recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Alfred Tammiko** (aastani 1931 **Alfred Prunn**; 11. juuni 1903 Peterburi – 25. detsember 1981) oli eesti vaimulik.

Aastal 1920 mängis ta ühe mängu Eesti jalgpallikoondises. 

Ta lõpetas aastal 1927 Tallinna Õhtugümnaasiumi. Aastatel 1931, 1934–1940 ja 1942–1943 õppis ta Tartu Ülikoolis majandust. Ta oli EÜS Põhjala vilistlane. Ordineeriti 16. detsembril 1945 õpetajaks.

Ta oli aastatel 1945–1946 Kihelkonna Mihkli koguduse õpetaja, aastatel 1945–1949 Kaarma ja Kuressaare Laurentiuse koguduse õpetaja. Aastatel 1946–1950 hooldas ta Muhu Katariina kogudust, aastatel 1946–1954 oli ta Mustjala, Valjala ja Püha Jakobi koguduse õpetaja. Aastatel 1954–1961 oli ta Rõuge Maarja koguduse õpetaja, aastatel 1961–1974 Nissi Maarja koguduse õpetaja.

Alfred Tammiko suri 25. detsembril 1981 ja ta maeti 30. detsembril 1981 Liiva kalmistule.

Kuigi ta mängis ajaloolise esimese mängu Eesti koondises, oli tema kohta vähe teada. Aastaid tunti teda ekslikult kui Artur Prunn, ning kuna ta muutis aastal 1931 oma perekonnanimeks Tammiko, siis on selge miks oli tema kohta raske midagi leida – inimesed otsisid Artur Prunni kuid tema nimi oli Alfred Tammiko.

Viited
------

1. ↑  Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918–1944. III, lk. 59
2. ↑
3. ↑  Luik, Margus, toim (2009). *Estonian Football 100 years / Eesti Jalgpalliliit* (31 cm) (inglise). Tallinn: ML Agency. Lk 217. ISBN 978-9949-18-257-2. `{{cite book}}`: `|format=` nõuab parameetrit `|url=` (juhend); parameeter `|pages=` ja `|page=` on topelt (juhend)
**Alpamayo** on mägi Andides Cordillera Blanca mäeahelikus. 

1966. aasta juulis ilmus Saksa ajakirjas Alpinismus USA fotograafi Leigh Ortenburgeri foto Alpamayo tipust. Tookord tehtud küsitluse järgi hindasid alpinismi valdkonna asjatundjad Alpamayo maailma ilusaimaks mäeks (teise koha sai Karakoramis asuv K2 ja kolmandaks jäi Alpides asuv Matterhorn).

Asukoht ja kõrgus
-----------------

Halduslikult asub mägi Ancashi piirkonnas Peruus.

Alpamayo kõrgus on **5947 m**. Ta on Cordillera Blanca mäeaheliku kõrguselt 19. tipp (kui arvestada tippe topograafilise prominentsiga üle 400 m). 

Ta asub Quitaraju mäetipust (6036 m) 2,0 km edela suunas.

Mägi on jääga kaetud püramiidikujulise tipuga ja väga järskude nõlvadega (kohati 60º). Eristuvad mäe põhja- ja lõunatipp.

Alpinism
--------

Alpamayo. Musta joonega on tähistatud üks tõusumarsruute
Mäe esmavallutajaks loetakse Saksa mägironijate neljaliikmelist rühma, kes jõudis tippu 1957. aastal põhjaribi kaudu. 6 aastat varem (1951) käis mäetippu esmavallutamas Raymund Leiningeri ja George Kogani juhtimisel Prantsuse-Belgia ühisekspeditsioon, kelle liikmetest jõudsid tippu väidetavalt George ja Claude Kogan, kuid 1957. aastal, fotomaterjalide võrdlusel, selgus, et tippu nad päris välja ei jõudnud. 

2003. aasta juulis teatati, et tõenäoliselt laviini või jääseina kokkuvarisemise tõttu jäi kadunuks kuni 18 mägironijat. Enamik neist olid Saksa, Iisraeli, Argentina ja Venezuela alpinistid. Päästetööde käigus osa päästeti. Hukkunuid oli 7. 

### Eesti alpinistide tipputõusud

* 2015 – Priit Joosu, Priit Simson

Vaata ka
--------

* Pequeño Alpamayo

Viited
------

1. 1 2 3  Alpamayo, Peru. peakbagger.com
2. ↑  Archivo del Museo Andino Peruano que fue fundado en 1972 - Oficina Regional de Cultura.
3. ↑  Hibbert, Ian (2015). "Alpamayo to Everest: It’s Not About the Summit". Lulu Press. ISBN 9781483440736.
4. ↑  Peruu Andides jäi kadunuks 18 mägironijat. 22.07.2003. epl.delfi.ee
5. ↑  South America, Peru, Cordillera Blanca, Nevado Alpamayo, Tragedies. (2004) publications.americanalpineclub.org
6. ↑  Ülevaade Eesti alpinismi ajaloost. jkalpiklubi.ee

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Alpamayo** |

* Alpamayo. summitpost.org
Pakutrükk neerumotiividega India puuvillkangal
Ekrüüvärvi neeruline kikilips
Sinine sissekootud neerumustriga kangas, lipsu detail
**Neerumuster** on tekstiilikujunduses esinev ornament, mille motiiviks on korduvad tilgakujulised, kõveraks keeratud teravama otsaga kujundid (pärsia keeles بته ‎*bote* või *buta*).

Ajaloost
--------

Neerumotiiv on Pärsia algupäraga, kuid see sai Lääne-Euroopas 18. ja 19. sajandil väga populaarseks kašmiirsallide ja sissekootud mustriga või trükitud kangaste kaudu, mida imporditi Mogulite riigi järgsest Indiast läände. Tänapäeval harjumuspärase pillava värvirikkuse omandas neerumuster just India trükitekstiilidel. Mustri ingliskeelne nimetus *Paisley* tuleb Lääne-Šotimaa linna Paisley nimest, kus lausa sadade kaupa kooti India moe järgi järeletehtud salle ja muid tekstiile.

Neerumuster esineb tänapäeva meestemoes sageli vestidel, lipsudel ja sallidel.

Trükikangastel tavaliseks saanud motiivil on Eesti rahvarõivakostüümis oma koht uhketest türgipunastest trükikangastest põlledel, näiteks Kihnu rahvariietes. Neerulise mustri puhul peavad neerude peenemad keeratud otsad asetsema rõivaesemel ülevalpool.

Pildid
------

* 19. sajandi India salli fragment19. sajandi India salli fragment
* Šotimaal Paisleys kootud India kašmiirsalli imitatsioonŠotimaal Paisleys kootud India kašmiirsalli imitatsioon
* 19. sajandi naiseriietus neerulise suurrätiga19. sajandi naiseriietus neerulise suurrätiga
* Pärsia siidbrokaat 1930. aastatestPärsia siidbrokaat 1930. aastatest
* Kuld- ja hõbelõngadega kootud Pärsia siidbrokaat, 1963Kuld- ja hõbelõngadega kootud Pärsia siidbrokaat, 1963
* Tänapäevane trükimustriga kaelarättTänapäevane trükimustriga kaelarätt
* Häll Kihnu muuseumis - lapsekuju mütsike on nierulisest kangastHäll Kihnu muuseumis - lapsekuju mütsike on *nierulisest* kangast

Viited
------

1. ↑  "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 18. jaanuar 2012. Vaadatud 15. juulil 2020.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
2. ↑  "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 16. juuli 2020. Vaadatud 15. juulil 2020.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
Guido Carrillo (2014)
**Guido Marcelo Carrillo** (sündinud 25. mail 1991 Magdalenas) on Argentina jalgpallur, kes mängib ründajana Hispaania kõrgliiga klubis Elche.

Ta alustas klubikarjääri Argentina klubis Estudiantes de La Plata, mille meeskonnas debüteeris ta Argentina kõrgliigas 2011. aastal. Hooajal 2013–14 lõi Carrillo Argentina kõrgliigas 14 väravat.

2015. aasta juulis sõlmis ta lepingu Prantsusmaa kõrgliiga klubiga Monaco. Hooajal 2016–17 tuli ta Monacoga Prantsusmaa meistriks.

2018. aasta jaanuaris sõlmis ta kolme ja poole aastase lepingu Inglismaa kõrgliiga klubiga Southampton. Üleminekusumma oli 19 miljonit naelsterlingit, millega sai Carrillo Southamptoni läbi aegade suurimaks ostuks. Southamptoniga liitumine ei osutunud Carrillole edukaks, sest ta mängis Southamptonis hooajal vaid hooajal 2017–18, mil sai kirja kümme mängu ja mitte ühtegi värava.

Aastatel 2018–2020 mängis ta Southamptonist laenul Hispaania kõrgliiga klubis Leganés. Kahe hooaja jooksul lõi ta Hispaania kõrgliigas seitse väravat.

2020. aasta oktoobris sõlmis Carrillo lepingu Elchega.

Saavutused
----------

Monaco
* Ligue 1: 2016–17

Viited
------

1. ↑  "Guido Carillo:Southampton sign Monaco striker for reported £19m". BBC Sport. 25.1.2018. Vaadatud 18.3.2021
Gudrun Schyman, 2009
Gudrun Schyman, 2012
**Gerd Gudrun Maria Schyman** (sündinud 9. juunil 1948 Täbys) on Rootsi poliitik. 

Ta oli Rootsi Vasakpartei liider 1993. aastast kuni jaanuarini 2003, kui ta sunniti[*viide?*] maksupettuse pärast tagasi astuma. Ta lahkus parteist 2004. aastal, et pühenduda täielikult poliitikas feminismile. Ta on Rootsi parlamendi liige. 

Schyman alustas poliitilist karjääri organisatsioonis Marxist-Leninistiska Kampförbundet. Pärast NSV Liidu kokkuvarisemist valiti ta Kommunistide Vasakpartei (*Vänsterpartiet Kommunisterna*) esimeheks.[*viide?*] Hiljem muutus partei Vasakparteiks (*Vänsterpartiet*).[*viide?*]

Schyman suurimaks saavutuseks peetakse tema valijatele pühendumust, mis kahekordistas Vasakparteist parlamenti pääsenute arvu.[*viide?*] Tema valitsemisajal muutus Vasakpartei valitsevaks ideoloogiaks feminism. Oktoobris 2004 tegi ta ettepaneku, et mehed peaksid maksma nn meeste maksu, et tasuda koduse vägivalla eest.

2005. aastal aitas ta asutada parteid Feministlik Initsiatiiv, mis osales 2006. aasta parlamendivalimistel, kuid kogus vaid 0,7% valijate toetuse ega pääsenud parlamenti.
**Nõmmemaa kivikülv** asub Läänemaal Lääne-Nigula vallas Nõmmemaa külas. Kivikülv jääb Nõmmemaa-Toa talu maadele Vaisi–Kuijõe tee lääneküljele metsa. Sellest umbes 500 m edelasse jäävad Nõva jõgi ja Leidissoo looduskaitseala, umbes 500 m kirdesse jääb Läänemaa Suursoo maastikukaitseala. Kivikülvi geograafilised koordinaadid on 59° 8′ 44″ N, 23° 45′ 22″ E. 

Kivikülv võeti kaitse alla aastal 1940. Kivikülvile on kehtestatud piiranguvöönd 50 m (5,79 ha).

Tegemist on mitme rahnuga, mille ümbermõõt on üle 10 m. Kivikülv hõlmab umbes 1 ha ala. Kivikülvi seisukord on hea. Kivikülv on maastikul hästi vaadeldav.

Nõmmemaa kivikülvi keskkonnaregistri kood on KLO4001137.

Kivikülvi iseloomustus
----------------------

Looduses hästi piiritletav rikkalik rahnudekülv, mis on tekkinud madala moreenseljandiku nõlval esinenud murrutusalal. Kunagise veekogu lainetus on peenema materjali nõlvalt ära kandnud ja tekitanud astangu, kus esineb palju väljapestud rahne. Kivikülvis on erineva suurusega rahne, mis paiknevad kohati tihedalt üksteise kõrval. Nende seas on kümmekond suuremat rahnu, mille ümbermõõt ulatub 8–10 ja kõrgus kuni 2 meetrini. Rahnud on sammaldunud, mõnel kasvab kivi-imar. Kivikülv paikneb pohla-mustikamännikus, milles on kuuski, pihlakaid ja sarapuid.

Kivikülvi uurimisest
--------------------

1. K. Pärna, 1937 – lühiandmed kartoteegi kaardil.
2. Priit Kohava, 1987 – mõõdistamine, kirjeldamine.
3. Herbert Viiding, Karl Müürisepp, 1988 – ülevaatus, kirjeldus, diapositiivid.
4. Enn Pirrus, Ülo Heinsalu, 06.08.1993 – revisjonülevaatus.

Kirjandust
----------

1. Foto, vt. ENE 4. kd. 1972, lk. 11, Kivikülv Nõval.
2. Priit Kohava, *Läänemaa Metsamajandi järelvalvepiirkonna looduskaitseobjektid*. Käsikiri. Tallinn 1988. Eesti Metsakorralduskeskus.

Viited
------

1. ↑  Keskkonnaregistri vahendusel Herbert Viiding, 1986
2. 1 2 3  Andmed EELIS infolehe vahendusel

Välislingid
-----------

* Nõmmemaa kivikülv keskkonnaportaalis
* Sotsiaalministri otsus üksikute puude ja rändrahnude looduskaitse alla võtmise asjus 26. veebruaril 1940
* Nõmmemaa kivikülv Eesti looduse infosüsteemis
* ENSV MN Looduskaitse Valitsuse juhataja käskkiri nr. 25 Rändrahnude, kivikülvide ja põlispuude nimekirja kinnitamine
* Kaitstavate looduse üksikobjektide kaitse-eeskiri
Nõmmeveski paljand
**Nõmmeveski paljand** on paljand Valgejõe kaldal; halduslikult Harju maakonnas Kuusalu vallas. Paljand on arvele võetud ürglooduse objektina.

Paljand on Nõmmeveski kihistiku stratotüüp. Kaldal paljandub paas enam kui 100 meetri pikkusel lõigul, mis on kohati kuni 7 meetrit kõrge. Ülemise osa moodustab Valgejõe kihistiku savikate vahekihtidega lubjakivi, selle all on Nõmmeveski kihistiku savikas muguljas lubjakivi. Nõmmeveski kihistiku all on 45 cm Voka kihistiku suure rauasisaldusega ooide sisaldavat lubjakivi, selle all aga 70 cm Kalvi kihistiku paksukihilist rohekashalli vähesel määral glaukoniiti sisaldavat lubjakivi. Paljandi alumine osa koosneb Tõlinõmme kihistiku hallist kuni rohekashallist veidi glaukoniiti sisaldavast õhukesekihilisest muguljst lubjakivist, milles on vahekihtidena mergel. Rusukaldes esineb ka Saka kihistiku rohekashalli lubjkivi.

Viited
------

1. 1 2  Sissekanne Eesti looduse infosüsteemis (vaadatud 14.05.2013)
2. ↑  Stratigraafia terminoloogia
3. ↑  Eesti stratotüüpsed paljandid

Välislingid
-----------

* Sissekanne Eesti looduse infosüsteemis
**Zemitāni**–**Šķirotava raudtee** on elektrifitseeritud raudtee Riia linnas Šķirotava raudteejaama ja Zemitāni raudteejaama vahel. Raudtee on nelja kilomeetri pikkune ja kahe teega, peatusi sellel ei ole ja vaatamata sellele, et tee on elektrifitseeritud, ei toimu sellel elektrirongide liilust.

Raudteed kasutavad kaubarongid. Aastail 2013 ja 2014 kasutas seda keskeltläbi 45 rongi ööpäevas. Rongide lubatud sõidkiirus sellel teel on 40 km/h.

Tee valmis aastal 1902 seoses Riia raudteesõlme rekonstrueerimisega. Nõukogude perioodil kasutasid seda Ogrest Carnikavasse ja Vecāķi raudteejaama sõitvad rongid, mis ei läbinud Riia keskraudteejaama. Taoline liiklus jätkus aastani 2000, mil sellesse tekkis kaheaastane paus. Aastal 2003 katsetati sellise liiniga taas, ent seejärel reisirongide liiklus sellel teel lõppes.

Viited
------

1. ↑  Publiskās lietošanas dzelzceļa infrastruktūras pārskats 2014
2. ↑   A/S Pasažieru vilciens, elektrovilcienu kustības dienesta saraksts 2003./2004. g.
Zemgus Girgensons 2016. aastal Buffalo Sabresi meeskonnas
**Zemgus Girgensons** (sündinud 5. jaanuaril 1994 Riias) on Läti jäähokimängija, kes mängib keskründajana NHL-i klubis Buffalo Sabres.

Ta alustas jäähoki mängimist Lätis. 2009. aastal suundus ta Põhja-Ameerikasse. Aastatel 2010–2012 mängis ta United States Hockey League'i klubis Dubuque Fighting Saints.

2012. aastal valis Buffalo Sabres ta NHL-i *draft* '​is 12. valikuna. Hooajal 2012/13 mängis ta American Hockey League'is (AHL) Sabresi tütarklubis Rochester Americans. NHL-is debüteeris Girgensons 2. oktoobril 2013 hooaja avamängus Detroit Red Wingsi vastu ja lõi selles mängus kohe ka värava. Debüüthooajal lõi Girgensons NHL-is kaheksa väravat ja andis 14 väravasöötu. Hooaeg 2014/15 on jäänud seni tema resultatiivseimaks (15+15). 2015. aastal valiti Girgensons NHL-i tähtede mängule, suurest tänu Lätist tulnud häätele.

Läti jäähokikoondise koosseisus on Girgensons osalenud neljadel maailmameistrivõistlustel (2013, 2014, 2016 ja 2017) ning 2014. aasta taliolümpiamängudel.

2013. aastal valiti Girgensons Läti aasta tõusvaks sporditäheks.

Viited
------

1. ↑  Latvijas Hokeja fedrācija. "Spēlētāja dati" (läti). lhf.lv. Vaadatud 8. septembril 2013.
2. ↑  McLaren, Ian (9 December 2014). Sabres' Girgensons dominating All-Star voting after 3 weeks. *The Score*. Retrieved 9 December 2014.

Välislingid
-----------

 Zemgus Girgensons – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
* Zemgus Girgensons NHL.com lehel
* Zemgus Girgensons hockeydb.com lehel

| * v
* r
Buffalo Sabres |
| --- |
| 
**Väravavahid**: Craig Anderson **·** Eric Comrie **·** Ukko-Pekka Luukkonen |
| 
**Kaitsjad**: Jacob Bryson **·** Kale Clague **·** Rasmus Dahlin **·** Henri Jokiharju **·** Ilja Ljubuškin **·** Lawrence Pilut **·** Owen Power **·** Mattias Samuelsson **·** Riley Stillman |
| 
**Ründajad**: Dylan Cozens **·** Zemgus Girgensons **·** Jordan Greenway **·** Vinnie Hinostroza **·** Tyson Jost **·** Peyton Krebs **·** Casey Mittelstadt **·** Kyle Okposo (*C*) **·** Victor Olofsson **·** JJ Peterka **·** Jack Quinn **·** Jeff Skinner **·** Tage Thompson **·** Alex Tuch |
**Rrok** Kola **Mirdita** (28. september 1939 Montenegro Klezna – 7. detsember 2015 Tirana) oli Durrëse-Tirana katoliku peapiiskop, Albaania priimas.

Ordineeriti preestriks 2. juulil 1965 ja oli albaania koguduse preester New Yorgis Bronxis.

25. detsembril 1992 määrati Durrëse ja Tirana peapiiskopiks ja ordineeriti 25. aprillil 1993 paavst Johannes Paulus II ja kardinal Camillo Ruini ning kardinal Jozef Tomko poolt koos veel kolme piiskopiga (Zef Simoni, Frano Illia ja Robert Ashta) paavsti pastoraalvisiidi ajal Albaaniasse. Sellega taastati katoliku hierarhia pärast tagakiusamist kommunistide poolt. Katoliku kirik Albaanias tuli uuesti üles ehitada. Peapiiskopi sõnul ei olnud talle eelkäijalt jäänud midagi peale rinnaristi.

Ta oli Albaania Piiskoppide Konverentsi esimees ja Albaania Caritase esimees.

Tema initsiatiivil rajati Tiranasse Pauluse katedraal. Selle kolmnurkne arhitektuur, mis järgib peapiiskopi ideed, sümboliseerib islami, õigeusu ja katoliikluse kooseksisteerimist Albaanias. Esimese missa uues katedraalis teenisid Vatikani kardinal-riigisekretär Angelo Sodano ja peapiiskop Rrok Mirdita 27. jaanuaril 2002. Peapiiskopi maja ehitati katedraali kõrvale.

1999. aasta jõulude ajal tervitasid katoliku peapiiskop Rrok Mirdita ja õigeusu peapiiskop Anastasios ühiselt rahvast.

Vaated
------

1997. aasta sündmuste süvapõhjus on väärtuste kriis.

Ainult Kristus saab olla vastukaaluks Lääne ahvatlustele.

Vaata ka
--------

* Tirana Püha Pauluse katedraal
**Rubeus Hagrid** on tegelane J. K. Rowlingu romaanisarjast "Harry Potter". 

Rubeus, keda kõik kutsuvad enamasti vaid Hagridiks, on pool-hiiglane. Tema ema oli külma südamega Hiiglane Fridwulfa ja isa keskmisest lühem ja paksem suure sooja südamega mees. Hagridi ema lahkus nende juurest, kui Hagrid oli veel väike põnn (u. kolmeaastane). Lapsepõlve veetis ta koos isaga, keda kogu südamest armastas. Varsti pärast Sigatüükasse astumist, 2. õppeaastal, jäi Hagrid aga orvuks. 

3. õppeaasta lõpul heideti ta koolist välja ja ta võlukepp murti pooleks, kuid selle pooled tagastati talle. Võlukepi jäänused peitis Hagrid roosa vihmavarju sisse, mida ta siin-seal vahel kasutab.

Hiljem asus Rubeus tööle Sigatüüka metsavahina ja õpetajana.

| * v
* r
Harry Potteri romaanisari |
| --- |
| Romaanid | 
Tarkade kivi **·** Saladuste kamber **·** Azkabani vang **·** Tulepeeker **·** Fööniksi ordu **·** Segavereline prints **·** Surma vägised | Harry Potteri raamatud |
| Sarjavälised raamatud | 
Bard Beedle'i lood **·** Fantastilised elukad ja kust neid leida **·** Harry Potter ja äraneetud laps **·** Lendluupall läbi aegade |

Harry Potteri filmid

Tarkade kivi **·** Saladuste kamber **·** Azkabani vang **·** Tulepeeker **·** Fööniksi ordu **·** Segavereline prints **·** Surma vägised: osa 1 **·** Surma vägised: osa 2
Trundholmi vanker, esikülg
Vankri tagakülg
**Trundholmi päikesevanker** (taani keeles Solvognen) on pronksiajast pärinev Päikest vedava hobuse kujutis, mis on leitud Taanist, Trundholmi soost Sjællandil. Päikesevanker on valmistatud pronksist ja kullast. Ornamendi põhjal arvatakse, et vanker on valmistatud vanemal pronksiajal, umbes 1350 eKr.

Päikesevankri tükid leidis 1902. aastal kohalik talumees Frederik Willumsen, kes kuivendatud sood esimest korda kündis. Ta arvas, et tegu on vana mänguasjaga ja andis hobuse oma lastele. Hiljem anti leid üle Rahvusmuuseumile (*Nationalmuseet*) Kopenhaagenis. Aastal 1998 leiti metallidetektoriga vankri leiukohast veel mõned rataste katked ja väikseid kullatükke.

Arvatavasti sattus päikesevanker sohu pronksiaegse ohvriannina. Tõenäoliselt lõhuti see tükkideks juba tollal.

Päikeseketta parem külg on kaetud kullaga. Vasakult paremale liikudes sümboliseeris see Päikese teekonda üle taeva. Vasak külg kullaga kaetud ei olnud, võib-olla kujutas see Päikese öist, nähtamatut liikumist.

Pronksiaegses religioonis oli päikesekultusel oluline koht. Päikest kujutatakse sageli ka pronksiaegsetel kaljujoonistel ja mitmesugustel esemetel. Lisaks Päikest vedavale hobusele olid levinumad sümbolid laevad, tseremoniaalsed kirved, kalad, maod, akrobaadid.

Vankrit kasutati Taanis juba 3. aastatuhandel eKr. Kuigi nii Trundholmi hobune kui päikeseketas on paigutatud ratastele, ei ole vanker ise arvatavasti sümboliks. Tõenäoliselt olid rattad vajalikud hobuse ja päikeseketta liigutamiseks usutseremooniate käigus. Leitud on veel ühe sarnase pronksiaegse ratta katked (Tobølist Lõuna-Jüütimaalt) ning suurte tseremooniavankrite detaile.

Praegu asub Trundholmi päikesevanker Kopenhaagenis Rahvusmuuseumis (*Nationalmuseet*) ja kuulub Taani kultuurikaanonisse

Välislingid
-----------

* Trundholmi vankri koopia valmistamisest
* Nationalmuseet'i koduleht
**Truskava** on alev Leedus Kėdainiai rajoonis, Truskava vallas. Alevis on kultuurimaja. Vaatamisväärsuseks on aastal 1860 valminud kabel alevi surnuaial.

Ajalugu
-------

XVIII sajandil oli Truskava Pavermenysi mõisa omanike Truskauskaste valduses, nende järgi sai asula ka oma nime. Aastal 1794 ehitasid Truskauskased alevisse kiriku. Aastal 1813 sai alevist kohaliku kihelkonna keskus. Aastal 1831 konfiskeerisid tsaarivõimud Truskauskastelt nende valdused. Aastal 1854 ehitati vana kiriku asemele uus.

Aastal 1863 osalesid osad alevi elanikud ülestõusus tsaarivõimude vastu, peale ülestõusu mahasurumist saadeti ülestõusnud Siberisse sunnitööle. Tsaari ajal oli alevi venekeelne nimetus Трусковъ. Knygnešystė ajal lõid salakaubavedaja kihelkonna raamatukogu, mida haldas kohalik vikaar.

Teise maailmasõja ajal sai alev rängalt kannatada: 1944. aasta juulis põles maha suur osa alevist, sealhulgas ka kohalik kirik. Nõukogude ajal oli Truskava kohaliku kolhoosi keskasulaks. Maha põlenud kiriku asemele valmis uus alles aastal 1998.

Pilte
-----

* TruskavaTruskava
* Truskava kirikTruskava kirik
* Truskava kabelTruskava kabel

Viited
------

1. ↑
2. ↑
3. ↑  Трусковъ. Географическо-статистический словарь Российской империи, Kd. 5 (Таарджалъ — Яя). СПб, 1885, 231 lk.
4. ↑  "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 18. mai 2006. Vaadatud 25. mail 2016.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Truskava** |

* Alev portaalis vietoves.Lt
**Trump Building** on pilvelõhkuja New Yorgi kesklinnas Lower Manhattanil tänavate Nassau Street ja William Street vahel aadressil Wall Street 40. 

Varem oli selle ametlik nimi **Bank of Manhattan Trust Building**, ka **Manhattan Company Building**. 1995. aastal ostis hoone ärimees Donald Trump, kes andis kõrgehitisele oma nime. 1998. aastast on tegu New York City Mälestusmärkide Säilitamise Komisjoni poolt kaitsealuseks mälestusmärgiks (*New York City Landmark*) kuulutatud ehitisega. 16. juunil 2000 kanti see samuti Ameerika Ühendriikide Ajalooliste Paikade Riiklikusse Registrisse (*National Register of Historic Places*).

71-korruselise ja 282,5 meetri kõrguse kõrghoone arhitektid olid Harold Craig Severance ja Yasuo Matsui ning konsulteeriv arhitektuuribüroo Shreve & Lamb. Kõrghoone 11 kuud kestnud ehitus lõppes 1930. aasta aprillis. Seejärel jõudis see umbes poolteist kuud olla maailma kõrgeim ehitis, enne kui New Yorgi kesklinnas valmis niisamuti *art déco* arhitektuuristiilis uue kõrgeima hoonena Chrysler Building (319 m). Viimasele ootamatult lisatud tornitipp koos 38 lisameetriga tuli halva üllatusena, kuna Bank of Manhattan Trust Building koos oma uusgooti stiilis tornitipuga oli ise teadlikult pürginud maailma kõrgeimaks ehitiseks.

1946. aasta 20. mai õhtul rammis hoone põhjakülge United States Army Air Forcesi kerglennuk Beechcraft Model 18, mis oli Louisianast teel Newarki lennujaama poole. See tabas hoone 58. korrust, tekitades seina 3×6 meetri suuruse augu. Õnnetuses hukkusid kõik viis pardal viibinut. Õnnetuse peapõhjuseteks loeti udu ja halba nähtavust.

Galerii
-------

* 40 Wall Street 20. sajandil40 Wall Street 20. sajandil
* Trump Buildingu jalamTrump Buildingu jalam
* Trump Buildingu tornilaternTrump Buildingu tornilatern
* Trump Buildingu tornTrump Buildingu torn

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Trump Building** |

* Trump Buildingu hoone kirjeldus ja pildid veebilehel www.nyc-architecture.com
Truman Capote (1959)
**Truman Capote** (sünninimi **Truman Streckfus Persons**; 30. september 1924 New Orleans – 25. august 1984 Los Angeles) oli Ameerika Ühendriikide kirjanik.

Truman Capote'i tuntuim teos on "Hommikueine Tiffany juures" ("Breakfast at Tiffany's"), mis ilmus 1958. aastal. 

1961. aastal linastus romaani põhjal film "Hommikueine Tiffany juures" legendaarse Audrey Hepburniga peaosas.

Eesti keelde on romaani tõlkinud Udo Uibo 1984. aastal, 2002. aastal ilmus kordustrükk. Eesti keelde on tõlgitud ka Capote'i teine menuk "Külmavereliselt". See ilmus Enn Soosaare tõlkes 1968. aastal, kordustrükk 1994. aastal.

Muud
----

Truman Capote ja tema teine tähtteos "Külmavereliselt" on andnud ainest Gerald Clarke'i kirjutatud biograafiale "Capote", mille põhjal on valminud film "Capote". Filmi nimiosatäitja Philip Seymour Hoffman võitis parima meesnäitleja Kuldgloobuse ja Oscari.

Tunnustus
---------

* 1964 – valiti Ameerika Kunstide ja Kirjanduse Akadeemia liikmeks

Välislingid
-----------

* Toomas Raudam, "Külmavereliselt tapetud kuulus kirjanik" Postimees, 6. märts 2006

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Truman Capote** |
**Aacheperkareseneb** (ka **Aacheperkaraseneb**, **Aacheperka**), Nebiauti poeg, oli Vana-Egiptuse skulptor ("Amoni skulptor"). 

Aacheperkaresenebi nimi sisaldab Thutmosis I trooninime, mistõttu ta tegutses 18. dünastia ajal aastate 1490 eKr ja 1292 eKr vahel võib-olla Heliopolise elumajas, ühes Ra domeenis. Peale selle tegutses ta tõenäoliselt Ülem-Egiptuses Teeba ümbruses. 

Aacheperkaraseneb on teada ainult ühe steeli järgi, mille ta püstitas oma isale Nebiautile. Sealjuures pole selge, kas on tegu tema enda tööga või oli ta ainult tellija. "Amoni skulptorina" pidi ta tegutsema Teeba linna ümbruses, sest seal oli selle jumala kultuse keskus. Aacheperkaraseneb figureerib lubjakivisteelil nii pikal nimekujul kui ka lühikujul Aacheperka hieroglüüfkirjas. Peale selle kujutatakse teistes registritres mitut muud perekonnaliiget, sealhulgas Aacheperkarasenebi venda Ri'd.

Kirjandus
---------

* Dietrich Raue. Namen in einer heiligen Stadt. – Sibylle Meyer. *Egypt - Temple of the whole World: Studies in honour of Jan Assmann*, Brill, Leiden 2003, ISBN 90-04-13240-6, lk 369.
* Tina Schrottenbaum. *Aacheperkaraseneb*. – Rainer Vollkommer. *Künstlerlexikon der Antike*, Nikol, Hamburg 2007, lk 1 ISBN 978-3-937872-53-7
**Aacheni rahu** ehk **Teine Aacheni rahu** oli rahuleping, mis lõpetas Austria pärilussõja ühelt poolt Suurbritannia, Austria ja Hollandi ning teiselt poolt Prantsusmaa, Preisimaa, Baieri, Hispaania, Saksimaa, Rootsi, Napoli, Pfalzi ja Kölni peapiiskopkonna vahel. 

Rahukongress vabas riigilinnas Aachenis algas 24. aprillil 1748 ning lõppes lepingu allakirjutamisega Aacheni raekoja Punases saalis 18. oktoobril 1748. Läbirääkimistel etendasid peamist osa Prantsusmaa ja Suurbritannia.

Lepingu sisu
------------

1. Vallutuste tulemused tühistati. Prantslased andsid Austria Hollandi ning Hollandi piirilinnad omanikele tagasi ning Madrase (praegu Chennai) brittidele. Britid omakorda andsid tagasi Louisbourgi kindluse Kanadas Cape Bretoni saarel.
2. Austria keisrinna Maria Theresia pidi loovutama Parma, Piacenza ja Guastalla hertsogkonna Põhja-Itaalias oma vaenlasele Parma hertsog Filippole ning mitmed alad Lombardia lääneosas oma liitlasele Sardiinia kuningale Carlo Emanuele III-le. Selle eest tunnustati üldiselt pragmaatilist sanktsiooni.
3. Modena ja Reggio hertsogkond ja Genova vabariik taastati endises ulatuses.
4. Kinnitati ja uuendati Asiento lepingut ja õigust saata igal aastal laev Hispaania kolooniatesse, mida mõlemat garanteeris Utrechti rahu.
5. Kinnitati, et Sileesia ja Glatz kuuluvad Preisimaale.

Suurbritannia ja Prantsusmaa vahelise kaubandussõja osas Lääne-Indias, Aafrikas ja Indias ei otsustatud midagi, mistõttu Aacheni rahuleping ei pannud alust püsivale rahule. Prantsusmaal valitses üldine nördimus, sest rahulepingus nähti tarbetut eeliste loovutamist. See puudutas eriti Hispaania Hollandit, mis vallutati tänu marssal krahv Moritz von Sachseni Maurice de Saxe'i hiilgavale strateegiale. Pariisis tuli käibele väljend "*bête comme la paix*" 'tobe nagu rahu'. Itaaliasse tõi Aacheni rahu siiski stabiilsust. Uute territoriaalsete kokkulepete ning rahumeelse Fernando VI troonileasumise tõttu Hispaanias säilitas Aachenis kokkulepitu maksvuse kuni Koalitsioonisõdade puhkemiseni 1792.

Hispaania osutas hiljem vastupanu Asiento lepingu tingimustele ning 5. oktoobril 1750 täiendas Aacheni rahu Madridi rahu. Selle kohaselt loobus Suurbritannia 100 000 naela suuruse kahjutasu eest Asiento lepingust tulenevatest nõuetest.

Vaata ka
--------

* Aacheni rahu (1668)

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Vikisõnastiku artikkel: **Aacheni rahu** |
**Alfred Ots** (21. mai 1918 Ilpla – 15. september 1992 Hollywood, Florida) oli eestlasest elektromehaanikainsener USA-s.

Alfred Ots lõpetas 1938. aastal Saaremaa Ühisgümnaasiumi. 1944. aastal põgenes ta Rootsi ning teenis raha edasiõppimiseks. 1957. aastal lõpetas ta elektrotehnikainsenerina Göteborgis Chalmersi Tehnikaülikooli.

Seejärel emigreerus ta USA-sse, kus tegi kiiret karjääri NASA kosmoseprogrammis. 1992. aastal jäi ta pensionile ja kolis Californiast Floridasse.

Alfred Ots hukkus 15. septembril 1992 orkaani käes (talle kukkus väga suur puu selga). Juunis 2013 maeti urn tema tuhaga Reomäe kalmistule.

Kuna ta suri poissmehena, aga oli avaldanud soovi avada fond Eestist pärit tehnikaüliõpilastele Chalmersi Tehnikaülikoolis õppimiseks, loodi tema pärandi alusel Alfred Otsa fond Rootsis Chalmersi Tehnikaülikooli juures tema sõbra professor Sven Olvingu eestvedamisel. Fondist makstakse stipendiume eesti tehnikaüliõpilastele Chalmersi Tehnikaülikoolis õppimiseks.

Viited
------

1. ↑  Enno Abel. Alfred Otsa fondi poolt 650 tuhat krooni Eesti üliõpilaste hariduseks. Eesti Päevaleht (Rootsi), 7. juuni 2017

Välislingid
-----------

*
|  |
| --- |
|  |
| Medalikohad |
| Maailmameistrivõistlused |
| **Pronks** | 2021 | jäähoki |

**Conor Garland** (sündinud 11. märtsil 1996 Scituate'is, Massachusettsis) on USA jäähokimängija, kes mängib NHL-i klubis Vancouver Canucks ründajana paremäärel.

Aastatel 2012–2016 mängis ta Quebec Major Junior Hockey League'i klubis Moncton Wildcats. Hooaegadel 2014–15 ja 2015–16 pälvis ta liiga resultatiivseimale mängijale antava Jean Béliveau Trophy ning hooajal 2014–15 liiga väärtuslikumale mängijale antava Michel Brière Memorial Trophy.

2015. aastal valis Arizona Coyotes ta NHL-i *draft* '​is 125. valikuna. Hooajal 2016–17 asus ta mängima American Hockey League'is (AHL) Coyotesi noorteklubis Tucson Roadrunners. 2019. aastal valiti Garland AHL-i tähtede mängule.

NHL-is debüteeris Garland 8. detsembril 2018 mängus San Jose Sharksi vastu. Hooajal 2018–19 lõi ta NHL-is 13 väravat ja andis viis väravasöötu. 2019. aasta veebruaris pikendas ta Coyotesiga lepingut kahe aasta võrra.

2021. aasta juulis siirdus Garland Vancouver Canucksi, kellega sõlmis viieaastase lepingu.

2021. aasta maailmameistrivõistlustel võitis Garland USA jäähokikoondise koosseisus pronksmedali. Ta oli turniiril USA koondise resultatiivseim mängija (6+7) ning kogu turniiri arvestuses resultatiivsuselt teine mängija. Lisaks valiti ta turniiri sümboolsesse koosseisu.

Välislingid
-----------

* Conor Garland NHL.com lehel
* Conor Garland hockeydb.com lehel
Kajanberd (2016)
**Kajanberd** (ka *Dsevankh*, armeenia Կայանբերդ või Դսեվանք) on kindlus ja endine Armeenia Apostliku Kiriku klooster Põhja-Armeenias Lori maakonnas.

Asukoht
-------

Berd asub Haghpati ja Sanahini kloostri vahel. Kajanberd ehitati strateegiliselt Debedi jõe kohal asuva kahe kanjoni vahele jääva seljandiku serva.

Spetsifikatsioonid
------------------

Lossi täpne ehitusaasta pole teada. On võimalik, et kuningas Ašot II Erkath ehitas selle mingil hetkel 10. sajandil. Loss on suures osas hävinud. Müürirõngas on ümbritsetud kolmnurkse alaga ja selle moodustasid poolringikujulised kaitsetornid. Piirkonda jäid Astvatzatzini kirik Surb (Սուրբ Աստվածածին 'Püha Jumala ema', läänearmeenia *Surp Asdwadsadsin*, muud transkriptsioonid *Surp Astvatsatsin*, *Surb Astuacacin*) Dsevankhist. See oli ehitatud mustast tufist. Selle sinine, punane ja valge kuppel sai kahjustada 1827. aasta maavärinas. Kuppel ehitati linnuse paremasse nurka, millega see jagab välismüüri. Ümbruskonnas võib näha ka arvukalt majade varemeid, tsisternaid ja savist veetorusid. Seotud külas on varasem rauaaegne matmispaik.

Lugu
----

11. sajandi keskel ehitati Lori usukeskuse Haghpat, mis konkureeris vendkloostriga Sanahin. Keskaegse ajaloolase Kirakos Gandzaketsi sõnul ehitas Haghpati peapiiskop Hovhannes kindluse 1233. aastal massiivsete kaitsemüüridega kloostriks Sanahini pinnasele. Ta pärines Gruusia-Armeenia Zakaridi dünastiast ning oli Armeenia vürstide Zakare Zakarian ja Ivane Zakariani õe poeg. Taim kandis algselt nime *Surb Nshan*i klooster. *Surp Nschan* (läänearmeenia 'püha märk') on pühaku nimi. Nimed *Dsevankh* ja *Kajanberd* on uuemat päritolu.

Olukord Sanahini pinnal viis konflikti kahe kloostri vahel. Pärast piiskopi surma lammutasid tatarlased 1241. aastal kloostri müürid. Seejärel taastasid ja hävitasid Timuri väed selle 14. sajandi lõpus; hiljem seda enam ei ehitatud.

* DsevankhDsevankh
* Dsevankhi kuppelDsevankhi kuppel
* Kindlus Akneri külastKindlus Akneri külast

Viited
------

1. 1 2 3 4  Baghdasaryan Brothers. "Kayanberd (Dsevank) fortress". Vaadatud 27. novembril 2017.
2. 1 2  Deirdre Holding (2014). *Armenia with Nagorno Karabagh : the Bradt travel guide* (4 ed.). Chalfont St. Peter. Lk 259. ISBN 978-1-84162-555-3.
3. ↑  "Kayan Berd – Armeniapedia.org" (inglise). Vaadatud 27. novembril 2017. (Copy of: Raffi Kojian: *Rediscovering Armenia: an archaeological/touristic gazetteer and map set for the historical monuments of Armenia*. Tigran Mets, Yerevan 2001, ISBN 99930-52-28-0)
4. ↑  "Rediscovering Armenia Guidebook - Tavush Marz – Armeniapedia.org" (inglise). 27. november 2017.
Kaart
**Põlva–Reola maantee** (registrinumbriga 61) on üks Eesti tugimaanteedest. 

See saab alguse Põlva linnas Kanepi–Leevaku maantee 20. kilomeetril (Põlva linnas kannab nimesid Kesk tänav ja Jaama tänav). Tee pikkus on 37,1 km. Tee lõpeb Tallinna–Tartu–Võru–Luhamaa maantee 194. kilomeetril Uhti ja Reola küla piiril. Põlva linnas kannab nime J. Käisi tänav.

Sillad Põlva–Reola maanteel
---------------------------

Sildade nimistu pärineb Maa-ameti andmebaasist

| Silla nimi | Kaugus maantee algusest, km | Ületatav takistus |
| --- | --- | --- |
| Koorvere II sild | 10,3 | Ahja jõgi |
| Vastse-Kuuste sild | 14,3 | karjatee |
| Parkla sild | 34,2 | Porijõgi |

Asulad Põlva–Reola maanteel
---------------------------

Põlva linn, Mammaste küla, Aarna küla, Kiidjärve küla, Koorvere küla, Valgemetsa küla, Leevijõe küla, Vastse-Kuuste alevik, Vooreküla küla, Talvikese küla, Sirvaku küla, Lalli küla, Rebase küla, Vana-Kuuste küla, Uhti küla

Viited
------

1. ↑  Maa-amet
**"The Black Album"** (eesti keeles "Must album") on mitteametlik kogumikalbum biitlite soolomaterjalist. Selle koostas Ameerika näitleja Ethan Hawke. Album sai tuntuks pärast seda, kui seda näidati 2014. aasta filmis "Poisipõli". Hawke koostas albumi tütre 13. sünnipäevaks aastal 2011. Albumit kasutati filmi "Poisipõli" stseenis, kus Hawke'i tegelane annab albumi oma pojale sünnipäevaks. Kogumikus on 51 laulu biitlite soolokarjäärist pärast bändi lahkuminekut 1970. aastal.

Albumist
--------

Kuna Hawke on eluaegne biitlite fänn, siis koostas ta albumi tütar Mayale pärast lahkuminekut tema ema Uma Thurmaniga. Isa andis selle tütrele ta sünnipäeval, 8. juulil 2011. Albumil on 51 laulu, millest 19 on John Lennoni, 20 Paul McCartney, 7 George Harrisoni ja 4 Ringo Starri omad. Peale nende on seal John Lennoni laul "Real Love", milles laulsid ka kolm ülejäänud biitlit kogumiku "Anthology 2" jaoks.

"Poisipõlves"
-------------

Alates 2002. aastast osales Ethan Hawke filmiprojektis "Poisipõli", kus ta mängis peategelase Mason Evans juuniori (Ellar Coltrane) isa Mason Evansit. Kui filmiti Masoni 15. sünnipäeva, siis otsustas Hawke lisada stseeni oma "Musta albumi". Filmis annab Mason Evans albumi pojale, öeldes, et ta tahtis pojale kinkida midagi, mida raha eest osta ei saa.

Viited
------

1. ↑  Ultimate Classic Rock. "Listen to the Beatles' 'Black Album' Playlist From the Movie 'Boyhood'" (Inglise keel).`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: tundmatu keel (link)
**„The Boy Bands Have Won, and All the Copyists and the Tribute Bands and the TV Talent Show Producers Have Won, If We Allow Our Culture to Be Shaped by Mimicry, Whether from Lack of Ideas or from Exaggerated Respect. You Should Never Try to Freeze Culture. What You Can Do Is Recycle That Culture. Take Your Older Brother's Hand-Me-Down Jacket and Re-Style It, Re-Fashion It to the Point Where It Becomes Your Own. But Don't Just Regurgitate Creative History, or Hold Art and Music and Literature as Fixed, Untouchable and Kept Under Glass. The People Who Try to 'Guard' Any Particular Form of Music Are, Like the Copyists and Manufactured Bands, Doing It the Worst Disservice, Because the Only Thing That You Can Do to Music That Will Damage It Is Not Change It, Not Make It Your Own. Because Then It Dies, Then It's Over, Then It's Done, and the Boy Bands Have Won**", lühendatult tavaliselt **„The Boy Bands Have Won"**, on ajavahemikus 1982–2012 tegutsenud Briti ansambli Chumbawamba 2008. aastal avaldatud kolmeteistkümnes ja ühtlasi eelviimane stuudioalbum (2010. avaldatud neljateistkümnes stuudioalbum kandis pealkirja „ABCDEFG").

2020. aasta lõpu seisuga oli albumi 156 sõnast (709 tähemärki) koosnev pealkiri Guinnessi rekordite raamatus kirjas muusikaalbumi pikima pealkirjana.

Sisu
----

Kogukestus: 49.32
1. „When an Old Man Dies" – 0.54
2. „Add Me" – 3.27
3. „Words Can Save Us" – 1.52
4. „Hull or Hell" – 3.31
5. „El Fusilado" – 2.32
6. „Unpindownable" – 1.22
7. „I Wish That They'd Sack Me" – 4.10
8. „Word Bomber" – 2.13
9. „All Fur Coat & No Knickers" – 2.12
10. „Fine Line" – 0.39
11. „Lord Bateman's Motorbike" – 3.34
12. „A Fine Career" – 0.47
13. „To A Little Radio" – 1.08
14. „(Words Flew) Right Around the World" – 2.15
15. „Sing About Love" – 1.39
16. „Bury Me Deep" – 1.37
17. „You Watched Me Dance" – 0.58
18. „Compliments of Your Waitress" – 2.43
19. „RIP RP" – 1.26
20. „Charlie" – 2.12
21. „The Ogre" – 0.53
22. „Refugee" – 2.42
23. „Same Old Same Old" – 0.59
24. „Waiting for the Bus" – 2.44
25. „What We Want" – 0.47

Artistid
--------

* Lou Watts – vokaal
* Boff Whalley – vokaal, ukulele
* Neil Ferguson – vokaal, kitarrid
* Jude Abbott – vokaal, trompet
* Phil 'Ron' Moody – vokaal, akordion

*Samuti:*

* Oysterband, Roy Bailey, Robb Johnson, Ray Hearne, Barry Coope & Jim Boyes – vokaal
* Charlie Cake Marching Band – puhkpillid
* David P. Crickmore – bandžo (7), (22); dobro (18), (22)
* Jo Freya – saksofon (2)
* Harry Hamer – cajón (9), (11); tabla (16)
* The Pudsey Players – kordofonid (6), (11), (18)

Viited
------

1. ↑  "Longest title of a music album". *guinnessworldrecords.com* (inglise). Vaadatud 8.12.2020.
2. ↑  "AllMusic Review by Chris Nickson" (inglise). ALLMUSIC. Vaadatud 9.12.2020.
**Vierseni kreis** on haldusüksus Saksamaa Nordrhein-Westfaleni liidumaa lääneosas.

Ajalugu
-------

1816. aastal asutas uus Preisimaa valitsus *Kempeni kreisi*. Algselt kuulus see Kleve ringkonda, kaotati 1822. aastal ja sealt saati kuulus Düsseldorfi ringkonda. 1929. aastal laiendati kreisi märgatavalt ja nimetati ümber *Kempen-Krefeldiks*.

1975. aastal muudeti taas kreisi piire ja see nimetati ümber *Vierseniks*, kuigi Kempen jäi kreisi keskuseks. Viersen sai Kempeni asemel keskuseks 1984. aastal.

Sõpruslinnad
------------

* Pardesiya, Iisrael
* Peterborough, Suurbritannia
* Cambridgeshire, Suurbritannia
* Lambersart, Prantsusmaa
* Kaniv, Ukraina
* Panevėžys, Leedu
* Calau, Brandenburg, Saksamaa
* Mittweida, Saksimaa, Saksamaa

Geograafia
----------

Kreis asub Reini ja Maasi vahelisel madalikul. Kõrgeim punkt on *Süchtelner Höhen* (90,7 m), madalaim *Pielbruch* (28,6 m).

Linnad ja vallad
----------------

Linnad ja vallad Vierseni kreisis
Vallad
1. Brüggen
2. Grefrath
3. Niederkrüchten
4. Schwalmtal

Linnad
1. Kempen
2. Nettetal
3. Tönisvorst
4. Willich
5. Viersen

Viited
------

1. ↑
2. ↑
**Vietnami köögile** on iseloomulik kalakastme, sojakastme, riisi ja aedviljade kasutamine. Kõikides Vietnami piirkondades serveeritakse roogasid traditsiooniliselt värskete juurviljade ja kastmetega. Kõige levinumad lihasordid on sealiha, kanaliha ja krevetid.

Kolme piirkonna köögid
----------------------

Vietnami köök jaguneb kolmeks kategooriaks, iga kategooria esindab erinevat piirkonda.

Põhja-Vietnami köök on tuntud roogadega nagu *phở* ja *bahn cuon*. See köök on kõige traditsioonilisem ning väga range vürtside ja koostisosade suhtes.

Lõuna-Vietnami köök arenes Hiina immigrantide ja prantslaste mõju all. Selle piirkonna vietnamlased eelistavad magusa maitsega toite. Lõuna-Vietnamis on rohkem taimestikku ja sellepärast kasutatakse seal ka rohkem maitseaineid.

Kesk-Vietnami köök on teistest erinev. Siin on palju kergeid suupisteid ja road on palju teravama maitsega.

Riis
----

Vietnami köögi aluseks on riis. Riisi kodumaa on Tai ja Vietnam. 2006. aastal kirjutasid need riigid alla lepingule selle kohta, et nad ei hakka tootma geneetiliselt muundatud riisi.

Riisist tehakse salateid ja seda kasutatakse ka garneeringuks.
**Pelsi tsässon** on tsässon Setumaal, Pelsi külas Setomaa vallas.

Üldandmed
---------

Pelsi tsässon paikneb Grossmanni katastriüksusel. Tsässon on pühitsetud püha ja õiglase Anna nimele. Tsässona püha on annepäev 7. august (Juliuse ehk vana kalendri järgi 25. juuli). Tsässon on kasutuses ja heas ehituslikus seisukorras. Hoone ei ole riikliku kaitse all.

Ehituslikud andmed
------------------

Pelsi tsässon on väike, nelinurkse põhiplaaniga ühekorruseline viilkatusega kivihoone, mille välismõõdud on 676 x 511 cm. Hoonel on üks siseruum (14,5 m2) ja lahtine eeskoda (5,9 m2). Tsässona seinad on tehtud maakividest ja tellistest, mis on omavahel seotud lubimördi abil ning kujundatud dekoratiivselt. Seinte paksus on 70–80 cm. Välisseina mördi sisse on väikestest kividest laotud erisuguseid ornamente ja initsiaalid (mis võivad kuuluda ehitajale). 

Viimastel aastatel tehtud remondi käigus on hoone välisilme mõneti muutunud. Kui varem oli see lihtsalt sissepääsupoolses otsas pikendatud katusealusega hoone, siis nüüd on lisandunud ka tugevatele postidele toetuva katusega eeskoda. Eeskojal on prussidest piirdepostid ja vertikaallaudisest piire ning värav. Varem oli tsässona ees vaid külgedeta katusealune, mida toetas kaks nurkmist posti.

Hoone kõrgus vundamendist kuni sarika ja seina ühenduskohani on 240 cm ja katuseharjani 465 cm. Hoonel on praegu valtsplekk-katus. 1970. aastatest pärit pildilt on näha, et sel ajal oli tsässona katus kaetud laastukattega. Hoone seinad on seestpoolt lubimördiga seotud maakividest ja tellistest viimistlusega. Tsässona seintes on olnud mõrasid, mida on parandatud tsemendi baasil valmistatud seguga. Takistamaks hoonet laiali vajumast, on siseseintes olnud metallist tõmmitsad, mis on nüüdseks eemaldatud. 

Ukse jaoks jäetud ava suurus müüritises on 116 x 180 cm. Müüri sisse on paigutatud tenderpostid. Kalasabatapiga kinnitatud laudadest uksepõõnadel on 57 cm pikkused sepishinged. Uksetahvli mõõdud on 96 x 170 cm. Ukseleht koosneb neljast laiast plangust. Aknaava suurus on 66 x 80 cm. Puidust leng on vana, sellele on paigaldatud ühekordne uus nelja ruuduga puitaken..

Sisustus
--------

Hoone tagaseinas on ikoonilaud, mille küljes omakorda paksem aukudega laud küünaldele. Ikoonilaual on mõned uuemad väikesed trükitud ikoonid. Ikoone katab nõukogudeaegne tüllkardinast ikoonirätt ja nüüdisaegne valgest riidest narmastega ikoonirätt. Sisustuses on ka paar pinki, millest üks on vanem.

Vaata ka
--------

* Tsässonate loetelu

Viited
------

1. 1 2 3  *Setomaa tsässonad*. Koostanud Tapio Mäkeläinen ja Ahto Raudoja. Kirjastus: Setu Kultuuri Fond, 2011

Kirjandus
---------

* Jaanus Plaat, Arne Maasik. Pelsi. Anne (Anna, Annõ) tsässon. – Õigeusu kirikud, kabelid ja kloostrid Eestis. Eesti Kunstiakadeemia. Tallinn 2011. Lk 902–905
**Peloponnesose piirkond** [pelop'onnesos] (*Πελοπόννησος*; 'Pelopsi saar') on 1. järgu haldusüksus (piirkond) Kreeka lõunaosas. Selle 15 490 km² suuruse piirkonna alla kuulub suurem osa Peloponnesose poolsaarest ja seda ümbritsevad saared. Piirkond piirneb põhjas Lääne-Kreeka piirkonnaga ja kirdes Atika piirkonnaga. Piirkond hõlmab suurema osa Peloponnesose poolsaarest, välja arvatud Ahhaia ja Ileía piirkonnaüksuse loodepoolsed osad, mis kuuluvad Lääne-Kreeka piirkonda, ning väike osa Argolída poolsaarest, mis on osa Atika piirkonnast.

Valitsemine
-----------

Peloponnesose piirkond loodi 1987. aasta haldusreformiga. 2010. aasta Kallikratese programmiga selle võimu ja volitusi muudeti ning laiendati. Uue plaani järgi juhib piirkonda koos Lääne-Kreeka piirkonna ja Joonia saarte piirkonnaga selleks loodud ning Lääne-Kreeka piirkonna keskuses Pátra linnas asuv detsentraliseeritud administratsioon.

Piirkonna enda keskus asub Trípolis ja piirkond jaguneb viieks piirkonnaüksuseks (enne Kallikratese programmi haldusreformi maakonnaks (*nómos*)):

* Argolída piirkonnaüksus
* Arkaadia piirkonnaüksus
* Korinthía piirkonnaüksus
* Lakoonia piirkonnaüksus
* Messeenia piirkonnaüksus

Piirkonnaüksused jagunevad omakorda kokku 26 omavalitsuseks ning piirkonna suurim linn on Messeenias asuv Kalamáta. Piirkonna teised suuremad asulad on Árgos, Kórinthos ja Sparti.

2011. aasta 1. jaanuarist on piirkonda juhtinud Petros Tatoulis.

  


Kreeka piirkonnad

Atika **·**  Ida-Makedoonia ja Traakia **·**  Ípeiros **·**  Joonia saared **·**  Kesk-Kreeka **·**  Kesk-Makedoonia **·**  Kreeta **·**  Lõuna-Egeus **·**  Lääne-Kreeka **·**  Lääne-Makedoonia **·**  Peloponnesos **·**  Põhja-Egeus **·**  Tessaalia
**Peloponnesose vaskuss** (*Anguis cephalonnica*) on vaskuslaste sugukonda vaskussi perekonda kuuluv jalutu sisalik. Nad on levinud Lõuna-Kreekas Peloponnesose poolsaarel ja Joonia mere saartel Kefalloniál, Ithakal ja Zákynthosel. Nende levila kattub Peloponnesose põhjaosas hariliku vaskussi levilaga. Selle liigi esindajaid on ekslikult peetud ka hariliku vaskussi alamliigiks *A. f. peloponnesiacus* (Stepanek 1937).

Kirjeldus
---------

Välimuselt sarnaneb hariliku vaskussiga, kuid täiskasvanud isendid on enamasti pikemad ja juhul, kui saba pole murdunud, on ka see suhteliselt pikem. Peloponnesose vaskussi kere on sihvakam ja pea kitsam. Ümber keskkeha on neil 30–36 soomust (rohkem kui vaskussil). Peloponnesose vaskussi selg on tavaliselt kohvipruuni värvi, kõht ja küljed tumepruunid või mustad. Kukla taga ja kaelal on külgede ja selja üleminekupiiril laineline muster. Täiskasvanutel võivad kaela keskjoonel olla 2–6-sentimeetrised tumedad triibud. Täiskasvanud isendid on kuni 50 sentimeetri pikkused.

Levik ja elukeskkond
--------------------

Peloponnesose vaskuss on levinud Lõuna-Kreekas Peloponnesose poolsaarel ja Joonia mere saartel Kefalloniál, Ithakal ja Zákynthosel. Eelistab niiskeid elupaiku nagu heitlehelised metsad, okasmetsad ja jõgede kaldametsad. Neid leidub ka hekkides, taluaedades ja põldudel. Mägedes viibivad kuni 1200 meetri kõrgusel üle merepinna.

Ohustatus
---------

Rahvusvahelise Looduskaitseliidu hinnangul on tegemist ohulähedase liigiga. Kuigi tegemist on suhteliselt kohanemisvõimeliste loomadega, ei ole nad laialt levinud ja inimesed kipuvad neid tapma. Inimeste tekitatud tulekahjud, nagu 2007. aasta Kreeka metsatulekahjud, on selle liigi esindajatele tõsiseks ohuks.

Viited
------

1. 1 2 3  Wolfgang Böhme, Petros Lymberakis (2009). "Anguis cephalonnica". *The IUCN Red List of Threatened Species. Version 2012.1 - www.iucnredlist.org* (Inglise keel). International Union for Conservation of Nature and Natural Resources. Vaadatud 3. oktoober 2012.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: tundmatu keel (link)
2. 1 2 3 4  Arnold 2004, lk 193
3. ↑  Anguis fragilis LINNAEUS 1758 (accepted name) Kasutatud: 3. oktoober 2012

Kirjandus
---------

* Edwin Nicholas, Arnold *Euroopa kahepaiksed ja roomajad,* Eesti Entsüklopeediakirjastus 2004 ISBN 998570147X

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Peloponnesose vaskuss** |

* Peloponnese Slow Worm, Anguis cephallonica Werner, 1894 European Field Herping