recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Suuremõisa park kevadel
**Suuremõisa park** (ka **Suuremõisa mõisa park**) on Hiiumaa kõige suurem ja esinduslikum[*viide?*] park, mis asub Suuremõisa külas Suuremõisa lossi ümber. Pargi pindala on 45 hektarit.

Pargi asutas krahvinna Ebba Margareta von Stenbock (1704–1775) (sünd. De la Gardie) 1755. aastal lossi ehitamise ajal. Algselt kavandati park baroksena ning lossile lähem osa (terrassid, teed ja tiigid) kujundati korrapärasena. Vanim osa pargist asub peahoone taga idas ning on piiritletud paari meetri kõrguse punase katusekiviga kaetud müüriga, läänes on müür suures osas hävinud. Hiljem korrapärataotlusest loobuti ehk põhiosa pargist on Inglise stiilis.

Põhiosa pargist asub lossi esiküljel, lossist läänes. Park on üldiselt tasane, erandiks väike küngas tiikide vahel, kus asus kunagi Baabeloni-nimeline suvemajake. Nimi tulenes mäekesel olevast paviljonist (kohalikus murdes oli see "babiljon"[*viide?*]). Tiigid on allikatoitelised ja eraldavad õunapuuaeda muust pargist. Tiikides on ka kalu kasvatatud. Lossist läänes läbib pargi põhjast lõunasse Suuremõisa jõgi. Jõest läänes ulatub kuni Salinõmme teeni metsapark.

Pargis kasvab poolsada liiki puid ja põõsaid, sealhulgas Eesti kõrgeim euroopa nulg (*Abies alba*), mille kõrguseks mõõdeti 2000. aastal 36 meetrit, Eesti kõrgeimad sitka kuused (15 meetrit) ja Eesti kõrgeimad jaapani lehised (15 meetrit). Suurim saar on 32 meetrit kõrge ja 2,2 meetrit ümbermõõdus. Suurim jalakas on 25 meetrit kõrge ja 2,1 meetrit ümbermõõdus. Suurim pärn on 21 meetrit kõrge ja 2,4 meetrit ümbermõõdus. Pargis on tamme-, hobukastani- ja vahtraalleed. Pargis kasvavad valge mänd, alpi seedermänd, palsaminulg, valge nulg, põhjatamm ja kanada kuusk.

Käina suunas kulgeb piki vana maanteed mitme kilomeetri ulatuses sanglepaallee, mis ei kuulu pargi koosseisu.

Alates 1959. aastast on Suuremõisa park looduskaitse all.

Pildid
------

* Suuremõisa park talvel. Taamal Suuremõisa lossSuuremõisa park talvel. Taamal Suuremõisa loss
* Pargi idaosa paistab üle lossiPargi idaosa paistab üle lossi
* Parki piiravad katusekividega kaetud müüridParki piiravad katusekividega kaetud müürid
* Rajatis Suuremõisa kirsiaias 2023. aastalRajatis Suuremõisa kirsiaias 2023. aastal
* Suuremõisa kirsiaed 2023. aastal, taustal pargi piirdemüürSuuremõisa kirsiaed 2023. aastal, taustal pargi piirdemüür

Välislingid
-----------

* Suuremõisa park kultuurimälestiste riiklikus registris
**Fukuoka prefektuur** on Jaapani prefektuur Kyūshū saare põhjaosas.

Haldusjaotus
------------

Fukuoka prefektuuris on 60 omavalitsusüksust, neist 29 linna (市, *shi*).

Fukuoka prefektuuris on 15 ajaloolist maakonda (郡, *gun*).

### Linnad

* Asakura
* Buzen
* Chikugo
* Chikushino
* Dazaifu
* Fukuoka
* Fukutsu
* Iizuka
* Kama
* Kasuga
* Kitakyūshū
* Koga
* Kurume
* Maebaru
* Miyama
* Miyawaka
* Munakata
* Nakagawa
* Nakama
* Nōgata
* Ogōri
* Ōkawa
* Ōmuta
* Ōnojō
* Tagawa
* Ukiha
* Yame
* Yanagawa
* Yukuhashi

Sümbolid
--------

Fukuoka prefektuuri tunnuslind on jaapani rädilind (*Cettia diphone*), tunnuspuu on rododendron *Rhododendron tsutsusi* ja tunnuslill ploomiõis (*Prunus mume*).

Viited
------

1. ↑  福岡県　人口移動調査 第１表　市区町村別人口 - データセット - 自治体オープンデータのCKAN

Välislingid
-----------

* Fukuoka prefektuuri koduleht (*jaapani ja inglise keeles*)

Jaapani prefektuurid

Aichi **·**  Akita **·**  Aomori **·**  Chiba **·**  Ehime **·**  Fukui **·**  Fukuoka **·**  Fukushima **·**  Gifu **·**  Gumma **·**  Hiroshima **·**  Hokkaidō **·**  Hyōgo **·**  Ibaraki **·**  Ishikawa **·**  Iwate **·**  Kanagawa **·**  Kagawa **·**  Kagoshima **·**  Kōchi **·**  Kumamoto **·**  Kyōto **·**  Mie **·**  Miyagi **·**  Miyazaki **·**  Nagano **·**  Nagasaki **·**  Nara **·**  Niigata **·**  Ōita **·**  Okayama **·**  Okinawa **·**  Ōsaka **·**  Saga **·**  Saitama **·**  Shiga **·**  Shimane **·**  Shizuoka **·**  Tochigi **·**  Tokushima **·**  Tōkyō **·**  Tottori **·**  Toyama **·**  Wakayama **·**  Yamagata **·**  Yamaguchi **·**  Yamanashi
**Äriingel** (inglise keeles *angel investor*, *business angel*) on ettevõtja, kes otsib oma vabale rahale kasumlikku väljundit, omandades osaluse alustavas ettevõttes. Äriinglid on kõrgema riskitaluvusega, paigutades raha ettevõtetesse, millel on raskusi finantseerimise leidmisega.

Äriinglitest räägitakse eelkõige innovaatiliste, näiteks tehnoloogiaettevõtete puhul. 

Äriinglid toetavad väikesi alustavaid interneti kaudu teenuseid pakkuvaid ettevõtteid, mis on liiga väikesed, et pakkuda huvi riskikapitaliettevõtetele. Suur osa äriingleid on oma vara teeninud 1990. aastate lõpu tehnoloogiamulli ajal (*dot-com bubble*) ning on soovivad alustavaid ettevõtteid toetada lisaks rahale ka oma oskusteabega.

Mõned äriinglid, nagu endine Google'i töötaja Aydin Senkut oma juhitava ettevõtte Felicis Ventures kaudu ja ettevõtte Floodgate Fund juhtivpartner Mike Maples, teevad vahel investeeringuid, mis on mahult võrreldavad riskikapitalifondide omadega, kaasates investeeritavat kapitali institutsionaalsetelt investoritelt. 

Kuni ühe miljoni USA dollari suurused investeeringud äriinglitelt ettevõtte kohta ei ole ebatavalised. Omavahel võrgustike või klubide kaudu koostööd tegevad äriinglid võivad investeerida ka suuremaid summasid.

New Hampshire'i Ülikooli riskikapitali uurimiskeskuse andmetel investeerisid äriinglid Ameerika Ühendriikides ettevõtetesse 2010. aastal 20 miljardit USA dollarit ning 2009. aastal 17,6 miljardit USA dollarit. Suur osa nendest investeeringutest on tehtud tarbijatele interneti kaudu otse teenuseid pakkuvatesse ettevõtetesse ning pilvede kaudu kasutatavaid programme (inglise keeles *apps*) arendavatesse ettevõtetesse.

Vaata ka
--------

* Riskikapital
* Eesti Äriinglite Assotsiatsioon

Viited
------

1. 1 2 3  Another digital gold rush. The Economist, Vol. 399, No. 8733 (May 12th 2011), p. 74.
**Thessaloníki** on Kreeka suuruselt teine linn, Kesk-Makedoonia piirkonna halduskeskus. Elanike arv on 2011. aasta seisuga 325 182.

Linn asub riigi põhjaosas Therme lahe ääres. Ta asub nõos ning on ümbritsetud madalatest küngastest.

Bütsantsi võimu ajal kujunes see keisririigi teiseks tähtsamaks linnaks Konstantinoopoli kõrval.

Thessaloníki on Kreeka suuruselt teine majandus-, tööstus-, äri- ja poliitiline keskus ning oluline transpordi sõlmpunkt.
Linna kaubasadam on oluline Kreekale ja Kagu-Euroopa sisemaale.

Linn on tuntud oma festivalide, ürituste ja kireva kultuurielu poolest ning seda peetakse Kreeka kultuuripealinnaks. 1997. aastal oli Thessaloníki Euroopa kultuuripealinn.

Thessaloníkisse pole pideva maavärinaohu tõttu ehitatud pilvelõhkujaid ning linn on säilitanud omapärase ilme.

Thessaloníki üks sümboleid on Valge torn (Λευκός Πύργος, *Lefkós Pýrgos*), mis asub ranniku ääres. See on ehitatud 16. sajandil ja oli algselt osa linnamüürist. Teine sümbol on Rooma-aegne Galeriuse kaar. Antiikajast pärinevad veel ka rotund ja agoraa.

Linnas tegutsevad Thessaloníki Aristotelese Ülikool, Makedoonia Ülikool ja Kreeka rahvusvaheline ülikool. 

Thessaloníkis asub palju erinevaid muuseume, sealhulgas arheoloogiamuuseum, Türgi esimese presidendi Mustafa Kemal Atatürki majamuuseum, Bütsantsi kultuuri muuseum, kinomuuseum, teaduskeskus ja tehnoloogiamuuseum, fotograafiamuuseum, kaasaegse kunsti muuseum ja sõjamuuseum. 1988. aastal võeti Thessaloníki varakristlikud ja bütsantsi mälestised UNESCO maailmapärandi nimistusse. Thessaloníki asuv Esimese maailmasõja sõjakalmistu Zeitenlik on suurim sõjakalmistu Kreekas.

Alates 1960. aastast on Thessaloníkis toimunud filmifestival. 

Suurimad Thessaloníki spordiklubid on Thessaloníki Aris ja PAOK.

Thessaloníki vanalinna vaade (Ano Poli)

Suurenda
Thessaloníki vanalinna vaade (Ano Poli)

Vaata ka
--------

* Thessaloníki metroo

Viited
------

Välislingid
-----------

* Thessaloniki and the Bulgarians. History. Memory. Present

| * v
* r
Euroopa kultuuripealinnad |
| --- |
| 

1985 Ateena
1986 Firenze
1987 Amsterdam
1988 Lääne-Berliin
1989 Pariis
1990 Glasgow
1991 Dublin
1992 Madrid
1993 Antwerpen
1994 Lissabon
1995 Luxembourg
1996 Kopenhaagen
1997 Thessaloníki
1998 Stockholm
1999 Weimar
2000 Reykjavík **·**  Bergen **·**  Helsingi **·**  Brüssel **·**  Praha **·**  Kraków **·**  Santiago de Compostela **·**  Avignon **·**  Bologna
2001 Rotterdam **·**  Porto
2002 Brugge **·**  Salamanca
2003 Graz
2004 Genova **·**  Lille
2005 Cork
2006 Pátra
2007 Luxembourg **·**  Sibiu
2008 Liverpool **·**  Stavanger
2009 Linz **·**  Vilnius
2010 Essen **·**  İstanbul **·**  Pécs
2011 Tallinn **·**  Turu
2012 Maribor **·**  Guimarães
2013 Košice **·**  Marseille
2014 Riia **·**  Umeå
2015 Mons **·**  Plzeň
2016 Wrocław **·**  Donostia / San Sebastián
2017 Aarhus **·**  Paphos
2018 Leeuwarden **·**  Valletta
2019 Matera **·**  Plovdiv
2020/2021 Galway **·**  Rijeka
2022 Kaunas **·**  Esch-sur-Alzette **·**  Novi Sad
2023 **Veszprém **·**  Timișoara **·**  Elefsína**
2024 Tartu **·**  Bad Ischl **·**  Bodø
2025 Nova Gorica / Gorizia **·**  Gorizia
2026 Oulu **·**  Trenčín
2024 Liepāja
 |
**Udria patarei nr 2** oli Kroonlinna kindlusele allunud Venemaa rannikupatarei Virumaal Vaivara vallas, mille eesmärk oli vaenlase laevastiku tõkestamine Narva lahes. Tänapäeval asub patarei Ida-Viru maakonna Narva-Jõesuu linna Udria küla maadel. Patarei paikneb Udria panga ja Udria oja vahel. 

Kroonlinna kindluse Narva Suurtükiväepositsiooni Meriküla patareist umbes 3,5 km läänedela poole Udrias paiknes Narva Suurtükiväepositsiooni kõige kaugem (läänepoolseim) patarei. 1915. aastal polnud seda patareid üldse kavas, siis juba 1916. aasta algul kavatseti siia ehitada suurem 4x10-tollise (254-mm) suurtükipatarei, kuid mais 1916 otsustati ehitada siiski betoonehitistega 4x6" (152-mm) Canet’ suurtükkidele mõeldud püsipatarei.

Patarei peaehitis on kompleks, kus pinnasest rinnatise taga ühel sirgel vaheldumisi paiknevad betoonist valliga ja arvatavasti puidust alusega kahuriõued ning lasukomplektilaod. Selja tagant kaitses ladusid ja lahtisi kahuriõuesid sirge pinnasevall. Puit-kivi-muldtarindis lasukomplektilaod olid eraldi mürskudele ja laengutele ning paiknesid õuede vahel. Patarei sadevesi koguti kraavistikuga kokku ning juhiti peakraavi kaudu Udria ojja. 

Suurtükid toodi Kroonlinna kindlusest. 9. novembril (vkj) 1916 oli patarei täies relvis. Teadaolevalt pole patareid hiljem kunagi kasutatud sõjalisel otstarbel.

Saksa esimese okupatsiooni ajal
-------------------------------

Saksa okupatsiooni aegu märtsis 1918 viis tõenäoliselt Saksa okupatsioonivägi patarei relvastatuse millalgi 1918. aasta jooksul minema, sest neid suurtükke ei kohta enam üheski hilisemas loetelus.

Patarei tänapäeval
------------------

Tänapäeval on patarei kasvanud võssa, suurtükiõued on üldiselt säilinud rahuldaval, teised ehitised on lagunenud ja võsastunud. Ükski neist pole kultuurimälestisena riikliku kaitse all.

Viited
------

1. ↑  Владимир Ткаченко. *"Нарвская артиллерийская позиция Крепости Кронштадт. 1915–-1918 гг"*. Tsitadel nr 16, 2008. Lk147
2. ↑  MTÜ Castellumi väli-uurimused 2014 ja 2016. MTÜ Castellumi arhiiv

Kirjandus
---------

* Владимир Ткаченко. *"Нарвская артиллерийская позиция Крепости Кронштадт. 1915–-1918 гг"*. Tsitadel nr 16, 2008. Lk 127–154
**PTO-4** oli Eestis 1938. aastal konstruktorite Voldemar Posti, Rein Tooma ja Otto Orgi (lennuki nimetus moodustati konstruktorite perekonnanimede esitähtedest) loodud kahe lahtise kabiiniga alltiivaline puitkonstruktsiooniga monoplaan õppelennuk.

Esimene PTO-4 võeti kasutusele õhukaitses 12. oktoobril 1938 nr 161 all. Teine lennuk, kinnise kabiiniga PTO-4a (valmistati vaid üks lennuk), saadi 13. märtsil 1939 nr 162 all. Eesti Aeroklubile ehitatud PTO-4-d kandsid pardatähiseid registritunnustega: ES-EAK, ES-EAL, ES-EAM, ES-EAN, ES-EAO ja ES-EAP. Neist ES-EAP jäi lõpuni ehitamata. 

Kokku valmistati seitse PTO-4 lennukit, millest kaks oli Eesti Õhukaitse ja viis Eesti Aeroklubi kasutuses. 1940. aastal kui NSV Liit oli Eesti okupeerinud, läksid kolm PTO-4 lennukit Eesti lennuväe baasil moodustatud Punaarmee 22. territoriaalse laskurkorpuse üksiku lennueskadrilli kasutusse ning OSOAVIAHIM -i Aeroklubi sai neli lennukit. 1941. aastal hävitasid taganevad Nõukogude väed lennueskadrilli lennukid Jägala lennuväljal. Eesti lendurid peitsid enne Punaarmee taganemist Aeroklubi valduses olnud lennukid ära ning seetõttu jäid need lennukid pärast Nõukogude vägede minemakihutamist terveks.

Neli Aeroklubi käes olnud PTO-4 lennukit võeti 1942. aastal kasutusele Saksa lennuüksuses Sonderstaffel Buschmann. Hiljem olid samad lennukid kasutusel Liepajas loodud lennukoolis; need viidi 1944. aastal üle Pärnus avatud lennukooli. Pärnu lennukooli evakueerimisel viidi need lennukid Saksamaale, kus ilmselt hävisid.

Vaata ka
--------

* Eesti sõjalennukite loend (1918–1940)

Kirjandus
---------

* Frederik Gerdessen, Toivo Kitvel, Johannes Tilk. "Aeg. Mehed. Lennukid. Eesti lennunduse arengulugu kuni 1940. aastani". Tallinn, 2001.
* Toivo Kitvel Johannes Tilk, "Eesti lennukroonika". Tallinn: Aviopol, 2003.
* Arvo Lennart Vercamer ja Toivo Kitvel. "Põhjakotkad 2. Eesti lennukid 1918. aastast kuni 1940. aastani". Külim, Tallinn 2015
* Kristel R. Sitz, "Tiivad". Tallinn: Koolibri, 2003.
* Algab kuue lennuki ehitamine. Uus Eesti, 12. november 1938, nr. 310, lk. 7.
* Läti tellib Eestist lennukeid.Uus Eesti, 9. juuni 1939, nr. 154, lk. 2.

Välislingid
-----------

* Eesti aeroklubi uue mootorlennuki ristsed.
**Udras** on perekonnanimi (võru keeles tähendab saarmast).

Statistika
----------

2022. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Udras 223 inimesel: 100 mehel ja 123 naisel. Perekonnanimede levikult oli Udras meeste puhul 816. kohal ja naiste puhul 686. kohal.

Udras oli levinumaks nimeks vanuserühmas 85+ aastat, kus seda oli 10 000 elaniku kohta 3,41. Perekonnanimi Udras oli kõige sagedasem Võru maakonnas, kus sellist nime kandis maakonna 10 000 elaniku kohta keskmiselt 16,06 inimest.

19. sajandi algul pandi pärisorjusest vabastamise käigus Võrumaal Viitina, Vastseliina, Vana-Antsla, Vana-Roosa, Vastse-Kasaritsa ja Võru mõisavaldades talupoegadele perenimedeks Utras, Uddras ja Udras ning Tartumaal Sangaste mõisavallas Udras.

1930. aastate nimede muutmise kampaania käigus Eestis perekonnanime Udras ei asendatud teise vastu ega ka võetud uueks nimeks.

Nime kandjaid
-------------

* Aivo Udras, eesti laskesuusataja (1970–)
* August Udras, eesti kadett (1901–1924)
* Erich Udras, eesti mustkunstnik (1939–)
* Grete Udras, eesti kõrgushüppaja (1988–)
* Kaija Udras, eesti murdmaasuusataja (1986–)

Viited
------

1. ↑  Statistikaamet. Rahvastikuregister (vaadatud 08.05.2022)
2. ↑  Rahvusarhiiv. Onomastika andmebaas. Nimede panemine (algne nimekuju): Udras.
3. ↑  Rahvusarhiiv. Onomastika andmebaas. Nimede eestistamine (uus nimekuju): Udras.

Välislingid
-----------

* Udras statistikaameti andmebaasis
**Taavet Mutsu** (sündinud **David Mutso**; 13. juuni (uue kalendri järgi) 1880 Tartumaa Kastre-Võnnu vald Võõpste küla Laaneotsa talu – 23. detsember 1947 Tallinn) oli eesti näitleja, teatritegelane, näitelavateoste kirjastaja ja raamatukaupmees.

Kutsetegevus
------------

* 1907–1916 Tartus Vanemuises kutseline näitleja.
* 1916–1917 näitleja Tallinnas Pandorini näitetrupis.
* 1921 Draamastuudio Ühingu kaasasutaja ning sellest võrsunud Draamateatri asutajaid ja näitleja kuni 1924. Tema erialaks laval olid enamasti vaimulikkude osad.
* 1922–1923 Draamateatri Seltsi esimees.
* 1916 Tallinnas asutas laenuraamatukogu ja raamatukaupluse, hakkas kirjastama näidendeid ning looma näitekirjanduse keskladu.
* 1924 müüs laenuraamatukogu Eesti Rahva Muuseumi raamatukogule
* 1926 asutas uue laenuraamatukogu.

Taavet Mutsu toimetusel on ilmunud "Üldine näitekirjanduse nimekiri" (Tallinn, 1921), "Näidendite kataloog" I–VI (ibid. 1927–1938) ja "Spetsiaal teatriraamatukogu nimestik" (ibid. 1930).

Isiklikku
---------

Taavet Mutsu sündis põllutööliste Mari Mutso (21. august 1856 – 26. oktoober 1924) ja Jaan Kripsoni (29.november 1862 - ?.?. 1886) ainsa pojana. Isa suri 24-aastaselt (tiisikusse). 7-aastaselt hakkas suviti enesele leiba teenima karjapoisina. Aastatel 1889–1892 käis talviti Juhan Suitsu (Võõpste küla kooliõpetaja) juures raamatutarkust nõudmas. Sealt edasi 7 aastat sulasepõlve. 1903. aastal kolis Taavet Mutsu koos emaga Tartusse, kus algas osavõtt seltskonnaelust. Samal 1903. aastal astus Taavet Mutsu Eesti Noorte Meeste Kristliku Ühingu liikmeks ja asus tööle raamatukoguhoidjana. Aastatel 1904–1907 oli ta ametis Tartu Närvikliinikus väravavahi ja haigeravitsejana, põetajana. 1907. aasta kevadel abiellus Taavet Mutsu Marie Saarega (30. mai 1882, Peterburi kubermangus, Oudova maakonnas). Neil oli kolm last: Eha Mutsu (Ojamaa), Aadu Mutsu ja Enn Mutsu.

Kirjandus
---------

* Haan, Kalju. 1987. "Karl Menning ja teater "Vanemuine""
* Vaher, Vaapo. 2007. „Imelaps, kellest ei saanud geeniust: esseistlik monograafia Ardi Liivesest", lk 27–33
| Arvutimälutüübid |
| --- |
| Haihtuvad ehk hävimälud |
| Muutmälu (RAM) |
| 
* DRAM, SDRAM, DDR2, DDR3, DDR4
* SRAM

 |
| Kavandatavad, väljatöötamisel |
| 
* FeRAM
* MRAM
* SV-MRAM
* PRAM
* NRAM

 |
| Mittehaihtuvad ehk säilmälud |
| Püsimälu (ROM) |
| 
* PROM
* EPROM
* EEPROM
* Välkmälu

 |
| Ajaloolised |
| 
* Mullmälu
* Trummelmälu
* Ferriitmälu
* Magnetlintsalvesti

 |
| * v
* r
 |

PROM-komponent firmalt Texas Instruments
**PROM** (lühend inglise keele sõnadest *Programmable Read-Only Memory*) on ühekordselt programmeeritav pooljuhtmälu, millesse kord salvestatud andmed säilivad püsivalt. Erinevalt algsest mask-ROMist, mida programmeeris tootja, saab PROMi programmeerida (sellesse andmeid kirjutada) kasutaja.

PROM kujutab endast pooljuhtkristallil paiknevat ristuvatest rea- ja veerujuhtmetest (-liinidest) võrku ehk maatriksit, mille igasse ristumiskohta – mälupessa – on ühendatud dioodi või transistori pn-siire ja sellega järjestikku metallist (või amorfsest ränist) sulavriba. Niisuguses mälupesas on bitiväärtus 1. Selleks et programmeerimisel kirjutada mälupessa 0, lastakse sulavribast läbi piisaval tugeva elektrivoolu impulss, mis selle riba ära sulatab (või aurustab). Neid katkestatud ühendusi pole enam võimalik taastada. Seega oli võimalik ainult ühekordne prograrameerimine (OTP, *One Time Programmable*).

Andmete lugemiseks antakse vastava pesa juhtmetele pinge (see on palju madalam kui programmeerimisel). Kui selle tulemusena läbib ahelat vool, registreeritakse väljundis 1, kui mitte, siis 0.

Niisugune programmeerimisviis ei olnud siiski eriti usaldusväärne, sest riba ülessulatamisel eraldunud metallipritsmed võisid kristallile tagasi sadestuda, tekitates väärühendusi.

Seda 1950. aastail väljatöötatud mälutüüpi hakkas 1970. aastail asendama töökindlam ning andmete kustutamist ja taaskirjutamist võimaldav püsimälu EPROM.

Vaata ka
--------

* Püsimälu
Issanda muutmine, ikoon umbes aastast 1408 Pereslavl-Zalesski Issanda Muutmise katedraalist
Doni Jumalaema. Üks külg kahepoolsest ikoonist, 1392 (teisel küljel Jumalaema uinumine)
Theophanes Kreeklane kaunistab Püha Miikaeli kirikut. Illustreeritud lehekülg kroonikast, 1568
**Theophanes Kreeklane** (sündinud u 1330/1340, surnud 1405) oli Bütsantsi hilisperioodi fresko- ja ikoonimaalija, kelle teosed mõjutasid tugevasti 15. sajandi ikoonimaali Venemaal, eriti Novgorodi koolkonda ja Moskva koolkonda. Theophanes Kreeklase õpilane oli Andrei Rubljov.

Eluloolist
----------

Hariduse sai ta Konstantinoopolis ja oma elu varasemal perioodil töötas ta Konstantinoopolis ning Krimmis, alates 1370. aastast aga Venemaal. Alguses tegutses ta Novgorodis, alates 1400. aastast Moskvas. Olgugi et ta maalis tuhandeid seinamaale ja ikoone, on ainsad kindlalt temale omistatud teosed freskod Novgorodi Issanda Muutmise kirikus (1378).

Pildid
------

### Freskod

* Kristus Kõigevalitseja, laefresko Veliki NovgorodisKristus Kõigevalitseja, laefresko Veliki Novgorodis
* KolmainsusKolmainsus
* AabelAabel
* Taaniel StüliitTaaniel Stüliit
* Makarios EgiptusestMakarios Egiptusest

### Ikoonid

* Jumalaema uinumine, üks külg kahepoolsest ikoonist, 1392Jumalaema uinumine, üks külg kahepoolsest ikoonist, 1392
* Neitsi Maarja eestpalvegrupist, Jumalaema rõõmukuulutamise peakirik Moskva KremlisNeitsi Maarja eestpalvegrupist, Jumalaema rõõmukuulutamise peakirik Moskva Kremlis
* Ristija Johannes, eelmise paarik eestpalvegrupisRistija Johannes, eelmise paarik eestpalvegrupis

Viited
------

1. ↑  Moscow school. - Encyclopedia Britannica
2. ↑  Theophanes The Greek. Byzantine painter. - Encyclopedia Britannica
**Puhkemaja** on puhkuseks mõeldud majutusettevõte, mille toiduvalmistamisvõimalustega majutushoone üüritakse välja täies ulatuses.

Eestis kehtestatud nõuded puhkemajale
-------------------------------------

Puhkemajale kehtivad üldised majutusettevõtetele seatud nõuded ning lisaks puhkemajale seatud nõuded.

Puhkemajas peavad olema majutusruum, puhkeruum või puhkamiseks mõeldud osa ruumist, köök või kööginišš, pesemis- ja tualettruumid. Tagatud peab olema voodipesu ja rätikute olemasolu vastavalt voodikohtade arvule (sel juhul ka nende vahetus vähemalt kord nädalas ning iga uue külastaja korral) või voodipesu ja rätikute laenutamise võimalus või pesupesemise võimalus.

Ühekohalise majutusruumi pindala peab olema vähemalt 6 m2 ja kahekohalise majutusruumi pindala vähemalt 12 m2, enama arvu kohtade korral iga lisanduva voodikoha kohta täiendavalt 3 m2. Majutusruumis peab olema peegel.

Puhkeruumis peavad olema loomulik valgustus, laud, istekohad vastavalt voodikohtade arvule. Köögis või kööginišis peavad olema seadmed ja vahendid sooja toidu valmistamiseks ja serveerimiseks, nõudepesuvahendid, kraanikauss jooksva sooja ja külma veega, külmkapp.

Vaata ka
--------

* Bangalo

Viited
------

1. ↑  Nõuded majutusettevõttele Riigi Teataja (vaadatud 9. oktoobril 2014)
Rumsfeld pressikonverentsil  
(21. veebruar 2002)
**"There are unknown unknowns"** (eestikeelses vabatõlkes **"On olemas teadmata mitteteadmised"** või **"On olemas tundmatud tundmatud"**) on fraas repliigist, mille Ameerika Ühendriikide tollane kaitseminister Donald Rumsfeld andis pressikonverentsil esitatud küsimusele 12. veebruaril 2002.

Suurbritannia liikumine Plain English Campaign kuulutas Rumsfeldi repliigi 2003. aasta "Foot in Mouth" auhinna laureaadiks. Auhinda antakse igal aastal kõige hämmastavamatele ja seletamatutele avaliku elu tegelaste väljaütlemistele.

Täpne tekst
-----------

### Inglise keeles

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| „ | *Reports that say that something hasn't happened are always interesting to me, because as we know, there are known knowns; there are things we know we know. We also know there are known unknowns; that is to say we know there are some things we do not know. But there are also unknown unknowns — the ones we don't know we don't know. And if one looks throughout the history of our country and other free countries, it is the latter category that tends to be the difficult ones.*  | "|  |

Viited
------

1. ↑  "Rumsfeld sai Briti liikumise auhinna kõige jaburama lause eest" Eesti Päevaleht, 4. detsember 2003

Vaata ka
--------

* Johari aken
**Taastamise Rahvusliit** (inglise keeles *National Alliance for Reconstruction*) on Trinidadi ja Tobago erakond, mis asutati 1986. aastal.

Erakond asutati 1986. aastal valitsevast Rahva Rahvusliikumisest lahkunud poliitikute ja mitme opositsioonierakonna ühinemisel. Taastamise Rahvusliit pidi kujunema mitmerassiliseks parteiks, mis esindab nii india kui ka aafrika päritolu trinidadlaste huve. 1986. aasta parlamendivalimistel saavutas Taastamise Rahvusliit 66% valijate toetusel parlamendis absoluutse enamuse ja erakonna juht Arthur Robinson moodustas valitsuse.

Võimule saamise järel tabasid erakonda mitmed tagasilöögid. Rahva hulgas vähendasid selle toetust neoliberaalsed majandusreformid ja ulatuslikud kärped. Sisevõitlus viis 1988. aastal ametiühingujuhi Basdeo Panday ja koos temaga mitmete india päritolu poliitikute lahkumiseni, kes moodustasid 1989. aastal uue erakonna Ühinenud Rahvuskongressi. Lõpliku hoobi andis Taastamise Rahvusliidu valitsusele 1990. aastal aset leidnud neegermuslimite äärmusrühmituse Jamaat al Muslimeen korraldatud riigipöördekatse.

1991. aasta parlamendivalimistel sai Taastamise Rahvusliit parlamendis vaid 2 kohta ja võimule tuli taas Rahva Rahvusliikumine eesotsas Patrick Manningiga. Edaspidi on partei jätkuvalt nõrgenenud ja lõhenenud. Aastatel 1995–2001 kuulus erakond küll veel Ühinenud Rahvuskongressi juhitud valitsuskoalitsiooni, kuid 2001. aasta parlamendivalimistel langes üldse parlamendist välja. Alates 2005. aastast ei ole erakonnal enam esindatust ka kohalike omavalitsuste tasandil.
Therese Zenz (1954)

|  |
| --- |
|  **Naiste aerutamine** |
|  |
| Võistkond |  | Saarimaa |
| 9. koht | 1952 | K-1 500 m |
| Võistkond |  | SÜV |
| Hõbe | 1956 | K-1 500 m |
| Võistkond |  | SÜV |
| Hõbe | 1960 | K-1 500 m |
| Hõbe | 1960 | K-2 500 m |
|  |
| Võistkond |  | Saarimaa |
| Kuld | 1954 | K-1 500 m |
| Riik |  | Lääne-Saksamaa |
| Pronks | 1958 | K-1 500 m |
| Pronks | 1958 | K-2 500 m |
|

**Therese Zenz** (15. detsember 1932 Merzig, Merzig-Waderni maakond, Saarimaa – 22. oktoober 2019 Merzig) oli Lääne-Saksamaa ja Saksamaa aerutamistreener ning Saarimaa, Saksamaa ühendvõistkonna ja Lääne-Saksamaa aerutaja.

Zenz sai Saarimaa eest võisteldes naiste ühesüstaga 500 mm aerutamises 1952. aasta Helsingi olümpiamängudel 9. koha. Ta sai Saksamaa ühendvõistkonna eest võisteldes hõbemedali naiste ühesüstaga 500 mm aerutamises 1956. aasta Melbourne'i olümpiamängudel ja 1960. aasta Rooma olümpiamängudel ning kahesüstaga (paariline Ingrid Hartmann) 500 m aerutamises 1960. aasta Rooma olümpiamängudel. 

Zenz võitis Saarimaa eest võisteldes kuldmedali ja tuli maailmameistriks naiste ühesüstaga 500 mm aerutamises 1954. aasta maailmameistrivõistlustel (Mâcon, Burgundia). Ta sai Lääne-Saksamaa eest võisteldes pronksmedali naiste ühesüstaga 500 mm aerutamises ja kahesüstaga (paariline Ingrid Hartmann) 500 mm aerutamises 1958. aasta maailmameistrivõistlustel (Praha).

Viited
------

1. ↑  "Therese Zenz lehel SportReference. Inglise keeles". Originaali arhiivikoopia seisuga 11. oktoober 2012. Vaadatud 4. novembril 2011.
Vasakpoolne joonis näitab normaalset eesnääret ja uriini voolu kusepõiest kusitisse. Parempoolne pilt näitab suurenenud eesnäärme surumist põiele ja kusitile, blokeerides uriini voolu
**Eesnääre** (ladina keeles *prostata*) on kastanimunasuurune nääre, mis asub kusepõie all häbemeluu taga pärasoole ees. 

Eesnäärmega seotud lihased tagavad kuse püsimise põies ning nende kahjustus võib põhjustada kusepidamatust. Eesnäärme ülesanne on reguleerida mehaaniliselt vastandlikku lihastööd nõudvaid kusemis- ja seemnepurskeprotsesse. Samuti osaleb eesnääre seemnevedeliku tootmises. Eesnäärmesekreet moodustab spermast pea 30% ning selle ülesanne on toita ja aktiivistada spermatosoide ning kaitsta neid naise suguteedes.

Eesnäärmega seotud probleemid
-----------------------------

Eesnäärme suurenemine on protsess, mille käigus eesnäärme kude suureneb. Üldiselt mõjutab see mehi pärast 40. eluaastat. Umbes kolmandikul suurenenud eesnäärmega meestest on urineerimisprobleeme ja nad vajavad ravi. Vananemise käigus üldiselt kaebused süvenevad. 

Eesnäärmevähk on eesnäärme pahaloomuline kasvaja, mis võib levida lümfiteedesse, luudesse, kopsudesse, kusepõide ja teistesse elunditesse. Eesnäärme kasvaja areneb võrreldes teiste pahaloomuliste haigustega aeglasemalt. Eesti meeste seas on eesnääre kõige sagedasemaks kasvaja paikmeks. Eesnäärmevähki võib soodustada vanus, ülekaalulisus või varasem eesnäärme- või rinnavähi esinemine perekonnas. Suremus eesnäärmevähki on vähenenud. Selle põhjuseks on meeste tervisekontrolli suurenemine ja vähi avastamine varajases staadiumis. Eesnäärmevähki esineb üle kogu maailma ja üha noorematel meestel.

Eesnäärmepõletik ehk prostatiit on haigus, mille peamised põhjused on külmetamine ning vihmane ja niiske kliima, aga ka uroinfektsioonid või eesnäärme kivid. Prostatiiti leitakse enim seksuaalse aktiivsuse tipp-perioodil – vanuses 25-35 eluaastat.  Prostatiit on enamasti ravitav, kuid ravi aeg sõltub põletiku raskustasemest ja haiguse eelnevast pikkusest. Välja ravimata võib see põhjustada tõsiseid terviseprobleeme.

Vaata ka
--------

* Eesnäärmemassaaž

Viited
------

1. ↑  Eesti Vähiliit, Margus Punab. "Eesnäärmepõletik ehk prostatiit". *Meestetervis.ee*. Vaadatud 20.12.2019.
**UTC** (lühend inglise keelest *Universal Time Coordinated*) on alates 1972. aastast kehtiv maailmaaeg. See koordineeritud maailmaaeg asendab varem kasutusel olnud Greenwichi kohalikku keskmist päikeseaega GMT (*Greenwich Mean Time*).

UTC-aeg on ühtlasi nullmeridiaanile vastav vööndiaeg ehk nn Lääne-Euroopa aeg.

Õige aja signaalide diagramm
UTC-aja signaale edastatakse analoograadiosaatjate kaudu igal täistunnil, kusjuures uus tund algab kuuenda piibi algushetkel. Raadiosignaalide digitaalse edastuse korral (näiteks netiraadios) saabuvad ajasignaalid mitmesekundise viivitusega. Internetis edastavad täpset aega ajaserverid võrguaja protokolli järgi.

UTC aja kohandamiseks Ida-Euroopa piirkonnas, kasutatakse ajavööndit Ida-Euroopa aeg, EET.

Vaata ka
--------

* Maailmaaeg
* Rahvusvaheline aatomiaeg
* UTC−12:00
* UTC−11:00
* UTC−10:00
* UTC−9:00
* UTC−8:00
* UTC−7:00
* UTC−6:00
* UTC−5:00
* UTC−4:00
* UTC−3:00
* UTC−2:00
* UTC−1:00
* UTC+0:00
* UTC+1:00
* UTC+2:00
* UTC+3:00
* UTC+4:00
* UTC+5:00
* UTC+6:00
* UTC+7:00
* UTC+8:00
* UTC+9:00
* UTC+10:00
* UTC+11:00
* UTC+12:00
* UTC+13:00
* UTC+14:00

Välislingid
-----------

* Universal Coordinated Time
**Theophil Schmidt** (1746 Järva-Peetri – 15. oktoober/26. oktoober 1781 Vastseliina) oli Eesti vaimulik.

Schmidt õppis usuteadust (immatrikuleeriti 9. oktoobril 1765) Halle Ülikoolis. Ta ordineeriti 23. juulil/3. augustil 1769 õpetajaks.

Ta oli aastatel 1769–1781 (introdutseeriti 23. augustil/3. septembril 1769) Vastseliina Katariina koguduse õpetaja.

Isiklikku
---------

Tema isa Johann Christoph Schmidt oli Järva-Peetri, Tarvastu ja Otepää Maarja koguduse õpetaja, tema abikaasa Elisabeth Christine isa Christian David Lenz oli Dzērbene ja Drusti (Cēsise kreisis) koguduste õpetaja, hiljem Cesvaine koguduse õpetaja, veel hiljem Tartu Jaani koguduse ülemõpetaja ja lõpuks Liivimaa kindralsuperintendent, abikaasa vanaisa Michael Ewald Neoknapp oli Vastseliina Katariina koguduse õpetaja, abikaasa vend Friedrich David Lenz oli Tarvastu koguduse õpetaja ja Tartu Jaani koguduse ülemõpetaja, kälimees Johann Christian Friedrich Moritz oli Rõngu Mihkli koguduse õpetaja.

Viited
------

1. ↑  Die evangelischen Prediger Livlands bis 1918. Böhlau Verlag Köln, Wien 1977
**Pahad Seemned** (ka **Jaan Pärn ja Pahad Seemned**) on 1998. aastast Tartus tegutsev rokkansambel.

Algusaastatel kandis Tartu Üliõpilaste Looduskaitseringi Levimuusikaansambli nime. Praeguse nime võttis kollektiiv 2003. aastal.

Ansambel koosneb peamiselt Tartu Ülikooli loodusteadlastest. Ansambel esines 2010. aasta ETV "Teadlaste öö" saates. Jaan Pärna ja Pahade Seemnete muusikat on kasutatud 2020. aastal digikultuuriaasta ühe minuti filmide seas Andres Keili ja Madis Reimundi filmis "Kevad".

Koosseis
--------

* Jaan Pärn – vokaal
* Juhan Javoiš – kitarr
* Jüri-Ott Salm – akordion, klahvpillid
* Lauri Kulpsoo – trummid
* Siim Randveer – kitarrid
* Mait Metspalu – bass

Endine liige:

* Ann Ideon – vokaal, viiul

Diskograafia
------------

* 2007 EP "Lahkuvad lennud"
* 2010 album "Pahad Seemned"
* 2021 album "Praktiliselt valmis"

Laulud kogumikes:

* 2004 "Pesnja druzjei" albumis "Mätta Fondi 25 kuldset lööklaulu 6. osa"
* 2010 "Veider vandaal" albumis "Kohalik ja kohatu 3"
* 2020 "Unistus" albumis "Ühepäevikute elu"

Kirjandus
---------

1. 1 2 3
2. 1 2
3. ↑
4. 1 2   (vaadatud 05.02.2019)
5. ↑
**Kurt Wallander** on Rootsi kriminaalkirjaniku Henning Mankelli väljamõeldud tegelaskuju, mõrvu uuriv Rootsi politseiinspektor. Wallander on mitme Mankelli kriminaalromaanide peategelane. Wallanderi on filmides mänginud Rolf Lassgård, Krister Henriksson ja Kenneth Branagh.

Elulugu
-------

Noore politseinikuna oleks ta äärepealt surma saanud, kui joodik, keda ta küsitles, teda pussitas (seda mainitakse raamatusarja esimeses raamatus). Wallander oli ühe korra abielus, kuid ta naine Mona jättis ta maha ja tal on sellest ajast peale olnud keeruline suhe oma ainsa tütrega, kes pääses enesetapukatsest napilt eluga, kui oli 15-aastane. Tal oli samuti probleeme oma isaga, kunstnikuga, kes maalis oma eluajal sama maastikku üle 7000 korra. Vanem Wallander oli tugevalt vastu poja otsusele hakata politseinikuks ja pilkas teda selle eest sageli.

Inspektor Wallanderil on vähe lähedasi sõpru ja ta on tuntud oma kehva elustiili poolest: ta tarbib palju alkoholi ja rämpstoitu, teeb vähe trenni ja vahel võitleb vihaga. Ta lahendab kuritegusid väga isiklikul tasemel, jälitades kurjategijaid ja olles valmis kurjategija tabamiseks ka ülemuste käskudega vastuollu minema.
**Kurt Wünsche** (14. detsember 1929 Obernigk Sileesia (tänapäeval Oborniki Śląskie, Poola) – 14. juuni 2023) oli Saksa DV riigitegelane.

Kurt Wünsche oli pärit keemiku perekonnast. Ta kasvas üles Dresdenis. 1946. aastal astus ta Saksamaa Liberaaldemokraatlikku Parteisse ja Saksa Vaba Noorsoo Liitu. Gümnaasiumi lõpetamise järel töötas ta Saksamaa Liberaaldemokraatliku Partei Dresdeni ja Saksimaa allorganisatsiooni juhatuses. 1951. aastast alates oli ta partei Keskjuhatuse osakonnajuhataja. 1953. aasta detsembris arreteeriti ta Stasi poolt, kuid vabastati vahi alt neli kuud hiljem. Pärast vabastamist maksti talle 2000 Saksa DV marka kompensatsiooni, mis oli tolle aja kohta haruldane juhus. 1954–1972 oli Kurt Wünsche Rahvakoja (parlamendi) liige. Kaugõppes omandas ta kõrghariduse õigusteaduse alal Saksa Riigi- ja Õigusteaduse Akadeemias Potsdamis.

14. juulist 1967 kuni 16. oktoobrini 1972 oli Kurt Wünsche Saksa DV justiitsminister. Lisaks oli ta aastatel 1965–1972 üks Saksa DV Ministrite Nõukogu asetäitjatest. Eraomandusse kuulunud ja poolriiklike ettevõtete natsionaliseerimise küsimuses tekkinud erimeelsuste tõttu astus Wünsche 1972. aastal ministriametist tagasi. Seejärel töötas ta õigusteaduste õppejõuna Berliini Ülikoolis.

Teist korda oli Kurt Wünsche Saksa DV justiitsminister 1990. aasta 11. jaanuarist kuni 15. augustini.

Viited
------

1. ↑
2. ↑
3. ↑
4. ↑
**Võlausaldaja üleskutsemenetlus** on menetlus, mille käigus tehakse avalik teadaanne, ja selle eesmärk on anda õigustatud isikutele nende nõuetest või õigustest teada, kui need isikud ei ole teada või nende elukohtade kohta puuduvad usaldusväärsed andmed. Teadaande tagajärg on nõudest või õigusest teatamata jätmise korral õiguse lõppemine või muu õiguslikult negatiivne tagajärg. Võlausaldaja üleskutsemenetluse käigus selgitatakse välja isikud, kellel oli surnud isiku vastu nõue ehk kohustus, mille võlgnik oli kohustatud täitma.

Üleskutsemenetlus tuleb läbi viia pärandvara inventuuri käigus. Selleks tuleb inventuuri tegijal (pärija või muu õigustatud isik – selleks võib olla ka notar) avaldada ametlikus väljaandes Ametlikud Teadaanded teade, mis peab sisaldama vähemalt järgnevat informatsiooni:

Esiteks tuleb teatada pärandaja surmast ja sellest, et pärija või muu õigustatud isik nõuab pärandi inventuuri.

Teiseks tuleb kohustada pärandvara suhtes nõudete ja õigustega isikuid teatada oma nõuetest ja õigustest inventuuri tegijale. Selleks mõeldud tähtaeg on üks kuu alates üleskutse avaldamisest.

Kolmandaks tuleb anda teada tagajärgedest, mis rakenduvad juhul, kui õigustatud isikud nõudest või õigusest tähtaegselt teatamata jätavad.

Juhul, kui võlausaldaja ei anna oma nõudest tähtaegselt teada, vastutab pärija (pärast inventuuri tegemist) täitmata nõude eest üksnes ulatuses, milles ta on temale nõudest teatamise hetkel veel pärandvara arvel rikastunud.

Viited
------

1. 1 2  Tsiviilkohtumenetluse seadustik- RT I, 04.07.2017, 31 § 498
2. ↑  Pärimisseadus- RT I, 10.03.2016, 16 § 140 lg 1
3. ↑  Pärimisseadusest tulenevate notari ametitoimingute tegemise kord- RTL 2008, 101, 1435 § 9 lg 1
4. ↑  Pärimisseadus- RT I, 10.03.2016, 16 § 140 lg 2
5. ↑  Pärimisseadus- RT I, 10.03.2016, 16 § 140 lg 2 p 1
6. ↑  Pärimisseadus- RT I, 10.03.2016, 16 § 140 lg 2 p 2
7. ↑  Pärimisseadus- RT I, 10.03.2016, 16 § 140 lg 12 p 3
8. ↑  Pärimisseadus- RT I, 10.03.2016, 16 § 143 lg 3
Tüse adeenium Tansaanias
Tüseda adeeniumi seeme (läbimõõt 1 cm)
**Tüse adeenium** (*Adenium obesum*) on koerakooluliste sugukonda adeeniumi perekonda kuuluv puittaimeliik.

Tüse adeenium on sukulentne põõsas. Ta on enamasti igihaljas, kuid mõnikord võib ka kuivuse või külma tõttu lehed langetada.

Levik
-----

Tüse adeenium kasvab Aafrikas Saheli piirkonnas (Senegalist Sudaanini), Aafrika ida- ja lõunaosas ning Araabia poolsaarel.

Ta kasvab pärismaisena Egiptuses, Tšaadis, Etioopias, Somaalias, Sudaanis, Keenias, Tansaanias, Ugandas, Kamerunis, Beninis, Elevandiluurannikul, Guineas, Malis, Mauritaanias, Nigeris, Nigeerias, Senegalis, Omaanis, Saudi Araabias, Jeemenis; naturaliseerununa Sri Lankal. Taime kultiveeritakse ka mujal Aafrikas, samuti Kagu-Aasias.

Taim kasvab savannis, peamiselt liivasel ja kaljusel pinnal, kuni 2100 meetri kõrgusel merepinnast. Ta eelistab poolkuiva kliimat.

Välimus
-------

Taim kasvab 1–3 meetri kõrguseks. Tüvi on jämenenud, tüükaosa moodustab maapinna läheduses paksendi (*caudex*). Koor on sile, kahvatuhallikas-rohekas kuni pruun.

Lehed paiknevad võrsete tippudes spiraalsete asetuvate kobaratena. Leht on äraspidimunajas, terve servaga, nahkjas, 5–15 cm pikkune ja 1–8 cm laiune. Torujad õied on 2–5 cm pikkused; läbimõõt on 4–6 cm. Õiel on viis kroonlehte. Õied on roosad, kroonlehe keskosa on tihti heledam.

Paljunemine
-----------

Tüse adeenium on putuktolmleja. Õie viljastumisest vilja valmimiseni kulub 2–3 kuud. 

Taime 11–22 cm pikkune vili on kukkur, mille moodustavad kaks alusel kokkukasvanud osakukrut. Vili on hallikas, otstest kitsam, avaneb pikisuunas. Pikergused lendkarvadega seemned on 10–14 mm pikkused.

Kasutamine
----------

Taimemahl sisaldab mitmesuguseid mürke, eelkõige südametegevust kahjustavaid glükosiide ja aglükoone. Taime juurte ja okste mahlast tehakse jahipidamisel kasutatavat noolemürki.

Taimeosadest tehtud tõmmisega on ravitud muu hulgas suguhaigusi ja nahahaigusi ning tõrjutud täisid. Mahla on kasutatud hambapõletike ja põletikuliste haavade raviks.

Oksi kasutatakse ka kütteks.

Parasvöötmes kasvatatakse teda toataime ja bonsaina.

Alamliigid
----------

* *Adenium obesum* subsp. *obesum* (Sahel)
* *Adenium obesum* subsp. *oleifolium* (Lõuna-Aafrika Vabariik, Botswana)
* *Adenium obesum* subsp. *socotranum* (Sokotra)
* *Adenium obesum* subsp. *somalense* (Ida-Aafrika)

Viited
------

1. ↑  Adenium obesum (Forssk.) Roem. & Schult.
2. ↑  Adenium obesum (Forssk.) Roem. & Schult.

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Tüse adeenium** |
|  |
| --- |
|  |
| Medalikohad |
| Maailmameistrivõistlused |
| **Pronks** | 2015 | jäähoki |

**Mark Robert Arcobello** (sündinud 12. augustil 1988 Milfordis Connecticutis) on USA jäähokimängija, kes mängib Šveitsi kõrgliiga klubis HC Lugano ründajana paremäärel.

Aastatel 2006–2010 mängis ta Yale'i Ülikooli jäähokimeeskonnas.

Aastatel 2010–2013 mängis ta American Hockey League'i (AHL) klubis Oklahoma City Barons. 2013. aastal valiti ta AHL-i tähtede mängule. NHL-is debüteeris ta 2013. aasta veebruaris Edmonton Oilersi ridades. Hooajal 2013–14 sai Oilersi meeskonnas NHL-is kirja neli väravat ja 14 väravasöötu.

2014. aasta detsembris siirdus ta Oilersist Nashville Predatorsi. Samal hooajal jõudis ta NHL-is mängida veel ka Pittsburgh Penguinsi ja Arizona Coyotesi meeskonnas.

2015. aasta juulis liitus ta Toronto Maple Leafsiga. Suurema osa hooajast 2015–16 mängis ta Maple Leafsi noorteklubis Toronto Marlies AHL-is.

Hooaja 2015–16 lõppedes sõlmis Arcobello lepingu Šveitsi kõrgliiga klubiga SC Bern, kus mängis kokku neli hooaega. Aastatel 2017 ja 2019 tuli Arcobello Berniga Šveitsi meistriks. 2016–17 oli ta liigas resultatiivseim mängija nii põhihooajal (25+30) kui ka väljalangemismängudes (8+12) ning valiti liiga hooaja väärtuslikumaks mängijaks. 2020. aastal jätkas ta karjääri Luganos.

USA jäähokikoondise koosseisus võitis Arcobello 2015. aasta maailmameistrivõistlustel pronksmedali. Ta kuulus USA koondisse ka 2018. aasta taliolümpiamängudel.

Välislingid
-----------

* Mark Arcobello NHL.com lehel
* Mark Arcobello hockeydb.com lehel
**Suurelehine hortensia** (*Hydrangea macrophylla*) on õistaim, mis kuulub hortensialiste sugukonda ning pärineb Jaapanist. See on lehtpõõsas, mis kasvab kuni 2 meetri kõrguseks ja 2,5 meetri laiuseks ning millel on suvel suured roosad või sinised õied.

Kirjeldus
---------

Suurelehine hortensia on kuni 2 meetrit kõrgune üsna hõre põõsas. Lehed kuni 20 cm pikad, lihavad, paksud, jämesaagja servaga. Õied kuni 20 cm läbimõõduga sarikpööristes, fertiilsed õied valged, steriilsed sinakad. Õitsemine kestab suve algusest sügiseni. Vili on kerakujuline kapsel.

Suurelehise hortensia õied võivad olla valged, sinised, punased, roosad, helelillad või tumelillad. Värvust mõjutab mulla pH. Happeline muld (pH alla 7) annab tavaliselt õiele sinaka värvuse, samas kui aluseline pinnas (pH üle 7) muudab õied roosakamaks. Seda põhjustab õie pigmentide värvimuutus alumiiniumioonide juuresolekul.

Kasvatamine
-----------

Hortensia kasvatamisel tuleb tagada talle sobilikud tingimused. Sobiv kasvukoht on niiske, hästi kuivendatud pinnas ja eelistatavalt poolvarjus. Taimed on tuule- ja külmatundlikud. Hortensia on võimeline kasvama ja õitsema enamikul mullatüüpidest, sealhulgas leeliselisel ja happelisel mullal. Mulla pH võib mõne sordi puhul muuta tema õite värvi.

Parim aeg hortensia istutamiseks on kevadel või varasügisel, kui muld on soe ja niiske. Suvel saab samuti istutamist, aga siis tuleb hoolikalt jälgida mulla niiskustaset.

Enne hortensia istutamist on soovitatav taime tugevalt kasta. Taim tuleb istutada sama sügavale, kui see algselt potis oli. Pärast istutamist tuleb taim multšida lehekõduga või hästi lagunenud sõnniku, kompostiga. Esimesel kevadel ja suvel tuleb hortensiat hoolikalt kasta.

Ronivate hortensiasortide istutamisel tuleks neid juhtida ronima, pärast kasvuperioodi saavad nad ronimisega ise hakkama, kuna neil on isekleepuvad juured.

Levik
-----

Suurelehine hortensia pärineb Jaapanist ja Koreast. Looduslikult kasvavad Filipiinidel, Himaalajast Jaapanini ning Põhja- ja Lõuna-Ameerikas. Assooride ja Madeira saarestikes on hortensia invasiivne võõrliik.

Haljastuses
-----------

Haljastuses võib suurelehise hortensia istutada eraldi, põõsahekina või lillepeenrasse. Taime rikkalik lehestik ja märkimisväärne suurus muudavad selle suurepäraseks taustaks nii valgetele ja muudele heledatele lilledele kui ka ka kõrgeks kasvavatele püsikutele ja üheaastastele taimedele. Lopsakama õitsemise saavutamiseks on soovitatav taimi minimaalselt pügada. Lilled kuivavad õhu käes kergesti ja püsivad kaua.

Viited
------

1. ↑  "HORTENSIA". *Aiasober.ee*. 1.10.2013. Vaadatud 05.05.2022.
2. ↑  "Growing Bigleaf Hydrangea". *University of Georgia*. Vaadatud 05.05.2022.
3. 1 2 3 4  "How to grow hydrangeas". *BBC Gardeners' World Magazine*. 12.03.2022. Vaadatud 05.05.2022.
4. ↑  "Suurelehine hortensia". *Toataimed.eu*. Originaali arhiivikoopia seisuga 28.06.2022. Vaadatud 05.05.2022.
5. ↑  "Growing Bigleaf Hydrangea". *University of Georgia*. 07.06.2018. Vaadatud 05.05.2022.
**Toyota Aygo** on Toyota Motor Corporationi automudel, mida toodeti kaks põlvkonda aastatel 2005 kuni 2021. Esimest põlvkonda tutvustati 2005. aastal Genfi autonäitusel. Seda autot toodeti koos Aygoga seotud Citroën C1 ja Peugeot 107/108 mudelitega Toyota Peugeot Citroën Automobile Czechi (TPCA) ühisettevõttes Kolínis, Tšehhi Vabariigis.

Esimene põlvkond (AB10/AB20/AB30; 2005)
---------------------------------------

Otsus autosid toota tehti 12. juulil 2001, kui Toyota ja PSA Peugeot Citroëni presidendid Fujio Cho ja Jean-Martin Folz otsustasid arenduskulude jagamiseks toota väikeauto. Selle projekti nimi oli B-Zero. Peugeot 107 ja Citroën C1 on sama auto teise märgiga versioonid.

Esimese põlvkonna mudelid:

* Toyota Aygo (2009)Toyota Aygo (2009)
* 

Esimese põlvkonna Aygo erimudeleid:

* Toyota Aygo CrazyToyota Aygo Crazy
* Toyota Aygo DJ ConceptToyota Aygo DJ Concept
* Toyota Aygo Sport ConceptToyota Aygo Sport Concept

Teine põlvkond (AB40; 2014)
---------------------------

Toyota on muutnud oma autod nii seest kui ka väljast jõulisemaks, et üha tihenevas väikeautode segmendi konkurentsis rohkem esile pääseda. Kui välimus võiks Aygo kasuks otsustama meelitada Mini ja Fiat 500 potentsiaalseid ostjaid, siis kvaliteetsema interjööriga loodetakse üle trumbata Volkswageni kontserni VW Up, Škoda Citigo ja Seat Mii. Konkurendiks võib lugeda ka Renault Twingo. 

Sarnaselt Peugeot’ ja Citroëni väikeautodega hakatakse Aygot kokku panema Tšehhis asuvas tehases. Aygo saab kolme- ja viieukselise ning ka avakatusega versiooni. Toyota Aygo eesosas domineerib jõuline X-kujund. Kujuteldav X lõikab läbi kaitseraua, iluvõre ja kapoti, hõlmates ka esilaternad. Heledat värvi Aygodel on X must, mustal aga hõbedane, et kontrast jääks samaväärseks. 

Kuigi auto teljevahe on sama mis eelmisel põlvkonnal, on uues salongis rohkem ruumi. Ka pakiruum suurenes natuke, kuid on siiski üsna väike (alla 200 liitri). Pakiruumi luuk on ikka üleni klaasist, kuid laiem ja hõlbustab laadimist. Keskkonsool saab 18-sentimeetrise värvilise puuteekraani. Selle kaudu käib raadio, telefoni, pardaarvuti ja muude selliste süsteemide juhtimine. Turvavarustuses on stabiilsuskontroll, turvakardinad ja rehvirõhuandurid. Lisavarustuses on muuhulgas ka tagurduskaamera, võtmeta sisenemine, automaatne kliimaseade ja istmesoojendused. 

Mootorivalikus on vaid bensiinimootorid. Mootori põhiversioon on liitrine kolmesilindiline ja 69 hobujõuga mootor. See kulutab umbes 4 liitrit kütust sajale. Teine mootor on 1,2liitrine neljasilindriline ja 82 hobujõuga mootor. 0–100 km/h saavutatakse vastavalt 14 ja 11 sekundiga.

Mõlemale mootorile on saadaval nii manuaal- kui ka robotkäigukast.

* Toyota AygoToyota Aygo
* Toyota Aygo 2017Toyota Aygo 2017
* Toyota AygoToyota Aygo

Viited
------

1. ↑  Uus Toyota Aygo on nii seest kui väljast isikupärasem - Motors24, 3.03.2014
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib spordiajakirjanikust; vandeadvokaadi kohta vaata artiklit Andres Vaher (advokaat).* |

---

Andres Vaher 2016. aastal
**Andres Vaher** (sündinud 21. septembril 1975 Tallinnas) on Eesti spordiajakirjanik.

1992 lõpetas ta Saku Keskkooli.

1991–1997 töötas ta Päevalehe ja Eesti Päevalehe ning 1997–1998 Sporditähe toimetuses. 1998–2013 oli ta Õhtulehe toimetaja ja ühtlasi selle ajalehe sporditoimetuse juhataja. Aastast 2013 on ta Delfi ja Eesti Päevalehe sporditoimetuse juhataja.

2008–2012 oli ta Eesti Spordiajakirjanike Liidu juhatuse liige. Aastast 2013 on ta Eesti Spordiajakirjanike Seltsi juhatuse liige.

Teoseid
-------

* Sydney 2000. XXVII olümpiamängud (2000, üks autoreid)
* Ateena 2004. XXVIII suveolümpiamängud (2004, üks autoreid)
* Torino 2006. XX taliolümpiamängud (2006, üks autoreid)
* XXIX olümpiamängud. Peking 2008 (2008, üks autoreid)
* Vancouver 2010. XXI taliolümpiamängud (2010, üks autoreid)

Viited
------

1. 1 2 3 4  Biograafia ESBL-is (vaadatud 13.02.2016)

Välislingid
-----------

* Biograafia ESBL-is
**Andres Udal** (sündinud 8. juunil 1955 Tallinnas) on eesti tehnikateadlane.

Ta lõpetas aastal 1973 Tallinna 1. Keskkooli ja aastal 1978 Tallinna Polütehnilise Instituudi tööstuselektroonika erialal, spetsialiseerudes selle juures meditsiinielektroonikale.

Magistrikraadi kaitses ta TTÜs 1992, aastal teemal "Jõupooljuhtseadiste numbriliste mudelite väljatöötamine ja rakendamine" Enn Velmre juhendamisel.

Doktorikraadi kaitses ta samuti TTÜs 1999, aastal teemal "Pooljuhtseadiste numbriliste mudelite väljatöötamine ja rakendamine seadiste teoorias ja disainis" Enn Velmre juhendamisel.

Elektroonikateadlasena on tema töö olnud seotud pooljuhtseadiste numbrilise modelleerimisega. Selle osas on ta pikka aega olnud tuntud Eesti elektroonikateadlase Enn Velmre põhiliseks kaastöötajaks.

Mitme magistriõppe ja doktoriõppe kursuse õppejõud.

Ta on olnud mitme magistritöö ja ühe doktoritöö juhendaja (Reeno Reeder).

Rokem kui 55 teaduspublikatsiooni autor või kaasautor.

Viited
------

1. ↑
2. ↑  "ETIS: Andres Udal".