recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Kanaari saared** ehk **Kanaarid** on saarestik Atlandi ookeanis Aafrika looderanniku lähedal (100 km), Pürenee poolsaarest 1500 km kaugusel. See on üks Hispaania 17 autonoomsest piirkonnast.

1927. aastal jaotati Kanaari saared kaheks provintsiks: lääneprovintsiks (pealinn: Santa Cruz de Tenerife) ja idaprovintsiks (pealinn: Las Palmas de Gran Canaria). Kanaari saarte valitsus töötab neli aastat Santa Cruz de Tenerife's, järgmised neli aastat Las Palmas de Gran Canaria's. Linn, kus valitsus parajasti asub, ongi piirkonna pealinn.

Arhipelaagi pindala on 7447 km², elanike arv on 2 155 000. Arhipelaag koosneb seitsmest suuremast ja kuuest väiksemast vulkaanilise päritoluga saarest. Saarestiku suuremad saared on Tenerife (2034 km²), Fuerteventura (1660 km²), Gran Canaria (1560 km²), Lanzarote (846 km²), La Palma (708 km²), La Gomera (370 km²) ja El Hierro (269 km²).

Loodus
------

Saared on vulkaanilised ja mägised, kuid erinevad üksteisest maastiku ja kliima poolest. Kõrgeim tipp on Tenerifel asuv Teide vulkaan (3718 m), mis on ühtlasi kogu Hispaania kõrgeim tipp. Kanaaridel on pehme, lähistroopiline kliima. Saartel on palju endeemseid taime- ja loomaliike. Saartest möödub Kanaari hoovus.

Viited
------

1. ↑

Välislingid
-----------

 Kanaari saared – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis

Hispaania autonoomsed piirkonnad (*comunidades autónomas*)

Andaluusia **·**  Aragón **·**  Astuuria **·**  Baleaarid **·**  Baskimaa **·**  Castilla–La Mancha **·**  Castilla-León **·**  Extremadura **·**  Galicia **·**  Kanaari saared **·**  Kantaabria **·**  Kataloonia **·**  La Rioja **·**  Madrid **·**  Murcia **·**  Navarra **·**  Valencia



Aafrika maad

**Iseseisvad riigid:** Alžeeria | Angola | Benin | Botswana | Burkina Faso | Burundi | Djibouti | Egiptus | Ekvatoriaal-Guinea | Elevandiluurannik | Eritrea | Etioopia | Gabon | Gambia | Ghana | Guinea | Guinea-Bissau | Kamerun | Keenia | Kesk-Aafrika Vabariik | Komoorid | Kongo Vabariik | Kongo Demokraatlik Vabariik | Lesotho | Libeeria | Liibüa | Lõuna-Aafrika Vabariik | Lõuna-Sudaan | Madagaskar | Malawi | Mali | Maroko | Mauritaania | Mauritius | Mosambiik | Namiibia | Niger | Nigeeria | Roheneemesaared | Rwanda | Sambia | São Tomé ja Príncipe | Senegal | Seišellid | Sierra Leone | Somaalia | Sudaan | Svaasimaa | Zimbabwe | Tansaania | Togo | Tšaad | Tuneesia | Uganda  

 **Sõltuvad alad:** Briti India ookeani ala | Ceuta | Chafarinase saared | Kanaari saared | Madeira | Mayotte | Melilla | Peñón de Alhucemas | Peñón de Vélez de la Gomera | Réunion | Saint Helena  

 **Tunnustamata riigid ja okupeeritud alad:** Edela-Somaalia | Jubaland | Lääne-Sahara | Puntland | Somaalimaa

 **Aafrika maad** | Aasia maad | Austraalia ja Okeaania maad | Ameerika maad | Euroopa maad
Shawn Lalonde Eisbären Berlini särgis
**Shawn Beauchamp-Lalonde** (sündinud 10. märtsil 1990 Orleansis Ontario provintsis) on Kanada jäähokimängija, kes mängib Austria kõrgliiga klubis Vienna Capitals.

Aastatel 2006–2010 mängis ta Ontario Hockey League'i klubis Belleville Bulls.

2008. aastal valis Chicago Blackhawks ta NHL-i *draft* '​is 68. valikuna. Hooaja 2009–10 lõpus debüteeris ta American Hockey League'is Blackhawksi noorteklubis Rockford IceHogs. NHL-is tegi ta Blackhawksi meeskonnas debüüdi 27. aprillil 2013 mängus St. Louis Bluesi vastu ning see on jäänud tema seni ainsaks mänguks NHL-is.

Hooajal 2013–14 mängis Lalonde Saksamaa kõrgliiga klubis Berliini Eisbären. Ta oli Fredrik Erikssoni kõrval sel hooajal liigas enim väravaid löönud kaitsemängija (12). Seejärel mängis ta ühe hooaja Rootsi kõrgliiga klubis Färjestad BK. 2015. aastal naasis ta Saksamaa kõrgliigasse, liitudes Kölner Haiega, kus ta mängis kokku kolm hooaega. Hooaegadel 2016–17 ja 2017–18 lõi Lalonde Saksamaa kõrgliigas kaitsemängijatest enim väravaid (vastavalt 12 ja 13 väravat). Lisaks oli ta hooajal 2016–17 Jesse Blackeri kõrval liiga resultatiivseim kaitsemängija (13+21). Hooajal 2019–20 mängis ta Saksamaa kõrgliigas Thomas Sabo Ice Tigers ridades.

2019. aasta mais sõlmis ta üheaastase lepingu KHL-i klubiga Vladivostoki Admiral. 2020. aasta mais sõlmis ta üheaastase lepingu Tšerepovetsi Severstaliga. 2021. aasta augustis sõlmis ta üheaastase lepingu Austria kõrgliiga klubiga Vienna Capitals.

Välislingid
-----------

* Shawn Lalonde NHL.com lehel
* Shawn Lalonde hockeydb.com lehel
* Shawn Lalonde KHL.ru lehel
GC-MS skemaatiliselt
**Gaasikromatograafia-massispektromeetria** (GC-MS) on analüüsitava proovi komponentide lahutamise ja identifitseerimise meetod, milleks kasutatakse gaasikromatograaf-massispektromeeter seadmete tandemühendust.

GC-MS on instrumentaalanalüüsi kombineeritud meetod, mille puhul proovi komponendid esmalt lahutatakse gaasikromatograafilises seadmes ja kolonni väljunud sisestatakse väga lühikeste intervallidega massispektromeetrisse. Selles komponente pommitatakse ioonkiirega, mille toimel ühend laguneb erineva massiga ioonideks, s.t ainele iseloomulikeks fragmentideks. Massispektri alusel saab komponendi struktuuri kindlaks teha.

GC-MS meetodit rakendatakse siis, kui teiste meetoditega on komponentide identifitseerimine raske. Tandemseade gaasikromatograaf-massispektromeeter väljastab iga kromatograafiliselt lahutunud komponendi massispektri ja segu spektrite järgi saab arvutada ka komponentide kvantitatiivseid suhteid, kui on teada puhaste komponentide spektrid.

Vaata ka
--------

* Gaasikromatograafia
* Vedelikkromatograafia-massispektromeetria (HPLC-MS ehk LC/MS)
**"Kõrv"** on 1970. aastal valminud Tšehhoslovakkia mängufilm.

Film keelustati Tšehhoslovakkia võimude poolt kohe valmimise järel ja linastus alles 1990. aastal.

Süžee
-----

Ministeeriumiametnik Ludvík tuleb koos oma naise Annaga vastuvõtult. Koduuksel avastavad nad, et on kaotanud korterivõtmed ning peavad oma koju sisse murdma. Võtmed on aga alles, need ripuvad lukuaugus, kuid seespool. Ent nad keerasid ju samade võtmetega ukse väljastpoolt lukku.

Korteris on elekter välja lülitatud, samuti on telefon tumm. Juhuslikult leiavad nad oma korterist mitu nn lutikat ehk pealtkuulamisseadet. Nad olid ka koju tulles märganud, et kaks autos istuvat meest jälgivad neid. Paanikasse sattunud Ludvík hakkab vannitoas pabereid põletama.

Korraga heliseb telefon. Ludvíkile teatatakse, et ta on määratud ministriks.

Osatäitjad
----------

* Radoslav Brzobohatý – Ludvík
* Jiřina Bohdalová – Anna
* Jiří Císler
* Miroslav Holub
* Jaroslav Moučka
* Ladislav Křiváček
* Alois Mottl
* František Němec
* Josef Šulc
* Bořivoj Navrátil
* Ivan Palúch
* Daniela Pokorná
* Alice Auspergerová
* Lubor Tokoš
Kahendpuu näidis
**Puu** on infotehnoloogias hierarhiline andmestruktuur, kus andmed on paigutatud puukujuliselt. 

Puu koosneb tippudest (*nodes*) ja kaartest (*edges*), mis ühendavad tippe (*viited*). Tipud, mis on ühendatud kaarega üleval asuva tipu külge on lapsed (*childs*) ja üleval asuv tipp on sel juhul vanem (*parent*). Kõige ülemine tipp on juur (*root*). Tippu, millel ei ole lapsi, nimetatakse leheks (*leaf*). Liikudes tipust vanemasse, sealt vanemasse jne jõuame juurde. Esivanemad on kõik tipud, mis jäävad tipu ja vaadeldava juures vahepeale. 

Puu kõrgus (*tree height*) on pikim tee lehest juureni. Järjestatud puu korral on defineeritud juur ja otse juurega ühendatud tipud on esimese taseme tipud (*first level nodes*, juure lapsed), esimese taseme tippudega otse ühendatud tipud on teise taseme tipud (esimese taseme tippude lapsed) jne ning laste järjekord vasakut paremale on oluline. Mets on vähemalt kahest puust koosnev puude kogum.

Kahendpuu
---------

Kahendpuu on selline puu, kus iga vanema võib olla mitte ühtegi, üks või kaks last ja laste järjekord on oluline.
Kahend-otsingupuu (binary search tree) on kahendpuu, mis on järjestatud. Tipust vasakul on alati väiksem suurus ja tipust paremal suurem suurus.

Sellisest puust otsides võrreldakse otsitavat väärtust juurega, kui otsitav väärtus võrdub juure väärtusega, siis väärtus eksisteerib, kui aga juure väärtus ei võrdu otsitavaga, siis võrreldakse väärtust edasi, vastavalt kas vasaku või parema tippude hulgast kuni jõutakse leheni. Kui otsitav väärtus on võrdne mõne tipu väärtusega, siis on otsitav element olemas, kui aga ei leidu võrdset väärtust, siis otsitavat elementi ei ole. Selline otsimise viis on kordi kiirem kui oleks näiteks ahelloendi või massiivi läbivaatamine.

Puud graafiteoorias
-------------------

Graafi nimetatakse puuks, kui ta on sidus ja ei sisalda tsükleid. Mets on graaf, mile kõik komponendid on puud. Puu rippuvad tipud on lehed ja ülejäänud on sisetipud.

Sidusa graafi toespuuks nimetatakse sellist alamgraafi, mis sisaldab kõiki tippe ja on puu. Tegu on andmestrutuurina väga olulise graafiga, sest toesuspuu albil saame rakendada mitmeid algoritme nagu Primi algoritm ja Kruskali algoritm. Nende abil saab leida lühimat teed läbides kõik antud punktid teel.

Kaalutud puu on puu, mille igale servale on antud kaal, puude kaalustamine on kasulik, kuna see aitab juba eelpool mainitud kahte algoritmi rakendada, kuid ka näiteks Dijkstra algoritmi, mis aitab leida lihtsalt lühima tee ühest graafi tipust teise.

Viited
------

1. ↑
2. ↑  Valdis Laan. "Diskreetne matemaatika I." (PDF). Vaadatud 19.01.2019.
Aavo Põhjala 1999. aastal
**Aavo Põhjala** (sündinud 1. augustil 1957 Tartus) on eesti judotreener.

Aavo Põhjala lõpetas 1980. aastal Tartu Riikliku Ülikooli kehakultuuri erialal.

Aastatel 1981–1985 oli ta TRÜ Spordiklubi treener, seejärel treener Kristjan Palusalu Spordikoolis. 

Alates 1984. aastast on ta Eesti judokoondise peatreener. Alates 1985. aastast treenis Indrek Pertelsoni. Aavo Põhjala hoolealused on saanud üle 20 tiitlivõistluste medali. Pärast Indrek Pertelsoni ja Aleksei Budõlini medalivõite Sydney olümpiamängudel sai Põhjalast esimene raskejõustikutreener, kes valiti aasta treeneriks.

Aavo Põhjala ise on 13-kordne Eesti meister judos; ühe korra on ta Eesti meistriks tulnud ka sambos.

Ta on alates 2015. aasta jaanuarist Eesti Judoliidu president.

Tunnustus
---------

* 2000 – aasta treener
* 2001 – Eesti Punase Risti IV klassi teenetemärk
* 2001 – Eesti Vabariigi spordipreemia (tulemusliku töö eest treenerina Eesti judokoondise ettevalmistamisel Sydney olümpiamängudeks)
* 2005 – Eesti Vabariigi spordipreemia (tulemusliku töö eest treenerina Eesti judokoondise ettevalmistamisel 2004. aasta Ateena olümpiamängudeks)

Viited
------

1. ↑  Eesti Judoliidu veebileht. Vaadatud 12.06.2020.
2. ↑  Teenetemärkide kavaleride andmekogu – 1497

Välislingid
-----------

* Biograafia ESBL-is
* Urmas Eslon. "Aavo Põhjala kuulutab, et *judo* pole pelgalt sport". Terviseleht, 2001
* Jaan Martinson. Aavo Põhjala: "Kui sportlane teatab, et tuleb magades ja küünlaleeki vaadates maailmameistriks, ütlen tule!". SL Õhtuleht, 7. mai 2007
Gabriel Achilier
**Gabriel Eduardo Achilier Zurita** (sündinud 24. märtsil 1985 Machalas) on Ecuadori jalgpallur, kes mängib kaitsjana Mehhiko kõrgliiga klubis Monarcas Morelia ja Ecuadori jalgpallikoondises. Ta on klubi meeskonna kapten.

Ta alustas klubikarjääri 2002. aastal kodumaal klubis Orense. Seejärel on ta mänginud veel Ecuadori klubides Cuenca, Loja, Deportivo Azogues ja Emelec. Emeleci ridadesse kuulus ta aastatel 2009–2016 ning tuli aastatel 2013, 2014 ja 2015 klubiga Ecuadori meistriks.

Moreliaga liitus ta 2017. aastal.

Ecuadori jalgpallikoondises debüteeris Achilier 2008. aastal. Koondisekarjääri esimese ja seni ainsa värava lõi ta 6. septembril 2016 MM-i valikmängus Peruu vastu. Ta on kuulunud Ecuadori koondisse 2014. aasta maailmameistrivõistlustel, 2011. ja 2015. aasta Copa Américal ning 2016. aastal Copa América Centenariol.

Saavutused
----------

CS Emelec
* Serie A: 2013, 2014, 2015

| * v
* r
Ecuadori koondis  –  2014. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlused |
| --- |
| 

* 1 Banguera
* 2 Guagua
* 3 Erazo
* 4 Paredes
* 5 Ibarra
* 6 Noboa
* 7 Montero
* 8 Méndez
* 9 Rojas
* 10 W. Ayoví
* 11 Caicedo
* 12 Bone
* 13 E. Valencia
* 14 Minda
* 15 Arroyo
* 16 A. Valencia (c)
* 17 J. Ayoví
* 18 Bagüí
* 19 Saritama
* 20 Martínez
* 21 Achilier
* 22 Domínguez
* 23 Gruezo
* Treener: Rueda

 | Ecuador |
Abaclia (Moldova)Abaclia
Asukoht Moldovas
**Abaclia** on küla ja vald Moldovas Basarabeasca rajoonis Ukraina piiri lähedal 5 km Basarabeascast põhjas, 54 km kaugusel Chișinăust. Abaclia piirneb idas Ukrainaga, lõunas Basarabeascaga, põhjas Iordanovcaga ja läänes Cioc-Maidaniga Gagauusias. 

Valla pindala on 74,47 km², ümbermõõt 47,70 km. Küla pindala on umbes 4,67 km² ja ümbermõõt 14,20 km. 2004. aasta Moldova rahvaloenduse andmetel oli küla elanike arv 5519, neist 5386 moldovlased.

Kõrgus merepinnast on 59 m. Külast voolab läbi Cogîlnic.

Vallavanem on Victor Niculiță. 

Asula rajati 18. sajandi 2. poolel. Ametlik nimi oli 1918. aastani Абаклыджаба (**Abaclîdjaba**); küla mainiti dokumentides esimest korda 1817. aastal. Tegu on tataripärase nimega Abaclîgiaba 'kalevivabrik', mis tuleb arvatavasti külaelanike tegevusalast.

Nõukogude ajal ehitati veinivabrik, linnuvabrik, farm, lasteaedu, kauplusi jm. 

Küla lähedal on Abaclia raudteejaam. 

Külas on 19. sajandil ehitatud Abaclia Peainglite Miikaeli ja Gabrieli kirik ja Abaclia Suures Isamaasõjas langenute mälestusmärk. 

Abacliast on pärit diplomaat Iurie Reniță.

Kirjandus
---------

* Victor Railean. *Abaclia: Vatră de istorie, vatră de memorie*, 2013.

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Vikisõnastiku artikkel: **Abaclia** |

* Tutvustav video
|  |
| --- |
|  |
| Medalikohad |
| Suveolümpiamängud |
| **Pronks** | 2016 | jalgpall |
| Aafrika rahvaste karikavõistlused |
| **Pronks** | 2019 | jalgpall |

**Shehu Usman Abdullahi** (sündinud 12. märtsil 1993 Sokotos) on Nigeeria jalgpallur, kes mängib kaitsva poolkaitsja või paremkaitsjana Küprose kõrgliiga klubis AC Omonia.

Ta alustas klubikarjääri Nigeerias.

Aastatel 2014–2015 mängis ta Kuveidi klubis Qadsia, 2015–2016 Portugali kõrgliiga klubis União da Madeira, 2016–2018 Küprose kõrgliiga klubis Famagusta Anórthosis ja 2018–2020 Türgi klubis Bursaspor. Omoniaga liitus ta 2020. aasta septembris. Hooajal 2020–21 tuli ta Omoniga Küprose meistriks.

Nigeeria jalgpallikoondises debüteeris Abdullahi 2014. aastal. Ta on kuulunud Nigeeria koondisse 2018. aasta maailmameistrivõistlustel ja 2019. aasta Aafrika rahvaste karikavõistlustel. 2016. aasta suveolümpiamängude jalgpalliturniiril võitis ta Nigeeria olümpiameeskonnaga pronksmedali.

Saavutused
----------

Qadsia
* Kuwait Emir Cup: 2014–15
* Kuwait Super Cup: 2014
* AFC karikas: 2014

Omonia
* Küprose kõrgliiga: 2020–21
* Küprose superkarikas: 2021

Välislingid
-----------

 Shehu Abdullahi – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis

| * v
* r
Nigeeria koondis  –  2018. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlused |
| --- |
| 

* 1 Ezenwa
* 2 Idowu
* 3 Echiéjilé
* 4 Ndidi
* 5 Troost-Ekong
* 6 Balogun
* 7 Musa
* 8 Etebo
* 9 Ighalo
* 10 Mikel (c)
* 11 Moses
* 12 Abdullahi
* 13 Simy
* 14 Iheanacho
* 15 Obi
* 16 Akpeyi
* 17 Onazi
* 18 Iwobi
* 19 Ogu
* 20 Awaziem
* 21 Ebuehi
* 22 Omeruo
* 23 Uzoho
* Treener: Rohr

 | Nigeeria |
See artikkel räägib pagaritootest.  Teiste tähenduste kohta vaata lehekülge Kõrsik (täpsustus).

---

**Kõrsik** on kõrre- või pulgakujuline küpsis.

Eestis on levinud 18 cm pikkused nisujahust magusad kõrsikud, mida valmistab Pärnu-Jaagupi pagaritööstus Hellar ja Pojad. Tuntakse ka soolaseid kõrsikuid, mis on lühemad ja peenemad ning välismaist päritolu.

Kõrsikuid hakati Eestis tootma 1978. aastal Pärnu-Jaagupis, toona Pärnu leivakombinaadile kuulunud tehases, kus neid tänini valmistatakse (1996. aastal ostsid tehase uued omanikud). 1980. aastatel olid kõrsikud menutoode, 1990. aastatel kõrsikute populaarsus langes ning hakkas taas tõusma 2000. aastate esimesel poolel. Sellele võis kaasa aidata kõrsikutootjate osalus oma telgiga 1999. aasta üldlaulu- ja -tantsupeol. 2011. aastal toodeti Pärnu-Jaagupis 30 000 karpi kõrsikuid kuus, 2010. aastal kokku 100 tonni.

Toidu Koostise Andmebaasi andmeil on magusates kõrsikutes 100 grammi kohta 1420,0 kJ ehk 339,0 kcal energiat, 65,5 g süsivesikuid (sh 62,3 g imenduvaid süsivesikuid), 4,5 g rasvu, 9,9 g valke, 33,0 g vett, 3,2 g kiudaineid, 57,0 g tärklist, 5,0 g sahharoosi, 0,1 g glükoosi, 0,2 g fruktoosi, 3,8 g rasvhappeid (sh 0,3 g küllastunud rasvhappeid, 1,9 g monoküllastumata rasvhappeid ning 1,6 g polüküllastumata rasvhappeid), 0,2 g palmitiinhapet, 0,1 g steariinhapet, 1,2 g linoolhapet, 0,4 g linoleenhapet, 159,0 mg naatriumit, 155,0 mg kaaliumit, 12,7 mg kaltsiumit, 21,0 mg magneesiumit, 103,0 mg fosforit, 4,84 mg rauda, 0,86 mg tsinki, 0,18 mg vaske, 0,42 mg mangaani, 18,0 µg joodi, 13,0 µg seleeni, 1,0 µg kroomi, 9,1 µg niklit, 1,0 αTE (α-tokoferooli ekvivalenti) E-vitamiini, 0,29 mg B1-vitamiini, 0,07 mg B2-vitamiini, 4,2 mg niatsiini ekvivalenti (sh 1,0 mg niatsiini ja 3,2 mg niatsiini ekvivalenti trüptofaanist), 0,45 mg pantoteenhapet, 0,07 mg B6-vitamiini, 3,0 µg biotiini, 20,0 µg folaate ning 398,0 mg soola.

Itaalias on tuntud Torino lähistelt pärinev kõrsik *grissini*, mis leiutati 1697. aastal.

Viited
------

1. ↑  "Kõrsik" "Eesti õigekeelsussõnaraamatus" (2006) (vaadatud 18. märtsil 2013)
2. ↑  "Kõrsik" "Eesti keele seletavas sõnaraamatus" (vaadatud 18. märtsil 2013)
3. 1 2  Anu Villmann "Hellar ja Pojad küpsetab päevas pea kilomeetri kõrsikuid" Pärnu Postimees, 19.05.2011 (vaadatud 18. märtsil 2013)
4. ↑  "Magus kõrsik" NutriData tõenduspõhine Eesti toidu koostise andmebaas (vaadatud 18. märtsil 2013)

Kirjandus
---------

* "EV ST 612-92. Kõrsik: üldised tehnilised tingimused" Eesti Standardiamet, 1993

Välislingid
-----------

* Anu Villmann "Hellar ja Pojad küpsetab päevas pea kilomeetri kõrsikuid" Pärnu Postimees, 19. mai 2011
* Helle Mägi "AS Hellar ja Pojad" Halinga Valla Teataja, oktoober 1999 (nr 43), lk 9
|  |
| --- |
|  **Poks** |
| Riik |  | Ungari |
|  |
| Veerand-finaal | 1932 | Keskkaal |
| 2. ring | 1936 | Keskkaal |
|  |
| Hõbe | 1930 | Keskkaal |
| Kuld | 1934 | Keskkaal |
| Pronks | 1937 | Poolraskekaal |
| Pronks | 1939 | Poolraskekaal |

**Lajos Szigeti** (sünninimi **Sparing**; 27. november 1906 Budapest – 27. aprill 1974 Budapest) oli Ungari poksija.

Ta oli kokku kaheksakordne Ungari meister – keskkaalus (kuni 160 naela ehk 72,6 kg) aastatel 1929, 1930, 1937 ja 1938 ning poolraskekaalus (kuni 175 naela ehk 79,4 kg) aastatel 1935, 1939, 1942 ja 1945.

Ta osales keskkaalus (kuni 160 naela ehk 72,6 kg) 1932. aasta Los Angelese olümpiamängude poksivõistlustel, kus kaotas veerandfinaalis hilisemale pronksmedalivõitjale Ernest Peirce'ile (Lõuna-Aafrika Liit) ja jäi edasisest medaliheitlusest välja ning 1936. aasta Berliini olümpiamängude poksivõistlustel, kus kaotas 2. ringis oma kohtumise ja jäi edasisest medaliheitlusest välja.

Ta võitis keskkaalus (kuni 160 naela ehk 72,6 kg) 4. Euroopa meistrivõistlustel (Budapest, 1934) kuldmedali ja tuli Euroopa meistriks ning sai 3. Euroopa meistrivõistlustel (Budapest, 1930) hõbemedali, kaotades finaalis kuldmedalivõitjale ja Euroopa meistrile Clemente Meronile (Itaalia).

Ta sai poolraskekaalus (kuni 175 naela ehk 79,4 kg) pronksmedali 5. Euroopa meistrivõistlustel (Milano, 1937), kus kaotas poolfinaalis hilisemale kuldmedalivõitjale ja Euroopa meistrile Luigi Musinale (Itaalia) ja võitis 3. koha kohtumises Jarl Johnseni (Norra) ning 6. Euroopa meistrivõistlustel (Dublin, 1939), kus kaotas poolfinaalis jällegi hilisemale kuldmedalivõitjale ja Euroopa meistrile Luigi Musinale (Itaalia) ja võitis 3. koha kohtumises Bruce Woodcocki (Inglismaa).

Ta osales Euroopa eest 1940. aastal kaks korda poolraskekaalus (kuni 175 naela ehk 79,4 kg) maavõistlustel USA Kuldkinda-turniiri võitjate meeskondadega ning kaotas oma kohtumise nii 10. aprillil Chicagos kui ka 17. aprillil Nashville'is.

Viited
------

1. ↑  10. suveolümpiamängude poksivõistlus. Los Angeles 1932. Tulemused inglise keeles
2. ↑  11. suveolümpiamängude poksivõistlus. Berliin 1936. Tulemused inglise keeles
3. ↑  4. Euroopa meistrivõistlused poksis. Budapest 1934. Tulemused inglise keeles
4. ↑  3. Euroopa meistrivõistlused poksis. Budapest 1930. Tulemused inglise keeles
5. ↑  5. Euroopa meistrivõistlused poksis. Milano 1937. Tulemused inglise keeles
6. ↑  6. Euroopa meistrivõistlused poksis. Dublin 1939. Tulemused inglise keeles
7. ↑  1940. aasta Euroopa–USA Kuldkinda-võistlus. Tulemused inglise keeles

Välislingid
-----------

* Lajos Szigeti veebisaidil Olympedia Muuda Vikiandmetes
**Vandžiogala** on alev Leedus Kaunase rajoonis, Vandžiogala valla halduskeskus. Alev asub Urka jõe kallastel. 

Vandžiogalas on keskkool ja raamatukogu. Vaatamisväärsusteks on sealne 1830. aastal valminud kirik ja selle kellatorn ning kaks kalmistut.

Ajalugu
-------

Vandžiogalast on leitud neoliitikumist pärit kivikirveid ja imperaator Trajanuse rahasid. XIII sajandil on mainitu esimest korda sealset linnamäge. Ristisõdijate kroonikas kandis paikkond nime *Wandyagel*, hiljem, XVI sajandil vanades slaavi kirjalikes allikates aga *Vondziakgola*. Toona asus seal lisaks külale veel ka mõis, millel oli palju omanikke; see kuulus ka Rastauskastele, Chlopickitele ja Hartovskitele.

1634. aastaks oli Vandžiogalast saanud alev, millel oli oma turuplats ja millel oli õigus pidada laata. 1655. aastal ehitati alevisse ka kirik. 1817. aastal alev põles. 1863. aastal võtsid alevi elanikud osa Jaanuariülestõusust. 30 ülestõusus osalenud elanikku küüditati Siberisse, lähedalasuv Ibėnai küla põletati maha ja selle elanike asemele asustati vanausulised. Tsaariajal oli asula kohta kasutusel venekeelne nimekuju Вендзягола.

XIX sajandi lõpuks olid Kaunasest põhja poole jäävad alad Nerise ja Nemunase põhjakaldal, Nevėžisest idas ja Jonava-Kėdainiai joonest lõuna pool kujunenud kakskeelseks. Seal oli arvukas poolakatest asurkond ja leedu keele kõrval oli seal käibel poola keel. Vandžiogala kihelkonnas oli toona vaid kaks leedu küla. Jumalateenistused Vandžiogala kirikus olid poolakeelsed. Taolise olukorra põhjuseks oli osalt see, et poolakatest mõisnikud asustasid oma maadele inimesi Poolast, aga osalt ka see, et jaanuariülestõusu järel sinna asustatud venelased võtsid üle poola keele.

Aastaks 1897 olid rahvaloenduse põhjal 95% Vandžiogala elanikest poolakad. Esimese maailmasõja järel lõid sealsed poolakad Vandžiogala Poola vabariigi, lootuses, et Józef Piłsudski need alad Poolaga ühendab. Pärast kokkupõrkeid Leedu vägedega loobusid sealsed elanikud aga iseseisvuspüüdlustest. 9. juulil 1941 hukkasid Saksa okupatsiooniväed seal 38 juuti. 2001. aasta rahvaloenduse põhjal moodustasid poolakad piirkonna elanikest vaid 7,8%.

* VandžiogalaVandžiogala
* KoolimajaKoolimaja
* Vandžiogala kirikVandžiogala kirik
* KultuurikeskusKultuurikeskus
* UrkaUrka

Tuntud elanikke
---------------

* Stanisław Michalkiewicz – Poola ajaloolane

Viited
------

1. ↑
2. ↑  Вендзягола. Энциклопедический словарь Брокгауза и Ефрона, Kd. 5А (10) : Вальтер — Венути. С.-Петербургъ, 1892. 900 lk.
3. ↑
4. ↑
5. ↑

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Vandžiogala** |

* Alev Poola geograafilises sõnastikus
* Alev portaalis vietoves.Lt
**Lake Charles** on linn USA-s Louisiana osariigis, Calcasieu valla halduskeskus ja suurim linn.

Lake Charles asub Charlesi järve, Prieni järve ja Calcasieu' jõe ääres. Calcasieu' kanali kaudu on sellel ühendus Mehhiko lahega.

Elanike arv on 2020. aasta rahvaloenduse seisuga 84 872. 2010. aasta rahvaloenduse kohaselt oli elanikke 71 993. See on elanike arvult osariigi viies linn.

Linn on saanud nime 1780. aastatel sinna saabunud ühe esimese asuniku Charles Sallier' järgi. Algselt kandis linn nime Charleston. See sai linnaõigused 1861. aastal. Nime Lake Charles kannab linn alates 1867. aastast.

Lake Charlesis valitseb niiske lähistroopiline kliima. See on Texases asuva Port Arthuri ja Oregonis asuva Astoria kõrval suurima suhtelise õhuniiskusega linn USA põhiosas. Keskmine õhutemperatuur on jaanuaris 11 °C ja juulis 28 °C. Keskmine sademete hulk on 1460 mm/a. Kõige enam sajab juunis (174 mm) ja kõige vähem veebruaris (85 mm).

2010. aasta rahvaloenduse kohaselt moodustasid 47% elanikest valged, 47% afroameeriklased ja 1,7% aasialased. Ladinaameeriklaste osatähtsus (sõltumata rassist) oli 2,9%.

Lake Charles on Louisiana osariigi edelaosa oluline tööstus-, kultuuri- ja hariduskeskus.

Linnas tegutsevad 1939. aastal asutatud McNeese State University ja Sowela Technical Community College.

Lake Charlesi sõpruslinnad on Sioux City USA Iowa osariigis (1995. aastast), Perpignan Prantsusmaal (1993. aastast) ja Cobh Iirimaal (2008. aastast).

Viited
------

1. ↑  2016 U.S. Gazetteer Files
2. ↑  2020 United States Census, vaadatud 1.01.2022.

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Lake Charles** |

*
Gelnhauseni pfaltskrahv **Friedrich Bernhard** (28. mail 1697 Gelnhausenis – 5. augustil 1739 samas) oli Birkenfeld-Gelnhauseni pfaltskrahv ja hertsog.

Elu
---

Friedrich Bernhard oli Gelnhauseni hertsogi ja pfaltskrahvi Johann Karli (1638–1704) vanim poeg tema teisest abielust.

Aastal 1704 järgnes ta oma isale kui Birkenfeld-Gelnhauseni pfaltskrahv. Ta teenis Prantsuse armees Kuningliku Alsace'i rügemendi kolonelina. Ta oli Püha Hubertuse ordu rüütel. 1736. aasta leping Zweibrückeni regendi Karolinega andis Friedrich Bernhardile aastatulu 12 000 kuldnat.

Friedrich Bernhard suri aastal 1739 ilma meessoost pärijata. Gelnhauseni päris tema noorem vend Johann.

Abielu ja lapsed
----------------

Friedrich Bernhard abiellus 30. mail 1737 Arolsenis Waldeck-Pyrmonti vürsti Friedrich Anton Ulrichi tütre Ernestine Luisega. Friedrich Bernhard ja Ernestine Luise said kaks tütart:

* Luise Karoline (1738–1782)
* Ernestine Auguste Friederike (1739–1746)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**Johann Karl** | **Gelnhauseni pfaltskrahv**1704–1739 | Järgnev**Johann** |
**Põlletamine** oli eesti talupojapulmas pruudile põlle ettesidumine, sest põll oli abielunaise kohustuslik riideese.

Reeglina järgnes see tanutamisele ja moodustas sellega koos siirderiituse välise, nähtava külje. Põlletamine oli küll laialdaselt tuntud, kuid ei olnud pulmariituse vältimatu osa. Tava oli kombeks peamiselt Põhja-Eestis. Kohati tehti seda ka enne tanutamist, isegi mõrsjakodus ning enne kirikusse sõitmist; teisal on see seotud mõrsja ehtimisega ja veimevaka jagamisega.

Põlle etteseadja ehk põlletaja oli tavaliselt peiupoiss või pruudivend. Nagu tanu pähe, nii sobitati ka põlle ette kolmel korral. Kui algselt tõsine, maagilise sisuga tava muutus mänguliseks naljatluseks, siis suurenes ka sobituste arv. Pärast katsetusi leiti siiski põllele õige koht ja see seoti ette: tanutatud ja põlletatud mõrsjast sai noorik. Põlletamisele järgnes tavaliselt kohe põlle lappimine.

Viited
------

1. ↑   Eesti rahvakultuur. Eesti Entsüklopeediakirjastuse AS. Tallinn. 2008. lk 321
2. 1 2   Ülo Tedre. Pulmasõnastik III
**"Eesti kullafond"** on Vello Orumetsa 2001. aastal ilmunud kogumikalbum.

Lood
----

### CD 1

1. Näita mulle tähte
2. Hüvasti Maria
3. Kui kõnnib mannekeen
4. Naera kõikjal
5. Okkaline lill
6. Poing
7. Unistus
8. Sõber Charlie Brown
9. Sinine laul
10. Rannapiiga
11. Miniseelik
12. Rõõmus koor
13. Veel ja veel
14. Õnne jaoks loodud
15. Hallo on hommik
16. Türgi baar
17. Kurzeme
18. Ole õnnelik
19. Hallo, Mary-Lou
20. Maria Helena
21. Meri ja kitarr
22. Jipi-Jou
23. Bella ciao
24. Meie signaal
25. Emajõgi
26. Kui kaua

### CD 2

1. Mere öö
2. Armastus on helge
3. Üks viis vaid jääb
4. Meenuta
5. Sa tallasid mu südamel
6. Laul möödunud suvest
7. Mere muusika
8. Romanss
9. Väike päikesekiir
10. Käes on öö senjorita
11. On õnnest puudu veel üks samm
12. Arlekino
13. Meri mu arm
14. Mees oma parimais aastais
15. Kutsuv tantsurütm
16. Kui kivilind
17. Ja sajab ja sajab
18. See on dixieland
19. Vaikne öö
20. Kuum suvi
21. Sulle
22. Magus september
23. Peegelpilt
24. Viimne valss

### CD 3

1. Pimedal ööl
2. Vihm
3. Las mööduvad aastad
4. Kolm kaunist sõna
5. Kolme tuvi kohvik
6. Hõbedaselt helgib juuksekuld
7. Tühjad ümbrikud
8. Minu meri ja maa
9. Joogem armastuse rõõmuks
10. Ei suutnud oodata sa mind
11. Kas vana arm ka roostetab
12. Popurii merelauludest
13. Laulgem minuga sõbrad
14. Aastad
15. Ära väsi
16. Meri meest ei peta
17. Atland
18. Kodu ja ristikhein
19. Olge tasa
20. Ema
**Voorus** (vanakreeka keeles ἀρετή (*aretē*), ladina keeles *virtus*, inglise keeles *virtue*, saksa keeles *die Tugend*) on tavakeele sõna ja ühtlasi filosoofiline mõiste ning on seotud eetikaga.

Voorused Vana-Kreekas
---------------------

 *Pikemalt artiklis Aretē*
Vooruslik võib *aretē* mõttes olla nii inimene, linnriik, käitumine, töö, tööriist kui mistahes inimesse puutuv nähtus. Voorused võivad esineda mitmesugustes funktsioonides: teoreetilistes, eetilistes, poeetilistes, praktilistes, moraalsetes jne. Peamiselt aga seotakse voorused siiski inimese ja tema loomuomadustega.

Filosoofias on voorus eetika mõistena kasutusel antiigist saadik. Selle vanakreekakeelset tähendust on tõlgitud loomutäiuseks ja "loomuomaduste parimaks väljakujundatuseks", lihtsamalt tähendab *aretē* parimust. Terviklik väljend *ethikē aretē* tähendab vanakreeka keeles kombelist täiust või parimust. Voorust võib määratleda kui iseloomuomadust või loomuomaduste kompleksi, mida heaks (*agathos*) peetakse. Headus pole siinkohal mitte niivõrd moraalne headus või heatahtlikkus, vaid pigem suurepärasus, suutlikkus või tõhusus. Periklese ajal kujunes välja nimetus vooruste kompleksile, mida nimetati *kalokagathia* (tõlgitakse nt iluheadus, "üllus ja headus"), mis on ühendus ilust ja headusest (*kalos kai agathos*) ning mis ühendab vooruse määratlusena endas elegantsi ja suurepärasuse kui heroilise ideaali.

Platonist saadik peetakse inimese kardinaalvoorusteks tarkust (*sophia*), mõõdukust või tervemeelsust (*sōphrosynē*), vaprust või mehisust (*andreia*) ja õiglust-õigemeelsust (*dikaiosynē*). Selliste vooruste filosoofilise määratlemisega hakkas esimesena tegelema Platoni õpetaja Sokrates.

Antiik-Kreeka eetika lähtus vooruste kui inimloomu ideaalide püüdlemisest. Tolle aja eepilises kirjanduses kirjeldatakse teatud vooruste kehastusena sangareid (nt Achilleus, Agamemnon, Odysseus, Theseus jne), kes olid toonase ühiskonna jaoks justkui rollimudelid. Voorused moodustasid terviku, millele vastates võis inimene teenida ära õnnelikkuse või hea saatuse (*eudaimonia*). Vooruste eetika on samas seotud ka toonase aristokraatia ja kangelaseetikaga, nimelt hinnati inimest pigem tema maine, kuulsuse või sära (*doxa*, *phēmē*, *kleos*) kui tegelike omaduste järgi. Inimesele oli ihaldusväärsem surra kuulsalt ja säravalt kui elada tuhmilt ja silmapaistmatult. Vooruste täideviimine oma elus tagas või arvati tagavat õige maine ja hea elu.

Voorused Hiina mõtlemises
-------------------------

Hiina mõtlemises on Antiik-Kreekale sarnast voorustest lähtuvat eetikat kirjeldanud Kong Fuzi, kelle jaoks oli peamiseks vooruseks inimlikkus (*ren*), lisaks sellele veel tarkus (zhi), kohasus (yi), komme (li) ja teised.

Vooruse mõiste ajalugu
----------------------

Kristlikud voorused on seotud nende vastandite, pattudega.

Tänapäeval on üks eetika filosoofilise käsitlemise suundi kohuse- ehk deontoloogilise eetika ja tagajärje- ehk konsekventsialistliku eetika kõrval just vooruste eetika.

|  |  |
| --- | --- |
|  | Tsitaadid Vikitsitaatides: **Voorus** |
**"Eesti lipp"** on Eesti lipu lipulaul, mille kirjutas Eesti helilooja Enn Võrk 1922. aastal. Laulu sõnade autor on Eesti vaimulik Martin Lipp. 

Luuletus avaldati esimest korda trükis 1897. aastal kogumikus "Kodu Kannid I". Siis kandis luuletus pealkirja "Eesti, Eesti, ela sa!".

Kuigi Enn Võrk kasutas lipulaulus selle vaid kolme salmi, koosneb algupärane tekst viiest salmist.

12. aprillil 1934 otsustas Tartu algkoolide juhatajate koosolek laulu "Eestimaa, mu isamaa" asemel piduliku lauluna kasutusele võtta "Eesti lipu".

Martin Lipu sõnadele kirjutas laulu ka Juhan Aavik. Tema teos avaldati 1933. aastal pealkirjaga "Ela, Eesti".

Algne tekst
-----------

Ehitagem Eesti kojad   

Kolme kodu-värviga!  

Võtku nendel Eesti pojad   

Ennast ükskord ühenda’,  

Võtku kuldse armuköie   

Venna-arm neil’ veerita’,   

Vastaku neil’ vägev hüüe:   

"Eesti, Eesti, ela sa!"   

  

Sinine on sinu taevas,  

Kallis Eesti kodumaa.  

Oled kord sa ohus, vaevas,   

Võtkem sinna silmata;  

Truudusest meil’ tunnistagu  

Taevasina määratu;   

Ustavatel sooviks saagu:  

"Eesti, Eesti elagu!"  

  

Must on meie mullapinda,  

Mida higis haritud;   

Must on kuub, mis Eesti rinda   

Vanast’ juba varjanud.   

Eesti maad, ta keelt ja rahvast,   

Minu laul, sa ülenda!   

Sellel’ kostku koorid vahvast’:  

"Eesti, Eesti, ela sa!"   

  

Valges ehtes Eesti kased   

Kaunistavad kodumaad,   

Puhtalt eesti neiu põsed   

Roosi-ilul lehkavad.   

Puhas vanemate viisi,  

Ära lõpe iial sa,   

Istutades õrnu õisi:   

"Eesti, Eesti, ela sa!"   

  

Sinine ja must ja valge,  

Ehitagu Eestimaad!   

Vili võrsugu siin selge,   

Paisugu tal täieks pead!  

Vaprast meelest, venna-armust  

Eesti kojad kõlagu,  

Kostku taeva poole põrmust:   

"Eesti, Eesti elagu!"

Tänapäevased sõnad
------------------

Tänapäeval lauldaval laulul on järgmised sõnad:

Kaunistagem Eesti kojad kolme koduvärviga,  

mille alla Eesti pojad ühiselt võiks koonduda.  

Ühine neil olgu püüe ühes vennaarmuga,  

kostku võimsalt meie hüüe:   

"Eesti, Eesti, ela sa!"   

  

Sinine on sinu taevas, kallis Eesti, kodumaa,  

oled kord sa ohus, vaevas, sinna üles vaata sa!  

Must on sinu mullapinda, mida higis haritud.  

Must on kuub, mis Eesti rinda  

vanast’ juba varjanud.  

  

Sinine ja must ja valge kaunistagu Eestimaad!  

Vili võrsugu siin selge, paisugu tal täieks pead.  

Vaprast meelest, venna armust Eesti kojad kõlagu!  

Kostku taeva poole põrmust:  

„Eesti, Eesti ela sa!"

Viited
------

1. ↑  Eesti luuleilm 19. ja 20. sajandi vahetusel
2. ↑  Eesti lipulaulu saamisloost
3. ↑  Lipulaulu sõnade autori sünnist 150 aastat
4. ↑  "Mehemeele" asemele "Eesti lipp. Vaba Maa, 15. aprill 1934, nr. 87, lk. 1.
5. ↑  "Aavik, Juhan, 1884-1982". Originaali arhiivikoopia seisuga 9. veebruar 2015. Vaadatud 27. mail 2012.
6. ↑  Eesti lipp
7. ↑  Eesti lipp Esitab Eesti Filharmoonia Kammerkoor
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib Tartu ülikooli rektorist; teise Tartu ülikoolis töötanud arstiteadlase kohta vaata artiklit Friedrich Ernst Bidder* |

---

Georg Friedrich Karl Heinrich von Bidder
**Georg Friedrich Karl Heinrich von Bidder** (9. november 1810 Bormaņi mõis (*Treppenhof*), Kuramaa – 22. august 1894 Tartu) oli baltisaksa füsioloog ja anatoom.

Lõpetas 1826. aastal Miitavi (Jelgava) gümnaasiumi ja 1834. aastal doktorikraadiga Tartu ülikooli. Ta oli Tartu ülikooli prosektor aastatel 1835–1836, töötas 1836–1843 anatoomia- ning 1843–1869 füsioloogia- ja patoloogiaprofessorina, juhtis füsioloogiainstituuti ning oli 1846–1850 ja 1854 ühtlasi dekaan ja 1858–1865 rektor. Luges Tartu ülikoolis anatoomiat, histoloogiat, füsioloogiat, üldpatoloogiat ja patoloogilist anatoomiat.

Koos keemik Carl Schmidtiga tõestas ta esimesena, et maomahl sisaldab vaba soolhapet. Ta selgitas sapi tähtsust rasvade seedimisel, avastas maomahla psühhomotoorse sekretsiooni (maomahla eritub juba toidu nägemisel). Koostöös Carl Wilhelm von Kupfferiga tõestas Bidder 1857. aastal, et närvirakkudest lähtuvad närvikiud. Pärast emeriteerumist töötas Tartus eraarstina. Peterburi Teaduste Akadeemia korrespondentliige (1857) ja auliige (1884).

Isiklikku
---------

Tema poeg Friedrich Ernst Bidder oli Tartu ülikooli arstiteaduskonna õppejõud, teine poeg Paul Roderich Bidder oli Laiuse koguduse õpetaja.

Viited
------

1. ↑  Nimekad teadlased Tartu Ülikoolis[*alaline kõdulink*]

Kirjandus
---------

* Maie Toomsalu, "Tartu Ülikooli Vana Anatoomikumi professorid". - Tartu, 2002, lk. 39–47 (Sisaldab ka bibliograafiat)

Välislingid
-----------

* Teoseid
* Väljavõte andmebaasist "TLÜAR rahvusbibliograafia isikud"

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**Eduard Haffner (1851–1858)** | **Tartu ülikooli rektor  Friedrich von Bidder**1858–1865 | Järgnev**Guido Samson von Himmelstiern (1865–1868)** |
**Apollo vandenõu** on vandenõuteooria, mille kohaselt ei ole USA mehitatud kosmoselaevad (Apollo 11 ja järgnevad) kunagi Kuu peale laskunud. 

Kõik materjalid olevat võltsitud ning selle vandenõu eesmärgiks olevat olnud USA edu tõestamine kosmosetehnoloogia vallas NSV Liidu ees. 1999. aasta Gallupi uuringute kohaselt usub seda teooriat 6% USA elanikest. 

Teooria pooldajad on kogunud hulgaliselt andmeid selle tõestuseks ning NASA on neid omakorda korduvalt ümber lükanud.

Väidetakse näiteks, et fotode peal USA lipp Kuu peal lehvib, nagu oleks seal tuul. Fotod olevat üldse liiga hea kvaliteediga, mis viitavat sellele, et need on tegelikult Maa peal lavastatud. Fotodel polevat kunagi näha tähti, samuti puuduvat laskumiskohas jäljed laskumismooduli reaktiivgaasidest. Raadiosideseanssidel puuduvat 2-sekundiline viivitus, mis peaks seal aga olema, sest raadiosignaali saabumine Kuult võtab aega. Ka väidetakse, et paljud Apollo-programmiga seotud NASA töötajad olevat salapärastel asjaoludel surma saanud.

Viited
------

1. ↑  Did Men Really Land on the Moon?

Välislingid
-----------

* Bad Astronomy, vastuargumendid vandenõuteooriale
Apollo kuumoodul
**Apollo kuumoodul** oli USA kahest osast koosnev kosmoseaparaat mille otstarve oli missiooni käigus kahe astronaudi Kuu pinnale maandamine ja missiooni lõppedes orbiidile tagasi lennutamine. Sellele järgnes põkkumine ülejäänud laevaga. 

Kuumoodul oli tervikuna 7 m kõrgune ja ligi 15 tonnise massiga kaheastmeline, nelja maandumis (õigemini kuundumis) jalaga aparaat. Alumine ehk laskumisaste oli vajalik aparaadi Kuule maandamiseks. Kuna Kuul puudub atmosfäär, oli ainus võimalus laskuda rakettmootoriga pidurdades. Laskumist alustati pärast ülejäänud laevast eraldumist 110 km kõrguselt orbiidilt. Kuundumisalaks valiti mingi sile ala, mis ei tohtinud olla kive täis. Esimene mehitatud kuumoodul (Kotkas) kuundus Vaikuse mere pinnal, mis oli sile tolmune ala. Laskumisaste kasutas kütteks Aerozine-50 ja dilämmastiktetraoksiidi (N2O4) segu. Kütet oli tal kokku 10 334 kg. 

Peale uurimisretke kasutati laskumisastet tõusuastme stardiplatvormina ja ta jäi Kuu pinnale maha. Ülemine ehk tõusuaste oli veidi väiksema massiga kui laskumisaste ja oli vajalik meeskonna viimiseks tagasi Kuu orbiidile. Ühtlasi oli ka tõusuaste paar päeva Kuul viibivate astronautide elamiskoht. Selle sees said nad oma skafandrid seljast võtta, einestada ja magada. Meeskonnaruum oli pisike kamber, mille ruumala oli umbes 6,65 m3 ja sisaldas igasugu juhtimisaparatuure ning pardaarvutit, mille võimsust saab isegi võrrelda tänapäevase taskuarvutiga. Missiooni lõppedes käivitati tõusumootor ja moodul lendas koos meeskonnaga ning kaasavõetud pinnaseproovidega tagasi 110 km kõrgusele orbiidile. Järgnes põkkumine orbiidil tiirleva emalaevaga ja pinnaseproovide ümberlaadimine. Enne tagasilendu Maale jäeti kuumooduli ülaaste orbiidile ja see kukkus mõne päeva pärast Kuu pinnale puruks.

Kuumooduli põhimäitajad
-----------------------

Tõusuaste
---------

* Meeskond:2
* Pikkus:3,76 m
* Diameeter:4,2 m
* Täismass:4670 kg
* Täitegaas:Puhas hapnik,rõhuga 33 kPa
* Vesi:2 x 19,3 kg mahutit
* Kütus:Aerozine-50/N2O4
* Kütuse mass:2640 kg
* Tühimass:2030 kg
* Vooluallikas:2 x 296 Ah hõbe-tsink aku

Laskumisaste
------------

* Kõrgus:3,2 m
* Läbimõõt:4,2 m
* Kuundumisjalgade läbimõõt:9,4 m
* Vesi: üks 151 kg paak
* Kütus: Aerozine-50/N2O4
* Kütuse mass:8165 kg
* Vooluallikad:4 x 400 Ah hõbe-tsink aku

Kuumooduleid ehitati kokku 15. Kolme viimast neist ei kasutatud ja nad on praegu eksponaadid erinevates aeronautika-ja kosmonautikamuuseumides üle Ameerika.
Voose linnamägi
**Voose linnamägi** on oos Harju maakonnas Anija vallas Rasivere külas.

Kirjeldus
---------

Kilomeetripikkuse oosi kõrgeim koht (30 meetrit) asub selle järsunõlvalisel kaguosal. Mäe edelanõlv on tasane, kirdenõlv astmeline, loode suunas madaldub oos ühtlaselt. Mäe külgedel on kuusemets ja võsa, lagedal mäelael keldriga ehitise vundament.

Oletatav linnus
---------------

Kohalike inimeste arvates on tegu linnamäega ja varem oletasid seda ka arheoloogid. Nähti võimalust, et Henriku Liivimaa kroonikas Lohu linnuse piiramise kirjelduse juures mainitud ümbruskonnas asunud kolmest väiksemast linnusest üks asus Voosel.

Oosi madalamast osast on väidetavalt leitud sütt ja artefakte, kuid see koht on 1920. aastatel kündmise tõttu kadunud. Mäe 2005. aasta arheoloogiline uurimine seal inimese rajatud kindlustusi ega kultuurikihti ei tuvastanud ning järeldas, et Voosel linnamäge polnud.

Viited
------

1. 1 2 3  Valter Lang. Settlement development and power structures in the Late Iron Age Harju District. *Estonian Journal of Archaeology*, 1, 2012, lk 211
2. ↑  Voose linnamägi kultuurimälestiste riiklikus registris
3. ↑  *Henriku Liivimaa kroonika = Heinrici chronicon Livoniae*. Ladina keelest tõlkinud Richard Kleis, toimetanud ja kommenteerinud Enn Tarvel. Tallinn: Eesti Raamat 1982. Peatükk XXVII 6, kommentaar 19, lk 244–245
"Vaikelu kanga, kannu ja puuviljavaagnaga" Paul Cézanne (1893-1894)
**Natüürmort** ehk **vaikelu** (prantsuse keeles *nature morte* 'surnud loodus') on elutu looduse ja esemete kujutamine kunstniku poolt seatud kompositsioonis. 

Natüürmordi kui maaližanri kujutamisvaldkonnaks on ajalooliselt olnud puu- ja aedviljad, lillekimbud vaasis, tarbeesemed, hinnalised väärtasjad, jahisaak ja kalad ning erinevad kompositsioonid muusikariistadest, raamatutest, nipsasjakestest, küünaldest vms esemeist.

Natüürmorti võib jaotada kujutatu põhjal alaliikideks: lille- ja viljademaal, kalad ja jahitrofeed, *vanitas*–tüüpi vaikelud ning einevaikelud.

Natüürmorte võib leida juba Vana-Egiptuse sarkofaagidelt. Usuti, et sarkofaagil kujutatud esemed muutuvad teispoolsuses reaalsuseks ja surnu saab neid siis kasutada. Natüürmorte on leitud ka Pompei ja Herculaneumi seinamaalidelt.

Natüürmort hakkas laiemalt levima renessansiaegses Itaalias 14. sajandi alguses (Taddeo Gaddi). Iseseisvaks maaližanriks kujunes 17. sajandil, saades eriti populaarseks Madalmaades, aga ka Prantsusmaal, Hispaanias ja Itaalias. Natüürmordi populaarsuse Madalmaades põhjustas asjaolu, et Hollandi reformeeritud protestantlik kirik keelustas pühakute ja religioossete sümbolite kujutamise maalidel.

Tänapäeval on arvutigraafika abil loodud ka täiesti sünteetilisi natüürmorte.

Vaata ka
--------

* Vanitas

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Natüürmordid** |

|  |  |
| --- | --- |
|  | Tsitaadid Vikitsitaatides: **Natüürmort** |
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib Saksimaa esimesest kuningast, samanimelise Saksi kuurvürsti kohta vaata: August II Tugev* |

---

Saksimaa esimene kuningas Friedrich August I
**Friedrich August I** (23. detsember 1750 Dresdenis – 31. mai 1827 Dresdenis) oli viimane Saksimaa hertsog ja kuurvürst ning esimene Saksimaa kuningas. Ta kuulus Wettini dünastia Alberti liini. 1763–1806 oli ta **Friedrich August III** nime all Saksimaa hertsog ja Saksi kuurvürst. Kuni 1768. aastani valitses tema eest regendina ta onu prints Franz-Xavier.

Friedrich Augusti sisepoliitika riigijuhina
-------------------------------------------

Friedrich August oli suhteliselt vabameelne ja valgustatud valitseja; kohtureformide läbiviijana sai ta hüüdnime "Õiglane".

Friedrich Augusti välispoliitika riigijuhina
--------------------------------------------

1789. aastal pärast Prantsuse revolutsiooni sõdis Saksimaa Friedrich Augusti juhtimisel siiski esialgu revolutsionääride vastu (alates 1796. aastast), kuid pärast Napoleon I võitu Preisimaa üle Jena ja Auerstadti lahingus liitus Friedrich August Napoleon Iga. Temast sai Prantsuse keisri Napoleon I üks ustavamaid liitlasi, tänu millele sai temast 1806. aastal lisaks Saksi kuningale ka Varssavi hertsog *Fryderyk August I* nime all (seda ka tänu sellele, et varem olid kaks Saksi kuurvürsti olnud Poola kuningad). Friedrich August jäi Napoleoni liitlaseks kuni 1813. aastani, mil tolle vastased Saksimaa vallutasid. Kuningas langes preislaste kätte sõjavangi. Maal hakkas kehtima Vene okupatsioon ning tundus, et riik annekteeritakse Preisimaa poolt. 

Viini kongressil suutis Friedrich August tänu Austria keisri Franz I ja teiste valitsejate toetusele oma riigi, ehkki tunduvalt vähendatud kujul, siiski säilitada.

Pärast Friedrich Augusti surma sai troonile tema vend Anton.

Isiklikku
---------

Friedrich August abiellus 1769. aastal Pfalz-Zweibrückeni printsessi Amaliega. Abielust sündis vaid üks tütar.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**Friedrich Christian** | **Saksi kuurvürst**1763–1806 | Järgnev**Tiitel kaotati** |
| Eelnev**Tiitlit polnud** | **Saksi kuningas**1806–1827 | Järgnev**Anton I** |
**Põlisaadli** ehk **vana aadli** ehk **vana-aadli** alla arvati need aadlisuguvõsad, kelle esindajate kuulumist rüütliseisusse saab tõestada hiljemalt 14. sajandist. 

Vanas käsiraamatus "Gothaisches Taschenbuch" ja uues käsiraamatus "Genealogisches Handbuch des Adels" on need toodud rubriigis "Adlige (Freiherrliche, Gräfliche) Häuser A". Nüüd seda vahet tituleeritud suguvõsade puhul enam ei tehta, sest sellel puudub aadliõiguslik alus. 

Põlisaadli päritolu on suurelt osalt teadmata. Arvatavasti põlvneb see osalt Suure rahvasterändamise aegsetest pealikest ja õilisvabadest, enamalt jaolt aga vara- ja uuskeskaegsete ametite, põhiliselt krahviametite täitjatest. 

Aadlisuguvõsad konsolideerusid 11.–13. sajandil, esimesena Švaabimaal ja Alam-Lotringis. 11. sajandil suurenes aadlisuguvõsade arv hüppeliselt, eelkõige ministeriaalide arvel. Sellele järgnes isoleerumine ülejäänud elanikkonnast. Kindlapiiriline võimuterritoorium moodustus siis, kui rajati kodukirikud ja kodukloostrid ning ehitati kõrglinnused ja veelinnused, mis olid aadlivõimu nähtavateks väljendusteks. Alles sel ajal määrasid paljud aadlisuguvõsad kindlaks oma nime. Peale selle suurenes pärimiskorrast täpse kinnipidamise tähtsus. Aadlisuguvõsad avaldasid kuningale ja kirikule jõulist survet, et kord saadud ametid muutuksid päritavateks. Selle tagajärjel läks võim kohtadel aadlisuguvõsade kätte ja kuninga võim aina nõrgenes. Vastukäiguna hakkasid kuningad üha enam oma varade haldajateks panema ministeriaale. Algasid ka püüded luua territoriaalselt suletud maavaldusi. Osalt sai see teoks soode ja kõnnumaade raadamise tulemusel. Viljakaks muudetud maad läksid aadli omandisse (lääniks). 

Mõnedest põlisaadli suguvõsadest said vabahärra- või krahvisuguvõsad. Mõned nendest suguvõsadest olid nii uhked, et nad ei võtnud kunagi vastu vabahärra- ega krahviseisust, mida kompromiteeris sagedane tiitlite ostmine. Sellistesse suguvõsadesse kuulusid näiteks igivanast suguvõsast põlvnev Gans zu Putlitz (*Edler Herr Gans zu Putlitz*; selle suguvõsa vana tiitel säilis ka Saksa DV-s), *Ritter* Karl vom und zum Stein ja Otto von Bismarck, kes tõrkus krahvi ning hiljem vürsti- ja hertsogitiitli vastu (ta võttis tiitlid küll vastu, kuid hertsogitiitlit ei kandnud).
**Friedrich August Saebelmann** (26. september 1851 Karksi – 22. veebruar / 7. märts 1911 Paistu) oli eesti helilooja, koorijuht, organist ja pedagoog.

Saebelmann oli üks esimesi Eesti muusikaharidusega heliloojaid. 1871. aastal lõpetas ta Valgas Cimze seminari. Seejärel töötas kooliõpetajana Peterburis ja õppis 1874–1875 ühe aasta Peterburi konservatooriumis professor Karl van Arcki klaveriklassis. 

1875. aastal naasis Eestisse. Friedrich August Saebelmann ja vend Aleksander Kunileid elasid ja töötasid Paistus sealses kihelkonnakoolis eri aegadel õpetajatena. Aleksander Kunileid aastatel 1865–1868 ning Friedrich August Saebelmann aastatel 1880–1911 kuni surmani. Saebelmann töötas ka Paistu kiriku organistina, esines kontsertidel ja oli aktiivne seltskonnategelane.

Saebelmanni loomingust on säilinud saksa romantikute ja *liedertafel*-stiili eeskujul loodud paarkümmend koorilaulu ning mõned klaverisaatega soololaulud.

Saebelmanni tuntuim teos on rahvusliku ärkamise koorilaul "Kaunimad laulud", mis sageli esineb ka üldlaulupidude kavas. Saebelmanni loomingusse kuuluvad veel "Palve", "Ellerhein", "Jahilaul", "Su priiuse nad olid matnud" ja "Ema süda".

Tema poeg oli Eesti sõjaväelane ja politseinik Harry Saemets.

Viited
------

1. ↑  Nõukogude Eesti muusika. Artiklite kogumik. Tallinn: Eesti Riiklik Kirjastus, 1960.