recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Jan Egil Andresen ja Lars Berger peale *Kirkebakkeni Grand Prix*`i Hamaris 2007. aastal.
**Lars Berger** (sündinud 1. mail 1979 Levangeris) on Norra laske- ja murdmaasuusataja.

2004. aasta laskesuusatamise maailmameistrivõistlustel Oberhofis 
sai Berger 15 km ühisstardiga sõidus ja 4x7,5 teatesõidus hõbemedali. Samal aastal võitis ta sõjaväelaste maailmameistrivõistlustel kaks kuldmedalit. Laskesuusatajate maailma karikasarjas oli ta üldarvestuses viies. 2007. aasta laskesuusatamise MM-il võitis Berger hõbemedali 4x7,5 km teatevõistluses. Laskesuusatamise maailmasarjas on ta saanud kolm etapivõitu: hooajal 2003/2004 Holmenkollenis, Lake Placidis ja Hochfilzenis.

Murdmaasuusatamises võitis Berger 4x10 km teatesõidus kuldmedali 2005. aasta maailmameistrivõistlustel Oberstdorfis. 2007. aasta MM-il Sapporos võitis ta tugevas lumesajus toimunud 15 km vabastiilis sõidus kuldmedali. Teise kuldmedali sai ta 4x10 km teatevõistluses. Maailma karikasarjas pole ta poodiumile jõudnud ja tema parimaks kohaks on seni jäänud 18. novembril 2006 Gällivares saadud viies koht 15 km vabasõidus.

Saavutused
----------

### Maailmameistrivõistlustel

#### Laskesuusatamises

* 2004 Saksamaa Oberhofis
	+ Hõbe hõbemedal 15 km ühisstart
	+ Hõbe hõbemedal 4x7,5 km teatesõidus
* 2007 Itaalia Anterselvas
	+ Hõbe hõbemedal 4x7,5 km teatesõidus
* 2009 Lõuna-Korea Pyeongchangis
	+ Hõbe hõbemedal 10 km sprindis

#### Murdmaasuusatamises

* 2005 Saksamaa Oberstdorfis
	+ Kuld **maailmameister** 4×10 km teatesõidus
* 2007 Jaapan Sapporos
	+ Kuld **maailmameister** 15 km vabastiilis
	+ Kuld **maailmameister** 4×10 km teatesõidus

### Maailma karikasarjas

#### Maailma karikasarja etapivõidud

| Jrk-nr | Aasta | Kuupäev | Koht | Riik | Ala |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | 2003  |  11. detsember  | Hochfilzen  |  Austria | 10 km sprint |
| 2. |  2004 |  27. veebruar  |  Lake Placid  |  USA | 10 km sprint |
| 3. |  2004 |  11. märts |  Oslo  |  Norra | 10 km sprint |

Isiklikku
---------

Lars Berger on 189 cm pikk ja kaalub 76 kg. Tema õde Tora Berger on edukas laskesuusataja.

Välislingid
-----------

* Lars Berger FIS-i kodulehel (inglise)
* Lars Berger IBU kodulehel
Valentõna Ševtšenko 2010. aastal
**Valentõna Ševtšenko** (ukraina keeles Валенти́на Євге́нівна Шевче́нко , sündinud 2. oktoobril 1975 Tšernigivis) on Ukraina suusataja.

2009. aasta maailmameistrivõistlustel Liberecis võitis ta 30 km vabatehnikas pronksmedali. Ševtšenko senine parim koht suurvõistlustel oli viies 2002. aasta olümpiamängudel Salt Lake Citys 30 km.

2014. aasta taliolümpiamängude avatseremoonial Sotšis oli ta Ukraina lipukandja.

Ševtšenko on võitnud viis maailma karikasarja etappi. 2007. aastal sai ta Tour de Skil kolmanda koha ja järgmisel aastal oli ta neljas.

Saavutused
----------

### Maailmameistrivõistlustel

* 2009 Tšehhi Liberecis
	+ Pronks pronksmedal 30 km vabatehnikasõidus

### Maailma karikasarjas

#### Maailma karikas

* Üldkarikas
	+ 3. koht: 2004
* Tavakarikas
	+ **1. koht**: **2004**
	+ 2. koht: 2008

Valentõna Ševtšenko on osalenud (seisuga 24. veebruar 2015) 270 maailma karikasarja etapil ja jõudnud poodiumile 17 korral, millest viiel korral kõige kõrgemale astmele.

#### Maailma karikasarja etapivõidud

| Jrk-nr | Aasta | Kuupäev | Koht | Riik | Ala |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| **1.** | 2003 | 28. november | Kuusamo |  Soome | 10 km klassikat |
| **2.** | 2003 | 13. detsember | Davos |  Šveits | 10 km klassikat |
| **3.** | 2008 | 25. jaanuar | Canmore |  Kanada | 10 km vabalt |
| **4.** | 2008 |  8. märts | Oslo |  Norra | 30 km vabalt |

Välislingid
-----------

* Valentõna Ševtšenko Ukraina suusaföderatsiooni kodulehel
* Valentõna Ševtšenko FIS-i kodulehel (inglise)
**Oskar Kirret** (1936. aastani **Oskar Kirp**; 27. november 1909 Võrumaa – 18. detsember 1991 Tallinn) oli eesti keemik ja sporditegelane, Eesti Teaduste Akadeemia liige (1961).

Elukäik
-------

1927. aastal lõpetas ta Rakvere Poeglaste Gümnaasiumi. 1936. aastal lõpetas Tartu Ülikooli matemaatika-loodusteaduskonna keemiaosakonna. Aastatel 1938-1940 õppis Dresdeni Tehnikaülikoolis ja kaitses seal 1940 doktoritöö. 

Aastatel 1936-1938 ja 1940-1941 oli Tallinna Tehnikaülikooli anorgaanilise ja analüütilise keemia labori assistent.

1941-1944 evakueerituna N Liidus. 

1944-1952 oli TTÜ anorgaanilise ja analüütilise keemia kateedri dotsent ja juhataja. 1944-1960 Tööstuse Teadusliku Uurimise Keskinstituudi (46-52 TA Tööstusprobleemide Inst, a-st 1952 TA Energeetika Instituut), Aastatel 1960–1978 oli ta Eesti NSV TA Keemia Instituudi direktor.

1961. aastal valiti Eesti NSV Teaduste Akadeemia korrespondentliikmeks keemia alal, oli aastatel 1964-1973 akadeemia keemia, geoloogia ja bioloogiateaduste osakonna akadeemiksekretär. 

Noorpõlves harrastas kergejõustikku. Aastatel 1948–1952 oli ta Eesti NSV Kergejõustikusektsiooni esimees.

Ta on maetud Liiva kalmistule.

Teadustöö
---------

Avaldanud töid geokeemia, orgaanilise keemia ja kohalike maavarade uurimise alalt.

Tunnustus
---------

* 1977 Eesti NSV teeneline teadlane
* 1984 Karl Ernst von Baeri medal
* 1984 Eesti Teaduste Akadeemia medal
* 1986 Paul Kogermani mälestusmedal

Viited
------

1. ↑  Eesti spordi biograafiline leksikon. Oskar Kirret
2. ↑  Kalmistute register HAUDI

Välislingid
-----------

* Rahvusarhiivi fotoinfosüsteem. Eesti NSV TA Keemia Instituudi direktor Oskar Kirret (1974)
* Akadeemikud: Oskar Kirret
***Placodictyum cucumaria*** on käsnaliik.

Taksonoomia
-----------

Liigi autor on Oscar Schmidt (1870).

On kahtlane, kas tegu on käsnaga. Enamik Schmidti illustratsioone kujutab meripurade okiseid ja loom näeb välja meripura moodi, kuid on kujutatud ka okiseid, mis võiks kuuluda klaaskäsnadele. Ftanz Eiland Schulze kommenteeris seda nii: "Toese preparaadid, mis näitavad katkisi plaate ja paindunud sõlmilisi varbu, andis prof O. Schmidt lahkelt mulle uurida, ja nende põhjal sain ma veenduda, et hapete toimel elemendid lahustusid gaasi eraldumisega, nii et ilmselt ei ole need mitte ränikivist, vaid lubikarbonaadist. Tegelikult mulle tundub tõenäoline, et tegu on meripuraga (*Thyone*) ja seda oletust kinnitab organismi üldkuju pildil.".

Levik ja elupaik
----------------

Loom on leitud Florida lähedalt merest.

Viited
------

1. ↑  Oscar Schmidt. *Grundzüge einer Spongien-Fauna des atlantischen Gebietes*, Wilhelm Engelmann: Leipzig 1870, lk 16.
2. ↑  Sissekanne andmebaasis WoRMS.
3. ↑  F.E. Schulze. *Report on the Hexactinellida collected by H.M.S. ‘Challenger' during the years 1873-76. Report on the Scientific Results of the Voyage of H.M.S. Challenger during the years 1873–76.* *Zoology*, 21 (part 53), 1887, lk 8. Veebis.
4. ↑  Sissekanne andmebaasis WoRMS.
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib Selfossi linnast Islandil; samanimelise joa kohta vaata artiklit Selfossi juga* |

---

Ölfusá jõgi mõne meetri kaugusel Selfossi sillast
**Selfoss** on linn Islandil Árborgi vallas, Suðurlandi piirkonna halduskeskus ja Árborgi valla suurim asula ning halduskeskus.

Ta asub riigi lõunaosas Ölfusá jõe (Hvitá jõe jätku) vasakul kaldal ringtee (*Hringvegur*) ääres Hveragerði ja Hella asula vahel. 

Nime teine pool *foss* tähendab 'juga'. Nime esimene pool *sel* tähendab 'eluruumidega lauta suvekarjamaal'. Nimest hoolimata ei ole kogu vallas ühtegi juga. 

Linn on ärikeskus. Suurim tööandja on piimatöötlemisettevõte. Töödeldakse ka muid põllumajandussaadusi. Tähtis koht majanduses on ümbruskonna teenindamisel. 

Selfossi kaudu pääseb muuhulgas Þingvellirisse ja Hekla vulkaani juurde.

Ajalugu
-------

Islandi saagade järgi talvitus Ingólfur Arnarson 873/874. aasta talvel Ingólfsfjalli mäe jalamil Ölfusást läänes. Asula rajas sellele kohale 1000. aasta paiku Þórir Ásason.

Ölfusá jõele rajati 1891 rippsild, mille ehitamine oli üleriigiline sündmus. Sild muutis Selfossi Lõuna-Islandi põllumajanduspiirkonna keskuseks. Tänapäevane sild rajati 1945, kui esialgne sild oli kokku kukkunud. Sild lagunes, kuigi Suurbritannia oli paigutanud sõjaväeosa silda kui tähtsat strateegilist objekti turvama.

Kui 1930 rajati piimatöötlemisettevõte, kasvas Selfoss märgatavalt. 1900. aastal oli Selfossis 40, 2006. aastal üle 6000 elaniku. Samal aastal rajati kaubanduskeskus Kaupfélag Árnesinga ja need kaks ettevõtet olid mitukümmend aastat asula peamised tööandjad.

29. mail 2008 tabas Selfossi piirkonda 6,3-magnituudiline maavärin, mis tekitas mõnele ehitisele ja teedele märkimisväärset kahju. Maavärinat oli tunda kogu Lõuna-Islandil, kaasa arvatud Reykjavíkis ja Keflavíkis. Vähemalt 30 inimest sai vigastada, kuid surma ei saanud keegi.

Tänapäeval, mil liiklus on paremini arenenud, on asula asukoht soodne pealinna Reykjavíki läheduse tõttu. Arvatakse, et madalamate kinnisvarahindade tõttu hakkavad ärid ja elanikud pealinnast Selfossi valguma. Selfossis on töötus märksas väiksem kui Reykjavíkis.

Alates 1998. aastast kuulub Selfoss Árborgi valda, millest ta moodustab suurema osa.
Leo Varadkar (2020)
**Leo Eric Varadkar** (sündinud 18. jaanuaril 1979 Dublinis) on Iirimaa arst ja poliitik, 14. juunist 2017 kuni 27. juunini 2020 Iirimaa peaminister (*taoiseach*). 

Ta sündis aastal 1979 Dublinis, Mumbaist pärit arstist isa Ashok Varadkari ja Dungarvanist Waterfordi krahvkonnast pärit ema Miriam Varadkari (neiuna Howell) pojana. Ta õppis Dublinis Trinity College'is alguses õigusteadust, kuid lõpetas kõrgkooli arstina. 

2015. aastal Iirimaal toimunud samasooliste abielu referendumi käigus sai temast Iirimaa esimene avalikult geist valitsuse minister ning samuti esimene India juurtega minister.

Pärast 38-aastase Varadkari valimist Iirimaa peaministriks sai temast riigi noorim ning esimene rahvusvähemuse taustaga peaminister. Ta on Iirimaa esimene ja maailma neljas avalikult LGBT valitsusjuht (järgnedes Jóhanna Sigurðardóttir'ile, Elio Di Rupo'le ja Xavier Bettel'ile).

Isiklik elu
-----------

2015. aastal andis Varadkar enda sünnipäeval intervjuu RTÉ raadiole, kus ta rääkis esimest korda avalikult geiks olemisest: "See ei ole midagi, mis mind määratleks. Ma ei ole üksnes india juurtega poliitik või arst-poliitik või gei-poliitik. See on lihtsalt osa sellest, kes ma olen. See ei defineeri mind. See on osa minust." Selle teatega sai temast Iirimaa esimene avalikult geist minister. Varadkar oli märkimisväärne samasooliste abielu referendumi toetaja.

Varadkari partner Matthew Barrett töötab arstina Mater Misericordiae Ülikooli Haiglas.

Viited
------

1. ↑  Armstrong, Kelly (2. juuni 2017). "Significant step for equality". Irish Independent. Vaadatud 24. august 2017.
2. ↑  "Leo Varadkar: 'I am a gay man', Minister says". *The Irish Times*. 18. jaanuar 2015. Vaadatud 24. august 2017.
3. ↑  "Irish Cabinet member tells nation he's gay, becomes Ireland's 1st openly gay government minister". Fox News Channel. 18. jaanuar 2015. Vaadatud 24. august 2017.
4. ↑  "Leo Varadkar: 'I wanted to be an equal citizen. .. and today I am'". *The Irish Times*. 23. mai 2015. Vaadatud 24. august 2017.
5. ↑  Nial O'Connor (23. mai 2015). "10 factors behind the 'Yes' side's victory". *The Irish Independent*. Vaadatud 24. august 2017.
6. ↑  "Meet the dashing doctor boyfriend supporting Leo Varadkar in his Fine Gael leadership bid". *The Independent*. 21. veebruar 2017. Vaadatud 24. august 2017.
7. ↑  Barton, Sarah (17. mai 2017). "Fine Gael leadership race: Leo Varadkar". *The Irish Times*. Vaadatud 24. august 2017.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**Enda Kenny** | **Iirimaa peaminister**2017–2020 | Järgnev**Micheál Martin** |
**Urmas Kaju** (12. november 1956 Tallinn – 13. november 2014) oli eesti jurist ja pangandustegelane.

Ta lõpetas 1975. aastal Tallinna 7. Keskkooli ja 1980. aastal Tartu Riikliku Ülikooli õigusteaduskonna. 

Ta töötas aastatel 1981–1984 Harju rajooni Prokuratuuri abiprokurörina. Aastatel 1984–1987 oli ta Eesti NSV Prokuratuuri üldjärelevalve vanemprokurör; aastatel 1987–1989 oli ta Tallinna linna aseprokurör. Aastatel 1989–1990 oli ta Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi esimehe õigusnõunik. 

Aastast 1990 oli ta Eesti Panga presidendi nõunik, juhatuse liige ja õigusosakonna juhataja, samuti oli ta Rahareformi Komitee nõunik. 

Aastast 1999 oli ta AS Pakterminali nõunik, aga ka OÜ Asset-Konsultatsioonide juhatuse liige ja omanik.

Poliitiline tegevus
-------------------

Kaju on kuulunud Sotsiaaldemokraatlikku Erakonda.

Kaju on avaldanud Eesti päevalehes ja Delfis nime ,,Mr Nice" all artikleid. Osa artiklitest on avaldatud Internetis blogina.

Isiklikku
---------

Tema poeg on suhtekorraldaja Andreas Kaju.

1996. aasta jaanuaris tegi Kaju purjus olekus tukkuma jäädes avarii autoga Opel. Vastassuunavööndisse kaldudes põrkas ta kokku Andrus Marani juhitud BMW sport­autoga. Kajul diagnoositi ajutrauma ja ta viibis pärast avariid pikka aega koomas.

2002. aastal lahutas Kaju oma abikaasast. Kaju on elanud Harjumaa Viimsi valla Püünsi külas ja Tallinnas Õismäe linnaosas.

Kaju lemmikartistid olid Frank Zappa, Thin Lizzy ja Iron Maiden.

Viited
------

1. 1 2  Kahe pere lahing Kadrioru pärast
2. ↑  "Mr Nice teab ja arvab". Originaali arhiivikoopia seisuga 24. september 2016. Vaadatud 23. septembril 2016.

Kirjandus
---------

* Eesti majanduse biograafiline leksikon 1951–2000. Ilo. 2003

Välislingid
-----------

* Haud Tallinna Pärnamäe kalmistul
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib Tallinna asehaldurist; USA laulja kohta vaata artiklit Axl Rose* |

---

**Axel Rose** (ka **Axel von Rosen**; 20. august 1624 Koporje – 12. detsember 1679 Stockholm) oli Rootsi riigitegelane.

Ta oli Tartu õuekohtu asepresident, Rootsi asehaldur Tallinnas ja Rootsi kuningliku Tallinna linnusekohtu esimees. 

1670-ndate algul valmis tal Tallinnas Pikk tänav 28 nn Roseni palee, kus tänapäeval asub Rootsi Suursaatkond. 

Talle kuulus Roosna-Alliku ja Viisu mõis.

Axel Rose maeti 9. veebruaril 1681 Tallinna Oleviste kirikusse.

Perekond
--------

Tema vanemad olid Koporje ja Jamburgi asehaldur, Eestimaa Rosenite esivanem Bogislaus von Rosen (1572–1658) ja Tallinna raehärra Johann Stampehli tütar Magdalena Stampehl (maetud 1654).

Axel Rose abiellus 17. märtsil 1664 Helene Dorothea von Wrangelliga (maetud 1700), kelle vanemad olid Uhtna mõisnik Helmich von Wrangell (hukkus 1657) ja Elisabeth Dorothe von Wrangell Elistverest. Abikaasa vend Fabian von Wrangell (1651–1737) oli Uhtna ja Ubja mõisnik, kes abiellus Rootsi feldmarssali vabahärra Fabian von Ferseni (1626–1677) lesega, ning sai Hispaania kindralfeldmarssalina ja Brüsseli asehaldurina 1709 krahvitiitli.

Abielust sündisid 

* Bengt Gustav von Rosen (1665–1725), Roosna-Alliku, Mäo, Viisu ja Vodja mõisnik, Eestimaa rüütelkonna peamees 1702–1705, Eestimaa maanõunik, ja
* Margeretha von Rosen, kes abiellus 1725, Georg Johann von Stackelbergiga (1697–1766).

Viited
------

1. ↑  Elisabeth von Rosen, Bogislaus Rosen aus Pommern, 1572-1658: Stammvater des estländischen Geschlechts der "weiszen"Rosen, Familienverband der "weiszen" Rosen, O./ü. „Ilutrükk", Tartu, 1938, seite 623
2. ↑  Rootsi Suursaatkond asub Tallinna vanalinnas 17. sajandist pärit hoones, mida kutsutakse ehitaja järgi von Roseni paleeks.
3. ↑  Hans Lepp: "Rootsi mälestised Eestis. Lühike teejuht", Tallinn: Huma 1994, ISBN 9985801296
4. ↑  Rosen / Stackelberg, Otto Magnus von, Rosen, Genealogisches Handbuch der baltischen Ritterschaften, Teil 2 Estland, Bd. 2, Görlitz, 1930, lk. 173-174
5. ↑  Wrangell, Stackelberg, Otto Magnus von, Wrangell, Genealogisches Handbuch der baltischen Ritterschaften, Teil 2 Estland, Bd. 1, Görlitz, 1930, lk. 602

Välislingid
-----------

* Axel Rose korralduste plakatid Eesti Ajalooarhiivis
**Kohkīlūyeh va Būyer Aḩmadī provints** (pärsia keeles استان کهگیلویه و بویراحمد‎ *Ostān-e Kohgīlūye va Būyer-Ahmad*; luri keeles استان کهگیلویه و بِیرَمَد *Ostān-e Kohgīrūye-o Beyramad*) on üks kolmekümne ühest Iraani provintsist. See asub riigi edelaosas Iraani 2. piirkonnas ja selle keskus on Yāsūj. Provintsi pindala on 15 563 km² ja 2006. aasta seisuga elas seal 634 000 inimest. Rahva ja eluruumide riikliku loenduse andmetel oli Kohkīlūyeh va Būyer Aḩmadī provintsi rahvaarv 2011. aastaks kasvanud 658 629 inimesele. Enamik kohalikest elanikest räägib peamiselt luri keelt. Provintsis on üheksa maakonda: Bahma’ī, Bāshti, Būyer Aḩmadī, Charāmi, Danā, Gachsārāni maakond, Kohkīlūyeh', Landeh' ja Māregūni maakond.

Iraani provintsid

Alborz **·**  Ardabīl **·**  Būshehr **·**  Chahār Maḩāll va Bakhtīārī **·**  Eşfahān **·**  Fārs **·**  Gīlān **·**  Golestān **·**  Hamadān **·**  Hormozgān **·**  Ida-Aserbaidžaan **·**  Īlām **·**  Kermān **·**  Kermānshāhān **·**  Khorāsān-e Razavī **·**  Khūzestān **·**  Kohkīlūyeh va Būyer Aḩmadī **·**  Kurdistan **·**  Lorestān **·**  Lõuna-Khorāsān **·**  Lääne-Aserbaidžaan **·**  Markazī **·**  Māzandarān **·**  Põhja-Khorāsān **·**  Qazvīn **·**  Qom **·**  Semnān **·**  Sīstān va Balūchestān **·**  Zanjān **·**  Teheran **·**  Yazd
**Kuusna mõis** (ka **Väike-Karinu mõis**) (saksa keeles *Kusna* või *Klein-Kardina*) oli rüütlimõis Järva-Jaani kihelkonnas Järvamaal. Nüüdisajal jääb kunagine mõis Järva valda Järva maakonnas.

Ajalugu
-------

Mõisa viimane omanik enne 1919. aasta võõrandamist oli Moritz von Parrot.

Kuusna mõisas veetis oma suvepuhkusi 1802. aastal taasavatud Tartu ülikooli esimene rektor Georg Friedrich Parrot (1767–1852).

Mõisakompleks
-------------

Mõisa pikk ühekorruseline peahoone rajati ilmselt 1840.–1850. aastatel. 1960. aastatel muudeti endine mõisa härrastemaja kolhoosilaudaks. Osa aknaavasid müüriti kinni või tehti väiksemaks.

Säilinud on ka mitu kõrvalhoonet.

Vaata ka
--------

* Eesti mõisate loend

Välislingid
-----------

* Kuusna mõisast Eesti mõisaportaalis

Järva-Jaani kirik
Järva-Jaani kihelkond

**Kirik**: Järva-Jaani kirik  

**Mõisad**: Einmanni mõis | Karinu mõis | Kuie mõis | Kuksema mõis | Kuusna mõis | Metstaguse mõis | Orina mõis | Rava mõis | Roosna-Alliku mõis | Seliküla mõis | Võhmuta mõis
Tallinna Muusika- ja Balletikool Pärnu maantee poolt vaadatuna
**Tallinna Muusika- ja Balletikool** (lühend **MUBA**) on Tallinnas Haridus- ja Teadusministeeriumi haldusalas olev riigikool, mis alustas tegevust 1. septembril 2022, kui liideti Tallinna Muusikakeskkool, Georg Otsa nimeline Tallinna Muusikakool ja Tallinna Balletikool.

Kolme kooli ühendamisel loodi ühe õppeasutusena tegutsev kutseõppeasutus ja gümnaasium.

Koolihoone
----------

Kool asub selleks spetsiaalselt ehitatud õppehoones Tallinnas aadressil Pärnu maantee 59. Samal kinnistul asus kuni 2018. aastani Tallinna Ülikooli ühiselamu, mis lammutati. Õppehoone projekteeris mainekas Austria arhitekt Thomas Pucher, kes võitis 2011. aastal toimunud arhitektuurivõistluse. Koolikompleksis on peale klassi- ja harjutusruumide veel mitu saali, õpilaskodu, stuudio, ujula ja sisehoov.

Juhtimine
---------

Aastatel 2018–2020 oli kooli asutav direktor Eero Raun. Alates 2. maist 2021 on Tallinna Muusika- ja Balletikooli direktor Timo Steiner, varasem Tallinna Muusikakeskkooli direktor.

Alates 2021. aasta septembrist kuuluvad kooli juhtmeeskonda veel neli õppe- ja neli loovjuhti:

* klassikalise muusika õppejuht – Reet Käärik
* rütmimuusika õppejuht – algul Maarja Soomre, alates augustist 2023 Ivi Rausi-Haavasalu
* balleti ja kaasaegse tantsu õppejuht – Kaie Kõrb
* üldhariduse õppejuht – Heli Tohver
* klassikalise muusika loovjuht – algul Mihhail Gerts, alates 1. märtsist 2022 Andres Kaljuste
* rütmimuusika loovjuht – Reigo Ahven
* balleti ja kaasaegse tantsu loovjuht – Teet Kask
* üldhariduse loovjuht – Heili Einasto

Viited
------

1. 1 2 3  Tallinna Muusika- ja Balletikool. Haridus- ja Teadusministeeriumi veebisait.
2. ↑  Tallinna Muusika- ja Balletikooli direktoriks saab Timo Steiner. Haridus- ja Teadusministeeriumi veebisait, 14. aprill 2021.
3. ↑  Tallinna muusika- ja balletikool otsib juhtmeeskonda. ERR, 8. juuli 2021.
4. ↑  Tallinna Muusika- ja Balletikooli veebisait.

Välislingid
-----------

* Tallinna Muusika- ja Balletikooli veebisait
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel on viljakuhjast; perekonnanime kohta vaata artiklit Naber (perekonnanimi)* |

---

**Naber** on kooniline kuivatatud viljavihkude kuhil pikemaks säilitamiseks. Lõunaeesti murdes öeldi nabra kohta *kuhilik*, Lääne-Eestis *kuhilas*.

Nabras oli 200–300 viljavihku. Väiksemad vihud laoti keskele hakikujuliselt, suuremad vihud selle ümber kihiti, ladvad sissepoole, tüved väljapoole. 

Naber kaeti mitmest vihust peaga, mis kinnitati vitstega, kuid võis ka jääda katmata. Lääne-Eestis ja saartel tehti väiksemad nabrad viljalõikuse ajal, neid vihuga ei kaetud, nende tipp seoti tihedasti kokku.

Naprasid nimetati teravilja järgi (rukkinaber, odranaber jne).

Viited
------

1. ↑  Eesti etnograafia sõnaraamat. Koostanud Arvi Ränk, toimetanud Õie Ränk. Tallinn 1995. lk 122
2. 1 2 3  Eesti rahvakultuuri leksikon (3. trükk). 2007. Koostanud ja toimetanud Ants Viires. Eesti Entsüklopeediakirjastus. Lk 176

Välislingid
-----------

* Rukkihakid ja -naber foto EPM-is
Carl Schmidt (1847-1935) sündis  Paides ja  asus Põltsamaale  elama 1878. aastal. Ta tegutsedes Põltsamaal erinevatel aladel. Ta oli  Balti Põllumeeste seltsi asutajaliige ja tema algatusel veeti isegi õlle valmistamiseks viljaPeterburgi õllevabrikusse. 1891. aastal püstitas ta Põltsamaale  kangakudumise ja värvimise töökoja, hiljem ehitas ta suure silla juurde kangakudumis ja värvimise vabriku. Pajusi maanteel asuvas kaupluses müüdi valmistoodangut jabta ise elas ka samas majas. Veski ja vabrik said  1915. aastal põlengus kahjustada. Hiljem ehitas linn säilinud osasse elektrijaama.

1921. aastal valiti Carl Schmidt Põltsamaa alevivanemaks. peale väikest pausi valiti ta  veel teisekski ametiajaks ja ta pidas alevivanema ametit  1927. aastani. Tema alevivanemaks olemise ajal asuti korrastama ja planeerima tänavaid ning tehti erinevaid üldkasulikke töid. 

1930. a valiti ta linnavolikokku. Alevivanema  oli ta heatahtlik ja vastutulelik inimene. Ta aitas alati kui sai. Ametialal nõudis Carl Schmidt korda  ja oli ise ka väga korrektne. 

Põltsamaal elas Schmidt kuni 1931. aastani, mil kolis poja juurde Kärdlasse. 1935. aastal endine alevivanem Läänemaal ka suri, kuid maeti Põltsamaa kalmistule.
**Rauno Võsaste** (sündinud 30. mail 1971 Jõgeval) on eesti kirjanik, endine politseinik.

Haridus
-------

Ta on lõpetanud 1989. aastal Jõgeva 1. Keskkooli. 1992–1996 õppis Sisekaitseakadeemias.

Töökäik
-------

1991 asus tööle Jõgeva kriminaalpolitseis kordnik-autojuhina. 1996–2004 töötas kriminaalpolitsei inspektori ja ülemkomissarina Jõgeva Prefektuuris.
2004–2009 Lõuna Prefektuuri kriminaalosakonna juhi asetäitja. 2009 asus Ida Prefektuuri kriminaalpolitsei direktori kohale, ent lahkus viie kuu pärast politseist.
Peale politseist lahkumist on ta töötanud AS Atria Eestis turvajuhi ja Eesti Energia ASi sisekontrolli osakonna juhatajana. Nüüd tegutseb enda ettevõttes Ferricrux OÜ.

Avaldatud raamatud
------------------

* "Harald Riipalu lugu". 2011. EAN 2220000009998
* "Johannes Soodla VR II/2, II/3 relva-ssi kindral" 2013. ISBN 9789949512102
* "Ain Mere. Valel poolel". 2014. ISBN 9789949336449
* "Hea ment". 2018. EAN 3220000003739
* "Eestlased miilitsapataljonis. Sõjaväeosa nr 5460 lugu". 2020. ISBN 9789949018628

Viited
------

1. ↑  Rauno Võsaste: Elu tegusaim aeg on praegu, Vooremaa, 4. juuni 2011

Välislingid
-----------

* Rauno Võsaste esitles oma esimest romaani, Vooremaa, 4. september 2018
* Kirjanikud Andres Kõre ja Rauno Võsaste kohtusid Vanaveski saunas, Vooremaa, 9. juuli 2021
Kohaliku fenoolitehase esindushoone
**Nju-Jork** (ukraina keeles Нью-Йорк) on linnalist tüüpi asula Ukrainas Donetski oblastis Bahmuti rajoonis.

Ajalugu
-------

New Yorgi järgi nimetatud asula ilmus Nju-Jorki nime all kaartidele 1846. aastal. 1859. aastast pärinevate andmete järgi olnud asulas tol ajal 13 majapidamist, elanikke 45 meest ja 40 naist.

19. sajandi lõpul asusid Nju-Jorki elama mennoniitidest sakslased. Ekslikult on ka arvatud, et asulale andsidki nime nemad. 1941. aastal küüdidati asulas veel elanud sakslased Kasahstani.

1951. aastal sai asula uueks nimeks **Novgorodske**, kuna senine nimi mõjus liiga kapitalistlikuna. 1. juulil 2021 hääletas Ukraina Ülemraada Nju-Jorki nime taastamise poolt.

Alates 2014. aastast on Nju-Jork olnud Donbassi sõja rindejoone vahetus läheduses.

2023. aasta 21. juulil hukkus asulas Venemaa rünnaku tõttu vähemalt neli tsiviilelanikku, kolm sai raskelt vigastada.

Viited
------

1. ↑  «Залишився останній крок». Комітет Ради підтримав перейменування одного з селищ на Донбасі у Нью-Йорк nv.ua, 3. veebruar 2021.
2. ↑  Наш милий Нью-Йорк. Як селище на Донеччині бʼється за увагу та інвестиції hromadske.ua, 13. veebruar 2021.
3. 1 2  New York on Ukraine's frontline: parliament backs town's name change Reuters, 2. juuli 2021.
4. ↑  Про перейменування селища міського типу Новгородське Бахмутського району Донецької області
5. ↑  Названо число погибших при обстреле поселка Нью-Йорк в Донецкой области. DW, 22. juuli 2023
**Johan Nurmberg** (17. juuli 1879 Nurmissaare, Vana-Tänassilma, Viljandi kihelkond – 22. september 1937 Viljandi) oli Eesti trükikoja omanik ja seltskonnategelane.

Johan Numberg õppis Viljandi Friedrich Kuhlbarsi elementaarkoolis. 

1896. aastal asus elama Viljandisse ja omandas trükitöölise kutse Ado Peeti trükikojas. Seejärel võitles Vene-Jaapani sõjas ja I maailmasõjas. 

1910. aastal kolis Tallinna, kus abiellus Liisa Moosega. Töötas ladujana mitmes Tallinna trükikojas ja töödejuhatajana Ühiselu trükikojas. 

Naasnud Viljandisse, ehitas endale aadressil Trepimäe 6 asuva villa-elamu. 

1918. aastal ostis ta Viljandis Tartu 9 hoovis asunud Ado Tõllasepa trükikoja, mida pidas mitukümmend aastat. 

Hiljem ehitas suure äri- ja eluhoone Viljandis Tallinna tänav 11. 

Oli agar seltsitegelane, võttis osa mitmesuguste seltskonna- ja majandusorganisatsioonide juhtimisest. Saatnud rahvaluulet nii Jakob Hurdale kui ka Matthias Johann Eisenile. 

Nurmbergil oli Viljandis aadressil Lossi 31 asuv trükikoda ja köitetuba, kus kuni 1940. aastani anti välja ka ajalehte Oma Maa.

Viited
------

1. ↑  "27010/317 Trepimägi 6". *Kultuurimälestiste register*.
2. 1 2  "Johan Nurmberg". *Eesti Kirjandusmuuseum*.

Välislingid
-----------

* Johan Nurmberg Genis
Ado Tõllasepp
**Ado Tõllasepp** (kasutusel ka **Aadu Tõllasepp**) ( 9. juuli 1869 Viljandimaa, Vana-Võidu vald, Kangilaski – 28. september 1943 Austria, Viin) oli Viljandi raamatukaupmees ning majandus- ja seltskonnategelane.

Alghariduse omandas Vana-Võidu valla- ja Viljandi kihelkonnakoolis, hiljem täiendas end eratundides. Õppis Tartus dr. Hermanni juures raamatu- ja kirjastusäri. 1889. aastal asutas Viljandisse esimese eesti raamatukaupluse *H. J. Leokese* nime all, Veski ja Harjutuse *(nüüd Jakobsoni ja Koidu)* tänava nurgale Hentsoni majja. Tegutsemise algaastail töötas ta koos Hans Leokesega, kes oli tema õemees, hiljem läksid nende meeste teed lahku. 1896. aastal avas ta Viljandis oma raamatu- ja kirjutustarvete äri, trükikoja ja laenuraamatukogu. 1896. aastal kutsuti ta Viljandis avatud Postimehe abitalituse juhatajaks. 1905. aasta lõpul asutas ta ajalehe Rahvaleht, mille toimetajateks kutsus põllutööinstruktor Ado Johansoni ja kaubandusteadlase Hermann Namsingu. Rahvaleht hakkas pärast 1909. aastal Sakalaga ühinemist edasi ilmuma Sakala nime all. 1906-1907 andis välja ajalehte Lõbus ajaviide. 1908. aastal andis välja huumoriajakirja Mulk. 1918 aastal müüs oma trükikoja Johan Nurmbergile ja läks elama Tallinna. 1920. aastal oli ta üks likööri- ja veinitehaste Alko asutajatest Viljandisse.

Kirjastas hulk kooli- ja muid raamatuid.

Ta oli Viljandi linavabriku ja OÜ Radixi asutaja ja juhatuseliige.

Viited
------

1. ↑  https://muuseum.viljandimaa.ee/aastaraamat/sarapuu.pdf Linda Sarapuu - Hans Leoke – raamatukaupmees ja kirjastaja (lk 188)
2. ↑  Sakala 7. jaanuar 2006 - Kolm kanget Adot Viljandis sada aastat tagasi
3. 1 2  Digar Päewaleht, nr. 181, 8 juuli 1939 - Ado Tõllasepp 70-aastane (lk 8)
4. ↑  "Johan Nurmberg". *Eesti Kirjandusmuuseum - Kivike*.
5. ↑  "Ado Tõllasepp 70-aastane". *Postimees (Tartu : 1886-1944) nr.180*. 9. juuli 1939. Lk 8.
Õppetöö Põlva Jakobi Koolis
**Põlva Jakobi Kool** on kool Põlvas.

Õppeaastast 2019/2020 alustas Põlva Jakobi Kool tegevust Tartu Luterliku Peetri Kooli sõsarkoolina (õppekohana) Põlvas. Ühiseks kooli pidajaks sai MTÜ Tartu Luterlik Peetri Kool. 2023/2024 õppeaastast jätkab kool iseseisvana ning kooli pidajaks on Põlva Maarja koguduse poolt asutatud Põlva Jakobi Kooli Sihtasutus. Kooli uueks direktoriks sai Jakob Hurda nimelise Põlva Rahvahariduse Seltsi esimees Tiia Viilu.

Jakobi Kool rajati koostöös kohaliku kogukonna ja EELK Põlva Püha Neitsi Maarja kogudusega. Kooli nimi viitab Põlva kandist pärit kiriku- ja kooliõpetajale ning rahvavalgustajale Jakob Hurdale. Kool tegutseb Põlva ajaloolises kirikumõisa hoones (pastoraadis) ning seal pööratakse erilist tähelepanu ka Vana-Võrumaa kultuuripärandile, mh võru keele õppimisele.

1.–4. klassis on õppe- ja kasvatustegevus korraldatud üldõpetuse põhimõtteid järgides, v.a saksa keel, usuõpetus, meedia- ja suhtlemisõpetus ning oskusaine, kus järgitakse traditsioonilist aineõpetust. Kasutatakse kujundava hindamise ehk toetava hindamise põhimõtteid.

Kooli vapp

### Sümboolika

Jakobi Kooli sümboliks on vapp, millel on punasel kilbil kuldse, hõbedaste kaantega avatud raamatu kohal kuldne aabitsakukk, saateks kummalgi pool hõbedane võti.

Jakobi Kooli lipul on sinisel lipukangal mustaga ääristatud valge rist. Risti peal on vapi lipuvariant: punasel ruudukujulisel väljal kuldkollase, valgete kaantega avatud raamatu kohal kuldkollane aabitsakukk. Saateks kummalgi pool valge võti.

Vapi ja lipu eeskujuks on Tartu Luterliku Peetri Kooli sümboolika, osutamaks selle kooli olulisele rollile Jakobi Kooli sünni juures. Aabitsakukk meenutab nii Põlva Maarja kiriku tornis olevat kukke, kui ka Põlva omaaegsete pastorite tööd hariduspõllul.

Välislingid
-----------

* Kooli koduleht
**Johan Holberg** VR II/3 (20. veebruar 1893 Sauga vald, Pärnumaa – 10. aprill 1978 Chicago) oli Eesti poliitik, sõjaväelane (alamkapten) ja advokaat.

Ta lõpetas 1914. aastal Pärnu Aleksandri Gümnaasiumi. Aastatel 1914–1915 õppis ta Peterburi Ülikooli õigusteaduskonnas. Õppis aastatel 1920–1924 Tartu Ülikoolis ning lõpetas õigusteadusliku stuudiumi. Korp! Sakala auvilistlane.

Aastatel 1915–1917 võttis ta osa Esimesest maailmasõjast ja 1918–1920 Eesti Vabadussõjast (1. ratsarügemendi ohvitserina). 9. augustil 1920 arvati ta reservi.

Ta oli aastatel 1924–1927 vandeadvokaadi abi ja 1927–1928 kaubandus-tööstusminister (Jaan Tõnissoni kolmandas valitsuses). Aastatel 1928–1933 oli ta vandeadvokaat Jaan Teemanti ja 1933–1935 vandeadvokaat Otto Pukki abi. 1935. aastast töötas ta vandeadvokaadina Tallinnas.

10. novembril 1934 karistas Tallinna-Haapsalu rahukogu teda kui Kaja vastutavat toimetajat 20-kroonise rahatrahvi või 5-päevase arestiga, kuna ajalehes oli avaldatud tõestamata väiteid, nagu kavatsetaks riigi raudteed maha müüa.

Ta oli II, III, IV ja V Riigikogu liige. Ta nimetati Otto Tiefi valitsuse sõjaministriks, kuid ta teatas Eestist lahkumisest ja loobus pakkumisest. See ei takistanud tal paguluses end nimetamast sõjaministriks ja pärast Alfred Maureri surma presidendi kohusetäitjaks.

1944. aastal põgenes ta Saksamaale, 1948. aastal siirdus sealt Rootsi, hiljem Rootsist Kanadasse. Eesti Põllumeeste Kogude Esinduse Paguluses esimees.

Ta oli Läti Karutapja ordeni kavaler.

Viited
------

1. 1 2  Tartu Ülikooli vilistlased: Holberg, Johan. Matrikkel 2854.
2. ↑  "Kaja" karistati. Vaba Sõna, 10. november 1934, nr. 259, lk. 10.
3. ↑  Eesti II Riigikogu. Tallinn, 1924
4. ↑  Tartu Ülikooli üliõpilaskonna teatmik. II 1889–1918. (lk. 189) Tartu 1987

Kirjandus
---------

* "Kojamees presidendiks". Teataja, 24. oktoober 1954, nr 20, lk 2

Välislingid
-----------

* Ohvitseride andmekogu
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib Eesti poliitikust. Baltisakslasest arsti kohta (tegutses Saaremaal) vaata Hans Eduard Gottfried Martinson.* |

---

**Hans Martinson** (26. august 1872 Vana-Vändra vald, Pärnumaa – 25. jaanuar 1935 Rapla) oli III, IV ja V Riigikogu liige, kuhu ta valiti Harjumaalt.

Sotsialistlikust liikumisest võttis Martinson osa juba noorpõlves, olles sunnitud 1905. aasta sündmuste tagajärjel lahkuma Eestist. Ta elas siis pikemat aega Rootsis. Hiljem töötas Peterburis tuntud saapavabrikus "Skorohodis" meistrina. Hiljem Eesti iseseisvuse ajal oli ta ametis samal alal Tallinnas ühes nahavabrikus.

Hans Martinson valiti algselt valiti ta Eesti Töölispartei nimekirjast III Riigikogusse (1926–1929), kuid 12. jaanuaril 1929. aastal heitis ta ETP-st välja koos Eduard Pesuri, August Sprenki, Theodor Maureriga ja ta läks üle Eesti Sotsialistlikku Töölisparteisse, mida seejärel esindas IV (1929–1932) ja V Riigikogus (1932–1935). Tema surma järel kutsuti Riigikogu töist osa võtma Stepan Leidtorp.

Välislingid
-----------

* Hans Martinson Eesti biograafilises andmebaasis ISIK

Viited
------

1. ↑  Valdur Ohmann, EKP hädas provokaatoritega ja õpib tundma oma vaenlast, Tuna 1 / 2019, lk 86–94
2. ↑  Teadaanne muudatusest Riigikogu koosseisus (RTL 1935, 10)
**Jacob Obrecht** (1457/8 Gent – juuli lõpp 1505 Ferrara) oli renessansihelilooja franko-flaami koolkonnast. Ta oli 15. sajandi lõpu kuulsaim missade looja.

Elu
---

See vähene, mis on teada Obrechti päritolu ja lapsepõlve kohta, tuleb peamiselt tema motetist "Mille quingentis". Ta oli Genti trompetisti Willem Obrechti ja Lijsbette Gheeraertsi ainuke poeg. Tema ema suri 1460. aastal 20-aastaselt, isa suri 1488. aastal Gentis. 

Tema haridusest on vähe teada, kuid ilmselt õppis ta mängima trompetit, nagu isagi, ning selle käigus ka tundma kontrapunkti ja improvisatsiooni *cantus firmusel*. On väga võimalik, et ta kohtus Burgundia hertsogi õukonnas Antoine Busnois'ga, kuid kindlasti tundis ta tema muusikat, sest Obrechti esimene missa on stiililiselt vanema helilooja omale väga lähedane.

Obrecht töötas õpetlase, helilooja ja vaimulikuna. Ta oli oma patroonide ja kaasaegsete heliloojate seas kõrgelt austatud. Johannes Tinctoris lisas Napolis Obrechti oma lühikesse nimekirja tolle aja meisterlikematest heliloojatest. Obrecht oli sel ajal vaid 25-aastane. 

Kuigi enamik Obrechti ametikohtadest asus Flandrias, tegi ta vähemalt kaks reisi Itaaliasse, esimest korda kuus kuud 1487. aastal Ferrara hertsog Ercole d'Este I kutsel ja uuesti aastal 1504. Hertsog Ercole oli kuulnud Obrechti muusikat, mis levis Itaalias alates 1484. aastast, ning pidas seda kõigi teiste kaasaegsete heliloojate muusikast paremaks. 1504. aastal suundus ta uuesti Itaaliasse, kuid pärast hertsogi surma järgmise aasta alguses jäi ta ametikohata. Obrecht suri Ferraras katku veidi enne 1. augustit 1505.

Salvestised
-----------

* "Flemish Masters", Virginia Arts Recordings, VA-04413, esitab Zephyrus. Sisaldab Obrechti "Missa Sub tuum presidium"
* "Missa Maria zart", Gimell CDGIM 032, esitab Tallis Scholars, juhatab Peter Phillips
* "Jacob Obrecht. Chansons, Songs, Motets" Capilla Flamenca ja Piffaro, 2005 (Eufoda 1361)

Viited
------

1. 1 2 3 4  Wegman, Grove
2. ↑  Sparks 1980, lk 477
3. ↑  Wegman 1994, lk 21
4. ↑  Wegman 1994, lk 36
5. ↑  Wegman 1994, lk 39
6. ↑  Wegman 1994, lk 147
7. ↑  Wegman 2007
8. 1 2  Atlas, lk 295
9. ↑  Wegman 1994, lk 81-2
10. ↑  Wegman 1994, lk 139

Allikad
-------

* Atlas, Allan W. 1998. "Renaissance Music". New York: W.W. Norton
* Sparks, Edgar H. "Obrecht, Jacob", *The New Grove Dictionary of Music and Musicians*, 1980 ed.
* Wegman, Rob C. 1994. "Born for the Muses: The Life and Masses of Jacob Obrecht". Oxford: Clarendon Press
* Wegman, Rob C. "Obrecht, Jacob" *Grove Music Online'*,  (vaadatud 22. novembril 2010)
*Mitte segi ajada soome-ugri rahvaste maailmakongressiga*

---

**Rahvusvaheline fennougristika kongress** (nimetatud ka *Rahvusvaheline soome-ugri (kultuuri)kongress*; inglise keeles *International Congress for Finno-Ugric Studies*, ladina keeles *Congressus Internationalis Fenno-Ugristarum*; **CIFU**) on suurim eri riikides soome-ugri rahvaid uurivate teadlaste kongress, mida korraldatakse üks kord iga viie aasta tagant. Esimene kongress korraldati ungari ja soome teadlaste algatusel 1960. aastal Budapestis, aga kümnes juubelikongress toimus Marimaal Joškar-Olas.

Kongressid
----------

* 1960 – CIFU I. Ungari, Budapest
* 1965 – CIFU II. Soome, Helsingi
* 1970 – CIFU III. NSV Liit, Eesti NSV, Tallinn
* 1975 – CIFU IV. Ungari, Budapest
* 1980 – CIFU V. Soome, Turu
* 1985 – CIFU VI. NSV Liit, Komi, Sõktõvkar
* 1990 – CIFU VII. Ungari, Debrecen
* 1995 – CIFU VIII. Soome, Jyväskylä
* 2000 – CIFU IX. Eesti, Tartu
* 2005 – CIFU X. Venemaa, Marimaa, Joškar-Ola
* 2010 – CIFU XI. Ungari, Piliscsaba
* 2015 – CIFU XII. Soome, Oulu
* 2022 – CIFU XIII. Austria, Viin

Otsuse järgmise kongressi toimumise aja ja koha ning kongressi teadusliku programmi kohta võtab vastu Soome-Ugri Kongressi Rahvusvaheline Komitee (ICFUC). 

ICFUCi otsuse järgi korraldas viimase fennougristika kongressi Ungari, kus sellega tegeles Pázmány Péteri Katoliikliku Ülikooli (PPKE) soome-ugri õppetool. 11. rahvusvahelise fennougristika kongressi (CIFU XI) teema oli "Soome-ugri rahvad ja keeled 21. sajandil" ja see toimus 9.–14. augustil 2010 Piliscsabas.

2015. aastal toimus kongress Soomes Oulus ja selle korraldas Oulu ülikool. 2022. aastal toimus XIII CIFU Austrias Viinis.

Vaata ka
--------

* Soome-ugri rahvaste maailmakongress
* Fennougristika

Viited
------

1. ↑  11. rahvusvaheline soome-ugri kongress

Välislingid
-----------

* Vilja Oja. Fennougristide suurfoorum CIFU 11. Sirp, 24. september 2010
* 
*
Geotropism ehk gravitropism
**Geotropism** (gravitropism) on üks kuuest tropismi liigist, mis kirjeldab taime juurte orienteeritud kasvu raskusjõu suhtes. Olenemata taime asendist suubub juur geotroopselt allapoole. Selline nähtus on põhjustatud gravitatsioonist. Omadus esineb ka seentes.

Kirjeldus
---------

Taime juured kasutavad gravitatsiooni ning raskusjõudu kasvujuhina, väänates juured alati maapinnaga vastakuti ehk alla. Gravitatsioonist põhjustatud kasv tagab juurte kinnitumise pinnasesse, et taim saaks edasipidiselt toitained ning vett.

Põhjused
--------

Gravitatsiooni tunnetavad taimed rakkude abil (statotsüüdid), mille sees asetsevad selleks spetsialiseerunud organellid – tihedad amüloplastid (statoliidid), mis vajuvad raku asendi muutudes selle põhja. Arvatakse, et selline amüloplastide füüsikalises mõttes alla suunas vajumine aktiveerib retseptorid, mis panevad taime võsu ja juure oma kasvusuunda korrigeerima.

Avastuse ajalugu
----------------

Charles Darwin, inglise loodusuurija, oli esimene, kes dokumenteeris geotropismi, avastades, et taime juured näitavad positiivset geotropismi ning taime varred negatiivset geotropismi. Raamat, kus esineb geotropismi esimene kirjeldus avaldati aastal 1881.

Esinemine
---------

Geotropismi esinemine
Geotropism on paljude juurtega taimede üldtunnuseks. Kõige selgemalt on näha seda potitaime ümberkukkumisel, kui taime vars demonstreerib negatiivset geotropismi kasvades ülespoole, kuid juured, mis ulatuvad potist välja, küündivad peale poti ümber minekut maapinna poole ehk demonstreerivad positiivset geotropismi.

Uuringud
--------

Geotropismi kui nähtust on uuritud peamiselt vertikaalselt kasvavates taimedes, nagu näiteks seemikute juured, mais, tomat, tubakas, mungoas ning hiljuti Harilik müürlookis.

Viited
------

1. ↑  Johnson, Gregory B. (1999). *"Tropism"* (inglise). World Book Encyclopedia.
2. 1 2  Darwin, Charles (1881). *The power of movement in plants* (inglise). New York: D. Appleton and Company. Lk 623.
3. ↑  Oidermaa, Jaan-Juhan; Veromann, Linda-Liisa (29. juuni 2016). "Lugeja küsib: miks taimed ülespoole kasvavad?". Vaadatud 29. novembril 2023.
4. ↑  Haga, Ken; Takano, Makoto; Neumann, Ralf; Lino, Moritoshi (17. jaanuar 2005). "The Rice COLEOPTILE PHOTOTROPISM1 Gene Encoding an Ortholog of Arabidopsis NPH3 Is Required for Phototropism of Coleoptiles and Lateral Translocation of Auxin". *National Library of Medicine*. Vaadatud 29. novembril 2023.
5. ↑  Science Buddies Staff (13. september 2022). ""How Do Roots Grow When the Direction of Gravity Changes?"". *Science Buddies*. Vaadatud 28. novembril 2023.
6. ↑  Srivastava, Lalit Mohan (2002). "Tropic and Nontropic Responses to Environmental Signals". *ScienceDirect*. Vaadatud 29. novembril 2023.
**Renavas** on küla Leedus Mažeikiai rajoonis Seda vallas. Renavas asub Läti piiri ääres Varduva kaldal.

Külla ulatuvad osaliselt Natura 2000 alad Varduva jõgi II ja Varduva jõgi, ka jääb osa Renavasest Varduva maastikukaitsealale.

XVI sajandil mainiti esimest korda Renavase mõisa, aastal 1763 ehitati sinna kirik. Nii mõis kui küla said nime Rönnede suguvõsa järgi, kellele mõis kuulus. Praegune kirik pärineb aastast 1933.

Muinsuskaitse all on Renavase mõisa süda ja Renavase linnamägi. Pilaleks kutsutav linnamägi oli kasutusel I aastatuhandel eKr. Linnusehoovi pindala on 10x15 meetrit. Linnamäe nõlvad on praegu viie meetri kõrgsed, kuid rajamisel oli nende kõrguseks tõenäoliselt kümme meetrit. Vallikraav on praegusel ajal seitsme meetri laiune ja meetri sügavune, osa linnust piiravast vallist on sinna sisse vajunud. Kultuurikiht on linnusehoovis 15-40 cm. paksune.

Külas on raamatukogu, varem asus seal ka põhikool, kuid praegu asub see uutes ruumides Vadagiai külas. Varduva jõel on pais ja väike hüdroelektrijaam. Mõisa pargis kasvab Leedu jämedaim kuusk.

Elanikkond
----------

|  |  |
| --- | --- |
| * 214 (1902)
* 229 (1923)
* 175 (1959)
* 166 (1970)
* 174 (1979)
* 170 (1981)
 | * 113 (1986)
* 134 (1989)
* 109 (2001)
* 82 (2011)
* 70 (2021)
 |

Pilte
-----

* RenavasRenavas
* Renavase kirikRenavase kirik
* Vaade Varduva jõelt Renavase mõisale.Vaade Varduva jõelt Renavase mõisale.

Viited
------

1. ↑  Gyventojai gyvenamosiose vietovėse: Lietuvos Respublikos 2021 metų gyventojų surašymo rezultatai. Vilnius: Statistikos departamentas, 2022.
2. ↑
3. ↑  Renavo piliakalnis, vad. Pilale

Välislingid
-----------

 Renavas – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
* Küla portaalis vietoves.Lt
* Küla piirkonna entsüklopeedias

| * v
* r
Seda valla haldusjaotus |
| --- |
| 
**linnad:** **Seda** |
| 
**külad:** Arvydiškė **·**  Beržėnai **·**  Butikiai **·**  Dagiai **·**  Dingailai **·**  Domėnai **·**  Dūmaičiai **·**  Grūstė **·**  Kalnijos **·**  Kuisiai **·**  Kulšėnai **·**  Nausodė **·**  Pabradumė **·**  Padvarninkai **·**  Paežerė **·**  Pagardė **·**  Pasruojė **·**  Renavas **·**  Rimoliai **·**  Rubikaliai **·**  Skėriai **·**  Žadeikiai **·**  Tiškai **·**  Uikiai **·**  Užežerė **·**  Vadagiai |
**Harilik kedristõlvik** (*Cordyceps militaris*) on perekonda kedristõlvik kuuluv mittesöödav parasiitne seen.

Seene eosed asuvad mullas, kus leidub ka liblikate röövikuid. Eosed põhjustavad röövikutel surmahaigust: nad nukkuvad, aga seejärel surevad ja nukust kasvab välja hoopis seene viljakeha.

Harilik kedristõlvik võib parasiteerida ka maa-alustel murumunadel.

Seen võib kasvada nii üksi kui hulgakesi. Viljakeha on nuiakujuline, ülevalt jämedam kui alt, 2–8 cm kõrge ja sageli kõver. See on kollakasoranži värvi, sageli alt kahvatum, ülevalt vinniline ja alt sile.

Seene eosed moodustavad pikki jadasid, mis lagunevad üksikuteks ellipsikujulisteks eosteks. Eose mõõtmed on 2–4,5 × 1–1,5 μm.

Harilik kedristõlvik sisaldab põletikuvastaseid polüsahhariide, mis on tõhusad kasvajate ja nende metastaasi vastu. Seen sisaldab kordütsepiini, mis tapab baktereid.

Hiina rahvameditsiinis kasutatakse harilikku kedristõlvikut afrodisiaakumina, kopsude ja neerude raviks, külmetusest paranemiseks ja ergutina.

Saksamaa Mükoloogiaselts valis hariliku kedristõlviku 2007. aasta Saksamaa aasta seeneks.

Viited
------

1. 1 2 3 4  Michael Kuo. Corduceps militaris (inglise keeles)

Välislingid
-----------

* Harilik kedristõlvik andmebaasis eElurikkus Muuda Vikiandmetes
**Villem Normann** (sünnijärgne nimi **Wilhelm Normann**) (1812–1906) oli eesti haridustegelane ja Simuna kihelkonnakooli juhataja ning tõlkija.

Elulugu
-------

Villem Normann sündis Põlula mõisavalitseja Jakob Normanni pojana. Ta õppis Rakvere alg- ja kreiskoolis, mille lõpetamise järel töötas isa juures. 20-aastase noormehena asus ta Simuna kihelkonda kogudusse Simuna Siimona ja Juuda kiriku köstriks. 1832. aastal asutas ta oma majas väikese kooli, mille 1835. aastal muutis Simuna kihelkonnakooliks, mis töötas pidevalt 52 aastat ja milles ta kösterkooliõpetaja ametit pidas ühtejärge 60 aastat. 

Lisaks õpetajatööle, koostas V. Normann ka kooliraamatuid ning tegeles ka tõlkimisega, ta tõlkis üle 30 vaimuliku raamatu, peamiselt tõlkeid saksa keelest. V. Normann asutas Simunas ka segakoori ja meeskoori (1882).

Villem Normann suri Simunas ja maeti Simuna kirikuaeda.

Teosed
------

* "Uus Vennekele õppimise- raamat. Essimeseks õppimiseks iseärranis lastele ja kõikidele neile, kes Vennekeelt sovivad õppida räkima, luggema ja kirjutama". Tartu, 1873, 72 lk.
* "Veike arvamise ramat. Valla kolide heaks väljaantud. Essimenne jaggo." Tartu 1873, 47 lk.
* "Veike arvamise raamat. Valla koolide heaks iseäranis neile valmistatud, kes vast hakavad rehkendamist õpima. Esimene jägu." Tartu 1882, 27 lk.
* "Õppetus koli-piddamisest ning laste kasvatamisest iseärranis koolmeistrite ja lastevanemate heaks, õppetuseks ning juhhatamiseks väljaantud." Tartu 1873, 126 lk.

Isiklikku
---------

Villem Normanni vend oli orelimeister Gustav Normann (1821–1893).

Välislingid
-----------

* Wilhelm Normann: Wäike Lauarahwa raamatuke, Meie Kirik.ee
* Simuna Wilhelm Normanni Mälestustahvel Simuna kiriku seinal, Eesti monumentide e-kataloog
**Rakitse mõis** (saksa k. *Rakkitse*) oli Uue-Kariste mõisa karjamõis, mis asus Pärnumaal ning jääb tänapäeval Viljandi maakonda Halliste kihelkonda. Karjamõisa aladel moodustus ka endine Rakitse küla.

Karjamõisa peahoone on lihtne ühekorruseline puithoone. Mõisa majandushooned kuulusid Halliste kolhoosile, peahoone oli eravalduses. 2021. aasta algul pandi peahoone koos lähedalolevate majandushoonetega müüki.

Viited
------

1. ↑  "Saksa-Eesti kohanimed" (PDF). Lk 209. Vaadatud 03.02.2024.
2. ↑  "Halliste kihelkond". Vaadatud 03.02.2024.
3. 1 2  "ENSV RIIKLIK EHITUSKOMITEEKULTUURIMÄLESTISTE RPI – EESTI NSV mõisaarhitektuur" (PDF). Vaadatud 03.02.2024.
4. ↑  "Pildid: Mulgimaal müüakse soodushinnaga talu, kus saab kohe sees elada". *Kodugeenius*. 13.01.2021. Vaadatud 03.02.2024.

Halliste kirik
Halliste kihelkond

**Kirik**: Halliste  

**Pastoraat**: Halliste kirikumõis  

**Peamõisad**: Abja mõis | Kaubi mõis | Penuja mõis | Pornuse mõis | Uue-Kariste mõis | Vana-Kariste mõis | Vanamõisa mõis | Veelikse mõis  

**Kõrvalmõisad**: Kaarli mõis | Pekre mõis  

**Karjamõisad**: Ereste mõis | Hendrikumõisa mõis | Kille mõis | Kõrgemäe mõis | Läti mõis | Metsamõisa mõis | Ooriku mõis | Rakitse mõis | Rimmu mõis | Saate mõis | Sachsenwaldi mõis | Siitame mõis | Sika mõis | Ülemõisa mõis