8. sajandist pärineva Godescalci perikoopide raamatu esimesed leheküljed. Vasakul "Elu allikas", paremal jõulupüha lugemise algussõnad: *In illo tempore* ...
**Perikoopide raamat**, ka **evangelistaar** (ladina keelest *evangelistarium*) on liturgiline raamat, millesse on koondatud kirikuaasta pühapäevade ja suurte pühade jumalateenistustel lugemiseks mõeldud tekstilõigud (perikoobid) Uuest Testamendist. Kasutatakse katoliku ja õigeusu kirikus.

### Sõnavara

Katoliku kirik nimetab inglise, prantsuse ja saksa keeles tänapäeval nii perikoopide raamatut kui ka nelja evangeeliumi täistekste koondavat evangeliaari sama sõnaga evangeliaariks (*évangéliaire*, *evangeliary*, *Evangeliar*).

Bütsantsi liturgias on perikoopide raamat εὐαγγέλιον λειτουργικόν *evangelion liturgikon* või εὐαγγέλιον *evangelion*, evangeeliumi täistekste sisaldav raamat τετραευαγγέλιον *tetraevangelion*. Kirikuslaavi keeles vastab perikoopide raamatule *А́пракос* (vanakreeka keelest ἄπρακτος 'mitte-argipäevane').

Sisu
----

Tekstilõikude järjekord on seotud kirikuaasta pühadega, alates vigiiliast enne jõule. Erinevalt evangeliaarist ei ole perikoopide raamatus evangeeliumide kogu tekst. Evangelistaar võis sisaldada evangeeliumist valitud tekste ka muudeks erilisteks puhkudeks, näiteks kiriku pühitsemise aastapäev (templipüha) või jumalateenistus surnute mälestuseks.

Ajalugu
-------

Alates 5. sajandist hakkas algne terve piibliteksti lugemine jumalateenistustel (*lectio continua*) laiemalt asenduma valitud tekstilõikude lugemisega. Kuigi perikoopi kui piibli tekstilõiku mainitakse juba Justinuse 2. sajandi tekstides, pärinevad esimesed lektsionaarid (perikoopide raamat ja epistolaar koos) 5. sajandist.. 6. sajandiks oli tava koondada jumalateenistustel lugemiseks mõeldud tekstid omaette raamatusse täiesti välja kujunenud.

Perikoopide raamatud on sageli illustreeritud jutustavate miniatuuridega pühakirjalõigu kohta. Varaseimad tuntud näited keskaegsetest käsikirjalistest hinnaliste illustratsioonidega perikoopide raamatutest on Godescalci evangelistaar (781–783), Gero käsikiri ja *Codex Egberti* (Reichenau koolkond, 980–993), ottode kunstist Heinrich II ja Heinrich III perikoopide raamatud, glagoolitsas *Codex Assemanianus* (Novgorod, 11. sajand) ja 11. sajandi lõpust Gniezno ja Płocki *codex aureus*'ed ning Vyšehradi koodeks.

### Pildid

* Codex Egberti. Süüta laste tapmine*Codex Egberti*. Süüta laste tapmine
* Codex Egberti. Nelipühi ime*Codex Egberti*. Nelipühi ime
* Heinrich II perikoopide raamat. Ingel kuulutab karjastele Kristuse sünnistHeinrich II perikoopide raamat. Ingel kuulutab karjastele Kristuse sünnist
* Heinrich II perikoopide raamat. Ingel tühja haua juuresHeinrich II perikoopide raamat. Ingel tühja haua juures
* Heinrich III perikoopide raamat. Vasakul keiser koos abtidega, paremal Kristus auhiilgusesHeinrich III perikoopide raamat. Vasakul keiser koos abtidega, paremal Kristus auhiilguses
* Codex aureus Gnesnensis. Kristuse ristimine*Codex aureus Gnesnensis*. Kristuse ristimine
* Vyšehradi koodeks. Kuningate kummardamineVyšehradi koodeks. Kuningate kummardamine

Viited
------

1. ↑
2. ↑  F. Büttner, A. Gottdang. Sissejuhatus ikonograafiasse: Piltide sisulise tõlgendamise võimalusi. TLÜ kirjastus, 2014
3. ↑  A. Ehrensperger. Die Lesungen – Perikopen, Bahnlesung, Lectio continua