recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Säästva arengu haridus** (inglise keeles *education for sustainable development*) on teadmiste, oskuste, hoiakute ja väärtushinnangute süsteem, mis võimaldab teadvustada looduse, majandus- ja sotsiaal-kultuurilise keskkonna seoseid ja järgida säästva arengu põhimõtteid. 

ÜRO on kümnendi 2005–2014 kuulutanud säästva arengu haridust toetavaks perioodiks. 

Säästva arengu hariduse ülesandeks toetada inimestes parema tuleviku visioneerimise ning selle saavutamiseks kriitilise ja süsteemse mõtlemise, koostöö- ja jõustamisoskuste kujunemist.

Säästvat arengut toetav haridus on kujunenud vastuseks globaalsetele väljakutsetele. Säästvat arengut toetav haridus abistab noortel paremini mõista nende enda ja laiemalt ühiskonna tegutsemise võimalusi ja tagajärgi nii globaalsel kui ka kohalikul tasandil, edendab kriitilist mõtlemist ja tulevikuga arvestamist.

Säästev areng eestis
--------------------

Eesti säästva arengu põhimõtted pandi paika säästva arengu riikliku strateegiaga ,,Säästev Eesti 21''. Antud strateegia alused tulenevad säästva arengu seadusest, mille võttis vastu 1995. aastal Riigikogu ning see näeb ette looduskeskkonna ja loodusvarada säästliku kasutamise alused. 

Eesti säästva arengu valdkondadeks on Eesti kultuuriruumi elujõulisus, heaolu kasv, sidus ühiskond ja ökoloogiline tasakaal. Need eesmärgid on sõnastatud 2005. aastal ja on heaks kiidetud riiklikus strateegias ,,Säästev Eesti 21''. Strateegia alused tulenevad säästva arengu seadusest, mille Riigikogu võttis vastu 1995. aastal ning mis näeb ette looduskeskkonna ja loodusvarade säästliku kasutamise alused.

Säästev arendustegevus Euroopa Liidus
-------------------------------------

Euroopa uuendatud säästva arengu strateegia võeti vastu 2006. aastal. Selle üldine eesmärk on kindlaks määrata ja arendada välja meetmeid, mis võimaldaksid Euroopa Liidul nii praeguste kui tulevaste põlvkondade elukvaliteeti järjepidavalt parandada.

Selle strateegia jaoks luuakse kogukonnad, mis:

* suudavad ressursse tõhusalt kasutada ja hallata
* suudavad realiseerida majanduse keskkonna- ja sotsiaalalase innovatsiooni potentsiaali

* suudavad kindlustada jõukuse, keskkonnakaitse ja sotsiaalse ühtekuuluvuse

Säästva arengu strateegia määrab kindlaks seitse peamist väljakutset koos vastavate ülesannet, tegevuseesmärkide ja meetmetega:

* kliimamuutused ja puhas energia
* säästev transport
* säästev tarbimine ja tootmine
* loodusressursside säilitamine ja haldamine
* rahvatervis
* sotsiaalne kaasatus, demograafia ja ränne
* ülemaailmne vaesus ja säästva arengu alased väljakutsed

Vaata ka
--------

* Keskkonnaharidus
* Loodusharidus
* Ökoloogiline kasvatus

Viited
------

1. ↑  Eesti Vabariigi keskkonnahariduse kontseptsioon, 2006
2. ↑  Mihkel Kangur. "Milleks säästva arengu haridus?".
3. ↑  Anne Laius. "Säästva arengu haridus (SAH). Säästva arengu mõiste".
4. ↑  Anne Laius. "Säästva arengu haridus (SAH). Säästva arengu mõiste".
5. ↑  Anne Laius. "Säästva arengu haridus (SAH). Säästva arengu mõiste".
**Helle Raa** (sünninimi **Benita Luts**, 1942. aastast **Helle Eskola**; 14. märts 1908 – 27. detsember 1990) oli eesti näitleja.

Ta õppis Tartu Pedagoogilises Progümnaasiumis.

Aastatel 1934–1937 oli ta Ugala teatri näitleja, 1937–1944 mängis Tallinn Töölisteatris, 1944–1948 Noorsooteatris, 1948–1949 Draamateatris. Aastatel 1953–1954 mängis külalisesinejana Nukuteatris, 1955–1970 oli Nukuteatri koosseisuline näitleja, hiljem töötas Nukuteatris teenindava töötajana (riidehoidja, valvur).

Ta on maetud Tallinna Metsakalmistule.

Isiklikku
---------

Ta oli abielus näitleja Olev Eskolaga (1914–1990).

Tunnustus
---------

* 1969 Eesti NSV teeneline kunstnik

Viited
------

1. ↑  "Nukuteatri ajalugu. Isikunimede register". Originaali arhiivikoopia seisuga 11. aprill 2016. Vaadatud 16. juunil 2022.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: robot: algne URL-i olek teadmata (link)
2. ↑  Kalmistute register HAUDI

Välislingid
-----------

* Eesti Muuseumide Veebivärav. Eesti Teatri- ja Muusikamuuseumi fotokogu. Helle Raa, teise nimega Benita Luts, Olev Eskola abikaasa, näitleja (ca 1936)
* Rahvusarhiivi fotode andmebaas. Raa (Eskola), Helle, Eesti NSV teeneline kunstnik - ENSV Riikliku Nukuteatri näitleja (1969)
**Tobolsk** on linn Venemaal Tjumeni oblastis, Tobolski rajooni keskus. Asub Irtõši ääres, Toboli jõe suudmes.

Ajalugu
-------

Tobolsk on asutatud 1587. aastal kasakate poolt Siberi khaaniriigi pealinna Kašlõki varemete lähedale. 1590. aastal sai linnaõigused. 16.–18. sajandil oli Tobolsk Siberi peamine sõjaline, haldus- ja religioosne keskus. Tobolskis asub Siberi ainus kividest ehitatud kreml.

1917. aasta augustist kuni 1918. aasta aprillini viibis seal vahi all viimane vene keiser Nikolai II koos oma perekonnaga.

2004. aastal liideti linnaga 9 linnalähedast asulat, millega linna rahvaarv tõusis üle 100 000 ja Tobolskist sai formaalselt suurlinn.

1804. saadeti Tobolskisse asumisele mitme Hiiumaa mõisa omanik Otto Reinhold Ludwig von Ungern-Sternberg, kes seal ka 1811 suri. 

Tobolskis on sündinud Dmitri Mendelejev ja Vassili Perov.

Viited
------

1. ↑  26. Численность постоянного населения Российской Федерации по муниципальным образованиям на 1 января 2018 года, vaadatud 23.01.2019.

Välislingid
-----------

* Tobolski koduleht
* 
* 

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Tobolsk** |
**Sæmundr Õpetatu** ehk **Sæmundr Sigfússon** (vanaislandi Sæmundr fróði Sigfússon, Rein Sepa tõlkes Säämundr) (1056–1133) oli Islandi esimene ajaloolane.

Ükski Sæmundri teos ei ole säilinud, kuid arvatakse, et ta kirjutas ladina keeles ning käsitles Norra kuningaid ja Islandi ajalugu. Sæmundri kirjutatud Norra kuningate ajaloost on säilinud vaid paar islandi keelde tõlgitud rida, mida munk Oddr kasutas oma "Olav Tryggvasoni saagas". Sæmundri raamatu põhjal on kirjutatud ka Norra kuningate loend, mis pärineb 12. sajandi lõpust ja on säilinud käsikirjas pealkirjaga "Fateyjarbók". 

Sæmundr oli koos piiskop Ísleifriga üks esimestest islandlastest, kes käisid Mandri-Euroopas haridust omandamas. Sæmundr õppis Prantsusmaal teoloogiat ja temast sai preester. Ta tegutses selle nimel, et Islandil välja arendada kristlikud institutsioonid, ta osales kirikukümnise seaduse ja muude kirikut puudutavate seaduste koostamise juures. Sæmundril oli väga targa ja erudeeritud mehe kuulsus. Ta lõi oma kodukohas Oddis kooli, hiljem õppis seal Sæmundri lapselapse Jón Loftssoni juures Snorri Sturluson. Sæmundr oli nõuandjaks Ari Þorgilssonile tema "Islandlaste raamatu" kirjutamisel, nad olid omavahel ka suguluses.

Hilisemad keskaegsed Islandi autorid viitavad Sæmundrile alati kui suurele autoriteedile. Teda peeti nii targaks, et rahvasuus hakati talle ajapikku omistama mitmesuguseid imevõimeid, näiteks oskust nõiduda ja lennata. Sæmundrist on juttu mõnes saagas, nt pühak "Jóni saagas".

Kui Skálholti piiskop Brynjólfur Sveinsson leidis 17. sajandil "Vanema Edda" käsikirja "Codex Regiuse", arvas ta, et selle autor on tark Sæmundr. Sellepärast nimetatakse "Vanemat Eddat" mõnikord ka Sæmundri Eddaks, kuigi Sæmundrit enam ammu "Edda" autoriks ega üleskirjutajaks ei peeta.
**Hellenistlik filosoofia** (klassikajärgne filosoofia periood) on antiikfilosoofia ajalõik, mis algas 4. s lõpul e.m.a.

Hellenistliku filosoofia mõisteühendi alla võib paigutada kogu kreekakeelse mõttetarkuse kujunemise peale Aristotelest kuni uusplatonismi lõpuni, aga võib mõista ka ainult hellenismi ajalõigu mõttetarkusena.

Hellenistlikul ajal jätkasid tegevust akadeemikute ja peripateetikute koolkonnad, ning tekkisid juurde epikuroslaste, stoa ja skeptikute koolid ehk koolkonnad. Kuna need koolkonnad tegutsesid ka Rooma maailmariigis, hilisel antiikajal, siis on hellenistliku filosoofia alla paigutatud ka Rooma filosoofia koos uusplatonismiga (hiline antiikfilosoofia). Hellenistliku Rooma filosoofiat või hilisemat antiikfilosoofiat on käsitletud ka eraldi antiikfilosoofia ajalõiguna.

Hellenistlik filosoofia:

* püsis Platoni või Aristotelese metafüüsilistel alustel
* jagunes: loogikaks, füüsikaks ja eetikaks
* levib koolidistsipliinina, koolkondade paljusus
* tekkisid üksikteadused, otsiti rakendusvõimalusi
* individualism (huvi üksikisikule); välismaailma asemel tähtsustati sisemaailma
* levisid idamaade õpetused (müsteeriumid)
* usulised probleemid muutusid olulisemaks, kui varem (kohaga seotud paljujumalate süsteemi kultused hakkasid Rooma maailmariigis taanduma ühtse aatega koguduste ees).
**Simon Kingsepp** või **Simon Ateenast** (kreeka Σίμων Ἀθηναῖος, σκυτοτόμος; 5. sajand eKr) oli Sokratese lähikondlane, kes oli pärit Ateenast Atikas.

Simoni kohta ei ole palju teada ning põhiline teadaolevast pärineb Diogenes Laertiose teose "Väljapaistvate filosoofide eludest, õpetustest ja ütlustest" II raamatus talle pühendatud lühikesest peatükist. Väidetavasti käis Sokrates Simoni töökojas temaga filosoofilisi arutlusi pidamas, kusjuures Synesiose väitel ei nõustunud Simon ühegi Sokratese väitega enne korralikku tõestust.

Xenophoni teoses "Mälestusi Sokratesest" on sedastatud asjaolu, et kuna noored ei olnud agoraale lubatud, siis õpetas Sokrates neid lähedal asuvates töökodades ning Simoni kingsepatöökoda oli ilmselt üks seesugustest paikadest. Plutarchos kinnitab Simoni töötoa sobivust filosoofilisteks aruteludeks.  Simoni tegelikus eksisteerimises on kaheldud. Igatahes on uuemad arheoloogilised leiud kinnitanud seesuguse töökoja olemasolu agoraast edelas.

Diogenes Laertiose väitel oli Simon esimene, kes kirjutas sokraatilisi dialooge ja väidetavasti tuginesid need tema tegelikel vestlustel Sokratesega, mille kohta ta vestluse käigus märkmeid tegi. Kokku loetleb Diogenes Laertios 33 Simoni dialoogi. Phaidon Elisest on väidetavasti temast endast kirjutanud dialoogi "Simon", mida on peetud autentseks. Diogenes Laertiose poolt kaheldavaks peetud ning Aischinesele omistatud "Kingsepa lood" käisid samuti ilmselt Simoni kohta ja on võimalik, et tegemist on sama dialoogiga.

Väidetavasti soovis Perikles Simonit toetada ning kutsus ta enda juurde, millest aga Simon keeldunud, väites, et ta ei soovi raha eest oma sõnavabadusest loobuda. Ilmselt seesuguste väidete tõttu on teda hiljem peetud ka suurepäraseks näiteks küünikust.[*viide?*]

Viited
------

1. ↑  Diogenes Laertios, "Väljapaistvate filosoofide eludest, õpetustest ja ütlustest" II raamat, lõik 122–124
2. 1 2 3  Diogenes Laertios, "Väljapaistvate filosoofide eludest, õpetustest ja ütlustest" II raamat, lõik 122
3. ↑  Synesios, "Dion" lõik 17
4. ↑  Xenophon, "Mälestusi Sokratesest" IV raamat, 2. peatükk, lõik 1
5. ↑  Plutarchos, "Maxime cum Principibus esse Disserendum", 776b
6. ↑  Sellars, John, "Simon the Shoemaker and the Problem of Socrates" – *Classical Philology*, 98:3, 2003, lk. 207
7. ↑  D. B. Thompson, "The House of Simon the Shoemaker" – *Archeology 13*, 1960, 234-240
8. 1 2  Diogenes Laertios, "Väljapaistvate filosoofide eludest, õpetustest ja ütlustest" II raamat, lõik 123
9. 1 2  Diogenes Laertios, "Väljapaistvate filosoofide eludest, õpetustest ja ütlustest" II raamat, lõik 105
Pärnu maakonna valdade piirid enne ja pärast 1939. aasta vallareformi
**Tahkuranna vald** oli vald Pärnumaal aastail 1939–1950.

Vald kuulus Riigivolikogu 37. valimisringkonda, kust valiti Jüri Looväli.

Väljavõte Vabariigi Presidendi otsusest nr. 88
----------------------------------------------

17. Tahkuranna vald – maa-alaga, mis moodustub: a) senise Tahkuranna valla maa-alast, välja arvatud Rannametsa küla maa-ala; b) senise Uulu valla maa-alast, välja arvatud Auge, Männiko, Luige, Põdra, Nakki ja Laimetsa talude ning Pärnu metskonna Surju metsandiku kvartaalide nr. 16–22 maa-alad; c) senise Reiu valla maa-alast; d) senise Häädemeeste valla põhjapoolse terava osa maa-alast kuni talude nr. A-32 ja Papisilla nr. 3-a juurdeliideteni, viimased kaasa arvatud.

Külanõukogude moodustamine ja valla likvideerimine
--------------------------------------------------

1945 augustis moodustati Tahkuranna vallas Soometsa külanõukogu keskusega Soometsa külas, Surju külanõukogu keskusega Surju külas, Tahkuranna külanõukogu keskusega Võiste külas ja Uulu külanõukogu keskusega Uulu külas. 1950. aastal Tahkuranna vald likvideeriti ja selle alad arvati Pärnu rajooni koosseisu.

Viited
------

1. ↑  Väljavõte 776. Vabariigi Presidendi otsus nr. 88. Riigi Teataja, nr. 87, 14 oktoober 1938
2. ↑  Eesti NSV Teataja, 1945, 32, 501
3. ↑  Eesti NSV Teataja, 1950, 11, 114
**Boubou Cissé** (sündinud 1974) on Mali poliitik, kes oli 23. aprillist 2019 kuni 19. augustini 2020 Mali peaminister. Ta on ka majandus- ja rahandusminister ning on olnud kaevanduste- ja tööstusminister.

Haridus
-------

Boubou Cissé on magistrikraadiga lõpetanud Auvergne'i ülikooli ning kaitsnud doktoritöö Aix-Marseille ülikooli majandusteaduskonnas.

Karjäär
-------

Cissé karjäär algas 2005. aastal Washingtonis Maailmapanga ökonomistina. 2008. aastal sai ta Maailmapanga inimarengu osakonna peaökonomistiks ja projektidirektoriks. Hiljem töötas ta Nigeris ja Nigeerias Maailmapanga esindajana.

Kui peaminister Soumeylou Boubèye Maïga 2019. aastal koos oma valitsusega tagasi astus, määrati Cissé tema järeltulijaks. Enne seda oli ta olnud 2013. aastal kaevanduste- ja tööstusminister, 2014. aastal kaevanduste minister ning alates 2016. aastast majandus- ja rahandusminister.

Cissé valitsus kukutati augustis 2020 toimunud sõjaväelise riigipöördega.

### Muud ametid

* Rahvusvahelise Valuutafondi (IMF) kuratooriumi liige (2016–)
* Islami Arengupanga (IDB) kuratooriumi liige (2016–)
* Maailmapanga (WB) kuratooriumi liige (2016–)

Viited
------

1. ↑
2. ↑
3. 1 2 3 4 5  "Boubou Cisse". *World Economic Forum*. Vaadatud 21. mai 2017.
4. ↑  "Chiefs of State and Cabinet Members of Foreign Governments: Mali". *Central Intelligence Agency*. 6. september 2016. Originaali arhiivikoopia seisuga 26. august 2020. Vaadatud 21. mai 2017.
5. ↑  Members Rahvusvaheline Valuutafond (IMF).
6. ↑  Board of Governors Islami Aregnupank.
7. ↑  Board of Governors Maailmapank.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**Soumeylou Boubèye Maïga** | **Mali peaminister**2019–2020 | Järgnev**Moctar Ouane** |


Mali peaministrid

Jean-Marie Koné |
Modibo Keïta |
Yoro Diakité |
Mamadou Dembelé |
Soumana Sacko |
Younoussi Touré |
Abdoulaye Sékou Sow |
Ibrahim Boubacar Keïta |
Mandé Sidibé |
Modibo Keïta |
Ahmed Mohamed ag Hamani |
Ousmane Issoufi Maïga |
Modibo Sidibé |
Mariam Kaïdama Sidibé Cissé |
Cheick Modibo Diarra (kohusetäitja) |
Diango Cissoko (kohusetäitja) |
Oumar Tatam Ly |
Moussa Mara |
Modibo Keïta |
Abdoulaye Idrissa Maïga |
Boubou Cissé |
Moctar Ouane (kohusetäitja) |
Choguel Kokalla Maïga |
Abdoulaye Maïga (kohusetäitja)
**Siil 2018** oli Eesti kaitseväe taasiseseisvumise aja suurim õppus. See toimus 2.–14. maini 2018 ning hõlmas kogu Eestit ja kulmineerus Kagu-Eestis ja Põhja-Lätis. "Siil" toimus iga-aastase "Kevadtormi" asemel ja seal kavandati osalema kokku üle 13 000 reservväelase, kaitseliitlase, ajateenija, tegevväelase ja liitlasvägede sõduri.

Lisaks kaitseväele, kaitseliidule ja politseile olid kaasatud ka tsiviilstruktuurid, teiste seas kohalikud omavalitsused. Elanikkonnale käskluste andmiseks harjutati valjuhäälditega mööda linna sõitmist Tallinnas, Tapal, Rakveres, Kundas, Jõhvis, Sillamäel, Narvas, Paides, Türil, Tartus, Võrus, Valgas, Tõrvas, Viljandis, Sauel, Pärnus, Kuressaares, Haapsalus, Kärdlas, Paldiskis ja Keilas. Politsei- ja Piirivalveamet (PPA) läks 4. mail üle kriisiaegsele juhtimisstruktuurile. PPA harjutas koos Kaitseliiduga piiride valvamist ja objektide kaitset. Õppus andis ülevaate, kuidas saab Kaitseliit PPAle toeks olla.

3. mail otsustas Vabariigi Valitsus kutsuda 223 reservväelast suurõppuse Siil raames toimuvale lisaõppekogunemisele Okas 2018. Lisaõppekogunemine toimus 3.-6. maini.

Stsenaariumi järgi ründas Eestit riik nimega Murinus.

Õppusest võttis osa 19 riiki, lisaks sellele NATO staabi- ja juhtimisstruktuur.

Vaata ka
--------

* Kevadtorm

Viited
------

1. ↑  Olge valmis: Õppusel Siil on kavas harjutada ka elanikkonna evakueerimist, *lounaeestlane.ee*, 27. aprill 2018
2. ↑  Valitsus kuulutas välja lisaõppekogunemise 223 reservväelasele, Vabariigi Valitsus, 3. mai 2018
3. 1 2  Siili stsenaarium: Eestit ründab riik nimega Murinus, ERR, 27. aprill 2018
4. ↑  Suurõppuse Siil stsenaarium: Eesti võitleb vaenuliku naaberriigi Murinusega, Postimees, 27. aprill 2018, 14:15

Välislingid
-----------

* Õppus Siil 2018 Kaitsevägi
* Siil leht Facebookis
* Siil 2018 rubriik Postimehes
**Matilda** (ka Maud) (1103? – 3. mai 1152) oli Inglismaa kuninga (1135–1154) Stepheni abikaasa ja sünnipäraselt Boulogne' krahvitar.

Elukäik
-------

Matilda sündis Kirde-Prantsusmaa, Flandria Boulogne'is Boulogne'i krahvi Eustace III ja Šoti Mary tütrena. Tema emapoolsed vanavanemad olid Šoti kuningas Malcolm III ja Šoti Püha Margaret. 

1119. aastal abiellus Matilda Blois' Stepheniga, kes oli Mortaini krahv ja omas suuri maavaldusi ka Inglismaal. Pärast Matilda isa surma 1125 liideti need maad Boulognega.

Pärast Inglismaa kuninga Henry I surma 1136 läks Stephen Inglismaale, et kindlustada Boulogne' kontrolli lähimate sadamate üle ning krooniti keisrinna Matilda asemel Inglismaa kuningaks. Peagi järgnes talle ka Matilda, kes krooniti kuningannaks 22. märtsil 1136.

Kodusõja ajal, Stepheni ja Henry I tütre Matilda vahel, oli Matilda oma mehele suurimaks toeks ja abiks. Kui Stephen oli Lincolni lahingus vangistatud, koondas Matilda kuninga partisanid ja koos Ypresi Williami abiga muutis sõjaväe tugevaks. Keisrinna Matilda kiusas taga Stepheni venda, Blois' Henryt, kuid Matilda vangistas keisrinna venna, Robert Cloucesteri.

Pärast isa surma 1125 sai Matildast Boulogne' krahvinna ning koos abikaasaga valitses ta Boulognet aastani 1150. Aastal 1151 läks Boulogne ta vanimale pojale Eustace'ile, seejärel Williamile ning lõpuks tütar Mariele.

Matilda suri Hedinghami lossis, Essexis, Inglismaal ja maeti tema ja Stepheni asutatud Favershami kloostrisse.

Lapsed
------

* Eustace IV (umb 1130 – 17. august 1153)
* Boulogne Baldwin (1058? – 2. aprill 1118)
* Blois'i William (umb 1137 – 11. oktoober 1159)
* Boulogne Matilda
* Boulogne Marie (1136–1182)
**Tiit Saare** (1. september 1956 Väike-Pungerja küla, Pagari külanõukogu, Jõhvi rajoon – 24. september 2017) oli eesti ajaloolane, heraldik ja ajalooõpetaja. 

Aastatel 1963–1972 õppis ta Pagari 8-klassilises koolis ja 1972–1975 Iisaku Keskkoolis. 1991. aastal lõpetas ta kaugõppes Tartu Ülikooli ajalooteaduskonna. 

Ta oli Avinurme Eesti Kodanike Komitee esimees ja Eesti Kongressi liige. Aastatel 1991–1994 oli ta Iisaku Muuseumi juhataja. 1994–1999 Mäetaguse Põhikooli direktor ning 1999. aastast sama kooli ajaloo-, ühiskonnaõpetuse- ja füüsikaõpetaja.

Looming
-------

Kujundas Kohtla valla vapi ning osales Maidla ja Mäetaguse valla vapi loomises.

Ta on korrastanud eesti vapikeelt. Lõi Eesti vapi ajaloo allikapõhise käsitluse.

Avaldas artikleid vapi- ja lipuajaloost ajakirjades Horisont, Akadeemia, Tuna, Keel ja Kirjandus ja Heraldisk Tidsskrift.

### Teoseid

* 1998 "Lipud enne ja nüüd"
* 2000 "Kas Eestil on oma heraldika?". Sirp, 14. jaanuar 2000
* 2001 "Sümboolikaleksikon"
* 2005 "Eesti lipp, Eesti vapp"
* 2006 "Eesti mõisnike vapid". ISBN 9949415608
* 2012 "Kas Narva linnal oli neli vappi?". Iisaku Muuseumi Toimetised I. Iisaku. Lk 184–204
* 2013 "TEA Eesti omavalitsuste taskuentsüklopeedia"

Tunnustus
---------

* 2006 Mäetaguse valla aukodanik
* 2010 aasta õpetaja
* 2017 Mäetaguse valla teenetemärk

Viited
------

1. ↑  "*In memoriam*. Tiit Saare 01.09.1956 – 24.09.2017". Põhjarannik, 28. september 2017. Lk 6

Välislingid
-----------

* Haud Iisaku kalmistul
**Siigur** on eesti perekonnanimi.

2021. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Siigur 61 mehel ja 73 naisel. Perekonnanimede levikult on Siigur meeste puhul 1601. ja naiste puhul 1434. kohal.

Perekonnanime Siigur kandja on keskmiselt 41 aasta vanune (mediaanvanus on 40). Kõige levinum on perekonnanimi Siigur vanuserühmas 0–4, kus neid on 10 000 elaniku kohta 1,97. Perekonnanimi Siigur on levinuim Pärnu maakonnas, kus neid on 10 000 elaniku kohta 4,95.

19. sajandi algul pandi perekonnanimi Siigur Jõhvi ja Pärnu-Elisabethi kihelkonnas.

1930. aastate nimede muutmise kampaania käigus vahetati perekonnanimi Siigur Lehari vastu. Samas, keegi ei võtnud nime Siigur.

Nime kandjaid
-------------

* Kristjan Siigur (1964–), Eesti riigiametnik
* Urmas Siigur (1956–), Eesti arst

Vaata ka
--------

* Sigur

Viited
------

1. ↑  Statistikaamet. Nimede statistika. Päring andmebaasist: Siigur.
2. ↑  Rahvusarhiiv. Onomastika andmebaas. Nimede panemine. Päring andmebaasist (algne nimekuju): Siigur.
3. ↑  Rahvusarhiiv. Onomastika andmebaas. Nimede eestistamine. Päring andmebaasist (vana nimekuju): Siigur.
4. ↑  Rahvusarhiiv. Onomastika andmebaas. Nimede eestistamine. Päring andmebaasist (uus nimekuju): Siigur.
**Simone Aaberg Kærn** (sündinud 17. aprillil 1969 Kopenhaagenis) on taani kunstnik.

Tema tuntumad teosed on dokumentaalfilm "Smiling in a War Zone" (2007) lennust Kabuli sõja ajal ja Taani peaministri Anders Fogh Rasmusseni portree. 

Aastatel 1993–1998 õppis ta Taani Kunstiakadeemias. Rööbiti õppis ta Londoni õppeasutuses Goldsmith College of Fine Art ning sai Suurbritanniast erapiloodi paberid.

Nooruses oli ta aktivist ja skvottija.

Looming
-------

Ta on loonud maale, videokunstiteoseid, installatsioone ja muud. Ta nimetab oma suunda, mis ühitab feminismi ja lendamise, **aerofeminismiks**. Lendamine on individuaalse vabaduse sümbol ning õhuruum sümboliseerib poliitiliste piiride puudumist. 

Portreede sarja "Sisters in the Sky" USA, Nõukogude Liidu ja Suurbritannia sõjalenduritest teises maailmasõjas on näidatud paljudes kohtades, sealhulgas Veneetsias 1999.

Ta tegi teledokumentaalfilmide sarja "Sisters in the sky – en roadmovie fra luften" sellest, kuidas ta koos Stine Kirsteiniga lendas USA-s ringi ning kohtus teise maailmasõja aegsete naislenduritega. Sarja näitas 1999 DR2.[3] 

2006. aastal lendas ta oma 40-aastase Piper Coltiga Lille Skensvedist Kabuli, et leida noor naine, kelle suurim unistus on olla piloot. Koos kaasinstruktor Magnus Bejmariga tegi ta sellest dokumentaalfilmi "Smiling in a Warzone", mis esilinastus Taanis septembris 2006.

Näitused
--------

* 2006 – isikunäitus "Open Sky" Malmö Konsthallis
* 2010 – isikunäitus "Seize the Sky" (8 videot aastatest 1995–2008) San Diego Osariigi Ülikooli kunstigaleriis

Tunnustus
---------

* 1997 – Taani aasta kunstnik

Viited
------

1. ↑  Art Gallery Exhibition Explores Women in Aviation, San Diego State University, vaadatud 07.04.2013
2. ↑  Art Gallery Exhibition Explores Women in Aviation, San Diego State University, vaadatud 07.04.2013

Välislingid
-----------

* , *Kvindernes blå bog*
**Tobias Michael Carel Asser** (28. aprill 1838 Amsterdam – 29. juuli 1913 Haag) oli juudi päritolu Hollandi jurist ja õigusteadlane.

Ta sai 1911. aastal Nobeli rahuauhinna oma osaluse eest Alalise Vahekohtu asutamisel 1899. aastal.

Nobel
Nobeli rahuauhinna laureaat

1901 Dunant, Passy • 1902 Ducommun, Gobat • 1903 Cremer • 1904 IDI • 1905 Suttner • 1906 Roosevelt • 1907 Moneta, Renault • 1908 Arnoldson, Bajer • 1909 Beernaert, d'Estournelles de Constant • 1910 IPB • 
1911 Asser, Fried • 1912 Root • 1913 La Fontaine • 1917 Punane Rist • 1919 Wilson • 1920 Bourgeois • 1921 Branting, Lange • 1922 Nansen • 1925 Chamberlain, Dawes • 1926 Briand, Stresemann • 1927 Buisson, Quidde • 1929 Kellogg • 1930 Söderblom • 1931 Addams, Butler • 1933 Angell • 1934 Henderson • 1935 Ossietzky • 1936 Lamas • 1937 Cecil • 1938 Nanseni Pagulasbüroo • 1944 Punane Rist • 1945 Hull • 1946 Balch, Mott • 1947 FSC ja AFSC (kveekerid) • 1949 Boyd Orr • 1950 Bunche • 1951 Jouhaux • 1952 Schweitzer • 1953 Marshall • 1954 UNHCR • 1957 Pearson • 1958 Pire • 1959 Noel-Baker • 1960 Lutuli • 1961 Hammarskjöld • 1962 Pauling • 1963 Rahvusvaheline Punase Risti Komitee ja Punase Risti Seltside Liiga • 1964 King • 1965 UNICEF • 1968 Cassin • 1969 ILO • 1970 Borlaug • 1971 Brandt • 1973 Kissinger, Lê (keeldus auhinnast) • 1974 MacBride, Satō • 1975 Sahharov • 1976 B. Williams, Corrigan • 1977 AI • 1978 as-Sādāt, Begin • 1979 Ema Teresa • 1980 Esquivel • 1981 UNHCR • 1982 Myrdal, García Robles • 1983 Wałęsa • 1984 Tutu • 1985 IPPNW • 1986 Wiesel • 1987 Arias • 1988 ÜRO Rahuvalvejõud • 1989 XIV dalai-laama • 1990 Gorbatšov • 1991 Suu Kyi • 1992 Menchú • 1993 Mandela, de Klerk • 1994 ‘Arafāt, Peres, Rabin • 1995 Pugwashi konverentsid, Rotblat • 1996 Belo, Ramos Horta • 1997 ICBL, J. Williams • 1998 Hume, Trimble • 1999 MSF • 2000 Kim • 2001 ÜRO, Annan • 2002 Carter • 2003 ‘Ebādī • 2004 Maathai • 2005 IAEA, al-Barāda‘ī • 2006 Grameen Bank, Yunus • 2007 Gore, IPCC • 2008 Ahtisaari • 2009 Obama • 2010 Liu • 2011 Sirleaf, Gbowee, Karmān • 2012 Euroopa Liit • 2013 Keemiarelvade Keelustamise Organisatsioon • 2014 Satyarthi, Yūsafzay • 2015  Tuneesia rahvusliku dialoogi nelik • 2016  Juan Manuel Santos  • 2017  ICAN  • 2018  Murad, Mukwege • 2019  Ahmed • 2020 Maailma Toiduprogramm • 2021 Ressa, Muratov • 2022 Alies Bialiacki, Memorial, 
Kodanikuvabaduste Keskus
**Boulogne'i mets** (prantsuse keeles *Bois de Boulogne*) on 8,459 km² suurune park Pariisi lääneosas, kilomeetri kaugusel Triumfikaarest.

See on ainuke mets Pariisi lähistel, kus soovijad tohivad telkida.

Pargi põhjaosas on lõbustuspark Jardin d'Acclimatation.

Öösel kogunevad Boulogne'i metsa prostituudid kliente otsima, ehkki viimastel aastatel on Prantsusmaa valitsus püüdnud prostitutsiooni pargist välja juurida.

Ajalugu
-------

Bois de Boulogne
Boulogne'i mets on jäänuk kunagisest suurest tammikust, mida esmamainiti 717. Childerich II läänistas selle metsa Saint-Denis' abtile, kes lasi metsa mitu kloostrit ehitada. Philippe Auguste ostis metsa munkadelt tagasi ja lõi sinna kuningliku jahiala.

Saja-aastase sõja ajal oli mets röövleid täis. 1416–17 põletas Burgundia hertsog osa metsa maha. Louis XI laskis metsaala jälle täis istutada ja rajas läbi metsa kaks teed.

Pärast seda, kui François I laskis 1526 metsa rajada Madridi lossi, muutus Boulogne'i mets pidustuste kohaks, ehkki teeröövlid jäid maanteedele alles. Henri II ja Henri III ehitasid jahiala ümber müüri, milles oli 8 väravat.

Novembris 1783 tegid Pilâtre de Rozier ja markii d'Arlandes Boulogne'i metsas esimese õnnestunud mehitatud lennu vendade Montgolfieride ehitatud kuumaõhupalliga.

1852 muutis Napoleon III Boulogne'i metsa pargiks ja sinna istutati hulgaliselt puid, nii pärismaiseid kui eksootilisi. Loodi ülemine ja alumine järv, mida ühendas kosega jõgi. 1855–1858 rajati hipodroom. Ümberkujundamist juhtis Pariisi peaarhitekt parun Haussmann ja seda rahastati metsa põhjaosa müümisega elamukruntideks Neuilly-sur-Seine'is.

Boulogne'i mets arvati ametlikult Pariisi territooriumi hulka 1929. Paljud siiski ei pea seda (nagu ka Vincennesi metsa) Pariisi õigeks osaks, sest seal ei ela inimesi.

Vaata ka
--------

* Château de la Muette

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Boulogne'i mets** |
**Tahkona** oli väike miinitraaler, mis oli ka Eesti merejõudude koosseisus.

Ajalugu
-------

Laev ehitati Soomes. 1918. aastal langes pealetungivate Saksa vägede kätte ja sai nimeks **KM-4**. Uppus saksa okupatsiooni ajal Matsalu lahte.

Sakslastest jäi laev pärast Esimese maailmasõja lõppu eestlastele, kes tõstsid selle üles, tegid korda, nimetasid *Tahkonaks* ja võtsid 1919. aastal teenistusse miinitraalerina Traalerite divisjonis. Laeva komandör oli 1920. aastal Aleksander Kalamees. Laev osales Eesti territoriaalmeres miinitraalimistöödel, hiljem oli kasutusel ka toetuslaevana (tenderina).

1940. aastal võeti laev nõukogude võimu teenistusse ja uppus Nõukogude-Saksa sõjas arvatavasti miinil 1941. aastal.

Laeva põhiandmed
----------------

* Pikkus 19,5 m
* Laius 3,6 m
* Süvis 1,7 m
* Veeväljasurve 35-50 t
* Peamasin aurumasin 150 hj
* Kiirus 10 sõlme
* Meeskond 7-10 in

Vaata ka
--------

* Vaindlo (laev 1915)
* Meeme (laev)

Viited
------

1. ↑  Sissekanne Ohvitseride andmekogus (vaadatud 21.05.2015)
Simon Levini haud Rahumäe kalmistul
**Simon S. Levin** (3. november 1928 – 2. jaanuar 2008) oli juudi päritolu Eesti advokaat.

Haridus
-------

1934. aastal alustas ta õpinguid Tallinna Prantsuse Lütseumis, evakueerituna Venemaale lõpetas 1944. aastal Tšeljabinskis töölisnoorte keskkooli. 

1945. aastal, reevakueerituna, astus Tartu Riiklik Ülikooli õigusteadust õppima, ülikooli lõpetas kaugõppes 1947. aastal.

1974. aastal kaitses Levin kandidaadiväitekirja Moskvas Üleliidulises Kuritegevuse Põhjuste Uurimise Instituudis ning sai kandidaadikraadi.

Töökäik
-------

Aastatel 1945–1946 töötas Levin Tallinna I õigusnõuandlas stažöörina ja kuni 1992. aasta märtsini advokaadina. Aastatel 1992–2004 töötas ta vandeadvokaadina advokaadibüroos HETA, 2004. aastast advokaadibüroos Teder & Partnerid ning advokaadibüroos Teder, Glikman & Partnerid.

Avalik tegevus
--------------

Levin valiti Eesti NSV Advokaatide Kolleegiumi Presiidiumi liikmeks kaheksal korral. 

Ta võeti Eesti Advokatuuri 1947. aastal. Oli juhatuse liige aastatel 1994, 1995, 1998 ning aseesimees aastatel 1994–2001. Ta on korduvalt olnud kvalifikatsioonikomisjoni ja teadus-metoodikakomisjoni liige. 2002. aastast oli ta juhatuse nõunik. Levini advokaaditunnistust ehib numbrimärk 1.

Levin on olnud Eesti kriminaalseadustiku 1993. aasta eelnõu ning veel mitme eelnõu ametlik ekspert, Eesti kriminaalpreventsiooni nõukogu liige ning nõukogu eksperdikomisjoni liige.

Teadustöö
---------

Levini põhiteadusalad olid kriminaalprotsess ja kriminaalõigus. Ta uuris kriminaalkaitse probleeme, kriminaalkaitse efektiivsust ja kassatsioonimenetlust, samuti advokaaditöö eetilisi aspekte. Temalt on ilmunud 12 teadustööd kriminaalmenetluse ja eetika alal ning erialaseid artikleid. Ta on tegelenud kriminaalpsühholoogia üksikküsimustega ning kirjutanud kaks uurimust kohtupsühholoogia alal. 

Ta töötas 1984–1985 Eesti Teaduste Akadeemia Majanduse Instituudi majandusõiguse probleemide sektoris majandusteadlasena. 1985. aastal valiti ta NSV Liidu Teaduste Akadeemia Psühholoogide Seltsi tegevliikmeks.

Ta oli aastatel 1952–1953 Tallinna Juriidilise Kooli lektor, 1996. aastast Concordia Rahvusvahelise Ülikooli Eestis kriminaalmenetluse professor, 1997. aastast Tartu Ülikooli külalisprofessor ja Tartu Ülikooli kuratooriumi liige.

Tunnustus
---------

* 1988 – Eesti NSV teeneline jurist
* 1998 – Valgetähe IV klassi teenetemärk

Välislingid
-----------

* Simon Levin: advokaat ei võida kunagi. Postimees, 1. november 2003
* Simon Levin: kohtusse pole aral advokaadil asja. // Intervjueerinud Kai Kalamees. Eesti Päevaleht, 16. august 2005
* Suri advokaat Simon Levin. Eesti Päevaleht Online, 2. jaanuar 2008
* Suri tippadvokaat Simon Levin Postimees, 2. jaanuar 2008
* Kärt Anvelt. "Legend juba eluajal: kui muidu ei saa, siis Simon Levin ikka aitab". Eesti Päevaleht, 8. jaanuar 2008
Taimo Toomast ja Vilja Savisaar-Toomast Euroopa Parlamendi valimiste eel Reformierakonna valimistelgi juures Tammsaare pargis  
Foto: Ave Maria Mõistlik, 15. mai 2014
**Taimo Toomast** (sündinud 17. mail 1962[*viide?*] Pärnus) on eesti ooperilaulja.

Haridus
-------

Taimo Toomast lõpetas 1989. aastal Tallinna Riikliku Konservatooriumi Teo Maiste lauluklassis ja Frieda Bernsteini kammerlaulu klassis. Ta on täiendanud end Savonlinna (1987) ja Kangasniemi (1988) suvekursustel, Viini Riigiooperi stuudios (1990–1991), Viini Konservatooriumis (Margarethe Bence'i klass ja David Lutzi Liedi klass 1990–1992) ning hiljem Saksamaal Athe Parsi ja Georg Fortune juures.

Töökäik
-------

Ta on esinenud solistina Viini Riigiooperis ja Viini Kammerooperis, olnud Saksamaal Coburgi Landestheateri ja Dessau Anhaltisches Theateri solist (kokku 12 aastat). Taimo on esinenud külalissolistina paljudes teistes Saksamaa teatrites (Gera, Bauzen, Osnabrück, Passau). 2004–2008 elas ja töötas Hispaanias ning teinud koostööd Alicante Sümfooniaorkestriga, osalenud kontserditurneel USAs.

Alates 2009. aastast on Taimo Toomast lauluosakonna õppejõud Eesti Muusika- ja Teatriakadeemias. 2010. aastast on Taimo Toomast taas külalissolist Eesti Rahvusooperis ja teatris Vanemuine.

Isiklikku
---------

Taimo Toomastil on kolm last (Elisabeth Leach (neiupõlves Toomast), Sophie-Marie Toomast ja Tristan-Tobias Toomast).

Ta on 2010. aastast abielus Vilja Savisaar-Toomastiga.
**Karlova park** (ka *Karlova mõisa park*) on park Tartus Karlova linnajaos. See asub Karlova mõisa ja Karlova Gümnaasiumi vahel, kus teda ümbritsevad Pargi, Kalevi ja Salme tänav.

Parki nimetati esimest korda 1810. aasta hindamisaktis. 1839. aasta kaardil on regulaarpark, 1898. aasta kaardil vabakujuline park. 1928. aastal ostis mõisa ja pargi Tartu linn. 1930–1932 korrastati park Arnold Matteuse juhendamisel, peamiselt uuendati teid ja pargiinventari. Pargis kasvab vähe puuliike, peamiselt pärnad.

Karlova park võeti 1997. aastal kaitse alla.

Kalevi 65 asunud maja keldrit kaevates avastati pargist venekirveskultuuri matmispaik. Leitud kivikirve järgi sai nime üks venekujuliste kivikirveste tüüp, Karlova tüüpi kivikirved.

Viited
------

1. ↑  Karlova mõisa park, 19. sajand. Kultuurimälestiste riiklik register
2. ↑  Karlova kiviaja kalmistu Tartu linna kodulehel

Välislingid
-----------

* Karlova park kultuurimälestiste riiklikus registris Muuda Vikiandmetes
* Karlova park hõrenes. Postimees, 31. märts 2004
Jonas Rustemas. Simonas Daukantase portree
Sajalitine pangatäht
**Simonas Daukantas** (sünninimi **Szymon Dowkont**; 28. oktoober 1793 Kalviai Skuodase lähedal – 6. detsember 1864 Papilė) oli leedu ajaloolane, rahvaluulekoguja ja kirjanik.

Ta oli üks esimesi Leedu ärkamisaja ideolooge ja esimese leedukeelse Leedu ajalugu käsitleva raamatu autor. Ta pani aluse leedu ajaloo romantiseeritud käsitlusele. Ta kirjutas ka raamatuid leedu rahvaluulest ja folkloorist ning poola-leedu sõnaraamatu (viimane ilmus postuumselt).

Elulugu
-------

Daukantas sündis Loode-Leedus Läti piiri ääres. Ta õppis Klaipeda maakonnas Kretingas ja Telšiai maakonnas Žemaičių Kalvarija koolis.

1814. aastal ehk 20-aastaselt läks ta Vilniusse ja astus seal gümnaasiumi. Pärast selle lõpetamist 1816 alustas ta õpinguid Vilniuse ülikoolis. Seal õppis ta algul kirjandust ja vabu kunste, hiljem (alates 1818) ajalugu ja antiikkirjandust. 1819 lõpetas ta õigusteaduskonna ja sai 1822 õigusteaduses magistrikraadi. Ta ei saanud oma diplomeid üliõpilasliikumiste Filomatid ja Filaretid represseerimise tõttu Vilniuse ülikoolis otsekohe kätte, vaid alles 1825. Ta jätkas õpinguid Tartus.

Daukantas kolis Riiga, kus töötas 1825–1834 kindralkuberneri kantseleis, ja lõpuks Peterburi, kus töötas 1835–1851 senati kantseleis. Ta töötas koos ajaloolase Teodor Narbuttiga ning andis talle peaaegu 800 Leedu ja Rzeczpospolita ajalugu käsitlevat originaaldokumenti. Ta avaldas leedu keeles mitu ajalooraamatut ja romaani.

Leedusse naasis ta elama alles 1850 ja jäi 1851 pensionile. Ta elas metseenide juures algul Telšiai maakonnas Varniais, siis Lätis poolel teel Jelgava ja Bauska vahel Neu-Bergfriedis (tänapäeval Jaunsvirlauka), viimased eluaastad Šiauliai maakonnas Papilės, kus ta 1864 suri ja kuhu ta maeti.

Mälestuse jäädvustamine
-----------------------

Papilės püstitati Daukantasele 1930. aastal ausammas, mille autor on Vincas Grybas. Ausamba jaoks kogusid raha kohalikud õpetajad. 1968 anti Papilė keskkoolile Daukantase 175. sünniaastapäeva puhul Daukantase nimi. Samal aastal asutati tema muuseum, milles oli umbes 300 eksponaati.

Tema järgi on nimetatud Daukantase väljak, mis asub Vilniuses Leedu presidendilossi vastas. Varem oli see kandnud 19. sajandil Lossi väljaku nime, seejärel 1915. aastani Mihhail Muravjovi nime, siis Napoleoni ja nõukogude ajal Mihhail Kutuzovi nime. Daukantase tänav on Kaunases, Klaipedas, Palangas ja mitmes teises Leedu linnas.

Vilniuse ülikooli üks õuedest kannab Daukantase nime. 1979 istutati ülikooli 400. aastapäeva tähistamise pidustustel sinna Daukantase kodukohast pärit tamm ja avati tema bareljeef. Samal aastal avati teadusmuuseumi, mis tänapäeval on Püha Johannese kirik, seinal Daukantase reljeef. Viimane säilitati ka pärast muuseumi muutmist kirikuks.

Daukantas on kujutatud Leedu 100-litisel rahatähel.
**Taimõr** (vene *Таймыр*) on Venemaale kuuluv aatomijäämurdja, esimene kahest samasugusest jäämurdjast.

Laev valmis 1989. aastal Soomes "Wärtsilä Marine Engineering" laevatehases Helsingis, Nõukogude Liidu tellimusel. Tuumareaktorid (reaktoril KLT-40M põhinev elektrijaam jne) paigaldati aga laevale Nõukogude Liidus ja kasutati Nõukogude Liidus toodetud terast. Tuumaseadmete paigaldamine viidi läbi Leningradis Balti laevatehases, kuhu jäämurdja kere pukseeriti 1988. aastal. Laeva kodusadamaks on Murmansk.

Jäämurdjal suudab läbi minna kuni kahe meetri paksusest jääst, 1,77 meetrise jää paksuse juures on jäämurdja kiiruseks 2 sõlme ja võib töötada temperatuuril kuni –50 °C.

1990. aastal ehitati koos Soomlastega lisaks veel teine samasugune aatomijäämurdja - Vaigatš.

Galerii
-------

* 
* 
* Tallinna reidil 1989Tallinna reidil 1989
* Vaade kaptenisillaltVaade kaptenisillalt
* 
* Taimõri kaptenisillalTaimõri kaptenisillal
* VöörVöör
* Jäämurdja "Taimõr" juhib tankerit "Indiga" Jenissei jääteel Dudinka sadamasseJäämurdja "Taimõr" juhib tankerit "Indiga" Jenissei jääteel Dudinka sadamasse

Vaata ka
--------

* Vaigatš (jäämurdja, 1990)

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Taimõr (aatomijäämurdja, 1989)** |
**Tiit Saluvere** (sündinud 17. novembril 1939 Võrus) on Eesti füüsik.

Elulugu
-------

Tiit Saluvere on metsaülema poeg.

Lõpetas 1958 Türi 1. Keskkooli, 1963 TRÜ füüsika osakonna, 1971 Küberneetika Instituudi aspirantuuri, füüsika-matemaatikakandidaat (1971), väitekiri "Спин-решеточная релаксация ядер азота в жидкостях". 

Oli 1965–1978 Küberneetika Instituudi füüsika sektori insener, nooremteadur ja vanemteadur, 1978–1980 Küberneetika Instituudi teadusdirektor, 1980– Eesti NSV TA Keemilise ja Bioloogilise Füüsika Instituudi teadusdirektor, asedirektor; 1970–1971 ka Poola Teaduste Akadeemia Orgaanilise Keemia Instituudi ja 1976–1977 Lääne-Saksamaal Max Plancki Meditsiiniuuringute Instituudi molekulaarfüüsika osakonna külalisteadur.

Teadustöö
---------

Tiit Saluvere peamised uurimisvaldkonnad on olnud atmosfäärifüüsika ning heterotuumade relaksatsiooniprotsesside uurimine vedelikes tuumamagnetresonantsspektroskoopia abil. Ta kuulub Endel Lippmaa keemilise füüsika koolkonda. Saluvere on Ülemaailmse Teadlaste Föderatsiooni liige (aastast 1993). Ta on avaldanud 40 teadustrükist.

Teoseid
-------

* "О горизонтальных составляющих атмосферного электрического поля вблизи ровной подстилающей площади" (kaasautor Hannes Tammet) // Изв. АН СССР. Геофиз. 654 (1963) 4
* "Spin-lattice relaxation of N-15 nuclei" (kaasautor Endel Lippmaa) // Chem. Phys. Lett. 545 (1970) 7
* "Chemical polarization of C-13 and n-15 nuclei in thermal decomposition reactions" (kaasautorid Endel Lippmaa, Tõnis Pehk) // Ind. Chimique Belge 1070 (1971) 36
* "Nitrogen-14 nuclear magnetic resonance in monosubstituted pyridines" (kaasautor) // Mol. Phys. 1071 (1972) 23
* "Спин-решеточная релаксация ядер Sn-119 и C-13 в олово-органических соединениях" (kaasautor) // Докл. АН СССР 220 (1975) 112

Tunnustus
---------

1972 Nõukogude Eesti preemia

Viited
------

1. 1 2 3 4  *Eesti teaduse biograafiline leksikon.* 3. köide: *N–Sap* TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013, lk. 1424

Välislingid
-----------

* Tiit Saluvere Eesti Teadusinfosüsteemis Muuda Vikiandmetes
* *Eesti teaduse biograafiline leksikon.* 3. köide: *N–Sap* TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013, lk. 1424

 *Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.*
**Simon Kofe** (sündinud aastal 1983 Funafutil) on Tuvalu poliitik. Ta on 19. septembrist 2019 Tuvalu justiits-, side- ja välisminister.

Ta sündis aastal 1983 Funafutil Tuvalus Vaikse ookeani lõunaosa ülikooli õpetaja pojana. Ta omandas 2004. aastal Vaikse ookeani lõunaosa ülikoolis õigusteaduse bakalaureusekraadi, millele järgnes 2014. aastal Malta ülikooli magistrikraad mereõiguse alal.

Kuna endine Tuvalu vanemkohtunik Afele Kitiona läks juuni keskel pensionile, määrati ta Tuvalu vanemkohtunikuks 24. septembril 2014.

Kuna sir Kamuta Latasi astus parlamendiliikme kohalt tagasi 17. oktoobril 2018. 20. novembril 2018 toimusid järelvalimised, kus Kofe võitis oma koha 30,5% häälte koguarvust. Ühes intervjuus märkis ta, et soovib panustada põhiseadusreformi projekti, millega ta osales vanemkohtunikuna.

Ta töötas parlamendi opositsioonis peaminister Enele Sopoaga valitsuses 2015-2019 ametiaja viimastel kuudel. Parlamenti valimise ajal oli ta 35-aastane parlamendiliikmetest noorim. Ta valiti tagasi 2019. aasta Tuvalu üldvalimistel.

19. septembril 2019 valiti Kausea Natano kümneliikmelise parlamendihäälteenamusega Tuvalu peaministri ametisse. Kofe nimetati justiits-, side- ja välisministriks.
Karlo Bručić (2020)
**Karlo Bručić** (sündinud 17. aprillil 1992 Zagrebis) on Horvaatia jalgpallur, kes mängib vasakkaitsjana Rumeenia kõrgliigaklubis CFR Cluj.

Klubikarjääri jooksul on ta mänginud Horvaatia kõrgliigaklubis Zagrebi Lokomotiva (2012–2016), Iisraeli kõrgliigaklubis Ashdod (2016–2019), Jaapani kõrgliigaklubis Sagan Tosu (2019), Leedu kõrgliigaklubis Sūduva (2019), Valgevene kõrgliigaklubis Minski Dinamo (2020), Kreeka kõrgliigaklubis Apóllon Smýrnis (2020–2021) ja Sloveenia kõrgliigaklubis Koper (2021–2022). 2019. aastal tuli ta Sūduvaga Leedu meistriks ja võitis samal aastal klubiga ka Leedu karikavõistlused. 2022. aastal võitis ta Koperiga Sloveenia karikavõistlused. Clujga liitus ta 2022. aasta juunis.

Aastatel 2007–2013 mängis Bručić Horvaatia noortekoondistes.

Viited
------

1. ↑   (vaadatud 22.6.2022)
2. ↑  "CFR Cluj își „betonează" apărarea cu un nou jucător! Cine este fundașul Karlo Brucic și cu cine se va lupta pentru postul de titular". prosport.ro. 8.6.2022. Vaadatud 22.6.2022
**Taimo Rea** (15. juuni 1929 Võru – 10. oktoober 1970 Tallinn) oli Eesti majandusgeograaf.

Elulugu
-------

Lõpetas 1952. aastal Tartu Riikliku Ülikooli (TRÜ); geograafiakandidaat (1962, TRÜ), väitekiri "Eesti NSV linnaliste asulate geneetilisest klassifikatsioonist sotsialismieelsel perioodil". 

Aastatel 1952–1953 ja 1956–1964 oli TRÜ geograafia kateedri vanemõpetaja ja 1953–1956 aspirant. Töötanud 1964–1970 kirjastuses Valgus, ENE toimetuses, Eesti Teaduste Akadeemia Tallinna Botaanikaaias jm. Avaldanud töid linnauurimise, kultuurmaa leviku jm aladelt.

Teoseid
-------

* Eesti NSV linnaliste asulate geneetilisest klassifikatsioonist (sotsialismieelsel perioodil) ja Eesti ala linnade funktsionaalsed tüübid XX sajandi alguses. // TRÜ Toim 28 (1960)
* Põllumajandusliku kultuurmaa leviku dünaamikast Eesti maastikurajoonides. // Eesti Geograafia Seltsi aastaraamat 1971/1972. Tallinn, 1974.

Viited
------

1. 1 2  Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide

Kirjandus
---------

* EE 14, 650
* Tartu Riikliku Ülikooli õppe-teaduskoosseisu biobibliograafia nimestik 1944–1980. Tartu, 1987, 188.
* *Eesti teaduse biograafiline leksikon.* 3. köide: *N–Sap* TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013

 *Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.*
**Misoloogia** (vanakreeka keeles *μισολογία*) on mõistuse, loogika, mõtlemise ja argumentide vihkamine, kartus või umbusaldamine. 

Seda sõna on antiikajal kasutanud Platon ja Plutarchos. 

Platoni "Phaidonis" võrdleb Sokrates misoloogiat misantroopiaga. Nii nagu keegi võib armastada ja usaldada kõiki inimesi, ent kord petetud saates hakata kogu inimkonnasse halvasti suhtuma, võib keegi, kes usaldab mõistust või loogikat, hakata seda umbusaldama, nähes, et seda saab kuritarvitada mis tahes seisukoha kaitsmiseks. Sokrates hoiatab Phaidonit misoloogia ohtude eest. Platoni järgi tuleb selleks, et misoloogiast hoiduda, valida esimesed argumendid või teesid targalt, palju uurides ja õppides. 

Platoni vastanduses filosoofi ja sofisti vahel kasutab filosoof retoorikat ja dialektikat tõeni jõudmiseks, sofist aga kasutab retoorikat oma vastasest jagu saamiseks. Sofist eitab universaalset tõde, pooldades relativismi. "Sokratese apoloogias" ei piisa Sokratese mõistuspärastest veenvatest argumentidest süüdistuse vastu tema päästmiseks.

Descartesi järgi põhjustab eelarvamuste püsimine pärast mõistuspäraseid tõestusi misoloogiat. Siis võib küsida, kuidas mõistuslik olend saab mõistust ignoreerida. 

Hegel nimetab vahetule teadmisele apelleerimist misoloogiaks ("Filosoofiliste teaduste entsüklopeedia", § 11, märkus).
**Tairi Rõõm** (sündinud 15. veebruaril 1972 Tallinnas) on eesti majandusteadlane ja professor.

Haridus
-------

BA, rahvusvaheline majandus, Tartu Ülikool, Eesti 1994 ; 
MA, rahvusvaheline majandus ja rahandus, Brandeis University, USA 1998; 
Ph.D. majandusteadus, Boston College, USA 2004;.

Teaduskraad ja kutse
--------------------

Doktorikraad, 2004, (juh) Peter Ireland, Essays on Labor Markets and Empirical Finance, Boston College, USA; erakorraline dotsent 2008; külalisprofessor 2010; kaasatud professor 2018.

Teenistus
---------

Spetsialist, ettevõtete haldamise ja restruktureerimise osakond, Eesti Erastamisagentuur 1993–1994; Federal Reserve Bank of Boston, uurimisassistent (1,00) 2000; Eesti Pank, juhtivspetsialist (1,00) 2002–2003; Eesti Pank, uurimistööde juhendaja (1,00) 2003–2011; Eesti Pank, majandusuuringute allosakonna juhataja (1,00) 2011–…;

TTÜs 2008–…: majandusteaduskond, rahanduse ja majandusteooria instituut, majandusteooria õppetool, erakorraline dotsent (0,25) 2008–2010, külalisprofessor (0,25) 2010–2013, külalisprofessor (0,40) 2013–2016; majandusteaduskond, majandusanalüüsi ja rahanduse instituut, külalisprofessor (0,30) 2017–2018, kaasatud professor (0,25) 2018, kaasatud professor (0,65) 2019–…;

Teadustöö põhisuunad
--------------------

Ühiskonnateadused ja kultuur. Majandusteadus, tööturg.
Avaldanud üle 40 teaduspublikatsiooni, juhendanud ühe magistritöö.

Viited
------

1. 1 2 3 4 5  Tairi Rõõm Eesti Teadusinfosüsteemis

Välislingid
-----------

* Tairi Rõõm Eesti Teadusinfosüsteemis
**Õige teadvustamine** (paali keeles *sammā sati*, sanskriti keeles *samyaksmṛti*) ehk õige teadvelolek on budismis Kaheksaosalise tee seitsmes osa Dhammaratta käimapanemise suttas.

Õige teadvustamine hõlmab järgmisi aspekte:

1. Füüsiliste nähtuste ja keha teadvustamine ja vaatlemine (paali k. *kāyānupassanā satipaṭṭhānam*),
2. Tunnete teadvustamine ja vaatlemine (*vedanānupassanā satipaṭṭhānam*),
3. Meele (mõtete, teadvuse) teadvustamine ja vaatlemine (*cittānupassanā satipaṭṭhānam*)
4. Meeleobjektide, dhammade ehk seadmuste teadvustamine ja vaatlemine (*dhammānupassanā satipaṭṭhānam*).

Teadvustamine sisaldab ka viie nähtuse (*pañca abhiṇhapaccavekkhaṇa*) pidevat meelespidamist:

1. Kõik me vananeme ja keegi ei pääse sellest (*jarādhammatā*)
2. Me kõik kannatame valu ja keegi ei pääse sellest (*byādhidhammatā*)
3. Me kõik sureme ja keegi ei pääse sellest (*maraṇadhammatā*)
4. Me kõik lahkume sellest, mis/kes on saanud meile kallisks ja armsaks: lastest, vanematest ja isegi oma kehast (*piyavinābhāvatā*).
5. Me vastutame oma tegude eest igal juhul, kuna saame vääramatult tagasi vaid selle, mida ise oleme teinud - (*kammassakatā*).

Pidev meelespidamine sisaldab ka viit saavutamatut (*pañca alabbhanīya ṭhāna*):

1. Me vananeme (*jarādhamma*).
2. Me haigestume (*vyadhidhamma*).
3. Me sureme (*maraṇadhamma*).
4. Me laguneme (*khayadhamma*).
5. Me lakkame (*nassanadhamma*).

### 21 teadvustamise objekti

"Teadveloleku loomise sutta" peatükkides (*pabba*)  on loetletud teadvustamise 21 objekti, milleks on:           

**1. Keha teadvustamine ja vaatlemine** **(paali k. *kāyānupassanā satipaṭṭhānaṃ*)**

1) Hingamise teadvustamine (*ānāpāna*).

2) Neli keha asendit (*iriyāpatha*).

3) Selge teadvelolek (*sampajañña*).

4) Keha koostisosade mõtlus (*paṭikkūlamanasikāra*).

5) Nelja elementi mõtlus (*dhātumanasikāra*).

6) - 14) Keha ebapuhtuse mõtlus (*navasīvathikā = asubha-bhāvanā*)

**2. Tunnete teadvustamine ja vaatlemine (*vedanānupassanā satipaṭṭhānaṃ*)**

15) Tunnete teadvustamine ja vaatlemine

**3. Meele teadvustamine ja vaatlemine (*cittānupassanā satipaṭṭhānaṃ*)**

16) Meele teadvustamine ja vaatlemine

**4. Meeleobjektide teadvustamine ja vaatlemine (*dhammānupassanā satipaṭṭhānaṃ*)**

17) Viis takistust (*pañca nīvaraṇāni*)

18) Viis olemasollu klammerdumise agregaati (*pañcupādānakkhandhā*)

19) Kuus sisemist ja välimist tajubaasi ning nende objekti

20) Seitse virgumise tegurit (*bojjhaṅga*)

21) Neli aarjalikku tõde

---

Viited
------

1. ↑  S.V.420.
2. ↑  *Maggavibhaṅgasutta* SN 45.8.
3. ↑  Alabbhanīya Sutta (A 5.48) ja  (Mallikā Kālakata) Kosala Sutta (A 5.49).
4. ↑  Satipaṭṭhānasuttaṃ MN 10; Kāyānupassanāsatipaṭṭhānaṃ, M i 56.
5. ↑  31 + 1 (aju).