recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Otsus 3-1-1-125-06 (Kriminaalasi Jüri Rosina süüdistuses KarS § 141 lg 2 p 1** **järgi)** on Eesti Riigikohtu lahend 3-1-1-125-06, milles kohtud on käsitlenud kuidas suhestuvad ühelt poolt siseriiklik õigus ja teiselt poolt Euroopa Liidu Nõukogu raamotsus, mille toimet siseriiklikule õigusele on Euroopa Liidu Kohus käsitlenud 16. juuni 2005. a otsuses asjas C-105/03 (edaspidi Pupino lahend).

Asjaolud
--------

Kriminaalasja lahendamisel tõusetus küsimus, kas ja kui, siis millistel eeldustel võib kohus rajada enda otsuse alaealise kannatanu kohtueelses menetluses antud ütlustele, kannatanut ennast kohtuistungil üle kuulamata.

Alama astme kohtud ning Riigikohus on viidanud Pupino lahendile, kus Euroopa Kohus märkis, et liikmesriigi kohtu kohustus viidata asjakohaste siseriiklike õigusnormide tõlgendamisel raamotsuse sisule on piiratud õiguse üldiste põhimõtetega, sellistega nagu õiguskindluse ja tagasiulatuva jõu puudumise põhimõtetega. Siseriikliku õiguse tõlgendamine peab olema kooskõlas liikmesriigi peamiste õiguspõhimõtetega. Liikmesriigi kohtul on kohustus viidata asjakohaste siseriiklike õigusnormide tõlgendamisel raamotsuse sisule ning see kohustus lõpeb siis, kui neid õigusnorme ei ole enam võimalik kohaldada selliselt, et saavutatakse raamotsusega kooskõlas olev tulemus.

Kooskõlaline tõlgendamine ei saa olla aluseks siseriikliku õiguse *contra legem* tõlgendusele. See põhimõte nõuab, et liikmesriigi kohus kaaluks siseriiklikku õigust kui tervikut. Raamotsust tuleb tõlgendada järgides põhiõigusi. Kohtu ülesanne on siseriikliku õiguse tõlgendamisel veenduda, et raamotsuses märgitud meetmete kohaldamine ei muuda isiku vastu suunatud kriminaalmenetlust ebaõiglaseks Konventsiooni artikkel 6 mõttes, nagu Euroopa Inimõiguste Kohus on seda tõlgendanud.

Kohtuotsus
----------

Pupino lahendist tuleneb, et raamotsus tuleb kaasata vaid siseriikliku õiguse tõlgendamisele. Tõlgendus ei tohi ületada siseriiklikus õiguses sätestatud piire ja selle tõlgendamise tulemil ei tohi menetlus kujuneda süüdistatava suhtes ebaõiglaseks. Riigikohtu hinnangul oleks eelmenetluse käigus kogutud ütluste tõendite hulka kuulumise lubamine vastuolus eelmainitud põhimõtetega. Selline tõlgendus oleks samuti *contra legem,* kuna see oleks vastuolus seadusandja tahtega.

Välislingid
-----------

1. ↑  "Riigikohtu lahend 3-1-1-125-06".
2. ↑  "Asi C-105/03".
Zhao Xue (2008)
**Zhao Xue** (hiina keeles 赵雪; *pinyin*'is *Zhào Xuě*; sündinud 6. aprillil 1985 Jinan Shis) on hiina maletaja, rahvusvaheline suurmeister (2008).

Zhao Xue tuli noorte maailmameistriks 1997. aastal neidude U14- ja 1999. aastal neidude U16-vanuseastmes. 2002. aastal võitis ta Goas naisjuunioride maailmameistrivõistlused. Ta on võitnud Hiina naiste malemeistrivõistlustelt kolm hõbe- (2008, 2009, 2011) ja ühe pronksmedali (2006). 

Ta on mänginud naiste maailmameistrivõistlustel. 2004. aastal MM-turniiril Elistas (64 osavõtjat) sai Zhao turniiritabelis kaheksanda asetuse. Võitis avaringis Shādī Parīdari, kuid kaotas teises ringis Elisabeth Pähtzile. 2006. aastal Jekaterinburgis kaotas Zhao avaringis Marija Kursovale. 2008. aastal Naltšikis sai Zhao turniiritabelis seitsmenda asetuse, kuid kaotas juba teises ringis Shen Yangile.

2010. aastal MM-turniiril Antakyas võitis Zhao avaringis Martha Fierrot, teises ringis Maia Tšiburdanidzet, kaheksandikfinaalis Élena Ntémpot ja veerandfinaalis Almira Skripchenkot, kuid kaotas poolfinaalis Ruan Lufeile (tulemusega 1½:2½).

2012. aastal MM-turniiril Hantõ-Mansiiskis sai Zhao turniiritabelis neljanda asetuse. Võitis avaringis Natalia Khoudgariani, teises ringis Nino Hurtsidzet ja kaheksandikfinaalis Marija Muzõtšukki, kuid kaotas veerandfinaalis Harika Dronavalliile.

2015. aastal MM-turniiril Sotšis sai Zhao turniiritabelis seitsmenda asetuse. Võitis teises ringis Salome Meliaid ja kaheksandikfinaalis Bela Hotenašvilit, kuid kaotas veerandfinaalis Natalja Pogoninale. 

2017. aastal MM-turniiril Teheranis sai Zhao turniiritabelis kaheksanda asetuse, kuid kaotas juba teises ringis Padmini Routile. 2018. aastal Hantõ-Mansiiskis võitis ta avaringis Carolina Lujáni, kuid kaotas teises ringis Žansaja Äbdimälikule.

Zhao Xue sai FIDE-lt 2001. aastal naiste suurmeistri ja 2008. aastal rahvusvahelise suurmeistri nimetuse. 

Zhao on võitnud Hiina naiskonna koosseisus naiste maleolümpiatel kaks kuldmedalit (2014, 2016), kolm hõbe- (2010–2014) ja ühe pronksmedali (2006). Ta on tulnud Hiina naiskonna koosseisus naiste võistkondlikuks maailmameistriks (2007, 2009, 2011).

Välislingid
-----------

* Zhao Xue – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
* Zhao Xue FIDE andmebaasis
Aissen Nikolajev (2020)
Vladimir Putini töökohtumine Aissen Nikolajeviga 28. mail 2018 Moskva Kremlis
**Aissen Sergejevitš Nikolajev** (jakuudi keeles Сэргэй уола Ньукулаайап Айыы Сиэн; vene keeles Айсен Сергеевич Николаев; sündinud 22. jaanuaril 1972 Leningradis Vene NFSV-s) on jakuudi rahvusest Venemaa riigitegelane, Sahha (Jakuutia) Vabariigi pea. 

Ta oli aastatel 2004–2007 Sahha (Jakuutia) Vabariigi rahandusminister ja 2011–2012 Sahha (Jakuutia) Vabariigi Valitsuse esimehe esimene asetäitja. 2012. aastal sai ta Jakutski meeriks. 

28. mail 2018 määras Venemaa president Vladimir Putin Nikolajevi Sahha (Jakuutia) Vabariigi pea kohusetäitjaks ning alates 27. septembrist 2018 on ta Vabariigi juht. 

Nikolajev on  Ühtse Venemaa liige.

Haridus ja töökäik
------------------

Ta lõpetas 16-aastaselt kuldmedaliga füüsika-matemaatika kallakuga Verhneviljuiski keskkooli Jakuutias ja 1994. aastal Lomonossovi-nimelise Moskva Riikliku Ülikooli füüsikateaduskonna. Samal aastal lõpetas ta ka Venemaa Föderatsiooni Valitsuse juures asuva Rahvamajanduse Akadeemia rahandusjuhi kvalifikatsiooniga.

Aastatel 1995–1998 oli Nikolajev Jakuutias tegutseva kommertspanga aktsiaseltsi AKB Almazergienbank juhatuse liige ja 1998–2003 juhatuse esimees.

1997. aastal valiti ta 25-aastaselt Sahha parlamendi Il Tümene rahvasaadikuks. Parlamendi liikmeks jäi ta 2004. aastani. Ta oli aastatel 2004–2007 Sahha (Jakuutia) Vabariigi rahandusminister, 2007–2011 Sahha (Jakuutia) Vabariigi presidendi ja valitsuse administratsiooni juht, 2011–2012 Sahha (Jakuutia) Vabariigi valitsuse esimehe esimene asetäitja ning 2012–2018 munitsipaalmoodustise linnaringkond "Jakutski linn" administratsiooni pea.

Nikolajev oli aastatel 1998–2017 Sahha (Jakuutia) Vabariigi Ratsaspordi Föderatsiooni president. Presidendiamet tuli maha panna seoses muudatusega seadusandluses, mille järgi omavalitsusjuht ei tohi osaleda tulundus- ega mittetulundusühingu juhtimises.

Tunnustus
---------

* 2008 – Sahha (Jakuutia) Vabariigi teeneline rahvamajanduse töötaja
* 2022 – Püha suurvürst Aleksander Nevski orden (Vene Õigeusu Kirik)
* 2022 – Sõpruse orden (Venemaa)

Isiklikku
---------

Aissen Nikolajev on pärit õpetajate perekonnast. Tema abikaasa Ljudmila Nikolajeva on pangajuht. Peres kasvab kolm last.

Viited
------

1. 1 2 3  Временно исполняющим обязанности руководителя Якутии назначен Айсен Николаев. yk24.ru, 28. mai 2018
2. 1 2 3  Николаев Айсен Сергеевич. yakut.er.ru
3. ↑  Назначен новый президент Федерации конного спорта Якутии. ysia.ru, 18. oktoober 2017

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Aissen Nikolajev** |

* Aissen Nikolajevi koduleht. aisennikolaev.ru
* Aissen Nikolajev Twitteris. twitter.com
Šamil Bassajev 1995. aastal
**Šamil Bassajev** (tšetšeeni keeles Шамиль Басаев, vene keeles Шамиль Салманович Басаев; 14. jaanuar 1965 – 10. juuli 2006) oli Itškeeria Tšetšeeni Vabariigi peamine islamistist (salafiit ja vahhabiit) juhtiv sõjaväelane (välikomandör).

Nooruses mängis ta jalgpalli Groznõi Tereki meeskonnas.

Ta alustas välikomandörina Taga-Kaukaasias, võitles ka Abhaasias grusiinide vastu. Bassajev juhtis aastaid geriljasid Vene sõjaväe vastases võitluses. Samuti korraldas ta mitmeid paljude tsiiviilelanike pantvangi võtmisi Venemaal, nõudes Vene vägede lahkumist ja sõjategevuse lõpetamist. Samuti võttis ta omaks mitmete terroriaktide korraldamise Venemaal.

Ta kandideeris poliitikuna 1991. ja 1997. aastal Tšetšeenia presidendiks, kuid ei osutunud valituks. Ülemaailmselt tuntuks sai ta 1995. aasta juunis, mil juhtis Lõuna-Venemaal Budjonnovskis haigla ründamist ja pantvangide võtmist. Pantvangide vabastamise operatsioonis hukkus üle saja inimese, kuid Moskva ja Groznõi alustasid läbirääkimisi, mis viis järgmisel aastal esimese Tšetšeenia sõja lõpetamiseni.

Aastatel 1997–1998 oli ta Itškeeria Tšetšeeni Vabariigi asepeaminister Aslan Mashadovi valitsuses.

2000. aasta algul Groznõi piiramisrõngast põgenemisel kaotas ta miiniplahvatuses labajala.

2003. aasta alguses võttis ta omale võitlejanime **Emir Abdallah Shamil Abu-Idris**.

Bassajevit on nimetatud Tšetšeenia vastupanuvõitluse radikaalse tiiva vaieldamatuks liidriks. ABC News kuulutas ta "üheks tagaotsitumaks terroristiks maailmas".

2004. aastal pani Venemaa Bassajevi tabamise eest välja 10 miljoni dollarise pearaha, hiljem kuulutas Bassajevi mitmeid kordi ennatlikult surnuks.

2006. aasta 10. juulil suri ta plahvatuse tagajärjel. Venemaa kinnitas, et Bassajevi tappis FSB, kuid tšetšeeni separatistide väitel oli tegu õnnetusega.

Isiklikku
---------

Toomas Kümmel Šamil Bassajevist: *"Kohe olgu öeldud, et Šamil ei ole verejanuline kiskja ega autu bandiit ja röövel. Ta on väga nutikas vend, pealegi erakordselt hea musta huumori meelega – nagu ka paljud eestlased. Võib-olla on tema poliitilised vaated ja arusaamad suurest Lääne poliitikast veidi naiivsed, võib-olla sobib tema põhimõttekindlus rohkem aega, kus meeste vahel valitses rüütellikkus, võib-olla on ta rohkem sõdalane kui loov ülesehitaja. Võib-olla. Üks on aga selge – oma maa ja rahva eest võitleb ta, relv käes, lõpuni.*

*Tegelikult ükskõik, kus seal piirkonnas midagi aset leiab, alati võtab vastutuse enda peale Bassajev. See on omamoodi mäng – üks peab olema must, kelle kaela saaks veeretada kõik halva. Kui ükskord saabub vabadus ja tuleb asuda ülesehitustööle, peab olema võimalikult vähe määrituid.*

*Üks Šamil Bassajevi ihukaitsjatest oli Bamutist pärit pikk sihvakas sinisilmne blond mees, kelle hüüdnimi oli "estonets".*

*Šamil teadis hästi Soome Talvesõja ja ka Eesti ajalugu. Isegi seda teadis, et oleme kaotanud Petserimaa. Ta jättis sellise hakkaja, motiveeritud ja lõbusa kuti mulje."*

Viited
------

1. 1 2
2. ↑
3. ↑
**FIDE rahvusvaheline suurmeister maleprobleemide lahendamises** (inglise keeles *International Solving Grandmaster of the FIDE*) on probleemmales sportlike saavutuste eest tulemustepõhiselt antav nimetus.

Nimetuse võttis kasutusele FIDE probleemmale alaline komisjon (PCCC) 1982. aastal. Oktoobrist 2011 on nimetuse andmine PCCC-i õigusjärglase Ülemaailmse Probleemmale Föderatsiooni (WFCC) pädevuses, kes annab seda nimetust probleemmaletajatele koostöös Rahvusvahelise Maleföderatsiooniga. 

Nimetuse saamisele saab pretendeerida probleemmaletaja, kes on täitnud kolm suurmeistrinormi (neist vähemalt üks on saadud maleprobleemide lahendamise maailma- või Euroopa meistrivõistlustel) ja tõstnud enda reitningu (maleprobleemide lahendajatel on Elo reitinguga analoogiline reitingusüsteem) vähemalt 2550-ni.

Suurmeister Andrei Selivanov
2019. aasta novembri seisuga on nimetuse saanud 35 probleemmaletajat, teiste seas Pauli Perkonoja (1982), Kari Valtonen (1984), Michael Pfannkuche (1993), Noam Elkies (2001), Piotr Murdzia (2002), John Nunn (2004), Andrei Selivanov (2008), Bojan Vučković (2008) ja Kacper Piorun (2011).

Vaata ka
--------

* Rahvusvaheline suurmeister
* FIDE suurmeister probleemmales

Viited
------

1. 1 2  Statutes of the World Federation for Chess Composition. wfcc.ch
2. ↑  International Solving Grandmasters of the FIDE. wfcc.ch
Erika tänav 2
Kopli tänav 78
Elumajad Peeter Suure sadama sõjaväelaste-üleajateenijate majutamiseks Karjamaa asumis Põhja-Tallinnas.

Nimi
----

Kuna hoonete ehitusmaterjalina on kasutatud punast tellist ja neis majutati algselt sõjaväelasi, siis hakkas rahvasuu neid maju nimetama Punasteks kasarmuteks.

Ajalugu
-------

Majad ehitati 1914. aastal arhitekt Aleksandr Jaroni projekti järgi.

Algselt kümnehooneliseks kavandatud asumist jõuti Esimese maailmasõja lõpuks valmis ehitada vaid kolm kolmekorruselist hoonet. Igal hoonel oli kolm trepikoda ning ajastule iseloomulikult olid neis ühetoalised korterid. Fassaadidel on kaks kesk- ja kaks külgrisaliiti, mida ilmestavad tagasihoidlike juugendelementidega kaunistatud pilastrid.

Hoonestus
---------

Punaste kasarmute aadressid:

* Kopli tänav 78 kultuurimälestiste riiklikus registris
* Erika tänav 2 kultuurimälestiste riiklikus registris
* Erika tänav 2b kultuurimälestiste riiklikus registris

Kõik hooned on võetud muinsuskaitse alla.

Galerii
-------

* Kopli tänav 78Kopli tänav 78
* Erika tänav 2Erika tänav 2

Viited
------

1. ↑  Robert Nerman, Karin Paulus (2006). *Jalutaja teejuht. Põhja-Tallinn*. Tallinn: Solnessi Arhitektuurikirjastus. Lk 50.
2. ↑  "Kopli asumi ajaloost (Tallinna koduleht)". Originaali arhiivikoopia seisuga 5. detsember 2017. Vaadatud 4. detsembril 2017.
3. ↑  Kultuuriministri 08.08.1997.a määrus nr 55 "Kultuurimälestiseks tunnistamine"

Välislingid
-----------

* Punased kasarmud kultuurimälestiste riiklikus registris
* Punased kasarmud kultuurimälestiste riiklikus registris
* Punased kasarmud kultuurimälestiste riiklikus registris
**Airi Vaga** (aastani 1965 **Airi Suomela**; sündinud 22. septembril 1940 Helsingis) on soome rahvusest Eesti ajakirjanik ja keeleteadlane.

Elulugu
-------

Aastal 1965 lõpetas ta *cum laude* Helsingi Ülikooli. Õpitud erialadeks olid läänemeresoome keeled, soome-ugri etnograafia, rahvaluule ja soome kirjandus. 

1975–1978 elas Rootsis ja 1978–1987 Kanadas. Alates 1987. aastast elab USA-s. 

Ta oli 1993–1995 ajalehe Vaba Eesti Sõna tegevtoimetaja ja 1995–2005 peatoimetaja.

Ühiskondlik tegevus
-------------------

* Eesti Kultuurifondi (USA) liige
* Lakewoodi Eesti Ühingu (USA) liige
* Lakewoodi Eesti Seenioride Ringi (USA) esinaine
* New Yorgi Eesti Haridusseltsi (USA) liige
* Eesti Rahvuskomitee Ühendriikides (ERKÜ, USA) juhatuse liige, kultuuri ja ajaloo komitee juhataja.

Tunnustus
---------

* 2004 Eesti Vabariigi Valgetähe V klassi teenetemärk eestluse hoidmise eest Ameerika Ühendriikides.

Isiklikku
---------

Alates 1965. aastast oli abielus kirikuõpetaja Thomas Vagaga (1938–2023). Neil on tütar ja kaks poega.

Viited
------

1. ↑  Airi Vaga Teenetemärkide kavalerid
**Punase Noorsoo Avangard** (vene keeles Авангард красной молодёжи), lühend **AKM**, on noorteorganisatsioon Venemaal, mille tegevus on peaasjalikult suunatud tänavaaktsioonide läbiviimisele. AKM pooldab sotsialismi ideed Lenini-Stalini revolutsioonilise õpetuse vaimus.

AKM loodi 1998. aastal kui Viktor Anpilovi juhitud poliitilise liikumise Töölis-Venemaa noortetiib. Konflikti tõttu 2004. aasta alguses Töölis-Venemaa juhtkonnaga lahkus osa AKM-i aktiviste eesotsas Sergei Udaltsoviga Anpilovi liikumisest ja jätkas tegevust iseseisva organisatsioonina. 

AKM-i esimees Sergei Udaltsov
Sellest ajast peale eksisteerib faktiliselt kaks organisatsiooni: Töölis-Venemaa AKM ja vasakliikumises enam tuntud Punase Noorsoo Avangard Sergei Udaltsovi juhtimisel. 

Kui 2008. aastal loodi Vasakrinne, lahkus sinna suurem osa AKM-i aktiviste.

Viited
------

1. 1 2  Авангард красной молодежи (АКМ). rosmolodezh.ru

Välislingid
-----------

* Foto AKM-i 7. kongressilt 2006. aastal. ru.wikipedia.org
Orasoja juga märtsis 2008
Orasoja kanjon märtsis 2008
Orasoja kanjon märtsis 2008
**Orasoja** on oja Ida-Viru maakonnas Narva-Jõesuu linnas. 

Orasoja saab alguse Puhkova külas Laagna klindisaaare jalamilt ning voolab ülemjooksul mööda kraave kuni Vodava-Meriküla maanteeni. Peale tee truubi läbimist hakkab laskuma orgu, kus voolab mööda paeplatood, laskudes kohati astangutest, kõrgeima (1,1 m) astangu juures moodustab ta Orasoja joastiku. Sellest üles- ja allavoolu jäävate astangute kõrgus on alla 0,3 m. 

Joastikust ülespoole enne teed märgatavat jõeorgu ei ole. Joastikust allavoolu paikneb üle 350 m pikkune kanjon. Orasoja kanjoni seintel on paljandid, millel on nähtavad aluspõhja kivimid. Need ulatuvad Kesk-Ordoviitsiumist (lubjakivid) Kambriumini (liivakivi, sinisavi). Paremal kaldal paljandub diktüoneemakilda vahekihtidega oobolusliivakivi. See on tüüppaljand Pakerordi lademe Kallavere kihistu Orasoja kihistikust (Orasoja paljand). Oja järgi on kihistik ka nime saanud. Paremkalda ülaäärest on võimalik välja puhastada ka Volhovi lademesse kuuluv roheliste glaukoniiditeradega hall lubjakivi. 

Peale Põhja-Eesti pangalt laskumist, kus ta lõhestab Puhkova-Olgino panga ja väljub madalikule. Alamjooksul läbides Leekovo sood on oja surutud kraavidesse soost väljudes ja kuni suubumiseni vasakult Narva jõkke Kannisaare juures voolab mööda loodusliku sängi.

Orasoja on veevaene. Põuastel suvedel (näiteks 1999, 2001 ja 2002) oli ta ülemjooksul kuivanud.

Vaata ka
--------

* Eesti jõgede loend
* Orasoja juga
* Orasoja kanjon
* Narva klindilõik

Viited
------

1. ↑  Stratigraafia info

Kirjandus
---------

* Kalle Suuroja. *Eesti joad*, Tallinn 2003.
* Kalle Suuroja. *Põhja-Eesti pangad*, Tallinn 2004.

Välislingid
-----------

* Orasoja joastik saidil eestigiid.ee
**Edgar Ætheling** (umbes 1051 – umbes 1126) oli Inglismaa viimane anglosaksist kuningas.

Edgar oli kuningas Edmund II pojapoeg, kes sündis eksiilis Ungaris. 1057. aastal nimetas tema vanaonu Edward Usutunnistaja ta troonipärijaks, kuid kui viimane 1066. aasta alguses suri, loeti Edgarit veel liialt nooreks ning troon anti Harold Godwinssonile. Kui too aga Hastingsi lahingus langes, nimetati ta Londonis kuningaks. Edgarit ei kroonitud siiski kunagi, sest aasta lõpus oli ta sunnitud William Vallutajale alistuma. 

Edgar vangistati ning mõnda aega oli ta Normandias. Ent peagi asus ta William I vastaste leeri ning sõlmis liidu Šotimaa kuninga Malcolm III-ga. 1069 püüdis ta Malcolmi ja Taani palgasõdurite abiga troonile tagasi saada, kuid William I maksis viimased üle ning Edfgar pidi Šotimaale põgenema. Hiljem sõlmis ta Williamiga rahu, kuid pärast tolle surma üritas ta taas troonile lähemale jõuda, toetades Robert Curthose'i tema venna William II vastu. Need katsed lõppesid taas läbikukkumisega ning Edgar pidi uuesti Šotimaale pagema. 1098. aastal läks Edgar Konstantinoopolisse, kus aitas korraldada Esimest Ristisõda. 1106. aastal langes ta aga Roberti poolel võideldes Henry I kätte vangi ning loobus lõplikult oma ambitsioonidest troonile. Henry vabastas ta peagi ning Edgar tõmbus tagasi oma maamõisasse. Umbes 1120. aasta paiku lahkus ta Šotimaale, kus ta pärast 1125. aastat suri.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**Harold II** | **Inglismaa kuningas**1066 | Järgnev**William I** |
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib kirjandusteose tegelasest; raamatu kohta vaata lehekülge Sipsik (raamat)* |

---

**Sipsik** on Eno Raua lasteraamatute tegelane. Esimest korda esineb ta raamatus "Sipsik" (1962).

*Mart hakkas Anule sünnipäevaks nukku tegema.*
*Esimesel päeval tegi keha.*
*Teisel päeval tegi pea.*
*Kolmandal päeval tegi kaks kätt.*
*Neljandal päeval tegi kaks jalga.*
*Ja siis õmbles ta pea kehale külge*
*ja siis veel jalad ja käed.*
*Viimaks oli nukk valmis.*
Sipsik sai endale suure musta juuksepahmaka, suurte silmadega naerunäo ning sinise-valgetriibulise ülikonna. Kõik Sipsiku-raamatud on illustreerinud Edgar Valter.

Sipsik on üks tuntumaid tegelasi eesti lastekirjanduses.

Raamatu "Sipsik" teiste peategelaste, laste Mardi ja Anu prototüübid olid Eno Raud ise ning tema õde Anu Raud.

Sipsik raamatuis
----------------

* "Sipsik" (Eesti Raamat 1962; hiljem 5 korda uuesti välja antud, uusim ISBN 9985-55-111-7)
* "Anu ja Sipsik" (Eesti Raamat 1970)
* "Sipsikute juturaamat" (Eesti Raamat 1978)
* "Raggie" (Perioodika 1992; tõlge inglise keelde: Ursula Põks) ISBN 5-7979-0367-9
* "Reggi" (LeiV, Buchhandels- und Verlagsanstalt 1994; tõlge inglise keelest saksa keelde: Tom Pieper) ISBN 3-928885-63-4
* "Сипсик" (KPD 2002; tõlge vene keelde: Gennadi Muravin) ISBN 9985-899-25-3

Välislingid
-----------

* Sipsiku mänguasja ametlik koduleht veebis
* Kuidas Sipsik Jaapanisse lendab, Kazuto Matsumura, Tōkyō Ülikooli professor
**Aita Artma** (aastani 1956 **Aita Traks**; 17. november 1936 Kõo vald – 8. aprill 2014 Pärnu) oli eesti sõudesportlane ja sõudetreener.

Ta lõpetas aastal 1955 Pärnu 2. Keskkooli ja on õppinud Taškendi Kehakultuuriinstituudis.

Ta oli aastatel 1955 ja 1957 Eesti meister sõudmises ning 1963–1966 Usbekistani meister. Ta on tegutsenud aastaid sõudekohtunikuna, aastast 1966 on ta üleliidulise kategooria kohtunik. Ta on kuulunud spordiühingutesse Spartak ja Kalev.

Ta töötas aastatel 1955–1957 Spartaki sõudetreenerina Pärnus, 1962–1968 sõudetreenerina Usbekistanis ja 1968–1991 laevastiku Tallinna jahtklubis. Aastatel 1956–1960 oli ta sõudeföderatsiooni presiidiumi liige.

Isiklikku
---------

Ta oli sõudja ja sõudetreeneri Hugo-Herbert Artma abikaasa. 

Tütar Piret A. (18. V 1958) on olnud sõudekohtunik (A-litsents) ja Sõudeliidu žürii sekretär.
Poeg Toomas A. (23. I 1969) on võitnud aerutamises 1988–89 Eesti mv-tel 2 hõbedat ja 1 pronksi.

Viited
------

1. ↑  Heiki Raudla. Pilistvere kihelkond - Eestimaa Taani. Viljandi muuseum 2012
2. ↑

Välislingid
-----------

* Biograafia ESBL-is
**David Petrus Wenceslaus Henri Pröpper** (sündinud 2. septembril 1991 Arnhemis) on endine Hollandi jalgpallur (keskpoolkaitsja ja ründav poolkaitsja).

Ta alustas klubikarjääri kodumaal Vitesses, mille noorteakadeemiaga liitus ta 2004. aastal. Klubi põhimeeskonnas debüteeris ta Hollandi kõrgliigas 2010. aastal.

2015. aastal liitus ta PSV Eindhoveniga. Hooajal 2015–16 tuli ta klubiga Hollandi meistriks. Samal hooajal lõi ta Hollandi liigas kümme väravat.

2017. aasta augustis liitus ta äsja Inglismaa kõrgliigasse tõusnud Brighton & Hove Albioniga, kellega sõlmis nelja-aastase lepingu. Inglismaa kõrgliigas lõi ta esimese värava 26. veebruaril 2019 mängus Leicester City vastu.

2021. aasta juunis naasis Pröpper PSV Eindhoveni. 

Hollandi jalgpallikoondises tegi Pröpper debüüdi 5. juunil 2015 sõprusmängus USA vastu. Koondisekarjääri kaks esimest väravat lõi ta 3. septembril 2017 MM-i valikmängus Bulgaaria vastu. Aastatel 2015–2019 mängis ta Hollandi koondises kokku 19 korda ja lõi kolm väravat.

2022. aasta jaanuaris teatas ta jalgpallurikarjääri lõpetamisest.

Saavutused
----------

PSV
* Eredivisie: 2015–16
* Johan Cruijff Schaal: 2015, 2016

Viited
------

1. ↑  "2019. aastal Eesti koondise vastu mänginud Hollandi poolkaitsja lõpetas karjääri". soccernet.ee. 6.1.2022. Vaadatud 7.1.2021

Välislingid
-----------

 Davy Pröpper – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
**Heinrich IV** (1397 – 28. mai 1427) oli Holstein-Rendsburgi krahv ja Schleswigi hertsog 1404. aastast kuni oma surmani.

Elu
---

Heinrich oli Gerhard VI ja selle naise Elisabethi poeg. Tema isa langes lahingus 4. augustil 1404 katses vallutada Dithmarschen. Heinrich oli sel ajal seitsmeaastane; tema ema oli eestkostjaks, kui regendiks oli tema onu Heinrich III.

Heinrich III oli Schleswigi hertsogkonna pärast 1408. aastast Taaniga sõjajalal. Heinrich III väitis selle pärilikuks lääniks; Taani Margrete I ja hiljem Erik Pommerist tahtsid hertsogkonda endale. 1413. aastal lõppes regentlus. Heinrich IV, koos oma nooremate vendade Adolf VIII ja Gerhard VII, jätkas sõda Taaniga. 1417. aastal lepiti kokku relvarahus, vahendajaks oli Lübecki linn. 1423. aastal sõda jätkus.

28. juunil 1424 otsustas keiser Sigismund Budas taanlaste kasuks; kuid see ei lõpetanud vägivalda. Heinrich IV pöördus keisri otsuse tühistamiseks paavst Martinus V poole. Kuid see pöördumine oli edutu. 1426. aastal okupeerisid Taani väed alasid Schleswigi ja Flensburgi linnade ümbruses. Heinrich IV püüdis saada toetust Saksimaa hansalinnadelt, friislastelt Eiderstedtis ja isegi vitaalivendadelt.

Taani-Holsteini-Hansa sõja ajal langes Heinrich IV 28. mail 1427 lahingus Flensburgi piiramise ajal. Ta maeti Püha Laurentiuse kirikusse Itzehoes.

Pärand
------

Heinrichi valitsemise ajal Schleswigi hertsogina kogunesid Põhja-Friisi kihelkondade esindajad 17. juunil 1426 Föhri saarele, et kirja panna friisi õigus *Siebenhardenbeliebung*. See on vanim säilinud sõnastus või friisi õigus.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**Gerhard II** | **Schleswigi hertsog'*kui Heinrich III'***1404-1427 | Järgnev**Adolf I** |
| Eelnev**Heinrich III** | **Holstein-Rendsburgi krahv'*kui Heinrich IV'***1421-1427 | Järgnev**Adolf VIII jaGerhard VII** |
**Davith Gamkrelidze** (დავით გამყრელიძე; sündinud 2. aprillil 1964) on Gruusia poliitik, Uute Parempoolsete juht, parlamendiliige 1999. aastast. 2008. aasta presidendivalimistel kogus Gamkrelidze 4% häältest.

Hariduselt arst.

Tuntud kui Gruusia esimese kindlustusettevõtte Aldagi asutaja ja edukas ärimees.

Poliitikasse asus 1998. aastal, mil valiti Thbilisi linnavolikokku ja tõusis Eduard Ševardnadze partei, Gruusia Kodanike Liidu mõjukaks liikmeks.

1999. aastal valiti parlamenti, kus juhtis tervishoiu- ja sotsiaalküsimustega tegelevat komisjoni.

2001. aastal valiti koos Levan Gatšetšiladzega uue, Ševardnadzele vastandunud partei, Uute Parempoolsete kaasesimeheks. 2003. aasta parlamendivalimistele järgnenud protestidest jäi see partei kõrvale ja kaotas toetajaid. Kordusvalimistel valiti Gamkrelidze siiski taas parlamendi liikmeks.

2007. aasta novembri tänavaprotestidest Mihheil Saakašvili valitsuse vastu hoidus partei taas, kutsudes üles vaidlusi tekitanud parlamendivalimiste läbiviimise kuupäeva otsustama referendumil. Pärast meeleavalduste vägivaldset laialiajamist ja opositsioonilise telekanali sulgemist võimude poolt asuti siiski valitsust käredalt kritiseerima.

Presidendikandidaadina avaldas toetust üleskutsetele kaotada Gruusias presidendi ametikoht ja seada Gruusias sisse konstitutsiooniline monarhia. Toetas Gruusia liitumist NATO ja Euroopa Liiduga, suhete normaliseerimist Venemaaga, otsekõnelusi Abhaasia ja Lõuna-Osseetia separatistlike juhtidega.

Aastatel 2009 kuni 2010 oli Gamkrelidze opositsiooniparteide ühenduse Allianss Gruusia Eest asejuht.

Abielus, kaks last.
| Itaalia |
| --- |
| 
See artikkel on osa sarjast:
**Itaalia poliitika ja valitsemine** |
|  |
| * Põhiseadus
* President
* Peaminister
* Parlament
	+ Senat
	+ Saadikutekoda
* Erakonnad
* Valimised
	+ 1948 – 1996 – 20012006 – 2008
* Referendumid
* Haldusjaotus
	+ Maakonnad
	+ Provintsid
	+ Vallad
* Välissuhted
 |
| redigeeri |

**Itaalia parlament** (Itaalia keeles: *Parlamento Italiano*) on Itaalia seadusandlik organ. See on kahekojaline parlament, mis koosneb saadikutekojast (*Camera dei Deputati*) ehk alamkoda ja senatist (*Senato della Repubblica*) ehk ülemkoda. 

Kokku kuulub parlamenti 945 valitud liiget. Saadikutekojas on 630 liiget (*deputati*) ja senatis 315 liiget (*senatori*)ning valitakse üldistel ja otsestel valimistel viieks aastaks. 

Alates 2005. aastast on mõlema koja valimistel kasutusel proportsionaalne valimissüsteem. Enamuse saab koalitsioon, mis valitakse saadikutekojas üleriiklikul tasandil ning senatisse regionaalsel tasandil. 

1948. aasta Itaalia konstitutsioon sätestas Itaalia parlamendis kahekojalisena, kusjuures mõlemal on võrdsed õigused ja kohustused. See on üks vorm parlamentaarsest demokraatiast – niinimetatud "täiuslik bikameralism".
Kaks koda on üksteisest sõltumatud ja ei või taasühineda, välja arvatud juhul, mis on kirjas konstitutsioonis. Saadikutekojas on 630 liiget (suurim arv maailmas, kui Hiina välja arvata) ja senatis on 315 valitud kandidaati ning ja mõned eluaegsed senaatorid nagu endine presidendid ja kuni viis inimest, kelle määrab president, kuna nad on andnud olulise panuse riigi saavutustes sotsiaalses või teaduslikus arengus. Alates 15. maist 2006 on seal seitse elutöö senaatorit, millest kolm on endised presidendid.

Parlamendi peamine ülesanne on olla seadusandlik jõud. Selleks, et seaduse eelnõud saaksid seaduse jõu, peavad selle heaks kiitma mõlemad kojad teineteisest sõltumatult. Kui üks koda on seaduse läbi arutanud, parandanud ja heaks kiitnud või tagasi lükanud, siis teine koda võib sellesse veel parandusi teha ja kas heaks kiita või tagasi lükata. Kui seadus kiidetakse teises kojas heaks, aga tehakse parandusi, läheb see tagasi esimesse kotta. Parlamendi poolt vastu võetud seadused kinnitab Itaalia president ja siis saab see kehtivaks seaduseks. 

Selleks, et president saaks heaks kiita uue valitsuse, peab see saama eelneva heakskiidu mõlemalt parlamendi kojalt. Parlament võib ka igal ajal korraldada uue usaldushääletuse valitsusele.

Parlamendi mõlema koja ühine istung kinnitab ametisse Itaalia presidendi.

Välislingid
-----------

* Ametlik koduleht (Itaalia keeles)
Vladimir Jadov (2011)
**Vladimir Aleksandrovitš Jadov** (vene keeles Владимир Александрович Ядов; 25. aprill 1929 Leningrad – 2. juuli 2015 Moskva) oli vene sotsioloog, filosoofiateaduste doktor, professor. 

Jadov oli spetsialist töösotsioloogia ja majandussotsioloogia valdkonnas, Venemaa esimese sotsioloogiliste uuringute metodoloogia õpiku autor ("Sotsioloogiliste uuringute strateegia"). See õpik on siiamaani Venemaa kõrgkoolide sotsioloogiafakulteetide jaoks põhjapaneva tähtsusega.

Jadov oli Ülo Vooglaiu juhendaja. Osa ajast elas oma talus Eestis Simunas. 1990. aastal nimetati ta Tartu Ülikooli audoktoriks.

Viited
------

1. ↑  Стратегия социологического исследования
2. ↑  Вооглайд Юло 2009. Ядов - Учитель In: Vivat, Ядов! К 80-летнему юбилею: сборник/ предисл. М.К. Горшкова. М.: Новый хронограф, 456ff.
3. ↑  "Tartu Ülikooli audoktorid". *Tartu Ülikool*. Vaadatud 13. detsembril 2022.

Välislingid
-----------

* Vladimir Jadovi videoloeng
|  |
| --- |
|  |
| Medalikohad |
| Maailmameistrivõistlused |
| **Hõbe** | 2017 |  |

**Jeffrey Scott Skinner** (sündinud 16. mail 1992 Markhamis Ontario provintsis) on Kanada jäähokimängija, vasakäär. Ta mängib NHL-i klubis Buffalo Sabres.

2010. aastal valis Carolina Hurricanes ta NHL-i *draft* '​is seitsmenda valikuna. Hooajal 2010–11 oli NHL-i noorim mängija. Sel hooajal lõi ta kokku 31 väravat ja andis 32 resultatiivset söötu. Samal hooajal pälvis ta liiga hooaja parimale uustulnukale antava Calder Memorial Trophy. Ta oli Hurricanesi läbi aegade noorim mängija, kes selle auhinna võitnud oli. Lisaks oli ta 2011. aastal NHL-i tähtede mängul 18 aasta ja 259 mängul NHL-i ja Põhja-Ameerika kõigi nelja suurima spordiliiga kõige noorem mängija, kes on tähtede mängul osalenud.

Pärast kaheksat hooaega Hurricanesis liitus ta 2018. aasta augustis Buffalo Sabresiga.

Kanada jäähokikoondise koosseisus võitis ta 2017. aasta maailmameistrivõistlustel hõbemedali.

Viited
------

1. ↑  "Canes Deal Skinner to Sabres for Picks, Prospect". NHL.com. 2.8.2018. Vaadatud 28.11.2018

Välislingid
-----------

* Jeff Skinner hockeydb.com lehel
**Surnumeri** (heebrea keeles ים המלח *Yam HaMelaẖ* 'soolameri', araabia keeles البحر الميت‎ *al-Baḥr al-Mayyit* 'soolameri') on soolajärv Lähis-Idas. 

Järve soolsus on 340‰.

Järve voolab 29 jõge või oja, neist suurim on Jordani jõgi. Väljavoolu järvest loomulikult ei ole, sest tegemist on madalaima kohaga Maa pinnal.

Kliima
------

Sademeid langeb 25–50 mm aastas. Alissovi kliimaklassifikatsiooni järgi on Surnumeri troopilise ja lähistroopilise kliimavöötme piiril. Köppeni kliimaklassifikatsiooni järgi kuulub Surnumeri BWh kliimatüübi alla. Seda kliimatüüpi iseloomustab palavus ja vähe sademeid ehk kõrbekliima. Talvel järv ei külmu.

Geoloogia
---------

Inimene püsib Surnumeres raskusteta veepinnal
Surnumeri paikneb Araabia ning Aafrika laama nihkepiiril, mida tuntakse ka akronüümi **DST** kaudu (*Dead Sea Transform*), mis tõlkes tähendaks Surnumere transformset murrangut. Murrang on vasakukäeline ehk Araabia laam liigub Aafrika laama suhtes põhja poole. Murrang moodustus Miotseenis. DST ühendab laamadevahelist lahknemispiiri Punases meres orogeense vööndiga ehk kokkusurvevööndiga Türgis. Kaks laama on piki seda piiri üksteise suhtes tänaseks nihkunud 105 kilomeetrit. DST on mõnevõrra sarnane teise kuulsa maismaalise transformse murrangu – San Andrease murranguga, kuid erineb selle poolest, et laamad mitte ainult ei nihku üksteise suhtes, vaid liiguvad pisut ka teineteisest eemale (ilmselt Punase mere basseini laienemisest tulenevate venituspingete mõjul), mis võimaldabki nn lahtitõmbebasseinide (inglise *pull-apart basin*) tekke. Sellised rombikujulised basseinid moodustavad aheliku piki murrangut ning on Surnumere põhjaks.

Transformsete murrangutega on seotud tugevate, kuid suhteliselt madalafookuseliste maavärinate esinemine. Et tugevat maavärinat pole antud piirkonnas kaua olnud, oletavad seismoloogid selle peatset toimumist. Ka Soodom ja Komorra hävisid geoloogide arvates just maavärina ning võimalik, et sellega seotud pinnase vedeldumise (inglise *liquefaction*) tagajärjel.

Elustik
-------

Surnumeri on liiga soolane, et seal võiks elada kalad, kuid ta pole siiski päris surnud. Avastatud on ekstremofiilseid baktereid, vetikaid ja arhesid, mis on kohastunud eluks sedavõrd soolases keskkonnas. Sissevoolavate jõgede suudmeis kasvab ka taimi.

Ajalugu
-------

Piibli järgi on Surnumeri ujutanud üle Siddimi oru. Seal asusid Soodom, Gomorra, Adma ja Seboim, kuni nad hävitati põleva väävli sadamisega taevast elanike pattude tõttu.

Viited
------

1. ↑  "Long-term changes of the Surface Level" (inglise keeles). Israel Oceanographic and Limnological Research.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: tundmatu keel (link)[*alaline kõdulink*]

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Surnumeri** |

|  |  |
| --- | --- |
|  | Tsitaadid Vikitsitaatides: **Surnumeri** |

* Grandioosne projekt Surnumere päästmiseks
Vladimir Jakušev (2018)**Vladimir Jakušev** (vene keeles *Владимир Владимирович Якушев*; sündinud 14. juunil 1968 Neftekamskis) on Venemaa jurist, majandusteadlane ja poliitik, 

Venemaa presidendi eriesindaja Uurali föderaalses ringkonnas alates 9. novembrist 2020. 

18. maist 2018 kuni 9. novembrini 2020 oli ta Venemaa Föderatsiooni ehitus-, eluaseme- ja kommunaalteenuste minister. 

Ta sündis 1968. aastal Neftekamskis Baškiirias, tema isa oli veoautojuht. 7-aastaselt kolis ta Nadõmi, kus ta lõpetas ka keskkooli. Aastatel 1986–1988 teenis ta Nõukogude armees. Aastal 1993 lõpetas ta Tjumeni Riikliku Ülikooli juristina. 

27. juunil 1993 asus ta tööle Ida-Siberi Kommertspanga (Западно-Сибирский коммерческий банк, Запсибкомбанк) Jamali Neenetsi filiaali. 25. juulist 1994 sai ta Ida-Siberi Kommertspanga Jamali Neenetsi filiaali direktori kohusetäitjaks. 24. jaanuarist 1995 sai tast Ida-Siberi Kommertspanga Jamali Neenetsi filiaali direktor. 19. mail 1997 sai tast panga viitsepresident ja Ida-Siberi Kommertspanga Salehardi filiaali direktor. Samal aastal lõpetas ta Tjumeni Riikliku Ülikooli ökonomistina. 29. aprillil 1998 määrati ta Ida-Siberi Kommertspanga presidendiks. 

13. juunil 2001 määrati ta Tjumeni oblasti asekuberneriks (kuberner oli sel ajal Sergei Sobjanin). Märtsis 2005 määrati ta Tjumeni linnapea esimeseks asetäitjaks ja 21. märtsist 2005 Tjumeni linnapea kohusetäitjaks. 24. novembril 2005 kuni 18. maini 2018 oli ta Tjumeni oblasti kuberner. Aastal 2005 kaitses ta majandusteaduse kandidaadi väitekirja. 

18. maist 2018 kuni 9. novembrini 2020 oli ta Venemaa Föderatsiooni ehitus-, eluaseme- ja kommunaalteenuste minister. 

1. mail 2020 ilmnesid tal COVID-19 tunnused ning tal diagnoositi koroona. Ajutiseks ministri kohusetäitjaks määrati Nikita Stasišin.

Isiklikku
---------

Ta on abielus Larissa Jurjevna Jakuševaga, neil on poeg ja tütar.
Dawson Mercer 2022. aastal New Jersey Devilsi särgis
**Dawson Mercer** (sündinud 27. oktoobril 2001 Bay Robertsis, Newfoundlandil) on Kanada jäähokimängija, kes mängib keskründajana NHL-i klubis New Jersey Devils.

Aastatel 2017–2021 mängis ta Quebec Major Junior Hockey League'i klubides Drummondville Voltigeurs ja Chicoutimi Saguenéens. Hooajal 2020/21 pälvis ta liiga parimale kaitsvale ründemängijale antava Guy Carbonneau Trophy ja kõige spordimehelikumale mängijale antava Frank J. Selke Memorial Trophy.

2020. aastal valis New Jersey Devils ta NHL-i *draft* '​is 18. valikuna. Sama aasta detsembris sõlmis ta Devilsiga kolmeaastase lepingu. NHL-is debüteeris ta 15. oktoobril 2021 mängus Chicago Blackhawksi vastu. Esimese värava lõi ta liigas neli päeva hiljem mängus Seattle Krakeni vastu. Hooajal 2021/22 sai Mercer NHL-is kirja 17 väravat ja 25 väravasöötu.

2020. aastal tuli Mercer Kanada kuni 20-aastaste koondisega juunioride maailmameistriks. Kanada jäähokikoondise koosseisus osaleb ta 2022. aasta maailmameistrivõistlustel.

Välislingid
-----------

* Dawson Mercer NHL.com lehel
* Dawson Mercer hockeydb.com lehel

| * v
* r
New Jersey Devils |
| --- |
| 
**Väravavahid**: Jonathan Bernier **·** Mackenzie Blackwood **·** Akira Schmid **·** Vítek Vaněček |
| 
**Kaitsjad**: Kevin Bahl **·** Ryan Graves **·** Dougie Hamilton **·** John Marino **·** Damon Severson **·** Jonas Siegenthaler **·** Brendan Smith |
| 
**Ründajad**: Nathan Bastian **·** Jesper Boqvist **·** Jesper Bratt **·** Erik Haula **·** Nico Hischier **·** Alexander Holtz **·** Jack Hughes **·** Curtis Lazar **·** Michael McLeod **·** Timo Meier **·** Dawson Mercer **·** Ondřej Palát **·** Jahor Šaranhovič **·** Tomáš Tatar **·** Miles Wood |
**OÜ Juveel** on Eesti ja Soome kapitalile põhinev ettevõte, mis tegeleb väärismetall- ja metallesemete ning vääriskividega ehete tootmise ja turustamisega.

### Ajalugu

Ettevõtte eelkäija on 1923. aastal asutatud ettevõte Roman Tavast. Teise maailmasõja järgsetel aastakümnetel kujunes ettevõte endise Nõukogude Liidu üheks suuremaks hõbeda- ja juveelitoodete valmistajaks, kus kõrgajal oli üle 800 töötaja. 1990. aastate algus avas lauanõudele, märkidele ja ehetele uued turud Läänes, Rootsis loodi müügifirma Estonian Juveel AB. OÜ Juveelile pandi alus aastal 1994, kui varem Nõukogude ajal ümber nimetatud Tallinna Juveelivabrik erastati[*viide?*]. Erastamisel moodustati kaks ettevõtet: OÜ Juveel ja OÜ Roman Tavast.

### Tänapäev

Ettevõte jätkab traditsioonilist tegevussuunda, eksportides toodangut nii Ida- kui ka Lääne-Euroopasse, samuti SRÜ riikidesse. OÜ Juveel meistritekoda asub Tallinnas (Kadaka tee 36). Seal toodetakse suurem osa tootevalikust, ka lauahõbe.

OÜ Juveel alla kuuluvad ka kauplused nimega Eesti Juveel: Kadaka tee 36, Kristiine Keskuses, Rocca al Mare keskuses, Järve Keskuses ja Tartus Tartu Kaubamaja Keskuses.

OÜ Juveel loodud ehteid müüvad ka paljud edasimüüjad üle Eesti.

### Bränd LUMMUS

Ettevõte tõi aastal 2015 turule aksessuaaridebrändi Lummus, mille ehete disaineriteks on Krista Lehari, Gvido Valickis, Birgit Skolimowski. Hiljem lisandus tiimiga uus disainer - Siim Anton, kelle inspiratsioonist sündis Kollektsioon "Tammetunne". Lummus on Eestis tööstuslikult toodetud disainehete bränd, mis sisaldab erinevaid, Eestist inspireeritud kollektsioone, mida aja jooksul lisandub. 

Senised kollektsioonid: 

* "Tammetunne"
* "Ballett"
* "Aastasada"
* "Võsailu"
* "Võilill"
* "Aovalgus"
* "Suvemaja"
* "Pühendusega Pärdile"
* "Aovalgus"
* "Rannarahvas"

Viited
------

1. ↑   (vaadatud 04.12.2013)
2. ↑   (vaadatud 04.12.2013)
3. ↑   (vaadatud 04.12.2013)

Välislingid
-----------

* Ettevõtte koduleht
* Brändi LUMMUS koduleht
Vladimir Hakobjan (2013)
Vladimir Hakobjan (2007)
**Vladimir Hakobjan**  (armeenia keeles Վլադիմիր Հակոբյան; sündinud 7. detsembril 1971 Bakuus) on armeenia maletaja ja maletreener, rahvusvaheline suurmeister (1991), FIDE vanemtreener ( 2015). 

Hakobjan on tulnud kahel korral noorte maailmameistriks: U16- (1986) ja U18-vanuseastmes (1989). 1988. aastal sai ta FIDE-lt rahvusvahelise meistri nimetuse. 1991. aastal tuli Hakobjan juunioride maailmameistriks. Suurmeistriks sai ta 20-aastaselt 1991. aastal. 

Hakobjan on kahel korral tulnud Armeenia malemeistriks (1996, 1997).

Maailma karikaturniirid ja MM-võistlused
----------------------------------------

Juulis 1993 Bielis peetud FIDE MM-i tsoonidevahelisel turniiril (74 osavõtjat) jagas Hakobjan 42.–54. kohta. Detsembris 1993 Groningenis peetud PCA maailmameistrivõistluste valikturniiril jagas 29.–43. kohta.

Hakobjan on mänginud FIDE MM-turniiril nokautsüsteemis. Detsembris 1997 Groningenis võitis ta kolmandas ringis Rafajel Vahanjani, kuid kaotas kaheksandikfinaalis Hispaaniat esindanud Alexéi Shírovile. 1999. aastal Las Vegases jõudis ta poolfinaali, kus võitis Vladimir Kramniku veerandfinaalis alistanud Michael Adamsi tulemusega 2½:½ ja pääses finaali. Seal kaotas ta Aleksandr Halifmanile tulemusega 2½:3½.

Detsembris 2007 mängis Hakobjan Hantõ-Mansiiskis maailma karikal, kus kaotas kaheksandikfinaalis Alexéi Shírovile.

Võistkondlik esinemine
----------------------

Hakobjan on mänginud Armeenia võistkonna koosseisus 8 maleolümpial (1996, 2004–2014, 2018), võitnud võistkonnaga kolm kuldmedalit (2006, 2008, 2012) ja ühe pronksmedali (2004).

Võistkondlikel maailmameistrivõistlustel on ta võitnud kuldmedali (2011) ja neli pronksmedalit (1997, 2001, 2005, 2015). Euroopa võistkondlikel meistrivõistlustel on ta võitnud hõbe- (2007) ja pronksmedali (1997).

Välislingid
-----------

* Vladimir Hakobjan – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
* Vladimir Hakobjan FIDE andmebaasis
Vaade kasvukohale (aprill 2022)
**Sookalduse kollase nartsissi kasvukoht** on kollase nartsissi kasvukoht Tartu maakonnas Peipsiääre vallas Sookalduse külas. Kasvukoht jääb Aovere–Kallaste–Omedu maanteel sõitjate nägemisulatusse.

Aastatel 1964–2021 oli kasvukoht looduskaitse all. Kaitseala pindala oli 0,3 ha.

Kollane nartsiss metsistub ehk hakkab looduslikult levima väga harva. Liik jõudis Eestisse Tartu Ülikooli botaanikaaia vahendusel 1807. aastal. Kokkuleppeliselt kulub taimeliigi naturaliseerumiseks ehk looduslikes kooslustes inimese abita iseseisvalt levimiseks 250 aastat. Kuna Sookalduse nartsissid pole selles kohas kasvanud üle 250 aasta, siis ei loeta nende kasvukohta looduslikuks.

Legendi kohaselt käis Sookalduse Singli talu perepoeg Peep 1880. aastate lõpul või 1890. aastate algul tööl Saare mõisas ja armus sealsesse mõisapreilisse. Kui mõisapreili isa sellest kuulis, jäi Peep töökohast ilma, kuid mõisapreili kinkis poisile armastuse ja kiindumuse märgiks ühe nartsissisibula, öeldes, et nii kaua, kuni nartsissid õitsevad, püsib nende armastus. Peep pistis nartsissisibula talu akna alla mulda ja see hakkas paljunema. Nartsiss kohanes uue elupaigaga niivõrd hästi, et kasvas edasi isegi siis, kui talu uus elumaja teise paika ehitati ja vana aeda enam ei hooldatud.

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
*

Viited
------

1. ↑  RT I, 01.06.2021, 4.
2. ↑  Kollase nartsissi kasvukoht Eesti looduse infosüsteemis (vaadatud 04.04.2013)
3. ↑  Kukk, Toomas. Kas nartsiss kasvab Eestis looduslikult? Eesti Loodus, 10. mai 2017.
4. ↑  Paavle, Silja. GALERII | Tartumaal püüab pilke looduslik kollaste nartsisside väli. Õhtuleht, 9. mai 2018.
5. ↑  Vilbaste, Kristel. Meie looduslikud nartsissid õitsevad. Looduskalender, 2. mai 2017.

Välislingid
-----------

* Kollase nartsissi kasvukoht Eesti looduse infosüsteemis
* FOTOD: Metsikute nartsisside põld on taas õitsele puhkenud, Maaleht, 9. mai 2017
Jefferson Lerma (2018)
**Jefferson Andrés Lerma Solís** (sündinud 25. oktoobril 1994 El Cerritos) on Colombia jalgpallur, kes mängib keskpoolkaitsjana Premier League'i klubis Crystal Palace ja Colombia jalgpallikoondises. Ta võib mängida ka kaitsva poolkaitsja või paremkaitsjana.

Ta alustas klubikarjääri Colombia kõrgliiga klubis Atlético Huila, mille põhimeeskonnas debüteeris ta 2013. aastal. 2015. aasta augustis suundus ta laenule Hispaania kõrgliiga klubisse Levante. 2016. aasta juulis sõlmis ta klubiga püsiva nelja-aastase lepingu.

2018. aasta augustis liitus ta Bournemouthiga. 10. novembril 2018 lõi ta mängus Newcastle Unitedi vastu oma esimese värava Inglismaa kõrgliigas.

Colombia jalgpallikoondises tegi Lerma debüüdi 2017. aastal. Ta on kuulunud Colombia koondisse 2018. aasta maailmameistrivõistlustel ja 2019. aasta Copa Américal. Lisaks kuulus ta 2016. aasta suveolümpiamängude jalgpalliturniiril Colombia olümpiakoondisse.

Välislingid
-----------

 Jefferson Lerma – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis

| * v
* r
Colombia koondis  –  2018. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlused |
| --- |
| 

* 1 Ospina
* 2 Zapata
* 3 Murillo
* 4 Arias
* 5 Barrios
* 6 C. Sánchez
* 7 Bacca
* 8 Aguilar
* 9 Falcao (c)
* 10 James
* 11 Ju. Cuadrado
* 12 Vargas
* 13 Mina
* 14 Muriel
* 15 Uribe
* 16 Lerma
* 17 Mojica
* 18 Díaz
* 19 Borja
* 20 Quintero
* 21 Izquierdo
* 22 Jo. Cuadrado
* 23 D. Sánchez
* Treener: Pékerman

 | Colombia |
The Ronettes 1966. aastal. Vasakult paremale Nedra Talley, Veronica Bennett ja Estelle Bennett
**The Ronettes** oli 1960. aastatel tegutsenud Ameerika Ühendriikide tüdrukuteansambel. 

Ansambli liikmed olid õed Estelle Bennett ja Veronica Bennett (Ronnie Spector) ning nende nõbu Nedra Talley. Bändi esialgne nimi oli The Darling Sisters, kuid kui 1963 hakati koostööd tegema muusikaprodutsent Phil Spectoriga, muudeti ka ansambli nimi. Sealtmaalt algas ka ansambli tähelend. Lood "Be My Baby", "Baby, I Love You", "(The Best Part of) Breakin' Up" ja "Walking in the Rain" tõusid edetabelis Billboard Hot 100 väga kõrgetele kohtadele. Ajakirja Rolling Stone 2004. aastal koostatud 500 kõigi aegade parima laulu edetabelis jõudis "Be My Baby" 22. kohale. Nende debüütalbum "Presenting the Fabulous Ronettes Featuring Veronica" jõudis Rolling Stone'i kõigi aegade 500 parema albumi loendis 427. kohale.

Aastal 2007 lisati bänd Rock'n'rolli Kuulsuste Halli.

Diskograafia
------------

### Stuudioalbumid

* "Presenting the Fabulous Ronettes Featuring Veronica" (1964)

### Singlid

* "My Darling Angel" (1961)
* "I Want a Boy" (1961)
* "Silhouettes" (1962)
* "I'm Gonna Quit While I'm Ahead" (1962)
* "The Memory" (1962)
* "Be My Baby" (1963)
* "Baby I Love You" (1963)
* "(The Best Part Of) Breakin' Up" (1964)
* "Do I Love You?" (1964)
* "(Walking) In The Rain" (1964)
* "Born To Be Together" (1965)
* "Is This What I Get For Loving You?" (1965)
* "He Did It" (1965)
* "I Can Hear Music" (1966)
* "You Came, You Saw, You Conquered!" (1969)
* "Go Out and Get It" (1973)
* "I Wish I Never Saw The Sunshine" (1974)
* "Paradise" (1976)

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **The Ronettes** |

* Ansamblist lehel rockhall.com
Suur Soolajärv on läänepoolkera suurim soolajärv
**Soolajärv** ehk **mineraaljärv** on soolase veega siseveekogu, millel puudub ühendus maailmamerega.

Peamiseks soolajärvedes lahustunud soolaks on naatriumkloriid. Soolajärvedeks peetakse enamasti kõiki järvi, mille soolsus ületab tavaliste järvede ja jõgede soolsuse. Mõnikord aga peetakse soolajärveks veekogu, mille soolade sisaldus on üle 3000 mg liitris. Üldjuhul on soolajärvede soolsus suurem kui mereveel (keskmiselt 3,6%). 

Maailma suurimad soolajärved on Araali meri, Balkaši järv Kasahstanis ja Suur Soolajärv (suurim läänepoolkeral), samuti loetakse siia kuuluvaks mõnikord ka väikeseks ookeaniks tituleeritud Kaspia merd.

Merepinnatasemest kõige kõrgemal asub Namtso järv ning kõige madalamal Surnumeri, mida nimetatakse ka maailma soolaseimaks järveks.

Soolajärvede suur soolsus on põhjustatud äravoolu puudumisest. Meri ja soolajärved on soolased jõgede tõttu, mida peetakse mageda veega veekogudeks. Tegelikult sisaldab jõevesi alati erinevas koguses vees lahustunud kivimeid ehk sooli. Aja jooksul kuhjuvad soolad meredes või järvedes, millel pole äravoolu maailmamerre. Soolajärvede soolsus muutub järjest suuremaks, sest jõed toovad sooli pidevalt juurde, aurumise teel saab järvest lahkuda aga vaid magevesi.
**OÜ Saare Dolomiit-Väokivi** on aastal 1997 asutatud ettevõte, mis töötleb looduskivitooteid. Ettevõtte peakontor asub Tallinnas ja tehas asub Saaremaal.

Ettevõte kasutab aastast 2007 toodangu turustamiseks kaubamärki Reval Stone.

Ajalugu
-------

Ettevõtte ajalugu ulatub aastasse 1967, mil asutati tehase "Eesti Dolomiit" Saaremaa tsehh. Hiljem asutati 1989 Eesti-Kanada ühisfirma Saare Dolomiit - McIntosh Granite Corporation, mis aastal 1994 läks pankrotti. See ühisfirma oli otsene eelkäija 1997. aastal asutatud aktsiaseltsile Saare Dolomiit, mis aastast 2003 kannab nime OÜ Saare Dolomiit-Väokivi. 

2015. aastal oli ettevõtte käive 1,86 miljonit eurot.

Karjäärid
---------

OÜ Saare Dolomiit-Väokivi karjäärid asuvad Saaremaal (Kaarma dolomiit ja Selgase dolomiit), Tallinnas (Lasnamäe paekivi) ja Märjamaa lähistel (Orgita dolomiit).

Viited
------

1. 1 2 3  EE 12. köide, 2003: 495.
2. 1 2 3 4  Meist | Reval Stone. Vaadatud 15.04.2021.
3. ↑  Savisaare võlausaldaja Ervin Hopp. Eesti Ekspress, 27.02.2002. Vaadatud 15.04.2021.
4. ↑  SAARE DOLOMIIT-VÄOKIVI OÜ Inforegister

Välislingid
-----------

* Ettevõtte koduleht