recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Vsevolod Višnevski
**Vsevolod Višnevski** (vene keeles Всеволод Витальевич Вишневский; 21. detsember (vkj. 8. detsember) 1900 Peterburi – 28. veebruar 1951 Moskva) oli vene kirjanik.

Vsevolod Višnevski oli pärit aadliperekonnast. Esimese maailmasõja alguses põgenes 14-aastane Višnevski rindele. Ta teenis jungana Balti laevastikus. 1915–1916 teenis ta kaardiväes. 1917. aastal liitus ta bolševikega ja osales ka Oktoobripöördes Peterburis. Višnevski võttis osa Vene kodusõjast. Algul oli ta kuulipildur 1. Ratsaarmees, hiljem komandör Balti ja Musta mere laevastikus.

Kirjanduslikku tegevust alustas ta 1920. aastal. Laialdaselt said tuntuks tema näidendid ("Esimene ratsaarmee", 1929, "Me oleme Kroonlinnast", 1930, "Optimistlik tragöödia", 1933, "Unustamatu 1919. aasta", 1949 jt). 1939. aastal oli ta ajalehe Pravda korrespondent Talvesõjas. 1941–1942 osales Leningradi kaitses, oli sõjakorrespondent. 1944. aastast elas Moskvas ja oli ajakirja Znamja toimetaja.

Tunnustus
---------

* Stalini preemia (1950)
* Tööpunalipu orden (1951)

Viited
------

1. ↑
2. ↑

Kirjandus
---------

* Irina Belobrovtseva "Vsevolod Višnevski ja Eesti. Kaks episoodi", Keel ja Kirjandus, 2020/4 (lk 267-277).
**Alalisvoolugeneraator** on elektrimasin, mis muundab mehaanilist energiat alalisvooluenergiaks. Generaatori ergutusmähis paikneb staatori magnetpoolustel ja ankrumähis rootoris. Kui ankur jõumasina poolt pöörlema panna, siis indutseerub ergutusmagnetväljas liikuvas ankrumähises vahelduvpinge, mis muudetakse alalispingeks kommutaatori abil. Ergutusvoolu muutes saab generaatori pinget suurtes piirides sujuvalt reguleerida.

Esimese kommutaatoriga generaatori konstrueeris A. M. Ampère 1832. aastal. Alalisvoolugeneraatoreid hakati laialdaselt kasutama pärast endaergutusnähtuse (dünamoelektrilise printsiibi) leiutamist 1860. aastail. Elektrijaamades.olid nad kasutusel kuni kolmefaasilise vahelduvvoolu evitamiseni 1890. aastail. Tänapäeval on vajadus alalisvoolugeneraatorite järele kadunud, sest alalisvoolu on hõlpsam saada vahelduvvoolu alaldamise teel.

Vaata ka
--------

* Elektrimasin
* Elektrigeneraator

Viited
------

1. ↑  EE 1. köide, 1985

Välislingid
-----------

* Alalisvoolugeneraator
**Le Figaro** (prantsuse hääldus: [lə fiɡaʁo]) on prantsuse päevaleht, riigi vanim ajaleht.

1826. aastal satiirilise nädalalehena asutatud Le Figaro ilmus päevalehena esimest korda 16. novembril 1866 trükiarvuga 56 000.

Ajalehele on pandud nimi Pierre-Augustin Caron de Beaumarchais' teoste "Sevilla habemeajaja" ja "Figaro pulm" tegelaskuju Figaro järgi.

21. sajandi alguses jäi leht Prantsusmaal levikult teisele kohale, Le Parisieni järele ja Le Monde'i ette, ehkki mõne piirkondliku ajalehe trükiarv võis olla suurem.

Viited
------

1. ↑  Lunden, Ingrid (12. veebruar 2010). "Le Figaro opts for freemium web model". The Guardian. Vaadatud 9. veebruaril 2015.
2. ↑  "The press in France". BBC News Online. 11. november 2006. Vaadatud 9. veebruaril 2015.
3. ↑  "Media Landscape Media Claims" (PDF). European Social Survey. Mai 2014. Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 16. august 2014. Vaadatud 9. veebruaril 2015.

Välislingid
-----------

 Le Figaro – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
* Koduleht (*prantsuse keeles*)
Sibeliuse monument (foto: Jaan Künnap, 2004)
Sibeliuse monument. Detail
Sibeliuse monument. Detail
**Sibeliuse monument** (soome keeles *Sibelius-monumentti*) on helilooja Jean Sibeliuse mälestuseks püstitatud monument Helsingis Taka-Töölös Sibeliuse pargis. Soomlaste väitel on see maailma üks armastatuimaid abstraktseid skulptuure.

Monumendi autor on skulptor Eila Hiltunen, kes võitis monumendi rajamiseks korraldatud konkursi. Hiltuneni esitatud kavand kandis nime "Passio Musicae" ning see kujutas orelivilesid. Legendi järgi olevat terasoreliviled projekteeritud nii, et teatud tuule suunaga olevat pargis võimalik kuulda Sibeliuse kuulsaimat teost "Finlandia".

Abstraktne skulptuur tekitas 1960. aastatel palju poleemikat ning kunstipubliku nõudmisel tuli Hiltunenil monumenti täiendada Sibeliuse näoreljeefiga, mis asub monumendi kõrval kaljul.
Kunstikriitikud nimetasid monumenti julgeks, eriti kui silmas pidada Soome rahvuslikku heliloojat.
Samas on teosest leitud Sibeliusele nii omast dünaamilisust ja looduslähedust.

Sibeliuse monument avati 7. septembril 1967 helilooja 100. sünniaastapäevaks.

Skulptuur kaalub 24 tonni. Selles on üle 600 toru. Skulptuur on 10,5 meetrit pikk, 6,5 meetrit lai ja 8,5 meetrit kõrge.

Skulptuuri miniatuurne mudel (1964) on UNESCO peakorteris Pariisis ja teose detail ehib ÜRO peakorteri esist väljakut New Yorgis.
6,7 meetri kõrgune monumendi osa eskiis oli 1967. aastal väljas ka Montréali maailmanäitusel, pärast näitust kinkis Soome riik eskiisi Montréali linnale.
**Siarnaq** (ka **Saturn XXIX**, esmane tähistus **S/2000 S 3**) on üks Saturni mitmest kaaslasest. Selle kuu avastas 2000. aastal Brett J. Gladmandi juhitud uurimisrühm. Nime Siarnaq on ta saanud inuiti mütoloogiasse kuuluva hiiu Siarnaqi järgi. 

Ta on Saturni kaaslaste inuiti grupist suurim, läbimõõduga 40 km.

Viited
------

1. 1 2  Institute for Astronomy Saturn Satellite Data Vaadatud: 21.04.2014.

  


Saturni kaaslased

S/2009 S 1 • Pan • Daphnis • Atlas • Prometheus • Pandora • Epimetheus • Janus • Aegaeon •  Mimas • Methone • Anthe • Pallene • Enceladus • Tethys • Telesto • Kalypso • Dione • Helene • Polydeuces • Rhea • Titan • Hyperion • Iapetus • Kiviuq • Ijiraq • Phoebe • Paaliaq • Skathi • Albiorix • S/2007 S 2 • Bebhionn • Erriapus • Skoll • Siarnaq • Tarqeq • S/2004 S 13 • Greip • Hyrrokkin • Jarnsaxa • Tarvos • Mundilfari • S/2006 S 1 • S/2004 S 17 • Bergelmir • Narvi • Suttungr • Hati • S/2004 S 12 • Farbauti • Thrymr • Aegir • S/2007 S 3 • Bestla • S/2004 S 7 • S/2006 S 3 •  Fenrir • Surtur • Kari • Ymir • Loge • Fornjot
Siarhiej Rumas (2018)
**Siarhiej Rumas** (valgevene keeles *Сяргей Мікалаевіч Румас*; sündinud 1. detsembril 1969 Homielis) on Valgevene majandusteadlane ja poliitik. Ta oli alates 18. augustist 2018 kuni 3. juunini 2020 Valgevene peaminister.

Ta sündis aastal 1969 Homielis, kuid 70-ndate alguses kolis ta Minskisse, kus ta lõpetas Minski 44. Keskkooli. Seejärel lõpetas ta aastal 1990 Jaroslavli Kõrgema Finantssõjakooli (Ярославское высшее военное финансовое училище имени генерала армии А. В. Хрулёва) erialal "väeosade finantsvarustus". Aastal 1995 lõpetas ta Valgevene Vabariigi Ministrite Nõukogu juures asuva Juhtimise Akadeemia. Aastal 2001 kaitses ta teemal "*Пути оптимизации структуры ресурсов коммерческого банка*" majanduskandidaadi väitekirja.

Ta teenis aastatel 1990–1992 armees Kaug-Idas. Seejärel naasis ta Valgevenesse, kus tegeles sõjaväeringkonna finantseerimisega. Seejärel asus ta tööle pankurina.

28. detsembrist 2010 kuni 31. juulini 2012 oli ta Valgevene asepeaminister.

18. augustist 2018 kuni 3. juunini 2020 oli ta Valgevene peaminister.

Ta on 22. aprillist 2011 Valgevene Jalgpalliliidu president.

Isiklikku
---------

Ta on abielus, tema abikaasa Žanna Rumas on hambaarst; neil on neli poega. Tema isa Mikalai Rumas oli Vjatšaslau Kebitši valitsuses aserahandusminister.

Viited
------

1. ↑  "Не тунеядки и не домохозяйки. Где трудятся жены крупных чиновников". Originaali arhiivikoopia seisuga 22. august 2018. Vaadatud 22. augustil 2018.

Välislingid
-----------

* Новый премьер: напоминаем, кто и откуда
Hashian koos oma tütre Laureniga 2011. aastal
**Sib Hashian** (õieti **John Thomas Hashian**; (17. august 1949 Boston – 22. märts 2017 Nassausse teel olnud ristluslaev) oli USA trummar.

1975. aastal valis Hashiani rokkansamblisse Boston trummariks Jim Masdea asemele bändi asutaja Tom Scholz. Hashian on kaasa teinud Bostoni albumitel "Boston" ja "Don't Look Back". Ta võttis osa Bostoni albumi "Third Stage" esimestest proovidest. Hashian lahkus Bostonist Masdea naasmise tõttu. Pärast bändist Bostoni lahkumist kaebas Hashian Bostoni laulja Tom Scholzi kohtusse autoritasude saamiseks. Nad jõudsid kohtus kokkuleppele.

2017. aasta 22. märtsil kukkus Hashian Bahama pealinna Nassausse teel olnud ristluslaeval esinemise ajal kokku ja suri.

Töö
---

* Rokkbändi Boston trummar (alates 1975)
* Muusiku Barry Goudreau sooloalbumi trummar (1980)
* Cape Cod Repertory teatri näitleja lavastuses "9-ball" (2001)
* Taustabändi The Waboritas mitteametlik liige Sammy Hagari saates "Live: Hallelujah" (2003)
* Tremonti teatri näitleja lavastuses "9-ball" (2004)
* Saate "R U the girl" külaline (2005)
* Bluus-rokkbändi Ernie and the Automaticsi kitarrist (2006)
* Teleseriaali "Scorch's PFG-TV" üks osalejatest (2012)

Isiklikku
---------

Hashiani esivanemad olid pärit Armeeniast ja Itaaliast. 

Ta elas Ameerika Ühendriikides Massachusettsi osariigis Essexi maakonnas Lynnfieldi linnas. 

Tal sündis poeg Adam ning tütred Aja ja Lauren.

Viited
------

1. ↑  "BOSTON DRUMMER SIB HASHIAN COLLAPSES, DIES ON ROCK CRUISE SHIP". *TMZ*. 23.03.2017.
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib üldmõistest; tähtkuju kohta vaata artiklit Karjane (tähtkuju); perekonnanime kohta vaata artiklit Karjus (perekonnanimi)* |

---

Lambakari Argentinas Patagoonias
**Karjane** ehk **karjus** (ka karjalaps, karjapoiss või karjatüdruk) on karjamaal loomakarja valvaja; see on ülesanne, mida usaldati ka lastele. 

Eesti alal oli enne talude kruntimist 19. sajandi II poolel kogu küla kari ühisel karjamaal, mida valvas palgatud **külakarjane**. 

Pärast talude kruntimist hakkas karjaseamet kaduma. 

Nõukogude aja kollektiviseerimise oludes tekkis taas karjaseamet.

Karjapillid
-----------

Karja ajamise ja valvamise töö jättis vahel aega ka kõrvaliste tegevustega tegelemiseks. Nii valmistasid karjapoisid käepärast olevast materjalist lihtsaid pille nii ajaviitmiseks kui ka karja ajamise hõlbustamiseks.

Karjapoiss kultuuriloos
-----------------------

Eesti muinasjuttudest pärit fraasi "Karjapoiss on kuningas" on kasutatud eesti kultuuriloos väga paljude teoste pealkirjana.

Näiteks 2016. aasta oktoobris jõudis NUKU teatri lavastus "Karjapoiss on kuningas" 650. mängukorrani (lavastus esietendus 17. juunil 1981). See on eesti teatri ajaloos kõige kauem järjest mängitud lavastus. Rahvaluuleainelise lavastuse, kus kaks karjapoissi ajaviiteks muinasjutte vestavad, rahvalaule esitavad ja loodushääli jäljendavad, lavastas Nukuteatri kunagine peanäitejuht Rein Agur.

Viited
------

1. 1 2 3 4  Eesti rahvakultuuri leksikon (3. trükk). 2007. Koostanud ja toimetanud Ants Viires. Eesti Entsüklopeediakirjastus. Lk 70
2. ↑  "Karjapoiss on kuningas". *Laste Rõõm*. 1928. Originaali arhiivikoopia seisuga 17.03.2018. Vaadatud 16.03.2018.
3. ↑  Eesti teatri pikaealisim lavastus jõuab 650. mängukorrani. Pealinn.ee, 30.09.2016.

|  |  |
| --- | --- |
|  | Tsitaadid Vikitsitaatides: **Karjane** |
**Rimski-Korsakov** (vene keeles *Римский-Корсаков*) on kahe tekiga kahekümne esimene Rossija-klassi (projekt 785/OL800, II seeria) Venemaa jõereisilaev, mis on ehitatud Národný Podnik Škoda Komárno (Slovenské Lodenice n.p. Komárno) laevatehases Komárnos Tšehhoslovakkias 1956. aastal Volga jõelaevakompaniile. Laev sai nime Vene helilooja ja muusikaõpetaja Rimski-Korsakovi auks.

Selle nime all kasutati laeva aastail 1956–1959 Volga jõel Gorkist ja alates 1960. aastast tänaseni Obi ja Irtõši jõgedel liinil Omsk-Salehard NSVLi ja alates 1993. aastast Venemaa lipu all. Aastail 1992–1993 moderniseeriti laeva tublisti Omski laevatehases ühe Hiina Rahvavabariigi firma abil kasutades. Pärast Bulgarija uppumist peatas ja takistas Venemaa valitsus Rossija-klassi laevade kasutamist, kuid väiksemate ja vanemate ehk halvemas seisundis Saksamaal ehitatud Baikal-klassi (projekt 646) laevade kasutamist mitte. Seejärel pani Ob-Irtõši laevakompanii Omskis laeva müügile.

Vaata ka
--------

* Jõereisilaevade loend

Viited
------

1. 1 2 3 4  Irtõši Laevandus(vene keeles)
2. ↑  Projekt 785 (vene keeles)
3. ↑  Jõelaev Rimski-Korsakov (vene keeles)

Välislingid
-----------

* Projekt 785 (vene keeles)
**Loomastik** ehk **fauna** on mingil maa-alal elav loomaliikide kogum.

Loomastiku alljaotused
----------------------

### Epifauna

 *Pikemalt artiklis Epifauna*
Epifaunasse kuuluvad selgrootud loomad, kes elavad valdavalt veekogu põhja või mulla pinnal. 

### Infauna

 *Pikemalt artiklis Infauna*
Infaunasse kuuluvad selgrootud veeloomad, kes elavad eelistatult veekogude põhjasetetes. 

### Meiofauna

 *Pikemalt artiklis Meiofauna*
Meiofaunasse arvatakse väikesed bentilised selgrootud, kelle suurus jääb vahemikku 0,04...1 mm.

### Mikrofauna

 *Pikemalt artiklis Mikrofauna*
Mikrofauna moodustavad loomad (näiteks üherakulised organismid, protistid, keriloomad jne) kelle suurus on alla 0,2 mm.

### Süstemaatilised alljaotused

Süstemaatika alusel saab rääkida spetsiifilisest faunast: näiteks mingi ala linnud moodustavad linnustiku ehk ornitofauna, kalad ihtüofauna.

Vaata ka
--------

* elustik
* seenestik
* taimestik
* ökosüsteem

Viited
------

1. ↑  Masing, V. (koost.). 1992. Ökoloogialeksikon. Eesti Entsüklopeediakirjastus, lk 151

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Loomastik** |
Karjase tähtkuju kaart
Karjane öötaevas
**Karjane** (varem ka **Karjus**; ladina *Boötes*, lühend *Boo*) on põhjataeva tähtkuju.

Karjane on 2. sajandil üks Ptolemaiose "Almagestis" loetletud 48 tähtkujust.

Tähtkuju ladinakeelne nimi tuleneb vanakreeka keele sõnast *βοῦς* (*bous*), mis tähendab 'härga'.

Karjase tähtkuju piirneb lõunas Neitsiga, läänes Berenike Juuksete ja Jahipenidega, loodes Suure Vankriga, kagus Lohega ning idas Herkulese, Põhjakrooni ja Maoga.

Karjase tähtkuju katab 907 ruutkraadi taevast ja on ulatuselt 88 tähtkuju seas 13. kohal. Selle heledaim täht on Arcturus (α Bootis) tähesuurusega –0,05m ja kaugusega 36,7 valgusaastat. Arcturus on heleduselt neljas täht tähistaevas ja heledaim täht taevaekvaatorist põhjas. Tähtkujus asub kokku 29 tähte, mida on võimalik näha palja silmaga.

Tähtkujus asub üks kerasparv, NGC 5466, ja mitu tuhmi galaktikat.

Mesopotaamia mütoloogias kujutas Karjase tähtkuju ilmselt jumalat Enlili, kes oli Babüloonia panteoni juht ja talupoegade patroon.

Ptolemaiose kirjeldas tähtkuju karjasena, kes hoiab vasakus käes ohjas oma jahikoeri (esindasid Jahipenide tähtkuju) ja paremas käes oda, keppi või sau.

Osad praegu Karjase tähtkujule kuuluvad tähed moodustasid varem ka tähtkujud Quadrans Muralis ja Mons Mænalus.

Karjase tähtkuju kogumikus "Urania's Mirror" (u. 1825). Illustratsioon Sidney Hall. Sellel on kujutatud Karjast, kes hoiab vasakus käes jahikoeri (Jahipenid), kelle all paikneb Berenike Juuksed. Karjase pea kohal on endine tähtkuju Quadrans Muralis. Tema jalgade juures on endine tähtkuju Mons Mænalus.

Vaata ka
--------

* GRB 080319B

Viited
------

1. 1 2  "Boötes Constellation". *Constellation Guide*. Vaadatud 5. juuli 2018.
2. ↑  "The Constellation Boötes". *Universe Today*. Vaadatud 5. juuli 2018.
3. ↑  "Arcturus". *Constellation Guide*. Vaadatud 5. juuli 2018.

| * v
* r
88 tänapäeva tähtkuju |
| --- |
| 

* Ahi
* Ahter
* Altar
* Ambur
* Andromeeda
* Berenike Juuksed
* Delfiin
* Eriidanus
* Fööniks
* Herkules
* Hobu
* Hunt
* Hüdra
* Ilves
* Indiaanlane
* Jahipenid
* Jänes
* Jäär
* Kaalud
* Kaaren
* Kaelkirjak
* Kaksikud
* Kalad
* Kaljukits
* Kameeleon
* Karikas
* Karjane
* Kassiopeia
* Kefeus
* Kell
* Kentaur
* Kiil
* Kilp
* Kolmnurk
* Kompass
* Kotkas
* Kujur
* Kuldkala
* Kurg
* Kärbes
* Lavamägi
* Lendkala
* Lohe
* Luik
* Lõunahüdra
* Lõunakala
* Lõunakolmnurk
* Lõunakroon
* Lõunarist
* Lõvi
* Lüüra
* Maalija
* Madu
* Maokandja
* Mikroskoop
* Neitsi
* Nool
* Oktant
* Orion
* Paabulind
* Paradiisilind
* Pegasus
* Perseus
* Pump
* Purjed
* Põhjakroon
* Rebane
* Sekstant
* Sirkel
* Sisalik
* Skorpion
* Suur Peni
* Suur Vanker
* Sõnn
* Teleskoop
* Tuukan
* Tuvi
* Uurits
* Vaal
* Veevalaja
* Veomees
* Vinkel
* Vähk
* Väike Lõvi
* Väike Peni
* Väike Vanker
* Võrk
* Ükssarvik

 |
|  |
| --- |
|  |
| Medalikohad |
| Copa América |
| **Kuld** | 2019 |  |

**Éder Gabriel Militão** (sündinud 18. jaanuaril 1998 Sertãozinhos) on Brasiilia jalgpallur, kes mängib Hispaania kõrgliiga klubis Madridi Real paremkaitsja või kaitsva poolkaitsjana.

Ta alustas karjääri kodumaal São Paulos. Klubi meeskonnas tegi ta Brasiilia kõrgliigas debüüdi 14. mail 2017 mängus Cruzeiro vastu. Esimese värava lõi ta liigas 17. septembril mängus Vitória vastu.

2018. aasta augustis sõlmis ta viieaastase lepingu Portugali kõrgliiga klubiga Porto. Debüüdi Portugali kõrgliigas tegi ta 2. septembril mängus Moreirense vastu, andes mängus väravasöödu. Ta murdis ennast kiiresti Porto põhikoosseisu. Esimese värava lõi ta klubi meeskonnas 28. novembril UEFA Meistrite Liiga alagrupimängus Schalke 04 vastu. Esimese värava Portugali liigas lõi ta 3. jaanuaril 2019 mängus Avese vastu. Ta valiti hooajal 2018–2019 Portugali kõrgliiga hooaja sümboolsesse koosseisu.

2019. aasta märtsis sõlmis ta kuueaastase lepingu Madridi Realiga.

Debüüdi Brasiilia jalgpallikoondises tegi ta 11. septembril 2018 sõprusmängus El Salvadori vastu. 2019. aastal võitis ta Brasiilia koondisega Copa América.

Viited
------

1. ↑  "Militão feliz por estar "num clube vencedor". Diário de Notícias. 7.8.2018. Vaadatud 23.1.2019

| * v
* r
Brasiilia koondis  –  2022. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlused |
| --- |
| 

* 1 Alisson
* 2 Danilo
* 3 Thiago Silva
* 4 Marquinhos
* 5 Casemiro
* 6 Alex Sandro
* 7 Paquetá
* 8 Fred
* 9 Richarlison
* 10 Neymar
* 11 Raphinha
* 12 Weverton
* 13 Dani Alves
* 14 Militão
* 15 Fabinho
* 16 Alex Telles
* 17 B. Guimarães
* 18 Antony
* 19 Gabriel Jesus
* 20 Vinícius Jr.
* 21 Rodrygo
* 22 Bremer
* 23 Ederson
* 24 Martinelli
* 25 Pedro
* 26 Éverton Ribeiro
* Treener: Tite

 | Brasiilia |
Rezekne ordulinnuse varemed
**Rēzekne foogt** (saksa keeles *Vogt von Rositten*) oli Liivi ordu käsknik, Rēzekne foogtkonna valitseja.

Esimene Rēzekne foogt on teada aastast 1288, kuid pole päris kindel, kas ta kandis toona juba foogti nimetust. Viimasest foogtist Werner Schall von Bellist sai 1560. aastast Dünaburgi komtuur, kuid foogti koha oli ta kaotanud juba eelmise aasta lõpus, kui ala anti Poola vägede kontrolli alla.

Rēzekne foogt polnud kuigivõrd oluline käsknik ega kuulunud seetõttu ordut juhtivasse siseringi. Teadaolevate foogtide nimekiri on üsnagi puudulik ning on teada vaid üks foogt, kellest sai hiljem Liivi ordumeister – Wolter von Plettenberg.

Teadaolevad Rēzekne foogtid
---------------------------

* umbes 1288 Otto Paschedach
* 1348 Gerlach von Haren
* 1422–1423 Simon von Gundheim
* 1439–1441 Heinrich von Notleben
* 1445 Matthias von Boningen
* 1446 Wolter von Loe
* 1470–1473, 1481 Erwin von Bellersheim
* 1482–1488 Wolter von Plettenberg
* 1502?–1507 Gerlach von Hövel
* 1507–1514 Anton Ovelacker von Wischlingen
* 1523 Philipp von dem Bottlenberg genannt Schirp
* 1532–1535 Dietrich von der Balen genannt Fleck
* 1535–1541 Rolf von Rhade
* 1542–1550 Bernhard von Smerten
* 1555–1559 Werner Schall von Bell
**Zasimavičy Püha Nikolai kirik** (valgevene keeles *Царква Сьвятога Мікалая*) on kirik Valgevenes Bresti oblastis Pružany rajoonis Zasimavičys.

Kirikut kasutavad õigeusklikud, see on kaitse all olev ehitismälestis. Kirik on tänapäeval kasutuses.

Kirikuhoone
-----------

Zasimavičy Püha Nikolai kirik on klassitsistlik hoone. Tellistest ja maakividest hoone pikkus on 17 meetrit, laius 8,4 meetrit. Välisseinasid liigendab karniis. Sümmeetrilise fassaadi kohal asub kolmnurkne frontoon. Hoone lõpeb kolmnurkse apsiidiga, selle kõrval asub rombikujuline käärkamber. Katus on sindlitest. Kirikus asub viie meetri kõrgune ikonostaas.

Ajalugu
-------

Kirik valmis aastal 1811, selle ehitust rahastas kohalik ettevõtja. Hoone juurde püstitati puidust kellatorn. Algselt kuulus kirikule 50 tiinu maad. Esimese maailmasõja ajal süttis hoone põlema; kirik taastati aastal 1916. 

Aastal 1924 hakkas kirik alluma Pružany Aleksander Nevski peakirikule. Aastal 1925 remonditi kirikut ja kellatorni, kiriku juurde rajati juurviljaaed. Aastal 1940 rüüstasid kirikut piirkonna hõivanud nõukogude võimud. Hiljem kirik suleti ja aastal 1962 rajati hoonesse kemikaalide ladu.

Peale Nõukogude Liidu lagunemist hakati Vasil Kuračynski eestvõtmisel kirikut taastama. Risti annetas Pružany piimakombinaat, ehitusmaterjalid hankisid kohalikud kolhoosid. Ikonostaasi väravad maalis Pružany kunstnik Ryhor Piečnikaŭ. Esimene jumalateenistus peeti taastatud kirikus 24. novembril 1994. Aastal 2002 remonditi kirikut taas; ühtlasi paigaldati neli kirikule annetatud kella. Kiriku seinad on niiskuse tõttu kahjustatud.

Pilte
-----

* Vaade kirikule apsiidi pooltVaade kirikule apsiidi poolt
* Ryhor Piečnikaŭ maalitud väravadRyhor Piečnikaŭ maalitud väravad

Viited
------

1. ↑

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Zasimavičy Püha Nikolai kirik** |

* Fotod kiriku kohta
* Kiriku koduleht
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib loomismüütidest; Raffaeli maali kohta vaata artiklit Maailma loomine (Raffael)* |

---

**Loomismüüdid** ehk **tekkemüüdid** on pärimuslikud lood objektide ja nähtuste tekkimise kohta. Omaette rühma loomismüütide hulgas moodustavad kosmogoonilised müüdid: kogu teadaoleva maailma tekkimise kohta.

Tunnetuslikud aspektid
----------------------

Tunnetuslikult on loomismüüdid kultuuri jaoks oluline kogum teadmisi sellest, kuidas ja miks on asjad maailmas just niimoodi ja mitte teisiti. Sageli on loomismüüdid seotud seletusmüütidega.

Funktsioonid
------------

Loomismüütide funktsiooniks võib olla maailma asjade muutmine ja mõjutamine. Loomismüüt võib olla loits, ravimisvormel, sünnisõnad jne. 

Seos loomismüüdi ja loitsu vahel tuleneb animistlikust mõtteviisist, mille kohaselt on maailm (ja tema nähtused ning objektid) hingestatud. Selle mõtteviisi (uskumuse) kohaselt saab nähtusi ja objekte mõjustada suheldes nende hingega (vaimuga). Seda vaimu (või hinge) saab mõjutada, kui talle esitada tema sünnilugu. 

"Kalevala" loitsud ongi enamasti sünnisõnad. Tuntud on Veljo Tormise poolt viisistatud "Raua needmine". Rauda neatakse selleks, et ravida raudeseme (terariista) poolt tekitatud haava või vigastust. "Raua needmise" sisu on loomismüüt (tekkemüüt) raua sündimisest.

Žanrilised aspektid
-------------------

Žanriliselt võib loomusmüüt olla esitatud nii jutustusena, lauluna, tantsuna, draamana või nende seguna.

Vormilised aspektid
-------------------

Vormiliselt võivad loomismüüdid olla väga ulatuslikud ja komplitseeritud, kuid on küllaldaselt ka lühivormilisi loomismüüte (mõistatuste, vanasõnade, kõnekäändude vms kujul). Loomismüüdid võivad eksisteerida nii suulises pärimuses kui ka kirjalikult fikseerituna. Paljude religioonide pühakirjad, eeposed jmt sisaldavad loomismüüte.

Näiteid
-------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Vikitekstides on artikliga seotud alliktekste: **Eesti vana usk/I. Maailma loomine** |

Eesti rahvalaul "Loomislaul" (Sinisirje linnukene...). Laulus esinev motiiv maailma tekkimise kohta linnumunast leidub paljude Põhja-Euraasia rahvaste ning ka Põhja-Ameerika indiaani rahvaste folklooris. 

Tekkemuistendid Kalevipoja sängide, lingukivide jmt kohta.

Muistendilised muinasjutud ("Kuidas jänes sai lõhkise moka" jmt).

"Kalevala" loitsud ja sünnisõnad. Veljo Tormise "Raua needmine".

Vanas Testamendis kajastuvad judaismi eri kihistustest pärinevad loomislood. (Näiteks 1. Moosese raamat, peatükk 1, salmid 1-31.)

Babüloonia loomismüüte kujutab Enuma Eliš.

Vaata ka
--------

* Folkloristika
* Muistend
* Mütoloogia
* Loomine eimillestki
* Kaos (kreeka *Χάος*) – Tohuvabohu (heebr. *תֹ֙הוּ֙ וָבֹ֔הוּ*)  – Virvarr (sks. Wirrwarr)

Viited
------

1. ↑  kaos, EKSS
2. ↑  kaos ÕS
3. ↑  tohuvabohu EKSS
4. ↑  tohuvabohu ÕS
5. ↑  virvarr EKSS
6. ↑  virvarr ÕS
Éliane Radigue
**Éliane Radigue** (sündinud 24. jaanuaril 1932 Pariisis) on prantsuse helilooja ja helikunstnik, kelle loomingu peamiseks tehniliseks väljendusvahendiks on olnud helisüntees ja magnetlinditehnikad ning kes tänapäeval kirjutab muusikat peamiselt akustilistele instrumentidele.

Radigue eelistatud instrumendiks on olnud Pariisi stuudios asuv analoogsüntesaator ARP 2500. Ajastule omaselt kasutas Radigue oma teoste salvestamisel lintmagnetofoni ja magnetofoni põhiseid lindistustehnikaid, olles töötanud konkreetmuusikaga Pierre Schaefferi eksperimentaalmuusika stuudios Studio d'Essai ja Pierre Henry stuudios. Éliane Radigue'd peetakse üheks silmapaistvaks 20. sajandi elektroonilise muusika viljelejaks, kelle omanäoline loometöö kestab tänaseni, olles uuel sajandil võtnud osaliselt ka hoopis uue suuna.

Aastatel 1971–2000 kasutas Radigue oma helitöös analoogsüntesaatorit ARP 2500. Selle kaasabil salvestas ta oma teosed "Chryp-tus", "Geelriandre", "𝛹 847", "Biogénésis", "Transamorem-Transmortem", "Adnos", "Les Chans de Milarepa", "Jetsun Mila", "La Triologie de la Mort", "L'Îlle re-sonante". Mitmed nendest teostest kannavad budismi vaimu ja vaimsus on olnud Radigue muusika oluliseks mõjutajaks. Ta on tegelenud budistliku praktikaga ja pühendanud budistlikele tekstidele mitu enda teostd. Hilisemasse loomingusse (alates 2000’) kuuluvad teosed on kirjutatud akustilistele instrumentidele.

Radigue kutsub üles helide hoolikamale kuulamisele muusika loomisel ja vastuvõtmisel ning ütleb, et muusika võib peegeldada kuulaja meelt. "Heli tajumist mõjutab see, kuidas me helile läheneme, meie kuulamise kvaliteet, sest alles kuulates muudame me helid päriselt enda omaks. Avades oma keha ja meele aktiivsele kuulamisele, on võimalik leida erilisi asju. Kuulamistingimused on muidugi erineval ajal ja erineva meeleoluga erinevad. Seetõttu peegeldabki (muusika – tõlk) kuulamise ajal meie meeleseisundit – toimib peegliefekt. Igasuguse heli kuulamine ja kasutamine muusikas on (sobivatel tingimustel – tõlk) võimalik. Minu silmad avas selle mõistmiseks kohtumine konkreetmuusikaga." (intervjuust Julia Eckhardtiga, 2019, lk 47)

Teadaolevalt pole Eestis Éliane Radigue loomingut seni avalikult ette kantud.

Kirjandus
---------

* Julia Eckhardt (2019). *Intermediary Spaces / Espaces Intermédiares*. Brüssel: Umland Editions
* Julian Cowley (2022). *Éliane Radigue: A user’s guide to the swelling discography of the French composer*. The Wire Magazine Issue 456, February 2022.

Välislingid
-----------

* portrait #04 Eliane Radigue, Ein Portrait von IMA, 2009 (sak.k)
* IMAfiction #04 09 Eliane Radigue from IMA, Vimeo, 2009 (pr.k, ingl.k subtiitritega)
* Eliane Radigue: An interview. Published on October 12, 2012 (ingl.k)
* The Deeply Meditative Electronic Music of Avant-Garde Composer Eliane Radigue, Open Culture, October 2nd, 2018 (ingl.k)
* Éliane Radigue teosed UBUWEB-i keskkonnas (inglise keeles)
**Ruusmäe Põhikool** oli põhikool Võru maakonnas Haanja vallas Ruusmäe külas.

Korrapärasem hariduse andmine algas Ruusmäel 1864. aastal, kui Ruusmäe-Kuklase teelt pisu kõrval asunud Kriguli talus alustas tööd Kriguli külakool. 1876. aastal kolis kool talumeeste ehitatud koolimajja Pütsepäle. Seal tegutses aastatel 1876–1919 **Pütsepa algkool**, seejärel kuni 1934. aastani **Pütsepa 4-klassiline algkool**. Kui 1934. aastal rakendus 6-klassiline koolikohustus, pidid vallajuhid leidma koolile uued ruumid, sest õpilased ei mahtunud enam senisesse koolimajja ära. Kool otsustati kolida tühjana seisnud Rogosi mõisa härrastemajja. 1945/1946. õppeaastaks lõppes 7-klassilisele koolile üleminek. 1960. aastast sai koolist 8-klassiline kool. 1965. aastal avati mõisa kellatornis kooli koduloomuuseum. 1988. aastal nimetati kool 9-klassiliseks ja 1991. aastal sai kooli nimeks **Ruusmäe Põhikool**.

Iseseisva haridusasutusena lõpetas Ruusmäe Põhikool tegevuse 2000. aastal, mil see liideti Haanja Põhikooliga ja moodustati **Haanja-Ruusmäe Põhikool**, mis tegutses nii Haanjas kui ka Ruusmäel. Ruusmäe Põhikooli viimane direktor oli Kalev Kalkun (1992–2000).

2011. aastal liideti Haanja-Ruusmäe Põhikooliga veel ka Haanja Lasteaed ja uue asutuse nimeks sai **Haanja Kool**. 2008. aastal oli Ruusmäe koolmajja jäänud kuus klassi. Pärast Haanja Kooli asutamist 2011. aastal oli Ruusmäel veel ainult Haanja Kooli õppekoht, milles oli kolm klassi ja lasteaiarühm. Paari aasta pärast õppis kolmes algklassis kokku neli last, mis tegi Rogosi mõisas tegutsevast koolist Eesti väikseima õpilaste arvuga mõisakooli. 2020. aasta kevadel lõpetas kooliosa Rogosi mõisas tegevuse ja tänapäeval on veel ainult üks lasteaiarühm.

Kooli nimed
-----------

* 1864–1876 Kriguli külakool
* 1876–1919 Pütsepä algkool
* 1919–1934 Pütsepä 4-klassiline algkool
* 1934–1939 Pütsepä 6-klassiline algkool
* 1939–1944 Ruusmäe 6-klassiline algkool
* 1944–1960 Ruusmäe 7-klassiline Kool (nimetatud ka Ruusmäe Mittetäielik Keskkool, 7-aastane)
* 1960–1988 Ruusmäe 8-klassiline Kool
* 1988–1991 Ruusmäe 9-klassiline Kool
* 1991–2000 Ruusmäe Põhikool

Vaata ka
--------

* Haanja Kool
* Rogosi mõis

Viited
------

1. 1 2 3  Triinu Grossmann. Ruusmäe hariduselu 180. Ruusmäe kool 150. 2011.
2. 1 2   (vaadatud 21.11.2017)
3. ↑  Ajalugu. Haanja Kooli veebisait.
4. ↑  Raudvere, Rein. Õpilased kaovad tasapisi häärbereist. Maaleht, 14. veebruar 2013.
5. ↑  Õpilased kaovad tasapisi häärbereist (14.02.2013)
6. ↑  Martin Kaasik, 2001. Eesti koolid 2000. AS Inreko Press. Lk 666
**Lucas Ruiz de Ribayaz y Fonseca** (sündinud 1626, surnud pärast 1677) oli Hispaania harfimängija ja helilooja, peamiselt komponeeris lautole ja kitarrile.

Ruiz de Ribayaz saatis uut Uus-Hispaania asekuningat tolle teekonnal Peruusse 1667. aastal, kuid pöördus mõne aja pärast Madridi tagasi, enne oma harfi ja kitarri mängimise käsiraamatu "Luz, y norte musical, para caminar por las cifras de la guitarra españióla, y arpa" (Madrid, 1677) trükist ilmumist. Ainuke info helilooja kohta pärinebki selle kogumiku eessõnast: ta oli preester ja Villafranca del Bierzo kiriku prebendaar, sündinud Santa Maria de Ribarredondas Burgose mägedes Bureda maakonnas; ta kirjeldab end kui muusikaentusiasti, kes pole muusikaga tegelnud professionaalina.

Viited
------

1. ↑  M. Esses. Dance and Instrumental Diferencias in Spain During the 17th and Early 18th Centuries: History and background, music and dance. Pendragon Press, 1992

Välislingid
-----------

* "Luz, y norte..." muusika andmebaasis IMSLP
* Granduque ja Baylete kogumikust "Luz y norte.." The Harp Consorti esituses
* Chaconas ja Marionas kogumikust "Luz y norte.." The Harp Consorti esituses
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel on pühakust; eesnime kohta vaata Lucia (eesnimi)* |

---

**Lucia** sündis 3. sajandil. Ta kasvas üles rikkas Sitsiilia peres. Pärast seda, kui talle ilmutas end Sitsiilia märter Agatha, otsustas tüdruk end pühendada kristlusele ja neitsilikule elule. Legendi järgi olevat Lucia oma silmad välja torganud ja saatnud need kandikul ühele oma austajatest, kellele tema silmade ilu oli lummavalt mõjunud. Tüdruku vankumatu usk rabas austajat niivõrd, et ta astus ka ise ristiusku. Lucia sai aga silmanägemise palvetamise ajal imekombel tagasi.

Oma varanduse jagas Lucia vaestele ning keeldus abiellumast. Solvunud peigmees andis oma pruudi Rooma võimudele üles ja kaebas, et Lucia on kristlane. Karistuseks saadeti tüdruk lõbumajja. Sinna tuli ta tirida härgadega, kuna Lucia keeldus kategooriliselt ise käimast. Ime läbi jäi ta bordellis puhtaks ja puutumatuks. Seejärel püüti Luciat põletada, kuid leegid ei hakanud talle külge. Ka keev õli ei teinud neiule viga. Lõpuks kisti tal hambad suust, lõigati ära rinnad (nagu pühal Agathalgi) ja mõõgaga torgati läbi tema kõri. Püha Lucia suri imperaator Diocletianuse ajal märtrina Sürakuusas aastal 304.

Lucia nimi tuleneb ladinakeelsest sõnast *lux*, mis tähendab "valgus". Piltlikult öelduna tähendab nimi Lucia "valgusekandjat" või ka "päevavalgel sündinut". Oma "valgusekandja" rolli täitis märterneitsi Lucia eelkõige sellega, et temast sai kristlane, hiljem pimedate ning silmahaiguste käes kannatavate inimeste kaitsepühak. Lucia kultus oli keskajal laialt levinud. Praegu on 13. detsembril tähistatav luutsinapäev ehk Lucia mälestuspäev tuntuim Itaalias ja Rootsis.
**Tanniinid** on taimedes leiduvad vees lahustuvad polüfenoolid ja neid leidub paljudes taimsetes toitudes. Nimetus "tanniin" tuleneb vanast saksakeelsest sõnast *tanna*, mis tähendab tamme ning viitab tammepuidust saadud tanniinide kasutamisele loomanahkade parkimiseks. Taimedes täidavad tanniinid peamiselt kaitse-eesmärki, kaitses koort bakteriaalsete ja seennakkuste eest ja valmimata vilju liigvarajase ärasöömise eest. Tanniinid jaotatakse kahte kategooriasse: hüdrolüüsitavad ja mittehüdrolüüsitavad tanniinid.

Näide tanniinist. Parkhappe keemiline struktuur

Tanniinid toidus
----------------

Tanniine leidub rohkesti tooretes puuviljades, kohvis, tees ja punases veinis, mistõttu tekib nende toiduainete tarbimisel suud kuivatav tunne. Tanniinid on maitselt mõrud ning vähendavad tihti toidu häid maitseomadusi ja seeditavust. Tanniinide võime tõttu kergelt seonduda suurte molekulidega nagu valgud, tselluloos, tärklis ja mineraalained, peetakse rohkelt tanniine sisaldavaid toite madala toiteväärtusega toitudeks. Tanniinide oksüdeerumine võib põhjustada ka teatud toiduainete pruunistumist, mis võib vähendada nende vastuvõetavust söödava toiduna. Suurtes kogustes tarbides võib tanniinidel olla vähki tekitav mõju, näiteks on seostatud beetlipähklite närimist suure osa põse- ja söögitoruvähi juhtumitega Kaug-Idas.

### Tanniinid punases veinis

Tanniinid mõjutavad punaste veinide maitseomadusi, tekitades suud kuivatava pargisuse. Punases veinis leiduvad tanniinid pärinevad nii viinamarjadest, millest vein valmistati, kui ka puidust vaatidest, milles seda laagerdati.

Tanniinid taimeosades
---------------------

Tanniine on leitud pea igast taimest, kuid selle sisaldus varieerub oluliselt. Suures koguses leidub neid puude koores, kaitsmaks puud mikroorganismide eest. Samal põhjusel leidub tanniine ka taimede juurtes. Pungades on tanniinid tõenäoliselt kaitseks külma vastu, lehtedes herbivooride vastu.

Viited
------

1. 1 2  "Tanen Analizi". *EUROLAB*. Vaadatud 16. märtsil 2023.
2. 1 2 3 4  Chung, King-Thom; Wong, Tit Yee; Wei, Cheng-I.; Huang, Yao-Wen; Lin, Yuan (3. juuni 2010). "Tannins and Human Health: A Review". *Critical Reviews in Food Science and Nutrition* (inglise). DOI:10.1080/10408699891274273.
3. ↑  "Tannins". *www.fs.usda.gov*. Vaadatud 16. märtsil 2023.
4. 1 2  Ashok, Praveen Kumar; Upadhyaya, Kumud (2012). "Tannins are Astringent" (PDF). *Journal of Pharmacognosy and Phytochemistry*. **3** (1): 45–50.
5. 1 2  "Cornell University Department of Animal Science". *poisonousplants.ansci.cornell.edu*. Vaadatud 28. märtsil 2023.
6. ↑  "SUVINE VEINIKOOL 3.osa Roosa vein". *www.veinimaailm.com*. Vaadatud 28. märtsil 2023.
7. ↑  "Tannins in wine". *Tannins.org* (Ameerika inglise). Vaadatud 28. märtsil 2023.
**Ruunavere lahing** oli Liivi sõja raames 13. veebruaril (vkj 3. veebruaril) 1567 Harjumaa piiril Ruunavere veski juures toimunud lahing Poola ja Rootsi vägede vahel. Lahingu võitis Poola. 

Enne seda lahingut oli Poola kaotanud Riia piiskopkonnas Rootsile ja Poola tahtis anda vastulööki. Seejärel toimunud Ruunavere lahingus olid Poola väed ülekaalus. Lahingu käigus põgenesid Rootsi ratsamehed ja Rootsi jalavägi kandis paksus lumes suuri kaotusi. Lahingu kohta on öeldud, et veri tõusnud seal ruuna (hobuse) põlvini. Ehkki ka Poola kaotused olid suured, siis võtsid nad palju sõjavange. Kokku oli surnuid ja vangivõetuid 2000 (Rootsi poolel?). Võiduka lahingu järel rüüstasid Poola väed Lääne- ja Harjumaad kuni Tallinnani.

Lahingut mälestavad Ruunavere postijaama lähedal Ruunavere silla juures asuvad langenud sõjameeste kalmed.

Viited
------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8 9   (vaadatud 26.10.2015)

Kirjandus
---------

* Jaanus Kiili (2014). Ruunavere lahing ja selle eellugu. *Märjamaa 650. Kogumik Märjamaa piirkonna ajaloost* (104−108). Märjamaa: Hansaprint OÜ. (Märjamaa Tunatoimkonna Toimetised; 2).

Välislingid
-----------

* Lahingust Ruunawere.ee kodulehel
Aine **keemilised omadused** on aine omadused, mis ilmnevad keemilistes reaktsioonides, milles see aine osaleb.

Keemilised omadused on aluseks ainete klassifitseerimisel, näiteks metallid, halogeenid, happed, alkoholid, alkeenid, areenid jne. Mingit aineklassi iseloomustavad vastavale ainegrupile ühised keemilised omadused. Erinevused ainete keemilistes ja füüsikalistes omadustes võimaldavad aine identifitseerimist, ainete segu komponentide üksteisest lahutamist ja puhastamist.

Aine keemilised omadused on tema keemiline stabiilsus, reaktsioonivõime, oksüdeeruvus, happesus, broomiarv, polümeriseeruvus, toksilisus jne. Aine keemilisi omadusi saab kindlaks teha, mõjutades seda keemiliselt. Keemilisi omadusi määratakse tihti klassikalise keemilise analüüsi meetoditega nagu maht- ja kaalanalüüs.

Ainete keemilisi omadusi põhjustavad nende ainete aatomite tuumalaeng ja välisel elektronkihil olevad elektronid (valentselektronid), oktetireegel. Ainete keemilistes omadustes ilmneb perioodilisus, mis tuleneb elektronide väliskihi konfiguratsiooni perioodilisest kordumisest. Seda näitab ilmekalt keemiliste elementide perioodilisuse tabel.

Vaata ka
--------

* Aine omadused
* Füüsikalised omadused
* Keemiline aine
* Keemiline nomenklatuur
**Sinod** selle sõna ajaloolises tähenduses on kirikukogu, mis koguneb tavaliselt arutama kiriku doktriini või juhtimise küsimusi. Tänapäeval tähendab *sinod* ka mõne kiriku juhtorganit sõltumata sellest, kas see parasjagu istungit peab või mitte. Vahel viidatakse selle sõnaga ka kirikule, mida juhib sinod.

Sõna pärineb kreeka keelest: *σύνοδος* tähendab 'kogunemist', millele vastab ladina *concilium* ('nõukogu'). Algselt oli sinod piiskoppide kogunemine, selles tähenduses kasutatakse sõna katoliku ja õigeusu kirikutes tänini.

Mõnikord nimetatakse sinodiks oikumeenilist kirikukogu. Samuti tähistab see sõna mõne autokefaalse idakiriku piiskoppide kogu. Ka patriarhaalsete õigeusu kirikute igapäevane valitsemine on antud sinodi hoolde. Püha Sinod on Vene Õigeusu Kiriku kõrgeim juhtorgan kirikukogude vahel. Niinimetatud sinodaalsel perioodil (1721–1917), mil Vene Õigeusu Kirikus ei olnud patriarhi ja kirikukogusid kokku ei kutsutud, oli Pühim Valitsev Sinod Vene Õigeusu Kiriku alaline kõrgeim juhtorgan. Gruusia Apostlikku Autokefaalset Õigeusu Kirikut juhib Püha Sinod, mille pea on katoolikos-patriarh Ilia II.

Eesti Evangeelses Luterlikus Kirikus on sinod praostkonna esinduskogu. Iga praostkonna sinod valib ametisse praosti ja abipraosti, kelle kinnitab ametisse konsistoorium. Sinod valib ka praostkonna kolm esindajat kirikukogule. Sinodi võimuses on seada kogudustele koormisi. Selle otsused on kohustuslikud tervele praostkonnale, tema kogudustele ja ametiisikutele. Sinodi otsuse täitmise võib konsistoorium peatada, kuid mitte tühistada; kui sinod jääb oma otsuse juurde, võib konsistoorium suunata selle lõplikuks otsustamiseks kirikukogule. Igast kogudusest valib sinodi saadikud koguduse nõukogu.

Välislingid
-----------

* Eesti Evangeelse Luterliku Kiriku põhikiri (ptk 5.5 "Praostkonna sinod")
* Kiriku organisatsiooniline skeem EELK Rakvere Kolmainu koguduse kodulehel
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib looduslikest immuunretseptoritest; terapeutiliste TCR-ide kasutamise kohta vähiravis vaata artiklit TCR geeniteraapia* |

---

T-raku retseptori kompleksi illustratsioon - koos 
TCR-α ja TCR-β ahelaga, CD3 ja ζ-ahela molekuliga
**T-rakkude retseptorid** (ingl *T-cell receptors*, **TCR**, ka **TcR**) on lümfoid(-immuun)süsteemiga loomadel T-rakkude membraanil paiknevad valkude kompleksid ja immuunretseptorid, mille ülesandeks on antigeenide äratundmine üksnes läbi organismiomaste MHC-molekulide ja immuunvastuse regulatsioon.

T-rakkude koolitamine MHC-molekulide tunnistamiseks toimub tüümuses.

Nii näiteks tunnevad T-rakkude retseptorid ehk TCR-molekulid ära kehavõõraste antigeenide olemasolu viirusega nakatatud rakumembraanil koos raku enda peamise koesobivuskompleksi (inimestel *HLA*) antigeenidega.

TCR-molekulid aktiveeritakse biokeemiliste sündmuste toimel, mille vahendajateks on ensüümid, koretseptorid, spetsiaalsed molekulid ja aktiveeritud või vabastatud transkriptsioonifaktorid.

TCR-molekulide aktiveerimise tulemina võidakse suunata T-rakkude diferentseerumist T-abistajarakkudeks või tsütotoksilisteks T-rakkudeks ja paljunemist ning geeniekspressiooni muutmist.

T-rakkude retseptorid koosnevad kahest erinevast valguahelast kas α ja β või γ/δ ahelatest, mida kodeerivad vastavad geenid, mõlemad αβ ja γδ T-rakud on võimelised tsütokiine sünteesima ja mikroorganismidele ning vähirakkudele toksilisi aineid eritama.

Lisaks TCR pinnaretseptoritele espresseerivad tümotsüüdid ka mitmeid teisi antigeene, näiteks CD-sid.

T-rakkude retseptorid erinevad immunoglobuliinidest.

Vaata ka
--------

* PD-1

Viited
------

1. ↑  Ain Heinaru, "Geneetika" õpik kõrgkoolile, Tartu Ülikooli Kirjastus, lk 729, 2012, ISBN 978-9949-32-171-1
**Tartu Hansapäevad 2008** toimusid 18.–20. juulil 2008 Tartus. Need olid 13. Tartu hansapäevad. 

Festival kajastas olnud, olevat ja tulevat aega. Jõelinnas elustus muinasaeg, Jaanilinnas hansaaeg, Raelinnas tänapäev, Laste- ja Tulevikulinn heitis pilgu tulevasse aega. Kogu festivali liitis ühtseks Hansalaat.

Muinasaega kajastavad üritused toimusid Emajõe ääres Kaarsilla ja Raatuse tänava alguse vahel. Kaasa tegid muinasaja taaskehastamisega tegelev Muinas-Eesti klubi Tarbatu, esinesid lõõtsamängija Asso Int, torupillimängija Kaie Mikheim ning rahvalauluansamblid Tsõdsõpujaleelo ja Sinimaniseele.

Hansaaja üritused toimusid Jaani kiriku ümbruses. Kirikus toimusid kontserdid, Antoniuse õue kodades sai vaadata, kuidas meistrid tööd teevad.

Raelinnas kõlas laul, sõna, pillimäng ja sai tantsu keerutada.

Hansalaat ühendas ajastud tervikuks, mistõttu kauplemine toimus terves kesklinnas. Talurahvaturult sai osta kodumaist värsket mett, köögivilju ja marju, hernekaunu, mahepõllunduse tooteid, ravimtaimi ja ürte, astelpajutooteid, põdralihavorsti, suitsuvutte, juustu, sojatooteid ning talukosmeetikat.

Laste- ja Tulevikulinnas sai tutvuda lisaks mängudele, töötubadele ja etteastetele tulevikuvisioonidega: Tartu Ülikooli füüsikute tegemiste, taastuvenergia ja ökoehitusega. Laste- ja Tulevikulinn asus Tartu Kaubamaja kõrval olevas pargis.

Vaata ka
--------

* Tartu Hansapäevad 2007

Välislingid
-----------

* Tartu Hansapäevade koduleht
**Tõlliste vald** oli vald Valga maakonnas aastail 1939–1950.

Eesti valdade kaart. Musta kontuuriga vanad vallapiirid, punasega 1939. aastal moodustatud vallad

1939. aasta vallareform
-----------------------

1939. aasta vallareformiga moodustati Tõlliste vald: a) senise Tõlliste valla maa-alast, välja arvatud Kingsepa, Surdi-Kotter, Surdi-Hindrek, Püsniku-Abram, Püsniku-Peeter ja Kakko-Jaan talude maa-alad; b) senise Laatre valla maa-alast; c) senise Sooru valla maa-alast, välja arvatud Paju asunduse ja Läti piiri ääres asuva riigimetsa maa-alad; d) senise Sangaste valla Muhkva, Kolga, Soo, Tuule, Hiirepüksi, Laosejüri, Laheste, Maasikmäe, Saare, Marjapalu, Postupalu, Pedeli ja Hallika talude maa-aladest; e) senise Karula valla Kõrtsi, Muhkva, Muhkva-Hansu, Ussi, Päästu-Andu, Päästu-Jakob – Mangu, Suur-Kõrtsi, Piiri ja Päästu-Mango talude maa-aladest; f) senise Keeni valla Laatre jõest ja raudteest läänepool asuvast maa-alast, välja arvatud Pikahansu nr. 1 talu raudteest läänepool oleva osa maa-ala.

1. aprillil 1939 oli vallas 3152 elanikku.

Vald kuulus Riigivolikogu 58. valimisringkonda, kust valiti Värdi Velner.

Tõlliste vallavanem Arthur Gross arreteeriti 30. augustil 1940 esimese Eesti vallavanemana ja suri 30. juunil 1942.

Viited
------

1. ↑  Väljavõte 776. Vabariigi Presidendi otsusest nr. 88. Riigi Teataja, nr. 87, 14 oktoober 1938
Umhausen
Stuibeni juga
**Umhausen** on vald (*Gemeinde*) Austrias Tirooli liidumaal Imsti ringkonnas. Vald asub 1031 m kõrgusel merepinnast. Valla pindala on 137,4 km², 1. jaanuaril 2016 elas seal 3174 inimest. Vald paikneb 17 km Imstist kagus Ötztaler Ache ääres Ötztalis.

Asustus
-------

Vallas on kuus küla:

* Umhausen
* Tumpen
* Köfels
* Farst
* Niederthai
* Östen

Pinnamood
---------

Umhausen asub Stubai Alpide ja Ötztali Alpide ristumiskohas. Madalaim punkt on Tumpenis (920 m), valla kõrgeim tipp on Strahlkogel (3288 m). Selle nimi tuleb suurepärasest, valgest, valgust peegeldavast kvartsikihist, mis väidetavalt põhjustab mägede "kiirgamist" (*strahlen*). Selle kuju on hästi proportsionaalne, järsk ja terav püramiid. Strahlkogeli vallutamine on raske ja seetõttu on seda harva külastatud, erinevalt naabruses olevast 3287 m kõrgusest Breiter Grieskogelist.

Strahlkogel vaadatuna Breiter Grieskogelilt. Suurepärased kvartsiribad lõunaküljel on selgesti nähtavad.

Majandus
--------

Umhausen oli kunagi linakasvatamise keskus.

Tänapäeval on peamiseks sissetulekuallikaks turism. Kogukonna piirkonnas asub Tirooli kõrgeim juga, mille kõrgus on 150 meetrit.

Maalihe
-------

Köfelsi maalihe oli hiiglaslik maalihe, mis toimus Ötzi orus ligikaudu 9800 ±100 aastat tagasi vastavalt sündmuses maetud puude radiosüsinikumeetodiga leitud dateeringule. See hõlmas 3,2 km³ kivide ja muda 2,5 km horisontaalse paigutuse ja 800 m vertikaalse paigutuse piki Ötzi oru põhja, tehes sellest suuruselt kolmanda tuntud rusuvoolu.

Briti raketiinsener Alan Bond sidus selle geoloogilise sündmuse sumerite astronoomiliste vaatlustega ja püstitas hüpoteesi, et asteroidi mõju on selle põhjuseks.

Hedwig von Trapp
----------------

Hedwig von Trapp, Trappi perekonna liige, elas ja töötas pärast perekoori lõpetamist Farstis, Umhauseni kohal. See töökoht, mis asub 1470 meetri kõrgusel merepinnast, oli ette nähtud astmahaige Hedwig von Trappi vaevuste leevendamiseks. Hedwig von Trapp oli tuntud filmist ja muusikalist "Helisev muusika", mis kujutas Trappi perekonna tegemisi. Hedwig von Trapp oli aluseks Brigitta tegelaskujule. Kool, kus Hedwig von Trapp töötas, on ikka veel oma algsel kujul.

* Farst, Hedwig von Trapp töötas seal õpetajana 1960. aastatelFarst, Hedwig von Trapp töötas seal õpetajana 1960. aastatel
* Hedwig von TrappHedwig von Trapp

Viited
------

1. ↑

Välislingid
-----------

* www.umhausen.com

Imsti ringkonna vallad

* Arzl im Pitztal
* Haiming
* Imst
* Imsterberg
* Jerzens
* Karres
* Karrösten
* Längenfeld
* Mieming
* Mils bei Imst
* Mötz
* Nassereith
* Obsteig
* Oetz
* Rietz
* Roppen
* Sankt Leonhard im Pitztal
* Sautens
* Silz
* Sölden
* Stams
* Tarrenz
* Umhausen
* Wenns
Gelgaudiškise kirik
**Gelgaudiškis** (Helifaili info leedu i) on linn Leedus Šakiai rajoonis. Linn on Gelgaudiškise valla halduskeskus. Asub Panemunė regionaalpargi territooriumil Nemunase jõe kaldal 51 meetri kõrgusel merepinnast.

Linnas kaevandatakse savi. Gelgaudiškises on raamatukogu ja kultuurikeskus, haridust annavad keskkool ja vaimse puudega laste erikool.

Vaatamisväärsused on Gelgaudiškise metsapark, kus on rohkesti põlispuid ja kus kasvas 2009. aastani Leedu jämedaim kuusk; 1868. aastal valminud katoliku kirik ja Gelgaudiškise mõisa hoonetekompleks.

Elanikkond
----------

|  |  |
| --- | --- |
| * 231 (1827)
* 691 (1897)
* 613 (1923)
* 1212 (1959)
* 1732 (1970)
* 1900 (1977)
 | * 2018 (1979)
* 2310 (1985)
* 2724 (1989)
* 2029 (2001)
* 1761 (2011)
 |

2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Gelgaudiškise elanikest leedulasi 97,95%, valgevenelasi 0,79% ja venelasi 0,62%.

Ajalugu
-------

XV sajandi alguses kuulus Nemunase teisel kaldal asuv Skirsnemunė mõis Jurgis Gedgaudasele. Nemunase lõunakaldal asus karjamõis, mis hakkas kandma nime *Gedigaudiškis*. 1504. aastal läks see Sapiehade valdusse. 1578. aastaks oli mõisa juurde tekkinud ka alev, kus asus puust kirik. 1585. aastal sai asulast kohaliku kihelkonna keskus. Gelgaudiškise nime kasutati esimest korda 1599. aastal.

1635. aastal sai alev kaubanduslikud eesõigused. 1655. aastal rüüstasid seda Rootsi väed. XVIII sajandi alguses jagunesid sealsed valdused kaheks karjamõisaks. Kui alev pärast Poola jagamist Preisimaa koosseisu kuuluma hakkas, hakkas see kuuluma Keudellide suguvõsale.

1819. aastal asutati Gelgaudiškises kihelkonnakool. 1864. aastal põles vana kirik maha, uus kirik valmis 1868. aastal. Kuni XX sajandini oli alev eravalduses, 1905. aastal streikisid 400 sealse mõisa töölist. Asula hakkas kasvama 1930. aastatel, mil sinna rajati üks Leedu suuremaid telliselööve. Gelgaudiškisest sai linn 1958. aastal.

Tuntud elanikke
---------------

* Hieronim Kajsiewicz – Poola kirjanik
* Antanas Andrijonas – Leedu luuletaja

Viited
------

1. ↑  Resident population by city / town at the beginning of the year, vaadatud 12.02.2023.
2. ↑  "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 1. august 2015. Vaadatud 10. juulil 2015.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
3. ↑

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Gelgaudiškis** |

* Linna koduleht
* Linn portaalis vietoves.Lt