recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Alan Parker (2005)
**Alan William Parker** (sündinud 14. veebruaril 1944 London – 31. juuli 2020) oli Briti režissöör, filmiprodutsent ja stsenarist.

Alan Parker sündis töölisperes: tema isa William Leslie oli maaler, ema Elsie Ellen õmbleja.

Alan Parkeri esimene amet oli reklaamikirjanik, ta võitis parimate reklaamide eest mitu auhinda.

1971. aastal valmis esimene film, millele Parker oli stsenaariumi kirjutanud. See kandis pealkirja "Melody" ja see rääkis kahest lapsest, kes soovivad omavahel abielluda. Film ei võitnud auhindu, kuid sai rahvusvaheliseks kassahitiks, näiteks Ladina-Ameerikas ja Jaapanis. Mitmes filmis töötas Parker koos produtsent David Puttnamiga.

Alan Parker on tuntust kogunud filmide ja muusikalidega "Kesköine ekspress" (1978), "Pink Floyd: The Wall" (1982), "Linnuke" (1984), "Ingli süda" (1987), "Mississippi tules" (1988), "Evita" (1996), "Angela tuhk" (1999) ja "David Gale'i elu" (2003).

Parker löödi 2002 rüütliks. 2005 sai ta Sunderlandi ülikooli audoktoriks (selle ülikooli kantsler oli tema kauaaegne töökaaslane Puttnam, kes löödi rüütliks 1995).

Tunnustus
---------

Cannes'i filmifestival

* 1985. aastal auhind "Grand Prize of the Jury" filmi "Linnuke" eest

Briti Filmi- ja Telekunsti Akadeemia auhind

* 1977 parima stsenaariumi auhind filmi "Bugsy Malone" eest
* 1979 parima lavastaja auhind filmi "Kesköine ekspress" eest
* 1992 parima lavastaja auhind filmi "The Commitments" eest
* 1992 parima filmi auhind filmi "The Commitments" eest

Välislingid
-----------

* Alan Parker andmekogus IMDb (inglise)
**Alapajevsk** on linn Venemaal Sverdlovski oblastis, Alapajevski linnaringkonna keskus. Linn asub Neiva ääres 160 km Jekaterinburgist kirdes.

Asulat on esmamainitud 1639. aastal. Linnaõigused sai 1781. aastal.

18. juulil 1918 tapsid bolševikud linnas keiserliku perekonna sugulasi ja viskasid nad kaevandusšahti.

Viited
------



Sverdlovski oblasti vapp
Sverdlovski oblasti linnad

Alapajevsk  | Aramil  | Artjomovski  | Asbest  | Berjozovski  | Bogdanovitš  | Degtjarsk  | Irbit  | Ivdel  | Jekaterinburg  | Kamensk-Uralski  | Kamõšlov  | Karpinsk  | Katškanar  | Kirovgrad  | Krasnoturjinsk  | Krasnoufimsk  | Krasnouralsk  | Kušva  | Lesnoi  | Mihhailovsk  | Nevjansk  | Nižni Tagil  | Nižnije Sergi  | Nižnjaja Salda  | Nižnjaja Tura  | Novaja Ljalja  | Novouralsk  | Pervouralsk  | Polevskoi  | Rež  | Revda  | Serov  | Severouralsk  | Sredneuralsk  | Suhhoi Log  | Sõssert  | Zaretšnõi  | Talitsa  | Tavda  | Turinsk  | Verhni Tagil  | Verhnjaja Põšma  | Verhnjaja Salda  | Verhnjaja Tura  | Verhoturje  | Voltšansk
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel on heliloojast; keeleteadlasest vaata artiklit Aleksander Thomson (keeleteadlane)* |

---

**Aleksander Eduard Thomson** (19. jaanuar (vkj) / 31. jaanuar 1845 Sangaste kihelkond, Tartumaa – 7. oktoober (vkj) / 20. oktoober 1917 Petrograd) oli eesti helilooja.

1861. aastal lõpetas ta Valgas Cimze seminari. Aastatel 1870–1872 õppis Tartu Ülikoolis matemaatikat. 1876. aastal siirdus elama Peterburi, kus töötas kooliõpetajana.

Koos Mihkel Veske ja Johann Köleriga käis maal rahvalaule kogumas. Suurema osa tema koorilauludest moodustavadki rahvalaulude seaded, sealhulgas "Arg kosilane", "Ketra Liisu", "Pulmalaul", "Sokukene" ja "Tantsulaul". Ta on kirjutatud ka algupäraseid koorilaule, sealhulgas rahvaluule tekstidele kirjutatud "Kannel" ja "Laula, laula, suukene".

Viited
------

1. ↑   (vaadatud 11.02.2015)
2. 1 2  Nõukogude Eesti muusika. Artiklite kogumik. Tallinn: Eesti Riiklik Kirjastus, 1960

Välislingid
-----------

* Biograafia ja teoste loetelu Eesti Muusika Infokeskuses
**Georg Trašanov** (sündinud 18. novembril 1954) on Eesti ametnik, Valga maavanem aastatel 2003–2010.

Trašanov omandas kõrghariduse Eesti Põllumajanduse Akadeemias, saades ökonomist-raamatupidaja kutse. Valga maavalitsuses alustas ta tööd 1990. aastal, töötades seal abimaavanema ja maavanema asetäitjana.[*viide?*]

21. märtsil 2003 nimetati Trašanov Valga maavanema kohusetäitjaks. Valga maavanemaks kinnitati ta esimest korda juunis 2004 ja teist korda juulis 2009. Ühtegi erakonda Trašanov oma ametiajal ei kuulunud.[*viide?*]

2010. aastal mõistis kohus ta neljaks aastaks vangi süüdistatuna altkäemaksu võtmises bussifirma GoBus tegevdirektorilt Kalle Murult. Reaalselt oli vangistuses kuus kuud 26. augustist 2011 kuni 23. veebruarini 2012, ülejäänud karistus võimaldati kanda tingimisi.

Viited
------

1. ↑  Georg Trašanov peab vangi minema" ERR, 14. veebruar 2011
2. ↑  "Perjury, bribery still big in the Baltics" The Baltic Times, 29.10.2007
3. ↑  Valga endine maavanem vabaneb vanglast. Lõuna-Eesti Postimees, 22. veebr 2012

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**Rein Randver** | **Valga maavanem**2003–2010 | Järgnev**Margus Lepik** |
**Meka** (araabia مكة *Makkah*, ka مكة المكرمة *Makkat al-Mukarramah*) on linn Saudi Araabia läänepiirkonnas Meka provintsis, muslimite püha linn. Mekasse võivad siseneda ainult muslimid. 

Muslimitele on palverännak (hadž) Mekasse üks islami nn viiest sambast. Iga muslim peab, kui tal on võimalik, sooritama elus vähemalt ühe korra palverännaku Mekasse.

Elanikke 1 179 200 (2004).

Palverännakud Mekasse
---------------------

Palvetav palverändur Mekas Masjid al-Ḥarāmi mošees
Palverännakute keskpunktiks Mekas on Masjid al-Ḥarāmi mošees asuv Kaaba, mille islami arhitektuuri kõige pühama ehitisena rajasid pärimuse kohaselt Aabraham ja tema poeg Ismael. Palverändurite rituaalide hulka kuulub seitsmekordne käimine ümber Kaaba, musta kivi suudlemine ja joomine Zemzemi kaevust. 

Hadži ajal käivad palverändurid ära ka Arafati mäel ja loobivad Mina külas seitse sümboolset kivi Saatanat kujutava samba pihta.

Kõik muslimid, kus tahes nad ka ei asuks, palvetavad viis korda päevas Mekas asuva Kaaba poole.

Intsidendid Mekas
-----------------

Hadž on kuulus kui maailma suurim iga-aastane rahvakogunemine. Kuna sel ajal saabub Mekasse tihtipeale korraga enam kui 2 miljonit palverändurit, pole harvad õnnetused, surmajuhtumid ja isegi enam kui 100 hukkunuga intsidendid. Kõige enam õnnetusi juhtub tavaliselt saatanasammaste (Jamrah al-Aqaba) loopimisel.

* 1987. aasta hadži ajal oli intsident Iraani-meelsete meeleavaldajatega, kus kokkupõrkes Saudi Araabia võimudega hukkus enam kui 400 inimest.
* 1990. aastal kukkus kokku pühapaikade juurde viiv jalakäijate tunnel; hukkus 1426 inimest.
* 1994. aastal hukkus Saatana kividega loopimise rituaali ajal 270 inimest.
* 1997. aastal hukkus Mina telklinnakus puhkenud tulekahjus 343 palverändurit, vigastada sai 1500 inimest. Pärast seda on kasutusele võetud tulekindlad telgid.

Vaata ka
--------

* Umm Alqura Ülikool
* Meka metroo
**Raimond Tamm** (sündinud 3. augustil 1978 Narvas) on Eesti Reformierakonna poliitik, Tartu abilinnapea.

Haridus
-------

1985–1996 õppis Tamm Jõgeva Gümnaasiumis ja 1996–1998 Kuremaa Põllumajandustehnikumis, mille lõpetas kaubandus-ärinduse erialal kiitusega. 1998–2003 õppis ta Eesti Põllumajandusülikoolis, sai bakalaureusekraadi ökonoomika ja ettevõtluse erialal *cum laude*, jätkas seal samal erialal magistriõpinguid ja sai 2007. aastal magistrikraadi.

Karjäär
-------

2002–2003 oli Raimond Tamm Estiko-Plastar AS-i trükitsehhi juhataja, 2003–2004 samas ostudirektor ja 2004–2008 tootmisdirektor. 2008–2009 tegutses Tamm ettevõtjana, olles Raimstar Consult OÜ juhatuse liige ja DuPonti kontserni äritegevuse arendamise konsultant Eestis. Aastatel 2015–2017 töötas ta SA Tartu Teaduspark juhatuse liikmena. Aastatel 2011–2017 oli ta MTÜ Tartu Regiooni Energiaagentuur juhatuse liige. Lisaks eelnevale on ta OÜ Tartu Veekeskus nõukogu esimees, SA Tartumaa Turism nõukogu esimees ning SA Tartu Eluasemefond nõukogu esimees.

Poliitiline tegevus
-------------------

2009. aastal oli ta Tartu linnavolikogu asendusliige Reformierakonna fraktsioonis. Aastatel 2009–2014 töötas ta Tartu abilinnapeana. Aastatel 2014–2017 oli Tartu linnavolikogu liige Reformierakonna fraktsioonis ning aastatel 2015–2017 ühtlasi ka fraktsiooni esimees. Alates 15. novembrist 2017 töötab Tamm taas Tartu abilinnapeana, tema vastutusvaldkonnad on linnamajandus, energiamajandus, keskkonnakaitse, ettevõtlus ja turism.

Ta kandideeris 2023. aasta Riigikogu valimistel, kus kogus valimisringkonnas nr 10 (Tartu linn) 886 häält ning ei osutunud valituks.

Muud ühendused
--------------

1999–2000 kuulus Tamm Eesti Üliõpilaskondade Liidu volikokku, 1999–2000 oli EPMÜ Üliõpilasesinduse esimees, 1999–2002 EPMÜ nõukogu liige ja 2000–2005 EPMÜ Spordiklubi juhatuse liige. 2007. aastast on ta Akadeemilise Ühistegevuse Seltsi juhatuse liige ja 2014. aastast Tartu Hansa Kooli hoolekogu liige. 2010. aastast kuulub Tartu meeskoori Akadeemiline Emajõgi ridadesse.

Isiklikku
---------

Raimond Tammel on elukaaslane ja kolm poega. Vabal ajal tegeleb spordiga.

Viited
------

1. ↑  Valimisringkond nr 10 valimised.ee (andmed seisuga 07.03.2023 19:45)

Välislingid
-----------

* Raimond Tamm Tartu linna kodulehel
* Raimond Tamm Maaülikooli kodulehel
* Kristjan Roos. "Tartu abilinnapea tervitab Seedri riigiasutuste kolimise ideed", Linnaleht, 18. jaanuar 2013
* "Raimond Tamm: jah", Postimees, 19. jaanuar 2011 (lühiintervjuu)
**Georg Pelisaar** (sündinud 7. detsembril 1958 Selisel) on Eesti ajakirjanik ja poliitik. 

Ta on lõpetanud Puurmani Keskkooli 1977. aastal ja Tartu Riikliku Ülikooli 1982. aastal ajakirjanduse erialal.

Ta on töötanud Eesti Raadio erikorrespondendina, Põlva Raadio peatoimetajana, AS Kaguraadio juhatuse esimehena ja Tallinna linnavolikogu pressiesindajana. Ta on Eesti Televisiooni saatesarja "Maahommik" algataja[*viide?*] ja autor. 

Pelisaar oli Tallinna Televisiooni nõukogu juht.

Poliitiline tegevus
-------------------

Aastatel 1989–1993 oli ta Põlva maakonna volikogu liige. Aastatel 1990–1992 oli ta Eesti Kongressi liige. 

Alates 1991. aastast kuulub ta Eesti Keskerakonda. 

Pelisaar on olnud Põlva Linnavolikogu liige 1999–2006 ja esimees 2002–2006. Ta oli IX Riigikogu liige 1999–2003. 28. augustil 2006 sai ta juulis surnud Robert Lepiksoni asendusliikmena X Riigikogu liikmeks. Alates juulist 2009 oli ta XI Riigikogu liige Vilja Savisaare asendusliikmena.

Ta kandideeris ka 2011. aasta Riigikogu valimistel, sai 509 häält, kuid valituks ei osutunud.

11. mail 2011 valiti ta Põlva linnapeaks. 2013. aastast on ta Põlva vallavanem.

Muu tegevus
-----------

20. augustil 2002 pidas politsei Pelisaare kinni Tallinna–Tartu maantee 180. kilomeetril, kus tema juhitud sõiduk oli sõitnud lubatust suurema kiirusega. Lisaks tuvastati tal alkoholijoove üle 0,5 promilli.

Viited
------

1. ↑  Tallinna Televisiooni nõukogu juhiks sai Georg Pelisaar, ERR, 30.10.2009
2. ↑  Vilja Savisaare asendusliikmeks riigikogus saab Georg Pelisaar, Postimees, 13.07.2009
3. ↑  Riigikogulane Georg Pelisaar: "Olen süüdi!", Õhtuleht, 22.08.2002

Välislingid
-----------

* Georg Pelisaar andis riigikogu ees ametivande[*kõdulink*], 28. august 2006
**Georg Sander** (7. mail 1923 Tartu – 16. märts 2016 Tartu) oli eesti teatrikunstnik.

Ta lõpetas aastal 1941 Tartu kommertskooli, suvest Tartu hävituspataljonis. Aastast 1949 õppis ta Tartu Riiklikus Kunstiinstituudis ja lõpetas 1955. aastal teatridekoratsiooni eriala juba Eesti NSV Riiklikus Kunstiinstituudis.

Ta töötas aastatel 1945–1949 Vanemuise teatris dekoratsioonimaalijana ja 1951–1983 kunstnikuna, aastast 1983 kuni 1990. aastate keskpaigani oli ta Vanemuise mittekoosseisuline kunstnik.

Lavastused
----------

Liikmesus
---------

* 1958 Eesti Teatriliit

Tunnustus
---------

* 1970 Eesti NSV teeneline kunstitegelane
* 1992 Eesti Teatriliidu kunstnikuauhind
* 2012 Kaarel Saha preemia

Isiklikku
---------

Tema õde oli matemaatik ja endine baleriin Tamara Sõrmus.

Viited
------

1. ↑

Kirjandus
---------

* Fritz Matt. "Sander, Georg, teatrikunstnik". // Eesti kunsti ja arhitektuuri biograafiline leksikon. Eesti Entsüklopeediakirjastus. Tallinn 1996. Lk 462
* *Eesti entsüklopeedia.* 14. köide: *Eesti elulood.* Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus, 2000, lk 457.

Välislingid
-----------

* TEATER JA KUNST. Georg Sander 90
* Teater ja Kunst. Georg Sander 90
* Haud Tartu Pauluse kalmistul
**Raimond Lätte** (22. veebruar 1931 Tartu – 6. jaanuar 1997 Tallinn) oli eesti helilooja.

Raimond Lätte lõpetas 1952. aastal koorijuhtimise erialal Tartu Muusikakooli Richard Ritsingu ja Voldemar Kliimandi klassis ning 1957 samal erialal Tallinna Riikliku Konservatooriumi Artur Vahteri klassis. 1961. aastal lõpetas ta kompositsiooni eriala Tallinna Riikliku Konservatooriumi Anatoli Garšneki klassis.

Ta oli Eesti Heliloojate Liidu liige alates 1962. aastast.

Lätte töötas 1946–1947 orkestrandina Elva Kultuurimaja orkestris, 1947–1950 orkestrandina Tartu rajooni Kultuurimaja orkestris.
1952–1954 töötas õpetajana Tallinna 29. koolis. 1954–1961 oli Tallinna Riikliku Konservatooriumi üliõpilane. 1957–1986 töötas kirjastuses Eesti Raamat muusikatoimetajana, 1961–1965 töötas Tallinna Muusikakoolis õpetajana ja 1978–1985 Tallinna Riiklikus Konservatooriumis kooriharmoonia õppejõuna. 1985–1994 oli ta Heliloojate Liidu konsultant.

Tema loomingus on esiplaanil väikevormid, eriti koori- ja lastelaulud.

Preemiad
--------

* Eesti NSV muusika aastapreemia (1981)
* Eestimaa Leninliku Kommunistliku Noorsooühingu preemia (1984)
Lion Feuchtwanger (1909)
**Lion Feuchtwanger** (7. juuli 1884 München – 21. detsember 1958 Los Angeles) oli juudi päritolu saksa kirjanik.

Feuchtwanger õppis kirjandust ja filosoofiat Müncheni ja Berliini ülikoolis. Ta alustas loometeed teatrikriitikuna ja asutas 1908. aastal kultuuriajakirja Der Spiegel. Ta töötas koos Bertolt Brechtiga ja mõjutas tema varast loomingut.[*viide?*]

Feuchtwanger sai Saksamaal tuntuks juba 1925. aastal, pärast oma romaani "Juut Süss" ilmumist. 1930. aastal ilmus tema romaan "Edu", mis käsitles natsipartei tõusu ja langust (romaani ilmumise ajal tundus talle, et langus on juba käes). Uus fašistlik režiim hakkas teda kohe taga kiusama. 30. jaanuaril 1933, päeval, mil Adolf Hitler määrati Saksamaa kantsleriks, oli Feuchtwanger loengureisil Washingtonis. Järgmisel päeval helistas talle Saksamaa suursaadik USA-s Friedrich Wilhelm von Prittwitz und Gaffron, soovitades tal mitte enam Saksamaale tagasi pöörduda. Samal aastal rüüstasid valitsuse käsilased tema maja ja varastasid või hävitasid suure osa tema ulatuslikust raamatukogust. 10. mail 1933 põletasid natsid tema teoseid kõikjal Saksamaal. 25. augustil 1933 avaldas Saksamaa valitsuse ajaleht Reichsanzeiger esimese nimekirja isikutest, kellelt võetakse Saksamaa kodakondsus "ebalojaalsuse eest Saksa riigile ja rahvale" ning Feuchtwanger oli samuti selles nimekirjas.

Feuchtwanger asus elama Lõuna-Prantsusmaale. 1940. aastal vallutas Saksamaa Prantsusmaa ja Feuchtwanger vahistati. Ta põgenes oma naise abiga vanglast ja neid abistasid mitu USA diplomaati, vaimulikku ja ajakirjanikku. Lõpuks õnnestus Feuchtwangeril Hispaania ja Portugali kaudu USA-sse põgeneda. Seal sai ta poliitilise varjupaiga ja elas kuni surmani Lõuna-Californias.

Looming
-------

### Romaanid

* "Inetu hertsoginna" (1923)
* "Juut Süss" (1925)
* "Juudi sõda" (1932)
* "Pojad" (1935)
* "Saabub päev" (1942)
* "Ootesaal"
* "Edu"
* "Vale-Nero" (1936)
* "Vennad Lautensackid" (1943)
* "Simone" (1944)
* "Rebased viinamäel" (1948)
* "Goya" (1951)
* "Narritarkus" (1952)
* "Toledo juuditar" (1955)
* "Jefta ja tema tütar" (1957)

### Näidend

* "Lesk Capet"(1956)

Feuchtwangeri ajaloolistel romaanidel on filosoofiline ja poliitiline suunitlus.
**Linus Benedict Torvalds** (sündinud 28. detsembril 1969 Helsingis) on Soome-Ameerika tarkvaraarendaja, peamiselt tuntud operatsioonisüsteemi tuuma Linux autorina.

Elulugu
-------

Torvalds sündis Helsingis 28. detsembril 1969. Tema vanemad on Nils ja Anna Torvalds. Oma eesnime sai ta Linus Paulingi järgi. Tema isapoolne vanaisa oli soomerootsi luuletaja ja ajakirjanik Ole Torvalds.

Ta õppis alates 1988. aastast Helsingi ülikoolis.

Linux
-----

1991 hakkas Torvalds hobi korras välja töötama tuuma Linux.
Inspireerituna õppesüsteemist Minix, mille töötas välja Andrew Tanenbaum, püüdis ta kirjutada UNIX-i operatsioonisüsteemi, mis töötaks tema kodusel personaalarvutil. Torvalds töötas Linuxi tuuma esialgse variandi välja põhiliselt vabast ajast ja isiklike seadmete abil. Linuxi tuum koos paljude teiste poolt välja töötatud tarkvaraga (põhiliselt GNU süsteem) moodustab niinimetatud Linuxi distributsiooni. Paljud nimetavad seda kombinatsiooni lihtsalt *Linux* (mis on eksitav) või *GNU/Linux*.

Praegu tegutseb ta Linuxi projekti koordinaatorina.

Teoseid
-------

* Linus Torvalds. "Mis on häkkerile sisemiseks tõukejõuks, ehk "Linuse seadus"." // Pekka Himanen. "Häkkerieetika ja informatsiooniajastu vaim." Inglise keelest tõlkinud Kalle Kurg. Tallinn, Kunst 2003. ISBN 9949407001

Vaata ka
--------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Linus Torvalds** |

* Linuse seadus
* Tanenbaumi ja Torvaldsi debatt
* Tux

Välislingid
-----------

* Dokumentaalfilm "Revolution OS"
* The Code: Story of Linux documentary (Multilingual)
**Melanism** (ladina *melanismus*) on paljudel organismidel melaniini toime tulemusel tekkiv naha, limaskestade või ka elundite ning isegi karvkatte tumedus. Melanism võib sageli olla patoloogiline (ebanormaane) või ka pärilik.

Roomajatel
----------

### Madudel

Melanistlik rästik
Ka madudel esineb melanismi, seetõttu on maoliigi määramine üksnes mao soomuste värvi põhjal problemaatiline. Nii näiteks pole melanistlike rästikute siksaktriip nähtav. Melanistlike rästikute esinemissagedus aga sõltub elupiirkonnast jpt teguritest (näiteks tööstusmelanism). Arvatakse, et Saksamaa edelaosas on melanistlike rästikute osakaal 30–90%. Mustad rästikud on tihti pikemad ja nende seas on emaseid rohkem. Rästikud ei sünni mustadena, nende värvus muutub endokriinsüsteemi (ajuripats, pro-opiomelanokortiin jt) mõjul, andes emasel märku suguküpsuse saabumisest.

Võib esineda ka madusid, näiteks *Lampropeltis getula nigrita*, kes on sünnist saati ebanormaalselt musta värvi.

Imetajad
--------

Mustad kassid ei ole mitte eraldi kassitõug, vaid nende karvkate on musta värvi.

Viited
------

1. ↑  "Meditsiinisõnastik" 464:2004.
2. ↑  Michael wirth,Common Vipers of the Northern Black Forest, Veebiversioon (vaadatud 15.01.2014) (inglise keeles)
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib jäähokimängijast; maadeleja kohta vaata artiklit Zdeno Chára (maadleja).* |

---

|  |
| --- |
|  |
| Medalikohad |
| Maailmameistrivõistlused |
| **Hõbe** | 2000 |  |
| **Hõbe** | 2012 |  |

**Zdeno Chára** (sündinud 18. märtsil 1977 Trenčínis) on Slovakkia jäähokimängija, kes mängib kaitsjana NHL-i klubis New York Islanders.

1996. aastal valis New York Islanders ta NHL-i *draft* '​is 56. valikuna. NHL-is debüteeris ta Islanderis meeskonnas hooajal 1997–98. Aastatel 2001–2006 mängis ta neli hooaega Ottawa Senatorsi meeskonnas (NHL-i tööseisaku ajal hooajal 2004–05 Rootsi kõrgliiga klubis Färjestad BK).

Aastatel 2006–2020 mängis Chára Boston Bruinsis (hooaja 2012–13 esimeses pooles toimunud NHL-i tööseisaku ajal mängis ta KHL-i klubis Praha Lev). Ta oli 2006. aastast ka Bruinsi kapten. 2011. aastal võitis ta Bruinsiga Stanley karika.

17. aprillil 2019 sai ta 42 aasta ja 30 päeva vanuselt NHL-i ajaloo kõige vanemaks kaitsjaks, kes on Stanley karika väljalangemismängus visanud võiduvärava.

2020. aasta detsembris sõlmis ta üheaastase lepingu Washington Capitalsiga. 2021. aasta septembris naasis ta Islandersi.

2009. aastal pälvis ta NHL-i parimale kaitsjale antava James Norris Memorial Trophy ja 2011. aastal Mark Messier Leadership Award'i. Hooaegadel 2003–2004, 2008–2009 ja 2013–2014 on ta valitud NHL-i hooaja sümboolsesse koosseisu ning hooaegadel 2005–2006, 2007–2008, 2010–2011 ja 2011–2012 *Second All-Star Team* '​i. NHL-i tähtede mängul on ta osalenud kokku kuuel korral (aastatel 2003, 2007, 2008, 2009, 2011 ja 2012).

Chára on NHL-i ajaloo pikim mängija (pikkus 206 cm). 2022. aasta veebruaris sai Chára NHL-is enim mänge pidanud kaitsemängijaks läbi aegade (1652 mängu).

Slovakkia jäähokikoondise koosseisus võitis Chára 2000. ja 2012. aasta maailmameistrivõistlustel hõbemedali. 2012. aasta maailmameistrivõistlustel valiti ta turniiri parimaks kaitsjaks ja turniiri sümboolsesse koosseisu. Lisaks on ta Slovakkia koondisega olnud kolmedel olümpiamängudel. 2014. aasta taliolümpiamängude avatseremoonial oli ta Slovakkia lipukandja.

Viited
------

1. ↑  "Capitals Sign Defenseman Zdeno Chara". NHL.com. 30.12.2020. Vaadatud 30.12.2020
2. ↑  "Islanders Agree To Terms On One-Year Contract With Chara". nhl.com. 18.9.2021. Vaadatud 29.4.2022

Välislingid
-----------

 Zdeno Chára – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
* Zdeno Chára NHL.com lehel
* Zdeno Chára hockeydb.com lehel

| * v
* r
New York Islanders |
| --- |
| 
**Väravavahid**: Ilja Sorokin **·** Semjon Varlamov |
| 
**Kaitsjad**: Sebastian Aho **·** Noah Dobson **·** Scott Mayfield **·** Adam Pelech **·** Ryan Pulock **·** Aleksandr Romanov **·** Robin Salo **·** Parker Wotherspoon |
| 
**Ründajad**: Josh Bailey **·** Mathew Barzal **·** Casey Cizikas **·** Cal Clutterbuck **·** Pierre Engvall **·** Hudson Fasching **·** Simon Holmström **·** Bo Horvat **·** Ross Johnston **·** Otto Koivula **·** Anders Lee **·** Matt Martin **·** Brock Nelson **·** Jean-Gabriel Pageau **·** Kyle Palmieri **·** Zach Parise **·** Oliver Wahlstrom |
**Kentmanni kohtumaja** oli Tallinnas Kesklinna linnaosas aadressil Kentmanni tänav 13 asuv ehitis. 

Ehitis oli 2018. aastani Harju Maakohtu üks kolmest kohtumajast (teised kaks lid Liivalaia kohtumaja ja Tartu maantee kohtumaja). 2. aprillil 2018 alustas Harju Maakohtu Kentmanni kohtumaja tööd Justiitsministeeriumi endistes ruumides Tõnismägi 5a. 16. juuliks 2018 koliti kolm kohtumaja ühte Tallinna kohtumajja, Lubja tänav 4.

Viiekorruseline ehitis valmis 1971. Ehitise üldpind on 2611 m². Hoone projekteeris arhitekt Heili Volberg-Raig.

Nõukogude ajal kasutas hoonet Eestimaa Kommunistliku Partei Harju Rajoonikomitee Tööpartei esimees Tiit Toomsalu sõnul andis valitsus 7. oktoobril 1991 Kentmanni 13 hoone tervikuna tolleaegse iseseisva Eestimaa Kommunistliku Partei ja tema õiglusjärglase EDTP tähtajatusse kasutusse. 1997. aastal võttis Justiitsministeerium hoone üle Eesti Demokraatlikult Tööparteilt

2019 aasta lõpus avati Kentmanni tänaval endises kohtumajas uus Hestia Hotel Groupi, Hestia Hotell Kentmanni.

Viited
------

1. ↑   (vaadatud 17.06.2017)
2. ↑  Harju Maakohtu Kentmanni kohtumaja kolib Justiitsministeeriumi endistesse ruumidesse Tõnismägi 5a, www.kohus.ee, 28. veebruar 2018
3. 1 2   (vaadatud 17.06.2017)
4. ↑  Uus skandaal Kentmanni 13 hoone ümber, Justiitsministeerium nõuab Tööparteilt maja tegelikku üleandmist, www.postimees.ee, 9. mai 1997

Välislingid
-----------

*
Linova mõisa peahoone tagakülje panoraamvaade
**Linova mõis** (*Палацава-паркавы комплекс Трэмбіцкіх «Лінова»*) on mõis Valgevenes Bresti oblastis Pružany rajoonis Linova külanõukogus Internacyjanalny alevikus.

Linova mõis sai alguse pärast Poola jagamist, mil selle omanikuks sai kindral Rumjantsev. Too müüs mõisa peagi Trębickitele, neist esimene ehitas välja ka Linova mõisakompleksi.

Mõisa klassitsistlik peahoone ehitati XVIII sajandi lõpus ja XIX sajandi alguses. XX sajandi alguses hakati hoonet ümber ehitama (lisandusid tiibhooned), kuid sellele tegi lõpu alanud esimene maailmasõda ja nii jäid need plaanide kohaselt välja ehitamata. Hoone on ühekorruseline, keskmine osa aga kahekorruseline. XIX sajandi keskel asus hoones omaniku bibliofiilist venna raamatukogu, mis viidi hiljem Varssavisse ja hävis aastal 1944 linna pärast peetud lahingute käigus. Nõukogude ajal asus hoones tärklisevabriku kontorihoone. Peale vabriku pankrotti ostsid selle uued omanikud, kes jätkasid hoone vabrikuks kohandatud osas tootmist, aga ülejäänud osa häärberist on halvas seisus.

Mõisa peahoone ees asub parter, milleni viib sissesõiduallee. Hoonet ehib arkaadiga portikus, frontoon toetub neljale sambale. Keskrisaliit lõpeb pargipoolsel küljel terrassiga. Vasakus tiivas, mis jõuti XX sajandi algul renoveerida, on osa hoonet kahekorruseline, seal asub väike sammastele toetuv palkon.

Hoone interjöör oli luksuslik. Hoones oli kaks salongi – "tumeda" mööbel oli tumeroheline, aga "heleda" oma kattis must atlass.

Kõrvalhoonetest asus sissesõiduallee ääres tall. Teisel pool parterit olid häärberiga sümmeetriliselt kaks mõisa juurde viivat väravat. Aastal 1921 ehitati mõisa juurde ka pruulikoda.

Mõisa juurde rajati ka park (pindala 3 hektarit). Peamisel alleel kasvasid hobukastanid, sellelt viis häärberi juurde 20 meetri laiune pärnaallee. Hiljem lisandus pruulikoja juurde viiv allee, mille ääres kasvasid kaukaasia pärnad ja läänepärnad. Ka parteri ääres kasvasid puud, nende seas pöögid ja Kreeka pähklipuud. Kaugemal läks park üle aiaks.

* Mõisa peahooneMõisa peahoone
* Hoone vasak tiibHoone vasak tiib
* Kahhelahi mõisa peahoonesKahhelahi mõisa peahoones
* Mõisa peahoone sisevaadeMõisa peahoone sisevaade

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Linova mõis** |

* Fotod Hłeb Łabadzenka blogis
* Fotod lossi varemetest
**Lionel Abel** (1910 – 19. aprill 2001 Manhattan) oli juudi päritolu USA kirjanik ja teatrikriitik.

Aastal 1956 sai ta oma *off-Broadway* näidendi "Absalom" eest Obie auhinna. 

Algul ta umbusaldas ülikoole, kuni Leslie Fiedleril õnnestus ta meelitada Buffalo ülikooli. 

Ta on olnud külalisprofessor draama alal Columbia Ülikoolis, Rutgersi ülikoolis ja Buffalo ülikoolis ja esteetika külalisprofessor Pratti Instituudis. Ta oli 1967–1969 Buffalo ülikooli inglise filoloogia õppejõud, hiljem emeriitprofessor.

Ta paigutatakse autorite seltskonda, kuhu kuuluvad ka Delmore Schwartz, Meyer Schapiro, Clement Greenberg, Robert Lowell, Randall Jarrell, Lionel Trilling, James Agee, Mary McCarthy, Hannah Arendt ja Elizabeth Hardwick. 

Ta uuris 20. sajandi prantsuse, inglise ja ameerika näitekirjandust. Teadlasena oli ta edukam kui näitekirjanikuna. Temalt pärineb metateatri mõiste. 

Leslie Fiedleri sõnul armastas Lionel Abel väitlusi, esinedes enesekindlalt ka rääkides asjust, mida ta ei tundnud, ning alandades oma oponente. 

Ta oli nooruses marksist, kuid hiljem sai temast parempoolne.

Näidendid
---------

* "Absalom (New York, *Artist's Theatre*, 1956)
* "*The Death of Odysseus*" (New York, *Amato Theatre*, 1953)
* "*The Pretender*" (New York, *Cherry Lane Theatre*, 1960)
* "*The Wives*" (New York, 1960)

Raamatud
--------

### Kriitika

* *Metatheatre; a new view of dramatic form* (1963)
* *Our first serious fascist?* (1980)
* *The Intellectual Follies: A Memoir of the Literary Venture in New York and Paris* (1984)
* *Sidney Hook's career: (the philosopher in politics)* (1985)
* *Important Nonsense* (Tähtsust täis jama; 1987)
* *Tragedy and Metatheatre: Essays on Dramatuc Form* (2003

### Antoloogia

* *Moderns on Tragedy: An Anthology of Modern and Relevant Opinions on the Substance and Meaning of Tragedy* (1967)

### Tõlked

* *Camille Pissarro: Letters to His Son Lucien*

Tsitaat
-------

* "Olen tähele pannud, et asjadest halvasti arusaavad inimesed nõuavad kõige tungivamalt, et toimitaks nende parima arusaamise kohaselt." (Raamatu "*The Important Nonsense*" eessõnast.)

Välislingid
-----------

* Ingliskeelne nekroloog
* Raamatu "*Important Nonsense*" tekst
* Kirjutised ajakirjas The New York Review of Books
*Arevahhatšh* Armeenia taassünni monumendil
***Arevahhatšh*** (armeenia keeles արեւախաչ, 'päikeserist'), ka ***paterazmahhatšh*** (պատերազմախաչ, 'sõjarist'), ***kerhatšh*** (կեռխաչ, 'haakrist') või **armeenia igavikusümbol** (հավերժության հայկական նշան), on üks vanimaid ja levinumaid svastikasarnaseid märke Armeenias, Armeenia rahvussümboleid. Sümbol on seotud ka Armeenia kristliku kultuuriga, olles eelkristlikust kultuurist järk-järgult kristlikusse üle võetud.

Päritolu ja tähendus
--------------------

Vanimad svastikasarnased sümbolid Armeenias pärinevad neoliitikumist (u 7000–5000 eKr). *Arevahhatšh* sümboliseerib Päikest ja sellega seotult valgust, jõukust, rõõmu, õnne ja igavest taevast elu. Alates 5. sajandist ilmus sümbol Armeenia steelidele, hiljem sai osaks *hatškar*'ite ehk Armeenia ristikivide sümboolikast. Lisaks võib *arevahhatšh'*i leida kirikuseintelt, hauakividelt ja teistelt monumentidelt. Seda sümbolit kasutati muistses Armeenias relvadel, igapäevastel esemetel, riietel, lippudel.

Tänapäeval kasutatakse *arevahhatšh'*i Armeenia valitsusasutuste logodel ning ka näiteks mälestusmüntidel, samuti kasutavad seda mitteriiklikud organisatsioonid ja uuspaganlikud liikumised.

*Arevahhatšh'*i võib sageli leida kivisse raiutuna Armeenia mägismaalt.

Pilte
-----

* Arevahhatšh Püha Hripsime kirikul, 7. sajand*Arevahhatšh* Püha Hripsime kirikul, 7. sajand
* Viietine arevahhatšh Harichavanki kloostril, 7. sajandViietine *arevahhatšh* Harichavanki kloostril, 7. sajand
* Makaravank, 10. sajandMakaravank, 10. sajand
* Arevahhatšh freskol ühes Armeeniaga seotud Egiptuse kloostris, 12. sajand*Arevahhatšh* freskol ühes Armeeniaga seotud Egiptuse kloostris, 12. sajand
* Gandzasari klooster, 13. sajandGandzasari klooster, 13. sajand
* Geghard, 13. sajandGeghard, 13. sajand
* Dekoratsioon Teghenüatsi kloostrisDekoratsioon Teghenüatsi kloostris
* 
* Käsikiri aastast 1316Käsikiri aastast 1316
* 
* Juudi surnuaed Jeghegis, 13. sajandJuudi surnuaed Jeghegis, 13. sajand
* Aghouti surnuaed SisianisAghouti surnuaed Sisianis
* Tänapäevane hatškar JerevanisTänapäevane *hatškar* Jerevanis
* 1988. aasta Spitaki maavärina ohvrite mälestuseks tehtud hatškar1988. aasta Spitaki maavärina ohvrite mälestuseks tehtud *hatškar*
* Armeenia genotsiidi ohvrite mälestusmärk Jerevanis, 1965Armeenia genotsiidi ohvrite mälestusmärk Jerevanis, 1965
* 
* 
* 
* 
* Armeenia rahvusraamatukogu sümbol Armeenia rahvusraamatukogu sümbol
* 
* 
* Jerevani pitsat, võetud kasutusele 2004. aastalJerevani pitsat, võetud kasutusele 2004. aastal

Vaata ka
--------

* Svastika
* Helme valla vapp

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Arevahhatšh** |
**TYPO3** on tasuta, avatud lähtekoodiga sisuhaldustarkvara ja arendusraamistik, mis on suunatud ärikasutajatele ja avaldatud üldise avaliku litsentsi all.

TYPO3 töötab mitmesugustes veebiserverites, näiteks Apache ja IIS, ning paljudel operatsioonisüsteemidel, näiteks Linux, Microsoft Windows, FreeBSD, Mac OS X ja OS/2.

TYPO3 esimese versiooni töötas 1997 välja Kasper Skårhøj. Tänapäeval arendab seda kaks töörühma. Hooldusrühma, milleks on tänapäeval versioonid 4.x, juhib Oliver Hader, ja arendusrühma, milleks on tänapäeval versioonid 5.x, juhib Robert Lemke.

TYPO3 jaoks on loodud rohkem kui 5000 rakendust. Need on kõik samuti GNU üldise avaliku litsentsi alusel allalaaditavad TYPO3 rakenduste andmeaidast (*TYPO3 Extension Repository*). Enamik neist on loodud kolmandate isikute poolt.

Kontseptuaalselt koosneb TYPO3 kahest osast: kasutajale nähtavast esiküljest (*Frontend*) ja süsteemihaldurile nähtavast tagaküljest (*Backend*). Esiküljel kuvatakse võrgu sisu, tagakülg vastutab süsteemi haldamise ja sisu muutmise eest.

TYPO3 tarnitakse üksnes liideste, vahendite ja moodulite baaskomplektiga. TYPO3 suur vahendite valik saavutatakse allalaaditavate rakenduste abil. TYPO3 kasutab PHP 5.2 või uuemat ja relatsioonilisi andmebaase, mida toetab TYPO3 andmebaasi abstraktsioonikiht. Nende relatsiooniliste andmebaaside hulka kuuluvad MySQL, Oracle ja PostgreSQL, kuigi MySQL on ainus andmebaasisüsteem, mida kolmandate isikute loodud rakendused laialdaselt toetavad. Süsteemi suudab jooksutada iga veebiserver, millel on kaasaegne keskprotsessor ja vähemalt 256 MB muutmälu. Süsteemi tagakülge suudab kuvada iga kaasaegne brauser, mis toetab JavaScripti. TYPO3 tekitatud ja kasutajale suunatud sisu kuvamisele ei ole brauserite piiranguid.

TYPO3 abil defineeritakse andmete mitmesugused põhitüübid. Standardtüüpide hulka kuuluvad tekstid, pildid, tekstiga pildid, HTML, tabelid, videod ja loendid, aga neid on enamgi ja pluginate abil saab luua teisigi tüüpe. Kõige põhilisem tüüp on lehekülg, sest kõik, mida kasutajale näidatakse, peab asuma mingil leheküljel. Leheküljed on hierarhilised. Olemas on ka lehekülgede eritüübid, näiteks ümbersuunamised, mis kuvavad teiste lehekülgede sisu, mis lisavad teistele lehekülgedele päise ja välislingid.

Süsteem kasutab spetsiaalset konfiguratsioonikeelt TypoScripti. Selle abil juhendatakse süsteemi andmebaasidest andmeid sisse lugema, neid töötlema ja nende põhjal veebisisu tekitama. Tavaliselt kasutatakse TypoScripti koos mõne mallimootoriga, mille hulka kuuluvad Fluid, automaketemplate ja TemplaVoila, et luua ühe või mitme HTML-malli abil süsteemi väljundit.
Kristuse kirik Punasel väljakul Melakas
**Melaka** (malai; inglise Malacca) on linn Malaisias, Melaka osariigi pealinn. Asub Malaka poolsaare läänerannikul Malaka väina ääres.

Linn oli Malacca sultanaadi pealinn 15.–16. sajandil. See oli Malaka poolsaare arenenuim piirkond enne portugallaste vallutust 1511. aastal. 1641. aastani oli Melaka Portugali valduses, seejärel kuulus lühikeste vaheaegadega 1824. aastani Hollandile. 1957. aastani kuulus Briti impeeriumile.

Linnas on 455 300 elanikku (2007).

2008. aastast kuuluvad Melaka ja George Towni ajaloolised keskused UNESCO maailmapärandi nimistusse. Vanalinnas asub nn Punasel väljakul 1750. aastal ehitatud Kristuse kirik. Selle kõrval asuvad kunagine raekoda ja ajaloomuuseum. Portugallaste ehitatud A Famosa kindlus on üks vanemaid eurooplaste ehitisi Aasias. Melakas on ka hästi säilinud Hiinalinn (Chinatown).
Kesklinna lähedal asub meres tehissaar Pulau Melaka.

Melaka hakkas kaotama tähtsust meresadamana pärast Singapuri asutamist 1819. aastal.

Välislingid
-----------

* Melaka koduleht
Restu mõisa peahoone 2014. aastal
**Restu mõis** (saksa keeles *Rösthof*) oli rüütlimõis Sangaste kihelkonnas Tartumaal.

Mõisat mainiti esimest korda 1499 seoses sellega, et Cracht von der Lude müüs mõisa Fromhold Tiesenhausenile.

Mõisa viimane omanik enne 1919. aasta mõisate võõrandamist oli Alfred Nikolai von Roth.

1919–1998 asus mõisa peahoones Restu kool. 1930. aastatel tehti kooli tarbeks hoonele ka suurem juurdeehitis.

Mõisa peahoone on praegu eraomanduses.

Viited
------

1. 1 2 3 4  Pilkuse ja Restu mõis - 1367 Eesti Ajalooarhiivi fondiloendis (vaadatud 15.11.2015)

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Restu mõis** |

* Pilkuse ja Restu mõis - 1367 Eesti Ajalooarhiivi fondiloendis

Sangaste kirik
Sangaste kihelkond

**Kirik**: Sangaste  

**Mõisad**: Iigaste mõis | Keeni mõis | Kuigatsi mõis | Laatre mõis | Lota mõis  | Pringi mõis | Restu mõis | Sangaste mõis | Tõlliste mõis | Uniküla mõis | Uue-Puka mõis | Vaalu mõis | Vastse-Tõlliste mõis
**Lint** on hollandikeelne vald ja asula Belgias Flandria piirkonnas Antwerpeni provintsis.

Eurocami meediakeskuse hoone

Viited
------

1. ↑  Bevolking per gemeente op 1 januari 2020

Välislingid
-----------

 Lint (Belgia) – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
* Koduleht (hollandi keeles)

Antwerpeni provintsi vallad

Aartselaar **·** Antwerpen **·** Arendonk **·** Baarle-Hertog **·** Balen **·** Beerse **·** Berlaar **·** Boechout **·** Bonheiden **·** Boom **·** Bornem **·** Borsbeek **·** Brasschaat **·** Brecht **·** Dessel **·** Duffel **·** Edegem **·** Essen **·** Geel **·** Grobbendonk **·** Heist-op-den-Berg **·** Hemiksem **·** Herentals **·** Herenthout **·** Herselt **·** Hoogstraten **·** Hove **·** Hulshout **·** Kalmthout **·** Kapellen **·** Kasterlee **·** Kontich **·** Laakdal **·** Lier **·** Lille **·** Lint **·** Malle **·** Mechelen **·** Meerhout **·** Merksplas **·** Mol **·** Mortsel **·** Niel **·** Nijlen **·** Olen **·** Oud-Turnhout **·** Putte **·** Puurs-Sint-Amands **·** Ranst **·** Ravels **·** Retie **·** Rijkevorsel **·** Rumst **·** Schelle **·** Schilde **·** Schoten **·** Sint-Amands **·** Sint-Katelijne-Waver **·** Stabroek **·** Turnhout **·** Vorselaar **·** Vosselaar **·** Westerlo **·** Wijnegem **·** Willebroek **·** Wommelgem **·** Wuustwezel **·** Zandhoven **·** Zoersel **·** Zwijndrecht
**Kattai** on eesti perekonnanimi.

Statistika
----------

2022. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Kattai 476 inimesel: 213 mehel ja 263 naisel. Perekonnanimede levikult oli Kattai meeste puhul 262. kohal ja naiste puhul 217. kohal.

Perekonnanimi Kattai oli kõige levinum vanuserühmas 5–9 aastat, kus seda oli 10 000 elaniku kohta 4,74. Nimi oli kõige sagedasem Valga maakonnas, kus sellist nime kandis maakonna 10 000 elaniku kohta keskmiselt 20,51 inimest.

19. sajandi algul pandi pärisorjusest vabastamise käigus peamiselt Tartumaa ja Võrumaa eri kihelkondade 15 mõisavallas talupoegadele nimedeks Kaddai, Kaddaj, Kattaj, Kattay, Katai ja Kattai.

Nime kandjaid
-------------

* Juhan Kattai, eesti sõjaväelane ja tuletõrjuja (1898–1955)
* Liina Kattai (Soobik), eesti keeleteadlane (1955–)
* Mihkel Kattai, eesti sõjaväelane (1893–1950)
* Tõnu Kattai, eesti laulja (tenor) ja näitleja (1951–)
* Vello Kattai, eesti mäeinsener ja geoloog (1938–)

Viited
------

1. ↑  Statistikaamet: Nimede statistika (vaadatud 15.06.2022)
2. ↑  Onomastika andmebaas. Nimede panemine (algne nimekuju): Kattai.

Välislingid
-----------

* Kattai statistikaameti andmebaasis
**Kloostriaed** on aia tüüp.

Reimsi St-Nicaise kloostri plaan
Kloostri- ja templiaedades kasvatati nii puu- ja köögivilju kui ka ravimtaimi. Kloostriaedu iseloomustas taimede raviomaduste austamine ja tarbeaia mõju suurenemine. Aeda ümbritses tavaliselt müür ning taimed istutati korrapärastele peenardele (peenrad võisid tihti olla ka kõrgendatud). Müür kaitses taimi loomade eest ning andis varju kuumas kliimas.

Benediktiinlaste ordu poolt rajatud kloostrites oli taimede kasvatamine tähtsaim tegevus palvetamise järel. Taimed olid äärmiselt olulised, kuna nendega raviti haigusi, maitsestati paastu ajal roogasid, neid lisati jookidele ning valmistati kosmeetilist vett (meliss).

Suureõieliste lillede asemel hakati kasvatama ürte: (sidrunmeliss, aedmajoraan, harilik pune aedsalat, lavendel, aedpetersell, piparmünt, aedsalvei, maasikas, viinapuu jne). 

Renessansi ajal kutsuti ka lilleaedasid ravimtaimede aiaks, sest ilusad värvilised õied mõjusid värskendavalt ja nende lõhn rahustavalt.

Erinevate aedade otstarve
-------------------------

Igal aial oli oma otstarve, mis kujunes välja nende lähedal olevatest tegevustest. Näiteks ravimtaimede aed asus haigetemaja lähedal ning köögiaed köögile, kus kasvatati ka erinevaid kulinaarseid ürte (basiilik, till jne) ja muidugi ka köögi- ja aedvilju. Looma aedikud asusid ka köögiaia läheduses, et loomadelt saadud sõnnikut kohe väetisena kasutada. Lilleaedades kasvatatavaid lilli kasutati altarite, pühakute ja Neitsi Maarja kujude, külalistetubade jm kaunistamiseks. Levinud olid valged roosid ja liiliad, mille värvus sümboliseeris puhtust.

Puuviljaaiad (õunapuud, pirni-, kirsipuud jne) ning põllumaad (erinevad teraviljad) asusid eemal kloostrist, kuna vajasid rohkem ruumi, mille tõttu kloostriaeda nad ei mahtunud.

Veekogu
-------

Oluline oli ka kloostrite asukoht, mis oli tihti seotud mingi veekoguga (looduslik allikas, jõgi, tiik jne). Seda sai suunata erinevatesse kohtadesse kloostris, et vett vajalikeks otstarveteks ära kasutada, näiteks suplemiseks, toidu tegemiseks ja ka kastmisveeks aeda. Usaldusväärne veekogu oli väga oluline, et klooster suudaks iseseisvalt toimida.

Viited
------

1. 1 2  "Ravimtaimeaiad". Originaali arhiivikoopia seisuga 12.10.2016. Vaadatud 15.05.2022.
2. ↑  "Monastery Garden Plans". Vaadatud 15.05.2022.
3. 1 2 3  "Best Monastic Herb Gardens and Medieval Cottage Garden Design". Vaadatud 15.05.2022.
Kloostrikirik
**Kloostrikirik**, mida tuntakse ka dominiiklaste kloostri kirikuna (rumeenia keeles *Biserica Mănăstirii Dominicane*) on gooti kirik, mis varem oli keskaegse dominiiklaste kloostri osa Sighișoaras Rumeenias. Kirik ehitati aastal 1289, hoone küljes on allesjäänud pool 1888. aastal lammutatud dominiiklaste kloostrist. Klooster oli üks osa Paulus Hungaruse kavandatud võrgustikust, mis pidi kaitsma Ungari kuningriiki ketserluse vastu. Hoone ehitust toetas saksa aadlik Leonard Barlabassi.

Arhitektuur
-----------

Võrreldes kirikut seest ja väljast, leiab mõningaid stiilierinevusi. Kui sisekujunduses on ülekaalus barokkstiil, siis lihtne fassaad on ehitatud hilisgooti stiilis. Kõige muljetavaldavamal läänepoolsel välisseinal domineerib kolmnurkne ehisviil, mida kaunistavad kolm kõrget gooti akent. Pärast kiriku ja Tunnitorni vahel olnud keskaegsete hoonete lammutamist ehitati lõunaküljele kolm tulpa, mis lõpevad kirikut toetava kolme kaarega hoone ülaosas.

Kirikus on barokiajastul valitsenud tüüpilisi elemente ja kunstipärane mööbel. Kirikut kaunistavad sambad ja kaared, altar, pingid, varikatus, värvitud orelid ja rõdud ning idamaised vaibad.

Kõige tähtsam ese on pronksist valatud ristimiskivi, mis on kiriku vanim ja hinnalisim vara. Ristimisnõul on ladinakeelne kiri: "Peletagu ristimine kurjad jõud ja kuradi", loetav on ka autori signatuur: "See töö on tehtud Jacobi kätega, tema kes teeb kellasid, meie issanda aastal 1440".

Ristimiskivi valmistati Sighișoara kohalikus töökojas, see on 108,5 cm kõrge ja 60,3 cm läbimõõduga.

Sarnane ristimiskivi, mis pärineb samast perioodist, asub Sibiu evangeelses kirikus, kuid sellel ei ole sama võlu[*viide?*], mis Sighișoaras asuval kivil.
**Pöidlaküüdiks** nimetatakse tee ääres sõidukite peale hääletamist ehk (üldreeglina tasuta) küüdi palumist.

Seda tehakse seistes tee ääres näoga liikluse suunas, üks pöial üles tõstetud. Käe asend on muutuv, olenevalt inimesest ja regionaalsetest erinevustest. Käe ülestõstmine annab autojuhtidele märku hääletaja soovist.

Vahel kasutatakse ka trafaretti: silti, kuhu on peale kirjutatud sihtpunkt. Selle abil saab autojuht juba enne peatumist teada, kas tal on võimalik hääletaja soovitud kohta viia.

Ajalugu
-------

### Pöidlaküüt Eestis

Hääletamine on Eestis juba algusaegadest peale olnud palju populaarsem kui paljudes teistes (lääne-) maades, kuna sealsetel kiirteedel on hääletamine rangelt keelatud ja väiksematel tugimaanteedel liigub vähem autosid. Teiseks on paljudes riikides arenenud täiuslikum ühistranspordivõrgustik, mistõttu muutub hääletamine ebavajalikuks.

Kuna hobuvankrite ajastu elustiil oli märksa paiksem, siis ei olnud hääletamine tol ajal kuigi aktuaalne. Hääletamine kui nähtus kujunes välja tõenäoliselt umbes 1950. aastatel, kui loodi sõitmiskõlblike teede võrk ja teedel hakkas liikuma rohkem autosid. Hääletajate arv kasvas eriti stalinismiperioodil, mil legaliseeriti hääletamine ja seda toetati riiklikul tasandil. Hääletamiseks pidi ostma hääletamispileteid, mida tuli anda autojuhtidele teatud läbitud kilomeetrite eest. See-eest oli pöidlaküüt väga populaarne, sest ka autojuhtidel oli justkui kohustus leevendada sõjajärgset transpordivähesust. Kogutud talongide eest said juhid osta bensiini. Autoklubi Autom jagas samuti kaardikesi. Sinna sai kirjutada autojuhi nime ja kaart läks loosimisse, kust autojuht vajalikke asju võitis.

Seda võimalust ei kasutanud mitte ainult vaesed ja kergemeelsed tudengid nagu tänapäeval üldiselt hääletajate kontingendi kohta arvatakse, vaid vastupidi – arvestatav osa hääletajaid olid tavalised töölised, kes eelistasid häälega liikumisvõimalust tol ajal veel suhteliselt vähestele käigus olevatele ühissõidukitele. Hääletamisele vaadati kui millelegi täiesti normaalsele.

Peamised automargid, mida võis tänavatel näha, olid Pobedad, hirvega Volgad, hiljem maanteemuhkudeks kutsutud Zaporožetsid ja Moskvitšid.

Liiklusõnnetuste korral, kui vigastatud hääletajate ees vastutamise probleem päevakorrale tuli, ei saanud riik seda tegevust enam toetada. Sellele vaatamata eksisteeris hääletamine edasi, nüüd spontaanne ja mitte enam organiseeritud, kuigi ettevaatlikumalt, sest üha enam kardeti vargaid. Iseseisvuse taastudes olukord ei paranenud, pigem halvenes veelgi. Hakkasid levima kuuldused autoröövlitest. Tänapäeval on hääletamine muutunud taas üsna populaarseks, kuigi autojuhtide hirm varaste ees pole kuhugi kadunud. Ollakse ettevaatlikumad.

Sõna "hääletamine" on üsna hiline[*viide?*] metafoor ja põhineb koosolekutelt jms vastava käeliigutuse sarnasusel.[*viide?*]

Välislingid
-----------

* Hitchwiki.org
Andi mägisäälik
**Mägisäälik** (*Myioborus*) on värvuliste seltsi sääliklaste sugukonda kuuluv lindude perekond.

Mägisäälikute iseloomulik tunnus on valged välimised sabasuled. Sugupooled on sarnased. Vanalindudel on punane, oranž või kollane alapool. Paljudel on kontrastne näomuster ja silmarõngas. Mägisäälikute levikukese asub Lõuna-Ameerikas Andide loodeosas. Sealt on nad levinud läbi Kesk-Ameerika kuni Arizona, New Mexico ja Texaseni, ja lõunas omakorda Argentina loodeosani. Lääne-India saarestikus nad puuduvad. Kõige rohkem liike leidub Colombias ja Venezuelas.

Mägisäälikud elavad metsades (sealhulgas mägimetsades) ja põõsastikes. Nad toituvad putukatest ja võivad liikuda mitmest liigist lindudest koosnevates salkades.

Enamik mägisäälikuid on 13–13,5 cm pikad ja tumehalli või tumeda oliivrohelise ülapoolega, välja arvatud valged sabasuled, mida mägisäälikud sageli näitavad. Täiskasvanud lindudel on eredalt värvunud punased, oranž või kollane alapool. Paljudel liikidel on kontrastsed mustad, ruuged või kollased lagipead või erilised näojooned, sageli valgete või kollaste rõngastega silmade ümber.

Mägisäälikud on paigalinnud, välja arvatud osaliselt rändne sametsäälik (*Myioborus pictus*). Sametsäälik elab teistest mägisäälikutest rohkem põhja pool ja on suurem, kuni 15 cm pikk. Võrreldes teiste mägisäälikutega on tema välimus, laul ja käitumine natuke teistsugused ning seetõttu on oletatud, et ta võiks kuuluda omaette perekonda.

Sugulist dimorfismi mägisäälikutel ei esine, sest nad ei rända ja moodustavad paare kogu eluks.

Liigid
------

* *Myioborus albifacies* (valgepõsk-mägisäälik)
* *Myioborus albifrons* (prill-mägisäälik)
* *Myioborus brunniceps* (lõuna-mägisäälik)
* *Myioborus brunniceps castaneocapilla*, *Myioborus castaneocapilla* (tepui mägisäälik)
* *Myioborus cardonai* (tõmmu-mägisäälik)
* *Myioborus flavivertex* (kuldkiird-mägisäälik)
* *Myioborus melanocephalus* (andi mägisäälik)
* *Myioborus miniatus* (tanu-mägisäälik)
* *Myioborus ornatus* (kuld-mägisäälik)
* *Myioborus pariae* (paria mägisäälik)
* *Myioborus pictus*, *Setophaga pictus* (sametsäälik)
* *Myioborus torquatus* (kaelus-mägisäälik)
Polüeteenist kilekott (taaskasutuskoodiga)
Polüeteeni struktuurivalem
Polüeteeni makromolekuli lõik
**Polüeteen** ehk **polüetüleen** (lühend **PE**) on termoplastne polümeer ja plastmaterjalina laialdaselt kasutusel. Selle polümeeri eri tüüpe saadakse eteeni (C2H4 ehk CH2=CH2) molekulide polümerisatsiooni tulemusena. Kui eteenis lõhkuda kaksiksidemed üksiksidemeteks, tekivad pikad elemnentaarlülide ahelad –CH2–CH2–CH2–, üldvalem (CH2)n. Keemiliselt kuulub polüetüleen polüolefiinide rühma, on mittepolaarne ja olenevalt tüübist vähemal või suuremal määral kristalliseerunud ehitusega. 

Polüetüleen on elastne, seejuures mehaaniliselt küllalt tugev, peab hästi vastu keemilistele mõjutustele, on hea dielektrik, kasutatav temperatuurini 80–120 °C. Ka on seda võrdlemisi odav toota. Tulenevalt tööstuse ja kaubanduse laialdasest vajadusest pakkekiletoodete järele moodustab selle plasti toodang maailmas enam kui kolmandiku kõigi plastide kogutoodangust.

Liigitus
--------

Olenevalt valmistustehnoloogiast saadakse mitmesuguse struktuuriga ja vastavalt erisuguste kasutusomadustega polüetüleene, millest levinuimad on järgmised:

* **HDPE** ehk **PE-HD** (HD tähendab *high density*, kõrgtihe): polümeeriahelad nõrgalt hargnenud, seetõttu suur tihedus: 940–970 kg/m3 (ehk 0,94–0,97 g/cm3);
* **LDPE** ehk **PE-LD** (LD tähendab *low density*, madaltihe): polümeeriahelad tugevalt hargnenud, seetõttu väike tihedus: 915–935 kg/m3;
* **LLDPE** ehk **PE-LLD** (LLD tähendab *linear low density*): lineaarne madaltihe polüeteen, mille polümeermolekulidel on ainult lühikesed harud;
* **PE-HMW** (HMW tähendab *high molecular weight*): kõrgmolekulaarne polüeteen, mille polümeeriahelad on pikemad kui eelmistel, molaarmass 500–1000 kg/mol;
* **PE-UHMW** (UHMW tähendab *ultra high molecular weight*): ülikõrgmolekulaarne HDPE molaarmassiga kuni 6000 kg/mol.

Vaata ka
--------

* Polümeerid
* Plastid

Välislingid
-----------

* "27. märtsil 1933 valmistati kogemata polüetüleeni" ERR Novaator, 27. märts 2015