|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib räpparist; USA seriaali kohta vaata artiklit The Game (seriaal), filmi kohta, mille peaosas on Michael Douglas, vaata artiklit Tahad mängida?* |

---

**Game** (õieti **Jayceon Terrell Taylor**; sündinud 29. novembril 1979 Los Angeleses) on Ameerika Ühendriikide räppar.

Game kasvas enese sõnul üles probleemses perekonnas. Tema isa olevat üht tema õde pilastanud. Kui poiss oli seitsmeaastane, anti ta kasuperre, kus teda kasvatati kaheksa aastat.

Jayceon kasvas vägivaldses piirkonnas. Relvade ja uimastite kasutamine oli seal levinud. Kui ta oli umbes 6 aastat vana, tappis üks teismeline tema sõbra selle jalanõude ja muude riiete pärast. Kui ta oli 13-aastane, tulistati tema 17-aastast venda Jevonit, kes oli just saanud plaadistuslepingu, ja Jevon suri päev pärast seda, kui Jayceon oli teda haiglas vaatamas käinud.

Keskkoolis selgus, et Taylor spordis võimekas. Kõige paremini läks tal kergejõustikus ja korvpallis. Mitu kõrgkooli pakkus talle spordistipendiumi ning Taylor kasutaski seda: läks Washingtoni osariigi ülikooli ja hakkas korvpalli mängima. Kuid juba esimesel kursusel jäi ta uimastite omamisega vahele ja stipendium võeti talt ära.

Taylor hakkas seejärel koos oma poolvenna George Tayloriga uimasteid müüma ning lühikeseks ajaks said nad oma linnaosas kätte uimastikaubanduse monopoli. Kuid see ei kestnud kaua. 1. oktoobril 2001, kui Jayceon Taylor oli oma korteris üksi, koputati hilisõhtul tema uksele. Taylor, kes uskus, et see on järjekordne kunde, avas ukse, aga seal olid kolm meest, kellest üks tulistas teda 5 korda. Imekombel Taylor ei surnud, vaid suutis pärast ründajate lahkumist mobiiltelefoniga abi kutsuda, enne kui 3 päevaks koomasse langes.

Haiglas toibudes otsustas Taylor end parandada ning hakata muusikaga tegelema.

Suurema tuntuse saavutas The Game 2005. aastal, kui ilmus tema debüütalbum "The Documentary".

2004 asutas The Game koos oma vennaga (räpparina kasutab too nime Big Fase 100) stuudio The Black Wall Street Records. Lisaks oma muusikale on nad selle kaudu avaldanud teistegi hiphopparite loomingut.

Game'il on kolm last: kaks poega ja tütar (vanim laps sündis 2003). Ta oli mõnda aega kihlatud USA kongresmeni George Kenneth Butterfieldi tütre, modelli ja näitleja Valeishaga, aga kihlus katkestati.

Game on korduvalt seadusega pahuksis olnud. 2005. aastal vahistati ta ühiskondliku korra rikkumise eest kaubamajas. 2008. aastal mõisteti talle teise isiku relvaga ähvardamise eest 60 päeva reaalset ja 3 aastat tingimisi vanglakaristust ning 150 tundi ühiskondlikult kasulikku tööd. Kanada ei ole teda üle piiri lubanud tema sidemete pärast Los Angelese kuritegelike rühmitustega.

Saavutused
----------

Game'i läbilöök toimus 2005. aastal. Siis nimetati ta Billboardi muusikaauhinna kandidaadiks kolmes kategoorias: aasta uustulnuk, aasta räppartist ja aasta räpplaul ("How We Do"). MTV videomuusika auhinnale kandideeris ta kahes kategoorias: videoga "Dreams" uustulnuka kategoorias ja videoga "Hate It or Love It" räpplaulu kategoorias. 2006 aastal nimetati ta lauluga "Hate It or Love It" Grammy kandidaadiks parima räpplaulu ja parima räppduo või -rühma kategoorias (koos 50 Centiga). Ühtegi nimetatud auhinda ta ei võitnud.

Diskograafia
------------

* *The Documentary* – 2005
* *Doctor's Advocate* – 2006
* *LAX* – 2008
* *The R.E.D. Album* – 2011
* *Jesus Piece* – 2012
* *Blood Moon: Year of the Wolf* – 2014
* *The Documentary 2* – 2015
* *The Documentary 2.5* – 2015
* *1992* – 2016
* *Born 2 Rap* – 2019