|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib neokonservatismist, nii nagu seda mõistetakse USA-s; sõna teiste tähenduste kohta vaata lehekülge Neokonservatism (täpsustus).* |

---


|  |
| --- |
| Osa artiklitest teemal |
| Konservatism |
| 
Koolkonnad

* Ameerika konservatism
* Kristlik demokraatia
* Liberaalne konservatism
* Rahvuslik konservatism
* Neokonservatism
* Paleokonservatism
* Sotsiaalne konservatism

 |
| 
Organisatsioonid

* Konservatiivsete parteide loend
* Euroopa Rahvapartei
* Erakond Isamaa
* Eesti Konservatiivne Rahvaerakond
* Eesti Vabaerakond

 |
| 
Ideed

* Absolutism
* Hierarhia
* Eraomand
* Konservatiivne revolutsioon
* Traditsioon

 |
| 
Inimesed

* Edmund Burke
* Joseph de Maistre
* Louis de Bonald
* Adam Müller
* François Chateaubriand
* Leopold von Ranke
* Nikolay Karamzin
* Juan Donoso Cortés
* Jaime Balmes
* Benjamin Disraeli
* Hippolyte Taine
* Orestes Brownson
* Louis Veuillot
* Frédéric le Play
* Konstantin Leontiev
* Gustave Le Bon
* Maurice Barrès
* Marcelino Menéndez y Pelayo
* George Santayana
* Othmar Spann
* Winston Churchill
* Charles Maurras
* Ivan Ilyin
* Oswald Spengler
* Henri Massis
* Carl Schmitt
* Ramiro de Maeztu
* Michael Oakeshott
* Arnold Gehlen
* Peter Viereck
* Russell Kirk
* Leo Strauss
* Nicolás Gómez Dávila
* Erik von Kuehnelt-Leddihn
* Robert Nisbet
* Roger Scruton
* Olavo de Carvalho

 |
| * v
* r
 |

**Neokonservatism** on USA "uute konservatiivide" ideoloogia. Eesliitega "neo" peetakse silmas kõnealuste vaadete uudsust USA konservatismile (sest need sisaldavad sotsialismi ja liberalismi elemente) või siis konservatismi taaselustumist "uue lainena". 

Võrreldes teiste USA konservatiividega on neokonservatiividele omane agressiivne moralism välispoliitikas, väiksem sotsiaalne konservatiivsus, vähesem minimaalriigi pooldamine ja soosivam suhtumine heaoluriiki. 

Sõna "neokonservatism" tähendus on vaidluse all. Terminit kasutavad rohkem selle ideoloogia vastased kui pooldajad. Paljud poliitikud, keda neokonservatiivideks nimetatakse, ei võta seda silti omaks. Mõnikord kasutatakse seda sõna halvustavalt, eriti paleokonservatiivide poolt, kes ründavad neokonservativismi paremalt. Selle sõna vastased väidavad, et sõna on ülepruugitud ning tal puudub sidus määratlus: neokonservatiivid vaidlevad omavahel mitmes põhimõttelises küsimuses. 

Neokonservatiivideks nimetatakse pigem neid ajakirjanikke, arvamusliidreid, analüütikuid ja institutsioone, mis on seotud projektiga "Project for the New American Century" (PNAC) ning väljaannetega Commentary ja The Weekly Standard, kui selliste traditsioonilisemalt konservativsete ajutrustidega nagu Heritage Foundation ja väljaannetega nagu Policy Review ja National Review. Neokonservatiividele omistatakse USA välispoliitika mõjutamist eriti Ronald Reagani ja George W. Bushi ajal. Paljud näevad 2003. aasta sissetungi Iraaki neokonservatiivse algatusena.

Vaated
------

Neokonservatiivid on toetanud 

* võitlevat antikommunismi;
* rohkem kulutusi sotsiaalsele heaolule, kui libertaristid ja peavoolu konservatiivid on vastuvõetavaks pidanud;
* võrdseid kodanikuõigusi neegritele ja teistele vähemustele;
* teiste konservatiividega võrreldes rohkem interventsionistlikku välispoliitikat ja unilateralismi, mis on mõnikord vastuolus diplomaatia ja rahvusvahelise õiguse traditsiooniliste arusaamadega.

Neokonservatiivid on vastustanud traditsioonilisi parempoolseid vabariiklasi ning endise vabariiklase Pat Buchanani "paleokonservatiivset" nativismi, protektsionismi ja isolatsionismi. 

Sisepoliitikast lähtudes pole neokonservatismi võimalik määratleda. Selle liikumise olulised tunnusjooned on agressiivne lähenemine välispoliitikale, vabakaubandus, vastuseis kommunism külma sõja ajal, toetus ümberpiiratud liberaalse demokraatiaga riikidele (Iisrael, Taiwan) ning vastuseis Lähis-Ida ja muude piirkondade riikidele, mis paistavad toetavat terrorismi.