recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Gerard Moreno 2019. aastal Hispaania koondises
**Gerard Moreno Balagueró** (sündinud 7. aprillil 1992 Santa Perpètua de Mogodas) on Hispaania jalgpallur, kes mängib ründajana Hispaania kõrgliiga klubis Villarreal ja Hispaania jalgpallikoondises.

Klubikarjäär
------------

Ta liitus Villarrealiga esimest korda 2010. aastal. Klubi põhimeeskonnas debüteeris ta 2012. aastal. Hooajal 2013–2014 mängis ta laenul Hispaania esiliiga klubis Mallorca. Hooajal mängis ta taas Villarrealis. Seejärel liitus ta 2015. aastal Espanyoliga, kelle ridades mängis ta Hispaania kõrgliigas kokku kolm hooaega. Hooajal 2017–18 lõi ta Hispaania kõrgliigas 16 väravat.

2018. aasta juunis naasis Moreno Villarreali. Hooajal 2019–20 ta Hispaania kõrgliigas 18 väravat ja oli sellega sel hooajal enim väravaid Hispaania kõrgliigas löönud Hispaania mängija.

26. mail 2021 toimunud UEFA Euroopa Liiga hooaja 2020–21 finaalis lõi ta värava Manchester Unitedi vastu. Villarreal võitis lõpuks penaltiseeria järel. Samal hooajal lõi Moreno Hispaania kõrgliigas 23 väravat ning oli teist hooaega järjest resultatiivseim Hispaania mängija.

Koondisekarjäär
---------------

Hispaania jalgpallikoondises tegi Moreno debüüdi 15. oktoobril 2019 EM-i valikmängus Rootsi vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta sama aasta 15. novembril EM-i valikmängus Malta vastu.

Saavutused
----------

Villarreal
* UEFA Euroopa Liiga: 2020–21

| * v
* r
Hispaania koondis  –  UEFA Euro 2020 |
| --- |
| 

* 1 De Gea
* 2 Azpilicueta
* 3 D. Llorente
* 4 P. Torres
* 5 Busquets (c)
* 6 M. Llorente
* 7 Morata
* 8 Koke
* 9 Gerard
* 10 Thiago
* 11 F. Torres
* 12 García
* 13 Sánchez
* 14 Gayà
* 16 Rodri
* 17 Fabián
* 18 Alba
* 19 Olmo
* 20 Traoré
* 21 Oyarzabal
* 22 Sarabia
* 23 Simón
* 24 Laporte
* 26 Pedri
* Treener: Luis Enrique

 | Hispaania |
**Ilme Post** (aastani 1966 **Ilme Tenson**; sündinud 21. septembril 1939 Leevaku külas Põlvamaal) on Eesti ihtüoloog ja kalakasvataja.

Elulugu
-------

Ilme Post on talupidaja tütar.

Ta lõpetas 1958. aastal Räpina Keskkooli ja 1963. aastal TÜ bioloogia osakonna. 1975. aastal kaitses ta Tartu Ülikoolis bioloogiakandidaadi väitekirja, mis käsitles vikerforelli kasvatamist Eesti tiigimajandites. Ta oli 1964–1966 TÜ botaanika ja taimesüstemaatika kateedri insener, 1966–1986 Vilde-nimelise kolhoosi Aravuse kalamajandi juhataja, ühtlasi 1972–1986 Eesti NSV TA Loomakasvatuse ja Veterinaaria Instituudi (ELVI) Kalakasvatuse Katsejaama mittekoosseisuline teadur, 1986–1990 vanemteadur, 1990. aastast Aravuse forellikasvatuse juhataja.

Teadustöö
---------

Uurimisvaldkonnad: algoloogia; kalakasvatuse (peamiselt forellikasvatus) tehnoloogia ja ajalugu. Eesti Kalakasvatajate Liidu asutajaliige (1989), aseesimees ja juhatuse liige, infolehe "Eesti Kalakasvataja" väljaandmise (1991) initsiaatoreid ja (aastast 1998 elektroonilise võrguteaviku) toimetaja. Üle 60 teadustrükise, sh 6 brošüüri.

Tunnustus
---------

* 1976 orden "Austuse märk"
* 1980 Eesti NSV teeneline kalakasvataja
* 2004 Valgetähe V klassi teenetemärk

Viited
------

1. 1 2 3 4 5 6  *Eesti teaduse biograafiline leksikon.* 3. köide: *N–Sap* TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013

Teoseid
-------

* Viburvetikaid Räpina ümbruse veekogudes. // LUS aastaraamat 54 (1964)
* Forellidest ja forellikasvatusest. // Eesti Loodus (1969) 8
* Mõnda kalade kasvu määravatest teguritest. // Abiks Kalurile (1973) 1
* Põgus pilk forellikasvatuse ajalukku Eestis. // Eesti Loodus (1976) 7
* Forellimarja hautamisviisidest. // Teaduslikke saavutusi ja eesrindlikke kogemusi põllumajanduses (1987) 26
* Vikerforelli viljakuse ja marja omaduste muutlikkusest. // Teaduse saavutusi ja eesrindlikke kogemusi põllumajanduses (1990) 15
* Massvalik kala suuruse ja marja kvaliteedi järgi Aravuse kalamajandi näitel. // Teaduse saavutusi ja eesrindlikke kogemusi põllumajanduses (1990) 15
* Pilguheit Eesti kalakasvatusele. // Maamajandus (2001) november, lk 10–11

Kirjandus
---------

* Eesti NSV TA Loomakasvatuse ja Veterinaaria Instituut, 45.
* *Eesti teaduse biograafiline leksikon.* 3. köide: *N–Sap* TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013

 *Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.*
Ilmeniit Ilmeni mägedest Miassi lähistel
**Ilmeniit** on rauda ja titaani sisaldav mineraal. Titaani avastas Inglismaal Cornwallis William Gregor 1791. aastal just sealset ilmeniiti uurides.

Ilmeniidi idealiseeritud keemiline valem on FeTiO3 Mineraal on nõrgalt magnetiliste omadustega, kas musta või terashalli värvi. Ilmeniit on üks olulisemaid titaanimaake. Mineraal sisaldab sageli ka magneesiumit ja mangaani ning võib esineda koos geikieliidi ja pürofaniidiga (eriti kimberliidi koostises). Ilmeniit võib esineda ka koos hematiidiga; kõrgematel temperatuuridel moodustunud purskekivimites võivad need seguneda. Ilmeniidist võib moondel tekkida leukokseen; leukokseeni esinemine on üks tunnus, mille järgi ilmeniiti leida võib. Sarnase välimusega magnetiidist aitab ilmeniiti eristada tema tugevam pleokroism (ilmneb pruunikasroosa alatoon).

Ilmeniidi kristallstruktuur
Ilmeniidile on omane trigonaalne süngoonia. Struktuurilt sarnaneb see korundiga. Ilmeniidi kõvadus Mohsi skaalal on 5-6.

Ilmeniit esineb paljudes tardkivimites ja moondekivimites. Seda esineb sageli suuremates sillides. Magneesiumi sisaldav ilmeniit on sageli kimberliidi tekke indikaatoriks ja sel juhul esineb see koos vilkude, amfibooli, rutiili ja diopsiidiga. Mangaani sisaldav ilmeniit esineb sageli graniitsetes kivimites; seal võib see sisaldada ka nioobiumit.

Ilmeniit on saanud nime Ilmeni mägede järgi Miassi lähistel, kus seda esimest korda kirjeldati.

Kaevandamine
------------

Tellnesi ilmeniidikarjäär Norras
Ilmeniiti kaevandatakse põhiliselt titaandioksiidi tootmiseks. 2011. aastal toodeti 47% sellest ainest just ilmeniidist. Töötlemisel kasutatakse kas Knolli meetodit või töötlemist sulfaatidega. Suuremad titaandioksiidi tootjad on Dupont, Cristal Global, Huntsman, Kronos ja Tronox. Suurimad kaevandajad on Kanada, Lõuna-Aafrika Vabariik ja Austraalia.

Suuremad avastatud ilmeniidimaardlad, mida pole veel kasutusele võetud, asuvad Soomes (Karhujupukka maardla Kolari lähistel), Balla-Balla maardla Pilbary lähistel Lääne-Austraalias ja Pooncary mineraalliiva maardla Austraalias.

Ilmeniit Kuul
-------------

Ilmeniiti on avastatud ka Kuu kivimiproovides, seal on see suure magneesiumisisaldusega. 2005. aastal alustas NASA Hubble'i teleskoopi kasutades Kuul asuvate ilmeniidimaardlate kaardistamist, kuna selle mineraali olemasolu on tähtis eeldus võimaliku baasi rajamiseks.

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Ilmeniit** |

Viited
------

1. ↑  Heinz Sibum, Volker Günther, Oskar Roidl, Fathi Habashi, Hans Uwe Wolf, "Titanium, Titanium Alloys, and Titanium Compounds" in Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry 2005, Wiley-VCH, Weinheim.
2. ↑
3. ↑
4. ↑
Laelatu puisniit septembris
Laelatu puisniit oktoobris
**Laelatu puisniit** on puisniit Virtsu lähedal Laelatul.

Laelatu puisniit on olnud niidetavana (ja servades karjatatavana) kasutusel sajandeid. Et Laelatu asub Lääne-Eestis, kus maapind aastas kuni poolteist millimeetrit kerkib, on meri sealt aastasadade jooksul taandunud. Laelatu kõrgemad kohad võisid mere alt laidudena vabaneda umbes 2000 aasta eest. On võimalik, et laiud võeti suviste karjamaadena kohe kasutusele, mistõttu võis Laelatul juba algusest kujuneda puisniit ning õiget metsa pole seal võib-olla kunagi olnudki.

Laelatu puisniidul on teadaolevalt nii Eesti kui kogu Põhja-Euroopa kõige liigirikkam taimekooslus. Kui arvestada maailma väikesemõõtkavaliste (kuni 1 m2) alade soontaimede absoluutset liikide arvu, siis jääb Laelatu puisniit 2. kohale (kuni 76 liiki ruutmeetril), jäädes alla vaid Argentina madala rohuga kuivale mägikarjamaale, kus on loendatud kuni 89 taimeliiki ruutmeetril. Laelatul on leitud kasvamas 546 liiki soontaimi; muuhulgas kasvab seal 2/3 kodumaistest orhideeliikidest.

Laelatu puisniit on pikka aega olnud botaaniliseks ja ökoloogiliseks uurimisalaks, seal paikneb Laelatu bioloogiajaam. 

Laelatu puisniit asub Puhtu-Laelatu looduskaitseala põhjaosas ja sinna pääseb mööda aastatel 1931–1968 tegutsenud Rapla–Virtsu raudteetammi kulgevat teed.

Viited
------

1. 1 2 3  Tiit Kändler. "Laelatu puisniit katab oma 2000. jõululaua.", epl.delfi.ee, 19. detsember 2013.
2. ↑   Primack, R. P.; Kuresoo, R.; Sammul, M. 2008. *Sissejuhatus looduskaitsebioloogiasse*. Tartu: Eesti Loodusfoto, lk 49.

Kirjandus
---------

* Kukk, Toomas; Kull, Kalevi 1997. *Puisniidud*. Estonia Maritima 2: 1–249.
* Kukk, Toomas (toim.) 2013. *Laelatu ajalugu ja loodus*. Estonia Maritima 9.

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Laelatu puisniit** |

* Kaie Ilves. "Botaanik Toomas Kukk: Laelatu puisniidu liigirikkus väheneb" Lääne Elu, 4. juuli 2017
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib sündmuste hulgast ajaühikus; tõenäosusteooria mõiste kohta vaata artiklit Sagedus (tõenäosusteooria); statistika mõiste kohta vaata artiklit Absoluutne sagedus; ökoloogia mõiste kohta vaata artiklit Frekvents* |

---

**Sagedus** on võrdsete ajavahemike tagant korduvate sündmuste (füüsikas enamasti võngete, impulsside vmt) arv ajaühikus.

Sageduse tähis füüsikalise suurusena on *f*, mis tuleneb ladina sõnast *frequentia* ("arvukus, rohkus, rahvahulk"). Mõnikord, näiteks valguslaine kirjeldamisel on sageduse tähisena kasutusel kreeka täht nüü {\displaystyle \nu }.

Sageduse ühik SI-süsteemis on herts (Hz): 1 sündmus sekundis on 1 herts. Pöörlevate mehaaniliste seadmete pöörlemissageduse traditsiooniline ühik on pöörete arv minutis, inglise keeles *revolutions per minute*, lühendina *r/min* või *rpm*. 60 rpm = 1 Hz.

Perioodilise protsessi sagedus on leitav järgmisest valemist:

{\displaystyle f={\frac {1}{T}},\,}
kus *T* on periood.

Laine sagedus
-------------

Laine on ruumis leviv võnkumine. Selle sagedus {\displaystyle f} on pöördvõrdelises sõltuvuses lainepikkusest {\displaystyle \lambda \,}. Täpsemalt võrdub sagedus laine levimiskiiruse {\displaystyle v} ja lainepikkuse jagatisega:

{\displaystyle f={\frac {v}{\lambda }}.}
Vaakumis leviva elektromagnetilise kiirguse korral on kiiruseks valguse kiirus {\displaystyle c\,}. Helilainete puhul on selleks helikiirus (õhus umbes 330 m/s).

Vaata ka
--------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Tsitaadid Vikitsitaatides: **Sagedus** |

* Ringsagedus
* Harmooniline võnkumine
* Sagedusriba
**Laeva kalmistu** on kalmistu Kursi kihelkonna lõunaosas, tänapäevase haldusjaotuse järgi Laeva külas Tartu vallas. Kalmistu pindala on praegu 0,9 ha, omanik on Tartu vallavalitsus ning see on märtsi 2014 seisuga kasutuses ja hooldatud. 

Laeva kalmistu asutati Kursi kihelkonnakalmistu osana, sest Laeva vald oli kihelkonnakeskusest kaugel. Kalmistu algne suurus oli 1 vakamaa (umbes 0,37 ha). Kabel ehitati kalmistule 1989. aastal. Kalmistu tunnistati 1997. aastal kultuurimälestiseks, sellele maetud inimeste üldarv ei ole teada.

Viited
------

1. ↑  Kursi. - Tartumaa // Eesti I. Tartu 1925. Lk 221.

Kirjandus
---------

* Tartumaa // Eesti I. Tartu 1925. Lk 221.
* Taavi Pae. Eesti kalmistute kujunemine ja paiknemise seaduspärasused. Magistritöö. Tartu 2002.

Välislingid
-----------

* Laeva kalmistu kultuurimälestiste riiklikus registris Muuda Vikiandmetes
* Laeva kalmistu Eesti looduse infosüsteemis
* Laeva kalmistu Laeva valla kodulehel
* Laeva kalmistu eeskiri
* Laeva kalmistu kodukord
**Alpi põdrasamblik** (*Cladonia stellaris*; sünonüümid *Cladina stellaris* (Opiz) Brodo, *Cladonia alpestris*) on põdrasambliku perekonda kuuluv samblikuliik.

Alpi põdrasamblik kasvab parasvöötmes, lähisarktikas ja arktikas, moodustades suurtel maa-aladel maapinnal pidevaid mättaid. Pinnase suhtes ei ole ta valiv. Ta suudab kasvada paljal pinnasel ja isegi kruusal. Sellepärast on tal tähtis roll pinnase viljakamaks muutmises. Talvekuudel on alpi põdrasamblik põhjapõtrade peamine toit.

Alpi põdrasamblik on helekollakat värvi põõsasjas peamiselt maapinnal kasvav samblik. Talle on iseloomulikud tipuosas tugevasti harunevad talluseharud, mille tõttu moodustuvad samblikupõõsad on kuplilise vormiga. Nagu enamik teisigi samblikke, kasvab ta aeglaselt, isegi soodsates oludes vähem kui 5 mm aastas. Ta näeb välja nagu harilik põdrasamblik, aga haruneb veelgi tihedamalt ja moodustab veelgi selgemini eristuvaid mättaid.

Eestis on ta tavaline. Kõige omasem on ta valgusküllastes männikutes, kus pinnas on nii toitainetevaene, et rohttaimed ei suuda seal kasvada.

* Alpi põdrasambliku kogumikAlpi põdrasambliku kogumik
* Alpi põdrasamblikAlpi põdrasamblik

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Alpi põdrasamblik** |

* Alpi põdrasamblik andmebaasis eElurikkus Muuda Vikiandmetes
**Pimestiku suurkivi** on rändrahn Ida-Viru maakonnas Narva-Jõesuu linnas Pimestiku külas.

Iseloomustus
------------

Kivi mõõdud on 3,6 x 5,4 x 3,5 m, ümbermõõt on 18,5 m. **Pimestiku** **suurkivi** kivimiks on rabakivi-graniit. Kivil on järsud küljed, maapinna poolt negatiivsed. Kivi lagi on väga ebatasane, omab astanguid ja nõgusid, milles kasvavad magesõstra, toominga ja pihlaka põõsad ning kõrreliste puhmad. Küljed on kivil aga rikkalikult sammaldunud (samblikke esineb vähe). Suurkivi ümbruskonnas on üksteise kõrval ja -peal väikesi rändrahne, moodustades üheskoos külvikivi.

Seisund
-------

Pimestiku suurkivi on hästi säilinud.

Tähtsus
-------

Pimestiku suurkivi on teaduslik, maastikuline ja õppeotstarbeline. Ranh on vaatamisväärsuseks oma huvitava kuju ja omapärase lae floora tõttu. Suurkivi, koos teda ümbritsevate külvikividega, on pakutud kaitse alla võtmiseks

Pärimus
-------

Lähedal asuva Mummassaare talu põldudelt on leitud pronkskirves ja kivikalme. Arvatavasti on Pimestiku suurkivi kasutatud muinasajal ohvrikivina.

Viited
------

1. ↑  Sissekanne Eesti looduse infosüsteemis
2. ↑  Sissekanne Eesti looduse infosüsteemis
3. ↑  Sissekanne Eesti looduse infosüsteemis
4. ↑  Sissekanne Eesti looduse infosüsteemis
5. ↑  Sissekanne Eesti looduse infosüsteemis
**Batista Tagme Na Waie** (ka *Batista Tagme Na Wai*; 1949 Catió – 1. märts 2009) oli Guinea-Bissau sõjaväelane, kindral, kuni oma mõrvamiseni armee staabiülem. 

Ta oli balanta päritolu. 

Ta võitles Guinea-Bissau iseseisvussõjas. President João Bernardo Vieira korraldatud puhastustes 1980ndatel jäi ta püsima. Na Waie oli Vieira rivaal. 1990ndatel osales ta Vieira kukutanud sõjaväehuntas. 

Kui oktoobris 2004 mõrvati staabiülem Verissimo Correia Seabra, sai Na Waie tema ametijärglaseks. IRIN-i järgi oli ta "konsensusfiguur, kelle edutas sõjaväe ladvik ja kelle valitsus oli sunnitud heaks kiitma". 

Pärast Vieira naasmist võimule teatas Na Waie jaanuaris 2009, et elas üle mõrvakatse, kui üks presidendipalee juurde määratud rahvakaitseväelane avas tema ametiauto pihta tule; tule avaja väitis, et tegu polnud mõrvakatsega. 

1. märtsil 2009 toimus sõjaväe peakorteris plahvatus, milles Na Waie hukkus. 

2. märtsil Vieira tapeti, nähtavasti Na Waiele lojaalsete vägede poolt. Hiljem eitas üks sõjaväe esindaja, et tegu oli kättemaksuga. Armee pressiesindaja Zamora Induta ütles siiski, et Vieira oli osaline Na Waie mõrvamises. 5. märtsil ütles üks ohvitser, et Na Waie oli umbes nädal enne surma leidnud ühest sõjaväeangaarist 200 kg kokaiini. Na Waie maeti 8. märtsil; matusetseremoonia toimus Bissaus Sõjaväeklubis. 26. märtsil teatati, et eelnevatel päevadel olid kahtlustatuna Na Waie mõrvas arreteeritud kolonel Arsene Balde, kolonel Abdoulaye Ba ja brigaadikindral Melcias Fernandes.
**"Pimedad aknad"** on 1968. aastal Eesti Telefilmis toodetud kolmejaoline telemängufilm. Filmi režissöör on Tõnis Kask.

Film põhineb Lilli Prometi jutustusel "Pimedate akende ajal".

Tõnis Kase ekraniseering valmis 1968. aastal kolmeosalise teleseriaalina. Filmi originaal hävis peaaegu täielikult 1976. aastal Eesti Televisiooni filmilao tulekahjus. Aastatel 2005–2007 taastas Tõnis Kask filmi pildi Minskist leitud venekeelse koopia järgi ja monteeris selle üheks täispikaks filmiks. Kuna eestikeelsed helisalvestised olid samuti hävinud, lugesid eesti näitlejad rollid uuesti sisse. Dublaažis osalesid Evelin Pang, Helena Merzin, Argo Aadli, Ott Aardam, Anne Paluver, Garmen Tabor jt. Lisada tuli ka igasugune taustamüra ja Eino Tambergi loodud originaalmuusika.

Tegevus toimub Teise maailmasõja ajal Tallinnas. Lugu on kahest eesti tüdrukust, Maarjast ja Leedast, ning nende elukäiku määravatest inimestest, samuti oma armastuse leidmisest. Kunagine Tallinna koolipoiss Gert läks baltisakslasena Hitleri kutsel Saksamaale ja jõuab nüüd tagasi Saksa eriteenistuse ohvitserina. Linnas varjab end julgeolekuteenistuse poolt tagaotsitav Mati – hüüdnimega Surnud Mees. Okupatsiooniaegses Tallinnas tehtavatest valikutest ja otsustest sõltub rohkem kui arvata osatakse. 

Kuna filmis kajastatakse suhet eesti neiu ja fašistliku ohvitseri vahel, mis oli Nõukogude Liidu filmilevisse ideoloogiliselt sobimatu, osutus ebatavaliseks, et Nõukogude võimu tingimustes film üldse valmida sai. Leeda osa eest anti Ada Lundverile Riia filmifestivalil parima naisosatäitja auhind.

Viited
------

1. ↑  Pimedad aknad I seeria Eesti filmi andmebaasis (vaadatud 14.01.2017)
2. 1 2  Filmidiiva Ada Lundveri rollid: refrääniks jääb ikka Andres Lapeteuse naine. Kroonika. 20.12.2022. Vaadatud 21.01.2023.

Välislingid
-----------

* Pimedad aknad I seeria Eesti filmi andmebaasis
* Pimedad aknad II seeria Eesti filmi andmebaasis
* Pimedad aknad III seeria Eesti filmi andmebaasis
* Taastati 40 aasta eest tehtud film "Pimedad aknad". Eesti Päevaleht, 13. veebruar 2008
**Liivsavimullad** on mullad, mille füüsikalise savi sisaldus on 20–50%. Liivsavimullad on soodsaimad vee-, õhu- ja toiterežiimiga mullad, mis tähendab, et need mullad on taimede kasvamiseks kõige soodsamad. Liivsavimullad jagatakse füüsikalise savi sisalduse järgi kolmeks kerge liivsavi (20-30%, tähis ls1), keskmine liivsavi (30-40%, tähis ls2) ja raske liivsavi (40-50%, ls3).

Liivsavi moodustab Eesti muldkattest 27,8%, saviliiva ja liivsavi osakaal on suurem haritaval maal.

Põllumajanduses
---------------

Liivsavi peetakse ideaalseks aianduses ja põllumajanduses, kuna see sisaldab toitaineid ja säilitab vett, võimaldades samal ajal liigse vee äravoolu. Mullas domineerib kolmest osakeste suuruse grupist üks või kaks saab olla nagu liivsavi, kui sellel on tugev teraline struktuur ja omades kõrget orgaanilist osa. Muld, mis vastab liivsavi nõuetele saab kaotada oma omadused, kui seda tihendada, kui ta orgaaniline aine ammendub või võib oma peeneteralise fraktsiooni hajutamisel oma iseloomulikud omadused kaotada. 

Liivsavi pinnas on pehme ja murenev ning seda on lihtne harida erinevates niiskuse tingimustes.

Kasutamine ehituses
-------------------

Liivsavi saab kasutada majade ehituses. Ehitusel kasutatakse liivsavi seintes, et hoida õhuniiskust kontrolli all. Saviliiva õlgedega kombineerides saab kasutada seda seinte ehitusel. See on üks vanimaid kasutusel olevaid tehnoloogiaid maja ehitusel maailmas. Selle raames on kaks laiaulatuslikku meetodit: tampsegu või mudatellis. 

Liivsavimulladadega ehitamine on olnud traditsiooniline ehitus meetod keskajal ja Aafrikas aastatuhandeid. Praegu elab rohkem kui pool maailma populatsioonist liivsavist tehtud elamistes. Liivsavi on naturaalne ehitusmaterial ja on kergesti kättesaadav enamus maailmas. See on odav, lihtne töödelda, jätkusuutlik ja tulekindel ja tagab meeldiva ehitus õhkkonna Tänapäeval leiab liivsavi harva ehitus materialina kaasaegsetes ehituskonstruktsioonides. Lisaks veel, maapiirkondades on siiani traditsiooniliselt liivsavist püstitatud väikesi ehitisi märkimisväärselt palju aga linnaplaneerimise kontekstis moodustavad savikonstruktsioonid  ainult väikese niši nüüdisaegsete projektide raames.

Vaata ka
--------

* Mulla lõimis
* Liivsavi
* Liivmullad
* Saviliivmullad
* Savimullad

Viited
------

1. ↑  EKSS
2. ↑  Astover, A. Kõlli, R. Roostalu, H. Reintam, E. Leedu, E. (2012). *Mullateadus. Õpik kõrgkoolidele*. Tartu: Eesti Maaülikool. Lk 486.`{{raamatuviide}}`: CS1 hooldus: mitu nime: autorite loend (link)
3. 1 2  B. Rosie Lerner (6. jaanuar 2000). ""What is Loam?"". *Purdue University Consumer Horticulture*. Vaadatud 21.03.2019.
4. ↑  Gerhard Koch (september 2005). ""Loam Construction – from a niche product to an industrial building system"". *Tokyo: Action for Sustainability – The 2005 World Sustainable Building Conference in Tokyo, Japan*. Vaadatud 21.03.2019.
5. ↑  Schlesier K. Schmitz H. ""Loam Building Techniques and Typologies in the Urban Planning Context"" (PDF). Vaadatud 25.03.2019.
**Liki Toona** (aastani 1934 Enno; 23. november 1910 Valga – 31. detsember 1984 London) oli eesti näitleja.

Ta lõpetas 1931 Haapsalus Läänemaa Ühisgümnaasiumi, õppis 1931–1932 Tartu Ülikoolis arstiteadust ja 1935–1938 Tallinna Töölisteatri õpperühmas. Töötas 1938–1944 Tallinna Töölisteatris. 

Põgenes 1944 Saksamaale, aastast 1947 elas Inglismaal, tegutses Londoni eesti näiteringis (lavastas, tõlkis, dramatiseeris, oli klaverisaatja). Tegi kaastööd ajalehele Eesti Hääl (pseudonüüm Mihkel Muhk). Kirjutas näidendeid ("Sõlmjaam", 1953; "Põrgu", 1953 (koos J. Kuldkepiga))

Isiklikku
---------

Liki Toona oli abielus näitleja ja lavastaja Enn Toonaga. Tema tütar on kirjanik ja teatritegelane Elin Toona, isa luuletaja Ernst Enno.

Rolle
-----

* 1935 – Helga (Henrik Ibsen "Peer Gynt")
* 1936 – Galja (Trigeri "Õnnelik abielu")
* 1937 – Sally (Gay, Brechti ja Weilli "Kolmekrossiooper"); Sirje (Adsoni "Karu läheb mee lõksu")
* 1938 – Iige (Tammlaane "Raudne kodu")
* 1939 – Polja (Fjodor Dostojevski ja Baty "Kuritöö ja karistus")
* 1940 – Mati (Tarmeli "Vanaisa jutustus")
* 1941 – väike Mari (Kitzbergi "Libahunt")

Lavastusi
---------

* 1969 – Mägi "Neli õuna"

Viited
------

1. ↑  Eesti teatri biograafiline leksikon. Eesti Entsüklopeediakirjastus. Eesti Teatriliit. Tallinn 2000
**"Pimeda klaasverandaga maja"** (norra keeles "Huset med den blinde glassveranda") on Norra kirjaniku Herbjørg Wassmo läbimurdeteos, mis ilmus 1981. aastal.

See on Tora-triloogia esimene raamat, triloogiasse kuuluvad veel raamatud "Hääletu ruum" ja "Marraskil taevas".

"Pimeda klaasverandaga maja" ilmus eesti keeles 1995. aastal kirjastuses Eesti Raamat Elvi Lumeti tõlkes.

Sisu lühikokkuvõte
------------------

Raamatu peategelane on varateismeline tüdruk Tora, kes elab koos ema ja võõrasisaga kõrvalises maakohas Vesteråleni saarestikus Põhja-Norras. Tegevusaeg on 1950. aastad.

Vaese pere ainsa lapsena tuleb tüdrukul varakult silmitsi seista nii täiskasvanute maailma rutiiniga (ema abistamine, naabrilaste valvamine jm) kui ka elu kõige tumedama poolega. Ajal, mil Tora ema Ingrid käib kohalikus kalatehases öövahetuses tööl, kasutab kasuisa tüdrukut seksuaalselt ära. Tora tunneb end süüdi selles, et ta on sündinud sakslasest sõduri juhusliku sohilapsena. Tüdruk arvab, et ta polegi paremat elu väärt ja ei usu, et ema teda kuulda võtaks. Nii jäävad Tora ainsateks toetajateks tädi Rakel ja tema abikaasa Simon, kes küll tüdruku tõelisi saladusi ei tea, ent ometi teda igati hästi hoiavad ja õpetavad.
**Likino-Duljovo** on linn Moskva oblastis Orehhovo-Zujevo rajoonis. Asub 90 km Moskvast idas.

Loodi 1930. aastal kahe küla liitmise teel. 1937. aastal sai linnaõigused.

Linn on tuntud portselanitööstuse poolest, linnas asub Likino Autobussitehas.

Viited
------

1. ↑  26. Численность постоянного населения Российской Федерации по муниципальным образованиям на 1 января 2018 года, vaadatud 23.01.2019.

Moskva oblasti vapp
Moskva oblasti linnad

Aprelevka  | Balašihha  | Beloozjorski  | Bronnitsõ  | Dedovsk  | Dmitrov  | Dolgoprudnõi  | Domodedovo  | Drezna  | Dzeržinski  | Dubna  | Elektrogorsk  | Elektrostal  | Elektrougli  | Frjazino  | Golitsõno  | Himki  | Hotkovo  | Istra  | Ivantejevka  | Jahroma  | Jegorjevsk  | Kašira  | Klin  | Kolomna  | Koroljov  | Kotelniki  | Krasnoarmeisk  | Krasnogorsk  | Krasnozavodsk  | Krasnoznamensk  | Kubinka  | Kurovskoje  | Likino-Duljovo  | Ljubertsõ  | Lobnja  | Lossino-Petrovski  | Luhhovitsõ  | Lõtkarino  | Možaisk  | Mõtištši  | Naro-Fominsk  | Noginsk  | Odintsovo  | Orehhovo-Zujevo  | Ozjorõ  | Pavlovski Possad  | Peresvet  | Podolsk  | Protvino  | Puškino  | Puštšino  | Ramenskoje  | Reutov  | Rošal  | Ruza  | Sergijev Possad  | Serpuhhov  | Solnetšnogorsk  | Staraja Kupavna  | Stupino  | Šatura  | Štšolkovo  | Zaraisk  | Zvenigorod  | Žukovski  | Taldom  | Tšehhov  | Tšernogolovka  | Vereja  | Vidnoje  | Volokolamsk  | Voskressensk  | Võssokovsk
**Ilmjärv** on väike järv Jõgevamaal Jõgeva vallas Kaareperest 6 km kagu pool. See asub Vooremaal kahe mäe, Kolsi ja Nava mõisa mäe vahel. Ilmjärv on ainus Vooremaal asuvatest järvedest, mis paikneb edela-kirde suunas, kõik teised järved selles piirkonnas paiknevad loode-kagu suunas. Selle põhjuseks on järve paiknemine vanas mattunud edela-kirdesuunalises orundis.

Looduslik kirjeldus
-------------------

Järve suurim sügavus on 6,2 m ja keskmine sügavus 4,2 m. Kõige sügavam koht asub järve kirdeotsas. 

Järve pindala on 2,5 ha. Ilmjärv on sügav, mudase põhjaga järv. Kaldad on madalad ja õõtsikulised ning on kaetud soostunud heinamaa ja põõsatikuga. Edelakaldale ulatub voore ots ning seal asuvad Ilmjärve allikad. Järve põhja katab üsna paks mudakiht. 

Nähtavasti toitub järv ainult allikate ja sademete veest, väljavool Visusti oja kaudu Laeva jõkke. Vesi on kollakasroheline, selle läbipaistvus on keskmine – 2,7 m. 

Ilmjärves elavad ahven, särg, roosärg, haug, linask ja jõevähk.

Folkloor
--------

Eesti folklooris on Ilmjärv üks sagedamini käsitletavaid järvi. On levinud ütlus "põhjatu nagu Ilmjärv".
Vanapagan olevat tahtnud järvest silda üle ehitada. 

Muistendi järgi olevat Ilmjärv ulatunud Kalevipojale üle pea ja vägilane pole järvest läbi pääsenud.

Ilmjärve on mainitud rahvuseepose kolmeteistkümnendas loos (Rännak laudadega. Teekond allmaailma. Põrgupiigad.).
Kalevipoeg jõuab Ilmjärve äärde ja otsustab mudalombist läbi sammuda.

Astus sammu, astus kaksi,
Hakkas kolmat astumaie,
Sealap kippus sügav vesi
Kaenlaid mehel kastemaie,
Kippus nina niisutama.
Kalevipoeg imestas väga ning keeras tuldud teed pidi tagasi. 

Ilmjärve on mainitud ka eepose kuueteistkümnendas loos ("Lennuki" ehitus ja merereisi algus. Teekond maailma otsa. Lapumaa ja Varrak, lapu tark.) Kalevipoeg otsustas sõita suure ilma otsa, kuid mööda teid, mida varem pole käidud. Tark lind kaaren soovitas leida selleks salavärav põrutades jalga õiges kohas vastu kallast. Kalevipoeg teatas seepeale oma kogemustest:

Peipsi järv mul puusast saadik,
Võrtsjärv mulle vöödest saadik,
Musta järv mul maost saadik,
Kaiu järv mul kaelast saadik,
Lääne lõualuudest saadik,
Suur meri suudest saadik.
Ilmjärv jäi mul ainuüksi
Keskipaigast katsumata,
Hauakohtelt arvamata,

Viited
------

1. 1 2 3 4 5 6  Ilmjärv Eesti looduse infosüsteemis (vaadatud 8. oktoobril 2015)
**Aleksandr Basihhin** (1. veebruar 1949 Moskva – 8. veebruar 2010 Tallinn) oli Eesti balletitantsija ja tantsupedagoog.

Lõpetanud 1968. aastal Moskva koreograafiakooli, asus Basihhin balletisolistina tööle Eesti NSV-s Estonia teatris. Selle teatriga jäi tema elu ja töö seotuks enam kui kahekümneks aastaks.

Aastatel 1970–2003 töötas ta vaheaegadega ka Tallinna Koreograafiakooli ja mitme tantsustuudio õpetajana. Tema õpilased olid teiste seas Ervin Green ja Linnar Looris.

1987. aastal omandas Basihhin Moskvas GITISes veel teatri planeerimise ja organiseerimise eriala.

Tuntud osatäitmised
-------------------

Balletisolistina on Aleksandr Basihhin silma paistnud järgmistes Estonia teatri lavastustes:

* "Don Quijote" – Basilio
* "Uinuv kaunitar" – Désiré
* "Luikede järv" – Siegfried
* "Anna Karenina" – Vronski
* "Kadunud poeg" – isa
* "Antonius ja Kleopatra" – Caesar
* "Pihtimus" – Desgenais
* "Võlumandariin" – härrasmees
* "Maailma loomine" – Jumal

Kirjandus
---------

* Aleksandr Basihhin : [nekroloog]. – **Sirp**, 12. veebruar 2010, lk 21.
**Pimobendaani** kasutatakse veterinaarmeditsiinis koerte südamepuudulikkuse raviks. Ravim suurendab südamelihase tundlikkust kaltsiumi suhtes, parandades südamelihase kokkutõmbevõimet (südamelihase kontraktsiooni) liigselt energiavarusid kulutamata. Pimobendaan suurendab südame jõudlust, vähendades sellega eel- ja järelkoormust. Südame jõudlus paraneb ennekõike südamelihas rakkude (müokardi rakkude) efektiivsuse suurenemise tõttu, mis võimaldab südamel töötada väiksemate süstoolsete ja diastoolsete mõõtmete juures. Mitmed uuringud on tähendanud, et pimobendaan parandab oluliselt südamepuudulikkusega koerpatsientide elumust ja elukvaliteeti.

### Vaskulaarne toime

Pimobendaan on vasodilaator (aine, mis laiendab ja lõõgastab veresooni), mille efektiivsuse aluseks on ka fosfodiesteraas III (PDE III), mis parandab vaskulaarset toimet. Lõdvestab veenide ja arterite seinu, seetõttu parandab ka südamelihase verevarustust. Lisaks aitab pimobendaan laiendada ka koronaarveresooni, mis parandab südamelihase varustatust toitainete ja hapnikuga.

### Pimobendaani toime kaltsiumi tundlikkusele

Pimobendaan parandab müokardi võimet kasutada rakkudes olevat kaltsiumi, mis tähendab et üha nõrgeneva südamelihase jõudlus paraneb ilma südame enda energiavarusid liigselt kulutamata. Sealt tulenevalt paraneb hapnikuga varustatuse ja hapnikutarbe vaheline suhe. Nõrgenevas müokardis on häiritud rakusisese kaltsiumi liikumine. Muutunud on valkude tundlikkus kaltsiumi suhtes ja kaltsiumi toime kontraktiilsetele valkudele.

### Ravimi manustamisviisid

Ravimit on võimalik manustada suukaudselt tabletina.

Pimobendaani kasutatakse sageli koos mõne teise südamepuudulikkust leevendava ravimiga:

* Fürosemiid

* Benazipriil

### Kõrvaltoimed

Harvadel juhtudel võib patsiendil esineda oksendamist, kõhulahtisust või isutust.

### Ettevaatusabinõud ravimi kasutamisel

Pimobendaani metabolism toimub maksas, seega ei tohi seda ravimit manustada koertele kellel esineb raske maksapuudulikkus.

Viited
------

1. 1 2  Prošek, R (2015). "Chapter 42 - Canine Cardiomyopathy". Vaadatud 17.11.2019.
2. 1 2 3  Mark, G (2016). "Pimobendan". Vaadatud 17.11.2019.
3. ↑  Jenkins, T. K (2018). "Tool Kit Essentials for Canine Congestive Heart Failure". Vaadatud 17.11.2019.
4. ↑  Häggström, J. Lord, P. F. Höglund, K. Ljungvall, I. Jöns, O. Kvart, C. Hansson, K (2013). "Short‐Term Hemodynamic and Neuroendocrine Effects of Pimobendan and Benazapril in Dogs with Myxomatous Mitral Valve Disease and Congestive Heart Failure". Vaadatud 17.11.2019.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: mitu nime: autorite loend (link)
5. ↑  Gollakner, R (2019). "Pimobendan". Vaadatud 17.11.2019.
6. ↑  Fouad, Yasser M. F. Yehia, R (2014). "Hepato-cardiac disorders". Vaadatud 17.11.2019.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: mitu nime: autorite loend (link)
Märjamaa Tammiäärne järta. Foto: Martin Suuroja
**Märjamaa järtad** (EELISes nimega: *Eesmine (ka:* Esimene*), Tagumine järta* (ka: *Tagajärta*)) ja Tammiäärne järta on kolm karstijärve nõgu, mis asuvad Rapla maakonnas Märjamaa vallas Märjamaa alevi külje all. 

Loometsade vahel paikneb kolm loodus­likku nõgu, mis suvisel ajal meenu­tavad rohumaad, kevaditi aga laiuvad seal ajutised järved, mida kohalik rahvas kutsub järtadeks. 

Järtad võeti kaitse alla 1981. aastal (*Märjamaa järtade kaitseala*); praegu jäävad nad Märjamaa järtade maastikukaitsealale.

Eesmine järta on kirde-edelasuunalise pikiteljega lage karstinõgu: pikkus ligi 400 m ja laius 100 m. Lohu pindala küünib ligi viie hektarini. Järta põhi on liudjas, mõnede laugete lohkudega, kidura rohu ja üksikute põõsastega. Selle ümber kasvab männienamusega mets.

Tagumine ehk Tagajärta on ligikaudu 400 m pikk ja 250 m lai. Nõo veeru ja põhja katab lage kidur rohumaa, keskel kerkivad suurvee ajal saartena neli väikest metsaga küngast. Järta põhjas leidub arvukalt laugeid, kuni poole meetri sügavusi ja 20 meetri laiusi karstilohke ning väikesi, kuni poole meetri sügavusi karstilehtreid. Esineb ka väikseid rändrahne. Kaunite kallastega Tagajärta on ümbritsetud metsaga.

Tammiäärne järta on veidi üle kilomeetri pikk ja 250 meetrit lai. Järtat loodeküljest piirav raudteetamm rajati aastatel 1928–1931, rongid sõitsid sealt mööda kuni 1968. aastani. Nüüd on tammile rajatud autotee. Ka selle järta laugel põhjal leidub karstilohke. Kõigi kolme järta sügavus küünib kahe meetrini.

Järtaäärsetes metsades kulgevad armastatud spordirajad, kus käiakse nii suusatamas, rattaga sõitmas kui ka jooksmas. 

Vahest on need järtad ka muidu veevaesele Märjamaale nime andnud.

Viited
------

1. 1 2  Sissekanne Eesti looduse infosüsteemis (vaadatud 06.04.2013)
2. 1 2 3  Martin ja Kalle Suuroja (2020). *Raplamaa loodusmonumendid*. Tallinn: GeoTrail. Lk 96-97.

Välislingid
-----------

* Sissekanne Eesti looduse infosüsteemis
"**Märgutuled Padalaiul**" on Eno Raua jutustus.

Jutustuse peategelased on viis eri vanuses last: Epp, Keiu, Tõnn, Taavet ja Kristjan. Lapsed lähevad suvepuhkust veetma ühele eesti rannalaiule – Padalaiule, kus teeb suviti teadustööd nende ornitoloogist vanaisa. Vanaisa pole aga laste veidi varasemast saabumisest teavitatud ning ta ei viibigi laste saabumise ajal laiul. Lapsed püstitavad vanaisa "kadumise" kohta fantastilisi teooriaid ning hulljulgete ookeaniületajate eeskujul valmistavad kõrkjatest parve "Taara". Laiul viibiva seltskonna vastu hakkavad huvi tundma kaks rannaküla poissi Kaarel ja Aivar, kes salamisi laiul maabuvad, end sukkpükstest valmistatud peamaskidega maskeerivad, kuid ometi hetkeks linnalaste vaatevälja satuvad. Tegevustik võtab kiireid humoorikaid pöördeid, kuni selgub, et igasugused teooriad vanaisa kadumisest on olnud vaid mäng, võimalus muremõtteid eemale peletada. Lapsed kogunevad pärast mitmepäevast väsitavat laiul viibimist randa, kui saabubki paadiga nende vanaisa koos rannaküla poistega, kelles nad tunnevad ära neid kohutanud "sukapead".
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel on Märjamaal asuva luterliku kiriku kohta; samas asulas asuva õigeusu kiriku kohta vaata artiklit Märjamaa õigeusu kirik.* |

---

Märjamaa kirik
Kiriku orel
**Märjamaa Maarja kirik** on kirik Rapla maakonnas Märjamaa vallas Märjamaa alevikus. Varem jäi kirik Läänemaale Märjamaa kihelkonda.

Neitsi Maarjale pühitsetud kirikut kasutab EELK Märjamaa Maarja kogudus.

Ajalugu
-------

Arvatavasti 14. sajandil ehitatud hoone oli kasutusel pikemalt kaitseehitisena. 1686. aastal uuendati kirikut ning 1871. aastal ehitati kirikutorn praeguse kõrguseni.

11. septembril 1932 avati pidulikult kirikuväravana kirikuaia idaküljele püstitatud mälestusmärk Märjamaa langenud sõdurite mälestuse jäädvustamiseks.

1941. aastal Märjamaa lahingute käigus kirik hävines täielikult. 1959. aastaks kirik taastati ning võeti uuesti kasutusele.

Enne 1941. aasta põlengut kirikus olnud Christian Ackermanni 17. sajandil loodud altar oli kingitud "Jumala auks ja kirikule kaunistuseks" Paeküla mõisniku Anton Friedrich von Salza ja "au ning voorusrikka proua Dorothea Taube" poolt. Säilinud on Otto Klenzli fotod aastast 1940, kus on võimalik Ackermanni altarit enne Märjamaa kiriku hävinemist näha.

Praegu on kasutusel arhitekt Illar Kannelmäe kavandi järgi rajatud altarilaud ning altariseinal on Uno Roosvalti altarimaal "Mina olen eluleib".

Kirikutornis on 5 kella, milles üks on toodud Märjamaa õigeusu kirikust.

Märjamaa kirik kuulub EELK Märjamaa Maarja kogudusele.

Neitsi Maarja auks pühitsetud kirik on andnud nime ka Märjamaale (Maarjamaa -> Märjamaa).[*viide?*]

Vaata ka
--------

* Eesti kirikute loend

Viited
------

1. ↑  Kirikuvärav langenute mälestuseks. Päevaleht. 11. september 1932, lk.8
2. ↑  "Hochaltar, Christian Ackermann". *bildindex.de*. Vaadatud 16.01.2021.

Kirjandus
---------

* Eesti Evangeeliumi Luteriusu kirikud, Tartu 1939

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Märjamaa kirik** |

* Märjamaa kirik kultuurimälestiste riiklikus registris
* Märjamaa valla koduleht
* Märjamaa Maarja kirik


Märjamaa kihelkond

**Kirik**: Märjamaa  

**Mõisad**: Haimre mõis | Kasti mõis | Kauri mõis | Kuuda mõis | Kõrvetaguse mõis | Lümandu mõis | Mõisamaa mõis | Mõraste mõis | Männiku mõis | Nõmmpere mõis | Orgita mõis | Paeküla mõis | Pargi mõis | Päädeva mõis | Sõtke mõis | Uue-Kasti mõis | Uue-Märjamaa mõis | Uuesalu mõis | Vaimõisa mõis | Valgu mõis | Vana-Märjamaa mõis
Roberto Longhi
**Roberto Longhi Sihtasutus**, aadressil Benedetto Fortini tänav 30 Firenze, on Itaalia teadlase Roberto Longhi lese poolt abikaasa testamendi juhtnööride täitmiseks 1971. aastal asutatud ühing. 

Õpetlane pärandas oma raamatukogu, fotokollektsiooni ja kunstikogu tulevastele põlvedele. Sihtasutuse peakorter asub Longhi poolt 1939. aastal omandatud "Il Tasso" villas. Villa oli koduks Longhile ja ta abikaasale, Lucia Loprestile, kes oli kirjanikuna tuntud Anna Banti nime all. Sihtasutuse eelistatud huvialaks on kunstiajalooline uurimistöö. Sihtasutus keskendub ka kunstnikele ja kunstiga seotud konkreetsele ainestikule, kaasa arvatud kaasaegne kunst ja kunstnikud. Sihtasutuse muuseum (pinakoteek) on avatud, eelneval kokkuleppel, ainult teadlastele ja teaduritele. Loomisest alates on sihtasutus väljastanud noortele teaduritele üle 300 stipendiumi.

Märkused
--------

1. ↑  Roberto Longhi (28. detsember 1890 , Alba – 3. juuni 1970, Firenze) oli tunnustatud Itaalia kunstiteadlane, kriitik, kunstiajaloolane ja kunstiekspert.

Välislingid
-----------

* Sihtasutuse veebisait

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Roberto Longhi Sihtasutus** |
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel on sademete tüübist; teiste tähenduste kohta vaata lehekülge Lumi (täpsustus).* |

---

Lumi
Lumekristall mikroskoobi all
**Lumi** on väikeste jääkristallide kogum.

Lumi moodustub atmosfääris temperatuuril alla 0 °C, kui veeaur sublimeerub otse kondensatsioonituumakesele või juba olemasolevale jääkristallile, moodustades heksagonaalse süngooniaga kristalle. Atmosfääris liikudes kasvavad jääkristallid suuremaks ning langevad lõpuks maapinnale. Kristallid võivad üksteisega seostuda, moodustades niiviisi lumehelbeid.

Lund võib sadada lauslumena, hooglumena, teralumena, aga ka lume ja vihma seguna.

Kliimauuringute järgi keskmine lumikattega päevade arv aja jooksul väheneb (saja aastaga umbes 5 päeva).

Vaata ka
--------

* lumehelves
* lumememm
* lumikate
* lörts
* igilumi
* punane lumi

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Vikisõnastiku artikkel: **lumi** |

* "20 huvitavat fakti lumest" Novaator, 17. detsember 2007
* "Kas lund võib süüa?" Novaator, 7. märts 2008
* "Kas eskimotel on lume jaoks 200 sõna?" Imeline Teadus, 29. august 2012



|  |  |
| --- | --- |
|  | Tsitaadid Vikitsitaatides: **Lumi** |
Roberto Rosales (2015)
**Roberto José Rosales Altuve** (sündinud 20. novembril 1988 Caracases) on Venezuela jalgpallur, kes mängib paremkaitsjana Küprose kõrgliiga klubis AEK Larnaca ja Venezuela jalgpallikoondises.

Ta alustas karjääri kodulinna klubis Caracas F.C.. 2007. aastal liitus ta Belgia kõrgliiga klubiga Gent. Ta mängis seal kolm hooaega ja võitis 2009. aastal klubiga Belgia karika. 2010. aasta juulis siirdus ta Hollandsisse, liitudes sealse kõrgliiga klubiga FC Twente.

Pärast nelja hooaega Hollandis sõlmis Rosales 2014. aasta juulis kolmeaastase lepingu Hispaania kõrgliigasse kuuluva Málagaga. Hooajal 2017–18 jäi Málaga Hispaania kõrgliigas viimaseks ja langes esiliigasse, kuid Rosales jätkas mängimist Hispaania kõrgliigasse, liitudes Espanyoliga.

2019. aasta juulis sõlmis ta kaheaastase lepingu Hispaania kõrgliiga klubiga Leganés. Pärast kahte aastat Leganéses liitus ta 2021. aastal Küprose kõrgliiga klubis AEK Larnaca.

Debüüdi Venezuela jalgpallikoondises tegi ta 28. märtsil 2007 mängus Uus-Meremaa vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 1. juunil 2019 sõprusmängus Ecuadori vastu. Ta on alates 2011. aastast kuulunud Venezuela koondisse viiel Copa América turniiril.

Saavutused
----------

Gent
* Belgia karikas 2009–10

Twente
* KNVB beker: 2010–11
* Johan Cruijff Schaal: 2010, 2011

Viited
------

1. ↑  "C.D. Leganés reinforces the defense with Roberto Rosales"[*alaline kõdulink*]. CD Leganés. 24.7.2019. Vaadatud 24.6.2020
**Ilmerii** on eesti lõppriimiline luulevorm, mis koosneb kolmest kelleriist ja kolmevärsilisest lõppsalmist. Kolme kellerii riime moodustavad riimsõnad korduvad ilmerii lõppsalmi värsiridade lõpus.

Nimetusest "kellerii" inspireeritud nimetus "ilmerii" on tuletatud selle luulevormi looja isikunimest Peep Ilmet.

Ilmerii värsiskeem on ABAA CDCC EFEE ECA. Peep Ilmeti poolt 2023. aastal loodud esimese ilmerii värsiskeem on mõneti piiratum ABAA CDCC CECC CCA:

> „Eks ole elu nagu muutlik elavpilt või maal  
> 
> 
> 
> me eluaja jooksul maali ise ilmestame  
> 
> nii yheskoos kui yksipäini merel – metsas – maal  
> 
> Oi – hulkurmõtted Taevatuultest maandusidki Maal.  
>   
> 
> 
> 
> Kui mingiks päris salakeeleks oleks eesti keel  
> 
> ei tohiks eestikeelseid olla enam veel kui miljon  
> 
> et tõesti salaseltsi keeleks muuta eesti keel  
> 
> peaks ligi miljonil suist rebitama keel.  
>   
> 
> 
> 
> Aeg-ajalt rõõmustad aeg-ajalt kurvaks muutub meel  
> 
> ei kogu aeg saa olla kurb või naerupõsine  
> 
> kord naerdes tõsined kord nutu naeruks pöörab meel  
> 
> kuid kõige kindlam kahe vahel on vaid rahumeel.  
>   
> 
> 
> 
> Ykskõik kui paindlik poleks ka su ainulaadne keel  
> 
> ykskõik kui kirgas sinu ainueriline meel  
> 
> meel Kõiksuses kyll kulgev – syndinud ent Maal."
> 
> 
>
**Koba Davithašvili** (gruusia კობა დავითაშვილი; 31. juulil 1971 – 2. detsember 2020) oli Gruusia poliitik, opositsioonilise Gruusia Rahvapartei juht.

Davithašvili lõpetas Thbilisi Riikliku Ülikooli õigusteaduse alal. 1993. aastal võttis ta suurtükiväeohvitserina osa Abhaasia sõjast.

Ta oli Mihheil Saakašvili Ühinenud Rahvusliku Liikumise liige ning tegi kampaaniat Eduard Ševardnadze vastu. Roosirevolutsioonis ta ei osalenud, sest oli tolleks ajaks Saakašviliga juba parteisiseselt vastuollu sattunud.

2004. aasta Adžaaria kriisi päevil peksid Aslan Abašidze pooldajad Davithašvilit tõsiselt. Ta lahkus varsti pärast parlamenti valituks osutumist Ühinenud Rahvuslikust Liikumisest koos teiste vastsete Konservatiivse Partei liikmetega.

Davithašvili lahkus peagi ka parlamendist, et kandideerida Thbilisi linnavolikokku. Valimiste eel avaldasid tema poliitilised vastased videolõike, millel Davithašvili justkui võttis altkäemaksu. Varsti pärast skandaali lahkus ta Konservatiivsest Parteist ja asutas Rahvapartei.

2007. aasta meeleavalduste päevil Thbilisis peksti Davithašvilit jälle raskelt, seekord väidetavasti valitsusjõudude poolt. Peksjad röövisid ta ja toimetasid ta Gori sõjaväehaiglasse. Sugulastel ei lubatud teda külastada ja liikusid kuuldused, nagu oleks ta tapetud. Juba järgmisel päeval andis ta aga pressikonverentsi, millel süüdistas rünnakus endale Saakašvili valitsust. Juhtumit ei uuritud.

Isiklikku
---------

Koba Davithašvili oli abielus, tal on viis last.
"Noorema Edda" käsikiri 17. sajandist
**"Noorem Edda"** (ka **"proosa-Edda"** või **"Snorri Edda"**) on Islandi skaldikunsti käsiraamat, mis sisaldab ülevaadet paganlikust Skandinaavia mütoloogiast. "Noorem Edda" on üks olulisemaid allikaid Skandinaavia mütoloogia kohta.

"Noorema Edda" kirjutas Islandi skald, poliitik ja ajaloolane Snorri Sturluson 1220. aasta paiku. Ei ole päris selge, miks teos kannab nime 'Edda'. Võimalik, et see on seotud sõnaga *óðr* (luuletus, luule); arvatavasti tähendab *edda* ka "vaarema". 

Aastal 1000 ristiusustatud Islandil oli viikingiajast pärinev skaldikunst 13. sajandi alguses, kui Snorri Sturluson tegutses, endiselt au sees. Selle kunsti valdajaid ja mõistjaid jäi aga järjest vähemaks. Skaldikunsti oluliseks osaks olevate kenningite sisuks oli sageli paganlik mütoloogia, mille üksikasju tuli luule mõistmiseks tunda. Snorri "Edda" oli mõeldud õpperaamatuks noortele skaldidele.

Paganlikku mütoloogiasse suhtuti 13. sajandi Islandil kaheti: konservatiivsed kristlased pidasid paremaks paganluse jäänused välja juurida ja mälestuse sellest hävitada. Snorri toetas suunda, mis pidas vana mütoloogiat oluliseks Islandi kultuuri osaks, mida tuleb tunda ja säilitada. "Nooremas Eddas" käsitleb ta vanu jumalaid kui ammu elanud silmapaistvaid inimesi, keda rahvas hakkas ajapikku jumalatena austama, sest ristiusk oli neile veel tundmatu.

Teost nimetatakse ka "proosa-Eddaks", kuna suurem osa "Noorema Edda" tekstist on proosavormis, erinevalt luulevormis "Vanemast Eddast". "Noorem Edda" on säilinud mitmetes käsikirjades, neist seitse tähtsamat pärinevad 14.–17. sajandist. Kui "Vanema Edda" käsikiri 17. sajandil leiti, oli Snorri "Edda" Islandil laialt tuntud. Esialgu arvati, et Snorri ammutas oma materjali "Vanemast Eddast", nii hakatigi neid eristama kui nooremat ja vanemat. Mõlema "Edda" materjal pärineb suulisest rahvapärimusest ja on mingil määral mõjutatud kristlikust maailmapildist.

Ülesehitus
----------

"Noorem Edda" koosneb neljast osast: proloog, "Gylfaginning", "Skáldskaparmál" ja "Háttatal".

**Proloog** kirjeldab maailma loomist Piibli legendide kohaselt ja muistsete pealike saabumist Troojast Põhjamaadele, kus neid hiljem hakati pidama jumalateks.

**"Gylfaginning"** annab ülevaate Skandinaavia mütoloogiast, vormiliselt kujutab see endast kahekõnet müütilise Rootsi kuninga Gylfi ja Odini vahel.

**"Skáldskaparmál"** on kahekõne merejumala Ægiri ja luulekunsti jumala Bragi vahel, milles käsitletakse mütoloogiat ja poeetilist keelt, eriti heitisid ja kenningeid.

**"Háttatal"** on 102 stroofist koosnev näidisluuletus, mis ülistab Norra kuningat Håkonit ja jarl Skúlit. Luuletuses demonstreeritakse 100 erinevat värsivormi.

Kirjandus
---------

* Katkendeid eesti keeles: "Noorem Edda. Valik tekste." Tlk Rein Sepp. Eesti Raamat 1990

Välislingid
-----------

* "Noorema Edda" tekst inglise keeles
* "Noorem Edda" vanaislandi keeles
**Elektrigeneraator** on elektrimasin, mis muundab mehaanilist energiat (peamiselt pöörlemisliikumise energiat) elektrienergiaks.

Auruturbiiniga generaator
Generaatori töö põhineb pinge tekkimises juhis, mis asub muutuvas magnetväljas. Magnetvälja tekitamiseks ettenähtud generaatoriosa nimetatakse induktoriks ja seda osa, milles indutseerub pinge, ankruks. Põhimõtteliselt võib kumbki neist olla pöörlev (rootor) või paigalseisev (staator). Vahelduvvoolugeneraatorites on induktoriks enamasti rootor ja alalisvoolugeneraatorites staator.

Valdav osa elektrienergiast toodetakse vahelduvvoolu-sünkroongeneraatoritega. Tavaliselt moodustab generaator koos primaarjõumasinaga agregaadi:

* turbogeneraatoragregaat ehk turboagregaat ‒ auruturbiini või gaasiturbiiniga;
* hüdrogeneraatoragregaat ehk hüdroagregaat ‒ hüdroturbiiniga;
* tuuleagregaat ‒ tuuleturbiiniga;
* diiselgeneraatoragregaat ‒ sisepõlemismootoriga.

Ajalugu
-------

Esimesed elektrigeneraatorid, mida hakati looma 1830. aastail, olid püsimagnetiga. 1850. aastail asendati püsimagnet elektromagnetiga, mille mähist toideti abigeneraatorist. Generaatorite areng hoogustus alates sellest, kui generaatoris hakati rakendama magnetahela jääkmagnetismil põhinevat endaergutust. Endaergutuse põhimõtte avaldas saksa tööstur Ernst Werner von Siemens 1867. a dünamoelektrilise printsiibi nime all; vastavalt nimetati ka alalisvoolugeneraatorit dünamoks (saksa k *Dynamomaschine*).

Vaata ka
--------

Välislingid
-----------

* Elektrimasingeneraatorid
* Alalisvoolugeneraatorid

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Elektrigeneraator** |