recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Eberndorf** (sloveeni: *Dobrla vas*, vananenult *Dobrla ves*) on turulinn Austria Kärnteni liidumaa Völkermarkti ringkonnas.

See on peamine asula Drava jõe Jauni (*Podjuna*) orus, Kärnteni pealinnast Klagenfurdist idas. Siin viib tee Völkermarktist üles Karawankide mäestikule ja üle Seebergi sadula kuru Sloveeniasse. Naabrusesasuv Gösselsdorfi järv on suviti populaarne päevareisijate sihtkoht.

Omavalitsuse osad on Buchbrunn (*Bukovje*), Gablern (*Lovanke*), Gösselsdorf (*Goselna vas*), Kühnsdorf (*Sinča vas*), Loibegg (*Belovče*), Mittlern (*Metlova*), Mökriach (*Mokrije*) ja Pribelsdorf (*Priblja vas*). 2001. aasta rahvaloenduse andmetel olid 8,6% rahvastikust Kärnteni sloveenid.

Ajalugu
-------

Eberndorfi klooster: värav ja kihelkonnakirik
11. sajandi lõpus asutas Aribonist krahv Kazelin (*Chazelinus*) Kärnteni hertsogkonnas Eberndorfi kloostri. Aquileia patriarh Ulrich kinnitas asutamise 1106. aasta dokumendis, mis puudutas krahvi maiste jäänuste üleviimist äsjaehitatud kloostrikirikusse. 12. sajandi keskpaigas laiendas Aquileia patriarh Pilgrim ruume regulaarkanoonikute kogukonnale. 1473. aastast alates laastasid hooneid Osmanite sissetungid ja tulekahju, rekonstrueerimist juhendas praost Leonhard von Keutschach, hilisem Salzburgi peapiiskop.

Vastureformatsiooni käigus kaotas paavst Clemens VIII 1604. aastal augustiinide kogukonna. Habsburgist ertshertsog Ferdinand II, Sise-Austria maade valitseja, kutsus teda üles rajama siia jesuiitide residentsi. Klooster sekulariseeriti pärast jesuiitide keelustamist 1773. aastal. 1809. aastal anti see benediktlaste Pauluse kloostrile Lavanttalis.

Tänapäevane omavalitsus loodi pärast 1848. aasta revolutsioone. Globasnitzi, Rückersdorfi ja Sittersdorfi külad eraldati 1876. aastal. Kitsarööpmeline raudteeliin Völkermarktist Eberndorfi kaudu Eisenkappelisse avati 1902. aastal, see likvideeriti 1971. aastal. Omavalitsus sai turuõiguse 1952. aastal.

Tuntud inimesi
--------------

* Mimi Malenšek (1919–2012), sloveeni romaanikirjanik
* Rudolf Vouk, jurist, inimõiguste aktivist ja poliitik

Viited
------

1. ↑  Einwohnerzahl 1.1.2018 nach Gemeinden mit Status, Gebietsstand 1.1.2018, vaadatud 9.03.2019.

Völkermarkti ringkonna vallad

* Bleiburg
* Diex
* Eberndorf
* Eisenkappel-Vellach
* Feistritz ob Bleiburg
* Gallizien
* Globasnitz
* Griffen
* Neuhaus
* Ruden
* Sankt Kanzian am Klopeiner See
* Sittersdorf
* Völkermarkt
**August Karu** (19. juuli 1907 Holstre vald, Viljandimaa – 31. detsember 1956 Tartu) oli eesti metsateadlane. 

Ta õppis aastatel 1929–1934 (lõpetas 1939) Tartu Ülikooli põllumajandusteaduskonna metsaosakonnas, *cand. agr.* 1956 ("Juurepessu *Fones annosus Fr.* kahjustuse olenevus mullastikutingimustest ja metsade majandamisest Eesti NSV kuusepuistuis"). Korporatsioon Rotalia liige. 

Ta oli aastatel 1934–1937 Tartu Ülikooli metsakasvatuse kabineti assistent, 1937–1939 metsandusliku uurimisinstituudi teaduslik abijõud, 1940–1941 assistent. Aastatel 1941–1943 Punaarmees, 1943–1944 Eesti NSV Rahvakomissaride Nõukogu teadusstipendiaat. Aastatel 1944–1945 Tartu Ülikooli metsakasvatuse kateedri vanemõpetaja, 1945 dotsent, 1945–1951 juhataja. Aastatel 1951–1956 Eesti Põllumajanduse Akadeemia metsakasvatuse kateedri juhataja. 

Ta uurimisvaldkonnaks oli peamiselt metsapatoloogia, metsi kahjustavad putukad. Ta oli ka aktiivne looduskaitsetegelane.

Kirjandus
---------

* Kasesalu, Heino 2007. Sajand legendaarse teadlase August Karu sünnist. *Eesti Mets* 3: 48–51.
* Kasesalu, Heino 2008. *August Karu elu ja töö*. Eesti Metsaselts.
**August Kasak** (24. juuli 1895 Kellämäe, Krabi vald, Rõuge kihelkond, Võrumaa – 19. august 1942 Sevurallag, Sverdlovski oblast, Vene NFSV) oli Võrumaa vallaametnik ning ühistranspordi pioneer.

Elukäik
-------

Õppis Krabi vallakoolis 1905–1908 ning Tsooru ministeeriumikoolis 1909–1911. Töötas vallasekretäri õpilasena Haanjas 1911–1914, vallasekretäri abina Karulas 1914–1915 ja Oraval 1915.

Oli I maailmasõjas 1915–1918 kirjutaja, Vabadussõjas teenis 1918–1920 7. Jalaväerügemendi kantseleis.

Pärast sõja lõppu töötas Meremäe Grihnevo algkoolis õpetajana, Misso vallasekretärina 1920–1939, Võru vallasekretärina 1922, uue Võru valla vallasekretärina 1939–1940.

Ta oli Misso valla Järvesaare talu omanik 1935. aastast, bussiliinide omanik 1930. aastast, majaomanik Võrus Kreutzwaldi 46, Misso Haridusseltsi ja Raamatuühingu esimees 1922, Misso rahvamaja juhataja 1935, Võru Tarbijate Ühistu esimees 1929–1931, Misso ühispanga juhatuse esimees 1928, Kaitseliidu Võrumaa maleva juriskonsult, Isamaaliidu osakonna esimees. 

Vangistati 14. juunil 1941 Võrus, lahutati Petseri raudteejaamas perest. Hukati 19. augustil 1942 Sverdlovski oblastis Sevurallagis.

Tunnustus
---------

* 1938 Eesti Punase Risti V klassi teenetemärk

Isiklikku
---------

Tema isa oli Jaan Kasak ning ema Liisa Kasak (sündinud Puurits).

Ta abiellus 1922. aastal Magdaleene Prinsiga (1902–1970) ning neil sündis neli last: Vambola (1923-1944), Olev (1926), Hilja (1929–1998), Rein (1937). Perekond küüditati 1941. aastal Tomski oblasti Aleksandrovo rajooni.

Viited
------

1. ↑  "Eesti Vabariigi teenetemärgid". Originaali arhiivikoopia seisuga 11. jaanuar 2021. Vaadatud 9. jaanuaril 2021.

Kirjandus
---------

* Olev Kasak. Ühe tubli eesti mehe elukäik. Võitleja nr 3, 2005. Lk 2 ja 9
* Rein Kasak. 50 aastat saatana embuses. Ptk 15. Varrak. 2011

Välislingid
-----------

* August Kasaki sugupuu
* August Kasak Eesti biograafilises andmebaasis ISIK
* Eesti kommunismiohvrid 1940–1991
* Eesti Antiikautode Galerii. Ajalugu – Eesti aeg. August Kasak
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib piirkonnast; keisririigi ringkonna kohta vaata artiklit Ülem-Saksi ringkond* |

---

  

Saksimaa kuningriik umbes aastal 1900
**Ülem-Saksi** (*Obersachsen*) oli nimi, mis anti enamusele Saksa maadest, mida haldasid Wettinid, ja mida nüüd kutsutakse *Mitteldeutschland*. 

Nimi tuleb sellest, kui pärast hertsog Heinrich Lõvi langemist aastal 1180 lammutati keskaegne Saksimaa hertsogiriik ja Saksi-Wittenbergi maad läksid Askania dünastiale ning hiljem Meißeni markkrahvkonna Wettinitele. Need dünastiad hõivasid vendidega asustatud alad Saale jõest idas ja tõid Elbet pidi ülesvoolu endiga kaasa hõimunime *Sachsen* (saksid).

See oli eelkõige äsjavallutatud maade eristamiseks 'Alam-Saksist', mõistest, mis kerkis hiljem populaarseks (kuigi keegi seda ei sundinud) kui esialgsete Saksi maade mõiste Põhja- ja Lääne-Saksamaal (kus oli levinud alamsaksa keel), mis nüüd on Alam-Saksi liidumaa, samuti piirnevad Vestfaal, Holstein ja Saksi-Anhalti lääneosa põhja pool Harzi (Ostfaal). 

Wettinite maad Elbe ülemjooksul moodustasid kuurvürstkonna, mis hiljem juhtis Ülem-Saksi ringkonda, omandas Ülem-Lausitzi piirkonna ja lõpuks ülendati kuningriigiks. Seega Kesk-Saksamaa elanikud Saksimaa liidumaalt on täna tuntud kui saksid.

Välislingid
-----------

* Obersachsen
**August Kirsimägi** (kodanikunimega **Adalbert August Kirschenberg**; 21. september 1905 Vahi, Tartumaa – 29. august 1933 Tallinn) oli eesti kirjanik.

Ta lõpetas 1925. aastal Hugo Treffneri Gümnaasiumi. Õppis seejärel (surmani) Tartu Ülikooli õigusteaduskonnas, mida ei lõpetanud. 1925. aastal võitis ta karskussisulise tööga "Kõige parem võitlusviis alkoholi vastu Eestis" esimese auhinna, kuid enne auhinna kättesaamist oli ta karskusest loobunud. Korp! Sakala kaasvõitleja, rukiti.

Mängis eesti mängufilmis "Esimese öö õigus" (1925), kus tema ülesanne olevat olnud Tartu Kivisillalt vette hüpata. 

August Kirsimäe sulest on ilmunud esimene ja seni ainus korporandiromaan eesti kirjanduses – "Puhastustuli", mis sai 1929. aastal Looduse romaanivõistlusel I preemia. Temalt ilmus ka armastusromaan "Preestri tütar" ja lühijutte. 

1933. aastal lõpetas ta elu enesetapuga pärast seda, kui oli haavanud Bruno Madissoni ja tema abikaasat.

Viited
------

1. ↑
2. ↑  Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918–1944. II, lk. 387
3. ↑  A. Kirsimägi maeti. Hommikleht, 1. september 1933, nr. 19, lk. 3.
4. ↑

Välislingid
-----------

* August Kirsimägi Eesti biograafilises andmebaasis ISIK
*Obersteiermark* ringkonnad Steiermargi liidumaal
**Ülem-Steiermark** (saksa: *Obersteiermark*) viitab (Austria mõistes) eranditult Austria Steiermargi liidumaa üldiselt mägisele ja hästi metsasele loodeosale. Liidumaa kaguosa pealinna Grazi ümbruses on tuntud kui Kesk-Steiermark (*Mittelsteiermark*), mis jaguneb edasi Ida- ja Lääne-Steiermargiks (Grazist idas ja läänes).

Ülem-Steiermark on Kesk-Steiermargist eraldatud Lavanttali Alpide Stubalpe ja Gleinalpe mäestikega ning Eel-Alpidega Muri jõest idas. See on üldiselt maapiirkond, mida iseloomustavad põllumajandus ja turism, välja arvatud piirkond Judenburgi ja Mürzzuschlagi linna vahel Muri ja Mürzi jõe moodustatud orus koos ulatuslike tööstusaladega. Ala Altaussee ümbruses kaugemal loodes on osa Austria Salzkammerguti kultuurmaastikust.

*Obersteiermark* piirkond koosneb viiest ringkonnast:

* Murau
* Liezen
* Murtal (endised Judenburg ja Knittelfeld)
* Leoben
* Bruck–Mürzzuschlag.

Kasutamine Sloveenias
---------------------

Endine Steiermargi hertsogkond tänases Austrias ja Sloveenias
Sloveeni kasutuses viitab mõiste **Ülem-Steiermark** (*Zgornja Štajerska*) kogu Austria Steiermargi liidumaale – erinevalt traditsioonilisest piirkonnast, mida nimetatakse Alam-Steiermark (*Spodnja Štajerska*), Sloveenia Steiermark (*Slovenska Štajerska*) või lihtsalt Steiermark (*Štajerska*), lõunapoolne kolmandik endisest Steiermargi hertsogkond, mis anti pärast Esimest maailmasõda 1919. aasta Saint-Germaini rahulepingu järgi Jugoslaavia Kuningriigile ja on täna Sloveenia osa.

Vaata ka
--------

* Steiermargi ajalugu
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib Räägu külast Mulgi vallas; teiste samanimeliste kohta vaata artiklit Räägu.* |

---

**Räägu** on küla Mulgi vallas Viljandimaal.

Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Abja valda.

Külas asub Losu hiiekuusk.

Viited
------

1. ↑  Maa-amet, vaadatud 21.11.2020.
2. ↑  Statistikaamet, vaadatud 10.11.2020.
3. ↑  Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.

Mulgi valla asulad

**Linnad:** Abja-Paluoja • Karksi-Nuia • Mõisaküla   

**Alevikud:** Halliste • Õisu   

**Külad:** Abja-Vanamõisa • Abjaku • Ainja • Allaste • Atika • Ereste • Hirmuküla • Hõbemäe • Kaarli • Kalvre • Kamara • Karksi • Kulla • Kõvaküla • Laatre • Lasari • Leeli • Lilli • Maru • Metsaküla • Morna • Mulgi • Muri • Mõõnaste • Mäeküla • Naistevalla • Niguli • Oti • Penuja • Polli • Pornuse • Põlde • Päidre • Päigiste • Pärsi • Pöögle • Raamatu • Raja • Rimmu • Räägu • Saate • Saksaküla • Sammaste • Sarja • Sudiste • Suuga • Tilla • Toosi • Tuhalaane • Umbsoo • Univere • Uue-Kariste • Vabamatsi • Vana-Kariste • Veelikse • Veskimäe • Äriküla • Ülemõisa
**Eberhard Reimers** (19. jaanuar 1687 Tallinn – 24. veebruar/6. märts 1756 Laiuse) oli Eesti vaimulik.

Ta lõpetas Tallinnas gümnaasiumi. Usuteadust õppis ta aastast 1705 (immatrikuleeriti 25. mail 1705) Kieli ülikoolis, aastatel 1709–1712 (immatrikuleeriti 28. mail 1709) Halle ülikoolis ja aastatel 1712–1713 (ei immatrikuleeritud) Jena ülikoolis, kus kaitses aastal 1713 magistriväitekirja. Oli aastatel 1714–1715 Tallinna gümnaasiumis kreeka keele professor. Ordineeriti aastal 1716 Tallinnas õpetajaks.

Ta oli aastatel 1716–1756 Laiuse Püha Jüri koguduse õpetaja, ent hoolitses ka Palamuse Püha Bartholomeuse koguduse ning aastal 1725 Maarja-Magdaleena koguduse eest. 1748. aastal nimetati ta Tartumaa III praostkonna praostiks, selles ametis oli ta surmani. Ühtlasi tegutses ta ka Tartu ühendatud kroonu- ja linnakooli inspektorina. Ta suri aastal 1756 ning maeti Laiuse kirikusse altari ette.

Isiklikku
---------

Tema tütre Juliana mees Ernst Gottlieb Laamann oli Viru-Nigula koguduse õpetaja, tütretütre mees Johann Heinrich Maximilian Mylius Laiuse Püha Jüri koguduse õpetaja. Tema tütre Margarethe Dorothea mees oli Järva-Madise Püha Matteuse koguduse õpetaja Christoph Mertzig.

Viited
------

1. ↑  Gustav Adolfi Gümnaasium 375. Eesti Entsüklopeediakirjastuse AS. 2006
2. ↑  Juhan Kõpp. Laiuse kihelkonna ajalugu. Tartu 1937
3. ↑  Die evangelischen Prediger Livlands bis 1918. Böhlau Verlag Köln, Wien 1977
**August Kook** (21. september 1878 Naelavere, Alatskivi vald (Kodavere kihelkond), Tartumaa – 1958) oli eesti ettevõtja.

August Kook sündis Tartumaal taluperemehe pojana. Lõpetas Heinaste merekooli, teenis ligi 10 aastat kaugesõidukapteni abina ookeanilaevadel, pidi aga meremeheametist tervislikel põhjustel loobuma. Ta tuli Tartusse ja asus tööle Tartu Majandusühisusse. Ta oli AS Kütteveo asutajaid, arendas pärast Vabadussõda Emajõe, Peipsi järve ja Võrtsjärve laevaliiklust (muu hulgas sõitis 3 aastat kaptenina Soomest 1922. aastal ostetud uuel laeval Laine Tartu-Peipsi liinil). August Kook kuulus Kauba Panga nõukokku, asutas 1936 ühe moodsama Tartu leivatööstuse, avas 1938 Toomkohviku; oli seltsi Vanemuine, Tartu Eesti Põllumeeste Seltsi, spordiseltsi Taara, Ühisklubi, Tartu kaitsemaleva, jahiseltsi, Eesti Autoklubi jmt organisatsiooni liige.

Aastal 1924 hakkas August Kook pidama mitmeid Tartu ümbruse bussiliine. Aastal 1930 olid tema käes liinid Tartu–Mustvee, Tartu–Alatskivi, Tartu–Räpina ja Tartu–Meeksi. Busside kered ehitas August Kook oma töökojas (1930. aasta seisuga 10 bussi ja 2 veoautot). Suvel 1930 laskis ta käiku uue 33-kohalise samuti oma töökojas Büssingi šassiile ehitatud reisibussi.

Veebruaris 1932 võttis ta David Simmilt üle Tartu linnaliinid. Aastal 1933 ehitas August Kook Vene tänavale uue, 25 bussi mahutava garaaži. Sama aasta sügisel ostis ta kaks uut bussi ja 1934. aasta suvel valmis buldogitüüpi luksusbuss, 32-kohaline 60 hj Scania-Vabis. Esimese sõidu tegi see liinil Tartu–Pärnu (Viljandi ja Kilingi-Nõmme kaudu) laupäeval 14. juulil 1934. Juunis 1935 valmis August Koogi töökodades neli uut 32-kohalist bussi Scania-Vabis, millest kaks hakkasid ühendust pidama Tartu ja Pärnu, üks Tartu ja Narva-Jõesuu ning üks Tartu ja Viljandi vahel. 1937. aasta kevadel käis August Koogi töökodades esimese Tartu diiselbussi, 95 hj ja 45-kohalise sõiduki kere ehitamine. Tema senised suurimad bussid olid 32 istekohaga.

Allikad
-------

* 
* Postimees 1926–1938, sh Postimees 23.09.1928, 5.09.1936, 17.02.1937, 16.03.1937, 17.03.1937, 31.03.1937, 24.05.1937, 20.09.1938; Päevaleht 1.05.1926; Waba Maa 5.12.1936 jm.
**Ülekurss** on aktsiate või osade emiteerimisel üle nimiväärtuse saadud tasu.

RTJ 2 järgi on ülekurss "Tehingutel omaaktsiatega aktsiate soetusmaksumuse ja müügihinna vahe; omaaktsiate kustutamisel aktsiate soetusmaksumuse ja nominaalväärtuse vahe; (miinus) aktsiatehingutega seotud otsekulud. Ühise kontrolli all olevate ettevõtete vahel toimuvate äriühenduste puhul – vahe soetusmaksumuse ja omandatud netovara bilansilise väärtuse vahel."

RTJ 2 järgi on ülekursi arvestuspõhimõte "aktsiate või osade emiteerimisel saadud tasu õiglane väärtus (millest on maha arvatud aktsiate emiteerimisega kaasnevad kulutused), miinus emiteeritud aktsiate või osade nimiväärtus. Tagasiostetud aktsiate müügil aktsiate soetusmaksumuse ja müügihinna vahe. Tagasiostetud aktsiate tühistamisel aktsiate soetusmaksumuse ja nominaalväärtuse vahe. Kirje "Ülekurss" saldo ei saa olla negatiivne. Juhul kui kirjel "ülekurss" eelnevalt kajastatud positiivne jääk ei ole piisav aktsiatehingute käigus tekkinud vahede mahaarvamiseks, kajastatakse positiivset saldot ületavad vahed kirje "Eelmiste perioodide jaotamata kasum" vähendusena."

Ülekurssi võib kasutada :

1) "aktsiaseltsi kahjumi katmiseks, kui seda ei ole võimalik katta eelmiste perioodide jaotamata kasumi ja põhikirjas ettenähtud reservkapitali arvel;"

2) "aktsiakapitali suurendamiseks fondiemissiooni teel."

Viited
------

1. ↑  Rahandusministeerium (20.12.2018). "RTJ 2 Nõuded informatsiooni esitusviisile raamatupidamise aastaaruandes". *Riigi Teataja*. Originaali arhiivikoopia seisuga 13.05.2020. Vaadatud 15.12.2019.
2. ↑  Riigikogu (28.02.2019). "Äriseadustik". *Riigi Teataja*. Vaadatud 15.12.2019.
**August Konstantin Hörschelmann** ka **August Konstantin Heinrich** ja **Hoerschelmann** (12. september 1842 Martna – 8. juuli 1913 Nõmme) oli Eestimaa vaimulik.

Õppis Tallinna toomkoolis 1857–1862 ja Tartu Ülikooli usuteaduskonnas 1862–1866. Pärast ülikooli lõpetamist töötas koduõpetajana. Õpetajaks ordineeriti 30. augustil 1870.

Töötas 1870–1886 Karuse Margareeta koguduse õpetajana(valiti ametisse 29. juulil 1870). Saadeti 3. veebruaril 1878 Bukaresti, et ta osaleks vaimulikuna Vene-Türgi sõjas. Kuid ta haigestus tüüfusse ja saadeti sama aasta mais koju tagasi.

14. oktoobril 1885 kutsuti August Konstantin Hörschelmann Hageri Lambertuse koguduse õpetajaks. Hageri õpetajaks introdutseeriti ta 2. veebruaril 1886. Tema eestvedamisel hakati ehitama uut kirikuhoonet. Kuna ta oli venestusvastane ja keelas rahval vene usku minemast, siis saadeti ta aastal 1892 kubermangust välja.

Siis oli ta Oranienbaumis luterlik pastor. Aastal 1897 kutsuti ta Haapsalu koguduse õpetajaks, kuid haiguse tõttu läks emerituuri. Pidas siiski vahetevahel teenistusi.

Isiklikku
---------

Isa oli Martna pastor Otto August Leopold Hörschelmann, vend Alexander Anton Hörschelmann oli enne August Konstantini Hageri koguduse pastor, vend Johannes Eduard Hörschelmann oli Martna, Moskva eesti, Narva Jaani ja Jamburgi koguduse pastor.

Viited
------

1. ↑  Liivi Aarma. Põhja-Eesti vaimulike lühielulood 1525-1885. Tallinn 2007.

Välislingid
-----------

* August Konstantin Hörschelmann Eesti biograafilises andmebaasis ISIK
|  |
| --- |
|  **Poks** |
| Riik |  | Soome |
|  |
| 1. ring | 1976 | II kerge-keskkaal |
| 2. ring | 1980 | II kerge-keskkaal |
|  |
| 2. ring | 1974 | I kerge-keskkaal |
|  |
| Kuld | 1975 | II kerge-keskkaal |
|
| Pronks | 1977 | I keskkaal |
|

**Martti Kalevi Marjamaa** (sündinud 29. jaanuaril 1953 Nivalas) on Soome endine poksija.

Marjamaa oli kokku seitsmekordne Soome meister – 1972. aastal kergekaalus (kuni 60 kg), aastatel 1973–1974 I kergekeskkaalus (kuni 63,5 kg), 1976. aastal II kergekeskkaalus (kuni 67 kg) ning aastatel 1977 ja 1979–1980 I keskkaalus (kuni 71 kg). Ta sai I kergekeskkaalus (kuni 63,5 kg) 1975. aasta Soome meistrivõistlustel 2. koha.

Marjamaa osales II kergekeskkaalus (kuni 67 kg) 1976. aasta Montréali olümpiamängude poksivõistlustel, kuid kaotas 1. ringis oma kohtumise ja jäi edasisest medaliheitlusest välja ning 1980. aasta Moskva olümpiamängude poksivõistlustel, kuid kaotas 2. ringis oma kohtumise ja jäi edasisest medaliheitlusest välja.

Marjamaa osales I kergekeskkaalus (kuni 63,5 kg) 1. maailmameistrivõistlustel (Havanna, 1974), kuid kaotas 2. ringis hilisemale kuldmedalivõitjale ja maailmameistrile Ayub Kalulele (Uganda) ja jäi edasisest medaliheitlusest välja.

Marjamaa võitis II kergekeskkaalus (kuni 67 kg) 21. Euroopa meistrivõistlustel (Katowice, 1975) kuldmedali ja tuli Euroopa meistriks. Ta sai I keskkaalus (kuni 71 kg) 22. Euroopa meistrivõistlustel (Halle, 1977) pronksmedali, kaotades poolfinaalis hilisemale hõbemedalivõitjale Markus Intlekoferile (Lääne-Saksamaa) ja jäi edasisest medaliheitlusest välja.

Viited
------

1. ↑  "Soome meistrivõistlused poksis 1951-1999. Tulemused soome keeles". Originaali arhiivikoopia seisuga 5. november 2014. Vaadatud 17. juulil 2012.
2. ↑  21. suveolümpiamängude poksivõistlus. Montréal 1976. Tulemused inglise keeles
3. ↑  22. suveolümpiamängude poksivõistlus. Moskva 1980. Tulemused inglise keeles
4. ↑  1. maailmameistrivõistlused poksis. Havanna 1974. Tulemused inglise keeles
5. ↑  21. Euroopa meistrivõistlused poksis. Katowice 1975. Tulemused inglise keeles
6. ↑  22. Euroopa meistrivõistlused poksis. Halle 1977. Tulemused inglise keeles

Välislingid
-----------

* Kalevi Marjamaa veebisaidil Olympedia Muuda Vikiandmetes
**Baltimaade Metsanduse, Veterinaaria ja Põllumajanduse Ülikoolide võrgustik** (BOVA UN) on liikmesülikoolide võrgustik, mille eesmärk on edendada Baltimaades ja Euroopa Liidus põllumajanduse, metsanduse ja veterinaaria õpetamist kõrghariduse tasemel. Võrgustiku algatamisidee pärineb Põhjamaade metsanduse, veterinaaria ja põllumajanduse ülikooli võrgustikust (NOVA UN). See toetab BOVAt kõikides tema tegevustes ja projektides.

Ajalugu
-------

1996. aastal loodud BOVA eesmärgiks on arendada ja tugevdada selle liikmesülikoolide akadeemilist koostööd ning omavahelist kogemuste vahetamist. Leedus Kaunases 1995. aastal tekkis võrgustik osana NOVABA plaanist arendada koostööd Põhjamaade (NOVA) ja Baltimaade põllumajandusülikoolide (BOVA) vahel. NOVABA koostöö kava võeti vastu ja 1996. aastal sõlmiti Tartus eelleping edasiseks koostööks. NOVABA plaani peamiseks eesmärgiks oli lühiajaliste magistriõppe pakkumine BOVA ülikoolides aastatel 1996 kuni 2000. BOVA on soodustanud liikmesülikoolide õppejõudude omavahelist tööalaste kontaktide vahetust.

1999. aasta oktoobris kohtusid BOVA ja NOVA direktorid taas, et üle vaadata koostöö edenemist ning sõlmida järjekordne leping. Üliõpilased, lektorid ja väliseksperdid andsid NOVABA tegevusele positiivse hinnangu. Nad nimetasid isiklike ametialaste võrkude taastamist plaani kõige edukamaks osaks. NOVABA suurim puudus oli sõltuvus välisabist, eriti Põhjamaade Nõukogust. Teisi rahalisi allikaid otsiti vähe ja seetõttu, kui Põhjamaade Nõukogu otsustas 2001. aastal märgatavalt vähendada rahalist abi, tõmbus NOVABA oma tegevust koomale.
**(Enivere) Kalmustimägi** (ka **(Enivere) Jurgemägi**) on muistse kalmistuna kasutatud kõrgendik Lääne maakonnas Lääne-Nigula vallas Enivere külas.

Mälestise kirjeldus
-------------------

Kivikalme asetseb ümbritsevast lagedast põllumaast veidi kõrgemal künkal. Seljandiku põhja- ja läänenõlv on järsud ja ida- ning lõunanõlv kulgeb laugjalt. Kivikalme ligikaudsed mõõtmed on pikkus on põhja-lõuna suunas 100 m, laius 70 m. Põlluharimise käigus on osa kkvikalmest hävinenud ning seetõttu ei olda kindlad, et kus kohas sealses põllus kivikalme lõppes.

Arheoloogilised uuringud
------------------------

Arheoloogilised kaevamised- ja uurimised on läbi viidud 1947 aastal A. Vassari juhatusel ning jätkati 1950 aastal Evald Tõnissoni poolt. Arheoloogiliste kaevamisi läbi viimisel tuli päevavalgele põletamata matuseid, jälgi oli ka põletusmatustest.

Arheoloogilised leiud
---------------------

Arheoloogiliste uurimistöödel, kruusavõtmisel ning põlluharimisel on leitud odaotsi, nugee, vikateid, suitseid, vööosi.

Muistise dateering
------------------

Kivikalme on kogutud leidude dateerimisel määratletud 12.-13. sajandisse prk.

Viited
------

1. 1 2  Enivere Kalmustimägi veebiportaalis eestigiid.ee (vaadatud 02.10.2015)
2. ↑  (Lõugas, V. Selirand, J. Arheoloogiga Eestimaa teedel. Tln, 1989).

Välislingid
-----------

* Enivere Kalmustimägi kultuurimälestiste riiklikus registris
Kasvava puu laasimine oksasaega
**Kasvava puu laasimine** võetakse selleks ette, et nii surnud kui elusaid oksi eemaldades parandada puidu kvaliteeti – suureneb puidu tihedus, väheneb keerdkasv, koondelisus ja oksakohtade arv. Sellise laasimise võimalikud puudused on vaigupesad, koorearmid, lehtpuudel vesivõsude teke, vastvõtlikkus seenhaigustele, põdrakahjustused ja laasimata okste läbimõõdu suurenemine. Eestis tasub püstilaasimiseks valida peamiselt mänd, kuusk ja kask, kuid otstarbekas võib olla ka väärislehtpuude saare ja tamme laasimine. Eluspuude laasimiseks valitakse isendid, mille rinnasdiameeter on 5–12 sentimeetrit ja vastavalt etapile (ühe- või kaheetapilisel laasimisel) 2–3 meetri kõrgusel ja ligi kuue aasta pärast kuni kuue meetri kõrgusel. Lõigatakse võimalikult tüve lähedalt, et haavad kiiremini kinni kasvaks.

Laasimise aeg on valdavalt hilistalv, aga ka varakevad või sügis, männil kuivanud oksi eemaldades ja noortes puistutes aasta läbi, noortes kuusikutes samuti.

Tööriistadeks on vastavalt vajadusele tavaline kaigas, kiin, harvem ka oksasaag, samuti teleskoopvarrega mootorsaag. Eelistatuimad on oksakäärid või teleskoopvarrega universaallõikur.

Vaata ka
--------

* metsanduse mõisteid
* laasimine

Viited
------

1. ↑  "Kasvavate puude laasimise mõju puidu kvaliteedile" (PDF). *Eesti Maaülikool*. 2008. Vaadatud 22.03.2021.[*alaline kõdulink*]
2. 1 2 3 4  Bratka, Märt (02.08.2008). "Ka kasvavaid puid võib laasida". *Vooremaa*. Vaadatud 22.03.2021.
3. ↑  "Metsa hooldamine". *Erametsakeskus*. Vaadatud 22.03.2021.
Ameerika sõdurite kalmistu ja memoriaal Colleville-sur-Mer’i lähistel Normandias Prantsusmaal
**Lahingus langenu** on sõjandustermin, millega märgitakse lahingus kaotatud isikut, kes saab lahingus kohapeal surma või sureb haavadesse või muudesse vigastustesse enne arstiabipunkti jõudmist. 

Kui sõjaväelane hukkub mõne muu teenistusülesande täitmisel, mitte lahingus, siis kasutatakse tema kohta mõistet **ülesande täitmisel langenu**.

Eesti sõjandusterminoloogias on üldjoontes samatähenduslikud väljendid – lahingus surmasaanu, surmasaanu, langenu – tunnistatud ebasobivateks, kuigi tavakeeles võidakse neid jätkuvalt selles tähenduses kasutada. Üldisemalt võib rääkida ka sõjategevuses või lahingutegevuses hukkunust.

Tegemist on liigitusega, mida kasutavad tavaliselt sõjaväelased inimohvrite, s.t vaenuliku jõu läbi oma vägedes aset leidnud surmajuhtumite tähistamiseks. Inglise keeleruumis tähistatakse lahingus hukkunut mõistega *killed in action*, mille ametlik lühend on **KIA**. Selle tähendusväli võib olla eestikeelsest sõjandusterminoloogiast kohati erinev. 

Ameerika Ühendriikide Kaitseministeeriumi järgi ei pruugi **KIA**ks kuulutatu olla küll oma relvast tulistanud, on aga langenud vaenlase vaenuliku rünnaku tagajärjel. **KIA**deks ei loeta neid, kes on hukkunud õnnetuse või mõne muu "mitte-vaenuliku" tegevuse või terrorirünnaku tagajärjel. **KIA** on kohaldatav nii rinde lahinguüksustele kui ka mere-, õhu- ja tugiüksustele. Sõjategevuses mingi konkreetse sündmuse ajal langenut tähistatakse † märgiga tema nime kõrval, märkimaks tema langemist selle konkreetse sündmuse käigus.

Lisaks eelöeldule, KIA tähistab kedagi, kes on tapetud sõjategevuses lahinguväljal, samas kui haavadesse surnu (inglise keeles *died of wounds*; lühend: **DOW**) on seotud kellegagi, kes on jäänud elama kuni arstiabi saamiseni. NATOs on kasutusel ka **DWRIA** (surnud sõjategevuses saadud haavadesse; inglise keeles *died of wounds received in action*). Sõjaväelased ja ajaloolased on kasutanud traditsiooniliselt siiski esimest lühendit, **KIA**d.

Seotud väljendid
----------------

* *Missing in action*, **MIA** – sõjategevuses teadmata kadunud
* *Wounded in action*, **WIA** – sõjategevuses haavatasaanud
* *Prisoner of war*, **POW** – sõjavang

Vaata ka
--------

* Rahvusvaheline humanitaarõigus
* Tundmatu sõduri haud

Viited
------

1. ↑  Lahingus langenu. Sõjandusterminite andmebaas MILITERM. Kontrollitud 30. detsembril 2011.
Leopard 2 A5
Merkava Mk 3d BAZ
T-14 Armata
**Lahingutank** on tank, mille otstarve on lahinguülesannete täitmine.

Lahingutanki iseloomustab suur tulejõud, tugev soomuskaitse ja efektiivne liikumisvõime.

Lahingutankid on soomusväe peamine jõud, tagades lahingutegevuse käigus lahinguüksustele tõhusa otsetuletoetuse manöövrite ja löökide teostamisel ning kaitsel. Lahingutankide põhiülesanne lahinguväljal on vastase tulepunktide ja soomustehnika hävitamine.

Iseloomulikud omadused
----------------------

Tänapäeva lahingutanki põhiomadused on suur tulejõud, tugev soomuskaitse, hea läbivus maastikul ja võime läbida pikki vahemaid. Puuduseks on suur mass ja piiratud enesekaitsevõime jalaväe või soomusjalaväe toetuseta.

Varustus
--------

Tank on varustatud vaatlusseadmetega, mis võimaldavad jälgida ümbrust nii päeval kui ka öösel erinevates ilmastikutingimustes. Tanki torni pöörde- ja tõstemehhanismid on automaatselt stabiliseeritavad, mis võimaldab sihtida ja tulistada ka liikumisel. Sihtimisparandi kiiret sisestamist laskesüsteemi, lähtudes laskekaugusest, masina liikumiskiirusest ja laskemoona iseärasustest lihtsustab pardaarvuti. Maastikul orienteerumist hõlbustab navigatsioonisüsteem. Väliseks sidepidamiseks on tankides raadiojaamad, pardatelefoniside toimib InterComipõhimõttel. Mitmeid kaasaegseid tanki turbiinmootoreid on võimalik käitada nii diislikütuse (diisli) kui ka bensiiniga. Tulekahju puhuks on tankidele osaliselt sisse ehitatud automaatsed tulekustutussüsteemid. Tanki välispind kaetakse sageli aktiivsoomusega, mis vähendab kumulatiivlaengute plahvatuse mõju. Mõnedele tankitüüpidele on võimalik kinnitada lisaseadmeid (snorkeleid), mille abil saab kandvat ja tasast põhja mööda sõites läbida paari-kolme meetri sügavusi veekogusid.

Ehitus
------

Tank koosneb lahinguosast (torn), mootoriosast ja veermikust. Lahinguosas paiknevad relvastus, laskemoon ja meeskond. Meeskond on 3–4-liikmeline (komandör, sihtur, juht, laadur), relvastuseks on 105–125 mm kaliibriga vint- või sileraudne kahur ja 1–2 kuulipildujat. Kahuri laskemoonana kasutatakse põhiliselt kumulatiiv-, kild- ja alakaliibrilisi mürske (noolmürske). Mootor paikneb tavaliselt masina tagaosas. Rahuajal on roomikulülid enamasti kaetud kummipadjakestega, mis säästavad teekatet ja vähendavad roomikute kulumist. Tänapäeva tankide põhimass on keskeltläbi 40–65 tonni, kiirus teel 60–75 km/h.

Pildid
------

* LeclercLeclerc
* MerkavaMerkava
* M1 AbramsM1 Abrams
* Challenger 2Challenger 2
* ArieteAriete

Viited
------

1. ↑
2. ↑  "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 19. mai 2016. Vaadatud 19. oktoobril 2017.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
|  |
| --- |
| 
**Internetiprotokolli kihid**
Andmesideprotokollid **·** TCP/IP mudel **·** *veel...*
**Rakenduste kiht**
DHCP **·** HTTP **·** HTTPS **·** IRC **·** FTP **·** DNS **·** SMTP **·** IMAP **·** POP **·** SSH **·** Telnet **·** TLS/SSL **·** XMPP
**Transpordikiht**
TCP **·** UDP
**Internetikiht**
Internetiprotokoll (IPv4 **·** IPv6) **·** IPsec
**Lülikiht**
MAC (DSL **·** Ethernet **·** WLAN)
 |

**Kasutajadatagrammi protokoll** (ingl *User Datagram Protocol*, **UDP**) on transpordikihi andmesideprotokoll, mis on defineeritud IPga sõnumite saatmiseks. 

UDP võimaldab IP-aadressiga kirjeldatud otspunktide vahele luua olekuta ühendusi ehk UDPl ei ole erinevalt TCPst selgelt eristatavaid olekuid "suletud", "ühendamisel", "ühendatud". Kuna ühenduse olekut ei kontrollita, peab UDP kasutama *best-effort* põhimõtet ehk paketi väljasaatmise järel loodetakse, et see jõuab kohale. Kui pakett mingil põhjusel kohale ei jõua, ei ole saatjal võimalik seda protokolli tasemel tuvastada ja seetõttu ei toimu ka automaatset paketi uuestisaatmist. 

UDP ei kontrolli paketi kohalejõudmist. Samuti ei nummerda UDP saadetud pakette, mis tähendab, et paketid võivad sihtpunkti jõuda suvalises järjekorras ja neid ei ole võimalik hiljem protokolli tasemel järjestada. Samuti ei ole võimalik tuvastada, kas mingist paketist jõuab sihtpunkti mitu koopiat. UDP ei tuvasta ka ummikuid ega piira sellest tulenevalt saadetavate andmete mahtu (erinevalt TCPst). 

UDP ei paku saadetud andmetele konfidentsiaalsust ega terviklikkust. UDP-protokoll ei krüpteeri andmeid ehk paketi sisu on andmeside pealtkuulajale kergelt loetav. UDP ei taga, et algpunkti ja sihtpunkti vahel andmeid sihiteadlikult ei muudeta (vahendajarünne). Küll aga sisaldab UDP kontrollsumma arvutamist võimalike ülekandevigade tuvastamiseks.

UDP-ühenduse loomine on lihtne ja võtab vähe ressursse. Ühenduse loomiseks on vaja teada ainult sihtpunkti IP-aadressi ja pordi numbrit. UDPl põhinev andmeside on ebakindel, aga kiire, sest sihtpunkt ei pea pakettide kättesaamise kohta kinnitusi saatma. UDP lihtsuse tõttu on ka paketi päis lihtne ja väikese mahuga (8 baiti). Ühte UDP-paketti mahub maksimaalselt natuke alla 64 KiB andmeid (65 507 baiti IPv4ga ja 65 527 baiti IPv6ga). 

UDP levinumad kasutusalad on sellised, kus kõigi pakettide kohalejõudmine ei ole oluline, andmeside madal latents (sihtpunkti jõudmise aeg) on tähtis või transpordikihist kõrgemal olev protokoll implementeerib ise pakettide uuestisaatmise ja järjestamise. 

Levinud kasutusalad:

* VPN-tunnelid
* heli/video voogedastus
* *multicast* protokollid

Protokolli kirjutas David Reed 1980. aastal ja see kirjeldatud RFC 768-s.

Viited
------

1. ↑  RFC 768, *User Datagram Protocol*

Välislingid
-----------

* UDP protokollist Kuutõrvaja-vikis
* The User Datagram Protocol (UDP)
**Ivan Evstratiev Gešov** ( Иван Евстратиев Гешов; 20. veebruar 1849 – 11. märts 1924) oli Bulgaaria poliitik.

Ta oli peaminister 29. märtsist 1911 kuni 30. maini 1913.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**Aleksandǎr Malinov** | **Bulgaaria peaminister**29. märtsist 1911 kuni 30. maini 1913 | Järgnev**Stojan Danev** |

Bulgaaria peaministrid

**Bulgaaria kuningriik:** Burmov | Drumev | D. Cankov | Karavelov | Ehrnrooth | *koht täitmata* | Sobolev | D. Cankov | Karavelov | Drumev | Karavelov | Radoslavov | Stoilov | Stambolov | Stoilov | Grekov | Ivančov | Petrov | Karavelov | Danev | Petrov | Petkov | Stančov\* | Gudev | Malinov | Gešov | Danev | Radoslavov | Malinov | Teodorov | Stambolijski | A. Cankov | Ljapčev | Malinov | Mušanov | Georgiev | Zlatev | Tošev | Kjoseivanov | Filov | Gabrovski\* | Božilov | Bagrjanov | Muraviev | Georgiev

**Bulgaaria Rahvavabariik:** G. Dimitrov | Kolarov | Červenkov | Jugov | Živkov | Todorov | Filipov | Atanasov | Lukanov

**Bulgaaria Vabariik:** Popov | F. Dimitrov | Berov | Indzhova | Videnov | Sofiyanski | Kostov | Sakskoburggotski | Stanišev | Borisov | Rajkov | Orešarski | Bliznaški | Borisov | Gerdžikov | Borisov | Petkov | Donev | Denkov
Purvciemsi asendikaart

**Purvciems** on asum Lätis, Riia linna Vidzeme eeslinna osa pindalaga 5,017 km². Purvciems piirneb põhjas Teika, läänes Grīziņkalnsi, lõunas Pļavnieki ja Dārzciemsi, idas aga Dreiliņi ja Mežciemsi asumiga. 62 053 elanikku (2010). 

Purvciems asub tasasel alal, mis ulatub 8-9 meetrit üle merepinna. Kõrgeim koht asub Dreiliņi piiri ääres, ulatudes 21 meetrit üle merepinna.

Purvciemsi nimi tähendab tõlkes "sooküla". Nime sai piirkond XIX sajandil, kuni selle ajani asus seal Hausmaņi või Husmaņi soo, mida tunti ka Mintusa või Mordorfi soo nime all. Soo serval, Grīziņkalnsi asumi piiri ääres, asus Grīzenbergi mõis. Mõisale kuuluvas soos hakati XIX sajandil turvast tootma, tööliste elamud said aga Purvciemsi nime.

Aastal 1877 valmis asumit läänest piirav raudtee, selle äärde rajati aga Zemitāni raudteejaam.

Purvciemsi alad liideti Riia linnaga aastal 1924. Algul arenes piirkond aedlinnana, aga 1960. aastatel hakati piirkonda ehitama korterelamuid (generaalplaan aastast 1964). Ehitustööd algasid aastal 1965.

Purvciemsis domineerivad kõrged korruselamud. Esimesed üheksakorruselised korterelamud ehitati Riias just Purvciemsi aladele. Algselt ehitati viie, üheksa ja kaheteistkümne korrusega maju, hiljem lisandusid ka 18, 19 ja 21 korrusega tornelamud. Tänapäeval on Purvciems suurima elanike arvuga asum Riias.

Tänapäeval on lisaks kortermajadele asumisse ehitatud ka büroohooneid. Aastal 2007 valmis 24-korruseline AstraLuxi torn, mis on seni asumi kõrgeim hoone.

Välislingid
-----------

* Purvciemsi koduleht (*läti keeles*)

| * v
* r
Vidzeme eeslinna asumid |
| --- |
| 
Berģi **·**  Brasa **·**  Brekši **·**  Bukulti **·**  Centrs **·**  Čiekurkalns **·**  Dreiliņi **·**  Jugla **·**  Mežciems **·**  Purvciems **·**  Skanste **·**  Suži **·**  Teika |
**Maurice Félix Charles Allais** (31. mai 1911 – 9. oktoober 2010) oli prantsuse majandusteadlane.

1988. aastal sai ta Nobeli majandusauhinna teedrajava panuse eest turuteooria ja ressursside tõhusa kasutamise vallas.

Tunnustus
---------

* 1999 – valiti Venemaa Teaduste Akadeemia välisliikmeks

Nobel
Nobeli majandusauhinna laureaadid

1969 Frisch, Tinbergen • 1970 Samuelson • 1971 Kuznets • 1972 Hicks, Arrow • 1973 Leontief • 1974 Myrdal, Hayek • 1975 Kantorovitš, Koopmans • 1976 Friedman • 1977 Ohlin, Meade • 1978 Simon • 1979 Schultz, Lewis • 1980 Klein • 1981 Tobin • 1982 Stigler • 1983 Debreu • 1984 Stone • 1985 Modigliani • 1986 Buchanan • 1987 Solow • 1988 Allais • 1989 Haavelmo • 1990 Markowitz, Miller, Sharpe • 1991 Coase • 1992 Becker • 1993 Fogel, North • 1994 Selten, Nash, Harsanyi • 1995 Lucas • 1996 Mirrlees, Vickrey • 1997 Merton, Scholes • 1998 Sen • 1999 Mundell • 2000 Heckman, McFadden • 2001 Akerlof, Spence, Stiglitz • 2002 Kahneman, Smith • 2003 Engle, Granger • 2004 Kydland, Prescott • 2005 Aumann, Schelling • 2006 Phelps • 2007 Hurwicz, Maskin, Myerson • 2008 Krugman • 2009 Ostrom, Williamson • 2010 Diamond, Mortensen, Pissarides • 2011 Sargent, Sims • 2012 Roth, Shapley • 2013 Fama, Hansen, Shiller • 2014 Tirole • 2015 Deaton • 2016 Hart, Holmström • 2017 Thaler • 2018 Nordhaus, Romer • 2019 Banerjee, Duflo, Kremer  • 2020 Milgrom, Wilson  • 2021 Card, Angrist, Imbens  • 2022 Bernanke, Diamond, Dybvig
**Pedagoog** (vanakreeka keele sõnast *paidagogos* 'lapse saatja') on pedagoogikateadlane või pedagoogilisi teadmisi rakendav ja õpetajana töötav inimene.

**Pedagoog** kitsamas tähenduses on õpetaja ametijärk[*viide?*]. Noorempedagoogi, pedagoogi või vanempedagoogi ametijärgu omistamiseks peab kandidaat vastama Haridus- ja teadusministeeriumi kehtestatud kvalifikatsiooninõuetele.

Sõna "pedagoog" ajaloolised tähendused
--------------------------------------

Vana-Kreekas oli pedagoog (*paidagogos*) usaldusväärne, sageli vanem ja kogenum ori, kellele usaldati laste saatmine kooli ja nende tagasitoomine. Pedagoogi ülesandeks oli laste järele vaadata, et nendega midagi tee peal ei juhtuks. Pedagoog viibis sageli ka koos lastega õppetundides, ta võis seal kanda ka laste motiveerimise (sh karistamise) ülesannet. Pedagoog ise õpetamisega ei tegelenud.

Termin "pedagoog" Eesti haridussüsteemis
----------------------------------------

Eesti haridussüsteemis on neli õpetaja ametijärku: noorempedagoog, pedagoog, vanempedagoog ja pedagoog-metoodik. Kõrgeima kvalifikatsiooniga ametijärgu nimetusena on kasutusel sünonüümselt ka õpetaja-metoodik.

Vaata ka
--------

* õppejõud

Viited
------

1. ↑  Pedagoogide kvalifikatsiooninõuded
2. ↑  Pedagoogide atesteerimise tingimused ja kord
3. ↑  Pedagoogide kvalifikatsiooninõuded
4. ↑  Pedagoogide atesteerimise tingimused ja kord
**Kasutajate loodud infosisu** (inglise keeles *user-generated content* (UGC) või *user-created content* (UCC)) on kasutajate postitatud infosisu (näiteks pildid, videod, tekst ja salvestised) veebikeskkondadesse nagu sotsiaalmeedia ja vikid.

Kasutajate loodud infosisu kasutatakse mitmesugusel otstarbel, sealhulgas probleemide käsitlemises, uudistes, meelelahutuses, reklaamis, kõmujuttudes ja uurimistöös. See on näide sellest, et infosisu loomine on muutunud laialdaselt kasutatavaks, mis aitab ühtlustada traditsiooniliste meediumite hierarhiat. 2005. aastal võttis BBC oma veebilehtedel kasutusele kasutajate loodud infosisu põhise platvormi. 2006. aastal nimetas ajakiri Time „YOU" aasta inimeseks, viidates sellega kasutajate loodud infosisu arvukuse tõusule Veeb 2.0 platvormidel. Ka CNN arendas välja sarnase kasutajate loodud infosisuga platvormi nimega iReport. Näiteks võib tuua ka teisi uudiste kanaleid, mis rakendavad sarnaseid platvormi lahendusi, eriti pärast äsja toimunud looduskatastroofe või terrorirünnakuid.

Sotsiaalmeedia platvormide kasutajad saavad luua sisu ja avalikustada informatsiooni, mis muidu oleks kättesaamatu.

Tänu madalale hinnale ja kergele kättesaadavusele on uus meedia ja tehnoloogia teinud interneti platvormidest lihtsa väljundi, kus saab luua ja jagada kasutajate loodud infosisu vahetult sündmuste toimumise käigus.
**Maurice De Wulf** (1867–1947) oli tomistlik filosoof ja filosoofiaprofessor Leuveni katoliiklikus ülikoolis Belgias. Ta on keskaja filosoofia historiograafia üks pioneere.

De Wulfi raamat "Keskaja filosoofia ajalugu" ("Histoire de la Philosophie Médievale") ilmus esimest korda aastal 1900 ning anti hiljem mitme kordustrüki ja tõlkena uuesti välja. 1920. aastatel õpetas ta Harvardi Ülikoolis. Aastal 1922 avaldati ta raamat "Keskaja filosoofia ja tsivilisatsioon".

Raamatus "Keskaja filosoofia ajalugu" ei kõrvuta De Wulf keskaegset filosoofiat skolastikaga, nagu teeb enamik ajaloolasi, ning leiab keskaegses filosoofias kaks põhilist suunda: skolastika, mida esindavad filosoofid nagu Aquino Thomas, John Duns Scotus ja Albert Suur, ning antiskolastika, mille isa on Johannes Scotus Eriugena ning millega jätkasid katarid, albilased ja panteistlikud suunad. Seda de Wulfi arvamust ei ole enamik ajaloolasi ja filosoofe siiski tunnustanud.

Bibliograafia
-------------

* 1892 – *La Valeur esthétique de la moralité dans l'art*
* 1895 – *Histoire de la philosophie scolastique dans les Pays-Bas et la principauté de Liège, jusqu'à la Révolution française*
* 1896 – *Études historiques sur l'esthétique de saint Thomas d'Aquin*
* 1900 – *Histoire de la philosophie médiévale*; translated as History of Medieval Philosophy
* 1901 – *Le Traité* De Unitate Formae *de Gilles de Lessines* (texte et étude)
* 1904 – *Un Théologien-philosophe du XIIIe. Étude sur la vie, les œuvres et l'influence de Godefroid de Fontaines*
* 1910 – *Histoire de la philosophie en Belgique*
* 1915 – *Guerre et philosophie*
* 1920 – *L'Œuvre d'art et la beauté*
* 1922 – *Philosophy and civilization in the middle ages*
* 1932 – *Initiation à la philosophie thomiste*
Map
**Purvmala raudteejaam** (Станция Пурвмала) on endine raudteejaam Ieriķi–Gulbene–Abrene raudteel Põtalovo rajoonis Nossovo vallas Nossovo külas.

Jaam asus Riia jaamast 179,4 km kaugusel. 

Jaam avati raudtee valmimise ajal aastal 1902. Algselt oli selle nimi **Moratšova raudteejaam**, aastast 1919 aga **Maračevo raudteejaam**. Tänapäevase nime sai jaam aastal 1921.

Pärast Läti taasiseseisvumist allutati Purvmala Oktoobriraudteele. Ühtlasi kujunes see jaam piirijaamaks, ent reaalselt ta neid funktsioone täitma ei hakanud - rongiliiklus Vecumi ja Põtalovo vahel lihtsalt lõpetati. Toonastel ametlikel kaartidel asus Vecumi ja Purvmala vahel planeeritav piiripunkt, mida aga reaalselt ei rajatudki. Jaam suleti ametlikult aastal 2004.

Viited
------

1. ↑  T. Altbergs, K. Augustāne, I. Pētersone. Dzelzceļi Latvijā. R: Jumava, 2009, 108. lk. ISBN 978-9984-38-698-0

Välislingid
-----------

* Jaam vanal kaardil
* Infot jaama kohta; fotod

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **Eelnev peatus** | **Endine raudteepeatus**  | **Järgnev peatus** |
|  Vecumi |  **Purvmala** | Põtalovo  |
Soloni büst. Farnese kogu, Napoli rahvuslik arheoloogiamuuseum.
**Solon Ateenast** (Σόλων; 640–635 eKr Ateena – umbes 559 eKr Ateena) oli vanakreeka poeet, kaupmees, rändur ja poliitik. Teda peetakse üheks seitsmest targast.

Solon pärines Kodriidide ülikusuguvõsast, kuhu olid kuulunud ka Ateena kuningad. Ta teenis nooruses elatist kaupmehena, mis võimaldas tal palju oma isikliku laevaga reisida. Nähtavasti oli ta juba enne oma poliitilist tegevust kaaskodanikele tuntud kui luuletaja. Tema eleegiad ja jambid seostusid seadusandlusega, põhiteemadeks olid poliitika ja moraal. Ta on loonud siiski ka luuletusi, kus ülistatakse muusasid, veini ja armastust. Ta oli esimene Ateena luuletaja, ja mõne tema luuletuse poliitiline suunitlus pidi tõmbama kuulajate tähelepanu. 

Tunnustades Soloni teeneid Salamise saare tagasivallutamisel megaralastelt 594 eKr, valisid ateenlased ta arhondiks. 

Umbes 590 eKr paigutas Solon Ateenas prostituudid avalikesse majadesse.

Tuntud on Soloni lendlause "Mis liig, see liig", samuti tema vaidlus teatrimees Thespisega: "Kui lubate teatris tõemeeli valet esitada, siis hakkavad ka riigimehed näitemängudest eeskuju võtma!"

Kirjandus
---------

* Georgios Papadogeorgos, "Vana-Kreeka suurkujud: Elu ja looming", lk 16–17. Tõlkinud Anneli Kritšmann. Kirjastus Ilo, 2004.

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Solon** |

Viited
------



1. ↑  Christensen, Else (1. aprill 2023). "Prostituut, maailma peaaegu vanim elukutse". *Imeline Ajalugu*. Vaadatud 9. mail 2023.
Solnetšnogorski kesklinn
**Solnetšnogorsk** (vene keeles *Солнечногорск*) on linn Venemaal Moskva oblastis, Solnetšnogorski rajooni keskus. 

Linna läbib Moskva-Peterburi maantee ja Moskva-Peterburi raudtee. 

Varem paiknes linna praegusel kohal *Солнечная Гора* (Päikeseline mägi) küla, mis kandis 1787. aastani nime *Гомзино*. Moskva-Peterburi raudtee ehituse käigus rajati 1851. aastal küla lähedusse *Подсолнечный* alev. 1928. aastaks olid küla ja alev sel määral kokku kasvanud, et nende põhjal moodustati uus asula - Solnetšnogorsk. Linna staatuse sai Solnetšnogorsk 1938. aastal.

Linna pindala on 11 km² ja 2010. aastal elas seal 57 100 inimest.

Vaatamisväärsused
-----------------

* 1759. aastal valminud Päästja kirik
* 1879. aastal valminud endine zemstvo haiglahoone
* Mälestusmärk Vladimir Võssotskile

Fotod
-----

* Vaade linnale raudteeltVaade linnale raudteelt
* Solnetšnogorski klaasivabrikSolnetšnogorski klaasivabrik
* Solnetšnogorski bussijaamSolnetšnogorski bussijaam

Moskva oblasti vapp
Moskva oblasti linnad

Aprelevka  | Balašihha  | Beloozjorski  | Bronnitsõ  | Dedovsk  | Dmitrov  | Dolgoprudnõi  | Domodedovo  | Drezna  | Dzeržinski  | Dubna  | Elektrogorsk  | Elektrostal  | Elektrougli  | Frjazino  | Golitsõno  | Himki  | Hotkovo  | Istra  | Ivantejevka  | Jahroma  | Jegorjevsk  | Kašira  | Klin  | Kolomna  | Koroljov  | Kotelniki  | Krasnoarmeisk  | Krasnogorsk  | Krasnozavodsk  | Krasnoznamensk  | Kubinka  | Kurovskoje  | Likino-Duljovo  | Ljubertsõ  | Lobnja  | Lossino-Petrovski  | Luhhovitsõ  | Lõtkarino  | Možaisk  | Mõtištši  | Naro-Fominsk  | Noginsk  | Odintsovo  | Orehhovo-Zujevo  | Ozjorõ  | Pavlovski Possad  | Peresvet  | Podolsk  | Protvino  | Puškino  | Puštšino  | Ramenskoje  | Reutov  | Rošal  | Ruza  | Sergijev Possad  | Serpuhhov  | Solnetšnogorsk  | Staraja Kupavna  | Stupino  | Šatura  | Štšolkovo  | Zaraisk  | Zvenigorod  | Žukovski  | Taldom  | Tšehhov  | Tšernogolovka  | Vereja  | Vidnoje  | Volokolamsk  | Voskressensk  | Võssokovsk
**Lauri Pilter** (sündinud 15. oktoobril 1971 Tallinnas) on eesti kirjandusteadlane, tõlkija ja kirjanik. Kirjanikuna on ta kasutanud ka pseudonüümi **Larats Pilter**.

Haridus
-------

Ta asus 1989. aastal õppima Tartu Ülikoolis inglise keelt ja kirjandust. Aastail 1990–1991 õppis ta USAs Holyoke Community College'is. Tartu Ülikoolis õppis ta kuni 1995. aastani, 1998. aastal ta reimmatrikuleeriti. Ta lõpetas Tartu Ülikooli bakalaureuseõppe 2002. aastal ning sai magistrikraadi 2004. aastal tööga "Southern gothic: the development of the depiction of violence and spiritual degeneration in the works of William Faulkner and Cormac McCarthy" ("Lõuna gootika: vägivalla ja vaimse mandumise kujutamise areng William Faulkneri ja Cormac McCarthy teostes").

2009. aastal sai ta Tartu Ülikoolis doktorikraadi väitekirjaga teemal "The comic and the tragicomic in the works of William Faulkner" ("Koomiline ja tragikoomiline William Faulkneri loomingus").

Töökäik
-------

Ta töötasaastatel 1997–1998 Noarootsi Gümnaasiumis inglise keele õpetajana.

2008. aastal valiti ta Tartu Ülikooli maailmakirjanduse lektori (koormusega 0,5) kohale.

Looming
-------

Ta on tõlkinud proosat ja luulet (tõlked inglise, vene, rootsi, itaalia ja norra keelest eesti keelde) ning kirjutanud kirjandusarvustusi.

### Ilukirjandus

Tema esimene raamat "Lohejas pilv. Romaan lühijuttudes" (Tuum, 2004) võitis Betti Alveri kirjandusauhinna. Teine romaan, "Retk Rahemäkke", ilmus 2010. aastal (kirjastus Tuum).

Pseudonüümi Larats Pilter all avaldas ta 2011. aastal firma CreateSpace kaudu omakirjastusliku ingliskeelse novellikogu "*Uncle Endel's grendel, and other stories*".

### Tõlkeid

* Cormac McCarthy, "Kõik need ilusad hobused". Varrak, 2000
* Philip Roth, "Portnoy tõbi". Varrak, 2003
	+ Eesti Päevaleht, 2008
* Thomas Wolfe, "Kadunud poiss". Perioodika, Loomingu Raamatukogu 17/2004
* Philip Roth, "Operatsioon Shylock: pihtimus". Fontese Kirjastus, 2005
* Mark Twain, "Elu Mississippil". Tänapäev, 2006
* Jeremy Gavron, "Israeli raamat". Hermes, 2006 (koos Tõnis Arroga)
* John Barnie, "Välkudes maa". Tartu Ülikooli Kirjastus, 2011
* Giovanni Boccaccio, "Madonna Fiammetta eleegia". Tartu Ülikooli Kirjastus, 2014
* Willard Van Orman Quine, "Tõe otsing". Eesti Keele Sihtasutus, 2016

Tunnustus
---------

* 2004 – Betti Alveri kirjandusauhind ("Lohejas pilv. Romaan lühijutttudes")
* 2004 – Friedebert Tuglase novelliauhind ("Teisik")

Viited
------

1. ↑  Doktoritöö täistekst

Kirjandus
---------

* Jan Kaus. Alveri debüüdiauhind Lauri Pilterile. Postimees.ee, 26. november 2004
* *Lauri Pilter: Representative of a Nameless Minority*. Estonian Literary Magazine 20, 2005 (Argo Riistani intervjuu Lauri Pilteriga)

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Tsitaadid Vikitsitaatides: **Lauri Pilter** |

* Lauri Pilter Eesti Teadusinfosüsteemis Muuda Vikiandmetes