recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
|  |  |
| --- | --- |
|  | **See artikkel on esitatud kustutamiseks.**
Lisateavet võid leida arutelu- või ajalooleheküljelt. Vaata ka: Vikipeedia:Artiklite kustutamise kord. Kustutamisettepaneku saad vaidlustada arutelulehel. |

Dr med Natalia Trofimova on sündinud 8. juunil 1957. aastal Taga-Karpaatias ungari peres. Ta on lõpetanud Tartu Ülikooli arstiteaduskonna ning täiendanud end erialaselt Venemaal, Rootsis, Hispaanias, Inglismaal, Saksamaal ja mujal. Suurem huvi loodusravi vastu tekkis dr Trofimoval ülikooliajal, kui ta koges, et leidub hulk nähtusi, mida tavameditsiin ei oska seletada. Pärast töötamist TÜ Kliinikumis otsustas ta 1998. aastal asutada Eestis esimese loodusravikeskuse Loodus BioSpa Tartumaale Luunja valda. 

Dr med Natalia Trofimova Biokliinikus Tartus

Haridus
-------

1982. a lõpetas Natalia Trofimova Tartu Ülikooli arst-terapeudina. 1987. a lõpetas Leningradi I Meditsiiniinstituudi dietoloogia erialal.

Seejärel alustas dr Trofimova arstipraktikat arst-terapeudina, töötas jaoskonnaarsti, osakonnajuhataja ning arst-konsultandina.

Alates 1997. aastast loodusravi- ja puhkekeskuse Loodus BioSpa asutaja ja arst. Alates 2006. aastast Biokliiniku juhataja.

Erialased koolitused traditsionaalse ravi, loodusravi, taastusravi ja dieetravi alal:

1993–1994 – Inglismaal; Tervisekasvatuse juhtimine

1993–1995 – Hispaanias; Neijingi kool nõelravi alal

1995–1996 – Rootsis; Stockholm Care AB – haigla juhtimine

2001–2004 – traditsiooniline Hiina meditsiin

2003–2006 – Saksamaal; täienduskursus loodusravi, bioresonants-diagnostika ja taastusravi alal

2006–2010 – Saksamaal; Kneipp-Klinik Bad Wörishofenis, Kneipp-ravi koolitus

Osalenud lektorina TÜ valikainete täienduskoolitustel arstidele ja õdedele. 

Dr Natalia Trofimova on välja töötanud tervendavad ja organismi puhastavad metoodikad ning Läänemere dieedikuuri (The Baltic Sea Diet Cure).

Töökäik
-------

2006 – k.a. Biokliiniku juhataja ning peaarst

2000 – k.a.        Loodusravikeskus BioSpa  peaarst

1994 – 2000       Võru Maakonnahaigla osakonnajuhataja

1986 – 1994       Võru Maakonnahaigla arst – terapeut

1982 – 1986       Tartu Linna Polikliiniku jaoskonnaarst

Publikatsioonid
---------------

Dr Natalia Trofimova on avaldanud üle 100 artikli ja teaduspublikatsiooni. Ta on ravipaastu kui loodusravi koostisosa esmakasutuselevõtja Eestis ning nüüdseks on tal rohkem kui nelja dekaadi pikkune kogemus ravipaastu ja dieetravikuuride alal ning kümneid tuhandeid patsiente. Ta on Eestis sel teemal enimmüüdud raamatu "Paastuga terveks" autor.

Liikmelisus
-----------

28.06.2019 Internationale Gesellschaft der Mayr Artze – Mayr Arsti Diplom

al. 2019 SA Pohja–Eesti regionaalhaigla rehabilitatsiooni seltsi liige

al. 2019 Kliinilise toitumise rahvusvahelise seltsi liige

al. 2017 Zonta Tartu Klubi liige
**Väino Treiman** (sündinud 11. juunil 1952 Kuru külas Alajõe külanõukogus Jõhvi rajoonis) on Eesti endine kergejõustiklane ning treener ja sporditegelane.

Elulugu
-------

Ta lõpetas 1970. aastal Kohtla-Järve 1. Keskkooli ja 1974. aastal Tartu Riiklikus Ülikoolis kehakultuuriteaduskonna.

Töötas aastatel 1974–1976 Tartus Kalevis treenerina, 1976–1991 Adavere näidissovhoosis spordimetoodikuna ja 1991–2002 Põltsamaa vallas spordijuhina.

Sportlasena
-----------

Püstitas 1971. aastal 2000 m takistusjooksus Eesti NSV noorterekordi 6.10,2. Sai 1972. aasta Eesti NSV meistrivõistlustel 3000 m takistusjooksus hõbeda.

Treenerina
----------

On tegutsenud ka jalgpalli-, eelkõige aga kiiruisutamistreenerina. Sai 2015. aastal 7. kutsetaseme. Osales Eesti koondise treenerina 2018. aasta PyeongChangi taliolümpiamängudel. 

Õpilasi: Sandra Alusalu, Saskia Alusalu, Mart Markus, Marten Liiv.

Sporditegelasena
----------------

* 1999 Adavere spordiklubi juhatuse liige
* 1999–2019 Jõgevamaa Spordiliit "Kalju" juhatuse liige
* 2002 Põltsamaa valla spordiklubi Tervise juhatuse esimees
* 2006 kiiruisutamise Eesti meistrivõistluste üks taaselustajaid
* 2006 Kalevipoja rulluisumaratoni ja Kalevipoja uisumaratoni üks korraldajaid

Tunnustus
---------

* 2007 Valgetähe V klassi teenetemärk
* 2011 Jõgevamaa Hõberist
* 2018 Eesti Olümpiakomitee teenetemärk
* 2023 Riiklik spordi elutööpreemia

Viited
------

1. ↑  Teenetemärkide kavaleride andmekogu – 5449
2. ↑  Selgusid riigi kultuuri- ja spordipreemiate laureaadid, Kultuuriministeeriumi pressiteade, 9. veebruar 2023

Välislingid
-----------

* Biograafia ESBL-is
**Maasi külanõukogu** oli külanõukogu Eesti NSV-s aastatel 1945–1960.

Maasi külanõukogu moodustati 1945 septembris Saaremaal Pöide vallas. Külanõukogu keskus asus Kavandi külas.

Seoses maakondade ja valdade likvideerimise ning maarajoonide moodustamisega arvati Maasi külanõukogu 1950 septembris Orissaare rajooni koosseisu.

1954. aasta seisuga tegutsesid külanõukogu maadel Maasi, "Sangari" ja "Taaliku" kolhoos.

Seoses Orissaare rajooni likvideerimisega 1959. aastal arvati Maasi külanõukogu Kingissepa rajooni koosseisu.

1960 septembris Maasi külanõukogu likvideeriti ja selle territoorium arvati Pöide külanõukogu koosseisu.

Viited
------

1. ↑  Maasi külanõukogu Eesti nõukogude entsüklopeedia faksiimileversioonis (vaadatud 26.11.2017)
2. ↑  Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi 13. septembri 1945 seadlus Saare maakonna valdades küla töörahva saadikute nõukogude moodustamise kohta. Eesti NSV Teataja, 1945, 34, 524
3. ↑  Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi 26. septembri 1950 seadlus maarajoonide moodustamise kohta Eesti NSV-s. Eesti NSV Teataja, 1950, 11, 114
4. ↑   Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi 3. septembri 1960 seadlus mõnede Eesti NSV külanõukogude likvideerimise ning mõnede külanõukogude ja rajoonide piiride muutmise kohta. Eesti NSV Ülemnõukogu Teataja, 1960, 29, 83
**Väitlause** ehk **jutustav lause** on sisult ja vormilt markeerimata lausetüüp. Väitlause põhiülesanne suhtluses on edastada väidet.

Eesti keel
----------

Eesti keeles on **väitlaused** näiteks

* *Mina olen õpetaja*
* *Küsisin järele, millal loeng lõpeb*
* 
* *Kui sa tuba ära ei korista, siis sa õue ei saa*

Väitlause kujulise lausega saab intonatsiooni (kõnemeloodia) ja/või leksikaalsete (sõnavaraliste) vahendite abil väljendada ka teisi suhtluseesmärke: küsimust, hüüdu, soovi või käsku.

* *Kõik on korras?* - tegu on küsimusega, suhtluseesmärk on taotluslik.
* *Vihma sajab!* - tegu on hüüuga, see kajastab emotsionaalset suhtumist.
* *Kõik läheb hästi. -* tegu on sooviga, see kajastab emotsionaalset suhtumist.
* *Sa jätad kohe järele!* - tegu on käsuga, suhtluseesmärk on taotluslik.

Üksikjuhtudel võidakse väidet omakorda väljendada teiste lausetüüpide abil. 
Retoorilisest küsilausest (ilukõnelisest küsilausest) järeldub väide, mis on jaatuse-eituse poolest vastupidine küsilauses öeldule. 

* *Kas loodrist inimest teha on naljaasi?* - Vastus: *ei ole*.

Jussiivse käsklausega võidakse väljendada kohustuslikkuse, võimalikkuse vms varjundiga väidet.

* *Sadagu või pussnuge, aga ma pean saama selle eksami tehtud.*

Kirjandus
---------

* Erelt, M, R. Kasik, H. Metslang, H. Rajandi, K. Ross, H. Saari, K. Tael, S. Vare 1993. Eesti keele grammatika II. Süntaks. Lisa: Kiri. Eesti Teaduste Akadeemia Keele ja Kirjanduse Instituut. Tallinn.
**Hilberti teoreem nullkohtadest** ehk **Hilberti teoreem juurtest** on teoreem, mis seob algebralise hulga mõiste ideaaliga polünoomide ringis üle algebraliselt kinnise korpuse. See teoreem on algebralise geomeetria alus. 

Teoreemi tõestas esimest korda David Hilbert (*Mathematische Annalen*, 1893, kd 42, lk 313—373) ja see on nimetatud tema auks.

Sõnastus
--------

Olgu {\displaystyle k} mis tahes korpus (näiteks ratsionaalarvude korpus) ja olgu {\displaystyle K} selle korpuse algebraliselt kinnine laiend (näiteks kompleksarvude korpus). Vaatleme ringi {\displaystyle K[x\_{1},\ldots ,x\_{n}]} – *n* muutuja polünoomide ringi kordajatega korpuses {\displaystyle K}, olgu I ideaal selles ringis. Algebraline hulk {\displaystyle {\hbox{V}}(I)}, mille see ideaal määrab, koosneb kõigist niisugustest punktidest {\displaystyle x=(x\_{1},\dots ,x\_{n})\in K^{n}} et {\displaystyle f(x)=0} mis tahes {\displaystyle f\in I} korral.
Hilberti teoreem nullkohtadest väidab, et kui mingi polünoom {\displaystyle p\in k[x\_{1},\dots ,x\_{n}]} nullistub hulgal {\displaystyle {\hbox{V}}(I)}, st kui {\displaystyle p(x)=0} kõigi {\displaystyle x\in V(I)} korral, siis leidub niisugune naturaalarv {\displaystyle r}, et {\displaystyle p^{r}\in I}.

Vahetult järeldub teoreemi "nõrk kuju": kui I on pärisideaal ringis {\displaystyle K[x\_{1},\dots ,x\_{n}]}, siis {\displaystyle {\hbox{V}}(I)} ei saa olla tühi hulk, st on olemas nullkoht antud ideaali kõigi polünoomide jaoks (tõepoolest, vastasel juhtumil on polünoomil {\displaystyle p(x)=1} juured kõikjal hulgas {\displaystyle {\hbox{V}}(I)}, järelikult tema aste kuulub ideaali I). See asjaolu ongi teoreemile nime andnud. Üldise juhtumi võib nõrgast kujust tuletada nn Rabinowitschi triki abil. 

Eeldus, et korpus {\displaystyle K} on algebraliselt kinnine, on oluline: pärisideaali {\displaystyle (x^{2}+1)} elementidel üle korpuse {\displaystyle \mathbb {R} [x]} ei ole ühist nullkohta.

Kommutatiivse algebra standardses teoorias võib Hilberti teoreemi nullkohtadest sõnastada nii: iga ideaali {\displaystyle J} korral kehtib valem

{\displaystyle {\hbox{I}}({\hbox{V}}(J))={\sqrt {J}}}
kus {\displaystyle {\sqrt {J}}} on ideaali {\displaystyle J} radikaal ja {\displaystyle {\hbox{I}}(U)} on ideaal, mis koosneb kõigist polünoomidest, mis hulgal {\displaystyle U} võrduvad nulliga.

Sellest järeldub, et tehted {\displaystyle {\hbox{I}}} ja {\displaystyle {\hbox{V}}} annavad bijektiivse, järjestust pöörava vastavuse algebraliste hulkade hulgas {\displaystyle K^{n}} ja radikaalsete ideaalide vahel ringis {\displaystyle K[x\_{1},\ldots ,x\_{n}]}.
**Väino Põllumäe** (sündinud 23. juulil 1956) on Eesti ettevõtja. Astri Groupi asutaja ja juhatuse liige.

Väino Põllumäe ja Aleg Kirs teenisid 1980ndate lõpus ja 1990ndate alguses algkapitali välismaiste autode vahendamisega Venemaale. 1991. aastal asutati ettevõte Astri ning 1992. aastal osteti Tartu linna oksjonilt Veeriku pood, mis avati renoveeritult 1993. aasta suvel koos pagari- ja kondiitritsehhiga. Hoone ülakorrusel avati aasta hiljem grillbaar. Äri edasiseks laienemiseks valiti Annelinnas asuv Kivilinna kauplus, millest taheti kujundada nüüdisaegne ostukeskus. Kuna pangad selleks piisavalt raha ei andnud, siis tehti 1994. aastal Paul-Toomas ja Ülo Hagele koostööettepanek. Tartu järel avati peagi nüüdisaegsed kaubanduskeskused ka Narvas ja Pärnus. 2001. aastal avas Astri Group Tartu linna servas ümbruskonna suurim kaubanduskeskuse, Lõunakeskuse.

2018. aastal hinnati Põllumäe vara 20 miljonile eurole.

Tunnustus
---------

* 2016 Tartu Tähe kavaler

Viited
------

1. ↑  Pealinna ei pressigi. Äripäev, 14. november 2013.
2. ↑  "Kes on Lõuna-Eesti rikkamad inimesed?" lounaleht.ee, 20. detsember 2018
3. ↑  Tartu Tähe kavaler Väino Põllumäe Tartu
**Väinö Viljam Kaasalainen** (10. detsember 1902 Pyhäjärvi – 14. aprill 1955 Mikkeli) oli Soome rahvakoolijuhataja ja poliitik, ta kuulus Maaliidu) ridadesse. Ta oli aastatel 1933–1939 ja 1951–1955 Eduskunna liige. Aastal 1944 oli ta Soome teine teede- ja avalike tööde minister Edwin Linkomiehe valitsuses.

Ta sündis aastal 1902 Pyhäjärvil Viiburi läänis (praeguse haldusjaotuse järele Priozerski rajoonis Leningradi oblastis). Ta astus aastal 1923 ülikooli, aastal 1931 sai ta filosoofia magistriks.

Aastatel 1926–1940 töötas ta Räisälä rahvaülikoolis (asus Viiburi läänis, praeguse nime ja haldusjaotuse jäele Melnikovos Priozerski rajoonis Leningradi oblastis). Aastatel 1940–1947 töötas ta Liminka rahvaülikoolis (asus Põhja-Pohjanmaa maakonnas). 13. jaanuarist 1944 kuni 8. augustini 1944 oli ta Soome teine teede- ja avalike tööde minister Edwin Linkomiehe valitsuses.

Isiklikku
---------

Tema vend Nestori Kaasalainen (1915–2016) oli samuti Maaliidu poliitik, ta oli aastatel 1966–1968 Soome põllumajandusminister Rafael Paasio esimeses valitsuses ning aastatel 1970–1971 Soome põllumajandusminister ja aastal 1971 Soome põllumajandus- ja metsandusminister Ahti Karjalaineni teises valitsuses.

Välislingid
-----------

* Väinö Kaasalainen eduskunna kodulehel (soome keeles)
Hilary Minc
**Hilary Minc** (24. august 1905 Kazimierz Dolny – 26. november 1974 Varssavi) oli juudi rahvusest Poola kommunistlik poliitik ja riigitegelane.

Hilary Minc oli pärit keskklassi juudi perekonnast. Poola Kommunistlikku Parteisse astus ta 1922. aastal. Ta õppis Varssavi ülikoolis õigusteadust. Kui Minci ähvardas tema vasakpoolse poliitilise tegevuse tõttu vahistamine, siis asus ta elama Prantsusmaale, kus jätkas ülikooliõpinguid. 1928. aastal saadeti ta Prantsusmaalt poliitilistel põhjustel välja. Poolasse tagasi tuli 1929. aastal. Poolas töötas ta Varssavis Poola Statistikaametis ja Rahandusministeeriumis teadusliku nõunikuna ning Gdynia linnavalitsuses. Pärast Saksamaa kallaletungi Poolale 1939. aasta septembris põgenes Hilary Minc Nõukogude Liitu. Esialgu elas ta Lvivis, pärast Saksamaa ja Nõukogude Liidu vahelise sõja algust töötas Samarkandis ülikooli õppejõuna. 1943. aasta märtsis oli ta üks Poola Patriootide Liidu asutajatest. 1944. aasta jaanuaris moodustas ta Moskvas Poola Kommunistide Keskbüroo.

Aastatel 1944–1956 oli ta Poola Töölispartei ja Poola Ühendatud Töölispartei Keskkomitee liige, 1948–1954 Poliitbüroo liige. Aastatel 1944–1947 oli ta tööstusminister, 1947–1949 tööstus- ja kaubandusminister. 1948–1954 oli ta Riikliku Plaanikomitee esimees.

1956. aastal oli Minc sunnitud Poola Ühendatud Töölispartei Keskkomiteest lahkuma ja 1959. aastal heideti ta parteist välja.

Viited
------

1. ↑  Minc Hilary (1905-1974) Portal Wiedzy
2. ↑  Hilary Minc, polnischer Politiker Munzinger
3. ↑  "Hilary Minc - portret". Originaali arhiivikoopia seisuga 29. november 2014. Vaadatud 28. juulil 2014.
4. ↑  Hilary Minc Hej-kto-Polak!
Kaart
Maantee Kõdukülas
**Rõngu–Otepää–Kanepi maantee** (registrinumbriga 71) on üks Eesti tugimaanteedest. 

See saab alguse Rõngu alevikus Jõhvi–Tartu–Valga maantee 175. kilomeetril. Tee pikkus on 39,3 km. Tee lõpeb Erastvere külas Tallinna–Tartu–Võru–Luhamaa maantee 232. kilomeetril. Rõngu alevikus kannab nime Võru maantee. Otepää linnas kannab nimesid Palupera tee ja Võru maantee. Kanepi alevikus kannab nime Weizenbergi tänav.

Sillad Rõngu–Otepää–Kanepi maanteel
-----------------------------------

Sildade nimistu pärineb Maa-ameti andmebaasist

| Silla nimi | Kaugus maantee algusest, km | Ületatav takistus |
| --- | --- | --- |
| Palu suusatunnel | 10,5 | suusamaratoni trass |
| Ritsiku sild | 36,9 | Võhandu jõgi |

Asulad Rõngu–Otepää–Kanepi maanteel
-----------------------------------

Rõngu alevik, Raigaste küla, Kõduküla küla, Atra küla, Palupera küla, Miti küla, Mägestiku küla, Pedajamäe küla, Otepää linn, Otepää küla, Pilkuse küla, Kaagvere küla, Karste küla, Mügra küla, Jõksi küla, Hino küla, Kanepi alevik, Erastvere küla.

Viited
------

1. ↑  Maa-amet
**Diskrimineerimine** on isikute põhjendamatu ebavõrdne kohtlemine, mille tulemusel üks isik satub halvemasse olukorda kui teine isik samas või samalaadses olukorras.

Diskrimineerimine võib olla otsene või kaudne. Diskrimineerimine on otsene, kui ühte isikut koheldakse teatud tunnuse, näiteks rahvuse, rassi, nahavärvuse, usutunnistuse või veendumuste, vanuse, puude või seksuaalse sättumuse alusel halvemini kui teist isikut samalaadses olukorras. Diskrimineerimine on kaudne, kui näiliselt neutraalne säte, kriteerium või tava seab ühe isikute rühma teistega võrreldes ebasoodsamasse olukorda .

Erinev kohtlemine ei ole alati diskrimineerimine. Teatud juhtudel on erinev kohtlemine lubatav või isegi nõutav kui sellel on objektiivne õiguspärane eesmärk ning selle eesmärgi saavutamise vahendid on asjakohased ja vajalikud.

Diskrimineerimiskeelu sätestavad mitmed rahvusvahelised inimõiguste alased lepingud, sh Euroopa inimõiguste ja põhivabaduste kaitse konventsioon, Euroopa sotsiaalharta ja ÜRO puuetega inimeste õiguste konventsioon. Euroopa Nõukogu inimõiguste ja põhivabaduste kaitse konventsiooni artikkel 14 keelab diskrimineerimise soo, rassi, nahavärvuse, keele, usutunnistuse, poliitilise või muu veendumuse, rahvusliku või sotsiaalse päritolu, rahvusvähemusse kuuluvuse, varandusliku, sünni- või muu seisundi alusel. ÜRO puuetega inimeste õiguste konventsioon keelab diskrimineerimise puude alusel .

Eesti Vabariigi Põhiseaduse §12 kohaselt : 
*Kõik on seaduse ees võrdsed. Kedagi ei tohi diskrimineerida rahvuse, rassi, nahavärvuse, soo, keele, päritolu, usutunnistuse, poliitiliste või muude veendumuste, samuti varalise ja sotsiaalse seisundi või muude asjaolude tõttu.*
*Rahvusliku, rassilise, usulise või poliitilise vihkamise, vägivalla ja diskrimineerimise õhutamine on seadusega keelatud ja karistatav. Samuti on seadusega keelatud ja karistatav õhutada vihkamist, vägivalda ja diskrimineerimist ühiskonnakihtide vahel.*

Isikute kaitset diskrimineerimise eest rahvuse (etnilise kuuluvuse), rassi, nahavärvuse, usutunnistuse või veendumuste, vanuse, puude või seksuaalse sättumuse alusel reguleerib võrdse kohtlemise seadus, mis sätestab võrdse kohtlemise põhimõtted ja diskrimineerimisvaidluste lahendamise korra.

Allikad
-------

1. ↑  Võrdse kohtlemise seadus (RT I, 06.07.2012, 22)
2. ↑  Inimõiguste ja põhivabaduste kaitse konventsioon (RT II 1996, 11, 34)
3. ↑  Puuetega inimeste õiguste konventsioon ja fakultatiivprotokoll (RT II, 04.04.2012, 6)
4. ↑  Eesti Vabariigi Põhiseadus

Vaata ka
--------

* Diskrimineerimine tööturul
* Positiivne diskrimineerimine
* Lookism

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Tsitaadid Vikitsitaatides: **Diskrimineerimine** |

* Viik, K. (2013) Diskrimineerimise keeld. Inimõigused Eestis 2013. Inimõiguste Keskus
* Erinevus rikastab
Marika Mänd (2019)
**Marika Mänd** (sündinud 11. detsembril 1954) on eesti zooloog ja loomaökoloog.

Elukäik
-------

Ta lõpetas 1973. aastal Pärnu 2. Keskkooli ja 1978. aastal Tartu Riikliku Ülikooli bioloogina.

Aastatel 1978–1992 töötas ta Eesti Teaduste Akadeemia Zooloogia ja Botaanika Instituudis vanemlaborandi, inseneri ja nooremteadurina, 1992–2001 Eesti Põllumajandusülikooli nooremteadurina ja teadurina. Sai 2000. aastal filosoofiadoktori kraadi väitekirjaga põllumajandusmaastiku kimalastest. Aastail 2001–2004 oli Eesti Põllumajandusülikooli vanemteadur, 2005–2008 Eesti Maaülikooli põllumajandus- ja keskkonnainstituudi vanemteadur ja dotsent. Alates 2008 töötab Eesti Maaülikooli põllumajandus- ja keskkonnainstituudis rakendusentomoloogia korralise professorina ja taimekaitse osakonna juhatajana. 

Ta on avaldanud üle 50 artikli rahvusvahelise levikuga eelretsenseeritavates teadusajakirjades ja suurel hulgal muid teadus- ja populaarteaduslikke artikleid nii rahvusvahelistes kui ka Eesti väljaannetes. Õpetab Eesti Maaülikoolis taimekahjustajaid, keskkonnasäästlikku taimekaitset, bioloogilise mitmekesisuse kaitset jm distsipliine, samuti peab loenguid ja juhendab praktikume Tartu Ülikoolis. Juhatab teadus- ja rakendusprojekte. On kuulunud ja kuulub mitme teadus- ja arendusvaldkonna riikliku probleemkomisjoni koosseisu. Tema juhendamisel on kaitstud viis doktorikraadi ja mitu teadusmagistrikraadi.

1984–1990 oli Eesti Looduseuurijate Seltsi entomoloogiasektsiooni juhatuse liige. 2009. aastast on ta Eesti Taimekaitse Seltsi juhatuse esimees.

Tunnustus
---------

* 2008 Eesti Vabariigi teaduspreemia põllumajandusteadustes

Isiklikku
---------

Marika Mänd on Raivo Männi abikaasa. Neil on kaks tütart ja poeg.

Välislingid
-----------

* Marika Mänd Eesti Teadusinfosüsteemis Muuda Vikiandmetes
* "Püramiidi tipus", ETV, 4. aprill 2013
**Väino Karo** (sündinud 5. augustil 1947 Tartumaal Luunja valla Viira küla Vastse-Luksepa talus) on eesti laulja (tenor) ning teatri-, kultuuri- ja kirjandustegelane.

Ta lõpetas 1967. aastal Tartu 1. õhtukooli ning hiljem Tallinna ja Moskva konservatooriumi.

Karo on töötanud teatris Vanemuine. 1987 laulis ta Ülo osa viimases Eestimaal toimunud "Vikerlaste" lavastuses .

Eesti Demokraatliku Partei liikmena kandideeris Väino Karo 2003. aastal üksikkandidaadina Riigikokku.

Töötab Tartu krematooriumis ilmaliku matjana. 

Väino Karo kirjutas raamatud "Põlevik" (1993), "Kurjuse küüned" (1997), "Lülihaaval" (2000), "Tiidu trillerdusi ja muid vagantlikke vääratusi" (2007) ning "Head ei harju" (2008).

Viited
------

1. ↑  Luunjalane loeb: Väino Karo[*alaline kõdulink*], Delfi, 26.10.2010
2. ↑  Tartu Täiskasvanute gümnaasiumi koduleht
3. 1 2  Riigikokku kandideerib kaks üksikkandidaati, Eesti Päevaleht, 13.12.2002
4. ↑  "ARNE MIKK. 70 AASTAT EVALD AAVA OOPERI "VIKERLASED" SÜNNIST". Originaali arhiivikoopia seisuga 1. september 2015. Vaadatud 5. augustil 2011.
**Marikopa keel** (marikopa keeles *piipaash chuukwer*) on juma keelkonda kuuluv keel, mida räägivad Arizonas Maricopa maakonnas elavad marikopad.

2000. aasta rahvaloenduse andmetel rääkis marikopa keelt 160 inimest. 2015. aasta andmetel oli keele oskajaid vaid 35. Enne kokkupuudet eurooplastega oli marikopasid hinnanguliselt 2000–3000. Lähimad sugulaskeeled on mohave ja ketšani keel.

Fonoloogia
----------

Marikopa keeles on 10 vokaalfoneemi ja 23 konsonantfoneemi (lisaks 2 ainult laensõnades esinevat konsonanti). Eristatakse pikki ja lühikesi vokaale: a, aː, e, eː, i, iː, o, oː, u, uː. Esinevad järgmised diftongid: aj, aːj, ej, eːj, oj, oːj, uj, uːj, aw, aːw, ew, eːw.

Morfoloogia
-----------

Nimetava käände (NOM) tunnus on *-sh*. Sihitaval käändel tunnus puudub.

'*iipaa-ny-sh qwaaq kyaa-m* "mees laskis hirve maha"
mees-DEM-NOM hirv laskma-KINDEL
Lisaks nominatiivile ja akusatiivile on veel neli käänet: komitatiiv-instrumentaal, adessiiv-allatiiv, inessiiv-illatiiv ja lokatiiv.

Kasutatakse possessiivprefikseid, nt *m-kpur* 'sinu müts'.

Süntaks
-------

Lauseliikmete järjekord on SOV.

Vaata ka
--------

* halkidoma keel

Viited
------

1. ↑
2. ↑
3. ↑

Välislingid
-----------

* California Language Archive
* WALS
* Multitree.org
**The Jordanaires** on gospelvokaalansambel, mis loodi 1948. aastal Springfieldis Missouri osariigis Ameerika Ühendriikides.

On olnud taustavokaalansambliks paljudele tuntud solistidele, näiteks Ricky Nelsonile, Ringo Starrile, Patsy Cline'ile, Johnny Hortonile, Ferlin Huskyle, Tammy Wynette'ile, Kenny Rogersile, Tennessee Ernie Fordile, Dolly Partonile, Red Foleyle, Jim Reevesile, Willie Nelsonile ja George Jonesile, rohkem aga tuntud Elvis Presley taustalauljatena alates 1956. aastast kuni ajani, mil Elvis Las Vegases esinema hakkas.

Koosseis
--------

### Praegune koosseis

* Gordon Stoker (algselt klaver, alates 1953 esimene tenor, alates 1958 ka mänedžer; 1951–)
* Curtis Young (teine tenor, solist; 2000–)
* Louis Nunley (bariton; 1999–)
* Ray Walker (bass; 1958–)

### Algne koosseis

* Bill Mathews (esimene tenor; 1948–1952)
* Bob Hubbard (teine tenor, solist; 1948–1952)
* Monty Mathews (bariton; 1948–1952)
* Culley Holt (bass; 1948–1954)
* Bob Money (klaver; 1948–1951)

### Teised endised liikmed

* Hoyt Hawkins (bariton; 1952–1982)
* Neal Mathews juunior (solist, alates 1958 ka teine tenor; 1952–2000)
* Don Bruce (esimene tenor; 1952–1953)
* Hugh Jarrett (bass; 1954–1958)
* Duane West (bariton; 1982–1999)
**Ivalo Randalu** (7. veebruar 1936 Riia – 19. detsember 2019) oli Eesti muusikaajakirjanik ja -uurija.

Elulugu
-------

Ivalo Randalu on ajakirjaniku ja kooliõpetaja poeg.

Lõpetas 1955. aastal Tallinna 2. Keskkooli, 1958. aastal Tallinna Muusikakool muusikateooria alal ja 1964. aastal Tallinna Riikliku Konservatooriumi kompositsiooni erialal.

Aastatel 1962–1970 oli ta Eesti Raadio noorte- ja muusikasaadete toimetaja, 1972–1975 Estonia teatris toimetaja, 1975–1984 Eesti Televisiooni lepinguline autor, 1981–1999 Eesti Teatri- ja Muusikamuuseumi vanemteadur, 1999–2004 J. Westholmi Gümnaasiumi muusikaajaloo õpetaja.

Teadustöö
---------

Ta uuris Eesti muusikaajalugu ja populariseeris klassikalist muusikat. Toimetas muusikarubriike paljudes meediakanalites, kirjutas muusikaarvustusi. Heliloojana kirjutas koori- ja soololaule, instrumentaalpalu ning filmimuusika umbes 20 dokumentaalfilmile, lisaks mitu muusikafilmistsenaariumi.

Teoseid
-------

* Kogumik "Peeter Süda". Tallinn 1984
* Hugo Lepnurm 31.10.1914–15.02.1999. Elust ja loomingust. // TMK (1999) 5
* Anna Klas 23. jaanuar 1912 – 20. aprill 1999. // TMK (1999) 7
* XXI pilku orelile. Eesti orelikultuurist (koostanud Ene Pilliroog ja Ivalo Randalu). Tallinn 2007

Tunnustus
---------

* 1998 – Eesti Kultuurkapitali helikunsti sihtkapitali aastapreemia (pidev kihutustöö eesti muusika ja muusikaelu heaks)

Isiklikku
---------

Tema isa oli Eesti endine poliitik Adam Randalu ning poolvend oli õigusteadlane Hillar Aleksander Randalu ja poolõde oli keeleteadlane Eeva Ahven.

Viited
------

1. 1 2 3 4  Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide

Kirjandus
---------

* Eesti muusika biograafiline leksikon. Tallinn 1990. Lk 197
* Teater. Muusika. Kino 4/ 2001. Lk 3–16

Välislingid
-----------

* *Eesti teaduse biograafiline leksikon.* 3. köide: *N–Sap* TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013
* Haud Tallinna Metsakalmistul

 *Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.*
**Juuni 2023**, kroonika.

2023. aasta mai algas neljapäeval ja lõppes 30 ööpäeva hiljem reedel.

**Kuupäevad:**  
1
2
3
4
5
6
7
8
9
10
11
12
13
14
15
16
17
18
19
20
21
22
23
24
25
26
27
28
29
30

2. juuni
--------

* Odisha rongiõnnetus Indias, kus hukkus üle 275 inimese.

4. juuni
--------

* Varssavis avaldasid pool miljonit poolakat meelt Jarosław Kaczyński juhitud rahvusliku Õiguse ja Õigluse partei (PiS) vastu, mis on Poolas võimul alates 2015. aastast.

6. juuni
--------

* Ukrainas lasi Vene sõjavägi õhku Kahhovka hüdroelektrijaama paisu, mille tõttu jäi üleujutuse alla kümneid asulaid ning tekkis ulatuslik keskkonnareostus.

10. juuni
---------

* Manchester City FC võitis UEFA Meistrite Liiga.

11. juuni
---------

* Montenegros toimusid parlamendivalimised.

18. juuni
---------

* Titani hukk

23. juuni
---------

* Algas 2023. aasta mäss Venemaal.

24. juuni
---------

* Sierra Leones toimusid üldvalimised.

27. juuni
---------

* 2023. aasta 27. juuni raketirünnak Kramatorskile

Viited
------

1. ↑  "Varssavis tuli pool miljonit poolakat valitsuse vastu meelt avaldama" ERR, 4. juuni 2023
2. ↑  "KAART | Kahhovka hüdroelektrijaama tammi purunemise tõttu ähvardab vee alla jäämine kümneid asulaid" Delfi, 6. juuni 2023

Sündmused kuude lõikes

**2019**: jaanuar | veebruar | märts | aprill | mai | juuni | juuli | august | september | oktoober | november | detsember  

**2020**: jaanuar | veebruar | märts | aprill | mai | juuni | juuli | august | september | oktoober | november | detsember  

**2021**: jaanuar | veebruar | märts | aprill | mai | juuni | juuli | august | september | oktoober | november | detsember  

**2022**: jaanuar | veebruar | märts | aprill | mai | juuni | juuli | august | september | oktoober | november | detsember  

**2023**: jaanuar | veebruar | märts | aprill | mai | juuni | juuli | august | september | oktoober | november | detsember
2016. aasta juuli kroonika. Kuu algas reedel ja lõppes 31 ööpäeva pärast pühapäeval.

**Kuupäevad:**  
1
2
3
4
5
6
7
8
9
10
11
12
13
14
15
16
17
18
19
20
21
22
23
24
25
26
27
28
29
30
31

1. juuli
--------

* ...

7. juuli
--------

* Dallase politseinike mõrv 7. juulil 2016

8. juuli
--------

* Algas 2016. aasta NATO Varssavi tippkohtumine.

9. juuli
--------

* Lõppes 2016. aasta NATO Varssavi tippkohtumine.

10. juuli
---------

* Prantsusmaal Stade de France'il toimus 2016. aasta Euroopa meistrivõistluste jalgpallis finaalmäng, Portugal võitis Prantsusmaad 1:0 lisaajal Éderi väravast.
* Eestis Tallinnas oli paduvihmast tingitud üleujutus, peamiselt kesklinna piirkonnas. Ajutiselt suleti Ülemiste keskus.

14. juuli
---------

* Nice'i terroriakt 14. juulil 2016.

15. juuli
---------

* Algas 2016. aasta riigipöördekatse Türgis.

22. juuli
---------

* Müncheni kaubanduskeskuse terroriakt 22. juulil 2016.

26. juuli
---------

* Sagamihara massimõrv 26. juulil 2016.
* Saint-Étienne-du-Rouvray kirikurünnak 26. juulil 2016.

  


Sündmused kuude lõikes

**2014**: jaanuar | veebruar | märts | aprill | mai | juuni | juuli | august | september | oktoober | november | detsember  

**2015**: jaanuar | veebruar | märts | aprill | mai | juuni | juuli | august | september | oktoober | november | detsember  

**2016**: jaanuar | veebruar | märts | aprill | mai | juuni | juuli | august | september | oktoober | november | detsember  

**2017**: jaanuar | veebruar | märts | aprill | mai | juuni | juuli | august | september | oktoober | november | detsember  

**2018**: jaanuar | veebruar | märts | aprill | mai | juuni | juuli | august | september | oktoober | november | detsember
**Vända mõis** (saksa keeles *Wanda, Wända*) oli Lasinurme mõisa karjamõis Simuna kihelkonnas Virumaal.

18. sajandil L.A. Mellini kaardi järgi Vända mõis (*Wända*) asus hilisema Väike-Maarja valla Mõisamaa mõisa alal.

Viited
------

1. ↑  Vända mõis Rahvusarhiivi Eesti ala mõisate registris (vaadatud 16.05.2020)
2. ↑  Vända mõis Rahvusarhiivi Eesti ala mõisate registris (vaadatud 16.05.2020)
3. ↑  Ajalooline traditsioon: Simuna. Kadunud mõisad (Leena Piilefelt)

Välislingid
-----------

* Vända mõis Rahvusarhiivi Eesti ala mõisate registris

Simuna kirik
Simuna kihelkond

**Kirik**: Simuna  

**Mõisad**: Aru mõis | Avanduse mõis | Edivere mõis | Emumäe mõis | Härma mõis | Imukvere | Kellavere mõis | Koila mõis | Kuremaa mõis | Käru mõis | Laekvere mõis | Lasinurme mõis | Liinemõisa mõis | Luusika mõis | Lõusa mõis | Moora mõis | Muuga mõis | Mõisamaa mõis | Määri mõis | Orguse mõis | Paasvere mõis | Pallasvere mõis | Pudivere mõis | Rahkla mõis | Rohu mõis | Salla mõis | Simuna kirikumõis | Selli mõis | Sootaguse mõis | Tammiku mõis | Tillika mõis | Tuulivere mõis | Venevere mõis | Võivere mõis | Väiküla mõis | Vägeva mõis | Vända mõis
**Pedaspea** on küla Harju maakonnas Kuusalu vallas. Asub Kolga lahe ääres.

Pilte
-----

* Vaade maanteelt külaleVaade maanteelt külale
* RandRand
* BussipeatusBussipeatus
* Vaade Pedaspeale üle Kolga lahe Tsitre pooltVaade Pedaspeale üle Kolga lahe Tsitre poolt

Viited
------

1. ↑  Maa-amet, vaadatud 21.11.2020.
2. ↑  Statistikaamet, vaadatud 10.11.2020.
3. ↑  Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.

Kuusalu valla vapp
Kuusalu valla asulad

**Alevikud:** Kiiu | Kolga | Kuusalu  

**Külad:** Allika | Andineeme | Aru | Haavakannu | Hara | Hirvli | Ilmastalu | Joaveski | Juminda | Kaberla | Kahala | Kalme | Kasispea | Kemba | Kiiu-Aabla | Kodasoo | Koitjärve | Kolga-Aabla | Kolgaküla | Kolgu | Kosu | Kotka | Kupu | Kursi | Kuusalu | Kõnnu | Külmaallika | Leesi | Liiapeksi | Loksa | Murksi | Mustametsa | Muuksi | Mäepea | Nõmmeveski | Pala | Parksi | Pedaspea | Pudisoo | Põhja | Pärispea | Rehatse | Rummu | Salmistu | Saunja | Sigula | Soorinna | Suru | Suurpea | Sõitme | Tammispea | Tammistu | Tapurla | Tsitre | Turbuneeme | Tõreska | Uuri | Vahastu | Valgejõe | Valkla | Vanaküla | Vihasoo | Viinistu | Virve
**Karl-Heinz Bartsch** (25. november 1923 Löblau, Danzigi vabalinn – 19. juuli 2003 Halle) oli saksa põllumajandusteadlane ja Saksa DV riigitegelane.

Karl-Heinz Bartsch oli pärit mõisavalitseja perekonnast. 1941. aastal lõpetas ta Danzigis Horst Wesseli Gümnaasiumi. 1941. aasta aprillis astus ta vabatahtlikuna Waffen-SS-i. Pärast sõjalise väljaõppe saamist teenis ta 1942. aastal Prantsusmaal. 1943. aastal saadeti Karl-Heinz Bartsch Idarindele, ta võttis osa ka Kurski lahingust. 1943. aasta augustis sai ta haavata, misjärel viibis kuni 1944. aasta jaanuarini haiglaravil. Alates 1944. aasta jaanuarist võitles Läänerindel, langes 1945. aasta mais Ameerika vägede kätte sõjavangi. Vabanes vangistuses 1945. aasta juunis. 1945–1946 töötas ta põllumajanduses. 1946–1949 õppis Bartsch Halles Halle-Wittenbergi Martin Lutheri Ülikoolis, mille lõpetas agronoomina. 1949. aasta veebruaris astus Bartsch Saksamaa Sotsialistlikku Ühtsusparteisse. 1949–1951 õppis ta aspirantuuris Loomaskasvatusinstituudis, doktorikraadi sai 1951. aastal. 1952–1958 töötas ta Clausbergi rahvamõisa juhatajana. 1954–1960 kuulus ta Erfurdi piirkonna Saksamaa Sotsialistliku Ühtsuspartei piirkonnaorganisatsiooni juhatusse. 1958–1960 oli ta Saksa DV Põllumajandusteaduste Akadeemias osakonnajuhataja ja teaduskonna nõukogu esimees. 1960–1962 oli Karl-Heinz Bartsch Saksamaa Sotsialistliku Ühtsuspartei Keskkomitee põllumajandusosakonna juhataja. 1961. aastast kuni 1963. aasta alguseni oli ta Berliini Humboldti Ülikooli Loomakasvatuse ja Koduloomade Geneetika Instituudi direktor. 1962. aastast kuni 1963. aasta alguseni oli ta Saksa DV põllu- ja metsamajanduse ministri asetäitja. 21. jaanuaril 1963 valiti Karl-Heinz Bartsch Saksamaa Sotsialistliku Ühtsuspartei Keskkomitee liikmeks ja Keskkomitee Poliitbüroo liikmekandidaadiks. 1963. aasta 7. veebruarist kuni 9. veebruarini oli ta Saksa DV Ministrite Nõukogu põllumajandusnõukogu esimees. Lääne-Saksamaa ajakirjanduses avalikustati aga Bartschi omaaegne kuulumine Waffen SS-i. 9. veebruaril 1963 arvati Karl-Heinz Bartsch välja Keskkomitee koosseisust ja Keskkomitee Poliitbüroo kandidaatide hulgast ning vabastati aseministri ametikohalt. 28. märtsil 1963 heideti Bartsch Saksamaa Sotsialistlikust Ühtsusparteist välja, kuna ta oli varjanud oma kuulumist Waffen-SS-i ja esitanud valeandmeid oma mineviku kohta. Seejärel töötas ta põllumajanduses kuni pensionilejäämiseni 1988. aastal.

Viited
------

1. ↑  Bartsch, Karl-Heinz \* 25.11.1923, † 19.7.2003 : Stellv. Minister für Landwirtschaft, Erfassung u. Forstwirtschaft Bundesstiftung zur Aufarbeitung der SED-Diktatur
*Litterae ignotae*
***Lingua ignota*** (ladina keeles 'tundmatu keel') on tehiskeel, mille lõi ja kirjeldas 12. sajandil Rupertsbergi abtiss Hildegard Bingenist. See on üks varasemaid teadaolevaid tehiskeeli.

Hildegard kasutas keele kirjutamiseks 23 tähest koosnevat tähestikku (*litterae ignotae*).

Ta esitas keele osalise kirjelduse teoses "Lingua Ignota per simplicem hominem Hildegardem prolata", millest on säilinud kaks käsikirja, mõlemad umbes aastast 1200. Tekst koosneb 1011 sõnaga sõnastikust tõlgetega ladina, kohati saksa keelde. Enamik neist on nimisõnad, on ka mõned omadussõnad, kõik paistavad olevat väljamõeldud uussõnad. Grammatiliselt põhineb keel ladina keelel, see tähendab, et uued sõnatüved on asetatud ladina keele grammatikasse.

*Lingua ignota* eesmärk on teadmata. Samuti ei ole teada, kes peale selle looja keelt tundis. 19. sajandil arvasid mõned, et Hildegard lootis sellest ideaalset, universaalset keelt. Tänapäeval usutakse, et see oli pigem salakeel.

Keelenäide
----------

Ainus säilinud lausenäide on järgmine:

*O **orzchis** Ecclesia, armis divinis praecincta, et hyacinto ornata, tu es **caldemia** stigmatum **loifolum** et urbs scienciarum. O, o tu es etiam **crizanta** in alto sono, et es **chorzta** gemma.*
Need kaks lauset on põhiosas ladinakeelsed ja vaid viis sõna on Hildegardi tehiskeeles. Kuna neist ainult üks (*loifol* 'inimesed, rahvas') sisaldub 1011-sõnalises sõnastikus, siis oli sõnavara ilmselt veelgi suurem.

Sõnastik
--------

Sõnastik on esitatud sõnarühmadena, esiteks jumalike olendite nimetused, seejärel inimest ja pereliikmeid puudutavad sõnad, siis kehaosad, haigused, vaimulikud ja ilmalikud auastmed ja ametid, päevad, kuud, rõivad, majapidamisesemed ning lõpuks taimed ning vähesed linnud ja putukad.

Esimesed 30 kirjet:

* Aigonz: *deus* (Jumal)
* Aieganz: *angelus* (ingel)
* Zuuenz: *sanctus* (püha)
* Liuionz *salvator* (päästja)
* Diueliz: *diabolus* (saatan)
* Ispariz: *spiritus*
* Inimois: *homo* (inimene)
* Jur: *vir* (mees)
* Vanix: *femina* (naine)
* Peuearrez: *patriarcha*
* Korzinthio: *propheta*
* Falschin: *vates*
* Sonziz: *apostolus*
* Linschiol: *martir*
* Zanziuer: *confessor*
* Vrizoil: *virgo* (neitsi)
* Jugiza: *vidua* (lesk)
* Pangizo: *penitens*
* Kulzphazur: *attavus* (vanavanavanavanaisa)
* Phazur: *avus* (vanaisa)
* Peueriz: *pater* (isa)
* Maiz: *maler* (sic, p.o *mater*, ema)
* Hilzpeueriz: *nutricus* (kasuisa)
* Hilzmaiz: *noverca* (kasuema)
* Scirizin: *filius (poeg)*
* Hilzscifriz: *privignus* (kasupoeg)
* Limzkil: *infans* (laps)
* Zains: *puer* (poiss)
* Zunzial: *iuvenis* (noorus)
* Bischiniz: *adolescens* (nooruk)

Viited
------

1. ↑  Bingensis, Hildegardis (circa 1175-1190). Riesencodex. pp. 934, 464v.
2. ↑  Steinmayer E; Sievers, E. (1895). Sachlich geordnete Glossare. Die Althochdeutschen Glossen, Vol. III. lk. 390-404
3. ↑  Barbara Jean Jeskalian, Hildegard of Bingen: the creative dimensions of a Medieval personality." Graduate Theological Union
|  |
| --- |
|  **Poks** |
| Riik |  | Jugoslaavia |
|  |
| 2. ring | 1976 | II kerge-keskkaal |
|  |
| Kuld | 1973 | I kerge-keskkaal |
| 1. ring | 1975 | II kerge-keskkaal |

**Marijan Beneš** (serbiapäraselt **Маријан Бенеш**; 11. juuni 1951 Belgrad – 4. september 2018 Banja Luka) oli Bosnia ja Hertsegoviina, Jugoslaavia ja Horvaatia poksija. 

Tema isa oli rahvuselt horvaat ja ema oli serblane, ent ta elas peamiselt Banja Lukas (Bosnia ja Hertsegoviina) ning rõhutas ise alati oma jugoslaavia identiteeti. Ta võistles eri aegadel Bosniat ja Hertsegoviinat, Jugoslaaviat ja Horvaatiat esindades. Ta oli kokku üheksakordne Bosnia ja Hertsegoviina meister ning kolmekordne Jugoslaavia meister aastatel 1973–1974 ja 1976. Ta oli 1973. aastal Jugoslaavia parim sportlane. 

Beneš osales II kergekeskkaalus (kuni 67 kg) 1976. aasta Montréali olümpiamängude poksivõistlustel, kuid kaotas 2. ringis hilisemale hõbemedalivõitjale Pedro Gamarrole (Venezuela) ja jäi edasisest medaliheitlusest välja.

Beneš võitis I kergekeskkaalus (kuni 63,5 kg) 20. Euroopa meistrivõistlustel (Belgrad, 1973) kuldmedali ja tuli Euroopa meistriks. Ta osales II kergekeskkaalus (kuni 67 kg) 21. Euroopa meistrivõistlustel (Katowice, 1975), kuid kaotas 1. ringis oma kohtumise ja jäi edasisest medaliheitlusest välja.

Beneš poksis augustist 1977 kuni detsembrini 1983 ning uuesti 3. mail 1991 ja 2. veebruaril 1997 elukutselisena. Ta pidas kokku 39 kohtumist, millest võitis 32 (neist 21 nokaudiga) ja kaotas 6 (neist 3 nokaudiga) kohtumist ning 1 kohtumine jäi viiki. Ta oli elukutseliste EBU poksiorganisatsiooni Euroopa meister aastatel 1980–1981.

Viited
------

1. ↑  27. Jugoslaavia meistrivõistlused poksis. Belgrad 1973. Tulemused inglise keeles
2. ↑  28. Jugoslaavia meistrivõistlused poksis. Banja Luka 1974. Tulemused inglise keeles
3. ↑  30. Jugoslaavia meistrivõistlused poksis. Niš 1976. Tulemused inglise keeles
4. ↑  21. suveolümpiamängude poksivõistlus. Montréal 1976. Tulemused inglise keeles
5. ↑  20. Euroopa meistrivõistlused poksis. Belgrad 1973. Tulemused inglise keeles
6. ↑  21. Euroopa meistrivõistlused poksis. Katowice 1975. Tulemused inglise keeles

Välislingid
-----------

* Marijan Beneš veebisaidil Olympedia Muuda Vikiandmetes
* Marijan Beneš saidil BoxRec
**Kristjan Bachman**, kunstnikunimega **Bach Babach**, (sündinud 25. juulil 1977 Helmes Valgamaal) on eesti tänavakunstnik, kaitseliitlane ja restauraator.

Ta lõpetas 1992. aastal Laupa kooli, 1996. aastal Tartu Kunstikooli ja 2009. aastal Tartu Kõrgema Kunstikooli. 2015. aastal sai ta pärandtehnoloogia erialal magistrikraadi Tartu Ülikooli Viljandi Kultuuriakadeemias. Tema magistritöö valmis teemal "Ruhnu talutoa mööbel - kaardistamine ja uuendamise võimalused".

Alates 1995. aastast on ta Kaitseliidu liige ning 2013. aastal nimetati ta aasta katseliitlaseks. Alates 2020. aastast on ta Kaitseliidu Tartu maleva pealiku abi.

2015 – 2022 oli ta ühtlasi Tartu maleva esimese malevkonna pealik. 

Oma esimesed pildid joonistas ta seintele 1995. aastal olles sellega üks esimesi Tartu ja üldse Eesti grafitikunstnikke. Tema tänavakunstiteostel on autorimärgiks väikesed mustad mehesiluetid.

Tema teoste kujutisi kasutati ka näiteks ansambli Kõrsikud 2013. aasta CD-l "Heli jälgedes".

Ta kuulub Tartu Kunstnike Liitu ja Eesti Konservaatorite Ühingusse.

Ta juhib osaühingut Babach, millel on muinsuskaitse luba restaureerida väga väärtuslikku mööblit ja ehitiste puitdetaile.

Bachman töötab ka Kõrgemas Kunstikoolis Pallas osakonnajuhataja abi ja lektorina.

Viited
------

1. 1 2  Restaureerimislaager 2016
2. ↑  Tänavakunstnik, restauraator Kristjan Bachman "Valikud elus ja loomingus – luua või lammutada?" UTTV, 2018
3. ↑  "Koolipere tegi oma kätega kingituse" Järva Teataja, 22. veebruar 2018
4. 1 2 3  "Tänavakunstnikust sõjaajaloohuviline asus kaitseliidu Tartu maleva pealiku abi kohale" Tartu Postimees, 17. mai 2020
5. ↑  Ruhnu talutoa mööbel - kaardistamine ja uuendamise võimalused DSpace
6. ↑  "Täna kuulutati välja aasta kaitseliitlane ja naiskodukaitsja" Postimees, 17. veebruar 2013
7. 1 2  "Tänavakunstnik muutub avalikuks" Tartu Postimees, 23. aprill 2013
8. 1 2  Raimu Hanson: "Grafitikunstnik lisas Heli Läätse portreele teisi näopilte" Tartu Postimees, 14. september 2021
9. ↑  Bach Babach NOAR (vaadatud 14. septembril 2021)
10. ↑  Liikmed Tartu Kunstimaja / Tartu Art House (vaadatud 14. septembril 2021)
11. ↑  Liikmed Eesti Konservaatorite Ühing (vaadatud 14. septembril 2021)
12. ↑  Mööbliosakond Kõrgem Kunstikool Pallas (vaadatud 14. septembril 2021)

Välislingid
-----------

* "Kunstnik Kristjan Bachman aka Bach Babach räägib tänavakunstist ja enda tegemistest" Ring FM
* Bach Babach Art Facebook
* Babach OÜ Facebook
Algot Untola
**Algot Untola** (sünninimi **Algoth Tietäväinen**; tuntuim kirjanikunimi **Maiju Lassila**; 28. november 1868 Tohmajärvi – 21. mai 1918 Helsingi) oli soome kirjanik, ajakirjanik ja pedagoog.

Eesti keeles on tema loomingust ilmunud ainult jutustuste kogumik "Tuletikke laenamas" (Eesti Riiklik Kirjastus, 1957). Nimijutustus on teist korda välja antud ka 2002. aastal.

Elulugu
-------

Tulevane kirjanik sündis talunike pojana, õppis koolis hästi ja omandas 1887–1891 kooliõpetaja kutse Sortavala õpetajate seminaris. Õpetajana töötas ta aastani 1900, mil asus tööle puidukaupmehena Peterburis. Osales Peterburis vasakpoolsete riigivastaste rühmituste tegevuses ja põgenes pärast siseminister Vjatšeslav von Plehwele korraldatud atentaati tagasi Soome, kus töötas aastatel 1904–1907 taas kooliõpetajana.

Alates 1905. aastast tegi ta kaastööd Soome Partei ajalehele Kokkola. Ladusalt kirjutatud lood viisid Untola palkamiseni erakonna valimisagitaatoriks. Aastatel 1908–1909 oli ta Poris ajalehe Satakunta toimetaja.

Hiljem astus ta Soome Sotsiaaldemokraatlikku Parteisse ja tegi alates 1916. aastast kaastööd partei ajalehele Työmies. 1917. aasta lõpus sai temast selle väljaande toimetaja. 

Kodusõjas punaseid toetanud Untola arreteeriti pärast Helsingi vallutamist valgete vägede poolt ja mõisteti surma. Ta hukkus ebaselgetel asjaoludel, kui teda viidi laevaga hukkamispaika Suomenlinnasse.

Untola on maetud Helsingi Hietaniemi kalmistule.

Tegevus kirjanikuna
-------------------

Untola tegevus kirjanikuna algas võrdlemisi hilja – esimese romaani avaldas ta alles 1909. aasta kevadel. Ta kasutas mitmeid kirjanikunimesid, millest tuntuim oli Maiju Lassila. Veel on ta avaldanud oma loomingut järgmiste nimede all:

* **Irmari Rantamala**
* **Väinö Stenberg**
* **J. I. Vatanen**
* **Liisan-Antti**
* **Jussi Porilainen**

Untola teostest tuntuimad on tema esikromaan, autobiograafiline teos "Harhama" (1909) ja aasta hiljem ilmunud jutustus "Tuletikke laenamas" (1910). Jutustuse eest pälvis ta riikliku preemia, kuid keeldus seda vastu võtmast.

Teosed
------

**Irmari Rantamala pseudonüümiga**

* "*Harhama ja Martva*" (1909)
* "*Israelitar*" (1913)
* "*Kuoleman rajoilla*" (1915)
* "*Turman talo*" (1917)
* "*Totuuden nimessä*" (1948)
* "*Viimeiset kirjoitukset*" (1977)

**Maiju Lassila pseudonüümiga**

* "*Tulitikkuja lainaamassa*" (1910, eesti keeles 1957)
* "*Pirttipohjalaiset*" (1911)
* "*Kun lesket lempivät*" (1911)
* "*Pojat asialla*" (1912)
* "*Luonnon lapsia*" (1912)
* "*Nuori mylläri*" (1912)
* "*Tytöt talosilla*" (1912)
* "*Rakkautta*" (1912)
* "*Elämän vaihteessa*" (1912)
* "*Pekka Puavalj*" (1912)
* "*Jussi Puranen*" (1912)
* "*Kun ruusut kukkivat*" (1912)
* "*Manasse Jäppinen*" (1912)
* "*Kilpakosijat*" (1913)
* "*Isä ja poika*" (1914)
* "*Liika viisas*" (1915)
* "*Iivana*" (1915)
* "*Kuolleista herännyt*" (1916)
* "*Mimmi Paavaliina*" (1916)
* "*Mestari Nyke*" (1917)
* "*Ikiliikkuja*" (1962)
* "*Portto – Syntinen nainen*" (2002)

Välislingid
-----------

* Algot Untola Eesti biograafilises andmebaasis ISIK

|  |  |
| --- | --- |
|  | Tsitaadid Vikitsitaatides: **Algot Untola** |
Link varasemast ajast
**Link** oli ust või väravat sulgev (ühelt poolt lapatsi vajutusega tõstetav) metallist pide, tänapäeval on see ukse suluse vajutuskäepide.

Ajaloost
--------

Lingid oli kasutusel juba roomlastel, keskajal kasutati neid kogu Euroopas. Eestis tehti vanemad lingid puust ning neid kasutati nii ustel kui väravatel.

Ehitus
------

Vanem link oli kangikujuline sulus, mille üks ots oli kinnitatud ukse külge. Teine ots, mis oli üles-alla liikuv, käis uksepiida küljes oleva konksu taha. Kui liikuv ots tõsteti konksu tagant üles, uks avanes. Ukse avamiseks vastasküljelt kinnitati lingi külge nöör, mille ots paigaldati lingi kohal olevast august läbi teisele poole. Hiljem pandi uksest läbi liikuv puidust või rauast pulk (nimetati *trikkel*), mille lapatsile vajutades sai ust avada. 19. sajandi lõpul ja 20. sajandil kasutati põhiliselt elamuustel laialdaselt trikli ja käepidemega raudlinke.

Tänapäev
--------

Tänapäeval kuuluvad lingid ukse suluste juurde vajutatavate käepidemetena, mis paigaldatakse koos lukukorpusega. Nad on valmistatud enamasti messingust, mille pind on matt kroom, läikiv kroom, matt messing, läikiv messing, tume oksiid, nikkel, pulbervärv jne. Siseuste lingid on veel tsingist ja alumiiniumist vastavate pinnatöötlustega. Lisaks valmistatakse ka spetsiaalse antimikroobse pinnatöötlusega linke. Roostevabast terasest linke paigaldatakse tugevalt korrosiivsesse keskkonda või ruumidesse, kus on kõrged hügieeninõuded. Moodsad on lingid, mis helendavad ja muudavad värvi ning on loodud ustele, kus tulenevalt kasutusotstarbest tahetakse märku anda, kas ruum on hõivatud või vaba, näiteks riietusruum, vannituba, tualettruum jms.

Viited
------

1. ↑  EKSS 2009
2. ↑  Eesti rahvakultuuri leksikon (3. trükk). 2007. Koostanud ja toimetanud Ants Viires. Tallinn, Ühiselu AS trükikoda. Lk 145

Välislingid
-----------

* , Ukse link Eesti Rahva Muuseum
**Kristjan Kannike** (sündinud 27. oktoobril 1978) on eesti füüsik. Tema teadustöö põhisuunad on osakestefüüsika, kosmoloogia ja varajase Universumi füüsika. Ta on rohkem kui 120 teadusartikli ja paljude populaarteaduslike kirjutiste kaasautor.

Ta kaitses 2008. aastal Tartu Ülikooli juures doktoritöö teemal "Implications of Neutrino Masses" ("Järeldused neutriinode massidest"; juhendaja Martti Raidal). Aastatel 2010–2013 oli järeldoktor Scuola Normale Superiore di Pisa juures Itaalias. Praegu töötab vanemteadurina Keemilise ja Bioloogilise Füüsika Instituudis (KBFI).

Kristjan Kannike on aktiivne osakestefüüsika populariseerija. Koos Andi Hektoriga on ta avaldanud raamatu "Higgsi bosoni lugu", mille eest pälvisid autorid 2013. aastal teaduse populariseerimise auhinna II preemia kategoorias "Teaduse populariseerimine trükisõna abil".

Viited
------

1. 1 2  Kristjan Kannike Eesti Teadusinfosüsteemis
2. ↑  Autasustati parimaid teaduse populariseerijaid, elutööpreemia Helle ja Jaak Jaanistele Eesti Teadusagentuur, 15.11.2013

Välislingid
-----------

* Kõrge energia ja arvutusfüüsika labor, Keemilise ja Bioloogilise Füüsika Instituut, Tallinn (*inglise keeles*)