recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Martín Campaña (2018)
**Martín Nicolás Campaña Delgado** (sündinud 29. mail 1989 Maldonados) on Argentina jalgpallur, kes mängib väravavahina Saudi Araabia kõrgliiga klubis Al Batin ja Uruguay jalgpallikoondises.

Ta alustas klubikarjääri Uruguay klubis Defensor Sporting. Uruguay kõrgliigas debüteeris ta 2008. aastal Cerro Largo meeskonnas. Uruguay kõrgliigas on ta hiljem mänginud hooajal 2010–11 Racing Clubi ja aastatel 2013–2015 Defensor Sportingu meeskonnas.

2016. aasta jaanuaris liitus ta Argentina kõrgliiga klubiga Club Atlético Independiente. 2017. aastal võitis ta klubiga Lõuna-Ameerika klubide karikasarja Copa Sudamericana. 2020. aastal siirdus ta Al Batini.

Uruguay jalgpallikoondises tegi Campaña debüüdi 27. mail 2016 sõprusmängus Trinidadi and Tobago vastu. Ta on kuulunud Uruguay koondisse 2016. aasta Copa América Centenariol, 2018. aasta maailmameistrivõistlustel ja 2019. aasta Copa Américal. Lisaks kuulus ta 2012. aasta suveolümpiamängude jalgpalliturniiril Uruguay olümpiakoondisse.

Saavutused
----------

Independiente
* Copa Sudamericana: 2017
* Suruga Bank Championship: 2018

| * v
* r
Uruguay koondis  –  2018. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlused |
| --- |
| 

* 1 Muslera
* 2 Giménez
* 3 Godín (c)
* 4 Varela
* 5 Sánchez
* 6 Bentancur
* 7 Rodríguez
* 8 Nández
* 9 Suárez
* 10 De Arrascaeta
* 11 Stuani
* 12 Campaña
* 13 G. Silva
* 14 Torreira
* 15 Vecino
* 16 Pereira
* 17 Laxalt
* 18 Gómez
* 19 Coates
* 20 Urretaviscaya
* 21 Cavani
* 22 Cáceres
* 23 M. Silva
* Treener: Tabárez

 | Uruguay |
Muusikal "**Mowgli**" on kirjutatud Rudyard Kiplingu džunglijuttude põhjal.

Väike india poiss varastatakse tiiger Shere Khani poolt, kuid laps pääseb imekombel ja kasvab üles huntide keskel.

Muusikalist
-----------

Üle lava rändab 60 ahvi, vonkleb mitme(kümne)meetrine kaljumadu Kaa ja lendab oma lende raisakull Chil. Hundikarja juhib vana hea Akela ja Mowglit kantseldavad lisaks tema hundiperele veel karu Baloo ja panter Bagheera. Mitmesuguseid juhtumisi, võitlusi, külaskäike inimeste juurde ja muid seiklusi lauldakse-mängitakse laval 2 tundi, kuni väikesest Mowglist kasvab noormees...

"Me oleme ühte verd, sina ja mina...."

  

* Kaari Sillamaa – autor
* Janika Sillamaa – lavastaja
* Kristin Pukka – koreograaf
* Villu Feldberg – lavakunstnik
* Kristel Viksi – kostüümikunstnik

  

Laval K.Sillamaa Kaunite Kunstide Kooli kõik teatritrupid, tantsijad ja pop-solistid.
Kaastegev Vene Kultuurikeskuse Show-Ballet "Visavi" (kunstiline juht koreograaf Zhanna Nefedieva)

Esietendus 17. märtsil 2009 Vene Kultuurikeskuses.
**Mozdok** (osseedi Мæздæг (**Mäzdäg**)) on linn Põhja-Osseetia äärmises põhjaosas Tereki jõe vasakul kaldal Tereki-Kuma madaliku lõunaosas. Asub vabariigi pealinnast Vladikavkazist 92 km kaugusel põhja pool. 

Linn on Mozdoki rajooni keskus.

Mozdokis on 10 keskkooli, muusikakool, muuseum, teater, kahe Moskva kõrgkooli filiaalid, toiduainete-, kerge- ja ehitustööstuse ettevõtteid. Linna läbib raudtee ja ta on mitmete maanteede sõlmpunkt.

Ajalugu
-------

Mozdoki asula rajati 1759. aastal. 1763. aastal rajati sinna, Väike-Kabardi alale, Venemaa piirikindlus. Mozdoki nimi arvatakse pärinevat kabardi-tšerkessi keelest ja tähendavat tihedat metsa. 

1785. aastal sai Mozdok linnaks ja maakonnakeskuseks. 

18. sajandi lõpus ja järgmise alguses oli linn oluline kaubanduskeskus Põhja-Kaukaasias.

1823. aastal alustati petrooleumi tootmist. 1870-ndatel ehitati raudtee Rostovist Doni ääres Kaspia läänerannikule, millest Mozdok jäi kõrvale ja seetõttu kaotas oma majandusliku tähtsuse ja ka linnastaatuse.

Edaspidi sai Mozdok aleviks (*слобода*) ja kaubanduskeskuseks lähikonna kasakastaniitsadele ja osseetide küladele. 1920-ndate alguses asula areng hoogustus ning ta sai uuesti linnaks.

Viited
------

1. ↑
Varangeri fjord kaardil
**Varangeri fjord** (soome *Varanginvuono*) on fjord Norra kirdeosas Finnmargi maakonnas, ühtlasi on see kõige idapoolsem Norra fjord. See on Barentsi mere osa, mis asub Varangeri poolsaare ja Kalastaja (Rõbatši) poolsaare vahel. 

Fjordi pikkus on umbes 120 km, laius suudmes Vardø (soome *Vuoreija*) põhjas ja Grense Jacobselvi – Kirkenesi (soome *Kirkkoniemi*) lähedal – lõunas on umbes 50 km, sügavus on kuni 420 m. Lahe kaldal asuvad linnad Vardø ja Vadsø. 

Varangeri fjordi lõunakallas
Fjordi põhjakallas Vadsøya saarel
Veetemperatuur on veebruaris +1...+3 °C (karmidel talvedel on laht jääs), augustis +7...+9 °C. Fjordi soolsus on 34‰, looded 2,2 m. Varangeri fjord on kalarikas.

Nimi pärineb vananorra keelest: *ver* 'püük' ja *angr* 'laht'.

Fjordi geograafilised koordinaadid on 70° 0′ N, 30° 0′ E.

Viited
------

1. ↑  "Geoman.ru".
2. ↑  "Словари и энциклопедии онлайн".

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Varangeri fjord** |
Pierre Engvall (2020)
**Pierre Ove Tommy Engvall** (sündinud 31. mail 1996 Ljungbys) on Rootsi jäähokimängija, kes mängib ründajana NHL-i klubis New York Islanders.

Hooajal 2014–15 debüteeris ta Rootsi kõrgliigas Frölunda HC. Aastatel 2015–2017 mängis ta Rootsi esiliigaklubis Mora IK. Hooajal 2017–18 mängis ta Rootsi kõrgliigaklubis HV71.

2014. aastal valis Toronto Maple Leafs ta NHL-i *draft* '​is 188. valikuna. Hooaja 2017–18 lõpus asus ta mängima American Hockey League'is (AHÖ) Maple Leafsi noorteklubis Toronto Marlies ning võitis samal hooajal klubiga Calder Cup'i. 2018. aasta mais sõlmis ta Maple Leafsiga kaheaastase lepingu. NHL-is debüteeris Engvall 19. novembril 2019 mängus Vegas Golden Knightsi vastu ja lõi esimese värava kaks päeva hiljem mängus Arizona Coyotesi vastu. 2020. aasta veebruaris pikendas ta Maple Leafsiga lepingut kahe aasta võrra. Hooajal 2021/22 tegi Engvall NHL-is seni oma resultatiivseima hooaja (15+20).

2023. aasta veebruaris kaubeldi Engvall Maple Leafsist New York Islandersi.

Viited
------

1. ↑  "Leafs sign C Engvall to two-year extension". tsn.ca. 12.2.2020. Vaadatud 19.10.2021
2. ↑  "Islanders Acquire Engvall". *NHL.com*. 28. veebruar 2023. Vaadatud 1. märtsil 2023.

Välislingid
-----------

* Pierre Engvall NHL.com lehel
* Pierre Engvall hockeydb.com lehel

| * v
* r
Toronto Maple Leafs |
| --- |
| 
**Väravavahid**: Erik Källgren **·** Matt Murray **·** Ilja Samsonov **·** Joseph Woll |
| 
**Kaitsjad**: Jordie Benn **·** T. J. Brodie **·** Mark Giordano **·** Erik Gustafsson **·** Justin Holl **·** Timothy Liljegren **·** Mac Hollowell **·** Jake McCabe **·** Victor Mete **·** Jake Muzzin **·** Morgan Rielly **·** Luke Schenn **·** Conor Timmins |
| 
**Ründajad**: Nick Abruzzese **·** Noel Acciari **·** Zach Aston-Reese **·** Michael Bunting **·** Pontus Holmberg **·** Calle Järnkrok **·** Alexander Kerfoot **·** Matthew Knies **·** David Kämpf **·** Sam Lafferty **·** Mitchell Marner **·** Auston Matthews **·** William Nylander **·** Ryan O'Reilly **·** Nick Robertson **·** Wayne Simmonds **·** John Tavares |
**Ford Focus** on Ford Motor Company toodetav automudel, mida Fordi Euroopa osakond esitles 1998. aastal ning seda on toodetud nelja põlvkonna vältel.

Ford Focus on väiksem pereauto, millel on keretüübivalikus olnud nii universaal, luukpära, sedaan kui ka kabriolett.

Focus valiti uue mudeli nimeks 1998. aasta alguses ning mõeldud oli ta asendama vananenud Ford Escorti. Sama aasta juulis keelas Kölni kohus auto turustamise Saksamaal selle nime all, sest see rikkuvat Hubert Burda Media omandiõigusi, kellele kuulub saksa ajakiri Focus. Lõpuks probleem siiski lahenes, ilma et Ford pidanuks seda mudelit Saksamaal teistsuguse nime all müüma kui mujal maailmas.

  

1999. aastal valiti Ford Focus Euroopa aasta autoks.

Focuse koostetehased asuvad Chongqingis (Hiina), General Pachecos (Argentina), Hai Duongis (Vietnam), Hermosillos (Mehhiko), Pretorias (LAV), Saarlouisis (Saksamaa), Santa Rosas (Filipiinid), Setubalis (Portugal), Taoyuanis (Taiwan), Valencias (Hispaania) ja Vsevoložskis (Venemaa).

  

Ford Focus oli üheksa aastat järjest (1999–2007) Suurbritannias müüduim auto. See pole siiski rekord, sest Ford Cortina oli Suurbritannia müüduim auto kümme aastat järjest.

Neljanda põlvkonna Ford Focust esitleti 2018. aasta aprillis.

Galerii
-------

* 1. põlvkond1. põlvkond
* 2. põlvkond2. põlvkond
* 2. põlvkond Turnier2. põlvkond Turnier
* 2. põlvkond CC2. põlvkond CC
* 3. põlvkond3. põlvkond
* 4. põlvkond4. põlvkond

Autosport
---------

### Ralli

1999 Ford Focus WRC (Colin McRae)
Kolmeukselist mudelit on kasutatud ka autorallis ning Focus World Rally Car tegi oma rallidebüüdi MM-sarjas 1999. aasta Monte Carlo rallil kahe autoga, mida juhtisid Colin McRae ja Simon Jean-Joseph. Sellega sõitis rallit ka Markko Märtin. Fordi meeskond võitis 2006. ja 2007. aasta autoralli maailmameistrivõistlustel konstruktorite karika, kui meeskonnas sõitsid Marcus Grönholm ja Mikko Hirvonen. 2008 võitis Jari-Matti Latvala Ford Focusel Rootsi ralli, saades läbi aegade noorimaks piloodiks, kes kunagi ralli MM-etapi võitnud.

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Ford Focus** |

Ford Focus WRC autosid kasutati kuni 2010. aasta hooajani, mil teatati, et alates 2011. aastast vahetab Focuse välja uus Fiesta.
Barentsi saare asukoht
**Barentsi saar** (norra *Barentsøya*) on Norrale kuuluv saar Svalbardis Teravmägede saarestikus Lääne-Teravmägede ja Edgeøya vahel. Edgeøyast eraldab teda Freemani väin. Lääne-Teravmägede ja Barentsi saare vahel paikneb väike Kükenthaløya saar. Barentsi saare geograafilised koordinaadid on 78° 25′ N, 21° 27′ E. 

Barentsi saar on Teravmägede saarestiku suuruselt neljas saar. Saare pindala on umbes 1288 km². 

Saar sai nime hollandi maadeavastaja Willem Barentsi järgi, kes saart oma silmaga ei näinud. 

Barentsi saarel puudub alaline asustus.

### Loodus

Rannajoon
---------

Dorsti laht Barentsi saare rannikul
Barentsi saare rannajoone pikkus 205 km. Rannajoon on suhteliselt vähe liigestatud.

### Geoloogiline ehitus ja pinnamood

Saare pealiskorra moodustavad lubjakivi ja kiltkivi kihid, mille all on horisontaalselt asetsevad tugevalt moondunud kurrutatud Paleosoikumi (Triias)e kivimid. Saare lääneosas paikneb basaldist kõrgustik. 

Saare kõrgeim mägi on 590 meetri kõrgune Schweinfurthberget .

### Veestik

Umbes poole saare territooriumist katab liustik (Barentsjøkulen oma harudega). 

### Taimed

Jäävaba ala on arktiline tundra. 

Varretu põisrohi
Karmist kliimast hoolimata on Barentsi saarel suhteliselt liigirikas taimestik.

Saarel kasvavad muu hulgas mitmesugused kivirikud, tulikad, kohev villpea ja varretu põisrohi. Kasvab ka seeni.

Loomad
------

Hütt ja jääkaru Barentsi saarel
Saarel elavad jääkarud, polaarrebased ja teravmägede põhjapõdrad. 

Lindudest elab saarel kaljukajakas.

Kaitse
------

Barentsi saar asetseb Kagu-Svalbardi looduskaitseala territooriumil. 

Saarel on muu hulgas keelatud rajatiste püstitamine, kaevandamine, mootorsõidukite kasutamine, eluslooduse häirimine ning uute liikide sissetoomine.

Pildid
------

* Hütt ja jääkaru Barentsi saarelHütt ja jääkaru Barentsi saarel
* Monoliit  Barentsi saarelMonoliit Barentsi saarel

Viited
------

1. ↑  Statistisk sentralbyrå
2. ↑  "Fjell i Norges kommuner". Originaali arhiivikoopia seisuga 26. september 2006. Vaadatud 23. aprillil 2009.

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Barentsi saar** |

*Selles artiklis on kasutatud venekeelset artiklit ru:Остров Баренца seisuga 5. aprill 2009 ning ingliskeelset artiklit en:Barents Island, norrakeelset artiklit no:Barentsøya ja saksakeelset artiklit de:Barentsøya seisuga 23. aprill 2009*.
Pierre Berthezène
**Pierre Berthezène** (24. märts 1775 Vendargues, Hérault' departemang – 9. oktoober 1847 Vendargues) oli prantsuse sõjaväelane (diviisikindral), Prantsuse revolutsioonisõdadest ja Napoleoni sõdadest osavõtja. Tema nimi on jäädvustatud Arc de Triomphe'i seinale.

1808. aastal sai Pierre Berthezène keisrilt paruni tiitli (*baron Berthezène et de l'Empire*).

Brigaadikindralina võttis Berthezène osa  Napoleoni 1812. aasta sõjakäigust Venemaale. Novembris 1812 paistis silma Berezina lahingus.

Diviisikindralina osales Berthezène 1830. aastal Alžeeria sõjakäigus. 1830. aastal Juulirevolutsiooni käigus võimule tulnud Louis-Philippe I määras Berthezène'i Prantsuse vägede ülemjuhatajaks Alžeerias.

Oktoobris 1832 sai Berthezène parlamendi ülemkoja liikmeks. Selles ametis oli ta kuni oma surmani 1847. aastal.

Sõjaväelised auastmed
---------------------

Pierre Berthezène'i sõjaväelised auastmed: kapten (1799), *commandant* (1800), major (1806), kolonel (1807), brigaadikindral (augustis 1811) ja diviisikindral (augustis 1813).

Tunnustus
---------

* Auleegioni rüütli klassi orden (1804)
* Auleegioni ohvitseri klassi orden (1807)
* Auleegioni komandöri klassi orden (1809)
* Püha Louis' Kuningliku Sõjalise Ordu rüütli klassi orden (1814)
* Auleegioni suurohvitseri klassi orden (1829)
* Auleegioni suurristi klassi orden (1830)

Teosed
------

* *Dix huit mois en Algérie*
* *Souvenirs militaires*, publié par son fils, Paris, 1855.

Välislingid
-----------

 Pierre Berthezène – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Pierre Bengtsson 2018. aastal Københavni särgis
**Pierre Thomas Robin Bengtsson** (sündinud 12. aprillil 1988 Kumlas) on Rootsi jalgpallur, kes mängib vasakkaitsjana Rootsi kõrgliiga klubis Djurgårdens ja Rootsi jalgpallikoondises.

Rootsi kõrgliigas debüteeris ta 2006. aastal AIK-is. 2009. aastal tuli ta klubiga Rootsi meistriks.

Aastatel 2009–2011 mängis ta Taani kõrgliigas Nordsjællandi ja 2011–2014 Københavni ridades. Københavniga tuli ta hooaegadel 2010–11 ja 2012–13 Taani meistriks. 2014. aastal valiti Bengtsson Københavni aasta mängijaks.

2015. aasta jaanuaris asus ta mängima Saksamaa kõrgliiga klubis Mainz 05. Hooajal 2016–2017 oli ta Mainzist laenul Prantsusmaa kõrgliiga klubis Bastia.

2017. aastal naasis ta Københavni ning tuli hooajal 2018–19 klubiga kolmandat korda Taani meistriks. Hooaja 2020–21 teises pooles oli ta laenul Taani kõrgliiga klubis Vejle.

2022. aasta jaanuaris sõlmis ta kaheaastase lepingu Djurgårdensiga.

Rootsi jalgpallikoondises tegi Bengtsson debüüdi 19. jaanuaril 2011 sõprusmängus Botswana vastu. Ta kuulus Rootsi koondisse 2021. aasta Euroopa meistrivõistlustel.

Saavutused
----------

AIK
* Allsvenskan: 2009

Nordsjælland
* Taani karikas: 2009–10

København
* Taani Superligaen: 2010–11, 2012–13, 2018–19
* Taani karikas: 2011–12

Viited
------

1. ↑   (vaadatud 29.3.2022)

| * v
* r
Rootsi koondis  –  UEFA Euro 2020 |
| --- |
| 

* 1 Olsen
* 2 Lustig
* 3 Lindelöf
* 4 Granqvist (c)
* 5 Bengtsson
* 6 Augustinsson
* 7 S. Larsson
* 8 Ekdal
* 9 Berg
* 10 Forsberg
* 11 Isak
* 12 Johnsson
* 13 Svensson
* 14 Helander
* 15 Sema
* 16 Krafth
* 17 Claesson
* 18 Jansson
* 19 Svanberg
* 20 Olsson
* 21 Kulusevski
* 22 Quaison
* 23 Nordfeldt
* 24 Danielson
* 25 J. Larsson
* 26 Cajuste
* Treener: Andersson

 | Rootsi |
**Hermann Rägastik** (ka Herman Regastik või Reggastik; sündinud 20. juuni 1886 ning surnud 1970) oli Keilast pärit elektrotehnik, ainus teadaolev eestlane, kes pääses Titanicult.

Keilast pärit Rägastik õppis Saksamaal Mittweida ja Chemnitzi ülikoolis elektrotehnikat. Elektrotehnikuna (radistina) asus ta 2. inseneri-assistendina ametisse ka Titanicule. Kui laev 15. aprillil 1912 uppus, pääses mees pärast pikalt ookeanis loksumist Suurbritannia auriku pardale ning jõudis sellega Inglismaale.

Tema elukäigu kohta on andmeid napilt. On märgitud, et pärast Titanicult pääsemist asus ta masinaohvitserina tööle kaubalaevale, mis samuti uppus, kuid kust kõik pääsesid. Samuti olevat ta olnud mobiliseeritud esimesse maailmasõtta, kus ta saadeti Belgia rindele ning sai seal raskelt põlvest haavata. Seejärel olevat ta saadetud tervist parandama Fidžile, kuhu jäi ka oma edasiseks eluks. Samas on väidetud ka seda, et ta elas hilisemas elus hoopis Uus-Meremaal.

On arvatud, et Titanicul võis viibida ka teine eestlane, nii-nimetatud Jacob Cook, kes aga hukkus.

Vaata ka
--------

* Eestlaste seosed ookeaniliinilaevaga Titanic

Viited
------

1. ↑  Erik Kamberg (6. september 2014). *Katastroof iga hinna eest*. Wõrumaa Teataja, nr 101. lk 5.
2. ↑  Aarne Vaik (1999). *Käsmu Meremuuseumi toimetised nr 4*. Käsmu Meremuuseum. lk 5 & lk 18
3. 1 2 3 4  Urmas Vahe: *Titanic peidab endas kahe eestlase saladust?* Õhtuleht, 31. märts 2012
4. ↑  "Eesti ja maailm. XX sajandi kroonika. I osa." Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus, 2007. Lk 103
**Pierre Buyoya** (24. november 1949 Bururi provints, Rutovu – 17. detsember 2020) oli Burundi poliitik. Ta oli Burundi president 1987–1993 ja 1996–2003. Sõjaväeliselt auastmelt major.

Septembris 1987 juhtis Buyoya sõjaväelist riigipööret Burundi Teise Vabariigi vastu, mille eesotsas oli Jean-Baptiste Bagaza, ja hakkas Kolmanda Vabariigi esimeseks presidendiks. Ta kuulutas välja liberaliseerimise ning hutude ja tutside vaheliste suhete parandamise programmi, kuid juhtis peamiselt tutsidest koosnevat huntat, mis rõhus hutusid. See viis hutude ülestõusuni augustis 1988, mille tõttu hukkus umbes 20 000 inimest. Pärast neid tapmisi nimetas Buyoya komisjoni, mis pidi leidma tee vägivallale lõpu tegemiseks. 

See komisjon koostas uue põhiseaduse, mille Buyoya 1992. aastal heaks kiitis. Põhiseadus nägi ette presidendi ja parlamendi ning mitteetnilise valitsemise. Juunis 1993 peeti demokraatlikud valimised, mille võitis hutu Melchior Ndadaye, kes moodustas valitsuse, milles osalesid nii hutud kui ka tutsid. Ent sõjavägi mõrvas Ndadaye ja puhkes taas kodusõda. Sõja käigus hukkus umbes 150 000 inimest. Korduvalt püüti moodustada valitsust, kuid ka koalitsioonivalitsus eesotsas Sylvestre Ntibantunganyaga ei suutnud sõjale lõppu teha. 

25. juulil 1996 tuli Buyoya riigipöördega taas võimule. Kodusõda jäi vähem ägedaks, kuid jätkus. Seati sisse ka rahvusvahelised majandussanktsioonid, sest Buyoya tuli võimule ebaseaduslikult. Sanktsioone leevendati, kui Buyoya moodustas valitsuse, kuhu kuulusid nii tutsid kui ka hutud. Buyoya valis oma asepresidendiks hutu Domitien Ndayizeye. Valitsusleppe tingimuste kohaselt pidi Buyoya 2003. aastal võimu üle andma, mida ta ka tegi. 30. aprillil sai presidendiks Ndayizeye.

Välislingid
-----------

* Foto
* Foto

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**Jean-Baptiste Bagaza** | **Burundi president**1987–1993 | Järgnev**Melchior Ndadaye** |
| Eelnev**Sylvestre Ntibantunganya** | **Burundi president**1996–2003 | Järgnev**Domitien Ndayizeye** |
Pierre-Joseph Pelletier
**Pierre-Joseph Pelletier** (22. märts 1788 Pariis – 19. juuli 1842 Pariis) oli Prantsuse keemik ja farmatseut. Teda tuntakse uuringute eest taimsete alkaloidide vallas.

Pierre-Joseph Pelletier töötas toksikoloogia professorina Pariisi meditsiinikoolis *École de Pharmacie*.

Koos François Magendiega isoleeris Pelletier röga-oksejuurest (*Carapichea ipecacuanha* (Brot.) L.Andersson) emetiini (1817). Pelletier eraldas koos Vogeliga kurkumiini ja koos Joseph Bienaimé Caventou'ga kiniini (1820), kofeiini (1826), strühniini (1817), kolhitsiini (1819) ja klorofülli. 

Pierre-Joseph Pelletier ja Filip Neriusz Walter isoleerisid merimänni koore vaigust 1837 tolueeni.

Viited
------

1. ↑  V. Lampe, *Synthese von Curcumin*, juuli 1918, DOI: 10.1002/cber.19180510223, Lühikokkuvõtte veebiversioon (vaadatud 16. septembril 2017) saksa keeles
2. ↑  JV Pai-Dhungat, *Caventou, Pelletier & - History Of Quinine*, Journal of the association of physicians of india, 63. väljaanne, märts 2015, veebiversioon (vaadatud 16. septembril 2017) inglise keeles
3. ↑  *Pierre-Joseph Pelletier, Sissekanne Encyclopædia Britannica-s*, veebiversioon (vaadatud 16. septembril 2017) inglise keeles

*Selles artiklis on kasutatud ingliskeelset artiklit en:Pierre Joseph Pelletier ja saksakeelset artiklit de:Pierre-Joseph Pelletier seisuga 16.09.2017.*
**Hermann V Badenist** (u 1180 – 17. jaanuar 1243) valitses Veronat ja Badenit 1190. aastast kuni oma surmani.

Ta oli Hermann IV ja selle naise Bertha poeg. Ta abiellus 1217. aastal Reini pfaltskrahvinna Irmengardiga (sündinud 1200. aastal, surnud 25. veebruaril 1260); nende abielu kestis kuni Hermann V surmani.

1198. aasta Saksa troonivaidluses oli Hermann kuningas Philippi poolel ja 1208.–1211. aastatest keiser Otto IV poolel. Ta oli keiser Friedrich II ustav järgija. Hermann asutas ka Backnangi, Pforzheimi ja Stuttgardi linna. 1219. aastal sai Pforzheimist Badeni markkrahvkonna võimukeskus.

1218. aastal loobus ta Zähringite tiitlinõuetest ja 1227. aastal loobus nõuetest ka Braunschweigis. Seejärel tehti Hermannist Ortenau ja Breisgau krahv. Keiser Friedrich II saatjaskonnas rändas ta läbi suure osa Saksamaast ja Itaaliast ning sattus 1221. aastal Egiptuses vangi. Ta võttis osa Viiendast ristisõjast ning 1228. aastal koos Friedrich II ja selle vennaga Kuuendast ristisõjast. Markkrahv andis Heinrich VII-le nõu, kuni see troonilt tõugati. Hermann võttis osa ka kaitsevõitlusest mongolite vastu Liegnitzis.

Ta asutas või toetas mitmeid olulisi kloostreid: Maulbronni klooster, Tennenbachi klooster, Herrenalbi klooster, Selzi klooster, Salemi klooster ja Backnangi klooster. Tema naine Irmengard asutas 1245. aastal Baden-Badenis Lichtenthali kloostri, millest sai hiljem markkrahvide matmispaik.

Hermann maeti Backnangis, kuni tema lesk ta säilmed 1248. aastal Lichtenthali ümber mattis.

Lapsed
------

* Hermann VI Badenist (sündis 1225. aastal, suri 4. oktoobril 1250).
* Rudolf I (sündis 1230, suri 19. novembril 1288).
* Mechthild (suri 1258), abiellus 4. aprillil 1251 Württembergi krahvi Ulrich I-ga (sündis 1222. aastal, suri 25. veebruaril 1265).
* Elisabeth, abiellus esimesel korral krahv Eberhard V von Ebersteiniga ja teisel korral Ludwig II von Lichtenbergiga.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**Hermann IV Badenist** | **Badeni markkrahv**1190–1243 | Järgnev**Hermann VI Badenist** |
**Forest Kämp** on ennast *indie folk* / *urban country* stiili liigitanud Eesti ansambel Tartust. Ansambel mängib koos alates 2013. aastast. 

Bändi kuuluvad Jaan Sepp (vokaal), Kaarel Tammur (bass, taustahelid), Siim Valtna (trummid, muud löökpillid), Peeter Tammur (akustiline kitarr, taustahelid) ja Mikk Valtna (elektrikitarr, taustahelid). Kokkusaamise mõjutusi võib otsida Tartu *underground*-skeenest Juss, Pane Biiti, mis asjaosalisi tugevalt ühendab.

Bänd on esinenud paljudel festivalidel üle Eesti, sealhulgas 2014. aasta Tartu Indiefestil, sama aasta Tartu armastusfilmide festivalil tARTuFF ning 2015. aasta Viru Folgil. 2013. aasta Tartu Sügispäevadel korraldatud üritusel "Tudengibänd" võideti publiku lemmiku autasu. 2015. aasta 30. mail ilmus bändil debüütalbum "Sip El Gaad". 

Seni on bänd avaldanud viis singlit, millest esimene, "Kuuevarbaline", ilmus 2014. aasta juulis. Singel "Kaarsilla saladus" ilmus sama aasta augustis. Singli "Esimene lend" esitleti 2014. aasta detsembris. Nädal pärast ilmumist valiti "Esimene lend" Raadio 2 nädala demoks ning 2015. aasta veebruaris TV6 nädala tegijaks. Järgmised singlid olid "Kukeseente taga" ja "Rändamine", mis ilmusid 2015. aasta aprillis ja juunis. Forest Kämpi kõige uuem heliteos on "Sierra Ne Nada", mis ilmus 2015. aasta novembri.

Liikmed
-------

* Jaan Sepp – vokaal
* Kaarel Tammur – basskitarr, taustahelid
* Siim Valtna – trummid, perkussioon
* Peeter Tammur – akustiline kitarr, taustahelid
* Mikk Valtna – elektrikitarr, taustahelid

Lisaliikmed esinemistel
* Jaan Kristjan Lepp – basskitarr

Diskograafia
------------

### Albumid

* "Sip El Gaad" (2015)

### Singlid

* "Kuuevarbaline" (juuli 2014)
* "Kaarsilla saladus" (august 2014)
* "Esimene lend" (detsember 2014)
* "Kukeseente taga" (aprill 2015)
* "Rändamine" (juuni 2015)
* "Sierra Ne Nada" (november 2015)

Kirjandust
----------

* Forest Kämp'i debüütalbum Sip El Gaad Rada7, 12. juuni 2015
* Forest Kämp'il ilmus debüütalbum Õhtuleht, 28. juuni 2015

Välislingid
-----------

* Forest Kämp Soundcloud'is
* Forest Kämp Youtube's
* Forest Kämp Facebook'is
* Forest Kämp Instagram'is
* Forest Kämp Spotify's
**Hermann Poorteni maja** oli 17.–18. sajandil ehitatud barokk-klassitsistlik elumaja Narva vanalinnas endisel Rüütli tänaval (Rüütli 24). Kuulus Narva kaupmehele ja raehärrale Hermann Poortenile ning tema järeltulijatele, hävis 1944. aastal.

Ajaloost
--------

Hoone ehitamist alustati 1693. aastal Hans Kindleri projekti järgi, lõplikult valmis see 18. sajandi alguses. Ehitis hävis koos muu Narva barokse linnasüdamega Teises maailmasõjas, NSV Liidu õhuväe märtsipommitamisel 1944. aastal.

Kirjeldus
---------

Hermann Poorteni maja oli Narva elamutest üks suurejoonelisemaid – kahekorruseline, 34,5 meetri laiuse, kümne aknaga peafassaadiga, mõlemas otsas nelja aknaga ja kõrge viiluga külgfassaadid. Katusealuses asus kaks aidakorrust nagu keskaegsetel kaupmeheelamutel. Peafassaadi keskkohas asus neljale korintose orderis kolossaalpilastrile toetuv ovaalaknaga kolmnurkfrontoon ja selle keskel raiddekooriga barokkportaal. Portaali külgedel olid raiddekooriga kaetud joonia pilastrid, mis kandsid laia karniisiga ja heraldilise kujundusega segmentpealmikku vappide ja aastaarvuga 1695, pealmik kandis skulptuure: kaht putofiguuri ja allegoorilise naisfiguuri büsti. Hoone algses värvikujunduses domineerisid punakad, hallid ja must-valged toonid, katusel seisid algselt kolm kullatud puuskulptuuri ja uukakende katustel kuldkuulid.

Ruumid olid koondatud kahe suure mantelkorstna ümber. Esimesel korrusel asus keskel vestibüül, töötuba-kontor, elu-, magamis- ja lastetuba; teisel korrusel olid esindusruumid, sh kaks suurt saali, ja külalistetoad. Ruumides olid kahhelahjud, esindusruumides valgetest piltkahlitest laotud, ja kivipõrandad.

Viited
------

1. ↑  Ühe lossi elulugu. - Uus Eesti Narva uudised, 2. august 1939
2. ↑  Narva. Eesti arhitektuur 3.
3. ↑  Narva. Eesti arhitektuur 3.

Välislingid
-----------

* Narva. Demonteeritud H. Poorteni maja portaali putokuju muuseumi hoovis. - Kunstiajalooline fotokogu. dspace.ut.ee
* Hermani Poorteni maja Narvas. - Narva Muuseum NLM F 3:40. - Ajapaik (foto)
* Carl Sarap. H. Poorteni maja portaali detail. - Ajapaik (foto)
Hermann VI pitser (sigillum)
**Hermann VI** (u 1226 – 4. oktoober 1250) oli Badeni markkrahv ja Verona markkrahv 1243. aastast kuni oma surmani.

Švaabi Zähringite järeltulijana oli ta markkrahv Hermann V ja selle naise Irmengardi poeg. Ta järgnes oma isale Badenis 16. jaanuaril 1243.

1248. aastal abiellus ta Babenbergide viimase meessoost liikme, Austria hertsogi Friedrich II (1230–1246) vennatütre Gertrudiga ja selle abielu põhjal nõudis Austria ja Steiermargi hertsogkondi, jättes Badeni valitsemise oma nooremale vennale Rudolfile. Kuid tal oli võimas rivaal Böömimaa kuningas Otakar II, kes abiellus 1252. aastal Friedrichi õe Margaretega, et oma nõudeid seadustada. Keiser Friedrich I Barbarossa poolt 1156. aastal välja antud *Privilegium Minus* kohaselt võis Austria maid pärandada naisliinis ja Hermann sai isegi paavst Innocentius IV selgesõnalise nõusoleku. Kuid sellegipoolest ei suutnud markkrahv ja tema poeg Friedrich ennast Austrias ja Steiermargis kehtestada kohaliku aadli suhtes, kes eelistasid Otakari. Kumbki rivaal ei jõudnud eesmärgile, kuna pärast Otakari surma Marchfeldi lahingus 1278. aastal hõivas hertsogkonnad ja muutis läänideks Habsburgist Saksamaa kuningas Rudolf I.

Perekond
--------

Markkrahv ja tema naine said järgmised lapsed:

* Friedrich I (1249–1268).
* Agnes (1250–1295), abiellus kõigepealt Kärnteni hertsogi Ulrich III-ga ja hiljem Heunbergi krahvi Ulrichiga.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**Hermann V Badenist** | **Badeni markkrahv**1243–1250 | Järgnev**Friedrich I Badenist** |
**Hermann Ovelacker von Wischlingen** oli Liivi ordu liige, Karksi foogt ja Bremeni komtuur 16. sajandi esimesel poolel.

Hermanni vanemad olid Bernd Ovelacker ja Fye von der Leiten. Tema vend oli samuti Liivi ordusse kuulunud Anton Ovelacker von Wischlingen. Nende suguvõsa kuulus Marki krahvkonna alamaadli hulka.

Hermann astus ordusse tõenäoliselt enne 1490. aastat. 1497. aastal on teda märgitud Viljandi linnusekomtuurina, võimalik, et ta pidas seda ametit kuni 1500. aastani. 1502. aastal sai ta Karksi foogtiks ja seejärel, pärast lühiajalist Karksi linnusemarssaliks olekut, sai ta 1513. aastal Bremeni komtuuriks. Kuid juba kahe aasta pärast naasis ta Liivimaale, kus ta pärast mõneaastast olulisema ametita olekut määrati Kursi komtuuriks, mis sisuliselt tähistas tema errusaatmist.

Kirjandus
---------

* *Ritterbrüder im livländischen Zweig des Deutschen Ordens*. Köln: Böhlau, 1993. Nr. 650 (lk 497–498).


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**Johann von dem Broele** | **Karksi foogt**1502–1513 | Järgnev**Melchior von Galen** |
| Eelnev**Jasper von Münchhausen** | **Bremeni komtuur**1513–1515 | Järgnev**Jasper von Münchhausen** |
| Eelnev**Wennemar von Fürstenberg** | **Kursi komtuur**1518–1524 | Järgnev**Johann Clodt**

 |
**Hermann Rossländer** VR III/3 (10. detsember 1886 Härjanurme vald, Kursi kihelkond, Tartumaa – 2. detsember 1924 Tallinn) oli Eesti sõjaväelane (kolonelleitnant).

Rossländer õppis Tšugujivi (praegu Ukrainas) junkrukoolis 1906–1908 ja sai selle lõpetamisel nooremleitnandi auastme. Ta läks Venemaa Keisririigi sõjaväe koosseisus esimesse maailmasõtta, kuid langes 31. augustil 1914 vangi. Ta oli terve sõja Saksamaal sõjavangis ja tuli Eestisse tagasi, kui Novembrirevolutsiooni tõttu vangist vabanes.

Rossländer võttis osa Vabadussõjast 2. jalaväerügemendis. Ta pidas hiljem sõjakoolis loenguid. Ta teenis kindralstaabis alates 1. augustist 1924 ja määrati hiljem sõjaväe kehalise kasvatuse ala juhatajaks.

Rossländer sai haavata 1. detsembri riigipöördekatse ajal Balti jaamas ning suri selle tagajärjel 2. detsembril 1924. 

Rossländer maeti 4. detsembril. Matusetalitus toimus Tallinna Kaarli kirikus. Kirstud viidi vankritel mööda Kaarli puiesteed Vabaduse väljakule. Sealt viidi tema kirst rongile. Rossländer maeti Tartu Jumalaema Uinumise kalmistule.

Tunnustus
---------

* 1921, 4. veebruar tasuta maa normaaltalu mõõdus
* 1924, 10. detsember postuumselt Vabadusristi III liigi 3. järk

Viited
------

1. ↑

Välislingid
-----------

* Eesti ohvitserid 1918-1940
* Haud Tartu Jumalaema Uinumise kalmistul
**Ronneby vald** on vald Rootsis Blekinge läänis.

Vald piirneb Tingsrydi valla, Emmaboda valla, Karlskrona valla ja Karlshamni vallaga. Ronneby vallal on väike eksklaav Karlskrona vallas; sinna kuuluvad Skillingsboda, Lönnemåla ja Stora Lönnemåla küla ning suurem osa Stora Skäleni ja Långasjöni järvest.

Vald asub Blekinge ajaloolises maakonnas ja Blekinge kohturingkonnas.

Valla halduskeskus on Ronneby.

Valla pindala on 828 km² (teistel andmetel 829,0 või 829,80 km²; 124. koht Rootsi valdade seas).

Elanike arv on 28 443 (seisuga 30. september 2006; 84. koht Rootsi valdade seas). Seisuga 31. märts 2006 oli elanike arv 28 421. Aastal 2004 registreeriti elanike arv 28 283, neist 13 904 (49,16%) naissoost ja 14 379 (50,84%) meessoost. Välismaalasi oli 832.

Rahvastiku tihedus on 34 in/km².

Vallakood on 1081.

Haldusajalugu
-------------

Kui 1863 jõustusid Rootsi vallaeeskirjad (1862. aasta omavalitsusreform), koosnes piirkond Ronneby alevist ja mitmest kihelkonnast. Aastal 1870 eraldati Tvingi kihelkonnast Eringsboda kihelkond. Aastal 1882 sai Ronneby alevist linn. 1952. aasta omavalitsusreformiga moodustati "suurvallad". Need olid Bräkne-Hoby vald (Bräkne-Hoby kihelkonna baasil), Hallabro maavald (Backarydi ja Öljehulti kihelkonnast), Tvingi maavald (Eringsboda ja Tvingi kihelkonnast), Ronneby maavald (Ronneby kihelkonnast) ja Listerby vald (Edestadi, Förkärla, Hjortsberga ja Listerby kihelkonnast). Enne 1971. aasta omavalitsusreformi kavandati nende haldusüksuste ühendamist. Juba 1963 moodustati Kallinge maavald (Hallabro, Tvingi ja Ronneby maavalla baasil). Aastal 1967 liideti Ronneby linnaga Bräkne-Hoby vald, Kallinge maavald ja Listerby vald. 1971. aasta vallareformiga vallatüübid ühtsustati ning vallast sai Ronneby vald.

Asulaid
-------

* Eringsboda
* Belganet
* Hallabro
* Backaryd
* Hasselstad
* Kallinge
* Bräckne-Hoby
* Johannishus
* Ronneby

Kogudused
---------

* Bräkne-Hoby kogudus
* Listerby kogudus
* Ronneby kogudus

Kihelkonnad
-----------

1. Bräkne sadakond
	* Bräkne-Hoby kihelkond
	* Öljehulti kihelkond
2. Medelstadi sadakond
	* Backarydi kihelkond
	* Edestadi kihelkond
	* Eringsboda kihelkond
	* Förkärla kihelkond
	* Hjortsberga kihelkond
	* Listerby kihelkond
	* Ronneby kihelkond

Kirikud
-------

1. Backarydi kirik (Püha Kolmainu kirik)
2. Bräkne-hoby kirik
3. Edestadi kirik
4. Eringsboda kirik
5. Förkärla kirik
6. Hjortsberga kirik
7. Listerby kirik
8. Ronneby Bredåkra kirik
9. Ronneby Püha Risti kirik
10. Ronneby Kallinge kirik
11. Ronneby Möljerydi kirik
12. Ronneby Saxemara kirik
13. Öljehulti kirik

### Varemed

1. Listerby Frantsisklaste kloostri varemed
2. Listerby Jordö misjonimaja
3. Listerby Sankta Clara kabeli varemed
4. Ronneby Sjömansstugan

Sõjavägi
--------

Rootsi Õhujõudude Blekinge hävitajate eskadrill (F17) baseerub Kallinges.

Viited
------

1. ↑  Q116867053

Välislingid
-----------

* Valla koduleht

Blekinge lääni vallad

Karlshamni vald  **·**  Karlskrona vald  **·**  Olofströmi vald  **·**  Ronneby vald  **·**  Sölvesborgi vald
**Mirjam Mesak** (sündinud 23. augustil 1990) on eesti laulja (sopran).

Muusikaharidus
--------------

Mirjam Mesak laulis Eesti Televisiooni Lasteekraani Muusikastuudios ja ETV Noortekooris. 

Klassikalist laulu õppis ta Georg Otsa nimelises Tallinna Muusikakoolis, mille lõpetas 2012. aastal. 2016. aastal sai laulu erialal bakalaureusekraadi Londonis asuvast koolist Guildhall School of Music & Drama, kus jätkab ka magistriõpinguid.

Lauljakarjäär
-------------

### Ooperilaul

Seoses Londonis õppimisega on ta esinenud solistina paljudes Londoni esinduslikes kontserdisaalides (nt Barbican Hall, Milton Court Concert Hall, Wigmore Hall).

2018. aasta märtsis jõudis ta Euroopa noorte ooperilauljate võistlusel Glyndebourne Opera Cup poolfinaali.

Alates hooajast 2018/19 praktiseerib Mirjam Mesak Saksamaal Münchenis asuva Baieri Riigiooperi ooperistuudios ning teeb kaasa sellistes ooperites nagu Puccini "Boheem", Verdi "Rigoletto", Janáčeki "Jenůfa", Humperdincki "Hansuke ja Greteke", Mozarti "Võluflööt" jne.

### Popmuusika ja Eurovisioon

2007. aastal oli Mirjam Eesti Eurolaulu valimisel koos Johanna Münteriga Gerli Padari taustalaulja ning esines selles koosseisus ka mais Soomes toimunud Eurovisioonil. 

2009. aastal osales Mirjam Mesak Eurovisioni Eesti eelvoorus ansambli Urban Symphony koosseisus taustalauljana, esitades Sven Lõhmuse laulu "Rändajad". 7. märtsil valiti see laul esindama Eestit 2009. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel. Laul tuli poolfinaalis 3. ja finaalis 6. kohale.

Mirjam Mesak oli kuni 2007. aasta lõpuni ansambli Glive taustalaulja.

Mirjam Mesaki debüütalbum "Samas kaugel ja siin" ilmus 2007. aasta novembri lõpus.

Teoseid
-------

### Helilooming

* Sussikommilood [Noot] : jõululaule väikestele ja suurtele. Lauliku koostaja Sven Peterson. Tallinn : SP Muusikaprojekt, 2005 – sisaldab teiste seas Mirjam Mesaki heliloomingut
* Samas kaugel ja siin [Helisalvestis – CD] / [esitab] Mirjam Mesak. Tallinn : P. Pajusaar, 2007 – sisaldab ka Mirjam Mesaki heliloomingut

Tunnustus
---------

* 2019 – Baierimaa kunstiauhind esituskunstide kategoorias (Bayerische Kunstdörderpreis in Der Sparte Darstellende Kunst)

Viited
------

1. ↑  Mirjam Mesaki koduleht (vaadatud 16.04.2018)
2. ↑  Tehti teatavaks Glyndebourne Opera Cupi poolfinalistid. Pressiteade Glyndebourne'i muusikafestivali kodulehel, 12.02.2018
3. ↑  Mirjam Mesaki koduleht (vaadatud 16.04.2018)
4. 1 2  Eesti tulemused Eurovisiooni ametlikul veebilehel
5. ↑  Silver Tambur. Estonian opera singer Mirjam Mesak wins a Bavarian Art Prize. Estonian World. 18.10.2019.

Välislingid
-----------

* Mirjam Mesaki koduleht
* Mirjam Mesaki laulunäiteid tema kodulehel
* Mirjam Mesak ja ETV Noortekoori vilistlaskoor – "Heliseb väljadel". YouTube, 5. jaanuar 2016
**Saguenay** (hääldus /ˈsæɡəneɪ, ˌsæɡəˈneɪ/) on linnaks nimetatav kohaliku omavalitsuse üksus Kanadas Québeci provintsis. Asub Saguenay jõe ääres 180 km Québeci linnast põhja pool.

Linn loodi 2002. aastal Chicoutimi, Jonquière'i ja La Baie linna ning Laterrière'i, Lac-Kénogami ja Shipshaw' valla liitmise teel.

Rahvastik
---------

2021. aasta rahvaloenduse järgi elas linnas 144 723 elanikku, mis oli 0,8% vähem kui 2016. aastal fikseeritud 145 949. Põlisrahvad moodustasid 5,4% elanikkonnast.

2006. aastal kõneles 98,1% elanikest emakeelena prantsuse keelt. 2021. aasta seisuga oli prantsuse keele emakeelseid kõnelejaid 97,4%. Järgnesid inglise keel (0,8%) ja hispaania keel (0,4%), kusjuures veel 0,4% märkis oma emakeeleks nii inglise kui ka prantsuse keele 0,4% ning 0,2% prantsuse keeles ja ühe mitteametliku keele.

2021. aasta seisuga oli 71,5% linna elanikest katoliiklased, mis on 20% vähem kui 2011. aastal. 21,1% väitis, et nad pole usklikud. Suurim usuvähemus olid moslemid (0,5%).

Sõsarlinnad
-----------

* Camrose, Alberta

Viited
------

1. ↑

Välislingid
-----------

* Saguenay – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
* Saguenay koduleht
**"Rong Hollywoodi"** on 1987. aastal valminud Poola mängufilm.

Süžee
-----

Mariola unistab filminäitlejaks saamisest ja Hollywoodist. Lapsepõlves nägi Mariola režissöör Billy Wilderi filmi ja ta tahaks tema filmides mängida. Ta kirjutab režissöörile kirju, kuid vastust ta ei saa. Mariola igapäevane elu on aga küllaltki armetu, ta elab vagunelamus ja töötab rongis puhvetipidajana. Kuid huvi filmides mängimise vastu on aga suur ja ta osaleb statistina ning episoodilistes rollides filmides. Filmistuudios saab ta tuttavaks Piotriga, kes tahaks saada filmioperaatoriks, kuid värvipimeduse tõttu ei võeta teda seda eriala õppima. Filmi lõpus helistab Billy Wilder Mariolale. Ta on kataloogis tema fotosid näinud ja pakub talle ühes oma filmis suurt rolli.

Osatäitjad
----------

* Katarzyna Figura − Mariola Wafelek ehk "Merlin"
* Piotr Siwkiewicz − Piotr
* Grażyna Krukówna − Sandra, Mariola korterinaaber
* Rafał Węgrzyniak − Rafał
* Eugeniusz Priwieziencew − Żenia
* Krystyna Feldman − pani Krysia, filmistuudio töötaja
* Barbara Grochmalska − Helenka, Mariola õde
* Jerzy Stuhr − filmirežissöör Zdzich
* Wojciech Skibiński − Mariola isa
* Bruno O'Ya − vampiir
Miranda July (2007)
**Miranda July** (sünninimi **Miranda Jennifer Grossinger**; sündinud 15. veebruaril 1974 Barre'is Vermontis) on Ameerika Ühendriikide näitleja, režissöör, stsenarist, tegevuskunstnik, laulja ja kirjanik.

Tegevus režissöörina
--------------------

July esimene täispikk mängufilm "Me and you and everyone we know" ("Mina, sina ja kõik, keda me teame", 2005) sai auhindu Cannes'i filmifestivalil, Sundance'i filmifestivalil ja mujalgi.

Tema teine film "The future" ("Tulevik", 2011) kandideeris Berliini filmifestivalil Kuldkarule.

Tegevus kirjanikuna
-------------------

2007. aastal avaldas July novellikogu "No one belongs here more than you", mis pälvis nii kriitikute tunnustuse kui ka Frank O'Connori novellikogu preemia. Eesti keeles ilmus see 2012. aastal pealkirjaga "Siin oledki sa kõige rohkem oma" (Loomingu Raamatukogu 8–10, tõlkinud Carolina Pihelgas).

2011. aastal ilmus tõsielul põhinev raamat "It chooses you", milles portreteeritakse kolmeteistkümmet inimest, kellega July tutvus ajalehe müügikuulutuste kaudu.

Diskograafia
------------

### Albumid

* *10 Million Hours a Mile* (1997)
* *The Binet-Simon Test* (1998)

### EP-d

* *Margie Ruskie Stops Time* (1996)
* *Girls on Dates* (1999)
**Kōmei Abe** (安部幸明 (*Abe Kōmei*); 1. september 1911 Hiroshima – 28. detsember 2006 Tōkyō) oli jaapani helilooja, dirigent, tšellist ja klarnetist.

Tema isa oli ohvitser. Koos isaga rändas ta linnast linna. Kui nad kord nädala Tōkyōs elasid, avaldas Kōmeile muljet viiuli kõla. Ta otsustas hakata muusikuks. 

Ta õppis Tōkyō Muusikakoolis (praegu Tōkyō Kunstide Ülikool. Algul õppis ta Heinrich Werkmeisteri juures tšellot. Ta mängis Klaus Pringsheimi juhatatud orkestris tšellot ning sai lõpuks Pringsheimi assistendiks. Ta hakkas Pringsheimi juures saksa harmooniat ja kontrapunkti õppima. Alates 1937. aastast õppis ta seitse aastat Joseph Rosenstocki juures orkestridirigeerimist. Temalt õppis ta eriti Ludwig van Beethoveni sümfooniate interpreteerimist. 

Aastatel 1948–1954 oli Abe keiserliku orkestri dirigent. 

Ta on kirjutanud sümfooniaid, kontserte ja 15 keelpillikvartette. 

15. keelpillikvarteti kirjutas ta 1993. 

Tema muusikat on levitanud muu hulgas Naxos.

Välislingid
-----------

* Tutvustus Naxose lehel
**Saguaaro-karneegiakaktus** (*Carnegiea gigantea*) on kaktuseline karneegiakaktuse monotüüpsest perekonnast.

Levila
------

Saguaaro-karneegiakaktus on levinud Ameerika Ühendriikides Sonora kõrbes Arizonas ja California osariigi lõunaosas ning Mehhikos Sonora osariigis. Kasvab 180–1350 meetri kõrgusel merepinnast. Saguaaro-karneegiakaktuste kaitseks on loodud Arizona osariigis Tucsoni linna lähedal Saguaro rahvuspark.

Taksonoomia
-----------

Liigi nimetuse *Cereus giganteus* andis sellele 1848. aastal saksa botaanik George Engelmann. Liigikirjeldus anti neli aastat hiljem. USA botaanikud Nathaniel Lord Britton ja Joseph Nelson Rose paigutasid selle hiljem eraldi uude perekonda. Karneegiakaktuse teaduslik nimetus *Carnegiea* tuleneb USA töösturi ja filantroobi Andrew Carnegie nimest. Täiendnimi *gigantea* viitab liigi suurele kasvule.

Botaanilised tunnused
---------------------

Saguaaro-karneegiakaktus on väga suur sambakujuline sukulentne taim. Juurestik ulatub sügavale maa sisse. Vanemaks saades tekivad kaktusele harud, mis annavad talle iseloomuliku kuju. Vars on 12–15 (20) m kõrge ja 30–70 cm jäme. Vars on ribiline. Pruunid areoolid esinevad 2–2,5 cm vahega. Astlad on kuni 7 cm pikad.

Ladava lähedal moodustavad areoolid õie, mis on avanenult kuni 12 cm läbimõõduga. Õiekate on värvuselt valgest võikjani. Pärast viljastumist moodustavd 6–9 cm pikkused viljad. Pärast küpsemist on viljad punakad. Viljal on palju (kuni 4000) umbes 2 mm pikkust musta seemet.

Ökoloogia
---------

Saguaaro-karneegiakaktus õitseb aprillist juunini, vahetult enne vihmahooaja algust. Õied avanevad kaks tundi pärast päikeseloojangut ja jäävad avatuks järgmise päeva keskpäevani. Õie tolmeldajad on putukad, nahkhiired ja linnud, näiteks koolibrilased, valgetiib-tuvi ja kaktuse-leeträhn. Kaktuse-leeträhn ehitab mõne meetri kõrgusele kaktuse varre sisse pesa.

Saguaaro-karneegiakaktus elab keskmiselt 85-aastaseks, kuid mõned isendid võivad elada üle 200-aastaseks. Noorena, kui kaktus kasvab aeglaselt, ohustavad seda hiired ja jänesed, kes seda söövad. Kümneaastasena on looduses kaktus vaid 4 cm (kasvatuses 10 cm) kõrge. Kõige kiiremini (10–15 cm aastas) kasvab kaktus 2–8 m kõrgusena, misjärel kasvab taas aeglustub.

Kultuuris
---------

Saguaaro-karneegiakaktust on kujutatud mitmel pool popkultuuris, eriti vesternides, kus need on ühed Metsiku Lääne sümbolid. Kaktustest joonistas karikatuure Reg Manning, kes sai selle eest ka Pulitzeri preemia.

Saguaaro-karneegiakaktus on 2017. aastal Saksamaal aasta kaktus.

Galerii
-------

* Saguaaro-karneegiakaktuse õiedSaguaaro-karneegiakaktuse õied
* Saguaaro-karneegiakaktuse viliSaguaaro-karneegiakaktuse vili
* Saguaaro-karneegiakaktus. Joonistus Louis van HoutteSaguaaro-karneegiakaktus. Joonistus Louis van Houtte

Viited
------

1. ↑  (2013). *Carnegiea gigantea*. *IUCNi punane nimistu*. Vaadatud 16.3.2017
2. ↑  "Kaktus des Jahres". Deutsche Kakteen-Gesellschaft (DKG). 12.10.2016. Vaadatud 16.3.2017

Välislingid
-----------

 Saguaaro-karneegiakaktus – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Linnamäge tähistav kivi
Map
**Babīte linnamägi** (ladina keeles *castrum Babath*) oli linnus semgalite Upmale maakonnas, praegu asub Lätis Jūrmala linnas Bražciemsi linnaosas.

Babīte linnus hoidis kontrolli all Lielupe veeteed ja jõe äärest sisemaale viivat teed. Ovaalse linnamäe suurus oli 10 × 20 meetrit. Pärast Mežotne muinaslinnuse vallutamist said ristisõdijad enda kätte ka Babīte. Aastal 1219 ehitasid ristisõdijad sinna Babate või Püha Maarja kindluse. Aastal 1228 ründasid kuralased koos semgalitega Dünamünde kloostrit, põletades ühtlasi maha ka vastse kindluse.

Linnamägi kannab ka Poolamäe nime (*Poļu kalns*), sest Poola-Rootsi sõja ajal 1600–1629 paiknesid seal Rzeczpospolita väed.

Läti muinaslinnuseid

Aizkraukle muinaslinnus • Āraiši järvelinnus • Autine linnus • Babīte linnamägi • Beverini linnus • Daugmale muinaslinnus • Jersika linnus • Koknese muinaslinnus • Korneti linnus • Krimulda muinaslinnus • Laši linnus • Lielvārde muinaslinnus • Mazsalaca muinaslinnus • Mežotne muinaslinnus • Metimne linnus • Owele linnus • Purke linnus • Sattesele linnus • Sēlpilsi muinaslinnus • Sotecle linnus • Talsi muinaslinnus • Tērvete muinaslinnus • Turaida muinaslinnus • Urele linnus • Võnnu muinaslinnus
"**Liivimaa pastoraal**" on Riho Sibula laul Villu Kanguri sõnadele, mis on tuntud Eesti ansambli Ultima Thule repertuaarist. Rahvuslikule eneseirooniale vaatamata on sellest saanud üks tuntumaid eesti rahvuslikke laule.

Laulu tekstis on hulgaliselt vihjeid Eesti kultuuriloole ja kõnekäändudele: August Alle "Eesti pastoraal", Väägvere koor, lohisev mõisa köis jts.

"Liivimaa pastoraali" on esitanud teisedki artistid, nende seas Mari Pokinen Eesti Vabariigi aastapäeva kontserdil 2012. aastal. Samuti esitati seda 11. noorte laulu- ja tantsupeol 2011. aastal dirigent Siim Aimla juhatusel. 

Laul ilmus Ultima Thule topelt-CD "Kogutud teosed 1987–2002" esimesel plaadil.

1990. aastal ilmus "Liivimaa pastoraal" kogumikus "Laulge kaasa". Saatesarja "Eesti otsib lemmiklaulu" 6. saates esitas seda 2009. aastal laulu muusika autor Riho Sibul.

Välislingid
-----------

* "Laulupidu. Liivimaa Pastoraal" ERR-i arhiiv
* "Noored rokkisid laulukaare all "Liivimaa pastoraali"" Postimees, 03.07.2011
* "Villu Kangur meenutas, kuidas sündis "Liivimaa pastoraal"" ERR, 23.06.2015
Ühikringjoon
**Ühikringjoon** on ringjoon raadiusega üks. Kitsamas mõttes räägitakse **ühikringjoonest** juhul, kui peale selle on ringjoone keskpunkt koordinaatide alguspunktis.

Ühikringjoont kirjeldab Cartesiuse ristkoordinaatides võrrand (*x*–*a*)²+(*y*–*b*)²=1, kus (*a*; *b*) on ringjoone keskpunkti koordinaadid ning (*x*; *y*) on ringjoone punktide koordinaadid. Kui ringjoone keskpunkt on koordinaatide alguspunkt, võtab võrrand kuju {\displaystyle x^{2}+y^{2}=1}. Juhul kui *x*≠0 või *y*≠0, võib konstrueerida kolmnurga, mille tipud on (0; 0), (*x*; *y*) ja vastavalt (*x*; 0) või (*y*; 0). See on täisnurkne kolmnurk, mille hüpotenuusi pikkus on ringjoone raadius 1 ning kaatetite pikkused *x* ja *y*. Pythagorase teoreemist järeldub, et ringjoone punkt (*x*; *y*) rahuldab tingimust {\displaystyle x^{2}+y^{2}=1}.

Vaata ka
--------

* Ühikring
* Ühikruut

Viited
------

1. ↑   Kaasik, Ü. (2002). *Matemaatikaleksikon*. Tartu.

Välislingid
-----------

* (ingliskeelne interaktiivne lehekülg)
Ergonoomiline töölaud istuvale töötajale
**Ergonoomiline töölaud** on reguleeritava kõrgusega töölaud, kus on tööpinna kõrgust võimalik elektriliselt või mehaaniliselt reguleerida. Töölaua moodulpõhine ülesehitus võimaldab töökoha kasutajale kavandada sobiva tööpinna kõrguse ning seda vajadusel muuta. Reguleeritav töölaud võimaldab töötamist nii istudes kui ka püstises asendis.  Lauaplaat toetub metallist teleskoopraamile, mis kinnitub reguleeritavatele jalgadele. Kui mehaaniliselt reguleeritavale töölauale on lauajalgadesse sisse ehitatud mehaaniline tõstuk, millega tõstes saab tööpinna kõrgust reguleerida, siis elektriliselt reguleeritavale töölauale on lauajalgade sisse integreeritud elektriline mootor ning juhtpuldi kasutamisega on võimalik töölauda seadistada õigele kõrgusele, vastavalt töötaja vajadusele. Ergonoomilise töölaua kõrguste vahemikud on 60-130 sentimeetrit ning mehhanismi tõstejõud on kuni 120 kilogrammi, vastavalt mudelile. Töölaua kandevõime vahemikud eri mudelite puhul ulatuvad kuni 75 kilogrammini.

Ergonoomiline töölaud seisvale töötajale

Otstarve
--------

Tööpinna õige kõrgus tagab korrektse tööasendi ja aitab vältida ebaõigest kehaasendist tekkivaid võimalikke kutsehaigusi.  Ergonoomilisel töölaual ei ole väärtuseks mitte ainult töötajale mugavuse pakkumine, oluline on töötaja efektiivsuse ning produktiivsuse tõstmine. Ergonoomilise laua õige kõrgus aitab minimeerida vigastusi, vältida võimalikke kutsehaigusi ning paremini keskenduda.

Viited
------

1. ↑  "Sundasend". Originaali arhiivikoopia seisuga 5. august 2020. Vaadatud 15. aprillil 2020.
2. ↑  "Kontoriergonoomika" (PDF). Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 26. november 2020. Vaadatud 15. aprillil 2020.
3. ↑  "Arvutiga töö". Originaali arhiivikoopia seisuga 8. august 2020. Vaadatud 15. aprillil 2020.