recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib hiiust; Saturni kaaslase kohta vaata artiklit Mundilfari (kuu)* |

---

**Mundilfari** (ka *Mundilfare*, *Mundilföri*, *Mundilfœri*, *Mundilfäri*; võib-olla 'teatud aegade järgi liikuja') on skandinaavia mütoloogias hiid, keda lauludes kujutatakse ilmapuu liigutajana, tütre Sóli ja poja Máni isana ning öö kehastusena.

Mundilfari oli hiid, kes elas Miðgarðris. Et ta andis enda ja Glauri imeilusatele lastele Sólile ja Mánile, kes on samuti hiiud, nimed päikese ja kuu järgi, siis jumalad (aasid) vihastasid selle ülbuse peale. Karistuseks pidid lapsed jumalate sõjavankrit üle taeva tõmbama. Sellepärast liiguvad nad iga päev päikese ja kuuna üle taeva. Máni sõidab kuuvankris Bili ja Hjúki saatel. Glenri abikaasa Sól sõidab päikesevankris, mida veavad täkud Alsviðr ja Árvakr. Päikese- ja kuuvankri lõid jumalad Múspellsheimri tule abil. Päikesevankrit jälitab kohutav hunt Sköll, kuuvankrit Hati. Ragnarökis saavad nad oma saagi kätte. 

Mundilfœrit mainitakse "Vanemas Eddas" "Vafþrúðnismális" (stroof 23) ja "Nooremas Eddas" "Gylfaginningis" (ptk 11).

Nime esimest poolt seostatakse sõnaga *mund* ('ajavahemik') (Lindow 2001:233). Nimi on võib-olla kenning, mis tähistab kuud (Simek 2007:222). 

Mundilfari järgi on nime saanud Saturni kaaslane Mundilfari.

Allikad
-------

"Vafþrúðnismális" küsib Gagnrathina esinev Odin Vafþrúðnirilt: "Ma küsin järgmist vastust; kui tarkus on sinu, siis vasta nüüd, kust tuli kuu, nii kauge inimeste teine maailm, ja leegitsev päike." (22) 

*Vafþrúðnir kvað:*

*Mundilfæri heitir,/*
hann er mána faðir/
ok svá Sólar it sama;/
himin hverfa/
þau skolo hverjan dag/
öldom at ártali.

"Vafþrúðnir ütles: "Mundilfari on selle nimi, kes on kuu ja samuti Päikese isa; nad jooksevad iga päev üle taeva, et inimestele aega näidata."" (23)

"Gylfaginningis" öeldakse: *Hár segir: "Sá maðr er nefndr Mundilfœri er átti tvau börn. Þau váru svá fögr ok fríð at hann kallaði annat Mána en dóttur sína Sól, ok gipti hana þeim manni er Glenr hét. En guðin reiddusk þessu ofdrambi ok tóku þau systkin ok settu upp á himin, létu Sól keyra þá hesta er drógu kerru sólarinnar, þeirar er guðin höfðu skapat til at lýsa heimana af þeiri síu er flaug ór Muspellsheimi."* Hár ütleb: "Mehel, kelle nimi oli Mundilfœri, oli kaks last. Nad olid nii ilusad ja head, et ta andis ühele [pojale] nimeks Máni [kuu] ja tütrele Sól [päike], ja andis ta naiseks mehele nimega Glenr. Aga jumalad vihastasid selle häbematuse peale, võtsid õe ja venna ning panid nad taevasse, lastes Sólil juhtida hobuseid, kes vedasid päikesevankrit, mille jumalad olid loonud, et maailma valgustada, sädemest, mis oli välja lennanud Múspellsheimrist."

Seal öeldakse ka: "Mánile tehti ülesandeks juhtida taevakeha, kelle nime ta oli saanud, ja ta võttis maa pealt kaasa kaks last, kelle nimed olid Bil ja Hjúki, kui nad parajasti tulid Byrgiri allikalt;..."

Kirjandus
---------

* John Lindow. *Norse Mythology: A Guide to the Gods, Heroes, Rituals, and Beliefs*, Oxford University Press 2001, ISBN 0-19-515382-0.
* Rudolf Simek. *Dictionary of Northern Mythology*, D.S. Brewer 2007, ISBN 0-85991-513-1.
**Suvepealinn** on linna aunimetus, mis valiti ametlikult või mitteametlikult riigipea suveresidentsiks. 

Varem nimetati troopilistes maades kuuma ja niiske suvega suvepealinnaks seda linna, kus oli kliima jahedam ja kuivem. Tavaliselt see linn asub merepinnast kõrgemal või põhja pool ekvaatori suhtes. Aastatel 1910–1975 oli Filipiinide suvepealinn Baguio (mitteametlikult on see suvepealinn ka praegu), aastatel 1912–1947 oli India suvepealinn Shimla. India osariigis Jammu ja Kashmir on suvepealinn Srinagar tänapäeval. Hiina mitteametlik suvepealinn on Xining.

Kuuma ja kuiva kliimaga riikidel on ka oma suvepealinnad. Need asuvad tavaliselt kohas, kus on kliima on soodsam, näiteks on suvepealinnad Saudi Araabias Ta’if ja Omaanis Salalah.

Mõnedes Euroopa riikides valiti suvepealinnaks mereäärseid kuurorte, mis muutuvad mitteametlikult riigi presidendi suveresidentsiks. 

Eestis on aastast 1996 suvepealinn Pärnu, Lätis – Jūrmala, Leedus – Palanga, Poolas – Sopot. Kõik need linnad asuvad Läänemere rannikul. 

Musta mere rannikul on ka mitu suvepealinna – Ukrainas on suvepealinn Jalta, Venemaal Sotši, Bulgaarias Varna.

Teistes Euroopa riikides on ka suvepealinnad kuurortlinnad. Hispaania suvepealinn on San Sebastián, Prantsusmaal – Deauville, Türgis – Antalya. Kogu Euroopa suvepealinnaks arvatakse olevat Baden-Baden.

Vaata ka
--------

* Kevadpealinn
* Sügispealinn
* Talvepealinn
* Metsapealinn
* Päikesepealinn
* Veinipealinn
* Meepealinn
* Kurgipealinn
* Vorstipealinn
**Jahve** (יהוה 'see, kes on', 'see, kes saab', 'olemise, saamise algpõhjus', 'igavesti olemasolev'; *hájah* 'olema'; tetragramm *JHWH*) on Iisraeli Jumala nimi Vanas Testamendis. Iisraeli Jumala nimi esineb Vanas Testamendis 7000 korda. Lühivormid: *Jahu*, *Jo*, *Ja*, *Jeho*; vrd El.

Kuna heebrea kiri on konsonantkiri, siis vokaalide hääldusi on mitmeid (sõltub käändest). Juudid ei tohtinud Jumala nime välja öelda ja lugesid selle koha peal ***Adonai***, mida eesti keelde tõlgitakse **Issand**. Hiljem, kui hakati lugemise hõlbustamiseks lisama vokaalimärke, lisati ka kirjapildile tetragramm ***JHWH***. Sõnale lisati *Elohim* vokaalimärgid, millest tuli hiljem väärkuju Jehoova.

Tegelik hääldus on ***Jahve***. Et oleks üks Jumala nimi, kasutavad mitteteaduslikud Vana Testamendi tõlked *Jahve* asemel sõna *Issand*.

Jumal ütles iisraellastele, et Tema nimi on ***Jahve***, mis tähendab 'Mina olen (siin)', või veel täpsemas tõlkes 'Mina olen see, kes mina olen' (2 Moosese 3:13–15). 2 Ms 3:14 "Mina olen olemine" kõlab juba filosoofiliselt.

Tekst
-----

*Kui Jumal rääkis Moosesega põleva põõsa seest, küsis Mooses temalt: "Vaata, kui ma lähen iisraellaste juurde ja ütlen neile: "Teie vanemate Jumal on mind läkitanud teie juurde," aga nemad küsivad minult: "Mis ta nimi on?" mis ma siis pean neile vastama?" Ja Jumal ütles Moosesele: "Ma olen see, kes ma olen!" Ja ta jätkas: "Ütle Iisraeli lastele nõnda: "Mina olen on mind läkitanud teie juurde!"* (2 Mo 3:14–14)

Vaata ka
--------

* Jahve (allikas)
**Mungarüü** on munkade ja nunnade rüü, riietus ja tunnusmärk kuuluvusest religioossesse kongregatsiooni või ordusse.

Budism
------

Mungarüüd kuivamas. Tai, 2015.
***Kāṣāya*** (sanskriti keeles 'kollane', paali keeles *kasāva*, hiina keeles 袈裟, jaapani keeles けさ *kesa*, korea keeles 가사 *gasa*, vietnami keeles *cà-sa* või sanskriti ja paali keeles *cīvara*; tiibeti keeles *chos gos*) on budistliku munga rüü, mis oli algselt määrdunud kollakat tooni (sellest ka sanskritikeelne nimetus *kāṣāya*). See koosneb traditsiooniliselt kolmest osast: eraldi alusriided alakeha ja ülakeha tarvis ning pealisrüü, mis algselt olid lihtsalt kolm nelinurkset riidetükki.

Varases koguduses oli mungarüü valmistatud teiste poolt minemavisatud rõivastest ning et see ei süvendaks soove, vaid sümboliseeriks kasinust ja lihtsust, pidi riie olema kas kantud, määrdunud, rebenenud või muul viisil ilmalikele kasutuskõlbmatu. Rüü ei tohtinud olla ka ühest suurest kangast, vaid tükkidest kokku õmmeldud, et veelgi rõhutada selle tagasihoidlikkust. 

Määrdunud kollast värvi rüü ja kerjakauss olidki ainsad asjad, mida *bhikkhu* oma elus vajas ning needki võis ta endale ise valmistada. Tänapäeval valmistatakse neid siiski vabrikutes; budistlikes maades saavad inimesed neid osta ja templites või kloostrites munkadele annetada. 

Theravaada maades on rüü värvus kollane kuni tumepunane, sõltuvalt kloostrist ja õpetusliinist. Mujal on levinud eri värvi mungarüüd, Tiibetis tumepunane, Hiinas hall või pruun, Jaapanis hall või must jne. 

 *Käesolevas artiklis on kasutatud "Ida mõtteloo leksikoni" materjale.*
**Suuõõs** (Ladina keeles *cavitas oris*, *cavum oris*) on paljudel selgroogsetel peas üla- ja alalõua vahel paiknev seedekanali alguosa.

Suuõõs on paljudel selgrootutel. 

Suuõõne areng, anatoomia, asend, lihased, sooned, morfoloogia, ensüümid, bakterid ja histoloogia ning patoloogia võivad erineda nii liigiti kui ka indiviiditi.

Roomajatel
----------

### Maolistel

Madudel on suuõõs kõrist selgelt eristatav. Suuõõnes paiknevad keel, mitmed süljenäärmed ja maitsmiselundid ning sahkluu-ninaelundi avaused ja hambad.

Imetajatel
----------

### Inimesel

Inimesel piirneb suuõõs suupõhja, huulte ja põskedega ning tagant suulae ja keele kaartega ning läheb kurgukitsusega (*isthmus faucium*) üle neeluks.

Viited
------

1. ↑  "Meditsiinisõnastik" 741:2004.
2. ↑  Enn Ernits, Esta Nahkur,  *Koduloomade anatoomia*, Eesti Maaülikool, Tartu, Halo Kirjastus, lk 441, 2013, ISBN 978-9949-426-28-8.

Välislingid
-----------

* Meeli Roosalu. *Inimese anatoomia*, Kirjastus Koolibri, lk 107, 2010, ISBN 978-9985-0-2606-9.
**"Breakdown of Will"** ("Tahte kokkuvarisemine") on George Ainslie raamat. See ilmus 2004 Cambridge University Pressi väljaandel. 

See on raamatu "Picoeconomics" üldarusaadav kokkuvõte koos uute ideedega.

Kokkuvõte
---------

### Osa I: tahte kokkuvarisemised: akraasia mõistatus

#### Peatükk 1: sissejuhatus

Inimeste mõistusevastane käitumine (narkootikumide, alkoholi ja sigarettide tarvitamine, hasartmängude mängimine, lõhkuvate suhete loomine, kavade ellu viimata jätmine, enese tüütamine, kohustute viimasele minutile jätmine) on üldteada ja selle seletamiseks on hulk teooriaid. Nähtavasti ei taba ükski neist märki. Peaaegu kunagi ei mainita tahtenõrkusi. Mõnede autorite arvates tahet ei olegi, vaid on ainult valimise dispositsioon. Ometi argikeeles tahtest räägitakse, eriti tahtejõust, mida tahetakse arendada. Tajutakse, et valiku tegemise tuumas on tegur, mis muudab motivatsiooni ajendite üle mõtlemisest protsessiks, mis on meie oma, võib-olla isegi saab meiks. Me nimetame seda tahteks, võimeks, millega me ületame välistena paistvad surved ja ahvatlused mingi oma väärtusega. Ahvatluste kontrolli all hoidmine omistatakse tavaliselt tahtejõule ja selle kontrolli ennustamatus tahtevabadusele. Sellest pole osatud rääkida teaduse keeles, sidudes seda lihtsamate või arusaadavamate elementidega. Seda tegurit käsitlemata maalib teadus inimkogemusest kallutatud pildi. Aga motivatsiooni kvantitatiivne uurimine on andnud uue tulemuse, mis tõotab seletada tahet elementidega, mis on käitumisteadusele juba tuttavad. See ongi selle raamatu teema.
|  |
| --- |
|  |
| Medalikohad |
| Maailmameistrivõistlused |
| **Pronks** | 2015 | jäähoki |

**Jake William Gardiner**  (sündinud 4. juulil 1990 Minneapolises Minnesotas) on USA jäähokimängija, kes mängib kaitsjana NHL-i klubis Carolina Hurricanes.

Aastatel 2008–2011 mängis Gardiner kolm hooaega Wisconsi Ülikooli jäähokimeeskonnas.

2008. aastal valiti ta NHL-i *draft* '​is Anaheim Ducksi poolt 17. valikuna. 2011. aasta veebruaris liitus Gardiner Toronto Maple Leafsi organisatsiooniga. Hooajal 2010–11 debüteeris ta American Hockey League'i klubis Toronto Marlies, mis on Maple Leafsi noorteklubi. Järgmisel hooajal debüteeris ta Maple Leafsi meeskonnas NHL-is. Oma debüüthooajal valiti Gardiner NHL-i uustulnukate sümboolsesse koosseisu (*NHL All-Rookie Team*).

2019. aasta septembris sõlmis Gardiner nelja-aastase lepingu Hurricanesiga.

2010. aastal tuli Gardiner USA kuni 20-aastaste koondisega juunioride maailmameistriks. USA jäähokikoondise koosseisus võitis ta 2015. aasta maailmameistrivõistlustel pronksmedali.

Viited
------

1. ↑  "Canes Sign Jake Gardiner to Four-Year Deal". Carolina Hurricanes. Vaadatud 6.9.2019

Välislingid
-----------

 Jake Gardiner – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
* Profiil NHL.com lehel
* Profiil hockeydb.com lehel
Michael Amir Murillo 2019. aastal New York Red Bullsi särgis
**Michael Amir Murillo Bermudez** (sündinud 11. veebruaril 1996 Panamás) on Panama jalgpallur, kes mängib paremkaitsjana Belgia kõrgliigaklubis Anderlecht ja Panama jalgpallikoondises.

Ta alustas klubikarjääri Panama klubis San Francisco, debüteerides Panama kõrgliigas hooajal 2014/15.

2017. aasta veebruaris läks ta laenule Major League Socceri (MLS) klubisse New York Red Bulls. Esimese värava lõi ta Red Bullsi meeskonnas 29. juulil 2017 mängus Montreal Impacti vastu. 2017. aasta novembris sõlmis ta Red Bullsiga püsiva lepingu. 2018. aastal osales Murillo MLS-i tähtede mängul.

2019. aasta detsembris lepiti Murillo üleminek Red Bullsist Anderlechti.

Panama jalgpallikoondises tegi Murillo debüüdi 15. märtsil 2016 sõprusmängus Nicaragua vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta oma teises mängus 27. aprillil 2016 sõprusmängus Martinique'i vastu. Ta on kuulunud Panama koondisse 2018. aasta maailmameistrivõistlustel ning 2017. ja 2019. aasta CONCACAF Gold Cup'il.

| * v
* r
Panama koondis  –  2018. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlused |
| --- |
| 

* 1 Penedo
* 2 Murillo
* 3 Cummings
* 4 Escobar
* 5 R. Torres
* 6 G. Gómez
* 7 Pérez
* 8 Bárcenas
* 9 G. Torres
* 10 Díaz
* 11 Cooper
* 12 Calderón
* 13 Machado
* 14 Pimentel
* 15 Davis
* 16 Arroyo
* 17 Ovalle
* 18 Tejada
* 19 Ávila
* 20 Godoy
* 21 J. Rodríguez
* 22 A. Rodríguez
* 23 Baloy (c)
* Treener: H. Gómez

 | Panama |
Vabahärra **Gotthard Wilhelm von Budberg-Bönninghausen** (vene бар. Богдан Васильевич (Готтард Вильгельм) Будберг; 28. juuni 1766 Riia — 29. juuli 1832 Riia) oli baltisaksa päritolu Venemaa keisririigi riigitegelane. 

Ta oli salanõunik, kammerhärra ja Eestimaa kuberner 23. detsembrist 1818 kuni 27. juulini 1832.

Talle kuulus Volmari kreisis Turaida kihelkonnas Vidriži (saksa *Widdrisch*; läti *Vidrižu muiža*) mõis.

Perekond
--------

Tema vanemad olid brigadir ja vabahärra Ludwig Otto von Budberg (1729–1797) ja Elisabeth Sophia von Löwenstern (1748–1811). Tema vabahärradest vanaisa Gotthard Wilhelm von Budberg (1685–1749) ja onu Leonhard Johann von Budberg (1727–1796) olid Liivimaa maamarssalid.

Ta abiellus 1801. aastal vabapreili Charlotte Dorothea Henriette von Campenhausenga (1778–1831), kes oli Liivimaa kuberneri ja senaatori Balthasar von Campenhauseni (1745–1800) ja Sophie Eleonore Woldeck von Arneburgi tütar. Abielust sündisid:

* Elisabeth Sophie Virginie (1802–18..), abiellus 1823 kindral Nikolai Okunjeviga
* Alexander Gotthard Wilhelm Ludwig Balthasar Leopold (1804–1879), kindralleitnant, Vidriži pärushärra
* Prascovia Charl. Aimee (1812–1839), hilisema Soome kindralkuberneri parun Platon Rokassovski (1800–1869) abikaasa.

Viited
------

1. ↑  Biografija.ru: Будберг барон Богдан Васильевич
2. ↑  Heinrich von Hagemeister, F. von Buxhoveden: *Materialien zu einer Geschichte der Landgüter Livlands* T. 1, Riga, E. Frantzen, 1836, lk.162-164
3. ↑  *Genealogisches Handbuch der baltischen Ritterschaften, Teil 1,2,: Livland, Bd.:2*, Görlitz, 1929, lk.656
4. ↑  *Genealogisches Handbuch der baltischen Ritterschaften, Teil 1,1,: Livland, Bd.:1*, Görlitz, 1929, lk.25

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**Parun Berend Johann von Uexküll** | **Eestimaa kuberner**1818–1832 | Järgnev**Otto Wilhelm von Essen** |
Michael Amott 2008. aastal.
**Michael Amott** (sündinud 28. juunil 1969 Halmstadis) on Rootsi kitarrist, kes on mänginud mitmetes metal-bändides, nagu Arch Enemy, Carnage, Carcass ja Spiritual Beggars.

1988. aastal asutas Amott koos laulja Johan Liivaga death metali bändi Carnage'i, millega ta salvestas 1990. aastal ka bändi ainsaks jäänud albumi "Dark Recollections", kuid seejärel lõpetas Carnage tegevuse. Seejärel mängis Amott 1990–1993 Carcassis, mille 1993. aastal välja antud album "Heartwork" oli üheks alusepanijaks meloodilisele death metalile. Seejärel asutas Amott stoner metalit viljeleva bändi Spiritual Beggars ning 1996. aastal pani ta koos Liivaga aluse meloodilise death metali ansamblile Arch Enemy. 1997. aastal mängis Amott sisse ka Candlemassi aasta hiljem ilmunud albumi "Dactylis Glomerata" kitarrisoolod. Hiljem on Amott olnud ka mitme teise bändi külaliskitarrist, muuhulgas on tema soolosid kasutatud Kreatori albumil "Enemy of God" (2005).

Michael Amotti noorem vend on kitarrist Christopher Amott.
**Koekelare** on hollandikeelne vald Belgias Flandria piirkonnas Lääne-Flandria provintsis Diksmuide haldusringkonnas.

Asulad
------

Koekelare jaguneb järgmisteks osavaldadeks, asulateks ja piirkondadeks:

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Suuremas kirjas Rooma numbritega on tähistatud osavallad. Kollakaks toonitatud alad tähistavad linnastunud piirkondi. | 

| # | Nimi | Pindala(km²) | Elanikke(1.01.2006) |
| --- | --- | --- | --- |
| I     (IV) | Koekelare - Koekelare - De Mokker | 28,45     | 6870     |
| II | Bovekerke | 5,40 | 989 |
| III | Zande | 5,34 | 400 |

 |

* KoekelareKoekelare
* KoekelareKoekelare
* De MokkerDe Mokker
* ZandeZande
* BovekerkeBovekerke
* BovekerkeBovekerke

Viited
------

1. ↑  Wettelijke Bevolking per gemeente op 1 januari 2018, vaadatud 9.03.2019.

Välislingid
-----------

 Koekelare – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
* Koduleht (hollandi keeles)

Lääne-Flandria provintsi vallad

Alveringem | Anzegem | Ardooie | Avelgem | Beernem | Blankenberge | Bredene | Brugge | Damme | De Haan | De Panne | Deerlijk | Dentergem | Diksmuide | Gistel | Harelbeke | Heuvelland | Hooglede | Houthulst | Ichtegem | Ieper | Ingelmunster | Izegem | Jabbeke | Knokke-Heist | Koekelare | Koksijde | Kortemark | Kortrijk | Kuurne | Langemark-Poelkapelle | Ledegem | Lendelede | Lichtervelde | Lo-Reninge | Menen | Mesen | Meulebeke | Middelkerke | Moorslede | Nieuwpoort | Oostende | Oostkamp | Oostrozebeke | Oudenburg | Pittem | Poperinge | Roeselare | Ruiselede | Spiere-Helkijn | Staden | Tielt | Torhout | Veurne | Vleteren | Waregem | Wervik | Wevelgem | Wielsbeke | Wingene | Zedelgem | Zonnebeke | Zuienkerke | Zwevegem
**Nuu keel** (ka **n|uu**, **nǁng**, keelekood **ngh**) on lõunakhoisani keelte hulka kuuluv keel, mida kõnelevad nuud Lõuna-Aafrika Vabariigis.

Nuu keel on kriitiliselt ohustatud – 2013. aasta märtsi seisuga oskas seda rääkida vaid 5 inimest (kõik kõrges eas naised), teistel andmetel 6või 2 inimest. Valdav osa umbes 500 nuust kõnelevad afrikaani ja nama keelt.

Nuu lähimad sugulaskeeled on väljasurnud hami keel ja elavatest keeltest hoo keel.

Nuu keelel on kaks säilinud murret: nǀuu (nǀhuki) ja ǁʼau. Väljasurnud murrete seas on ǂkhomani ja langebergi. Nuu keele kohta tarvitatakse ka nimetust **nǁng**, mis tuleb sõnast /ᵑǁŋ̀ŋ̀ ǂé/ 'inimesed'. Nimetus "nuu" tuleb tegusõnast, /ᵑǀùú/ 'nuu keelt rääkima', kuid ǁʼau murde rääkijad seda oma keele jaoks ei kasuta.

Nuu keeles, nagu ka teistes lõunakhoisani keeltes on väga palju foneeme, sealhulgas ka imihäälikuid. Nuu keele rääkijate peal on ultraheliga uuritud imihäälikute artikulatsiooni.

Viited
------

1. ↑
2. ↑
3. ↑
4. ↑
5. ↑
6. ↑
7. ↑  Classifying 'clicks'

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Vikisõnastiku artikkel: **Kategooria:Nuu keel** |

* "Disappearing Nu language of the San", videokatked nuu keelejuhtidest
**ZEV** (saksa keeles *Zentralstelle zur Erfassung der verschleppten und mobilisierten Esten*, eesti keeles *Äraviidute Otsimise ja Tagasitoomise Keskus*, hiljem *Eesti Rahva Ühisabi Äraviidute Otsimise ja Tagasitoomise Osakond ZEV*) oli aastail 1941–1944 Eestis tegutsenud organisatsioon (asutatud 4. septembril 1941), mis kogus andmeid Nõukogude okupatsiooni läbi aastail 1940–1941 Eestis tekitatud inimkaotuste kohta. ZEV tõi eestlastest sõjavangid tagasi Eestisse, varustas neid toiduainete, riiete ja 50-riigimargase taskurahaga.

ZEV-i ja Rahvusvahelise Punase Risti kaudu toimus ka kirjavahetus välismaaga.

Pärast Tallinna pommitamist 9. märtsil 1944 kogus ZEV hukkunute kohta andmeid, identifitseeris neid ja teatas nende omastele.

ZEV-i juhataja oli Elmar Tambek ja president dr. Hjalmar Mäe.

Viited
------

1. ↑  AMB. Bolševike ohvrite jälil. Eesti Sõna, 3. mai 1944, nr. 101, lk. 6.
2. ↑  Kiri omastele võõrsil. Eesti Sõna, 28. juuli 1944, nr. 173, lk. 5.
3. ↑  AMB. Bolševike ohvrite jälil. Eesti Sõna, 3. mai 1944, nr. 101, lk. 6.
Nuuskmõmmik Naantalis
**Nuuskmõmmik** (originaalis rootsi keeles *Snusmumriken*, soome *Nuuskamuikkunen*) on soomerootsi lastekirjaniku Tove Janssoni lastelugude sarja "Muumitroll" üks paljudest tegelastest.

Nuuskmõmmik on Muumitrolli parim sõber, kes rändab igal talvel lõunasse ning tuleb kevadel tagasi. Ta on Sekeldaja ja Mymla poeg ning Väikese My poolvend. Enamasti kannab ta vanu rohelisi rõivaid ning peas suurt laiaäärelist kaabut, mida ta on kandnud juba sündimisest saadik. Muumiorus elab ta telgis, suitsetab piipu ning mängib suupilli. 

Nuuskmõmmiku ja kõigi maailma pisikeste arglike olendite vahel on teatud sümpaatia. Ta jälestab võimukaid ja kitsarinnalisi tegelasi nagu Pargivaht, kes kehtestab liiga palju reegleid ja keelde. Kord õnnestub Nuuskmõmmikul külvata äikese eel parki Hatifnattide seemneid, mis seal kiiresti vohama hakkavad ning ka Pargivahi sealt minema peletavad. Seeläbi näitab Nuuskmõmmik end isesuguse keskkonnakaitsjana, kes pooldab vaba ja puutumatut loodust ning kisub oma protesti märgiks pargist maha kõik keelavad ja suunavad sildid.

Samuti on Nuuskmõmmik raamatus omalaadne filosoof, ta meenutab oma harvade ja tarkade sõnadega mõnd buda munka, kes väärtustab enam mälestust mingist asjast kui asja enese alleshoidmist. Selles mõttes vastandub ta Snifile.

| * v
* r
Muumitrollid |
| --- |
| Raamatud | 
"Väikesed trollid ja suur veeuputus" (1945) • "Sabatäht" (1946) • "Võlukübar" (1948) • "Muumipapa memuaarid" (1950) • "Ohtlik jaanipäev" (1954) • "Trollitalv" (1957) • "Nähtamatu laps" ja teisi jutte (1962) • "Muumipapa ja meri" (1965) • "Hilja novembris" (1970) |
| Tegelased | 
dront Edward • Filifjonka • Fredrikson • Hatifnatid • Koduvana • Muumimamma • Muumipapa • Muumitroll • Mymla • Mymla tütar • Niru • Nuhkloom • Nuuskmõmmik • Piisamrott • Sekeldaja • Sniff • Urr • Tusklik • Tusklikupreili • Tutsik ja Lipsik • Tuu-tiki • väike My |
| Muud | 
Muumimaa • Muumimaja • Muumiorg • Muumioru lood •  "Muumitroll" (kogumik) |
|  |
| --- |
|  **Poks** |
| Riik |  | Iirimaa |
|  |
| 3. ring | 1988 | Kergekaal |
| Kuld | 1992 | II kerge-keskkaal |
|  |
| Pronks | 1989 | I kerge-keskkaal |
|  |
| Veerand-finaal | 1987 | Kergekaal |
|

**Michael Carruth** (sündinud 9. juulil 1967 Dublinis) on Iirimaa endine poksija.

Carruth võitis II kergekeskkaalus (kuni 67 kg) 1992. aasta Barcelona olümpiamängude poksivõistlustel kuldmedali. Ta osales ka kergekaalus (kuni 60 kg) 1988. aasta Seouli olümpiamängude poksivõistlustel, kuid kaotas 3. ringis hilisemale hõbemedalivõitjale George Scottile (Rootsi) ja jäi edasisest medaliheitlusest välja.

Carruth on esimene ja seni ainuke Iirimaa poksija, kes on tulnud olümpiavõitjaks.

Carruth sai I kergekeskkaalus (kuni 63,5 kg) 5. maailmameistrivõistlustel (Moskva, 1989) pronksmedali, kaotades poolfinaalis hilisemale hõbemedalivõitjale Andreas Ottole (Ida-Saksamaa) ja jäi edasisest medaliheitlusest välja.

Carruth osales 27. Euroopa meistrivõistlustel (Torino, 1987), kuid kaotas veerandfinaalis hilisemale kuldmedalivõitjale ja Euroopa meistrile Orzubek Nazarovile (NSV Liit) ja jäi edasisest medaliheitlusest välja.

Carruth poksis veebruarist 1994 kuni aprillini 2000 elukutselisena. Ta osales kokku 21 kohtumisel ning võitis neist 18 (neist 11 nokaudiga) ja kaotas 3 (neist 1 nokaudiga) kohtumist.

Viited
------

1. ↑  25. suveolümpiamängude poksivõistlus. Barcelona 1992. Tulemused inglise keeles
2. ↑  24. suveolümpiamängude poksivõistlus. Seoul 1988. Tulemused inglise keeles
3. ↑  5. maailmameistrivõistlused poksis. Moskva 1989. Tulemused inglise keeles
4. ↑  27. Euroopa meistrivõistlused poksis. Torino 1987. Tulemused inglise keeles

Välislingid
-----------

* Michael Carruth veebisaidil Olympedia Muuda Vikiandmetes
* Michael Carruth saidil BoxRec
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib Nobeli preemia laureaadist, tema isa kohta vaata artiklit Robert Gascoyne-Cecil; Elizabeth I ja James I aegse riigimehe kohta vaata artiklit Robert Cecil, 1. Salisbury krahv* |

---

**Edgar Algernon Robert Gascoyne-Cecil**, 1. Cecil of Chelwoodi vikont (14. september 1864 London – 24. november 1958 Danehill), tuntud ka kui **lord Robert Cecil** (1868–1923), oli Suurbritannia jurist, poliitik ja diplomaat. Ta oli üks Rahvasteliidu rajajatest. Talle anti 1937. aastal Nobeli rahuauhind.

Ta oli riigimees Robert Gascoyne-Cecili kuues laps.

Nobel
Nobeli rahuauhinna laureaat

1901 Dunant, Passy • 1902 Ducommun, Gobat • 1903 Cremer • 1904 IDI • 1905 Suttner • 1906 Roosevelt • 1907 Moneta, Renault • 1908 Arnoldson, Bajer • 1909 Beernaert, d'Estournelles de Constant • 1910 IPB • 
1911 Asser, Fried • 1912 Root • 1913 La Fontaine • 1917 Punane Rist • 1919 Wilson • 1920 Bourgeois • 1921 Branting, Lange • 1922 Nansen • 1925 Chamberlain, Dawes • 1926 Briand, Stresemann • 1927 Buisson, Quidde • 1929 Kellogg • 1930 Söderblom • 1931 Addams, Butler • 1933 Angell • 1934 Henderson • 1935 Ossietzky • 1936 Lamas • 1937 Cecil • 1938 Nanseni Pagulasbüroo • 1944 Punane Rist • 1945 Hull • 1946 Balch, Mott • 1947 FSC ja AFSC (kveekerid) • 1949 Boyd Orr • 1950 Bunche • 1951 Jouhaux • 1952 Schweitzer • 1953 Marshall • 1954 UNHCR • 1957 Pearson • 1958 Pire • 1959 Noel-Baker • 1960 Lutuli • 1961 Hammarskjöld • 1962 Pauling • 1963 Rahvusvaheline Punase Risti Komitee ja Punase Risti Seltside Liiga • 1964 King • 1965 UNICEF • 1968 Cassin • 1969 ILO • 1970 Borlaug • 1971 Brandt • 1973 Kissinger, Lê (keeldus auhinnast) • 1974 MacBride, Satō • 1975 Sahharov • 1976 B. Williams, Corrigan • 1977 AI • 1978 as-Sādāt, Begin • 1979 Ema Teresa • 1980 Esquivel • 1981 UNHCR • 1982 Myrdal, García Robles • 1983 Wałęsa • 1984 Tutu • 1985 IPPNW • 1986 Wiesel • 1987 Arias • 1988 ÜRO Rahuvalvejõud • 1989 XIV dalai-laama • 1990 Gorbatšov • 1991 Suu Kyi • 1992 Menchú • 1993 Mandela, de Klerk • 1994 ‘Arafāt, Peres, Rabin • 1995 Pugwashi konverentsid, Rotblat • 1996 Belo, Ramos Horta • 1997 ICBL, J. Williams • 1998 Hume, Trimble • 1999 MSF • 2000 Kim • 2001 ÜRO, Annan • 2002 Carter • 2003 ‘Ebādī • 2004 Maathai • 2005 IAEA, al-Barāda‘ī • 2006 Grameen Bank, Yunus • 2007 Gore, IPCC • 2008 Ahtisaari • 2009 Obama • 2010 Liu • 2011 Sirleaf, Gbowee, Karmān • 2012 Euroopa Liit • 2013 Keemiarelvade Keelustamise Organisatsioon • 2014 Satyarthi, Yūsafzay • 2015  Tuneesia rahvusliku dialoogi nelik • 2016  Juan Manuel Santos  • 2017  ICAN  • 2018  Murad, Mukwege • 2019  Ahmed • 2020 Maailma Toiduprogramm • 2021 Ressa, Muratov • 2022 Alies Bialiacki, Memorial, 
Kodanikuvabaduste Keskus
|  |
| --- |
|  |
| Medalikohad |
| Maailmameistrivõistlused |
| **Kuld** | 2021 |  |

**Michael Bunting** (sündinud 17. septembril 1995 Ontario provintsis Scarborough's) on Kanada jäähokimängija, kes mängib NHL-i klubis Toronto Maple Leafs ründajana vasakäärel.

Aastatel 2013–2015 mängis ta Ontario Hockey League'i klubis Sault Ste. Marie Greyhounds.

2014. aastal valis Arizona Coyotes ta NHL-i *draft* '​is 117. valikuna.

Hooajal 2015–16 mängis ta American Hockey League'i klubis Springfield Falcons. Seejärel asus ta mängima Arizona Coyotesi tütarklubis Tucson Roadrunners.

NHL-is debüteeris Bunting 11. detsembril 2018 mängus Boston Bruinsi vastu ja lõi selles mängus kohe ka värava. Sel hooajal pääses ta NHL-is väljakule veel neljas mängus. Uuesti pääses ta Coyotesi meeskonda hooajal 2020–21, kui lõi 21 mänguga kümme väravat.

2021. aasta juulis sõlmis ta kaheaastase lepingu Maple Leafsiga.

2021. aastal tuli Bunting Kanada jäähokikoondise koosseisus maailmameistriks.

Viited
------

1. ↑  "Maple Leafs sign Michael Bunting for two-years"- Sportsnet.ca. 28.7.2021. Vaadatud 15.2.2022

Välislingid
-----------

* Michael Bunting NHL.com lehel
* Michael Bunting hockeydb.com lehel

| * v
* r
Toronto Maple Leafs |
| --- |
| 
**Väravavahid**: Erik Källgren **·** Matt Murray **·** Ilja Samsonov **·** Joseph Woll |
| 
**Kaitsjad**: Jordie Benn **·** T. J. Brodie **·** Mark Giordano **·** Erik Gustafsson **·** Justin Holl **·** Timothy Liljegren **·** Mac Hollowell **·** Jake McCabe **·** Victor Mete **·** Jake Muzzin **·** Morgan Rielly **·** Luke Schenn **·** Conor Timmins |
| 
**Ründajad**: Nick Abruzzese **·** Noel Acciari **·** Zach Aston-Reese **·** Michael Bunting **·** Pontus Holmberg **·** Calle Järnkrok **·** Alexander Kerfoot **·** Matthew Knies **·** David Kämpf **·** Sam Lafferty **·** Mitchell Marner **·** Auston Matthews **·** William Nylander **·** Ryan O'Reilly **·** Nick Robertson **·** Wayne Simmonds **·** John Tavares |
**Nutukramp** (inglise keeles *breath-holding spells*) on lühiajaline krambihoog lastel, millega võib kaasneda ka teadvusekaotus ja nahatooni muutumine sinakaks. Laps tõmbab kopsud õhku täis, et täiel kõril nutma hakata, kuid järgneb hoopis vaikus. Lapse hingamine seiskub, ta kaotab teadvuse ning keha tõmbub kas krampi või vajub hoopis lõdvalt kokku.

Tavaliselt väljendub nutukramp atoonilise krambina, see tähendab, et laps kaotab teadvuse ja vajub lõdvaks. Võib aga esineda ka toonilis-kloonilisi krampe. See tähendab, et laps kaotab teadvuse, tõmbub kangeks ja pärast seda järgneb klooniline faas, kus kätes ja jalgades tekivad tõmblused.

Nutukrampe esineb umbkaudu 5% lastel. Enamasti esineb see lastel vanuses 6 kuud kuni 2 aastat ning enamik lapsi on neljandaks eluaastaks sellest välja kasvanud. 
Krambihoogude sagedus võib varieeruda mõnest korrast aastas kuni mõne korrani päevas, tavaliselt on aga nutukrambi esinemissagedus paar korda nädalas.
Nutukramp võib kesta poolest minutist kuni üle minuti. Pärast krambihoogu on laps esialgu unine ja uimane ning läheb veidi aega, enne kui taastub krambieelne seisund.

Enamasti kutsub esile nutukrambi kas äkiline valu (nt laps lõi end ära, kukkus vms) või emotsionaalne läbielamine (solvumine või viha).
Nutukrambi tekkepõhjus ei ole teada, kuid uuringutega on kindlaks tehtud, et see on ohutu ega tekita ajukahjustust.
Kuigi nutukrambi ravi puudub, tuleks last kindlasti näidata neuroloogile, et välistada mõni tõsisem haigus.
Andreas Kraas, 2009
**Andreas Kraas** (sündinud 1. novembril 1978) on eesti orienteeruja.

Haridus
-------

Lõpetas 1997. aastal Tallinna Nõmme Gümnaasiumi. 2003. aastal lõpetas Tartu Ülikooli filosoofiateaduskonna ajaloo eriala bakalaureuseõppe ja kaitses bakalaureusetöö „Eesti ja Nõukogude Liidu vahelised piirikonfliktid 1930. aastate teisel poolel" (juhendaja Jüri Ant). 2014. aastal lõpetas Tartu Ülikooli ajaloo ja ühiskonnaõpetuse õpetaja eriala magistriõppe ja kaitses haridusteaduse magistri kraadi tööga „Sport ja poliitika: boikottide mõju olümpiamängudele" (juhendaja Kaarel Piirimäe).

Töö
---

2012. aastast spordiriiete ja –varustuse internetipoodi haldava OÜ Duncan juhatuse liige.

Sporditulemused
---------------

Erik Aibast (vasakul) ja Andreas Kraas (paremal) hõbemedalivõitjatena 2011. aasta rogaini EMi pjedestaalil
Orienteerumisjooksus võitnud aastatel 1996–2014 Eesti meistrivõistlustel 13 kulda, 14 hõbedat ja 10 pronksi.

Aastatel 1997 ja 1998 osales orienteerumisjooksu juunioride MMil, parim tulemus 18. koht lühirajal (1998). Aastatel 2003–2010 võistles 7 korda Eesti koondise liikmena orienteerumisjooksu MMil, parimad tulemused 28. koht tavarajal (2007) ja 10. koht teatejooksus (2006). Orinteerumisjooksu EMil osalenud 3 korda, parim tulemus 9. koht teatejooksus (2006). Orienteerumisjooksu sõjaväelaste MMil osalenud 4 korda, parimad tulemused 15. koht lühirajal ja 5. koht teatejooksus (2008). Orienteerumisjooksu Balti meistrivõistlustel võitis Eesti meeskonna liikmena teatejooksus kulla 2004. ja 2010. aastal.

2016. aasta veteranide MMil orienteerumisjooksus võitis M35 klassis tavarajal hõbeda.

Rogainis võitis meeskondade arvestuses koos Erik Aibastiga 2011. aasta EMil hõbeda. Rogaini MMil sai koos Erik Aibastiga 2012. aastal 4. koha ja 2015. aastal 5. koha.

Viited
------

1. ↑  "Tartu Ülikooli lõpetanute tähestikuline nimekiri". Originaali arhiivikoopia seisuga 20. juuli 2016. Vaadatud 14. jaanuaril 2015.
2. ↑  Tartu Ülikooli filosoofiateaduskonna setoteemalised tööd
3. ↑  "Tartu Ülikooli magistriõppe lõpetamine". Originaali arhiivikoopia seisuga 20. detsember 2016. Vaadatud 14. jaanuaril 2015.
4. ↑  Eesti Teadusportaal. Kaarel Piirimäe
5. ↑  "ESBL sporditulemused". Originaali arhiivikoopia seisuga 5. märts 2016. Vaadatud 14. jaanuaril 2015.
6. ↑  Eesti spordi biograafiline leksikon. Andreas Kraas
7. ↑  ERR sport. 13.08.2016. Eestlased võitsid kodustel veteranide MM-i tavarajal viis medalit

Välislingid
-----------

* WorldofO. Athlete profile: Andreas Kraas
Luana DeVol soleerimas aastal 1979
**Luana DeVol** (sündinud 30. novembril 1943 aastal California osariigis San Mateos) on Ameerika Ühendriikide sopran, tunnustatud vokaalpedagoog, Las Vegase Ooperi Nõukogu asepresident ja Klaudia Taevi Konkursi žürii esimees aastal 2017.

Luana DeVol on esitanud kõiki tähtsamaid dramaatilise soprani rolle maailma olulisematel ooperilavadel sealhulgas La Scalas ja METis. Ta on esinenud koos selliste maailma nimekaimate artistidega nagu Luciano Pavarotti ja Lorin Maazel. 

Metropolitan Opera debüüdi tegi ta Ortrudi rollis aprillis 2007 Wagneri ooperis "Lohengrin". Saksa ajakiri Opernwelt on ta pärjanud aasta lauljaks lausa kahel korral: aastatel 1997 ja 2000.

Luana DeVol külastas Eestit aastal 2017, kui ta oli Klaudia Taevi nimelise ooperilauljate konkursi žürii esimees ja andis meistriklassi Pärnu Rahvusvahelise Ooperimuusika Festivali PromFest raames.

Viited
------

1. ↑  "Wer sind die besten Sänger unserer Zeit?", *Opernwelt* (9. aprill 2010) (Saksa keeles)
**Trummikile** (ladina keeles *membrana tympanica*; *membrana tympani*) on paljudel tetrapoodidel kõrvas paiknev õhuke membraan, mis eraldab väliskõrva keskkõrvast.

Trummikile areng, anatoomia, kuju, sooned, morfoloogia ning patoloogia võivad erineda nii liigiti kui ka indiviiditi.

Roomajatel
----------

Paljudel roomajatel on trummikile. Trummikile puudub osadel sisalikel.

### Maolistel

Madudel puuduvad nii väliskõrv kui ka trummikile. Keskkõrv on neil olemas, kuid see ei osale kuulmisel.

Imetajatel
----------

### Inimestel

Täiskasvanud inimesel paikneb trummikile välimise kuulmekäigu (vastsündinul ei ole see veel formeerunud) lõpus. 

Inimestel koosneb see kollageenkiude sisaldavast sidekoelisest ovaalsest lestest, mille läbimõõt on umbes 0,1 mm ja pindala umbes 0,7 cm2.

Seestpoolt on trummikile kaetud limaskestaga ja väljastpoolt epidermisega. Seespool trummikilet on trummiõõs.

Trummikile võib krooniliste kõrvapõletike põdemisel küll mulgustuda, kuid harilikult taastub hiljem. 

Helilained panevad trummikile vibreerima. Trummikile abil muundatakse helirõhu võnkumine mehaaniliseks võnkumiseks (vibratsioon).

Vaata ka
--------

* keskkõrv
* sisekõrv
* väliskõrv

Viited
------

1. ↑  D.R. Khanna,Biology of Reptiles, lk 329, 2004, Discovery Publishing House, Google'i raamat veebiversioon (vaadatud 13.12.2013) (*inglise keeles*)
2. ↑  Konstantin Bogdanov, *Biology in Physics: Is Life Matter?, lk 127, 2000, Academic Press, Google'i raamat veebiversioon (vaadatud 13.12.2013) (*inglise keeles*)*

Välislingid
-----------

* Meeli Roosalu. *Inimese anatoomia*, Kirjastus Koolibri, lk 235, 2010, ISBN 978-9985-0-2606-9.
Andreas Granqvist 2018. aasta MM-il
**Andreas Granqvist** (sündinud 16. aprillil 1985 Påarpis) on Rootsi jalgpallur, kes mängib keskkaitsjana Rootsi kõrgliiga klubis Helsingborgs IF. Ta on Rootsi jalgpallikoondise kapten.

Ta alustas Helsingborgsis ka klubikarjääri ja tegi Rootsi kõrgliigas debüüdi 2004. aastal.

2007. aasta juunis sõlmis ta kaheaastase lepingu Inglismaa kõrgliiga klubiga Wigan Athletic, kuid naasis 2008. aasta märtsis laenule Helsingborgsi.

Aastatel 2008–2011 mängis ta Hollandi kõrgliiga klubis Groningen, 2011–2013 Itaalia kõrgliiga klubis Genoa ja 2013–2018 Venemaa kõrgliiga klubis Krasnodar. 2018. aastal liitus Granqvist taas Helsingborgsiga.

Rootsi jalgpallikoondises tegi Granqvist debüüdi 2006. aastal. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 7. septembril 2010 EM-i valikmängus San Marino vastu. Ta on kuulunud Rootsi koondisse kolmedel Euroopa meistrivõistlustel (2008, 2012 ja 2016) ning 2018. aasta maailmameistrivõistlustel. 2018. aasta maailmameistrivõistluste esimeses alagrupimängus 18. juunil lõi ta penaltist värava Lõuna-Korea vastu ja viimases alagrupimängus 27. juunil penaltist värava Mehhiko vastu.

2017. aastal pälvis Granqvist Rootsi aasta meesjalgpallurile antava auhinna Guldbolleni.

Saavutused
----------

Helsingborgs IF
* Superettan: 2018
* Svenska Cupen: 2006

Välislingid
-----------

 Andreas Granqvist – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Mall:UEFA Euro 2008 Rootsi koondis
Mall:UEFA Euro 2012 Rootsi koondis

| * v
* r
Rootsi koondis  –  UEFA Euro 2016 |
| --- |
| 

* 1 Isaksson
* 2 Lustig
* 3 Johansson
* 4 Granqvist
* 5 Olsson
* 6 Forsberg
* 7 Larsson
* 8 Ekdal
* 9 Källström
* 10 Ibrahimović (c)
* 11 Berg
* 12 Olsen
* 13 Jansson
* 14 Lindelöf
* 15 Hiljemark
* 16 Wernbloom
* 17 Augustinsson
* 18 Lewicki
* 19 Kujović
* 20 Guidetti
* 21 Durmaz
* 22 Zengin
* 23 Carlgren
* Treener: Hamrén

 | Rootsi |

| * v
* r
Rootsi koondis  –  2018. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlused |
| --- |
| 

* 1 Olsen
* 2 Lustig
* 3 Lindelöf
* 4 Granqvist (c)
* 5 Olsson
* 6 Augustinsson
* 7 Larsson
* 8 Ekdal
* 9 Berg
* 10 Forsberg
* 11 Guidetti
* 12 Johnsson
* 13 Svensson
* 14 Helander
* 15 Hiljemark
* 16 Krafth
* 17 Claesson
* 18 Jansson
* 19 Rohdén
* 20 Toivonen
* 21 Durmaz
* 22 Kiese Thelin
* 23 Nordfeldt
* Treener: Andersson

 | Rootsi |
Rama õukond
**"Rāmājana"** on vanaindia eepos, mille loojaks peetakse pärimuse kohaselt iidset luuletajat Vālmikīd. 

Teos valmis umbes 2. sajandil pKr, kuid teose ainestik pärineb 4.–3. sajandist eKr.

Teose peategelane on Rāma ning teos räägib tema võitlustest.

Rāmājana jaguneb seitsmeks raamatuks. Esimene osa kannab nime Bala Kanda. Selles räägitakse Rāma ja ta vendade sünnist, tema tegudest lapsepõlves, Višvamitra ohvririituse kaitsmisest, kus Rama hukkab mitu rakšasat ja haavab Marichat, ning abiellumisest Sītāga.

Teine osa kannab nime Ayodhya Kanda. Selles soovib Rāma isa Ayodhya valitsemist Rāmale üle anda. Tema venna Bharata ema Kaikeyi rakendab aga oma õigust ja nõuab kahe soovi täitmist, mis vana kuningas talle lahingus oma elu päästmise eest lubas. Esimesega soovib ta, et troonile tõuseks Rāma asemel Bharata, teisega soovib ta, et Rāma trooni kaitseks neljateistkümneks aastaks metsa pagulusse saadetaks. Rāma tunnistab selle õiglaseks ja läheb koos vend Lakšmana ja naine Sītāga metsa. Vana kuningas sureb kurvastusest, Bharata aga võtab riigi hüvanguks kuningatiitli vastu, kuid keeldub troonile istumisest.

Kolmas osa kannab nime Aranya Kanda. Selles kohtab erakuna elav Rama rakšasa Šurpanakhat, kes püüab teda võrgutada. Karistuseks lõikavad Rama ja Lakšmana tal nina ja kõrvad maha. Solvunud Šurpanakha pöördub oma venna Rāvaṇa poole. See röövib Maricha abil Sītā ning haavab surmavalt Sītāt kaitsma tulnud raisakull Jatayut. Rama ja Lakšmana asuvad Sītāt otsima, ent kohtavad Kabandhat, kes annab neile nõu suunduda lõunasse, kus Sugriva võib neid abistada.

Neljas osa kannab nime Kishkindha Kanda. Selles otsustab Rama abistada endist vānara rahva kuningat Sugrivat, kelle vanem vend Bali on ta maalt välja kihutanud ja tema naise röövinud, pärast seda kui teda eksikombel surnuks pidanud rahvas Sugriva troonile pani. Rama surmab Bali ja hiljem saadab Sugriva oma väed Sītāt otsima.

Viies osa kannab nime Sundara Kanda ja keskendub Hanumani seiklustele, kes jõuab Lankale ja kohtub Sītāga. Nähes, mis tingimustes Sītāt kinni peetakse, Hanuman vihastab ja asub Lanka rajatisi lõhkuma, kuid ta tabatakse. Rāvaṇa soovib Hanumani hukata, ent otsustab siiski teda kui Rama saadikut pigem karistada, süüdates ta saba. Hanuman süütab pagedes Lanka ja naaseb oma kaaslaste juurde.

Kuues osa kannab nime Yuddha või Lanka Kanda ja see räägib Lanka vallutamisest ja Rāvaṇa surmast.

Seitsmes osa kannab nime Uttara Kanda. See on hiljem lisatud osa, milles räägitakse Rama tegudest pärast koju naasmist. Mõnede oletuste kohaselt on selle hiljem lisanud Vālmikī ise.

Viited
------

1. ↑  RÁMÁYAN OF VÁLMÍKI RALPH T. H. GRIFFITH, M. A. lk. 516
2. ↑  Vālmīki Rāmāyaṇa’s Uttarakāṇḍa is Authentic Beyond Doubt – Deal with it! Indica Today. Santosh Kumar Ayalasomayajula May 30, 2020
**Poks 2004. aasta suveolümpiamängudel** toimus 14.–29. august.

Val Barkeri karikas
-------------------

Val Barkeri karika parima tehnikaga poksijale sai II kergekeskkaalu (kuni 69 kg) kuldmedali- ja olümpiavõitja Baqtïyar Artayev (Kasahstan).

Medalialad
----------

Ateena olümpiamängudel võistlesid poksis vaid mehed ja kaalukategooriaid oli üksteist: 48 kg, 51 kg, 54 kg, 57 kg, 61 kg, 64 kg, 69 kg, 75 kg, 81 kg, kuni 91 kg ja üle 91 kg.

Võistluspaik
------------

Võistlused toimusid Peristeri Olympic Boxing Hall'is, kus poksilahinguid mahtus jälgima 8000 pealtvaatajat.

Tulemused
---------

### 48 kg

**Kuld:** Yan Bartelemí, Kuuba  

**Hõbe:** Atagün Yalçınkaya, Türgi  

**Pronks:** Shiming Zou, Hiina ja Sergei Kazakov, Venemaa  

### 51 kg


| Koht | Sportlane | Riik |
| --- | --- | --- |
| 1 | Yuriorkis Gamboa | Kuuba |
| 2 | Jérôme Thomas | Prantsusmaa |
| 3 | Fuad Aslanov | Aserbaidžaan |
|  | Rustamhodža Rahimov | Saksamaa |

  

  

### 54 kg

**Kuld:** Guillermo Rigondeaux, Kuuba  

**Hõbe:** Worapoj Petchkoom, Tai  

**Pronks:** Ağası Məmmədov, Aserbaidžaan ja Bahodirjon Sooltonov, Usbekistan  



| * v
* r
Poks olümpiamängudel |
| --- |
| 
1904 • 1908 • 1920 • 1924 • 1928 • 1932 • 1936 • 1948 • 1952 • 1956 • 1960 • 1964 • 1968 • 1972 • 1976 • 1980 • 1984 • 1988 • 1992 • 1996 • 2000 • 2004 • 2008 • 2012 • 2016 • 2020 |  |
Rēzekne katedraal
**Rēzekne Jeesuse Püha Südame katedraal** (Läti keeles *Rēzeknes Vissvētākās Jēzus Sirds Romas katoļu katedrāle*) on katedraal Lätis Rēzekne linnas aadressil Latgales ielā 88b. 

Katedraal on Rēzekne-Aglona piiskopkonna katedraaliks. Katedraal kuulub katoliiklastele.

Kirikuhoone
-----------

Praegune kirikuhoone ehitati Rēzeknesse aastail 1893–1896. Kirik on tellistest, hoone pikkus on 51,12 meetrit, laius aga 34,8 meetrit. Ehkki hoone ise on uusgooti stiilis, on selle fassaad uusromaani elementidega.

Hoonet ehib kaks torni, kus asub neli suurt kirikukella. Kiriku seinad on 22 meetrit kõrged, neid ehivad metallist dekoratiivsed elemendid. Hoonet ehivad kaks vitraaži, üks neist kujutab Meinhardit, teine aga Albertit.

Katedraali peaaltar on puidust ja see valmistati Volõõnia kubermangus. Seda ehivad Jeesus Kristust kujutav skulptuur, puidust rist ja Jumala Talle kujutis. Lisaks peaaltarile on hoones veel neli kõrvalaltarit.

Katedraalis korraldatakse oreli-, koori- ja kammermuusikakontserte. Seal on esinenud Iveta Apkana, Ingus Pētersons ning paljud teised tuntud Läti orelimängijad ja lauljad. Traditsiooniks on kujunenud linna koolide kooride, ansamblite ja orkestrite esinemised Rēzekne katedraalis.

Ajalugu
-------

Rēzekne kirikut on esimest korda mainitud aastal 1685. Toona oli tegemist jesuiitidele kuuluva puidust kirikuga. Aastal 1750 ehitati hoone ümber. Toonane hoone hävis aastal 1887 tulekahjus, hoonest säilisid vaid marmorplaadid, mis võeti kasutusele uue kiriku ehitamisel. Vana hoone taastamine algul ei edenenud, intensiivsem ehitustöö algas alles aastal 1893, mil võeti vastu otsus ehitada puitkiriku asemele kivist hoone.

Aastail 1893–1902 valmis praegune kirikuhoone, mis valmistati punastest tellistest. Uusgooti stiilis hoone arhitekt oli Riia arhitekt Florian Viganovskis. Aastal 1904 õnnistati uus kirikuhoone sisse.

Algselt oli tegemist tavalise kirikuga, katedraaliks sai see aastal 1995, kui rajati Rēzekne-Aglona piiskopkond.

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Rēzekne Jeesuse Püha Südame katedraal** |

* Informatsiooni katedraali kohta
* Fotod katedraalist
|  |
| --- |
|  |
| Medalikohad |
| Noorte maailmameistrivõistlused |
| **Hõbe** | 2007 |  |
| Euroopa U-21 meistrivõistlused |
| **Kuld** | 2013 |  |

**José Ignacio Fernández Iglesias** (tuntud hüüdnime **Nacho** järgi; sündinud 18. jaanuaril 1990 Madridis) on Hispaania jalgpallur, kes mängib kaitsjana Hispaania kõrgliiga klubis Madridi Real.

Ta liitus Madridi Reali noorteakadeemiaga 2001. aastal. Aastatel 2009–2013 mängis ta põhiliselt Madridi Reali reservmeeskonnas Hispaania tugevuselt kolmandas liigas ja esiliigas. Hispaania kõrgliigas tegi ta debüüdi 23. aprillil 2011 mängus Valencia vastu. Hispaania kõrgliigas lõi ta esimese värava 10. jaanuaril 2015 mängus RCD Espanyoli vastu.

Madridi Realiga on ta tulnud kaks korda Hispaania meistriks, võitnud korra Hispaania karika, kaks korda Hispaania superkarika, neli korda UEFA Meistrite Liiga, kaks korda UEFA Superkarika ja neli korda klubide maailmameistrivõistlused.

2007. aastal võitis Nacho Hispaania kuni 17-aastaste koondisega noorte maailmameistrivõistlustel hõbemedali. 2013. aastal tuli ta Hispaania kuni 21-aastaste koondisega omavanuste Euroopa meistriks. Hispaania jalgpallikoondises tegi ta debüüdi 10. septembril 2013 sõprusmängus Tšiili vastu. Ta kuulus Hispaania koondisse 2018. aasta maailmameistrivõistlustel, lüües esimeses alagrupimängus 15. juunil Portugali vastu oma esimese koondisevärava.

Tal on alates 12-eluaastast olnud I tüüpi diabeet.

Tema noorem vend Álex Fernández on samuti jalgpallur ja alustas samuti jalgpallurikarjääri Madridi Realis.

Saavutused
----------

Madridi Real
* La Liga: 2016–17, 2019–20
* Copa del Rey: 2013–14
* Supercopa de España: 2012, 2017
* UEFA Meistrite Liiga: 2013–14, 2015–16, 2016–17, 2017–18
* UEFA Superkarikas: 2016, 2017
* Klubide maailmameistrivõistlused: 2014, 2016, 2017, 2018

Viited
------

1. ↑  "Nacho opens up on struggles with diabetes". marca.com. 10.11.2016. Vaadatud 14.4.2021

Välislingid
-----------

 Nacho (jalgpallur) – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
* Profiil Madridi Reali kodulehel

| * v
* r
Madridi Reali mängijad  –  La Liga |
| --- |
| 

* 1 Courtois
* 2 Carvajal
* 3 Militão
* 4 Alaba
* 5 Vallejo
* 6 Nacho
* 7 Hazard
* 8 Kroos
* 9 Benzema
* 10 Modrić
* 11 Asensio
* 12 Camavinga
* 13 Lunin
* 14 Casemiro
* 15 Valverde
* 16 Odriozola
* 17 Vázquez
* 18 Tchouaméni
* 19 Ceballos
* 20 Vinícius Jr.
* 21 Rodrygo
* 22 Rüdiger
* 23 Mendy
* 24 Mariano
* Treener: Ancelotti

 |

| * v
* r
Hispaania koondis  –  2018. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlused |
| --- |
| 

* 1 De Gea
* 2 Carvajal
* 3 Piqué
* 4 Nacho
* 5 Busquets
* 6 Iniesta
* 7 Saúl
* 8 Koke
* 9 Rodrigo
* 10 Thiago
* 11 Vázquez
* 12 Odriozola
* 13 Arrizabalaga
* 14 Azpilicueta
* 15 Ramos (c)
* 16 Monreal
* 17 Aspas
* 18 Alba
* 19 Costa
* 20 Asensio
* 21 Silva
* 22 Isco
* 23 Reina
* Treener: Hierro

 | Hispaania |