recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Rõstla karjääri seinte alumises osas paljanduvad Imavere kihid
**Imavere kihid** (inglise *Imavere Beds*) on siluri ajastu Raikküla lademe Nurmekunna kihistu kihistik. Neid hakkasid esimesena eristama Rein Einasto ja Helle Perens aastal 1985.

Kihtide all lamavad Jõgeva kihid, neil lasuvad aga Mõhküla kihid. Saarde kihistus vastab neile kihtidele Lemme kihistiku alumine osa.

Kihtide stratotüüp on Põltsamaa H-160 puurauk, kus kihid esinevad 12.60..19.80 meetril. Kihid on nime saanud Imavere asulalt.

Rõstla karjääris moodustavad selle hallid ja tumehallid, kohati roosaka või beežika varjundiga lubjakivid. Kalana karjääris lasub nende all veel rohekashall savika lubjakivi kiht, mille esineb läätsedena detriiti. Alumise piiri moodustab seal suure püriidisisaldusega katkestuspind. Kihtide kivimid on valdavalt lainjad või sõlmjad, tugevasti dolomiidistunud. Kohati on ülemiseks kihiks dolomiidistunud kilda punakas kiht, mille ülemises osas olevad praod võivad olla märgid seda moodustanud muda kuivamisest ja seega väga madalast veetasemest.

Viited
------

1. ↑  Imavere kihid Eesti geokogude infosüsteemis (vaadatud 14.09.2020)
2. ↑  Correlation of lower–middle Llandovery sections in central and southern Estonia and sedimentation cycles of lime muds, Heldur Nestor, Rein Einasto, Peep Männik, and Viiu Nestor, 2002.
3. ↑  "Stratigraafia terminoloogia". Originaali arhiivikoopia seisuga 23. aprill 2021. Vaadatud 14. septembril 2020.
4. ↑  Rõstla paekarjäär
5. ↑  "Kalana karjäär". Originaali arhiivikoopia seisuga 3. oktoober 2018. Vaadatud 14. septembril 2020.
6. ↑  Correlation of lower–middle Llandovery sections in central and southern Estonia and sedimentation cycles of lime muds, Heldur Nestor, Rein Einasto, Peep Männik, and Viiu Nestor, 2002.

Välislingid
-----------

* Imavere kihid Eesti geokogude infosüsteemis
|  |
| --- |
| 2009. aasta gripipandeemia |
|  |
|  ██ kinnitatud surmajuhtumid██ kinnitatud haigusjuhtumid██ kinnitamata haigusjuhtumid  |
|
| Viirus | Seagripp |
|
|
| Kestus | jaanuar 2009 – august 2010 |
| Asukoht | kogu maailm |
|
|
|
|
| Tagajärjed |
|
|
| Nakatunuid | 0,7–1,4 miljardit (hinnanguline) |
|
| Surmi | 18 034 (WHO)284 000 (CDC) |
|
|
|
|
|
|
|
|
|
| Ennetus |
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
| Ametlik teave |
| Võrguteavikud | WHO leht |

**A(H1N1)2009 gripipandeemia** oli inimeste seagripi viiruse põhjustatud gripipandeemia, mis kestis jaanuaris 2009 kuni augustini 2010. 

See oli Hispaania gripi järel teine pandeemia, mille põhjustas A-gripiviiruse H1N1 alamtüüp. Nimi pärines oletusest, et viirus on pärit sigadelt; uuemate uuringute andmetel on tegu neljakordse reassortantviirusega: ühe inimgripi-, ühe linnugripi- ja kahe seagripiviiruse kombineerumisel tekkinud uue viirustüübiga. Maailma Tervishoiuorganisatsiooni andmetel hukkus pandeemias üle 18 000 inimese, kuid mõnede uuringute järgi võis nakatuda 0,7 kuni 1,4 miljardit ja surra 150 000 - 575 000 inimest. 

Haiguste Kontrolli ja Tõrje Keskuse andmetel isoleeriti 21. aprillil 2009 Lõuna-Californias kahel respiratoorse nakkusega lapse proovidest uus viiruseliik. 

Viirus pärines Mehhikost, Veracruzi osariigist. 25. aprillil 2009 kuulutas Maailma Terviseorganisatsioon uue gripipandeemiaga seoses välja rahvusvahelise tähtsusega rahvatervisealase hädaolukorra. Juuni algul kuulutas Maailma Terviseorganisatsioon (WHO) välja pandeemia. 

Üldiselt oli gripp eluohtlik väikelastele, vanuritele ja nõrgenenud lümfoid(-immuun)süsteemiga inimestele. Lisaks arvati, et uus gripiviirus võis teatud juhtudel olla eluohtlik ka muidu tervetele inimestele, kutsudes esile ülitugeva immuunvastuse.

#### Eestis

 *Pikemalt artiklis  Seagripp Eestis*
Eestis on tervisekaitseinspektsiooni nakkushaiguste laboris registreeritud 774 uue gripi haigusjuhtu[*viide?*]. Kokku on Eestis uude grippi surnud 21 inimest[*viide?*].

* 2011 avastati AH1N1 viirus 12-l Tallinna Vangla kinnipeetaval.

### Pandeemilise (H1N1) 2009 gripi vaktsiinid

 *Pikemalt artiklis Pandeemilise (H1N1) 2009 gripi vaktsiinid*
Hooajalise gripi vaktsiinid uue gripi pandeemia korral ei toimi. 

Rootsi ravimiameti tellitud uuringu kohaselt on pandeemilise (H1N1) 2009 gripi vaktsiinil Pandermix otsene seos narkolepsiaga.

Viited
------

1. ↑  Marek Kuul,Tallinna vanglas avastati seagripp, 20.01.2011,, Veebiversioon (vaadatud 14.02.2014)
2. ↑  Rootsi uuring: seagripi vaktsiin põhjustab narkolepsiat, Maaleht, 26. märts 2013, Veebiversioon (vaadatud 14.02.2014)

Välislingid
-----------

* Kuulo Kutsar, Tiiu Aro, A(H1N1)2009 gripipandeemia maailmas ja Eestis, Eesti Arst 2010; 89(10):620−625, veebiversioon (vaadatud 13.08.2014)
**Ivika-Doris Sillar** (31. mai 1934 Tallinn – 6. juuli 2020) oli eesti teatriteadlane ja ‑pedagoog.

Ta lõpetas 1953. aastal Tallinna 7. Keskkooli ja 1958. aastal Moskvas GITISe teatriteaduse erialal.

Oli 1958–1965 Eesti Televisiooni kirjandus‑ ja kunstisaadete toimetaja, 1965–2010 Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia lavakunstikooli juhataja abi, 1965–1973 ühtlasi teatriajaloo õppejõud. Ta on kirjutanud aastast 1958 teatrialaseid raamatuid ja artikleid, esialgu portreeartikleid, hiljem ka retsensioone ja probleemartikleid.

Ta oli alates 1960. aastast Eesti Teatriuurijate ja -kriitikute Ühenduse ja Eesti Teatriliidu liige.

Teatriraamatud
--------------

* 1982 Valdeko Tobro artiklikogumik „Teater ja film". Eesti Raamat
* 1997 "Eesti Muusikaakadeemia Kõrgem Lavakunstikool 1957–1997". Eesti Teatriliit
* 2003 "Kaarup. Nimi eesti kultuuris". Eesti Teatriliit
* 2007 "Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia Lavakunstikool 1957–2007". Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia lavakunstikool

Tunnustus
---------

* 1990 Voldemar Panso nimeline auhind
* 1994 Priit Põldroosi nimeline auhind
* 1998 Eesti Teatriliidu kriitikaauhind
* 2008 Eesti Teatriliidu kriitikaauhind

Isiklikku
---------

Ta oli abielus teatri- ja filmikriitik Valdeko Tobroga.

Viited
------

1. ↑  Piret Kruuspere, Madis Kolk. "Vastab Ivika Sillar". Teater. Muusika. Kino, juuni 2016
2. ↑  Ivika Sillar. Eesti Entsüklopeedia

Välislingid
-----------

* Haud Tallinna Metsakalmistul
**Aleksander Hinno** (3. aprill 1904 Põlva kihelkond – 24. veebruar 1992 Florida, USA) oli eesti vaimulik.

Ta lõpetas 1926. aastal Tartu poeglaste gümnaasiumi. Õppis aastatel 1927–1931 Tartu Ülikooli usuteaduskonnas. Aleksander Hinno oli korporatsiooni Ugala vilistlane. Oli prooviaastal Jüri (praost Jakob Aunveri) ja Tartu Ülikooli koguduses (professor Hugo Bernhard Rahamägi juures). Ordineeriti õpetajaametisse 1. mail 1932.

Hinno oli 1932. aastal Hugo Bernhard Rahamägi isiklik adjunkt. Aastatel 1932–1933 oli ta Kaarma koguduse õpetaja ja 1934–1941 Petseri Peetri koguduse õpetaja. Kui Arnold Graf põgenes Saksamaale, sai Hinnost Võru Katariina koguduse õpetaja (Hinno teenis seda kogudust aastatel 1941–1944). Lisaks oli ta aastatel 1940–1944 Võru praostkonna abipraost.

1944. aastal põgenes ta Saksamaale. Piiskop Johan Kõpu määratuna oli ta Saksamaal USA ja Prantsuse tsoonides usuelu korraldaja. Ta asutas vaimuliku ajakirja Kirikuleht ning oli selle toimetaja.

1949. aastal saabus Aleksander Hinno Ameerika Ühendriikidesse. Tema tööpõlluks sai EELK New Yorgi Pauluse kogudus, kus ta teenis aastatel 1949–1981. New Yorgile lisandus hiljem ka Schenectady-Albany ja Syracuse'i eestlaste teenimine. Aastatel 1954–1981 on ta ka USA I praostkonna praost ja 1964–1976 EELK Konsistooriumi assessor..

Praostina oli ta 1970. aastatel tegutsenud väliseesti lauluraamatukomisjoni esimees.

Raamatuid
---------

* A. Hinno. Petseri Skautide Maleva: 1927-1937 Petseri: Petseri Skautide Maleva, 1937
* A. Hinno. Võru praostkonnale jõuluks 1941. Võru: [Võru praostkond], 1941
* A. Hinno. Koduvärav. (kaas, illustratsioonid ja raamatu kunstiline külg: Aino Kosk-Smitt) Geislingen: 1948
* Palvusi noortele. Koostanud Aleksander Hinno ; (kaas: Aino Kosk-Smitt) [Geislingen: s.n. 1948]
* A. Hinno. Reorganization of the structure of the Lutheran Church. Holmiae: s.n. 1965
* A. Hinno. Jumala riik. [Stockholm]: Eesti Vaimulik Raamat, 1966
* A. Hinno. Mis meid ühendab? [Stockholm]: Eesti Vaimulik Raamat, 1966
* The statutes (constitution) of the Estonian Evangelical Lutheran Church (E.E.L.C.) / [J. O. Lauri, G. Redi, J. Aunver... etc.] Stockholm: The Consistory of the E.E.L.C. 1978
* A. Hinno. Vaimulikud laulud: [tekstid] New York: EELK, 1978

Viited
------

1. ↑  Eesti Kirik nr. 3. 1992
2. ↑  Konrad Veem Eesti Vaba Rahvakirik Dokumentatsioon ja leksikon EVR Stockholm 1988
3. ↑  Eesti Kirik nr.4 1974
4. ↑  "Kiriku laulu- ja palveraamat", 1991, ISBN 9519555935
**Aleksander Jürgenson** (5. aprill 1905 Vaimastvere vald, Tartumaa – 9. aprill 1945 Planek, Tšehhi) oli eesti kirikuõpetaja.

Sündinud Vaimastvere vallas, kolis pere varsti pärast Aleksandri sündi Viljandimaale Sulustverre. Nelja aasta pärast asus pere elama Pajusi valda, kus Aleksander asus õppima Lahavere algkooli. Õppis 1916–1919 Põltsamaa kihelkonnakoolis, lõpetas 1924 Põltsamaa Ühisgümnaasiumi. Õppis Tartu Ülikooli usuteaduskonnas 1924–1933 (lõpetas). Õpingud venisid pikemaks seoses raske majandusliku olukorraga (ema oli surnud aastal 1920). Prooviaastal oli Tartu Peetri koguduses Gustav Rutopõllu juures. Ordineeriti 20. mail 1934 ja tast sai Tartu praostkonna vikaarõpetaja.

Juulis 1934 asus Aleksander Jürgenson Suure-Jaani, kus tast sai Georg Alfred Rosenbergi isiklik adjunkt, siis õpetaja kohisetäitja ja aastast 1935 Suure-Jaani Johannese koguduse täieõiguslik õpetaja. Lisaks sai ta aastal 1939 Viljandi abipraostiks. Märtsis 1941 siirdus ta Saksamaale.

Aastatel 1941–1942 teenis Aleksander Jürgenson vabatahtlikult eestlastest koosnevas Saksa politsei üksuses. Aastal 1943 tahtis ta taas asuda pastoriametisse Viljandimaal. Ent piiskop Kõpp keeldus teda ametisse taastamast, öeldes, et ordineeritud vaimulikel tuleb ametisse kandideerida ühtedel alustel. Siis pöördus ta Hjalmar Mäe poole, aga sealt ta abi ei saanud, kuna dokumentide järgi ei ole ta teeninud enam üheski koguduses. 

Põgenedes taas bolševismi eest, sai ta 9. aprill 1945 surma õhurünnaku tagajärjel Tšehhis Planekis.

Viited
------

1. ↑  Konrad Veem Eesti Vaba Rahvakirik Dokumentatsioon ja leksikon EVR Stockholm 1988

Välislingid
-----------

* 
* Rita Pokk, Saatuse eest ei põgene, Eesti Kirik, 6. aprill 2005
**Imat Suumann** (sündinud 27. juulil 1964 Tartus, signeerib sageli oma teosed ühe n-iga) on eesti maalikunstnik.

Ta lõpetas 1983. aastal Tartu 3. Keskkooli. Kunsti õppis esmalt Tartu Lastekunstikoolis ning peab oma kõige olulisemaks õpetajaks Silvia Jõgeveri. Seejärel õppis aastail 1988–1995 Tartu Ülikooli maaliosakonnas. 

Töötanud maaliõppejõuna aastatel 1995–2001 Tartu Ülikoolis ja 2001–2013 Tartu Kõrgemas Kunstikoolis. Näitustel esinenud alates aastast 1989. Eesti Kunstnike Liidu liige alates 1995. aastast. 1996. aastal liitus kunstnikerühmitusega Kursi koolkond.

Tunnustus
---------

* 1998 Wilde pubi preemia
* 1999 E-Kunstisalongi preemia
* 2005 Ado Vabbe preemia
* 2014 Galerii-G kunstipreemia
* 2014 Tartu Kultuurikandja aunimetus (teose looja)

Isiklikku
---------

Tema isa oli kunstnik ja luuletaja Aleksander Suuman ning ema on luuletaja Bibi-Mai Suumann. Ta on abielus keraamik Kersti Raidma-Suumanniga. Tema poolvennad on kunstnik Aapo Pukk, näitleja ja lavastaja Toomas Suuman ning muusik Andrus Rootsmäe (inBoil).

Viited
------

1. 1 2  Peeter Talvistu, toim (2018). "Maal peab õnnestuma, aga resonants on olulisem. Intervjuu Imat Suumanniga". *Imat Suumann. Ma tulen üle Toome*. Tartu: Tartu Kunstnike Liit. Lk 11. ISBN 9789949733002.
2. ↑  Peeter Talvistu, toim (2018). "Imat Suumann". *Imat Suumann. Ma tulen üle Toome*. Tartu: Tartu Kunstnike Liit. Lk 85. ISBN 9789949733002.
3. ↑  "Imat Suumann vaatab öhe". *Sakala*. 9. märts 2005. Vaadatud 25. märts 2019.
4. ↑  I. Suumanni teoseid e-Kunstisalongis.
5. ↑  Vilja Kohler (30.07.2007). "Voldemar Kelluke hüppab nagu loom". *Postimees*. Vaadatud 25.03.2019.
6. ↑  Juune Holvandus (15.09.2009). "Imat Suuman maalib teda huvitavat seisundit". *Eesti kirik*. Vaadatud 25.09.2019.
Ivatani keele piirkond Ethologue kaartide põhjal (ülal väikses sõõris)
**Ivatani keel** on austroneesia keel, mida räägitakse Batanesi saartel Põhja-Filipiinidel.
1998. aasta seisuga oli kõnelejaid 35 000.

Fonoloogia
----------

Ivatani keeles on 4 vokaali, 21 konsonanti ja 5 diftongi.

**Vokaalid**: a, e, i, u

**Diftongid**: aw, iw, ay, ey, oy

**Konsonandid**: b, ch, d, f, g, h, hh, j, k, l, m, n, ng, ny, p, r, s, t, v, w, y

Arvsõnad
--------

| Eesti | Ivatani |
| --- | --- |
| Üks | A'sa |
| Kaks | Daduha |
| Kolm | Atlu |
| Neli | A'pat |
| Viis | Lalima |
| Kuus | A'nem |
| Seitse | Pito |
| Kaheksa | Waxo |
| Üheksa | Sasyam |
| Kümme | Sapuxu |

Distributiivsed numeraalid märgitakse ivatani keeles prefiksiga.

Vanasõnu
--------

Matakaw ava dimu u kasulivan.Keegi ei saa su teadmisi varastada.
Kanen mu ava u kakamay mu.Ära söö oma sõrmi.
Arava u susuhan da su vahay a mapsek.Keegi ei põleta hea mehe maja.

Kõnekäändusid
-------------

Mahmahma u vatu kan uhu naw.Kivid on pehmemad kui ta pea (ta on kangekaelne).
Inulay mu ta tya naydited u uhu na.Jäta ta rahule, sest ta pea on segamini (ta on ärritunud).
Tud da payramun u vinata naw.Nad pesid tema öelduga nägu (ei saanud aru).

Viited
------

1. ↑
2. ↑
3. ↑

Välislingid
-----------

* Ivatani keel Ethologue's
* Ivatani keele tutvustus ja näited.
* Ivatani vanasõnad.
* Keele näited.
* Ivatani sõnu ja fraase
**Vanamõisa jõgi** (keskjooksul ka *Veltsa jõgi*) on jõgi Pärnumaal Lääneranna vallas Seira, Emmu, Kalli, Lõpe, Nedrema, Rabavere, Tarva, Urita, Veltsa külas.

Jõgi suubub Seira külas vasakult Kasari jõkke (20 km suudmest). Jõkke suubuvad vasakult Rabavere kraav (13,7 km suudmest) ja Rootsi jõgi (3,3 km suudmest) ning paremalt Võitra kraav (16,7 km suudmest). Jõe kaldale jääb kaitsealune Veltsa mõisa park. Jões elab kaitsealune kalaliik võldas. Jõe lähtest itta jääb Urita raba (Nedrema looduskaitseala), läände jääb Pärnu–Lihula maantee. Jõe alamjooksust läände jääb Lihula raba (Lihula maastikukaitseala). Seira külas jääb jõest itta Vanamõisa mõisa park. Jõe ületavad Mihkli–Oidrema tee (Veltsa sild) ja Kirbla – Rumba – Vana-Vigala tee (Vanamõisa sild). Jõe idakaldal kulgeb Vanamõisa–Koonga–Ahaste tee.

Jõgi on heledaveelina ja vähese orgaanilise aine sisaldusega avalik veekogu, mille piiranguvöönd on 100 m.

Vanamõisa jõe keskkonnaregistri kood on VEE1116100.

Vaata ka
--------

* Vanamõisa sild

Välislingid
-----------

* Vanamõisa jõgi keskkonnaportaalis
**Ivica Zubac** (sündinud 18. märtsil 1997 Mostaris, Bosnia ja Hertsegoviinas) on horvaatia elukutseline korvpallur, kes mängib 2019. aastast NBA klubis Los Angeles Clippers.

Karjäär Euroopas
----------------

Enne NBA-sse siirdumist mängis Zubac aastatel 2013–2016 Zagrebi klubides Zrinjevacis ja Cibonas ning 2016. aastal Belgradi Mega Basketis.

Karjäär NBA-s
-------------

Zubac valiti 2016. aasta NBA *draft*'i 32. valikuga Los Angeles Lakersisse, kus ta kogus debüüthooajal keskmiselt 7,5 punkti ja 4,2 lauapalli mängus.

Kaks ja pool hooaega Lakersis mänginud Zubac vahetati 2019. aasta veebruaris Los Angeles Clippersisse. 2018/19. hooajal tõi ta Clippersi kasuks keskmiselt 9,4 punkti ja 7,7 lauapalli ning 2019/20. hooajal keskmiselt 8,3 punkti ja 7,5 lauapalli mängus.

Rahvuskoondis
-------------

Zubac on Horvaatia U19 koondisega võitnud 2015. aasta maailmameistrivõistlustel hõbemedali.

Saavutused
----------

* Serbia karika võitja (2016)
* Aadria liiga meister (2014)

Välislingid
-----------

* Ivica Zubac – NBA.com
* Ivica Zubac – Basketball-Reference.com
**Vanamoor** oli müütiline tegelane rahvuseeposes "Kalevipoeg". 

Teda on mainitud rahvuseepose seitsmeteistkümnendas loos (Sõjaratsu sõit. Assamalla lahing. Juhtumised põrgukatla juures. Murueide tütarde tants.). 

Kui Kalevipoeg ning tema sõbrad Alevipoeg, Sulevipoeg ja Olevipoeg olid peale Assamalla lahingut teel kodu poole läbi laane, nägid nad kuristiku koopas suitsu tõusmas. Kortsus palgedega vanamoor istus leelõuka ääres ja keetis leent. Küsijatele ütles, et keedab endale ja poegadele. Sulevipoeg ütles, et nad on nõus ise leent edasi keetma ja lisavad ka enda osa. Vanamoor hoiatas neid, et

Vaadake, et võõras varas
Pada ei saaks pühkimaie,
Katlapõhja kuivatama, -
Muidu peate, pojukesed,
Tühja kõhtu kannatama. 
Mehed lubasid puhata ja kordamööda katelt valvata ning vanamoor puges põõsastikku magama. Nii Alevipoeg, Olevipoeg kui Sulevipoeg ei saanud aga katla valvamisega hakkama, sest murupinnast ilmus igakord kolme vaksa kõrgune Härjapõlvlase poeg, kes kavalusega ronis katla äärele ning sõi paja tühjaks. Hätta jäänud mehed pidid iga kord uue leeme tulele panema. Kalevipoja valvekorra ajal see härjapõlvlasel aga ei õnnestunud, sest too võttis mehikesel võlujõuga kuldkellukese kaelast ja andis lopsu kulmu peale. Härjapõlvlane kadus, sinine suitsujuga järel, kuristikku. Kui vanaeit ärkas, nägi ta võlukellukest

Küll ta tundis kellukese,
Sarvik-taadi salariista,
Mis see rammu rohkendeleb,
Kangust mehel kasvateleb. 
Vanamoor kargas seejärel härjapõlvlase kombel kuristikku.

Viited
------

1. 1 2  Kalevipoeg. Seitsmeteiskümnes lugu

  


| * v
* r
Kalevipoeg |
| --- |
| Jumalad | 
Ilmarine **·** Uku **·** Pikker (Äike) **·** Vanaisa **·**  Vanemuine |
| Kangelased | 
Alevipoeg **·**  Linda **·** Kalev **·** Kalevipoeg (Sohni) **·** Olevipoeg **·** Sulevipoeg |
| Negatiivsed tegelaskujud | 
Paharet **·** Põrgu vanaeit **·** Sarvik **·**  Sorts  **·** Tuuslar **·** Vana Tühi |
| Ülejäänud tegelased | 
Hiiglaneitsi **·** Hiiglatark **·** Härjapõlvlane **·**  Ilmaneitsi **·** Kungla kuningas **·** Murueide tütred **·** Näkineiud **·**  Penilased **·** Põrgupiigad **·** Raudmehed **·** Saarepiiga **·** Saare taat **·** Salme **·**  Soome sepp **·** Vanamoor **·** Varrak (Lapu tark) **·**  Vetevaim **·**  Väike mees |
| Kohad | 
Harju (Arju) **·** Dagö **·** Emajõgi **·** Endla järv **·** Iru mägi **·** Ilmjärv (Nava) **·** Kalevala **·** Kikerpära soo **·** Kungla **·** Kääpa jõgi **·** Lavassaar **·** Lindanisa **·**  Lääne **·**  Laagna mägi **·** Pihkva **·** Peipsi järv **·** Põrgu **·** Raudoja **·** Soome **·**  Sädemesaar **·** Tori **·** Toompea **·** Dorpat **·** Turjamaa **·** Tütarsaared **·** Viru rand **·** Võhandu **·** Ülemiste järv |
| Loomad ja olendid | 
Irmi, Armi ja Mustukene **·** Kaaren **·** Kurjalased **·** Mardus  **·** Põhjakotkas **·**  Rõugutaja **·**  Siil **·** Siurulind **·**  Valaskala |
| Asjad või mõisted | 
Assamalla lahing **·** Iru ämm **·** Kuldkelluke **·** Küüntest kübar **·** Lennuk **·** Soome sild **·** Suur tamm **·** Tarkuseraamat **·** Võluvits |
| Muu | 
Friedrich Reinhold Kreutzwald **·** Friedrich Robert Faehlmann **·** Johan Lagos **·** Kalevipoja-õhtu **·** Pilteepos Kalevipoeg |
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel on Venemaa Keisririigi ning NSV Liidu avaliku korra ning riikliku turvalisuse tagamiseks moodustatud relvastatud sõjaväestatud üksustest* |

---

**Siseväed** on Venemaa territooriumil tegutsenud riiklike moodustiste (Venemaa Keisririik, NSV Liit) sõjaväestatud korraga siseriikliku julgeoleku tagamiseks moodustatud formeering.

Ajalugu
-------

Siseväed (*внутренная стража*) moodustati keiser Aleksander I korraldusega 27. märtsil 1811 seniste Venemaa Keisririigi linnade ja kubermangude garnisoni koosseisus olnud roodude isikkoosseisust. Sisevalveväed jaotati Venemaa Keisririigi Euroopa osas asuvate kubermangude vahel ning said järjekorranumbrid 1.–8. Nende teeninduspiirkonda kuulus mitu kubermangu. Eestimaa kuulus Peterburi piirkonda. Kubermangudes asusid sisevalvepataljonid kubermangukeskuses ja kandsid selle piirkonna järgi ka nimetust.

NSV Liidu Siseministeeriumi Siseväed
------------------------------------

 *Pikemalt artiklis NSV Liidu Siseministeeriumi Siseväed*
**Liili Mõtuste** (sündinud **Sykiäinen**; 20. august 1950 Pärnu – 14. juuni 2008, Turu, Soome) oli soome rahvusest Eesti graafik ja skulptor.

Ta sündis Pärnus teenistujate perekonnas. Lõpetas 1967. aastal Pärnu 3. keskkooli. Õppis aastatel 1968-1973 Eesti NSV Riiklikus Kunstiinstituudis skulptuuri eriala. 1975. aastal esines üleliidulisel noorte näitusel Moskvas skulptuuriga "Lapsed". 1976. aastast esines regulaarselt ka Eesti kunstinäitustel. Ta oli 1978. aastast vabakunstnik. 1980. aastatel kogus ta tuntust graafikuna. 

Liili Mõtuste kunstile on iseloomulik meisterlik joonistus, elav joon, joone ja värvide kooskõla, õhuline ruumilisus ja graafikatehnikate täiuslik valdamine. Tema joonistusoskus leidis väljundi metallgraafikas ja sügavtrükitehnikates: ofort, pehmelakk (*vernis mou*), akvatinta. Mõtuste tegi ka litograafiat, linoollõiget, monotüüpiat, joonistusi, akvarelle ja plakatikunsti.

Liili Mõtuste töötas graafikaõpetajana ning illustreeris raamatuid. Muu hulgas lõi ta 1995. aastal akvarellid Ingeri laste aabitsasse ("Inkerin lasten oppikirja"), mis on esimene soomekeelne trükitud aabits ingerisoome lastele.

1992. aastast elas ta Soomes. 

Liili Mõtuste oli Eesti Kunstnike Liidu liige 1978. aastast.

Viited
------

1. 1 2  Klaus, Karin (08.05.2012). "Mõtuste looming sündis elust ja unenägudest". *Pärnu Postimees*. Vaadatud 07.12.2022.
**Sissetulek** ehk **tasu** tähendab nii eraisikute kui ka ettevõtete jaoks mingit kindlat väärtust või summat, mida nad saavad, kas müües oma toodet või pakkudes oma teenust. Sissetuleku summa võib olla väga varieeruv. Olenevalt asjaoludest võib sissetulek olla suurem eelmisest, väiksem eelmisest või üldse puududa. Sissetuleku suurus sõltub tavaliselt sellest kui palju eraisik või ettevõte toodet müüb või teenust osutab.

Sissetuleku deklareerimine Eestis
---------------------------------

Sissetuleku deklareerimine ehk tuludeklaratsiooni saavad esitada residentidest füüsilised isikud eelmise kalendriaasta tulu kohta.

Antud deklaratsiooni peab esitama, kui on teenitud tulusid, millelt tulumaksu pole kinni peetud ning lisaks ka juhul, kui soovitakse kõrvaldada piiriülene topeltmaksustamine. Tuludeklaratsiooni ei ole vaja esitada juhul, kui maksustavalt tulult on tulumaks kinni peetud ning ei taheta kasutada mahaarvamisi.

Tuludeklaratsiooni saab esitada kolmel viisil. Esimene võimalus on kasutada e-teenuste keskkonda e-MTA. Teine võimalus on kohale minna teenindusbüroosse ning kolmas viis on saata tuludeklaratsioon postiga Maksu- ja Tolliameti teenindusbüroole.

Kuidas palgatöölistel toimub maksude arvestamine sissetuleku pealt
------------------------------------------------------------------

Iga kuu alguses saavad palgatöölised vastavalt sellele kui palju on tööd tehtud tasu. Millal täpselt tasu peab üle laekuma on juba ettevõttesisene otsus. Igale tasu ülekandmisele peaks järgnema ka palgalehe saatmine, kus kajastuvad kõik maksud, mis on sissetuleku pealt maha läinud. Sissetuleku pealt maksude maha arvestamist teostab tööandja ning see toimib järgnevalt: indiviidi brutosissetuleku pealt arvestatakse maha tulumaks (20%), töötuskindustus ja kogumispension. Alles jäänud summa kuulub ülekandmiseks. Lisaks maksab tööandja töötaja pealt sotsiaalmaksu (33%) aga see ei mõjuta töötaja sissetulekut. Iga kuu on võimalik eraisikult saada maksuvaba tulu (maksimum summas 500 eurot.) Oluline on meeles pidada, et kui brutopalk on suurem kui 2100 eurot, siis maksuvaba tulu ei rakendu. Samuti kui tulu on kuni 500 eurot, siis ei toimu samuti maksude arvestamist.

Keskmine brutopalk
------------------

Brutopalk on töölepingus või õigusaktis kindlaks määratud tasu, mille pealt toimub maksude maha arvestamine ning alles jäänud summa makstakse töötajale välja. Alles jäänud summat saab nimetada ka netopalgaks. Gruppi kuuluvad kõik ettevõtted, asutused jne, kus on vähemalt üks töötaja.

Läbi aastate on keskmine brutopalk Eestis ainult tõusnud ning arvatakse, et see liigub ka edaspidi samas suunas. Keskmine Eesti brutokuupalk 2021. aastal oli 1548 eurot. Kasv võrreldes 2020. aastaga oli 6,9%. Kõrgeim oli keskmine brutokuupalk info ja side valdkonnas ning madalaim toitlustuse tegevusalal. 2011. aastal oli keskmine brutopalk Eestis 839 eurot.

Viited
------

1. ↑  MICHELLE P. SCOTT (21. veebruar 2022). "Income". *Investopedia*.
2. 1 2  Estonian Tax and Customs Board. "Income tax returns for 2021".
3. ↑  Eesti Statistika. "Keskmine brutopalk".
**Wartislaw VI** (1345 – 13. juuni 1394) oli Pommeri dünastia liige. Aastatel 1365–1377 valitses ta Pommeri-Wolgastit üheskoos oma venna Bogislaw VI-ga. 1377. aastast kuni oma surmani oli ta Pommeri-Barthi ainuvalitseja.

Elu
---

Ta oli Pommeri-Wolgasti-Rügeni hertsogi Barnim IV ja selle naise Sophie vanim poeg.

Plaat Eldenas, mis tähistab perekonna hauda
Pärast isa Barnim IV surma 1365. aastal jaotati Pommeri-Wolgast 1372. aasta Anklami lepinguga idapoolseks Pommeri-Stolpi hertsogkonnaks (Świna jõest kuni Łeba jõeni), mida valitses tema onu Bogislaw V, ja läänepoolseks Pommeri-Wolgasti hertsogkonnaks, mida valitsesid üheskoos Wartislaw VI ja tema noorem vend Bogislaw VI. 1377. aastal jaotati Pommeri-Wolgast väiksemaks Pommeri-Wolgastiks, mida valitses Bogislaw VI, ja Pommeri-Barthiks, mida valitses Wartislaw VI. 1396. aastal suri Bogislaw VI Klempinis ilma meessoost pärijata ja Pommeri-Wolgasti kaks osa taasühendati Wartislaw VI alla.

Abielu ja järglased
-------------------

Ta abiellus Mecklenburg-Stargardi hertsogi Johann I tütre Annaga. Nad said kolm last:

* Barnim
* Wartislaw
* Sophie

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**Barnim IV** | **Pommeri-Wolgasti hertsog**1377-1394 | Järgnev**Barnim VI** |
**Jõelähtme vald** oli vald Harju maakonnas aastail 1939–1950. Vallamaja asus Jõelähtme külas.

Eesti valdade kaart. Musta kontuuriga vanad vallapiirid, punasega 1939. aastal moodustatud vallad
Vald moodustati 1939. aasta vallareformiga senise Jõelehtme valla maa-alast, välja arvatud Kostivere mõisa järgi oleva Ületee nr. 9 talu, Männiku rabast põhja pool asuvate heinamaade, Kostivere mõisa järgi oleva Parasmaa raba nr. A-52 ja sama mõisa järgi olevate lahus-heinamaatükkide (kuni talude nr. 19 ja 25 piirini) maa-alad; senise Kodasoo valla Rammu saare ja Kääniku küla Kääniku, Reie, Kadaka ja Upsi talude maa-aladest; senise Raasiku valla Kostivere ja Haljava mõisade järgi olevate kruntide nr. A-96, A-97, A-98, 14, 15 ja 19 ning Paasiku mõisa järgi olevate kruntide nr. 1 ja 4 maa-aladest.

1939. aastal oli vallas 2336 elanikku, territooriumi suurus oli 8884,71 ha.

Esimene vallavanem oli Johannes Kuuskmäe. 1939. aasta detsembris valiti vallavanemaks Artur Saks.

Vald kuulus Riigivolikogu 18. valimisringkonda, kust valiti Kustav Kurg.

Külanõukogude moodustamine ja valla likvideerimine
--------------------------------------------------

8. augustil 1945 moodustati Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi seadlusega vallas Jõesuu külanõukogu ja Rebala külanõukogu. 26. septembril 1950 arvati vald Harju rajooni koosseisu.

Jõelähtme vallas on sündinud Evald Hermaküla.

Viited
------

1. ↑  Maa-ameti kaardirakendused
2. ↑  Väljavõte Vabariigi Presidendi otsusest nr. 87 – 7. oktoobrist 1938 (RT 1938, 87, 776)
3. ↑  EESTI NSV TEATAJA, Nr. 35 26. oktoobril 1945, Art 543. Seadlus Harju maakonna valdades küla töörahva saadikute nõukogude moodustamise kohta.
**Liikuv faas** ehk **mobiilne faas** on kromatograafilises süsteemis liikuv gaas või vedelik või ülekriitiline fluidum, mis kannab lahutatavate ainete segu läbi liikumatu faasi. Kromatograafilises süsteemis liigub koos eluendiga vähene hulk lahutatud aineid. 

Liikuva faasi tähenduses kasutatakse ka laiemaid mõisteid nagu eluent või solvent, kuigi need ei hõlma proovi komponentide lisandumist. Ainete segu kantakse liikuva faasi vooluga läbi kolonni ja keemiliste ühendite spetsiifilise interaktsiooni tõttu statsionaarse faasiga liiguvad komponendid edasi erinevate kiirustega ja väljuvad kolonnist eri aegadel koos eluendiga.

Gaasikromatograafias (GC) ja gaasi-vedelikukromatograafias (GLC) kasutatakse uuritavate ainete segu kromatograafilisest täidiskolonnist või kapillaarkolonnist läbivoolutamiseks inertseid gaase, nimetatakse kandegaasiks; need on (H2, N2, He, Ar).

Vedelikukromatograafias (planaar-, kolonn-, kõrgsurve vedelikukromatograafia) on liikuv faas orgaaniline solvent või solventide segu või vesi või vee ja orgaanika segud jm. Kui mobiilne faas on vähem polaarne võrreldes statsionaarse faasiga, siis vähem polaarne aine liigub kiiremini ja polaarsem aine aeglasemalt (jääb tahapoole). Normaalfaasi HPLC korral kasutatakse mittepolaarseid solvente (n-heksaan, alkoholid, kloroform). Pööratudfaasi HPLC kasutab (mõõdukalt) polaarset eluenti (vett sisaldavad lahused atsetonitriiliga, metanooliga, ka puhvrite lisanditega).

Liikumapanevaks jõuks GC, HPLC jmt korral on gaasi või vedeliku kõrgendatud rõhk, kolonnkromatograafias – vedelikusamba raskusjõud ja planaarkromatograafias – kapillaarjõud. Elektrokromatograafia korral kasutatakse kromatograafiale iseloomulikke statsionaarseid faase, liikuv faas on elektrit juhtiv keskkond ja selle liikumapanevaks jõuks on elektriväli.

Vaata ka
--------

* Kromatograafia
* Statsionaarne faas
* Elueerimine
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib praegusest külast; endise küla kohta vaata artiklit Jõepere (Vinni)* |

---

Sügis Jõeperes
**Jõepere** on küla Lääne-Virumaal Kadrina vallas. 

Küla läbib Loobu jõgi.

1977. aastal liideti Jõepere külaga Jõepere-Raja.

Vaata ka
--------

* Jõepere allikad
* Jõepere veskiallikate kaitseala

Viited
------

1. ↑  Maa-amet, vaadatud 21.11.2020.
2. ↑  Statistikaamet, vaadatud 10.11.2020.
3. ↑  Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.
4. ↑  Marja Kallasmaa: artikkel "Jõepere" Eesti kohanimeraamatus. Tallinn: Eesti Keele Sihtasutus, 2016.

Kadrina valla vapp
Kadrina valla asulad

**Alevikud:** Hulja | Kadrina  

**Külad:** Ama | Arbavere | Hõbeda | Härjadi | Jõepere | Jõetaguse | Jürimõisa | Kadapiku | Kallukse | Kihlevere | Kiku | Kolu | Kõrveküla | Lante | Leikude | Loobu | Läsna | Mõndavere | Mäo | Neeruti | Ohepalu | Orutaguse | Pariisi | Põima | Ridaküla | Rõmeda | Salda | Saukse | Sootaguse | Tirbiku | Tokolopi | Udriku | Uku | Undla | Vaiatu | Vandu | Viitna | Vohnja | Võduvere | Võipere
**Presque Isle** on linn USA-s Maine'i osariigis, Aroostooki maakonna suurim linn. See asub Aroostooki jõe kaldal.

Elanike arv on 2020. aasta rahvaloenduse kohaselt 8797. Aastal 2010 oli elanikke 9692.

Presque Isle'is valitseb pikkade ja külmade talvede ning lühikeste suvedega niiske mandriline kliima. Keskmine õhutemperatuur on jaanuaris –6...–13 °C ja juulis 13–25 °C. Sademeid langeb 896 mm/a. Lumesadu esineb aastas 225 cm.

Linnas tegutseb umbes 1500 üliõpilasega Maine'i Ülikooli süsteemi kuuluv University of Maine at Presque Isle.

Linna lähedal asub rahvusvaheline lennujaam. Läbi linna kulgeb maantee Route 1.

Presque Isle'is on korraldatud laskesuusatamise maailma karikasarja etappe.

Ajalugu
-------

Esimesed briti asunikud saabusid praeguse linna alale 1819. aastal. Piiritüli tõttu Suurbritannia ja Ühendriikide vahel oli piirkonna areng aeglane. Piiritüli lahendati lõpuks 1842. aastal Websteri-Ashburtoni lepinguga.

Esimese ameeriklasena asus sellele alale elama Dennis Fairbanks 1828. aastal, kelle järgi asula algselt ka nime sai. Hiljem sai see prantsuskeelse sõna järgi 'poolsaare' (*presqu'île*) kohta nimeks Presque Isle. 4. aprillil 1859 sai see *town*-staatuse ja 1. jaanuaril 1940 *city*-staatuse.

Presque Isle'is oli algselt olulisim majandusharu metsandus. 1880. aastatel asus seal kaks saeveskit, veski, villavabrik, mööblitehas ja vankritehas. 19. sajandi lõpus hakkas arenema põllumajandus. Kõige tähtsamaks põllukultuuriks sai kartul.

Viited
------

1. ↑  2016 U.S. Gazetteer Files
2. ↑  2020 United States Census, vaadatud 1.01.2022.
3. ↑  Presque Isle, Maine. census.gov. Vaadatud 9.9.2017
4. ↑  "Presque Isle, Maine". City-Data.com

Välislingid
-----------

* Koduleht
Käomardi laht (Eesti)Käomardi laht
Asendikaart
**Käomardi laht** (vanemates allikates ka *Kaumardi laht*, *Kaomardi laht*, *Käomardi järv*) on järv Pärnu maakonnas Lääneranna vallas Hõbesalu külas. See kuulub Nehatu looduskaitseala koosseisu. Rannajärvena asub see merest (Paatsalu laht) umbes poole kilomeetri kaugusel.

1953. aastal märgati lahel Eestis esmakordselt pelikani. 24.–25. juunil 1953 toimusid järve teaduslikud süvauuringud.

Kirjeldus
---------

Järv on 400 meetrit lai ja 700 meetrit pikk. Selle valdavalt kivine (erandiks kohati mudane põhja- ja kirdekallas) kaldajoon on kokku 1887 meetri pikkune. Selle pindala on 10,6 hektarit ja valgala suuruseks on hinnatud 19,7 ruutkilomeetrit.

Seda on hinnatud väga madalaks: järve sügavaim koht on 0,5 meetrit allpool veepinda. Madala põhja tõttu tõuseb järvevee temperatuur suviti tihti väga kõrgeks. Põhjapind on tasane, süvenedes ühtlaselt. Kallaste lähedal katab järve põhja klibu koos mõne suurema kiviga, kirdeosas paas ning keskosas kuni 0,7 meetri paksune hall tervismuda, mille all on savikiht.

Taimestik ja loomastik
----------------------

Ehkki veesisene taimestik katab vahelduva tihedusega peaaegu kogu järvepõhja, on see suhteliselt liigivaene. Domineerivaks on mändvetikas, saartevahelisel alal on levinud ka kamm-penikeel ja tähkjas vesikuusk. Kaldaveetaimestikus, mis esineb katkendlikult, on liigiti levinuim kare kaisel ja pilliroog, vähemal määral näiteks meri-mugulkõrkjas, sooalss, ahtalehine hundinui.

Fütoplanktoni hulka on hinnatud väheseks. Zooplanktoni levikut on liikide kui ka mahu poolest hinnatud väga väikseks: suvel levivad avavees ja kaldavöötmes keriloomad, märkimisväärselt vähemal määral aerjalalised ja veelgi harvem vesikirublised (neist arvukaim *Chydorus sphaericus*). Talvist zooplanktoni levikut peeti eriti väheseks.

Põhjaloomastikus domineerivad vesikakandid ning ühepäevikuliste ja ehmestiivaliste vastsed.

Kaladest on levinuim haug, esineb ka särge, linaskit, ogalikku, luukaritsat ja viidikat.

1953. ja 1955. aastal tehtud vaatluste järgi on seda hinnatud väga linnurikkaks järveks. Levinud liikidena toodi esile sarvikpütt, tuttvart ja vesikana, vähemal määral punapea-varte ning sinikael-, räga-, ja luitsnokk-parte Järve keskel asuvas rootukas elutses naerukajakate koloonia, saarekestel pesitsesid mõned jõgitiirud. Värvulistest tähendati rästas-roolindu.

Viited
------

1. 1 2 3 4  Sissekanne Eesti looduse infosüsteemis
2. 1 2 3 4 5  Aare Mäemets (peatoim) jt (1968). *Eesti järved*. Tallinn: Valgus. lk 168.
3. ↑  Mäemets jt 1968, lk 170.
4. 1 2 3 4  Mäemets jt 1968, lk 169.
5. ↑  Mäemets jt 1968, lk 169–170.
Rein Teesalu debatil "Kas 16-aastased noored peaksid saama valida või mitte?" Kuressaares, 2011
**Rein Teesalu** (sündinud 19. juunil 1939 Mustla külas Laimjala vallas) on eesti kardioloog.

Teesalu on lõpetanud 1964. aastal Tartu Riikliku Ülikooli arstiteaduskonna. 
Ta on Tartu Ülikooli emeriitprofessor. 

Ta kandideeris 2011. aasta Riigikogu valimistel üksikkandidaadina, sai 271 häält ega pääsenud Riigikokku.

Ta on Eesti Kardioloogide Seltsi liige ja südamepuudulikkuse töögrupi juht, Euroopa Kardioloogide Seltsi liige ja südamepuudulikkuse töögrupi liige, FESC (Fellow of the European Society of Cardiology), FACA (Fellow of the American College of Angiology), Eesti Hüpertensiooni Ühingu juhatuse liige ning Eesti Müokardiinfarkti Registri Nõukogu esimees.

Tunnustus
---------

* 1985 Nõukogude Eesti preemia
* 1998 Eesti teaduspreemia
* 2004 Tartu Ülikooli suur medal
* 2006 Tartu Ülikooli Kliinikumi preemia laureaat

Välislingid
-----------

* Rein Teesalu Eesti Teadusinfosüsteemis Muuda Vikiandmetes
* VVK, Riigikogu valimised 2011: Rein Teesalu
* Rein Teesalu: üksikkandidaat riigikokku. Miks?, Postimees, 26. jaanuar 2011

Viited
------

1. ↑  "Tartu Ülikooli suure medali kavalerid". *Tartu Ülikool*. Vaadatud 4.12.2022.
**Kanada jäähokiliit** (*Hockey Canada*), mis ühines 1994. aastal Kanada amatöörhokiliiduga (**Canadian Amateur Hockey Association**), on jäähoki ja kelguhoki riiklik juhtorgan Kanadas. See on Rahvusvahelise Jäähokiföderatsiooni (IIHF) liige ja kontrollib enamikku Kanada organiseeritud jäähokist. On mõned märkimisväärsed erandid, nagu Kanada hokiliiga, U Sports (varem tuntud kui Canadian Interuniversity Sport) ja Kanada professionaalsed hokiklubid; esimesed kaks on partneriks Hockey Canadale, kuid ei ole liikmesorganisatsioonid. Hockey Canada peakorteer asub Calgarys, teine kontor Ottawas ning piirkondlikud keskused Torontos, Winnipegis ja Montréalis.

Viited
------

1. ↑  Nauright, John; Parrish, Charles (1. jaanuar 2012). *Sports Around the World: History, Culture, and Practice*. ABC-CLIO. ISBN 9781598843002 – via Google Books.
2. ↑  "Hockey Canada vows to right what went wrong at world juniors | Toronto Star". *The Star*. 3. jaanuar 2016.

Välislingid
-----------

* Hockey Canada koduleht
Endise sõjaväeosa kauplus Kaare tänaval
**Kaare tänav** on tänav Kuressaares, mis tekkis Pihtla tee äärse endise Nõukogude piirivalve sõjaväeosa territooriumile. 

Kaare tänav algab Pihtla teelt ja lõpeb ristudes Sirge tänavaga.

Hooned Kaare tänaval
--------------------

Pihtla teel Kaare tänava alguses asub Makrose hulgimüügiladu (osa endisest sõjaväeosast). 

Kaare tänaval asuvad veel 

* EKNK Kuressaare Koguduse hoone ehk Nelikaare Kirik (endine sõjaväe klubihoone),
* endine kasarmuhoone,
* endine sõjaväeosa kaupluse hoone,
* korterelamud (endiste ohvitseride perede elamud).

Endisest sõjaväelisest kompleksist on lammutatud väravamajake, mis asus praeguse hulgimüügilao ja kiriku vahel. Samuti on lammutatud vana katlamaja ning selline Nõukogude-aegne butafooria nagu obelisk, paraaditribüün, autahvel ja klubi teadetetahvel. 

Ülejäänud endisele sõjaväeosale kuulunud hooned ja rajatised jäävad praeguse Sirge tänava, Arhiivi tänava ja lähedusse jääva Marientali tee (Kuressaare ringtee) äärde. 

Kaarekujulise tänava läheduses asuvad ka Marientali linnaosa, Saare Maa-arhiiv, Makrose hulgimüügiladu, Harakapesa müügipinnad, pesumaja (OÜ Pesumees) ja autobussibaas.

Fotogalerii
-----------

* Nelikaare Kirik (Kaare 6)Nelikaare Kirik (Kaare 6)
* Kaare 10Kaare 10
* Endine Nõukogude piirivalve kasarmEndine Nõukogude piirivalve kasarm
* Kaare tänava vaade (endised ohvitseride elamud)Kaare tänava vaade (endised ohvitseride elamud)
* Endine sõjaväeosa kauplusEndine sõjaväeosa kauplus

Vaata ka
--------

* Kuressaare tänavate loend
* EKNK Kuressaare Kogudus
**Rein Roos** (14. september 1935 Tartu – 7. mai 2000 Tartu) oli Eesti spordipedagoog.

Elulugu
-------

Lõpetas 1954. aastal Tartu Kunstliku Vedelkütuse Tehnikumi, 1964 P. F. Lesgafti nimelise Leningradi Kehakultuuri Instituudi käsipallitreenerina ja 1974 Tartu Riiklikus Ülikoolis aspirantuuri; pedagoogikakandidaat (1975, TRÜ), väitekiri "О теоретических знаниях и практическом умении студентов высших учебных заведение в области тактики баскетбола". Oli 1962–1965 Sillamäe Kalevi ja 1965–1966 Kohtla-Järve Kalevi käsipallitreener, 1966–1993 TRÜ sportmängude kateedri õppejõud (aastast 1984 dotsent) ja 1983–1993 kateedri juhataja, 1993–2000 TÜ spordikeskuse lektor. Töötas 1980-ndatel Tallinna Kooperaatori käsipallimeeskonna ja 1988. aastal Soomes Sianto meeskonna treenerina. Eesti esimene diplomeeritud käsipallitreener.

Teadustöö
---------

Uurimisvaldkond: sportmängud, käsipall. Üle 40 teadustrükise.

Teoseid
-------

* Kukkumiselt maandumine sportmängudes. // Kehakultuur 9 (1979)
* Оценка уровня развития физических качеств у эстонских школьниц в просессе спортивного отбора (kaasautor). // Уч. зап. ТГУ 668 (1984).

Viited
------

1. 1 2 3  Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide

Kirjandus
---------

* Tartu Riikliku Ülikooli õppe-teaduskoosseisu biobibliograafia nimestik 1944–1980. Trt, 1987, 354
* Tartu Ülikooli õppe-teaduskoosseisu biobibliograafia nimestik 1981–1995 (käsikiri), 152
* Eesti spordi biograafiline leksikon, 562.
* *Eesti teaduse biograafiline leksikon.* 3. köide: *N–Sap* TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013

 *Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.*
**Rein Riitsalu** (kuni 1935. **Raimond Riedemann**; 16. mai 1923 Tallinn – 20. juuni 1970 Helsingi, Soome) oli eesti arst ja karikaturist.

Sündis Tallinnas trükitöölise Heinrich Riedemann/Riitsalu pojana. Lõpetas 1941. aastal Gustav Adolfi Gümnaasiumi. Aastatel 1942–1944 õppis Tartu Ülikooli arstiteaduskonnas. 1944. aastal põgenes Saksamaale Heidelbergi, kus õppis 1945–1949 Heidelbergi Ülikoolis (*Universität Heidelberg*). Töötas assistentarstina mitmes Saksa linnas, peamiselt Heidelbergis, kus 1955. aastal kaitses kraadi Heidelbergi Ülikoolis teemal "Vere alkoholi sisalduse probleemidest". Saksas oli ta ka Eesti Üliõpilaskonna abiesimees. 1955. aastal liikus edasi Soome, kus oli 1955–1959 stipendiaadina uurimistööl Helsingi Ülikoolis (*Helsingin yliopisto*), seal tutvus ja abiellus soomlanna Ritva Mäkeläga ning jäi Helsingisse elama kuni surmani. Soomes Riitsalu arstina ei töötanud, vaid teenis leiba eesti keele tundide andmise ja kantseleitööga. 1957. aastal korraldas kohalike estofiilidega Eesti pagulaskirjanduse ja 1958. aastal Eesti pagulaskunsti näitused. 1957. aastal toimetas koos Ivar Grünthali ja Imant Rebasega Stockholmis Jaan Oksa "Kogutud teosed". Rein Riitsalu üritas 1960. aastate lõpul organiseerida Tuglase teoste tõlkimist, et toetada Friedebert Tuglase kandideerimist Nobeli auhinnale (esitajaks Soome Kirjanike Liit). 1962. aastal avaldas Stockholmis uurimuse "Kahe eestlase kannatustee. Herman Treiali ja Artur Lõokese juhtum". 

Ühines Rootsis asutatud Eesti Vabadusmeelsete Föderalistidega, esindades neid rahvusvahelistel kongressidel. Tegi kaastööd ajalehega "Vaba Eesti", kus kokku ilmus seal tema 34 karikatuuri ja 11 artiklit. Samas oli ta "Vaba Eesti" esindaja Saksamaal ja mitteametlik esindaja Soomes. 1963–1967 oli peatoimetaja ja illustraator Helsingis ilmuvale ajakirjale, mis kandis õige pikka nime: "Ivan Käbina nimeline: *Eestimaa Naerupooldajatega Sidemetepidamise Rahvusvahelise Ühisuse Eesti Muigkonna pjäälekandja*", kokku ilmus neid 17 numbrit, millest kümme numbrit on täidetud tema enda teksti ja illustratsioonidega. 

Riitsalu põrm on maetud Helsingi Hietaniemi kalmistule.

Töökohad
--------

* Saksamaal arst, kõige pikemalt Heidelbergis
* Soomes, Helsingis Kalliola Rahvaülikoolis (*Kalliolan Kansanyliopisto*) eesti keele õpetaja
* 1961 Soomes Helsingi Ülikoolis (*Helsingin Yliopisto*) kantseleiametnik

Ühiskondlik tegevus
-------------------

* Tegi kaastööd Rootsi ajakirjale Vaba Eesti ja oli samanimelise kirjastuse ametlik esindaja Saksamaal ja mitteametlik esindaja Soomes. Vaba Eesti avaldas tema 11 artiklit ja 34 karikatuuri.
* Saksamaal oli ta Eesti Üliõpilaskonna abiesimees.
* Rootsis kuulus eesti pagulaste erakonda Eesti Vabadusmeelsed Föderalistid.
* 1957. aastal korraldas Helsingis koos kohalike estofiilidega eesti pagulaskirjanduse näituse ja 1958. aastal pagulaskunsti näituse.

Viited
------

1. 1 2  Looming 2011 nr 2
2. 1 2 3  Vaba Eesti tähistel. Tallinn, 2000, (lk. 453)
3. ↑  "Eesti rahvusbibliograafia". Originaali arhiivikoopia seisuga 22. veebruar 2017. Vaadatud 21. veebruaril 2017.
4. ↑  TLÜAR väliseesti isikud
Lajos Asztalosi haud Budapestis Kerepesi kalmistul
**Lajos Asztalos** (29. juuli 1889 Pécs – 1. november 1956 Budapest) oli ungari maletaja, malefunktsionäär, malekohtunik ja maleliteraat, rahvusvaheline meister (1950), rahvusvaheline arbiiter (1951). 

Asztalos võitis 1913. aastal meistriturniiri Debrecenis, edestades Richard Rétit. Pärast esimest maailmasõda asus elama Serblaste, Horvaatide ja Sloveenide Kuningriiki. Jugoslaavia võistkonna koosseisus osales ta kahel ametlikul (1927, 1931) ja kahel mitteametlikul maleolümpial (1926, 1936). 1926. aastal Budapestis mitteametlikul maleolümpial tuli Serblaste, Horvaatide ja Sloveenide Kuningriik Ungari järel teiseks ning 1931. aastal maleolümpial Prahas tuli Jugoslaavia neljandaks (mõlemal korral Asztalos mängis teisel laual). 1942. aastal naasis ta kodumaale, kus mängis turniiridel kuni 1948. aastani. 

Kui Rahvusvaheline Maleföderatsioon (FIDE) 1950. aastal võttis kasutusele rahvusvahelise meistri nimetuse, oli Asztalos üks neist, kes sai elle nimetuse kohe samal aastal. 

Asztalos tegutses ka malefunktsionääri, kohtuniku ja maleliteraadina. Ta oli aastatel 1947–1953 Ungari Maleföderatsiooni asepresident ja 1953–1955 president. Ta oli ka FIDE malefunktsionäär – olnud FIDE kvalifikatsioonikomisjoni sekretär. Tema ilmunud raamatu "A sakkjáték elemei" 'Malemängu elemendid' (kaasautor Jenő Bán, esmatrükk 1949) kaheksas väljaanne ilmus 2005. aastal.

Välislingid
-----------

* Lajos Asztalos – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
**Julius-Johannes Taimre** VR I/3 (kuni 1936 **Julius-Johannes Trausman(n)**; 29. jaanuar (vkj)/ 10. veebruar 1895 Kurna vald, Jüri kihelkond, Harjumaa – 20. jaanuar 1977) oli Eesti vabadusvõitleja. 

Õppis Kurna vallakoolis. Töötas Kurna mõisas sepasellina, siis Keilas lukksepana ja Tallinnas autoremondikojas.

Esimese maailmasõjas teenis aastatel 1917–1918 autoüksuses. Esimese Saksa okupatsiooni ajal oli Tallinna laevaühisuse autojuht, osales Kaitseliidu loomises.

Vabadussõja ajal võitles lahingutes punaste vastu Viru rindel, Lõuna-Eestis ja Lätis. Osales vabatahtlikuna laiarööpmelise soomusrongi nr 1 ehitustöödel ning sõitis koos rongiga Viru rindele. Jaanuarist 1919 soomusauto Tasuja autojuht ja pealiku abi. Sai 22. jaanuaril 1919 Tõrva aleviku juures Viljandimaal haavata. Hiljem Soomusautode Kolonni 3. rühmas, detsembris 1919 sai vanemautojuhiks. 

Aprillis 1920 vabastati sõjaväeteenistusest. Peale Vabadussõda oli AS Tallinna Laevaühisuse autojuht.

Kolmanda Nõukogude okupatsiooni ajal oli autojuht vineeritehases Tallinnas.

Liikmesus
---------

* Vabaduse Risti Vendade Ühenduse (VRVÜ) Tallinna osakond

Tunnustus
---------

* 1920, 14. detsember Vabadusristi I liigi 3. järk Kaitseliidu korraldamise ja organiseerimise töö eest Vabadussõja ajal
* 1929, 29. mai Kotkaristi V klassi teenetemärk

Viited
------

1. ↑  EELK Juuru koguduse personaalraamat VI 1906-1925. Rahvusarhiiv, EAA.1211.1.153, paarislk 301
2. ↑  Eesti Vabariigi teenetemärkide kavalerid
3. ↑  Eesti Vabariigi teenetemärkide kavalerid

Välislingid
-----------

* Haud Tallinna Pärnamäe kalmistul
**Lajos Für** (21. detsember 1930 – 22. oktoober 2013) oli Ungari ajaloolane ja poliitik.

Lajos Für oli pärit väiketalupidajate perekonnast. 1954. aastal lõpetas ta Debreceni Ülikooli ajaloo erialal ja asus seejärel tööle samas ülikoolis. Ta osales 1956. aasta Ungari ülestõusus ja oli selle mahasurumisejärel lühiajaliselt interneeritud. 1956. aasta lõpul lahkus ta Prantsusmaale, kuid pöördus 1957. aastal Ungarisse tagasi. Töötas rammatukogus, laadijana ja õpetajana. Alates 1964. aastast töötas ta Ungari Põllumajandusmuuseumis. Magistrikraadi kaitses ta Debreceni Ülikoolis 1971. aastal ja filosoofiadoktorikraadi Budapestis Ungari Teaduste Akadeemias 1983. aastal. Loránd Eötvösi ülikooli dotsendiks sai ta 1987. aastal. 1987. aastal oli ta üks Ungari Demokraatliku Foorumi asutajatest. 1989. aastal sai ta Ungari Demokraatliku Foorumi aseesimeheks ja 1991. aastal tegevesimeheks. 1994–1996 oli ta Ungari Demokraatliku Foorumi esimees. Aastatel 1990–1998 oli ta Rahvuskogu liige. 1990–1994 oli ta Ungari kaitseminister.

Viited
------

1. ↑  Lajos Für Prabook
2. ↑  Meghalt Für Lajos Magyarországi Református Egyház, 23. oktoober 2013