**Tiiu-Ann Salasoo** (aastani 1955 **Jalak**, sündinud 23. märtsil 1932 Tallinnas) on eesti botaanik, pedagoogika- ja keeleteadlane.

Elulugu
-------

Tiiu-Ann Salasoo sündis ajakirjaniku Evald Jalaka ja Heline-Rosalie (Helmi) Rosenbergi (1903–1975) tütrena. Ta põgenes 1944. aastal suure põgenemise lainega Saksamaale ja elab aastast 1947 Austraalias. 

Ta lõpetas 1953. aastal Sydneys eksternina gümnaasiumi ning seejärel 1965. aastal Sydney Ülikooli loodusteaduskonna botaanika erialal (loodusteaduse magister 1973; väitekiri "Growth and flowering in some native Australian plants") ja 1976. aastal New England College'i pedagoogika erialal. Täiendas end aastast 1985 lingvistika erialal Sydney Ülikoolis ja Tartu Ülikoolis. Oli aastatel 1966–1973 Sydney Ülikooli botaanika osakonna teadur taimefüsioloogia erialal ning abiõppejõud (tuutor) ja magistrant, aastatel 1974–1985 Uus-Lõuna-Walesi osariigi Tehnilise ja Täiendushariduse Ministeeriumi uurimisosakonna teadur ja vanemteadur, aastatel 1985–1991 juhataja. 1979. aastal töötas ta uurijastipendiumiga vanemteadurina USA-s Oregoni Ülikooli pedagoogikateaduskonnas, 1989. aastal oli kutseharidust käsitleval uurimistööl USA-s, Inglismaal, Šotimaal, Rootsis ja Soomes.

Teadustöö
---------

Tiiu-Ann Salasoo uurimisvaldkonnad on taimefüsioloogia, kutseharidus, eesti keele kui võõrkeele õpetamine ja omandamine. Tema magistritööna tehtud esmakordse fenoloogilise uurimuse tulemused Austraalia taimede kasvu ja õitsemise kohta võeti kasutusele kooliõpikutes. Õppekavades rakendati ka umbes 17 aasta jooksul tehtud ja peamiselt aruannetena vormistatud kutseharidusuurimuste (nt "*Evaluation report of the graduate student records office at the College of Education"*, Eugene, University of Oregon, 1979 jt) tulemusi. 

Tiiu-Ann Salasoo on esinenud ettekannetega konverentsidel ja kongressidel, sealhulgas Eestis. Ta on osalenud Austraalia riiklikes hariduskomiteedes inseneriteaduse, rakendusmeditsiini, keskkonnakaitse jt aladel. Ta on olnud Austraalia Eesti Seltside Liidu rahvusliku kasvatuse ja kultuuriala juhataja (1979–1982), korraldanud eesti keele võtmise Uus-Lõuna Walesi osariigi gümnaasiumi õppekavasse, olnud seltsi eesti keele õpingute koordineerija ning edendaja, õpetajatele eesti keele kursuste korraldaja, õpikute koostaja ja õppekirjanduse ning informatsiooni vahendaja. Koostöös Sydney Ülikooli ja Tartu Ülikooliga on ta uurinud lapse keeleomandamist. 

Tiiu-Ann Salasoo on Austraalia Taimefüsioloogia Seltsi liige (1965–1975), Ameerika Haridusliku Uurimisseltsi liige (aastast 1979), Austraalia Rakenduslingvistika Seltsi liige (aastast 1985), Kanada Soome-Ugri Seltsi liige (aastast 1993).

Isiklikku
---------

Inno Salasoo on tema abikaasa.

Tunnustus
---------

* Valgetähe V klassi teenetemärk (2000)
* Eesti Ajakirjanike Liidu auliige (2016)

Teoseid
-------

* Acceptance of Estonian in the Australian education system. // AABS 8th Conf. Minneapolis, USA, 1982
* Estonian for beginners – eesti keel algajatele (kaasautor W. Oser). Sydney, 1983
* Keelelised selgitused eesti keele õpetamiseks … (kaasautor M. Hint). Tallinn, 1993
* Eesti keel ja identiteet. // IV Välis-Eesti kongress. Tallinn, 1999
* Ajalooline ülevaade eesti keele õpetusest Austraalias. // Eesti keel ja kultuur maailmas. Tartu, 2002
* Use of initial Estonian and English verb forms by a bilingual child. // Emakeel ja teised keeled. Tartu, 2002
* A step in the search for an explanation of the acquisition Estonian. // Languages in development. München, 2003.

Viited
------

1. 1 2 3 4  Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide

Kirjandus
---------

* *Eesti entsüklopeedia.* 14. köide: *Eesti elulood.* Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus, 2000, lk 454.
* Eesti teadlased väljaspool kodumaad: biograafiline teatmik = Estonian scholars and scientists abroad: biographical directory. Stockholm, 1984, 113–114.
* *Eesti teaduse biograafiline leksikon.* 3. köide: *N–Sap* TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013

 *Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.*

| * v
* r
Eesti Ajakirjanike Liidu auliikmed |
| --- |
| 

1924 August Kitzberg •
1925 Eduard Vilde •
1929 Anton Jürgenstein •
1930 Mihkel Martna •
1930 Jaan Tõnisson •
1930 Georg-Eduard Luiga •
1931 Mihkel Aitsam •
1931 Eduard Hubel (Mait Metsanurk) •
1933 Hugo Raudsepp •
1934 Paul Olak •
1935 Jaan Tomp •
1936 Heinrich (Hendrik) Moorson •
1936 Peter Grünfeldt •
1997 Juhan Peegel •
1997 Siegfried Veidenbaum •
1997 Heino Kersna •
1999 Lembit Lauri •
1999 Ivar Trikkel •
1999 Lembit Koik •
1999 Ester Spriit •
1999 Hamlet Tiits •
2000 Endel Sõerde •
2001 Hugo Alter •
2002 Helju Vals •
2002 Felix Leet (Lebbas) •
2002 Faivi Kljutshik •
2002 Rudolf Aller •
2004 Aado Slutsk •
2005 Ene Pajula •
2005 Ants Luik •
2005 Harri Treial •
2006 Eduard Tüür •
2006 Endel Saar •
2006 Hille Tänavsuu •
2007 Mari Tarand •
2008 Viktor Salmre •
2008 Grete Naaber •
2008 Ülo Vooglaid •
2008 Mati Talvik •
2011 Ene Hion •
2013 Sulev Uus •
2015 Asta Kiitam •
2015 Voldemar Lindström •
2016 Riina Eentalu •
2016 Tiiu-Ann Salasoo •
2018 Martin Viirand
 |