recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Jean-Yves Duclos (2015)
**Jean-Yves Duclos** (sündinud 13. juunil 1965 Québecis) on Kanada poliitik ja majandusteadlane. Ta on Kanada Liberaalse Partei liige.

Ta õppis Alberta Ülikoolis, kus ta omandas bakalaureusekraadi majandusteaduses, millele järgnesid London School of Economics and Political Science'is majandusteaduse magistri- ja doktoriõpingud. Tema doktoritöö kandis aastal 1992 pealkirja "Progressivity, equity and the take-up of state benefits, with application to the 1985 British tax and benefit system" (*"Progressiivsus, võrdsus ja riiklike hüvitiste võtmine, rakendades 1985. aasta Briti maksu- ja hüvitiste süsteemi"*).

Enne alamkoja liikmeks valimist juhtis ta Lavali ülikooli majandusosakonda ja oli Kanada majandusliidu presidendiks valitud. Ta valiti aastal 2014 Kanada Kuningliku Seltsi liikmeks.

Aastal 2015 valiti ta Québeci ringkonnast Kanada Liberaalse Partei nimekirjas Kanada Parlamendi alamkoja (House of Commons) liikmeks. Ta oli 4. novembrist 2015 kuni 20. novembrini 2019 Kanada perede, laste ja sotsiaalarengu minister. 20. novembrist 2019 kuni 26. oktoobrini 2021 oli ta Kanada rahandusnõukogu president.

26. oktoobrist 2021 on ta Kanada terviseminister.
‘Abd Rabbuh Manşūr al-Hādī (2013)
**‘Abd Rabbuh Manşūr al-Hādī** (araabia keeles عبد ربه منصور الهادي; sündinud 1. septembril 1945) on Jeemeni sõjaväelane ja poliitik, kes oli aastatel 2012–2022 Jeemeni president. Alates 22. jaanuarist 2015 ta reaalselt presidendi kohuseid ei täitnud.

‘Abd Rabbuh Manşūr al-Hādī astus 1970. aastal Jeemeni Demokraatliku Rahvavabariigi sõjaväkke. Aastal 1990 sai temast Jeemeni armees kindralmajor. Ta oli 1994. aastal lühikest aega kaitseminister.

Enne presidendiks saamist oli ta alates 3. novembrist 1994 asepresident. Pärast seda, kui president ‘Alī ‘Abdullāh Sāliḩ atentaadis vigastada sai, oli ‘Abd Rabbuh Manşūr al-Hādī 4. juunist 23. septembrini 2011 ja 23. novembrist 2011 kuni 27. veebruarini 2012 presidendi kohusetäitja.

Ta on valitseva partei Üldine Rahvakongress liige.

21. veebruaril 2012 peetud presidendivalimistel oli ta ainus kandidaat. Teda toetas nii valitsev partei kui ka opositsioon.

22. jaanuaril 2015 teatas president šiiitide mässu tulemusel vallandunud poliitilise kriisi tõttu, et astub ametist tagasi, kuid Jeemeni parlament keeldus tema tagasiastumispalvet rahuldamast. Seega tema tagasiastumine ametlikult ei jõustunud. Reaalselt oli president juba mitu päeva enne tagasiastumist mässuliste valve all koduarestis.

6. veebruaril 2015 läks kogu täitevvõim Sanaas mässuliste kätte. 21. veebruaril vabanes al-Hādī koduarestist presidendi residentsis Sanaas ja põgenes seejärel kohe oma kodulinna Adenisse, kus tegi avalduse, et ta on endiselt riigi seaduslik president.


| * v
* r
Araabia Liiga liikmesriikide juhid |
| --- |
| 

* Alžeeria
	+ Abdelmadjid Tebboune
	+ Aymen Benabderrahmane
* Araabia Ühendemiraadid
	+ Muḩammad bin Zāyid Āl Nahayān
	+ Muḩammad bin Rāshid Āl Maktūm
* Bahrein
	+ Ḩamad ibn ‘Īsá Āl Khalīfah
	+ Salmān ibn Ḩamad Āl Khalīfah
* Djibouti
	+ Ismail Omar Guelleh
	+ Abdoulkader Kamil Mohamed
* Egiptus
	+ ‘Abd al-Fattāḩ Khalīl as-Sīsī
	+ Muşţafā Madbūlī
* Iraak
	+ ‘Abd al-Laţīf Rashīd
	+ Muḩammad Shiyā‘ as-Sūdānī
* Jeemen
	+ ‘Abd Rabbuh Manşūr al-Hādī
	+ Ma‘īn ‘Abd al-Malik Sa‘īd
* Jordaania
	+ ‘Abd Allāh II
	+ Bisher al-Khaşāwina
* Katar
	+ Tamīm ibn Ḩamad Āl Thānī
	+ Khālid ibn Khalīfah ibn ‘Abd al-‘Azīz Āl Thānī
* Komoorid
	+ Azali Assoumani
* Kuveit
	+ Nawāf al-Aḩmad al-Jābir aş-Şabāḩ
	+ Aḩmad al-Nawāf al-Aḩmad aş-Şabāḩ
* Liibanon
	+ Mīshāl ʻAwn
	+ Najīb Mīqātī
* Liibüa
	+ Muḩammad al-Manfī
	+ ʻAbd al-Ḩamīd ad-Dubaiba
* Maroko
	+ Mohammed VI
	+ Aziz Akhannouch
* Mauritaania
	+ Mohamed Ould Ghazouani
	+ Mohamed Ould Bilal
* Omaan
	+ Haitham ibn Tāriq
* Palestiina
	+ Maḩmūd ‘Abbās
	+ Muḩammad Ishtayya
* Saudi Araabia
	+ Salmān ibn ‘Abd al-‘Azīz Āl Sa‘ūd
	+ Muḩammad bin Salmān
* Somaalia
	+ Maxamed Cabdullaahi Maxamed
	+ Xamse Cabdi Barre
* Sudaan
	+ ‘Abd al-Fattāḩ ‘Abd ar-Raḩmān al-Burhān
* Süüria
	+ Bashshār al-Asad
	+ Ḩusain ‘Arnūs
* Tuneesia
	+ Kaïs Saïed
	+ Najla Bouden

 |
**‘Abd Allāh ibn Yāsīn** (araabia keeles عبد الله ياسين; suri 1059) oli teoloog, almoraviidide sekti rajaja. 

Ibn Yāsīn pärines *Sanhājah*' hõimust. Ta oli malikiitide koolkonna õigusõpetlane ning 1046 kutsus hõimujuht Ibrāhīm ibn Yaḩyā Ibn Yāsīni tema õpetust Sahara lääneosa berberite seas levitama. *Sanhājah*' hõim oli tollal veel pealiskaudselt islamiseeritud ning harrastasid veel paljusid paganlikke praktikaid. Nõnda jutlustas Ibn Yāsīn Sahara lääneosa *Sanhājah*' hõimule puritaanlikku ortodoksset sunniitlikku islamit. 

Hõimude mässu tõttu pidi ta varjuma lõuna poole, kus ta Senegalis asutas *ribāţ*'i. Liidus *Lamthūnah*' hõimu juhi Yaḩyā ibn ‘Umariga suruti mäss maha.

Ibn Yāsīn moodustas nüüd kolmest hõimust almoraviidide võitlusliidu. Liikumise vaimulikuks juhiks sai tema ning sõjaliseks juhiks Yaḩyā ibn ‘Umar. Aastal 1054 vallutati Sijilmāsah, mida valitses *Maghrāwah*' hõim. Ibn Yāsīn kehtestas puritaanlikku korra, muu hulgas keelati vein ja muusika, mitteislami maksud kaotati ja üks viiendik sõjasaagist nähti ette usuõpetlastele. Islami sellise range tõlgenduse vastu puhkes Sijilmāsah's juba 1055 mäss. 

Yaḩyā ibn ‘Umar langes 1056 uue mässu tagajärjel Saharas. Ibn Yāsīn nimetas uueks sõjaliseks juhiks Abū Bakr ibn ‘Umari. See purustas Sijilmāsah', kuid mässu tõstnud kõrbehõimu tal almoraviidide liiti tagasi tuua ei õnnestunud. 

Ibn Yāsīn langes 1059 katsel alistada ketserlikku hõimu Atlandi ookeani ääres. Tema haud on Casablanca lähedal.
**Antwerpeni Sümfooniaorkester** tegutseb Flandrias ja nende kodusaal on uus Queen Elisabeth Hall Antwerpenis. Orkestri peadirigent on Elim Chan ja audirigent Philippe Herreweghe.

Ajalugu
-------

Orkestri ajalugu ulatub aastasse 1895, mil linna loomaaia lähedusse ehitati esimene kontserdisaal. Sealtpeale on Antwerpeni Sümfooniaorkester kujundanud endale soliidse maine ühe Belgia parima orkestrina, kelle ees on seisnud peadirigentidena Edo de Waart, Philippe Herreweghe ja Jaap van Zweden ning kellega on teinud koostööd maailmanimega solistid. Hooajast 2019/2020 on orkestri uus peadirigent Hongkongist pärit tõusev täht Elim Chan (\*1986).

Kuninglik ühendus
-----------------

Antwerpeni Sümfooniaorkester on uhke, et võib olla üks Belgia kahest „kuninglikust" orkestrist (rahvusvaheliselt tuntakse neid ka kui Flaami Kuninglikku Filharmooniaorkestrit), jagades au Liège’i orkestriga prantsuse keelt kõnelevas Belgia piirkonnas.

Flandria ja Belgia suursaadik
-----------------------------

Antwerpeni Sümfooniaorkester on Flandria kultuurisaadik, kelle rahvusvahelised kontserditurneed toovad järjest laiemat tuntust nii neile endile kui ka nende kodukohale. Orkester esineb regulaarselt Madalmaades ja Saksamaal ning võtab ette ka reise kaugemale. Üles on astutud kuulsates saalides, nagu Viini Musikverein ja Konzerthaus, Salzburgi Festspielhaus, Amsterdami Concertgebouw, Tōkyō Suntory Hall ja Bunka Kaikan Hall, Kölni ja Müncheni Filharmoonia saalid, Budapesti Kunstipalee ja Pekingi Suur Rahvusteater.

Välislingid
-----------

* Antwerpeni Sümfooniaorkester
**Antu Rohtla** (sündinud 17. aprillil 1938 Sangaste vallas Valgamaal) on eesti põllumajandusteadlane ja mesinik.

Elulugu
-------

Antu Rohtla on talupidaja poeg.

Lõpetas 1956 Antsla Põllumajandustehnikumi, 1964 EPA agronoomina ja 1971 Eesti Maaviljeluse ja Maaparanduse Teadusliku Uurimise Instituudi (EMMI) aspirantuuri; põllumajanduskandidaat (1971, Teaduste Akadeemia), väitekiri "Juhtivate töötajate tööaja kasutamisest ja töö tasustamisest Eesti NSV kolhoosides ja sovhoosides". Oli 1965–67 Türi sovhoostehnikumi peaagronoom, 1972–75 Olustvere sovhoostehnikumi direktor, 1975–90 EMMI Polli katsebaasi puuviljandusosakonna vanemteadur, 1990–94 Viljandi Talupidajate Liidu esimees, 1994–96 aseesimees.

Teadustöö
---------

Uurimisvaldkond: põllumajandusökonoomika ja mesindus. Kaardistanud 1975–85 Eesti meetaimestikku. Üle 60 teadustrükise.

Viited
------

1. 1 2 3 4  Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide

Teoseid
-------

* Punase ristiku seemnepõldude tolmeldamine mesilaste abil. 1988
* Mõnede tehnoloogiliste võtete efektiivsusest mesinduses. Tallinn, 1988
* Mesilaste pidamine (kaasautor). Tallinn, 1997
* Meetaimed ja mesi. Tallinn, 2001
* About the use of natural honey-producing areasi n Estonia. // Proc. Nordic-Baltic Apicultural Research Symposium at Jäneda. Tallinn, 2004
* Mesindusalane nõuandekogumik küsimuste ja vastuste vormis I–III. Tallinn, 2007.

Kirjandus
---------

* Eesti aianduse biograafiline leksikon. Tallinn, 1998, 117.
* *Eesti teaduse biograafiline leksikon.* 3. köide: *N–Sap* TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013

 *Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.*
**Optiline inkrementaalandur** on pöörlemise positsiooniandur. Optilise inkrementaalanduri põhielemendiks on inkrementaalketas, mis asetseb pöörleval võllil. Ketas on jaotatud paljudeks valgust läbilaskvateks ja mitteläbilaskvateks sektoriteks (tavaliselt 1024, 2048 või 4096 läbilaskvat sektorit). Neid sektoreid valgustatakse enamasti LED-valgustiga, mille valgusvihk suunatakse läbi kondensori ja filtri. Kondensor koondab valgusvihu ja filter omab samuti valgust läbilaskvaid ja mitteläbilaskvaid sektoreid, mille laius vastab ketta sektorite laiusele. Teisel pool ketast
asetsevad neli fotoelementi, mis on nihutatud üksteisest neljandiku sektori laiuse võrra ning mis on paari kaupa vastulülitatud. Selle tulemuseks on olukord, kus inkrementaalketta pöörlemisel tekitatakse fotoelementides vool, mis vastab siinus- ja koosinussignaalidele, kus signaali periood vastab kahe sektori laiusele (üks valgust läbilaskev ja üks mitteläbilaskev), mitte aga võlli pöördele. Seega saadavate signaalide sagedus on sektorite arvu ja võlli pöörlemiskiiruse korrutis. Aga tangensiga on võimalik määrata võlli asukoht ühe perioodi lõikes, mistõttu peab antud andur lugema, mitu perioodi on juba möödunud antud pöörde keskel, ehk inkrementeerima. Selleks et vahepealseid arvutustulemusi kontrollida, on inkrementaalkettal ka referentspunkt, mida jälgitakse viienda fotoelemendiga. Referentspunkt kinnitab, et üks võlli pööre on toimunud.
**Toomas Tein** (sündinud 15. juulil 1955 Tartus) on eesti spordiarst–traumatoloog, endine korvpallur.

Ta lõpetas 1973. aastal Tartu 3. Keskkooli ja aastal 1979 Tartu Riikliku Ülikooli arstiteaduskonna spordimeditsiini erialal. Ta on täiendanud ennast traumatoloogia alal aastatel 1979–1989 Moskva ja Kiievi haiglates ning aastast 1989 USA, Kanada, Saksamaa, Norra, Rootsi ja Soome haiglates. Ta töötas aastast 1979 Tartus Maarjamõisa haiglas traumatoloogi-ortopeedina, aastatel 1983–2003 ka osakonnajuhatajana, aastast 1996 olnud AS-i Medex spordiarst.

Ta on tegelenud korvpallimänguga, hakkas mängima EPA LNSK-s Arne Laose õpilasena, jätkas TRÜ-s Ernst Ehaveeru juhendamisel. Ta on mänginud "Kalevi" duubelkoosseisus ja "Ehitajas".

Tein kuulub 10. novembrist 1994 Reformierakonda. Ta on mitu korda valitud Tartu Linnavolikogu liikmeks. Ta kuulus ka aastatel 2003–2005 X Riigikogu koosseisu, kust ta koos Peep Aruga tagasi astus.

Skandaal 2005. aastal
---------------------

2005. aasta 10. aprilli õhtul kell 23.56 sai turvafirma Falck väljakutse kohvikusse Võitlev Sõna Tallinnas Pärnu maanteel, kus Toomas Tein ja Peep Aru keeldusid arvet maksmast, sõimasid, ropendasid ja käitusid agressiivselt. Turvapatrull tuvastas, et mehed olid tugevas joobes, ei allunud korraldustele. Kui mehi hakati välja viima, siis hakkasid nad tõuklema, pandi käed raudu ja turvafirma kutsus kohale politsei. Kui politsei saabus hakkasid mehed politseinikke kutsuma miilitsateks ja kuradi värdjateks. Aru ja Tein rääkisid, et nad on Riigikogu liikmed ning tunnevad politseijuht Robert Antropovit ja siseministrit. Mehed viidi jaoskonda, kus nad jätkasid sõimamist, ja skandeerisid kooris: "Antropovit, Antropovit!" Kiirabi abist peahaavaga Tein keeldus ja saatis arsti persse. Politsei viis kaks poliitikut Wismarisse joobeekspertiisi, kuid nad keeldusid sellest ja nad viidi tagasi kesklinna politseiosakonda kainenema. 

Peep Aru ja Toomas Tein esitasid 11. aprilli hommikul riigikogu juhatusele avalduse, milles teatasid soovist riigikogu liikme kohalt lahkuda.

Politsei esitas purjuspäi baaris ebaviisakalt käitunud endistele riigikogulastele Toomas Teinile ja Peep Arule kuriteokahtlustuse ja alustas nende suhtes kriminaalmenetluse paragrahvis, mis käsitleb võimuesindaja solvamist. 

Teinile ja Arule määrati avaliku korra rikkumise eest rahatrahv.  Peep Aru loobus skandaalijärgselt suitsetamisest.

Isiklikku
---------

Tema poeg on korvpallur Tanel Tein.

Viited
------

1. ↑
2. ↑  Riigikogulased Toomas Tein ja Peep Aru laamendasid baaris[*alaline kõdulink*]
3. ↑  Peep Aru ja Toomas Tein lahkuvad Riigikogust[*alaline kõdulink*]
4. ↑  Riigikogulased Toomas Tein ja Peep Aru laamendasid baaris. Postimees. 11. aprill 2005
5. ↑  Aru ja Tein vabandavad Eesti rahva ees.Delfi. 11. aprill 2005
6. ↑  Politsei esitas Teinile ja Arule kuriteokahtlustuse. Õhtuleht. 29. juuli 2005
7. ↑  Toomas Tein ja Peep Aru said trahvi. Eesti Päevaleht. 25. mai 2005
8. ↑  Aru ja Tein tahavad taas võimule tulla. Delfi. 21. september 2005

Välislingid
-----------

* Biograafia ESBL-is
**Toomas Takkis** (sündinud 17. juulil 1958) on eesti pedagoog ja munitsipaalpoliitik.

Ta lõpetas 1981. aastal Tartu Riikliku Ülikooli bioloogia-geograafiateaduskonna geograafia erialal.

Ta sai 2001. aastal Tartu Ülikooli haridusteaduskonnas koolikorralduse magistri kraadi.

Ta oli 1987–2022 Kuressaare Nooruse kooli direktor. Samas koolis on ta olnud ka klassijuhataja, geograafiõpetaja ja organisatsioonikäitumise õpetaja.

Poliitiline tegevus
-------------------

Ta kuulub Isamaaliitu.

Pärast 16. oktoobril 2005 toimunud 2005. aasta kohalikke valimisi sai ta Kuressaare linnavolikogu esimeheks.

Tunnustus
---------

* 2005 Valgetähe IV klassi teenetemärk
* 2006 Saare maavalitsuse teeneteplaat

Viited
------

1. ↑  "Kes? Mis? Kus?" 2006, lk. 12
2. ↑  Eesti Vabariigi teenetemärkide kavaleride loetelu

Välislingid
-----------

* Alver Kivi, "Toomas Takkis ei välista lisakärpeid", Meie Maa, 14. aprill 2009
* "IRL-i esikandidaat Kuressaare linnas on Toomas Takkis", Oma Saar, 7. august 2009
* "Toomas Takkis: hea õpetaja saavutab häid tulemusi ka tavaliste õpilastega", Meie Maa, 29. august 2009
**Toomas Toomsoo** (sündinud 20. oktoobril 1970) on eesti arst.

Toomsoo on lõpetanud Tartu Ülikooli arstiteaduskonna (1996), neuroloogia residentuuri (2001) ning olnud Tartu Ülikooli Närvikliiniku ja Saksamaa Tübingeni Ülikooli Aju-uuringute Keskuse doktorantuuris. Residentuuri ajal tutvus ta ka Kieli Ülikooli ja Lübecki Ülikooli närvikliiniku tööga. Kaitses 2019 filosoofiadoktori väitekirja "Transcranial brain sonography in the Estonian cohort of Parkinson's disease (Transkraniaalne aju ultraheliuuring Eesti Parkinsoni tõve haigetel)".

Septembrist 2022 töötab ta Confido Meditsiinikeskuse sisekliiniku juhatajana.

Toomsoo kuulub Eesti Neuroloogide ja Neurokirurgide Seltsi, Eesti Peavalu Seltsi, Eesti Liigutushäirete Seltsi, Eesti Hüpertensiooni Ühingusse, Saksa Neuroloogide Seltsi ja Euroopa Neurosonograafia Ühingusse.

Neuroloogina on tema meditsiiniline erihuvi peavalud ja Parkinsoni tõbi. Lisaks on professor Toomsool sertifikaat transkraniaalse sonograafia, neurovaskulaarse ultraheli teostamiseks (unearterid, ajuarterid) ja karpaaltunneli sündroomi hindamiseks ultrahelis.

Teosed
------

* "Migreenist vabaks õige toiduga", Pilgrim, 2021 (ISBN 9789949099511, kahasse Kristel Randrüüdiga)

Välislingid
-----------

* Toomas Toomsoo Eesti Teadusinfosüsteemis
* Sissekanne Confido tervisekeskuse veebis
* Neuroloog Toomas Toomsoo räägib sagedasest peavalude põhjusest, Postimees, 9. september 2020
**Mandeltuumad** ehk **mandelkehad** ehk **amügdalad** ehk **amügdaloidkehad** (ladina keeles *corpus amygdaloideum*, kreeka keeles ἀμυγδάλη 'mandel') on 
selgroogsete loomade aju oimusagaras asuvad paarilised ganglionirühmad.

Aju külgvatsakese temporaalsarve ees paiknevad mandlikujulised mandelkehad, millel on 13 tuuma, kuuluvad basaaltuumade (hallaine kogumikud) hulka. 

Mandeltuumad on limbilise süsteemi osa, mis tegeleb inimese emotsioonide ja motiividega.

Amügdala saadab impulsse hüpotalamusele sümpaatilise närvisüsteemi aktiveerimiseks.

Keerulisemate selgroogsete, sh inimeste mandeltuumadel on esmane roll emotsionaalsete sündmustega seotud emotsioonide, mälestuste tekkimisel ja säilimisel ning hirmu ja naudingute, aga ka vägivaldse käitumise tekkimisel.

Mandeltuumade asukoht inimese peaajus, altvaates
Amügdalade suurus on meestel ja naistel erinev, kastreeritud meestel väheneb amügdalade suurus ligi 30%. 

Mandeltuumade arengu, liigse aktiivsuse, kurnatuse, tasakaalu häirumise ja/või funktsioonide häirumisega seostatakse inimestel depressiooni, autismi, posttraumaatilist stressi ja foobiaid.

Sotsiaalne taju
---------------

Funktsionaalne magnetresonantstomograafia näitab, et amügdala aktiveerub, kui inimene märkab teise inimese füüsilist lähedust – näiteks kui skaneeritav teab, et uuringu läbiviija seisab skanneri lähedal.

Vaata ka
--------

* Mandeltuuma kaaperdamine
* Talamus
* Kesknärvisüsteem

Viited
------

1. ↑  "Meditsiinisõnastik" 454:2004.
2. ↑  Amygdala, Veebiversioon (vaadatud 30.03.2014) (*inglise keeles*)
3. ↑  Kennedy DP, Gläscher J, Tyszka JM, Adolphs R. (2009). Personal space regulation by the human amygdala. Nat Neurosci. 12:1226-1227. PMID 19718035

Välislingid
-----------

* Anthony Wright, Chapter 6: Limbic System: Amygdala, veebiversioon (vaadatud 31.03.2014) (*inglise keeles*)
* Piret Pappel, Ärevate laste aju on eriline, 17.06.2014, veebiversioon (vaadatud 23.08.2014)
Irkutski kliimadiagramm. Parasvöötme mandrilisele kliimale on iseloomulik külm talv ja palav suvi
**Mandriline** ehk **kontinentaalne kliima** on kliimatüüp, millele on iseloomulikud suur aastane õhutemperatuuri amplituud ja väike aastane sademete hulk. Mandriline kliima on iseloomulik mandrite sisealadele ja külmade hoovuste lähedastele rannikualadele. Mandriline kliima on ülekaalus Venemaa suurimas osas, Ukrainas, Kesk-Aasias (nt Kasahstanis, Usbekistanis), Mongoolias ning USA ja Kanada sisealades. 
Troopiline mandriline kliima on iseloomulik Aafrika põhja- ja lõunaosale, Austraaliale. Antarktises on mandriline polaarkliima. 

Kuna mandrilise kliimaga alades on suur vee nappus[*viide?*], siis kujunevad seal rohtlad, poolkõrbed ja kõrbed.

Parasvöötme mandriline kliima
-----------------------------

Parasvöötme mandrilisele kliimale on iseloomulikud kuum suvi ja külm talv, väike sademete hulk ja üsna suured õhutemperatuuri kõikumised ööpäeva jooksul. Merelise kliimaga võrreldes on siin aasta keskmine õhutemperatuur madalam, õhuniiskus on väiksem, mõnikord ka tolmu sisaldus on suurem. Pilvisus on väike, sajab vähe, peamiselt suvel. Ilm on rohkem muutlik, kui merekliimaga alades.

Troopiline mandriline kliima
----------------------------

Adeni kliimadiagramm
Troopilise mandrilise kliimaga alades on aastane õhutemperatuuride amplituud vähem, kui parasvöötmes, sajab vähe või peaaegu üldse ei saja. Ööpäevane õhutemperatuuride amplituud on üsna suur. Nendes piirkondades on kujunenud kõrbed ja poolkõrbed.

Polaaralade mandriline kliima
-----------------------------

Amundsen-Scotti polaarjaama kliimadiagramm
Polaaraladele on iseloomulikud lühike jahe suvi (Antarktisel on külm suvi) ning pikk ja väga külm talv.

Vaata ka
--------

* Ariidne kliima
* Mereline kliima
Mandriline maakoor paikneb mandrite ja neid ümbritseva sinakashallina kujutatud mereala all. Erksamate värvidega (punane, kollane, roheline, tumesinine) on kujutatud ookeanilist maakoort
**Mandriline maakoor** ehk **kontinentaalne maakoor** on mandrite (koos mandrilavaga) alune maakooretüüp.

Maakoor jagatakse mandriliseks ja ookeaniliseks maakooreks. Mandrilise maakoore tihedus on keskmiselt 2,7...2,8 g/cm³. Pikilainete keskmine levikukiirus on 6,5 km/s.

Mandrilise maakoore ehitus
--------------------------

Mandrilise maakoore paksus on 25 kuni 70 km, keskmine umbes 40 km, mis on tüüpiline settelavadele ehk platvormidele. Oluliselt paksem on maakoor mäestike ehk orogeensete vööndite piires. Keskmisest õhem on mandriline maakoor mandriliste riftivööndite, kilpide ja mandrite äärealade all. Reeglina koosneb kontinentaalne maakoor kolmest selgesti eristuvast kihist – lasuvast settelisest pealiskorrast ja lamavast kristalsest aluskorrast, mille all omakorda on gabroidse koostisega kivimkiht, mida vahel basaldikihiks nimetatakse, ehkki see on ebasobiv nimetus, sest vulkaanilist kivimit basalti ei saa sellises sügavuses kuidagi olla. Ülemine korrus ehk setteline pealiskord võib ka puududa, nii on see näiteks kilpidel. Keskmine kiht koosneb mitmesugustest moondekivimeist (peamiselt gneiss, migmatiit ja amfiboliit), mida lõikavad rohked plutoonid.

Mandrilise ja ookeanilise koore eristamine
------------------------------------------

Maakoore paksus (km)
Erinevalt ookeanilisest maakoorest, mille vanus ei ületa kusagil 200 miljonit aastat, on mandriline maakoor väga vana. Vanus võib ulatuda isegi kuni nelja miljardi aastani. Mandriline maakoor on väiksema tihedusega kui ookeaniline maakoor, mis takistab tema vahevöösse tagasi sukeldumist. Seetõttu on mandrilise maakoore osatähtsus läbi Maa ajaloo tõusnud, ookeanilise koore osatähtsus aga langenud. Sellele vaatamata moodustab mandriline maakoor vaid 40% kogu maakoorest. Ookeanilise maakoore paksus on mandrilise koore paksusest palju väiksem, keskmiselt 5...7 km.

Mandriline maakoor ja geotektoonika
-----------------------------------

Mandriline maakoor jaotatakse tektooniliselt aktiivseks ning atektooniliseks. Tektooniliselt aktiivset mandrilise maakoore osa nimetatakse orogeenseks vööndiks, atektoonilist ehk tektooniliselt stabiilset osa aga kraatoniks.

Vaata ka
--------

* Maakoor
* Ookeaniline maakoor
**Space Shuttle'i tahkekütuskiirendi** oli esimene tahket kütust kasutanud rakett, mida kasutati mehitatud kosmoselendudel ning kaks kiirendit tootsid Space Shuttle'i missioonidel enamiku esimesel kahel minutil vajaläinud tõukejõust. Pärast kiirendite töö lõppu, need eraldusid ja kukkusid Atlandi ookeani, kust need üles korjati ja taaskasutati.

Space Shuttle'i tahkekütuskiirendid olid võimsaimad tahket kütust kasutanud raketid. Üks kiirendi tootis maksimaalselt 13800 kN tõukejõudu ehk kaks korda rohkem kui võimsaim ühe põlemiskambriga rakettmootor Rocketdyne F-1. Kiirendid kaalusid kokku 1 180 000 kg ja moodustasid enamiku Shuttle'i koguraskusest. Kiirendeid tootis esialgu Thiokol, mille hiljem ostis ATK. Esialgu korjas kiirendeid ookeanist üles Pratt & Whitney allüksus USBI ning hiljem võttis kiirendite korje üle United Space Alliance.

Space Shuttle'i programmi vältel kasutati 270 tahkekütuskiirendit ning ookeanist korjati üles kõik peale nelja. Kaks kiirendit hävisid missioonil STS-4, kui langevarjude rikke tõttu kukkusid kiirendid merre ja läksid põhja ning ülejäänud kaks hävitas Challengeri katastroofi ajal ohutusohvitser. Space Shuttle'i programmi viimasel missioonil STS-135 kasutatud kiirendid sisaldasid detaile, mis olid lennanud programmi esimesel missioonil STS-1.

Viited
------

1. ↑  "Space Shuttle Solid Rocket Boosters". *NASA*. Originaali arhiivikoopia seisuga 6. aprill 2013. Vaadatud 11. juunil 2019.
2. ↑  National Aeronautics and Space Administration (2011). *Wings in Orbit: Scientific and Engineering Legacies of the Space Shuttle 1979-2010*. Goverment Printing Office. Lk 5.
3. ↑  "One year on – Review notes superb performance of STS-135's SRBs". *NASA Spaceflight*. Vaadatud 11. juunil 2019.
4. ↑  "Booster stacking finished for final shuttle flight". *Spaceflight Now*. Vaadatud 11. juunil 2019.
Soxhleti ekstraktor skemaatiliselt
Purustatud puuvilja ekstraktsioon Soxhletis
**Soxhleti ekstraktor** (ehk **Soxhleti aparaat**) on laboratoorne seade vähe (mõõdukalt) lahustuva komponendi eraldamiseks tahkest materjalist sobivalt valitud solvendiga.

Parempoolsel joonisel on toodud Soxhleti ekstraktor skemaatiliselt: 1 – magnetsegaja; 2 – destillatsioonikolb solvendiga; 3 – solvendi aurude ülesjuhtimise toru; 4 – ekstraktoriosa; 5 – tahke ekstraheeritav materjal; 6 – sifooni ülaosa; 7 – sifoon juhib vedeliku kolbi tagasi; 8 – vahetükk; 9-11 – tagasivoolu jahuti vee sisse- ja väljavoolu otstega.

Soxhleti aparaadi ekstraktoriossa pannakse filterpaberi vahele tahke materjal. Ekstraktori alla paigutatakse destillatsioonikolb solvendiga, mille maht ületab 3 kuni 4 korda ekstraktoriosa mahtu, ja peale pannakse tagasivoolu jahuti. Solventi keedetakse, see valgub tahke materjaliga täidetud ekstraktoriossa ja kui selles vedeliku tase tõuseb sifooni ülemise otsani, siis viimane tühjendab ekstraktoriosa juhtides vedeliku tagasi destillatsioonikolbi. Selline ekstraktsioonitsükkel kordub automaatselt mitme tunni või ka mitme päeva jooksul, kusjuures sama solvendiports tsirkuleerib süsteemis korduvalt. Iga tsükli jooksul lahustub väike portsjon huvipakkuvat mittelenduvat komponenti, mis lõpptulemusena koguneb destillatsioonikolbi. Ekstraktsiooni lõpetamise järel võib kolvis oleva solvendi üle ajada näiteks rotatsioonaurustiga ja mittelenduv komponent jääb kolvi põhja.

Vaata ka
--------

* Ekstraktsioon
* Destillatsioon
* Samaaegne destillatsioon-ekstraktsioon
|  |
| --- |
|  |
| Medalikohad |
| Maailmameistrivõistlused |
| **Hõbe** | 2012 |  |

**Andrej Sekera** (sündinud 8. juunil 1986 Bojnices) on Slovakkia jäähokimängija, kes mängib kaitsjana NHL-i klubis Dallas Stars.

Ta alustas karjääri Slovakkia klubis HK Dukla Trenčín. 2004. aastal valiti ta NHL-i *draft* '​is Buffalo Sabresi poolt 71. valikuna. Hooajal 2004–05 suundus ta mängima Põhja-Ameerikasse, kuuludes kaks esimest hooaega Ontario Hockey League'i (OHL) klubi Owen Sound Attacki rivistusse. Hooajal 2005–06 pälvis ta OHL-i parimale kaitsjale antava Max Kaminsky Trophy. Debüüdi NHL-is tegi ta Sabresi meeskonnas hooajal 2006–07, kuid mängis põhiosa hooajast American Hockey League'i klubis Rochester Americans. 28. novembril 2007 lõi ta mängus St. Louis Bluesi vastu oma esimese värava NHL-is ning kuulus alates sellest hooajast regulaarselt Sabresi meeskonda.

Aastatel 2013–2015 mängis ta kahel hooajal Carolina Hurricanesis ja osa hooaja 2014–15 teisest poolest Los Angeles Kingsis.

2015. aasta juulis sõlmis Sekera kuueaastase lepingu Edmonton Oilersiga. 2019. aasta juulis siirdus ta Starsi.

2012. aasta maailmameistrivõistlustel võitis ta Slovakkia jäähokikoondise koosseisus hõbemedali.

Viited
------

1. ↑  "Oilers agree to terms with Andrej Sekera". Edmonton Oilers. 1.7.2015. Vaadatud 12.5.2019

Välislingid
-----------

* Andrej Sekera hockeydb.com lehel
Andrej Nestrašil 2013. aastal Grand Rapids Griffinsi särgis
**Andrej Nestrašil** (sündinud 22. veebruaril 1991 Prahas) on Tšehhi jäähokimängija, kes mängib Tšehhi kõrgliiga klubis Třineci Oceláři ründajana paremäärel.

Aastatel 2008–2011 mängis ta Quebec Major Junior Hockey League'i klubides Victoriaville Tigres ja P.E.I. Rocket.

2009. aastal valis Detroit Red Wings ta NHL-i *draft* '​is 75. valikuna. 2011. aasta mais sõlmis ta Red Wingisga kolmeaastase lepingu. Hooajal 2011–12 debüteeris Nestrašil American Hockey League'is Red Wingsi noorteklubis Grand Rapids Griffins. 2013. aastal võitis ta Griffinsiga Calder Cup'i. NHL-is tegi Nestrašil Red Wingsi meeskonnas debüüdi 9. oktoobril 2014 mängus Boston Bruinsi vastu.

2014. aasta novembris liitus ta Carolina Hurricanesiga. 22. novembril lõi ta mängus Colorado Avalanche'i vastu oma esimese värava NHL-is.

Aastatel 2017–2019 mängis ta KHL-is Nižnekamski Neftehimiki ridades. Seejärel mängis ta lühikest aega Tšehhi kõrgliiga klubis Třineci Oceláři, kuid naasis hooaja 2019–2020 alguses KHL-i, kui liitus Magnitogorski Metallurgiga.

2021. aasta juulis liitus Nestrašil taas Ocelářiga.

Tšehhi jäähokikoondise koosseisus osales Nestrašil 2018. aasta maailmameistrivõistlustel.

Viited
------

1. ↑  "Oceláři získali významnou ofenzivní posilu do útoku". hcocelari.cz. 1.7.2021. Vaadatud 17.12.2021

Välislingid
-----------

* Andrej Nestrašil KHL.ru lehel
* Andrej Nestrašil NHL.com lehel
* Andrej Nestrašil hockeydb.com lehel
Andrejs Žagars
**Andrejs Žagars** (16. oktoober 1958 Krasnojarski krai – 26. veebruar 2019) oli läti lavastaja, näitleja ja teatritegelane.

Žagars lõpetas 1982. aastal Läti riikliku konservatooriumi teatri- ja filminäitlejana. 1982–1994 töötas ta Läti Kunstiteatris ja mängis mitmes filmis, sealhulgas kahes Eesti filmis: "Kaks paari ja üksindus" (1984, režissöör Tõnis Kask) ja "Metsluiged" (1987, režissöör Helle Karis). 1995 loobus ta näitlemisest ja asus tegelema restoraniäriga.

1996. aastast on Žagars Läti Rahvusooperi direktor. 2002. aastast töötas ta ka lavastajana. Tema esimene lavastus oli väikese eelarvega, kuid menukas Richard Wagneri ooper "Lendav hollandlane" Dalhalla vabaõhufestivalil Rootsis; see püsis kavas 2009. aastani. Kokku oli Žagars 2011. aasta sügiseks teinud 14 ooperilavastust, neist kuus väljaspool Lätit. 4. novembril 2011 esietendus tema lavastatud ooper "Manon Lescaut" Tallinnas Estonia teatris.

Tunnustus
---------

* 2001 Auleegioni orden (Prantsusmaa)
* 2002 Kolme Tähe ordeni 4. järk
* 2010 Sõpruse orden (Venemaa) *suure panuse eest vene-läti kultuurisidemete tugevdamisse*
* 2012 Maarjamaa Risti III klassi teenetemärk

Isiklikku
---------

Tema vend Juris Žagars on Läti Kunstiteatri näitleja.

Viited
------

1. 1 2 3  Alvar Loog. "Eesti leidis superstaari. Aga kust - Lätist!". Postimees, 3. november 2011
2. ↑  "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 3. märts 2013. Vaadatud 4. novembril 2011.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
3. ↑
4. ↑  "Ar Triju Zvaigžņu ordeni apbalvotie 1994.-2004". Originaali arhiivikoopia seisuga 10. detsember 2013. Vaadatud 1. märtsil 2019.
5. ↑  Vene presidendi ukaas nr 833
6. ↑

Välislingid
-----------

* Alvar Loog. "Eesti leidis superstaari. Aga kust - Lätist!". Postimees, 3. november 2011
Vaade kalmistu külgvärava poole.  
Foto: Robert Treufeldt, 01.05.2015
Vaade kalmistu tagavärava poole.  
Foto: Robert Treufeldt, 01.05.2015
**Kuijõe kalmistu** (ka **Kuijõe baptistikalmistu**) on kalmistu Kullamaa kihelkonnas Läänemaal, tänapäevase haldusjaotuse järgi Kuijõe külas Lääne-Nigula vallas Lääne maakonnas. Kalmistu paikneb kunagisest Kuijõe palvelast linnulennult umbes 2,5 km põhja suunas ja selle pindala on umbes 0,3 ha. 

Kuijõel moodustati 1888. aastal iseseisev priilaste kogudus, 1903. aastal ühineti baptisti kogudusega. Millalgi pärast ühinemist asus kogudus rajama oma kalmistut. Esimene matus toimus uuel kalmistul teadaolevalt 1921. aastal, kui maeti Kuijõe baptistikoguduse esimene vanem Juhan Sillart. Kalmistu on praegu kasutusel ja korrastatud, seda hooldab Lääne-Nigula vald.

Kalmistule maetuid
------------------

* 1921 - Juhan Sillart

Käsikirjad
----------

* Taavi Pae. Eesti kalmistute kujunemine ja paiknemise seaduspärasused. Magistritöö. Tartu 2002

Välislingid
-----------

* Kuijõe kalmistu endise Risti valla kodulehel
* Kalmistud Lääne-Nigula valla kodulehel
* Lääne-Nigula valla kalmistute kasutamise eeskiri
**Efim Liivik** (ka **Jefim Liivik**; kuni 1921 lihtsalt ees- ja isanimega Jefim Feodorov; perekonnanimi alates 12. oktoobrist 1921; 20. märts 1889 Pankjavitsa vald, Pihkva maakond, Pihkva kubermang – 4. märts 1942 Sosva, Sverdlovski oblast) oli Eesti poliitik.

Ta sündis talupidaja pojana.

Ta õppis Kiievis lipnike koolis, lõpetas selle 1917. aastal ja ülendati samal aastal nooremleitnandiks. Aastatel 1919–1921 teenis ta Eesti ratsaväes.

Aastal 1922 valiti ta Obinitsa vallavanema abiks ja 1927 Petseri maavalitsuse liikmeks. 1930. aastal valiti ta Meremäe vallavanemaks. Sellelt kohalt lahkus ta 1932. aastal, mil valiti V Riigikogu liikmeks. Aastatel 1936–1938 töötas ta Meremäe vallasekretäri abina. 5. veebruaril 1938 määrati ta Vabariigi Valitsuse otsusega Petseri maavalitsuse liikmeks, tema juhatada oli maavalitsuse majandus- ja hoolekandeosakond. 

Liivik võttis agaralt osa kohalikust seltskondlikust tegevusest ning omas talu Meremäe vallas.

Ta kuulus Põllumeeste kogudesse ja hiljem Isamaaliitu. 

NKVD arreteeris Liiviku 14. juunil 1941 Petserimaal Meremäe vallas. Ta saadeti Vene NFSV Sverdlovski oblastisse Sosva vangilaagrisse, kus mõisteti surma ja hukati 4. märtsil 1942.

Viited
------

1. ↑  Petseri ja Narva-taguste valdade elanikele perekonnanimede panemine. Pankjavitsa (Panikovitši) valla elanike perekonnanimede panemise protokollid. Eesti Rahvusarhiiv, EAA.5433.1.3. Leht 128
2. ↑  "Petseri maavalitsuse liige J. Liivik 50 aastane". Esmaspäev, 18. märts 1939. Lk 10

Välislingid
-----------

* Eesti ohvitserid 1918-1940
* Eesti kommunismiohvrid 1940–1991
Dmitri Patrušev (2019)
Dmitri Patrušev president Vladimir Putini kabinetis (2015)
**Dmitri Nikolajevitš Patrušev** (vene keeles Дмитрий Николаевич Патрушев; sündinud 13. oktoobril 1977 Leningradis) on Venemaa riigitegelane, alates 18. maist 2018 põllumajandusminister. 

Dmitri Patrušev on FSB endise direktori Nikolai Patruševi poeg. 1999. aastal lõpetas ta Moskvas Juhtimise Riikliku Ülikooli juhtimise erialal. Aastatel 2002–2004 täiendas end Venemaa Välisministeeriumi Diplomaatia Akadeemias maailmamajanduse erialal. Lisaks lõpetas ta 2006. aastal Moskvas Venemaa Föderatsiooni Föderaalse Julgeolekuteenistuse Akadeemia.

Patrušev töötas aastatel 2004–2018 panganduses: 2007. aastal oli ta VTB-panga (Venemaa suuremaid panku) asepresident ja aastatel 2010–2018 Venemaa Põllumajanduspanga juhatuse esimees.

Mais 2018 määrati Dmitri Patrušev Venemaa Föderatsiooni põllumajandusministriks.

Akadeemilised kraadid
---------------------

Patrušev sai Peterburi Riiklikust Majandusülikoolist 2003. aastal majanduskandidaadi kraadi kaitstes juhtimisalase väitekirja ja 2008. aastal majandusdoktori kraadi kaitstes doktoriväitekirja tööstuspoliitika teemal. 

Internetiühenduse Dissernet andmetel on Patruševi kandidaadi- ja doktoritöö osaliselt plagiaadid. Nii näiteks on tema doktoriväitekirjas 102 lehekülge teksti, mis on kopeeritud professor Gassan Safarovi 2005. aastal valminud doktoritööst.

Tunnustus
---------

Aprillis 2022 viibis Patrušev töövisiidiga Tšetšeeni Vabariigis. Sel puhul andis Ramzan Kadõrov talle vabariigi pea seadlusega vabariigi teenelise põllumajandustöötaja aunimetuse.

Viited
------

1. ↑  Кадыров наградил Патрушева званием «Заслуженный работник сельского хозяйства ЧР". grozniy.bezformata.com, 15. aprill 2022

Välislingid
-----------

 Dmitri Patrušev – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
**Khwājah Shamsoddīn Moḩammad Ḩāfez̧-e Shīrāzī** (خواجه شمس‌الدین محمد حافظ شیرازی; tuntud pseudonüümiga **Ḩāfez̧**; umbes 1325 – umbes 1389) oli üks kuulsamaid pärsiakeelseid luuletajaid. Sageli on teda nimetatud poeetide poeediks. Varasemas eesti ortograafias on tema nime transkribeeritud kujul *Hafiz*.

Ḩāfez̧i kogutud teosed ("Diivan") võib leida enamiku iraanlaste kodudest. Tänini õpitakse ta värsse pähe ning kasutatakse vanasõnadena. Tema elu ja luulet on ohtralt analüüsitud, kommenteeritud ja tõlgendatud. 14. sajandile järgnenud pärsiakeelset kirjandust pole keegi ulatuslikumalt mõjutanud kui tema.

Ḩāfez̧i gaseelide põhiteemad on armastus, veini ja joobumuse ülistus ning nende silmakirjalikkuse paljastamine, kes on seadnud end teiste üle kohtumõistjaks ja moraalivalvuriks.

Tema mõju iraanlaste elus võib näha ta luuletuste sagedas kasutuses pärsia klassikalises muusikas, kujutavas kunstis ja kalligraafias. Ḩāfez̧i haud Shīrāzis on Iraani arhitektuuri meistriteos, mida sageli külastatakse. Ḩāfez̧i luulet on tõlgitud, mugandatud ja jäljendatud kõigis levinumates keeltes.

Viited
------

1. ↑  Hazez (EI) E. Yarshater, *I. An overview*
2. ↑  Hafiz and the Place of Iranian Culture in the World, Aga Khan III, 9. november 1936, London.
**Kerenski rubla** (vene keeles "*керенка*") oli Vene rubla 1917. aasta sügisel Venemaa Ajutise Valitsuse teostatud rahaväljaanne, mida nimetati mitteametlikult tolleaegse peaministri Aleksandr Kerenski järgi.

Rahatähti anti välja lahtilõigatavates poognates väikeses formaadis numbrite ja allkirjadeta 20- ja 40-rublaseid kupüüre. Ebaharilik nominaal ja formaat oli tingitud asjaolust, et Kerenski rublade trükkimisel kasutati konsulaarmarkide trükiplaate.

Kuna Venemaa oli juba sattunud segaduste ajajärku, siis oli raha tsentraliseeritud ning kvaliteetne tootmine ja levitamine raskendatud kogu endise Venemaa Keisririigi territooriumil ning neid kupüüre toodeti ka Venemaa äärealadel erinevates variatsioonides (olenevalt raha väljalaskvate riigiasutuste hangitud paberi kvaliteedist, isevalmistatud klišeedest – kuna puudus ka tsentraliseeritud varustamine rahatrükkimiseks vajalike trükiplaatidega – ning ka trükkimise kohtadest).

Rahatähe kujundus
-----------------

Rahadel oli kujutatud vana Venemaa Keisririigi riiklik sümbol kahepäine kotkas, kuid ilma keisriregaalideta.

Välislingid
-----------

* Фальшивые "Керенки" и неподдельные "Родзянки"
**Opteerumine** on kodakondsuse valimine (eriti territooriumi üleminekul ühelt riigilt teisele) ja uueks kodumaaks peetavale maale asumine. Eesti ajaloos nimetatakse opteerumiseks peamiselt Venemaal elanud eestlaste Eesti Vabariigi kodakondsuse valimist ja asumist Nõukogude Liidust Eestisse pärast Tartu rahulepingu sõlmimist.

Ajalugu
-------

Tartu rahulepingu ja kodakondsuse valikut puudutava kokkuleppe alusel said Eesti kodakondsuse valimise õiguse varem Venemaale rännanud või Esimese maailmasõja ja Vene kodusõja ajal Venemaale sattunud Eestist pärit elanikud.

Optandid 1920. aastal Raudteejaam Narva II-s, Jaanilinna eeslinnas
Tartu rahulepingu alusel valis Venemaal Eesti kodakondsuse ca 80 000, kuid aastatel 1920–1923 tuli Eestisse ainult 37 578 inimest (1920. aastal 14 909, 1921. aastal 15 866, 1922. aastal 5380 ja 1923. aastal 1423 inimest.) 

Kontrolli-opteerimiskomisjoni osakond töötas Petrogradis 1922. aasta sügiseni, kuid üksikute isikute saabumine Eestisse kestis mõnevõrra kauem: 13. augustil 1939 saabus Eestisse optandina Liisa Teki (sündinud Kübar), 68 aastat vana, Lisjeni alevikust Baikali järve ääres.

Opteerunute ehk **optantide** seas oli ka tuntud kultuuritegelasi, näiteks 1920. aastal Petrogradis sündinud Georg Ots ja Omskis sündinud Voldemar Panso; sõjaväejurist Gustav Kunnos. 

Opteerunute suhtes valitses Eestis kohati tõrjuv suhtumine. Nii kirjutati Päevalehes 16. märtsil 1934, pärast Konstantin Pätsi esinemist kaitseseisukorra teemal: "Endistest optantidest, kes tühja koti ja kepiga siia põgenesid Venemaalt, et oma nahka päästa ja kes kogu iseseisvuse aja on ühe silmaga itta vaadanud ja oodanud võimalusi, millal seal jälle spekuleerimise võimalused avanevad, tunneme ja teame me ka, et neil pole kunagi õiget isamaalisuse ja rahvusluse tunnet olnudki. Nad kõik on oma olemist siin ja Eesti iseseisvust ikka mõelnud kui mingisugust ülemineku ajajärku, et siis jälle ära aurata ja muulaseks saada." 

Ilukirjanduses on opteerumist kujutanud Ira Lember romaanis "Päevalilled" (2012), aga humoristlikus võtmes näiteks Peet Vallak oma novellis "Optant" (1938; 2. tr 1959).

Seotud arhivaale Eesti Riigiarhiivis
------------------------------------

* ERA.28. Petrogradi Kontroll-Opteerimise Komisjon
* ERA.33. Siberi Kontroll-Opteerimise Komisjon
* ERA.34. Pihkva Kontroll-Opteerimise Komisjon
* ERA.36. Moskva Kontroll-Opteerimise Komisjon

Viited
------

1. ↑  "В. А. Маамяги. "Эстонские поселенцы в СССР (1917-1940 гг.)" / В. А. Маамяги. - Таллин 1977. - С. 211" (PDF). Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 10. oktoober 2006. Vaadatud 16. mail 2012.
2. ↑  "Üks kodanik" "W. Maas" pealkirja all "Üks järelehüüe", Päevaleht, 16. märts 1934, lk 2

Kirjandus
---------

* Abi nõukogude eestlastele. Rahvaleht nr 26, 2. märts 1933. Lk 5–6

Välislingid
-----------

* Opteerimine, Eesti lugu, Vikerraadio, 10. aprill 2010
* Helen Rohtmets "Talendid Koju 1920–1923: tagasi tuli tuhandeid" Horisont 3/2012
* Eesti optantide saatus ja staatus Postimees, 14. detsember 2017
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib Jordaania kuningast; Saudi Araabia kuninga kohta vaata artiklit ‘Abd Allāh ibn ‘Abd al-‘Azīz Āl Sa‘ūd* |

---

‘Abd Allāh I
‘Abd Allāh I
**‘Abd Allāh I** ehk **‘Abdullāh I** (**‘Abd Allāh ibn al-Ḩusayn**; 1882 Meka – 20. juuli 1951 Jeruusalemm) oli esimene ja ainus Transjordaania emiir ning esimene Jordaania (algul Transjordaania) kuningas.

‘Abdallāh oli Al-Ḩijāzi kuninga Ḩusayn ibn ‘Alī poeg ja Iraagi kuninga Fayşal I vend. 

Tema poliitiline põhieesmärk oli oma kuningriigi laiendamine, mis viis Jordani Läänekalda hõivamiseni 1948.

Elulugu
-------

Ta sai hariduse İstanbulis. Aastatel 1912–1914 esindas ta Osmanite riigi seadusandlikus kogus Mekat, kuid esimese maailmasõja ajal asus ta Suurbritannia poolele. Aastatel 1916–1918 tegi ta koostööd Briti agendi T. E. Lawrence'iga ja etendas juhtivat osa araablaste ülestõusus Osmanite riigi vastu, juhtides Türgi garnisonide purustamiseks korraldatud sissireide.

Pärast Osmanite riigi kokkuvarisemist sai ‘Abd Allāh 1921 Briti mandaatmaa Transjordaania (tänapäeva Jordaania) emiiriks ja mandaadi lakkamisel 25. mail 1946 kuningaks.

Mais 1948 ründas ‘Abd Allāh äsja moodustatud Iisraeli ja hõivas suured maa-alad. Pärast tulevahetuse lõpetamist 1949 säilitas ta Jordani Läänekalda ja nimetas riigi ümber Jordaaniaks.

‘Abd Allāhi mõrvas 1951 Palestiina araabia fanaatik, 21-aastane rätsepa õpipoiss Muşţafá ‘Ashū, kes pääses läbi pealtnäha tiheda turvameeskonna. Ta tulistas ka kuninga kõrval seisnud pojapoega Ḩusayni. Kuul tabas Ḩusayni rinnal olevat medaljoni, mida pojapoeg kandis oma vanaisa nõudmisel, ja nii päästis medaljon poisi elu.

4 päeva varem, 16. juulil 1951, oli Ammanis mõrvatud Liibanoni endine peaminister bei Riyāḑ aş-Şulḩ ning kuulujutud rääkisid, et aş-Şulḩ saabus Jordaaniasse arutama Iisraeliga rahu sõlmimist.

Mõrvas süüdistati 10 vandenõulast, kellest kaks tähtsaimat, Jeruusalemma endine sõjaväekuberner kolonel ‘Abd Allāh at-Tall ja doktor Mūsá ‘Abd Allāh al-Ḩusaynī, põgenesid Egiptusse ja 4 kaasvandenõulast mõisteti surma.

‘Abd Allāhil oli kaks poega Ţalāl ja Nāyif ning kolm tütart Hayā, Munīrah ja Maqbūlah. Jordaania trooni päris vanem poeg Ţalāl, ent kuna too oli vaimuhaige, sai kuningaks tema poeg Ḩusayn, kui ta 17 aastat vanaks sai.

Viited
------

1. ↑  Amir Abdullah's Bodyguard on Camels with Red, Green and White Standard at Far Left, World Digital Library, aprill 1921.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**puudub** | **Transjordaania emiir**1921–1946 | Järgnev**puudub** |
| Eelnev**puudub** | **Transjordaania kuningas**1946–1949 | Järgnev**puudub** |
| Eelnev**puudub** | **Jordaania kuningas**1949–1951 | Järgnev**Ţalāl** |
Moby Dicki dubloon.
**Moby Dicki dubloon** on Herman Melville'i romaanis "Moby Dick" mainitud Ecuadori 8-eskuudone kuldraha.

Kapten Ahab naelutab raamatu 36. peatükis selle mündi Pequodi grootmasti külge autasuks meeskonnaliikmele, kes esimesena märkab Valget Vaala Moby Dicki. Pikemalt on dublooni käsitletud 99. peatükis, kus münti kirjeldatakse läbi erinevate tegelaste silmade. 

"Dubloon oli määratud eriliseks otstarbeks ja pühendatud kohutavale lõpule; ja kui kõlvatud need madrused omamoodi ka olid, aga dublooni austasid nad üksmeelselt kui Valge Vaala talismani."

Vaala märkab esimesena Ahab ise, järgnenud võitluses uputab Moby Dick Pequodi koos kõigi paatidega.

Seda tüüpi münte vermiti aastail 1838–1843 Quitos 875-tuhandikusest kullast, nende läbimõõt on 34 mm, kaal 27,064 g ja kulla puhaskaal 23,681 g. Romaani tegevusajal oli dubloon võrdväärne 16 Ameerika Ühendriikide dollariga. Tänapäeval (29. märtsil 2018) maksab sama kogus kulda 823,90 eurot.

Viited
------

1. ↑   Weltmünzen-Gewichtskatalog
**‘Abd al-Mālik ibn Marwān** (araabia keeles عبد الملك بن مروان ‎; 646 Meka – oktoober 705 al-Sinnabra) oli viies kaliif Umaijaade kalifaadis, üks tähtsamaid Umaijaadide kaliife. Ta valitses 685–705.

Pärast oma isa Marwān I surma kindlustas ‘Abd al-Mālik kõigepealt Umaijaade kalifaadi võimu Süürias, Palestiinas ja Egiptuses. Tema valitsemise esimestel aastatel oli mitu laastavat katkuepideemiat (685–686 und 688–690) ja näljahädasid, samuti Bütsantsi rünnakuid Süüriast. Mekat, Mediinat ja Iraaki valitses 690. aastateni ‘Abd Allāh ibn az-Zubayr. Kui kodusõja haripunktil muutus võimatuks isegi palverännak Mekasse, hakkas ‘Abd al-Mālik 691 rajama Jeruusalemma kaljumošeed. 

Aastal 689 puhkesid jälle lahingud ‘Abd Allāh ibn az-Zubayri pooldajatega. Aastal 691 õnnestus Umaijaade kalifaadil pärast võitu Mu‘şab ibn az-Zubayri üle vallutada Iraak. Sõjakäiguga Al-Ḩijāzi (Al-Ḩajjāj ibn Yūsufi juhtimisel), Meka vallutamisega ning ‘Abd Allāh ibn az-Zubayri surma 692) oli Kalifaadi ühtsus taastatud ning Umaijaade juhtpositsioon kindlustatud. 

‘Abd al-Māliki ajal hakkas kehtestuma kaliifi võimutäius. Nii määrati provintside asevalitsejateks eelkõige kaliifi perekonnaliikmeid, keda Damaskuse keskvõim ühtlasi tugevamini kontrollis. Keskhalduse tugevnemisele aitas kaasa ka postisüsteemi rajamine. Peale selle võeti kantseleikeelena kasutusele araabia keel ning seni käibinus Pärsia ja Bütsantsi mündid asendati dinaaridega. 

Kaliifi võimu kindlustumine võimaldas taasalustada islami ekspansiooni. Nii õnnestus pärast 700. aastat lõpuks murda berberite vastupanu ja alistada Magrib. ‘Abd al-Māliki haldusreformid lõid ka eeldused edaspidiseks ekspansiooniks, mis kulmineerus ‘Abd al-Māliki poja Al-Walīd I valitsemisajal.
**Optigan** on polüfooniline? sämplipõhine (ingl *sample playback*) elektrooniline muusikainstrument, mida 1971. aastast kuni 1970. aastate keskpaigani tootis Optigan Corporation. Pilli on nimetatud ka **Optigani oreliks**. 

Pilli järeltulija Orchestron on **Optigan**i n-ö professionaalne variant, kuna algne Optigan oli suunatud tavatarbijale. Helipank oli salvestatud tselluloidist optilistele ketastele, mida saab lihtsalt vahetada. Lisaks erinevatele kõladele sisaldavad Optigani kettad ka erinevaid rütme ja rütmipillide käike, mida saab pilli paneelil asetsevate nuppude abil mängu käigus vahetada. 
Optigani probleemideks oli ketaste kehv vastupidavus ning instrumendi kesine helikvaliteet, mis ei lasknud iseenesest huvitava põhimõttega instrumendil populaarseks saada. Pilli otsene eelkäija oli 1936. aasta Welte Lichtton-Orgel.

Orchestroni on kasutanud näiteks saksa ansambel Kraftwerk loos "Trans Europe Express".

Vaata ka
--------

* Welte Lichtton-Orgel
* Orchestron
* Chilton Talentmaker
* Birotron
* Chamberlin
* Mellotron
* ondes Martenot
* Teremin
* Computer Music Melodian
* Fairlight CMI
* Prophet VS
* Korg Wavestation