recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib Tammsaare tegelasest; Eesti koori kohta vaata artiklit Krõõt (koor); eesnime kohta vaata artiklit Krõõt (eesnimi).* |

---

Krõõt Maiken Schmidti kehastuses
**Krõõt** on A. H. Tammsaare romaanisarja "Tõde ja õigus" I osa üks tähtsamaid tegelasi, peategelase Andres Paasi esimene abikaasa. 

Krõõt on pärit hoopis teistsugusest paigast kui Vargamäe - tema enda sõnul kodukandis metsad helisesid, kui laudi. Kui Krõõt on koos noore abikaasa Andresega romaani esimeses peatükis teel Vargamäele, uude elupaika, siis juba mäest üles uue kodu poole minnes tajub ta justkui eesootavaid kannatusi. Esialgu on Krõõt rõõmsameelne, kuid aja jooksul muutub ta aina kurvemaks ja nutab üha tihedamini, esialgu teeb ta seda salaja, kodust kaasavaraks saadud kirstu naljal või lehma juures, hiljem aga juba ka Andrese silme all. 

Romaanis mainitakse, et Krõõt on pikk, kerge ja õrna kondiga ega sobi seetõttu Vargamäele üle jõu käivat rasket tööd tegema. Ta peab kandma raskeid veeämbreid kaugest kaevust ning ületama Andrese ehitatud kõrget lävepakku, mis hoiab koduloomad rehetoast eemal. Andres ei mõista ega näe, et abikaasale on talutöö ületamatult raske. 

Krõõt sünnitab kolm tütart, Liisi, Mareti ja Anni, kuid tunneb abikaasa ees suurt süükoormat, sest Andres ootab perre poega. Neljanda lapsena toobki ta ilmale poja, kes on tugev nagu vägilane ning kellele pannakse nimeks Andres. Sellest sünnitusest Krõõt aga ei toibu ning ta sureb. 

Krõõt on hella hingega ja püüab olukordades pigem head näha. Kui Andres ja Pearu on riius, siis on Krõõt ainus, kes neid lepitada suudab. Pärast Krõõda surma meenutab Pearu Krõõta hea sõnaga ja mainib igatsevalt pehmeid iseloomuomadusi. Krõõdal leidub Tammsaare ema Ann Hanseni iseloomujooni. Krõõda tuntumate joonte hulka kuulub "hele jael" ehk kõrge ja kajav hääl, samuti armastus loomade ja laste vastu. Ka palju aastaid hiljem on Krõõda headus see, mida vargamäelased meenutavad (eriti Pearu) ja taga igatsevad. Öeldakse ka, et Krõõda surmaga lahkus Vargamäelt headus. Teisalt mainib Tammsaare, et kogukonnas laiemalt unustati Krõõt ja tema mälestus ruttu, kuna pehmema loomuse ning maatööks sobimatu kondi tõttu vaadati temast kui perenaisest pisut mööda juba eluajal. 

2016. aastal A. H. Tammsaare muuseumi, Vikerraadio ja Eesti Raamatukoguhoidjate Ühingu korraldatud "Tõe ja õiguse" lugejate lemmiktegelase hääletusel võitis Krõõt ülekaalukalt.

2019. aasta filmis "Tõde ja õigus" mängis Krõõta Maiken Schmidt. Krõõt on käinud lavateed ka arvukates draamalavastustes, teda on kehastanud paljude teiste näitlejate seas näiteks Ita Ever, Carmen Mikiver, Anne Maasik, Kärt Tammjärv, Helje Soosalu, Loore Martma jt. Rahvusooperis Estonia mängitud muusikaliversioonis laulis Krõõda rollis Tiiu Laur.

Viited
------

1. 1 2  "Rahva lemmiktegelane "Tões ja õiguses" on Krõõt" kultuur.err.ee, 30. oktoober 2016
2. ↑   Treier, Elem. *Tammsaare elu härra Hansenina.*Tallinn, 2002.
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib eramust; teiste tähenduste kohta vaata lehelt Villa (täpsustus).* |

---

Villa kunagise Austria-Ungari sadama Fiume lähedases kuurortlinnas Ikas, Bakari lahe rannikul tänapäeva Horvaatias
Villa Ephrussi de Rothschild Prantsusmaal
**Villa** tähendab tänapäevases mõistes luksuslikku ning eksklusiivset eramut või suvilat. Neid on ehitatud enamasti uusrikaste tarbeks kuurortidesse või looduskaunitesse paikadesse, sageli maaliliste veekogude või hea vaatega mäenõlvade vahetusse lähedusse. Villade juurde võivad kuuluda hooldatud iluaiad kui ka jahisadamad. 

Väga jõukates paikades võib esineda ka villade linnakuid, nagu näiteks Hollywoodi lähistel.

Ehituskunst
-----------

### Historitsism

Euroopa ja Ameerika villad ehitati 19. sajandil ning 20. sajandi alguses enamasti historitsistlikus kõrgklassile omases laadis, kasutades peamiselt uusromaanilikke, uusrenessanslikke ja uusbaroklikke arhitektuurielemente. Sisustuses harmoneerisid sageli külluslikult uusrokokoolikud või tagasihoidlikumalt biidermeierlikud stiilielemendid.

### Modernism

Vaata ka
--------

* Beverly Hills
* Ateena harta
* Belvedere
* Paviljon
* Häärber
* Mõis

Viited
------



|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Villad** |

|  |  |
| --- | --- |
|  | Tsitaadid Vikitsitaatides: **Villa** |
|  |
| --- |
|  |
| Medalikohad |
| Maailmameistrivõistlused |
| **Kuld** | 2018 | jäähoki |
| **Hõbe** | 2011 | jäähoki |
| **Pronks** | 2010 | jäähoki |
| **Pronks** | 2014 | jäähoki |

**Mikael Backlund** (sündinud 17. märtsil 1989 Västeråsis) on Rootsi jäähokimängija, kes mängib keskründajana NHL-i klubis Calgary Flames. Ta on klubi asekapten.

Ta alustas klubikarjääri Rootsi klubis Västerås IK.

2007. aastal valiti ta NHL-i *draft* '​is Flamesi poolt 24. valikuna. NHL-is tegi ta Flamesi meeskonnas debüüdi 8. jaanuaril 2009 mängus New York Islandersi vastu. Ülejäänud hooajast 2008–09 mängis ta Western Hockey League'i (WHL) klubis Kelowna Rockets, kellega tuli sel hooajal WHL-i meistriks. Esimese värava viskas ta NHL-is 28. jaanuaril 2010 mängus Phoenix Coyotesi vastu. Suurema osa hooajast 2009–10 mängis ta American Hockey League'i klubis Abbotsford Heat. Alates hooajast 2010–11 on Backlund kuulunud Flamesi põhikoosseisu. Hooaja 2012–13 alguses toimunud NHL-i tööseisaku tõttu mängis ta taas oma kunagise koduklubi Västerås IK-i koosseisus Rootsi esiliigas.

2018. aastal tuli Backlund Rootsi jäähokikoondisega maailmameistriks. Lisaks on ta maailmameistrivõistlustel võitnud veel kolm medalit.

Välislingid
-----------

* Mikael Backlund NHL.com lehel
* Mikael Backlund hockeydb.com lehel
**Villane robirohi** (*Rhinanthus alectorolophus*) on mailaseliste sugukonda robirohu perekonda kuuluv taimeliik.

Üldilmelt meenutab suurt robirohtu. Teistest robirohtudest erinevalt on villase robirohu õietuped küllaltki pikkade valgete karvadega, mis on ka palja silmaga nähtavad. Nende järgi sai taim ka eestikeelse nimetuse. Sarnasel saaremaa robirohul on õietuppedel ja õiekroonil väikesed näärmekarvad, mida näeb luubiga. 

Eestist leidsid villase robirohu Peedu Saar ja Liina Oja 2015. aasta juulis uue taimeatlase välitöödel Ida-Virumaalt Kuremäe kloostrist umbes kahe kilomeetri kaugusel.  Taimed kasvasid kuiva hõredama rohustuga seljakul kultuuristatud rohumaal. 2018. aastal kontrollides oli villane robirohi sellel kasvukohal alles. Soomes on teada tulnuktaimena, ilmselt on ka Eesti leiukoht adventiivset päritolu.

Viited
------

1. ↑  "Rhinanthus alectorolophus — villane robirohi". *Eesti taimede uue levikuatlase tööversioon*. 2019.
2. ↑  Kukk, Toomas (2019). *Eesti vähetuntud taimed*. Tallinn: Varrak. Lk 200.
"Beat" suunab siia. Soome ansambli kohta vaata artiklit Beat (ansambel). King Crimsoni albumi kohta vaata artiklit Beat (King Crimson).
**Biitmuusika** (lühemalt **biit**; inglise keeles *beat*) on *rock'n'roll*'ist, *rhythm and blues*'ist, *soul*'ist jt stiilidest (näiteks *folk*, *skiffle*) Suurbritannias 1960. aastate alguses välja arenenud popmuusika stiil.[*viide?*]

Ajalugu
-------

Esimene biitmuusika stiil oli *merseybeat*, mille esindajaks võib pidada ka tuntuimat biitmuusikaansamblit The Beatles. *Merseybeat*'i esindavate ansamblite hulk Liverpoolis ja selle lähikonnas Mersey jõe orus oli 1961. aasta paiku mõnesaja ringis. Tuntumad neist olid Gerry and the Pacemakers, The Merseybeats ja The Spencer Davis Group samast paikkonnast ning Freddie and the Dreamers, The Dave Clark Five, The Spencer Davis Group, The Animals, Wayne Fontana and the Mindbenders, The Herman's Hermits, The Moody Blues ja Them teistest Ühendkuningriigi piirkondadest.

Alguses järgiti Ameerika Ühendriikide *rock'n'roll*'i stiile (Johnny Kidd and The Pirates - "Shakin' all over", 1960), seda veel ka *rock'n'roll*'il põhinevate teiste tantsustiilide (*twist*, *hully-gully* jm) tulekul, kuid ka instrumentaalse *rock'n'roll*'i ansamblite nagu The Shadows viljeletud stiili.

Aga varsti, eriti *shake*-tantsu moodituleku järel, toimus rütmikäsitluses olulisi muudatusi (The Dave Clark Five - "Glad all over", 1963).

1960. aastate keskpaigaks oli biitmuusika rütmiline erinevus *rock'n'roll*'ist selgesti tajutavaks muutunud (The Honeycombs - "Have I the right", 1964; Spencer Davis Group - "Keep on running", 1965; Dave Dee, Dozy, Beaky, Mick & Tich - "Hold tight", 1966).

Tuntumad esindajad
------------------

Kuigi tuntumaks biitmuusika ansambliks peetakse ansamblit The Beatles, on olnud palju selgemini *rock'n'roll*'ist eristuva stiiliga ansambleid, näiteks Gerry and the Pacemakers, the Merseybeats, The Mindbenders, The Searchers, The Herman's Hermits, The Honeycombs, The Hollies, Brian Poole and the Tremeloes jt.

Biitmuusika Eestis.
-------------------

Eestis on teadaolevalt esimesena biitmuusikat esitanud ansambel Juuniorid 1963. aastal. Järgnesid ansamblid Optimistid (1965; esimesel aastal nimega Reval), Toomapojad (1966), Andromeeda, Kristallid, Virmalised jt.

Viited
------

1. ↑  Väike entsüklopeedia 2002. Eesti Entsüklopeediakirjastus, 2001. Lk 131
Róbert Mak (2018)
**Róbert Mak** (sündinud 8. märtsil 1991 Bratislavas) on Slovakkia jalgpallur, kes mängib äärepoolkaitsja või ründava poolkaitsjana Austraalia kõrgliigaklubis Sydney ja Slovakkia jalgpallikoondises.

2004. aastal liitus ta Manchester City noorteakadeemiaga, kuid klubi põhimeeskonda ta välja ei jõudnud.

Aastatel 2010–2014 mängis ta Saksamaa kõrgliigaklubis 1. FC Nürnberg ja 2014–2016 Kreeka kõrgliigaklubis PAOK FC.

2016. aasta juulis siirdus ta Venemaa kõrgliigaklubisse Peterburi Zenit. Hooajal 2017–18 mängis ta Zenitist taas laenul PAOK-s. Hooajal 2018–19 tuli Mak Zenitiga Venemaa meistriks.

2020. aasta jaanuaris sõlmis ta lepingu Türgi kõrgliigaklubiga Konyaspor, kus ta sai kuni hooaja peatumiseni kirja koroonapandeemia tõttu neli liigamängu. Samal aastal liitus ta Ungari kõrgliigaklubiga Ferencváros, kellega tuli 2021. ja 2022. aastal Ungari meistriks.

2022. aasta augustis sõlmis ta kaheaastase lepungu Sydneyga.

Slovakkia jalgpallikoondises tegi Mak debüüdi 6. veebruaril 2013 mängus Belgia vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta sama aasta 15. novembril sõprusmängus Poola vastu. Slovakkia koondisse kuulus ta 2016. aasta Euroopa meistrivõistlustel. 2020. aasta Euroopa meistrivõistluste esimeses alagrupimängus 14. juunil lõi ta Poola vastu värava, kuigi tema värav märgiti Poola väravavahi omaväravaks.

Aastatel 2011 ja 2012 valiti Mak Slovakkia parimaks alla 21-aastaseks jalgpalluriks.

Saavutused
----------

PAOK
* Kreeka karikas: 2017–18

Peterburi Zenit
* Premjer Liga: 2018–19

Ferencváros
* Nemzeti Bajnokság I: 2020–21, 2021–22
* Magyar Kupa: 2021–22

Viited
------

1. ↑   (vaadatud 8.10.2022)
2. ↑  "Slovakkia üllatas kümne mehega lõpetanud Poola". sport.err.ee. 14.6.2021. Vaadatud 14.6.2021

| * v
* r
Slovakkia koondis  –  UEFA Euro 2016 |
| --- |
| 

* 1 Mucha
* 2 Pekarík
* 3 Škrtel (c)
* 4 Ďurica
* 5 Gyömbér
* 6 Greguš
* 7 Weiss
* 8 Duda
* 9 Šesták
* 10 Stoch
* 11 Nemec
* 12 Novota
* 13 Hrošovský
* 14 Škriniar
* 15 Hubočan
* 16 Saláta
* 17 Hamšík
* 18 Švento
* 19 Kucka
* 20 Mak
* 21 Ďuriš
* 22 Pečovský
* 23 Kozáčik
* Treener: Kozák

 | Slovakkia |

| * v
* r
Slovakkia koondis  –  UEFA Euro 2020 |
| --- |
| 

* 1 Dúbravka
* 2 Pekarík
* 3 Vavro
* 4 Valjent
* 5 Šatka
* 6 Greguš
* 7 Weiss
* 8 Duda
* 9 Boženík
* 10 Suslov
* 11 Bénes
* 12 Kuciak
* 13 Hrošovský
* 14 Škriniar
* 15 Hubočan
* 16 Hancko
* 17 Hamšík (c)
* 18 Haraslín
* 19 Kucka
* 20 Mak
* 21 Ďuriš
* 22 Lobotka
* 23 Rodák
* 24 Koscelník
* 25 Hromada
* 26 Schranz
* Treener: Tarkovič

 | Slovakkia |
**Krüptopidu** (inglise keeles *cryptoparty*) on rahvusvaheline rohujuurealgatus, et informeerida ja julgustada arvutikasutajaid võtma kasutusele lihtsamaid privaatsust ja andmekaitset tagavaid praktilisi vahendeid. Krüptopidu toimub tavaliselt praktiliste töötubade vormis, kus õpetatakse kasutama lihtsaid vahendeid oma andmete, sidevahendite ja isikuandmete kaitseks.

Krüptopeo materjalid on koostatud ühisloome korras, kõigile avalikult kättesaadavad ja selle korraldamiseks pole vaja kelleltki luba küsida. Krüptopidude ühe kohaliku eestvedaja Märt Põdra sõnutsi on ürituse mõte pakkuda ka üksikisikutele võimalus võtta oma andmete kaitsmiseks midagi ette olukorras, kus süsteemiadministraatori tasemel andmete kaitsmine jääb tavainimestele kättesaamatuks.

Eesti esimene krüptopidu toimus 20. novembril 2012 Tartus,  hiljem on krüptopidusid korraldatud ka teistes linnades.

Eestis on krüptopidusid korraldanud peamiselt piraadiparteiga seotud aktivistid, kuigi rahvusvaheline algatus on rõhutatult apoliitiline. Krüptopeo liikumisele on avaldanud toetust Electronic Frontier Foundation, Wikileaks jpt, krüptopidusid on korraldanud ka Edward Snowden.

Vaata ka
--------

* Vaba tarkvara päev
* Võtmete allkirjastamise pidu

Viited
------

1. ↑  Krüptopeo manifest
2. ↑  "Märdi Transparentsiblogi: Misasi on "krüptopidu"?". Originaali arhiivikoopia seisuga 12. aprill 2016. Vaadatud 17. septembril 2016.
3. ↑  Tartu Ekspress: Krüptopidu näitab netinuhkidele trääsa
4. ↑  "Uus Minut: Tallinna esimene krüptopidu". Originaali arhiivikoopia seisuga 18. september 2016. Vaadatud 17. septembril 2016.
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib üldmõistest; Šveitsi vastupanuala kohta vaata artiklit Réduit (Šveits)* |

---

**Réduit** ([redüi:]; 'tagasitõmbunud' ← prantsuse *réduire* ← ladina *redūcere*) on kindlusehitis, mis paikneb mingi suurema kindlusehitise (kindlus, fort) sees ning on mõeldud kaitsjate (viimase) vastupanupaigana selle suurema kindlusehitise vallutamisel vastase poolt. *Réduit* on suurema kindlusehitise kõige tugevamini kindlustatud ehitis (südakindlustis), mille kõik küljed on kaitstavad.

Kindluse *réduit* on tsitadell, linnuse *réduit* on *bergfried*. Väiksema kindlusehitise *réduit* on enamasti mingi kindlat liiki kindlusehitis (reduut, suurtükitorn või kaponiir), suurema kindlusehitise (näiteks kindluse) *réduit* (tsitadell) võib olla ehituslikult keerukam, suurema ulatusega ja sisaldada erinevaid väiksemaid kindlusehitisi või nende elemente.

Réduit võib olla ka riigi mingi ala, mis eelkõige oma looduslike eelduste (ümbritsetud mägede või veekogudega ja seetõttu hästi kaitstav) või vajaduste (ühendusteede või muu taristu oluline osa) tõttu on tehtud vastase rünnaku korral põhiliseks (ja ka viimaseks) vastupanualaks, kui vastane on juba vallutanud riigi muid osasid (näiteks Réduit Šveitsis).

Vaata ka
--------

* Tsitadell
* Bergfried
* Keep
* Donjon

Kirjandus
---------

* *Réduit*. // Robert Treufeldt. "Kalaranna fort ehk hilisem "Patarei" vangla". MTÜ Castellum. Tallinn 2019. Lk 63
Aleksandr Kokko (2018)
**Aleksandr Kokko** (sündinud 4. juunil 1987 Leningradis) on Venemaal sündinud Soome jalgpallur, kes mängib ründajana Soome kõrgliiga Veikkausliiga klubis RoPS.

Ta on ingerisoome päritolu ning ta kolis perekonnaga Soome Porisse kümneaastaselt.

Klubikarjääri alustas ta FC Jazzis, millega liitus 1997. aastal. Klubi põhimeeskonnas debüteeris ta Soome kõrgliigas 2004. aastal. Soome kõrgliigas on ta mänginud veel FC Honka (2007–2010), VPS-i (2011) ja RoPSi meeskonnas (kõrgliigas aastatel 2013–2016, 2018–).

Ta on olnud kahel hooajal Soome kõrgliiga suurim väravakütt: 2008. aastal Honkas mängides (13 väravat, koos Tampere Unitedi mängija Henri Mynttiga) ja 2015. aasta hooajal RoPS-is mängides (17 väravat).

Väljaspool Soomet on ta mänginud aastatel 2016–2017 Austraalia kõrgliiga klubis Newcastle Jets ja aastatel 2017–2018 Hongkongi kõrgliiga klubis Eastern.

Soome jalgpallikoondises debüteeris Kokko 2016. aasta veebruaris mängus Rootsi vastu.

Viited
------

1. ↑   (vaadatud 4.7.2020)
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib rõivaesemest; teiste tähenduste kohta vaata artiklit Mantel (täpsustus)* |

---

Naistemantel, 1972.
Meestemantel, 1876.
**Mantel** ehk **palitu** on pikemat sorti rõivaese, mida kantakse ülerõivana teiste riiete peal. Tavaliselt kantakse mantlit külma ja tuulise ilmaga, mistõttu need on enamasti paksust ja soojast riidest.

Mantlite eelkäijaid võib leida juba antiikajast, mil kreeklaste pealisrõivaste hulka kuulusid *chlamys* ja *himation*. Uusaegsed mantlid muutusid populaarseks 17. sajandil, 18. sajandil võeti need laialdaselt tarvitusele ka sõjaväes. Tänapäeval on soojemates maades mantlitest sõjaväemundri osana siiski loobutud, kuna füüsilise tegevuse seisukohalt on need jäigad ja ebapraktilised.

Ehkki mantlite põhikuju on pikka aega püsinud muutumatu, kasutatakse sõltuvalt kliimast ja aastaajast eri mantlitüüpe. Kevad- ja sügismantlid on tavaliselt õhemad kui talvemantlid, samuti võivad need olla lühemad: talvemantel ulatub enamasti allapoole põlvi. Lisaks sünteetilisele ja looduslikule riidele valmistatakse mantleid ka (kunst)nahast.

Tuntumate mantlitüüpide seas on näiteks polo, pontšo, redingot ja sinel.

Vaata ka
--------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Tsitaadid Vikitsitaatides: **Mantel** |

* Vihmamantel
* Hommikumantel
* Poolmantel
* Kasukas
**Manoury notatsioon** on rahvusvahelises kabes üldtunnustatud meetod partiide ja seisude ülesmärkimiseks.

Ajaloolises mõttes on tegu Manoury teise notatsiooniga – algses variandis kandsid peatee (pikima diagonaali) otsaväljad numbreid 1 ja 50.

Kõik aktiivsed (mustad) mänguväljad on nummerdatud 1-st 50-ni. Mängulaud asetatakse mängijate vahele nii, et valgetele lähim vasakpoolne väli oleks must ja ta kannaks numbrit 46. Alguses tundub selline notatsioon segadust tekitav aga temaga harjub kiiresti ära – tasub jälgida vertikaalridade numeratsiooni, näiteks 3, 13, 23, 33, 43. Tõsisematel võistlustel kasutatavatel laudadel neid numbreid ei väljade peal ega laua ääres ei ole ning laud peab seetõttu peas olema.

Partii alguses asetatakse valged kivid väljadele 31 kuni 50 ning mustad väljadele 1 kuni 20.

Käike kirjutatakse näidates ära käigu algus ja lõppväli. Tavalise käigu puhul kirjutatakse väljade numbrite vahele '-' ning löömiste puhul 'x'. Nii näiteks üleskirjutus 33-29 tähendab, et kabend väljalt 33 käis väljale 29. Üleskirjutus 37x30 tähendab, et tehti löökkäik väljalt 37 väljale 30. Mõnikord tuleb liitlöögi korral selguse mõttes üles märkida ka vahepealne väli (väljad), kus löögi ajal kabend suunda muutis (näiteks 47x29x18x4).

Mängu seis kirjutatakse üles samuti kasutades väljade numbreid, kus kabendid asuvad. Näiteks partii algseis kirjutatakse üles: Valged: 31, 32, 33, 34, 35, 36, 37, 38, 39, 40, 41, 42, 43, 44, 45, 46, 47, 48, 49, 50 (20) Mustad: 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11, 12, 13, 14, 15, 16, 17, 18, 19, 20 (20). Arv sulgudes näitab kabendite arvu.
Aleksandr Hohlatšov Boston Bruinsis mängimas
**Aleksandr Igorevitš Hohlatšov** (sündinud 9. septembril 1993 Moskvas) on Venemaa jäähokimängija, kes mängib keskründajana KHL-i klubis Moskva Spartak.

2010. aastal siirdus ta mängima Põhja-Ameerikasse, liitudes Ontario Hockey League'i klubiga Windsor Spitfires. 2011. aastal valis Boston Bruins NHL-i *draft* '​is 40. valikuna. Hooaja 2012–13 alguses toimunud NHL-i tööseisaku ajal mängis ta KHL-i klubis Moskva Spartakis. Seejärel naasis ta Põhja-Ameerikasse. Hooaja 2012–13 teises pooles debüteeris Hohlatšov Boston Bruinsi noorteklubis Providence Bruins American Hockey League'is (AHL).

Boston Bruinsi meeskonnas debüteeris Hohlatšov NHL-is 13. aprillil 2014 mängus New Jersey Devilsi vastu. NHL-is pääses ta järgmise kahe hooaja jooksul väljakule veel vaid kaheksas kohtumises. Ülejäänud ajal mängis ta Providence Bruinsis. 2015. aastal osales ta AHL-i tähtede mängul. Hooajal 2015–16 oli ta AHL-is resultatiivsuselt neljas mängija (23+45).

2016. aasta juulis sõlmis Hohlatšov lepingu KHL-i klubiga Peterburi SKA. Kuigi tema mänguaeg jäi vigastuse tõttu sel hooajal väheseks, võitis ta klubiga Gagarini karika. Aastatel 2017–2020 mängis ta KHL-is taas Moskva Spartaki ridades. 2020. aasta mais liitus ta Omski Avangardiga, kellega võitis 2021. aastal Gagarini karika. 2021. aasta juunis naasis ta Moskva Spartaki.

2012. aastal võitis Hohlatšov Venemaa kuni 20-aastaste koondisega juunioride maailmameistrivõistlustel hõbemedali ja aasta hiljem pronksmedali.

Välislingid
-----------

* Aleksandr Hohlatšov NHL.com lehel
* Aleksandr Hohlatšov KHL.ru lehel
* Aleksandr Hohlatšov hockeydb.com lehel
**Villa Doll** on kaitsealune elamuhoone Viljandi linnas aadressil Carl Robert Jakobsoni tänav 8.

Hoone autori kohta puuduvad kindlad andmed, uurijad on seda omistanud mitmele arhitektile. Kaudsetel andmetel võib autoriks pidada mõnda Moskva arhitekti, samuti on viidatud Karl Burmanile.

Kirjeldus
---------

Kahekorruseline telliskividest ja krohviga kaetud hoone on ehitatud juugendstiilis. Kõrge viilkatus on punasest kivist, seda kaunistavad kumerad katuseaknad.

Hoone kompositsioon on kompaktne ja sõltub hoone sisemisest struktuurist ja mahtudest. Läänefassaadi keskel asub barokse kiivriga kaetud toalaiune ärkel ja kahele stiliseeritud sambale ja nurgapiilaritele toetuv eenduv rõdu. Fassaade ilmestavad kitsad piklikud erikujulised ja erinevalt rühmitatud aknad. Peasissepääsuesist võlvjat varikatust toestab stiliseeritud joonia kapiteeliga nurgasammas. Fassaade kaunistavad keerduva joonega stukk-kaunistused. Põhiplaanilt on hoone asümmeetriline.

Algset plaanilahendust on korduvalt muudetud, lisatud on vaheseinu. Algne viimistlus on suuremas osas hävinud. Säilinud on osa väärtuslikke interjööridetaile – juugendlikud kahhelahjud, trepivõre fragmendid jms. Hävinud on ka õue haljastus.

Ajalugu
-------

Elamut hakati ehitama 1908. aastal ja see valmis 1910. Hoone omaniku, praost August Westrén-Dolli järgi hakati seda kutsuma "Villa Doll".

Eesti Vabariigi esimesel iseseisvusperioodil asusid majas 5. suurtükigrupi, 4. diviisi ja Pärnu-Viljandi sõjaväeringkonna staabid.

Nõukogude okupatsiooni ajal asusid hoones NSV Liidu relvajõud ja sel ajal sai hoone interjöör tõsiselt kannatada. Seejärel läks hoone Kaitseliidu Sakala maleva omandisse ja on alates sellest tühjana seisnud.

1998. aastal registreeriti hoone ehitismälestisena.

2010. aastal müüdi hoone eraomandisse.

Viited
------

1. 1 2 3  Elamu Viljandis Jakobsoni 8, 1908-1910.a. kultuurimälestiste riiklikus registris (vaadatud 06.08.2018)
2. ↑  Ain-Andris Vislapuu (2007). *Viljandi vanadel fotodel*. Tallinn: Tänapäev. Lk 111. ISBN 978-9985-62-590-3.
3. ↑  Egon Valdaru (23.01.2010). "Ajalooline hoone müüdi imeodava hinnaga" (PDF). *Sakala*. Lk 4. Vaadatud 06.08.2018.

Välislingid
-----------

* Elamu Viljandis Jakobsoni 8, 1908-1910.a. kultuurimälestiste riiklikus registris
**"Mantissa Plantarum Altera"** (lühend. Mant. Pl. Alt.) on botaaniliste kirjeldustega teos, mille toimetajaks on Rootsi loodusteadlane Carl von Linné. See ilmus trükis 1771. aastal.

"Mantissa Plantarum Altera" oli järg 1767. aastal avaldatud "Mantissa Plantarumi" "Systema Naturae" 12. trüki lisale.

Osade autorite arvates on teoses ka vähemalt üks viga.

Saksa loodusteadlane Engelbert Kämpfer (ka Kaempfer) kirjeldas hõlmikpuud teoses "Amoenitates Exoticae" (1712). Linné olevat oma teaduslikul nimepanekul toetunud tema kirjeldustele ja muutes *Ginkyô* *Ginkgo*'ks, eksis ta jaapani keele osas.(Hegi, 1981; Masing, 1986; viidanud Sander, Elliku ja Paivel, 5:1990)

Saksa botaanik ja paleobotaanik Karl Mägdefrau (8. veebruar 1907 – 1. veebruar 1999) proovis oma teoses "Paläobiologie der Pflanzen" (1942) taastada algse *Ginkyô*.

Viited
------

1. ↑  Eesti Teaduste Akadeemia Keemia-, Geoloogia- ja Bioloogiateaduste Osakond, Tallinna Botaanikaaed, 
Heldur Sander, Jüri Elliku, Aleksei Paivel, "Hõlmikpuu (Ginkgo biloba L) Eestis", Tallinn, lk 5, 1990
2. ↑  *Ginkgo biloba*, vaadatud 14.03.2017

Kirjandus
---------

* Eesti Teaduste Akadeemia Keemia-, Geoloogia- ja Bioloogiateaduste Osakond, Tallinna Botaanikaaed, Heldur Sander, Jüri Elliku, Aleksei Paivel, "Hõlmikpuu (Ginkgo biloba L) Eestis", Tallinn, lk 5, 1990
* Carl von Linné, "Mantissa Plantarum Altera"
* "Mantissa Plantarum Altera" (PDF)

*Selles artiklis on kasutatud ingliskeelset artiklit en:Mantissa Plantarum Altera seisuga 14.03.2017*.
**Ellinton Antonio Costa Morais** (enam tuntud kui **Liliu**; sündinud 1. märtsil 1990 Baurus) on Brasiilia jalgpallur, kes mängib ründajana Eesti Meistriliiga klubis Tallinna FCI Levadia.

Ta alustas klubikarjääri 2009. aastal Belgia kõrgliigaklubis Westerlo. Seejärel mängis ta Brasiilia klubides CRB ja Rio Verde (kummagi klubiga ei mänginud ta Brasiilia üleriigilisel liigatasandil), Küprose kõrgliigas Ethnikos Achnas ja Nea Salamis Famagustas, Iisraeli kõrgliigas Hapoel Ra'ananas ning Malta kõrgliigaklubides Birkirkara ja Gżira United.

2017. aasta juulis liitus ta Eesti Meistriliigasse kuuluva Nõmme Kaljuga. 2017. aasta hooaja teisel poolel lõi ta Meistriliigas 18 mänguga 16 väravat. 2018. aastal tuli ta Nõmme Kaljuga Eesti meistriks. Ta lõi sel hooajal 31 väravat ja oli liiga suurim väravakütt.

2019. aasta augustis liitus ta Rootsi esiliiga klubiga IF Brommapojkarna, kus lõi üheksa mänguga ühe värava. 2020. aastal siirdus ta Soome kõrgliigaklubisse Turu Inter. Esimese ja ainsa värava Soome kõrgliigas lõi ta 26. juulil 2020 mängus Haka vastu. 2021. aastal mängis ta Peruu kõrgliigaklubis Sport Huancayo, lüües 19 mänguga viis väravat. 2022. aasta jaanuaris naasis ta Eesti Meistriliigasse, liitudes Levadiaga.

Saavutused
----------

Birkirkara
* Maltese FA Trophy: 2014/2015
* Malta superkarikas: 2014/2015

Nõmme Kalju
* Meistriliiga: 2018
* Eesti superkarikas: 2019

Levadia
* Eesti superkarikas: 2022

Viited
------

1. ↑  LILIU. soccerway.com. Vaadatud 11.3.2019
2. ↑  "Ametlik! Liliu lõi FCI Levadiaga käed". soccernet.ee. 24.1.2022. Vaadatud 1.6.2022

Välislingid
-----------

* Ellinton Antonio Costa Morais Eesti Jalgpalliliidu kodulehel
Borislava Borisova (1979)
**Borislava Borisova** (bulgaaria keeles Борислава Борисова; sündinud 27. veebruaril 1951 Popovos Tǎrgovište piirkonnas) on bulgaaria päritolu Rootsi maletaja, naiste rahvusvaheline meister (1974).

Borisova tuli 1976. aastal Bulgaaria naiste malemeistriks, kuid 1976. aastal naiste maleolümpial Haifas ta ei mänginud, sest idabloki riigid poliitilistel põhjustel ei osalenud.

7. koha saanud Rootsi naiskond mängimas naiste maleolümpial Luzernis. 1. laual Pia Cramling, 2. laual Borislava Borisova (1982)
Alates 1978. aastast esindab ta rahvusvahelistel malevõistlustel Rootsit. Ta on esinenud Rootsi naiskonna koosseisus seitsmel naiste maleolümpial (1978–1984, 1988, 1992, 1994). Seejuures mängis ta 1978. ja 1980. aastal naiskonna esimesel laual, 1982. aastast teisel laual. 

Borisova pääses kahel korral mängima naiste maailmameistrivõistluste tsoonidevahelisele turniirile: 1979. aastal Rio de Janeiros tuli ta kümnendaks ja 1982. aastal Bad Kissingenis jagas 12.–13. kohta. 1985. aastal Eksjös ja 1987. aastal Gausdalis peetud MM-i tsooniturniiril jäi ta kolmandaks ja ei kvalifitseerunud tsoonidevahelisele turniirile.

Välislingid
-----------

* Borislava Borisova – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
* Borislava Borisova FIDE andmebaasis
**Manteuffeli kabel** on hävinenud matmispaik Kursi kihelkonnas, tänapäevase haldusjaotuse järgi Kursi külas Põltsamaa vallas. Kabel asus Kursi kirikuaias vastu Kursi Maarja kiriku edelapoolset seina.

Kabeli rajas Puurmani mõisa tollane omanik Gotthard Johann von Manteuffel (1690–1763) tõenäoliselt ajavahemikul 1756–1763, sest 1756. aastal sai ta Puurmani mõisa omanikuks ning 1763. aastal ta suri. Arvatavasti oli kabeli rajamise eeskuju Ficki kabeli püstitamine Põltsamaa uue Niguliste kiriku külge.

Sinna on teadaolevalt maetud Manteuffel ise, arvatavasti ka tema abikaasa, kuid teisi maetud inimesi ei ole teada. Arvatavasti pole kabelisse pärast 1772. aastat enam maetud, kui Venemaal hakkasid kehtima kirikutesse ja nende ümbrusesse matmise piirangud. 

Kiviseintega kabeli alumisel korrusel oli võlvlaega hauakamber, kuhu sai siseneda läbi võlvis oleva luugi. Kirikust viis uks kabelisse. Manteuffeli kabel maapealne osa lammutati ja uks kirikusse suleti kiriku ümberehitamisel 1871–1872. aastal. Pole teada, kas kabelis olnud säilmed viidi ära või jäid need kabeli maa-alusesse ossa.

Välislingid
-----------

* Kultuurimälestis nr 23980 "Kursi kirik"
**Ellinor Rängel** (kuni 1926. aastani **Ellinor Puusepp**; 3. juuni (vkj)/ 16. juuni 1902 Riia – 14. august 1967 Tartu) oli eesti kirjanik.

Ta sündis Riias eestlasest rauatreiali tütrena, õppis 1908–1915 M. Trey progümnaasiumis Riias ja 1915–1919 A. Torsujeva eragümnaasiumi Nižni Novgorodis. 

Ta töötas aastatel 1920–1925 Tallinnas Eesti kaubaagentuuris registraatorina ja arhivaarina ning 1925–1926 Elvas kantseleiametnikuna. Pärast abiellumist oli ta aastatel 1926–1940 koduperenaine. 

1940–1941 oli ta ajakirja Maanaine toimetaja ja samaaegselt ka Glavliti volinik Tartus.

Põgenes 1941. aastal Nõukogude tagalasse, töötas 1942–1944 Kuibõševi oblastis külanõukogu sekretärina.

1945–1946 töötas Rängel Tartus Postimehe toimetuses. 1946–1949 töötas ta kirjastuses Teaduslik Kirjandus korrektori ja toimetajana. Seejärel oli kutseline tõlkija ja kriitik.

Looming
-------

Alates 1940. aastast avaldas ta ajakirjanduses lühijutte. Tema näidendeid ("Lahkumine" (1943), "Vaene Ruudi" (1953) ja "Esimees tuli" (1954) on esitatud isetegevuslavadel. Trükis on ilmunud lühinäidend "Hea inimene" (Meie Repertuaar, 1954).

Tema peateos on romaanitriloogia "Kullimaja Marta" (1956, 2. tr. 1984), "Õnne jahil" (1961, 2. tr. 1985) ja "Karmid tuuled" (1966, 2. tr, 1985). Triloogias kujutatakse Riiast pärit ühe töölisperekonna elu rohkem kui veerand sajandi kestel.

Liikmesus
---------

* Kirjanike Liidu liige alates 1958. aastast

Viited
------

1. ↑  Eesti kirjarahva leksikon. Tallinn 1995, lk. 490

Kirjandus
---------

* Eesti kirjarahva leksikon. Tallinn 1995, lk 490

|  |  |
| --- | --- |
|  | Tsitaadid Vikitsitaatides: **Ellinor Rängel** |
**Bilawal Bhutto Zardari** (urdu keeles بلاول بھٹو زرداری; sündinud 21. septembril 1988) on Pakistani poliitik. Alates 30. detsembrist 2007 on ta üks kahest Pakistani Rahvapartei esimehest.

Alates 27. aprillist 2022 on ta Pakistani välisminister.

Päritolu
--------

Bilawal Bhutto Zardari pärineb poliitikute suguvõsast. Tema vanaisa Zulfikar Ali Bhutto oli aastatel 1971–1973 Pakistani president ja seejärel aastani 1977 Pakistani peaminister. 1979. aastal hukati ta sõjaväelise valitsuse korraldatud kohtuprotsessi tulemusel, kus ta mõisteti süüdi poliitilise oponendi mõrva korraldamises. 

Bilawali ema Benazir Bhutto oli samuti kahel korral Pakistani peaminister (1988–1990 ja 1993–1996) ning alates 1983. aastast Pakistani Rahvapartei esimees. Ta mõrvati 27. detsembril 2007. 

Poliitikas on tegev ka Bilawali isa Asif Ali Zardari, kes valiti 6. septembril 2008 Pakistani presidendiks.

Ta on Asifi ja Benaziri ainus poeg; lisaks temale sündis nende abielust veel kaks tütart. Usutunnistuselt on kogu nende perekond šiiidid.

Elulugu
-------

Põhi- ja keskhariduse omandas ta Araabia Ühendemiraatides Dubai Rashidi poisslaste koolis. Koolis oli ta õpilaskogu esimeheks. 

Ta on tuntud mitmekülgse sportlasena. Bilawal on tegelenud põhjalikult taekwondoga, milles on omandanud musta vöö. Lisaks mängib ta kriketit, ratsutab ja tegeleb laskmisega.

Keskkooli lõpetamise järel sooritas Bilawal Zardari edukalt sisseastumiseksamid Oxfordi Ülikooli, kus olid õppinud ka tema ema ja vanaisa. Alates 2006. aastast õpib ta Oxfordi Ülikooli Christ Churchi kolledžis ajalugu ja politoloogiat.

30. detsembril 2007 valis Pakistani Rahvapartei Bilawali tema mõrvatud ema asemel erakonna uueks esimeheks. Partei teiseks esimeheks valiti tema isa Asif Ali Zardari, kes jääb kuni oma poja ülikooliõpingute lõpuni partei tegelikuks juhiks.

Kui varem kasutas ta ainult oma isa perekonnanime Zardari, siis nüüd lisas ta sellele ka ema perekonnanime Bhutto.

Viited
------

1. ↑  Pakistan. Ministries, etc. rulers.org

Välislingid
-----------

* BBC Profile: Bilawal Bhutto Zardari *(lühibiograafia inglise keeles)*
* Bhutto erakonna juhiks nimetati 19aastane poeg Bilawal. Eesti Päevalehe veebiväljaanne, 30. detsember 2007
* Kaldoja, Evelyn. Häbelik poliitikaprints verise pärandiga. Postimees, 5. jaanuar 2007
**"Nudisti päevik"** on 1961. aastal valminud Ameerika Ühendriikide mängufilm.

Sisu
----

Ajalehe peatoimetaja Arthur Sherwood avastab jahil käies nudistide linnaku. Ta on šokeeritud, kuid saab aru, et sellest teemast saaks kirjutada ajalehes sensatsioonilise loo. Ta saadab noore naisajakirjaniku Stacy Taylori nudistide linnakusse, et ta kirjutaks artikli nende ebamoraalsest eluviisist. Ent Stacy Taylor avastab eneselegi üllatuseks, et nudistide looduslähedane ja loomulik eluviis talle meeldib. Ta kirjutab nudistidest kaks artiklit positiivses toonis. Vihane Sherwood kutsub Stacy toimetusse ja lubab ta vallandada. Stacy soovitab Sherwoodil endal nudistide linnakusse minna ja artikkel kirjutada. Sherwood lähebki sinna, et teemas selgust saada. Talle hakkab sealne eluviis meeldima, temast saab nudist ja ta kirjutab ajalehte positiivse loo.

Osatäitjad
----------

* Davee Decker – Stacy Taylor
* Norman Casserly – Arthur Sherwood
* Dolores Carlos – Marie
* Allan Blacker
* Joan Bamford – Helen
* Maria Stinger – Eleanor
* Harry W. Stinger – John
* Brigitte Bernard
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib paprikasordist; vilja kohta vaata artiklit Jalapeno* |

---

**Jalapeño** (hääld. *hala-pen-jo*) on hariliku paprika kibedaviljaline sort. Taime vili on jalapeno.

Seda kasvatatakse peamiselt Mehhikos, eelkõige Veracruzi osariigi põhjaosas Papaloapani jõe ümbruses ning Chihuahua osariigis Deliciase piirkonnas, vähem ka Jalisco, Nayariti, Sonora, Sinaloa ja Chiapase osariigis; kokku umbes 160 ruutkilomeetril.

Sordile andis nime Veracruzi osariigi linn Xalapa, kus seda traditsiooniliselt kasvatati, kuid praegu enam kaubanduslikus koguses ei viljelda. Jalapeñot kasvatatakse ka Ameerika Ühendriikides Texases ja New Mexicos.

Jalapeño taim on rohttaim, mis kasvab 60–90 cm (harvem kuni 120 cm) kõrguseks. Tal on püstine puitunud vars, millest hargnevad peenemad oksad. Lehed on tumerohelised, umbes 7,5 cm pikkused ja 5 cm laiused.

Taime õied on enamasti valged, kuid on ka violetjate õitega teisendeid. Viljad on rippuvad. Vili valmib 70–80 päevaga. Vili on paljuseemneline kolmekambriline ebamari. Küps vili on 5–9 cm pikkune ja umbes 2 cm läbimõõduga. Üks taim võib anda umbes 30 vilja, väga heades tingimustes ka üle 120 vilja. Toored viljad on tavaliselt tumerohelised, kuid on ka teisendeid, mille viljad on tumevioletsed, mustad või valged. Küpsedes värvuvad viljad alati erkpunaseks. Vili on mahlane ja paksu viljalihaga. Küpsemise käigus tekivad viljadele pikisuunalised koorikusarnased triibud ja peened praod, mida peetakse Mehhikos tihti kvaliteedi märgiks. Jalapeno on erinevalt paljudest teistest tšillipipardest ümaratipuline.

Viited
------

1. ↑  Pepper Profile: Jalapeño
**Mantelhai** (*Chlamydoselachus anguineus*) on mantelhailaste (*Chlamydoselachidae*) sugukonna ainus tänapäevane liik, kes välimuselt meenutab mitte tüüpilist haid, vaid kummalist meremadu või angerjat.

Mantelhail on kummalgi küljel 6 lõpusepilu, mis on kaetud nahakurdudega. Esimest lõpusepilu katvad kurrud ühinevad kala kurgu all ja moodustavad laia nahasagara. Mantelhai keha on angerjataoliselt välja venitatud, seljauim ja kõhuuimed paiknevad üksteise lähedal keha tagaosas. Sabauim koosneb ainult alahõlmast. Kalal on otsseisune suu, mitte alaseisune, nagu enamikul teistel haidel. 

Mantelhai võib kasvada 2 m pikkuseks[*viide?*]. 

Ta on munastpoegija. Emane toob ilmale 3–12 järglast. Emashai tiinus kestab arvatavasti 1 kuni 2 aastat[*viide?*]. 

Mantelhaid elavad küllaltki suurtes sügavustes (50–1500 m) põhja lähedal[*viide?*]. 

Toiduks on peajalgsed, limused ja kalad. 

Esineb Atlandi ookeanis Aafrika edela- ja põhjaranniku ning Euroopa ranniku lähedal, ka Lõuna-Ameerika, Austraalia, Jaapani ja California vetes.

Vaata ka
--------

* Kalade loend

Viited
------

1. ↑  "Chlamydoselachus anguineus". *The IUCN Red List of Threatened Species 2011.2* (Inglise keel). International Union for Conservation of Nature and Natural Resources. 2003. Vaadatud 17.06.2011.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: tundmatu keel (link)

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Mantelhai** |

* Jaapanlased püüdsid kinni haruldase mantelhai Postimees.ee 25.01.2007
Raul Toomas (2022)
**Raul Toomas** (sündinud 11. märtsil 1983) on Eesti diplomaat.

Ta on lõpetanud Tallinna Pedagoogikaülikooli haldusjuhtimise eriala ja kaitsnud magistrikraadi Tallinna Ülikoolis politoloogia erialal.

2005. aastal asus tööle Välisministeeriumi. Ta on töötanud ka Eesti saatkonnas Budapestis ja Prahas ning Eesti alalises esinduses Euroopa Liidu juures Brüsselis. Aastatel 2014–2017 töötas ta nõunikuna Kiievi saatkonna ja Bukaresti saatkonna esinduses Chișinăus. Aastatel 2018–2019 oli ta Välisministeeriumi Ida-Euroopa ja Kesk-Aasia büroo nõunik, aastatel 2019–2022 poliitika planeerimise osakonna nõunik. 2022. aastast on ta Eesti suursaadik Ungaris, Montenegros, Põhja-Makedoonias ja Serbias.

Viited
------

1. ↑  Eesti suursaadik Ungaris Raul Toomas andis üle volikirja. Välisministeerium, 18.08.2022
2. ↑  Vabariigi Presidendi 13.05.2022 otsus "R. Toomase nimetamine ja K. Karelsohni tagasikutsumine". RT II, 17.05.2022, 2
3. ↑  Vabariigi Presidendi 23.08.2022 otsus "R. Toomase nimetamine ja K. Karelsohni tagasikutsumine". RT II, 24.08.2022, 2
4. ↑  Vabariigi Presidendi 16.09.2022 otsus "R. Toomase nimetamine ja K. Karelsohni tagasikutsumine". RT II, 17.09.2022, 4
5. ↑  Vabariigi Presidendi 17.10.2022 otsus "R. Toomase nimetamine ja K. Karelsohni tagasikutsumine". RT II, 18.10.2022, 2
**Raul Raudsepp** (sündinud 27. mail 1958 Põlvas) on eesti molekulaarbioloog.

Elulugu
-------

Raul Raudsepp on kolhoosnike poeg.

Lõpetas 1976 Põlva Keskkooli ja 1988 TÜ bioloogiaosakonna; 1989–1991 Eesti Teaduste Akadeemia Keemilise ja Bioloogilise Füüsika Instituudi (KBFI) aspirant. Oli 1988–1989 Kuusalu kolhoosi näidisabiettevõtte Bioestron mikrobioloog, aastast 1991 KBFI taimeviroloogia grupi nooremteadur.

Teadustöö
---------

Uurimisvaldkond: positiivse RNA ahelaga taimeviiruste (peamiselt kartuliviiruste A, L, M, S, X ja Y) kattevalkude antigeense struktuuri uurimine, kasutades selleks immunokeemilisi, insenerigeneetilisi, biokeemilisi jms uurimismeetodeid, kartuliviiruse A mittestruktuursete valkude ehituse ja funktsioonide selgitamine.

Viited
------

1. 1 2 3 4  Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide

Teoseid
-------

* Immunochemical analyse of synthetic peptides, belongs to antigenic determinant of coat protein of potato virus X (kaasautor). // Ukr. Biochem. Zurn. 64 (1992) 4
* Localization of epitope on potato virus M coat protein (kaasautor). // Dokl. Akad. Nauk Ukr. 9, 1992.

Kirjandus
---------

* *Eesti teaduse biograafiline leksikon.* 3. köide: *N–Sap* TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013

 *Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.*
**Bila Tserkva** (ukraina Біла Церква, vene Белая Церковь *Belaja Tserkov*) on linn Ukrainas Kiievi oblastis Rossi jõe ääres. Linna rajas 1032. aastal vürst Jaroslav Tark ja nimetas selle esialgu Jurjeviks. 

Harrastusajaloolane Enn Haabsaar on arvanud, et esimesed kirjalikud teated Jurjevi kui tänapäeva Tartu kohta on ekslikult tõlgendatud ja tegelikult peeti kroonikates silmas seda Bila Tserkvat. Kutseline ajaloolane Ain Mäesalu siiski tema kahtlusi ei toeta.

Ukraina 2001. aasta rahvaloenduse andmetel oli Bila Tserkva elanikest ukrainlasi 87,4%, venelasi 10,3%, valgevenelasi 0,6% ja poolakaid 0,1%.

### Sõjategevus 2022. aastal

2022. aasta 26. veebruari varahommikul, Venemaa sissetungi käigus Ukrainasse, lasti linna lähistel alla Vene relvajõudude Iljušin Il-76; ligikaudu kaks tundi varem oli Ukraina õhujõudude Suhhoi Su-27 tulistanud Vassõlkivi kohal alla esimese Il-76.

Viited
------

1. ↑  Number of Present Population of Ukraine, as of January 1, 2022
2. ↑  Haabsaar, E. Kas Vene kroonikate Jurjev oli tõepoolest Tartu? *Sirp*, 21.09.2001
3. ↑  Mäesalu, A. Vene kroonikate Jurjev oli tõenäoliselt siiski Tartu. *Sirp*, 12.10.01. Kättesaadav *online* 10.08.2007
4. ↑  [ Про кількість та склад населення Київської області
за підсумками Всеукраїнського перепису населення 2001 року] Державний комітет статистики України
5. ↑  US officials say 2 Russian transport planes shot down over Ukraine. 26. veebruar 2022

Välislingid
-----------

* Bila Tserkva koduleht
**Earl Antoine Boykins** (sündinud 2. juunil 1976 Clevelandis Ohios) on Ameerika Ühendriikide endine elukutseline korvpallur, kes mängis korvpalliliigas NBA kümne klubi koosseisus kokku 13 hooaega.

Mängijaprofiil
--------------

165 cm pikkune Boykins on üldse üks lühemaid NBA mängijaid, temast on lühem olnud üksnes Muggsy Bogues (160 cm).

NBA karjäär
-----------

Boykins jäi 1998. aasta NBA *draft'*ist valimata. Aastatel 1999–2003 jõudis ta mängida järjest koguni viies NBA meeskonnas, misjärel teenis 2003. aastal Denver Nuggetsilt viieaastase lepingu.

Oma parimal, 2006/07. hooajal tõi Boykins Nuggetsi kasuks keskmiselt 15,2 punkti, 2 lauapalli ja 4,3 resultatiivset söötu mängus, kuni ta vahetati keset hooaega Milwaukee Bucksi. Hooaja lõpuni Bucksis mänginud Boykins jõudis seejärel lühikest aega esindada Charlotte Bobcatsi, Washington Wizardsi, uuesti Bucksi ja viimasena Houston Rocketsi meeskonda.

Karjäär Euroopas
----------------

Boykins on üks kuulsamatest NBA mängijatest, kes on mänginud Eestis. Hooajal 2008/09 osales ta Bologna Virtuse rivistuses Tartus EuroChallenge'i mängus Tartu Rocki vastu.

Välislingid
-----------

* Earl Boykins – NBA.com
* Earl Boykins – Basketball-Reference.com
Ellesmere'i kosmosefoto
**Ellesmere** (ka **Ellesmere'i maa**) on Kanadale kuuluv saar Põhja-Jäämeres.

Ellesmere'i eraldavad kagus paiknevast Gröönimaast Smithi väin ja Narese väin, lõunas paiknevast Devoni saarest Jonesi väin ja Cardigani väin ning läänes asuvast Axel Heibergi saarest Eureka väin ja Nanseni väin.

Saare pindala on 196 235 km². Ellesmere on pindalalt Kanada kolmas (Baffini saare ja Victoria saare järel) ning maailma 10. saar.

Ellesmere on väga mägine. Kõrgeim tipp on põhjaosas asuv Barbeau (2616 m), mis asub saare põhjaosas Ühendriikide ahelikus. Saare keskosas on Victoria ja Alberti mäed, mille kõrgeim tipp on 2201 m kõrgusel.

Saart liigendavad sügavad fjordid, millest suurim on läänerannikul paiknev Greely fjord. Lahtede vahel on poolsaared, millest suurimad on Johani poolsaar idas (selle lähedal on 2347 m kõrgune tipp), Fosheimi poolsaar läänes, Põhja-Lincolni maa kagus ja Bjorne'i maa edelas (selle lähedal on 1905 m kõrgune tipp).

Saare kõige olulisemad neemed asuvad põhjarannikul: Yelvertoni lahe suudmes asuv Alerti neem, kõige põhjapoolsem Columbia neem ja kõige kirdepoolsem Hecla neem.

Arktilise kliima tõttu on Ellesmere'i maa väheasustatud. Saarel on kolm asulat: Alert, Eureka ja Grise Fiord. Kokku elas saarel 2001. aastal püsivalt 168 inimest. Lisaks on saarel neli ainult suviti asustatud polaarjaama: Ward Hunt Island põhjarannikul, Lake Hazen põhjaosa keskel, Tanquary Fiord Greely fjordi tipus ja D'Iberville Fiord Greely fjordi lõunakaldal.

Saarel asub Quttinirpaaqi rahvuspark.

Välislingid
-----------

* Arktiline Ellesmere´i saar oli kunagi soe "paradiis", Postimees, 13. september 2010
Aleksandr Halifman (2009)
**Aleksandr Valerjevitš Halifman** (vene keeles Александр Валерьевич Халифман; sündinud 18. jaanuaril 1966 Leningradis) on Venemaa maletaja ja maletreener, FIDE maailmameister (1999–2000), rahvusvaheline suurmeister (1990), FIDE vanemtreener (2012). 

Halifman sai suurmeistriks 24-aastaselt 1990. aastal. Neli aastat varem oli ta FIDE-lt saanud rahvusvahelise meistri nimetuse. Ta on 1996. aasta Venemaa malemeister. 

Halifman võitis 1999. aastal Las Vegases FIDE maailmameistrivõistluste turniiri (100 osavõtjat, nokautsüsteem) (Anatoli Karpov, Garri Kasparov ja Viswanathan Anand turniirist osa ei võtnud). 

Ta on võitnud Venemaa võistkonna koosseisus kolm kuldmedalit maleolümpiatel (1992, 2000, 2002) ja ühe kuldmedali võistkondlikel maailmameistrivõistlustel (1997). 

2017. aastal tuli Halifman neljaliikmelise Peterburi võistkonna koosseisus Kreetal seenioride võistkondlikuks maailmameistriks vanuseastmes 50+ (Halifman mängis esimesel, Sergei Ivanov teisel laual).

2008. aastal maleolümpial Dresdenis oli ta Eesti võistkonna juhendaja (treener).

Koos 43 teise Venemaa tippmaletajaga allkirjastas ta avaliku kirja Vladimir Putinile, milles protesteeriti  Venemaa sissetungi vastu Ukrainasse.

Viited
------

1. ↑  Российские команды - чемпионы мира среди сеньоров. ruchess.ru, 2. mai 2017
2. ↑  'Stop the war.' 44 Top Russian Players Publish Open Letter To Putin chess.com, 20. aprill 2022

Välislingid
-----------

* Aleksandr Halifman – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
* Aleksandr Halifman FIDE andmebaasis
|  |  |
| --- | --- |
| Täpsustuslehekülg | *See on täpsustuslehekülg. Vajaduse korral muuda palun siia suunaval leheküljel lingi sihtkoht täpseks.* |

 

---

**Lekseem** tuleb kreeka sõnast *lexis* 'sõna' ja on keeleteaduses mitmetähenduslik termin:

* **lekseem** on sõnavara põhiüksus, mis hõlmab teavet sõna kuju, muutmise, lauses kasutamise ja tähenduse kohta ning säilib pikaajalises mälus tervikuna.
* **lekseem** on sõna kui keele struktuuri element vastandatuna sõnale kui kõne elemendile.
* **lekseem** võib olla leksikaalne morfeem ehk sõnatüvi või sõnatuletuselement
* **lekseem** ehk leksikaalne sõna on sama tüve alusel moodustatud sõnavormide kogum, mida esindab üks vorm - algvorm ehk võtmevorm. Eesti käändsõna algvorm on ainsuse nimetavas käändes: ***raamat**, raamatu, raamatut, ... raamatusse, raamatule,* ja pöördsõna algvorm ma-tegevusnimi.

Lekseemi põhiülesanne lauses on situatsiooni komponentide tähistamine. 

Kui lekseem kannab mõistesisu ehk leksikaalset tähendust , nt 'kodu', 'must', 'koristama' vms, siis sõnavormide muutetunnused kannavad grammatilist tähendust, s.o abstraktsemat tüüpi tähendusi, nt käsku, seesolu vms. Seega ei ole kõik sõnad lekseemid. 

Leksikaliseerumine on protsess, mille käigus saab leksikaalne tähendus vormi ja tekib lekseem. Nimisõna kohakäändevormid võivad muutuda määrsõnadeks, nt 'kortsus', 'maast'. Sama võib juhtuda ka omadussõnadega, nt ´hirmus´ 'väga' (suur) ning verbi käändeliste vormidega, nt ´elades´ 'kunagi'. Leksikaliseeruda võivad ka sõnaühendid. Lekseeme ja leksikaliseerunud sõnaühendeid ühtekokku nimetatakse leksikaalseteks üksusteks.

Sõnavormide ja nt abisõnade piir on sujuv, aja jooksul võivad sõnavormid muutuda abisõnadeks - nad grammatiseeruvad.

Vaata ka
--------

* Morfeem

Viited
------

1. 1 2 3  Väike entsüklopeedia veebis  (vaadatud 25.09.2012)
2. 1 2 3
Pruuni biotiidi murdumisnäitaja (~1,60) on suurem kui valgel kordieriidil (~1,55), mistõttu tundub ta näivalt kõrgemal paiknevana
**Reljeefiks** ehk **šagräänpinnaks** nimetataakse petrograafias mineraalide murdumisnäitajate erinevusest tulenevat optilist efekti, mis seisneb suurema murdumisnäitajaga mineraali pinna näivalt kõrgemal paiknemises. Efekt on vaadeldav polarisatsioonimikroskoobiga.

Kõrge murdumisnäitajaga mineraalid näivad omavat krobelist pinda, mistõttu nimetatakse reljeefi ka šagräänpinnaks. Suure murdumisnäitajaga mineraalidel on tugev šagräänpind ehk kõrge reljeef.

Reljeefi võib hinnata külgnevate mineraalide suhtes, kuid kui räägitakse kõrgest, mõõdukast jms reljeefist, siis peetakse silmas mineraali murdumisnäitaja erinevust palsami suhtes, millega uuritav kiviliistak õhiku alus- ja katteklaasi vahele on liimitud. Palsami murdumisnäitaja on traditsiooniliselt alati umbes 1,54. Kui mineraali murdumisnäitaja on sellest väärtusest suurem, siis on tal positiivne reljeef. Vastupidisel juhul negatiivne. Kõrgeks nimetatakse reljeefi siis, kui mineraali murdumisnäitaja erineb palsami murdumisnäitajast enam kui 0,12 võrra. Et positiivsel ja negatiivsel reljeefil on raske vahet teha, kasutatakse selleks spetsiaalseid võtteid, millest tavalisim on Becke joone meetod.