recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Gonçalo Guedes (2018)
**Gonçalo Manuel Ganchinho Guedes** (sündinud 29. novembril 1996 Benaventes) on Portugali jalgpallur, kes mängib ääremängijana Portugali kõrgliigaklubis Lissaboni Benfica ja Portugali jalgpallikoondises.

Ta alustas klubikarjääri Portugali klubis Lissaboni Benfica, mille noorteakadeemiaga liitus ta 2005. aastal. Klubi põhimeeskonnas debüteeris ta 2014. aasta oktoobris.

2017. aasta jaanuaris siirdus ta 30 miljoni euro eest Prantsusmaa kõrgliigaklubisse Paris Saint-Germain. 2017. aasta septembris suundus ta laenule Hispaania kõrgliigaklubisse Valencia. 2018. aasta augustis sõlmis ta Valenciaga püsilepingu.

2022. aasta augustis sõlmis ta lepingu Inglismaa kõrgliigaklubiga Wolverhampton Wanderers. Inglismaa kõrgliigas lõi ta esimese värava 5. novembril 2022 mängus Brighton & Hove Albioni vastu. 2023. aasta jaanuaris läks ta tagasi laenule Benficasse.

Debüüdi Portugali jalgpallikoondises tegi Guedes 14. novembril 2015 sõprusmängus Venemaa vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 10. novembril 2017 sõprusmängus Saudi Araabia vastu. Ta kuulus Portugali koondisse 2018. aasta maailmameistrivõistlustel ja 2021. aasta Euroopa meistrivõistlustel.

Saavutused
----------

Benfica
* Primeira Liga: 2014–15, 2015–16, 2016–17
* Taça de Portugal: 2016–17
* Taça da Liga: 2014–15, 2015–16
* Supertaça Cândido de Oliveira: 2016

Paris Saint-Germain
* Coupe de France: 2016–17
* Trophée des Champions: 2017

Valencia
* Copa del Rey: 2018–19

Viited
------

1. ↑  "Comunicado oficial | Gonçalo Guedes" (hispaania). Valencia CF. 8. august 2022. Vaadatud 8. augustil 2022.

| * v
* r
Portugali koondis  –  2018. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlused |
| --- |
| 

* 1 Patrício
* 2 Alves
* 3 Pepe
* 4 M. Fernandes
* 5 Guerreiro
* 6 Fonte
* 7 Ronaldo (c)
* 8 Moutinho
* 9 A. Silva
* 10 João Mário
* 11 B. Silva
* 12 Lopes
* 13 Dias
* 14 William
* 15 Ricardo
* 16 B. Fernandes
* 17 Guedes
* 18 Gelson
* 19 Rui
* 20 Quaresma
* 21 Cédric
* 22 Beto
* 23 Adrien
* Treener: Santos

 | Portugal |

| * v
* r
Portugali koondis  –  UEFA Euro 2020 |
| --- |
| 

* 1 Patrício
* 2 Semedo
* 3 Pepe
* 4 Dias
* 5 Guerreiro
* 6 Fonte
* 7 Ronaldo (c)
* 8 Moutinho
* 9 A. Silva
* 10 B. Silva
* 11 Fernandes
* 12 Lopes
* 13 Danilo
* 14 Carvalho
* 15 Rafa
* 16 Sanches
* 17 Guedes
* 18 Neves
* 19 Gonçalves
* 20 Dalot
* 21 Jota
* 22 Rui Silva
* 23 Félix
* 24 Oliveira
* 25 Mendes
* 26 Palhinha
* Treener: Fernando Santos

 | Portugal |
Fred Sinowatz
**Fred Sinowatz** (5. veebruar 1929 Neufeld an der Leutha – 11. august 2008 Viin) oli Austria sotsialistlik poliitik, aastatel 1983–1986 Austria liidukantsler.

Horvaadi päritolu Sinowatz sündis tööliste perekonnas ning õppis keskkooli lõpetamise järel Viini Ülikoolis ajalugu, germanistikat ja ajakirjandust. Ülikooliõpingud lõpetas ta 1953. aastal filosoofiadoktori kraadiga ajaloo alal. Karjääri alustas ta Burgenlandi liidumaa valitsusametnikuna.

Sinowatz oli Austria Sotsiaaldemokraatliku Partei liige ja astus 1957 kohalikku poliitikasse oma sünnikoha Neufeld an der Leutha vallavolikogu liikmena. Aastal 1961 valiti ta Burgenlandi liidumaa parlamendi liikmeks ja Sotsiaaldemokraatliku Partei Burgenlandi organisatsiooni sekretäriks.

Üleriigilisse poliitikasse siirdus Sinowatz 1971, saades Austria parlamendi alamkoja liikmeks ning ühtlasi Austria haridus- ja kultuuriministriks. Aastal 1981 sai temast ka Austria asekantsler. Kõigil neil ametikohtadel töötas ta aastani 1983, mil ta valiti Austria liidukantsleriks ehk valitsusjuhiks. Tema valitsusaega iseloomustas poliitiline ebastabiilsus ja arvukad skandaalid. Sinowatz astus tagasi pärast konservatiiv Kurt Waldheimi presidendiks valimist, kelle minevikku Sturmabteilungi koosseisus oli ta korduvalt valimiskampaania ajal kritiseerinud.

Aastatel 1983–1988 oli ta Austria Sotsiaaldemokraatliku Partei esimees. Pärast oma ametiaja lõppu lahkus ta poliitikast.

Fred Sinowatz oli ka vabamüürlane.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**Bruno Kreisky** | **Austria liidukantsler**1983–1986 | Järgnev**Franz Vranitzky** |
Saulius Sondeckis
**Saulius Sondeckis** (11. oktoober 1928 Šiauliai – 3. veebruar 2016 Vilnius) oli Leedu viiuldaja, helilooja, dirigent ja muusikapedagoog.

Elulugu
-------

Sondeckis õppis Vilniuse konservatooriumis viiulit Alexander Livontase juhendmisel ja lõpetas kooli 1952. 
Aastatel 1957–1960 õppis ta Moskva konservatooriumi aspirantuuris. 1963. aastal tegi läbi pooleaastase kursuse prantsuse dirigendi Igor Markevitši juures.

Sondeckis alustas karjääri viiuldajana.

Aastatel 1952–1959 oli ta Vilniuse konservatooriumis viiuliõpetaja, 1959–1987 keelpillide kateedri juhataja, 1977. aastast professor.

1955. aastal asus ta juhatama Vilniuse Kunstide Kooli õpilaste keelpilliorkestrit ning 1964. aastal sai temast esimene leedu dirigent, kes esines oma orkestriga välismaal, osaledes festivalil Bukarestis. 

1976. aastal sai kollektiiv kuldmedali rahvusvahelisel Herbert von Karajani Fondi noorteorkestrite konkursil Lääne-Berliinis.

Aastatel 1960–2004 oli Sondeckis Leedu Kammerorkestri peadirigent.

Alates 2004. aastast oli ta orkestri Moskva Virtuoosid peakülalisdirigent ja 2005. aastast Leedu Balti Kammerorkestri juht.

Sondeckis asutas 1960. aastal Leedu kammerorkestri. Ta on juhatanud Berliini, Peterburi ja Toronto filharmooniaorkestrit.

Tunnustus
---------

1980. aastal sai ta Nõukogude Liidu rahvakunstniku aunimetuse. 

2002. aastal pälvis ta Maarjamaa Risti IV klassi teenetemärgi, tunnustusena tema töö eest Eesti heliloomingu tutvustajana maailmas. 

Ta on pälvinud ka Leedu, Poola, Venemaa ja Austria riiklikke autasusid.[*viide?*]

Pärdi teos "Tabula rasa" ja Schnittke *concerto grosso*'d nr 1 ja 3 on pühendatud Sondeckisele.

Viited
------

1. ↑  "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 10. november 2007. Vaadatud 10. veebruaril 2016.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
2. ↑
3. ↑  Teenetemärkide kavaleride andmekogu – 335 (vaadatud 28.09.2015)
See artikkel See artikkel räägib linnast USA Missouri osariigis.  USA Michigani osariigis asuva linna kohta vaata artiklit St. Joseph (Michigan).  

---

**St. Joseph** on linn USA-s Missouri osariigis, Buchanani maakonna halduskeskus ja suurim linn. Linn asub Missouri jõe kaldal Kansase osariigi piiri lähedal. Kansas City jääb 70 km kaugusele lõunasse ja Omaha 190 km kaugusele loodesse.

Elanike arv on 2020. aasta rahvaloenduse kohaselt 72 473. Aastal 2010 oli elanikke 76 780 inimest. Elanike arvult on see osariigis kaheksandal kohal.

Linnas asub Missouri Western State University (asutatud 1915) ja Poniekspressi muuseum. Linna hüüdnimi on "St. Joe".

Linnas on sündinud räppar Eminem, kes kasvas üles ja saavutas kuulsuse Detroitis.

Ajalugu
-------

Linna asutas 1826 prantsuse karusnahakütt Joseph Robidoux. Robidoux nimetas selle oma kaitsepühaku Joosepi järgi. St. Joseph sai linnaõigused 1843. aastal. Linna algusaastatel oli seal aurulaevade sadam ja viimane tarnepunkt siinpool Missouri jõge enne Metsikut Läänt. See oli kodusõja lõpuni kõige läänepoolsem koht, kuhu raudtee ulatus.

Aastatel 1860−1861 oli linn nn poniekspressi alguspunkt. Kodusõja ajal oli linn sisside tugipunkt. 1882. aastal tapeti linnas lindprii Jesse James.

1840. aastatel muutus linn oluliseks transpordikeskuseks, kuid jäi teiste linnade varju, kui mandrivaheline raudtee sellest mööda läks. St. Josephi elanike arv saavutas haripunkti 1900. aastal, mil seal elas üle 100 000 inimese. See arv on siiski kaheldav, sest elanike arvu püüti rahvaloenduseks üles puhuda. Sel ajal asus linnas üks Kesk-Lääne suurimaid hulgimüügiettevõtteid Nave & McCord Mercantile Company.

St. Josephi kesklinn

Viited
------

1. ↑  2016 U.S. Gazetteer Files
2. ↑  Explore Census Data – St. Joseph city, Missouri, vaadatud 22.12.2021.
3. ↑  2020 United States Census, vaadatud 1.01.2022.

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **St. Joseph** |

*
Spangereidi kanal
**Spangereidi kanal** (norra *Spangereidkanalen*, *Spangereid kanal*) on paadikanal Norras Agderi maakonnas Lindesnesi vallas läbi Lindesnesi poolsaare ja Spangereidi maakitsuse. Ta kulgeb Høllebuktast Lenefjorden läänes (põhjas) Båly sadamani Njervefjordenis idas (lõunas).

Kanal on 930 m pikkune, 11...25 m laiune ja 2 m sügavune. Vabasõidukõrgus on 4,5 m.

Kanal ühendab väikeste paatide jaoks Sørlandeti ja Vestlandeti ning võimaldab neil sõita ida ja lääne vahet, tegemata ringi ümber Lindesnesi.

Kanali rajamist alustati 2006 ja see avati liikluseks 22. juunil 2007. Ametlikult avas selle 5. juulil 2007 kuninganna Sonja.

Kanali ümbrus on kujundatud pargiks.

Ajalugu
-------

Väljakaevamistel 2001 leiti jälgi arvatavast kanalist või alustatud kanalist, mis pärinevas varakeskajast või hilisest rauaajast (8. sajand). Tegu on ühe suurema teadaoleva tolleaegse ehitusega Norras. On teada, et keskajal siiski veeti paate üle maakitsuse.

Kanalit kaevata on kavatsetud korduvalt, sealhulgas 17. sajandil ning [[Napoleoni sõjad|Napoleoni sõdade ajal 19. sajandi alguses. Viimased teokstegemata kavad tehti 1880ndatel.

Seoses kanali ehitusega puhkes vaidlus, kas Lindesnesi poolsaart saab veel saareks pidada ja kas Norra mandriosa lõunapoolseim punkt peab nüüd Lindesnesi asemel olema Odden Skjernøysundeti ääres Mandalist kagus. Statens kartverk soovitas 2007 Lindesnesi saareks nimetada, kuid 2008 võttis selle soovituse tagasi.
**Spartakistide Liit** ehk **Spartakistid** (saksa: *Spartakusbund*) oli marksistlik revolutsiooniline liikumine Saksamaal Esimese maailmasõja ajal. 

Liikumine on saanud nime Spartacuse järgi, kes oli Vana-Rooma suurima orjade ülestõusu juht. See loodi Karl Liebknechti, Rosa Luxemburgi, Klara Zetkini ja teiste eestvedamisel. Liit nimetas end ümber Saksamaa Kommunistlikuks Parteiks (KPD) ja ühines Kominterniga 1919. Selle suurim tegevus toimus Saksa revolutsiooni ajal 1918, kui ta õhutas revolutsioonilisi meeleolusid oma ajalehe kaudu. Spartakistide tegevus aitas kaasa Saksa keisririigi kaotusele Esimeses maailmasõjas ja hävinemisele. Kuna liikumise juhtide seas oli mitmeid juute, oli see üheks Hitleri antisemitismi ja "noa selga löömise" müüdi ajendiks.

Viited
------

1. ↑   Spartakusbundi ja USPD suhete kohta vt: Ottokar Luban. Die Rolle der Spartakusgruppe bei der Entstehung und Entwicklung der USPD Januar 1916 bis März 1919. – 'Jahrbuch für Forschungen zur Geschichte der Arbeiterbewegung*, No. II/2008.*
**Paehalle linnus** on Henriku Liivimaa kroonikas mainitud linnus Läänemaal.

Kroonika kohaselt saatis paavsti legaat Modena Wilhelm 1226. aastal, pärast Läänemaa minekut paavsti võimu alla, sinna ristima preester Petrus Kaikewalde oma kaasvennaga. Nad ristisid Soontaganas, Maianpatas ja Paehalles, viimastes ristiusku pööramata Eestimaa piirkondades.

Linnuse asukoht on ebaselge. Oletatud on selle paiknemist Lääneranna vallas Vatla maalinna kohal.

Kuna mõnes kroonikavariandis esineb linnuse nimi kujul *Pnekalle* ja mõlemad nimekujud sarnanevad kroonikas "küla" tähistava nimeosaga *-culle*, siis on arvatud, et nime lõpuosis *-halle* (või *-kalle*) võib samuti tähendada "küla".

Viited
------

1. ↑  Henriku Liivimaa kroonika = Heinrici chronicon Livoniae. Ladina keelest tõlkinud Richard Kleis, toimetanud ja kommenteerinud Enn Tarvel. Tallinn: Eesti Raamat 1982. Peatükk XXIX 7, lk 263
2. ↑  Henriku Liivimaa kroonika, XXIX, kommentaar 24, lk 263
3. ↑  Sulev Vahtre. Muinasaja loojang Eestis : vabadusvõitlus 1208–1227. Tallinn : Olion, 1990. Lk 169
4. ↑  Paul Alvre. Eesti ja liivi keeleaines Henriku Liivimaa kroonikas, III : Kohanimed. *Keel ja Kirjandus, 1985, nr 2, lk 103*
**Jaan Tänavots** (15. märts 1935 Orutaguse küla, Undla vald – 8. august 2012) oli eesti botaanik.

Ta sündis asuniku väiketalus (maa lõigati mõisamaast isa Vabadussõjas olemise eest). Kooliteed alustas Neeruti koolis, edasi Kadrinas. Ta lõpetas 1950. aastal kiituskirjaga Kadrina mittetäieliku keskkooli (7. klassi). Seejärel õppis Rakvere Pedagoogilises Koolis, mille lõpetamise järel oli õpetaja Hiiumaal ning Tapa ja Rakvere rajoonis. 

Ta oli 1964–1969 TRÜ bioloogia teaduskonna üliõpilane, lõpetas *cum laude*. Juba õppimise ajal asus tööle Tartu Ülikooli Botaanikaaeda ja töötas seal kuni pensionini 1996. aastal. 

Botaanikaaias oli ta põhiliselt pargikogude kuraator, sekka tuli ajutiselt kureerida ka näiteks üheiduleheliste ja lähistroopiliste taimede osakondi. Ta juhendas üliõpilaste kursuse- ja diplomitöid, pidas mõningaid väiksemaid loengutsükleid (kooliaed, kultuur- ja ilutaimed). Aastast 1996 teadusmagister botaanika erialal (töö teemal "Taimede introduktsioonist Tartu Ülikooli Botaanikaaeda"). 

Alates 1996. aastast oli ta mittekoosseisuline lektor Eesti Maaülikooli aianduse instituudis kuni 2009. aastani.

Ta osales mitmel teadusekspeditsioonil Amuurimaale, Kesk-Aasiasse, Kaukaasiasse ja Karpaatidesse. 

Enne ülikooli astumist avaldas ta aeg-ajalt luuletusi (ajakirjades Looming ja Noorus, samuti mõnes ajalehes), hiljem mitte, kuigi kirjutas pidevalt. Küll aga avaldas ta populaarteaduslikke ja ka teaduslikke artikleid erialaväljaannetes. 2012. aasta kevadel ilmus talt luulekogu "Elu kui keermes lõng".

Tunnustus
---------

* 1996–1997 Tartu Ülikooli medal

Viited
------

1. ↑  "Tartu Ülikooli medali kavalerid". *Tartu Ülikool*. Vaadatud 5.12.2022.
**Jeruusalemma Rahvusvaheline Kristlik Suursaatkond** on katusorganisatsioon maailma kristlaste kaasamiseks kultuur-poliitilisse liikumisse, mille põhitaotluseks on diplomaatiline tunnustus Iisraeli õigustele Jeruusalemma suhtes.

Jeruusalemma Rahvusvaheline Kristlik Suursaatkond (JRKS) asutati sügisel 1980 ametlikult ristiusklike solidaarsusaktina selleks, et toetada Iisraeli ja juudi rahva õigust Jeruusalemmale. Eestis tegutseb JRKS aastast 1993.

Liikumine kujutab endast suurepärast näidet avaliku diplomaatia ja psühholoogilise sõja vahendite rakendamisest Iisraeli välispoliitiliste eesmärkide elluviimisel ja rahvusvahelise maine kujundamisel.

Ajalooline taust
----------------

Liikumine Jeruusalemma Rahvusvaheline Kristlik Suursaatkond (JRKS) loodi pärast seda, kui Iisrael selle püha linna 1980. aastal vastuvõetud seadusega kuulutas oma jagamatuks pealinnaks. Kolmteist aastat varem 1967 oli Iisrael Kuuepäevase sõja käigus hõivanud Ida-Jeruusalemma, mida palestiinlased on sellest hoolimata pidanud ka oma pealinnaks.

Kuna paljud riigid viisid protestiks Jeruusalemma anneksiooni vastu oma saatkonnad Jeruusalemmast ära Tel Avivi, algatas JRKS kristlaste ülemaailmse liikumise, et koguda poolehoidu ja agiteerida Jeruusalemma rahvusvahelise tunnustamise kasuks Iisraeli jagamatu pealinnana.

Jeruusalemma Rahvusvahelise Kristliku Suursaatkonna Eesti Osakond
-----------------------------------------------------------------

Jeruusalemma Rahvusvahelise Kristliku Suursaatkonna Eesti Osakond loodi mittetulundusühinguna aastal 1993. Eesti osakonna jt JRSK kohalike algorganisatsioonide liikmeks olemise tingimuseks on kristlikku kogudusse kuulumine ja soov toetada juudi rahvast, olenemata toetuse avaldaja suhtumisest judaismi või tema geograafilisest asukohast. 

Eesti kohaliku JRSK osakonna tegevuse sihiks on juudi kultuuri parema mõistmise ja Eesti Vabariigi heade suhete taotlemine Iisraeli riigiga. Osakond peab vajalikuks ka Eesti Vabariigi ametlikku vabandamist Iisraeli ees eestlaste osalemise pärast holokaustis.

Siinne JRSK osakond korraldab koosolekuid juudi usulistel ja Iisraeli riiklikel pühadel, annab välja kirjandust ja teeb koostööd Tallinna Pereraadioga. Eesti teabevälja täiendab tänu JRSK meediatööle iga nädal eetrisse ilmuv saade "Iisrael ja meie", samuti JRSK eestikeelne ajakiri Jeruusalemma Sõnumid, mis ilmub iga kolme kuu tagant alates aastast 1997.

Kohaliku JRSK osakonna juhatuse esimees on Peeter Võsu.

Jeruusalemma Rahvusvaheline Kristlik Suursaatkond asub Tallinnas aadressil Pikk tn 52.

Välislingid
-----------

* Eesti osakonna koduleht (Iisraeli Keskuse nime all)
**Jaan Vares** (21. jaanuar 1889 Sova talu, Aidu vald, Paistu kihelkond, Viljandimaa – 20. oktoober 1967 Wilmington, Delaware, USA) oli Eesti arst ja Viljandi linnapea.

Lõpetas 1907. aastal Viljandi Linnakooli, sooritas 1908. aastal Moskvas küpsuseksami. Õppis aastatel 1909–1917 Moskva Ülikooli arstiteaduskonnas, mille lõpetas arsti kutsega. Alates 1915. aastast teenis ta ka asearstina Venemaa sõjaväes Esimeses maailmasõjas. Akadeemiliselt oli ta Eesti Üliõpilaste Seltsi liige.

Töötas alates 1918. aastast Viljandis arstina, juhatas Vabadussõja ajal Viljandi Ühistöö haiglat. 

Oli 1920. aastast ka linnavolikogu liige ning aastatel 1936–1939 volikogu juhataja. Oli aastatel 1924–1927 Viljandi linnapea.

Oli 1920–1941 Viljandi Eesti Punase Risti Komitee juhataja ning 1928–1941 kultuuriseltsi Koit esimees. Oli ka Noorkotkaste Maleva juhatuses vanema abi, Kaitseliidu malevaülem ja sanitaarpealik, Viljandi Haridusseltsi Tütarlaste Gümnaasiumi juhatuse liige, Vabatahtliku Tuletõrjeühingu arst, kindlustusseltsi „Eesti" nõukogu liige ning Viljandi Majaomanikkude Ühispanga nõukogu esimees.

Põgenes Nõukogude okupatsiooni eest 1944. aastal koos perega Saksamaale, oli põgenikelaagri arst Wiesbadenis, Kasselis ja Geislingenis. Emigreerus 1949. aastal Kanadasse. Kolis pensionieas Ameerika Ühendriikidesse.

Tunnustus
---------

* Ühistöö teenetemärk
* Eesti Punase Risti III klassi teenetemärk, 22.02.1921
* Eesti Punase Risti mälestusmärgi II järgu II aste, 19.02.1927
* Kaitseliidu Valgeristi III klass

Vaata ka
--------

* Varese sild

Viited
------

1. ↑  "Dr. J. Vares 50-aastane". *Uus Eesti*. 20.01.1939. Nr. 19. Vaadatud 12.04.2019.
2. 1 2  Heiki Raudla (koostaja). Krista Valdvee (toim). *Kilde Viljandi meditsiini ajaloost* (PDF). ISBN 978-9949-30-323-6.
3. ↑  Teenetemärkide kavalerid
4. ↑  Teenetemärkide kavalerid

Kirjandus
---------

* "Dr. Jaan Vares 50. aastane". Sakala nr 8, 20. jaanuar 1939. Lk 5

Välislingid
-----------

* Eesti ohvitserid 1918-1940
|  |
| --- |
|  **Poks** |
| Riik |  | Itaalia |
|  |
| Hõbe | 1948 | Kärbeskaal |
|  |
| 3. ring | 1949 | Kärbeskaal |

**Spartaco Bandinelli** (27. märts 1921 Velletri, Rooma provints, Lazio maakond – 17. veebruar 1997 Velletri) oli Itaalia poksija.

Ta oli kärbeskaalus (kuni 51 kg) Itaalia meister 1948. aastal.

Bandinelli sai kärbeskaalus (kuni 51 kg) 1948. aasta Londoni olümpiamängude poksivõistlustel hõbemedali, kaotades finaalis kuldmedali- ja olümpiavõitjale Pascual Pérezele (Argentina).

Ta osales kärbeskaalus (kuni 51 kg) 8. Euroopa meistrivõistlustel (Oslo, 1949), kuid kaotas 3. ringis diskvalifitseerimise tõttu oma kohtumise hilisemale kuldmedalivõitjale ja Euroopa meistrile Janusz Kasperczakile (Poola) ja jäi edasisest medaliheitlusest välja.

Ta osales Euroopa eest 1949. aastal kärbeskaalus (kuni 112 naela ehk 50,8 kg) maavõistlusel USA Kuldkinda-turniiri võitjate meeskonnaga ning kaotas 18. mail Chicagos oma kohtumise Arthur Brownile.

Viited
------

1. ↑  14. suveolümpiamängude poksivõistlus. London 1948. Tulemused inglise keeles
2. ↑  "8. Euroopa meistrivõistlused poksis. Oslo 1949. Tulemused inglise keeles" (PDF). Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 2. veebruar 2014. Vaadatud 22. oktoobril 2016.
3. ↑  1949. aasta Euroopa–USA Kuldkinda-võistlused. Tulemused inglise keeles

Välislingid
-----------

* Spartaco Bandinelli veebisaidil Olympedia Muuda Vikiandmetes
See artikkel See artikkel räägib skulptorist.  Maadlustreeneri kohta vaata artiklit Jaan Vares (treener).  Arsti ja Viljandi linnapea kohta vaata artiklit Jaan Vares (arst).  

---

**Jaan Vares** (27. august 1927 Valga – 16. jaanuar 2016) oli eesti skulptor ja kunstipedagoog, Eesti Riikliku Kunstiinstituudi rektor (1959–1989).

Ta sündis 1927. aastal Valgas raudteelase perekonnas. 

Ta lõpetas 1946. aastal Valga 1. Keskkooli ning astus samal aastal Tartu Riiklikku Kunstiinstituuti, kuid lõpetas 1952. aastal hoopis Eesti Riikliku Kunstiinstituudi Tartu osakonna skulptuuri erialal. Aastatel 1952–1956 täiendas ta ennast Leningradis Repini-nimelise kunstiinstituudi aspirantuuris, kus sai 1956. aastal kunstiteaduste kandidaadi kraadi (skulptuurirühma "Põlevkivikaevurid", kips, eest).

Ta oli aastatel 1956–1994 Tallinna Kunstiülikooli skulptuuriõppejõud (1964. aastast dotsent ja 1968. aastast professor). Aastatel 1959–1989 oli ta Eesti Riikliku Kunstiinstituudi rektor. 1994. aastast oli ta emeriitprofessor.

Tunnustus
---------

* 1963 Eesti NSV teeneline kunstnik
Jermolai Solženitsõn (2012)
**Jermolai Aleksandrovitš Solženitsõn** (vene keeles Ермолай Александрович Солженицын; inglise keeles *Yermolai Solzhenitsyn*; sündinud 1970 Moskvas) on vene juhtimiskonsultant, McKinsey & Company vanempartner. 

Jermolai sündis vene kirjaniku, dissidendi ja nobelisti (1970) Aleksandr Solženitsõni perekonnas. Jermolai ema Natalija Svetlova (sündinud 1939) töötas 1960. aastatel akadeemik Andrei Kolmogorovi juhtimisel Lomonossovi-nimelise Moskva Riikliku Ülikooli matemaatilise statistika laboris; seejärel alates 1968. aastast oli ta kirjanik Solženitsõni abiline. Pere elas Moskvas aadressil ulitsa Gorkovo 12. 

Veebruaris 1974 kirjanik Solženitsõn vangistati. Teda süüdistati kodumaa reetmises, talt võeti kodakondsus ja saadeti Nõukogude Liidust välja. Märtsis lasti perel (emal koos nelja alaealise lapsega) riigist lahkuda. Taasühinemise järel elas pere kuni 1976. aastani Šveitsis, seejärel USA-s Vermonti osariigis. Mais 1994 naasis Solženitsõnite pere (sealhulgas 24-aastane Jermolai) Venemaale.

Haridus- ja töökäik
-------------------

Jermolai Solženitsõn on lõpetanud Harvardi Ülikooli bakalaureusekraadiga Ida-Aasia uuringute erialal. Magistrikraadi sai ta Princetoni Ülikoolist rahvusvaheliste suhete erialal. Õpingute ajal käis ta Hiinas keelt täiustamas.

Mitu aastat töötas ta Taiwanis, seejärel konsultandina Washingtonis Maailmapangas.

Alates 1998. aastast töötab Solženitsõn rahvusvaheliselt tegutsevas juhtimiskonsultatsioonifilmas McKinsey & Company, kus tegutseb mitme ekspertgrupi töös. Ta juhib firma mäe- ja metallurgiatööstuse ekspertgruppi EMEA majandusregioonis (Euroopa, SRÜ, Lähis-Ida ja Aafrika) ning on McKinsey energeetika ja toorme globaalse ekspertgrupi üks juhtidest. Varem (2010) on ta olnud McKinsey Moskva harukontori juht.

Isiklikku
---------

Jermolai Solženitsõnil on kaks last: Jekaterina (sündinud 2001) ja Ivan (s. 2002).

Tema vend Ignat Solzhenitsyn (s. 1972) on USA dirigent ja pianist. Vend Stepan Solženitsõn (s. 1973) on suurfirma juht Venemaa söetööstuses.

Viited
------

1. 1 2 3 4  Ермолай Солженицын. mckinsey.com
2. ↑  Фамильная этика. solzhenitsyn.ru
3. ↑  Ермолай Солженицын. solzhenitsyn.ru
4. ↑  Хорошо иметь троих детей. kommersant.ru

Välislingid
-----------

* Ермолай Солженицын о ПМЭФ 2018. youtube.com, 5. juuni 2018
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib ajakirjanikust; kunstniku kohta vaata artiklit Urmas Vaino (kunstnik)* |

---

Urmas Vaino (paremal) 2021. aasta Arvamusfestivalil
Urmas Vaino NATO päeval 16. aprillil 2010
**Urmas Vaino** (sündinud 14. jaanuaril 1974 Tallinnas) on eesti ajakirjanik ja saatejuht.

Elulugu
-------

Ta lõpetas 1992. aastal Tallinna 32. Keskkooli.

Ta on olnud ajakirja Auto Bild Eesti tegevtoimetaja ja Eesti Rahvusringhäälingu mittekoosseisuline saatejuht.

Ajakirjanduslikku tööd alustas ta 1993. aastal saatejuhina Raadio 2-s, seejärel hakkas alates 2007. aastast tegema kaastööd ka Eesti Televisioonile, tehes intervjuusid ja juhtides alaliselt meelelahutuslikku "Erisaadet" ja mõnikord portreesaadet "Tähelaev".[*viide?*]

2008. aastal juhtis ta koos Elis Aunastega saadet "Suvehommik" ETV-s. 2009. aasta septembrist 2017. aasta jaanuarini juhtis ta koos Katrin Viirpaluga saadet "Terevisioon" ETV-s. 2017. aasta jaanuarist 2021. aasta aprillini juhtis ta debatisaadet "Suud puhtaks" ETV-s.[*viide?*]

Pälvis 2016. aastal Selge Kõneleja auhinna.

Isiklikku
---------

Tal on abikaasa Külliga neli tütart.

Viited
------

1. ↑  Selged kõnelejad 2021 Eesti Vaegkuuljate Liit, 11. jaanuar 2022
2. ↑  "Urmas Vaino perre sündis neljas tütar". Elu24.ee, 20. mai 2009

Välislingid
-----------

* "Terevisiooni uueks saatejuhiks saab Urmas Vaino". Elu24, 19. juuni 2009
* Stina Eilsen. "Emotsionaalne meelelahutaja Urmas Vaino". Elu24, 18. juuli 2009
Frederick Douglass (umbes 1879)
**Frederick Douglass** (sünninimega **Frederick Augustus Washington Bailey**; veebruar 1817 või 1818 Talboti maakond, Marylandi osariik – 20. veebruar 1895 Washington) oli afroameeriklasest abolitsionist, kirjanik, kõne- ja riigimees. Ta oli 19. sajandi üks tuntumaid orjusevastaseid.

Ta sündis orjana. Ta eraldati oma emast imikuna. Kuni kuueaastaseks saamiseni kasvatas teda vanaema. Noorena töötas ta koduteenijana Baltimore'is, kus ta õppis lugema. 16-aastaselt töötas ta istanduses. Aastal 1838 põgenes ta New Yorki ja sealt Massachusettsi osariigis asuvasse New Bedfordi, kus muutis oma nime, et teda ei tabataks. Aastal 1841 toimunud orjusevastaste kokkutulekul antud kõne innustas teda liituma orjusevastase seltsiga.

Aastal 1845 ilmus tema autobiograafia "Narrative of the Life of Frederick Douglass, an American Slave". Vältimaks oma peremehe kätte langemist, keda oli jutustuses mainitud, suundus Douglass Inglismaale ja Iirimaale (1845–1847). Pärast Ameerikasse naasmist oli tal võimalus ennast vabaks osta. Ta hakkas välja andma orjusevastast ajalehte "North Star", mida ta avaldas New Yorgi osariigis Rochesteris kuni 1860. aastani. Aastal 1851 lahknesid tema arvamused radikaalse abolitsionisti William Lloyd Garrisoniga ning ta liitus James G. Birney juhitud mõõdukatega.

Hiljem toetas ta naiste valimisõigust ja mustanahaliste õigusi ning töötas aastatel 1889–1891 Ameerika Ühendriikide suursaadikuna Haitis.

Viited
------

1. 1 2  *Britannica Concise Encyclopedia*. Encyclopaedia Britannica, Inc. 2008. Lk-d lk 568. ISBN 1-593394-92-6.

Välislingid
-----------

 Frederick Douglass – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Lena Gercke (2018)
**Lena Johanna Gercke** (sündinud 29. veebruaril 1988 Saksamaal Marburgis) on saksa modell ja saatejuht. Ta on saate "Germany's Next Topmodel" esimese tsükli võitja.

Lenal on õde ja kaks poolõde, kellega tal on ühine isa. Ta kasvas üles Cloppenburgis ja käis katoliiklikus gümnaasiumis, mille lõpetas 2007.

Ta on 180 cm pikk, blondeeritud juuste ja siniste silmadega. Tema strateegilised mõõtmed on 90–62–89, jalanumber on 40.

Tema modellikarjäär algas 14. augustil 2004 kiirtoiduketi Burger King palgal. Otsekohe sai ta lepingu modelliagentuuriga pildistamise, mannekeenitöö ja tantsuesinemiste jaoks.

Ta võitis 29. märtsil 2006 Saksamaa versiooni telesaatest "Ameerika supermodellid", mis kannab nime "Germany's Nest Topmodel". Seda juhtis Heidi Klum. Seejärel sai Gercke mitu uut lepingut, näiteks Microsoftiga Windows Live'i reklaamimiseks, ja poseeris 2006. aasta juunikuu saksa Cosmopolitani kaanel. Teist korda oli ta Cosmopolitani kaanel märtsis 2007. Ta on poseerinud ka paljude muude saksa ja välismaa ajakirjade kaanel.

Alates 2009. aastast juhib ta telesaadet "Austria’s Next Topmodel". Seda näitab Austria erakanal Puls 4 ja 2011. aastal oli juba selle saate kolmas hooaeg. Külalisesinejana astus ta üles sarja "Germany's Next Topmodel" teisel ja kolmandal hooajal. 

Tema elukaaslane on filmirežissöör Dustin Schöne, neil kaks last.

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Lena Gercke** |

* Lena Gercke koduleht
**Jeruusalemma kuningas** oli Jeruusalemma kuningriigi valitseja tiitel aastatel 1100–1291. Jeruusalemma linn kuulus kuninga võimu alla reaalselt ainult aastatel 1100–1187 ja 1229–1244. Pärast 1291. aastat on sellele tiitlile pretendeerinud või kasutanud seda oma täieliku tiitli osana mitmed Euroopa valitsejad.

Jeruusalemma troonipärimiskord võimaldas troonile pääseda ka naistel, kelle tiitliks oli vastavalt **Jeruusalemma kuninganna**. Enamik kuningannasid valitses koos abikaasa või pojaga. Meessoost kaasvalitseja kandis ka alati kuninga tiitlit.

Titulaarselt oli Jeruusalemma kuningas kõrgeim kõigi Lähis-Idas asunud ristisõdijate riikide valitsejatest, kuid reaalselt teostas ta võimu ainult oma isiklike valduste ja Jeruusalemma kuningriigi vasallide üle. Pärast Jeruusalemma langemist muslimite kätte 1187. aastal asus kuninga residents Akkos.

Jeruusalemma kuninga võim oli tavaliselt nõrk ning sõltus tugevalt kohaliku alamaadli toetusest. Tugeva kuningavõimu teket ja kinnistumist takistasid pidevad pärilusprobleemid, kuninga valitavus ning asjaolu, et iseäranis 13. sajandil kuulus tiitel sageli Euroopa kõrgaadlikele, kes ise oma kuningriigis alaliselt ei viibinud.

Pärast Jeruusalemma kuningriigi langemist 1291. aastal püsis tiitel edasi ning sellele on pretendeerinud eri pärilusliine pidi mitmed Euroopa valitsejaperekonnad. Reaalselt võimu omavatest valitsejatest kuulub Jeruusalemma kuninga tiitel tänapäeval Hispaania kuningale.

Vaata ka
--------

* Jeruusalemma kuningate loend
* Jeruusalemma kuningriik
Urmo Kübar, 2011
Urmo Kübar Arvamusfestivalil, 2014
**Urmo Kübar** (sündinud 4. märtsil 1978 Rakveres) on eesti ajakirjanik ja kodanikuühiskonna edendaja, presidendi vabakonnanõunik 2016–2021. 

Ta on lõpetanud Tartu Ülikooli ajakirjanduse eriala 2002. aastal (*cum laude*).

Urmo Kübar on töötanud Eesti Päevalehe reporterina 1998–2001, kodanikuühiskonna häälekandja Foorum toimetajana 1999–2000, reklaamifirmas Zoom reklaamikirjutajana 2001–2002, erakonna Res Publica organisatsioonisekretärina 2002–2005, Eesti Mittetulundusühingute ja Sihtasutuste Liidu (EMSL) liikmeprogrammi juhina 2005–2006 ning 2006–2013 EMSLi juhatajana. EMSLi juhatajana oli ta üks hea valimistava ja Rahvakogu eestvedajatest, samuti oli ta seotud aktsiooni "Teeme ära!" ja Arvamusfestivali korraldamisega. 

2014–2015 töötas ta Smithsonian Institutioni arendusosakonnas USA-s Washingtonis. 

Ta oli erakonna Res Publica ja selle liitumisel Isamaaliiduga tekkinud erakonna Isamaa ja Res Publica Liit liige perioodil 20. märts 2002 kuni 30. mai 2007.

Urmo Kübar on kirjutanud käsiraamatu "Hea huvikaitse. Kuidas kaasata liitlasi ja mõjutada otsuseid?" (2011) ning koos Hille Hinsbergiga "Kaasamine avalikus sektoris ja vabakonnas" (2014).

Kübar sai 2016. aasta oktoobris Vabariigi Presidendi ametisse astunud Kersti Kaljulaidilt ettepaneku asuda presidendi meeskonda vabakonna nõuniku ametikohale ja ta oli selles ametis kuni 5. märtsini 2021.. 

Alates 8. märtsist 2021 on ta SA Poliitikauuringute Keskus Praxis juhataja.

Tunnustus
---------

2013. aastal pälvis Urmo Kübar Euroopa Kodaniku auhinna euroopalike väärtuste levitamise ja kinnistamise eest. Auhinda annab välja Euroopa Parlament.

2014. aastal sai ta Valgetähe V klassi teenetemärgi.

Viited
------

1. ↑  E-äriregistri erakonna liikme päring: Urmo Kübar. Vaadatud 11.10.2016
2. ↑  "Kersti Kaljulaid kutsus oma meeskonda Riisalo, Vitsuri ja Kübara." Delfi, 7. oktoober 2016
3. ↑  Vahur Koorits (toimetaja): "Rumm: kandidaadina laenas Kaljulaid endale Allar Jõksi meeskonna." Delfi, 9. oktoober 2016
4. ↑  "Urmo Kübar võitis Euroopa Kodaniku auhinna" Postimees, 10. juuni 2013
5. ↑  "Presidendilt saab tänavu teenetemärgi 99 inimest" ERR, 5. veebruar 2014

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Urmo Kübar** |

* Riigikogu Toimetised: Autoritest
**Frederick Christ Trump** (11. oktoober 1905 New York – 25. juuni 1999) oli Ameerika Ühendriikide kinnisvaraarendaja. Ta oli Ameerika Ühendriikide 45. presidendi Donald Trumpi isa.

Elulugu
-------

Trump sündis 1905. aastal New Yorgis Saksa sisserändajate perekonnas. Ta oli vanuselt kolmas laps, tal oli noorem vend John ja vanem õde Elizabeth.

1936. aastal abiellus Fred Šoti sisserändaja Mary Anne MacLeodiga ning neil sündis viis last: Donald Trump, Maryanne Trump Barry, Frederick Jr. Elizabeth ja Robert.
Fredi ja tema abikaasa abielu oli õnnelik, nad olid koos kuni Fred Trumpi surmani.

Fred Trump kannatas Alzheimeri tõve all. 1999. aastal haigestus ta kopsupõletikku ja suri sama aasta juunis.

Ajalehe The New York Times järelehüüde kohaselt oli Fred Trumpi varanduse netoväärtus surres vahemikus 250 miljonit kuni 300 miljonit dollarit. Jõukusest hoolimata oli Trump tuntud kui säästlik inimene

Karjäär
-------

Fredi isa suri 1918. aasta gripipandeemia ajal. Ta oli investeerinud kinnisvarasse, mis hiljem aitas tema perel rikkaks saada.

Fred Trump alustas oma karjääri New Yorgis Queensis hooneid ehitades. 20. eluaastate alguses oli ta juba ehitanud kümneid maju ja asutanud ettevõtte Elizabeth Trump & Son Co. millest hiljem sai Trumpi kontsern The Trump Organization.

The Trump Organizationi logo
1968. aastal liitus Donald Trump isa firmaga, olles 22-aastane. Fred Trump laenas pojale raha, et see saaks alustada kinnisvaraäri Mannhattanil. Fred Trumpi süüdistati rassismis, kui ta tegeles korterite väljarentimisega 1960ndatel ja 1970ndatel. 1973. aastal kaebas USA justiitsministeeriumi tsiviilõiguste osakond Fred Trumpi ja tema ettevõtte kohtusse, väites, et vähemusi diskrimineeritakse. Kriitiline olukord tekkis sellest, et eelistati valgenahalisi inimesi ja potentsiaalsetele mustanahalistele üürnikele öeldi ära. Lõpuks jõudsid mõlemad pooled kokkuleppele ja allkirjastati nõusolekuleping.

Trumpi nimi avaldati esmakordselt ajakirja Forbes rikkaimate ameeriklaste edetabelis (Forbes 400) 1982. aastal, kui tema varandus koos poja Donaldi omaga oli hinnanguliselt 200 miljonit dollarit.

Viited
------

1. ↑  "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 14. veebruar 2019. Vaadatud 14. veebruaril 2019.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
2. ↑
3. ↑  "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 14. veebruar 2019. Vaadatud 14. veebruaril 2019.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
Urotropiin
**Urotropiin** ehk **heksametüleentetramiin** (keemiline valem (CH2)6N4) on heterotsükliline orgaaniline ühend, valge kristalne aine, mis lahustub mõnedes orgaanilistes lahustites ja vees mõõdukalt. Kõrgemal temperatuuril (kuni 280 °C) sublimeerub. Urotropiin annab komplekse halogeenidega, mõnede sooladega, aktiivsete orgaaniliste haliididega jt, näiteks

(CH2)6N4•2HgCl2 või 
[R–CH2–N(CH2)6N3]+X–.

Urotropiini valmistatakse formaldehüüdi ja ammoniaagi ühinemisreaktsioonil.

Urotropiini kasutatakse meditsiinis antibiootikumina. Sõjaväelased, matkajad jt kasutavad välitingimustes tahke kütuse (nn "kuiva piirituse") tablette, mille põhikomponent on urotropiin. See põleb ilma veeldumata, ega anna suitsu ja tuhka.

Urotropiini kasutusala tööstuses on üsna lai: kasutatakse fenool-formaldehüüdvaikude tootmisel, lõhkeainete tootmisel, tekstiilitööstuses, värvide tootmisel, korrosioonitõrjes jm.

Orgaanilises sünteesis kasutatakse urotropiini Duffi reaktsioonis (areenide formüülimine), Sommelet' reaktsioonis (primaarsete bensüül-, allüül- jmt haliidide konversioon aldehüüdideks), Delepine reaktsioonis (primaarsete amiinide saamine alküül-, bensüül jmt haliididest).
Analüütilises keemias leiab urotropiin kasutust hapete neutraliseerimisel, puhverlahuste koostises, ioonide määramisel jne.
Lena Hallengren (2011)
**Lena Ingeborg Hallengren** (sündinud 25. detsembril 1973 Kalmaris) on Rootsi sotsiaaldemokraatlik poliitik. Ta on olnud Rootsi kirikuasjade minister (2004–2006), laste, eakate ja soolise võrdõiguslikkuse minister (2018–2019) ja sotsiaalminister (2019–2021).

Ta on saanud pedagoogilise hariduse Kalmari Ülikoolis, kuid õpetamisega ei ole ta tegelenud. Ta hakkas poliitikaga tegelema 1990. aastate keskel. Rootsi Sotsiaaldemokraatliku Noorteliiga (SSU, Sveriges socialdemokratiska ungdomsförbund) liige. SSU-s oli ta: ametiühingusekretär 1999-2002, ametiühingunõukogu liige 1995–2002. Ta oli Kalmari vallavolikogu liige ja linnavolikogu aseesimees. Aastatel 1996–1998 töötas ta lühiajaliselt ka Kalmari maakonna poliitikasekretärina.

Pärast 2002. aasta parlamendivalimisi määrati ta haridusministri asetäitjaks ja noorteministriks (ta oli Rootsi eelkooli- ja noorteminister ning täiskasvanuhariduse minister 21. oktoobrist 2002 kuni 6. oktoobrini 2006, lisaks oli ta 13. septembrist 2004 kuni 6. oktoobrini 2006 Rootsi Kirikuasjade minister) ning ühtlasi sai ta ülesandeks juhtida sotsiaaldemokraatide noorte erirühma. 2002. aastal oli ta asetäitja EL-i niinimetatud tulevases konvendis, mille ülesandeks oli arutada ja valmistada ette ettepanekuid uue EL-i põhiseaduse kohta.

2006. aasta Rootsi parlamendivalimistel valiti ta Riksdagi liikmeks. Ta oli 2006–2009 keskkonna- ja põllumajanduskomisjoni liige, 2009–2010 transpordikomisjoni esimees ja 2006–2010 sotsiaalkindlustuskomisjoni aseesimees. Oma ametiajal aastatel 2010–2014 oli ta sotsiaalkomisjoni aseesimees ja sõjadelegatsiooni liige. Pärast 2014. aasta parlamendivalimisi oli ta sõjadelegatsiooni liige ja hariduskomisjoni esimees.

8. märtsist 2018 (pärast Åsa Regnéri tagasiastumist) kuni 21. jaanuari 2019 oli ta Rootsi laste, eakate ja soolise võrdõiguslikkuse minister. 21. jaanuarist 2019 kuni novembrini 2021 oli ta Rootsi sotsiaalminister.

Isiklikku
---------

Ta on abielus Jonas Hellbergiga, kes on Kalmari lääni sotsiaaldemokraatlik maavolikogu poliitik ning SA Kalmari Muuseum ja Maakonna Muuseumide Koostöökogu esimees. Paar elab Kalmaris ja neil on kaks last.
**Mart Raun** (sündinud 14. mail 1984) on eesti operaator ja pilditöötleja.

Ta lõpetas 2002. aastal Tallinna Kunstigümnaasiumi ja asus seejärel õppima Tallinna Ülikoolis kunstiõpetuse erialal. 2003. aastal vahetas eriala ning lõpetas 2007. aastal Tallinna Ülikooli Balti Filmi- ja Meediakooli bakalaureusekraadiga operaatori ja režissööri erialal.

Ta harrastab piltstsenaariumide joonistamist.

Filme
-----

Ta on teinud operaatori- ja muud sellega seotud tööd eeskätt paljude dokumentaal- ja tudengifilmide juures, aga ka järgmistes mängufilmides:

* 2009 – "Suits" (operaator)
* 2009 – "Vasha" (fotograaf)
* 2011 – "Kormoranid ehk nahkpükse ei pesta" (operaator)
* 2016 – "Räägitakse, et tomatid armastavad rokkmuusikat" (operaator)
* 2017 – "Keti lõpp" (fotograaf)
* 2017 – "Heleni sünnipäev" (operaator, värvimääraja)
* 2019 – "Uued algused" (operaator, värvimääraja)
* 2021 – "Öölapsed" (kaasprodutsent, operaator, stsenaariumi toimetaja, värvimääraja, idee autor)

Välislingid
-----------

* Mart Rauna blogi
**"Speak and Spell"** on briti *synth-pop*-bändi Depeche Mode'i debüütalbum.

See on Depeche Mode'i albumitest ainus, mille esituskoossseisu kuulub ka Vince Clarke, kes hiljem kuulus ansamblitesse Yazoo ja Erasure. Clarke kirjutas enamiku selle albumi lugudest, mistõttu on "Speak & Spell" Depeche Mode'i hilisemast loomingust popilikum ja uusromantilisem. 

Album jõudis Suurbritannias kümnendale kohale. Suurimaks hitiks sai lugu "Just Can't Get Enough".

Lood
----

### Suurbritannia variant

1. New Life
2. I Sometimes Wish I Was Dead
3. Puppets
4. Boys Say Go
5. Nodisco
6. What's Your Name
7. Photographic
8. Tora! Tora! Tora!\*
9. Big Muff\*
10. Any Second Now (Voices)
11. Just Can't Get Enough

### USA variant

1. New Life (Remix)
2. Puppets
3. Dreaming of Me
4. Boys Say Go
5. Nodisco
6. What's Your Name
7. Photographic
8. Tora! Tora! Tora!\*
9. Big Muff\*
10. Any Second Now (Voices)
11. Just Can't Get Enough – Schizo Mix

\* – autor Martin Gore

Singlid
-------

1. Dreaming of Me
2. New Life
3. Just Can't Get Enough

"Dreaming of Me" oli Depeche Mode'i esimene singel, kuid jõudis briti edetabelis vaid 57. kohale ja seetõttu ei ilmunud see algselt "Speak and Spell" albumil, kuid lisati albumi USA versioonile "I Sometimes Wish I Was Dead" asemele.
**Salnava mõis** (*Salnavas muiža*, ka *Saļņevas muiža*) oli mõis Lätis. Mõisasüda jääb tänapäeval Ludza piirkonda Salnava valda Salnava külla, kus asub ka häärber. Vene keeles *Сальнево*.

Salnava mõis kandis algselt Cecina mõisa nime. 1730. aastatest kuulus see Szadurskitele. Häärber püstitati 1785. aastal klassitsistliku puithoonena. Sajandi lõpus rajati vana mõisasüdame asemele Malnavasse uus, aga 1842. aastal jagati mõis kaheks, Cecina ja Malnava mõisaks. Toona oli Salnava mõisa pindala 3200 hektarit. 1868. aastal müüdi juba Salnava nime kandev mõis Matvei Sologubile, aga kaks aastat hiljem sattus see Wulfiuste kätte, jäädes nende valdusse kuni võõrandamiseni 1920. aastal. Enne võõrandamist 1920. aastal oli mõisa pindala 2237 hektarit.

19. sajandil laiendati mõisa peahoonet, lisades kaks tiiba. Praegu asub hoones Salnava põhikooli internaat. Kõrvalhooned on enamasti 18. sajandi algusest, laut ja tallid aastast 1900. Peahoone lähedal on uusgooti stiilis tellistest ja maakividest kabel. Pargi pindala on 6,9 hektarit, sellest ühe hektari võtab enda alla tiik. Peahoone ümbruses on park regulaarse planeeringuga, kaugemal vabakujundusega.
**Mesonid** on kvargist ja antikvargist koosnevad elementaarosakesed bosonid (st. nende spinn on täisarvuline). Mesonid osalevad (lisaks teistele vastasmõjudele) ka tugevas vastastikmõjus. Näiteks vahendavad mesonid aatomituumades tuumajõudu (mis on tugeva vastasmõju teisene väljendus) nukleonide vahel. Kõik mesonid on ebastabiilsed.

Üldine kirjeldus
----------------

Mesonid on liitosakesed hadronid, mis koosnevad kvargi ja antikvargi paarist. Teoreetiliselt on võimalik ka kahest kvargist ja antikvargist koosnevate eksootiliste mesonite olemasolu (tetrakvargid), kuid selliste osakeste olemasolu on kahtluse all. Igal mesonil on olemas antimeson, milles kvark ja antikvark on asendatud vastava antikvargi ja kvargiga. Kui meson (näiteks neutraalne piion koosneb kvargist ja selle antikvargist, siis on ta iseenda antiosake. Selliseid mesoneid nimetatakse ka kvarkooniumiks.

Tulenevalt koostisest on mesonid bosonid (kvarkide poolarvuline spinn liitub täisarvuliseks) ja ei ole barüonid (antikvargi negatiivne barüonlaeng tühistab kvargi positiivse barüonlaengu). Seetõttu ei takista barüonlaengu jäävus mesonite lagunemist ning kõik mesonid on ebastabiilsed osakesed.

Mesonite jagunemine
-------------------

Mesonid jagunevad lõhnaga mesoniteks ja ilma lõhnata mesoniteks. Mesoni lõhna määrab ära tema koostises olevate kvarkide lõhn. Et u-kvark ja d-kvark ei kanna lõhna, siis kõik ainult seda tüüpi kvark/antikvarkidest koosnevad mesonid on lõhnatud. Samuti on lõhnatud kõik mesonid, mis koosnevad kvargist koos omaenda antikvargiga (antikvargi negatiivne lõhn tühistab kvargi lõhna). Lõhnatu meson on näiteks piion ja lõhnaga meson kaaon.

Lisaks jagunevad mesonid spinni ja paarsuse alusel. Kuna mesoni moodustanud kvarkide spinnid võivad olla kas samasuunalised või vastassuunalised (1/2 või -1/2), siis mesoni spinn võib olla vastavalt 1 või 0.

* Skalaarsed mesonid on mesonid, mille spinn on 0 ja paarsus on paaris.
* Pseudoskalaarsed mesonid on mesonid, mille spinn on 0 ja paarsus on paaritu.
* Vektormesonid on mesonid, mille spinn on 1 ja paarsus on paaris.
* Pseudovektormesonid on mesonid, mille spinn on 1 ja paarsus paaritu.
|  |
| --- |
|  |
| Medalikohad |
| Taliolümpiamängud |
| **Hõbe** | 2014 | jäähoki |
| Maailmameistrivõistlused |
| **Kuld** | 2013 | jäähoki |
| **Kuld** | 2017 | jäähoki |

**Gabriel Ingemar John Landeskog** (sündinud 23. novembril 1992 Stockholmis) on Rootsi jäähokimängija, kes mängib NHL-i klubis Colorado Avalanche ründajana vasakul äärel. Ta on klubi meeskonna kapten.

Ta alustas karjääri Rootsi klubis Djurgårdens IF. Hooajal 2009–10 suundus ta mängima Põhja-Ameerikasse, liitudes Ontario Hockey League'i klubiga Kitchener Rangers.

2011. aastal valiti ta NHL-i *draft* '​is Avalanche'i poolt teise valikuna. Hooajal 2011–12 sai ta NHL-is kohe Avalanche'i põhikoosseisu liikmeks. Debüüthooajal lõi ta 22 väravat ja kogus 52 punkti. Ta pälvis sel hooajal NHL-i hooaja uustulnukale antava Calder Memorial Trophy ja valiti uustulnukate sümboolsesse koosseisu (*All-Rookie Team*).

2012. aasta septembris määrati ta Avalanche'i kapteniks. Ta sai 19 aasta ja 286 päeva vanuselt NHL-i ajaloo noorimaks kapteniks.

2019. aastal osales ta NHL-i tähtede mängul.

2014. aasta taliolümpiamängudel võitis Landeskog Rootsi jäähokikoondise koosseisus hõbemedali. Aastatel 2013 ja 2017 on ta Rootsi koondisega tulnud maailmameistriks.

Viited
------

1. ↑  "Landeskog named youngest captain in NHL history". The Globe and Mail. 4.9.2012. Vaadatud 19.5.2019

Välislingid
-----------

 Gabriel Landeskog – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
* Gabriel Landeskog NHL.com lehel
* Gabriel Landeskog hockeydb.com lehel
**Salomon Adam** (ka **Adams**; suri 1639) oli Rootsi sõjaväelane 17. sajandil.

1620. ja 1621. aastal teenis ta leitnandina krahv Philipp von Mansfeldi rügemendi ooberstleitnant Jost Clodti kompaniis.

Juba järgmisel aastal teenis ta kapteni ja kompaniiülemana ooberst Kristoffer Assarsson Mannersköldi (sünd. 1583) Västergötlandi rügemendis.

1624. aastal teenis ta kapteni ja kompaniiülemana Johan Banéri (1596–1641) Östergötlandi rügemendis.

Oktoobris 1625 teenis ta kapteni ja kompaniiülemana Smålandi ja Jönköpingi lääni rügemendis ooberstleitnant Lars Kaggi (1595–1661) alluvuses. Vähemalt novembrist 1626 kuni teenis ta samas (alates hiljemalt augustist 1628 ooberst Erik Handi alluvuses) majori ja kompaniiülemana. Hiljemalt oktoobrist 1628 jätkas samas rügemendis teenimist juba ooberstleitnandi auastmes.

Selle rügemendi koosseisus olles ülendati ta ka hiljem ooberstiks ning rügemendi ülemaks.

Enne aga jõudis ta aga võidelda ka Hamiltoni markii Briti vägedes, osaledes 1631. aasta jõulude ajal Magdeburgi piiramisel. Ta valiti üheks läbirääkijaks linna alistumise tingimusi läbi arutama. Seejärel naasis ta oma rügemendi juurde ning piiras 1633. aastal Hamelni linna Alam-Saksimaal.

1635. aastal võttis ta osa tribunalist, mis vaagis endise Rootsi sõja- ja õuenõuniku Johannes Stalmanni süüasja. Viimast süüdistati nimelt feldmarssal Johan Banéri ja riigikantsler Axel Oxenstierna tapmise plaanimises aprillis 1634.

4. oktoobril 1636 osales Salomon Adam Wittstocki lahingus.

Salomon Adamile kuulus Tuudi mõis Läänemaal.

Ta maeti 8. veebruaril 1639 Tallinna Niguliste kirikusse.

Perekond
--------

Salomon Adam oli abielus Anna Dorothea von Derfeldeniga, kes oli viitseadmirali ja Riia asekuberneri Johann von Derfelden vanema (1561–1633) ja Elisabeth von Plate tütar. Abielust sündisid:

* Johanna Dorothea von Adam, oli abielus Jürgen Johann von Ulrichiga

Viited
------

1. ↑  Mansfeldi krahvi rügemendi munsterroll, 1620
2. ↑  Mansfeldi krahvi rügemendi munsterroll, 1621
3. ↑  Kristoffer Assarsson Mannersköldi rügemendi munsterroll, juuni 1622
4. ↑  Johan Banéri rügemendi munsterroll, 1624
5. ↑  Lars Kaggi rügemendi munsterroll, oktoober 1625
6. ↑  Lars Kaggi rügemendi munsterroll, november 1626
7. ↑  Lars Kaggi rügemendi munsterroll, detsember 1626
8. ↑  Lars Kaggi rügemendi munsterroll, märts 1627
9. ↑  Lars Kaggi rügemendi munsterroll, aprill 1627
10. ↑  Lars Kaggi rügemendi munsterroll, juuli 1627
11. ↑  Lars Kaggi rügemendi munsterroll, aprill 1628
12. ↑  Erik Handi rügemendi munsterroll, august 1628
13. ↑  Erik Handi rügemendi munsterroll, oktoober 1628
14. ↑  Erik Handi rügemendi munsterroll, detsember 1628
15. 1 2 3  The Scotland, Scandinavia and Northern European Biographical Database (SSNE)