recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Inna Rose** (sündinud 10. aprillil 1958 Tomskis Vene NFSV-s) on endine eesti laskur.

Haridus
-------

Inna Rose lõpetas 1976. aastal Türi Keskkooli ning õppis 1984–1987 Tallinna Pedagoogilise Instituudi kehakultuuriteaduskonnas.

Sportlaskarjäär
---------------

Lasketreeninguid alustas 1972. aastal Paides Rein Valdru treeningurühmas, hiljem juhendas teda ka Jüri Talu.

1985. aasta Euroopa meistrivõistlustel püstitas Nõukogude Liidu naiskonna koosseisus õhupüstoliharjutuses maailmarekordi.

Ta osales esimese Eesti naislaskurina 1992. aasta suveolümpiamängudel, kus sai õhupüstoliharjutustes 21. ja spordipüstoliharjutustes 35. koha.

Poliitiline tegevus
-------------------

27. jaanuarist 2011 kuni 5. märtsini 2012 oli ta IRL-i liige. Alates 15. oktoobrist 2014 kuni 5. augustini 2018 kuulus ta Eesti Vabaerakonda. 
Aastast 2022 on ta erakonna Parempoolsed liige.

Viited
------

1. 1 2 3  Biograafia ESBL-is (vaadatud 10.04.2015)
2. ↑  Inna Rose Äriregistris (vaadatud 10.04.2018)

Välislingid
-----------

* Biograafia ESBL-is
* Aet Süvari, Inna Rose – unistustes baleriin, tegelikkuses meisterlaskja. Eesti Päevaleht, 3. november 2008
Lohheide paiknemine Celle kreisis
**Lohheide** on inkorporeerimata ala Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Celle kreisis.

Valla pindala on 91,32 km² ja 31. detsembril 2015 elas seal 3564 inimest. Koos Osterheidega on see osa Bergen-Hohne polügoonist.

Ajalugu
-------

1935. aastal rajasid Saksa relvajõud *(Wehrmacht)* Bergeni ja Fallingbosteli vahele Bergeni polügooni. Kokku 24 küla evakueeriti ja nende elanikud paigutati ümber. 1938. aastal loodi polügooni haldamiseks Bergeni ala valdus (*Gutsbezirk Platz Bergen*) ja see allutati Fallingbosteli kreisile. 1945. aastal jaotati *Gutsbezirk* kaheks eraldi piirkonnaks, Osterheide ja Lohheide valdused. Osterheide jäi Fallingbosteli kreisi osaks, samas Lohheide allutati taas Celle kreisile. Täna asub Lohheide NATO Bergen-Hohne tulistamisalas Soltau-Fallingbosteli kreisis, mis loodi 1958. aastal.

Õiguslik staatus
----------------

Alam-Saksimaa omavalitsuskorralduse (NGO) § 16 järgi peab inkorporeerimata alade haldamine olema reguleeritud määrusega. Käesoleva määruse kehtiv versioon anti välja 4. detsembril 1996. See sätestab, et "avalike teenuste pakkumine ala tegevussfäärile on maaomaniku vastutusel", kes Lohheide ja Osterheide puhul on föderaalvalitsus. Inkorporeerimata ala põhimäärus erineb valla põhimäärusest. Selle tööriistad on ringkonna juht (*Bezirksvorsteher*) ja elanike poolt valitud esindajate volikogu. Linnapeaks teevad ettepaneku maaomanikud ja siis valitakse ta volikogu poolt. Elanike osalusõigused piirduvad esindajate valimisega, samuti võimalusega esitada küsimusi ja kuulata volikogu avalikke menetlusi.

Kultuurilised mälestusmärgid ja huvipaigad
------------------------------------------

Saksa sõjakalmistu Bergen-Hohne laagris
Lohheides on järgmised huvipaigad:

* *Schloss Bredebeck* Liethbachi oja ääres (osa Hohne laagrist),
* Bergen-Belseni koonduslaagri külastuskeskus ja mälestuskoht,
* türannia ohvrite kalmistu Hohne laagris,
* Saksa sõjakalmistu ja
* mälestusmärk kindralooberst Werner von Fritschile,
* Nõukogude sõjakalmistu Hörsteni lähedal

Välislingid
-----------

* Lohheide infoleht
* www.lohheide.de
**Reastvere linnamägi** on kõrgendik (linnamägi) Jõgeva maakonnas Jõgeva vallas.

Linnamäge kaitstakse 1968. aastast 4-hektarilise kaitsealana (**Reastvere linnamäe kaitseala**).

Kirjeldus
---------

Kalevipoja säng asub ida–läänesuunalisel kitsal, 8–14 m laiusel maaribal kahe sügava oru vahel. Ida- ja lääneotsas on 2–3 m kõrgused ja 6–16 m laiused vallid. Peaaegu puuduliku kultuurikihiga linnamäe kogupikkus on 60 m, millest õueala pikkus on 36 m. Läänepoolse otsavalli pikkus ulatub põhja-lõuna suunas 22-23 meetrini, laius 13 m. Valli põhjapoolne ots on 1 m võrra madalam. Valli lõunapoolne ots on kõrgem 124 kõrgusjoonel. Seal asus arvatavasti linnusetorn. Läänevalli kõrgus välisjalamilt on lõunaosas 3,5 m, põhjaosas 2,5 m. Idapoolse otsavalli pikkus ulatub 20 m ja laius 13 m. Kõrgus välisküljelt 3 m ja siseküljelt 2,4 m kõrge. 

Linnus arvatakse pärinevat meie ajaarvamise II aastatuhande algusest.

Leiud
-----

Vallides on avastatud mitmeid söerohkeid vahekihte, mis pärinevad eriaegsete kaitseehitiste rusudest.

Muistise dateering
------------------

Eriaegsete kaitseehitiste rusud pärinevad 14-C analüüsi põhjal aastatest 1020–1054. 65 cm sügavuselt on tulnud nähtavale hilisemad, samuti mahapõlenud linnuse tukijäänused, mis pärinevad liivatäidisega palktaranditest ja selle 14-C analüüs dateeris 12. sajandi I poolde. Pärast 12. sajandi hävingut taastati samal ajajärgul muinaslinnus juba märksa tugevamana, vallide alale liivatäidisega palktaranditest rajatud kaitseliiniga. Muinaslinnus hävis lõplikult 12. sajandi lõpul või 13. sajandi alguses enne ristisõda Eesti aladel.

Viited
------

1. ↑  Sissekanne Eesti looduse infosüsteemis (vaadatud 04.04.2013)
2. ↑  register.muinas.ee

Välislingid
-----------

* Sissekanne Eesti looduse infosüsteemis
* Reastvere linnamägi kultuurimälestiste riiklikus registris Muuda Vikiandmetes
Vaade Podgorica linnale Gorica mäelt
**Podgorica** on Montenegro pealinn ja Podgorica valla halduskeskus. Ta asub Ribnica ja Morača jõe ühinemiskohas.

Ajalugu
-------

Podgoricat on esmamainitud 1326. Podgorica asus strateegiliselt tähtsas liiklussõlmes ja on seda siiamaale. Näiteks ainus Albaaniat välismaailmaga ühendav raudtee kulgeb just läbi Podgorica.

1474–1878 oli Podgorica Ottomani impeeriumi valduses. Türklased muutsid Podgorica kindluseks, ümberkaudsete slaavi hõimude vastupanu mahasurumise keskuseks. Sel ajal ei suudetud kordagi kindlust vallutada.

1878. aasta Berliini kongressi otsusega läks Podgorica Montenegro koosseisu. Linn hakkas kiiresti arenema, eeskätt kaubanduskeskusena. 1904 asutati esimene pank: Zeta säästupank, millest kasvas välja Podgorica pank.

1918. aastast kuulus Podgorica Jugoslaaviasse. Maailmasõdadevahelisel ajal elas linnas 13 tuhat inimest. Teise maailmasõja ajal pommitati linna üle 70 korra, hävitati suur osa linnast ja hukkus üle 4100 inimese. Linn vabastati 19. detsembril 1944.

1946. aastal sai Montenegro pealinnaks. 13. juulist 1946 2. aprillini 1992 oli linna nimi **Titograd** (Josip Broz Tito järgi).

Majandus
--------

Podgorica on Montenegro suurim tööstuskeskus. Seal on alumiiniumi-, tubaka- ja tekstiilitööstusettevõtteid. Linnas asub ka Montenegro Väärtpaberibörs.

Vaatamisväärsusi
----------------

* Püha Jüri kirik (10. sajand)
* kellatorn
* vana sild
* tsitadell
* mošeed
* Millenniumisild

Vaata ka
--------

* Podgorica lennujaam

Välislingid
-----------

* Podgorica koduleht

Montenegro vallad

Andrijevica vald **·**  Bari vald **·**  Berane vald **·**  Bijelo Polje vald **·**  Budva vald **·**  Cetinje vald **·**  Danilovgradi vald **·**  Gusinje vald **·**  Herceg Novi vald **·**  Kolašini vald **·**  Kotori vald **·**  Mojkovaci vald **·**  Nikšići vald **·**  Petnjica vald **·**  Plavi vald **·**  Pljevlja vald **·**  Plužine vald **·**  Podgorica vald **·**  Rožaje vald **·**  Šavniki vald **·**  Žabljaki vald **·**  Tivati vald **·**  Ulcinji vald
**Reaktsioonivõime** ehk **reageerimisvõime** ehk **keemiline reaktiivsus** on keemias tihti kasutatav üldmõiste, mis iseloomustab keemilise aine võimet osaleda keemilistes reaktsioonides: kas aine reageerib või mitte ja kui kiiresti reageerib. 

Mingi aine reaktsioonivõime ei ole alati üheselt määratletav erinevate tingimuste ja erinevate protsesside jaoks, kuna see sõltub mitmesugustest teguritest. Rääkides reaktsioonivõimest peetakse reeglina silmas mingit kindlat tüüpi protsesse ja tingimusi või räägitakse erinevate ainete suhtelisest reaktsioonivõimest või selle muutusest tingimuste muutumisel. 

Aine reaktsioonivõime on seotud nii protsessi kineetiliste kui ka termodünaamiliste parameetritega: kvantitatiivseks näitajaks on reaktsiooni kiiruskonstandi väärtus ja pöörduvate reaktsioonide korral on selleks tasakaalukonstandi väärtus.

Keemiliste ainete reaktsioonivõime tähenduses on kasutatud ka mõistet „aktiivsus", ehkki see termin tähendab lahustatud aine efektiivset kontsentratsiooni. 

Tänapäeval võimaldavad arvutid leida kvantitatiivseid struktuur-aktiivsus/omadus sõltuvusi (QSAR või QSPR mudelid), mis seovad aine omaduse ja keemilise struktuuri.

Vaata ka
--------

* Reaktsiooni kiirus
* Termodünaamiline versus kineetiline kontroll
* Reaktsioonivõime-selektiivsuse printsiip
**Logopeedia** on teadus kommunikatsioonipuuete avaldumisest, ennetamisest, hindamisest ja teraapiast. Logopeedia kui teaduse eesmärgiks on kirjeldada kommunikatsioonipuuete avaldumist, selgitada nende mehhanismi, välja töötada meetodid ja töökorraldus kõne-, hääle- ja keelepuuete, samuti neelamisprobleemide kõrvaldamiseks või leevendamiseks. 

Logopeedidel on Eestis aastast 1989 tegutsev erialaliit Eesti Logopeedide Ühing. Logopeede õpetatakse Eestis vaid Tartu Ülikooli eripedagoogika osakonnas alates aastast 1968. Logopeediks saab pärast 5-aastase kursuse lõpetamist (magistrikraadi omandamist).

Logopeedia Eestis
-----------------

Logopeedia alguseks loetakse 1920. aastaid, kui Tartu Ülikooli närvikliiniku kõnehäirete ambulatooriumi juhatajaks sai dr. Viktor Hion. Tema juhtimisel tegeleti alguses peamiselt afaasia ja kogelusega. Pikka aega tegelesid logopeediliste küsimustega vaid arstid. Huviorbiidis oli eelkõige kogelus, kuulmislangusega inimeste kõne, afaasia ja häälduspuuete korrigeerimine.

Esimesed eestlastest logopeedid olid Adele Palm, Lea Nurkse ja August Karu (logopeed), kes õppisid Leningradis M. F. Brunsi juures. Ka Moskva Pedagoogiline Instituut õpetas logopeede.

Naaberdistsipliinid
-------------------

Logopeedia on tihedalt integreeritud lingvistika, eripedagoogika, meditsiini (ortodontia, hambaarstiteadus, otorinolarüngoloogia, neuroloogia jpt), psühholingvistika, psühholoogia ja pedagoogikaga.

Kõnepuuete liigid
-----------------

* häälepuuded
* häälduspuuded
* kirjaliku kõne puuded
* kõne tempo ja rütmi häired
* väljenduspuuded
* kurtide kõne
* vaimse alaarenguga inimeste kõne

Kõnepuuded
----------

* afaasia
* afoonia
* alaalia
* anartria
* düsartria
* düsfoonia
* düsglossia
* düsgraafia
* düslaalia
* düsleksia
* ehholaalia
* Ekspressiivne kõnehäire
* fonasteenia
* kogelemine
* Kõne ja keele spetsiifilised arenguhäired
* Landau-Kleffneri sündroom
* poltern
* Retseptiivse kõne häire
* rinofoonia
* rinolaalia

Logopeedilised teraapiad
------------------------

* Lee Silvermani hääleteraapia
* van Riperi kogelusteraapia

Tuntud logopeede
----------------

* Johann Conrad Amman
* Aristoteles
* Paul Broca
* Johann Friedrich Dieffenbach
* Tiia Espe
* Albert Gutzmann
* Hipokrates
* Ibn Sīnā (Avicenna)
* Adolf Kussmaul
* Karl Karlep
* Merit Hallap
* Linnu Lydia Mae
* Mercurialis
* Marika Padrik
* Arkadi Reigo
* Carl Wernicke
* Margarita Õuemaa

Mõisteid
--------

* alternatiivkommunikatsioon
* asehäälik
* düsartrofoonia
* fonopeedia
* hariduslik erivajadus
* häälik
* hääliku automatiseerimine
* hääliku kõnesse viimine
* häälikurühm
* häälikuseade
* jotatsism
* kakskeelsus
* kapatsism
* kommunikatsioonipuue
* kõne
* kõnehilistus
* lambdatsism
* mitteverbaalne kommunikatsioon
* noop
* paralaalia
* rotatsism
* sigmatism
* siirdehäälik
* tetism
* viipekeel
* vokaalne düslaalia

Logopeedide organisatsioonid
----------------------------

* Eesti Logopeedide Ühing
* Eesti Eripedagoogide Liit

Kirjandus
---------

* Marika Padrik, 1998, Logopeedia areng Eestis: minevik, olevik, tulevik

Välislingid
-----------

* Eesti Eripedagoogide Liit
* Eesti Logopeedide Ühing
* ülevaatlikud slaidid logopeediast
**Rebala** (Taani hindamisraamatus *Repel*, Henriku Liivimaa kroonikas *Revelensis provincia*) oli muinaskihelkond Virumaal 13. sajandi alguses.

Rebala paiknes Virumaa loodeosas, Revala idapoolseima kihelkonna, mida samuti Rebalaks kutsuti, kõrval. On oletatud, et kahe Rebala näol oli kunagi tegu ühtse hõimualaga, mille lääne- ja idaosa omavahelise loodusliku eraldatuse tõttu lähenesid maakondade tekkimise ajal vastavalt Revala ja Virumaa teistele kihelkondadele. Jagunemist soodustas asjaolu, et läänepoolse Rebala keskus nihkus kihelkonna lääneossa Pirita jõe alamjooksule ja Virumaa Rebala asustus koondus omakorda selle kihelkonna idaossa, hilisema Rakvere ümbrusse. Virumaa Rebalast idas ja kagus asusid sama maakonna Mahu ja Lemmu kihelkonnad, edelas Järvamaa Loppegunde kihelkond.

Rebala, võib-olla aga kogu Virumaa keskne linnus, oli Rakvere Vallimäel asunud Tarvanpää linnus. See paiknes Revalast Vadjamaale ja Toolse sadamakohast lõunasse viiva tee ristumiskohas ning linnuse juures oli tõenäoliselt ka kaubitsemiskoht. Seda kinnitavad Rakvere lähikonna suured aardeleiud. Rakvere piirkonna kõrval olid tihedamalt asustatud ka Kadrina-Neeruti ja Varangu-Haljala ümbrus. Rebala lääne ja loodeosa asustus oli hõre.

Kirjalikest allikatest mainivad Rebalat Taani hindamisraamat, mis annab ülevaate 13. sajandi alguse Virumaa kihelkondadest ja küladest ning mille andmetel oli Rebala põllumajandusliku maa suuruseks 1262 adramaad, ning Henriku Liivimaa kroonika, mis kirjeldab Riia piiskopi ja Mõõgavendade ordu juhtimisel toimunud 1219. aasta sõjakäiku Virumaale, kus Rebala kihelkond anti sakalastele rüüstata.

1220. aastatel, kui Rebala läks Taani võimu alla, loodi selle territooriumil ilmselt eri asustuskeskustest lähtudes kaks kirikukihelkonda – Kadrina ja Haljala, millele hiljem lisandus Rakvere kirikukihelkond, mis hõlmas samuti osaliselt endise Rebala maid.

Viited
------

1. ↑  Henriku Liivimaa kroonika. Tõlkinud Richard Kleis, toimetanud Enn Tarvel. Tallinn: Eesti Raamat, 1982. Peatükk XXIII, kommentaar 33, lk 199
2. ↑  Evald Tõnisson. Keskmine rauaaeg. Noorem rauaaeg. Teoses *Eesti esiajalugu*, kaasautorid Lembit Jaanits, Silvia Laul, Vello Lõugas. Eesti Raamat, 1982. Lk 401–402, 406
3. ↑  Andres Adamson. *Maakonnad ja kihelkonnad muinasaja lõpu Eestis*, lk 9–10 kogumikus *Eesti aastal 1200*, toim Marika Mägi. 2003. Kaart
4. 1 2  Tõnisson, lk 402
5. ↑  Henriku Liivimaa kroonika, XXIII 7, lk 198–199
6. ↑  Sulev Vahtre. Muinasaja loojang Eestis : vabadusvõitlus 1208-1227. Tallinn : Olion, 1990. Lk 140
Pistik RP-SMA (vasakul) ja pistik SMA
Pesa RP-SMA
**SMA-konnektor** (lühend SMA sõnadest *SubMiniature version A*) on pisike keermesliitega koaksiaalkaablite pistikühendus, mis töötati välja 1960. aastail. Konnektori lainetakistus on 50 Ω ja talitlussagedus kuni 27 GHz. 

SMA variant on RP-SMA ehk RSMA (*Reverse polarity SMA*). Polaarsuse pööramine tähendab siin tegelikult seda, et pistiku keskkontaktiks on metalltihvti asemel metalltoru. Pistikühendust RP-SMA kasutatakse laialdaselt Wi-Fi-seadmeis.

PR-SMA pesapoolel on väliskeere, millele kruvitakse pistikut ümbritsev mutter. Toodetakse ka niisuguseid SMA-pistikühendusi, millel on mutter pistiku küljes ja väliskeere pistikul.

Vaata ka
--------

* RF-konnektor
* Pistikühendus

Välislingid
-----------

* RF Connectors from WA1MBA

| * v
* r
Pistikühendused (pistik/pesa) |
| --- |
| Kõrgsagedus | 
BNC-pistikühendus • F-konnektor • N-konnektor • SMA-konnektor • QMA-konnektor • RF-konnektor • TNC-konnektor |
| Audio | 
Pulkpistik (TRS) • RCA-pistikühendus • S/PDIF • Speakon-konnektor • XLR-konnektor |
| Video | 
DisplayPort • DVI • HDMI • VGA • RCA-pistikühendus |
| Toide | 
DC-konnektor • Vooluvõrgu-pistikupesa |
| Muud | 
Bajonettühendus • Moodulpistikühendus • Pistik (elekter) • Pistikupesa • RJ-pistikühendus • USB • USB-C • VGA |
**Märtsikelluke** (*Leucojum*) on amarülliliste sugukonda arvatud taimeperekond. Looduslikult kasvavad väga erinevates kasvukohtades Lääne-Euroopast Ida-Aasiani ja Põhja-Aafrikas.

Suvine märtsikelluke
--------------------

(*L. aestivum*) kasvab umbes 45–60 cm kõrgeks ja õitseb juunis. Õied on kuni 2 cm suurused valged roheliste tippudega ja varrel kuni 8 kellukat, mille lõhn meenutab šokolaadilõhna. Sobib kasvatamiseks poolvarjulises kuni varjulises parasniiske viljaka pinnasega kasvukohas peenral, puude ja põõsaste all ning kiviktaimlas. Hea lõikelill. Võib istutada septembrist kuni külmade saabumiseni 8–10 cm sügavusele. Võib jääda samale kasvukohale paljudeks aastateks.

Kevadine märtsikelluke
----------------------

(*L. vernum*) kasvab umbes 20–25 cm kõrguseks ja õitseb märtsis–aprillis. Õied on 2–2,5 cm suurused, kuid varrel enamasti üks, mõnikord kaks kellukat. Istutada päikeselisele kuni kergelt varjulisele hästiõhustatud parasniiske ja viljaka pinnasega kasvukohale 8–10 cm sügavusele. Sobib peenras äärelilleks, samuti kiviktaimlasse, terrassile ja rõdukasti. Sobiv taim ka ajatamiseks. Istutusaeg on august–oktoober. Võib jätta samale kohale mitmeks aastaks järjest. Paljundatakse pärast lehtede kolletumist sibula pesakonna jagamise teel. Pärast jagamist istutada kohe uuesti maha. Talvekate pole tingimata vajalik, kuid on siiski soovitatav kasvukohas, kuhu talvel lund ei kogune.

Viited
------

1. 1 2  "Märtsikelluke". Originaali arhiivikoopia seisuga 13.08.2020. Vaadatud 13.03.2020.
**Kehtna valla vapp** on Rapla maakonnas asuva Eesti haldusüksuse Kehtna valla vapp.

Kehtna valla vapp
Kehtna valla vapp 1995-2017

Vapi kirjeldus
--------------

Sinise ja hõbedaga kaldjaotatud kilbil (I) hõbedane leegitsev karikas ja (II) must ronk. 

Võrdsete osapooltena liitunud valdade järjepidevusest tulenevalt on vapil karikas ja ronk. Leegiga karikas sümboliseerib piirkonna klaasitööstuseid läbi aegade. Leek on ka kodukolde ja valla elujõu sümboliks. Sinine värv viitab kõnnumaa järvedele, jõgedele, laugastele. Ronk on valla elujõu, pikaealisuse ja väärtushinnangute sümboliks, sest kaaren kehastab häid mõtteid ja mõttetegevust, arukust ja tarkust, ettenägelikkust ja mälu, inspiratsiooni ja poeesiat. Need omadused on vajalikud ka koolihariduse ja kutseoskuste omandamisel valla erinevates haridusasutustes. Kehtna kaaren sümboliseerib põllumajandustegevuse püsimist vallas. Võimu sümbolina hoiab ja kaitseb ronk väliste mõjutuste eest kohalikku kogukonda tema tegevuses oma elu korraldamisel ning valvab ja hoiab silma peal piirkonna rahumeelsel arengul.

| Värv | Pantone | CMYK | RGB |
| --- | --- | --- | --- |
| Sinine | 285C | C91%, M43%, Y0%, K0% | 0,114,206 |
| Must | Black | C0%, M0%, Y0%, K100% | 0,0,0 |
| Hõbe | 877C | C0%, M0%, Y0%, K0% | 255,255,255 |

Vapp 1995-2017
--------------

Vapp on kinniti 27. juunil 1995.

Hõbedasel kilbil must seisev vares, kelle keel ja silmatera on sinised. Varest ümbritsevad hajutatult seitse kaldasendis sinist pügalristi.

Kehtna mail väga levinud vares on nii kodu-, põllu- kui tarkuselind. Sellena viitab ta Kehtna tuntusele nii põllutöö- kui ka hariduskesusena, kus erilises aus kodumajanduslik õpe. Pügalristide arv vapil tähistab seitset valda mille maalõigetest koosneb tänane Kehtna vald

Vaata ka
--------

* Kehtna valla lipp

Välislingid
-----------

* Kehtna valla sümboolika valla kodulehel
* Kehtna valla sümboolika Riigikantselei kodulehel
Munalaskme mõisa peahoone (tagakülg, 2014)
**Munalaskme mõis** (saksa keeles *Munnalas*) oli rüütlimõis Harjumaal Nissi kihelkonnas. 

Tänapäeval jääb mõisakompleks Harju maakonna Saue valla maadele Munalaskme küla lähedal.

Ajalugu
-------

Munalaskme mõis eraldati Ruila mõisast 17. sajandil. Mõis kuulus 18. sajandil von Ullrichidele ja alates 1805. aastast kuni võõrandamiseni von Hueckidele.

Munalaskme mõisa park

Mõisaansambel
-------------

Nüüdisajal on mõisa peahoone lagunemas. Mitu kõrvalhoonet on kas ümber ehitatud või varemetes. Mõisa peahoone ja Munalaskme oja vahel asub Munalaskme mõisa park, mille pindala on 13,7 ha. Park on kaitse all.

Vaata ka
--------

* Eesti mõisate loend

Viited
------

1. ↑  Munalaskme ms, www.eki.ee
2. ↑  Eesti kohanimeraamat, lk. 383
3. 1 2  ""Munalaskme mõis"". *www.mois.ee*. Vaadatud 12.02.2015.

Kirjandus
---------

* *Mõisale kogutud vara uuesti rahva kätte*. − Maa Hääl. Nr 130. 13. november 1939, lk 4 .

Välislingid
-----------

* Munalaskme mõis Rahvusarhiivi Eesti ala mõisate registris
* Munalaskme mõis (Nissi khk), Kinnistute register Eesti Rahvusarhiivis

Nissi kirik
Nissi kihelkond

**Kirik**: Nissi  

**Mõisad**: Nissi kirikumõis | Laitse mõis | Lehetu mõis | Munalaskme mõis | Nurme mõis | Pajaka mõis | Põlli mõis | Riisipere mõis | Russalu mõis | Vardi mõis
|  |
| --- |
|  |
| Medalikohad |
| Maailmameistrivõistlused |
| **Pronks** | 2017 | jäähoki |

**Valeri Ivanovitš Nitšuškin** (vene keeles Валерий Иванович Ничушкин, sündinud 4. märtsil 1995 Tšeljabinskis) on Venemaa jäähokimängija, kes mängib NHL-i klubis Colorado Avalanche ründajana paremäärel.

Hooajal 2012–13 debüteeris ta KHL-is Tšeljabinski Traktori meeskonnas. Samal hooajal jõudis ta Traktoriga Gagarini karika finaali, kus kaotati Moskva Dinamole. Väljalangemismängudes jäi Nitšuškini arvele 6+3.

2013. aastal valis Dallas Stars ta NHL-i *draft* '​is kümnenda valikuna. Hooajal 2013–14 murdis ta kohe Starsi põhikoosseisu. Esimese värva lõi ta NHL-is 3. oktoobril 2013 mängus Ottawa Senatorsi vastu. Debüüthooajal jäi tema arvele NHL-is 14 väravat ja 20 väravasöötu. Hooaeg 2014–15 jäi tal vigastuse tõttu suuresti vahele.

Aastatel 2016–2018 mängis ta KHL-is Moskva CSKA ridades. 2017. aastal valiti ta KHL-i tähtede mängule. Hooajal 2018–19 mängis ta NHL-is taas Starsi meeskonnas, kuid 57 liigamänguga ei suutnud ta sel hooajal ühtegi väravat lüüa.

2019. aasta augustis sõlmis ta lepingu Avalanche'iga.

2017. aasta maailmameistrivõistlustel võitis Nitšuškin Venemaa jäähokikoondise koosseisus pronksmedali. Ta kuulus Venemaa koondisse ka 2014. aasta taliolümpiamängudel.

Välislingid
-----------

* Valeri Nitšuškin NHL.com lehel
* Valeri Nitšuškin hockeydb.com lehel
* "Vene hokimängija vana dopinguproov osutus positiivseks". sport.err.ee. 5.11.2021.
**Munalaskme** on küla Harjumaal Saue vallas.

Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Nissi valda.

Asukoht
-------

Munalaskme jääb Rummust 6 km kagusse ja Vasalemmast sama palju edelasse. Riisiperest jääb ta umbes 8 km loodesse. Lähimad külad on lõunas Aude ja kirdes Kibuna.

Nimi
----

Küla nime tähendussisu pole teada. Küla nimi võib pärineda loodusnimest, mille aluseks on muna. Samas võib see olla ka rahvapärane moonutis munka tähistavast sõnast (kirikuladina keeles *monachus*). Nime tagapoolega võib võrrelda sõnu *laasmaa* ja *laskma*. Paul Johansen ühendas kohanimelõpud -laskma ja -laskme karjalaskega.

Ajalugu
-------

Esimest korda mainiti seda kohanime 1533: *Monnelaszka* küla. Seda nimetati 1565 *Monnalaskby*, 1688 *Monnilask* ja 1796 *Munelas*. Küla asus Nissi kihelkonnas.

Küla kuulus Munalaskme mõisale (saksa keeles *Munnalas*), mis oli rüütlimõis. See tekkis 17. sajandil, mil eraldati Ruila mõisast. Mõisa 1699. aasta kaardil sellenimelist küla ei ole, on vaid metsavahikoht (*Munalas*). Vabakujuline Munalaskme mõisa park on säilinud.

Munalaskmega liideti 1977 Sepuküla. Seda küla esmamainiti 1699, kui nimetati seal elavaid isikuid *Seppo Matz, Seppo Jörg* ja *Sepp Jahn*. 1796 nimetati *Seppa* küla.

Vaata ka
--------

* Munalaskme–Laitse tee

Viited
------

1. ↑  Maa-amet, vaadatud 21.11.2020.
2. ↑  Statistikaamet, vaadatud 10.11.2020.
3. ↑  Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.
4. ↑  Eesti kohanimeraamat, kaart 11
5. 1 2 3 4 5 6  Eesti kohanimeraamat, lk. 383
6. ↑  Marja Kallasmaa: artikkel "Munalaskme" Eesti kohanimeraamatus. Tallinn: Eesti Keele Sihtasutus, 2016.

| * v
* r
Saue valla asulad |
| --- |
| Linn | 

* Saue

 |  |
| Alevikud | 

* Laagri
* Riisipere
* Turba

 |
| Külad | 

* Aila
* Allika
* Alliku
* Aude
* Ellamaa
* Haiba
* Hingu
* Hüüru
* Jaanika
* Jõgisoo
* Kaasiku
* Kabila
* Kernu
* Kibuna
* Kiia
* Kirikla
* Kivitammi
* Kohatu
* Koidu
* Koppelmaa
* Kustja
* Laitse
* Lehetu
* Lepaste
* Madila
* Maidla
* Metsanurga
* Munalaskme
* Mustu
* Muusika
* Mõnuste
* Nurme
* Odulemma
* Pohla
* Pällu
* Pärinurme
* Püha
* Ruila
* Siimika
* Tabara
* Tagametsa
* Tuula
* Valingu
* Vanamõisa
* Vansi
* Vatsla
* Vilumäe
* Viruküla
* Ääsmäe
* Ürjaste

 |
**Elmar Vrager** (31. mai 1916 Haapsalu – 22. oktoober 1998 Eskilstuna) oli eesti luuletaja, ajakirjanik ja pedagoog.

Ta sündis aastal 1916 Haapsalus meremehe pojana, ta kasvas üles Kärdlas. Ta õppis aastatel 1924–1931 Kärdla algkoolis, aastatel 1931–1932 Haapsalus Läänemaa Ühisgümnaasiumis, aastatel 1934–1937 Eesti Haridussõprade Seltsi kodukeskkoolis, lõpetas aastal 1938 Kärdla reaalkooli. Pedagoogilise ettevalmistuse sai ta aastatel 1942–1943 suvekursustel Haapsalus.

Ta töötas aastatel 1938–1940 ajakirjanikuna Kärdlas, aastatel 1940–1942 töötas ta Kärdla haigla kantseleis ja arveametnikuna Kärdla kalevivabrikus. Aastal 1943 töötas ta õpetajana Kõrgesaare valla Puski algkoolis, aastatel 1943–1944 töötas ta õpetajana Kullamaa vallas Leevu algkoolis.

Aastal 1944 põgenes ta Rootsi, kus oli aastal 1945 õpetajaks Gränna laagrikoolis ja aastatel 1949–1951 Höganäsi eesti täienduskoolis. Vahepealsetel aegadel ja aastatel 1951–1966 töötas ta vabrikutes ja muinsuskaitse alal. Aastatel 1966–1981 töötas ta Eskilstuna kunstimuuseumis arhiivitöölise ja konoristina. Ta elas Eskilstunas, kus ta ka suri.

Ta alustas värsikatsetustega algkoolis, trükidebüüt oli aastal 1934. Talt on ilmunud kolm luulekogu. Murdeluule loomisele innustas teda Gustav Suitsu "Kerkokell".

Elmar Vrageri luulekogud
------------------------

* "Valged rannad" Tallinn: Olion, 1938
* "Tõusvad rannad" Toronto: Orto, 1956
* "Hiiu kannel" Kärdla: EELK Kärdla Kogudus, 1997

Välislingid
-----------

*
**Valeri Korb** (sündinud 3. juulil 1954 Kohtla-Järvel) on Eesti poliitik.

Haridus
-------

Ta lõpetas 1971. aastal Kohtla-Järve 14. Keskkooli ning 1999. aastal Peterburi Teenindusinstituudi majanduse erialal.

2002. aastal andis Peterburi Riiklik Ülikool talle kandidaadikraadi sotsioloogias. Aastal 2015 leiti, et väitekiri, mille eest ta kraadi sai, sisaldab valdavalt plagiaati.

Töökäik
-------

Korb on töötanud Eesti Põlevkivis koristustöölisena 1971–1988 ning Kohtla-Järve Linna Hariduskoondise juhatajana 1988–1990.

Tegevus NLKP-s
--------------

Ta lõpetas NLKP liikmena 1984. aastal Leningradi Kõrgema Parteikooli ühiskonnateaduste erialal.

Poliitiline tegevus
-------------------

Valeri Korb oli Kohtla-Järve Ahtme linnaosa vanem 1993–1996, Kohtla-Järve linnapea aastatel 1990–1991, 1996–1999, 2002–2003 ning abilinnapea 1991–1993. Korb oli Kohtla-Järve Linnavolikogu esimees 1999–2002 ja 2003–2007. Ta oli XI Riigikogu, XII Riigikogu ja XIII Riigikogu liige. Ta kandideeris 2023. aasta valimistel Riigikokku, kogus valimisringkonnas nr 7 (Ida-Virumaa) 205 häält ning ei osutunud valituks.

Korb on Eesti Keskerakonna liige alates 1997.

Tunnustus
---------

* 2018 Kohtla-Järve aukodanik

Isiklikku
---------

Valeri Korbi poeg Mihhail Korb on Keskerakonna poliitik, Riigikogu liige, endine Tallinna Kesklinna linnaosa vanem ja Kristiine linnaosa vanem.

Viited
------

1. ↑  "Vene kodanikeühendus nimetab Valeri Korbi väitekirja plagiaadiks" ERR, 24. juuni 2015
2. ↑  Корб Валерий Николаевич / "ПРОБЛЕМЫ ФОРМИРОВАНИЯ ГОТОВНОСТИ МУНИЦИПАЛЬНЫХ СЛУЖАЩИХ К ПРОФЕССИОНАЛЬНОЙ ДЕЯТЕЛЬНОСТИ"
3. ↑  Vene plagiaadimaffia kombitsad ulatuvad Riigikokku Mihhail Lotmani koduleht
4. ↑  Järelkasv, Eesti Ekspress 1. juuni 2006
5. ↑

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Valeri Korb** |

* Raha loeb Valeri Korbi brigaad
* "Kohtu all olev Valeri Korb valiti Kohtla-Järve linnapeaks". Põhjarannik, 15. november 2002
* "Kohtla-Järve linnavolikogu esimees sai rekordilist tasu". Postimees, 5. aprill 2007
Stahhüoos
**Oligosahhariidid** on orgaanilised ühendid, mille molekul sisaldab suhteliselt väikese arvu (2–10) monosahhariididele (lihtsuhkrutele) vastavaid lülisid. 

Oligosahhariidid kuuluvad süsivesikute ehk karbohüdraatide klassi, s.t nende molekulis ühe süsinikuaatomi kohta tuleb üks molekul vett, üldvalem Cn(H2O)n. Teiselt poolt võib oligosahhariide vaadelda kui monosahhariidide liitumisel (kusjuures eraldunud on vee molekul) saadud ühendeid. 

Oligosahhariide iseloomustab asjaolu, et kindla ühendi molekulid on omavahel sarnased – igas molekulis on samas järjestuses samad monosahhariidi lülid ja neid on sama arv. Seega *oligosahhariididele saab omistada kindla keemilise valemi*. Näiteks tsüklodekstriinid.

Oligosahhariidid on eluslooduses mitmesuguseid funktsioone täitvad ühendid. Tärklise ensümaatilisel hüdrolüüsil saadakse tsüklodekstriinid. Oligosahhariidid esinevad ka näiteks glükoproteiinide ja glükolipiidide koostisosana.

Vaata ka
--------

* Glükosiidid
* Süsivesikud
Elmer Diktonius
**Elmer Rafael Diktonius** (20. jaanuar 1896 Helsingi – 23. september 1961 Kauniainen) oli soomerootsi luuletaja, proosakirjanik ja helilooja.

Elmer Diktonius oli pärit rootsikeelsest perekonnast, kuid ta käis soomekeelses koolis ja oli kakskeelne. 1915–1919 õppis ta Helsingi Muusikainstituudis. 1919. aasta augustist kuni 1920. aasta septembrini teenis ta sõjaväes. 1920. aastal jõudsid avalikkuse ette Diktoniuse modernistlikud laulud, mis aga ei leidnud muusikakriitika poolehoidu. Diktoniuse esimene raamat "Min dikt" ('Minu luule') ilmus 1921. aastal ja koosned suuremas osas aforismidest. Aastatel 1921–1922 tegi ta kaastööd ajalehele Arbetarbladet. Diktoniuse teine luulekogu "Hårda sånger" ('Karmid laulud') ilmus 1922. aastal. Laiemalt tuntuks sai ta oma kolmanda luulekoguga "Brödet och elden" ('Leib ja tuli') (1922). 1927. aastal avaldatud luulekoguga "Stenkol" ('Kivisüsi') sai ta Rootsiski tuntuks noore vasakpoolse poeedina. 1930. aastal järgnes luulekogu "Stark men mörk" ('Tugev, kuid tume'). Diktonius oli ka üks aastatel 1928–1929 ilmunud kirjandusajakirja Quosego asutajaid.

Diktonius oli 1920. aastate–1930. aastate soomerootsi modernistliku luule üks juhtivamaid autoreid ja ideolooge.

Elmer Diktoniuse ainus romaan on 1932. aastal ilmunud "Janne Kubik". Eksperimentaalse romaani kulminatsiooniks on 1918. aasta sündmused Soomes.

Kaheköiteline novellikogu "Medborgare i republiken Finland" ('Kodanikud Soome Vabariigis') ilmus 1935. ja 1940. aastal.

Viimane luulekogu, mille Diktonius ise avaldas, oli "Novembervår" ('Novembrikevad') (1951).

Eesti keeles on 1968. aastal ilmunud Elmer Diktoniuse luule- ja aforismivalimik "Maine hellus".

Ta on maetud Helsingi Hietaniemi kalmistule.

Viited
------

1. ↑  Elmer (Rafael) Diktonius (1896-1961) authorscalendar.info
2. ↑  Elmer Diktonius, 1896–1961 Svenskt översattarlexikon
3. ↑  [ Sommarklassikern: Ett träsnitt i ord
Malin Slotte, 28.7.2002] kiiltomato.net
4. ↑  DIKTONIUS, Elmer (1896–1961) Författare, tonsättare Biografiskt lexikon för Finland
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib praegusest haldusüksusest; varasemate riikide kohta vaata artikleid Toscana suurhertsogkond ja Toscana mark* |

---

**Toscana** (varasem eestikeelne nimekuju *Toskaana* pole soovitatav) on maakond Kesk-Itaalias. Lõunas piirneb Toscana Lazio, idas Umbria ja Marche maakonnaga, põhjas asuvad Emilia-Romagna ja Liguuria, maakonna läänepiiri määrab Türreeni mere rannik.

Haldus
------

Toscana maakonna provintsid
Toscana maakond jaguneb 10 provintsiks:

1. Arezzo provints
2. Firenze provints
3. Grosseto provints
4. Livorno provints
5. Lucca provints
6. Massa-Carrara provints
7. Pisa provints
8. Pistoia provints
9. Prato provints
10. Siena provints

Rahvastik
---------

### Suuremad linnad

Firenze (368 800; 2004), Prato (178 600), Livorno (156 000), Arezzo (94 600), Pisa (88 400), Pistoia (85 200), Lucca (82 900), Grosseto (74 900), Massa (69 100), Carrara (65 300), Viareggio (63 300), Siena (54 500), Cortona (22 600)

Majandus
--------

Maakonna tööstus on koondunud madalikule, keskusega Pisa ja Livorno ümbruses. Mägisemal alal viljeldakse intentsiivpõllundust.

Üle maailma on tuntud Toscana oliiviõli ja vein; siinne Chianti on vahest üks tuntumaid Itaalia veine üldse.

### Transport

Toscana auto- ja raudteede sõlmpunktiks on Firenze, siit suunduvad kiirteed Pisa, Siena ja Lucca ja lõuna suunas. Piki Toscana rannikut kulgeb Via Aurelia ja kiirtee A12.

### Turism

Toscanat peetakse tihti üheks Itaalia kauneimaks piirkonnaks. Üle kogu maailma tuntud turismimagnetid on Firenze, Siena ja Pisa, San Gimignano, Cortona, Arezzo, Lucca ning Barga linnad, tugevad turismimagnetid on ka Maremma, Crete Senesi, Lunigiana ja Garfagnana piirkonnad ning Elba saar.

Ajalugu
-------

Kultuur
-------

Toscana oli Itaalia renessansi sünnikohaks, mille pärand on säilinud arhitektuuripärandis, rohketes maalides ja skulptuurides, mis on koondunud kümnetesse muuseumidesse, millest tuntuimad on Uffizi galerii ja Bargello muuseum Firenzes.
Toscanas on sündinud Leonardo da Vinci, Michelangelo ja itaalia keele isa Dante. Tänapäevane itaalia keel baseerub suuresti Toscana (eriti Firenze) dialektil tänu Toscana renessansiaja kirjanike - Dante, Francesco Petrarca, Giovanni Boccaccio, Niccolò Machiavelli ja Francesco Guicciardini prestiižile.

 Castiglioncello

Köök
----

### Vein

Toscana veinipiirkonnad: Chianti (DOCG), Chianti Classico (DOCG), Carmignano (DOCG), Vino Nobile de Montepulciano (DOCG), Rosso di Montepulciano (DOC), Brunello di Montalcino (DOCG), Rosso di Montalcino (DOC), Vernaccia di San Giminiano (DOCG), Bolgheri Sassicaia (DOC), Colli dell'Etruria Centrale (DOC), Sant'Antimo (DOC).

Viited
------

1. ↑  Itaalia Riiklik Statistikaamet
2. ↑  KNAB

Välislingid
-----------

* Itaaliakeelne Toscana maakonna ametlik koduleht

Itaalia vapp
Itaalia maakonnad

Abruzzo **·** Apuulia **·** Basilicata **·** Calabria **·** Campania **·** Emilia Romagna **·** Friuli-Venezia Giulia **·** Lazio **·** Liguuria **·** Lombardia **·** Marche **·** Molise **·** Piemonte **·** Sardiinia **·** Sitsiilia **·** Toscana **·** Trentino-Alto Adige **·** Umbria **·** Valle d'Aosta **·** Veneto
**Oligomerisatsiooniks** nimetatakse keemilist reaktsiooni, milles monomeer konverteeritakse madala polümerisatsiooniastmega produktiks. Oligomerisatsiooniprotsessides, kui see realiseerub liitumismehhanismi ehk ahela kasvu (*chain growth*) järgi, esineb vähemalt kolm (või neli) staadiumi analoogselt polümerisatsioonireaktsioonidele: initsieerimine, reaktsiooniahela kasv ja ahela lõpetamine või ülekanne. Bi- (või multi-)funktsionaalsete monomeeride korral, kui realiseerub kondensatsiooni mehhanism, siis toimub astmeline ahela kasv (*step-growth*) kogu protsessi jooksul. 

Madalamad oligomeerid võivad tekkida kergesti polümeriseeruvatest monomeeridest (stüreen, isopreen, vinüüleeter jt) säilitamisel, kui ei ole lisatud inhibiitorit. 

Keemias on oligomeer piiratud arvust monomeeri (M) elementaarlülidest koosnev molekul. Teisiti võib öelda, et oligomeer on madala polümerisatsiooniastmega molekul, näiteks H(-M)n-CH=CH2, kus n = ...10...100... ja molekulmass piirkonnas ...500...5000.... Kui elementaarlülide arvu n kasvades molekuli keemilised omadused enam ei muutu, siis on tegu juba polümeeriga.

Vaata ka
--------

* Oligomeer
* Polümerisatsioon
* Telomerisatsioon
See artikkel See artikkel räägib orust.  Itaalia ringkonna kohta vaata artiklit Wipptal (ringkond).  

---

Vaade üle Sterzingi.
**Wipptal** (**Wippi org**) on Alpi org Austrias Tiroolis ja Itaalias Lõuna-Tiroolis, ulatudes Innsbruckist Franzensfesteni. Brenneri mäekuru (1374 m) Austria-Itaalia piiril jagab selle põhjapoolseks Austria *Unteres Wipptaliks* ja lõunapoolseks Itaalia *Oberes Wipptaliks*. *Unteres Wipptal* ulatub piki Silli jõge Innsbruckist, kus Sill suurema Inni jõega kohtub, lõunasse kuni Brenneri mäekuruni. Piirist lõuna pool ulatub *Oberes Wipptal* piki Eisacki jõge Sterzingist Franzensfesteni. See moodustab Wipptali ringkonna Lõuna-Tirooli provintsis.

Brenneri Autobahn (kiirtee) (A13 Austrias, A22 Itaalias) läheb läbi oru, alguses *Europabrücke* (Euroopa sild) Innsbrucki juures. See on tähtis maanteeühendus üle Alpide, moodustades osa ühendusteest Müncheni ja Verona vahel. Wipptali elanikud on aastaid kurtnud liiklusmahu üle. Brenneri raudtee läheb samuti läbi oru. Kavandatud Brenneri baastunnel võib kaotada kõik pikamaarongid orust.

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Wipptal** |
Toshiba logo
Toshiba peakorter Minatos Tokyos Jaapanis
**Toshiba Group** on Jaapani kontsern, mis tegeleb elektroonikaseadmete ja -komponentide tootmise, sotsiaalse infrastruktuuri loomise ja muude tegevusaladega. 

Peakorter asub Tokyos.

Ettevõte rajamise ajaks loetakse 1875. aasta, mil 76-aastane Hisashige Tanaka rajas telegraafiseadmeid tootva ettevõtte Tanaka Seiso-sho. Nimi Toshiba Corporation võeti 1984. aastal. Firma nimi jaapani keeles on (株式会社東芝) Kabushiki-gaisha Tōshiba. Jaapanipäraselt hääldub o pika vokaalina. Tōshiba kanjimärkide (東芝) tähendus on "ida muru". 

Toshiba aktsiatega kaubeldakse Tokyo, Osaka, Nagoya ja Londoni börsil.

Toshibale kuulub enamusosalus tuumkütust ja tuumareaktoreid tootvas ettevõttes Westinghouse Electric Company.

11. aprillil 2017 avaldas Toshiba oma aprilli-detsembri auditeerimata finantstulemused, mis näitasid 4,8 miljardit dollarit kahjumit.

Viited
------

1. ↑  "Toshiba teatas 4,8 miljardi dollari suurusest kahjumist". ERR.ee. 11. aprill 2017. Vaadatud 11. aprill 2017.

Välislingid
-----------

* Toshiba veebileht
Laugu munad
**Lauk** (*Fulica atra*), varasema nimetusega **vesikana**, on ruiklaste sugukonda laugu perekonda kuuluv linnuliik.

Levila
------

Lauk Paunküla veehoidlas
Laugu pesitsusala hõlmab peaaegu kogu Euroopa põhjas kuni Islandi, Kesk-Rootsi ja Lõuna-Soomeni, Taga-Kaukaasia, Kesk-Aasia ja Lõuna-Siberi kuni Ohhoota mereni, Sahhalini ja Jaapani. Edasi kulgeb areaal üle Ida- ja Lõuna-Hiina ja Põhja-Birma ning võtab enda alla terve India. Ta pesitseb ka Kanaari saartel, Niiluse deltas, Uus-Guineas, Austraalias, välja arvatud Kesk-Austraalia kõrbetes ja Tasmaanias.

Laugu talvitusala langeb enam-vähem kokku Vana-Rooma piiridega, lisaks Lähis-Ida ja Kesk-Aasia ilma selle kõrbealadeta, India, Indohiina ja Indoneesia ilma Bangladeshi, Vietnami, Malaka poolsaare ja Kalimantanita.

Eestis on lauk tavaline haudelind. Tema pesitsusaegset arvukust hinnatakse 3000–5000 paarile, talvist arvukust 10–1500 isendile.
Lauk on rändlind.

Välimus ja eluviis
------------------

Lauk on keskmise pardi suurune, kaalub 0,6–1 kg. Tal on tuhm mustjas sulestik ja valge laubakilp.

Lauk on veega seotud rohkem kui teised ruiklased. Ta eelistab soo- ja põõsataimestikku täis kasvanud mageveekogusid, madalaid järvi ja merelahti, kus taimepadrikud vahelduvad vaba vee laikudega. Kuivale maale tuleb ruik harva. Hädaohu korral sööstab ta vette ja peitub taimetihnikusse.

Lauk ujub hästi, aga sukeldub halvasti. Veest tõuseb ta lendu raskepäraselt ja alati vastutuult. Sealjuures võtab ta pikalt hoogu, pladistades jalgadega mööda vett. Kui aga lauk on juba õhus, suudab ta üsna kiiresti lennata.

Laugupoeg

Pesitsemine
-----------

Pesapaika saabub lauk varakult. Põhjas ei ole selleks ajaks vahel veekogud jääkattest vabanenudki. Kevadine ränne toimub öösiti, väikestes salkades või üksikult.

Pärast pesitsuskohta saabumist algavad paaritumismängud. Pärast nende lõpu moodustuvad paarid ja algab pesaehitamine. Pesa ehitavad mõlemad vanemad. Pesa ehitatakse keset tihedat taimestikku, toetub mullustele taimetüügastele ja ulatub põhjaga vette, vahel isegi ujub vees. Pesaks on veetaimede ja vartest ja lehtedest tehtud hunnik, mille keskel on süvend. Pesalohk moodustatakse märgade pilliroo, tarna ja muude taimede lehtedega, mida vanemad enne pessa asetamist kaua loputavad. Pärast kuivamist muutub pesalohk kõvaks, siledaks ja läikivaks.

On täheldatud, et isalauk ehitab kaks pesa, niinimetatud põhipesa ja sellele lisaks puhkepesa, kus mune ega poegi ei ole.

Valminud pessa hakkab emane kohe munema. munemise algusaeg kõigub areaali piires aprilli teisest poolest mai lõpuni. Täiskurnas on 4–15, sagedamini 6–9 pikergust muna. Munad on heledad, ühtlaselt tähnilised, kreemikad või savikarva. Pesalt lahkudes ei kata lauk neid kinni, mistõttu palju mune hukkub röövlindude läbi.

Viited
------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Lauk (lind)** |

1. ↑  BirdLife International (2009). *Fulica atra*. *IUCNi punase nimistu ohustatud liigid*. IUCN 2010.
2. 1 2 3 4  "Loomade elu", 6. kd, lk 190
3. ↑

Välislingid
-----------

* Lauk andmebaasis eElurikkus Muuda Vikiandmetes
Tom Stonehami inauguratsiooniloeng "Taju ja kujutlus" ("Perception and Imagination") Yorki Ülikoolis 2009. aasta oktoobris
**Tom Stoneham** (Thomas Marmaduke Stoneham; sündinud 1973) on Briti filosoof, filosoofiaprofessor Yorki Ülikoolis Inglismaal. 

Ta on kaitsnud magistrikraadi (MA) Oxfordi Ülikoolis ning magistri- ja doktorikraadi (MPhil, PhD) Londoni Ülikoolis. Stoneham tegeleb peamiselt metafüüsika, epistemoloogia, filosoofilise loogika ja George Berkeley filosoofia uurimisega.

Aastatel 1994–2000 pidas ta loenguid Oxfordi Ülikoolis. Hiljem on ta olnud lektor ja 2008. aastast professor Yorki Ülikoolis, 2006–2014 ka filosoofiaosakonna juhataja.

Stoneham on kirjutanud artikleid sellistel filosoofilistel teemadel nagu eneseteadvus, metafüüsiline nihilism ning loogika ja keelefilosoofia. Peamiselt tuntakse teda Berkeley-uurija ning 2002. aastal ilmunud raamatu "Berkeley's World: An Examination of the Three Dialogues" (Oxford University Press) autorina, kes on samas valdkonnas kirjutanud ka artikleid ja koguteoste peatükke.

2015. aasta novembris kirjutas Stoneham alla avalikule kirjale protestiks Yorki ülikoolis rahvusvaheliseks meestepäevaks kavandatud ürituse keelustamise vastu.

Stoneham on filosoofiaajakirja Mind toimetaja.

Viited
------

1. ↑  "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 22. detsember 2015. Vaadatud 23. detsembril 2015.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
2. ↑  "OPEN LETTER TO DR. DAVID DUNCAN AND DR. ADRIAN LEE REGARDING THE UNIVERSITY PRESS RELEASE ON "INTERNATIONAL MEN'S DAY"".[*alaline kõdulink*]
3. ↑  "International Men's Day". *University of York*.
4. ↑  "University of York Marks International Men's Day".

Välislingid
-----------

* Yorki Ülikooli filosoofiaosakond
Tom Petty (2016)
Ansambli täht Hollywoodi kuulsuste alleel
**Thomas Earl Petty** (20. oktoober 1950 Gainesville – 2. oktoober 2017) oli USA rokkmuusik, laulja, laulukirjutaja ja multiinstrumentalist. Ta sai tuntuks ansambli Tom Petty and the Heartbreakers lauljana.

Aastatel 1988–1991 laulis ta koos George Harrisoni, Bob Dylani, Roy Orbisoni ja Jeff Lynne'iga ansamblis Traveling Wilburys.

2002. aastal valiti ta Rock'n'rolli Kuulsuste Halli.

Albumid
-------

### Tom Petty and the Heartbreakers

* "Tom Petty and the Heartbreakers" (1976)
* "You're Gonna Get It!" (1978)
* "Damn the Torpedoes" (1979)
* "Hard Promises" (1981)
* "Long After Dark" (1982)
* "Southern Accents" (1985)
* "Let Me Up (I've Had Enough)" (1987)
* "Into the Great Wide Open" (1991)
* "Songs and Music from "She's the One"" (1996)
* "Echo" (1999)
* "The Last DJ" (2002)
* "Mojo" (2010)
* "Hypnotic Eye" (2014)

### Sooloalbumid

* "Full Moon Fever" (1989)
* "Wildflowers" (1994)
* "Highway Companion" (2006)

Välislingid
-----------

* Ametlik koduleht

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Tom Petty** |
Kiirguse suhtelise valgusefektiivsuse sõltuvus lainepikkusest inimsilmaga nähtava kiirguse sageduspiirkonnas
**Valgusefektiivsus** (ingl *luminous efficacy, luminous efficiency*) on valgusvoo ja seda määrava kiirgusvoo suhe, mõõtühik luumen vati kohta (lm/W). Valgusefektiivsuse tähis on liitkiirguse korral {\displaystyle K} ja lainepikkusega \lambda monokromaatsel kiirgusel {\displaystyle K(\lambda )}. Valgusefektiivsus näitab, kui tõhusalt muundab inimsilm elektromagnetkiirgust nähtavaks valguseks. 

Silma spektraalse valgustundlikkuse alusel kujutatakse valgusefektiivsust {\displaystyle K(\lambda )} lainepikkuse funktsioonina kiirguse maksimaalse spektraalse valgusefektiivsuse suhtes. Selleks maksimaalväärtuseks päevastes nägemisoludes on vastavalt SI põhiühiku kandela definitsioonile fikseeritud 683 lm/W (monokromaatse kiirguse sagedusel 740 nm).

Valgusallika valgusefektiivsust nimetatakse valgusviljakuseks.

Vaata ka
--------

* Valgusvoog

Viited
------

1. ↑  Endel Risthein. Valgustehnika sõnastik. Tallinn, Valgus, 1982
**Mägi-harakalatv** (*Erysimum hieraciifolium*) on ristõieliste sugukonda harakaladva perekonda kuuluv rohttaim.

Mägi-harakalatv kasvab enamikus Euraasiast. Ta eelistab toitainete- ja lubjarikast kivist ja liivast pinnast. Ta kasvab veekogude kallastel, jäätmaadel ja steppides.

Mägi-harakalatv on kahe- või mitmeaastane taim, mis kasvab 15–125 cm kõrguseks. Teravate kantidega varrel on pikad süstjad saagja servaga lehed, mille alapool on hambuline. Lehtede pikkus on 5–6 korda suurem laiusest. Peavars on püstine ja sellest hargneb mitu kõrvalharu. Peavarre ja haru vaheline nurk on umbes 30°.

Õis on mõlemasooline. Tupplehti on 4; need on 5–8 mm pikad ja 1–1,5 mm laiad. 4 suurt kuldkollast kroonlehte on tavaliselt 7–9 (harva 6–10) mm pikad ja 2–3 mm laiad. Tolmukaid on 6 ja nad on kõik viljakad, 4–6 mm pikad ja 1,5–2 mm pikkuse tolmukapeaga. Taim õitseb juunist augustini.

Vili on kaun, millel on 4 tiiba. Kaun on tavaliselt 15–25 (harva 10–55) mm pikk ja 1–1,3 mm lai. Seemned on 1–1,5 mm pikad ja 0,4–0,6 mm laiad.

Mägi-harakalatv on vormirikas. Mitut alamliiki kirjeldati minevikus eraldi liigina.

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Mägi-harakalatv** |
Auhinna asutaja Dmitri Zimin
**Valgustaja** (vene keeles "Просветитель") on Venemaa kirjandusauhind populaarteadusliku kirjanduse valdkonnas.

Auhinna asutas 2008. aastal ettevõtja ja fondi Dinastija juht Dmitri Zimin. Auhinda jagatakse kahes kategoorias: loodus- ja täppisteadustes ning humanitaarteadustes. Lisaks antakse välja eriauhind.

2019. aasta 8-liikmelise žürii esimees on füüsika-matemaatikateaduste doktor Aleksei Semihatov. Žüriisse kuuluvad teiste seas Dmitri Zimin ja Venemaa Teaduste Akadeemia professor Aleksandr Markov. Varasematel aastatel on žürii töös osalenud astronoom Vladimir Surdin, akadeemik Juri Rõžov, Rutgersi ülikooli professor Konstantin Severinov, Tartu Ülikooli dotsent Roman Leibov ja teised.

Laureaadid ja nominendid
------------------------

Laureaadile (kategooria võitjale) on ette nähtud 700 000 ja nominendile 100 000 rubla suurune rahaline auhind.

* Laureaate: Aleksandr Markov, Vladimir Surdin
* Nominente: Konstantin Sonin, Leonid Mletšin, Gennadi Gorelik, Stanislav Drobõševski, Mihhail Zõgar
* Eriauhinna saanuid: Mihhail Gasparov, Jegor Gaidar

Viited
------

1. 1 2 3  История. premiaprosvetitel.ru
2. ↑  Жюри 2019. premiaprosvetitel.ru
**Seleukos VII Kybiosaktes Philometor** (kreeka keeles Κυβιοσάκτης, ′tuunikala rookija′, halvustav nimetus, ja Φιλομήτωρ, ′emaarmastaja′) (suri u 58 eKr) oli Seleukiidide soost kuningas (83−69 eKr).

Elulugu
-------

Tema isik oli veel hiljuti tundmatu. Sündis kuningas Antiochos X Eusebese (suri 88 eKr) ja Egiptuse printsessi Kleopatra Selene (135/130−69 eKr) pojana, Antiochos XIII Asiatikose noorem vend. Aastal 75 eKr siirdus ta koos vennaga ema soovil Rooma, et taotleda senatilt tunnustust oma nõudlusele Egiptuse troonile. Roomlased nende soovi ei rahuldunud, kuid see-eest tunnustati neid Süüria kuningatena. Seleukos oli kuningas vaid nimeliselt, kuna riiki okupeeris aastast 83 eKr Armeenia kuningas Tigranes II ja Seleukiididele allusid vaid mõned linnad. Aastal 58 eKr kutsuti Seleukos Egiptusesse, et abielluda Kleopatra VII õe Bereniike IV-ga. Viimane lasi väidetavalt Seleukose tolle tahumatute kommete tõttu mõrvata.

Vaata ka
--------

* Seleukiidide riik

Kirjandus
---------

* Bevan, Edwyn Robert. *The House of Seleucus*. Vol. II. London: Edward Arnold, 1902. Lk 263, 267-268 .

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**Antiochos XII Dionysos** | **Seleukiidide riigi kuningas83−69 eKr**Seleukos VII Kybiosaktes | Järgmine**Antiochos XIII Asiatikos** |
Lauri Dalla Valle (2008)
**Lauri Dalla Valle** (sündinud 14. septembril 1991 Kontiolahti vallas) on endine Soome jalgpallur (ründaja).

Dalla Valle oli noorena lootusandev jalgpallitalent. 2005. aastal kuulus ta mõnda aega Milano Internazionale akadeemiasse. 2008. aasta alguses liitus ta Inglismaa klubiga Liverpool. Aastatel 2010–2013 kuulus ta Fulhami ridadesse. Kummaski klubis tal läbimurret teha ei õnnestunud, pääsedes Liverpooli meeskonnas väljakule vaid ühes UEFA Euroopa Liiga eelringi kohtumises ja Fulhami meeskonnas kahes mängus.

Klubikarjääri jooksul mängis ta Inglismaa tugevuselt kolmanda liiga klubides Bournemouth, Exeter City ja Crewe Alexandra, Šotimaa kõrgliiga klubis Dundee United, Norra kõrgliiga klubis Molde, Belgia esiliiga klubis Sint-Truidense ning Serbia kõrgliiga klubis Zemun. Tema karjääri viimaseks klubiks jäi Zemun, kus ta mängis hooaja 2017–18 alguses neli mängu kuni klubi otsustas 2017. aasta novembris temaga lepingu lõpetada.

Dalla Valle kuulus Soome noortekoondistesse.

Viited
------

1. ↑

Välislingid
-----------

* "What happened to Lauri Dalla Valle, the fallen heir of Fernando Torres?". footballparadise.com. 4.10.2018