recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
1941. aasta agitatsiooniplakat "Lömastame fašistliku mao"
**Vožõk** (valgevene keeles *Во́жык – 'siil')* on Valgevenes ilmuv valgevenekeelne huumori- ja satiiriajakiri. Toimetus asub Minskis. Ajakiri ilmub alates 1941. aastast kuukirjana. Ajalehe tiraaž on 5000 eksemplari.

Ajalugu
-------

Ajakiri hakkas ilmuma 1941. aasta juulis, kui kommunistliku partei keskkomitee (bolševike) agitatsiooniplakat pealkirjaga "Lömastame fašistliku mao" *(valgevene keeles "«Раздавім фашысцкую гадзіну»")* (alates 1942. aasta märtsist hakkas ilmuma ajaleht-plakatina).

Alates 1945. aasta augustist hakati seda trükist Minskis avaldama juba satiiri- ja huumoriajakirjana Vožõk. Kuni 1958. aastani trükiti ajakirja kaheksal lehel, hiljem hakati trükkima juba kaheteistkümnel lehel värviliste illustratsioonidega. Alates 2009. aasta oktoobrist kuni 2011. aasta oktoobrini ilmus see almanahhina, kuid alates 2012. aasta jaanuarist, hakkas ilmuma uuesti satiiri- ja huumoriajakirjana, kus avaldati ristsõnu, luuletusi, anekdoote, aforisme, naljandeid, satiiri ja humoorikate teoste tõlkeid, samuti karikatuure ja plakateid.

Peatoimetajad
-------------

* Mihhail Chavusky (1941–1943)
* Kondrat Krapiva (1943–1947)
* Mihhail Chavusky (1947–1955)
* Pavel Kovalev (1955–1967)
* Vladimir Korban (1967–1971)
* Aleksandr Romanov (1971–1987)
* Valentin Blakit (1987–2000)
* Mikhas Pozdnyakov (2000–2002)
* Ales Pismenkov (2002–2004)
* Vladimir Solomakh (2004–2008)
* Julia Zaretskaya (alates 2009)

Välislingid
-----------

* zviazda.by Vozhyk
* Cartoonia.ru Vozhik
Ethan Pinnock 2015. aastal Dulwich Hamleti särgis
**Ethan Rupert Pinnock** (sündinud 29. mail 1993 Londonis) on Inglismaal sündinud Jamaica jalgpallur, kes mängib keskkaitsjana Inglismaa Premier League'i klubis Brentford ja Jamaica jalgpallikoondises.

Pinnock alustas klubikarjääri Inglismaa tugevuselt kaheksanda liiga klubis Dulwich Hamlet.

2016. aasta juunis sõlmis ta lepingu Inglismaa tugevuselt viienda liiga klubiga Forest Green Rovers.

2017. aasta juunis sõlmis ta kolmeaastase lepingu Inglismaa esiliigaklubiga Barnsley. Barnsley põhikoosseisu kuulus Pinnock hooajal 2018/19, mil Barnsley mängis Inglismaa tugevuselt kolmandas liigas. Samal hooajal valiti Pinnock ka liigahooaja sümboolsesse koosseisu ja Barnsley hooaja parimaks mängijaks.

2019. aasta juulis sõlmis ta kolmeaastase lepingu Brentfordiga, mis mängis toona Inglismaa esiliigas. Hooajal 2019/20 moodustas ta keskkaitsepaari koos Pontus Janssoniga. 2020. aasta novembris sõlmis Pinnock Brentfordiga uue viieaastase lepingu. 2021. aastal kindlus ta koos Brentfordiga pääsu Inglismaa kõrgliigasse ning Pinnock valiti lisaks hooajal 2020/21 esiliiga sümboolsesse koosseisu. 25. septembril 2021 lõi ta mängus Liverpooli vastu oma esimese värava Inglismaa kõrgliigas.

2016. aasta novembris mängis Pinnock Inglismaa C-koondises mängus Eesti kuni 23-aastaste koondise vastu. 2021. aasta märtsis kutsuti ta Jamaica jalgpallikoondisse. Jamaica koondises tegi ta debüüdi sama aasta 25. märtsil sõprusmängus USA vastu.

Pinnock on isa kaudu Jamica päritolu.

Viited
------

1. ↑  "Ethan Pinnock joins from Barnsley". Brentford F.C. Originaali arhiivikoopia seisuga 18. jaanuar 2022. Vaadatud 3. juulil 2019.
2. ↑  "Ethan Pinnock agrees new five year contract". Brentford F.C. Vaadatud 10. novembril 2020.
3. ↑  "Goals from Elliott Whitehouse and Jamal Lowe secure ICT Final place for non-League XI". The Football Association. Vaadatud 17. augustil 2017.
4. ↑  Dunford, Robert (8. veebruar 2020). "After a slow start, Ethan is on his way to the big time". *Daily Mirror*. Vaadatud 4. märtsil 2021.`{{cite news}}`: CS1 hooldus: url-status (link)

Välislingid
-----------

* Profiil Brentford FC kodulehel
**Traïanós Déllas** (Τραϊανός Δέλλας; sündinud 31. jaanuaril 1976 Monastiri) on Kreeka jalgpallitreener ja endine Kreeka jalgpallikoondise kaitsja, Euroopa meister (2004). 

Kreeka rahvuskoondises mängis ta aastatel 2001–2009 53 korda ja lõi 1 värava. Debüüt koondises oli 2001. aasta aprillis, kui mängiti Horvaatiaga.

Klubid
------

* 1993–1994 Saloniki Aris
* 1994–1996 Panserraikos
* 1996–1997 Saloniki Aris
* 1997–1999 Sheffield United FC
* 1999–2001 Ateena AEK
* 2001–2002 AC Perugia
* 2002–2005 AS Roma
* 2005–2008 Ateena AEK
* 2008–2010 Anorthosis Famagusta
* 2010–2012 Ateena AEK

Saavutused
----------

* 2004 Euroopa meister

Isiklikku
---------

Traïanós Déllas on 196 cm pikk ja kaalub 92 kg.

EURO 2004 – Kreeka rahvuskoondis

1 Nikopolídis • 2 Seitarídis • 3 Venetídis • 4 Dabízas • 5 Déllas • 6 Basinás • 7 Zagorákis • 8 Giannakópoulos • 9 Charistéas • 10 Tsiártas • 11 Nikolaḯdis • 12 Chalkiás • 13 Katergiannákis • 14 Fýssas • 15 Vrýzas • 16 Kafés • 17 Georgiádis • 18 Goúmas • 19 Kapsís • 20 Karagkoúnis • 21 Katsouránis • 22 Papadópoulos • 23 Lákis • treener Rehhagel
Peeter Liiv märtsis 2011
**Peeter Liiv** (sündinud 24. juulil 1953) on publitsist, lektor, ajakirjanik ja alternatiivsete liikumiste aktivist. 

Ta on õppinud teoloogiat ja tegelenud *hatha*-jooga, transtsendentaalse meditatsiooni, Silva meelekontrolli meetodi ja vabastava hingamisega. 

Ta on MTÜ Eesti Skeptik väljaantava Umbluu preemia nominent 2011. aastal "pikaajalise umbluupõllu kündmise eest". 

Peeter Liiv on olnud ühingu Teadus lektor (tervisealased ja ökoloogialoengud). Viimastel aastatel on ta pidanud maailmavaateõpetuse loenguid Tallinna Rahvaülikoolis.[*viide?*] Ta oli aastatel 1990–1995 ilmunud ajalehe Päikesetuul toimetaja ja 2001–2004 ilmunud ajakirja Päikesetuul toimetaja. Praegu kirjastuse Silmapiir direktor. Ta on ka Klassikaraadio saatejuht (saated "Traditsiooni tarkus" ja "Roheline saade"). 

Peeter Liiv on osalenud terviseliikumises (klubis Tervis) ja Eesti Rohelises Liikumises ning olnud *New Age*'i propageerija.

Kirjutisi
---------

Peeter Liiv on avaldanud teatri- ja filmikriitikat, filosoofilist ja sotsiaalset esseistikat ajalehtedes ja ajakirjades.

* Peeter Liiv, Andres Luure. Muinasjutt armastusest. – Päikesetuul, september 2003. Veebiversioon
* Peeter Liiv. "Kultuuritusest, kultuurist ja kultuuri ületamisest." Raamatus "Non grata". Academia Non Grata (Pärnu). Tallinn, Print Best 2002
* Carlos Castañeda. "Teekond Ixtlani". Inglise keelest tõlkinud M. Vetemaa, E. Vetemaa. Eessõna Peeter Liiv. Tallinn, Kupar 1992

* "Ausalt ja avameelselt roheliste liikumisest meil ja mujal, Eestimaa keskkonnaprobleemidest, rohelisest kultuurist." Koostanud Peeter Liiv, Enn Siim, Tõnis Kaasik. Tallinn, Perioodika 1989 ISBN 5797902737

* Peeter Viktor. "Ajakristall. *Time crystal*. Viktor – *Shambala*." (Eesti ja inglise keeles.) Tõlkinud Sirje Loss ja Irene Maandi. Toimetanud Peeter Liiv. Tallinn, VIKTOR 1995.

Kandideerimine valimistel
-------------------------

2013. aasta kohalikel valimistel oli ta Üle-eestilise Valimisliidu kandidaat Tallinna linnas.

Isiklikku
---------

Peeter Liivi isa oli keemiainsener ja tootmiskoondise Silikaat kauaaegne peadirektor Leonhard Liiv.

Viited
------

1. ↑
2. ↑   veebiversioon (vaadatud 22.10.2013)

Välislingid
-----------

* Peeter Liivi blogi
* Peeter Liivist Klassikaraadio kodulehel
* "Roheline saade"
* "Traditsiooni tarkus"
* Üle-eestiline Valimisliit. Veebiversioon (vaadatud 17.09.2013)
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib matemaatikust; inseneri kohta vaata artiklit Peeter Normak (insener)* |

---

**Peeter Normak** (sündinud 15. oktoobril 1952) on eesti matemaatik.

Ta lõpetas aastal 1970 Tallinna 1. Keskkooli ja aastal 1975 kiitusega Tartu Riikliku Ülikooli matemaatikateaduskonna. Aastatel 1975–1978 oli ta aspirantuuris Moskva Riiklikus Ülikoolis. Kaitses aastal 1982 Moskva Riiklikus Ülikoolis füüsika-matemaatikakandidaadi väitekirja.

Tema põhiliseks uurimisobjektiks on olnud poolrühmade esitused hulkade teisenduste abil. 

Ta on alates aastast 1993 Tallinna Ülikooli (kuni aastani 2005 Tallinna Pedagoogikaülikool) informaatikaprofessor. Aastatel 1996–2006 täitis ta ühtlasi ülikooli teadus- ja arendusprorektori ülesandeid.

Tunnustus
---------

* 2015 – Tallinna Ülikooli teenetemärk
* 2022 – Valgetähe IV klassi teenetemärk

Isiklikku
---------

Tema emapoolne vanaisa oli eesti matemaatik, pedagoog ja koolijuht Villem Nano.

Viited
------

1. ↑  "Gustav Adolfi Gümnaasiumi vilistlased". Originaali arhiivikoopia seisuga 21. detsember 2011. Vaadatud 4. jaanuaril 2011.
2. ↑  "TÜ matemaatikateaduskonna vilistlased 1975-1979". Originaali arhiivikoopia seisuga 7. oktoober 2014. Vaadatud 30. detsembril 2014.

Välislingid
-----------

* Peeter Normak Eesti Teadusinfosüsteemis Muuda Vikiandmetes
**Donetski FK Šahtar** (ukraina keeles «Шахтар» Донецьк) on Ukraina jalgpalliklubi, mille kodulinn on Donetsk. Šahtar mängib Ukraina jalgpalli kõrgliigas. Klubi kodustaadion on Donbas Arena, kuid Donbassi sõja tõttu pidas Šahtar aastail 2014–2016 oma kodumänge Lvivis Lvivi Arenal ja alates 2017. aastast Harkivis Metalisti staadionil. Klubi peakorter asub Kiievis.

Donetski Šahtar on üks edukamaid jalgpalliklubisid Ukrainas, 13-kordne Ukraina meister. Perioodil 2010–2014 tuli meeskond Ukraina meistriks viis aastat järjest. Lisaks on 13 korda võidetud Ukraina karikas ja kaheksa korda Ukraina superkarikas. Hooajal 2008–2009 võitis Šahtar UEFA karika.

Klubi asutati 1936. aastal. Meeskonna esialgne nimi, **Stahhanovets**, pandi Aleksei Stahhanovi järgi, kes oli sotsialistliku töö kangelane kaevur. Esimene mitteametlik mäng peeti Odessa Dinamoga 12. mail 1936 Balitski staadionil Horlivka. Šahtar kaotas 2:3. Esimene ametlik mäng peeti Kaasani Dinamoga ning kaotati 1:4. FK Šahtar Donetsk on mänginud mitme nime all: Stalino Stahhanovets (1936–1946), Stalino Šahtjor (Šahtar) (1946–1961), Donetski Šahtjor (Šahtar) (1961–1992) ja FK Šahtar (alates 1992).

Klubi hüüdnimed on *Hirniki* ja *Kroti*. Šahtari koduvorm on musta-oranžitriibuline särk, mustad püksid ja oranžid sokid.

Saavutused
----------

Ukraina
* Ukraina meister (13): 2002, 2005, 2006, 2008, 2010, 2011, 2012, 2013, 2014, 2017, 2018, 2019, 2020
* Ukraina karika võitja (13): 1995, 1997, 2001, 2002, 2004, 2008, 2011, 2012, 2013, 2016, 2017, 2018, 2019
* Ukraina superkarika võitja (8): 2005, 2008, 2010, 2012, 2013, 2014, 2015, 2017

Nõukogude Liit
* Nõukogude Liidu karika võitja (4): 1961, 1962, 1980, 1983

Euroopa
* UEFA karika võitja: 2009

Välislingid
-----------

* Ametlik koduleht
**Travis Reed** (sündinud 6. augustil 1979) on Ameerika Ühendriikide endine elukutseline korvpallur, kes mängis karjääri jooksul Hollandi, Rumeenia, Austraalia, Saksamaa ja Eesti klubides. Eestis mängis Reed aastatel 2006–2008 BC Kalev/Cramo ja hooajal 2009/10 Tallinna Kalevi meeskonnas.

Korvpallikarjäär
----------------

### Holland

Reed alustas profikarjääri Hollandis, kus esindas aastatel 2002–2003 EiffelTowersit (nüüdne Den Bosch) ja aastatel 2003–2006 Hanzevast Capitalsi (nüüdne Groningeni Donar).

### Eesti

2006. aastal liitus Reed Kaleviga ja võitis kohe klubi fännide seas suure populaarsuse. 2006/07. hooajal jäädi finaalides alla Tartu Ülikool/Rockile. 2007/08. hooajal läks Reedil Kalevis samuti hästi, kuna jõuti Balti liigas kuue parema hulka. Reedi keskmised näitajad Eesti meistriliigas olid 17,8 punkti ja 6,9 lauapalli, Balti liigas 18,8 punkti ja 6,3 lauapalli ning ULEB Cupi mängudes 19,6 punkti ja 6,9 lauapalli.

12. mail 2008 teatas Kalev, et lõpetab Travis Reediga lepingu, kuna meest vaevas vigastus ja ta ei oleks saanud Kalevi rivistuses finaalturniiri kaasa teha. Kalev kaotas aga ilma Reedita meistritiitli taas Tartu Rockile. Seekord jäädi alla mängudega 0 : 4. Kolmanda mängu eel kinkisid Kalev/Cramo fännid Travis Reedile lahkumiskingituseks karika, millele oli peale kirjutatud "MVP for fans".

### Hilisem karjäär

Karjääri Rumeenias jätkanud Reed naasis Eestisse hooajaks 2009/10, mil esindas Tallinna Kalevit. Pärast seda jõudis Reed mängida veel Saksamaa ja Austraalia klubides.

Saavutused
----------

* Hollandi meister (2004)
* Hollandi kõrgliiga kõige väärtuslikum mängija (2004)
* Hollandi karika võitja (2005)
* Kahekordne Eesti karika võitja (2007, 2008)
* Kahekordne Eesti meistriliiga hõbe (2007, 2008)
* Eesti meistriliiga kõige väärtuslikum mängija (2007)
* Balti liiga kõige väärtuslikum mängija (2007)

Välislingid
-----------

* Balti korvpalliliiga kõige kasulikumaks mängijaks valiti Travis Reed, Postimees, 18. aprill 2007
* Kalev/Cramo endine tähtmängija Travis Reed pallib Austraalia väikeliigas, Delfi, 13. august 2011
* Eesti publiku lemmik Travis Reed siirdus Keerlesega samasse liigasse, ERR, 25. oktoober 2011
Donoúsa (Kreeka)Donoúsa
Asukoht Kreekas
**Donoúsa** on Kreeka saar Egeuse meres, üks Küklaadidest. 

Saare pindala on 13,8 km². Saar on künklik, kõrgus kuni 363 m (Donoúsa mägi).

Donoúsa lähimad naabrid on Náxos 15 km kaugusel läänes, Kéros edelas ja Amorgós 25 km kaugusel lõunas. Kaugemale itta jäävad Lõuna-Sporaadid ja kagusse Dodekaneesid.

Nagu ülejäänud Küklaadid, kuulub ka Donoúsa halduslikult Lõuna-Egeuse prefektuuri.

Donoúsal on parvlaevaühendus Náxose ja Amorgósiga.

Elanike arv
-----------

Donoúsal elas 1928. aastal 235 ja 1946. aastal 250 inimest. Sellest peale hakkas elanike arv vähenema, olles 1991. aastal kõigest 81. Viimastel aastatel on turism saarele suurenenud, eriti läheduses asuvalt Náxoselt ja Amorgósilt, ning see on suurendanud elanike arvu 2001. aasta seisuga 163-le.

Saare halduskeskus on Stavrós, kus on saare sadam. Seal elab 2001. aasta andmetel 137 elanikku. Kalotarítissa külas põhjaranniku lähedal on 19 elanikku ja Mersíni külas saare edelakaldal on 5 elanikku. Ülejäänud külades üldjuhul inimesi ei ela.

Välislingid
-----------

* Ametlik veebisait
See artikkel See artikkel räägib Londoni muuseumist.  Teiste tähenduste kohta vaata lehekülge Rahvusgalerii (täpsustus).

---

Rahvusgalerii
Muuseumi peasissekäik
**Rahvusgalerii** (inglise keeles *National Gallery*) on kunstimuuseum Londonis.

Rahvusgalerii kogudes on rohkem kui 2300 maali, suuremalt jaolt püsiekspositsioon. Kogud ulatuvad Cimabue varastest teostest (13. sajandist) impressionistideni. Eriti esinduslik on muuseumi Madalmaade, Itaalia vararenessansi ja 17. sajandi Hispaania maalikunsti kogu. Teiste Euroopa muuseumitega võrreldes on kogu väike, kuid ülevaatlik.

Muuseumi kollektsioon kuulub Suurbritannia kuningriigile ja põhikollektsiooni külastamine on kõigile tasuta. 2011. aasta seisuga oli Rahvusgalerii külastatavuselt maailma neljas muuseum. Seda edestasid üksnes Pariisis asuv Louvre, New Yorgis asuv Metropolitani muuseum ja Londonis asuv Briti muuseum. Sel aastal külastas muuseumi 5,25 miljonit inimest.

Ajalugu
-------

Rahvuslikule kunstikogule pandi alus 1824. aastal, kui Briti valitsus ostis pankur John Julius Angersteinilt 38 olulist maali, sealhulgas Raffaeli ja Rembrandti teoseid. Aastatega kasvas kogu rikaste annetajate toel, kes kinkisid nii raha kui ka kunstiteoseid. Seega erineb Rahvusgalerii enamikust Mandri-Euroopa rahvusgaleriidest, mis said alguse mõne kuninga või vürsti kunstikogu natsionaliseerimisest.

Londoni kesklinnas asuva galerii peahoone projekteeris William Wilkins klassitsistlikus stiilis ja see valmis 1832–1838. See on kolmas Rahvusgalerii hoone, millest on muutumatult säilinud vaid fassaad, ülejäänud hoonet on tükkhaaval laiendatud ja uuendatud. Peahoonest vasakul asub uus 1991. aastal avatud Sainsbury tiib, mille projekteerisid arhitektid Robert Venturi ja Denise Scott Brown. Ruumipuuduse tõttu asutati 1897 Tate'i galerii, kus esitletakse briti kunsti.

Kuulsaimad maalid
-----------------

* "Päevalilled". Van Gogh"Päevalilled". Van Gogh
* "Abielupaar Arnolfini portree". Jan Van Eyck"Abielupaar Arnolfini portree". Jan Van Eyck
* "Kivide neitsi". Leonardo da Vinci"Kivide neitsi". Leonardo da Vinci

Kirjandus
---------

* Leapman, M. 2008. London. Lk.104–107
**Vastse-Kuuste külanõukogu** oli külanõukogu Eesti NSV-s. Külanõukogu halduskeskus asus Vastse-Kuustes.

Vastse-Kuuste külanõukogu moodustati Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi 4. mai 1945 seadluse alusel Tartumaa Kiidjärve valla koosseisus. Külanõukogu esimees 1945. aastast oli Juhan Uibo. 1. oktoobrist 1950 likvideeriti Tartu maakond ja Kiidjärve vald ning moodustati Põlva rajoon, mille koosseisu arvati ka Vastse-Kuuste külanõukogu. 1. juulist 1954 liideti Vastse-Kuuste külanõukoguga senise Kiidjärve külanõukogu territoorium.

Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi 3. septembri 1960 seadlusega anti osa Põlva rajooni Vastse-Kuuste külanõukogust üle Tartu rajooni Haaslava külanõukogule.

1959. aasta seisuga oli külanõukogus Vastse-Kuuste alevik, Lootvina ja Valgemetsa asundus ning Alaküla, Järve, Karilatsi, Kassioru, Koorvere, Leevi, Liiva, Lootvina, Lükko, Padari, Visse ja Voore küla.

Pärast väikekülade liitmisi 1977. aastal kuulusid Vastse-Kuuste külanõukokku Vastse-Kuuste alevik ning Karilatsi, Kiidjärve, Koorvere, Leevijõe, Logina, Lootvina, Padari, Valgemetsa ja Vooreküla.

Vastse-Kuuste külanõukogu territooriumi pindala 1978. aasta seisuga oli 125 km². Külanõukogu territooriumil tegutses Rahu kolhoos.

Eesti Vabariigi Ülemnõukogu Presiidiumi otsusega 23. oktoobrist 1990 kinnitati Vastse-Kuuste valla omavalitsuslik staatus. 1. novembrist 1990 astus Vastse-Kuuste vald omavalitsusliku haldusüksuse õigustesse ja Vastse-Kuuste külanõukogu likvideeriti.

Rahvastik
---------

Külanõukogu elanike arv

* 1959: 1712
* 1970: 1576
* 1979: 1351
* 1989: 1265

Viited
------

1. ↑  Andmed külanõukogude kohta Tartumaal. Postimees, 17. juuni 1945
2. ↑  "Vastse-Kuuste vald". Originaali arhiivikoopia seisuga 6. märts 2016. Vaadatud 22. septembril 2016.
3. ↑  Eesti NSV territooriumi administratiivne jaotus ja maa-asulad. Tallinn: Valgus, 1978
4. ↑  Nõukogude Eesti. Tallinn: Valgus, 1978. 2. trükk, lk 367–368
5. ↑  Kalev Katus, Allan Puur, Asta Põldma. Rahvastiku ühtlusarvutatud sündmus- ja loendusstatistika. Põlvamaa 1965–1990. Tallinn: Eesti Kõrgkoolidevaheline Demouuringute Keskus, 2002
**Toamasina provints** [tuamas'iina] (ametlikult **Toamasina autonoomne provints**) oli Madagaskari 1. järgu haldusüksus, üks kuuest provintsist. 

See paiknes Madagaskari idaranniku põhja- ja keskosas. Toamasina provints piirnes kõigi teiste provintsidega peale Toliara provintsi. Põhjas piirnes see Antsiranana provintsi, loodes Mahajanga provintsi, edelas Antananarivo provintsi ja lõunas Fianarantsoa provintsiga. 

Oktoobris 2009 provintsid kaotati, 1. järgu haldusüksusteks said 2004. aastal provintside jagamisel tekkinud piirkonnad.

Provintsi pindala on 71 911 km² ja elanike arv 2 593 063 (rahvaloendus juulis 2001). Rahvastikutihedus on 36,05 in/km². 

Provintsi keskus on Toamasina, Madagaskari tähtsaim sadamalinn.

Haldusjaotus
------------

Toamasina provints hõlmab järgmised piirkonnad: 

| **Piirkond** | **Keskus** | **Rahvaarv** | **Pindala** (km²) |
| --- | --- | --- | --- |
| Alaotra Mangoro piirkond | Ambatondrazaka | 877 700 | 31 948 |
| Atsinanana piirkond | Toamasina | 1 117 100 | 21 934 |
| Analanjirofo piirkond | Fenoarivo Atsinanana | 860 800 | 21 930 |

Provints jaguneb järgmisteks ringkondadeks (*fivondronana*):

Toamasina provintsi maakonnad
1. Ambatondrazaka ringkond
2. Amparafaravola ringkond
3. Andilamena ringkond
4. Anosibean'ala ringkond
5. Antanambao-Manampotsy ringkond
6. Fenoarivo-Atsinanana ringkond
7. Mahanoro ringkond
8. Mananara Avaratra ringkond
9. Maroantsetra ringkond
10. Marolambo ringkond
11. Moramanga ringkond
12. Nosy-Boraha ringkond (Sainte-Marie saar ja ümberkaudsed saared)
13. Soanierana-Ivongo ringkond
14. Toamasina maaringkond
15. Toamasina linnaringkond (Toamasina)
16. Vatomandry ringkond
17. Vavatenina ringkond
18. Vohibinany ringkond

Viited
------

1. ↑  Eliane Ralison, Frans Goossens. *Madagascar: Profil des marchés pour les évaluations d’urgence de la sécurité alimentaire*  Programme Alimentaire Mondial, Service de l'Evaluation des besoins d'urgence (ODAN), 2004

Vaata ka
--------

* Madagaskari haldusjaotus

Artikli kirjutamisel on kasutatud itaalia ja inglise Vikipeedia artiklit seisuga 3.10.2008.
Tobolski mošee
**Tobolski mošee** (vene keeles *Тобольская мечеть*) on mošees Venemaal Tjumeni oblastis Tobolskis.

Tobolski mošee ehitati 19. sajandi lõpus või 20. sajandi alguses. Ehitamise täpne aastaarv ei ole teada, kuna dokumendid ei ole säilinud. Kodu-uurijad on hoone võimalikeks ehitamisaastateks pakkunud 1890 või 1905. Mošee rajamise organiseerija ja rahastaja oli kaupmees Tohtasõn Aitmuhhametov. Hoone projekteerinud arhitekti nimi ei ole teada, kuid on oletetud, et see võis olla Gottlieb Zinke. Kivist mošee rajati kohale, kus enne seda oli olnud puust mošee, mis pärines Siberi khaaniriigi ajast. 1930. aastal sulgesid Nõukogude võimuorganid mošee ja hoone võeti kasutusele klubina. 1980. aastate keskpaiku hakkasid kohaliku islamikoguduse liikmed hoonet võimudelt tagasi nõudma. Tol ajal tegutses hoones kino Jalkõn. 1988. aastal tagastas Tobolski Linna Täitevkomitee hoone islamikogudusele. Aastatel 2010–2011 toimus hoone remont ja restaureerimine.

Viited
------

1. ↑  Калиль Кабдулвахитов:Три рождения Тобольской мечети IslamNews, 22. november 2011
2. ↑  Мечеть в Тобольске — Тюменская область Федеральное агентство по туризму
Morgan De Sanctis (2011)
**Morgan De Sanctis** (sündinud 26. märtsil 1977 Guardiagreles) on endine Itaalia jalgpallur, väravavaht.

Morgan De Sanctis alustas karjääri Serie B klubis Pescara, kus mängis kolm hooaega. Siis sai temast Torino Juventuse varumängija. Aastatel 1999–2007 mängis De Sanctis Udineses. Aastatel 2009–2013 oli ta SSC Napoli ja 2013–2016 AS Roma põhiväravavaht.

Koondisekarjäär
---------------

De Sanctis mängis Itaalia koondvõistkonnas aastatel 2005–2012 kokku kuues kohtumises. Ta ei kuulunud kunagi regulaarselt Itaalia koondisse, olles varuväravavaht.

Debüüdi Itaalia rahvuskoondises tegi ta 30. märtsil sõprusmängus Islandi vastu. Viimase mängu pidas ta Itaaliat esindades 16. oktoobril 2012 EM-i valikmängus Taani vastu.

Ta kuulus Itaalia koondisse 2008. ja 2012. aasta Euroopa meistrivõistlustel, 2010. aasta maailmameistrivõistlustel ning 2009. aasta FIFA konföderatsioonide karikavõistlustel.

Saavutused
----------

Galatasaray
* Türgi superkarika võitja: 2008

Napoli
* Coppa Italia: 2011–12

Monaco
* Ligue 1: 2016–17

| * v
* r
Itaalia koondis  –  UEFA Euro 2012 |
| --- |
| 

* 1 Buffon (c)
* 2 Maggio
* 3 Chiellini
* 4 Ogbonna
* 5 Motta
* 6 Balzaretti
* 7 Abate
* 8 Marchisio
* 9 Balotelli
* 10 Cassano
* 11 Di Natale
* 12 Sirigu
* 13 Giaccherini
* 14 De Sanctis
* 15 Barzagli
* 16 De Rossi
* 17 Borini
* 18 Montolivo
* 19 Bonucci
* 20 Giovinco
* 21 Pirlo
* 22 Diamanti
* 23 Nocerino
* Treener: Prandelli

 | Itaalia |
**Eesti Sõjaväelaste Büroo** oli 10. aprillil (28. märts vkj) 1917 Tallinnas Grand Marina ruumides toimunud Eesti sõjameeste koosolekul Eesti rahvusväeosade organiseerimise koordineerimiseks moodustatud 10-liikmeline komisjon, hilisem Eesti Sõjaväelaste Büroo.

Endine Tallinna Linna Tütarlaste Kommertsgümnaasiumi hoone Pärnu maantee ja Estonia puiestee 10 nurgal
19. aprillil (6. vkj) Tallinna pritsimajas toimunud teisel eesti sõjaväelaste koosolekul esitas valitud komisjon Eesti rahvusväeosade asutamise kohta oma seisukohad ja komisjoni liikmed valiti moodustatava Eesti Sõjaväelaste Büroo liikmeteks. 

Eesti Sõjaväelaste Büroosse kuulusid: mitšman Gerhard Lukk, lipnik Konrad Rotschild, lipnik Georg Lagus, sõjaväeametnik Julius Aamisepp, kapellmeister Adolf Helder, sõdurid — H. Visman, Arnold Jürgens, Rudolf Premet, Mihkel Rumba ja J. Kiisa (hiljem koopteeriti büroo koosseisu ka lipnik Fred Olbrei, mereväelane Jüri Saaliste, Hans Martna).

Hoone P. Süda 9 (endine Ahju tänav 12)
Eesti Sõjaväelaste Büroo tegutses Tallinnas 6 (vkj)/19. aprillist - 27. maini (vkj)/9. juulini (ukj) Jaani tänaval, Tallinna Linna Tütarlaste Kommertsgümnaasiumi hoones ja siis 27. maist (vkj)/9. juunist (ukj) - 1. (vkj)/14. septembrini 1917. aastal Ahju tänaval Kirsipuu koolimaja hoones.

Vaata ka
--------

* Eesti Sõjaväelaste Ülemkomitee
* Eesti rahvusväeosad
* Eesti Seltside Liit, asutatud 9/22. märtsil 1917. aastal ja Eesti Seltside Liidu Täidesaatev Komitee: Konstantin Päts, Otto Strandmann, Ado Birk, Jüri Vilms, Rein Eliaser, A. Nõu, Jüri Jaakson
Alexander Brückner (1894)
**Alexander Brückner** (5. august 1834 Peterburi – 16. november 1896 Jena) oli Venemaal elanud baltisaksa ajaloolane.

Elulugu
-------

Keskkoolis käis Peterburis, 23-aastaselt siirdus Saksamaale ülikooli ajalugu õppima Johann Gustav Droyseni juurde, samuti sai mõjutusi Leopold von Rankelt. 1860. aastatel naasis Venemaale, kus sai tõsiseltvõetava ajaloolase maine uurimustega Venemaa euroopastumisest. Saksamaal olita mõnevõrra uurinud ka Euroopa keskaega.

1869. aastal vallandati Carl Schirren Tartu Ülikooli Venemaa ajaloo professori kohalt, vakantsele kohale kandideeris koos Kljutševskiga, valiti aga Brückner, kuna Kljutševskil polnud nõutavat kraadi. Selleks ajaks oli Brückner kahekordne doktor, kuna Saksamaal saavutatud kraadi Venemaal ei tunnustatud. Venemaal tehtud töö oli Katariina II ajast.

Töötas Tartu Ülikoolis aastatel 1872–1891, olles pikaajalisim Vene ajaloo professor selles asutuses. Ta õpetas Venemaa ajalugu, allikaõpetust ning keskaega.

Paistis silma huvitatusega Lääne-Euroopa ja Venemaa vahelistest seostest, uuris eriti romaani ja germaani rahvaste mõju Venemaale, sealhulgas ka baltisakslaste tegevust. Tema vaated ajaloole erinesid mõnevõrra Ranke omadest, sest ta pidas ajalooteooriat ehk kuidas ja millistelt positsioonidelt seda uuritakse sama oluliseks kui ajaloopraktikatki.

Ta suhtles tihedalt tollase Tartu Ülikooli üldajaloo professori Richard Hausmanniga, kes oli ta hea sõber. Koos Hausmanniga tegutses Brückner ka Õpetatud Eesti Seltsis ning uuris peamiselt teiste baltisaksa ajaloolaste tegevust.

1891. aastal suunati Brückner ootamatult ümber Kaasani Ülikooli, mis tema jaoks sisuliselt võrdus pagendamisega. Ilmselt oli see seotud venestuspoliitikaga. Seejärel siirdus Brückner elama Saksamaale, kus ta viis aastat hiljem ka suri.

Isiklikku
---------

Brückneril oli 3 poega ja 3 tütart, vanemast pojast Eduardist sai tuntud klimatoloog ning keskmisest, Arthurist, tunnustatud silmahaiguste arst.

Kirjandus
---------

* Tiit Rosenberg. "Tartu Ülikooli Vene ajaloo professor Alexander Brückner". Õpetatud Eesti Seltsi aastaraamat 2002. Tartu 2004. Lk 42–58
Taimõri saare asukoht
Taimõri saar
**Taimõri saar** (vene остров Таймыр) on saar Kara meres Taimõri poolsaare looderanniku juures.

Taimõri saar paikneb Taimõri lahest lääne pool. Saarest põhja pool asub Nordensköldi saarestik. Saare pikkus on 33 km, keskmine laius umbes 10 km. Mandrist eraldab saart keskmiselt 3 km laiune Taimõri väin.

Saare kaldajoon on väga sopiline, nagu ka mandri ja läheduses olevate väiksemate saarte oma. Niimoodi moodustub Taimõri poolsaare rannikul keeruline saarelabürint.

Saare pinnas on künklik, kõrgeimad punktid on Effekti mägi (176 m) ja Negri mägi (232 m). Kliima on karm. Esineb arktiline tundra. Meri saare ümber on suurema osa aastast kaetud jääga ega saa kunagi päris jäävabaks. 

Saar kuulub Venemaa Krasnojarski krai koosseisu.

Alates 1993. aastast kuulub Suure Arktika looduskaitseala koosseisu.

Ajalugu
-------

14. augustil 1878 avastas Taimõri saare Adolf Nordenskjöldi ekspeditsioon laeval Vega. Ekspeditsioon maabus saarel, sest jääolud takistasid mõne päeva jooksul edasi sõitmast. Õpetlased uurisid ranniku ja saare geoloogilist ehitust. Saarele kivide alla mattis Nordenskjöld raudkasti. Kastis oli pudel sedeliga, milles oli lühike teade maabumisest saarel ja palve edastada see kiri Rootsi kuningale. Ekspeditsiooni aruandes oli kirjas, et selline raudkast Taimõri saarele maeti.

2. septembril 1971 avastas V. A. Troitski Nordenskjöldi märgi. Raudkast oli aastate jooksul läbi roostetanud ja lagunenud, lagunemise käigus olid kasti peal olnud kivid pudeli lõhkunud, aga kiri oli üllataval kombel jäänud loetavaks. See saadeti NSV Liidu Geograafiaühingu kaudu Rootsi kuningakotta.

Aastal 1900 talvitas saare looderannikul Colin Archeri lahes Eduard von Tolli ekspeditsioon kuunaril Zarja.
Morgan Stanley logo
**Morgan Stanley** on Ameerika rahvusvaheline investeerimispank ja finantsteenuseid pakkuv ettevõte, mille peakontor asub 1585 Broadwayl Morgan Stanley Buildingus Midtown Manhattanil New Yorgis. Ettevõtte, millel on esindused enam kui 42 riigis ja töötajaid üle 60 000, klientideks on ettevõtted, valitsused, asutused ja eraisikud. 

Morgan Stanley on kogutulude järgi Ameerika Ühendriikide suurimate kontsernide 2018. aasta Fortune 500 nimekirjas 67. kohal.

Morgan Stanley Building
Algne Morgan Stanley, mille moodustasid JP Morgan & Co partnerid Henry Sturgis Morgan (JP Morgani pojapoeg), Harold Stanley jt, tekkis 16. septembril 1935 vastusena Glassi-Steagalli seadusele, mis nõudis äri- ja investeerimispanganduse ettevõtetelt aktsiate nimiväärtuste tükeldamist. Esimesel tegevusaastal tegutses ettevõte 24% turuosaga (1,1 miljardit USA dollarit) avalike pakkumiste ja erainvesteeringute valdkonnas.

Praegune Morgan Stanley on algse Morgan Stanley ja Dean Witter Discover & Co 1997. aastal aset leidnud ühinemise tulemus. Dean Witteri esimehest ja tegevjuhist Philip J. Purcellist sai ühinenud ettevõtte Morgan Stanley Dean Witter Discover & Co. esimees ja tegevjuht. 

2001. aastal muudeti ettevõtte nimi siiski tagasi Morgan Stanleyks. Tänapäeval on ettevõtte peamised ärivaldkonnad institutsionaalsed väärtpaberid, varahaldus ja investeeringute haldamine.
**Õigus linnale** on mõte ja deviis, mille 1968. aastal pakkus esimesena välja Henri Lefebvre oma raamatus "Le Droit à la ville". Lefebvre'i jaoks tähendab see "linnaelule muudetud ja uuendatud juurdepääsu nõudmist" – et linnaelanikel oleks õigus oma linnale. David Harvey on seda kirjeldanud nii:

"Õigus linnale on midagi palju enamat kui individuaalne vabadus linna ressurssidele ligi pääseda: see on õigus linna muutes ennast muuta. Veelgi enam, see on ühine ja mitte individuaalne õigus, kuna see transformatsioon sõltub vältimatult kollektiivse jõu kasutamisest linnastumise protsesside ümberkujundamiseks. Tahan öelda, et vabadus oma linnu ja ennast luua ja ümber luua on üks väärtuslikemaid, kuid samas unarusse jäätumaid inimõigusi".
Fraasi "õigus linnale" on hakatud pruukima mitmesugustes tähendustes ja Marcelo Lopes de Souza on märkinud, et selle kasutamine on "moodi läinud". Samas on populaarsuse "hind tihti olnud Lefebvre'i mõiste trivialiseerimine ja rikkumine" ning ta kutsub üles kasutama seda mõtet selle algses radikaalses tähenduses. 

Mitmed liikumised, näiteks Lõuna-Aafrika Abahlali baseMjondolo hütiasukate (*shack dwellers*) liikumine, Ameerika Ühendriikide allianss Õigus Linnale (*Right to the City Alliance*), Hamburgis tegutsev skvotterite, üürnike ja kunstnike võrgustik Recht auf Stadt, ja erinevad liikumised Aasias ja Ladina-Ameerikas on mõtte elanike õigusest oma linnale oma võitlustesse inkorporeerinud. 

Brasiilias 2001. aastal vastu võetud linnastatuut põhineb mõtteviisil "õigus linnale" ja on aastatepikkuse ühiskondliku võitluse tulemus. Sel föderaalseadusel on kaks ülesannet. Esiteks tagada, et linna maa ja hoonete ühiskondlikku funktsiooni eelistataks nende kaubanduslikule väärtusele ehk linnaruumi kasutusväärtuse prioriseerimine võrreldes ärihuvidega. Teiseks tagada linnaelu demokraatlik korraldamine – et linnade planeerimine, ehitamine ja valitsemine alluks ühiskondlikule kontrollile.

Viited
------

1. ↑  Mark Purcell (2002). Excavating Lefebvre: The right to the city and its urban politics of the inhabitant. GeoJournal 58: 99–108.
2. ↑  Henri Lefebvre, Writings on Cities, p. 158
3. ↑  David Harvey (2008). The Right to the City. New Left Review 53. pp. 23–40.
4. ↑   Tristan Gorgens & Mirjam van Donk (2011). From basic needs towards socio-spatial transformation: coming to grips with the 'Right to the City' for the urban poor in South Africa. The Isandla Institute.
5. ↑  Marcelo Lopes de Souza (Mai 2010). Which Right to Which City? Interface, Vol. 2 (1): 315–333.
6. ↑  Abhlali baseMjondolo
7. ↑  Right To The City Alliance
8. ↑  Recht auf Stadt
9. ↑  Margit Mayer (2012), 'The Right to the City in Urban Social Movements' raamatus "Cities for People Not for Profit: Critical Urban Theory & the Right to the City", toim. Neil Brenner, Peter Marcuse & Margit Mayer, Routledge, New York.
10. ↑  Implementing the Right to the City in Brazil? Sustainable Cities Collective. 14.10.2011.
11. ↑  The City Statute of Brazil: A Commentary. Cities Alliance.
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib arvutiprogrammist, veebiviite kohta vaata hüperlink*  |

---

**Linkur** (inglise keeles *linker*) on arvutiprogramm, mis võtab erinevad objektikoodi ja teegifailide nn importteegid ning ühendab need kokku ühtseks, käivitatavaks programmiks (või ka uueks programmiteegiks).

Tavaliselt on iga arvutiprogramm *lingitud* ka mitme operatsioonisüsteemi teegi külge.

On kaks põhilist linkimisviisi:

* staatilise linkimise korral toimub sümbolite lahendamine vahetult pärast programmi kompileerimist; kõik viidatud teegiosad kopeeritakse samasse binaarfaili koos programmi enda koodiga;
* dünaamilise linkimise korral toimub sümbolite lahendamine programmi käivituse või töö ajal. Mällu laaditakse eraldi programmi binaarfail ja ka teegifailid; programmis kasutatud sümbolite viidad suunatakse teegifailile. Windowsi operatsioonisüsteemidel tunneb ära dünaamilised teegifailid nende laiendi ".DLL" järgi; Unixi-laadsetes operatsioonisüsteemides kasutatakse eesliidet "lib" ja laiendit ".so".

Staatiline linkimine
--------------------

Staatilise linkimise ajal kopeeritakse osa teekide sisust binaarfaili (programmifaili). See tähendab, et kui mitu binaarfaili kasutab teegi samu osi, eksisteerib neist arvutis mitu eksemplari. See-eest ei jää programmikood sõltuvaks süsteemis eksisteerivast teegifailist. Viimane võib olla probleemiks näiteks siis, kui mitu programmi nõuavad eri versioone samast teegist. Seda fenomeni kutsutakse vahel DLL-põrguks ("DLL hell").

Dünaamiline linkimine
---------------------

Nagu eelpool mainitud, dünaamiline linkimine viiakse läbi programmi käivitamise ajal. Seetõttu ei ole programmi binaarfail iseseisev, vaid jääb sõltuvaks välistest teegifailidest. Sarnaselt staatilise linkimisega lahendab linkur binaarfaili loomise ajal programmis kasutatud sümbolid, kuid neid ei panda programmifaili sisse, vaid märgitakse ära, kust teegifailist neid käivituse ajal otsida.

Dünaamilist linkimist kasutatakse ära olukordades, kus olenevalt käivituskeskkonnast täidetakse teatud toiminguid eri viisidel, näiteks eri versioonides samast operatsioonisüsteemist. Seda kasutavad ära ka eri operatsioonisüsteemide ühenduskihid, näiteks Wine'i tarkvara Windowsi programmide kasutamiseks Unixi-laadsetel platvormidel.

Dünaamilise linkimise võib liigitada veel kaheks: laadimisaegseks ja nõudmisel (*on-demand*) linkimiseks. Nagu nimetustest võib järeldada, täidetakse üks programmi käivitamise ajal ning teine siis, kui mõne linkimata sümboli poole pöördutakse. Viimane lähenemine on populaarne uutes programmeerimiskeeltes, kus eraldi linkimisfaasi ega sümboleid polegi (küll aga võidakse linkida programmikoodi interpretaator).

Vaata ka
--------

* Kompilaator
* Teek
* GNU Binutils

Välislingid
-----------

* John R. Levine'i raamatu "Linkers and Loaders" käsikiri
**Õigus olla mittekättesaadav** on töötaja õigusaktiga kaitstud voli loobuda töövälisel ajal, sh puhkuse kasutamisel, tööülesannete täitmisest ning hoiduda tööga seotud elektroonilisest suhtlusest, nagu telefonikõnedele, e-kirjadele või mistahes muudele sõnumitele vastamisest.

Erinevate digitaalsete töövahendite kasutamine lihtsustab kaugtöövõimaluste rakendamist, kuid loob samas olukorra, kus töötaja on järjepidevalt tööandjale ja teistele töötajatele hõlpsasti kättesaadav. See tekitab konflikti töötaja tegeliku vaba aja kasutamise võimalusega, mis omakorda kahjustab pikas perspektiivis töötaja töövõimet ja ka töötervishoidu ning -ohutust.

Õigus olla mittekättesaadav on läbipõlemise vältimiseks ja tööelu tasakaalu edendamiseks sätestatud näiteks Belgia, Hispaania, Prantsusmaa, Itaalia, Slovakkia ja Kreeka seadustes.

Sõltumata seadusest, on paljud suurkorporatsioonid otsustanud õigust iseseisvalt töökorralduses rakendada. Autotootja Volkswagen oli üks esimesi tööandjaid Saksamaal, kes otsustas kehtestada õiguse olla mittekättesaadav. Nimelt võtsid nad juba 2011. aastal vastu digitaalsete seadmete kasutamise korra, mis kohaldus kõikidele töötajatele, sõltumata asjaolust, kas nad on kaugtöötajad või mitte. Eeskirja kohaselt võisid juhid ja kõrgemad tehnilised eksperdid kasutada nutiseadmeid igal ajal, samal ajal kui muude töötajate ligipääs tööandja serverile oli keelatud alates 18.15 kuni 7.00. Töötajaid said kasutada küll tööandja poolt antud nutiseadmeid, kuid neil puudus ligipääs tööalasele postkastile, sõnumitele või videokõnedele. Kord võimaldas teha erakorraliste projektide korral erandeid, kuid seda üksnes töönõukogu nõusolekul (nt töötaja osaleb rahvusvahelises projektis, millesse on kaasatud erinevates ajavööndites paiknevad töötajaid).

Viited
------

1. 1 2 3 4  ""Õigus olla mittekättesaadav – töötajate uus õigus?", 27.04.2022, advokaadibüroo Eversheds Sutherland Ots&Co". Originaali arhiivikoopia seisuga 8.01.2023. Vaadatud 8.12.2022.

Välislingid
-----------

* "Euroopa Parlamendi 21. jaanuari 2021. aasta resolutsioon soovitustega komisjonile õiguse kohta mitte olla kättesaadav (2019/2181(INL))"
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib linnast; Kaunase linnaosa kohta vaata artiklit Linkuva (Kaunas)* |

---

**Linkuva** (Helifaili info leedu i) on linn Põhja-Leedus Pakruojise rajoonis. Linn on Linkuva valla halduskeskuseks. Linkuva asub merepinnast 70-80 (kohati ka 98) meetri kõrgusel.

Haridust annab vaimse puudega lastele mõeldud gümnaasium. Linnas on kultuurimaja ja raamatukogu.

Gümnaasiumi juures asub muuseum. Vaatamisväärsusteks on veel aastal 1593 ehitatud ja aastal 1745 taastatud katoliku kirik, aastal 1773 rajatud karmeliitide klooster, kalmistul asuv puidust kabel aastast 1799, aastal 1890 ehitatud sünagoogi hoone ja skulptuuride park.

Elanikkond
----------

|  |  |
| --- | --- |
| * 745 (1833)
* 474 (1867)
* 2077 (1897)
* 1851 (1923)
* 2144 (1959)
* 1900 (1976)
 | * 1876 (1979)
* 2100 (1986)
* 2025 (1989)
* 1797 (2001)
* 1772 (2006)
* 1679 (2011)
 |

2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Linkuva elanikest leedulasi 98,97% ja teiste rahvaste esindajaid 1,03%.

Ajalugu
-------

Asulat on esmamainitud 1371. aastal Wartberge Hermanni kroonikas. 1500. aastal on esmamainitud sealset mõisa. 1501. aastal püstitati sinna esimene kirik, millest sai kohaliku kihelkonna keskus. Aastail 1506–1520 sai Linkuvast alev. Aastal 1605 püstitasid sinna kiriku ka protestandid. XVI sajandi teisel poole rajati sinna kihelkonnakool. Aastal 1634 rajasid sinna kloostri karmeliidid, aga aastal 1832 see suleti. Aastal 1690 sai asula omale turu ja kaubandusprivileegid.

Aastail 1915-1916 valmis asulat läbiv Šiauliai ja Pasvalyse vaheline kitsarööpmeline raudtee. Aastal 1919 hõivasid linna Pavel Bermondt-Avalovi sõjajõud, kuid Leedu partisanid lõid nad linnast välja. 

Aastal 1941 hukkasid Saksa okupatsiooniväed asulas 614 Linkuvas või selle ümbruskonnas elanud juuti. Pärast sõda tegutsesid asula ümbruses Leedu metsavennad. Linnaõigused sai Linkuva 1950. aastal, samal aastal sai sellest kohaliku kolhoosi keskasula. Raudtee suleti aastal 1996.

Pilte
-----

* Linkuva raudteejaamLinkuva raudteejaam
* Linkuva kloosterLinkuva klooster
* Linkuva katoliku kirikLinkuva katoliku kirik

Tuntud elanikke
---------------

* Aleksandras Dičpetris – leedu luuletaja
* Vladas Garastas – leedu korvpallitreener
* Stasys Tumėnas – leedu ajakirjanik
* Kęstutis Juknis – Leedu poliitik
* Vilija Blinkevičiūtė - Leedu poliitik

Viited
------

1. ↑  Resident population by city / town at the beginning of the year, vaadatud 12.02.2023.
2. ↑  "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 2. aprill 2015. Vaadatud 7. juunil 2015.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Linkuva** |

* 
* Linn portaalis vietoves.Lt
**Õiguse ennustusteooria** ehk **halva inimese teooria** on Oliver Wendell Holmesi õigusfilosoofia lähtekohaks. Selle järgi peaks õiguse uurimisel olema mõõdupuuks see, kuidas kohtud tegelikult toimivad.

Nimetus "halva inimese teooria" (*bad man theory*) tuleneb 1897. aastal *Harvard Law Review'*s avaldatud artiklist *The Path of the Law*. Vastandina õiguse moralistlikele või loogilistele käsitlustele pakub Holmes "meie sõbra, halva inimese, seisukoha," kes "ei hooli kahe õlekõrre võrragi aksioomidest ega deduktsioonidest," kuid kes siiski "tahab teada, mida [...] kohtud tõenäoliselt tegelikult teevad." Holmes lisab: "Paljuski mõtlen nagu tema. Ennustused sellest, mida kohtud tegelikult teevad, ja ei midagi pretensioonikamat, on see, mida mina pean silmas õiguse all."

Teooria puuduseks on see, et paljuski puudub tal selgitusjõud. Nii ei suuda ta selgitada seda, kuidas teevad kõrgema astme kohtud otsuseid. Oleks kummaline väita, et nad lähtuvad sellest, mida kohtud (st nad ise) tegelikult teevad.

Halva inimese teooriat on võimalik vaadelda mitte kui teooriat õiguse iseloomust ja kehtivusest, vaid kui Holmesi soovitust mõttelaadi kohta, millega nii praktikud kui teoreetikud peaksid õigusele lähenema. 

Teoorial oli võtmeroll Ameerika õigusrealismi kujunemisel.
**Eeklo** (vanemas kirjapildis *Eecloo*) on hollandikeelne linn ja vald Belgias Flandria piirkonnas Ida-Flandria provintsis.

Eeklo raekoda ja kellatorn kanti 1999. aastal UNESCO maailmapärandi nimistusse.

Asulad
------

1240. aastal linnaõigused saanud Eeklo jaguneb pärast 1977. aasta haldusreformi järgmisteks asulateks ja piirkondadeks:

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Suuremas kirjas Rooma numbriga on tähistatud keskasula. Kollakaks toonitatud alad tähistavad linnastunud piirkondi | 

| # | Nimi |
| --- | --- |
| I | Eeklo |
| II | Balgerhoeke |
|

 |

* EekloEeklo
* EekloEeklo
* 
* Balgerhoeke kirikBalgerhoeke kirik
* 
* 
* Het Leeni loodusparkHet Leeni looduspark
* Het Leeni loodusparkHet Leeni looduspark
* Raekoda ja kirikRaekoda ja kirik

Sõpruslinnad
------------

* Suurbritannia – Newbury
* Saksamaa – Braunfels
* Prantsusmaa – Bagnols-sur-Cèze
* Itaalia – Feltre

Viited
------

1. ↑  Wettelijke Bevolking per gemeente op 1 januari 2018, vaadatud 9.03.2019.

Välislingid
-----------

 Eeklo – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
* Koduleht (hollandi keeles)

Ida-Flandria provintsi vallad

Aalst | Aalter | Assenede | Berlare | Beveren | Brakel | Buggenhout | De Pinte | Deinze | Denderleeuw | Dendermonde | Destelbergen | Eeklo | Erpe-Mere | Evergem | Gavere | Gent | Geraardsbergen | Haaltert | Hamme | Herzele | Horebeke | Kaprijke | Kluisbergen | Knesselare | Kruibeke | Kruishoutem | Laarne | Lebbeke | Lede | Lierde | Lochristi | Lokeren | Lovendegem | Maarkedal | Maldegem | Melle | Merelbeke | Moerbeke | Nazareth | Nevele | Ninove | Oosterzele | Oudenaarde | Ronse | Sint-Gillis-Waas | Sint-Laureins | Sint-Lievens-Houtem | Sint-Martens-Latem | Sint-Niklaas | Stekene | Temse | Waarschoot | Waasmunster | Wachtebeke | Wetteren | Wichelen | Wortegem-Petegem | Zele | Zelzate | Zingem | Zomergem | Zottegem | Zulte | Zwalm
**Linnakool** oli Venemaa keisririigis ja sh Eestimaa kubermangu ja Liivimaa kubermangu linnades ja mõnes alevis aastail 1873–1913 tegutsenud venekeelne koolitüüp, mis oli mõeldud kõikidest seisusest lastele alghariduse andmiseks.

Linnakoolide moodustamine
-------------------------

1872. aastal kinnitatud Venemaa keisririigi linnakoolide määruse kohaselt tuli saksakeelsed kreiskoolid alates 1874. aastast reorganiseerida linnakoolideks. Uut tüüpi linnakoolid olid 6-aastase kursusega venekeelsed riiklikud poeglaste kõrgema astme algharidusasutused. Linnakooli eesmärgiks oli anda täielikku algharidust kõikidest seisustest lastele vanuses 7–14 eluaastat.. Aastatel 1886–1887 reorganiseeriti kõik Eestis tegutsenud saksakeelsed kreiskoolid venekeelseteks linnakoolideks. Linnakoolid alustasid tegevust ilma alama astmeta (kahe esimese klassita). Enamasti astusid linnakooli poisid, kes olid omandanud alama astme alghariduse (vallakoolis, õigeusu abikoolis, linnaalgkoolide elementaarkoolis või mujal).

Linnakoolid olid nn tupikkoolid, linnakooli lõpetamine ei andnud gümnaasiumi või reaalkooli astumiseks vajalikku ettevalmistust. Vene keisririigi ülalpidamisel tegutsenud linnakoolid pidid olema 1-, 2-, 3- või 4- klassilised, eraettevõtlusele tuginevad koolid võisid olla ka 5- ja 6- klassilised. Õppeaeg ei sõltunud klasside arvust. Vaatamata sellele andsid linnakoolid hea vene keele oskuse ja rakenduslikke teadmisi. Alates 1900. aastast võis linnakooli juures asutada pedagoogikakursusi algkooliõpetaja kutse omandamiseks.

Õppeaeg
-------

Linnakoolid jagunesid 2-, 3- ja 4-aastase õppeaastase programmiga koolideks ning lisaks oli 6-aastase õppeajaga täiskursus. Paljudel linnakoolidel oli ka algkooliõpetajate ettevalmistusklassis (7. õppeaasta).

Õppeained
---------

Õppekavasse kuulusid usuõpetus, lugemine, vene ja kirikuslaavi keel, aritmeetika, geomeetria, ajalugu, geograafia, loodusteadus, füüsika, joonistamine, joonestamine, laulmine ja võimlemine. Põltsamaa lähedal Kaarlimõisas tegutsenud Eesti Aleksandri Linnakooli õppekavas oli ka eesti keel.

Koolide arv
-----------

1911. aasta ülevenemaalise algkoolide loenduse andmeil tegutses Eestis 13 linnakooli 2334 õpilasega. Linnakoolid moodustasid 0,8% Eesti alghariduskoolidest ja neis õppis 3,2% alghariduskoolide õpilastest.

1912. aastal reorganiseeriti linnakoolid, Rahvahariduse ministeeriumi korraldusega kõrgemateks algkoolideks.

Viited
------

1. ↑  Eesti kooli ajalugu. 2. köide. 1860. aastaist 1917. aastani. Koostaja ja toimetaja Endel Laul. Toimetaja Veronika Varik. Tallinn: Teaduste Akadeemia Kirjastus, 2010, lk 130.
2. ↑  A. Liim. "Linnakool", lk 106.
3. ↑  A. Liim. "Linnakool. Haridusinstitutsioonid Eestis keskajast kuni 1917. aastani". Tartu: Rahvusarhiiv 1999, lk 105–106.
4. ↑  Eesti kooli ajalugu. 2. köide, lk 479, Tabel 68.
Tanna asend Vanuatus
Tanna kaart
**Tanna** on saar Melaneesias, üks Vanuatu saartest. Kuulub Tafea provintsi. Saare pindala on 550 km².

Saar on mägine. Kõrgeim tipp on 1084 m üle merepinna ulatuv Tukosmera, mis on kustunud vulkaan. Aktiivne vulkaan on saare kaguosas asuv 361 m kõrgune Yasur.

Tanna elanike arv oli 2009. aastal 28 799. Suurim linn on läänerannikul asuv Lénakel. Tafea provintsi halduskeskus on umbes 1200 elanikuga Isangel.

Saarel räägitakse Austroneesia keelte Lõuna-Okeaania haru Lõuna-Vanuatu rühma kuuluvaid lenakeli, kvamera, tanna (põhja- ja edelatanna) ja napuanmeni keelt. Paljud elanikud oskavad ka bislama keelt.

Melaneeslased asustasid saare umbes 400 eKr. Eurooplastest külastas saart esimesena 1774. aastal kapten James Cook oma meestega.

Elanike seas on levinud kargokultus, milles kummardatakse John Frumi.

Saarel toodetakse kavat, kohvi, kookospähkleid ja koprat.

Galerii
-------

* Yasuri vulkaanYasuri vulkaan
* Lapsed Yankeli külasLapsed Yankeli külas
* John Frumi kultusristJohn Frumi kultusrist
* Yaohnaneni mehed peenisevöödegaYaohnaneni mehed peenisevöödega
* Lowanatomi külaLowanatomi küla

Viited
------

1. ↑

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Tanna saar** |

* Jaanus Plaat: Vulkaanid, inimsööjad ja kargokultus, Vanuatust ja Tannast etnoloogi pilguga, Uus-Hebriididest Vanuatu Vabariigiks. Ajalooline Tanna: kannibalid, sõjad ja paganlus, Tänapäeva Tanna: paganad, peenisevööd ja vulkaan, John Frumi kultus, Kava
* Hendrik Relve: Kuula rändajat: Tanna saarele, Vikerraadio.
* Hendrik Relve: Kuula rändajat: Tanna loodusretked - sisemaal ja rannikul, Vikerraadio.
* Hendrik Relve: Retked Tanna saare kuumavee allikatele, Vikerraadio.
* Hendrik Relve: Kuula Rändajat. Tanna saare külaelu, Vikerraadio.
* Hendrik Relve: Kuula rändajat: Tanna saare kirev usuelu, Vikerraadio.

Tanna saar (Vanuatu)Tanna saar
Asukoht Vanuatus