recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Lasari** on küla Mulgi vallas Viljandimaal.

Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Abja valda.

Külast saab alguse Tiru oja.

Viited
------

1. ↑  Maa-amet, vaadatud 21.11.2020.
2. ↑  Statistikaamet, vaadatud 10.11.2020.
3. ↑  Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.

Mulgi valla asulad

**Linnad:** Abja-Paluoja • Karksi-Nuia • Mõisaküla   

**Alevikud:** Halliste • Õisu   

**Külad:** Abja-Vanamõisa • Abjaku • Ainja • Allaste • Atika • Ereste • Hirmuküla • Hõbemäe • Kaarli • Kalvre • Kamara • Karksi • Kulla • Kõvaküla • Laatre • Lasari • Leeli • Lilli • Maru • Metsaküla • Morna • Mulgi • Muri • Mõõnaste • Mäeküla • Naistevalla • Niguli • Oti • Penuja • Polli • Pornuse • Põlde • Päidre • Päigiste • Pärsi • Pöögle • Raamatu • Raja • Rimmu • Räägu • Saate • Saksaküla • Sammaste • Sarja • Sudiste • Suuga • Tilla • Toosi • Tuhalaane • Umbsoo • Univere • Uue-Kariste • Vabamatsi • Vana-Kariste • Veelikse • Veskimäe • Äriküla • Ülemõisa
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib istandusest; USA Iowa osariigis asuva linna kohta vaata artiklit Monticello (Iowa); California osariigis asunud linna kohta vaata artiklit Monticello (California)* |

---

**Monticello** oli istandus, mis kuulus Ameerika Ühendriikidele kolmandale presidendile ja Virginia ülikooli asutajale Thomas Jeffersonile. Monticello asub Virginia osariigis Charlottesville'i lähedal. 

Thomas Jeffersoni enda projekteeritud uusklassitsistlikus stiilis härrastemaja asub 2000 hektari suuruse maa ala keskel künkal. *Monticello* tähendab itaalia keeles väikest mäge.

Istanduses kasvatati lilli, tubakat ja segavilju. Istanduses töötas 150 orja. Jeffersoni surma ajaks oli mõni orjaperekond juba neli põlvkonda Monticellos elanud.

Thomas Jefferson on maetud Monticello surnuaeda.

1987. aastast alates kuulub Monticello ja Virginia ülikool UNESCO maailmapärandi hulka.

Tänapäeval saab Monticellot külastada ainult maist oktoobrini.

Monticello kujutis USA 5-sendise mündi ("Jefferson Nickel") tagaküljel.

Välislingid
-----------

* Koduleht
**Želva** (varem **Paželviai**) on alev Leedus Ukmergė rajoonis, Želva valla halduskeskus.

Alevis on gümnaasium, Ukmergė kunstikooli filiaal, postkontor ja raamatukogu. Vaatamisväärsusteks on sünagoog, 1892. aastal ehitatud Želva kirik ja Paželviai linnamägi.

Ajalugu
-------

Želva alevi ja Paželviai küla vahel asub Paželviai linnamägi, mis oli kasutusel I aastatuhandel eKr ja I aastatuhande algul pKr. Linnamäe pikkus on 55, laius 20 meetrit, ka on see 20 meetri kõrgune. Sealse kultuurikihi paksus on ligi 60 cm. Linnamäe jalamil asus ka väike muinasasula. Sealsed leiud on hoiul Vytautas Suure sõjandusmuuseumis ja Leedu Rahvusmuuseumis.

Asulat on kirjalikes allikates esimest korda mainitud 1343. aastal *Antazelve* nime all. 1500. aastal on esmamainitud sealset Moriconidele kuulunud mõisa. 1586. aastal läks asula Vilniuse jesuiitide kolleegiumi valdusse.

Paželviaist sai alev XVII sajandi alguses. Esimese kiriku ehitasid sinna jesuiidid aastal 1753, ent kaks aastat hiljem põles see maha. Juba samal aastal valmis uus kirikuhoone. See põles maha aastal 1881, praegune hoone valmis aastal 1892. Tsaariajal oli alevi venekeelne nimekuju Позельва. XIX sajandi keskpaigas kujunes alev tähtsaks hobusekauplemise kohaks.

XX sajandi alguses võeti Paželviai asemel kasutusele tänapäevane nimekuju Želva. 1922. aastal sai sealsest kirikust kihelkonnakirik. 1926. aastal sündis seal Nobeli keemiaauhinna (1982) laureaat Aaron Klug. 1939. aastal elas alevis ligi 400 juuti. II maailmasõja ajal hukati kõik alevisse elama jäänud juudid (60 inimest). Nõukogude perioodil rajati alevisse hobusekasvatus, 1979. aastal valmis hipodroom.

Elanikkond
----------

|  |  |
| --- | --- |
| * 571 (1868)
* 750 (1898)
* 348 (1970)
* 459 (1983)
 | * 492 (1987)
* 516 (2001)
* 457 (2011)
 |

* Želva kirikŽelva kirik
* Želva keskusŽelva keskus
* KoolimajaKoolimaja
* SotsiaalkeskusSotsiaalkeskus
* Kiriku kellatornKiriku kellatorn

Viited
------

1. ↑
2. ↑  Lietuvos TSR archeologijos atlasas, II Piliakalniai, Vilnius, Mintis, 1975 a.Kd. 2 lk. 132 (Nr. 564).
3. ↑  Позельва. Энциклопедический словарь Брокгауза и Ефрона, Kd. 24 (47) : Повелительное наклонение — Полярные координаты. С.-Петербургъ, 1898. 186 lk.
4. ↑
5. ↑

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Želva** |

* Alev portaalis vietoves.Lt
**Erni Lõbu** (25. juulil 1933 Kirikuküla, Kärla vald, Saaremaa – 27. juuli 2015 Tallinn) oli eesti ajakirjanik.

Elulugu
-------

Erni Lõbu oli taluniku poeg. Lõpetas 1948. aastal Kärla 7-klassilise Kooli ja 1952. aastal Kingissepa Keskkooli. 

Töötas 1952 ja 1956–1962 Kingissepa rajoonilehe Kommunismi Ehitaja kirjandusliku kaastöölisena, vastutava sekretärina ja 1959–1962 peatoimetajana. Aastatel 1952–1956 teenis aega NSV Liidu mereväe Musta mere laevastikus. 

1969–1975 oli ta ajalehe Sirp ja Vasar peatoimetaja. 

1991–1994 töötas teabe- ja reklaamilehe Tere toimetuses. 1994. aastal jäi pensionile, kuid tegi tõlkijana kaastööd ajakirjale Soveršenno Sekretno ja linnaosa ajalehele Haabersti Postipoiss.

Tegevus NLKP-s
--------------

* 1959 NLKP liige
* 1962–1966 õppis Vilniuse Kõrgema Parteikoolis ajakirjanduse erialal
* 1966–1969 EKP Keskkomitee kultuuriosakonna kirjanduse ja kunsti sektori instruktor
* 1975–1991 ajakirja Eesti Kommunist / Poliitika toimetuses osakonnajuhataja ja vastutav sekretär

Teoseid
-------

* "Saaremaa". / Eesti NSV Teaduste Akadeemia, Eesti Geograafia Selts ; [koostanud Erni Lõbu, Endel Prooses, Voldemar Miller]. Tallinn : Eesti Raamat, 1970
* "Eesti 1939–1940 : fakte, probleeme, meenutusi". / Olaf Kuuli, Erni Lõbu. Tallinn : Eesti Raamat, 1989
* "Kuukalender : 365 praktilist nõuannet". / tõlge eesti keelde OÜ Singoni, Erni Lõbu. Tallinn : Singoni, 2002
* "Saarlaste toel Sirpi ja Vasarat toimetamas". Meie Maa, 6. november 2007

Isiklikku
---------

Tema abikaasa oli pedagoog Juta Lõbu. Nende poeg on omavalitsusametnik Ivar Lõbu ning tütar on kirjastaja Piret Voll.

Viited
------

1. ↑  Postimees. 29. juuli 2015 (surmakuulutused)
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib okaspuuenamusega metsast; taimkattevööndi kohta vaata artiklit Okasmetsavöönd* |

---

**Okasmets** on okaspuuenamusega mets. Enamasti domineerivad seal Euroopas kuused ja männid, Lääne-Siberis nulud ja seedermännid, Ida-Siberis ja Venemaa Kaug-Idas lehised, Põhja-Ameerikas kuused ja lehised.

Okasmetsade suurim osa paikneb karmi kliimaga piirkondades (taiga Euraasia ja Põhja-Ameerika põhjaosas), mägedes (Põhja- ja Kesk-Euroopa, Jaapani saared, Vaikse ookeani rannikumäestikud Põhja-Ameerikas)

Troopilistes piirkondades saab kohtuda männimetsi ilmeliselt Eesti omaga sarnaseid, aga seal kasvavad muud männiliigid: kariibimänd, *Pinus tropicalis*, *Pinus occidentalis* jt. Lõuna-Ameerika okasmetsades kasvab araukaaria.

Vaata ka
--------

* kuusik
* lehtmets
* männik

* Kuusik NorrasKuusik Norras
* Männimets ŠotimaalMännimets Šotimaal
* NulumetsNulumets
* SeedermännimetsSeedermännimets
* Lehisemets UuralisLehisemets Uuralis
* KariibimännimetsKariibimännimets
* Männimets Dominikaani vabariigis (Pinus occidentalis)Männimets Dominikaani vabariigis (*Pinus occidentalis*)
* Araukaaria okasmets TšiilisAraukaaria okasmets Tšiilis
Montmartre'i küngas
Tertre'i väljak
Moulin Rouge
**Montmartre** on Pariisi linnaosa, mis oli kaua lihtsalt linnaäärne küla. 1860. aastal lisati see Pariisile 18. *arrondissement*'ina" ja ka veel siis oli tegu täieliku aguliga. Eriti künka põhjakülg oli täiesti söötis ja metsistunud maa, nii et seda kutsuti *maquis* – läbipääsmatuid tihnikuid moodustanud makjataimestiku pärast. Künka lõunanõlvale ehitati samal ajal Sacré-Cœuri kirikut, mistõttu seal olid lood pisut paremad. 

Kohalikud elanikud olid vaesed, naised töötasid peamiselt pesunaiste, õmblejannade või pärlite niidi otsa ajajatena. Tänaval ei olnud mingi haruldus kohata kitsi, kanu ja lehmi, kes põõsaid närisid, ning ülejäänud pariislased pidasid kohta nii ekstsentriliseks, et jõukad kodanlased käisid õhtuti salkadena (ja isegi perekondadega) vaatamas – lihtsalt selleks, et saaks pead raputada ja põlastada. 

Kurikuulsust teenis Montmartre Pariisi kommuuniga, mis kindlustas end just nimelt sellel künkal. Ülestõusnuid oli umbes 20 000, neile astus vastu 130 000 Versailles' valitsuse pooldajat. Järgnenud nädalat kutsutakse tihti veriseks, sest ülestõusnutest tapeti karistusaktsioonides tuhandeid, 4586 inimest küüditati ja 4606 sai vanglakaristuse.

19. sajandil rajati linnaossa ka Montmartre'i kalmistu, mis on tänapäeval suuruselt kolmas Pariisi kalmistu.

Kohvikuid ja kabareesid hakkas Montmartre'ile koonduma eeskätt pärast 1881. aastat. Sel aastal avas Rodolphe Salis oma kabaree Le Chat Noir ning kuna see muutus väga populaarseks, avati seejärel arvukalt sarnaseid asutusi. Suurt vahet tuleks teha kabaree ja tavalise kohviku vahel. Kabaree lisanimi oli "artistique" – ehk siis eesti keelde panduna "kunstnike kabaree" – kus oli eeskava, konferansjee ja toimus n-ö kultuurne jooming. Kohvik oli korralikum asutus – seetõttu kolisidki kunstnikud kohvikutest kabareedesse üle (varem käisid kunstnikud – eriti impressionistid – koos kohvikutes): nad leidsid, et kohvikuaura on liiga intelligentne ja haritud, aga kabarees saab ka mõnu tunda ja vabam olla. Meelelahutuskeskuseks jäi Montmartre esimese maailmasõjani, seejärel nihkus kese Montparnasse'ile vasakkaldal.

Tänapäeval on Montmartre aga siiski populaarne külastuskoht – lisaks kaunile Sacré-Cœuri kirikule võib seal näha ajaloolisi kohvikuid/kabareesid, Tertre'i väljakul siiani töötavaid kunstnikke, ilusat vaadet Pariisile (eriti nostalgiline on tuledes Pariis). Ja siis on muidugi veel loendamatu hulk sekspoode, pornokinosid jms, mis kokkuvõttes annabki linnaosale oma näo.
|  |
| --- |
|  **Poks** |
| Riik |  | Läti |
|  |
| 1. ring | 1924 | Kergekaal |

**Ernests Gūtmanis** (sündinud 15. jaanuaril 1901 – surmaaeg ja -koht on teadmata) oli läti poksija.

Gūtmanis osales kergekaalus (kuni 61,2 kg) 1924. aasta Pariisi olümpiamängude poksivõistlustel, kuid kaotas 1. ringis oma kohtumise ja jäi edasisest medaliheitlusest välja.

See oli Läti esindaja esimene ning ka ainus Läti Vabariigi esimese perioodi (1918–1940) poksivõistlus nüüdisaegsetel olümpiamängudel.

Elukutselisena
--------------

Gūtmanis poksis maist 1926 kuni aprillini 1929 ning veel ühe korra 29. oktoobril 1933 elukutselisena Prantsusmaal ja Hispaanias, kasutades nime **Humberto Gutman**. Ta pidas kokku 36 kohtumist, millest võitis 17 (neist 4 nokaudiga), kaotas 8 (neist 2 nokaudiga) ning viigistas 7 kohtumist.

Viited
------

1. ↑  8. suveolümpiamängude poksivõistlus. Pariis 1924. Tulemused inglise keeles

Välislingid
-----------

* Ernests Gūtmanis Läti Olümpiakomitee lehel. Läti keeles
* Ernests Gūtmanis veebisaidil Olympedia Muuda Vikiandmetes
* Ernests Gūtmanis (Humberto Gutman) lehel *BoxRec*. Inglise keeles
***Rembétiko*** või ***rebétiko*** (kreeka k. ρεμπέτικο) on Kreeka muusika stiil, mis levis Kreekas ja kreeka diasporaas laialdaselt 20. sajandi esimesel poolel ja keskel.

See on peamiselt (sadama)linnade muusika, peamiselt tavernides esitatav, tugevate idapoolsete mõjutusega (ilmselt 1920ndate re-migratsiooni tulemusena). 

Oluliseks muusikainstrumendiks on buzuki (μπουζούκι), 20. sajandi keskelt alates ka elektribuzuki (μπουζούκι ηλεκτρικό), mis siitkaudu sai ka *laïka*-muusikas ja mitmetes teistes Kreeka muusika stiilides valdavaks sooloinstrumendiks.

Peamiseks *rembétiko*-muusika rütmiks on zei(m)békiko (ζεϊμπέκικο).

Tuntumad *rembétiko*-muusikud on järgmised:

* Vassílis Tsitsánis (Βασίλης Τσιτσάνης, 1915–1984),
* Márkos Vamvakáris (Μάρκος Βαμβακάρης, 1905–1972),
* Sotiría Béllou (Σωτηρία Μπέλλου, 1921–1997),
* Róza Eskenázi (Ρόζα Εσκενάζυ, "Τράβα ρε αλάνη", 1934, σύνθ. Κ.Σκαρβέλη),
* Maríka Nínou (Μαρίκα Νίνου, 1922–1957)

jt.
**Oatly** on Rootsi ettevõte, mis arendab, toodab ja turundab kaerast tehtud jooke (nt kaerapiima) ja jäätist. Selle peakontor asub Malmös, tootmine Landskronas. Oatly sai alguse Lundi ülikoolist. 

Oatly tooted ei sisalda piima ega sojaproteiini. Neis on ka vähe gluteeni, mida sisaldavad ohtralt nisu, oder ja rukis, nii et neid saavad süüa ka tsöliaakiat põdevad inimesed. Firma toodangut müüakse Rootsis ja veel umbes 20 riigis (sh Eestis) Oatly nime all.

Ajalugu
-------

Oatly äriidee pärineb 1980. aastate lõpust, mil Lundi ülikooli teadlased uurisid võimalust leida piimale asendustoiduaineid. 1994. aastatel rajasid teadlased koostöös Skåne põllumeeste ühisusega Lantmännen firma Ceba Foods, mis 2001. aastal tuli turule Oatly brändiga. 2006. aastal võttis ettevõte uueks nimeks Oatly AB ning rajas oma uurimis- ja tootmisrajatised Landskronas. 2014. aastal viidi Oatly peakorter Malmösse.

Viited
------

1. ↑  Mikael Brandt (27. august 2014). "Delar av Oatly flyttar till Malmö". Helsingborgs Dagblad. Vaadatud 8. septembril 2018.

Välislingid
-----------

* Oatly koduleht
**Ojamõõl** (*Geum rivale*) on roosõieliste sugukonda mõõla perekonda kuuluv mitmeaastane rohttaim.

Nimetus
-------

Ojamõõl pärast õitsemist
Taime on kutsutud ka **karukellaks**, **kassikelladeks**, **mesililleks** ja **kinnitushainaks**.

Kirjeldus
---------

Taime kõrgus on 25–75 cm.
Vars on püstine ja sirge, vahel ülaosas pisut harunenud (iga haru otsa kasvab õis). Tavaliselt on vars tumepunast värvi. 

Lehed on katkestunult sulgjagused, liitlehtede tipmine leheke on teistest lehekestest oluliselt suurem. Lehti on kahesuguseid. Suuremad lehed kasvavad välja maapinnalt, on pika leherootsuga ja sulgjagusad. Väiksemad lehed kasvavad varrel.

Tema õied on longus, kellukesekujulised, õietupp on punakaspruun, tupplehed on laiad, kroonlehed roosakad või kreemikad. Tolmukaid ja emakaid on palju. Õietolmu on õies vähe. 

Ojamõõla risoom on jäme ja roomav, kaetud taimelehtede jäänustega.

Vili on takjalaadne seemnis, mis loomade kasukasse haakudes aitab kaasa taime levimisele.

Paljunemine
-----------

Taim paljuneb nii seemnete kui ka risoomiga. Taim õitseb maist juulini. Ojamõõla tolmeldavad peamiselt mesilased, harvem kärbsed ja põrnikad. Emakasuudmed saavad valmis enne tolmukaid, aga kui tolmukad on valmis ja putukad pole taime tolmeldanud, siis tolmeldab ta end ise – toimub isetolmlemine. Viljad valmivad juulis-augustis.

Levila
------

Ojamõõl kasvab kogu Euroopas peale Vahemere maade, kõikjal Venemaal, samuti mõnel pool Kesk-Aasias ja Hiinas ning Põhja-Ameerikas. 

Eestis on ojamõõl tavaline .

Kasvukoht
---------

Ojamõõl kasvab enamasti soodes ja niisketel niidualadel. Ta kasvab kergelt happelisel või lubjasel pinnasel nii täispäikeses kui ka poolvarjus.

Kasutamine
----------

Kasutatud ravimtaimena, ka on ta nektaririkas ja hea meetaim.

Ojamõõlast on ilutaimeks aretatud sort 'Leonardo Var', millel on suured vaskjad, pronksjad või roosad õied.

Viited
------

1. ↑  Eesti taimed. Ojamõõl
2. 1 2   Eesti taimede määraja (toim. M. Leht). 2007. EMÜ, Eesti Loodusfoto, Tartu, lk 152
3. ↑  Kukk, T. 1999. Eesti taimestik. Tartu, Tallinn, Teaduste Akadeemia Kirjastus, lk 218

Välislingid
-----------

* Ojamõõl andmebaasis eElurikkus Muuda Vikiandmetes

* Kaarel Aluoja, Üks taim: Ojamõõl haagib end möödujale sappa, Järva Teataja, postimees.ee, 4. august 2007
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib kirjanikust, folkloristi kohta vaata Ellen Liiv (folklorist).* |

---

**Ellen Liiv** (abielus Argentinas **Elena Blizner**; 30. juuni 1921 Tammevälja talu, Rasivere küla, Alavere vald, Kose kihelkond, Harjumaa – 2. mai 1995 Buenos Aires) oli eesti kirjanik.

Ta lõpetas aastal 1934 Alavere algkooli ja seejärel Tallinnas eksamid eksternina progümnaasiumi ulatuses. Aastal 1942 lõpetas ta Tallinna Tehnikumi tehnilise joonestajana. II maailmasõja ajal töötas ta joonetajana hüdrometeoroloogia instituudis Tallinnas.

Ta lahkus septembris 1944 Eestist ja viibis põgenikuna Saksamaal, Austrias ja Itaalias, kus töötas haiglas meditsiiniõe abina. Jaanuarist 1949 elas ta Buenos Aireses, Argentinas.

Aastal 1943 ilmus tal ajalehes Eesti Sõna joonealusena romaan "Elusse armunud". Aastal 1959 ilmus talt kirjastuse Orto vahendusel romaan "Ürgmets ja koolibri". Aastal 1992 ilmus talt kirjastuse Välis-Eesti & EMP vahendusel mälestusteraamat "Põhjast lõunasse", raamat käsitleb põgenikuelu Saksamaal, Austrias ja Itaalias.

Välislingid
-----------

* Eesti biograafiline andmebaas ISIK
* TLÜAR väliseesti isikud
* Kenotaaf Kose kalmistul
**Ellen Xenia Frey** (5. jaanuar 1892 Moskva – 1980 Bad Godesberg / Bonn) oli Eesti arst ja iluuisutaja.

Haridus
-------

Ta lõpetas 1909. aastal Moskva Peeter-Pauli Koguduse Tütarlaste Kooli ja 1919. aastal Moskva F. F. Mansbachi Tütarlaste Eragümnaasiumi. Samal aastal astus ta Moskva Ülikooli arstiteaduskonda, kuid 1920. aastal katkestas õpingud ja opteerus perekonnaga Eestisse, kus astus samal aastal Tartu Ülikooli, mille lõpetas 1925. aastal *cum laude* arsti astme väärilisena.

Töö arstina Venemaal ja Eestis
------------------------------

Juba Moskvas elades töötas ta Moskva linna ambulantsis ja Eesti Punases Ristis. Pärast ülikooli lõpetamist töötas ta algul Tartu Ülikooli sisehaiguste kliinikus. Ta registreeriti veebruaris 1926 kutseõiguslikuks arstiks ja töötas aastatel 1926–1928 Tartu Ülikooli operatiivse kirurgia kabineti arstina. 

Aastatel 1928–1936 oli ta Põltsamaal eraarst sise- ja lastehaiguste erialal. 

1936. aastal naasis Tartusse ja töötas 1939. aastani Tartu Tiisikuse Vastu Võitlemise Seltsi nõuandepunktis arstina.

Sport
-----

Ta oli kahekordne Eesti meister naiste iluuisutamises (1926 ja 1927) ning kolmekordne Eesti meister iluuisutamise paarissõidus (1922, 1926 ja 1927, partneriks Aleksander Reeder). 

Põltsamaal elades mängis ta tennist ja osales Põltsamaale tenniseväljaku rajamises, ühtlasi oli tennisekohtunik. Ta võistles ka suusatamises.

Töö arstina Saksamaal
---------------------

1939. aastal põgenes ta Saksamaale. Seal töötas ta juba sõja ajal Rudolf Virchowi haiglas (hiljem oli see haigla Berliini Vaba Ülikooli kliinik), elades üle kõik Berliini pommitamised. Ta töötas seal 1970. aastani Seejärel töötas ta kuni pensionile minekuni Maini-äärses Frankfurdis laste tuberkuloosikliiniku juhatajana. Pensionieas kolis ta Bonni Bad Godesbergi linnaossa. Bad Godesbergis ta suri ja sinna on ta ka maetud.

Isiklikku
---------

Nii tema isa Oskar Frey kui ka vend Erik Frey olid Eesti luterlikud vaimulikud.

Kirjandus
---------

* Helbe Merila-Lattik. Eesti arstid 1940–1960. Lk. 60.

Välislingid
-----------

* Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918-1944
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib Jeesuse okaskroonist; taimeliigi kohta vaata artiklit Okaskroon (taim); taimeperekonna kohta vaata artiklit Okaskroon (perekond); küüditatute mälestusmärgi kohta vaata artiklit Okaskroon (mälestusmärk).* |

---

Jörg Breu vanem. *Okaskroonimine*, Melki altar. 1502
Kujutis San Lorenzo di Sebatos (2003)
Carl Bloch. *Kristus okaskrooniga*. 19. sajand
**Okaskroon** (vanakreeka keeles στέφανος ἐξ ἀκανθῶν) on okkaline pärg, mille Rooma riigi sõdurid evangeeliumide järgi (Mt 27:29, Mk 15:17 ja Jh 19:2) enne ristilöömist Jeesusele pähe panid. See oli osa Kristuse pilkamisest. Lisaks okaskroonile anti talle "kuninglike" sümbolitena skeptriks pilliroog kätte ja heideti punane rüü ülle ning teda piinati ja pilgati (Mt 27:27–31, Mk 15:16–20, Jh 19:2–3.

Taim
----

Evangeeliumides ei mainita, millistest taimedest okaskroon punuti. Oletatud on järgmisi taimi:

* harilik asteltürn
* okaskroon
* Kristuse kreektürn
* harilik türnpuu
* viirpuu (perekond)

Kui 1999 leiti Torino surilinalt söödava gundeelia jälgi, hakkasid mõned botaanikud seda okaskrooni taimeks pidama.

Heraldika
---------

Okaskroon vapil
Vappidel kasutatakse sageli stiliseeritud okaskrooni kujutist.

Kujutamine kunstis
------------------

Okastega kroonitud Kristus Valentin Maleri medalil. Nürnberg, 16. sajand
Gooti stiilis hakati ristlöödud Kristuse atribuudina kasutama kuningakrooni asemel okaskrooni. Algul kujutati seda tanukujulisena, hiljem kujunes pärjakujuline okaskroon.

Kesk-Euroopas oli kroon võrukujuline, Lähis-Idas tanukujuline. Ristilöödu kujutised tanukujulise okaskrooniga pärinevad valdavalt idast.

Reliikviad
----------

Okaskrooni relikviaar. Jumalaema kirik Pariisis
Neljanda ristikäigu ajal aastal 1204 röövisid ristisõdijad Konstantinoopolit. Linnas olnud reliikviad viidi kaasa, sealhulgas Kristuse okaskroon. 1239. aastal omandas Prantsusmaa kuningas Louis IX okaskrooni Ladina keisrilt Balduin II-lt tolle aja kohta hiigelsumma, 135 000 liivri eest. Omandatud reliikvia säilitamiseks laskis kuningas ehitada Palais de la Citésse Sainte-Chapelle'i. Praegu asub reliikvia Jumalaema kirikus Pariisis.

Vaata ka
--------

* Püha okas

Viited
------

1. ↑  Turiner Grabtuch wickelt Forscher ein, Spiegel Online: *Botanik*, 3. august 1999.
2. ↑  "Beyars: *Jesus Christus.*". Originaali arhiivikoopia seisuga 16. juuli 2018. Vaadatud 25. mail 2017.

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Okaskroon** |
Oandu-Ikla matakatee tähis Kakerdaja rabas, Kõrvemaa serval
Droonivideo Oandu-Ikla matkateele jäävast Kakerdaja rabast 2021. aasta veebruaris
**Oandu-Aegviidu-Ikla** **matkatee** on kirde-edela (või edela-kirde) suunaline, 372 kilomeetri pikkune matkatee. 2012. aastal valminud rada on esimene tervet Eestit läbiv matkatee – raja loomisel seoti omavahel mitmed olemasolevad rajad ja peatuskohad, samuti loodi uued peatuspaigad ning tähistused. Põhja-Eestis matka alustades on alguspunkt Lahemaa rahvuspargis, läbitakse Kõrvemaa metsad, samuti Soomaa rahvuspark, Pärnumaa metsad ja jõutakse Liivi lahe äärde. Rajatähisteks on kilomeetripostid, suunaviidad, infotahvlid, värvikood on valge-punane-valge.

Edelas matka alustades on alguspunkt Eesti-Läti piiril, Rannametsa-Ikla teel – selles suunas läbis raja näiteks telesaate "Metslased" seltskond 2020. aastal.

Matkateed saab kasutada nii jalgsi kui ka jalgrattaga, rattal on tee läbitav nelja päevaga.

Vaata ka
--------

* Penijõe-Aegviidu-Kauksi matkatee
* Peraküla-Aegviidu-Ähijärve matkatee

Viited
------

1. ↑  "Oandu-Aegviidu-Ikla matkatee". *RMK Loodusega koos*. Vaadatud 27.02.2021.
2. ↑  "Metslased: 1". *ERR arhiiv*. Vaadatud 27.02.2021.
3. ↑  "Rattaga läbi 6 maakonna ehk 336 km Oandu-Ikla matkateel". *Looduskutsub, blogi*. 20. august 2018. Vaadatud 27.02.2021.
Heiki Vahar, Arne Haasma, Toomas Kõrvits ja Ike Volkov. Folkansambel Kukerpillid Vabaduse väljakul 2017. aastal
**Kukerpillid** on eesti folkansambel. 

Ansambel loodi 1972. aastal. Ta alustas oma pikka karjääri esinemisega telesaates "Ervin Abeli sou" 1. aprillil. Bändi nime mõtles välja Heino Mikiver.

Kukerpillide repertuaari kuulub nii eesti rahvalaule, kantrit, *rock'n'roll*'i, *rockabilly*'t, eri rahvaste rahvalaule kui ka lorilaule. Esitatakse palju omaloomingut ja vanade ununenud laulude töötlusi. Kukerpillid on osalenud lastesaadete tegemisel ning teinud muusikat teatri ja televisiooni jaoks.

Kukerpillid on esinenud ka paljudes välisriikides.

Ansambli liikmed
----------------

* Toomas Kõrvits – laul, kitarr, löökpillid
* Ike Volkov – laul, bass
* Arne Haasma – laul, akordion
* Heiki Vahar – viiul, mandoliin

Endiste Kukerpillide liikmete hulgas on Taivo Linna, Vello Salumets, Tiit Kõrvits, Tõnu Raadik, Kaarel Kilvet, Indrek Kalda, Jaan Arder, Vello Toomemets. 

Läbi aegade on Kukerpillid koostööd teinud teiste hulgas Henno Käo, Järsumäe Virve, Ivo Linna, Tarmo Pihlapi, Artur Rinne, Priit Aimla, Toomas Veenre, Henn Rebase, Toomas Toropi, Tõnu Aava, Eino Baskini, Ervin Abeli, Sulev Nõmmiku, Raimo Aasa, Lembit Sibula ja Peeter Volkonskiga ning tantsurühmadega Sõprus, Kuljus ja Tuisuline.

Albumid
-------

* Rahvalikke laule, 1976 (EP)
* Kukerpillid Kanadas, 1976
* Ansambel "Kukerpillid", 1980
* 10 aastat Kukerpille, 1982
* Ansambel "Kukerpillid", 1987
* 15 aastat sõprade seltsis 1987
* Merel sündinud, 1988
* YLEN Kansanmusiikkia, 1990
* Simmaniduo & Kukerpillid kassett 1992
* 20 aastat Kukerpille, 1992
* Kukerpillid, 1994
* Kui tore on see, 1996
* Veel kord CD1, CD2; 1997
* Tahan lennata, 1998
* Pojad on mul õige naksid CD1, CD2; 2002
* Eesti lastelaulud, 2003
* Šoti laulud Šoti klubis, 2003
* Meren juhlaa – Mere pidu, 2006
* Kukerpillid: 72 parimat laulu CD1, CD2, CD3; 2007

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Kukerpillid** |

* Kukerpillide koduleht
* Kukerpillid andmebaasis MusicBrainz (*inglise keeles*)
* Täna õhtul Kukerpillid, 15. märts 2009 ETV saadete arhiiv
* Immo Mihkelson: Meie oma Kukerpillid, ehe ja loomulik, Postimees, 17. jaanuar 2008
* Urmas Vahe: Kukerpillid 35: paarsada pulma ja neli matust, *Õhtuleht*, 7. aprill 2007
* Kukerpillid – 30, Kultuur ja Elu
|  |
| --- |
|  |
| Medalikohad |
| Copa América |
| **Pronks** | 2011 |  |
| **Pronks** | 2015 |  |
| **Hõbe** | 2019 |  |

**Víctor Yoshimar Yotún Flores** (sündinud 7. aprillil 1990 Callaos) on Peruu jalgpallur, kes mängib Peruu kõrgliiga klubis Sporting Cristal ja Peruu jalgpallikoondises. Ta võib mängida vasakkaitsja, vasaku äärepoolkaitsja või kaitsva poolkaitsjana.

Ta alustas klubikarjääri Peruu kõrgliiga klubides José Gálvez ja Sporting Cristal. Aastatel 2012 ja 2014 tuli ta Sporting Cristaliga Peruu meistriks. Vahepeal mängis ta 2013. aastal Brasiilia kõrgliiga klubis Vasco da Gama.

2015. aasta jaanuaris sõlmis ta kolmeaastase lepingu Rootsi kõrgliiga klubiga Malmö FF. Aastatel 2016 ja 2017 tuli ta Malmöga Rootsi meistriks.

2017. aasta augustis liitus ta Major League Socceri klubiga Orlando City. Ta mängis seal poolteist hooaega kuni siirdus 2018. aasta detsembris Mehhiko kõrgliigaklubisse Cruz Azul. 2021. aastal tuli ta Cruz Azuliga Mehhiko meistriks.

2022. aasta märtsis naasis ta Sporting Cristali.

Debüüdi Peruu jalgpallikoondises tegi Yotún 2011. aastal. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 15. oktoobril 2013 MM-i valikmängus Boliivia vastu. 2019. aasta Copa Américal sai ta Peruu koondisega teise koha ning 2011. ja 2015. aasta Copa Américal kolmanda koha. Ta on kuulunud Peruu koondisse ka 2016. aasta Copa América Centenariol, 2018. aasta maailmameistrivõistlustel ja 2021. aasta Copa Américal.

Saavutused
----------

Sporting Cristal
* Torneo Descentralizado: 2012, 2014

Malmö FF
* Allsvenskan: 2016, 2017

Cruz Azul
* Liga MX: Guardianes 2021
* Campeón de Campeones: 2021
* Supercopa MX: 2019
* Leagues Cup: 2019

| * v
* r
Peruu koondis  –  2018. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlused |
| --- |
| 

* 1 Gallese
* 2 Rodríguez
* 3 Corzo
* 4 Santamaría
* 5 Araujo
* 6 Trauco
* 7 Hurtado
* 8 Cueva
* 9 Guerrero (c)
* 10 Farfán
* 11 Ruidíaz
* 12 Cáceda
* 13 Tapia
* 14 Polo
* 15 Ramos
* 16 Cartagena
* 17 Advíncula
* 18 Carrillo
* 19 Yotún
* 20 Flores
* 21 Carvallo
* 22 Loyola
* 23 Aquino
* Treener: Gareca

 | Peruu |
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel on Viljandi maakonna praegusest külast; Rängle oli ka Viljandi maakonna endise Pudruküla varasem nimi* |

---

**Mäeküla** (varem *Rängle*) on küla Viljandi maakonnas Mulgi vallas (varem Karksi vallas).

Külas asub Mäeküla järv.

Rahvaarv 1. jaanuari seisuga
----------------------------

| Aasta | Rahvaarv |
| --- | --- |
| 1999 | 38 |
| 2000 | 37 |
| 2001 | 36 |
| 2002 | 34 |
| 2003 | 32 |
| 2004 | 31 |
| 2005 | 31 |
| 2006 | 31 |
| 2007 | 28 |

Viited
------

1. ↑  Maa-amet, vaadatud 21.11.2020.
2. ↑  Statistikaamet, vaadatud 10.11.2020.
3. ↑  Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.

Mulgi valla asulad

**Linnad:** Abja-Paluoja • Karksi-Nuia • Mõisaküla   

**Alevikud:** Halliste • Õisu   

**Külad:** Abja-Vanamõisa • Abjaku • Ainja • Allaste • Atika • Ereste • Hirmuküla • Hõbemäe • Kaarli • Kalvre • Kamara • Karksi • Kulla • Kõvaküla • Laatre • Lasari • Leeli • Lilli • Maru • Metsaküla • Morna • Mulgi • Muri • Mõõnaste • Mäeküla • Naistevalla • Niguli • Oti • Penuja • Polli • Pornuse • Põlde • Päidre • Päigiste • Pärsi • Pöögle • Raamatu • Raja • Rimmu • Räägu • Saate • Saksaküla • Sammaste • Sarja • Sudiste • Suuga • Tilla • Toosi • Tuhalaane • Umbsoo • Univere • Uue-Kariste • Vabamatsi • Vana-Kariste • Veelikse • Veskimäe • Äriküla • Ülemõisa
**Mäeinsener** on insener, kelle tegevuse eesmärk on tagada maavarade ohutu, keskkonnasäästlik ja efektiivne kaevandamine ja töötlemine. Mäeinsenerid on kõrgharidusega tehnika- ja/või tehnoloogiaspetsialistid või juhid, kes plaanivad ja juhivad maavarade kaevandamisega seotud protsesse ning osalevad maardlate uuringutes.

**Mäeinsener** võib olenevalt oma tööst spetsialiseeruda järgmistele valdkondadele: maavarade pealmaakaevandamine, maavarade allmaakaevandamine ja allmaa-kaeveõõne teisene kasutamine, maardlate uuring.

Mäendusringkondades on tavaks, et karjäärides ja kaevandustes kannavad mäeinsenerid valget kiivrit.

Mäeinseneride kutsetasemed
--------------------------

Eestis saab mäeinsenerina töötada, kui omatakse kutset. Mäeinseneri kutsetase sõltub töö keerukusest, vajalikust oskusteabest ning iseseisvuse ja vastutuse ulatusest. Eestis kehtivad järgmised mäeinseneride kutsetasemed:

* mäeinsener (tase 6);
* diplomeeritud mäeinsener (tase 7);
* volitatud mäeinsener (tase 8).

### Mäeinsener

Mäeinsener on kogemustega spetsialist, kes rakendab oma inseneriteadmisi, võimeid ja praktilisi oskusi olemasolevate tehnoloogiate käigushoidmiseks. Ta vastutab enda ja teiste tööülesannete täitmise eest. Mäeinsener võib omada projekteerimise ning maavara töötlemise ja turustamise kompetentsi.

### Diplomeeritud mäeinsener

Diplomeeritud mäeinsener on kogemustega spetsialist, kes rakendab oma inseneriteadmisi, võimeid ja praktilisi oskusi olemasolevate tehnoloogiate käigushoidmiseks ja arendamiseks. Ta töötab iseseisvalt keerulistes, ettearvamatutes ja uuenduslikku käsitlust nõudvates olukordades. Lisaks on diplomeeritud mäeinsener võimeline juhtima töörühmi ja/või organisatsiooni ning kandma vastutust teiste töö tulemuste eest. Diplomeeritud mäeinsener võib omada projekteerimise, teadus- ja õppetöö, arendus ja juhtimise, maavara töötlemise ja turustamise, maapõueressursside poliitika, ohutus- ja omanikujärelevalve kompetentsi.

### Volitatud mäeinsener

Volitatud mäeinsener on ulatuslike teadmiste ja kogemustega tippspetsialist, ekspert, kes rakendab oma inseneriteadmisi, mõistmist ja võimeid olemasolevate tootmistehnoloogiate käigushoidmisel ja täiustamisel või uute teadmiste ja tehnoloogiate loomisel ja hindamisel. Volitatud mäeinsener lahendab keerulisi tehnoloogilisi probleeme uuenduste, loovuse ja arendamise abil. Volitatud mäeinsener võib omada projekteerimise, teadus- ja õppetöö, arendus ja juhtimise, maavara töötlemise ja turustamise, maapõueressursside poliitika, ohutus- ja omanikujärelevalve kompetentsi.

Viited
------

1. 1 2 3 4  Kutsestandard. Kutsekoda.
Gilbelrt & Sullivani "Ruddigore" väljaandes The Illustrated London News 1887. aastal
**Hullumisstseen** on ooperižanri üks standardseid koostisosi. 

Stseene, milles peategelane või mõni tegelastest kaotab sündmuste käigus mõistuse, leidub juba varastes ooperites, kuid eriti populaarseks kujunesid hullumisstseenid 19. sajandil Itaalias ja Prantsusmaal. Hullumisstseene kirjutati tipplauljatele ja nende varjatud eesmärgiks oli demonstreerida viimase piirini esitaja laulja- ja näitlejavõimeid. Seetõttu on hullumisstseenide vokaalpartiide ülesanded võrreldes muude ooperinumbritega palju suuremad ja erutavamad: tavalised on suured hüpped, keerulised passaažid, ülipikad fraasid, kiirelt vahelduv dünaamika ja järsud karakterimuutused. Suurem osa hullumisstseene on kirjutatud sopranile, kuid hullumisstseenide näiteid leidub ka baritonile ja tenorile.

Ooperiajaloo tuntuimad hullumisstseenid leiduvad Gaetano Donizetti ja Vincenzo Bellini ooperitest, kuid hullumisstseene võib leida ka varasemast muusikast, näiteks Georg Friedrich Händeli ooperist "Orlando" või Wolfgang Amadeus Mozarti ooperist "Idomeneo". Peaaegu kõik hullumisstseenid on kirjutatud, arvestades *opera seria* või *opera semiseria* kaanoneid.

Kuigi üksikuid hullumisstseene leidub ka 20. sajandi ooperitest, näiteks Benjamin Britteni ooperi "Peter Grimes" viimasest vaatusest, lõppes hullumisstseenide kirjutamise konventsioon koos *bel canto* ajastuga, kuna heliloojad soovisid ooperit näha realistlikumana.

Hullumisstseenide näiteid
-------------------------

Gaetano Donizetti

* "Lucia di Lammermoor" (*Il dolce suono... Ardon gl'incensi... Spargi d'amaro pianto*)
* "Linda di Chamounix" (*Linda! Ah che pensato*)
* "Maria Padilla"
* "Torquato Tasso"
* "Anna Bolena" (*Piangete voi... Al dolce guidami... Coppia iniqua*)

Vincenzo Bellini

* "I puritani" (*O rendetemi... Qui la voce sua soave... Vien, diletto, e in ciel la luna*)
* "Il pirata" (*Cor sorriso d'innocenza... Oh, Sole! ti vela di tenebra fonda*)
* "La Sonnambula" (*Oh! se una volta sola... Ah! non credea mirarti... Ah! non giunge uman pensiero*), mis ei ole rangelt võttes hullumisstseen, kuna on kirjutatud tegelase uneskõndimise, mitte mõistusekaotusena

Ambroise Thomas

* "Hamlet" (*Partagez-vous mes fleurs*)

Benjamin Britten

* "Peter Grimes" (*Mad scene*)

Giuseppe Verdi

* "Macbeth" (*Una macchia*)

Hullumisstseenide paroodiaid
----------------------------

Gilbert & Sullivan

* "Ruddigore" (*Cheerily carols the lark*)

Benjamin Britten

* "Suveöö unenägu *(Pyramuse ja Thisbe stseen)*

Kirjandus
---------

* Anderson, James (1993) *The Complete Dictionary of Opera & Operetta*, New York
* Ewen, David (1963) *Encyclopedia of the Opera*, New York
**Triin Saag** (sündinud 1. aprillil 1983 Tartus) on Euroopa E-Kaubanduse Liidu (EMOTA) tegevjuht  Brüsselis Belgias.

Haridus
-------

Triin Saag on lõpetanud hõbemedaliga Tartu Miina Härma Gümnaasiumi (2001) ning õppinud Tartu Ülikooli füüsika- ja keemiateaduskonnas keskkonnatehnoloogiat (2001–2003). 

Bakalaureusekraadi *(cum laude)* sai rahvusvaheliste suhete ja diplomaatia erialal Genova Ülikoolist Itaaliast (2007). Tema bakalaureusetöö käsitles vähemusõiguste kaitset Eestis. Magistrikraadi *(cum laude)* sai rahvusvaheliste suhete ja diplomaatia alal Genova Ülikoolist Itaalias (2010) ning teise magistrikraad *(with distinction)* Euroopa Liidu õiguses King's College'ist Londonis (2016).

Aastatel 2005–2006 täiendas ta end Georgia Rotary programmi raames Ameerika Ühendriikides Georgia osariigis ning 2008–2009 Prantsusmaal Lyon III Jean Moulini Ülikoolis.

Saag valdab vabalt eesti, inglise, itaalia ja prantsuse keelt.

Töökäik
-------

Saag on olnud seotud tihedalt Euroopa Parlamendi liberaalide ja demokraatide fraktsiooniga, mida juhib Guy Verhofstadt.[*viide?*]

2010. aastal alustas ta tööd praktikandina Siiri Oviiri ja seejärel Indrek Tarandi Euroopa Parlamendi liikme büroos.

2012. aastal sai temast Euroopa Liberaalide ja Demokraatide presidendi ja Euroopa Parlamendi liikme Graham Watsoni (Liberal Democrats) kabinetiülem.

2014–2018 jätkas ta tööd (Tšehhi Vabariigist valitud) Euroopa Parlamendi liikme Martina\_Dlabajová (ANO 2011) kabinetiülemana. Sel perioodil töötas Saag enamasti tööhõive ja sotsiaalpoliitika valdkonnas ning osales mitme vastuolulise Euroopa Liidu seaduse vastuvõtmisel töötajate ja eraldi kaugsõidujuhtide lähetamise teemadel.

Poliitiline tegevus
-------------------

Saag esindab liberaalset poliitilist maailmavaadet, uskudes Euroopa-sisese vabaturumajanduse ning isikuvabaduste ja individuaalsete õiguste edendamisse.

Ta astus erakonda Eesti 200 aprillis 2019 ning kandideeris 2019. aasta Euroopa Parlamendi valimistel Eesti 200 nimekirjas, kuid ei osutunud valituks.

Ta kandideeris 2023. aasta valimistel Riigikokku, kogus valimisringkonnas nr 1 (Haabersti, Põhja-Tallinn ja Kristiine) 525 häält ning ei osutunud valituks.

Isiklikku
---------

Triin Saag ootab oma esimest last 2019. aasta juulis.

Viited
------

1. ↑  "Linkedin".
**Arvo Sirendi** (sündinud 4. aprillil 1939 Siuge külas Kuimetsa vallas Harjumaal) on eesti põllumajandusteadlane ja poliitik.

Elulugu
-------

Ta lõpetas aastal 1963 Eesti Põllumajanduse Akadeemia agronoomia erialal. Tal on põllumajandusdoktori kraad. 

Ta on töötanud Sakus Eesti Maaviljeluse Instituudis vanemteadurina ja oli 1988–1990 selle direktor.

Ta oli Maaliidu liige ja esimees selle parteina tekkimisest 1991. aastal kuni liitumiseni Rahvaliiduga 2000. aastal. 2010. aastal juhtis ta pärast Karel Rüütli loobumist ajutiselt uuesti Rahvaliitu. Septembris teatas ta Rahvaliidust väljaastumisest.

Ta oli Põhiseaduse Assamblee, VII Riigikogu, VIII Riigikogu ja IX Riigikogu liige.

Liikmesus
---------

* Eesti Rooma Klubi

Tsitaat
-------

"Põllumajanduse ajalugu on inimkonna pärisajalugu või kõige olulisem osa sellest. See on inimliku loova töö ajalugu, mis selgelt eristub sellest ebainimlikust ajaloost, mis kirjutab ajaloo sisuks peaasjalikult brutaalsed sõjad, purustused ja vägivalla. Põllumajanduse ajalugu on inimese ellujäämise, mitte tema tapmise ajalugu. See on põhiliselt see osa ajaloolisest ajast, mil sõja purustused taastati, loodi uus tasakaal ning inimkonna häbiks ka reservid ja valmisolek uuteks sõdadeks. Põllumajanduse ajalugu on inimkonna ajalugu Maal, kus seda ei oldud küll algselt valmis vastu võtma ning ära elatama miljardeid asukaid, ent kus olid lähte-eeldused nii selleks kui ka teiseks siiski olemas".

Tunnustus
---------

* 2001 Riigivapi III klassi teenetemärk
* 2007 Rukkiräägu kultuuriauhind

|  |  |
| --- | --- |
|  | Tsitaadid Vikitsitaatides: **Arvo Sirendi**
 |

Viited
------

1. ↑
2. ↑
3. ↑  Eesti põllumajandus XX sajandil. I köide. Tallinn 2006. Lk 359
4. ↑  Teenetemärkide kavaleride andmekogu – 990
Sergei Kirdjapkin
**Sergei Aleksandrovitš Kirdjapkin** (vene *Сергей Александрович Кирдяпкин*; sündinud 18. juunil 1980) on Venemaa kergejõustiklane. Tema edukaimad alad on olnud 20 km ja 50 km käimine. 

Helsingis 2005. aastal peetud kergejõustiku maailmameistrivõistlustel tuli Kirdjapkin tulemusega 3:38.08 maailmameistriks 50 km käimises. Sama tulemusega sai ta hakkama ka neli aastat hiljem 2009. aasta MM-il Berliinis, kui võitis kuldmedali tulemusega 3:38.35.

Sergei Kirdjapkin on pärit Mordvast.

Saavutused
----------

### Maailmameistrivõistlused

* 2005 Soome Helsingis
	+ Kuld **maailmameister** 50 km käimises **3:38.08**
* 2009 Saksamaa Berliinis
	+ Kuld **maailmameister** 50 km käimises **3:38.35**

Välislingid
-----------

* Sergei Kirdjapkin Rahvusvahelise Kergejõustikuliidu kodulehel Muuda Vikiandmetes *(inglise keeles)*
* Sergei Kirdjapkin www.peoples.ru kodulehel *(vene keeles)*
* Sergei Kirdjapkin **GID****RM****.RU** kodulehel *(vene keeles)*
**Mureck** on vald *(Stadtgemeinde)* Austrias Steiermargi liidumaal Kagu-Steiermargi ringkonnas. Steiermargi haldusreformiga ühendati 1. jaanuaril 2015 endised omaette vallad Mureck, Gosdorf ja Eichfeld, sealhulgas Hainsdorf-Brunnsee ja Oberrakitschi küla. Uus vald sai nimeks Mureck.

Murecki raudteejaam
Mureck asub Steiermargi lõunaosas, Sloveenia piiri ääres.

Nimi
----

Nime *Mureck* kinnitati esmakordselt 1151. aastal kui *Mŏrekke* (ja kui *Murekke* 1181. aastal, *Můrekke* 1183. aastal ja *Muregk* 1500. aastal). Nimi on ühend sõnadest *Mur* 'Muri jõgi' + vanaülemsaksa keelne *ecke* 'serv, kurv' või *egge* 'mägi' (mõnikord 'kindlustus') ja tähendab seega 'käänakut Muri jõel' või 'mäge/kindlustust Muri jõe ääres'. Sloveenikeelne nimi *Cmurek* on laenatud keskülemsaksa keele eessõnafraasist *ze Murekke*, mis sõna-sõnalt tähendab 'Mureckis'. Võõrkeelsetel asukohafraasidel põhinevate sarnaste sloveeni geograafiliste nimede puhul võrrelge *Crngrob*, *Cven*, *Dragonja*, *Sostro* ja *Spuhlja*.

Sündmused
---------

*Grenzlandtrachtenkapelle Mureck* mängimas 1. mail taastatud veokil "Weckrufi"
* *Weckruf*: 1954. aastast alates on kohalik marsiorkester *Grenzlandtrachtenkapelle Mureck* igal 1. mail esitanud nn äratuskutset (saksa: *Weckruf*), äratades varahommikul marsimuusikaga iga puhkpillimuusika sõbra. Kuni 1964. aastani toimus see kõik jalgsi; hiljem hakkas orkester kasutama kenasti restaureeritud veoautot.

Krutsifiksi pühamu Murecki lähedal*Murturm Gosdorf*
*194 Schloss Ober-Mureck, Trate - J.F.Kaiser Lithografirte Ansichten der Steiermark 1830**193 Markt Mureck - gez. Wonsidler, Lith. v. Folwarczni - J.F.Kaiser Lithografirte Ansichten der Steiermark 1830*

Klubid ja organisatsioonid
--------------------------

### Marsiorkester

* *Grenzlandtrachtenkapelle Mureck*

### Tuletõrjeosakonnad

* FF Eichfeld
* FF Gosdorf
* FF Hainsdorf-Brunnsee
* FF Misselsdorf
* FF Mureck
* FF Oberrakitsch

### Spordiklubid

* Beachvolleyballclub
* ESV Mureck
* TUS Mureck

### Heategevus- ja teenindusklubid

* Leo klubi Lõuna-Steiermargi üksus
* Lions-klubi Bad Radkersburg-Mureck

Sõpruslinn
----------

* Lenauheim, Rumeenia

Viited
------

1. ↑  Einwohnerzahl 1.1.2018 nach Gemeinden mit Status, Gebietsstand 1.1.2018, vaadatud 9.03.2019.

Kagu-Steiermargi ringkonna vallad

* Bad Gleichenberg
* Bad Radkersburg
* Deutsch Goritz
* Edelsbach bei Feldbach
* Eichkögl
* Fehring
* Feldbach
* Gnas
* Halbenrain
* Jagerberg
* Kapfenstein
* Kirchbach-Zerlach
* Kirchberg an der Raab
* Klöch
* Mettersdorf am Saßbach
* Mureck
* Paldau
* Pirching am Traubenberg
* Riegersburg
* Sankt Anna am Aigen
* Sankt Peter am Ottersbach
* Sankt Stefan im Rosental
* Straden
* Tieschen
* Unterlamm
**Tõrvala** (vene *Смолка* (*Smolka*), soome *Tervola* või *Tervala*) on Narva jõe paremal kaldal Kudruküla ja Riigiküla vastas olev paikkond.

Ajalugu
-------

Tartu rahulepingu järgi jäi küla Eesti territooriumile Eesti-Ingeri territooriumile Virumaa ja Vaivara kihelkonna Narva valda. Vabariigi algusaastatel olid maakonnad jagatud kuni 1926. aastani lisaks valdadele ka kihelkondadeks, kuid ametliku jaotusena kirikukihelkondi seejärel enam ei eksisteerinud. 

Tõrvala ümbruses asub 50 km² suurune diatomiidimaardla, kust on kaevandatud 1936. aastast.

Tõrvala diatomiidikihtidest leiti aastatel 1938–1955 tehtud arheoloogiliste kaevamiste käigus hilismesoliitikumist pärinevaid luu- ja sarvesemeid..

Viited
------

1. 1 2  *Eesti entsüklopeedia.* 12. köide: *Eesti A–Ü.* Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus, 2003, lk 247.
2. ↑  21.04.2014 Eesti entsüklopeedia veebiversioonis

Kirjandus
---------

* Harri Moora. *Eine steinzeitliche Schlangenfigur aus der Gegend von Narva*. // Suomen Muinaismuistoyhdistyksen Aikakauskirja 1957, 58
**Arvo Kaldma** (2. mai 1934 Albu vald – 27. oktoober 1995 Tallinn) oli eesti insener ja Eesti NSV riigitegelane.

Ta lõpetas aastal 1953 raadiotehnika erialal Tallinna Kommunaal-Ehitustehnikumi ja aastal 1959 Prof. M. A. Bontš-Brujevitši-nim. Leningradi Elektrotehnika Sideinstituudi. 

Aastatel 1959–1965 töötas ta Eesti NSV Vabariiklikus Raadiokeskuses inseneri, vaneminseneri, tsehhijuhataja ja ülema asetäitjana. Aastatel 1965–1975 töötas ta Eesti NSV Sideministeeriumi kapitaalehituse ja majandusteeninduse osakonna juhataja, kapitaalehituse osakonna juhatajana ja ministri asetäitjana. Aastatel 1975–1989 oli ta Eesti NSV sideminister.

Ta oli aastast 1961 NLKP liige; ta on olnud EKP Keskkomitee liikmekandidaat. Ta oli Eesti NSV Ülemnõukogu X ja XI koosseisu saadik. Ta on lõpetanud Leningradi Kõrgema Parteikooli.

Arvo Kaldma suri 27. oktoobril 1995 Tallinnas ja ta maeti 6. novembril 1995 Metsakalmistule.

Viited
------

1. ↑  "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 14. veebruar 2015. Vaadatud 19. juunil 2013.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
2. ↑

Kirjandus
---------

* Eesti majanduse biograafiline leksikon 1951–2000 AS Kirjastus Ilo, 2003
* "Valitud ja valitsenud..." koostanud Jaan Toomla. Tallinn 1999
Pärnu maakonna valdade piirid enne ja pärast 1939. aasta vallareformi
**Tõstamaa vald** oli vald Pärnumaal aastail 1939–1950. Vallamaja asus Ermistu külas.

Vald moodustati senise Tõstamaa valla maa-alast, välja arvatud mereäärse osa maa-ala kuni Aadu nr. A-103 taluni, viimane kaasa arvatud; senise Saulepi valla Rammuka, Rammuka-metsa, Suuretüki ja Jäärumetsa külade ning Mõtsu metskonna Mõtsu metsandiku kvartaalide nr. 378, osa 379, 381, 382, 384–415 ja osa 374 maa-aladest; senise Paadremaa valla Mõtsu metskonna Mõtsu metsandiku kvartaalide nr. 340, 341, 345–347, 353–355, 359, 360, 364–373, osa 374, 375–377, osa 379, 380 ja 383 ning talude nr. A-41, A-55 ja lit. N juurdelõigete maa-aladest.

1945 augustis moodustati Tõstamaa vallas Kastna külanõukogu keskusega Vaiste külas, Tõhela külanõukogu keskusega Tõhela külas ja Tõstamaa külanõukogu keskusega Ermistu külas. 1950. aastal Tõstamaa vald likvideeriti ja selle alad arvati Pärnu rajooni koosseisu.

Viited
------

1. ↑  Maa-ameti kaardirakendused
2. ↑  Väljavõte Vabariigi Presidendi otsusest nr. 88 – 7. oktoobrist 1938 (RT 1938, 87, 776)
3. ↑  Eesti NSV Teataja, 1945, 32, 501
4. ↑  Eesti NSV Teataja, 1950, 11, 114
Vulkaaniline kivim mureneb plaatjateks tükkideks eksogeensete jõudude (sademed, pakane) mõjul. Drápuhlíðarfjall, Snæfellsnesi poolsaar, Island
**Murenemine** on protsesside kogum, mille tagajärjel maakoore pealmist osa moodustavad kivimid lagunevad.

Murenemise all peetakse silmas nii keemilist murenemist ehk porsumist kui ka füüsikalist murenemist ehk rabenemist. Mõnikord eristatakse ka bioloogilist murenemist; et elutegevuse tagajärjel toimuvat murenemist saab edukalt jaotada rabenemise ja porsumise vahel, pole selline kolmikjaotus enamasti põhjendatud. Porsumine ja rabenemine ei ole selgelt eraldatavad, vaid need protsessid on enamasti omavahel tihedalt põimunud. 

Murenemine ei hõlma murenenud materjali liikumist, vaid ainult selle murenemist kohapeal.

Füüsikalist murenemist tekitavad näiteks tuuleihe, mille korral tuule poolt kantud liivaterad kivimeid kulutavad, ja kaljuprakku voolanud vesi, mis külmudes paisub ja sellega kaljut lõhub. 

Keemiline murenemine toimub valdavalt mitmesuguseid ioone ja lahustunud ühendeid sisaldava põhjavee, aga ka näiteks vihmavee abil. Karstumine on tüüpiline keemilise murenemise näide, mille puhul veega reageerinud süsinikdioksiid on moodustanud süsihappe, mis omakorda reageerib lubjakivis sisalduva kaltsiumkarbonaadiga. 

Murenemine kuulub eksogeensete protsesside hulka: energia selleks tuleb Päikeselt. 

Füüsikaliselt murenenud materjal (näiteks liivaterad) kanduvad voolava veega, tuulega jms murenemispaigast eemale ja settivad kuskil mujal setetena. Setetest saab aja jooksul settekivim, mis omakorda võib moondudes muutuda moondekivimiks ja üles sulades saada magmaks, mis lõpuks kristalliseerub tardkivimina. Seega on murenemine üks osa kivimite ringest. Kivimite paljandumisel maapinnal hakkab murenemistsükkel jälle otsast peale.

Mureneda saavad ükskõik mis tüüpi kivimid, kuid algselt on nad kõik olnud tardkivimid. Üks levinumaid tardkivimeid on graniit, mis koosneb põhiliselt kvartsist ja päevakivist ning mitmesugustest muudest silikaatsetest mineraalidest. Kvarts ei allu hästi keemilisele murenemisele ja seetõttu jääb ta alles pudeda sette – liivana, mis üksnes ümardub. Ülejäänud mineraalid, peamiselt päevakivid, murenevad aga mitmesugusteks savimineraalideks (illiit, smektiit, kaoliniit jne), mis murenemispaigast eemale liikudes ja hiljem kuhjudes moodustavad sette nimega savi. See seletabki, miks on liiv ja savi planeedil Maa nii levinud setted.