recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Eesajukoor** ehk **prefrontaalne korteks** on imetajate ajukoore osa, mis hõlmab otsmikusagarat.

Otsmikusagar koosneb Brodmanni osadest 9, 10, 11, 12, 46 ja 47.

Paljud teadlased on viidanud seosele inimese isiksuse ja eesajukoore talitluse vahel. Seda aju osa on seostatud planeerimisega, isiksuse väljendamisega, otsuste tegemistega ja sotsiaalse käitumisega. Selle ajukoore osa põhilisim tegevus on mõtete koordineerimine ja tegevuste organiseerimine vastavalt sisemistele eesmärkidele. Kui umbes kaks kolmandikku prefrontaalsest korteksit on saanud kahjustada, võib ilmneda raskusi keskendumisega, orientatsiooniga, abstraktse mõtlemisega, otsustusvõimega ja probleemide lahendamisega. Otsmikusagara kahjustumine avaldab mõju sotsiaalsele käitumisele.

Kõige tüüpilisem psühholoogiline termin, mis kirjeldab eesajukoore funktsioone, on tunnetuslik ehk kognitiivne funktsioon. Tunnetusfunktsiooni alla kuuluvad võimed nagu vastuoluliste mõtete eristamine, otsustamine hea ja halva, parema ja parima, samalaadse ning erineva vahel, praeguste tegevuste mõju tulevikule, töötamine kindla eesmärgi nimel, tulemuste ennustamine, ootused, mis põhinevad tegevustel ning sotsiaalne enesekontroll.

Eesajukoor toetab konkreetset reeglite õppimist. Rohkem eesmised osad koos eesajukoore anteroposterioorsete suundadega toetavad reeglite õppimist kõrgemal abstraktsel tasandil.
|  |
| --- |
|  **Poks** |
| Riik |  | Tšehhoslovakkia |
|  |
| 4. koht | 1948 | Kärbeskaal |
| Veerand-finaal | 1952 | Kukk-kaal |
| 2. ring | 1956 | Kärbeskaal |
|  |
| Pronks | 1947 | Kärbeskaal |
| Hõbe | 1953 | Kärbeskaal |

**František Majdloch** (14. oktoober 1929 Hranice na Moravě, Přerovi ringkond, Olomouci maakond – 30. november 2001) oli Tšehhoslovakkia poksija. 

Ta oli kokku üheksakordne Tšehhoslovakkia meister aastatel 1947–1950 ja 1952–1956.

Ta osales Euroopa eest 1948. aastal kärbeskaalus (kuni 112 naela ehk 50,8 kg) maavõistlusel USA Kuldkinda-turniiri võitja meeskonnaga ning võitis 13. aprillil Chicagos oma kohtumises Joseph Castañedat. Ta oli esimene ja on olnud ainuke Tšehhoslovakkia poksija, kes on Euroopat esindanud Euroopa–USA Kuldkinda-võistlustel. 

Majdloch sai kärbeskaalus (kuni 51 kg) 1948. aasta Londoni olümpiamängude poksivõistlustel 4. koha, kaotades poolfinaalis hilisemale kuldmedali- ja olümpiavõitjale Pascual Pérezele (Argentina) ning 3. koha kohtumise Soo-Ann Hanile (Lõuna-Korea). Ta osales kukk-kaalus (kuni 54 kg) 1952. aasta Helsingi olümpiamängude poksivõistlustel, kuid kaotas veerandfinaalis oma kohtumise hilisemale pronksmedalivõitjale Gennadi Garbuzovile (NSV Liit) ja jäi edasisest medaliheitlusest välja ning kärbeskaalus (kuni 51 kg) 1956. aasta Melbourne'i olümpiamängude poksivõistlustel, kuid kaotas 2. ringis oma kohtumise ja jäi edasisest medaliheitlusest välja.

Ta sai kärbeskaalus (kuni 51 kg) 7. Euroopa meistrivõistlustel (Dublin, 1947), pronksmedali, kaotades poolfinaalis hilisemale hõbemedalivõitjale James Clintonile (Šotimaa) ja võites pronksmedalikohtumises József Bednaid (Ungari) ning 10. Euroopa meistrivõistlustel (Varssavi, 1953) hõbemedali, kaotades finaalis kuldmedalivõitjale ja Euroopa meistrile Henryk Kukierile (Poola).

Isiklikku
---------

Ta oli rahvuselt tšehh.

Viited
------

1. ↑  1948. aasta Euroopa–USA Kuldkinda-võistlused. Tulemused inglise keeles
2. ↑  14. suveolümpiamängude poksivõistlus. London 1948. Tulemused inglise keeles
3. ↑  15. suveolümpiamängude poksivõistlus. Helsingi 1952. Tulemused inglise keeles
4. ↑  16. suveolümpiamängude poksivõistlus. Melbourne 1956. Tulemused inglise keeles
5. ↑  7. Euroopa meistrivõistlused poksis. Dublin 1947. Tulemused inglise keeles
6. ↑  "10. Euroopa meistrivõistlused poksis. Varssavi 1953. Tulemused inglise keeles" (PDF). Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 4. märts 2016. Vaadatud 19. oktoobril 2016.

Välislingid
-----------

* František Majdloch veebisaidil Olympedia Muuda Vikiandmetes
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib vanaaja linnast; tänapäeva asula kohta vaata artiklit Iolkós; valla kohta vaata artiklit Iolkósi vald* |

---

**Iolkos** (kreeka Ιωλκός) oli antiikaegne linn Kreeka idaosas Tessaalias tänapäeva Vólose linna lähedal. Nüüdisajal asub seal Iolkósi küla.

Mütoloogia
----------

Pelias saadab Iasoni teele. Alfred Churchi illustratsioon 1879. aasta raamatust "Lood kreeka tragöödiakirjanikelt" ("Stories from the Greek Tragedians"
Vana-Kreeka mütoloogias oli Aison Iolkose õiguspärane kuningas, kelle poolvend Pelias haaras võimu. Pelias saatis Aisoni poja Iasoni koos teiste argonautidega kuldvillaku järele. Laev Argo asus Iolkosest teele viiekümnest ülikust ja pooljumalast koosneva meeskonnaga, mida juhtis Iason. Nende ülesanne oli jõuda Kolchisesse Aias (tänapäeva Khuthaisi) Musta mere idakaldal, nõuda sealt endale ning tuua kaasa kuldvillak, uute kaubateede avamise sümbol. Koos kuldvillakuga tõi Iason kaasa ka naise, nõid Medeia, kes oli Kolchise kuninga Aietese tütar, päikesejumala Heliose lapselaps ja Kirke nõbu. Medeiast sai hiljem Iolkose, Korintose ja Aia kuninganna, oma venna Absyrtose ning enda ja Iasoni kahe poja tapja. Traagilise kangelannana kujutas teda Euripides klassikalises kreeka tragöödias "Medeia".

Muistse Iolkose täpne asukoht arvatakse jäävat tänapäeva Dimíni juurde, kus hiljuti kaevati välja Mükeene-aegne palee.

Popkultuuris
------------

Ensemble Studio arvutimängus "Age of Mythology" on Iolkosest saanud Ioklos – sadam, kust Arkantos ajab välja röövlid ja vabastab kentaur Cheironi.

Viited
------

1. ↑  "Scientists trace the trail of Argonauts" MSNBC, 27. juuli 2001
Jääkaru Franz
Franz 2005. aastal
**Franz** (täisnimega **Franz Joosep**; surnud 8. septembril 2007) oli Tallinna Loomaaia isane jääkaru.

Ta toodi Tallinna kolmekuusena Franz Josephi maalt 1986 või 1987 (teistel andmetel oli jääkaru sündinud detsembris 1987).

Ta moodustas loomaaias paari emase jääkaru Vaidaga (sündinud 21. novembril 1984 Kaasani looma- ja botaanikaaias). Neil sündis neli poega. Jasper (1995-2013 eutaneeriti) viidi Kaunase loomaaeda, Marta (1996) ja Mart (1998) viidi Hiinasse, Friida (2002) elab Tallinna loomaaias. 2013. aastal sündis Friidal isakaru Nordiga esimene järglane Nora. 2016. aastal sündis poeg Aron. Jääkaru Nora viidi Viini Schönbrunni loomaaeda. Jääkarud Friida, Nord ja Aron elasid 2017. aastal valminud kaasaegses polaariumis.

Ööl vastu 22. juulit 2004 pakkus purjus 31-aastane Janek Franzile läbi puurivarbade küpsist. Jääkaru haaras mehe käest kinni. Et kätt vabastada, üritas mees jääkaru lüüa. Seepeale hammustas jääkaru tal labakäe otsast. See oli teine kord, mil Franz inimest hammustas.

Franz kaalus pisut üle 500 kg.

8. septembril 2007 jättis talitaja kogemata puuriukse lahti, nii et Franz pääses puuride ja barjääride vahele. Külastajad evakueeriti. Et teda puuri tagasi saada, pandi loom narkoosi alla (tehti uinutav süst). Loom uinus ning ta jõuti juba peaaegu puuri tagasi vedada, kuid enne puuri jõudmist ta suri liigse narkoosi tõttu.

Taksidermist Elton Vogt valmistas Franzist topise, mis jõudis Eesti Loodusmuuseumi detsembris 2007.

Viited
------

1. ↑  Hanneli Rudi: "Tallinna loomaaia jääkaru Franz suri uimastava süsti tõttu" Postimees, 8. september 2007
2. ↑  "Tallinna Loomaaed ootab jääkarubeebi sündi" Postimees, 14. detsember 2004
3. ↑  "Jääkarud Tallinna Loomaaias".
4. ↑  "Jääkaru Nora kolis Schönbrunni loomaaeda". Originaali arhiivikoopia seisuga 30. oktoober 2018.
5. ↑  Greete Palmiste. "Virtuaaltuur: Tallinna Loomaaia jääkarud said viimaks uue kodu". *ERR Novaator*.
6. ↑  Anneli Aasmäe: "Jääkaru ampsas küpsisepakkujalt käe" Postimees, 23. juuli 2004
7. ↑  Gunnar Press: "Franz oli väärikas loom, persoon", Postimees, 10. september 2007
8. ↑  "Armastatud jääkaru Franz saab Rakveres topiseks"[*alaline kõdulink*] Postimees, 14. september 2007
9. ↑  "Loodusmuuseumis saab näha jääkaru Franzi topist"[*alaline kõdulink*] Postimees, 16. detsember 2007

Välislingid
-----------

* Kalev Lilleorg: Foto jääkaru Franzist Õhtulehes
* Küllike Rooväli: Foto jääkaru Franzist Postimehes
* Video: "Kanal 2: loomaaia külastajad pääsesid ehmatusega"
* Video: "Loomaaias puurist põgenenud jääkaru suri" Eesti Päevaleht, 8. september 2007
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib mütoloogilisest tegelasest; Liviu Rebreanu romaani kohta vaata artiklit Ion (romaan), Platoni dialoogi kohta vaata artiklit Ion (Platoni dialoog).* |

---

**Ion** oli leidlaps. Ta leiti Delfi oraakli templi trepilt. Preestrinna kasvatas ta üles ja temast sai pühamu teenija.

Ükskord tulid Atika suurnik Xuthos ja tema naine Kreusa oraaklilt küsima, kas nad veel lapsi saavad. Apollon ütles, et saavad ja et Ion ongi nende laps. Preestrinna tõi välja mähkmed, milles Ion leiti, ja Kreusa tunnistas, et nendes mähkmeis jättis ta koopasse lapse, kelle oli Apolloniga saanud. Sinna ilmus Athena, kelle Apollon oli saatnud ütlema, et laps on tõesti tema poeg. Athena lisas, et Hermes oli poisi koopast templi trepile kandnud ja et Ion on väärt Ateenat valitsema.

Ion läks vanemate juurde elama ja sai kõigi joonlaste esiisaks. Tema poolvennast **Achaiosest**, kes siis oli veel sündimata, sai kõigi ahhailaste esiisa. Atika kuningat ei saanud neist kummastki.
|  |
| --- |
|  **Tõstmine** |
| Riik |  | Eesti |
|  |
| 6. koht | 1924 | Sulgkaal |
|  |
| Pronks | 1922 | Sulgkaal |

**Gustav Ernesaks** (2. august 1896 Harjumaa – 2. september 1932 Sydney) oli eesti tõstja ja maadleja.

Tõstjana
--------

1921 tuli Ernesaks 378,1 kg Eesti tõstmises meistriks. Sellel võistlusel esindas ta Tallinna Valvajat.

1. maailmameistrivõistlused tõstmises toimusid 1922. aastal Tallinnas. Võistlused peeti viies tõsteviisis, mille tulemused liideti. Ernesaks võistles sulgkaalus (kuni 60 kg). Esimese võistluspäeva järel juhtis eestlane Alfred Schmidt šveitslase Heinrich Grafi ees, kuid teisel päeval esitas Graf protesti, paludes Schmidti uuesti kaaluda. Selgus, et Schmidt on ettenähtust siiski 0,2 kg raskem, ja ta diskvalifitseeriti. Graf võitis suure eduga, kuid kaks medalit tuli siiski Eestisse. Karl Kõiv sai 367½ kiloga hõbeda ja Ernesaks 365 kiloga pronksi, kuigi edestas Kõivu kolmes tõsteviisis. Ernesaksa tulemused tõsteviiside järjekorras: kahe käega surumine 65 kg, ühe käega rebimine 60 kg, ühe käega tõukamine 75 kg, kahe käega rebimine 77½ kg ja kahe käega tõukamine 87½ kg.

1924. aasta suveolümpiamängudel Pariisis saavutas Ernesaks sulgkaalus 6. koha. Tema tulemused olid 60 + 80 + 67½ + 72½ + 92½, kokku 372½ kg. Ühtlasi saavutas Ernesaks 9 olümpiarekordit. Kolm eesti tõstjat on veel rohkem olümpiarekordeid püstitanud: Alfred Neuland 14, Harald Tammer 13 ja Jaan Kikkas 10. Ühe käega rebimises saavutas Ernesaks 60 kg. Ühe käega tõukamises püstitas ta kolm olümpiarekordit: 72½, 77½ ja 80 kg. Surumises püstitas ta samuti kolm olümpiarekordit: 60, 65 ja 67½ kg. Rebimises püstitas ta olümpiarekordi 72½ kg ja viievõistluses 372½ kg. Kuid tema rekordid ületati juba samal võistlusel.

Maadlejana
----------

Ernesaks võistles ka maadluses, kuigi sel alal ei pääsenud ta kunagi Eesti koondisse. 1925 tuli ta kärbeskaalus Eesti meistriks klassikalises maadluses. Sellel võistlusel esindas ta Tallinna Sporti.

Sporditegelasena
----------------

21. märtsil 1922 moodustati Eesti Spordi Liidu raskejõustiku osakonna juhatus, mille viie liikme hulka kuulusid nii Schmidt Kõiv kui ka Ernesaks.

Edasine elukäik
---------------

Ta töötas Tallinnas pagarina. Ta emigreerus 1926. aastal Brasiiliasse ja sealt edasi Austraaliasse. Ta suri Sydneys kollatõppe.

Viited
------

1. ↑  "100 aastat Eesti raskejõustikku", lk 336
2. ↑  Lembit Koik. "100 aastat Eesti raskejõustikku (1888–1988)". Tallinn, Eesti Entsüklopeediakirjastus 1996, lk. 100
3. ↑  "100 aastat Eesti raskejõustikku", lk 332, 333
4. ↑  "100 aastat Eesti raskejõustikku", lk 316
5. ↑  "100 aastat Eesti raskejõustikku", lk 102

Välislingid
-----------

* Biograafia ESBL-is
* Gustav Ernesaks (tõstja) saidil Olympedia Muuda Vikiandmetes
**Gustav Friedrich Wilhelm Eduard Pundt** (15. märts/27. märts 1872 Suure-Kõpu Kõpu kihelkond – 5. jaanuar 1947 Schleswig) oli Eesti vaimulik.

Õppis aastatel 1879–1890 Viljandi maagümnaasiumis. Tartu Ülikooli usuteaduskonnas õppis ta aastatel 1891–1895. Töötas aastatel 1895–1896 Viljandi maagümnaasiumis. Prooviaastal oli ta Audru Püha Risti koguduses. Ordineeriti õpetajaametisse Tallinna toomkirikus 1. novembril/13. novembril 1898.[*viide?*]

Oli aastatel 1898–1901 Järva-Madise koguduses Franz Johann Nerlingi adjunktiks. Teenis aastatel 1901–1935 Valjala Martini koguduse õpetajana. Aastal 1915 saadeti ta Vene sõjaväe ülemuse käsul Saaremaalt välja, kuid sai ta mandril ise elukohta valida. Ta asus elama Viljandisse, oli aastal 1915 vikaariks Viljandi Pauluse koguduses, ca 2 aastat (1915 kuni kevadeni 1917) vikaariks Paistu Maarja koguduses ja seejärel (kuni 1918 aasta alguseni) vikaariks Kolga-Jaani Johannese koguduses. Aastal 1918 avanes tal võimalus Saaremaale tagasi pääsemiseks. Lisaks hooldas ta aastatel 1911–1915 ja 1921–1926 Püha Jakobi kogudust. Jäi 21. märtsil 1935 emerituuri, elas seejärel Kuressaares.

Oktoobris 1939 lahkus umbes 200 inimese seas aurikul "Adler" Roomassaare sadamast Saksamaale. Elas aastatel 1939–1945 Schwetzis (praegu Świecie, Kujawy-Pomorze vojevoodkonnas), alates 1945 Schleswigis (Schleswig-Flensburgi kreisis, Schleswig-Holsteini liidumaal. Schleswigis ta ka suri.

Viited
------

1. ↑  Konrad Veem Eesti Vaba Rahvakirik Dokumentatsioon ja leksikon EVR Stockholm 1988
2. ↑  Die evangelischen Prediger Livlands bis 1918. Böhlau Verlag Köln, Wien 1977
3. ↑  Veiko Vihuri, "Saaremaa 2." peatükk "Usk ja kirik", Koolibri 2007, lk 443
4. ↑  Lexikon deutschbaltischer Theologen seit 1920. Bearbeitet von Wilhelm Neander. 2 auflage 1988, bearbeitet von C. Helmut Intelmann

Välislingid
-----------

* Elulugu
**Jüri Õim** (22. september 1893 – 12. august 1983) oli eesti keraamik.

Elulugu
-------

Jüri Õim sündis Helme kihelkonnas praeguseks hävinenud sepatares. Peres kasvas üheksa last. Tema isa oli sepp ja lubjapõletaja. Hiljem elas pere Koobatares, mis asus praeguse Kogri talu lähedal.

Vaevalt teismelisena saadeti Jüri Õim Lätti Luke pottsepa juurde õpipoisiks, kus õppis keraamika- ja pottsepatööd. Sealt naastes töötas sugulaste (Pirside) juures Tõrvas.

Jüri Õim võttis osa Esimesest maailmasõjast.

1922. aastal ehitas Õim Tõrvasse Riiska järve äärde maja koos keraamikatöökojaga.

Jüri Õim rajas Urule tellisetööstuse, kus valmistati põhiliselt šamottkive ja drenaažitorusid.

Töökoda ja looming
------------------

Jüri Õimi töökojas valmistati ahjupotte ja -karniise ning majapidamisesemeid (kausid, kruusid, lillevaasid, mänguasjad jne). Tooteid müüdi peamiselt laatadel üle Eesti, aga ka kohalikele elanikele ja Võrumaa (kaltsu)kaupmeestele.

Keraamikakojas said tööd ja väljaõpet nii kohalikud kui ka kaugemalt tulnud huvilised, kes hiljem keraamikute või pottseppadena tööle asusid.

Nõukogude aja alguses natsionaliseeriti Õimi töökoda ning see jätkas tegevust artellina "Õhne". Hiljem kuulus töökoda veel Valga Teeninduskombinaadile ja Kolhoosidevahelisele Ehituskontorile kuni artelli tegevuse lõpetamiseni 1960. aastate alguses.

Eesti Ajaloomuuseumi eestvedamisel tehti 1974. aastal dokumentaalfilm "Kuidas valmis savinõu", kus Jüri Õim demonstreerib oma töökojas savitoodete valmistamist algusest lõpuni.

Valikut Jüri Õimi töödest võib näha Helme Koduloomuuseumis ja Tallinnas Ajaloomuuseumis.

Tema valmistatud savist mänguasjad said 1970. aastatel Jaapanis mänguasjanäitusel III koha.

Isiklikku
---------

Jüri Õim oli suhtlemisaldis ja sõbralik ning tundis huvi ümbritseva vastu, seetõttu säilisid tal pikaajalised suhted endiste õpilaste ja töökaaslastega. Ta oli laia silmaringiga ja vitaalne elu lõpuni. J. Õim armastas lugeda ajaloo- ja maateadusteoseid, samas pakkus huvi ka ilukirjandus. Ta osales ühiskondlikus elus, suheldes tihedalt teiste Tõrva ettevõtjate ja meistritega. Lisaks võttis ta osa vabatahtlike pritsimeeste seltsi tööst ja üritustest.

Üks Õimi kirgi oliaiandus. Osaledes Tõrva Eesti Aianduse ja Mesinduse Seltsi töös, oli ta korduvalt valitud selle juhatusse. Õim kasvatas ja pookis vilja- ja ilupuid ning tegeles koos abikaasaga ka iluaiandusega, teenides veidi lisa lille- ja aedviljataimede müügiga. Aiandussaavutuste eest pälvis ta korduvalt aukirju.

Jüri Õimil oli elektrikust poeg Uno, kes töötas Tõrva raadiosõlmes ja mitmes toitlustusettevõttes.

Kirjandus
---------

* Carmen Põldsalu. MTÜ Tõrva Kunsti ja Käsitöö Koda tutvustas pottseppi. – *Helme-Tõrva Elu*, nr 5 (257), 26. mai 2011
Gustav Forsling (2014)
**Johan Gustav Forsling** (sündinud 12. juunil 1996 Linköpingis) on Rootsi jäähokimängija, kes mängib kaitsjana NHL-i klubis Florida Panthers.

Ta alustas klubikarjääri Rootsi klubis Linköpings HC, debüteerides Rootsi kõrgliigas hooajal 2014–15. Hooajal 2015–16 valiti Forsling Rootsi kõrgliiga parimaks noormängijaks.

2014. aastal valis Vancouver Canucks ta NHL-i *draft* '​is 124. valikuna. 2015. aasta jaanuaris müüdi Forslingi mängijaõigused Chicago Blackhawksile, kellega ta sõlmis 2016. aasta mais kolmeaastase lepingu. NHL-is debüteeris ta hooajal 2016–17 ning lõi 13. novembril 2016 mängus Montreal Canadiensi vastu oma esimese värava NHL-is.

2019. aasta juunis kaubeldi Forsling koos Anton Forsbergiga Carolina Hurricanesile. Hooajal 2019–20 sai Forsling mänguaega ainult American Hockey League'is Hurricanesi noorteklubis Charlotte Checkers.

2021. aasta jaanuaris liitus ta Panthersiga, kellega pikendas sama aasta juulis lepingut kolme aasta võrra.

2015. aasta juunioride maailmameistrivõistlustel saavutas ta Rootsi kuni 20-aastaste koondisega neljanda koha. Forsling oli turniiril resultatiivseim kaitsemängija (3+5) ja valiti turniiri sümboolsesse koosseisu.

Viited
------

1. 1 2  Gustav Forsling. eliteprospects.com. Vaadatud 20.1.2022

Välislingid
-----------

* Gustav Forsling NHL.com lehel
* Gustav Forsling hockeydb.com lehel

| * v
* r
Florida Panthers |
| --- |
| 
**Väravavahid**: Sergei Bobrovski **·** Spencer Knight **·** Alex Lyon |
| 
**Kaitsjad**: Michael Benning **·** Aaron Ekblad **·** Casey Fitzgerald **·** Gustav Forsling **·** Radko Gudas **·** Matt Kiersted **·** Josh Mahura **·** Brandon Montour **·** Marc Staal |
| 
**Ründajad**: Aleksandr Barkov **·** Sam Bennett **·** Nick Cousins **·** Anthony Duclair **·** Patric Hörnqvist **·** Ryan Lomberg **·** Anton Lundell **·** Eetu Luostarinen **·** Sam Reinhart **·** Givani Smith **·** Eric Staal **·** Matthew Tkachuk **·** Carter Verhaeghe **·** Colin White |
**Gustav Rosenstein** (sündinud 27. juulil 1941 Szlichtyngowas) on eesti päritolu saksa vaimulik.

Gustav Rosensteini vanemad asusid ümberasumise korras Saksamaale Warthelandi. Tema isa oli endine Noarootsi Püha Katariina koguduse (aastatel 1937–1939) vikaarõpetaja Herbert Alexander Rosenstein ja ema eesti lastekirjanik ja luuletaja Salme Raatma-Rosenstein. Ta sündis Poolas Schlichtingsheimis (praeguses Szlichtyngowas, Wschowa maakonnas, Lubuszi vojevoodkonnas).

Oli pastoriks Kölnis ja Coburgis. Aastast 1981 oli Moshis, Tansaanias õpilas- ja üliõpilaspastoriks. Alates aastast 1987 oli pastoriametis Regensburgi Kolmainsuskirikus.

Promoveerus 1991 aastal Regensburgi ülikoolis doktoritööga „Die Stunde des Dialogs". Samal aastal asutas lokaalne Religions-for-Peace-Gruppi, kus neli religioonid korrapäraselt kogunevad ning kogemusi vahetavad (RfP Regensburg).

2015 aastal avaldas ta oma emast Salme Raatma-Rosensteinist biograafia „"Ihr steht schon auf unserer Liste!" : die estnische Exildichterin Salme Raatma", Eestindatud 2018: „Te juba olete meil nimekirjas. Eesti luuletaja Salme Raatma eksiilis". Sinisukk 2018.

Viited
------

1. ↑  Lexikon deutschbaltischer Theologen seit 1920. Bearbeitet von Wilhelm Neander. 2 Auflage 1988, bearbeitet von C. Helmut Intelmann
2. ↑

Weblink
-------

Gustav Rosenstein - Die Stunde des Dialogs
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib skaudiliikumise liikmest; vastupanuorganisatsiooni kohta vaata artiklit Skaut (vastupanuorganisatsioon).* |

---

**Skaut** on poiss või tüdruk (ka gaid) enamasti vanuses 11–18, kes osaleb ülemaailmses skaudiliikumises. Eestis kuuluvad skaudid Eesti Skautide Ühingusse. Eestis nimetatakse 7–9-aastast skauti sõnaga **hundu**.

Skaudiliikumine
---------------

Skaudiliikumise, mis sai alguse Inglismaalt, loojaks on Bi-Pi (Robert Baden-Powell), kes lisas skautlusele maailmavaatelist ja ideoloogilist alust.

Eesti skautlus sai alguse Pärnus, kus Pärnu Poeglaste Gümnaasiumi õpilased moodustasid esimese salga ja mil Tallinna reaalkooli õpetaja Anton Õunapuu organiseeris esimesed Eesti skautrühmad Tallinnas 1917.

Vaata ka
--------

* Eesti skaudiliikumine
* Gaid
* Noored Kotkad ja Kodutütred

Viited
------

1. ↑   Autorite kollektiiv, 2014. Hariduse ja kasvatuse sõnaraamat. Eesti Keele Sihtasutus. Lk 377
2. ↑  *Eesti Skaut*. Eesti Skautide Ühing. 2007. Lk 3.
3. ↑  "Eesti skaudiliikumine 1927-2004". Vaadatud 13.03.2020.
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib looduslikust asfaldist; tee-ehitusmaterjali kohta vaata artiklit asfaltbetoon.* |

---

Surnumere äärest pärineva loodusliku bituumeni tükid
Looduslik asfalt Seefoldist Austrias
**Asfalt** (kreeka keeles άσφαλτος *asphaltos* 'mäepigi'), maalikunstis pigmendina kannab ka nimetust **bituumen** (ladina keeles *bitumen* sõnadest *bix humina* 'maavaik', 'maatõrv'), on pruunikasmusta värvusega pigitaoline viskoosne looduslik orgaaniline ühend. Koosneb peamiselt süsivesinikest.

Mõned käsitlused eristavad looduslikku asfalti, milles moodustavad keeruka segu nii mineraalne kui orgaaniline osis, bituumenist, mis on asfaldi orgaanilisi asineid sisaldav komponent.

Värvainete indeksis kannab asfalt nime NBk6 (Natural Black 6).

Saamine
-------

Asfalti leidub looduses mineraalsel kujul peamiselt nafta muundumise saadusena. Raske nafta koosnebki suurel määral asfaldist. Asfalti sisaldavaid setteid nimetatakse tavaliselt tõrvaliivadeks, ehkki tõrv ja asfalt on erinevad asjad.

Enamik tänapäeval kasutatavast asfaldist ei ole ammutatud otse loodusest, vaid on naftatöötlemise saadus.

Omadused
--------

Tumepruun kuni must tahke kuni pooltahke materjal. Lahustub petrooleumis, tärpentinis ja enamikus orgaanilistes lahustites.

Maalipigmendina on asfalt valguskindel, kuid õhuhapniku toimel kõveneb, mis võib põhjustada maalipinna kahjustusi.

Kasutamine
----------

### Kunstis

Pärlmutterpanustega kaunistatud kaas, mille kinnitamisel on kleepainena kasutatud asfalti. Mesopotaamia, 3300.-3100. aastad eKr
Keraamiline figuraalne anum. Mehhiko, 6.–9. sajand. Must pigment on asfalt
Asfalti kasutati juba 3000 a. eKr Mesopotaamias tellisseintele veekindluse andmiseks, samuti oli see Vana-Egiptuses kasutusel kleepainena. Piibli Esimeses Moosese raamatus on kirjeldatud, kuidas maapigi kasutati Paabeli torni ehituses, samuti esineb selle aine nimetus mujalgi Vanas Testamendis.

17. ja 18. sajandil kasutati asfalti ühe koostisosana läbipaistvas laseerivas vesivärvi- ja õlivärvipigmendis, mida kasutati laseerivate kihtidena varjudes ja mujal. Õlijas pigment aeglustas linaõli kuivamist ja jäi pehme kihina maali pinnale, aja jooksul õhus kõvenedes on ta põhjustanud vanadel maalidel alligaatorinahale sarnanevaid krakelüüre.

Vaata ka
--------

* Bituumen
* Raske nafta

Viited
------

1. ↑  Kunstileksikon. Eesti Klassikakirjastus, 2001
2. ↑
3. ↑
4. ↑  The Color of Art Pigment Database: Pigment Black, PBk
5. ↑
6. ↑
7. ↑  Kunstileksikon. Eesti Klassikakirjastus, 2001
8. ↑

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Tsitaadid Vikitsitaatides: **Asfalt** |

* Asfalt pigmendina portaalis colourex.com
* G. O'Hanlon. Asphaltum and Bitumen. - naturalpigments.com
* Asfalt kunsti- ja konserveerimismaterjalide andmebaasis CAMEO
* Bituumen kunsti- ja konserveerimismaterjalide andmebaasis CAMEO
**Carl Christian Theodor Paul Schiemann** (läti keeles *Pauls Šīmanis*; 17. märts / 29. märts 1876 Jelgava – 23. juuni 1944 Riia) oli baltisakslasest Läti poliitik ja publitsist.

Ta sündis aastal 1876 Jelgavas. Ta õppis algul Jelgava gümnaasiumis, kuid hiljem saatis isa ta kooliteed jätkama Saksamaale, nii et ta lõpetas gümnaasiumi Elberfeldis. Siis õppis ta lühikest aega õigusteadust Tartu Ülikoolis, kuid õppis seejärel Berliini, Marburgi, Königsbergi ja Bonni ülikoolides õigusteadust, ajalugu ja kirjandust. Ta pidi õpingud pooleli jätma, kuna ta võeti üheks aastaks Vene impeeriumi sõjaväkke. Ajateenistuse läbis ta Kaukaasias ja hiljem õppis ohvitseride kursustel Leedus. 1901. aastal sooritas ta eksamid Kölni ülikoolis ja 1902. aastal sai doktorikraadi õigusteaduse alal.

Välismaalasena keelati Schiemannil Saksamaal juristina töötada, mistõttu ta pöördus ajakirjanduse poole. Lühiajalise Tartus viibimise järel asus ta 1903. aastal tööle Revalsche Zeitungi toimetajana Tallinnas. Ta oli ka Eesti Konstitutsioonipartei ja Saksa Ühingu (Deutscher Verein) kaasasutaja. 1907. aastal sai tast Rigasche Rundschau toimetaja.
**Südame kateteriseerimine** on meditsiiniline protseduur, millega sisestatakse veresoone kaudu südamesse kateeter.

Südame kateteriseerimist kasutatakse südame töö uurimiseks, südameprobleemide avastamiseks ja teatud haigusseisundite ravimiseks. Kateteriseerimine sooritatakse spetsiaalses laboris ning kateetri sisestamiskohas kasutatakse kohalikku tuimastust.

Esimese südame kateteriseerimise sooritas 1929. aastal iseenda peal saksa arst Werner Forssmann ning hiljem arendasid seda edasi Ameerika Ühendriikide arstid André Cournand ja Dickinson Richards. Forsmann, Cournand ja Richards said 1956. aastal südame kateteriseerimise väljatöötamise eest Nobeli meditsiiniauhinna.

Viited
------

1. ↑  "Cardiac Catheterization". *Johns Hopkins Medicine*. Vaadatud 15. jaanuar 2021.
2. ↑  "Cardiac Catheterization". *Mayo Clinic*. Vaadatud 15. jaanuar 2021.
3. ↑  "During Cardiac Catheterization". *National Heart, Lung and Blood Institute*. Vaadatud 15. jaanuar 2021.
4. ↑  "The Nobel Prize in Physiology or Medicine 1956". *The Nobel Prize*. Vaadatud 15. jaanuar 2021.
| Medalikohad |
| --- |
|  Olümpiamängud |
| Esimene koht | 1896 | rööbaspuud (võistkondlik) |
| Esimene koht | 1896 | kang (võistkondlik) |

**Gustav** Felix **Flatow** (7. jaanuar 1875 – 29. jaanuar 1945) oli saksa võimleja, 1896. aasta suveolümpiamängude kahekordne olümpiavõitja, Saksamaa esimene olümpiavõitja, rahvuselt juut. Klubi: Berliner Turn-Verein. Elukutselt vabrikant.

9. aprillil 1896 võitis Gustav Flatow Ateena olümpiamängudel riistvõimlemises võistkondlikult rööbaspuud ja kangi. Viiel individuaalalal – toenghüpetes, toenghooglemises, rõngastel, kangil ja rööbaspuudel – ta esikolmikusse ei tulnud. Ta pani end kirja ka kergejõustikus kõrgus- ja teivashüppesse, kuid ei osalenud seal. Võimlemises osales Gustav Flatow ka 1900. aasta suveolümpiamängudel. Samuti tegeles ta jalgrattaspordi ja kergejõustikuga.

Juudina emigreerus ta 1933. aastal Rotterdami. Aastavahetusel 1943/1944 saadi ta kätte ja viidi Theresienstadti koonduslaagrisse, kus ta suri.

Saksa DV-s võisteldi Flatowi karikale. Pärast pikka vastuseisu ja survet oli Saksa Võimlemisliit märtsis 1986 nõus Flatowi-nimelise medali loomisega (ka tema nõo Alfred Flatowi mälestuseks). Esimene medal anti Gustav Flatowi pojale Stefanile.

Vaata ka
--------

* Riistvõimlemine 1896. aasta suveolümpiamängudel
* Gustav Flatow Yad Vashemi veebisaidil (inglise keeles)
Milena Pavlović-Barili Carl Van Vechteni pildil, 1940
**Milena Pavlović-Barili** (ka **Barilli**; serbia keeles Милена Павловић-Барили; 5. november 1909, Požarevac, Serbia – 6. märts 1945, New York) oli Serbia maalikunstnik ja luuletaja, Serbia modernismi silmapaistvaim naissoost esindaja.

Tema itaallasest isa Bruno Barilli oli mõjukas helilooja ning serblannast ema Danica Pavlovic, Karađorđevićite dünastia järeltulija, õppis kunsti. Milena õppis Belgradis Kuninglikus Kunstikoolis (1922–1926) ja Münchenis (1926–1928).

1930ndate algul lahkus Pavlović-Barili Serbiast, kuhu enne Teist maailmasõda pöördus tagasi vaid lühikesteks visiitideks. Hispaanias, Roomas, Pariisis ja Londonis viibides suhtles ta Jean Cocteau ja André Bretoniga ning teda mõjutasid paljud Lääne kunstnikud, eriti Giorgio de Chirico. 1939. aastast elast ta New Yorgis, kus suri 1945. aastal ratsaõnnetuse tagajärjel.

Milena Pavlović-Barili loomingu teemad ulatusid portreedest piiblilugude fantaasiarikaste tõlgendusteni. Motiivide seas olid sagedased unenäolised olukorrad, kardinad, inglid, Venuse kujud ja arlekiinid. Paljud tema tööd on muuseumide püsiekspositsioonis Roomas, New Yorgis, Belgradi Kaasaegse Kunsti Muuseumis ning tema kodulinnas Požarevacis, kus kunstniku kunagises sünnikodus paikneb nüüd majamuuseum.

* Autoportree, 1938*Autoportree*, 1938
* Autoportree, 1939*Autoportree*, 1939
* Akt peegliga*Akt peegliga*
* Kuum roosa jaheda halliga, 1940*Kuum roosa jaheda halliga*, 1940

Viited
------

1. ↑  Vukovic, Sofija. "Milena Pavlović Barili". stazenezele. Originaali arhiivikoopia seisuga 24. veebruar 2015. Vaadatud 21. märtsil 2016.
2. ↑  "Milena Pavlović Barilli, she painted the world". Serbia.com.

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Milena Pavlović-Barili** |

* Valik Milena Pavlović-Barili tekste inglise tõlkes
|  |
| --- |
|  |
| Medalikohad |
| Olümpiamängud |
| **Hõbe** | 2010 |  |
| Maailmameistrivõistlused |
| **Pronks** | 2013 |  |

**Paul Stastny** (sündinud 27. detsembril 1985 Québecis) on Kanada päritolu USA jäähokimängija, kes mängib keskründajana NHL-i klubis Carolina Hurricanes.

Tema isa on Slovakkia päritolu Peter Šťastný, kes mängis aastaid NHL-is ja kuulus Tšehhoslovakkia jäähokikoondisse. Tema vanem vend Yan Stastny on olnud samuti jäähokimängija ja mänginud NHL-is. Lisaks on NHL-is mänginud ka tema onud Anton ja Marián Šťastný.

Stastny alustas karjääri United States Hockey League'i klubis River City Lancers. 2004. aastal liitus ta Denveri Ülikooli meeskonnaga Denver Pioneers. Esimesel aastal tuli ta meeskonnaga USA üliõpilaste meistriks.

2005. aastal valis Colorado Avalanche ta NHL-i *draft* '​is 44. valikuna. Tema debüüthooaeg oli 2006–07, mil ta lõi 28 väravat. Ta nomineeriti sel hooajal hooaja parima uustulnuka auhinnale Calder Memorial Trophy. 2011. aastal valiti Stastny NHL-i tähtede mängule.

2014. aasta juulis siirdus Stastny St. Louis Bluesi. 2018. aasta veebruaris liitus ta Winnipeg Jetsiga. 2018. aasta juulis sõlmis ta kolmeaastase lepingu Vegas Golden Knightsiga, kuid naasis 2020. aasta oktoobris Jetsi.

2022. aasta augustis sõlmis ta üheaastase lepingu Carolina Hurricanesiga.

Stastny on USA jäähokikoondise koosseisus võitnud 2010. aasta taliolümpiamängudelt hõbemedali ja 2013. aasta maailmameistrivõistlustelt pronksmedali.

Viited
------

1. ↑  "Canes sign Stastny to a one-year deal". Carolina Hurricanes. 23. august 2022. Vaadatud 23. augustil 2022.

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Paul Stastny** |

* Paul Stastny NHL.com lehel
* Paul Stastny hockeydb.com lehel

| * v
* r
Carolina Hurricanes |
| --- |
| 
**Väravavahid**: Frederik Andersen **·** Pjotr Kotšetkov **·** Antti Raanta |
| 
**Kaitsjad**: Brent Burns **·** Jalen Chatfield **·** Dylan Coghlan **·** Calvin de Haan **·** Jake Gardiner **·** Shayne Gostisbehere **·** Brett Pesce **·** Brady Skjei **·** Jaccob Slavin |
| 
**Ründajad**: Sebastian Aho **·** Jesper Fast **·** Seth Jarvis **·** Ondřej Kaše **·** Jesperi Kotkaniemi **·** Jordan Martinook **·** Martin Necas **·** Stefan Noesen **·** Max Pacioretty **·** Jesse Puljujärvi **·** Jordan Staal **·** Paul Stastny **·** Derek Stepan **·** Andrei Svetšnikov **·** Teuvo Teräväinen |
**Südameglükosiidideks** nimetatakse südamenõrkuse raviks kasutatavaid lämmastikku mittesisaldavaid ühendeid, mis hüdrolüüsimisel lagunevad suhkruks ja aglükooniks. Viimane on ühtlasi südameglükosiidide farmakoloogilise toime kandjaks.

### Struktuur

Enamik glükosiide sidaldavad C17-ndas asendis α-β küllastamata viieliikmelist laktoonrühma, milles esineb aktiivne vesinik. Laktoonrühma küllastamine ning glükosiidide bensüleerimine nõrgendavad südameglükosiidide toimet. Sama efekt on ka leeliselisel hüdrolüüsil, mille käigus laktoonrühm lõhustatakse ja tekivad bioloogiliselt inaktiivsed isoühendid. Glükosiidid, mille molekulis on C19-ndas asendis metüülrühm, avaldavad kaks korda nõrgemat toimet kui need, millel on selles asendis aldehüüdrühm.
Kõik südameglükosiidid imenduvad seedetrakti kaudu aeglaselt ning seetõttu omavad suu kaudu manustades märgatavat terapeutilist efekti püsivamad glükosiidid.

### Toimemehhanism

Raku funktsioonide juhtimiseks kasutatakse sageli membraanipotentsiaalide muutusi. Puhkeolekus rakus on intratsellulaarne Na+ kontsentratsioon väiksem kui ekstratsellulaarne. Depolarisatsioonifaasis liigub Na+ rakku ning K+ rakust välja. Südameglükosiidid inhibeerivad Na-K-ATPaasi, mis on vajalik Na-K-pumba tööks. Selle tagajärjel suureneb Na+ intratsellulaarne kontsentratsioon ja sellega kaasneb ka Ca2+ sissevool rakku, mis on seejärel kasutatav kontraktiilse süsteemi aktiveerimiseks.

### Farmakoloogiline toime

Südameglükosiidide toime avaldub järgmises:

* südame süstoolsed kokkutõmbed muutuvad tugevamaks ja süstol lüheneb;
* südame rütm aeglustub, diastoolne faas pikeneb ning vatsakesed täituvad suurema hulga verega;
* südame juhtesüsteemi erutuvus langeb;
* vereringe üldise paranemise tagajärjel suureneb diurees;

Suurtes annustes kutsuvad südameglükosiidid esile iivelduse ja oksendamise. Esinevad ka häired südametegevuses: pulss aeglustub, vererõhk tõuseb, His´i kimbu blokeerimise tõttu kujuneb välja atrioventrikulaarne blokaad, sellele järgneb südame seiskumine.

Vaata ka
--------

* Sõrmkübaraglükosiidid
* Piibeleheglükosiidid
* Strofantiin
Paul Teesalu (2016)

**Paul Teesalu** (sündinud 24. veebruaril 1975 Haapsalus) on Eesti diplomaat, suursaadik Itaalias, San Marinos, Maltas ja Malta ordu juures.

Lõpetas 1997. aastal Tartu Ülikooli ja Kõrgema Usuteadusliku Seminari usuteaduse erialal. 1998. aastal lõpetas Eesti Diplomaatide Kooli. Hiljem on end täiendanud Saksamaa Liitvabariigi Diplomaatide Koolis.

Alates 1998. aastast töötab Teesalu Eesti välisministeeriumis. Aastatel 1998–2001 töötas ta välisministeeriumi poliitikaosakonnas, 2001–2004 Eesti alalises esinduses OSCE juures Viinis ja 2004–2007 Eesti alalises esinduses NATO juures Brüsselis. 

Aastatel 2007–2009 oli ta välisministeeriumi rahvusvaheliste organisatsioonide büroo direktor ning 2009–2010 välisministeeriumi julgeolekupoliitika büroo direktor. 

2010–2014 oli Teesalu Eesti suursaadik Egiptuses, 2011–2014 ka Araabia Liiga juures ning aastatel 2013–2015 Eesti esimene suursaadik Aafrika Liidu juures. 

2014 määrati suursaadikuks, alaliseks esindajaks ÜRO ja teiste rahvusvaheliste organisatsioonide juurde Genfis. 

Aastatel 2014–2017 oli ta välisministeeriumi poliitikaosakonna peadirektor, 2018–2020 välisministeeriumi poliitikaküsimuste asekantsler ning Eesti suursaadik Püha Tooli juures, resideerimisega Tallinnas. 

2004-2017 Eesti Välispoliitika Instituudi nõukogu liige. 

Alates 2020. aasta sügisest on Paul Teesalu Eesti suursaadik Roomas .

Tunnustus
---------

* 2021 Valgetähe IV klassi teenetemärk
* 2021 Välisministeeriumi teeneterist

Viited
------

1. ↑  Eesti suursaadik Aafrika Liidu juures andis üle volikirja. Välisministeerium, 23. aprill 2013.
2. ↑  Riigi Teataja 06.01.2014. "Vabariigi President, otsus".
3. ↑  Riigi Teataja. "Vabariigi President, otsus".
4. ↑  Välisministeerium (25. september 2020). "Eesti uus suursaadik Itaalias andis üle volikirja". *vm.ee*.
5. ↑  Teenetemärkide kavaleride andmekogu – 20099
6. ↑  Välisministeerium (21. jaanuar 2021). "Välisminister tunnustas välisministeeriumi teeneteristidega mitmeid eestlasi ja välismaalasi". *vm.ee*.

Välislingid
-----------

* Mis saab Egiptusest, intervjuu Erki Tammele, teek.ee
**Paul Roderich Bidder** (6. mai 1850 Tartu – 8. juuli 1908 Laiuse) oli Eesti vaimulik.

Ta lõpetas Tartus gümnaasiumi, õppis aastatel 1868–1873 Tartu Ülikooli usuteaduskonnas ning 1874–1875 Erlangeni Ülikoolis, kust sai doktorikraadi (Dr. phil.). Töötas 1877. aastal Linna tütarlastekoolis (*Stadttöchterschule*) usuõpetajana. Ordineeriti Peterburis 23. novembril 1877 õpetajaametisse.

Töötas 1877–1908 Laiuse koguduse õpetajana, olles 1906. aastast ühtlasi praost.

Isiklikku
---------

Tema isa Georg Friedrich Karl Heinrich von Bidder oli baltisaksa füsioloog ja anatoom, Tartu Ülikooli arstiteaduskonna professor ja Tartu Ülikooli rektor aastatel 1858–1865. Tema vend Friedrich Ernst Bidder oli samuti arstiteadlane. Tema poeg Roderich Bidder oli õpetaja Harju-Risti, Nissi ja Tallinna Peeteli koguduses, poeg Alfred Bidder oli õpetaja Tallinna Toomkoguduses.

Viited
------

1. ↑  Erik Amburger "Die Pastoren der evangelischen Kirchen Rußlands" vom Ende des 16. Jahrhunderts bis 1937 Ein biographisches Lexikon Institut Nordostdeutsches Kulturwerk Martin Luther Verlag 1998

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**Burchard Sielmann** | **Tartu praost**1907–1908 | Järgnev**Leberecht Georg Traugott Greinert** |
**Maramureși maakond** on 1. järgu haldusüksus (maakond) Rumeenias. Maakonna lõunaosas olev Târgu Lăpuși linn ja selle ümbrus asub Transilvaanias. Piirneb põhjas Ukrainaga.

Elanikest on 82% rumeenlased, 7,5% ungarlased ja 6,8% ukrainlased.

Linnad
------

* Baia Mare
* Baia Sprie
* Borșa
* Cavnic
* Seini
* Sighetu Marmației
* Șomcuta Mare
* Târgu Lăpuș
* Tăuții-Măgherăuș
* Ulmeni
* Vișeu de Sus

Välislingid
-----------

* Maramureși maakonna koduleht


Rumeenia maakonnad ja keskalluvusega linn

Alba **·**  Arad **·**  Argeș **·**  Bacău **·**  Bihor **·**  Bistrița-Năsăud **·**  Botoșani **·**  Brașov **·**  Brăila **·**  Bukarest **·**  Buzău **·**  Caraș-Severin **·**  Călărași **·**  Cluj **·**  Constanța **·**  Covasna **·**  Dâmbovița **·**  Dolj **·**  Galați **·**  Giurgiu **·**  Gorj **·**  Harghita **·**  Hunedoara **·**  Ialomița **·**  Iași **·**  Ilfov **·**  Maramureș **·**  Mehedinți **·**  Mureș **·**  Neamț **·**  Olt **·**  Prahova **·**  Satu Mare **·**  Sălaj **·**  Sibiu **·**  Suceava **·**  Teleorman **·**  Timiș **·**  Tulcea **·**  Vaslui **·**  Vâlcea **·**  Vrancea
Marathi keele levila.
**Marathi keel** on peamiselt India Mahārāshtra osariigis räägitav indoeuroopa keelkonna indoiraani harusse kuuluv India keel. 

Marathi keel on tekkinud praakriti maharaštri murdest.

Marathi keelt rääkis Indias 2001. aasta rahvaloenduse andmeil emakeelena 71,9 miljonit marathit. See on üks 22 India ametlikust keelest. Kõnelejate arvult on see maailmas 15. keel.

Kiri
----

Marathi keelt kirjutatakse modifitseeritud devanaagaris. Kirjas on 16 vokaali- ja 36 konsonandimärki.

Grammatika
----------

### Fonoloogia

Marathi keeles on 25 kaashäälikut ja 9 täishäälikut.

Rõhk asub esimesel silbil.

### Morfoloogia

Noomenid jagunevad 3 grammatilise soo järgi. Noomenitel on 7 käänet ja 2 arvu. Ainsa india keelena on marathi keeles säilinud sanskriti lokatiiv.

Tegusõnad võivad ühilduda nii subjekti kui ka objektiga.

### Süntaks

Marathi keele põhisõnajärg on SOV.

### Sõnavara

Keeles on palju laene hindi, pärsia ja araabia keelest.

Viited
------

1. ↑  "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 7. aprill 2014. Vaadatud 24. jaanuaril 2011.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Marathikeelne Vikipeedia** |
| Karbamiid |
| --- |
| Chemical structure of urea Urea 3D structure of urea |

**Karbamiid** ehk **uurea** ehk **kusiaine** on orgaaniline ühend süsinikust, lämmastikust, hapnikust ja vesinikust, keemilise valemiga CON2H4 või (NH2)2CO. Normaaltingimustel on see valge, lõhnatu, tahke, vees hästi lahustuv aine.

Karbamiidi avastas 1773. aastal Hilaire Rouelle.

Looduslikku päritolu karbamiid
------------------------------

Looduslikult leidub karbamiidi kui biokeemilise nn uurea tsükli ühe saadusena kõige rohkem lindude väljaheites ja loomade uriinis, samuti teiste organismide jäänustes.

Looduses lagundavad karbamiidi uurea- ehk urobakterid. Seda protsessi nimetatakse urolüüsiks ja see toimub peamiselt mullas ja merevees.

Karbamiidi süntees
------------------

See oli esimene orgaaniline ühend, mis anorgaanilistest lähteainetest kunstlikult sünteesiti, mis omakorda aitas kummutada vitalismi teooriat. Karbamiidi sünteesiga pani Friedrich Wöhler 1828. aastal aluse orgaanilisele keemiale, valmistades uurea kaaliumtsüanaadi (KCNO) ja ammooniumsulfaadi [(NH4)2(SO4)] reaktsioonil. Kuigi Wöhler üritas saada ammooniumtsüanaati, sai ta hoopis karbamiidi ning kummutas tahtmatult vitalismi teooria, mille kohaselt elusorganismide kemikaalid erinevad fundamentaalselt elutust ainest.

Töönduslik tähtsus
------------------

Karbamiid on lämmastikku sisaldav keemiatööstuse saadus, mida maailmas toodetakse umbes 100 000 000 tonni aastas.

Karbamiidi toodetakse kommertseesmärkidel sünteetilisest ammoniaagist ja süsinikdioksiidist. Karbamiidi toodetakse graanulitena, helvestena, kristallidena ja lahustena.

Rohkem kui 90% toodangust kasutatakse väetisena. Karbamiid on suurima lämmastikusisaldusega (46,4%) lämmastikväetis.

Karbamiidi kasutatakse samuti mitmete plastide, ravimite, kosmeetikavahendite ja sünteetiliste vaikude toorainena.

Vaata ka
--------

* Uriin
* Urobakterid
* Urolüüs

Viited
------

1. ↑  EE 10. köide, 1998.
**Jaagup Alaots** (27. juuli 1940 Tartu – 15. oktoober 2012) oli eesti loomaarstiteadlane.

Ta lõpetas 1958. aastal Tartu 2. Keskkooli ja 1965. aastal Eesti Põllumajanduse Akadeemia veterinaariateaduskonna. 

Aastal 1976 kaitses ta teemal "Tibude lümfoidkoe varajased histoloogilised muutused tervetel ja pulloroosihaigetel tibudel" veterinaariakandidaadi väitekirja.

Pärast akadeemia lõpetamist teenis ta Nõukogude armee sideväes. 

Seejärel töötas ta aastatel 1967–1968 peaveterinaararstina Uula sovhoosis (asus praeguses Puhja vallas). Aastal 1968 kutsuti ta teadurina tööle Balti Tsonaalsesse Teadusliku Uurimise Veterinaarlaboratooriumisse, kus ta töötas aastani 1979. Seal valmis ka tema kandidaadiväitekiri.

Eesti Põllumajanduse Akadeemias algas tema pedagoogiline tegevus 1972. aastal: õppejõuna patoloogilise histoloogia alal tollases patoloogilise anatoomia, loomatervishoiu ja parasitoloogia kateedris. Septembris 1979 asus ta korralise õppejõuna tööle veterinaariateaduskonna sise- ja nakkushaiguste kateedris; tema vastutada oli kogu epizootoloogia valdkonna õppetöö. Aastal 1987 valiti ta dotsendi ametikohale. Aastal 1996 sai ta epizootoloogia professoriks. 

Lisaks õppetöökoormusele osales ta veiste leukoosi uurimisgrupi töös. Lisaks täitis ta ka administratiivseid kohustusi, olles aastatel 1982–1994 veterinaariateaduskonna teadusprodekaaniks ja aastatel 1996–2000 loomaarstiteaduskonna nakkushaiguste instituudi juhataja, samuti osales ta teaduskonna nõukogu, metoodikakomisjoni ja teiste otsustuskogude töös.

Ta õpetas üle 25 aasta (1979–2006) loomaarstiüliõpilastele epizootoloogiat ja loomade ning lindude nakkushaigusi. Selle kõrvalt leidis ta aega emakeelse õppekirjanduse koostamiseks.

Välislingid
-----------

* In memoriam Jaagup Alaots (27.07.1940-15.10.2012)
* Alaots, Jaagup (EE)
* Haud Tartu Maarja kalmistul
**Turundusmeetmestik** (laiemalt tuntud kui 4P mudel) on meetmete kombinatsioon, mida ettevõte rakendab sihtturu mõjutamiseks.
. 

Selle mõiste võttis 1949. aastal esmakordselt kasutusele Neil Hopper Borden artiklis "The Concept of the Marketing Mix". N. Borden hakkas mõistet aktiivselt kasutama pärast seda, kui tema partner James Culliton oli 1946. aastal kirjeldanud turundajat kui koostisosade miksijat, kes kombineerib erinevaid turundusvõtteid, jõudes viimaks välja optimaalse lahenduseni, mis on ettevõtte jaoks kasulik. 

Turundusmeetmestiku skeem

J. McCarthy 4P-mudelid
----------------------

1960. aastal pakkus E. Jerome McCarthy välja 4P-lähenemisviisi, mida kasutatakse laialdaselt tänapäevani. Paraku on 4P-mõtteviis liiga üldine, ei sobi iga olukorra jaoks ega sisalda tänapäeva turunduse elemente. Klassikaline turundusmeetmestik (inglise keeles *marketing mix*, vahel ka *4 P's* ehk 4 P-d) käsitleb turundustegevuste kavandamisel nelja vaatenurka: hind (*price*), müügitoetus (*promotion*), toode (*product*) ja turustus (*place*). 

### Hind

Hind viitab rahale, mida klient toote eest maksab. 

Hinnastrateegia:

* Baashind määratakse kõigepealt, sellele järgneb hinnastrateegia
* Aktiivne hinnastrateegia – turu koorimine, turu hõivamine
* Passiivne hinnastrateegia (konkurentsist, turust lähtuvalt)
* Madal hinnatase
* Kõrge hinnatase

### Müügitoetus

Müügitoetus hõlmab suhtlust tarbija ja avalikkusega. 

Eesmärgid:

* Tarbijate informeerimine toodetest, vajadustest, mida need rahuldavad ja müügikohtadest
* Tarbija mõjutamine, veenmine
* Kaupade olemasolu, kättesaadavuse meenutamine

Liigid:

* Reklaam
* Isiklik müük
* Müügi soodustamine
* Avaliku arvamuse kujundamine

### Toode

Toode – kõik, mida turul pakutakse ning mis rahuldab tarbija vajadusi ja soove. Tooted jagunevad kaheks: materiaalsed (kaubad) ja immateriaalsed (teenused ja kogemused). 

Toodete liigitus:

* Lähtuvalt kasutajast (tarbekaup, tööstuskaup)
* Kasutusajast (lühitarbekaup, kestuskaup, teenus)
* Ostuharjumusest (esmatarbekaup – regulaarkaup, impulsskaup, hädaabikaup, valikkaup, võõrkaup, erikaup)

### Turustus

Turustus tagab klientidele juurdepääsu pakkumisele ja nõudlusele ning tagab tarbijale mugavuse. Turustuse eesmärgiks on vähendada kulusid kontaktide loomisel ja tehingute sõlmimisel. 

Turustus jaguneb kaheks: 

* Vertikaalsed turustuskanalid – tootja, vahendaja, müüja töötavad koos ühe toote nimel (butiik, ametlik maaletooja jne)
* Horisontaalsed turustuskanalid – tootja, vahendaja ja müüja töötavad eraldi (kaubanduskett – kulude vähendamine, ketikaubanduses omamine, frantsiis ja rent)

Viited
------

1. ↑ . Turundusmeetmestik ehk turundusmiks
2. ↑ . Marketing mix
3. ↑  Edmund Jerome McCarthy, Stanley Shapiro. Essentials of marketing. 1983
4. ↑ . Marketing Mix (Basic 4P's)
5. ↑ . Definition of 'Marketing mix'

Kirjandus
---------

* Bennett, Coleman & Co. Ltd (2019). Definition of 'Marketing Mix'.
* LVRKK. Turundusmeetmestik ehk turundusmiks.
* McCarthy, Edmund Jerome; Shapiro, Stanley (1983). Essentials of marketing
* Tutor2u (2018). Marketing Mix (Basic 4P's).
* Wikipedia (2019). Marketing mix.
**Ymir** ehk **Saturn XIX** (esialgne tähis **S/2000 S 1**) on Saturni kaaslane.

Ta tiirleb Saturni pöörlemisele vastupidises suunas.
Saturni pöörlemissuunale vastupidises suunas tiirlevad kuud arvatakse olevat tulnud Saturni kaaslasteks pigem kuskilt mujalt, kui tekkinud samas akretsioonikettas, mis ümbritses noort Saturni ta moodustumisel. Näiteks Saturni suuremad ja lähemad kuud tiirlevad planeedi pöörlemisega samas suunas ning seetõttu arvatakse, et nad on tekkinud koos Saturniga, ehk tiirelnud ümber Saturni selle tekkimise ajast alates. Seetõttu on Ymir ilmselt Saturnist mööda lennata püüdnud ja Saturni gravitatsiooni poolt "kinni püütud" ning selle ümber tiirlema jäänud taevakeha.

Ymiri tiirlemisperiood on 3,6 Maa aastat. Selle aja jooksul näeks Ymiril viibija umbes 2650 päikeseloojangut.

Saturni kaaslastest, mille tiirlemisperiood on pikem kui kolm Maa aastat, on Ymir kõige suurem (läbimõõduga ligikaudu 18 km).

Ymiri avastas 2000. aastal Brett J. Gladmani uurimisrühm. Nime Ymir sai ta augustis 2003 skandinaavia mütoloogiast pärit kõigi hiidude ehk jöötunite esiisa Ymiri järgi.

Viited
------

1. ↑  Brian G. Marsden. IAUC 7512, IAU, 25. oktoober 2000. Vaadatud: 16.04.2014.
2. ↑  Alex Willman. Planet Saturn Data, 5. mai 2009. Vaadatud: 16.04.2014
3. 1 2 3  Scott S. Sheppard. Saturn's Known Satellites, Department of Terrestrial Magnetism. Vaadatud: 16.04.2014.
4. 1 2  Eeldades, et tegu on keraga, mille raadius on 9 km, ning võtta tiheduseks 1,7g/cm³ (kuigi tegu võib olla rusuhunnikuga), saame massi 5,1×1015 kg ja paokiiruse 8,7 m/s (31 km/h).
5. ↑  Denk, T. Mottola, S. Irregular Saturnian Moon Lightcurves from Cassini-ISS Observations: Update. Abstract 406.08, DPS conference 2013, Denver
6. ↑  Ymir: Overview NASA. Vaadatud: 16.04.2014
7. ↑  Daniel, W. E. IAUC 8177: Sats OF (22); Sats OF JUPITER, SATURN, URANU, IAU, 8. august 2003. Vaadatud: 16.04.2014.

Välislingid
-----------

* MPEC 2000-Y15: S/2000 S 1, S/2000 S 2, S/2000 S 7, S/2000 S 8, S/2000 S 9 (andmed)
* Ephemeris IAU-NSES
* Saturn's Known Satellites

Saturni kaaslased

S/2009 S 1 • Pan • Daphnis • Atlas • Prometheus • Pandora • Epimetheus • Janus • Aegaeon •  Mimas • Methone • Anthe • Pallene • Enceladus • Tethys • Telesto • Kalypso • Dione • Helene • Polydeuces • Rhea • Titan • Hyperion • Iapetus • Kiviuq • Ijiraq • Phoebe • Paaliaq • Skathi • Albiorix • S/2007 S 2 • Bebhionn • Erriapus • Skoll • Siarnaq • Tarqeq • S/2004 S 13 • Greip • Hyrrokkin • Jarnsaxa • Tarvos • Mundilfari • S/2006 S 1 • S/2004 S 17 • Bergelmir • Narvi • Suttungr • Hati • S/2004 S 12 • Farbauti • Thrymr • Aegir • S/2007 S 3 • Bestla • S/2004 S 7 • S/2006 S 3 •  Fenrir • Surtur • Kari • Ymir • Loge • Fornjot