recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Moritz Leuenberger
**Moritz Leuenberger** (sündinud 21. septembril 1946 Berni kantonis Bielis) on Šveitsi jurist ja poliitik, aastatel 2001 ja 2006 Šveitsi Konföderatsiooni liidupresident.

Elulugu
-------

Pärast kooliaastaid Bielis ja Baselis läbis Moritz Leuenberger aastatel 1966–1970 õigusteaduse õpingud Zürichis. 1972 sai ta loa tegutseda advokaadina ja töötas aastani 1991 Zürichis isikliku advokaadibüroo juhina.

Poliitikasse astus Leuenberger 1969, mil temast sai Sotsiaaldemokraatliku Partei liige. Kolm aastat hiljem valiti ta partei linnaorganisatsiooni juhiks ja 1974–1983 kuulus Zürichi linnavolikogusse. 1979 valiti Leuenberger Šveitsi Rahvusnõukogusse (parlamendi alamkotta), kus ta osales peamiselt majanduslikke ja juriidilisi küsimusi lahendavate komisjonide töös. Kohalikul tasandil oli ta aastatel 1991–1995 Zürichi kantonivalitsuse liige, vastutades siseasjade ja justiitsvaldkonna eest.

Aastatel 1995–2010 kuulus Moritz Leuenberger Šveitsi Liidunõukogusse ehk valitsusse, kus ta juhtis keskkonna, transpordi, energia ja sideteenuste valdkondi. Kahel korral valiti ta Šveitsi liidupresidendiks. 

Leuenberger on olnud tugev raudteetranspordi toetaja ning tema visioon auto- ja bussiliikluse järkjärguliseks asendamiseks rongiliiklusega tõi talle Udine Ülikooli audoktori kraadi.

Keskkonnapoliitikas toetas ta Kyōto protokolli eesmärke. Energiapoliitikas on Leuenberger pooldanud energiaturu liberaliseerimist, minnes selles küsimuses vastuollu Sotsiaaldemokraatliku Partei ametliku poliitikaga.

Isiklikku
---------

Moritz Leuenberger elab Zürichis. Tal on kaks täiskasvanud poega. Tema abikaasa Gret Loewensberg on arhitekt.

Teosed
------

* *Die Rose und der Stein : Grundwerte in der Tagespolitik : Reden und Texte*. Zürich, 2002. ISBN 3-85791-399-1
* *Träume und Traktanden - Reden und Texte*. 6. Aufl. Zürich, 2002. ISBN 3-85791-348-7
* *Lüge, List und Leidenschaft. Ein Plädoyer für die Politik*. Zürich, 2007. ISBN 3-85791-544-7

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**Adolf Ogi** | **Šveitsi liidupresident**2001 | Järgnev**Kaspar Villiger** |
| Eelnev**Samuel Schmid** | **Šveitsi liidupresident**2006 | Järgnev**Micheline Calmy-Rey** |
Mälestuskivi Põrgupõhja punkri juures langenud metsavendadele
**Põrgupõhja punker** oli Relvastatud Vastupanu Liidu (RVL) staabi punker. 

Relvastatud Vastupanu Liit loodi 1946. aastal eesmärgiga koondada inimesi, kes oleksid valmis Nõukogude võimu vastu astuma ning Eesti Vabariiki taastama. RVL-i kuulus mehi nii Märjamaa vallast kui hiljem ka teistest piirkondadest. Eesti NSV Siseasjade Rahvakomissariaadi andmetel oli organisatsioonis 350 liiget, arvatakse ka, et liikmeid võis olla kuni 500.[*viide?*]

Punker asus Raplamaal Konuvere ja Vana-Vigala lähedal metsas. NKVD ründas RVL-i punkrit 31. detsembril 1947. Lahingus sai surma kaks metsavenda ja umbes 50[*viide?*] NKVD sõdurit. Staap taandus lahinguga.

Mälestuse jäädvustamine
-----------------------

* 8. septembril 2007 avati staabipunkri asukohas mälestuskivi langenud metsavendadele.

* 28. veebruaril 2015 avati punkri täismõõdus rekonstruktsioon.

Viited
------

1. ↑  "Intervjuu KUKU taskuhääling". Originaali arhiivikoopia seisuga 27. veebruar 2015. Vaadatud 27. veebruaril 2015.
2. ↑  Galerii: Vigalas avati Põrgupõhja punker

Artiklid
--------

* Põrgupõhja staabipunkril avati mälestustähis
* Nii palju lilli pole Põrgupõhjal kunagi olnud
Morna õnne talu peamaja ja veinikelder
**Morna Õnne talu** on talu Lõuna-Eestis Karksi kihelkonnas Mulgimaal, Karksi-Nuiast 8 km kaugusel endise Morna mõisa maadel.

2010. aastal soetas Morna mõisa moonakamaja ja hilisema õunakuivati perekond Gavronski. Moonakamaja on elu- ja seminaripaik, samas on veinikelder ning veinikoda. Viinamäel on 4000 viinapuud, saaki annavad kaks põldu mustasõstrapõõsaid ja hektarijagu kirsipuid.

Talu teeb viinamarja-, mustasõstra-, kirsi-, rabarberi-, vaarika-, jõhvika- ja mustika-, aga ka kasemahlaveini. Praegu valmib 1000 pudelit aastas.

Ajalugu
-------

Morna mõis oli kuni 1919. aasta võõrandamiseni Sieversite perekonna valduses, mõisa viimane omanik oli Karl von Sievers. Sieversi äi, Vagneri aiaäri ülemaednik, taanlane Ernst Ohlsen, istutas Mornas põllud ja kännustikud noori õunapuid täis, kuivendas suure tüki raba ja asutas sinna puukooli, ehitas kasvumajad ja roosikasvanduse. Ärisidemed olid näiteks Riia, Peterburi ja Moskvaga.

Esimene maailmasõda tõmbas tõusvale ärile kriipsu peale. Sieversid lahkusid Saksamaale, jäid vaid vanad Ohlsenid. Pärast perioodi, kus ärimehed Tallinnast olid kasutanud Morna aiatalu riiklike toetuste väljapetmiseks, andis 1929. aastal riik selle hallata lähedalasuvale Polli riigimõisale.

Kool lõpetas oma töö 1946. aasta kevadel. Alates 1945. aastast töötas Pollis ka äsja loodud teaduslik uurimisasutus Polli Aianduse ja Mesinduse Instituut, 1946 Eesti NSV Teaduste Akadeemia Põllumajanduse Instituut, mille osaks jäid ka Morna aiad, kus tehti õuna-, pirni-, ploomi- ja kirsisortide katsetusi ja aretati hulk uusi puuviljasorte: Pollis on aretatud 26 õuna-, 3 pirni-, 19 ploomi-, 1 hapu ja 16 magusa kirsipuu sorti ning 4 maasika-, 6 vaarika-, 1 punasesõstra-, 3 valgesõstra-, 13 mustasõstrasorti ja 1 karusmarjasort.

2000. aasta paiku oli taastas perekond Mets elamuks mõisa tuuliku vareme, süvendas paisjärve ja taastas mitukümmend hektarit õunapuuaeda.

Vaata ka
--------

* Morna mõis
* Karksi ordulinnus

Välislingid
-----------

* Koduleht
* Priscilla Õmblus. "Meie veinikultuur. Kiirkäik Viljandimaa Toscanasse". Sakala, 23. veebruar 2020 (vaadatud 29. veebruar 2020)
* Egon Valdaru, Elmo Riig. "Galerii. Mornas ootab kulastajaid imposantne veinitalu". Sakala, 2. november 2016 (vaadatud 29. veebruar 2020)
**Moritz Moszkowski** (23. august 1854 Breslau – 4. märts 1925 Pariis) oli poola-saksa-juudi päritolu helilooja, pianist, viiuldaja, pedagoog ja dirigent. 

Muusikat õppis ta Berliinis asuvas Sterni konservatooriumis, sellest ajast on pärit 13-aastaselt loodud klaverikvintett. 19-aastaselt tegi ta debüüdi pianistina, mis oli triumfaalselt edukas. Hiljem õppis ta Theodor Kullaki akadeemias "Neue Akademie der Tonkunst", kus ta kogu hilisema elu ka õpetas. 

Pärast 20. sajandi algust tuli Moszkowski elukäiku sisse langus: muusikas hakkasid puhuma uued tuuled, tema populaarsus hakkas vähenema, tema abikaasa ja tütar hukkusid traagilises õnnetuses. Ta müüs oma muusika kirjastamisõiguse ja investeeris kogu oma varanduse Saksamaa ja Venemaa väärtpaberitesse, mis maailmasõja puhkedes muutusid väärtusetuteks. Ta haigestus kopsuvähki ning suri vaesena ja unustatuna Pariisis 4. märtsil 1925.

Looming
-------

Moszkowski loomingu üheks tuntuimaks osaks on väikevormis klaveripalad, mis on komponeeritud ülimalt meisterlikult, võludes oma kontsentreeritud helikeele ja polüfoonia ulatusliku kasutusega. Siiski moodustavad kaalukama osa loomingust suuremavormilised teosed mitmest žanrist: 

* ooper "Boabdil, viimane maurikuningas"
* ballett "Laurin"
* kaks klaverikontserti
* viiulikontsert
* sümfooniline poeem "Jeanne d'Arc"
* orkestrisüidid
* prelüüd ja fuuga keelpilliorkestrile
* lavamuusika
* kammermuusika

Eestis on tema tuntuimateks teosteks 15 etüüdi op.72, samas on valdav tema loomingust unustatud.

Üheks eredaks näiteks on Klaverikontsert nr.2 E-duur op. 59 (1898), mis on pühendatud Moszkowski õpilasele Josef Hoffmannile. Teos on neljaosaline, esimese osa alguse teema naaseb viimase osa lõpus ning teise osa teema on põimitud ka kolmanda osa sisse, üleminek teisest osast kolmandasse toimub *attacca*. Helikeelelt on see teos paigutatav romantismiperioodi lõppu, kuid omab ka jooni 20. sajandi uutest väljendusvõtetest. Orkestratsioon on ülimalt värvikas, tihedalt komponeeritud, polüfooniline, nagu ka klaveripartii, mis nõuab esitajalt ülimat meisterlikkust. Domineerivad helgemad emotsioonid, mis 19. sajandi sünguselembuse taustal on küllaltki erandlik, kuid samas küllalt meeldiv.

Plaadistused
------------

* Collins - Moszkowski - Piano music vol 1, 2, 3
* Naxos 8.553989 - Piano Concerto in E, From foreign lands
* Naxos BIS-CD-1016 - Violin duets
Adolf Kneser
**Julius Carl Christian Adolf Kneser** (19. märts 1862 Grüssow, Mecklenburg – 24. jaanuar 1930 Breslau (Wrocław)) oli saksa matemaatik.

Adolf Kneser oli kirikuõpetaja poeg. Ta lõpetas Rostocki gümnaasiumi ja astus 1879. aastal Rostocki ülikooli matemaatikat õppima. Kolmandal semestril siirdus Berliini ülikooli, kus kaitses 1884. aastal doktoriväitekirja ja sai doktorikraadi. 

Seejärel töötas ta Marburgi ülikoolis ja 1886. aastast Breslau ülikooli eradotsendina. Valiti 1889. aastal Tartu Ülikooli rakendusmatemaatika erakorraliseks ja 1890 korraliseks professoriks, kellena töötas 1900. aastani. Aastatel 1900–1905 töötas ta Berliini Mäeakadeemias, 1905–1928 oli Breslau ülikooli professor ja rektor. Preisi TA (1923) ja NSV Liidu Teaduste Akadeemia korrespondentliige (1924).

Tartus hakkas ta uurima süsteemi liikumist mittepüsiva tasakaalu asendi ümbruses ja koostas variatsioonarvutuse õpiku (1900). Töid ka integraalvõrrandite teooria alalt.

Kirjandust
----------

* Peeter Müürsepp, "Kuulsaid 19.-20. sajandi matemaatikuid". - Tallinn, 1985

Välislingid
-----------

* Bibliograafia
**Adolf Rühka** (14. veebruar (vkj 2. veebruar) 1878 Tarvastu – 19. juuli (vkj 6. juuli) 1901 Tartu) oli teatritegelane ja kirjamees. Töötas Otepääl kohtukirjutajana ning August Wiera juures Vanemuises dramaturgi ja tõlkijana. 

1904. aastal ilmus Rühka sulest esimene eesti lavakunstikäsiraamat "Lühike näitemängu õpetus". Rühka on kirjutanud ka kolm näidendit: "Vanaaegsed mälestused" (1908), "Priiuse varemetel" (1908) ja "Kalev ja Linda" (käsikirjas).

Rühka elust kirjutas Andrus Kivirähk näidendi "Adolf Rühka lühikene elu", mis esietendus 4. detsembril 2005 Eesti Draamateatris. Näidend ilmus Draamateatri Näidendiraamatu sarjas 2. raamatuna (ISBN 9985963717), kus on ka fotod Ingomar Vihmari lavastusest.

Viited
------

1. ↑  "Adolf Rühka lühikene elu" Eesti Draamateater (vaadatud 11. detsembril 2014)
2. ↑  "Näidendiraamat: Adolf Rühka lühikene elu"[*alaline kõdulink*] Eesti Draamateater (vaadatud 11. detsembril 2014)

Välislingid
-----------

* Adolf Rühka (1878-1901) Kreutzwaldi sajand
Pulcheria solidus
**Aelia Pulcheria** (kreeka keeles Πουλχερία; sündinud 19. jaanuaril 398/399, surnud juulis 453) oli Ida-Rooma keisrinna, kes nõustas oma venna keiser Theodosius II valitsemist tema nooruses ja hiljem oli keiser Marcianuse abikaasa alates 450. aastast kuni oma surmani 453. aastal.

Pulcheria oli Ida-Rooma keisri Arcadiuse ja keisrinna Aelia Eudoxia teine laps ja ellujäänud lastest vanim. 414. aastal sai 15-aastane Pulcheria oma noorema venna Theodosius II eestkostjaks ja sai augusta tiitli. Oma usulise pühendumise tõttu ja tegutsemise tõttu oma kaasaja kirikuelus oli Pulcherial oma venna valitsusajal märkimisväärne mõju ja poliitiline võim. Kui Theodosius II 26. juulil 450 suri, abiellus Pulcheria sama aasta novembris Marcianusega, pidades samal ajal oma antud neitsilikkusetõotust.

Pulcheria osales Efesose kirikukogul ja juhatas Chalkedoni kirikukogu, kus kirik määras kristoloogilised tõekspidamised. Seetõttu peavad nii õigeusu kui ka katoliku kirik teda pühakuks. Rooma martüroloogiumi ja Kreeka menaioni järgi on tema tähtpäev 10. septembril; teised idakirikud tähistavad seda 7. augustil.

Viited
------

1. ↑   St. Pulcheria. - Catholic Encyclopedia
α-metüülfentanüüli keemiline struktuur
**α-metüülfentanüül** ehk **alfametüülfentanüül** on sünteetiline opioid. Narkomaanide seas on see ühend tuntud nimetusega "**valge hiinlane**".

α-metüülfentanüüli keemiline valem on **C23H30N2O**, molekulmass 350,4971 g/mol.

α-metüülfentanüül töötati välja põrandaaluste keemikute poolt 1976. aastal ja läks kohe mustale turule müüki. Seega läks preparaat kasutusse varem, kui seda oli teaduslikult uuritud. α-metüülfentanüüli olemasolu fikseeriti ametlikult alles 1979. aastal kahe α-metüülfentanüüli üledoosi tõttu surnud kehadest.

Eestis on "valge hiinlase" nime all tuntud narkootikum keemiliselt fentanüül. "Valgeks hiinlaseks" hakati seda kutsuma 2000. aastal, kui narkootikum Eesti turule jõudis. "Valge hiinlane" kui kaubaartikkel sisaldab peale fentanüüli veel mitmeid täiteaineid.[*viide?*]

Erinevalt Eestist oli 2009. aastal fentanüül kui narkootikum Lääne-Euroopas tundmatu[*viide?*].

"Valget hiinlast" manustatakse veenisiseselt, suitsetades või nuusutades. Andmed "valge hiinlase" suu kaudu manustamise kohta puuduvad.

"Valge hiinlase" paralleelnimetusena kasutatakse ka valget pärslast, mis on keemiliselt hoopis 3-metüülfentanüül[*viide?*].

2009. aasta kevadel ilmus Eesti turule "valge hiinlase" fentanüüli ülikõrge puhtuseastmega produkt[*viide?*], mida kutsutakse "afgaaniks". Tingituna oma kõrgest puhtuseastmest tuleks "afgaani" manustada väiksemas koguses kui "valget hiinlast", ent selle reegli eiramine (peamiselt teadmatusest) on põhjustanud Eestis mitmeid surmajuhtumeid üledoosi kätte[*viide?*]. "Afgaan" erineb "valgest hiinlasest" nii keemiliselt kui ka toime pikkuselt. "Valge hiinlase" mõju kestab kauem ja on eufoorilisem. "Afgaani" toime aga kestab vähem ja tekitab rohkem sõltuvust ning seetõttu on "afgaan" selle "valge hiinlase" turult välja surunud. "Afgaani" suitsetades jõuab see ajuni kiiremini kui süstides, vastupidi laialt levinud väärarusaamale.

Viited
------

1. ↑  Identification and quantification of alpha-methylfentanyl in post mortem specimens.

Välislingid
-----------

* Risto Berendson. «Valge hiinlane» liikus Eestist edasi Postimees.ee, 6. mai 2009
* Narko.ee – valge hiinlane
**Põriki mõis** (saksa keeles *Porrik*) oli Pruuna mõisa kõrvalmõis Ambla kihelkonnas Järvamaal.

Põriki mõis on rajatud 17. sajandi alguses, 1714. aastal sai Põriki mõisa esimeseks omanikuks Anton Fabian von Saltza (surn. 1759). 1765. aastal ostis mõisa Adolf von Ditmar (surn. 1788) Kuru mõisast. 1799. aastal sai omanikuks Adolf Friedrich von Dellingshausen (surn. 1839) Pruuna mõisast. 

Viimaseks mõisaomanikuks enne maareformi oli paruness Helene Dellingshausen (surn. 1949)

Viited
------

1. ↑  Põriki mõis Rahvusarhiivi Eesti ala mõisate registris
2. ↑   (vaadatud 22.01.2016)

Välislingid
-----------

* Põriki mõis Rahvusarhiivi Eesti ala mõisate registris
* Pruuna mõis, www.tapamuuseum.ee

Ambla kirik
Ambla kihelkond

**Kirik**: Ambla  

**Mõisad**: Aru mõis | Jootme mõis | Jäneda mõis | Järvajõe mõis | Kaarli mõis  | Kalle mõis | Karkuse mõis | Koigi mõis | Kukevere mõis | Kurge mõis | Kuru mõis | Käravete mõis | Lehtmetsa mõis | Lehtse mõis | Linnape mõis | Moe mõis | Nõmmküla mõis | Pruuna mõis | Prümli mõis | Põriki mõis | Raka mõis | Roosna mõis | Rägavere mõis | Räsna mõis | Saiakopli mõis | Tamsalu mõis | Tapa mõis | Trilli mõis | Uudeküla mõis
**Põrsaku** (*Poirsako*) on küla Rapla maakonnas Kehtna vallas.

Küla kuulus Valtu mõisa alla. Teda on mainitud 1412. aastal *Poersenkayne* ja 1558. aastal *Persack'*i nime all. Mellini atlases (1796) on teda nimetatud *Porsö*.

Tartu Ülikooli arheoloogia õppetooli ekspeditsioon käis küla maid uurimas 2001. ja 2002. aastal. Ajaloolise asulakoha äärealalt leiti savinõukilde, mis pärinevad rauaaja lõpust ja keskajast. Taani hindamisraamatus ei ole Põrsakut mainitud, küll aga Hertu (Härtu) küla. Praeguse Hertu aladel ei ole aga tõendeid muinasasula olemasolust, seega arvatakse, et hindamisraamatus mainitud Härtu küla hooned paiknesid hoopis praeguse Põrsaku alal.

Küla aladel on pinnas paene ning tõenäoliselt on paelõhes karst või salaoja. Liikuv vesi põhjustab tihti varinguid. Suurem varing toimus 2006. aastal Uustalu ja Järve talu põllumaade piiril.

Viited
------

1. ↑  Maa-amet, vaadatud 21.11.2020.
2. ↑  Statistikaamet, vaadatud 10.11.2020.
3. ↑  Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.
4. ↑  Põrsaku TÜ arheoloogia õppetooli Keava ekspeditsioon (vaadatud 19. augustil 2013)
5. ↑  "Põrsaku külas varises maa"[*alaline kõdulink*] Delfi, 6. mai 2006

Kehtna valla vapp
Kehtna valla asulad

**Alev:**Järvakandi **Alevikud:** Eidapere | Lelle | Keava | Kehtna | Kaerepere  

**Külad:** Ahekõnnu | Ellamaa | Haakla | Hertu | Hiie | Ingliste | Kaerepere | Kalbu | Kastna | Kehtna-Nurme | Kenni | Koogimäe | Koogiste | Kumma | Kõrbja | Käbiküla | Kärpla | Laeste | Lalli | Lau | Lellapere | Lellapere-Nurme | Linnaaluste | Lokuta | Metsaääre | Mukri | Nadalama | Nõlva | Ohekatku | Pae | Palasi | Paluküla | Põllu | Põrsaku | Reonda | Rõue | Saarepõllu | Saksa | Saunaküla | Selja | Sooaluste | Valtu-Nurme | Vastja
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib taimeperekonnast. Karukellaks on nimetatud ka ojamõõla.* |

---

**Karukell** (*Pulsatilla* Mill.) on tulikalaadsete seltsi tulikaliste sugukonda kuuluv rohttaimede perekond.

Perekonda kuulub umbes 33 liiki, mis kasvavad Põhja-Ameerikas ja Euraasias.

Karukellad on sügava juurestiku ja püstise varrega mitmeaastased taimed, mille kõrgus on 5–40 cm. Mitte üksnes vars ja lehed, vaid ka õielehed on karvased. Lehed on rootsuga ja koondunud kodarikku.

Karukellad õitsevad aprillis ja mais. Õies on palju tolmukaid ja emakaid. Õite eredalt lillakaks värvunud osad ei ole kroonlehed, vaid kattelehed.

Paljud karukellad on hinnatud ilutaimed oma peenelt väljajoonistunud lehtede, ükshaaval paiknevate suurte kellukakujuliste õite ja sulgjate seemnepeade poolest.

Harilik karukell on Inglismaa Cambridgeshire'i ja Hertfordshire'i krahvkonna tunnuslill. *Pulsatilla hirsutissima* on USA Lõuna-Dakota osariigi tunnuslill. Palu-karukell on Kanada Manitoba provintsi tunnuslill. Kevad-karukell on Norras asuva Opplandi maakonna tunnuslill.

Mürgisus ja kasutamine
----------------------

Karukellad on väga mürgised. Nad sisaldavad kardiogeenseid mürke ja oksütoksiine, mis aeglustavad inimese südame tööd. Karukellade ülemäärane söömine võib tekitada kõhulahtisust, oksendamist, krampe, madalat vererõhku ja koomat. Eriti keelatud on karukella söömine raseduse ja lapse rinnapiimaga toitmise perioodil, see võib põhjustada aborti ja enneaegset sünnitust.

Kuid karukellaekstrakte on kasutatud sigimisprobleemide, näiteks menstruatsioonieelse sündroomi ja munandimanusepõletiku raviks. Seda on tarvitud ka rahustina ja köha vastu, samuti valuvaigistina. Ta stimuleerib maksa tööd. Aas-karukell sisaldab ka baktereid ja seeni tapvaid aineid.

Liike
-----

Eestis esineb kaks looduskaitse all olevat liiki:

* *Pulsatilla patens* – palu-karukell
* *Pulsatilla pratensis* – aas-karukell

Teisi liike:

* *Pulsatilla alba* – valge karukell
* *Pulsatilla albana* – pärsia karukell
* *Pulsatilla alpina* – alpi karukell
* *Pulsatilla ambigua* – kahtlane karukell
* *Pulsatilla bungeana* – Bunge karukell
* *Pulsatilla cernua* – korea karukell
* *Pulsatilla chinensis* – hiina karukell
* *Pulsatilla georgica* – gruusia karukell
* *Pulsatilla grandis*
* *Pulsatilla halleri* – Halleri karukell
* *Pulsatilla koreana*
* *Pulsatílla kostyczewii*
* *Pulsatilla montana* – mägi-karukell
* *Pulsatilla nigricans*
* *Pulsatilla occidentalis* – lääne-karukell
* *Pulsatilla rubra* – punane karukell
* *Pulsatilla subslavica*
* *Pulsatilla vernalis* – kevad-karukell
* *Pulsatilla vulgaris* – harilik karukell
* *Pulsatilla vulgaris* sp. *grandis* – suur karukell
* *Pulsatilla × wolfgangiana* – värd-karukell

|  |  |
| --- | --- |
|  | Tsitaadid Vikitsitaatides: **Karukell** |
**Aeneas Lionel Acton Mackintosh** (1. juuli 1879 – 8. mai 1916) oli briti Antarktika-uurija ja Briti Kaubalaevastiku ohvitser. Ta juhtis aastatel 1914–1917 Ernest Shackletoni Endurance'i ekspeditsioonil Rossi mere rühma. Rossi mere rühmal ülesanne oli Shackeltoni retke üle Antarktise mandri selle viimastes etappides varustada. Tagasilöökidest ja raskustest hoolimata sai Mackintoshi meeskond oma ülesandega hakkama, kuid see läks nii Mackintoshile kui kahele meeskonnaliikmele maksma elu. Mackintoshi esimene kord Antarktikas oli allohvitserina aastatel 1907–1909 toimunud Nimrodi ekspeditsioonil. Antarktikasse jõudes kaotas ta õnnetuses oma parema silma ning ta saadeti tagasi Uus-Meremaale. Aastal 1909 jõudis ta Nimrodi ekspeditsioonile tagasi ning võttis selle viimastest etappidest osa. Tema sihikindlus jäi Shackletonile silma ning ta määrati 1914. aastal Rossi mere rühma ülemaks.

Kui ta Rossi mere rühmaga Antarktikasse jõudis, pidi ta rinda pistma paljude raskustega. Ta ei teadnud segaste ja ebatäpsete juhiste tõttu täpselt Shackeltoni rännaku ajakava. Lumetormis kaotas meeskond suure osa oma laeval SY Aurora olnud hädavajalikust varustusest. Shackeltonile varustust viies kaotas üks mees elu ning Mackintosh pääses vaid tänu teiste abile. Pärast tervenemist kadus ta koos ühe meeskonnakaaslasega, kui püüdis üle ebastabiilse jää laagrisse naasta. Ajaloolased on Mackintoshi pädevuse ja juhioskused küsimärgi alla seadnud. Shackleton tunnustas Mackintoshi rühma tööd ja võrdsustas nende kaotatud elud esimese maailmasõja kaevikutes antud eludega, kuid oli Mackintoshi organiseerimisoskuste suhtes kriitiline. Aastaid hiljem nimetas Ernest Shackeltoni poeg Edward Shackleton ekspeditsiooni kangelasteks Mackintoshi, Ernest Joyce'i ja Richard W. Richardsi.

Allikad
-------

* Arrow, Michelle. "Ross Sea Party". Australian Broadcasting Corporation. Originaali arhiivikoopia seisuga 2. detsember 2008. Vaadatud 13. aprillil 2008.
* Bickel, Lennard (2001). *Shackleton's Forgotten Men*. London: Random House. ISBN 0-7126-6807-1.
* Fisher, Marjorie and James (1957). *Shackleton*. London: James Barrie Books.
* Huntford, Roland (1985). *Shackleton*. London: Hodder & Stoughton. ISBN 0-340-25007-0.
* McOrist, Wilson (2015). *Shackleton's Heroes*. London: The Robson Press, an imprint of Biteback Publishing. ISBN 978-1-84954-815-1.
* "Meet the Crew of Shackleton's Nimrod Expedition". Antarctic Heritage Trust. Originaali arhiivikoopia seisuga 25. august 2009. Vaadatud 5. septembril 2009.
* Riffenburgh, Beau (2004). *Nimrod*. London: Bloomsbury Publications. ISBN 0-7475-7253-4.
* Shackleton, Ernest (1983). *South*. London 1983: Century Publishing. ISBN 0-7126-0111-2.`{{cite book}}`: CS1 hooldus: koht sisaldab numbrit (link)
* Shackleton, Ernest (1911). *The Heart of the Antarctic*. London: William Heinemann.
* Tyler-Lewis, Kelly (2006). *The Lost Men*. London: Bloomsbury Publications. ISBN 978-0-7475-7972-4.

Välislingid
-----------

* Aeneas Mackintosh at Scott Polar Research Institute includes letter and sledging plan prepared by Mackintosh
* "SY *Aurora* – Ships of the Polar Explorers" at coolantarctica.com
**Aelius Marcianus** (2. sajandi lõpp – 3. sajandi algus) oli Rooma jurist. Tõenäoliselt elas ta Rooma idaaladel. Ta oli üks viimaseid klassikalise ajastu juriste, pigem prokuliaan. 

Nimi Aelius oli Rooma plebeilik perekonnanimi, mis võis vihjata lihtsale päritolule.

Tegevusala
----------

Aelius Marcianus oli pigem õpetaja kui jurist. Tal ei olnud isiklikku juurapraksist, ta ei andnud konsultatsioone. Aelius Marcianus teadis palju keisrite Severuse ja Caracalla reskriptidest, mistõttu on teda seostatud Ulpianusega, kelle stiil on sarnane. Arvatakse, et ta oli Ulpianuse õpilane.

Tähtsus ajaloos
---------------

Aelius Marcianus on tuntud eelkõige oma mahuka õpetuste kogumi järgi, mis koosnes Gaiuse "Institutsioonide" järgi 16-st "Institutsioonide" raamatust. 

Samuti kirjutas ta mitu monograafiat ja kommentaare, mis avaldati pärast keiser Caracalla surma 217. aastal. Kuigi juristid üldiselt ei ole tema kirjutisi tsiteerinud, hindasid "Justinianuse koodeksi" kokkupanijad tema selget väljendusviisi ning valisid üle 280 tema koostatud lõigu ka "Digestidesse".

Viited
------

1. ↑  Heinrich Freymann, Lalla Gross, Richard Kleis, Ülo Torpats (2002). *Ladina-eesti sõnaraamat*. Tallinn: Valgus. Lk 80.`{{raamatuviide}}`: CS1 hooldus: mitu nime: autorite loend (link)
2. 1 2  Simon Horn Blower, Anthony Spawforth. The Oxford Classical Dictionary (3rd, rev. ed), Oxford: Oxford University Press, 2005
3. ↑  Hesi Siimets-Gross, Merike Ristikivi (2019). *Fontes Iuris Romani*. Tartu: Tartu Ülikooli Kirjastus. Lk 61.
Pity Martínez 2018. aastal CA River Plate'i meeskonnas
**Gonzalo Nicolás Martínez** (tuntud lihtsalt kui **Pity Martínez**; sündinud 13. juunil 1993 Guaymallénis) on Argentina jalgpallur, kes mängib ründava poolkaitsjana Saudi Araabia kõrgliiga klubis Al Nassr.

Ta alustas klubikarjääri Club Atlético Huracánis, mille põhimeeskonnas debüteeris ta Argentina esiliigas hooajal 2011–12.

Aastatel 2015–2018 mängis Martínez Argentina kõrgliiga klubis River Plate. Aastatel 2015 ja 2018 võitis ta River Plate'iga Lõuna-Ameerika klubide meistrisarja Copa Libertadorese. 2018. aastal valiti Copa Libertadorese hooaja parimaks mängijaks ja samal aastal lisaks parimaks Lõuna-Ameerikas klubijalgpalli mängijaks jalgpalluriks.

Aastatel 2019–2020 mängis ta Major League Socceri klubis Atlanta Unitedis.

2020. aasta septembris siirdus ta Al Nassri.

Argentina jalgpallikoondises debüteeris Martínez 8. septembril 2018 sõprusmängus Guatemala vastu ja lõi selles mängus ka värava.

Saavutused
----------

Huracán
* Copa Argentina: 2013–14

River Plate
* Copa Argentina (2): 2015–16, 2016–17
* Supercopa Argentina: 2017
* Copa Libertadores (2): 2015, 2018
* Recopa Sudamericana (2): 2015, 2016
* Suruga Bank Championship: 2015

Atlanta United
* U.S. Open Cup: 2019
* Campeones Cup: 2019

Al-Nassr
* Saudi Super Cup: 2020
Steelersi mängijad (nr 7 on Ben Roethlisberger)
Heinz Field
**Pittsburgh Steelers** on Ameerika Ühendriikide Ameerika jalgpalli liigas NFL osalev meeskond. Tema kodulinn on Pittsburgh ja kodustaadion Heinz Field.

Steelers mängib konverentsi AFC Põhjadivisjonis koos Baltimore Ravensi, Cleveland Brownsi ja Cincinnati Bengalsiga. 

Spordiklubi asutati 1933. aastal **Pittsburgh Piratesi** nime all. Meeskonna värvid on must, kollane ja valge.

1940. aastal sai klubi oma praeguse nime - Steelers.

1943. aasta hooajal oli klubi sunnitud ühinema Philadelphia Eaglesiga ühiseks klubiks, mida mitteametlikult kutsutakse **Steagles**, kuna paljud mõlema klubi mängijad olid Teise maailmasõja tõttu kutsutud sõjaväeteenistusse. 1943. aasta hooaja mängijad olidki enamasti kas tervislikel põhjustel (näiteks lampjalgsuse tõttu) või vanuse tõttu teenistuskõlbmatud, või sõjaväelased, kes olid saanud loa mängida. 1944. aasta hooajal pidi klubi mängima ühtses klubis koos Chicago Cardinalsiga (nüüd Arizona Cardinals). Seda ühendklubi kutsuti **Card-Pittiks**. 1945. aasta hooaeg algas aga pärast sõja lõppu ning Steelers sai jälle iseseisvalt mängida.

Pittsburgh Steelers on liiga meistriks tulnud kuus korda, aastatel 1974, 1975, 1978, 1979, 2005 ja 2008. 

Oma konverentsi meistri tiitli on Steelers võitnud aastatel 1974, 1975, 1978, 1979, 1995, 2005, 2008 ja 2010. Oma divisjoni meistriks on meeskond tulnud 20 korda ja väljalangemismängudeni jõudnud 26 korda.

Meeskonna mängujuht (*quarterback*) on alates 2004. aastast Ben Roethlisberger.

2010. aasta hooajal tuli Steelers oma divisjoni ja konverentsi meistriks. 6. veebruaril 2011 oli ta Super Bowlis vastamisi Green Bay Packersiga ja kaotas 25–31.

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Pittsburgh Steelers** |

* Koduleht
‹ Kaart ajutiselt peidetud (?) ›
**Muusa tänav** (varem **Andrus Johani tänav**) on tänav Tartus Ihastes. 

Ta algab Eduard Wiiralti tänavalt, ristub Pallase puiesteega ja lõpeb Maali tänaval, olles seejuures 290 meetri pikkune.

Nime muutmine
-------------

Tartu Linnavalitsus saatis 25. oktoobril 2022 volikogule eelnõu Ihaste linnaosas asuvate Andrus Johani ja Kaarel Liimandi tänavate nimede muutmiseks. Tänavad on nimetatud kunstnike järgi, kelle panust Tartu kultuurilukku ei saa alahinnata, kuid kes astusid NKVD hävituspataljonide liikmeks ja need pataljonid osalesid inimsusvastastes kuritegudes. Kuna selles piirkonnas on kasutusel Pallase pärandi väärtustamisega ja laiemalt kunstiga seotud tänavanimed, siis teeb linnavalitsus ettepaneku sarnaste nimede valimiseks ka muudetavate nimedega tänavatele. Kunstivaldkonna inimestega teemat arutades leiti, et uuteks nimedeks ei tule pühendusnimed, vaid üldisemad kunstiga seotud nimed. Linnavalitsuse ettepanek on A. Johani tänav nimetada Vaikelu tänavaks ja K. Liimandi tänav Graafika tänavaks. 

2023. aasta jaanuaris otsustas linnavolikogu muuta nime Muusa tänavaks. Kaarel Liimandi tänav muudeti aga Maali tänavaks.

Viited
------

1. ↑  "Ihaste sai Muusa ja Maali tänava" tartu.ee, 19. jaanuar 2023
**Beaumont** (prantsuse [bo.mɔ]) on linn ja vald Belgias Valloonia piirkonnas Hainaut' provintsis.

Asulad
------

Beaumonti valla piirides asuvad järgmised asulad: Barbençon, Beaumont, Leugnies, Leval-Chaudeville, Renlies, Solre-Saint-Géry, Strée ja Thirimont.

* 
* 
*

Viited
------

1. ↑  Wettelijke Bevolking per gemeente op 1 januari 2018, vaadatud 9.03.2019.

Välislingid
-----------

 Beaumont (Belgia) – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
* Koduleht (prantsuse keeles)

Hainaut' provintsi vallad

Aiseau-Presles **·** Anderlues **·** Antoing **·** Ath **·** Beaumont **·** Belœil **·** Bernissart **·** Binche **·** Boussu **·** Braine-le-Comte **·** Brugelette **·** Brunehaut **·** Celles **·** Chapelle-lez-Herlaimont **·** Charleroi **·** Châtelet **·** Chièvres **·** Chimay **·** Colfontaine **·** Comines-Warneton **·** Courcelles **·** Dour **·** Écaussinnes **·** Ellezelles **·** Enghien **·** Erquelinnes **·** Estaimpuis **·** Estinnes **·** Farciennes **·** Fleurus **·** Flobecq **·** Fontaine-l'Evêque **·** Frameries **·** Frasnes-lez-Anvaing **·** Froidchapelle **·** Gerpinnes **·** Ham-sur-Heure-Nalinnes **·** Hensies **·** Honnelles **·** Jurbise **·** La Louvière **·** Le Rœulx **·** Lens **·** Les Bons Villers **·** Lessines **·** Leuze-en-Hainaut **·** Lobbes **·** Manage **·** Merbes-le-Château **·** Momignies **·** Mons **·** Mont-de-l'Enclus **·** Montigny-le-Tilleul **·** Morlanwelz **·** Mouscron **·** Pecq **·** Péruwelz **·** Pont-à-Celles **·** Quaregnon **·** Quévy **·** Quiévrain **·** Rumes **·** Saint-Ghislain **·** Seneffe **·** Silly **·** Sivry-Rance **·** Soignies **·** Thuin **·** Tournai
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib üldmõistest; Otepi EP kohta vaata albumit Jihad (EP)* |

---

**Džihaad** (araabia جهاد‎ *jihād*, 'pingutus, võitlus') on islami usukohustus. Selle täitja on **mudžahiid** (مجاهد *mujāhid*, mitmuses مجاهدين *mujāhidīn*). 

Milles täpselt džihaad seisneb, tekitab muslimites tänini vaidlusi.

Koraanis peetakse džihaadi all silmas sisemist pingutust halbade kommete võitmiseks kogukonnas või üksikisikus. Džihaadist (pingutusest Jumala nimel) ja suhetest uskmatutega räägib koraani viimane kolmandik, mis kutsub džihaadi käigus mittemuslimitele tõde kuulutama.

Sõjakad islamistid lähtuvad teistsugusest koraani interpretatsioonist ja nimetavad džihaadiks sõda uskmatute või õigest usust kõrvalekaldunute vastu. Selles kontekstis on islami usuvõitlejaid Lääne ajakirjanduses nimetatud ka **džihadistideks** ja pühasõdalasteks. Neil koosneb maailm kahest paigast: *Dar al-Islam*, islami-kojast ja *Dar al-Harb*, sõja-kojast. Esimesed on islamiusulised, sõjakotta kuulub see osa elanikkonnast või rahvastest, kes sõja kaudu tuleb veel islamile allutada. Sõda islami levitamiseks nimetatakse pühaks sõjaks, araabia keeles džihaadiks. Džihaadi eesmärk on islami ausse tõstmine, islami levitamine või islami võimu kindlustamine. Läänemaailmas kasutatakse samatähenduslikuna mõistet islamifašism.

Vaata ka
--------

* Takfīr
* Ristisõjad

Viited
------

1. ↑  Karen Armstrong. *Islam*. Tartu: Ilmamaa, 2003.
Ajakirja Sarjaja 1912 esikaas
**Sarjaja** *: Päevalehe, Aja ja Koidu hinnata kaasanne* oli huumori- ja satiiriajakiri, mis ilmus jaanuarist 1912 kuni juunini 1914 Tallinnas. 

Ajakirja levitati tasuta koos ajalehtedega Päevaleht, Aeg ja Koit. Ajakiri ilmus sagedusega 1 kord kuus. Väljaandjad olid Juhan Luiga ja Bernhard Mäns. Vastutavad toimetajad olid Georg Eduard Luiga ja T. Kurrikoff (1912 nr 3–10). 

1914. aastal oli ajakirja alapealkirjaks "Piltidega pilke- ja naljaleht 1914".  
Väljaannet trükiti Tallinna trükikojas "Pert".

Kaastöölised
------------

Kunstnikud ja karikaturistid olid Gori ja Otto Krusten. 

Lisaks: Nadežda Butšinskaja, Juhan Hurt, Bernhard Julius Mäns, Eduard Pertman, Viktor Paul Hugo Raudsepp, Jaan Vahtra, Eduard Vilde, Juhan Weidenstrauch, August Galit.

Viited
------

1. ↑  "ERB - Sarjaja". Originaali arhiivikoopia seisuga 2. september 2017. Vaadatud 1. septembril 2017.
2. ↑  "Eesti biograafiline andmebaas ISIK - Sarjaja kaastöötajad". Originaali arhiivikoopia seisuga 17. mai 2018.
**Muundur** on seade, mis muundab ühte liiki energia teist liiki energiaks. Tavaliselt muundab muundur ühe energiana väljenduvat signaali teise energia signaaliks.

Muundureid kasutatakse automatiseerimise, mõõteriistade ja juhtimissüsteemide piirimaal, kus elektrisignaal muudetakse teisteks füüsilisteks suurusteks (energia, jõud, võimsus, valgus, liikumine, asukoht jne) ja tagasi.

Muundurite liigid
-----------------

### Aktiivsed

Aktiivsed muundurid muundavad energiat otse ühest vormist teise. Need ei vaja töötamiseks välist energiaallikat. Näiteks termopaar muudab temperatuurimuutust otse pingeks.

### Passiivsed

Passiivsed muundurid tekitavad muutust mõnes passiivses elektrilises suuruses, näiteks mahtuvus, takistus või induktiivsus. Need vajavad tavaliselt mõõtmiseks välist elektrienergiat.

### Andurid

Andurid on muundurid, mille põhiline eesmärk on mõõta mõnda keskkonna tunnust ja muuta see signaal mõnda muud liiki signaaliks, tihti elektrisignaaliks.

Näiteks rõhuandur võib mõõta rõhku (mehaanilist energia vormi) ja muuta seda elektrisignaaliks, et kuvada seda ekraani peal. Andureid kasutatakse paljudes mõõteriistades.

### Aktuaatorid

Aktuaator on süsteemi liigutav või kontrolliv mootor.

Seda juhitakse energiaallikaga, tavaliselt elektrivoolu, hüdraulilise vedeliku rõhuga või pneumaatilise rõhuga, ja see muundab energia liikumiseks. Aktuaator on keskkonda mõjutav kontrollsüsteemi osa. Kontrollsüsteem võib olla lihtne (mehaaniline, elektrooniline süsteem), tarkvaral põhinev (printeri draiver, roboti kontrollsüsteem), inimene või mõni muu sisend.

Rakendused
----------

* Elektromagnetilised
	+ Antenn – muundab elektromagnetlaineid elektrisignaalideks ja tagasi
	+ Lugemis-kirjutuspea – muundab magnetlainete ja elektrisignaali vahel
	+ Halli tajur – muundab magnetvälja nivood elektrisignaaliks
* Elektromehaanilised (väljundseadmeid nimetatakse aktuaatoriteks)
	+ Kiirendusandur
	+ Tehislihas
	+ Elektrimootor
	+ Galvanomeeter
	+ Elektromehaaniline mikrosüsteem
	+ Potentsiomeeter
	+ Rõhuandur
* Elektroakustilised
	+ Kõlar, kõrvaklapid
	+ Mikrofon
	+ Piesokristall
	+ Fonograaf
	+ Hüdrofon
	+ Sonar
* Elektro-optilised (fotoefekt)
	+ Luminofoorlamp
	+ Hõõglamp
	+ Valgusdiood
	+ Laserdiood
	+ Fotodiood, fototakisti, fotodiood, fotokordisti
	+ Fototakisti – muundab valgustugevuse muutuse takistuseks
	+ Elektronkiiretoru – muundab elektrisignaali visuaalseks
* Elektrostaatilised
	+ Elektromeeter
* Termoelektrilised
	+ Takistustermoandur
	+ Termopaartajur
	+ Termistor

Viited
------

1. ↑  Agarwal, Anant. Foundations of Analog and Digital Electronic Circuits.Department of Electrical Engineering and Computer Science, Massachusetts Institute of Technology, 2005, p. 43
Werner Jarowinsky (1983)
**Werner Jarowinsky** (25. aprill 1927 Leningrad – 22. oktoober 1990 Berliin) oli Saksa DV riigitegelane.

Jarownskyte perekond kolis 1930. aastatel Leningradist Saksamaale. Werner Jarowinsky õppis põhikooli lõpetamise järel aastatel 1941–1943 kaubandust, seejärel teenis ta kuni 1945. aastani Wehrmachtis.

1945. aastal astus ta Saksamaa Kommunistlikku Parteisse ja oli Saksa Rahvapolitsei teenistuja. Gümnaasiumi lõpetas ta 1947. aastal. 1948–1951 õppis ta Halle-Wittenbergi Martin Lutheri Ülikoolis ja Berliini Humboldti Ülikoolis majandust ning õigusteadust. 1951–1956 töötas ta Berliini Humboldti Ülikooli dotsendina. Väitekirja kaitses ta samas 1956. aastal.

1956. aastal sai ta Sisekaubanduse Uurimisinstituudi juhatajaks. 1957. aastal läks ta tööle Saksa DV Kaubanduse ja Varustamise Ministeeriumi, kus ta esialgu oli peavalitsuse juht ja 1959–1963 aastast riigisekretär. 1963. aastal sai Werner Jarowinsky Saksamaa Sotsialistliku Ühtsuspartei Keskkomitee liikmeks ja Saksamaa Sotsialistliku Ühtsuspartei Keskkomitee Poliitbüroo liikmekandidaadiks (liikmeks sai ta 1984. aastal). Keskkomitee Sekretariaadis oli ta vastutav kaubanduse ja varustamise küsimuste eest, hiljem kuulusid tema vastutusalasse ka kirikuküsimused.

Werner Jarowinsky oli alates 1963. aastast Rahvakoja (parlamendi) liige. Alates 1971. aastast oli ta Rahvakoja kaubanduse ja varustamise komisjoni esimees. 1989. aasta novembris sai ta Rahvakoja asepresidendiks ja Saksamaa Sotsialistliku Ühtsuspartei fraktsiooni esimeheks. 11. jaanuaril 1990 lahkus ta Rahvakojast ja 20. jaanuaril 1990 heideti ta Saksamaa Sotsialistlikust Ühtsusparteist välja.

Viited
------

1. ↑  Werner Jarowinsky :fr. dt. Wirtschaftspolitiker; SED; Dr. rer. oec. Munzinger
2. ↑  Jarowinsky, Werner \* 25.4.1927, † 22.10.1990 :Mitglied des Politbüros des ZK der SED Bundesstiftung zur Aufarbeitung der SED-Diktatur
**InfoFinland** on mitmekeelne veebileht, kuhu kogutakse kokku tähtis teave Soome elama asumist planeerivale või juba siin elavale inimesele. Veebileht teenindab ka ametkondi, olles abiks mitmekeelsel teavitamisel.

Kasutaja leiab InfoFinlandist usaldusväärset emakeelset teavet Soome elama asumise, töö, õppimise, eluaseme, koolituse, tervishoiu, perekonna, probleemsete olukordade ja vaba aja veetmise kohta. Veebilehtedel on lisaks kohalikku teavet Helsingi piirkonnast (Helsingi, Espoo, Vantaa ja Kauniainen), Turust, Tamperest, Kokkolast, Ylivieska piirkonnast, Raahe-Kalajoki piirkonnast, Raahest, Siikajoest, Pyhäjoest, Kalajoest ja Merijärvest, Oulust ja Rovaniemist.

Veebiteenusel on kolm peamist sihtrühma:

* Soomes elavad sisserändajad;
* sisserändajatega tegelevad ametkonnad;
* Soome elama asumist planeerivad välismaalased.

InfoFinlandi keeled on soome, rootsi, inglise, eesti, prantsuse, vene, somaali, türgi, araabia, pärsia, hiina ja hispaania. Keeleversioonid on identsed.

Finnishcourses.fi –kursuste otsing on osa InfoFinlandi teenusest. See teavitab soome ja rootsi keele kursustest Helsingi, Tampere ja Turu piirkondades.

InfoFinlandi veebilehte haldab Helsingi linn. Riiklikud koostöö rahastajad on Soome töö- ja ettevõtlusministeerium, Soome haridus- ja kultuuriministeerium, Soome keskkonnaministeerium, Kela (*Kansaneläkelaitos*) ja Soome Maksuamet (soome *Verohallinto*).

Veebiteenuse InfoFinland nimi oli varem Infopankki. Nimemuutus toimus novembris 2018.

Välislingid
-----------

* InfoFinland
* Finnishcourses.fi
Termomeetri mõõtelülituse sildskeem (*Messbrücke Prinzip*) ja anduri *Rt* kahe-, kolme- ning neljajuhtmeline ühendusskeem (*R*Ltg ‒ ühendusjuhtme takistus)
**Takistustermomeeter** on termomeeter, mille temperatuuritundlikuks elemendiks on takistustermoandur. Anduri takisti on enamasti plaatinast, millest tuleneb vahel kasutatav nimetus PRT-termomeeter (lühend inglise k sõnadest Platinum Resistance Thermometer).

Termomeetri anduri takistuse määrab kindlaks mõõtelülitus ja mõõtmise tulemusele vastavat temperatuuri näitab numbriline näidik.

Mõõtelülitust toidetakse püsipingeallikast. Kuigi anduri takistus on võrdeline takistil tekkiva pingelanguga, ei mõõdeta pingelangu vahetult, vaid täpsema tulemuse saamiseks kasutatakse sildlülitust, milles anduri takisti *Rt* on üheks õlaks. Seega mõõdab silla voltmeeter *U* tegelikult anduri takistuse muutusest põhjustatud pingemuutust.

Andur paikneb enamasti mõõtelülitusest eemal ja ühendatakse mõõtelülitusega kaabli abil. Lihtsaima, kahejuhtmelise (kahe kaablisoonege) ühenduse korral mõjutab ühendusjuhtmetes tekkiv pingelang mõõtetulemust. Täpsemat mõõtmist võimaldab kolme- ja neljajuhtmeline ühendusskeem, milles anduri toitevoolu ja mõõtevoolu jaoks on eraldi juhtmed.

Täppistermomeetreis kasutatakse nelja juhtmega mõõtelülitust, mis ei ole aga kasutatav koos sildskeemiga ja nõuab takistustermoandurit läbiva voolu täpset etteandmist (mida toodud joonisel ei ole kajastatud). Selle lülituse puhul vabanetakse aga tasakaalustamata sildlülituse ebalineaarsusest.

Vaata ka
--------

* Temperatuuriandur
* Takistustermoandur

Välislingid
-----------

* Resistance Thermometry
* Resistance Thermometer Theory and Practice
*Siin on loetletud muusika valdkonna elukutseid.*



---

**# A B C D E F G H I J K L M N O P Q R S Š Z Ž T U V W Õ Ä Ö Ü X Y**

---

A
-

agent - akordionist - ansamblist - arranžeerija

B
-

bassist - basskitarrist

D
-

dirigent - diskor

F
-

fagotimängija - flötist

H
-

harfimängija - helilooja - helirežissöör - helitehnik - hääleseadja - häälestaja

I
-

illustraator

K
-

kammermuusik - klarnetist - klaverihäälestaja - klaverisaatja - kontrabassimängija - kontserdikorraldaja - kontsertmeister - korrepetiitor - koorijuht - koorilaulja - kunstiline juht

L
-

laulja - löökpillimängija

M
-

metsasarvemängija - muusik - muusikakirjastaja - muusikakriitik - muusikamänedžer - muusikapedagoog - muusikapoe müüja - muusikaprodutsent - muusikatarvete turu ekspert - muusikateadlane - muusikatoimetaja

N
-

noodigraafik

O
-

oboemängija - organist - orkestrant

P
-

pianist - pillimees - pillimeister - produtsent

S
-

saksofonist - solist

T
-

tromboonimängija - trompetist - trummar - tšellist - tšembalist

V
-

viiuldaja - vioolamängija
**Werner Schmieder** (sündinud 11. novembril 1926 Possendorfis) on endine Saksa DV riigitegelane.

Werner Schmieder on pärit töölisperekonnast; ta sündis Possendorfis (praegu Bannewitzi linnaosa), Saksi Šveitsi kreisis Saksimaal. Põhikooli lõpetamise järel õppis ta ökonomistiks. 20. aprillil 1944 astus ta Natsionaalsotsialistlikusse Saksa Töölisparteisse. Samal aastal mobiliseeriti ta Wehrmachti. Idarindel võideldes langes ta Punaarmee kätte sõjavangi.

1948. aastal pöördus ta sõjavangist Saksamaale tagasi ja temast sai Saksamaa Sotsialistliku Ühtsuspartei liige. Aastatel 1949–1955 töötas Schmieder Dresdenis Saksa Investeerimispangas. 1953. aastal lõpetas ta Gotha tehnikumi finantsökonomistina. Aastatel 1955–1962 töötas ta Saksa Investeerimispanga Cottbusi piirkonnadirektorina. 1959. aastal lõpetas Schmieder kaugõppes Berliin-Karlhorsti Majanduskõrgkooli. Aastatel 1962–1967 oli ta Cottbusi ringkonnanõukogu aseesimees ja ringkonna plaanikomisjoni esimees. Samal ajal oli ta ka Cottbusi ringkonna parlamendi liige ja Saksamaa Sotsialistliku Ühtsuspartei kohaliku sekretariaadi liige. 

1967. aastal sai Schmieder Sotsialistliku Majandusjuhtimise Keskinstituudis doktorikraadi majandusteaduste alal ning asus tööle Saksa DV rahandusministri asetäitjana. 1974. aastast alates kandis ta ametikoht Saksa DV Rahandusministeeriumi riigisekretäri nimetust.

4. juunist 1980 kuni 26. juunini 1981 oli Werner Schmieder Saksa DV rahandusminister.

Ta kritiseeris Erich Honeckeri poliitikat ja pidi seetõttu ministriametist tagasi astuma. 1990. aastal rehabiliteeris Demokraatliku Sotsialismi Partei vahekomisjon Werner Schmiederi.

Viited
------

1. ↑  German Democratic Republic. Ministries, political parties, etc. rulers.org
**Takistustraat** on traat, mis on mõeldud takistite tegemiseks. Takistustraadi valmistamiseks kasutatakse erinevaid sulameid, mis toimivad kütteelemendina, et reguleerida elektrivoolu. Efektiivsem on kasutada sulamit, millel on kõrge temperatuuritegur ja korrosioonikindlus, mis võimaldab kasutada lühemaid traate. Vajadusel on takistustraat isoleeritud keraamilise pulbriga ja kaetud mõne teise sulamiga.

Kasutus
-------

Takistustraate kasutatakse elektritakistites elektriahela juhtimiseks ja kontrollimiseks.

Levinud kasutused on temperatuuri reguleerimine, elektrivoolu juhtimine ja reguleerimine ning vooluahelas lühiste ennetamine.

Takistust mõjutavad tegurid
---------------------------

Takistust mõjutavad kõige rohkem neli erinevat tegurit, millele peab mõtlema, arvutades traadi takistust.

Materjal
Kõikidel materjalidel on loomulik takistus.
Pikkus
Pikematel traatidel on tugevam takistus elektrijuhtivusele kui lühematel traatidel.
Ristlõikepindala
Väiksema ristlõikepindalaga traadil on tugevam takistus.
Temperatuur
Kõrgematel temperatuuridel on elektronidel raskem transportida elektrivoolu, mistõttu traadi takistus suurem.

Liigid
------

| Materjal | Takistus  (10−6 ohm-cm) |
| --- | --- |
| Alumiinium | 2.650 |
| Messing | 7.0 |
| Süsinik (amorfne) | 23 |
| Konstantaan | 272.97 |
| Vask | 10.09 |
| Raud | 57.81 |
| Manganiin | 290 |
| Molübdeen | 32.12 |
| Nikroom | 675 |
| Nikroom V | 650 |
| Nikkel | 41.69 |
| Plaatina | 63.16 |
| Roostevaba teras (304) | 541 |
| Teras (0,5% süsinikku) | 100 |
| Tsink | 35.49 |

Viited
------

1. ↑  "Resistance Wire". *Pelican Wire* (Ameerika inglise). Vaadatud 4. aprillil 2023.
2. ↑  "What is Resistance Wire? (with picture)". *About Mechanics* (Ameerika inglise). Vaadatud 4. aprillil 2023.
3. ↑  "Energiasalvesti ühenduskaabli juhtide takistust mõjutavad tegurid – Uudised – Xiamen Kabasi Electric Co. Ltd". *Xiamen Kabasi Elektriline Co. Ltd*. Vaadatud 4. aprillil 2023.
Werner Walde (vasakult teine) Seydas 1989. aasta juunis
**Werner Walde** (12. veebruar 1926 Döbeln – 26. juuni 2010 Cottbus) oli Saksa DV partei- ja riigitegelane.

Werner Walde oli pärit töölisperekonnast. Ta õppis haldusteenistujaks. 

Aastatel 1943–1945 oli ta Riigi Tööteenistuses. 1945. aasta aprillis mobiliseeriti ta Wehrmachti, oli lühikest aega Ameerika ja Briti sõjavangis. 

1945. aastal astus ta Saksa Vabade Ametiühingute Koondisse ja 1946. aastal Saksamaa Sotsialistlikku Ühtsusparteisse. 1948. aastast alates kuulus ta Saksa Vaba Noorsoo Liitu. Walde töötas 1945–1950 Döbelnis sotsiaalkindlustuskassas. 1951–1953 oli ta Meißenis Saksimaa parteikoolis assistent, õpetaja ja parteisekretär. Töö kõrvalt õppis ta kaugõppes parteikoolis. 1953–1955 oli ta Cottbusi ringkonna parteikooli juhataja asetäitja. 1954–1960 õppis ta parteikõrgkoolis, mille lõpetas ühiskonnateadlase diplomiga. 1955–1961 oli ta Cottbusi ringkonna Saksamaa Sotsialistliku Ühtsuspartei piirkonnaorganisatsiooni töötaja. 1961–1964 oli ta Senftenbergi kreisi Saksamaa Sotsialistliku Ühtsuspartei allorganisatsiooni esimene sekretär. 1964–1966 õppis ta Berliinis Majanduse Kõrgkoolis. 1966–1969 oli ta Cottbusi ringkonna Saksamaa Sotsialistliku Ühtsuspartei piirkonnaorganisatsiooni teine sekretär. 1969–1989 oli ta Cottbusi ringkonna Saksamaa Sotsialistliku Ühtsuspartei piirkonnaorganisatsiooni esimene sekretär. 

Alates 1971. aastast oli ta Saksamaa Sotsialistliku Ühtsuspartei Keskkomitee ja Rahvakoja (parlamendi) liige. 1976–1989 oli ta Saksamaa Sotsialistliku Ühtsuspartei Keskkomitee Poliitbüroo liikmekandidaat. 20.–21. jaanuaril 1990 heideti ta Saksamaa Sotsialistlikust Ühtsusparteist välja.

Viited
------

1. ↑  Werner Walde Chronik der Wende
2. ↑  Werner Walde Munziger
3. ↑  Walde, Werner Bundesstiftung Aufarbeitung