recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Janne Pullat** (sündinud 16. aprillil 1974 Kohtla-Järvel) on eesti keemik.

Elulugu
-------

Janne Pullat on elektriku tütar.

Lõpetas 1992 Valga 1. Keskkooli, 1998 Tartu Ülikooli keemiaosakonna ja 1998 Tartu Ülikooli õpetajakoolituse (põhikooli keemia õpetaja kutsega), 2000 Tartu Ülikooli füüsika ja elektrokeemia instituudi magistrantuuri, M.Sc. füüsikalises ja elektrokeemias (2000, TÜ), väitekiri "Plii(II)ioonide ja polükarboksüülhapete vahelise komplekseerumisreaktsiooni tasakaalu uurimine" (Tartu, 2000), aastast 2002 Tartu Ülikooli molekulaar- ja rakubioloogia instituudi doktorant, Ph.D. (2008, TÜ), väitekiri "Designe, functionalization and application of in situ synthesized oligonucleotide microarray". Oli 1998–2001 Tartu Ülikooli füüsikalise keemia instituudi laborant, 2001–2007 Eesti Biokeskuse biotehnoloogia osakonna erakorraline teadur, ühtlasi 2002–2003 ja 2004–2006 Heidelbergis Saksa Vähiuuringute Instituudi külalisteadur, 2008– Tartu Ülikooli Eesti Geenivaramu erakorraline teadur.

Teadustöö
---------

Uurimisvaldkonnad: metalliioonide ja polükarboksüülhapete komplekseerumisreaktsiooni kineetika; molekulaardiagnostikas DNA analüüsil kasutatavate oligonukleotiidide mikrokiipide disain ja funktsionaliseerimine, oligonukleotiidkiibi multipleksse seondumisreaktsiooni füsikokeemiline iseloomustamine ja reaktsioonitingimuste standardiseerimine. Saanud 2003 Euroopa Teadusfondi funktsionaalse genoomika programmi noore teadlase stipendiumi. Saksa Vähiuuringute Keskuse vilistlaskogu liige, Rahvusvahelise Tsütokiiniühingu liige. Üle 10 teadustrükise.

Teoseid
-------

* Polygraphy and stripping voltammetry of lead-polycarboxylate complexes on dropping mercury and rotating disc electrodes (kaasautorid H. Keis, J. Kruusmaa). // Eesti TA Toim. Keemia 49 (2000) 3
* Simultaneous typing of HPV strains by microarray analysis (kaasautor). // Eur. J. Human Genetics 10 (2004) Suppl 1
* Mit der Geniom Microarray-Technologie HPV-Genotypen auf der Spur (kaasautor). // BIOspektrum (2007)
* Optimization of candidate-gene SNP-genotyping by flexible oligonucleotide microarrays
* analyzing variations in immune regulator genes of hay-fever samples (kaasautor). // BMC Genomics 8 (2007) 12
* Arrayed primer extension reaction for genotyping on oligunucleotide microarray (kaasautor A. Metspalu). // Methods in Mol. Biol. 444 (2008).

Viited
------

1. 1 2 3 4  *Eesti teaduse biograafiline leksikon.* 3. köide: *N–Sap* TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013

Kirjandus
---------

* *Eesti teaduse biograafiline leksikon.* 3. köide: *N–Sap* TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013

Välislingid
-----------

* Janne Pullat Eesti Teadusinfosüsteemis Muuda Vikiandmetes

 *Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.*
"Aquitaine" suunab siia. Samanimelise fregati kohta vaata artiklit FS Aquitaine (D650).

|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib piirkonnast; riikide kohta vaata artikleid Akvitaania hertsogkond ja Akvitaania kuningriik* |

---

**Akvitaania** oli piirkond (1. järgu haldusüksus) Prantsusmaa edelaosas Biskaia lahe kaldal.

Piirkond jagunes viieks departemanguks: Dordogne, Gironde, Landes, Lot-et-Garonne ja Pyrénées-Atlantiques.

Piirkond hõlmas ka Põhja-Baskimaad.

2016. aastal liideti Akvitaania, Limousini ja Poitou-Charentesi piirkond Nouvelle-Aquitaine'i piirkonnaks.

Ajalugu
-------

Akvitaania (*Gallia Aquitania*) oli Rooma provints, mis ulatus Püreneedest Garonne'i jõeni. Augustus laiendas Akvitaania ala Loire'i jõeni. 4. sajandil jagati Akvitaania kolmeks provintsiks. 

Keskajal oli piirkonnas Frangi, Inglise ja hiljem Prantsuse kuningate ülemvõimu all olnud Akvitaania kuningriik ja Akvitaania hertsogkond, Akvitaania hertsogite võimu all.

* Gallia alad aastal 58 eKrGallia alad aastal 58 eKr
* Rooma impeeriumi provints Gallia Aquitania keiser Hadrianuse (117–38), valitsemisajalRooma impeeriumi provints *Gallia Aquitania* keiser Hadrianuse (117–38), valitsemisajal
* Akvitaania 6. sajandil Frangi riigisAkvitaania 6. sajandil Frangi riigis
* Akvitaania hertsogkond 11. sajandilAkvitaania hertsogkond 11. sajandil
* Prantsusmaa kaart aastal 1154Prantsusmaa kaart aastal 1154
* Akvitaania hertsogkond 12. sajandilAkvitaania hertsogkond 12. sajandil

Viited
------

1. ↑
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib füsioloogilisest mõistest; teiste tähenduste kohta vaata Janu (täpsustus)* |

---

"Janu". William-Adolphe Bouguereau maal (1886)
**Janu** ehk **janutunne** (ladina *sitis*) on paljudel selgroogsetel loomadel hüpotalamuses paikneva janukeskuse reguleeritav füsioloogiline tunne.

Jooma ajendav kuivustunne suus ja neelus on valdavalt normaalne tunne, mis tekib organismi veevaeguse ehk vee piisamatu saamise või suure veekaotuse (tugeva higistamise, kõhulahtisuse) ning ülemäärase mineraalsoolade (soolase toidu) tarvitamise tagajärjel. Janutunde põhjustab vere osmootse rõhu suurenemine. Joomine taastab organismi vee ja elektrolüütide tasakaalu ning janu kaob. Vahetult pärast magusa toidu söömist ja mõningate ravimite tarvitamist ning suu limaskesta kuivamisest võib tekkida ajutine janu, mis kaob, kui suud niisutada.

Janu reguleerib täiskasvanutel organismi veetasakaalu. Väikelastel võib eri põhjustel esineda veetustumist.

Liigjanusust ehk pidevat janutunnet nimetatakse polüdipsiaks ning see võib viidata kas suhkurtõvele või *diabetes insipidus*'ele.

Viited
------

1. ↑  "Meditsiinisõnastik" 315:2004.
2. ↑  "Inimese füsioloogia ja anatoomia" 386:2011.

Kirjandus
---------

* *Eesti nõukogude entsüklopeedia.* 4. köide: *IST–KONI.* Tallinn: Valgus, 1989, lk 76.

|  |  |
| --- | --- |
|  | Tsitaadid Vikitsitaatides: **Janu** |
20. juuni 2008 Pärnu jõel, loots astub laeva
20. juuni 2008 Pärnu lahel, loots astub laevalt lootsikaatrisse
**Loots** on elukutse ja ametinimetus. Lootsiks võib saada haritud ja kogenud meremees, kellel on laevakapteni kutse ning kes on sooritanud vajalikud erialaeksamid, mis on vajalikud selleks, et juhtida laevu ohutult reidilt sadamasse ja sadamast merele.

Töö eripära seisneb selles, et töötatakse pikkade, tavaliselt 24- või 48-tunniste vahetuste kaupa sama sadama reidil või lootsijaamas. Vahelduvad aga laevad, need on erineva pikkuse, lasti ja käiguomadustega.

Eesti lootsindusettevõtteid
---------------------------

* AS Eesti Loots

Loots Eesti õigusaktides
------------------------

* Lootsimise kord ning lootsi laevalemineku ja laevalt mahatuleku kohad @ eRT
* Lootsi kvalifikatsiooninõuded ning kutsetunnistuse ja lootsitasõidu loa vorm ning väljastamise tingimused @ eRT
* Lootsikviitungi vorm @ eRT

Vaata ka
--------

* Lootskapten
* Lootsikaater, Lootsilaev

Välislingid
-----------

* Lootsilipud

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Lootsid** |
**Krzysztof Jan Skubiszewski** (8. oktoober 1926 Poznań – 8. veebruar 2010 Varssavi) oli Poola jurist, õigusteadlane ja poliitik.

Krzysztof Skubiszewski lõpetas Poznańi Ülikooli rahvusvahelise poliitika ja õigusteaduse alal 1949. aastal. 1950. aastal kaitses ta samas ülikoolis doktorikraadi. Ta jätkas järeldoktoriõpinguid Nancy Ülikoolis (lõpetas 1957. aastal) ja Harvardi ülikoolis (lõpetas 1958. aastal).

Seejärel töötas ta Adam Mickiewiczi ülikoolis esmalt assistendina, seejärel dotsendina ja rahvusvahelise õiguse professorina aastatel 1961–1973. 1973. aastal asus ta tööle Varssavisse Poola Teaduste Akadeemia rahvusvahelise õiguse Instituuti, kus oli tegev kuni 1996. aastani.

Alates 12. septembrist 1989 kuni 26. oktoobrini 1993 oli Krzysztof Skubiszewski Poola välisminister.

Noodiga 28. augustist 1991. aastast tegi välisminister Krzysztof Skubiszewski Eesti poolele ettepaneku "sõlmida leping diplomaatiliste suhete uuendamiseks", millele Eesti pool andis positiivse vastuse sama aasta 2. septembri noodis.

1994. aastast kuni surmani oli Iraani-USA nõuete tribunali president.

Viited
------

1. 1 2  Krzysztof Skubiszewski Munziger
2. ↑  Poland. Ministries, etc. rulers.org
3. ↑  25 aastat uuendatud diplomaatilisi suhteid Eestiga[*alaline kõdulink*] Poola Vabariigi Suursaatkond Tallinnas, 4. oktoober 2016
4. ↑  Maciej Żenkiewicz:Judge Skubiszewski at the Iran-United States Claims Tribunal International Community Law Review, 18 (2016)
**Vaikhapped** on looduslikud terpenoidide hulka kuuluvad karboksüülhapped, peamiselt fenantreeni derivaadid üldvalemiga C19H27–31COOH (okaspuuvaikudes enamasti C19H27–31COOH). 

Vaikhapete soolasid nimetatakse resinaatideks ehk vaiguseepideks. 

Nad on männiliste vaigu ning põhilised koostisosad. Vaikhapped esinevad kõigi männiliste vaigus. Nad on põhikomponentideks okaspuude vaigus (50–70% massist), tallõlis (30–45%) ja kampolis (75–95%).

Vaikhapped on reeglina tritsüklilised diterpeenhapped:

* Pimaarhape
* Sandrakopimaarhape
* Isopimaarhape
* Levopimaarhape
* Palustriinhape
* Abietiinhape
* Neoabietiinhape
* Dehüdroabietiinhape
* Dihüdroabietiinhape
* Lambertiaanhape

Looduslikes vaikudes on tavaliselt kõik need vaigud, kuigi erinevates proportsioonides. Erandiks on lambertiaanhape, mis esineb ainult siberi seedermänni ekstraktiivainetes.

Bitsükliliste vaikhapete hulka kuuluvad teiste seas isokupresshape, stsiaadhape, antikopaalhape ning *cis*- ja *trans*-kommuunhape. 

Vaikhapete seas on ka triterpeenhapped abiesoonhape ja abiesoolhape.

Omadused
--------

Vaikhapped on eraldatud kujul värvusetud kristallilised ained, mis võivad jahutamisel kõvastuda ka amorfses olekus.

Lahustuvad hästi dietüüleetris, atsetoonis, bensoolis, halvemini etanoolis, bensiinis, tärpentinis. 

Karboksüülrühma tõttu astuvad reaktsioonidesse nagu tüüpilised karboksüülhapped, kaksiksideme tõttu astuvad reaktsioonidesse nagu tüüpilised alkeenid (isomerisatsioon, dimerisatsioon, oksüdatsioon, kondensatsioon, hüdratatsioon, dihüdratatsioon, halogenisatsioon, sulfuratsioon jt). Nad on võimelised autooksüdatsiooniks, millega kaasneb dekarboksülatsioon. 

Pimaarhape, sandrakopimaarhape ja isopimaarhape ei sisalda konjugeerunud kaksiksidemeid ning seetõttu on peavad nad vastu õhu käes kuumutamisele. Levopimaarhape, palustriinhape ja neoabietiinhape, mille molekulides on konjugeerunud kaksiksidemed, oksüdeeruvad õhu käes kiiresti ning isomeriseeruvad kergesti üksteiseks, samuti astuvad dieenisünteesi reaktsioonidesse. Kõik vaikhapped kondenseeruvad kergesti fenoolide ja formaldehüüdiga, mis võimaldab neid keemiliselt modifitseerida.

Analüüs
-------

Vaikhapete kvanitatiivseks analüüsiks kasutatakse gaasvedelikkromatograafiat, spektrofotomeetriat ja voltamperomeetriat.

Kasutamine
----------

Tavaliselt vaikhappeid kasutamiseks üksteisest ei eraldate, sest see ei tasu end ära. Neid kasutatakse kampolina ning selle derivaatidena. Vaikhapete vees lahustavaid leelissooli kasutatakse paberi ja kartongi liimimisel emulgaatoritena. Vaikhapete ja siirdemetallide mittelahustuvaid sooli kasutatakse sikatiividena, promootoritena adhesiooni juures. Vaikhapete eetrid on head kilemoodustajad lakkide, värvide jms tootmisel. 

Abietiinhappel on viirusevastane toime. Tema naatriumsoola ja amiidi kasutatakse taimede kasvuregulaatoritena, insektoakaritsiididena, fungitsiididena.

Kirjandus
---------

* Комшилов Н.Ф. *Канифоль, её состав и строение смоляных кислот*, М.: Лесная промышленность 1965.
* *Химическая энциклопедия в 5 т.*, 4, *Полимерные-Трипсин*, 1995
**Vaike** on eesti naisenimi.

Eesnimi Vaike on pärit Andres Saali jutust "Vambola" (1889), kus see on ühe naistegelase nimi. Vaike levik algas 20. sajandi esimese aastakümne lõpul ja teise algul, esialgu kaksiknimedes (Vaike-Rosalinde jt.), alates 1920. aastast aga esmajoones üksiknimena. Nime populaarsus kulmineerus 1920. aastate teisel poolel, ka 1930–1941 püsis Vaike laiatarbenimede seas. Hiljem on nime antud harvem.

1. jaanuari 2018 seisuga oli Eestis eesnimi Vaike 1910 naisel. Vaike on Eestis populaarsuselt 91. naisenimi. Kõige populaarsem on eesnimi Vaike vanuserühmas 85+, kus neid on 10 000 elaniku kohta 102,11 ning Järva maakonnas, kus neid on 10 000 elaniku kohta 29,26. Vaike on keskmiselt 75 aasta vanune (mediaanvanus on 77). 

Lätis oli 2021. aasta 30. juuni seisuga eesnimi Vaike 2 inimesel.

Nime kandjaid
-------------

* Vaike Hainla, eesti metsateadlane
* Vaike Hang, eesti looduskaitsetegelane, teadusajaloolane ja harrastusetnograaf
* Vaike Lapp, eesti kultuuritegelane
* Vaike Paduri, eesti võimleja, iluuisutaja ja rahvatantsija ning iluvõimlemise ja iluuisutamise treener
* Vaike Paju, eesti botaanik
* Vaike Pilvistu, eesti luuletaja
* Vaike Rannet, eesti kirjanik
* Vaike Tiik, eesti kunstiteadlane ja muuseumidirektor
* Vaike Uibopuu, eesti koorijuht ja muusikapedagoog
* Vaike Vahi, eesti pianist ja muusikapedagoog

Viited
------

1. ↑  Edgar Rajandi. Raamat nimedest. Tallinn, 1966, lk. 173
2. ↑  "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 25. oktoober 2017. Vaadatud 2. augustil 2018.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
3. ↑  Personvārdu datu bāze
Inglise keelse Scrabble mäng
**Scrabble** on 2–4 inimese lauamäng, kus tuleb tähtedest moodustada võimalikult palju sõnu. See on mõtlemist arendav mäng.

Reeglid
-------

Mängu alustab see, kes võitis eelmise mängu. Alustaja peab alustama sõna stardiruudust (ruut, mis on roosat värvi). Edasi tohib mäng ainult hargneda, st et uuest kohast sõna alustada ei tohi. Algmängijad võivad ka tähti teiste tähtede peale panna. Näide: Võib näiteks muuta sõna "rice" "nice"ks. Kui sõna tehtud, siis pead võtma tähti täiesti pimesi. Kasutades ära kõik puldil olevad 8 tähte, saad ühe lisapunkti. Tabelipidajal on aga vaja paberit ja pliiatsit. Võidab see, kes tegi kõige rohkem sõnu. Tabelisse tuleb kirja panna iga tekkinud sõna. Kui aga sõna sisaldab veel ühte sõna (tuues näiteks nice) see sõna sisaldab ka sõna ice. Kui ka mõne sõna tegemisel tekib teine sõna, ka see tuleb paberile kirja panna ja muidugi õige mängija nime alla. Tänapäeval on välja antud ka eestikeelne Scrabble.

Vaata ka
--------

* Eesti tähestik
Rafael Tolói (2016)
**Rafael Tolói** (sündinud 10. oktoobril 1990 Glória d'Oestes) on Brasiilia-Itaalia jalgpallur, kes mängib keskkaitsjana Itaalia kõrgliiga klubis Atalanta. Ta on klubi meeskonna kapten.

Ta alustas klubikarjääri Brasiilia klubis Goiás, mille põhimeeskonnas debüteeris ta 2008. aastal.

2012. aasta juulis sõlmis ta viieaastase lepingu Brasiilia kõrgliiga klubiga São Paulo. Samal aastal võitis ta São Pauloga Copa Sudamericana. Hooaja 2013–14 teises pooles mängis ta São Paulost laenul Itaalia kõrgliiga klubis AS Roma.

2015. aasta augustis siirdus ta 3,5 miljoni euro eest Atalantasse.

2009. aastal tuli Tolói Brasiilia kuni 20-aastaste koondisega Lõuna-Ameerika juunioride meistriks. Samal aastal osales ta koondisega ka juunioride maailmameistrivõistlustel, kus saavutati teine koht.

2021. aasta veebruaris sai ta Itaalia kodakondsuse.

Saavutused
----------

Goiás
* Campeonato Goiano: 2009, 2012

São Paulo
* Copa Sudamericana: 2012

Viited
------

1. ↑  "Atalanta's Toloi available for Italy". Football Italia. 17.2.2021. Vaadatud 26.2.2021

| * v
* r
Itaalia koondis  –  UEFA Euro 2020 |
| --- |
| 

* 1 Sirigu
* 2 Di Lorenzo
* 3 Chiellini (c)
* 4 Spinazzola
* 5 Locatelli
* 6 Verratti
* 7 Castrovilli
* 8 Jorginho
* 9 Belotti
* 10 Insigne
* 11 Berardi
* 12 Pessina
* 13 Palmieri
* 14 Chiesa
* 15 Acerbi
* 16 Cristante
* 17 Immobile
* 18 Barella
* 19 Bonucci
* 20 Bernardeschi
* 21 Donnarumma
* 22 Raspadori
* 23 Bastoni
* 24 Florenzi
* 25 Tolói
* 26 Meret
* Treener: Mancini

 | Itaalia |
Audi R10 TDI-ga on tuldud võistlusel võitjaks aastail 2006–2008
**Le Mansi 24-tunnine võidusõit** (prantsuse keeles *24 Heures du Mans*) on sportautode vastupidavusvõistlus, mis toimub igal aasta alates 1923. aastast Prantsusmaal, Sarthe'i departemangus, Le Mans'i linna lähedal. See on tuntud kui vastupidavuse *grand prix*-võistlus. Võistluse korraldaja on Automobile Club de l'Ouest (ACO) ja seda sõidetakse publikule suletud ringrajal, mis on mõeldud mitte ainult auto ja võidusõitja kiiruslike oskuste näitamiseks, vaid ka selleks, et näidata nende vastupidavust 24 tunni vältel.

Sõidus on korraga umbkaudu 50 osalejat. Lubatud on mitte rohkem kui kaks istet; avatud kokpitiga autol ei ole vaja uksi.

Vaatamata sellele, et kõik autod võistlevad samal ajal, peetakse arvestust võistlusklasside kaupa. Autasustatakse nii võistlusklasside võitjaid kui ka üldvõitjat.

Vaata ka
--------

* 1955. aasta Le Mansi 24 tunni võidusõit

Välislingid
-----------

* www.lemans.org - ametlik veeb

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Le Mansi 24-tunni võidusõit** |
**Kráľovský Chlmec** (kuni 1948. aastani **Kráľovský Chlumec**, ungari keeles *Királyhelmec*) on linn Slovakkias Košice maakonnas Trebišovi ringkonnas.

Geograafiline asend
-------------------

Kráľovský Chlmec asub Ungari piirist 5 km ja Ukraina piirist ligi 11 km kaugusel, Trebišovist umbes 29 km kagus.

Ajalugu
-------

Asulat on esmamainitud 1214. aastal Lelesi kloostri omandina. 14. sajandi keskpaiku asusis piirkonda elama saksa ümberasujad. Kráľovský Chlmec sai linnaõigused 1461. aastal ja kuulus seejärel erinevatele ungari aadliperekondadele.

Rahvastik
---------

Slovakkia 2021. aasta rahvaloenduse andmetel oli Kráľovský Chlmeci elanikest ungarlasi 72,12%, slovakke 23,55%, mustlasi 1,34%, tšehhe 0,19% ja ukrainlasi 0,16%. Rahvus oli teadmata 2,3%-l elanikest.

Sõpruslinnad
------------

* Ungari Ferencváros, Ungari
* Ungari Felsőzsolca, Ungari
* Ungari Kisvárda, Ungari
* Serbia Kanjiža, Serbia
* Tšehhi Rakovník, Tšehhi
* Rumeenia Sfântu Gheorghe, Rumeenia
* Ukraina Berehove, Ukraina

Viited
------

1. ↑  Sčítanie obyvateľov, domov a bytov 2021 na Slovensku
2. ↑  "Kralovsky Chlmec" –Encyclopaediaof Jewish communities, Slovakia (Královský Chlmec, Slovakia) JewishGen. Vaadatud 30. aprillil 2023
3. ↑  Number of population by ethnicity in the municipality Kráľovský Chlmec at 1. 1. 2021 Sčítanie obyvateľov, domov a bytov 2021. Vaadatud 30. aprillil 2023
Davidova-Medene loodud mälestusmärk Krišjānis Baronsile Riias
**Lea Davidova-Medene** (31. märts 1921 – 31. juuli 1986 Riia) oli läti skulptor.

Haridus ja looming
------------------

1949. aastal lõpetas ta Läti Kunstiakadeemia skulptuuriosakonna, ta oli Teodors Zaļkalnsi õpilane. Tema loomingus on ülekaalus skulptuurportreed, näitustel hakkas osalema alates 1951. aastast. 1956. aastal sai ta Läti Kunstnike Liidu liikmeks.

Tema teoste hulgas on skulptuurportreed Peteris Upītisest (graniit, 1960), Mirdza Kempest (graniit, 1961), ja Andrejs Upītsist (graniit, 1964–1967), praegu asuvad need Läti Rahvuslikus Kunstimuuseumis. Aastail 1960–1992 seisis Riias Kommunaaride pargis (praegu Esplanāde) Imants Sudmalise pronksist portreebüst ja Peterburis Vene Muuseumi kogus on Karlis Zemdega portreeskulptuur (graniit, 1962–1965). 1965. aastal pälvis kunstnik nende teoste eest Läti NSV riikliku preemia.

Lea Davidova-Medene loodud sõduri portreeskulptuur oli ametlikult valitud esindama Nõukogude kunsti Pariisis toimunud Rodini muuseumi (Musée Rodin) korraldatud rahvusvahelisel skulptuurinäitusel 1966. aastal. Samal aastal sai kunstnik Läti NSV teenelise kunstitegelase aunimetuse (*Latvijas PSR Nopelniem bagātais mākslas darbinieks*).

Retseptsioon
------------

Kunstiteadlane Leo Gens nimetab kunstniku stiili pateetilis-esinduslikuks. Veebientsüklopeedia Oxford Art Online loeb Lea Davidova-Medene sotsialistliku realismi esindajate hulka.

Viited
------

1. ↑
2. ↑
3. ↑
4. ↑
5. ↑
6. ↑  Leo Gens. Juubeli-kunstinäitus Moskvas. - Kunst 1974, 45, lk 10
7. ↑

Välislingid
-----------

* Lea Davidova-Medene skulptuurpäid Läti Rahvusliku kunstimuuseumi fassaadi ees
* Lea Davidova-Medene skulptuure mujal Riias
**Gustav Reinhold Nyländer** (umbes 1775 Tallinn – 23. mai 1825 Kissy, Sierra Leone) oli misjonär ja keeleteadlane, eesti afrikanistika rajaja.

Elulugu
-------

Gustav Reinhold Nyländer oli rootsi-soome päritolu, ema poolt tõenäoliselt eestlane.

Aastatel 1803–1805 õppis ta Berliinis misjoniseminaris (nn Jänicke koolis). 1805 asus ta Inglismaal Kirikumisjoniühingu teenistusse, 1806 lähetati ta misjonitööle Aafrikasse. Elas ja töötas kuni surmani Sierra Leones, sh 1812–1818 bulomite ja 1818–1825 temnede asualal. Rajas Sierra Leones esimese regulaarselt tegutseva kooli.

Teadustöö
---------

Nyländeri bulomi keele uurimused olid teedrajava tähtsusega. Ta töötas ladina kirja alusel välja bulomi keele tähestiku, koostas selle keele grammatika ja õigekirjaõpiku (1814), bulomi-inglise ja inglise-bulomi sõnaraamatu ning bulomikeelse usutekstide lugemiku. Tema Matteuse evangeeliumi bulomikeelne tõlge oli esimesi Piibli tõlkeid Aafrika põlisasukate keelde. Nyländer kogus ka sealset rahvaluulet ja etnograafilist ainestikku.

Teoseid
-------

* Grammar and vocabulary of the Bullom language. London 1814
* A spelling book of the Bullom language, with a dialogue and scripture exercises. London 1814
* Lum Keleng. London 1816
* Selected parts of common prayer. London 1816

Viited
------

1. 1 2 3 4  Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide, lk 24

Kirjandus
---------

* Magazin für die neueste Geschichte der protestantischer Missions- und Bibelgesellschaften. Basel 1816–1822, 1826, 1839, 1851
* Mart Siiroja. "Eesti misjonär Gustav Reinhold Nyländer Sierra Leones 19. sajandi algul". // Õpetatud Eesti Seltsi aastaraamat 1988–1993. *Annales Litterarum Societatis Esthonicae 1988–1993*. Tartu 1995. Lk 106–144
* Eesti entsüklopeedia 14. Lk 334
* Karin Hiiemaa. "Südame kutsel: Eesti misjonärid Aafrikas". Tallinn 2000

Välislingid
-----------

* *Eesti teaduse biograafiline leksikon.* 3. köide: *N–Sap* TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013, lk. 174–175

 *Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.*
**Rüü** on põhitähenduses kehakate, rõivas, ka eriotstarbeline rõivas, ametirüü. Teises tähenduses kiht, kest, sulestik või miski muu kattev ehk ümbritsev.

Eesti etnograafias oli rüü endisaegne valgest villasest või linasest riidest suvine pikk ülerõivas.

Eesti alad
----------

Rüü oli Ida-Euroopas tuntud peamiselt meeste ja naiste töörõivana. Eesti rüüd vastasid lõikelt ja tegumoelt sama piirkonna pikk-kuuele. Viimati kanti rüüd 19. sajandi II poolel Lõuna-Eestis, eriti Mulgimaal. Saartel rüüd ei kantud. Rüü pandi selga teiste riiete kaitseks, sellega käidi ka karjas. Valmistatud olid rüüd enamasti kimpvoltide või ümberringi voltidega.

Setumaa
-------

Lisaks nimetati rüüks setu naiste valget villasest riidest pikka pidulikku pealisrõivast, väljanägemiselt vene sarafani tüüpi. See oli vööst kurguni nööbitava rinnalõhikuga ning pikkade väga kitsaste liigvarrukatega, mis asusid seljal vöö vahel. Käed pisteti välja avadest, mis paiknesid õlgade kohal. Rüü ääred ja allserv olid kanditud punase paelaga. Vööle seoti kirivöö. Sellist valget rüüd kanti 19. sajandi keskpaigani, hiljem levis setude hulgas venelaste mõjul tumesinine või must varrukateta villane pealisrõivas ehk **sukman**, samuti argipäevane sinine puuvillasest riidest **kitasnik**. Neid kanti veel 1920. aastail, valge rüü püsis nende kõrval tavapärase pruudirõivana.

Viited
------

1. ↑  Eesti keele seletav sõnaraamat  vaadatud 12.04.2020
2. ↑  Eesti etümoloogiasõnaraamat  vaadatud 12.04.2020
3. 1 2  Eesti rahvakultuuri leksikon (3. trükk). 2007. Koostanud ja toimetanud Ants Viires. Eesti Entsüklopeediakirjastus. Lk 264
4. ↑  Eesti etnograafia sõnaraamat. Koostanud Arvi Ränk, toimetanud Õie Ränk. Tallinn 1995. lk 185

Välislingid
-----------

* Rüü, Eesti Rahva Muuseum
* Soome-ugri rüü Sirp 05.06.2015
Mercè Rodoreda
**Mercè Rodoreda i Gurguí** (katalaani hääldus: [mərˈsɛ ruðuˈɾɛðə]; 10. oktoober 1908 Barcelona – 13. aprill 1983 Girona) oli katalaani kirjanik.

Tema tuntuim teos on romaan "La plaça del Diamant", mis on tõlgitud paljudesse keeltesse (eesti keeles "Teemandi väljak", Loomingu Raamatukogu 21–23, 2014, tõlkinud Maria Kall). Seda romaani on Gabriel García Márquez pidanud üheks kaunimaist, mis on Hispaanias pärast kodusõda ilmunud.

Rodoreda on pälvinud mitmeid preemiaid, teiste hulgas 1980. aastal elutööpreemia Premi d'Honor de les Lletres Catalanes.

1998. aastal nimetati aastail 1953–1997 Víctor Català auhinnana (*Premi Víctor Català*) välja antud kirjanduspreemia tema auks ümber Mercè Rodoreda auhinnaks (*Premi Mercè Rodoreda de contes i narracions*).

Viited
------

1. ↑  Gabriel García Márquez, "¿Sabe usted quién era Mercè Rodoreda?", El País, 18. mai 1983 (vaadatud 16. juulil 2014)

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Mercè Rodoreda** |

|  |  |
| --- | --- |
|  | Tsitaadid Vikitsitaatides: **Mercè Rodoreda** |

* Fundació Mercè Rodoreda koduleht
**Rüütli 1a** on elamu Pärnus aadressil Rüütli tänav 1a. 

Rüütli ja Õhtu tänava nurgal asuva maja projekteeris arhitekt Olev Siinmaa oma perekonna tarbeks.

Kuna hoone on üks funktsionalismi stiilipuhtamaid näiteid Pärnus, on see tunnistatud riiklikuks kultuurimälestiseks.

Ajalugu
-------

Hoone krunt seisis pikalt kasutuseta, kuna see oli kujult kolmnurkne ja tavalise elumaja jaoks liiga väike. Arhitektile valmistas selline olukord aga huvitava väljakutse. Seetõttu projekteeris Pärnu linnaarhitekt Olev Siinmaa sinna enda jaoks funktsionalistlikus stiilis elamu.

Eluhoone projekti vaatas Pärnu Linnavalitsuse ehituskomisjon läbi jaanuaris 1931. Ehitust alustati samal aastal ning lõplikult viimistletuna valmis hoone 30. märtsil 1933.

Elamu oli Siinmaa perekonna valduses kuni 1944. aastani. 1952. aastast kuni 1990. aastate keskpaigani asus hoones sanitaar-epidemioloogiajaam, kelle haldusaja vältel säilis hoone välisilme ja mööbel peaaegu muutumatul kujul.

1997. aastal võõrandas Pärnu linn hoone enampakkumisel 850 000 krooni eest Aleksandra Velletile, kes müüs maja juba samal aastal Toomas Truuvertile.

Aastatel 1997–2006 restaureeriti hoone Mart Kalmu koostatud muinsuskaitse eritingimusi järgides ja Taso Mähari kujunduse alusel.

Truuverti firma Bonnard Kinnisvara läks 2009. aasta veebruaris pankrotti ja maja pandi müüki. Hoone uueks omanikuks sai Irina Kolmkant.

2011. aasta jaanuaris trahvis Muinsuskaitseamet Kolmkanti 383,47 euroga, kuna ta oli suurema osa hoone originaalmööblist omalt kohalt ära tõstnud, et see asendada 21. sajandi funktsionalistlikus stiilis mööbliga.

2016. aastal avati hoone ees Vallikääru nõlval Olev Siinmaa alumiiniumisulamist skulptuur.

Viited
------

1. 1 2 3 4  "Elamu Pärnus Rüütli t.1A". *Kultuurimälestiste register*. Vaadatud 22.08.2020.
2. ↑  Olaf Esna (20. mai 2009). "Ajakiri Majaomanik: praktiline elamu Pärnus". *Pärnu Postimees*. Vaadatud 22.08.2020.
3. ↑  Kalev Vilgats (22. aprill 2009). "Kuidas endine linnaarhitekti kodumaja maha müüdi". *Pärnu Postimees*. Vaadatud 22.08.2020.
4. ↑  Anniki Leppik (28. juuli 2009). "Olev Siinmaa kodumaja on taas müügis". *Pärnu Postimees*. Vaadatud 22.08.2020.
5. ↑  Tõnu Kann (16. veebruar 2011). "Siinmaa maja restaureeritud mööbel osutus butafooriaks". *Pärnu Postimees*. Vaadatud 22.08.2020.
6. ↑  Eno-Gerrit Link (7. november 2016). "Video ja galerii: Olev Siinmaa skulptuur käis Vallikäärus peaproovis". *Pärnu Postimees*. Vaadatud 22.08.2020.

Välislingid
-----------

* Kultuurimälestiste register
* Ajakiri Majaomanik: praktiline elamu Pärnus
* Siinmaa maja restaureeritud mööbel osutus butafooriaks
Tallink Tallinna sadamas, 1994
**Tallink** oli laevakompaniile Tallink kuulunud parvlaev.

Ehitatud aastal 1972 Prantsusmaal kui **Svea Regina**, kandis laev enne Eestisse tulekut nime **Scandinavian Sky**. Tallink sõitis Tallinna–Helsingi liinil aastail 1990–1996. Laeval kogumahutavusega 10 341 oli 1000 reisija- ja 170 autokohta ning see oli Tallinna–Helsingi liinil esimene parvlaev.

Liiniliiklust Soome lipu all alustanud Tallinkil heisati Eesti lipp 30. juunil 1992. Laev lammutati 2005. aastal Indias.

Juhtum Suomenlinna lähedal
--------------------------

22. aprillil 1995 kell 8.48, umbes 15 minutit pärast väljumist Helsingi sadamast sõitis laev tihedas udus Suomenlinna lähedal karile. Reisijad evakueeriti kiiresti. Ükski reisija ega laevapereliige viga ei saanud, kuid laev sai kahjustada.

Laeva nimed
-----------

* 1972–1978 Svea Regina
* 1978–1979 Regina
* 1979–1982 Odysseas Elytis
* 1982–1985 Mediterranean Sun
* 1985–1989 Scandinavian Sky
* 1989–1998 Tallink
* 1998 Mama Tanzania
* 1998–2001 Eltor
* 2001 Monte Carlo
* 2001–2005 El Safa
* 2005 Safa

Viited
------

1. ↑   Eesti Laevaregister. Tallinn, 1994
2. ↑   Finnish Maritime Index 2002. Göteborg, 2002

Välislingid
-----------

* Svea Regina – Regina – Mediterranean Sun – Odysseus Elytis – Scandinavian Sky – Tallink
Rafael Cabral 2014. aastal Napoli väravavahina
**Rafael Cabral Barbosa** (sündinud 20. mail 1990 Sorocabas) on Brasiilia jalgpallur, kes mängib väravavahina Brasiilia esiliigaklubis Cruzeiro.

2003. aastal liitus ta Santose noortesüsteemiga. Santose põhimeeskonnas debüteeris ta 2010. aastal ja kerkis samal aastal klubi esiväravavahiks. Santosega tuli ta kolm korda São Paulo osariigi meistriks, võitis 2010. aastal Brasiilia karikavõistlused, 2011. aastal Copa Libertadorese ja 2012. aastal Lõuna-Ameerika superkarika.

2013. aasta juunis siirdus ta Itaalia kõrgliigaklubisse Napoli. Napolis oli ta enamasti varuväravavahi rollis, kuid olid hooajal 2014/15 klubi põhiväravavaht 2014. aasta detsembris tõrjus ta Itaalia superkarikafinaalis penaltiseerias Juventuse mängija Simone Padoini penalti, millega tuli Napoli superkarika võitjaks.

2018. aasta juulis sõlmis ta lepingu Itaalia kõrgliigaklubiga Sampdoria, kuid hooajal 2018/19 oli ta ka seal varuväravavahi rollis ja 2019. aasta augustis tema leping klubiga osapoolte kokkuleppel lõpetati.

2019. aasta augustis sõlmis ta kolmeaastase lepingu Inglismaa esiliigaklubiga Reading. Hooaegadel 2019/20 ja 2020/21 oli ta Readingi esiväravavaht. 2020. aastal valiti Rafael Readingi hooaja parimaks mängijaks.

2022. aasta jaanuaris naasis Rafael pärast üheksat aastat Euroopas Brasiiliasse, sõlmides kaheaastase lepingu Cruzeiroga.

Brasiilia jalgpallikoondises tegi Rafael debüüdi 30. mail 2012 mängus USA vastu. Pärast seda mängis ta Brasiilia koondises veel kaks korda.

Saavutused
----------

Santos
* Campeonato Paulista: 2010, 2011, 2012
* Copa do Brasil: 2010
* Copa Libertadores: 2011
* Recopa Sudamericana: 2012

Napoli
* Coppa Italia: 2013–14
* Supercoppa Italiana: 2014

Viited
------

1. ↑  "Rafael joins Royals ranks". readingfc.co.uk. Reading F.C. 6.8.2019. Vaadatud 3.7.2022
**Mercurino Arborio di Gattinara** (10. juuni 1465 Gattinara – 5. juuni 1530 Innsbruck) oli Itaalia päritolu riigitegelane, jurist ja humanist, Hispaania kuninga ja Saksa-Rooma keisri Karl V suurkantsler aastail 1518–1530.

Gattinara pärines Piemonte vaesunud väikeaadliku perekonnast ning 1489–1493 õppis ta Torino ülikoolis õigusteadust. 1490. aastal abiellus ta Andreotta Avocadoga. Pärast ülikooli lõpetamist töötas ta Savoia hertsogkonnas advokaadina. Hiljem sai Gattinarast Savoia hertsogi Philibert II ja tema abikaasa, Austria Margarete nõunik. 

Kui Philibert suri, siis läks Gattinara koos Madalmaade asehalduriks saanud Margaretega Madalmaadesse ning jätkas leskhertsoginna ühe lähima usaldusalusena tema teenistuses. Muu hulgas hoolitses Gattinara Margarete lesevalduse, Bresse krahvkonna eest ning oli 1508. aastal Burgundia vabakrahvkonna kohtukoja president. Lisaks sellele tegutses Gattinara ka diplomaadina ning võttis osa Cambrai lepingu sõlmimisest 1508. aastal.

1511. aastal pidi Gattinara Burgundia vabakrahvkonnast lahkuma, kuna ta oli sealse aadelkonnaga tülli läinud, seejärel jätkas ta Margarete, aga ka tema isa, keiser Maximilian I, teenistuses. 1518. aastal suri aga Hispaanias tulevase Karl V (Hispaania ehk Kastiilia ja Aragóni kuningana Carlos I) senine suurkantsler Jean de Sauvage ning järgmiseks suurkantsleriks saigi Gattinara. 

Gattinara saavutas kiiresti Karl V usalduse ning õhutas teda mitte ajama kitsalt dünastilist, vaid universalistlikku poliitikat, lõppeesmärgiga kehtestada kristlik valitsus võimalikult suures osas maailmast.

1529. aastal sai Gattinarast kardinal, kuid ta suri juba järgmisel aastal.

Välislingid
-----------

* Elulugu. (inglise keeles)
Väljendi **semantiliseks väärtuseks** nimetatakse keelefilosoofias tema tunnust, millest oleneb teda sisaldavate lausete tõeväärtus. 

Näiteks lause (väitlause) semantiline väärtus on tema tõeväärtus.

Gottlob Frege nimetas semantilist väärtust osutuseks (*Bedeutung*). 

Liitväljendi semantiline väärtus sõltub tema osade semantilistest väärtustest ning viisist, kuidas liitväljend on nendest osadest kokku pandud (kompositsioonilisusprintsiip).

Kui lause üks osa asendada sama semantilise väärtusega osaga, siis lause semantiline väärtus (tõeväärtus) ei muutu.

Semantilised väärtused vastavalt süntaktilistele kategooriatele
---------------------------------------------------------------

Väitlause semantiline väärtus on tema tõeväärtus. 

Pärisnime semantiline väärtus on tema osutus (objekt, mille kohta ta käib ehk millele ta osutab). Pärisnimi on Frege järgi väljend, mis on mõeldud osutama ühele ja ainult ühele objektile. (Frege järgi on ka väitlaused pärisnimed, mis osutavad oma tõeväärtustele (tõene või väär).)

Predikaadiväljendi (predikaadi) semantiline väärtus on funktsioon, mille argumendid on objektid ning mille väärtused on tõeväärtused. Frege nimetab selliseid funktsioone mõisteteks. Nad seavad objektile vastavusse tõeväärtuse Tõene juhul, kui predikaat käib objekti kohta, ning tõeväärtuse Väär juhul, kui see nii ei ole.

Lauseloogika konnektorite semantilised väärtused on neile vastavad tõeväärtusfunktsioonid. 

Kvantorite (üldisuskvantori ja olemasolukvantori) semantilised väärtused on nn teist järku funktsioonid, mille argumentideks on mõisted ja mille väärtusteks on tõeväärtused. Üldisuskvantori (olemasolukvantori) semantiline väärtus on funktsioon, mis seab mõistele vastavuse tõeväärtuse Tõene parajasti siis, kui universumi kõik elemendid kuuluvad (mõni element kuulub) selle mõiste mahtu.

Kirjandus
---------

* Alexander Miller. *Philosophy of language*, 2. trükk, 2007, lk 9–22. Google'i raamat
**Meregeoloogia** on geoloogia haru, mis tegeleb maailmamere põhja ja rannikualade geofüüsikaliste, geokeemiliste, sedimentoloogiliste ja paleontoloogiliste protsesside ja nähtuste uurimisega. Meregeoloogia on tihedalt seotud füüsilise okeanograafia ja laamtektoonikaga.

Ühed olulisimad meregeoloogia uurimisobjektid on ookeanide keskahelikud, kus toimub aktiivne vulkanism ja leidub arvukalt hüdroterme.
Ookeanide keskahelikke võib vaadelda hiiglaslike riftivöönditega, kus pidevalt toodetakse uut ookeanilist maakoort ning olemasolev hävib subduktsioonivööndites.

Ajalugu
-------

Meregeoloogia kui teadusharu alguseks peetakse Inglise laeva Challengeri aastatel 1872–1876 tehtud meresetete uurimisi, mis 1891. aastal ka vastavas monograafias avaldati.

Eriti kiiresti hakkas meregeoloogia arenema pärast Teist maailmasõda, mil kasutusele võeti uuemad ja paremad uurimislaevad ja -tehnika. Katalüsaatoriks oli ka mitmete geoloogiliste mereressursside (nafta, maagaas, ravimudad jt) suurem vajadus ja nende varasemast lihtsam kaevandamine eeskätt mitmete puurlaevade kasutuselevõtuga.

Varasemad meregeoloogia praktilised uurimistööd tehti peamiselt mitmesuguste põhjaammutite, pinnasetorude ja muude selliste vahendite abil. Tänapäeval kasutatakse laialdaselt näiteks hüdroakustilisi meetodeid ja mitmesuguseid arvutirakendusi.

Maailmakuulsaid meregeolooge
----------------------------

* Tanya Atwater, USA, geofüüsik, meregeoloog, laamtektoonika spetsialist
* Peter Clift (1966), Suurbritannia, meregeoloog, mussooni teadlane
* Michael John Keen (1935–1991), Kanada meregeoloog
* Marija Kljonova (1898–1976), Venemaa Keisririik, meregeoloog
* Fred Vine (1939), Suurbritannia, meregeoloog, geofüüsik, laamtektoonika pioneer
**Karjalaskepäev** on 1. aprillil ja see on vana maarahva karja väljalaskmise päev. Enne 1918 aastat oli karjalaskepäev 15 aprillil (ukj). 

Karjalaskepäeval ei ole kirikukalendriga mingit seost.

Tegelikuks karjalaskepäevaks on kujunenud siiski jüripäev, kuid loomad tuli karjalaskepäeval kas või korraks üle laudaukse ajada ning esimene karjasevits valmis lõigata.

Välislingid
-----------

* Karjalaskepäevast Eesti rahvakalendri tähtpäevade andmebaasis *Berta*

Maarahva pühad

6. I kolmekuningapäev  • 
13. I nuudipäev ehk kanutipäev  • 
14. I taliharjapäev ehk korjusepäev  • 
17. I tõnisepäev, ka jõuluemapäev  • 
1. II pudrupäev  • 
2. II küünlapäev  • 
9. II luuvalupäev  • 
22. II talvine peetripäev  • 
24. II talvine madisepäev  •
kihlakud: liugupäev ja tuhkapäev  • 
9. III sirgupäev  • 
17. III käädripäev  • 
21. III pendipäev  •
eidepäev  •
urbepäev  •
kevadine pööripäev  •
kiigepüha  •
suur neljapäev  •
suur reede  •
ülestõusmispühad  • 
25. III marjapunapäev  • 
1. IV karjalaskepäev  • 
14. IV künnipäev  •
maahingaus  • 
23. IV jüripäev  •
suvisted  • 
9. V ligupäev, ka kevadine nigulapäev  • 
25. V urbanipäev  •
taevaminemispüha  •
nelipüha  •
suvine pööripäev  • 
23. VI leedopäev  • 
24. VI jaanipäev  • 
29. VI suvine peetripäev  • 
2. VII heinamaarjapäev, ka heinaleedo  • 
10. VII seitsmevennapäev  • 
13. VII karusepäev  • 
25. VII jakobipäev  • 
26. VII annepäev  • 
29. VII olevipäev, ka jakepäev  • 
10. VIII lauritsapäev, ka esimene rukkiema päev  • 
15. VIII rukkimaarjapäev, ka suur rukkiema päev  • 
24. VIII pärtlipäev, ka viimane rukkiema päev  • 
8. IX ussimaarjapäev, ka ussiurguminemisepäev  •
pekopäev  •
sügisene pööripäev  • 
21. IX sügisene madisepäev  • 
29. IX mihklipäev, ka kasupäev  • 
14. X kolletamispäev  • 
26. X midruskipäev  • 
28. X simunapäev  • 
2. XI hingepäev  • 
10. XI mardipäev  • 
25. XI kadripäev, ka hanipäev  • 
30. XI andresepäev  • 
6. XII talvine nigulapäev  • 
7. XII tõnnipäev  • 
13. XII luutsinapäev  • 
21. XII toomapäev  • 
21.–24. XII jõulud  • 
25. XII ajastaja päev
31. XII näärid  •
Rüstəm İbrahimbəyov (2013)
**Rüstəm Məmməd İbrahim oğlu İbrahimbəyov** (vene keeles Рустам Ибрагимбеков *Rustam Ibragimbekov*; 5. veebruar 1939 Bakuu – 11. märts 2022) oli aserbaidžaani kirjanik, filmistsenarist ja filmirežissöör.

İbrahimbəyov lõpetas 1963. aastal Bakuus  Aserbaidžaani Nafta- ja Keemiainstituudi, 1967. aastal Moskvas Kõrgemad Stsenaristide Kursused ja 1974. aastal  Üleliidulises Riiklikus Kinematograafia Instituudis kõrgemad režissööride kursused.

İbrahimbəyov oli Kinoliitude Konföderatsiooni esimees, ühtlasi 2003. aastast Aserbaidžaani Kinematografistide Liidu esimees ja 2018. aastast filmiauhinna "East–West. Golden Arch" juhatuse esimees.

2013. aastal loobus İbrahimbəyov topeltkodakondsusest (oli sellal Aserbaidžaani ja Venemaa kodanik) ning üritas kandideerida Aserbaidžaani presidendivalimistel, kuid ebaõnnestunult.

İbrahimbəyov kirjutas üle 40 filmistsenaariumi, sealhulgas on ta olnud Eesti filmi "Karu süda" ja Oscari saanud filmi "Päikesest rammestunud" kaasstsenarist. Samuti on ta olnud kaastegev NSV Liidu riikliku preemia (1981) ja Venemaa Föderatsiooni riikliku preemia (1993, 1996, 1998, 2000) saanud filmide stsenaariumite loomisel. 

İbrahimbəyov on olnud kuue mängufilmi režissöör. Tema film "Kabusun gözüylə" (2010) võitis 2011. aastal filmiauhinna Nika.

Tunnustus
---------

* 1976 – Aserbaidžaani NSV teeneline kunstitegelane
* 1995 – Venemaa Föderatsiooni teeneline kunstitegelane
* 1998 – Aserbaidžaani rahvakirjanik
* 2011 – Rahvusvahelise Antalya filmifestivali elutööauhind
* 2011 – filmiauhind Nika kategoorias "Parim SRÜ, Baltimaade ja Gruusia film"
* 2020 – filmiauhind Nika kategoorias "Au ja väärikus"

Ta oli valitud Venemaa Kunstide Akadeemia auliikmeks.

Välislingid
-----------

 Rüstəm İbrahimbəyov – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
**Rütmibluus** (ka ***rhythm and blues***, lühendatult **RnB**, **R&B**) on popmuusika žanr, mis on välja kujunenud 1940. aastatel Ameerika Ühendriikides džässist, bluusist ja gospelist. Algselt esitasid seda afroameeriklased. Rütmibluusist on välja arenenud *rock'n'roll*, soul, *funk* ja *reggae*.

Rütmibluus on 1940. aastail alguse saanud afroameerika popmuusika žanr. Seda terminit hakkasid kasutama kõigepealt plaadifirmad omaaegse "urbanistliku", džässil põhineva rütmimuusika kohta, mille sihtrühmaks olid linnades elavad afroameeriklased. 
See termin on kandnud oma olemasolu ajal ka erinevaid tähendusvarjundeid – 1950. aastate alguses võis rütmibluusi kohata sageli bluusiplaatidel. 1950-ndatest edasi – olles oma panuse andnud *rock'n'roll*'i arengule – hakati R&B-d kasutama muusika kohta, mis arenes välja ning samal ajal sisaldas ka *electric blues*'i, gospelit ja souli. 1970-ndail kasutati terminit "rhythm and blues" soulmuusika ja *funk*-muusika varjunimena. 1980-ndail arenes välja rütmibluusi uus stiil, mida on hakatud kutsuma kaasaegseks R&B-ks (*contemporary R&B*).

Etümoloogia
-----------

Muusikaajakirja Billboard ajakirjanik Jerry Wexler kommenteeris 1948. aastal *rhythm & blues*'i kui USA muusikatööstuse loodud müügiartikli nimetust. See asendas termini *race music* ('rassimuusika'), mis oli algselt kasutusele võetud küll mustanahaliste poolt, kuid pärast Teist maailmasõda hakkas omandama solvavat varjundit. Ajakirjanik ja muusikaprodutsent Robert Palmer defineeris *rhythm and blues*'i kui Ameerika mustanahaliste poolt mustanahaliste jaoks tehtavat muusikat. 

Rütmibluusi ansamblid koosnesid sageli vokaalsolistist, klaverist, ühest või kahest kitarrist, basskitarrist või kontrabassist, trummidest ja saksofonist. Ansambliseadeid lihviti perfektsuseni, sageli kasutati ka taustalauljaid. Suhteliselt lihtsad korduvad partiid tekitasid rütmiliselt aktiivseid, sageli hüpnootilisi helitekstuure. Pillimehed olid tihti riietatud ühesugustesse ülikondadesse või muudesse esinemiskostüümidesse. Laulude tekstid olid sageli fatalistliku sisuga ning kogu see muusika tundus olevat kui midagi vältimatut.

Ajalugu
-------

### Eelkäijad

1930. aastatel alanud USA afroameeriklaste migratsioon suurlinnadesse Chicagosse, Detroiti, New Yorki, Los Angelesse ja mujale tekitas uue turu džässile, bluusile ja muudele nendega seotud muusikastiilidele, mida sageli esitasid kutselised muusikud nii üksi kui ka ansamblites. Rütmibluusi eelkäijad tulid džässist ja bluusist, mis hakkasid kattuma tänu sellistele muusikutele nagu Leroy Carr, Cab Calloway, Count Basie ja T-Bone Walker. Sel ajal toimus ka elektrikitarri kui sooloinstrumendi laiem kasutuselevõtt, populaarsed olid ka klaver ja saksofon.

Vaata ka
--------

* *Ragtime*

Viited
------
Karjapasunamängija
Karjapasunamängija
**Karjapasun** (murdes ka *pasun*, saarte murdes *tõri*, läänemurdes *luik*, tartu murdes ja võru murdes *piibar*) on eesti rahvapill, varem oli karjaste puhkpill.

Valmistamine
------------

Karjapasun oli sirge või kergelt kaarjas sõrmeavadeta kooniline toru, mis valmistati puust või puukoorest. Puust karjapasun õõnestati kaheks lõhestatud puuoksast, mis valiti pikkusega 90–180 cm. Kokkupandud pooled kinnitati vitsvõrudega või mähiti spiraalselt kasetohuribadega. Puhumisotsas oli puust või koorest huulik.

Kagu-Eestis oli piibar kuni 80 cm pikk ning see oli keeratud lepa- või pärnakooreribast, mis laiemast otsast kinnitati puupulgaga. Piibari huulikut asendas mõnikord kuni 8 cm pikkune lepa- või pajupulgast *piuk*, millele oli keeleke sisse lõigatud nagu roopillil. Piibari eripäraks oli see, et teda hoiti vees, vältimaks kuivamist.

Kasutamine
----------

Karjapasunaga saab puhuda ainult naturaalhelisid (signaalid, improvisatsioonid). Heliga andis karjane hommikul märku karja väljaajamiseks ning õhtul teatas selle kojutulekust. Karjas puhuti pasunat meelelahutuseks, mõnikord ka röövloomade peletamiseks. Karjapasun kadus üldkasutuselt 19. sajandi teisel poolel.

Viited
------

1. 1 2  Eesti rahvakultuuri leksikon (3. trükk). 2007. Koostanud ja toimetanud Ants Viires. Tallinn, Ühiselu AS trükikoda. Lk 71.

Välislingid
-----------

* Karjapasun, Eesti Rahva Muuseum
**Antoniuse kabel** asus Tallinnas, arvatavasti nüüdse Hariduse tänava lääneküljel, Pärnu maantee ristmiku lähedal Antoniuse kalmistul. Kabel oli pühitsetud Antoniusele.

Kalmistul võis mingisugune kabel olla juba enne 1348. aastat. Varasema pühakoja väliskuju kohta pole mingeid teateid, seal võis kabelihoone asemel ka lihtsalt rist olla. Pole teada, kas see oli algselt pühitsetud Antoniusele.

Sealset ehitist on 1458. aastal nimetatud kirikuks. 1514. ja 1516. aasta Tallinna linna ja Liivi ordu Tõnismäe müüritüli aegu on taas nimetatud kabelit. Võimalik, et erinevates kohtades olid erinevad ehitised.

Kabeli hävinemise aeg pole teada, arvatavasti toimus see Liivi sõja ajal. Sõja algul võidi kabel lammutada kindlustuste ümberehitamiste käigus nagu teisedki eeslinnakirikud. Võimalik hävinemisaeg 1570. 1571. või 1577. aastal seostub aga otseselt linna piiranud Moskva vägede tegutsemisega. 

Võimalik, et Rootsi aja lõpu poole püstitatud Tõnismäe Kaarli puukirik ehitati just vana kabeli kohale. Praegu on endise kalmistu ja kabeli ala valdavalt hoonestatud.

Vaata ka
--------

* Antoniuse kalmistu
* Antoniuse vennaskond
* Antonius Suur

Kirjandus
---------

* Gottfried von Hansen. *Die Kirchen und ehemaligen Klöster Revals*. Reval 1885
* Robert Treufeldt. Antoniuse kalmistu. - Entsüklopeedia Tallinn 1 (A-M). Eesti Entsüklopeediakirjastus. Tallinn 2004. Lk 19-20
Mereefekti puhul külmub veekogult aurunud soojem vesi ja kandub tuule abil lähedalolevatele rannikualadele
**Mereefekt**, ka **järveefekt**, **ookeaniefekt** ja **laheefekt**, on ohtraid sademeid põhjustav protsess ranniku lähedal. See võib tekkida suure veekogu, kas järve või mere kallastel, kus kõrvuti on suure temperatuurierinevusega õhumassid.

Protsessi kirjeldus
-------------------

Kõige rohkem lund ja tuisku tekib 0-kraadise külma juures, sest mida soojem õhk, seda rohkem niiskust see absoluutses mõttes saab sisaldada. Seetõttu ei teki tavaliselt suuri sademeid käreda pakase puhul. Kuid kui veekogu on jäävaba ja selle kohale liigub arktiline või polaarne õhumass, nii et umbes 1,5 km kõrgusel on õhutemperatuur –10 °C, ja samal ajal on tuul merelt maale, siis tekib teatud mõttes sademekonverter: niiske õhk veepinna kohal aurub, satub külma õhu kätte, kondenseerub ja tuul kannab selle maismaale. Tulemuseks on tihe lumesadu veekogu rannikualal. Sellised anomaaliad on hästi vaadeldavad sademetekaartidel, kus eriti suured kogused lund on tulnud maha rannikul.

Põhilised mereefekti esinemise tingimused:

* jäävaba veekogu peab olema suur, mitukümmend kilomeetrit (Eestis vähemalt 80 km)
* temperatuurikontrast õhu ja vee vahel üle 10 kraadi

Mereefekti esinemisest
----------------------

Radaripilt tugeva lumesaju esinemisest Suure järvistu piirkonnas 7. detsembril 2010
Klassikaline mereefekti esinemiskoht on Põhja-Ameerikas Suure järvistu ääres, kus seda nimetatakse järveefektiks (ingl. k *lake-effect*). Sealsete järvede vesi püsib kaua soe, kuid kui põhjast saabuvad külmad õhumassid ning ja õhu ja vee temperatuuri erinevus on vähemalt 13 °C, alles siis hakkab sademekonverter tööle, põhjustades suuri lumesadusid. Alles järvede jäätumisel lumesajud lakkavad.

Eestis esineb mereefekt tavaliselt Soome lahe kaldal, kui puhub põhja- või kirdetuul ja meri on jäävaba. Nähtus võib esineda nii pakasega kui ka sügisel, kui merevesi on veel väga soe (+10 °C ja rohkem). Sademed võivad tulla mandril mitte ainult lume, vaid ka vihmana. Oma kohaliku paikse eripära tõttu võiks seda nähtust kutsuda eesti keeles ka *laheefektiks*.

Viited
------

1. ↑  Jüri Kamenik (08.02.2018). "Ilmatark: Mereefekt on aktuaalne". *Maaelu*. Vaadatud 24.03.2018.
2. ↑  EMHI (06.02.2012). "Järve-efekti lumi". *ilm.ee*. Vaadatud 24.03.2018.
3. ↑  "Põhjarannikul teeb vihma mereefekt". *ilm.ee*. 08.10.2015. Vaadatud 24.03.2018.