recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Arvutifonoloogia** on formaalse ja keeletehnoloogia osa, mis uurib ja töötleb fonoloogilist informatsiooni.

Arvutifonoloogia on ka arvutilingvistika osa.

"Ta tegeleb helimustri muutustega, mis tekivad siis, kui sõnu ritta pannakse"

Arvutifonoloogia kiirendab formaalsete mudelite süstemaatilist võrdlemist andmetega vastava tarkvara abil. Arvutifonoloogia aitab avada väravat laiematele abstraktsetele seisukohtadele kombineerides väljatulevaid andmeid teiste meediatüüpidega. 

Arvutifonoloogia on fonoloogia jaoks uus vahend salvestamiseks, esitamiseks ja andmete kättesaadavamaks muutmiseks.

Fonoloogiliste andmetena kasutatakse tekste, loendeid ja paradigmasid.

Analüüse on mitut liiki, näiteks traditsiooniline sõnepõhine ülekirjutusreeglitel põhinev analüüs või tänapäevane prosoodiline üldine analüüs, kuid nendevahelised erinevused on väga väikesed.

Kui leidub teooria, mis piisavalt modelleerib keele helimustrit, siis selle teooria kasutuselevõtu esimene samm on formaliseerida see. Analüüsi teostatakse seadme(programmi) abil, st anduritega kaardistatakse sisendite ja väljundite vahelised seosed ning seade lähtub fonoloogilistest reeglitest.
Varem tehti seda käsitsi paberil ilma arvutiteta. Tehnika areng on aidanud fonoloogiat jätkamaks oma tööd palju spetsiifilisemal moel. 

Üks esimesi publikatsioone, mis käsitles arvutifonoloogiat, oli 1968. aastal ilmunud Bobrow ja Fraseri "Fonoloogiliste reeglite tester".

Tänapäeval sisaldab analüüs nelja põhilist lähenemist/võtit uurimistegevuses, 

Bird nimetab neid järgmiselt: 

optimaalsuse teooria, 

automaatne õppimine, 

grammatika või foneetika kasutajaliidesed fonoloogiliste kirjelduste toetamine

Viited
------

1. ↑  1
2. ↑  2

Välislingid
-----------

* Sproat, Samuelsson, Chu-Carrol, and Carpenter, Computional Linguistics, in Mark Aronoff, Janie Rees-Miller, The Handbook of Linguistics, Wiley-Blackwell, 2003, 622-6.
* Steven Bird, Computational Phonology, University of Pennsylvania, April 2002, pdf seen on 11/25/2010[1].
* 
*
**Saku vald** oli vald Harjumaal aastail 1921–1939. Vallamaja asus Kajamaa külas.

Eesti haldusjaotus 1925. aastal
Saku vald oli olemas olnud juba varem (vaata Saku vald), kuid liideti 1890. aastal Saue vallaga.

Valla taasloomise otsustas Harju maakonnanõukogu oma koosolekul 28. mail 1921. Otsuse põhjuseks oli kohalike elanike palve Saku kogukond Saue vallast lahutada. Uue valla piirkonnaks oli Saku mõis, Kiisa karjamõisad ja kõik kogukonna talud ja muud majapidamised. Otsuse kinnitas siseministeeriumi omavalitsuse asjade peavalitsus 2. juunil. Vallavalitsus hakkas asuma tollases Saku külas.

Vallavanemaks valiti Jüri Esko. Pärast Eskot oli lühikest aega vallavanem August Altof ja seejärel aastatel 1924–1939 Rudolf Marmor.

Valla pindala oli 65 km².

Valla asulad olid Juuliku, Kajamaa, Kiisa, Nõmme, Saku, Saku-Mõisaküla, Tõdva. Elanike arv oli 1922. aastal 981, 1934. aastal 841 ja 1939. aastal 783. 1934. aastal oli vallas 149, 1936. aastal 102 talu.

1. aprillil 1939 jagati Saku vald Saue ja Tõdva valla vahel. Vallavanem Rudolf Marmor sai uue Tõdva valla esimeseks vallavanemaks.

Viited
------

1. ↑  Maa-ameti kaardirakendused
2. ↑  Harju maakonnavalitsuse teadaanne. RT 1921, 71
3. 1 2 3  Saku valla ajalugu Saku valla koduleht (vaadatud 12. detsembril 2014)
**Kollajuure juurikas** ehk **kurkumajuurikas** (*Curcumae rhizoma*) on hariliku kollajuure risoom, mida kasutatakse peamiselt toiduvürtsina ja -värvina.

Kollajuure risoom ja maapealne osa
Risoomi värvus on kollakashall kuni kollakasoranž ja meenutab hariliku ingveri risoomi.

Kollajuure juurikad sisaldavad 2,5–5% värvaineid kurkuminoide: kurkumiini, monodesmetoksükurkumiini, dimetoksükurkumiini, bidesmetoksükurkumiini. (Raal, 259:2010b)

Farmakoloogilised toimed (osaline)
----------------------------------

Kollajuure juurika ja selle osade teaduslike uuringute kohaselt evib taim põletiku-, vähi-, seene- ja bakterivastaseid toimeid.[*viide?*]

Ühes uuringus võrreldi kollajuure, ingverijuure ja mittesteroidse põletikuvastase ravimi indometatsiini põletikuvastaseid toimeid rottidel indutseeritud artriidi korral. Kurkumajuurika artriidivastased toimed ületasid ingverijuure ja indometatsiini omi.

Suukaudselt manustatud kurkumajuurika pulber (kurkum) kiirendab maohaavandite paranemist. Vähendab kõhuvalu, toimib põletikuvastaselt ja maksa kaitsvalt (eriti maomürgi korral), vähendab allergilisust ja vere kolesteroolisisaldust.[*viide?*]

Viited
------

1. ↑  Ain Raal,"Farmakognoosia. Õpik kõrgkoolile", lk 258–259, Tartu Ülikooli Kirjastus, 2010b
2. ↑  Ain Raal,"Maailma ravimtaimede entsüklopeedia", lk 265–266, Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus, 2010
3. ↑  Ramadan G, Al-Kahtani MA, El-Sayed WM. *Anti-inflammatory and Anti-oxidant Properties of Curcuma longa (Turmeric) Versus Zingiber officinale (Ginger) Rhizomes in Rat Adjuvant-Induced Arthritis.*, Inflammation. august 2011;34(4):291–301. doi: 10.1007/s10753-010-9278-0. PMID: 21120596, osaline veebiversioon (vaadatud 1. septembril 2017) inglise keeles

Kirjandus
---------

* Ain Raal, "Maailma ravimtaimede entsüklopeedia", lk 265–266, Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus, 2010a
* Ain Raal,"Farmakognoosia. Õpik kõrgkoolile", lk 258–259, Tartu Ülikooli Kirjastus, 2010b
Vaade päikeseloojangul Lower Manhattanile Jersey City'st (2014). One World Trade Center on kõrgeim hoone läänepoolkeral

**Lower Manhattan** või **Downtown Manhattan** (eesti keeles vahel **Alam-Manhattan**) on kompaktselt kõrghoonestatud New Yorgi keskse linnaosa Manhattani alaosa ning samas ka eesmine kesklinn (inglise keeles *downtown*).

Geograafia
----------

Litograafia 1883. aastast
Lower Manhattan asub Manhattani saare lõunaosas Hudsoni jõe ja East Riveri suudmelahe vahel. Linnaosa piirneb kirdes saare esimese täisulatuses rõhtsirge 14th Street tänavaga, mille taga jätkub Midtown Manhattani linnaosa. Erinevalt ülejäänud saarest, ei kulge Lower Manhattani tänavavõrk ristjoonestikuna, vaid on ajalooliselt kaootiline.

### Topograafia

Linnaosa pinna all on tugev kambriumis tekkinud küaniiti sisaldav aluskivim ehk Manhattani kilt, mis on ka põhjuseid, miks saar hulgaliselt kõrghooneid kannab.

Ajalugu
-------

Illustratsioon linnulennulisest ülevaatest, umbes aastast 1914
Esimene asustus piirkonnas pärineb 1624. aastast, mis määras tulevase Uus-Madalmaade halduskeskuse Uus-Amsterdami. Kolmsada aastat hiljem kõrgusid seal juba maailma esimesed pilvelõhkujad. Manhattani lõunatipp oli ning on ositi tänini ümbritsetud sadamasildadega.

Ilme
----

Lower Manhattan (2017)
New Yorgi ärikeskuse siluetti, mis paistab esisele Upper Bay lahele, teatakse kui ühte Lääne modernse vabaturukapitalismi tunnusmärke.

Vaata ka
--------

* Lower West Side
* Lower East Side
* Midtown Manhattan
* Upper Manhattan

---

* Downtown Jersey City
* Downtown Brooklyn

Viited
------

1. ↑
2. ↑

Aerofotod
---------

* Vaade 1913. aastal Woolworth Buildingi tipustVaade 1913. aastal Woolworth Buildingi tipust
* Aerofoto 1919. aastastAerofoto 1919. aastast
* Aerofoto 1931. aastastAerofoto 1931. aastast
* Aerofoto 1981. aastastAerofoto 1981. aastast
* Aerofoto 2018. aastastAerofoto 2018. aastast
Grupp braahmaneid, 1913
**Braahman**, ka **brahmaan** või **brahmiin** (sanskriti ja paali keeles *brāhmaṇa* ‘jumal Brahmast tulenev’) on kõrgeima varna nimetus Indias.

Braahmanid moodustasid vaimulike seisuse, kelle funktsiooniks oli eelkõige ohvrirituaalide sooritamine ja pühade tekstide tundmine.

Hinduistliku mütoloogia järgi tekkisid braahmanid ürgmehe (puruša) peast. Hinduismis peetakse braahmaneid rituaalselt kõige puhtamateks ning nendele ettenähtud piirangud igapäevaelus on kõige rangemad (täielik hoidumine lihasöömisest, vaesus jms). Braahmanid olid traditsioonilise india ühiskonna vaimne eliit ning valitsejate nõunike ja ministritena tegevad ka riigiasjades.

Budism ja džainism astusid vastu seisuslikule korrale ja braahmanite sünnipärast tulenevatele eesõigustele. Sellepärast nimetatakse budismis braahmaniks mitte sünnipärase seisuse liiget, vaid kõrgete moraaliomadustega tarka inimest, kes on teistele eeskujuks.

Vaata ka
--------

* Brahma (jumal)
* Brahman (kosmiline jõud)
* Braahmanad (veedade kommentaarid)

Viited
------

1. ↑  Ida mõtteloo leksikon: Braahman
**Nilson** on rootsi päritolu perekonnanimi. Patronüümina tähendab Nilsi poeg.

Nimest Eestis
-------------

Eestis oli 2023. aasta 1. jaanuari seisuga perekonnanimi Nilson 60 inimesel (24 mehel ja 36 naisel). Perekonnanimede levikult oli Nilson meeste puhul 6979. ja naiste puhul 5608. kohal. Kõige levinum oli perekonnanimi Nilson vanuserühmas üle 85 aasta, kus neid oli 10 000 elaniku kohta 1,11. Perekonnanimi Nilson oli levinuim Viljandi maakonnas, kus neid oli maakonna 10 000 elaniku kohta 1,10.

19. sajandi algul pandi pärisorjusest vabastamise käigus talupoegadele Läänemaal Noarootsi kihelkonna Riguldi mõisavallas ja Viljandimaal Suure-Jaani kihelkonna Vastemõisa mõisavallas nimeks Nilson.

Aastatel 1936 ja 1938 nimede eestistamise käigus loobuti nimest Nilson neljal juhul ja uuteks nimedeks võeti Niitsoo (2), Nõmmik ja Orumets.

Nime kandjaid
-------------

* Ants Nilson (sündinud 1931), eesti keemik
* Artur Nilson (1931–2022), eesti metsateadlane
* Eva Nilson (1941–2017), eesti botaanik ja ökoloog
* Hildur Alice Nilson (1924–2014), rootsi laulja ja näitleja
* Malle Nilson (sündinud 1938), eesti pedagoogikateadlane
* Osvald Nilson (1930–1996), eesti pedagoogikateadlane ja geograaf
* Tiit Nilson (ettevõtja) (sündinud 1963), eesti ettevõtja

Viited
------

1. ↑  Statistikaamet: Nimede statistika Vaadatud 26. juuni 2023.
2. ↑  Onomastika andmebaas. Algne nimekuju: Nilson.
3. ↑  Onomastika andmebaas. Nimede eestistamine: (vana nimekuju): Nilson.
**Bracero programm** (hispaaniakeelsest sõnast *brazo* ehk 'käsi') oli ajutise lepingutöö programm, mis käivitus 1942. aasta augustis toimunud Ameerika Ühendriikide ja Mehhiko vaheliste diplomaatiliste nootide tulemusena.

Ajalugu
-------

Vajadus programmi järele tekkis esmalt II maailmasõja aegu, kui oli nõudlus lihttööliste järele, ning algas sellega, kui Ameerika Ühendriikide valitsus lubas paarsada oskustega Mehhiko põllundustöölist suhkrupeete koristama Stocktoni lähistele California osariigis. Programm levis kiiresti üle kogu Ameerika Ühendriikide ning pakkus põllumajanduse tööturule töölisi. Selle tulemusena, kuid mitte otseselt seotult peeti hiljem läbirääkimised, millega kaubeldi USA raudteedele esmalt oskusteta lihttöölisi rööbaste hooldamiseks, kuid hiljem laienes see ka muudele oskusteta ja oskustöödele. 1945. aastaks oli põllumajandusprogrammi piirmäär enam kui 50 000 töölist, ning raudteeprogrammi piirmääraks oli 75 000.

Raudteeprogramm lõpetati kiiresti II maailmasõja lõppedes 1945. aastal, kuid põllumajandusprogramm jäi alles 1964. aastani, kui Ameerika Ühendriikide ja Mehhiko valitsused lõpetasid selle tänu karmile kriitikale ja teadetele inimõiguste rikkumistest.
Alex Mowatt 2014. aastal Leeds Unitedi särgis
**Alex James Mowatt** (sündinud 13. veebruaril 1995 Doncasteris) on Inglismaa jalgpallur, kes mängib poolkaitsjana Inglismaa esiliigaklubis West Bromwich Albion.

Ta alustas klubikarjääri Leeds Unitedis, mille noorteakadeemiaga liitus ta 2004. aastal. Klubi põhimeeskonda murdis ta hooajal 2013/14. Leeds Unitedi meeskonnas debüteeris ta 27. augustil 2013 Inglismaa liigakarika mängus Doncaster Roversi vastu. Inglismaa esiliigas debüteeris ta sama aasta 28. septembril mängus Millwalli vastu. Esimese värava lõi ta Leeds Unitedi meeskonnas 1. veebruaril 2014 mängus Huddersfield Towni vastu. Hooajal 2013/14 valiti Mowatt Leeds Unitedi hooaja parimaks noormängijaks. Hooajal 2014–15 lõi Mowatt Inglismaa esiliigas üheksa väravat ja valiti Leeds Unitedi hooaja parimaks mängijaks.

2017. aasta jaanuaris sõlmis ta kahe ja poole aasta pikkuse lepingu Inglismaa esiliigaklubiga Barnsley. Hooajal 2017/18 mängis ta laenul Inglismaa tugevuselt kolmanda liiga League One'i klubis Oxford United. Hooajal 2018/19 mängis Mowatt League One'is Barnsleysga. Ta lõi sel hooajal liigas kaheksa väravat ja aitas Barnsleyl tagasi esiliigasse jõuda. Hooaja lõpus valiti Mowatt League One'i hooaja sümboolsesse koosseisu. Barnsley hooaja parimaks mängijaks valiti Mowatt 2020. aastal.

2021. aasta juulis siirdus Mowatt West Bromwich Albioni.

2014. aastal mängis Mowatt ühel korral Inglismaa kuni 19-aastaste koondises ja 2015. aastal ühel korral kuni 20-aastaste koondises.

Viited
------

1. ↑  "Alex Mowatt: Barnsley sign Leeds midfielder on two-and-a-half-year deal". *BBC Sport*. 27. jaanuar 2017. Vaadatud 27. jaanuaril 2017.

Välislingid
-----------

 Alex Mowatt – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Nils Torvalds (2017)
**Nils Ole Hilmer Torvalds** (sündinud 7. augustil 1945 Ekenäsis) on soomerootslasest Soome ajakirjanik ja poliitik. Ta oli aastatel 1969–1982 Soome Kommunistliku Partei liige. Ta on aastast 2006 Soome Rootsi Rahvapartei liige. Ta on aastast 2012 Euroopa Parlamendi liige.

1973–1975 ja 1977–1980 oli ta Soome Kommunistliku Partei rootsikeelse häälekandja Enhet peatoimetaja.

1982–2008 töötas ta Yles toimetaja ja reporterina. 1995–1999 oli ta Yle korrespondent Moskvas ja 2000–2004 Washingtonis.

2017 valiti ta Euroopa Parlamendis Euroopa Demokraatide ja Liberaalide Liidu fraktsiooni aseesimeheks.

2018. aasta Soome presidendivalimistel sai ta 44 661 häält ehk 1,5% kõigist häältest ning jäi 8 kandidaadi seas viimaseks. Ta oli ainuke presidendikandidaat, kes toetas Soome liitumist NATO-ga.

Torvalds räägib rootsi, soome, inglise, vene ja saksa keelt ning saab aru taani, norra, itaalia ja hollandi keelest.

Tal on viis last kolme naisega. Tema poeg on Linus Torvalds.

Välislingid
-----------

* Nils Torvalds Euroopa Parlamendi kodulehel
**Alexander Agricola** (1445 või 1446 Gent – 15. august 1506 Valladolid) oli renessansihelilooja franko-flaami koolkonnast.

Ta oli eriti tuntud 15.–16. sajandi vahetusel ning tema muusikat levitati kogu Euroopas. Agricola looming sisaldas teoseid kõikides tolle aja tähtsamates vaimuliku ja ilmaliku muusika žanrides.

Elu
---

Nagu ka teistel selle perioodi heliloojatel, on Agricola elust vähe teada. Ta sündis Gentis. Enamiku oma elust veetis ta töötades Itaalias, Prantsusmaal ja Madalmaades, kuid on perioode, mille kohta ei ole täpseid tõendeid tema tegevusest. Tundub, et ta lahkus mitmetelt oma ametikohtadelt ilma loata. Ta oli laulja Milanos Milano hertsogi Galeazzo Maria Sforza juures aastatel 1471–1474. 1474. aastal kirjutas tema tööandja soovituskirja Lorenzo de' Medicile ja Agricola suundus Firenzesse. 1476. aastal oli ta Cambrais, tõenäoliselt lauljana. Aastatest 1476–1491 ei ole kindlaid andmeid. Teada on ainult, et ta veetis osa sellest ajast Prantsuse kuninga õukonnas. Sellel ajal kasvas ilmselt tema tuntus heliloojana. 1500. aastal asus ta tööle Philipp Ilusa juurde, kes oli Burgundia hertsog ja Kastiilia kuningas. Selleks ajaks oli Agricolast saanud üks hinnatumaid heliloojaid terves Euroopas. Ta suri 1506. aasta augustis katku.

Looming
-------

Agricola stiil sarnaneb Johannes Ockeghemi omaga, eriti on mõjutused tuntavad varasemas loomingus. Tema muusika on tihti väga detailirikas.

Agricola kirjutas missasid, motette, motett-šansoone, ilmalikke laule (*rondeau*, šansoon) ja instrumentaalmuusikat. Enamik tema instrumentaalmuusikast võttis aluseks Gilles Binchois' või Ockeghemi loomingu. Väga väheseid tema teoseid on võimalik täpselt dateerida.

Viited
------

1. ↑  Rob C. Wegman, et al. "Agricola, Alexander." In Grove Music Online. Oxford Music Online,  (accessed May 22, 2011).
2. ↑  Edward R. Lerner, "Alexander Agricola." The New Grove Dictionary of Music and Musicians, ed. Stanley Sadie. 20 vol. London, Macmillan Publishers Ltd. 1980. (ISBN 978-1-56159-174-9)
**Alex Quinn** (sündinud 29. detsembril 2000 Truros) on Briti võidusõitja. Ta on praegune Vormel-Renault Eurocupi parima uustulnuka karika meister.

Karjäär
-------

### Kardisõit

Truros sündinud Quinn alustas oma kardispordikarjääri 2011. aastal. Ta on võistelnud erinevatel meistrivõistlustel, nagu Super 1 National Rotax Mini Max Championship, ja võitnud mitmeid riigi kardisõidu meistrivõistlusi.

### Madalamad valemid

2016. aastal tegi Quinn oma motospordi debüüdi Briti F4 Meistrivõistlustel, sõites Fortec Motorsporti meeskonnas. Ta võitis kolm sõitu ja krooniti uustulnuka karikavõitjaks. Briti piloot jätkas 2017. aastal sõitmist Briti F4 Meistrivõistlustel, tehes koostööd Oscar Piastri ja Ayrton Simmonsiga TRS Ardenis. Sõitja lõpetaks edetabelis neljandana, edestades Simmonsit, kuid lõpetas Piastri taga, kusjuures austraallane tõusis teiseks.

Quinn esines samal aastal ka Briti BRDC Vormel 3 Meistrivõistlustel, saavutades Lanan Racinguga Doningtonis poodiumikoha.

### Briti GT Meistrivõistlused

2018. aastal osales Quinn kuuel Briti GT Meistrivõistlustel GT4 klassis. Quinn ei löönud skoori Steller Performance'ile.

### Vormel Renault Eurocup

2019. aasta alguses ei leidnud Quinn meistrivõistlustel kohta. Hooaja keskel avanes tal aga võimalus teha oma endise F4 meeskonna Arden Motorsport eest Vormel Renault Eurocupi debüüt. Ta sõitis kolm nädalavahetust, saavutades vastavalt Nürburgringil ja Kataloonias poodiumikoha. Quinn saavutas lõpparvestuses 13. koha.

2020. aastal asendas Quinn Jackson Wallsi, kes ei saanud COVID-19 reisipiirangute tõttu Euroopasse reisida. Quinn saavutas hooaja esimesel võistlusel pole-positsiooni, saavutas hooaja jooksul kokku viis poodiumit ja võitis teise võistluse Spas, aidates tal sõitjate meistrivõistlustel neljandale kohale. Ta võitis ka algaja tiitli. Quinn saavutas hooaja esimesel võidusõidul pole-positsiooni, saavutas hooaja jooksul kokku viis poodiumit ja võitis teise sõidu Spas, aidates tal sõitjate meistrivõistlustel neljandaks. Ta võitis ka algaja tiitli.

Välislingid
-----------

* Alex Quinn karjääri kokkuvõte saidil DriverDB.com (inglise keeles)
Vārenbroka mõisa peahoone.
**Vārenbroka mõis** (läti keeles *Vārenbrokas muiža*, ka *Vārnavas muiža*; saksa keeles *Wahrenbrock*) oli mõis Kuramaal Sēlpilsi kihelkonnas. Endine mõisasüda asub tänapäeval Lätis Jēkabpilsi piirkonnas Viesīte vallas Vārnavas.

Endiste omanike seas on Dollertid, Taubed, Bolschwingid, Elmptid, Bordeliused. Mõis kuulus võõrandamiseni aastal 1922 von Behride perekonnale. Mõisasüda koos 55 hektari suuruse ümbritseva maaga jäi ka peale võõrandamist varasemale omanikule Georg von Behrile alles, aastast 1930 rentisid nad need valdused välja. Peale teist maailmasõda asus mõisakompleksis kolhoosi kontor koos kinosaali ja klubiga, vahepeal tegutses seal ka kool. Aastast 1970 on hooned olnud kasutusel elumajadena, tänapäeval on need eravalduses.

Klassitsistlik puidust peahoone ehitati 19. sajandi alguses ja on Lätis ainulaadne. Hoonet kaunistab nelja sambaga portikus. Sajandi lõpus lisati punastest tellistest juurdeehitis. Aastal 1905 peatusid seal karistusretkel olevad tragunid.

Mõis tegeles põllunduse ja aiandusega (mõisakompleksi juurde kuulus suur õunaaed), kasvatati piimakarja. Mõisa juurde kuulusid lubjaahi ja telliselööv, samuti oli rajatud katlamaja. Mõisa arvukatest kõrvalhoonetest on säilinud ait ja koos peahoone juurdeehitisega rajatud punastest tellistest laut, kuigi mõisasüdame juurde kuulusid omal ajal veel näiteks tall, kaks teenijate maja ja küünid. Hajusalt paiknenud hoonete vahele ehitati peale agraarreformi uusi hooneid ja peahoonest kaugemale jäänud ehitised jäid kasutuseta. Praegu on peahoone koos säilinud kõrvalhoonetega ühe omaniku valduses.

Park asub peahoone ja Sunākste kirikla vahel, olles ühine. Pargis asub unikaalne erinevatel tasanditel olevate tiikide kaskaad.

Mõisast kaks kilomeetrit eemal Sunākste kiriku juures asub Stenderite suguvõsa rahula, kuhu on maetud õnnetu armastuse ohver Vārenbroka mõisniku tütar Angele von Behr.

Välislingid
-----------

* Sissekanne Läti mõisate saidil (*läti keeles*)
Kollane mesikas
**Kollane mesikas** (*Melilotus officinalis*) on liblikõieliste sugukonna mesika perekonda kuuluv kaheaastaste rohttaimede liik.

Morfoloogia
-----------

30–90 cm kõrgune vars on püstine ja harunenud. Lehed kolmetised, pikarootsulised, pealt sinakasrohelised, alt kahvatud. Kollased õied asetsevad kobarates.

Levila
------

Lõuna- ja Kesk-Euroopas, vähem põhjapoolsetel aladel, Lääne- ja Ida-Siberis, Kesk-, Kagu- ja Väike-Aasias. 

Eestis tavaline, rohkem levinud Eesti lääne- ja põhjaosas (seal sage).

Kasvukoht
---------

Teeservadel, põllupeenardel, raudteetammidel, elamute ümbruses. Sagedamini loo- ja pärisaruniitudel. Eelistab kuivemaid lubjarikka pinnasega kasvukohti.

Kasutamine
----------

On kasutatud maitsetaimena. Kollases mesikas sisalduv kumariin annab ürdijuustule, likööridele ja nastoikadele kumariini lõhna ja soolakasmõrkja maitse. Värskeid juuri kasutati Taga-Kaukaasias köögiviljana. 

Ravimtaimena on kasutatud välispidisena paisete ja mädanevate haavade raviks.

Juurtel esinevate mügarbakterite tõttu kasutatakse haljasväetisena.

Viited
------

1. ↑  Issako, L. Maitsetaimed, Valgus, Tallinn, 1977

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Kollane mesikas** |

* Kollane mesikas andmebaasis eElurikkus Muuda Vikiandmetes
**Alex Milits** (19. jaanuar 1932 Pankjavitsa vald – 11. juuni 2012 Rootsi) oli eesti ajakirjanik, kirjanik ja tõlkija.

Ta sai alghariduse Petseris ja Tartus. 1944. aastal põgenes perekond Rootsi. Seal õppis ta reaalkoolis, aga lõpetas 1953. aastal Lundi Toomkooli humanitaarharu. Lundi Ülikooli lõpetas Alex Milits 1957. aastal slaavi ja soome-ugri keelte ning võrdleva keeleteaduse alal ning õppis hiljem Stockholmi Ülikoolis slavistikat. 

Töötas Huddinge gümnaasiumis õpetajana, tegeles poksi ja muusikaga. 

Alex Milits tegi kaastööd Vabaduse Raadiole, BBCle, Kanada Raadiole, Eesti Raadio Stockholm (Stockholmi Eesti lähiraadio, 1980–1991) ja Lääne-Saksa televisioonile, samuti väliseesti ja välisvene ajalehtedele.

Teoseid
-------

* "Translations from Estonia into jazz", Alex Milits & Co heliplaat, 1969
* "Röster från öster", 1974
* "Peeter, sõja laps", Olion, 1995
* "Kommentaarid", Kirjastus VÄLIS-EESTI&EMP Stockholm, 1983
* "Tro och makt i Sovjet" Den Kristna Bokringen, Örebro, 1973
* "Peter, barn av ett krig", Forum, Stockholm, 1978
* "Peter från ingenstans", Forum, Stockholm, 1979
* "Peter Radek", Forum, Stockholm, 1980

Tunnustus
---------

* Rootsi Eestlaste Liidu 2001. aasta kultuuriauhind "Kalevipoja" tõlke eest rootsi keelde
* 2002 Valgetähe V klassi teenetemärk

Viited
------

1. ↑   Raimo Raag. Alex Militsa mälestuseks. Eesti Päevaleht, 27. juuni 2012

Välislingid
-----------

* "Alex Milits – kirjanik ja publitsist Petserimaalt"
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib ajakirjanikust; ajaloolase kohta vaata artiklit Tibor Szamuely (ajaloolane).* |

---

Tibor Szamuely
**Tibor Szamuely** (27. detsember 1890 Nyíregyháza – 2. august 1919 Lichtenwörth, Austria) oli juudi rahvusest Ungari kommunistlik poliitik ja ajakirjanik.

Tibor Szamuely töötas pangaametniku ja ajakirjanikuna, astus Ungari Sotsiaaldemokraatlikku Parteisse. Langes Esimeses maailmasõjas 1915. aastal venelaste kätte sõjavangi. 1917. aastal lasti ta vangistusest vabaks. Vahepeal oli ta aga omandanud kommunistliku maailmavaate. Ta organiseeris Moskvas koos Béla Kuniga VK(b)P ungari grupi. 1918. aastal sõitis Szamuely Saksamaale, kus osales Spartakistide Liidu tegevuses koos Karl Liebknechti ja Rosa Luxemburgiga.

3. jaanuaril 1919 pöördus Tibor Szamuely Ungarisse tagasi, kus ta valiti Ungari Kommunistliku Partei Keskkomiteesse ja töötas ajakirjanikuna ajalehe Vörös Újság toimetuses.

Pärast Ungari Nõukogude Vabariigi kehtestamist 21. märtsil 1919 sai temast üks selle juhte, ta oli mitmetel olulistel ametikohtadel (sealhulgas ka sõjanduse rahvakomissar). Ta pooldas äärmuslikke ja vägivaldseid meetodeid. 1919. aasta mai lõpus käis Tibor Szamuely lennukiga Moskvas, kus kohtus Leniniga ja arutas temaga maailmarevolutsiooni perspektiive.

Pärast Ungari Nõukogude Vabariigi kukutamist püüdis Szamuely Austriasse põgeneda, kuid ebaseadusliku piiriületamiskatse käigus lasksid Austria sandarmid ta maha.

Isiklikku
---------

Ta oli ajaloolase Tibor Szamuely onu.

Viited
------

1. ↑

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Tibor Szamuely** |
Aftonbladeti peakontor Stockholmis Kungsholmenil
**Aftonbladet** on Rootsis Stockholmis väljaantav üleriiklik ajaleht, Rootsi suurima trükiarvuga päevaleht, mis nimetab end sõltumatuks sotsiaaldemokraatlikuks ajaleheks. 

Aftonbladet ilmub praegu tabloidformaadis ning on Expresseni kõrval üks kahest juhtivast Rootsi õhtulehest. Ajalehes avaldatakse kõmulist materjali ning see väljendab oma teravate kommentaaridega sotsiaaldemokraatide vasakpoolse tiiva vaateid ning pühendab vabameelses vaimus palju ruumi kultuurile. 

Peatoimetaja ja vastutav väljaandja on 2008. aastast Jan Helin.

Trükiarv oli 2007. aastal 399 400.

Ajalugu
-------

Lehe asutas Lars Johan Hierta, kes andis seda välja aastatel 1830–1851. Sellest sai Rootsi esimene modernne päevaleht, mis oli liberaalse opositsiooni häälekandjana väga mõjukas. Teravate kommentaaride tõttu suleti leht mitu korda, kuid ta ilmus edasi teiste nimede all. 

19. sajandi lõpuks sai sellest konservatiivne leht.

Sõdadevahelisel ajal võttis ajaleht sisepoliitikas taas liberaalse suunitluse. Torsten Kreugeri omanduses sai sellest 1930. aastate alguses modernne tabloidleht seninägematus mahus spordi- ja meelelahutuskülgedega. 1940. aastaks oli trükiarv jõudnud 125 000 eksemplarini. Hiljem kannatas ta uute tabloidlehtede Aftontidningen ja Expressen konkurentsi tõttu. 

Nii Esimese kui ka Teise maailmasõja ajal oli leht Saksamaa-sõbralik. 

1956. aastal ostis ajalehe Landsorganisationen i Sverige ning andis talle praeguse näo. 1966. aastast on see Stockholmi ainus sotsiaaldemokraatlik ajaleht. 

1996. aastal müüs Landsorganisationen i Sverige 49,9% ajalehe aktsiatest Schibstedile.

Trükiarvu dünaamika
-------------------

* 1940: 125 000
* 1970: 500 000
* 2001: 401 800
* 2002: 443 000
* 2004: 452 000
* 2007: 399 400

Välislingid
-----------

* Aftonbladeti veebiväljaanne
Takenoshin Nakai (1952)
**Takenoshin Nakai** (jaapani keeles 中井 猛之進 *Nakai Takenoshin*; 27. november 1882 Gifu – 6. detsember 1952 Tōkyō) oli Jaapani botaanik.

Ta avaldas publikatsioone Jaapani ja Korea taimede, sh perekonna peajugapuu *Cephalotaxus* kohta.

Tema botaaniline autorinimi on "Nakai".

1927. aastast õpetas ta oma *alma mater*'is Tōkyō Ülikoolis (tänapäevane nimetus).

Pärast seda, kui jaapanlased hõivasid Jaava, sai temast 1942. aastal 
Bogori botaanikaaia juhataja. Pärast Teist maailmasõda sai temast 1947. aastal Tōkyō loodusteaduste muuseumi direktor.

Ta uuris sammaltaimi, vetikaid, seemnetaimi jm.

Pajulised
---------

 *Pikemalt artiklis Pajulised*
Pajuliste sugukonna süstemaatika pole päris selge. Nakai kirjeldas pajuliste kolmandat perekonda *Chosenia* (teised kaks on paju ja pappel). Ta kirjeldas tšoseeniaid, kellega tutvus Koreas, kuid tegelikult on see perekond levinud Jaapani saarestiku kahel saarel.

Algselt kordas ta Vladimir Komarovi viga ja kirjeldas tšoseeniana halapaju (*Salix acutifolia Willd.*). Tänapäeval on tema tšoseenia (*Chosenia splendida* Nakai) autor.

Publikatsioonid
---------------

* *Chōsen shokubutsu*; 'Korea taimed'), 3. köide, Tōkyō: Seibidō Shoten 1914.
* *Flora Koreana,* J. Coll. Sci. Imperial Univ. Tōkyō, 26. köide (1909), 31. köide (1911)
* *Chōsen shinrin shokubutsu hen*, Seoul: Chōsen sōtokufu 1927–1932.
	+ "Flora Sylvatica Koreana", Seoul, 22. köidet, 1915–1939

Viited
------

1. ↑  Irina Kadis, Chosenia I: A Long Way to the West, veebiversioon (vaadatud 30.06.2016)(*inglise keeles*)

*Selles artiklis on kasutatud ingliskeelset artiklit en:Takenoshin Nakai ja saksakeelset artiklit en:Takenoshin Nakai seisuga 30.06.2016.*
|  |
| --- |
|  **Poks** |
| Riik |  | Ungari |
|  |
| Veerand-finaal | 1968 | Kärbeskaal |
| 3. ring | 1976 | Sulgkaal |
|  |
| Veerand-finaal | 1974 | Sulgkaal |
|  |
| Kuld | 1971 | Kukk-kaal |
| Kuld | 1975 | Sulgkaal |

**Tibor Badari** (17. august 1948 Mátészalka – 9. oktoober 2014 Budapest) oli Ungari poksija ning poksitreener ja -tegelane.

Poksijana
---------

### Ungari meistrivõistlustel

Ta oli kokku kaheksakordne Ungari meister – kärbeskaalus (kuni 51 kg) aastatel 1967–1968, kukk-kaalus (kuni 54 kg) aastatel 1970–1971 ning sulgkaalus (kuni 57 kg) aastatel 1973–1976.

### Kaasaegsetel olümpiamängudel

Ta osales kärbeskaalus (kuni 51 kg) 1968. aasta México olümpiamängude poksivõistlustel, kus kaotas veerandfinaalis hilisemale pronksmedalivõitjale Leo Rwabwogole (Uganda) ja jäi edasistest medaliheitlustest välja ning sulgkaalus (kuni 57 kg) 1976. aasta Montréali olümpiamängude poksivõistlustel, kus kaotas 3. ringis oma kohtumise ja jäi edasistest medaliheitlustest välja.

### Maailmameistrivõistlustel

Ta osales sulgkaalus (kuni 57 kg) 1. maailmameistrivõistlustel (Havanna, 1974), kuid kaotas veerandfinaalis hilisemale pronksmedalivõitjale Mariano Álvarezele (Kuuba) ja jäi edasisest medaliheitlusest välja..

### Euroopa meistrivõistlustel

Ta võitis kuldmedali ja tuli Euroopa meistriks kukk-kaalus (kuni 54 kg) 19. Euroopa meistrivõistlustel (Madrid, 1971) ning sulgkaalus (kuni 57 kg) 21. Euroopa meistrivõistlustel (Katowice, 1975).

Poksitreeneri ja -tegelasena
----------------------------

Pärast sportlaskarjääri lõpetamist 1978. aastal töötas ta poksitreenerina ja hiljem oli ametis Ungari Poksiliidu juures.

Viited
------

1. ↑  Ungari täiskasvanute meistrivõistlused poksis. Tulemused inglise keeles
2. ↑  19. suveolümpiamängude poksivõistlus. México 1968. Tulemused inglise keeles
3. ↑  21. suveolümpiamängude poksivõistlus. Montréal 1976. Tulemused inglise keeles
4. ↑  "1. maailmameistrivõistlused poksis. Havanna 1974. Tulemused inglise keeles". Originaali arhiivikoopia seisuga 11. august 2011. Vaadatud 16. mail 2018.
5. ↑  19. Euroopa meistrivõistlused poksis. Madrid 1971. Tulemused inglise keeles
6. ↑  21. Euroopa meistrivõistlused poksis. Katowice 1975. Tulemused inglise keeles

Välislingid
-----------

* Tibor Badari veebisaidil Olympedia Muuda Vikiandmetes
Endise Paplimäe Kooli hoone
Endise Paplimäe Kooli hoone
**Narva Paplimäe Kool** oli erivajadustega õpilaste põhikool Narva keskosas Kalevi linnaosas aadressil Aleksander Puškini tänav 31.

Õppetöö toimus vene keeles lihtsustatud õppekava järgi.

Kooli sihtrühm oli psüühikahäiretega lapsed.

Õpilaste arv aastati: 

* 2001/2002 – 132
* 2002/2003 – 116
* 2005 – 105
* 2006 – 83
* 2007 – 62
* 2008 – 50

Koolis oli õmblusklass ning puutöö- ja lukksepatöökoda.

Varem kandis kool nime **Narva Erikool** (*Нарвская спецшкола*), koolis õppis umbes 300 õpilast. Hiljem oli kooli nimi **Narva Abikool** (*Нарвская Вспомогательная школа*). Alates 5. märtsist 2003 kandis kool nime **Narva Paplimäe kool**.

14. veebruaril 2008 tegi Narva Linnavolikogu otsuse, mille kohaselt Paplimäe kool lõpetas oma tegevuse pärast liitumist Narva Paju Kooliga 31. augustil 2008.

Direktorid
----------

* 1983–2008 – Valentina Zaitseva

Viited
------

1. 1 2 3 4 5 6 7  Taotlus Narvas Aleksandr Puškini tn 31 asuva kinnistu võrrandamiseks (vaadatud 24.06.2020)
2. 1 2 3  Narva Paplimäe Kooli põhimäärus Vastu võetud 01.12.2004 (vaadatud 24.06.2020)
3. 1 2 3  Narva arvudes 2002 (vene keeles)[*alaline kõdulink*] (vaadatud 24.06.2020)
4. 1 2 3  Школа Паплимяэ была обречена Seti.ee 02.03.2008 (vaadatud 24.06.2020)
5. ↑  Директор Паю школы: "Ваши дети не станут падчерицами и пасынками" Prospekt.ee, 28.02.2008 (vaadatud 24.06.2020)
Paju Kooli hoone 2020. aasta juunis
**Narva Paju Kool** on põhikool Narva kirdeosas Sutthoffi linnaosas aadressil Juhhanovi tänav 3.

Kool alustas õppetööd 1. septembril 1970 nimega **Narva Keskkool nr 10**. 

Alates 1996. aastast on kooli nimi **Narva Paju Kool**.

14. veebruaril 2008 tegi Narva Linnavolikogu otsuse, mille kohaselt 31. augustil 2008 liideti kooliga Narva Paplimäe Kool. Koolis moodustati klassid erivajadustega õpilastele, kes õpivad lihtsustatud õppekava järgi.

2012. aastal muudeti Paju kool põhikooliks.

Kooli õppekeel on vene keel.

Kooli direktor on alates 2003. aastast Ljudmila Smirnova.

Kooli direktorid
----------------

* 1970 – Anelja Varul
* 1988 – Larissa Olenina
* 2003 – Ljudmila Smirnova

Viited
------

1. ↑  Kooli ajalugu
2. ↑  Taotlus Narvas Aleksandr Puškini tn 31 asuva kinnistu võrrandamiseks (vaadatud 24.06.2020)
3. ↑  Директор Паю школы: "Ваши дети не станут падчерицами и пасынками" Prospekt.ee, 28.02.2008 (vaadatud 24.06.2020)
4. ↑  ТАБЛИЦА: Смотрите, какие школы ждет исчезновение или объединение

Välislingid
-----------

* Kooli koduleht
* Особые дети в обычной школе. Готовы ли мы к этому? Viru Prospekt, 27.02.2019
**Aftenposteni kuldmedal** (*Aftenpostens Gullmedalje*) on autasu, mida antakse välja aasta parima spordisaavutuse eest Norra sportlasele. Sportlane võib selle saada elus ainult korra. 

Esimest korda andis medali välja 1933. aastal ajaleht Idrettsbladet. 1934. aastast hakkas seda välja andma ajaleht Morgenbladet ning selle nimeks sai **Morgenbladeti kuldmedal** (*Morgenbladets gullmedalje*, 1993–1996 *Stiftelsen Morgenbladets gullmedalje*). Aastatel 1940–1945 auhinda välja ei antud. Praegust nime kannab auhind 1997. aastast ajalehe Aftenposten järgi.

Laureaadid alates 1997. aastast
-------------------------------

* 1997 Bjørn Dæhlie
* 1997 Hanne Haugland
* 1998 Ole Einar Bjørndalen
* 1999 Lasse Kjus
* 2000 Trine Hattestad
* 2001 Olaf Tufte
* 2002 Eirik Verås Larsen
* 2003 Petter Solberg
* 2004 Gunn-Rita Dahle
* 2005 Marit Bjørgen
* 2006 Kjetil André Aamodt
* 2007 Aksel Lund Svindal
* 2008 Andreas Thorkildsen
* 2009 Petter Northug
* 2010 Thor Hushovd
* 2011 Alexander Dale Oen
* 2012 Sarah Louise Rung
* 2013 Magnus Carlsen
Narva Poeglaste Gümnaasiumi (tänapäeva Narva Vanalinna Riigikooli) hoone pärast renoveerimist
**Narva Poeglaste Gümnaasium** ehk **Narva meesgümnaasium** (vene keeles *Нарвская мужская гимназия*) oli poeglaste kool Narvas. Gümnaasium kasutas õppehoonena aadressil Kraavi tänav 2 asuvat hoonet (Narva gümnaasiumi hoone). Tänapäeval tegutseb selles hoones Narva Vanalinna Riigikool.

Gümnaasiumi eelkäijaks oli 1848. aastal Jamburgist üle toodud kõrgem maakonnakool (*Нарвское высшее уездное училище*), mis oli paigutatud endise linnakomandandi parun Velio majja. Hiljem otsustati rajada Narvas oma gümnaasium ja see ehitis rekonstrueeriti. Rekonstrueerimistööde ajaks 1875. aastal oli uus kool tööle pandud ajutistes ruumides paruness Arpshofeni majas Rüütli tänaval. Tulevase gümnaasiumihoone rekonstrueerimise järel viidi kreiskool kaheks aastaks Rüütli tänaval asunud hoonesse.

23. aprillil 1875 andis Riiginõukogu loa klassikalise progümnaasiumi avamiseks ja sellega muudeti kreiskool neljaklassiliseks poeglaste progümnaasiumiks, kus õppetöö algas 1. septembril. 22. veebruaril 1879 sai sellest kuueklassiline progümnaasium. 22. septembril 1881 (teistel andmetel 1887. aastal) muudeti progümnaasium keisri määrusega kaheksaklassiliseks täisgümnaasiumiks, mille nimetuseks sai Narva meesgümnaasium (*Нарвская мужская гимназия*). Selle nime all tunti gümnaasiumi kuni 1919. aastani.

Narva Linnaduuma istungil 14. juulil 1919 otsustati liita Narva Poeglaste Gümnaasium Narva Tütarlaste Gümnaasiumiga ning nende põhjal asutati kaks ühisgümnaasiumi: eesti ja vene õppekeelega. Sellest ajast muutus endise Narva Poeglaste Gümnaasiumi nimi mitu korda: 1919/1920. õppeaastal – **Narva Vene Keskkool** (*Нарвская русская средняя школа*); 1921/1922. õppeaastal – **Narva 2. Reaalgümnaasium** (*Нарвская 2-я реальная гимназия*) ja seejärel **Narva linna vene gümnaasium** (*Нарвская городская русская гимназия*).

Kooli direktorid
----------------

* ...1882... – Rudolf Keller (*Келлер Рудольф Богданович*)
* 1888–1893 – Aleksei Davidenkov (*Давиденков Алексей Иванович*)
* ...1895–1900... – Ivan Jevgenov (*Евгенов Иван Михайлович*)
* 1904–1906 – Konstantin Ivanov (*Иванов Константин Алексеевич*)
* Andrei Vassiljev (*Васильев Андрей Васильевич*)
* 1906–1921 – Aleksei Davidenkov

Vaata ka
--------

* Narva Tütarlaste Gümnaasium

Viited
------

1. 1 2  "Eesti kooli ja pedagoogika kronoloogia" (PDF). Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 16. oktoober 2015. Vaadatud 20. detsembril 2015.
2. 1 2 3  Narva vana gümnaasiumihoone, Sirp, 28.01.2000
3. ↑  Олег Коченовский. Нарва. Градостроительное развитие и архитектура. Таллинн, Валгус, 1991
4. 1 2 3 4  Нарвская мужская гимназия
5. 1 2  Давиденков Алексей Иванович
6. ↑  Васильев Андрей Васильевич
**Kiuma** on küla Põlva maakonnas, Põlva valla lääneosas. 

Kiuma külgneb põhjas Aarna, idas Tännassilma ja Kähri külaga, lõunas Puskaruga, läänes Kanepi valla Ihamaru küla ja Kanepi valla Varbuse külaga.

Kiuma küla läänepiir kulgeb suuremas osas mööda Ahja jõge.

Maakonna ja valla keskus Põlva asub 6 km kaugusel.

Loodus
------

Küla lääneosas on Ahja jõe keskjooksu oru nõlv, mis jääb osaliselt Tilleoru maastikukaitseala piiridesse. Küla läbib Hatiku oja. Külas asuvad Kiuma ristipuud.

Taristu
-------

Kiuma küla läbivad Kiuma–Peraküla tee (18111), Kähri–Koorvere tee (18155) ja Tännassilma–Kiuma tee (18164).

Ajalugu
-------

Kiuma küla ajalugu on seotud Kiuma mõisaga, mida on esmamainitud 1495. aastal (*Küemahe*). Endise Kiuma mõisa süda asub siiski tänases Aarna külas.

Pärast valdade moodustamist 1866. aastal oli küla Kioma valla koosseisus kuni 1939. aastani, peale 1939. aasta vallareformi Põlva valla koosseisus.

1939. aastani oli küla ametlikuks nimekujuks **Kioma**.

Peale külanõukogude moodustamist oli Kiuma alates 1945. aastast Kioma külanõukogu keskus. 1950. aasta seadlusega likvideeriti Põlva vald ja Kioma külanõukogu territoorium arvati Põlva rajooni koosseisu. Kioma külanõukogu likvideeriti ja selle territoorium liideti ametlikult Põlva külanõukoguga 1954. aastal, kuhu see jäi kuni aastani 1991. Sealt alates asub Kiuma Põlva vallas.

Kultuur
-------

Küla loodeosas asub mitu arheoloogiamälestisena kaitse all olevat kääbast. 

Külas asuvad Kiuma rahvamaja ja Kiuma raamatukogu.

Kiuma külas on sündinud keeleteadlane Heino Liiv.

Viited
------

1. ↑  Maa-amet, vaadatud 21.11.2020.
2. ↑  Statistikaamet, vaadatud 10.11.2020.
3. ↑  Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.
4. ↑  "Kiuma küla arengukava 2013‒2023" (PDF). Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 4. märts 2016. Vaadatud 13. jaanuaril 2016.
5. ↑  Kiuma rahvamaja
6. ↑  "Kiuma raamatukogu". Originaali arhiivikoopia seisuga 6. märts 2016. Vaadatud 13. jaanuaril 2016.

| * v
* r
Põlva valla asulad |
| --- |
| Linn | 

* Põlva

 |  |
| Alevikud | 

* Ahja
* Mooste
* Vastse-Kuuste

 |
| Külad | 

* Aarna
* Adiste
* Akste
* Andre
* Eoste
* Himma
* Himmaste
* Holvandi
* Ibaste
* Jaanimõisa
* Joosu
* Kaaru
* Kadaja
* Kanassaare
* Karilatsi
* Kastmekoja
* Kauksi
* Kiidjärve
* Kiisa
* Kiuma
* Koorvere
* Kosova
* Kähri
* Kärsa
* Lahe
* Laho
* Leevijõe
* Logina
* Loko
* Lootvina
* Lutsu
* Mammaste
* Meemaste
* Metste
* Miiaste
* Mustajõe
* Mustakurmu
* Mõtsküla
* Naruski
* Nooritsmetsa
* Orajõe
* Padari
* Partsi
* Peri
* Pragi
* Puskaru
* Puuri
* Rasina
* Roosi
* Rosma
* Savimäe
* Soesaare
* Suurküla
* Suurmetsa
* Säkna
* Säässaare
* Taevaskoja
* Terepi
* Tilsi
* Tromsi
* Tännassilma
* Uibujärve
* Valgemetsa
* Valgesoo
* Vana-Koiola
* Vanaküla
* Vanamõisa
* Vardja
* Viisli
* Vooreküla

 |
Kiudrünkpilved (*Cirrocumulus stratiformis*) Tartu kohal, 31.05.2010
**Kiudrünkpilved** (ladina keeles *Cirrocumulus*, lühend **Cc**) on kõrgete pilvede klassi kuuluv pilvede põhiliik, põhiliikidest kõige haruldasem. Pilvede ladinakeelne nimi tähendab "kuhilakujulisi juuksekiharaid".

Kiudrünkpilved tekivad kõrgusevahemikus 6–8 km ja moodustavad õhukese kihi paksusega 200–400 m. Kujult sarnanevad nad peenikeste lainete, virgede, lumehelveste või topikestega.

Kiudrünkpilved on valged säravad õhukesed pilved, mõnikord on neil kumava sinise taeva tõttu sinakas varjund. Kuigi nende esinemiskõrgusel on väga madalad õhutemperatuurid (kümneid kraade alla nulli), võivad kiudrünkpilved koosneda nii jääkristallidest kui ka veepiisakestest või veepiisakeste ja jääkristallide segust, eriti kui nad on tekkinud konvektsiooni tõttu. Sel juhul jäätuvad veepiisakesed madala temperatuuri tõttu kiiresti, ja kiudrünkpilved transformeeruvad kiudpilvedeks.

Nad ei anna varju, Päike ja Kuu paistavad neist läbi. Harva võib esineda irisatsioon, st pilveservad võivad vikerkaarevärviliselt helendada.

Et kiudrünkpilvede veesisaldus on väike, siis ei anna nad sademeid.

Tavaliselt esinevad nad koos kiudpilvede ja kiudkihtpilvedega.

Kiudrünkpilvede alaliigid ja vormid
-----------------------------------

### Peamised

* Lainelised kiudrünkpilved (*Cirrocumulus undulatus* – *Cc und*)
	+ *Cirrocumulus lenticularis* (*Cc lent*)
* Kuhilataolised kiudrünkpilved (*Cirrocumulus cumuliformis* – *Cc cuf*)
	+ *Cirrocumulus floccus* (*Cc floc*)
	+ *Cirrocumulus tractus* (*Cc trac*) või *Cirrocumulus aviaticus* (*Cc avi*)

### Teised

* + Tornikesekujulised kiudrünkpilved (*Cirrocumulus castellanus* – *Cc cas*)
	+ *Cirrocumulus stratiformis* (*Cc strat*)
	+ *Cirrocumulus lacunaris* (*Cc lac*)

* Kiudrünkpilved Alžeeria lõunaosas Kiudrünkpilved Alžeeria lõunaosas
* Kiudrünkpilved (Cirrocumulus lacunosus) 6. märtsil 2011 Tallinna kohal Kiudrünkpilved (Cirrocumulus lacunosus) 6. märtsil 2011 Tallinna kohal
* Kiudrünkpilved Kiudrünkpilved
* Kiudrünkpilved Hongkongis Kiudrünkpilved Hongkongis

Viited
------

1. 1 2 3  J.Kamenik. I klass: ülemised pilved. Cirrocumulus – kiudrünkpilved, Ilm.ee, 10.09.2009
2. 1 2 3  M. Jürissaar. Kiudrünkpilved, Eesti Loodus, 1999, nr 6

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Kiudrünkpilved** |

| * v
* r
Pilvede liigid |
| --- |
| Keskatmosfääripilved | 
Polaarsed stratosfääripilved **·**  Helkivad ööpilved |
| Ülemised pilved | 
Kiudpilved **·**  Kiudrünkpilved **·**  Kiudkihtpilved |
| Keskmised pilved | 
Kõrgrünkpilved **·**  Kõrgkihtpilved **·**  Kihtsajupilved |
| Alumised pilved | 
Kihtpilved **·**  Kihtrünkpilved |
| Konvektsioonipilved | 
Rünkpilved **·**  Rünksajupilved **·**  Kihtrünkpilved |
Nils Ferlini portree
**Nils Johan Einar Ferlin** (11. detsember 1898 Karlstad – 21. oktoober 1961 Stockholm) oli rootsi luuletaja ja näitleja.

1908. aastal siirdus perekond Ferlin Filipstadi, kus Nilsi isa asutas oma ajalehe. Karlstadis oli Ferlini isa töötanud nädalalehes Nya Wermlands-Tidningen ja seega oli tal ajakirjanduse vallas kogemusi. Isa suri aga järgmisel aastal ja perekond pidi kolima oma mugavast elukeskkonnast tööstusrajooni, et poeg saaks lõpetada haridustee. Kooli lõputunnistuse sai Ferlin juba 16-aastaselt.

Nils Ferlinil oli ka põgus näitlejakarjäär. 17-aastaselt tegi ta kaasa Oscar Wilde'i "Salomés" ja hiljem jätkas näitlemist ühes rändteatrikompaniis.

Ferlini satiiriline klounilike võllanaljadega looming ründab võimumehi, tõusikuid ja ameerikalikku elulaadi. Kuigi paljud tema luuletused on melanhoolsed, pole need siiski ilma huumorita. Paljud neist on seatud ka muusikale ja on muutunud muusikatööstuse kaudu populaarseteks lauludeks. Ferlini eluajal müüdi tema luulekogusid üle 300 000 eksemplari.

Rootsis on Ferlinile püstitatud mitu ausammast, üks on Filipstadis, teine Karlstadis ja kolmas Stockholmis.

Nils Ferlini luulet on inglise keelde tõlkinud Martin S. Allwood, Fred Lane, Thord Fredenholm ja Roger Hinchliffe ning eesti keelde Arno Vihalemm (1911–1991).

Ferlini ausammas Filipstadis

Looming
-------

### Raamatud

* 1930 "En döddansares visor" (Surnud tantsija laulud)
* 1933 "Barfotabarn" (Paljasjalgsed lapsed)
* 1937 "Lars och Lisa i Stockholm" (Lars ja Lisa Stockholmis)
* 1938 "Goggles"
* 1944 "Med många kulörta lyktor" (Värvikirevad laternad)
* 1951 "Kejsarens papegoja" (Imperaatori papagoi)
* 1957 "Från mitt ekorrhjul" (Minu oravarattalt)

### Filmid

* 1942 "Adventurer"
* 1947 "Song of Stockholm"

Viited
------

1. ↑  "Kaks ärkliarmeelast– Vana Viha ja Vana Hirmus" (PDF). Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 19. aprill 2016. Vaadatud 10. aprillil 2016.
2. ↑  *Nils Ferlin- IMDb andmebaas.*

Välislingid
-----------

* Raadioteater – "Legendaarne Nils Ferlin"
Alex Wilkinson 2009. aastal Central Coast Marinersi särgis
**Alexander William Wilkinson** (sündinud 13. augustil 1984 Sydneys) on endine Austraalia jalgpallur (keskkaitsja).

Austraalia kõrgliigas National Soccer League debüteeris Wilkinson 2002. aastal Northern Spiriti meeskonnas.

2005. aastal liitus ta A-League'i klubiga Central Coast Mariners, kellega võitis kahel korral A-League'i põhihooaja. 2011. aastal mängis ta laenul Hiina kõrgliigaklubis Jiangsu Sainty.

Aastatel 2012–2015 mängis ta Lõuna-Korea kõrgliigaklubis Jeonbuk Hyundai Motors, kellega tuli 2014. ja 2015. aastal Lõuna-Korea meistriks. 2014. aasta hooajal valiti Wilkinson Lõuna-Korea liiga hooaja sümboolsesse koosseisu.

2016. aasta veebruaris naasis Wilkinson A-League'i, liitudes Melbourne Cityga, kus mängis hooaja lõpuni. Seejärel siirdus ta Sydneysse. 2019. aasta juulis määrati Wilkinson pärast seda, kui Alex Brosque karjääri lõpetas, Sydney kapteniks. 2021. aastal valiti Wilkinson Sydney aasta mängijaks.

Austraalia jalgpallikoondises tegi Wilkinson debüüdi 5. märtsil 2014 sõprusmängus Ecuadori vastu. Austraalia koondises mängis ta aastatel 2014–2015 kokku 16 korda. Ta kuulus Austraalia koondisse 2014. aasta maailmameistrivõistlustel ja 2015. aasta Aasia meistrivõistlustel.

Jalgpallurikarjääri lõpetas Wilkinson pärast hooaega 2022/23.

Saavutused
----------

Central Coast Mariners
* A-League'i põhihooaeg: 2007–08, 2011–12

Jeonbuk Hyundai Motors
* K League 1: 2014, 2015

Sydney FC
* A-League'i põhihooaeg: 2016–17, 2017–18, 2019–20
* A-League'i finaalseeria: 2016–17, 2018–19, 2019–20
* FFA Cup: 2017

Viited
------

1. ↑  "Sydney FC skipper Alex Wilkinson announces retirement from football". news.com.au. 1.6.2023. Vaadatud 14.6.2023

| * v
* r
Austraalia koondis  –  2014. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlused |
| --- |
| 

* 1 Ryan
* 2 Franjic
* 3 Davidson
* 4 Cahill
* 5 Milligan
* 6 Spiranovic
* 7 Leckie
* 8 Wright
* 9 Taggart
* 10 Halloran
* 11 Oar
* 12 Langerak
* 13 Bozanic
* 14 Troisi
* 15 Jedinak (c)
* 16 Holland
* 17 McKay
* 18 Galekovic
* 19 McGowan
* 20 Vidošić
* 21 Luongo
* 22 Wilkinson
* 23 Bresciano
* Treener: Postecoglou

 | Austraalia |
Eesti orientalist, sealhulgas ka tibetoloogiaga tegelnud Linnart Mäll (1938–2010) 2008. aastal
**Tibetoloogia** on interdistsiplinaarne teadusharu, mis uurib Tiibetit, sealset kultuuri ja tiibeti keelt. Laiemalt kuulub tibetoloogia koos naaberdistsipliinidega (sinoloogia, indoloogia jt) orientalistika alla. Tibetoloogiaga tegelevat teadlast nimetatakse tibetoloogiks.

Euroopas panid tibetoloogiale aluse jesuiidid, kes esimestena uurisid Tiibetit süstemaatiliselt. Esimeste tibetoloogide seas olid 1626. aastal Tsaparangi misjonijaama rajanud Antonio de Andrade ja 1716–1721 Lhasas elanud Ippolito Desideri, akadeemilise tibetoloogia üheks rajajaks peetakse ungarlast Alexander Csoma de Kőrösit. Viimasel sajandil on tibetoloogiale suurt mõju avaldanud Tiibeti poliitiline olukord: pärast Tiibeti okupeerimist 1951. oli sinna mitme aastakümne vältel raske pääseda, mistõttu kasutati eelkõige ajaloolisi ja välistiibeti allikaid. 20. sajandi lõpust on lligipääs Tiibetile Hiina Rahvavabariigi mõningase avanemise tõttu siiski paranenud.

Eesti tuntuim akadeemiline tibetoloog oli Linnart Mäll (kes tegeles küll tibetoloogiaga vaid kui ühega orientalistika harudest), tema õpilastest on tibetoloogiale pühendunud näiteks Maret Kark. 1997. aastast tegutseb Eesti-Tiibeti Kultuuriselts (2011. aastal oli seltsil 11 liiget, esimees Laur Järv), mille algatusel on loodud ka MTÜ Tibetoloogia Instituut.

Välislingid
-----------

* Eestikeelsete Tiibeti-raamatute valikbibliograafia Eesti-Tiibeti Kultuuriseltsi kodulehel
* Eestikeelsete Tiibeti-artiklite valikbibliograafia Eesti-Tiibeti Kultuuriseltsi kodulehel