recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Värviproov 18 on van Dycki pruun pigment. Käsitsi koloreeritud illustratsioon käsiraamatust "The theory and practice of landscape painting in water-colours" (1871)
**Van Dycki pruun**, nimetatud flaami maalikunstniku Anthonis van Dycki järgi, ehk **kasseli pruun** või **kasselpruun**, ka **kölni muld**, on 90% orgaanilisest ainesest koosnev pruun looduslik värvipigment, mida saadakse pruunsöest, turbast või nende sisaldusega mullast. Sisaldab osaliselt hüdreeritud raud(III)oksiidi, osaliselt hüdreeritud mangaanoksiidi ja huumushappeid.

Värvainete indeksis kannab looduslik van Dycki pruun tähiseid NBr8 (Natural Brown 8) ja 77727.

Sõnavara
--------

Eesti keeles pole pigmendi nimetusest tuletatud värvuse nimetust, ingliskeelsed *Van Dyck brown* ning *Vandyke brown* on eesti keelde tõlgitud kui *sügavpruun*.

Omadused
--------

Värvus võib värvikihi paksusest ja kihtide arvust sõltuvalt varieeruda puhtast mustast punakasvioletse varjundiga kuni hallika pruunini. Pigment on laseeriv ja vähese katvusega, otseses päikesevalguses kergesti pleekiv. Eri piirkondadest pärit pigmendid võivad omadustelt, koostiselt ja värvuselt kergelt erineda. Ei lahustu naftast saadud lahustites, näiteks petrooleumis, kuid huumushapete tõttu lahustub aluselises keskkonnas. Põleb tõrvja suitsuga ja jätab halli põlemisjäägi. Pole ilmastikukindel, ei soovitata kasutada välistingimustes.

Asendajad
---------

Tänapäeval müüakse sama nime all sarnase värvusega, kuid teise koostisega pigmente, tuntuimad asendajad on mangaanhüdroksiid (Pigment Brown 8) ja huumushappe naatriumisoolad (Pigment Brown 12), mõlemad sügava tumepruuni värvusega.

Sarnase tooniga on puusöe- või mangaanmustast ja sünteetilistest raudoksiididest kokku segatud värv  või mõni bituumenit sisaldav pruun pigment.

Ajaloost
--------

Esineb maalikunstis alates 17. sajandist. Saksamaal olid värvipigmendi saamise piirkonnad Kasseli ja Kölni ümbrus, mille järgi on pigment samuti nimetatud. Palju kasutas seda Peter Paul Rubens, kes pigmenti kuldookriga segades saavutas pehme läbipaistva pruuni tooni, mis eriti hästi on säilinud vaigust valmistatud maalilakkide all. 19. sajandil kasutati Van Dycki pruuni massiliselt nii õli- kui ka akvarellvärvis.

Hiljem on värvi sageli kasutanud Bob Ross oma telesaates "The Joy of Painting".

Viited
------

1. ↑
2. ↑  Kunstileksikon. Eesti Klassikakirjastus, 2001
3. ↑  Kunstileksikon. Eesti Klassikakirjastus, 2001
4. ↑
5. ↑
6. ↑
7. ↑
8. ↑
9. ↑
10. ↑  "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 25. oktoober 2020. Vaadatud 18. jaanuaril 2020.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
11. ↑
12. ↑
13. ↑
14. ↑
15. ↑
16. ↑

Välislingid
-----------

* Van Dycki pruun portaalis colourex.com
* Van Dycki pruun veebinäitusel Pigments Through the Ages
* Van Dycki pruun kunsti- ja konserveerimismaterjalide andmebaasis CAMEO
* Van Dyke Brown. - naturalpigments.com (muldpigment, milles on ülekaalus ligniidist stabiilsemad pürolusiit ja götiit)
**Harilik põdramokk** (*Sarcodon imbricatus*) on põdramoka perekonda kuuluv seeneliik.

Kirjeldus
---------

Kübar on kumer, hallikaspruun või pruun, tihedalt kaetud suurte, osaliselt kattuvate, teravatipuliste, tumepruunide või mustpruunide soomustega. Kübara laius on 5–20 cm. Kübara alakülg on kaetud rippuvate kahvatupruunide narmastega. Seene jalg on kuni 10 cm kõrge. Seeneliha on kõva, valge, vananedes muutub hallikaspruuniks.

Kasvukoht
---------

Kasvab palu- ja loomännikutes, mõnikord ka männisegametsades. Tavaline kõikjal Eestis, aga esineb ebaühtlaselt. Harilik põdramokk on tavalisem Ida- ja Kagu-Eesti okas- ja segametsades, peamiselt küll palumännikuis, ning Loode-Eesti loometsades. Kui põdramokad valgusrikka männiku all hulgakesi, sageli ka nõiaringina, koos kasvavad, jätavad nad mõjusa mulje. Kasvab augustist oktoobrini.

Kasutamine
----------

### Söögiseenena

Põdramokk on väga hea söögiseen[*viide?*]. Seeneliha on vürtsise lõhnaga, mõnikord maheda, mõnikord aga kibeda maitsega. Maheda maitsega seeni võib noorelt süüa, vanana muutuvad nad liiga vintskeks. Mõned inimesed on põdramoka suhtes tundlikud ja neil tekitab seen seedehäireid või kõhuvalu. Seepärast tuleks põdramoka söömisesse suhtuda ettevaatlikult ja kasutada teda vaid vähesel hulgal segus teiste seentega, et roa maitsele ja lõhnale vürtsikust lisada. Sobib suppideks, kastmeteks, praetult ja hautatult kartulite ja köögiviljadega.

Värvimiseks
-----------

Harilik põdramokk on üks väheseid seeni, millega on võimalik värvida siniseks. Värvimiseks on parimad mändide läheduses kasvavad ja juba tumedaks tõmbunud vanad viljakehad.

Välislingid
-----------

* Harilik põdramokk andmebaasis eElurikkus Muuda Vikiandmetes
**Aime Kärner** (sündinud 20. novembril 1940 Helenurmes) on eesti etnoloog ja muuseumitöötaja.

Kärner sündis Pärnumaal Helenurme külas, 1950. aastal kolis pere elama Sinti. Keskkooli lõpetamise järel astus ta õppima Tartu Riikliku Ülikooli ajaloo-keeleteaduskonna ajaloo osakonda, mille lõpetas 1964. aastal etnograafina. Seejärel töötas Aime Kärner veidi üle aasta ENSV Riiklikus Ajaloo Keskarhiivis arhivaari, hiljem noorema teadusliku töötajana. 1966. aastal asus Aime Kärner teadurina tööle ENSV Riiklikku Etnograafiamuuseumisse. Aastatel 1975–1990 oli ta muuseumi fondide osakonna juhataja. Lisaks fonditööle juhtis ta sageli muuseumis ekskursioone ning korraldas muuseumi kogusid tutvustavaid rändnäitusi. Teadlasena spetsialiseerus Kärner töölisklassi uurimisele: diplomitööle „Sindi tööliste elu-olu 1832–1964" järgnesid ekspeditsioonid nii Sindis kui teistes Eesti väikelinnades, kus ta kogus esemed ja teatmematerjali, tegi fotosid, lasi täita ankeete ja kirjutas välitööpäevikuid. Eesti Rahva Muuseumi arhiivis on hoiul tema 11 etnograafilist kirjeldust (kokku ca 900 lk), 8 välitööpäevikut, 132 fotot, esemekogus on Sindist kogutud 117 eset ning umbes 100 eset teistelt kogumisretkedelt. Tema kogutud materjale on muuhulgas kasutatud muuseumi Eestit käsitleva püsinäituse „Kohtumised" ettevalmistamisel. 1990. aastal asus Kärner Tartu Linnamuuseumis tööle teadur-koguhoidjana. Aime Kärner on Eesti Muuseumiühingu auliige. Novembris 2020 avati Eesti Rahva Muuseumi raamatukogus Aime Kärneri tööd tutvustav ajutine näitus „Daam muutuval muuseumimaastikul".

Publikatsioone
--------------

* Kärner, Aime (1968). Sindi tekstiilitööliste vanemad elamud. Kasarmud. *Etnograafiamuuseumi Aastaraamat*, XXIII, lk 315–330.
* Kärner, Aime (1973). Sindi tekstiilitööliste vanemad elamud. Väikemajad. *Etnograafiamuuseumi Aastaraamat*, XXVII, lk 33–53.
* Kärner, Aime (1984). Tartu Ülikooli õppejõud Etnograafiamuuseumi kogude täiendajatena. *Etnograafiamuuseumi Aastaraamat*, XXXV, lk 28–34
**Harilik rass** (*Cynoglossum officinale*) on kareleheliste sugukonda kuuluv taimeliik.

Harilik rass on ravimtaim, seda kasutatakse rahustina ja unerohuna, samuti valude ja krampide vastu. Lisaks saab seda kasutada ka muttide ja näriliste tõrjeks, millest räägib muuhulgas ka Sammalhabe Naksitrallide teises raamatus:

> Ükski rott ei suuda rassi omapärast lõhna välja kannatada. On teada isegi juhtumeid, kus rotid ja hiired ennast laevalt merre kukutasid, kui värske rassitaim pardale toodi.
> 
> 

Harilik rass on mürgine, kuid kokkupuude taimega ei ole inimesele üldiselt surmav, küll aga võivad sõrmeotsad muutuda tuimaks ning silmad ja ninasõõrmed võivad hakata kipitama. Samas muttidele ja närilistele on see surmav nende väiksema kehakaalu tõttu.

Välislingid
-----------

* Harilik rass andmebaasis eElurikkus Muuda Vikiandmetes

1. ↑  Raud, Eno (1975). *Naksitrallid. Teine Raamat*. Eesti Raamat.
2. ↑  Amor, Kristina (23. märts 2017). "Harilik rass peletab mutte". *Targu talita*. **2017** (12): 182–183.
**Aime Ruus** (kuni 2008 **Aime Pajumägi**; sündinud 30. augustil 1968 Viljandis) on eesti tehnikateadlane, Tallinna Tehnikaülikooli inseneriteaduskonna ehitusmaterjalide ja -füüsika õpperaja kaasprofessor ning Tartu kolledži direktor.

Elulugu
-------

Ta lõpetas 1986 Põltsamaa Keskkooli, 1991 Eesti Põllumajanduse Akadeemia maainseneriteaduskonna maaparanduse erialal, 1991–1993 EPMÜ maaehituse instituudi magistrant, tehnikamagister (2001, EPMÜ), väitekiri "Veiste sügavallapanul külmlautade sobivusest Eestis" (Tartu, 2001), Ph.D. (maaehitus, 2007, EMÜ), väitekiri "*Unisolated cowsheds. Ventilation and aspects of building physics*" (Tartu, 2007). 

Oli 1991–92 EPMÜ ehitusmehaanika kateedri laborijuhataja, 1995–96 maaehituse instituudi assistent, 1996–99 OÜ Geotar maamõõtja, 1999–2005 EPMÜ maaehituse instituudi lektor, 2005– EMÜ metsandus- ja maaehitusinstituudi lektor.

Teadustöö
---------

Uurimisvaldkond: veiste külmlaudad – ehitusfüüsikalised aspektid, ventilatsioon, lehmade heaolu automaatse hindamise võimalused nendes. Üle 10 teadustrükise.

Teoseid
-------

* "Soojustamata vabapidamislauda sisekliima". Kaasautor. // Agraarteadus 14 (2003) 1
* *"Indoor climate of uninsulated cowsheds during summertime"*. Kaasautor. // Actual Tasks on Agricultural Engineering. 31. Zagreb 2003
* *"Temperature and humidity regime in summer in large uninsulated loose housing cowshed with non-asbestos fiber-cement roof"*. Kaasautor Jaan Miljan. // Actual Tasks on Agricultural Engineering. 33. Zagreb 2005
* *"Spatial microclimate patterns in reconstructed and new large unisolated loose housing cowshed"*. Kaasautor. // Building and Environment. 42 (2007) 1

Viited
------

1. ↑  Aime Ruus Eesti Teadusinfosüsteemis Muuda Vikiandmetes
2. 1 2 3  Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide. Lk 372-373
3. ↑  "NÜÜD PROFESSOR: Aime Ruus | TalTech". *taltech.ee*. 18. oktoober 2022. Vaadatud 5. veebruaril 2023.

Kirjandus
---------

* *Eesti teaduse biograafiline leksikon.* 3. köide: *N–Sap* TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013, lk. 372-373

Välislingid
-----------

* Aime Ruus Eesti Teadusinfosüsteemis Muuda Vikiandmetes

 *Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.*
**Harilik ristirohi** (*Senecio vulgaris*) on korvõieliste sugukonda ristirohu perekonda kuuluv taimeliik.

Kirjeldus
---------

Harilikul ristirohul on sopilis-sulglõhised, peaaegu paljad lehed. Õisikus on ainult putkõied, keelõied puuduvad. Üldkatise sisemised lehed paljad, enamasti mustatipulised. Välimisi katiselehekesi on rohkesti, need on samuti mustatipulised. Taime tavaline kõrgus on 5–40 cm. Võib kõige kergemini segi minna mets-ristirohuga.

Levik ja kasvukohad
-------------------

Harilik ristirohi on looduslikult tsirkumpolaarse levilaga. Eestis tavaline, kasvades aedades ja põldudel umbrohuna, teeservadel ja mererannikul.

Kasutamine
----------

Umbrohi. Alkaloidide senetsioniini ja senetsiini sisalduse tõttu ravimtaim, verejooksu sulgeva toimega. Õitsemisajal leidub taimes umbes 25 mg% C-vitamiini. Kariloomad harilikku ristirohtu ei söö, seemnised on aga meelepäraseks toiduks kanaarilindudele.

Viited
------

1. ↑  "Senecio vulgaris - harilik ristirohi". *Eesti taimede uue levikuatlase tööversioon*. 2018.
2. ↑  Talts, Silvia (1978). *Perekond ristirohi - Senecio. - Eesti NSV floora, 6. kd*. Tallinn: Valgus. Lk 286.

Välislingid
-----------

* Harilik ristirohi andmebaasis eElurikkus Muuda Vikiandmetes
**Dwyane Tyrone Wade Jr** (sündinud 17. jaanuaril 1982 Chicagos Illinoisi osariigis) on Ameerika Ühendriikide endine elukutseline korvpallur, kes mängis korvpalliliigas NBA kokku 16 hooaega. Lõviosa karjäärist Miami Heati esindanud Wade tuli kolmekordseks NBA meistriks.

Karjäär
-------

Ülikoolikorvpalli Marquette'i eest mänginud Wade'i valis 2003. aasta NBA *draft'*i viienda valikuna Miami Heat. Esimesed 13 hooaega Miamis veetnud Wade tuli Heatiga kolmekordseks NBA meistriks. Kui 2006. aastal oli tiitli peaarhitekt Wade ise, siis 2012. ja 2013. aastal vedasid meeskonna võidule kolmik Wade, LeBron James ja Chris Bosh.

2016. aasta suvel sõlmis Wade kaheaastase lepingu kodulinnaklubi Chicago Bullsiga, kuid siirdus juba 2017. aasta sügisel edasi Cleveland Cavaliersi. Cavaliersis jõudis Wade veeta vaid mõned kuud, sest juba 2018. aasta veebruaris vahetati ta tagasi Miami Heati. Wade mängis oma esimese koduklubi eest veel poolteist hooaega, misjärel lõpetas NBA karjääri.

Karjääri jooksul 1054 kohtumises osalenud Dwyane Wade'i arvele jäi keskmiselt 22 punkti, 4,7 lauapalli, 5,4 resultatiivset söötu ja 1,5 vaheltlõiget mängus.

### NBA finaalseeria MVP

Dwyane Wade sai karjääri suurima tunnustuse 2006. aasta NBA finaalseerias, kui vedas Miami Heati ajaloo esimese meistritiitlini ja pälvis kõige väärtuslikuma mängija auhinna. Dallas Mavericks võitis kaks esimest kohtumist ning kuus ja pool minutit enne kolmanda mängu lõppu oli Miami Heat 13 punktiga kaotusseisus, kuid Wade'i juhtimisel lõpetas Heat mängu 22:7 spurdi ja võiduga. Seeria 3. 4. ja 5. mängus viskas Wade vastavalt 42, 36 ja 43 punkti ning tema finaalseeria keskmiseks saagiks jäi 34,7 punkti mängus.

Saavutused
----------

* 3-kordne NBA meister (2006, 2012, 2013)
* NBA finaalseeria kõige väärtuslikum mängija (2006)
* 13 korda valitud NBA tähtede mängule (2005–2016, 2019)
* NBA tähtede mängu kõige väärtuslikum mängija (2010)
* 2 korda valitud NBA sümboolsesse 1. viisikusse (2009, 2010)
* 3 korda valitud NBA sümboolsesse 2. viisikusse (2005, 2006, 2011)
* 3 korda valitud NBA sümboolsesse 3. viisikusse (2007, 2012, 2013)
* 3 korda valitud NBA sümboolsesse 2. kaitseviisikusse (2005, 2009, 2010)
* NBA skoorikuningas (2009)
* NBA uustulnukate esiviisik (2004)
* Miami Heati ajaloo resultatiivseim mängija
* Sports Illustratedi aasta parim sportlane (2006)

Rahvuskoondis
-------------

2004. aasta olümpiamängudel võitis ta USA korvpallimeeskonnas pronksmedali, 2008. aasta võistlustel aga kuldmedali. Lisaks võitis Wade USA koondise koosseisus pronksmedali ka 2006. aastal Jaapanis peetud korvpalli MM-ilt.

Välislingid
-----------

* Dwyane Wade – NBA.com
* Dwyane Wade – Basketball-Reference.com
**Vambola Maavara** (enne eestistamist **Markvardt**; 10. veebruar 1928 Tsooru vald, Rõuge kihelkond, Võrumaa – 14. mai 1999 Tartu) oli eesti entomoloog ja reisikirjanik.

Lõpetas 1951. aastal Tartu Riikliku Ülikooli bioloogia erialal. Kaitses 1955. aastal bioloogiakandidaadi kraadi. 

Töötas aastatel 1947–1991 Zooloogia ja Botaanika Instituudis (1978–1980 entomoloogia ja nematoloogia labori juhatajana) ning 1992–1998 Eesti Põllumajandusülikooli taimekaitse instituudis juhtteadurina.

Uurimisvaldkonnad ja teadustöö
------------------------------

Putukate (eriti ühiseluliste putukate) ökoloogia ja etoloogia, metsaentomoloogia, mürmekoloogia ja sotsiobioloogia. 

Oli Eesti parimaid sipelgatundjaid, avastas umbes 20 uut sipelgaliiki. Oli Akste bioloogiajaamas esimese metsakuklaste kaitseala rajajaid. Leiutas ja võttis kasutusele raskmetallide saaste mõju uurimiseks sipelgaproovide võtmise rahvusvaheliselt tunnustatud meetodi, koostas kasurputukate kaitseks loodussaarekeste rajamise põhimõtted.

Teoseid
-------

* 1956 "Noore entomoloogi käsiraamat". Autori illustratsioonid
* 1961 "Metsakaitse". Üks autoreid ja ka illustreerija
* 1970 "Taimekaitse aktuaalsed küsimused"
* 1979 "Mägedest mägedeni". Autori illustratsioonid
* 1986 "Sotsiobioloogia arenguloost ja olemusest". // Biosüsteemide kooseksisteerimise teooria
* 1988 "Madal- ja siirdesoode loomastik" ja "Rabade loomastik". // Eesti sood

Liikmesus
---------

* 1958–1971 Eesti TA Looduskaitse Komisjon

Harrastuskunstnikuna
--------------------

Viljeles kujutavat ja fotokunsti, illustreeris nii enda kui ka teiste raamatuid (nt Eerik Kumari "Eesti lindude välimääraja" 1953, "Eesti kaunis loodus" 1957, "Eesti NSV floora" II ja VII).

* "Kalana rahnud" (tušijoonistus)
* "Võõpsu poiss" (graafika)

Viited
------

1. ↑  EE 14. Tallinn 2000. Lk 270

Kirjandus
---------

* E. Köst. Pärastlõunatund Vambola Maavaraga. // Kultuur ja Elu 1/1983
* V. Masing. Rikka isiksuse rohked tahud. // Eesti Loodus 2/1988
* Ants-Johannes Martin. "Rikka isiksuse lahkumine". // Eesti Loodus 8/1999, lk 351
* EE 14. Tallinn 2000. Lk 270
* Eesti teaduse biograafiline leksikon. 2. köide. Tallinn 2005

Välislingid
-----------

* Ants-Johannes Martin. "Rikka isiksuse lahkumine". Eesti Loodus
* Haud Tartu Vana-Jaani kalmistul

 *Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.*
Kahe fluorestseeruva värvaine edasikandumine ja segunemine poorses kolmemõõtmelises keskkonnas. Läbimõõduga 16 mm helmeste murdumisnäitaja on sama mis ümbritseval veel, muutes keskkonna läbipaistvaks ja võimaldades tasandilise laserkiire valguses värvaine liikumist ja segunemist poorses keskkonnas visualiseerida. Mihkel Kree foto
**Poorsus** ehk **urbsus** on aine mahutavuse omadus, mille põhjuseks on varjatud (silmaga mittenähtav) tühimike (õõnsuste) olemasolu.
Mõiste on kasutusel peamiselt keraamikas, farmaatsias, metallurgias, maa- ja ehitusteaduses.

Poorsust iseloomustab poorsustegur (p), mis on pooride mahu (v) suhe pinnase kogumahtu (V) protsentides: p=(v/V)\*100% 

Kivimite poorsus on kõigi tühimike kogum kivimites mineraalsete või muude agregaatide vahel.

Kivimite poorsust iseloomustatakse järgmiste näitajate kaudu:

1. üldine poorsus P, mis iseloomustab pooride ruumala (v) osakaalu kogu kivimi ruumala (V) suhtes. Seda väljendatakse protsentides;
2. poorsustegur K – poorsusteguriks nimetatakse pooride ruumala suhet mineraalskeleti ruumalasse.

Üldine poorsus ja poorsustegur on omavahel seotud. Teades ühte, on võimalik leida teine.

Tekkepõhjuste järgi jagatakse poorid primaarseteks (tekkinud kivimi moodustumise ajal) ja sekundaarseteks (tekkinud hiljem geoloogiliste protsesside käigus).

Poorsus on pinnase füüsikalis-mehaaniline tegur. Settekivimitest on suurim poorsus hästi sorteeritud ja hästi ümardatud teradega liivakividel. Sorteerituse halvenedes väheneb ka peaaegu proportsionaalselt setendi poorsus, sest väiksemad osakesed täidavad üsnagi efektiivselt suuremate vahele jääva ruumiosa. Samuti vähendab setendite poorsust tsementatsioon/autigeensete mineraalide kasvamine pooriruumis. Reeglina on magma ja moondekivimid ning ka karbonaadid väikese poorsusega, kuid samas on need massiivsed kivimid tihti lõhelised.

Välislingid
-----------

* LK 4, Ehitusmaterjalide poorsus
Petrovski staadion õhust
Petrovski staadion
**Petrovski staadion** (vene **Стадион «Петровский»**; aastail 1925–1992 Lenini-nimeline staadion) on staadion Peterburis. Staadion asub Petrogradi poolel oleval Petrovski saarel. Staadioni piirneb Väike-Neeva ja Ždanovka jõega. Staadionil peab oma kodumänge jalgpalliklubi Peterburi Zenit. Pealtvaatajate tribüünid mahutavad kokku 21253 inimest. Lähim metroojaam on Sportivnaja. 

* Staadioni üldpind 15125 m2;
* mänguala 105m x 68m;
* kaasaegne jalgpalliväljaku vedelküttesüsteem;
* standardne 400 m jooksurada kattega
* 4 riietusruumi sportlastele;
* valgustussüsteem 1800 luksi;
* 3 Panasonicu värvilist videopaneeli;
* pealtvaatajate kohti - 21253
* autode parkimiskohti - 452

Lisaks jalgpallile on staadion olnud paljude kergejõustikuvõistluste areeniks – nii on staadionil peetud mitmel korral näiteks vendade Znamenskite memoriaali. 1994. aastal oli staadion üheks Hea Tahte mängude toimumiskohaks. Staadion aga kipub Peterburi Zeniti tarbeks väikseks jääma ning seepärast ehitatakse Krestovski saarele samasse kohta, kus varem asus Kirovi-nimeline staadion, uut staadioni.

Viited
------



1. 1 2  "Стадион "Петровский"". *Visit-Petersburg.ru*. Originaali arhiivikoopia seisuga 24. jaanuar 2022. Vaadatud 24. jaanuaril 2022.
**Riidaja** on küla Valga maakonnas Tõrva vallas.

Aastatel 1991–2017 oli küla Põdrala valla halduskeskus, pärast Eesti omavalitsuste haldusreformi jääb see Tõrva valla territooriumile.

2014. aasta alguse seisuga elas Riidaja külas 214 inimest.

Ajalugu
-------

Riidaja on vana asula, mida on esmamainitud Läti Henriku kroonikas seoses paavsti legaadi Modena Wilhelmi käiguga Sakalasse 1226. aastal. Kroonikas on seda mainitud Poderiale nime all. Sama nime all esineb Riidaja küla ka Mellini kaardil.

Riidaja mõis oli Riidaja küla süda. Selle saksakeelne nimi on *Morsel Podrigel*. Eestikeelse nime sai mõis sel ajal, kui ta kuulus Freytag von Loringhovenite valdusse. 

Siiani säilinud mõisa peahoone on valminud 1762. aastal ja on üks väheseid puidust barokkstiilis mõisahooneid ümbruskonnas. 1923. aastal avati Riidaja mõisahoones kool, mis 1967. aastal kolis uude majja. Riidaja ümbruses tegutses omal ajal J. Ljahhovi nimeline kolhoos, mille poolt on Riidaja mõisahoonet korduvalt ehitatud ümber. Praegu seisab kunagine härrastemaja peaaegu tühjalt, vaid ühes tiivas tegutseb Riidaja raamatukogu ning Riidaja Naisseltsing. Mõisa peahoone on riiklik kultuurimälestis. Riidaja mõisa magasiaida ehitasid kohalikud elanikud seltsimajaks 1929. aastal. Kooliharidust on Riidajas antud 1833. aastast alates, mil mõisaomanik George Constantin von Stryk asutas Riidajasse vallakooli. Praegu on Riidajas põhikool ning selle juures tegutseb lasteaiarühm.

Riidaja park on Valga maakonna ilusamaid ja liigirohkemaid (52 liiki). Selle vanim, barokkstiilis osa on rajatud nähtavasti juba 18. sajandil koos samas stiilis mõisahoonega (valminud 1762), Hilisemad osad on kujundatud metsast, peamiselt 19. sajandi keskel. Pargis leidub mitmeid huvitavaid puuliike, nagu läiklehine pärn ja haruldaselt suured toompihlakad. Rohkesti on siberi palsaminulge ning alpi seedermändi.

Riidaja külas asuvad Torupillitalu ja Riidaja lennuväli.

Vaata ka
--------

* Riidaja männikute kaitseala
* Riidaja mõisa kalmistu
* Riidaja raamatukogu
* Jakov Ljahhovi nimeline kolhoos

Viited
------

1. ↑  Haldus- ja asustusjaotus, vaadatud 1.03.2023.
2. ↑  Statistikaamet, vaadatud 10.11.2020.
3. ↑  Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.

| * v
* r
Tõrva valla asulad |
| --- |
| Linn | 

* Tõrva

 |  |
| Alevikud | 

* Helme
* Hummuli

 |
| Külad | 

* Aitsra
* Ala
* Alamõisa
* Holdre
* Jeti
* Jõgeveste
* Kalme
* Karjatnurme
* Karu
* Kaubi
* Kirikuküla
* Koorküla
* Kulli
* Kungi
* Kähu
* Leebiku
* Linna
* Liva
* Lõve
* Möldre
* Patküla
* Piiri
* Pikasilla
* Pilpa
* Pori
* Puide
* Ransi
* Reti
* Riidaja
* Roobe
* Rulli
* Soe
* Soontaga
* Taagepera
* Uralaane
* Vanamõisa
* Voorbahi

 |
**Harilik punavärvik** (*Rubia tinctorum*, tõlge ladina keelest 'värvalite punane'), ka **krapp** on punavärviku perekonda madaraliste sugukonda kuuluv mitmeaastane rohttaim. Värvitaimena kasutatud juba alates vanaajast, punast värvi saadakse taime risoomist. Eestis looduslikult ei kasva, kuid on võimalik kasvatada aedades.

Kirjeldus
---------

Harilik punavärvik on suvihaljas mitmeaastane rohttaim, kasvab 50–100 cm kõrguseks. Taim on hemikrüptofüüt ehk teisisõnu elab ta ebasoodsa aastaaja üle vahetult maapinna lähedal asuvate pungade najal, samas kui taime maapealne osa närbub ja kasvab hiljem uuesti. Munajaselliptilised kuni munajassüstjad lehed on 3–11 cm pikad ja 0,8–2,5 cm laiad, paiknevad männaseliselt 4–7-kaupa varre ümber. Taim ronib varrekantidel ja lehtedel asuvate allasuunatud karvakeste abil. Risoom võib olla enam kui meetripikkune ja kuni 12 mm jäme.

Õied on väikesed, 3–5 mm läbimõõduga, viie kahvatukollase kroonlehega ja koos tihedates kobarates. Õitseb juunist augustini, viljad on väikesed 4–6-millimeetrise läbimõõduga punased kuni mustad marjad. Kromosoomiarv on 2n = 66.

Vaata ka
--------

* Krapipunane
* Krapplakk

Viited
------

1. ↑
2. ↑  "arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 23. aprill 2019. Vaadatud 11. juuni 2019.`{{cite web}}`: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)

Välislingid
-----------

* Harilik punavärvik andmebaasis eElurikkus Muuda Vikiandmetes
* Valik taimi värviaeda ehk ...
**Pootsi algkool** oli algkool Pärnu maakonnas Tõstamaa vallas Pootsi külas. 

Kool asutati 1858. aastal Alates 1921. aastast tegutses Pootsi kool Pootsi mõisa valitsejamajas. 1962. aastal kolis kool härrastemajja ja sellest sai **Pootsi 8-klassiline Kool**. Härrastemajale ehitati kooli tarvis veel teine korrus. Seal hakkasid käima ka Seliste lapsed. 1989. aastal sai koolist **Pootsi 9-klassiline Koo**l.

1998. aastal alustas Pootsi kool õppetööd remonditud endises internaadimajas, mõisa valitsejamajas. Härrastemaja tagastati endistele omanikele Põldsamitele. 1992. aastal nimetati kool ümber **Pootsi Põhikooliks**.

2000. aastal lõpetas tegevuse Tõhela Algkool ja sealsed õpilased jätkasid kooliteed Tõstamaal. Pootsi Põhikool muudeti 6-klassiliseks **Pootsi Algkooliks**. 2001. aastal Pootsi Algkool suleti ja liideti Tõstamaa Keskkooliga. Õppetöö Pootsis siiski jätkus, sest Tõstamaa vald ja Pärnu linn sõlmisid lepingu, mille kohaselt Pootsi internaati asusid elama-õppima 15 ja Tõstamaale 5 linna noorukit, kelle majanduskulud tasus linn. 2004. aastal suleti Pootsi algkool lõplikult ja õpilased hakkasid käima Tõstamaa Keskkoolis.

Viited
------

1. ↑  Martin Kaasik, 2001. Eesti koolid 2000. AS Inreko Press. Lk 315
2. 1 2 3  Tõstamaa hariduselu. Pärnu linna veebisait.
**Petrolaatum** on kollakas määrdetaoline parafiini, tseresiini ja mineraalõli segu. Toorõli deparafiineerimise saadus. Kuulub vaseliini, määrete ja kaitsesegude koostisse.

Mootoriõli
Õlid ja määrded

Aparaadiõli | Avioõli | Baasõli | Destillaatõli | Diestrid |
Diisliõli | Elektroreoloogiline vedelik | EM-määre | Emulsioon | Fluoritud õli | Grafiitmääre | Hüdroõli | Hüpoidõli | Immutusõli | Isolatsiooniõli | Jääkõli | Kaabliõli | Karastusõli | Kastoorõli | Kellaõli | Kolloidne grafiit | Kompaundõli | Kompressoriõli | Kondensaatoriõli | Kondiõli | Konserveerimismääre | Konstaliin | Külmutiõli | Kütteõli | Ligroiin | Lihvõli | Linaõli | Loputusõli | Magnetvedelik | Manusteta õli | Masinaõli | Metallitöötlusõli | Mineraalõli | Mittelenduv õli | Molübdeensulfiid | Mootoriõli | Määrdeõli |Naatriummääre | Oliiviõli | Parafiin | Petrolaatum | Petrooleum | Polüglükoolõli | Põlevkiviõli | Rafineeritud õli | Rapsiõli | Rasketööõli | Rasv | Rasvõli | SHC-õli | Silikoonõli | Silindriõli | Solaarõli | Solidool | Spindliõli |Sööbekindelõli | Sünteetiline määre | Sünteetiline õli | Taimeõli | Talveõli | Tavott | Teljeõli | Tihendusmääre | Trafoõli | Transmissiooniõli | Trossimääre | Tseresiin | Turbiiniõli | Tööstusõli | Vaakumõli | Valgeõli | Tehniline vaseliin | Vaseliinõli | Värtnaõli | Õmblusmasinaõli | Üldmasinaõli |
**Harilik sidrunhein** (*Cymbopogon citratus*) on kõrreliste sugukonda sidrunheina perekonda kuuluv mitmeaastane kõrreline.

Kirjeldus
---------

Lehed on kitsad, 90 cm kuni 2 m pikkused. Paljuneb risoomidega.

Sidrunhein on Kagu-Aasias kasvatatav kultuurtaim, millest toodetakse aroomiõli. Sidrunheina õli sisaldab 65–85% tsitraali ja kuni 20% mürtseeni.

Kasutamine
----------

### Kulinaarias

Sidrunheina maitse meenutab sidruni maitset. Sidrunhein on üks Tai köögi põhiainetest, tema lihakaid varsi on olnud müügil ka meie toidukauplustes. Värskeid noori lehti võib panna maitseks salatisse. Jämedad varred sobivad tükeldatult ühepajatoitu, vokiroogadesse ja kala juurde. Kastmetele-suppidele annavad need huvitava maitsenüansi. Noori lehti ja varsi võib lisada kompottidele ja jookidele.

Temast saab oivaliselt lõhnava ja mahedalt hapuka maitsega tee, mis on hea nii kuumalt kui ka külmalt. Aromaatseid varretükikesi tasub lisada ka musta, rohelise ja mõne muu taimetee sisse. Kuivatatud ürt säilitab aromaatsuse mitu aastat.

### Ravimtaimena

Lehtedest valmistatud tõmmisel on põletikuvastane toime, sellega saab ravida aknet ja vistrikke ning see toniseerib hästi nahka. Sidrunheinatee sisaldab tervislikke antioksüdante ja vähendab depressiivsust.

Viited
------

1. ↑  
"Cymbopogon citratus information from NPGS/GRIN". www.ars-grin.gov. 2. märts 2008.

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Harilik sidrunhein** |
**Parkinsoni seadus** on juhtimisalane põhimõte, mille järgi "töö maht kasvab, kuni täidab kogu selle valmimiseks saada oleva aja".

Põhimõtte sõnastas C. Northcote Parkinson 1955. aastal ajakirjas The Economist ilmunud artiklis.

Parkinsoni järgi põhjustavad seda kaks asjaolu: 

* "ametnik soovib kasvatada alluvate, mitte konkurentide hulka" ja
* "ametnikud töötavad üksteise jaoks".

Samuti märkis ta, et bürokraatliku süsteemi ametnike hulk kasvas 5–7% aastas "olenemata tehtud (kui üldse) töö hulgast".

Parkinsoni seadust on kasutatud ka viidatuna algsele seosele arvutitega: "andmete hulk kasvab vastavalt vabale kettaruumile" – suurema hulga mälu ostmine julgustab kasutama rohkem mälu võtvaid programme. Viimasel kümnel aastal on jälgitud, et süsteemi kasutamisele kuluva mälu hulk kipub järsult kahekordistuma iga 18 kuu järel. Kuigi sama raha eest saada oleva mälu hulk kipub iga 24 kuu järel samuti kahekordistuma, siis garanteerivad füüsikaseadused, et see ei kesta igavesti.

Parkinsoni seadust oleks võimalik üldistada järgmiselt: "Nõudlus ressursi järele kasvab alati vastavalt pakutava ressursi hulgale". Selle lisatakse sageli täiendus, mille kohaselt "vastupidine ei ole tõene".

Allikas
-------

* 1960, Loomingu raamatukogu, Parkinsoni seadus ja teisi administratiivalaseid uurimusi, ester.ee
* 1972, Peteri printsiip, ester.ee
* 1982, Murphy seadus ja teisi põhjusi, miks asjad alati untsu lähevad, ester.ee (Murphy seadus)
**Bruno Karl Johannes Hasselblatt** (19. november 1886 Juuru – 16. aprill 1951 Haselünne) oli Eesti vaimulik.

Ta õppis Tartus Zeddelmanni erakoolis ja lõpetas Tallinna Nikolai Gümnaasiumi. Õppis aastal 1906 Tartu Ülikooli õigusteaduskonnas ja aastatel 1906–1910 usuteaduskonnas. Lõpetas ülikooli *cand. theol.* astmega. Oli prooviaastal Ambla ja Lihula kogudustes. Ordineeriti õpetajaametisse 24. juunil 1912.

Oli Tallinna Jaani koguduse abiõpetaja 1912–1917, 1. pihtkonna õpetaja 1917–1939. Lisaks oli ta aastatel 1934–1935 Tallinna praostkonna abipraost.

Lahkus aastal 1939 Saksamaale. Oli aastatel 1939–1940 pastor Rawitschis (praegu Rawicz Suur-Poola vojevoodkonnas), 1940–1945 oli pastor Güldenhofis, Hohensalza kreisis (praegu Złotniki Kujawskie, Inowrocławi kreis, Kujawy-Pomorze vojevoodkonnas), 1945–1947 oli pastor Brandenburgi Katariina koguduses, 1948–1950 oli pastor Egestorfis (Alam-Saksi liidumaal) ja Ronnenbergis (Hannoveri regioonis), 1950–1951 oli pastor Haselünnes (Emslandi kreisis Alam-Saksi liidumaal). Haselünnes ta ka suri.

Isiklikku
---------

Bruno Hasselblatti isa Carl Paul Martin Hasselblatt oli Juuru Mihkli koguduse õpetaja, vanaisa Carl Jacob Eduard Hasselblatt oli Kambja koguduse õpetaja, onu Johannes Hasselblatt oli Pärnu Eliisabeti koguduse õpetaja, teine onu Arnold Christian Theodor Hasselblatt oli ajakirjanik ja ajaloolane. Tema poegadest said vaimulikud: Theodor Hasselblatt (oli pastor Hannoveris), Bruno Hasselblatt (pastor Munsteris), Gunnar Harald Hasselblatt (teoloogiadoktor, spetsialiseerunud islamistikale, oli seotud moslemite ja kristlaste vahelise dialoogiga), pojapoeg Cornelius Hasselblatt (Theodori poeg) on estofiil ja oli aastatel 1998–2014 Groningeni ülikooli soome-ugri keelte ja kultuuride professor.

Viited
------

1. ↑  Tartu Ülikooli üliõpilaskonna teatmik. II 1889–1918. (lk. 166) Tartu 1987.
2. ↑  Konrad Veem Eesti Vaba Rahvakirik Dokumentatsioon ja leksikon EVR Stockholm 1988
3. ↑  Lexikon deutschbaltischer Theologen seit 1920. Bearbeitet von Wilhelm Neander. 2 auflage 1988, bearbeitet von C. Helmut Intelmann
**Bruno Vesterberg** (24. juuni 1928 Tallinn – 16. jaanuar 1995) oli eesti tarbekunstnik ja kunstipedagoog.

Elulugu
-------

Bruno Vesterberg sündis Tallinnas. Ta õppis aastatel 1936–1944 Nõmme algkoolis ja 1944–1947 Tallinna 10. Keskkoolis. Töötas seejärel lukksepana Tallinna mõõteriistade tehases Helios (1948–1949) ja Tallinna Kontroll-Mõõduriistade Tehases (1949–1950). Detsembrist 1950 kuni oktoobrini 1952 oli ta ajateenijana Nõukogude armees Eesti Laskurkorpuse nooremleitnantide kursusel Tallinnas, edasi kaadrisõjaväelane Tallinnas, Jõhvis ja aastatel 1954–1958 Viljandis. Augustis 1958 demobiliseeriti. Seejärel töötas ta Tallinnas Eesti NSV Riiklikus Kunstiinstituudis instruktori ja laborandina. Aastatel 1960–1966 oli ta statsionaarne üliõpilane samas õppeasutuses metallehistöö erialal, lõpetas kooli kiitusega. Aastatel 1966–1994 oli ta Eesti NSV Riiklikus Kunstiinstituudis (alates 1989. aastast ümbernimetatud Tallinna Kunstiülikoolis) korraline õppejõud, õpetades joonistamist ja kompositsiooni põhiliselt tööstuskunsti- ja arhitektuuriüliõpilastele. Aastatel 1965–1970 töötas ta kohakaasluse alusel tehase Estoplast eksperimentaaltsehhis konstruktorina. 

Bruno Vesterberg suri 16. jaanuaril 1995 ja ta maeti 21. jaanuaril 1995 Rahumäe kalmistule.

Looming
-------

Vesterberg oli viljakas metallikunstnik, kelle loomingu hulgas on ka ehteid ja rinnamärke, kuid eriti palju seinaplaate (kohrutus, emailmaal), millega ta esines ülevaatenäitustel Tallinnas ja Tartus ja mitmel isikunäitusel Tallinnas. Tema tehases Estoplast disainitud üle pooleteisesajast valgustist püsis aastakümneid masstootmises vähemalt tosinkond, neist tuntuim 1965. aastal kavandatud suveniirlamp Vana Toomas. Vesterberg viljeles ka akvarellmaali. Suurem osa tema töödest on sugulaste-sõprade valduses või (kunstniku elu lõpuaastail) Tallinna kunstikaupluste kaudu müüduna tundmatuid kodusid kaunistamas. Pärast surma ateljeest leitud ligi 160 akvarellmaalist (Eesti maastikud ja linnavaated) korraldati juulis 2000 valiknäitus Tartus.

Viited
------

1. ↑  Bruno Vesterberg Kalmistute registris Haudi
Kaart
**Parkali tänav** on tänav Rakvere Vanalinna linnajaos.

Tänav ristub Pika tänava, Parkali platsi (paremalt) ja C. R. Jakobsoni tänavaga ning lõpeb Laial tänaval. Tänava pikkus on 316 meetrit. See on osaliselt ühesuunaline Parkali platsilt Pika tänavani, sellel lõigul on säilinud ka ajalooline munakivikatend. 

Parkali tänav, vaade Parkali ja Jakobsoni tänava ristmikult

Hoonestus
---------

Aqva Hotel & Spa, Parkali 4
Pihlaka kondiitritööstus, Parkali 7
Aadressil Parkali 4 paikneb AQVA Hotel & Spa, mis on tuntud veekeskus koos hotelli ja restoraniga. Parkali tänava äärde jääb ka Rakvere linnavalitsuse hoone aadressil Lai 2 ning Pika tänava üks tähelepanuväärsemaid ehitisi – eklektiline Kaitseliidu Viru maleva hoone aadressil Pikk 15, mis valmis 1908. aastal kaupmees Julius Johansoni ettevõtmisel.

Parkali 7 asub Pihlaka kondiitritööstus

Ajalugu
-------

Parkali tänav on üks Rakvere vanemaid. 17. sajandil oli Rakveres vaid viis tänavat: Pikk, Rüüti (praegune Tallinna), Korduani (Rohuaia), Vee (Posti) ja Põrgu. Tee viis Pikalt tänavalt mäest alla Soolikaojani. Ajaloos on tänav kandnud ka Põrgu tänava nime, kuna samas paiknes sepapajad, mille õhtused ääsituled ja mustad mehed andsid selleks nimeks alust. Tänava praegune nimi Parkali (saksa keeles *Gerberstraße*; vene keeles *ул. Паркали; Кожевенная ул*) on pandud seal 19. sajandil tegutsenud parkimistöökodade järgi.

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Parkali tänav (Rakvere)** |

Viited
------

1. ↑  Rakvere linna tänavate teenumbrid ja teepikkused. Elektrooniline Riigi Teataja (vaadatud 13.03.2017)
2. ↑  AS Pihlaka, Parkali 7, 44308, Rakvere
3. ↑  Rohuaia tänav saab korda, virumaateataja.postimees.ee, 8. juuli 2005
4. ↑  Odette Kirss. "Jalutaja teejuht, Rakvere", Tallinn, Solnessi Arhitektuurikirjastus, 2007.
**Väikeriiki** võib piiritleda riigi füüsiliste ressursside kaudu. 

Väikeriik on sel juhul riik, mis on väike pindalalt 15 000 – 80 000 km² ja rahvaarvult 500 000 – 3 000 000 ning majanduslikult ja militaarselt võimekuselt; riik, millel on madal iive ja kirjaoskuse protsent, mis on vaene loodusvaradelt ja rahvusvaheliselt tuntud isikute poolest, mis mängib väikest rolli maailmakaubanduses ja omab nõrka positsiooni nii teaduse-, tehnoloogia- kui kultuurisaavutuste vallas. See loend olgu esitatud avatud, näitlikul kujul. Erinevate füüsiliste lähteressursside nimetamine ja omavaheline kaalumine on hetkel oluline kui printsiip, mis eristub põhimõtteliselt
järgmisest võimalusest.

Väikeriigiuuringutesse toob suure annuse segadust asjaolu, et väiksust piiritletakse sageli mitte lähtekoha, vaid tulemuse kaudu. Selliste definitsioonide tüüpiliseks näiteks on Robert Keohane’i skeem, kus riigi mõju rahvusvahelisele süsteemile on kasvav alates alumisest tunnusest (*ineffectual*). 

* süsteemi määrav (*determining*)
* süsteemi suunav (*influencing*)
* süsteemi mõjutav (*affecting*)
* süsteemi suhtes mõjuta (*ineffectual*) = väikeriik

Seejuures ei ole väiksus sugugi *a priori* seotud füüsiliste parameetrite külge, tegemist
võib olla ka mentaalse kuvandiga. Näiteks argumenteerib üks viimaste aastate
tunnustatumaid väikeriigiuurijaid Laurent Goetschel, et väiksus on psühholoogiline
mõõde, mida võimendavad osaliselt just alaväärtustunde poolt süvendatavad autonoomiaja
mõjudefitsiit. Nii nagu Keohane, lähtub ka Goetschel väikeriigi defineerimisel riikidevahelistest
suhetest, ja mõõdab väiksust / suurust riigi reaalsete saavutuste ning neist johtuva
enesehinnangu baasil. Võrreldes ülalkäsitletud füüsilise väiksuse määratlustega on
rõhuasetus siin selgelt muutunud, liikudes ressursside omamiselt nende kasutamise
võimekusele. Kui esimene definitsioonide rühm lähtub seisundist, siis teine vaatleb
pigem protsessi; kui esimene keskendub lähtepotentsiaalile, siis teist huvitab ennekõike
hetkesuutlikkus.

Vaata ka
--------

* Riikide klassifikatsioonid

Viited
------

1. ↑  Schwind 1972: 349; von Däniken 1998: 44
2. ↑  Ringo, Marko (2002) Bakalaureusetöö TÜ Politoloogia osakonnas. Füüsilisest väiksusest suuremaks käitumine: Väikeriigid Euroopa Liidu ühise välis- ja julgeolekupoliitika (PECS) kontekstis.
**Koreograafia** on liikumise loomise kunst, liigutuste järjekorda või mustrisse seadmine, et neist tekiks tähenduslik tervik. Koreograafiat loovat inimest kutsutakse koreograafiks. Koreograafiat seostatakse peamiselt tantsukunstiga, kuid see hõlmab lisaks tantsukunstile ka muid valdkondi. Mõne allika järgi on koreograafia (laias mõttes) sama mis tantsukunst.

Ajalugu
-------

Sõna „koreograafia" tuleneb kreekakeelsetest sõnadest *khoreia* (tantsida) ja *graphein* (kirjutada). Sellest järeldades on koreograaf keegi, kes kirjutab, aga kes kasutab sõnade asemel tantsu. 17.-18.sajandil tähendaski koreograafia otseselt kirja pandud tantsu. Tänapäevaks on tähendus muutunud ja kirja pandud tantsu kutsutakse tantsukirjelduseks.

Koreograafia elemendid
----------------------

Koreograafia juures võivad rolli mängida mitmesugused tantsuelemendid, mõned neist otsesemalt ja teised kaudsemalt. Need elemendid on reeglina esindatud kõikides koreograafia valdkondades. Kõige otsesemalt tegeletakse nendega loovtantsus.

Nende elementide hulka kuuluvad:

* **kujundid**, mille keha loob;
* **liigutused**, mille keha esile toob;
* **aeg**, mis koreograafias avaldub rütmis, tempos, kehade või kehaosade omavahelises liikumisskeemis (kaanon, sümfonism);
* **suunad** (liigutuste otsesed suunad ruumis, fookus);
* **tasandid** (madal, keskmine, kõrge);
* **liikumiskvaliteedid** (jõud, sujuvus, kergus, raskus, kiirus jne);
* **koht/ruum,** kus keha liigub.

Koreograafia kasutusvõimalusi
-----------------------------

Koreograafia kasutusvõimalused hõlmavad väga paljusid valdkondi.

Näiteks:

* tantsukunst
* filmikunst
* teatrikunst
* füüsiline ja mälutreening
* lavaline esinemissituatsioon
* sport (võimlemine, iluuisutamine, sünkroonujumine jne)

Koreograafia loomine
--------------------

Koreograafia võib olla improvisatsiooniline ja/või loodud kindla struktuuriga. Improvisatsioonilises võtmes kasutab koreograaf rohkem märksõnalisi juhiseid liikumiseks ja liikumine ei pea moodustama kindlat jada, struktureeritud koreograafias on aga liigutuste järjekord ja detailid kindlalt paigas. Kindla koreograafia loomiseks on palju võimalusi, näiteks improvisatsioon ja katsetamine.

Vaata ka
--------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Tsitaadid Vikitsitaatides: **Koreograafia** |

* koreograafide loend
* tantsukunst

Viited
------

1. ↑  "Encyclopedia Britannica: Dance". *www.britannica.com*.
2. ↑  TEA entsüklopeedia 11. köide, 2011. Lk 183
3. ↑  LeFevre, C. (2010). *The Dance Bible*. London: Quintet Publishing Limited.
4. ↑  "Encyclopedia Britannica: Choreography". *www.britannica.com*.
5. ↑  "Basic elements of choreography". *www.carverdance.net*. Originaali arhiivikoopia seisuga 13. november 2018.
6. ↑  Sööt, A. (2016). *Loovtants. Tantsu baaselemendid*. Eesti Tantsuhariduse Liit.
**Üleliiduline Vabatahtlik Kehakultuuri- ja Spordiselts Spartak** oli 1935–1987 Nõukogude Liidus tegutsenud üleliiduline spordiühing.

Spordiühing on saanud nime Spartacuse (vene keeles *Спартак*; *Spartak*) järgi.

Ühing asutati 1935. aastal Moskvas. See ühendas töönduskooperatsiooni artellide sportlasi. Kui 1960. aastal kaotati NSV Liidus töönduskooperatsiooni artellid, liideti Spartaki sportlased ametiühingute sporditegevuse alla, kuid spordiühing säilis.

Ühing lõpetas tegevuse 1987. aastal[*viide?*].

Spartak Eesti NSV-s
-------------------

Eesti NSV-s tegutses Spartak alates 1940. aastast või märtsist 1941.

Sarnaselt terve NSV Liiduga kaotati 1959. aastal iseseisev Spartaki Eesti NSV organisatsioon ja sportlased liideti ametiühingute spordisüsteemiga. Erinevalt NSV Liidust kaotati terve spordiühing Spartak ning see liideti ametiühingute VSÜ Kaleviga.

Tunnustus
---------

* 1937 Lenini orden

Viited
------

1. 1 2  *Eesti entsüklopeedia.* 8. köide: *RAI–SUM.* Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus, 1995, lk 615.
2. ↑  Sport Nõukogude Eestis, n6ukogudeeesti.weebly.com, vaadatud 5. märts 2020
3. ↑  eestikalev.ee: Ajalugu
**Podkājas** on küla (*vasarnīcu ciems* ehk suvilapiirkond) Lätis Ropaži piirkonna Ropaži vallas. Küla asub merepinnast 20 meetri kõrgusel Tumšupe jõe kaldal ja jääb valla keskusest Ropažist 7,5 ning Riiast 31 kilomeetri kaugusele.

Küla rajati suvilapiirkonnana Läti NSV aegadel Podakājase mõisa maadele. Küla lääneosa moodustab endine suvilakooperatiiv Jugla, idaosa aga suvilakooperatiiv Tumšupe.

Külas asuvad B.B. Jugla, Podkājase ja Reipase bussipeatus.

Aastal 2006 oli külas 91 elanikku, aastal 2020 oli elanikke 206.

Viited
------

1. ↑  Vietvārdu datubāze
2. ↑  Autotransporta direcija
3. ↑  Autotransporta direcija
4. ↑  Autotransporta direcija

| * v
* r
Ropaži valla asulad |
| --- |
| 
Augšciems **·**  Bajāri **·**  Bajārkrogs **·**  Gaidas **·**  Jaunbagumi **·**  Kākciems **·**  Kangari **·**  Lielkangari **·**  Mucenieki **·**  Nāgelmuiža **·**  Podkājas **·**  **Ropaži** **·**  Rotkaļi **·**  Silakrogs **·**  Zaķumuiža **·**  Tumšupe **·**  Vāverkrogs **·**  Villasmuiža **·**  Ūlupji |
**Spartid** (vanakreeka keeles Σπαρτοί) olid vanakreeka mütoloogias lohehammastest sündinud mehed, Teeba asutajad ja Kadmose teenrid.

Teeba tulevasel asukohal elas lohe, kes tappis Kadmose kaaskonna. Kadmosel õnnestus siiski lohemadu tappa. Athena käskis Kadmosel lohe hambad välja kiskuda ja maha külvata.

Nii Kadmos tegigi. Kohe hakkasid mullast paistma odaotsad, siis kiivritutid, siis sõjameeste pead ja lõpuks täies relvis sõjaväelased. Need olidki spartid, mis tähendab 'külvatud mehed'. Kadmos haaras juba oma oda pihku, kui spartid keelasid tal relva haarata: tema eest võitlevat teised mehed. Nad hakkasid kohe omavahel taplema ja surmasid üksteist. Ainult 5 sparti jäid ellu. Nad tõotasid Kadmosele truudust ja jäid tema teenijateks. Kadmosele oligi uut kaaskonda vaja, sest lohe oli tema eelmise kaaskonna tapnud.

Spartide abiga rajas Kadmos kindluse, mis sai tema järgi nimeks Kadmeia, ning edaspidi kasvas selle jalamile Teeba linn.

Spartide nimed olid **Chthonios, Hyperenor, Udaios, Pelor** ja **Echion**. Viimasest sai Kadmose väimees: ta abiellus Kadmose tütre Agauega. Spartidest põlvnesid pärimuse järgi Teeba ülikud, mütoloogilistest tegelastest Nykteus, Lykos ja nende järeltulijad.
Podkamennaja Tunguska asendikaart
**Podkamennaja Tunguska** on jõgi Siberis Kesk-Siberi kiltmaal, Jenissei parempoolne lisajõgi. 

Podkamennaja Tunguska pikkus on 1865 km, valgla pindala on 240 000 km².

Jõgi algab Irkutski oblastist Angara mäestikult Katanga jõena. Ta voolab ülemjooksul põhja, möödub lääne poolt 912 m kõrgusest Irinja mäest, seejärel suubub temasse paremalt Tšula jõgi ja Katanga ületab Krasnojarski krai Evengimaa piiri. Edasi pöördub Katanga loodesse, voolab Kesk-Tunguusi platool läbi Tšemdalski ja temasse suubub paremalt Tetere. Sellest alates nimetatakse jõge Podkamennaja Tunguskaks. 

Suudme lähedal asub Vanavara asula, kus jõgi pöördub läände. Järgmised asulad jõe kaldal on Mirjuga ja Ošarovo. Seal pöördub jõgi loodesse ja voolab sügavas orus Tunguusi platool. Vasakult suubub sinna Kamo jõgi, misjärel Podkamennaja Tunguska voolab läbi Kujumba. Paremalt suubub temasse Tšunja ja selle suudmes asub Baikit. Baikitis pöördub jõgi läände ja voolab läbi Poligussi. Vasakult suubub temasse Velmo jõgi. Viimane suurem asula enne suubumist Jenisseisse on Sulomai, mis asub vahetult enne Evengimaa piiri. Podkamennaja Tunguska suudmes teisel pool Jenisseid asub Bor. 

Peamiselt (60% osas) toitub Podkamennaja Tunguska lumesulamisveest. Pinnaveest tuleb 24% ja vihmaveest 16%. Niisuguse olukorra tõttu on suurvesi jões mais ja juunis. Kuzmovka kontroll-mõõtejaamas oli neil kuudel jõe vooluhulk vastavalt 6546 m³/s ja 5922 m³/s. Kõigil teistel kuudel jäi see alla 1500 m³/s. Kõige madalam oli see märtsis (222 m³/s) ja veebruaris (244 m³/s). Suudmes on vooluhulk keskmiselt 1500 m³/s, aga lume sulamise ajal 35 000 m³/s. Seetõttu on veetase jões lume sulamise ajal talvisest 30 m kõrgem, aga suvel ja sügisel kuni 5 m kõrgem.

Jõgi on laevatatav 1146 km ulatuses. Suurvee ajal saavad suured laevad sõita kuni Baikitini 571 km kaugusel suudmest, sellest ülesvoolu korraldatakse reise kaatritega. Tavalise veetaseme korral on jõgi laevatatav üksnes 275 km ulatuses, Velmo jõe suudmeni.

Jõekaldal asuva Vanavara asula lähedal toimus 1908 plahvatus (niinimetatud Tunguusi meteoriit). See toimus natuke ülesvoolu Velmo jõe suudmest.

Viited
------

1. 1 2  Suur maailma atlas, lk. 84
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib keemilisest ainest; mineraali kohta vaata artiklit Booraks (mineraal)* |

---

**Booraks** (keemiline nimetus **naatriumtetraboraat**; varem *boorhapu naatrium*) on laialt kasutatav booriühend, rakenduslikult tähtsaim boraat.

Booraksi keemiline valem on Na2B4O7.

Booraksi kristallhüdraadi (**naatriumtetraboraat-10-vesi**) keemiline valem on Na2B4O7·10H2O. Tema struktuuri annab täpsemalt edasi valem Na2[B4O2(OH)4]·8H2O.

Füüsikalised ja keemilised omadused
-----------------------------------

Booraksi kristallhüdraadil on suured värvuseta kristallid, mille pind kuiva õhu käes mureneb. Tihedus on 1,8 g/cm³.

Kristallid lahustuvad külmas vees halvasti, kuid keevas vees lahustuvad nad nõrgalt aluselise reaktsiooniga.

Kuumutamisel 350–400 °C-ni kaotab booraks kristallisatsioonivee. Jääb järele Na2B4O7, mis sulab 878 °C juures; pärast jahutamist saab sellest läbipaistev klaasjas mass.

Sula booraks lahustab paljusid metallioksiide, sealhulgas kroomi, vase, mangaani, raua, koobalti ja nikli oksiide. Moodustuvad värvilised metaboraadid Me(II)(BO2)2, mida nimetatakse booraksipärliteks. Nende värvuse järgi saab määrata neid metalle; seda meetodit kasutatakse tänapäeval peamiselt hariduses.

Leidumine looduses
------------------

Booraksit leidub suures koguses USA California osariigis kõrbe soolajärvedes (Searles Lake, Kerni maakond), Tiibetis, Kashmiris ja mujal.

Ta esineb mineraal tinkaali ehk booraksina, mineraalvees, soolajärvedes ja vulkaanilises mudas.

Saamine
-------

Booraksit saadakse tänapäeval enamasti teistest boraatidest, sealhulgas kerniidist (Na2B4O5(OH)4·2H2O), samuti boorhappest.

Kasutamine
----------

Booraksi omadust metallioksiide lahustada kasutatakse ka jootmisel ja keevitamisel, sest booraks aitab eemaldada kokkujoodetavaid metallipindu kaitsvaid oksiidikihte.

Suures koguses kasutatakse booraksit savinõude ja portselani glasuuri ja emaili valmistamiseks.

Samuti kasutatakse booraksit teatud klaasisortide (tulekindel klaas, optiline klaas) valmistamiseks, seebi ja vannisoolade lisandina, kosmeetikavahendites, ilmutites, nahatööstuses, väetiste lisandina, puidu ja tekstiili tuleohutusvahendina, metallurgias ning perboraatide lähteainena.

Booraks on koos kerniidiga üks tähtsamaid boorhappe lähteaineid.

Ajalugu
-------

Keskajal toodi booraksit Euroopasse Tiibetist tinkaali nime all.