recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Ihlas Bebou (2015)
**Ihlas Bebou** (sündinud 23. aprillil 1994 Sokodés) on Togo jalgpallur, kes mängib parema äärepoolikuna Saksamaa kõrgliigaklubis TSG 1899 Hoffenheim ja Togo jalgpallikoondises.

2011. aastal liitus ta Saksamaa klubiga Düsseldorfi Fortuna. 2013. aasta septembris debüteeris ta klubi põhimeeskonnas Saksamaa esiliigas. Esimese värava lõi ta Saksamaa esiliigas 17. aprillil 2015 mängus FC Ingolstadt 04 vastu.

Aastatel 2017–2019 mängis ta Saksamaa kõrgliigaklubis Hannover 96, lüües kahe hooaja jooksul Saksamaa kõrgliigas üheksa väravat.

Alates hooajast 2019–20 on ta mänginud Hoffenheimis. 27. novembril 2021 tegi ta mängus Greuther Fürthi vastu oma esimese kübaratriki Saksamaa kõrgliigas.

Togo jalgpallikoondises debüteeris Bebou 4. septembril 2016 mängus Djibouti vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 10. oktoobril 2019 sõprusmängus Roheneemesaarte vastu. Ta kuulus Togo koondisse 2017. aasta Aafrika rahvaste karikavõistlustel.

Viited
------

1. ↑   (vaadatud 5.12.2021)
2. ↑   (vaadatud 5.12.2021)
3. ↑   (vaadatud 5.12.2021)
Eduardo Sasha 2015. aastal Internacionali särgis
**Eduardo Colcenti Antunes** (tuntud enam kui lihtsalt **Eduardo Sasha** või **Sasha**; sündinud 24. veebruaril 1992 Porto Alegres) on Brasiilia jalgpallur, kes mängib ründajana Brasiilia kõrgliigaklubis Red Bull Bragantino.

Ta alustas karjääri kodulinna klubis Internacional, millega liitus 2007. aastal. Aastal 2012 debüteeris ta klubi põhimeeskonnas Brasiilia kõrgliigas. Aastatel 2012–2013 mängis ta laenul Goiáses. 2012. aastal tõusis ta Goiásega Brasiilia esiliigast kõrgliigasse. Järgmisel aastal tuli ta Goiásega Brasiilia liigas kuuendale kohale. Oma esimese värava lõi ta Brasiilia kõrgliigas 18. septembril 2013 mängus Coritiba vastu.

2014. aastal naasis Sasha Internacionali. Ta tuli klubiga aastatel 2014, 2015 ja 2016 Rio Grande do Suli osariigi meistriks.

2018. aasta jaanuaris suundus ta laenule Santosesse. Sama aasta aprillis sõlmis ta klubiga püsiva lepingu. 2019. aasta hooaeg oli Sasha seni parim hooaeg Brasiilia kõrgliigas, kui ta kõrgliigas 14 väravat.

2020. aasta augustis sõlmis ta nelja-aastase lepingu Brasiilia kõrgliigaklubiga Atlético Mineiro. 2021. aastal tuli ta klubiga Brasiilia meistriks.

2023. aasta märtsis sõlmis ta lepingu Red Bull Bragantinoga.

Saavutused
----------

Goiás
* Campeonato Brasileiro Série B: 2012
* Campeonato Goiano: 2013

Internacional
* Campeonato Gaúcho: 2011, 2014, 2015, 2016

Atlético Mineiro
* Campeonato Brasileiro Série A: 2021
* Copa do Brasil: 2021
* Campeonato Mineiro: 2020, 2021, 2022
* Supercopa do Brasil: 2022

Viited
------

1. ↑  "Santos FC contrata Eduardo Sasha em definitivo". Santos FC. 19.4.2018. Vaadatud 5.6.2019
2. ↑  "Eduardo Sasha é anunciado pelo Atlético-MG". Globo Esporte. 17.8.2020. Vaadatud 5.10.2020
3. ↑  "Red Bull Bragantino contrata atacante Eduardo Sasha até dezembro de 2025" (portugali). Red Bull Bragantino. 31. märts 2023. Vaadatud 31. märtsil 2023.
**5cm Pak 38** (saksa k. *5 cm Panzerabwehrkanone 38*) oli kasutusel Wehrmachti standardtankitõrjekahurina. 

Sellega olid relvastatud peamiselt jalaväeüksuste tankitõrjedivisjonid (Abteilung) ja üksikud tankitõrjekompaniid. 

Kogemused 3,7cm Pak 35/36-ga Hispaania kodusõja lõpus esitasid 1938. aastaks nõudmise uue, tugevama, 50 mm kaliibriga tankitõrjekahuri väljatöötamiseks. Alates 1939. aastast valmistatud Pak 38 paistis silma järgmiste uuenduste poolest: suudmepiduri olemasolu vähendas tagasilöögijõudu lafetile, andes võimaluse uue konstruktsiooniga haarlafeti kaalu vähendamiseks, kahekordne lafeti kaitsekilp ja täiskummirattad torsoonvedrustusega. 

Esimesed uued relvad jõudsid väeosadesse 1940. aastal. Saksa-Nõukogude sõja alguseks 1941. aastal oli kasutusel 1047 seda tüüpi kahurit. Esmalt paigutati Pak 38-d tankitõrjeüksustes kokku vanemate Pak 35/36´tega. Tankitõrjemürsuga PzGr 40, mis sisaldas volframsüdamikku, oli võimalik edukalt võidelda ka tankidega T-34. 1943. aastal kasutusele võetud kumulatiivlaenguga mürsk Stielgranate 42 läbistas juba 180 mm soomust, kuid oli väga väikese efektiivse laskekaugusega (u 100 m). Kahuri veoks kasutati põhiliselt kergeid poolroomikvedukeid SdKfz 10 või SdKfz 11, aga ka (maastiku-) veo- või sõiduautosid. Kahurit oli kerge ka käsitsi liigutada. Kokku toodeti aastatel 1939–1943 seda 9568 eksemplari. 

Pak 38 ei olnud aga piisavaks vastuseks Vene rasketankidele ega 76,2 mm kahurile ZIS-3. Sõja jooksul asendati 5 cm Pak 38 järk-järgult 7,5cm Pak 40-ga, kuid oli sellegipoolest aktiivselt kasutusel sõja lõpuni.

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Pak 38** |
Majahaldjas **Dobby** on tegelane J. K. Rowlingu Harry Potteri romaanisarjas.

Dobby on väikest kasvu hoolitsev majahaldjas ja ta teenis Malfoy perekonda, kuni Lucius Malfoy ta kogemata vabastas.

"Harry Potter ja saladuste kamber"
----------------------------------

Kui Harry on 12-aastane, tuleb Dobby Harry juurde teda hoiatama, et Sigatüükas on teoksil vandenõu saatmaks korda kõige jubedamaid asju. Samal päeval on aga Harry onul Vernonil ja tädil Petunial ning nende pojal Dudleyl tähtis sündmus: neile tulevad külalised. Harry ei või seetõttu oma toast välja tulla, sest ta onu kardab, et ta rikub kõik ära. Kuid Dobby ei tahtnud, et Harry kooli läheb. Et Harry kooli minemist ära hoida näppas ta Harryle saadetud kirjad ära. Kuid ta lobises kogemata välja, et just tema need kirjad võttis. See ajas Harry vihaseks ning ta käskis Dobbyl talle kirjad tagasi anda. Dobby ei andnud neid tagasi, vaid jooksis Harry sugulaste juurde ning tõstis siis tordi õhku. Tort hõljus aeglaselt ning Harry hiilis tordi juurde üritades seda kätte saada, aga siis kukutas Dobby tordi otse külalisele pähe.
Hiljem takistas Dobby Harryl Sigatüükasse minekut sulgedes võluvärava, mis ühendas võlumaailma rongijaama mugumaailma omaga. Sellepärast jäi Harry koos oma hea sõbra Roniga rongist maha. Kuna Harry pääses sellegipoolest kooli, üritas Dobby teda klommiga vigastada. Oma sõnul tegi ta seda selleks, et Harry oleks ohutult haiglas seni kuni hirmsad sündmused toimuvad. Raamatu lõpus hakkab Harryl Dobbyst kahju ning ta üritab Dobbyt Malfoyde teenistusest vabastada. See tal ka õnnestub, kuna soki, mille sisse ta päeviku pani, viskas Lucius Malfoy minema, sest loomulikult polnud tal seda vaja. Luciuse õnnetuseks püüdis Dobby selle kinni ja sai niiviisi vabaks.

"Harry Potter ja tulepeeker"
----------------------------

Dobby töötab koos majahaldjaga nimega Winky Sigatüükas. Ta saab Albus Dumbledore'i käest palka: üks galeoon kuus ja üks vaba päev kuus. Harryl läheb Kolmevõluri turniiril abi vaja ning Dobby varastab tema jaoks kidemerohu, millega saab vee all hingata.

"Harry Potter ja segavereline prints"
-------------------------------------

Dobby jälitab koos majahaldjaga Kreacher Draco Malfoyd, sest Harry soovib teada saada, kus Malfoy käib, kui teda kelmikaardil näha ei ole.

"Harry Potter ja surma vägised"
-------------------------------

Dobby päästab Harry ja ta sõbrad Malfoyde mõisast, kuid hetkel, kui ta kasutab kadumist, tabab Bellatrix Lestrange teda hõbedase noaga otse kõhtu. Harry matab Dobby maha, kirjutades hauale: "Siin puhkab Dobby, vaba haldjas". Sellega rõhutab ta, et Dobby oli vaba ning otsustas enda eest ise.
**Pärtel Salmar** (kuni 1935. aastani **Panteleimon Sergejev**; 9. august 1895 Narva vald, Spankkova kihelkond – 27. jaanuar 1943 Taišet) oli ingerisoome päritoluga Eesti sõjaväelane (major).

Ta oli üks 12 teadaolevast Eesti sõjaväeteenistusse pärast 1920. aastat jäänud vähemusrahvusest optantidest ohvitsere ja ainukene ingerlasest opteerunud ohvitser.

Elulugu
-------

Salmar sündis 1895. aastal Narva vallas isa Peeter ja ema Eudokia pojana. Ta omandas sõjaväelise hariduse Venemaa Keisririigis, kuid opteerumise ajal kasutas võimalust ja kolis iseseisvunud Eestisse.

Eestis jätkas ta teenistust Eesti sõjaväeteenistuses, kus spetsialiseerus topograafiale. 1924. aastal ülendati ta nooremleitnandi auastmelt leitnandile ja viidi Kindralstaabi Valitsusest üle Kindralstaapi. 1931. aastal ülendati Salmar kapteni auastmele ja viidi üle Kaitsevägede staapi. 1939. aasta veebruaris ülendati Salmar majori auastmele ja ta jätkas sõjavägede staabi juurde kuuluva topo-hüdrograafia osakonnas triangulatsioonigeodeedina.

Pärast juunipööret lasti Salmar teenistusest lahti. 1941. aasta juulis ta arreteeriti NKVD poolt ja saadeti 1942. aasta augustis 10 aastaks Irkutski oblastisse Južlagi. Ta suri töölaagris 1943. aasta jaanuaris.

#### Isiklikku

Pärast Eestisse tagasikolimist elas Salmar Nõmmel Vabaduse puiesteel. 1926. aastal abiellus ta Martha Volteriga, kellega ta sai 1927. aastal tütre Helga ja 1930. aastal teise tütre Elleni.

Salmar oli õigeusklik. 1935. aastal eestistas Salmar koos perega oma nime.

Välislingid
-----------

* Eesti ohvitserid 1918-1940
* Eesti kommunismiohvrid 1940–1991

Viited
------


1. 1 2 3 4  Kopõtin, Igor (2018). "Rahvuslus ja lojaalsus Eesti sõjaväes vähemusrahvuste näitel 1918-1940". *Tallinna Ülikool*: 156, 301, 312.
2. 1 2 3  "PÄRTEL SALMAR". *Eesti kommunismiohvrid 1940-1991*. Vaadatud 08.07.2023.
3. 1 2  "Pärtel Salmar". *Eesti Sõjamuuseum*. Vaadatud 08.07.2023.
4. 1 2 3  "Abielu laulatused". *Kirikutalituste raamat 1926. aastaks*. 27.03.1926.
5. ↑  "Sergejev, Helga". *Sünniregister*. 28.07.1927. Lk 48.
6. ↑  "Sergejev, Ellen". *Sünniregister*. Riigi trükikoda. 1930. Lk 258.
Veski mõisa peahoone 2007. aastal
**Veski mõis** (saksa keeles *Mühlenhof*) oli rüütlimõis Kambja kihelkonnas Tartumaal. Tänapäeval jääb kunagine mõis Kanepi valda Põlva maakonnas.

Vaata ka
--------

* Eesti mõisate loend

Kirjandus
---------

* Hagemeister, Heinrich von; F. von Bulhovden (1836). *Materialien zu einer Geschichte der Landgüter Livlands T. 1–2*. Riga: E. Frantzen. Lk-d lk 36.
* *Tartumaa: maadeteadusline, majandusline ja ajalooline kirjeldus*. Peatoim. J. Rumma, toim. J. G. Granö, J. V. Veski. − Eesti I. Tartu: Eesti Kirjanduse Selts, 1925. Lk 170 .
* Stryk, Leonhard von. *Beiträge zur Geschichte der Rittergüter Livlands*. Erster Teil. Der estnische District. Dorpat: Druck von C. Mattiesen, 1877. Lk 33-34 .

Välislingid
-----------

* Veski mõisast Eesti Mõisaportaalis

Kambja kirik
Kambja kihelkond

**Kirik**: Kambja  

**Mõisad**: Haaslava mõis | Hilja mõis | Kaarli mõis | Kammeri mõis | Kodijärve mõis | Krüüdneri mõis | Maaritsa mõis | Maidla mõis | Raanitsa mõis | Reola mõis | Suure-Kambja mõis | Tapu mõis | Uhti mõis | Vana-Kuuste mõis | Vana-Prangli mõis | Vastse-Kambja mõis | Vastse-Prangli mõis | Veski mõis
**Lühikeseks müümine** (ka **lühimüük**; inglise keeles *short-selling*) on laenatud väärtpaberi müümine lootuses, et selle hind langeb, mille järel saab ta odavamalt tagasi osta ning omanikule tagastada. 

Lühikeseks müümine on väärtpaberi ostmisele vastupidine tehing. Lühikeseks müüja teenib kasumit siis, kui lühikeseks müüdud väärtpaberi hind langeb. Tehingu sooritaja ehk kaupleja saab endale kasumi, mis võrdub müügi- ja ostuhinna vahe ning väärtpaberite arvu korrutisega.

Lühikeseks müüdud väärtpabereid nimetatakse lühikeseks positsiooniks, omatavaid väärtpabereid aga pikaks positsiooniks. Pika positsiooni soetamiseks tuleb väärtpaberid kõigepealt osta ning tehingu lõpetamiseks müüa. Lühikeseks müümise puhul on tegevuste järjekord vastupidine – kõigepealt müüakse ning positsiooni sulgemiseks ostetakse. Lühikese positsiooni sulgemist nimetatakse **lühikese positsiooni katmiseks**. Lühikeseks müümiseks kasutatakse võimendust. Lühikeseks müüdud väärtpaberid ei kuulu lühikese positsiooni omanikule, mistõttu võlgneb ta nende väärtuse väärtpaberite omanikule.

Lühikeseks müümise eelis seisneb selles, et nii on kauplejail võimalik teenida ka langeval turul. Lühikeseks müümine on paljudel juhtudel seotud suurema riskiga. Peamine oht kauplejale seisneb selles, et kaotused ei ole piiratud. Näiteks aktsiate ostmisel on maksimaalne kaotus sada protsenti. See juhtub siis, kui ettevõte, mille aktsiate omanik ollakse, pankrotti läheb. Seega ei saa pika positsiooniga kaotada rohkem kui alginvesteeringu. Aktsiate hinnal maksimaalset väärtust aga ei ole. Seetõttu võib lühikese positsiooniga kaotada nii alginvesteeringu (kui väärtpaberi hind kahekordistub), kui ka kaks korda nii palju (väärtpaberi hinna kolmekordistumisel) jne.

Lühikeseks müümise teeb ohtlikuks ka asjaolu, et lühikeseks müüakse väga sageli ilmsete probleemide käes vaevlevate ettevõtete aktsiaid. Näiteks siis, kui levivad kuuldused, et mingi ettevõte läheb peagi pankrotti. Sellise ettevõtte aktsiad kauplevad aga juba niigi väga madalal, mistõttu võib hea uudise ilmnemisel aktsia hind loetud sekundite jooksul tõusta mitusada protsenti.

Lisaks seisneb raskus veel selles, et pikaajalise keskmisena tõusevad aktsiaturud ligikaudu 10–12 protsenti aastas. Seega on lühikeseks müümine nagu vastuvoolu ujumine, mis toob kasu vaid siis, kui tehing hästi ajastada. Seetõttu ei saa lühikeste positsioonide omamist lugeda investeerimiseks. Lühikeseks müümine on lühiajaline finantsspekulatsioon.

Kõigil börsidel ei ole lühikeseks müümine lubatud. Näiteks Tallinna väärtpaberibörsil seda teha ei saa. Suuremail börsidel on see tavaline, ehkki erakordsetel aegadel võidakse lühikeseks müümine ajutiselt keelata. Nii juhtus näiteks Ameerika väärtpaberibörsidel 2008. aasta sügisel, mil keelati finantssektori aktsiate lühikeseks müümine.

Lühikeseks müümist on nimetatud ebamoraalseks, sest see on spekulatiivne tegevus ning kasutab ära teiste ettevõtete või inimeste kahjumit.

Vaata ka
--------

* Lühilüps

Viited
------

1. ↑  The Big Question: What is short selling, and is it a practice that should be stamped out?
2. ↑
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel on Jõgeva maakonna kõrgendikust; ka Võru maakonnas asuva Mõrgi linnamäe rööpnimi on Kuningamägi* |

---

Mälestuskivi Kuningamäel tegutsenud trükikojale
**Kuningamägi** on Jõgeva maakonnas Põltsamaa vallas asuv kõrgendik absoluutkõrgusega 67 meetrit. 

Kõrgendik on nime saanud arvatavasti hertsog Magnuse järgi, kes valitses sealt 16. sajandil Liivimaa kuningriiki. 

18. sajandi II poolel tegutses Kuningamäel baltisaksa arst ja publitsist Peter Ernst Wilde. Wilde rajas 1766. aastal Kuningamäele eratrükikoja, kus andis välja esimest eestikeelset ajakirjandusväljaannet Lühhike öppetus.

Kuningamäel asub kaks surnuaeda. Vana õigeusu surnuaed on hävinud ja võsastunud, uus õigeusu surnuaed on aga kasutusel. Selle kõrval asub Võisiku hooldekodu kalmistu.

Kuningamäel paiknevad ka Põltsamaa terviserada ja kardirada, tankla ja osaühingu Viraito veisefarm.

Vaata ka
--------

* Kuningamäe

Viited
------

1. ↑  Ring ümber Põltsamaa. Vaadatud 05.11.2012
2. ↑  Kuningamäe Terviserada. SA Põltsamaa Sport koduleht. Vaadatud 05.11.2012
3. ↑  Kuningamäe kardirada. Kardiraja koduleht. Vaadatud 05.11.2012

Välislingid
-----------

* Randla, Siim. Kuningamägi peitis haruldast kuldmünti. Õhtuleht, 19. juuni 1999
See artikkel See artikkel räägib 1999. aastal sündinud jalgpallurist.  2001. aastal sündinud jalgpalluri kohta vaata artiklit Matheus Cunha (sündinud 2001).  

---

|  |
| --- |
|  |
| Medalikohad |
| Suveolümpiamängud |
| **Kuld** | 2020 | jalgpall |

**Matheus Santos Carneiro Cunha** (sündinud 27. mail 1999 João Pessoas) on Brasiilia jalgpallur, kes mängib ründajana Inglismaa kõrgliigaklubis Wolverhampton Wanderers ja Brasiilia jalgpallikoondises.

2017. aastal liitus ta Šveitsi kõrgliigaklubiga FC Sion ning lõi hooajal 2017–18 Šveitsi kõrgliigas kümme väravat.

2018. aasta juunis siirdus ta Saksamaa kõrgliigaklubisse RB Leipzig. Hooajal 2018–19 jäi tema arvele Saksamaa kõrgliigas kaks väravat, kuid UEFA Euroopa Liigas lõi ta samal hooajal kuus väravat.

2020. aasta jaanuaris sõlmis ta nelja ja poole aasta pikkuse lepingu Saksamaa kõrgliigaklubiga Hertha BSC. 

2021. aasta augustis sõlmis ta viieaastase lepingu Hispaania kõrgliigaklubiga Madridi Atlético. 2023. aasta jaanuaris läks ta sealt laenule Wolverhampton Wanderersi, kellega sõlmis 2023. aasta suvel püsiva lepingu.

2020. aasta suveolümpiamängude jalgpalliturniiril tuli Cuhha Brasiilia võistkonnaga olümpiavõitjaks. Olümpiaturniiril lõi kolm väravat, sh finaalis Hispaania vastu.

Viited
------

1. ↑  "He Has Signed a Five-Year Contract: Welcome, Cunha!". atleticodemadrid.com. 25.8.2021. Vaadatud 23.1.2022

Välislingid
-----------

* Profiil Wolverhampton Wanderers F.C. kodulehel

Mall:Wolverhampton Wanderersi mängijad
**Araabia kohvipuu** (*Coffea arabica*) on madaraliste sugukonda kohvipuu perekonda kuuluv puittaimede liik. 

Kohvipuu õied
Araabia kohvipuu viljadest valmistatakse araabika kohvi. Araabika kohvipuud peetakse vanimaks viljeldud kohvipuuliigiks – seda hakati kasvatama Araabia poolsaare edelaosas rohkem kui 1000 aastat tagasi. Legendi järgi avastasid taime 850. aasta paiku Etioopia kitsekarjused - üks neist märkas, et tema kitsed näksivad mingit tundmatut taime ja on pärast seda nii energilised, et ei taha magadagi. Eestisse jõudis kohv 17. sajandi lõpul.

Välimus
-------

Araabia kohvipuu õied
Araabia kohvipuu kasvab metsikult 9–12 m kõrguseks. Lehed on ovaalsed, 6–12 cm pikad ja 4–8 cm laiad, tumerohelist värvi. 

Puu õied on väikesed, valged, tugeva lõhnaga, 10–15 mm läbimõõduga. Õite magus lõhn meenutab jasmiini. Õitsemine kestab vaid paar päeva.

Puu viljaks on luuvili, mida sageli nimetatakse marjaks. Viljad on ovaalsed, umbes 1 cm pikkused ja 10–15 mm läbimõõduga. Viljad on esialgu tumerohelised, küpsedes muutuvad esialgu kollaseks, siis roosakaks ning lõpuks tumepunaseks. Vili sisaldab tavaliselt kaht seemet, mida kutsutaksegi kohviubadeks.

Kasvukoht
---------

Õitsev kohvipuuistandus
Araabia kohvipuu kannab kõige paremat vilja niiskes kliimas. Seda kasvatatakse tavaliselt 1300–1500 m kõrgusel, aga on ka istandusi merepinna kõrgusel ning ka 2800 m kõrgusel[*viide?*]. Taim talub madalaid temperatuure, kuid mitte öökülma. Parim viljumistemperatuur jääb 20 °C ümbrusse[*viide?*]. Erinevalt kongo kohvipuust kasvab araabia kohvipuu hästi ka varjus.

Kasvatamine
-----------

Röstimata *Coffea arabica* oad – Brasiilia
Araabia kohvipuu jõuab viljakandvasse ikka umbes seitsme aastaga. Kultivarid kasvavad vaid umbes 5 m kõrguseks ning neid lõigatakse tagasi 2 m kõrgusele, et kergendada saagi korjamist ning vältida liiga suurt saaki, mis kurnaks ja kahjustaks puud. 

Viljade õigeaegne korje on väga oluline. Kuna kõik viljad ei valmi üheaegselt, kasutatakse tihti käsitsikorjet, et sekka ei satuks tooreid ega üliküpseid marju. 

Sõltuvalt kliimast, konkreetsest puust jms saab ühelt araabia kohvipuult 0,5–5 kg kuivatatud kohviube. 

Kilo röstitud kohvi valmistamiseks kulub ligikaudu 4400 araabika kohvi marja.

Röstitud kohvioad
Täiuslikes kasvutingimustes, näiteks Jaava saarel, istutatakse puid igal aastaajal ning ka saaki annavad nad seega kogu aeg. Vähem ideaalsetes tingimustes, näiteks Brasiilia mõningates osades, korjatakse saaki ainult talviti. 

Parimaks araabia kohvipuu kasvatuspiirkonnaks peetakse Colombiat[*viide?*].
Indoneesias hakati araabia kohvipuud kasvatama 1699. aastal.

Kasutamine
----------

Parimad gurmeekohvid on tavaliselt valmistatud kõige kvaliteetsematest mahedamaitselistest araabia kohvipuu viljadest.[*viide?*]

Viited
------

1. ↑  "Täna räägime kohvist". *Arhiiv*. 10. mai 2008. Vaadatud 30. juulil 2023.
2. ↑  "Täna räägime kohvist". *Arhiiv*. 10. mai 2008. Vaadatud 30. juulil 2023.

Välislingid
-----------

* Araabia kohvipuu andmebaasis eElurikkus Muuda Vikiandmetes
Tammide vahel voolav Tisza Szolnokis.
**Tisza** [t'issa] (ungari keeles; rumeenia keeles *Tisa*, ukraina ja serbia keeles *Тиса*) on jõgi Euroopas Doonau jõgikonnas.

Algab Metsa-Karpaatidest. Laskunud Kesk-Doonau madalikule, voolab algul läände, siis edelasse ja lõpuks lõunasse ning suubub Doonausse vasakpoolse lisajõena. Jõe pikkus on 1308 km.

Tisza voolab kesk- ja alamjooksul settelisel tasandikul, mis pole kuigipalju kõrgem Tisza tavalisest veetasemest. Seetõttu tekitab liiga kiire lume sulamine või tugevad vihmad Tisza ääres tihti üleujutusi.

30. jaanuaril 2000 toimus Rumeenias Baia Mare kullakaevanduses tsüaniidileke. Jäägihoidla tammi tagant pääses valla 100 000 m³ kõrge tsüaniidisisaldusega reovett. Vabanenud tsüaniidi koguseks hinnatakse umbes 120 tonni. Sellest kogusest piisas, et põhjustada ökokatastroof Szamosi ja Tisza jõel ning Doonau alamjooksul. 

Tisza ja Bodrogi jõe ühinemiskoha ümbruses asub 2002. aastal UNESCO maailmapärandi nimistusse kantud Tokaj-Hegyalja veinipiirkond.
**Tooru õhtuks** või **Tooru teeramise õhtuks** on eesti rahvausundis nimetatud neljapäeva õhtut Kose kihelkonnas ja Harjumaa rannikul.

Tooru teeramise õhtul on käidud hiies püha pidamas, ei olevat tehtud tööd ja puhutud toorupilli ehk torupillisarnast vasikamaost pilli.

Matthias Johann Eisen kirjeldab oma raamatus "Eesti mütoloogia" Tooru teeramise õhtuid nii: 

*Taarale oli neljapäev pühendatud. Neljapäeval käidi hiies püha pidamas. Torupillimees puhus kivi ehk kännu otsas torupilli, rahvas laulis ja tantsis. Nimelt peeti niisuguseid pidusid suvel, mil nad öö otsa hommiku valgeni kestsid. Öösi tehti hiie ligidale tuli üles, mille ümber vanemad inimesed istusid, kuna nooremad lusti lõid. Saarlased arvasid, et Taara ise hiiepuu otsas viibib ja sealt noorerahva pidu pealt vaatab. Hiidlastest teatakse, et need praeguse Pühalepa kiriku kohal alasti olles ohverdanud, ohverdades noad kätte haaranud ja yksteist katsunud täkkida nii, et veri ilmuks. See veri oli jumalale ohvriks määratud, missugusele jumalale, seda enam ei teata. Ka Kärdla ligidal Hiieselja hiies tehtud niisama. Seal võtnud täkkimisest isegi naisterahvad osa. Täkkimise ajal mängitud agaralt torupilli.*

Neljapäeva pühitsemist ja seotust hiite, Tooru ja torupilliga mainitakse ka Pilistvere kihelkonnast 1896. aastal kogutud pärimusteates: 

*Vanaaeg, kui veel ristiusku meie maal ei olnud, siis peeti püha Eestimaal neljapä ja hüiti seda tooru pühaks, kus sel päval siis hiiedelle ohverdati. Üks seesugune hiiepaik ja mets oli Kõo Koksvere külas, mis Siimotsi kopleks praegu on, et küll nüid ju hiied paar põlve maha on raiutud. Hiiepuude esimine raiuja oli Siimotsi Mihkel ja kõik külarahvas ootasid (veel siis!) õnnetust tulema selle talu omanikule, kes üks vanapoiss oli, aga õnnetus jäi tulematta kuni tänapäevani. Ka kõige küla õnnetus, mida kardeti, jäi hiiede pärast tulemata. Ka mängiti torupilli seal metsa ääres ja ohvred viidi metsa esimisest uudseviljast, esimisest lehmavasikast, esimisest lammatallest ja nõnda edasi kõigist; ka raha viidi sinna, mis esimene sai hiiedelle ohverdud. Kus ta sealt jäi, seda põle tarvis küsida: kõik liha, seda sõid hundid ja koerad, sest hunta oli sel ajal palju, ja ka vilja sõid varesed ja linnud, sest vargid sel ajal ei olnud nagu nüüd. Raha said järeltulijad üksi veel mõne jau kätte. Kena on seda kõik kuulda, mis vanarahvas nii sügavalt uskus, aga mis nüüd peaks uskuma, nii tühiseks peetakse. (H IV 7, 269/70 (29) < Pilistvere, Kõo m. – H. Keller (1896)).*

Vaata ka
--------

* Taara
* Tharapita
* Hiis

Viited
------

1. 1 2 3  Matthias Johann Eisen. Eesti mütoloogia. Toimetanud Ülo Tedre. Tallinn: Mats 1995.
2. ↑  Mari-Ann Remmel. Hiie ase. Hiis Eesti rahvapärimuses. Tartu 1998, lk 121–122.

Kirjandus
---------

* Matthias Johann Eisen. Eesti mütoloogia. Eestimaa Kooliõpetajate Vastastiku Abiandmise Seltsi raamatukaupluse kirjastus, 1919, lk 177–178.
**Victor Vinícius Coelho dos Santos** (mängijanimega **Vitinho**; sündinud 9. oktoobril 1993 Rio de Janeiros) on Brasiilia jalgpallur, ründaja või ründav poolkaitsja. Ta mängib Saudi Araabia kõrgliigaklubis Al-Ettifaq.

Ta alustas profikarjääri Botafogos. Botafogo särgis tegi ta Brasiilia kõrgliigas debüüdi 2013. aastal. Samal aastal tuli ta klubiga Rio de Janeiro osariigi meistrivõistluste Campeonato Carioca võitjaks.

2013. aasta septembris sõlmis ta viie aasta pikkuse lepingu Venemaa kõrgliiga klubiga Moskva CSKA. Esimesel kahel hooajal sai ta klubi esindusmeeskonnas mänguaega harva. 2015. aastal suundus ta laenule Brasiilia kõrgliiga klubisse Internacional. Samal hooajal lõi ta kõrgliigas 11 väravat, millega oli klubi parim mängija. Internacionalis veetis ta ka järgmise hooaja. Kuigi Internacional püsis 11. vooru ajal kõrgliigas teisel kohal, lõpetati hooaeg 17. kohaga, mis tähendas langemist esiliigasse.

Hooaja 2016–17 teisel poolel suundus ta tagasi Moskva CSKA-sse. 13 liigamänguga õnnestus tal lüüa viis väravat. Järgmisel hooajal lõi ta Venemaa kõrgliigas kümme väravat, millega oli sel hooajal klubi suurim väravakütt. Tema viimaseks mänguks Moskva CSKA särgis jäi Venemaa superkarikamäng juulis 2018 Moskva Lokomotivi vastu. Seejärel suundus ta 10 miljoni euro eest Brasiilia kõrgliigaklubisse Flamengo. Tegu oli Flamengo ajaloo suurim ostuga. Ta tuli 2019. aastal Flamengoga Brasiilia meistriks ja võitis lisaks Lõuna-Ameerika klubide meistrivõistlused. 2020. aastal tuli ta Flamengoga teist aastat järjest Brasiilia meistriks.

2022. aasta augustis sõlmis ta kolmeaastase lepingu Al-Ettifaqiga.

Saavutused
----------

Botafogo
* Campeonato Carioca: 2013

CSKA
* Premjer Liga: 2013–14
* Venemaa karikas: 2014, 2018

Internacional
* Campeonato Gaúcho: 2015, 2016

Flamengo
* Copa Libertadores: 2019
* Recopa Sudamericana: 2020
* Campeonato Brasileiro Série A: 2019, 2020
* Supercopa do Brasil: 2020, 2021
* Campeonato Carioca: 2019, 2020, 2021

Viited
------

1. ↑  "Flamengo insiste na negociação e fecha com CSKA compra de Vitinho". globoesporte.com. 24.7.2018. Vaadatud 18.10.2018
2. ↑   (vaadatud 1.8.2023)
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib modellist, teiste tähenduste kohta vaata Beatrice (täpsustus).* |

---

Beatrice 1994. aastal
Beatrice oma kodurestoranis 2014. aastal (seinal tema enda joonistused)
**Beatrice Fenice** (tuntud kui **Beatrice**, sünninimega **Beatrice Bugajets**; sündinud 19. jaanuaril 1970) on Eesti modell, omanimelise modelliagentuuri omanik ning nAnO kodurestorani ja *champagne lounge*'i Mull perenaine.

Alates oktoobrist 2014 on Beatrice Rahva Ühtsuse Erakonna liige. 2017. aasta kohaliku omavalitsuse volikogude valimistel kandideeris ta valimisliidu MEIE Tallinn nimekirjas.

Isiklikku
---------

Beatrice on abiellunud kuus korda. Tema praegune abikaasa on Laur Laja.

Beatrice'il on lapsed Simona, Balthazar-Serafim ja Uma Sofia Grazia.

Beatrice elab Tartus.

Ta on tuntuks saanud 1993. aastal näitusega "Soul & Body".

Beatrice osales 2007. aastal saatesarjas "Tantsud tähtedega", kus tema partner oli Eduard Korotin. Ta ei jõudnud paremate hulka.

Viited
------

1. ↑
2. ↑  "Beatrice pürib Tallinna volikogusse". *Linnaleht*. 8. september 2017. Originaali arhiivikoopia seisuga 9. märts 2018.
3. 1 2  Stella K. Wadowsky (7. detsember 2022). "KROONIKA PODCAST | Beatrice depressioonis: oktoobris hakkasin arstiaega otsima ja alles veebruaris saan psühhiaatri juurde". *Kroonika*. Vaadatud 7. detsembril 2022.
4. ↑  "Kes? Mis? Kus?", 2008, lk 430.
Eesti maaväe reamehe õlak 
**Reamees** on paljudes riikides, sealhulgas tänapäeval Eestis, maaväes (paljudes riikides ka õhuväes) madalaim sõjaväeline auaste.

Mõnes riigis on noorsõduritel veel madalam auaste (varem Eestis noor, eraldi auastme tunnus puudub). 

Kaitseliidu **malevlane** vastab noorsõdurile (välja õppimata reamees), sõdurioskuste kursuse (SOK) läbimisel saab malevlasest reamees.

Reamehest ühe astme võrra kõrgem auaste on kapral (sh Eestis) ehk jefreitor (saksa keeles *Gefreiter*; on ka teisi nimetusi). 

| * v
* r
Maa- ja õhuväe auastmed Eestis |
| --- |
| Kõrgemad ohvitserid | 
kindral – kindralleitnant – kindralmajor – brigaadikindral |  |
| Vanemohvitserid | 
kolonel – kolonelleitnant – major |
| Nooremohvitserid | 
kapten – leitnant – nooremleitnant – lipnik |
| Vanemallohvitserid | 
ülemveebel – staabiveebel – vanemveebel – veebel – nooremveebel |
| Nooremallohvitserid | 
vanemseersant – seersant – nooremseersant |
| Sõdurid | 
kapral – reamees |
**Sulund** on informaatikas avaldis (harilikult funktsioon), millel võib olla vabu muutujaid koos keskkonnaga, mis neid seob ("sulgub" ümber nende muutujate).

Mõnikord nimetatakse sulunditeks ka lihtsalt anonüümseid funktsioone.

Sulundeid kasutades saab objektorienteeritud programmeerimiseks implementeerida objekte ja klasse.

Näited
------

Näiteks defineerime programmeerimiskeeles Scheme kõrgemat järku funktsiooni `make-counter`, mis tagastab loenduri: funktsiooni, mis suurendab igal väljakutsel tema loomise kontekstis nähtavat muutujat `count` ühe võrra ja tagastab saadud väärtuse:

```
(define make-counter ()
  (let ((count 0))
    (lambda ()
      (set! cnt (+ count 1)))))
```

Seejärel loome `make-counter` abil kaks loendurit:

```
(define counter-a (make-counter))
(define counter-b (make-counter))
```

Võime hakata kumbagi funktsiooni välja kutsuma ja näeme, et kummagi loendur suureneb omaette:

```
(counter-a) ;; --> 1
(counter-a) ;; --> 2
(counter-a) ;; --> 3
(counter-b) ;; --> 1
(counter-b) ;; --> 2
(counter-b) ;; --> 3
(counter-a) ;; --> 4
(counter-a) ;; --> 5
(counter-a) ;; --> 6
(counter-b) ;; --> 4
```

Viited
------

1. ↑  Richard Cornford. "*Javascript Closures*". *Notes on the comp.lang.javascript FAQ*.
2. ↑  "*Anonymous functions*". *PHP Manual*.
3. ↑  Kurt Nørmark. "*Classes and objects in Scheme*". *Functional Programming in Scheme*.[*alaline kõdulink*]
Briti Akadeemia logo
Briti Akadeemia asub Londoni kesklinnas aadressil 10–11 Carlton House Terrace
**Briti Akadeemia** (inglise keeles *The British Academy*) on Suurbritannia humanitaar- ja sotsiaalteaduste teaduste akadeemia, üks neljast Briti rahvuslikust akadeemiast.

Akadeemia on Euroopa akadeemiate ühenduse ALLEA liige. Briti Akadeemia asutati 1902. aastal.

Igal aastal valib Briti Akadeemia kuni 52 uut silmapaistvat Briti humanitaar- ja sotsiaalteadlast enda liikmeskonda (*Fellow*). Lisaks valitakse aastas kuni 20 välismaalast korrespondentliikmeks (välisliikmeks) ja kuni neli auliiget (*Honorary Fellow*). Akadeemiasse kuulub praegusel ajal üle 1000 liikme (*fellow*), üle 300 välisliikme ja 31 auliiget.

Eesti teadlastest valiti 1977. aastal Juri Lotman Briti Akadeemia välisliikmeks. Eestiga seotud teadlastest oli varem akadeemia välisliikmeks saanud Pärnus sündinud Venemaa Keisririigi õigusteadlane Friedrich Fromhold Martens (1907).

Viited
------

1. ↑  Joint Academies' Statement: Building a Stronger Future. acmedsci.ac.uk
2. ↑  The British Academy Fellowship. thebritishacademy.ac.uk

Välislingid
-----------

* Akadeemia koduleht
* Briti Akadeemia liikmed. thebritishacademy.ac.uk
Punakasblondide juustega tüdruk
Robert Redford aastal 2005
**Punakasblond** ehk **Veneetsia blond** ehk **maasikablond** on juuksevärvus, mis on punase juuksevärvuse toonidest heledaim ja võrreldes blondide juustega kergelt punakas.

Punakasblondidele juustele annab värvuse väike kogus eumelaniini ja väike kogus feomelaniini.

Nimetus "Veneetsia blond" pärineb renessansiperioodist, mil Veneetsia oli tähtis kauba-, kunsti- ja ka moekeskus. Naised pleegitasid oma juukseid seguga, mis sisaldas inimese või looma uriini, värvisid safranist, sidrunist ja rabarberijuuremahlast valmistatud värvipulbriga ning pleegitasid päikeses, ühtlasi toetades sellega värvi kinnitumise reaktsiooni.

Punakasblondide juustega tuntud isikuid
---------------------------------------

* Marie-Antoinette
* Nicole Kidman
* Blake Lively
* Robert Redford
* Amy Adams
* J. K. Rowling
* Emma Watson
* Thomas Brodie-Sangster
* Jessica Chastain

Muud
----

Maasikablondi nime ("Strawberry Blonde") kannab üks peiulillesortidest, mille õied võivad olla korraga nii roosat, kollast, oranži kui ka punast värvi (erinevas vanuses õied on erinevat värvi) ja päevalillesort, mille keelõied on kollast, roosat ja punast värvi. Samuti kannab seda nime oranžkollase kuni lõheroosa õiega roosisort.

"The Strawberry Blonde" on 1941. aastal linastunud Ameerika romantiline komöödia (rež Raoul Walsh, osades James Cagney, Olivia de Havilland, Rita Hayworth ja Jack Carson).

* Päevalill "Strawberry Blonde"Päevalill "Strawberry Blonde"
* Roos "Strawberry Blonde"Roos "Strawberry Blonde"
* Raoul Walshi filmi ekraanipealkiri treilerisRaoul Walshi filmi ekraanipealkiri treileris

Viited
------

1. ↑  L. Talik. Le blond vénitien, une couleur fascinante. - Marie Claire
2. ↑

| * v
* r
Juuksevärvused |
| --- |
| 

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| valge / hall | blond | punakasblond | punane | kastanpruun | tuhkjas šatään | šatään | brünett | must |
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |
|

 |
Torma valla lipp
**Torma valla lipp** on Jõgeva maakonnas asunud endise Eesti haldusüksuse Jõgeva valla lipp.

Lipp on kinnitatud 29. jaanuaril 1998.

Lipu kirjeldus
--------------

Torma valla lipuks on ristkülikukujuline vapilipp. Kangas on jagatud valge ristiga, mille alumisest osast väljuvad juured, rohelisteks ja siniseks väljaks. Ülemised kaks välja on rohelised ning kummalgi neist on üks valge ristikuleht. Alumine osa on sinine.

Lipu normaalmõõtmed on 100×160 cm.

Lipul olev rist juurtega sümboliseerib Torma sajanditepikkust haridusteed ja viitab maarahva järjepidevusele läbi sündmusterohke ajaloo - paganausust kristluseni. Sama sümbol tähistab Torma valda kui kunagist majanduslikult jõukat ja edasijõudnud piirkonda, kus ristusid tähtsad maanteed. Ristikulehed sümboliseerivad Tormat kui põllumajanduspiirkonda, kus läbi aegade on säilinud taime- ja loomakasvatus.

Lipu kasutamise kord
--------------------

Lippu kasutati järgmistel tingimustel:

1. Torma valla ametlik delegatsioon või valda esindavad kollektiivid ja üksikisikud võivad valla lippu kasutada rahvusvahelistel, vabariiklikel ja regionaalsetel üritustel.
2. Valla lipp on välja pandud ruumis, kus toimuvad vallavolikogu istungid.
3. Valla lipp heisatakse ametlike esinduste vastuvõttudel, ülevallalistel pidupäevadel, valla kultuuri- ja spordiüritustel ning muudel juhtudel vallavalitsuse korraldusel.
4. Eesti riigilipu ja valla lipu samaaegsel heiskamisel paigutatakse valla lipp Eesti riigilipust lippude poolt vaadates vasakule.

Vaata ka
--------

* Torma valla vapp
* Jõgeva maakond

Välislingid
-----------

* Torma valla sümboolika valla kodulehel
* Torma valla sümboolika Riigikantselei kodulehel
**Augustibluus** on Haapsalus aastast 1994 toimuv bluusifestival, ühtlasi Baltimaade suurim bluusifestival. 

Festivali pealava asub Haapsalu piiskopilinnuse õuel. Programmi kuuluvad lisaks akustilised kontserdid Haapsalu vanas raudteejaamas, ülesastumised tänavakohvikute terrassidel, luule- ja öökontserdid Haapsalu Kuursaalis ning õpitoad Haapsalu kultuurikeskuses. Augustibluusi lavadel on esinenud näiteks sellised bluusimaailma suurkujud nagu Andy Fairweather Low, Nik West, Candye Kane, Earl Thomas, Omar Kent Dykes, Gene Taylor, Lucky Peterson, Lance Lopez, Coco Montoya, Kirk Fletcher, Jimmy Zavala, Eric Gales ja Duke Robillard. 

Augustibluusi jaoks on aastate jooksul kokku pandud ka festivali eriprojekte, milles on kaasa löönud Tanel Padar, Tõnis Mägi, Ivo Linna, Lenna Kuurmaa, Ott Lepland, Emil Rutiku, Birgit Varjun, Dave Benton, Liis Lemsalu, Birgit Õigemeel, Lauri Pihlap, Riho Sibul, Margus Kappel, Raivo Tafenau, Jan Uuspõld, Ott Sepp, Lea Liitmaa, Juss Haasma, Kaire Vilgats ja paljud teised. 

5. augustil 2017 tabas Ukraina ansambli Ivan Blues & Friends solisti Ivan Denõssenkot laval terviserike. Teda küll püüti elustada, kuid ta suri haiglas.

2018. aastal toimus festival Augustibluus 25. korda. Esimest korda toimus festivali raames gospel-bluusikontsert Haapsalu toomkirikus. 

2019. aastal toimus Augustibluus 2.–4. augustini. Festivali peaesinejad olid Rick Estrin & The Nightcats ja Jonathon Long USAst. 

2020. aastal oli Augustibluusi toimumise kuupäevadeks planeeritud 31. juuli ning 1. ja 2. august, kuid koroonapandeemia tõttu kehtestatud piirangute pärast jäi festival ära. 

2021. aastal toimus Augustibluus 30. juulist 1. augustini. Festivali peaesinejateks olid Erja Lyytinen ja Artur Menezes. 

Augustibluusi korraldab LAG Muusikaagentuur, festivali peakorraldaja on Indrek Ditmann ja programmijuht Raul Ukareda.

Viited
------

1. ↑  Augustibluusil tabas muusikut keset esinemist raske terviserike! Festivali korraldaja: meedikud üritavad ta elu päästa, Delfi, 5. august 2017
2. ↑  Augustibluusi laval kokku varisenud Ukraina muusik Ivan Denisenko suri haiglas, Delfi, 6. august 2017.

Välislingid
-----------

* Festivali koduleht
**Julija Olegovna Samoilova** (Юлия Олеговна Самойлова; sündinud 7. aprillil 1989 Uhtas) on Venemaa laulja.

Lapsepõlves avaldunud seljaaju lihaste atroofia tõttu liigub ta ratastoolis.

2013. aastal sai ta talendisaate "Faktor A" kolmandal hooajal teise koha.

Ta osales esinejana 2014. aasta taliolümpiamängude avatseremoonial.

Ta pidi esindama Venemaad 2017. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel Kiievis, kuid ei saanud osaleda, sest oli rikkunud Ukraina seadust. Ta sai Ukrainasse kolmeaastase sissesõidukeelu, sest ta esines 27. juunil 2015 Krimmis Kertšis aasta peale selle okupeerimist Venemaa poolt, olles Krimmi sisenenud Venemaa kaudu ilma Ukraina loata.

Ta esindas Venemaad 2018. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel Lissabonis lauluga "I Won't Break". See oli esimene kord, kui Venemaa poolfinaalist edasi ei pääsenud.

| * v
* r
Venemaa esindajad Eurovisiooni lauluvõistlusel |
| --- |
| 

* 1994: Judif
* 1995: Filipp Kirkorov
* ~~*1996: Andrei Kossinski*~~
* 1997: Alla Pugatšova
* 2000: Alsou
* 2001: Mumi Troll
* 2002: Premier Ministr
* 2003: t.A.T.u.
* 2004: Julija Savitševa
* 2005: Natalia Podolskaja
* 2006: Dima Bilan
* 2007: Serebro
* **2008: Dima Bilan**
* 2009: Anastassija Prõhhodko
* 2010: Pjotr Nalitš
* 2011: Aleksei Vorobjov
* 2012: Buranovskije Babuški
* 2013: Dina Garipova
* 2014: Õed Tolmatšovad
* 2015: Polina Gagarina
* 2016: Sergei Lazarev
* ~~*2017: Julija Samoilova*~~
* 2018: Julija Samoilova
* 2019: Sergei Lazarev
* ~~*2020: Little Big*~~
* 2021: Maniža

 |  |
**Timo mõis** (saksa keeles *Klein-Kirrumpäh-Koiküll*) oli riigimõis Võrumaal Põlva kihelkonnas. Tänapäeval jääb mõis Põlva maakonda Veriora valda.

Ajalugu
-------

Varasemal ajal kuulusid Timo mõisa maad Kirumpää lossiala koosseisu. Viimane läänistati 1626. aastal Måns Palmile (1572−1644). Reduktsiooniga langes see valdus riigile. Mõis rajati Timosse 1795. ja 1811. aasta vahel, mil see eraldati Vastse-Koiola mõisast.

Viited
------

1. ↑  Stryk, Leonhard von. Beiträge zur Geschichte der Rittergüter Livlands. Erster Teil. Der estnische District. Dorpat: Druck von C. Mattiesen, 1877, lk 243 .
2. ↑  Timo mõis Rahvusarhiivi Eesti ala mõisate registris (vaadatud 26.01.2016)

Kirjandus
---------

* Stryk, Leonhard von. *Beiträge zur Geschichte der Rittergüter Livlands*. Erster Teil. Der estnische District. Dorpat: Druck von C. Mattiesen, 1877. Lk 243 .

Välislingid
-----------

* Timo mõis Kultuurimälestiste riiklikus registris
* Timo mõis Rahvusarhiivi Eesti ala mõisate registris

Põlva kirik
Põlva kihelkond

**Kirik**: Põlva Maarja kirik  

**Mõisad**: Joosu mõis | Kiuma mõis | Kähri mõis | Lepa mõis | Maaska mõis | Mooste mõis | Partsi mõis | Peri mõis | Pragi mõis | Saarjärve mõis | Tilsi mõis | Timo mõis | Tõdu mõis | Uibujärve mõis | Vana-Koiola mõis | Varbuse mõis | Vastse-Koiola mõis | Viira mõis | Väimela mõis | Võru mõis
Esperantoliikumise lipp
**Zamenhofi päev** ehk rahvusvaheline **esperanto päev** (esperanto keeles: *Zamenhofa Tago*), ka *esperantokeelse raamatu päev* on 15. detsembril. Sel päeval on sündinud universaalse, rahvusvahelise ning maailma suurima erapooletu ja mitteetnilise tehiskeele, esperanto keele looja ja autor, juudi päritolu Poola silmaarst Ludwik L. Zamenhof (1859–1917).

Zamenhofi päev on kõige laialdasemalt tähistatav ülemaailmne esperantistide pidupäev. Tavaliselt saavad esperanto keele oskajad sel päeval kokku ja vahetavad omavahel kingitusi, üldiselt esperantokeelseid raamatuid. Sageli korraldatakse loenguid. 

26. juulil 1887  avaldas L. Zamenhof koos oma naisega esimese esperantokeelse raamatu Unua Libro, kasutades pseudonüümi *Doktoro Esperanto*, mis esperanto keeles tähendab 'doktor lootja' ning see jäigi keele nimeks. Umbes 45 aastat hiljem, jaanuaris 1933  kirjutati tema mälestuseks:

*"Nüüd puhkab see suurmees juba 1917. aastast saadik Varssavi kalmistul. Tema elutöö tänulikud kasutajad on püstitanud sinna väikese mälestusmärgi. Kuid püsivama mälestusmärgi ehitas ta endale ise. Käib võimas liikumine üle maailma, rullub lahti aga määratu võrk, mis ulatub üle terve maakera. Võrgu sõlmekohtades on esperantistid ja kõik sõlmed on ühenduses selle võrgu looja, dr Zamenhofi mälestusega. See võrk ei katke, ta ühendab."*

2009
----

Zamenhofi päev Kelmis (2008)
15. detsembril 2009  tähistati mitmel pool maailmas Ludvik Zamenhofi 150. sünniaastapäeva. Ülemaailmne Esperantoliit korraldas sümpoosioni New Yorgis Esperanto teaduskeskuses. Ka Google avaldas materjali L. Zamenhofist ja tema esperanto keelest, lisades oma logole esperantoliikumise lipu.

Ludvik Zamenhofi 150. sünniaastapäeva tähistati samuti Poolas, tema kodulinnas Białystokis, kus avati uus Zamenhofi keskus, mis tegutseb nii muuseumi kui teabepunktina. Kongressil viibinud Diana Aitai on kirjeldanud sündmusi alljärgnevalt:

 *"Kongressil osales üle 1800 inimese 61 riigist. "Koridorides ja kongressihoone ümber suheldi vabalt. Seal võis kellele tahes ligi astuda ja tere öelda. Kaasesperantistis ei nähta võõrast, vaid veel tundmatut sõpra. On ju tegu lõppude lõpuks omamoodi vennaskonna, keelehuvilistega". Järgmisel aastal toimub kongress Kuubal Havannas."* 
  

Praegu leidub esperanto keele oskajaid enam kui 120 maal. Esperantokeelseid raamatuid on avaldatud üle 40 000, millest 40% on kirjutatud otse selles keeles.

Viited
------

1. ↑  Zamenhofi päev, Keele ja kirjanduse maailm.
2. ↑  Google Esperanto päev. (en:Esperanto Day at Google), Limako, 15. detsember 2009. (inglise keeles)
3. ↑  Esperanto, A. Seppel. 17. laupäev. 28. jaanuar 1933. Rahvusraamatukogu digiarhiiv
4. ↑  "Zamenhofi Sümpoosion. (en: Zamenhof Symposium)". Originaali arhiivikoopia seisuga 15. detsember 2019. Vaadatud 13. aprillil 2016.
5. ↑  LL Zamenhof Honored By Google), Denise Clay, 15.12.2009.(inglise keeles)
6. ↑  Esperanto tänapäeval (en:Esperanto Today), Limako. 12 December 2009 (inglise keeles)
7. ↑  Üleilmne kongress esperanto sünnilinnas, Silja Joon. 11.08.2009
8. ↑  Esperanto, Lingvopeedia. Lingvo info
**Bita Razavi** (sündinud 1983) on kaasaegne kunstnik.

Haridus
-------

Bita Razavi õppis Teherani Kunstiülikoolis muusikat (BA, 2008) ning Helsingis asuvas Soome Kunstiakadeemias kunsti (MA, 2013).

Residentuurid: Suomenlinnas HIAPis (2011), Nida kunstiresidentuuris (2011), Moostes MoKSis (2013), Tallinnas Polymeri Kultuuritehases (2013), New Yorgis ISCPs (2017).

Karjäär
-------

Tema loomingut on eksponeeritud Teherani Kaasaegse Kunsti Muuseumis, 1. Trondheimi biennaalil Norras, Soome Fotomuuseumis, XV Biennale de la Méditerranéel Thessalonikis, Helsingi Fotobiennaalil, Helsingi Disainimuuseumis, Videobrasilil, SESC Pompeias, Cité international des Arts’is Pariisis, Fotografisk Centeris Kopenhaagenis, Göteborgi rahvusvahelisel kaasaegse kunsti biennaalil, Ukraina Riiklikus Kunstimuuseumis ning festivalil Survival Kit 10.0.

### Veneetsia biennaal

Koostöös kunstnik Kristina Normani ja kuraator Corina L. Apostoliga valiti Bita Razavi 2022. aastal toimuvale 59. Veneetsia biennaalile Eestit esindama. Projekt "Orhideliirium. Isu külluse järele" käsitleb troopiliste taimede kujutamise kaudu teemasid nagu rahvus, kuulumine ja kolonialism.

Tunnustus
---------

* Oskar Öflundsi fondi kunstniku peaauhind (2017)
* D'Aubagne'i filmifestivali parima dokumentaalfilmi auhind (2008)

Viited
------

1. ↑  ""Orchidelirium: An Appetite for Abundance"". *Arterritory.com*.
2. ↑  "Estonia represented by Kristina Norman, Bita Razavi and Emily Rosaly Saal at the 59th Venice Biennal". *cca.ee*. 09.07.2020.

Välislingid
-----------

* Koduleht
* Bita Razavi Eesti Kaasaegse Kunsti Keskuse kunstnike andmebaasis
**Vastse-Koiola mõis** (saksa keeles *Neu-Kirrumpäh-Koiküll*) oli rüütlimõis Võrumaal Põlva kihelkonnas.

Ajalugu
-------

Krüdeneri perekonna aadli- ja parunivapp
Varasemal ajal kuulus see Vana-Koiola riigimõisa koosseisu. Mõis rajati sinna 1744. ja 1751. aasta vahel. Keiser Paul I doneeris 1800. aastal kümne adramaalise valduse Anna von Brandtile (sündinud von Kruse) (1732−1815); nii eraldati Vastse-Koiola iseseisvaks rüütlimõisaks. 1814. aastal omandas selle Georg von Campioni (u 1757−?) ja seejärel Johann Georg Friedrich Edler von Emme (1762−1839), kes selle 1834. aastal ära pantis. Pandivaldajad olid järgemööda perekond Löwenwolde, Roth, Schiemann, Wilcken ja Krüdener. Viimased said mõisa 1843. aastal päriseks ja olid mõisaomanikud XIX sajandi lõpuni. 1901−1902 kuulus mõis Riia kaupmehele Robert Braunile (suri 1908), seejärel 1908. aastani Markovitele ja 1908−1912 parun Edgar Otto von Krüdenerile (1876−1964). Viimane omanik oli Alexander von Sivers (1843−1926), kellelt see 1919. aastal võõrandati.

Mõisaansambel
-------------

Häärber on hävinud; ilmselt oli see puithoone. Kõrvalhooneid oli arvukalt: neist olulisemad olid valitsejamaja, ait, ait-kuivati, laudad. Park oli stiililt vabakujuline ja see oli võrdlemisi suur.

Viited
------

1. ↑  Vastse-Koiola mõis Rahvusarhiivi Eesti ala mõisate registris (vaadatud 26.01.2016)
2. ↑  Stryk, Leonhard von. Beiträge zur Geschichte der Rittergüter Livlands. Erster Teil. Der estnische District. Dorpat: Druck von C. Mattiesen, 1877, lk 243-244 .
3. ↑  Rahvusarhiivi Kinnistute register. Nr 72. Vastse-Koiola mõis .
4. ↑  ERA.T, f. 76, n. 1, s. 3141, L 43-44 .

Kirjandus
---------

* Stryk, Leonhard von. *Beiträge zur Geschichte der Rittergüter Livlands*. Erster Teil. Der estnische District. Dorpat: Druck von C. Mattiesen, 1877. Lk 243-244 .

Välislingid
-----------

* Vastse-Koiola mõis Kultuurimälestiste riiklikus registris
* Vastse-Koiola mõisa kõrvalhooned
* Vastse-Koiola mõis Rahvusarhiivi Eesti ala mõisate registris
* Vastse-Koiola mõis Rahvusarhiivi Kinnistute registris

Põlva kirik
Põlva kihelkond

**Kirik**: Põlva Maarja kirik  

**Mõisad**: Joosu mõis | Kiuma mõis | Kähri mõis | Lepa mõis | Maaska mõis | Mooste mõis | Partsi mõis | Peri mõis | Pragi mõis | Saarjärve mõis | Tilsi mõis | Timo mõis | Tõdu mõis | Uibujärve mõis | Vana-Koiola mõis | Varbuse mõis | Vastse-Koiola mõis | Viira mõis | Väimela mõis | Võru mõis