recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Kunda lahe liivarand
Droonivideo Toolse linnusest Kunda lahe kaldal 2021. aasta sügisel
**Kunda laht** on laht Eesti põhjarannikul, Soome lahe mereosa. Laht külgneb Kunda linna ning Haljala ja Viru-Nigula vallaga. 

Lahte suubuvad Kunda jõgi ja Toolse jõgi ning Küda oja. Lahes asub ka Roogsaare laht. Lahe lääneosas asub piklik Liivasäär.

1471. aastal rajati lahe lääneossa Toolse neemele Toolse ordulinnus, mis pidi kaitsma sealset Toolse sadamat mereröövlite rüüsteretkede eest. Lõplikult purustati linnus Põhjasõja päevil 18. sajandi alguses.

Tänapäeval asub lahe lõuaosa rannikul Kunda sadam, mis rajati algselt 19. sajandi algul ning taastati 1994. aastal.

Lahe lääneosa kaitstakse Toolse looduskaitseala ja idaosa Letipea maastikukaitseala koosseisus.

2022. aasta kevadel valminud dokumentaalfilm "Kolmevahel" (Kunda lahe looduskaitselugu) jutustab lahti 1992–1993 aset leidnud tegevused, millega takistati Kunda sadama laiendamist Letipea ja Toolse suunal.

Viited
------

1. ↑  Marek Vahula. Kolmevahel. Kunda lahe looduskaitselugu YouTube
**Hepta Airborne** on Eesti tehnoloogiaettevõte, mis tegeleb elektriliinide seire automatiseerimisega droonide, helikopterite, satelliitide ja suurandmete analüüsi abil.

Hepta Airborne'i asutasid 2017. aastal Henri Klemmer, Siim Heering ja Siim Maripuu. 

Tehnopoli Startup Inkubaatoris ja Euroopa Kosmoseagentuuri äriinkubaatoris tegutsenud masinõppe protsesse kaasav Hepta Airborne'i tarkvara uBird on mõeldud infrastruktuuri defektide ja võimalike riskide leidmiseks, et vältida tulevasi katkestusi. Ettevõttes arendatakse kopteri tüüpi droone H19, mille lennuaeg ulatub kuni kolme tunnini.

Praegu kasutavad Hepta teenuseid peale Eesti riikliku võrguettevõtte Elektrilevi ja peamiselt Läänemaal tegutseva Imatra Elektri ka Saksamaa, Portugali, Soome ja Ukraina võrguettevõtted.

Hepta Airborne on osaline rahvusvahelises "5G!Dronesi" projektis.

Jaanuaris 2021 teatas Hepta Airborne 2 miljoni eurosest investeeringust, mille abil plaanitakse ettevõtet laieneda välisturgudele.

Hepta Airborne on Eesti Lennundusklastri liige ning omab ISO 9001:2015 standardit.

Viited
------

1. ↑  "EAS".
2. ↑  "uBird".
3. ↑  "Eesti idufirma võttis sihikule Euroopa elektrivõrgud" Postimees, 3. veebruar 2021
4. ↑  "5G!Drones".
5. ↑  "Elektrivõrke digitaliseeriv idufirma Hepta Airborne kaasas 2 miljonit" Äripäev
6. ↑  "EAC".
Jak-9UM
**Jakovlev Jak-9** (vene keeles *Як-9*) oli NSV Liidu hävituslennuk.

1942. aasta detsembris rindele jõudnud Jak-9 sai Jakovlevi konstrueerimisbüroo arvukaimaks hävituslennukiks. Ehitati 16 769 lennukit Jak-9 paljudes modifikatsioonides. 

Jak-9 konstruktsiooni aluseks sai Jak-7B, mille tiiva puidust kandekonstruktsioon asendati metall-konstruktsiooniga. Seda võimaldas Ameerika Ühendriikidest abi korras täiendavalt saadud duralumiinium. Selle tagajärjel vähenes lennuki kaal 135 kg võrra. Tiivaulatust vähendati veidi, seniselt 10 meetrilt 9,74 meetrini. Võib arvata, et tiiva laiust lisati ligi 3 cm võrra, sest tiiva pindala jäi samaks – 17,15 m2. 

1943. aasta lõpul pandi lennukile peale 1650-hobujõuline mootor VK-107A. Lennuk sai tähiseks Jak-9U ja tehasekatsetustel olevat see saavutanud kiiruse 700 km/h. Lennukit ehitati suurseeriana, rindeoludes ei arendanud Jak-9 mootor sellist võimsust nagu ette nähtud, lennuki kiirus jäi ka välispinna halva viimistluskvaliteedi tõttu lubatust tublisti allapoole. 

Levinumalt oli Jak-9 relvastuses läbi propelleri reduktorivõlli tulistav 20 mm automaatkahur ŠVAK ja 2 tiivas asuvat 12,7 mm UBS kuulipildujat.

1943. aastal valmistati Moskva kaitseks suures kõrguses lendava kõrgusmootoriga M-105PD hävituslennuk Jak-9PD, mille lennulagi küündis 13,1–13,5 km-ni. Selle lennuki tiivaulatust suurendati 1m võrra ja kogu lennuki kaalu kergendati mitmesuguste võtetega. Sama aasta juulis tõrjus Punaarmee piloot Jak-9PD-ga Moskva taevast minema Saksa kõrgusluurelennuki Ju-86 R-1. 

1944. aastal ehitati kütusepaake lisades kaks suure lennukaugusega hävituslennuki modifikatsiooni, neist Jak-9D lennukaugusega 1330 km ja Jak-9DD koguni 1800 km. 

Üks tuntumaid Jak-9 piloote oli NSV Liidu diktaatori Jossif Stalini poeg, lennuväe polkovnik (hiljem kindralleitnant) Vassili Stalin.
***Fashioncore*** (ka ***fashionXcore***) on halvustava alatooniga väljend, mida kasutatakse üpris erinevaid stiile viljelevate bändide kohta. Kõige suuremal määral, aga siiski *post-hardcore*'i ja *metalcore*'i bändide ja üksikute bändiliikmete kohta, kes riietuvad väga moekalt. Kuigi moevoole, mida võidakse *fashioncore*'iks nimetada, on väga erinevaid, on põhilised tunnused välimuses, mida *fashioncore*'iks nimetatakse, poolt nägu varjav tukk ja triibutatud juuksed ning meeste puhul naiste teksade kandmine. 

Segaduse tõttu emomoe ümber seostatakse *fashioncore*'i tihtipeale ka emoga. 

Bändid, mida kõige tihedamini *fashioncore*'i viljelevana nimetatakse, on Atreyu, From First to Last, Avenged Sevenfold, Aiden, Bring Me The Horizon ja Eighteen Visions.

*Music! Not Haircuts!*
----------------------

***Music! Not haircuts!*** (eesti keeles: *muusikat! mitte soenguid!*) on *hardcore*'i austajate seas levinud üleskutse, millega protestitakse bändide vastu, kes püüavad fänkonda koguda ja pilku püüda oma riietusstiiliga, ning ühtlasi ka fännide vastu, kes järgivad sama stiili.

Tänapäeva *hardcore*-skeenet pilav bänd The Mighty Moshin Emo Rangers on teinud loo "Go Fashioncore", mille sõnad on järgmised:

*Attention teenagers!*  

*The world is under attack!*  

*There are the emo rangers?*  

*Go fashioncore!*  

*A purple ranger from the fashion store!*  

*Go fashioncore!*  

*She drinks, she smokes, she breaks the law!*  

*Shes the trendiest kid on the scene!*  

*Check out my blog!*  

*And comment my pics!*  

*Tonite shes at the gig, but no one knows...*  

*(I love what you've done with your hair!)*  

*...She is an emo ranger!*  

Laulusõnadest võib välja lugeda ka viite MySpace'ile, mida peetakse tihtipeale *hardcore*'i moega kaasaminejate interneti kogunemispaigaks. Lisaks sellele viitab laul ka suitsetamisele ja joomisele, mille vastu oli *hardocore* pungiga tihedalt seotud straight edgerlus.

Vaata ka
--------

* *Post hardcore*
* Emo
* *Metalcore*
* MySpace
* *Hardcore punk*

Välislingid
-----------

* How to be fashioncore
Virumaa valdade piirid enne ja pärast 1939. aasta vallareformi
**Kunda vald** oli vald Viru maakonnas aastail 1939–1950. Vallamaja asus Malla külas.

Vald moodustati senise Kunda-Malla valla maa-alast, välja arvatud Mahu ja Männiku külade ning Kunda metsandiku kvartaalide nr. 117–119 maa-alad; senise Varangu valla Andja, Andja-Paasküla, Marinu, Tidriku, Toolse, Karepa ja Rutja külade ning Selja asunduse maa-aladest

Kunda valda kuulusid: Soo, Kuura, Kutsala, Lettipea, Ranna, Simunamäe, Malla, Kalda, Villavere, Kure, Kunda, Liiva, Pari, Hiie, Linnuse ja Kabeli, Oja, Paas, Kali, Kivi, Aru, Andja ja Andja-Paas, Marinu, Põllu, Selja, Tidriku ja Toolse külad.

Vaata ka
--------

* Kunda mõis

Viited
------

1. ↑  Maa-ameti kaardirakendused
2. ↑  Väljavõte 776. Vabariigi Presidendi otsus nr. 88. Riigi Teataja, nr. 87, 14 oktoober 1938
3. ↑  590. Viru Maavanema otsus Viru maakonna vallavolikogude valimisringkondade arvu ja nende piiride kohta. Riigi Teataja, nr. 75, 9 september 1939
Düsseldorfi ringkonna kreisijaotus
**Düsseldorfi ringkond** (*Regierungsbezirk Düsseldorf*) on üks viiest ringkonnast Saksamaa Liitvabariigi Nordrhein-Westfaleni liidumaal.

Geograafia
----------

Düsseldorfi ringkond asub Nordrhein-Westfaleni loodeosas. See on Saksamaa suurima elanike arvu ja rahvastiku tihedusega ringkond. Sellele vaatamata on 52% pindalast põllumajandusmaad ja 1/7 metsaga kaetud.

Düsseldorfi ringkond piirneb põhjas Münsteri ringkonna, idas Arnsbergi ringkonna, lõunas Kölni ringkonna ning läänes Hollandiga. 

Ringkonna pindala on 5291 km². 

Arvestuslik elanike arv oli 5 161 800 (31. detsember 2010), rahvastiku tihedus 980 inimest km² kohta.

Haldus
------

Halduskeskus on Düsseldorf. 

Ringkonnavalitsus asub aadressil Cecilienallee 2, 40474 Düsseldorf.

Praegune valitsusjuht on Anne Lütkes (Bündnis 90/Die Grünen). 

### Haldusjaotus

Ringkond koosneb 5 kreisist kokku 56 kreisikuuluvusega vallaga ning 10 kreisivabast linnast (kokku 66 vallast). 

| Kreisid | Kreisivabad linnad |
| --- | --- |
| * Kleve kreis (Kleve)
* Mettmanni kreis (Mettmann)
* Neussi Reini kreis (Neuss)
* Vierseni kreis (Viersen)
* Weseli kreis (Wesel)
 | * Duisburg
* Düsseldorf
* Essen
* Krefeld
* Mönchengladbach
* Mülheim an der Ruhr
* Oberhausen
* Remscheid
* Solingen
* Wuppertal
 |

Välislingid
-----------

* Düsseldorfi ringkonna valitsuse koduleht
|  |
| --- |
|  |
| Medalikohad |
| Maailmameistrivõistlused |
| **Kuld** | 2010 | jäähoki |
| **Pronks** | 2011 | jäähoki |

**Jakub Voráček** (sündinud 15. augustil 1989 Kladnos) on Tšehhi jäähokimängija, kes mängib NHL-i klubis Columbus Blue Jackets ründajana paremal äärel.

2007. aastal valis Columbus Blue Jackets ta NHL-i *draft* '​is seitsmenda valikuna. Enne NHL-i karjääri algust mängis ta kaks hooaega Quebec Major Junior Hockey League'i klubis Halifax Mooseheads. Hooajal 2008–09 debüteeris ta Blue Jacketsi meeskonnas NHL-is. Kokku mängis ta Blue Jacketsis kolm hooaega.

Aastatel 2011–2021 kuulus Voráček Philadelphia Flyersi ridadesse. Hooajal 2014–15 osales ta NHL-i tähtede mängul ja valiti samal hooajal NHL-i hooaja sümboolsesse koosseisu. Hooaegadel 2012–13 ja 2014–15 valiti Voráček Flyersi hooaja väärtuslikumaks mängijaks.

2021. aasta juulis naasis Voráček Columbus Blue Jacketsi.

2011. aastal tuli ta Tšehhi jäähokikoondisega maailmameistriks. Lisaks võitis ta 2011. aasta maailmameistrivõistlustel pronksmedali ja kuulus koondisse 2014. aasta taliolümpiamängudel.

Hooajal 2014–15 valiti ta Tšehhi hooaja parimaks jäähokimägijaks.

Välislingid
-----------

 Jakub Voráček – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
* Jakub Voráček NHL.com lehel
* Jakub Voráček hockeydb.com lehel

| * v
* r
Columbus Blue Jackets |
| --- |
| 
**Väravavahid**: Joonas Korpisalo **·** Elvis Merzļikins **·** Daniil Tarassov |
| 
**Kaitsjad**: Gavin Bayreuther **·** Jake Bean **·** Nick Blankenburg **·** Adam Boqvist **·** Vladislav Gavrikov **·** Erik Gudbranson **·** Andrew Peeke **·** Zach Werenski |
| 
**Ründajad**: Justin Danforth **·** Liam Foudy **·** Johnny Gaudreau **·** Boone Jenner **·** Kent Johnson **·** Sean Kuraly **·** Patrik Laine **·** Gustav Nyquist **·** Mathieu Olivier **·** Eric Robinson **·** Jack Roslovic **·** Cole Sillinger **·** Jegor Tšinahhov **·** Jakub Voráček |
**Kundelungu mäed** on 240 km pikkune põhja-lõunasuunaline mäeahelik Kongo DV kaguosas 1500 km Kinshasast idas (10° S, 28° E).

Mäed ja nende platoo on 1650–1700 m kõrgusel. Harjad on suhteliselt lamedad.

Läänes ja põhjas on nad oruga eraldatud Mitumba mägedest. Kirdes külgneb mägede põhjaosa Mweru järvega (kallas on 750 m kõrgune); idanõlvadelt langeb vesi läbi mägede voolavasse Luapulasse, mis jätkub Luvula jõena. Lõunajalamil 150 km kaugusel on Lubumbashi linn; selle ümbruses lähevad mäed lõunas üle Lunda künniseks ehk Lunda platooks. Kundelungu edelaosast saab alguse Lualaba jõgi, mis suubub Kongo jõkke. Läänenõlvadelt langeb vesi mägedest mööduvasse Lualaba parempoolsesse lisajõkke Lufirasse. Likasi on 100 km edela pool.

Ümbruses kasvavad peamiselt savannimetsad.

Kliima on niiske, lähistroopiline. Aasta keskmine õhutemperatuur on 21 °C. Kõige soojem kuu on september (septembri keskmine õhutemperatuur 28 °C), kõige külmem kuu juuni (juuni keskmine õhutemperatuur 19 °C). Aasta keskmine sademete hulk on 1328 mm. Kõige rohkem sajab märtsis (keskmiselt 283 mm), kõige vähem juunis (keskmiselt 1 mm).

Aastal 1970 rajati lõunaossa Kundelungu rahvuspark (7600 km²).

Mäed on hõreda asustusega (9 in/km²).
**Kunda külanõukogu** oli külanõukogu Rakvere rajoonis.

Kunda külanõukogu moodustati Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi 3. septembri 1960 seadlusega, millega jagati varasema Vihula külanõukogu territoorium Kunda, Haljala ja Viitna külanõukogu vahel.

Kunda külanõukokku kuulusid Andi, Andja-Paasküla, Aru, Eisma, Hiieküla, Iila, Kabeli, Kalda, Kaliküla, Karepa, Katela, Kiviküla, Kunda, Kureküla, Kutsala, Kuura, Letipea, Liiva, Linnuse, Malla, Marinu, Ojaküla, Paasküla, Pari, Põllu, Rannaküla, Rutja, Selja, Simunamäe, Soo, Tidriku, Toolse, Vainopea ja Villavere külad ning Andja, Aru ja Selja asundus. Kunda külanõukogu elanike arv 1970. aasta rahvaloenduse andmetel oli 1168.

Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi 27. detsembri 1968 seadlusega vähendati Kunda külanõukogu territooriumi 31 hektari võrra, mis liideti Kunda linnaga. Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi 31. märtsi 1972 seadlusega Kunda külanõukogu likvideeriti ning territoorium jagati Vihula, Kaarli ja Viru-Nigula külanõukogu vahel.

Kunda külanõukogu kuulus piiritsooni.

Viited
------

1. 1 2  Kalev Katus, Allan Puur, Asta Põldma, Luule Sakkeus. Rahvastiku ühtlusarvutatud sündmus- ja loendusstatistika. Lääne-Virumaa 1965–1990. Tallinn: Eesti Kõrgkoolidevaheline Demouuringute Keskus, 1996
2. ↑  Eesti NSV Ministrite Nõukogu 1.03.1961 määrus nr 91-10 "Piirirežiimist Eesti NSV-s"
Fatmir Sejdiu (2009)
**Fatmir Sejdiu** (sündinud 23. oktoobril 1951 Kosovos Podujevos Pakaštica külas) on endine Kosovo president, Kosovo Demokraatliku Liiga juht.

Sejdiu lõpetas 1974 Priština ülikooli õigusteaduskonna. Samast sai ta ka doktorikraadi. Ta räägib albaania, serbohorvaadi, inglise ja prantsuse keelt.

Sejdiu töötas Kosovo ülikoolis professorina ja jätkas seda tööd ka pärast seda, kui oli valitud Kosovo parlamenti. Parlamendis esindas ta Kosovo Demokraatlikku Liigat nagu Kosovo esimenegi, ametlikult tunnustamata president Ibrahim Rugova.

Kosovo Assamblee valis Sejdiu Kosovo presidendiks pärast seda, kui eelmine president Rugova oli kopsuvähki surnud.

9. jaanuaril 2008 toimusid korralised Kosovo presidendi valimised. Samal päeval astus Sejdiu ametist tagasi, et ta saaks neil valimistel osaleda. Tema vastaskandidaat oli Naim Maloku, kelle esitas kolmest opositsioonierakonnast koosnev Kosovo Tuleviku Allianss. Selleks, et saada presidendiks, tuli koguda parlamendis kahekolmandikuline häälte arv ehk 81 häält. Sejdiu sai esimeses voorus 61 ja teises 60 häält, Maloku mõlemas 37. Kolmandas voorus osutus Sejdiu valituks.

Tema ajal, 17. veebruaril 2008 kuulutas Kosovo end iseseisvaks ja ta ise sai seejärel esimeseks rahvusvaheliselt tunnustatud Kosovo presidendiks. Ta lahkus presidendiametist 27. septembril 2010 pärast seda, kui konstitutsioonikohus otsustas, et parteijuhiks jäädes läheb ta vastuollu põhiseadusega. Kuid juba 2010. aasta novembris valiti Kosovo Demokraatliku Liiga juhiks Isa Mustafa.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**Ibrahim Rugova** | **Kosovo president**2006–2010 | Järgnev**Behgjet Pacolli** |
Ivan Šiškin. Portree autor Ivan Kramskoi (1880)
Hommik männimetsas (1889)
**Ivan Ivanovitš Šiškin** (vene *Иван Иванович Шишкин*; 25. jaanuar (vkj. 13. jaanuar) 1832 Jelabuga, Vjatka kubermang – 20. märts (vkj. 8. märts) 1898 Peterburi) oli vene maalikunstnik ja graafik. Ta oli peredvižnikute ühingu liige.

Haridus
-------

Ivan Šiškin sündis kaupmehe peres Vjatka kubermangus Jelabuga linnas, mis praegu jääb Tatarstani. 12-aastaselt astus ta Kaasani gümnaasiumi, ent 5. klassis jättis ta selle pooleli.

1852–1856 õppis ta Moskva Maali-, Raid- ja Ehituskunstikoolis ja 1856–1860 Peterburi Kunstide Akadeemias. Ta ei rahuldunud maalimisega akadeemia seinte vahel, vaid töötas sageli väljas, maalides natuurist. Õpingute jooksul anti talle kaks väikest hõbemedalit (klassikalise joonistuse ja Peterburi vaate eest 1857), suur hõbemedal (Valamo vaate eest 1858), väike kuldmedal (Peterburi-lähedaste maastike eest 1859) ja suur kuldmedal (kahe vaate eest Valamole 1860).

Suure kuldmedaliga kaasnes stipendium õpinguteks välismaal. Ta sõitis 1861 Münchenisse ja 1863 Zürichisse, õppides peamiselt loomi natuurist maalima. Sealt tegi ta reise Genfi ja Düsseldorfi. Tellimustöö "Vaade Düsseldorfi lähedal" tõi talle akadeemiku tiitli. Sel ajal tegi ta ka palju sulejoonistusi. Aastal 1866, kui stipendium lõppes, naasis ta Peterburi.

Elu tunnustatud kunstnikuna
---------------------------

Rukis (1878)
Viiel järgmisel aastal oli ta Peterburi Kunstide Akadeemia liige. Peaaegu igal aastal rändas ta mööda Venemaad, et loodust maalida. Pärast peredvižnikute ühingu moodustamist hakkas ta nende näitustel esinema, esialgu sulejoonistustega.

Aastast 1870 kuni surmani tegeles ta peamiselt graafikaga.

Aastal 1873 andis akadeemia talle professori tiitli pildi "Metsatihnik" eest.

* Utria pankrannikul (1888) Utria pankrannikul (1888)
* Utria pankrannikul (1888) Utria pankrannikul (1888)
* Utria pankrannikul (1889) Utria pankrannikul (1889)
* Mere rannikul (1889-1890) Mere rannikul (1889-1890)
* Meriküla maastik (1894) Meriküla maastik (1894)
* Mänd. Meriküla (1894) Mänd. Meriküla (1894)

Vaata ka
--------

* "Metsakaugused"

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Ivan Šiškin** |

* Ivan Šiškini teosed (360), biograafia ja 2 artiklit (*vene keeles*) saidil Artpoisk.info
**Evald Kirs** (21. oktoober 1915 Pihtla vald, Saaremaa – 11. aprill 1989 Rootsi) oli eesti agronoom.

Ta lõpetas 1933. aastal Saaremaa Ühisgümnaasiumi. Aastatel 1933–1938 õppis ta Tartu Ülikooli põllumajandusteaduskonnas (lõpetas) ja 1938–1939 loomaarstiteaduskonnas (ei lõpetanud). Kuulus üliõpilasseltsi Liivika (alates 1935, akadeemiline isa Leo Yllö).

Ta oli 1938. aastal Tartu Ülikooli zootehnika katsejaama assistent, aastatel 1939–1941 Põllutööministeeriumi ekspordikontrolör ja 1941–1944 veisekasvatuse konsulent Saaremaal.

1944. aastal põgenes Rootsi, kus oli aastatel 1946–1944 Hallandi lääni kunstliku seemendamise ühingu kontoriametnik ja 1950. aastast veterinaarassistent.

Teosed
------

* Kirs, Evald; Randmaa, Gustav 1940. *Toornahk: selle kvaliteet ja käsitsemine*. Tallinn: Agronoom.

Viited
------

1. ↑  Vilistlased. Kuressaare Hariduse Kooli veebisait.
2. 1 2 3  Evald Kirs. Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918-1940.
3. ↑  Foto.

Välislingid
-----------

* Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918-1944
Kacper Piorun (2021)
**Kacper Piorun** (sündinud 24. novembril 1991 Łowiczis) on poola maletaja, suurmeister maleprobleemide lahendamises (2011), rahvusvaheline suurmeister (2012). 

Piorun võitis 2009. aastal Antalyas noorte maailmameistrivõistlustel U18-vanuseastmes pronksmedali. Aasta varem oli ta FIDE-lt saanud rahvusvahelise meistri nimetuse. Suurmeistriks klassikalises males sai ta 21-aastaselt 2012. aastal. 

2013. aastal tuli ta Poola meistriks välkmales ja 2017. aastal Poola meistriks klassikalises males. 2019. aastal võitis Skopjes Euroopa meistrivõistlustel pronksmedali. 

2017. aastal mängis ta Thbilisis maailma karikaturniiril (128 osavõtjat, nokautsüsteem), kus avaringis kaotas Hou Yifanile (tulemusega 0,5:1,5). 2019. aastal Hantõ-Mansiiskis peetud maailma karikaturniiril kaotas ta avaringis Nicat Abbasovile.

Piorun on mänginud Poola võistkonna koosseisus kahel maleolümpial (2016, 2018). 2017. aastal kuulus ta Hantõ-Mansiiskis peetud võistkondlikel maailmameistrivõistlustel pronksmedali võitnud Poola võistkonda (mängis kolmandal laual).

Välislingid
-----------

* Kacper Piorun – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
* Kacper Piorun FIDE andmebaasis
**Jakov Saulovitš Agranov** (vene: Яков Саулович Агранов, sünninimega Jakov Saulovitš Sorenson; 12. oktoober 1893 Tšatšersk – 1. august 1938 Kommunarka) oli tšekist, NSV Liidu Siseasjade Rahvakomissariaadi Riikliku Julgeoleku Peavalitsuse riikliku julgeoleku 1. järgu komissar ja rahvakomissar Genrihh Jagoda asetäitja. Ta oli Nõukogude poliitiliste repressioonide ja stalinistlike lavastatud kohtuprotsesside üks peamisi organisaatoreid. 

Ta fabritseeris nn "Tagantsevi vandenõu" ja lavastas Moskva kohtuprotsesse. Lisaks korraldas ta Stalini puhastuste ajal Leningradis massilisi arreteerimisi ja hukkamisi. Ta oli üks Sergei Kirovi tapmisega seotud võtmefiguuridest 1. detsembril 1934 Smolnõis. Ta oli väga lähedane nii Jagodale kui ka Stalinile.

Elulugu
-------

Agranov sündis Tšatšerskaja külas Mogiljovi kubermangus (praeguse haldusjaotuse järgi Homieli oblastis) juudi kaupmehe peres. Ei ole andmeid, et tal oleks haridust olnud rohkem kui neli klassi. 1912. aastal liitus ta sotsiaaldemokraatide-bolševikega. 

Esimese maailmasõja ajal oli ta tervis nii vilets, et oli vabastatud sõjaväekohustusest. 

1919. aastast oli ta Tšekaa julgeolekutöötaja. Tema kureerida oli intelligentide ja vanade bolševike tegevuse jälgimine.

Ta oli üks peamine Kroonlinna ülestõusule järgnenud kohtuprotsesside ja uurimise korraldaja. Tema roll on väga suur nn "Tagantsevi vandenõu" uurimisel, mille tulemusel lasti maha 87 inimest, nende seas ka luuletaja Nikolai Gumiljov.

Ta juhtis "Antonovi mässu" ehk talupoegade ülestõusu mahasurumisele järgnenud ülekuulamisi.

Kui 1922. aastal otsustati tippintelligendid Nõukogude Liidust välja saata, siis vastutas Agranov väljasaatmisnimekirjade koostamise eest.

Lisaks arvatakse, et Agranov on otseselt Vladimir Majakovski tapmise taga. 

Kui 1934. aasta 1. detsembril Leningradis Smolnõis tapeti Sergei Kirov, siis Agranov määrati mõrva uurimist juhtima. Talle anti ülesandeks Leningradis läbi viia massilisi repressioone. Ta määrati selleks ajutiselt Leningradi NKVD etteotsa. Kirovi protsessi tulemusena lasti maha 14 inimest, kuid Agranovi käsul koostati nimekiri veel inimestest, kes ei "ärata poliitilist usaldust". Need inimesed saadeti 10 päeva jooksul Leningradist välja. Kokku kuulus väljasaadetute hulka enam kui 11 000 inimest. 

Ta valmistas ette protsessi, kus peamisteks süüalusteks olid Grigori Zinovjev ja Lev Kamenev.

1937. aasta mais saadeti ta keskaparaadist Nikolai Ježovi korraldusel minema Saratovi NKVD juhiks. 

1938. aastal ta arreteeriti ning teda süüdistati selles, et ta on üks peamine trotskistliku organisatsiooni juht. Varem ise kohtuprotsesse fabritseerinud Agranovist sai sama süsteemi ohver. Ülekuulamisel tunnistas ta end süüdi. 1. augustil 1938 lasti ta maha.

Viited
------

1. ↑
Virumaa valdade piirid enne ja pärast 1939. aasta vallareformi
**Mäetaguse vald** (saksa keeles *Gemeinde Mehntack*) oli vald Jõhvi kihelkonnas Viru kreisis ja Viru maakonnas, aastatel 1866–1939. Vallamaja asus Aru külas.

Vald moodustati 1866. aastal. 1894. aastal eraldati endised Ereda ja Kiikla vallad, mis liideti Kohtla vallaga, ning Mäetaguse valla ülejäänud külad jaotati naabervaldade vahel. Mäetaguse vald likvideeriti, kuid loodi 1894. aasta lõpul uuesti väiksema vallana. 1913. aastal liideti vallaga Väike-Pungerja küla.

Vallas sündisid Heino Arumäe ja Meinhard Leetmaa.

1939. aasta vallareformiga läks osa Mäetaguse vallast (Härjaoja nr. 25, Vahemetsa nr. 26, Vana-Roostoja nr. 27, Uue-Roostoja nr. 28, Nissipõllu nr. 29, Lõppe nr. 30, Uue-Lõppe nr. 31, Suuremurru nr. 32, Mädasoo nr. 102 talude, Riigi tagavaramaa lit. E, Lõppe metsavahikoha, Iisaku küla talu nr. 15 lahus-heinamaatüki maa-alad ning Iisaku metsandiku osa maa-ala) uue Iisaku valla koosseisu, osa (Ereda mõisa järgi olevate talude nr. A-66, A-67, A-69–A-71, A-74–A-77, A-80 ja A-83–A-86 juurdelõigete maa-alad) Kohtla valla koosseisu.

Vaata ka
--------

* Mäetaguse vald (1939)

Viited
------

1. ↑  Sissekanne Eesti Riigiarhiivi andmebaasis "Eesti ala valdade register 1866–1917"  (vaadatud 11.09.2020)
2. ↑  Maa-ameti kaardirakendused
3. ↑  Sissekanne Eesti Riigiarhiivi andmebaasis "Eesti ala valdade register 1866–1917"  (vaadatud 11.09.2020)
4. ↑  Väljavõte 776. Vabariigi Presidendi otsusest nr. 88. Riigi Teataja, nr. 87, 14 oktoober 1938

Välislingid
-----------

* Sissekanne Eesti Riigiarhiivi andmebaasis "Eesti ala valdade register 1866–1917"
* Sissekanne Eesti Riigiarhiivi andmebaasis "Eesti ala valdade register 1866–1917"
|  |
| --- |
|  |
| Medalikohad |
| Maailmameistrivõistlused |
| **Pronks** | 2011 | jäähoki |
| **Pronks** | 2012 | jäähoki |

**Jakub Kovář** (sündinud 19. juulil 1988 Písekis) on Tšehhi jäähokimängija, kes mängib väravavahina Tšehhi kõrgliigaklubis Praha Sparta.

2006. aastal valis Philadelphia Flyers ta NHL-i *draft* '​is 109. valikuna. NHL-is pole ta kunagi mänginud, kuid hooajal 2007–08 mängis ta Ontario Hockey League'i klubis Windsor Spitfires.

Aastatel 2009–2013 mängis ta Tšehhi kõrgliigaklubis České Budějovice.

2013. aastal liitus ta KHL-i klubiga Jekaterinburgi Avtomobilist. Hooajal 2016–17 mängis ta Tšerepovetsi Severstalis, kuid naasis seejärel Avtomobilisti. Aastatel 2015, 2019 ja 2020 valiti ta KHL-i tähtede mängule.

Hooaja 2021/22 teises pooles mängis ta Šveitsi kõrgliigaklubis ZSC Lions. 2022. aasta aprillis sõlmis ta lepingu Praha Spartaga.

2011. ja 2012. aasta maailmameistrivõistlustel võitis ta Tšehhi jäähokikoondise koosseisus pronksmedali. Ta kuulus Tšehhi koondisse ka 2014. aasta taliolümpiamängudel.

Tema noorem vend Jan Kovář on samuti jäähokimängija.

Välislingid
-----------

* Jakub Kovář KHL.ru lehel
* Jakub Kovář hockeydb.com lehel
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib ajakirjast; müütiliste tegelaste kohta vaata artiklit Koerakoonlased.* |

---

**Mäetagused** on eestikeelne eelretsenseeritav teadusajakiri ja kultuuriajakiri, mis avaldab akadeemilisi originaaluurimusi folkloristikast, võrdlevast usundiuurimisest, kultuuriantropoloogiast ja nendega seotud valdkondadest.

Ajakiri ilmub aastast 1996 nii trükisena kui veebis ja kasutab aastast 1997 mitmesuguseid meedialisasid. Tegemist on ühega kahest esimesest Eestis ilmuma hakanud avatud täistekste avaldava teadusajakirjaga. Lisaks teadusartiklitele avaldatakse erialaste teadussündmuste ja väljaannete ülevaateid. Aastas ilmub 3–4 numbrit, ajakirjal on rahvusvaheline kolleegium ja see on lülitatud olulistesse rahvusvahelistesse andmebaasidesse.

Ajakirja toimetajad on Mare Kõiva ja Andres Kuperjanov, tegevtoimetaja Asta Niinemets, uudiste toimetaja Piret Voolaid.

Viited
------

1. 1 2   (vaadatud 26.07.2013)

Välislingid
-----------

* Ajakirja koduleht
**Klaus Dibiasi** (sündinud 6. oktoobril 1947, Hall in Tirolis Austrias) on endine vettehüppaja Itaaliast, kes esindas sünnimaad neljadel suveolümpiamängudel alates 1964. aastast. Ta domineeris tornihüpetes 1960. aastate lõpust kuni 1970. aastate keskpaigani, võites kolmedelt mängudelt kokku kolm olümpiakulda. 

Dibiasi võitis 1964. aasta suveolümpiamängudel Tokyos tornihüpetes hõbemedali. Samal alal võitis ta olümpiakulla ka 1968. aasta, 1972. aasta ja 1976. aasta olümpiamängudel. Dibiasi on ainus olümpiamängudel osalenud vettehüppaja, kes on võitnud kolm kuldmedalit järjest, ja ta on ainus vettehüppaja, kes on võitnud medaleid neljadel suveolümpiamängudel tornihüpetes. (Greg Louganisel, kes võitis oma esimestel olümpiamängudel 1976. aastal hõbeda, ei õnnestunud 1980. aasta suveolümpiamängude boikoti tõttu korrata kumbagi saavutust). Hõbemedal 1968. aasta hoolauahüpetes andis talle rekordiliselt viis olümpiamedalit. Samuti oli ta silmapaistev esimestel FINA maailmameistrivõistlustel (1973 ja 1975), võites neli medalit. Riigi meistrivõistlustel võitis Dibiasi 11 torni- ja 7 hüppelauavõistlust. 

Dibiasi sündis Austrias Hall in Tiro itaalia peres, vanemad naasid tema sünni järel Itaaliasse. Ta oli esimene itaallane, kes tuli olümpiavõitjaks vettehüpetes. Dibiasi juhendas tema isa Carlo, endine Itaalia meister (1933–1936) ja osales 1936. aasta suveolümpiamängudel Berliinis, kus saavutas tornihüpetes 10. koha. Hiljem juhendas Klaus Dibiasi ka Itaalia vettehüpete meeskonda.

Välislingid
-----------

* Klaus Dibiasi ROK-i kodulehel
* Klaus Dibiasi veebisaidil Olympedia Muuda Vikiandmetes
Jakov Smuškevitš
**Jakov** Vladimirovitš (õieti Volfovitš) **Smuškevitš** (vene keeles *Яков Владимирович (Вольфович) Смушкевич*; 14. aprill (vkj 1. aprill) 1902 Rokiškis, Novoaleksandrovski maakond, Kaunase kubermang – 28. oktoober 1941 Kuibõsevi oblast) oli Nõukogude Liidu sõjaväelane, lennuväe kindralleitnant; kahekordne Nõukogude Liidu kangelane, rahvuselt juut.

Smuškevitš osales pärast 1917. aasta Oktoobrirevolutsiooni läänerindel kodusõjas kütipolgu komissarina.

1931 lõpetas ta Krimmis asuva Katša kõrgema lendurite sõjalennukooli. Ta määrati Vitebskis asuva lennubrigaadi komissariks ja ta muutis selle kiiresti Punaarmee lennuväe eesrindlikuks üksuseks.

1936. aastal määrati ta kõrgeimaks lennuväe nõunikuks vabariikliku armee juurde Hispaania kodusõjas. Seal sõdis ta 17. juunini 1937. Hispaanias kasutas ta varjunime "Kindral Douglas". Ta juhatas Madridi kaitsmist õhurünnakute eest. Sõjas ülesnäidatu eest sai ta 21. juunil 1937 Nõukogude Liidu kangelase aunimetuse.

1937. aasta juunikuus saabus ta tagasi NSV Liitu. 20. juunil 1937 ülendati ta korpuseülemaks, lõpetas seejärel Frunze-nimelise sõjaakadeemia täienduskursused juhtidele ja määrati veel samal aastal Punaarmee õhujõudude ülema asetäitjaks. 1939. aasta novembrikuus määrati ta Punaarmee õhujõudude ülemaks.

1938 autasustati teda medaliga "Kakskümmend aastat Tööliste-Talupoegade Punaarmeed".

1939. aasta maist augustini juhatas ta Nõukogude–Jaapani relvakokkupõrke ajal Halhin-Goli jõel Mongoolias lennuväe 1. armeegruppi. Lahingutes ülesnäidatu eest autasustas NSV Liidu Ülemnõukogu Presiidium teda 17. novembril 1939 teda teist korda Nõukogude Liidu kangelase aunimetuse ja selle juurde käiva samal aastal asutatud Kuldtähe medaliga. Mongoolia valitsus autasustas teda Mongoolia Rahvavabariigi Lahingulise Punatähe ordeniga.

Smuškevitš oli NSV Liidu Ülemnõukogu I koosseisu liige. 1939 nimetati ta NLKP Keskkomitee liikmekandidaadiks. 

4. aprillil 1940 ülendati Smuškevitš 2. järgu armeekomandöriks. See auaste anti NSV Liidus 34 inimesele (kellest 23 lasti maha) ja Smuškevitš oli neist viimane: 7. mail see auaste kaotati ja Smuškevitši auaste muudeti kindralleitnandiks.

8. juunil 1941 Smuškevitš vahistati ja 28. oktoobril 1941 lasti kohtuotsuseta maha. Sellise käsu andis NKVD juht Lavrenti Beria, lähtudes Stalini juhistest, 18. oktoobril 1941. Süüdistuse kohaselt olevat Smuškevitš juhtinud salajast organisatsiooni, mille eesmärk olevat olnud Hispaania Vabariigi kukutamine, Punaarmee sõjalise valmisoleku nõrgendamine ja õnnetuste sagendamine Nõukogude õhujõududes. 

21. märtsil 1947 võeti Smuškevitšilt tagantjärele ära Nõukogude Liidu kangelase aunimetus ja kõik riiklikud autasud. Ta rehabiliteeriti postuumselt 1954. aastal.
**Klaudia Bežanitskaja** (15. oktoober 1889 Kaisma – 12. oktoober 1979 Tallinn) oli vene päritolu Eesti arst.

Ta lõpetas Peterburi Naisgümnaasiumi. Kuna naiste vastuvõttu ülikoolidesse Venemaa Keisririigis siis veel ei olnud, astus ta aastal 1906 Tartu Ülikooli arstiteaduskonda vabakuulajana. Ta ise osales delegatsioonis võrdõiguslikkuse saavutamiseks nais- ja meesüliõpilaste vahel, mille tulemusena said naisüliõpilased aastal 1911 esmakordselt sooritada ülikooli juures lõpueksamid võrdselt meesüliõpilastega. Tütre sünni tõttu aastal 1911 tegi ta viimased eksamid aastal 1913 ja lõpetas ülikooli *cum laude*.

Aastatel 1913–1916 töötas ta Tartu Ülikooli sisehaiguste kliinikus professorite Karl Dehio ja Ernst Masingu assistendina. Aastal 1914 oli ta Krimmis professor Nikolai Burdenko juures laboratooriumi arstiks. Aastatel 1916–1920 oli ta Kaukaasias sõjaväljal Punase Risti arstina.

Aastal 1922 opteerus ta suurte raskustega Eestisse. Ta töötas aastatel 1922–1940 haigekassa arstina. Selle kõrval sai temast pühendunud tuberkuloosi vastu võitleja.

Isiklikku
---------

Tema isa Nikolai Bežanitski oli õigeusu preester, kes mõrvati Tartu Krediidikassa keldris ja kuulutati aastal 2000 pühakuks; õigeusu preestrid olid ka tema isa neli venda ja mõlemad vanaisad. Tema õde Zinaida Dormidontova (1884–1976) oli keelteõpetaja. Tema tütar oli Tamara Miljutina.
**Edgar Voldemar Kõrver** (27. oktoober 1906 Tallinn – 5. juuni 2004 Tallinn) oli Eesti diplomaat.

Elulugu
-------

Ta lõpetas 1924. aastal Tallinna Reaalkooli *cum laude*, õppis aastatel 1924–1925 Tartu Ülikoolis kaubandust. 1925. aastal siirdus ta Pariisi ja lõpetas 1930. aastal Nancy ülikooli kaubanduse erialal. Pensionärina õppis ta Tallinna konservatooriumis. Ta oli Korporatsioon Fraternitas Estica auvilistlane (1991).

1930–1931 teenis ta Õhukaitse Suurtükiväegrupis. Aastatel 1932–1933 oli ta majandusministeeriumi kaubandusosakonna praktikant, 1934–1935 Eesti Maapanga ametnik, 1935–1937 Eesti Vabariigi Hulli aukonsulaadi sekretär Suurbritannias, 1937–1939 Välisministeeriumi II ja 1939 I sekretär ja 1939–1941 Ühistegelike Piimaühingute Keskliidu "Võieksport" plaanisektori juhataja.

1941. aastal küüditati Kõrver Sverdlovskisse, alates 1943. aastast töötas loomsete toorsaaduste varumise kontoris pearaamatupidajana, Eestisse naasis 1946. aastal. Aastatel 1950–1972 oli ta Tartu Piimakombinaadi pearaamatupidaja.

Isiklikku
---------

Tema vend oli helilooja Boris Kõrver.

Tunnustus
---------

* 2002 Eesti Vabariigi Riigivapi IV klassi teenetemärk

Viited
------

1. ↑  "Reaali Poiss : Tallinna Reaalkooli häälekandja 1 oktoober 2004 — DIGAR Eesti artiklid". *dea.digar.ee*. Vaadatud 15. juulil 2023.
2. 1 2 3  "Fr. Estica :: Album Esticum". *www.cfe.ee*. Vaadatud 15. juulil 2023.

Välislingid
-----------

* TÜ üliõpilased
Jakub Jankto 2019. aastal Tšehhi koondises
**Jakub Jankto** (sündinud 19. jaanuaril 1996 Prahas) on Tšehhi jalgpallur, kes mängib vasakpoolkaitsjana Hispaania kõrgliiga klubis Getafe ja Tšehhi jalgpallikoondises.

2014. aastal liitus ta Itaalia klubiga Udinese. Hooajal 2015–16 debüteeris ta Itaalia esiliiga klubis Ascoli, kus ta mängis Udinesest laenul. Udinese meeskonnas mängis Jankto Itaalia kõrgliigas aastatel 2016–2018.

2018. aasta juulis läks ta Udinesest laenule Itaalia kõrgliiga klubisse Sampdoria, sõlmides hiljem klubiga püsiva lepingu.

2021. aasta augustis sõlmis ta kaheaastase lepingu Getafega.

Tšehhi jalgpallikoondises debüteeris Jankto 22. märtsil 2017 sõprusmängus Leedu vastu ja lõi selles mängus ka koondisekarjääri esimese värava. Ta kuulus Tšehhi koondisse 2021. aasta Euroopa meistrivõistlustel.

2017. aastal valiti Jankto Tšehhi jalgpalli aasta talendiks.

Viited
------

1. ↑   (vaadatud 14.6.2021)

| * v
* r
Tšehhi koondis  –  UEFA Euro 2020 |
| --- |
| 

* 1 Vaclík
* 2 Kadeřábek
* 3 Čelůstka
* 4 Brabec
* 5 Coufal
* 6 Kalas
* 7 Barák
* 8 Darida (c)
* 9 Holeš
* 10 Schick
* 11 Krmenčík
* 12 Masopust
* 13 Ševčík
* 14 Jankto
* 15 Souček
* 16 Mandous
* 17 Zima
* 18 Bořil
* 19 Hložek
* 20 Vydra
* 21 Král
* 22 Matějů
* 23 Koubek
* 24 Pekhart
* 25 Pešek
* 26 Sadílek
* Treener: Šilhavý

 | Tšehhi |
**Jakov Gabovitš** (ka **Jakow Gabowitš**; 30. august 1914 Tartu – 24. september 1980 Tartu) oli Eesti matemaatik.

Ta lõpetas aastal 1932 Juudi Kultuurivalitsuse Tallinna Ühisgümnaasiumi. Aastatel 1934–1935 õppis ta Tartu Ülikoolis keemiat, aastatel 1935–1941 õppis ta Tartu Ülikoolis matemaatikat. Aastatel 1941–1945 oli ta Nõukogude Liidu tagalas, olles aastatel 1942–1943 Punaarmees. Aastal 1945 lõpetas ta Tartu Ülikooli matemaatika-loodusteaduskonna matemaatika erialal. Aastatel 1946–1949 oli ta Tartu Riikliku Ülikooli matemaatilise analüüsi kateedri aspirant, aastal 1950 kaitses ta füüsika-matemaatika kandidaadi väitekirja.

Ta töötas õppejõuna Tartu Ülikoolis arvutusmatemaatika kateedris.

Isiklikku
---------

Tema poeg oli matemaatik Jevgeni Gabovitš.

Teoseid
-------

* Jacob Gabovitš; Ernst Öpik 1935. *The densities of visual binary stars*. Tartu.
* Jakob Gabovitš; Lembit Kivistik 1968. *Arvuteooria*. Tartu: TRÜ Kirjastus.

Välislingid
-----------

* Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918-1944
Dicksoni saare asukoht
Dicksoni saar
**Dicksoni saar** (**Dikson**, vene keeles остров Диксон) on kaljusaar Kara meres Jenissei lahe kirdeosas 1,5 km kaugusel Aasia rannikust. 

Saare pindala on umbes 25 km², kõrgus kuni 50 m. Aluskord koosneb diabaasist, mis meenutab peeneteralist kihilist graniiti.

Dicksoni saarel kestab polaarpäev 5. maist 10. augustini, seevastu 10. novembrist veebruari alguseni kestab polaaröö.

Kõige madalam temperatuur Dicksonis registreeriti 1916. aastal: -52 °C. Kõige külmem kuu on veebruar, mille keskmine temperatuur on -30 °C. Kõige soojem kuu on august, mille keskmine temperatuur on +3 °C. Nii juunis, juulis kui augustis võib temperatuur tõusta oluliselt üle +20 °C.

Aastas sajab keskmiselt 353 mm sademeid, kõige rohkem augustis ja septembris, kõige vähem aprillis ja mais.

Dicksonil ei kasva puid. Lilled on kõige kõrgemad taimed.

Ajalugu
-------

Arvatavasti avastasid saare 17. sajandi alguses pomoorid, kes sõitsid mööda Jenisseid tema suudmeni ja sealt edasi Pjassina jõeni. 

Arktika meresõitjad teadsid Dicksoni saart alates 18. sajandist. Suure Põhjaekspeditsiooni käigus 1738 nimetas ekspeditsiooni Obi-Jenissei salga juht tüürimees Fjodor Minin selle Bolšoi Severo-Vostotšnõiks (Suureks Kirdesaareks). Hiljem nimetasid vene kaupmehed selle Dolgi (Pikaks) saareks. 19. sajandil nimetati saar legendi järgi kaupmehe ja meremehe Kuzma auks Kuzkini saareks.

Aastal 1875 saabus saarele Adolf Erik Nordenskiöld laevaga "Pröven" ja nimetas suure lahe saare idarannikul Dicksoni sadamaks oma ekspeditsiooni rahastaja, rootsi ettevõtja Oskar Dicksoni auks. Aastal 1878 laiendas Nordenskjöld selle nime kogu saarele. 1894 andis Venemaa hüdrograafilise ekspeditsiooni juht Andrei Vilkitski saarele ametlikult selle nime.

1937 rajati mandrile saare vastu sadam. Alates 1957 moodustavad sadama juurde tekkinud ja saarel olev asula halduslikult ühise asula.

Ehitised saarel
---------------

7. septembril 1915 rajati saarele üks esimestest Arktika raadiojaamadest. Aastast 1916 tegutseb ilmajaam, mille baasil rajati 1930. aastatel Põhja meretee esimesed Arktika raadiohüdrometeoroloogiakeskus ja geofüüsika observatoorium.

Dicksoni saarel paikneb Dicksoni alevi lääneosa ja Dicksoni lennujaam, aga Venemaa põhjapoolseim sadam, Dicksoni sadam asub alevi idaosas mandril.

Saarel olid ka GULAGi objektid.
Ontika pangal paljandub ka Kunda lademe paekivi
**Kunda lade** on keskordoviitsiumi ladestiku regionaalne kronostratigraafiline üksus (lade). Seda hakkas esimesena eristama Percy E. Raymond aastal 1916. Lademe stratotüüp asub Kundas kinnikasvanud kraavis, lademe laiendatud stratotüübiks on aga Kunda-Aru karjääri aluspõhja paljand. Lade on nime saanud Kunda linna järgi.

Kunda lademe all lamab Kesk-Ordoviitsiumi ladestiku Volhovi lade ja sellel lasub Aseri lade. Lademe vanus on 467,5...463,8 miljonit aastat. Koos Billingeni, Hunnebergi ja Volhovi lademega kuuluvad nad Ölandi ladestiku Ontika alamladestikku. Üleilmses standardis vastab sellele Darriwili lade. Lademes eristas Karl Orviku aastal 1958 Valaste alamladet ja Aluoja alamladet, Vladimir Jaanusson aastal 1960 aga Hunderumi alamladet. 

Litostratigraafiliselt vastab sellele Loode-Eestis Pakri kihistu, milles on eristatud Kallaste, Jägala, Suurupi ja Osmussaare kihistikud. Põhja- ja Kesk-Eestis vastavad sellele Loobu kihistu, milles eristatakse Ubari, Udria, Nõmmeveski ja Valgejõe kihistikke, ning Sillaoru kihistu Voka kihistik. Lõuna-Eestis vastavad sellele aga Baldone kihistu ja Šakyna kihistu. Väljaspool Eestit eristatakse selles Tverečiuse kihistut, Pivorai kihistut, Juodupe kihistut, Kronauce kihistut, Obeliai kihistut, Gilija kihistut, Mikonysi kihistut, Gindviliai kihistut ja Bičinūai kihistut. Lisaks kihistutele eristatakse selles eraldi veel Ziemeli ja Šiupyliai kihistikke. Lademe paksus Eestis on 0,1–20 m. Rootsi Siljani meteoriidikraatris esindab seda punane või hall Holeni lubjakivi.

Lademe avamus on Põhja-Eesti klindil ja selle lähedastes jõeorgudes. Lade on esindatud üle kogu Eesti, puududes üksnes Valmiera-Mõniste-Lokno kerkealal. Eesti lääneosas on lade õhem, idaosas paksem.

Lade paljandub näiteks Väike-Pakril, Osmussaarel, Toilas ja Ontikal.

Lademe kivimkoosseisus on palju glaukoniit- ja ooidlubjakivi, Tallinnast läänes alumises osas ka liivakivi. Osmussaarel ja selle ümbruskonnas on lademe alumises osas, nagu ka Volhovi ja Billingeni lademe kivimites ohtralt daike, mida täidavad Kunda lademe hilisema tekkega kivimid. Kesk-Eestis on lade õhuke, selle moodustab põhiliselt mergel.

Viited
------

1. 1 2 3 4  EE 12. köide, 2003: 253.
2. ↑  Stratigraafia terminoloogia
3. ↑  Ordovician of the Siljan District, Sweden Jan Ove R. Ebbestad& Anette E.S. Högström
4. ↑  Suuroja, K. 1997. Eesti aluspõhja geoloogiline kaart mõõtkavas 1:400 000. Seletuskiri.
5. ↑   (vaadatud 16.02.2013)
6. ↑  Puura, V.; Tuuling, I. (1988). Geology of the Early Ordovician clastic dikes of Osmussaar. Proceedings of the Academy of Sciences of the Estonian SSR, 37 (1), 1−9.

Ordoviitsiumi regionaalsed lademed Eestis

Pakerordi  **·** 
Varangu **·** 
Hunnebergi **·** 
Billingeni **·** 
Volhovi **·** 
Kunda **·** 
Aseri **·** 
Lasnamäe **·** 
Uhaku **·** 
Kukruse **·** 
Haljala **·** 
Keila **·** 
Oandu **·** 
Rakvere **·** 
Nabala **·** 
Vormsi **·** 
Pirgu **·** 
Porkuni  

vanemad lademed  nooremad lademed
Rodrigo Ābols 2016. aastal Läti jäähokikoondises
**Rodrigo Ābols** (sündinud 5. jaanuaril 1996 Riias) on Läti jäähokimängija, kes mängib ründajana Rootsi kõrgliiga klubis Örebro HK.

Hooajal 2013–14 debüteeris ta Venemaa noorteliigas HK Rīga ridades. Hooajal 2014–15 debüteeris ta KHL-is Riia Dinamo meeskonnas.

Hooajal 2015–16 mängis ta Western Hockey League'i klubis Portland Winterhawks ja hooajal 2016–2017 Quebec Major Junior Hockey League'i klubis Acadie–Bathurst Titan.

2016. aastal valis Vancouver Canucks ta NHL-i *draft* '​is 184. valikuna.

2017. aastal liitus ta Örebroga. Kui hooajal 2017–18 ei löönud ta Rootsi kõrgliigas ühtegi väravat ning andis 26 liigamänguga vaid ühe väravasöödu, siis hooajal 2018–19 lõi ta Rootsi kõrgliigas 18 väravat ja andis kaheksa väravasöötu.

2019. aasta mais sõlmis Ābols kaheaastase lepingu NHL-i klubiga Florida Panthers. Hooajal 2019–20 mängis ta American Hockey League'i (AHL) klubis Springfield Thunderbirds ja ECHL-i klubis Greenville Swamp Rabbits.

Hooaja 2020–21 alguses naasis ta Örebrosse.

Alates 2015. aastast on Ābols Läti jäähokikoondise koosseisus osalenud seitsmetel maailmameistrivõistlustel ning võitis koondise koosseisus pronksmedali 2023. aasta maailmameistrivõistlustel.

Tema isa Artis Ābols on endine jäähokimängija ja praegune jäähokitreener.

Välislingid
-----------

* Rodrigo Ābols hockeydb.com lehel
**Evald Mustel** (vene keeles Эвальд Рудольфович Мустель; 3. juuni 1911 Sevastopol – 10. aprill 1988 Moskva) oli eesti päritolu Venemaa astrofüüsik.

Tema peamised uurimistööd käsitlesid Päikese füüsikat, tähtede atmosfääre, noovasid, supernoovasid ning Päikese korpuskulaarkiirguse mõju Maa magneto- ja atmosfäärile.

Mustel oli aastatel 1970–1976 Rahvusvahelise Astronoomiauniooni asepresident.

Haridus- ja töökäik
-------------------

Krimmi eestlaste perest pärit Evald Mustel õppis Moskva ehitustehnikumis, seejärel Moskva Ülikooli mehaanika-matemaatika teaduskonnas, mille lõpetas 1935. aastal. Pärast ülikooli lõpetamist töötas ta Moskva ülikooli Šternbergi-nimelises riiklikus astronoomiainstituudis (1935–1951), samal ajal õppis aspirantuuris (1935–1939) ja doktorantuuris (1939–1943). Mustel kaitses kandidaadiväitekirja 1939. aastal ja füüsika-matemaatikadoktori kraadi 1944. aastal. Ühtlasi töötas ta õppejõuna Moskva ülikooli astrofüüsika kateedris dotsendina (1943–1944) ja professorina (1944–1951). Oli Krimmi astrofüüsikaobservatooriumi kaastööline aastail 1946–1960. Alates 1957. aastast töötas Mustel NSV Liidu Teaduste Akadeemia Astronoominõukogus (esimees aastail 1963–1986).

Teadus
------

Mustel alustas juba tehnikumis õppides muutlike tähtede vaatlusi. Jätkas hiljem nende, samuti täheatmosfääride kiirgusliku tasakaalu, noovade ja supernoovade ehituse uurimist. Avastas noovade kestades anomaalselt suure süsiniku-, lämmastiku- ja hapnikusisalduse ning tugeva magnetvälja ja näitas, et supernoovade spektrites domineerivad neeldumisjooned. Uuris Päikeselt lähtuvate osakeste voogude omadusi ja nende mõju Maa atmosfääri tsirkulatsioonile.

Tunnustus
---------

* 1953 – NSV Liidu Teaduste Akadeemia korrespondentliikmeks valimine (astronoomia ja astrofüüsika alal)
* 1981 – A. Belopolski preemia NSV Liidu Teaduste Akadeemialt noovade, supernoovade ja Päikese aktiivsuse spektroskoopilise uurimise eest

Teosed
------

* Мустель Э.Р. "Звёздные атмосферы". 1960

Viited
------

1. 1 2  Eesti teaduse biograafiline leksikon, II köide, 2005

Välislingid
-----------

* Институт астрономии РАН. Kраткая история (vene keeles)
* Мустель Эвальд Рудольфович "Астрономы". Биографический справочник. 1977 (vene keeles)
Rodrigo (2018)
**Rodrigo Moreno Machado** (tuntud lihtsalt kui **Rodrigo**; sündinud 6. märtsil 1991 Rio de Janeiros) on Brasiilias sündinud Hispaania jalgpallur, kes mängib äärepoolkaitsja või ründajana Inglismaa Premier League'i klubis Leeds United ja Hispaania jalgpallikoondises.

Aastatel 2005–2009 mängis ta Celta de Vigo noorteakadeemias. 2009. aastal liitus ta Madridi Realiga. Ta mängis Madridi Reali reservmeeskonnas, kuid klubi põhimeeskonnas tal debüüti teha ei õnnestunud.

2010. aasta juulis sõlmis ta viieaastase lepingu Portugali kõrgliiga klubiga Lissaboni Benfica. Enne Benfica meeskonnaga liitumist mängis ta ühe hooaja laenul Inglismaa kõrgliiga klubis Bolton Wanderers. 5. jaanuaril 2011 lõi ta liigamängus Wigan Athleticu vastu oma esimese ja ainsa värava Bolton Wanderersi särgis. Aastatel 2011–2014 mängis ta kolm hooaega Benficas. Hooajal 2013–14 tuli ta klubiga Portugali meistriks.

2014. aasta juulis suundus ta laenule Hispaania kõrgliiga klubisse Valencia. 2015. aastal sõlmis ta klubiga püsilepingu. Hooajal 2017–18 lõi ta Hispaania kõrgliigas 16 väravat, millega oli sel hooajal klubi resultatiivseim mängija.

2020. aasta augustis sõlmis ta nelja-aastase lepingu Leeds Unitediga. Arvatav üleminekusumma oli 27 miljonit naela (umbes 30 miljonit eurot), mis tegi Rodrigost Leeds Unitedi läbi aegade kalleima ostu.

2012. aasta suveolümpiamängude jalgpalliturniiril kuulus ta Hispaania olümpiameeskonda. 2013. aastal tuli ta Hispaania kuni 21-aastaste koondisega omavanuste Euroopa meistriks. Debüüdi Hispaania jalgpallikoondises tegi ta 2014. aasta oktoobris EM-i valikmängus Luksemburgi vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 6. oktoobril 2017 MM-i valikmängus Albaania vastu. Ta kuulus Hispaania koondisse 2018. aasta maailmameistrivõistlustel.

Saavutused
----------

Benfica
* Primeira Liga: 2013–14
* Taça de Portugal: 2013–14
* Taça da Liga: 2011–12, 2013–14
* UEFA Euroopa Liiga: Teised kohad 2012–13, 2013–14

Valencia
* Copa del Rey: 2018–19

Viited
------

1. ↑  "Rekordost toob Leeds Unitedisse Hispaania koondise ründaja". sport.err.ee. 29.8.2020. Vaadatud 30.8.2020

Välislingid
-----------

 Rodrigo Moreno Machado – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis

| * v
* r
Hispaania koondis  –  2018. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlused |
| --- |
| 

* 1 De Gea
* 2 Carvajal
* 3 Piqué
* 4 Nacho
* 5 Busquets
* 6 Iniesta
* 7 Saúl
* 8 Koke
* 9 Rodrigo
* 10 Thiago
* 11 Vázquez
* 12 Odriozola
* 13 Arrizabalaga
* 14 Azpilicueta
* 15 Ramos (c)
* 16 Monreal
* 17 Aspas
* 18 Alba
* 19 Costa
* 20 Asensio
* 21 Silva
* 22 Isco
* 23 Reina
* Treener: Hierro

 | Hispaania |
Milano arheoloogiamuuseumis asuv nn Trivulzio diatreet tekstiga BIBE VIVAS MULTIS ANNIS
**Diatreet** (ladina keeles *diatretum*, vanakreeka keelest διάτρητος *diatretos* 'läbi puuritud') on peekritaoline luksuslik Vana-Rooma klaasnõu, mille paksu seina välispinnale on umbes 8 mm pikkuste tihvtidega kinnitatud klaasist võrkkaunistus. Sageli on nõu peal ka tihvtidele kinnitatud kirjatähtedest tekstiriba.

Diatreedi valmistamise protsess oli keeruline ja aeganõudev. Tänapäeval on neid vaid 10–12 cm kõrgusi klaase maailma eri muuseumide kogudes säilinud kõigest vähesed eksemplarid ja võib arvata, et nad olid haruldused ka 3.–4. sajandil Rooma keisririigis. Ka Lykurgose karikas, mille kaunistus on figuraalne ja mis on dikroilisest klaasist, loetakse diatreetide hulka. Diatreedid pärinevad Rooma varase keisririigi ajast, kõik arvatavasti ainsast Reini jõe ääres asunud klaasivabrikust. Diatreedi valmistamise protsessi õnnestus selgitada alles 1950. aastatel.

Eesti kunstnikest on diatreetklaasiga tegelnud Kristiina Uslar.

Viited
------

1. ↑  L. Lewis. Ancient Roman Wine Cups
2. ↑  Vanade tehnikate taaselustaja. Areen, Eesti Ekspress, 4. oktoober 2007
3. ↑  L. Lewis. Ancient Roman Wine Cups
4. ↑  Antiigileksikon. Tallinn, 1983
5. ↑  Vanade tehnikate taaselustaja. Areen, Eesti Ekspress, 4. oktoober 2007

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Diatreet** |

Välislingid
-----------

* Diatretglas. Rheinisches Landesmuseum Trier
* R. Lierke. Antike Glastechnologie / Ancient Glass Technology. Cage Cups