recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Hollnseth** on vald Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Cuxhaveni kreisis.

Valla pindala on 20,82 km². 31. detsembril 2015 elas seal 898 inimest.

Kuulub valdade ühendusse Samtgemeinde Börde Lamstedt.

Ajalugu
-------

Hollnseth kuulus 1180. aastal loodud vürstlikku Bremeni peapiiskopkonda. 1648. aastal muudeti vürstlik peapiiskopkond Bremeni hertsogkonnaks, mida valitseti esmalt personaalunioonis Rootsi krooniga – mille katkestas Taani okupatsioon (1712–1715) – ja 1715. aastast alates Hannoveri krooni poolt. 1807. aastal annekteeris hertsogkonna üürike Vestfaali kuningriik, enne kui Prantsusmaa selle 1810. aastal annekteeris. 1813. aastal taastati hertsogkond Hannoveri kuurvürstkonda, mis – pärast selle Hannoveri kuningriigiks ülendamist 1814. aastal – liidendas hertsogkonna reaaluniooni ja hertsogkonna territooriumist, sealhulgas Hollnsethist, sai osa uuest 1823. aastal loodud Stade ringkonnast.

Viited
------

1. ↑  Alle politisch selbständigen Gemeinden mit ausgewählten Merkmalen am 31.12.2018 (4. Quartal), vaadatud 10.03.2019.
2. ↑  Register of German municipalities (4th quarter 2022), vaadatud 12.02.2023.

Välislingid
-----------

* www.boerde-lamstedt.de


Cuxhaveni kreisi vallad

* Armstorf
* Belum
* Beverstedt
* Bülkau
* Cadenberge
* Cuxhaven
* Geestland
* Hagen im Bremischen
* Hechthausen
* Hemmoor
* Hollnseth
* Ihlienworth
* Lamstedt
* Loxstedt
* Mittelstenahe
* Neuenkirchen
* Neuhaus
* Nordleda
* Oberndorf
* Odisheim
* Osten
* Osterbruch
* Otterndorf
* Schiffdorf
* Steinau
* Stinstedt
* Wanna
* Wingst
* Wurster Nordseeküste
**Vello Kaavere** (sünninimi Baumann; 13. juuli 1936 Tõrva – 11. aprill 1994 Tartu) oli eesti teadusajaloolane, genealoog.

1959. aastal lõpetas Kaavere Tartu Riikliku Ülikooli geograafia alal.

Töötas kutselise pedagoogina Tartu Pimedate Koolis ja pikemat aega Tartu 1. Eriinternaatkooli direktori asetäitjana 1975. aastani. 

Aastatel 1975–1994 töötas Zooloogia ja Botaanika Instituudis teadurina ja hiljem Baeri muuseumi juhatajana. Ta oli üks Baeri muuseumi rajajaid ja ülesehitajaid.

Kaavere võttis osa Eesti Geograafia Seltsi, Tartu Saksa Kultuuriinstituudi tööst, oli Saksamaal asuva Baltisaksa Genealoogia Seltsi liige, juhtis Teadusajaloo ja Teadusfilosoofia Eesti Ühenduse geograafia ajaloo sektsiooni ja Eesti Looduseuurijate Seltsi loodusteaduse ajaloo komisjoni, ta osales ka Tartu Riikliku Ülikooli õppetöös[*viide?*].

Alates 1964. aastast avaldas ta teaduslikke ja populaarteaduslikke artikleid 19. sajandi kuulsatest teadlastest ajakirjas Eesti Loodus ja teistes väljaannetes. Karl Ernst von Baeri kohta ilmus tema sulest kirjutisi alates aastast 1967.

Kaavere osales sarja Folia Baeriana toimetamisel ja Eesti teaduse biograafilise leksikoni märksõnastiku koostamisel. Ta toimetas kogumikke Teaduse ajaloo lehekülgi Eestist ja kirjutas artikleid entsüklopeediale geograafia ajaloo valdkonnast. 

Tunnustust[*viide?*] on leidnud tema raamat K. E. von Baeri suguvõsast (Die Nachkommen von Karl Ernst von Baer, 1990) ja eestikeelne suures osas originaaluurimustel põhinev Baeri elulugu (1992).

Viited
------

1. ↑  "Teaduse ajaloo lehekülgi Eestist. XI kogumik. Geograafia ajaloost Eestist". – Erki Tammiksaar. "Vello Kaavere. In memoriam". Tallinn: Teaduste Akadeemia Kirjastus, 1995. Lk 8.
**Mõõtkava** ehk ka **mastaap** (saksa keeles *Maßstab*, *Maß* 'suurus' ja *Stab* 'vars') on suhe, mis näitab, mitu korda on mudeli suurused vähendatud või suurendatud võrreldes tõeliste suurustega.

Mõõtkava all mõistetakse plaanil või kaardil oleva joonepikkuse (D) suhet vastava maastikujoone horisontaalprojektsiooni (S) pikkusesse.

Mõõtkava esitused
=================

Mõõtkava väljendatakse arvmõõtkavana, selgitava mõõtkavana ning graafiliselt joon- ja põikmõõtkavana.

Arvmõõtkava on mõõtkava numbriline väljendus: murd, mille lugejas on 1. Murru nimetajas olev arv N saadakse valemist

{\displaystyle {\frac {D}{S}}={\frac {1}{N}}.}
Murrujoone asemel kasutatakse tavaliselt koolonit. Näiteks arvmõõtkava 1:500 tähendab, et ühele pikkusühikule plaanil vastab 500 cm tegelikkuses ehk 1 cm plaanil vastab 5 m tegelikkuses. Tihti lisatakse arvmõõtkavale täht M, näiteks M 1:500.

Selgitav mõõtkava ehk võrdlusmõõtkava tähendab mõõtkava esitamist mõõtühikutega, nt. 1 cm – 5 m .

Suur ja väike mõõtkava
======================

Öeldakse, et üks mõõtkava on suurem kui teine, kui esimene arvmõõtkava on suurem. Murru nimetaja suurendamisel murru väärtus väheneb, seega nt. mõõtkava 1:500 on suurem kui mõõtkava 1:5000. Teisisõnu, suurem on see mõõtkava, kus pikkusi on vähem vähendatud.

Kust jookseb piir suure ja väikese mõõtkava vahel, ei ole täpselt paika pandud.

Mõõtkava täpsus
===============

Joonepikkust maastikul, mis vastab 0,1 millimeetrile antud kaardi mõõtkavas, nimetatakse selle mõõtkava täpsuseks. Näiteks 1:1000 mõõtkava täpsuseks on 0,1 m; 1:10 000 mõõtkava täpsuseks on 1,0 m.

Mõõtkava täpsusest järeldub, missuguseid maastikuobjekte saab plaanile kanda mõõtkavaliste leppemärkidega. Samuti ei ole plaanilt joonepikkusi võimalik määrata täpsemini ega kanda plaanile täpsemini, kui seda võimaldab mõõtkava täpsus.
**Mõõteelektroonika** on elektroonika haru, mis on seotud mõõtevahendite loomisega ja nende kasutamisega.

Mõõteelektroonikat iseloomustab kasutatavate skeemilahenduste spetsiifilisus võrreldes teiste elektroonika harudega. Peale ülekandeteguri (võimendusteguri) või muundamisteguri täpsuse ja piisava sagedusriba laiuse nõutakse mõõteelektroonikas kasutatavate elektroonikalülituste puhul tihti veel kõrget sisendtakistust ja väikest sisendmahtuvust. Oluliseks on tihti ka galvaaniline isoleeritus ja elektromagnetilise sidestuse puudumine teiste seadmete suhtes (mõõtesüsteemi kuuluvad arvutid) ja elektrivõrgu suhtes.

Küllalt suur on kasutatavate lahenduste spetsiifilisus ka mõõteelektroonika enda sees, seda eriti analooglülituste osas. Näiteks, kui elektromeetrias kasutatavatelt lahendustelt nõutakse ülikõrget sisendtakistust ja mõnikord ka üliväikest sisendmahtuvust ning head varjestust väliste häirete suhtes, siis raadiotehnikas ja mikrolainetehnikas kasutatavate lülituste puhul on oluline hoopis sisendi sobitus ja signaali laine levikuga seonduv. Kuid ka digitaalosas on spetsiifilisi nõudeid, seda eeskätt analoog-digitaal-muundamise (ADC) osas, või ka signaalitöötluse kiiruse osas, mistõttu kasutatakse laialdaselt signaaliprotsessoreid (DSP) ja spetsiifilisi digitaaltehnilisi lahendusi (ülikiired korrutid, lahendused FPGA-de baasil).

Mõõteelektroonika on seotud ka andmehõivega ja andurite (sensorite) kasutamisega, näiteks tööstuses (vt tööstuselektroonika).

Eesti
-----

Eestis on mõõteelektroonika alase õppe-, teadus- ja arendustööga tegeletud mitmetes kohtades, eeskätt Tartu Ülikoolis. Sellele alale spetsialiseerunud oli aga TTÜ mõõteelektroonika õppetool ja selle eelkäijad Tallinna Tehnikaülikoolis (Tallinna Polütehnilises Instituudis).

Eesti NSV-s oli mitmeid uurimisasutusi ja ettevõtteid, milles tegeleti mõõteelektroonikaga. Neist suurim ettevõte oli Tallinna Tootmiskoondis RET, kus tegeleti elektroonsete mõõteriistade väljatöötamisega ja nende suurtootmisega, aga ka nende metroloogilise kindlustamisega, seda teatud aladel (analoogvoltmeetrid ja oommeetrid) isegi juhtiva ettevõttena kogu Nõukogude Liidu ulatuses. Kuid oli muidki ettevõtteid, kes tegutsesid peamiselt mitteelektriliste suuruste mõõtmise vahendite alal.
**Mõõtedetektor** ehk mõõtelaladi on lülitus vahelduvpinge täpseks alaldamiseks selle mõõtmise eesmärgiga.

Kõrgete pingete korral annab paljude kasutamise juhtude jaoks piisavalt täpseid tulemusi tavaline dioodidega alaldi. Väga väikeste pingete jaoks osutub pooljuhtdioodidega alaldi lähedaseks ruutdetektorile, sest nende eksponentsiaalne voltamperkarakteristik sisaldab olulise komponendina ruutliiget.

Madalate pingete korral tuleb vahelduvsignaali täpseks alaldamiseks kasutada spetsiaalseid elektroonseid lülitusi – mõõtedetektoreid. 

1930. aastatel hakati kasutama tagasisidestatud võimendil põhinevaid alalduslülitusi, millega saavutati suur täpsus millivoltide diapasoonis ja seda megahertsidesse ulatuvas sagedusalas. 100 mV täisskaala korral võis sagedusala sellistel mõõtedetektoritel ulatuda kuni 100 MHz-ni. Saavutatud täpsused jäid siiski protsendi või selle murdosade suurusjärku.

Väga häid tulemusi annavad operatsioonvõimendil põhinevad detekteerimis- ehk alalduslülitused, millega voltide piirkonnas saavutatakse miljondikeni ulatuvat täpsus, kuid seda piiratud sagedusalas (reaalselt kuni 100 kHz-ni).

Efektiivväärtusele vastava tulemuse saamiseks tuleb mõõtedetektori lülituses kasutada kas ruutdetekteerimist, mis on teostatav analoogkorruti abil, või teisi võtteid, mille puhul kasutatakse ruutuvõtmisele ekvivalentseid füüsikalisi efekte (termopaarmuundiga termorist jms).

Sünkroondetektori kasutamisel (*lock-in measurement*) saab nendes kasutatavate elektronlülitite lineaarsuse tõttu alaldada ka madalaid pingeid. Nende kasutamisel ilmneb faasitundlikkuse efekt. Sõltuvalt tugisignaali, millega lülitit juhitakse, faasist saab nende abil detekteerida kas moodulit või sünfaasset ja kvadratuurset signaali komponenti, mida kasutatakse ära vektorvoltmeetrites. 

Erilise grupi moodustavad audioelektroonikas helisignaali nivoo mõõtmiseks kasutatavad signaali nivoo detektorid. Nende eripära seisneb ajalistes ehk kiirusomadustes, ja selles, et nad on püütud realiseerida signaali tippväärtuse detektoritena. Nende puhul võidakse soovida juba signaali detekteerimisel saada mittelineaarset ligilähedaselt logaritmilist sõltuvust esitavat seost (nn detsibellskaalat).
Marian Seyda
**Marian Seyda** (7. juuli 1879 Poznan – 17. mai 1967 Buenos Aires) oli Poola ajakirjanik ja poliitik, Seimi liige. Ta oli aastal 1923 Poola välisminister.

Keskkoolis olles kuulus ta salajasse eneseharimisorganisatsiooni "Czerwona Róża", hiljem liitus Poola noorteliiduga "Zet" ja alates 1900. aasta keskpaigast kuulus ta Rahvusliigasse. Paar aastat hiljem liitus ta 1905. aastal Poznańis asutatud "Valve" nõukoguga – ühinguga, mille eesmärk on kaitsta Poola huve Preisi riigis. 20. sajandi algusest oli ta Preisimaa jagamise Rahvusliidu komissar.

1915. aasta lõpus lahkus ta Suur-Poola rahvusdemokraatia nimel Šveitsi, kus asutas Lausanne'is Poola keskagentuuri. Kui Roman Dmowski juhtimisel asutati 15. augustil 1917 Lausanne'is Poola rahvuskomitee, liitus ta sellega. 1919. aastal oli ta Pariisi rahukonverentsi delegatsiooni poliitiliste küsimuste ekspert, Preisimaa jagamiskomisjoni liige ja alalise nõukogu liige.

Pärast Poolasse naasmist osales ta poliitilises töös seadusandliku seimi liikmena, kus ta oli väliskomisjoni aseesimees. Seda ülesannet täitis ta ka hiljem, kui 1922. aastal uuesti seimi astus. 28. maist 1923 kuni 27. oktoobrini 1923 oli ta Poola välisminister.

Pärast välisministri ametist tagasiastumist asus ta tööle ajakirjanikuna. 1926. aasta septembrist sai temast *Kurier Poznański* peatoimetaja.

Pärast II maailmasõja puhkemist oli ta Władysław Sikorski (eksiil)valitsuses alates 20. juulist 1940 kuni 22. augustini 1941 Poola justiitsminister. Pärast ministriametist tagasiastumist asus ta uuesti tegutsema ajakirjanikuna. Ta nõudis Poola läänepiiri rahvusvahelist tunnustamist. Pärast sõja lõppu jäi ta eksiili.

Isiklikku
---------

Ta oli abielus maalikunstnik Maria Seydaga (neiuna Proszynski, 1893–1989).
Aaro Nursi 2016. aasta septembris raamatu "Kommunikatsioonipuuded lastel ja täiskasvanutel: märkamine, hindamine ja teraapia" esitlusel Koidula hotellis Tartus
**Aaro Nursi** (sündinud 20. aprillil 1982. aastal) on eesti kliiniline logopeed. Tema teadustöö põhisuunad on logopeedia, neuroloogilised haigused ja kõnehäired; insuldihaigete kõne ja selle taastumise dünaamika hindamine; afaasia sõeltestid ja nende kohandamine eestikeelsete insuldipatsientide uurimiseks; dementsusega patsientide kõne ja kommunikatsiooni hindamine.

Nursi on OÜ Logopeedilise Teraapia Keskus Kõnekoda üks asutajatest.

Tunnustus
---------

2017 I preemia 2017.a. kasvatusteaduslike tööde riiklikul konkursil didaktilis-rakenduslike/õpikute kategoorias kõrgkooliõpiku "Kommunikatsioonipuuded lastel ja täiskasvanutel: märkamine, hindamine ja teraapia (peatüki "Afaasia ja teised neurogeensed kommunikatsiooinipuuded") eest

2011 Üliõpilaste teadustööde riiklik konkurss, terviseuuringute valdkonnas III koht: "Afaasia sõeluuring insuldi ägedas faasis"

Viited
------

1. 1 2  "Aaro Nursi ETIS". *Eesti Teadusinfosüsteem*. Vaadatud 17.02.2021.
2. ↑  "AARO NURSI". *Kõnekoda*. Originaali arhiivikoopia seisuga 22.04.2021. Vaadatud 17.02.2021.
3. ↑  "Aaro Nursi". *Kliinikumi Leht*. 19. september 2014. Vaadatud 17.02.2021.
Aaron Swartz Creative Commonsi üritusel (2008)
**Aaron H Swartz** (8. november 1986 – 11. jaanuar 2013) oli Ameerika Ühendriikide programmeerija, kirjanik, arhivaar, poliitiline organisaator ja Interneti-aktivist.

Juba noorena osales ta RSS-i uudisevoogude standardi väljatöötamisel. Samuti oli ta üks Redditi portaali loojaid. Ta aitas peatada 2012. aastal SOPA eelnõu ja osales muudes poliitilistes algatuses. Swartz oli aktiivne Vikipeedia kaastööline ning kandideeris 2006. aastal ka Wikimedia Sihtasutuse juhatusse, kuid ei osutunud valituks.

Swartzi surnukeha leiti 11. jaanuaril 2013 tema korterist New Yorgis Brooklyni linnaosas, kus ta oli ennast üles poonud. Ta perekond ja sõbrad pidasid 2007. aastast saadik depressioonis viibimist tunnistanud Swartzi surmas kaasvastutavaks riikliku süüdistaja bürood, kuulsat Massachusettsi Tehnoloogiainstituuti (MIT) ja JSTORi digiraamatukogu.

JSTORi intsident
----------------

Swartz laadis MIT võrguühendust kasutades JSTOR-i teadusartiklite andmebaasist ebaseaduslikult alla umbes neli miljonit artiklit, mida ta arvatavalt plaanis P2P-võrgustikes levitada. Selle eest soovis prokurör talle rohkem kui 30-aastast vangistust ning nõuda ka välja miljoni dollari suuruse kahjutasu. Swartz oli juba 2008. aastal põhjendanud manifesti vormis oma kompromissituid arusaamu avatud juurdepääsu kohta ning oli 2009. aastal uurimise all, kuna laadis koordineeritud aktsiooni käigus ebaseaduslikult alla massiliselt tasu eest avaldatavaid kohtudokumente, et neid seejärel tasuta avaldada. Toona süüdistust ei esitatud.

Välislingid
-----------

* Avatud ligipääsu geriljamanifest (2008)

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Aaron Swartz** |
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib koordinaadist; koordinaattelje kohta vaata artiklit Ordinaattelg.* |

---

**Ordinaat** ehk **y-koordinaat** on teine punkti koordinaatidest ühe-, kahe- või kolmemõõtmelises Descartesi ristkoordinaadistikus või üldse ühe-, kahe- või kolmemõõtmelises afiinses Descartesi koordinaadistikus.

Ordinaadi tähis on *y*.

Kahemõõtmeline Descartesi ristkoordinaadistik
---------------------------------------------

Kõige tavalisemal juhul räägitakse ordinaadist Descartesi ristkoordinaatide puhul tasandil.

Sel juhul defineeritakse ordinaat abstsisstelje ehk x-telje (tavaliselt esitatud horisontaalsena) ja ordinaattelje ehk y-telje (tavaliselt esitatud vertikaalsena) abil. Igal ordinaattelje punktil on reaalarvuline koordinaat ühemõõtmelises koordinaastikus. Tasandi iga punkti *A* läbib parajasti üks sirge, mis ristub ordinaatteljega. Olgu see ristumispunkt punkti *A* puhul *B*. Siis punkti *A* ordinaadiks nimetatakse punkti *B* abstsissi ordinaatteljel. 

Tasandi punkti ordinaati defineeritakse ka kauguse kaudu abstsissteljest. Kui punkt asub I või IV veerandis, siis punkti ordinaat võrdub punkti kaugusega abstsissteljest. Kui punkt asub II või III veerandis, siis punkti ordinaat võrdub punkti ja abstsisstelje vahelise kauguse vastandarvuga. 

### Funktsioonide graafikud

Reaalmuutuja funktsiooni graafikul vastab punkti abstsiss tavaliselt funktsiooni väärtusele.

Vaata ka
--------

* Ordinaattelg
* Abstsiss
* Aplikaat
**Kuressaare Kammermuusika Päevad** on aastast 1995 Kuressaares toimuv iga-aastane rahvusvaheline kammermuusikafestival, mis on Eesti samalaadsetest festivalidest pikima traditsiooniga ja kõige laiema rahvusvahelise haardega..

Festivali algataja ning ühtlasi kunstiline juht ja produtsent on pianist Andres Paas.

Lisaks eesti tippinterpreetidele, kooridele ja orkestritele on festivalil esinenud nimekad solistid ja kammeransamblid Argentinast, Prantsusmaalt, Itaaliast, Portugalist, Hispaaniast, Ungarist, Tšehhist, Poolast, Saksamaalt, Austriast, Šveitsist, Hollandist, Rumeeniast, Türgist, Suurbritanniast, Venemaalt, Jaapanist, Norrast, Rootsist, Soomest, Lätist, Leedust.

Kõrvuti kammermuusika klassikaga on Kuressaares kõlanud paljude teoste maailma- ja Eesti esiettekanded, sealhulgas spetsiaalselt festivali tellimusel valminud teosed ja publikule seni vähe tuntud väärtrepertuaar.

XI Kuressaare Kammermuusika Päevadeks valmis duubel-CD "Kuressaare Kammermuusika Päevad 10", kuhu on koondatud seniste festivalide eredamad hetked. 

XX Kuressaare Kammermuusika Päevadeks valmis fotonäitus "Kõrghetked - Kuressaare Kammermuusika Päevad 20".

Kammermuusika festivali kontserdid on toimunud näiteks Kuressaare Kultuurikeskuses, Kuressaare linnuse kapiitlisaalis, Kuressaare Laurentiuse kirikus, Kuressaare Raekojas, Kuressaare Linnateatris.

Viited
------

1. 1 2 3   (vaadatud 8.02.2013)
2. ↑  EE 12. köide, 2003: 258.

Välislingid
-----------

* Festivali koduleht (vaadatud 8.02.2013)
**Orbteos** on teos, mille autoriõiguste omanikku ei ole ka hoolika otsimise korral võimalik leida. Mõne riigi autoriõiguses on orbteostel eriline seisund. Eesti autoriõiguses polnud orbteoseid määratletud kuni muudatusteni autoriõiguse seaduses, mis hakkasid kehtima 30. oktoobrist 2014.

Eesti autoriõiguse seaduses käsitleb orbteoseid peatükk 4. Selles on orbteos määratletud kitsamalt, andes õiguse orbteoste kasutamiseks vaid mäluasutustele ja Eesti Rahvusringhäälingule järgnevatel tingimustel: "...hoolimata sellest, et käesoleva seaduse § 273 kohaselt on tehtud ja dokumenteeritud autori või autoriõigusega kaasnevate õiguste omaja hoolikas otsing, ei ole tuvastatud ühtegi teosele või fonogrammile õigusi omavat isikut või ei ole ühtegi õiguste omajat leitud." (§ 272 lg 3) Hoolika otsingu määratlemise näeb seadus ette valdkonniti: "Teose või fonogrammi orbteoseks tunnistamisele eelneva hoolika otsingu tegemiseks kohased allikad kehtestab valdkonna eest vastutav minister määrusega." (§ 273. Hoolikas otsing)

Viited
------

1. ↑  Autoriõiguse seadus (kehtiv versioon)

Välislingid
-----------

* Tarmo Teder Pealelend Sirp, 14.09.2009 (intervjuu autoriõiguse seaduse muutmise seaduse eelnõu teemal Kultuuriministeeriumi meedia- ja autoriõiguste osakonna levitalituse nõuniku Toomas Seppeliga)
* Karmen Linask Autoriõiguste tuvastamise ja orbteoste problemaatika uurimus Kultuuripärandi digiveeb, 31.05.2011
* Orbteosed: autorita Euroopa kultuuripärandi esitlemine võib peagi lihtsustuda Euroopa Parlamendi uudised, 12-09-2012
* Kultuurikomisjon toetas orbteoste kasutamiseks võimaluste loomist Riigikogu kultuurikomisjon, 12.09.2014
Asendikaart
**Orco** (ladinakeelne nimi *Orgus*; canavese murdes *Eva d'òr*, "Kullavesi") on jõgi Loode-Itaalias Piemonte maakonnas Torino suurlinnapiirkonnas Canaveses. Orco on Po vasakpoolne lisajõgi.

Jõe läte asub Rosseti järve (2709 m) juures, Gran Paradiso mäemassiivi Piemontepoolsel küljel. Jõe teele on rajatud mitmeid veehoidlaid (Agnel, Serrù, Teleccio, Ceresole, Eugio ja Valsoera), mida kasutatakse elektrienergia tootmiseks. 
Orco suubub Posse Chivassos (177 m).

Orco keskmine vooluhulk suudmel on 23,9 m³/s. Kõrgvee ajal võib vooluhulk aga märgatavalt tõusta. Näiteks 2000. aasta oktoobris oli vooluhulk Cuorgnès 1700 m³/s, suudme juures üle 2000 m³/s. 

Jõgi oli tuntud jõevees sisalduva kullaliiva järgi juba antiikajal. Kullaotsijaid võib jõe kallastel kohata tänini.

* 
*

Viited
------

1. ↑  *Caratterizzazione bacini Idrografici (elab.I.c/7) - Allegato tecnico al Piano di Tutela delle Acque*, Regione Piemonte, rev. del 1ŗ luglio 2004 (on-line in .pdf on )
2. ↑  *Naturalis historia* liber III - 118, Plinius Vanem, 77 m.a.j.
3. ↑  *Carta Tecnica Regionale* raster 1:10.000 (vers.3.0) della Regione Piemonte - 2007
4. ↑  *Oro nel fiume Orco a Feletto*, www.minieredoro.it (vaadatud: 2013-03-19)

Välislingid
-----------

 Orco – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
**Šuhhovi torn**, ka **Šabolovka torn** (vene keeles *Шуховская башня*) on metallist raadio- ja teletorn Moskvas (Danilovski rajoonis), Nõukogude ratsionalistliku stiili arhitektuurimälestis.

Šabolovka ažuurne koonusekujuline terastorn püstitati aastatel 1920–1922 vene inseneri Vladimir Šuhhovi (1853–1939) projekti järgi. Torni 40-meetrise diameetriga ja kolme meetri paksusega vundament rajati betoonist. Sõrestiktorni tarindus koosneb kuuest ruumilisest pöördhüperboloidpinnast (kuuest sektsioonist; iga sektsiooni kõrgus 25 m). Pärast alumise sektsiooni kokkupanekut maapinnal tehti ülemised alumise osa sees, tõsteti siis läbi valmis torni üles ja monteeriti paika. Torni monteerimisel ei kasutatud tellinguid ega tõstekraanasid. Sektsioonide ülestõstmist teostati polüspastide ja vintside abil.

Šabolovka torn ehitati põhiliselt karpterasprofiilidest.

Realiseerimata projekt
----------------------

Vladimir Šuhhovi koostatud torni esialgne projekt nägi ette 350 meetri kõrguse torni püstitamist, kuid sellise torni mass olnuks 2200 tonni. Sellist kogust metalli polnud riik võimeline välja käima. Šuhhov oli sunnitud välja töötama uue projekti. Lõpliku projekti (150-meetrine torn) järgi oli torni arvestuslik mass vaid 240 tonni.

Telesaadete edastamine
----------------------

1937. aasta lõpus algas eksperimentaalsete telesaadete edastamine Šabolovka tornist ja 1939. aasta märtsis alustas sealsamas lähedal tööd Moskva telekeskus.

Viited
------

1. 1 2 3  Телевизионная Шуховская башня на Шаболовке. ria.ru
Patrik Bartošák 2013. aastal Los Angeles Kingsi treeninglaagris
**Patrik Bartošák** (sündinud 29. märtsil 1993 Kopřivnices) on Tšehhi jäähokimängija, kes mängib väravavahina Soome kõrgliigaklubis Lahti Pelicans.

Aastatel 2011–2014 mängis ta Western Hockey League'i klubis Red Deer Rebels. 2013. aastal pälvis ta WHL-i hooaja parimale väravavahile antava Del Wilson Trophy ning valiti lisaks kogu Canadian Hockey League'i hooaja parimaks väravavahiks.

2013. aastal valis Los Angeles Kings ta NHL-i *draft* '​is 146. valikuna. Ta mängis kahel hooajal American Hockey League'is Kingsi noorteklubis Manchester Monarchs, kuid NHL-is tal debüüti teha ei õnnestunud. 2015. aastal võitis ta Monarchsiga Calder Cup'i.

2016. aasta veebruaris liitus ta Tšehhi kõrgliigaklubiga Vítkovice, kus ta mängis kuni hooaja 2018–19 lõpuni.

Hooajal 2019–20 mängis ta Tšehhi kõrgliigaklubis Třineci Oceláři ja Rootsi esiliigaklubis Modo Hockey. Aastatel 2018–2020 oli Bartošák Tšehhi kõrgliigas parima tõrjeprotsendiga väravavaht. Hooajal 2020–21 mängis ta Lahti Pelicansis. 2021. aasta juunis sõlmis ta üheaastase lepingu KHL-i klubiga Habarovski Amur. 2022. aasta veebruaris naasis ta Lahti Pelicansi.

Tšehhi jäähokikoondises osales Bartošák 2018. aasta taliolümpiamängude jäähokiturniiril ja 2019. aasta maailmameistrivõistlustel.

2015. aasta novembris esitati talle süüdistus oma tüdruksõbra ründamises.

Viited
------

1. ↑   (vaadatud 22.12.2021)
2. ↑  "Kings suspend prospect Patrik Bartosak, who faces charges in New Hampshire". latimes.com. 18.11.2015. Vaadatud 22.12.2021

Välislingid
-----------

* Patrik Bartošák KHL.ru lehel
* Patrik Bartošák hockeydb.com lehel
**NLKP 28. kongress** toimus Moskvas 1990. aasta 2. juulist kuni 13. juulini. See oli Nõukogude Liidu Kommunistliku Partei viimane kongress.

Kongressile valiti 4683 delegaati, neist saabus kohale 4657.

Kongress valis Mihhail Gorbatšovi tagasi NLKP peasekretäriks, mis suurendas Gorbatšovi sõltumatust NLKP Keskkomiteest.

Parteisiseste vastuolude tõttu ei õnnestnud vastu võtta NLKP uut programmi.

12. juulil 1990 teatas Boriss Jeltsin kongressil esinedes oma väljaastumisest NLKP-st.

Vanameelsed saavutasid 28. kongressil sisuliselt tähelepanuväärse võidu. Säilis üsnagi ühtne NLKP, kus konservatiivne parteiaparaat, omades suurt administratiivset võimu, asus oma positsioone tugevdama.

Viited
------

1. ↑  XXVIII съезд КПСС ria.ru
2. ↑  XXVIII съезд КПСС: история последнего съезда партии ria.ru
3. ↑  Судьбоносные съезды КПСС diletant.media
4. ↑  Брошенный штурвал: 25 лет назад прошел последний съезд КПСС tass.ru
5. ↑  Mati Graf. Rahvuskommunistid : Enn-Arno Sillari ja teised. Tallinn, 2020, Lk. 184
**John Norman Riismandel** (aastani 1955 **Jaan Norman Riismandel**, sündinud 26. juulil 1944 Jenas) on Eesti ajaloolane.

Elulugu
-------

John Norman Riismandel on Väino Juhan Riismandeli poeg.

Lõpetas 1962 Marylandis High Point High School'i ja 1967 Marylandi Ülikooli; M.A. (1970, Vanderbilti Ülikool, Nashville), väitekiri "Gabriel Garcia Moreno: The Years Before Power, 1821–1861", Ph.D. (1972, Marylandi Ülikool), väitekiri "Costa Rica: Self-Image, Land Tenure and Agrarian Reform, 1940–1965". Oli 1968–70 Marylandi Ülikooli assistent; 1970–71 Marylandi Prince George Community College'i lektor, 1973–74 New Yorgi Ülikooli Potsdami Kolledži *assistant prof.*, 1975–76 New Yorgi Ülikooli Queensborough Community College'i *assistant prof.*, 1977–87 New Jersey Toms River, Ocean County College'i projektide koordinaator ja projektijuht, 1987–98 New Jersey Paramus, Bergen County Community College'i lektor ja 1987–93 ka mis teaduskonna dekaan, 1993–96 New Jersey William Patersoni Ülikooli dekaan. Aastast 1997 tegutsenud eraettevõtete teenistuses.

Teadustöö
---------

Uurimisvaldkond: Ladina-Ameerika ajalugu ja USA lõunaosariikide varajane ajalugu.

Teoseid
-------

* Andrew Jackson Stevens and the Iowa Exploring Expedition to Ecuador. // Ann. of Iowa. 42 (1975) 8
* Un estudio cuantitativo de algunos aspectos de la esclavitud en Costa Rica in tiempos de la colonia. // Revista del Pensamiento Centroamericano. XXXI, 52 (1976) Julio-Sept.

Viited
------

1. 1 2 3 4  Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide

Kirjandus
---------

* *Eesti teaduse biograafiline leksikon.* 3. köide: *N–Sap* TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013

 *Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.*
John Sentamu (2019)
**John Tucker Mugabi Sentamu** (sündinud 10. juunil 1949 Kampalas, Ugandas) on anglikaani eruvaimulik, kes alates 5. oktoobrist 2005 kuni 7. juunini 2020 oli Yorki peapiiskop, Yorki metropoliit ja Inglismaa priimas.

Sentamu sündis Ugandas Kampala lähedal pere 13 lapsest kuuendana.

Ta õppis õigusteadust Makerere ülikoolis ning töötas seejärel advokaadina ja kohtunikuna Uganda ülemkohtus. Ta kritiseeris president Idi Amini ning põgenes pärast lühikest vangistust Inglismaale. Seal pühendus ta anglikaani kirikule. Sentamu õppis Cambridge'i ülikooli Selwyni kolledžis teoloogiat ning kaitses 1984. aastal doktorikraadi. 

Sentamu pühitseti kirikuõpetajaks 1979. aastal. 1996. aastal sai ta piiskopiks. 2002. aastast oli ta Birminghami piiskop.

Sentamu on avalikult kritiseerinud mitmekultuurilisust ja samasooliste abielu. Samas toetab ta kooselu enne abiellumist, väites, et "me elame ajal, mil mõned inimesed ... tahavad maitsta, kas piim on hea, enne kui nad lehma ostavad."

Oktoobris 2019 teatas ta, et astub peapiiskopi ametist tagasi 7. juunil 2020. Kuigi ametist lahkudes kaotas ta oma *ex officio* koha Lordide kojas, anti talle 2020. aasta detsembris eluaegse peeri tiitliga uus koht.

Viited
------

1. 1 2 3  Archbishop of York Dr John Sentamu to retire, BBC News, 1. oktoober 2019
2. ↑  "Archbishop backs William and Kate's decision to live together before marriage". The Telegraph. 29. aprill 2011.

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **John Sentamu** |
**Viù** on vald Itaalias Piemonte maakonnas città metropolitana di Torinos, umbes 40 km kaugusel Torinost loodes.

Samanimelises orus asuva Viù kõrgus merepinnast on 785 meetrit (väikseim: 600 m, suurim: 2390 m). Asustustihedus on keskmiselt 14 inimest ruutkilomeetri kohta.

Haldus
------

Viù piirneb järgmiste omavalitsusüksustega: Condove, Germagnano, Lemie, Mezzenile, Rubiana, Traves, Vallo Torinese, Varisella.

Viù halduspiirides asuvad järgmised fraktsioonid: Aires, Balma, Bertesseno, Chiaberge, Col del Lys, Col San Giovanni, Corgnolero, Cramoletti, Fubina, Fucine, Guicciardera, Maddalene, Molar, Mondrezza, Niquidetto, Pessinea, Polpresa, Salvagnengo, Toglie, Tornetti, Trichera, Tuberghengo, Venera, Vernai, Versino Brendo.

* 
* 
* HaldushooneHaldushoone
* Viù kihelkonnakiriku kellatornViù kihelkonnakiriku kellatorn

Viited
------

1. ↑  Itaalia Riiklik Statistikaamet

Välislingid
-----------

 Viù vald – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
* Koduleht (*itaalia keeles*)
Viðar Örn Kjartansson 2019. aastal Kaasani Rubini särgis
**Viðar Örn Kjartansson** (sündinud 11. märtsil 1990 Selfossis) on Islandi jalgpallur, kes mängib ründajana Kreeka kõrgliigaklubis Atromitos.

Ta alustas klubikarjääri kodulinnaklubis UMF Selfoss. Islandi kõrgliigas mängis ta esmakordselt 2009. aastal ÍBV meeskonnas. 2013. aastal lõi ta Fylkiris mängides Islandi kõrgliigas 13 väravat ning oli sel hooajal Atli Viðar Björnssoni ja Gary Martini kõrval liiga suurim väravakütt.

2014. aastal mängis ta Norra kõrgliigaklubis Vålerenga. Samal hooajal oli ta 29 mängus löödud 25 väravaga Norra kõrgliiga suurim väravakütt.

Seejärel suundus Kjartansson Hiina kõrgliigasse, mängides ühe hooaja Jiangsu Saintys. 28 liigamänguga lõi ta Hiina kõrgliigas üheksa väravat.

2016. aasta jaanuaris liitus ta Rootsi kõrgliigaklubiga Malmö. 20 liigamänguga lõi ta Rootsi kõrgliigas 14 väravat.

2016. aasta augustis siirdus ta Iisraeli kõrgliigaklubisse Tel Avivi Maccabi, kus mängis kaks hooaega. Hooajal 2016–17 lõi ta Iisraeli kõrgliigas 19 väravat ja oli hooaja suurim väravakütt. Järgmisel hooajal jäi tema arvele 13 väravat.

2018. aasta augustis sõlmis ta lepingu Venemaa kõrgliigaklubiga Rostov. 2019. aasta esimeses pooles mängis ta Rostovist laenul Rootsi kõrgliigaklubis Hammarby IF, hooaja 2019–20 esimeses pooles Venemaa kõrgliigaklubis Kaasani Rubin ja hooaja 2019–20 teises pooles Türgi kõrgliigaklubis Yeni Malatyaspor.

2020. aasta augustis naasis ta Vålerengasse.

2022. aasta augustis sõlmis ta kaheaastase lepingu Atromitosega.

Islandi jalgpallikoondises tegi Kjartansson debüüdi 2014. aastal. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 16. jaanuaril 2016 sõprusmängus Araabia Ühendemiraatide vastu.

Välislingid
-----------

 Viðar Örn Kjartansson – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
**"Fortnite Battle Royale"** on 2017. aasta septembris PC-le, PS4-le, Xbox One-ile, Nintendo Switch-ile ja telefonidele välja antud videomäng. Mäng on tasuta allalaaditav internetist, kuid mängu PvE versioon "Save The World" on tasuline. Mängu töötas välja Epic Games.

"Fortnite Battle Royale" on mängumood "Fortnite"-is, kus 100 inimest võistlevad üksteisega ellujäämise nimel kas üksi, kahekesi või neljakesi. Mängus on ka torm, mis liigub ringikujuliselt, muutudes järjest väiksemaks, ajades mängijaid üksteisega kokku. Tormi sisse jäädes kulub mängijal elusid, mis võib lõppeda surmaga. Mängus saab võita ainult üks inimene või üks meeskond. 

Mängus saab ka kulda koguda.
Mängu teeb eriliseks just see, et seal on võimalik ehitada eri materjalidest treppe, seinu, koonuseid ja katuseid. Mängus on mitmesuguseid relvi, sama valdkonna relvad on eri värvi ehk eri tugevusega.Värvid on: Hall ehk Common, Roheline ehk Uncommon, Sinine ehk Rare, Lilla ehk Epic ja Kollane/Kuldne ehk Legendary. Relvi saab ka kulla eest paremaks teha rääkides erinevate karakteritega.Mängus saab ka craftida osade eest mida maast saab. Mängust on võimalik saada ja osta ka mängusisest raha – V-Buckse. V-Bucksidega saab mängija osta Tegelasi (skins), Tantse (emotes),seljakotte (Back Blings), kirkasid (pickaxes) ja Puritiibe (Gliders)
**NARIS** (Narkomaaniaravi Infosüsteem) on veebipõhine andmebaasiliides, mis võimaldab
kasutajatel sisestada, muuta ning vaadata andmeid narkomaaniaravi andmebaasis.

Andmebaas alustas tegevust 1. jaanuaril 2008

NARIS sisaldab andmeid kitsalt narkomaania juhtumite jaoks, ehk siis diagnoosid RHK-10 järgi F11-F16.9, F18-F19.9.

NARIS-e eesmärgiks on narkomaaniaravile pöördunud isikute anonüümsete andmete töötlemine, mis on vajalik:

* Narkomaania esinemise analüüsimiseks;
* Sellealaste tervishoiuteenuste korraldamiseks;
* Narkomaania ennetusmeetmete kavandamiseks;
* Ennetusmeetmete tõhususe hindamiseks;
* Narkomaaniaravi alase statistika korraldamiseks.

Kas NARIS hakkab edaspidi olema digilooga ühenduses, pole 2007. aastal veel teada.

NARIS on valminud Sotsiaalministeeriumi ja Tervise Arengu Instituudi ühistööna.

Välislingid
-----------

* Tööd alustab Narkomaaniaravi andmekogu
* NARIS-e andmesisestuse esileht
* Narkomaaniaravi andmekogu asutamine ja andmekogu pidamise põhimäärus
***n*-korteež** ehk **järjestatud ennik** (inglise keeles *n-tuple*) on matemaatikas objektide lõplik jada (indekseeritud hulga erijuht). 

Matemaatikud kasutavad *n*-korteeže teatud koostisosadest koosnevate matemaatiliste objektide kirjeldamiseks. Näiteks orienteeritud graafi defineeritakse korteežina (*V*, *E*), kus *V* on tippude hulk ja *E* on hulga *V* × *V* alamhulk, mis määrab servad.

Korteežide nimed
----------------

Korteeži pikkusega *n* nimetatakse tavaliselt ***n*-korteežiks**. 2-korteež on järjestatud paar; 3-korteež on järjestatud kolmik. *n* võib olla mis tahes positiivne täisarv. Näiteks kvaterniooni võib esitada 4-korteežina.

Formaalsed definitsioonid
-------------------------

Põhilised omadused, mis eristavad korteeži näiteks hulgast, on (1) see, et üks ja seesama objekt saab esineda mitu korda, ja (2) see, et objektid esinevad kindlas järjekorras. Omadus (1) eristab korteeži järjestatud hulgast ja omadus (2) eristab korteeži multihulgast. Seda formaliseeritakse sageli kahe *n*-korteeži identsuse tingimusena: 

(*a*1,*a*2,...*an*) = (*b*1,*b*2,...*bn*) siis ja ainult siis, kui *a*1=*b*1, *a*2=*b*2 ja nii edasi.
Teine viis korteeži mõiste formaliseerimiseks on lähtuda lihtsamatest hulgateoreetilistest konstruktsioonidest (järjestatud paaridest). Näiteks saab *n*-korteeži defineerida järjestatud paarina (*n*-1)-korteežist ja viimasest liikmest:

(*a*1,*a*2,...*an-1*,*an*)= ((*a*1,*a*2,...*an-1*),*an*).
Kui kasutada järjestatud paari tavalist hulgateoreetilist definitsiooni, saame järgmise rekurrentse definitsiooni: 

1. 1-korteež (*a1*) on lihtsalt *a1*;
2. kui *x* on (*n*-1)-korteež, siis {*x*,{*x*,*an*}} on *n*-korteež.

Selle definitsiooni kohaselt (1,2,2) on 

((1,2),2) = ({1,{1,2}},2) = { {1,{1,2}}, {{1,{1,2}},2} }

Vaata ka
--------

* ennik
* järjend ehk korteež
**Vello Jürna** (1. detsember 1959 Väike-Maarja – 12. juuni 2007 Laulasmaa) oli eesti ooperilaulja, 1989. aastast Rahvusooperi Estonia solist.

Ta sündis Väike-Maarja kooliõpetaja perekonnas. Hariduse omandas Väike-Maarja Keskkoolis ja Georg Otsa nimelises Tallinna Muusikakoolis. Õpingud jätkusid aastatel 1985–1991 Tallinna Riiklikus Konservatooriumis peamiselt Hendrik Krummi ja Ivo Kuuse juhendamisel. Hiljem täiendas ta end Itaalias Accademia Verdianas, kus tema juhendaja oli Carlo Bergonzi.

Muusikakooli aastatel hakkas Vello Jürna laulma Riiklikus Akadeemilises Meeskooris. Sinna kutsus ta esinema tema tollane õpetaja Raimond Alango. Aastast 1987 esines Jürna Estonia teatri ooperikooris ning oli alates 1989. aastast sama teatri solist.

Rahvusooperis Estonia esitas Vello Jürna üle 30 rolli. Lisaks astus ta külalisena üles teatris Vanemuine, Stockholmi kuninglikus ooperis, Läti ja Norra rahvusooperis, Göteborgi, Oulu ja paljudes muudes ooperiteatrites.

Tema viimaseks suuremaks osatäitmiseks Estonia teatri laval jäi maalikunstnik Cavaradossi roll Giacomo Puccini ooperis "Tosca".

Vello Jürna oli mitme muusikaauhinna laureaat. Aastal 1989 võitis ta esikoha Eesti lauljate võistlusel ja 1992. aastal publiku auhinna Violetti-Valsesia võistlusel. Aastal 1991 pääses ta Modenas toimunud Pavarotti-nimelise võistluse finaali.

Isiklikku
---------

Tema tütar on lavastaja Auri Jürna.

Viited
------

1. ↑  Oliver Rand, "Estoniast lahkumine murdis ta..", Õhtuleht, 14. juuni 2007

Välislingid
-----------

* Pealelend: Pille Lill, Sirp.ee, 27. november 2009
|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Šušvė** |

Šušvė jõe asendiplaan
**Šušvė** on jõgi Leedus, Nevėžise parempoolne lisajõgi. Jõgi voolab Leedu keskosas Aukštaitijas.

Jõe pikkus on 134,6 km ja valgla on 1165 km². Keskmine vooluhulk suudmes on 6,22 m³/s, minimaalne 0,01 m³/s, maksimaalne aga 1312 m³/s. Veerikkaim lisajõgi on Beržė.

Šušvė algab Kelmė rajoonis Tytuvėnai soost. Ülemjooksul vüülab jõgi algul põhja poole ja seejärel itta, Beržėga ühinemise järel aga kagusse. Šušvė läbib Kelmė, Radviliskise ja Kėdainiai rajoone. Radviliškise rajooni territooriumil jäävad jõe kaldale Šiaulėnai, Pašušvys ja Grinkiškise alevid, Kėdainiai rajoonis aga Josvainiai alev.

Oru laius on jõe ülem- ja keskjooksul 32–33 kilomeetrit, alamjooksul aga 350–450 meetrit Org ise on 6–15 meetri sügavune. Jõe laius on ülemjooksul 9–10 meetrit, alam- ja keskjooksul aga 10–16 meetrit. Lammi laius on 40–80 meetrit. Jõe ülemjooks on maaparandustööde käigus reguleeritud. Šiaulėnais ja Josvainiais asuvad veemõõdupunktid. Jõe kaldal asub kaks paljandit. Suudmest 61 kilomeetri kaugusel asub Vaitiekūnai veehoidla, 19 kilomeetri kaugusel aga Angiriai veehoidla.

* Angiriai paisjärvAngiriai paisjärv
* Vaitiekūnai veehoidlaVaitiekūnai veehoidla
* Vosbučiai paljandVosbučiai paljand
* Šušvė PašušvysisŠušvė Pašušvysis
* Šušvė suueŠušvė suue

Viited
------

1. ↑  Lietuvos upės: B. Gailiušis, J. Jablonskis, M. Kovalenkovienė, Kaunas, Lietuvos energetikos institutas, 2001, lk. 522
2. ↑  Šušvė. Tarybų Lietuvos enciklopedija, Kd. 4 (Simno-Žvorūnė). – Vilnius: Vyriausioji enciklopedijų redakcija, 1988. 226-227 lk.
3. ↑
Särevi Teatritoa välisuksest vasakul avati 12. aprillil 2013 infotahvel
Maja, kus aastail 1937–1970 elas Andres Särev, 1937–1980 Anna Särev ja 1920–1930 Jaan Soots
**Särevi Teatrituba** (endise nimega **Andres Särevi Kortermuuseum**) on Eesti Ajaloomuuseumi allüksus (enne 1. veebruari 2019 Eesti Teatri- ja Muusikamuuseumi allüksus) Tallinnas aadressil Tina tänav 23-13. Särevi Teatrituba on ainus teatritegelaste muuseum Eestis.

Näitleja, lavastaja ja teatrijuht Andres Särev ning Estonia ja Tallinna Töölisteatri näitleja Anna Särev elasid selles Kadrioru kolmetoalises korteris alates 1937. aastast. Särevite kodu oli väga külalislahke ja nende külaliste hulka kuulusid mitmed tuntud kirjanikud, kultuuri- ja teatriinimesed. Kuna lapsi Annal ja Andresel ei olnud, soovisid nad, et pärast nende surma avataks korteris teatrimuuseum. Muuseum avati korteris 7. mail 1982.

Muuseum on avatud ettetellimisel ning külastajatel on võimalik pääseda elutuppa, endisse magamistuppa ja kabinetti. Kabinetis on eksponeeritud Särevite ligi 6000-köiteline raamatukogu ja Andres Särevi töölaud. Endises magamistoas saavad lapsed mängida nukkudega, proovida teatrikostüüme, kübaraid ja parukaid.

Muuseumil on pikk luuleõhtute traditsioon ja seal tehakse haridustööd.

Viited
------

1. ↑  Muuseumi ajalugu. Eesti Ajaloomuuseumi veebisait.
2. ↑  Eesti Teatri- ja Muusikamuuseum ja Eesti Ajaloomuuseum ühinevad. Eesti Teatri Agentuur.
3. 1 2 3  Särevi Teatritoa lugu. Eesti Ajaloomuuseumi veebisait.
**Aiguille du Dru**, ka **Les Drus**, on kahe tipuga mägi Mont Blanci mäemassiivis Prantsuse Alpides.

Halduslikult asub mägi Chamonix' vallas Haute-Savoie' departemangus Ida-Prantsusmaal. 

Aiguille du Dru on kahetipuline: **3754 m** kõrgune peatipp **Grand Dru** (ka **Grande Aiguille du Dru**) ja sellest 70 m loode suunas 3730 m kõrgune kõrvaltipp **Petit Dru** (ka **Petit Aiguille du Dru**).

Petit Dru põhjaseina (1100 m kõrge, keskmise kaldega 75º) loetakse üheks kuuest suurest põhjaseinast Alpides. 

Aiguille du Drust 1 km idakirde suunas jääb Aiguille Verte (4122 m).

Alpinism
--------

Esimestena tõusid Grand Dru tippu 1878. aastal mööda mäe kagunõlva inglased Clinton Thomas Dent ja James Walker Hartley koos teejuhtide Alexander Burgeneri ja K. Maureriga. 

Järgmisel aastal tegid esmatõusu Petit Dru tippu mööda mäe lõunanõlva ja edelaharja prantslased J. E. Charlet-Straton, Prosper Payot ja Frédéric Folliguet. 

Esimesena läbisid kahe tipu traaversi 1901. aastal prantslased E. Fontaine ja J. Ravanel.

### Tõusud tippu põhja- ja lääneseina kaudu

Esmatõusu mööda Petit Dru põhjaseina tegid 1. augustil 1935 prantslased Pierre Allain ja Raymond Leininger. Alpinstide ringkondades on laialt tuntud 17.–22. augustil 1955 itaallase Walter Bonatti soolotõus mööda Petit Dru edelaribi. Seda marsruuti hakati hiljem nimetama Bonatti sambaks.

24.–26. juunil 1962 jõudsid Petit Dru tippu ameeriklased Gary Hemming ja Royal Robbins mööda lääneseina uuel marsruudil "American Direct". See oli seniste marsruutidega võrreldes kõige otsemalt valitud marsruut tippu. 1965. aastal läbisid ameerika alpinistid veelgi otsema tõusumarsruudi tippu. Royal Robbins koos John Harliniga tõusid 10.–13. augustil tippu Petit Dru lääneseinal marsruudil "American Direttissimo" .

### Marsruudid

Põhiallikas: (järjestus: kergemalt raskemale)

Aiguille du Dru põhja- ja läänesein
* Grand Dru, standardmarsruut, raskuskategooria Alpide süsteemis AD
* Petit Dru, standardmarsruut, D-
* Traavers Petit Dru –Grand Dru, D
* Grand Dru, lõunasein, Contamine marsruut, TD
* Grand Dru, lõunasein, Tridenti sammas, TD
* Grand Dru, lõunasein, Stemberti sammas, TD
* Petit Dru, põhjasein, Allaini-Leiningeri marsruut, TD-/TD+
* Loodekuluaar, keskmine kalle 80°, TD+
* Petit Dru, läänesein, marsruut "American Direct", ED-/ED
* Petit Dru, edelasammas, Bonatti sammas, ED+ (vabaronimine)
* Petit Dru, läänesein, marsruut "Prantsuse direttissimo", ED+
* Petit Dru, läänesein, marsruut "Ameerika direttissimo", EX

### Baltimaade alpinistide tipputõusud

* 2001 – Kristaps Liepiņš, Janis Kigurs, Läti, Petit Dru, läänesein, marsruut "American Direct"

Viited
------

1. 1 2  Aiguille du Dru, France. peakbagger.com
2. ↑  Petit Dru, France. peakbagger.com
3. ↑  Aiguille du Dru. summitpost.org
4. ↑  Petit Dru Summit Log. peakware.com

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Aiguille du Dru** |

* Foto Petit Dru lääneseinast. babanov.com
* Petit Dru. sudeckikw.pl
* Allain-Leininger route on North face of Petit Dru. Allaini-Leiningeri marsruut Petit Dru põhjaseinal. philippegatta.fr
Soome aukonsulaadi, Eesti Ingerisoomlaste Liidu, Tartu Ingerisoomlaste Seltsi ja Tähtvere päevakeskuse ühine sissepääs Tartus aadressil Veski 35 (september, 2011)
**Eesti Ingerisoomlaste Liit** (lühend EIL) on Eesti katusorganisatsioon, mis koordineerib Eestis tegutsevate ingerisoome valdkonnaga tegelevate seltside tegevust. Nende seltside tegevuse peaeesmärk on ingerisoomlaste kultuuri ja soome keele säilitamine ja arendamine. EIL asutati 25. veebruaril 1989 ja selle peakorter asub Tartus.

Liitu kuuluvad organisatsioonid
-------------------------------

* Tartu Ingerisoomlaste Selts
* Tallinna Ingerisoomlaste Selts
* Ida-Virumaa Ingerisoomlaste Selts
* Narva Ingerisoomlaste Selts
* Rakvere Ingerisoomlaste Selts
* Pärnu Ingerisoomlaste Kultuuriselts
* Lääne-Eesti Ingerisoomlaste Kultuuriselts
* Viljandimaa Ingeri-Soome Kultuuriselts
* Järvamaa Ingerisoomlaste Selts
* Võru Ingerisoomlaste Selts

Viited
------

1. ↑   (vaadatud 18.06.2016)
2. ↑   (vaadatud 18.06.2016)

Välislingid
-----------

* EILi koduleht
Eesti Infotehnoloogia Sihtasutuse logo
**Eesti Infotehnoloogia Sihtasutus** ehk **EITSA** oli aastatel 2000–2013 tegutsenud mittetulunduslik organisatsioon, mille ülesanne oli aidata kaasa nüüdisaja nõuetele vastava kõrgharidusega IT-spetsialistide ettevalmistamisele ning toetada info- ja sidetehnoloogiaharidust Eestis. 

EITSA asutasid 2000. aasta märtsis Eesti Vabariik, Tartu Ülikool, Tallinna Tehnikaülikool, AS Eesti Telekomi ja Eesti Infotehnoloogia- ja Telekommunikatsiooniettevõtjate Liit (siis veel Eesti Arvutifirmade Assotsiatsioon) vara kogumiseks ja haldamiseks, et saadud vahendite abil edendada info- ja sidetehnoloogiaalast kõrgharidust Eestis.

1. mail 2013 ühinesid EITSA, Tiigrihüppe Sihtasutus ning Eesti Hariduse ja Teaduse Andmesidevõrk (EENet). Alates 1. maist 2013 kandis ühendasutus nime Hariduse Infotehnoloogia Sihtasutus (HITSA). Viimane likvideeriti 1. augustist 2020, kui alustas tegevust Haridus- ja Noorteamet, mis võttis üle kõik senise sihtasutuse teenused ja tegevused.

Viited
------

1. ↑  "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 4. märts 2016. Vaadatud 10. jaanuaril 2016.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
2. ↑  "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 10. märts 2016. Vaadatud 10. jaanuaril 2016.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
**Kihnu Suveteater** on SA Kihnu Kultuuriruum loodud teater, mis alustas 2016. aasta suvel Metsamaa Pärimustalu õuel. Publiku ette toodi spetsiaalselt Kihnu saarele loodud lavastus **"Meri muigab teitele vasta"**.

Autor ja trupp
--------------

* Autor-lavastaja: Heidi Sarapuu.
* Kunstnik: Mirjam Veske.
* Muusikaline kujundaja: Peeter Kaljumäe.

Etendused toimuvad Kihnu saarel Rootsiküla külas Metsamaa pärimustalu õuel. Lustlik-tõsimeelne suvelavastus pillimängu ja tantsuga Kihnu saarel, kus mängivad Tallinna Linnateatri näitlejad Alo Kõrve, Argo Aadli, Indrek Ojari ja Maiken Schmidt ning Kihnu Pärimuskooli õpilased.

Sisuseletus
-----------

**„Meri muigab teitele vasta!"** on algupärane lugu, mis on sündinud Kihnuga seotud lugudest ja autori fantaasiast. Tegu on Kihnu saare suveteatri esimese katsetusega, mille sünd sai tõukejõudu merekultuuri aastast. Kihnu saarele tuuakse maailmamainega muusikalilavastaja, kellel on plaanis see väga eriline Eesti väikesaar maailma lavadele viia. Seal olevat ajalugu ja traditsioone ning tugevaid-töökaid naisterahvaid. Ootamatult selgub, et saarel ei elagi ainult töökad ja käredad naised, vaid leidub ka uskumatult sitkeid härrasid, kelle soontes voolab esiisade tummine veri, kes ei kartnud ei merd ega pillimängu.

Välislingid
-----------

* SA Kihnu Kultuuriruum koduleht
* Sai nutta ja sai naerda – Sirp, 9. september 2016;
* Suveteatri suurenenud naljalembus – Madis Kolk / Postimees, 10. september 2016;
* Linnateatri näitlejate ulakas suvetükk Kihnus tõmbab rahvast magnetina – Maaleht, 21. juuli 2016;
* Videolõik lavastusest – Youtube, Jaanus Ilp.
Florese mere asendikaart
**Florese meri** on meri Euraasia mandrist kagu pool.

Florese merest itta jääb Banda meri, läände jäävad Bali meri ja Jaava meri ning lõunasse jääb Sawu meri, millega teda ühendab Sape väin. 

Florese mere lõunapiiriks on Florese, Komodo ja Sumbawa põhjarannik alates Florese põhjatipust (8°4'S 122°52'E) kuni Sumbawa põhjatipuni Tambora vulkaani lähedal (8°22'S 117°10'E). Mere läänepiir kulgeb sealt Satengari saarte (7°26'S 117°8'E) ja Sabalana saarte (6°33'S 118°49'E) kaudu Sulawesi saare edelatippu (5°37'S 119°30'E). Mere põhjapiir kulgeb mööda Sulawesi lõunarannikut Selayari väinani (5°37'S 120°28'E). Mere idapiir kulgeb sealt üle väina Selayari saare põhjatippu, läbi saare selle lõunatippu, sealt korallriffide (Macani ja Pasitelu saared) kaudu Kalaotoale (7°24'S 121°52'E) ning sealt Florese põhjatippu. 

Mere pindala on 240 tuhat km². Mere sügavus on kuni 5140 meetrit. Mere lõunaosa on märgatavalt sügavam kui põhjaosa.

Florese meres suuri saari ei ole, küll on meres palju pisisaari ja korallrahusid. Mere idaosas on Tanahjampea, Kalao ja Bonerate saar, Komodo ja Sumbawa vahelises väinas on Sangeangi saar ja Florese põhjakaldal Palu saar. 

Mere kaldad on üldiselt kõikjal järsud. Rohkem kui kilomeetrised kõrgused kallastel on tavalised, näiteks Sumbawa kõrgeim tipp Tambora küündib 2850 meetrini ning Florese kõrgeimad tipud Rahakan ja Egon vastavalt 2382 ja 1703 meetrini (kõik kolm on tegevvulkaanid). Sulawesi saarel on Florese mere kaldal 2871 m kõrgune Lompobatangi mägi. 

Kuigi mere kaldad on üldiselt kõikjal asustatud, on suuri linnu mere kaldal vähe. Ainus üle 50 tuhande elanikuga asula on Sumbawa kirdeosas olev Bima. 

Florese mere kaldad kuuluvad kõikjal Indoneesiale. Sumbawa ja Sangeang kuuluvad Lääne-Nusa-Tenggara provintsi, Flores ja Komodo Ida-Nusa-Tenggara provintsi ning ülejäänu, see tähendab põhiosa merest Lõuna-Sulawesi provintsi.

Viited
------

1. 1 2 3 4 5 6  Suur maailma atlas, lk. 92-93