recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Heidi Uustalu 2022. aasta Arvamusfestivalil
**Heidi Uustalu** (sündinud 21. juulil 1967 ) on Eesti pedagoog ja haridusjuht, 2004–2019 Kiviõli 1. Keskkooli direktor, alates 2019. aasta lõpust haridusprogrammi Ettevõtlik Kool arendusjuht.

Ta on Kiviõlis sündinud ja koolis käinud.

Alates 1989. aastast on Heidi Uustalu töötanud Kiviõli 1. Keskkoolis. Ta alustas laborandi ametikohalt, pärast ülikooli lõpetamist oli ta algklasside õpetaja ning hiljem klassiõpetaja, kelle lisaeriala on inglise keel. Direktoriks sai ta 2004. aastal. 

Ta kuulub Kiviõli linnavolikokku. 

5. detsembril 2019 lõpetas Lüganuse vallavalitsus Uustaluga töösuhte. Uustalu otsustas oma õiguste kaitseks kohtusse pöörduda.

Tunnustus
---------

* 2021 Valgetähe IV klassi teenetemärk

Viited
------

1. ↑  "Päring inforegister.ee andmebaasis". Originaali arhiivikoopia seisuga 4. august 2020. Vaadatud 6. veebruaril 2016.
2. ↑  "Heidi Uustalu viib ettevõtliku kooli sõnumit üle Eesti".
3. ↑  "Kiviõli kooli direktor on Heidi Uustalu" Põhjarannik, 13. juuli 2004
4. ↑  Volikogu koosseis Kiviõli linn (vaadatud 23. novembril 2014)
5. ↑
6. ↑  Vallandatud Kiviõli koolijuht pöördub kohtusse, ERR, 6. detsember 2019
7. ↑  Teenetemärkide kavaleride andmekogu – 20102

Välislingid
-----------

* Aasta haridusjuhi nominent Heidi Uustalu: *Ma olen oma kooli patrioot* Põhjarannik, 2. mai 2007
Heidi Klum (2008)
**Heidi Klum** (alates novembrist 2009 on tema kodanikunimi abikaasa nime järgi **Heidi Samuel**; sündinud 1. juunil 1973 Saksamaal Bergisch Gladbachis) on Saksamaa ja Ameerika Ühendriikide modell, näitleja ja saatejuht. Ta on juhtinud saateid "Project Runway" ja "Germany's Next Topmodel".

Tema karjäär algas 1992. Konkursil Model ’92, mis toimus Thomas Gottschalki hilisöises sõus, võitis ta 19-aastaselt 25 000 konkurenti ja sai 300 000 USA dollari väärtusega fotomodellilepingu. Ta elab alates 1993 USA-s. 1998 õnnestus tal saada tuntuks ajakirjas Sports Illustrated.

Edaspidi töötas ta pesufirma Victoria’s Secreti heaks. Ta on 2009. aasta seisuga Victoria's Secreti staažikaim modell (aastast 1999).

Eraelu
------

Aastal 1997 abiellus Klum stilisti Ric Pipinoga. Abielu lahutati 2002.

Seejärel käis ta itaalia ärimehe ja Vormel 1 meeskonna omaniku Flavio Briatorega ja sai temaga mais 2004 tütre Helene, kuid ei abiellunud, sest Briatore polnud talle truu ja teda nähti sageli teisi naisi suudlemas. Briatore ei osale oma tütre kasvatamises.

2004. aasta alguses, veel enne tütre sündi, alustas Heidi suhet Nigeeria päritolu muusiku Sealiga. Nad abiellusid 10. mail 2005 Mehhikos. Neil on kaks ühist last, mõlemad poisid: Henry Gunther Ademola Dashtu Samuel (sündis septembris 2005) ja noorema nimi on Johan Riley Fyodor Taiwo Samuel (sündis novembris 2006). Oktoobris 2009 sündis nende kolmas ühine laps, tütar Lou Sulola.

2008. aastal sai ta USA kodakondsuse.

"Germany's Next Topmodel"
-------------------------

Ta oli tõsielusaate "Germany's Next Topmodel" saatejuht ja kohtunik. Selle võitsid Lena Gercke, Barbara Meier, Jennifer Hof ja Sara Nuru. Nelja saatehooaega näidati kanalil Pro7.

Välislingid
-----------

* Heidi Klumi ametlik koduleht (saksa ja inglise keeles)
* Intervjuu ajakirjale Der Spiegel, 12.02.2006 (inglise keeles)
* Heidi Klumi Sports Illustrated Swimsuit Issue fotogalerii
Naïm Sliti (2018)
**Naïm Sliti** (sündinud 27. juulil 1992 Marseilles) on Prantsusmaal sündinud Tuneesia jalgpallur, kes mängib ründava poolkaitsjana Saudi Araabia kõrgliiga klubis Ettifaq ja Tuneesia jalgpallikoondises.

Ta on veetnud kogu klubikarjääri Prantsusmaal. Ta alustas profikarjääri 2011. aastal Prantsusmaa esiliiga klubis Sedan. Aastatel 2014–2017 mängis ta Red Staris, kellega jõudis ta Prantsusmaa tugevuselt kolmandast liigast esiliigasse. Hooajal 2015–16 valiti Sliti Prantsusmaa esiliiga sümboolsesse koosseisu. Prantsusmaa kõrgliigas mängis ta esimest korda hooajal 2016/2017 Lille'i meeskonnas. Aastatel 2017–2019 mängis ta Prantsusmaa kõrgliigas Dijoni.

Debüüdi Tuneesia jalgpallikoondises tegi Sliti 3. juunil 2016 Aafrika rahvaste karikavõistluste valikmängus Djibouti vastu. Ta lõi selles mängus ka koondisekarjääri esimese värava. Ta on kuulunud Tuneesia koondisse 2017. aasta Aafrika rahvaste karikavõistlustel, 2018. aasta maailmameistrivõistlustel ja 2019. aasta Aafrika rahvaste karikavõistlustel.

| * v
* r
Tuneesia koondis  –  2018. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlused |
| --- |
| 

* 1 Ben Mustapha
* 2 S. Ben Youssef
* 3 Benalouane
* 4 Meriah
* 5 Haddadi
* 6 Bedoui
* 7 Khaoui
* 8 F. Ben Youssef
* 9 Badri
* 10 Khazri
* 11 Bronn
* 12 A. Maâloul
* 13 Sassi
* 14 Ben Amor
* 15 Khalil
* 16 Mathlouthi (c)
* 17 Skhiri
* 18 Srarfi
* 19 Khalifa
* 20 Chaalali
* 21 Nagguez
* 22 Hassen
* 23 Sliti
* Treener: N. Maâloul

 | Tuneesia |

| * v
* r
Tuneesia koondis  –  2022. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlused |
| --- |
| 

* 1 Mathlouthi
* 2 Ifa
* 3 Talbi
* 4 Meriah
* 5 Ghandri
* 6 Bronn
* 7 Msakni (c)
* 8 Mejbri
* 9 Jebali
* 10 Khazri
* 11 Khenissi
* 12 Maâloul
* 13 Sassi
* 14 Laïdouni
* 15 Ben Romdhane
* 16 Dahmen
* 17 Skhiri
* 18 Chaalali
* 19 Jaziri
* 20 Dräger
* 21 Kechrida
* 22 Ben Saïd
* 23 Sliti
* 24 Ali Abdi
* 25 Ben Slimane
* 26 Hassen
* Treener: N. Maâloul

 | Tuneesia |
**Raido Värik** (sündinud 22. mail 1987) on eesti kabetaja. 

Aastal 2002 tuli ta kadettide maailmameistriks rahvusvahelises kabes.

Maailmameistrivõistlused
------------------------

Mehed: Brasiilia kabe **10. koht** 2004

Tsooniturniiri **7. koht** 2007. aasta maailmameistrivõistluste B-tsooni valikturniiril

Mõttespordi maailmamängud (100): alagrupi 19. koht 2008

Noormehed (B19): **7. koht** 2003, **2-8. koht** 2004 , **7. koht** 2005

Kadetid (B16): **3-4. koht 2001**, **1. koht** 2002 ja **2. koht** 2003

Meeste kabeolümpia: Eesti võistkonna koosseisus võistkondlik 8. koht 2006

Euroopa meistrivõistlused
-------------------------

Klubid: Nõmme Kabeklubi 10. koht Euroopa klubide meistrivõistlused 2004, Remii **5. koht** 2007

Noormehed (B19): **2. koht** Euroopa noorte meistrivõistlused 2004 **5. koht** 2005, 6. koht põhiturniiril ja **2. koht** välkturniiril 2006

Kadetid (B16): **1. koht** 2003 välkturniiril ( Seal juures 17 punkti 18 võimalikust) 

Minikadetid (B13): 8. koht 2000

Eesti meistrivõistlused
-----------------------

EMV (100): 9. koht 2000, 10. koht 2001, 6. koht 2002, 7. koht 2003, 4. koht 2004, **1. koht** 2005, **2. koht** 2006, 2007, 2008 ja 2009

EMV kiirkabes (100): **1. koht** 2006, **1. koht** 2007, **1. koht** 2008

EMV kiirkabes (64): 4. koht 2006 ja **3. koht** 2007

EMV välkkabes (100): 8. koht 2006, 4. koht 2007 ja **3. koht** 2008

EMV välkkabes (64): 4. koht 2006, 8. koht 2007 ja **3. koht** 2008

Klubide EMV (100): Nõmme Kabeklubi I võistkonnas **1. koht** 2000 ja 2007, **2. koht** 2008

Klubide EMV (64): Nõmme Kabeklubi I võistkonnas 4. koht 2005 ja 2008

EMV juunioridele (100): **1. koht** 2001, **1. koht** 2002, **1. koht** 2003, **1. koht**, 2004, **1. koht** 2005, **1. koht** 2006 – Poiste finaalturniir

EMV juunioridele (64): **1. koht** 2000, **1. koht** 2001, **1. koht** 2002, **1. koht** 2003, **1. koht**, 2004, **1. koht** 2005, **1. koht** 2006

EMV kadettidele (100): **1. koht**1999, **1. koht** 2001, **1. koht** 2002, **1. koht**, 2003 **1. koht**

EMV kadettidele (64): **1. koht**1999, **1. koht** 2000, **1. koht** 2001, **1. koht** 2002, **1. koht** 2003 

Noorte EMV klubidele (100): Nõmme Kabeklubi I võistkonnas **1. koht** 2003, **1. koht** 2004, **1. koht** 2005 ja 2006

Noorte EMV klubidele (64): Nõmme Kabeklubi I võistkonnas **1. koht** 2003, **1. koht** 2004, **1. koht** 2005 ja **1. koht** 2006

Muud võistlused
---------------

Tallinn (100): 3.-5. koht 2005, 5.–6. koht 2006, 7.–8. koht 2007

Tallinna meistrivõistlused rahvusvahelises kabes (100): **1. koht** 2007

Nõmme Kevad (100): **1. koht** 2004, **1. koht** 2005, **1. koht** 2007, 2. koht 2008

Nõmme Sügis (64): 4. koht 2008

Paul Kerese Malemaja 30 (100): **1. koht** 2005

Balti MV üliõpilastele **3. koht** 2007

Välislingid
-----------

* Biograafia ESBL-is
* Raido Värik Eesti Kabeliidu saidil
Teemantide ja safiiridega parüür 1800.-1815. või 1850.-1875. aastatest, ripatsiga pross all vasakul
Poolparüür ametüstkõrvarõngastest ja prossist
**Pross** on sõle uusaegne edasiarendus, kinnitusnõelaga varustatud rinnaehe, mis hakkas kujunema varauusajal ja arenes lõplikult välja 17.–18. sajandil.

Erinevalt sõlest, mis on alati kinnitusvahend, on pross vaid kaunistusliku funktsiooniga. Pross on üks parüüri kohustuslikke komponente.

### Etümoloogia

Eesti keelde on sõna jõudnud saksa sõnast *Brosche* (saksa keeles kasutusel alates 19. sajandist) või prantsuse sõnast *broche* [brɔʃ], päritolusõnaks võib olla gallorooma-vulgaarladina *brocca* 'teravik' ladinakeelsest sõnast *broccus*.

Pildid
------

* 18. sajandi teemantpross18. sajandi teemantpross
* 19. sajandi pross eestvaates19. sajandi pross eestvaates
* Sama pross tagantvaatesSama pross tagantvaates
* Juugenddekooriga 20. sajandi emailprossJuugenddekooriga 20. sajandi emailpross
* Sama pross tagantvaatesSama pross tagantvaates

Vaata ka
--------

* Sõlg
* Agraff
* Agraffnupp
* Rinnamärk
* Kokard
* Ehtenõel

Viited
------

1. ↑
2. ↑   Brosche. - Reallexikon zur Deutschen Kunstgeschichte
3. ↑
4. ↑

Välislingid
-----------

* Brosche. - Reallexikon zur Deutschen Kunstgeschichte
* Anziehend: Von der Fibel zur Brosche. – Google Arts and Culture (Pforzheimi ehtemuuseumi sõlgede ja prosside ajalooline ülevaade 900. eKr kuni 2009. aasta, saksa keeles)
**Heigo** on mehenimi.

2018. aasta seisuga oli see Eestis populaarsuselt 284. mehenimi. 1. jaanuari 2018 seisuga oli Eestis eesnimi Heigo 442 mehel.

2022. aasta 1. jaanuari seisuga oli eesnimi Heigo Eestis 435 mehel ning see oli populaarsuselt 295. mehenimi. Vanim Heigo oli vanuserühmas üle 85 aasta, noorim vanuserühmas 0–4 aastat.

Eesnimi Heigo oli kõige populaarsem vanuserühmas 35–39, kus neid on 10 000 elaniku kohta 8,50. Nimi oli kõige sagedasem Järva maakonnas, kus sellist nime kandis maakonna 10 000 elaniku kohta keskmiselt 9,11 inimest.

Nime kandjaid
-------------

* Heigo Miidla, eesti taimefüsioloog (1919–1989)
* Heigo Mirka, eesti muusik (1944–)
* Heigo Ritsbek, eesti kirikutegelane (1951–)
* Heigo Rosin, eesti löökpillimängija ja pedagoog (1989–)
* Heigo Teder, eesti kultuurikorraldaja (1981–)

Viited
------

1. ↑  Statistikaamet (vaadatud 08.04.2019).
2. ↑  Statistikaamet: Nimede statistika (vaadatud 16.06.2022)

Välislingid
-----------

* Heigo statistikaameti andmebaasis
Raik Mikelsaar, mai 2009
**Raik-Hiio Mikelsaar** (13. oktoober 1939 Tartu – 28. mai 2022 Kullaga küla, Tartu maakond) oli eesti arstiteadlane ja molekulaarbioloog.

Ta lõpetas keskkooli kuldmedaliga. 1961. aastal lõpetas *cum laude* Tartu Riikliku Ülikooli arstiteaduskonna. 1989. aastal kaitses ta Moskva Riiklikus Ülikoolis väitekirja "Моделирование структуры биомолекул" ("Biomolekulide struktuuri modelleerimine").

Aastatel 1999–2005 oli ta Tartu Ülikooli patoloogilise anatoomia professor.

Ta on saanud tuntuks molekulide näitlike füüsiliste mudelite väljatöötajana.

Tunnustus
---------

* 2005 Tartu Ülikooli medal
* 2013 Bengt Gottfried Forseliuse medal

Isiklikku
---------

Tema isa oli zooloog ja hüdrobioloog Neeme-Õnneleid Mikelsaar.

Raik-Hiio Mikelsaare abikaasa on mikrobioloog Marika Mikelsaar. Neil on kolm last: filosoof Margit Sutrop, Hannes Mikelsaar ning ajaloolane ja filosoof Eva Piirimäe.

Viited
------

1. 1 2 3  EE, 14. kd
2. ↑  "Tartu Ülikooli medali kavalerid". *Tartu Ülikool*. Vaadatud 5.12.2022.
3. 1 2  "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 10. jaanuar 2015. Vaadatud 10. jaanuaril 2015.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)

Allikad
-------

* Eesti entsüklopeedia 14. köide "Eesti elulood", ISBN 9985700643

Välislingid
-----------

* Raik-Hiio Mikelsaar Eesti Teadusinfosüsteemis Muuda Vikiandmetes
* Kaie Päike. Paar: Marika ja Raik-Hiio Mikelsaar. *Eesti Naine*, 2003
* Raik-Hiio Mikelsaar: Haridust devalveeriv seaduseelnõu, EPL, 4. detsember 2009.
* Raik-Hiio Mikelsaar: toetada tuleb võimekaid, postimees.ee, 10. mai 2010
* Aastatetagused mõtted tänapäeva, tartupostimees.ee, 14. juuli 2010
Nagu näha USA National Park Service'i piktogrammidelt on need tavaliselt funktsionaalsed ja anonüümsed.
**Kujundusgraafika** (ka **graafiline disain**, **tarbegraafika**, **rakendusgraafika**) on rakenduskunst, mis tegeleb visuaalse kommunikatsiooniga, lahendades probleeme graafilise kujunduse abil. Kirja, värvi ja vormi abil kujundatakse ja näitlikustatakse pildikeeles informatsiooni. Kujundusgraafikat loetakse nii graafika kui ka disaini alaliigiks. Spetsialist kes tegeleb graafilise disainiga on graafiline disainer. Graafilised disainerid loovad ja ühendavad sümboleid, pilte ning tekste, et edasi anda idee ning sõnum mida sellega on tahetud öelda. 

Kujundusgraafika tooted (teosed) on näiteks raamatud, ajalehed, veebilehed, plakatid, reklaamid meedias, pakendid, kaubamärgid, logod, voldikud

Ajalugu
-------

Graafilise disaini termini lõi William Addison Dwiggins 1922. aastal.

Valdkonnad (žanrid)
-------------------

Kujundusgraafika valdkondi (žanreid):

* raamatukujundus
* illustratsioon
* koomiks
* plakat
* kirjagraafika
* kalligraafia
* supergraafika
* infograafika
* tunnusgraafika
* reklaamgraafika
* liikuv graafika
* ametlik disain

Kujundusgraafika õpetamine Eestis
---------------------------------

Eesti Kunstiakadeemia graafilise disaini osakonnas (juhtiv õppejõud professor Ivar Sakk) saab õppida graafilise disaini eriala. Kunstiakadeemia Avatud Akadeemias saab õppida kaheaastastel kujundusgraafika kursustel.

Tartu Kõrgema Kunstikooli meediadisaini osakonnas saab meedia- ja reklaamidisaini õppekava raames õppida graafilist disaini (juhtiv õppejõud professor Marko Kekišev).

Eesti Ettevõtluskõrgkoolis Mainor saab õppida graafilise disaini eriala, mille 3. aasta läbimisel saab bakalaureuse kraadi.

Vaata ka
--------

* Eesti Kujundusgraafikute Liit

Viited
------

1. ↑  Currie, Nick. "Design Rockism". Originaali arhiivikoopia seisuga 5. aprill 2007. Vaadatud 29. augustil 2017.
2. 1 2  "Kunstileksikon". Toimetuskolleegium Mart Kalm jt. Tallinn: Eesti Klassikakirjastus, 2001. Lk 138
3. 1 2 3 4  "Kunstileksikon". Tõlgitud saksa keelest. Tallinn: Kirjastus Kunst, 2000. Lk 172
4. 1 2  "Eesti entsüklopeedia. Kd 9". Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus, 1996. Lk 274
5. ↑  Ajalugu. ekgl.ee
6. ↑  Graafiline disain. artun.ee.
7. ↑  Eesti Kunstiakadeemia Avatud Akadeemia. artun.ee.
8. ↑  Meediadisaini osakond. artcol.ee.
9. ↑  Eesti Ettevõtluskõrgkool Mainor

Kirjandus
---------

* "Eesti graafiline disain. Estonian graphic design" / Eesti Kujundusgraafikute Liit. Inglise keelde tõlkinud Epp Lankots. Eessõna Kaia Leharilt. Kujundanud Tõnu Soo. – Tallinn: Eesti Kujundusgraafikute Liit, 1997. – 133 lk. ISBN 998-5604288
* "Artikleid graafilisest disainist". Koostanud Ivar Sakk. Kujundanud Agnes Ratas ja Mariana Hint. – Tallinn: Eesti Kunstiakadeemia, 2011. – 415 lk. – (sari "Disainiraamat") ISBN 978-9949467013

Välislingid
-----------

* Graafilise disaini erialast. artun.ee
**Merisutt** (*Petromyzon marinus*) on Eesti vetes haruldane silmuliste seltsi kuuluv vereimeja veeloom, kes elutseb Euroopa ja Põhja-Ameerika rannikul Atlandi ookeanis, Vahemere lääneosas ja Suures järvistus. Rahvasuus on merisutte kutsutud ka **merisilmuks** ja **merisilmuseks**.

Ta on silmlaste suurim esindaja. Tema angerjalaadse siugja keha mõõtmed võivad olla kuni 1,2 meetri ja kala võib kaaluda kuni 3 kg. 

Sutt toitub imedes end suurema kala (peamiselt lõhe, meriforelli, angerja ja tursa) külge, rännates niimoodi ohvriga päevi või isegi nädalaid. Suti süljenäärmete eritised takistavad vere hüübimist ning põhjustavad punaste vereliblede hävimist ja kudede lagunemist. 

Merisutt tegutseb põhiliselt rannikumeres, hoidudes põhja ligi. Koeb Briti saarte jõgedes märtsis-aprillis. Üksikud isendid võivad harva kudeda ka Eesti suuremates jõgedes. 

Merisutt on kantud Eesti punasesse raamatusse.

Vaata ka
--------

* Eesti kalade süstemaatiline nimestik

Viited
------

1. ↑   (2008). Petromyzon marinus. *IUCNi punase nimistu ohustatud liigid*. IUCN 2011.

Välislingid
-----------

* Merisutt andmebaasis eElurikkus Muuda Vikiandmetes

* Verejanuline merisutt sattus kalurite angerjamõrda. *Meie maa*, 12. juuni 2007
* Kalur püüdis Pärnu jõest haruldase merisuti. *Postimees*, 11. juuni 2004
* Vinträim ja merisutt - eksikülalised meie rannikuvetes. *Meie maa*, 15. august 2002
**Kuivdestillatsioon** ehk **kuivdestilleerimine** on tahke materjali kuumutamine, et saada vedelad ja/või gaasilised (võivad edasi kondenseeruda) saadused. Seal toimub suurte orgaaniliste molekulide lagunemine väiksemateks ja lagusaaduste kogumine (võrdluseks: destillatsioonil lähtematerjal ei lagune).

Enamasti tähendab kuivdestillatsioon ehk **utmine** ehk **poolkoksistamine** lenduvaid komponente sisaldavate tahkekütuste (turvas, pruunsüsi, põlevkivi) kuumutamist õhu juurdepääsuta temperatuurini 500–550 °C. Protsessi eesmärk on tahke jäägi (poolkoksi) või tõrva (põlevkivi puhul nimetatakse seda põlevkiviõliks) saamine, kõrvalsaadusena tekivad uttegaas ja uttevesi.

Erinevalt koksistamisest muutuvad lenduvad ained utmisel pürolüüsireaktsioonide tagajärjel vähe. Utetava kütuse kuumutamise viisi järgi eristatakse välis- ja siseküttega utteseadmeid.

Kuivdestillatsiooniks on nimetatud (Paul Kogerman) ka tõrvaajamist okaspuude puidust. Seejuures tõrv väljutatakse tõrvaahju allosast vedela, mitte gaasilise saadusena, seejuures eraldub ka lenduvaid saadusi nagu tärpentin, äädikhape, puupiiritus.

Vaata ka
--------

* Lagunemisreaktsioon
* Puidutõrv
Torrensi jõgi
**Torrensi jõgi** (inglise keeles *River Torrens*) on umbes 85 km pikkune jõgi Lõuna-Austraalia osariigis, mis suubub merre Adelaide'is.

Torrens on 85 km pikk. Ta algab 480 m kõrguselt, mis teeb tema languks 5,65 m/km. Tema allikas on Mount Lofty ahelikus ja suue Saint Vincenti lahes. Jõe valgla suurus on 508 km² ja vooluhulk suudmes keskmiselt 0,71 m³/s.

Enne eurooplaste saabumist elasid jõe valglas kaurnad, kes nimetasid jõge *Karra wirraparri*. Eurooplaste saabumise järel kaurnate kultuur hävitati ja kaurna keele pärismaised kõnelejad surid 1931 välja, kuid 19. sajandi esimesel poolel oli see keel üsna korralikult dokumenteeritud, mistõttu 1990. aastatel sai võimalikuks keele taassünd.

Eurooplased avastasid Torrensi 1836 ja rajasid Adelaide'i juba sama aasta lõpul. Jõgi nimetati koloneli Robert Torrensi järgi, kes parlamendiliikmena propageeris väljarännet Suurbritannia emamaalt kolooniatesse, et vähendada ülerahvastust Briti saartel. Tal oli tähtis roll Lõuna-Austraalia koloonia rajamisel ja ta juhatas esimest komisjoni, mis selle koloonia asutamist organiseeris. 1841 lasti ta lahti huvide konflikti tõttu, kui selgus, et ta oli ka ise Lõuna-Austraaliasse maad ostnud.

Torrensi lisajõgi Second Creek võib suvel täielikult kuivaks jääda.
Austraalia lõunaosas on lähistroopiline kliima, millele on omane ebaühtlane sademete jaotus. Kuna Torrens on peamiselt vihmatoiteline, siis kõigub temagi vooluhulk suures ulatuses. Vihmaperiood on talvel ning sellepärast on suurvesi talvel ja kevadel. Seevastu suvel kuivavad mõned lisajõed niredeks või jäävad täielikult kuivaks.

Talviti ja kevaditi on ette tulnud tulvasid, mis purustavad sildu ja ujutavad üle jõe kaldaalasid. Nende vältimiseks on jõe kallastele rajatud pargid, millest ei ole nii kahju, kui jõgi need üle ujutab, ning jõele on rajatud 3 veehoidlat, mis suurvee ajal veega täidetakse ja kuivaperioodi ajal tühjaks lastakse.

Eurooplaste elamaasumine jõe valglasse on selle maa-ala elustikku suurel määral mõjutanud. Seda on tehtud nii tahtlikult kui tahtmatult. 19. sajandil võeti linna maa-alalt maha ürgmets, jõepõhjas olnud kruusa kasutati ehitustöödeks ja sisse toodi hulk võõrliike. Viimasel ajal on paljusid pärismaiseid liike sinnakanti tagasi asustatud ja võõrliikidega on hakatud võitlema.

Linna asutamise esimestel aastatel kasutati Torrensit niihästi joogivee võtmiseks kui reoveekanalina. Niisugune ebasanitaarne olukord tekitas tüüfuse ja koolera puhanguid. Kruusa kõrvaldamine jõe põhjast muutis jõe sogaseks ja soodustas kallaste erosiooni. 1870. aastatel kirjutas Anthony Trollope, et midagi inetumat kui Torrens on võimatu näha või isegi kirjeldada. Jõge nimetati haisvaks solgikanaliks ja see erines määratult sellest metsajõest, mis ta oli olnud pool sajandit varem.

Tänapäeval on jõe seisund küll palju paranenud, aga see on endiselt halb. Eriti kevadel ja suvel on jõel sageli täheldatud veeõitsengut ja kolibakterite masspaljunemist. Tööd jõevee kvaliteedi tõstmiseks jätkuvad.

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Torrensi jõgi** |
**Meritint** (*Osmerus eperlanus*) on tintlaste sugukonda kuuluv kalaliik. 

Meritinti leidub ka Eesti rannikuvetes, arvukas eriti Pärnu lahes.

Iseloomustus
------------

Meritindi keha on suhteliselt sale ja pikk. Meritindil nagu enamikul lõhelistel on olemas väike rasvauim. Seljauimel on esimesed kaks kiirt hargnemata, ülejäänud (8–10) hargnenud (uimevalem: D II/8–10), küljejoon ulatub umbes keskkehani. 

Kala värvus varieerub mustjaskollakatest toonidest roheliseni, mõlemal pool külge sirendab hõbejas vööt. Võib kasvada kuni 46 cm pikkuseks, eluiga 12–15 aastat.

Värske meritint lõhnab kurgi järele. 

Meritint on anadroomne kala, see tähendab, et ta tuleb merest jõgedesse kudema.

Vaata ka
--------

* peipsi tint
* tindimõrd
* Eesti kalade süstemaatiline nimestik

Viited
------

1. ↑  Freyhof, J. & Kottelat, M. (2008). *Osmerus eperlanus*. *IUCNi punase nimistu ohustatud liigid*. IUCN 2008.
2. 1 2   Miller, P. J & Loates, M. J. 2006. Euroopa kalad (tõlkinud Tiit Raid). Eesti Entsüklopeediakirjastus, lk 98

Välislingid
-----------

* Meritint andmebaasis eElurikkus Muuda Vikiandmetes
Torupilli-Juss torupilli mängimas
**Juhan Maaker** ehk **Torupilli-Juss** (26. märts 1845 Muda küla – 21. september 1930 Muda küla) oli eesti torupillimängija. Teda peeti omal ajal üheks parimaks pillimeheks ja kutsuti tunnustavalt torupillikuningaks. Ta oli ka oma väikese purjelaeva Viidemann kapten.

Jussil oli elu jooksul vähemalt neli enda valmistatud torupilli. Ta oskas mängida 56 pillilugu, millest 36 olid tema enda tehtud. 1921. aastal salvestas ta 38 torupillilugu. Neist 36 on digisalvestised.

Aastail 1922–1929 esines ta Eestis rahvamuusika ringreisidel. Torupilli-Juss käis ka Soomes mängimas. 

Torupilli-Juss müüs Tallinnas Hiiumaa küttepuid. Et kaup paremini läheks, lubas ta ostjale mängida torupilliloo.

Isiklikku
---------

Tema vennapoeg oli torupillimängija Aleksander Maaker (Torupilli-Sass).

Viited
------

1. 1 2 3 4 5  Helen Kõmmus. "Särtsakaid lugusid Hiiumaa kroonimata peast Juhan Maakerist". Hiiu lehe noortelisa Glasuur, november 2007
2. ↑  Eesti giid Muda küla
3. ↑  Sakala Aime Jõgi. "Parimad esinejad kutsuvad rahva lõikuspeole"
4. ↑  Eesti instituut Cätlin Jaago. "Bagpipe "One goose makes two sounds.""

Kirjandus
---------

Helen Kõmmus. "Särtsakaid lugusid Hiiumaa kroonimata peast Juhan Maakerist". Hiiu lehe noortelisa Glasuur, november 2007

Helen Kõmmus. "Kummardus Hiiumaa torupillikuningale". Hiiu leht, 27. märts 2015
Scarponi 2014. aasta San Luis tuuril
**Michele Scarponi** (25. september 1979 – 22. aprill 2017) oli itaalia jalgrattur.

Ta lõpetas 2011. aastal Giro d'Italia teise kohaga, kuid kuulutati hiljem võitjaks, kuna algselt võitjalt Alberto Contadorilt võeti dopingu tarvitamise tõttu tiitel. 
Scarponi võitis karjääri jooksul ka Tirreno-Adriatico, Kataloonia velotuuri kui ka Trentino velotuuri.

Scarponi läks 2017. aasta 22. aprilli hommikul oma Itaalias Marches Filottranos asuvast kodust jalgrattaga treeningsõidule. Ristmiku ületades sai ta veoauto löögi tagajärjel surma, kuna 57-aastane kohalik veoauto juht ei märganud teda.

Scarponi oli jalgrattavõistkonna Astana liige ning 2017. aasta Giro d'Italial selle meeskonna liider.

Scarponi maetakse 2. mail tema naise soovil jalgrattariietes.

Saavutused
----------

* 2011. aasta Giro d'Italia 1. koht

Isiklikku
---------

Ta oli abielus Anna Scarponiga (neiupõlvenimega Tommasi). Neil oli kaks kaksikutest poisslast - Giacomo ja Tommaso.

Viited
------

1. ↑  Siim Kaasik (24. aprill 2017). "Traagiliselt hukkunud Scarponi maetakse võistlusriietes". *Postimees*. AS Eesti Meedia.

Välislingid
-----------

* Ciclismo, è morto Michele Scarponi, vittima di un tragico incidente stradale. La Gazzetta dello Sport, 22. aprill 2017
* Michele Scarponi killed in training. Cycling News, 22. aprill 2017
**Meriroosilised** ehk **meriroosid** ehk **aktiinid** ehk **aktiniaarid** (*Actiniaria*) on ainuõõssete hõimkonda kuuluv lilli meenutavate õisloomade selts. Meriroosilisi on teada üle 1000 liigi.

Meriroosilised elavad peamiselt troopikameredes. Läänemerest pole neid leitud. Mõned liigid oskavad isegi ujuda.

Välisehitus ja eluviis
----------------------

Välisehituselt võivad nad meenutada mõnda okasnahksete rühma (näiteks meriliiliaid). 

Meriroosilised on väga värvikirev loomarühm.
Meriroosiliste läbimõõt on kuni 1,5 meetrit. Nende suuava ümbritsevad rohked kombitsad. Merepõhjas meenutavad nad ohutuid veealuseid taimi, kuid tegu on siiski röövloomadega. Kombitsad on kaetud kõrverakkudega, millega halvatakse saakloom. Pärast saagi paralüseerimist sulguvad kombitsad selle ümber ja rebivad selle alla, meriroosi suu suunas. Suuvastase (aboraalse) küljega kinnituvad nad substraadile, suutes aeglaselt ka põhjas edasi liikuda.
Kehaõõnde vett tõmmates ja välja surudes muutuvad nende mõõtmed märkimisväärselt. 

Toiduks filtreerivad planktonit või püüavad kombitsatega suuremaid loomi. Mõned elavad sümbioosis vähkidega või kaladega. Enamasti elavad meriroosilised üksikult, harvem kolooniates.

Suurimaks meriroosiliseks peetakse hiidmeriroosi (*Stoichactis kenti*).

Süstemaatika
------------

### Alamseltsid

* *Endocoelantheae*
* *Nyantheae*
* *Protantheae*
* *Ptychodacteae*
Torrese väina asendikaart 
**Torrese väin** on väin, mis ühendab Korallimerd Arafura merega ning eraldab Austraaliat Uus-Guineast. 

Väina laius on 130 km ja sügavus umbes 14 meetrit. Väinas on palju saari (vähemalt 274, neist 17 asustatud) ja rahusid, sellesse ulatub Suur Vallrahu.

Et väinas on nii palju saarekesi ja rahusid, määrati 1978 väinas Austraalia ja Paapua Uus-Guinea vaheline piir. Piir kulgeb väga Uus-Guinea lähedalt, kõik väinas olevad saared kuuluvad Austraaliale.

Jääajal oli maailmamere tase madalam ja väina kohal laius maismaasild.[*viide?*] Seda mööda pääsesid inimesed kümneid tuhandeid aastaid tagasi Austraaliasse.[*viide?*] On näidatud, et Torrese väina saared on olnud asustatud 2500 aastat, kuid tõenäoliselt palju kauem, võib-olla sama kaua kui Austraalia manner.[*viide?*]

Saar on nimetatud hispaania meresõitja Luis Váez de Torrese auks. Teel Peruust Manilasse sõitis Torres läbi Torrese väina piki Uus-Guinea lõunarannikut. Ta võis sealjuures näha Austraalia mandri äärmist põhjatippu, aga laeva logiraamatus ei ole selle kohta midagi kirjas ja sellepärast teda Austraalia avastajaks ei peeta.

Aastal 1769 avastas šoti geograaf Alexander Dalrymple Torrese märkmed suure hulga hispaaniakeelsete dokumentide hulgas, mille Dalrymple oli 1762 Filipiinidel omandanud. Dalrymple tõlkis Torrese logiraamatu inglise keelde ja avaldas selle 1770–1771. Ta püstitas hüpoteesi, et Uus-Guineast lõunas asub mingi suurem maismaa-ala, ja andis Torrese väinale praeguse nime.

1823 läbis John Lihou teel Manilast Lõuna-Ameerikasse Torrese väina esimest korda laevaga läänest itta.

Väikese sügavuse tõttu on Torrese väin laevasõiduks ohtlik. Jules Verne jutustas oma raamatus "20 000 ljööd vee all", kuidas allveelaev Nautilus jooksis Torrese väinas mõneks päevaks korallrahu otsa karile.

Viited
------



|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Torrese väin** |
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib töötasust; puupalgi kohta vaata artiklit palk (metsandus); noodikirja joone kohta vaata palk (noodikiri).* |

---

**Palk** ehk **töötasu** ehk **teenistus** on töö tegemise eest makstav rahaline või aineline tasu. 

Palk on tasu, mida tööandja maksab töövõtjale töö eest vastavalt temaga sõlmitud suulisele või kirjalikule töölepingule, samuti muudel seadusega või pooltevahelise lepinguga kokku lepitud juhtudel ühe tööühiku (tööpäeva, töökuu, töödeldud tooriku, osutatud teenuse jne) eest rahas või natuuras.

Eestis
------

Eestis kehtiva töölepingu seaduse kohaselt (§ 5. lõige 5) peab töölepingu kirjalikus lepingus sisalduma töö eest makstav tasu, milles on kokku lepitud (töötasu), sealhulgas majandustulemustelt ja tehingutelt makstav tasu, töötasu arvutamise viis, maksmise kord ning sissenõutavaks muutmise aeg (palgapäev), samuti tööandja makstavad ja kinnipeetavad maksud ja maksed. 

### Palga mõiste

Eesti Palgaseaduse järgi: (kehtetu alates 01.07.2009)« § 2. lõige 1, on palk tasu, mida tööandja maksab töötajale töö eest vastavalt töölepingule või õigusaktile, samuti muudel õigusakti, kollektiiv- või töölepinguga ettenähtud juhtudel. Palk koosneb põhipalgast ja seaduses ettenähtud juhtudel makstavatest lisatasudest, preemiatest ja juurdemaksetest.»

### Palgaarvestus

#### Palgaarvestuse alused

Palka võib arvestada ja välja maksta mingi perioodi (tund, päev, kuu, aasta) tasuna. Palgamäär ja selle arvestamise alused määratakse kindlaks töölepingu sõlmimisel poolte kokkuleppel.

### Kinnipidamised palgast

Vastavalt kehtivatele õigusaktidele arvestatakse palgast maha tulumaks, mis laekub riigile. Tulumaksu maksmise kohustus võib olla kas palga maksjal või palga saajal. Palga suuruse määramisel ja maksude arvestamisel, samuti töö tingimusi reguleerib riik tööseadusega. Eestis reguleerib palga arvestamist **palgaseadus** ja tulumaksu arvestamist **tulumaksuseadus**.

### Miinimumpalk

 *Pikemalt artiklis Miinimumpalk*
**Miinimumpalk** (ka alampalk) on rahasumma, millest vähem on töötajale seadusega keelatud maksta. Samuti kasutatakse riigis kehtestatud miinimumpalga summat erinevate trahvide ja lõivude arvestamisel

### Lisatasu

 *Pikemalt artiklis Lisatasud*
Lisatasu on rahasumma, mida tööandja maksab töötajale täiendavate tööülesannete täitmise või nõutavast tulemuslikuma töö eest.

Vaata ka
--------

* brutopalk
* netopalk
* maksud
* maksusüsteemid
* palgaleht
* palgapäev
* palgatöö
* palgatöötaja

Viited
------

1. ↑  Uno Mereste, "Majandusleksikon II", N-Y, Eesti Entsüklopeediakirjastus, lk 73, 2003, ISBN 9985 70 130 5
2. ↑  Palgaseaduse muutmise seadus, veebiversioon (vaadatud 08.05.2014)

Välislingid
-----------

* Eesti palgaarvestuse kalkulaator
* Töötasu kalkulaator (neto- ja brutopalk)
**Merinõellased** (*Syngnathidae*) on luukalade sugukond merinõelaliste seltsist.

Mõningate allikate kohaselt liigitatakse merinõellased ogalikuliste (*Gasterosteiformes*) seltsi sugukonnaks.

Merinõellaste sugukonda kuuluvad kalad on enamasti kas väljavenitatud pikliku kehaga (osa neist on päris nõelja kujuga) või täiesti omalaadse, kohati kummalise kujuga (merihobukesed, narmaskalad). Kalasuu moodustab torujas koon. Täiskasvanud kalade pikkus jääb vahemikku kas 2,5–60 sentimeetrit (merinõelad) või 4–20 sentimeetrit (merihobukesed). Saba on tavaliselt pikk, kuid sabauim on väike või puudub üldse. Samuti puuduvad kõhuuimed. 

Mõned liigid on võimelised muutma oma keha värvust sõltuvalt ümbritseva keskkonna foonist. Paljudel liikidel on väljaarenenud mimikri: keha kuju, värvus ja aeglaselt hõljuv liikumine imiteerivad ümbritsevaid vetikaid või koralle.

Merinõellased elavad troopiliste ja parasvöötme mere- ja riimvetes, mõned liigid on kohastunud elama ka magevees. Elutsemispaigana eelistavad nad liivases rannavöötmes meriheina tihnikuid.

Merinõellased toituvad peamiselt väikestest planktilistest koorikloomadest.

Merinõellaste paljunemise juures on omapärane see, et lõimetist hooldab alati isaskala. Emaskala heidab marja isaskala keha alapoolel olevasse renni või haudetaskusse. Pärast koorumist, painutades oma keha lookjalt üles, väljutab isane maimud iseseisvasse ellu.

Eesti liigid
------------

Eestie elab kaks liiki merinõellasi. Mõlemad on riimvees elavad merekalad.

* *Nerophis ophidion* – madunõel
* *Syngnathus typhle* – merinõel

Taksonoomia
-----------

Sugukonna ***Syngnathidae*** alamsugukonnad:

* alamsugukond *Hippocampinae*
* alamsugukond *Syngnathinae*

### Alternatiivne süstemaatika

Merebioloogid Nerida G. Wilson ja Greg W. Rouse leiavad, et uuemate fülogeneetiliste andmete põhjal on *Syngnathidae* jagunemine ainult kaheks alamsugukonnaks vastuvõetamatu ja edaspidine süstemaatika muutmine oleks hädavajalik. Autorid soovitavad mitme uue alamasugukonna – *Doryrhampinae*, *Nerophinae*, *Soleganthinae*, *Phyllopteryginae*, *Sygnathoidinae* ja *Haliichthyinae* aktsepteerimist Sarnaseid ettepanekuid on kõlanud ka varem, näiteks Gilbert Percy Whitley ja Joyce Allani töödes.

### Perekondi

* *Doryrhamphus*
* *Dunckerocampus* – vimpelnõel
* *Haliichthys*
* *Hippocampus* – merihobuke
* *Kyonemichthys*
* *Nerophis* – madunõel
* *Phycodurus* – narmaskala
* *Phyllopteryx*
* *Syngnathus* – merinõel

Viited
------

1. ↑  Nelson, Joseph S. (2006). "Fishes of the World". John Wiley & Sons. Fourth edition. 601 p.
2. ↑  *Syngnathidae* Integrated Taxonomic Information System (ITIS) (2004)
3. ↑  *Syngnathidae* World Register of Marine Species
4. ↑  Nerida G. Wilson & Greg W. Rouse (2010). "Convergent camouflage and the non-monophyly of ‘seadragons’ (Syngnathidae: Teleostei): suggestions for a revised taxonomy of syngnathids". – *Zoologica Scripta*, 39, 551–558.
5. ↑  Gilbert Percy Whitley & Joyce Allan (1958). *The Sea-Horse and Its Relatives*. Melbourne: Griffin Press for Georgian House.
Palgi käsitsi koorimine Kõrvemaal, 2015. aastal.
Müügivalmis palgid
**Palk** on langetatud ja laasitud puutüve järkamisel saadud ümarpuit. 

Palgiks nimetatakse tavaliselt sellist osa tüvest, mille omadused lubavad temast toota saematerjali, vineeri või ehituspuitu. Üldkeeles nimetatakse palgiks igasugust enam-vähem silindrilist vähemalt kolme meetri pikkust ja paarikümne sentimeetri jämedust puittooret.

Kuusepalgi vaigupesa
Ümarpuitu kasutatakse materjalina suhteliselt vähe. Kooritud palki kasutatakse näiteks palkmajade ehitamisel. Ümarpuitu kasutatakse immutatuna või ilma ka mitmesuguste postide valmistamisel. Ümarmaterjali esmatöötlus toimub tavaliselt saeveskis, kus lõigatakse saepalgid saekaatri abil saematerjaliks (prussideks ja laudadeks).

Tüvest saadava puidu kogust mõõdetakse tihumeetrites. Palgi täpse mahu arvutamiseks tuleb mõõta selle pikkus ja mõlema otsa läbimõõt. Üldjuhul piisab sellest, kui mõõdetakse ümbermõõt palgi keskelt ning ruumala leitakse selleks otstarbeks koostatud tabelist.

Vaata ka
--------

* Metsaraie
* Puit
* Metsandus
* Palkmaja

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Tsitaadid Vikitsitaatides: **Palk (metsandus)** |

Palgiparvetus
* TTÜ loeng viitega standardile EVS-EN 844:2001
Nils Höglander 2021. aastal Vancouver Canucksi meeskonnas
**Nils Höglander** (sündinud 20. detsembril 2000 Sorsele vallas) on Rootsi jäähokimängija, kes mängib NHL-i klubis Vancouver Canucks ründajana vasakäärel.

Ta alustas klubikarjääri Rootsi klubis AIK, debüteerides hooajal 2016/17 Rootsi tugevuselt kolmandas liigas.

Aastatel 2018–2020 mängis ta Rootsi kõrgliigaklubis Rögle BK.

2019. aastal valis Vancouver Canucks ta NHL-i *draft* '​is 40. valikuna. 2020. aasta aprillis sõlmis ta Canucksiga kolmeaastase lepingu. NHL-is debüteeris ta 13. jaanuaril 2021 hooaja avamängus Edmonton Oilersi vastu ning lõi selles mängus kohe ka värava. Debüüthooajal lõi Höglander NHL-is 14 väravat ja andis 13 väravasöötu. Hooaja lõpus pälvis Höglander Canucksi fännide valikult Pavel Bure Most Exciting Player Award'i.

2018. aastal võitis Höglander Rootsi kuni 18-aastaste maailmameistrivõistlustel pronksmedali ja Rootsi kuni 20-aastaste koondisega 2020. aasta juunioride maailmameistrivõistlustel samuti pronksmedali.

Viited
------

1. ↑  Johnston, Patrick. "Canucks sign super-skilled prospect Nils Hoglander". The Vancouver Sun. Vaadatud 30. aprillil 2020.
2. ↑  "Canucks Announce Pavel Bure Award winner". *Twitter*. Vaadatud 18. mail 2021.`{{cite web}}`: CS1 hooldus: url-status (link)

Välislingid
-----------

* Nils Höglander NHL.com lehel
* Nils Höglander hockeydb.com lehel

| * v
* r
Vancouver Canucks |
| --- |
| 
**Väravavahid**: Thatcher Demko **·** Spencer Martin |
| 
**Kaitsjad**: Kyle Burroughs **·** Travis Dermott **·** Oliver Ekman-Larsson **·** Quinn Hughes **·** Tyler Myers **·** Tucker Poolman **·** Luke Schenn **·** Riley Stillman |
| 
**Ründajad**: Brock Boeser **·** Conor Garland **·** Bo Horvat **·** Nils Höglander **·** Dakota Joshua **·** Andrei Kuzmenko **·** Curtis Lazar **·** Ilja Mihhejev **·** J. T. Miller **·** Tanner Pearson **·** Elias Pettersson **·** Vassili Podkolzin **·** Brad Richardson **·** Brandon Sutter |
Inimese **nimepäev** on algselt (õigeusu, katoliku ja mõnes teises kirikus) selle pühaku mälestuspäev, kelle järgi inimene on ristimisel ristinime saanud ning kes on tema kaitsepühak. Ühele ja samale eesnimele võib vastata mitu nimepäeva, sest eri pühakutel, kelle mälestuspäev on eri kuupäevadel, võib olla ühine nimi. Mõnel pühakul, näiteks Ristija Johannesel õigeusu kirikus, on mitu mälestuspäeva.

Nimepäevad on mõnikord märgitud ka nende kristlike kirikute kirikukalendrites, kus pühakute mälestuspäevi ei tähistata, ning ilmalikes kalendrites. Neil juhtudel ei ole nimepäev seotud niivõrd pühakuga kui eesnime endaga. Eri kalendrites võib ühele ja samale nimele vastata eri nimepäev. Asi on selles, et kuigi nimepäevakalendrite koostamisel arvestatakse ka pühakute mälestuspäevi ning neist tulenevaid rahvakalendri tähtpäevi, on eriti mittekristlikku päritolu nimede puhul nimepäevad määratud kalendritegijate suva järgi.

Vaata ka
--------

* Õigeusu pühakute loend
* Katoliku pühakute loend
* Kaitsepühakute loend
* Kaitsepühak
Tom Felton 2010. aastal
**Thomas Andrew Felton** (Tom Felton; sündinud 22. septembril 1987) on inglise näitleja ja muusik.

Feltoni esimene filmiroll oli filmis "Laenajad", kus ta oli vaid 9-10-aastane. Felton mängis selles filmis pere pesamuna. 

Tema tuntuim filmiroll, Draco Malfoy, oli filmisarjas "Harry Potter", mille esimeses osas oli ta 13-aastane. 

Tom Felton oli aastast 2008 kuni 2016 aasta jaanuari alguseni suhtes Jade Gordoniga, kes mängis filmis "Harry Potter ja Surma Vägised: osa 2" tema abikaasat Astoria Greengrassi. 

Felton sündis Inglismaal Surrey krahvkonnas Epsomis ning ta on Sharon ja Peter Feltoni poeg. Felton käis West Horsley Cranmore'i koolis 13. eluaastani, pärast seda jätkas ta õpinguid Howard Effinghami koolis. Ta on laulja ja käis 7-aastaselt kooris laulmas ning laulis ka Guildford Catherdali kooris. Tal on vanemad vennad Ashley, Jonathan ja Chris.

Välislingid
-----------

 Tom Felton – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
* Tom Felton andmekogus IMDb (inglise) Muuda Vikiandmetes
**Flattach** (sloveeni: *Blato*) on vald Austria Kärnteni liidumaa Spittal an der Drau ringkonnas.

Ragga kuristik
Vald asub Drava vasakpoolse lisajõe Mölli orus Kõrg-Tauerni mäestiku Goldbergi ja Kreuzecki rühmade vahel. Flattach sõltub peamiselt turismist, pakkudes lähedalasuvat Mölltali liustiku suusapiirkonda, mis asub Scharecki mäel ja *Wurtenkeesi* liustikul, ning *Raggaschluchti*, kitsast kuristikku Kreuzecki mäestiku lõunaosas kuni 200 m kõrgete seintega ja laudteega vee kohal. See on ka rühma hüdroelektrijaamade asukoht, mis koguvad vett mitmest Põhja-Ankogeli mägede veehoidlast paigaldatud võimsusega 474 MW.

Sinna pääseb mööda *B106 Mölltal Straße* maanteed, mis kulgeb Lurnfeldist Drava orus Winklerni ja Grossglockneri kõrgalpi maantee suunas. Vana muularada üle Fragrant Tauerni mäekuru põhjas ühendab selle Raurisega Salzburgi liidumaal.

Vallaosad on Flattach ja Fragrant.

Ajalugu
-------

Asula nimi on tuletatud tõenäoliselt sloveenikeelsest sõnast *blato*, "soo". Vald tekkis alles 1895. aastal Obervellachi turulinnast idas. Sajandeid oli see põllumajanduslik (alpi rändkarjakasvatus) ja ka kaevanduspiirkond, eriti raua ja vase. Majandusolukord on läbi teinud põhimõttelise muutuse, kuna Fragranti elektrijaamade rühm püstitati alates 1963. aastast ja esimene suusatõstuk ehitati 1987. aastal.

Mölltali liustik

Sõpruslinn
----------

* Waghäusel, Saksamaa

Viited
------

1. ↑  Dauersiedlungsraum der Gemeinden Politischen Bezirke und Bundesländer - Gebietsstand 1.1.2018, vaadatud 10.03.2019.
2. ↑  Einwohnerzahl 1.1.2018 nach Gemeinden mit Status, Gebietsstand 1.1.2018, vaadatud 9.03.2019.

Spittal an der Drau ringkonna vallad

* Bad Kleinkirchheim
* Baldramsdorf
* Berg im Drautal
* Dellach im Drautal
* Flattach
* Gmünd in Kärnten
* Greifenburg
* Großkirchheim
* Heiligenblut am Großglockner
* Irschen
* Kleblach-Lind
* Krems in Kärnten
* Lendorf
* Lurnfeld
* Mallnitz
* Malta
* Millstatt am See
* Mörtschach
* Mühldorf
* Oberdrauburg
* Obervellach
* Radenthein
* Rangersdorf
* Reißeck
* Rennweg am Katschberg
* Sachsenburg
* Seeboden am Millstätter See
* Spittal an der Drau
* Stall
* Steinfeld
* Trebesing
* Weißensee
* Winklern
|  |  |
| --- | --- |
|  | **See artikkel on esitatud kustutamiseks.**
Põhjus: **tähelepanuväärsus?** 
Lisateavet võid leida arutelu- või ajalooleheküljelt. Vaata ka: Vikipeedia:Artiklite kustutamise kord. Kustutamisettepaneku saad vaidlustada arutelulehel. |

**Michel von Tell** (sündinud 8. oktoobril 1980) on Šveitsi koomik, ajakirjanik ja ettevõtja.

Elukäik
-------

Michel von Tell sündis 8. oktoobril 1980 Zürichi kantonis.[*viide?*] Ta mängis elukutselisena pesapalli teises rahvaliigas, Šveitsi NLB.[*viide?*]

Rahvusrallil Rwanda 2000 sai ta kuuenda koha. Pärast teiste seas NYIF-is õppimist töötas ta alustava ettevõtja ja investorina.

2013. aastal intervjueeris ta Peter Scholl-Latouri.

Ta töötab Bundestagi nõustajana.[*viide?*]

Eraelus osaleb ta aeg-ajalt pokkeriturniiridel ja kuulub riigi saja edukaima mängija sekka.

Maailmarekord
-------------

2020. aasta märtsis püstitas ta esimese elektrilise Harley Davidsoniga maailmarekordi, kui läbis 1723 kilomeetrit vähem kui 24 tunniga.

Viited
------

1. ↑
2. ↑
3. ↑
4. ↑
5. ↑
6. ↑
7. ↑
8. ↑  "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 30. märts 2020. Vaadatud 25. septembril 2020.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
9. ↑
10. ↑
11. ↑
12. ↑
13. ↑
14. ↑
15. ↑
16. ↑
17. ↑

Välislingid
-----------

* Michel v. Tell IMDb
**Nawang Gombu** (ka *Nawang Gombu Sherpa*; 1935 Kumbu, Nepal – 24. aprill 2011, Darjeeling, India) oli šerpa rahvusest Nepali alpinist.

Ta oli noorim šerpa, kes oli tõusnud mägedes üle 26 000 jala kõrgusele (7925 m). 1953. aastal võttis ta noore mehena osa Briti ekspeditsioonist Džomolungmale, kus kõrgkandjana viis mitmel korral varustust lõunasadulale. 

1. mail 1963 tõusis ta Ameerika Ühendriikide ekspeditsiooni koosseisus koos ameeriklase Jim Whittakeriga Džomolungmale (8848 m). Enne neid oli selle tipus käinud vaid 9 mägironijat. 1964. aastal tõusis ta kolmanda alpinistina maailmas ja esimese India kodanikuna India kõrguselt teisele mäele Nanda Devile (7816 m). 

1965. aastal sai temast esimene mägironija maailmas, kes on tõusnud Džomolungmale kaks korda. Teistkordne tipputõus sündis India ekspeditsiooni liikmena.

Tunnustus
---------

* National Geographic Society Hubbardi medal (1963, Džomolungma tõusu eest Ameerika Ühendriikide meeskonna koosseisus)
* Padma Bhushan (1965)
* India noorte- ja spordiministeeriumi Arjuna auhind (1967)
* Tenzing Norgay Award Lifetime Achievement Award (1986)

Isiklikku
---------

Tema onu oli Tenzing Norgay.

Viited
------

1. 1 2  EverestHistory.com: Everest Summits in the 1960's. everesthistory.com

Välislingid
-----------

* Nawang Gombu passes away. thehindu.com
* Nawang Gombu. imagingeverest.rgs.org
**Mustvee sadam** (sadamakood EE MTV) on Mustvees asuv sadam. Sadama aadress on Pihkva tänav 2U, Mustvee linn.

Mustvee sadamas on kaks kaid pikkusega 114 m ja 160 m (kokku 40 sildumiskohta kuni 9 m laevadele), Mustvee sadamahoone, jõe lõuna kaldal kaks slippi ja paadisadama osa jõe kaldal.

Sadam on Mustvees olnud juba rohkem kui sada aastat. 1909. aastal alustati Mustvees sadamamuuli rajamist ja jõe süvendamist. 

Mustvee sadamakohvik
Mustvee sadam
Mustvee sadama jahikai
Mustvee sadam 1930. aastail

2014. aastal sai Mustvee sadam rekonstrueeritud. Suurem osa rahastusest tuli Eesti-Läti-Vene piiriülesest koostööprogrammist "Majanduslikult jätkusuutlik ja keskkonnasäästlik Peipsi järve piirkond", ülejäänud summa oli Mustvee linna omaosalus.

Viited
------

1. ↑  Mustvee sadam sai valmis, www.vooremaa.ee, 20.12.2014.

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Mustvee sadam** |

Välislingid
-----------

* Mustvee sadam Sadamaregistris.
* Mustvee rannajoont ehib uus muul, tartu.postimees.ee, 2. juuni 2021
**Nazareth** on hollandikeelne vald Belgias Flandria piirkonnas Ida-Flandria provintsis Genti haldusringkonnas. 

Valla halduspiirides paiknevad Nazarethi ja Eke asulad.

Asulad
------

Nazareth jaguneb järgmisteks osavaldadeks ja piirkondadeks: 

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | 

| # | Nimi | Pindala(km²) | Elanikke(1.01.2006) |
| --- | --- | --- | --- |
| I | Nazareth | 25,71 | 6339 |
| II | Eke | 9,48 | 4592 |

 |

* Sint-AntoniusSint-Antonius
* Sint-Antoniuse interjöörSint-Antoniuse interjöör

Viited
------

1. ↑  Wettelijke Bevolking per gemeente op 1 januari 2018, vaadatud 9.03.2019.

Välislingid
-----------

 Nazarethi vald – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
* Koduleht (hollandi keeles)

Ida-Flandria provintsi vallad

Aalst | Aalter | Assenede | Berlare | Beveren | Brakel | Buggenhout | De Pinte | Deinze | Denderleeuw | Dendermonde | Destelbergen | Eeklo | Erpe-Mere | Evergem | Gavere | Gent | Geraardsbergen | Haaltert | Hamme | Herzele | Horebeke | Kaprijke | Kluisbergen | Knesselare | Kruibeke | Kruishoutem | Laarne | Lebbeke | Lede | Lierde | Lochristi | Lokeren | Lovendegem | Maarkedal | Maldegem | Melle | Merelbeke | Moerbeke | Nazareth | Nevele | Ninove | Oosterzele | Oudenaarde | Ronse | Sint-Gillis-Waas | Sint-Laureins | Sint-Lievens-Houtem | Sint-Martens-Latem | Sint-Niklaas | Stekene | Temse | Waarschoot | Waasmunster | Wachtebeke | Wetteren | Wichelen | Wortegem-Petegem | Zele | Zelzate | Zingem | Zomergem | Zottegem | Zulte | Zwalm
**Venemaa Keisririigi Posti- ja Telegraafiministeerium** (vene keeles *Министерство почт и телеграфов Российской империи*) oli Venemaa keisririigi keskvalitsusasutus aastatel 1865−1868 ja 1880−1881, mille pädevusse kuulusid postindus ja telegraafside.

Ajalugu
-------

Ministeeriumi eelkäijaks oli 1819. aastal asutatud Venemaa siseministeeriumi koosseisu kuulunud postidepartemang (*Почтовый департамент*). 1830. aastal eraldati see siseministeeriumist ja sellele anti ministeeriumi õigused. 1865. aasta 15. juunil moodustati viimase ja siseministeeriumi allüksuse telegraafiosakonna alusel posti- ja telegraafiministeerium. Juba kolme aasta pärast ministeerium kaotati ja reorganiseeriti posti- ja telegraafidepartemanguks, mis allus siseministeeriumile. Ministeerium taastati 1880. aasta 6. augustil, kuid ka seekord jäi selle eluiga lühikeseks. 16. märtsil 1881 reorganiseeriti see kaheks asutuseks, mis mõlemad allutati siseministeeriumile: postidepartemanguks ja telegraafidepartemanguks.

1884. aastal ühendati kaks departemangu siseministeeriumi posti- ja telegraafi peavalitsuseks (*Главное управление почт и телеграфов*), mis tegutses kuni Veebruarirevolutsioonini. Ministeeriumiks sai asutus taas Ajutise Valitsuse võimuperioodil.

Posti- ja telegraafiminister
----------------------------

 *Pikemalt artiklis Venemaa Keisririigi posti- ja telegraafiministrite loend*
Ministeeriumi juhiks oli posti- ja telegraafiminister. Kokku oli neid ametis kolm.