recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Vladimir Polonski** (ka **Wladimir**; 16. veebruar 1912 Vladivostok – 30. juuni 1992 Tallinn) oli Eesti ehitusteadlane.

Elulugu
-------

Vladimir Polonski oli sõjaväelase poeg. Ta lõpetas 1932. aastal Tartu Õpetajate Seminari, õppis aastatel 1936–1940 Tallinna Tehnikaülikoolis (TTÜ) ehitust, lõpetas 1943. aastal Magnitogorski Mäeinstituudi tööstus- ja tsiviilehituse erialal, 1947. aastal aspirantuuri Leningradi Raudteetranspordi Inseneride Instituudis, tehnikakandidaat (1947, samas), väitekiri käsitles ehitiste aluseid ja vundamente. 

Polonski oli aastatel 1932–1936 algkooliõpetaja, 1938–1940 TTÜ vesiehituse ja aluspõhja mehaanika labori assistendi kohusetäitja, 1940–1941 natsionaliseerimiskomissar, 1941–1942 mobiliseerituna Punaarmees. 1942. aastal suunati ta õpinguid lõpetama Uurali Industriaalinstituuti, ühtlasi määrati ta trusti Magnitostroi töödejuhatajaks. 1947. aastast oli ta Tallinna Polütehnilise Instituudi (TPI) vanemõpetaja, aastatel 1949–1950 Ehituse Teadusliku Uurimise Instituudi (Ehituse TUI) vanemteadur ja teadussekretär, 1950 sektorijuhataja, 1950–1975 direktor, 1975–1983 teadusdirektor, 1983–1992 vanemteadur.

Teadustöö
---------

Uurimisvaldkonnad: kohalike materjalide kasutatavus ehituses; rajooniplaneerimine, linnaehitus, ehitusökoloogia. Polonski oli põlevkivituhkehitusainete ja tsemendita gaasbetooni kasutuselevõtu algatajaid Eestis. Teaduste Akadeemia Looduskaitsekomisjoni liige. Nõukogude Eesti preemia (1965). Orden Austuse märk (1958).

Viited
------

1. 1 2 3 4  Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide

Teoseid
-------

* Иссл. по строительству. Строительная теплофизика. Долговечность конструкций (kaasautor). Tallinn, 1984
* Ehituse Teadusliku Uurimise Instituudi arengulugu (kaasautor). // Tehnilise mõtte ja tehnikahariduse ajaloo probleeme Eestis. 2. Teadusuuringud. Tallinn, 1985.

Kirjandus
---------

* Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918–1944. I–III. Trt, 1994, III, 222
* EE 14, 376
* Ehitusinsenerid TPI-st, 222
* О деятельности НИИ. строительства, 107–108
* Õhtuleht (1972) 16. II, RH (1992), 3. VII.
* *Eesti teaduse biograafiline leksikon.* 3. köide: *N–Sap* TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013

 *Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.*
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel jutustab maitseainest; linna kohta Pakistanis loe artiklist Kappar (Pakistan).* |

---

Marineeritud kapparid purgis.
**Kappar** on Vahemere maades kasvava ronitaime torkava kappari (*Capparis spinosa*) õiepung, mida kasutatakse maitseainena.

Kapparitaimi kasvatatakse Lõuna-Euroopas ja Põhja-Aafrikas. Kappareid on mainitud juba Vanas Testamendis, Antiik-Roomas maitsestati nendega kalasousti.

Tänapäeval säilitatakse ja müüakse kappareid tavaliselt soolatuna või marineerituna äädikas, soolvees, õlis või veinis. Väiksemad kapparid on tugevama maitse ja lõhnaga ning kallimad. Toiduks korjatakse umbes maisiterasuurused õienupud, mis marineeritakse ja kuivatatakse. Tugeva maitse tekitab pungades sisalduv glükokappariin (teise nimetusega metüülglükosinolaat, tavakeeles ka *sinepiõli*). Suuruse järgi liigitatakse kappareid järgmiselt: *non-pareil* (kuni 7 mm), *surfine* (7–8 mm), *capucine* (8–9 mm), *capote* (9–11 mm), *fine* (11–13 mm) ja *grusa* (üle 14 mm). Toiduks tarvitatakse ka torkava kappari marju, mis samuti marineeritakse (Menorcal on need levinud suupiste), ning lehti, mida kas marineeritakse või kuivatatakse (peamiselt Kreekas; kuivatatud lehti kasutatakse juustuvalmistamisel). 

Kapparitega sarnanevad ka hariliku varsakabja, mungalille, saialille pungad, mis on suuremad ja vahel müüakse neid kapparite pähe.

Hapuka ja kibeda maitse tõttu tarvitatakse kappareid majoneesis ja salatites ning sellistes külmades kastmetes nagu Tatari kaste, samuti sinepis, pitsakattes, riisi-, makaroni-, liha- ja kalatoitudes (nt suitsulõhega). Et kuumtöötlemine maitset ei vähendaks, soovitatakse lisada kapparid alles toiduvalmistamise lõpus. Ohtralt kasutatakse kappareid Itaalias ja mujal Lõuna-Euroopas, sageli koos oliivide ja sibulaga.

Kuna kapparites leidub kibedamaitselist glükosiidi, toimivad need toonikumi ja diureetikumina, tõstavad isu ja soodustavad seedimist.

Viited
------

1. 1 2 3 4 5 6  "Kappar" – "Maailma toiduainete entsüklopeedia" Tallinn: TEA, 2006, lk 487
2. ↑  Kappar kokandusportaalis Toidutare (vaadatud 13. märtsil 2013)

Kirjandus
---------

* "Kappar" – "Maailma toiduainete entsüklopeedia" Tallinn: TEA, 2006, lk 487

Välislingid
-----------

* Kappar kokandusportaalis Toidutare
**Kung-fu** ehk **kung fu** (hiina keeles 功夫, pinyin'is *gōngfu* (ligikaudne tähendus 'võimekus') on Läänes kasutatav Hiina võitluskunstide nimetus. 

Hiinas tähendab see sõna võimekust mis tahes alal, mitte tingimata võitluskunstides. Hiinas kasutatakse mis tahes võitluskunstide kohta sõna *wushu*. 

Erinevalt paljudest teistest hiina sõnadest ja nimedest ei ole see termin käibel mitte pinyin'is, vaid Wade'i-Gilesi latinisatsioonis. Mõnikord kasutatakse ka vorme *gungfu* ja *gung fu*, mille aluseks on kantoni murde Yale'i latinisatsioon ning mis levis 1970. aastatel filmide kaudu, milles mängis Bruce Lee.

Bruce Lee filmide kaudu saigi see sõna Läänes laialt tuntuks. Läänes tõi selle 18. sajandil käibele prantsuse jesuiidi misjonär Jean Joseph Marie Amiot.

Sõna tähendus Läänes ja Hiinas
------------------------------

Sõna *kung-fu* (*kung fu*) tuli Läänes laiemale kasutusele 1960. aastate lõpus seoses Hongkongi võitluskunstifilmidega ning hiljem seoses seriaaliga "Kung Fu". Varem nimetati nendes demonstreeritavat võitluskunsti hiina poksiks (*Chinese boxing*). 

Praegu mõeldakse Läänes *kung-fu* all tavaliselt Hiina võitluskunste üldiselt. *Kung-fu* õppimine tähendab selles mõttes mis tahes Hiina võitluskunstistiili õppimist. 

Hiina sõna 功夫 (*gongfu*, *gōngfu*) tähendab umbes 'pingutust nõudvat saavutust' või 'voorust'. Esimene kirjamärk 功 (*gong*, *gōng*) tähendab 'teenet, saavutust' (ka 'hoolsust, usinust'), teine kirjamärk 夫 (*fu*, *fū*) tähendab 'meest'. Kuigi *fū* hääldatakse muidu esimese tooniga, on teine silp selles sõnas tooni suhtes neutraalne. 

Sõna *gongfu* tähistab hiina keeles mis tahes praktika alal pikaajalise pingutusega saavutatud meisterlikkust. Võib näiteks öelda, et kellelgi on hea *gongfu* kokakunstis või et kellelgi on *gongfu* kalligraafias. Halva *gongfu* omamine tähendab, et praktika õppimisel pole piisavalt vaeva nähtud.

Vaata ka
--------

* Kung Fu (seriaal)
* Wushu
**"Tunnid"** (originaalpealkiri "*The Hours*") on 2002. aastal USA-s valminud draamafilm. 

Film valmis Michael Cunninghami romaani "Tunnid" põhjal. Stsenaariumi kirjutas David Hare. Filmi režissöör on Stephen Daldry ja helilooja Philip Glass.

Film on pälvinud 2003. aastal Kuldgloobuse auhinna parima draamafilmi kategoorias ja kandideeris üheksale Oscarile. Nicole Kidman on saanud rolli eest parima draamanäitleja Kuldgloobuse ja Oscari (2002).

Film jutustab kolmest naisest, kes kõik on seotud Virginia Woolfi romaaniga "Mrs. Dalloway". Kõik sündmused leiavad aset ühel päeval. Woolfi rollis on Nicole Kidman, Julianne Moore mängib masendunud, 1950. aastal elavat koduperenaist, kes loeb Woolfi romaani "Mrs. Dalloway". Meryl Streep kehastab lesbist kirjastajat, kelle hüüdnimi on Mrs. Dalloway ja kelle kirjanikust sõber sureb AIDS-i. Miranda Richardson mängib Vanessa Belli. Kaasa teevad ka Toni Collette, Clair Danes, Ed Harris, Allison Janney ja John C. Reilly.

Välislingid
-----------

* Tunnid andmekogus IMDb (inglise)
Eesti maaväe kaprali auastmetunnus
**Kapral** on kogenud sõduri sõjaväeline auaste Eesti kaitseväes ja teistes peamiselt preisi traditsioonidega armeedes.
Peamiselt briti traditsioonidega armeedes on kapral *(corporal)* allohvitseri esimene sõjaväeline auaste.

Eesti Kaitsevägi
----------------

Eesti Kaitseväes on kapral reamehest ühe astme võrra kõrgemal ja nooremseersandist ühe astme võrra madalamal. 

Kapraliks ülendatakse tublisid või teenistuskogenud reamehi (sealhulgas ajateenijaid) üldjuhul täiendava koolituseta. Ajateenijate allüksuses on see tavaliselt ühtlasi jaoülema abi ametikoht. Kaprali ametikoht Eesti kaitseväes on näiteks: 

* grupi (pooljao) ülem
* relvasüsteemi sihtur
* allüksuse vanemlaskur
* lahingupaari vanem

Eesti Mereväes vastab kaprali auastmele vanemmadrus. 

Kaprali auastme võib saada ka nooremallohvitseri kursuse läbinu, kes ei sooritanud mõnda eksamitest positiivselt. Pärast puuduva või negatiivse soorituse uut sooritamist on tal võimalus saada nooremseersandi auaste.

Ameerika Ühendriigid
--------------------

Ameerika Ühendriikide maaväes on kapral (*Corporal*) *Specialistiga* samal astmel (E-4/OR-4), kuid on esimene allohvitseri auaste ja seega omab rohkem võimu (*Specialist* on sõduri auaste), ja seersandist (*Sergeant*) (E-5/OR-5) ühe astme võrra madalamal.

Kaprali auastet antakse aga harva, tavaliselt ülendatakse jefreitor (*Private First Class*) (E-3/OR-3) *Specialistiks* ja sealt võimalusel seersandiks. Kaprali auaste antakse üldiselt sõdurile, kes on läbinud juhi baaskursuse (Basic Leader Course) või kellel on vähemalt kaks sõdurit tema otseses alluvuses.

Ameerika Ühendriikide merejalaväes on kaks kaprali auastet - nooremkapral (*Lance Corporal*) (E-3/OR-3) on kõrgeim sõduri auaste, ühe astme võrra kõrgemal jefreitorist (*Private First Class*) (E-2/OR-2), talle järgneb kapral (*Corporal*) (E-4/OR-4), mis on esimene allohvitseri auaste ja ühe astme võrra madalam seersandist (*Sergeant*) (E-5/OR-5).

Teoreetiliselt peaks merejalaväes seersant olema jaoülem ja kapral grupiülem. Kuna aga allohvitseride ülendusi on väga raske saada, on praktikas tavaliselt jaoülemaks kapral ja grupiülemaks nooremkapral. Tihti võib nooremkapral olla ka jaoülemaks. 

| * v
* r
Maa- ja õhuväe auastmed Eestis |
| --- |
| Kõrgemad ohvitserid | 
kindral – kindralleitnant – kindralmajor – brigaadikindral |  |
| Vanemohvitserid | 
kolonel – kolonelleitnant – major |
| Nooremohvitserid | 
kapten – leitnant – nooremleitnant – lipnik |
| Vanemallohvitserid | 
ülemveebel – staabiveebel – vanemveebel – veebel – nooremveebel |
| Nooremallohvitserid | 
vanemseersant – seersant – nooremseersant |
| Sõdurid | 
kapral – reamees |
Makira asend Saalomoni Saartel. Makira saar on kujutatud punasena.
Makira topokaart
**Makira** (varasem ametlik nimi **San Cristobal**) on Saalomoni Saartele kuuluv vulkaaniline saar Vaikses ookeanis, üks Saalomoni saartest.

Makirast põhja jääb Malaita, loodesse Guadalcanal, edelasse Rennell ja Bellona, kaugemale itta Santa Cruzi saared ja lõunasse Vanuatu mereala, kus küll saari ei leidu. Kaugus Austraalia rannikust on 1750 km. Makira pindala on 3188 km². Saar on mägine, kõrgus kuni 1249 meetrit.  1999. aasta seisuga elas saarel 10 000 inimest.

Haldus
------

Makira moodustab Makira-Ulawa provintsi põhiosa. Provintsi kuuluvad ka Makira läheduses olevad Uki ja Ulawa saarekesed. Suurim asula saarel ja provintsi halduskeskus on Kirakira küla. Veel asuvad saarel Ubuna ja Nafinuatogho küla.

Loodus
------

Vulkaanilisest päritolust hoolimata on saarel palju soid, kus elavad krokodillid. Saarel valitseb niiske troopiline kliima.

Ajalugu
-------

Makira asustasid esimestena umbes 1400 aastat tagasi Lapita kultuuri kandjad. Eurooplaste jaoks avastas saare 1568 Hispaania meresõitja Alvaro Mendagna de Meira. 15. märtsil 1893 kuulutati saar Suurbritannia protektoraadiks. 1971 sai ta osaks Suurbritannia Lääne-Vaikse ookeani territooriumist. 1978 Saalomoni Saared iseseisvus.

Keeled
------

Kohalikud elanikud räägivad viit keelt, mis kuuluvad kõik Melaneesia keelte hulka. 1999. aastal oli nende kõnelejate arv järgmine: arosi keel saare loodeosas 6750, bauro keel keskosas 3420, kahua keel lõunaosas 3000, owa keel lõunaosas 3069 ja fagani keel loodeosas 902. Keelte kõnelejate arvude summa ületab märgatavalt saareelanike arvu, millest saab järeldada, et kakskeelsus on saarel üldlevinud.

Majandus
--------

Saareelanike peamised elatusalad on põllumajandus ja metsatööstus. Kasvatatakse mitmesuguseid juurvilju, eriti jamssi ja tarot, samuti sigu. Rannikul kasvatatakse kookospalme. Tegeldakse jahipidamise ja kalapüügiga.

Elanikud kummardavad erinevaid vaime ja jumalusi, samuti esivanemaid. Auväärsete meeste hulgas on levinud mitmenaisepidamine. Elanikkond jaotub hõimudesse. Hõimupealiku tiitel on päritav. Hõimude eluviis on rangelt patriarhaalne.

Minevikus kasutati rahana teokarpe.

Makiral on lennujaam.

Viited
------

1. ↑  Suur maailma atlas, lk. 150
**Vladimir Penart** (10. detsember 1925 – 1. september 2015) oli Eesti NSV Siseministeeriumi töötaja.

Penart töötas Eesti NSV Siseministeeriumi Elva Rajooniosakonna ülemana ning 1953. aasta suvel valmistas ette ja korraldas Oskar Rudolf Rummi tapmise, kes varjas ennast okupatsioonivõimude repressioonide eest.

23. juunil 1953 kohtus Penart Elvas ennast kriminaalvastutuse eest varjava Rudolf Tuviga, kelle värbas NSV Liidu Siseministeeriumi mõrvaragendiks (agent–bojevik) hüüdnimega "Aus" ja tegi talle ülesandeks tappa Rumm. Lisaks Tuvi põhjalikule instrueerimisele kuidas tapmist korraldada, siseministeeriumi töötajatega sidet pidada ja ohvriga kontakti saavutada – andis Penart Tuvile ka püstoli TT ja 16 lahingpadrunit. Tuvi tappis Rummi lasuga kuklasse 3. augustil 1953, kasutades Penartilt saadud püstolit.

Järgmisena pidi Tuvi uurima välja Vendo Saksi asukoha ja tema abistajate nimed. Eesti NSV Siseministeeriumi Elva Rajooniosakond viis Tuvilt saadud info alusel 17. septembril 1953 Palupera valla Kure küla Kasemäe talus läbi "tšekistliku-sõjaväelise operatsiooni", mille käigus tapeti vastupanu mitteosutanud Vendo Saks sihilikult tulirelvalaskudega. Operatsiooni läbiviimise eest vastutas Eesti NSV Siseministeeriumi Elva Rajoonikomitee ülemana Penart.

Järgmisena pidi Tuvi selgitama välja metsavend Paul Miksi asukoha. 17. veebruaril 1954 viidi Palupera valla Astuvere küla Piiri talus läbi "tšekistlik operatsioon", mille käigus vastupanu mitteosutanud Paul Miks tapeti tulirelvalaskudega, kusjuures Penart võttis isiklikult tulistamisest osa.

Kohtupidamine Penarti üle
-------------------------

Ta oli Venemaa kodanik. 2002. aastal Valga maakohtus Penart ennast inimsusvastastes kuritegudes süüdi ei tunnistanud ja kaebas süüdimõistva otsuse edasi nii ringkonnakohtusse ja esitas kaebuse Euroopa Inimõiguste Kohtusse. 24. jaanuar 2006 jõudis kaebus Penart *versus* Eesti arutamisele Euroopa Inimõiguste Kohtus, mis sedastas: "Kohus leiab, et kaebus on ilmselgelt põhjendamatu ning tuleb jätta läbi vaatamata vastavalt konventsiooni artikli 35 lõigetele 3 ja 4. Sellest lähtuvalt tunnistab kohus ühehäälselt kaebuse vastuvõetamatuks".

Viited
------

1. ↑
2. ↑
3. ↑  "Arhiivikoopia" (PDF). Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 5. märts 2012. Vaadatud 1. juulil 2014.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
4. 1 2
5. ↑
6. ↑
7. ↑

Välislingid
-----------

*
Vladimir Okhotnik (2016)
**Vladimir Okhotnik** (ukraina keeles Володимир Ілліч Охотник *Volodõmõr Illitš Ohhotnõk*; vene keeles Владимир Ильич Охотник *Vladimir Iljitš Ohhotnik*; sündinud 28. veebruaril 1950 Kiievis) on Ukraina päritolu Prantsusmaa maletaja ja maletreener, rahvusvaheline suurmeister (2011). 

Okhotnik täitis meistrinormi 1976. aastal. FIDE-lt sai ta 1987. aastal rahvusvahelise meistri nimetuse. Suurmeistriks sai Okhotnik 61-aastaselt tulles 2011. aastal Opatijas seenioride maailmameistriks. Teist korda sai Okhotnik seenioride MM-kulla 2015. aastal Acqui Termes (vanuseastmes 65+).

1979. aastal tuli ta Ukraina NSV malemeistriks. 1981. aastal osales ta Pärnu suveturniiril, kus jagas 7.–9. kohta.

Okhotnik oli Ukraina NSV malekoondise treener. 1981. aastal MM-tiitlimatšis Tšiburdanidze–Alekhsandria oli ta naiste maailmameistri Maia Tšiburdanidze sekundandiks ja treeneriks. 1990. aastatel emigreerus ta Prantsusmaale, kus tegutseb maletaja ja treenerina. Ta on olnud treeneriks hiljem suurmeistriteks tõusnud Péter Lékóle, Mikuláš Maníkile, Eva Repkovále ja Étienne Bacrot'le.

Välislingid
-----------

* Vladimir Okhotnik FIDE andmebaasis
* Владимир Охотник. ruchess.ru
Trygve Haavelmo
**Trygve Magnus Haavelmo** (13. detsember 1911 Skedsmo – 26. juuli 1999 Oslo) oli norra majandusteadlane.

Trygve Haavelmo tegeles peamiselt ökonomeetriaga. 1946. aastal sai ta doktorikraadi väitekirjaga "Tõenäosuslik lähenemine ökonomeetriale". Ta omandas majandusteaduses tähtsa koha paljude matemaatilises analüüsis levinud kontseptsioonide loogilise kriitika tõttu.

Teise maailmasõja ajal töötas Haavelmo Londonis asutatud organisatsioonis Nortraship, mille eesmärk oli vaba Norra kaubalaevastiku abistamine. Töökoht asus ettevõtte statistikaosakonnas New Yorgis.

Aastatel 1948–1979 oli ta Oslo Ülikooli majandusprofessor. Enne seda oli ta aasta aega ülikooli kaubandusosakonna juht.

1957. aastal oli ta rahvusvahelise Ökonomeetriaühingu president. Sellel ühingul on igal kalendriaastal erinev president.

1989. aastal sai ta Nobeli majandusauhinna "tõenäosusteooria aluste selgitamise eest ökonomeetrias ja oma kõrvutiste majandusstruktuuride analüüsi eest".

Välislingid
-----------

* Biograafia lehel nobelprize.org (inglise keeles)

Nobel
Nobeli majandusauhinna laureaadid

1969 Frisch, Tinbergen • 1970 Samuelson • 1971 Kuznets • 1972 Hicks, Arrow • 1973 Leontief • 1974 Myrdal, Hayek • 1975 Kantorovitš, Koopmans • 1976 Friedman • 1977 Ohlin, Meade • 1978 Simon • 1979 Schultz, Lewis • 1980 Klein • 1981 Tobin • 1982 Stigler • 1983 Debreu • 1984 Stone • 1985 Modigliani • 1986 Buchanan • 1987 Solow • 1988 Allais • 1989 Haavelmo • 1990 Markowitz, Miller, Sharpe • 1991 Coase • 1992 Becker • 1993 Fogel, North • 1994 Selten, Nash, Harsanyi • 1995 Lucas • 1996 Mirrlees, Vickrey • 1997 Merton, Scholes • 1998 Sen • 1999 Mundell • 2000 Heckman, McFadden • 2001 Akerlof, Spence, Stiglitz • 2002 Kahneman, Smith • 2003 Engle, Granger • 2004 Kydland, Prescott • 2005 Aumann, Schelling • 2006 Phelps • 2007 Hurwicz, Maskin, Myerson • 2008 Krugman • 2009 Ostrom, Williamson • 2010 Diamond, Mortensen, Pissarides • 2011 Sargent, Sims • 2012 Roth, Shapley • 2013 Fama, Hansen, Shiller • 2014 Tirole • 2015 Deaton • 2016 Hart, Holmström • 2017 Thaler • 2018 Nordhaus, Romer • 2019 Banerjee, Duflo, Kremer  • 2020 Milgrom, Wilson  • 2021 Card, Angrist, Imbens  • 2022 Bernanke, Diamond, Dybvig
**Vladimir Malkovski** (vene keeles Владимир Сергеевич Мальковский; 13. märts 1951 Ivanovo – 5. veebruar 2003) oli Eesti NSV parteitöötaja ja poliitik, Eesti Vabariigis ärimees.

Ta hakkas 1968. aastal tööle Ivanovos elektrimontöörina, seejärel oli aastatel 1969–1971 ajateenistuses Nõukogude armees. Seejärel õppis ta Moskva Energeetikainstituudis, mille lõpetas 1978. aastal. 1989. aastal lõpetas ta Leningradi Kõrgema Parteikooli. 1976. aastast oli ta Moskva Energeetikainstituudi Kaasani filiaali komsomolikomitee sekretär, aastast 1977 ÜLKNÜ Tatari Oblastikomitee instruktor.

Aastast 1978 elas ta Narvas. Ta töötas algul kutsekeskkooli direktori asetäitjana, hiljem ettevõtte Eesti Energoremont direktori asetäitjana. Aastast 1980 oli ta parteifunktsionäär: algul EKP Narva Linnakomitee instruktor, seejärel EKP Narva Linnakomitee osakonnajuhataja. Aastal 1985 sai ta EKP Narva Linnakomitee teiseks sekretäriks, aastal 1987 esimeseks sekretäriks. Ta valiti EKP XX kongressil 25. märtsil 1990 EKP Keskkomitee liikmeks ja EKP KK III pleenumil 29. märtsil 1990 EKP Keskkomitee sekretäriks. 15. detsembril 1990 valiti ta NLKP platvormil seisva EKP kongressil selle partei keskkomiteesse ja ta sai teiseks sekretäriks.

Ta oli aastatel 1990–1992 Eesti Vabariigi Ülemnõukogu liige (sai valimistel 8299 häält). Ülemnõukogus kuulus ta 8. novembrini 1990 õiguskomisjoni ja ajakirjanduskomisjoni, 23. jaanuarini 1992 eelarve- ja majanduskomisjoni. Kuni augustiputšini kuulus ta saadikurühma "Kommunistlik fraktsioon" (pärast augustiputši otsustasid saadikurühmad Virumaa, Võrdsete õiguste eest, Koostöö ja Kommunistlik fraktsioon laiali minna).

Eesti Vabariigis oli ta Narva Kaubamaja AS-i esimees. Pärast tema surma Narva Kaubamaja AS sundlõpetati.

Vladimir Malkovski suri 5. veebruaril 2003. Ta saadeti viimsele teekonnale 7. veebruaril 2003 Narva Issanda Ülestõusmise peakirikust ja maeti Riigiküla kalmistule. Tema mälestuseks toimuvad Narvas Vladimir Malkovski mälestusvõistlused võrkpallis.

Viited
------

1. ↑   [*kõdulink*]
2. ↑
3. ↑  Молодьёж Эстонии. 6. veebruar, 2003. Nekroloog (vene keeles)
4. ↑  Maetu otsing[*alaline kõdulink*] HAUDI

Välislingid
-----------

* МАЛЬКОВСКИЙ Владимир Сергеевич
*
**Wieluń** on linn Poola kaguosas Łódźi vojevoodkonnas, Wieluńi maakonna ja Wieluńi valla halduskeskus. Linn asub 100 km kaugusel Łódźist.

Wieluń oli esimene linn, mida Saksamaa Luftwaffe 1. septembril 1939 Poola sissetungi ajal ulatuslikult pommitas. Kuigi linnas ei olnud sõjaväelisi sihtmärke, baseerus Saksa luure väitel seal Poola ratsaväebrigaad. Pommitamise tagajärjel hävis 70% linnast, hukkus 127–500 tsiviilisikut.

Wieluńi katedraal
Wieluńi kesklinn pärast pommitamist Saksa lennukite 1. septembril 1939

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Wieluń** |

* Linna koduleht

Łódźi vojevoodkonna vapp
Łódźi vojevoodkond

**maakonnaõigustega linnad:** Łódź  |
Piotrków Trybunalski  |
Skierniewice   

**maakonnad:** Bełchatów |
Brzeziny |
Kutno |
Łask |
Łęczyca |
Łódźi maakond |
Łowicz |
Opoczno |
Pabianice |
Pajęczno |
Piotrków Trybunalski |
Poddębice |
Radomsko |
Rawa Mazowiecka |
Sieradz |
Skierniewice |
Zduńska Wola |
Zgierz |
Tomaszów Mazowiecki |
Wieluń |
Wieruszów
**Vladimir Poljanski** (sündinud 27. juulil 1940 Oritsi külas Kirovi oblastis) on Eesti arstiteadlane ja traumatoloog-ortopeed.

Elulugu
-------

Vladimir Poljanski on töölise poeg.

Lõpetas 1958 Tartu 4. Keskkooli, 1968 TÜ arstiteaduskonna, meditsiinikandidaat (1986, Traumatoloogia ja Ortopeedia Keskinstituut, Moskva), väitekiri "Наружный чрескостный компрессионно-дистракционный остеосинтез открытых диафизарных переломов длинных трубчатых костей". Oli 1968–71 Narvas Kreenholmi polikliiniku kirurg, 1971–72 Ivangorodi haigla (Leningradi oblast) kirurg, 1972–76 Kingissepa rajooni Keskhaigla (Leningradi oblast) traumatoloogia osakonna juhataja, 1976–92 Vabariikliku Tartu Kliinilise Haigla traumatoloog, 1993–2006 Tartu Ülikooli Kliinikumi traumatoloogia ja ortopeedia kliiniku arst-õppejõud, 1992–95 ka TÜ traumatoloogia ja ortopeedia kliiniku assistent.

Teadustöö
---------

Uurimisvaldkond: luumurdude ravi. Eesti Traumatoloogide-Ortopeedide Seltsi liige. Üle 10 teadustrükise, 4 leiutist.

Viited
------

1. 1 2 3 4  Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide

Teoseid
-------

* Koldeväline osteosüntees luumurdude ravis (kaasautorid A. Leimann, P. Nuiamäe). // NET (1980) 4
* Luukoe verevarustus luumurdude puhul (kaasautor P. Nuiamäe). // NET (1981) 2.

Kirjandus
---------

* Tartu Ülikooli õppe-teaduskoosseisu biobibliograafia nimestik 1981–1995 (käsikiri), 133.
* *Eesti teaduse biograafiline leksikon.* 3. köide: *N–Sap* TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013

 *Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.*
**Niidu-võiliblikas** (*Colias hyale* L.) on põualibliklaste sugukonda võiliblika perekonda kuuluv liblikas.

Levila
------

Niidu-võiliblikas elab kõikjal Euroopas, välja arvatud selle äärmine põhjaosa, lisaks Türgis, Kaukaasias, Kasahstanis, Kesk- ja Lõuna-Siberis kuni Jakutski ja Irkutskini, Mongoolias ja Loode-Hiinas.

Niidu-võiliblikas on Eestisse sisserändav liik. Ta suudab Eestis talvituda, kasvatab kohapeal aastas kaks põlvkonda.

Kirjeldus
---------

Liblika esitiiva pikkus on 23–28 mm. Tiivad on ülaltpoolt kahvatud, kollakasrohelised, vahel algusest musta mustriga. Esitiiva ots on samuti musta mustriga. Igal tiival on täpp, esitiibadel must, tagatiibadel oranž. Emasliblikal on tiivaotstes olev must muster vähemärgatav ja mõnikord puudub täiesti. Emane on ka pisut heledam. Tundlad on otsast jämedamad kui algusest, aga see üleminek ei ole järsk. Tundel on ülalt tume ja alt roosa.

Liblikas lendab levila põhjaosas, kus aastas on üks põlvkond, juulis-augustis, aga levila lõunaosas pool aastat aprillist oktoobrini ja seal läheb üks põlvkond teiseks üle nii, et vahet näha polegi. On täheldatud niidu-võiliblikate rännet.

* Colias hyale ♂*Colias hyale* ♂
* Colias hyale ♂△*Colias hyale* ♂△
* Colias hyale ♀*Colias hyale* ♀
* Colias hyale ♀ △*Colias hyale* ♀ △

Areng
-----

Emased munevad munad ühe-kahekaupa toidutaime lehe alaküljele või varrele. Toidutaimedeks on liblikõielised, näiteks hiirehernes, lutsern, nõiahammas ja ristik. Röövikut on täheldatud ka teistel taimedel: võilillel, mailasel ja mesikal. Röövikud tulevad munast välja umbes nädala pärast. Röövik on roheline, 4 kollase pikitriibuga. Keha seljapoolel jookseb neil 2 rida musti täppe. Röövikuid kohtab juunist sügiseni. Röövik on aeglane ja veedab harilikult kogu oma röövikuea ühel taimel. Algul sööb röövik lehti enam-vähem tervenisti ja muudab need rootsudeks, pärastpoole näsib ta lehti ainult servast. Lõpuks nukkub ta sellesama taime varrel.

Liblikas talvitub peamiselt röövikuna kõdus või pinnases, kevadel ronib välja ja lõpetab arengu. Vahel talvituvad nukud.

Viited
------

1. ↑  "Eestisse rändavad liblikad", Loodusesõber 2/2007

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Niidu-võiliblikas** |

* Niidu-võiliblikas andmebaasis eElurikkus Muuda Vikiandmetes
**Heelia Sillamaa** (sündinud 31. mail 1995 Kärdlas) on Eesti ajakirjanik ja telesaatejuht.

Ta on töötanud telekanalis Kanal 2 reporterina.

2022. aastal avaldas ta autobiograafilise raamatu "Ammuu".

Haridus
-------

Õppis aastatel 2002–2014 Tallinna Saksa Gümnaasiumis ning astus keskkooli lõpetamise järel Tallinna Tehnikaülikooli rahvusvahelise majanduse ja ärikorralduse erialale. Vahemikus 2015–2016 oli ta vahetustudengina Viini rakenduskõrgkoolis FHWien der WKW (juhtimise ja kommunikatsiooni erialad) ning 2017. aastal lõpetas TTÜ rakenduskõrghariduse diplomiga. Hiljem on ta end täiendanudSuurbritannias Windsoris kursusel *Film and Theatre as tools for community develompent* (2016).

Karjäär
-------

2017. aastal töötas Sillamaa Postimehe majandustoimetuses reporterina, misjärel oli aasta aega Lõuna-Aafrika Vabariigis vabakutseliseks ajakirjanikuks. Aastatel 2018–2019 töötas ta Postimehe uudistetoimetuses reporterina ning on alates 2018. aastast on olnud portaali Elu24 taskuhäälingu saatejuht.

Aastatel 2018–2019 oli ta Kanal 2 uudistesaate "Reporter" reporter, alates 2019. aastast Kanal 2 saatesarja "Õhtu!" reporter ja toimetaja. Samuti on olnud saadete "Maailma parimad reklaamid" (2019) ja "Päriselu lood" (al 2019) saatejuht ja toimetaja.

Isiklikku
---------

Tema elukaaslane on lavastaja Peep Maasik, 2020. aasta novembris sündis neil poeg Paul.

Viited
------

1. 1 2 3 4  "Heelia Sillamaa | Teletegijate biograafiad". *Telekraat*. Vaadatud 14. detsember 2022.
Christian Nørgaard (2012)
**Christian Thers Nørgaard** (sündinud 10. märtsil 1994 Kopenhaagenis) on Taani jalgpallur, kes mängib kaitsva poolkaitsjana Inglismaa Premier League'i klubis Brentford ja Taani jalgpallikoondises.

Ta alustas klubikarjääri Taani klubis Lyngby. Ainsal korral mängis ta klubi põhimeeskonnas Taani kõrgliigas 2011. aasta novembris.

2012. aastal sõlmis ta lepingu Saksamaa klubiga Hamburger SV. Ta sai mänguaega ainult Hamburgeri reservmeeskonnas Saksamaa tugevuselt neljandas liigas.

Aastatel 2013–2018 mängis Nørgaard Taani kõrgliigaklubis Brøndby. 2017. aastal valiti ta Brøndby aasta mängijaks. 2018. aastal võitis ta Brøndbyga Taani karikavõistlused.

2018. aasta juulis sõlmis ta nelja-aastase lepingu Itaalia kõrgliigaklubiga Fiorentina. Hooajal 2018/19 pääses ta Fiorentina meeskonnas Itaalia kõrgliigas väljakule vaid kuues mängus.

2019. aasta mais sõlmis ta nelja-aastase lepingu Brentfordiga, mis mängis toona Inglismaa esiliigas. 2021. aastal kindlustas ta Brentfordiga pääsu Inglismaa kõrgliigasse. 13. augustil 2021 lõi ta Inglismaa kõrgliiga hooaja avamängus värava Arsenali vastu. 2022. aasta alguses sõlmis ta Brentfordiga uue kolme ja poole aasta pikkuse lepingu. Hooaja 2021/22 lõpus valiti Nørgaard Brentfordi hooaja parimaks mängijaks.

Taani jalgpallikoondises tegi Nørgaard debüüdi 8. septembril 2020 UEFA Rahvuste Liiga mängus Inglismaa vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 9. oktoobril 2021 MM-i valikmängus Moldova vastu. Ta on kuulunud Taani koondisse 2021. aasta Euroopa meistrivõistlustel ja 2022. aasta maailmameistrivõistlustel.

Viited
------

1. ↑  "Medie: Christian Nørgaard er på vej væk fra Fiorentina". *Tipsbladet.dk*. Vaadatud 28. mail 2019.
2. ↑  Carey, Mark; Harris, Jay; AlBaharna, Maram. "Christian Norgaard: The Disruptor". *The Athletic*. Vaadatud 30. aprillil 2022.
3. ↑  "Christian Nørgaard signs new contract". *www.brentfordfc.com*. Vaadatud 1. jaanuaril 2022.
4. ↑  "Christian Nørgaard wins Player of the Year prizes". *www.brentfordfc.com*. Vaadatud 18. mail 2022.

Välislingid
-----------

 Christian Nørgaard – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
* Profiil brentfordfc.com lehel

| * v
* r
Taani koondis  –  UEFA Euro 2020 |
| --- |
| 

* 1 Schmeichel
* 2 Andersen
* 3 Vestergaard
* 4 Kjær (c)
* 5 Mæhle
* 6 Christensen
* 7 Jensen
* 8 Delaney
* 9 Braithwaite
* 10 Eriksen
* 11 Skov Olsen
* 12 Dolberg
* 13 R. Skov
* 14 Damsgaard
* 15 Nørgaard
* 16 Lössl
* 17 Stryger Larsen
* 18 Wass
* 19 Boilesen
* 20 Poulsen
* 21 Wind
* 22 Rønnow
* 23 Højbjerg
* 24 Cornelius
* 25 Christiansen
* 26 M. Jørgensen
* Treener: Hjulmand

 | Taani |

| * v
* r
Taani koondis  –  2022. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlused |
| --- |
| 

* 1 Schmeichel
* 2 Andersen
* 3 Nelsson
* 4 Kjær (c)
* 5 Mæhle
* 6 A. Christensen
* 7 Jensen
* 8 Delaney
* 9 Braithwaite
* 10 Eriksen
* 11 Skov Olsen
* 12 Dolberg
* 13 Kristensen
* 14 Damsgaard
* 15 Nørgaard
* 16 O. Christensen
* 17 Stryger Larsen
* 18 Wass
* 19 Wind
* 20 Poulsen
* 21 Cornelius
* 22 Rønnow
* 23 Højbjerg
* 24 R. Skov
* 25 Lindstrøm
* 26 Bah
* Treener: Hjulmand

 | Taani |
**Loide** on eesti perekonnanimi.

2021. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Loide 60 mehel ja 59 naisel. Perekonnanimede levikult on Loide meeste puhul 1635. ja naiste puhul 1908. kohal.

Perekonnanime Loide kandja on keskmiselt 46 aasta vanune (mediaanvanus on 47). Kõige levinum on perekonnanimi Loide vanuserühmas 70–74, kus neid on 10 000 elaniku kohta 1,78. Perekonnanimi Loide on levinuim Ida-Viru maakonnas, kus neid on maakonna 10 000 elaniku kohta 1,87.

19. sajandi algul perekonnanimede määramise käigus seda ühelegi perekonnale teadaolevalt ei antud.

1930. aastate nimede muutmise kampaania käigus vahetati perekonnanimed Aadam, Buschmann, Dellmann, Erdmann, Feld, Hinrikson, Hirtentreu, Jaakson, Jaanson, Kolberg, Kurgvel, Kurgvell, Leiner, Leisberg, Lindebaum, Linkholm, Lodeson, Lomann, Loomann, Martin, Nimmer, Õunmann, Rääbus, Rätsep, Timber, Tolstoi, Ulmna, Vaksmann, Verder perekonnanime Loide vastu. Samas, nime Loide mõne muu perekonnanime vastu keegi ei vahetanud.

Nime kandjaid
-------------

* Liivi Loide (1966–), Eesti jurist, kohtunik
* Rein-Karl Loide (1942–), eesti füüsik

Viited
------

1. 1 2  Statistikaamet. Perekonnanime statistika. Päring andmebaasist: Loide.
2. ↑  Rahvusarhiiv. Onomastika andmebaas. Nimede panemine. Päring andmebaasist (algne nimekuju): Loide.
3. ↑  Rahvusarhiiv. Onomastika andmebaas. Nimede panemine. Päring andmebaasist (normaliseeritud nimekuju): Loide.
4. ↑  Rahvusarhiiv. Onomastika andmebaas. Nimede eestistamine. Päring andmebaasist (uus nimekuju): Loide.
5. ↑  Rahvusarhiiv. Onomastika andmebaas. Nimede eestistamine. Päring andmebaasist (vana nimekuju): Loide.
| Segarahvatantsurühm Nii ja Naa |
| --- |
| Asutatud | 2009 |
| Juhendaja | Kaja Kivi |

Segarahvatantsurühm Nii ja Naa Tartu Hansapäevadel 2011. aasta juulis
**Nii ja Naa** on Jõgeva maakonnas Põltsamaal tegutsev segarahvatantsurühm. Rühm tegutseb Põltsamaa Kultuurikeskuse juures.

Ajalugu
-------

Nii ja Naa tuli kokku 10. septembril 2009. Esimene ülesastumine toimus 23. veebruaril 2010 Põltsamaal Eesti Vabariigi aastapäevale pühendatud pidulikul aktusel. Rühmal on aastas keskmiselt 10–14 esinemist. Nii ja Naa on esindanud Jõgevamaad üleriigilistel üritustel (nt turismimessil Tourest 2012, Lõuna-Eestit tutvustavas kultuuriprogrammis "Ava lava, Tallinn").

Esimeseks suuremaks rahvatantsupeoks oli rühmale XV Viljandi talvine tantsupidu 2. veebruaril 2013, kus esineti viie paariga. 2014. aastal osales Nii ja Naa üle-euroopalisel folkloorifestivalil Europeade.

Repertuaar
----------

Tantsurühma repertuaari põhituumiku moodustavad kaasaegsed rahvalikud lavatantsud (nt Ilma Adamsoni "Ilosa", Maido Saare "Ära tule", Mait Agu "Klapermees", Maido Saare "Tule aga tule", Maie Orava "Ukuaru valss", Mait Agu "Kungla rahvas", Maie Orava "Kunda polka", Maie Orava "Kõljala lugu" jt).

Juhendajad
----------

Nii ja Naa esinemas 10. augustil 2012 Tallinna raekoja platsil ürituse "Ava lava, Tallinn" raames
* Ivo Targama 2009–2011
* Kaja Kivi 2011–

Koosseis ja treeningud
----------------------

2015. aasta alguses tantsis rühmas 6 paari. Treeningud toimuvad kord nädalas, suuremate esinemiste eel ka sagedamini. Lisaks Põltsamaa Kultuurikeskusele korraldab rühm kevad- ja suvekuudel treeninguid Põltsamaa lossihoovis.

2013. aasta 9. märtsil korraldas Nii ja Naa ühistreeningu Luua metsanduskoolis, millest võttis osa ka Palamuse segarahvatantsurühm Paunvere Tootsid-Teeled ja Laiuse-Sadala segarahvatantsurühm (juhendaja Virve Muser). Ühistreeningut juhendas Henn Tiivel.

Toetajad
--------

Nii ja Naa tegevust on toetanud Põltsamaa linnavalitsus, Kultuurkapitali Jõgevamaa eksperdigrupp, Eesti Rahvatantsu ja Rahvamuusika Selts, Põltsamaa lasteaed Tõruke ja Osaühing Eltor.

Viited
------

1. ↑  Huvitegevus. Põltsamaa Kultuurikeskuse koduleht. Vaadatud 23.12.2012
2. ↑  Lukas, Jaan. Tallinnas Raekoja platsil maitsti Põltsamaa roosimoosi[*alaline kõdulink*]. eestielu.delfi.ee, 14. august 2012. Vaadatud 23.12.2012
3. ↑  Osalejad 2013[*alaline kõdulink*]. XV Viljandi Talvise tantsupeo koduleht. Vaadatud 02.04.2013
4. ↑  Põltsamaa rahvatantsurühm osaleb Euroopa suurimal folkloorifestivalil. Põltsamaa.info 22. juuli 2014. Vaadatud 21.03.2015.
5. ↑  Põltsamaa tantsurühm otsib oma ridadesse tantsijaid[*alaline kõdulink*]. eestielu.delfi.ee, 26.10.2012. Vaadatud 23.12.2012
6. ↑  Põltsamaa tantsurühm korraldas Luual ühistreeningu[*alaline kõdulink*]. Vooremaa, 14.03.2013. Vaadatud 15.03.2013

Välislingid
-----------

* Nii ja Naa Facebooki leht
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib jõest; departemangu kohta vaata artiklit Loire'i departemang.* |

---

**Loire** [luaar] on Prantsusmaa pikim jõgi, kui selleks mitte pidada Reini, mille paremale kaldale Prantsusmaa ei ulatu. Jõe pikkus on 1012 km, valgla 117 000 km². Loire on pikkuselt Euroopa viies jõgi.

Loire algab Keskmassiivist, voolab põhja ja pärast Orléansi läände ning suubub Bretagne'i poolsaarest lõuna pool Atlandi ookeani. Suuremad lisajõed on Cher, Indre, Loiret ja Maine'i jõgi. Jõe ääres asuvad Orléans, Tours, Angers ja Nantes.

Loire'i jõe hüdrograaf
Antiikajal kutsuti Loire'i *Ligeriks*. Selle nime andsid jõele keldid ja see tähendab setteid. Loire oli ligikaudu Gallia lugdunensise ja Akvitaania provintsi piiriks.

Erinevalt paljudest Euroopa jõgerdest ei ole Loire'il peaaegu üldse paise (1985. aastal rajati Villerest' pais mõni kilomeeter Roanne'ist lõuna poole). Ühest küljest põhjustab see suurvee ajal üleujutusi, teisest küljest on see muutnud Loire'i populaarseks paadiretkede toimumise kohaks.

Loire'i üleujutustest toimusid suurimad 1856, 1866 ja 1910.

Loire'i-äärset kliimat peavad prantslased eriliselt meeldivaks: pehmete talvede ja väikese temperatuurierinevusega. Selle tarbeks on neil väljend *le climat ligérien*.

* La CharitéLa Charité
* Pont-canal de BriarePont-canal de Briare
* GienGien
* Sully-sur-LoireSully-sur-Loire
* BloisBlois
* ChaumontChaumont
* BréhémontBréhémont
* SaumurSaumur
* ChênehutteChênehutte
* Le ThoureilLe Thoureil
* Les Ponts-de-CéLes Ponts-de-Cé
* NantesNantes
* Saint-NazaireSaint-Nazaire

Viited
------

1. ↑  "Longest River in France". Originaali arhiivikoopia seisuga 24. aprill 2021.

Välislingid
-----------

 Loire – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Mauro Icardi (2018)
**Mauro Emanuel Icardi** (sündinud 19. veebruaril 1993 Rosarios) on Argentina jalgpallur, kes mängib ründajana Türgi kõrgliigaklubis Galatasaray.

Icardi oli Barcelona noortesüsteemi kasvandik. 2011. aastal liitus ta Itaalia klubiga Sampdoria, kus alustas profikarjääri. Klubi põhimeeskonnas tegi ta Itaalia esiliigas debüüdi 12. mail 2012 mängus Juve Stabia vastu, lüües selles mängus ka oma esimese värava. Sampdoria jõudis järgmiseks hooajaks Itaalia kõrgliigasse. Debüüdi Serie A-s tegi ta 12. mail mängus Roma vastu. Esimese värava lõi ta liigas 12. novembril mängus Genoa vastu. Kokku lõi ta hooajal 2012–13 Itaalia kõrgliigas 10 väravat.

Eduka hooaja toel liitus ta 2013. aasta juulis Milano Interiga. Debüüdi Interi meeskonnas tegi ta liigas 25. augustil 2013 mängus Genoa vastu. Esimese värava lõi ta 14. septembril mängus Juventuse vastu.

Interi meeskonnas on Icardi löönud kokku 124 väravat, millega on ta klubi ajaloo paremuselt kaheksas väravakütt. Kõige edukamad on olnud hooajad 2014–15 (22 väravat liigas, parima väravaküti tiitel koos Luca Toniga), 2016–17 (24 väravat) ja 2017–18 (29 väravat, parima väravaküti tiitel koos Ciro Immobilega). Hooaegadel 2014–15 ja 2017–18 on ta valitud Itaalia kõrgliiga sümboolsesse koosseisu. 2018. aastal valiti ta Serie A aasta parimaks mängijaks.

2019. aasta septembris suundus ta Milano Interist laenule Prantsusmaa kõrgliigaklubisse Paris Saint-Germain, kellega sõlmis aasta hiljem püsiva lepingu. Hooaegadel 2019/20 ja 2021/22 tuli ta Paris Saint-Germain Prantsusmaa meistriks. 2022. aasta septembris läks ta Paris Saint-Germainist laenule Galatasaraysse.

Icardil oli võimalus esindada koondises ka Itaaliat, kuid ta otsustas Argentina kasuks. Debüüdi Argentina koondises tegi ta 15. oktoobril 2013 MM-i valikmängus Uruguay vastu. Esimese värava lõi ta koondise särgis 20. novembril sõprusmängus Mehhiko vastu.

Saavutused
----------

Paris Saint-Germain
* Ligue 1: 2019–20, 2021–22
* Coupe de France: 2019–20, 2020–21
* Coupe de la Ligue: 2019–20
* Trophée des Champions: 2020, 2022
* UEFA Meistrite Liiga: Teine koht 2019–20

Viited
------

1. ↑  "Uruguay 3–2 Argentina: Enthralling win not enough for Oscar Tabarez's team"[*alaline kõdulink*]. Goal.com. 15.10.2013. Vaadatud 12.12.2018
2. ↑  "Lionel Messi void filled by Mauro Icardi and Paulo Dybala as Argentina enjoy friendly win over Mexico". The Independent. 21.11.2018. Vaadatud 12.12.2018

Välislingid
-----------

 Mauro Icardi – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
* Profiil Milano Interi kodulehel
Anton Mölleri (1568-1611) maal Mauritius Ferberist
**Mauritius Ferber** (poola *Maurycy Ferber*; 1471 Danzig (Gdańsk) – 1. juuli 1537) oli teoloog ja Ermlandi piiskop aastatel 1523–1537.

Ferber pärines Danzigi patriitsiperekonnast, tema isa ja vend olid bürgermeistrid. Ferber oli esialgu ilmik ning viibis pikka aega Inglismaal ja Itaalias, kuna oli kodulinnas alates 1498. aastast sisse segatud vaenusesse. 1507. aastaks oli temast aga saanud vaimulik ja paavstlik kassahoidja ning Ermlandi, Tallinna, Tartu ja Lübecki toomhärra. 1512. aastal sai temast ka Danzigi toomkiriku peajutlustaja; 1515. aastal sai Ferber Siena ülikoolist mõlema õiguse (nii ilmaliku kui ka kanoonilise õiguse) doktori kraadi (*doctor utriusque juris*).

1520. aastal pidi Ferber oma venna positsioonikaotuse tõttu raes Danzigist lahkuma. Ta asus Ermlandi, kus Poola kuningas Zygmunt I otsustas ta 1523. aastal kohalikuks piiskopiks nimetada. Ermland oli aastatel 1519–1521 kestnud Ratsanikesõja tõttu laastatud ning 1525. aastal püüdsid nii Preisimaa hertsog Albrecht kui ka Zygmunt I Ermlandi sekulariseerida, kuid Ferberil õnnestus oma ilmalik võim säilitada. Tema ajal taastati ka sõjapurustused. 

Ferberi ajal tõstatus Ermlandis ka protestantluse probleem, kui eriti Elblągi (Elbingi) linnas protestantlikud jutlustajad tegutsema hakkasid. Väljaspool viimatinimetatud linna õnnestus Ferberil protestantluse mõju siiski likvideerida.

Preisimaa hertsog Albrecht ja tema vend, Riia peapiiskopi koadjuutor Wilhelm, püüdsid Mauritius Ferberit 1534. aasta alguses sisse segada Saare-Lääne vaenusesse, soovides temalt saada ametlikku Saare-Lääne piiskopi Reinhold von Buxhoevedeni vastast seisukohavõttu. Ferber keeldus seda siiski andmast, viidates, et tüliküsimust tuleks arutada paavsti juures ja et see tuleks lahendada ainult rahumeelseid vahendeid kasutades.

1531. aastal sai Ferber rabanduse ning pärast seda oli tema tervis vilets, mistõttu ta otsis endale koadjuutorit. Kuigi selleks arvati saavat tema head sõpra Tiedemann Gieset, jäi peale Poola kuninga sõna ning seetõttu nimetati 1537. aastal Ermlandi piiskopi koadjuutoriks Johannes Dantiscus. Kuid enne, kui seda otsust paavsti juures kinnitada jõuti, Ferber suri.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**Johann von Lossainen** | **Ermlandi piiskop**1523–1537 | Järgnev**Johannes Dantiscus**

 |
**Loire-Atlantique** [lu'ar atlant'ik] on departemang Prantsusmaal Pays de la Loire'i piirkonnas.

Departemang on nime saanud Atlandi ookeani ja Loire'i jõe järgi. Eestikeelne mööndav nimevariant on *Atlandi-Loire*.

Loire-Atlantique asub peaaegu tervenisti Bretagne'i ajaloolisel territooriumil.

Departemang jaguneb halduslikult järgmiselt:

| Ringkond | Elanike arv(2016) | Pindala(km²) | Valdu |
| --- | --- | --- | --- |
| Châteaubriant-Ancenis | 222 436 | 3158 | 76 |
| Nantes | 830 509 | 1959 | 76 |
| Saint-Nazaire | 327 907 | 1769 | 55 |

Vaata ka
--------

* Loire-Atlantique'i departemangu haldusüksuste loend

Viited
------

1. ↑  Populations légales 2019

Prantsusmaa departemangud

Ain **·** 
Aisne **·** 
Allier **·** 
Alpes-de-Haute-Provence **·** 
Alpes-Maritimes **·** 
Ardèche **·** 
Ardennes **·** 
Ariège **·** 
Aube **·** 
Aude **·** 
Aveyron **·** 
Bas-Rhin **·** 
Belfort **·** 
Bouches-du-Rhône **·** 
Calvados **·** 
Cantal **·** 
Charente **·** 
Charente-Maritime **·** 
Cher **·** 
Corrèze **·** 
Corse-du-Sud **·** 
Côte-d'Or **·** 
Côtes-d'Armor **·** 
Creuse **·** 
Deux-Sèvres **·** 
Dordogne **·** 
Doubs **·** 
Drôme **·** 
Essonne **·** 
Eure **·** 
Eure-et-Loir **·** 
Finistère **·** 
Gard **·** 
Gers **·** 
Gironde **·** 
Guadeloupe **·** 
Haut-Rhin **·** 
Haute-Corse **·** 
Haute-Garonne **·** 
Haute-Loire **·** 
Haute-Marne **·** 
Haute-Saône **·** 
Haute-Savoie **·** 
Haute-Vienne **·** 
Hautes-Alpes **·** 
Hautes-Pyrénées **·** 
Hauts-de-Seine **·** 
Hérault **·** 
Ille-et-Vilaine **·** 
Indre **·** 
Indre-et-Loire **·** 
Isère **·** 
Jura **·** 
Landes **·** 
Loir-et-Cher **·** 
Loire **·** 
Loire-Atlantique **·** 
Loiret **·** 
Lot **·** 
Lot-et-Garonne **·** 
Lozère **·** 
Maine-et-Loire **·** 
Manche **·** 
Marne **·** 
Martinique **·** 
Mayenne **·** 
Meurthe-et-Moselle **·** 
Meuse **·** 
Morbihan **·** 
Moselle **·** 
Mayotte **·** 
Nièvre **·** 
Nord **·** 
Oise **·** 
Orne **·** 
Pariis **·** 
Pas-de-Calais **·** 
Prantsuse Guajaana **·** 
Puy-de-Dôme **·** 
Pyrénées-Atlantiques **·** 
Pyrénées-Orientales **·** 
Réunion **·** 
Rhône **·** 
Saône-et-Loire **·** 
Sarthe **·** 
Savoia **·** 
Seine-Maritime **·** 
Seine-et-Marne **·** 
Seine-Saint-Denis **·** 
Somme **·** 
Tarn **·** 
Tarn-et-Garonne **·** 
Val-d'Oise **·** 
Val-de-Marne **·** 
Var **·** 
Vaucluse **·** 
Vendée **·** 
Vienne **·** 
Vosges **·** 
Yonne **·** 
Yvelines
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel on kirjanduskujust; samanimelise kirjastuse kohta vaata artiklit Maurus (kirjastus).* |

---

**Maurus** on tegelane Eesti kirjandusklassiku A. H. Tammsaare romaanisarja "Tõde ja õigus" teisest osast – Tartu koolidirektor, kelle prototüüp oli Treffneri kooli rajaja Hugo Hermann Fürchtegott Treffner. Romaanisarja teises köites suundub Andrese ja Mari poeg Indrek Paas Mauruse kooli õppima.

Maurus on vastuoluline rahvuslane, kelle sõnul on inimese keel ja kodumaa tema kõige olulisem varandus ning inimene peab kõige pealt armastama ennast, enne kui ta saab armastada teisi.  Mauruse jutt on mõistukõneline ja temas kehastub tammsaareliku poeetika keelekesksus. Indrek ei oska Mauruse mänguga kaasa minna ja võtab kõike liiga tõsiselt. Indreku ja Mauruse vahekord on justkui Andrese ja Pearu vahekord, kus ühel osapoolel on ettekujutus maailma toimimisest ja teine osapool seab selle kõik kahtluse alla. 

Maurusel on ka tütar Ramilda, kes aga hiljem tiisikusse sureb. Tüdruk on salapärane ning Tammsaare on rõhutanud tema identiteedi määratlematust. 

Maurus esineb tegelasena ka Tammsaare teose ainetel valminud filmides ja teatrilavastustes. Näiteks 1975. aasta filmis "Indrek" kehastas teda Ants Eskola.

Tema järgi on nime saanud Tallinna Keskraamatukogu majas 2001. aastast tegutsev Hr. Mauruse Pubi. Samuti kandis Mauruse nime Tallinnas Sõpruse puiestee ja A. H. Tammsaare tee nurgal asunud, kuid 2009. aastal suletud raamatupood.

Viited
------

1. ↑  ' Treier, Elem. "Tammsaare ja tema "Tõde ja õigus". Tallinn, 2000.
2. 1 2  Vaino, M.*Irratsionaalsuse poeetika A. H. Tammsaare loomingus*, 2011.
3. ↑
4. ↑
**AMOLED** (lühend ingl k sõnades *active-matrix organic light-emitting diode*, ’aktiivmaatriksiga orgaaniline valgusdiood’) on Samsungi väljatöötatud OLED-ekraani tehnika, milles kasutatakse ekraani pikslite aktiivset adresseerimissüsteemi. Aktiivelemendina toimib iga pildielemendi all paiknev õhukesekileline väljatransistor (ingl *thin film transistor*, lühend TFT) koos kondensaatoriga, mis tüürsignaaliga saabuvat laengut säilitades hoiab piksli heleduse püsivana seni, kuni järgmises kaadris saabub järjekordne värskendussignaal. Niisiis toimub pikslitele tüürsignaali andmine AMOLED-ekraanis samamoodi kui LCD TFT vedelkristallkuvaris.

AMOLED-ekraane kasutatakse laialdaselt nutitelefonides, samuti muudes kaasaskantavates seadmetes (nutikellad, aktiivsusmonitorid kaamerad, tahvelarvutid). Esimesed AMOLED-telerid tulid müügile 2015. aastal.

Puutetundliku kihiga Super-AMOLED-ekraan võeti Samsungi telefonid es kasutusele 2010. aastal. 

Aktiivmaatriksiga OLEDi skeem

Ehitus
------

AMOLED-ekraan koosneb OLED-pikslite maatriksist. OLED-pikslid on paigutatud õhukestele kiletransistoritele (TFT). Üldjuhul tüürib iga piksli laengut kaks TFT-d: üks alustab ja lõpetab kondensaatori laadimist ning teine hoiab piksli voolu püsivana. Sealjuures ei ole vaja suurt voolutugevust erinevalt passiivmaatriksiga OLED-idest.

Kiletransistorid luuakse polükristallilisest või amorfsest ränist aluspinnal (substraadil). Mõlemal juhul on võimalik toota substraate suhteliselt madalal temperatuuril (alla 150 °C) otse painduvatele pindadele, saades nii painduvad AMOLED-ekraanid.

Vaata ka
--------

Orgaaniline valgusdiood

Viited
------

1. ↑  Sarma, Kalluri R.; Chanley, Charles; Dodd, Sonia R.; Roush, Jared; Schmidt, John; Srdanov, Gordana; Stevenson, Matthew; Wessel, Ralf; Innocenzo, Jeffrey; Yu, Gang; O'Regan, Marie B.; MacDonald, W. A.; Eveson, R.; Long, Ke; Gleskova, Helena; Wagner, Sigurd; Sturm, James C. (2003). "Active-matrix OLED using 150°C a-Si TFT backplane built on flexible plastic substrate (Proceedings Paper)". *SPIE Proceedings*. **5080**: 180. DOI:10.1117/12.497638.
Douglas Coupland
**Douglas Coupland** (sündinud 30. detsembril 1961) on inglise keeles kirjutav Kanada kirjanik ja stsenarist. 

Douglas Coupland sündis Saksamaal Kanada sõjaväebaasis. Neli aastat hiljem kolis pere Vancouverisse, kus kirjanik siiani elab. Ta on õppinud kunsti Vancouveris, Sapporos ja Milanos ning juhtimist Hawaiil ja Jaapanis. 

1986. aastal alustas ta ajakirjadele kaastöö tegemist ning 1989. aastal ilukirjanduse kirjutamist. 

Tema läbilöögiteos oli romaan "Generation X: Tales for an Accelerated Culture" (1991), mis kirjeldas Ameerika unelmasse usu kaotanud postmodernse põlvkonna ängistust. Romaani pealkirjast pärinev väljend *Generation X* (X-põlvkond) muutus meedias lööksõnaks, nagu ka Couplandi loodud uudissõna *McJob*, mis tähistas madala staatuse, väikse palga ja piiratud karjäärivõimalustega tööd teenindussektoris.

Teoseid
-------

### Romaanid

* "X-generatsioon: lood kiirenduskultuurile" ("Generation X: Tales for an Accelerated Culture", 1991)
* "Shampoo Planet" (1992)
* "Life After God" (1994)
* "Microserfs" (1995)
* "Tüdruksõber koomas "("Girlfriend in a Coma", 1998)
* "Miss Wyoming" (2000)
* "All Families Are Psychotic: A Novel" (2001)
* "God Hates Japan" (2001)
* "Hey Nostradamus!" (2003)
* "Eleanor Rigby" (2004)
* "JPod" (2006)

### Stsenaariumid

* "Douglas Coupland: Close Personal Friend" (1996)
* "September 10" (2004)
* "Inside the Light" (2005)
* "Souvenir of Canada" (2005)
* "Everything's Gone Green" (2006)

Välislingid
-----------

* Kirjaniku koduleht
* Douglas Coupland andmekogus IMDb (inglise)
* Douglas Coupland's NY Times Blog: Time Capsules