recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Rosatomi peakorter Moskvas Bolšaja Ordõnkal
**Aatomienergia Riiklik Korporatsioon Rosatom** (vene keeles Государственная корпорация по атомной энергии «Росатом»; lühinimi **Rosatom** Росатом) on Venemaa riiklik korporatsioon, mis valitseb kogu Venemaa Föderatsiooni tuumasektorit – nii tsiviilotstarbelist kui ka tuumarelvastusega seonduvat. 

Rosatom tegeleb aatomienergia ja tuumkütuse tootmisega, tuumarelvastusega, rakendus- ja baasuuringutega, tuuma- ja kiirgusohutuse tagamisega. Rosatom toodab üle 40% Venemaa Euroopa-osas toodetavast elektrienergiast. Rosatomi kontrolli all on ka aatomijäälõhkujate laevastik. Rosatom ühendab enam kui 360 aatomitööstuse ettevõtet riigis. 

Riiklik korporatsioon Rosatom loodi 2007. aastal **Föderaalse Aatomienergia Agentuuri Rosatom** ümberkujundamise tulemusena. Agentuur Rosatom (eksisteeris 2004–2007) moodustati Venemaa Aatomienergia Ministeeriumi reorganiseerimise tulemusena. Nõukogude Liidus oli Rosatomi eelkäijaid NSV Liidu Keskmise Masinaehituse Ministeerium. 

Korporatsiooni peakorter asub Moskvas aadressil ulitsa Bolšaja Ordõnka 24. Korporatsiooni peadirektor on 2016. aastast Aleksei Lihhatšov (nimetati ametisse Venemaa presidendi Vladimir Putini seadlusega). Aastatel 2005–2016 juhtis Rosatomit Sergei Kirijenko. Korporatsiooni kõrgeim juhtimisorgan on järelevalve nõukogu. Selle eesotsas on 2016. aastast Kirijenko.

Korporatsiooni keskaparaadis ning korporatsiooni struktuuri kuuluvates ettevõtetes ja instituutides töötas 2015. aastal üle 256 000 inimese.

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Rosatom** |

* Rosatomi koduleht
* Thane Gustafson. "Russian Nuclear Power--Unsanctioned--is Prospering Worldwide" The Devil's Dance, 6. jaanuar 2023
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib endisest Afganistani hümnist; sama nime all tuntakse praegust hümni "De waţan Afghānistān day"* |

---

**"Sorūd-e Mellī"** on endine Afganistani riigihümn.

Hümn võeti kasutusele 1987. aastal. Talibani valitsusajal oli hümn koos kogu muu muusikaga keelatud. Pärast Talibani langemist võeti hümn 2002. aastal jälle kasutusele. Aastal 2006 võeti kasutusele uus hümn "De waţan Afghānistān day".

Originaaltekst
--------------

گرم شاه لا گرم شاه

تا اى مقدس لامارا

اى دا ازادي لامارا

اى دا نكمارغي لامارا

  

موژ پاتوفانونوكى

پري كرا دا بار لارا

هم دا تورو شپو لارا

هم دا راناي لارا

سرا دا سرباز لارا

پاكا دا رور لارا

Transliteratsioon ladina tähestikku
-----------------------------------

Garam shah la garam shah  

Ta e muquadas lemara  

E da-azadi lemara  

E da-nekmarghÌ lemara

Muzh pa tufanunoke  

Pri kra da-bari laara  

Ham da-toro shpo laara  

Ham da-ranaei laara  

Sra da-sarbazi laara  

Paka da-rori laara

Umbkaudne tõlge
---------------

Sa püha Päike, kõrveta, kõrveta kuumemalt. Oo vabaduse Päike, Oo õnne Päike.

Oleme tulnud läbi tormi ja jõudnud tee lõppu.  

Oleme käinud pimeduse radu, ja mööda valguse teed.

Võidu punane tee, vendluse puhas rada.
|  |
| --- |
|  **Poks** |
| Riik |  | NSV Liit |
|  |
| Veerand-finaal | 1960 | Kergekaal |
| Hõbe | 1964 | Kergekaal |
|  |
| Kuld | 1965 | Kergekaal |
| 1. ring | 1967 | Kergekaal |

**Vilikton Barannikov** (burjaadi kirillitsas **Виликтон Баранников**; 4. juuli 1938 Ulan-Ude, Burjaadi-Mongoli ANSV – 29. november 2007 Ivolginski (Ebilge) rajoon, Burjaatia) oli Burjaatia ja Nõukogude Liidu poksija, rahvuselt burjaat.

Poksijana
---------

Ta oli esimene ja seni ainus burjaadist poksija, kes on saanud kaasaegsetelt olümpiamängudelt medali ning on tulnud Euroopa meistriks.

### Kaasaegsetel olümpiamängudel

Ta osales kergekaalus (kuni 60 kg) 1960. aasta Rooma olümpiamängude poksivõistlustel, kuid kaotas veerandfinaalis hilisemale pronksmedalivõitjale Abel Laudoniole (Argentina) ja jäi edasisest medaliheitlusest välja.

Ta sai kergekaalus (kuni 60 kg) 1964. aasta Tōkyō olümpiamängude poksivõistlustel hõbemedali, kaotades finaalis kuldmedali- ja olümpiavõitjale Józef Grudzieńile (Poola).

### Euroopa meistrivõistlustel

Ta võitis kergekaalus (kuni 60 kg) 16. Euroopa meistrivõistlustel (Ida-Berliin, 1965) kuldmedali ning tuli Euroopa meistriks.

Ta osales kergekaalus (kuni 60 kg) 17. Euroopa meistrivõistlustel (Rooma, 1967), kuid kaotas 1. ringis oma kohtumise ja jäi edasisest medaliheitlusest välja.

Hilisem elukäik
---------------

Pärast sportlaskarjääri töötas poksitreenerina Ulan-Udes ning oli tunnustatud poksikohtunik.

Ta hukkus 29. novembril 2007 liiklusõnnetuses.

Viited
------

1. ↑  17. suveolümpiamängude poksivõistlus. Rooma 1960. Tulemused inglise keeles
2. ↑  18. suveolümpiamängude poksivõistlus. Tōkyō 1964. Tulemused inglise keeles
3. ↑  16. Euroopa meistrivõistlused poksis. Ida-Berliin 1965. Tulemused inglise keeles
4. ↑  17. Euroopa meistrivõistlused poksis. Rooma 1967. Tulemused inglise keeles

Välislingid
-----------

* Vilikton Barannikov veebisaidil Olympedia Muuda Vikiandmetes
Laudario Magliabechiano, esimene *lauda* "Spiritu sancto glorioso"
Laudario Magliabechiano, lauda "Co[n] la madre del beato"
***Laudario Magliabechiano*** ehk ***Laudario Fiorentino*** ehk **Firenze *laudario*** on 14. sajandi algusest pärit muusikakäsikiri, mis sisaldab *lauda* '​sid koos kvadraatnotatsioonis kirja pandud meloodiatega. Asub Firenze Keskrahvusraamatukogus kohaviida MS Banco Rari 18 all.

Kirjeldus
---------

Käsikiri on mitmevärviliste miniatuuridega rikkalikult illumineeritud ja ainus 14. sajandi *laudario*, milles leidub kirja pandud muusikat. Käsikirjas on 97 *lauda* '​t, 91 neist kvadraatnotatsioonis kirja pandud viisidega, kuuel on noodijoonestik tühjaks jäetud. Käsikirja teises osas on sekventsid ja üks itaaliakeelne lauda.

Ajaloost
--------

Käsikiri loodi tõenäoliselt 13. sajandi algul Firenzes. Algul kasutas seda Confraternita di Santa Maria vennaskond, kes hiljem ühines augustiinlaste Püha Vaimu vennaskonnaga, seejärel Confraternita degli Umiliati d'Ognissanti.

*Laudario Magliabechiano* on üks kahest allikast (teine on *Laudario di Cortona*), mis sisaldab *lauda* '​sid koos kirja pandud muusikaga.

Kirjandus
---------

* Blake Wilson. The Florence Laudario. An Edition of Florence, Biblioteca Nazionale Centrale, Banco Rari 18. - Confraternitas, 2003
* Grossi, Henry J. "The Florence Laudario." Notes, vol. 53, no. 3, Mar. 1997, pp. 976+. Gale Academic OneFile
* Mattia Zangari. Saint Margaret of Cortona (1247–1297) and the Laudario of the Confraternity of Santa Maria delle Laude in Cortona. Confraternitas, Vol 30, no 1–2, 2019, pp. 44–56

Viited
------

1. ↑  Florence, Biblioteca Nazionale Centrale, Magliabechiano II I 122, Banco Rari 18. - Medieval Music Database. La Trobe University

Välislingid
-----------

* Florence, Biblioteca Nazionale Centrale, Magliabechiano II I 122, Banco Rari 18. - Medieval Music Database. La Trobe University (laulude loetelu)
* Digitaliseeritud käsikiri Firenze Keskrahvusraamatukogu kodulehel
* Video: Biblioteca Centrale Nazionale di Firenze - Tesori della BNCF. Il Laudario Banco Rari 18 (lehitsemine, tekst loetakse)
* Video: lauda "Voi ch’amate lo Criatore" vanamuuskaansambel Musica Picta esituses
* Video: lauda "Radiante lumera" The Rose Ensemble esituses
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib Eesti ajaloolasest; vaimulikust ja rahvusliku liikumise juhist loe artiklist Villem Reiman.* |

---

**Vilhelm Reiman** (eesnimi ka **Villem**, 29. märts 1903 Pihkva – 5. oktoober 1977 Tallinn) oli eestlasest NSV Liidu ajakirjanik ja Eesti NSV kõrgkoolide õppejõud.

Elulugu
-------

Vilhelm Reiman oli tööliste poeg.

Ta lõpetas 1929. aastal J. Marchlewski-nimelise Lääne Vähemusrahvuste Kommunistliku Ülikooli Leningradi osakonna. 1949 sai ta väitekirjaga "Большевики Эстонии в борьбе за власть Советов (1917/1918 гг.)" ("Bolševikud Eestis võitluses nõukogude võimu eest 1917-18") Moskvas ajalookandidaadi kraadi.

1929–1934 oli ta Leningradi eesti kirjastuse Külvaja juhataja, 1934–1936 Välismaa Tööliste Kirjastuse Leningradi osakonna Eesti sektsiooni juhataja, 1936–1937 Leningradis kirjastustöötaja, 1938–1940 Leningradi masinatööstuse varumiskontori juhataja, 1940 Leningradi Raadiokomitee eesti toimetuse juhataja. 

1940–1941 Eesti Raadiokomitee asejuhataja ja kirjastuse Poliitiline Kirjandus peatoimetaja asetäitja, 1941–1942 Leningradi Raadiokomitee eesti saadete peatoimetaja, 1942–1943 Eestimaa Kommunistliku Partei (EKP) Keskkomitee propagandaosakonna instruktor Moskvas ja 1943–1944 Üleliidulise Raadiokomitee eestikeelsete saadete peatoimetaja asetäitja ja peatoimetaja.

1944–1961 oli ta Tartu Riikliku Ülikooli NLKP ajaloo kateedri (aastani 1956 marksismi-leninismi aluste kateedri) juhataja, aastast 1950 dotsent, 1949–56 ajaloo-keeleteaduskonna dekaan, 1951–1953 õppeprorektor ning 1961–1977 Tallinna Polütehnilise Instituudi NLKP ajaloo kateedri dotsent.

1951–1953 oli ta EKP KK liikmekandidaat.

Teoseid
-------

Ta avaldas ligi 80 trükist.

* Tallame puruks valgesoome mao. Vastutav toimetaja Vilhelm Reiman. Poliitiline Kirjandus. Tallinn 1941
* Võitlus nõukogude võimu eest Eestis 1917–1918. // Eesti Bolševik 10 ja 11/ 1950
* *Борьба большевиков за советскую власть в Эстонии*. // Установление советской власти на местах. Мoskva 1953
* Eesti bolševikud võitluses nõukogude võimu eest 1917 – veebruar 1918. Tallinn 1957
* Nõukogude võimu kindlustamine Eestis (oktoober 1917 – veebruar 1918). // Eesti NSV ajalugu III. Tallinn 1971

Viited
------

1. 1 2 3 4  Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide

Kirjandus
---------

* Tartu Riikliku Ülikooli õppe-teaduskoosseisu biobibliograafia nimestik 1944–1980. Tartu 1987. Lk 19–20
* Tallinna Polütehniline Instituut 1936–1986. Tallinn 1986. Lk 537, 360-361
* "Vilhelm Reiman" [nekroloog]. Edasi, 9. oktoober 1977

Välislingid
-----------

* *Eesti teaduse biograafiline leksikon.* 3. köide: *N–Sap* TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013
* Haud Tallinna Metsakalmistul

 *Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.*
Vilhelms Purvītise elumaja Taurupe vallas
**Vilhelms Purvītis** (3. märts (20. veebruar vkj) 1872 Zaube – 14. jaanuar 1945 Bad Nauheim) oli läti maalikunstnik, Läti Kunstiakadeemia asutaja ja esimene rektor. Viljeles klassikalist kunsti, juugendit ja muid stiile. 

Aastail 1890–1895 õppis Peterburi Kunstiakadeemias Arhip Kuindži juhendamisel. Õpingute ajal tegutses koos teiste lätlastest üliõpilastega kunstiringis Rūķis ('kääbus'). Akadeemia lõpetas suure kuldmedaliga, millega kaasnes õigus riigi arvel sõita välismaale. Ta reisis mitmel pool Euroopas, külastas Berliini, Pariisi ja Viini. Oli aastail 1895–1910 kunstnikerühmituse Mir Iskusstva liige. 

Aastail 1906–1909 elas Tallinnas ja töötas joonistusõpetajana.

Aastal 1909 kutsuti ta Riia linna kunstikooli direktoriks ja selles ametis töötas ta aastani 1916. Ta oli koolis ühtlasi õpetaja, juhendades maaliklassi, kus õppis mitu eesti kunstnikku, teiste seas Villem Ormisson, Jaan Vahtra, August Pulst ja Konstantin Süvalo. Lisaks andis ta eratunde, teiste seas Paul Burmanile.

Aastail 1917–1919 elas ja töötas Norras.

Aastal 1919 asutas Vilhelms Purvītis Läti Kunstiakadeemia. Ta oli akadeemia esimene rektor 1934. aastani ja juhendas maaliklassi kuni 1941 aastani. Aastail 1919–1940 ja 1941–1944 oli ta ühtlasi ka Läti Rahvusliku Kunstimuuseumi direktor.

Aastal 1941 emigreerus Saksamaale, kus ta 14. jaanuaril 1945 72-aastaselt suri. 1994. aastal viidi ta põrm kodumaale ja maeti Riia metsakalmistule.

### Galerii

* 
* 
* Talv (umbes 1910)Talv (umbes 1910)
* 
*

Vaata ka
--------

* Akadeemiline kunst
* Juugend

Viited
------

1. 1 2 3 4 5 6 7  Krugosvet (vene keeles)
2. ↑  Kunstisild Lätti

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Vilhelms Purvītis** |
**Kaja Kunnas** (neiupõlvenimega **Grünthal**; sündinud 1968) on Soome ajakirjanik, kes elab ja töötab Tallinnas. Ta on Soome (ja Põhjamaade) suurima ajalehe Helsingin Sanomat Tallinna korrespondent.

Elukäik
-------

Kaja Kunnas on sündinud Soomes ja õppinud sotsioloogiat. Eestis hakkas ta sugulastel külas käima 1970. aastate algusest. 1990. aastal tuli Tartusse vahetusüliõpilaseks. 2002. aastal Eestisse korrespondendiks asudes ei uskunud ta, et võiks jääda Eestisse kauemaks kui aastaks, kuid lõi Eestis pere ja jäigi Tallinna elama.

Looming
-------

Kaja Kunnas on koos Marjo Näkkiga kirjutanud 2016. aastal raamatu "Suomenlahden suhdekirja. Uudet vaaran vuodet" (eesti keeles "Ülelahe suhteraamat. Uue ohu aastad", tõlkija Tiina Maripuu), mis räägib Eesti, Soome ja Venemaa praegusest suhtekolmnurgast.

Kaja Kunnas võitis 2016. aastal Soome väikese ajakirjanduspreemia.

Isiklikku
---------

Kaja Kunnase vanaisa oli eesti keeleteadlane Villem Grünthal-Ridala, kes oli 1920. aastatel Soome asunud.

Tema abikaasa on Leo Kunnas, peres on kolm last. Pere on kakskeelne: ema räägib lastega soome, isa eesti keeles.

Viited
------

1. ↑  100 eestlast Eesti sillal: Kaja Kunnas Estofilia 100.

Välislingid
-----------

* "Kaja Kunnas". *Estofilia*. Tallinn: Soome suursaatkond. 2018. Vaadatud 19.06.2018.
* 100 eestlast Eesti sillal: Kaja Kunnas Estofilia 100
* ETV "Plekktrumm. Kaja Kunnas" Saatejuht Joonas Hellerma. ETV2 2. aprill 2018
**Nõmme Majaomanike Pank** oli aastatel 1927–1940 tegutsenud krediidiasutus Eestis Nõmme linnas.

Nõmme Ühispanga asutav koosolek toimuski 1927 aasta 16. veebruaril, kus osanikuks astus 25 inimest. Ühispanga eesmärk oli koondada kogu Nõmme linna majaomanikud ühistegevusse ning lahendada laenu- ja hoiustusküsimused. Ühispangast sai eraisik algselt laenu kuni 500, juriidiline isik 5000 krooni.

1929. aastal nimetati Nõmme Ühispank ümber Nõmme Majaomanike Pangaks. Panga tegelaskonda kuulusid esimene Eesti rahaminister Juhan Kukk, Ühistegeliku Liidu esimees ja Ühistegevuskoja juht Aleksander Kask, Eesti Rahvapanga direktor Madis Käbin, ETA direktor Karl Kornel ja tööstur Oskar Kilgas.

Nõmme Majaomanike Panga majandustegevus oli tihedalt seotud teiste Nõmme linna majandusüksustega, milleks olid Tarvitajate Ühistu "Tulu" ja Kindlustusselts Nõmme. Kõik ettevõtted olid ühistegelikud ja kõigil kolmel oli oma kindel koht Nõmme infrastruktuuris. TÜ "Tulu" kaudu korrastati kaubandust ning hoiti kontrolli all hinnad. KS Nõmme kaudu saadi tuge ettevõtlusele ja kontrolliti raha liikumist. Nõmme Majaomanike Pank akumuleeris ettevõtlusest tulnud raha, krediteeris omakorda ettevõtlust ning tegi rahalisi operatsioone.

Nõmme Majaomanike Panga kaudu toimusid samas kõik Tulu ja KS Nõmme rahalised operatsioonid, samuti oli seal hoiul nende raha. Nõmme Majaomanike Pangal ja Kindlustusseltsil Nõmme oli ühine direktor, Karl-Aleksander Nõmmisto.

Vaata ka
--------

* Nõmme Kindlustusselts
* Tarvitajate Ühistu "Tulu"

Viited
------

1. ↑  K. A. NÕMMISTO JUUBEL. Nõmme Sõna, nr. 18, 2 mai 1936
2. ↑  Leho Lõhmus, Nõmme Majaomanike Pank, www.ohtuleht.ee, 6. aprill 2017

Välislingid
-----------

* Leho Lõhmus, Nõmme Majaomanike Pank, www.ohtuleht.ee, 6. aprill 2017
Nõmme Saksa Lunastaja kirik 2011. aasta septembris
Nõmme Saksa Lunastaja kiriku peasissekäik renoveerimistööde ajal 2006. aasta suvel
**Nõmme Saksa Lunastaja kirik** on kirik Tallinnas Nõmme asumis Õie ja Valdeku tänava vahel, Õie ja Rohelise tänava nurgal aadressil Õie 10.

Kiriku ja selle juurde kuuluva pastoraadi projekteeris Robert Natus.

Kinnistu omanik ja ehitaja oli Saksa Kiriklik Ühing, kuhu kuulusid peamiselt Nõmme linnas elanud baltisakslased. Pastoraat valmis 1927. aastal. Kirik võeti kasutusele novembris 1932.

Aastatel 1939–1940 lahkus valdav enamik koguduseliikmeid Saksamaale. Hoonet hakkas kasutama Paldiski kogudus.

1948. aastal anti hoone Eesti Nõukogude Kunstnike Liidule ateljeeruumideks. Sel ajal läks kaduma orel. 1956. aastal otsustati kirik anda kõrvalasuva Tallinna 30. Keskkooli tööõpetuse ruumideks. Sellega seoses ehitati hoone aastatel 1957–1958 kapitaalselt ümber. Valati raudbetoonist vahelagi ja muudeti akende kuju, nii et selle sise- ja välisilme muutus oluliselt. Pastoraadis on kolm korterit. Üks neist on ehitatud kiriku kunagisest kantseleist ja kahte hoonet ühendanud koridorist.

Vahepeal seisis kirikuhoone aastaid tühjalt.

Omandireformi käigus tagastati kirik, pastoraat ja maa Nõmme Kristlikule Ühingule, mille juhatus otsustas need kinkida Nõmme Rahu kogudusele. Kinkelepingule kirjutati alla 25. märtsil 2003.

Kirikut on hakatud taastama. Seal on kavas hakata pidama nädala sees jumalateenistusi. Tulevikus tuleb selle kiriku juurde võib-olla eraldi kogudus.

Jumalateenistuste kõrval hakatakse seal korraldama ka kontserte.

Hoonest on praht välja veetud ja vahelagi lammutatud. Aknaavade suurust on korrigeeritud ja paigaldatud on uued sarikad. 20. jaanuaril 2006 peeti temperatuuril –20 °C sarikapidu.

4. mail 2008 õnnistati pärast mitmeaastast renoveerimist kirik sisse.

Vaata ka
--------

* Nõmme Saksa Lunastaja kogudus

Välislingid
-----------

* Jüri Kuuskemaa, "Noobel: Nõmme Lunastaja kirik", Eesti Päevaleht, 17. august 2009
* Nõmme Saksa Lunastaja koguduse palvela, 1932, 1936. a. kultuurimälestiste riiklikus registris
* Nõmme Saksa Lunastaja koguduse õpetaja elamu, 1928. a. kultuurimälestiste riiklikus registris
Nõmme Sotsiaalmaja
**Nõmme Sotsiaalmaja** on sotsiaalteenuseid osutav asutus Tallinnas Nõmme linnaosas Männiku asumis aadressil Pihlaka tänav 12. 

Asutuse eesmärkideks on puuetega ja eakatele inimestele turvalise elukeskkonna pakkumine ja nende toimetuleku parandamine.

Nõmme Sotsiaalmaja direktor on Maarika Kärp. Struktuuriüksusteks on sotsiaalmaja ja pansionaat.

Hoolekandeasutus rajati endisesse Tallinna Männiku Põhikooli (varem Tallinna 39. Keskkool) hoonesse, kus õppetöö lõpetati õpilaste vähesuse tõttu 1998. aastal. 4-korruselise hoonesse on rajatud 34 ühe- ja kahetoalist korterit, kus saavad elavad abielupaarid või üksikvanurid. Lisaks projekteeriti 15-kohaline pansionaat pidevat hooldust vajavatele ning viis kohta puuetega inimestele. 

Sama hoone IV korrusel asub Männiku raamatukogu. Hoones on ka ümbruskonna elanikele avatud saun, spordisaal ja jõusaal.

Sotsiaalmaja kõrval (Pihlaka 10) on Tallinna Lasteaia Kraavikrõll Pihlaka tänava maja.

Nõmme Sotsiaalmaja läheduses Männiku teel asub bussipeatus "Pihlaka", kus peatuvad Tallinna bussiliinid 5 (Männiku - Metsakooli), 32 (Männiku - Kopli) ja 33 (Männiku - Kopli).

Viited
------

1. 1 2  Nõmme Sotsiaalmaja põhimäärus. Tallinna Linnavalitsuse 09.06.1999 määrus nr 54
2. ↑  Männikul suletakse vene põhikool. / Õhtuleht, 06. märts 1998
3. ↑  Artur Rätsep. Valmis Nõmme sotsiaalmaja. / Videvik
4. ↑  "Nõmme sotsiaalmaja tähistas 12. sünnipäeva" Nõmme Sõnumid, 17. august 2011
5. ↑  Kontakt Tallinna Lasteaed Kraavikrõll
6. ↑  "Sõiduplaanid". Originaali arhiivikoopia seisuga 5. märts 2016. Vaadatud 30. augustil 2009.

Välislingid
-----------

* Pansionaaditeenus (Nõmme Sotsiaalmaja).
* Peeter Kits. Nõmme sotsiaalmaja aastane. / Videvik


|  |  |
| --- | --- |
|  | ***Portaal Nõmme***  |
**BMW X3** on BMW linnamaastur, mida toodetakse alates 2003. aastast ning see kasutab BMW 3. seeriaga sama platvormi. BMW X3 on väiksem kui BMW X5 ja BMW X6 ning suurem kui BMW X1 ja BMW X2.

Esimene põlvkond (E83; 2003)
----------------------------

Esimese põlvkonna BMW X3 (BMW poolt tähistatud E83) toodeti aastatel 2003–2010 ja see põhines BMW 3. seeria platvormil.

X3 esitleti 2003. aasta septembris Frankfurdi autonäitusel ning X3 kasutas sama tagavedrustust, mida BMW 330xi E46. Autol oli automaatne nelikveosüsteem, mis kannab nime *xDrive*.

*

Teine põlvkond (F25; 2010)
--------------------------

BMW X3 teine põlvkond kandis tähistust F25 ja seda esitleti 2010. aasta Pariisi autonäitusel.

Mõõtmete poolest oli see X3 peaaegu sama suur kui esimene E53 seeria BMW X5 ja alguses oli kõikidel mudelitel *xDrive* nelikvedu. Käigukast on kuuekäiguline käsi- või kaheksakäiguline ZF 8HP automaatkäigukast. 

2012. aastal lisati mõnel turul valikusse ka tagaveoline mudel nimega *sDrive*. 

*

Kolmas põlvkond (G01; 2017)
---------------------------

* 3. põlvkond3. põlvkond

### BMW iX3

Täiselektrilist linnamaasturit BMW iX3 tutvustati esmakordselt ideeautona 2018. aastal ja tootmisvalmis autot 14. juulil 2020. aastal.

* BMW iX3BMW iX3

Viited
------

1. ↑  Kable, Greg (30. september 2010). "Paris motor show 2010: BMW X3".
Nõmme Kultuurikeskus 2015. aastal
**Nõmme Kultuurikeskus** on aastast 1945 Tallinnas Nõmmel tegutsev kultuuriasutus. See asub aadressil Turu plats 2.

Nõmme Kultuurikeskust haldab Nõmme Linnaosa Valitsus.

Ajalugu
-------

Nõmme Kultuurikeskus 2015. aasta oktoobris
1924. aastal ehitati arhitekt Ferdinand Adoffi projekti järgi Nõmme turu kõrvale kino, mis sai nimeks Soleil. 1929. aastal vahetas see omanikku ning nimetati ümber Roxiks. Iga uue omanikuga käis kaasas ka uus nimi – 1933. aastal Uus Roxi, 1934. aastal Sparta ning 1936. aastal Endla. Filme näidati majas kuni 1944. aasta sügiseni, siis hoone natsionaliseeriti ning sinna kolisid NKVD ohvitseride kool ja Nõukogude piirivalve üksus[*viide?*]. 15. oktoobril 1945 asutati Tallinna Töörahva Saadikute Nõukogu Täitevkomitee aktiga **Tallinna kultuurimaja Nõmmel**. 1948. nimetati see ümber **Nõmme Kultuurimajaks** ning 1994. aastast kannab hoone **Nõmme Kultuurikeskuse** nime.

Huvitegevus
-----------

Nõmme Kultuurikeskuses on tegevust alustanud mitmed siiani tegutsevad isetegevusringid – nii alustas juba 1945. aasta suvel rahvatantsurühm, mis tänapäeval kannab nime Känd ja Käbid, 1954. aastal Horre Zeigeri eestvedamisel bigbändning 1957. aastal naiskoor Nõmme. Väga populaarsed olid kultuurimaja tantsuõhtud, mille tarbeks tegutses majas oma tantsuorkester. Pikka aega tegutsesid majas draamaring, filmi- ja tsirkusestuudio. Eesti Vabariigi taastamisega said väga populaarseks noorte rokikontserdid nii kultuurimajas kui ka naabruses asuvas kinos Võit. Klubi 326 omandas lausa legendaarse kuulsuse.

Tänapäev
--------

Nõmme Kultuurikeskuse suur saal
Kultuurikeskuses tegutses 2019. aastal kokku 59 huviringi, huviringide rühmi oli kokku 87 ja huviringides osales 1540 inimest. Korraldati 186 üritust, sh 80 omakorraldatud kultuuriüritust. Peamiselt toimusid kontserdid, etendused, näitused, lastehommikud, koosolekud, aga ka koolitused, erapeod jm. Kultuurikeskuses toimuvatel üritustel osales kokku 18 595 inimest.

Viited
------

1. ↑  *Tallinna entsüklopeedia. II köide*. Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastuse AS, 2004. Lk 25
2. ↑  Nõmme Sõnumid (vaadatud 1.06.2016)
3. ↑  Känd ja käbid (vaadatud 01.06.2016)
4. ↑  Horre Zeiger BigBänd (vaadatud 01.06.2016)
5. ↑  Naiskoor "Nõmme" (vaadatud 01.06.2016)
6. ↑  Nõmme Kultuurikeskus (vaadatud 01.06.2016)

Välislingid
-----------

* Nõmme Kultuurikeskuse koduleht
* Nõmme Kultuurikeskuse põhimäärus Riigi Teataja IV, 09.01.2013, 44
**Nõmme Tee Selts** (lühend **NTS**) on kodanikuühendus, mis ühendab Nõmme kui metsalinna looduse organiseeritud kaitsjaid. Selts asutati 1999. aastal.

Seltsi põhitegevus on Nõmme linnaosale nime andva peamiselt mändidest koosneva kõrghaljastuse kaitse, aga ka Nõmme miljööväärtuste säilitamine ja inimsõbralikuma linnakeskkonna kujundamine eeskätt liikluse ja linnatranspordi korraldamise osas, et vähendada Tallinna transiitliikluse kahjulikku mõju Nõmmele. 

Seltsi eelkäija oli 1998. aastal moodustatud rahvaliikumine, mis oli vastu endise kitsarööpmelise raudtee tammile Nõmme keskusest mööda viiva autotee rajamisele. Selts pooldas ka praegusele Kitsarööpa teele kergliiklustee rajamist ja oli vastu sinna liiklusmagistraali ehitamisele. 

NTS algatas Nõmme-Mustamäe maastikukaitseala loomise. Mitmel korral on selts astunud välja maastikukaitseala kahjustavate arendusprojektide ja muude tegevuste vastu. 

Selts on korduvalt astunud vastu arutule kõrghaljastuse ehk Nõmme mändide hävitamisele Nõmmet läbivate magistraalteede laiendamisel, samuti metsarikka Nõmme miljööväärtust kahjustavale arendustegevusele. 

NTS on osalenud paljude Nõmmet puudutavate sõlmküsimuste lahendamises alates Tallinna linnavalitsuse korraldatavatest detailplaneeringutest ja lõpetades Nõmme üldplaneeringuga. 

Nõmme Tee Seltsi liige Kadi Alatalu algatas Eesti Vabariigi 100. aastapäevaga seoses Hiiu 100 tamme pargi rajamise ja selle juurde kuuluvate informatiivsete mälestusmärkide loomise. 

Seltsi on juhtinud Enn Kareda, Helle Vilu, Kadi Alatalu ja Peeter Piirisild.

Välislingid
-----------

* Seltsi koduleht.
* Askur Alas. Nõmme kaitseala projekt jõudis lõpuks linnavalitsusse. Eesti Päevaleht, 16. jaanuar 2004
* Toomas Parve. Nõmme Tee Selts: Pärnu maantee puud peavad alles jääma. Eesti Päevaleht, 1. august 2008
* Linda-Mari Väli. Harku metsa kaitse alla võtmine paneks veto sõidutee rajamisele. Eesti Päevaleht, 6. veebruar 2009


|  |  |
| --- | --- |
|  | ***Portaal Nõmme***  |
**Karl Artur Vilhelm Moberg** (20. august 1898 Lõuna-Småland – 8. august 1973 Grisslehamn) oli rootsi kirjanik.

Tema tuntuim suurteos on neljaosaline "Väljarändajate romaan" ("Utvandrarromanen"), milles ta käsitleb rootslaste väljarännet Ameerikasse 1850ndail. Selle teema jaoks tutvus ta põhjalikult rootslaste arhiividega USAs ning seda sarja on saatnud Skandinaavia raamatuturu suurim müügiedu. 1950ndate lõpuks oli sarja kõigi köidete kogutiraaž jõudnud miljoni eksemplarini.

Väljarändajate romaanisarja põhjal on Rootsis aastail 1971–1972 valminud Jan Troelli kaheosaline film, kus peaosi mängisid Liv Ullmann ja Max von Sydow. Romaanisarja aineil on Benny Andersson ja Björn Ulvaeus kirjutanud 1995. aastal muusikali "Duvemåla Kristina" ("Kristina från Duvemåla").

Tänapäevalgi on paljud rootslased huvitatud piirkondadest, kuhu nende sugulased olid välja rännanud, ning tutvumisest Vilhelm Mobergi romaanisarja tegevuspaikadega.

Raamatud eesti keeles
---------------------

* "Naine" (näidend), 1939 ("Hustrun", 1929).
* "Kohtunik" (näidend), 1981 ("Domaren", 1957). Tõlkinud Arnold Ravel
* "Ratsuta täna öösel!", 1983 ("Rid i natt!", 1941). Tõlkinud Marje Pedajas
* "Mehenaine", 1986 ("Mans kvinna", 1933). Tõlkinud Anu Saluäär
* "Sulle antud elupäevad", 1987 ("Din stund på jorden", 1963). Tõlkinud Anu Saluäär
* "Väljarändajad", 2002 ("Utvandrarna", 1949). Tõlkinud Anu Saluäär
* "Sisserändajad", 2005 ("Invandrarna", 1952). Tõlkinud Anu Saluäär
* "Asunikud", 2007 ("Nybyggarna", 1956). Tõlkinud Anu Saluäär
* "Viimane kiri Rootsi", 2009 ("Sista brevet till Sverige", 1959). Tõlkinud Anu Saluäär

Viited
------

1. ↑   Anu Saluäär. Vilhelm Moberg ja väljarändajad. Järelsõna romaanile "Viimane kiri Rootsi". Tallinn, 2009
2. ↑   Anu Saluäär. Rändamisest ja väljarändamisest. Loomingu Raamatukogu 2007, nr 28-29
Daniil Tšornõi (tekstis kui *Даниил Иконник*) ja Andrei Rubljov maalivad Jumalaema Uinumise katedraali Vladimiris. Lehekülg 16. sajandi kroonikast
Daniil Tšornõi fresko "Aabrahami rüpp" Vladimiri Jumalaema Uinumise katedraalis
**Daniil Tšornõi** (Даниил Чёрный; umbes 1350–1428) oli ikoonimaalija ja munk, Andrei Rubljovi kaasaegne ja kaastööline. Temale enam-vähem kindlalt omistatavad teosed on freskod Vladimiri Jumalaema Uinumise katedraali altariruumi kirdeosas (1408) ja Troitse-Sergi suurkloostri Kolmainsuse peakiriku ikonostaasi *deesis*'e vasak pool (*ca* 1425).

Vene Õigeusu Kirik loeb ta pühakuna Moskva Androniku õpilaste hulka ja austab kui vaga (*преподобный*) 26. juunil, Troitse-Sergi suurkloostri vagade pühal, samuti Radoneži pühade päeval 19. juulil.

Eluloolist
----------

Lisanimi Tšornõi tuleb esimest korda ette 17.–18. sajandi vahetuse tekstis "Сказания о святых иконописцах", see võib olla moonutus sõnast *чернец*, st munk. Enamikus varastes allikates esineb ta lihtsalt nime Daniil all. Kroonikad nimetavad tekstis Daniili nime esimesena, mis võib viidata tema auväärsemale vanusele ja suuremale kogemusele. 15. sajandi teoloog ja kirikukirjanik Jossif Volotski, kes kirjutab neist kui Androniku kloostri munkadest, kes tegutsesid ikoonimaalijatena koos, nimetab Daniili Andrei Rubljovi õpetajaks. Krooniku teate kohaselt suri Daniil Andrei Rubljoviga ühel ajal, millalgi 1430. aasta paiku ja on maetud nagu temagi Moskva Androniku Lunastaja kloostrisse.

1992. aastal, kui puhastati kloostri Lunastaja peakiriku altariruumi, leiti iguumenite ja kloostri asutajate kõrvale maetuna kaks lihtmunka (nahast punutud ristidega ja nahkjalatsitega), vanuses umbes 50 ja 80 aastat. Uurijad tuvastasid luude seisukorra järgi, et tegemist oli ümbermatmisega. Asjaolu, et kaks lihtmunka olid maetud väga auväärsesse paika, andis alust oletusele, et tegemist on Andrei Rubljovi ja Daniil Tšornõi säilmetega.

Looming
-------

Asjaolu, et Daniil ja Andrei Rubljov töötasid alati koos, muudab keerukaks nende loomingu eristamise, eriti kuna ikoonimaali pole tavaks signeerida. Uurija on püüdnud leida erisusi käekirjas, stiilis ja tehnikas. Igor Grabar nimetab Andrei Rubljovi stiili graafilisemaks ja Daniili oma maalilisemaks. Arvesse võttes, et Daniil kuulus vanemasse põlvkonda, soovitas Grabar omistada talle maalid, milles ilmnevad 14. sajandi bütsantsipärase maalikooli jooned, nagu "Aabrahami rüpp" Vladimiri Jumalaema Uinumise katedraali lõunalöövis, freskod sama kiriku pealöövi lõunaseinas, rida osaliselt säilinud freskosid altariruumi põhjaseinal ja mõned ikoonid ikonostaasis.

Daniilile omistatud ikoone Vladimiri Jumalaema Uinumise katedraalist leidub Tretjakovi galerii kogudes Moskvas ja Vene Muuseumi kogudes Peterburis.

Muud
----

Daniil Tšornõi esineb tegelaskujuna Andrei Tarkovski filmis "Andrei Rubljov" (Nõukogude Liit, 1966), teda mängis Ukraina näitleja Nikolai Grinko.

Viited
------

1. ↑
2. 1 2 3
3. 1 2 3
4. ↑

Välislingid
-----------

* Daniil Tšornõi veebileksikonis "Иллюстрированный словарь по иконописи"
* Daniil Tšornõi "Православная Энциклопедия" lehel
**Vedit** on tekstiredaktor, millest on olemas versioonid nii Windowsi kui ka MS-DOS-i jaoks. 

Vedit võimaldab redigeerida praktiliselt igat tüüpi faile, kaasa arvatud binaarfaile ning ka mitme gigabaidiseid faile. Programm on väga võimalusterohke, aga võtab väga vähe ruumi ning on väga kiire.

Vedit (Visual Editor) on Ted Greeni kirjutatud aastal 1979. 1980. aastal andis CompuView välja kommertsversiooni operatsioonisüsteemi CP/M jaoks. Kui IBM hakkas tootma PC-sid, oli Vedit 1982. aastal üks esimesi programme sellele platvormile. Mõne aastaga sai Veditist sisuliselt standardne tekstiredaktor. 

**Vedit** kohandati eesti keele jaoks ning oli alates 1988. aastast kasutusel toonases EKP KK Kirjastuse trükikojas. Selles programmis loodi ja toimetati toimetustes või trükikoja arvutitöötlusosakonnas tekstid, mis pehmeketastel sisestati ajalehtede küljendusarvutisse kasutamiseks küljendusprogrammiga Ventura Publisher. Seoses küljenduse üleminekuga trükikojast ajalehtede toimetustesse kadus Vedit järk-järgult kasutusest ja 1990. aastate teisel poolel olid ajalehetoimetused enamasti üle läinud Wordile.

1989. aastal CompuView suleti ning sellest ajast arendab programmi Greenview Data. Esimene Windowsi versioon ilmus 1997. aastal, 32-bitine Windowsi versioon 1998 ja 64-bitine 2003. aastal. Nüüdseks on loobutud programmi arendamisest ja müümisest teistele operatsioonisüsteemidele peale Windowsi ja DOS-i. Loobutud on näiteks nii UNIX-i, QNX-i versioonidest ning 2008. aastast lubatakse vabalt jagada vanu CP/M-i ja CP/M-86 programmiversioone. 

Vedit on kasutatav ainult klaviatuuriga, failihalduseks kasutati Norton Commanderi, hästi on kasutatav ka FAR manageriga. Eesti Päevalehe toimetuses loodi teisendusprogramm, mis võimaldab Veditis loodud teksti teisendada Word 6.0 tekstiks. Wordis loodud teksti teisendamine Veditisse oli veidi keerulisem, aga samuti võimalik. Vediti failid võtavad vähe ruumi, sest faili maht vastab enam-vähem tähemärkide arvule.

Veditis on kiri etteantud suuruse ja kujuga ning tähemärgid on ühelaiused nagu masinkirjas. See vähendab nn trükivigade tekkimise tõenäosust ja kergendab nende märkamist toimetamisel. Programmi kasutusjuhend on eestikeelne. Tekstitöötluse käigus antud käsud, näiteks *paks* või *kaldkiri*, *sõrendus* ja *allajoonimine* tõstavad muudetud teksti vastava värvusega esile. Samuti on võimalik kasutada muid levinud tekstitöötlusvõtteid, näiteks teksti osi kopeerida või ümber paigutada.

Välislingid
-----------

* Ametlik veebileht
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib Taani kuninglikust jahist; Taani riigilipu kohta vaata artiklit Dannebrog.* |

---

**Dannebrog** ehk Kuninglik laev Dannebrog on Taani kuninganna Margrethe II ning Taani kuningliku perekonna jahtlaev, mis kuulub Taani mereväe koosseisu pardanumbriga A450 (seda ei ole pardale maalitud). Laeva kasutatakse Taani kuningliku perekonna ametlikeks välisvisiitideks ja suvereisideks Taanis.

Nimi
----

Jahtlaeva nimi tuleneb Taani Kuningriigi lipu nimest *Dannebrog*, mis tähendab vanataani keeles *taanlaste riiet* (võimalik, et on pärit friisi keelest ja tähendab *punast riiet*). Nimi on sama, mis eelmisel kuninglikul laeval, ratasaurikul Dannebrog (laev, 1879).

Ajalugu
-------

Fääri saarte margiplokk 1997. aastast kujutab kuningannat Margrethe II fääri rahvariietes ja kuninglikku jahtlaeva Dannebrog
Dannebrog käis Taani kuninganna visiidil Tallinnas 1992. aasta suvel ja uuesti 14.–15. juunil 2019, mil laev sildus Lennusadamas. Legendi kohaselt ilmutas maailma vanim siiani kasutusel olev riigilipp end Lindanise all 1219. aastal Lindanise lahingu ajal.

Vaata ka
--------

* Kuninglike ja imperaatorlike jahtlaevade nimekiri
* Dannebrog (laev, 1879)

Välislingid
-----------

* Dannebrog Taani laevastiku ajaloo kodulehel (taani keeles)
Nõiakuusk
Vaade Rambynase mäelt Nemunasele
**Rambynase regionaalpark** (leedu keeles *Rambyno regioninis parkas*) on regionaalpark Leedus Pagėgiai omavalitsuse territooriumil.

Rambynase regionaalpark asub Väike-Leedus Nemunase jõe kaldal. Regionaalpark asutati 1992. aastal, et kaitsta Nemunase kalda ökosüsteeme ja kultuuripärandit.

Rambynase regionaalpark asub paigas, kus Nemunase jõgi tungib läbi viimasel jääajal moodustunud Vilkyškiai oosi. Nemunase paremal kaldal asub Rambynase mägi, oosil kasvab rikkaliku taimestikuga mitmekesine mets. Vilkyškiai lähedal kasvab nn nõiakuusk, millel oli 18 haru, aga aastast 2007, mil torm ühe haru maha murdis, on harusid 17. Kuuse ümbermõõt on 5 meetrit, kõrgus 32 meetrit. Regionaalpargi territooriumil on ka mitmeid soote.

Rambynase regionaalpargi tuntuim kultuurilooline mälestis on Rambynase mägi, millel asunud pühamut on mainitud juba XIV sajandi ristisõdijate kroonikates. Mägi on ka hilisematel sajanditel jäänud kohaliku elu keskuseks, seal on peetud jaanipäeva ja tähistatud muid pühi. Kultuuriväärtusteks on ka vana Vilkyškiai asula ja Martynas Jankuse muuseum Bitėnai külas. Jankus oli knygnešystė ajal üks juhtivamaid leedukeelsete raamatute väljaandjaid.

Rambynase regionaalpargi keskus asub Bitėnai külas, suurim asula regionaalpargi territooriumil on Vilkyškiai.

Rambynase regionaalpargi pindala on 4786 hektarit. Erinevate kaitsealade all on sellest 83,6%.

Välislingid
-----------

* Regionaalpargi kaart
* Rambynase regionaalpargi koduleht
* Regionaalpark Leedu kaitsealade registris (*leedu keeles*)
* Regionaalpark YouTube'is
|  |
| --- |
|  |
| Medalikohad |
| Euroopa meistrivõistlused |
| Esimene koht | 2016 |  |
| FIFA konföderatsioonide karikas |
| **Pronks** | 2017 |  |

**Danilo Luís Hélio Pereira** (sündinud 9. septembril 1991 Bissaus) on Guinea-Bissaus sündinud Portugali jalgpallur, kes mängib kaitsva poolkaitsjana Prantsusmaa kõrgliiga klubis Paris Saint-Germain ja Portugali jalgpallikoondises.

Kui Danilo Pereira oli viieaastane, siis kolis pere Portugali. Noorteklassis mängis ta Portugali klubides, kuuludes sh 2008–2010 Lissaboni Benficasse.

2010. aastal liitus ta Itaalia klubiga Parma. Hooaja 2010–11 teises pooles mängis ta Parmast laenul Kreeka kõrgliiga klubis Aris Thessaloniki, kus ta lõi viie mänguga kaks väravat. Parma meeskonnas debüteeris ta Itaalia kõrgliigas 2011. aasta detsembris. Hooajal 2012–2013 mängis Danilo Parmast laenul Hollandi kõrgliiga klubis Roda.

Aastatel 2013–2015 mängis ta Portugali kõrgliiga klubis Marítimo.

2015. aasta juulis sõlmis ta nelja-aastase lepingu Portugali suurklubiga Porto. Hooaegadel 2017–18 ja 2019–20 tuli ta Portoga Portugali meistriks. 2016. aastal valiti Danilo Porto aasta mängijaks.

2020. aasta oktoobris läks ta Portost laenule Paris Saint-Germaini, kellega sõlmis hooaja lõpus püsiva lepingu.

2011. aastal võitis Danilo Portugali kuni 20-aastaste koondisega juunioride maailmameistrivõistlustel hõbemedali. Portugali jalgpallikoondises debüteeris ta 31. märtsil 2015 sõprusmängus Roheneemesaarte vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 8. juunil 2016 sõprusmängus Eesti vastu.

2016. aastal tuli ta Portugali koondisega Euroopa meistriks. Portugali koondisse on ta kuulunud veel ka 2017. aasta FIFA konföderatsioonide karikaturniiril ja 2020. aasta Euroopa meistrivõistlustel.

Saavutused
----------

Porto
* Primeira Liga: 2017–18, 2019–20
* Taça de Portugal: 2019–20

Paris Saint-Germain
* Coupe de France: 2020–21
* Trophée des Champions: 2020

| * v
* r
Portugali koondis  –  UEFA Euro 2016 võitja (1. tiitel) |
| --- |
| 

* 1 Patrício
* 2 B. Alves
* 3 Pepe
* 4 Fonte
* 5 Guerreiro
* 6 Carvalho
* 7 C. Ronaldo (c)
* 8 Moutinho
* 9 Éder
* 10 J. Mário
* 11 Vieirinha
* 12 Lopes
* 13 Danilo
* 14 William
* 15 Gomes
* 16 Sanches
* 17 Nani
* 18 Rafa
* 19 Eliseu
* 20 Quaresma
* 21 Cédric
* 22 Eduardo
* 23 Adrien
* Treener: Santos

 | Portugal |

| * v
* r
Portugali koondis  –  UEFA Euro 2020 |
| --- |
| 

* 1 Patrício
* 2 Semedo
* 3 Pepe
* 4 Dias
* 5 Guerreiro
* 6 Fonte
* 7 Ronaldo (c)
* 8 Moutinho
* 9 A. Silva
* 10 B. Silva
* 11 Fernandes
* 12 Lopes
* 13 Danilo
* 14 Carvalho
* 15 Rafa
* 16 Sanches
* 17 Guedes
* 18 Neves
* 19 Gonçalves
* 20 Dalot
* 21 Jota
* 22 Rui Silva
* 23 Félix
* 24 Oliveira
* 25 Mendes
* 26 Palhinha
* Treener: Fernando Santos

 | Portugal |
Lihtsustatud kivijoonis, mis leiti Karjalast omab nii mao kui äikese omadusi
**Ukko** (ka **Äijö**; Eesti mütoloogias **Uku**) on Soome mütoloogias taeva, ilma, saagi ja teiste looduslike asjade jumal. Ta on kõige tähtsaim jumal Soome mütoloogias ning soomekeelne sõna "*ukkonen"*, mis tähendab äiksetormi, tuleneb tema nimest. Teda mainitakse müütides vaid loodusjõududena. Ukko tähendab soome keeles ka vana meest. Ukko sarnaneb muinaspõhja Odiniga, tal on ka Thori omadusi.

Ukko päritoluks on arvatavasti balti Perkons ning vanem Soome taevajumal Ilmarinen. Ka Ásatrú Thori seostatakse Perkonsiga. Kui Ukko sai Ilmarise koha taevajumalana, muutus Ilmarinen surelikuks sepp-kangelaseks.

Ukko relvaks oli vasar "*Ukonvasara"* või kirves või mõõk, millega ta ilmutas äikese. Kui Ukko oli oma naise Akkaga (mis tähendab nüüdses soome keeles vana naist) seksuaalvahekorras, tekkis äiksetorm. Äiksetorm tekkis ka siis, kui Ukko sõitis taevastes oma kaarikuga. Ukko algupäraseks relvaks oli arvatavasti kivikirves.

Rästik on äikese sümboliks. On leitud kivijooniseid, mis omavad nii madude kui ka äikese omadusi.

Ukko tõi ka head jahiõnne.

"Kalevalas"
-----------

"Kalevala" järgi oli Ukko ilmajumal, eriti pilvede ja äikese haldjas, keda üldiselt austati Karjalas ja Savos. Algupäraslet esineb ta peamiselt isikustatud loodusjõuna, harva ka kõikejuhtiva "ülijumalana". Loitsudes on temaga hiljem liitunud ka kristliku "kõikvägeva" Jumal-isa ja "kõige looja" jooni, mida Elias Lönnrot omalt poolt veelgi võimendas.

Vaata ka
--------

* Ukko usk
* Uuspaganlus
* Äijihsuálui

Viited
------

1. ↑  Lönnrot, Elias (koostaja; 1959). *Kalevala*. Tõlkinud August Annist. Tallinn: Eesti Riiklik Kirjastus. lk 372.
2. ↑  *Eesti nõukogude entsüklopeedia.* 2. köide: *CERA–FILL.* Tallinn: Valgus, 1987, lk 42.
3. ↑  Lönnrot, Elias (koostaja; 1959). *Kalevala*. Tõlkinud August Annist. Tallinn: Eesti Riiklik Kirjastus. lk 371.

| * v
* r
 "Kalevala"  |
| --- |
| Üleloomulikud olendid | 

* Ahti
* Antero Vipunen
* Iku-Turso
* Ilmatar
* Hiisi
* Mielikki
* Nyyrikki
* Tapio
* Tellervo
* Tuoni
* Tuonetar
* Tuoni poeg
* Tuoni tütred
* Ukko
* Vellamo
* Valutar
* Päivatar ja Kuutar

 |
| Tegelased | 

* Aino
* Joukahainen
* Kalervo
* Kullervo
* Kyllikki
* Lemminkäinen
* Lokka
* Marjatta
* Põhjala emand (Louhi)
* Põhjala isand
* Põhjala tütred
* Sampsa Pellervoinen
* Ilmarinen
* Tiera
* Untamo
* Väinämöinen

 |
| Loomad | 

* Hiie hirv
* Kokko
* Suur haug
* Suur härg
* Tuone luik

 |
| Kohad | 

* Ahtola
* Alue järv
* Kaleva
* Põhjala (Sariola)
* Päevala
* Tuonela

 |
| Asjad ja mõisted | 

* Sampo
* Suur tamm
* Kantele
* Kuldnaine
* Tuli
* Üheksa tõve

 |
| Muu | 

* Elias Lönnrot
* Kalevala-mõõt
* Kalevalamõõduline luule
* Kalevala mälestusmärk
* Kalevala päev
* Kalevala Selts
* Kanteletar
* Runolaulik
* Viena runokülad

 |
**Kaali külanõukogu** oli külanõukogu Eesti NSV-s aastatel 1945–1960.

Kaali külanõukogu moodustati 1945 septembris Saaremaal Pihtla vallas. Külanõukogu keskus asus Kaali asunduses.

Seoses maakondade ja valdade likvideerimise ning maarajoonide moodustamisega arvati Kaali külanõukogu 1950 septembris Kuressaare rajooni koosseisu. Kuressaare rajooni ümbernimetamise järel 1952. aastal kuulus Kaali külanõukogu Kingissepa rajooni.

1954. aasta seisuga tegutsesid külanõukogu maadel "Üksmeele" kolhoos ja Kõljala Põllunduskool. Külanõukogu keskus asus Ree külas.

1960 septembris Kaali külanõukogu likvideeriti ja selle territoorium arvati Pihtla külanõukogu koosseisu.

Viited
------

1. ↑  Kaali külanõukogu Eesti nõukogude entsüklopeedia faksiimileversioonis (vaadatud 21.11.2017)
2. ↑  Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi 13. septembri 1945 seadlus Saare maakonna valdades küla töörahva saadikute nõukogude moodustamise kohta. Eesti NSV Teataja, 1945, 34, 524
3. ↑  Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi 26. septembri 1950 seadlus maarajoonide moodustamise kohta Eesti NSV-s. Eesti NSV Teataja, 1950, 11, 114
4. ↑   Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi 3. septembri 1960 seadlus mõnede Eesti NSV külanõukogude likvideerimise ning mõnede külanõukogude ja rajoonide piiride muutmise kohta. Eesti NSV Ülemnõukogu Teataja, 1960, 29, 83
**Abeli diferentsiaalvõrrand** on harilik esimest järku diferentsiaalvõrrand kujul

{\displaystyle y'=f\_{0}(x)+f\_{1}(x)y+f\_{2}(x)y^{2}+f\_{3}(x)y^{3}\,}
(**esimest liiki Abeli diferentsiaalvõrrand**) või 

{\displaystyle (g\_{0}(x)+g\_{1}(x)y)y'=f\_{0}(x)+f\_{1}(x)y+f\_{2}(x)y^{2}+f\_{3}(x)y^{3}\,}
(**teist liiki Abeli diferentsiaalvõrrand**),

kus y' on y tuletis x järgi ja f0(x), f1(x), f2(x), f3(x), g0(x) ja g1(x) on funktsioonid.

Esimest liiki Abeli diferentsiaalvõrrand on Riccati võrrandi üldistus.

Ajalugu
-------

Need võrrandid võttis kasutusele Niels Henrik Abel elliptilisi funktsioone uurides.

Üldistused
----------

Nii esimest kui ka teist liiki Abeli diferentsiaalvõrrandit on üldistatud suurema arvu analoogiliselt moodustatud liikmetega võrranditeks.

Vaata ka
--------

* Harilik diferentsiaalvõrrand

Viited
------

1. ↑   Ü. Kaasik, Matemaatikaleksikon (2002)

Kirjandus
---------

* P. A. Griffiths. On Abel's differential equation. – *Algebraic Geometry*, 1977, 26–51.
* Michiel Hazewinkel. *Encyclopedia of mathematics*, 1994, lk 3–4. Google'i raamat

Välislingid
-----------

* Wolfram MathWorld, Abel's differential equation (*inglise keeles*)
Gelnhauseni pfaltskrahv **Johann** (24. mail 1698 Gelnhausenis – 10. veebruaril 1780 Mannheimis) oli Zweibrücken-Birkenfeldi pfaltskrahv ja hertsog Gelnhausenis.

Elu
---

Johann oli Birkenfeld-Gelnhauseni hertsogi ja pfaltskrahvi Johann Karli noorem poeg tema teisest abielust Esther Mariaga.

Ta oli *Feldzeugmeister* Pfalzi kuurvürstkonna armees ning kõigi vägede ja Pfalzi Püha Hubertuse ordu rüütlite komandör. Johann oli ka Pfalzi Jülichi hertsogkonna kuberner ja Jülichi kindluse komandör. Ta elas peamiselt Mannheimis. Pärast oma venna Friedrich Bernhardi surma aastal 1739 sai ta Birkenfeld-Gelnhauseni pfaltskrahviks.

Abielu ja lapsed
----------------

Johann abiellus aastal 1743 Dhaunis metsa- ja reinkrahvi Karl von Salm-Dhauni tütre Sophie Charlottega. Nad said järgmised lapsed:

* Johann Karl Ludwig (1745–1789)
* Luise Christiane (1748–1829)
* Johanna Sophie (1751–1752)
* Wilhelm (1752–1837)
* Friederike (1753)
* Sophia (1757–1760)
* Christian (1760–1761)
* Johann (1764–1765)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**Friedrich Bernhard** | **Gelnhauseni pfaltskrahv**1739–1780 | Järgnev**Johann Karl Ludwig** |
"Vor Herre og Frelser Jesus Christus hængende paa Korset" ("Meie Issand ja päästja Jeesus Kristus ripub ristil") - Käsitsi värvitud puulõige Thiele trükikojast, Taani kuningliku raamatukogu kollektsioon
**Johan Rudolph Thiele** (30. jaanuar 1736, Lippe, Vestfaal, Saksamaa – 30. jaanuar 1815) oli saksa päritolu Taani raamatutrükkal ja kirjastaja.

1748. aastal tuli Thiele Kopenhaagenisse, kus asus tööle trükkalina. 1771. aastal abiellus ta trükkal Thomas Larsen Borupi lese Rebeccaga (neiupõlvenimega Buck) ning omandas seeläbi Borupi trükikoja Valkendorfsgades. Ta laiendas ettevõtet sedavõrd, et see kandis Thiele nime 1937. aastani. 

Borupi ajal trükkis trükikoda pamflette, laule ja pilte. Thiele käe all hakkas see trükkima ka ajakirjandust, sealhulgas populaarseid väljaandeid nagu Politisk og Physisk Magazin ja Kiøbenhavns Aftenpost, samuti raamatuid. Thiele kogus sel viisil märkimisväärse varanduse. Pärast naise surma abiellus ta veel kaks korda ja elas üle kõik oma naised. 1813. aastal läks Taani riik aga pankrotti ning kaasnenud majanduskriis tegi vaeseks ka Thiele.

Viited
------

1. ↑  Det Kongelige Biblioteks webudstilling af danske kistebrev 1650-1870

Kirjandus
---------

* Harald Ilsøe, *Bogtrykkerne i København*, 1996
* Just Mathias Thiele, *Af mit Livs Aarbøger*
* C. Nyrop, *Den danske Boghandels Historie*, kd II
* *Nordisk Boghandler-Tidende*, kd V, lk 239 jj; kd XI, lk 49
* *Skandinavisk Bogtrykker-Tidende*, 1871, lk 33 jj; 1875, lk. 23, 26, 38
* *Bogvennen*, 1894, lk 35 jj
**Geidžiūnai kihistik** (inglise *Geidžiūnai Member*) on ordoviitsiumi ladestu Pirgu lademe kihistik. Seda hakkas esimesena eristama Petras Lapinskas aastal 1976. Kihistik on nime saanud Biržai rajoonis asuva Geidžiūnai küla järgi.

Kihistiku stratotüüp on Paroveja 9 puurauk, kus kihistiku kivimid esinevad 794,6...795,9 meetril. Kihistiku neostratotüüp on Likenai 396 puurauk, kus kihistiku kivimid esinevad 814,7...817 meetril. Leedus eristatakse kihistikku maa loodeosas, kus selle suurim paksus on 9,5 meetrit.

Kihistik lamab Paroveja kihistu all, selle kivimiks on kaltsilutiit; vahel arvatakse see ka Paroveja kihistusse kuuluvaks.

Viited
------

1. ↑  Geidžiūnai kihistik Eesti geokogude infosüsteemis (vaadatud 05.08.2019)
2. ↑  Stratigraafia terminoloogia
3. ↑  Linda Hints, Asta Oraspõld, Jaak Nõlvak. *The Pirgu Regional Stage (Upper Ordovician) in the East baltic: lithostratigraphy, biozonation and correlation,* Proceedings of the Estonian Academy of Sciences, Geology, 2005

Välislingid
-----------

* Geidžiūnai kihistik Eesti geokogude infosüsteemis
**Ukerewe saar** on Victoria järve suurim saar ja Aafrika suurim siseveekogus asuv saar. Selle pindala on 530 ruutkilomeetrit. Saar kuulub Tansaaniale ja asub Ukerewe piirkonnas. 

Saarel on parvlaevaühendus Mwanzaga, mis asub 45 km kaugusel. Üle Rugezi kanali pääseb ka praamiga: mander on seal vaid 3,8 kilomeetri kaugusel. Teisel pool asub kruusatee, mis viib Kibarasse ja Musomasse. Ukerewe rannajoon on väga liigendatud ja sellel on palju lahtesid. Saart ümbritseb tosinkond väiksemat saart. Suurim asula saarel on Nansio.

Ukerewe on tuntud suure albinismiga aafriklaste populatsiooni poolest. Paljud neist toodi ja jäeti saarele lapsena oma perede poolt. Vaatamata sellele, et albiinod moodustavad saare elanikkonnast erakordselt suure osa, on nad sarnaselt ülejäänud Tansaaniaga diskrimineerimise all kannatav vähemus.

* RannaniitRannaniit
* SorgopõldSorgopõld

Vaata ka
--------

* Kerewed

Viited
------

1. ↑  "ISLANDS of the WORLD" (Inglise keel).. LARGEST LAKE ISLANDS. Vaadatud 04.03.2012. `{{netiviide}}`: välislink kohas ``|Väljaandja=`` (juhend)CS1 hooldus: tundmatu keel (link)
2. ↑  Daniel Howden (8. detsember 2008). "Albinos slaughtered for body parts by black magic witchdoctors". *Belfast Telegraph* (Inglise keel). Vaadatud 04.03.2012.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: tundmatu keel (link)

Välislingid
-----------

 Ukerewe – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis