recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Tartu Veski tööstushooned (juuni 2012)
**Tartu Mill** **AS** (2010. aastani **AS** **Tartu Veski**) on Eesti kapitalil põhinev nisu- ja rukkijahutootja.

Ettevõtte eelkäija oli 1885. aastal aadressil Tiigi tn. 61 George Riiki loodud auruveski. 1908. aastal veski uueks omanikuks sai Felix von Berg, kes kinkis selle Liivimaa Põllumajanduse Tarvitajate ja Tootjate Ühistule 1910. aastal. 1927. aastal sai veski omanikuks Peeter Jänes ning 1940. aastal veski natsionaliseeriti. Tiigi veski kuulus Jahu ja Leivakombinaadile.

1941. aastal ettevõte praegusel territooriumil oli ehitatud Tartu Elevaator, selle juurde veski ning viljatornide alla olid rajatud varjend ja veinikelder. 1944. aastal õhkisid taganevad Saksa väed elevaatorialused sambad. 1947. aastal elevaator taastati.

1959. aastal Tartu Elevaatori ja Tiigi veski (mis nimetati ümber Veski nr 1) baasil oli moodustatud Tartu Teraviljasaaduste Kombinaat. Aastal 1961 nisujahu tootmiseks ehitati juurde väike Veski nr 2. 1972. aastal oli ehitatud elevaatori teine korpus, 1985. aastal uus rukkijahuveski ehk Lembitu veski ning Veski nr 2 oli suletud.

1994. aastal Tartu Viljasalve veskid, elevaatori ja laohooned oli erastatud ühistu Tartu Viljasalve poolt ning 1996. aastal kogu tegevus aadressil Tiigi tänav 61 oli lõppenud.

2000. aastal ühistu Tartu Viljasalve poolt oli asutatud ettevõtte AS Tartu Veski, aktsiad olid müüdud Saksamaa firmadele. 2001. aastal ostis 50% aktsiaid OÜ Veskimehed.

Kuuekümne töötajaga jahuveskis töödeldakse aastas ligikaudu 110 tuhat tonni peamiselt kodumaist toiduteravilja. 

Koos Läti tütarettevõttega moodustas 2019. aasta müügikäive 164 miljonit eurot, mis hõlmab nisu- ja rukkijahu, pasta, helveste ja jahusegude ning loomasööda müüki. 

* 
* 
* 
* 
* 
*

Viited
------

1. 1 2  «Дочка» Tartu Mill построит два завода в Латвии dv.ee, 05.07.2021 (vaadatud 22.07.2021)
2. 1 2 3 4 5  "Tartu Mill. Ajalugu". Originaali arhiivikoopia seisuga 22. august 2021. Vaadatud 22. augustil 2021.

Välislingid
-----------

* Tartu Milli koduleht
* Raigo Neudorf. Toidutööstuses teenis suurima kasumi AS Tartu Mill Äripäev 27. august 2014
* Mari Mets. Tartu Mill läks täielikult eestlaste kätte Äripäev 25. märts 2014
* Tartu Mill on parim eksportija Saksa-Balti Kaubanduskoda, 8. oktoober 2013
* Tartu Mill AS: Eksportöör 2013 Ettevõtluse Arendamise Sihtasutuse ettevõtluskonkursi lehel
**Boris Torpan** (25. oktoober 1910 Peterburi – 20. mai 1967 Tallinn) oli eesti keemik.

Torpan lõpetas 1928. aastal Tallinna Reaalkooli *cum laude* ja 1940. aastal Tallinna Tehnikaülikooli keemiainsenerina *cum laude*. Üliõpilasena oli ta ka tantsuorkestri Red Hot Ramblers pianist, ühtlasi töötas ta aastatel 1938–1940 ka anorgaanilise ja analüütilise keemia laboris nooremassistendina.

Pärast ülikooli lõpetamist töötas ta Tarbeklaasi klaasitehases laboratooriumi juhatajana ja aastatel 1940–1944 peainsenerina. Aastatel 1940–1941 oli ta ka Loodusvarade Instituudi vanemkeemik-assistent.

1945. aastast oli Torpan Tallinna Polütehnilise Instituudi (TPI) anorgaanilise ja analüütilise keemia kateedri vanemõpetaja, aastatel 1956–1967 dotsent, aastatel 1955–1961 ka kateedri juhataja. 1952. aastal sai keemiakandidaadi kraadi väitekirjaga "ENSV põlevkivi keemilisest koosseisust", mis oli põlevkiviuurijatele paljude teaduslike tööde aluseks. Ta uuris põlevkivi ja selle vahekihtide keemilist koostist ning korrosiooni.

Torpani oli Ühingu Teadus TPI liikmesgrupi büroo liige ja TPI liikmesgrupi keemiasektsiooni esimees, Eesti Keemiaseltsi nomenklatuurikomisjoni liige ja sama seltsi TPI allorganisatsiooni esimees.

Viited
------

1. ↑  "Esmaspäev: piltidega nädalleht 30 mai 1928 — DIGAR Eesti artiklid". *dea.digar.ee*. Vaadatud 23. augustil 2023.
2. ↑  "EESTI JAZZ 90 | 1. osa". *www.keskraamatukogu.ee*. Vaadatud 23. augustil 2023.
3. 1 2  "Torpan, Boris 1910-1967 - TalTech ISIK". *ws.lib.ttu.ee*. Vaadatud 23. augustil 2023.
4. 1 2  "Boris Torpan". *Tallinna Polütehnik*.
Võhma Lihakombinaadi hooned, 2011. aasta suvi
Võhma Lihakombinaat oktoobris 2023
**Võhma Lihakombinaat** oli Võhmas tegutsenud lihatööstusettevõte.

Ajalugu
-------

15. aprillil 1928 loodi ühisus Võhma Eksporttapamaja. 5. augustil 1928 pandi tapamajale nurgakivi ja maja avati 10. veebruaril 1929. Võhma asus raudtee ja kaubateede ristumiskohal, ümbruskonnas oli heal järjel sea- ja veisekasvatus. Sõjaeelsel ajal tegutses linnas Võhma Ühispank, kust käis läbi suur osa Põhja-Viljandimaa põllumajandusettevõtete rahast.

1940. aasta juunis tapamaja natsionaliseeriti nõukogude võimu poolt ja põles sõja ajal maha. 

1972–1975 ehitati Võhmasse uus lihakombinaat. 1980. aastatel töötas Võhma Lihakombinaadis üle 800 töötaja ning Võhmast kujunes monofunktsionaalne asula.

1989–1994 oli kombinaadi direktor Arvi Kotsar.

1990. aastal oli lihakombinaat oma 45 miljoni rublase käibega Viljandi maakonna suurim ettevõte. Seal töötas 618 inimest ja ühe vahetuse jooksul töödeldi 135 tonni liha.

Võhma Lihakombinaat pankrotistus esimest korda 1994. aastal ja lõplikult 1996. aastal. Ettevõtte sulgemine tõi linna suure tööpuuduse.

1996. aastal ostis Võhma linnavalitsus Võhma Majandusühisuselt vana kaubamaja esimese korruse, et mahapõlenud kultuurimaja asemele ehitada uus kultuurikeskus. Vabariigi valitsuse reservfondist selleks eraldatud rahast jäi üle 357 000 krooni. See oleks tulnud seaduse järgi tagastada reservfondile, kuid linnavalitsus maksis sellega lihakombinaadi pankroti tagajärjel töötuks jäänud inimeste küttevõlgu. Et tol aastal (1996) laekus linnaeelarvesse loodetust vähem tulumaksu, ei õnnestunudki seda summat reservfondi tagasi maksta. Riigikontroll avastas selle 1997. aastal. 1998. aastal eraldati see summa uue kultuurikeskuse ehituseks.

Vaata ka
--------

* Võhma meierei

Viited
------

1. 1 2 3  Egon Valdaru. "Võhma kuulsas lihakombinaadis kehtis äraspidine loogika" Sakala, 17. mai 2013

Välislingid
-----------

* Egon Valdaru. "Võhma kuulsas lihakombinaadis kehtis äraspidine loogika" Sakala, 17. mai 2013

Kirjandus
---------

* Angela Härm, VÕHMA LIHAKOMBINAAT 1928–1996, TARTU ÜLIKOOLI VILJANDI KULTUURIAKADEEMIA Infohariduse osakond, Viljandi 2013
Rein Taaramäe
**Rein Taaramäe** (sündinud 24. aprillil 1987 Tartus) on Eesti jalgrattur, kes sõidab alates 2021. aasta hooajast elukutseliste jalgratturite meeskonnas Intermarchè Wanty Gobert. 2016. aasta hooajast sõitis meeskonnas Team Katusha.

Saavutused
----------

**2006**
 Eesti meister temposõidus (U23)
1. koht, GP Ouest France (U23)
1. koht, Mulgi rattamaraton
**2007**
1. koht, 4. etapp, Circuit des Ardennes
2. koht, Euroopa meistrivõistlused, U23 temposõidus
2. koht, Eesti meistrivõistlused, ajasõit
**2008**
3. koht (üldkokkuvõte), Grand Prix du Portugal
1. koht, 2. ja 3. etapp
1. koht, 6. etapp, Tour de l'Avenir
17. koht, Pekingi olümpiamängud, temposõit
48. koht, Pekingi olümpiamängud, maanteesõit
**2009**
 Eesti meister temposõidus
 Eesti meister grupisõidus
 Eesti meister grupisõidus (U23)
1. koht (üldkokkuvõte), Tour de l'Ain
1. koht, 4. etapp
1. koht mägede arvestuses, Vuelta al País Vasco
3. koht (üldkokkuvõte), Tour de Romandie – 2. koht noorsõitjate arvestuses
8. koht (üldkokkuvõte), Tour de Suisse
**2010**
8. koht (üldkokkuvõte), Pariis-Nice – 2. koht noorsõitjate arvestuses
3. koht (üldkokkuvõte), Volta a Catalunya
9. koht (üldkokkuvõte), Route du Sud
**2011**
 Eesti meister temposõidus
8. koht (üldkokkuvõte), Volta ao Algarve
4. koht (üldkokkuvõte), Pariis-Nice – 1. koht noorsõitjate arvestuses
12. koht (üldkokkuvõte), Tour de France – 2. koht noorsõitjate arvestuses
1. koht, Vuelta a España, 14. etapp
3. koht (üldkokkuvõte), Criterium International – 1. koht noorsõitjate arvestuses
**2012**
 Eesti meister temposõidus
2. koht (üldkokkuvõte), Vuelta a Andalucia
3. koht (üldkokkuvõte), Étoile de Bessèges
8. koht (üldkokkuvõte), Tour du Poitou Charentes
**2013**
 Eesti meister grupisõidus
3. koht, GP Cholet – Pays de Loire
7. koht, Critérium du Dauphiné, 4. etapp
**2014**
1. koht, Tour du Doubs
2. koht (üldkokkuvõte), Tour of Turkey
1. koht, 3. etapp
6. koht (üldkokkuvõte), Tour du Limousin
8. koht (üldkokkuvõte), Étoile de Bessèges
**2015**
1. koht, Vuelta de Murcia
1. koht (üldkokkuvõte), Vuelta a Burgose
1. koht (üldkokkuvõte), Arctic Race of Norway
6. koht (üldkokkuvõte), Volta ao Algarve
**2016**
1. koht, Giro d'Italia, 20. etapp
1. koht (üldkokkuvõte), Sloveenia velotuur
1. koht, 2. etapp

Viited
------

1. ↑  "98ème Tour de France 2011". Originaali arhiivikoopia seisuga 29. august 2012. Vaadatud 21. veebruaril 2012.

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Rein Taaramäe** |

* Rein Taaramäe blogi
* Peep Pahv, Lähituleviku kuulsaim eestlane Postimees, 3. juuli 2011
* Biograafia ESBL-is
* Rein Taaramäe ProCyclingStats
Budat ja Pesti ühendav Széchenyi kettsild
**Pest** on Ungari pealinna Budapesti idapoolne peamiselt tasane osa, mis moodustab linna pindalast ligikaudu kaks kolmandikku. Doonau jõgi eraldab Pesti pealinna teisest osast Budast.

Linnaosa kõige märkimisväärsemate osade hulka kuulub Kesklinn koos seal asuva Rahvuskogu, Kangelaste väljaku (*Hősök tere*) ja Andrássy avenüüga. Ungari kõnekeeles kasutatakse nime Pest sageli kogu pealinna kohta.

Etümoloogia
-----------

Nimi *Pest* tuleb slaavikeelsest sõnast, mis tähendab "tulekolle", "ahi" (bulgaaria keeles *пещ* (['peʃt]), serbia keeles *пећ*, horvaadi keeles *peć*), mis omakorda on seotud sõnaga *пещера* ehk "koobas", viidates ilmselt piirkonnas asunud koopale, kus põletati tuld.

Ajalugu
-------

Pesti vapp
Pest oli algselt eraldiseisev sõltumatu linn, millele viidatakse kirjalikes allikates juba aastal 1148. Sellele eelnenud sajanditel olid seal piirkonnas muistsed keltide ja roomlaste asulad. Vahemikus 11. kuni 13. sajandini sai Pestist oluline majanduslik keskus. Linn hävitati aastal 1241, mil mongolid olid Euroopasse tunginud.

Aastal 1838 ujutas Doonau linna üle: osa linnast oli kuni 2,5-meetrise veekihi all ja üleujutus hävitas või kahjustas tugevalt kolmveerandit linna hoonetest. Aastal 1849 rajati linna esimene rippsild: üle Doonau jõe Budat ja Pesti ühendav Széchenyi kettsild. Aastal 1873 ühendati kaks linna Óbuda linnaga, nii et moodustus ühine suurlinn Budapest.

Kliima
------

Aasta kõige külmem kuu on jaanuar, mil keskmine temperatuur on vahemikus -7 kraadist -1 kraadini. Aasta kõige soojemal kuul juulis jäävad temperatuurid aga vahemikku 18 kuni 26 plusskraadini. Kõige sademetevaesem kuu on aprill (keskmiselt 26 mm) ja kõige sademeterohkem kuu on august (keskmiselt 89 mm).

Kuulsaid inimesi
----------------

 *Pikemalt artiklis Budapestist pärit inimeste loend*
Pestist on teiste seas pärit kirjanik ja riigimees László Teleki, ajakirjanik ja sionismi rajaja Theodor Herzl ning mustkunstnik Harry Houdini.

Vaata ka
--------

* Budapest
* Pesti komitaat
* Újpest (Uus-Pest)
* Kispest (Väike-Pest)
* Óbuda (Vana-Buda)
* Buda

Viited
------

1. ↑  Adrian Room. "Placenames of the World". McFarland & Company, 2006. Lk 70. ISBN 0-7864-2248-3.
2. ↑  Nemes, Robert. "The Once and Future Budapest". Northern Illinois University Press|, 2005. DeKalb, Ill. ISBN 0-87580-337-7. Lk 107.

Täiendav kirjandus
------------------

* Beksics, Gusztáv. "Magyarosodás és magyarositás. Különös tekintettel városainkra". Budapest, 1883.
**National September 11 Memorial & Museum** (tuntud ka kui **9/11 Memorial & Museum**) on mälestusmärk ja muuseum New Yorgis, millega mälestatakse 2001. aasta 11. septembri terrorirünnakute ohvreid (2977 hukkunut ja rohkem kui 6000 vigastada saanut) ja 1993. aasta Maailma Kaubanduskeskuse terrorirünnaku ohvreid (6 hukkunut ja 1042 vigastada saanut).

Mälestusmärk asub Maailma Kaubanduskeskuse krundil, endise kaksiktorni asukohas, mis hävitati 11. septembri terrorirünnakutes. Mälestusmärki ja muuseumi haldab mittetulundusühing, mille eesmärk on koguda finantsvahendeid, et hallata mälestusmärki ja muuseumi ning korraldada muuseumi tööd.

Projekt ja ehitus
-----------------

Mälestusmärki hakati planeerima kohe pärast rünnakuid, et mälestada 2001. aasta 11. septembri terrorirünnakute ohvreid ja neid, kes olid seotud pääste- ja taastamistoimingutega. Mälestusmärgi disaini võistluse võitis Iisraeli arhitekt Michael Arad, kes töötas tol ajal Handel Architectsis, mis on New Yorgis ja San Franciscos asuv firma. 2006. aasta augustis hakati ehitama mälestusmärki ja muuseumi. Ehituse teostasid World Trade Center Memorial Foundation ja Port Authority of New York and New Jersey.

Avamine
-------

Vaade muuseumile üle Liberty tänava
Rünnakute kümnenda aastapäeva mälestustseremoonia toimus 11. septembril 2011 mälestusmärgi juures, mis avati järgmisel päeval avalikkusele. Muuseum avati 21. mail 2014.
**Lagle Alpius** (aastast 1981 **Lagle Mäll**; sündinud 11. veebruaril 1951 Kohtla-Järvel) on eesti laulja, endine kutselise naisansambli Laine liige ja üks soliste.

Elukäik
-------

Pärast Tallinna Ehitus- ja Mehaanikatehnikumi lõpetamist suunati Lagle Alpius noore spetsialistina tööle EKE projekteerimisinstituuti.

1983. aastal lõpetas ta Tallinna Pedagoogilise Instituudi näitejuhtimise erialal.

### Töö kutselise lauljana

Lauljana tegi ta debüüdi 1968. aastal ansamblis Viking. Aastatel 1970–1972 laulis ansamblis Väntorel. Kaheksa aastat laulis ta kutselises naisansamblis Laine, oli ansambli MERL liige.

Pärast pere loomist lahkus Alpius-Mäll ansamblist Laine ning töötas alates 1983. aastast Viru varietees solistina.

### Staažikas koorilaulja

Koorilauljana on ta laulnud 33 aastat TPI akadeemilises naiskooris ja hiljem vilistlaskooris.

### Aiandushuvi ja ettevõtlus

Aiandushuvi on ta arendanud kursustel ja õppides kolm aastat Tallinna Rahvaülikooli kunstistuudios. Praktikas on ta loonud hiiglasliku sordivalikuga gladiooliaia ja pidanud lillepoodi.

Isiklikku
---------

Tema abikaasa on arhitekt Ferdinand Mäll, neil on neli last.

Viited
------

1. 1 2 3  *Eesti muusika biograafiline leksikon.* 1. köide: *A–M.* Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus, 2007, lk. 33.
2. ↑  Meelis Kapstas Laine kunagine solist Lagle Alpius: Laine lõpp oli valus. Väga raske on täie hoo pealt karussellilt maha astuda Eesti Päevaleht, 13.02.2021.
3. ↑  Meelis Kapstas Laine kunagine solist Lagle Alpius: Laine lõpp oli valus. Väga raske on täie hoo pealt karussellilt maha astuda Eesti Päevaleht, 13.02.2021.
4. ↑  Ansambli Laine kunagine liige Lagle Alpius-Mäll: «Torupilli saatel võib igas vanuses laulda!», Õhtuleht, 25.05.2005.
5. ↑  Meelis Kapstas Laine kunagine solist Lagle Alpius: Laine lõpp oli valus. Väga raske on täie hoo pealt karussellilt maha astuda Eesti Päevaleht, 13.02.2021.
6. ↑  Meelis Kapstas Laine kunagine solist Lagle Alpius: Laine lõpp oli valus. Väga raske on täie hoo pealt karussellilt maha astuda Eesti Päevaleht, 13.02.2021.
7. ↑  Meelis Kapstas Laine kunagine solist Lagle Alpius: Laine lõpp oli valus. Väga raske on täie hoo pealt karussellilt maha astuda Eesti Päevaleht, 13.02.2021.
Helena Merzin-Tamm "Objektis nr 2011" 19. märtsil
**Helena Merzin-Tamm** (sündinud 7. mail 1972) on eesti näitleja.

Ta lõpetas aastal 1990 Tartu 2. Keskkooli ja aastal 1994 Eesti Muusikaakadeemia Kõrgema Lavakunstikooli (16.lend). 

Ta oli aastatel 1994–2009 teatri Vanemuine näitleja. Aastast 2009 vabakutseline näitleja.

Filmirolle
----------

* "Taarka" (2008; Anna Raudkats)
* "Lumekuninganna" (2010; naine)
* "Mehetapja/Süütu/Vari" (2017; Luise)
* "Portugal" (2018; Ann)

Rolle telesarjades
------------------

* "Wikmani poisid" (1995; Gunilla)
* "Õnne 13" (1996–1999; Stella)
* "Kerge elu" (2013–2014); Stella Karik)

Isiklikku
---------

Ta on Leonhard Merzini ja Tiiu Luku tütar. Tema poolõde Ilona Merzin on arhitekt, teine poolõde Carol Merzin oli riigiametnik.

Tal on kooselust näitleja Jüri Lumistega poeg Jürgen. 

2007. aastast on ta abielus Raivo E. Tammega. Neil on poeg Johannes Hermann.

Viited
------

1. ↑  Eesti teatri biograafiline leksikon Tallinn 2000
2. ↑  Helena Merzin-Tamm – uisud, salsa ja vahukoor[*alaline kõdulink*]
3. ↑  Raivo E. Tamm ja Helena Merzin abiellusid salaja, SLÕhtuleht, 15. juuni 2007

Välislingid
-----------

* Helena Merzin-Tamm andmekogus IMDb (inglise)
**Kümnise kirik** ehk **Jumalaema Uinumise kirik** (ukraina keeles Десятинна церква *Desjatõnna tserkva* ehk Церква Успіння Пресвятої Богородиці *Tserkva Uspinnja Presvjatoi Bogorodõtsi*) oli Kiievis Vladimir Püha käsul aastatel 989–996 ehitatud Vana-Vene esimene kivikirik. See purustati aastal 1240, kui Batu-khaani väed vallutasid Kiievi.

Vladimir pani kõrvale kümnendiku oma sissetulekust ja varast, et kiriku ehitamist ja ülalpidamist rahastada, mis andiski kirikule selle rahvaliku nime.

Pildid
------

### Esimene Kümnise kirik (996—1240)

* Kiriku põhiplaan ja alusmüüridKiriku põhiplaan ja alusmüürid
* Kümnise kiriku alusmüürid, vaade ittaKümnise kiriku alusmüürid, vaade itta
* MälestustahvelMälestustahvel
* Varemetest leitud kivi Kiievi vürsti kolmpiigaVaremetest leitud kivi Kiievi vürsti kolmpiiga
* Osa põrandamosaiigistOsa põrandamosaiigist
* Osa põrandamosaiigistOsa põrandamosaiigist
* Detail osaga freskostDetail osaga freskost
* Kiriku rekonstruktsioon-makett dioraamil Kiievi ArheoloogiamuuseumisKiriku rekonstruktsioon-makett dioraamil Kiievi Arheoloogiamuuseumis
* Kiriku asukoht linnas, makett Kiievi ArheoloogiamuuseumisKiriku asukoht linnas, makett Kiievi Arheoloogiamuuseumis

### Teine Kümnise kirik (1630. aastad — 1828)

Metropoliit Petro Mohõla initsiatiivil ehitati 1630. aastatel vana kiriku alusmüüride edelanurgale väike Jumalaema Sündimise kirik.

* Petro Mohõla ehitatud kirikPetro Mohõla ehitatud kirik
* Selle asukoht esimese pühakoja alusmüüride suhtes 1826. aastalSelle asukoht esimese pühakoja alusmüüride suhtes 1826. aastal
* 1888. aastast pärit joonistus kunagisest kirikust1888. aastast pärit joonistus kunagisest kirikust

### Kolmas Kümnise kirik (1842—1928)

Kiievi metropoliidi Eugeniuse algatusel ehitati 19. sajandi keskel vana kiriku alusmüüridele uus Kümnise kirik. Vladimir Stassovi projekteeritud kirik sarnanes stiililt tema teisele varases pseudovene stiilis ehitatud sakraalhoonele, Aleksander Nevski mälestuskirikule. Uue Kümnise kiriku lasi 1928. aastal hävitada Nõukogude võim.

* Vladimir Stassovi joonis uuele kirikule, 1828Vladimir Stassovi joonis uuele kirikule, 1828
* 19. sajandil ehitatud uus Kümnise kirik19. sajandil ehitatud uus Kümnise kirik

Viited
------
**Külli Reinumägi** (neiuna **Külli Koik**, sündinud 25. veebruaril 1974) on eesti näitleja.

Külli Reinumägi lõpetas aastal 1996 Eesti Muusikaakadeemia Kõrgema Lavakunstikooli (17. lennu).

Pärast lavakunstikooli lõpetamist alustas ta lavateed Eesti Draamateatris. Hiljem on ta näitlejatööd jätkanud vabakutselisena ning on loomingulise ühenduse MTÜ Oma Lava üks juhte ja loojaid. Ta on mänginud mitmes telesarjas ja lugenud Vikerraadios järjejutte. Ta on osalenud Rein Põdra kuuldemängus "Kuningapuu".  Ta õpetab Muusikalikoolis näitlemist.

Osatäitmised telesarjades
-------------------------

* "Kättemaksukontor"
* "Unistuste agentuur" – Kristi, Anne sõbranna, juuksur
* "Ment" – Renate, Mendi abikaasa

Filmirollid
-----------

* 2007 "Sügisball" – Laura töökaaslane
* 2010 "Lumekuninganna"
* 2012 "Vikatimehe poeg" – Vikatimehe naine
* 2014 "Vaikivad orhideed" – Kristi

Isiklikku
---------

Tema abikaasa on filmiprodutsent Alvar Reinumägi, peres kasvab 2 last, Gert Avar ja Rahel.

Viide
-----

1. ↑   "Kuningapuu" kuuldemäng Eesti Teatri ja Muusikamuuseumi andmebaasis.
2. ↑  Urbala, Mondela (toim). "Hanna-Liina Võsa Muusikalikool muudab nime". *elu.ohtuleht.ee*. Originaali arhiivikoopia seisuga 4. juuni 2023. Vaadatud 4. juunil 2023.

Välislingid
-----------

* Kirje Eesti Filmiarhiivi andmebaasis
Akasaka palee
**Tōkyō** (ka Tokyo ja Tokio; jaapani keeles 東京 'idapealinn'; vana nimega 江戸 *Edo*) on *de facto* Jaapani pealinn ja moodustab koos naaberprefektuuridega suurima elanikuarvuga linnastu maailmas. 

Formaalselt ei ole Tōkyō linn. Tōkyō linn (東京市 *Tōkyō-shi*) eksisteeris aastatel 1889–1943. Seejärel liideti see **Tōkyō prefektuuriga**. Endise Tōkyō linna alal on tänapäeval 23 eripiirkonda (特別区), millest igaühel on oma linnapea ja linnaga võrdsed õigused.

23 eripiirkonnas elab kokku üle 9 miljoni inimese. Sajad tuhanded ümbruskonna inimesed käivad Tōkyōs tööl. Pindala on kokku 622 km². Kontekstist sõltuvalt võidakse Tōkyō nime all silmas pidada ka Suur-Tōkyōt, kus elab üle 30 miljoni inimese.

Tōkyō on Jaapani poliitiline, majandus-, kultuuri-, haridus- ja teaduskeskus, Jaapani keisri ja valitsuse residents ning kogu Ida-Aasia suur äri- ja finantskeskus. 

Pilvelõhkujaid on Tōkyōs vähem kui paljudes teistes nii suurtes linnades. Põhjuseks on eeskätt maavärinaoht. Hoonestus koosneb peamiselt kuue- kuni kümnekorruselistest kortermajadest ja tihedalt koos paiknevatest eramutest. 

Ühistranspordisüsteem on maailma keerukaim.[*viide?*] Tōkyō tipptunnid on maailmakuulsad.[*viide?*]

Vaata ka
--------

* Tōkyō prefektuurivalitsuse hoone
* Tokyo Disneyland
* Tokyo Skytree
* Tōkyō Ülikool
* Tōkyō maraton

Välislingid
-----------

 Tōkyō – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis

| * v
* r
Tōkyō eriringkonnad |
| --- |
| 
Adachi • Arakawa • Bunkyō • Chiyoda • Chūō • Edogawa • Itabashi • Katsushika • Kita • Kōtō • Meguro • Minato • Nakano • Nerima • Ōta • Setagaya • Shibuya • Shinagawa • Shinjuku • Suginami • Sumida • Toshima • Taitō |


1. ↑
Rüütli 40 Ringi tänava poolne osa augustis 2020
**Rüütli 40** on hoone Pärnus aadressil Rüütli tänav 40.

1866. aastal klassitsistlikus stiilis ehitatud hoone on tunnistatud riiklikuks kultuurimälestiseks.

Tänapäeval tegutsevad hoones mitmed ööklubid.

Ajalugu
-------

1834. aastal kustutati Pärnu kindluslinnade nimistust ja linnavõim asus Rootsi-aegset kindlust likvideerima. Vana muldvall kühveldati kaitsekraavi.

1963. aastal põles maha Kuninga 3 hoovis asunud Saksa Tütarlastekooli hoone. Uus koolimaja ehitati esimese hoonena tasandatud muldvalli asemele aastatel 1863–1866. Klassitsistlikus stiilis hoone ehitas Tori ehitusmeister Jaan Tammann ja järelevalvet teostas šveitslasest arhitekt Rudolf Maag.

Saksa Tütarlastekool alustas hoones tööd 11. jaanuaril 1866 ja andis seal gümnaasiumiõpet kuni 1904. aastani, mil koliti Nikolai tänava 26 Pärnu Tütarlaste Gümnaasiumi hoonesse. Sel ajal tunti hoonet nimega *die weisse Töchtershule* ('valge tütarlastekool').

1904–1910 tehti majale juurdeehitused Ringi ja Hommiku tänava poole.

Hiljem asusid hoones mitmesugused asutused ja kauplused, nagu näiteks Pärnu-Tallinna Juurdeveo Raudtee Valitsus, Pärnu Krediitpank, Kaitseliidu Pärnumaa maleva staap, A. & E. Gerbersoni kübarakauplus, õpetajate osaühisuse Liit raamatu- ja kirjatarvete kauplus.

1. juulil 1931 avati hoone ruumides Hommiku ja Rüütli tänava nurgal linnaapteek. Apteegi sisekujunduse ja mööbli projekteeris linnaarhitekt Olev Siinmaa.

Nõukogude perioodil kasutati hoonet algul elamuna, hiljem asus seal ohvitseride maja.

1994. aastal avati hoone II korrusel Pärnu esimene ööklubi Mirage.

Majas asunud Linnaapteek kolis sealt välja 2003. aastal.

Apteegi ruumides avati hiljem öölokaal A.P.T.E.K. Samuti tegutseb majas öölokaal Kassa.

Hoone fassaadi remonditi 2018. aastal. Samal aastal suleti ööklubi Mirage.

Viited
------

1. 1 2  "24257 Koolihoone apteegi ja selle sisustusega". *Kultuurimälestiste register*. Vaadatud 05.08.2020.
2. ↑  Tõnu Kann (29. august 2001). "Pärnu täna: Mohri maja ja naabrid". *Pärnu Postimees*. Vaadatud 04.08.2020.
3. 1 2 3 4  Olaf Esna (3. juuni 2004). "Pärnu: Valge koolimaja ehk ööklubi Mirage". *Pärnu Postimees*. Vaadatud 06.08.2020.
4. 1 2  "Ajalooline õiend Rüütli 40 hoone kohta" (PDF). Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 17.07.2023. Vaadatud 06.08.2020.
5. ↑  Martin Laine (8. november 2017). "Pärnu ööklubiäri võib valusalt kõrvetada". *Pärnu Postimees*. Vaadatud 06.08.2020.
6. ↑  Tõnu Kann (5. november 2004). "Linnaapteegis varjatakse vaatamisväärset mööblit". *Pärnu Postimees*. Vaadatud 06.08.2020.
7. 1 2  Sirle Matt (25. september 2018). "Restoraniärimees teeb Mirage'i maja korda". *Pärnu Postimees*. Vaadatud 05.08.2020.
8. ↑  Sirle Matt (8. detsember 2018). "Pärnu vanim ööklubi sulges uksed". *Pärnu Postimees*. Vaadatud 06.08.2020.

Välislingid
-----------

* Pärnu: Valge koolimaja ehk ööklubi Mirage. – Pärnu Postimees
* Linnaapteegis varjatakse vaatamisväärset mööblit – Pärnu Postimees
* Ajalooline õiend Rüütli 40 hoone kohta
*Mitte segi ajada basiilikuga*

---

Salzburgi toomkirik järgib algse basiilika konstruktsioone
Niguliste kirik Tallinnas on hoone tüübilt basiilika
Basiilika põhiplaan
Basiilika San Piero a Grado Pisa lähedal, 10. saj
**Basiilika** (kreeka *stoa basilikē* 'kuninglik koda') on pikliku põhiplaaniga samba- või piilariridadega löövideks jaotatud hoone tüüp, mille kesklööv on külglöövidest tunduvalt laiem ja niipalju kõrgem, et saab valgust külglöövide katustest kõrgemal asuvaist aknaist, mis moodustavad akenderea ehk valgmiku. Juhul, kui need aknad puuduvad, on tegemist pseudobasiilikaga.

Antiikbasiilika
---------------

Vana-Kreekas oli basiilika basileuse valitsushoone. Vana-Roomas kasutati basiilikat kohtu- ja turuhoonete juures. Antiikbasiilika ühes otsas paiknes portikus ja teises apsiid, kus asus kohtuniku iste või jumala kuju.

Vanim säilinud basiilika on Rooma *Basilica Porcia* (184 eKr).

Kirikubasiilika
---------------

Rooma basiilikad said varakristlaste kogunemiskohtadeks. Hiljem muutus see hoonetüüp kirikute arhitektuuris valdavaks. Eriti suurejoonelised olid keskaegsed romaani ja gooti basiilikad.

Tüüpilises kirikubasiilikas asuvad apsiidi ja pikihoone vahel kooriruum ja risthoone ehk transept. Rist- ja pikihoone ristumiskohas moodustuva nelitise kohal asub kesktorn.

Vaata ka
--------

* kolmekirikubasiilika
* Pseudobasiilika

Välislingid
-----------

* Basiilika – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
**Maarja Jakobson** (sündinud 8. detsembril 1977) on eesti näitleja. Lõpetanud Eesti Muusikaakadeemia Kõrgema Lavakunstikooli 2000. aastal (19.lend).

Maarja Jakobson on olnud koosseisuline näitleja Pärnu Endla teatris ning hiljem on tal olnud rolle Tartus Vanemuises (Albee "Kõik aias") ning Tartu Uue Teatri lavastustes (I. Põllu autorilavastused "Ird K.", "Vanemuise biitlid" jm).

Ta on mänginud filmides "Kõrini!", "Tühirand", "Stiilipidu", "Sügisball", "Kirsitubakas", "Klassikokkutulek" ja "Suvitaja" ning seriaalides "Õnne 13", "Kättemaksukontor" ja "Nukumaja".

8. detsembril 2007, oma 30. sünnipäeval sai ta 11. Pimedate Ööde Filmifestivalil parima naisnäitleja auhinna. 

Maarja Jakobson 6. juunil 2009 Tartus Genialistide Klubis taaskasutuspoe Berliin! avamisel jagamas melissiteed näitleja Marika Barabanštšikovale.

Viited
------

1. ↑  "Endla koduleht".
2. ↑  "TREILER | Kummardus kultuskomöödiale „Siin me oleme"! Film „Suvitajad" esilinastub veebruaris". *Kroonika*. 27. jaanuar 2023. Originaali arhiivikoopia seisuga 27. jaanuar 2023. Vaadatud 27. jaanuaril 2023.

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Maarja Jakobson** |

|  |  |
| --- | --- |
|  | Tsitaadid Vikitsitaatides: **Maarja Jakobson** |
Maryse Condé (2006)
**Maryse Condé** (neiuna Boucolon; 11. veebruar 1934 Pointe-à-Pitre, Guadeloupe – 2. aprill 2024, Apt, Prantsusmaa) oli prantsuskeelne Guadeloupe'i kirjanik, kirjanduskriitik ja -teadlane, keda tuntakse ajalooliste romaanide autorina.

16-aastaselt kolis Boucolon Prantsusmaale, et edasi õppida, kuid kahe aasta pärast heideti ta keskkoolist välja. Siiski pääses ta õppima Pariisi ülikooli, kus ta õppis muu hulgas Aafrika ja orjanduse ajalugu.

1958. aastal abiellus Maryse Boucolon Guinea näitleja Mamadou Condéga. Varsti pärast seda kolis ta Elevandiluurannikule ja töötas 10 aastat Guineas, Senegalis, Malis ja Ghanas õpetajana. Ghanast saadeti ta välja, kuna teda kahtlustati revolutsioonilises tegevuses. Condé naasis Prantsusmaale 1970. aastal, et lõpetada oma õpingud. Viis aastat hiljem kaitses ta doktorikraadi võrdlevas kirjandusteaduses.

Tema esimene romaan "Hérémakhonon" ilmus 1976. aastal, kuid läbimurdeteoseks sai 1984 ja 1985 kahes osas ilmunud romaan "Ségou".

Condé sai 1985. aastal Fulbrighti stipendiumi, mille toel ta õpetas ja uuris aasta Los Angelese Occidentali kolledžis Kariibi maade kirjandust ja kultuuri. Ta kolis 1986. aastal tagasi Guadaloupe'i, kuid naasis peagi Ameerika Ühendriikidesse. 1989. aastal oli ta California Tehnoloogiainstituudi külalisprofessor ning 1989–1992 Berkeley ülikooli ja 1992–1995 College Parki ülikooli professor. Ta oli Virginia ülikooli professor aastatel 1993–1995 ja Columbia ülikooli professor aastatel 1995–2005. Columbias õpetas ta kariibi prantsuskeelset kirjandust.

Tunnustus
---------

* Auleegioni orden (2004)
* Uue Akadeemia kirjandusauhind (2018)

Teosed eesti keeles
-------------------

* "Mangroovi ületamine", tõlkinud Ulla Kihva, Varrak, 2023 ("Traversée de la mangrove", 1989)

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Tsitaadid Vikitsitaatides: **Maryse Condé** |

* Kihva, Ulla (24. november 2023). "Maryse Condé ja ühiskonna mangroov". Sirp.
**Boris Punnis** (23. november 1914 Tallinn – 30. juuli 1963 Göteborg, Rootsi) oli Eesti matemaatik.

Elulugu
-------

Boris Punnis oli ametniku poeg.

Lõpetas 1934 Tallinnas Gustav Adolfi Gümnaasiumi, 1939 Tartu Ülikooli matemaatikaosakonna, *mag. sc. math.* (1942, TÜ), väitekiri "Interferentse lineaarse häirega kristallilisest võrest", doktor. *phil. math.* (1947, Göttingeni Ülikool), väitekiri "Zur Berechnung der laminaren Einlaufsströmung im Rohr". Oli 1938 Tartu Ülikooli matemaatikainstituudi ajutine abijõud, 1940 teoreetilise füüsika labori ajutine abijõud, 1940–1942 TÜ teaduslik stipendiaat rakendusmatemaatikas ja mehaanikas. Läks 1943 Saksamaale, töötas 1943–1947 Göttingeni Ülikoolis professor L. Prandtli laboris. Siirdus 1947 Rootsi, elas Stockholmis, Karlskogas ja Göteborgis, töötas aastani 1963 Chalmersi tehnikaülikooli termodünaamika ja hüdrodünaamika instituudis.

Viited
------

1. 1 2 3  Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide

Kirjandus
---------

* Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918–1944. I–III. Trt, 1994, III, 234
* Kuusk, P. Martinson, I. Eesti füüsikud võõrsil. III. // EFS aastaraamat 1998. Tartu, 1999, 6–10.
* *Eesti teaduse biograafiline leksikon.* 3. köide: *N–Sap* TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013

Välislingid
-----------

* TÜ üliõpilased

 *Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.*
**Ille Palm** (sündinud 10. juulil 1937 Tartus) on eesti klimatoloog ja meteoroloog, kultuuriloo koguja ja tutvustaja.

Elulugu
-------

Ille Palm on August Palmi tütar.

Lõpetas 1955. aastal Tartu 2. Keskkooli, 1960 Tartu Riikliku Ülikooli geograafiaosakonna, 1969 aspirantuuri, geograafiakandidaat (1974, TRÜ), väitekiri "Inimese biokliima mõnede meteoroloogiliste karakteristikute režiim Eestis". 

Ta oli 1961–1966 Eesti NSV Hüdrometeoroloogiateenistuse Tartu ja Tallinna aviometeoroloogiajaama vaatleja-sünoptik, 1966–1970 TRÜ geograafia ja füüsilise geograafia kateedri vanemlaborant ja nooremteadur, 1970–1990 noorem- ja vanemteadur, 1991–1992 vaneminsener, 1992–1996 Tartu Ülikooli geograafia instituudi vanemlaborant. Õpetanud sünoptilist meteoroloogiat ja aeroloogiat.

Ille Palm on aastakümneid kogunud ja talletanud Eesti kultuuriloos silma paistnud inimeste mälestusi, uurinud ja tutvustanud Tartu vanu kalmistuid, töötanud pikki aastaid kõrvuti Tullio Ilometsaga Tartu Akadeemilise Muinsuskaitse Seltsi juhtimisel. Ille Palm on talletanud mitmete silmapaistvate kultuuri-, haridus-, spordi- ja ühiskonnategelaste mälestusi, kelle hulgas on mitmed Tartu Ülikooli õppejõud, rektor Jüri Kärner, TÜ raamatukogu direktor Laine Peep ja teised raamatukogu töötajad, spordiveteran ja maailmameister Nora Kutti, sporditreenerid August Tähnas ja Meinhard Pukk, spordiveteran ja -treener ning maailmameister Martin Kutman, autosportlane Uno Aava ja paljud teised. Ille Palmi kogutud meenutused ja lood on jääva väärtusega Eesti kultuuriloos.

Teadustöö
---------

Uurinud klimatoloogiat, sh inimese bioklimatoloogiat ja agrometeoroloogiat, samuti meteoroloogia õpetamise ja -teaduse ajalugu. Ligi 30 teadustrükist.

Teoseid
-------

* Связь скорости развития ячменя "Мая" с метеорологическими факторами. // TÜ Toim 808 (1988)
* Meteoroloogia õpetamisest Tartu Ülikoolis aastail 1919–1940. // TALE VIII. Tallinn, 1992
* Johannes Letzmann as a lecturer at the University of Tartu. // Meteorology in Estonia in Johannes Letzmann's Times and Today. Tallinn, 1995
* Elust ja tööst. Geograaf ja klimatoloog Ants Raik (kaasautor H. Mardiste). Tartu, 2001
* Muinsushoidjad. Akadeemilise Muinsuskaitse Seltsi Vilistlasklubi 1989–2004. Tartu, 2004

Tunnustus
---------

* 2020 Tullio Ilometsa muinsuskaitseauhind

Viited
------

1. 1 2 3 4  Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide

Kirjandus
---------

* Tartu Ülikooli õppe-teaduskoosseisu biobibliograafia nimestik 1981–1995 (käsikiri), 124
* Tartu ülikooli ajalugu: kolmes köites. Tallinn, 1982, III, 276
* *Eesti teaduse biograafiline leksikon.* 3. köide: *N–Sap* TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013

 *Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.*
Pilpad, pakk ja liimeister
Pilpapink kahe tulbaga, üks on fikseeritud, teine teljel liikuv, nii et pingil istudes saab tulba alumise otsa jalatoe vastu surudes pilpalõmmi kinni hoida. Pilpaid saab kiskuda ka tavalise liimeistriga
Kuusest pilpad ja lõmm. Ühe ruutmeetri katuse jaoks kulub ligi sada pilbast
**Katusepilbas** ehk **katuselaast** on pakust (pilpalõmmist) lõigatud õhuke puidutükk, millest mitmes kihis ja ülekattega ladumisel moodustatakse katusekate. Esimesi katusepilpa lõikemeistreid leidus Eesti aladel juba 17. sajandil, kuid laiemalt hakkas pilpakiskumine levima 19. sajandi teisel poolel, mil elujärje paranedes ja rehepeksumasina levides (ei saanud enam katusele sobivaid õlgi) hakati õlgkatuste asemel ehitama pilbaskatuseid. 20. sajandi algul oli Eestis ligi pooled, Lõuna-Eestis aga valdav osa katuseid tehtud pilbastest või laastudest.

Materjal
--------

Katusepilpad kistakse valdavalt männist, aga sobivad ka kuusk ja haab, pilpaliimeistri ja pilpapingi ehk pilpajärje abil. Haava puuduseks on selle muudest puiduliikidest lühem vastupidavus, kuuse puhul on raske leida oksavaba materjali, männil pärast kuivamist poorid ei sulgu (erinevalt kuusest).

Pilpad kistakse toorest puust, seisnud ja juba kuivanud puitu leotatakse paar nädalat vees. Levinud mõõtmed pilpal on pikkus 17 tolli (43 cm), laius 2,5 tolli (5 cm), männipilpa paksus 1/8 tolli (3 mm), haavapilbas kaks korda paksem. Toorest puidust saab siledamad pilpad, mida on ka kergem kiskuda. Ühe ruutmeetri katuse saamiseks kulub ligi sada pilbast.

Valmistamisviisid
-----------------

Käsitsi pilpakiskumine oli veel 1940. aastateni üsna tavaline Avinurmes ja mujal Alutagusel, kuid kahe-kolme mehega kasutatav pilpahöövel levis võrdlemisi vähe, kuna tõenäoliselt jõudis enne seda levida hobusemasin. 1930. aastatel hakkas mainitud lõikamisviise välja vahetama pilpalõikamine mootori abil.

Eristatakse ka pilbast laastust: esimest lõigatakse käsitsi, teist masinaga. Kuna käsitsi lõigatud pilpad järgivad puusüüd ja ei lõhesta kiudusid, kestab pilbastest valmistatud katus kauem.

Vastupidavus
------------

Puitkatus võib vastu pidada 40–60 aastat, aga on teada ka sada aastat vastu pidanud puitkatused. Kestvus sõltub materjalist, lõikeviisist, paigaldusest, tihedusest, asukohast, hooldusest, katuse kaldest ja õhusaastest. Kui muud liiki puitkatuseid kaetakse sageli tõrvaga, siis pilbaskatust ei tõrvata, küll aga võib seda soovi korral katta Rootsi punasega.

Vaata ka
--------

* sindel
* Eesti taluarhitektuur
* puitkatus
* laudkatus
* kimmkatus

Viited
------

1. 1 2  Eichenbaum, Külli (2012). "Laastukatuste tegemine Vana-Võromaal". *Eesti Rahvakultuuri Keskus*. Vaadatud 29.03.2021.
2. 1 2 3 4  "Puitkatus. Tüübid, hooldus ja parandamine". *Muinsuskaitseamet*. Originaali arhiivikoopia seisuga 19.04.2021. Vaadatud 29.03.2021.
3. ↑  Uus, Andres (2001). "Laastukatus" (PDF). *Ehitaja*. Vaadatud 29.03.2021.
4. ↑  "Taluhoonetele nägusad ja kindlad katused. Katusepilpad, puukatused ja nende korrashoid". *Maa Hääl*. 19.04.1935. Vaadatud 29.03.2021.
5. ↑  Viires, Ants (2006). *Eesti rahvapärane puutööndus*. Tallinn: Ilo. Lk 175.
Warwicki Ülikooli logo
**Warwicki Ülikool** (inglise keeles *University of Warwick*) on avalik-õiguslik ülikool Suurbritannias Coventry linnas. 

Ülikool asutati 1965. aastal.

Ülikoolis õpib 23 570 üliõpilast.

Välislingid
-----------

* Ülikooli koduleht

Suurbritannia ülikoolid

**Inglismaa:**
Anglia Ruskin • 
University of the Arts • 
Aston • 
Bath • 
Bath Spa • 
Bedfordshire • 
Birmingham • 
UCE Birmingham • 
Bolton • 
Bournemouth • 
Bradford • 
Brighton • 
Bristol • 
Brunel • 
Buckingham • 
Cambridge • 
Canterbury • 
Central Lancashire • 
Chester • 
Chichester • 
City • 
Coventry • 
De Montfort • 
Derby • 
Durham • 
East Anglia • 
East London • 
Edge Hill • 
Essex • 
Exeter • 
Gloucestershire • 
Greenwich • 
Hertfordshire • 
Huddersfield • 
Hull • 
Imperial • 
Kent • 
Keele • 
Kingston • 
Lancaster • 
Leeds • 
Leeds Metropolitan • 
Leicester • 
Lincoln • 
Liverpool • 
Liverpool Hope • 
Liverpool John Moores • 
London *(Kolledžid: Birkbeck • Kõne ja näitlemise kool • Courtauld Institute of Art • Goldsmiths • Heythrop • Institute of Cancer Research • Institute of Education • King's • London Business School • LSE • LSHTM • Queen Mary • Royal Academy of Music • Royal Holloway • Royal Veterinary College • St George's • SOAS • School of Pharmacy • UCL; Institutes: Institute in Paris • School of Advanced Study • Marine Biological Station, Millport)* • 
London Metropolitan • 
London South Bank • 
Loughborough • 
Manchester • 
Manchester Metropolitan • 
Middlesex • 
Newcastle • 
Northampton • 
Northumbria • 
Nottingham • 
Oxford • 
Oxford Brookes • 
Plymouth •
Portsmouth • 
Reading • 
Roehampton • 
Royal College of Art • 
Salford • 
Sheffield • 
Sheffield Hallam • 
Southampton • 
Southampton Solent • 
Staffordshire • 
Surrey • 
Sunderland • 
Sussex • 
Teesside • 
Thames Valley • 
Nottingham Trent • 
Warwick • 
UWE • 
Westminster • 
Winchester • 
Wolverhampton • 
Worcester • 
York • 
York St John

**Põhja-Iirimaa:**
Queen's Belfast •
Ulster

**Šotimaa:**
Aberdeen • 
Abertay • 
Dundee • 
Edinburgh • 
Glasgow • 
Glasgow Caledonian • 
Heriot-Watt • 
Napier • 
Paisley • 
Robert Gordon • 
St Andrews • 
Stirling • 
Strathclyde

**Wales:**
Cardiff • 
Glamorgan • 
Wales
*(Aberystwyth • Bangor • Lampeter • Newport • NEWI • RWCMD • SIHE • Swansea • Trinity • UWIC)*

**Mittegeograafiline** : Avatud Ülikool
**Willisoni sidur** (inglise keeles *Willison coupler*) on kahehambaline täisautomaatne haakeseade, mida kasutatakse Balti riikide, Vene Föderatsiooni ja muude SRÜ riikide raudteedel SA3 (vene *СА3* ehk *Советская Автосцепка, 3*) tüübinimetuse all. Tänu automaatsele lukustumisele võimaldab see vaguneid ühendada automaatselt, ilma haakija osaluseta.

Ülevaade
--------

Endise NSV Liidu aladel võeti Willisoni sidur kasutusele 1935. aastal. Eestis vahetati laiarööpmelisel raudteel varem kasutatud kruvisidurid SA3 sidurite vastu välja 1950. aastate lõpus. Vene Föderatsioonis veetakse seda tüüpi siduritega kuni 2 km pikkuseid ronge, mille koosseisus võib olla 100–150 kaubavagunit. CA3 tüüpi siduriga veetava rongi maksimaalne kaal ei ole täpselt teada. Nimetatud haakeseade võimaldab haakida kokku veeremit, mille automaatsidurite kõrguste vahe ei ületa kaubaveeremil 100 mm ja reisiveeremil 70 mm.

Automaatsiduri kere koosneb mehhanismi sisaldavast peast ja sabast, mis ühendatakse veorangiga kiilu abil. Kiilu kaudu edastatakse veorangile tõmbejõud. Saba ots omakorda toetub tugiplaadile millega edastatakse läbi leevendusseadme veeremi raamile tõukejõud. Leevendusseade asub veorangi veolattide vahel ja leevendab vaguni/veduri raamile edastatavaid tõuke- ja tõmbejõudusid. Kasutusel on mitut eri tüüpi leevendusseadmeid. Enamlevinenud on hõõrdejõudusid kasutavad vedruseadmed. On ka haakesidureid, mille puhul summutatakse tõmbe- ja tõukeenergia kummielemente, gaase või vedelikke kokku surudes.

Lahtihaakimisseade on ette nähtud siduri lahtihaakimiseks ja haakemehhanismi väljalülitamiseks. See koosneb lahtihaakimishoovast, tõstuki võllikust ja neid ühendavast ketist. Sidurite lahtihaakimiseks piisab hoova pööramisest, millega tõstuki võllik vabastab luku riivi, lükkab luku korpuse sisse ja sellega seab automaatsiduri lahtihaake seisu. Pärast teise haagitud siduri eemale tõmbamist, kukub lukk raskusjõu mõjul esialgsesse asendisse ja sidureid saab jälle kokku haakida.

Viited
------

1. 1 2 3 4  *Transport ja transporditehnoloogiad*. 2021. ISBN 9789916960035.
**Vana-Sõtke mõis** (saksa keeles *Alt-Sötküll*) oli mõis Vaivara kihelkonnas Virumaal.

Mõisast on teateid alates 1469. aastast.

1869. aastal anti Eestimaal vabaks mõisate omandamise õigus, mille järgi ostis Tõnu Walk 3. detsembril 1870 insener-polkovnik Alexander von Seidlitzile (1807–1883) kuulunud Türsamäe ja Vana-Sõtke mõisa Vaivara kihelkonnas Virumaal. Tõnu Walk oli üks esimesi eestlasest talupoegi, kes oli saanud rüütlimõisa omanikuks.

Anton Waldmanni surma järel (1898) kinnistati 1901. aastal Vana-Sõtke ja Türsamäe ning mõisamaatükk Tarakuse tema pärijatele, lesk Charlotte Waldmannile ja poeg Harald Waldmannile, kummalegi 2/5 osas ja tütar Adale 1/5 osas. Ada Waldmanni (surma järel 1904) pärisid Jõelähtme, Türsamäe, Vana-Sõtke ja Tarakuse mõisa tema ema Charlotte ja vend Harald. Harald Waldmanni ((surma järel 1904) pärisid mõttelise osa Jõelähtme, Vana-Sõtke, Türsamäe ja Tarakuse mõisast võrdsetes osades tema onu Georg Waldmanni 2 poega (Oskar Konstantin Johannes Waldmann ja Nikolai Rudolf Waldmann) ja 3 tütart (Elisabeth Narusewitsh ja Marta Charlotte von Sivers). Neile kinnistati 1/2 Vana-Sõtke, Jõelähtme, Tarakuse ja Türsamäe mõisast.

1908. aastal omandas Vana-Sõtke ja Tarakuse mõisa Rakvere kodanik Otto Karli p Õis hinnaga 263 000 rubla. Mõis riigistati 1919. aasta maareformiga.

Viited
------

1. ↑   (vaadatud 27.01.2016)
2. ↑  Vana-Sõtke mõis Rahvusarhiivi Eesti ala mõisate registris (vaadatud 27.01.2016)
3. ↑  Eesti Ajalooarhiivi Kinnistute register: Türsamäe mõis (Vaivara khk)
4. ↑  Eesti Ajalooarhiivi Kinnistute register: Vana-Sõtke mõis (Vaivara khk)
5. ↑  Eesti Ajalooarhiivi Kinnistute register: Türsamäe mõis (Vaivara khk)

Välislingid
-----------

* Vana-Sõtke mõis Rahvusarhiivi Eesti ala mõisate registris
* Eesti Ajalooarhiivi Kinnistute register: Vana-Sõtke mõis (Vaivara khk)


Vaivara kihelkond

**Kirik**: Vaivara kirik  

**Mõisad**: Arumäe mõis | Auvere mõis | Hanelu mõis | Hermamäe mõis | Jaama mõis | Joala mõis | Juhkentali mõis | Kudruküla mõis | Laagna mõis | Meriküla mõis | Mustajõe mõis | Olgina mõis | Perjatse mõis | Puhkova mõis | Pähklimäe mõis | Repniku mõis | Siivertsi mõis | Suur-Soldina mõis | Tuulukse mõis | Türsamäe mõis | Uus-Sõtke mõis | Vaasovi mõis | Vaivara kirikumõis | Vaivara mõis | Vallisaare mõis | Vana-Sõtke mõis | Vasknarva mõis | Väike-Soldina mõis
Austrias toimus 20. jaanuaril 2013 mittesiduv rahvahääletus ajateenistuse lõpetamise üle. Ettepanekut toetasid Sotsiaaldemokraatlik Partei ja Roheliste Partei ning vastu olid Austria Rahvapartei ja FPÖ. Kuigi põhiseadusest tulenevalt ei ole neil kohustust vastavalt tegutseda, teatasid mõlemad valitsuse osapooled, et austavad tulemusi.

Ajateenistuse lõpetamise ja elukutselise armee kehtestamise ettepanek lükati tagasi.

Taust
-----

Austria on üks väheseid Euroopa Liidu liikmesriike, kus on endiselt säilinud kohustuslik ajateenistus, 2013. aastal on teiste hulgas Küpros, Eesti, Soome ja Kreeka. Teenindus Austria relvajõududes on kohustuslik kõikidele Austria meestele, kes on vanemad kui 18 aastat, 2012. aastal võetakse igal aastal kuueks kuuks teenistusse umbes 22 000 meest Ajateenijatel on võimalik ajateenistuse asemel valida alternatiivina kodaniku- ja ühiskondliku töö.

Positsioonid
------------

### Parlamendiparteid

#### Austria Sotsiaaldemokraatlik Partei (SPÖ)

Toonane kaitseministeerium Norbert Darabos toetas ettepanekut, öeldes, et ajateenistus on kaasaegses terrorismi- ja küberkuritegevusega võitlemise maailmas aegunud, kuna ohtude muutumise tõttu on vaja muuta relvajõud professionaalseks armeeks.

#### Austria Rahvapartei (ÖVP)

Siseminister Johanna Mikl-Leitner kritiseeris ettepanekut, nimetades seda "2 miljardi euro suuruseks taevalossiks" professionaalse armee loomise eeldatava hinna tõttu. ÖVP pidas ajateenistust oluliseks Austria suveräänsuse kaitsmisel ning looduskatastroofide puhul abistamisel ja sotsiaalkindlustuse toetamisel. Samuti ennustati, et professionaalne armee vähendab relvajõudude kvaliteeti ja suurendab selle maksumust.

### Muud organisatsioonid

* Katholische Jungschar: organisatsiooni esimees Noemi Müller väljendas rahvahääletuse suhtes vastakaid tundeid, väljendades oma vastuseisu ajateenistusele, kuid vastumeelsust ajateenistusega kaasneva kohustusliku kodanikuteenistuse lõpetamise suhtes.

Tulemused
---------

 Professionaalse armee vastu protestijad Austria parlamendihoone ees 11. detsembril 2012.

| Valik | Hääli | % |
| --- | --- | --- |
| Poolt | 1 315 278 | 40,32 |
| Vastu | 1 947 116 | 59,68 |
| Kehtetud/tühjad sedelid | 82 226 | – |
| **Kokku** | **3 344 620** | **100** |
| Allikas: Austria siseministeerium |

Viited
------

1. ↑  Austrians vote to keep compulsory military service BBC News, 20 January 2013
2. ↑  Austrians Appear to Reject Changes to Conscript Army New York Times, 20 January 2013
3. 1 2 3  "Austrians keep conscription – DW – 01/20/2013". *dw.com* (inglise). Vaadatud 3. jaanuaril 2024.
4. 1 2  "Battle begins – DW – 09/07/2012". *dw.com* (inglise). Vaadatud 3. jaanuaril 2024.
5. ↑  "Kostenlos, anonym - bald Geschichte? Rat auf Draht muss bleiben! - Katholische Jungschar ED Wien". *wien.jungschar.at*. Vaadatud 3. jaanuaril 2024.
**Võrdlusanalüüs**, võrdlusuuring (ingl.k. *benchmark; benchmarking*) on strukturaalne meetod tuvastamaks nii era- kui ka avaliku sektori organisatsioonide parimaid praktikaid, võrdlemaks neid oma toimingute ja protsessidega ning kasutamaks parimaid praktikaid oma toimingute parendamiseks ja tõhustamiseks. Eesmärgiks on tuvastada valdkonna "parim oma klassis" ettevõtete tootlikud ja efektiivsed toimingud ja protsessid ja võtmaks neid kasutusele oma ettevõtte protsesside, toodete ja teenuste parendamiseks. See on organisatsiooni tulemuslikkuse näitajate võrdlus teiste (parimate) samalaadsete organisatsioonide näitajatega oma tulemuslikkuse parendamise eesmärgil. 

Organisatsioonid teevad ka sisest võrdlusanalüüsi, jälgides ja võrreldes jooksvat tulemuslikkust mineviku tulemuslikkusega. Võrdlusanalüüs otsib võimalusi parendada vaadeldavat äriprotsessi, rakendades eeskätt parimaid praktikaid, mitte pelgalt tulemuslikkust mõõtes. Võrdlusanalüüs on protsess, mille käigus organisatsioon teeb kindlaks oma kriitilised edufaktorid, uurib, kuidas teistel edukamatel organisatsioonidel (või organisatsiooni allüksustel) on õnnestunud neid faktoreid saavutada, ning viib oma tegevustesse sisse vajalikud täiustused. 

Võrdlusanalüüs on ühtlasi juhtimisvahend, mis hõlmab organisatsiooni või üksikisiku tegevuse võrdlemist samal tegevusalal saavutatud taseme või parima tulemusega. Võrdlusanalüüsi abil kavandatakse ja rakendatakse meetmeid sellise tulemuse saavutamiseks. Võrdlusanalüüsi eesmärk võib olla näiteks tootmisprotsessi tõhustamine ja keskkonnanäitajate parandamine. 

Võrdlusanalüüsi kasutatakse laialdaselt ka avaliku sektori ja kogukonna arendamisel.

Viited
------

1. 1 2  *Logistikasõnastik*. Seilecs. 2021. ISBN 9789916960066.
2. 1 2 3 4  Säästva arengu sõnaseletusi. Säästva Eesti Instituut, SEI Tallinn.  (vaadatud 13.10.2012)