recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel on Keila kihelkonna karjamõisast; Jüri kihelkonna mõisa kohta vaata Lehmja mõis* |

---

**Lehmja mõis** (saksa keeles *Lehmja*) oli Harku mõisa karjamõis Keila kihelkonnas Harjumaal, tänapäeva Alliku küla lähedal Saue vallas Harju maakonnas.

Viited
------

1. ↑  Lehmja mõis (Keila) Rahvusarhiivi Eesti ala mõisate registris (vaadatud 21.05.2020)
2. ↑  Lehmja krjms, www.eki.ee

Välislingid
-----------

* Lehmja mõis (Keila) Rahvusarhiivi Eesti ala mõisate registris
* Harku mõis ja Lehmja poolmõis (Keila khk), Kinnistute register Eesti Rahvusarhiivis

Keila kirik
Keila kihelkond

**Kirik**: Keila kirik  

**Pastoraat**: Keila kirikumõis  

**Peamõisad**: Haabersti mõis | Harku mõis | Jõgisoo mõis | Jälgimäe mõis | Keila mõis | Keila-Joa mõis | Klooga mõis | Kumna mõis | Laulasmaa mõis | Lehola mõis | Naissaare mõis | Ohtu mõis | Rahula mõis | Rannamõisa mõis | Saku mõis | Saue mõis | Tuula mõis | Tännassilma mõis | Valingu mõis | Vana-Karjaküla mõis | Vanamõisa mõis | Voore mõis | Vääna mõis | Ääsmäe mõis | Üksnurme mõis  

**Kõrvalmõisad**: Humala mõis | Hüüru mõis | Käesalu mõis | Maeru mõis | Meremõisa mõis | Muraste mõis | Mustamäe mõis | Peetri mõis | Uue-Karjaküla mõis | Vana-Pääla mõis | Viti mõis  

**Poolmõisad**: Koppelmaa mõis | Kuivaveski mõis | Kõltsu mõis | Luka mõis | Niitvälja mõis | Tiskre mõis | Vismeistri mõis  

**Karjamõisad**: Aru mõis | Juuliku mõis | Kalda mõis | Kiisa mõis | Laabi mõis | Laoküla mõis | Lehmja mõis | Nahkja mõis | Pällu mõis | Suur-Aru mõis
**Lehtadru** (*Laminaria*) on lehtadruliste sugukonda kuuluv perekond pruunvetikaid.

Lehtadruliike on teada umbes 30. Mitut lehtadrudeliiki tarvitatakse toiduks ja töönduses.

Lehtadrul on suhteliselt pikad nahkjad lehed.

Lehtadrude levila on peamiselt Atlandi ja Vaikse ookeani põhjaosa, kuid neid on leitud ka Valgest ja Kara merest. Nad kasvavad 8–30 meetri sügavusel, soojas merevees kuni 120 m sügavusel.

Lehtadru inimkasutuses
----------------------

Läbi aegade on lehtadrut kasutatud väetisena, sest lehtadru sisaldab suurel hulgal mitmesuguseid mikro- ja makroelemente.

Mõnd lehtadruliiki, eriti suhkru-lehtadrut (*Laminaria saccharina*), tarvitatakse toiduks (merikapsas). Lehtadrus on palju joodi ja see on taimes orgaaniliste ühendite koostises, mis lihtsustab inimestel joodi omandamist. Sellepärast parandab lehtadru söömine kilpnäärme tööd. Vajaliku joodikoguse saamiseks peaks inimene iga päev sööma 30–40 grammi värsket lehtadrut. Kuid joodi suhtes tundlikud inimesed ei tohiks adrut süüa.

Lehtadrus leidub peaaegu kõiki inimorganismile vajalikke mineraalaineid ja vitamiine. Selle söömine mõjub organismi üldtugevdavalt ja leevendab paljusid haigusi.

Teistest liikidest on toodetud manniidi, joodi ja teisi ühendeid.
Saaremaa maakonna valdade piirid enne ja pärast 1939. aasta vallareformi
**Kaarma-Suure vald** (ka **Kaarma-Suuremõisa vald**; saksa keeles *Karmel-Grossenhof*) oli vald Saaremaal Kaarma kihelkonnas ümber Kuressaare linna. Valla pindala oli koos Abruka saarega 198 km² ja elanikke oli 2996 (1922. aasta seisuga). Vald eksisteeris 1866–1939, mil see liideti Kuressaare ja osalt Salme vallaga.

Vallas oli 598 talundit ja need kasutasid 14 934 ha maad.

1891 liideti Kaarma-Suure vallaga Kellamäe, Praakli, Pähkla, Randvere, Tahula vald, samuti Kuressaare kirikumõisa maakogukond, mis varem oli Praakli valla koosseisus.

Viited
------

1. 1 2  *Eesti Entsüklopeedia.* 4. köide: *Jaapan–Käolina.* Tartu: Loodus, 1934, lk 247-248.
2. 1 2  Kaarma-Suure vald Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917 (vaadatud 21.02.2016)
3. ↑  *Eesti nõukogude entsüklopeedia.* 4. köide: *IST–KONI.* Tallinn: Valgus, 1989, lk 191.

Välislingid
-----------

* Kaarma-Suure vald Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917
***No wave*** ja *noise music*, müramuusika, arenesid kõrvuti maailmamuusikaga, olles sellest tublisti mõjutatud. *No wave*’ile vaadatakse kui nähtusele, mis hakkas *free jazzi* ning pungi, eksperimentaalse roki, minimalismi, etnomuusika ja teiste suundade omavahelise hõõrdumise tulemusel ühendama loendamatuid tendentse, mängulaade ja -võimalusi. Aina uute nimesiltide kiire siginemine: *art rock*, *punk jazz*, *out music*, *fake jazz* jne. Kõikidele erinevustele vaatamata ühendab neid stiile tõsiasi, et nende veider, ekstsentriline mäng teistest stiilidest pärit elementidega tahab välistada nende selget kategoriseerimist – näiteks *no wave* sõdib kõikide lainete ja moodide vastu, kuigi on samas üsna moelembene.

Väljapaistvaid *no wave*'i esindajaid
-------------------------------------

* Altsaksofonist ja helilooja John Zorn
* kitarristid Arto Lindsay, Fred Frith ja Elliot Sharp
* trummar David Moss
* skrätšija Christian Marclay
* klahvpillimängija Wayne Horvitz
* bassist Bill Laswell
Moskva olümpiamängude avatseremoonia
**Lužniki staadion** (vene *Стадион "Лужники"*, täisnimega *Большая спортивная арена Олимпийского комплекса "Лужники"*) on spordirajatis Venemaal Moskvas. See on Venemaa suurim staadion mahutavusega 84 745 pealtvaatajat.

Lužniki staadion on Moskva Torpedo ja Moskva Spartaki kodustaadion.

Ajalugu
-------

Staadion valmis 1956. aastal ja seal toimus 1957. aasta jäähoki MM-võistluste finaalmäng Rootsi ja Nõukogude Liidu meeskondade vahel.

Staadionil toimusid paljud 1980. aasta suveolümpiamängude alad.

1982. aastal toimus seal Lužniki tragöödia, kus hukkus 66 pealtvaatajat.

Staadionil peeti 2013. aasta kergejõustiku maailmameistrivõistlused.

Lužniki staadionil peeti mitmed 2018. aasta jalgpalli maailmameistrivõistluste kohtumised. Sealhulgas avamäng ja finaal.

Välislingid
-----------

* 

| * v
* r
2018. aasta jalgpalli maailmameistrivõistluste staadionid |
| --- |
| 

* Kaliningradi staadion (Kaliningrad)
* Krestovski staadion (Peterburi)
* Lužniki staadion (Moskva)
* Spartaki staadion (Moskva)
* Kazan Arena (Kaasan)
* Nižni Novgorodi staadion (Nižni Novgorod)
* Samara Arena (Samara)
* Volgograd Arena (Volgograd)
* Mordovia Arena (Saransk)
* Rostov Arena (Rostov Doni ääres)
* Fišti olümpiastaadion (Sotši)
* Jekaterinburgi keskstaadion (Jekaterinburg)

 |
Zurab Azmaipharašvili (2004)
**Zurab Azmaipharašvili** (gruusia keeles ზურაბ აზმაიფარაშვილი; sündinud 16. märtsil 1960 Thbilisis) on gruusia maletaja, maletreener ja malefunktsionäär, rahvusvaheline suurmeister (1988). 

Azmaipharašvili tuli 1978. aastal NSV Liidu noortemeistriks. Suurmeistriks sai ta 28-aastaselt 1988. aastal. Neli aastat varem oli ta FIDE-lt saanud rahvusvahelise meistri nimetuse. 

Ta on 1980. aasta Gruusia NSV malemeister. 

Azmaipharašvili mängis 1999. aastal FIDE maailmameistrivõistlustel. Las Vegases toimunud turniiril (100 osavõtjat) sai ta turniiritabelis 14. asetuse, kuid kaotas teises ringis Liviu-Dieter Nisipeanule. 

2000. aastal pääses ta mängima maailma karikaturniirile Shenyang Shis, kus kaotas veerandfinaalis Jevgeni Barejevile. 2001. aastal võitis ta Euroopa meistrivõistlustel Ohridis pronksmedali ja 2003. aastal İstanbulis kuldmedali. 

Azmaipharašvili võitis Gruusia võistkonna koosseisus 2003. aastal Plovdivis Euroopa võistkondlikel meistrivõistlustel pronksmedali. Ta on mänginud seitsmel maleolümpial (1992–2004).

Aastatel 2009–2010 oli ta Aserbaidžaani malekoondise peatreener ja 2009. aastal Novi Sadis peetud Euroopa võistkondlikel meistrivõistlustel võitjaks tulnud Aserbaidžaani meeskonna kapten. 

Ta sai FIDE-lt 2002. aastal rahvusvahelise organisaatori ja 2004. aastal FIDE vanemtreeneri nimetuse. 2014. aastal valiti Azmaipharašvili Euroopa Maleliidu presidendiks. Ühtlasi on ta FIDE Euroopa kontinendipresident.

Välislingid
-----------

* Zurab Azmaipharašvili – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
* Zurab Azmaipharašvili FIDE andmebaasis
* Gruusia suurmeister ja malejuht sattus Mallorca vanglasse. sport.ohtuleht.ee, 2. november 2004
Roztotšia looduskaitseala Lvivi oblastis 2019. aastal
**Lvivi oblast** on 1. järgu haldusüksus Ukraina lääneosas.

Lvivi oblast piirneb põhjas Volõõnia oblastiga, idas Rivne ja Ternopili oblastiga, lõunas Ivano-Frankivski ja Taga-Karpaatia oblastiga ning läänes Poolaga.

Aastatel 1918–1939 kuulusid oblasti alad Poolale Lwówi vojevoodkonna koosseisu. Lvivi oblast loodi Ukraina NSV koosseisus 4. detsembril 1939, pärast Poola okupeerimist. 1959. aastal liideti Lvivi oblastiga Drohobõtši oblast.

90% oblasti elanikest on ukrainlased.

Haldusjaotus
------------

Lvivi oblast jaguneb seitsmeks rajooniks:

* Drohobõtši rajoon
* Javorivi rajoon
* Lvivi rajoon
* Sambiri rajoon
* Strõi rajoon
* Zolotšivi rajoon
* Tšervonohradi rajoon

Enne 2020. aasta haldusreformi jagunes oblast 20 rajooniks ja 9 oblastilise alluvusega linnaks.

Oblastilise alluvusega linnad olid Borõslav, Drogobõtš, Moršõn, Novõi Rozdil, Sambir, Strõi, Truskavets, Tšervonohrad ja oblasti keskus Lviv.

### Endised rajoonid

* Brodõ rajoon
* Buski rajoon
* Gorodoki rajoon
* Kamjanka-Buzka rajoon
* Mostõska rajoon
* Mõkolajivi rajoon
* Peremõšljanõ rajoon
* Pustomõtõ rajoon
* Radehhivi rajoon
* Skole rajoon
* Sokali rajoon
* Starõi Sambiri rajoon
* Žovkva rajoon
* Žõdatšivi rajoon
* Turka rajoon

Linnad
------

* Belz
* Bibrka
* Borõslav
* Brodõ
* Busk
* Dobromõl
* Drohobõtš
* Dubljanõ
* Hlõnjanõ
* Hodoriv
* Horodok
* Hõriv
* Javoriv
* Kamjanka-Buzka
* Komarno
* Lviv
* Moršõn
* Mostõska
* Mõkolajiv
* Novojavorivsk
* Novõi Kalõniv
* Novõi Rozdil
* Peremõšljanõ
* Pustomõtõ
* Radehhiv
* Rava-Ruska
* Rudkõ
* Sambir
* Skole
* Sokal
* Sosnivka
* Starõi Sambir
* Stebnõk
* Strõi
* Sudova Võšnja
* Zolotšiv
* Žovkva
* Žõdatšiv
* Truskavets
* Tšervonohrad
* Turka
* Uhniv
* Velõki Mostõ
* Võnnõkõ

Galerii
-------

* Lääne-BugLääne-Bug
* Maastik Seletsi küla lähedalMaastik Seletsi küla lähedal
* Skolivski Beskiidide rahvusparkSkolivski Beskiidide rahvuspark
* Puukirik Klõmetsi külasPuukirik Klõmetsi külas
* Svirži kindlusSvirži kindlus

Viited
------

1. ↑  Number of Present Population of Ukraine, as of January 1, 2022

Välislingid
-----------

* Lvivi oblasti koduleht

Ukraina 1. järgu haldusüksused

Dnipropetrovski oblast **·**  Donetski oblast **·**  Harkivi oblast **·**  Hersoni oblast **·**  Hmelnõtskõi oblast **·**  Ivano-Frankivski oblast **·**  Kiiev **·**  Kiievi oblast **·**  Kirovohradi oblast **·**  Krimm **·**  Luhanski oblast **·**  Lvivi oblast **·**  Mõkolajivi oblast **·**  Odessa oblast **·**  Poltava oblast **·**  Rivne oblast **·**  Sevastopol **·**  Sumõ oblast **·**  Zaporižžja oblast **·**  Žõtomõri oblast **·**  Taga-Karpaatia **·**  Ternopili oblast **·**  Tšerkassõ oblast **·**  Tšernihivi oblast **·**  Tšernivtsi oblast **·**  Vinnõtsja oblast **·**  Volõõnia oblast
**Zvenislava Sillamaa** (aastani 1956 **Zvenislava Dobrjanska**; 17. juuli 1932 Lviv – 20. aprill 2006 Tallinn) oli Eesti harfimängija.

Ta lõpetas aastal 1949 Lvivi Muusikakooli ja aastal 1954 konservatooriumi (Viktoria Poltareva klassis), ta täiendas end Moskvas Kira Saradževa juures.

Ta töötas aastatel 1951–1954 Lvivi ooperi- ja balletiteatris, aastatel 1957–1987 ERSO-s ja 1964–1984 ka Estonias. 

Ta oli aastatel 1964–1968 õpetaja Tallinna Muusikakoolis, aastatel 1969–1977 ja 1979–1985 oli ta Tallinna Riiklikus Konservatooriumis õppejõud ning aastatel 1972–1979 ja 1987–1995 oli ta Tallinna Muusikakeskkoolis pedagoog. Tema õpilased on olnud Eda Peäske, Kai Visnapuu ja Leelet Reimann.

Ta on esinenud solistina ning tema helisalvestisi on Eesti Raadios ja kogumikplaatidel.

Zvenislava Sillamaa suri 20. aprillil 2006 Tallinnas ja ta maeti 13. mail 2006 Liiva kalmistule.

Isiklikku
---------

Tema abikaasa oli automaatikaprofessor Hanno Sillamaa, nende poeg on pianist ja klavessinist Ivo Sillamaa, pojatütar on laulja Janika Sillamaa.

Viited
------

1. ↑

Kirjandus
---------

* *Eesti muusika biograafiline leksikon.* 2. köide: *N–Y.* Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus, 2008, lk. 297.
**Veurne** on hollandikeelne vald Belgias Flandria piirkonnas Lääne-Flandria provintsis Veurne haldusringkonnas.

Asulad
------

Veurne jaguneb järgmisteks osavaldadeks ja piirkondadeks:

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Rooma numbritega on tähistatud osavallad. Kollakaks toonitatud alad tähistavad linnastunud piirkondi. | 

| # | Nimi | Pindala(km²) | Elanikke(14.06.2011) |
| --- | --- | --- | --- |
| I | Veurne | 22,67 | 8331 |
| II | Booitshoeke | 3,35 | 102 |
| III | Avekapelle | 4,58 | 323 |
| IV | Zoutenaaie | 2,07 | 21 |
| V | Eggewaartskapelle | 4,90 | 166 |
| VI | Steenkerke | 11,79 | 409 |
| VII | Bulskamp | 8,03 | 688 |
| VIII | Wulveringem | 9,37 | 336 |
| IX | Vinkem | 5,27 | 329 |
| X | Houtem | 12,71 | 674 |
| XI | De Moeren | 11,58 | 117 |
|

 |

* 
* 
* 
* 
* 
*

Sõpruslinnad
------------

* Saksamaa – Röstrath

Viited
------

1. ↑  Bevolking per gemeente op 1 januari 2022

Välislingid
-----------

 Veurne – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
* Koduleht (hollandi keeles)

Lääne-Flandria provintsi vallad

Alveringem | Anzegem | Ardooie | Avelgem | Beernem | Blankenberge | Bredene | Brugge | Damme | De Haan | De Panne | Deerlijk | Dentergem | Diksmuide | Gistel | Harelbeke | Heuvelland | Hooglede | Houthulst | Ichtegem | Ieper | Ingelmunster | Izegem | Jabbeke | Knokke-Heist | Koekelare | Koksijde | Kortemark | Kortrijk | Kuurne | Langemark-Poelkapelle | Ledegem | Lendelede | Lichtervelde | Lo-Reninge | Menen | Mesen | Meulebeke | Middelkerke | Moorslede | Nieuwpoort | Oostende | Oostkamp | Oostrozebeke | Oudenburg | Pittem | Poperinge | Roeselare | Ruiselede | Spiere-Helkijn | Staden | Tielt | Torhout | Veurne | Vleteren | Waregem | Wervik | Wevelgem | Wielsbeke | Wingene | Zedelgem | Zonnebeke | Zuienkerke | Zwevegem
**Muuksi** on küla Harju maakonnas Kuusalu vallas.

Vaata ka
--------

* Muuksi linnamägi
* Muuksi kivikirstkalmed
* Hundikangrud
* Kabelikangrud
* Muuksi II maailmasõja matmispaik

Pilte
-----

* Sepa taluSepa talu
* Vaade Turjemäelt küla keskuse pooleVaade Turjemäelt küla keskuse poole
* Vaade Alttoa talu poolt ida poole (maantee taga Kooli, Liiva-Ludvigi ja Lommi talud)Vaade Alttoa talu poolt ida poole (maantee taga Kooli, Liiva-Ludvigi ja Lommi talud)

Viited
------

1. ↑  Maa-amet, vaadatud 21.11.2020.
2. ↑  Statistikaamet, vaadatud 10.11.2020.
3. ↑  Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.

Kuusalu valla vapp
Kuusalu valla asulad

**Alevikud:** Kiiu | Kolga | Kuusalu  

**Külad:** Allika | Andineeme | Aru | Haavakannu | Hara | Hirvli | Ilmastalu | Joaveski | Juminda | Kaberla | Kahala | Kalme | Kasispea | Kemba | Kiiu-Aabla | Kodasoo | Koitjärve | Kolga-Aabla | Kolgaküla | Kolgu | Kosu | Kotka | Kupu | Kursi | Kuusalu | Kõnnu | Külmaallika | Leesi | Liiapeksi | Loksa | Murksi | Mustametsa | Muuksi | Mäepea | Nõmmeveski | Pala | Parksi | Pedaspea | Pudisoo | Põhja | Pärispea | Rehatse | Rummu | Salmistu | Saunja | Sigula | Soorinna | Suru | Suurpea | Sõitme | Tammispea | Tammistu | Tapurla | Tsitre | Turbuneeme | Tõreska | Uuri | Vahastu | Valgejõe | Valkla | Vanaküla | Vihasoo | Viinistu | Virve
**Muuga laht** ehk **Randvere laht** on Läänemere laht Eesti põhjarannikul Viimsi poolsaare ja Kallavere klindipoolsaare vahel. Laht moodustab Ihasalu lahe edelasopi ning on osa Soome lahest.

Muuga lahe ääres on lõunarannikul Muuga sadam ja Randvere küla. Muuga lahe kaldale ulatub veel ka Maardu linna, Muuga küla ja Uusküla territoorium.

Muuga lahe ääres asuvad Muuga kabelikivi ja Hansumäe kivikülv. Lahte suubub Kroodi oja.

Muuga lahe sügavus ulatub üle 20 meetri.

Maardu Keemiakombinaat reostas minevikus Muuga lahte. Tehase mõju leevendas lahe süvendamine seoses sadama rajamisega. Pärast süvendustöid ja eriti pärast tehase sulgemist on laht muutunud liigirikkamaks.

* Muuga sadam Muuga lahe lõunakaldalMuuga sadam Muuga lahe lõunakaldal
* Vaade Randvere kiriku lähistelt kagu suunasVaade Randvere kiriku lähistelt kagu suunas
* Laht Randvere kiriku lähistelLaht Randvere kiriku lähistel
* Randvere HallikiviRandvere Hallikivi
* Öine vaade läbi pilliroo Muuga sadama pooleÖine vaade läbi pilliroo Muuga sadama poole

Välislingid
-----------

* Foto
* 360° aeropanoraam / aerofoto
Narva Peetri kiriku mälestusmärk
**Narva Peetri kirik** oli luterlik kirik Narvas Vestervalli ja Valge tänava nurgal, Fama bastioni lõunaküljel.

Kiriku ehitamist alustati 23. juunil 1885. Projekti autor oli Peterburi insener Rudolf Bernhardt. Ehitamiseks kasutati bastioni müüridest võetud tahutud paekivi.

17. sajandist tegutses Narvas eesti kogudus soome koguduse koosseisus Rootsi kirikus. 19. sajandi teisel poolel asutati kaks iseseisvat eesti kogudust – linna ja tööliste oma. 1884. aastal valmis Narva Aleksandri kirik Kreenholmi Manufaktuuri töölistele, 1886. aastal aga linnaelanikele mõeldud Peetri kirik. 

See oli neljakandilise põhiplaaniga saali tüüpi kirik 1200 istekohaga. Kiriku lääneküljel oli kellatorn, mis lõppes teravatipulise tornikiivriga. 9. novembril 1886 pühitseti kirik apostel Peetrusele.

1902. aastal asutati kiriku juures heategevusega tegelev Naisterahva selts. 1916. aastal asutati Peetri koguduse Vaesteabi selts vaestemaja hooldamiseks. Peetri kiriku kogudusele kuulus kalmistu Siivertsis. 1925. aastal asutati noortekoondis Astra, mille liikmed koondusid spordi, muusika ja kirjanduse ringidesse, ning 1931. aastal rajati pühapäevakool.

Narva Peetri kirik
Eesti Vabadussõja ajal sai kirik pommitamiste tõttu kannatada, kuid taastati ja parandati põhjalikult 1923. aastal.

1944. aastal, teise maailmasõja ajal, lõhkusid Nõukogude Liidu pommituslennukid kiriku katuse. Kirik lammutati pärast 1953. aastat ja selle kive kasutati Narva raudteejaamahoone ehitamiseks.

Narva Peetri kogudus
--------------------

 *Pikemalt artiklites Narva Peetri kogudus ja Siivertsi kalmistu*

Narva Peetri koguduse pastorid
------------------------------

* Ferdinand Gottlieb Tannenberg, 1885–1906, Narva Peetri eesti koguduse õpetaja
* Georg Steinfeldt (Kiviste), 1910–1937, Narva Peetri koguduse õpetaja
* Einar-Hilarius Kiviste, 1937–1944, Narva Peetri koguduse õpetaja.

Viited
------

1. 1 2 3 4 5  Narva Muuseumi arhiiv[*alaline kõdulink*]
Tervete igemete ja hammastega kääbuspinšer
**Veterinaarne hambaravi** on hambaravi valdkond, mis tegeleb loomadega.

Hambaravi hõlmab suuõõne ning näo- ja ülaõualuupiirkonna probleemide, haiguste ja vigastuste ennetamist, diagnoosimist ja ravi.

Ülevaade
--------

Enamik loomaomanikke ei suuda lemmiklooma hammasteprobleeme ise tuvastada, mistõttu tuleks veterinaari visiidil alati kontrollida looma hambaid ja suuõõnt. Kui loom on teadvusel, on arstil raske põhjalikku läbivaatust teha, seetõttu tehakse hammaste ülevaatusi rahustuse või anesteesia abil. 

Hambaarsti visiidil on oluline, et arst hindaks lisaks suu seisukorrale ka looma tervikuna, sest hammaste ja suuõõne probleemid võivad saada alguse looma sisehaigustest ning vastupidi. Kindlasti peab arst kontrollima südame ja kopsude tööd ning ka looma füsioloogilisi näitajaid.

Hambaprobleemide põhjustatud valu tuvastatakse harva. Valu põhjuseks peetakse sageli lemmiklooma vananemist. Loom võib mõnikord hambaprobleemide tõttu söömise lõpetada. Üldine hambavalu väljendub kroonilise valuna, mille ravimisel näeb omanik oma lemmiklooma paranemist. Vaid vähesed loomaomanikud kontrollivad oma lemmikloomade hambaid iga päev, seega jääb suur osa suuõõne probleeme tähelepanuta.

Sümptomite õigeaegne äratundmine on tähtis, kuna need võivad viia tõsisemate terviseprobleemideni. Mõnikord võivad hambaprobleemidega loomadel esineda neuroloogilised sümptomid.

Peamised suuõõne probleemide märgid:

* halb hingeõhk (halitoos)
* katkised või ebaühtlast värvi hambad
* muutused söömisharjumustes
* näo hõõrumine või kraapimine
* suurenenud süljevool
* igemeturse või punetus
* suu veritsemine
* suu avamisest keeldumine
* käitumise muutus
* kaalulangus

Viited
------

1. ↑  *BSAVA manual of canine and feline dentistry*. Tutt, Cedric. Deeprose, Judith. Crossley, David A. British Small Animal Veterinary Association. (3rd ed. ed.). Quedgeley: British Small Animal Veterinary Association. 2007. ISBN 9780905214870. OCLC 70672248. `{{cite book}}`: parameetris `|edition=` on üleliigne tekst (juhend)CS1 hooldus: teised (link)
2. ↑  Reiter, Alexander M. "Dental Disorders of Dogs". *MSD Vet Manual*. Vaadatud 08.01.2020.
Topiaarkunst Kardioru pargis Tallinnas
Topiaarskulptuur "Kutsikas" Guggenheim muuseum Bilbao, Hispaania. Autor Jeff Koons
**Topiaarkunst** (lad *ars topiaris*) on puude ja põõsaste vormi kujundamise kunst. Eesmärgiks on anda pügamisega taimedele soovitud kuju. 

Lisaks silmailule pakub topiaarkunst rõõmu aias askeldamisest ja oma kätega kunsti loomisest. Sobivateks taimedeks on nii okas- kui ka lehtpuupõõsad. Liikidest on sagedamini kasutusel pukspuu, valgepöök, liguster ja jugapuu. 

Topiaarkunsti kõrgaeg oli renessanss ja barokk, kuid kõige varasemaid teateid puude ja põõsaste pügamisest võib leida Plinius Noorema Rooma aedade kirjeldustest. Vana-Rooma aegadel olid aednikeks peamiselt orjad, kes tegelesid ka puude ja põõsaste pügamisega. Arvatakse, et just orjad on need, kes selle kunstiliigi Euroopasse tõid. Versailles' näitel kujundati taimedest seinu, sambaid, võlve, kaari ja muid arhitektuurielemente. Lisaks ka geomeetrilisi vorme (kerad, püramiidid, koonused, risttahukad) ja skulptuure (loomad, inimesed, stseenid). Tänu Inglise pargistiili levikule vähenes topiaarkunsti populaarsus märgatavalt. Uue õitsengu tõi aga 19. sajandi teine pool, koos historitsistliku aia- ja pargikunstiga. Võrreldes tänapäeva topiaarkunstiga, kujutati varem rohkem jahistseene ja sõjaga seonduvat. 

Belgias, Prantsusmaal ja Hollandis on topiaarkunst veel tänini tavaline osa aiakunstist. Topiaarkunsti viljeldakse nii eraaedades, surnuaedades kui ka avalikes parkides (nt Parc André Citroën Prantsusmaal ja Thames Barrier Park Inglismaal). Peamiselt esineb topiaarkunsti siiski ajaloolise hõnguga väärikates kohtades.

Eestis
------

Eestis pole topiaarkunst eriti populaarne. Enamasti piirdutakse puuvõrade vormilõikusega (nt Kadrioru pargis ja Palmse mõisas).

Allikad
-------

1. Michelle L. Hirsch. Smithsonian. 2015
2. Nurme, S. Nutt, N. ja Terrae, A. (2012). Pargiterminite seletussõnaraamat. Keskkonnaamet. Lk. 62
3. RHS Gardening. Topiary
**Kemerovo** (vene *Кемерово*) on tööstuslinn Venemaal, Kemerovo oblasti keskus. Linn asub Kuznetski Alatau eelmäestikus, Tomi jõe ääres. Geograafilised koordinaadid on 55°25′N, 86°05′E.

Ajalugu
-------

19. sajandi keskel oli Kemerovo asukohas mitu venelaste küla, sealhulgas **Štšeglovo** ja Kemerovo. 1907. aastal alustati söekaevandamist ning 1918. aastal sai Štšeglovo küla linnaõigused ja nimetati **Štšeglovski**ks. Linna koosseisu läks ka Kemerovo küla. 1932. aastal nimetati linn Kemerovoks. 1943. aastast on Kemerovo oblasti keskus.

Linn on keemiatööstuse ja masinaehituse keskus. Kemerovo lähedal on palju söekaevandusi (Kuzbass).

Kemerovos asub Kemerovo Riiklik Ülikool ja veel mitu kõrgemat õppeasutust.

Elanike arv on 522 600 (2005), 532 900 (2010).

Viited
------

1. ↑  26. Численность постоянного населения Российской Федерации по муниципальным образованиям на 1 января 2018 года, vaadatud 23.01.2019.
2. ↑  "Rahvaloenduse andmed". Originaali arhiivikoopia seisuga 30. august 2011. Vaadatud 6. mail 2011.

Välislingid
-----------

 Kemerovo – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
* Kemerovo ametlik koduleht
**Ariadna Thalía Sodi Miranda** (sündinud 26. augustil 1971 Méxicos) on Mehhiko laulja ja näitleja.

Tema albumeid on maailmas müüdud üle 25 miljoni. Lisaks hispaania keelele on ta laulnud inglise, portugali, prantsuse ja tagalogi keeles. Ta on üks tuntumaid ladinaameerika lauljaid.

Ladina-Ameerikas kutsutakse teda seebiooperite kuningannaks, sest tema seebiooperid on väga edukad isegi väljaspool Ladina-Ameerikat. 

Thalía isa Ernesto Sodi Pallares oli kriminoloog (patoloog) ja kirjanik. Ema Yolanda Miranda Mange oli kunstnik ja Thalía mänedžer kuni 1999. aastani. Thalíal on neli õde, kõik vanemad: Laura Zapata, Federica, Gabriela ja Ernestina Sodi. Tänapäeval töötab Laura näitleja ja lauljana, Federica antropoloogina, Gabriela ajaloolasena ning Ernestina arsti ja kirjanikuna. Isa suri siis, kui Thalía oli viieaastane.

Thalía õppis mainekas Lycée Franco-Mexicainis, mistõttu ta räägib lisaks hispaania keelele vabalt prantsuse keelt. Koolis oli ta hea õpilane.

1981 hakkas Thalía kaasa tegema lastebändis Din Din. 1986 võeti ta kuulsasse mehhiko noortebändi Timbiriche, mis tegutses aastail 1982–1996, ühe algliikme Sasha Sokoli asemele. 1989 lahkus ta bändist tüli tõttu Paulina Rubioga, kellega ta algusest peale halvasti läbi sai ja juhtpositsiooni pärast võitles. Tänapäevani saavad nad omavahel väga halvasti läbi. Pärast bändist lahkumist alustas Thalía soolokarjääri nagu järgmisel aastal ka Rubio.

Esimene seebiooper, milles Thalía mängis, kandis nime "Quinceañera" ja valmis 1987–1988. See oli esimene seebiooper, mis rääkis uimastitest, vägistamisest ja tänavajõukudest. Sari nimetati aasta parima seebiooperi kandidaadiks 9 kategoorias, millest võitis 7, sealhulgas parim seebiooper, muusika (Timbiriche), noor mees- ja naisnäitleja, mees- ja naisuustulnuk ning meespahalane. Thalía võitis aasta naisuustulnuka auhinna.

Hiljem on Thalía mänginud 4 seebiooperis peaosa. Kõik need on olnud tuhkatriinulood. Mitu korda on ta mänginud koos oma vanema õe Laura Zapataga, kes näiteks seebiooperis "Maria Mercedes" mängis Thalía kehastatava nimitegelase kurja ämma ja põhipahalast, kes lõpuks hullumajja pannakse. 

2. detsembril 2000 abiellus Thalía New Yorgis muusikaprodutsent Tommi Mottolaga. Abielust on sündinud tütar ja poeg. See oli Mottolale kolmas abielu ja 1993–98 oli ta abielus olnud Mariah Careyga. Mottola on Thalíast 23 aastat vanem.

4. mail 2001 esines Thalía USA presidendi George Bush noorema kutsel Valges Majas. Ta esitas seal popurrii populaarsetest mehhiko lauludest.

Viited
------

1. ↑  Thalia gives birth to 2nd child (Fox News)
2. ↑  Tommy Mottola, Thalia expecting second child (Usa Today)
3. ↑  Singer Thalia Gets Personal, Emotional In 'Growing Stronger' (Huffington Post)

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Thalía** |
**Topeltkodakondsus** on Eestis keelatud, kuid selle eest ei ole kehtestatud karistusi ning sünnijärgset Eesti kodakondsust ei saa inimeselt ära võtta. Topeltkodakondsus suurendab mitme inimrühma valikuvõimalusi, võimaldades kergemini reisida, töötada, saada sotsiaalseid hüvesid ja valida mitmes riigis parlamenti. Miinusteks peetakse sõjaväekohustuse täitmist, topeltmaksustamise ohtu ja julgeolekuriske.

Avalik arvamus
--------------

Arvamused topeltkodakondsuse suhtes erinevad suuresti, näiteks on rahvusvaheliste suhete doktor Mart Nutt toonud esile topeltkodakondsuse suurima probleemi: ''Riikidele on topeltkodakondsusest ja mitmikkodakondsusest (ühel isikul võib teoreetilist olla ka neli või rohkem kodakondsust) enamasti rohkem probleeme kui kasu. Kodakondsus on leping riigi ja isiku vahel ja mitmikkodakondsus tähendab ühe ja sama isiku samasugust lepingut mitme riigiga. Siit kerkib küsimus, kuidas sellises olukorras lepingut täita ja kuidas näeb välja olukord, kus mitmel riigil on üheaegselt kohustus seda isikut kaitsta, isikul aga kohustused üheaegselt mitme riigi ees''.

Minister Ligi on avaldanud topeltkodakondusele aga poolehoidu, tuues välja keelu tagamaad: ''Põhiseadus sünnijärgset Eesti kodakondsust ära võtta ei luba, ent kodakondsusseaduse topeltkodakondsuse keelu tõttu kaotame siiski Eesti kodanikke".

Erandid
-------

Topeltkodakondsus on võimalik kui:

1. Isik on alaealine ning on saanud või omandanud Eesti või mõne muu riigi kodakondsuse alaealisena. Sellisel juhul on ta kohustatud loobuma Eesti või teise riigi kodakondsusest kolme aasta jooksul pärast 18 aastaseks saamist
2. Isik on saanud Eesti Vabariigilt või muult Euroopa Liidu liikmesriigilt rahvusvahelise kaitse, olukord tema päritoluriigis ei ole muutunud ning seetõttu ei saa endisest kodakondsusest loobuda

Viited
------

1. ↑  "Jürgen Ligi topeltkodakondsusest".
Kelmė mõisa peahoone
**Kelmė mõis** (leedu *Kelmės dvaras*) on endine mõis Leedus Kelmė rajoonis Kelmės.

Mõisa mainiti esimest korda XVI sajandi alguses. Esimesed omanikud olid Kontautased, seejärel kuulus see Bartoševičitele, Hlebowiczitele, aastast 1549 aga Solomereckitele. Kinnisvara inventuur aastast 1574 näitab, et toona oli mõisas kaks elanikku, peahoone pooled olid üksteisest eraldatud, pooltel olid aga eraldi sissepääsud. Jagatud olid ka kõrvalhooned – laudad, aidad, pagaritöökoda.

Aastal 1591 läks mõis Grużewskite suguvõsa valdusse, jäädes nende kätte kuni võõrandamiseni aastal 1940. Aastal 1831 oli mõisa omanik Julius Gruževskis, kes organiseeris sealses piirkonnas tsaarivõimude vastu suunatud ülestõusu. Pärast ülestõusu mahasurumist emigreerus ta Prantsusmaale. Viimased omanikud olid Gabrielė Gruževskienė ja tema tütred Sofija ning Adolfina, pärast mõisa võõrandamist küüditati nad Siberisse.

Aastal 1780 püstitati praegune, barokkstiilis peahoone. Aastal 1892 rekonstrueeriti hoone arhitekt Franciszek Lehmanni projekti järgi, aastal 1898 võeti käsile pargikompleksi renoveerimine. Pärast mõisa võõrandamist asus hoones kool, seejärel kohaliku sovhoosi kontor. Aastast 1990 asub hoones muuseum.

Üks põnevamaid ehitisi mõisakompleksis on veel väravahoone. Selle esimesel korrusel asus vangla. Hoone teisel korrusel asus Grużewskite raamatukogu, kus oli üle 5000 raamatu. Aastal 1941 toimetati see Šiauliaisse ja anti muuseumile, aastal 1952 anti raamatud üle Leedu Teaduste akadeemia raamatukogule. Linna käsutuses on üle 20 000 lehekülje raamatukogust pärinevaid arhiivimaterjale, ülejäänud lehekülgi säilitatakse Leedu riigiarhiivis ja Leedu rahvusraamatukogus.

Kõrvalhoonetest on säilinud veel rahvalikus stiilis kontorihoone, vesiveski ja kaks mõisatööliste maja, XIX sajandil ehitatud piiritusevabrik ja meierei, XVIII sajandi teisel poolel ehitatud ait. Ait on restaureeritud ja moodustab osa muuseumist, restaureerimist finantseeris 289 877 euro ulatuses Norra saatkond. Mõisakompleksi juures asub XVII sajandi teisel poolel rajatud park.

* Mõisa väravahooneMõisa väravahoone
* Mõisa aitMõisa ait

Viited
------

1. ↑   K. Jablonskis. Istorijos archyvas, XVI a. (Lietuvos inventoriai, t. 1, 1934, skilt. 209–216)]
2. ↑

Välislingid
-----------

* Sissekanne Leedu mõisate saidil; fotod (*leedu keeles*)
* Kelmė mõis
* Mõis kultuuriväärtuste registris (*leedu keeles*)
* Fotoreportaaž Kelmė mõisast
* Kelmė mõisa ajalugu (*leedu keeles*)
**Kurt Happy Zouma** (sündinud 27. oktoobril 1994 Lyonis) on Prantsusmaa jalgpallur, keskkaitsja. Ta mängib Premier League'i klubis West Ham United.

Ametliku debüüdi tegi Kurt Zouma Prantsusmaa Ligue 1 klubis Saint-Étienne 16-aastaselt. 2013. aastal võitis Zouma klubiga Coupe de la Ligue'i, kui alistati finaalis Rennes'i Stade 1:0. Jaanuaris 2014 liitus jalgpallur 12 miljoni naelsterlingi eest Londoni Chelseaga, kuid suveni jäi laenul Saint-Étienne'i mängima.

Suvel 2014 osales Zouma Chelsea sõprusmängudes, mängides debüütmängus Wycombe Wanderers FC vastu. Esimeses võistlusmängus Chelseas League Cupi kolmandas voorus lõi Zouma esimese värava 2:1 võidumängus klubi Bolton Wanderers üle.

2021. aasta augustis sõlmis ta nelja-aastase lepingu West Ham Unitediga.

2013. aastal tuli ta Prantsusmaa kuni 20-aastaste koondisega juunioride maailmameistriks. Debüüdi Prantsusmaa jalgpallikoondises tegi ta 2015. aasta märtsis sõprusmängus Taani vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 11. juunil 2019 EM-i valikmängus Andorra vastu. Zouma kuulus Prantsusmaa koondisse 2021. aasta Euroopa meistrivõistlustel.

Saavutused
----------

Saint-Étienne
* Coupe de la Ligue: 2012–13

Chelsea
* Inglismaa meistrer (2): 2014–15, 2016–17
* Football League Cup (1): 2014–15
* UEFA Meistrite Liiga (1): 2020–21
* UEFA Superkarikas (1): 2021

Välislingid
-----------

 Kurt Zouma – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
**Leho Muldre** (sündinud 23. märtsil 1940 Tallinnas) on eesti orkestrijuht, metsasarvemängija ja muusikapedagoog.

1958. aastal lõpetas ta Tallinna Muusikakooli, 1963. aastal Tallinna Riikliku Konservatooriumi metsasarveklassi. Orkestridirigeerimise alal täiendas end Neeme Järvi ja Gunars Ordelovskise juures. Aastatel 1962–2002 oli ta Georg Otsa nimelise Tallinna Muusikakooli dirigeerimisõpetaja, aastatel 1989–2000 sama kooli direktor.

Aastatel 1980–1989 oli ta puhkpilliorkestri Tallinn peadirigent, aastatel 1962–2002 Tallinna Georg Otsa nimelise Muusikakooli puhkpilliorkestri ja 1967–1992 puhkpilliorkestri Kalev dirigent. Ta on juhtinud ka Vabariiklikku Orkestrijuhtide Puhkpilliorkestrit. 

Aastatel 1977–1990 oli ta Eesti Kooriühingu puhkpillimuusika sektsiooni juhatuse esimees. Aastatel 1980–2004 oli ta üldlaulupidude puhkpilliorkestrite üldjuht.

Tunnustus
---------

* 1975 Eesti NSV teeneline kunstitegelane
* 2009 Wirkhausi-nimeline puhkpillimuusika stipendium

Viited
------

1. ↑  "Laulupeomuuseum. Leho Muldre". Originaali arhiivikoopia seisuga 29. märts 2016. Vaadatud 28. jaanuaril 2017.
2. ↑  Leho Muldrele anti üle Wirkhausi elutööpreemia. ERR uudised, 5.07.2009
Flanellkanga lõikeservad ja pahem pool flanellsärgi õmblemisel
**Flanell** (sõna on eesti keelde tulnud saksa või prantsuse keele vahendusel (*Flanell*, *flanelle*), pärineb keldi sõnast gwlân 'vill') on labase või toimse sidusega enamasti puuvillane kangas (võib olla ka villane), mis on kanga mõlemalt poolt keskmiselt karustatud nii, et karustatud pinna alt on näha sidus. Flanellriiet iseloomustab kergus ja suur imamisvõime.

Flanellist jalarätte hakkas Venemaa armee Peeter I korraldusel kasutama saabastes sokkide asemel ja seda korraldust muudeti alles 2007. aastal.

Puuvillast flanelli kasutatakse oma pehmuse tõttu näiteks lasteriiete, öörõivaste, voodipesu, aga ka ruuduliste flanellsärkide valmistamiseks.

Pildid
------

* Villane flanellVillane flanell
* Toimne vähese karustusega flanellToimne vähese karustusega flanell
* FlanellsärgidFlanellsärgid
* Flanellpidžaamad ja -öösärgidFlanellpidžaamad ja -öösärgid

Viited
------

1. ↑
2. ↑  A. Tervonen. Kangad. Argo, 2016

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Flanell** |
**Lehman Brothers Holdings Inc.** oli globaalse haardega Ühendriikide finantsettevõte, mille pankrotti 2008. aasta septembris loetakse vahel 2007.–2008. aasta ülemaailmse finantskriisi alguspunktiks.[*viide?*]

Lehman Brothersi pankrot oli suurim Ühendriikide ajaloos, ettevõttest jäi võlgasid enam kui 600 miljardi USA dollari väärtuses.

Enne pankrotistumist loeti Lehman Brothersit suuruselt neljandaks Ameerika Ühendriikide investeerimispangaks Goldman Sachsi, Morgan Stanley ja Merrill Lynchi järel.

Lehman Brothers oli spetsialiseerunud võlakirjadele, mille turul valitsesid 2008. aasta teisel poolel keerulised olud. Omakapital oli alla 5 protsendi portfelli mahust. Ettevõte kaotas suuri summasid hapuks läinud eluasemelaenude ja kinnisvaraga seotud väärtpaberite kaudu. Nädal enne Lehman Brothersi pankrotiavaldust võttis Ühendriikide valitsus kontrolli alla hüpoteegikontsernid Fannie Mae ja Freddie Mac.

Lehman Brothersi asutasid Saksamaalt ümberasunud vennad Lehmanid. Henry Lehman saabus Ühendriikidesse 1844. aastal ja avas pudukaupade poe. 1847. aastal jõudis Ameerikasse Emanuel Lehman ning 1850. aastal Mayer Lehman. Algselt olid olulisemad tegevusalad tarbekaupade ja puuvillaga kauplemine.

*Selle artikli kirjutamisel on kasutatud ingliskeelset artiklit en:Lehman Brothers seisuga 16.08.2011.*
Palazzo Tè
Palazzo Tè "Salaaed" *Il giardino segreto*
***Palazzo Te*** (ka: *Palazzo Tè*, *Palazzo del Te*) on Gonzagade suguvõsale kuulunud palee Itaalias Mantova linnas. See on üks kõige kuulsamaid maneristlikke losse.

*Palazzo Te* ehitas 1524–1534 arhitekt Giulio Romano Federigo II Gonzagale suvepaleeks. Palee ehitamise ajal oli Te (ehk Tejeta, nagu seda siis nimetati) vaid silla kaudu kaldaga ühenduses olev saareke. Saarel asus ka Gonzagade ratsabaas.

Palee on kahekorruseline, ruudukujulise põhiplaani ja siseõuega. Palee seinad ehitati 18 kuuga, ülejäänud aeg kulus lae- ja seinamaalingutele.

1630 laastas palee Saksa-Rooma keisri Ferdinand II sõjavägi, aga lossi ülejäänud elanikud surid sõjaga kaasnenud katku. Loss jäi tühjaks ja rüüstati täielikult.

Praegu on lossis mesopotaamia kunsti muuseum *Museo Civico*.

### *Sala dei Gigantis*

Sealsetel freskodel on kujutatud titaane, kes näivad justkui maha kangutavat ruumi enda sambaid.

### *Sala di Amor e Psiche*

Ruumi seinu kaunistavad erootilised stseenid Apuleiuse "Kuldsest eeslist" olevat pühendatud Federico II Gonzaga kallimale Isabella Boschettale.

Välislingid
-----------

* *Palazzo Te* itaaliakeelne juht
**Leho Haldna** (sündinud 1. juunil 1961 Tartus) on eesti orienteeruja, orienteerumiskohtunik ja sporditegelane.

Ta lõpetas aastal 1979 Tartu 7. Keskkooli ja aastal 1984 Tartu Riikliku Ülikooli matemaatikateaduskonna rakendusmatemaatika erialal.

Karjäär spordiametnikuna
------------------------

Leho Haldna oli aastatel 1993–2007 Eesti Orienteerumisliidu president.

Aastatel 1998–2001 kuulus ta Rahvusvahelise Orienteerumisföderatsiooni (IOF) orienteerumisjooksukomisjoni.

Aastatel 2001–2002 kuulus ta Rahvusvahelise Orienteerumisföderatsiooni arengukomisjoni ja aastatel 2002–2008 oli föderatsiooni nõukogu liige.

Aastatel 2010–2016 oli ta Rahvusvahelise Orienteerumisföderatsiooni asepresident. 

Augustis 2016 valiti ta Rahvusvahelise Orienteerumisföderatsiooni presidendiks. 2020. aasta juulis valiti ta teiseks ametiajaks uuesti IOFi presidendiks.

Tunnustus
---------

* 1997 Eesti Kultuurkapitali kehakultuuri ja spordi sihtkapitali aastapreemia (tulemuslik töö spordiala juhtimisel)

Viited
------

1. ↑  Leho Haldna valiti Rahvusvahelise Orienteerumisföderatsiooni presidendiks
2. ↑  IOF pioneers virtual General Assembly.
3. ↑  Haldna saab jätkata IOF-i presidendina veel ühe ametiaja. ERR, 12. mai 2020.

Välislingid
-----------

* Biograafia ESBL-is
* Leho Haldna IOF-i kodulehel
**Paldiski lõunasadama Tööstuspark** on tööstuspark Tallinnast umbes 50 km lääne pool asuvas Paldiski Lõunasadamas, suuruselt kolmandas Tallinna Sadama viiest sadamast. 

Tööstuspargi kogupindala on 21 ha. Paldiski Lõunasadama tööstuspark on mõeldud ettevõtetele, millel on oluline paikneda sadama lähedal. 

Paldiski lõunasadama põhitegevus on Eesti eksport-, import- ja transiitkaupade käitlemine. Sadamas käideldakse peamiselt veeremlasti, vanametalli, puitu, turvast ja naftatooteid. Arenev tegevusvaldkond on naaberturgudele mõeldud uute autode transiit ja müügieelne teenindus. Sadamast on tänaseks saanud oluline Läänemere ro-ro-laevaliinide peatuspaik, millel on otseühendus paljude Lääne-Euroopa sadamatega.

Märkimisväärne osa Tallinna Sadama investeeringutest suunatakse Paldiski Lõunasadama ning sellega piirnevate maaüksuste (sh tööstuspargi) arendamisse.

Lisaks Paldiski lõunasadama Tööstuspargile kuulub Tallinna Sadamale ka Muuga tööstuspark.

Välislingid
-----------

* Paldiski lõunasadama Tööstuspargi koduleht
* Tallinna Sadama koduleht
"**99 Luftballons**" (ingliskeelne pealkiri **"99 Red Balloons"**) on Saksa bändi Nena sõjavastane protestilaul, mis anti välja singli ja muusikavideona. 

1983 avaldas bänd oma esimese albumi "Nena", millel avaldati singlid "Leuchtturm" ("Tuletorn") ja "99 Luftballons" ("99 õhupalli"). Viimast neist saatis tohutu rahvusvaheline edu: see tõusis esikohale Austraalias, Austrias, Hollandis, Iirimaal, Kanadas, Rootsis, Saksamaal, Suurbritannias, Šveitsis ja Uus-Meremaal, teiseks USA-s ja neljandaks Norras. 

Laulu ingliskeelne pealkiri on "99 Red Balloons", ehkki saksakeelses versioonis pallide värvi ei mainita. 

Huvitav on seejuures, et Billboardi edetabeli teisele kohale jõudis just saksakeelne versioon, ingliskeelsel versioonil seal nii hästi ei läinud. Küll aga jõudis ingliskeelne versioon edetabelite tippu Suurbritannias, Kanadas ja Iirimaal. Nena ise ei olnud aga ingliskeelse tekstiga rahul ning kontsertidel ei ole ta seda kunagi esitanud.

Kirjandus
---------

* "99 Luftballons" laulu sõnad

Video
-----

* *"99 Luftballons"* YouTube'i muusikavideo

*Selles artiklis on kasutatud ingliskeelset artiklit en:99 Luftballons seisuga 24.04.2015.*
**Noarootsi Kool** on põhikool Lääne-Nigula vallas Pürksi külas.

Kool avati 1. septembril 1987. aastal Noarootsi 9-klassilise Koolina. 1990. aastal avati Noarootsi Gümnaasium ja 1994. aastal Noarootsi Kool ja Noarootsi Gümnaasium lahutati.

Ajalugu
-------

Noarootsi Kooli eelkäijaks peetakse Pürksi kooli, mis alustas tegevust 6. oktoobril 1930. Kooli ehitamise idee tekkis vallavolikogul 1925. aastal, sest Paslepa valla koolimajade olukord oli halb. Otsustati rajada 6-klassiline algkool. 1930. aastaks välja kujunenud Pürksi kool sai alguse mitmest väiksemast koolist. 1930–1932 juhtis seda kooli Aleksander Samberg. Uus koolihoone oli suur, mahutades lisaks viiele klassiruumile ka internaadi ja õpetajate korterid.

6. mail 1977 puhkes õpetaja hooletuse tõttu Pürksi koolimaja ja kuigi seitse tuletõrjeautot jõudsid kiiresti kohale, ei jõutud koolihoonet päästa. 11. mail jätkusid 1.–3. klassi tunnid Pürksi lasteaias ja 4.–8. klassi tunnid Sutlepa koolimajas. Pärast Pürksi koolimaja põlengut asusid tollane Pürksi kooli direktor Viktor Pöhl ja Pürksi külanõukogu esinaine Ivi Kivi võitlema uue koolimaja ehitamise eest, olles veendunud, et ilma koolita sureb küla välja. Kooli avamist toetas tolleaegse  V. I. Lenini nimelise kolhoosi esimees Vladimir Belovas. 1987. aastal valmis uus koolimaja, mis on kasutusel tänapäevani.

Hoone avati 1. septembril 1987 ja kooli uueks nimeks sai Noarootsi 8-klassiline Kool, sest selles käisid kõik piirkonna lapsed. Direktorina asus tööle Laine Belovas. 1990. aastate alguses sai Soome rahvaülikoolides õppida rootsi keelt. Enamik Noarootsi õpetajaid kasutas seda võimalust. Rootsi keele ja kultuuri õppimine ja väärtustamine, asupaik endisel rannarootslaste alal ja sõprusmaakonna olemasolu Rootsis viisid loogilise jätkuna selleni, et tuli idee luua Noarootsi Gümnaasium, kus üheks õppesuunaks sai põhjamaade kultuur ja hakati õpetama rootsi keelt. 1990. aastal avatigi Noarootsi Gümnaasium avatigi. 1994. aastal lahutati põhikool ja gümnaasium.

2002. aastal loodi tollase Noarootsi Kooli direktori Hella Koorti eestvedamisel kooli juurde õpilaskodu. Tänapäeval moodustavad Noarootsi Kooli õpilaskonnast kolmandiku mujalt Eesti piirkondadest pärit õpilaskodus elavad õpilased. Noarootsi Koolis on umbes 90 õpilast.

2009. aastal liideti kooliga Noarootsi lasteaed.

Kooli direktorid ja nimed
-------------------------

### Direktorid

* 1987–1994 Laine Belovas
* 1994–2001 Selma Holts
* 2001–2011 Hella Koort
* 2011–2015 Alar Uus
* 2016–2017 Veikko Kõrv
* 2017–2021 Mare Tereping
* 2021–... Signe Matteus

### Kooli nimed läbi aegade

* 1987 – Noarootsi 9-klassiline Kool
* 1990 – Noarootsi Gümnaasium
* 1994 – Noarootsi Kool ja Noarootsi Gümnaasium

Viited
------

1. 1 2   29 Märts 2017
2. ↑  Monika Undo. "Noarootsi koolilood". Rebellis 2010, lk 64–65.
3. ↑  Belovas, L. Koolijuhatajad-direktorid ja kooli nimed läbi aegade. Noarootsi kool läbi aegade. Haapsalu Trükikoda 1990, lk 90.

Välislingid
-----------

* Kooli koduleht
**9. trolliliin** oli Tallinna trolliliin, mis liikus marsruudil Keskuse tänava lõppjaam – Kopli tänava lõppjaam. Liin avati 1987. aastal. Enne liini sulgemist olid lõpp-peatused Mustamäe linnaosas Keskuse tänaval (Männipargi naabruses) ja Põhja-Tallinna linnaosas Kopli tänaval, asudes Süsta pargi ja Tallinna Tehnikaülikooli hoone naabruses.

Liin suleti 2. mail 2017 seoses Kopli trammitaristu rekonstrueerimisega, selle asemel hakkas liini teenindama bussiliin 72.

Marsruut
--------

Liin läbis järgmisi linnaosi: Põhja-Tallinn, Kristiine ja Mustamäe. Marsruut kulges mööda järgmisi tänavaid: Keskuse tänav, Ehitajate tee, Sõpruse puiestee, Tulika tänav, Sõle tänav, Pelguranna tänav, Kopli tänav.

Peatused
--------

Tallinna ühistranspordi lõppjaam Koplis. Taamal Tallinna Tehnikaülikooli hoone.

### Keskuse–Kopli

Keskuse, Liivaku, Vambola, Lepistiku, Siili, Linnu tee, Tedre, Koskla, Taksopark, Ülase, Sõle, Ädala, Kolde puiestee, Nisu, Ehte, Madala, Lõime, Maleva, Sirbi, Marati, Sepa, Kopli

### Kopli–Keskuse

Kopli, Sepa, Marati, Sirbi, Maleva, Lõime, Madala, Ehte, Nisu, Kolde puiestee, Ädala, Ülase, Koskla, Tihase, Tedre, Linnu tee, Siili, Lepistiku, Vambola, Liivaku, Ehitajate tee, Männi, Keskuse

Trolliliini ajalugu
-------------------

Koos Keskuse tänava uue lõppjaamaga sai 1987. aastal valmis (avati 18. detsembril) ka trolliliin mööda K. Marxi puiesteed (tänapäeval Sõle tänav) Koplisse.

Trolliliini ajaloolised marsruudid
----------------------------------

1987–1992 sõitis liinil Keskuse–Kopli troll marsruudil Keskuse tänav, Sõpruse puiestee, Tulika tänav, K. Marxi puiestee (tänapäeval Sõle tänav), Kalinini tänav (tänapäeval Kopli tänav).

Kuni 1992. aastani sisenesid trollid uude lõppjaama Keskuse tänaval Sõpruse puiesteelt pärast Liivaku peatust. Alates 28. novembrist 1992 kulgeb liin ümber Männi pargi mööda Ehitajate teed ja Keskuse tänavat.

Vaata ka
--------

* Trolliliiklus Tallinnas
* Tallinna ühistranspordiliinid

Viited
------

1. ↑  "Järgmisel aastal kaob Tallinnast üheksas trolliliin" Postimees, 21. jaanuar 2016
2. ↑  Pealinn:Trolliliin number 9 suletakse alates maist
3. ↑  Olander, Aare. Tramm, buss ja troll Tallinnas. Tänapäev 2008, lk. 110
4. ↑  Tramm, buss ja troll Tallinnas, lk. 172
5. ↑  TTTK / Ajalugu / Troll[*alaline kõdulink*]

Kirjandus
---------

* Aare Olander. Tramm, buss ja troll Tallinnas. Tänapäev 2008

Välislingid
-----------

* Liini 9 marsruut koos peatustega
* Urmas Tooming. Kopli trolliliin lüheneb. Tallinna Postimees, 17. märts 2010

| * v
* r
Tallinna trolliliinid |
| --- |
| 
**Toimivad:** 1 • 3 • 4 • 5 |
| 
**Endised:** 2 • 6 • 7 • 8 • 9 |
**Traathari** on väga levinud tööriist, mida kasutatakse peamiselt pindade puhastamiseks lihvimise teel. Traatharjade kasutusalad, materjalid, tegumoed ja seega ka omadused varieeruvad olenevalt harja otstarbest.

Kasutusalad
-----------

Terasest traathari
Traatharju kasutatakse peamiselt lihvimise eesmärgil, näiteks rooste või vana värvi eemaldamiseks, elektrit juhtivate pindade puhastamiseks kontakti parandamise eesmärgil ning isegi suurte loomade (näiteks hobuste) hammaste ja kapjade puhastamiseks.

Materjalid
----------

Traatharjadel on tihti kergesti vormitavast materjalist (plast, puit) käepidemed, mille külge on kinnitatud traadid vaigu, liimi või klambriga. On ka variante, kus kinnitatud on üks pikk paika "õmmeldud" traat. On olemas ka pöörlevate elektritööriistadega kasutatavad harjad, mille käepide on asendatud universaalse ühendusega. 

Üldiselt kasutatakse traatharja harjaste valmistamisel suure süsinikusisaldusega terast, kuid on harju, mis on valmistatud ka muust materjalist, näiteks alumiiniumist, messingust, pronksist, või on terasharjased kaetud teise metalliga (näiteks brass). Varieeruvad metallide füüsikalised ning mehaanilised omadused defineerivad ka eri materjalist harjaste kasutusalad.

Traatharjade tüübid
-------------------

Pöörleva peaga elektritööriistade traatharjad
Traatharju on väga palju tüüpe ning neid jagatakse nii kuju kui ka ettenähtud kasutusala järgi. Näiteid traatharjade eritüüpidest:

* silinderharjad
* motoriseeritud harjad
* viilipuhastusharjad
* keermepuhastusharjad
* käsiharjad
* nühkimisharjad
* traatharjastega põrandaharjad
* elektritööriistade traatharjad
* jne

Eriomadused
-----------

Eriomaduste hulka kuuluvad harjaste sirgus või sissepressitud mustrid, ümardatud lõiked, lõikamata traat ja palju muud. Traatharjad võivad ka olla kuivlibesti või muu lõikamist hõlbustava ainega, mida pühitavale pinnale lisatakse. Keerlevate traatharjade harjaseid hoidvad rattad on tihti kinnitatud metallist kinnitusvarre külge.

Terastraadist harjastega käi-lihvija

Rakendused
----------

Traatharju kasutatakse peamiselt puhastamiseks. Jäigad harjased võimaldavad agressiivsemat ja sügavamale ulatuvat puhastust kui tavalised harjad ning olenevalt harjase tüübist kattematerjali, oksiidikihi ja materjali pindmise kihi eemaldamist (tavaliselt reageerimata materjali paljastamise ja pinna homogeensuse tagamise eesmärgil).

Viited
------

1. ↑  Engineering360. "Wire Brushes Information" (inglise). Vaadatud 19.02.2017.
2. ↑  The Green Book. "Types and Functions of Wire Brushes" (inglise). Originaali arhiivikoopia seisuga 9.02.2018. Vaadatud 19.02.2017.
3. ↑  Spiral Brushes. "Cup Brushes, Wire Brushes" (inglise). Vaadatud 19.02.2017.