recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Ränist küllastatuse aste** (inglise *degree of silica saturation*) on tardkivimite suhtelist ränisisaldust iseloomustav suurus.

Ränist küllastatuse aste näitab ränidioksiidi (SiO2) suhtelist hulka teiste kivimit moodustavate elementide oksiidide suhtes. Selle alusel on võimalik hinnata, mis mineraalidest peaks vastav tardkivim koosnema ehk arvutada kivimi normatiivset mineraloogilist koostist. Ränidioksiidi suhtelist hulka arvestatakse molekulaarse suhte, mitte massisuhte alusel. 

Oletame, et magma koosneb vaid kolmest oksiidist, need on: MgO, FeO ja SiO2. Kui kivimis ei ole piisavalt ränioksiidi, et terve kivim saaks koosneda pürokseenidest, siis koosneb ta osaliselt pürokseenist ja osaliselt oliviinist, mis sisaldab vähem ränioksiidi. (Mg,Fe)2SiO4 (oliviin) + SiO2 → 2(Mg,Fe)SiO3 (pürokseen). Võrrandist ilmneb, et pürokseenis on SiO2 ja MgO + FeO suhe 1:1, oliviinis aga 1:2. Sarnane on olukord ka siis, kui magma sisaldaks vaid naatriumi, alumiiniumi, räni ja hapnikku. Siis moodustuksid vastavalt ränihulgale päevakivid, kvarts või feldšpatoidid. NaAlSiO4 (nefeliin) + 2SiO2 (kvarts) → NaAlSi3O8 (albiit). Nefeliin ning albiit on vastavalt feldšpatoidide ning päevakivide esindajad. Jällegi ilmneb, et albiidis on SiO2 suhe Na2O suhtes 6:1, nefeliinis aga 2:1, mistõttu moodustub ränist üleküllastatuse korral kvarts ja päevakivid, ränist alaküllastatuse korral aga feldšpatoidid ning päevakivid.

**Ränist üleküllastunuks** peetaksegi sellist magmat ja temast moodustunud tardkivimeid, milles ränioksiidi suhe naatriumoksiidi on suurem kui 6:1. Kui suhe on täpselt kuus, siis on magma **ränist küllastunud**. Kui suhe on alla kuue, siis on magma **ränist alaküllastunud**. See konkreetne näide kehtib muidugi vaid siis, kui magma koosneks vaid ränist, hapnikust, alumiiniumist ning naatriumist. Ränist üleküllastunud kivimid koosneks sellele näitele tuginedes kvartsist ning päevakividest. Selline kivim on näiteks graniit. Ränist küllastunud kivim koosneks vaid päevakividest. Reaalses magmas on aga ka muid keemilisi elemente, mistõttu on tüüpiline ränist küllastunud kivim näiteks dioriit, mis peale päevakivide sisaldab ka värvilisi mineraale. Ränist alaküllastunud kivim koosneks päevakividest ning feldšpatoididest ning raua ja/või magneesiumi olemasolul ka oliviinist. 

Sama arvutusreeglit saab rakendada ka reaalsete magmade korral, mis koosnevad suuremast arvust komponentidest. Reaalsete magmade korral ei ole tegemist puhaste mineraalidega, vaid nende segudega. Näiteks päevakivid ei ole esindatud mitte puhta albiidi, vaid albiidi ja ortoklassi seguna, mida tuntakse leelispäevakivina ((Na,K)AlSi3O8). Sama ka teiste mineraalide korral.

Vaata ka
--------

* Alumiiniumist küllastatuse aste
**Valu-nõgespuu** ehk **gympie-gympie-puu**[*viide?*] (*Dendrocnide moroides*) on nõgespuu perekonda kuuluv põõsastaim.

Klassifikatsioon
----------------

APG III süsteemis on valu-nõgespuu liigitatud nõgeseliste (*Urticaceae*) sugukonda.

Levila
------

Valu-nõgespuu kasvab looduslikult Austraalia kirdepiirkonna vihmametsades, Maluku saartel ja Indoneesias.

Saadused
--------

Reuma korral määritakse keedetud lehtede ja koorega.

Mürgisus
--------

Valu-nõgespuu liigitatakse mürktaimede hulka – kokkupuutel taimega võib osadel loomadel tekkida eluohtlik kõrvetus, selleks piisab taime riivamisest.

Kõik taime osad peale juurte – lehed, varred ja viljad – on kaetud tillukeste, torkivate, süstlanõelakujuliste karvadega, mis eritavad organismi sattudes toksiini, mida nimetatakse moroidiiniks.

### Kodune esmaabi kõrvetuse korral

Tugeva reaktsiooni vältimiseks pärast taime riivamist või sellega otsest kokkupuutumist võib võtta antihistamiinitableti. 

Uuendusliku välispidise meetmena leiab kasutust plaastri või karvaeemaldamiseks mõeldud vahalapi kleepimine kõrvetada saanud nahapinnale ja seejärel selle järsk maharebimine.

Viited
------

1. ↑  Australian Tropcal Rainforest Plants, Dendrocnide moroides, veebiversioon (vaadatud 18.02.2015)(*inglise keeles*)
2. ↑  "Eestikeelsete taimenimede andmebaas". Originaali arhiivikoopia seisuga 18. veebruar 2015. Vaadatud 18. veebruaril 2015.
3. ↑  Umberto Quattrocchi, "CRC World Dictionary of Medicinal and Poisonous Plants: Common Names ...", lk 1357, CRC Press, 2012, Google'i raamatu veebiversioon (vaadatud 18.02.2015)(*inglise keeles*)
4. ↑  tõlkematerjalid, toimetaja: Lauri Jürisoo, Suht ohutu välimusega, aga tappev: taim, mille kõrvetus on valusaim asi maailmas, 18. veebruar 2015, veebiversioon (vaadatud 18.02.2015)
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib Pilistveres kiriku lähedal asuvast mälestussambast, kalmistul asuva mälestussamba kohta vaata artiklit Pilistvere Vabadussõja mälestussammas (kalmistul).* |

---

Pilistvere Vabadussõja mälestussammas algsel kujul pronkssõdurigaPilistvere Vabadussõja mälestussammas algsel kujul pronkssõduriga
**Pilistvere kihelkonna langenute mälestussammas** on mälestusmärk Pilistveres kiriku naabruses. See on pühendatud 58 Pilistvere kihelkonnast pärit ja Vabadussõjas langenud mehele. Samba skulptor oli Aleksander Eller.

Mälestussammas avati 26. juulil 1931. Samba avas kindralmajor Gustav Jonson (VR I/3 ja II/3). 19. augustil 1940 purustati mälestussammas Nõukogude võimu käsul. Samba taasavas 12. juulil 1942 (ilma pronkssõdurita) Eesti Omavalitsuse direktor Hans Saar. Sammas purustati uuesti sügisel 1945. Samba taasavasid 28. juulil 1991 (ilma pronkssõdurita) Vabadussõda veteranid Jaak Kask ja Julius Saar.

Mälestussamba esiküljel on tekstid: "EESTIMAA SU MEHE MEEL / POLE MITTE SURNUD VEEL" ja "LANGENUILE / VÕITLUSES VABADUSE EEST / 1918 – 1920".

Samba vasakul küljel asuval metallplaadil on loetletud nimed: "JAKOB TABUR / JAAN BLOCKMANN / HANS HIMMELREICH / JULIUS TAMM / JOHANNES SAGAR / MIHKEL JALAKAS / OTTO KIIDE / JUHAN LUIK / BERNHARD IBRUS / PEETER MULKSON / ELMAR VILL / KARLA SUIT / RUDOLF PUHK / BORIS VARES / JAAN TUUDELEPP / MARTIN PIHELGAS / JUHANNES PENT / ALEKS. HENDRIKSON / JAAN TOMINGAS / JÜRI LOTT / JAAN REIMANN / JAKOB MÜLLERSON / JÜRI VÄKRAM / FERDINANT SUPP / ALEKSAND. LABIDAS / JAAN REBANE".

Samba paremal küljel asuval metallplaadil on loetletud nimed: "MIHKEL TELLISSAAR / JAAN PÕDRA / AUGUST RAKKEL / JÜRI EHRBERG / JOHANNES IBRUS / MARTIN ARU / JAAK VAHTER / JAAK VAIN / JAAK RÄTSEPSO / JÜRI MATSINA / JÜRI LAUR / ALBERT PETERS / JAKOB KUKK / KARL KÜTT / PRIIDO RAMM / JÜRI KOTSAR / JAAK KOTSAR / JAAN REHEPÕLD / JÜRI LIIBER / ANDRES SAPP / PAUL REBANE / JAAK PIILMANN / JAAN TUUR / AUGUST VALG / KARL LEPPIK / PEETER KOLK / JAAN TELLISSAAR / PAUL PRAKS".

* Vaade sambale kiriku pooltVaade sambale kiriku poolt
* LähivaadeLähivaade
* Vasak nimeplaatVasak nimeplaat
* Parem nimeplaatParem nimeplaat

Vaata ka
--------

* Eesti Vabadussõjas langenute mälestussammas
* Eesti Vabadussõja mälestusmärkide loend

Viited
------

1. ↑  "Nägus mälestussammas Pilistwerre". *Päevaleht*. 26.07.1931. Vaadatud 27.05.2020.
2. ↑  Sakala | 16. september 2008 | "Mälestussambad meenutavad neid, kes andsid oma elu Eesti Vabariigi eest":
3. ↑  Jaak Pihlak | "Vabadussambad Viljandimaal": [*alaline kõdulink*]

Välislingid
-----------

* Pilistvere Vabadussõja mälestussammas kultuurimälestiste riiklikus registris
**Valentin Pikner** (17. mai (vkj 5. mai) 1899 Tallinn – 28. detsember 1960 New York, USA) oli Eesti majandusteadlane.

Elulugu
-------

Valentin Pikner oli juveliiri poeg.

Ta lõpetas 1919 Tallinna Poeglaste Reaalgümnaasiumi, seejärel oli 1919–1920 Eesti sõjaväes ja osales Vabadussõjas. Aastatel 1919–1921 õppis ta Tartu Ülikooli õigusteaduskonnas, lõpetas 1924 19, dr. rer. pol. (1924, samas), väitekiri "Die estnische Währung, ihre Grundlage und Entwicklung nebst einem geschichtlichen Überblick über das Geldwesen in den baltischen Ländern". Täiendas end 1928 New Yorgi Columbia Ülikooli juures. 

Ta töötas aastatel 1920–1927 Eesti Välisministeeriumis, 1925–1927 ja 1934–1935 Eesti Tarvitajateühisuste Keskühisuses, 1928–1934 New Yorgis panga Irving Trust Co statistikaosakonnas, 1937–1940 Tallinnas J. Lorupi klaasivabriku müügiosakonna juhataja. 

Läks 1944. aastal Saksamaale, sealt USA-sse, oli 1950 Dakotas kõrgkooli, hiljem Raleigh' Kolledži professor.

Viited
------

1. 1 2 3  Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide
2. ↑  Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918-1944

Kirjandus
---------

* Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918–1944. I–III. Trt, 1994, II, 26.
* *Eesti teaduse biograafiline leksikon.* 3. köide: *N–Sap* TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013

 *Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.*
**Pilistvere vana õigeusu kalmistu** on kalmistu Pilistvere kihelkonnas Viljandimaal, tänapäevase haldusjaotuse järgi Kõo külas Põhja-Sakala vallas Viljandi maakonnas. Kuna varem oli see ala Kirivere külas, on seda kalmistut nimetatud ka **Kirivere õigeusu kalmistuks**.

Õigeusu kogudus asutati naabruses Põltsamaa kihelkonnas 1846. aastal, mis kattis ka Pilistvere kihelkonda. Oma õigeusu kogudus rajati Pilistvere kihelkonda 1848. aastal. Kogudus nimetati 1871. aastal ümber Arussaare õigeusu koguduseks.

Kirik paiknes algul Kõo mõisa maadel erinevates rendiruumides, kuni 1854. aastal saadi kasutamiseks endine ait Arussaare mõisast. 1871-1873 ehitati Arussaare mõisa alale uus kivikirik. 

Kogudusel ei olnud algul oma kalmistut, surnud maeti Pilistvere kalmistule. Kõo mõis andis kogudusele 1855. aastal oma maadest 1 tiinu suuruse tüki. Sinna rajati kalmistu, mis oli kasutuses kuni uue kalmistu rajamiseni 1920. aastal Arussaare õigeusu kiriku kõrvale. Vana kalmistu paikneb õigeusu kirikust linnulennult umbes 1,3 km ida suunas. Praegu on vana õigeusu kalmistu kasutuseta.

Välislingid
-----------

* Pärandkultuuri objekt: "Arusaare vana surnuaed" (357:HAU:001) Eesti looduse infosüsteemis
**Valentin Kuik** (sündinud 27. jaanuaril 1943 Venemaal Novgorodi lähistel Zabolotje külas) on eesti kirjanik, filmilavastaja ja stsenarist. 

Ta lõpetas 1961 Puurmani keskkooli. Töötas Kabala 8-klassilises koolis kehalise kasvatuse õpetajana. Pärast sõjaväeteenistust läks Tallinna. 1966–1968 töötas Eesti Televisioonis valgustajana ning 1968–1970 Tallinnfilmis nukujuhina. 

1970. aastal astus Kuik Üleliidulisse Riiklikku Kinematograafiainstituuti, õppis režiiteaduskonnas professor Mihhail Rommi kursusel. 1975 lõpetas ta instituudi *cum laude*. Diplomitööks oli lühimängufilm "Löö vastu" (peaosas Jüri Aarma). 

Aastatel 1975–1992 oli Kuik Tallinnfilmi režissöör ja stsenarist, hiljem on teinud dokumentaalfilme Eesti Telefilmis ja teistes stuudiotes. 

1998. aastal asutas ta koos Dorian Supini, Sulev Keeduse, Reet Sokmanni, Mart Otsa, Kadri Kanteri ja Kaie-Ene Rääguga stuudio F-Seitse OÜ. 

Kuik on kirjutanud novelle, jutustusi ja stsenaariume.

Looming
-------

### Filmid

#### Lavastajana

* "Löö vastu" (1975) (lühifilm)
* "Teaduse ohver" (1981)
* "Lurich" (1983)
* "Perekonnapildid" (1989)
* "Armastuse lahinguväljad" (1992)
* "Fair play" (1994)
* "Lurjus" (1999)

#### Stsenaristina

* "Reigi õpetaja" (1977)
* "Keskea rõõmud" (1986)
* "Doktor Stockmann" (1988)
* "Kõrini!" (2005) (esilinastus 3. veebruaril 2006)

### Raamatud

* "Ja sinu kätes on põrgutuli" (2014) (romaan)
* "Geiša" (novellikogu) (1998)
* "Poegade mäss" (1997) (romaan, 1996. aasta romaanivõistluse I auhind)

Tunnustus
---------

* 1997 Suure Vankri auhind
* 2000 Eesti Kultuurkapitali audiovisuaalse kunsti sihtkapitali aastapreemia (tõsielufilm "Kuju")
* 2002 stipendium "Ela ja sära"
* 2021 Eesti Kultuurkapitali audiovisuaalse kunsti sihtkapitali elutööpreemia (audiovisuaalse kunsti sihtkapitali elutööpreemia aastatepikkuse viljaka töö eest stsenaristi ja režissöörina)

Välislingid
-----------

* IMDb: Valentin Kuik
**Kiir** oli aastatel 1912–1913 Narvas välja antud VSDT(b)P Eesti osakondade töölisajaleht.

Ajalehe esimene number ilmus 15. vkj / 28. juunil 1912 Narvas, kuna Narva kuulus selleaegse haldusjaotuse järgi Peterburi kubermangu ega allunud Tallinnas asuvale Eestimaa kubermangu tsensorile. 

Kuna poliitilises kirjanduses väljaantavate riigivastaste üleskutsete eest oli ette nähtud uue nuhtlusseaduse järgi vabaduskaotuslikud karistused, olid ajalehe väljaandjaks ja toimetajaks nimetatud ajutiselt ka variisikud. 

Villem Buk oli üks Kiire asutajaid ja ajalehe esimene tegelik toimetaja. Ametlikult olid toimetajateks Jaan Anvelt (1912), Anton Arm (1912–1913) ja Johanes Käspert (1912–1914). Ajalehe toimetamises osalesid ja ajalehele kaastööd tegid Johannes Käspert, Villem Buk, Otto Rästas, Hendrik Suuder, S. Arro, August Koni, J. Elbe, Viktor Kingissepp, Hans Pöögelmann, Nikolai Janson, Heinrich Klaas, Jaan Depman, Jaan Kipper, Otto Münther, Eduard Bökler, Gustav Tikerpuu, V. Püss ja Juhan Lilienbach, kes avaldas ajalehes satiirilisi värsse, lühiartikleid kultuurielust ning toetas ka materiaalselt Kiirt. 

Pärast ajalehe sulgemist jätkati 1913. aastal nimede all Narva Kiir ja hiljem Rahvaleht : töörahva häälekandja, Töö Hääl (1914) ja Töö Kiir.

Vaata ka
--------

* Vangimaja Kiir

Viited
------

1. ↑  "Kiir". *ESTER*.
2. ↑  Jaan Anvelt. Valitud teosed. Esimene köide 1905–1917. Tallinn, Eesti Raamat 1982, lk 17
3. 1 2 3 4  "Sirp ja Vasar, Number 26, 28 Juuni 1957". *Sirp ja Vasar*. 28. juuni 1957.
4. ↑  "Eesti biograafiline andmebaas ISIK, Klaas, Heinrich". Originaali arhiivikoopia seisuga 6. märts 2016. Vaadatud 28. veebruaril 2012.
5. ↑  "Eesti biograafiline andmebaas ISIK, Depman, Jaan". Originaali arhiivikoopia seisuga 6. märts 2016. Vaadatud 28. veebruaril 2012.
6. ↑  "Eesti biograafiline andmebaas ISIK, Münther, Otto". Originaali arhiivikoopia seisuga 17. juuli 2016. Vaadatud 28. veebruaril 2012.
7. ↑  "Eesti biograafiline andmebaas ISIK, Bökler, Eduard". Originaali arhiivikoopia seisuga 19. veebruar 2007. Vaadatud 28. veebruaril 2012.
8. ↑  "Narva Kiir : Marksistline töörahva ajaleht / väljaandja L. Loorberg". *ESTER*.

Välislingid
-----------

* Kooliraadio saade ajalehest Pravda ja töölisajalehtedest Eestis
Karin Jaanson 2016. aasta teaduskommunikatsiooni konverentsil
**Karin Jaanson** (sündinud 16. novembril 1960) on eesti majandusspetsialist. 

Ta on õppinud majandusteadust Tallinna Tehnikaülikoolis ja Tartu Ülikoolis ning avalikku haldust Georgia Ülikoolis (Ameerika Ühendriikides). 

Aastatel 1983-1990 oli ta Elva Metsamajandi insener-ökonomist, aastatel 1990-1994 Elva abilinnapea, aastatel 1994-2000 Tartu maavalitsuse arengu ja planeerimise osakonna juhataja, aastatel 2002-2003 Tartu Ülikooli teadus- ja arendusosakonna juhataja, aastatel 2003-2005 Tartu Ülikooli teadusprorektori nõunik, aastatel 2005-2011 Tartu abilinnapea, aastatel 2012-2015 Haridus- ja Teadusministeeriumi nõunik.

Ta on alates 2. novembrist 2015 Eesti Teadusagentuuri tegevjuht. Alates 1. jaanuarist kuni 31. märtsini 2021oli ta ka Eesti Teadusagentuuri juhatuse esimehe kt.

Tunnustus
---------

* 2005 Tartu Ülikooli aumärk

Viited
------

1. 1 2  CV..
2. ↑  Teadusagentuuri asub uuest aastast ajutiselt juhtima Karin Jaanson. Eesti Teadusagentuuri veebisait, 29. detsember 2020.
3. ↑  "Tartu Ülikooli aumärgi kavalerid". *Tartu Ülikool*. Vaadatud 8.12.2022.
Malsi valla paiknemine Lõuna-Tiroolis
**Mals** (itaalia: *Malles Venosta*) on vald *(comune)* Lõuna-Tiroolis Põhja-Itaalias, paiknedes umbes 70 km Bolzanost loodes, Šveitsi ja Austria piiril. Valla pindala on 246,7 km².

2010. aasta 30. novembri seisuga elas seal 5092 inimest. 2011. aasta rahvaloenduse järgi kõneles 96,92% rahvastikust esimese keelena saksa keelt, 3,00% itaalia keelt ja 0,08% ladiini keelt.

Mals külgneb järgmiste valdadega: Graun im Vinschgau, Glurns, Laas, Scuol (Šveitsis), Schnals, Schlanders, Schluderns, Sölden (Austrias) ja Taufers im Münstertal.

Vallas on järgmised *frazione*-d (alljaotused, peamiselt külad ja asundused): Burgeis (Burgusio), Laatsch (Laudes), Matsch (Mazia), Planeil (Planol), Plawenn (Piavenna), Schleis (Clusio), Schlinig (Slingia), Tartsch (Tarces) ja Ulten-Alsack (Alsago-Ultimo).

Vald on põhjapoolne lõpp-peatus rongile Meranost, reis kestab umbes 1 tunni ja 15 minutit. Rongid väljuvad iga tund. Malsi ja Schlandersi vahel on ka kohalik bussiühendus.

Galerii
-------

* Püha Benediktuse kirik MalsisPüha Benediktuse kirik Malsis
* St. Veit am Bichl Tartschis*St. Veit am Bichl* Tartschis
* Vana Püha Johannese kiriku tornVana Püha Johannese kiriku torn
* Torn Fröhlichsturm MalsisTorn *Fröhlichsturm* Malsis
* TartschTartsch

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Mals** |

* Malsi valla koduleht (saksa ja itaalia keeles)
* Põhiinfo Malsi kohta, turism ja kauplused (inglise keeles)
Karin Karlsbro (2019)
**Karin Sonja Charlotta Karlsbro** (sündinud 23. septembril 1970 Norrtäljes on Rootsi poliitik, ta on Liberaalse erakonna liige. Ta on aastast 2019 Euroopa Parlamendi liige, Euroopa Parlamendis kuulub ta Uueneva Euroopa fraktsiooni.

Ta on lõpetanud juristina Stockholmi Ülikooli. Seejärel lõpetas ta rahvusvaheliste suhete alal London School of Economics and Political Science'i.

Ta oli aastatel 1995–1997 Rootsi Liberaalide noorteühenduse juht. Aastatel 2000–2006 oli ta Liberaalide kantseleijuht. Seejärel oli ta neli aastat integratsiooniminister Nyamko Sabuni kantseleijuht. Ta on olnud Liberaalide kõneisik keskkonnaküsimustes ja partei Stockholmi piirkonna asejuht. Ta on juhtinud eraettevõtjana õigus- ja kommunikatsiooniküsimustega tegelevat konsultatsioonifirmat ning olnud jätkusuutlikkuse küsimuste juht kinnisvaraomanike katusorganisatsioonis Stockholmis.

Aastast 2019 on ta Euroopa Parlamendi liige, Euroopa Parlamendis kuulub ta Uueneva Euroopa fraktsiooni.

Isiklikku
---------

Ta elab koos abikaasa Henrik Isaksoni ja kolme tütrega Stockholmis.
**Mumbai** (marathi मुंबई (Muṁbaī); varem tuntud nimega Bombay) on linn Indias. Ta asub India läänerannikul ja on Maharashtra osariigi pealinn.

See on oma umbes 15 miljoni elanikuga India kõige rahvarohkem linn ja rahvaarvult teine linn maailmas. Koos ümbritsevate linnaaladega (linnad Navi Mumbai ja Thane) on see üks rahvarohkeim linnastu maailmas.

Linna nimed
-----------

Mumbai on eponüüm. Nimi on etümoloogiliselt tuletatud hindu jumalanna Mumbadevi kohalikust nimest *Mumba* ja sõnast *Aai*, mis tähendab marathi keeles "ema". 16. sajandil andsid portugallased alale nime *Bom Bahia*, mis tähendab "hea laht". Hiljem see lühenes *Bomaím*iks, ja pärast Briti Impeeriumi kätte minekut omandas inglispärase kuju Bombay. Linna ametlikuks nimeks sai 1995. aastast Mumbai, kuid endist nime (Bombay) kasutatakse lääneriikides tänini, samuti kasutavad seda endiselt paljud linna elanikud ja ka ametiasutused.

Majandus
--------

Mumbai on India tähtsaim finantskeskus, seal asub India suurim väärtpaberibörs. Mumbai sadama kaudu käib enam kui pool India merekaubandusest. Mumbai on India rikkaim linn ja sellel on suurem SKT kui ühelgi teisel linnal Lõuna-, Lääne- või Kesk-Aasias, moodustades 5% kogu India SKT-st.

Sündmused
---------

26. novembril 2008 toimusid mitmes Mumbai hotellis relvastatud terrorirünnakud, mille eest võttis vastutuse islamirühmitus Deccan Mujāhidīn. Surma sai vähemalt 200 inimest, neist paljud pantvangi võetud välisturistid.

Vaata ka
--------

* Mumbai Ülikool

Viited
------

1. ↑  Entsüklopeedia, vaadatud 16.05.2018.
2. ↑  World: largest cities and towns and statistics of their population (2010) World Gazetteer
3. ↑  Population of urban agglomerations with 750,000 inhabitants or more in 2007 (thousands) 1950–2025 (India) Department of Economic and Social Affairs (United Nations) 9. juuni 2009
4. ↑  India needs cities network for easy rural-urban shift – Economy and Politics livemint.com 3. august 2009 (vaadatud 5. mai 2010
5. ↑  Mumbai Urban Infrastructure Project Mumbai Metropolitan Region Development Authority (MMRDA) 18. juuli 2008

Välislingid
-----------

* Heiki Suurkask: Al-Qaida näitas Indias oma verist ümbersündi, EPL, 28. november 2008
**Valentin Kolumb** (mari Валентин Христофорович Колумб; 3. mai 1935 Mizineri küla, Morki rajoon – 8. detsember 1974 Joškar-Ola) oli mari luuletaja, tõlkija ja ajakirjanik.

Valentin Kolumb oli pärit talupoja perekonnast. Varases lapsepõlves ta mari keelt ei osanud. 1959. aastal lõpetas ta Maksim Gorki nimelise Kirjandusinstituudi. Seejärel töötas ta Morki rajooni komsomolisekretärina ja kirjandustoimetajana raadios. 1964–1968 oli Valentin Kolumb Mari raamatukirjastuse peatoimetajana. Alates 1968. aastast töötas ta ajakirja Ontšõko toimetuses, esialgu vastutava sekretärina ja 1972. aastast peatoimetajana.

Esimene Valentin Kolumbi luuletus avaldati ajakirjanduses 1950. aastal. Esimene luulekogu "Палыме лийына" ('Saame tuttavaks') ilmus 1959. aastal. 1961. aastal võeti Valentin Kolumb Nõukogude Liidu Kirjanike Liidu liikmeks. Ühtekokku avaldas Kolumb 17 luuleraamatut, neist 9 mari keeles ja 8 vene keeles.

Viited
------

1. ↑  Колумб Валентин Христофорович (03.05.1935 – 08.12.1974) Национальная библиотека Республики Коми
2. ↑  Классик марийской литературы Валентин Христофорович Колумб Команда Кочующие
**Valuvaigistid** ehk **analgeetikumid** (*analgeticum*; *remedium analgeticum*) on rühm ravimeid, mille ülesanne on leevendada valuaistingut või see kõrvaldada, ideaalis mõjutamata muid funktsioone. 

Kuid puhtalt ainult valu vaigistava toimega ravimeid pole 2010. aasta seisuga olemas[*viide?*]. Kõigil valuvaigistitel esineb veel mingi soovimatu kõrvaltoime – alates mao limaskesta ärritavast toimest (näiteks aspiriin) kuni hingamiskeskust pärssiva toimeni (näiteks morfiin)[*viide?*].

Valuvaigisteid võib jaotada mitmeti. Näiteks:

1. Toimetugevuse järgi:

* Nõrga toimega valuvaigistid. Nende hulka kuuluvad mitteopiaatsed valuvaigistid, näiteks ibuprofeen, paratsetamool.
* Mõõduka tugevusega valuvaigistid. Nende hulka võib liigitada nõrga toimega opioidid, näiteks tramadool, kodeiin.
* Tugeva toimega valuvaigistid. Nende hulka kuuluvad tugeva toimega opioidid, näiteks metadoon, morfiin.

2. Saamisallika järgi:

* Looduslikud alkaloidid – morfiin, kodeiin
* Poolsünteetilised alkaloidid – heroiin.
* Sünteetilised alkaloidid – promedool.

Anatoomilis-terapeutiline keemiline klassifikatsiooni süsteem
-------------------------------------------------------------

### ATC koodid

Maailma Terviseorganisatsiooni välja antav rahvusvaheline raviainete põhine statistiline identifikaator humaanmeditsiini (humaan-ATC süsteem) ja loomameditsiini (veterinaar-ATC süsteem) tarvis klassifitseerib valuvaigistid toime alusel närvisüsteemile terapeutilise tasandiga N02 – analgeetikumid.

Termin
------

Valuvaigisti on valu leevendamiseks või eemaldamiseks kasutatav ravim. (Meditsiinisõnastik, 2004)

Vaata ka
--------

* Anesteetikumid
* Diklofenak
* Kanep (droog)
* Mittesteroidsed põletikuvastased ravimid
* Valuarst
* Valuravi

Viited
------

1. ↑  Georg Kingisepp. Farmakoloogia. Tallinn, 1963, Eesti Riiklik Kirjastus, lk. 140
2. ↑  "Meditsiinisõnastik" 821:2004.

Allikad
-------

* Kirsikka Kurg, Miks valuvaigistid mõjuvad naistele paremini?, 22. august 2011
* Eesti veest leiti valuvaigistit, otsima hakatakse ka teisi aineid, 28. veebruar 2015
17. sajandi alguse hõbekarikas ümara kabja, ümmarguse pungise ja poolkeraja kupaga, mida alusel kaunistab metallpealis
Liturgianõud Araslövi kirikust Skånes – gooti vormides karikas ja pateen 14. sajandi lõpust
**Karikas** on sügava kausikese kujuline laieneva jalaga jooginõu, mis koosneb ketta- või koonusekujulisest alusest ehk kabjast, pungisega tüvesest ja kausikujulisest kupast. Võib olla valmistatud vääris- või muudest metallidest või klaasist.

Ajaloost
--------

Vorm esineb juba Vana-Egiptuses.

Karikakujuline *calix*, millest paljudesse keeltesse on jõudnud karika nimetus (*Chalice*, *Kelch*), oli jooginõuna tuntud Vana-Roomas. Rooma *calix* kuulus odavate nõude hulka, mida tavaliselt tarvitati veinijoomiseks avalikes kohtades. See võis olla lihtne savikauss jalal, mõnikord radiaalselt kulgeva reljeefkaunistusega (näiteks lillemotiiviga), kuid rikaste roomlaste lauas võis see olla valmistatud ka väärismetallist või koguni mosaiikklaasist.

Kristlikus traditsioonis on karika kuju kinnistunud armulauakarikana. Armulauakarika varaseimaks eeskujuks peetakse 8. sajandist pärit Tassilo karikat.

Karikad, mida kasutati igapäevaste toidunõudena ja liturgilised karikad olid enam-vähem sama kujuga. Harvadel juhtudel võis funktsioon aja jooksul muutuda. Üks näide karikast, mis oli algselt tavaline jooginõu ja paarsada aastat hiljem kasutati kirikus armulauakarikana, on tänapäeval Briti Muuseumis asuv Lacocki karikas. Kiriku traditsioon välistab funktsiooni muutumise vastupidises suunas ja ei luba liturgilises kasutuses olnud objekti kasutada igapäevatalitustes tarbenõuna.

Sümboolikas
-----------

Karikat meenutav klaasnõu on kujutatud Järvakandi valla vapil, viidates enam kui saja-aastasele klaasisulatamise traditsioonile Järvakandis.. Sama sümbol on nüüdsel Kehtna valla vapil.

Vaata ka
--------

* Pokaal
* Peeker
* Röömer
* Tiibkarikas
* Püha Graal
* Tsiboorium
* Auhind

Viited
------

1. ↑
2. ↑  Kunstileksikon. Tallinn, 2001
3. ↑  L. Lewis. Ancient Roman Wine Cups
4. ↑
5. ↑  Kunstileksikon. Tallinn, 2001
6. ↑
7. ↑
8. ↑  "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 25. veebruar 2020. Vaadatud 28. oktoobril 2019.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
9. ↑

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Karikas** |

|  |  |
| --- | --- |
|  | Tsitaadid Vikitsitaatides: **Karikas** |
**Valve Raudnask** (sünninimi **Valve Purask**; sündinud 10. detsembril 1936 Aleksandri vald, Põlva kihelkond, Võrumaa) on Eesti ajakirjanik ja poliitik.

Elukäik
-------

Ta lõpetas 1955. aastal Tallinna 4. Keskkooli ja 1961. aastal Tartu Riikliku Ülikooli eesti filoloogia žurnalistika eriharus. 

1963–1982 töötas ta Noorte Hääle ja 1982–1983 Õhtulehe ajakirjanikuna. Hiljem oli 1983–1994 Rahva Hääle ja 1994–1995 Eesti Sõnumite toimetuse osakonnajuhataja.

Poliitiline tegevus
-------------------

Aastatel 1995–1999 kuulus ta keskerakondlasena Riigikogu VIII koosseisu.

Tunnustus
---------

* 1974 ja 1980 Eesti NSV Ajakirjanike Liidu aastapreemia
* 1976 Eesti NSV teeneline ajakirjanik
* 2002 Valgetähe V klassi teenetemärk
* 2015 Rukkiräägu kultuuriauhind

Isiklikku
---------

Ta oli abielus ajakirjanik Kuldar Raudnaskiga (1936–1985). Tema poeg oli luuletaja Kuldar K. Raudnask.

Viited
------

1. ↑  Teenetemärkide kavaleride andmekogu – 4043

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Tsitaadid Vikitsitaatides: **Valve Raudnask** |

* Valve Raudnask Eesti biograafilises andmebaasis ISIK
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib teatriteadlasest; linnaametniku kohta vaata artiklit Karin Kask (linnaametnik)* |

---

**Karin Kask** (aastani 1943 **Karin Mullas**; 22. september 1919 Tallinn – 12. mai 1998 Valkla) oli eesti teatriteadlane ja kriitik.

Ta õppis aastatel 1927–1933 Tallinna Prantsuse Lütseumis, lõpetas aastal 1938 Tallinna Tütarlaste Kommertsgümnaasiumi. Aastal 1946 lõpetas ta Tartu Riikliku Ülikooli eesti keele ja kirjanduse erialal *cum laude*. Aastatel 1948–1950 täiendas ta end Moskvas Teatriinstituudis (GITIS-es) aspirantuuris. Aastal 1961 kaitses Moskvas tööga "Shakespeare Eesti teatris" kunstiteaduste kandidaadi väitekirja ja aastal 1972 tööga "Eesti draamateater" kunstiteaduste doktori väitekirja.

Ta töötas aastatel 1941–1944 ülikooli kõrvalt ajalehe Eesti Sõna toimetuses, 1944–1946 Õhtulehe toimetuses ja 1946–1948 ajalehe Noorte Hääl toimetuses. Aastatel 1947–1949 oli Kirjanike Liidu konsultant ja 1948–1949 Eesti NSV Riikliku Teatriinstituudi õppejõud. Tegi kaastööd Eesti Raadiole.

Aastatel 1950–1954 oli ta represseerituna vangis.

Aastatel 1954–1959 kirjutas ta Eesti NSV Teatriühingule eesti teatri ajaloo alaseid töid, oli 1959–1961 Teatriühingu vanemkonsultant ja 1961–1962 Teatriühingu vastutav sekretär. 1962 loodi tema algatusel Eesti Teaduste Akadeemia Ajaloo Instituudis teatriuurimiskeskus, kus tatöötas 1962–1967 nooremteadurina ja 1968–1989 vanemteadurina teatriajaloo alal. Peale selle oli ta aastatel 1959–1988 Tallinna Riiklikus Konservatooriumis lavakunstikateedris teatriajaloo õppejõud ja samaaegselt Tallinna Kultuuriülikooli teatriteaduskonna juhataja.

Karin Kask kirjutas raamatuid eesti sõnateatri arenguloost, näitlejate ja lavastajate elust ja loomingust, tegi teatrisotsioloogilisi uurimusi, avaldas ajakirjanduses arvukalt teatriloolisi ja -kriitilisi artikleid, hooajaülevaateid, käsitles Anton Hansen Tammsaare ja William Shakespeare'i lavatõlgendusi Eesti teatris. Samuti tutvustas ta välisteatreid ja suurte meistrite loomingut, tegi teleretsensioone, teatriloosaateid raadios ning televisioonis, koostas ja kommenteeris mälestusteraamatuid ning osales teatmeteoste koostamisel.

Tunnustus
---------

* 1988 Priit Põldroosi nimeline auhind
* 1988 Eesti Teatriliidu kriitikaauhind

Isiklikku
---------

Tema ema oli kooliõpetaja, isa Olav Mullas oli sõjaväelane.

Viited
------

1. ↑  Eesti teatri biograafiline leksikon. Tallinn 2000.
2. ↑  Eesti teatri biograafiline leksikon. Tallinn 2000.
3. ↑  Eesti teatri biograafiline leksikon. Tallinn 2000.
4. ↑  Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918–1944. III, lk 342.
5. ↑  Karin Kask. Eesti Entsüklopeedia.

|  |  |
| --- | --- |
|  | Tsitaadid Vikitsitaatides: **Karin Kask** |
**Aritmeetiline jada** ehk **aritmeetiline progressioon** on jada, milles iga kahe järjestikuse liikme vahe on konstantne.

Aritmeetilise jada üldliige avaldub kujul

{\displaystyle a\_{n}=a\_{0}+nd,}
kus 

{\displaystyle a\_{0}} on aritmeetilise jada esimene element ehk **algliige**,
{\displaystyle d} on **aritmeetilise jada vahe** ja
{\displaystyle n} = 0,1,2,....
Kõik lõpmatud aritmeetilised jadad, kus d ≠ 0, on tõkestamata jadad. Kui d > 0, siis n → ∞ korral {\displaystyle a\_{n}} → ∞. Kui d < 0, siis n → ∞ korral {\displaystyle a\_{n}} → –∞.

Näited
------

Jada (7, 12, 17, 22, ... 5n + 7, ...) on lõpmatu aritmeetiline jada algliikmega {\displaystyle a\_{0}} =7 ja vahega d = 5.

Aritmeetilise jada *n* esimese liikme summa
-------------------------------------------

Aritmeetilise jada *n* esimese liikme summa avaldub kujul

{\displaystyle S\_{n}=a\_{0}+a\_{1}+...+a\_{n-1}=\sum \_{k=0}^{n-1}(a\_{0}+dk)=n(a\_{0}+d{\frac {n-1}{2}})}.
### Tõestus

Tõestuseks võib konstrueerida järgmise summa

{\displaystyle 2S\_{n}=(a\_{0}+a\_{n-1})+(a\_{1}+a\_{n-2})+...+(a\_{n-1}+a\_{0}).\,}
Asendades viimasesse avaldisse pealiikme valemi saame summa

{\displaystyle 2S\_{n}=\sum \_{k=0}^{n-1}(a\_{0}+dk+a\_{0}+d(n-1-k))=\sum \_{k=0}^{n-1}(2a\_{0}+d(n-1))=n(2a\_{0}+d(n-1)).}
Võrduse poolte jagamine kahega annabki aritmeetilise jada *n* esimese liikme summa valemi.

Vaata ka
--------

* Geomeetriline jada
Valve Kirsipuu 2002. aastal
**Valve Kirsipuu** (sünninimi **Valve Elu**; 5. märts 1933 Tallinn – 20. september 2017 Korfu) oli eesti majandusteadlane ja poliitik.

Valve Kirsipuu lõpetas 1958. aastal Tallinna Polütehnilise Instituudi (TPI) ja 1965. aastal Moskvas NSV Liidu Majandusmatemaatika Keskinstituudi aspirantuuri majandusteaduste kandidaadi kraadiga.

Alates 1964. aastast töötas ta Eesti NSV Teaduste Akadeemia Majanduse Instituudis esialgu nooremteadurina, seejärel vanemteaduri ja teadussekretärina. Aastatel 1965–1993 oli ta ühtlasi Eesti Raadio majanduskommentaator, aastatel 1979–1992 ka Eesti Majandusjuhtide Instituudi dotsent. Pärast Majanduse Instituudist lahkumist oli Kirsipuu 1989–1992 Teaduste Akadeemia Filosoofia, Sotsioloogia ja Õiguse Instituudi teadussekretär.

Kirsipuu oli Riigikogu 7. 8. ja 9. koosseisu liige. 1992. aastal pääses ta Riigikokku Mõõdukate nimekirjas.

Valve Kirsipuu kuulus Eesti Reformierakonda selle algusest peale.

1999. aasta lõpus tabas politsei toonase Riigikogu liikme autoroolist 1,18-promillise joobega, talle määrati 4000 krooni trahvi.

2017. aasta Eesti Reformierakonna juhi valimistel toetas Kirsipuu Hanno Pevkurit.

Kirsipuul on poeg Mart Kirsipuu.

10. septembril 2017 sai Valve Kirsipuu turismireisil Kreekas Korfu saarel ujumise ajal infarkti. 10 päeva hiljem suri ta Korfu saare haiglas

Tunnustus
---------

* 2001 Riigivapi V klassi teenetemärk

Viited
------

1. 1 2  Rasmus Kagge "Valve Kirsipuu: tänavune aasta oli Reformierakonna raskeim" ERR, 19.12.2012 (vaadatud 20. detsembril 2012)
2. ↑  "Loe, milline kirev kamp kuulsusi on roolijoodikute nimekirjas"[*alaline kõdulink*] Delfi, 22. juuni 2011 (vaadatud 20. detsembril 2012)
3. 1 2  Marianne Ubaleht, Karoliina Vasli (20. september 2017). "Suri majandusteadlane ja poliitik Valve Kirsipuu". *Delfi (portaal)*. Ekspress Meedia AS. Originaali arhiivikoopia seisuga 20. september 2017.
4. 1 2  "Lahkus majandusteadlane ja poliitik Valve Kirsipuu". *Postimees*. AS Eesti Meedia. 20. september 2017. Originaali arhiivikoopia seisuga 21. september 2017.

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Tsitaadid Vikitsitaatides: **Valve Kirsipuu** |

* Rasmus Kagge. "Valve Kirsipuu: tänavune aasta oli Reformierakonna raskeim" ERR, 19. detsember 2012
* Raul Sulbi. "Kirsipuu hirmutas Reformierakonna võimult lahkumise korral Vene ohuga" Postimees, 19. detsember 2012
**TTÜ Tallinna Kolledž** oli aastatel 2004-2016 Tallinna Tehnikaülikooli koosseisu kuulunud kõrgkool. Alates 2017/2018. õppeaastast kolledž iseseisva õppeasutusena likvideeriti, õppetöö jätkub samades ruumides aadressil Tõnismägi 12 ja 14 Tallinna Tehnikaülikooli teaduskonna osana.

Kolledži direktor oli Udo Meriste.

Õppeasutuse eelkäija on 1993. asutatud Tallinna Kommertskool, mis ühines Tallinna Tehnikaülikooliga 1997. aastal (*TTÜ Kõrgem Majanduskool*). 2004. aastast tegutsetakse juba kolledžina.

Koolihoone
----------

1882. aastal valmis aadressil Tõnismägi 12 inseneride F. Howeni ja A. Esseni projekti järgi veetorn, mis ühendati linna veevärgiga ja hakkas 1883. aastal Toompeale vett andma.

Koolihoone aadressil Tõnismägi 14 projekteeris 1935. aastal naiskutsekooli (Tallinna Kodunduskeskkool) jaoks arhitekt Herbert Johanson. Hoone on valminud kahes etapis. 1935.-1937. aastal jäi Tuvi tänava poolne osa lõpuni ehitamata, valmis vaid vundament. Hoone ehitus lõpetati aastatel 1958-1960, kui arhitekt Enn Kaar oli 1958. aastal koolile Tuvi tänava äärde juurdeehituse projekteerinud. Pärast koolimaja valmimist ehitati piki Tuvi tänavat hoonele juurde 1-korruseline transformaatori ruum.

Nõukogude ajal asusid hoones tehnikumid. Aastatel 1997-2004 asus hoones TTÜ Kõrgem Majanduskool. Alates 2004. aastast kuulub hoone Tallinna Tehnikaülikoolile ja selles tegutses kuni 2016. aastani TTÜ Tallinna Kolledž, seejärel on hoone olnud TTÜ arhitektuuri- ja urbanistikainstituudi kasutuses.

Erialad
-------

* Kinnisvara haldamine. Õppetöö kestab eesti keeles 4 aastat.
* Majandusarvestus. Õppetöö kestab eesti ja vene keeles 3,5 aastat.
* Rahvusvaheline majandus ja ärikorraldus.
	+ Äriõigus. Õppetöö kestab eesti ja vene keeles 3,5 aastat.
	+ Rahvusvahelise äritegevus. Õppetöö kestab eesti ja vene keeles 3,5 aastat.

Kooli vilistlased
-----------------

* Gerd Kanter, *kettaheitja*
* Helen Klandorf, *elukutseline võistlustantsija*
* Natalja Kornõševa, *iluvõimleja*
* Lauri Leis, *kergejõustiklane*
* Karoliina Lill, *iluvõimleja*

Vaata ka
--------

* Tallinna Tehnikaülikooli Tartu Kolledž

Viited
------

1. ↑  Soopan, Ivar. Tallinna Tehnikaülikool liitis kolledžid teaduskondadega. Maaleht, 10. mai 2017.
2. 1 2 3  Koolihoone veetorniga Tõnismägi 12, 14. Kultuurimälestiste register.
3. ↑  Reena Kitsing. Ajalugu: TTÜ TK hoone ajaloost. Tallinna Tehnikaülikool, 19. november 2010

Välislingid
-----------

* Tallinna Kolledž. Tallinna Tehnikaülikooli koduleht
**Ungari Töörahva Partei** (ungari keeles *Magyar Dolgozók Pártja*, **MDP**) oli Unagri Rahvavabariigis aastatel 1948–1956 võimul olnud kommunistlik partei. MDP asutati Ungari Kommunistliku Partei (MKP või UKP) ja Ungari Sotsiaaldemokraatliku Partei (MSZDP) ühinemisel.

Näiliselt prooviti jätta mulje kahe võrdse osapoole vabatahtlikust liitumisest, tegelikult survestasid MKP ja NSV Liit sotsiaaldemokraate. Sotsiaaldemokraatide ridadesse kuulunud teisitimõtlejad, kes ühinemist ei pooldanud, visati salaamitaktikale kohaselt pärast MDP asutamist parteist välja. Sisuliselt muudeti ühinemisega Kommunistliku Partei nime ja kaotati Sotsiaaldemokraatlik Partei.

Ungari Töörahva Parteid juhtis aastani 1956 Mátyás Rákosi, seejärel kolm kuud Ernő Gerő ning kuni partei tegevuse lõppemiseni János Kádár. Teistel, väiksematel erakondadel lubati kuni 1949. aasta lõpuni tegutseda iseseisvate koalitsiooniparteidena.

Ungari ülestõusu ajal tegid Kádári ja Imre Nagy lähikondlased MDP-st Ungari Sotsialistliku Töölispartei (MSZMP). Nagy uus valitsus ei pidanud ülestõusu revolutsioonivastaseks, vaid "suureks, rahvuslikuks ja demokraatlikuks tähtpäevaks" ning lubas lõpetada salapolitseiameti Államvédelmi Hatóság (AVH) tegevuse. Ungari lubadus lahkuda Varssavi Lepingu Organisatsioonist ja olla neutraalne viis 4. novembril 1956 Nõukogude Liidu sekkumiseni. Alates 8. novembrist toetas Kádári juhitud MSZMP taas Nõukogude Liitu.

Ungari Töörahva Partei juhid
----------------------------

### Esimene sekretär

*Aastatel 1948–1953 peasekretär.*

| Nr | Pilt | Nimi(eluaastad) | Ametiaeg | Amet | Märkused |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. |  | Mátyás Rákosi(1892–1971) | 12. juuni 1948 | 18. juuli 1956 | peasekretär | oli ühtlasi peaminister (1952–1953) |
| esimene sekretär (28. juunist 1953) |
| 2. |  | Ernő Gerő(1898–1980) | 18. juuli 1956 | 25. oktoober 1956 |  |
| 3. |  | János Kádár(1912–1989) | 25. oktoober 1956 | 31. oktoober 1956 |  |

### Esimees

*Täitis vaid esindusülesandeid, kaotati 1950.*

| Nr | Pilt | Nimi(eluaastad) | Ametiaeg | Märkused |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. |  | Árpád Szakasits(1888–1965) | 12. juuni 1948 | 24. aprill 1950 | oli ühtlasi president (1948–1949) ja presiidiumi esimees (1949–1950) |

Valimistulemused
----------------

### Rahvusassamblee valimised

| Valimised | **Partei juht** | **Hääli** | % | Kohtade arv | +/– | **Koht** | Valitsus |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1949 | Mátyás Rákosi | HFN-i osana | 285/402 | Tõus 285 | Tõus 1. | ainus seaduslik partei |
| 1953 | 206/298 | Langus 79 | Steady 1. | ainus seaduslik partei |

Vaata ka
--------

* Ungari ajalugu
* Ungari poliitika
* Ungari parteide loend
* Idabloki poliitika

Viited
------

1. ↑  Neubauer, John, and Borbála Zsuzsanna Török. *The Exile and Return of Writers from East-Central Europe: A Compendium*. New York: Walter de Gruyter, 2009. lk 140.
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib linnuliigist; perekonna kohta vaata artiklit Harksaba-kajakas (perekond)* |

---

Harksaba-kajaka munad
**Harksaba-kajakas** (*Xema sabini*) on väike kajaklane, üks perekonna *Xema* ühest või kahest liigist. Osa uurijaid paigutab ta kajaka perekonda, nimega *Larus sabini*.

Levila
------

Harksaba-kajakas on levinud Arktikas. Sügisel rändab ta lõunasse. Alaska ja Siberi linnud rändavad sügisel Beringi väina kaudu piki Põhja-Ameerika läänerannikut kuni Peruu ja Tšiili rannikuni talvitama Humboldti hoovuse jahedatel vetel. Gröönimaa ja Ida-Kanada linnud rändavad üle Atlandi ookeani ja piki Aafrika läänerannikut kuni Namiibia ja Lõuna-Aafrika Vabariigini talvitama Benguela hoovuse jahedatel vetel. Talvitusaladel veedavad nad peaaegu kogu aja avamerel rannikust 2–150 km kaugusel. Üksikuid harksaba-kajakaid satub eriti sügistormide aegu ka mujale rannikule.
Eestis on harksaba-kajakat täheldatud mõnel üksikul korral.

Välimus
-------

Üldpikkus 27–32 cm, tiibade siruulatus 83–92 cm .
Hundsulestikus vanalinnu keha alapool ja kael on valge, tiibade ülapool hall ja pea tumehall musta "kaelusega". Välimised labahoosuled on mustad. Must nokk on kollase tipuga. Puhkesulestikus vanalinnul on pea tagaosa ja kukal tumedad. Noorlind on valge ja hallikaspruuni mustriga. Lennul on liigile tüüpiline pealtiiva must-valge-hall kombinatsioon. Talvel on ka noorlinnul kuklal ja pea tagaosas tumedat. Harksaba-kajaka määramiseks on hea tunnus ka kõikides sulestikes tiirulikult harkis saba. Häälitsused on tiirulikud.

Elupaik ja pesitsemine
----------------------

Harksaba-kajakas pesitseb väikeste seltsingutena Gröönimaa, Põhja-Ameerika ja Kirde-Siberi tundras mererannikul ja jõgede-järvede kaldal. Taimõri poolsaare suurim teadaolev seltsing koosneb umbes 30 paarist. Teravmägedel pesitseb harksaba-kajakaid umbes viis paari. 
Pesitsemine algab juunis või juuli algul. Harksaba-kajakas rajab pesa maapinnale. Kurnas on kolm, mõnikord kaks täpilist oliivpruuni muna. Haudumine kestab umbes 23 päeva.

Toitumine
---------

Harksaba-kajakas sööb kõiksugu väikeseid mereoleseid. Võtab mune randtiiru pesadest.

Viited
------

1. ↑   Jonsson, L. *Euroopa linnud*. Eesti entsüklopeediakirjastus, Tallinn 2000, lk 270-271

Välislingid
-----------

* Harksaba-kajakas andmebaasis eElurikkus Muuda Vikiandmetes
**Mumford & Sons** on Inglise folkrokiansambel. 

Ansambli liikmed on Marcus Mumford (laul, kitarr, löökpillid, mandoliin), Ben Lovett (laul, klahvpillid, akordion, löökpillid), Winston Marshall (laul, bandžo, kitarr, resonaatorkitarr) ja Ted Dwane (vokaal, basskitarr, löökpillid, kitarr). Ansambel sai alguse detsembris 2007 Lääne-Londonis – samal ajal, kui folkrokipüünele tõusid ka näiteks Laura Marling, Johnny Flynn ja Noah and the Whale.

Olles lindistanud EP "Love Your Ground", esines Mumford & Sons esialgu väiksemates Inglismaa ja USA klubides, püüdes rahva tähelepanu. Nende debüütalbum "Sigh No More" ilmus Euroopas oktoobris 2009 ning USA turul veebruaris 2010. Album jõudis edetabelite tippu Iirimaal, Austraalias ja Uus-Meremaal, Suurbritannia albumiedetabelis ning Billboard 200 edetabelis USA-s jäi laeks teine koht.

1. detsembril 2010 oli ansambel nomineeritud kahele Grammy auhinnale: parima uue artisti ja parima rokiloo kategoorias ("Little Lion Man"). Kuigi auhindu ei võidetud, siis veebruaris 2011 toimunud auhinnatseremoonial antud *live*-esinemine suurendas nende tuntust märgatavalt. Küll aga võideti 2010. aastal ARIA muusikaauhind parima rahvusvahelise artisti kategoorias ja 2011. aastal Brit Award parima briti albumi eest.

Bändi teine stuudioalbum, "Babel", ilmus septembris 2012. Album debüteeris esikohal nii Suurbritannia kui ka USA edetabelites ning sai kõige kiiremini müüdud albumiks Suurbritannias 2012. aastal. 2013. aastal võitis album parima albumi Grammy ning Brit Awardi parima Briti ansambli kategoorias.

Septembris 2013 teatas bänd, et teeb pikema pausi. Bändi bassimees Ted Dwane mainis siiski ajakirjale Communion Music antud intervjuus, et veebruaris 2014 plaanitakse uuesti kokku saada ning uut materjali kirjutama hakata.
**Arita portselan** (jaapani keeles 有田焼 *Arita-yaki*) on üldnimetus Jaapani portselanile, mis on tehtud Arita linna piirkonnas endises Hizeni provintsis Kyūshū loodeosas. See on tuntud ka **Hizeni** (肥前焼 Hizen-yaki) või **Inari portselanina**. 

Arita väikelinn asub Jaapani lõunaosas Kyūshū saarel Saga prefektuuris. Traditsiooni järgi tutvustas just seal 17. sajandi alguses Korea käsitööline Yi Sam-Pyeong esmakordselt Jaapanis portselani valmistamise kunsti. Avastati portselani valmistamiseks vajalik kivi, ehitati karjäär ja 1616. aastal sai Arita portselani tootmise ja teadmiste keskuseks. Piirkonnas avati mitu ahju ja kujunes välja eri stiile. 

Jaapanist Euroopasse eksporditav portselan kasutas üldiselt Lääne vorme ja Hiina dekoratsiooni. 1653 hakkas Hollandi Ida-India Kompanii eksportima Arita portselani Euroopasse. Varasemad nõud kasutasid glasuurialust sinist maalingut, kuid 17. sajandi keskpaigaks oli Arita tuntud erksate glasuuripealsete "emailitud" dekoratsioonide poolest. Arita portselan õitses üle mitme sajandi ja Arita sai portselanitööstuse sümboliks. Viimastel aegadel ajal on tööstus aga oluliselt kannatada saanud. 

Tänapäeval, peaaegu 400 aastat hiljem, on Arita endiselt Jaapani portselanitoodangu oluliseks keskuseks. Vaatamata probleemidele jätkab väike kohalike käsitööliste ja tootmisettevõtete kogukond erakordselt kõrge kvaliteediga esemete tootmist, kasutades Arita piirkonnale ainulaadseid materjale ja protsesse. 2018. aasta alguse seisuga tegutseb Arita kitsal mägisel alal ligikaudu 150 eri suuruses keraamikatöökoda.

Viited
------

1. ↑  "Arita ware, the origin of Japanese porcelain". *Japan Monthly Web Magazine*. Originaali arhiivikoopia seisuga 26. august 2018.
2. ↑  "The first porcelain produced in Arita-cho, Saga prefecture, Japan". *www.japanpotterynet.com*. Originaali arhiivikoopia seisuga 27. märts 2019.
**Mumio** on Kesk-Aasia mäestikes leiduv mäevaha, mägivaik ehk mägipalsam, mille koostisse kuulub nii anorgaanilisi kui ka orgaanilisi aineid. Mumio tekkeprotsess on teadmata, kuid hüpoteetiliselt on tegemist lateksit ja/või vaiku sisaldavate taimematerjalide sajanditepikkuse kõdunemisprotsessi produktiga. Puhas mumio on musta või tumepruuni värvi vees täielikult lahustuv aine. Seda kasutatakse rahvameditsiinis mitmesuguste krooniliste haiguste (sealhulgas seedimishäirete, neeruprobleemide, allergia, astma, günekoloogiliste haiguste, vaevaliselt paranevate haavade-haavandite korral) ja äkiliste vaevuste (luumurd, migreen, gripp) leevendajana.

Kasutamiseks lahustatakse mumio soojas vees (näiteks 2-3 grammi klaasitäie vee kohta) või segatakse meega ja tarvitatakse seespidiselt mitte üle 0,2 grammi ööpäevas. Haava serva võib niisutada mumiolahusesse kastetud vatiga.

Suhkru- ja südamehaigetel ning ka teiste kroonilise haiguste tõttu sünteetilisi ravimed võtvatel inimestel ei soovitata mumioga ise end ravima hakata, sest ravimitel ja mumiol võivad olla ootamatud koosmõjud.
**Õuna Endel** on tegelane Andrus Kivirähki romaanis "Rehepapp".

Õuna Endel elab talus koos oma emaga, isa on koll aastaid tagasi maha murdnud. Endel on keskmist kasvu jässakas mees, kes raamatus oleva kirjelduse kohaselt räägib pigem vähe. 

Õuna Endli tegelaskuju on äärmusliku rumaluse, matsliku olemuse ja harimatuse arhetüüp. Ta on üks väheseid külaelanikke, kellel pole oma kratti, kuna mees polnud nõus Vanapaganale kolme tilka verd andma, rünnates kuradit nii verbaalselt kui ka füüsiliselt. Ka Endel ise tunnistab, et vajab vahel kaklusi.

Õuna Endel on äärmiselt ropu suuvärgiga. Tema keelekasutuse pärisosa on mitmesugused rõvedad võrdlused ja epiteedid. Räägu Liinale kosja tulles teeb tulevane pruut mehe totruse üle iroonilist nalja, mida Endel ei mõista, ning mille peale kosilane sajatades koju sõidab. Kosjad jäävad hiljem katki aga seetõttu, et Õuna Endlist saab kubjas, mis tulevasele äiale Räägu Reinule on vastuvõtmatu. Rein maksab Endlile kätte seeläbi, et laseb oma võlukotikesest lahti mehikesed, kes Endli vaeseomaks tümitavad. Endel tuleb Räägule kätte maksma, varastab imekotikese, lööb seda kirvega, kuid sealt pääsevad mehikesed tapavad Õuna Endli.
Stefan Stambolov
**Stefan Nikolov Stambolov** (Стефан Николов Стамболов; 31. jaanuar 1854 – 6. juuli 1895) oli Bulgaaria revolutsionäär, peaminister 1887–1894 ja riigipea 1886–1887.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**Konstantin Stoilov** | **Bulgaaria peaminister**1887-1894 | Järgnev**Konstantin Stoilov** |
| Eelnev**Prints Alexander Battenberg** | **Bulgaaria riigipea**1886-1887 | Järgnev**Ferdinand I** |

Bulgaaria peaministrid

**Bulgaaria kuningriik:** Burmov | Drumev | D. Cankov | Karavelov | Ehrnrooth | *koht täitmata* | Sobolev | D. Cankov | Karavelov | Drumev | Karavelov | Radoslavov | Stoilov | Stambolov | Stoilov | Grekov | Ivančov | Petrov | Karavelov | Danev | Petrov | Petkov | Stančov\* | Gudev | Malinov | Gešov | Danev | Radoslavov | Malinov | Teodorov | Stambolijski | A. Cankov | Ljapčev | Malinov | Mušanov | Georgiev | Zlatev | Tošev | Kjoseivanov | Filov | Gabrovski\* | Božilov | Bagrjanov | Muraviev | Georgiev

**Bulgaaria Rahvavabariik:** G. Dimitrov | Kolarov | Červenkov | Jugov | Živkov | Todorov | Filipov | Atanasov | Lukanov

**Bulgaaria Vabariik:** Popov | F. Dimitrov | Berov | Indzhova | Videnov | Sofiyanski | Kostov | Sakskoburggotski | Stanišev | Borisov | Rajkov | Orešarski | Bliznaški | Borisov | Gerdžikov | Borisov | Petkov | Donev | Denkov