Ḩamāsi lipp
**Ḩamās** [ha'maas] (araabia keeles حماس "innukus" või "jõud"; algne nimetus *Ḩarakah al-Muqāwamah al-Islāmiyyah* حركة المقاومة الاسلامية "Islami Vastupanuliikumine") on Palestiina sunniitlik poliitiline ja sõjaline organisatsioon, kes praegu valitseb Gaza sektorit, üht kahest Palestiina territooriumist.

Kuigi Hamasi peakorter asub Gaza linnas, on ta esindatud ka Jordani Läänekaldal, mida kontrollib aga Palestiina partei Fataḩ. Islamismi ideoloogiliste põhimõtete kohaselt edendab Ḩamas natsionalismi islami kontekstis. Ta järgib džihaadi poliitikat eesmärgiga rajada islamiriik Iisraeli, Jordani Läänekalda ja Gaza sektori ühendatud territooriumile.

Alates 1990. aastate keskpaigast on Hamas kogunud Palestiina ühiskonnas populaarsust, pälvides toetust organisatsioonis tajutava korruptsiooni puudumise ja Iisraeli-vastase hoiaku tõttu.

Euroopa Liit, Kanada, Ameerika Ühendriigid ja Iisrael peavad Hamasi terroriorganisatsiooniks. ÜRO Inimõiguste Komisjon, Amnesty International ja Human Rights Watch on hukka mõistnud Hamasi rünnakud Iisraeli tsiviilisikute vastu ja teised inimõiguste rikkumised.

Ajaloost
--------

Hamas loodi sunniitliku rühmitusena, mis kasvas välja Moslemi Vennaskonnast palestiinlaste esimese ülestõusu alguses 1987. aastal (esimene *intifāḑah*). 1988. aasta augustis avaldas Hamas harta, milles ta määratles end Moslemi Vennaskonnast erinevaks üksuseks ja avaldas soovi luua "islamiriik kogu Palestiinas".

1990. aastate lõpuks osales Hamas Iisraeli-Palestiina konfliktis üha enam. See väljendas vastuseisu Iisraeli ja Palestiina Vabastusorganisatsioon (PLO) vastastikustele tunnustuskirjadele ja Oslo rahulepingule, mille kohaselt Hamasi rivaal Fataḩ loobus terrori- ja muude vägivallaaktide kasutamisest ning tunnustas Iisraeli, et püüelda lahendusena kahe riigi loomisele. Hamas jätkas aga Palestiina relvastatud vastupanu propageerimist.

Ḩamas on tihedalt seotud Moslemite Vennaskonnaga ja püüab rajada praegusel Iisraeli, Jordani Läänekalda ja Gaza tsooni alal islami teokraatiat. Ta on võtnud endale õiguse selle nimel relvadega võidelda, soovides rajada islamiriiki pealinnaga Jeruusalemmas. Üks Hamasi rajajatest ‘Abd al-‘Azīz ar-Rantīsī olevat kord väitnud, et liikumise eesmärk on "kõrvaldada Iisrael maakaardilt". Teise *intifāḑah*' (al-Aqsā intifāḑah) ajal võttis Hamas endale vastutuse enamiku Iisraelis toimunud suitsiiditerrorirünnakute eest. 

2005. aastal ühines Hamas Palestiina Kairo deklaratsiooniga, mis sõlmiti 12 Palestiina poliitilise ja sõjalise organisatsiooni või liikumise vahel. Deklaratsioonis mainiti õigust rajada Palestiina riik, mille pealinn on Jeruusalemm; täheldati vajadust viia lõpule Palestiina-küsimuste üldine reform; rõhutati, et dialoog on ainus vahend kõigi Palestiina rühmituste omavaheliseks suhtlemiseks ning sõnastati tingimused vaherahu sõlmimiseks Iisraeliga.

Tehes siiski kampaaniat relvastatud vastupanu osutamiseks Iisraeli okupatsioonile, võitis Hamas 2006. aastal esimesed Palestiina parlamendivalimised ning saavutas enamuse Palestiina seadusandlikus nõukogus. Seejärel võttis ta pärast relvakokkupõrget Fataḩiga Gaza sektori oma ainuvalitsemise alla. Erinevalt Fataḩist kinnitas Hamas, et Iisraeli olemasolu on ebaseaduslik ning lükkas tagasi ettepanekud Iisraeli-Palestiina konflikti lahendamiseks. Hamas on läbi surunud muudatused, mis on suurendanud islamiseaduste mõju Gaza sektoris.

Parlamendivalimistel sai Ḩamās pisut alla 80%-lise valimisaktiivsuse juures 58% häältest. Iisraeli-Palestiina konflikti vahendavad välisriigid nägid selles suurt tagasilööki. Ameerika Ühendriigid teatasid, et ei tee tegemist Hamasiga enne, kui Hamas ütleb lahti terrorismi toetamisest ja tunnustab Iisraeli riiki. Need nõudmised on otseses vastuolus Hamasi praeguse põhikirjaga. Endine Iisraeli president Moshe Katsav ja endine Iisraeli peaminister Shimon Peres on öelnud, et kui Hamas tunnustab Iisraeli ja loobub terrorismist, tuleks Iisraelil selle organisatsiooniga läbirääkimisi alustada.

Alates 2007. aastast on Hamasil olnud mitu relvastatud konflikti Iisraeliga. Hamasi eesmärgiks on olnud seeläbi luua eeldused Palestiina islamiriigi rajamiseks Iisraeli, Jordani Läänekalda ja Gaza sektori ühendatud territooriumil, ühtlasi lükates tagasi kahe riigi loomise idee.

16. augustil 2009 teatas Hamasi liider Khaled Mashal, et organisatsioon on valmis alustama dialoogi Barack Obama administratsiooniga, sest selle poliitika on palju sobivam kui USA endise presidendi George W. Bushi poliitika: "Oleme öelnud, et me oleme valmis tegema koostööd USA või mõne muu rahvusvahelise osapoolega, mis võimaldaks palestiinlastel vabaneda okupatsioonist."

31. jaanuaril 2015 kuulutas Egiptuse kohus Gaza sektoris võimul oleva Palestiina rühmituse Hamasi sõjalise tiiva (Izz ad-Din al-Qassam Brigades) terroriorganisatsiooniks.

2017. aasta oktoobris allkirjastasid Fataḩ ja Hamas järjekordse lepingu, mis käsitleb Gaza sektorit ja Jordani Läänekallast puudutavaid tsiviil- ja haldusasju. 

Aastatel 2018–2019 korraldas Hamas igal nädalal reedeti Gaza-Iisraeli piiril suured piirimeeleavaldused (nn suur tagasitulekumarss), milles hukkus vähemalt 183 palestiinlast.

Viimastel aastatel on Hamas kogunud Palestiina ühiskonnas üha enam populaarsust ja toetust. 2021. aastal läbi viidud küsitlusest selgus, et 53% palestiinlastest arvas, et Hamas sobib kõige paremini Palestiina rahvast esindama ja juhtima ning ainult 14% eelistas Fatahit. ​​2023. aastal läbi viidud küsitlused näitasid, et Hamasi toetus palestiinlaste seas oli umbes 27–31%.

7. oktoobril 2023 alustas Hamas Iisraeli vastu ulatuslikku sõjalist kampaaniat nimega "Operation al-Aqsa Flood", mille käigus tulistati Gazast Iisraeli suunas tuhandeid rakette ning sajad rühmituse võitlejad sisenesid Iisraeli territooriumile, kus rüüstati sõjaväebaase, mõrvati tsiviilisikuid ja võeti pantvange. Iisrael vastas sõjaseisukorra väljakuulutamise, oma sõjaväe mobiliseerimise, aktiivse võitluse alustamisega Hamasi vastu kogu Iisraelis ja Gaza linna pommitamisega. 

Human Rights Watch teatas, et tsiviilisikute tahtlik tulistamine, valimatud rünnakud tsiviilisikute vastu ning nende pantvangi võtmine on rahvusvahelise humanitaarõiguse kohaselt sõjakuriteod.

Hamasi asutajad
---------------

* Sheikh Ḩasan Yūsuf
* Sheikh Aḩmad Yāsīn
* Muhammad Jamal al-Natsheh
* Jamal Mansour
* Mahmud Muslih
* Jamil Hamami
* Ayman Abu Taha

Hamasi terroritegevus
---------------------

Hamas kasutab oma poliitiliste eesmärkide saavutamiseks Iisraeli riigi juhtide ja elanike hirmutamist massiliste pommirünnakutega tsiviilisikute vastu. Terrorirünnakute läbiviimiseks kasutab Hamas ennast ohverdavaid islamifanaatikuid, kes kinnitavad suure lõhkejõuga lõhkekehad enda külge või paigaldavad transpordivahendisse ja õhivad need rahva kogunemiskohtades. 

Hamasi heaks töötava pommimeistri – Jordaania insenerist terroristi Abdullah Barghouti – tehtud lõhkekehadega panid Hamasi enesetaputerroristid toime terroriaktid 2001. aasta juunis Tel Avivi klubis Delfinaarium (Dolphinarium club) ja augustis Jeruusalemmas Sbarro restoranis. Ohvriterohkeim enesetaputerroristi rünnak toimus Netanya hotellile 27. märtsil 2002, milles hukkus 30 ja sai haavata 140 inimest. Rünnakut on nimetatud ka paasapühade veresaunaks, sest see leidis aset juudi paasapüha esimesel õhtul.

Iisraeli sisejulgeolekuametkonnad on suutnud ära hoida terroriaktid Iisraeli riigijuhtide vastu (nt 2001. aastal Shimon Perese vastu).

Lisaks Iisraeli tsiviilisikute ja relvajõudude isikkoosseisu tapmisele on Hamas mõrvanud ka Palestiina Iisraeli kaastöölisi ja rivaaliks oleva organisatsiooni Fataḩi liikmeid. Esimese *intifāḑah*'i ajal hukati sadu palestiinlasi. Pärast 2006. aastal toimunud konflikti Iisraeliga süüdistati Hamasi Fataḩi toetajate süstemaatilises kinnipidamises, piinamises ja hukkamises, juhul kui neid kahtlustati Iisraelile teabe edastamises. Human Rights Watchi hinnangul sandistati, piinati või hukati konfliktis mitusada Gaza sektori elanikku.

Inimkilpide kasutamine, pantvangide võtmine, tsiviilelanikkonna vastu suunatud vägivald ning võitlejatel eristusmärgistuse puudumine on viinud paljud lääneriigid selleni, et pidada Hamasi terroristlikuks organisatsiooniks. Samas katsed Hamasi ÜROs terroriorganisatsiooniks kuulutada on ebaõnnestunud.

Ründerelvad
-----------

Kassamraketi jäänused
* QASSAM1 (115 mm / 5 kg / 4,5 km / Gaza ) (kassamrakett, vt Qassam rocket ja Palestinian rocket arsenal )
* ROCKET (107 mm / 18 kg / 8,5 km / Iraan)
* QASSAM2 (115 mm / 10 kg / 12 km / Gaza) (Kassam)
* QASSAM3 (115 mm / 20 kg / 16 km / Gaza) (Kassam)
* ROCKET (122 mm / 18,4 kg / 30 km / Iraan)
* S-40 (? / ? / 40 km / Gaza)
* FAJR-3 (240 mm / 90 kg / 43 km / Iraan)
* S-55 (? / ? / 55 km / Iraan)
* M75 (120 mm / ? / 75 km / Iraan)
* FAJR-5 (333 mm / 175 kg / 75 km / Iraan)

Aastatel 2008–2009 kasutas Hamas sõjas Iisraeliga 122,4 mm kaliibriga BM-21 Grad rakette, mille lennuulatus oli 20 kuni 40 km ja lõhkepea 30 kg, samuti 9M133 Kornet tankitõrjerakette. 2012. aastaks oli Hamas välja töötanud Fajr-5 raketi versiooni, mis oli võimeline jõudma Tel Avivi.

Vaata ka
--------

* Fataḩ, Marwan Barghouti
* Ḩizb Allāh ehk Hezbollah
* Yahya Abd-al-Latif Ayyash (يحيى عياش‎)(1966–1996)

Viited
------

1. ↑  Kear, Martin (2018). Hamas and Palestine: The Contested Road to Statehood. Routledge.
2. ↑  Heebrea keeles on sarnase kõlaga sõna ḥāmās (חמס), mis tähendab "vägivalda", tegemist on foneetilise sarnasusega.Journey into Islam: The Crisis of Globalization. Ahmed, Akbar (2007), Brookings Institution.
3. 1 2  What You Need to Know About the Israel-Hamas Violence. Byman, Daniel; Palmer, Alexander (October 7, 2023).
4. ↑  finds dramatic rise in Palestinian support for Hamas. AP News. Retrieved October 9, 2023.
5. ↑  Kabahā, Muṣṭafá (2014). The Palestinian People: Seeking Sovereignty and State. Lynne Rienner Publishers, Inc.
6. ↑  Afghanistan in Palestine. by Zvi Bar'el, Haaretz, July 26, 2005.
7. ↑  Seurat, Leila (2019). The Foreign Policy of Hamas. Bloomsbury Publishing.
8. ↑  Davis, Richard (2016). Hamas, Popular Support and War in the Middle East: Insurgency in the Holy Land. Routledge.
9. ↑  Israel and terrorism: assessing the effectiveness of Netanyahu's "combating terrorism strategy" (CTS). Israel Under Netanyahu: Domestic Politics and Foreign Policy.
10. ↑  May, Tiffany (October 8, 2023). "A Quick Look at Hamas". The New York Times.
11. ↑  [" Mashal: Hamas can speak with Obama.] The Jerusalem Post. Retrieved August 17, 2009.
12. ↑  Report of the independent international commission of inquiry on the protests in the Occupied Palestinian Territory. Human Rights Council February 25, 2019
13. ↑  Poll finds dramatic rise in Palestinian support for Hamas". AP News. Retrieved October 9, 2023.
14. ↑  Israel/Palestine: Devastating Civilian Toll as Parties Flout Legal Obligations. Human Rights Watch. October 9, 2023.
15. ↑  Hamas founder's son helped Shin Bet foil attack on Peres haaretz.com, 25. veebruar 2010
16. ↑  Son of Hamas spied for Israel
17. ↑   "Fatah, Hamas gunbattles kill 7". Toronto Star. October 1, 2006.
18. ↑  Erlanger, Steven (October 9, 2023). "Attack Ends Israel's Hope That Hamas Might Come to Embrace Stability". The New York Times.
19. ↑  17. mai 2021, List of All Hamas Rockets That Were Fired into Israel
20. ↑  Sabry, Mohannad (2015). Sinai: Egypt's Linchpin, Gaza's Lifeline, Israel's Nightmare. American University in Cairo Press.

Välislingid
-----------

* Ametlik koduleht (inglise keeles)
* Hamas ei taha siiani leppida Iisraeli riigi olemasoluga EPL, 31. detsember 2008.
* Resolutsioon: Gaza sõja järgse Iisraeli ja Palestiina ning ELi rolli kohta. Euroopa Parlament, 16. september 2014.
* Iisraeli ja Hamasi sõja 3. päev: Hamasi rünnakus on tapetud üle 800 inimese. maailm.postimees.ee, 9. oktoober 2023.
* Hamas ähvardab Iisraeli õhurünnakute jätkumise korral pantvangid hukata. err.ee, 10. oktoober 2023.