recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Georg Karl Stahlberg** (15. märts 1866 Tartu – 6. märts 1942 Tartu) oli eesti laulja (bass) ja laulupedagoog .

Georg Stahlberg pärines baltisaksa perekonnast. Juba keskkooliõpilasena õppis ta laulu Marie Erdmanui juures. Esimene avalik esinemine oli tal 1886. aastal, 29-aastase noormehena, kui ta laulis ooperis „Nõidkütt" suure eduga Eremiidi rolli. Lisaks esines ta oratooriumides ja kontsertidel solistina. 

1890. aastal lõpetas Georg Stahlberg Tartu ülikooli põllumajandusteaduskonna. 1894. aastal õppis ta laulu professor O. Sefferi juures Peterburis, 1895. aastal professor B. Stolzenbergi juures Saksamaal Kölnis ning 1896. ja 1897. aastal professor Antonio Selva juures Itaalias Veneetsias.

Pärast lauluõpingute lõppu laulis Georg Stahlberg lühikest aega Parma Kuninglikus Ooperis, seejärel töötas ta neli aastat esimese bassina suures Hamburgi Ooperis. Selle aja jooksul laulis ta 85 ooperis, näiteks  Richard Wagneri ooperites „Tannhäuser", „Lohengrin" ja „Nürnbergi meisterlauljad", kus tal tuli esineda kuni poolsada korda. 1902. aastal asus Stahlberg elama sünnilinna Tartusse, kus hakkas lauluõpetajaks, andis lisaks kontserte ning esines külalisena oratooriumides ja ooperites.

Georg Stahlberg andis iga-aastaseid kontserte Viini Kuninglikus Ooperis, Berliini Filharmoonia kontserdisaalis, Peterburis, Moskvas ja teistes Euroopa linnades, kus tema esinemisi saatis suur menu. See kestis kuni II maailmasõja alguseni, mis takistas välismaale reisimist ja ka muud kunstialast tegevust. Sõja ajal oli Stahlberg tegev põllumajanduses, kuid andis ka Tartus laulutunde. Tal oli kokku üle 250 õpilase, nende hulgas Benno Hansen, Rudolf Jõks, Alfred Sällik, Martin Taras ja Aarne Viisimaa.

Viited
------

1. ↑  Postimees, nr. 60, 9 märts 1942.
2. ↑   Eesti entsüklopeedia. 12. köide: Eesti A–Ü. Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus, 2003, lk 524.
**Georg Samolevski** (25. oktoober 1922 Krivoje Ozero rajoon, Podolski kubermang, Ukraina – 11. märts 1982 Tallinn) oli Eesti tehnikateadlane.

Elulugu
-------

Georg Samolevski ema (hiidlanna, Eesti-Rootsi perekonnast) töötas Tallinna kalevivabrikus Rauaniit riide prakeerijana, isa (ukrainlane) töötas Tallinna sadamas diiselmootorite motoristina.

Lõpetas 1939 Tallinna Linna Vene Gümnaasiumi, 1952 Tallinna Polütehnilise Instituudi (TPI) elektriinsenerina, 1956 Leningradi Elektrotehnika Instituudis aspirantuuri, tehnikakandidaat (1957, samas), väitekiri käsitles laeva elektriseadmeid. Oli 1957–1958 TPI elektrimasinate kateedri ja elektrotehnika aluste kateedri assistent ja vanemõpetaja, 1958–1982 dotsent, ühtlasi 1958–1965 energeetikateaduskonna dekaan, 1965–1968 elektrotehnikateaduskonna dekaan ja 1972–1977 elektrimasinate kateedri ning elektrotehnika aluste kateedri juhataja. Õpetas elektrimasinate ja eritüüpi elektrimasinate kursusi; koostanud õppevahendeid.

Teadustöö
---------

Uurimisvaldkond: permanentmagnetitega elektrimasinad. Korraldas elektrimasinate uurimist. 31 teadustrükist, 1 autoritunnistus.

Teoseid
-------

* Elektrimasinad automaatikaseadmeile. Masinvõimendid. Tallinn, 1863
* Automaatikasüsteemide elektrimasinad. I. Tallinn, 1971
* 2. trükk 1976
* II. Tallinn, 1976
* III. Tallinn, 1978.

Viited
------

1. 1 2 3  Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide

Kirjandus
---------

* Tallinna Polütehniline Instituut 1936–1985, 151, 184, 186, 284–285, 295–297, 309–310, 388.
* *Eesti teaduse biograafiline leksikon.* 3. köide: *N–Sap* TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013

 *Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.*
**Bertel van Radiver** oli Luua mõisnik 15. sajandil.

Ta maeti Palamuse kirikusse, hauaplaat mõõtmetega 180 × 111 cm ja tekstiga *begraven bertel van radiver bidd unsen herr got vor sine seele* on suuremas osas säilinud, daatum puudub, kuna nurk on ära löödud. Dateering on tuletatud stiili sarnasuse põhjal samasse maetud Anders Tuve (1460) ja Johannes Czoie naise Gertrudi (1458) hauaplaadiga. Hauaplaadil on kujutatud vapp: adratera roosiga kummalgi küljel, kilbi kohal palveränduri riietuses mees, kes toetub parema käega kepile ja vasakus hoiab haamrikujulist eset. Palamuse koguduse õpetaja August Westren-Doll pidas hauakivist ettekande Õpetatud Eesti Seltsis 4. veebruaril 1920. Hauaplaat eemaldati algsest asukohast 1929. aastal seoses Palamuse kiriku remondiga ja müüriti uue läänepoolse eeskoja põrandasse. Hauaplaat pole muinsuskaitse all.

Oletatavasti oli Bertel van Radiver Luua mõisnik enne selle nimetamist Ludenite järgi. Tänapäeval eksisteerib Raaduvere küla (*Dorf Raddofer*).
**Kultuuripärandi turism** on turismiharu, mis on suunatud turismikoha kultuuripärandile. Ajaloolise säilimise riiklik usaldusühing määratleb päranditurismi kui "reisina, et kogeda kohti, esemeid ja tegevust, mis tõeliselt esindavad mineviku lugusid ja inimesi" ning "päranditurism võib hõlmata kultuurilisi-, ajaloolisi- ja loodusvarasid".

Kultuur ja turism
-----------------

Kultuur on alati olnud suureks motivatsiooniks reisimisel. 20. sajandist saadik on inimesed öelnud, et kultuur oli osa turismist, kuid nüüdseks on turism kultuur. Kultuurilised atraktsioonid mängivad suurt rolli turismi kõigis liikides, alustades maailma suurimatest vaatamisväärsustest kuni atraktsioonideni, mis tutvustavad kohalikke kultuure.

Pikka aega on kultuur, pärand ja kunst aidanud kaasa turismisihtkoha väljanägemise arendamisele. Viimastel aastatel on kultuuri uuesti avastatud kui hoopis olulist turundusvahendit, et meelitada ligi neid turiste, kellel on eriline huvi kultuuripärandi ja kunsti vastu. Kultuuripärandi turism on turismitööstuses kõige kiiremini kasvav turismivorm, sest turistide hulgas on uus trend, nimelt spetsialiseerumine. Igal turistil on tekkimas kindel huvi ja kindel eesmärk, mille pärast reisida. Spetsialiseerumine tuleneb arvatavasti just selliste turistide arvu suurenemisest, kes huvituvad seiklusest, kultuurist, ajaloost, arheoloogiast ja suhtlusest kohalike inimestega.

Kultuuripärandi turism on oluline mitmetel põhjustel: sellel on positiivne majanduslik ja sotsiaalne mõju; aitab säilitada kultuuripärandit; kultuur, kui vahend, mis uuendab turismi ning aitab inimesi omavahel mõista. Kultuuripärandi turismil on mitmeid eesmärke, mida tuleb saavutada säästva majanduse piires. Näiteks nagu kultuuriressursside kaitse, usaldusväärsed külastajate kogemused ja kultuuriressurssidest teenitud tulude mõjutamine. Seetõttu on aru saada, et kultuuripärandi turism ei puuduta mitte ainult pärandite väärtuste tuvastamist ja kaitset, vaid samuti peab olema seotud turismi mõju mõistmisega erinevatele kogukondadele ja piirkondadele, lisaks majanduslike ja sotsiaalsete kasude saavutamiseks ning rahaliste vahendite kasutamiseks pärandite kaitseks, turustamiseks ja edendamiseks.

Viited
------

1. ↑  National Trust for Historic Preservation, 2014. 1. "Heritage Tourism". National Trust for Historic Preservation. Retrieved 4 April 2014.
2. ↑  Richards, 1996. 2. Richards, Greg (1996). Production and consumption of European Cultural Tourism. Annals of Tourism Research. Tillburg University Press.
3. ↑  Porter and Salazar 2005. 3. Porter, Benjamin W. and Noel B. Salazar (2005). "Heritage tourism, conflict, and the public interest". International Journal of Heritage Studies. 11 (5): 361–370. doi:10.1080/13527250500337397
**Rosohan** (ukraina keeles: *Росоха́н*) on mägijärv põliste metsadega kaetud Metsa-Karpaatide kõrgustikkudel Ivano-Frankivski oblasti Rožnjativi rajoonis Lääne-Ukrainas.

Üldandmeid ja geograafiline asend
---------------------------------

Järve pinna kõrgus merepinnast on 1120 meetrit, suurim sügavus 2,8 meetrit ja sõltuvalt sademete hulgast ka 4–4,5 meetrit.

Järv jääb Gorganõ eelmäestike Aršitsa mägialadelt voolava 12 km pikkuse Mšana jõe valglasse.

Rosohani järv maikuus
Ukraina linnadest lähimad on Ivano-Frankivski oblasti suurimad Ivano-Frankivsk, Kaluš ja Kolomõja. 
Järvele pääseb talispordisõpradele tuntud Osmoloda külast, kust sinna läheb umbes 13 km pikkune looduskaunis ja tähistatud rada kõrvuti Mšana jõeoruga.

Tekkimine
---------

Rosohan paikneb Mentšeliki (ka Üla-Mentšeliki) mäe (1557 m) jalamil ja lähim naaberjärv on Aršitsa. Karpaatides 1450–1800 meetri kõrgusel merepinnast on leidunud rohkem kui 30 alpine järve, mille tekkepõhjuseks peetakse nõgude täitumist iidsete liustike sulavetega. Pindalalt järved ei ole kuigi suured ja sügavus ulatub 1,5 – üle 3 meetri, aga need "mägede silmad" veetlevad lummavate vaadete ja ümbritseva maastikega. Vastavalt kohalike elanike uskumustele järved kiiravad vaimset salapära ja ligipääsmatust, nad kutsuvad ja seejärel karistavad kõiki neid, kes langesid kiusatusse nende hüplevate lainete särast.

Nende suletud järvede tekke põhjuseks võib pidada nii maalihet kui ka meteoriiti.

Iseloomustus
------------

Järve vesi on kristallselge, külm ja läbipaistev. Veetemperatuur ei tõuse üle +15 kraadi. Põhi on kivine. Kaldanõlvadel on liustikest vabaneva sulavee üleujutustes kaadunud puid.

Järves ei leidu mikroorganisme ega kalu ning veealune floora on äärmiselt vaene. Seal ebaõnnestusid kõik katsed kasvatada kalu. 

Järve kaldanõlvad on järsud ja kivised, kohati kaetud sajandivanuste mändidega. Järve ümber kasvab ülitihe mets, kus on valik alpine ja metsataimekooslusi.

Viited
------

1. 1 2 3  Karpaatide järved. (ru: Озера Карпат.), www.touristclub.com.ua. (vene keeles)
2. ↑  "Rosohani järv ([[vene keel |ru]]:Озеро Росохан)". Originaali arhiivikoopia seisuga 24. juuni 2016. Vaadatud 4. mail 2016.
3. ↑  Osmoloda, Ivano-Frankivs'ka oblast, Ukraina, 77672
4. 1 2  Rosohani järv. (ru:Озеро Росохан), Puhkus Karpaatides. restkarpaty@ukr.net (vene keeles)
5. ↑  Meltšelnikmägi. (ru:Гора Менчелик
6. ↑  Rosohani järv Gorganõs. (ru:Озеро Росохан, Горганы), (vene keeles)
7. ↑  Kristallpuhas mägijärv. (en:Crystal clear mountain lake), (inglise keeles)
8. ↑  Aršitsa järved. (en:Travel lakes Arshytsia.), Turism Ukrainas, reisiinfo. (en:Tourism in Ukraine, Travel.info).14.04.2014 (inglise keeles)
9. ↑  Aršitsja. (uk:Аршиця), Livejournal, Karpaty\_com\_ua. 19.06.2012. (ukraina keeles)
10. ↑  Mägijärv. (en:Mountain lake.), Imgur. (inglise keeles)
11. ↑  Matk Rosohan järvele – puhkus Ukrainas. (ru:Поход к озеру Росохан - отдых в Украине), Puhkus ja turism Ukrainas. (vene keeles)

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Rossohhan** |
**Kultuuriteooria tippkeskus** (*Centre of Excellence in Cultural Theory*, CECT) oli aastatel 2008–2015 tegutsenud kultuuriteooriale keskenduv Eesti uurimisrühmade konsortsium. See oli üks seitsmest Haridus- ja Teadusministeeriumi loodud teaduskeskustest, ainus sotsiaal- ja humanitaarteaduste alal. 

Kultuuriteooria tippkeskus ühendas Eesti kõrgetasemelised kultuuriteooria ja kultuuriuuringute teadlasrühmad üheks interdistsiplinaarseks keskuseks. Keskuse töö peamisteks ülesanneteks oli võrdlevate kultuuriuuringute edendamine ning Eesti kultuuriajaloo unikaalse materjali esitamine interdistsiplinaarsete tõlgendusmudelite kaudu; kultuuri metodoloogilise ja teoreetilise uurimistaseme tõstmine ja selle jätkusuutlikkuse tagamine Eestis; erialasid ühendava kultuurisüsteemide ja -protsesside uurimise metodoloogia loomine. 

Keskus korraldas tegutsemise jooksul Eesti kultuuriteooria aastakonverentse, kultuuriteoreetilisi seminare ja doktorikooli. Anti välja raamatusarja "Approaches to Culture Theory". Ajakirjades Folklore (nr 51, 2012), Vikerkaar (nr 7/8, 2014) ja Akadeemia (nr 4, 2015) ilmusid erinumbrid.

Uurimisrühmad
-------------

Keskusse kuulus kaheksa uurimisrühma kokku ligikaudu 60 teadlasega nii Tartu Ülikoolist kui ka Tallinna Ülikoolist:

* arheoloogia (juht Valter Lang)
* semiootika (juht Kalevi Kull)
* etnoloogia (juht Art Leete)
* inimgeograafia (juht Hannes Palang)
* folkloristika (juht Ülo Valk)
* nüüdiskultuuri uuringud (juht Aili Aarelaid-Tart, hiljem Raili Nugin)
* meediauuringud (juht Epp Lauk, hiljem Halliki Harro-Loit)
* religiooniuuringud (juht Pille Valk, hiljem Riho Altnurme)

Tippkeskuse juhataja oli Valter Lang.

Kultuuriteooria aastakonverentsid
---------------------------------

Tippkeskus on korraldanud rahvusvahelisi kultuuriteooria aastakonverentse:

* 2008 – Kultuuri uurimise võimalikkusest (Tartu, 21.–22. november)
* 2009 – Ruum, mälu ja ilme looduskultuuris: teooriast – Spatiality, memory and visualisation of culture/nature relationships: theoretical aspects (Tallinn, 22.–24. oktoober)
* 2010 – Aeg kultuuris: vahendamine ja esitamine – Time in Culture: Mediation and Representation (Tartu, 28.–30. oktoober)
* 2011 – Things in Culture, Culture in Things (Tartu, 20.–22. oktoober)
* 2012 – In, Out and in Between: Dynamics of Cultural Borders (Tallinn, 17.–19. oktoober)
* 2013 – Embodiement, expressions, exits: Transforming experience and cultural identity (Tartu, 30. oktoober – 1. november)
* 2014 – Eesti kultuuri süvamehhanismid (Tallinn, 29.–31. oktoober)
* 2015 – Live Theory and Lived Culture: Between Concepts and Imaginations (Tartu, 22.–24. aprill) vt,

Vaata ka
--------

* Eesti teaduse tippkeskused
**Miljardid** on Eesti tippmuusikutest koosnev ansambel, kuhu kuuluvad Marten Kuningas, Raul Ojamaa, Peedu Kass ja Kristjan Kallas. Miljardite muusikastiili võib iseloomustada kui tugeva eneseirooniaga (eso)rokki.

2017. aasta lõpus ilmus ansambli debüütalbum "Kunagi Läänes". Eesti Rahvusringhäälingu kultuuriportaali aasta albumi küsitlusel sai "Kunagi läänes" üldkokkuvõttes seitsmenda koha, ent kodumaisetest albumitest tuli see esimeseks. Albumi ilmumisnädalal kuulati "Kunagi läänes" lugusid Spotifys kokku 100 000 korda. 

Album "Kunagi Läänes" tõi bändile 2018. aasta Eesti Muusikaauhindade jagamisel võidu kolmes kategoorias: "Aasta debüütalbum", "Aasta rockalbum" ja "Aasta album".

Ansambel võistles 2018. aasta Eesti Laulul singliga "Pseudoprobleem".

2020. aasta lõpus andis Miljardid välja albumi "Ma luban, et ma muutun". Album pälvis 2021. aasta Eesti Muusikaauhindade jagamisel aasta rockalbumi auhinna.

Diskograafia
------------

* "Kunagi läänes" (album 2017)
* "Ma luban, et ma muutun" (album 2020)

Viited
------

1. ↑  "Eesti Muusikaauhinnad 2018 võitjad on selgunud". *EMA*. Originaali arhiivikoopia seisuga 28.01.2018. Vaadatud 28.01.2018.
2. ↑  "Eesti Muusikaauhinnad 2021 võitjad on selgunud". *EMA*. 28.01.2021. Originaali arhiivikoopia seisuga 4.03.2021. Vaadatud 12.05.2021.

Välislingid
-----------

* Miljardid Facebookis
* Miljardid Soundcloudis
**Miljard Kilk** (sündinud 7. märtsil 1957 Tartus) on eesti kunstnik.

Ta lõpetas 1976. aastal Tartu Kunstikooli naha kunstilise kujundamise erialal. Pärast kooli lõpetamist suunati Kilk Vanemuise teatrisse, kus aastatel 1976–1977 töötas dekoraatorina ning aastatel 1979–1981 Tartu Ülikooli Kunstikabineti laborandina. Hiljem töötas peamiselt vabakunstnikuna ning aastani 1995 Tallinnfilmis joonisfilmi lavastuskunstnikuna. Ta oli Priit Pärna multifilmide värvikunstnik. Alates 1983. aastast on Kilk Eesti Kunstnike Liidu liige. 

Maalinud on ta peamiselt hüperrealistlikke linnavaateid ning loonud figuurikompositsioone ja fantastika sugemetega maale.

Mitmed Kilgi 1970. aastate lõpul Tartu slaidimaalikoolkonna esinumbrina loodud tööd, nagu "Let´s go!", "Köögis" ja "Hotellid" kuuluvad Eesti kunstiklassikasse.

Isikunäitused
-------------

* 1981 Tallinna Kunstisalong
* 1983 Tallinna Kinomaja
* 1985 Tartu kunstimuuseum
* 1987 Tallinna Kinomaja
* 1993 Sammas galerii
* 2005 Vaal Galerii
* 2007 Viinistu Kunstimuuseum
* 2009 Vaal Galerii
* 2022 Eesti Rahva Muuseum

Tunnustus
---------

* 2022 Valgetähe IV klassi teenetemärk

Viited
------

1. ↑  "EKL - Kõik liikmed".
2. ↑  Tiina Kolk (21. märts 2009). "Miljard Kilk: kunst või elu – vahet pole". *Postimees*.
3. ↑
Mägitundra Boulderi ahelikus
**Mägitundra** ehk **alpiinne tundra** on tundrasarnane kõrgel mägedes paiknev kõrgusvööde, milles ei kasva puud. 

Mullad on kivirohked ja rähalised. Vöötme alaosas kasvavad põõsad, kõrgemal padjakujulised puhmad ja mõned rohttaimed, samblad ja samblikud. Vöötme ülaosas kasvavad kaart- ja koorsamblikud, hõredad padjakujulised puhmad ja samblad kivipuistute vahel.

Mägitundravöötme kõrgus sõltub laiuskraadist. Suured mägitundra alad on Kordiljeeride põhjaosas, Andide lõunaosas, Skandinaavia mäestikus, Uurali mäestikus, Koola poolsaarel, Tian Shanis, Kirde-Siberis ja Tiibeti kiltmaal.

Mägitundral on võrreldes arktilise tundraga oluline erinevus: arktilise tundra pinnas on kogu aasta jooksul kas lume all või sulaveest märg, aga mägitundrast voolab lumesulavesi ära ja sellepärast on mägitundra pinnas lumevabal ajal märksa kuivem kui arktilise tundra pinnas. Teine erinevus on õhurõhus: kõrgel mägedes on see hulga madalam kui meretaseme lähedal, kus suur osa arktilisest tundrast paikneb. Kolmandaks, mägitundrad paiknevad madalamatel laiustel ja sellepärast on seal päikesevalgust palju rohkem kui arktilises tundras.
**Kalev Kruup** (19. veebruar 1920 Järvamaa Põikva küla Krupi talu – 13. jaanuar 2016 Austraalia) oli eesti arstiteadlane ja psühholoog. 

Kalev Kruup õppis Põikva külakoolis ja Laupa algkoolis, mille lõpetas 1933. Järgnesid õpingud Järva Maakonna Paide Avalikus Ühisgümnaasiumis, mille lõpetas 1938 *cum laude*. Edasi õppis ta Tartu Ülikoolis arstiteaduskonnas 1940–1944. Põgenes 1944. aastal Saksamaale, kus õppis 1944–1945 Gießeni Justus Liebigi Ülikoolis arstiteaduskonnas. 1949 omandas Kalev Kruup Saksamaal Freiburgis meditsiinidoktori kraadi. 

1949. aastal emigreerus ta Austraaliasse, kus jätkas õpinguid Tasmaania Ülikooli filosoofiateaduskonnas 1953–1956. Ta pidi omandama seal kehtivad arstiõigused. 1956 sai ta Tasmaanias BA teaduskraadi ja 1957 järgneva teaduskraadi. 1957 lõpetas Tasmaania Ülikooli psühholoogiateaduskonna.

Kruup töötas Lõuna-Austraalias Flindersi Ülikoolis. Oli Tasmaania Ülikooli psühholoogia dotsent 1959–1985. Kalev Kruup oli aktiivne ka ühiskondlikus tegevuses: Ta oli Austraalia Psühholoogia Assotsiatsiooni liige; Austraalia Hobarti Eesti Seltsi asutajaliige ja esimees; Austraalia Migratsiooni Keskuse abiesimees, esimees ja laekur; Tasmaania Eesti Seltsi asutajaliige, esimees kuni 2009. aastani. 

Kalev Kruup on avaldanud psühholoogia teemalisi kirjutisi ning ülevaateid Austraalia eestlastest.

Tunnustus
---------

* Austraalia Föderatsiooni medal
* Austraalia orden teenete eest Eesti rahvusgrupi ja paljukulturismi heaks 1991
* Eesti Punase Risti teenetemärk, IV kl 2001

Allikad
-------

* 

*
**Guri Melby** (sündinud 3. veebruaril 1981) on Norra poliitik (Venstre).

Guri Melby lõpetas 2007. aastal Norra Tehnikaülikooli magistrikraadiga põhjagermaani keelte ja pedagoogika erialal. 

Aastatel 2007–2008 töötas ta õpetajana Gerhard Schøningsi koolis. Aastatel 2008–2011 oli ta norra keele õppejõud Norra Tehnikaülikoolis. Selle kõrvalt töötas ta aastatel 2009–2011 Riikliku Kirjutamisuuringute ja Kirjutamishariduse Keskuse nõunikuna. Aastatel 2011–2012 oli ta Norra haridusministeeriumi nõunik. Aastatel 2012–2013 oli ta Oslo ja Akershusi Ülikooli õpetajakoolituse lektor, 2013–2015 oli ta Oslo keskkonna- ja transpordinõunik ja Oslo linnavolikogu Venstre fraktsioonijuhina täiskohaga poliitik. Aastatel 2015–2018 oli ta Oslo linnavolikogu transpordi- ja keskkonnakomisjoni aseesimees. 13. märtsist 2020 kuni 14. oktoobrini 2021 oli ta Norra hariduse ja integratsiooni minister. 26. septembril 2020 valiti ta Venstre esimeheks. Alates 2021. aastast on ta Stortingi liige.

Viited
------

1. ↑  Melby, Guri (1981-) Stortinget
2. ↑  Guri Melby Allkunne
**Gurk** (sloveeni: *Krka*) on turulinn ja endine piiskopitool Austria Kärnteni liidumaa Sankt Veit an der Glani ringkonnas.

Gurk on ümbritsetud alpiniitude ja suurte kõrgete metsadega. See tähistab hõredalt asustatud Gurktali keskkohta. Gurkist allavoolu asub väikelinn Straßburg, mille kindlusest Gurki piiskopid valitsesid.

Linnaosad: Pisweg, Gruska, Gurk

Ajalugu
-------

Klooster
Gurki nimi ("die Gurgelnde" või "korisev") tuleb samanimeliselt jõelt. Ala asustati u. 2000 aastat tagasi, kuid see saavutas tähtsuse alles pärast seda, kui Baieri liidendas Kärnteni.

Pärast abikaasa ja poegade surma asutas Püha Hemma von Gurk praeguse Gurki turuplatsile usumaja. Kuid Gurki klooster ei kestnud kaua: selle asukohta kasutas Salzburgi peapiiskop, kelle tool oli Kärnteni põhjaosas, 1072. aastal äsjaasutatud Gurki piiskopkonna toomkiriku ja piiskopipalee jaoks. Gurk oli piiskopitool 1787. aastani; selle residents on nüüd Klagenfurdis.

25. juunil 1988 külastas toomkirikut paavst Johannes Paulus II ja palvetas krüptis Püha Hemma haual. Paavsti esimene visiit Kärnteni ajaloos oli suur meediasündmus ja tõi tuhandeid inimesi vabaõhumissale toomkiriku ette.

Gurk nimetati Euroopa Nõukogu poolt 1998. aastal "Euroopa omavalitsuseks".

Vaatamisväärsus
---------------

* Gurki toomkirik

Inimesi
-------

* Püha Hemma von Gurk

Viited
------

1. ↑  Dauersiedlungsraum der Gemeinden Politischen Bezirke und Bundesländer - Gebietsstand 1.1.2018, vaadatud 10.03.2019.
2. ↑  Einwohnerzahl 1.1.2018 nach Gemeinden mit Status, Gebietsstand 1.1.2018, vaadatud 9.03.2019.

Sankt Veit an der Glani ringkonna vallad

* Althofen
* Brückl
* Deutsch-Griffen
* Eberstein
* Frauenstein
* Friesach
* Glödnitz
* Gurk
* Guttaring
* Hüttenberg
* Kappel am Krappfeld
* Klein Sankt Paul
* Liebenfels
* Metnitz
* Micheldorf
* Mölbling
* Sankt Georgen am Längsee
* Sankt Veit an der Glan
* Straßburg
* Weitensfeld im Gurktal
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib Saturni kaaslasest; hiiu kohta vaata artiklit Járnsaxa* |

---

**Jarnsaxa** (teise nimega **Saturn L**) on üks Saturni looduslikest kaaslastest. Selle kuu avastasid Scott S. Sheppard, David C. Jewitt, Jan Kleyna ja Brian G. Marsden, kes teatasid ta olemasolust 26. juunil 2006 vaatlusandmete põhjal, mida koguti 2006. aasta jaanuarist aprillini. Algul sai kaaslase ajutiseks nimeks **S/2006 S 6**. 

Nimi "Jarnsaxa" pärineb Skandinaavia mütoloogiast (kus Járnsaxa on naishiid ehk jöötun).

Jarnsaxa on umbes kuuekilomeetrise läbimõõduga ning tiirleb ümber Saturni planeedi pöörlemisele vastupidises suunas, keskmisel kaugusel 18 556,9 Mm. Ühe tiiru tegemiseks ümber Saturni kulub tal 943,784 ööpäeva. Orbiidi kalle ekliptika tasandi suhtes on 162,9° (164,1° Saturni ekvaatori suhtes) ja ekstsentrilisus 0,1918. 

  


Saturni kaaslased

S/2009 S 1 • Pan • Daphnis • Atlas • Prometheus • Pandora • Epimetheus • Janus • Aegaeon •  Mimas • Methone • Anthe • Pallene • Enceladus • Tethys • Telesto • Kalypso • Dione • Helene • Polydeuces • Rhea • Titan • Hyperion • Iapetus • Kiviuq • Ijiraq • Phoebe • Paaliaq • Skathi • Albiorix • S/2007 S 2 • Bebhionn • Erriapus • Skoll • Siarnaq • Tarqeq • S/2004 S 13 • Greip • Hyrrokkin • Jarnsaxa • Tarvos • Mundilfari • S/2006 S 1 • S/2004 S 17 • Bergelmir • Narvi • Suttungr • Hati • S/2004 S 12 • Farbauti • Thrymr • Aegir • S/2007 S 3 • Bestla • S/2004 S 7 • S/2006 S 3 •  Fenrir • Surtur • Kari • Ymir • Loge • Fornjot
**Jaroslavli ja Rostovi piiskopkond** (vene keeles *Ярославская и Ростовская епархия*) on Vene Õigeusu Kiriku piiskopkond, mis katab umbes tänapäevase Jaroslavli oblasti ala. 2004. aastal oli piiskopkonnas 19 praostkonda ja 269 kogudust.

Jaroslavli ja Rostovi piiskopkonda juhib 15. märtsist 2012 metropoliit Panteleimon (Dolganov). Piiskopkonna peakirik on Theodorose peakirik Jaroslavlis, kuid tuntum on tähtsuselt järgmine, Rostovi Jumalaema Uinumise peakirik. Vaimulik seminar asutati 1994. aastal Jaroslavlis, kuid viidi 2003. aastal üle Rostovisse.

Piiskopkond asutati ametlikult 991. aastal, kuid tegelikult peaaegu sada aastat hiljem 1073–1076. aastal. See sai 1589. aastal metropoolia staatuse. Piiskopi ja hiljem metropoliidi asupaik oli Rostov, kuid see viidi 1786. aastal üle Jaroslavli. Arvatavasti oli selle taga keisrinna Katariina II kättemaks piiskopkonnale, sest metropoliit Arseni (Maciejewicz) oli avalikult olnud vastu keisrinna ja riigi sekkumisse kiriku asjadesse ja Katariina II liiderlikule eluviisile.
**Kultuuripärl** on Eesti Kultuurkapitali kultuuripreemia, millega Eesti Kultuurkapital tunnustab igas Eesti maakonnas kunstide, rahvakultuuri- ning kehakultuuri ja spordi valdkonnas tegutsevate inimeste erialast pühendumist. Preemiat antakse välja aastast 2006.

Preemia algatas Eesti Kultuurkapitali nõukogu. Preemia väljaandmisel saavad osaleda koostööpartnerina maavalitsused ja/või omavalitsuste liidud. Igas maakonnas antakse välja üks preemia aastas (kokku 15 preemiat). Preemia saaja otsustab maakondlik eksperdirühm. Kui preemia antakse välja koostööpartneritega, otsustab preemia saaja ühiselt moodustatud komisjon. Preemiasumma suurus võib koostööpartnerite soovi ja võimaluste tõttu maakonniti erineda, kuid preemiasumma, mille eraldab Eesti Kultuurkapital, on igas maakonnas ühesuurune. Selle kinnitab Eesti Kultuurkapitali nõukogu igal aastal eraldi. Peale rahalise preemia antakse laureaadile *tunnusmärk "*Kultuuripärl", milleks on keraamilne pärlikarp klaasist pärliga. Asuurkeraamika stuudio (Kärt Seppel) ja ASi Disainklaas (Agnes Torm) koostöös valmivale pärlile on graveeritud laureaadi nimi, auhinna andnud maakonna nimi ning aastaarv.

Viited
------

1. 1 2  Aastapreemiad. Eesti Kultuurkapitali veebisait.
Kalev Mark Kostabi (2003)
**Kalev Mark Kostabi** (sünninimi **Mark Kalev Kostabi**; sündinud 27. novembril 1960 Los Angeleses) on eesti päritolu ameerika kunstnik ja helilooja.

Ta sündis eesti pagulaste Kaljo ja Rita Kostabi pojana ning õppis Fullertonis California osariigi ülikoolis joonistamist ja maalimist. Tema vend Paul Kostabi on muusik ja kunstnik.

Kostabi on peamiselt tuntud maalide poolest, millel on kujutatud ilma näota inimfiguurid. Kriitikud on näinud neis sarnasust Giorgio di Chirico ja Fernand Léger' teostega. Aastal 1982 kolis Kostabi New Yorki, kus asutas 1988. aastal Kostabi Worldi. See on stuudio, kus tema 20 või rohkem abilist maalivad umbes 1500 pilti aastas.

Ta on kujundanud ka ansamblite Guns N' Roses ("Use Your Illusion"; album sai nime Kostabi maali järgi), Ramones ("¡Adiós Amigos!"), Jimmy Scotti ("Holding Back the Years") ja Glinti ("Sound in Silence") plaadiümbriseid.

Kostabi on tegutsenud heliloojana. Tema loomingut on esitanud näiteks Rein Rannap, Kristjan Järvi, Marko Martin ja Eesti Riiklik Sümfooniaorkester.

Kostabil on olnud kaabeltelevisioonis oma telesaade "The Kostabi Show", milles tuntud kunstikriitikud ja teised kuulsused võistlevad Kostabi maalidele nime andmises ning saavad selle eest rahalisi auhindu. Varem kandis see saade nimesid "Name That Painting" ja "Title This".

Kostabi järgi võttis nime 1989–2000 tegutsenud etnofuturistlik kirjandus- ja kunstirühmitus Eesti Kostabi-$elts, mis 1991–93 andis välja ajakirja "Kostabi".

Viited
------

1. ↑  EE 14; EKABL

Välislingid
-----------

* MARK KOSTABI Official Site (viimati vaadatud ja leitud toimivana 23. detsembril 2015)
* Mark Kostabi Facebookis
* Kristel Kossar, "Kolmemõõtmeline Kalev Mark Kostabi" (intervjuu) (Postimees–Arter 14. august 2004, lk. 3 ja 7–10)
|  |  |
| --- | --- |
|  | **See artikkel on esitatud kustutamiseks.**
Põhjus: **Arutelus viidatud allikas on vigane** 
Lisateavet võid leida arutelu- või ajalooleheküljelt. Vaata ka: Vikipeedia:Artiklite kustutamise kord. Kustutamisettepaneku saad vaidlustada arutelulehel. |

**Kalev Rajangu** (sündinud 16. jaanuaril 1962 Viljandis) on eesti kunstnik ja organist.

Elulugu
-------

Hariduskäik: Viljandi LMK; G.Otsa nim Tallinna MK (klaver).

Töökohti EELKs: Pilistvere koguduse organist al 1988; Viljandi Jaani kog organist 1992-2015.

2011 - Tartu Ülikooli Viljandi Kultuuriakadeemia lektor, organist

2021 - Pilistvere koguduses organist.

  

Raadio-, telesaateid:

Eesti lood: Viirusekandur | ERR | Digihoidlahttps://arhiiv.err.ee 

Sarnased salvestised

Kalev Rajangu - Osale või sure. Kuidas me tahame seda teha, mida me peame tegema

Keelesaade. Emakeelepäev 2014 23.03.2014

Räägivad. Euroopa jätkusuutlikkusest. 25.11.2011

27.08.2021 - Klassikaraadio Laste ööülikool. Tondiuurija Kalev Rajangu "Taganejate tontide nutulaul"

Isiklikku
---------

Kalev Rajangu on maalikunstnik Raul Rajangu vend.

Viited
------

1. ↑  "Laste ööülikool. Kalev Rajangu "Taganejate tontide nutulaul"". *Vikerradio*. 27.08.2021. Vaadatud 31.10.2022.

Välislingid
-----------

* Kalev Rajangu - Lotendav Eesti (Eesti mõttemaastikud) Klassikaraadios > Raadio Ööülikool
**Kalev Kreegipuu** (sündinud 31. oktoobril 1952) on eesti põllumajandustegelane ja endine riigiametnik.

1979. aastal lõpetas ta Eesti Põllumajanduse Akadeemia põllumajanduse ökonoomika eriala.

Aastatel 1988–1989 oli ta Põlva Rajooni Agrotööstuskoondise esimees. 1990–1996 töötas ta Põlva maavalitsuses maanõuniku ja asemaavanemana. 

1996–1998 oli ta Põlva maavanem.

1998. aastal oli ta lühikest aega AS-i Põlva Piim peadirektor. 1998–2000 oli ta Põllumajandusministeeriumis ministri nõunik ning põllumajandussaaduste töötleva tööstuse ja kaubanduse osakonna juhataja. Aastatel 2000–2003 oli ta Põlva Põllumajandusliku OÜ juhatuse esimees.

Aastatel 2004–2010 oli ta OÜ Põlva Agro juhatuse esimees.

Aastatel 2013–2015 oli ta Eesti Põllumeeste Keskliidu juhatuse esimees.

Aastatel 2008–2015 oli ta Eesti Maaülikooli kuratooriumi esimees.

2015. aastast on ta Eesti Ühistupanga nõukogu liige.

Aastatel 1999–2013 oli ta Mooste vallavolikogu liige.

Tunnustus
---------

* 2006 Valgetähe IV klassi teenetemärk
* 2009 Põlvamaa Vapimärk
* 2012 Eesti Maaülikooli Aasta Vilistlane

Viited
------

1. ↑  Vabariigi Valimiskomisjon. Kohaliku omavalitsuse volikogude valimised 2002. Kandidaat nr 103 - Kalev Kreegipuu
2. ↑  Vabariigi Valitsuse 29.02.1996 korraldus nr 212 "Kalev Kreegipuu teenistusse võtmine". RT I 1996, 20, 393
3. ↑  Vabariigi Valitsuse 31.03.1998 korraldus nr 252 "Kalev Kreegipuu teenistusest vabastamine". RT I 1998, 33, 460
4. ↑  Uma Leht, 8. mai 2001
5. ↑  Vaata, kelle kätte Tallinn raha annab. Äripäev, 18. juuni 2015
6. ↑  Teenetemärkide kavaleride andmekogu – 4998

Välislingid
-----------

* Rahvusarhiivi fotode andmebaas. Põlva Rajooni Agrotööstuskoondise esimees Kalev Kreegipuu
* Rahvusarhiivi fotode andmebaas. Kreegipuu, Kalev - Põlva maavanem (fotograaf Albert Truuväärt), 1993
* Delfi teemalehed. Kalev Kreegipuu
**Kalev Urbanik** (12. november 1956 – 4. september 2004 Tallinn) oli eesti pikamaajooksja. 

1986. aastal tuli ta Eesti meistriks maratonis ajaga 2:33,14 ja oli kahekordne Läti meister 10 000 meetri jooksus. Oma kiireima maratoni jooksis ta 7. septembril 1985 Vändras ajaga 2:26.09, oli muuhulgas mitmekordne Otepää-Tartu jooksumaratoni võitja, 4-kordne Saaremaa kolme päeva jooksu võitja, 11-kordne Võru–Väimela maanteejooksu ja Tõrva–Valga maanteejooksu võitja. 

Ta suri ootamatult pärast Tallinna Sügisjooksu 21 km läbimist, milles saavutas ajaga 1:13.22,2 üldarvestuses 14. koha (võitis Pavel Loskutov) ja oma vanuseklassis M40, leedu 1996. aasta olümpialase Pavelas Fedorenka järel 2. koha.

Tema mälestuseks korraldatakse Valgamaal igal aastal 30-kilomeetrine Tõrva–Valga maanteejooks, 4,8-kilomeetrine Urbaniku mälestusjooks ja 8,6-kilomeetrine endine Valga ööjooks.

Viited
------

1. ↑  Surm peatas teada ja tuntud jooksumehe, Valgamaalane 11.09.2004
2. ↑  Tuntud jooksumees Kalev Urbanik suri pärast Tallinna sügisjooksu lõpetamist, Õhtuleht 09.09.2004
3. ↑  Jooksusõbrad panid alguse uuele traditsioonile[*alaline kõdulink*], Valgamaalane 14.06.2005
Meenikunnu KamarusjärvKamarusjärv Meenikunno soos
Meenikunno soo laudtee idapoolne algus novembris
**Meenikunno soo** (ka *Meenikunna soo* ja *Meenikunno raba*) on Põlva maakonnas Räpina vallas asuv raba. Soo pindala on 1448 hektarit ning turbakihi maksimaalne paksus 6 meetrit (keskmine 2,6 m). Raba edelaosa on tekkinud pärast jääaega kujunenud veekogu kinnikasvamisel, ülejäänud osas on soo arenenud liivale ladestunud turbal. Soo asub koos Nohipalu Valgjärve ja Nohipalu Mustjärvega 1981. aastal soosaarte reliktse floora kaitseks loodud Meenikunno looduskaitseala piirides.

Taimestik
---------

Soo koos saartega on rikas taimestiku ja linnustiku poolest. Eestis harvem ette tulevatest taimedest kasvavad seal näiteks rohekas käokeel ning Nohipalu Valgjärves vesilobeelia ja järv-lahnarohi.

Sealt võib leida Põlvamaal vaid paaris kohas kasvavat soojemast kliimaperioodist pärit II kaitsekategooriasse kuuluvat sarikalist austria roidputke (*Pleurospermum austriacum*), rohekat käokeelt (*Plathanthera chlorantha*), pruunikat pesajuurt (*Neottia nidus-arvis*) ja roomavat öövilget (*Goodyera repens*), mis on arvatud III kaitsekategooriasse. Metsadest on valitsevad männi enamusega palumetsad, kust leiab rohkesti metsamarju ja seeni.

Pilte
-----

* Laudtee MeenikunnosLaudtee Meenikunnos
* Kevadhommik Meenikunno rabasKevadhommik Meenikunno rabas
* Meenikunno raba laukadMeenikunno raba laukad
* Meenikunno hommikMeenikunno hommik
* Meenikunno soojärvMeenikunno soojärv

Viited
------

1. ↑  Meenikunno looduskaitseala. Keskkonnaamet, 2012, vaadatud 20.11.2016.
2. ↑  Eesti looduse infosüsteem. Vaadatud 20.11.2016.
3. ↑  Meenikunno looduskaitseala. Eesti looduse infosüsteem. Vaadatud 20.11.2016.

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Meenikunno soo** |
Rosso Fiorentino. "Mahavõtmine". 1521. Õlimaal puidul. 375 × 196 cm. Volterra pinakoteek, Itaalia
"Mooses kaitsmas Jethro tütreid" (u 1523), Uffizi galerii, Firenze
**Giovanni Battista di Jacopo** (8. märts 1494 Firenze – 14. november 1540 Fontainebleau), tuntud ka kui **Rosso Fiorentino** või **Il Rosso**, oli Itaalia maalikunstnik. Tema maneristlikud õlimaalid ja freskod on liigitatud Firenze koolkonda kuuluvaks.

Elukäik
-------

Punaste juuste tõttu punapeaks (itaalia keeles *il rosso*; tähendab ka: punane) kutsutud Giovanni sai esimese koolituse Andrea del Sarto stuudios, kõrvuti oma eakaaslase Pontormoga. 1523. aasta II poolel kolis Rosso Rooma, kus tutvus Michelangelo, Raffaeli ja teiste renessansiaja kunstnike töödega, mis avaldasid mõju ka tema enese maalimisstiilile.

Mahavõtmine
-----------

Rosso meistritööks peetakse üldiselt Volterra pinakoteegis asuvat altarimaali "Mahavõtmine" ehk "Ristilt mahavõtmine" (triptühhon oli algselt mõeldud Volterra katedraali jaoks).

Galerii
-------

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
*

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Rosso Fiorentino** |

* Rosso Fiorentino biograafia veebi kunstigaleriis (inglise keeles)
* Tööde näiteid
* Näide lõpetamata maalist
**Walt Whitman** (õieti **Walter Whitman**; 31. mai 1819 New Yorgi osariik, Long Island, Huntington – 26. märts 1892 New Jersey, Camden) oli ameerika luuletaja ja esseist. Teda peetakse mõjukaimaks ameerika luuletajaks.

Whitmani luulet on tõlgitud rohkem kui 30 keelde. Euroopa luulele omaste rütmiliste ja meetriliste struktuuride asemel hakkas ta kasutama vabavärssi. See muudatus edastab ka tema filosoofilist vaadet, et Ameerika saatuseks on vabastada inimvaim.

Tema ainus teos on "Rohulehed", mida ta toimetas ja täiendas kuni surmani. "Rohulehtede" esimene väljaanne ilmus 1855 ja see osutus üllatavalt menukaks. Teose järgmistele trükkidele lisas ta järjest oma uusi luuletusi. Tema Kodusõjaga seotud luuletusi avaldatakse sageli iseseisva kogumikuna "Trummilöögid".

Ta töötas ajakirjaniku ja toimetajana. Vaadetelt oli ta liberaal, orjuse ja tollimaksude vastane, mistõttu ta lasti ajalehe Daily Eagle toimetaja ametist lahti. Seetõttu andis ta 1864. aastani oma teoseid ise välja.

Teos eesti keeles
-----------------

* Walt Whitman "Rohulehed" (Tallinn: Eesti Riiklik Kirjastus 1962. Inglise keelest tõlkinud Boris Kabur; toimetanud ja järelsõna: Rein Sepp; kaas ja tiitel: Villu Toots).

|  |  |
| --- | --- |
|  | Tsitaadid Vikitsitaatides: **Walt Whitman** |
Walter Freymann enne 1930. aastat
**Walter Eduard Gustav Freymann** (ka Valter; 23. september 1883 Viljandi – 5. märts 1960 Jena, Saksamaa) (vanas kirjapildis **Walther Freymann**) oli baltisaksa päritolu Eesti filosoof.

Freymann lõpetas 1909 Tartu Ülikooli antiikkeelte ja filosoofia alal, oli sellest ajast antiikkeelte ja filosoofia õpetaja Tartu gümnaasiumides (nt Hugo Treffneri Gümnaasiumis). 1920–1926 oli Tartu Ülikooli antiikkeelte lektor, samas filosoofia eradotsent aastatel 1918–1939, täiendas end 1923 Freiburgis Saksamaal, kus kohtus Edmund Husserli ja Martin Heideggeriga. Ta pidas loenguid mitmetes haridusasutustes, Tartu Pedagoogilise Seltsi kursustel, M. I. Rostovtsevi eraülikoolis; nt Tartu Ülikoolis pidas ta teiste hulgas loenguid Hegelist (teosest "Vaimu fenomenoloogia") ja Aristotelesest (teosest "Peri Psyches").

Eesti Keskkooliõpetajate Kogu tegevliige, Akadeemilise Filosoofia Seltsi asutajaliige ja abiesimees (1920). Oli tegev Tartu vabatahtlike tuletõrjujate ühingus, 1927–1933 jaoskonna ülem, 1933–1936 peamees, seejärel aupeamees.

Walter Freymann kaitses doktoriväitekirja Tartu Ülikoolis 1928. aastal saksa keeles kirjutatud tööga "Platons Suchen nach einer Grundlegung aller Philosophie" (avaldatud 1930, pealkiri eesti keelde tõlgituna *Platoni püüdlemine alusepanekuks kogu filosoofiale*).

Freymann läks 1939 Saksamaale, töötas filosoofia õppejõuna Poznani ülikoolis 1939–1945 (1942 sai professoriks), alates 1947 Greifswaldi ülikoolis (juhatas ka sealset slaavi keelte instituuti) ja 1953–1957 oli Jena ülikoolis).

Pälvinud Püha Stanislavi ordeni, Eesti Vabatahtliku Tuletõrjeliidu 1. liigi kuldristi, 2. liigi hõberisti ja Soome ning Leedu tuletõrje aumärgid.

Freymanni tuntumaid eestlastest õpilasi on filosoof Rudolf Kulpa.

Artiklid
--------

* Oleva struktuur. Looming 1931, nr. 6
* Platoni kasvatuse ideaalid. Eesti Kool 1936, nr. 5

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Walter Freymann** |
Walter Breuning (2009)
**Walter Breuning** (21. september 1896 Melrose, Minnesota – 14. aprill 2011 Great Falls, Montana) oli Ameerika Ühendriikide ülipikaealine. Ta oli surres 114 aastat vana ning pärast Henry Allinghami surma teadaolevalt vanim mees maailmas. Ta kuulus läbi aegade 10 vanima mehe hulka, kelle vanus on tõestatud.

Breuning sündis Minnesotas John ja Cora Breuningi lapsena. Tema enda sõnul mäletab ta USA presidendi William McKinley mõrvamist 1901, sest sel päeval olevat tal esimest korda juukseid lõigatud. Samal aastal kolis pere Lõuna-Dakotasse, kus poiss käis 9 aastat koolis. 1910, kui Walter oli 14-aastane, tema pere lagunes, Walter langes koolist välja ja läks esialgu pagaritöökotta panne puhtaks kraapima, teenides 2,5 USA dollarit nädalas.

Breuning töötas alates 1913. aastast viiskümmend aastat raudteetöölisena, saades esimestel aastatel palka 2,5 dollarit nädalas. Esialgu pidi ta ennast raudteeomaniku James Hilli eest peitma, sest Hill ei soovinud oma raudteedel näha alla 18-aastasi töötajaid, aga Breuning oli 17-aastane. Raudtee-ettevõte BNSF Railway nimetas 2. septembril 2009 tema järgi ühe raudteesõlme Montanas Broadview' lähedal nimega Walter Junction ja Breuning oli selle raudteesõlme sisseõnnistamise juures.

Kui puhkes Esimene maailmasõda, andis Breuning end sõjaväkke üles, kuid teenistusse teda ei kutsutud. Teise maailmasõja ajal oli ta sõduriks liiga vana.

Breuning abiellus 1922. Abielu kestis kuni naise surmani 1957. Teist korda Breuning ei abiellunud. Tema sõnul kordusabielud ei tööta ja tänapäeval ei tööta enam ka esmaabielud. Lapsi tal ei olnud.

Breuning oli hea tervise juures. Ta suutis kõndida, sõi 2 korda päevas ning kandis alati ülikonda ja lipsu. Ta ei võtnud mingeid ravimeid peale ühe tableti lastele mõeldud aspiriini päevas. Alates 2007. aasta novembrist kasutas ta kuuldeaparaati.

Välislingid
-----------

* "Maailma vanim mees: ärge sööge liiga palju", Elu24.ee, 21. juuli 2009
Walmarti poe fassaad
**Walmart Inc.** (endise nimega **Wal-Mart Stores, Inc.**) on Ameerika Ühendriikide jaekaubanduskett, maailma suurim eraettevõte nii töötajate arvult kui ka käibelt. 

Ettevõtte asutas 1962. aastal Sam Walton. Walmarti peakontor asub Arkansase osariigis Bentonville'is. Ettevõtte aktsiad on noteeritud New Yorgi börsil (sümbol NYSE:WMT) ja kuuluvad Dow Jonesi tööstuskeskmise indeksi koosseisu. 

Ettevõttele kuulub USAs ligi 1000 säästumarketit (*discount stores*), ligi 2500 hüpermarketit (neist suurima pindala on 24 000 m2) ja üle saja lähikaupluse. Lisaks kuulub Walmartile ligi 3000 kaubamaja 14 välisriigis; suurem osa neist Mehhikos, Kanadas ja Lõuna-Ameerikas. Walmartile kuulub ka ainult keti liikmeid teenindav hulgilao põhimõttel tegutsev kett Sam's Club. Walmartile kuulub umbes 20% USA toidu- ja esmatarbekaupade turust.

Wal-Marti käive 2007. aastal oli üle 387 miljardi dollari. Ettevõttel on umbes 2,1 miljonit töötajat.

2018. aasta veebruarist on nime **Wal-Mart Stores, Inc.** asemel kasutusel nimi **Walmart Inc**.

Walmarti on süüdistatud muu hulgas halbades töötingimustes, naiste diskrimineerimises, illegaalse tööjõu kasutamises, arenguriikide töötajate ekspluateerimises ja väga madala palga maksmises. Üle 70% müüdavatest kaupadest toodetakse Hiinas.

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Wal-Mart** |

* Walmarti ametlik koduleht


Dow Jonesi tööstuskeskmise indeksisse kuuluvad ettevõtted

3M |
American Express |
AT&T |
Boeing |
Caterpillar |
Chevron Corporation |
Cisco Systems |
Coca-Cola |
DuPont |
ExxonMobil |
General Electric |
Goldman Sachs  |
Home Depot |
Intel |
IBM |
Johnson & Johnson |
JPMorgan Chase |
McDonald's |
Microsoft |
Nike |
Pfizer |
Procter & Gamble |
Travelers |
UnitedHealth Group |
United Technologies Corporation |
Verizon Communications |
Visa |
Walmart |
Walt Disney
**Walrabe von Hunsbach** oli Liivi ordu maamarssal ja Saksa ordu suurkäsknik 15. sajandi alguses.

Walrabe vanemad olid oletatavasti Wigand von Hunsbach ja Jutta. Ta pärines Nassau krahvkonnast Hunsbachist Weilburgi ja Wetzlari lähedalt, kus ta suguvõsa alates 1340. aastatest tegev oli. Tema oletatav lähisugulane Friedrich von Hunsbach oli temaga samal ajal tegev Saksa ordus. Tema suguvõsa kuulus kohaliku väikeaadli hulka.

1412. aastal oli Hunsbach metsnik Schlochaus (Człuchów) Preisimaal, olles samal ajal ka kohaliku komtuuri kumpan. 1416. aastal oli ta aga linnusekomtuuriks Ragnitis (Neman), 1419. aasta paiku sama ameti peal Thornis (Toruń). Seejärel läks ta aga Liivimaale ning sai 1420. aastal Kuldīga komtuuriks ja veel samal aastal ka maamarssaliks. Sellest ametist loobus ta aga juba kahe aasta pärast järgmise Preisimaalt tulnud tegelase, Dietrich Kra kasuks, ning läks tagasi Preisimaale, kus oli aastatel 1423–1424 suurkomtuur ja 1424–1428 ordu kõrgeim marssal, seejärel veel aasta *Oberster Spittler*. Seejärel aga teated temast lõppevad.

Kirjandus
---------

* *Ritterbrüder im livländischen Zweig des Deutschen Ordens*. Köln: Böhlau, 1993. Nr. 452 (lk 355–356).

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**Helwig von Gilsa** | **Kuldīga komtuur**1420 | Järgnev**Albert Torck** |
| Eelnev**Gerhard Wrede** | **Liivi ordu maamarssal**1420–1422 | Järgnev**Dietrich Kra**

 |
Maaparandusobjekti tähistav kivi
**Koplimetsa** on ajalooline Kadrina kihelkonna küla, mis moodustati 1877. aastal ja kaotati 1977. aastal.

See on 1877. aastal rajatud saunaküla. Kadrina Katariina koguduse pastor Friedrich Wilhelm Treueri memoriaali visitatsioonide tabelis on 1865–70 aastatel Koplimetsas (Koblimetsa) Jaani hajatalu kohta märge. Aastal 1804 selle kohta andmeid ei ole, mistõttu pidi see talu kui üks esimesi Koplimetsa talusid end 19. sajandi esimesel poolel sisse seadma. Tegu on arvatavasti Jaan Kotka taluga.

Imastu mõisa valdustes algas talude kruntiajamine aastal 1861. Kruntide väljamõõtmisega tekkis Imastu mõisa alla kaks uut küla, milleks oli Koplimetsa ja Pankase. Koplimetsa (saksa keeles (*Dorf Koplimetsa*; vene keeles *Дер. Коплимеца; (д.) Коплиметса*) oli saunaküla ja kui sealsed maad 1877. aastal välja mõõdeti, oli seal juba 38 perekonda. Kruntide väljamõõtmine põhjustas 1877. aastal Imastu mõisa ning Koplimetsa elanike vahel konflikti, mida tunti Imastu sõja nime all. 

Fotol kunagise Koplimetsa küla alal küla põhjapoolne osa. 2021. aastal pildistatud fotol on näha päikesepaneele ning taamal mahavõetud segametsa. 
Aastal 1977. aastal liideti küla Ridakülaga ühes Tõrma, Uudeküla ja Vanamõisaga.

Tammed keset põlduKoplimetsa hilisem, edelapoolsem osa, mida nimetati Uudekülaks.

Pärandkultuur
-------------

Pärandkultuuri objektidest asub endises Koplimetsa külas maaparandusobjekti tähistav kahe meetri kõrgune kivi. Objekti seisund on kehv. Maaparandusobjekt lõpetati 1960. aastate lõpus. Seda tähistava kivi peale oli kinnitatud vaskplaat, mida täna enam ei ole.

Vaata ka
--------

* Kadrina vald

Viited
------

1. 1 2 3 4  Richard Tammik (2005). *Kadrina kihelkond läbi aegade*. Lk 79.
2. ↑

Välislingid
-----------

* Koplimetsa külas on sajast talust jäänud alles üks, virumaateataja.postimees.ee, 4. detsember 2004
**Atropatene** (kreeka: Ἀτροπατηνή) oli kuningriik Lõuna-Aserbaidžaanis Urmia järvest idas. Hõlmas tänapäeva Iraani põhjaosa, peamiselt Ida-ja Lääne-Aserbaidžaani ning Ardabili provintsi lõunaosa, samuti Kurdistani ja Sanjani provintsi põhjaosa ning Aserbaidžaani kaguosa (Talõši mäed ja Araksi jõe parem kallas).

Atropatene oli piirkonna muistne kreekakeelne nimi, 4. sajandil eKr seal valitsenud Ahhemeniidide satraabi ja hilisema Meedia asevalitseja Atropatese järgi. Selle hilisemaist muukeelseist vormidest (pärsia keeles *Āzarbādgān*, araabia keeles *Azarbāigan*) on tulnud nüüdne nimi Aserbaidžaan.

Atropatene elanikkonnast moodustasid enamuse iraani hõimud. Keskajal kujunes Atropatenes iraani keelte hulka kuuluv azeri keel, mida kõneldi 17. sajandini. 11. sajandist asendus see aegapidi turgi keelte hulka kuuluva aserbaidžaani keelega. Aseri keele järglaseks peetakse talõši keelt. Valitsev usund oli zoroastrism, antiikautorite järgi oli Atropatene zoroastrismi keskusi, piirkonnas oli üks kolmest suurest templist. Atropatene pealinn oli Gazaka (ka Qazaka, Urmiast kagus), teised suuremad linnad olid Fraspa, Fanaspa ja Aganzana.

Atropatenest põhja pool oli Albaania kuningriik.

Ajalugu
-------

Atropatene alal oli 10.–7. sajandil eKr muistne Manna riik, seejärel kuulus Meedia ja aastast 550 Ahhemeniidide riiki Meedia satraapia osana. 

Aastast 331 kuulus Makedoonia Aleksandri suurriiki, tema pärandi jagamisel aastal 323 sai eraldi halduspiirkonnaks Media Atropatene, mida valitses Atropates (323–300). 

Seleukiidide riigi ajastul oli Atropatene sisuliselt iseseisev riik, mida valitsesid Atropatese järeltulijad (Atropatiidid). 3. sajandil sõditi Artavazd I-se (270–220) valitsemisajal korduvalt Seleukiididega. 

2. sajandi alguses saavutas Atropatene suurima geograafilise ulatuse, hõlvates Araksi põhjakalda ja ulatudes Kaspia ääres Kura jõeni (hõlmas ka tänapäeva Nahhitševani). 2. sajandil eKr sõditi Partia, Rooma ja Armeeniaga, mille tulemusel oldi sunnitud loovutama põhjapoolsed alad.

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Atropatene** |
**Eha Vain** (14. mai 1954 – 26. august 2021) oli eesti kultuuritegelane ja tõlkija. 

Ta korraldas kümneid kirjandusüritusi ja loovusfoorumeid, Põhjamaade luulefestivali. Ta tõlkis kirjandust rootsi, norra ja taani keelest ning koostas mitu luulekogumikku.

Suur osa Vainu elust oli seotud Põhjamaadega. Vain alustas tööd Põhjamaade Ministrite Nõukogu Eesti esinduses 1991. aasta kevadel ning arendas Põhjamaade kultuurikoostööd Eestis kuni pensionile jäämiseni 2020. aasta sügisel. Tänu temale leidsid Eesti loomeinimesed uusi kontakte ning alguse said uued ühistegevused – kultuurisillad ja -sillakesed. 

Eha Vainu eestvedamisel sündisid mitmed hiljem traditsiooniks saanud Põhjamaade kultuuri ja väärtusi tutvustavad üritused. Neist üks väljapaistvamaid oli 1990. aastatel ja 2000. aastate alguses Vainu juhtimisel toimunud Põhjamaade luulefestival, kus osales kümneid Eesti ja Põhjamaade nimekaid luuletajaid ja tõlkijaid ning millest on nüüdseks välja kasvanud kirjandusfestival HeadRead. Vainu korraldatud Põhjamaade filmifestivalist on aga võrsunud maailma tippude hulka kuuluv Pimedate Ööde Filmifestival.[*viide?*]

Lisaks kultuurikorraldustööle tutvustas Vain tõlkija ja kirjastajana ka ise Eesti lugejatele arvukalt Põhjamaade autorite loomingut. Tõlkijana eestindas ta eeskätt Skandinaavia autorite – näiteks Jon Fosse, Märta Tikkaneni, Lars Saabye Christenseni jt – ilukirjanduslikku loomingut. Kirjastuse NyNorden algataja ja vedajana tegutses Eha Vain ka vastupidisel suunal, avaldades eesti luuletajate loomingut, peamiselt soome keeles.

Tunnustus
---------

* 2013 – Norra Kuningriigi teenetemärk (Den Kongelige Norske Fortjenstorden - Ridder av 1. klasse, suurte teenete eest Eesti ja Norra kultuurisidemete arendamisel)
* 2019 – Tallinna raemedal (suurte teenete eest Tallinna ja Põhjamaade kultuurisidemete elavdamisel)