recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Liberty-klassi laev John W Brown.
**Liberty-klass** oli 2. maailmasõja ajal USA-s massiliselt toodetud transpordilaev. Ühtlasi maailmas enim toodetud sõjalaevaklass ja laevatüüp.

Ajalugu
-------

2. maailmasõja algul selgus, et Saksamaa allveelaevad suudavad põhjustada Ameerika Ühendriikide kaubalaevastikule Atlandil väga suuri kaotusi ja see seadis blokaadis oleva Inglismaa varustamise suurtesse raskustesse. Tuli leida lahendus, kuidas kiirelt asendada hukkunud kaubalaevu ja isegi veel suurendada sõjamaterjali transpordivõimekust. Lahendusena arendati 1941. a välja kiirelt toodetav suur kaubalaev-transpordilaev. 1943. a valmis juba 3 laeva päevas. 

Kokku valmistati 2710 Libertyt. Sõja elas üle vähemalt 2400 laeva. Suur osa jäi seejärel mereväe reservi, kuid 835 müüdi eraomandusse ja mitmed olid kasutusel veel 1970-ndateni. 

Tänapäeval on säilinud 4 Libertyt muuseumlaevadena.

Sõja lõpul alustati ühtlasi juba ka parendatud lahendustega Victory-klassi laevade masstootmist, kuid nende toodanguarv 534 jäi seoses sõja läbi saamisega väiksemaks.

Kirjeldus
---------

 

Liberty konstruktsioon ja ehitusmeetodid arendati, arvestades kiireima ja odavaima tootmise võimalusi. Laeva pikkus oli 135 m, veeväljasurve 14 450 t ja kiirus u 11 sõlme. Laevale paigaldati ka enesekaitserelvastus.

Ühe laeva valmistamine alates kiilu mahapanekust kuni veeskamiseni võttis tavaliselt aega vaid umbes 1,5 kuud. Laeva kere konstruktsioon oli nõrga võitu ja mõnikord esines kiirtootmisest tulenevat praaki, kuid kokkuvõttes oli projekt edukas, sest positiivsed küljed ja mõjud ületasid puudusi tugevalt.

Ehitamine
---------

 

* Liberty ehitamine Bethlehem-Fairfield Shipyards, Baltimore, Maryland, 1943. märtsis–aprillis
* 2. päev : Kiiluplaadid paika 2. päev : Kiiluplaadid paika
* 6. päev : 6. päev :
* 10. päev : 10. päev :
* 14. päev : 14. päev :
* 24. päev : 24. päev :

Vaata ka
--------

* Victory-klassi transpordilaev

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Liberty-klassi transpordilaev** |

* Globalsecurity.org
Sebastian Wännström, 2023
**Sebastian Wännström** (sündinud 3. märtsil 1991 Gävles) on Rootsi jäähokimängija, kes mängib Šveitsi kõrgliiga klubis HC Ajoie ründajana paremäärel.

Ta alustas jäähoki mängimist Rootsi klubis Brynäs IF, mille meeskonnas debüteeris ta Rootsi kõrgliigas hooajal 2009–10. 2012. aastal tuli ta Brynäsiga Rootsi meistriks.

2010. aastal valis St. Louis Blues ta NHL-i *draft* '​is 44. valikuna.

Aastatel 2012–2015 mängis ta Põhja-Ameerikas American Hockey League'i klubides Peoria Rivermen ja Chicago Wolves ning ECHL-i klubides Evansville IceMen ja Kalamazoo Wings, kuid NHL-i ta ei jõudnud.

2015. aastal naasis Wännström Rootsi kõrgliigasse, liitudes Röglega, kus mängis kaks hooaega. Aastatel 2017–2019 mängis ta Rootsi kõrgliigas HV71 ja hooajal 2019–20 Leksandsi võistkonnas.

Hooajal 2020–21 mängis ta Soome kõrgliiga Ässät. Ta lõi sel hooajal 33 väravat, millega oli liigas suurim väravakütt, kuid ei suutnud Ässätega väljalangemismängudele jõuda.

2021. aasta aprillis sõlmis ta lepingu KHL-i klubiga Riia Dinamo. Riia Dinamos lõi ta kümne liigamänguga ühe värava. 2021. aasta oktoobris liitus ta HC Ajoiega.

Viited
------

1. ↑  "Panākta vienošanās ar Somijas čempionāta labāko vārtu guvēju Sebastian Wännström". dinamoriga.lv. 23.4.2021. Vaadatud 1.6.2021
2. ↑   (vaadatud 31.11.2021)

Välislingid
-----------

* Sebastian Wännström hockeydb.com lehel
**Enamusdemokraatia** on turumajanduslikul konkurentsil põhinev poliitiline filosoofia, mille järgi enamusel (vähemalt 51%) peaks olema õigus teostada oma tahet vähemuse üle ning rakendada selleks võimu ühiskondlike suhete ja avaliku ruumi korraldamisel. Enamusdemokraatial põhinev valimismudel võib põhjustab olukorra, milles „väike enamus valitseb suurt vähemust" ning põhjustab riigi elanikkonna lõhestumise kaheks peaaegu võrdseks grupiks. Samas ei välista demokraatlik ühiskonnakorraldus jõuvahekordade muutumist tulevikus ja teistsuguse enamuse teket.

Enamusdemokraatia on domineeriv otsustusviis enamikus demokraatliku ühiskonnakorraldusega riikides. Erisused tekivad sellest, kas enamust arvestatakse ainult hääle andnud isikute või kõigi otsustusprotsessis osalenute arvust lähtudes. Otsustusprotsessi saab halvata, kui selles osalejatest suur osa jätab hääle andmata ja enamust ei teki.

Kontseptuaalne alus
-------------------

Enamusdemokraatia pooldajad väidavad, et selline võimu teostamise viis on olemuselt demokraatlik, sest vaid nii saab piirata väikeste gruppide (aristokraadid, preestrid, kohtunikud, sõjapealikud) manipulatsioone terve ühiskonnaga. Ainus piirang, mida valitseval enamusel pole õigust takistada, on teistsuguse enamuse tekkimist. Praktikas tähendab see, et ka vähemuses olijatel on õigus avalikult avaldada oma seisukohti ja tutvustada arusaamu ning seeläbi saada juurde poolehoidjaid. Niiviisi tagatakse, et kui valitsev enamus on kehtestanud õigusliku sätte, mis hakkab takistama riigi arengut, siis saab uus enamus seda muuta ja seeläbi tekitatud probleemi lahendada. 

Enamusdemokraatia kriitikud on toonud välja probleemina, et kui konstitutsiooniga sätestatud põhiõigusi saab muuta lihthääleenamusega, siis muutub riigikord ebastabiilseks ja see omakorda kahjustab majandusarengut. Samuti on esitatud väide, et kui valikuvõimalusi on rohkem kui kaks, siis esindab see paljusust, mitte enamuse tahet.

Vaata ka
--------

* Esindusdemokraatia
* Grupidemokraatia
* Juhitud demokraatia
* Konsensusdemokraatia
* Leppedemokraatia
* Otsedemokraatia
* Populism
* Sotsiokraatia
* Totaalne demokraatia
* Valgdemokraatia
* Volitusdemokraatia

Viited
------

1. ↑  Jose Maria Maravell, Adam Przeworski (2003). *Democracy and the Rule of Law*. Cambridge: Cambridge University Press. Lk 223.
2. ↑  Salvador, Barbera; Jackson, Matthew O. (2004). "Choosing How to Choose: Self-Stable Majority Rules and Constitutions". Quarterly Journal of Economics. 119 (3): 1011–48. CiteSeerX 10.1.1.490.6553. doi:10.1162/0033553041502207.
3. ↑  William Riker (1988). *Liberalism Against Populism*. Illinois: Waveland Press.
**Endel** on eestipärane mehenimi.

Nime inspiratsiooniks oli Endla järv ja selle mõtles välja Friedrich Robert Faehlmann, kes kasutas seda muistendis "Endla järv ja Juta".

1. jaanuari 2017 seisuga oli Eestis eesnimi Endel 1561 mehel. Endel oli Eestis populaarsuselt 113. mehenimi. Endel oli keskmiselt 72 aasta vanune (mediaanvanus oli 73). 1. jaanuari 2019 seisuga oli Eestis eesnimi Endel 1366 mehel. Endel oli Eestis populaarsuselt 130. mehenimi. Endel oli keskmiselt 72 aasta vanune (mediaanvanus oli 74). 1. jaanuari 2020 seisuga oli Eestis eesnimi Endel 1283 mehel ja nimi oli populaarsuselt 139.

Kõige populaarsem oli eesnimi Endel vanuserühmas 85+, kus neid oli 10 000 elaniku kohta 67,15 (2019. aastal 65,25, 2020. aastal 62,39) ning Järva maakonnas, kus neid oli 10 000 elaniku kohta 28,82 (2019. aastal 26,05, 2020. aastal 24,83).

Nime kandjaid
-------------

* Endel Aruja, eesti füüsik, bibliograaf ja väliseesti avaliku elu tegelane
* Endel Kõks, eesti maalikunstnik
* Endel Laas, eesti metsateadlane
* Endel Lieberg, eesti põllumajandustegelane
* Endel Lippmaa, eesti teadlane
* Endel Nelis, eesti vehklemistreener
* Endel Priidel, eesti kirjandusloolane, toimetaja ja tõlkija
* Endel Pärn, eesti näitleja
* Endel Ratnik, eesti energeetikateadlane
* Endel Taniloo, eesti skulptor
* Endel Tulving, eesti päritolu Kanada psühholoog ja neuroteadlane
* ...

Viited
------

1. ↑  Madis Aesma: "Eestlaste kirjut nimemaastikku läbivad tuhanded käänulised teed" Eesti Päevaleht, 11. mai 2016
2. ↑  "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 25. oktoober 2017. Vaadatud 1. mail 2018.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
**Helena Valpéteris** (aastani 1979 **Helena Vassiljeva**; sündinud 31. oktoobril 1955 Tartus) on eesti viiuldaja ja muusikapedagoog.

Haridus
-------

Helena Valpeteris lõpetas 1975. aastal Heino Elleri nimelise Tartu Muusikakooli (õpetaja Tatjana Zaozjornaja), 1981. aastal lõpetas ta Tallinna Riikliku Konservatooriumi Endel Lippuse klassi ja 1987. aastal Tartu Riikliku Ülikooli psühholoogia erialal.

Muusikaline tegevus
-------------------

Alates 1978. aastast on Helena Valpeteris mänginud Vanemuise orkestris, on 1981. aastast Eesti Teatriliidu liige. Alates aastast 1992 töötab ta lisaks viiuliõpetajana Tartu I Muusikakoolis. Kuulub Eesti Keelpilliõpetajate Ühingusse.

1996. aastast alates on ta tegelnud varajase muusikaga ning mänginud barokkviiulit ja fiidlit. Ta on täiendanud end John Holloway barokkviiulikursustel. 1998.–1999. aastatel mängis ta vanamuusikaansambli Via Sonora 16. ja 17. sajandi kavades, veel on ta mänginud Viljandi Linnakapellis, vanamuusikaansamblis Cantiga, Fa Schola projektides ja ajaloolise tantsu ansambli Saltatriculi saateansamblis.

Isiklikku
---------

Helena Valpeterise isa on geodeet-kartograaf Lev Vassiljev ja vend arst ja poliitik Viktor Vassiljev.

Viited
------

1. 1 2
2. ↑
3. ↑
**Asta Meressoo** (5. aprill 1924 Tallinn – 8. juuli 2010 Tallinn) oli eesti majandusteadlane.

Asta Meressoo lõpetas aastal 1948 TPI, majandusteaduste kandidaat 1958 (Moskva). Ta töötas 1951–1979 Majanduse Instituudis teaduri ametikohtadel tööstusökonoomika erialal. 

Ta avaldas koos Ilja Kaganovitšiga aastal 1964 Tallinnas venekeelse raamatu Eesti piimatööstuse optimaalsest paigutusest – uurimus oli lahendatud tollel ajal unikaalse suuremõõtmelise mittelineaarse/diskreetse kalibreeritud planeerimismudeliga ja välja arvutatud ühe meie esimese hiigelarvutiga. Sellest raamatu põhjal arenes terve tootmispaigutuse koolkond Eestis mis jõudis dekompositsioonimeetodi abil edasi isegi suurte rahvusvaheliste regionaalsete gaasitrasside võrkude efektiivsesse projekteerimisse. 

Ta on kirjutanud ka arvukalt uurimusi toiduainetetööstuse mitmete harude arendamise, kontsentreerimise ning paigutamise vallas.

Isiklikku
---------

Tema poeg on füüsika-matemaatikakandidaat Toomas Meressoo.

Teoseid
-------

* Рыбная промышленность Эстонской ССР, Таллин, Эстонское государственное издательство, 1959.
* Концентрация и размещение молочной промышленности Эстонской ССР : (опыт оптимального планирования) / И. З. Каганович, А. Мерессоо ; Академия наук Эстонской ССР, институт экономики, 1964
**Sebastián Fernández Wahbeh** (sündinud 12. juulil 2000 Caracases) on Venezuela-Hispaania päritolu võidusõitja. Ta osales 2019. aasta FIA Vormel 3 meistrivõistlustel Campos Racing koos Alex Peroni (hiljem David Schumacher) ja Alessio Deleddaga ning 2020. aasta FIA Vormel 3 meistrivõistlustel ART Grand Prix, Théo Pourchaire'i (hiljem Caio Collet) ja Alexander Smolyariga.

Võidusõitja karjäär
-------------------

### Madalamates klassides

Fernández veetis oma kaks esimest hooaega üheistmelistes Itaalia, Saksamaa, Hispaania ja Emirati Vormel 4 meistrivõistlustel koos Diego Bertonelli, Yan Leon Shlomi, Toni Wolfi, Xavier Lloverase, Richard Verschoori, Danny Kroesi ja Charles Weertsiga. Ta saavutas oma esimese võidu 2016. aasta Itaalia Vormel 4 meistrivõistlustel eelviimases sõidus Monzas, 2017. aastal võitis ta viis osavõistlust ja lõpetas edetabelis 4. kohal Lorenzo Colombo ja Leonardo Lorandi kõrval.

### FIA Vormel 3 Euroopa meistrivõistlustel

2018. aastal võistleb Fernández FIA Vormel 3 Euroopa meistrivõistlustel viimasel hooajal Motoparki meeskonnas koos Fabio Schereri, Jonathan Aberdeini, Dan Ticktumi, Marino Sato ja Jüri Vipsiga. Kuigi tal oli meeskonnaga varasemaid kogemusi, suutis ta 2016–2017 Araabia Ühendemiraadid Vormel 4 meistrivõistlustel sõita, kuid saavutas vaid kaks punkti ja saavutas lõpuks sõitjate meistrivõistlustel 21. koha.

### FIA Vormel 3 meistrivõistlustel

Sellest hoolimata allkirjastas Campos Racing Fernándeze Vormel 3 avakampaania jaoks koos Alex Peroni ja Alessio Deleddaga. Tal läheks veelgi kehvemini kui eelmisel hooajal ja ta ei koguks punkte, 12. koht Barcelonas on tema parim tulemus. Ta saavutaks meistrivõistlustel 27. koha, mis on madalaim kõigist igal alal võistelnud sõitjatest kolmas.

ART Grand Prix meeskond sõlmis Fernándeze 2020. aasta hooajaks partneri prantslase Théo Pourchaire'i ja venelase Aleksandr Smolyariga. Fernández saavutas Red Bull Ringi avaringis polepositsiooni, mis oli talle esimene FIA Vormel 3 sarjas. Siiski langes ta võistlusest välja pärast esimeses kurvis toimunud kokkupõrget.

Välislingid
-----------

* Sebastián Fernándeze karjääri kokkuvõte saidil DriverDB.com (inglise keeles)
**Asta Niinemets** (sündinud 18. märtsil 1953) on eesti ajakirjanik, toimetaja ja tõlkija.

Asta Niinemets õppis reaalteaduste kallakuga Nõo Keskkoolis 1960–1971, jätkas õpinguid 1973–1980 Tartu Riiklikus Ülikoolis, kus õppis eesti keelt ja kirjandust.

Töötas sept 1971-juuni 1977 sekretärina Tartu Linna Rahvakohtus, juulist 1977 – juulini 2007 oli ametis ajakirjaniku ja tegevtoimetajana AS Postimees (kuni 1990 kandis päevaleht nime Edasi), septembrist 2007 – Eesti Kirjandusmuuseumi folkloristika osakonna perioodiliste teadusväljaannete ja väljaannete keeletoimetaja, kuulub Eesti-uuringute tippkeskuse koosseisu.

1990. aastatel toimetas ta ajalehes Postimees rahvakalendrit ja rahvaluule lühivorme tutvustavaid rubriike. Pärimushuvi sidus teda alates 2000. aastast MTÜ Eesti Folkloori Instituudi tegevusega, ta oli abiks nii instituudi kui ka Eesti Kirjandusmuuseumi folkloristikaväljaannete toimetamisel ja tõlkimisel, aga ka rahvaluule kogumisel.

Aastast 2007 on Asta Niinemets teadusväljaannete Folklore, Mäetagused, Sator tegevtoimetaja ja paljude Eesti Kirjandusmuuseumi väljaannete keeletoimetaja. Ta on tõlkinud vene, soome ja inglise keelest, sh soome-ugri rahvaste mütoloogiat puudutavaid teoseid. väljaanded.
Ta on kuulunud teaduskonverentside ja seminaride korraldustoimkondadesse, kogunud rahvaluulet.

Asta Niinemets on rahvusvahelise naisteorganisatsiooni Zonta International Tartu klubi asutaja- ja tegevliige.

Välislingid
-----------

* Art Leete Komi mütoloogiast
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib terviku esmasust rõhutavast õpetusest; analüütilise filosoofia mõiste kohta vaata artiklit Holism (analüütiline filosoofia)* |

---

**Holism** on õpetus, mis rõhutab terviku esmasust selle osade ees. Holism on arusaam, mille kohaselt keerukate süsteemide käitumine ei ole determineeritud ega seletuv üksnes süsteemi algosakeste käitumise kaudu. 

Holism on vastandvaade reduktsionismile (reduktsionismi kohaselt on iga süsteemi käitumine taanduv selle osakeste käitumisele). Teisalt on holism ja reduktsionism komplementaarsed kirjeldusviisid, mille koosrakendamine võimaldab keerukate süsteemide käitumist teaduslikult selgitada. 

Holismi mõiste tuli kasutusele Jan C. Smutsi teose "Holism ja evolutsioon" (1926) kaudu.

Vaata ka
--------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Tsitaadid Vikitsitaatides: **Holism** |

* holistlik mõtlemine
* süsteemne mõtlemine
* tervik

Kirjandus
---------

* Elsasser, Walter M. 1998. *Reflections on a Theory of Organisms: Holism in Biology*. Baltimore: The Johns Hopkins University Press.
* Smuts, Jan C. 1926. *Holism and Evolution*. MacMillan.
**Arvi Kallakmaa** (27. november 1937 – 20. aprill 2020) oli eesti põllumajandustegelane ja majandijuht.

1957. aastal lõpetas ta Jõgeva Keskkooli.

1970. aastast oli ta Paide rajooni kolhoosi "Õiguse Võit" esimees, aastatel 1976–1992 Järva-Jaani kolhoosi esimees.

Aastatel 1975–1980 oli ta Eesti NSV Ülemnõukogu IX koosseisu saadik.

Aastatel 1993–1996 oli ta Järva-Jaani vallavolikogu liige.

1997. aastast oli ta Eestimaa Rahvaliidu liige, 2012. aastast Eesti Konservatiivse Rahvaerakonna liige.

Tunnustus
---------

* 1986 – Eesti NSV teeneline põllumajandustöötaja
* 2007 – Järvamaa vapimärk

Viited
------

1. ↑  Jõgeva Keskkooli vilistlaste nimekirjad. Jõgeva Põhikooli veebisait.
2. ↑  Merili Nikkolo. Vanatehnikasõbrad lõikasid kolhoosiaja viisil vilja. Järva Teataja, 6. september 2008
3. ↑  Eesti NSV Ülmenõukogu ja Valitsuse Teataja,
4. ↑  Vabariigi Valimiskomisjon. 1992–2017 valimistel osalenud kandidaadi otsing
5. ↑  "Äriregister. Erakonnad". Originaali arhiivikoopia seisuga 4. detsember 2018. Vaadatud 3. detsembril 2018.
**Sebastián Montoya Freydell** (sündinud 11. aprill 2005 Bogotá) on Colombia päritolu Ameerika võidusõitja, kes võistleb 2022. aasta Vormel Regionaal Euroopa Meistrivõistlustel Prema Racingu eest. Ta on Vormel 1 võidusõidu võitja Juan Pablo Montoya poeg.

Karjäär
-------

### Karjäär kardispordis

Montoya alustas kardisõitja karjääri 2013. aastal, sõites Florida Winter Touri klassis Rotax Micro Max, kui ta oli vaid kaheksa-aastane. Ta sõitis selles sarjas järgmised neli aastat, kus saavutas 2016. aastal parima tulemuse, viienda koha. Seejärel siirdus Montoya Euroopasse, et võistelda 2017. aastal CIK-FIA Kardisõidu Euroopa Meistrivõistlustel. Montoya veetis kokku kolm aastat. Euroopa kardiskeene, sõites kaks korda Kardisõidu Maailmameistrivõistlustel ja kolm korda Euroopa Meistrivõistlustel. Montoya võitis omal ajal kardisõidus rahvusvahelisel tasemel vaid ühe meistritiitli; see on Rok the Rio võistlus 2018. aastal.

### Vormel 4

2020. aastal tegi Montoya oma üheistmelise debüüdi koos Prema Powerteamiga, sõites täiskohaga Itaalia Vormel 4 Meistrivõistlustel ja võisteldes ADAC Vormel 4 Meistrivõistlustel kahes etapis. Montoya õnnetuseks ei suutnud ta kogu aasta jooksul ühtegi poodiumikohta lüüa ja saavutas oma põhiturniiri üheteistkümnendaks oma kolme meeskonnakaaslase Gabriele Minì, Dino Beganovici ja Gabriel Bortoleto järel.

Montoya sõlmis 2021. aasta hooajaks uuesti lepingu Premaga, naastes Itaalia ja Saksamaa Vormel 4 sarja koos Charlie Wurzi, Macéo Capietto, Kirill Smali, Conrad Laurseni ja Hamda Al Qubaisiga. Viimases korraldaks ta osalise tööajaga kampaania, saavutades kuue osavõistluse jooksul kolm korda teise koha, millega ta oli edetabelis üheksandal kohal, edestades kolme täiskohaga võistlejat. Montoya Itaalia kampaania oleks sama viljakas: üheksa poodiumit, kuid mitte ühtegi võitu, saavutas Montoya aasta lõpus neljanda koha, alistades hooaja viimasel võistlusel Monzas turvaauto tingimustes keerutamise tõttu napilt meeskonnakaaslase Kirill Smali. .

### Vormel Regionaal

2022. aasta alguses debüteeris Montoya Vormel Regionaal Aasia Meistrivõistlustel koos Mumbai Falcons India Racinguga koos Dino Beganovici ja Arthur Leclerciga. Montoya saavutas esimeses sõidus pooluspositsiooni, saavutades oma karjääri esimese võidusõidu autosõidus, võites tuled lipu vastu. Montoya ei suutnud lõpuks hooaega lõpetada, kuid lõpetas meistritiitli 92 punktiga 7. kohal.

Montoya tõusis 2022. aasta Vormel Regionaal Euroopa Meistrivõistlustel koos Prema Racinguga koos Paul Aroni, Dino Beganovici ja Hamda Al Qubaisiga.

Isiklikku
---------

Montoya isa on Juan Pablo Montoya, seitsmekordne Vormel 1 Grand Prix võitja ja praegune IndyCari piloot.

Välislingid
-----------

* Sebastián Montoya karjääri kokkuvõte saidil DriverDB.com (inglise keeles)
**Arved Gerhard Peter Varep** (17. jaanuar (vkj)/ 29. jaanuar 1893 Vana-Võidu vald, Viljandimaa – 20. november 1942 Tallinn) oli Eesti agronoom ja riigiametnik, 1919. aasta maareformi üks läbiviijaid.

Elulugu
-------

Pärnu Poeglaste Gümnaasiumis õppides kuulus Jüri Vilmsi asutatud rahvuslikku organisatsiooni Taim.

Lõpetas 1918. aastal Riia Polütehnilise Instituudi agronoomina. Kuulus Riia Eesti Üliõpilaste Seltsi, hiljem ÜS Liivikasse. Õppis aastatel 1927–1929 Tartu Ülikooli õigusteaduskonnas.

Riigiteenistusse astus 2. jaanuaril 1919 Rahaministeeriumis, sama aasta 1. aprillil viidi üle Põllutööministeeriumisse.

Sai 1919 kevadel Põllutööministeeriumilt agronoomiliseks otstarbeks maakoha Harku vallas. Varepile antud maatükk kutsus esile proteste, kuna väidetavalt ei tegelenud ta seal agronoomiliste eesmärkidega, vaid rentis maatükki vaheltkasuga välja.

1. november 1919 – 19. juuni 1921 oli ta Järvamaa riigimaade ülem ning vastutav maareformi läbiviimise eest maakonnas.

Oli üks Vodja põllutöökooli rajajaid.

Oktoobris 1922 nimetas vabariigi valitsus Põllutööministeeriumi nõuniku Arved Varepi ministeeriumi juures asuva hindamise peakomisjoni liikmeks.

1. veebruaril 1927 korraldati Põllutööministeeriumis struktuurimuudatus ning senine ministeeriuminõunik Varep nimetati peasekretäri kohusetäitjaks ja ühtlasi ministeeriumi nõuniku kohusetäitjaks. Päevalehe sõnul sai struktuurimuudatuse järel Põllutööministeeriumi kõige "tähtsamaks ja vastutusrikkamaks" just peasekretäri ametikoht.

1932 valiti ta Haapsalu purje- ja sõuklubi juhatuse esimeheks.

Tervislikel põhjustel lahkus Arved Varem 1935. aastal Põllutööministeeriumi teenistusest ja asus peansionile.

Oli kirjastuse Agronoom direktor ning valiti 1939 Kirjastuste Liidu revisjonikomisjoni liikmeks. 1938. aastal kuulus ta raamatunädala komitee koosseisu ning valiti põllumajandusraamatute toimkonda.

Ärijuht Artur Varepi juhtimisel kirjastas "Agronoom" igal aastal kümneid põllumajanduliku sisuga õppe- ja käsiraamatuid ja tema organiseeris ka "Eesti põllumajanduse entsüklopeedia" väljaandmist.

Suri 20. novembril 1942 ning maeti 22. novembril Nõmme Hiiu kalmistule.

Isiklikku
---------

Tema vennapojad olid alpinist ning ehitusinsener Peeter Varep ning geograaf, maastikuteadlane ja botaanik Endel Varep.

Teosed
------

* Arwed Warep. *Die neue Landordnung*. Dorpat 1924.

Viited
------

1. ↑  EELK Nõmme Rahu koguduse personaalraamat 1922-1941. ELK.147.0.10
2. ↑  Vaba Eesti Sõna, 25. jaanuar 1968
3. ↑  Elmar Järvesoo. "Eesti agronoomkonna kujunemisest enne Eesti iseseisvumist
4. 1 2 3  Kadri Tael. "Maareformi elluviijad kohtadel: riigimaade ülemad ja ringkonna valitsejad". // Õpetatud Eesti Seltsi aastaraamat 2016. Tartu 2017. Lk 94–107
5. 1 2  Päewaleht nr 188, 15. juuli 1939
6. 1 2  [II Riigikogu 2. istungjärk, protokoll nr 22 (2), 1923]
7. ↑  Postimees nr 242, 21. oktoober 1922
8. ↑  Riigi Teataja nr 13, 10. veebruar 1927
9. ↑  Lääne Elu, 10. veebruar 1932
10. ↑  Päewaleht nr 188, 15. juuli 1939
11. ↑  Uus Eesti, nr. 315, 17. november 1938

Välislingid
-----------

* *Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918-1944*
* Haud Tallinna Hiiu kalmistul
**Sebastián Uriza** (1861 Bluefields – 1926) oli Nicaragua sõjaväelane ja poliitik, Nicaragua presidendi kohusetäitja 11.–14. novembril 1926.

Sebastián Uriza sündis 1861. aastal Bluefieldsis Moskiitorannikul, aladel, mis läksid Nicaragua koosseisu aastal 1894, mil José Santos Zelaya piirkonna annekteeris. Aastal 1907 lasi Theodore Roosevelt linna USA huvide kaitseks hõivata, samal aastal liitus Uriza ülestõusuga Zelaya vastu. Pärast konservatiivide võimuletulekut sai temast El Rama piirkonna saadik. Aastal 1911 oli ta Bluefieldsi piirkonna rahvasaadik.

Bartolomé Martíneze ja Emiliano Chamorro Vargase vaheliste konfliktide tõttu lõhenes konservatiivide partei. Uriza jäi Vargase toetajaks, kuigi valimistel sai võidu nende vastaspartei ja presidendiks sai Carlos José Solórzano.

25. oktoobril 1925 korraldas Emiliano Chamorro riigipöörde. 17. jaanuariks 1926 oli ta võimu riigis faktiliselt enda kätte võtnud. Asepresident Juan Bautista Sacasa pagendati kaheks aastaks Nicaraguast ja Carlos José Solórzano kaotas sisuliselt oma ameti, kuigi Chamorro kuulutas end presidendiks alles hiljem. USA tema võimu ei tunnistanud. Pärast seda, kui Vargas USA surve tõttu võimult lahkuma pidi, andis presidendi kohusetäitjaks saanud Sebastián Uriza presidendi ametiposti üle mitte presidendiks valitud Carlos José Solórzanole, vaid Adolfo Díazele, kel olid USA-ga head suhted ja kelle võimu USA ka tunnistas.

Viited
------

1. ↑
2. ↑  BOLETIN JUDICIAL DE LA GACETA, 15 DE JUNIO DE 1918, Siete vacas y el ochenta por ciento de los terneros
3. ↑  "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 21. veebruar 2009. Vaadatud 15. septembril 2016.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
4. ↑   El Nuevo Diario 20. März 1999, Bartolomé Martínez, presidente de Nicaragua (1923 - 1924)
5. ↑  La Prensa, 8. Januar 2007, Las turbulentas tomas de posesión presidenciales
6. ↑

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**Emiliano Chamorro Vargas (*de facto* riigipea)** | **Nicaragua president**11. november 1925 – 14. november 1926 | Järgnev**Adolfo Díaz** |
Sebastian Faulks
**Sebastian Charles Faulks** (sündinud 20. aprillil 1953 Donningtonis Berkshire'is Suurbritannias) on Briti kirjanik, ajakirjanik ja meediategelane. Ta on Briti impeeriumi ordu komandör (CBE). Eelkõige on tuntud tema ajalooromaanide triloogia, kuhu kuuluvad "The Girl at the Lion d’Or", "Birdsong" ja "Charlotte Gray". Ta on avaldanud ka romaane, mille tegevus toimub nüüdisajal, ja James Bondi raamatute järje "Devil May Care".

Elulugu
-------

### Kasvuaastad

Faulks sündis 1953. aastal Peter ja Pamela Faulksi peres. Tema isa oli sõjaväelane, kellest hiljem sai jurist ja kohtunik. Tema vanem vend parun Edward Faulks on jurist ja Suurbritannia kuninganna nõunik. Sebastian Faulks õppis Elstree Schoolis Readingis ning jätkas haridusteed Wellington College’is Berkshire’is. Ta õppis Cambridge'i Ülikooli Emmanuel College’is inglise keelt. 2007. aastal nimetati ta selle auliikmeks. 

### Karjäär

Pärast ülikooli lõpetamist elas Faulks aasta aega Prantsusmaal. Inglismaale naasmise järel töötas ta õpetajana Camden Townis asuvas erakoolis ja seejärel ajakirjanikuna. Faulksi esimene romaan "A Trick of the Light" ilmus 1984. aastal. Sama ajal jätkas ta tööd ajakirjanikuna ning sai 1986. aastal ajalehe The Independent olulisimaks kirjandustoimetajaks. 1989. aastal sai Faulksist väljaande Independent on Sunday asetoimetaja. Samal aastal ilmus tema esimene romaan ajaloosarjast, mille tegevus toimub Prantsusmaal – "The Girl at the Lion d’Or". 1991. aastal lahkus ta ajalehest The Independent ja kirjutas mitmele muule ajalehele.

1993. aastal ilmunud romaani "Birdsong" edu järel loobus Faulks ajakirjanikutööst ja keskendus raamatute kirjutamisele. Sellest ajast peale on ta avaldanud seitse romaani. 1993. aastal valiti Faulks Kuningliku Kirjandusliidu liikmeks ja 2002. aastal anti talle panuse eest kirjandusse Briti Impeeriumi Komandöri orden.

Faulks asutub sageli üles Briti tele- ja raadiokanalites. Alates 1998. aastast on ta olnud meeskonnakapten BBC Radio 4 kirjanduslikus mälumängus "The Write Stuff", mille käigus osalejad kirjutavad igal nädalal etteantud autori loomingule tugineva pastiši. Oma saate tarbeks valminud kirjutistest on Faulks koostanud raamatu "Pistache". 2011. aastal oli BBC Two telekanali eetris neljaosaline sari "Faulks on Fiction", kus kirjanik heitis pilgu Briti romaanile ja selle tegelastele. Sama pealkirja all ilmus ka sarjaga seotud raamat.

### Eraelu

1989. aastal abiellus Faulks Veronica Youlteniga. Neil on kolm last: pojad William (sündinud 1990) ja Arthur (sündinud 1996) ning tütar Holly (sündinud 1992). Faulks on West Ham Unitedi jalgpalliklubi fänn. Oma hobideks nimetab ta tennist ja veini.
**Ülo Parts** (sündinud 14. aprillil 1964) on eesti füüsik ja tehnoloogiaekspert.

Ülo Parts on lõpetanud 1982. aastal Tallinna 1. Keskkooli matemaatika-füüsika eriklassi ja 1988. aastal Tartu Riikliku Ülikooli füüsika erialal kiitusega. 1988–1990 töötas Tartu Ülikooli Füüsika Instituudis. 1995. aastal sai ta doktorikraadi Helsingi Tehnikaülikoolis väitekirjaga "Measurements of the Structure and Nucleation of Vorticity in the ³He Superfluid", uurides keeristelinte ülivoolavas vedelikus.

Ta on saanud mitu patenti tehnoloogia valdkonna leiutiste kaasautorina.

2000. aastatel töötas Soome telekommunikatsiooniettevõtte Nokia tehnoloogiaplatvormide osakonnas. Soome digitehnoloogia arenduskeskuse Digile OY teadusprogrammide direktor. Tarkvara Tehnoloogia Arenduskeskuse teadusnõukogu liige.

Isiklikku
---------

Tema vend on poliitik Juhan Parts.

Viited
------

1. ↑  "Tartu Ülikooli lõpetanute tähestikuline nimekiri". Originaali arhiivikoopia seisuga 4. märts 2016. Vaadatud 20. juunil 2015.
2. ↑  Harry Alles. Külmalabor kui Suure Paugu katsepolügoon. Horisont 5/2006
3. ↑  Ülo Parts, defendant
4. ↑  PatentBuddy. Ülo Parts. Inventor
5. ↑  United States Patent and Trade Mark Office. Ulo Parts
6. ↑  "Digile OY personnel". Originaali arhiivikoopia seisuga 20. juuni 2015. Vaadatud 20. juunil 2015.
7. ↑  "Tarkvara Tehnoloogia Arenduskeskus. Inimesed". Originaali arhiivikoopia seisuga 20. juuni 2015. Vaadatud 20. juunil 2015.
**Ülo Laumets** (7. juuni 1936 Tartumaa – 20. juuni 2004 Harjumaa) oli eesti korvpallur.

Ta lõpetas 1958. aastal Tartu Riikliku Ülikooli (kehakultuuriteaduskonnas). Ülo Laumetsa pikkus oli 178 cm. Tema treenerid olid Viktor Laats, Ilmar Kullam jt. 

Laumets tuli Eesti meistriks eri klubide koosseisus neljal korral, lisaks võitis üheksal korral hõbe- ja pronksmedaleid. NSV Liidu rahvaste spartakiaadil 1967. aastal sai Eesti meeskonnaga hõbemedali, NSV Liidu meistrivõistlustel osales Tartu Kalevi (Eesti esindusmeeskond) koosseisus, kellega võitis mitu 5. ja 6. kohta. Kuulus 1954–1967 Eesti koondisse, kapten oli aastatel 1960–1967, meistersportlaseks sai 1958, aumeistersportlaseks 1963. 

Töötas hiljem töötas mõnda aega korvpallitreenerina.

Viited
------

1. ↑  Ülo Laumets, ESBL

Kirjandus
---------

* "Eesti korvpall" Portreed. Vello Lään, Märt Ibrus. Kirjastaja: Eesti Korvpalliliit 2006.

Välislingid
-----------

* Ülo Laumets Eesti Spordi- ja Olümpiamuuseum
* Ülo Laumets – Basket.ee
Volkan Demirel mängus Chelsea FC ja Fenerbahçe vahel 8. aprillil 2008
**Volkan Demirel** (sündinud 27. oktoobril 1981 İstanbulis) on türgi jalgpallur, kes mängib alates 2002. aastast Türgi jalgpalliklubis Fenerbahçe väravavahina.

Türgi jalgpallikoondises mängis ta aastatel 2004–2014 kokku 63 korral. Ta debüteeris 28. aprillil 2004 sõprusmängus Belgia vastu..

2008. aasta Euroopa jalgpallimeistrivõistlustel oli ta rahvuskoondise põhiväravavaht, kuid 15. juunil 2008 peetud mängus Tšehhi vastu sai ta lisaajal vastase tõukamise eest punase kaardi ega saanud veerandfinaali mängus osaleda.

Volkan Demirel on 191 cm pikk ja kaalub 92 kg.

Klubid
------

* Kartalspor (2000–2002)
* Fenerbahçe S.K. (2002–)

Saavutused
----------

Fenerbahçe
* Süper Lig (5): 2003–04, 2004–05, 2006–07, 2010–11, 2013–14
* Türkiye Kupası (2): 2011–12, 2012–13
* Süper Kupa (3): 2007, 2009, 2014

Välislingid
-----------

 Volkan Demirel – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis

| * v
* r
Türgi koondis  –  UEFA Euro 2008 |
| --- |
| 

* 1 Rüştü
* 2 Servet
* 3 Hakan
* 4 Gökhan Zan
* 5 Emre (c)
* 6 M. Topal
* 7 M. Aurélio
* 8 Nihat
* 9 Semih
* 10 Gökdeniz
* 11 Tümer
* 12 Tolga
* 13 E. Güngör
* 14 Arda
* 15 E. Aşık
* 16 U. Boral
* 17 Tuncay
* 18 C. Kâzım
* 19 Ayhan
* 20 Sabri
* 21 Erdinç
* 22 Altıntop
* 23 Volkan
* Treener: Terim

 | Türgi |
**Volkswagen Touran** on Volkswagen AG kaubamärgi Volkswagen all toodetav ja turustatav väike mahtuniversaal, mida on toodetud kaks põlvkonda. See loodi eesmärgiga täita tühimikku samale platvormile ehitatud Volkswagen Golfi ja suure mahtuniversaali Volkswagen Sharani vahel. 

Touran on saadaval 5- ja 7-kohalisena.

Esimene põlvkond (*Typ* 1T; 2003)
---------------------------------

Esimene põlvkond oli ehitatud VW grupi A5 (PQ35) põhjale. See saabus müügile 2003. aastal ja mudeliuuendused tehti 2006. ja 2010. aastal. 

* Touran ITouran I
* Touran I esimene mudeliuuendusTouran I esimene mudeliuuendus
* 1. põlvkonna CrossTouran1. põlvkonna CrossTouran
* Touran I 2. mudeliuuendusTouran I 2. mudeliuuendus

Teine põlvkond (*Typ* 5T; 2015)
-------------------------------

2. põlvkond saabus 2015. aastal ning seda esitleti Genfi autonäitusel. 

See sarnaneb välimuselt 7. põlvkonna Volkswagen Golfiga ning on ehitatud Volkswagen grupi MQB-platvormile.

* Touran IITouran II
* Touran II politseiautoTouran II politseiauto

Välislingid
-----------

* Hilinenud, kuid õnnestunud mahtuniversaal Volkswagenilt
* Volkswagen Touran
* Volkswagen Touran, © Volkswagen 2014, veebiversioon (vaadatud 20.05.2014) (*saksa keeles*)
**Aktiva Engineering** on üks juhtivaid ehitus-, projekteerimis- ja metallkonstruktsioonide tootmisettevõtteid Põhja-Makedoonias.

Asukoht
-------

Ettevõte ja selle peakontor asuvad tööstuspiirkonna südames aadressil 50, O.U "Гоце Делчев", Štip 2000, Põhja-Makedoonia.

Ajalugu
-------

Firma asutati aastal 1999. See oli Makedoonias esimene vastava metallitööstusliku tootmisprofiiliga ettevõte, mis varustas äri- ja tootmishooneid ning nende rajamist esialgu vaid minimaalse tehnoloogia ja vähese töökollektiiviga.

Ettevõtte profiil
-----------------

Ettevõte Aktiva pakub ehitus- ja inseneriteenuseid projektijuhtimise, teraskonstruktsioonide ehituse ja kokkupaneku ning ehitusjärelevalve alal. Ettevõte valmistab ja paigaldab ka igat liiki terasest konstruktsioone nii tööstuslike tootmis- ja ärihoonete kui ka elumajade ehitamiseks, profileeritud või plastifitseeritud lehtmetallist paneelsüsteeme, elektri- ja automaatika-, kütte-, jahutus- ja õhu konditsioonimisseadmeid, tooteid veevarustus- ja kanalisatsioonirajatistele, horisontaalseid ja vertikaalseid mahuteid ja paake, tehnoloogilisi seadmeid tootmisprotsessidele tööstuses ning kütuse ja naftatöötlemis-, destilleerimis-, ladustamis- ja käsitlemisseadmeid koos ööpäev läbi osutatavate tehniliste teenustega. Toodanguprogrammi kuuluvad metallist kaablirennid ning vooluringide ja elektripaigaldiste koosseisu kuuluvad, igati nõuetele vastavad elemendid. Toodangu tervikliku paigaldamise ja järelevalve valdkonnas ettevõttel on kasutuses kaasaegsete seadmete ja kohandatud autokraanade jne oma laialdane masinapark.

2010. aastal hakkas Aktiva esimesena tootma päikeseenergiast elektrit tootvaid fotoelektrilisi kollektoreid, luues samuti nn päikesekollektorite kohalemonteerimise tehnilise dokumentatsiooni. Idee päikese energiaga kui taastuva ja keskkonnahoidliku "rohelise" energiaga seotud majanduslikult ratsionaalse lahendusega elektritoodangust tuli Štipi ettevõttelt "Mavis".

Viited
------

1. ↑  Ettevõtte nimi Aktiva Inseneering (en:Company name Aktiva Engineering), DocSlide. (inglise keeles)
2. ↑  Štipist "Aktiva" saab paigaldada fotoelektrilised päikesekollektorid. (mk:Штипска „Актива" ќе инсталира фотоволтаични колектори за производство на струја), Daily Macedonia, ИнПрес, 27. aprill 2010. (makedoonia keeles)
Kristjan Lepp ajakirja Direktor toimetuse ruumis  
Foto: Mats Õun, 2017
**Kristjan Lepp** (18. jaanuar 1974 – 15. oktoober 2020) oli eesti pressifotograaf.

Kristjan Lepp töötas ajakirjades fotograafina juba alates 15. eluaastast. Ta töötanud noortelehes Meie Meel, üleriigilises päevalehes Hommikuleht, nädalalõpulehes Pühapäevaleht, moeajakirjades Stiil ja Stiina. 2016. aasta seisuga töötas Lepp ajakirjadele Kroonika ja Eesti Naine ning oli kaasosanik fotostuudios Direktori Kabinet ja vedas sealsamas ka fotokoolitusi. Ise pidas ta ennast eelkõige portree- ja toidupildistajaks.

Eesti Pressifotograafide Liidu asutajaliikmena vastutas ta aastaid Aasta Pressifoto näituse toimetamise eest.

Lepp jäädvustas Eesti kultuuri-, teatri-, muusika ja meelelahutustegelasi..

Aastatel 1990–1991 ja 2013 osales Kristjan Lepp solisti, kitarristi ja klahvpillimängijana ansambli Lunatic Asylum tegevuses ja oli mitmete laulude autor. Alates 1999 ja 21. sajandi algul oli Kristjan Lepp basskitarrist ansamblis Universumi Direktorid.

Isiklikku
---------

Kristjan Lepp võitles üle aasta ränga haigusega.

Temast jäid maha pojad Aron ja Robin.

Viited
------

1. 1 2  Hendrik Alla: Pressifotograafid tutvustavad: kes on kaamera taga? Postimees, 1. november 2016
2. 1 2 3  Lahkus Eesti üks tuntumaid fotograafe Kristjan Lepp, Delfi, 15. oktoober 2020
| Medalikohad |
| --- |
| Taani esindaja |
|  Olümpiamängud |
| Teine koht | 1920 | Kärbeskaal |

**Anders Otto Petersen** (16. detsember 1902 Kopenhaagen – 28. aprill 1966 Kopenhaagen) oli Taani poksija.

Petersen oli kokku neljakordne Taani meister: kukk-kaalus (kuni 118 naela ehk 53,5 kg) aastatel 1917 ja 1919–1920 ning sulgkaalus (kuni 126 naela ehk 57,2 kg) 1921. aastal. Esimest korda Taani meistriks tulles oli ta alles 14-aastane ning sai seetõttu hüüdnime "imelaps" (taani keeles *Vidunderbarnet*).

Petersen sai kärbeskaalus (kuni 112 naela ehk 50,8 kg) hõbemedali 1920. aasta Antwerpeni olümpiamängude poksivõistlustel, kaotades finaalis kuldmedali- ja olümpiavõitjale Frank DiGennarale (USA).

Petersen poksis septembrist 1921 kuni septembrini 1935 elukutselisena ning pidas kokku 55 kohtumist, millest võitis 27 (neist 5 nokaudiga), kaotas 19 (neist 9 nokaudiga) kohtumist ning viigistas 9 kohtumist.

Viited
------

1. ↑  Taani meistrivõistlused poksis 1915–2000. Tulemused inglise keeles
2. ↑  7. suveolümpiamängude poksivõistlus. Antwerpen 1920. Tulemused inglise keeles

Välislingid
-----------

* Anders Petersen veebisaidil Olympedia Muuda Vikiandmetes
* Anders Petersen (Pedersen) lehel *BoxRec*. Inglise keeles
**Anders Lindkvist** (ka Linquist; 19. detsember 1894 Vormsi – 3. juuli 1941 Tallinn) oli rootsi päritolu Eesti sõjaväelane ja Kaitseliidu Lääne maleva pealik, viimane auaste major.

Kaitseliidu Lääne maleva pealik major A. Lindkvist
Sündis Vormsis rannarootslasest talurentniku pojana (isa nimi Lars). Teenis tsaariarmees ja sai lipniku auastme aastal 1916.

Sõjaväelasena oli Eesti riigi teenistuses aastail 1918–1940.

Osales lipniku auastmes Eesti Vabadussõjas. Vabadussõja lõpus, 1920. aasta alguses teenis Soomusrongide Diviisi tagavara pataljonis. Ülendati 26. veebruaril 1920 väljateenitud aja eest lipnikust alamleitnandiks vanusega 14. veebruarist 1917 ning juba 29. veebruaril 1920 (seega kõigest kolme päeva pärast) jällegi väljateenitud aja eest alamleitnandist leitnandiks vanusega 14. juunist 1917. Ülendamiskäskudes oli kasutusel nimekuju "LINDQUIST". 

Teenis Kalevi pataljonis ja 10. üksikus jalaväepataljonis kompaniiülemana.

1940. aastal oli Kaitseliidu Lääne maleva viimane pealik kuni selle likvideerimiseni.

Represseerimine ja surm
-----------------------

Represseeriti Nõukogude Liidu võimude poolt. Lindkvisti arreteeris territoriaalkorpuse eriosakond 19. aprillil 1941 Tallinnas, Kreuksi 6a–6. Pribovo NKVD vägede sõjatribunal mõistis ta oma otsusega 2. juunil 1941 surma Vene NFSV kriminaalkoodeksi § 58-6, § 58-9, § 58-11 alusel, surmaotsus viidi täide 3. juulil 1941 Tallinnas.

Viited
------

1. 1 2 3 4  Jaak Pihlau. Auraamat Eesti Vabariigi kaadriohvitseridele. Tallinn: Umara 2007, lk 213.

Välislingid
-----------

* Anders Lindkvist Ohvitseride andmekogus
**Arnaud du Tilh**, hüüdnimega **Pansette** (surnud 1560), oli prantsuse talupoeg, tuntud Prantsusmaa ajaloo ühes kuulsamas petuloos Martin Guerre'i osava teesklemise tõttu.

Du Tilh oli pärit üsna vaesest perekonnast ning sai juba noorelt tuntuks osava kelmi ja luiskelugude vestjana. Ta tõmbas oma kelmustega enda peale paljude pahameele, kuid suutis end üldiselt alati jutuga välja keerutada. 1550. aastate alguses lahkus ta kodukülast ning osales Prantsusmaa poolel lahingutes Picardie's. On teada, et seal võitles, kuigi vastaspoolel, ka Martin Guerre, kuid kaks meest tõenäoliselt siiski ei kohtunud, sest Guerre saabus sinna alles 1557. aastal, kui du Tilh oli sõjaväest juba lahkunud. 1556. aasta paiku kohtus ta kahe Guerre'i tuttavaga, kes pidasid teda viimaseks. Ilmselt siis küpses tal plaan varastada Guerre'i identiteet ning üle võtta tema vara ja naine. Samal aastal läks ta Artigat'sse, Guerre'ide kodukülla, ning esines veenvalt Martin Guerre'ina. Enamik külaelanikke, sealhulgas pereliikmed, jäidki teda esialgu uskuma. Ajaloolane Natalie Zemon Davis arvab siiski, et Martini naine Bertrande pidi tema pettuse küllaltki kiiresti läbi nägema, sest intiimsetes olukordades oleks see paratamatult ilmsiks tulnud. Nõnda pakub ta välja hüpoteesi, et naine aitas du Tilhil pettust varjata, et abielunaisena külaühiskonnas paremat positsiooni saada ning endale majanduslikult rohkem kindlustatum elu tagada. Davis oletab ka, et nii Bertrande kui ka Arnaud võisid olla uue usutunnistuse (hugenottide) pooldajad, mis neid veelgi lähendas ning andis ka moraalse põhjenduse abielurikkumiseks. 

Esialgu said Arnaud ja Bertrande väga hästi läbi, neil sündis tütar ning mees suurendas osavalt oma varandust Martini valduste müügiga. Kuid seoses viimastega tekkisid tal tülid oma "onu" Pierre Guerre'iga, kes hakkas teda peagi petiseks pidama. Tõenäoliselt reetis du Tilhi ennekõike ta mittebaski päritolu. Muus osas aga esines ta Martin Guerre'ina suisa laitmatult, sest tal oli hea mälu ja suurepärane näitlemisoskus. 1559. aastal kaebas Pierre Guerre ta siiski pettuses süüdistatuna kohtusse. Lisaks sellele süüdistati teda ka ühe aadliku maja süütamises, mille eest ta ka vangistati. Viimases asjas leidis kohus ta siiski süütu olevat, kuid Pierre kaebust hakati Rieux' kohtus peagi tõsiselt arutama. Süüdistusele lisas kaalu see, et vormiliselt oli ta esitatud Bertrande'i nimel, kes Davise arvates jäi siiski du Tilhi poolele. Tõenäoliselt leppisid nad kokku käitumismalle ning naine pühendas talle jätkuvalt väikeseid saladusi Martini kohta, mis võimaldasid petturil kohtus edukalt Martinina esineda. Siiski mõistis kohus mehe lõpuks süüdi, kuid Arnaud kaebas otsuse Toulouse'i kohtusse edasi. Seal esines ta tunduvalt veenvamalt ning kohtunikud jäid teda uskuma. Nüüd vangistati valesüüdistuse esitamises kahtlustatuna nii Pierre kui ka Bertrande ning tundus, et vale-Martin võib protsessi võita. Kuid siis ilmus välja tõeline Martin Guerre ning ehkki du Tilh väitis, et tema on ikkagi tõeline Martin, suudeti peagi tõestada vasupidist. Arnaud du Tilh mõisteti surma ning kohtuotsus viidi täide Martin Guerre'i maja ette püstitatud võllapuul.
**Arndti-Schulzi reegel** ehk **Schulzi seadus** on seaduspära, mis puudutab aktiivsete ainete ja mürkide toimeid eri kontsentratsioonides. See väidab, et:

*"Iga aine väikesed doosid stimuleerivad, mõõdukad doosid pärsivad ja suured kogused tapavad."*[*viide?*]

Ehk teisiti öeldes, tugevalt lahjendatud aktiivsed ained ja mürgid soodustavad bioloogilisi protsesse, samal ajal kui suuremad kontsentratsioonid pärsivad või isegi hävitavad neid.[*viide?*]

See reegel nimetati saksa farmakoloogi Hugo Paul Friedrich Schulzi ja saksa psühhiaatri Rudolf Arndti järgi. Viimane neist formuleeris reegli aastal 1888. Kuna sellele reeglile on nii arvukalt erandeid, siis ei saa seda pidada universaalseks reegliks. Näiteks paljudel halvavatel ainetel puudub eeldatav efekt nõrkade doosidega. Lisaks on kogus, mis on vajalik nõrgaks, keskmiseks või tugevaks stiimuliks, väga individuaalne.

Seda reeglit ei õpetata enam tänapäevastes farmakoloogia õpikutes.[*viide?*]

Ajalooline kontekst
-------------------

Varased uuringud elusorganismide reaktsioonidest stiimulile näitasid, et füsioloogilised reageeringud võivad olla saavutatavad regulaarsete defineeritud doosidega. Nende vaatluste mehhanismide koostamine osutus keeruliseks ja märkimisväärsel hulgal teaduslikke ressursse kulutati kõnealusel teemal.

Vaata ka
--------

* Homöopaatia

Viited
------

1. 1 2  Paul Callinan. "Homeopathy: How does it work?". Arhiveeritud originaalist 21. mai 2009. Taasvõetud 27. mai 2015.
2. ↑  Edward J. Calabrese. The Maturing of Hormesis as a Credible Dose-Response Model. 27. mai 2015
3. ↑  Stanley Scheindlin (mai 2001). "A brief history of pharmacology". Modern Drug Discovery (ACS) **4** (5): 87–88.

Välislingid
-----------

* Arndt–Schulz Rule
* Stimulus and reaction – the Arndt-Schulz’ Rule
* Defining hormesis
**Laura de Carvalho Rizzotto** (läti keeles *Laura di Karvaļu Rizoto*; sündinud 18. juulil 1994 Rio de Janeiros) on Läti-Brasiilia laulja, laulukirjutaja ja pianist.

Rizzotto sündis Brasiilias Rio de Janeiros. Tema isal on Brasiilia ja Läti kodakondsus. Tema ema on Brasiilia portugallane. Tema vanavanaisa Läti lendur ja väidetav sõjakurjategija Herberts Cukurs. Perekond kolis 2005. aastal USA-sse ja asus ema Minnesota osariiki Edinasse.

Ta õppinud muusikat Berklee Muusikakolledžis Bostonis, eraülikoolis California Institute of the Arts Los Angeleses ja Columbia Ülikoolis New Yorgis.

Rizzotto alustas muusikukarjääri 2009. aastal ja sõlmis aasta hiljem lepingu Universal Music Braziliga. 2011. aastal andis ta välja debüütalbumi "Made in Rio". Tema teine stuudioalbum "Reason to Stay" ilmus 2014. aastal.

2018. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel Lissabonis esindas ta Lätit lauluga "Funny Girl". Laul poolfinaalist edasi ei pääsenud.

Viited
------

1. ↑  "Ļaudis soctīklos reaģē uz Lauras Rizoto uzvaru «Supernovā»", tvnet.lv. 26.2.2018. Vaadatud 11.5.2018
2. ↑  "Bio". laurarizzotto.com. Vaadatud 11.5.2018

Välislingid
-----------

* Ametlik koduleht

| * v
* r
Läti esindajad Eurovisiooni lauluvõistlusel |
| --- |
| 

* 2000 Brainstorm
* 2001 Arnis Mednis
* 2002 Marie N
* 2003 F.L.Y.
* 2004 Fomins & Kleins
* 2005 Valters & Kaža
* 2006 Cosmos
* 2007 Bonaparti.lv
* 2008 Pirates of the Sea
* 2009 Intars Busulis
* 2010 Aija Andrejeva
* 2011 Musiqq
* 2012 Anmary
* 2013 PeR
* 2014 Aarzemnieki
* 2015 Aminata Savadogo
* 2016 Justs Sirmais
* 2017 Triana Park
* 2018 Laura Rizzotto
* 2019 Carousel
* ~~2020 Samanta Tīna~~
* 2021 Samanta Tīna
* 2022 Citi Zēni
* 2023 Sudden Lights

 |
Viiratsi Kool
Viiratsi Kooli koolivorm
**Viiratsi Kool** on kuueklassiline kool Viljandi maakonnas Viljandi vallas Viiratsi alevikus.

Ajalugu
-------

Kool asutati 3. mail 1993 neljaklassilise algkoolina, kus tegutses kuus klassikomplekti – 1. ja 2. klasside paralleelid, üks 3. ja üks 4. klass. Koolis õppis 107 õpilast ja õpetas 7 õpetajat. Koolimaja asus Viiratsi alevikus aadressil Lastekodu 2.

2000. aastal muudeti kool kuueklassiliseks algkooliks ja koliti uutesse ruumidesse aadressil Tiigi 4. 

Kooli juhtis 2021. aasta lõpuni Külli Saat, kes on ka kooli asutaja. 2022. aastast on Viiratsi kooli direktor Krista Prinzmann. Kooli algusest peale õpetab koolis Ülle Laam.

Alates 2014. aastast kantakse koolivormi. 2014. aastal võeti kasutusele uus logo, mille kujundas ja teostas Külli Saati idee järgi kooli vilistlane Lauri Ruut. Viiratsi Kooli 25. juubelilogo idee ja teostuse autor on Lauri Ruut.

Koolihoone
----------

Koolihoones asub lisaks koolimajale ka Viiratsi raamatukogu ja Viiratsi lasteaed Rübliku kaks rühma. Kõigile on avatud söökla, aula, arvutiklass-internetipunkt, spordiruumid. Aulat ja jalutusruumi kasutatakse ka kunstnike ja kooli õpilaste näitusteks.

Viited
------

1. 1 2 3  "Viiratsi Kooli koduleht".
2. ↑  Külli Saat (3. märts 2018). "Viiratsi Kooli veerandsada suure saja sees". *Viljandi valla teataja*. Vaadatud 24.04.2018.

Välislingid
-----------

* Kooli veebileht
* Viiratsi Kooli ajatelg
* Viiratsi Kooli ajaleht
* Viiratsi Kooli esimene asukoht, Lastekodu 2
* Viiratsi Kooli praegune asukoht, Tiigi 4