recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Lubča loss
**Lubča loss** ehk **Ljubtša loss** (*Любчанскі замак*) on endine loss Valgevenes Hrodna oblasti Navahrudaki rajooni Lubča külanõukogu Lubča asulas.

Lubča lossi hakati rajama aastal 1581, mil alev kuulus Kiszkadele. Algul oli loss puidust, selle juures oli üks kivist torn ning lossi kaitsesid kolmest küljest vallikraavid. Kivist loss kerkis Nemunase kaldale ajal, mil Lubča oli Radziwillide valduses, valmides XVII sajandi alguses. Lossile lisati veel teinegi kivist torn, hoovi ümbritses aga puidust palisaad. Aastal 1655 rüüstasid lossi kasakad, sellest jäid järele vaid kaks kivist torni.

Tühjaks jäänud loss vahetas mitu korda omanikku. XIX sajandil ehitati juurde uus uusgooti stiilis hoone. Paraku sai loss Esimeses maailmasõjas kannatada. Pärast sõda rajati tühjaks jäänud hoonesse kool. Loss sai kannatada ka Teises maailmasõjas. 

Tänapäeval on rühm entusiaste võtnud käsile lossi restaureerimise.

* Lubča lossi väravatornLubča lossi väravatorn
* Loss XIX sajandilLoss XIX sajandil
**Sidney Walter Fox** (24. märts 1912 – 10. august 1998) oli USA biokeemik, kes avastas rakkude ainulaadse sünteesi.

Haridus ja töö
--------------

Fox õppis California Ülikoolis Los Angeleses keemiat. Ta sai doktorikraadi ja töötas California Tehnoloogiainstituudis. 

II maailmasõja ajal otsis ta võimalusi haide maksast A-vitamiini eraldamiseks eesmärgiga parandada lennukipilootide öist nägemist. 1941. aastal rajas ta valkude uurimise labori. 1964. aastast töötas ta Miami ülikoolis molekulide ja rakkude evolutsiooni uurimise osakonna direktorina. Tema osakond uuris ka Apollo missioonidega Kuult toodud kivimeid. 

Tema tuntumad uurimused on aastatest 1950–1960, kui ta uuris valgustruktuuride iseeneslikku moodustumist. Tema varasem töö tõestas, et teatud tingimustel võivad aminohapped iseenesest moodustada polüpeptiide. See oli väga oluline avastus, sest selle käigus lõi ta samad tingimused, mis võisid olla Maal väga-väga ammu. Tema edasine töö paljastas, et aminohapped ja väiksed peptiidid võivad moodustada mikrosfääre. Kogu tema uurimus on väga oluline selleks, et teada saada, kuidas algas elu Maal.

Isiklikku
---------

Fox oli abielus, tal oli kolm poega.
**Lubāna raudteejaam** on endine raudteejaam lõpetamata jäänud Riia–Ērgļi–Madona–Lubāna–Kārsava raudteel Madona piirkonnas Lubānas.

Jaam asus Madona raudteejaamast 35,1 ja Riia jaamast 192 km kaugusel Madona–Lubāna raudteelõigul. 

Jaam avati 26. novembril 1935. Jaamahoone ehitust alustati järgmise aasta suvel; hoone avati 17. detsembril 1937. Tegemist on kahekorruselise kivihoonega, mille esimesel korrusel asusid ootesaal, puhvet, köök, korrapidaja ruum, tualetid ja pagasihoidla. Teisel korrusel olid jaamatööliste ja teetööliste eluruumid. Reisiliikluseks suleti jaam aastal 1963, lõplikult suleti see aastal 1990. Sulgemise järel läks jaamahoone kohaliku kogukonna valdusse, säilinud on sellel asuv raudtee embleem. Lisaks jaamahoonele on säilinud veel eramuks ümber ehitatud vedurite varjualune ja valgusfoor.

Viited
------

1. ↑  T. Altbergs, K. Augustāne, I. Pētersone. Dzelzceļi Latvijā. R: Jumava, 2009, 178. lk. ISBN 978-9984-38-698-0

Välislingid
-----------

 Lubāna raudteejaam – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
* Infot jaama kohta; fotod (*vene keeles*)
* Jaam vanal kaardil

|  |  |
| --- | --- |
| **Eelnev peatus** | **Endine raudteepeatus**  |
|  Jaunlubāna |  **Lubāna** |
Elektrolüütide lahustumisel vees jagunevad molekulid vastasnimeliselt laetud osakesteks – ioonideks. Et lahuses on liikuvad laenguga osakesed, juhivad sellised lahused elektrit, mistõttu tekib elektrivool. Seda ioonideks jagunemise protsessi nimetatakse **elektrolüütiliseks dissotsiatsiooniks**.

Elektrolüütiline dissotsiatsioon on lahustunud aine ja polaarse lahusti vastastiktoime tulemus.

Elektrolüütilise dissotsiatsiooni ulatust iseloomustab dissotsiatsiooniaste ehk ioonideks lagunenud (ioniseerunud) molekulide (valemühikute) arvu suhe lahuses olevate molekulide (valemühikute) üldarvusse.

Nõrgad happed jagunevad ainult osaliselt ioonideks elektrlüütilises dissotsiatsiooni lahuses.

Vähelahustuvate ainete puhul laguneb aine osaliselt ioonideks.

Tugevad elektrolüüdid – lahustuvad hästi, dissotsieeruvad täielikult ioonideks (KOH, KCl, NaNO³).

Nõrgad elektrolüüdid – lahustuvad halvasti, dissotsieeruvad vaid osaliselt ioonideks (CaCO³, Fe(OH)³).

Happe elektrolüütiline dissotsiatsioon on happe ja veemolekulide vaheline keemiline reaktsioon, milles tekivad hüdrooniumioonid ja (happe) anioonid.

Vaata ka
--------

* Elektrolüütilise dissotsiatsiooni teooria
Inimese punased verelibled skaneeriva elektronmikroskoobiga vaadatuna
**Erütropoees** ehk **erütrotsütopoees** ehk **punalibleloome** (ladina *erytrocytopoiesis*) on punaste vereliblede teke hemopoeetilises koes asuvatest pluripotentsetest tüvirakkudest ja järkjärguline diferentseerumine tuumata punasteks verelibledeks.

**Erütropoeesis** osalevad mikroelemendid raud, koobalt, tsink ja mangaan. Erütropoeesis omavad suurt tähtsust B6- ja B12-vitamiin. 
Erütropoees allub regulatsioonile üle hemopoeetilise kasvuhormooni – erütropoetiini, mida toodetakse peamiselt neerudes.

Terminoloogia
-------------

Erütrotsütopoees on kantud rahvusvahelisse inimese tsütoloogia ja histoloogia standardsõnavarasse Terminologia Histologica.

### Inimestel

Erütrotsütopoees inimestel toimub diferentseerumata tüvirakkudest luuüdis, nimetatakse ka erütroplastideks, luuüdi vereliistakud omakorda komplekteeritakse arvatavasti megakarüotsüütidest, kuid selle täpne mehhanism pole seni teada.Proerütroblastidel (e noortel erütrotsüütidel) on veel alles hemoglobiini tootmiseks vajalikku ribonukleiinhapet, mis värvumisel on nähtav võrgustikuna. Noored erütrotsüüdid ehk eel-punalibled läbivad retikulotsüütideks arenemisel mitu rakugeneratsiooni, enne kui nad liiguvad luudest vereringesse.

Punaverelibledeks muutuvad punase luuüdirakud (normaalne sisaldus on 20% punasest luuüdist) hakkavad tasapisi (norm täiskasvanul 2 mln/s) täituma hemoglobiiniga.

Erütrotsüütide teket (nii stimulatsioon kui ka inhibeerimine) reguleerib põhiliselt neerudes komplekteeritava glükovalgu hormooni erütropoetiini ringlus. Selle kogus veres suureneb, kui hapniku kogus neerukoes väheneb.

Lisaks mõjutavad punase luuüdi normaalseid funktsioone oluliselt veel ka mitmed mikrotoitained, nagu B12-vitamiin, foolhape ja suure tõenäosusega ka B6-vitamiin, C-vitamiin, B2-vitamiin ja E-vitamiin.

Vaata ka
--------

* Hematopoees
* Leukopoees

Viited
------

1. ↑  Walter Nienstedt, Osmo Hänninen, Antti Arstila, Stig-Eyrik Björkqvist. "Inimese füsioloogia ja anatoomia", Werner Söderström Osakeyhtiö, Kirjastus Medicina, 6 trükk, 2011, toimetaja Georg Loogna, tõlkija Heli Kõiv, keeletoimetaja Tiiu Sulsenberg, 6 .peatükk, *VERI*, lk 168-172, ISBN 9985-829-36-0
2. 1 2  Ledingham *et al*, 2000
3. ↑  Weatherall *et al*, 19.8:1983
4. ↑  John G.G. Ledingham, David A. Warrell, "Concise Oxford Textbook of Medicine", Oxford University Press, lk 177, lk 215-219, 2000, ISBN 0 19 262870 4
5. ↑
6. ↑  Dudek, 2011
7. ↑  John G.G. Ledingham, David A. Warrell, "Concise Oxford Textbook of Medicine", Oxford University Press, lk 177, lk 215-219, 2000, ISBN 0 19 262870 4
Virumaa valdade piirid enne ja pärast 1939. aasta vallareformi
**Erra vald** oli vald Viru maakonnas aastail 1939–1949 ja Jõhvi maakonnas aastail 1949–1950.

11. detsembril 1939, oma esimesel töökoosolekul, valis vallavolikogu ühel häälel tagasi senise vallavanema Kaarel Innuse ja määras vallavanema palgaks 80 krooni, asetäitjale 35 ja abile 25 krooni kuus. Varem olid palgad vastavalt olnud 60, 18(?) ja 25 krooni kuus. 

Vald moodustati senise Erra valla maa-alast, välja arvatud Purtse mõisa järgi olevate talude nr. A-190, A-191, A-193 ja A-195 senise Erra valla piiresse ulatuvate osade maa-alad; senise Püssi valla Irvala küla maa-alast; senise Maidla valla Maidla asunduse osa maa-alast; senise Pada valla Uljaste, Nüri, Vana-Sonda, Päsula ja Puisma külade, Ilmaste ja Satsu asunduste ning Sonda aleviku maa-aladest; senise Kalvi valla Pada metsandiku kvartaalide nr. 67, 68 ja 69 maa-aladest.

Erra valda kuulusid: Erra, Aru-Vainu, Sala-Aru, Kaunurme, Liiva, Kõljala, Uuemõisa, Sala, Matka, Maidla-Sala, Varenurme, Varinurme, Uljasti, Satso, Nüri, Sonda, Päsula, Puisma ja Ilmaste külad, Kiviõli alevik, Kütte-Jõu alevik ja Irvala küla.

1. aprillil 1939 oli vallas 7006 elanikku.

15. juunil 1946 muudeti Kiviõli asula maakondliku alluvusega linnaks.

Viited
------

1. ↑  Erra vallaisad said palka juurde. Rahvaleht, 13. detsember 1939, nr. 293, lk. 8.
2. ↑  Väljavõte Vabariigi Presidendi otsusest nr. 88 – 7. oktoobrist 1938 (RT 1938, 87, 776)
3. ↑  590. Viru Maavanema otsus Viru maakonna vallavolikogude valimisringkondade arvu ja nende piiride kohta. Riigi Teataja, nr. 75, 9 september 1939
**Erwin Karl Reinhold von Dehn** (23. aprill 1862 Tartu – 17. veebruar 1949 Jena) oli Eesti vaimulik.

Sai algõpet eraõpetaja käest, õppis Tartu Kollmanni eragümnaasiumis ja aastatel 1879–1881 Tartu Kubermangugümnaasiumis. Tartu ülikooli usuteaduskonnas õppis ta aastatel 1882–1888. Oli prooviaastal Halliste Püha Anna koguduses Ernst Magnus Schneideri juures. Ordineeriti 29. oktoobril 1889 õpetajaks.

Oli Halliste Püha Anna koguduse õpetaja aastatel 1889–1934. Oli aastal 1891 kaheks kuuks pastoriametist kõrvaldatud (suspendeeritud), kuna viis läbi kiriklikke talitusi rekonvertiitidele (õigeusus pettunutele). Jäi aastal 1934 emerituuri, elas seejärel Pornusel ja Tallinnas.

Lahkus aastal 1939 Saksamaale.

Isiklikku
---------

Tema isa August von Dehn oli maakohtunik, vanaisa Thomas Adolph von Dehn oli Suure-Jaani Johannese koguduse õpetaja, teine vanaisa Johann Wilhelm Schneider oli Halliste ja Karksi Peetri koguduse õpetaja. Tema äi Oskar Woldemar Speer oli Suure-Jaani Johannese koguduse õpetaja, naisevend Viktor Woldemar Speer oli Türi ja Tallinna Oleviste koguduse õpetaja. Tema poeg Herbert von Dehn (1894–1950) võttis osa Vabadussõjast Balti pataljoni koosseisus, sai haavata 6. aprillil 1919 Stepanovski küla juures pataljoni üldpealetungil üle Peipsi, poeg Friedrich Arthur von Dehn (1902–1968) oli arst.

Viited
------

1. ↑  Die evangelischen Prediger Livlands bis 1918. Böhlau Verlag Köln, Wien 1977
2. ↑  Lexikon deutschbaltischer Theologen seit 1920. Bearbeitet von Wilhelm Neander. 2 auflage 1988, bearbeitet von C. Helmut Intelmann
3. ↑  Konrad Veem Eesti Vaba Rahvakirik Dokumentatsioon ja leksikon EVR Stockholm 1988
4. ↑  Armand Trei. Unustatud rügement. Balti pataljon (rügement) Eesti Vabadussõjas
5. ↑  Helbe Merila-Lattik. Eesti arstid 1940–1960. Lk. 55

Välislingid
-----------

* Erwin von Dehn Eesti biograafilises andmebaasis ISIK
Charlie Austin 2015. aastal Queens Park Rangersi särgis
**Charles Austin** (sündinud 5. juulil 1989 Hungerfordis) on Inglismaa jalgpallur, kes mängib ründajana Austraalia kõrgliigaklubis Brisbane Roar.

Ta alustas klubikarjääri 2006. aastal, mängides esimestel aastatel Inglismaa madalamates liigades. 2009. aastal liitus ta Inglismaa tugevustelt kolmanda liiga klubiga Swindon Town. Esimesel hooajal lõi ta liigas 19 väravat ja teise hooaja esimese poolega 12 väravat. 2011. aasta jaanuaris sõlmis ta kolme ja poole aasta pikkuse lepingu Inglismaa esiliiga klubiga Burnley. Kui hooajal 2010–11 ta pääses ta esiliigas platsile vaid neljal korral, lõi ta hooajal 2011–12 liigas 16 väravat ja oli sel hooajal klubi suurim väravakütt liigas. Hooajal 2012–13 lõi ta liigas koguni 25 väravat, olles liigas paremuselt kolmas väravakütt.

2013. aasta augustis sõlmis ta kolme aasta pikkuse lepingu teise esiliigaklubiga, Queens Park Rangers. Ta oli hooajal 2013–14 liigas klubi suurim väravakütt 17 väravaga ning aitas klubil järgmiseks hooajaks kindlustada pääs Premier League'isse. Esimese värava Premier League'is lõi ta 30. augustil 2014 mängus Sunderlandi vastu. 2014. aasta detsembris lõi ta liigas viis väravat ja valiti läbi aegade alles teise mängijana Premier League'i kuu parimaks mängijaks. Kuigi ta lõi hooajal 2014–15 liigas kokku 18 väravat ja oli liiga paremuselt neljas väravakütt, ei suutnud ta Queens Park Rangersi päästa liigas viimasest kohast ja esiliigasse kukkumisest. Aastatel 2014 ja 2015 valiti ta Queens Park Rangersi aasta mängijaks.

2016. aastal naasis Austin Premier League'isse, liitudes Southamptoniga, kellega sõlmis nelja ja poole aasta pikkuse lepingu. Esimese värava klubi meeskonnas lõi ta 23. jaanuaril mängus Manchester Unitedi vastu, tuues Southamptonile võõral väljakul 1:0 võidu.

2019. aasta augustis sõlmis ta kaheaastase lepingu Inglismaa esiliigaklubiga West Bromwich Albion. 2021. aasta jaanuaris naasis ta laenule Queens Park Rangersi, kellega sõlmis 2021. aasta juunis püsiva, kaheaastase lepingu.

2022. aasta juunis sõlmis ta mitmeaastase lepingu Austraalia kõrgliigaklubiga Brisbane Roar.

Viited
------

1. ↑  "Swindon Town striker Charlie Austin joins Burnley". BBC Sport. 28.1.2011. Vaadatud 7.12.2018
2. ↑  "Charlie Austin: QPR sign Burnley striker for undisclosed fee". BBC Sport. 1.8.2013. Vaadatud 7.12.2018
3. ↑  "Charlie Austin: Southampton sign QPR striker". BBC Sport. 16.1.2016. Vaadatud 7.12.2018
4. ↑  "Manchester United 0 Southampton 1". BBC Sport. 23.1.2016. Vaadatud 7.12.2018
5. ↑  "Charlie Austin: West Bromwich Albion sign Southampton striker for £4m on two-year deal". BBC Sport. 8.8.2019. Vaadatud 19.8.2019
6. ↑  "Charlie Austin is back". QPR. 2.6.2021. Vaadatud 29.1.2022
7. ↑  "BRISBANE ROAR SIGN FORMER PREMIER LEAGUE STRIKER CHARLIE AUSTIN". brisbaneroar.com.au. 27.6.2022. Vaadatud 14.7.2022

Välislingid
-----------

 Charlie Austin – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
* Profiil Southampton F.C. kodulehel
| Elektromagnetism |
| --- |
|  |
| Elekter - Magnetism |
| 
Elektrostaatika

* Elektrilaeng
* Staatiline elekter
* Coulomb'i seadus
* Elektrivälja tugevus
* Elektriline induktsioon
* Gaussi seadus elektrivälja jaoks
* Elektrivälja potentsiaal
* Elektrostaatiline induktsioon
* Elektriline dipoolmoment
* Dielektriline polarisatsioon
* Dielektrik

 |
| 
Magnetostaatika

* Ampère'i seadus
* Elektrivool
* Magnetiline induktsioon
* Magneetumus
* Magneetikud
* Magnetvoog
* Biot'-Savarti seadus
* Magnetiline dipoolmoment
* Gaussi seadus magnetvälja jaoks

 |
| 
Elektrodünaamika

* Lorentzi jõud
* Elektromotoorjõud
* Elektromagnetiline induktsioon
* Faraday seadus
* Lenzi reegel
* Nihkevool
* Maxwelli võrrandid
* Elektromagnetväli
* Elektromagnetiline kiirgus
* Liénardi-Wiecherti potentsiaal
* Maxwelli tensor
* Poyntingi vector
* Pöörisvool

 |
| 
Vooluahelad

* Elektrivool
* Pinge
* Elektromotoorjõud
* Ohmi seadus
* Kirchhoffi seadused
* Alalisvool
* Vahelduvvool
* Elektritakistus
* Elektrijuhtivus
* Mahtuvus
* Induktiivsus
* Memristiivsus
* Näivtakistus
* Resonaator
* Lainejuht

 |
| 
Kovariantne formuleering

* Elektromagnetvälja tensor
* Elektromagnetvälja energia-impulsi tensor
* Neli-vool
* Elektromagnetvälja neli-potentsiaal

 |
| 
Teadlased

* Ampère
* Coulomb
* Faraday
* Gauss
* Heaviside
* Henry
* Hertz
* Lorentz
* Maxwell
* Tesla
* Volta
* Weber
* Ørsted

 |
| * v
* r
 |

**Elektromotoorjõud** (lühend emj) on põhjus, mis tekitab ja säilitab vooluringis (s.o kinnises juhtivas kontuuris) elektrivoolu. Elektromotoorjõud *E* on võrdne tööga *W*, mida teevad kõrvaljõud, s.t mitteelektrilise päritoluga energiaallikad, elektrilaengu *q* ümberpaigutamiseks kogu vooluringi ulatuses:

{\displaystyle E={\frac {W}{q}}.}
Elektromotoorjõu mõõtühik on volt. Elektromotoorjõud on 1 volt, kui 1 kuloni suuruse laengu ümberpaigutamiseks vooluringis tehakse 1 džaul tööd.

Elektromotoorjõu mõistet kasutatakse peamiselt seoses elektromagnetilise induktsiooniga ja elektrokeemiliste vooluallikatega.

Vooluallika elektromotoorjõud
-----------------------------

Vooluallika emj on võrdne tema klemmipingega (s.t väljundotste-vahelise pingega) juhul, kui allikas pole ühendatud vooluringi.

Vooluringi ühendatud vooluallika klemmipinge on alati väiksem tema elektromotoorjõust allika sisetakistusel tekkiva pingelangu võrra. Vastavalt Ohmi seadusele avaldub vooluringi ühendatud allika klemmipinge valemiga

*U = E ‒ IR*0,
kus

*U* ‒ allika klemmipinge voltides (V);
*E* ‒ allika elektromotoorjõud voltides (V);
*I* ‒ vooluringis kulgev vool amprites (A);
*R*0 ‒ allika sisetakistus oomides (Ω).

Oskussõnadest
-------------

Termin "elektromotoorjõud" võeti algselt kasutusele iseloomustamaks galvaanielemendis peituvat jõudu (survet), mis kutsub vooluahelas esile elektrivoolu. Et aga emj mõõtühik on sama mis pingel, on eelkõige vooluallikate korral hakatud kasutama mõiste sisu täpsemalt väljendavaid oskussõnu, nagu allikapinge (ka allikpinge), tühijooksupinge (saksa k *Leerlaufspannung*) ja avaahelapinge (inglise k *open-circuit voltage*).

Välislingid
-----------

* Alalisvool
* Electromotive force
**Erzvėtas** on järv Leedus Ignalina rajoonis.

Erzvėtas asub jääajal tekkinud tunnelorus. Järve kaldad on üldiselt kõrged ja kuivad, lõunaosas ka madalad. Kaldaid palistavad põllud ja niidud. Kaldajoone pikkus on 9.89 kilomeetrit. Sügavaim koht asub järve idaosas, põhjaosas asub aga saareke pindalaga 0,11 ha. Järve säng asub jääajal tekkinud lohus. Erzvėtase järv jääb merepinnast 130 meetri kõrgusele. Küladest jäävad järve kaldale Erzvėtas, Ryžiškė, Kukutėliai ja Andriejauka.

Järve nime päritolu on püütud tuletada sõnadest *aržus, eržus, aržlus* (metsik, allumatu), *aržyti, argoti* (rebima, rüüstama), või siis on peetud seda arhailiseks indoeuroopa algkeelest tulenenud nimeks, kus *\*arg-* tähendab selget, säravat.

Viited
------

1. ↑  Marija Vasiliauskienė. *Erzvėtas.* Tarybų Lietuvos enciklopedija, Kd. 1 (A-Grūdas). – Vilnius: Vyriausioji enciklopedijų redakcija, 1985. 518-519 lk.
2. ↑  Aleksandras Vanagas. *Lietuvių hidronimų etimologinis žodynas.* 100-101 lk. – Vilnius: Mokslas, 1981.
**Johan Kruusmann** (ka **Johannes Kruusmann**; 29. september 1900 Märjamaa vald, praegune Raplamaa – 1. detsember 1924 Tallinn) oli Eesti piirivalvur.

Kruusmann teenis Vabadussõja ajal 1. diviisi staabis telefonistina. Ta astus 1. septembril 1924. aastal üleajateenijana piirivalvesse Tallinna jaoskonda Tallinna rajooni Tallinna kordonisse. Tema auaste oli reamees.

Kruusmann tapeti ametikohustuste täitmisel kommunistide poolt 1. detsembri riigipöördekatse ajal. Ta oli 1. detsembri hommikul postil Tallinnas Kadriorus Russalka mälestusmärgi juures, kui mässulised tungisid talle kallale ja lasid ta maha.

Matused ja haud
---------------

Kruusmann maeti 4. detsembril 1924. aastal. Matusetalitus toimus Tallinnas Kaarli kirikus. Kirstud viidi vankritel mööda Kaarli puiesteed Vabaduse väljakule. Sealt viidi osa kirste (ka Kruusmanni oma) Balti jaama. Algselt pidi ta maetama Märjamaale, kuid seni teadmata põhjusel maeti ta Rahumäe kalmistule koos riigipöördekatses hukkunud politseinikega samale hauaplatsile. 

Piklikul, põhja-lõunasuunalisel platsil oli seitse hauda. Kruusmanni oma oli kõige lõunapoolsem. Igal haual oli maapinnaga tasa olev Vabadusristi kujutisega lubjakivist plaat (algne hauaplaat on näiteks säilinud Tartu sõjaväekalmistul kadett Aleksander Tedre haual). Haudade ala ümbritses madalatele graniitpostidele kinnitatud teraskett.

Hauaplaadid säilisid ka esimesel ja teisel Nõukogude ajal. Kruusmanni hauale tehti 1981. aastal pealematus. Lõunapoolsed postid kõrvaldati ning piirdekett tõsteti ümber järgmistele postidele nii, et Kruusmanni hauast järgmine jäi nüüd kõige lõunapoolsemaks. Pragunenud hauaplaadid asendati 1990. aastatel uute mustast graniidist plaatidega, kuid Kruusmanni haud on seni tähistamata.

Välislingid
-----------

* Ave Kusmin, Tõnu Mesila. "Johannes Kruusmann - ühe detsembrimässu ohvri lugu". Märjamaa Nädalaleht, 26. november 2014
Roostekass
**Roostekass** (*Prionailurus rubiginosus*) on kaslaste sugukonda kuuluv kiskjaline, kes on maailma kõige pisem metsik kass, kaaludes täiskasvanuna vaid kuni üks kilogramm.

Välimus
-------

Roostekass on nimetuse saanud oma karvkatte järgi: nimelt on roostekassi seljal ja külgedel roostekarva laigud. Kuigi tegemist on väga väikesekasvulise loomaga (täiskasvanud isend kaalub kuni üks kilo), on roostekass väga energiline loom, kes tunneb end puude otsas ronides väga koduselt. Roostekasse on võrreldud ka oravatega, kuna nad ronivad puude otsas nii osavalt.

Elupaik ja eluviis
------------------

Roostekassid elavad looduses vaid Sri Lanka saarel ja Hindustani poolsaarel. Roostekassid toituvad peamiselt närilistest ja väikestest lindudest, aga nad söövad ka sisalikke, konni ja putukaid. Toitu jahivad roostekassid peamiselt öösel. Roostekassid kuuluvad ohustatud liikide hulka, looduses on neid ligi 10 000 täiskasvanud isendit.

Viited
------

1. ↑  Maailma väikseim metskass on peopessa mahtuv tõeline kiskja (vaadatud 10.01.2018)
Roosna-Alliku valla vapp
**Roosna-Alliku valla vapp** oli Järva maakonnas asunud endise Eesti haldusüksuse Roosna-Alliku valla vapp.

Vapp kinnitati 29. novembril 1995.

Vapi kasutamine lõppes 2017. aastal seoses valla liitumisega naaberomavalitsustega.

Vapi kirjeldus
--------------

Sinisel kilbil hõbedane sinise ringikujulise südamikuga roosiõis; hõbedasel vapitüvel allikamärk.

Põhjendus
---------

Vapikujundid roos ja heraldiline allikamärk viitavad valla nimetusele – seega on tegemist nn kõneleva vapiga. Valla nimetuse esimene pool arvatakse tulenevat suguvõsa Rosenitelt, kellele kuulus seal 17. sajandist – 18. sajandi esimese veerandini mõis (Kaltenbrunn). Valla nimetuse teine pool meenutab, et Rppsna-Allikul asuvad Eesti ühed veerikkamad allikad ja suur allikajärv, millest saab alguse Pärnu jõgi. Vapi sinine värvus sümboliseerib lootust ja nooruslikkust, samuti vett kui looduse üht põhielementi. Hõbe on puhtuse ja vaimsuse võrdkuju.

Vaata ka
--------

* Roosna-Alliku valla lipp
* Järva maakond

Välislingid
-----------

* Roosna-Alliku valla sümboolika valla kodulehel
* Roosna-Alliku valla sümboolika
**Massiaru külanõukogu** oli külanõukogu Eesti NSV-s aastatel 1945–1971.

Külanõukogu moodustati 16. augustil 1945 Pärnumaal Laiksaare vallas. Külanõukogu keskus asus Massiaru külas. 1950 septembrist, seoses maakondade ja valdade likvideerimise ja maarajoonide moodustamisega, arvati Massiaru külanõukogu Kilingi-Nõmme rajooni koosseisu. Seoses maarajoonide reorganiseerimisega 1. veebruarist 1959 Kilingi-Nõmme rajoon likvideeriti ja Massiaru külanõukogu liideti Abja rajooniga. Seoses Abja rajooni likvideerimisega arvati Massiaru külanõukogu 1963. aastast Pärnu rajooni koosseisu. Massiaru külanõukogu likvideeriti 1971. aastal ja selle alad liideti Häädemeeste külanõukoguga.

Viited
------

1. ↑  Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi seadlus Pärnu maakonna valdades küla töörahva saadikute nõukogude moodustamise kohta. Eesti NSV Teataja, 1945, 30, 463
2. ↑  Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi seadlus maarajoonide moodustamise kohta Eesti NSV-s. Eesti NSV Teataja, 1950, 11, 114
3. ↑  Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi seadlus Eesti NSV rajoonide reorganiseerimisest. Eesti NSV Teataja, 1959, 6, 38
4. ↑  Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi seadlus Eesti NSV territooriumi administratiivses jaotuses muudatuste tegemise kohta. Eesti NSV Ülemnõukogu Teataja, 1962, 51, 183
5. ↑  Massiaru külanõukogu Eesti nõukogude entsüklopeedia faksiimileversioonis (vaadatud 26.11.2017)
**Riina Randla** (sündinud 27. septembril 1957 Tallinnas) on eesti majandusteadlane.

Elukäik
-------

Riina Randla on töölise tütar.

Ta on lõpetanud 1981. aastal Tallinna Polütehnilise Instituudi; tehnikamagister (1993, TTÜ), väitekiri "Tööriistavajaduse plaanimine paindtootmises". Olnud 1981–1992 TTÜ-s tööstusökonoomika kateedri insener, assistent, nooremteadur, 1989–1993 AE "Tipnet" projektijuht, 1993–... Eesti Telefoni andmetöötlustalituse infosüsteemide osakonna insener.

Teadustöö
---------

Uurimisvaldkond: tootmise korralduse teoreetilised ja praktilised küsimused, infosüsteemide väljatöötamine. 17 teadustrükist.

Teoseid
-------

* Влияние размеров партий на эффективность производства. // Тр. Таллинского ПИ 644, (1987)
* Основые задачи системы оперативного планирования инструментального хозяйства в ГПС. // Тр. Таллинского ПИ, 681 (1988).

Viited
------

1. 1 2 3 4  Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide

Kirjandus
---------

* *Eesti teaduse biograafiline leksikon.* 3. köide: *N–Sap* TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013

 *Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.*
Samuel Pufendorf
**Samuel Pufendorf** (alates 1684 *Samuel von Pufendorf*, alates 1694 vabahärra; 8. jaanuar 1632 Dorfchemnitz, Saksimaa – 13. oktoober 1694 Berliin) oli saksa filosoof, ajaloolane, majandusteadlane ja poliitik.

Ta sündis pastor Elias Pufendorfi perekonnas ning esialgu kavatses isa ka temast vaimulikku teha. Ta õppiski Leipzigi ülikoolis teoloogiat, kuid peagi loobus ta sellest juura kasuks. Peagi tutvus ta ka Hugo Grotiuse, René Descartesi ja Thomas Hobbesi ideedega ja huvitus tugevalt loomuõiguse ning rahvusvaheliste suhete problemaatikast.

Pärast magistrikraadi kättesaamist asus ta 1658. aastal tööle Kopenhaagenisse Rootsi aadliku Coyet' perekonna juures. Samal aastal puhkes aga Rootsi-Taani sõda ning ka Pufendorf vanigstati. Vangis olle luges ta aga palju Grotiuse ja Hobbesi teoseid ning kirjutas oma esimese olulisema kirjatöö, *Elementa jurisprudentiae universalis libri duo*, mis ilmus trükis 1661. aastal.

Seejärel töötas vangist vabanenud Pufendorf Heidelbergi ülikoolis, kus tema jaoks loodi maailma esimene loomu- ja rahvaste õiguste professuur. 1670. aastal läks ta tööle Lundi ülikooli, kus jätkas viljakat õpetlastegevust. 1672. aastal ilmus tema peateos *De jure naturae et gentium libri octo* ning 1675. aastal selle lühendatud töötlus *De officio hominis et civis*. Seal käsitles ta peamiselt rahvusvahelisi suhteid ja õiglase sõja teooriat. 1677. aastal määrati ta Rootsi riigihistoriograafiks.

1688. aastal asus Pufendorf ka Brandenburgi kuurvürsti Friedrich Wilhelmi teenistusse, kuid too suri peagi tema poeg Friedrich III täitis siiski isa lubaduse ja tegi temast ka Preisimaa riigihistoriograafi. Samas jätkus Pufendorfi karjäär ka Rootsis, kus ta 1694 ka vabahärra tiitli sai. Ent mõne aja pärast sai ta insuldi ja suri mõned kuud pärast seda.

Pufendorf oli oma aja silmapaistvamaid poliitilisi filosoofe, kuid tema tähtsust on tihti alahinnatud, sest ta oli vastuolus mitmete teiste filosoofide, sealhulgas Gottfried Leibniziga.

### Pufendorf loomuõigusest ja õiglasest sõjast

*De jure naturae et gentium*, 1744).
Oma loomuõiguseteooria loomisel lähtus Pufendorf Grotiuse ja Hobbesi vaadetest. Siiski ei nõustunud ta lõpuni kummagagi, sest pidas loomuõiguses algse autoriteedi andjaks Jumalat, kelle seadused ei lase sellel muutuda kõikide sõjaks kõigi vastu (nagu Hobbesi seisukoht oli). Siiski ei suuda inimesed enesesäilitamise soovist ja hirmust teiste ees loomuseisundis väga hästi koos eksisteerida (*imbecillitas* - võimetus elada sotsiaalset elu), mistõttu nad peavad ametisse seadma suverääni, kes kehtestaks ühised seadused ja rakendaks karistusõigust. Õiglaseks sõjaks luges Pufendorf kaitsesõda, samuti karistussõda, kuid ainult juhul, kui karistus toimub konkreetselt karistajale tehtud kahju eest. Ennetavat sõda ja karistussõda loomuõiguse rikkumise eest pidas ta taunitavateks, sest need suurendaks lihtsalt inimkannatusi. Tema seisukohti selles osas oli tuntavalt mõjutanud Kolmekümneaastane sõda.

Välislingid
-----------

* Inimese ja kodaniku õigustest (inglise keeles)
Samuel Barber, Carl Van Vechteni ülesvõte aastast 1944
**Samuel Osborne Barber II** (9. märts 1910 West Chester – 23. jaanuar 1981 New York) oli USA helilooja. 

Ta oli õppinud klaverit, kompositsiooni, laulu ja dirigeerimist.

Kirjutas juba 10-aastaselt opereti "Roosipuu", mida pole küll lavastatud, kuid käsikiri on säilinud Chester Historical Society arhiivis. Ta õppis 1924–1928 ühe aasta klaverit Isabelle Vengerova juures, õppis kompositsiooni R. Salero, dirigeerimist F. Raineri ning laulu E. de Horotzi juures Curtise Muusikainstituudis Philadelphias, kus ise ka töötas pilli- ja kooridirigeerimise õppejõuna 1939–1942. Ta on esitanud oma teoseid nii baritonilaulja kui ka dirigendina Euroopaski. 1966. aastal valiti ta New Yorgi Metropolitan Opera uue hoone ava-heliloojaks, kuid lihtsakoelisuse ja vähese dramaatilisuse tõttu polnud ta ooper "Antonius ja Kleopatra" kuigi menukas.

Helilooming
-----------

### Tähtsamad teosed

* 1931 "Dover Beach" keelpillikvartetile ja baritonile
* 1936 "Keelpillikvartett" / nr 2 1948
* 1936 "Sümfoonia nr 1" (II red 1943) / nr 2 1944 (II red 1947)
* 1938 "Adagio keelpillidele"
* 1940 "Viiulikontsert"
* 1945 "Tšellokontsert" /nr 2 1960
* 1946 ballett "Medea"
* 1947 "Knoxville: Summer of 1915"
* 1949 "Klaverisonaat"
* 1957 ooper "Vanessa"
* 1962 "Klaverikontsert"
* 1966 ooper "Antonius ja Kleopatra"

Veel teoseid: kammerooper "Bridžipartii", ballett "Muutlik süda" (orkestrisüit sellest "Medeia"), "Sinine roos", balletisüit "Souvenirs", Toccata festiva avamäng "School for Scandal", "Capricorn-concert" flöödile, oboele ja trompetile keelpillidega 1944, "Summer music" on puupillidele, häälele orkestriga "Andromache lahkumine", "Armastajad" Pablo Neruda tekstil, kantaat "Prayers of Kjerkegaard" 1954.
**Samuel Christoph Gottlieb Gilzebach** (16./27. detsember 1788 Kihelkonna – 14./26. märts 1839 Kihelkonna) oli Eesti vaimulik.[*viide?*]

Algõpetuse sai ta koduõpetaja käest, edasi õppis Kuressaare provintsiaalkoolis (*Prov.-Schule in Arensburg*). Aastatel 1806–1809 õppis ta Tartu ülikooli usuteaduskonnas. Ordineeriti 9./21. novembril 1809 õpetajaks.[*viide?*]

Ta oli aastatel 1809–1814 Kihelkonna Mihkli koguduse adjunktõpetaja ja 1814–1839 sama koguduse õpetaja.[*viide?*]

Ta oli aastast 1813 Saaremaa rõugete kaitsevaktsineerimise komitee liige, aastast 1814 oli ta sama komitee sekretär.

Isiklikku
---------

Tema isa Johann Werner Gilzebach oli Kuressaare ja Kihelkonna Mihkli koguduse õpetaja ning Saaremaa superintendent, vanaisa Leonhard Swahn oli Kärla, Kihelkonna ja Kuressaare Laurentiuse koguduste õpetaja.

Viited
------

1. ↑  Die evangelischen Prediger Livlands bis 1918. Böhlau Verlag Köln, Wien 1977

Välislingid
-----------

* Samuel Christoph Gottlieb Gilzebach Eesti vanema kirjanduse digitaalses tekstikogus EEVA

*
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib jäähokimängijast; lühirajauisutaja kohta vaata artiklit Samuel Girard (lühirajauisutaja).* |

---

Samuel Girard (2020)
**Samuel Girard** (sündinud 12. mail 1998 Robervalis, Québecis) on Kanada jäähokimängija, kes mängib kaitsjana NHL-i klubis Colorado Avalanche.

Aastatel 2014–2017 mängis ta kolm hooaega Quebec Major Junior Hockey League'i klubis Shawinigan Cataractes. Hooajal 2015–16 pälvis liiga parimale kaitsemängijale antava Emile Bouchard Trophy ja liiga kõige spordimehelikumale mängijale antava Frank J. Selke Memorial Trophy ning valiti lisaks kogu Canadian Hockey League'i kõige spordimehelikumaks mängijaks sel hooajal. Hooaegadel 2015–16 ja 2016–17 oli ta liigas kõige resultatiivseim kaitsemängija.

2016. aastal valiti ta NHL-i *draft* '​is Nashville Predatorsi poolt 47. valikuna. Hooaja 2016–17 lõpus mängis ta American Hockey League'i klubis Milwaukee Admirals. NHL-is tegi ta Predatorsi meeskonnas debüüdi 10. oktoobril 2017 mängus Philadelphia Flyersi vastu. Esimese värava lõi ta liigas juba kaks päeva hiljem oma teises liigamängus Dallas Starsi vastu.

2017. aasta novembris siirdus ta Avalanche'i.

Välislingid
-----------

* Samuel Girard NHL.com lehel
* Samuel Girard lehel hockeydb.com
**Nõiasõnad** (ka **nõidussõnad**) olid sõnavormelid, mille esitamise abil loodeti tagada mingi soovi täitumist või sündmuse toimumist.

Usk nõiasõnadesse põhines endisaegsel kujutelmal, et sõnal, eriti nimel, on maagiline mõju nimetatava suhtes. Teadaolevatest Eesti nõiasõnadest on enamik hilisemat ladina või saksa päritolu ning sisaldavad põhiosas moonutatult ristiusu palvete osi. Nõiasõnu kasutati peamiselt arstimisel (roosi-, kõhuvalu-, nikastus- jm sõnad), kuid ka igasuguse halva ja ohtliku tõrjumisel (ussisõnad jt). Nendega seondub ka mitmesugune arvumaagia (loendus 1–9 jms). Nõiasõnade mõningane raviefekt oli psühhoteraapiline.

Nõiasõnade alla võib oma olemuselt lugeda ka needust (sajatust), mis pidi kahjustama teist inimest või tema vara sõnade jõul.

Vaata ka
--------

* loits
* nõiamärgid
* nõiavits
* nõid
* nõidus

Viited
------

1. 1 2  Eesti rahvakultuuri leksikon (3. trükk). 2007. Koostanud ja toimetanud Ants Viires. Eesti Entsüklopeediakirjastus. Lk 186

Välislingid
-----------

* Nõiasõnad soome-ugri rahvastel
* Nõiakunsti õpperaamat.... Maaleht 25.09.2019
**Nõiamärgid** olid rahvausundis maagilise tähendusega märgid, loodus- ja üleloomulike jõudude sümbolid.

Kogu maailmas on kasutatud nõiamärke juba alates esiajast. Märke tehti kaitseks kurja (pahatahtlik nõidus, haigused, õnnetused jms) vastu. Märke tehti ehitistele ja esemetele ka jumalustele pühendamiseks või neid vaimude kaitse alla andmiseks.

Nõiamärkideks olid põhiliselt kujundid (ring, rist, kolmnurk jne), mis sümboliseerisid üleloomulikke jõude, aga ka kujundite kombinatsioonid. Neid joonistati, põletati, lõigati või kanti muul moel vastavale objektile: hoonele või hooneosale, tarbe- või tööriistale, ka loomale. Nõiamärke võis teha ka käega. Rohkesti olid nad levinud rahvapärases ornamendis, kus neil aga polnud erilist maagilist tähendust. Nõiamärkideks võisid olla ka looma- või taimemotiivid (madu, tootem).

Eestlastel olid tuntumad nõiamärgid:

* rist - sel oli kaitsev tähendus, ühtlasi oli ta ka üldise õnne märk.
* viiskand - pikse sümbol, kaitse kahjutule eest, ka inimese elutuli
* kaheksakand - kaitses hinge ja kodu eksimiste eest.

Teised nõiamärgid:

* silmusnelinurk - maagilise hoiatuse ja toetuse, aga ka manala märk
* triskele - päikese ja aja kulgemise sümbol, kurja eemale peletaja
* kolmnurk - viljakuse, kasvu ja kodu kaitse märk
* svastika - märk, mida kasutati haiguse, nõiduse ja vanatühja vastu
* ring - päikesesümbol, piiratud ning kaitstud tsooni märk.

Vaata ka
--------

* nõiasõnad
* nõiavits
* nõid
* nõidus

Viited
------

1. ↑  Eesti Entsüklopeedia  vaadatud 06.05.2020
2. 1 2  Eesti rahvakultuuri leksikon (3. trükk). 2007. Koostanud ja toimetanud Ants Viires. Eesti Entsüklopeediakirjastus. Lk 185
3. 1 2  Eesti etnograafia sõnaraamat. Koostanud Arvi Ränk, toimetanud Õie Ränk. Tallinn 1995. lk 129
4. 1 2  Kiri, märgid ja värvid , Epp Margna

Välislingid
-----------

* Õnnemärgid, nõiamärgid Eesti Rahva Muuseum
* Rahvuslikud ornamendid
SPARS code (AAD, ADD, DDD)
**SPARS-kood** on kolmetäheline kood, mida võib leida osade kaubanduslike heliplaatide ümbrispaberilt ja/või vahelehtedelt. Koodi soovitas kasutusele võtta Society of Professional Audio Recording Services (SPARS) 1980. aastate algul, et näidata, milline heliplaadi tootmise protsessi osa on tehtud analoogseadmetega, milline aga digitaalselt. Esimesena hakkas koodi kasutama PolyGram 1984. aastal. Tänapäeval koodi enam praktiliselt ei kasutata. 

Koodis olev täht A näitab analoog-, D digitaalset protsessi, esimene täht käib salvestamise, teine miksimise ja kolmas masterdamise kohta. Kolmas täht on CD-de puhul alati D, vinüülplaatidel ja helikassetidel A. Seega kombinatsioon AAD tähendab analoogsalvestust, analoogmiksimist ja CD-d. Esineb ka plaate, millel on mitu sellist koodi.

Näiteid albumitest, millel koodi on kasutatud:

* U2 – The Unforgettable Fire (1984) – ADD
* Dire Straits – Brothers in Arms (1985) – DDD
* Simple Minds – Street Fighting Years (1989) – DAD
* Madonna – The Immaculate Collection (1990) – AAD
* Céline Dion – Unison (1990) – AAD, DDD
Orgaanilises keemias tähendab **SN2 reaktsioon** keemilise ühendi funktsionaalrühma asendumist mingi teise funktsionaalrühmaga, kusjuures see protsess toimub kooskõlamehhanismi järgi, s.t. teist järku nukleofiilse asendusena (*bimolecular* (2) *nucleophilic* (N) *substitution* (S)). 

Vaba elektronpaari omav reagent – nukleofiil – atakeerib substraadi R-X molekuli, millel on polaarne side Cδ+-Xδ-, ning protsessi tulemusena substraadi molekulis mingi aatom või aatomite rühm asendub mõne teise aatomi või rühmaga.

Nu- + R-X → R-Nu + X-
See on keemiline reaktsioon, mille kiirust limiteerivas staadiumis osalevad kaks reageerivat osakest – substraat (keemia) ja nukleofiil. Sellele reaktsioonile on iseloomulik, et substraadi molekulile nukleofiili liitumine ja lahkuva rühma eraldumine toimub samal ajal. See on teist järku reaktsioon, s.t. reaktsiooni kiirus *v* sõltub mõlema osakese kontsentratsioonist:

*v* = *k*[RX][Nu-]
kus *k* on kiiruskonstant ning [RX] ja [Nu-]on substraadi ja nukleofiili kontsentratsioonid.

Järgneval reaktsiooni mehhanismi skeemil on kujutatud nukleofiili (HO-) atakk bromoetaani molekulile ja samaaegne lahkuva rühma (Br-) eraldumine.

SN2 reaktsiooni mehhanism. Siin bromoetaani reaktsioon hüdroksiidiooniga.
SN2 protsessis nukleofiili atakk toimub lahkuva rühma suhtes teiselt poolelt. Seetõttu on SN2 reaktsioonidele iseloomulik, et (mahukad) asendusrühmad substraadi reaktsioonitsentris, s.t. steerilised takistused viivad konkureeriva SN1 mehhanismi suunas. Ja kiraalse substraadi korral esineb asendusrühmade konfiguratsiooni muutumine (Waldeni inversioon).

Vaata ka
--------

* SN1 reaktsioon
* Nukleofiilne asendusreaktsioon
* SN2’ reaktsioon
Põltsamaa SOS lasteküla majad
**SOS Lasteküla Eesti Ühing** on mittetulunduslik ettevõte, mis kuulub rahvusvahelisse organisatsiooni SOS Lasteküla.

Esimene SOS Lasteküla Eestis avati 1994. aastal Keilas. Nüüdseks on ühingu ülesandeks koordineerida tööd Keila, Põltsamaa, Narva-Jõesuu ja Juuru lastekülades, Keila ja Tallinna noortekodudes, peretugevdamisprogrammi raames, laste õiguste kaitsel ja haridusprogrammi raames.

Eesti SOS lastekülad pakuvad bioloogiliste vanemate hoolduseta jäänud ja Eesti omavalitsuste poolt lastekülasse suunatud lastele peresarnaseid elamistingimusi. Laps saab pikaajaliselt turvalise ja arenguks soodsa elukeskkonna. Kindla perevanema toel valmistub laps selleks, et saada täiskasvanuna hakkama vastavalt oma võimetele. Usaldusväärsed suhted ja taas kogetav armastus annavad lapsele võimaluse taastuda varasematest kogemustest, mis on sageli olnud traumaatilised. SOS Lasteküla eesmärk on pakkuda vanemliku hooleta jäänud lastele samasugust kindlus- ja kodutunnet nagu on nende eakaaslastel.

Lastekülas töötavad perevanemad – SOS ema ja SOS tädi, kasvatajad, psühholoog, sotsiaaltöötaja, külameister, sekretär ja külajuhataja. Lastekülas otsitakse ja arendatakse pedagoogilisi, psühholoogilisi ja sotsiaalseid võimalusi, mis vastaksid laste erinevatele vajadustele nii igapäevaelu kui ka tulevikku silmas pidades.

Välislingid
-----------

* Koduleht
**SPQR**, mis on akronüüm ladinakeelse väljendi sõnadest "***Senātus Populusque Rōmānus***" (Rooma senat ja rahvas), oli Rooma valitsuse ametlik signatuur ja Rooma vabariigi rahvusterviklikkuse sümbol. See pidi rõhutama võimu jaotumist Vana-Rooma senati ja kodanike vahel.

Akronüüm leidis kasutust müntidel, kivisse või metalli kirjutatud teadete lõpus, ausammastel, ühiskondlikel hoonetel ja paljude Rooma leegionide standartidel. Esimesed kasutusjuhud on teada ligikaudu 80 eKr, enne seda kasutati müntidel lihtsalt Rooma riigi nime: ROMA. Akronüümi kasutati viimati esimese kristlust toetanud keisri Constantinus Suure ajal (valitses aastatel 312–337 pKr).

1930. aastatel hakati Itaalias Benito Mussolini valitsemise ajal akronüümi SPQR taas rohkem kasutama, nagu näiteks ametihoonetel, erinevatel embleemidel ja kanalisatsioonikaevude luukidel. SPQR oli Mussolini "uue Rooma impeeriumi" üks tunnus ning akronüüm pidi väljendama Itaalia seotust Rooma vabariigiga. 

Seda on kasutanud või kasutavad ka teised Vana-Rooma võimu alla kuulunud riigid ja linnad (näiteks kasutab seda lühendit oma vapil Saksamaa linn Weil der Stadt).

Akronüümist SPQR tuletatud lühendit kasutavad ka paljud teised linnad, asendades Rooma nime oma linna nimega.

Itaalia keeles on akronüümile SPQR antud ka koomilisi tõlgendusi: "Sono pazzi questi Romani" – "Need roomlased on hullud", "Sono porci questi Romani" – "Need roomlased on sead" jms.[*viide?*]

Viited
------

1. ↑  "Antiigileksikon 2". Tallinn. 1983.
**Staatiline sünkroonkompensaator** (inglise keeles *static synchronous compensator*, lühend **STATCOM**) on reguleerseade, mis ühendatakse paralleelselt vahelduvvoolu elektriülekandevõrku. See on jõuelektroonika komponentidel põhinev muundur ja võib toimida elektrivõrgus kas reaktiivse vahelduvvoolu allikana või selle tarbijana. Kui see seade on ühendatud toiteallikana, võib ta pakkuda ka aktiivset vahelduvvoolu. Staatiline sünkroonkompensaator kuulub FACTSi seadmete perre, mis sai võimalikuks 1990ndatel tänu võimsate lülitustüristoride (GTO) kättesaadavusele. Esimene Electric Company toodetud 100 MVAr STATCOM paigaldati Tennessee Valley Authority Sullivani alajaama 1995. aastal.

Staatilisi sünkroonkompensaatoreid kasutatakse peamiselt madala võimsusteguriga võrkudes. Neid kompensaatoreid saab kasutada ka pingekõikumiste vähendamiseks.

Ehitus ja talitlus
------------------

Ülekandeliiniga ühendatud staatiline pingekompensaator pingeallikana (punane)
Staatiline sünkroonkompensaator on impulssrežiimis töötav võimsusmuundur, mis genereerib reguleeritava amplituudiga kolmefaasilist pinget, mis on vastavatest liinivooludest 90° võrra faasis nihutatud. Faasikompensaatori ja võrgu vahel saab vahetada induktiivset või mahtuvuslikku reaktiivvõimsust.

Jõuelektroonika valdkonnas on staatiline sünkroonkompensaator üks paindlikest kolmefaasilistest ülekandesüsteemidest (FACTS) ja pakub teiste sarnase funktsiooniga reaktiivvõimsuse kompensaatorite ees eelist, et vahelduvpingevõrkude stabiliseerimisel sõltub reaktiivvõimsus lineaarselt võrgupinge tasemest. Teine eelis on harmooniliste suhteliselt madal tase, millest tulenevalt väheneb oluliselt vajadus harmooniliste filtrite järele.

STATCOMi võrdlus SVCga
----------------------

Pinge stabiilsuse säilitamiseks saab kasutada näiteks ka staatilist reaktiivvõimsuse kompensaatorit SVC (*Static Var Compensator*). STATCOM on kallim kui SVC (osaliselt GTO türistorite kõrgema hinna tõttu) ja sellel on suuremad kaod, kuid mitmed tehnilised eelised. Selle tulemusena on need tehnoloogiad eksisteerinud kõrvuti.

STATCOMi reageerimisaeg on lühem kui staatilisel kompensaatoril SVC, seda peamiselt pingemuunduri IGBT-transistoride suurema lülituskiiruse tõttu (SVC kasutab türistore, mida ei saa kontrollitult välja lülitada). Selle tulemusena on STATCOMi reaktsiooniaeg lühem – üks kuni kaks vahelduvvoolu perioodi, võrreldes SVC kahe kuni kolme perioodiga.

STATCOM pakub ka vahelduvpinge alanemisel paremat reaktiivvõimsuse tuge kui SVC, sest STATCOMi reaktiivvõimsus väheneb koos pingega lineaarselt, kuna aga SVC korral on võimsus pinge ruudu funktsioon. SVC pole kasutatav rasketes alapingetingimustes, sest kondensaatorite tööle jäämine pärast tõrke kõrvaldamist võib süvendada mööduvat ülepinget, samas kui STATCOM võib töötada palju madalamal pingel.

Vaata ka
--------

* Paindlik vahelduvvoolu ülekandesüsteem (FACTS)
* Universaalne võimsusvoo kontroller (UPFC)

Välislingid
-----------

* Reaktiivvõimsuse kompenseerimine Eesti elektrisüsteemis (Lep 17056 lõpparuanne). Tallinna Tehnikaülikool, 2017
**Väärtpaberikonto** on väärtpaberite (aktsiate, osakute) hoidmiseks ja väärtpaberitehingute tegemiseks avatud konto.

Väärtpaberikonto avamine
------------------------

Väärtpaberikonto avamiseks on vaja sama panga arvelduskontot, millelt võtta raha väärtpaberitehingute tegemiseks. See, mis konto väärtpaberitehingute tegemiseks avatakse, sõltub sellest, mis riikide väärtpaberiturgudel tehinguid tehakse.

* Selleks, et teha tehinguid Eesti, Läti ja Leedu väärtpaberitega, avatakse konto Eesti Väärtpaberikeskuses.
* Selleks, et teha tehinguid muude riikide väärtpaberitega, avatakse pangasisene väärtpaberikonto valitud pangas.

Väärtpaberitehingute tegemine
-----------------------------

Kuna väärtpaberitehinguid on võimalik teha vaid tegevusloaga väärtpaberimaakleri vahendusel, on alustamiseks vaja sõlmida leping. Väärtpaberite ostmine või müümine koosneb järgmistest etappidest:

1. klient esitab pangale korralduse tehingu tegemiseks;
2. väärtpaberimaakler täidab tasu eest korralduse juhul, kui see vastab nõuetele.

Väärtpaberikonto avamisega kaasnevad nii konto avamise tasu kui ka igakuine hooldustasu. Sellele lisanduvad tehingutasud aktsiate ostmisel ja müümisel ning teenitud kasumilt makstav tulumaks.

Vaata ka
--------

* Investeerimiskonto

Viited
------

1. ↑  Tarbijaveeb - minuraha.ee | Väärtpaberikonto. Vaadatud 17.11.2017.
2. 1 2 3  Tarbijaveeb - minuraha.ee | Väärtpaberikonto avamine. Vaadatud 17.11.2017.
3. ↑  Tarbijaveeb - minuraha.ee | Väärtpaberitehingute tegemine. Vaadatud 17.11.2017.
**Kaljo Alaküla** (20. aprill 1923 Narva – 26. mai 2016) oli eesti lendur, vabadusvõitleja, majandijuht ja ettevõtja.

Elulugu
-------

Lapsepõlv möödus peamiselt Virumaal. Õppis Kukruse algkoolis, Kohtla-Nõmme algkoolis, Jõhvi gümnaasiumis ja Tallinna V Gümnaasiumis.

Teise maailmasõja ajal oli algul Omakaitse liige, seejärel astus lennuväkke, õppis 1944. aastal Lätis Liepāja lennukoolis pommituslenduriks ja võitles Saksa sõjaväes eesti lenduritest moodustatud 3. lennueskadrillis. Sõja lõpus langes Tšehhis sõjavangi, teenis tööpataljonis ja naasis Venemaa kaudu Eestisse.

Pärast sõda õppis Tallinna Riiklikus Konservatooriumis Aleksander Arderi lauluklassis ja paralleelselt Tallinna Merekalanduse Tehnikumis.

1949. aastal asus tööle Tallinna Kalakombinaadi insenerina, kuid varsti pidi varjama ennast julgeolekuteenistuse eest Leningradis ja Astrahanis, kus ta 1951. aastal vahistati. 1951–1956 viibis Kemerovo ja Omski vangilaagrites.

Pärast vangistusest vabanemist töötas Tallinna Kalakombinaadi tsehhijuhatajana, seejärel Kirovi nimelise kalurikolhoosi kalatööstuse juhatajana ning 1970.–1980. aastatel kalurikolhoosi juhatuse esimehe asetäitjana. Pärast kalurikolhoosi erastamist töötas mõnda aega AS-is Esmar.

Aastatel 1993–1996 ja 1999–2002 oli valitud Viimsi vallavolikogu liikmeks.

Olnud Viimsi Pensionäride Ühenduse juhatuse liige ja Eesti Vabadusvõitlejate Tallinna Ühenduse Pirita-Viimsi piirkonna aseesimees.

Teosed
------

Kirjutanud kolm mälestusteraamatut:

* Kalurikolhoos Kirovist AS Esmarini. Viimsi, 1998.
* 3. eskadrill. Viimsi, 1999 (kordustrükk 2013).
* Jutustus Eestimaa naisest Vaike Vahist. Viimsi, 2001.

Tunnustus
---------

* 2002 Kotkaristi V klassi teenetemärk
* 2003 Viimsi Vaala auhind
* 2006 Viimsi valla aukodanik

Isiklikku
---------

Tema abikaasa oli Vaike Vahi, nende lapsed on Ruth Alaküla ja Kristjan Alaküla.

Viited
------

1. ↑  Suri legendaarne lahingulendur, Kotkaristi kavaler Kaljo Alaküla
2. ↑  Kaljo Alaküla – 90. Vaba Sõna. Eesti Vabadusvõitlejate Liidu infoleht, nr 6, mai 2013[*alaline kõdulink*]
3. ↑  Sirje Vihma-Normet. Kaljo Alaküla meenutab traagilisi aastaid läbi lenduri pilgu. Eesti Elu Nr 29, 2013
4. ↑  Vabariigi Valimiskomisjon. 1992-2015 valimistel osalenud kandidaadi otsing. Kaljo Alaküla
5. ↑  Eesti Vabariigi teenetemärkide kavalerid. Kaljo Alaküla
6. ↑  Kaljo Alaküla sai Viimsi valla aukodanikuks. Viimsi Teataja, 22.12.2006

Kirjandus
---------

* Peeter Künstler. Eesti Waffen-SS-mehe publitsevad mälestused. Eesti Ekspress, 30. märts 2000

Välislingid
-----------

* Annika Poldre. Imetlusväärne juubilar Kaljo Alaküla. Delfi.ee, 25. mai 2013
Manet portree Mallarmést, 1876
**Stéphane Mallarmé** (kodanikunimega **Étienne Mallarmé**; 18. märts 1842 Pariis – 9. september 1898 Valvins, Vulaines-sur-Seine, Seine-et-Marne) oli prantsuse sümbolistlik luuletaja. Tema luule inspireeris mitmeid 20. sajandi alguse kirjanikke, sealhulgas dadaiste, sürrealiste ja futuriste.

  

Stéphane Mallarmé sündis Pariisis. Kaotanud varases nooruses oma ema (1847), usaldati poisi kasvatamine vana-vanemate hoolde ning 1852. aastast pandi ta internaatkooli. Mallarmé noorust varjutas veel teisegi lähedase inimese surm: 1857. aastal suri luuletaja õde. Sel ajal kirjutas ta oma esimesed luuletused. Need olid tugevasti mõjutatud Victor Hugost, Théodore de Banville'ist ja Théophile Gautier'st.

Hiljem töötas Mallarmé inglise keele õpetajana mitmes Prantsusmaa linnas ning alates 1871. aastast Pariisis. 

Hoolimata suhtelisest vaesusest, milles luuletaja elas kogu oma elu, oli Mallarmé kodu *rue de Rome'*il noorte intellektuaalide armastatud kogunemiskoht. Sinna koguneti arutlema luule, kunsti ja filosoofia üle. Rühm sai tuntuks nime all *Les Mardistes*, sest koosistumised toimusid teisipäeviti (prantsuse keeles *mardi*). Aastaid peeti neid Pariisi intellektuaalse elu südameks. Järjekindlalt külastasid kogunemisi W.B. Yeats, Rainer Maria Rilke, Paul Valéry, Stefan George, Paul Verlaine ja paljud teised.