recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Nookpaelusstõbi** ehk **taenia solium-teniaas** on nakkushaigus, mida põhjustab sealihas parasiteeriv nookpaeluss. RHK-10-s kodeeritakse nookpaelusstõbe koodiga B68.0.

Nakatumine
----------

Inimene nakatub, kui ta sööb haigestunud sea (metssea) liha, mis sisaldab vastseid. Nookpaeluss nagu ka nudipaeluss parasiteerib täiskasvanuna ainult inimese peensooles. Enamasti elab sooles korraga üks uss, kuid see võib elada kuni 25 aastat ja kasvada 1–4 (8) meetri pikkuseks. Ta koosneb kuni 1000 lülist, millest igaüks on võimeline tootma 50 000 muna. Lülid erituvad väliskeskkonda väljaheidetega 3–5 kaupa. Ussimunad säilivad eluvõimelisena väliskeskkonnas mitu kuud ning nendega võivad nakatuda nii loomad kui ka erinevalt nudipaelussist ka inimesed. Nakatumisel nookpaelussi munadega tungivad munakestadest vabanenud vastsed läbi sooleseina ning liiguvad lihastesse ja teistesse elunditesse, kus nad kapselduvad ja põhjustavad inimesel tsüstitserkoosi.

Haigusnähud
-----------

Nookpaelusstõbi tavaliselt vaevusi ei põhjusta, kuid vahel võib nakatunud inimene tunda ebamugavust ja valu kõhus, iiveldust, võib tekkida kõhulahtisus ja/või kaalulangus.

Diagnoosi kinnitamine
---------------------

Diagnoosi kinnitamiseks otsitakse väljaheidetest mikroskoobi all nookpaelussi mune või segmente.

Ravi
----

Nookpaelusstõbe ravitakse antibiootikumiga, tavaliselt piisab ühest annusest.

Viited
------

1. ↑  R. Masso, A. Saag, M. Masso "Inimese parasitoloogia" Tartu, 2008
2. 1 2 3  inimene.ee, terviseportaal, välja otsitud 23. mai 2009
**Pūre** on küla (*lielciems*) Lätis Zemgales Tukumsi piirkonnas Pūre vallas; ühtlasi selle valla halduskeskus. Küla asub Abava jõe ääres Tukumsist 21 ja Riiast 83 kilomeetri kaugusel, 57 meetrit ülalpool merepinda.

Asulast 13 km kaugusel on Kandava linn.

Asulat mainiti kirjalikes allikates esimest korda 1230. aastal Alna Balduini kroonikates seoses kuralastega tehtud lepinguga (*Pyrre*). Pūre mõisa (*Puhren*) mainiti esimest korda aastal 1407. Küla on kujunenud endise mõisasüdame juurde. Aastal 1921 omandas selle Läti aiandusselts, rajades sinna oma aianduse katsebaasi. Sellest ajast peale on Pūre olnud puuviljakasvatusele spetsialiseerunud asula.

Asulas asub ettevõte Pure Food. seal asuvad põhikool, lasteaed, kultuurimaja ja raamatukogu. Pūres on ka luteri kirik. Külas asuvad Pūre ja Pūres skola bussipeatus.

Külas asub Teises maailmasõjas hukkunud Nõukogude sõdurite vennaskalmistu, kuhu on maetud 9 sõdurit.

2015. aastal oli külas 637 elanikku, 2018. aastal 609 ja 2020. aastal 597. 

Pūre veetorn

Viited
------

1. ↑  Vietvārdu datubāze
2. ↑  Pūres pagasts
3. ↑
4. ↑  Список памятников и памятных мест, связанных с событиями Великой Отечественной войны, на территории Латвийской Республики

| * v
* r
Pūre valla asulad |
| --- |
| 
Beķermuiža **·**  Daigone **·**  Dzintars **·**  Galciems **·**  Kalnēji **·**  Lamiņi **·**  Mazlamiņi **·**  Meiniķi **·**  **Pūre** **·**  Pūres stacija **·**  Putnēnmuiža **·**  Vidusciems **·**  Vildene |
**Tamašoŭka** (valgevene keeles Тамашоўка, transkribeerituna **Tamašovka**, poola keeles *Tomaszówka*) on agrolinnake Valgevenes Bresti oblastis Bresti rajoonis, Tamašoŭka külanõukogu halduskeskus. Agrolinnake asub Bugi jõe lähistel, merepinnast 175 meetri kõrgusel. Aastal 2009 oli asulas ligikaudu 2000 elanikku.

Tamašoŭkas on keskkool, raamatukogu ja kultuurimaja. Asulas lõpeb Brestist tulev raudtee, seal asub Włodawa raudteejaam. Asulas on ka sanatoorium.

Vaatamisväärsuseks on õigeusu kirik. Keskkooli ruumides asub kosmonautika muuseum.

Ajalugu
-------

Aastal 1887 valmis raudtee Bresti ja Chełmi vahel. Toona oli Tamašoŭka 29 elanikuga küla, raudteejaama juurde tekkis asula 32 elanikuga. Aastal 1915 peeti selle piirkonna pärast ägedaid lahinguid, kus hukkus kokku 1348 sõdurit.

Kuni 1917. aastani oli Tamašoŭka Venemaa Keisririigi koosseisus, 1919–1939 kuulus Poolale. Tol ajal kasvas asula jõudsalt, sinna rajati metsatööstus. Aastaks 1940 oli külas 4150 elanikku.

1939–1991 kuulus Tamašoŭka Nőukogude Liidu koosseisu. Teise maailmasõja ajal hõivasid asula Saksa väed, sinna rajati juutide geto. Geto likvideerimisel hukkus ligikaudu 2200 inimest, lisaks põletasid Saksa väed maha 129 maja ja hukkasid ligikaudu 2000 küla elanikku. Aastal 1949 moodustati Tamašoŭkas Dzeržinski nimeline kolhoos. Aastal 1956 oli külas kõigest 756 elanikku.

Tuntud elanikke
---------------

* Piotr Prakapovič – Valgevene riigitegelane
* Piotr Klimuk – Valgevene kosmonaut

Viited
------

1. ↑  "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 26. juuni 2015. Vaadatud 25. juunil 2015.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)

Välislingid
-----------

* Tamašoŭka
**Mervi Raudsaar** (sündinud 8. jaanuaril 1975) on eesti sotsioloog, majandusteadlane ning Tartu Ülikooli ettevõtluse dotsent.

Tema peamised uurimisteemad on ettevõtlus, ettevõtlusõpe ja -metoodika, kolmas sektor, sotsiaalne ettevõtlus, Eesti diasporaa ning noorsootöö.

Haridustee
----------

Raudsaar lõpetas 1997. aastal Tartu Ülikooli sotsiaaltöö bakalaureuseõppe ning 2004. aastal sealsamas sotsiaaltöö ja -poliitika magistriõppe.

2016. aastal kaitses ta Tartu Ülikoolis sotsioloogia doktorikraadi teemal "Developments of social entrepreneurship in Estonia" ("Sotsiaalse ettevõtluse arengud Eestis", juhendajad Tõnis Mets ja Judit Strömpl).

Töökäik
-------

Mervi Raudsaar oli aastatel 1997-2000 raamatukaupluse Krisostomus tegevjuht ja 2002-2007 Tartu Teoloogia Akadeemia teadussekretär ja noorsootöö lektor.

2007. aastal oli ta Tartu Ülikooli ettevõtluskeskuse spetsialist, 2007-2011 projekti koordinaator. 2010-2013 oli ta Tartu Ülikooli ettevõtluskeskuse ettevõtluse assistent ning 2013-2014 nooremteadur.

M. Raudsaar oli Tartu Ülikooli majandusteaduskonna õppetooli juhataja 2014-2016. Alates 2013. aastast on ta ettevõtluse lektor, 2014. aastast majandusteaduskonna peaspetsialist ja 2017. aastast ettevõtluse dotsent. 2020. aasta veebruarist on ta ettevõtluse õppetooli juhataja.

Raudsaar on ka ettevõtja ning tegutseb koolitajana ettevõtluse ja äriplaanide alal.

Teadusorganisatsiooniline tegevus
---------------------------------

Mervi Raudsaar on osalenud rahvusvahelistes võrgustikes eesti sotsiaalse ettevõtluse eksperdina. Need võrgustikud on näiteks OECD, Nordic NoE: Social entrepreneurship Network ja EMPOWER-SE (Empowering the next generation of social enterprise scholars) Network.

Viited
------

1. ↑  Mervi Raudsaar. "Developments of socialentrepreneurship in Estonia" (PDF).
2. 1 2  "Eesti Teadusinfosüsteem. Mervi Raudsaar".

Välislingid
-----------

* Mervi Raudsaar Google Scholar lehekülg
* Mervi Raudsaar ResearchGate lehekülg
**Nonart** (ka **Nonnert** ja **Nonhard**) oli XVI sajandil Tartu- ja Pärnumaal maavaldusi omanud suguvõsa.

Ajalugu
-------

Suguvõsa päritolu on jäänud ebaselgeks. Liivimaal on nende kohta teateid Poola-ajast. 1582. aastal oli Stephan Nonnert Vorbuse mõisnik. 1586. aastal läänistas Poola kuningas Stefan Batory vendadele Stanislaus ja Peter Nonhardile Vastseliina mõisale kuulunud Sänna küla, kuhu hiljem tekkis mõis. Kuningas andis neile läänina ka Helme mõisa. Stanislaus Nonhardile kuulus veel Tsooru mõis, mille ta Tartu Jaani kirikule pärandas.

Suguvõsa liikmeid
-----------------

* Stephan Nonnert (suri pärast 1582), Vorbuse mõisnik

Viited
------

1. ↑  Der Adel der russischen Ostseeprovinzen (Estland, Kurland, Livland, Ösel). 2. Teil. Nichtimmatrikulierter Adel. Neustadt an der Aisch: Bauer & Rape, inhaber Gerhard Gessner, 1898 (ümbertrükk 1980), lk 135.
2. ↑  Stryk, Leonhard von. Beiträge zur Geschichte der Rittergüter Livlands. Erster Teil. Der estnische District. Dorpat: Druck von C. Mattiesen, 1877, lk 52.
3. ↑  Stryk 1877, lk 273.
4. ↑  Stryk 1877, lk 350.
5. ↑  Stryk 1877, lk 275.
|  |
| --- |
|  **Poks** |
| Riik |  | Šveits |
|  |
| 2. ring | 1964 | Poolraskekaal |
|  |
| Pronks | 1965 | Poolraskekaal |

**Béla István Horváth** (sündinud 31. jaanuaril 1937) on Šveitsi endine poksija, rahvuselt ungarlane.

Horváth oli kokku neljakordne Šveitsi meister – poolraskekaalus (kuni 81 kg) aastatel 1962, 1963 ja 1965 ning raskekaalus (üle 81 kg) 1966. aastal.

Horváth osales poolraskekaalus (kuni 81 kg) 1964. aasta Tōkyō olümpiamängude poksivõistlustel, kuid kaotas 2. ringis oma kohtumise ja jäi edasisest medaliheitlusest välja.

Horváth sai poolraskekaalus (kuni 81 kg) 16. Euroopa meistrivõistlustel (Ida-Berliin, 1965) pronksmedali, kaotades poolfinaalis hilisemale kuldmedalivõitjale ja Euroopa meistrile Dan Paźniakile (NSV Liit) ja jäädes edasisest medaliheitlusest välja.

Viited
------

1. ↑  Šveitsi meistrivõistlused poksis 1959–1983. Tulemused inglise keeles
2. ↑  18. suveolümpiamängude poksivõistlus. Tōkyō 1964. Tulemused inglise keeles
3. ↑  16. Euroopa meistrivõistlused poksis. Ida-Berliin 1965. Tulemused inglise keeles

Välislingid
-----------

* Béla Horváth veebisaidil Olympedia Muuda Vikiandmetes
**Fabian Frei** (sündinud 17. mail 1989 Frauenfeldis) on Šveitsi jalgpallur, kes mängib Šveitsi rahvuskoondises ja Šveitsi kõrgliig klubis FC Basel poolkaitsjana.

Ta on Baselis mänginud suurema osa klubikarjäärist. Baseli põhimeeskonnas debüteeris ta 2007. aastal. Baseliga on ta tulnud viis korda Šveitsi meistrks. Aastatel 2009–2011 mängis ta laenul klubis FC St. Gallen. Aastatel 2015–2018 mängis ta Saksamaa kõrgliiga klubis 1. FSV Mainz 05.

Ta ei ole Alexander Frei sugulane.

Saavutused
----------

Basel
* Super League (5): 2007–08, 2011–12, 2012–13, 2013–14, 2014–15
* Šveitsi karikas (3): 2007–08, 2011–12, 2018–19

| * v
* r
Šveitsi koondis  –  UEFA Euro 2016 |
| --- |
| 

* 1 Sommer
* 2 Lichtsteiner (c)
* 3 Moubandje
* 4 Elvedi
* 5 Von Bergen
* 6 Lang
* 7 Embolo
* 8 Frei
* 9 Seferović
* 10 Xhaka
* 11 Behrami
* 12 Hitz
* 13 Rodríguez
* 14 Zakaria
* 15 Džemaili
* 16 Fernandes
* 17 Tarashaj
* 18 Mehmedi
* 19 Derdiyok
* 20 Djourou
* 21 Bürki
* 22 Schär
* 23 Shaqiri
* Treener: Petković

 | Šveits |
**Emassuguelundid** (ladina keeles *organa genitalia feminina*) on nii sisemised ((kõhu)seesmised)(*organa genitalia feminina interna*) kui välimised (silmaga nähaolevad) (*organa genitalia feminina externa*) emastele omased anatoomilis-füsioloogilised ja paljunemisorganid, mis moodustavad koos kuseelunditega tervikliku kuse-suguelundkonna ehk urogenitaalsüsteemi (*apparatus urogenitalis*).

Klassifikatsioon
----------------

### Imetajad

Emassuguelundite morfoloogia, klassifikatsioon ja anatoomiline nomenklatuur võivad loomaliigiti ja indiviiditi erineda. 
Emassuguelundid on:

* munasari (paariline) (*ovarium*);
* munajuha (paariline) (*tuba uterina*);
* emakas (*uterus*);
* tupp (*vagina*);
* tupeesik (*vestibulum vaginae*);
* häbe (*pudendum femininum*);
* emaskusiti (*urethra feminina*);
* imeti (*mamma*).

Vaata ka
--------

* Naise suguelundid
* Reproduktsioonitsükkel

Viited
------

1. ↑  Enn Ernits, Esta Nahkur, *Koduloomade anatoomia*, Eesti Maaülikool, Tartu, Halo Kirjastus, lk 247, 2013, ISBN 978-9949-426-28-8

Välislingid
-----------

* Enn Ernits, Esta Nahkur,  *Koduloomade anatoomia*, Eesti Maaülikool, Tartu, Halo Kirjastus, 2013, ISBN 978-9949-426-28-8.
| Noodijoonestik |
| --- |
|   |
| inglise keeles | *staff* |
| itaalia keeles | *pentagramma* |
| soome keeles | *nuottiviivasto* |

**Noodijoonestik** on lääne muusika noodikirjas vahend muusika ülesmärkimiseks. Tänapäevane noodijoonestik koosneb viiest üksteise kohal asuvast horisontaalsest noodijoonest ja neljast noodijoonte vahele jäävast joonevahest. Noodijooni ja joonevahesid loendatakse alt üles: alumine joon on esimene noodijoon, järgneb esimene joonevahe, siis teine noodijoon, siis teine joonevahe jne. Iga joon ja joonevahe märgib erinevat alusheli. Täpsele helikõrgusele viitab noodijoonestiku alguses olev noodivõti. 

Noodijoonestik funktsioneerib analoogselt graafikuga matemaatikas: sellel kujutatakse helikõrgusi aja suhtes. Muusika üleskirjutamiseks asetatakse vajalikud noodikirja sümbolid noodijoonestikule. Helikõrgust väljendab sümboli vertikaalne asukoht joonestikul ning parempoolsemad noodid mängitakse ajaliselt vasakpoolsematest hiljem. Erinevalt graafikust ei ole aga nootide täpsed ajalised algused ja kestused proportsioonis sümbolite horisontaalse asendiga. See on määratud sümbolite erineva kujuga ja muusika tempoga.

Helikõrguste jaoks, mis on noodijoonestiku ulatusest väljas, kasutatakse abijooni.

Kahest või enamast noodijoonestikust koosnevat süsteemi tähistab akolaad ehk klamber.

Vaata ka
--------

* Tabulatuur

| * v
* r
Noodikiri |
| --- |
| Noodijoonestik | 
Takt **·**  Taktijoon **·**  Noodivõti **·**  Latern **·**  Da Capo **·**  Senjo **·**  Võtmemärk **·**  Abijoon **·**  Helirida **·** Helistik **·**  Taktimõõt **·**  Transponeeriv muusikainstrument | Syncopation exampleSyncopation example |
| Noot | 
Alteratsioonimärk (Bemoll **·**  Bekarr **·**  Diees) **·**  Punkt **·**  Eellöök **·**  Helivältus (Sidekaar **·**  Noodipea **·**  Noodivars) **·**  Oktav **·**  Helikõrgus **·**  Paus **·**  Pooltoon |
| Artikulatsioon | 
Rõhk **·**  Dünaamika **·**  Legaato **·**  Ornament (Eellöök **·** Triller **·** Mordent **·** Grupeto) **·**  Ossia **·**  Portato **·**  Fraas **·**  Stakaato **·**  Pidekaar |
| Muusikaline arendus | 
Ekspositsioon **·**  Harmoonia **·**  Meloodia **·**  Motiiv **·**  Repriis **·**  Rütm (Löök **·**  Meetrum **·**  Tempo) **·**  Teema |
| Seotud artiklid | 
Generaalbass **·**  Neuma **·**  Kustos **·**  Melism **·**  Tabulatuur **·**  Noodikirja märkide loend **·**  Transkriptsioon **·**  Kvadraatnoodikiri **·**  Mensuraalnoodikiri |
| Partituur | 
Akolaad **·**  Noodijoonestik **·**  Noodivõti **·**  Võtmemärk **·**  Taktimõõt **·**  Noot **·**  Taktijoon |
| Noodivõti | 
Viiulivõti **·**  Bassivõti **·**  Aldivõti **·**  Tenorivõti |
Ajaleht Wirulane 24. detsember 1924

|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib 1924–1934 Rakveres välja antud ajalehest. Tallinnas 1882–1889 välja antud lehe jaoks vaata Virulane, 1906 ja 1908–1911 välja antud lehe jaoks vaata Virulane (ajaleht 1906)* |

---

**Virulane** oli ajaleht, mis ilmus 24. detsembrist 1924-1934 Rakveres.

Väljaandjateks olid Johannes Jaanis *(1924-1926 kuni nr. 14)*, kirjastusühisus "Virulane" *(alates 1926 nr. 15 - 1934)*.

Algul ilmus ajaleht igal laupäeval, hiljem hakkas ilmuma 3 korda nädalas. Hinnaks 5 marka.

Toimetus asus Rakveres Lai tn 17.

Vastutavateks toimetajateks olid:

* Johannes Jaanis 1924-1925 - 1926 nr. 62;
* M. Sooman 1926 nr. 63 - 1927 nr. 21;
* Arved Palgi 1927 nr. 22- 1928 nr. 81, 1928 nr. 114-1929 nr. 23;
* A. Kuulman 1928 nr. 82-113;
* J. Kärje 1929 nr. 24-68;
* E. Stein 1929 nr. 69 - 1930 nr. 93;
* Karl Rakles 1930 nr. 94 - 1934.

Tegevtoimetajaks oli Arved Palgi 1925 nr. 2-19.

Trükiti - Ühistrükikoda, Rakveres 1924/1925 - 1927 nr. 2; Tartus : Postimees 1927 nr. 3-46; Rakveres trükikoda Virulane 1927 nr. 47 - 1934.

Lisaks anti välja ka "Virulase" 1930 aasta kalender.
**Enierhietykaŭ** (transkribeerituna **Energetõkav**) on alevik Valgevenes Minski oblastis Dziaržynski rajoonis, Nieharełaje külanõukogu halduskeskus. Asulas on Enerhietyki peatus Minski ja Baranavičy vahelisel raudteel. Alevik asub Pieratući jõe kaldal. Alevikus on õigeusu kirik.

Ajalugu
-------

Nieharełajet on esimest korda mainitud XVI sajandil. Asula kuulus toona Minski vojevoodkonda ja Minski maakonda, seal asus Minski ja Navahrudaki vahelisel postiteel postijaam. Aastal 1588 läks asula Radziwillide valdusse.

Poola jagamisel läks Nieharełaje aastal 1793 Venemaa koosseisu. Aastal 1794 asus seal kaks veskit ja kolm piiritusevabrikut.

Pärast 1831. aasta ülestõusu konfiskeeriti asula Radziwillidelt. Aastal 1871 valmis asulat läbiv Mokva-Varssavi raudtee, jaama juurde kujunes uus asustuskeskus, millest kujunes tänapäevane Nieharełaje. Vana osa asulast kannab tänapäeval nime Enierhietykaŭ. Aastal 1879 sai asula omanikuks Emeryk Hutten-Czapski.

Aastal 1937 rajati alevikku MTJ. Aastal 1958 asus selle hoonetesse Valgevene elektritrasside ehitus- ja hooldusmeeskonna masinabaas, selle juurde kujunes aga tööliste asula.
**Lisp** (ka **LISP**) on pika ajalooga programmeerimiskeelte perekond.

Lisp-tüüpi keeltele on omane täielikult sulgudega eraldatud eesliidenotatsioon ja makrode laialdane kasutamine.

Lisp on väga ühtse süntaksiga keel: andmed, funktsioonid, programmid on kõik loendid. Sellest tuleneb ka keele nimi ***Lis**t **p**rocessing language* (loendite töötlemise keel).

Keele autor on John McCarthy, kes leiutas selle 1958. aastal. 

Võimalus programme käigupealt muuta teeb Lispist võimsa keele.[*viide?*]

Dialektid
---------

Tuntuimad üldotstarbelised Lispi dialektid on Common Lisp ja Scheme. Üks uuemaid dialekte on Clojure.

Mitmed dialektid on kasutusel aga muude programmide koosseisus. Näiteks tekstiredaktor Emacs on laiendatav Emacs Lispi abil ning AutoCAD AutoLISPiga.

Lispi dialekte saab jaotada Lisp-1 ja Lisp-2 dialektideks. Lisp-1 dialektid kasutavad sama nimeruumi nii funktsioonide kui ka muutujate väärtuste jaoks, samas kui Lisp-2 dialektid kasutavad kahte eri nimeruumi, ühte funktsioonide ning teist muutujate väärtuste jaoks. Tuntumatest dialektidest Scheme, Racket ja Clojure on Lisp-1 dialektid ning Common Lisp on Lisp-2 dialekt.

Viited
------

1. ↑  "Lisp FAQ". *paulgraham.com*. Vaadatud 26. septembril 2017.
2. ↑  Richard P. Gabriel; Kent M. Pitman (juuni 1988). "Technical Issues of Separation in Function Cells and Value Cells". *Lisp and Symbolic Computation*. **1** (1): 81–101. DOI:10.1007/bf01806178. S2CID 26716515.

Välislingid
-----------

* Ingliskeelne Wikiraamat Lispist
* Lispi koomiks
**Jackie Wilson** (õieti **Jack Leroy Wilson Jr.**; 9. juuni 1934 Detroit – 21. jaanuar 1984 Mount Holly, New Jersey) oli USA laulja. Tema hüüdnimi oli "Mr. Excitement". Ta oli oluline roll rütmi ja bluusi üleminekul soulile. Ta oli ka tuntud meelelahutaja ja jõuline laulja.

1950. aastate alguses kuulus ta R&B vokaalansamblisse Billy Ward and his Dominoes. 1957. aastal alustas ta soolokarjääri ja salvestas üle 50 hittlaulu.

1975. aastal sai ta ühe kontserdi ajal südameinfarkti ja langes koomasse, millest ta ei taastunudki ja ta suri 1984. aastal 49-aastaselt.

1987. aastal võeti ta Rock'n'rolli Kuulsuste Halli liikmeks. Ajakirja Rolling Stone 2004. aastal koostatud 500 kõigi aegade parima laulu edetabelis jõudsid tema laulud "Lonely Teardrops" ja "(Your Love Keeps Lifting Me) Higher and Higher" vastavalt 308. ja 246. kohale. Lisaks on Rolling Stone valinud Wilsoni saja kõigi aegade parima artisti seas 69. kohale ja saja kõigi aegade parima laulja seas 26. kohale. 1984. aastal pühendas Michael Jackson oma Grammy-võidu Wilsonile.
|  |
| --- |
|  |
| Medalikohad |
| Noorte maailmameistrivõistlused |
| **Pronks** | 2009 | jalgpall |
| Euroopa U19 meistrivõistlused |
| **Kuld** | 2011 | jalgpall |

**Sergi Gómez Solà** (sündinud 28. märtsil 1992 Arenys de Maris) on Hispaania jalgpallur, kes mängib keskkaitsjana Hispaania kõrgliiga klubis Espanyol.

Ta alustas klubikarjääri FC Barcelonas, mille noorteakadeemias hakkas mängima 2006. aastal. Aastatel 2010–2014 mängis ta Barcelona reservmeeskonnas Hispaania tugevuselt kolmandas liigas. 2010. aasta augustis mängis Gómez Barcelona põhimeeskonnas Hispaania superkarika finaali esimeses kohtumises. Kui esimeses mängus kaotati Sevillale 1:3, siis teises mängus võideti koguni 4:0 ning võideti üldskooriga 5:4 Hispaania karikas, kuid teises kohtumises Gómez koosseisu ei kuulunud.

Aastatel 2014–2018 mängis Gómez Hispaania kõrgliigas Celta de Vigo ridades. 2018. aasta juulis sõlmis ta nelja-aastase lepingu Sevillaga. 2021. aasta juulis sõlmis ta kolmeaastase lepingu 

2009. aastal võitis Gómez Hispaania kuni 17-aastaste koondisega noorte maailmameistrivõistlustel pronksmedali. 2011. aasta tuli ta Hispaania kuni 21-aastaste koondisega omavanuste Euroopa meistriks. 2014. aastal debüteeris ta Kataloonia jalgpallikoondises.

Saavutused
----------

Barcelona
* Supercopa de España: 2010

Sevilla
* UEFA Euroopa Liiga: 2019–20
**Ida-Soome lään** oli 1. järgu haldusüksus Soomes aastatel 1997–2009.

Maakonnad
---------

* Lõuna-Savo (*Etelä-Savo*)
* Põhja-Karjala (*Pohjois-Karjala*)
* Põhja-Savo (*Pohjois-Savo*)

Vallad
------

Ida-Soome läänis oli 64 valda, millest 15 olid linnad.

Eno, Enonkoski, Heinavesi, Hirvensalmi, Iisalmi linn, Ilomantsi, Joensuu linn, Joroinen, Juankoski linn, Juuka, Juva, Kaavi, Kangasniemi, Karttula, Keitele, Kerimäki, Kesälahti, Kitee linn, Kiuruvesi linn, Kontiolahti, Kuopio linn, Lapinlahti, Leppävirta, Lieksa linn, Liperi, Maaninka, Mikkeli linn, Mäntyharju, Nilsiä linn, Nurmese linn, Outokumpu linn, Pertunmaa, Pieksämäki linn, Pielavesi, Polvilahti, Punkaharju, Pumala, Pyhäselkä, Rantasalmi, Rautalampi, Rautavaara, Ristiina, Rääkkylä, Savonlinna linn, Savonranta vald, Siilinjärvi vald, Sonkajärvi vald, Sulkava vald, Suonenjoki linn, Tervo, Tohmajärvi, Tuusniemi, Valtimo, Varkause linn, Varpaisjärvi, Vesanto, Vieremä

2009. aastal liideti:

* Joensuu: Joensuu, Eno, Pyhäselkä
* Savonlinna linn: Savonlinna linn, Savonranta

Soome läänid (1997–2009)

Ahvenamaa **·**  Ida-Soome **·**  Lapimaa **·**  Lõuna-Soome **·**  Lääne-Soome **·**  Oulu
Dore mõis 1904. aasta kaardil. Väljavõte kaardilt "Wegekarte des Walkschen Kreises mit den Kirchspiels- und Gutsgrenzen" (1904)
**Dore mõis** (saksa keeles *Doremoise*, läti keeles *Dores muiža*) oli rüütlimõis Liivimaal Valga kreisis Aluliina kihelkonnas. Tänapäeval asub Lätis Alūksne piirkonnas Alūksnes aadressil Smilšu iela 16.

Mõisa suurus
------------

Bienenstammi andmetel oli mõisa suurus 1816. aastal 1/2 adramaad, sellele allus 23 mees- ja 19 naishinge.

Viited
------

1. ↑  Bienestamm, H. von. Geographischer Abriss der drei deutschen Ostsee-Provinzen Russlands, oder der Gouvernemens Ehst-, Liv- und Kurland. Riga: Deubner, 1826, lk 281.

  


Aluliina kirik
Aluliina kihelkond

**Kirik**: Aluliina kirik  

**Mõisad**: Aluliina kirikumõis | Alsviķi mõis | Aluliina mõis | Ate mõis | Babecka mõis | Beja mõis | Dore mõis | Ērmaņi mõis | Jaunanna mõis | Kalnapededze mõis | Kolberģi mõis | Lāzberģi mõis | Mālupe mõis | Nēķene mõis | Rēzaka mõis | Šļukumsi mõis | Ziemeri mõis | Tūja mõis | Vecanna mõis | Vizikumsi mõis
**Polkowice maakond** (poola *powiat polkowicki*) on maakond Poolas Alam-Sileesia vojevoodkonna edelaosas. Maakonna halduskeskus on Polkowice linn.

Maakond jaguneb kuueks vallaks (*gmina*).

Linnad
------

| Linn | Pindala (km²) | Elanikke (2015) |
| --- | --- | --- |
| Chocianów | 7,31 | 8704 |
| Polkowice | 23,7 | 22 525 |
| Przemków | 6,53 | 6296 |

* Chocianówi kirikChocianówi kirik
* Polkowice raekoda ja kirikPolkowice raekoda ja kirik
* Polkowice kirikPolkowice kirik
* Przemkówi endine raudteejaamPrzemkówi endine raudteejaam

Viited
------

1. ↑
2. ↑

Välislingid
-----------

* Koduleht

Alam-Sileesia vojevoodkonna vapp
Alam-Sileesia vojevoodkond

**Maakonnaõigustega linnad:** Jelenia Góra |
Legnica |
Wałbrzych |
Wrocław  

**Maakonnad:** Bolesławiec |
Dzierżoniów |
Głogów |
Góra |
Jawor |
Jelenia Góra |
Kamienna Góra |
Kłodzko |
Legnica |
Lubań |
Lubin |
Lwówek Śląski |
Milicz |
Oława |
Oleśnica |
Polkowice |
Środa Śląska |
Strzelin |
Świdnica |
Ząbkowice Śląskie |
Zgorzelec |
Złotoryja |
Trzebnica |
Wałbrzych |
Wołów |
Wrocław
**Dorian Boccolacci** (sündinud 9. septembril 1998 Cannes'is) on Prantsuse võidusõitja.

Karjäär
-------

### Kart

Boccolacci alustas karjääri kardiga 2011. aastal. 2013. aastal saavutas ta esikoha WSK Super Master Series, CIK-FIA International Super Cup ja WSK Euro Series KF klassis.

### Väiksemad valemid

Boccolacci debüteeris üheistmelistes 2014. aastal, võisteldes Prantsusmaa Vormel 4 Meistrivõistlustel. Hooaja lõpus saavutas ta teise koha, kahe võidu ja kahe pole-positsiooniga.

### Euroopa Vormel 3

Järgmisel 2015. aasta hooajal debüteeris ta Euroopa Vormel 3-s Signature meeskonnas koos Alexander Alboniga. Ta kogub meistrivõistluste jooksul 27 punkti ja lõpetab üheksateistkümnendal positsioonil.

### Vormel Renault

2016. aasta hooajal osales ta koos Hugo de Sadeleeri, Sacha Fenestrazi ja Gabriel Aubryga Vormel Renault 2.0 NEC ja Vormel Renault Eurocup 2.0 meistrivõistlustel Tech 1 Racing meeskonnaga. Tal õnnestub saada kaks võitu ja Eurocupi lõpparvestuses teine ​​koht, samal ajal kui Vormel Renault 2.0 NEC saavutab kolmanda koha.

### GP3 Series

2017. aastal tegi Boccolacci GP3 debüüdi Trident Racing meeskonnas koos Kevin Jörgi, Giuliano Alesi ja Ryan Tveteriga. Oma esimesel hooajal õnnestub tal saada Yas Marina sprindivõistluse võit, mis on hooaja viimane võistlus. Kokku kolme poodiumi ja mitme punktiga lõpetab ta meistrivõistluste kuuendal kohal.

Järgmisel hooajal jätkas ta kategoorias, siirdudes koos Will Palmeri (pärast Christian Lundgaardi ja Devlin DeFrancescot) ja Niko Kariga (pärast Jehan Daruvala) meeskonda MP Motorsport (hiljem asendas Richard Verschoor). Ta võidab Hungaroringi sprindivõistlusel, enne kui siirdub Vormel 2 sarja.

### Vormel 2

2018. aasta hooajal, alates Spa-Francorchampsi võidusõidust, tõuseb Boccolacci kategoorias kõrgemale, tehes oma debüüdi Vormel 2 meeskonnas MP Motorsport, asendades Roberto Merhi koos Ralph Boschungiga (hiljem asendas Niko Kari). Parima tulemusena saab ta seitsmenda koha ja kokkuvõttes 3 punkti.

2019. aastal jätkab ta kategoorias, kuid läheb koos Jack Aitkeniga Campose meeskonda. Hooaeg algab prantslase jaoks halvasti kahes esimeses voorus Bahreinis, kuid Bakuus ja Monacos saavutab ta suurepärased tulemused, parima tulemuse saavutades Monaco mängus 4. koha. 25. juunil kuulutab Campos Boccolacci asendajaks Arjun Maini, viimane ütleb sotsiaalmeedia vahendusel, et Paul Ricardi ringid olid tema viimased võistlused Vormel 2-s. Austria võistlused vahele jättes õnnestub tal aga kihutada järgmisel GP-l. Silverstone'is ainult sel nädalavahetusel Tridentile koos Giuliano Alesiga.

Välislingid
-----------

* Juhi profiil DriverDB-s, aadressil driverdb.com. (inglise keeles)
**Nyköpingi loss** (rootsi *Nyköpingshus*) on Birger Jarli ajal rajatud linnus Rootsis Nyköpingis, mis hiljem ehitati ümber renessansslossiks. 

Praegu on loss osaliselt varemeis. Nyköpingi loss on tuntud 1317. aastal toimunud õudse Nyköpingi pidusöögi poolest.

Ajalugu
-------

12. sajandi lõpul rajati sinna linnus ja keskajal oli see Birger Jarli omanduses. Rootsi kuningas Albrechti ajal oli loss läänistatud saksa rüütel Raven van Barnekow'le ja hiljem Bo Jonsson Gripile. Järgmised suured ehitustööd tehti hiliskeskajal, mil Gustav Vasa tugevdas lossi kindlustusi ning lasi ehitada ümmarguse suurtükitorni, mis on siiani alles.

16. sajandil lasi Södermanlandi hertsog Karl (hilisem Karl IX) ehitada kindluse renessansslossiks, kuid 1665. aastal põles valminud loss koos ümbritseva linnaga maha. On teada, et lossi kive kasutati Stockholmi kuningalossi ehitamisel. Kuna mõned lossiosad olid elamiskõlblikud, kasutati 1760. aastani lossi maaresidentsina.

20. sajandil mõned osad taastati ning Kuningatornis (*Kungstornet*) ja Vanas Residentsis (*Gamla residenset*) asub Sörmlandi muuseum, mis annab ülevaate Södermalandi maakonnast. Kuninganna Veinikeldris (*Drottningkällaren*) ja banketisaalis asub restoran.

Lossis aset leidnud ajaloolisi sündmusi
---------------------------------------

* Nyköpingi pidusöök (11. detsember 1317) – jõulupidu, mille käigus vangistati hertsog Erik ja hertsog Valdemar, kes olid Rootsi kuninga Birgeri vennad.
* Nyköpingi rahu allkirjastamine (20. september 1396) – keskaja üks olulisimaid sündmusi Skandinaavias.
* Svante Sture noorema ja Märta Eriksdotter Lejonhufvudi pulmad (3. märtsil 1538).
* Henrik Karlsson Horni ja Anna Jönsdotter Snakenborgi pumad (28. jaanuaril 1602).
Doris Leuthard (2011)
**Doris Leuthard** (sündinud 10. aprillil 1963) on Šveitsi poliitik ja jurist. Ta oli Šveitsi liidupresident 2010. ja 2017. aastal.

Ta on Šveitsi Kristlik-Demokraatliku Rahvapartei liige. Aastatel 2004–2006 oli ta partei esimees. 

Aastatel 1999–2006 oli ta Rahvusnõukogu liige. 

Alates 1. augustist 2006 31. detsembrini 2018 oli ta üks Šveitsi Liidunõukogu seitsmest liikmest. Ta vastutas majanduse eest. Ta valiti liidunõukogusse pärast tema erakonnakaaslase Joseph Deissi ootamatut tagasiastumist. Et teised erakonnad oma kandidaati ei esitanud, oli Leuthard ainus kandidaat. Valimistel sai ta 234 kehtivast häälest 133. Väike poolthäälte arv on seletatav sellega, et Šveitsis on tavaks valida uus liidunõukogu liige samast keeleruumist nagu eelmine. Deiss oli prantsuse keeleruumist, Leuthard aga saksa omast.

Aastal 2009 valiti Leuthard Šveitsi asepresidendiks. See tagas talle enam-vähem kindla presidendikoha 2010. aastaks, sest tavaliselt valitakse presidendiks senine asepresident. Valimise ajal oli Leuthard liidunõukogu kõige staažikam liige, kes polnud varem Šveitsi president olnud.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**Hans-Rudolf Merz** | **Šveitsi liidupresident**2010 | Järgnev**Micheline Calmy-Rey** |
| Eelnev**Johann Schneider-Ammann** | **Šveitsi liidupresident**2017 | Järgnev**Alain Berset** |
**Solomon Pikelner** (vene keeles *Соломон Борисович Пикельнер*; 6. veebruar 1921 Bakuu – 19. november 1975 Moskva) oli astrofüüsik, Moskva Riikliku Ülikooli professor.

Elulugu
-------

Solomon Pikelner sündis aastal 1921 Bakuus. Aastal 1942 lõpetas ta Moskva Riikliku Ülikooli mehaanika-matemaatikateaduskonna. Aastal 1945 kaitses ta kandidaadiväitekirja, hiljem ka doktoriväitekirja.

Aastatel 1946–1959 töötas ta NSVL Teaduste Akadeemia Krimmi astrofüüsika observatooriumis. Aastal 1959 valiti ta Moskva Riikliku Ülikooli füüsikateaduskonna astrofüüsika kateedri professoriks. Aastatel 1964–1967 oli ta Rahvusvahelise Astronoomialiidu Tähtedevahelise Keskkonna uurimise komisjoni president. Aastal 1971 võeti ta Londoni Kuningliku Astronoomiaseltsi liikmeks. Ta oli ka ajakirja Astronomitšeski Žurnal toimetuskolleegiumi liige.

Mälestuse jäädvustamine
-----------------------

Solomon Pikelneri järgi on nimetatud Pikel'neri kraater Kuul ja asteroid 1975 Pikelner.

Viited
------

1. ↑  Ene Ergma, Lea Arme. Kosmosemutt. Tammerraamat, 2016. lk. 275
**Ny Carlsberg Glyptotek** on kunstimuuseum (glüptoteek) Kopenhaagenis.

Muuseumi asutas Carlsbergi õllemeistrite suguvõsa õllemeister Carl Jacobsen 1897. aastal.

Ny Carlsberg Glyptotekis eksponeeritakse selliste kunstnike teoseid nagu Édouard Manet, Camille Pissarro, Pierre-Auguste Renoir, Paul Cézanne, Vincent van Gogh, Henri de Toulouse-Lautrec, Pierre Bonnard, Paul Gauguin. Palju on Taani maalikunsti kuldajastu kunstnike töid. Näiteks kuulub kogusse Christen Købke maal "Efterårsmorgen ved Sortedamssøen", mis on arvatud Taani kultuurikaanoni koosseisu. 

Kõrvuti egiptuse, kreeka, rooma ja etruski skulptuuridega eksponeeritakse Auguste Rodini ja Edgar Degas' skulptuure. Rodini 30 taiesest koosnev kollektsioon on suurim väljaspool Prantsusmaad. Sama saab öelda ka etruski skulptuurikogu kohta, mis on suurim kollektsioon väljaspool Itaaliat.

Glüptoteegi hoone esimese osa projekteeris 1897. aastal arhitekt Vilhelm Dahlerup, aastal 1906 täiendas ja jätkas tema tööd Hack Kampmann. Aastal 1996 laiendati muuseumi Henning Larseni projekti järgi. Hoone restaureeriti taas 2006. aastal. Glüptoteegi keskel asub roheline talveaed.

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Ny Carlsberg Glyptotek** |

* Muuseumi koduleht
Pükse kandev amatsoon. Atika alabastron, umbes 470 eKr (Briti Muuseum)
Amatsoonidega võitlev Herakles. Atika hüdria, umbes 530 eKr (*Staatliche Antikensammlungen*, München)
**Amatsoonid** on vanakreeka mütoloogias naissõdalased, kes elasid Väike-Aasias.

Amatsoone kirjeldatakse meestevaenulikena. Nad kasutasid naaberrahvaste mehi soo jätkamiseks, kusjuures ellu jäeti vaid sündinud tüdrukud, poisid anti ära või tapeti. 

Kreeka rahvaetümoloogias on nimetust "amatsoonid" tõlgendatud kui 'ilma rinnata' (vanakreeka keeles *a-* 'ilma' + *mazos* 'rind'), sest arvati, et nad lõikasid vibu hõlpsamaks käsitsemiseks maha oma parema rinna.

Amatsoonide maale tungis Herakles, et saada kätte amatsoonide kuninganna Hippolyte vöö. Selle käigus tappis ta tahtmatult Hippolyte.

Hippolyte oli vanakreeka mütoloogias amatsoonide kuninganna, sõjajumala Arese ja amatsoonide kuninganna Otrera vanim tütar. Ta päris emalt amatsoonide kuninganna tiitli.

Theseus röövis amatsoon Antiope (mõne müüdi järgi Hippolyte), põhjustades sellega amatsoonide rünnaku Ateena vastu.

Amatsoonidega kohtuvad oma retkel argonaudid.

Amatsoonid võitlesid Trooja sõjas troojalaste poolel ja nende valitseja Penthesileia langes Achilleusega võideldes.

Amatsoone kujutatakse (enamasti pükse kandvana) sageli kreeka vaasimaalidel, reljeefidel ja skulptuuris, samuti hilisemas kunstis. Eriti armastatud teema on nn amatsonomahhia (vanakreeka *amazonomachia*) ehk kreeklaste müütiline võitlus amatsoonidega.

|  |  |
| --- | --- |
|  | Tsitaadid Vikitsitaatides: **Amatsoon** |
**Stupino** on linn Venemaal Moskva oblastis, Stupino rajooni keskus. Asub Oka jõe ääres, Moskvast 110 km lõunas.

1511–1934 oli **Stupinskaja** küla, 1934 liideti **Elektrovoz**i alevikuga, mis 1938 nimetati Stupino linnaks.

Nõukogude ajal oli linn relvatööstuse keskus, seal asub Stupino sõjaväelennuväli.

Viited
------

1. ↑

Välislingid
-----------

* Stupino mitteametlik koduleht

Moskva oblasti vapp
Moskva oblasti linnad

Aprelevka  | Balašihha  | Beloozjorski  | Bronnitsõ  | Dedovsk  | Dmitrov  | Dolgoprudnõi  | Domodedovo  | Drezna  | Dzeržinski  | Dubna  | Elektrogorsk  | Elektrostal  | Elektrougli  | Frjazino  | Golitsõno  | Himki  | Hotkovo  | Istra  | Ivantejevka  | Jahroma  | Jegorjevsk  | Kašira  | Klin  | Kolomna  | Koroljov  | Kotelniki  | Krasnoarmeisk  | Krasnogorsk  | Krasnozavodsk  | Krasnoznamensk  | Kubinka  | Kurovskoje  | Likino-Duljovo  | Ljubertsõ  | Lobnja  | Lossino-Petrovski  | Luhhovitsõ  | Lõtkarino  | Možaisk  | Mõtištši  | Naro-Fominsk  | Noginsk  | Odintsovo  | Orehhovo-Zujevo  | Ozjorõ  | Pavlovski Possad  | Peresvet  | Podolsk  | Protvino  | Puškino  | Puštšino  | Ramenskoje  | Reutov  | Rošal  | Ruza  | Sergijev Possad  | Serpuhhov  | Solnetšnogorsk  | Staraja Kupavna  | Stupino  | Šatura  | Štšolkovo  | Zaraisk  | Zvenigorod  | Žukovski  | Taldom  | Tšehhov  | Tšernogolovka  | Vereja  | Vidnoje  | Volokolamsk  | Voskressensk  | Võssokovsk
Conor Sheary (2016)
**Conor Michael Sheary** (sündinud 8. juunil 1992 Winchesteris, Massachusettsis) on USA jäähokimängija, kes mängib ääreründajana NHL-i klubis Washington Capitals.

Aastatel 2010–2014 mängis ta University of Massachusetts Amhersti meeskonnas. 2014. aastal liitus ta American Hockey League'i klubiga Wilkes-Barre/Scranton Penguins, mis on Pittsburgh Penguinsi farmklubi. NHL-is debüteeris Sheary Pittsburgh Penguinsi meeskonnas 15. detsembril 2015 mängus Boston Bruinsi vastu. Kolm päeva hiljem lõita ta mängus samas meeskonna oma esimese värava NHL-is. Järgmisel hooajal kindlustas ta oma koha Penguinsi põhikoosseisus. Aastatel 2016 ja 2017 tuli ta Penguinsiga Stanley karika võitjaks.

2018. aasta juunis liitus Sheary Buffalo Sabresiga, kuid naasis 2020. aasta veebruaris Penguinsi.

2020. aasta detsembris sõlmis ta üheaastase lepingu Washington Capitalsiga.

Viited
------

1. ↑  "Penguins acquire Sheary and Rodrigues from Sabres in exchange for Kahun". Pittsburgh Penguins. 24.2.2020. Vaadatud 29.7.2020
2. ↑  "Capitals Sign Forward Conor Sheary". nhl.com. National Hockey League. 22.12.2020. Vaadatud 24.12.2020

Välislingid
-----------

* Conor Sheary NHL.com lehel
* Conor Sheary hockeydb.com lehel
**Tervajoki kool** on kuueklassiline kool Soomes Vaasa linnas Tervajoki asulas. Koolis on 74 õpilast ja 5 õpetajat. Samas hoones on eelkool ja lasteaed.

Ajalugu
-------

Kooli kõrval on väike mets Ekometsä ('ökomets'), kus kasvab mitut liiki puid. Õpilased tõid 1980–1981 kodust istikud ja need istutati maha. 

Vanas Tervajoki koolimajas oli hallitus, mis tegi siseõhu mürgiseks. Oktoobris 2011 korraldasid õpetajad streigi. Vana hoone otsustati lammutada ja ehitada uus. Alates 2012. aasta algusest toimus õppetöö neli aastat barakkides. 

Uus hoone võeti kasutusele 2016. aasta alguses. Seda hakati ehitama 2014. aasta lõpus. Seal on söökla ja võimla, mida vanas majas ei olnud.

Kooli direktorid on olnud Anu Vaarasto, Jorma Liljeqvist ja Erkki Kataja-Rahko. Alates 2006. aastast on direktoriks Tuulia Halkola.

Tuntud vilistlasi
-----------------

* Anu Koski (1986–)
* Nanna Sumuvuori (1976–)

Välislingid
-----------

* Intervjuu Marianne Hautamäkiga
* Intervjuu Tuulia Halkolaga
* Intervjuu Erkki Katja-Rahkoga
* Kooli tutvustus Vaasa linna saidil
* Tervajoki kooli Youtube'i kanal
Fabrice Nsakala 2016. aastal Anderlechtis
**Fabrice Nsakala Mayélé** (sündinud 21. juulil 1990 Le Blanc-Mesnilis) on Prantsusmaal sündinud Kongo DV jalgpallur, kes mängis kaitsjana viimati Türgi kõrgliigaklubis Beşiktaş.

Ta alustas klubikarjääri Prantsusmaa klubis Troyes, mille noorteakadeemiaga liitus ta 2004. aastal. Klubi põhimeeskonnas debüteeris ta Prantsusmaa esiliigas hooajal 2008–09. Hooajal 2012–13 mängis ta klubiga Prantsusmaa kõrgliigas.

2013. aasta augustis sõlmis ta lepingu Belgia kõrgliigaklubiga Anderlecht. Hooajal 2013–14 tuli ta Anderlechtiga Belgia meistriks ja võitis lisaks Belgia superkarika. 2016. aastal läks ta laenule Türgi kõrgliigaklubisse Alanyaspor, kellega sõlmis aasta hiljem püsiva lepingu.

2020. aasta augustis siirdus ta Alanyasporist Beşiktaşesse. Hooajal 2020/21 tuli ta Beşiktaşega Türgi meistriks.

Nsakala kuulus Prantsusmaa noortekoondistesse, kuid debüteeris 2015. aastal Kongo DV jalgpallikoondises. Ta kuulus Kongo DV koondisse 2017. aasta Aafrika rahvaste karikavõistlustel.

Saavutused
----------

Anderlecht
* Belgia kõrgliiga: 2013–14
* Belgia superkarikas: 2014

Beşiktaş
* Süper Lig: 2020–21
* Türkiye Kupası: 2020–21
**Gard** [*gar*] on departemang Prantsusmaal Oksitaania piirkonnas. Ta on nime saanud Gardi jõe järgi. Jõge kutsutakse ka nimega Gardon ('särg'), mida ei kasutata departemangu kohta.

2015. aastani kuulus departemang Languedoc-Roussilloni piirkonda.

Departemang jaguneb halduslikult 23 kantoniks ja 351 vallaks.

| Ringkond | Elanike arv(2010) | Pindala(km²) | Valdu |
| --- | --- | --- | --- |
| Alès | 149 337 | 1322 | 97 |
| Nîmes | 524 899 | 3133 | 180 |
| Le Vigan | 35 464 | 1398 | 74 |

Vaata ka
--------

* Gardi departemangu haldusüksuste loend

Viited
------

1. ↑  Populations légales 2019

Prantsusmaa departemangud

Ain **·** 
Aisne **·** 
Allier **·** 
Alpes-de-Haute-Provence **·** 
Alpes-Maritimes **·** 
Ardèche **·** 
Ardennes **·** 
Ariège **·** 
Aube **·** 
Aude **·** 
Aveyron **·** 
Bas-Rhin **·** 
Belfort **·** 
Bouches-du-Rhône **·** 
Calvados **·** 
Cantal **·** 
Charente **·** 
Charente-Maritime **·** 
Cher **·** 
Corrèze **·** 
Corse-du-Sud **·** 
Côte-d'Or **·** 
Côtes-d'Armor **·** 
Creuse **·** 
Deux-Sèvres **·** 
Dordogne **·** 
Doubs **·** 
Drôme **·** 
Essonne **·** 
Eure **·** 
Eure-et-Loir **·** 
Finistère **·** 
Gard **·** 
Gers **·** 
Gironde **·** 
Guadeloupe **·** 
Haut-Rhin **·** 
Haute-Corse **·** 
Haute-Garonne **·** 
Haute-Loire **·** 
Haute-Marne **·** 
Haute-Saône **·** 
Haute-Savoie **·** 
Haute-Vienne **·** 
Hautes-Alpes **·** 
Hautes-Pyrénées **·** 
Hauts-de-Seine **·** 
Hérault **·** 
Ille-et-Vilaine **·** 
Indre **·** 
Indre-et-Loire **·** 
Isère **·** 
Jura **·** 
Landes **·** 
Loir-et-Cher **·** 
Loire **·** 
Loire-Atlantique **·** 
Loiret **·** 
Lot **·** 
Lot-et-Garonne **·** 
Lozère **·** 
Maine-et-Loire **·** 
Manche **·** 
Marne **·** 
Martinique **·** 
Mayenne **·** 
Meurthe-et-Moselle **·** 
Meuse **·** 
Morbihan **·** 
Moselle **·** 
Mayotte **·** 
Nièvre **·** 
Nord **·** 
Oise **·** 
Orne **·** 
Pariis **·** 
Pas-de-Calais **·** 
Prantsuse Guajaana **·** 
Puy-de-Dôme **·** 
Pyrénées-Atlantiques **·** 
Pyrénées-Orientales **·** 
Réunion **·** 
Rhône **·** 
Saône-et-Loire **·** 
Sarthe **·** 
Savoia **·** 
Seine-Maritime **·** 
Seine-et-Marne **·** 
Seine-Saint-Denis **·** 
Somme **·** 
Tarn **·** 
Tarn-et-Garonne **·** 
Val-d'Oise **·** 
Val-de-Marne **·** 
Var **·** 
Vaucluse **·** 
Vendée **·** 
Vienne **·** 
Vosges **·** 
Yonne **·** 
Yvelines
**Fagott** (itaalia keeles *fagotto*) on kahekordse lesthuuliku ehk trostiga C-puupuhkpill, mis koosneb viiest osast: saapast, kahest säärest, lehtrist ja essist – viimase külge kinnitatakse trost. Klapisüsteem koosneb peamiselt kangidest, kusjuures vasaku pöidla teeninduspiirkonda jääb 9–12 kangi-hooba ja lukusti.

Kokkupandud fagott on 134 cm kõrge, toru kogupikkus on 254 cm.

Nimetus pärineb itaalia keelest: 'fagotto' = "haokubu". 

Fagott arenes välja 16. sajandil leiutatud dulcianist, millel oli 8 auku ja 2 kangi.

Fagotipartiid kirjutatakse peamiselt bassi- ja tenorivõtmes. Instrument on kasutatav nii orkestri- kui ka sooloopillina, kuid kuna originaal-soolorepertuaari võrreldes teiste instrumentidega on vähe, kohandatakse fagotile näiteks klarnetikontserte.

Helifaili info Artikulatsioon (*staccato*, *legato*, *legato* + *vibrato*, *slurred*) i

Fagotimängijaid
---------------

* Ilmar Aasmets
* Edgar Berman
* Martin Kuuskmann
* Madis Schmidt

Vaata ka
--------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Tsitaadid Vikitsitaatides: **Fagott** |

* Puupuhkpillid
Facundo Ferreyra (2013)
**Facundo Ferreyra** (sündinud 14. märtsil 1991 Lomas de Zamoras) on Argentina jalgpallur, kes mängib ründajana Mehhiko kõrgliiga klubis Tijuana.

Ta alustas klubikarjääri Argentina klubis Banfield. Klubi põhimeeskonnas debüteeris ta Argentina kõrgliigas 2008. aastal. Hooajal 2012–13 mängis ta Argentina kõrgliigas Vélez Sarsfieldi meeskonnas, kellega tuli sel hooajal Argentina meistriks.

Aastatel 2013–2018 kuulus ta Ukraina kõrgliiga klubi Donetski Šahtari ridadesse. Ta tuli klubiga hooaegadel 2013–14, 2016–17 ja 2017–18 Ukraina meistriks. Hooajal 2017–18 lõi ta liigas 21 väravat ja oli sellega sel hooajal Ukraina kõrgliiga suurim väravakütt.

2014. aasta augustis suundus Ferreyra laenule Inglismaa klubisse Newcastle United, kuid tal puudus Inglismaal mängimiseks füüsiline valmisolek. Ta lahkus klubist ainsagi mänguminutita.

2018. aasta juunis sõlmis ta viieaastase lepingu Portugali kõrgliiga klubiga Lissaboni Benfica. Ta ei saanud klubis piisavalt mänguaega ning suundus 2019. aasta jaanuaris laenule Hispaania kõrgliiga klubisse Espanyol. 2021. aasta alguses sõlmis ta lepingu Hispaania kõrgliiga klubiga Celta de Vigo.

2022. aasta jaanuaris liitus ta Club Tijuanaga.

2011. aastal võitis Ferreyra Argentina kuni 20-aastaste koondisega Lõuna-Ameerika eakaaslaste meistrivõistlustel pronksmedali. Ta oli nelja väravaga koondise suurim väravakütt sel turniiril. Samal aastal osales ta Argentina koondisega juunioride maailmameistrivõistlustel, kus ta lõi ühe värava ja jõudis koondisega veerandfinaali.

Saavutused
----------

Vélez Sársfield
* Argentina Primera División: 2012 Inicial, 2012–13 Superfinal

Donetski Šahtar
* Ukraina Premjer-Liga: 2013–14, 2016–17, 2017–18
* Ukraina superkarikas: 2014, 2015, 2017
* Ukraina karikas: 2015–16, 2016–17, 2017–18

Benfica
* Primeira Liga: 2018–19

Viited
------

1. ↑   (vaadatud 18.1.2022)

Välislingid
-----------

* Profiil RCD Espanyoli kodulehel
**Fagner Conserva Lemos** (sündinud 11. juunil 1989 São Paulos) on Brasiilia jalgpallur, kes mängib kaitsjana Brasiilia kõrgliiga klubis Corinthians.

Klubikarjäär
------------

2009. aastal liitus ta Brasiilia esiliiga klubiga Vasco da Gama. Samal hooajal kindlustati koht kõrgliigasse. 2011. aasta hooajal mängis Fagner Vasco da Gama meeskonna koosseisus 35 kõrgliiga mängus ja lõi neis neli väravat. Vasco da Gama tuli kõrgliigas teisele kohale, kaotades meistriks tulnud Corinthiansele vaid klubile. Fagner valiti lisaks hooaja sümboolsesse koosseisu.

Hooajal 2012–2013 oli ta laenul Saksamaa Bundesliga klubis VfL Wolfsburg.

2014. aastal naasis Corinthiansesse. 2015. aastal tuli ta klubiga Brasiilia meistriks. Eriti edukaks osutus hooaeg 2017, mil ta tuli teist korda Brasiilia meistriks ning võitis ta Corinthiansega ka São Paulo osariigi meistrivõistlused Campeonato Paulista. Lisaks valiti Fagner Brasiilia kõrgliiga hooaja sümboolsesse koosseisu. 2020. aastal valiti ta taas Brasiilia kõrgliiga hooaja sümboolsesse koosseisu.

Koondisekarjäär
---------------

Fagner tuli 2007. aastal Brasiilia alla 20-aastaste koondisega Lõuna-Ameerika juunioride meistriks.

Fagner kustuti Brasiilia rahvuskoondisse 2016. aasta augustiks MM-i valikmängudeks Ecuadori ja Colombiaga. Debüüdi rahvuskoondises tegi ta aga alles järgmise aasta 26. jaanuaril Colombia peetud sõprusmängus.

Ta kuulus Brasiilia koondisse 2018. aasta maailmameistrivõistlustel. Ta kuulus Brasiilia meeskonna algkoosseisu alagrupimängudes Costa Rica ja Serbia, kaheksandikfinaalis Mehhiko ja veerandfinaalis Belgia vastu. Samuti kuulus ta Brasiilia koondisse 2019. aasta Copa Américal.

Saavutused
----------

EC Vitória
* Campeonato Baiano: 2007

PSV Eindhoven
* Eredivisie: 2007–08
* Johan Cruijff Schaal: 2008

Vasco da Gama
* Campeonato Brasileiro Série B: 2009
* Copa do Brasil: 2011

Corinthians
* Campeonato Brasileiro Série A: 2015, 2017
* Campeonato Paulista: 2017, 2018, 2019

Viited
------

1. ↑  "Tite convoca seleção pela 1ª vez com 7 campeões olímpicos e 3 novidades". esporte.uol.com.br. 22.8.2016. Vaadatud 23.5.2018
2. ↑  "Video: kuidas reageeris Brasiiliga MMile sõitev üllatusmees suurele uudisele?". Postimees Sport. 17.5.2018. Vaadatud 23.5.2018

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Fagner Conserva Lemos** |

* Fagner Conserva Lemos Soccerway lehel

| * v
* r
Brasiilia koondis  –  2018. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlused |
| --- |
| 

* 1 Alisson
* 2 Thiago Silva
* 3 Miranda
* 4 Geromel
* 5 Casemiro
* 6 Filipe Luís
* 7 Douglas Costa
* 8 Renato Augusto
* 9 Gabriel Jesus
* 10 Neymar (c)
* 11 Coutinho
* 12 Marcelo
* 13 Marquinhos
* 14 Danilo
* 15 Paulinho
* 16 Cássio
* 17 Fernandinho
* 18 Fred
* 19 Willian
* 20 Firmino
* 21 Taison
* 22 Fagner
* 23 Ederson
* Treener: Tite

 | Brasiilia |
**Kiievi rahvusvaheline filmifestival Molodist** (ukraina keeles *Київський міжнародний кінофестиваль "Молодість"*) on Ukrainas Kiievis igal aastal toimuv filmifestival. 

Esimest korda toimus festival 1970. aastal. Festival keskendub eeskätt noorte filmilavastajate teoste näitamisele. Festival kuulub 1993. aastast Rahvusvahelise Filmiprodutsentide Liitude Föderatsiooni (FIAPF) otsusega rahvusvaheliselt sertifitseeritud spetsialiseeritud võistlusprogrammiga festivalide hulka.

47. Kiievi rahvusvahelise filmifestivali (2018) rahvusliku konkursi žürii liige Tiina Lokk
Festivali president aastatel 2001–2012 oli Bogdan Stupka. Festivali peadirektor alates 1992. aastast on Andri Halpahtši. 2018. aastal toimunud 47. Kiievi rahvusvahelise filmifestivali rahvusliku võistlusprogrammi žürii liikmeks kutsuti Tallinnast PÖFF-i direktor Tiina Lokk.

47. Kiievi rahvusvaheline filmifestival pidi toimuma 2017. aasta oktoobris, kuid korraldajad otsustasid ürituse üle viia 2018. aasta maisse. Vastav kooskõlastus saadi FIAPF-ilt ning kõigi A-klassi ja B-klassi rahvusvaheliste filmifestivalide korraldajatelt.

Festivali konkursist on debüütfilmiga osa võtnud terve rida hiljem tuntuks saanud Euroopa lavastajaid (teiste seas Danny Boyle, Aleksei Balabanov, François Ozon ja Stephen Daldry).

Ukraina Ooperiteater Kiievis, kus peeti 2018. aastal Molodisti avatseremoonia
Festivali avatseremooniaid on peetud Kiievi esinduslikemais saalides: 2013. ja 2014. aastal Rahvuslikus kunstipalees Ukraina, 2015. ja 2016. aastal Ivan Franko nimelises Rahvuslikus Akadeemilises Draamateatris ning 2018. aastal Ukraina Ooperiteatris.

Sküüdi hirv
-----------

Festivali peaauhind (*Grand prix*) antakse festivali parimale filmile. Peaauhinna laureaat saab taiese "**Sküüdi hirv"** (ukraina keeles *Скіфський олень*) ja 10 000 USA dollarit.

1997. aastast hakati välja andma auhinda panuse eest maailma filmivaramusse. Ka selle auhinna laureaadile antakse Sküüdi hirv. Selle auhinna on saanud teiste seas Sophia Loren (2003), Roman Polański (2005), Catherine Deneuve (2009), Sophie Marceau (2010), Christopher Lambert (2010), Kira Muratova (2015), Ettore Scola, Fjodor Bondartšuk, Irina Skobtseva, Edward Dmytryk, Mario Monicelli ja Jerzy Hoffman.

Viited
------

1. ↑  Історія. molodist.com
2. ↑  Кинофестиваль "Молодость" объявил состав жюри основного и национального конкурсов. lb.ua/culture
3. ↑  Кина не будет: в этом году фестиваль "Молодость" отменен. kiev.vgorode.ua
4. 1 2  Кинофестиваль «Молодость». kps.com.ua

Välislingid
-----------

* Festivali koduleht (ukraina ja inglise keeles)
* Pildil filmiauhind Sküüdi hirv. korrespondent.net, 25. mai 2018 (vene keeles)
* Festivali arhiiv. molodist.com (ukraina keeles)