recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Piła maakond** (poola *powiat pilski*) on 2. järgu haldusüksus (maakond) Poolas Suur-Poola vojevoodkonna edelaosas. Maakonna keskus asub Piła linnas.

Piła maakond moodustati 1. jaanuaril 1999.

Haldusjaotus
------------

Maakonnas on seitse linna: Kaczory, Łobżenica, Miasteczko Krajeńskie, Piła, Ujście, Wyrzysk ja Wysoka.

Piła maakonnas on kaheksa valda:

* Białośliwie vald
* Kaczory vald
* Łobżenica vald
* Miasteczko Krajeńskie vald
* Szydłowo vald
* Ujście vald
* Wyrzyski vald
* Wysoka vald

Viited
------

1. ↑  Powiat pilski Powiat pilski. Vaadatud 23. septembril 2023

Suur-Poola vojevoodkonna vapp
Suur-Poola vojevoodkond

**maakonnaõigustega linnad:** Kalisz | Konin | Leszno | Poznań  
**maakonnad:** Chodzież | Czarnków | Gniezno | Gostyń | Grodzisk Wielkopolski | Jarocin | Kalisz | Kępno | Koło | Konin | Kościan | Krotoszyn | Leszno | Międzychód | Nowy Tomyśl | Oborniki | Ostrów Wielkopolski | Ostrzeszów | Piła | Pleszew | Poznań | Rawicz | Słupca | Szamotuły | Śrem | Środa Wielkopolska | Złotów | Turek | Wągrowiec | Wolsztyn | Września
"Bodensee" suunab siia. Göttingeni kreisi valla kohta vaata artiklit Bodensee (Alam-Saksi).
Bodeni järv satelliidifotol
Vaade Bodeni järvele Bregenzis
**Bodeni järv** ehk **Boden** (saksa keeles *Bodensee*, mitteametlikult ka *Schwäbisches Meer*) on järv Saksamaa, Šveitsi ja Austria piiril. Prantsuse ja inglise keeles kasutatakse nime (Lac de/Lake) **Constance**. Läbi järve voolab Reini jõgi. 

Järvel on neli osa: Obersee, Überlinger See, Zeller See ja Untersee.

Järve pindala on 538 ruutkilomeetrit, millega ta on Kesk-Euroopas kolmas Balatoni ja Genfi järve järel. 

Järve kaheks osaks jagava väina ääres asub Konstanzi linn. 

Järve pind on 395 m merepinnast kõrgemal. Suurim sügavus on 252 m idaosa (Obersee) keskel. Ta maht on umbes 55 km³. 

Rein voolab läbi Obersee, Konstanzi linna ja Obersee ning väljub järvest linna juures, mille nimi on Stein am Rhein.

Bodeni järve tekitas jääaegadel Reini liustik. 

Rein, Bregenzer Ach ja Dornbirner Ach toovad Alpidest järve palju setteid, nii et järve põhi kagus tõuseb. 

Bodeni järve mainis esimesena Vana-Rooma geograaf Pomponius Mela umbes 43 eKr. Ta kirjutas, et Rein voolab läbi kahe järve – *Lacus Venetus*'e (Obersee) ja *Lacus Acronius*'e (Untersee). Plinius Vanem kasutas Brigantiumi linna (praegu Bregenz) järgi nime **Lacus Brigantinus**. 

Romanshorni ja Friedrichshafeni ning Konstanzi ja Meersburgi vahet käivad praamid.

Saared
------

* Mainau saar
* Reichenau saar
* Lindau saar

Asulad järve ääres
------------------

### Austria

* Hard
* Bregenz
* Lochau

### Saksamaa

Alates Reini suudmest põhjakaldal (paremal kaldal): 

* Obersee ja Überlinger See ääres
	+ Lindau (Baieri)
	+ Wasserburg (Baieri)
	+ Kressbronn, (Baden-Württemberg)
	+ Langenargen
	+ Eriskirch
	+ Friedrichshafen
	+ Immenstaad
	+ Hagnau
	+ Meersburg
	+ Daisendorf (Überlinger See ääres)
	+ Unteruhldingen
	+ Überlingen
	+ Sipplingen
	+ Bodman-Ludwigshafen
	+ Wallhausen
	+ Dingelsdorf
	+ Litzelstetten
* Konstanz
* Untersee ääres
	+ Allensbach (Gnadensee ääres)
	+ Radolfzell (Zellersee ääres)
	+ Gaienhofen

### Šveits

Alates Reini suudmest lõunakaldal ehk vasakul kaldal: 

* Obersee ääres
	+ Altenrhein (Sankt Galleni kanton)
	+ Rorschach (Sankt Galleni kanton)
	+ Horn (Thurgau kanton)
	+ Steinach (Sankt Galleni kanton)
	+ Arbon (Thurgau, ka kõik järgmised asuvad Thurgau kantonis)
	+ Frasnacht
	+ Egnach
	+ Romanshorn
	+ Uttwil
	+ Kesswil
	+ Güttingen
	+ Altnau
	+ Landschlacht
	+ Münsterlingen
	+ Bottighofen
	+ Kreuzlingen (ja Konstanz (Saksamaa))
* Reini jõe ääres
	+ Gottlieben
* Untersee ääres
	+ Ermatingen
	+ Mannenbach
	+ Berlingen
	+ Steckborn
	+ Mammern
	+ Eschenz
**Środa Wielkopolska maakond** (poola *powiat średzki*) on 2. järgu haldusüksus (maakond) Poolas Suur-Poola vojevoodkonna keskosas. Maakonna keskus asub Środa Wielkopolska linnas.

Środa Wielkopolska maakond moodustati 1807. aastal. Maakond likvideeriti 1975. aastal, kuid see taastati 1999. aastal haldusreformi käigus.

Haldusjaotus
------------

Maakonna ainus linn on Środa Wielkopolska.

Środa Wielkopolska maakonnas on viis valda:

* Dominowo vald
* Krzykosy vald
* Nowe Miasto nad Wartą vald
* Środa Wielkopolska vald
* Zaniemyśli vald

Viited
------

1. ↑  Środa Wielkopolska Encyklopedia PWN. Vaadatud 23. septembril 2023

Suur-Poola vojevoodkonna vapp
Suur-Poola vojevoodkond

**maakonnaõigustega linnad:** Kalisz | Konin | Leszno | Poznań  
**maakonnad:** Chodzież | Czarnków | Gniezno | Gostyń | Grodzisk Wielkopolski | Jarocin | Kalisz | Kępno | Koło | Konin | Kościan | Krotoszyn | Leszno | Międzychód | Nowy Tomyśl | Oborniki | Ostrów Wielkopolski | Ostrzeszów | Piła | Pleszew | Poznań | Rawicz | Słupca | Szamotuły | Śrem | Środa Wielkopolska | Złotów | Turek | Wągrowiec | Wolsztyn | Września
**Belgorodi oblasti sissetungid 2023. aastal** on sõjalised operatsioonid, mis toimusid Belgorodi oblastis, mis on Venemaal asuv piirkond, millel on ühine piir Ukrainaga. Need sissetungid on osa käimasolevast Venemaa sissetungist Ukrainasse, mis algas 2022. aastal.

Eellugu
-------

2023. aasta mais alustasid kaks Kremli-vastast rühmitust, Vene Vabatahtlike Korpus (RVC) ja Vene Vabaduse Leegion, rünnakut Belgorodi oblastisse, võttes endale vastutuse rünnaku eest. Seda kirjeldati kui üht suurimat ja kõige julgemat piiriülest operatsiooni alates sõja algusest, mille tulemusel hukkus Venemaa ametnike sõnul üle 70 inimese. Rühmitused teatasid, et nad olid täielikult vabastanud piirilinna Kozinka ja tungisid kaugemal idas asuvasse Graivoronisse.

Vastus
------

Vene allikad teatasid, et RVC ja Vene Vabaduse Leegioni üksus, mis koosnes kahest tankist, soomukist ja veel üheksast soomusveokist, ületas rahvusvahelise piiri ja vallutas Kozinka. Ukraina ametnikud märkisid, et nad olid rünnakust teadlikud, kuid eitasid Ukraina relvajõudude otsest osalust.

Vastuseks rünnakule teatas Belgorodi oblasti kuberner Vjatšeslav Gladkov, et algatab terrorismivastase operatsioonirežiimi rünnaku tõrjumiseks.

Detsembris 2023 viisid Ukraina väed väidetavalt 29. ja 30. detsembri vahelisel ööl Venemaal asuvate sihtmärkide vastu läbi suure hulga rünnakuid vastuseks Venemaa raketi- ja droonirünnakutele Ukraina vastu. Ukraina julgeolekuallikad iseloomustasid neid lööke väidetavalt vastusena Venemaa rünnakutele, mis olid suurimad Ukraina vastu suunatud drooni- ja raketilöögid alates täiemahulise sissetungi algusest.

Viited
------

1. ↑  "Belgorod governor reports incursion into region by 'Ukrainian sabotage and reconnaissance group'". *Meduza* (inglise). Vaadatud 16. aprillil 2024.
2. ↑  "Russian Offensive Campaign Assessment, May 22, 2023". *Critical Threats*. Vaadatud 16. aprillil 2024.
3. ↑  "Ukraine Invasion Updates, December 2023". *Critical Threats*. Vaadatud 16. aprillil 2024.
**Konin** on maakonnaõigustega linn Poolas Suur-Poola vojevoodkonnas, Konini maakonna halduskeskus (ei kuulu ise maakonna koosseisu). Konin asub Warta jõe ääres, Poznańist umbes 95 kilomeetrit idas.

Konin sai linnaõigused enne 1293. aastat. Teise Poola jagamise tagajärjel läks linn 1793. aastal Preisi kuningriigi võimu alla. Alates 1807. aastast oli Konin Varssavi hertsogiriigi koosseisus. Neljas Poola jagamise tulemusel läks linn 1815. aastal Venemaaga reaalunioonis olnud Poola Kuningriigi (nn. Kongressi-Poola) koosseisu.

Galerii
-------

* 
* 
*

Viited
------

1. ↑  Konin Encyklopedia PWN

Suur-Poola vojevoodkonna vapp
Suur-Poola vojevoodkond

**maakonnaõigustega linnad:** Kalisz | Konin | Leszno | Poznań  
**maakonnad:** Chodzież | Czarnków | Gniezno | Gostyń | Grodzisk Wielkopolski | Jarocin | Kalisz | Kępno | Koło | Konin | Kościan | Krotoszyn | Leszno | Międzychód | Nowy Tomyśl | Oborniki | Ostrów Wielkopolski | Ostrzeszów | Piła | Pleszew | Poznań | Rawicz | Słupca | Szamotuły | Śrem | Środa Wielkopolska | Złotów | Turek | Wągrowiec | Wolsztyn | Września
**Víctor Leandro Cuesta** (sündinud 19. novembril 1988 La Platas) on Argentina jalgpallur, kes mängib keskkaitsjana Brasiilia kõrgliigaklubis Bahia

2017. aastal liitus ta Brasiilia klubiga Internacional. Enne seda mängis ta Argentina klubides, sealhulgas Arsenal de Sarandís, kellega tuli 2012. aastal Argentina meistriks. Aastatel 2018 ja 2020 on Cuesta valitud Brasiilia kõrgliiga hooaja sümboolsesse koosseisu. Aastatel 2022–2023 oli ta Internacionalist laenul Brasiilia kõrgliigaklubis Botafogo. 2024. aastal sõlmis ta lepingu Bahiaga.

Koondisekarjäär
---------------

Debüüdi Argentina rahvuskoondises tegi ta 27. mail 2016 mängus Hondurase vastu. Seejärel kuulus ta Argentina koondisse Copa América Centenariol, kus ta viimases alagrupimängus 14. juunil lõi värava Boliivia vastu.

2016. aasta suveolümpiamängude jalgpalliturniiril oli ta Argentina olümpiakoondise kapten. Argentina jäi turniiril oma alagrupis kolmandaks ning veerandfinaali ei pääsenud.

Saavutused
----------

Arsenal de Sarandí
* Primera División: 2012 Clausura
* Supercopa Argentina: 2012
* Copa Argentina: 2012–13

Huracán
* Copa Argentina: 2013–14

Viited
------

Välislingid
-----------

* Víctor Cuesta Soccerway lehel
Samuelsson 2024. aastal
**Sebastian Samuelsson** (sündinud 28. märtsil 1997) on Rootsi laskesuusataja, kes on olümpiavõitja ja maailmameister.

Ta osales 2018. aasta taliolümpiamängudel, mis toimusid Lõuna-Koreas Pyeongchangis. Seal võitis ta hõbemedali 12,5 km jälitussõidus ja kuldmedali teatevõistluses. Ta tuli 2023. aasta maailmameistrivõistlustel Oberhofis maailmameistriks, kui võitis kuldmedali 15 km ühisstardiga sõidus.

Samuelsson on avalikult väljendanud oma seisukohti dopingu kasutamise kohta spordis ning eriti kriitiline olnud Venemaa ja selle antidopinguagentuuri RUSADA suhtes. 

2019. aasta augustis tuli ta Rootsi meistriks 10-kilomeetrisel sprindidistantsil ja 20-kilomeetrisel eraldistardi distantsil Rootsi suvebiatloni meistrivõistlustel Sollefteås.

Maailma karikasarja võidud
--------------------------

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

|
|  |
*Individuaalvõistlus*| Jrk-nr | Kuupäev | Võistluspaik | Võistlusala |
| --- | --- | --- | --- |
| 1. | 5. detsember 2020 | Soome Kontiolahti | Jälitussõit 12,5 km |
| 2. | 28. november 2021 | Rootsi Östersund | Sprint 10 km |
| 3. | 2. detsember 2021 | Rootsi Östersund | Sprint 10 km |
|

 | 

|
|  |
*Teatevõistlus*| Jrk-nr | Kuupäev | Võistluspaik | Võistlusala |
| --- | --- | --- | --- |
| 1. | 7. jaanuar 2018 | Saksamaa Oberhof | 4 x 7,5 km |
| 2. | 16. detsember 2018 | Austria Hochfilzen | 4 x 7,5 km |
| 3. | 30. november 2019 | Rootsi Östersund | Paarissegateade 6 km + 7,5 km |
| 4. | 13. detsember 2020 | Austria Hochfilzen | 4 x 7,5 km |
| 5. | 14. märts 2021 | Tšehhi Nové Město | Paarissegateade 6 km + 7,5 km |
| 6. | 25. november 2023 | Rootsi Östersund | Paarissegateade 6 km + 7,5 km |

 |

Välislingid
-----------

* Sebastian Samuelsson ROK-i veebilehel
* Sebastian Samuelsson IBU veebilehel
* Sebastian Samuelsson Biathlon.com veebilehel
* Sebastian Samuelsson Olympedia.org veebilehel
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib Erich Maria Remarque'i romaanist; 1930. aasta filmi kohta vaata artiklit Läänerindel muutuseta (film 1930); 2022. aasta filmi kohta vaata artiklit Läänerindel muutuseta (film 2022)* |

---

"**Läänerindel muutuseta**" on Erich Maria Remarque'i romaan sõjakoledustest Esimese maailmasõja päevil ja sõjast naasnute raskustest tavaellu tagasi pöördumisel.

Romaan ilmus kõigepealt 1928. aasta lõpul ajakirjas Vossische Zeitung ja tervikteosena 1929. aasta alguses. Esimese kolme aastaga tõlgiti romaan 25 keelde, kaasa arvatud eesti keel, ning raamatut müüdi kokku üle 2,5 miljoni eksemplari. Romaani on tõlgitud enam kui 50 keelde.

Teose põhjal on valminud mitu mängufilmi, mis on võitnud filmiauhindu. 1930. aastal valmis romaani põhjal parima filmi Oscari võitnud mängufilm. 2022. aastal Edward Bergeri lavastatud "Läänerindel muutuseta" võitis parima võõrkeelse filmi Oscari.

Teose põhiteemad
----------------

Remarque annab ülevaate sõjakoledustest ja nende mõjust sõduritele sõdurite endi silme läbi. Samas ei pea ta ise Esimeses maailmasõjas osalenuna oma jutustust objektiivseks. Remarque'i sõnutsi on tegu ühe väikese sõdurite salga seiklustega.

### Sõjakoledused

Sõjakoleduste käsitlemine on teoses paljuski realistlik ja dramaatiline. Keemiarelvade ja kuulipildujate kasutuselevõtt on teinud sõjapidamise surmavamaks ja julmemaks kui varem. Remarque kirjeldab värvikalt igapäevast elu rindel, kus kaevikud on pideva suurtükitule all, lahinguväli on kaetud laipadega ning sõdurite elu ohustavad mürkgaas ja snaiprid. Kirjeldatud on ka koledusi hospidalis.

### Sõja mõju sõduritele

Sõja keskel olemisel ja osalisel äralõigatusel muust maailmast on sõduritele suur psühholoogiline mõju. See ei seisne ainult hirmus iga hetk kuulitabamus saada, gaasirünnaku alla jääda või suurtükikilluga pihta saada, vaid ka närvivapustuste üleelamises. Kaevikutes ebainimlikes tingimustes elamine ja pidev oht hoiab sõdurite närvid kogu aeg pingul. Isegi kui neil on õnne ja nad erinevalt piinarikkalt surnud kaaslastest sõja lõpus koju tagasi saavad, on nad vaimselt hävitatud.

Eestikeelsed väljaanded
-----------------------

* "Läänerindel muutuseta". Tapper, 1929.
* "Läänerindel muutuseta". Tapper, 1935.
* "Läänerindel muutuseta". Eesti Raamat, 1983.
* "Läänerindel muutuseta. Lissaboni öö". Avita, 2000. ISBN 9985202287
* "Läänerindel muutuseta". Tänapäev, 2006. ISBN 9985623932

Vaata ka
--------

* Paul Bäumer

|  |  |
| --- | --- |
|  | Tsitaadid Vikitsitaatides: **Läänerindel muutuseta** |

Välislingid
-----------

* Teose katkendid (saksa, inglise ja vene keeles)
*Domus Aurea* sissekäik
Kaheksanurkne söögisaal
***Domus Aurea*** (ladina keeles 'kuldne maja') ehk **Kuldpalee** oli palee Roomas, mille lasi ehitada keiser Nero aastal 64, pärast Rooma põlemist, ühe varasema palee *Domus Transitoria* asemele. 68. aastaks valminud hoone sarnanes enam maamõisa kui linnamajaga ja kogu paleekompleksi pindala oli ligi 120 hektarit.

Palee on tuntud silmapaistvate seina- ja laemaalingute poolest. Väikesed toad ja koridorid on üleni maalingutega kaetud, või on seinad olnud kaetud marmorplaatidega või kullatud. Maalingute stiil on nn. neljas ehk fantaasiastiil, mis ühendab varasemate stiiliperioodide elemente ja milles esinevad keerukad meelevaldsed kombinatsioonid ornamentidest ja figuuridest, nn groteskid. Domus Aurea söögisaal on varaseim kaheksanurkse põhiplaaniga kuppelehitis, ühtlasi esimene teadaolev kuppel paleearhitektuuris.

Viited
------

1. ↑  "H. Hiiop. Maalingud Voltveti mõisas. Muinsuskaitse aastaraamat 2011" (PDF). Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 24. november 2021. Vaadatud 14. jaanuaril 2020.
2. ↑
3. ↑  "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 14. jaanuar 2020. Vaadatud 14. jaanuaril 2020.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
4. ↑
5. ↑

Välislingid
-----------

* Video: Faces of Ancient Europe: Emperor Nero's Golden House (Domus Aurea)
* Golden House of Nero. - britannica.com

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Domus Aurea** |
**Evald Ojaveer** (7. aprillil 1933 – 28. oktoober 2023) oli eesti merebioloog ja ihtüoloog.

Elukäik
-------

Aastatel 1957–1990 töötas ta Eesti Teaduste Akadeemia ZBI mereihtüoloogia laboratooriumis (aastast 1973 Läänemere TUI Tallinna osakond). 1984. aastal kaitses ta Moskva ülikoolis doktoritöö bioloogias. Aastatel 1990–1992 oli ta Eesti Teaduste Akadeemia ökoloogia ja mereuuringute instituudi asedirektor ning 1992–2003 Eesti Mereinstituudi teadusdirektor.

Ojaveere teadustöö oli tihedalt olnud seotud Läänemerega: ta uuris selle ökosüsteemidele mõjuvaid antropogeenseid tegureid, kliima muutuste rolli ning hindas mere kalavarusid.

1986–1989 oli ta Läänemere Kalade Komitee esimees ja 1995–1997 ühenduse Läänemere Bioloogid (BMB) president.

Ojaveer kuulus Eesti Vabaduspartei – Põllumeeste Kogu juhatusse.

Tunnustus
---------

* 1988 Karl Ernst von Baeri preemia
* 1999 Baltimaade teaduste akadeemiate medal
* 2006 Tartu Ülikooli aumärk
* 2008 Tartu Ülikooli medal

Isiklikku
---------

Tema abikaasa Helle-Maire Ojaveer on tehnikateadlane. Poeg Henn Ojaveer on bioloog ning teine poeg Ott Ojaveer on Hugo Treffneri Gümnaasiumi direktor.

Raamatud
--------

* 2012: Evald Ojaveer. *Eesti mereteaduse ajalugu*. Tallinn: Teaduste Akadeemia Kirjastus. ISBN 978-9985504185
* 2014: Evald Ojaveer. *Läänemeri. Ökosüsteemid ja elusvarud, nende hindamine ning haldamine*. Tallinn: Teaduste Akadeemia Kirjastus. ISBN 978-9985504253
* 2017: Evald Ojaveer. *Ecosystems and living resources of the Baltic Sea: their assessment and management*. Tallinn: Teaduste Akadeemia Kirjastus. ISBN 978-3319530093

Viited
------

1. ↑  "Tartu Ülikooli aumärgi kavalerid". *Tartu Ülikool*. Vaadatud 8.12.2022.
2. ↑  "Tartu Ülikooli medali kavalerid". *Tartu Ülikool*. Vaadatud 5.12.2022.

Välislingid
-----------

* Evald Ojaveer Eesti Teadusinfosüsteemis Muuda Vikiandmetes
Eesti Köitekunstnike Ühenduse märk. Autor: Rene Haljasmäe
**Eesti Köitekunstnike Ühendus** on 1996. aastal asutatud mittetulundusühing (registrisse kantud registrikoodiga 80005141 17. märtsil 1997).

Ühenduse liikmed on professionaalsed tarbekunstnikud. Ühendus korraldab alates 1995. aastast Tallinnas iga viie aasta tagant rahvusvahelist köitekunstinäitust Scripta manent. Ühendus korraldab ka väiksemaid näitusi kodu- ja välismaal, organiseerib kursuseid, õpikodasid ja seminare, tutvustab eesti köitekunsti, sõlmib kontakte kolleegidega, otsib ja jagab erialast teavet, kirjastab raamatuid.

Liikmed
-------

2024. aasta seisuga kuulub ühendusse 22 köitekunstnikku: Veronika Alu (alates 1999), Rene Haljasmäe (al 1996), Tiia Eikholm, Riina Kermik, Rünno Kulver (al 2019), Sirje Kriisa (al 1996), Kert Lokotar-Reimann (al 2021), Kaia Lukats, Luule Maar, Lennart-Jaak Mänd (al 1996), Krete Pajo, Kadri Paloveer, Maarja Roolaht (al 2019), Helga Roht-Poznanki, Tähti Roostalu (al 2017), Dorel Sabre (al 2022), Ella Summatavet (al 1996) , Źanna Źuravel, Signe Taremaa (al 2017), Tulvi-Hanneli Turo (al 2000), Irmeli Jaanson ja Tiiu Vijar (al 1996).

*In Memoriam:* Marje Kask (1942–2016), Naima Suude (1932 - 2024)

Viited
------

1. ↑  Eesti Köitekunstnike Ühendus e-krediidiinfos
2. ↑  www.scriptamanent.ee
3. ↑  "www.ester.ee".
"Ulyssese" esmaväljande kaas

|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib James Joyce'i romaanist; Ulysses on Odysseuse ladinakeelne nimi; kosmoseaparaadi kohta vaata artiklit Ulysses (kosmoseaparaat), laeva kohta artiklit Ulysses (laev)* |

---

**"Ulysses"** on James Joyce'i romaan, mis ilmus esmalt järjejutuna USA ajakirjas The Little Review (märts 1918 kuni detsember 1920) ning tervikuna 1922 Sylvia Beachi väljaandel Pariisis. 

Romaani tegevus toimub Dublinis 16. juunil 1904, selle peategelane on Leopold Bloom. Teose ülesehituses on ohtralt paralleele "Odüsseiaga".

Teose peategelase perekonnanime järgi tähistatakse 16. juunit mitmel pool maailmas Bloomsday'na. Prantsuse ajaleht Le Monde valis selle 1999. aastal  sajandi 100 parima raamatu hulka.

Eesti keeles on ilmunud Märt Väljataga tõlkes peatükid 1–3 ajakirjas Vikerkaar (1991/2, 1992/9 ja 1993/5) ning Kullo Vende tõlkes peatükk 4 ajakirjas Vikerkaar (2016/7-8) ja peatükid 5–11 ajakirjas Akadeemia (2017/12, 2018/11, 2018/12, 2019/11, 2020/8, 2021/7, 2022/6, 2023/6).
**Kaupmees** on eesti perekonnanimi.

Statistika
----------

2022. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Kaupmees 155 inimesel: 76 mehel ja 79 naisel. Perekonnanimede levikult oli Kaupmees meeste puhul 1196. kohal ja naiste puhul 1279. kohal.

Perekonnanimi Kaupmees oli kõige levinum vanuserühmas 45–49 aastat, kus seda oli 10 000 elaniku kohta 1,99. Nimi oli kõige sagedasem Põlva maakonnas, kus sellist nime kandis maakonna 10 000 elaniku kohta keskmiselt 3,68 inimest.

19. sajandi algul pandi pärisorjusest vabastamise käigus Sangaste kihelkonna kahes mõisavallas ning Nõo, Karula, Jõhvi, Karuse, Rapla ja Suure-Jaani kihelkonna ühes mõisavallas talupoegadele nimeks Kaupmees.

Nime kandjaid
-------------

* Greta Kaupmees, eesti ajakirjanik (1974–)
* Kalle Kaupmees, eesti jalgrattur (1950–)
* Uno Kaupmees, eesti laulja (1950–2024)

Viited
------

1. ↑  Statistikaamet: Nimede statistika (vaadatud 15.07.2022)
2. ↑  Onomastika andmebaas. Nimede panemine (algne nimekuju): Kaupmees.

Välislingid
-----------

* Kaupmees statistikaameti andmebaasis
**Alexander Sangernebo** (18. aprill 1852 vkj Vana-Pornuse mõis, Halliste kihelkond – 22. jaanuar 1930) oli Eestist pärit ameerika kujur, kes on tuntud peamiselt oma Indianapolise esindushoonete fassaade kaunistavate terrakotast valmistatud taiestega.

Alexander Sangernebo õppis kunsti Peterburis, Hamburgis ja Pariisis *École des arts décoratifs'*is.

Alexander Sangernebo terrakotaskulptuuride ja bareljeefidega on kaunistatud terve rida Indianapolise esindushooneid ja esinduslikke eramuid, muuhulgas:

* Indanapolise raudteejaama esikülg
* Athenæum (Das Deutsche Haus)
* Murat Temple
* Indiana Theatre
* Columbia Club (suurnike kogunemiskoht)
* rahvuskaardi relvalao hoone (*National Guard Armory*)
* hotellid Claypool, Lincoln ja Severin
* kaubamajad Ayres ja Block
* kinod Indiana ja Lyric
* keskkoolid Shortridge, Manual, Washington ja Crispus Attucks
* pangahooned Railroadmen ja Fletcher
* St. Mary kirik, St. Joan of Arci kirik ja Esimene baptisti kirik

Viited
------

1. 1 2  Haas, Ain. 1994. "Eestlased Indianapolises." *Akadeemia* 1984:1824–1825.
2. 1 2  Bodenhamer, David J. ja Robert G. Barrows (toim.). *The Encyclopedia of Indianapolis*. Bloomington: Indiana University Press, 1218. (ISBN 0-253-31222-1)
3. Saaga: <a href="http://www.ra.ee/dgs/\_purl.php?shc=EAA.1275.1.524:565?1223,351,766,235,0">Saaga EAA.1275.1.524:565?1223,351,766,235,0</a>

4. Saaga : <a href="http://www.ra.ee/dgs/\_purl.php?shc=EAA.1275.1.553:92?213,898,1018,53,0">Saaga EAA.1275.1.553:92?213,898,1018,53,0</a>

5 Alexander Sanfernebo Genis: 

6. Onomastika > Nimene panemine > Sangernebo:  Sangernebo: seda perekonnanime anti ainult Pornuse vallas Halliste kihelkonnas umbes aastal 1825.
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib tavadeegust; perekonna kohta vaata artiklit Deegu (perekond); sugukonna kohta vaata artiklit Deegulased* |

---

**Deegu** ehk **tavadeegu** (*Octodon degus*) on väike näriliseliik deegulaste sugukonnast.

Elupaik
-------

Deegud elavad suurte karjadena Tšiilis läänerannikust Andideni. Nad elavad nii tasandikel kui ka mägedes kuni 1200 meetri kõrgusel.

Välimus
-------

Deegu kerepikkus on 15 cm, pikkus koos sabaga 25 cm. Ta on süüria kuldhamstrist suurem, kuid meriseast väiksem.

Deegu on hallikaspruun. Neil on mustad silmad ja vertikaalselt asetsevad ümarad kõrvad.[*viide?*]

Deegu laboriloomana
-------------------

Deegude organism ei seedi suhkruid, seega kasutatakse neid laboriloomana, et testida suhkurtõveravimeid.

Deegu lemmikloomana
-------------------

Deegusid toodi Euroopasse ja Põhja-Ameerikasse algul laboriloomadena, hiljem said neist populaarsed lemmikloomad. Eestis on deegud suhteliselt vähe levinud. Deegu on meeldiva ja sõbraliku iseloomuga lemmikloom, meenutades väliselt veidi liivahiirt, kellest ta on veidi suurem. Kohati meenutab ta ka tšintšiljat. Looduses teevad deegud pesa kivide alla ja tihedatesse põõsastesse, kus asuvad ka nende toidulaod, seega tasub neile sarnaseid tingimusi võimaldada lemmikloomanagi.

Sotsiaalne käitumine
--------------------

Deegu on aktiivne ja väga uudishimulik ning närib palju. Kui deeguga küllaldaselt tegeleda, muutub ta täiesti taltsaks, eriti juhul, kui ta on peremehega noorest peast harjunud. Kiindunud oma hooldajasse, nurub see loomake sageli hellitamist ja lubab end kätte võtta, kuid seda tehes tasub esimene samm lasta teha loomal. Julgustamiseks võib deeguga rääkida. 

Deegu on väga intelligentne loom, ta tunneb peremehe ära hääle järgi. Ta eristab väga hästi hääli ja helisid, mistõttu on ta võõraste seltsis ebakindel. Deegul on hea mälu. Deegut ei tohiks haarata ülalt, sest looduses ründavad teda sealt vaenlased. Ta ei püsi paigal, seega ei saa teda kaua aega järjest hellitada ega käes hoida, kuigi ta armastab inimese seltskonda. Kuna deegu on karjaloom, siis üldiselt ta inimest ei hammusta.[*viide?*]

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Degu** |
MUMONSi (Monsi ülikooli muuseum) haridusklass
**Muuseumiharidus** (inglise keeles *museum education*; saksa keeles *die Museumspädagogik*) on muuseumi sisu vahendav ja kõiki muuseumi sihtrühmi hõlmav tegevus, mis toimub muuseumi ja külastaja koostöös, võimaldades informaalset elukestvat õpet ja harivat meelelahutust. 

Muuseumiharidus on muuseumis loodud teadmiste rakendamine eesmärgiga toetada eri vanuses inimeste arengut ja eneseteostust. Muuseumis õppimist nähakse kui inimese suhestumist eseme või nähtusega, mis viib teda teadmiste omandamise, oskuste või hoiakute arendamiseni. Kuna igaüks õpib isikupärasel viisil, st kuidas külastaja teemat haarab ja omandab, siis muuseumid lähtuvad haridustegevustes õppijate erinevatest õpistiilidest: visuaalsest, auditiivsest, kinesteetilisest, aga ka lugemis- ja kirjutamisstiilist.

Muuseumi haridus- ja teavitustegevuse edendamisel on tähtsal kohal viis tegurit: sihtrühmad, museaalid, meetodite ja formaatide mitmekesisus, võrgustumine ja protsessikesksus.

Muuseumide hariduslik roll on sama vana kui nüüdisaegne muuseum. Eesti muuseumihariduse sünnipaigaks võib pidada 1803. aastal asutatud Tartu Ülikooli kunstimuuseumi.

Viited
------

1. ↑  Desvallées, André; Mairesse, François (2016). Aljas, Agnes (toim). *Museoloogia põhimõisted*. ICOM Eesti Rahvuskomitee. ISBN 978-9949-81-574-6.
2. ↑  Johnsaon, Anna; Huber, Kimberly A.; Cutler, Nancy; Bingmann, Melissa; Grove, Tim (2017). *The Museum Educator's Manual: Educators Share Successful Techniques*. New York, London: Rowman & Littlefield.
3. ↑  Muuseumihariduse Keskliit ja Saksamaa Muuseumide Liit, Eesti Muuseumiühing (2023). "Muuseumihariduse käsiraamat" (PDF). *muuseum.ee*. Lk 13. Vaadatud 14. aprillil 2024.
4. ↑  Mcdonald, Sharon, toim (2011). *A Companion to Museum Studies*. Wiley-Blackwell. Lk 340.
5. ↑  Anderson, Jaanika (2019). "The Use of the University of Tartu Art Museum Collection in Teaching between 1803 and 1918". *Journal of the History of Education Society*. **48** (5): 575–590 – *cit. via* Tylor & Francis Online.
**Frits-Allan** (teistes allikates ka **Allan-Frits**) **Suurkask** (13. jaanuar 1941 Tallinn – 29. november 2014 Tallinn) oli eesti korvpallur ja poliitikategelane.

Elulugu
-------

Ta lõpetas 1959. aastal Tallinna 2. Keskkooli ja 1965. aastal Tallinna Polütehnilise Instituudi, kus õppis automaatikateaduskonnas. Töötas automaatikainsenerina.

### Sportlasena

Korvpalli hakkas mängima vend Valdu eeskujul, esimesed treenerid olid Joann Lõssov ja Heino Krevald. 

Võitis 1958 ja 1959 NSV Liidu koolinoorte spartakiaadil Eesti NSV meeskonnas 3. koha. Sai 1963. aastal Eesti NSV koondises NSV Liidu rahvaste spartakiaadil (mis ühtlasi olid NSV Liidu meistrivõistlused) 6. koha. 

Tuli aastatel 1962–1964 Tallinna Polütehnilise Instituudi meeskonnas Eesti NSV meistriks ja võitis 1962. aastal Eesti NSV karika. 

### Poliitiline tegevus

Ta osales 1987. aasta Hirvepargi meeleavaldusel. Ta oli 1988. aastal asutatud Eesti Rahvusliku Sõltumatuse Partei asutajaliige, hiljem selle revisjonikomisjoni ja Tallinna piirkonna juhatuse liige, 1989. aastast Eesti kodanike komiteede Tallinna ajutise sidetoimkonna liige (koos Viktor Jõgi ja Vello Metsojaga), Tallinna Kesklinna Eesti kodanike komitee esimees, Eesti Vabariigi Kodanike Tallinna komitee liige. 1990. aasta Eesti Kongressi valimistel kogus 1115 häält, kuid ei osutunud valituks. 1990. aastal Kaitseliidu Tallinna II malevkonna pealiku abi. 1991. aastast oli ta Eesti Komitee kodakondsuse ameti Tallinna büroo juhataja, kuni lahkus ametist protestiks Enn Seppeli tagandamise vastu. 18. juunist 1994 oli ta Tuleviku Eesti Erakonna, hiljem Põllumeeste Kogu, lõpuks Vabaduspartei – Põllumeeste Kogu liige. 2005. aastal asutatud Tartu Rahu Põlistamise Seltsi esimees, hiljem aseesimees.

Tunnustus
---------

* 1964 NSV Liidu meistersportlane

Isiklikku
---------

Passi järgi oli tema eesnimi Frits, ristinimeks pandi Allan. Tema vend oli endine korvpallikohtunik Valdu Suurkask. Tema pojad on Sulev (s 1962), Alar (s 1966) ja Heiki Suurkask (s 1972).

Viited
------

1. ↑  Perekonnalt saadud andmed
2. ↑  *Eesti Eest! Pilguheit Kaitseliidu lähiminevikku 1988-2008*. Tallinn: Kuma Kirjastus. 2008. Lk 205.
3. ↑  "Erakonnad. Äriregistri teabesüsteem". Originaali arhiivikoopia seisuga 21. detsember 2018. Vaadatud 21. detsembril 2018.

Välislingid
-----------

* Biograafia ESBL-is
* Haud Tallinna Rahumäe kalmistul
**ELK Lennuliinide lend 1007** oli ELK Lennuliinide lend Tallinnast Kärdlasse, mille käigus kukkus 23. novembril 2001 lennuk Kärdla lennujaama lähistel alla.

See on taasiseseisvunud Eestis seni ainus reisilennukiga juhtunud hukkunutega õnnetus.

Sündmused
---------

Lendu teenindas Antonov An-28, mille ELK Lennuliinid oli rentinud Enimexilt. Lennuk startis Tallinnast kell 18.05 ning selle pardal viibis 14 reisijat ja 3 meeskonnaliiget. Pardalolijatest 16 olid Eesti ja üks reisija Norra kodanik. Kell 18.31 kukkus lennuk lähenemisel Kärdla lennujaamale Palade küla lähistel soisesse metsa ning purunes. Kärdla lennujaama lennujuht arvas esialgu, et lennuk jäi maandumisraja lähedase metsatuka varju, kuid kui ta lennukiga enam ühendust ei saanud, andis ta kell 18.34 häire.

Õnnetuses sai silmapilkselt surma üks ning vigastada 14 inimest. Üheksa kannatanut toimetati Kärdla haiglasse ning piirivalve kopterid tõid viis kannatanut Tallinna haiglatesse. Nädal pärast õnnetust suri Tallinna Lastehaiglas õnnetuses raskelt vigastada saanud laps.

Õnnetuse uurimine
-----------------

Õnnetust asus uurima valitsuskomisjon, kuhu kuulusid spetsialistid Lennuametist, Lennuliiklusteenindusest ja teede- ja sideministeeriumist. Esialgne uurimisversioon oli, et õnnetuse põhjustas tiibade ja lennutüüride jäätumine. Veebruaris 2002 avaldatud aruande kohaselt põhjustas õnnetuse lennuki kapten, kes otsustas lennuki maandada kiirustades ja protseduurireegleid rikkudes.

Riigiprokuratuur esitas 2002. aastal lennuki kaptenile süüdistuse õhutranspordi ohutu liiklemise ja käitluseeskirja rikkumises, millega kaasnesid rasked tagajärjed. 2011. aastal lõpetas kohus kohtuasja oportuniteediga ning kedagi süüdi ei mõistetud.

Viited
------

1. ↑  Helen Mihelson (20. detsember 2020). "SUUR LUGU | TRAGÖÖDIA, MIS VAPUSTAS EESTIT! Hiiumaa lennuõnnetus: 10 ränka viga, mis viisid katastroofini". *Õhtuleht*.
2. 1 2 3  "Lennuõnnetuse uurimise aruanne" (PDF). *Ohutusjuurdluskeskus*. Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 6.05.2021. Vaadatud 21. detsember 2020.
3. 1 2  "Tallinn-Kärdla lennuk kukkus Hiiumaal alla". *Eesti Päevaleht*. Vaadatud 21. detsember 2020.
4. ↑  "Täna ajaloos 23.11: lennuõnnetus Hiiumaal nõudis 2 inimelu". *Postimees Heureka*. Vaadatud 21. detsember 2020.
5. ↑  "Hiiumaal kukkus lennuk alla, üks inimene sai surma ja 14 vigastada". *Virumaa Nädalaleht*. Originaali arhiivikoopia seisuga 7. mai 2021. Vaadatud 21. detsember 2020.
6. ↑  "Hiiumaa lennukis olnud poiss suri haiglas". *Postimees*. Vaadatud 21. detsember 2020.
7. ↑  "Hiiumaa lennuõnnetuse põhjustas hirm jäätumise ees". *Äripäev*. Vaadatud 21. detsember 2020.
8. ↑  "Hiiumaa lennuõnnetus kellelegi kriminaalkaristust kaasa ei toonud". *Postimees*. Vaadatud 21. detsember 2020.
**Ene-Lille Kitsing-Jaanson** (kuni aastani 1960 **Ene-Lille Kitsing**, 19. jaanuar 1934 Tartu – 23. oktoober 2013 Tartu) oli eesti korvpallur. Ta oli Lydia-Marie Kitsingu ja Jüri Kitsingu tütar ning Heldur Jaansoni abikaasa.

Ene-Lille Kitsing küüditati koos vanematega 1941. aastal Siberisse, tagasi tuli omal käel 1948. aastal.
Ta lõpetas Tartu 3. Keskkooli 1952. aastal, Tartu Ülikooli kehakultuuriteaduskonna 1956. aastal ning ajaloo-keeleteaduskonna 1967. aastal kaugõppes saksa filoloogina.

Ta oli 173 cm pikk. Algul harrastas Ene-Lille Kitsing kergejõustikku ja jalgrattasporti, seejärel alustas korvpallitreeninguid Edgar Naaritsa juures. 

Ta oli Eesti NSV noortekoondise liige ning võitis NSV Liidu noortemeistrivõistlustel 1952. aastal hõbemedali. Kitsing kuulus Nõukogude Liidu täiskasvanute koondisse, mille koosseisus võitis kuldmedali 1959. aastal maailmameistrivõistlustel. 1957. aastal tuli ta rahvusvahelise noorsoofestivali võitjaks.

Ene-Lille Kitsing-Jaanson mängis aastaid Eesti NSV koondises ja Tartu Ülikooli korvpallinaiskonnas. Ta oli mitmekordne NSV Liidu ametiühingute meister ja üliõpilasmeister. 1959. aastal võitis NSV Liidu rahvaste spartakiaadil hõbemedali ning aastatel 1957–1960 hõbemedalid NSV Liidu meistrivõistlustel. 1954. aastal oli Balti spartakiaadi võitja. Meistersportlase nimetuse sai ta 1954. aastal.

Eesti meistrivõistlustel (1950–1965) on ta tulnud 3 korda Eesti meistriks ning võitnud 6 hõbe- ja ühe pronksmedali. 1963. aastast on ta Kalevi auliige. 2020. aastal valiti Ene-Lille Kitsing-Jaanson Eesti korvpalli kuulsuste halli.

Hiljem töötas Kitsing-Jaanson Spordiselts Kalevi kesknõukogu instruktorina, Tartu Laste Spordikoolis treenerina, Tartu 3. Keskkoolis ja Tartu 5. keskkoolis saksa keele õpetajana ning Tartu Ülikooli Raamatukogu pearaamatukoguhoidjana (1969–2000).

Viited
------

1. ↑  Kitsing, Ene-Lille. ESBL
2. ↑  Ene-Lille Kitsing-Jaanson, tulemused

Kirjandus
---------

* Eesti korvpall. Portreed. Vello Lään, Märt Ibrus. Kirjastaja: Eesti Korvpalliliit. Tallinn 2006.
* Üheksa kaptenit, ehk, Maailma tipule lähedal. Vello Lään. Kirjastaja: Elmatar. Tartu 2011,

Välislingid
-----------

* Korvpallur Ene-Lille Jaanson (Kitsing). Eesti Spordi- ja Olümpiamuuseum.
* Korvpallurid Ene Jaanson ja Maret-Mai Otsa. Eesti Spordi- ja Olümpiamuuseum.
* Ene-Lille Kitsing-Jaanson – Basket.ee.
* Kuulsuste hall. Korvpall 100.
* Ene-Lille Kitsing-Jaanson. Postimees, 1.06.2010.
**Herdis Sikka** (12. oktoober 1989 – 30. august 2010 Helmandi provints, Afganistan) oli Eesti endine sõjaväelane (nooremseersant).

Ta alustas teenistust kaitseväes 2008. aastal, algul Kirde kaitseringkonna suurtükiväepataljonis ja hiljem pioneeripataljonis.

Pärast ajateenistust jätkas ta elukutselise kaitseväelasena Scoutspataljonis ja Kalevi jalaväepataljonis. Ta oli 2010. aastal Afganistanis NATO operatsioonil Eesti jalaväekompanii Estcoy-10 koosseisus.

Mässulised ründasid Eesti jalaväeüksust30. augustil 2010 Helmandi provintsis Nad-e-Ali piirkonnas. Soomukijuht Sikka sai isevalmistatud lõhkekeha (IED) plahvatuses üliraskelt vigastada, kui tema allüksus oli jalgsipatrullis Wahidi patrullbaasist vähem kui viie kilomeetri kaugusel. Talle anti esmaabi ja toimetati helikopteriga haiglasse, kuid ta suri varsti üliraskete vigastuste tõttu.

Ta maeti 4. septembril Eestis Põlva maakonna Rosma kalmistule.

Viited
------

1. ↑  Haud Rosma kalmistul

Kirjandus
---------

* Afganistanis langes eile mässuliste rünnakus Eesti kaitseväelane. Eesti Päevaleht nr 199, 31. august 2010. Lk 7

Välislingid
-----------

* Haud Rosma kalmistul
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib perekonnast* Pulmonaria*. Kopsurohuks nimetatakse ka harilikku sinilille.* |

---

**Kopsurohi** (*Pulmonaria*) on kareleheliste sugukonda kuuluv rohttaimede perekond.

Levila
------

Kopsurohud kasvavad Euroopas ja Lääne-Aasias. Üks liik (*Pulmonaria mollissima*) kasvab Kesk- ja Ida-Aasias. Eri hinnangutel kuulub perekonda 10–18 liiki ja täpses arvus ei ole üksmeelt. Eestis esineb pärismaisena kaks liiki sinine kopsurohi (väga haruldane) ja harilik kopsurohi, tavaline kevadel õitsev taim. Kultuurtaimena kasvatatakse aedades kirjulehist kopsurohtu.

Nimi
----

Kopsurohu teaduslik nimi tuleb kopsu ladinakeelsest nimest *pulmo*. Nimelt meenutasid hariliku kopsurohu lehed kopsu. Sel põhjusel kasutati kopsurohtu rahvameditsiinis kopsude ravimiseks. Tänapäeva meditsiinis kopsurohtu ravimtaimeks ei peeta. Ka paljudes teistes keeltes tuleb kopsurohu nimetus kopsust, näiteks inglise keeles *lungwort* ja saksa keeles *Lungenkraut*.

Seevastu mitmes slaavi keeles on kopsurohi saanud nime mee järgi, näiteks vene keeles медуница ja poola keeles *miodunka*.

Sinine kopsurohi

Kirjeldus
---------

Kopsurohud on puhmikuid moodustavad püsikud. Nende vars on kaetud karvadega, mis mõnikord on näärmelised. Maa-alune risoom moodustab lisajuuri. Vars ei ole tavaliselt üle 25–30 cm pikk, kuigi on ka erandeid (*P. mollis*, *P. vallarsae*). Vars on tavaliselt püstine.

Lehed asuvad männastes. Lehelaba on suur, kujult alates süstjatest kuni ovaalseteni. Mõned lehed on otsast terava tipuga. Leherootsu poolsest otsast on lehed alates südamekujulistest kuni väga aeglaselt kitsenevateni. Leheserv on alati terve, aga mõnel liigil ja vormil võib olla lainjas. Lisaks on taimel juurmised lehed, mille vars võib olla ülejäänud lehtede leherootsust nii pikem kui lühem, olenevalt liigist. Kõik lehed on kaetud karvadega ja need on tavaliselt tüükalised, mõnikord ka pehmed. Lehtedel on sageli selged mustad või sinised täpid. Harvem on täpid kahvaturohelised, vahel ka puuduvad.

Vili on pähklike. See on sile, munajas, pruun, kuni 4,5 mm pikk ja 3 mm lai. Igast õiest kasvab kuni 4 pähklikest ja igaühes neist on üks seeme. Viljad valmivad tavalisel suvel.

Liigid
------

* *Pulmonaria angustifolia* – sinine kopsurohi
* *Pulmonaria filarszkyana* – Filarzky kopsurohi
* *Pulmonaria kerneri*
* *Pulmonaria longifolia* – pikalehine kopsurohi
* *Pulmonaria mollis*
* *Pulmonaria mollissima* – pehme kopsurohi
* *Pulmonaria montana*
* *Pulmonaria obscura* – tume kopsurohi
* *Pulmonaria officinalis* – harilik kopsurohi
* *Pulmonaria rubra* – punane kopsurohi
* *Pulmonaria saccharata* – kirjulehine kopsurohi
* *Pulmonaria stiriaca*
* *Pulmonaria vallarsae*
* *Pulmonaria visianii*
**Tampa** on linn Ameerika Ühendriikides Florida osariigis, Hillsborough' maakonna halduskeskus.

Tampa asub Florida poolsaare läänerannikul Tampa lahe ääres. Linn asutati 1849. aastal, kuid kasvama hakkas alles pärast seda, kui 1883. aastal avastati ümbruskonnas suured fosforiidi leiukohad.

Tampa kuulub koos Saint Petersburgi ja Clearwateriga linnastusse, mida nimetatakse Tampa lahe piirkonnaks. 

Tampa pindala on 441,9 km2 ja seal oli 2008. aastal 382 888 elanikku.

Üks linna suuremaid tööandjaid on MacDilli õhujõudude baas. Tampas on kaks suurt ülikooli: Lõuna Florida Ülikool ja Tampa Ülikool.

Tampa hüüdnimi on Välgupealinn. Sagedase välgu järgi on nime saanud ka linna NHLis mängiv jäähokimeeskond Tampa Bay Lightning. Lisaks sellele kuuluvad põhiliigadesse ameerika jalgpalli meeskond Tampa Bay Buccaneers ja pesapallimeeskond Tampa Bay Rays.

Tampas asub Wikipedia peaserver.

* Piraadipidu TampasPiraadipidu Tampas
* Kirik TampasKirik Tampas

Fordi amfiteater

Viited
------

1. ↑  tampagov.net välja otsitud 18.01.11

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Tampa** |

* Tampa ametlik koduleht
**Mart Sarapuu** (9. november 1963 – 31. juuli 1991) oli eesti ajaloolane, arhivaar ja muinsuskaitsja.

Hariduskäik
-----------

Ta lõpetas 1982. aastal keskkooli ja õppis Tartu Riiklikus Ülikoolis ajalugu. Jõululaupäeval 1982 käis ta koos teiste tudengitega panemas küünlaid Julius Kuperjanovi hauale. Jaanuaris 1983 visati Kuperjanovi haual käimise eest tema, Indrek Tarand ja Aivar Reidla ülikoolist välja.

Seejärel oli ta kohustuslikus ajateenistuses Nõukogude sõjaväes, kus algas hiljem saatuslikuks osutunud südamehaigus.

Ta läks uuesti õppima ajalugu, kuid ei jõudnud ülikooli lõpetamiseni. Akadeemiliselt oli ta Korporatsioon Sakala liige.

Töökäik
-------

Ta töötas pärast sõjaväeteenistust Eesti NSV Oktoobrirevolutsiooni ja Sotsialistliku Ülesehitustöö Riiklikus Keskarhiivis.

Looming
-------

Ta uuris nt 1. detsembri riigipöördekatset, Poola allveelaeva Orzełi kinnipidamist ja põgenemist, Nõukogude sõjaväebaaside rajamist Eestisse, Nõukogude teist okupatsiooni, Eesti Vabariigi välispoliitikat jpm.

### Kirjutisi

* "Meri ja poliitika". Kodumaa nr 38, 21. september 1988. Lk 2
* "Punaarmee ei võtnud osa Balti riikide sovetiseerimisest?". Kodumaa nr 45, 8. november 1989. Lk 4
* "Et ei võõras tahtmine ja võõras võim". Kodumaa nr 48, 29. november 1989. Lk 6

Liikmesus
---------

* Eesti Muinsuskaitse Selts
* Eesti Akadeemiline Sõjaajaloo Selts

Südame siirdamine
-----------------

Tema südameprobleem arvati lahendatavat südame siirdamisega. 24. juuni 1990 siirati talle Helsingi Meilahti haiglas uus süda. Siirdamine toimus professor Severi Mattila juhtimisel. See oli 53. südame siirdamine Soomes ja esimene eestlasele südame siirdamine maailmas.

Viited
------

1. ↑  Alo Lõhmus. "20 aastat hiljem: küünlad Kuperjanovi haual". Postimees, 20. detsember 2002
2. ↑  Epp Lainevee. "Mart Sarapuule uus süda". Kodumaa nr 32, 15. august 1990. Lk 2

Kirjandus
---------

* Heino Sikk. "Mart Sarapuu elu on ohus". Võru Teataja nr 55, 12. mai 1990. Lk 2
* Epp Lainevee. "Mart Sarapuule uus süda". Kodumaa nr 32, 15. august 1990. Lk 2
* Rein Pärl. "Mart Sarapuu jätkab uue südamega". Kodumaa nr 41, 17. oktoober 1990. Lk 1
* "Mart Sarapuu in memoriam". Kodumaa nr 31, 7. august 1991. Lk 8

Välislingid
-----------

* Haud Rapla kalmistul
Privateer Captain Woodes Rogers
**Woodes Rogers** (umbes 1679 – 15. juuli 1732) oli inglise mereväelane ja hilisem Bahama kuberner. Teda tuntakse Piraadi Vabariigi vallutamise poolest. Lisaks ta päästis Alexander Selkirki ja viis läbi 3 aasta pikkuse ekspeditsiooni, millega tegi reisi ümber maailma.

Elulugu
-------

Woodes Rogers sündis Poole’is kapteni pojana. 1697. aastal kolis tema pere Bristolisse. Seal ta kohtas ja abiellus Woodes Sarah Whetstone’iga, kes oli admiral William Whetstone’i tütar. 

1708. aastal viis ta läbi ekspeditsiooni, et saada varandust piraatidelt. Sel ajal tekkis uus seadus piraatluse vastu. Suurbritannias tekkis puudus meremeestest, mistõttu võeti vastu uus seadus, mille alusel piraatidelt ära võetud varandusest läheb 20% meeskonnale ja ülejäänud läheb riigile. Peale seda seadust sai Rogers kergelt endale meeskonna. Tüürimees oli Stephen Courtney ja navigaator oli hästi kogenud William Dampier. 

Kaptenina oli Rogers väga karm enda nii kui ka oma meeskonna vastu. Ta keelas pardal kõik hasartmängud ära, sest ükskord olid meeskonna liikmed kaotanud väga palju asju: raha ja riided. Meeskond sai ekspeditsioonil head toitu, meditsiini ja alkoholi.

1709. aastal päästis Rogers Alexander Selkirki üksikult saarelt. Selkirk oli olnud saarel alates 1704. aastast. Saarelt leitud Selkirk olevat metsistunud ning kandnud kitse nahka.

Rogers ei rünnanud ainult piraate, vaid ka hispaanlasi ja prantslasi.  Ta seilas mööda tänapäevast Ecuadori ja ründas rannikul erinevaid Hispaania sadamaid. Oma ekspeditsioonil lisas ta oma laevastikku kolm laeva. Üks nendest oli Manila galeoon. Enne teda on ainult püütud kinni 3 galeooni ja temast sai neljas inimene, kes seda on teinud. 

Ekspeditsioon viis teda Guami saarele, Indoneesiasse, India ookeanisse ja Lõuna-Aafrika tippu. Aastal 1711 jõudis ta Inglismaale ja müüs kõik oma varandused maha, teenides umbes 8000 000 naela, ent läks pärast seda siiski pankrotti. 

Järgmise kolme aasta jooksul töötas Rogers orjalaeval, kus ta transportis orje Sumatrasse. Ta oli osav diplomaat ja tal oli ka hea huumorimeel. 

Peale edukat karjääri kaubalaeval nimetati ta Bahama kuberneriks aastal 1717. Rogers ründas Piraatide Vabariiki ja pakkus kõikidele seal kuninglikku halastust. Mereröövlid, kes võtsid vastu halastuse, hakkasid töötama Woodes’i alluvuses ja need, kes ei võtnud vastu või põgenesid, pandi vangi või hukati. 

Ta sattus uuesti pankrotti peale piraatide kukutamist seal piirkonnas, sest Suurbritannia ei suutnud teda ülal pidada. 1721 sai temast ülemus vanglas, kus hoiti kinni inimesi, kellel polnud võlad makstud. 

1728. aastal sai temast uuesti Bahama kuberner ja seekord suutis tema riik teda ülal pidada. Woodes Rogers suri 15. juulil 1732 terviseprobleemide tõttus.

Viited
------

1. ↑  "Woodes Rogers | English privateer | Britannica". *www.britannica.com* (inglise). Vaadatud 15. jaanuaril 2023.
2. ↑  Cartwright, Mark. "Woodes Rogers". *World History Encyclopedia* (inglise). Vaadatud 15. jaanuaril 2023.
3. ↑  "Woodes Rogers - Famous Privateer - The Way of the Pirates". *www.thewayofthepirates.com*. Vaadatud 15. jaanuaril 2023.
**Sulev Tarros** (26. märts 1956 Jantra küla, Suuremetsa külanõukogu, Räpina rajoon – 30. november 2023) oli Eesti tõstja.

Elas Võrus. Lõpetas 1974. aastal Helme Kutsekeskkooli. Töötas Sootaga sovhoosis, seepärast esindas maasportlaste ühingut Jõud. Hiljem töötas ehitajana.

Sportlasena
-----------

Sportima hakkas ta Helme koolis. Tegeles kergejõustikuga Harry Lembergi juhendamisel, sai ujumises täiskasvanute II järgu, võrkpallis treenis Jaan Gutmanni juhendamisel ja sai I järgu.

Jätkas Nõukogude sõjaväeteenistuses spordiroodus Minskis. Tõstmisega hakkas tõsisemalt tegelema Pavel Zubrilini juhendamisel. Pärast sõjaväeteenistust jäi elama, töötama ja treenima Minskisse, esindas Minski SKA-d (armee spordiklubi).

Alates 1980. aastast treenis Tartu Jõus Arne Heinlaiu juhendamisel.

Tuli aastatel 1981–1986 viis korda tõstmise kahevõistluses ja neli korda eraldi tõsteviisides Eesti NSV meistriks. Püstitas I poolraske- (kehakaal kuni 82,5 kg), II poolraske- (kehakaal kuni 90 kg) ja I raskekaalus (kehakaal kuni 100 kg) kokku 26 Eesti NSV rekordit.

Võitis I raskekaalus (kehakaal kuni 100 kg) NSV Liidu meistrivõistlustel 1984. aastal tõukamises kuldmedali (tõste 232,5 kg) ning 1982. aastal rebimises (tõste 180 kg) ja 1983 tõukamises (tõste 225 kg) hõbemedali.

Tunnustus
---------

* 1976 NSV Liidu meistersportlane
* 1982 Jõu auliige
* 1983 NSV Liidu rahvusvahelise klassi meistersportlane

Kirjandus
---------

* Olev Türn. "Minsk. Hotellitoa jutud 2. Lähedalt kauge ja kaugelt lähedane". Spordileht nr 89, 3. august 1977. Lk 3

Välislingid
-----------

* Biograafia ESBL-is
Johannes Hau portree.Autor Karl Johann Emanuel von Ungern-Sternberg
**Johannes Hau** (10. aprill 1771 Flensburg – 3. august 1838 Tallinn) oli baltisaksa maalikunstnik.

1795. aastal kolis Johannes Hau Tallinna ja omandas Kanuti gildi maalermeistri kutse. 1806. aastal valiti Hau gildi vanemaks ja 1818. aastast kuni elu lõpuni oli ta Kanuti gildi oldermann.

Johannes Hau väikesemõõdulised guaššmaalid olid väga soositud Tallinna supelasutusi külastavate Peterburist pärit kõrgest soost külaliste hulgas. 1823. korraldas ettevõtlik kunstnik oma kodus Karja tänavas näituse Tallinna ümbruse vaadetest, mis oli ühtlasi üks esimesi isikunäitusi Tallinnas.

Johannes Hau maalis veduutgraafikas Tallinna vaateid.

Eesti Kunstimuuseumi kollektsiooni kuulub Karl Johann Emanuel von Ungern-Sternbergi 1807. aastal maalitud Johannes Hau portree.

Isiklikku
---------

Johannes Hau oli Woldemar Hau ja Eduard Hau isa.

Vaata ka
--------

* Eesti kunstnike loend

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Johannes Hau** |

Viited
------

1. 1 2
2. ↑
3. ↑  Johannes Hau portree muis.ee
**Kartuzy maakond** (poola keeles *powiat kartuski*, kašuubi keeles *kartësczi pòwiat*) on maakond Poolas Pommeri vojevoodkonnas, mille halduskeskus on Kartuzy.

See tekkis 1. jaanuaril 1999 Poola 1998. aastal vastu võetud kohalike omavalitsuste reformi tulemusena. Ainus teine linn maakonnas on Żukowo. Maakonna pindala on 1120,04 ruutkilomeetrit. 2019. aasta seisuga on selle rahvaarv kokku 137 942, millest Kartuzy elanikkond on 14 536, Żukowo 6 691 ja maaelanikkond 116 715. 

Kartuzy maakond piirneb põhjas Wejherowo maakonnaga, kirdes Gdynia linnaga, idas Gdański linna ja Gdański maakonnaga, lõunas Kościerzyna maakonnaga, läänes Bytówi maakonnaga ja loodes Lęborki maakonnaga.

Haldusjaotus
------------

Maakond on jaotatud kaheksaks vallaks. Need on loetletud järgmises tabelis rahvastiku kahanevas järjekorras.

|  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| **Gmina** | **Tüüp** | **Piirkond**</br> **(km 2 )** | **Rahvaarv**</br> **(2019)** | **Iste** |
| Gmina Żukowo | linna-maa | 164,0 | 39 899 | Żukowo |
| Gmina Kartuzy | linna-maa | 205.3 | 33 914 | Kartuzy |
| Gmina Sierakowice | maaelu | 182,4 | 19 940 | Sierakowice |
| Gmina Somonino | maaelu | 112.3 | 10 771 | Somonino |
| Gmina Stężyca | maaelu | 160,3 | 10 575 | Stężyca |
| Gmina Przodkowo | maaelu | 85.4 | 9 556 | Przodkowo |
| Gmina Chmielno | maaelu | 79.2 | 7,767 | Chmielno |
| Gmina Sulęczyno | maaelu | 131,3 | 5520 | Sulęczyno |
|

 Zukowo kašuubi tikand

Viited
------

1. ↑  GUS. "Population. Size and structure and vital statistics in Poland by territorial division in 2019. As of 30th June". *stat.gov.pl* (inglise). Vaadatud 14. septembril 2020.