recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Openbox** on vaba aknahaldur X Window Systemi jaoks.

Openboxi esimese versiooni kirjutas Dana Jansens Ottawas Carletoni ülikoolis.

Openboxil on GNU GPL litsents. Openboxi eesmärk on olla väike, kiire ning täielikult ICCCM ja EWMH standarditega ühilduv aknahaldur.

Openbox kasvas välja C++-s kirjutatud aknahaldusprogrammist Blackbox, kuid on täielikult C-s ümber kirjutatud ja alates versioonist 3.0 ei sisalda ühtki Blackboxi koodiosa.

Vaikeaknahaldurina kasutavad Openboxi LXDE töölauakeskkond, CrunchBang Linux, BunsenLabs, Lubuntu ja TinyMe Linuxi-distributsioonid.

Openboxis on menüüd, mille abil kasutaja saab kontrollida rakendusi või mis kuvavad mitmesugust dünaamilist teavet. Openbox võimaldab hiire paremklõpsuga või mõne muu selleks seatud nupuvajutusega kuvada töölaualt rippmenüü, nii-öelda juurmenüü. Seejärel saab kasutaja konfigureerida akende haldamise viisi. Minimeeritud aknad muutuvad nähtamatuks. Aknaid saab jälle kuvada Alt+Tab abil, kuid seda saab teha ka juurmenüü kaudu. Openboxi on laiendatud vidinatega, mis võimaldavad lisada ikoone, tegumiribasid, silmarõõmusid ja muud säärast.

Openboxi menüüsüsteemis on meetod, mis kasutab dünaamilisi menüüsid. Seda tehakse nii, et alamprogrammi väljundit kasutatakse menüü tekitamisel. Iga kord, kui kasutaja osutab hiirega alammenüüle, käivitatakse see alamprogramm uuesti ja tekitatakse uus menüü. See omadus võimaldab kasutajatele ja tarkvaraarendajatele suuremat paindlikkust kui harilikud staatilised menüüd, mida kasutatakse enamikus teistes aknahaldurites. Näiteks kirjutasid kaks programmeerijat Pythonis programmi, mis kuvab ühes alammenüüs kasutaja uued Gmaili kirjad.

Openboxis on ainult kaks konfiguratsioonifaili. Need asuvad kaustas ~/.config/openbox ning nende nimed on `menu.xml` ja `rc.xml`. Kasutaja saab neid käsitsi redigeerida, aga enamik sellest tööst on tehtav ka lihtsa vahendiga ObConf. Kõik hiire- või klahvikombinatsioonid, mis lülitavad sisse mingeid alamprogramme, on seadistatavad.

Openbox võimaldab konfigureerida niisuguseidki asju, mida teised aknahaldurid ei võimalda. Näiteks saab programmi panna tööle nii, et akna sulgemisnupu klõpsamine hiire keskmise nupuga viib selle akna kolmandale töölauale, või et akna ikooni kerimine üles või alla viib selle akna järgmisele või eelmisele töölauale.

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Openbox** |

* Ametlik koduleht
**Connor Isaac Metcalfe** (sündinud 5. novembril 1999 Newcastle'is) on Austraalia jalgpallur, kes mängib keskpoolkaitsjana Saksamaa esiliigaklubis St. Pauli ja Austraalia jalgpallikoondises.

Ta alustas klubikarjääri Austraalia klubis Melbourne City. Austraalia kõrgliigas tegi ta debüüdi 14. jaanuaril 2018 mängus Central Coast Marinersi vastu. Esimese värava lõi ta Austraalia kõrgliigas 3. novembril 2019 mängus Wellington Phoenixi vastu. Hooajal 2020/21 tuli ta Cityga Austraalia meistriks, lisaks valiti Metcalfe sel hooajal liigahooaja sümboolsesse koosseisu ning ta pälvis parimale alla 23-aastasele Austraalia jalgpallurile antava Harry Kewelli medali.

2022. aasta suvel liitus ta St. Pauliga, kellega sõlmis kolmeaastase lepingu.

Austraalia jalgpallikoondises debüteeris Metcalfe 7. juunil 2021 MM-i valikmängus Hiina Taipei vastu. Ta kuulus Austraalia koondisse 2020. aasta suveolümpiamängude jalgpalliturniiril.

Viited
------

1. ↑   (vaadatud 30.1.2023)
2. ↑  Jackson, Ed (17. veebruar 2022). "Socceroo Metcalfe to make Germany move". *FTBL*. Vaadatud 17. veebruaril 2022.
**Avalik teenus** on avalike ülesannete täitmisel üldistes huvides osutatav teenus, mis on suunatud avalike hüviste pakkumisele, avaliku ülesandega kaasneva kohustuse täitmisele või põhiõiguste, vabaduste ja huvide kaitsele.

Avalik teenus on teenus, mille kättesaadavuse kõigile tagab riik või avaliku halduse asutus (sh riigiasutused, omavalitsused või nende tellimusel avalikkusele osutatav teenus). Avaliku teenuse osutamise kohustuse võib ametiasutus panna teenust pakkuvale üksusele (lennundus-, raudtee- ja maanteeveo ettevõtjad, energiatootjad, riigi tellimusel töötavad haiglad, haigekassa, koolid, lasteaiad jne) üleriigiliselt või piirkondlikult. Juriidilistel isikutel ega eraisikutel ei ole kohustust pakkuda avalikku teenust, kuid nad võivad oma teenuse soovi korral muuta kõigile kättesaadavaks, kas tasu eest (nt sideettevõtted vms) või tasuta (nt heategevuslik tasuta toitlustamine vähe kindlustatud isikutele, eratelevisioon, era raadiojaamad).

Avaliku teenuse mõistet sageli ekslikult segi aetud avaliku sektori mõistega, mis hõlmab ka avalikku teenistust.

Vaata ka
--------

* Avalike teenuste nõukogu
|  |
| --- |
| Thomas Hicks 1904. aasta OM-ilThomas Hicks (1904) |
|  |
| Kuld | 1904 | maratonijooks |

**Thomas John Hicks** (7. jaanuar 1875 – 2. detsember 1963) oli Ameerika Ühendriikide kergejõustiklane, olümpiavõitja.

Hicks võistles 1904. aasta suveolümpiamängudel Saint Louises maratonijooksus. Võistlusolud olid halvad. Joosti katteta rajal ja võistlejaid saatvad sõidukid keerutasid üles suuri tolmupilvi. 

Hicks ei ületanud finišijoont esimesena, aga kui tuli ilmsiks, et esimesena lõpetanud Fred Lorz oli suure osa distantsist läbinud hoopis autoga, kuulutati Hicks võitjaks. USA Amatöörspordiliit diskvalifitseeris Lorzi algul eluks ajaks, aga hiljem, kui Lorz vabandust palus ja selgitas, et ta ei olnud pettust kavandanud, vabastati ta edasisest karistuse kandmisest.

Võistlusrajal turgutati Hicksi strühniini ja brändiga. Esimesest annusest strühniinist (1/60 graani ehk umbes 1 mg) ei olnud abi ja nii anti talle veel teinegi annus. Selle tagajärjel varises mees aga lõpetamise järel täiesti kurnatult kokku. Veel üks annus oleks ta ilmselt tapnud. Tänapäevaste reeglite järgi oleks Hicksigi oodanud diskvalifitseerimine, sest strühniin kuulub spordis keelatud ainete hulka.

Hicks lõpetas 1904. aastal Bostoni maratoni teisena, aga katkestas järgmisel aastal. 1905. aasta Bostoni maratoni võitis just Lorz.

Vaata ka
--------

* Kergejõustik 1904. aasta suveolümpiamängudel

| * v
* r
Meeste maratonijooksu olümpiavõitjad |
| --- |
| 
1896: Spyrídon Loúis • 1900: Michel Théato • 1904: Thomas J. Hicks • 1906: William Sherring • 1908: Johnny Hayes • 1912: Kenneth McArthur • 1920: Hannes Kolehmainen • 1924: Albin Stenroos • 1928: Boughera El Ouafi • 1932: Juan Carlos Zabala • 1936: Sohn Kee-chung • 1948: Delfo Cabrera • 1952: Emil Zátopek • 1956: Alain Mimoun • 1960: Abebe Bikila • 1964: Abebe Bikila • 1968: Mamo Wolde • 1972: Frank Shorter • 1976: Waldemar Cierpinski • 1980: Waldemar Cierpinski • 1984: Carlos Lopes • 1988: Gelindo Bordin • 1992: Hwang Young-Cho • 1996: Josia Thugwane • 2000: Gezahegne Abera • 2004: Stefano Baldini • 2008: Samuel Wanjiru • 2012: Stephen Kiprotich • 2016: Eliud Kipchoge • 2020: Eliud Kipchoge |
Avalikud tualetid Inglismaal Birminghami Messikeskuses
Avalik tualettruum Boeing 747 lennukis
Avalik tualett Poolas Gdański Główny rongijaamas
**Avalikud tualetid** (ühiskondlikud tualetid) on ruumid, mis on kõigile ühiselt kasutada. Need asuvad peamiselt ühiskondlike asutuste nagu lennujaamade, raudteejaamade, teatrite, kinode, metroojaamade, toitlustusasutuste, teenindusjaamade jne juures. Kuid need võivad olla ka eraldiseisvad objektid, mis on selleks kas ehitatud või ajutiselt kohale toodud. Avalikes tualettides peab saama käsi pesta ja kuivatada, ning need peavad olema varustatud tualettpaberiga. Üldiselt on avalikud tualetid tehtud nii naistele kui meestele eraldi, mis on märgistatud vastavate sooliste siltide või tähemärkidega N – Naistele, M – Meestele. Meeste tualetid on täiendavalt varustatud pissuaaridega. Avalikes tualettides võivad olla tualetid erivajadustega inimestele – inva WC-d –, mis on täiendavalt varustatud abivahenditega nagu käepidemed, nööriga abikellanupp, klosetipoti juurde saab sõita ratastooliga, ustel ei ole lävepakku jne.

Paljud lapsevanemad, kellel on vastassoost laps, on häiritud, kui tualetid on eristatud vastavalt soole. Siis ei saavat lapsevanem minna appi oma lapsele tualetti. Selleks, et lapsevanem saaks abistada oma last, on mindud vastassoo tualetti, mis on tekitanud piinlikke olukordasid. Samas mõnedes kohtades on kasutusel nn Unisex-tualetid, mille kasutamist ei piirata soolise erinevusega, vaid tualetis on potid eraldi ustega kabiinides.

Avalikud tualetid võivad asuda ka transpordivahendites - lennukites, laevades, rongides, pikamaaliini bussides. Kuid mitte kunagi ei ole tualetti linnaliini bussides, trammides ja metroorongides.
**Sardar Fazlul Karim** (bengali keeles সরদার ফজলুল করিম}}; 1. mai 1925 Barisal Ida-Bengal (nüüdne Bangladesh) – 15. juuni 2014) oli Bangladeshi filosoof, tõlkija, esseist ja poliitiline aktivist, Dhaka Ülikooli professor.

Enne Bangladeshi iseseisvumist seisis Karim reformimeelse poliitika eest, mistõttu ta pidi olema vangis peaaegu kogu aja, mil Bangladesh kuulus Pakistanile (24 aastat). Ta osales 58-päevases näljastreigis, nõudes vangide inimlikku kohtlemist. Vangina valiti ta Pakistani Põhiseadusassamblee (Constituent Assembly of Pakistan) liikmeks.

Karim on tõlkinud lääne filosoofiat, sh Platoni, Aristotelese, Jean-Jacques Rousseau' ja Friedrich Engelsi teoseid, ning kirjutanud filosoofiaraamatuid, muuhulgas "Bengali filosoofiaentsüklopeedia".

Viited
------

1. ↑  "Sardar Fazlul Karim's 86th birthday today". *The Daily Star*. 1. mai 2011. Vaadatud 12. detsember 2011.
2. ↑  Haque, Junaidul (6. oktoober 2007). "The life of a man of commitment". *The Daily Star*. Vaadatud 12. detsember 2011.

Välislingid
-----------

* Heroes in Our Times The Daily Star, 05.01.2011
Supilinna päevade avamine Tartu raeplatsil 2018. aastal. Pildil mitmed Supilinna seltsi liikmed: vasemal kaadris profiilis Urmas Aunin, profiilis mustas jopes seisab Kristiina Praakli, kollases jopes on Aliis Liin, punast jopet hoiab Mart Hiob. Autokastis seisab muusik Silver Sepp
Supilinna päevade rongkäik Herne tänaval 2018. aastal
Supilinna päevad 2017. aastal kiigeplatsil
Supilinna päevad 2017. aastal kiigeplatsil. Kohalikud elanikud pakuvad sageli isetehtud asju ja süüa
Lõke ja kontsert 2017. aasta Supilinna päevadel
**Supilinna päevad** on Tartus Supilinnas kevaditi toimuv nädalapikkune üritustesari, mida korraldab Supilinna Selts. 

Päevade raames korraldatakse kultuurilisi jalutuskäike, kontserte, avalikke arutelusid, laatu jpm. 2013. aastal avati päevade käigus ka Supilinna külakiik.

Supilinna päevade puhul avaldab Selts ajalehte Supilinna Tirin.

2020. aasta Supilinna päevad jäid koroona pandeemia tõttu ära.

Vaata ka
--------

* Supilinn
* Supilinna Tirin
* Supilinna selts

Viited
------

1. ↑  "XIX Supilinna päevad jäävad ära". *Supilinn.ee*. Vaadatud 26.03.2021.
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib jalgpallurist; diplomaadi kohta vaata artiklit Michael Bradley (diplomaat).* |

---

**Michael Sheehan Bradley** (sündinud 31. juulil 1987 Princetonis, New Jerseys) on USA jalgpallur. Ta mängib Major League Socceri klubis Toronto FC poolkaitsjana.

2015. aastal valiti ta USA aasta jalgpalluriks.

Tema isa Bob Bradley on jalgpallitreener.

Koondisekarjäär
---------------

Debüüdi USA rahvuskoondises tegi Bradley 26. mail sõprusmängus Venezuela vastu. Esimese värava lõi ta rahvuskoondises 17. oktoobril 2007 sõprusmängus Šveitsi vastu.

FIFA konföderatsioonide karikavõistluste viimases alagrupimängus 21. juunil lõi ta värava Egiptusele. USA pääses alagrupist kolme punktiga edasi poolfinaali. 24. juunil toimunud poolfinaalimängus sai USA üllatusvõidu, kui alistati valitsev Euroopa meister Hispaania. Mängu lõpus sai Bradley punase kaardi, mistõttu pidi ta finaalmängu Brasiilia vastu vahele jätma. USA kaotas finaalis Brasiiliale tulemusega 2:3.

2010. aasta maailmameistrivõistluste teises alagrupimängus 18. juunil lõi ta värava Sloveeniale.

2011. aasta CONCACAF Gold Cupi finaalis 8. juulil viis ta USA 8. minutil Mehhiko vastu juhtima, kuid USA kaotas lõpuks tulemusega 2:4.

2015. aasta CONCACAF Gold Cupi viimases alagrupimängus 13. juulil lõi ta värava Panamale. Poolfinaalimängus 22. juulil lõi ta värava Jamaicale, kuid USA kaotas tulemusega 1:2. Kolmanda koha mängus kaotati penaltiseerias Panamale ja Bradley oli USA üks kolmest mängijast, kes oma penaltilöögil eksis. Alates 2015. aasta turniirist on ta koondise kapten.

Ta tuli USA koondisega võitjaks 2017. aasta CONCACAF Gold Cupil ning Bradley valiti turniiri väärtuslikumaks mängijaks. 2019. aasta CONCACAF Gold Cupi sai USA koondisega teise koha ja ta valiti turniiri sümboolsesse koosseisu.

Saavutused
----------

### Klubid

Toronto FC
* MLS Cup: 2017
* Supporters' Shield: 2017

### Rahvuskoondis

USA
* CONCACAF Gold Cup: 2007, 2017

Viited
------

1. ↑  "U.S. Men's National Team Advances to First-Ever Final in a FIFA Tournament with 2–0 Victory Against Spain in 2009 FIFA Confederations Cup". USSoccer.com. 24.6.2009. Vaadatud 21.8.2017
2. ↑  "Slovenia 2–2 USA". BBC Sport. 18.6.2010. Vaadatud 21.8.2017

Välislingid
-----------

 Michael Bradley – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis

| * v
* r
USA koondis  –  2014. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlused |
| --- |
| 

* 1 Howard
* 2 Yedlin
* 3 Gonzalez
* 4 Bradley
* 5 Besler
* 6 Brooks
* 7 Beasley
* 8 Dempsey (c)
* 9 Jóhannsson
* 10 Diskerud
* 11 Bedoya
* 12 Guzan
* 13 Jones
* 14 Davis
* 15 Beckerman
* 16 Green
* 17 Altidore
* 18 Wondolowski
* 19 Zusi
* 20 Cameron
* 21 Chandler
* 22 Rimando
* 23 Johnson
* Treener: Klinsmann

 | Ameerika Ühendriigid |
Puust nikerdatud supraport 18. sajandi algupoolelt
**Supraport** (ladina keelest *supra* 'kohal/ülalpool asuv', *porta* 'uks'; itaalia keeles *sopraporte*) on portaali või ukse kohal asuv raamitud pind maalingu või reljeefi jaoks. See võib asetseda seinal omaette või olla kujunduslikult seotud ukseraamistusega.

Kasutamine
----------

Supraporti kohtab losside ja residentside uste kujunduses alates renessansiperioodist, eriti rikkalikult kujundati supraporti baroki ja rokokoo ajal. Hiljem seostub ta historitsistlike hoonetega, aga ka juugendstiiliga. Supraport võib kanda vappi või kartušši või mõnd muud motiivi maalituna või reljeefis, maalitud suprapordi motiiv võib temaatiliselt olla seotud ruumiga, kus nad asetsevad või kuhu viib suprapordi all olev uks. Mitu supraporti ühes ruumis võivad olla kujundatud ühe tervikuna.

Eesti arhitektuuris kohtab supraporti peamiselt klassitsistlikes mõisates ja linnamajades, ent ka varasemais hooneis (Mustpeade maja Tallinnas, Narva hävinud barokkportaalid).

Pildid
------

* Mustpeade maja portaal suprapordigaMustpeade maja portaal suprapordiga
* Barokne supraport maalingut kandnud kartušigaBarokne supraport maalingut kandnud kartušiga
* Intarsiatehnikas kujundatud supraport Toruńi Püha Vaimu kiriku lõunalöövisIntarsiatehnikas kujundatud supraport Toruńi Püha Vaimu kiriku lõunalöövis
* Maalitud illusoorne supraport Nová Říše kloostrisMaalitud illusoorne supraport Nová Říše kloostris
* Supraport rokokoopalee välisuksel ValenciasSupraport rokokoopalee välisuksel Valencias
* Rokokoostiilis supraport Tallinnas Uus 15Rokokoostiilis supraport Tallinnas Uus 15
* Neorokokoostiilis supraport Dieteli lossis, SosnowiecisNeorokokoostiilis supraport Dieteli lossis, Sosnowiecis

Vaata ka
--------

* Tümpanon
* Lünett

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Supraport** |

Viited
------

1. ↑
Piirkonna asend Sardiinias
**Sarcidano** on ajaloolis-geograafiline piirkond Itaalias Sardiinia saare keskosas.

Piirkonnas on Lõuna-Sardiinia provintsi 11 valda: Escolca, Genoni, Gergei, Isili, Laconi, Nuragus, Nurallao, Nurri, Orroli, Serri ja Villanova Tulo. Sarcidano piirneb Barigadu, Marmilla, Trexenta ja Barbagia di Belvi piirkonnaga.

* GenoniGenoni
* IsiliIsili

Kirjandus
---------

* Francesco Floris (a cura di), *Grande Enciclopedia della Sardegna*, Sassari, Newton&ComptonEditori, 2007.

Sardiinia ajaloolised piirkonnad (*subregioni*) 

Anglona **·** Barbagia di Belvì **·**  Barbagia di Nuoro **·** Barbagia di Ollolai **·** Barbagia di Seùlo **·** Barigadu **·** Baronie **·** Campidano di Cagliari **·** Campidano di Oristano **·** Gallura **·** Goceano **·** Guilcer  **·** Guspinese **·** Iglesiente  **·** Logudoro **·** Mandrolisai **·** Marghine **·** Marmilla **·** Meilogu **·** Monreale **·** Monteacuto **·** Montiferru **·** Nurra **·** Ogliastra **·** Parteòlla **·** Planargia **·** Quirra **·** Romangia **·** Sarcidano **·** Sarrabus-Gerrei **·** Sassarese **·** Sulcis **·** Sulcis-Iglesiente **·** Trexenta
**Avaliku Teenistuse Arendus- ja Koolituskeskus** (lühend: **ATAK**) oli 2003. aastal asutatud asutus, mis pakkus avaliku teenistuse ametnikele täienduskoolitust. 

ATAK-i klientideks olid valdavalt kohalikud omavalitsused, munitsipaalettevõtted, riigiasutused ja põhiseaduslikud institutsioonid.

ATAK oli Riigikantselei hallatav asutus 2005. aastani, mil see ühendati Sisekaitseakadeemiaga. Sisekaitseakadeemia struktuuriüksusena kaotati ATAK 2015. aastal, mil akadeemia täiendusõppe koordineerimine koondati Sisekaitseakadeemia täiendusõppe keskusse ning fookusse võeti siseturvalisusealased koolitused.

Täiendusõppe keskuse ja ATAK-i eelkäijaks loetakse Riigikantselei alluvusse kuulunud Eesti Haldusjuhtimise Instituuti, mis loodi 1994. aastal.

Viited
------

1. 1 2  Sisekaitseakadeemia täiendusõppe keskuse koduleht  (vaadatud 25.10.2016)
2. ↑  Sisekaitseakadeemia täiendusõppe keskuse koduleht (Vaadatud 25.10.2016)

Välislingid
-----------

* Sisekaitseakadeemia täiendusõppe keskuse koduleht
**Avalik huvi** (ka **avalikkuse huvi, üldine huvi**) on ühiskonna kui terviku huvi, mis põhjendab otsustustes eelistusi, millega tagatakse üldised hüved või välditakse nendele tekkida võivat kahju. Avaliku huvi seisukohast on olulised ühishüvised ehk sellised hüved, mida ei kasutata eratarbimiseks, vaid mis on kõigile kättesaadavad, nagu loodus, turvalisus, kultuur jne. Mittetulundusühendused ei tohi jaotada oma tegevusest saadavat majanduslikku kasumit muudel kui avalikes huvides olevatel eesmärkidel.

Oluline on siinjuures teha vahet avaliku huvi ja kitsama rühma (nt ühe maja elanikud või ühe ettevõtte töötajad) huvide vahel; see pole alati kerge ja vahe pole lõplik. Tegevus kitsamalt piiritletud grupi heaks võib samuti olla avalikes huvides, nt kui see rühm on muu ühiskonnaga võrreldes ebasoodsas olukorras ja seega suurendab selle toetamine ühiskondlikku õiglust.

Eesti seadustest viitavad avalikule huvile mh avaliku teenistuse seadus ja tulumaksuseadus, aga mõiste ise ei ole ühegi seadusega üheselt defineeritud ning kuulub määratlemata õigusmõistete hulka. Kuigi paljud mittetulundusühingud ja sihtasutused tegutsevad praktikas avalikes huvides, on nendest seni ainult väike vähemus lülitatud Vabariigi Valitsuse kinnitatud avalikes huvides tegutsevate ühenduste nimekirja. Seal nimetatud ühendustele tehtud annetusi saab annetaja oma maksustatavast tulust maha arvata. Vastavalt tulumaksuseaduse parandusele (jõustunud 1. jaanuaril 2007) ei käsitle seadus avalikes huvides tegutsevatena kutseorganisatsioone, ettevõtluse toetamise organisatsioone, ametiühinguid ega poliitilisi ühendusi.

Viited
------

1. ↑  Avalik huvi Säästva Eesti Instituudi veebisõnastikus "Säästva arengu sõnaseletusi" (vaadatud 12.12.2011)
2. 1 2  Alari Rammo "Mis on avalik huvi?" Hea Kodanik 1/2014, lk 8-9
3. 1 2 3 4  Mikko Lagerspetz "Kodanikuühiskonna lühisõnastik" 2007

Kirjandus
---------

* Alari Rammo "Mis on avalik huvi?" Hea Kodanik, 1/2014, lk 8-9

Välislingid
-----------

* Lagerspetz, M. 2007. Kodanikuühiskonna lühisõnastik 3. täiendatud versioon. Tallinn: Eesti Mittetulundusühingute ja Sihtasutuste Liit (vaadatud 18.07.2011)
**Eberhard von Syburg zu Wischlingen** (ka *Ebert von Siborch*; surnud 9. veebruaril 1560) oli Liivi ordu liige ja viimane Aluliina komtuur.

Eberhardi vanemad olid Jürgen von Syburg zu Wischlingen ja Anna von Plettenberg, kes oli Wischlingeni valduste ühe osa pärijanna. Tema vennad olid Dünaburgi komtuur Georg ja Riia linnusekomtuur (*Hauskomtur*) Jasper ning onupoeg Kandava foogt Christoph von Syburg zum Busch.

Millal Eberhard ordusse astus, pole täpselt teada, kuid 1551. aastal on teda märgitud Ādaži (Neuermühleni) kumpanina ning 1558. aastal sai temast tugevaima ordu idapiiri linnuse, Aluliina komtuur. 1560. aasta alguses ründasid Vene väed Aluliinat ja pärast mõnepäevast piiramist otsustas Eberhard alistuda. Raevunud ordumeister Gotthard Kettler süüdistas Eberhardi reetmises ja lasi ta vangistada. Ta surigi pärast mõnepäevast vangistust Salaspilsis (Kirchholmis).

Kirjandus
---------

* *Ritterbrüder im livländischen Zweig des Deutschen Ordens*. Köln: Böhlau, 1993. Nr. 870 (lk 647–648).


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**Philipp Schall von Bell** | **Aluliina komtuur**1558–1560 | Järgnev**puudus**

 |
**Ebe Müntel** (sündinud 14. märtsil 1976) on eesti pianist.

Omandas magistrikraadi Eesti Muusika- ja Teatriakadeemias professor Ivari Ilja ja Tanel Joametsa klaveriklassis. 

Ta on esinenud solistina Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia sümfooniaorkestri ja Tartu H. Elleri nimelise Muusikakooli sümfooniaorkestri ees. Solisti ja kammermuusikuna on ta esinenud Eestis, Soomes, Rootsis, Tšehhis, Saksamaal ja Itaalias. 21. juulil 2000 esitas ta Kappide muusikapäevadel Eesti Muusikaakadeemia sümfooniaorkestriga Schumanni klaverikontserdi e-moll. Festivalil improvizz '01 esines ta Eesti Muusikaakadeemia üliõpilaste kontserdil duos saksofonist Eve Susloviga. Anu Haamer kirjutas, et nende esinemisel "maad võtnud rahu lasi enesekaitse asemel kuulajal kaasa minna. Selle nauditav interaktsioon ja pehmus paitasid sisemust..." Detsembris 2002 esines ta Eesti Muusikaakadeemia improvisatsioonikontserdil trios viiuldaja Marilys-Mirjam Kure ja tšellist Lembi Metsaga. Anu Sõõrole jäi trio meelde "tervikliku joone taotlemisega".

Koos Jorma Tootsiga osaleb ta klaveriduo Ebe Müntel ja Jorma Toots tegevuses.

Konkursil improvizz '00 sai Ebe Müntel teise koha. Ta osales konkursil Con brio 2000, esitades Schuberti sonaadi G-duur. Tiia Tederi sõnul oli ta "hoolikalt kõlavarjunditeks valmistunud". VI üleriigilisel pianistide konkursil paistis Ebe Müntel I voorus arvustaja Tanel Joametsale silma nii kohustusliku Bachi prelüüdi ja fuugaga kui ka valitud sonaadiga. Ia Remmel hindas tema esitatud Beethoveni sonaati kauniks ja selgejooneliseks ning Skrjabini etüüdile omistas ta harvakuuldavalt läbipaistva faktuuri. Konkursi II voorus esitatust hindas Ia Remmel heaks Bergi sonaadi esituse, kuid mitte nii õnnestunuks Chopini sonaadi nr 3 esituse. Konkursil Con brio 2000 osales ta duos tšellist Andre Perega, esitades Schuberti "Arpeggione". "Nauditava kergusega mänginud ansambli esitus õnnestus igati" (Aare Tammetalu).

Ebe Müntel on Leipzigi rahvusvahelise improvisatsioonikonkursi II preemia laureaat. 

Valga VII pianistide suvekoolis 22.–25. augustil 2000 juhendas Ebe Müntel koos Anto Peti ja Tanel Joametsaga improviseerimist. Praegu on Ebe Müntel Tartu Ülikooli haridusteaduskonnas instrumentaalmuusika lektor.

Viited
------

1. ↑  Päring inforegister.ee andmebaasis
2. ↑  Johannes Jürisson: Kappide muusikapäevad Suure-Jaanis. Sirp, 7. juuli 2000
3. ↑  Anu Haamer:"improvizz '01" – loovuse seanss. II üleriigiline improvisatsiooni festival Tartus 8. – 10. XI. Sirp, 23. november 2001
4. ↑  Anu Sõõro: Avameelselt kunstist. Sirp, 10. jaanuar 2003
5. ↑  Tanel Joamets: Julgustükk. Improvisatsioonilise muusika festival ja konkurss "improvizz ‘00". Sirp, 28. aprill 2000
6. ↑  Tiia Teder:Kammermuusika maraton: "Con brio 2000" eelvoor. Sirp, 8. detsember 2000
7. ↑  Tanel Joamets: Klaverimängijate võistlus. Sirp, 19. aprill 2002
8. ↑  Ia Remmel: 1968, 1973, 1980, 1987, 1994, 2002. Sirp, 26. aprill 2002
9. ↑  Aare Tammetalu: Con brio 2002. Sirp, 6. detsember 2002
10. ↑  Pianistide suvekool Valgas. Sirp, 1. september 2000
**Ivan Gaza** (*Jaan Haasa*; 5. jaanuar 1894 – 6. oktoober 1933) oli eesti päritolu Nõukogude revolutsionäär ja sõjaväelane.

Päritolu
--------

Gaza sündis Peterburi külje all asunud Narva eeslinnas Eestist väljarännanud tööliste perekonnas. Tema ema oli endine Narva Puuvillaketrusvabriku kangur. Isa oli Virumaalt pärit endine maatamees, kes töötas Putilovi tehases lukksepana.

Noorusaeg
---------

1909. aastal lõpetas ta Putilovi tehase juures asunud tehnikakooli ja asus lukksepana tööle tehase mehaanikakojas, osaledes samal ajal bolševike põrandaaluses tegevuses.

Teenistus Punaarmees
--------------------

Gaza võttis osa 1917. aasta revolutsioonidest ja astus 1918. aasta augustis Punaarmeesse, kus valiti peagi sm. Lenini nim. 6. soomusrongi komissariks. Punaarmees teenides töötas Gaza lõpuks Petrogradi sõjaväeringkonna soomusjõudude ülema ja komissarina.

Parteiline karjäär
------------------

1926. aastal demobiliseeriti Gaza armeest ning ta asus juhtima Putilovi tehase parteiorganisatsiooni. 1928. aastal asus ta juhtima partei rajoonikomitee organisatsioonilist osakonda. 1930. aastal sai temast partei rajoonikomitee sekretär ja 1931. aastal Leningradi parteiorganisatsiooni sekretär.

Ta oli Üleliidulise Kommunistliku (bolševike) Partei Keskkomitee liige.

Surm
----

1933. aasta augustis muutus Gaza tervislik seisukord väga halvaks. Mõju avaldasid läbielatud raskused, andis tunda vana haav, piinas kopsutuberkuloos. 6. oktoobri hommikul lakkas tema süda tuksumast.

Sõjalised autasud
-----------------

* 1919. aastal autasustati Gazat Peterburi kaitsmisest osavõtu eest kuldkellaga.

* 1920. aasta jaanuaris sai raudteele paigaldatud miine kõrvaldanud Gaza vaenlase kuulist haavata. Teda autasustati Punalipu ordeniga.

Kirjandus
---------

* Pavel Kann. "Ivan Gaza. Revolutsioonile pühendatud elu". Eesti Raamat. 1968

Välislingid
-----------

* Foto Rahvusarhiivi andmebaasis
**Tõnu Pukspuu** (sündinud 15. veebruaril 1937 Raplas) on eesti tehnikateadlane.

Elulugu
-------

Tõnu Pukspuu on ettevõtja poeg.

Lõpetas 1955 Tallinna 2. Keskkooli, 1960 Tallinna Polütehnilise Instituudi (TPI) energeetika-teaduskonna tööstusettevõtete ja -seadmete elektrifitseerimise erialal, tehnikakandidaat (1976, Leningradi Tehnoloogiainstituut), väitekiri "Разработка и исследование системы управления влажностью и точностью измельчения сырьевого шлама". Oli 1960–78 tsemenditehase "Punane Kunda" automaatikainsener, 1978–91 Tallinna Elektrotehnika Instituudi laborijuhataja, 1991– OÜ SystemTest juhatuse esimees.

Teadustöö
---------

Uurimisvaldkond: tööstusautomaatika, mõõte- ja kontrollsüsteemid. TTÜ elektriajamite ja jõuelektroonika eriala lõpetajate eksamikomisjoni esimees. Üle 10 teadustrükise.

Teoseid
-------

* Двухкаскадная система регулирования сырьевой мельницы. // Цемент (1975) 2
* Сравнение методов идентификации сырьевой мельницы. // Цемент (1975) 6
* Исследование влияния качества стабилизации тонкости и влажности шлама на активность клинкера и производительность печи. // Техн. инфорm. ВНИИЭСМ. Цементная и асбестоцементная промышленность 4 (1976).

Viited
------

1. 1 2 3 4  Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide

Välislingid
-----------

* *Eesti teaduse biograafiline leksikon.* 3. köide: *N–Sap* TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013

 *Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.*
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib isikust; laevaklassi kohta vaata artiklit Ivan Franko (laevaklass).* |

---

Ivan Franko (1898)
**Ivan Franko** (ukraina keeles **Іван Якович Франко**; 27. august (vkj 15. august) 1856 Nagujevõtši – 28. mai (vkj 15. mai) 1916 Lviv) oli ukraina luuletaja, proosakirjanik, näitekirjanik, kriitik, teadlane, ajakirjanik, tõlkija, majandus- ja poliitikategelane ja etnograaf. Koos Tarass Ševtšenkoga avaldas ta väga suurt mõju Ukraina kirjanduse ja poliitilise mõtte arengule.

Tema isa oli sepp. Ivan Franko õppis gümnaasiumis Drohobõtšis aastatel 1867–1875. Pärast gümnaasiumi lõpetamist õppis ta filosoofiat ja klassikalist filoloogiat Lvivi Ülikoolis ning Tšernivtsi Ülikoolis.

Ta oli 1890. aastal Ukraina esimese poliitilise partei –. – üks asutajaid ning selle esimene esimees.

1893. aastal Viini Ülikoolis kaitses Ivan Franko dissertatsiooni. 

Ta tõlkis ukraina keelde palju väliskirjandust (Shakespeare, Byron, Pedro Calderón de la Barca, Dante, Victor Hugo, Adam Mickiewicz, Goethe, Schiller jms.). Ta oli esimene autor, kes kirjutas ukraina keeles detektiiviromaane.

Ivan Franko nime kannab Lvivi Ülikool, samuti Ivan Franko nimeline Rahvuslik Akadeemiline Draamateater Kiievis.

Eesti keeles ilmunud teoseid
----------------------------

* "Jutustused", ukraina keelest tõlkinud Bernhard Linde. Tallinn: Ilukirjandus ja Kunst, 1948
* "Zahhar Berkut", vene keelest tõlkinud Jüri Piik. Tallinn: Eesti Riiklik Kirjastus, 1956
* "Siis, kui loomad veel rääkisid: muinasjutte lastele", ukraina keelest tõlkinud Jüri Piik. Tallinn: Eesti Riiklik Kirjastus, 1959 (2. trükk Tallinn: Eesti Raamat, 1976)
* "Varastatud õnn" (jutustused, näidendid, poeem), ukraina keelest tõlkinud Harald Rajamets. Tallinn: Eesti Raamat, 1985

Vaata ka
--------

* Mõhhailo Gruševskõi
* Lesja Ukrajinka
* Mõhhailo Kotsjubõnski

Kirjandus
---------

* Sergei Issakov, "Ivan Franko ja Eesti (Kirjaniku 125. sünniaastapäeva puhul)" – Keel ja Kirjandus 1981, nr 8, lk 487–490; loetav ka Eesti Rahvusraamatukogu digitaalarhiivis

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Ivan Franko** |

* КОЛОМИЙСЬКІ ПРИГОДИ КАМЕНЯРА
* Гуцульщина і гуцули в творах Івана Франка. Петро Арсенич. Нижній Березів у житті І. Франка
Kuressaare lipp
**Kuressaare lipp** on Saare maakonnas asuva Eesti linna Kuressaare lipp.

Lipu kirjeldus
--------------

Kuressaare linna lipul on sinine valgete pakkudega lipuväli, mille südapunktis on Kuressaare linna vapipilt. Lipu laiuse ja pikkuse suhe on 7:11 ja normaalmõõdud 1050x1650 mm. Linnalipu värvid on sinine Pantone 285 C, valge White, kollane 108 U ja must Black C.

Kuressaare lipp 1992–2010
-------------------------

Kuressaare lipp 1992-2010
Varasem lipp kinnitati juunis 1992. aastal ja oli kasutusel 1. oktoobrini 2010.

Lipuks oli kangas, mille väli oli jagatud kolmeks laiuks: valge, rahvuslipu sinine ning valge, kusjuures sinise laiu laius oli pool lipu laiusest. Lipu laiuse ja pikkuse suhteks oli 1:2 ja normaalmõõdud 110x220 cm.

Sinine oli Pantone värvitabeli järgi 285 C ning CMYK värvides C91%, M43%, Y0%, K0%.

Vaata ka
--------

* Kuressaare vapp

Viited
------

1. ↑  "Kuressaare linna koduleht". Originaali arhiivikoopia seisuga 23.05.2012. Vaadatud 19.02.2018.
Rubens Barrichello hooajaeelsel testisõidul Barcelonas
**Brawn GP Formula One Team** on Suurbritannia Vormel 1 meeskond, 2009. aasta konstruktorite karika võitja. Et Brawn GP osales ainult ühel hooajal, sai temast ainuke meeskond, kes on võitnud tiitli kõigil hooaegadel, millel on osalenud. 

Brawn GP alustas tegevust 2009. aastal alates 2006. aastast tegutsenud Honda F1 meeskonna baasil. Pärast kaht ebaõnnestunud hooaega (6 punktiga 8. koht 2007. ja 14 punktiga 9. koht 2008. aastal) pani Honda meeskonna majandusraskustele viidates müüki. Honda F1 juht Ross Brawn ostis meeskonna ära ja sai selle juhiks. 

Meeskonna peakorter on Suurbritannias Brackleys. Tehnikadirektor on Jörg Zander. Mootoritarnija on Mercedes-Benz. Meeskonna suursponsor on Virgin Group.

Sõitjatena jätkasid Jenson Button (number 22) ja Rubens Barrichello (23), kes moodustasid Honda meeskonna alates 2006. aastast. Jätkas ka testisõitja Alexander Wurz, kelle kõrvale palgati teine testisõitja Anthony Davidson.

2009. aasta hooaeg
------------------

Meeskond alustas oma esimest hooaega kaksikvõiduga Austraalia GP-l. Kaksikvõit saadi ka kvalifikatsioonis. Seitsmest esimesest etapist võitis Jenson Button kuus, kolm korda said Brawni sõitjad kaksikvõidu. Jenson Button võitis kolm kvalifikatsioonivõistlust ja sõitis kaks kiireimat ringi, Rubens Barrichello sõitis ühe kiireima ringi. Brawnil oli sel hetkel punkte sama palju kui kolmel järgmisel võistkonnal kokku.

Hooaja teisel poolel hakkas Brawn oma edumaad kaotama. Button ei võitnud enam ühtki etappi ja sii ainult ühe poodiumikoha. Barrichello võitis kaks etappi. Kiireimat ringi ei sõitnud enam kumbki, Barrichello võitis ühe korra kvalifikatsiooni. Mõlemad sõitjad said aga ka ülejäänud etappidel punkte ning hooaja alguses saavutatud edust piisas Buttonile, et juba enne viimast etappi maailmameistriks tulla. Barrichello kaotas eelviimase etapiga teise koha Sebastian Vettelile.

Brawn GP võitis ka 2009. aasta konstruktorite tiitli, tagades selle samuti enne viimast etappi.

Novembris 2009 sai teatavaks, et Mercedes-Benz ja Aabar Investments ostsid ära kokku 75,1 protsenti Brawn GP aktsiatest ning 2010. aasta hooajal hakkab meeskond kandma nime Mercedes Grand Prix.

Tulemused
---------

| Aasta | Sõitjad | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 | 17 | Punktid | Koht |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2009 |  | AUS | MAL\* | CHN | BHR | ESP | MON | TUR | GBR | GER | HUN | EUR | BEL | ITA | SIN | JPN | BRA | ABU | **172** | **1** |
| Suurbritannia Jenson Button | **1** | ***1*** | 3 | 1 | **1** | 1 | 1 | 6 | 5 | 7 | 7 | katk | 2 | 5 | 8 | 5 | 3 |
| Brasiilia Rubens Barrichello | 2 | 5 | *4* | 5 | *2* | 2 | katk | 3 | 6 | 10 | 1 | 7 | 1 | 6 | 7 | **8** | 4 |

\*Võistlus jäi vihma tõttu pooleli ning välja jagati vaid pooled punktid.

* Paksus kirjas on kvalifikatsioonivõidud ja kaldkirjas parimad ringiajad.

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Brawn GP** |
**Tõnu Mäsak** (21. september 1936 – 27. mai 2016) oli eesti maalikunstnik ja Eesti Riikliku Kunstiinstituudi õppejõud.

Elulugu
-------

Tõnu Mäsak alustas kunstiõpinguid Tartu kunstikoolis 1950. aastal ja lõpetas selle 1957. aastal joonistamise ja joonestamise õpetaja kutsega. Õpinguid jätkas ta Tallinnas Eesti NSV Riiklikus Kunstiinstituudis, mille lõpetas 1963. aastal maalikunstniku kvalifikatsiooniga. Tema juhendaja oli Valerian Loik.

Aasta pärast kunstiinstituudi lõpetamist töötas Mäsak Valga 1. Keskkoolis ja Valga 2. 8-klassilises Koolis joonistamise ja joonestamise õpetajana. 1965. aastast oli ta tagasi Tallinnas ning oli 1992. aastani seotud ERKI joonistuskateedriga.

Looming
-------

Näitustel hakkas Tõnu Mäsak esinema 1959. aastast, algul noorte kunstnike näitustel, siis Tallinna kevadnäitustel ja vabariiklikel aastanäitustel. 1972. aastal oli tema esimene isikunäitus Tallinna Kunstihoone sektsioonide saalis ning selle põhjal võeti ta ka Kunstnike Liidu liikmeks. Teine isikunäitus oli ERKI-s ja kolmas Draakoni galeriis 1997. aastal, viimane aga 2001. aastal Pirita stuudiogaleriis.

Tõnu Mäsak oli peamiselt portretist. Portreeloomingus on ta kujutanud eelkõige oma kolleege, kunstnikke ja kunstiteadlasi (Jaan Vares, Evi Mardna, Leo Gens, Heinz Valk, Valdemar Väli), aga ka teadlasi (Ants Viires).

Välislingid
-----------

* Tõnu Mäsaku ametlik koduleht
|  |
| --- |
|  |
| Medalikohad |
| Maailmameistrivõistlused |
| **Hõbe** | 2017 | jäähoki |

**Brayden Point** (sündinud 13. märtsil 1996 Calgarys Alberta provintsis) on Kanada jäähokimängija, kes mängib keskründajana NHL-i klubis Tampa Bay Lightning.

2014. aastal valiti ta NHL-i *draft* '​is Lightningu poolt 79. valikuna. Enne NHL-i karjääri algust mängis ta aastatel 2011–2016 viis hooaega Western Hockey League'i klubis Moose Jaw Warriors. NHL-is tegi ta Lightningu meeskonnas debüüdi 2016. aasta oktoobris. Hooajal 2017–18 tõusis ta klubi meeskonna resultatiivsuselt kolmandaks mängijaks (32+34).

2020. aastal võitis ta Lightninguga Stanley karika, kui finaalseerias alistati Dallas Stars. Ta oli sel hooajal 14 väravaga Stanley karika väljalangemismängude suurim väravakütt. Ta lõi värava muuhulgas finaalseeria viimases mängus.

2015. aastal tuli Point juunioride maailmameistriks. 2017. aasta maailmameistrivõistlustel võitis ta Kanada jäähokikoondise koosseisus hõbemedali.

Välislingid
-----------

* Brayden Point NHL.com lehel
* Brayden Point hockeydb.com lehel
**Vene-Poola sõda** (1562–1582) oli sõjaline konflikt Moskva tsaaririigi ja Leedu suurvürstiriigi ning hiljem ühinenud Rzeczpospolita vahel Vana-Liivimaa, Edela-Venemaa ja Valgevene alade pärast.

1558.–1561. aasta Vene-Liivimaa sõja tulemusel Eesti- ja Lätimaal, Moskva tsaaririigi ja Liivi ordu, Riia peapiiskopkond, Tartu, Saare-Lääne ja Kuramaa piiskopkonna vahel, mis lõppes Liivi orduriigi kokkuvarisemise ja uute maaisandate tunnustamisega Põhja-Eestis ja Lõuna-Eestis, Kuramaal ning Lätimaal.

Periodiseerimine
----------------

Aastatel 1562–1578 toimus sõjategevus Moskva tsaaririigi ja Leedu, Vene ja Žemaitija suurvürstiriigi (tänapäeva Valgevene ja Leedu) territooriumil. 1569 sõlmiti Lublini unioon, millega Poola kuningriik ning Leedu, Vene ja Žemaitija suurvürstiriik moodustasid personaaluniooni kaudu ühtse riigi – Rzeczpospolita;

Aastatel 1579–1582 toimus sõjategevus Moskva tsaaririigi ja Rzeczpospolita, Krimmi khaaniriigi, Osmani impeeriumi ning Poola kuningat ja Leedu suurvürsti Stefan Batoryt toetavad hertsog Magnuse ning Brandenburgi margi ja Saksimaa kuurvürstiriigi vahel.

Vaata ka
--------

* Vene-Liivimaa sõda
* Liivimaa sõda
* Põhjamaade seitsmeaastane sõda
* Kahekümneviieaastane sõda
**Variautor** (inglise keeles *ghostwriter*) on isik, kes on palgatud kirjutama ilu- või aimekirjandust, ajakirjandust, kõnesid või muid tekste, mille autorina esineb ametlikult keegi teine. Kuulsused, ettevõtjad, poliitikud ja teised palkavad sageli variautoreid kirjutama või toimetama nende elulooraamatuid, mälestusi, ajakirjaartikleid või muid publikatsioone. 

Tavaliselt on variautori ja ametliku autori vahelises lepingus konfidentsiaalsust nõudev punkt, mille järgi kohustub variautor anonüümseks jääma. Vahel tänavad ametlikud autorid või kirjastajad ilmunud teostes variautoreid näiteks "taustauuringute" või "panuse andmise" eest. Mõnikord aga on ametliku autori nimi raamatu kaanel kesksel kohal ning selle all väiksemalt variautori nimi (näiteks Tom Clancy romaanide puhul). On ka raamatuid, mille on täielikult kirjutanud variautorite kollektiivid, esinedes ühise pseudonüümi all.

Variautorsust esineb ka muudel loomingulistel aladel. Näiteks on heliloojad palganud variautoreid enda eest muusikat kirjutama. Näiteks Wolfgang Amadeus Mozart kirjutas variautorina muusikat oma jõukate toetajate nime all, samuti esineb seda nähtust tänapäeva popmuusikas. Kujutavas kunstis tuleb samuti ette, et teose kallal töötavad assistendid, kuid autor on üks kunstnik (seda praktiseeris näiteks Andy Warhol).
**Lena Hilda Zavaroni** (4. november 1963 Šotimaa, Bute'i saar, Rothesay – 15. oktoober 1999) oli šoti poplaulja. 

Tema vanemad olid itaalia immigrandi poeg Victor, kes mängis kitarri, ja Hilda, kes laulis. Lena hakkas varakult laulma ning võitis alati kohalikel lapslauljate võistlustel, nii et tal ei lubatud enam osaleda.

Rothesays puhkusel viibiv impressaario Tommy Scott kuulis teda perekonnaansambliga laulmas. 1973. aasta lõpus esines ta televisioonis Hughie Greeni noorte talentide saates "Opportunity Knocks". Jaanuaris 1974 tegi ta esimese plaadisalvestuse "Ma, He's Making Eyes At Me". Laul jõudis Briti edetabelis 8. kohale. Plaati müüdi 250 000 eksemplari.

Lenal oli väga varjundirikas täiskasvanulik hääl ja teda peeti imelapseks. 

Peale Inglismaal esinemise laulis ta koos Frank Sinatra ja Lucille Balliga ühel Hollywoodi heategevuskontserdil. Ta esines ka USA-s telesaates "Carrol Burnett Show", kus ta jagas garderoobi Liza Minnelliga. 

Aastal 1975 laulis ta üle maailma, sealhulgas Valges Majas, ning esines Suurbritannias korduvalt televisioonis. 

Aastal 1979 tekkis tal ajakirjanduse pideva tähelepanu tõttu anoreksia, mis hiljem kippus korduma. Ta püüdis elada tavalisemat elu ning abiellus 30. septembril 1989 Peter Wiltshire'iga. See abielu kestis vaid 18 kuud. Pärast seda sooritas tema ema enesetapu. 

Lena Zavaroni suri kopsupõletikku kuus kuud pärast leukotoomiat, mis tehti talle depressiooni ja anoreksia raviks.

Välislingid
-----------

* Ingliskeelne fännileht
* Ingliskeelne fännileht
**Andreas Erlemann** (2. november 1833 Vana-Kasaritsa – 29. juuni 1915 Helme) oli eesti köster ja kihelkonnakooliõpetaja ning rahvusliku liikumise tegelane.

Erlemann sündis Võrumaal Vana-Kasaritsa mõisa kupja pojana. Ta õppis Kanepi kihelkonnakoolis ja Võru kreiskoolis, mille lõpetamise järel jätkas aastatel 1853–1856 õpinguid Cimze seminaris.

Seminari lõpetamise järel töötas aastatel 1856–1859 kihelkonnakoolmeistri ja köstrina Kanepis, sattus aga vastuollu kohaliku kirikuõpetajaga ning kolis Helmesse. Helmes asus ta aastal 1859 tööle köstri ja kihelkonnakoolmeistrina, seal tegutses ta elu lõpuni. Ta juhatas Helme kihelkonna laulukoori ning võttis sellega osa kolmest laulupeost. Ta kuulus Eesti Kirjameeste Seltsi, tegutses Aleksandrikooli Helme abikomitee esimehena. Ta lõi kaasa ka kohalikus seltsielus: asutas Helme Laulu ja Mängu Seltsi, oli Helme Laenu- ja Hoiuühisuse üks asutajaid ja juhatuse liige, osales Helme Põllumeeste Seltsi töös, oli Liivimaa Maanõunike Kolleegiumi peavolinik Helme mõisa agraarstatistika alal. 

Erlemann suri aastal 1915 ja ta maeti Helme kalmistule.

Tema vend Julius Erlemann (1851–1898) oli samuti õpetaja.

Viited
------

1. ↑  Heinrich Rosenthal. Eesti rahva kultuuripüüdlused ühe inimpõlve välte. Mälestusi aastatest 1869-1900 Eesti Päevaleht 2010, lk. 110
**Andreas Michael Agthe** (3. veebruar/14. veebruar 1762 Tallinn – 2. juuni/14. juuni 1817 Pöide) oli Eesti vaimulik.

Ta õppis aastatel 1779–1782 (immatrikuleeriti 21. septembril 1779) Jena Ülikoolis.

Ta oli aastatel 1782–1817 Pöide Maarja koguduse õpetaja.

Isiklikku
---------

Tema isa Carl Friedrich Agthe oli Tallinna Püha Vaimu koguduse ja Tallinna Oleviste koguduse organist. Ta oli kaks korda abielus. Tema esimese naise Justina Amalie isa Johann Heinrich Jürgens oli Pöide Maarja koguduse õpetaja. Abielust Justina Amaliega sündis poeg Wilhelm Andreas Fürchtegott Agthe, kes oli samuti Pöide Maarja koguduse õpetaja. Tema õemees August Heinrich von Schmidt oli Valjala Martini koguduse õpetaja ja Saaremaa superintendent, õepoeg Friedrich August Heinrich von Schmidt oli Anseküla Maarja koguduse õpetaja, teine õepoeg Gottlieb Alexander von Schmidt oli Saaremaa Jaani koguduse ja Muhu Katariina koguduse õpetaja ning Saaremaa superintendent.

Viited
------

1. ↑  Die evangelischen Prediger Livlands bis 1918. Böhlau Verlag Köln, Wien 1977
Ivan Bagrjanov
**Ivan Ivanov Bagrjanov** (29. oktoober 1891 – 1. veebruar 1945) oli Bulgaaria peaminister 1944. 

26. augustil 1944 kuulutas Bulgaaria käimasolevas Teises maailmasõjas neutraalseks, ning alustas rahuläbirääkimisi liitlastega.

Pärast kommunistide võimuletulekut hukati.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**Dobri Božilov** | **Bulgaaria peaminister**1944 | Järgnev**Konstantin Muraviev** |

Bulgaaria peaministrid

**Bulgaaria kuningriik:** Burmov | Drumev | D. Cankov | Karavelov | Ehrnrooth | *koht täitmata* | Sobolev | D. Cankov | Karavelov | Drumev | Karavelov | Radoslavov | Stoilov | Stambolov | Stoilov | Grekov | Ivančov | Petrov | Karavelov | Danev | Petrov | Petkov | Stančov\* | Gudev | Malinov | Gešov | Danev | Radoslavov | Malinov | Teodorov | Stambolijski | A. Cankov | Ljapčev | Malinov | Mušanov | Georgiev | Zlatev | Tošev | Kjoseivanov | Filov | Gabrovski\* | Božilov | Bagrjanov | Muraviev | Georgiev

**Bulgaaria Rahvavabariik:** G. Dimitrov | Kolarov | Červenkov | Jugov | Živkov | Todorov | Filipov | Atanasov | Lukanov

**Bulgaaria Vabariik:** Popov | F. Dimitrov | Berov | Indzhova | Videnov | Sofiyanski | Kostov | Sakskoburggotski | Stanišev | Borisov | Rajkov | Orešarski | Bliznaški | Borisov | Gerdžikov | Borisov | Petkov | Donev | Denkov
Pastafarianismi sümbol
Pastafarianism nõuab peakatte kandmist. See peakate on spagetisõel.
**Lendava Spagetikoletise Kirik** (inglise keeles *Church of the Flying Spaghetti Monster*) on sotsiaalne liikumine, mis on suunatud kreatsionismi õpetamise vastu koolides. Selle põhimõtteid arendatakse satiirilises "pastafarianismi" õpetuses,

Liikumise algatas Oregoni Ülikooli füüsikatudeng Bobby Henderson (s 1980) Ameerika Ühendriikides Kansase osariigis 2005. aastal. Aasta hiljem avaldas ta "Lendava Makaronimonstrumi Evangeeliumi" ("The Gospel of the Flying Spaghetti Monster"). Pastafarianismis lõpetab palve sõna rāmen.

Järgijad on jõudnud edukalt välja võidelda spagetisõela peas kandmise õiguse ametlikel dokumendifotodel. Lendava Spagetikoletise usku venelane Andrei Filin kannab juhiloa pildil peas köögisõela, sest tema "religioon" pastafarianism nõuab peakatte kandmist. Austria mees Niko Alm võitis sarnase kohtuvaidluse pärast kolme-aastast võitlust süsteemiga ning sai õiguse juhiloapildil spagetisõela peas kanda. Tšehhi mees Lukáš Nový, kes elab Brnos, sõnas, et tema usk nõuab, et ta kannaks spagetisõela peas kogu aeg. Ametnike sõnul oleks tema palve eiramine olnud vastuolus usulise võrdsuse seadusega, mis lubab usulistel või meditsiinilistel põhjustel isikut tõendava dokumendi fotol peakatet kanda, kui see ei kata nägu.

Venemaal algasid pastafarianistide aktsioonid 2013. aastal. Liikumise esimene juht oli "pastriarh" Sama Pasta IV (Mihhail Samin, s. 2000). "Lendava Makaronimonstrumi Evangeelium" avaldati Venemaal 2016. aastal. Mihhail Samin oli ka arvutiteadlase Eliezer Yudkowsky raamatu "Harry Potter and the Methods of Rationality" ('Harry Potter ja ratsionaalse mõtlemise meetodid') Venemaal väljaandmise algataja 2018. aastal.

Viited
------

1. ↑  Pilt: Lendav spagetikoletis on olemas?
2. ↑  "In the beginning there was the Flying Spaghetti Monster". *The Daily Telegraph*. London. 11. september 2005. Vaadatud 2. detsembril 2019.
3. ↑  Spagetikirik sõlmib abielusid
4. ↑  Lendava Spagetikoletise usku venelane kannab juhiloa pildil köögisõela
5. ↑  Liina Metsküla. Austerlane on juhiloal peakattega tänu oma kummalisele usule (9) 14. juuli 2011, Õhtuleht
6. ↑  Brňan má v nové občance na hlavě cedník. Je totiž pastafarián, iDnes, 31. juuli 2013
7. ↑  MATĚJČEK, Petr. Česko má prvního pastafariána. Ramen!, Česká pozice [online]. 2.8.2013

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Lendava Makaronimonstrumi kirik** |

* Pastafarismi ametlik koduleht