recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
"Kolm ahvi" (õlimaal lõuendil 2012)
**Toomas Kuusing** (sündinud 15. märtsil 1976 Puuril) on eesti graafik ja maalikunstnik.

Eluloolist
----------

Toomas Kuusing on sündinud Põlva vallas Puuri külas. 1991. aastal lõpetas Põlva Ühisgümnaasiumi, 1991–1994 õppis Tartu Ehitus- ja Kergetööstuskoolis laia profiiliga ehitajaks. Graafikaga hakkas tegelema õpingute ajal Academia Non Gratas (2001–2002), hilisemas Eesti Kunstiakadeemia Pärnu kolledžis Academia Gratas Peeter Alliku juhendajakäe all. Lõpetas Eesti Kunstiakadeemia 2005. aastal bakalaureusekraadiga. 

Alates 2001. aastast on esinenud näitustel, esimene isikunäitus oli 2002. aastal Pärnus Endla teatris.

Looming
-------

Toomas Kuusingu töid iseloomustab teatav kõverpeegelsus ja allegoorilised olukorrad. Oma ühe eeskujuna nimetab kunstnik Madalmaade renessansi meistrit Hieronymus Boschi. Kunstikriitikas on pandud tähele tema loomingu seoseid sürrealismi ja neopopiga, samuti Ameerika Ühendriikide 1980. aastate transavangardismiga. Naivistlikus kunstis paelub Toomas Kuusingut selle ausus. Maali ja graafika kõrval on Toomas Kuusingu loomingus olulisel kohal ka tegevuskunst.

Peamine inspiratsiooniallikas tema loomingus on inimesed. Toomas Kuusing loob ühtaegu nii realistlikke kui ka sürrealistlikke, mütoloogilise sisu ning väljanägemisega situatsioonipilte, mis osutavad sõrmega kirjule inimloomaaiale. Autori käsitletud teemad jäädvustavad siiralt ühtmoodi nii justkui teolt tabatuna mõjuvaid ärihaisid ja poliitikuid, allpool vaesuspiiri elavaid kodutuid, kunstnikku ennast, naabreid, tuttavaid ja inimesi tänavalt.

Toomas Kuusing on illustreerinud 2012. aastal Setomaa Valdade Liidu välja antud "Seto aabitsa" ja Lauri Sommeri jutukogu "Lugusid lõunast". Ta on teinud Setomaast ja oma lapsepõlvest inspireeritud vitraažikavandi Eesti Vabariigi sajandale aastapäevale pühendatud näituse jaoks (kuraator ja teostaja Ain Roost).

Tunnustus
---------

* 2006 – Pärnu Graafikafestivali „IN Graafika" Grand Prix
* 2008 – Pärnu linna kunsti aastapreemia
* 2010 – Pärnu Graafikafestivali „IN Graafika" Grand Prix
* 2013 – aasta graafiku preemia

Viited
------

1. ↑  "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 22. mai 2008. Vaadatud 20. jaanuaril 2019.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
2. ↑
3. ↑  "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 21. jaanuar 2019. Vaadatud 20. jaanuaril 2019.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
4. ↑
5. ↑
6. ↑

Välislingid
-----------

* Kunstniku CV Draakoni galerii näituse "Harilikud inimesed" juures
* Toomas Kuusingu teoseid Eesti kaasaegse kunsti portaalis NOAR
* "Toomas Kuusing näitab klassikalise maalikunsti vajalikkust" Postimees, 5. märts 2013
* Uus Eesti graafika: Toomas Kuusing Müürileht, 22. märts 2018
* "Toomas Kuusing näitab harilikku maailma harilike inimeste silme läbi" ERR kultuur, 11. oktoober 2019
**Veckalsnava** on küla (*mazciems*) Lätis Madona piirkonnas Kalsnava vallas.

Veckalsnava asub valla kirdeosas Bērzaune jõe kaldal. Küla jääb valla keskusest Jaunkalsnavast 7,5, piirkonna keskusest Madonast 19 ja Riiast 150 kilomeetri kaugusele. Sinna jääb Veckalsnava bussipeatus.

Küla on kujunenud endise Veckalsnava mõisa keskuse juurde. 1905. aasta revolutsiooni ajal oli sealne mõis karistussalklaste majutuskohaks. 28. novembril kogunes Veckalsnava metsa Kalsnava kalmistu juurde ligi 3000 Läti Sotsiaaldemokraatliku Töölispartei võitlejat, kes ründasid siis mõisa. Mõisas ümberpiiratud kasakad üritasid mitmel korral Stukmaņise taanduda, ent edutult. Kasakad keeldusid alistumast ja üritasid 1. detsembril Bērzaunesse jõuda, ent sellega võimaldasid nad ülestõusnutel endi selja taha pääseda, ja nende väesalk purustati. Ühtlasi põletati ka sealne mõis maha.

Lisaks mõisa varemetele asuvad külas veel Kalsnava vasallilinnuse varemed ja Kalsnava kiriku varemed. Kalsnava kiriku muinaskalmed on muinsusmälestistena riikliku kaitse all.

Künnapuu ümbermõõduga 4,19 ja kõrgusega 16 meetrit, Veckalsnava kalmistu elupuud, Veckalsnava allee pärnad ja Veckalsnava allee on looduskaitse all.

Aastal 2008 oli külas 21 elanikku.

Veckalsnava allee

Viited
------

1. ↑  Vietvārdu datubāze
2. ↑  Autotransporta direcija
3. ↑  Latvijas pagasti. Enciklopēdija. 1. sējums. Rīga : A/S Preses nams. 2001. 444. lk. ISBN 9984-00-412-0.
4. ↑  Kalsnavas baznīcas senkapi
5. ↑  Latvijas īpaši aizsargājamām dabas teritorijām dabas datu pārvaldības sistēmā OZOLS
6. ↑  Vietvārdu datubāze

| * v
* r
Kalsnava valla asulad |
| --- |
| 
Aiviekste **·**  Apšuriņķis **·**  Aronieši **·**  **Jaunkalsnava** **·**  Jāņukalns **·**  Lāči **·**  Liepnieki **·**  Maisi **·**  Mārtiņēni **·**  Ramuļēni **·**  Stepes **·**  Tuteni **·**  Veckalsnava |
**Basel-Landschaft** ehk **Baseli maakanton** on kanton Šveitsi põhjaosas. Piirneb loodes Prantsusmaaga ja põhjas Saksamaaga.

Riigiõiguse seisukohalt on Basel-Stadt poolkanton ja saab saata vaid ühe esindaja Kantonite Nõukogusse.

Kantonis on 86 valda.

Basel-Landschaft on saksakeelne. Umbes 19,1% elanikest on immigrandid.

Tänapäeva piirides tekkis kanton 1833. aastal, kui Basel-Stadt eraldus omaette kantoniks.

Viited
------

1. ↑  Statistikateenistus, vaadatud 28.08.2019.

Välislingid
-----------

* Basel-Landschafti koduleht


Šveitsi kantonid

Aargau **·**  Appenzell Ausserrhoden **·**  Appenzell Innerrhoden **·**  Basel-Landschaft **·**  Basel-Stadt **·**  Bern **·**  Fribourg **·**  Genf **·**  Glarus **·**  Graubünden **·**  Jura **·**  Luzern **·**  Neuchâtel **·**  Nidwalden **·**  Obwalden **·**  Schaffhausen **·**  Schwyz **·**  Solothurn **·**  Sankt Gallen **·**  Ticino **·**  Thurgau **·**  Uri **·**  Valais **·**  Vaud **·**  Zug **·**  Zürich
**Ryanairi lend 4978** (FR4978) oli rahvusvaheline regulaarreisilend Ateenast Vilniusesse. Ryanairi lennuk Boeing 737-8AS startis pühapäeval 23. mail 2021 kell 10.29 Ateena lennujaamast Kreekas, et lennata Vilniuse lennujaama Leedus. Valgevene õhuruumist lahkumisel (83 km Vilniuse lennujaamani ja 170 km Minski lennujaamani) sunniti lennuk väidetava pommiähvarduse tõttu Valgevene võimude poolt maanduma Minski lennujaamas, kus peeti kinni kaks reisijat: opositsiooniline aktivist ja ajakirjanik Raman Pratasevitš ja tema elukaaslane Sofia Sapega. Lennukist lahkus ka kolm kaasa reisinud oletatavat Valgevene KGB töötajat. Lennuki läbiotsimisel pommi ei leitud.

KaartApproximate route of the flight, showing its diversion toward Minsk.

Viited
------

1. ↑  Brunner, Simone (24.05.2021). "Niemand soll sich sicher fühlen" (saksa). Die Zeit. Originaali arhiivikoopia seisuga 24.05.2021. Vaadatud 24.05.2021.
2. ↑  Plikūnė, Dalia; Užusienytė, Jogintė (23.05.2021). "Be opozicionieriaus ir jo draugės į Lietuvą negrįžo ir dar keturi lėktuvo keleiviai: kas jie – kol kas mįslė" (leedu). Delfi. Vaadatud 24.05.2021.
Iseliikuv lokomobiil Garrett, R Garrett & Sons Ltd, Eesti Põllumajandusmuuseumis
Iseliikuv lokomobiil Lincoln, 20 sajandi algu, Clayton & Shuttleworth, Eesti Põllumajandusmuuseumis
Järelveetav lokomobiil Marshall; Marshall, Sons & Company, Eesti Põllumajandusmuuseumis
Lokomobiil
**Lokomobiil** (ladina keeles *locus*: koht ja *mobilis*: liikuv) on paigalseisev, veetav või iseliikuv, otse aurukatlale asetatud auruga töötav jõumasin .

1935. aastal oli Eestis üle tuhande lokomobiili keskmise vanusega 50 aastat (üks 71-aastane). Lokomobiili keskmine hind oli 8000 krooni.

* 1782 leiutas James Watt aurumasina  .
* 1784 võttis James Watt patendi iseliikuvale lokomobiilile, millel olid juba koos aurukatel, aurumasin ja veomehhanism .
* 1895 ostis Sangaste mõisnik krahv Friedrich Berg Eestisse esimese iseliikuva lokomobiili Case Chicago maailmanäituselt .

Eesti keeles ilmunud kirjutised
-------------------------------

* *Uuema aja edutegur*. Ülenurme: Eesti Põllumajandusmuuseum, 2002.

Viited
------

1. ↑  *Eesti Entsüklopeedia* Tartu: Loodus, 1935
2. ↑  Katel põllutööl. Esmaspäev, 28. aprill 1935, nr 17, lk 5
3. 1 2  *Uuema aja edutegur*: Eesti Põllumajandusmuuseum, 2003
4. ↑  Tehnikamaailm, 2005 juuni

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Lokomobiil** |
Tarnopoli vojevoodkond enne 17. septembrit 1939. Võšnivtšõk asub Ternopolist lõunas Strõpa jõe ääres
**Võšnivtšõk** (ukraina keeles Вишнівчик, poola keeles *Wiśniowczyk*) on küla Ukrainas Ternopili oblastis Ternopili rajoonis. Võšnivtšõk kuulub Zolotnõki maapiirkonna hromadasse, mis on üks Ukraina hromadadest. Asub Strõpa jõe läänekaldal. Naabruses on Zarvanõtsja küla. 

Küla on kirjalikes allikates esmamainitud 1564. aastal.

Võšnivtšõki küla kuulus Austria-Ungari koosseisu (aastani 1918), seejärel Poola (1918–1939), Nõukogude Liidu (1944–1991) ja alates 23. augustist 1991 iseseisva Ukraina koosseisu.

Seal on kool, kuhu tulevad teadmisi omandama lapsed neljast ümbritsevast külast (Haevuronka, Zarvanõtsja, Kutozõv ja Sapuva) koos Võšnivtšõki lastega.

Ajalugu
-------

Teise maailmasõja ajal oli Võšnivtšõk Saksa armee ja naaberküla Zarvanõtsja Nõukogude armee kontrolli all, kuna Strõpa jõgi eraldas kahte küla.

Kuni 18. juulini 2020 paiknes Võšnivtšõk Terebovlja rajoonis. Rajoon kaotati 2020. aasta juulis toimunud Ukraina haldusreformi käigus, mille tulemusena vähenes Ternopili oblasti rajoonide arv kolmele. Terebovlja rajoon liideti Ternopili rajooniga.

Märkimisväärsed inimesed
------------------------

* Marcella Sembrich, ooperilaulja (sopran), õpetaja
* Heinrich Schenker, muusikateoreetik, õpetaja
* Olena Stepaniv, sõjakangelane

Viited
------

1. ↑  "Золотниковская громада" (vene). Портал об'єднаних громад України.
2. ↑  "Про утворення та ліквідацію районів. Постанова Верховної Ради України № 807-ІХ". *Голос України* (ukraina). 18. juuli 2020. Vaadatud 3. oktoobril 2020.
3. ↑  "Нові райони: карти + склад" (ukraina). Міністерство розвитку громад та територій України.
4. ↑  "Stepaniv, Olena". *www.encyclopediaofukraine.com*. Vaadatud 7. märtsil 2022.
**Laura Ingalls Wilder** (7. veebruar 1867 Pepini maakond, Wisconsin – 10. veebruar 1957 Mansfield, Missouri) oli USA kirjanik.

Ta sündis Wisconsini osariigis "Suurte metsade" piirkonnas viielapselisse perekonnas. Laura vanemad olid Charles Phillip Ingalls ja Caroline Lake Quiner. Varases lapsepõlves kolis ta perekonnaga veel arendamata Indiaanlaste territooriumi maadele Independence'i linna lähedale (tänapäeva Kansases). Laura veetis oma lapsepõlve Kansase ja Minnesota tasandikel rännates. Kesk-Lääne süda oli rikas ja viljakas, kuid lumetormid, üleujutused, tulekahjud, rändrohutirtsude tegevus hävitasid sageli põllusaagi. Seetõttu olid asunikud sunnitud kolima uutele asumaadele ja oma senise vara maha müüa. Laura ema ja isa rändasid üha lääne poole, unistades rahulikust tsiviliseeritud kohast, kus lapsed saaksid õppida.

Laura ja Almanzo Wilder (1885)
Tema ema nõudel asusid nad elama Dakota territooriumile De Smeti linna (tänapäeva Lõuna-Dakotas). Seal läks Laura kooli, hiljem töötas õpetaja ja õmblejana, kuni tutvus Almanzo Wilderiga (hüüdnimi Manly) (1857–1949). Nad abiellusid 1885. aastal. Nende esimene laps Rose Wilder Lane sündis 1886. aastal ning temast sai kirjanik, ajakirjanik ja poliitik. Laural ja Almanzol oli ka poeg, kes aga suri varsti pärast sündimist 1889. aastal.

Wilder sai USA-s tunnustatud kirjanikuks alles hilisemas eas. 65-aastaselt Floridas pensionipõlve pidades hakkas ta kirjutama romaanisarja, mille ainese ammutas oma lapsepõlvest. Sarja tegevus toimub 1870.–1880. aastate Metsikus Läänes – ajal, kui autor oli 5–18-aastane. Ta kirjutas sündmustest väga vabalt, mistõttu võib tema teoseid pidada ajaloolisteks romaanideks. Tema teoste põhjal on valminud draamasari "Väike maja preerias".

Wilderit ja tema tütart peetakse ühtedeks esimesteks USA naiskirjanikeks, kes olid liberaalid (koos Ayn Randi ja Isabel Patersoniga). Esialgu oli Laura veendunud demokraat, kuid ta pettus Franklin D. Roosevelti uue kursi poliitikas ja oli nördinud, et ameeriklased on üha suuremas sõltuvuses föderaalvalitsusest. Talle olid vastumeelt ka valitsusametnikud, kes käitusid taludes nagu endi omades ja küsisid talupidajatelt, kui palju aakreid nad külvavad.

Raamatud (ilmunud ka eesti keeles)
----------------------------------

* "Väike maja Suures Metsas" ("Little house in the Big Woods", 1932) kirjeldab rajamaa elu Wisconsinis.
* "Väike maja preerias" ("Little house on the Prairie", 1935) räägib pere ümberasumisest Kansase rohtlasse.
* "Ploomioja kallastel" ("On the Banks of Plum River", 1937).
* "Hõbejärve rannal" ("By the Shores of Silver Lake", 1939).
* "Pikk talv" ("Long Winter", 1940).
* "Väike linn preerias" ("Little Town on the Prairie", 1941).
* "Need kuldsed õnneaastad" ("These Happy Golden Years", 1943). Viimases romaanis saab Laurast 15-aastaselt asunikulaste kooliõpetaja, raamat lõppeb tema abiellumisega.

|  |  |
| --- | --- |
|  | Tsitaadid Vikitsitaatides: **Laura Ingalls Wilder** |
Pählimäe terviserada öösel
**Pähklimäe terviserada** on terviserada Narva linnas Ida-Virumaal. Seda haldab sihtasutus Narva Linna Arendus.

Loomine
-------

Pähklimäe (Äkkeküla) looduspark asub künka seljandikul, 21–23 meetri kõrgusel merepinnast. Selle nimi on seotud metsaga, kus kasvab ainuke pähklipuu Eestis – harilik sarapuu.

Pähklimäele suusa- ja tervisespordikeskuse rajas Narva Linnavalitsus koostöös Eesti Terviserajad SA-ga ja Äkke Spordiklubiga. Alates 2005. aastast on looduspargis korraldatud nii suusa-, jooksu-, kui ka jalgrattavõistlusi, üritusi nii lastele, atleetidele kui ka tervisesportlastele. 2005. aastal loodi Pähklimäele suusa- ja puhkekeskus, samal aastal peeti ka esimesed murdmaasuusatamise, jooksmise, rattasõiduvõistlused lastele ja täiskasvanutele.

Ajalugu
-------

2012. aastal loodi metsa esimene matkarada, mis on 3 kilomeetrit pikk. Seal kasvavad männid, tüügaskased, kuused ja lepad. Terviserada on varustatud infotahvlitega, mis tutvustavad külastajatele Pähklimäe loodust.

Pähklimäel on ka vaba aja veetmise kompleks. Talvel on külastatavad suusanõlvad, kus saab valida mitme raja vahel – pikkusega 1 km, 3,3 km ja 15 km.

Lisaks on 3,5-kilomeetrine MTB rada, millele jäävad muld, kivid, killustik, juured ja sillad. Jooksu- ja suusarajal on alates 2014. aastast kuni 3,7 kilomeetri ulatuses rajavalgustus.

Muinasjuturada
--------------

2021. aastal tehti Äkkekülas loodusparki Muinasjuturada, mille pikkus on umbes 400 meetrit. Rada mitmekesistab jalakäijatele mõeldud metsaradade võrgustikku. Muinasjuturajal asuvad muinasjutusarja "Küülik ja Mäger" kangelaste – Kassikakku, Karu, Hiire, Siili, Mao, Mägra ja Küüliku – majad. Muinasjutusarja "Küülik ja Mäger" kirjutas Narvast pärit lastekirjanik Aleksei Serov. Rada on varustatud infotahvlitega.

Viited
------

1. ↑  Narva Linna Arendus koduleht

Välislingid
-----------

* Pähklimäe terviserada SA Eesti Terviserajad koduleht
* Akkesport Akkesport
* Eesti spordiregister Eesti spordiregister
**Vecstāmeriena** on küla (*vidējciems*) Lätis Gulbene piirkonnas Stāmeriena järve kaldal. Külas asub Stāmeriena valla halduskeskus.

Vecstāmerienasse jääb Poga järv. Looduskaitse all on kaks tamme ümbermõõduga 4 meetrit ja tamm ümbermõõduga 4,52 meetrit. 

Vecstāmerienas asus Stāmeriena mõis (*Stomersee*). Asulas on ka Vecstāmeriena Aleksander Nevski kirik ja raamatukogu. Külla jäävad Pogaskrogsi, Pilsi ja Stāmerienas skola bussipeatus.

Kultuurimälestistest on riikliku kaitse all Stāmeriena õigeusu kirik ja Stāmeriena mõisakompleks (sealhulgas park, ait, ja häärber ning kolme häärberi toa interjöörid). Kohaliku kaitse all on Stāmeriena mõisa aednikumaja, häärberi ahi, fassaad ja kahe toa interjöör ning Stāmeriena põhikooli hoone.

2015. aastal oli külas 301 elanikku, 2017. aastal 286 ja 2022. aastal 233.

* Tammed Stāmeriena mõisa eesTammed Stāmeriena mõisa ees

Viited
------

1. ↑
2. ↑  Latvijas īpaši aizsargājamām dabas teritorijām dabas datu pārvaldības sistēmā OZOLS
3. ↑
4. ↑  Autotransporta direcija
5. ↑  Autotransporta direcija
6. ↑  Autotransporta direcija
7. ↑  Valsts kultūras pieminekļu aizsardzības inspekcija
8. ↑  Valsts kultūras pieminekļu aizsardzības inspekcija

| * v
* r
Stāmeriena valla asulad |
| --- |
| 
Āboliņi **·**  Kalniena **·**  Medņi **·**  Namsadi **·**  Skolas **·**  Stancmuiža **·**  Stāmeriena **·**  Stūrastas **·**  **Vecstāmeriena** |
**Vecķeipene** on küla (*mazciems*) Lätis Ogre piirkonna Madliena vallas.

Küla asub valla keskosas merepinnast 105 meetri kõrgusel. Vecķeipene jääb valla keskusest Madlienast 3, piirkonna keskusest Ogrest 44 ja Riiast 80 kilomeetri kaugusele. Sinna jääb Vecķeipene bussipeatus.

Asula on kujunenud Vecķeipene mõisa (*Alt-Kaipen*) keskuse juurde. Küla ehitati välja kui kolhoosi Pumpurs keskasula. Hiljem sai sellest Madliena sovhoosi osakonnakeskus.

Looduskaitse all on Avotiņi tamm, Avotiņi vaher, Zīlēni tammed, tamm ümbermõõduga 4,28 ja kõrgusega 24 meetrit, tamm ümbermõõduga 4,14 ning kõrgusega 21 meetrit, ja tamm ümbermõõduga 4,83 ning kõrgusega 23,5 meetrit.

Aastal 2008 oli külas 40 elanikku.

Viited
------

1. ↑  Autotransporta direcija
2. ↑   Latvijas pagasti. Enciklopēdija. 2. sējums. Rīga : A/S Preses nams. 2002. 10. lk. ISBN 9984-00-436-8.
3. ↑  Latvijas īpaši aizsargājamām dabas teritorijām dabas datu pārvaldības sistēmā OZOLS
4. ↑  Vietvārdu datubāze

| * v
* r
Madliena valla asulad |
| --- |
| 
Lielāmuiža **·**  **Madliena** **·**  Plātere **·**  Silamuiža **·**  Zādzene **·**  Vecķeipene **·**  Vērene |
**Virve Aben** (kuni 1953. aastani **Virve Känd**; sündinud 2. jaanuaril 1930 Tallinnas) on eesti tekstiilikunstnik.

Elukäik
-------

Virve Aben lõpetas 1948. aastal Tallinna 10. Keskkooli ja 1954. aastal ERKI tekstiili erialal.

Ta töötas aastatel 1954–1965 tekstiilivabrikus Punane Koit ja 1965–1980 Tallinna Moemajas. Ta on üks esimesi trükikangaste kavandajaid Eestis. 1981–1985 töötas ta Eesti Informatsiooni Instituudis tööstusdisaini sektori insenerina ning aastatel 1988–1997 juhendas ta Keilas kangakudumise ringi.

Alates 1985. aastast on ta tegutsenud vabakutselise kunstnikuna.

Isikunäitused
-------------

* 2005 "Lapitekid ja põimevaibad", Nõmme Sotsiaalkeskus

Liikmesus
---------

Virve Aben kuulub Eesti Kunstnike Liitu ja Eesti Tekstiilikunstnike Liitu.

Isiklikku
---------

Virve Abeni abikaasa on tehnikateadlane Hillar Aben. Peres on kaks poega.

Viited
------

1. 1 2  Sigrid Huik, Maasike Maasik, Aet Ollisaar, Tiina Puhkan "Eesti tekstiilikunst 1915–2015" Eesti Tekstiilikunstnike Liit, 2015. ISBN 9789949385751
2. ↑  TTÜ Kõberneetika Instituudi Kroonika vaadatud 13.04.2017

Välislingid
-----------

* EKL
Virķēne mõis 1903. aasta kaardil. Väljavõte kaardilt "Wegekarte des Wolmarschen Kreises mit den Kirchspiels- und Gutsgrenzen" (1903). Mõisa maad on kaardil tähistatud numbriga 56
**Virķēne mõis**, ka **Virķēni mõis** (saksa keeles *Würken*, läti keeles *Virķēnu muiža*) oli rüütlimõis (fideikomiss) Liivimaal Volmari kreisis Lõuna-Ruhja kihelkonnas. Praeguse haldusjaotuse järgi asub see Lätis Valmiera piirkonnas Vilpulka vallas Virķēnis.

Mõisa juures kasvav Virķēni mõisa tamm on looduskaitse all.

Ajalugu
-------

Hilisema Virķēne ja Endzele mõisa ala koosneb Orboteni nime kandnud ning Johann Ruischile ja hiljem Johann Bolkenile kuulunud 1 ja 1/2 adramaa suurustest aladest, mille läänistas Wolter von Plettenberg 1520. aastal Ruddelinile. Teise osa moodustas poole adramaa suurune Hermann Stenhusile ja hiljem Remmert von Rönnenile kuulunud valdus. Need alad läksid 1599. aastaks Nikolaus Ruddelini ja Margaretha Akeni valdusse. Rootsi ajal andis kuningas Gustav Adolf mõisa Michael Engelhardi valdusse.

Mõisa suurus
------------

Bienenstammi andmetel oli mõisa suurus 1816. aastal 4 ja 5/8 adramaad, sellele allus 154 mees- ja 170 naishinge. Aastal 1641 oli mõisa suurus 2 ja 3/4 adramaad, aastal 1688 aga 4 ja 1/4 adramaad. Aastal 1734 oli adramaid 3 ja 1/4, aastal 1757 aga 4 ja 5/8. Aastal 1823 oli mõisa suurus 5 ja 11/20 adramaad. Aastal 1832 oli mõisal adramaid 5 ja 13/20, aastal 1881 aga 4 ja 11/80, lisaks allus mõisale 7 ja 9/80 adramaad mõisatele kuuluvate talude valduses.

Karjamõisad
-----------

1816. aastal kuulus mõisale üks karjamõis: *Johannenhof*.

Vaata ka
--------

* Fideikomiss

Viited
------

1. ↑  Baltisches historisches Ortslexikon. Teil II. Lettland (Südlivland und Kurland). − Quellen und Studien zur baltischen Geschichte. Köln-Wien: Böhlau Verlag, 1990, lk 718.
2. ↑  Latvijas īpaši aizsargājamām dabas teritorijām dabas datu pārvaldības sistēmā OZOLS
3. ↑  Materialien zu einer Geschichte der Landgüter Livlands, Heinrich von Hagemeister; lk. 130
4. ↑  Bienestamm, H. von. Geographischer Abriss der drei deutschen Ostsee-Provinzen Russlands, oder der Gouvernemens Ehst-, Liv- und Kurland. Riga: Deubner, 1826, lk 243.
5. ↑  Hagemeister, Heinrich von. Materialen zu einer Geschichte der Landgüter Livlands. Erster Theil. Riga: Eduard Frantzen´s Buchhandlung, 1836, lk 122.
6. ↑  Stryk, Leonhard von. Beiträge zur Geschichte der Rittergüter Livlands. Zweiter Teil. Der lettische District. Dresden: Druck von Albanus´schen Buchdruckerei, 1885, lk 191.

Kirjandus
---------

* Baltisches historisches Ortslexikon. Teil II. Lettland (Südlivland und Kurland). − Quellen und Studien zur baltischen Geschichte. Köln-Wien: Böhlau Verlag, 1990. Lk 718.
* Hagemeister, Heinrich von. *Materialen zu einer Geschichte der Landgüter Livlands*. Erster Theil. Riga: Eduard Frantzen´s Buchhandlung, 1836, lk 129-130 .

Ruhja kirik
Lõuna-Ruhja kihelkond

**Kirik**: Ruhja Püha Bartholomäuse kirik  

**Mõisad**: Lõuna-Ruhja kirikumõis | Endzele mõis | Eriņi mõis | Jeri mõis | Jurata mõis | Mišleri mõis | Nausküla mõis | Nurmi mõis | Oleri mõis | Paipe mõis | Ruhja mõis | Streidase mõis | Tēdiņi mõis | Virķēne mõis
Rändrahn (1999)
**Vārzas** (ka **Vārza** või **Duntes 96**) on küla (*vidējciems*) Lätis Limbaži piirkonnas Skulte vallas. Küla jääb piirkonna keskusest Limbažist 32 ja Riiast 64 km kaugusele.

Asula koosneb kolmest osast: Kursīši, Dunte 96 ja vana rannaküla Lauči. Dunte 96 on endise Vārzase rannaküla maadele rajatud suur VEF-i aianduskooperatiiv. Külas asuvad bussipeatused Vārzas, Jaunkursīši, Kursīši ja Kursīši 2 ning kaks nimetut bussipeatust.

Küla üks vaatamisväärsusi on mere kaldal asuv rändrahn (läti keeles *Lauču jūrakmens*). Selle lähistel asuvad kämping ja võõrastemaja. Looduskaitse all on lisaks Lauči rändrahnule veel männid ümbermõõtudega 3,85 meetrit ja 2,95 meetrit, hõbepaplid ümbermõõtudega 2,67 meetrit, 3,6 meetrit, 4 meetrit, 4,5 meetrit ning 5,96 meetrit, sanglepad ümbermõõtudega 2,5 meetrit, 2,67 meetrit ja 3,85 meetrit, Blusase mänd, Jaunpriedese mänd, Priedese männid ning Kursieši tammed. Küla põhjaosa asub Põhja-Vidzeme biosfääri kaitsealal.

Aastal 2015 oli külas 144 elanikku, aastal 2021 oli elanikke 339, aastal 2022 aga 392.

Viited
------

1. ↑  Autotransporta direcija
2. ↑  Latvijas īpaši aizsargājamām dabas teritorijām dabas datu pārvaldības sistēmā OZOLS
3. ↑  Vietvārdu datubāze

| * v
* r
Skulte valla asulad |
| --- |
| 
Aniņi **·**  Ārņi **·**  Dūči **·**  Imšas **·**  Lejasozoli **·**  **Mandegas** **·**  Miršas **·**  Saulītes **·**  Skulte **·**  Skultes muiža **·**  Stiene **·**  Ziemeļblāzma **·**  Universitāte **·**  Vārzas **·**  Vēveri **·**  Viļķi |
Marc Ravalomanana
**Marc Ravalomanana** (sündinud 12. detsember 1949 Imerinkasininas) on Madagaskari poliitik.

Aastatel 2002–2009 oli ta Madagaskari üheksas president. Ta kuulub malagasside merina hõimu. Valiti esimest korda presidendiks 2001–2002 toimunud valimistel. 3. detsembril 2006 valiti ta 54,8% toetusega esimeses ringis teiseks ametiajaks.

Enne poliitikasse minekut oli Ravalomanana edukas ärimees. Talle kuulub riigi suuruselt teine piimatööstusettevõte. Ravalomanana alustas oma ärimehe karjääri jogurtimüüjana, kuni võttis pangalaenu ja ostis piimatoodete tehase.

1999. aastal kandideeris ta edukalt Madagaskari pealinna Antananarivo linnapeavalimistel.
5. augustil 2001 teatas ta, et kandideerib sama aasta 16. detsembril toimuvatel presidendivalimistel. Tegemist oli väga segaste valimistega. Kuigi ametlikel andmetel kogus Ravalomanana esimeses voorus 46% toetuse oma pearivaali Didier Ratsiraka 40% ees, ning reeglite järgi pidi tulema veel teine voor, kuulutas Marc Ravalomanana ennast valimiste võitjaks ning nõudis, et talle antaks amet üle. Vastaspool ei olnud sellega muidugi nõus ning asi jõudis kohtusse, kus mõlemad pooled süüdistasid teineteist valimistulemuste võltsimises. Pealinna Antananarivo tänavatel toimusid kummagi kandidaadi pooldajate meeleavaldused ning tänavakaklused. Blokeeriti tänavaid ning kogu elutegevus pealinnas oli häiritud.

Kohus kuulutas 29. aprillil 2002 küll valimiste võitjaks Marc Ravalomanana, et tal aga polnud 50-protsendilist toetust, toimus 6. mail uus voor, mille ta võitis juba kindlalt. Tema vastaskandidaat endine president Didier Ratsiraka aga läks 5. juulil 2002 eksiili.

Ravalomana on võtnud riigi arenguks palju välislaene, millega on parandatud infrastruktuuri, remonditud koole ja haiglaid.

18. novembril 2006, kui Marc Ravalomanana lendas parasjagu tagasi visiidilt Euroopast, toimus Antananarivos riigipöördekatse, mis siiski kiiresti maha suruti.

Ravalomanana on tulihingeline kristlane. Ta on korduvalt välja öelnud, et tema unistuseks on kristlik rahvas. Ravalomananat on selle eest teravalt kritiseeritud, sest Madagaskari põhiseaduse kohaselt peavad riik ja religioon olema lahus.

Marc Ravalomanana poeg abiellus märtsis 2004 bulgaarlanna Gergana Georgievaga.

17. märtsil 2009 astus Marc Ravalomanana Andry Rajoelina ja teda toetava armee survel presidendiametist tagasi.

2. juunil 2009 mõisteti ta võimu kuritarvitamise eest tagaselja neljaks aastaks vangi.

Välislingid
-----------

* Ingliskeelne klipp HI-viiruse levikust Madagaskaril ja presidendi arvamus
* Ingliskeelne intervjuu Madagaskari presidendiga

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**Didier Ratsiraka** | **Madagaskari president**2002–2009 | Järgnev**Andry Rajoelinakohusetäitja** |
**Zebruse järv** (ka **Zebra järv** või **Zebre järv**, läti keeles *Zebrus ezers*, *Zebras ezers* või *Zebres ezers*) on järv Lätis Dobele piirkonnas Biksti vallas. Järve pindala on 4,43 km². Suurim sügavus on 3,9 m.

Järve ümbruses asub Zebruse ja Svēte järvede kaitseala, mis moodustati aastal 1957. Zebruse kaldale jäävad looduskaitsealused Zebruse allikad. Järve valgala on 19 km².

Järve kaldad on kohati kõrged, lõunas soostunud. Zebrusest lõunasse jääb Svēte järv. Varem moodustasid need ühise veekogu, praegu on nende vaheline ala soostunud. Järve kaldal asuva Ezerlūki linnamäe tipp jääb järvest 30 meetrit kõrgemale. Zebruses on hektarilise pindalaga saar.

Põhi on mudane, kohati katab seda kaheksa meetri paksune sapropeelikiht. Zebrus on eutrofeerunud. Järvest on leitud kuut liiki kalu.

Viited
------

1. ↑  Vietvārdu datubāze
2. ↑  Latvijas īpaši aizsargājamām dabas teritorijām dabas datu pārvaldības sistēmā OZOLS

Välislingid
-----------

* Läti järvede andmebaas
**Zelgauska** on küla (*mazciems*) Lätis Madona piirkonnas Arona vallas.

Zelgauska asub valla lõunaosas merepinnast 175 meetri kõrgusel Arona jõe kaldal. Asula jääb valla keskusest Kusast 4,5, piirkonna keskusest Madonast 8 ja Riiast 160 kilomeetri kaugusele.

Zelgauskas asub Arona raamatukogu. Sinna jääb Zelgauska bussipeatus, seal on ka põhikool.

Zelgauska on tekkinud endise Zelgauska mõisa keskuse juurde. Küla oli kunagise Grosdona valla halduskeskuseks.

Küla jääb Vestiena maastikukaitsealale.

Aastal 2007 oli külas 17 elanikku.

Zelgauska mõisa häärber aastal 2001

Viited
------

1. ↑
2. ↑  Autotransporta direcija
3. ↑  Latvijas īpaši aizsargājamām dabas teritorijām dabas datu pārvaldības sistēmā OZOLS
4. ↑  Vietvārdu datubāze

| * v
* r
Arona valla asulad |
| --- |
| 
Ciskāni **·**  Kaļvi **·**  Kaniņas **·**  **Kusa** **·**  Lautere **·**  Liepa **·**  Līdēre **·**  Lode **·**  Oļi **·**  Pavasaris **·**  Pumpi **·**  Rosme **·**  Šķūri **·**  Zelgauska **·**  Teiļi **·**  Viduči **·**  Viesiena |
**Zvārtava** (eestipäraselt **Vaartu**) on küla (*skrajciems* ehk hajaküla) Lätis Gaujiena (Koivalinna) lähedal, mis kuulub Smiltene piirkonda Koivaliina valda. 

Asulas on endise Zvārtava mõisa (*Adsel-Schwarzhof*) keskus. Zvārtava mõisakompleks ja selle peahoone on riikliku kaitse all olev muinsusmälestised. Kohaliku kaitse all on Zvārtava tuulik, Zvārtava mõisa park, tallid, ait ja aedniku maja. Zvārtava mõisa pargis kasvavad tamm ja ebatsuuga on looduskaitse all.

Aastatel 2009–2021 kuulus küla Hopa piirkonda.

* Zvārtava tuulikust avanev vaade külaleZvārtava tuulikust avanev vaade külale
* Zvārtava tuulikZvārtava tuulik
* ZvārtavaZvārtava

Viited
------

1. ↑  Vietvārdu datubāze
2. ↑  Valsts kultūras pieminekļu aizsardzības inspekcija
3. ↑  Valsts kultūras pieminekļu aizsardzības inspekcija
4. ↑  Latvijas īpaši aizsargājamām dabas teritorijām dabas datu pārvaldības sistēmā OZOLS

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Zvārtava** |

| * v
* r
Koivaliina valla asulad |
| --- |
| 
Dārzciems **·**  Grāvi **·**  **Koivaliina** **·**  Mežciems **·**  Zvārtava |
**Juudakristlus** (ka juudikristlus) oli Jeruusalemmas 30. aastatel m.a.j tekkinud algkristluse rühmitus. Juudakristlased olid juuda suguharu inimesed, kes hakkasid arvama, et oodatud messias on juba saabunud.

Juudakristlased oli Jeruusalemma algkogudusest alguse saanud ristiusu suund, kes pidasid kinni pärimuslikest tavadest (söögieeskirjad ja puhtusnõuded). Jeruusalemmas tegutsesid nad kuni linna hävinguni aastal 70 m.a.j.

Juudakristlus levis seejärel Jordani-tagusel alal, Galilea maakonda, Süüriasse ja mujale (nad olid juba Roomas 60. aastatel). Püsis seal 7. sajandini.

Üheks selliseks piirkonnaks, kus tekkis juudakristlik kogukond, oli Adiabene ja eriti selle pealinn Arbela. Adiabene oli pooliseseisev, Iraaniga tihedalt seotud kuningriik. Riigis oli üsna suur ja mõjukas juudi kogukond. Ajaarvamise 40. aasta paiku pöördus riigi kuningakoda judaismi. Oletatavasti jõudis juudakristlus siia juba esimese aastasaja lõpul.

Juudakristluse erakonnad:

* Natsareenid
* Ebionid (u 66/67 või 70. aastad; Ida-Jordan; Süüria)
* Elkesaid (u 100 m.a.j; Süüria)
* Mandad (pärast 100 m.a.j; Süüria, Iraak)

Juudakristlus jäi alla nii Pauluse-Markioni kreekakeelsele kristlusele (= hellenistlikule kristusele) kui ka sünagoogi judaismile. Areng kahes eri suunas on algkristluse esimene usulahknemine. Juudakristlased eitasid areneva ristiusu ja hellenismi ühendust (sünteesi), mis iseloomustas hellenistliku kristlust.

Juudakristlased, eelkõige natsareenid, pidasid Jeesust Maarja ja Joosepi loomulikuks pojaks, kes sai ristimisega Jordanis prohvetiks ning tulevaseks messiaks. Juudakristlaste esindajatena mainitakse "Apostlite raamatus" Peetrust (Siimon) ja Jaakobit. Nad järgisid Moosese seadusi. Vt ka Jaakobuse kiri.
**Čaukciems** on küla (*mazciems*) Lätis Tukumsi piirkonna Lapmežciemsi vallas. Čaukciems asub merepinnast 5 meetri kõrgusel Kaņierise järve ja Slocene jõe vahel. Küla jääb valla keskusest Lapmežciemsist 10, endisest piirkonnakeskusest Smārdest 11 ning Riiast 53 kilomeetri kaugusele.

Aastal 1783 jagas piirileping küla kaheks osaks. Praeguse Smārde valla aladele jäänud osa külast hakkas kuuluma Kuramaa koosseisu ja tänapäeval küla staatust enam ei oma. Selles osas asub Čauki kalmistu. Praeguse küla moodustab Lapmežciemsi valla aladele jääv osa endisest külast, mis kuulus Vidzeme koosseisu. Aastail 2006-2009 kuulus küla Lapmežciemsi piirkonda, aastail 2009–2021 aga Engure piirkonda.

Küla jääb Ķemeri rahvusparki.

Aastal 2006 oli külas 2 elanikku. Aastal 2020 oli elanikke 6.

Čaukciems

Viited
------

1. ↑  Vietvārdu datubāze, vaadatud 29.05 2020
2. ↑  Latvijas īpaši aizsargājamām dabas teritorijām dabas datu pārvaldības sistēmā OZOLS

| * v
* r
Lapmežciemsi valla asulad |
| --- |
| 
Antiņciems **·**  Bigauņciems **·**  Čaukciems **·**  **Lapmežciems** **·**  Ragaciems |
|  |
| --- |
|  **Poks** |
| Riik |  | Horvaatia |
|  |
| Pronks | 2016 | Üliraskekaal |
|  |
| Veerand-finaal | 2011 | Üliraskekaal |
| Veerand-finaal | 2013 | Üliraskekaal |
| Veerand-finaal | 2015 | Üliraskekaal |
|  |
| Kuld | 2015 | Üliraskekaal |

**Filip Hrgović** (sündinud 4. juunil 1992) Zagrebis on Horvaatia poksija.

Harrastajana
------------

### Horvaatia meistrivõistlustel

Ta oli kokku kuuekordne Horvaatia meister üliraskekaalus (üle 91 kg) aastatel 2011–2016.

### Kaasaegsetel olümpiamängudel

Ta sai üliraskekaalus (üle 91 kg) 2016. aasta Rio de Janeiro olümpiamängude poksivõistlustel, kaotades poolfinaalis hilisemale kuldmedali- ja olümpiavõitjale Tony Yokale (Prantsusmaa) ja jäi edasisest medaliheitlusest välja.

Ta on esimene poksija, kes on Horvaatia lipu all võitnud kaasaegsetel olümpiamängudel medali.

### Maailmameistrivõistlustel

Ta osales üliraskekaalus (üle 91 kg), kuid kaotas veerandfinaalis hilisemale pronksmedalivõitjale Ivan Dõtškole (Kasahstan) 16. maailmameistrivõistlustel (Bakuu, 2011), hilisemale pronksmedalivõitjale Roberto Cammarellele (Itaalia) 17. maailmameistrivõistlustel (Almatı, 2013) ja hilisemale kuldmedalivõitjale ja maailmameistrile Tony Yokale (Prantsusmaa) 18. maailmameistrivõistlustel (Doha, 2015) ning jäi edasistest medaliheitlustest välja.

### Euroopa meistrivõistlustel

Ta võitis üliraskekaalus (üle 91 kg) kuldmedali ja tuli Euroopa meistriks 41. Euroopa meistrivõistlustel (Samokov, 2015).

Elukutselisena
--------------

Ta hakkas septembris 2017 elukutseliseks. Ta on seni (seisuga 24. veebruar 2018) pidanud kokku 4 kohtumist ning on võitnud need kõik (neist 3 nokaudiga).

Viited
------

1. ↑  Horvaatia meistrivõistlused poksis. Tulemused inglise keeles
2. ↑  31. suveolümpiamängude poksivõistlus. Rio de Janeiro 2016. Tulemused inglise keeles
3. ↑  16. maailmameistrivõistlused poksis. Bakuu 2011. Tulemused inglise keeles[*alaline kõdulink*]
4. ↑  17. maailmameistrivõistlused poksis. Almatı 2013. Tulemused inglise keeles
5. ↑  18. maailmameistrivõistlused poksis. Doha 2015. Tulemused inglise keeles
6. ↑  41. Euroopa meistrivõistlused poksis. Samokov 2015. Tulemused inglise keeles

Välislingid
-----------

* Filip Hrgović veebisaidil Olympedia Muuda Vikiandmetes
* Filip Hrgović lehel *BoxRec*. Inglise keeles
Aivars Lembergs 2012. aastal
**Aivars Lembergs** (sündinud 26. septembril 1953 Jēkabpilsis) on Läti suurärimees ja poliitik, Ventspilsi linnapea 1988–2012. Tema äritegevus on seotud esmajoones naftatransiidiga.

2009. aastal hindasid finantsinfoagentuur Laika Stara ja uuringufirma Baltic Screen Lembergsi Läti rikkaimaks inimeseks.

Lembergs juhtis erakonda Lätile ja Ventspilsile, mis liitus 2006. aasta parlamendivalimiste eel Läti Roheliste ja Talurahva Liiduga. Viimane esitas oma põhirahastaja Lembergsi peaministrikandidaadiks, hoolimata Lembergsi vastu 2006. aasta lõpul algatatud kriminaaluurimisest.

14. märtsil 2007 Lembergs vahistati. Teda süüdistati ulatuslikus altkäemaksu võtmises aastatel 1993–1995 Šveitsis registreeritud ettevõttelt Multinord AG, samuti rahapesus seoses ettevõttega AO Kalija Parks, kus Lembergs oli väidetavalt variaktsionär, ning väljapressimises. Lembergsi vastu esitati süüdistusi enam kui 10 miljoni lati ehk 14,5 miljoni euro ulatuses. Peale Lembergsi vahistati veel mitu talle lähedast isikut. Lembergs vabanes koduarestist järgmise aasta veebruari lõpus.

22. oktoobril 2012 vallandas keskkonna- ja regionaalarenguminister Edmunds Sprūdžs Lembergsi linnapea ametist.

Lembers oli ka üks paljudest osalistest, kes olid seotud Panama dokumentide skandaaliga, mis puhkes 2016. aastal. USA lisas tema ja temaga seotud neli ettevõtet 2019. aasta detsembris nn Magnitski-sanktsioonide nimekirja.

2023. aastal mõistis kohus Lembergsi süüdi altkäemaksu andmises, rahapesus ja dokumentide võltsimises ning mõistis talle karistuseks neli aastat vangistust ja vara konfiskeerimise. Karistusse kandmisel võetakse arvesse ka tema kinnipidamises, sh koduarestis, veedetud aeg.

Viited
------

1. ↑  "Läti rikkaim inimene on Aivars Lembergs" ERR, 29. oktoober 2009
2. ↑  "Kes? Mis? Kus?" 2008, lk 305–306
3. ↑  "Kurikuulus Aivars Lembergs saab süüdistuse ka väljapressimises"[*alaline kõdulink*] Äripäev, 27. august 2007
4. ↑  "Lembergsi arreteerimine kütab üles võimuvõituse Ventspilsi transiidiäris"[*alaline kõdulink*] Äripäev, 15. märts 2007
5. ↑  Läti minister vallandas Ventspilsi linnapea Lembergsi[*alaline kõdulink*], Delfi, 22. oktoober 2012
6. ↑  New Panama Leak Sheds Light On the Wealth of a Latvian Oligarch’s Daughter re:baltica, 13. juuli 2018
7. ↑  "USA kehtestas sanktsioonid Läti oligarhile Lembergsile" ERR, 9. detsember 2019
8. ↑  "Läti kohus karistas Lembergsi nelja-aastase vangistusega" ERR, 27. september 2023
KoosdisainimineKoosdisainimise töötuba
**Koosdisainimine** (inglise k. *co-design*, vahel ka *koosloome* eesti k) on väljakujunenud lähenemine loomingulisele praktikale. Koosdisaini alustaladeks on Skandinaavias 1970. aastatel välja töötatud osalusdisaini tehnikad. Koosdisainimist kasutatakse tihti kaasloomise juures oleva terminina.

Koosloome peegeldab traditsiooniliste disainer-kliendisuhete fundamentaalset muutust. Kaasautoreklaamipõhine lähenemine võimaldab paljudele inimestele loominguliselt kaasa aidata probleemide sõnastamisel ja lahendamisel. Selline lähenemisviis läheb kaugemale konsulteerimisest, arendades ja süvendades võrdset koostööd kodanike vahel, kes konkreetset väljakutset lahendavad või üritavad lahendada. Koostöös peamine juhtmõte on see, et kasutajad, kes on oma kogemuse "eksperdid", on projekteerimisprotsessi keskmes.

Seda terminit kasutatakse mitmes valdkonnas, näiteks disaini, arhitektuuri, maastikuarhitektuuri, toote disaini, jätkusuutlikkuse, graafilise disaini ning planeerimise juures.

Ajalugu
-------

1960. paiku kasvas kogukonnaga arvestamise nõudlus suurema otsuse langetamistel. 1965. aastal Suurbritannias sündis esmakordselt idee, et rahval peaks olema võimalus oma koosloome meetodeid jagada, (Taylor, 1998, lk 86) ent osaliste poolt panustatava töö suurus polnud sugugi võrdne. Koosdisainimine on püüdnud luua platvormi projekteerimisprotsessi aktiivseks osalemiseks lõppkasutajatele.

### Skandinaavia

Koosdisainimine on alguse saanud Skandinaaviast, kus algusaastatel nimetati seda ühisdisainiks (inglise k. *cooperative design).*

Kui see meetod jõudis Ameerika Ühendriikidesse, otsustati, et *cooperative design* ei ole õige termin, mida kasutada, kuna tegemist ei olnud näost-näkku infovahetusega, siis otsustati kutsuda antud meetodit *participatory design* nime pidi.

Skandinaaviast tulenevad andmed koosdisainimise kohta põlinevad 1970. aastatest, kus tegeleti nn kollektiivse ressursside lähenemisega ning töötati välja strateegiad ja tehnikad, mis mõjutavad töökohtades kasutatavate arvutirakenduste kavandamist ning rakendamist. Norra Raua- ja metallitööliste liidu projekt (NJMF) astus esimese sammu traditsioonilistest teadusuuringutest inimestega töötamise poole, muutes otseselt ühistusse kuuluvate osapoolte tähtsust.

Viited
------

1. ↑  John Chisholm. "What is co-design?". *Design for Europe*.
2. ↑  Nichols, Dave, (2009) "Planning Thought and History Lecture", The University of Melbourne.
3. ↑  Bødker, S (1996). "Creating conditions for participation: Conflicts and resources in systems design". Human Computer Interaction. 11 (3): 215–236.
**Ēvele** on küla (*vidējciems*) Lätis Valmiera piirkonnas, Ēvele valla keskus.

Asulasse jäävad Ēveles skola, Ēveles pienotava, Ēveles ambulance, ja Ēvele bussipeatus. Külas on raamatukogu.

Ēvele on nime saanud Höwelnite suguvõsa järgi. Külas asub 19. sajandil ehitatud luteri kirik, mille aastal 1874 valminud orel on riikliku tähtsusega kunstimälestis. Selle kõrval asub valla vanim ehitis, 1609. aastal valminud Ēvele kirikumõisa preestrimaja, mida praegu kasutatakse rahvamajana. Sinna jääb ka Ēvele mõisa hoonetekompleks.

Looduskaitse all on kaks tamme ümbermõõduga 4,25 meetrit, Vabadusetamm ümbermõõduga 4,37 meetrit, Mācītājmuiža tamm ümbermõõduga 4,25 meetrit, tammed ümbermõõtudega 5,35 meetrit, 4,94 meetrit ja 4,5 meetrit, Mācītājmuiža pärn ümbermõõduga 5,3 meetrit, pärnad ümbermõõtudega 3,51 meetrit, 4,74 meetrit, 6,2 meetrit ning 4,72 meetrit, mänd ümbermõõduga 2,79 meetrit, kuusk ümbermõõduga 4,2 meetrit, Euroopa lehis ümbermõõduga 3,64 meetrit ja Zīversi kraavi paju ümbermõõduga 5,15 meetrit.

2015. aastal oli külas 231 elanikku, 2021. aastal 202. Aastail 2009–2021 kuulus küla Burtnieki piirkonda.

Viited
------

1. ↑
2. ↑  Autotransporta direcija
3. ↑  Autotransporta direcija
4. ↑  Autotransporta direcija
5. ↑  Autotransporta direcija
6. ↑
7. ↑  "Ēveles pagasts". Originaali arhiivikoopia seisuga 5. märts 2017. Vaadatud 5. märtsil 2017.
8. ↑  Ēvele Luterlik Kirik ja preestrimaja visit.valmiera.lv (vaadatud 20. aprillil 2015)
9. ↑  Latvijas īpaši aizsargājamām dabas teritorijām dabas datu pārvaldības sistēmā OZOLS

| * v
* r
Ēvele valla asulad |
| --- |
| 
Daksti **·**  **Ēvele** **·**  Ķemere **·**  Ķempēni |
**Luzern** (prantsuse keeles **Lucerne**, itaalia keeles **Lucerna**, romanši keeles **Lucerna**, Luzerne'i saksa keeles **Lozärn**) on linn ja vald Šveitsi põhjaosas, Luzerni kantoni keskus. Linn asub Reussi jõe ja Vierwaldstättersee järve kaldal, Šveitsi keskosas.

Luzerni elanikud on valdavalt saksakeelsed.

Luzern on kaubanduse keskus, kuid linnas on ka mõningat tööstust. Linn on populaarne turismisihtpunkt. Luzerni läbib Gotthardi raudtee. 2000. aastal asutatud Luzerni Ülikoolis, mis on Šveitsi kümnest ülikoolist noorim, on kolm teaduskonda: teoloogiateaduskond, kultuur- ja sotsiaalteaduste teaduskond ning õigusteaduskond.

Linna vaatamisväärsuste hulka kuuluvad arvukad sillad, kuulsaim neist Kapellbrücke, mis on 170 m pikk katusega puidust ehitatud sild, pärinev aastast 1332, ning vanalinn, mitmed kirikud, kunstimuuseumid ja transpordimuuseum Verkehrshaus, kus leidub suur kogu vedureid, autosid, laevu ja lennukeid.

Linnas tegutseb mitmeid jalgpalliklubisid. Neist tuntuim on FC Luzern, mis mängib Swissporarena staadionil. Samuti on Luzern tuntud ratsaspordi keskusena ning seal toimuvad mitmed suured võistlused sõudmises.

* Luzerni linna läbib Reussi jõgi.Luzerni linna läbib Reussi jõgi.
* Kapellbrücke sild.Kapellbrücke sild.
* Vana rong Verkehrshausi muuseumis.Vana rong Verkehrshausi muuseumis.

Vaata ka
--------

* Surev lõvi

Viited
------

1. ↑  , vaadatud 2.06.2020.

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Luzern** |

* Luzerni koduleht (*saksa ja inglise keeles*)
* Luzerni turismileht *(saksa, prantsuse, inglise, itaalia, hispaania, vene ja veel mitmes keeles)*
**Īve** (vanasti ka **Īvsmuiža** või **Īvesmuiža**) on küla (*mazciems*) Kuramaal Lätis Talsi piirkonnas Īve vallas.

Küla asub merepinnast 50 meetri kõrgusel ja jääb valla keskusest Tiņģerest 3 kilomeetri kaugusele.

Īve on tekkinud endise Īve mõisa keskuse juurde. Mõisa peahoone on varemetes, ent säilinud on metsõunapuude pärnade ja lehistega park ning mitmed kõrvalhooned, sealjuures ka muinsusmälestisena riikliku kaitse all olev Īve tuulik.

Külas kasvab looduskaitsealune Īve kuusk, mille kõrgus on 32 meetrit ja ümbermõõt 3,8 meetrit. Tegemist on suurima kuusega Läti aladel.

Aastal 2017 oli külas 23 elanikku.

Īve tuulik

Viited
------

1. ↑  Vietvārdu datubāze, vaadatud 29.03 2020
2. ↑  Valsts aizsargājamo nekustamo kultūras pieminekļu saraksts
3. ↑  Latvijas īpaši aizsargājamām dabas teritorijām dabas datu pārvaldības sistēmā OZOLS

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Īve** |

| * v
* r
Īve valla asulad |
| --- |
| 
Dūmciems **·**  Gatsgalciems **·**  Grodnieki **·**  Īve **·**  Kalnmuiža **·**  Ķurbe **·**  Mokciems **·**  Ozolmuiža **·**  Silciems **·**  Silmuiža **·**  **Tiņģere** |
**Ķeipene** on küla (*lielciems*) Lätis Ogre piirkonnas, Ķeipene valla halduskeskus. Asula asub merepinnast 140 meetri kõrgusel ja jääb piirkonna keskusest Ogrest 44 ning Riiast 77 kilomeetri kaugusele.

Külas on põhikool, rahvamaja, postkontor ja raamatukogu. Sinna jääb Ķeipene bussipeatus.

Küla on tekkinud endise Jaunķeipene mõisa (*Neu-Keipen*) keskuse juurde. Arenema hakkas see pärast sealse raudteejaama avamist. Nõukogude perioodil rajati sinna Ķeipene sovhoosi keskasula. Aastal 2004 avati sealses jaamahoones kommunikatsioonikeskus ja kinomuuseum, mis on pühendatud Sergei Eisensteinile. Aastal 2000 valmis ka jaama juures olev tuletorni illustratsioon, mille juurde püstitati postkastid Jan Švankmajerile, Otar Iosselianile, Jean-Luc Godardile, Jos Stellingule, Luis Buñuelile ja teistele kinematograafia suurkujudele.

Klētnieki muinaskalmed on muinsusmälestistena regionaalse kaitse all.

Looduskaitse all on tamm ümbermõõduga 4,73 meetrit, pärn ümbermõõduga 3,67 ja kõrgusega 18 meetrit, raagremmelgas ümbermõõduga 2,19 ja kõrgusega 11 meetrit, tamm ümbermõõduga 4,07 ja kõrgusega 18 meetrit, tamm ümbermõõduga 4,34 ja kõrgusega 18 meetrit, Dauuria lehis ümbermõõduga 3,43 ja kõrgusega 14 meetrit, Dauuria lehis ümbermõõduga 3,07 ja kõrgusega 18 meetrit, Ķeipene hiidtamm ja Ķeipene park.

Elanikkond
----------

|  |  |
| --- | --- |
| * 400 (1970)
* 514 (1979)
* 759 (1989)
 | * 620 (2008)
* 523 (2014)
* 437 (2022)
 |

Viited
------

1. ↑  Vietvārdu datubāze
2. ↑  Autotransporta direcija
3. ↑  Latvijas pagasti. Enciklopēdija. Rīga : A/S Preses nams. 2001—2002. ISBN 9984-00-412-0.
4. ↑  T. Altbergs, K. Augustāne, I. Pētersone. Dzelzceļi Latvijā. R: Jumava, 2009, 176. lk. ISBN 978-9984-38-698-0
5. ↑  Klētnieku senkapi
6. ↑  Latvijas īpaši aizsargājamām dabas teritorijām dabas datu pārvaldības sistēmā OZOLS

| * v
* r
Ķeipene valla asulad |
| --- |
| 
Aliņkalns **·**  Diedziņš **·**  **Ķeipene** **·**  Šķērsteni **·**  Vatrāne |
|  |  |
| --- | --- |
|  | **See artikkel on esitatud kustutamiseks.**
Lisateavet võid leida arutelu- või ajalooleheküljelt. Vaata ka: Vikipeedia:Artiklite kustutamise kord. Kustutamisettepaneku saad vaidlustada arutelulehel. |

*Siin on maakonniti loetletud Eesti kontserdikohti.*

Harju maakond
-------------

- Estonia kontserdisaal
- Estonia teater
- Estonia teater. Talveaed
- Hopneri Maja
- Mustpeade maja. Keldrisaal
- Mustpeade maja. Olavi saal
- Mustpeade maja. Valge saal
- Niguliste kirik
- Tallinna raekoda
-

Hiiu maakond
------------

Ida-Viru maakond
----------------

- Jõhvi kontserdimaja
- Narva Hermanni linnus. Kapiitlisaal
- Narva raekoda. Tallinna saal

Jõgeva maakond
--------------

Järva maakond
-------------

Lääne maakond
-------------

Lääne-Viru maakond
------------------

Põlva maakond
-------------

Pärnu maakond
-------------

- Pärnu Eliisabeti kirik
- Pärnu kontserdimaja
- Pärnu raekoda

Rapla maakond
-------------

Saare maakond
-------------

- Kuressaare piiskopilinnuse Kapiitlisaal
- Kuressaare piiskopilinnuse õu

Tartu maakond
-------------

- Tartu Jaani kirik
- Vanemuise kontserdimaja

Valga maakond
-------------

- Tõrva kirik-kammersaal

Viljandi maakond
----------------

- Pärimusmuusika Ait

Võru maakond
------------

- Võru kultuurimaja
**Ķieģeļi** (ka **Ķieģeļmuiža**) on küla (*mazciems*) Lätis Valmiera piirkonnas Kocēni vallas. 

Küla asub valla lõunaosas.

Asula on tekkinud endise Ķieģeļi mõisa (*Kegeln*) keskuse juurde. Aastail 2009–2021 kuulus küla Kocēni piirkonda.

Looduskaitse all on Ķieģeļmuiža lehis ümbermõõduga 3,67 meetrit, Ķieģeļmuiža pärn ümbermõõduga 5,12 meetrit, ja Ķieģeļmuiža allee pärnad (ümbermõõdud 3,62 meetrit, 3,51 meetrit, 3,64 meetrit, 3,69 meetrit, 4,6 meetrit, 4,85 meetrit, 4,72 meetrit, 3,9 meetrit, 4,17 meetrit ning 3,72 meetrit).

Viited
------

1. ↑  Latvijas īpaši aizsargājamām dabas teritorijām dabas datu pārvaldības sistēmā OZOLS

| * v
* r
Kocēni valla asulad |
| --- |
| 
Baldieši **·**  Beites **·**  Brandeļi **·**  Brēmeles **·**  Brīnumi **·**  Cimpēni **·**  Dūķeri **·**  **Kocēni** **·**  Krogzemji **·**  Ķieģeļi **·**  Liepas **·**  Mujāni **·**  Noriņas **·**  Pankas **·**  Peņģi **·**  Puškari **·**  Rāvas **·**  Rieviņas **·**  Rubene **·**  Sarmas **·**  Sprīdīši **·**  Sprosti **·**  Šalkas **·**  Zeltiņi **·**  Tarnīsas **·**  Tilgaļi **·**  Tožas **·**  Upītes **·**  Vaivari |