recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Paul Rahno** (25. detsember 1901 Tallinn – 3. juuli 1980 Tallinn) oli eesti mikrobioloog.

Elulugu
-------

Paul Rahno oli ehitustöölise poeg.

Lõpetas keskkooli eksternina ja 1951 kaugõppes Leningradi Ülikooli; bioloogiakandidaat (1954, Leningradi Ülikool), bioloogiadoktor (1966, Eesti Teaduste Akadeemia), väitekiri "Сезонная кoличественная динамика почвенных бактерий и факторы, обуславливающие ее". 1945–47 Teaduste Akadeemia Põllumajanduse Instituudi direktor, 1947–50 sama instituudi Kuusiku filiaali juhataja, 1950–51 nooremteadur, 1951–54 TA Taimekasvatuse Instituudi nooremteadur (1951–52 direktori kohusetäitja), 1954–61 Eesti Maaviljeluse ja Maaparanduse Teadusliku Uurimise Instituudi (EMMI) mikrobioloogia osakonna juhataja, 1961–70 Eesti NSV TA Eksperimentaalbioloogia Instituudi mikrobioloogia sektori juhataja, 1970–80 samas vanemteadur-konsultant.

Teadustöö
---------

Uurimisvaldkond: mulla mikrobioloogia, mulla mikroorganismide aastaringne arengudünaamika ja seda põhjustavad tegurid, mikroorganismide arengu seaduspärasuste selgitamine madala mullatemperatuuri tingimustes ning nende tähtsus mulla lämmastikusisalduses ja viljakuses. Umbes 100 teadustrükist ning kodu-uurimuslikke kirjutisi Nõmme ja Harku kohta. Eesti NSV teeneline teadlane (1979), Nõukogude Eesti preemia (1972).

Viited
------

1. 1 2 3 4  Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide

Teoseid
-------

* Сезонная количественная динамика почвенных бактерий и факторы, обусловливающее ее. Тln, 1964
* Динамика численности почвенных микроорганизмов и соединений азота в почве (kaasautor). Тln, 1971
* Количественная динамика почвенных водорослей (kaasautor H. Riis). Тln, 1975
* Seasonal dynamics of the number of soil microorganismus (kaasautorid M. Aksel, H. Riis). // Pedobiologia (1978), 18.

Kirjandus
---------

* EE 14, 399
* Agraarteadus (1991) 4, 435-436.
* *Eesti teaduse biograafiline leksikon.* 3. köide: *N–Sap* TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013
* 

 *Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.*
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib sillast Kuressaares; Pärnu silla kohta vaata artiklit Suursild (Pärnu); Jõgeva alevikus asuva silla kohta vaata artiklit Suursild (Jõgeva)* |

---

Kuressaare suursild
Kuressaare Suursild 2023. aastal
**Suursild** on sild Saaremaal Kuressaares Põduste jõe ületamiseks. Esimest korda on selles kohas asuvat silda mainitud 1650. aastal. Umbes 1820. aastal asendati puusild kivisillaga, mis on nüüd tuntud Suursillana.

Murtud dolomiidist rajatis on 105 meetrit pikk ja ligi 7 meetrit lai. Algselt tagasid vee läbivoolu silla 12 kaarava.

Suursild sai Teises maailmasõjas kannatada, kui pommitabamus purustas silla Kihelkonna-poolse otsa. Silla taastamisel 1948.–1949. aastal laoti viis kaarava kinni. Kõikide pärast sõda tehtud remontide käigus on sild kaotanud palju oma esialgsest arhitektuursest ilmest. 

Tänapäeval on see Eesti analoogsete mälestiste üks suuremaid, pikemaid ja vanemaid kivisildu. See kuulub arhitektuurimälestiste hulka ja on kaitse all. 1990. aastal hakati silda restaureerima (selle käigus leiti silla seest isegi lennukipomme), kuid 2001. aastal jäi ettevõtmine pooleli ning osalt ka seetõttu kipub sild jõudsalt lagunema. 2020. aastatel on koostatud uus restaureerimisprojekt, milles on ette nähtud silla konstruktsiooni toestamine ja laiendamine ning arvestatud senisest rohkem jalgratturite ja jalakäijate ohutusega. 2023. aastal sai sild restaureeritud ning valgustuse pimedaks ajaks.

Viited
------

1. 1 2  Suursild Saaremaa kodulehel
2. ↑  Monika Metsmaa. Vald loodab Kuressaare Suursilla lähiaastail restaureerida Saarte Hääl, 25. juuli 2020.
3. ↑  Monika Metsmaa. Vald loodab Kuressaare Suursilla lähiaastail restaureerida Saarte Hääl, 25. juuli 2020.
4. ↑  "Kuressaare suursild sai uue ilme" ERR, 28. november 2023

Välislingid
-----------

* Suursild kultuurimälestiste riiklikus registris
**Karl Tiitso** VR II/3 (1. juuli 1893 Tähtvere vald, Tartumaa – 28. aprill 1945 Weinsberg, Saksamaa (suri sõjavangilaagris)) oli Eesti sõjaväelane (kolonel, 1939).

Tiitso lõpetas 1914. aastal Peterburi Konstantini suurtükiväekooli. 

Ta osales esimeses maailmasõjas, teenis 9. Siberi kütisuurtükiväebrigaadis ja IV Siberi korpuse staabis. Eesti rahvusväeosade moodustamisel tuli teenima Eestisse. Ta määrati 26. veebruaril 1918 Eesti suurtükiväebrigaadi ülemaks ning jäi sellele kohale kuni Eesti väeosade laialisaatmiseni sakslaste poolt. Võttis osa Vabadussõjast, alates 12. juunist 1919 kuni sõja lõpuni Kalevlaste Maleva patarei ülemana. Autasustati lahingus ülesnäidatud vapruse eest II liigi 3. klassi Vabadusristiga. Pärast Vabadussõja lõppu läks reservi. 

1925. aastal asus uuesti tegevteenistusse, teenis eri ametikohtadel sõjaväe varustusvalitsuses. Tervislikel põhjustel läks erru 16. märtsist 1939 Varustusvalitsuse ülema teise abi ametikohalt. Teise maailmasõja ajal astus Saksa armeesse.

Auastmed
--------

* Staabikapten – 1917
* Kapten – 1918
* Major – 1928
* Kolonelleitnant – 1933
* Kolonel – 1939

Tunnustus
---------

* Georgi mõõk (1916)
* Tasuta maa normaaltalu mõõdus (1920)
* Vabadusrist, II liigi 3. klass
* Poola Taassünni ordeni (*Polonia Restituta*) ohvitseri rist (IV klass) (1930)

Välislingid
-----------

* Foto
* Ohvitseride andmebaas
Javier Manquillo 2014. aastal Liverpooli särgis
**Javier Manquillo Gaitán** (sündinud 5. mail 1994 Madridis) on Hispaania jalgpallur, kes mängib paremkaitsjana Hispaania kõrgliigaklubis Celta de Vigo.

Ta alustas klubikarjääri kodulinnas Madridi Atléticos, mille noorteakadeemiaga liitus ta 2007. aastal. Hispaania kõrgliigas tegi ta debüüdi hooajal 2012–13. Madrid Atléticos tal põhikoosseisu murda ei õnnestunud ning ta veetis järgmised hooajad laenul: 2014–15 mängis ta Liverpoolis, 2015–16 Prantsusmaa kõrgliigas Marseille Olympique'is ja 2016–17 Sunderlandis. 21. mail 2017 lõi ta liigamängus Chelsea vastu oma klubikarjääri esimese värava.

2017. aasta juulis sõlmis ta kolmeaastase lepingu Inglismaa kõrgliigaklubiga Newcastle United.. 2020. aasta juunis sõlmis ta klubiga uue, kuni 2024. aastani kehtiva lepingu. Pärast seda, kui Newcastle Unitediga liitus Inglismaa koondise paremkaitsja Kieran Trippier, sai Manquillo meeskonnas oluliselt vähem mänguaega. Ainsa värava lõi ta Newcastle Unitedi meeskonnas 11. septembril 2021 Inglismaa kõrgliiga mängus Manchester Unitedi vastu.

2024. aasta jaanuaris sõlmis ta pooleteise aasta pikkuse lepingu Celta de Vigoga.

Aastatel 2009–2015 mängis Manquillo Inglismaa noortekoondistes. 2012. aastal tuli ta Hispaania kuni 19-aastaste koondisega Eestis peetud turniiril Euroopa kuni 19-aastaste meistriks.

Saavutused
----------

Madrid Atlético
* La Liga: 2013–14
* Copa del Rey: 2012–13

Newcastle United
* EFL Cup: Teine koht 2022–23

Viited
------

1. ↑  "Javier Manquillo: Newcastle sign former Liverpool and Sunderland defender". BBC Sport. 21.7.2017. Vaadatud 27.2.2019
2. ↑  "Newcastle United: Javier Manquillo and Andy Carroll sign new contracts". *Sky Sports*. 25. juuni 2020. Vaadatud 25. juulil 2023.
3. ↑  Bate, Adam (12. september 2021). "Man Utd 4–1 Newcastle: Cristiano Ronaldo scores twice on Old Trafford return to take his team top of the table". *Sky Sports*. Vaadatud 15. oktoobril 2021.
4. ↑  Watkinson, Harry (21. jaanuar 2024). "Newcastle confirm first departure of January, with defender to reunite with Rafa Benitez in LaLiga". *TEAMtalk* (inglise). Vaadatud 21. jaanuaril 2024.
Rumeenia ajaloolised piirkonnad. Ungarile kuulunud eri piirkonnad on sinakates toonides, Marmaatia on lillakassinine
Marmaatia vapp 14. sajandist
**Marmaatia** (ungari *Máramaros*, rumeenia *Maramureș*, ukraina *Мармарощина*, russiini *Мараморош*, saksa *Maramuresch* või *Marmatien*, ladina *Marmatia*, türgi *Marmaroş*) on ajalooline piirkond Euroopas Ukraina edela- ja Rumeenia loodeosas.

Ajalugu
-------

Marmaatia ala on kuulunud Ungari kuningriigi alla. Pärast Mohácsi lahingut 1526. aastal langes ala Osmanite riigi erinevate osade ja Transilvaania vürstkonna alla.

Pärast Osmanite riigi tagasilöömist Viini all on Marmaatia ala 17. sajandi lõpust alates olnud Habsburgide valitsemise all oleva Ungari osa. 1867. aastal sai see Ungari kuningriigi osaks.

1918. aastal okupeeris Rumeenia kuningriik Marmaatia lõunaosa ning Trianoni rahuga 1920. aastal sai see Rumeenia osaks. Põhjaosa määrati Tšehhoslovakkiale ning see moodustas idaosa (tšehhi ja slovaki *Podkarpatská Rus*). 1938. aastal sai see ala Tšehhoslovakkia koosseisus autonoomia (ukraina *Карпатська Україна*). Kui 14. märtsil 1939 tekkis iseseisev Slovakkia, kuulutati ka Karpaatia-Ukraina iseseisvaks. Järgnevate päevade sõjas okupeeris Ungari kogu Karpaatia-Ukraina, sealhulgas siis ka Marmaatia põhjaosa ning annekteeris selle. 

Teise maailmasõja aegsete Balkani riikide piiride ümberkorraldamisega anti ka Marmaatia lõunaosa Teise Viini arbitraažiga 1940. aastal Ungarile ning seega oli terve Marmaatia uuesti Ungari all. 

1944. aastal vallutasid Nõukogude Liidu väed Marmaatia. Esialgu anti põhjaosa Tšehhoslovakkiale tagasi, kuid juba 1944. aasta lõpul annekteeris Nõukogude Liit selle. Nõukogude-poolse surve avaldamisega Tšehhoslovakkiale vormistati 29. juunil 1945 ala üleminek Nõukogude Liidule. Lõunaosa anti Pariisi konverentsi otsustega ametlikult 1947. aastal uuesti Rumeeniale.

Ajalooliselt on Marmaatia keskus olnud Sighetu Marmației (ungari *Máramarossziget*) linn. Marmaatia on küll olnud Transilvaania valitsemise all, kuid see pole kunagi kuulunud Transilvaaniasse, ehkki mõnikord ekslikult liigitatakse Marmaatia sinna.

Tänapäeva Rumeenia Marmaatia
----------------------------

Marmaatia (kollane) jagatuna tänapäeva Ukraina (tumehall) ja Rumeenia (tumesinine) vahel
Marmaatia lõunaala moodustab tänapäeval Rumeenias umbes idapoolse osa Maramureși maakonnast. Suurim linn on Sighetu Marmației.

Tänapäeva Rumeenias loetakse Marmaatia mõnikord Transilvaania regiooni alla.

Tänapäeva Ukraina Marmaatia
---------------------------

Marmaatia põhjaala moodustab tänapäeval Ukrainas umbes Taga-Karpaatia oblasti idapoolse osa. Suurim linn on Hust (ungari *Huszt*).
**Võru Täiskasvanute Gümnaasium** oli gümnaasium Võru maakonnas Võrus aadressil Jüri tänav 42. Kooli ülesandeks oli kõikidele soovijatele üldkeskhariduse omandamise võimaldamise. Kooli moto oli "Kool kogu eluks". 28. märtsi 2019 seisuga õppis koolis 132 õpilast.

Ajalugu
-------

Võru Täiskasvanute Gümnaasiumi eelkäijaks võib tinglikult pidada 1855. aastal asutatud pühapäevakooli, mis töötas linna kulul eesmärgiga võimaldada haridust käsitöölistele õpipoistele, kel argipäevad hõivatud. Kool töötas vähemalt 1872. aastani. 1918. aastal avati Eesti Töörahva Keskkool, 1932. aastal alustas tööd Võru Rahvahariduse Seltsi õhtukeskkool.
1949. aastal avati **Võru Töölisnoorte Keskkool**. 1971. aastal sai kool nimeks **Võru Õhtukeskkool**, 1976. aastast **Võru Kaugõppekeskkool** 1. septembril 1987 nimetati kool taas ümber Võru Õhtukeskkooliks. 1. septembrist 1997 sai kooli nimeks Võru Täiskasvanute Gümnaasium. Samal sügisel kolis kool ka oma majja Jüri tänaval. 2009. aasta sügisest tegutses kool aadressil Jüri 42, kus asub esimene koolimajaks ehitatud hoone Võrus.

Kool suleti 31. augustil 2020.

Viited
------

1. 1 2  "Ajalugu". *Võru Täiskasvanute Gümnaasiumi koduleht*. Originaali arhiivikoopia seisuga 2.11.2019. Vaadatud 02.11.2019.
2. ↑  Ülle Harju (28. märts 2019). "Millised plaanid on Kagu-Eesti omavalitsustel koolidega?". *lounaleht.ee*. Vaadatud 02.11.2019.
3. ↑  Täiskasvanute gümnaasiumi 165aastane ajalugu. Võru Linna Leht, 1. märts 2020

Välislingid
-----------

* Koduleht
Ayrton Preciado (2015)
**Eduar Ayrton Preciado García** (sündinud 17. juulil 1994 Esmeraldases) on Ecuadori jalgpallur. 

Ta mängib ründajana Mehhiko kõrgliiga klubis Santos Laguna ja Ecuadori jalgpallikoondises.

Ta alustas klubikarjääri 2010. aastal kodumaal Deportivo Quitos. Seejärel mängis ta aastatel 2013–2015 kaks hooaega Portugali esiliiga klubides C.D. Trofense ja Leixões. 2015. aastal naasis ta Ecuadori, liitudes kõrgliiga klubiga S.D. Aucas. 2017. aastal suundus ta teise Ecuadori kõrgliiga klubisse C.S. Emelec. 2011. aastal tuli ta Ecuadori meistriks Deportivo Quitoga ja 2017. aastal Emeleciga.

Santos Lagunas mängib ta alates 2018. aastast.

Ecuadori jalgpallikoondises tegi ta debüüdi 2017. aastal. Koondisekarjääri esimese värava lõi 9. juunil 2019 sõprusmängus Mehhiko vastu. 2019. aastal valiti ta Copa Américal osalevasse Ecuadori koondisse.

Saavutused
----------

Deportivo Quito
* Serie A de Ecuador: 2011

Emelec
* Serie A de Ecuador: 2017

Viited
------

1. ↑  A. PRECIADO. soccerway.com. Vaadatud 23.5.2019

Välislingid
-----------

 Ayrton Preciado – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Kalvin Philips 2015. aastal
**Kalvin Mark Phillips** (sündinud 2. detsembril 1995 Leedsis) on Inglismaa jalgpallur, kes mängib poolkaitsjana Inglismaa Premier League'i klubis West Ham United ja Inglismaa jalgpallikoondises.

Ta on mänginud Leeds Unitedis kogu oma profikarjääri jooksul. Leeds Unitediga liitus ta 2010. aastal. Esimese profilepingu sõlmis ta klubiga 2014. aasta suvel. Klubi põhimeeskonnas debüteeris ta Inglismaa esiliigas 6. aprillil 2015 mängus Wolverhampton Wanderersi vastu. Järgmises liigamängus Cardiff City vastu 11. aprillil avas Phillips oma väravaarve. Hooajal 2019–20 võitis ta Leeds Unitediga Inglismaa esiliiga. Samal hooajal valiti Phillips Inglismaa esiliiga hooaja sümboolsesse koosseisu.

Phillips liitus 2022. aasta suvel ligi 49 miljoni euro eest Manchester City jalgpalliklubiga. Hooajal 2022/23 tuli ta klubiga Inglismaa meistriks, Inglismaa karikavõitjaks ja UEFA Meistrite Liiga võitjaks, kuid kogu hooaja jooksul pääses Phillips Manchester City meeskonnas väljakule vaid 21 mängus, millest 12 Inglismaa kõrgliigas. 2024. aasta jaanuaris läks ta kuni hooaja lõpuni laenule West Ham Unitedi.

Inglismaa jalgpallikoondises tegi Phillips debüüdi 8. septembril 2020 UEFA Rahvuste Liiga mängus Taani vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 19. juunil 2023 EM-i valikmängus Põhja-Makedoonia vastu. Ta on kuulunud Inglismaa koondisse 2021. aasta Euroopa meistrivõistlustel ja 2022. aasta maailmameistrivõistlustel.

Saavutused
----------

Leeds United
* EFL Championship: 2019–20

Manchester City
* Premier League: 2022–23
* FA Cup: 2022–23
* UEFA Meistrite Liiga: 2022–23
* UEFA Superkarikas: 2023
* Klubide maailmameistrivõistlused: 2023

Välislingid
-----------

 Kalvin Phillips – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
* Profiil West Ham Unitedi kodulehel

| * v
* r
West Ham United FC mängijad  –  Premier League |
| --- |
| 

* 1 Fabiański
* 2 Johnson
* 3 Cresswell
* 4 Zouma (k)
* 5 Coufal
* 7 Ward-Prowse
* 8 Fornals
* 9 Antonio
* 10 Paquetá
* 14 Kudus
* 15 Mavropános
* 17 Cornet
* 18 Ings
* 19 Álvarez
* 20 Bowen
* 21 Ogbonna
* 22 Benrahma
* 23 Areola
* 24 Kehrer
* 27 Aguerd
* 28 Souček
* 32 Coventry
* 33 Emerson
* 45 Mubama
* Treener: Moyes

 |

| * v
* r
Inglismaa koondis  –  UEFA Euro 2020 |
| --- |
| 

* 1 Pickford
* 2 Walker
* 3 Shaw
* 4 Rice
* 5 Stones
* 6 Maguire
* 7 Grealish
* 8 J. Henderson
* 9 Kane (c)
* 10 Sterling
* 11 Rashford
* 12 Trippier
* 13 D. Henderson
* 14 Phillips
* 15 Mings
* 16 Coady
* 17 Sancho
* 18 Calvert-Lewin
* 19 Mount
* 20 Foden
* 21 Chilwell
* 22 White
* 23 Johnstone
* 24 James
* 25 Saka
* 26 Bellingham
* Treener: Southgate

 | Inglismaa |

| * v
* r
Inglismaa koondis  –  2022. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlused |
| --- |
| 

* 1 Pickford
* 2 Walker
* 3 Shaw
* 4 Rice
* 5 Stones
* 6 Maguire
* 7 Grealish
* 8 Henderson
* 9 Kane (c)
* 10 Sterling
* 11 Rashford
* 12 Trippier
* 13 Pope
* 14 Phillips
* 15 Dier
* 16 Coady
* 17 Saka
* 18 Alexander-Arnold
* 19 Mount
* 20 Foden
* 21 White
* 22 Bellingham
* 23 Ramsdale
* 24 Wilson
* 25 Maddison
* 26 Gallagher
* Treener: Southgate

 | Inglismaa |
**Bioregionalism** (inglise *bioregionalism*) on multidistsiplinaarne jätkusuutlikule arengule sihitud lähenemisviis, mille eesmärgiks on sidusa kohaliku või piirkondliku (piiritletud bioregiooni ehk ökoregiooni) keskkonnapoliitika väljatöötamine ja rakendamine. Bioregioon ei ole määratletud jäiga haldusliku piiriga (näiteks riigipiiriga), vaid pigem selgelt eristuva bioregiooni eluavalduste ja topograafiga. Bioregiooni määramisel on arvestatud pinnavorme, jõgede ja järvede valgalasid, kliimat, taimede ja loomade levikut ning kohalike elanike kogukondlikku ja kultuurilist tausta.

Bioregionalismi arenemine ja mõningane rakendamine algas 1980. aastate lõpul ja 1990. aastate alguses.

Bioregionalistliku lähenemise põhiteesid on järgmised:

* poliitilised piirid langeksid võimalikult kokku ökoloogiliste (bioregiooni) piiridega;
* toob esile bioregiooni (ainu)omase ökoloogia;
* julgustab bioregioonis oleva toidu kasutamisest (näiteks kohalikud teraviljad, loomad jne);
* julgustab kohalike loodusressursside kasutamist;
* soodustab vastavale alale omaste taimede viljelemist.

Vaata ka
--------

* Kogukond
* Regionaalplaneerimine

Viited
------

1. 1 2 3  Säästva arengu sõnaseletusi. Säästva Eesti Instituut, SEI Tallinn.  (vaadatud 21.10.2012)
2. ↑   Kiili, J. (2000). *Sissejuhatus keskkonnapoliitikasse*. Tallinn, TTÜ Kirjastus. Lk 69–73
**Călan** (saksa keeles *Klandorf*, ungari keeles *Pusztakalán* või *Kalán*) on linn Rumeenias Transilvaanias Hunedoara maakonnas. Călan asub Hunedoarast umbes 8 km idas ja maakonnakeskusest Devast ligikaudu 16 km lõunakagus.

Linna haldusalasse kuulub 12 küla: Batiz (*Batiz*), Călanu Mic (*Kiskalán*), Grid, Nădăștia de Jos (*Alsónádasd*), Nădăștia de Sus (*Felsőnádasd*), Ohaba Streiului (*Sztrigyohába*), Sâncrai (*Szentkirály*), Sântămăria de Piatră (*Kőboldogfalva*), Strei (*Zeikdorf*, *Zeykfalva*), Strei-Săcel (*Sztrigyszacsal*), Streisângeorgiu (*Sztrigyszentgyörgy*) ja Valea Sângeorgiului (*Szentgyörgyválya*).

2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Călani elanikest rumeenlasi 85,42%, ungarlasi 4,66%, mustlasi ja teistest rahvustest inimesi 0,88%. Rahvus oli teadmata 7,6%-l elanikest.

Asulat on esmamainitud 1387. aastal. Călan sai linnaõigused 1961. aastal.

Linnas asus Călani terasetehas, mis läks pankrotti ja lõpetas 2005. aastal tegevuse.

Viited
------

1. ↑  Călan România Geografică
2. ↑  Călan Steel Works Cityseeker
Tudu raudteejaam aastal 1927
**Tudu raudteejaam** oli raudteejaam kitsarööpmelisel Sonda–Mustvee raudteel Lääne-Viru maakonnas Tudul.

Jaam valmis koos raudteega 1926. aastal. Tudu jaamas asus mitu kõrvalteed ning sealt sai alguse ka metsaveoks mõeldud harutee.

Tudu jaamahoone on säilinud ja praegu kasutusel kontorina. Endine jaama kaubaait renoveeriti 1996. aastal ning avati söögikohana 1997. aasta juunis.

Tudule eelnes Sonda poolt tulles Jõepere raudteepeatus ja järgnes Suigu pooljaam. 

Raudteejaam suleti koos kitsarööpmelise raudteega 1972. aasta mais.

Vaata ka
--------

* Kitsarööpmeline raudtee Eestis
* Avinurme muuseum-raudtee

Välislingid
-----------

* Tudu raudteejaam • XX sajandi arhitektuur • Kultuurimälestiste riiklik register
* Raudtee äratas Tudu elule; Lääne-Virumaa uudised, 01.08.2021
* SONDA–MUSTVEE RAUDTEE 95; ajavakk.ee
* Tudu jaam; Histrodamus.ee
* Jaama Trahter

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **Eelnev peatus** | **Endine raudteepeatus**  | **Järgnev peatus** |
|  Jõepere |  **Tudu** | Suigu  |
Teodor Peterson Tour de Skil (2010)
**Teodor Anders Peterson** (sündinud 1. mail 1988 Umeås) on endine Rootsi murdmaasuusataja. Ta oli eelkõige tuntud sprinterina.

2010. aasta taliolümpiamängudel Vancouveris sai Peterson sprindis 11. koha.  2011. aasta maailmameistrivõistlustel Oslos oli ta sprindis kuueteistkümnes.

2014. aasta taliolümpiamängudel Sotšis võitis ta individuaalsprindis hõbemedali ja sprinditeates pronksmedali.

Maailma karikasarjas võistles Peterson esimest korda 7. märtsil 2009 Lahtis, kus ta sai sprindi vabatehnikasõidus 16. koha. Esimese MK-võidu sai ta 2011.–2012. aasta maailma karikasarja avamise minituuril Kuusamos 25. novembril 2011. aastal klassikasprindis.

Saavutused
----------

###  Olümpiamängudel

* 2014 Venemaa Sotšis
	+ hõbemedal vabasprindis
	+ pronksmedal sprinditeates

### Maailma karikasarjas

#### Maailma karikas

* Sprindi karikas
	+ **1. koht**: 2012

Teodor Petersen osales maailma karikasarja etappidel 154 korral ja jõudis poodiumile 12 korral, millest neli korda kõige kõrgemale astmele.

#### Maailma karikasarja etapivõidud

| Jrk-nr | Aasta | Kuupäev | Koht | Riik | Ala |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| **1.** | 2011 | 25. november | Kuusamo |  Soome | klassikasprint |
| **2.** | 2012 | 2. veebruar | Moskva |  Venemaa | 1,5 km vabasprint |
| **3.** | 2013 | 12. jaanuar | Nové Město |  Tšehhi | klassikasprint |
| **4.** | 2014 | 14. märts | Falun |  Rootsi | klassikasprint |

Välislingid
-----------

* Teodor Petersoni koduleht
* Teodor Peterson FIS-i kodulehel (inglise)
Seawaybill ehk laevanduses kasutatav mereveokiri on alternatiiv *bill of lading* ehk konossemendile. Sarnaselt konossemendile tõestab ka mereveokiri, et kaup on vedajale üle antud ja toimib nagu sellekohane kviitung tõestades seeläbi ka vastava lepingu olemasolu kauba saatja ja vedaja vahel. Mereveokiri nimetab ka kaubasaaja, kellele kaup üle antakse. Erinevalt konossemendist ei ole mereveokiri üle antav (*non-transferable* inglise keeles) ega ka läbi räägitav (*non-negotiable* inglise keeles), ehk mereveokirja ei saa kolmandale isikule üle anda ja seeläbi muuta kauba omanikku või kaubasaajat. Mereveokiri lihtsustab oluliselt kaupade transporti juhul, kui on kindel, et kauba saaja ei muutu ja kaup ei vaheta transportimise ajal omanikku. Lisaks toob mereveokirja kasutamine eeliseid ka kulude kokkuhoiu läbi võrreldes konossemendiga - pole vajadust saata saajale mereveokirja originaali, väheneb ka kontoritöö dokumentide vormistamisel ning laevaomanikul piisab kauba kätte andmiseks vaid veendumisest, et kauba saaja on see, kes mereveokirjas nimetatud.
**Aakre Lasteaed-Algkool** oli lasteaed-algkool Tartumaal Elva vallas Aakre külas endise Aakre mõisa peahoones. Kool suleti 1. septembril 2022.

Ajalugu
-------

Andmed haridustegevuse kohta Aakre külas pärinevad 1731. aastast. 

1920. aastal toodi endisesse Aakre mõisa peahoonesse üle mahapõlenud Põhu kool **Aakre Põhu algkooli** nime all. 1923. aastal oli kooli nimi juba **Aakre 6-klassiline Algkool**. 1934. aastal ehitati hoone Tartu linnaarhitekti Arnold Matteuse projekti järgi kooliks ümber. Selleks kasutas vallavalitsus riiklikku odavaprotsendilist laenu tähtajaga 40 aastat. 

1944. aastal nimetati kool ümber **Aakre Mittetäielikuks Keskkooliks**. 1962/1963. õppeaastal oli koolis ka 8. klass (õpilasi oli 220, mis oli suurim õpilaste arv). 1964. aastaks oli jäänud neli klassi ja kool nimetati ümber **Aakre Algkooliks**. 1969. aastast jäi kolm klassi. 1973. aastal kool suleti ja selle asemel tegutses Aakre mõisa peahoones mõnda aega Aakre Eriinternaatkool.

Pärast remonti avati mõisas 1988. aastal taas **Aakre Lasteaed-Algkool**. Kool suleti 1. septembril 2022.

Vaata ka
--------

* Aakre Eriinternaatkool

Viited
------

1. 1 2  Aakre Lasteaed-Algkool. EHIS.
2. ↑  "Aakre kooli ajaloost". Originaali arhiivikoopia seisuga 21. detsember 2016. Vaadatud 21. detsembril 2016.
**Ivar Viil** (12. jaanuar 1930 Tallinn – 12. jaanuar 1991 Tallinn) oli eesti keemik ja raadioajakirjanik.

Ta õppis Prantsuse Lütseumis, Tallinna 27. algkoolis ja Tallinna 10. Keskkoolis, mille lõpetas aastal 1948. Lõpetas TPI keemiainsenerina.

Ivar Viil oli ka Eesti Raadio "Tarkade klubi" liige.

Ivar Viil suri 12. jaanuaril 1991 Tallinnas ja maeti 17. jaanuaril 1991 Tallinna Aleksander Nevski kalmistule.

Töid
----

И. Вииль, М. Корв, И. Кудрявцев, А. Мянник, Г. Степанова, Т. Томсон, И. Тянав, С. Файнгольд, А. Ханнус. Получение опытных партий моющих веществ на сланце-химическом комбинате "Кивиыли". Научно-технический отчет. Autoriseeritud masinakiri 1961

Isiklikku
---------

Tema isa oli Eesti ohvitser (kapten) Karl Viil (30. mai 1901 – 19. juuni 1943 Norilsk). Tema poeg oli diplomaat Eero Viil (1963–2019).

Viited
------

1. ↑  "XV lend 1948(vilistlased)". Originaali arhiivikoopia seisuga 8. jaanuar 2015. Vaadatud 8. jaanuaril 2015.
2. ↑  Allar Viivik, "Tähelepanu, "Mnemoturniir"!", Õhtuleht, 5. jaanuar 2008
3. ↑
**Mari Meentalo** (sündinud 7. oktoobril 1988 Viljandis) on eesti muusik, arranžeerija, produtsent, manager ja õpetaja.

Ta lõpetas 2010. aastal Eesti Maaülikooli maastikurahitektuuri bakalaureuseõppe ja õppis Eesti Kunstiakadeemias urbanistikat. 2018. aastal lõpetas Tartu Ülikooli Viljandi Kultuuriakadeemia pärmusmuusika diplomiõppe muusik-tehnoloogi suunal *cum laude*.

Mari Meentalo mängib eesti torupilli, flööti, parmupilli, pikkvile ning laulab.

Ta on tegutsenud 2010–2013 aastatel koos Jaan Tätte juunioriga ansamblis Meister ja Mari ning võttis enda kirjutatud lauluga "Unemati" osa 2011. aasta Eesti Laulu konkursist. Laulis ansamblis Armastus 2013–2014, kaasliikmeteks Taavi Tulev ja Jaan Tätte juunior. Alates 2017. aastast tegutseb koos Johannes Ahuni, Aleksander Sprohgise ja Raho Aadlaga audiovisuaalses folktroonikabändis OOPUS. Alates 2020. aastast kureerivad bändi OOPUS liikmed Tallinn Music Weekil Folktronica lava.

2019. aastal sai Mari Meentalo Mooste Elohelü rahvamuusikatöötluste festivalil patrooni eripreemia ning nomineeriti Eesti folkmuusikaauhindade Etnokulbid 2019 jagamisel aasta muusiku kategoorias.

Tunnustus
---------

* 2007 Türi valla hõbedane aumärk

Viited
------

1. ↑  Viljandi Kultuuriakadeemia muusika õppekava vilistlased
**Vakus** (ka: **vakk**) oli maksustuspiirkond keskaegsel Vana-Liivimaal ja tõenäoliselt ka hilisrauaaegses Eestis.

Bathasar Russowi Liivimaa kroonika kohaselt (lk 114) olid Vana-Liivimaa isandate ja aadlike külad jagatud vakustesse: suuri ja jõukaid külasid oli ühes vakuses üks või kaks, väikesi ja vaesemaid aga enam kui üks, nii et isandatel ja aadlikel oli tema külade arvu järgi mitu vakust.

Keskajast on teada, et maksu koguti vakuselt enamasti kaks korda aastas: talvel ja sügisel. Sel puhul said maksukoguja ja talupojad (talumehed ja  vabatalupojad) kokku ning lisaks maksude (hinnuse) maksmisele peeti ka pidu. Seda üritust on nimetatud vakusepeoks ehk vakuseks.

Etümoloogia
-----------

Sõnad 'vakus/vakk' maksustuspiirkonna tähenduses lähtuvad vakast kui anumast ja mahuühikust. Sõna on eesti/liivi päritolu. Alamsaksa keeles on *wacke* laensõna, mis levis kogu keskaja Liivimaal. Läti keeles oli vastav sõna vene keelest laenatud *pagasts*, mis tänapäeval tähistab valda.

Vaata ka
--------

* Linnusepiirkond
* Vakuraamat
* Vakukohus
* Ametimõis

Viited
------

1. ↑  
	* Inna Põltsam-Jürjo, Vakupeost keskaja Liivimaal, Tuna 2007 nr 4

Välislingid
-----------

* Valter Lang, Vakus ja linnusepiirkond Eestis. Lisandeid muistse haldusstruktuuri uurimisele peamiselt Harjumaa näitel. - Keskus - tagamaa - ääreala. Uurimusi asustushierarhia ja võimukeskuste kujunemisest Eestis. Muinasaja teadus, 2002 nr 11, lk 125 - 168. Tallinn, ISBN 998550349X
**Raasiku mõis** (saksa keeles *Rasik*) oli rüütlimõis Harju-Jaani kihelkonnas Harjumaal. Nüüdisajal jääb kunagine mõis Raasiku valda Harju maakonnas.

Ajalugu
-------

Raasiku mõis pärineb keskajast, mil see kuulus Padise kloostrile. 17. sajandil kuulus mõis De la Gardie suguvõsa esindajaile.

Põhjasõja järel kuulus mõis järgemööda Taubede, Stackelbergide, Bohnide ja Brevernide omandusse.

1774. aastal omandas mõisa Hermann Ludwig von Löwenstern, kelle järeltulijate kätte jäi mõis 1843. aastani, mil see läks Sieversitele. 

1866. aastal asutas krahv Eduard Karl Jakob Sievers (1820–1900) kolm eraldiseisvat Sieversite fideikomissi: Liivimaa kubermangu 1. Läti aladel asuvad Volmari kreisis Matīši kihelkonna Vilzēni mõis, Aloja kihelkonna Stakenberģi mõis koos Puršēni mõisaga. 2. Harjumaa Raasiku, Kambi ja Paenurme koos Topi metsaga. 3. Läänemaa Märjamaa kihelkonna Vana- ja Uue-Kasti koos Uue-Märjamaa maakohaga.

1900. aastal sai fideikomissijärgselt on mõisate omanikuks krahvinna Elisabeth Siversi pärija Helene von Stackelberg (1862–1945) (sünd von Stackelberg). Talle kinnistati Raasiku, Kambi, Paenurme, Vana- ja Uue-Kasti mõisad Märjamaa kihelkonnas. 1899–1919 kuulus mõis Stackelbergidele.

Mõisakompleks
-------------

Raasiku mõis pärast 1905. aasta ülestõusu käigus toimunud mõisate põletamist (1906)
Mõisa peahoone oli 19. sajandi teisel poolel ehitatud kivist ühekorruseline kelpkatusega hoone. Selle ümber paiknes park ja hulk kõrvalhooneid.

1905. aastal mõisahoone põletati ja seda enam ei taastatud.

20. sajandi teisel poolel rajati kunagisse mõisakeskusse Raasiku Elektromehaanikatehas. Püstitati hulk uusi hooneid.

Tänapäeval on peahoonest säilinud vaid vasakpoolne sokliosa, alles on ka mõni ümberehitatud kõrvalhoone.

Vaata ka
--------

* Eesti mõisate loend

Viited
------

1. ↑  Raasiku mõis (Harju-Jaani khk), Kinnistute register Eesti Rahvusarhiivis

Välislingid
-----------

* Raasiku mõisast Eesti mõisaportaalis
* Raasiku mõis Eesti Ajalooarhiivi kinnistute registris

Harju-Jaani kirik
Harju-Jaani kihelkond

**Kirik**: Harju-Jaani  

**Mõisad**: Anija mõis | Aruküla mõis | Haljava mõis | Kambi mõis | Kaserahu mõis | Kaunissaare mõis | Kehra mõis | Kiviloo mõis | Läti mõis | Paasiku mõis | Peningi mõis | Perila mõis | Raasiku mõis | Rätla mõis | Võhmuta mõis
**Exequiel Alejandro Palacios** (sündinud 5. oktoobril 1998 Famaillás) on Argentina jalgpallur, kes mängib kaitsva poolkaitsjana Saksamaa kõrgliigaklubis Leverkuseni Bayer ja Argentina jalgpallikoondises.

Ta alustas klubikarjääri Argentina klubis River Plate, mille meeskonnas debüteeris ta Argentina kõrgliigas 8. novembril 2015 mängus Newell's Old Boysi vastu. Klubi põhimeeskonnas hakkas ta rohkem mänguaega saama hooajal 2016/17. 2018. aastal võitis ta River Plate'iga Lõuna-Ameerika klubide meistrisarja Copa Libertadorese ning 2019. aastal Argentina karikavõistlused ja Lõuna-Ameerika superkarika.

2020. aasta jaanuaris liitus ta viie ja poole aasta pikkuse lepingu alusel Leverkuseni Bayeriga. Saksamaa kõrgliigas lõi ta esimese värava 23. aprillil 2022 mängus Greuther Fürthi vastu.

Argentina jalgpallikoondises debüteeris Palacios 8. septembril 2018 sõprusmängus Guatemala vastu. 2021. aastal võitis ta Argentina koondisega Copa América ning tuli 2022. aastal maailmameistriks.

Saavutused
----------

River Plate
* Copa Argentina: 2018–19
* Copa Libertadores: 2018
* Recopa Sudamericana: 2019

Argentiina
* Maailmameistrivõistlused: 2022
* Copa América: 2021

Viited
------

1. ↑  "Bayer 04 sign Exequiel Palacios". *Bayer Leverkusen*. 16. detsember 2019. Vaadatud 16. detsembril 2019.

| * v
* r
Argentina koondis  –  2022. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlused |
| --- |
| 

* 1 Armani
* 2 Foyth
* 3 Tagliafico
* 4 Montiel
* 5 Paredes
* 6 Pezzella
* 7 De Paul
* 8 Acuña
* 9 Álvarez
* 10 Messi (c)
* 11 Di María
* 12 Rulli
* 13 Romero
* 14 Palacios
* 15 Correa
* 16 Almada
* 17 Gómez
* 18 Rodríguez
* 19 Otamendi
* 20 Mac Allister
* 21 Dybala
* 22 La. Martínez
* 23 E. Martínez
* 24 Fernández
* 25 Li. Martínez
* 26 Molina
* Treener: Scaloni

 | Argentina |
Mõisa peahoone
Ait
Tall
**Valkla mõis** (saksa keeles *Wallküll*) oli rüütlimõis Kuusalu kihelkonnas Harjumaal. Nüüdisajal jääb kunagine mõis Harju maakonna Kuusalu valla territooriumile. 

Mõisa keskus asus Valkla külas.[*viide?*]

Ajalugu
-------

Valkla mõis rajati 1627. aastal ja selle esimene omanik oli Herman Wrangel. 1652. aastal ostis mõisa Hans von Fersen.[*viide?*]

Mõisal oli järgemööda hulk omanikke, muuhulgas Nolckenite ja Schwengelmide suguvõsa. 1785. aastal läks Valkla mõis Hermann Ludwig von Löwensterni valdusse. 1792. aastal läks mõis Brevernidele. 1837. aastal pantis Brevernidelt Valkla mõisa polkovnik Gustav von Nasackin (1803–1876 Dresden) ja sai 1843 omanikuks. 1877. aastal läks Valkla mõis Gustavi tütre Marie Sophie Anna von Nasackini (1839–1923 Valkla) abielu kaudu Leedu kaardiväepolgu lipnik Ernst von Rammiga (1837–1904) Nasackinitelt Rammide suguvõsale. Nende poeg reservohvitser Jakob von Ramm (sünd. 1872) perega oli viimane mõisavalitseja, kelle kätte jäi mõis kuni 1919. aasta võõrandamiseni.[*viide?*]

Mõisakompleks
-------------

Tõenäoliselt 1760. aastatel rajati barokkstiilis kahekorruseline kelpkatusega peahoone. 19. sajandil lisati sellele ühekorruselised tiibehitised. Hoones olid väga rikkalikud interjöörid, mis tänapäevaks on hävinud.[*viide?*]

Alates 1957. aastast tegutseb mõisa territooriumil Valkla Hooldekodu.[*viide?*]

Härrastemaja ees paikneva avara väljaku ääres olid ait ja tall-tõllakuur. Tall-tõllakuur on omapärane oma sisehoovi, esiküljel paiknevate tornide ja kaarakende tõttu.[*viide?*]

Härrastemaja tagaküljel paiknes park. Enamik kõrvalhooneid asus peahoonest idas.[*viide?*]

* AitAit
* HärjatallHärjatall
* KelderKelder
* I moonakatemajaI moonakatemaja
* II moonakatemajaII moonakatemaja
* TallTall
* VesiveskiVesiveski

Viited
------

1. ↑  Kuusalu koguduse personaalraamat VIII; EAA.1216.1.285; 1900-1914

Kirjandus
---------

* Alo Särg, "Harjumaa mõisad ja mõisnikud". Argo, Tallinn 2006

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Valkla mõis** |

* Valkla mõisast Eesti mõisaportaalis
* Eesti Ajalooarhiivi kinnistute register: Valkla mõis (Kuusalu khk)


Kuusalu kihelkond

**Kirik**: Kuusalu   

**Mõisad**: Kiiu mõis | Kodasoo mõis | Koitjärve mõis | Kolga mõis | Kõnnu mõis | Kääniku mõis | Loo mõis | Suru mõis | Valkla mõis
Kaart
Fifth Avenue Metropolitani muuseumi juures
**Fifth Avenue** ('viies avenüü') on New Yorgi keskse linnaosa Manhattani tänavajoonestikus viies püstsirge edela-kirdesuunaline lai tee.

Avenüü on Manhattani peatänav New Yorgis Ameerika Ühendriikides. Tänav on 9,973 kilomeetrit pikk ning lähtub Washington Square North tänavalt Washington Square Archi triumfikaare eest. Tänav kuulub New Yorgi linnale ja seda hooldab New Yorgi transpordiamet.

Fifth Avenue kulgeb Waverly Place'ist läbi rõhtsirgete tänavate 8th Street – 120th Street ja 124th Street – 143th Street ning jõuab ulatuselt lõpule linna sissesõiduteel Harlem River Drive'il.

Seda peetakse üheks maailma kõige kallimaks ja elegantsemaks tänavaks. Seal on palju tuntud vaatamisväärsusi, nagu New Yorgi Avalik Raamatukogu, Püha Patricku katedraal, Rockefeller Center ja Central Park. Fifth Avenuel on palju luksuskauplusi, nagu Gucci. Avenüü äärde jääb ka endise Ameerika Ühendriikide presidendi Donald Trumpi pilvelõhkuja Trump Tower.

Vaata ka
--------

* Komisjonäride 1811. aasta planeering

| * v
* r
Manhattani avenüüd |
| --- |
| Avenüüd | 
First Avenue **·** Second Avenue **·** Third Avenue **·** Lexington Avenue **·** Fourth Avenue (Park Avenue) **·** Madison Avenue **·** Fifth Avenue **·** Broadway **·** Sixth Avenue (Avenue of the Americas) **·** Seventh Avenue (Fashion Avenue) **·** Eighth Avenue **·** Ninth Avenue (Columbus Avenue) **·** Tenth Avenue **·** Eleventh Avenue **·** Twelfth Avenue (West Side Highway) **·** Avenue A **·** Avenue B **·** Avenue C (Loisaida Avenue) **·** Avenue D |
Daniel Kahneman
**Daniel Kahneman** (5. märts 1934 Tel Aviv – 27. märts 2024) oli juudi päritolu Ameerika Ühendriikide psühholoog, kes pälvis 2002. aastal Nobeli majandusauhinna.

Tema peamised uurimisvaldkonnad olid majanduspsühholoogia ja eksperimentaalne majandusteadus. Kuid ta tegi märkimisväärseid uurimusi ka muudes psühholoogia harudes, näiteks käitumisökonoomikas.

2011. aastal paigutas ajakiri Foreign Policy ta ülemaailmsete mõtlejate edetabelis 71. kohale.
Samal aastal ilmus tema raamat "Thinking, Fast and Slow", mis sai New York Timesi bestselleriks. Selle raamatu eestikeelne tõlge "Kiire ja aeglane mõtlemine" ilmus 2013. aastal kirjastuses Tänapäev.

Kahneman sündis Tel Avivis, lapsepõlve veetis Pariisis.

Tunnustus
---------

* 2002 – Nobeli majandusauhind
* 2012 – Rahvuslike akadeemiate teaduskommunikatsiooni auhind ( "Thinking, Fast and Slow")

Isiklikku
---------

Ta oli abielus Anne Treismaniga, kes oli Princetoni Ülikooli psühholoogiaprofessor.

Viited
------

1. ↑  Daniel Kahneman - Facts. (Vaadatud 04.07.2013.)
2. ↑  The FP Top 100 Global Thinkers | Foreign Policy (Vaadatud 04.07.2013.)

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Daniel Kahneman** |

* Daniel Kahneman | Nobel Prize-Winning Psychologist | Big Think
* Daniel Kahneman: The riddle of experience vs. memory | Video on TED.com
* Live Talks Business Forum Dr. Zak interviews Nobel Laureate Daniel Kahneman - You Tube

Nobel
Nobeli majandusauhinna laureaadid

1969 Frisch, Tinbergen • 1970 Samuelson • 1971 Kuznets • 1972 Hicks, Arrow • 1973 Leontief • 1974 Myrdal, Hayek • 1975 Kantorovitš, Koopmans • 1976 Friedman • 1977 Ohlin, Meade • 1978 Simon • 1979 Schultz, Lewis • 1980 Klein • 1981 Tobin • 1982 Stigler • 1983 Debreu • 1984 Stone • 1985 Modigliani • 1986 Buchanan • 1987 Solow • 1988 Allais • 1989 Haavelmo • 1990 Markowitz, Miller, Sharpe • 1991 Coase • 1992 Becker • 1993 Fogel, North • 1994 Selten, Nash, Harsanyi • 1995 Lucas • 1996 Mirrlees, Vickrey • 1997 Merton, Scholes • 1998 Sen • 1999 Mundell • 2000 Heckman, McFadden • 2001 Akerlof, Spence, Stiglitz • 2002 Kahneman, Smith • 2003 Engle, Granger • 2004 Kydland, Prescott • 2005 Aumann, Schelling • 2006 Phelps • 2007 Hurwicz, Maskin, Myerson • 2008 Krugman • 2009 Ostrom, Williamson • 2010 Diamond, Mortensen, Pissarides • 2011 Sargent, Sims • 2012 Roth, Shapley • 2013 Fama, Hansen, Shiller • 2014 Tirole • 2015 Deaton • 2016 Hart, Holmström • 2017 Thaler • 2018 Nordhaus, Romer • 2019 Banerjee, Duflo, Kremer  • 2020 Milgrom, Wilson  • 2021 Card, Angrist, Imbens  • 2022 Bernanke, Diamond, Dybvig; 2023 Goldin
**Québec** (prantsuse keeles *Ville de Québec*, inglise keeles *Quebec City*) on linn Kanadas, Québeci provintsi pealinn, Capitale-Nationale'i piirkonna halduskeskus.

See on Montréali järel Québeci provintsi suuruselt teine linn.

Québec asub Saint Lawrence'i jõe vasakkaldal Lévise linna vastas.

Ajalugu
-------

Prantsusmaa maadeavastaja Jacques Cartier rajas praeguse linna kohale fordi, kuhu jäi kogu talveks, enne kui järgmisel aastal kodumaale tagasi läks.

1541 tuli ta tagasi, et luua sinnasamasse alaline asundus. Kuid juba järgmise aasta suvel jäeti see uuesti maha, niihästi väga karmi talve kui indiaanlaste vaenulikkuse tõttu.

Prantsuse maadeavastaja Samuel de Champlain asutas Québeci 3. juulil 1608 irokeeside kaua aega tagasi maha jäetud asulakohale. Champlain juhtis seda asundust kogu oma ülejäänud elu, kuni surmani 1635.

Québec oli 1608–1627 ja 1632–1763 Prantsusmaa Kanada ja kogu Uus-Prantsusmaa pealinn, 1763–1791 ja alates 1867 Québeci provintsi pealinn, 1791–1841 Alam-Kanada pealinn ning 1852–1856 ja 1859–1866 Kanada provintsi pealinn.

Rahvastik
---------

2006. aasta rahvaloenduse järgi elas Québecis 491 142 inimest. Québeci linnastus elas samal aastal 715 515 inimest.

Québec on suuresti prantsuskeelne. Inglise keele kõnelejaid oli kõige rohkem 1860ndatel, kui 40% elanikkonnast rääkis emakeelena inglise keelt.

Québec on üks kõige väiksema kuritegevusega linnu kogu Kanadas. Kogu 2007. aasta jooksul ei registreeritud linnas ainsatki mõrva.

Majandus
--------

Enamik inimesi töötab avalikus sektoris.

2008. aastal oli töötuid 4,5% elanikkonnast.

1972–1995 oli linnas jäähokimeeskond Québec Nordiques, mis mängis kuni 1979 WHA-s ja pärast seda NHL-is. Rahapuuduse tõttu müüdi meeskond Denverisse ja see hakkas kandma uut nime Colorado Avalanche.

Panoraamvaade Québecile

Suurenda
Panoraamvaade Québecile

Vaata ka
--------

* Québeci vanalinn
* Hôtel Le Concorde

Viited
------

1. ↑  , vaadatud 10.12.2023.
2. ↑  Kanada Statistikaamet vaadatud 13.02.11
3. ↑  morring.org vaadatud 13.02.11
4. ↑  Kanada Statistikaamet vaadatud 13.02.11

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Québec (linn)** |

* Koduleht
**Ogajas tolmuhari** (*Laonome xeprovala*) on sugukonda *Sabellidae* kuuluv hulkharjasuss, kes kirjeldati uue liigina 2018. aastal. Ogajas tolmuhari on Euroopas võõrliik, kes esmakordselt avastati mõnedes Hollandi kanalites 2009. aastal; seejärel Pärnu lahes ja ja Doni estuaaris Aasovi meres mõned aastad hiljem. Kiire levimise tõttu nimetatakse ogajat tolmuharja invasiivseks võõrliigiks.

Esialgne määrang oli Austraalia päritolu hulkharjasuss *Laonome calida*, kuid leitud isendite võrdlemisel Austraaliast saadetud materjalidega näitas, et Euroopas leitud uss - kõik leitud isendid olid sarnaste tunnustega - oli kirjeldatav uue liigina. 

Liiginimetus *xeprovala* tähendab kreeka keeles ootamatut väljailmumist, vihjamisi viitena looma erakordsusele uue, teadusele täiesti tundmatu liigi esindajana.

Ökoloogia
---------

Ogajas tolmuhari on bentilise eluviisiga liik, kelle isendeid on kogutud nii mageveest kui ka madala soolsusega (0,5 – 7 psu) riimveest ja nii kõvalt veekogupõhjalt, segatud setetest, liivaselt ja detriidirohkelt mudapõhjalt kui ka rohke orgaanilise materjali ja pehme savipõhjaga veekogudest. Liik on vastupidav temperatuurile ja Soome lahe külmadele talvedele, mil jääkate kestab neli kuud ja merevee temperatuur on alla 2 °C.

Loom elab limaga kokkukleebitud setetest torukeses. Arvatakse, et *Laonome xeprovala* suurendab oma elupaigas meresetete stabiilsust. Liik kuulub nii kalade kui ka selgrootute toiduobjektide hulka. Võimalik on toidukonkurents kohalike hulkharjasussiliikidega, mis võib põhjustada mõnede kohalike liikide kadumise.

Liigi esinemine Läänemeres
--------------------------

Läänemeres on ogajat tolmuharja leitud alates 2012. aastast, esmakordselt Pärnu lahes; 2019. aastal leiti neid usse massiliselt Pärnu rannast.

Populatsiooni püsimisest ja laienemisest annab tunnistust asjaolu, et hiljem on liiki leitud lisaks Pärnu lahele Muuga sadamast, Väinamerest ja Käsmu lahest, alates 2021. aastal on isendeid sattunud ka Haapsalu ja Matsalu lahtedest kogutud põhjakoosluste proovidesse.

Viited
------

1. 1 2 3  A. Bick, R. Bastrop, J. Kotta, K. Meissner, M. Meyer, V. Syomin. Description of a new species of Sabellidae (Polychaeta, Annelida) from fresh and brackish waters in Europe, with some remarks on the branchial crown of Laonome. - Zootaxa. 4483(2): 349-364
2. ↑  Laonome xeprovala. - LAJI.FI
3. ↑  T. Minnik. "Leidsime karvase ussikese ja selgus, et maailmas ei tundnud seda liiki keegi" - üllatused Eesti rannavetes. - DELFI Forte, 23.10.2021
4. ↑  Soome lahte jõudnud võõrliikidest. - Looduskalender. 27.01.2020
5. ↑  H. Ojaveer, L. Eek, J. Kotta. Vee võõrliikide käsiraamat. Tallinn, 2011
6. ↑  Pärnu lahte on ilmunud ussilaadsed tulnukad. - Pärnu Postimees, 22. juuni 2019
7. ↑  TTÜ Meresüsteemide instituut ja TÜ Eesti mereinstituut. Eesti merestrateegia meetmekava ajakohastamine. Uute meetmete kirjeldused, nende teostatavuse ja piisavuse analüüs. Võõrliigid (D2). Tallinn, 2022

Välislingid
-----------

* Laonome xeprovala Bick & Bastrop, 2018. - eElurikkus
**Riikliku Rahvakongressi Alalise Komitee esimees** (ametlikult **Hiina Rahvavabariigi Riikliku Rahvakongressi Alalise Komitee esimees**) on ametnik, kes juhatab Riikliku Rahvakongressi Alalist Komiteed, Hiina Rahvavabariigi kõrgeimat seadusandlikku kogu. Alates 17. märtsist 2018 on ametis Li Zhanshu.

Aastatel 1998–2013 oli RRKAK esimees Hiina võimuhierarhias teisel kohal, kuna Li Peng ei saanud 1998. aastal kolmandat ametiaega peaminister olla. Hiljem oli RRKAK esimees pärast Kommunistliku Partei peasekretäri ja riigi presidenti hierarhias kolmas. Peaminister Li Keqiangi ajal on RRKAK esimees langenud hierarhias neljandaks. Asetus võimuhierarhias ei peegelda tingimata tegelikkust, mis sõltub suuresti ametis olevatest isikutest.

Volitused
---------

Alates 1982. aastast võivad RRKAK esimehel Hiina Rahvavabariigi põhiseadusega tekkida laialdased volitused. Arikkel 84 järgi hakkab RRKAK esimees täitma riigi presidendi kohuseid, kui nii president kui asepresident peaksid olema võimetud oma ülesandeid täitma ning Riiklik Rahvakongress ei suuda aegsasti asendajat valida.

Aastatel 1975–1983 oli RRKAK esimees Hiina Rahvavabariigi riigipea, kuna presidendi institutsioon puudus 1975. aasta põhiseadusest. Teoreetiliselt oli 1989. aasta Tian'anmeni meeleavalduste ajal toonasel RRKAK esimehel Wan Lil võimalik kokku kutsuda RRK erakorraline istung ning olukord põhiseaduspäraselt lahendada. Tegelikult oli Wani liikumisvabadust piiratud ning ta oli tol hetkel hambutu.

Esimeeste loend
---------------

     Riigipea (1975. ja 1978. aasta põhiseaduste järgi)

Juhtkondade põlvkonnad
    Mao Zedongi administratsioon
    Deng Xiaopingi administratsioon
    Jiang Zemini administratsioon  
    Hu Jintao administratsioon
    Xi Jinpingi administratsioon

| Nr | Esimees | Ametiaeg | Ametiaja algus | Ametiaja lõpp |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| **1.** |  | Liu Shaoqi刘少奇 | I | 15. september 1954 | 28. aprill 1959 |
| **2.** |  | Zhu De朱德 | II | 28. aprill 1959 | 4. jaanuar 1965 |
| III | 4. jaanuar 1965 | 17. jaanuar 1975 |
| IV | 17. jaanuar 1975 | 6. juuli 1976 |
| **-** |  | Laul Qingling宋庆龄 | 6. juuli 1976(kohusetäitja) | 5. märts 1978 |
| **3.** |  | Te Jianying叶剑英 | V | 5. märts 1978 | 18. juuni 1983 |
| **4.** |  | Peng Zhen彭真 | VI | 18. juuni 1983 | 13. aprill 1988 |
| **5.** |  | Wan Li万里 | VII | 13. aprill 1988 | 27. märts 1993 |
| **6.** |  | Qiao Shi乔石 | VIII | 27. märts 1993 | 15. märts 1998 |
| **7.** |  | Li Peng李鹏 | IX | 15. märts 1998 | 15. märts 2003 |
| **8.** |  | Wu Bangguo吴邦国 | X | 15. märts 2003 | 15. märts 2008 |
| XI | 15. märts 2008 | 14. märts 2013 |
| **9.** |  | Zhang Dejiang张德江 | XII | 14. märts 2013 | 17. märts 2018 |
| **10.** |  | Li Zhanshu栗 战 书 | XIII | 17. märts 2018 |  |

Viited
------

1. ↑  "HRV põhiseadus". Originaali arhiivikoopia seisuga 20. november 2008. Vaadatud 10. märts 2009.

Vaata ka
--------

* Riikliku Rahvakongressi Alaline Komitee
	+ Aseesimehed
	+ Peasekretär
* Hiina Rahva Poliitilise Konsultatiivkonverentsi Riiklik Komitee
	+ Esimees
* Seadusandliku Yuani president
* Hiina Rahvavabariigi juhtide loend
**Jaan Junkur** VR I/3 (12. veebruar (vkj)/ 24. veebruar 1887 Helme kihelkond, Viljandimaa – 27. jaanuar 1942 Sevurallag, Sverdlovski oblast) oli Eesti sõjaväelane (kolonel).

Sündis talupidaja Jaan Junkru peres. Teenis tsaariarmees ning lõpetas Vilno sõjakooli. Teenis ohvitserina Tartus aastail 1912–1914.

Osalus Esimeses maailmasõjas
----------------------------

Osales sõjas 271. Krasnoje Selo polgu koosseisus. 1915. aasta jaanuaris sai haavata, sama aasta kevadel langes sakslaste kätte vangi.

Teenistus Eesti sõjaväes
------------------------

Eesti sõjaväes teenis ta aastail 1918–1940. Võitles Vabadussõjas. Astus Eesti sõjaväkke 1918. aasta detsembri alguses. Oli 6. jalaväepolgus algul roodu-, hiljem pataljoniülem. 10. mail 1919 määrati ta kindralstaabi vanemaks käskudetäitjaks ohvitseriks. Juunis 1919 määrati sideohvitseriks Leedusse, sama aasta novembris Poolasse. 15. jaanuaril 1924 sai Eesti sõjaväeatašee Pariisis.

1929. aastal määrati kaitsevägede staabi käskudetäitjaks ohvitseriks ja 1931. aasta oktoobrist 10. jalaväepataljoni ülemaks. 7. septembrist 1934 määrati Vahipataljoni ülemaks ja ühtlasi ka Tallinna garnisoni komandandiks. Aastail 1939–1940 oli ta Harju Sõjaväeringkonna ülem.

Represseerimine ja surm
-----------------------

Sõjaväest saadeti Junkur erru 17. augustil 1940, mille järel asus tööle Eesti NSV Töö Rahvakomissariaadis tõlgina.

Küüditati 14. juunil 1941 Nõmmelt koos abikaasa Lindaga. Viidi Sevurallagi Sosva laagrijaoskonda, kus toodi 25. novembril 1941 raskesti haigena laagrihaiglasse. Suri kaks päeva hiljem. Pärast surma, 28. veebruaril 1942, määras erinõupidamine ta surma.

Viited
------

1. 1 2 3  Jaak Pihlau. Auraamat Eesti Vabariigi kaadriohvitseridele. Tallinn: Umara 2007, lk 103

Välislingid
-----------

* Ohvitseride andmekogu
* Eesti kommunismiohvrid 1940–1991