|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel on salanõunikust; tema samanimelise poja kohta vaata artiklit Arnold von Tideböhl (1860−1919).* |

---

Tideböhli suguvõsa aadlivapp
**Arnold Gustav Wilhelm von Tideböhl**, Venemaal tuntud kui *Arnold Andrejevitš* (vene keeles *Арнольд Андреевич фон Тидебель*) (16. veebruar (ukj 28. veebruar) 1818 Tallinn − 30. august (ukj 11. september) 1888 München, Baieri kuningriik) oli baltisaksa päritolu ametnik, jurist, luuletaja ja ajakirjanik. Salanõunik (1867). Baltische Monatsschrifti kaasasutaja (1859).

Elulugu
-------

### Päritolu ja haridustee

 *Pikemalt artiklis Tideböhl*
Põlvnes XVIII sajandi 30. aastatel Eestimaale rännanud Pommeri suguvõsast. Tema isa oli Tallinna sündik ja hilisem riiginõunik Johann Heinrich von Tideböhl (1786−1856), kes tõusis Püha Vladimiri ordeni kaudu aadliseisusse. Tema ema Marie Auguste Eleonore von Rickmann (1789−1861) põlvnes Liivimaa matrikliaadli hulka kuulunud Branti mõisnike suguvõsast. Omandas hariduse Võrus Krümmeri õppeasutuses. Aastatel 1835−1838 tudeeris Tartu ülikoolis õigusteadust. 1840. aastal kaitses õigusteaduse kandidaadi kraadi.

### Riigiteenistuses

Pärast ülikoolistuudiumi lõppu astus ta 1840. aastal Venemaa tsiviilteenistusse ja temast sai Liivimaa kubermanguvalitsuse ametnik. Juba järgmisel aastal nimetati ta prokuröriks Pärsia Širvani khaaniriiki. Seejärel lähetati Taga-Kaukaasiasse, kus asus ametisse maakonnakohtu liikmena.

### Liivimaa kubermanguametnik

Alates 1845. aastast teenis Liivimaa kubermanguvalitsuses Riias. 1845−1848 oli ta sekretär, seejärel kuni 1853. aastani kantselei direktor ja lõpuks valitsusnõunik (1853−1857). Järgnevalt teenis Liivi-, Eesti- ja Kuramaa kindralkuberneri käsutuses: 1857−1860 oli ta kantselei direktor ja seejärel 1868. aastani eriasjade ametnik. 1867. aastal anti talle salanõuniku teenistusaste.

### Riigiteenistuses Peterburis

1868. aastal siirdus ta Peterburi, kus temast sai Tema Keiserliku Majesteedi Isikliku kantselei II osakonna liige. Töötas Läänemerekomitees, 1869−1877 oli ühtlasi Evangeelse-luterliku peakonsistooriumi ilmalik liige.

### Viimased teenistusaastad

1879. aastal lähetati ta Tartusse, et valmistada ette Balti provintsiaalõiguse täienduste seadusloomet. 1882. aastal läks riigiteenistusest erru.

Immatrikuleerimine rüütelkonna matriklisse
------------------------------------------

1867. aasta novembris võeti ta Liivimaa, 1868. aasta 28. juunil (vkj) Eestimaa ja 24. augustil (vkj) Saaremaa ning 1875. aasta 8. märtsil (vkj) Kuramaa rüütelkonna matriklisse.

Auastmed
--------

| Aasta | Kuupäev | Auaste |
| --- | --- | --- |
| 1853 | 5. september | kolleegiuminõunik |
| 1857 | 5. september | riiginõunik |
| 1861 | 22. juuli | tõeline riiginõunik |
| 1867 | 1. jaanuar | salanõunik |

Tunnustus
---------

### Venemaa autasud

* Püha Anna ordeni II klass koos keisrikrooniga (1855)
* Püha Vladimiri ordeni III klass (1864)
* Püha Stanislavi ordeni I klass (1866)
* Püha Anna ordeni I klass (1870)
* Püha Vladimiri ordeni II klass (1872)
* Valge Kotka orden (1875)

### Välismaa autasud

* Preisimaa Hohenzollerni Koja ordeni I klass

### Auliiksmesus

* Ajaloo- ja Arheoloogia Seltsi auliige (1877)

Isiklikku
---------

Tema noorem vend August Johann Sigismund von Tideböhl (1824–1890) oli insener-kindral ja Nikolai Inseneriakadeemia ülem (1866–1886).

Viited
------

1. ↑  Genealogisches Handbuch der baltischen Ritterschaften. Teil: Livland. Bd I. Görlitz: Verlag E. U. Starke, 1929, lk 283.

Välislingid
-----------

* Arnold von Tideböhl Eesti vanema kirjanduse digitaalses tekstikogus EEVA

* Arnold von Tideböhl saidil "BBLD - Baltisches biografisches Lexikon digital"