recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Kaie Kand
**Kaie Kand** (sündinud 31. märtsil 1984 Orissaares) on endine Eesti kergejõustiklane (seitsmevõistlus).

Ta on lõpetanud Tallinna Majanduskoolis panganduse eriala. Ta on õppinud muusikakoolis klarnetit.

Sportimist alustas Orissaares. Gümnaasiumi viimases klassis asus õppima Audentese Spordikooli ja hakkas treenima Enn Roosi juhendamisel. 2005. aastast oli tema treeneriks Remigija Nazarovienė.

2012. aasta suvel teatas Kand tippspordist loobumisest.

Saavutused
----------

Kaie isiklik rekord seitsmevõistluses on 5979 punkti ja selle saavutas ta 31. mail 2009. 

Ōsaka maailmameistrivõistlustel 2007. aastal sai Kaie Kand 5616 punktiga 30. koha.

Pekingi olümpiamängude seitsmevõistluses sai Kaie Kand 5677 punktiga 33. koha. Tema üksikalade tulemused olid 14,47 – 1.65 – 12.91 – 25,49 – 5.75 – 42.51 – 2.13,36.

Tallinnas peetud Reval Cupi võistlusel 7.–8. veebruaril 2009 püstitas ta 4580 punktiga viievõistluse Eesti siserekordi.

Isiklikku
---------

Ta on 176 cm pikk ja kaalub 60 kg. 

Kuni 2008. aasta sügiseni oli tema elukaaslane kümnevõistleja Mikk Pahapill. Alates 2011. aastast elab Hollandis. Tema elukaaslane on kettaheitja Erik Cadée.

Viited
------

1. 1 2  Kaie Kand lõpetas tippspordi Õhtuleht, 4. juuli 2012

Välislingid
-----------

* Biograafia ESBL-is
* Kaie Kand Rahvusvahelise Kergejõustikuliidu kodulehel Muuda Vikiandmetes
* Raul Vinni, "Kaie Kand – tüdruk tammega staadionilt", Oma Saar, 6. september 2008
* Kaie Kand püstitas hiilgava Eesti rekordi! Õhtuleht, 8. veebruar 2009
* Alver Kivi, "Kaie Kand püstitas 5979 punktiga maakonna rekordi", Meie Maa, 1. juuni 2009
* Raul Vinni, Kaie Kand: saan vähemalt enda vastu aus olla", Saarte Hääl, 31. mai 2012
**Kaifeng** (hiina 开封) on ringkonna õigustega linn Hiinas Henani provintsis. Piirneb kirdes Shandongi provintsiga. Keskasula asub Kollase jõe ehk Huang He lõunakaldal.

Kaifeng on üks kaheksast Hiina ajaloolisest pealinnast ja on ajaloost tuntud ka nimedega Bianliang, Bianjing, Daliang ja Liang.

Ajalugu
-------

Linna vanim arhitektuurimälestis on 1049. aastal ehitatud 55 meetri kõrgune Raudpagood.

Arvatakse, et 11. sajandil oli Kaifeng maailma suurim linn umbes 600 000–700 000 elanikuga. Kaifengi õitseng lõppes 1127. aastal, kui tšurtšenid linna vallutasid ja rüüstasid.

Viimase 3000 aasta jooksul on linna tabanud ligi 40 üleujutust. Neist suurim oli 1642. aastal, mille käigus hukkus ligi 300 tuhat inimest.

Haldusjaotus
------------

Ringkonna õigustega linn jaguneb viieks linnarajooniks ja viieks maakonnaks:

* Gulou linnarajoon (鼓楼区)
* Longtingi linnarajoon (龙亭区)
* Yuwangtai linnarajoon (禹王台区)
* Jinmingi linnarajoon (金明区)
* Shunhe Huei linnarajoon (顺河回族区)
* Weishi maakond (尉氏县)
* Qi maakond (杞县)
* Tongxu maakond (通许县)
* Lankao maakond (兰考县)
* Kaifengi maakond (开封县)

Pilte
-----

* SatelliidipiltSatelliidipilt
* RaudpagoodRaudpagood
* 
* 
*

Viited
------

1. ↑  Storozum, M. Lu, P. Wang, S. *et al.* Geoarchaeological evidence of the AD 1642 Yellow River flood that destroyed Kaifeng, a former capital of dynastic China Sci Rep 10, 3765 (2020)

Välislingid
-----------

* Kaifengi koduleht
**Kaido Põlluste** (sündinud 26. jaanuaril 1961 Tallinnas) on eesti arstiteadlane ja infotehnoloog.

Elulugu
-------

Kaido Põlluste on Kaja Põlluste abikaasa.

Lõpetas 1980 Tallinna Polütehnikumi, 1990 TÜ arstiteaduskonna, aastatel1993–1999 oli sisekliiniku doktorant, 2004– Audentese Ülikooli infotehnoloogia juhtimise magistrant. Oli 1990–1992 TÜ hospitaalsisehaiguste ja tuberkuloosi kateedri assistent, 1992–1996 polikliiniku ja perearsti õppetooli assistent, aastast 1997 TÜ polikliiniku ja TÜ tervishoiu instituudi arvutivõrgu peaspetsialist. Ta on õpetanud sisehaigusi, väliteraapiat, reumatoloogiat, perearstiteadust; koostanud õppevahendeid.

Teadustöö
---------

Uurimisvaldkonnad: reumatoloogia, peremeditsiin, infotehnoloogia. 17 teadustrükist.

Viited
------

1. 1 2 3 4  "Eesti teaduse biograafiline leksikon", 3. köide

Teoseid
-------

* Akadeemiline haiguslugu sisehaiguste kliinikus. Tartu, 1991
* Peremeditsiin (kaasautor). Tartu, 1998
* Informatsiooni hankimine ja talletamine perearstipraksises (kaasautorid R. Kalda, M. Lember). // Peremeditsiin. Tartu, 1998
* Tervisehinnangu küsimustiku HAQ funktsiooniosa eesti versiooni kohandamine ning usaldusväärsuse ja valiidsuse hindamine (kaasautor). // Eesti Arst (2005) 10.

Kirjandus
---------

* Tartu Ülikooli õppe-teaduskoosseisu biobibliograafia nimestik 1981–1995 (käsikiri), 138
* Tartu Ülikooli arstiteaduskond 1982–2007. Trt, 2007, 150, 331.
* *Eesti teaduse biograafiline leksikon.* 3. köide: *N–Sap* TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013

 *Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.*
**Jüri Linnus** (19. jaanuar 1926 Tartu – 12. juuni 1995 Tartu) oli eesti etnoloog.

Ta lõpetas 1945. aastal Tartu 1. Keskkooli ja 1950. aastal Tartu Riikliku Ülikooli ajaloo-keeleteaduskonna. Ta sai 1993. aastal ajaloodoktori kraadi.

1953. aastast alates oli ta vaheaegadega ühtlasi Tartu Riikliku Ülikooli/Tartu Ülikooli mittekoosseisuline õppejõud, sealjuures 1953–1970 ülikooli ainus etnoloogiaõppejõud.

Aastatel 1956–1986 oli ta ENSV Riiklikus Etnograafiamuuseumis juhtiv teaduslik töötaja, 1987. aastast TÜ Klassikalise Muinasteaduse Muuseumi direktor.

1988. aastal algatas Jüri Linnus koos Herbert Ligi, Ott Kursi, Harald Peebu ja Tiit Rosenbergiga Õpetatud Eesti Seltsi taaskäivitamise, olles koos nendega 1988. aastal seda korraldava komisjoni liige. 1993. aastal valiti ta ÕES-i esimeheks ning ta jäi selleks kuni oma surmani.

Teoseid
-------

* 1975 "Maakäsitöölised Eestis 18. sajandil ja 19. sajandi algul"
* 1993 "Maakäsitöölised Eestis 16. sajandist 19. sajandi alguseni"

Isiklikku
---------

Ta oli ajaloolase Ferdinand Linnuse poeg ja Tanel Linnuse isa.

Kirjandus
---------

* "Eesti Entsüklopeedia 14. Eesti elulood". Eesti Entsüklopeediakirjastus. Tallinn 2000. Lk 250
* "1000 tartlast läbi aegade". Tartu 2003. Lk 231

Välislingid
-----------

* Jüri Linnus: Tartu--minevik, tänapäev

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**Tiit-Rein Viitso** | **Õpetatud Eesti Seltsi esimees**1993–1995 | Järgnev**Tiit Rosenberg**



 |
**Uttarakhand** on India osariik. See piirneb põhjas Tiibetiga ja idas Nepaliga.

Osariik rajati 9. novembril 2000 India 27. osariigina Uttar Pradeshi osariigi põhjapoolsest osast. 31. detsembrini 2006 kandis ta nime *Uttaranchal* (hindi उत्तरांचल *Uttarāńchal*).

Uttarakhandis asuv 7816 m kõrgune Nanda Devi on India kõrgeim täielikult Indias asuv mägi ja kõrguselt teine tipp Indias. Mäe ümber asuv Nanda Devi rahvuspark kuulub koos Valley of Flowersi rahvuspargiga UNESCO maailmapärandi nimistusse. Osariigis asub ka India vanim rahvuspark, Jim Corbetti rahvuspark, kus leidub haruldasi bengali tiigreid.

Osariigi suuremad linnad on Dehra Dūn, Haridwar ja Haldwani.

Viited
------

1. ↑  2011 census of India

Välislingid
-----------

 Uttarakhand – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
* Uttarakhandi koduleht]
* 07.02.2021 11:59, Indias võis murdunud liustiku tekitatud tulvas hukkuda 150 inimest, err.ee

India 1. järgu haldusüksused

**Osariigid**: Andhra Pradesh **·**  Arunachal Pradesh **·**  Assam **·**  Bihar **·**  Chhattisgarh **·**  Goa **·**  Gujarat **·**  Haryana **·**  Himachal Pradesh **·**  Jharkhand **·**  Karnataka **·**  Kerala **·**  Lääne-Bengal **·**  Madhya Pradesh **·**  Maharashtra **·**  Manipur **·**  Meghalaya **·**  Mizoram **·**  Nagaland **·**  Odisha **·**  Pandžab **·**  Rajasthan **·**  Sikkim **·**  Tamil Nadu **·**  Telangana **·**  Tripura **·**  Uttarakhand **·**  Uttar Pradesh

**Liiduterritooriumid**: Andamanid ja Nicobarid **·**  Chandigarh **·**  Dadra ja Nagar Haveli ja Daman ja Diu **·**  Delhi **·**  Jammu ja Kashmir **·**  Ladakh **·**  Lakshadweep **·**  Puducherry
**Epidoot** on monokliinne silikaatne epidoodi rühma kuuluv mineraal. Epidoodi idealiseeritud keemiline valem on Ca2(Fe3+,Al)(Al2O)(OH)(Si2O7)(SiO4). Valemist nähtub, et kristallstruktuuris toimuvad mitmesugused asendumised. Et asenduvate ioonide valentsid on 2 või 3, siis toimub tavaliselt ühe ioonidepaari asendumine teisega, et säiliks neutraalne kogusumma. Epidoodikristallide omadused sõltuvad suurel määral raua sisaldusest mineraalis.

Tüüpiliselt leidub epidooti kiltates ja marmoris, tegemist on sagedase mineraaliga, mis on siiski enamasti aktsessoorne. Kuigi tüüpiliselt esineb seda mineraali moondekivimites, võib seda ette tulla ka moondeprotsessides osalenud tardkivimites, kus vee ja kuumuse mõjul võivad epidoodiks muunduda nii päevakivid, vilgud, pürokseenid, amfiboolid kui ka granaadid. Epidoot on põhimineraal epidosiidi koostises.

Brasiilia ja Austria epidoodikristalle on kasutatud ka vääriskividena. Lisaks neile paikadele leidub epidooti veel arvukates teisteski paikades (teada on üle 7500 leiukoha). Meile lähedasemad esinemiskohad on Soome ja Leedu.

Mineraal eristati esimest korda 1782. aastal Le Bourg-d’Oisansis, aga hiljem peeti seda eksituseks ning epidooti turmaliiniks. Mineraali nimetas 1801. aastal nii René-Just Haüy, kes selle ka mineraalina defineeris. Le Bourg-d’Oisansison ka mineraali tüüpesinemispaik. Mineraali nimetus tuleneb kreekakeelsest sõnast *epidosis* (*επίδοσις*), mis tähendab lisamist. Põhjuseks on epidoodikristallidele tüüpiline ebavõrdne külgede pikkus. Vahel nimetatakse eksikombel punaseid epidoodikristalle piemontiidiks, kuna need on piemontiidikristallidest palju sagedasemad.

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Epidoot** |

Viited
------

1. ↑
2. ↑
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib üldmõistest; raadiosaate kohta vaata artiklit Maailmapilt (saade)* |

---

**Maailmapilt** on maailmavaateliste teadmiste süsteem, mille abil inimene tunnetab ennast ümbritsevat maailma ja näeb tegelikkust. Erinevatel ajastutel ja kultuuridel võib olla erinev iseloomulik maailmapilt. Tänapäeval on tähtis teaduslik maailmapilt, mida tihti vastandatakse mütoloogilise maailmapildiga.

Mütoloogilises maailmapildis väljendatakse teadmisi/uskumusi maailma toimimise kohta müütidena. Teaduslik maailmapilt toetub teaduses üldomaksvõetud seisukohtadele. Teaduslik maailmapilt jaguneb omakorda üldteaduslikuks, loodusteaduslikuks ja eriteaduslikuks (mingi kitsa eriala seisukohtadel põhinevaks) maailmapildiks.

Vaata ka
--------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Tsitaadid Vikitsitaatides: **Maailmapilt** |

* Maailmavaade
* Füüsikaline maailmapilt
* Religioon

Viited
------

1. 1 2  1992, "Eesti Entsüklopeedia nr 6". Kirjastus Valgus, Tallinn lk 64 ISBN 5899000090
**Epimetheus** on üks Saturni kuudest. Nime on ta saanud vanakreeka mütoloogiast titaan Prometheuse venna Epimetheuse järgi. Astronoomid kasutavad vahel ka nime "Epimetheus" asemel nimetusi **Saturn XI** ja **S/1980 S3**.

Epimetheus tiirleb ümber Saturni põhimõtteliselt samal orbiidil (väga lähedasel) kus ka Saturni teine kaaslane Janus. Algselt arvati, et Janus ja Epimetheus on üks ja sama objekt, kuid hilisemad vaatlused näitasid, et tegu on kahe erineva kuuga.

Viited
------

1. 1 2 3 4 5 6  Epimetheus: Facts & Figures NASA. Vaadatud: 20.04.2014
2. 1 2 3 4  Epimetheus: Overview NASA. Vaadatud: 20.04.2014

Välislingid
-----------

 Epimetheus – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis

Saturni kaaslased

S/2009 S 1 • Pan • Daphnis • Atlas • Prometheus • Pandora • Epimetheus • Janus • Aegaeon •  Mimas • Methone • Anthe • Pallene • Enceladus • Tethys • Telesto • Kalypso • Dione • Helene • Polydeuces • Rhea • Titan • Hyperion • Iapetus • Kiviuq • Ijiraq • Phoebe • Paaliaq • Skathi • Albiorix • S/2007 S 2 • Bebhionn • Erriapus • Skoll • Siarnaq • Tarqeq • S/2004 S 13 • Greip • Hyrrokkin • Jarnsaxa • Tarvos • Mundilfari • S/2006 S 1 • S/2004 S 17 • Bergelmir • Narvi • Suttungr • Hati • S/2004 S 12 • Farbauti • Thrymr • Aegir • S/2007 S 3 • Bestla • S/2004 S 7 • S/2006 S 3 •  Fenrir • Surtur • Kari • Ymir • Loge • Fornjot
**Bentos** ehk **põhjaelustik** on veekogude põhjasetteis ja põhjas elavate organismide kogum. Bentose elukeskkonna nimetatakse bentaaliks.

Bentost moodustavad organismid võivad elada nii veekogude põhjal (epibentos) kui ka põhjasetteis (inbentos). Eristatakse zoobentost ja fütobentost. Vastavalt organismi suurusele kuulub ta kas makro- (>1 mm) või mikrobentose (<1 mm) hulka. Bentoseks nimetatakse nii mageda kui ka soolase veega veekogude põhjaelustikku.

Bentilised organismid on näiteks meritähed, merekarbid ja austrid.

Bentosest toituvaid loomi nimetatakse bentofaagideks.

Sõltuvalt põhjaorganismide elukeskkonna põhjasubstraadist, saab eristada teatud põhjale iseloomulikku ökoloogilisi rühmi:

* litofiilid (eelistavad kivist põhja)
* glareofiilid (eelistavad kruusast põhja)
* psammofiilid (eelistavad liivast põhja; liivas elavaid loomi nimetatakse ka arenikoolideks)
* argillofiilid (eelistavad savist põhja)
* pelofiilid (eelistavad mudast põhja; ainult mudal elavaid organisme nimetatakse pelobiontideks)

Vahepealse rühma moodustavad fütofiilid, kes eelistavad elada taimedel, sh fütobentosel).

Vaata ka
--------

* bentofaagid
* pelagos
* plankton

Viited
------

1. ↑  Ökoloogialeksikon. (1992). Koost. Masing, V. Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus
Beringi väin satelliidifotol
**Beringi väin** (vene keeles Берингов пролив, inglise keeles *Bering Strait*) ühendab Vaikset ookeani (Beringi merd) Põhja-Jäämerega (Tšuktši merega) ja eraldab Aasiat (Tšuktši poolsaart) Põhja-Ameerikast (Alaska poolsaarest). 

Väina laius on 85 kilomeetrit. Väina keskel asuvad Diomidi saared – Little Diomede'i ja Ratmanovi saar. Väina sügavus on valdavalt 30–50 meetrit. Talvel on väin jääga kaetud; jää jääb tihti kinni, nii et väin on ületatav. Väidetavalt on väina siiski plaanipäraselt jalgsi ületatud vaid korra..

Väina läbib kuupäevaraja.

Jääaegadel, kui suur osa maakera veest oli seotud mandrijäässe, oli maailmamere tase kuni sadakond meetrit tänapäevasest madalam. Kogu Beringi mere põhjaosa ja Tšuktši mere lõunaosa kattis kuiv maa. Seda laialdast ala nimetatakse Beringiaks. Ürginimesed asustasid mööda Beringiat minnes Põhja-Ameerika. Selle täpne dateering on vaieldav ja see võis toimuda mitme lainena, kuid mitte hiljem kui 10 tuhat aastat tagasi, kui pärast viimase jääaja lõppu tõusis maailmamere tase praegusele.

Viited
------

1. ↑  "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 22. september 2016. Vaadatud 4. oktoobril 2016.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
**Bentoniit** on peamiselt savimineraalidest koosnev heledat värvi pehme ning poorne settekivim.

Bentoniit on tekkinud vulkaanidest pärineva püroklastilise materjali ümberkristalliseerumisel. Tavaliselt toimub see vees, kus algsed magmast kristalliseerunud mineraalid ja vulkaaniline klaas muutuvad mitmesugusteks savimineraalideks, peamiselt smektiidiks. 

Bentoniidikihid koosnesid algselt vulkaanilisest tuhast, mis kattis laialdasi alasid. Selline tuhakiht tekkis võimsa vulkaanipurske tagajärjel geoloogilises ajas väga kiirelt ning on seetõttu kasutatav stratigraafilise markerina kihtide korreleerimisel. 

Nime on bentoniidile andnud Fort Benton Wyomingi osariigis USA-s.

Bentoniiti leidub Eestis Ordoviitsiumi ja Siluri ajastu kivimites. Enamasti on kiht õhuke, mõne millimeetri paksune. Paksemad on Kinnekulle bentoniidi kihid. Need paljanduvad näiteks Laagris ja Põõsaspea pangal. Tallinnas on bentoniidikiht üle 30 cm, puuraukudes Hiiumaal üle 50 cm. Skandinaavias võivad paljanduda kuni 2 m paksused kihid.

Vaata ka
--------

* Metabentoniit

Välislingid
-----------

* 

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Bentoniit** |
See artikkel See artikkel räägib elukohast.  Teiste tähenduste kohta vaata lehekülge Kodu (täpsustus).

---

**Kodu** on alaline elukoht või pelgupaik.

Kui kodu all peetakse silmas maja või korterit, on see tavaliselt paik, kus inimene või perekond saab puhata ning hoida oma isiklikku vara. Enamikus tänapäeva kodudest on hügieeniruumid (WC, vannituba, dušinurk) ja koht toiduvalmistamiseks (köök, väliköök vms). Ka paljudel teistel loomadel on kodud, olgu siis metsikus looduses või koduloomadel inimeste juures.

Samuti kõneldakse kodust geograafilise piirkonna tähenduses (olgu see siis küla, linnajagu, linn või maa), kus keegi on üles kasvanud või millega tajub ühtekuuluvustunnet. Analoogiliselt kõneldakse looma looduslikust elukeskkonnast kui kodust (näiteks "kaameli kodu on kõrb").

Ülekantud tähenduses võidakse koduks pidada mitte füüsilist kohta, vaid vaimset või emotsionaalset seisundit, milles tuntakse end mugavalt ja rahulikult. Seda kutsutakse ka kodutundeks.

Kodu on inimesele tavaliselt psühholoogiliselt tähtis. Kodust eemal võidakse tunda koduigatsust.

Mõnes kultuuris pole inimestel alalisi kodusid, näiteks rändrahvastel.

|  |  |
| --- | --- |
|  | Tsitaadid Vikitsitaatides: **Kodu** |
**Allaste** on küla Viljandi maakonnas Mulgi vallas (varem Karksi vallas).

Külas asub Maimu koobas.

Rahvaarv 1. jaanuari seisuga
----------------------------

| Aasta | Rahvaarv |
| --- | --- |
| 1999 | 57 |
| 2000 | 60 |
| 2001 | 68 |
| 2002 | 70 |
| 2003 | 69 |
| 2004 | 67 |
| 2005 | 58 |
| 2006 | 59 |
| 2007 | 56 |

Viited
------

1. ↑  Maa-amet, vaadatud 21.11.2020.
2. ↑  Statistikaamet, vaadatud 10.11.2020.
3. ↑  Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.

Mulgi valla asulad

**Linnad:** Abja-Paluoja • Karksi-Nuia • Mõisaküla   

**Alevikud:** Halliste • Õisu   

**Külad:** Abja-Vanamõisa • Abjaku • Ainja • Allaste • Atika • Ereste • Hirmuküla • Hõbemäe • Kaarli • Kalvre • Kamara • Karksi • Kulla • Kõvaküla • Laatre • Lasari • Leeli • Lilli • Maru • Metsaküla • Morna • Mulgi • Muri • Mõõnaste • Mäeküla • Naistevalla • Niguli • Oti • Penuja • Polli • Pornuse • Põlde • Päidre • Päigiste • Pärsi • Pöögle • Raamatu • Raja • Rimmu • Räägu • Saate • Saksaküla • Sammaste • Sarja • Sudiste • Suuga • Tilla • Toosi • Tuhalaane • Umbsoo • Univere • Uue-Kariste • Vabamatsi • Vana-Kariste • Veelikse • Veskimäe • Äriküla • Ülemõisa
**Looduse ühetaolisus** (inglise keeles *uniformity of nature*) on hüpoteetiline olukord, mis seisneb selles, et mis tahes sündmus mis tahes ajal toimub mõne universaalse, eranditeta loodusseaduse avaldusena. 

Bertrand Russell märgib oma raamatus "The problems of philosophy", et loodusteaduse ülesanne on niisuguseid eranditeta loodusseadusi leida ja ta ongi avastanud seadusi, mille puhul erandeid pole leitud, kuid küsimus on selles, kas meil on alust eeldada, et need ka tulevikus kehtivad.

Hiljem selguski, et näiteks Isaac Newtoni gravitatsiooniseadus ei kehti (kehtib ainult teatavatel tingimustel teatavas lähenduses). Üldrelatiivsusteooria annab mõningate juhtude jaoks hoopis teistsugused ennustused kui Newtoni teooria, ja need on ka kinnitust leidnud. Näiteks selgus, et Merkuuri orbiidi kõrvalekalded ennustatust tulenevad suurelt jaolt Newtoni gravitatsiooniseaduse ebaadekvaatsusest. 

Russell on ühetaolisuse eeldamisel ettevaatlik: "Jämedavõitu ühetaolisusootused kalduvad olema eksitavad. Mees, kes on kanapoega kogu tema eluaja jooksul iga päev toitnud, keerab tal lõpuks kaela kahekorra, näidates, et kanapoja puhul oleksid olnud kasulikumad rafineeritumad arusaamad ühetaolisusest."

Russell ei pea võimalikuks looduse ühetaolisuse kindlat teadmist, küll aga suure tõenäosusega teadmist. Sellise teadmise õigustamiseks kasutab ta induktsiooniprintsiipi. 

Ei ole ilmne, et loodusteadus saab toimida ainult juhul, kui loodus on kogu ulatuses ühetaoline. 

Karl Popperi järgi ei ole looduse ühetaolisust tarvis postuleerida, sest loodusseaduste formuleeringud on õigustamata oletused, mitte induktiivsete arutluste tulemused.

Vaata ka
--------

* Ühetaolisusprintsiip
Allan Nyom 2018. aastal CD Leganése särgis
**Allan-Roméo Nyom** (sündinud 10. mail 1988 Neuilly-sur-Seine'is) on Prantsusmaal sündinud Kameruni jalgpallur, kes mängib paremkaitsjana Hispaania kõrgliiga klubis Getafe ja Kameruni jalgpallikoondises.

Ta alustas klubikarjääri 2008. aastal Prantsusmaa klubis Arles-Avignon.

Alates 2009. aastast mängis ta Hispaania klubis Granada. Alates hooajast 2011–12 mängis ta klubiga Hispaania kõrgliigas.

Hooajal 2015–2016 mängis ta Inglismaa kõrgliiga klubis Watford ja 2016–2018 kaks hooaega West Bromwich Albionis. Hooajal 2018–2019 mängis ta West Bromwich Albionist laenul Hispaania kõrgliiga klubis CD Leganés.

2019. aasta juulis sõlmis ta kaheaastase lepingu Getafega.

Kameruni jalgpallikoondises tegi Nyom debüüdi 11. novembril 2011 sõprusmängus Sudaani vastu. Ta kuulus Kameruni koondisse 2014. aasta maailmameistrivõistlustel.

Saavutused
----------

Granada
* Segunda División B: 2009–10

Välislingid
-----------

 Allan Nyom – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis

| * v
* r
Kameruni koondis  –  2014. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlused |
| --- |
| 

* 1 Feudjou
* 2 Assou Ekotto
* 3 Nkoulou
* 4 Djeugoué
* 5 Nounkeu
* 6 Song
* 7 N'Guémo
* 8 Moukandjo
* 9 Eto'o (c)
* 10 Aboubakar
* 11 Makoun
* 12 Bedimo
* 13 Choupo-Moting
* 14 Chedjou
* 15 Webó
* 16 Itandje
* 17 Mbia
* 18 Enoh
* 19 Olinga
* 20 Salli
* 21 Matip
* 22 Nyom
* 23 Ndjock
* Treener: Finke

 | Kamerun |
Tallinn Distillery toodetud Aroonia Nalivka
**Nalivka** on marjadel või puuviljadel hoitud piiritusest valmistatud poolkuiv või magus alkohoolne jook alkoholisisaldusega 15–35%. Kõige sagedamini valmistatud kirsist, aga ka murakast, mustikast või ploomist, Eestis on levinud ka mustsõstrast ning arooniast valmistatud nalivka.

Nalivka valmistamiseks hoitakse piiritust värsketel või külmutatud marjadel 1–6 kuud, seejärel marjad kurnatakse ning piiritusesegule lisatakse vajadusel magustamiseks suhkrut või alkoholisisalduse alandamiseks vett (suhkru saab kindlaks kujunenud retsepti puhul lisada ka protsessi alguses). Piiritusena kasutatakse kõige sagedamini teraviljapiiritust, aga ka viinamarja-, kirsi- või õunapiiritust.

Nalivka tööstuslikuks valmistamiseks kasutatakse ka marjakontsentraate, sel juhul jääb marjade piirituses leotamise protsess ära. Marjakontsentraadist valmistatud nalivka erineb enda maitse poolest marjade leotamise teel saadud nalivkast. 

Nalivka on levinud jook Poolas, Ukrainas, Balkanil ja teistes Ida-Euroopa maades.
"**Naksitrallid. Teine raamat**" on Eno Raua lasteraamat.

Sisu
----

Naksitrallilugude teine raamat arendab ökotasakaalu teemat edasi. Naksitrallid, värsked auraha kavalerid, satuvad oma rännakul Kingpoole lapsepõlveradadele lossivaremetes. Varemetes nähakse mõningaid rotte, mis viib Muhvi verest välja, kuid Sammalhabe soovitab selle peale rahustavat teed. Teematerjali korjama minnes astub Kingpool kogemata peale rästikule, kelle Sammalhabe paneb endale taskusse ja otsustab terveks ravida, pannes talle nimeks Rudolf. Peale teejoomist, kui Sammalhabe on läinud Rudolfile piima tooma, ning samal ajal Muhv ja Kingpool magavad, varastab harakas Kingpoole rinnast helkiva auraha ja lendab sellega mäe otsast paistvate lossivaremete juurde, kus kasvava männi otsas on linnu pesa.

Naksitrallid suunduvad auraha ära tooma, kuid varemetes avanev pilt on õõvastav – paik on koduks tervele rotikarjale! Tänu Sammalhabeme toodud rassitaimele läheb naksitrallidel läheb korda pääseda puu otsa, kust Kingpool leiab pesast oma ammukaotatud ragulka üles, kuid kui rassitaim ära närtsib, jäävad nad puu otsa rottide kätte lõksu. Kingpool kukub puu otsast alla ja jääb tigeda roti ette, kuid Rudolf roomab Sammalhabeme taskust välja ja hammustab rotti, mispeale Kingpoolel õnnestub ronida tagasi puu otsa puuõõnsusesse. Puutüve sees olevas haraka varakambris süstematiseeritakse ja pannakse kirja kogu sinna aegade jooksul kokkukantud vara, lisaks annavad naksitrallid tõotuse, et kui nad peaksid kunagi sealt eluga pääsema, peavad nad ka saarelt kassid ära päästma. Ühtäkki aga rotid lahkuvad varemetest ning sõbrad pääsevad puu otsast alla. Nad võtavad haraka varanduse kaasa ning suunduvad linna, et leid loodusloomuuseumile annetada.

Linnas aga selgub, et pärast kasside kadumist (esimeses osas), on needsamad rotid linnakese vallutanud. Valitseb kaos ja eriolukord, rahvas põgeneb, üles on seatud kontrollpunktid jne. Naksitrallid mõistavad, et omal ajal kasse linnast välja meelitades käitusid nad tormakalt ning meelitavad kassid rahva juubeldamise saatel linna tagasi. Raamatu lõppakordina kirjutab Sammalhabe loodusmuuseumi raamatusse pühenduse "Looduses peab valitsema tasakaal!".

Samast raamatusarjast
---------------------

* "Naksitrallid. Esimene raamat" (1972)
* "Jälle need naksitrallid. Esimene raamat" (1979)
* "Jälle need naksitrallid. Teine raamat" (1982)
**"Sind surmani"** on Lydia Koidula luuletus, mille viisistas Aleksander Kunileid.

Sind surmani
Sind surmani küll tahan  

Ma kalliks pidada,  

Mu õitsev Eesti rada,  

Mu lehkav isamaa!  

Mu Eesti vainud, jõed  

Ja minu emakeel,  

Teid kõrgeks kiita tahan  

Ma surmatunnil veel!  

  

Ja tihti siiski leian  

Su silmis pisaraid!  

Mu Eestimaa, oh looda,  

Küll ajad muutuvad!  

Meil tulevased tunnid  

Veel toovad kinnitust.  

Käi kindlalt! Nõua õigust!  

Aeg annab arutust.

Laulu kantakse sageli ette Eesti laulupidudel.

Laulust on töötluse teinud Alo Mattiisen ja laulva revolutsiooni ajal esitas töötlust Ivo Linna ansambliga In Spe. Töötlus on üks "Viiest isamaalisest laulust".

Viited
------

1. ↑  "Sind surmani". *laulud.ee*. Vaadatud 27.01.2021.

Välislingid
-----------

* Luuletus
* "Yrjö Sakari Yrjö-Koskinen". *Estofilia*. Tallinn: Soome suursaatkond. 2018. Vaadatud 14.05.2018.

  


| * v
* r
Alo Mattiisen |
| --- |
| Viis isamaalist laulu | 
Kaunimad laulud • Mingem üles mägedele • Sind surmani • Isamaa ilu hoieldes • Eestlane olen ja eestlaseks jään |
| Muu | 
Ei ole üksi ükski maa • In Spe |
**Nakkepüünis** on püügivahend, mille püügipõhimõte seisneb kala takerdumises või sissemässumises võrgulinasse või kiilumises selle silma.

Raskestimärgatavad võrgud paigutatakse kalade arvatavale liikumisteele, kus püünised peavad kinni lubatud pikkusega soovitud liiki kala. Sagedamini nakkub kala võrku lõpuseid pidi, seepärast nimetatakse sellist püünist ka *lõpusvõrguks*.
Olenevalt ehitusest, kasutatud ujukitest ja raskustest võib nakkepüünis paikneda veekogu pinnakihis, keskmistes veekihtides või veekogu põhjakihis. Enamasti kasutatakse võrke järvedes ja mere rannavetes. Avamerel on kasutusel triivvõrgud valdavalt lõhelaste ja heeringlaste püügiks. Mere põhja pannakse võrgud tursa ning teiste veekogu põhja asustavate liikide püügiks.

Nakkepüüniste vormid ja kasutamine on Eestis sätestatud kalapüügieeskirjaga.

Lubatud nakkepüünised on nakkevõrk ja raamvõrk, Peipsi järvel saab kasutada kaldavõrku ja avaveevõrku.

Viited
------

1. ↑  "Kalapüügieeskiri" 16.06.2016. § 6.

Välislingid
-----------

* Nakkepüünised
* Kalapüügieeskiri
|  |
| --- |
|  |
| Medalikohad |
| Copa América |
| **Kuld** | 2015 |  |
| **Kuld** | Copa América Centenario |  |
| FIFA konföderatsioonide karikas |
| **Hõbe** | 2017 |  |
| U20 maailmameistrivõistlused |
| **Pronks** | 2007 |  |

**Gary Alexis Medel Soto** (sündinud 3. augustil 1987 Santiagos) on Tšiili jalgpallur, kes mängib kaitsva poolkaitsja või kaitsjana Brasiilia kõrgliigaklubis Vasco da Gama ja Tšiili jalgpallikoondises.

Ta alustas klubikarjääri kodulinnaklubis Club Deportivo Universidad Católica, millega liitus 1997. aastal. Klubi põhimeeskonnas debüteeris ta 2006. aastal.

Enne 2023. aastal Vasco da Gamaga liitumist on ta mänginud veel Argentina kõrgliigaklubis Boca Juniors (2009–2011), Hispaania kõrgliigaklubis Sevilla (2011–2013), Cardiff Cityga Inglismaa kõrgliigas (2013–2014), Itaalia kõrgliigaklubides Milano Inter (2014–2017) ja Bologna (2017–2023) Türgi kõrgliigaklubis Beşiktaş (2017–2019).

Debüüdi Tšiili jalgpallikoondises tegi ta 2007. aastal. Koondisekarjääri kaks esimest väravat lõi ta 15. juunil 2018 MM-i valikmängus Boliivia vastu. Tšiili koondisega on ta võitnud 2015. aasta Copa América ja 2016. aasta Copa América Centenario. Mõlemal turniiril valiti ta turniiri sümboolsesse koosseisu. Ta on kuulunud Tšiili koondisse veel ka 2010. ja 2014. aasta maailmameistrivõistlustel, 2011. 2019. ja 2021. aasta Copa Américal ning 2017. aasta FIFA konföderatsioonide karikaturniiril.

2008. aastal valiti ta Tšiili aasta jalgpalluriks.

Välislingid
-----------

 Gary Medel – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis

| * v
* r
Tšiili koondis  –  2010. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlused |
| --- |
| 

* 1 Bravo (c)
* 2 Fuentes
* 3 Ponce
* 4 Isla
* 5 Contreras
* 6 Carmona
* 7 Sánchez
* 8 Vidal
* 9 Suazo
* 10 Valdivia
* 11 González
* 12 Pinto
* 13 Estrada
* 14 Fernández
* 15 Beausejour
* 16 Orellana
* 17 Medel
* 18 Jara
* 19 Fierro
* 20 Millar
* 21 Tello
* 22 Paredes
* 23 Marín
* Treener: Bielsa

 | Tšiili |

| * v
* r
Tšiili koondis  –  2014. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlused |
| --- |
| 

* 1 Bravo (c)
* 2 Mena
* 3 Albornoz
* 4 Isla
* 5 Silva
* 6 Carmona
* 7 Sánchez
* 8 Vidal
* 9 Pinilla
* 10 Valdivia
* 11 Vargas
* 12 Toselli
* 13 Rojas
* 14 Orellana
* 15 Beausejour
* 16 Gutiérrez
* 17 Medel
* 18 Jara
* 19 Fuenzalida
* 20 Aránguiz
* 21 Díaz
* 22 Paredes
* 23 Herrera
* Treener: Sampaoli

 | Tšiili |
**Gary Senga Kikaya** (sündinud 4. veebruar 1980 Lubumbashis) on Kongo DV kergejõustiklane (400 m jooksja).

Kikaya võitis 2003 NCAA sisemeistrivõistlustel esikoha 400 meetri jooksus, kuid ei pääsenud sama aasta kergejõustiku maailmameistrivõistlustel Pariisis poolfinaalist edasi ajaga 49,99. Järgmise aastal võitis ta Budapesti sisemaailmameistrivõistlustel pronksmedali ja jõudis Ateena olümpiamängudel poolfinaali. Helsingi maailmameistrivõistlustel 2005 jõudis ta samuti poolfinaali. 2006 võitis ta Aafrika meistrivõistlustel kuldmedali. Hiljem samal aastal sai ta kergejõustiku finaalvõistlustel teise koha uue Aafrika rekordiga 44,10 ning kergejõustiku karikavõistlustel samuti teise koha. Järgmisel aasta Osaka maailmameistrivõistlustel jõudis ta poolfinaali ja sai IAAF-i finaalvõistlustel neljanda koha. 2008 jõudis ta Pekingi olümpiamängudel taas poolfinaali ja oli IAAF-i finaalvõistlustel kuues. Järgmise aasta Berliini maailmameistrivõistlustel ta diskvalifitseeriti ja eeljooksust edasi ei pääsenud. 2009. aasta IAAF-i finaalvõistlustel oli ta viies.

Isiklikud rekordid
------------------

| Ala | Tulemus | Aeg | Koht |
| --- | --- | --- | --- |
| 200 m | **20,40** | 12. juuni 2006 | Rootsi Karlskrona |
| 300 m | **31,95** | 12. juuni 2005 | Prantsusmaa Villeneuve-d'Ascq |
| 400 m | **44,10** | 9. september 2006 | Saksamaa Stuttgart |

Viited
------

1. 1 2  "Gary Kikaya Bio, Stats, and Results". Sports-Reference.com. Originaali arhiivikoopia seisuga 5. märts 2016. Vaadatud 3.02.2014.
2. ↑  Tutvustus IAAFi lehel
3. ↑  "Tulemused". sport24.ee. Vaadatud 3.02.2014.
**Ípeirose piirkond** on 1. järgu haldusüksus (piirkond) Kreeka loodeosas. Piirneb loodes Albaaniaga. Antiikajal oli see osa Epeirose piirkonnast ja provintsist.

Piirkond koosneb neljast piirkonnaüksusest (*perifereiakí̱ enóti̱ta*) – Thesprotía, Ioánnina, Árta ja Préveza, mis ühtivad varasemate maakondadega (*nómos*). Piirkonnaüksused jagunevad 18 vallaks.

Ajalugu
-------

Vana-Kreeka *Epeiros*, ladina keeles *Epirus* oli ajalooline piirkond Loode-Kreekas ja Lõuna-Albaanias, mis hõlmas Joonia mere mägise ranniku ja Pindose mägesi. Antiikajal elasid Epeiroses illüüria hõimud (molossid). 4. sajandil eKr tekkis piirkonnas Epeirose riik, mille kuulsaim valitseja oli Pyrrhos.

Pärast Esimest maailmasõda jäi Põhja-Epeiros Albaaniale.

Välislingid
-----------

* Piirkonna koduleht

Kreeka piirkonnad

Atika **·**  Ida-Makedoonia ja Traakia **·**  Ípeiros **·**  Joonia saared **·**  Kesk-Kreeka **·**  Kesk-Makedoonia **·**  Kreeta **·**  Lõuna-Egeus **·**  Lääne-Kreeka **·**  Lääne-Makedoonia **·**  Peloponnesos **·**  Põhja-Egeus **·**  Tessaalia
Soome lahe idaosa kaart
**Kurgolovo poolsaar** ehk **Kurkola poolsaar** (ka *Pärnäspää poolsaar*, *Kurkula poolsaar*; isuri keeles *Kurgola*, vene keeles *Кургальский полуостров*, *Курголовский полуостров*) on poolsaar Venemaa kirdeosas Vene-Eesti piiri lähedal Leningradi oblasti Kingissepa rajoonis ajaloolisel Ingeri- ja Vadjamaal (Kosemkina kihelkond). Läänest ümbritseb poolsaare rannikut Narva laht ja idast Lauga laht. Poolsaare keskosas asuvad kaks järve – lõunast põhja suunas Beloje järv ja Lipovskoje järv. Beloje järv on mageda veega, seda ühendab Lipovskoje järvega väike jõgi. Lipovskoje järves on siirdevesi, sest see on ühendatud Soome lahega, kust riimvesi voolab järve ja magevesi voolab järvest lahte.

Kurgolovo poolsaar on kaetud metsaga ning seal on mitu küla, sealhulgas Kurgolovo, Lipovo, Bolšoje Kuzjomkino ja Maloje Kuzjomkino.

Kogu poolsaar on looduskaitse all (Кургальский государственный природный комплексный заказник регионального значения) ning on ka rahvusvahelise tähtsusega Ramsari märgala. Kaitseala hõlmab ka rannikumerd ja Vene kaitsejõudude lennuväepolügooni. Kaitseala on loodud Soome lahe lõunaranniku kompleksseks kaitseks (sh metsad, rannikulähedased laiud, kalakoelmud, lindude pesapaigad ja rände peatuskohad) ning looma-, linnu-, kala- ja taimeliikide kaitseks. Kaitsealal on mitmete haruldaste looma- (viigerhüljes, hallhüljes), linnu- (merikotkas, kühmnokk-luik, ristpart, jõgi-ritsiklind jt) ja taimeliikide (karulauk, vesilobeelia jt) elu- ja kasvupaigad. Kaitsealal kehtivad hooajalised looduskaitselised liikumispiirangud.

Viited
------

1. ↑  Paul Ariste. Vadja päevikud 1942-1980/ Eesti Kirjandusmuuseum. - Tartu, 2005. - (Litteraria. Eesti kultuuriloo allikmaterjale, vihik 22). - ISBN 9949-418-06-2
2. ↑  "Venemaa RAMSARI-alad" (inglise).[*alaline kõdulink*]
3. ↑  "Особо охраняемые природные территории Ленинградской области. Protected areas of the Leningrad Region" (vene ja inglise). Originaali arhiivikoopia seisuga 13. märts 2008. Vaadatud 13. jaanuaril 2008.
4. ↑  Красная книга природы Ленинградской области = Red Data Book of Nature of the Leningrad Region. Vol. 1. - St. Peterburg, 1999. - ISBN 5-87401-072-6

Välislingid
-----------

* Полуостров Кургальский Финского залива Балтийского моря (vene keeles)
* Vadja aken: Kirikud ja kabelid
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib poksijast; samanimelise pesapalluri kohta vaata artiklit Pascual Pérez (pesapallur).* |

---

Pascual Perez - El Gráfico - 1948

| Medalikohad |
| --- |
| Argentina esindaja |
|  Olümpiamängud |
| Esimene koht | 1948 | Kärbeskaal |

**Pascual Nicolás Pérez** (4. mai 1926 Rodeo del Medio vald, Maipú ringkond, Mendoza provints, Argentina – 22. jaanuar 1977 Buenos Aires) oli Argentina poksija.

Pérez võitis kärbeskaalus (kuni 51 kg) 1948. aasta Londoni olümpiamängude poksivõistlustel kuldmedali ja tuli olümpiavõitjaks.

Pérez poksis detsembrist 1952 kuni märtsini 1964 elukutselisena. Ta pidas kokku 92 kohtumist, millest võitis 84 (neist 57 nokaudiga) ja kaotas 7 (neist 3 nokaudiga) kohtumist ning 1 kohtumine jäi viiki. Ta on olnud elukutseliste nii Argentina kui ka maailmameister.

Viited
------

1. ↑  14. suveolümpiamängude poksivõistlus. London 1948. Tulemused inglise keeles

Välislingid
-----------

* Pascual Pérez saidil Olympedia Muuda Vikiandmetes
* Pascual Pérez saidil BoxRec
Pascal Couchepin. Genf, 5. juuli 2007
**Pascal Couchepin** (sündinud 5. aprillil 1942 Martignys Valais' kantonis) on Šveitsi jurist ja poliitik, liberaalse Vaba Demokraatliku Partei liige. Ta oli Šveitsi liidupresident aastatel 2003 ja 2008.

Elulugu
-------

Couchepin sündis juristi perekonnas ja valis ka endale isa eeskujul juristi eriala. Ta õppis Lausanne'i Ülikoolis, mille lõpetas 1966. aastal õigusteaduse litsentsiaadina. Aastal 1968 tegi advokaadieksami.

1968. aastal hakkas Couchepin osalema ka poliitilises elus – ta valiti Martigny linnanõukogu liikmeks. Aastatel 1984–1998 oli ta Martigny linnapea.

Üleriigilises poliitikas osales Pascal Couchepin alates 1979. aastast Rahvusnõukogu liikmena. Ühtlasi oli ta aastatel 1989–1996 Vaba Demokraatliku Partei parlamendifraktsiooni esimees.

Alates 11. märtsist 1998 on ta olnud Šveitsi valitsuse ehk Liidunõukogu liige. Aastatel 1998–2002 vastutas ta rahvamajanduse ja alates 2003. aastast siseasjade eest. Couchepini ametiajal astus Šveits Maailma Kaubandusorganisatsiooni.

Ühena vähestest Šveitsi poliitikutest osaleb Couchepin transatlantilise Bilderbergi grupi konverentsidel, mida vandenõuteoreetikud seostavad vabamüürluse ja maailmavalitsemise plaanidega.

1. jaanuarist 31. detsembrini 2003 oli ta Šveitsi liidupresident. Ühtlasi on Couchepin olnud 2002. ja 2007. aastal liidupresidendi asetäitja.

12. detsembril 2007 valis Šveitsi parlament ta 2008. aastaks taas liidupresidendiks. 1. jaanuaril 2008 võttis ta ameti üle oma eelkäijalt, sotsiaaldemokraat Micheline Calmy-Reylt.

1. jaanuaril 2009 andis ta ameti üle Hans-Rudolf Merzile.

12. juunil 2009 teatas Pascal Couchepin, et astub 31. oktoobril 2009 Liidunõukogu liikme kohalt tagasi.

Isiklikku
---------

Pascal Couchepin elab oma sünnilinnas Martignys. Tema abikaasa on Brigitte Rendu, neil on kaks tütart ja poeg.

Välislingid
-----------

* Elulugu Šveitsi valitsuse veebilehel *(saksa, prantsuse ja itaalia keeles)*


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**Kaspar Villiger** | **Šveitsi liidupresident**2003 | Järgnev**Joseph Deiss** |
| Eelnev**Micheline Calmy-Rey** | **Šveitsi liidupresident**2008 | Järgnev**Hans-Rudolf Merz** |
**Kalju Otu** (**Kalju Otto**, 10. aprill 1904 Toila, Voka vald, Virumaa – 6. aprill 1984) oli Kunda esimene linnavanem, hiljem Eesti NSV Riikliku Julgeoleku Ministeeriumi äratundmis- ja marsruutagent.

Õppis 1922–1929 (lõpetas 1929) Tartu Ülikoolis õigusteadust.

Talupidaja ja kaupmees Toilas, kohtu-uurija sekretär Jõhvis, 1934–1937 Voka vallavanem, 1937–1938 Kunda alevivanem, 1938–1940 Kunda linnavanem.

Omakaitse Sihtkapitali Kunda linna toimkonna juhatuse esimees, Kunda linna VKÕ ühingu esimees. 

1941. aasta suvel juhtis ta Jõhvi vallas metsavendade laagrit, Saksa okupatsiooni ajal oli Omakaitse Toila rühma ülem, alates 1942. aasta kevadest töötas Julgeolekupolitseis Narvas ja Kohtla-Järvel. Alates 1944. aasta sügisest varjas ta end Läänemaal.

Ta arreteeriti 6. augustil 1946 Aulepa külas Läänemaal, viibis hiljem vangistuses Tobolskis Tjumeni oblastis.

Juurdluse käigus andis ta põhjalikke andmeid 96 SD töötaja, 71 salaagendi ja 16 metsavenna kohta. 17. juunil 1947 oli ta äratundmisagent nimega **Tartu**. 

1947. aasta lõpuks oli ta üles otsinud ja tuvastanud 150 tagaotsitavat isikut. 1948. aastal infiltreerus ta rahvuslikku salaorganisatsiooni Vaba Eesti ja oli suutnud 20. septembriks 1948 välja selgitada 25 Vaba Eesti liiget. 1957. aastal otsiti tema kaudu taga Karl Jürgensit[*viide?*].

Viited
------

1. ↑  Suuri muudatusi omavalitsuse ametikohtadel, Lääne Elu : Läänemaa häälekandja, 31. juuli 1940

Kirjandus
---------

* Toila ja tema ülikooli haridusega vallavanem. Uus Eesti, 13. juuni 1936, nr. 158, lk. 10.
* Uued juhid Kunda alevile. Uus Eesti, 18. aprill 1937, nr. 105, lk. 1.

Välislingid
-----------

* Kommunismiohvrite andmebaas
* TÜ üliõpilased
Ansambel Vanemõde esinemas 1989. aastal Eesti Üliõpilaste Ehitusmaleva töösuve avamisel Tallinna Raekoja platsil
**Vanemõde** on Andrus Kerstenbecki loodud Eesti diskoroki ansambel. Ansambli eripära on, et nii salvestustel kui ka kontsertidel on lisaks põhikoosseisule osalenud külalisena paljud tuntud Eesti muusikud.

Algul esitati ja lindistati Päratrusti repertuaari, siis tulid Nõukogude laulude töötlused ja muud koopiad nii välismaa kui ka Eesti hittidest.

Sal-Salleri ajal hakati ka oma lugusid tegema, tekste kirjutasid Hardi Volmer, Ivan Makarov, Henno Käo ja Jüri Leesment, saavutati küllaltki suur edu just tänu Modern Talkingu loo "Brother Louie" eestindamisega, millele kirjutas sõnad Hardi Volmer.

Sal-Salleri Soome elama siirdumisega jäi ka bänd soiku, esineti harva, aga samas lindistati erinevate solistidega uut materjali. 1980. aastate lõpus ja 1990. aastate algul muutus koosseis täiesti venekeelseks ning esineti põhiliselt Nõukogude Liidus.

Uuel Eesti ajal on tegutsemine olnud küllaltki kaootiline.

Vennad Urbid ehk Tarmo Urb ja Toomas Urb ei ole mitte kunagi olnud ansambli Vanemõde solistid. Küll aga kasutasid nad ansambli Vanemõde muusikuid oma laulu "Välgud peeglis" (tekst Artur Alliksaar) lindistamisel.

Koosseis
--------

* Andrus Kerstenbeck – trummid, ansambli juht
* Hendrik Sal-Saller – laul, kitarr
* Jaak Arro – laul
* Mihkel Raud – kitarr
* Ivar Liinev – kitarr
* Margus Minn – basskitarr
* Alo Puustak – basskitarr
* Roald Jürlau – kitarr, laul
* Angela Aak/Andres Aak – kitarr
* Urmas Podnek – laul
* Ülari Tõkke – laul
* Juhan Tiik (Kojamees) – laul
* Artur Talvik – laul
* Indrek Patte – laul
* Jaan-Willem Sibul – laul
* Aigar Kõrgessaar – laul
* Peeter Saar – laul
* Hardi Volmer – laul
* Urmas Alender – laul, kitarr
* Tõnu Kõrvits – basskitarr
* Raul Sepper – basskitarr
* Raul Ukareda – kitarr
* Jaanus Raudkats – basskitarr
* Riho Kuub – laul
* Yoko Alender – laul
* Ranele Raudsoo – laul
* Õnnela Vaarik – laul
* Elmu Värk – kitarr
* Tiit Aunaste – klahvpillid, programmeerimine
* Tõnu Väärtnõu – klahvpillid
* Ivan Makarov – laul, tekstikirjutaja
* Rustam Ivanovitš – laul, kitarr
* Ivan Sepenko – laul, basskitarr
* Elina Gerodes – laul
* Tarmo Urb – laul
* Toomas Urb – laul
* Tõnu Trubetsky – laul
* Madis Arro – laul
* Erkki Reimann – kitarr
* Are Kangus – kitarr, bass, heli
* Erik Olle – bass
* Avo Ulvik – saksofon, klahvpillid
* Sergei Ivanov – laul
* Andres Teppor – laul
* Freddy Tomingas – laul
* Jüri Roosa – basskitarr
* Veljo Vingissar – vokaal, kitarr
* Hannes Agur Vellend – basskitarr
**Jüri Loosme** (kuni 1937 Lossmann, 31. mai 1887 Tori vald, Pärnumaa – 5. november 1983 Helsingborg, Rootsi) oli Eesti poliitik ja omavalitsustegelane.

Jüri Loosme sündis Tori vallas põlise talupidaja perekonnas. 1907. aastal lõpetas Soomes Harju Põllutöökooli. 1913. aastal täiendas teadmisi Daehnfeldti seemnekasvatuses Hinderuppes (Taanis). Töötas isatalus, seejärel Jõesuu piimaühingus meierina ning 1911 kuni 1913 Kaukaasias teravilja transpordifirmas. 1914 kuni 1915 oli Peterburi kubermangus omavalitsuse teenistuses. 

Võttis osa I maailmasõjast ja vabadussõjast. Vabadussõja järel oli Kioma riigimõisa valitseja. 1921. aastal määrati Läänemaa maa-agronoomiks, töötas sel ametikohal kuni 1930. aastani.

Kuulus Taebla Põllumeeste Kogu ja Läänemaa Põllumeeste Esinduse juhatusse. Valiti Põllumeeste Kogude esindajana Lääne maavolikokku ja maavalitsuse liikmeks. Oli maavalitsuse sekretär, maakoolivalitsuse ja ehitus-teedeosakonna juhataja ning maanõunik. Astus Isamaaliidu liikmeks, 1937. aastal valiti Isamaaliidu Haapsalu osakonna ning Läänemaa komitee juhatusse, 1939. aastal Isamaaliidu Läänemaa komitee juhatuse eestseisusse. 1941-44 oli Läänemaa põllumajandusameti juhataja ja abimaavanem, 1944. aasta jaanuarist juhtis abimaavanemana administratiiv- ning transport- ja liiklusosakondi.

1944. aastal põgenes Rootsi. Rootsis osales Põllumeeste Kogude erakonna tegevuse taastamises ja kuulus abiesimehena pikka aega selle Rootsi esinduse juhatusse. Oli Helsingborgi Põllumeeste Kogu esimees ja kuulus Lundi Põllumeeste Kogu juhatusse. Oli aastatel 1956–1970 valitud Rootsi Eestlaste Esinduse saadikuks ja kuulus seal Rahvuslikku Parempoolsesse rühma.

Välislingid
-----------

* TLÜAR väliseesti isikud
Hermann Matern (1957)
**Hermann Matern** (17. juuni 1893 Burg – 24. jaanuar 1971 Ida-Berliin) oli Saksa kommunistlik poliitik ja Saksa DV riigitegelane.

Hermann Matern oli pärit töölisperekonnast, ta isa oli sotsiaaldemokraat. Rahvakooli lõpetamise järel õppis ta aastatel 1907–1911 parkaliks ning töötas seejärel õpitud erialal. 1907. aastal astus ta sotsialistlikku noorsoo-organisatsiooni Sozialistische Arbeiter-Jugend ja 1911. aastal Saksamaa Sotsiaaldemokraatlikku Parteisse. 1914. aastal astus ta protestiks sõjalaenude heakskiitmise vastu Saksamaa Sotsiaaldemokraatlikust Parteist välja. Esimesest maailmasõjast võttis ta osa Saksa sõjaväe koosseisus läänerindel.

1918. aastal astus Hermann Matern Saksamaa Sõltumatusse Sotsiaaldemokraatlikku Parteisse, võttis osa Novembrirevolutsioonist ja kuulus Tööliste ja Soldatite Nõukogusse. 1919–1926 töötas ta Burgis parkalina, astus Saksamaa Kommunistlikku Parteisse ja juhtus kohalikku parteiallorganisatsiooni. 1926–1928 oli ta Burgis parteiallorganisatsiooni ametiühingusekretär. 1928–1929 õppis Matern Moskvas Rahvusvahelises Lenini Koolis ning töötas seejärel kuni 1931. aastani Magdeburgis Saksi-Anhalti kommunistliku partei piirkonnaorganisatsiooni poliitjuhina ja siis kuni 1933. aastani Ida-Preisimaa piirkonnaorganisatsiooni poliitjuhina. 1932–1933 oli ta ka Preisi maapäeva liige.

Alates 1933. aasta aprillist juhtis ta Pommeri illegaalset kommunistliku partei piirkonnaorganisatsiooni. 1933. aasta juulis Hermann Matern vahistati. 1934. aasta septembris õnnestus tal vanglast põgeneda. Ta lahkus Saksamaalt ja asus esialgu elama Tšehhoslovakkiasse, seejärel aga Prantsusmaale. Vahepeal elas ta Belgias, Hollandis, Norras ja Rootsis. 1941. aasta kevadel asus ta elama Moskvasse, kus kuulus Vaba Saksamaa Rahvuskomiteesse. Hiljem oli ta antifašistliku kooli õpetaja Krasnogorskis. 

1. mail 1945 pöördus Hermann Matern Anton Ackermanni grupi koosseisus Saksamaale tagasi. Kuni 1946. aastani oli ta Saksamaa Kommunistliku Partei Saksimaa piirkonnaorganisatsiooni esimene sekretär. Pärast Saksamaa Kommunistliku Partei ja Saksamaa Sotsiaaldemokraatliku Partei liitmist oli Matern koos Karl Litkega aastatel 1946–1948 Suur-Berliini SSÜP piirkonnaorganisatsiooni esimene sekretär. 1946–1950 oli ta Partei Eestseisuse Kesksekretariaadi liige. Alates 1948. aasta oktoobrist kuni oma surmani oli ta Partei Keskkontrollikomisjoni esimees. Alates 1950. aasta juulist oli Hermann Matern Saksamaa Sotsialistliku Ühtsuspartei Keskkomitee Poliitbüroo liige. Poliitbüroo liikmena oli ta vastutav suhete eest illegaalsete kommunistlike parteidega. 1949. aastast oli ta Rahvakoja (parlamendi) liige, 1950–1954 oli ta Rahvakogu asejuhataja, alates 1954. aastast asejuhataja asetäitja.

Viited
------

1. ↑  Hermann Matern DDR-Lexikon
2. ↑  Hermann Matern whoswho.de
3. ↑  Matern, Hermann Deutsche Biographie
4. ↑  Hermann Matern (1893–1971) etg-ziegenhals.de
5. ↑  SED-Führungsgremien :Übersicht über die Mitglieder und Kandidaten des Politbüros des ZK der SED (1949-1989) SED- und FDGB-Archivgut
6. ↑  MATERN, HERMANN \* 17.6.1893, † 24.1.1971 :Mitglied des Politbüros des ZK der SED Bundesstiftung zur Aufarbeitung der SED-Diktatur