recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Kodakondsuse seaduse muutmise ja täiendamise seadus** anti Peaministri Vabariigi Presidendi ülesandeis August Rei poolt dekreedina 26. mail 1957. 

Seaduse algtekstile on alla kirjutanud August Rei, peaministri asetäitja Johannes Sikkar ja välisminister kohtuministri ülesannete täitjana Aleksander Warma (tegelikult kuulusid kodakondsusasjad siseministri, kelleks oli Johannes Sikkar, kompetentsi, nii et Aleksander Warma allkiri seadusel on ülearune).

Selle seaduse sisuks oli Eesti Vabariigi kodakondsuse säilitamine kodanikele, kes olid pärast Eesti okupeerimist astunud mõne teise riigi kodakondsusse või mõne teise riigi sõjaväeteenistusse.

1957. aasta kodakondsuse seaduse muutmise ja täiendamise seadus võimaldas säilitada Eesti Vabariigi kodanikkonna vaatamata okupatsioonile. Kuni kodakondsusest vabastamiseni või väljaheitmiseni Vabariigi Valitsuse poolt säilis Eesti Vabariigi kodakondsus ka isikutel, kes seaduse järgi pidid kaotama Eesti kodakondsuse (Artur Mägi, Eesti riiklik korraldus, 1954, lk. 42).

Välislingid
-----------

* Seaduse algteksti faksiimile
Šantari saarte asend Kaug-Idas
Šantari saared
**Šantari saared** (vene Шантарские острова) on asustamata saarestik Ohhoota mere Uda lahe ja Tuguri lahe suudmes.

Saarestik koosneb 15 saarest kogupindalaga umbes 2400 km². Saared on mägised: suurim kõrgus on 720 m (Vesjolaja mägi Suur-Šantaril). 12 kõige suuremat saart on kõik vähemalt 90 meetrit kõrged.

Saarestikku kuuluvad Suur-Šantar (1790 km²), Feklistovi saar (372 km²), Väike-Šantar (100 km²), Belitši (70 km²), Prokofjevi (40 km²), Kussovi (10 km²), Sahharnaja Golova (6 km²), Južnõi (3 km²), Ptitši (3 km²), Severnõi (1 km²), Sredni (alla 1 km²), Utitši (alla 1 km²) ja Medveži saar (alla 1 km²).

Mandrist eraldavad saari Šantari meri ja Lindholmi väin. Viimane on kõige kitsamas kohas 5 kilomeetrit lai. Šantari mereks nimetatakse Suur-Šantari ja Feklistovi saare ning mandri vahele jäävat ala, kus paikneb enamus ülejäänuid, väikesi Šantari saari.

Saared koosnevad liivakivist ja kildast.

Suurematel saartel kasvavad lehisemetsad, kuusikud ja kääbusseedermännimetsad. Seal elutseb ohustatud linnuliike.

Halduslikult kuuluvad saared Venemaale Habarovski kraisse Tuguri-Tšumikani rajooni.

2010. aastal plaanitakse Šantari saared muuta rahvuspargiks.

Ajalugu
-------

Šantari saared on küll asustamata, kuid mandril elavad nivhi kalamehed on neid ammuilma tundnud kalapüügikohana.

Muu maailma jaoks avastas need saared vene maadeavastaja Ivan Moskvitin, kes koos rühma kasakatega Amuuri suudmest põhja poole purjetas ja tagasitulekul 1640. aasta aprillis saarteni jõudis. Moskvitin teatas oma avastusest Tomskis asuvale vojevoodile vürst Štšerbatovile. Moskvitini aruande põhjal valmis 1642. aasta märtsis Venemaa esimene Kaug-Ida kaart.

Venelased uurisid saari põhjalikult aastatel 1711–1725.

Viited
------

1. ↑  "Russian Conservation; Endangered Ecosystems, New Protected Areas Planned for Russia, page 43" (PDF). Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 17. mai 2008. Vaadatud 11. septembril 2009.
**Eesti Äriinglite Assotsiatsioon** (lühendatult EstBAN, inglise keelest *Estonian Business Angels Network*) on varajase faasi investoreid ehk äriingleid ühendav organisatsioon Eestis. Organisatsiooni eesmärk on alustavatesse ettevõtetesse tehtavate seemneinvesteeringute mahu kasv.

2013. aastal investeerisid organisatsiooni liikmed 4,7 miljonit eurot, mis jagunes 83 investeeringuks 66 ettevõttese, 2018. aastal 7 miljonit eurot, mis jagunes 186 investeeringuks 99 eri ettevõttesse.

EstBAN on 2013. aastast Euroopa Äriinglite Assotsiatsiooni (EBAN) liige.

Ajalugu
-------

EstBAN loodi 2012. aasta detsembris ning selle esimesse juhatusse kuulusid Ivar Siimar, Allan Martinson, Marek Kiisa, Peeter Klanberg, Andrei Korobeinik, Hardi Kampus ja Harri Männistö.

Viited
------

1. ↑  "EstBAN members invested €7M in 2018". *EstBAN home page*. 18. märts 2019. Originaali arhiivikoopia seisuga 26. september 2019.
2. ↑  "EstBAN Members Invest EUR 11.3 mln In Startups In 2017". *EstBAN home page*. 26. veebruar 2018. Originaali arhiivikoopia seisuga 26. september 2019.
3. ↑  Ave Lepik (3. detsember 2012). "Erainvestorid asutasid äriinglite organisatsiooni". *ITuudised.ee*.

Välislingid
-----------

* EstBANi koduleht (inglise keeles)
**Loomuliku keele töötlus** (*Natural language processing, NLP*) on arvutiteaduse, tehisintellekti ja arvutilingvistika ühisosa, mis keskendub inimese ja arvuti vahelisele suhtlusele.

Ajalugu
-------

Aastal 1950 avaldas Alan Turing artikli "Computing Machinery and Intelligence" ("Arvutustehnika ja mõistus"), milles kirjeldas arvuti intellektile hinnangut andvat Turingi testi.

Esimene masintõlke eksperiment toimus aastal 1954, mil masin tõlkis automaatselt üle kuuekümne venekeelse lause inglise keelde. Eksperiment sai nimeks "Georgetowni eksperiment" (inglise keeles Georgetown-IBM experiment). Selle autorid väitsid, et masintõlke probleemid lahendatakse lähima kolme-viie aasta jooksul, kuid tegelikult liiguti edasi tunduvalt aeglasemalt. Aastal 1966 avaldati ALPAC-i aruanne, milles tõdeti, et kümne aasta pikkune uurimistöö ei ole andnud oodatud tulemusi. Selles aruandes esitatud seisukohtade tõttu vähendas Ameerika Ühendriikide valitsus järsult masintõlke rahastamist.

Suurem osa loomuliku keele süsteemidest põhines esialgu käsitsi kirjutatud reeglitel. 1980ndate alguses võeti kasutusele statistiline masintõlge ja hakati looma keelekorpuseid.
Tänapäeval kasutatakse juhendamata või osaliselt juhendatud masinõppe algoritme.

Vaata ka
--------

* Kõnesüntees
* Kõneanalüüs
* Dialoogsüsteem
* Masintõlge
Alexander Haig
**Alexander Meigs Haig, Jr.** (2. detsember 1924 Philadelphia – 20. veebruar 2010 Baltimore) oli Ameerika Ühendriikide poliitik ja sõjaväelane (kindral). Ta oli Vabariikliku Partei liige.

Haig osales Korea ja Vietnami sõjas.

Ta oli 1972–1974 Valge Maja personaliülem. 1974–1979 oli ta NATO Euroopa vägede ülemjuhataja. 25. juunil 1979 tegi Punaarmee Fraktsioon talle Belgias ebaõnnestunud atentaadi. Samal aastal läks Haig erru.

Haig oli Ameerika Ühendriikide riigisekretär Ronald Reagani valitsuses 1981–1982. Ta lahkus sellelt ametikohalt erimeelsuste tõttu presidendiga.

Aastal 1988 kandideeris ta Vabariikliku Partei kandidaadiks Ameerika Ühendriikide presidendivalimistel.

| * v
* r
Ameerika Ühendriikide riigisekretärid |
| --- |
| 

* Jefferson
* Randolph
* Pickering
* J. Marshall
* Madison
* Smith
* Monroe
* Adams
* Clay
* Van Buren
* Livingston
* McLane
* Forsyth
* Webster
* Upshur
* Calhoun
* Buchanan
* Clayton
* Webster
* Everett
* Marcy
* Cass
* Black
* Seward
* Washburne
* Fish
* Evarts
* Blaine
* Frelinghuysen
* Bayard
* Blaine
* Foster
* Gresham
* Olney
* Sherman
* Day
* Hay
* Root
* Bacon
* Knox
* Bryan
* Lansing
* Colby
* Hughes
* Kellogg
* Stimson
* Hull
* Stettinius
* Byrnes
* G. Marshall
* Acheson
* Dulles
* Herter
* Rusk
* Rogers
* Kissinger
* Vance
* Muskie
* Haig
* Shultz
* Baker
* Eagleburger
* Christopher
* Albright
* Powell
* Rice
* Clinton
* Kerry
* Tillerson
* Pompeo
* Blinken

 | Ameerika Ühendriikide riigisekretäri pitsatAmeerika Ühendriikide riigisekretäri pitsat |
**Metsasitikas** (*Anoplotrupes stercorosus*) on sitiklaste sugukonda metsasitika perekonda kuuluv putukas, oma perekonna ainus liik.

Esimest korda kirjeldas metsasitikat teaduslikult saksa teoloog ja putukateadlane Ludwig Gottlieb Scriba 1791 enda toimetatud "Putukaarmastajate ajakirjas" ("*Journal für die Liebhaber der Entomologie*"), mida ilmus ainult 3 numbrit. Scriba paigutas metsasitika kohe omaette perekonda. Hiljem on teda palju kordi pandud sitasitikaga samasse perekonda ja kogu 19. sajandi jooksul oli selline käsitlus valdav, kuid tänapäeval seda ei tehta.

Metsasitikas on levinud kõikjal Euroopas. Levila ulatub 67. põhjalaiuskraadini ja mägedes 2 km kõrgusele. Ta elab metsades, eelistades pöögimetsi. Eesti metsades on ta tavaline.

Täiskasvanud isend on 12–20 mm pikk, pealtpoolt sinkjasmust ja altpoolt metalliksinine. Kattetiibadel on tillukestest täppidest koosnevad soonekesed. Ta toitub sõnnikust, mädanenud seentest ja puude mahlast.

Metsasitikad kaevavad maasse 7–8 dm pikkuse käigu, millesse emane muneb munad. Käigu kaevavad isane ja emane koos, kusjuures emasele jäävad maa-alused ja isasele maapealsed tööd, näiteks emase poolt käigust eemaldatud pinnase kõrvaldamine. Käik on tüüpiliselt mitme haru ja kõrvalkambritega. Suguühe toimub tõenäoliselt maa all käigus.

Tõukudele toiduks viiakse käiku taim- ja segatoiduliste loomade sõnnikut. Tõugud talvituvad pinnases, nukkuvad kevadel ja valmikud väljuvad nukust alles juunis. Paljunema hakkavad nad järgmisel kevadel, kaks aastat pärast munemist ja aasta pärast nukust koorumist.

Välislingid
-----------

* Metsasitikas andmebaasis eElurikkus Muuda Vikiandmetes

  


|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Metsasitikas** |
***Sir*** (hääldus [sö:r]) on inglise keelt kõnelevates maades, eeskätt Suurbritannias, tiitliga alamaadli hulka kuuluvate isikute (baronet ja rüütel) poole pöördumisel kasutatav viisakussõna. Tihti arvatakse ekslikult, et *sir* on tiitel.

Sõna *sir* viisakussõnana
-------------------------

### Pöördumis- või kõnetamisviis

Viisakussõna *sir* kasutatakse kas suulise pöördumise korral eesnime ees (näiteks Sir Winston) või kirjaliku pöördumise korral ees- ja perekonnanime ees (näiteks Sir Winston Churchill) – sel juhul kirjutatakse see eesti keeles suure algustähega ja harilikus ehk püstkirjas. Kui viisakussõna *sir* kasutatakse eestikeelses tekstis ilma isiku pärisnimeta, siis kirjutatakse see väikse algustähega ja kursiivis.

### Vajadus kasutada

Viisakusvormelit *sir* kasutatakse pöördumisel järgmiste tituleeritud isikute poole:

#### Suurbritannias

* Baronet (*Bt*.)
* Sukapaelaordu rüütel (KG)
* Karuohakaordu rüütel (KT)
* Bathi ordu komandör või suurristi rüütel (KCB/GCB)
* Püha Miikaeli ja Püha Jüri ordu rüütelkomandör või suurristi rüütel (KCMG/GCMG)
* Kuningliku Victoria ordu rüütelkomandör või suurristi rüütel (KCVO/GCVO)
* Briti impeeriumi ordu rüütelkomandör või suurristi rüütel (KBE/GBE)
* *Knight Bachelor* (*Kt*.)

### Sõna *sir* kasutus koos tiitlit tähistavate postnominaalsete lühenditega

Näiteid:

* admiral Sir Bruce Fraser, KBE
* feldmarssal Sir Thomas Blamey, KBE
* professor Sir Patrick Bateson, FRS
* Sir Arvi Parbo, *Kt. Bach*.

Kuid näiteks doktorikraadi ei kasutata koos viisakussõnaga *sir*. Samuti ei kasutata sõna *sir* vaimulikkonnas:

* reverend dr John Polkinghorne, KBE, FRS (*Post-nominal letters* KBE viitavad, et reverend kuulub rüütliseisusse).

Kui rüütliseisuse tunnused (näiteks ordenimärgid) on antud isikule, kes ei ole Suurbritannia ega Rahvaste Ühenduse kuningriigi kodanik, loetakse teda aurüütliks ning tema poole pöördumisel ei kasutata nime ees sõna *sir*.[*viide?*]
Eestlastest on niisugused:

* Johan Pitka
* Johan Laidoner
* Toomas Hendrik Ilves

Sõna *sir* kõnetlussõnana
-------------------------

Sõna *sir* kasutatakse ka kõnetlussõnana meesisikute poole pöördumisel.

Eestlased, kelle poole on kohane pöörduda viisakussõnaga *sir*
--------------------------------------------------------------

* Arvi Parbo (Knight Bachelor)

Vaata ka
--------

* Rüütlikslöömine
* Knight Bachelor
* Post-nominal letters

Viited
------

1. ↑
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib aastatel 1992–2017 eksisteerinud vallast; 1939 loodud valla kohta vaata artiklit Orava vald (1939); varasema valla kohta vaata artiklit Orava vald (Vastseliina kihelkond).* |

---

**Orava vald** oli 2017. aastani üks 13-st Põlva maakonna vallast. Valla keskus oli Orava küla. Valla pindala oli 17 567,4 ha.

Orava vallavanem oli Riina Sabalisk.

Vallas oli kokku 30 küla: Hanikase, Jantra, Kahkva, Kakusuu, Kamnitsa, Kliima, Korgõmõisa, Kõivsaare, Kõliküla, Kõvera, Lepassaare, Liinamäe, Luuska, Madi, Marga, Orava, Oro, Piusa, Praakmani, Päka, Pääväkese, Rebasmäe, Riihora, Rõssa, Soe, Soena, Suuremetsa, Tamme, Tuderna, Vivva. Domineerival kohal olid isiklikud majapidamised.

Oraval oli valla ainuke kool (Orava Põhikool, avati 1. septembril 1997), lasteaed, üks raamatukogu ja perearstikeskus. Valla kultuurimaja ja teine raamatukogu olid Hanikases.

Loodus
------

Orava vald oli looduslikult mitmekesine. Vallas oli neli järve: Orava, Solda, Mustjärv ja Kõvera järv. Valla üheks piiriks on Järvepää järv. Peale selle oli kaks jõge: Piusa jõgi ja Mädajõgi ning kolm oja: Rebasmäe, Tuderna ja Kamnitsa oja.

Orava valla territooriumile jäi osa Orava ja Ilumetsa metskonnast. Riigi metsamaad oli vallas 9142,9 ha. Vallas olevaid metsi on nimetatud Eesti ühtedeks ilusamateks ning neid iseloomustavat suur tootlikkus ja mitmekesisus nii liigiliselt koosseisult kui ka paiknevuselt. Metsa oli ligikaudu 10 000 ha, põllumaa all oli ligikaudu 7000 ha. Elanikkonna põhiline tegevus oli põllu- ja metsamajandus.

Valla tähtsaim maavara oli Piusas leiduv kvartsliiv. Eesti maavarade komisjon on kinnitanud aktiivseks tarbevaruks 1 816 000 m³.

Vallas oli kolm looduskaitseala kogupindalaga 34,7 ha: Ilumetsa meteoriidikraatrid 2,5 ha, Rebasmäe allikas 1,2 ha ja Piusa koopad 31 ha. Viimane oli üks turistide põhikülastusobjekte Kagu-Eestis.

Ajalugu
-------

Suuremetsa külanõukogule anti valla staatus 26. märtsil 1992, 30. aprillil nimetati vald ümber Orava vallaks. 2017. aasta haldusreformiga kaotati Orava vald.

Pildid
------

* Orava vallamajaOrava vallamaja
* Orava koolimajaOrava koolimaja
* Põrguhaud, suurim Ilumetsa meteoriidikraatrite seasPõrguhaud, suurim Ilumetsa meteoriidikraatrite seas
* Rebasmäe allikasRebasmäe allikas
* Piusa koopadPiusa koopad
* Piusa raudteejaama hoonePiusa raudteejaama hoone

Viited
------

1. ↑  Maakatastri statistika, vaadatud 26.03.2020.
2. ↑  Statistikaamet, vaadatud 30.05.2017.
3. ↑  Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator
4. ↑  Siseministeerium: Kohalike omavalitsuste juhid 2014. a. jaanuari seisuga, vaadatud 17. oktoober 2014
5. ↑  Ida-Viru maakonna Alajõe valla, Põlva maakonna Suuremetsa valla ja Saare maakonna Mustjala ning Valjala valla omavalitsusliku staatuse kinnitamise kohta (vastu võetud 26.03.1992)
6. ↑  Põlva maakonna Suuremetsa valla ümbernimetamise kohta (vastu võetud 30.04.1992)

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Orava vald** |

* Orava valla koduleht
**Metsapoole** on Pärnumaal Häädemeeste vallas asuv küla, mis paikneb Liivi lahe kaldal Iklast vahetult põhjas.

Seal asub Metsapoole kaitseala.

*Met(h)sepole* oli 13. sajandil liivlastega asustatud muinasmaakond, mis hõlmas Liivi lahe idakalda Lätis ja Eestis, ulatudes põhja kuni Orajõe ehk Lemmejõeni ja Laigiste lähedal asuva Lepaninani, aga mõne oletuse kohaselt kuni Pärnu jõeni. 1226 nimetati Lemsalu lähedal kivilinnust *castrum Mezepol*. Metsapoole on selle maakonna eestistatud nimekuju, mis lähtub liivikeelsest nimest *Mõtsa Pūol* ja Henriku Liivimaa kroonikas olevast kohanimest *Metsepole*.

See paik kuulus Häädemeeste kihelkonda ja Orajõe mõisale, aga küla ise on uus. 1922 mainiti sealkohas olevat Murru küla. Aastal 1923 avati praeguse Metsapoole küla territooriumil Riisselja–Orajõe–Ikla raudteel Orajõe raudteejaam. Sealset kooli nimetati varem Treimani või Karjamaa kooliks. 1935/36. õppeaastal sai ta nimeks Metsapoole kool. Metsapoole küla moodustati alles 1977 Murru küla ning Ikla asundi ja asunduse osadest.

Metsapoolelt on pärit Pille Lill.

Viited
------

1. ↑  Maa-amet, vaadatud 21.11.2020.
2. ↑  Statistikaamet, vaadatud 10.11.2020.
3. ↑  Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.
4. 1 2  Eesti kohanimeraamat, lk. 374

Välislingid
-----------

* Metsapoole Põhikool

| * v
* r
Häädemeeste valla asulad |
| --- |
| Alevikud | 

* Häädemeeste
* Võiste

 |  |
| Külad | 

* Arumetsa
* Ikla
* Jaagupi
* Kabli
* Krundiküla
* Laadi
* Leina
* Lepaküla
* Majaka
* Massiaru
* Mereküla
* Metsaküla
* Metsapoole
* Nepste
* Orajõe
* Papisilla
* Penu
* Piirumi
* Pulgoja
* Rannametsa
* Reiu
* Sooküla
* Soometsa
* Tahkuranna
* Treimani
* Urissaare
* Uuemaa
* Uulu
* Võidu

 |
Alexander Genis (2010)
**Alexander Genis**, ka **Aleksandr Aleksandrovitš Genis**, (*Александр Александрович Генис*; sündinud 11. veebruaril 1953 Rjazanis) on Ameerika Ühendriikides elav juudi päritolu vene kirjanik, esseist, kirjanduskriitik ja raadiosaatejuht.

Genis kasvas üles Riias ja lõpetas Läti Riikliku Ülikooli filoloogiateaduskonna. 1977. aastal emigreerus Ameerika Ühendriikidesse, elab New Jersey osariigis, New Yorgi vahetus naabruses.

Ta juhib juba aastakümneid Vabadusraadio iganädalast saadet "Американский час", mis on pühendatud Ameerika kultuuri tutvustamisele. Venemaal on tal oma rubriik "Уроки чтения" ajalehes Novaja Gazeta.

1997. aastal ilmus Tallinnas kirjastuselt Aleksandra Genise raamat "Вавилонская башня" ("Paabeli torn"). Eesti keeles on ilmunud Toomas Kalli tõlkes Genise "Dovlatov ja tema ümbrus. Filoloogiline romaan" (LR, 2013) ning "Lugemistunnid: raamatusõbra kamasuutra" (LR, 2016).

Eesti keeles on kasutatud mõlemat nimekuju, nii *Aleksandr* kui *Alexander*, eelistatav on viimane.

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Alexander Genis** |

* Американский час
* Уроки чтения
Odysseus ja sireenid. Kujutis kreeka vaasil 5. sajandist eKr
"The Siren", John William Waterhouse
**Sireenid** (kreeka keeles ainsuses: *Σειρήν*, *Seirēn*; kreeka keeles mitmuses: Σειρῆνες *Seirēnes*) on kreeka mütoloogias kolm algselt linnu keha ja naise peaga (hilisemal ajal on lind-naised muutunud kauniteks võrgutajateks-ahvatlejateks) imeilusat ohtlikku kurja deemonit, kes võlusid ja hukutasid oma peibutava lauluga mööda seilavaid meremehi, kes unustasid laevajuhtimise ja sõitsid karidele. 
Sireenide elupaigaks oli kaljude ja karide poolt ümbritsetud Sirenum scopuli saared, müüdi teistes ja hilisemates versioonides on nende elupaigaks nimetatud Anthemoessa (või Anthemusa) või Capo Peloro või Sirenuse saari (Paestumi lähedal) ja Capri saart.

Tuntud on motiiv Odysseuse ja tema meeskonna kohtumisest sireenidega Homerose "Odüsseias", kus Odüsseus käsib oma meestel kõrvad vahaga täita ja ennast masti külge siduda, et kuulda sireenide võluvat laulu, päästes niimoodi ennast ja laeva hukkumisest. Samuti lämmatas Orpheuse lüüramäng saatuslikud ahvatlevad hääled.

|  |  |
| --- | --- |
|  | Tsitaadid Vikitsitaatides: **Sireen** |
**Sirelased** (*Syrphidae*) kärbseliste sugukond, kuhu kuulub umbes 4500 liiki. Neid võib leida üle kogu maailma. Enamik sirelasi on mimeetilised – neil esineb mimikri. Sirelased sarnanevad tavaliselt astlalistega (mesilased, herilased, kimalased). 

Tihti on sirelased koos herilaste ja mesilastega õitel toitumas. Neil on täpselt samasugune triibuline keha. Mürgiastlaga kiletiivalisi jäljendades kaitsevad sirelased ennast putuktoiduliste eest, kuigi neil mürgiastelt ei ole. Neil on erakordselt suured silmad ning nad lendavad valju suminaga. Meil levinuim liik on *Syrphus ribesii*. 

Valmikud on väliselt üsna erinevad, kuid väga sarnase eluviisiga – lendavad päeval ja toituvad nektarist. Lendajatena on sirelased osavad trikitajad, nad võivad lisaks tavalisele lennule ka õhus paigal seista ja isegi mingil määral tagurpidi lennata.

Erinevalt valmikutest on sirelaste vastsed mitmekesisema eluviisiga. Mudasirelase vaglad elavad vees. Mõned sirelase vaglad elavad niisketes kändudes ja surnud puude tüvedes. 

Üks omapärasemaid putukaid on mudasirelane (*Eristalis tenax*) keda kutsutakse "rotisabavastne". See tünnikesetaolise kehaga loomake elab tugevasti reostunud veekogude põhjamudas. Ta hingab atmosfääriõhku, selleks on tagakeha kolmest viimasest lülist kujunenud pikk (kuni 15 sentimeetrit) hingamistoru, mis sirutatakse veepinnale. Vastne võib ka sügavamale mutta pugeda, kuid sel juhul peab ta hingamiseks ikkagi kõrgemale tõusma. Enne nukkumist ronib vastne veest välja, nukk asub mullas.

Kõige suurem osa sirelasevastsetest on lehetäidest toituvad röövloomad. Selline on näiteks liik *Syrphus balteatus*. Tema vastne imeb arengu jooksul tühjaks kuni 2000 lehetäid.

Kägusirelaste (*Volucella*) vaglad elutsevad kimalasepesades, kus nad toituvad surnud kimalasevakladest ja pesas vedelevast prahist, sealhulgas surnud vakladest, sarnanedes ise kimalasega, erinedes peamiselt tiibade arvu poolest.

Galerii
-------

* Sphaerophoria scripta*Sphaerophoria scripta*
* Sphaerophoria scripta, Hieracium sp.*Sphaerophoria scripta*, *Hieracium* sp.
* Eristalis*Eristalis*
* Episyrphus balteatus*Episyrphus balteatus*
* Temnostoma sp.*Temnostoma* sp.
* Volucella inanis*Volucella inanis*
* Mallota sp.*Mallota* sp.
* 
* 
* 
* Helophilus pendulus*Helophilus pendulus*
* 
* 
* Episyrphus balteatus (isane)*Episyrphus balteatus* (isane)
* Episyrphus balteatus (isane)*Episyrphus balteatus* (isane)
* Helophilus pendulus munemas*Helophilus pendulus* munemas
* Helophilus pendulus munad*Helophilus pendulus* munad
* Helophilus pendulus vastne*Helophilus pendulus* vastne
Zvārte mõis 1903. aasta kaardil. Väljavõte kaardilt "Wegekarte des Wolmarschen Kreises mit den Kirchspiels- und Gutsgrenzen" (1903)
**Zvārte mõis** (saksa keeles *Swarten*, läti keeles *Zvārtes muiža*) oli rüütlimõis, hiljem Ēķini mõisa kõrvalmõis Liivimaal Volmari kreisis Astijärve kihelkonnas. Nüüdisaegse haldusjaotuse järgi asub mõisasüda Valmiera piirkonnas Burtnieki vallas Zvārtese külas.

Ajalugu
-------

Anna Ivanovna andis selle mõisa 29. septembril 1736 krahv Löwenwolde valdusse, ent aastal 1742 sai sellest taas riigimõis.

18. augustil 1776 andis Katariina II selle mõisa koos Ēķini mõisaga kindralfeldmarssal Pjotr Rumjantsev-Zadunaiski valdusse. 1806. aastal ostis Theodor Heinrich von Schroeder tema pojalt kogusumma 489 120 rubla eest Zvārte, Ēķini, Astijärve, Seķi, Rūte, Dūre, Briede ja Pučurga mõisa.

Mõisa suurus
------------

Bienenstammi andmetel oli mõisa suurus 1816. aastal 2 ja 5/8 adramaad, sellele allus 77 mees- ja 83 naishinge. Aastal 1641 oli mõisa suurus (koos Ēķini mõisaga) 1/2 adramaad, aastal 1688 kuulus mõisatele 4 ja 1/8 adramaad. Aastal 1734 oli mõisatel adramaid 4 ja 1/4, aastal 1757 aga 5 ja 3/8. Aastal 1823 oli mõisate suurus 5 ja 3/20 adramaad. Aastal 1832 oli mõisatel adramaid 5 ja 5/20, aastal 1881 aga 2 ja 4/80, lisaks allus mõisatele 5 ja 73/80 adramaad mõisatele kuuluvate talude valduses.

Viited
------

1. ↑  Stryk, Leonhard von. Beiträge zur Geschichte der Rittergüter Livlands. Zweiter Teil. Der lettische District. Dresden: Druck von Albanus´schen Buchdruckerei, 1885, lk 136.
2. ↑  Stryk, Leonhard von. Beiträge zur Geschichte der Rittergüter Livlands. Zweiter Teil. Der lettische District. Dresden: Druck von Albanus´schen Buchdruckerei, 1885, lk 138-139.
3. ↑  Hagemeister, Heinrich von. Materialen zu einer Geschichte der Landgüter Livlands. Erster Theil. Riga: Eduard Frantzen´s Buchhandlung, 1836. lk 117.
4. ↑  Bienestamm, H. von. Geographischer Abriss der drei deutschen Ostsee-Provinzen Russlands, oder der Gouvernemens Ehst-, Liv- und Kurland. Riga: Deubner, 1826, lk 241.
5. ↑  Hagemeister, Heinrich von. Materialen zu einer Geschichte der Landgüter Livlands. Erster Theil. Riga: Eduard Frantzen´s Buchhandlung, 1836, lk 115.
6. ↑  Stryk, Leonhard von. Beiträge zur Geschichte der Rittergüter Livlands. Zweiter Teil. Der lettische District. Dresden: Druck von Albanus´schen Buchdruckerei, 1885, lk 137.

Astijärve kirik
Astijärve kihelkond

**Kirik**: Astijärve kirik  

**Mõisad**: Astijärve kirikumõis | Astijärve mõis | Baloži mõis | Briede mõis | Dūre mõis | Ēķini mõis | Jaunburtnieki mõis | Labrenči mõis | Lizdēni mõis | Luteri mõis | Rantsna mõis | Rūte mõis | Sauļi mõis | Seķi mõis | Svenne mõis | Zvārte mõis
**Scarchives Vol. 1** on CD ja DVD plaadiga kogumik Soome bändiltLordi, mis ilmus 3. septembril 2012. CD peal on varem ilmumata stuudioalbum Bend Over And Pray The Lord aastalt 1997. DVD peal on galerii ilmumata fännitoodetest 2002. aastal ja Lordi esimene kontsert Helsingis 2002. aastal, millel on lisadena Mr. Lordi kommentaarid. CD plaadil on kaks boonuslugu: originaalversioon laulust *Get Heavy* (salvestatud 1997. aastal, mis pidi ilmuma algupäraselt albumil boonusloona) ja 2002. aastal salvestatud laul *Hulking Dynamo*, mis jäi ilmumata bändi albumilt Get Heavy.

Lood plaadil
------------

### Bend Over and Pray the Lord (CD)

1. Playing the Devil - 4:10
2. Cyberundertaker - 4:35
3. Steamroller - 4:42
4. Almost Human (Kissi kaver) - 3:14
5. Idol - 5:12
6. Paint in Blood - 3:48
7. Death Suits You Fine - 3:55
8. I Am the Leviathan - 3:26
9. Take Me to Your Leader - 4:25
10. Monstermotorhellmachine - 5:13
11. The Dead Are The Family - 3:35
12. White Lighting Moonshine - 5:07
13. With Love And Slegdehammer - 3:59
14. Get Heavy (boonuslugu) - 3:00
15. Hulking Dynamo (boonuslugu) - 3:03

### Get Heavy – First Gig Ever (DVD)

* Lordi's very first concert
* Commentary track with Mr. Lordi
* Gallery of unreleased merchandise from 2002
**Siret Campbell** (varem **Siret Paju**; sündinud 1. septembril 1982) on eesti dramaturg ja lavastaja, Drakadeemia asutaja ja juhataja.

Aastatel 2002–2004 õppis ta Berliinis (Bard College Berlin) kirjandust ja filosoofiat. Aastatel 2005–2008 õppis ta Londonis, kus lõpetas 2008. aastal bakalaureusekraadiga (lavastamine ja dramaturgia nüüdisteatris) The Royal Central School of Speech and Drama ja 2018. aastal Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia lavakunstikool magistriõppe teatrikunsti ja teatripedagoogika erialal.

Ta on 2008. aastast Drakadeemia juhataja, koolitaja ja vabakutseline dramaturg. Aastatel 2018–2019 oli ta Sõltumatu Tantsu Lava residentuuri dramaturgiaekspert ja 2019–2020 rahvusooperi Estonia turundusjuht. Ta on õpetanud Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia lavakunstikoolis, Eesti Kunstiakadeemias, Tartu Ülikoolis ja Tallinna Ülikoolis.

Eesti Lavastajate ja Dramaturgide Liidu juhatuse liige 2019. aastast, 2021. aastast selle juhatuse aseesimees.

Töötab 2022. aastast Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia lavakunstikoolis vanemlektorina ja õpetab dramaturgiat.[*viide?*]

Tekstid ja dramaturgitöö teatris
--------------------------------

* 2015 "Aadam ja Eeva", lavastusdramaturg (lavastaja Tanel Saar, VAT Teater 19.05.2015)
* 2015 Tennessee Williams, "Klaasist loomaaed", lavastaja assistent (lavastaja Katariina Unt, VAT Teater 28.10.2015)
* 2015 "Karlsson katuselt", libreto dramaturg (libreto autor Wimberg, lavastaja Ain Mäeots, Rahvusooper Estonia 06.11.2015)
* 2017 "Beatrice", näidendi autor (lavastaja Ain Mäeots, Vanemuine 21.10.2017
* 2020 Alan Bradley, "Piruka magus põhi", dramatiseerija (lavastaja Taavi Tõnisson, Ugala 04.03.2020
* 2020 "Beatrice", näidendi autor (lavastatud lugemine Budapestis József Attila teatris 09.03.2020
* 2021 Haide Männamäe, Toomas Tross, "Kalevipoja vägiteod", lavastusdramaturg (lavastajad Haide Männamäe ja Toomas Tross, Piip ja Tuut 25.06.2021

Dramaturgitöö televisioonis ja filmis
-------------------------------------

* 2017 "Lotte lood", stsenaariumi adapteerija (autorid Andrus Kivirähk, Janno Põldma ja Heiki Ernits, režissöör Elo Selirand), ETV 17.10.2017

Tunnustus
---------

* 2021 stipendium "Ela ja sära"

Viited
------

1. ↑  Siret Campbell. eesti Lavastajate ja Dramaturgide Liidu veebisait.
2. 1 2 3 4  Siret Campbell. Drakadeemia veebisait.
Davith Tonojan (2018)
**Davith Tonojan** (armeenia keeles Դավիթ Էդգարի Տոնոյան; sündinud 27. detsembril 1967 Ust-Kamenogorskis) on Armeenia poliitik. Ta oli 10. maist 2018 kuni 20. novembrini 2020 Armeenia kaitseminister.

Ta on sündinud 1967. aastal Ust-Kamenogorskis (praegu Öskemen, Ida-Kasahstani oblasti keskus). Aastal 1984 asus ta õppima Jerevani Riikliku Ülikooli, mille lõpetas aastal 1991 geoloogina. Aastatel 1986–1988 teenis ta Nõukogude armees Taga-Kaukaasia sõjaväeringkonnas. Aastal 1997 lõpetas ta Venemaa Föderatsiooni Kaitseministeeriumi juures asuva Sõjalis-Diplomaatilise Akadeemia.

Ta teenis sõjaväes (Nõukogude armees) aastatel 1986–1988. 1992. aastal asus ta tööle Armeenia siseministeeriumis, kuni 1994. aastani oli ta organiseeritud kuritegevuse vastase võitluse peadirektoraadi töötaja. Alates 1994. aastast – Armeenia Vabariigi kaitseministeeriumi sõjaväepolitseiosakonna juhataja. 1997. aastal liitus ta kaitseministeeriumi relvajõudude direktoraadiga. Auastmelt reservpolkovnik (2000). Aastatel 1998–2004 oli ta erinevatel ametikohtadel NATO operatsioonide juhtimisel. Aastatel 2004–2007 oli ta Armeenia relvajõudude esindaja NATO-s. Aastail 2007–2008 – kaitseministeeriumi rahvusvahelise sõjalise koostöö ja kaitseprogrammide osakonna juhataja. Aastatel 2008–2010 – kaitseministeeriumi kaitsepoliitika osakonna juhataja.

2. oktoobril 2010 sai ta kaitseministri esimeseks asetäitjaks. 6. veebruarist 2017 kuni 10. maini 2018 oli ta Armeenia eriolukordade minister. 10. maist 2018 kuni 20. novembrini 2020 oli ta Armeenia kaitseminister. Ta on käinud korduvalt Mägi-Karabahhi Vabariigis.

Isiklikku
---------

Ta on abielus ja tal on kaks last. Tal on meistersportlase järk judos. Ta valdab vene, inglise ja prantsuse keelt. Usutunnistuse poolest on ta Armeenia Apostliku Kiriku liige.

Välislingid
-----------

* Davith Tonojan Armeenia valitsuse kodulehel (vene keeles)
* Davith Tonojan Armeenia kaitseministeeriumi kodulehel (vene keeles)
**Orava** on jõgi Slovakkias Orava ajaloolises piirkonnas Váhi jõgikonnas.

Orava saab alguse Biela Orava ja Čierna Orava ehk Valge ja Musta Orava jõe ühinemiskohast, kuhu rajati 1941–1953 35,2 km² suurune Orava veehoidla. Selle pind on 601 m kõrgusel merepinnast.

Orava jõgi voolab üldiselt edelasse ja suubub Kraľovany küla juures Váhi. Jõe suue on 431 m kõrgusel merepinnast. Jõe pikkus on 60,9 km. Seega on jõe lang 2,80 m/km. Jõe valgla on 1991,8 km². Valgla kuulub peaaegu täies ulatuses Slovakkiasse ja üksnes pisut sellest jääb Poola.

Kõige veerikkam on jõgi märtsis ja aprillis, kui sulab lumi. Kõige vähem on vett jaanuaris ja veebruaris. Ajalooliselt kõige väiksem läbivool on fikseeritud veel enne veehoidla ehitamist (4,8 m³/s), suurim aga pärast selle valmimist, 19. juunil 1958, kui veevoolu tugevus oli 2300 m³/s.

Oraval ei ole suuri lisajõgesid.

1997. aastal kuulutati kogu jõgi kaitsealuseks piirkonnaks.

Välislingid
-----------

 Orava jõgi – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Zvoleni nõo asukoht Slovakkias (hall)
Zvoleni nõgu
**Zvoleni nõgu** (slovaki keeles *Zvolenská kotlina*) on maastikuregioon Slovakkia keskosas, mis on osa Lääne-Karpaatidest ja ühtlasi on see ka osa Slovaki keskmäestikust. Maastik nõos ei ole tasane; seal paikneb ka mitmeid mägesid. Neist kõrgeim on Čierny Diel (851 m). Läbi nõo voolab Hroni jõgi, mille orus asub ka regiooni madalaim punkt (270 m). Teised tähtsamad jõed on selle lisajõed Neretica ja Slatina.

Zvoleni nõgu liigendadakse veel omakorda üheksaks alamregiooniks. Need on:

* Bystrica mäestik
* Poniky mäestik
* Sliači nõgu
* Slatina nõgu
* Detva nõgu
* Rohy
* Bystrica tasandik
* Zvoleni kõrgustik
* Povrazníki alang

Sealne kliima on mõõdukalt soe. Seal kasvavad valdavalt lehtmetsad, valdavad puud on pöök, valgepöök, tamm ja vaher. Kõrgemates piirkondades kasvab ka veidi okaspuid (kuused ja männid).

Nõos asuvad neli linna: Banská Bystrica, Zvolen, Detva ja Sliač. Tähtsamad külad on Očová ja Ľubietová.

Kuradikalju Boky looduskaitsealal
Vaatamisväärsusteks on Banská Bystrica ja Zvoleni vanalinnad, Slovenská Ľupča, Vígľaši ja Dolná Mičiná lossivaremed, Sliači kuumaveeallikad, Čerini ja Hronseki puukirikud. Nõos asub mitmeid looduskaitsealasid: Príboj looduskaitseala, Ponická Huta looduskaitseala, Boky looduskaitseala ja Badíni ürgmetsa looduskaitseala. Kaitse all on näiteks ka juba aastal 1895 looduskaitse alla võetud Poniky tammik, Urpíni metsastepp, Kozlinec, Čačíni austria tamme mets, Prosisko, Mičini travertiinid, Zolná oja ja sealne lahaar, Borová hora arboreetum, Poľana piiril asuv Pstruša ja Slovenská Ľupča hävitanud lahaari ase Mackov Bok.

Asend
-----

Žiari nõgu piirneb järgmiste geograafiliste piirkondadega:

* põhjast piiravad seda Madal-Tatra, Suur-Fatra ja Staré Hory mäestik
* läänest piiravad seda Kremnica mäestik ja Štiavnica mäestik
* lõunast piiravad seda Lõuna-Slovaki nõgu ja Krupinská planina
* idast piirab seda Vepori mäestik

Viited
------

1. ↑  KOČICKÝ, Dušan; IVANIČ, Boris. Geomorfologické členenie Slovenska
2. ↑  FAJČÍKOVÁ, Kveta. Najstaršiu rezerváciu vyhlásilo Ministerstvo orby. Petit Press, 2011-05-01

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Zvoleni nõgu** |
Orava linnus
**Orava linnus** (slovaki keeles *Oravský hrad*, saksa keeles *Arwaburg*, ungari keeles *Árva vára*) on Orava jõe kohal kõrgel kaljul asuv linnus Slovakkia külas Oravský Podzámokis. Seda peetakse üheks kaunimaks linnuseks terves riigis. Selle ehitamist alustati Ungari kuningriigi ajal 13. sajandil. Seal on filmitud palju stseene 1922. aasta filmile "Nosferatu", kus linnus kujutas krahv Orloki Transilvaania lossi.

Orava linnus ehitati vana puidust kindlustuse kohale, mis rajati pärast 1241. aasta mongolite sissetungi Ungarisse. Algset linnust ilmestati romaani- ja gootipäraselt, hiljem rekonstrueeriti see renessanss- ja uusgooti stiilis ehitiseks, mis järgib kalju kuju, millel paikneb.

16. sajandi keskel linnust juhtima asunud kaevandussuurnike Thurzó suguvõsa lasi teha suure hulga ümberehitustöid, kuigi praegune kuju saavutati lõplikult alles 1611. aastal. Linnus põles 1800. aastal, sestpeale ei kasutatud seda enam elukohana. II maailmasõjani kestnud lagunemisperioodi järel sai linnusest riiklik mälestis.

Välislingid
-----------

* Orava linnus – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
*
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib Itaalia linnast; Nevada kummituslinna kohta vaata artiklit Carrara (Nevada).* |

---

**Carrara** on linn Itaalias Toscana maakonnas Massa ja Carrara provintsis. Elanike arv on 65 300 (2005).

Carrara marmorimurd
Carrara linna areng on olnud väga tugevalt seotud linnalähedaste marmorimurdudega.

Ajalugu
-------

Carrara üle on valitsenud Pisa (1322), Genova (1329) ja Milano (1343). Pärast Milano hertsogi Filippo Maria Visconti surma 1477. aastal läks Carrara Sarzana valitseja Tommaso Campogregoso kätte ja jäi sestpeale Malaspina perekonna valduseks.

1663. aastast oli Massa-Carrara hertsogkonna koosseisus. 1797. aastal okupeerisid linna Prantsuse väed. 1806. aastal taastas Napoleon Carraras monarhia ja seadis valitsejaks oma sugulase Felix Bacchiocchi. Hiljem kuulus linn Este suguvõsale ja Sardiiniale.

Vaatamisväärsused
-----------------

* Carrara toomkirik (*Duomo*) 12. sajandist
* Hertsogipalee 16. sajandist

Carrara marmor
--------------

Carrara on juba antiikajast tuntud seal kaevandatava Carrara marmori tõttu. Sellest on tehtud muuhulgas Rooma Pantheon ja Traianuse sammas. Kuna seal on marmorit kaevandatud juba ligi 2000 aastat, on Carrara üks vanemaid pidevalt kasutuses olnud tööstuspiirkondi maailmas. Tänapäeval on kaevandusi 300 ringis. Aastas kaevandatakse ligi miljon tonni marmorit, millest suur osa läheb ekspordiks. Külastajatele on avatud linnalähedased Colonnata ja Fantiscritti kivimurrud. Fantiscrittis asub ka marmorimuuseum (*Museo Civico del Marmo*).

Carrara linnas on kohalikku marmorit kasutatud toomkiriku (*Duomo*) ehitamisel, eriti selle Pisa romaani stiilis fassaadil ja roosakna juures. Piazza del Duomol asub ka maja, kus peatus Michelangelo, kui ta käis seal oma skulptuuride jaoks marmorplokke valimas.

Kultuur
-------

Carrarast on pärit jalgpallur Gianluigi Buffon.

Viited
------

1. ↑  Popolazione Residente al 1° Gennaio 2018, vaadatud 16.03.2019.

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Carrara** |

* Carrara valla koduleht itaalia keeles
**Orava vald** oli vald Võru maakonnas aastail 1939–1950.

Eesti valdade kaart. Musta kontuuriga vanad vallapiirid, punasega 1939. aastal moodustatud vallad
Vald kuulus Riigivolikogu 75. valimisringkonda, kust valiti Karl Puusemp.

Valla täitevkomitee esimees Elmar Toots (16. jaanuar 1921 – oktoober 1941) oli aktiivne kommunist, komsomolisekretär, hukati Võru Omakaitse välikohtu otsuse alusel.

13. septembril 1945 moodustati valla koosseisus Kahkva külanõukogu, Luuska külanõukogu ja Suuremetsa külanõukogu. 26. septembril 1950 arvati valla maa-ala Räpina rajooni koosseisu.

Väljavõte Vabariigi Presidendi otsusest nr. 88
----------------------------------------------

15. Orava vald – maa-alaga, mis moodustub: a) senise Orava valla maa-alast, välja arvatud osa Veriora metsandiku maa-alast; b) senise Kahkva valla Niitsiku ja Rebasemäe külade ning Ilumetsa raudteejaama ümbruse piirkondadest..

Viited
------

1. ↑  776. Vabariigi Presidendi otsus nr. 88. Riigi Teataja, nr. 87, 14 oktoober 1938
John Blow
**John Blow** (ristitud 23. veebruar 1649 Newark-on-Trent, Nottinghamshire – 1. oktoober 1708 London) oli Westminster Abbey organist.

Blow ilmutas juba noorena muusikaannet ja valiti kuninga kabeli kooripoisiks. Ta komponeeris ebatavaliselt noores eas kiriklikke hümne, nende seas "Issand, sina oled meie varjupaik" ja "Issand, ära mind manitse". Koos Pelham Humfrey ja William Turneriga kirjutas ta veel hümni "Ma tänan alati" ning on oletatud, et see valmis Suurbritannia võidu auks sõjas Hollandi vastu 1665, aga on ka arvatud, et see pidi tähistama lihtsalt kolme koorijuhi omavahelist sõbralikku läbisaamist.

20-aastaselt sai Blow Westminster Abbey organistiks. 1673 ülendati ta kuningliku kabeli džentelmeniks. 1674 võttis ta Pelham Humfreylt üle kuningliku kabeli poistekoori juhatamise ja sellel ametikohal oli ta oma surmani. Westminster Abbey organisti kohalt lahkus ta 1679, et teha ruumi Henry Purcellile, aga kui Purcell 1695 suri, sai Blow selle koha tagasi ja pidas sedagi kuni oma surmani.

1673. aasta septembris abiellus Blow Elizabeth Braddockiga. Abielust sündis mitu last. Pärast 10 aastat kestnud abielu suri naine sünnitusel.

1678. aastaks oli Blow saanud muusikadoktoriks. 1685 nimetati ta James II eramuusikuks. Ajavahemikus 1680–87 kirjutas ta oma ainsa säilinud lavateose, kuninga meelelahutuseks kirjutatud ooperi (tol ajal nimetati seda maskeraadiks) "Venus ja Adonis". Selle esietendusel mängis Venuse rolli kuninga venna Charles II armuke Mary Davis ja Cupido rolli Mary Davise ja Charles II väljaspool abielu sündinud tütar Mary Tudor.

1687 sai Blow Püha Pauluse katedraali koormeistriks ja sellel kohal töötas ta kuni 1703. aastani. 1699 määrati Blow äsjaloodud ametikohale kuningliku kabeli heliloojaks.

John Blow loomingusse kuulub laulukogu "Amphion Anglicus" ja palu klavessiinile.
**Le Carrousel** on Pariisi kabaree. See asub Pierre Fontaine'i tänaval.

Ajalugu
-------

1926. aastal lasi krahv Albatino Joséphine Bakerile Moulin Rouge'i lähistel ehitada kabaree **Chez Joséphine**, millest sai mõni aasta hiljem restoran **Carrousel de Paris**. Enne kui kabaree restoraniks muudeti ning Joséphine'ist staar sai, laulis ta seal mõnda aega ka ise.

1930. aastatel tõid kabareele suure edu Charles Trenet ja Edith Piaf ning kui näitleja ja humorist Bouvril seal talendiotsimisvõistluse korraldas, sai asutusest hoopis teater-kohvik. Seal andsid kontserte näiteks pianist ja helilooja Léo Ferré ja Francois Bécaud, kuid domineerivateks esinejateks olid pigem humoristid.

Le Carrousel de Paris'st said tuule tiibadesse ka näitleja ja laulja Dalida, Boby Lapointe, džässlaulja Sacha Distel ja paljud teised.

1950. aastate keskel jõudis lavale esimene transseksuaalide trupi etteaste, mille eesotsas olid Coccinelle, Bambi, April Ashley, Péki d’Oslo, Capucine ja mitmed teised. 1960. aastatel muudeti Le Carrousel de Paris striptiisiklubiks ehk *boite à filles*'iks, kus etteastete ajal pakuti klientidele ka šampanjat. 

1990. aastal tegi Madame Arthur Le Carrousel de Paris's uuenduse ning lavalaudadele astusid nn transformistid. Tegu oli sellise etteastestiiliga, kus esinejate kostüümid vahetusid sõu käigus publiku silme all vaid sekunditega.

Etteasted muutusid ajaga, ning kuigi praegu ei ole laual tantsimine enam au sees, korraldab restoran-klubi sellegipoolest nii privaatseid kui ka avalikke üritusi ning isegi kunstinäitusi. Suvel on võimalik tellida poissmeeste ja tüdrukute pidusid, talvisel ajal on klubi orienteerunud pigem mitmesuguste tähtpäevadega seotud ürituste (näiteks uusaastapidu, jõulud jm) või avalike pidude korraldamisele.

2000. aastal muudeti Le Carrousel moodsaks revüüteatriks, kuid interjöör jäeti samaks.
**John Boyd Orr** (23. september 1880 – 25. juuni 1971) oli šoti õpetaja, arst, bioloog ja poliitik, kes sai Nobeli rahuauhinna oma toitumisalase teadustegevuse ning ÜRO Toidu- ja Põllumajandusorganisatsiooni juhtimise eest.

Nobel
Nobeli rahuauhinna laureaat

1901 Dunant, Passy • 1902 Ducommun, Gobat • 1903 Cremer • 1904 IDI • 1905 Suttner • 1906 Roosevelt • 1907 Moneta, Renault • 1908 Arnoldson, Bajer • 1909 Beernaert, d'Estournelles de Constant • 1910 IPB • 
1911 Asser, Fried • 1912 Root • 1913 La Fontaine • 1917 Punane Rist • 1919 Wilson • 1920 Bourgeois • 1921 Branting, Lange • 1922 Nansen • 1925 Chamberlain, Dawes • 1926 Briand, Stresemann • 1927 Buisson, Quidde • 1929 Kellogg • 1930 Söderblom • 1931 Addams, Butler • 1933 Angell • 1934 Henderson • 1935 Ossietzky • 1936 Lamas • 1937 Cecil • 1938 Nanseni Pagulasbüroo • 1944 Punane Rist • 1945 Hull • 1946 Balch, Mott • 1947 FSC ja AFSC (kveekerid) • 1949 Boyd Orr • 1950 Bunche • 1951 Jouhaux • 1952 Schweitzer • 1953 Marshall • 1954 UNHCR • 1957 Pearson • 1958 Pire • 1959 Noel-Baker • 1960 Lutuli • 1961 Hammarskjöld • 1962 Pauling • 1963 Rahvusvaheline Punase Risti Komitee ja Punase Risti Seltside Liiga • 1964 King • 1965 UNICEF • 1968 Cassin • 1969 ILO • 1970 Borlaug • 1971 Brandt • 1973 Kissinger, Lê (keeldus auhinnast) • 1974 MacBride, Satō • 1975 Sahharov • 1976 B. Williams, Corrigan • 1977 AI • 1978 as-Sādāt, Begin • 1979 Ema Teresa • 1980 Esquivel • 1981 UNHCR • 1982 Myrdal, García Robles • 1983 Wałęsa • 1984 Tutu • 1985 IPPNW • 1986 Wiesel • 1987 Arias • 1988 ÜRO Rahuvalvejõud • 1989 XIV dalai-laama • 1990 Gorbatšov • 1991 Suu Kyi • 1992 Menchú • 1993 Mandela, de Klerk • 1994 ‘Arafāt, Peres, Rabin • 1995 Pugwashi konverentsid, Rotblat • 1996 Belo, Ramos Horta • 1997 ICBL, J. Williams • 1998 Hume, Trimble • 1999 MSF • 2000 Kim • 2001 ÜRO, Annan • 2002 Carter • 2003 ‘Ebādī • 2004 Maathai • 2005 IAEA, al-Barāda‘ī • 2006 Grameen Bank, Yunus • 2007 Gore, IPCC • 2008 Ahtisaari • 2009 Obama • 2010 Liu • 2011 Sirleaf, Gbowee, Karmān • 2012 Euroopa Liit • 2013 Keemiarelvade Keelustamise Organisatsioon • 2014 Satyarthi, Yūsafzay • 2015  Tuneesia rahvusliku dialoogi nelik • 2016  Juan Manuel Santos  • 2017  ICAN  • 2018  Murad, Mukwege • 2019  Ahmed • 2020 Maailma Toiduprogramm • 2021 Ressa, Muratov • 2022 Alies Bialiacki, Memorial, 
Kodanikuvabaduste Keskus
**Ozoli mõis** (saksa keeles *Eckhof*, ka *Paulsgnade*, läti keeles *Ozolu muiža*, ka *Ozolmuiža*) oli riigimõis Kuramaal. 

Tänapäeval asub mõis Lätis Jelgava piirkonnas ja Jelgavas. Mõisa peahoone jäi Jelgava linna territooriumile, mõisa maadest moodustati Ozolnieki vald.

Ajalugu
-------

Mõisa maad kuulusid algselt Kuramaa hertsogitele – tegemist oli riigimõisaga. Eravaldusse läksid need siis, kui keiser Paul I kinkis need maad Kuramaa kubermangu kubernerile Karl Wilhelm Heinrich von Driesenile; nii sai selle saksakeelseks nimekujuks Paulsgnade.

Mõisale allusid hiljem ka *Henriettensruhe* ja *Magazin-Forwerke* poolmõis. Poolmõisana allus mõisale veel ka Valdeka loss. Ajal, mil mõis likvideeriti, oli selle pindala 1299 hektarit.

Bermondtiaadi ajal paiknes Jelgava pärast peetud lahingute eel mõisas Pavel Bermondt-Avalovi vägede esimene polk. 15. novembril vabastas mõisa läti vägede 9. polgu õpilaspataljon. Lahingute käigus mõisakompleks hävis. Osaliselt on säilinud mõisa park, kus asub Jelgava suurim põlispuude grupp – tammed ja pärnad, neli lehist ja kaks valget mändi.

Viited
------

1. ↑
2. ↑  "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 16. september 2016. Vaadatud 13. juulil 2016.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
3. ↑
4. ↑
5. ↑  "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 3. august 2016. Vaadatud 13. juulil 2016.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
**Euroteaduskondadeks** (i.k. *Eurofaculty*) nimetati Balti riikide ülikoolides 1990. aastate algul loodud Euroopa uuringute teaduskondi. Eestis rajati euroteaduskond 1993. aastal Tartu Ülikooli struktuurivälise üksusena, Lätis Läti Ülikoolis ja Leedus Vilniuses. 

Euroteaduskondade keskus asus Läti Ülikoolis, projektiga olid seotud ka Stockholmi Majanduskool Riias ning Riia Õiguskõrgkool. Väljaspool Euroopa Liidu tegutsesid euroteaduskonnad Kaliningradis (2000–2007) ja Pihkvas (alates 2009. aastast).

Üks euroteaduskondade ülesandeid oli valmistada ette Baltimaade liitumist Euroopa Liiduga, uurides sellega seotud teemasid teadustööna ning andes asjatundliku hariduse uuele riigiametnike põlvkonnale. Euroteaduskonnad lõpetasid tegevuse senisel kujul 2005. aastal, kui kõik kolm riiki olid ELiga ühinenud. Tartu Ülikoolis moodustati euroteaduskonna põhjal Euroopa Kolledž.

Eellugu
-------

Läänemeremaade Nõukogu asutamisel 1992. aastal soovitas Saksamaa välisminister Hans-Dietrich Genscher luua euroteaduskonnad, et reformida Eesti, Läti ja Leedu ülikoolid Lääne standarditele vastavaks majanduses, politoloogias ja õigusteaduses. Ideed toetasid Taani välisminister Uffe Ellemann-Jensen ja Euroopa Komisjoni esindaja Henning Christophersen. LMN asutamisel võeti vastu euroteaduskondade loomise eelnõu, mille tingimuseks oli, et teaduskondi hakkavad rahastama EL ja selle liikmesriigid. Saksamaalt toetas euroteaduskondi Deutscher Akademischer Austauschdienst.

Läänemere Nõukogus ja euroteaduskondade loomises lepiti kokku ilma parlamendi toetuse ja seadusliku olekuta ehk välisministeeriumite otsekontaktide tasemel, mis arenesid Baltimaade vabadusliikumise ajal.

Välislingid
-----------

* Anu Jõesaar. Tartu Ülikool jagab euroteadmisi 27. august 1997
* Karsten Staehr. Miks Eesti kõrgharidus ei jõua Põhjamaadele järele Sirp 17. juuli 2015
Dawid Przepiórka
Palmiry kalmistu, kus asub ka Dawid Przepiórka haud
**Dawid Przepiórka** (22. detsember 1880 Varssavi – 1940 Palmiry, Masoovia vojevoodkond) oli juudi päritolu Poola maletaja ja malefunktsionäär. 

Przepiórka tuli 1926. aastal Poola malemeistriks. 1928. aastal saavutas ta Haagis maleolümpia raames peetud amatööride maailmameistrivõistlustel Machgielis Euwe järel teise koha. 

Poola võistkonna koosseisus osales Przepiórka kahel maleolümpial: 1930. aastal võitis ta Hamburgis toimunud maleolümpial kuldmedali ja 1931. aastal Prahas Ameerika Ühendriikide järel hõbemedali (mõlemal korral mängis Przepiórka meeskonna kolmandal laual; esimest lauda mängis Akiba Rubinstein, teist Ksawery Tartakower).

Probleemmaletajana avaldas Przepiórka üle 160 maleülesande ja paarkümmend etüüdi. Tema esimene maleprobleemide kogumik ilmus Münchenis 1911. aastal.

Przepiórka oli Poola Maleliidu asutajaid ja aastaid selle aseesimees. Tema eestvedamisel ja rahalisel toel peeti 1935. aastal Varssavis kuues maleolümpia. Pärast Poola okupeerimist (1939) Przepiórka arreteeriti jaanuaris 1940. Ta hukkus Palmiry küla piirkonnas Kampinoska ürgmetsas toimunud Poola kodanike massimõrvas. Massimõrva ohvrid maeti hiljem ümber Palmiry kalmistule.

1950. aastal korraldati Szczawno-Zdrójs esimene Dawid Przepiórka mälestusturniir. Selle võitis Paul Keres.

Tunnustus
---------

* 1928 – Poola Maleliidu auliige
* 1936 – FIDE auliige

Välislingid
-----------

* Dawid Przepiórka – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
**Sookarjamaa** on teatav karjamaa.

Vastavalt soostunud ja sooniite toitvate vete iseloomule jagatakse sookarjamaad lubajarikasteks ning lubjavaesteks. Lubjarikkad niidud on taimestiku poolest liigirikkamad ja liikide seas on ka arvukalt haruldasi ning kaitstavaid taimi. Näiteks orhideed: soohiilakas, kärbesõis, soo-neiuhiilakas ja mitmed teised. Saaremaale omased haruldused on tömbiõieline luga, alpi võipätakas, saaremaa robirohi.

Sookarjamaadel karjatamisega kaasnevad hädaohud
-----------------------------------------------

Sookarjamaadel kasvavad vähese söödaväärtusega tarnad ja mürgised osjad. Eriti hädaohtlikud koduloomade tervisele on seisva vee loikudega sookarjamaad. Veeloigus elutsevad teod, kes on vaheperemeesteks maksakaantõve levitamisel. Samuti levib sookarjamaadel sõramädanik, mida on võrdlemisi raske ravida, eriti siis, kui nimetatud haigus on haaranud kogu karja.

Viited
------

1. ↑  Roosaluste, E. 2011. Maahooldajad teevad loodusliku mitmekseisuse säilitamisel tänuväärset tööd. Meie Maa, 6. jaanuar, 4-5.
2. ↑  Jaama, K. 1946. Lambakasvatus. Tartu: RK Teaduslik Kirjandus.