recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Klubi toetajad staadionil
**Nogometni klub Maribor** on Sloveenia jalgpalliklubi, mis tegutseb Mariboris. See mängib riigi kõrgliigas Prva liga.

Klubi on asutatud 12. detsembril 1960. Maribor on tulnud Sloveenia meistriks 15 korda, millega ollakse riigi kõige edukam klubi. Aastatel 1996–2003 tuldi Sloveenia meistriks seitsmel hooajal järjest. Alates hooajast 2008–09 on meistrivõidust ilma jäädud vaid kolmel hooajal. Lisaks on võidetud üheksa Sloveenia karikat ja neli superkarikat. Enne Sloveenia iseseisvumist mängis Maribor Jugoslaavia liigasüsteemis, kus peale Jugoslaavia esiliiga võitmist 1967. aastal suurt edu ei saavutatud.

Maribor on üks Sloveenia kõrgliiga kolmest asutajaklubist, mis pole riigi kõrgliigast kunagi välja langenud. Maribor on Sloveenia ainus klubi, mis on osalenud UEFA Meistrite Liiga alagrupiturniiril (hooaegadel 1999–2000, 2014–15 ja 2017–18). Lisaks on mitmel korral osaletud UEFA Euroopa Liiga alagrupiturniiril ning parimaks tulemuseks on 32 parima hulka jõudmine hooajal 2013–14.

Klubi suurim rivaal on Ljubljana Olimpija ning kahe nende klubi vaheline mäng on tuntud igavese derbina (*Večni derbi*).

Saavutused
----------

* Sloveenia liiga: 15
	+ 1996–97, 1997–98, 1998–99, 1999–2000, 2000–01, 2001–02, 2002–03, 2008–09, 2010–11, 2011–12, 2012–13, 2013–14, 2014–15, 2016–17, 2018–19
* Sloveenia karikas: 9
	+ 1991–92, 1993–94, 1996–97, 1998–99, 2003–04, 2009–10, 2011–12, 2012–13, 2015–16
* Sloveenia superkarikas: 4
	+ 2009, 2012, 2013, 2014
* UEFA Intertoto karikas: 1
	+ 2006

Välislingid
-----------

* Ametlik koduleht
**Hubert Burda kirjandusauhind** (*Hubert Burda Preis für junge osteuropäische Lyrik*) on Saksamaa kirjandusauhind-stipendium. 

Auhinda sponsoreerib Hubert Burda Fond (*Hubert Burda Stiftung*) ja selle eesmärk on tunnustada ja toetada noori luuletajaid Ida-Euroopast.

Auhinda antakse välja igal aastal, alates 1999. aastast. Aastani 2010 oli auhinna nimetus *Hubert Burda Preis für junge Lyrik*. 1999–2010 anti see üle samal ajal Hermann Lenzi auhinnaga (*Hermann-Lenz-Preis*), alates 2010. aastast Petrarca auhinnaga (*Petrarca-Preis*). Lisaks stipendiumisummale korraldatakse auhinnasaajate tekstide tõlkimine ja avaldamine.

Laureaadid
----------

* 1999 Zoran Bognar, Maja Vidmar ja Uroš Zupan
* 2000 Olga Martynova, Lewan Beridse ja Natalja Beltšenko
* 2001 Krzysztof Koehler, Mariusz Grzebalski, Marzanna Kielar ja Jakub Ekier
* 2002 Petr Borkovec ja Mirela Ivanova
* 2003 Constantin Virgil Bănescu, Kateřina Rudčenková ja István Vörös
* 2004 Lubina Hajduk-Veljkovićowa, Maja Haderlap ja Leo Tuor
* 2005 Julia Fiedorczuk, Ana Ristović ja Igor Bulatovsky
* 2006 Serhij Schadan ja Maria Stepanowa
* 2007 Nikola Madzirov, Halina Petrosanjak ja Eugeniusz Tkaczyszyn-Dycki
* 2008 Valzhyna Mort, Delimir Rešicki ja Tadeusz Dąbrowski
* 2009 Lidija Dimkovska, Iulian Tănase ja Ostap Slyvynsky
* 2010 Lucija Stupica

Viited
------

1. ↑
2. ↑

Välislingid
-----------

* Auhinna koduleht
**Huaaripuri** ehk **gunterpuri** (prantsuse keeles *voile houari*, inglise keeles *gunter lug*, *gunter sail*, *sliding sail*) on kolmnurkne pikipuri, sarnane kahvelpurjega, mille poomi ja kahvli asemel on üks peel – kahvel ehk nihkteng.

Huaaripurjestusega L-paadid
Huaaripurje halsinurk ja mastiliigi alumine osa on kinnitatud masti külge, ülemine osa kahvli külge. Kahvel kinnitub kahe nahaga vooderdatud rõnga külge, mis on pandud ümber masti ja liiguvad vabalt piki masti. Kahvel on tõstetav piikvalli abil, mis on kinnitatud kahvli keskel. Hiivates piikvalli lõpuni, ulatub kahvlinukk kõrgemale masti topist kahvli poole pikkuse võrra. Huaaripurje vallinurk on kinnitatud kahvlinuka juures, soodinurga külge on kinnitatud soodid, mille abil huaaripuri seatakse tuulde. Huaaripurje kasutati väiksematel, 1-2-mastilistel purjekatel, peamiselt kalalaevadel 19. sajandil, eriti Prantsusmaal.

Huaaripurjestusega L-paadid
Nimetus "huaari" pärineb ameerika indiaanlastelt, hiljem kasutasid seda nimetust ka portugallased. Nimetus "gunterpuri" pärineb väidetavalt arvutilükati leiutajalt E. Günterilt (1581–1620), sest nihketeng ja lükati keel liiguvad sarnaselt.

Nüüdisajal leiab huaaripuri kasutust paadipurjena.

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Kategooria:Huaaripuri** |
**Antonovi lennujaam** (ukraina Aеропорт "Антонов"), 2000. aastate alguseni ka **Hostomeli lennujaam** (ukraina Aеропорт "Гостомель"), on rahvusvaheline lennujaam Ukrainas, Kiievist 25 kilomeetri kaugusel loodes Hostomeli alevi lähedal. 

Lennujaam kuulub lennukiehitusettevõttele Antonov ja seda kasutatakse ülisuurte ja -raskete lastide tellimuslendude opereerimiseks ettevõtte allüksuse Antonov Airlinesi poolt ning Antonovi tehases toodetavate ja remonditavate lennukite katsetamiseks. Antonovi lennujaam on maailma suurimate lastilennukite An-225 ja An-124-100 (kuuluvad lastilennuettevõttele Antonov Airlines) kodulennujaam.

Lennujaamal on 3500 m pikkune ja 56 m laiune maandumis- ja õhkutõusmisrada. Ta sobib kasutamiseks päeval ja öösel aasta ringi ning on kantud Ukraina lennuväljade riiklikku registrisse.

Lennuväljal on kaks kinnist köetavat angaari mõõtmetega (p × l × k, meetrites) 80 × 4 × 28  ja 96 × 104 × 40 , mis võimaldab mistahes tüüpi lennukite, sh An-225, An-124, Boeing 747 jt, hooldus- ja parandustöid ööpäeva ringi ja mistahes ilmaga.

Lennukite seisupaiga juurde ulatub raudteeharu, mille laadimisplatvorm on varustatud kahe liikuvkraanaga ja estakaadiga lasti peale- ja mahalaadimiseks lennukitelt.

Venemaa sissetung Ukrainasse (2022)
-----------------------------------

 *Pikemalt artiklis Antonovi lennujaama lahing*
2022. aasta 25. veebruaril võtsid Vene väed lennujaama oma kontrolli alla. 26. veebruaril likvideeriti võitluses Tšetseeni sõjapealik Magomed Tušajev. Vene väed lahkusid lennujaama territooriumilt 31. märtsil 2022.

Viited
------

1. ↑  Antonov airport www.antonov.com
2. ↑  Roblin, Sebastien (27. veebruar 2022). "Pictures: In Battle For Hostomel, Ukraine Drove Back Russia's Attack Helicopters And Elite Paratroopers". *19FortyFive* (inglise). Originaali arhiivikoopia seisuga 26. veebruar 2022. Vaadatud 4. märts 2022.
3. ↑  Kieren Williams. Ruthless warlord who led 'gay purges' in Chechnya killed fighting for Russia in Ukraine. Mirror, 1. märts 2022.
4. ↑  Документалисты показали Гостомельский аэропорт и сгоревшую "Мрию" после выхода ВС РФ (видео) 31.03.2022 (vaadatud: 12.04.2022)

Välislingid
-----------

* Antonovi lennujaam riigiettevõtte *Antonov* veebisaidil

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Antonovi lennujaam** |
Antonov An-225 "Mrija"
**Antonov Airlines** on Ukraina lastilennuettevõte, riigiettevõtte Antonov allüksus, mis opereerib ülisuurte ja -raskete lastide rahvusvahelisi tellimuslende. Tema pealennuväljaks on Antonovi lennujaam (ukraina Aеропорт "Антонов"), mis asub Kiievist 25 kilomeetri kaugusel loodes, Hostomeli küla lähedal.

Lennukipark
-----------

Antonov An-124
Lennukid, mida Antonov Airlaines kasutab lastivedudel:

* 1 Antonov An-225 "Mrija"
* 7 Antonov An-124-100 "Ruslan"
* 1 Antonov An-22 "Antaios"
* 2 Antonov An-12
* 1 Antonov An-26
* 1 Antonov An-74

Lennukid, mida Antonov Airlines kasutab konstruktoribüroo vajadusteks: 

* 1 Antonov An-28
* 1 Antonov An-32
* 3 Antonov An-140
* 2 Antonov An-148

Märkimisväärsemaid laste
------------------------

Antonov Airlinesi kohale toimetatud märkimisväärsemaid laste:

* 88 tonni kaalunud hüdroelektrijaama vesiturbiin Harkivist Taškenti
* Spitaki maavärina tagajärgede kõrvaldamiseks vajalik tehnika Armeeniasse
* Lahesõja tagajärgede kõrvaldamiseks vajalikud vahendid ja süsteemid (buldooserid miiniväljade puhastamiseks, mobiilsed elektrijaamad, erilaevad miinide ja nafta eemaldamiseks, humanitaarabi)
* 135,2 tonni kaalunud Siemensi generaator Düsseldorfist Saksamaal Delhisse Indias An-124-ga
* erikonteinerites tuumakütus Habbaniyah'st Iraagis Jekaterinburgi Venemaal ÜRO Iraagi desarmeerimisprogrammi alusel
* 102 tonni kaalunud vedur Londonist Kanadas Dublinisse Iirimaal
* 70 tonni kaalunud elektrijaama generaator Robin Hoodi lennujaamast Doncaster Sheffieldis Suurbritannias Lahore'i Pakistanis
* 187,6 tonni kaalunud elektrijaama generaator Frankfurdi Hahni lennujaamast Saksamaal Jerevani Armeenias (Guinnessi rekordite raamatus)
* 95 tonni kaalunud *Putzmeister*i betoonipump Fukushima I tuumaelektrijaama abistamiseks Atlanta Hartsfieldi lennujaamast Jaapanisse

Viited
------

1. ↑  *Antonov Airlaines*

Välislingid
-----------

* Antonov Airlainesi ametlik veebisait

Ukraina
Ukraina lennufirmad

ARP 410 Airlines **·** 
Aero Charter **·** 
Aeromist-Kharkiv **·** 
Aerostar Airlines **·** 
Aerosvit Airlines **·** 
Aerovis Airlines **·** 
Air Kharkov **·** 
Air Urga **·** 
Antonov Airlines **·** 
Azov Avia Airlines **·** 
Bukovyna Airlines **·** 
Business Aviation Center **·** 
Challenge Aero **·** 
Constanta Airline **·** 
Crimea Air **·** 
Dniproavia **·** 
Donbassaero **·** 
Ilyich-Avia **·** 
Khors Aircompany **·** 
Lugansk Airlines **·** 
Lviv Airlines **·** 
Mars RK **·** 
Motor Sich Airlines **·** 
Odessa Airlines **·** 
Rivne Universal Avia **·** 
South Airlines **·** 
Tavrey Airlines **·** 
Ukraine Air Alliance **·** 
Ukraine Air Enterprise **·** 
Ukraine International Airlines **·** 
Ukrainian Cargo Airways **·** 
UM Airlines **·** 
UTair-Ukraine **·** 
Volare Airlines (Ukraine) **·** 
Wind Rose Aviation **·** 
Wizz Air Ukraine **·** 
Yuzhmashavia
**Asko Kase** (sündinud 26. veebruaril 1979 Tallinnas) on eesti filmilavastaja ja montaažirežissöör.

Elulugu
-------

Asko Kase õppis Tallinna 20. Keskkoolis ja Tallinna Bakalaureuse Erakoolis. 1998. aastal astus Tallinna Pedagoogikaülikoolis telerežii erialale. Ülikooli lõputööks valmis eksperimentaalne lühifilm "Kooma" (2004). Aastatel 2006-2008 osales ta Tallinna Ülikooli Balti Filmi- ja Meediakooli (BFM) esimese rahvusvahelise filmiõppe programmi magistriõppes. 

Ta on töötanud mitmes produktsioonifirmas režissöörina. Teinud arvukalt reklaamfilme ja telesaateid. Tal on kaks vahvat poega, Lars Aurelius ja Franz Aurelius.

Lavastused
----------

* "**Detsembrikuumus**" IMDb: 7.1/107.1/107.1/107.1/107.1/107.1/107.1/107.1/107.1/10 stars7.1/10 stars

 *Pikemalt artiklis Detsembrikuumus*
**Žanr:** ajalooline draama. **Stuudio:** Eetriyksus (2008). **Osades:** Sergo Vares, Tõnu Kark, Liisi Koikson, Mait Malmsten.

Asko Kase debüütmängufilm räägib 1924. aastal aset leidnud 1. detsembri riigipöördekatsest. 30. septembril 2009 otsustas Eesti Filmi Sihtasutus esitada filmi "Detsembrikuumus" parima võõrkeelse filmi Oscari kandidaadiks.

Filmid
------

* "Buddha Of The North" (2000)
* "Linnapiloot" (2001)
* "Kooma" (2004)
* "Hundi agoonia" (2006)
* "Zen läbi prügi" (2007)
* "Detsembrikuumus" (2008)
* "Tondipoisid" (2009)

Tunnustus
---------

* 2008 Eesti Kultuurkapitali audiovisuaalse kunsti aastapreemia (aasta film "Detsembrikuumus")

Välislingid
-----------

* Asko Kase andmekogus IMDb (inglise)
* Andris Feldmanis. Vabariigi juubelifilmi režissööriks saab Asko Kase. / Eesti Päevaleht, 4. september 2007
* Tiit Tuumalu. Asko Kase tegi lihtsalt filmi, mitte juubelifilmi. / Postimees, 17. oktoober 2008
* Sulev Teinemaa. Asko Kase. Persona Grata / Teater. Muusika. Kino, 2008, nr 12, lk 135–137
**Asjur** (prantsuse keeles *chargé d'affaires*) on saadikust madalam diplomaadi ametiaste.

Asjurid jagunevad Eesti Vabariigi Välisteenistuse seaduse alusel kaheks: alalisteks ja ajutisteks asjuriteks. 

Asjuri varasemad nimetused on: asjaajaja, alaline asjaajaja, ajutine asjaajaja.

Alaline asjur
-------------

Kõnealuse seaduse § 16 määratleb alalise asjuri ametikoha järgmiselt: *"Välisriikidesse ja rahvusvaheliste organisatsioonide juurde, kus ei ole ette nähtud erakorralise ja täievolilise suursaadiku ametikohta, nimetab välisminister Vabariigi Presidendi teadmisel alalise asjuri."*

Ajutine asjur
-------------

Ajutine asjur (prantsuse keeles *chargé d’affaires ad interim*) on diplomaat, kes täidab ajutiselt oma riigi välismaises diplomaatilises esinduses suursaadiku äraolekul tema ülesandeid või on saadetud ametisse sinna riiki, kuhu pole suursaadikut nimetatud. Laialt levinud praktika tänapäevases diplomaatilises suhtlemises.

Staatus määrati 1961. aasta Viini diplomaatiliste suhete konventsiooniga. Kui ajutine asjur määratakse ametisse pärast uue diplomaatilise esinduse avamist ja saadikut pole sinna veel määratud, antakse talle kaasa oma maa välisministri volikiri asukohamaa välisministrile. Ajutine asjur kasutab diplomaatilise korpuse juhi õigusi ja diplomaatilise puutumatuse privileege, kuid talle ei laiene mõned protokollilised austusavaldused.

### Eestis

Ajutine asjur on § 17 kohaselt: 

*(1) ... diplomaat, kes juhib Eesti välisesindust erakorralise ja täievolilise suursaadiku nimetamiseni, samuti tema äraolekul.*
*(2) Erakorraline ja täievoliline suursaadik määrab enda äraolekuks ajutise asjuri, teatades sellest Välisministeeriumi kantslerile. Muul juhul määrab ajutise asjuri kantsleri ettepanekul välisminister.*
**Aitutaki** on saar Polüneesias, Aitutaki atolli suurim saar, üks Cooki saartest. Asub Rarotongast 230 km põhja pool.

See on Cooki saartest suuruselt kuues pindalaga 16,8 ruutkilomeetrit. Saare kõrgeim tipp on 123 m kõrgune Maunga Pu. Lisaks peasaarele on atollis veel vähemalt 16 väiksemat saart kogupindalaga umbes 1,25 ruutkilomeetrit.

Saarel elas 2016. aasta rahvaloenduse andmetel 1712 inimest, peamiselt rarotongad ehk Cooki maoorid. Suurim asula on läänerannikul asuv Arutanga. Saarel on 8 küla.

Aitutakil räägitakse maoori keelele lähedast rarotonga keelt.

Esimeste eurooplastena külastasid saart HMS Bounty kapten William Bligh ja tema meeskond 11. aprillil 1789. 1821 külastas saart misjonär John Williams ning Aitutaki oli esimene Cooki saartest, mis võttis vastu ristiusu. 1835 külastas saart laeval Beagle Charles Darwin.

Saare peamine majandusharu on turism, vähemal määral ka kalandus ja põllumajandus. 1903–1927 ja taas alates 1972. aastast antakse välja oma postmarke.

Välislingid
-----------

 Aitutaki – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
* 
* 
*
Anahita
**Anahita** (vanapärsia 'rikkumatu, patuta'; ka *Anāhiti*, *Anāhitā*; uus-pärsia *Nahid*, kreeka *Anaitis*) oli iraani mütoloogias jumalanna, keda eri allikad seostavad kas maa, vee ja taimestiku või siis kuningavõimu, sõja ja viljakusega.

Eelkõige Lääne-Iraanis tuntud Anahita võis algselt olla Mesopotaamia päritolu; tema kultuses on sarnaseid jooni Ištariga. Anahita puudub Avesta vanematest kihistustest. Tema kultus ei oleks sobinud Gathades ilmneva Zarathustra henoteistliku vaimuga. Hiljem võeti ta siiski omaks. Viies Yašt, "Vetehymn", nimetab Anahitat *Ardvī Sūrā Anāhitā* ('Rõske, Tugev, Rikkumatu'), mis võib anda tunnistust kahe algupäraselt erineva jumaluse kokkusulandumisest, ning ülistab teda, "kes vihkab Devasid ja kuuletub Ahura seadustele". Astroloogilistest planeetidest olid temaga seotud Kuu ja Veenus, uus-pärsia nimi *Nahid* tähistabki Veenust. Anahita kultus kasvas Artaxerxes II ajal, mil tema auks püstitati kujusid ja templeid üle kogu Pärsia impeeriumi. Nii levis Anahita kummardamine mitmete impeeriumi rahvaste seas ning jäi Väike-Aasias püsima kauaks pärast Pärsia langust. Kreeklased samastasid Anahitat Aphrodite, Athena ja Artemisega. Hiljemalt hellenismi ajal seostus Anahita kultus tihedalt mithraismiga. Umbes aastast 200 eKr pärinev raidkiri ühel Seleukiidide riigi templil Lääne-Iraanis pühendab selle "Anahitale, Issand Mithra Patuta Neitsilikule Emale".
Palmse mõisa pargirotund
Maareformi mälestuskivi mõisapargis
**Palmse (mõisa) park** asub Lääne-Virumaal Lahemaa rahvuspargi territooriumil, ajaloolise Kadrina kihelkonna maal, praegu Haljala valla maal, Palmse külas. 

Pargi pindala on 316,1 hektarit ning park on looduskaitse all aastast 1971.

Härrastemaja koos kõrvalhoonete ja mõisapargiga on muinsuskaitse all.

Palmse oli esimene mõisaansambel Eestis, kus koos hoonetega korrastati park, seda aastail 1975–1985. Mõisapargi ja kogu kompleksi omanik on 2002. aastast SA Virumaa Muuseumid.

Kogu mõisasüdame väljaehitamine algas 1697. aastal Gustav Christian von der Pahleni ajal. Park kujundati algselt Prantsuse ehk barokkstiilis. Ulatuslik pargi ümberkujundamine toimus aastatel 1818–1840, kui regulaarne osa muudeti vabakujuliseks ning lisati suur Inglise stiilis metsa ehk hirvepark. Rajati teed, kärestik, kaskaadid, sillad, paviljonid. Park on üks esinduslikumaid Inglise stiilis parke Eestis. Peahoone lähemas ümbruses on taastatud regulaarpark. Parkmets muutub mõisast eemaldudes järjest looduslikumaks metsaks. Pargis on rühm rabakivirahne, mis võeti looduskaitse alla juba 1937. aastal. Palmse pargi kujundasid pikaajalised mõisaomanikud von Pahlenid ise.

Park on keskmise liigirikkusega ja seal kasvab 61 taksonit puid ja põõsaid, neist 38 võõrliiki. Pargis kasvavad mitmed kaitsealused samblikud ja taimed ning elavad nahkhiired. Kohata võib jalgadeta sisalikku – vaskussi. Pargis ja parkmetsas võib kohata pea sadakond linnuliiki, nende seas metsist ja ka koguni suuri röövlinde – händkakku, herilaseviud ja kanakulli.

Vaata ka
--------

* Palmse mõis

Kirjandus
---------

* Ants Hein. Palmse. Palms. Ein Herrenhof in Estland. Tallinn, 1996.
* Marek Vahula. Lahemaa rahvuspargi Laukasoo raba ja Palmse pargi haudelinnustik. Käsikiri Lahemaa rahvuspargi arhiivis. Viitna, 1991.

Välislingid
-----------

* Palmse park kultuurimälestiste riiklikus registris
**"Eesti kullafond"** on Karl Madise kogumikalbum, mille on välja andnud Hitivabrik 2004. aastal.

CD 1
----

1. Ma olen noor
2. Olen vang su käes
3. Viimane päev
4. Mängi, mängi veel
5. Head teed
6. Müstiline sina
7. Vaikusest on rohkem abi
8. Varem või hiljem
9. Maailm kahele
10. Sügis
11. Volare
12. Pärlipüüdja
13. Mu laulud, mu laulud
14. Mul meelde jäi
15. Kaugel maal
16. Peitus
17. Väikest poissi tean
18. Seisvad seierid
19. Rock'n'rolli lapsed
20. Tulen jälle

CD 2
----

1. Suvelaul 
2. Kui viimaks tuled 
3. Tulemata jäänud 
4. Hääletajad 
5. Tantsud vihmas 
6. On veel aega mõelda 
7. Kus valgus 
8. Ei saa mitte vaiki olla 
9. Kerjusmees 
10. Külmast ilmast 
11. Eluseadus 
12. On ainult üks tee 
13. Lahe sina 
14. Lendas üle käopesa 
15. Ei jälgegi eilsest 
16. Võõras 
17. Jaam kahele 
18. Ei kustu iial need tõed 
19. Valge kuu ja mina

CD 3
----

1. Paradiisisaar 
2. Veidi, veidi 
3. Sulle 
4. Reisime taas 
5. Sambakarneval 
6. Tantsija 
7. Oled mees või ei 
8. Sügisteed 
9. Räägin tõtt 
10. Homme 
11. Tore päev 
12. Meenutus 
13. Vaikuselaul 
14. Liivimaa ratsutaja 
15. Vaikides 
16. Lahe suvi 
17. Mäng 
18. Tund aega varem 
19. Lainetes 
20. Taevalik meloodia 
21. Hoia mind
Sularpi ojasäng Fågelsångsdaleni looduskaitsealal
**Sandby lade** on ordoviitsiumi ladestu ülemordoviitsiumi ladestiku globaalne kronostratigraafiline üksus (lade). Seda hakkas esimesena eristama Stig Bergström aastal 2003. Lade on nime saanud Södra Sandby küla järgi Rootsis, nimi pakuti välja aastal 2006.

Lademe alumist piiri määratleb graptoliit *Nemagraptus gracilis* '​e esmakordne ilmumine Sularpi ojasängi piirpaljandis Fågelsångsdaleni looduskaitsealal Rootsis (tegemist on regionaalses geokronoloogias üleminekuga Uhaku lademe kivimitelt Kukruse lademe kivimitele), lademe ülempiiri märgib graptoliit *Diplacanthograptus caudatus* '​e esmakordne ilmumine Black Knobi mägedes Atokas Oklahomas.

Sandby lade lasub Darriwili lademel ja see lamab Katy lademe all. Lademe vanus on 460,9...455,8 miljonit aastat. Eestis vastavad sellele Kukruse lade ja Haljala lade, osaliselt ka Keila lade. Lademesse kuuluvad Vangiški kihistu ja Rõtšanõ kihistu.

Suurbritannia regionaalses stratigraafias vastavad Sandby lademele Aureluci lade ja Burrelli lade, Põhja-Ameerikas Chazy lade ja Turini lade. Austraalias vastab sellele Gisborni lademe ülemine osa, Chewtoni lade ja Bendigo lade, Siberis Tšertovski lade ja Baksõ lademe alumine osa, Vahemere ja Põhja-Gondwana piirkonnas Dobrotivi lademe ülemine osa ja Berouni lademe alumine osa. Hiinas vastab sellele Neichiashani lademe alumine osa.

Viited
------

1. ↑  Stratigraafia terminoloogia
2. ↑   Bergström, Stig; Finney, Stanley; Xu, Chen; Goldman, Daniel; Leslie, Stephen (31 August 2006). "Three new Ordovician global stage names". Lethaia. 39 (3): 287–288.
3. ↑  GSSP Table - Paleozoic Era
4. ↑  "Ordoviitsiumi stratigraafia Rahvusvahelise stratigraafiakomisjoni Ordoviitsiumi alamkomisjoni lehel". Originaali arhiivikoopia seisuga 6. august 2020. Vaadatud 14. detsembril 2018.

Ordoviitsiumi globaalsed lademed

Tremadoci  **·** 
Flo **·** 
Dapingi **·** 
Darriwili **·** 
Sandby **·** 
Katy **·** 
Hirnanti  

vanemad lademed  nooremad lademed
Bantha kostüümBantha kostüüm
**Banthad** on väljamõeldud olendid George Lucase Star Warsi frantsiisis. Nad on suured neljajalgsed imetajad, kellel on pikk ja paks karv, ning neid nähti esmakordselt filmis "Tähtede sõda" (1977), kus Tuskenid Tatooine'i planeedil kasutasid neid koormaid vedavate loomadena. Pärast seda on neid näha olnud veel mitmes Star Warsi teoses, sealhulgas "Jedi tagasituleku"' eriväljaandes (1983), eelfilmides "Nähtmatu oht" (1999) ja "Kloonide rünnak" (2002) ning telesaadetes Star Wars: *Kloonisõjad* ja The Mandalorian, samuti videomängudes ja raamatutes.

Banthad olid ühed esimesed olendid, mida Star Warsi filmisaagas tutvustati. Nad mõtles välja George Lucas, keda inspireeris osaliselt *Marsi John Carteri* Banthsi-nimeline olend. Kunstnik Ralph McQuarrie kujundas banthade väljanägemise. Algsed kavandid kujutasid neid hobuse moodi olenditena, kuid seejärel muudeti nad elevandisuuruseks. Kunstiline juht Leon Erickson juhtis Star Warsi banthakostüümi loomist. Selle aluseks oli elevandisadul, mille küljes oli jakikarvadest kehakate. Aiavõrgu abil vormiti peamask, ventilatsioonitorudest kumerad sarved ja puidust valmistatud saba oli kaetud paksude ohakatega. Bantha häälitsused lõi helidisainer Ben Burtt, kes kasutades aeglustatud karu häälitsusi oli varem aidanud luua häält Chewbaccale.

Esimeses Tähtede sõja filmis mängis banthasid emane India elevant nimega Mardji, kes laenati Marine World Africa lõbustuspargist USAs. Stseenid filmiti Californias Death Valley rahvuspargis, kus probleemiks osutus, et Mardji heitis pidevalt kostüümi seljast, kuna selles oli talumatult palav. Hilisemates Tähtede sõja filmides ja sarjades näha olnud banthad on kõik olnud digitaalselt loodud algses filmis nähtud olendi järgi.

Elevandi kõnnak oli eeskujuks AT-AT jalutajate liikumisele filmis "Impeeriumi vastulöök" (1980) ning banthad inspireerisid ka luggabeast-olendi loomist filmis "Jõud tärkab" (2015) ja Coreallini koerte loomist filmis "Solo: Tähesõdade lugu" (2018).

Banthadel on mitmeid päriseluliste loomade omadusi nagu lumelambad, muskusveised, mammutid ja kodustatud jakid. Liigse kuumuse eest kaitsvat paksu karvkatet kasutavad ka näiteks antiloobid, kaamelid ja jerboad.

Banthad on pälvinud sooja vastuvõttu filmisarja fännide ja tegijate seas. C-3PO-d portreteerinud näitleja Anthony Daniels nimetas neid "üheks parimaks asjaks filmis".
**Jaan Nüssik** (28. veebruar 1931 Polli vald, Karksi kihelkond, Pärnumaa – 22. september 2020) oli eesti keemik.

Elulugu
-------

Jaan Nüssik oli möldri poeg.

1951. aastal lõpetas ta Tartu 5. Keskkooli, 1956 TRÜ keemiaosakonna, 1961–1965 NSVL TA Maagileiukohtade Geoloogia, Petrograafia, Mineraloogia ja Geokeemia Instituudi (Moskva) aspirant, geoloogia-mineraloogiakandidaat (1969, samas).

Ta oli 1957–1965 NSVL TA Maagileiukohtade Geoloogia, Petrograafia, Mineraloogia ja Geokeemia Instituudi nooremteadur, 1965–1976 Venemaa Mineraalide Sünteesi ja Kristallide Kasvatamise TUI noorem- ja vanemteadur, 1976–1984 NSVL TA Komi filiaali vanemteadur (Sõktõvkaris), 1984–1998 TTÜ ehitusmaterjalide labori vanemteadur.

Teadustöö
---------

Tema uurimisvaldkonnad on kristalli- ja ligandite välja teooria, emissioonspektraalanalüüs, mineraalide adsorptsioonspektroskoopia, daikide keemiline koostis granitoidides, mineraalide süntees ja kristallide kasvatamine. Osalenud paljudes ekspeditsioonides (Siberis, Kasahstanis, Sahhalinil, Komis jm).

Teoseid
-------

Üle 60 teadustrükise, sh 5 monograafiat; 8 autoritunnistust.

Liikmesus
---------

* 1976–1986 Venemaa Mineraloogide Ühing
* 1984 Eesti Keemiaselts

Viited
------

1. 1 2 3 4 5  Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide, lk 24

Välislingid
-----------

* *Eesti teaduse biograafiline leksikon.* 3. köide: *N–Sap* TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013, lk. 24

 *Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.*
Teise maailmasõja aegseid Punaarmee vormirõivaid matkivas mundris kadetid 2020. aasta võidupüha paraadil Minskis
**2020. aasta võidupüha paraad Minskis** oli 2020. aasta 9. mail Valgevene pealinnas Minskis peetud sõjaväeparaad tähistamaks kolmveerand sajandi möödumist teise maailmasõja lõpust Euroopas.

Paraadile osalema kutsutud Venemaa ja Hiina väeüksused loobusid osalemast.

Kõrgeima auastmega väliskülalisena osales paraadil Venemaa saadik Valgevenes Dmitri Mezentsev.

Ametlikel andmetel oli 9. mai seisuga riigis koroonaviirushaiguse läbi surnud 126 inimest, nakatunute arv oli 22 052 inimest. Sama allika andmetel tõuseb nakatunute arv märkimisväärselt 5–7 päeva pärast usulisi ja massiüritusi.

Reutersi andmetel olevat president Lukašenko nimetanud koroonaviirushaigusega seotud kartusi psühhoosiks ja soovitanud rakendada haiguse "seljatamiseks" viina joomist, saunatamist ja jäähoki mängimist.

Viited
------

1. 1 2  Andrei Makhovsky (9.5.2020). "Shunning virus lockdown, defiant Belarus stages Victory Day parade". Reuters. Vaadatud 9.5.2020.
2. ↑
3. ↑
4. ↑
5. 1 2  "В Беларси число подтвержденных случаев COVID-19 превысило 22 тысячи". *tut.by* (vene). 9. mai 2020. Originaali arhiivikoopia seisuga 29. juuli 2020. Vaadatud 9. mai 2020.
**Gerhard Richard Paul Greinert** (11. juuli 1898 Äksi kirikumõis, Tartumaa – 3. juuni 1971 Erlangen, Saksamaa) oli Eesti advokaat.

Ta lõpetas aastal 1917 Tartu Aleksandri Gümnaasiumi, õppis aastatel 1917–1918 ja 1920–1923 Tartu Ülikooli arstiteaduskonnas, aastatel 1923–1927 aga õigusteaduskonnas, mille lõpetas. Ta oli Korporatsioon Fraternitas Academica vilistlane.

Ta osales Balti rügemendi koosseisus Vabadussõjas, oli 1928–1930 vandeadvokaat Walter Kraffti abi Paides, 1930–1933 vandeadvokaat E. v. Maydelli abi Järva-Jaanis, 1933–1939 vandeadvokaat Tartus. Siirdus ümberasujana Saksamaale, oli 1940–1944 kohtunik Brombergis (praegu Bydgoszcz, Kujawy-Pomorze vojevoodkonnas), 1944–1945 teenis Saksa sõjaväes, oli 1948–1956 kohtunik Osterwaldis.

Isiklikku
---------

Tema isa Leberecht Georg Traugott Greinert oli Äksi Andrease koguduse õpetaja. Nii onu Friedrich Adolf Greinert kui ka onupoeg Ernst Adolf Greinert olid Anseküla Maarja koguduse õpetajad.

Vaata ka
--------

* Greinert

Viited
------

1. ↑  Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918–1944. II, lk. 51
**Gerhard Schrove** (ka *Schrowe*; surnud novembris 1513) oli Tartu piiskop aastatel 1505–1513.

Gerhard Schrove oli tõenäoliselt Tartu raehärra Gert Schrove (teda on mainitud aastatel 1445–1447) poeg, ka tema vend Thomas oli raehärra.

Schrowe lõpetas 1467. aastal bakalaureusekraadiga Erfurdi ülikooli ning oli hiljem Tartu toomhärra. 1505. aasta juulis on teda esmamainitud Tartu elektina (valitud piiskopina), kuid pole teada, millal ta täpselt valiti. 1506. aasta alguses, kui Schrove Rooma reisis, on teda nimetatud juba täieõiguslikuks piiskopiks. Oma piiskopiks kinnitamise tasu (*servitium communis*) maksis ta Fuggerite pankuritesuguvõsa vahendusel. 

1509. aastal ringles Preisimaal kuulujutt, et Gerhard Schrove on surnud ja tema asemel on toomdekaan Michael Bauerfeind Tartu piiskopiks valitud, kuid pole selge, mistõttu sellised kuuldused levisid. Schrove suri 1513. aasta novembri esimestel päevadel, ordumeister Wolter von Plettenbergile teatati sellest 9. novembril.

Kirjandus
---------

* Leonid Arbusow vanem. *Livlands Geistlichkeit vom Ende des 12. bis ins 16. Jahrhundert*.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**Johann von der Rope** | **Tartu piiskop**1505–1513 | Järgnev**Johann Duesborg**

 |
Gerhard Grüneberg (1981)
**Gerhard Grüneberg** (29. august 1921 Lehnin – 10. aprill 1981 Ida-Berliin) oli Saksa DV riigitegelane.

Gerhard Grüneberg oli pärit töölisperekonnast. Rahvakooli lõpetamise järel õppis ta aastatel 1936–1939 müürsepaks ja töötas kuni 1941. aastani selles ametis. Mobiliseerituna võttis ta Wehrmachti koosseisus osa Teisest maailmasõjast.

1945. aastal astus ta Saksamaa Kommunistlikku Parteisse, millest sotsiaaldemokraatide sundliitmise järel sai 1946. aasta aprillis Saksamaa Sotsialistlik Ühtsuspartei. 1946–1947 oli ta partei organisatsioonijuht Oranienburgis. 1947–1948 oli Gerhard Grüneberg Gubenis Saksamaa Sotsialistliku Ühtsuspartei allorganisatsiooni esimene sekretär. 1949–1952 oli ta Brandenburgi ringkonna parteiorganisatsiooni sekretär. Kuni 1958. aastani oli Grüneberg Frankfurdi ringkonna parteiorganisatsiooni esimene sekretär. 1958. aasta veebruaris sai ta Saksamaa Sotsialistliku Ühtsuspartei Keskkomitee sekretäriks ja Keskkomitee liikmekandidaadiks. Alates 1958. aasta septembrist oli ta Keskkomitee liige.

1959. aasta detsembris sai ta Saksamaa Sotsialistliku Partei Keskkomitee Poliitbüroo liikmekandidaadiks ja 1966. aasta septembris liikmeks. Poliitbüroos oli ta vastutav põllumajandusega seotud küsimuste eest.

Alates 1958. aastast oli ta Rahvakoja (parlamendi) liige.

Viited
------

1. ↑  Gerhard Grüneberg : Politiker; SED Munzinger
2. ↑  SED-Führungsgremien : Übersicht über die Mitglieder und Kandidaten des Politbüros des ZK der SED (1949-1989) Bundesarchiv. SED- und FDGB-Archivgut
**Gerhard Wrede** oli Liivi ordu maamarssal aastatel 1417–1420.

Wrede oli pärit tõenäoliselt Vestfaalist Soesti linna lähedal paiknevast Millinghausenist ja tema isa oli arvatavasti Gotthard Wrede, vend aga Heinrich. Tema nõbudena on teada Henneke Wrede ning Riia peapiiskopiks ja Saare-Lääne piiskopiks esitatud vaimulik Johann Wrede. 16. sajandil oli Liivi ordu liikmeks ka Dietrich Wrede. Wredede suguvõsa oli küllaltki suureliikmeline ning mitmelepoole üle Põhja-Saksamaa levinud. Seetõttu pole tema päritolu ka väga kindlalt tõestatud. Wreded põlvnesid ministeriaalide seast.

Ehkki Gerhard Wrede oli vestfaallane, valis ta maiskondade tülis reinimaalaste poole ja pidi seetõttu 1420. aastal maamarssali ametist loobuma. Seejärel siirdus ta Preisimaale, kus oli aasta Saksa ordu foogt Brattianis, 1428. aastal on teda mainitud aga Ossekis.

Kirjandus
---------

* *Ritterbrüder im livländischen Zweig des Deutschen Ordens*. Köln: Böhlau, 1993. Nr. 991 (lk-d 738-739).


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**Hermann Vincke** | **Liivi ordu maamarssal**1417–1420 | Järgnev**Walrabe von Hunsbach**

 |
**Gerhard Normann** (10. detsember 1891 Pühalepa – 1. august 1975 Stendal) oli Eesti vaimulik.

Lõpetas Tallinna Toomkooli. Tartu Ülikooli usuteaduskonnas õppis ta (vaheaegadega) aastatel 1909–1921. Aastatel 1912–1914 ja 1917 töötas ta kodukooliõpetajana ning 1918–1920 võttis Balti pataljoni koosseisus osa Vabadussõjast. Prooviaastal oli ta Kuusalu ja Vastseliina Katariina koguduses. Ordineeriti õpetajaks 28. mail 1922.

Oli 1922–1934 Harju-Jaani Ristija Johannese koguduse õpetaja, 1934–1939 teenis ta Paide Saksa Püha Risti kogudust.

Lahkus aastal 1939 Saksamaale. Perioodil 1939–1945 oli ta algul pastor Gostingenis (praegu Gostyń Suur-Poola vojevoodkonnas), hiljem Koschminis (praegu Koźmin Wielkopolski Krotoszyni maakonnas Suur-Poola vojevoodkonnas). 1945–1950 oli ta pastor Heiligenthalis Mansfeld-Südharzi kreisis Saksi-Anhalti liidumaal. Aastatel 1950–1961 oli ta pastor Horsmaris Mühlhauseni lähedal (Unstrut-Hainich-Kreisis Tüüringi liidumaal). Aastal 1961 jäi ta emerituuri, elades Uenglingenis (Stendali linnaosas) Saksi-Anhalti liidumaal), kus ta ka suri.

Isiklikku
---------

Tema isa Paul Theodor Leopold Normann oli Pühalepa Laurentsiuse koguduse õpetaja.

Viited
------

1. ↑  Lexikon deutschbaltischer Theologen seit 1920. Bearbeitet von Wilhelm Neander. 2 auflage 1988, bearbeitet von C. Helmut Intelmann
2. ↑   Konrad Veem Eesti Vaba Rahvakirik Dokumentatsioon ja leksikon EVR Stockholm 1988
**Gerhard von Jork** (ka *Iorke*, *Ioerck*, *Iocke*) oli Liivi ordu maameister aastatel 1309–1322.

Gerhardi perekond pärines algselt Stade linna lähedal asuvast Jorkist, kuid 13. sajandi keskpaigas asusid nad ümber Mecklenburgi, kus olid sealsete hertsogite teenistuses. Jorki lähisugulasi teada ei ole. 

1298. aastal võis Jork olla Saaremaa foogt, 1305. aastal oli ta aga kindlasti Viljandi komtuur. 1309. aastal valiti ta ka maameistriks. 1318. aastal oli ta koos kõrgmeister Karl von Trieriga Avignonis paavsti juures läbirääkimistel, mis aga Liivi orduharule ei meeldinud. 1322. aastal tagandas ordukapiitel ta maameistri ametikohalt ja viitsemeistriks sai Konrad Kesselhut.

Kirjandus
---------

* *Ritterbrüder im livländischen Zweig des Deutschen Ordens*. Köln: Böhlau, 1993. Nr. 473 (lk 365–366).


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**Godevert** | **Viljandi komtuur**1305 | Järgnev**Johann** |
| Eelnev**Gottfried Rogge** | **Liivi ordu maameister**1309–1322 | Järgnev**Konrad Kesselhut (viitsemeister)**

 |
**Gerhard von Katzenelnbogen** (surnud 1280 või 1312) oli Liivi ordu maamarssal ja maameistri kohusetäitja.

Gerhard pärines Katzenelnbogeni krahviperekonnast, tema isa oli krahv Heinrich IV, ema aga Diethrad. Krahvkond asus Reini keskjooksul ning tema suguvõsa resideeris Hohensteinis Bad Schwalbachi lähedal. Tema suguvõsa liikmed võtsid ristisõdadest osa viiel kuni seitsmel korral ning 1219. aastal oli üks Gerhardi sugulane Damiettas kohanud ka Saksa ordu kõrgmeistrit Hermann von Salzat. 

Gerhardi enda ordukajääri alguse kohta andmeid pole, 1279. aastal on teda mainitud juba maamarssalina Liivimaal. Samal aastal sai temast ka ordumeistri kohusetäitja, kuna nii Liivimaa kui ka Preisimaa maameistriks olnud ja hiljem kõrgmeistriks saanud Konrad von Feuchtwangen ilmselt Liivimaale ei jõudnudki. Ordumeistri kohusetäitja Gerhard langes aga juba 1280. aastal leedulaste kätte vangi ning tapeti seal kahevõitluse käigus.

Kirjandus
---------

* *Ritterbrüder im livländischen Zweig des Deutschen Ordens*. Köln: Böhlau, 1993. Nr 483 (lk 373).


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**Werner** | **Liivi ordu maamarssal**1279 | Järgnev**Heinrich** |
| Eelnev**Konrad von Feuchtwangen** | **Liivi ordu maameister(kohusetäitja)**1279–1280 | Järgnev**Mangold**

 |
**Gerhard von Mallinckrodt** (enne 1440 – u 1487) oli Liivi ordu liige, maamarssal aastatel 1462–1468.

Gerhardi vanemad olid Johann von Mallinckrodt ja Margarethe Sobbe. Tema suguvõsa pärines Marki krahvkonnast Mallinckrodtist Herdecke lähedalt. Ka tema sündis ilmselt seal. Tema suguvõsa kuulus piirkonna keskaadli hulka. Gerhardil oli palju sugulasi Liivimaal: tema vend Heinrich von Mallinckrodt oli Tartu piiskop, Eberhard, vendade nõbu aga Tartu toompraost. Kracht von Mallinckrodt oli 1470. aastatel Viljandi komtuurkonnas orduvasall ja Tartu meeskohtu liige. Dietrich von Mallinckrodt oli Gerhardi teener.

1440. aastal on Gerhardit mainitud ilmikuna Vestfaalis, 1453 oli ta aga linnusekomtuuriks Riias (ta võis seda olla ka juba 1450. aastal). Seejärel sai ta lühikeseks ajaks Põltsamaa foogtiks, 1456 juba Tallinna komtuuriks. Sellelt kohalt tõusiski ta maamarssaliks, kellena vahendas ta Saksa ordu läbirääkimisi Poolaga. Peagi ilmnes aga, et ta soosis poolakaid, kes olid ta ilmselt ära ostnud või kuidagi teisiti teda mõjutanud. Seetõttu tagandati ta 1468. aastal maamarssali ametist ja sunniti ka Liivi ordust välja astuma. Preisimaal leidis ta aga tuge kõrgmeistrilt ja Samlandi piiskopilt, kes 1471. aastal kinnitasid, et kõik reetmissüüdistused tema suhtes on ülekohtused. Pärast seda, kui reformimeelne ordumeister Johann Wolthus von Herse, kelle vastu Mallinckrodt väga ägedalt olnud oli, kukutati, lubas uus meister Bernd von der Borch tal Liivimaale naasta ja andis talle tänutäheks Herse-vastase tegevuse eest Kuldīga komtuuri koha. Peale selle jõudis ta veel olla ka Riia komtuur ja üks kahest teadaolevast Kandava komtuurist. 1471. aastal oli teda määratud ka Bremeni komtuuriks, kuid sellesse ametisse ta ei astunud, sest talle avanes võimalus Liivimaale naasta.

Kirjandus
---------

* *Ritterbrüder im livländischen Zweig des Deutschen Ordens*. Köln: Böhlau, 1993. Nr. 571 (lk 434–436).


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**Dietrich von Lünen** | **Põltsamaa foogt**1455–1456 | Järgnev**Dietrich Lappe von Köningen** |
| Eelnev**Ernst von Mengede** | **Tallinna komtuur**1456–1461 | Järgnev**Johann von Krieckenbeck** |
| Eelnev**Goddert von Plettenberg** | **Liivi ordu maamarssal**1462–1468 | Järgnev**Johann von Krieckenbeck** |
| Eelnev**Dietrich Brand** | **Bremeni komtuur**1471 | Järgnev**Engelbrecht Monnik** |
| Eelnev**Konrad von Herzenrode** | **Kuldīga komtuur**1472–1482 | Järgnev**Dietrich von Oldenbockum** |
| Eelnev**Friedrich Wolthus von Herse** | **Riia komtuur**1482–1483 | Järgnev**Friedrich von Mengede** |
| Eelnev**Kandava foogtid** | **Kandava komtuur**1484–1486 | Järgnev**Christian von Seelbach**


 |
**Gerhard Henrik Armauer Hansen** (29. juuli 1841 Bergen – 12. veebruar 1912 Florø) oli norra arst ja patoloog, kes 1873. aastal avastas pidalitõve tekitaja, bakteri *Mycobacterium leprae*.

Hansen lõpetas 1866 Oslo ülikooli. 1868 läks tagasi Bergenisse, kus tegeles pidalitõve uurimisega. Pidalitõbe peeti pärilikuks või miasmide põhjustatud haiguseks. Hansen arvas, et haigusel on kindel põhjustaja. Aastal 1873 teatas ta, et on leidnud kõikide haigete kudedest haiguse põhjustaja. Tema väiteid ei usutud, sest tal ei õnnestunud bakterit tehistingimustes kasvatada ega tõestada, et kepikujulised organismid on nakkavad. Hansen andis 1879. aastal oma koenäiteid Albert Neisserile, kel õnnestus bakterit värvida. Neisser avaldas 1880 artikli, milles ta esitas end pidalitõve tekitaja avastajana, salates Hanseni rolli maha.

Hansen üritas ühte naispatsienti ilma tolle nõusolekuta bakteriga nakatada. Kuigi see ei õnnestunud, jõudis asi kohtusse ning Hansen mõisteti süüdi. Ta jäi 1880. aastal ilma töökohast Bergeni leprosooriumi arstina. 

1860ndatest põdes ta süüfilist ja suri 1912 südamehaigusesse.
Lukáš Masopust 2019. aastal Tšehhi koondises
**Lukáš Masopust** (sündinud 12. veebruaril 1993 Božejovis) on Tšehhi jalgpallur, kes mängib poolkaitsjana Tšehhi kõrgliiga klubis Praha Slavia ja Tšehhi jalgpallikoondises.

Ta alustas klubikarjääri Jihlava Vysočinas, mille meeskonnas debüteeris ta Tšehhi kõrgliigas hooajal 2012–13. Aastatel 2015–2018 mängis ta Tšehhi kõrgliigas FK Jabloneci meeskonnas.

2018. aasta detsembris sõlmis ta kolme ja poole aasta pikkuse lepingu Slaviaga. Hooaegadel 2018–19, 2019–20 ja 2020–21 on ta klubiga tulnud Tšehhi meistriks.

Tšehhi jalgpallikoondises debüteeris Masopust 26. märtsil 2018 sõprusmängus Hiina vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 10. septembril 2019 EM-i valikmängus Montenegro vastu. Ta kuulub Tšehhi koondisse 2020. aasta Euroopa meistrivõistlustel.

Saavutused
----------

Praha Slavia
* Tšehhi kõrgliiga: 2018–19, 2019–20, 2020–21
* Tšehhi karikas: 2018–19, 2020–21

| * v
* r
Tšehhi koondis  –  UEFA Euro 2020 |
| --- |
| 

* 1 Vaclík
* 2 Kadeřábek
* 3 Čelůstka
* 4 Brabec
* 5 Coufal
* 6 Kalas
* 7 Barák
* 8 Darida (c)
* 9 Holeš
* 10 Schick
* 11 Krmenčík
* 12 Masopust
* 13 Ševčík
* 14 Jankto
* 15 Souček
* 16 Mandous
* 17 Zima
* 18 Bořil
* 19 Hložek
* 20 Vydra
* 21 Král
* 22 Matějů
* 23 Koubek
* 24 Pekhart
* 25 Pešek
* 26 Sadílek
* Treener: Šilhavý

 | Tšehhi |
|  |
| --- |
| **Liidriklased** |
| 
Suur-pigiliidrik |
| Taksonoomia |
| Riik  | Loomad *Animalia* |
| Hõimkond  | Lülijalgsed *Arthropoda* |
| Klass  | Putukad *Insecta* |
| Selts  | Kiililised *Odonata* |
| Alamselts  | Taolistiivalised *Zygoptera* |
| Sugukond  | **Liidriklased** *Coenagrionidae* |
|
|

**Liidriklased** (*Coenagrionidae*) on sugukond putukaid kiiliste seltsist. 

Värvuselt on nad musta mustriga ja põhivärv on tavaliselt helesinine, aga võib olla ka kollane, oranž, punane või roheline. Pikkus jääb 23 ja 30 millimeetri vahele. Nende tiivasoonestus on veel hõredam kui kõrsiklastel. Keha on väga habras ning lend nõrk ja jõuetu. Neid võib leida mitmesuguste veekogude kallastel, kuid ka teeservadel ja põlluäärtes. Vastsed võivad liigist olenevalt olla väga erinevates kohtades: ojaliidriku (*Patycnemis pennipes*) vastsed asustavad näiteks vooluveekogusid, seenliidriku (*Enallagma cyathigerum*) vastsed aga peamiselt seisuveekogusid, samas leidub aga ka hulganisti liike, kelle vastsed on võimelised elama nii seisu- kui ka vooluvetes. Üldjuhul aga eelistavad liidriklaste vastsed siiski mudase põhjaga taimestikurikkaid veekogusid. Munad munetakse kas taimekudedesse või taimede veealustele osadele.

Eesti liidriklased
------------------

* Kuuliidrik (*Coenagrion lunulatum*)
* Odaliidrik (*Coenagrion hastulatum*)
* Ojaliidrik (*Platycnemis pennipes*)
* Pisiliidrik (*Nehalennia speciosa*)
* Suur-pigiliidrik (*Ischnura elegans*)
* Väike-pigiliidrik (*Ischnura pumilio*)
* Punasilm-liidrik (*Erythromma najas*)
* Väike-punasilmliidrik (*Erythromma viridulum*)
* Punaliidrik (*Pyrrhosoma nymphula*)
* Seenliidrik (*Enallagma cyathigerum*)
* Põhjaliidrik (*Coenagrion johanssoni*, sün. *Coenagrion concinnum*)
* Sarvikliidrik (*Coenagrion pulchellum*)
* Sadulliidrik (*Coenagrion puella*)
* Tanuliidrik (*Coenagrion armatum*)

Galerii
-------

* Sadulliidrik
* Sadulliidrik
* Väike-pigiliidrik
* Pigiliidrik
**Loodusharidus** (inglise keeles *nature education*) on loodusesse ja selle kasutamisse puutuvate teadmiste, oskuste ja hoiakute süsteemne edastamine. Loodusharidus on osa keskkonnaharidusest.  
Loodusharidus aitab lastel arendada tõhusaid suhteid neid ümbritseva looduskeskkonnaga ning parandada tundlikkust looduse ja sotsiaalsete suhete suhtes.
Loodusharidus jõuab inimesteni näiteks üldhariduskoolide, muuseumide, loodusvaatluste, raamatute, ekskursioonide, õppeprogrammide, meedia ja huviringide kaudu.  
Loodusharidusprogrammid käsitlevad looduskaitse, loodushoiu ja selle väärtustamise, ühiskonna ja looduse suhte, kliimamuutuste ja pärandkultuuri teemasid.

Loodusega saab paremini tuttavaks, minnes loodusesse ning kogedes seda kõigi viie meelega.

Ajalugu
-------

Õppimise viimine siseruumidest välja ning kogemuslik õuesõppimine on olemas olnud ja arenenud 19. sajandist alates. Eelmise sajandi linnastumise kasvuga ning "loodusdefitsiidi häire" (inglise keeles *nature-deficit disorder*) tõusuga on hoiak formaalsesse õuesõppeharidusse palju muutunud. 1950. aastatel asutati palju loodus- ja metsakoole Skandinaavias, Euroopas ja Suurbritannias.

Loodusharidus Eestis
--------------------

Loodusharidust antakse Eestis väga laialdaselt ning keskkonnaamet ja RMK on keskkonna- ja loodushariduse suured edendajad. Loodusharidust annavad Tallinna loomaaed, Tartu loodusmaja, looduskoolid ja RMK külastuskeskused.

### Tallinna loomaaed

Loomaaedade kõige üldisem eesmärk on looduskaitse, nii on määranud ülemaailmne loomaaedade strateegia. Tallinna loomaaia keskkonnahariduskeskuses tegutseb aasta ringi laste loomaaed, mis pakub lastele teavet loomade kohta. Sügiseti saavad alguse looduskooli huviringid, kuhu on oodatud lapsed neljandast eluaastast ning õpilased kuni gümnaasiumi lõpuni. Zookoolis on võimalik kooliklassidel korraldada loodusõpetuse, bioloogia- ja geograafiatunde. Valida saab töölehtede või aktiivõppeprogrammide vahel, mida korraldavad spetsialistid. Mõlemad toetavad riikliku õppekava läbimist.

### Tartu loodusmaja

Tartu loodusmaja on mitmekülgne asutus, mille missioon on kujundada loodushariduse kaudu keskkonnasõbralikku mõtteviisi nii laste, noorte kui ka täiskasvanute hulgas. Tartu loodusmajas on õppeprogrammid koolidele ja lasteaedadele, õpitoad lastele ja täiskasvanutele ning huvikool väga erinevate huviringidega. Samuti on võimalik pidada lastesünnipäevi ning muid üritusi.

Viited
------

1. ↑  "EKI ÜHENDSÕNASTIK 2022". Eesti Keele Instituut. 2022. Vaadatud 7. mai 2022.
2. ↑  Uzun, F. V. & Keles, O. 2012. "The effects of nature education project on the environmental awareness and behavior". Procedia - Social and Behavioral Sciences, 46, 2912–2916.  Vaadatud 7. mai 2022
3. ↑  "Loodusharidus: õppekäigud, loodushoid, õuesõpe". SelgeSiht OÜ. Vaadatud 7. mai 2022.
4. ↑  "What is Nature Education?". Hand in Hand Nature Education. Vaadatud 7. mai 2022.
5. ↑  "Loodusharidus". Tallinna loomaaed. Vaadatud 7. mai 2022.
6. ↑  "Tartu loodusmaja". Vaadatud 7. mai 2022.
**Hübriidlennuk** on lennuk, millel tavalisele sisepõlemismootorile on lisatud aku. On teada, et elektrienergiatihedus on oluliselt väiksem kui tavalisel lennukikütusel, hübriidiline jõuülekanne võib märkimisväärselt suurendada lennukaugust võrreldes täiselektrilise lennukiga.

Lennunduse mõju keskkonnale
---------------------------

 Boeing SUGAR Volt 2010 
Sisepõlemismootoritega lennukid sobivad paremini pikemateks reisideks, kus nendel on kõrgem energiatihedus, aga neil tekib tohutul määral saastet. Lennukid toodavad süsinikdioksiidi (CO2), lämmastikoksiidi (NO), veeauru, sulfaatide aerosoole, tahma ning kondensjälgi ehk kondensjoome (valged jooned, mis jäävad lennuki taha). Boeing 747 kasutab 7840 kg kütust õhku tõusmisel ja maandumisel, mis on kokku umbes 250 km. Kõik lennud, mis on pikemad kui 250 km, võtavad lisaks 10,1 kg kütust kilomeetri kohta. Hübriidlennuk võib vähendada aga 95% NO (lämmastikoksiidi) paiskumist õhku.

Ajalugu
-------

Hübriidlennukite ajalugu sai alguse sellest, kui NASA (National Aeronautics and Space Administration) esitas väljakutse ehitada kõige ökonoomsem lennuk. Esimene sellist tüüpi lennuk oli Austria Diamond HK36 Super Dimona. Selle konstrueeris Wolf Hoffmann. Lennuk oli madalate tiibade ja kahe kohaga. Esimese sellist tüüpi lennukiga tõusis õhku Peter Urachis Austraalias 1987. aastal.

BEHA\_M1H
---------

Väidetakse, et juba 2025. aastal võetakse kasutusel esimene reisilendude jaoks mõeldud hübriidlennuk, BEHA\_M1H. Istekohti on sellel 18. Tegemist on uuemat tüüpi „’triple box wing configuration’iga"(kolmiktiiva tüüp), mis on kõrge efektiivsusega. Lennukil on lühike õhku tõusmise ja maandumise suutlikkus, milleks on vähem kui 300 m. Kuna on BEHA\_M1H’l on kaks vastu pöörlevat propellerit (kui üks propeller pöörab ühte pidi, siis teine vastupidi), siis on lennuk võimeline õhku tõusma vaikselt (kuni 60 dB). Lennuki eripära on see, et seda saab muuta reisilennukist kaubalennukiks ja vastupidi. Suurim koormus on kuni 5 tonni. Kuna kruiisimiskiirus on 230 mph (370 km/h), jõuab BEHA\_M1H Londonist Manchesteri 48 minutiga (26 minutit vähem kui Supernova HK36).

Viited
------

1. ↑  Opperman, Grant. "Hybrid Aircraft?". *Plane & Pilot*. Vaadatud 29. mail 2022.
2. ↑  "The contribution of global aviation to anthropogenic climate forcing for 2000 to 2018". *Science Direct*. Vaadatud 30. aprillil 2022.
3. ↑  Pearce, Carla. "How many cars equal the CO2 emissions of one plane". *Science Focus*. Vaadatud 2. aprillil 2022.
4. ↑  Chu, Jennifer. "Concept for a hybrid-electric plane may reduce aviation's air pollution problem". *MIT News*. Vaadatud 2. aprillil 2022.
5. ↑  "Diamond aircraft". *Austria Forum*. Vaadatud 2. aprillil 2022.
6. ↑  "Counter-Rotating Propellers". *Skybrabry*. Vaadatud 29. mail 2022.
7. ↑  "Faradair announces hybrid electric commercial flight capability from 2025". *Airframer*. Vaadatud 29. mail 2022.