recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Tõnu Jõesaar Tallinna päeva rõdukontserdi järel 15. mail 2021
**Tõnu Jõesaar** (sündinud 3. detsembril 1963 Tallinnas) on eesti tšellist.

Ta lõpetas aastal 1982 tšelloerialal Tallinna Muusikakeskkoolis (Laine Leichteri õpilasena) ja aastal 1989 Eesti Muusikaakadeemia (Toomas Velmeti tšelloklassis). Ta on täiendanud ennast rahvusvahelistel kammeransamblite kursustel Rootsis ja Hollandis. 

Tõnu Jõesaar on olnud Eesti Riikliku Sümfooniaorkestri ja Tallinna Kammerorkestri tšellorühma kontsertmeister, mänginud Tallinna Keelpillikvartetis ja kuulub keelpillikvartetti Noobel Nelik. Lisaks mängib ta ansamblites Tallinn Baroque, Tallinn Sinfonietta, Corelli Consort, Rondellus ja Baltic Baroque. Continuo-mängijana on Jõesaar osalenud Soome vanamuusikaorkestrite 6-korruse orkester ja Opus X töös. Ka tegi ta kaasa Läti Rahvusooperis lavastatud Händeli ooperis "Alcina", mille etendused toimusid ka Hispaanias ja Hongkongis.

Isiklikku
---------

Tema abikaasa on pianist Lilian Jõesaar. Nende tütar Melissa Jõesaar mängib viiulit.

Kirjandus
---------

* *Eesti muusika biograafiline leksikon.* 1. köide: *A–M.* Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus, 2007, lk. 189.
Svenska Dagbladeti 18. detsembril 1884 ilmunud esimene number
**Svenska Dagbladet** (lühend **SvD**) on Rootsi päevaleht.

Svenska Dagbladetit antakse välja Stockholmis ning see on üleriigilise levikuga. Ajaleht iseloomustab ennast kui "sõltumatut mõõdukat". Alates 2002. aastast on lehe peatoimetaja Lena K. Samuelsson.

Leht ilmub iga päev. Aastal 2007 oli Svenska Dagbladeti trükiarv 195 200. Rootsi päevalehtede hulgas oli ta tiraažilt Dagens Nyheteri ja Göteborgs-Posteni järel kolmandal kohal.

Ajaleht on tabloidformaadis; selle rahvusvaheline standardnumber on ISSN 1101-2412.

Ajalugu
-------

Esimene Svenska Dagbladeti number ilmus 18. detsembril 1884. Aastatel 1885–1887 ilmus lisaks ka õhtune väljaanne.

Aastatel 1910–1977 oli Svenska Dagbladet Moderaatide partei eelkäija häälekandja.

Alates 1925. aastast annab Svenska Dagbladet igal aastal ühele sportlasele või võistkonnale Svenska Dagbladeti kuldmedali.

Alates 1944. aastast annab leht välja Svenska Dagbladeti kirjandusauhinda, alates 1951. aastast teatriauhinda Thalia ning alates 1977. aastast Svenska Dagbladeti ooperiauhinda.

Alates aastast 1998 kuulub Svenska Dagbladet Schibstedi kontserni.

Välislingid
-----------

* Svenska Dagbladet
**Halogeniidid** ehk **haliidid** on keemilised ühendid, mis sisaldavad üht või mitut halogeeni aatomit. Vastavalt halogeenile nimetatakse neid fluoriidideks, kloriidideks, bromiidideks, iodiidideks ja astatiidideks. Ühes molekulis võivad esineda ka erinevad halogeeni aatomid. 

Haliidid jagunevad kahte suuremasse klassi: anorgaanilised ja orgaanilised halogeniidid.

Anorgaanilistest haliididest on tuntuimad metalli ja halogeeni aatomitest koosnevad ühendid, mis kuuluvad soolade klassi. Metall-halogeen aatomite vahel on ioonsed sidemed ja nende molekulides esinevad positiivsed metalliioonid ja negatiivsed **halogeniidioonid** (F-, Cl-, Br-, I-, At-). Haliidide näiteid: naatriumfluoriid NaF, ammooniumkloriid NH4Cl, kaaliumjodiid KI, alumiiniumkloriid AlCl3, tionüülkloriid SOCl2.

Märkus: mineraloogias tähendab termin "haliit" kivisoola (põhiliselt NaCl).

Orgaaniliste haliidide korral kasutatakse ka nimetust **halogeeniühendid** ehk **halogeenderivaadid**. Nende hulka kuuluvad ainete klassid nagu alküülhaliidid, allüülsed haliidid, halogeenalkoholid, halogeeneetrid, bensüülhaliidid, halobenseenid jpt. Näiteid esindajatest (R tähistab alküülrühma): primaarsed alküülbromiidid RCH2Br, tertsiaarsed alküülkloriidid R3CCl, allüülsed kloriidid RCH2=CHCH2Cl, klorometüülalküüleetrid ROCH2Cl, bensüülkloriid C6H5CH2Cl, bromobenseen C6H5Br, kloroform ehk triklorometaan CHCl3.

Vaata ka
--------

* Alküülhaliidid
* Allüülsed kloriidid
* Klorometüülalküüleetrid
* Halogeenimine
Implantaat, vahelüli ja hambakroon
**Hambaimplantaat** ehk **implantaat** on titaanist kruvikujuline hamba tehisjuur, mis paigaldatakse lõualuusse. Implantaat koosneb kolmest osast: kruvi, hambakroon ja neid ühendav vahelüli. Implantaadiga saab asendada üksikut kui ka mitut puuduvat hammast.

Omadused
--------

Implantaat on püsivaim viis hamba asendamiseks. Erinevalt hambasillast ei mõjuta implantaat teisi hambaid. Titaan ei põhjusta võõrkehareaktsiooni, aga selle suhtes allergilistele inimestele paigaldatakse keraamilised implantaadid.

Paigaldamine
------------

Implantaadi paigaldusele eelneb patsiendi põhjalik analüüsimine. Stomatoloog paigaldab implandaadi lõualuusse ühe arstivisiidi jooksul kohaliku tuimestuse all. Seejärel jäetakse implantaat 3-6 kuuks luustuma. Kui implantaat on täielikult lõualuusse kinni kasvanud, fikseeritakse kroon.

Hambaimplantaadi asetus lõuas
Sõltuvalt asendatavate hammaste hulgast paigaldatakse erinev arv implantaate. Mitme hamba asendusel paigaldatakse üksiku hambakrooni asemel implantaatsild. Terve hambakaare asendusel paigaldatakse kas eemaldatavad või püsivad täis- ehk totaalproteesid.

Vaata ka
--------

* Implantoloogia
* Implantaat
* Hambakroon

Viited
------

1. ↑  Tatjana Kashunina (14.06.2020). "Hambaimplantaat – kellele ja miks?". *Periodent.ee*. Vaadatud 07.08.2021.
2. ↑  Dental Factory Dental Clinic. "Hambaimplantaadid". Vaadatud 07.08.2021.
3. 1 2 3  Unimed Hambakliinikud. "Implantaadid". Vaadatud 07.08.2021.
4. 1 2 3 4  Lumen Hambakliinik. "Proteesimine". Vaadatud 07.08.2021.
5. ↑  Dentalplanet. "Hambaimplantaadid". Vaadatud 07.08.2021.
6. ↑  Läänemere Hambakliinik. "Hambaimplantaat". Vaadatud 07.08.2021.
Keskaegsed guslimängijad. Viktor Vasnetsovi maal
**Venemaa muusika** on Venemaalt pärinev või ka venelaste loodud või esitatud muusika. 

Venemaa on suur ja kultuuriliselt mitmekesine maa, kus elab palju erisuguseid rahvaid oma muusikatraditsioonidega. Vene muusika seob endasse ka vähemusrahvaste muusika elemente.

Vene muusika sai alguse rituaalsetest rahvalauludest ja õigeusu kiriku vaimulikust muusikast. Keskajal olid populaarseimad pillid keelpillid, nt kandlesarnane gusli. Arheoloogid on väljakaevamistel leidnud näiteks Novgorodi piirkonnast selliseid pille, mis pärinevad 11. sajandist. Samast piirkonnast pärineb eepiliste laulude tegelane, guslimängija Sadko. Teised levinumad rahvapillid olid vilepillid ja trummid. Kõige tähtsam oli aga laulmine. Bõliina on eepiline ballaad, mis räägib kangelastest. Mõnikord esitati neid koos instrumentaalsaatega. Moskva suurvürstiriigi ajal arenes välja õigeusu kirikus kasutatav muusika ja peamiselt meelelahutuseks mõeldud ilmalik muusika. Kirikumuusika alused on pärit Bütsantsi kirikumuusikast. Ilmalikku meelelahutuslikku muusikat esitasid skomorohhid, rändmuusikud.

19. sajandil tõusis esile mujalgi kõrgelt hinnatud vene klassikaline muusika. See juhtus teiste maadega võrreldes hilja, sest õigeusu kirik taunis ilmalikku muusikat. Alates Ivan IV-st kutsusid valitsejad oma õukonda muusikuid ja heliloojaid Läänest. Peeter I ajaks said külalismuusikud õukonnas tavaliseks. Kuigi Peeter I ei olnud ise muusikahuviline, nägi ta kõrgetasemelist muusikakultuuri kui tsivilisatsiooni tunnust ja võimalust muuta oma maad läänelikumaks. Keisrinnade Jelizaveta Petrovna ja Katariina II ajal oli õukond hull itaalia ooperite järele, mis aitas veelgi suurendada huvi Lääne muusika vastu vene aristokraatia hulgas. Vaimustus omandas sellise ulatuse, et paljud ei olnud üldse teadlikud, et ka vene heliloojad on olemas. Vene heliloojad pidid oma muusikat kirjutama läänelikus stiilis, et seda esitataks. Neil õnnestus see erineval määral, sest paljud neist ei olnud tuttavad Euroopa kompositsioonireeglitega. Mõnedel oli võimalus reisida välismaale ennast täiendama, tavaliselt mindi Itaaliasse. Esimene tähtsam helilooja, kes rakendas vene oma muusikatraditsioone, oli Mihhail Glinka.

Vaata ka
--------

* Venemaa hümn
* Venemaa Eurovisiooni lauluvõistlusel
Panga peakontor Stockholmis
**Svenska Handelsbanken AB** on Rootsi pank, mille ajalugu ulatub 1871. aastasse, kui kaheksa Stockholmi Enskilda panga juhatuse liiget astusid tagasi ja otsustasid asutada **Stockholmi Handelsbankeni** – hilisema nimega Svenska Handelsbanken. Pank alustas tööd 1. juulil 1871. Handelsbankeni aktsiad noteeriti Stockholmi börsil 1873. aastal. Handelsbanken on vanim Stockholmi börsil noteeritud ettevõte. 

Aastal 2010 oli Handelsbankenil 

* 461 kontorit Rootsis ja
* väljaspool Rootsit 22 riigis 262 kontorit.

Handelsbanken TV
----------------

Alates 2011. aasta septembrist teeb Svenska Handelsbanken omanimelist televisiooniprogrammi Internetis. Kajastatakse uudiseid majandus- ja finantsmaailmast ning tutvustatakse panga pakutavaid tooteid ja teenuseid.

Handelsbanken Eestis
--------------------

Handelsbanken avas oma esimese esinduse Tallinnas 1995. aastal. Seda juhatas Bo Kragh kuni esinduse sulgemiseni aastal 2002.

Pank avas taas filiaali Eestis 1. juunil 2006. Svenska Handelsbanken AB Eesti filiaal tegutseb universaalpangana, mis pakub klientide vajadustele vastavat laia teenustevalikut ja personaalset teenindust.

Viited
------

1. ↑  History of Svenska Handelsbanken: , 2008.
2. ↑  Annual Report Highlights: , 2010.
3. ↑  Handelsbanken: [*alaline kõdulink*] Äripäev, 29.08.2005.

Välislingid
-----------

* Handelsbanken TV
* Handelsbanken Eesti koduleht
* Handelsbanken Rootsi koduleht
Hama Amadou (2011)
*Hama Amadou'* (sündinud 1950) on Nigeri poliitik, kes oli aastatel 1995–1996 ja 2000–2007 Nigeri peaminister. Amadou on partei Rahvuslik Liikumine Nigeri Arenguks (MNSD) liige.

Esimest korda sai ta peaministriks veebruaris 1995, kuna opositsioon, kuhu kuulus ka MNSD, võitis parlamendivalimised. Riigi tollane president Mahamane Ousmane kuulus endisse koalitsiooni ning jäi seetõttu nüüd opositsiooni. Amadou ja Ousmane vahel puhkes mõistetavatel põhjustel konflikt. Konflikt päädis sõjaväelise riigipöördega 27. jaanuaril 1996. Riigipöördega, mida juhtis Ibrahim Baré Maïnassara, kaotasid oma ameti nii peaminister Amadou kui ka president Ousmane. Nad mõlemad veetsid mitu kuud koduarestis.

Maïnassara tõugati võimult ja tapeti sõjaväelise riigipöörde käigus aprillis 1999. Novembris 1999 toimunud uutel parlamendivalimistel saavutas Amadou partei valimisvõidu ning 3. jaanuaril 2000 sai Amadou riigi peaministriks.

Amadou keeldus 2005. aastal ÜRO toiduabist, väites, et see solvab nigerlaste väärikust.

31. mail 2007 avaldas Nigeri parlament Amadou valitsusele umbusaldust ja sama aasta 3. juunil nimetati uueks peaministriks Seyni Oumarou.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**Amadou Cissé** | **Nigeri peaminister**1995–1996 | Järgnev**Boukary Adji** |
| Eelnev**Ibrahim Hassane Mayaki** | **Nigeri peaminister**2000–2007 | Järgnev**Seyni Oumarou** |
**Halt** (ka *Haold*) oli Liivi ordu maameister aastail 1290–1293. Ta andis 30. septembril 1291 Paidele linnaõiguse.

Halt oli aastatel 1282–1287 Järva foogt, ilmselt just tema ajal alustati tõsisemalt Paide ordulinnuse kindlustamist. Paidega jäi ta seotuks ka edaspidi, nagu näitab ka Paidele linnaõiguste andmine.

Halt oli tema hüüdnimi. Hiljem on tema kohta kasutatud väljamõeldud nimekujusid Halt von Hohembach, Boltho von Hohenbach, Bolto von Hohenbach, Balthasar Holte. Boltho von Hohenbachi suguvõsa on (alusetult) viidanud talle kui oma liikmele. Tõenäoliselt pärines Halt Ida-Saksimaalt Biewende suguvõsast, kus nimi Haold oli juba varem kasutusel ning mitmed selle liikmed olid astunud Saksa ordusse.

Kirjandus
---------

* *Ritterbrüder im livländischen Zweig des Deutschen Ordens*. Köln: Böhlau, 1993. Nr. 344 (lk 289–290).
* Bergmann, Gustav von (1776). *Geschichte von Livland, nach bossuetischer Art entworfen*. Leipzig: Im Schwickertschen Verlage. Lk-d lk. 17.

Välislingid
-----------

* Russow, Balthasar: Nye Lyfflendische Chronice, Rostock 1578

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**Konrad von Hattstein** | **Liivi ordu maameister**1290–1293 | Järgnev**Heinrich von Dincklage** |
| Eelnev**Emund** | **Järva foogt**1282–1287 | Järgnev**Bruno**

 |
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib Pariisi Jumalaema kirikust; teiste Notre-Dame'i-nimeliste kirikute ja samanimeliste õppeasutuste kohta vaata lehekülge Notre-Dame (täpsustus).* |

---

**Notre-Dame** ehk **Pariisi Jumalaema kirik** (ka *Jumalaema kirik*, *Notre-Dame'i katedraal*, prantsuse keeles *cathédrale Notre-Dame de Paris*) on keskaegne katoliku katedraal Pariisis Cité saarel. Seda peetakse üheks parimaks prantsuse gooti arhitektuuristiili näiteks.

Ajalugu
-------

Kiriku ehitamist alustati 1163 kuningas Louis VII valitsemise ajal kunagise Jupiteri templi kohale. Nurgakivi pani paavst Aleksander III. Tööd kestsid ligi 200 aastat. Kiriku valmides (umbes 1330–1345) olid kellatornid 69 m kõrged. 

Louis XIV ja Louis XV ajal võeti kirikus ette suuremaid ümberkorraldusi. 

Prantsuse revolutsiooni päevil hävitati paljud kirikus olnud aarded, kuid kellad pääsesid siiski ümbersulatamisest. Kirik pühitseti algul Mõistuse ja hiljem Ülima Olendi kultusele, seda kasutati ka lihtsalt panipaigana.

19. sajandil taastati kiriku haritorn (autor Eugène Emmanuel Viollet-le-Duc).

Jumalaema kirikus on toimunud arvukalt olulisi sündmusi: aastal 1239 tõi Püha Louis kirikusse Kristuse okaskrooni; seal krooniti Henri VI Prantsusmaa kuningaks (1430); aastal 1804 kroonis seal Napoleon ennast prantslaste keisriks ja oma abikaasa Joséphine'i keisrinnaks.

Pariisi Jumalaema kiriku esimese oreli ehitas Franςois-Henri Clicquot 1700. aastal. Hiljem, 19. sajandil ehitas Aristide Cavaille-Coll oreli ringi, suurendades seda.

### Tulekahju 2019. aasta aprillis

 *Pikemalt artiklis Notre-Dame'i tulekahju*
15. aprillil 2019 kell 18.50 kohaliku aja järgi puhkes kirikus ulatuslik tulekahju, mille tagajärjel kukkus sisse katus ja haritorn ning kogu kirik sai raskeid kahjustusi. Tulekahju põhjust seostatakse parajasti käimas olnud renoveerimistöödega.

Vaata ka
--------

* Notre-Dame'i koolkond

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Notre-Dame** |

* Notre-Dame'i koduleht
* Pariisi Jumalaema kirik on kokku varisemas, Postimees, 7. august 2017
Ahaggar
Kaamelite karavan Ahaggaris
Ahaggari mägismaa asub Alžeeria lõunaosas
**Ahaggar** (**Hoggar**; araabia keeles جبال هقار, tuareegi keeles *Ahaggar*) on mägismaa Põhja-Aafrikas Sahara keskosas Alžeeria lõunaosas.

Ahaggari mägismaa kõrgeim tipp on Tahati mägi (3003 m), mis on ka Alžeeria kõrgeim punkt.

Geoloogilises mõttes on Ahaggar noor, umbes 2 miljonit aastat. Ta koosneb peamiselt vulkaanilistest kivimitest. Seal on kustunud vulkaane.

Ahaggaris valitseb kuiv troopiline kliima ja seal on kõikjal kõrb. Talvel võib esineda ka külmakraade. Siiski on seal kliima vähem äärmuslik kui paljudes teistes Sahara piirkondades, vastupidi, mõnikord sajab seal isegi vihma, mistõttu Ahaggaris on üsna suur bioloogiline mitmekesisus ja seal leidub reliktseid liike. Sellepärast on sinna asutatud Ahaggari rahvuspark.

Ahaggari loodepoolne osa on Mouydir ja selle kõrgeim tipp on 2327 m kõrgune Djenoun. Ahaggari kirdepoolne osa on Tassili-n-Ajjer ja selle kõrgeim tipp on 2254 m kõrgune Tehi-n-Isser.

Ahaggaris on palju vadisid, kuivi jõesänge. Nende rohkus näitab, et mitte väga ammu oli sealkandis piisavalt vett nende jõgede moodustamiseks. Tänapäeval on nad kõik aasta ringi kuivad.

Suurimad vadid, mis kulgevad põhja, Vahemere suunas, on Irharhar ja Tekhammat. Tänapäeval lõpevad nad Issaouane'i ergis, mille taga põhjas asub Suur Idaerg. Suurimad kagusse, Tšaadi järve suunas kulgevad vadid on Tafassassel ja Arokam. Tänapäeval lõpevad nad Suures Bilma ergis. Suurimad edelasse, Nigeri jõe suunas kulgevad vadid on Ti-n-Amzi, Zazir ja Ti-n-Tarabine. Suurimad läände, Atlandi ookeani poole kulgevad vadid on Djaret, Mellene ja Tekouiat. Tänapäeval lõpevad nad Chechi ergis.

Tänapäeval on Ahaggar üldiselt asustamata. Aeg-ajalt võib kohata rändhõime, peamiselt tuareege. Tahatist üksnes pisut lõunas asub Tamanrasseti linn. See asub oaasis ja on samanimelise provintsi keskus. See on pindalalt Alžeeria suurim provints ja hõlmab enamuse Ahaggarist, kuid ka muid alasid.

Ahaggaris oli hüäänkoerte isoleeritud asurkond, aga oletatavasti suri see 20. sajandil välja. Seal on täheldatud gepardeid, leoparde, genette, mangusteid ja metskasse, aga šaakaleid ja fennekeid ei ole seal kohatud.

Sealt on leitud kaljumaalinguid. Need on 8 tuhat aastat vanad.

Viited
------

1. 1 2 3  Suur maailma atlas, lk. 113–114
**Woolworth Building** on arhitekt Cass Gilberti projekteeritud historitsistliku kunstisuuna uusgooti stiilis kõrgehitis New Yorgis Lower Manhattani ärikeskuses Broadway tänava ääres ja City Hall Parki kõrval. Tegu on näitega ühest varajasemast täiskõrguses pilvelõhkujast, mis kandis oma tornikuju tõttu rahvasuus hüüdnime "Kaubanduskatedraal".

See on 57-korruseline ja 241,4 meetri kõrgune kontorihoone, mis võeti ehitustegevuse lõppedes 1912. aastal kasutusele Woolworthi odavpoeketi-äriühingu peakontorina. Hoone avati 24. aprilli õhtul 1913. aastal, kui president Woodrow Wilson vajutas kell 19.30 kaugel eemal pealinnas Washingtonis nuppu, mis pani särama 80 000 elektripirni hoone välisseinal Manhattanil. 

Hoone oli aastail 1912–1930 kõrgeim maailmas, mil see ületas kõrguselt paari kilomeetri kaugusel asuvat pilvelõhkujat Metropolitan Life Insurance Company Towerit (213 m), ja jäi kõrguselt alla lähedusse ehitatud hoonele aadressil Wall Street 40 ehk tänasele Trump Buildingule (283 m). Woolworth Building oli koos varasema, paari kvartali kaugusel asunud, 1908. aastal valminud ja 1968. aastal lammutatud Singer Buildinguga (187 m) mitmekümne aasta vältel New Yorgi ärikeskuse silueti üks silmapaistvamaid sõjaeelse vabaturukapitalismi sümboleid ja ikoonilisemaid maamärke. 

Hoone valmimisel kasutas F. W. Woolworth Company kogu kõrghoonest ainult poolteist korrust, kuigi omanikuna teenis kasumit ülejäänud pinna väljaüürimisest teistele rentnikele. Hoone fassaadi renoveeriti aastatel 1977–1981, mil suur osa algsest uusgooti ornamendist eemaldati ning terrakota asendati betooniga. Woolworth sulges enda viimased poed 1997. aastal ning kolis oma hiilgeaegade peakontorist lõplikult välja 1999. aastal. 2012. aastal teatati, et ülemised 30 korrust muudetakse luksuskorteriteks.

Mälestisväärsus
---------------

13. novembril 1966 kanti hoone Ameerika Ühendriikide Ajalooliste Paikade Riiklikusse Registrisse (*National Register of Historic Places*). Samuti on see Ameerika Ühendriikide riiklik ajaloomälestis (*National Historic Landmark*). 1983. aastal määras New York City Mälestusmärkide Säilitamise Komisjon ehitise kaitsealuseks mälestusmärgiks (*New York City Landmark*).

Galerii
-------

* Vasakul Woolworth Building, paremal nüüdseks lammutatud Singer BuildingVasakul Woolworth Building, paremal nüüdseks lammutatud Singer Building
* Woolworth Buildingu jalamWoolworth Buildingu jalam
* Vasakul Woolworth Buildingu tornVasakul Woolworth Buildingu torn
* Vaade aastal 2013, vasakul 8 Spruce StreetVaade aastal 2013, vasakul 8 Spruce Street
* Peasissekäigu portaalPeasissekäigu portaal

Vaata ka
--------

* Woolworth

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Woolworth Building** |

* Woolworth Buildingu hoone kirjeldus ja pildid veebilehel www.nyc-architecture.com
**"Nothing to Lose"** on Billy Talenti kolmas singel debüütalbumilt "Billy Talent". 

Laul räägib noorukist, kes plaanib enesetappu. Nimetu nooruk kannatab tõrjumise ja depressiooni all, kuid tema vanemad vaatavad sellest mööda: -*Teacher said it's just a phase/When I grow up my children will probably do the same*. Loo lõppedes võib aru saada, et ta sooritaski enesetapu.

Iga kord, kui seda lugu mängiti kindlates raadiojaamades, annetas Billy Talent 1 dollari laste abitelefoni organisatsioonile.

Video
-----

Laulu video lavastas Sean Michael Turrell. Mustvalge video peategelane on nooruk, kelle nägu varjab terve loo vältel must kapuuts. Nooruk peab päevikut, milles ilmnevad osad laulu sõnadest ning pildid. Hiljem teda hakatakse mõnitama ning tema käest rebitakse tema päevik ära. Ta on sunnitud ära jooksma. Video lõpus nooruk läheb kooli garaaži kus on autod. Ta võtab pikemat sorti vooliku ning ühendab ühe otsa summutisse, ning teise toruotsa autosse, kuhu ta ka ise sisse istub. Seejärel ta käivitab auto ning mürgised gaasid lämmatavad ta. Sellele viitavad ka laulu sõnad: *There's nothing to gain/And I just died today*, mis viitab, et enesetapja oli läinud oma plaaniga lõpuni välja. Video lõpus näidatakse tema päevikut, mis on lahti leheküljelt, kus on joonistatud auto ja tema kavatsused kirjutatud. Samuti viitavad laulusõnad sellele: "*There's nothing to gain / My notebook will explain*.

Video lõpus kuvatakse tekst:
THERE'S LIFE BEYOND THESE WALLS ('elu on ka siit väljaspool')

LASTE ABITELEFON  

JEUNESSE, J'ÉCOUTE  

1 800 668 6868  

www.kidshelpphone.ca
**Valgjärve vald** oli vald Võru maakonnas aastail 1939–1950.

Eesti valdade kaart. Musta kontuuriga vanad vallapiirid, punasega 1939. aastal moodustatud vallad
Vald moodustati 1939. aasta vallareformiga senise Valgjärve valla maa-alast, välja arvatud Põdra, Puusepa, Tuutska, Rootsi, Koivo ja Kangro talude ning Tõdu metsavahikoha piirkond, Vana-Piigaste asunduse piirkond, osa Tõdu asunduse piirkonnast, Tammemetsa talude ja metsavahikoha Keldu nr. A-19 piirkonnad, Piigandi metsa ning Pikareinu, Raja, Vädase-Raja, Võsu, Halliku, Saare, Peelia, Liivako nr. 27, Möldre nr. 28, Piirikolga nr. 26, Raudsepa nr. 31, Kure nr. 3, Vana-Pika nr. 4, Põdra nr. 1, Treiali nr. 2 ja Kubi nr. 5 talude maa-alad; senise Vastse-Otepää valla maa-alast; senise Kooraste valla Jõksi küla osa piirkonnast ning Mügra ja Väike-Mügra asunduste piirkondadest; senise Krüüdneri valla Poka nr. 26, Kuksena nr. 513, Jeroski nr. 22, Lõrsokese nr. 27, Taniko nr. 28, Tigase nr. 23 ja Saare nr. 24 talude maa-aladest.

Vald kuulus Riigivolikogu 77. valimisringkonda, kust valiti Alo Karineel.

Vald kuulus Kanepi põllumeeste konvendi tegevus- ja valimispiirkonda.

Valla täitevkomitee esimees Marie Pelju oli aktiivne kommunist, pealekaebaja, laskis vahistada kaks inimest, hukati septembris 1941.

13. septembril 1945 moodustati valla koosseisus Pikajärve külanõukogu ja Valgjärve külanõukogu. 26. septembril 1950 arvati vald Otepää rajooni koosseisu.

Viited
------

1. ↑  Väljavõte 776. Vabariigi Presidendi otsus nr. 88. Riigi Teataja, nr. 87, 14 oktoober 1938
Haloperidooli struktuur
Haloperidooli ruumiline kujutis
**Haloperidool** on butürofenoonide rühma kuuluv tugevatoimeline antipsühhootikum. 

Toimib tsentraalselt dopamiiniretseptorite antagonistina. Toimides mesokortikaalsesse koesse
ja limbilisse süsteemi, avaldab luulude ja hallutsinatsioonide vastast toimet. Omab ka tugevat psühhomotoorset rahutust pärssivat toimet.

Imendub hästi ka suukaudsel manustamisel, mil plasmakontsentratsiooni maksimum saabub
2…6 tundi pärast manustamist. Lihasesisese manustamise korral saabub plasmakontsentratsiooni maksimum umbes 20 minuti möödudes. 

Haloperidooli lammutamine (metabolism) toimub peamiselt maksas ja laguproduktid (metaboliidid) ei ole neuroleptiliselt aktiivsed. Eritumine toimub uriiniga (40%) ja väljaheitega (60%). Umbes 1 % eritub muutumatul kujul uriiniga.

Kasutatakse peamiselt psühhootiliste seisundite ravis: skisofreenia, bipolaarse häire maniakaalne faas, alkoholpsühhoos. Kõrvalnähtudest on sagedased ekstrapüramidaalsed häired.
**Notseebo** tuleneb ladinakeelsest sõnast *nocere* – kahju tekitama.  Termini võttis esimesena kasutusele Walter Kennedy aastal 1961, vastandiks terminile platseebo. 

**Notseeboefekt** on vastand platseeboefektile ja tähistab nähtust, kus patsient või katsealune tunnetab kahjulikku mõju toimeta või vähese toimega ravimil, platseeboravimi kahjulikke nähtusid.   Mõlemad, platseebo- ja notseeboefekt on psühhogeensed, kuid suudavad luua mõõdetavaid muutuseid nii kehas kui ajus. Ühes artiklis, kus vaadeldi 31 uurimust notseeboefekti kohta, leiti, et notseebosümptomiteks võivad olla näiteks uimasus, kõhuvalu, sügelused, depressioon, uneprobleemid, söögiisu kaotus, seksuaalsuse kadu ja hüpotensioon (madal vererõhk).

Viited
------

1. ↑  Tiit Kändler. Platseebo ja notseebo.  Horisont, 4/2006 (vaadatud 22.10.2017)
2. ↑  Inglise-eesti seletav kliiniliste uuringute sõnastik. Magistritöö. Birgit Prakson. Tartu, 2012
3. ↑  Platseebo kuri kaksikvend kasvatab kallite ravimite kõrvaltoimete tugevust. ERR Novaator, 13.10.2017 (vaadatud 22.10.2017)
4. ↑  Hauser W, Hansen E, Enck P (2012). "Nocebo phenomena in medicine: their relevance in everyday clinical practice". *Dtsch Arztebl Int*. **8** (8): 459–65.
**Kamila Lićwinko** (neiupõlvenimega **Stepaniuk**; sündinud 22. märtsil 1986 Bielsk Podlaskis) on Poola kergejõustiklane (kõrgushüppaja).

2014. aasta sisemaailmameistrivõistlustel Sopotis ületas ta kõrgushüppes tulemuse 2.00, mis tähistas Poola siserekordi kordamist. Ta jäi selle tulemusega koos venelanna Marija Kutšinaga kuldmedalit jagama. Kaks aastat hiljem võitis Lićwinko sisemaailmameistrivõistlustel tulemusega 1.96 pronksmedali. 2016. aasta suveolümpiamängudel Rio de Janeiros oli ta tulemusega 1.93 üheksas.

2017. aasta maailmameistrivõistlustel Londonis võitis ta kõrgushüppes isiklikku rekordit kordava tulemusega **1.99** pronksmedali. Kaks aastat varem oli ta Pekingi maailmameistrivõistlustel jäänud sama tulemusega neljandaks. Tema isiklik rekord sisetingimustes on **2.02**, mis on püstitatud 21. veebruaril 2015 Toruńis ja mis on ühtlasi Poola rekord.

2013. aastal abiellus ta oma treeneri Michał Lićwinkoga.

Viited
------

1. 1 2 3  Lićwinko. european-athletics.org. Vaadatud 28.5.2020

Välislingid
-----------

 Kamila Lićwinko – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
* Kamila Lićwinko Rahvusvahelise Kergejõustikuliidu kodulehel
Lamatise staadiumid ██ marrasknahk ██ pärisnahk ██ alusnahk ██ lihas ██ luu ██ nahapõletik ██ vill ██ kärbus ██ fibriin
**Lamatis** (ladina keeles *decubitus*) on pehmete kudede nekroos, mis tekib vereringe häirete tagajärjel.

Lamatised tekivad tavaliselt nõrga nahaaluse koega kehapiirkondades, näiteks ristluu, lülisamba, puusaluu jms kohal kestva surve mõjul või surve ja hõõrdumise koosmõjul.

Kõige sagedamini tekivad lamatised inimestel, kes ei ole füüsiliselt aktiivsed, näiteks on voodihaiged või ratastoolis. Lamatisi võivad soodustada ka muud asjaolud, näiteks kehv toitumine, naha kestev liigniiskus (näiteks rohke higistamise tõttu), vereringet pärssivad või naha tundlikkust vähendavad haigused. Lamatiste paranemist võivad aeglustada inimese vanus, haigused, suitsetamine ja mõned ravimid. Lamatised on tihti välditavad ja varasel avastamisel kergesti ravitavad, kuid mainitud teguritega inimestel võib see olla keeruline. Voodihaigete puhul on peamine ennetusmeetod inimese regulaarne ümberpööramine, et survet eri kehapiirkondade vahel jaotada ja vahetada.
Kenedy 2017. aastal Chelsea särgis
**Robert Kenedy Nunes Nascimento** (sündinud 8. veebruaril 1996 Santa Rita do Sapucaís) on Brasiilia jalgpallur, kes mängib äärepoolkaitsjana Inglismaa kõrgliiga klubis Chelsea.

2013. aastal debüteeris ta Brasiilia kõrgliigas Fluminense meeskonnas.

2015. aasta augustis siirdus ta Inglismaa kõrgliiga klubisse Chelsea. Klubi meeskonnas tegi ta debüüdi 29. augustil 2015 Inglismaa kõrgliiga klubis Crystal Palace'i vastu. Esimese värava lõi ta Chelsea meeskonnas sama aasta 23. septembril liigakarika mängus Walsalli vastu. Esimese värava Inglismaa kõrgliigas lõi ta 1. märtsil 2016 mängus Norwich City vastu.

Hiljem on ta Chelseast olnud laenul teistes klubides. Hooaja 2016–17 esimeses pooles oli ta laenul Wafordis. Aastatel 2018–2019 oli ta laenul Inglismaa kõrgliiga klubis Newcastle United. Hooajal 2019–20 oli ta laenul Hispaania kõrgliiga klubis Getafe ja 2020–21 samasse liigasse kuuluvas Grandas. 2021. aasta augustis läks ta laenule Brasiilia kõrgliiga klubis Flamengo. 2022. aasta jaanuaris naasis ta Chelsesasse.

Kenedy on mänginud Brasiilia noortekoondistes.

Ta on saanud nime Robert F. Kennedy järgi.

Välislingid
-----------

 Kenedy – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis

| * v
* r
Chelsea FC mängijad  –  Premier League |
| --- |
| 

* 1 Arrizabalaga
* 4 Badiashile
* 6 Silva
* 7 Kanté
* 8 Kovačić
* 9 Aubameyang
* 10 Pulisic
* 11 Félix
* 12 Loftus-Cheek
* 13 Bettinelli
* 14 Chalobah
* 15 Mudrõk
* 16 Mendy
* 17 Sterling
* 18 Broja
* 19 Mount
* 20 Zakaria
* 21 Chilwell
* 22 Ziyech
* 23 Gallagher
* 24 James
* 26 Koulibaly
* 27 D. Fofana
* 28 Azpilicueta
* 29 Havertz
* 30 Chukwuemeka
* 31 Madueke
* 32 Cucurella
* 33 W. Fofana
* 56 Hutchinson
* 67 Hall
* Treener: Potter

 |
**Kamil Krofta** (17. juuli 1876 Plzeň – 16. august 1945 Vráž) oli tšehhi ajaloolane ning Tšehhoslovakkia diplomaat ja poliitik.

1894. aastal lõpetas ta Plzeňis reaalgümnaasiumi ja õppis seejärel Prahas Karli ülikooli filosoofiateaduskonnas (1894–1896) ja Viini ülikoolis (1896–1899). Aastatel 1899–1901 täiendas ta end Roomas Vatikani arhiivis. Seejärel töötas ta kuni 1911. aastani Tšehhi provintsi arhiivis. 1911 aastal sai temast Karli ülikool Austria ajaloo erakorraline professor. 1919. aastal nimetati ta Karli ülikooli Tšehhi ajaloo professoriks. Samal aastal liitus Krofta ka diplomaatilise teenistusega. Ta oli Tšehhoslovakkia suursaadik Vatikanis (1919–1921), Viinis (1921–1925) ja Berliinis (1925–1927). Alates 1927. aastast oli ta välisministeeriumi presiidiumi juhataja.

Alates 29. veebruarist 1936 kuni 4. oktoobrini 1938 oli ta Tšehhoslovakkia välisminister.

Viited
------

1. ↑  Prof. PhDr. Kamil Krofta Česká televize
2. ↑  Czechoslovakia. Ministries, etc. rulers.org
**Andres Olvik** (sündinud 16. aprillil 1986) on endine eesti ujuja.

Saavutused
----------

Aastal 2004 Lissabonis toimunud juunioride Euroopa meistrivõistlustel saavutas ta 200 m seliliujumises 13. koha.

2007. aasta Bangkoki universiaadil sai ta 200 m seliliujumises 25. koha.

Aastal 2008 Eindhovenis toimunud Euroopa meistrivõistlustel saavutas Andres Olvik 200 meetri seliliujumises 19. koha.

### Isiklikud rekordid

Andres Olviku isiklikud rekordid 25 m basseinis.

| Ala | Tulemus | Aeg | Koht | Märkused |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 50 m seliliujumine | **25,21** | 11. detsember 2008 | Rijeka | Eesti rekord |
| 100 m seliliujumine | **53,46** | 13. detsember 2008 | Rijeka | Eesti rekord |
| 200 m seliliujumine | **1.57,12** | 11. detsember 2008 | Rijeka | Eesti rekord |
| 800 m vabaujumine | **8.23,75** | 13. aprill 2008 | Manchester | Eesti rekord |

Andres Olviku isiklikud rekordid 50 m basseinis.

| Ala | Tulemus | Aeg | Koht | Märkused |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 200 m seliliujumine | **2.03,12** | 2. märts 2008 | Riia | Eesti rekord |

Välislingid
-----------

* Biograafia ESBL-is
**Madis Rubel** (2. juuli 1935 – 13. detsember 2011) oli eesti paleontoloog ja stratigraaf. 

Ta lõpetas 1958. aastal Tartu Riikliku Ülikooli geoloogina ja töötas seejärel pikka aega TA Geoloogia Instituudis.

Ta oli Tartu Ülikooli paleontoloogia ja stratigraafia professor (1992–2000), seejärel emeriitprofessor. Ta töötas muu hulgas numbrilise (kvantitatiivse) stratigraafia alal ning uuris brahhiopoodide paleontoloogiat.

Tunnustus
---------

* 2000 Tartu Ülikooli medal

* 2005 Tartu Ülikooli aumärk

Isiklikku
---------

Tema vanemad olid entomoloog Salme Rubel ja põllumajandusteadlane Peter Heinrich Rubel.

Tema õde oli keemik Mall Reeben.

Viited
------

1. ↑  "Tartu Ülikooli medali kavalerid". *Tartu Ülikool*. Vaadatud 5.12.2022.
2. ↑  "Tartu Ülikooli aumärgi kavalerid". *Tartu Ülikool*. Vaadatud 8.12.2022.
3. ↑  "Eesti teaduse biograafiline leksikon", 3. köide

Välislingid
-----------

* *Eesti teaduse biograafiline leksikon.* 3. köide: *N–Sap* TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013
* Haud Tartu Vana-Jaani kalmistul

 *Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.*
**Vertitsilloos** on mulla kaudu leviv taimede seenhaigus, mille tekitaja on *Verticillium*.

Vertsilloos esineb Eestis peamiselt rapsil **vilttõvena** (*Verticilium dahliae*) ja vähem muudel taimedel **närbumistõvena** (*Verticillium longisporum*).

Haigustunnused
--------------

Esimesed haigustunnused võivad ilmneda rapsil taime õitsemise ajal. Lehe üks pool kolletub võimuutub hallikakspruuniks. Lehe pinnal võib olla ka klorootilisi laike ning kogu taim võib närtsida. Hilisema nakatuse korral tekivad taime pea- ja külgharudele algul kollakaspruunid triibud, hiljem tumenevad, nakatunud on osa juhtkimpudest. Taimel saabub hädaküpsus, mistõttu seemned jäävad peeneks ning seemnesaak väiksemaks. Enamiku nakatunud taimede seemnete läbimõõt on väiksem kui 1,5 mm. Iseloomulik on hõbehalli värvuse teke ja kahjustatud harude pehkimine. Nakatunud varred on kiprunud, aga mitte õõnsad nagu valgemädaniku korral. Haiguse arenedes taim hävib. Koor on kergesti eemaldatav, kaetud mustade mikrosklerootsiumidega. Viimaste abil võib haigus mullas säilida aastaid.

Haiguse levik
-------------

Vertitsilloos on mulla kaudu leviv haigus. Esineb piirkondades, kus on rapsi kasvatatud intensiivselt pikka aega. Haigustekitaja võib levida ristikul, kartuli ja paljude umbrohtude abil. Haigus levib mulla kaudu, samuti põllutööriistade ja masinatega. Taimed võivad nakatuda juba pärast tärkamist, kuid haigus püsib taimes kaua aega varjatult. Üheks vertitsilloosi leviku põhjuseks peetakse ka liiga tihendatud mulda. Mulla väiksema kobestuse juures ei saa rapsi juur areneda sügavamale, mistõttu pindmises kihis moodustub hulgaliselt lisajuuri ning nakatumise tõenäosus on suurem.

Vältimine ja tõrje
------------------

Taimejäänuste sissekünd mikrosklerootsiumide hävitamiseks. Viljavaheldusest või külvikorrast kinni pidamine. Rapsi kasvuks on sobiv pH 6,5 ja sellest väiksema väärtuse korral on vertitsilloosi nakatumise risk suurem. Nakatumise ulatust ja ohu tõsidust saab iga kasvataja ise hinnata rapsipõllul vahetult pärast koristamist: hallikad kuni valged varred on nakatumine valgemädanikku, rohelised varred on tervetel nakatumata taimedel ja pruunid varred on vertitsilloosi nakatunud taimed.

Viited
------

1. 1 2 3  Tiiu Annuk (2019). *Peremehe parem käsi*. Viljandi: Farm Plant. Lk 253.
**Madis Sihimets** (sündinud 29. aprillil 1989) on Eesti maadleja.

Saavutused
----------

2008. aasta Eesti meistrivõistlused Kreeka-Rooma maadluses – 2. koht;

2009. aasta Eesti meistrivõistlused Kreeka-Rooma maadluses – 2. koht;

2010. aasta Eesti meistrivõistlused vabamaadluses – 3. koht;

2011. aasta Eesti meistrivõistlused vabamaadluses – 3. koht;

2011. aasta Eesti meistrivõistlused Kreeka-Rooma maadluses – 2. koht;

2012. aasta Eesti meistrivõistlused Kreeka-Rooma maadluses – 2. koht.

Eesti noorte, kadettide ja juunioride meistrivõistlused
-------------------------------------------------------

2003. aasta Eesti meistrivõistlused vabamaadluses – 3. koht (kadett);

2003. aasta Eesti meistrivõistlused vabamaadluses – 3. koht (juunior);

2004. aasta Eesti meistrivõistlused vabamaadluses – 1. koht (juunior);

2005. aasta Eesti meistrivõistlused vabamaadluses – 1. koht (juunior);

2005. aasta Eesti meistrivõistlused Kreeka-Rooma maadluses – 1. koht (kadett);

2005. aasta Eesti meistrivõistlused Kreeka-Rooma maadluses – 1. koht (juunior);

2006. aasta Eesti meistrivõistlused Kreeka-Rooma maadluses – 1. koht (kadett);

2006. aasta Eesti meistrivõistlused Kreeka-Rooma maadluses – 1. koht (juunior);

2007. aasta Eesti meistrivõistlused vabamaadluses – 1. koht (juunior);

2007. aasta Eesti meistrivõistlused Kreeka-Rooma maadluses – 1. koht (juunior);

2008. aasta Eesti meistrivõistlused vabamaadluses – 1. koht (juunior);

2008. aasta Eesti meistrivõistlused Kreeka-Rooma maadluses – 1. koht (juunior);

2009. aasta Eesti meistrivõistlused vabamaadluses – 1. koht (juunior);

2009. aasta Eesti meistrivõistlused Kreeka-Rooma maadluses – 1. koht (juunior);

Maailmameistrivõistlused Kreeka-Rooma maadluses
-----------------------------------------------

2008. aasta Türgi İstanbul – 18. koht (juunior);

2006. aasta Türgi Ankara – 8. koht (juunior).

Euroopa meistrivõistlused Kreeka-Rooma maadluses
------------------------------------------------

2005. aasta Albaania Tirana – 20. koht (kadett);

2006. aasta Türgi İstanbul – 5. koht (kadett);

2007. aasta Serbia Belgrad – 5. koht (juunior);

2008. aasta Slovakkia Košice – 3. koht (juunior);

2009. aasta Gruusia Tbilisi – 7. koht (juunior).

Rahvusvahelised turniirid
-------------------------

Herman Kare Tournament Soome

2011. aasta – 8. koht.

Põhjamaade meistrivõistlused

2002. aasta Eesti – 2. koht (kadett);

Sumo
----

2005. aasta Euroopa kadettide meistrivõistlused Ungari – 3. koht;

2006. aasta Juunioride maailmameistrivõistlused Eesti – 2. koht.

Välislingid
-----------

* Biograafia ESBL-is
*
EBU logo, mida kasutatakse alates 2012. aastast
EBU liikmesriigid
**Euroopa Ringhäälingute Liit** (inglise keeles *European Broadcasting Union* (EBU); prantsuse keeles *L'Union Européenne de Radio-Télévision* (UER)) on konföderatsioon, mille liikmeteks on 75 ringhäälinguorganisatsiooni 56 riigist ja lisaks 43 ringhäälingut 25 riigist üle maailma, millega tehakse koostööd.

Ühenduse liikmed on raadio- ja telekanalid, enamasti avalik-õiguslikud ringhäälingud või erakanalid. Aktiivsed täisliikmed on peaaegu kõigis Euroopa ja Vahemere-äärsetes riikides alates Alžeeriast kuni Vatikanini. Koostööpartnerid on Kanadast, Jaapanist, Mehhikost, Indiast, Hongkongist ja paljudest muudest riikidest. Ameerika Ühendriikidest on koostööpartnerid ABC, CBS, NBC, American Public Media, National Public Radio ja WFMT Radio Network.

Euroopa Ringhäälingute Liidu eellane oli Rahvusvaheline Ringhäälingute Liit, mis asutati 1925. Selle peakorter oli Brüsselis. Maailmasõja ajal läks Rahvusvaheline Ringhäälingute Liit Saksamaa kontrolli alla ja pärast maailmasõja lõppu saadeti saksameelse organisatsioonina NSV Liidu nõudmisel 1946. aasta märtsis laiali.

Euroope Ringhäälingute Liit asutati 12. veebruaril 1950. Tema peakorter asub Šveitsis Genfis.

Eesti Rahvusringhääling on EBU aktiivne liige 1993. aastast.

EBU kuulsaim projekt on Eurovisiooni lauluvõistlus, mida korraldab Eurovision Network. Osaleda saab selles iga riik, kus on EBU aktiivne täisliige. Võistlusel on osalenud ka Austraalia, Maroko ja Iisrael, mis pole Euroopa osad. Eurovision Network korraldab ka Eurovisiooni tantsuvõistlust ja Juunioride Eurovisiooni lauluvõistlust.

Enamik EBU ringhäälingutest edastab olümpiamänge ja jalgpalli maailmameistrivõistlusi. Üks igal aastal edastatav üritus on Viini uusaastakontsert.

EBU signatuur, mida mängitakse enne EBU televisiooniüritusi, rajaneb Marc-Antoine Charpentieri prelüüdil "Te Deum". 

EBU raadioosakonna Euroradio signatuur rajaneb teemal Claudio Monteverdi ooperist "Orpheus". EBU raadio regulaarsed kontserdiülekanded algasid 27. novembril 1967, mil Londonis Victoria Hallis toimus esimese rahvusvahelise raadiokontsertide hooaja avakontsert, mille vahendas 13 ringhäälingut Euroopas. 

Eesti Raadio osaleb EBU raadioülekannete projektis Euroradio 1989. aastast.

Viited
------

1. ↑  Tiia Teder. "Euroraadio, maailma suurim kontserdisaal". *Teater. Muusika. Kino*.

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Euroopa Ringhäälingute Liit** |

* European Broadcasting Union
* EBU Directory Répertoire UER
* dynamic adaptive streaming over HTTP (MPEG-DASH)
Very Large Array
**Karl G. Jansky Very Large Array** (**VLA**) on raadioastronoomia observatoorium, mis asub Ameerika Ühendriikides New Mexico osariigis San Agustini tasandikul.

VLA koosneb 28-st 25-meetrise diameetriga raadioteleskoobist, millest 27 on pidevalt töös, moodustades astronoomilise interferomeeteri ja üks on kasutusel hooldustööde ajal. Kõik teleskoobid on paigutatud raudteerööbastele, võimaldades teleskoopide tihedust ja interferomeetri raadiust muuta. 

Astronoomid on VLA abil saanud uusi teadmisi mustade aukude, Linnutee keskosa ja noorte tähtede kohta.

Very Large Array on osa Riiklikust Raadioastronoomia Observatooriumist, mis on omakorda osa Riiklikust Teadusfondist.

Viited
------

1. ↑  "Very Large Array Radio Telescopes". *New Mexico Tourism*. Vaadatud 4. november 2019.
2. 1 2  "Very Large Array". *The National Radio Astronomy Observatory*. Vaadatud 4. november 2019.
3. ↑  "Welcome to the Very Large Array!". *The National Radio Astronomy Observatory*. Vaadatud 4. november 2019.
Monteriggioni Siena lähedal. Kollane pinnas sisaldab raudoksiidirikast mineraali limoniiti, mis on sieena üks allikaid.
Limoniit
Paremal on naturaalne, vasakul põletatud sieena
**Sieena**, itaalia keeles *terra di Siena* ('Siena muld'), varem ka **sjeena**, on looduslik anorgaaniline värvipigment, värvuselt tumekollane: kollasest ookrist tumedam ja esineb mitmes varjundis.

Värvainete indeksis on naturaalse sieena tähised PY43 (Pigment Yellow 43) ja 77492.

Saamine
-------

Sieenat valmistatakse savikiltadest, mille vanimad ja parima kvaliteediga pigmenti andvad leiukohad asuvad Toscana maakonnas.

Naturaalne ja põletatud sieena võeti pigmentidena kasutusele umbes 18. sajandi keskpaigas, kui avastati pigmendi tegemiseks sobiva materjali varud Siena lähedal Itaalias.

Koostis
-------

Peamine värvust andev komponent sieenas on raudoksiid. Pigment sisaldab umbes 50% raudoksiidi ja ülejäänud osas varieeruvas koguses muid ühendeid, savi- ja kvartsiosakesi. Keemiliselt koostiselt pole ta eristatav ookrist, erinevus on vaid värvuses.

Omadused
--------

Pigment on hea katvusega, valguskindel ja keemiliselt stabiilne nagu kõik ookrid. Sarnaselt teiste raudoksiididega pole pigment vastupidav hapetele. Sobib kõigi sideainetega. Teiste värvidega segamisel on sieena eriti erksa ja elava värvijõuga, andes ilusaid küpseid toone. Õlimaalis nõuab sieena suurt õlikogust sideaineks ja kuivab halvasti.

Sieena kuumutamisel ja kaltsineerimisel saadakse punakaspruuni värvusega pigment, mis on tuntud põletatud sieena nime all.

Viited
------

1. ↑
2. ↑  Joonistamise ja maalimise õpik. ENSV Kunst, Tallinn 1963
3. ↑  Kunstileksikon. Eesti Klassikakirjastus, 2001
4. ↑
5. ↑
6. ↑
7. ↑  Joonistamise ja maalimise õpik. ENSV Kunst, Tallinn 1963
8. ↑  Kunstileksikon. Eesti Klassikakirjastus, 2001

Välislingid
-----------

* Naturaalne sieena kunsti- ja värviajaloo portaalis colourlex.com
* Naturaalne sieena kunsti- ja konserveerimismaterjalide andmebaasis CAMEO
**Euroopa Roheline Pealinn** on Euroopa linnale antav auhind selle keskkonnahoiu alaste saavutuste eest. 

Auhinna algatas 2006. aasta 15. mail Tallinnas toimunud konverentsil tollane Tallinna linnapea Jüri Ratas. See ettepanek esitati kui Tallinna memorandum 15 Euroopa linna (Tallinn, Helsingi, Riia, Vilnius, Berliin, Varssavi, Madrid, Ljubljana, Praha, Viin, Kiel, Kotka, Dartford, Tartu ja Glasgow) ning Eesti Linnade Liidu ettepanekul Euroopa Komisjonile. Euroopa Komisjon kuulutas auhinna välja 2008. aasta mais. 

Tallinn on Euroopa Roheline Pealinn 2023. aastal.

Laureaadid
----------

Euroopa Rohelisteks Pealinnadeks on nimetatud järgmised linnad: 

* 2010 Stockholm, Rootsi
* 2011 Hamburg, Saksamaa
* 2012 Vitoria-Gasteiz, Hispaania
* 2013 Nantes, Prantsusmaa
* 2014 Kopenhaagen, Taani
* 2015 Bristol, Inglismaa
* 2016 Ljubljana, Sloveenia
* 2017 Essen, Saksamaa
* 2018 Nijmegen, Holland
* 2019 Oslo, Norra
* 2020 Lissabon, Portugal
* 2021 Lahti, Soome
* 2022 Grenoble, Prantsusmaa
* 2023 Tallinn, Eesti

Vaata ka
--------

* linnaökoloogia
* ökoasum

Viited
------

1. ↑  Ratas pani rohelise pealinna idee veerema. Delfi. 18.05.2008
2. ↑  tallinn.ee (9. september 2021). "Tallinna linn". Vaadatud 16. märts 2022.
3. ↑  European Commission. European Green Capital. Winning cities

Välislingid
-----------

* European Commission. European Green Capital
* Jüri Ratas. Roheline Tallinn
Veselin Topalov (2007)
Veselin Topalov mängimas Baadur Džobavaga Bakuu maleolümpial (2016)
**Veselin Aleksandrov Topalov** (bulgaaria keeles Веселин Александров Топалов; sündinud 15. märtsil 1975 Ruses) on bulgaaria maletaja, FIDE maailmameister (2005–2006), rahvusvaheline suurmeister (1992). 

Topalov sai suurmeistriks 17-aastaselt 1992. aastal Kolm aastat varem oli ta FIDE-lt saanud rahvusvahelise meistri nimetuse. 

FIDE maailmameistrivõistlustel 2000. aastal New Delhis (100 osavõtjat, nokautsüsteem) kaotas Topalov veerandfinaalis Michael Adamsile. 2002. aastal Dortmundis PCA maailmameistrivõistlustel kaheksa osavõtjaga pretendentide turniiril jõudis finaali, kus ta kaotas Péter Lékóle. 2004. aastal Tripolis FIDE MM-i poolfinaalis kaotas ta turniiri võitnud ja maailmameistriks tulnud Rustam Qosimjonovile. 

Ta pääses tänu kõrgele Elo reitingule septembris-oktoobris 2005 Argentinas San Luisis peetud kaheksa osavõtjaga FIDE MM-i turniirile, mille võitis Viswanathan Anandi ees ja sai FIDE maailmameistriks. PCA maailmameister Vladimir Kramnik, kes keeldus sellel turniiril osalemast, teatas pärast turniiri, et ta on nõus mängima matši FIDE maailmameistriga. Kramniku-Topalovi tiitlimatš toimus septembris-oktoobris 2006 Elistas. Tasavägiselt kulgenud matši Topalov kaotas tulemusega 6 (1½):6 (2½) ja jäi MM-tiitlist ilma. 

Tiitlimatši kaotajana ei pääsenud Topalov septembris 2007 Mexicos toimunud kaheksa osavõtjaga MM-i turniirile. Kompensatsiooniks otsustas FIDE pidada tiitlipretendentide matš Topalovi ja 2007. aasta maailmakarikavõistluste võitja Gata Kamsky vahel. 2009. aastal Sofias toimunud matši võitis Topalov tulemusega 4½:2½ ja sai õiguse kohtuda 2010. aastal valitseva maailmameistri Viswanathan Anandiga. Tiitlimatš, mille Topalov kaotas tulemusega 5½:6½, peeti mais 2010 Sofias (auhinnafond kaks miljonit dollarit, millest võitja sai 60%). 

FIDE Grand Prix 2012–2013 võitjana pääses Topalov märtsis 2014 Hantõ-Mansiiskis toimunud MM-i pretendentide turniirile, kus jäi kaheksa osavõtja seas viimaseks. 2015. aastal maailma karikal Bakuus (128 osavõtjat) jõudis kaheksandikfinaali. Märtsis 2016 mängis ta Moskvas kaheksa osavõtjaga MM-i pretendentide turniiril, kuhu pääses tänu kõrgele ELO reitngule. Ta jäi turniiril viimaseks.

Topalov on mänginud Bulgaaria võistkonna koosseisus üheksal maleolümpial (1994–2000, 2008–2016).

Välislingid
-----------

* Veselin Topalov – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
* Veselin Topalov FIDE andmebaasis
Siem de Jong 2011. aastal Amsterdami Ajaxiga
**Siem Stefan de Jong** (sündinud 28. jaanuaril 1989 Aigles Šveitsis) on Hollandi jalgpallur (ründav poolkaitsja või ründaja). Ta mängib Hollandi kõrgliiga klubis SC Heerenveen.

Ta sündis Šveitsis ning kolis perekonnaga Hollandisse nelja-aastaselt. Ka tema noorem vend Luuk de Jong on jalgpallur.

2005. aastal liitus ta Amsterdami Ajaxi noorteakadeemiaga. Debüüdi Hollandi kõrgliigas tegi ta hooajal 2007–08. Esimese värava lõi ta oma debüütmängus 2007. aasta oktoobris Rotterdami Sparta vastu. Samal aastal valiti ta Ajaxi tulevikutalendiks. Ta mängis Ajaxis kokku seitse hooaega ning tuli neljal viimasel hooajal klubiga Hollandi meistriks. Individuaalselt oli kõige edukamad hooajad 2010–11, 2011–12 ja 2012–13, kui ta lõi kõigil neil hooaegadel Hollandi kõrgliigas vähemalt 12 väravat.

2014. aasta juulis sõlmis ta kuueaastase lepingu Inglismaa Premier League'i klubiga Newcastle United. Sama aasta septembri alguses sai ta vigastada, mille tõttu sai ta meeskonna juurde naasta alles 2015. aasta veebruaris. Premier League'is jäi tal lõpuks läbimurre tegemata ning ainasa värava lõi ta liigas 25. aprillil 2015 mängus Swansea City vastu.

Hooajal 2016–17 naasis ta Hollandi kõrgliigasse, liitudes laenulepingu alusel PSV Eindhoveniga. 2017. aasta augustis sõlmis ta taas lepingu Amsterdami Ajaxiga. 2018. aasta augustis suundus ta üheks hooajaks laenule Austraalia kõrgliiga klubisse Sydneysse. Ta tuli sel hooajal Sydneyga Austraalia meistriks. Hooajal 2019–20 mängis ta taas Ajaxis, kuid tema arvele jäi kogu hooaja jooksul vaid kaheksa mängu.

2020. aasta hooajal mängis ta Major League Socceri klubis FC Cincinnati. 2020. aasta detsembris sõlmis ta lepingu Heerenveeniga.

Hollandi jalgpallikoondises pidas De Jong aastatel 2010–2013 kokku kuus mängu. Ainsad kaks väravat tulid 7. juunil 2013 peetud sõprusmängus Indoneesia vastu.

Saavutused
----------

Ajax
* Eredivisie: 2010–11, 2011–12, 2012–13, 2013–14
* KNVB beker: 2009–10
* Johan Cruijff Schaal: 2013

Sydney FC
* A-League'i finaalseeria: 2018–19

Viited
------

1. ↑  "Transfer is rond: Ajax neemt razendsnel afscheid van trouwe aanvoerder". Voetbal Primeur. 1.7.2014. Vaadatud 22.1.2019
2. ↑  "Ajax haalt Siem de Jong terug naar de Eredivisie". Voetbal International. 28.8.2017. Vaadatud 22.1.2018
3. ↑  "Sydney FC unveil latest marquee signing Siem de Jong". The Guardian. 23.8.2018. Vaadatud 22.1.2019
4. ↑  "Former FC Cincinnati midfielder Siem de Jong lands at SC Heerenveen". mlssoccer.com. 4.12.2020. Vaadatud 28.12.2020

Välislingid
-----------

 Siem de Jong – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis