recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
|  |
| --- |
|  **Poks** |
| Riik |  | Kasahstan |
|  |
| Pronks | 2012 | Üliraskekaal |
| Pronks | 2016 | Üliraskekaal |
|  |
| 2. ring | 2009 | Üliraskekaal |
| Pronks | 2011 | Üliraskekaal |
| Hõbe | 2013 | Üliraskekaal |
| Hõbe | 2015 | Üliraskekaal |

**Ivan Fedorovõtš Dõtško** (ukraina keeles **Іван Федорович Дичко**; kasahhi keele ladina kirjas **Ïvan Fyodorulı Dıçko**, slaavi kirjas **Иван Фёдорұлы Дычко** ja araabia kirjas **يۆان فيودورۇلى دىچكو**; sündinud 11. augustil 1990 Rudnõis (Rūdnıy) Kostanaj (Qostanay) oblastis Kasahstanis) on Kasahstani poksija, rahvuselt ukrainlane.

Poksijana
---------

### Kasahstani meistrivõistlustel

Ta oli vähemalt kolmekordne (aastatel 2009–2011) Kasahstani meister üliraskekaalus (üle 91 kg).

### Kaasaegsetel olümpiamängudel

Ta sai üliraskekaalus (üle 91 kg) pronksmedali 2012. aasta Londoni olümpiamängude poksivõistlustel, kaotades poolfinaalis hilisemale kuldmedali- ja olümpiavõitjale Anthony Joshuale (Suurbritannia) ja jäädes edasisest medaliheitlusest välja ning 2016. aasta Rio de Janeiro olümpiamängude poksivõistlustel, kaotades poolfinaalis hilisemale hõbemedalivõitjale Joseph Joyce'le (Suurbritannia) ja jäädes edasisest medaliheitlusest välja.

### Maailmameistrivõistlustel

Ta osales üliraskekaalus (üle 91 kg) 15. maailmameistrivõistlustel (Milano, 2009), kus kaotas 2. ringis oma kohtumise ja jäi edasisest medaliheitlusest välja.

Ta sai üliraskekaalus (üle 91 kg) 16. maailmameistrivõistlustel (Bakuu, 2011) pronksmedali, kaotades poolfinaalis hilisemale kuldmedalivõitjale ja maailmameistrile Məhəmmədrəsul Məcidovile (Aserbaidžaan) ja jäädes edasisest medaliheitlusest välja.

Ta sai üliraskekaalus (üle 91 kg) hõbemedali 17. maailmameistrivõistlustel (Almatı, 2013), kaotades finaalis kuldmedalivõitjale ja maailmameistrile Məhəmmədrəsul Məcidovile (Aserbaidžaan) ning 18. maailmameistrivõistlustel (Doha, 2015), kaotades finaalis kuldmedalivõitjale ja maailmameistrile Tony Yokale (Prantsusmaa).

Viited
------

1. ↑  Kasahstani meistrivõistlused poksis. Tulemused Inglise keeles
2. ↑  30. suveolümpiamängude poksivõistlus. London 2012. Tulemused inglise keeles
3. ↑  31. suveolümpiamängude poksivõistlus. Rio de Janeiro 2016. Tulemused inglise keeles
4. ↑  15. maailmameistrivõistlused poksis. Milano 2009. Tulemused inglise keeles
5. ↑  16. maailmameistrivõistlused poksis. Bakuu 2011. Tulemused inglise keeles
6. ↑  17. maailmameistrivõistlused poksis. Almatı 2013. Tulemused inglise keeles
7. ↑  18. maailmameistrivõistlused poksis. Doha 2015. Tulemused inglise keeles

Välislingid
-----------

* Ivan Dõtško veebisaidil Olympedia Muuda Vikiandmetes
**Ivan Gonjajev** (1906 Jekaterinoslavi kubermang – ?) oli nõukogude miilitsatöötaja, Eesti NSV miilitsavalitsuse ülem 1948–1951. ÜK(b)P Liige 1942.

Haridus
-------

9 klassi õhtukooli Stalinos (Donetsk), NKVD Üleukrainaline kool.

Elulugu
-------

1917–1925 töötas isatalus. 1925-1926 ringkonnamiilitsa käskjalg ja stažöör Stalinos, 1926-1927 miilitsa vaneminspektor Stalinos, 1927–1931 tööstusrajooni miilitsa vaht, miilitsaülema asetäitja Stalinos, 1931–1933 Stalino linna miilitsaosakonna inspektor, 1933-1934 Ordžonikidze linna miilitsaülema asetäitja, 1934–1936 miilitsa linnaosakonna jälgimisteenistuse jaoskonnaülem Vorošilovgradis, 1936–1938 miilitsavalitsuse teenistusosakonna vaneminspektor Stalinos, 1938–1940 Kuibõševi oblasti UNKVD miilitsavalitsuse teenistusosakonna vaneminspektor, osakonnaülema asetäitja, 1940-1941 samas passiosakonna ülema asetäitja, 1941–1944 samas kriminaaljälituse osakonna ülem ja miilitsavalitsuse ülema abi, 1944-1945 Kuibõševi linna miilitsavalitsuse ülem, 1946–1948 Moldaavia NSV siseministri asetäitja miilitsa alal ja miilitsavalitsuse ülem, 1948–1950 Eesti NSV siseministri asetäitja miilitsa alal ja miilitsavalitsuse ülem, 1950-1951 Eesti NSV julgeolekuministri asetätija miilitsa alal ja miilitsavalitsuse ülem. 1951 kutsuti NSV Liidu MGB käsutusse.

Viited
------

1. ↑  Estonia. Since 1944.Reports of the Estonian International Commission for the Investigation of Crimes Against Humanity. Tallinn, 2009. Pp. 634; Meelis Saueauk "Propaganda ja terror. Nõukogude julgeolekuorganid ja Eestimaa Kommunistlik Partei Eesti sovetiseerimisel 1944-1953. Tallinn, 2015. Lk. 396-397
**Bohri aatomiteooria** on üheelektroniste aatomite poolklassikaline mudel. Selle teooria aluseks on järgmised postulaadid:

1. Elektron liigub tuuma kulonilises väljas ringjoonelistel orbiitidel klassikaliste liikumisvõrrandite järgi.
2. Võimalikud on vaid sellised orbiidid, kus elektroni orbitaalne impulsimoment on Plancki nurkkonstandi {\displaystyle \hbar } täisarvkordne: {\displaystyle L=n\hbar }, *n* = 1,2,3,...
3. Vastupidi klassikalise elektromagnetteooria ennustusele lubatud orbiitidel elektron ei kiirga elektromagnetlaineid, kuigi liigub kiirendusega.
4. Siirdudes orbiidilt energiaga {\displaystyle E\_{m}} orbiidile energiaga {\displaystyle E\_{n}} kiirgab (või neelab) elektron elektromagnetlaineid sagedusega {\displaystyle \omega =|E\_{m}-E\_{n}|/\hbar }.

Nende postulaatide alusel teostatav arvutus annab elektroni võimalikud energiad:

{\displaystyle E\_{n}=-{\frac {mZ^{2}e^{4}}{8h^{2}\varepsilon \_{0}^{2}n^{2}}}\approx {\frac {13,6Z^{2}}{n^{2}}}\,}eV,
kus *Z* on tuumalaeng, {\displaystyle \varepsilon \_{0}} on vaakumi dielektriline läbitavus ja *e* on elektroni laeng.

Selle aatomimudeli pakkus välja Niels Bohr 1913. aastal. Et tegemist oli veidi varem esitatud Ernest Rutherfordi aatomimudeli täiendusega, siis nimetatakse seda mõnikord ka **Bohri-Rutherfordi aatomimudeliks**. 

Bohri mudel kirjeldas vesiniku (ühe elektroniga aatomi) ehitust piisavalt täpselt, selgitades tema spektrijoonte olemust. Siiski ei suudetud Bohri mudelit üldistada mitmeelektronilistele aatomitele. Bohri mudel ei seleta spektrijoonte peen- ja ülipeenstruktuuri, Zeemani efekti ega spektrijoonte intensiivsusi.
Ivan Aleksandrovski
Ivan Aleksandrovski konstrueeritud allveelaev
**Ivan Fjodorovitš Aleksandrovski** (vene keeles Иван Фёдорович Александровский; 1817 Miitavi – 12. september 1894 Peterburi) oli vene kunstnik, fotograaf, leiutaja ja insener. Õuenõunik (1871)

Tema leiutiste seas oli torpeedo (1865) ja Venemaa keiserliku laevastiku esimene mehaanilise ajamiga allveelaev (ehitatud Balti laevatehases 1866), milles töövedelikuna kasutati suruõhku. Aleksandrovski allveelaev oli toona suurim maailmas (pikkus 33 m). Ekipaaži suurus oli 23 meremeest. Laeva komandör oli Otto Paul von Krusenstern.

Elu lõpuperiood
---------------

Elu lõpus, kulutanud kogu oma säästud leiutistele, läks Aleksandrovski täielikult pankrotti. Ametivõimudele tehtud pöördumised jäid vastuseta. Raskesti haige Aleksandrovski paigutati ühte Peterburi vaestehaiglasse. Seal ta ka septembris 1894 77-aastaselt suri.

Tunnustus
---------

* Püha Vladimiri IV järgu orden (1866)
* Püha Vladimiri III järgu orden

Maale
-----

* Krimmi lõunarannik. Simejiz.  Koš-Kaja mägi (1887)Krimmi lõunarannik. Simejiz. Koš-Kaja mägi (1887)
* Vene sõjaväelaager Gunibi lähedal (1895)Vene sõjaväelaager Gunibi lähedal (1895)
* Gunibi vaade (1890. aastad)Gunibi vaade (1890. aastad)

Viited
------

1. ↑  Иван Александровский – гений, опередивший время. diletant.media

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Ivan Aleksandrovski** |
**Saksa idamark** oli Saksamaa Ober Osti aladel 1918. aastal kasutusele võetud valuuta *Mark*. Saksamaa pabermargaga võrdne valuuta võeti paberrahana käibele 1918. aasta 4. aprillil Kownos ,,Darlehnskasses" (tänapäeva Kaunases). Ida-Saksa mark oli käibel samaaegselt Vene rubla ja idarublaga. Kaks idamarka võrdus ühe (ida)rublaga.

Vääringud
---------

Leedu 1000-margane idamark, 1918
Saadaval olid järgmised vääringud:

* 1/2 mark;
* 1 mark;
* 2 mark;
* 5 mark;
* 20 mark;
* 50 mark;
* 100 mark;
* 1000 mark.

Saksamaal, Lätis ja Leedus oli ,,Darlehnskassenscheine" tagumisel poolel rahatähtede vormimise keelumärk.

Kasutusest kõrvaldamine
-----------------------

I maailmasõja lõppedes 1922. aasta 1. oktoobril vahetas Leedus idamarga ja idarubla välja litt. *Skatikas* ja *auksinas* nimetusi kasutati pfenningu ja marga asemel, näiteks postmarkidel. Väljavahetamise põhjuseks oli idamarga ja idarubla seos inflatsiooni tõttu väärtust kaotava Saksamaa pabermargaga, mis sattus 1923. aastal hüperinflatsiooni. Littide väärtust määrati fikseeritud vahetuskursiga vastavalt USA dollarile.

Kirjandus
---------

* Gerhard Hahne, *Die Inflation der Markwährungen und das postalische Geschehen im litauisch-polnischen Raum*, Forschungsgemeinschaft Litauen im Bund Deutscher Philatelisten e.V. Uetze, (1996) (Saksamaal).
* N. Jakimovs ja V. Marcilger, *The Postal and Monetary History of Latvia 1918-1945*, 1991, lk. 14-13 - 14-15.

Välislingid
-----------

* Saksamaa rahatähed, sh idarublad ja idamargad.
**Leonid Haritonov** (vene Леонид Владимирович Харитонов; 19. mai 1930 Leningrad – 20. juuni 1987 Moskva) oli vene näitleja.

Keskkooli lõpetamise järel astus Leonid Haritonov Leningradi Riiklikku Ülikooli, kus ta õppis õigusteadust. Kuid seal õppis ta ainult ühe aasta ja asus seejärel õppima Moskva kunstiteatri juures asuvas õppestuudios, mille lõpetas 1954. aastal. Aastatel 1954–1962 ja 1963–1987 oli ta Moskva Kunstiteatri näitleja, 1962–1963 töötas ta Moskva Leninliku Komsomoli nimelises Riiklikus Teatris.

Aastatel 1954–1986 mängis Haritonov ligikaudu 40 filmis. 1950. aastatel oli ta filminäitlejana väga populaarne.

Leonid Haritonov suri insuldi tagajärjel. Ta on maetud Moskvasse Vagankovo kalmistule.

Tunnustus
---------

* 1972 – Vene NFSV teeneline kunstnik

Viited
------

1. ↑  Денис Данилов:От Бровкина до царя Макара. 5 лучших фильмов актера Леонида Харитонова Аргументы и Факты Санкт-Петербург, 19. mai 2016

Välislingid
-----------

* Leonid Haritonov kino-teatr.ru veebilehel
**Aksel Tiideberg** (18. märts 1930 Puka vald – 15. märts 2013) oli eesti pedagoog, koolijuht ja koduloolane.

Ta lõpetas 1948. aastal Tõrva Keskkooli. Seejärel töötas õpetajana Pikasilla 7-klassilises Koolis. 1951. aastal kutsuti ta Nõukogude armeesse aega teenima. 1956. aastast oli elu lõpuni taas pedagoog: Valguta algkoolis õpetaja ja direktor ning Rannu 8-klassilise Kooli direktor. Aastatel 1957–1964 õppis ta Tartu Riiklikus Ülikoolis kaugõppes ajalugu.[*viide?*]

Abja-Paluojaga oli ta seotud aastast 1968, töötades Abja Keskkoolis 43 aastat ajalooõpetaja, õppealajuhataja ja direktorina. Ta võitles Abja Gümnaasiumile välja piirivalve õppesuuna.

Laia silmaringiga õpetajana huvitasid teda ajaloolised paigad, nii kujunes temast tunnustatud ekskursioonijuht ja Looduskaitse Seltsi liige. 1972. aastal rajati tema algatusel Abja kooli muuseum, millest kasvas välja Abja valla muuseum ja mida ta juhatas oma elu lõpuni.[*viide?*]

Ta on andnud suure panuse Mulgimaa, kodukandi ja selle ümbruse uurimisse: temalt on ilmunud kuus koduloolist raamatut.[*viide?*]

Tunnustus
---------

* Abja valla aukodanik
* Eesti Looduskaitse Seltsi auliige

Kirjandus
---------

* Sakala, 19. märts 2013 lk. 11 (nekroloog)
**Põhiregister** oli Eesti andmekogu, mida peeti üldistes huvides ning riigi kõige olulisemate ülesannete täitmiseks.
See mõiste oli kindlaks määratud andmekogude seaduses, mis kehtis aastatel 1997–2007.

Seaduse järgi peeti põhiregistreid järgmiste oluliste objektide kohta:

* riigi rahvastik
* riigis registreeritud juriidilised isikud
* kinnisvara
* seaduses sätestatud vallasvara
* riigivara
* muud seadusega määratud olulised objektid

Põhiregistri vastutav töötleja oli ministeerium ning volitatud töötleja riigiasutus, riigile kuuluv äriühing või muu seadusega määratud isik või asutus.

Põhiregistritena asutatud andmekogud
------------------------------------

Põhiregistriteks olid järgmised andmekogud:

* riigivara register
* karistusregister
* elektrooniline Riigi Teataja
* kataster
* keskkonnaregister
* rahvastikuregister

Avaliku teabe seadus, mis reguleerib ka andmekogude asutamist, pidamist, muutmist ja lõpetamist, ei sisalda enam mõistet põhiregister, kuid mõnede andmekogude põhimäärused kasutavad seda mõistet veel ka rohkem kui kümme aastat pärast seda, kui andmekogude seadus (milles põhiregistri mõiste oli määratud) enam ei kehti. Sellised andmekogud on kataster, keskkonnaregister ja rahvastikuregister.

Viited
------

1. ↑  Oone, K. (1998). "Andmekogude käsiraamat". Riigikantselei. 2.6.3. Millal asutatakse riigi põhiregister. Originaali arhiivikoopia seisuga 31. mai 2004. Vaadatud 29.06.2018.
2. 1 2  Oone, K. (1998). "Andmekogude käsiraamat". Riigikantselei. Andmekogude seadus. Vaadatud 29.06.2018.
3. ↑  "Otsing algtekstidest". Riigi Teataja. Vaadatud 29.06.2018.
4. ↑  "Kehtivate terviktekstide otsing". Riigi Teataja. Vaadatud 29.06.2018.
**Arengukoostöö Ümarlaud** (AKÜ) on arengukoostöös ja maailmahariduses osalevate Eesti vabaühenduste võrgustik. Ümarlaud tegutseb alates 2002. aastast; ametlikult registreeriti see 5. veebruaril 2007. 

AKÜ põhieesmärk on arengukoostööalase poliitika tõhustamine, praktiline edendamine ja avalikkuse teavitamine arengukoostöö eesmärkidest ning selles osalemise võimalustest. Nende eesmärkide saavutamiseks osaleb organisatsioon Eesti riikliku arengukoostöö poliitika protsessides ning mõjutab läbi osalemise üleeuroopalises võrgustikus CONCORD ka Euroopa Liidu arengukoostöö poliitikat. Avalikkuse teavitamiseks viib AKÜ läbi erinevaid üritusi ja kampaaniaid, millest olulisem on iga-aastane kogupereüritus Maailmapäev. Lisaks annab AKÜ välja trükiseid ning portaali Terveilm.ee ja saadab arengumaadesse vabatahtlikke GLEN-programmi kaudu. Koostöövõrgustikuna on AKÜ oluliseks ülesandeks teabe vahendamine ning koostöö valdkonnas tegevate organisatsioonide, indiviidide ja võrgustikega Eestis ja mujal maailmas.

AKÜ tegevus on suuresti korraldatud projektipõhiselt, kuna valdav osa organisatsiooni sissetulekutest pärineb erinevatest projektidest. Alates 2008. aastast saab AKÜ valdkonna katusorganisatsioonina tegevustoetust ka Eesti välisministeeriumilt.

Liikmed
-------

AKÜ liikmeskonda kuulub 23 Eestis tegutsevat sihtasutust ja mittetulundusühingut. Aktiivsematel on võimalus esindada AKÜ-d teistes organisatsioonides ja üritustel. Liikmed osalevad AKÜ üldkoosolekutel hääleõigusega ning teevad koostööd töörühmade kaudu. Liikmed on:

* Balti Uuringute Instituut
* Damota
* Domus Dorpatensis
* Eesti Diplomaatide Kool
* Eesti Euroopa Liikumine
* Eesti Inimõiguste Keskus
* Eesti Looduskaitse Selts
* Eestimaa Looduse Fond
* Eesti Naisuurimus- ja Teabekeskus
* Eesti Pagulasabi
* Eesti People to People
* Eesti Roheline Liikumine
* Eesti Seksuaaltervise Liit
* e-Riigi Akadeemia
* EstYES
* Fenno-Ugria Asutus
* Humana Estonia
* Jaan Tõnissoni Instituut
* Johannes Mihkelsoni Keskus
* Mondo
* Naiskoolituse Keskus
* Peipsi Koostöö Keskus
* UNESCO Eesti Rahvuslik Komisjon

Publikatsioonid
---------------

### Poliitikaanalüüs

* Heal tööl käib kasu kannul: Kodanikuühenduste hinnang Eesti arengukoostööle aastatel 2006–2010
* Lubadus hoolida, kohustus vastutada: Kodanikuühenduste hinnang Eesti arengukoostööle aastatel 2008–2009
* Abisaajast demokraatiasaadikuks: Kodanikuühenduste hinnang Eesti arengukoostööle aastal 2007

Vaata ka
--------

* Arengukoostöö

Viited
------

1. ↑
2. ↑
3. ↑

Välislingid
-----------

* Terveilm.ee
* Välisministeerium
Saksa lipu heiskamine Miokos 1884. aastal
**Saksa Uus-Guinea** (saksa keeles *Deutsch-Neuguinea*) koosnes Uus-Guinea saare kirdeosast ja mitmest lähedalasuvast saarestikust ning oli Saksamaa koloniaalimpeeriumi esimene osa. Territooriumi mandriosa, nimega Kaiser-Wilhelmsland, sai 1884. aastal Saksa protektoraadiks. Hiljem lisandusid muud saarestikud. Neupommern, Bismarcki saarestik ja Saalomoni saarte põhjaosa kuulutati 1885. aastal Saksamaa protektoraadiks; Karoliini saared, Palau ja Mariaani saared osteti Hispaanialt 1899. aastal; 1885. aastal Hispaania-Saksa Rooma protokolliga osteti Marshalli saarte protektoraat Hispaanialt 1885. aastal 4,5 miljoni dollari eest; ja Nauru lisati Marshalli saarte protektoraadi juurde 1888. aastal.

Pärast esimese maailmasõja puhkemist 1914. aastal langesid Kaiser-Wilhelmsland ja läheduses olevad saared Austraalia vägede kätte, Jaapan okupeeris suurema osa ülejäänud Saksa valdustest Vaikse ookeani piirkonnas. Saksamaa Uus-Guinea mandriosa, Bismarcki saarestik ja Põhja-Saalomoni saared on nüüd osa Paapua Uus-Guineast. Saksa Uus-Guinea Mikroneesia saari valitsetakse nüüd kui Mikroneesia Liiduriike. Marshalli saared, Nauru, Põhja-Mariaanid ja Palau on iseseisvad riigid.

Kaiser-Wilhelmslandist ida pool asuvad saared nimetati annekteerimisel ümber Bismarcki saarestikuks (endine Uus-Britannia saarestik) ja kaks suurimat saart nimetati Neupommerniks ('Uus Pommeri', tänapäeva Uus-Britannia) ja Neumecklenburgiks ('Uus Mecklenburg', nüüd Uus-Iirimaa). Vee kaudu ligipääsetavuse tõttu olid ja on need äärepoolsed saared territooriumi majanduslikult elujõulisim osa.

Kui Saksa Samoa välja arvata, moodustasid Vaikse ookeani lääneosas asuvad saared "Saksa Vaikse ookeani keiserlikud protektoraadid". Neid administreeriti Saksa Uus-Guinea osana ja nende hulka kuulusid Saksamaa Saalomoni saared (Buka, Bougainville ja mitmed väiksemad saared), Karoliinid, Palau, Mariaani saared (va Guam), Marshalli saared ja Nauru. Saksa Uus-Guinea kogupindala oli 249 500 ruutkilomeetrit (96 300 ruutkilomeetrit).

Viited
------

1. ↑  William Churchill, 'Germany's Lost Pacific Empire' (1920) Geographical Review 10 (2) pp84-90 at p84
2. ↑  ''. Deutsche Schutzgebiete page on New Guinea.
**Aksel Küngas** (23. september 1933 Meriküla, Küti vald – 30. märts 1999 Tallinn) oli eesti näitleja ja lavapedagoog.

Aksel Küngas lõpetas aastal 1952 Rakvere 1. Keskkooli, aastal 1955 Tallinna Draamateatri õppestuudio ja 1956. aastal Tallinna Pedagoogilise Instituudi eesti filoloogina.

Ta alustas lavategevust aastal 1950 Rakvere Teatris, töötas aastatel 1960–1972 näitlejana Eesti Draamateatris. Oli aastatel 1956–1959 Tallinna Pedagoogilise Instituudi eesti keele ja kirjanduse õppejõud, aastatel 1972–1982 ja 1985–1999 oli ta Tallinna Pedagoogilise Instituudi režiikateedri õppejõud (olles aastast 1988 dotsent) ja aastatel 1985–1992 režiikateedri juhataja. Aastatel 1982–1985 töötas ta Eesti Raadios lavastusala juhatajana (tegutsedes ka diktorina).

Tunnustus
---------

* Eesti NSV teeneline kultuuritegelane 1987

Rollid teatrites
----------------

* 1954 Oskar Luts/Hans Luik "Kevade" (Arno)
* 1961 Oskar Luts/Andres Särev "Tootsi pulm" (Oskar Luts)
* 1963 Egon Rannet "Haned" (Arne Lammas)
* 1968 Egon Rannet "Kriminaaltango" (Juki)
* 1968 Saul O'Hara "Abielu on ikka risk" (Perkins)
* 1971 Friedrich Dürrenmatt "Romulus Suur" (Caesar Rupf)
**Arengumaade võlakriis** (inglise *debt crisis*) on väga suureks muutunud välisvõlg, mis tekkis arengumaades 1980. aastaks pärast OPEC-i naftahindade korduvat tõusu (1973, 1979) ja arengumaades toodetud tarbekaupade hindade langust. Jätkates arenguplaanide täitmise ja rahva elatustaseme tõstmise eesmärgil laenamist, jõuti piirini, millest alates ei suudetud enam maksta isegi laenuintresse, laenude tagasimaksmisest rääkimata. Võlgade intress on muutnud tagasimakstavad summad algsete laenatud summadega võrreldes mitmekordseks. 

Arengukoostöös püütakse saavutada võla kustutamist (*debt cancellation*) – laenu tagasimaksmise kohustuse peatamist võlausaldaja poolt, st võla tühistamist laenuandja poolt, millega võlgnik vabaneb kohustusest võlga tagasi maksta. Samuti on paljude valitsusväliste organisatsioonide eesmärk saavutada võlakergendust (*debt relief*) – vähimarenenud maade võlakoormuse kergendamist, st võla põhisumma või intresside vähendamist, mis võib toimuda võla kustutamise, võlamaksete ümberajastamise, refinantseerimise või muude laenutingmuste muutmise läbi. Võlakergendus on olnud üks olulisemaid teemasid suure kodanikuühenduste koalitsiooni jaoks, mis on teinud alates 1995. aastast kampaaniaid arengumaade laenude kustutamiseks (*Jubilee* kampaania). See liikumine on edukalt surunud laenude kustutamise küsimuse lääneriikide (G8) ja organisatsioonide (Maailmapank, IMF) arutelude päevakorda. 

Paljude vaeste riikide võlakoorem ei võimalda neil saavutada aastatuhande arengueesmärke. Võlgade kustutamist arenguabi osana ei soosita, sest laenuandja peaks osaliselt riske kandma ega tohiks võla kustutamiseks tehtud kulusid võtta abi arvelt.

2001. aasta Monterrey konsensusega leppisid doonorid kokku, et abi mahte tuleb suurendada ning see ei või tulla võlakustutuse arvelt, vaid peaks olema võlakustutusele lisaks. 

Allikas: Arengukoostöö- ja humanitaaralase terminoloogia sõnaseletusi

Vaata ka
--------

* Arengukoostöö

Välislingid
-----------

* 
* 
*
| Saksa karmikarvaline linnukoer |
| --- |
|  |
| FCI standard nr 98 |
| Rühm | **7**: seisukoerad |
|
| Alarühm | **1**: kontinentaalsed seisukoerad |
| Alajaotis | **1**: hagija tüüp |
| Standard nr | **98**   23.10.2002 (en et) |
| Päritolumaa |  Saksamaa |
|
| Kohalik nimi | Deutsch Drahthaar |
|
| Alias(ed) | Deutscher DrahthaarigerDrahthaar |
|
|
| Töökatsed | jah |
| Kasutus | jahikoer |
| Tunnused |
| Turja kõrgus | 63–68 cm (isane)58–65 cm (emane) |
| Pikkuse indeks | 100–105 (isane)102–106 (emane) |
| Kaal | 23–32 kg |
|
|
|
| Eluiga | 9–12 aastat |
|
| Koer (*Canis lupus familiaris*) |

**Saksa karmikarvaline linnukoer** on Saksamaalt pärinev koeratõug.

Saksa karmikarvaline linnukoer sarnaneb välimikult Saksa lühikarvalise ja Saksa pikakarvalise linnukoeraga.

Sellele tõule on iseloomulikud habe, vuntsid, karvapuhmad kulmudel ja koonul.

Ajalugu
-------

Saksa karmikarvaline linnukoer on karmi karvaga seisukoer, kes saadi 19. sajandi lõpul alanud aretusliku algatuse tulemusel (*griffon korthals*) ja mille aluseks oli Hegewaldi (Zedlitzi ja Neukirchi vabahärra Sigismund) idee kohaselt sadakonna aasta jooksul toimunud suunatud aretusega kindla närvikavaga ja kasutamiskõlblike traatkarvaliste saksa jahikoerte loomine. Põhimõttel „läbi katsetuste tüübini" ja aretusvabaduse järjekindla järgimisega saksa lühikarvalisele linnukoerale karmikarvaliste vormide (puudelpointer, *griffon korthals*, saksa karmikarvaline linnukoer) vere lisamisega loodi lühikese aja jooksul jahikoer, kes suurepäraselt tõestas ennast praktilise ja ilmastikukindla karvkattega ning mitmekülgsusega kõikidel jahialadel. Nende omaduste tõttu on saksa karmikarvalisest linnukoerast mõne aastakümne jooksul saanud armastatuim ja väärtustatuim tõug suurekasvuliste jahikoerte hulgas Saksamaal ja veel paljudes maades.

Välimus
-------

Suursuguse üldilmega seisukoer, kõva ja nahka täielikult kaitsva karvkattega, tähelepaneliku ja energilise ilmega. Tema liigutused on jõulised, pika ulatusega, sujuvad ja harmoonilised.

Kerepikkus ja turjakõrgus peavad olema võimalikult sama suured. Kerepikkus võib turjakõrgust kuni 3 cm võrra ületada.

Käitumine
---------

Stabiilne, juhitav, tasakaalukas, ilma ulukikartuseta, mitte paugukartlik, arg ega agressiivne.

* Pildid
* 
* 
* 
*

Vaata ka
--------

* Saksa lühikarvaline linnukoer
* Saksa pikakarvaline linnukoer

Viited
------

1. 1 2 3 4 5  Koer (koost. A. Essenson), Tallinn: Valgus, 1985, lk 218.
2. ↑  "Individual Breed Results for Purebred Dog Health Survey". The Kennel Club. Originaali arhiivikoopia seisuga 13. august 2013. Vaadatud 19. juulil 2017.
3. ↑  Proschowsky, H. F.; Rugbjerg, H.; Ersbøll, A. K. R. (2003). "Mortality of purebred and mixed-breed dogs in Denmark". *Preventive Veterinary Medicine*. **58** (1–2): 63–74. DOI:10.1016/S0167-5877(03)00010-2. PMID 12628771.
4. 1 2  FCI (29. detsember 2000). "saksa karmikarvaline linnukoer" (PDF). *kennelliit.ee*. Vaadatud 17.04.2022.

 Deutsch Drahthaar – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis

Välislingid
-----------

* Saksa karmikarvalise linnukoera kirjeldus koer.ee saidil
**Aksenija Vassiljevna Posselskaja** (vene keeles Аксения Васильевна Посельская; 24. detsember 1924 Tšuraptša uluss, Jakuudi ANSV – 1983) oli jakuudi balletitantsija, esimene jakuudi baleriin.

Aastatel 1944–1946 õppis ta Moskva Suure Teatri juures asuvas koreograafiakoolis. Pärast õpinguid naasis ta Jakutskisse, kus aastatel 1946–1952 töötas Jakuudi Muusika- ja Draamateatri muusika-teatristuudios balletiartistina.

Aastatel 1952–1954 oli Posselskaja valesüüdistuse alusel uurimise all. Vabanes 1954. aastal amnestia alusel. 1957. aastal sai temast taas Jakuudi Muusika-Draamateatri balletisolist. Aastatel 1959–1961 oli ta stažeerimisel Moskvas. Hiljem jätkas ta koduteatris balletirepetiitorina.

Tema eestvedamisel avati 1966. aastal Jakuudi vabariiklikus kultuurharidustöö koolis koreograafiaosakond. Kuni oma elu lõpuni töötas ta seal tantsupedagoogina.

Mälestuse jäädvustamine
-----------------------

2004. aastal nimetati Jakutski koreograafiakool Aksenija Posselskaja auks Aksenija Posselskaja nimeliseks Jakutski Koreograafiakooliks.

Isiklikku
---------

Tema abikaasa oli Jakuudi ANSV haridusminister Semjon Sjulski. Nende tütar Natalja Posselskaja oli balletitantsija.

Viited
------

1. 1 2 3 4  Посельская Аксения Васильевна. ysia.ru
**Christian Anton Kettler** (15. märts 1683 Tallinn – 1750 Karuse) oli Eesti vaimulik.

Ta õppis Tallinna gümnaasiumis ja suundus aastal 1703 Saksamaale ülikooli õpinguteks; immatrikuleerus 19. septembril 1705 Kieli Ülikooli.

Ta asus 29. mail/9. juunil 1712 (kutsuti ametisse 15. märtsil/26. märtsil 1712) Karuse ja Hanila koguduse õpetajaks. Alates 29. maist/9. juunist 1742 teenis ta ka Varbla Püha Urbanuse kogudust. 29. jaanuaril/9. veebruaril 1737 sai ta Ranna-Lääne praostkonna praostiks. Ta oli pietistlike vaadetega vaimulik.

Isiklikku
---------

Tema poeg Adam Johann Kettler oli Kose Püha Nikolause koguduse õpetaja, teine poeg Kaspar Anton Kettler oli Karuse ja Hanila koguduse õpetaja; tema pojapoeg Johann Theophilus Gottlieb Kettler oli Hargla ja Lääne-Nigula koguduse õpetaja, teine pojapoeg Samuel Christian Kettler oli Juuru Mihkli koguduse õpetaja (mõlemad Kaspar Antoni pojad).

Pärast tema surma abiellus tema lesk Hermann Daniel Bongega (Saaremaa Jaani koguduse ja Karja Katariina koguduse õpetajaga).

Viited
------

1. ↑  Liivi Aarma Põhja-Eesti vaimulike lühielulood 1525-1885 Tallinn 2007
**Ants Lõhmus** (26. märts 1944 – 11. jaanuar 2022) oli Eesti füüsik ja teadur.

Ta õppis aastatel 1963–1965 Tartu Riikliku Ülikooli bioloogia-geograafiateaduskonnas (ei lõpetanud). Aastal 1969 lõpetas ta Tallinna Polütehnilise Instituudi keemiateaduskonna elektroonika erimaterjalide tehnoloogia erialal.

1969. aastal läks Ants Lõhmus Tartu Ülikooli tööle insenerina. 1972–1980 aastatel töötas vaneminsenerina ja 1980–1986 juhtivinsenerina. Täiendanud ennast Moskva Aatomienergia Instituudis, Jyväskylä Ülikoolis, Lundi Ülikoolis ja Göteborgi Chalmeri Tehnikaülikoolis. Alates 2008. aastast oli ta Tartu Ülikool füüsika instituudi madalate temperatuuride labori juhataja, füüsika-matemaatikakandidaat ja vanemteadur. Alates 1990. aastast tegeles nanouuringutega ja vastava aparatuuri konstrueerimisega.

Tema nimel oli mitmeid teadustöid ja patente.

Tunnustus
---------

2014 Tartu Ülikooli suur medal

Viited
------

1. 1 2  "Ants Lõnmus". *ETIS*.
2. ↑  "Tartu Ülikooli suure medali kavalerid". Vaadatud 3.12.2022.
**Põltsamaa vald** oli vald Viljandimaal aastail 1939–1949 ja Jõgeva maakonnas aastail 1949–1950.

1939. aastal oli vallas 4968 elanikku.

Esimene vallavanem oli Ernst Alles.

Väljavõte Vabariigi Presidendi otsusest nr. 88 – 7. oktoobrist 1938 (RT 1938, 87, 776)
--------------------------------------------------------------------------------------

11. Põltsamaa vald – maa-alaga, mis moodustub: a) senise Vana-Põltsamaa valla maa-alast, välja arvatud osa Epra raba maa-alast; b) senise Uue-Põltsamaa valla maa-alast, välja arvatud loodepool Pedja jõge asuvate Uue-Põltsamaa valla talude lahus-heinamaatükkide ning idapool Pedja jõge asuva Põltsamaa metskonna Põltsamaa metsandiku ja samas piirkonnas asuvate talude maa-alad; c) senise Adavere valla maa-alast, välja arvatud Metsapere küla Kamso-Põdra nr. 36, Karusaadu-Ado nr. 40, Kihnu nr. 41, Kotinaela-Pihlaka nr. 37-a, Kotinaela-Märt nr. 37-b, Riisna nr. 39, Sassi-Hans nr. 38, Koogi nr. 66 ja 67-a, Sutte ja Tuissaare talude maa-alad; d) senise Lustivere valla Kabla küla maa-alast; e) senise Kurista valla Arukse küla piirkonnast; f) senise Imavere valla Pae nr. A-65 talu maa-alast.
**Maksakooma** (ladina keeles *coma hepaticum*) on tsirroosihaigetel esinev äge haiguslik seisund. Maksakoomat esineb loomadel ja inimestel.

Maksakooma mehhanisme seni ei tunta, kooma võib tekkida astsiidi, hepatorenaalse sündroomi tüsistusena või patsiendi dehüdratsiooni, seedetraktiverejooksu tulemusel.

Maksakoomaks võidakse klassifitseerida ka maksapuudulikkuse viimast staadiumi (IV astme hepaatiline entsefalopaatia).

Sümptomid
---------

Kergele maksakoomale on iseloomulikud mitmed neuroloogilised sümptomid: meeleolu muutused, unehäired, kerge värin, segane kõne. Tihti kaasnevad hüpoglükeemia, hüpokaleemia, hüponatreemia, dehüdratsioon, seedetraktiverejooks ja happe-aluse tasakaalu häirumine jm.

Ravi
----

Maksakooma on eluohtlik seisund ja patsient tuleb toimetada haiglaravile.

Raske maksakooma korral võidakse kaaluda maksasiirdamist.

Viited
------

1. 1 2  "Vältimatu abi käsiraamat", tõlkinud Hannes Erm, Triin Tarmas, Ene Leesment, Markko Pärtelpoeg, AS Medicina, lk 170, 2010, ISBN 978-9985-829-95-0
2. 1 2  Edukas maksasiirdamine pärast 21 päeva kestnud maksakoomat, Tartu Ülikooli Kliinikum, Kliinikumi Leht, Veebiversioon (vaadatud 18.02.2014)
3. ↑  Martti Färkkilä,Maksan ja sappiteiden sairaudet, Therapia Finnica.fi, Veebiversioon (vaadatud 18.02.2014) (*soome keeles*)

Välislingid
-----------

* "Vältimatu abi käsiraamat", tõlkinud Hannes Erm, Triin Tarmas, Ene Leesment, Markko Pärtelpoeg, AS Medicina, lk 170, 2010, ISBN 978-9985-829-95-0
* Leslie Zieve M.D.The mechanism of hepatic coma, Hepatology, Volume 1, Issue 4, pages 360–365, July/August 1981, DOI: 10.1002/hep.1840010414, Veebiversioon (vaadatud 18.02.2014) (*inglise keeles*)
Sidesatelliidi platvorm ja eksperimendi moodul
**Satelliidi platvorm** või **kosmoselaeva platvorm** on tehiskaaslase üldine tüüp, millel mitu toodetavat kosmoseaparaati põhinevad. Platvorm on kosmoseaparaadi taristu, pakkudes ruumi vajalikele moodulitele, näiteks eksperimendi moodulile.

Tavaliselt kasutatakse neid geostatsionaarsetel satelliitidel, eriti sidesatelliitidel. Satelliidi platvorme kasutatakse ka madalamal orbiidil olevatel satelliitidel, sealhulgas ka Maa-lähedaste orbiitide satelliitidel.

Platvormist tulenev satelliidi vastand on ühekordselt valmistatud või spetsialiseeritud satelliit, näiteks Prospero X-3. Platvormi põhjal toodetud satelliidid on kohandatud kliendi soovidele. Lisatakse missioonispetsiifilisi spetsiaalseid andureid või transpondereid.

Näited
------

* Kuupsatelliit
* Spacebus
* Boeing 702
* STAR Bus
* Loral 1300

Osad
----

ESTCube-1 kuupsatelliidi alamsüsteemid
Tavaline platvorm koosnev järgnevatest alamsüsteemidest:

* Pardaarvuti
* Sidesüsteem ja antennid
* Elektrisüsteem
* Käitursüsteem
* Soojusreguleerimine
* Asendi määramine ja muutmine
* Struktuur
* Elus hoidmise süsteem (inimestega lendude puhul)

Viited
------

1. ↑  "Satellites - Bus" (inglise). Vaadatud 18. aprillil 2013.
2. ↑  "Satellite Bus Subsystems" (inglise). Originaali arhiivikoopia seisuga 5. september 2012. Vaadatud 18. aprillil 2013.

Välislingid
-----------

* ESTCube-1 satelliidi alamsüsteemid
**Christian** (Kristian) **Agricola** (**Christianus Michaelis Agricola**; 11. detsember 1550 – 19. veebruar 1586) oli Tallinna piiskop (Eestimaa piiskop) 1583–1586.

Ta oli Mikael Agricola ning tema abikaasa Pirjo Olavintytre (Birgitta Olafsdotter, Brigida Olaui) ainus poeg.

Christian õppis Turu katedraalkoolis ning Leipzigi ja Wittenbergi ülikoolis.

Aastatel 1578–1583 oli ta Turu katedraalkooli rektor.

Aastal 1583 määrati ta Tallinna piiskopiks. Seejuures nõuti temalt lisaks lojaalsusele kuninga kirikupoliitika elluviimist. Eestisse saabus ta suvel 1584. Tema ametlik tiitel oli "Tallinna piiskop ja Haapsalu administraator".

12. mail 1584 tõsteti ta aadliseisusse. Tema vapil oli kaks küünalt.

Christian Agricola pani aluse piiskopkonna administratiivsele juhtimisele, püüdes luua konsistooriumi, sooritas hulgaliselt visitatsioone ning määras mõned praostid.

Agricolal oli raske oma võimu Eestimaa aadli suhtes maksma panna, mistõttu ta 15. septembril kirjutas kuningas Johan III-le kirja abipalvega.

Rootsi kuninga komissarid Eestimaal Klas Åkesson Tott, Klas Bjelke, Gustaf Gabrielsson Oxenstierna, Ture Bjelke ja Karl Henriksson Horn töötasid välja instruktsioonid üldvisitatsiooniks, mida kuningavõim oleks toetanud, kuid see jäi nähtavasti Agricola surma tõttu ära.

Aastal 1586 kirjutatud instruktsioonides rõhutas ta kirikute juures tegutsevate koolide tähtsust ning pani kogudused vastutama laste õpetamise eest. Tänu sellele tõusis Eesti linnade kooliõpetuse tase 17. sajandi alguseks Lääne-Euroopa protestantlike maadega võrreldavale tasemele.

Christian Agricola suri 19. veebruaril 1586. Ta on maetud Tallinna.

Talle kuulus Eestimaal Liivi sõjas venelaste poolt mahapõletatud Kiviloo piiskopilinnuse maadest 1584. aastal läänistatud Kiviloo mõis (saksa keeles Fegefeuer, tõlkes puhastustuli).

Perekond
--------

Christian Agricola oli abielus Rymättylä lähedalt Päris-Soomest pärit Elin Flemingiga, kes oli Viljaiste mõisaomaniku (Viljaisten [Villais-Viljainen] kartano) Per Eriksson Flemingu ja Torlaxi mõisast pärit Margareta Rami tütar, ning kes lesena abiellus 1588 uuesti Hans Johansson Stålarmiga. Abielust sündisid:

* Simon Agricola, hukkus 7. septembril 1605 Kirchholmi lahingus
* Brita Agricola, Turu õuekohtu assessor Karl Persson Svinhufvud af Qvalstadi (surnud 1634) abikaasa.

Viited
------

1. ↑  "Christian Agricola". *Estofilia*. Tallinn: Soome suursaatkond. 2018. Vaadatud 04.05.2018.
2. ↑  Eesti Ajalooarhiivi Kinnistute register: Kiviloo mõis (Harju-Jaani khk)
3. ↑  Harry Donner: Eräs Fleming suvun perinnönjako Turussa 1533. Genos 13(1942), lk 45-48
4. ↑  Sugupuu raamatus: Personhistorisk tidskrift, Sjunde årgången, Stockholm 1905, lk 132
5. ↑  rootsweb.ancestry.com: Agricola
6. ↑  Wilhelm Gabriel Lagus: Åbo hofrätts historia intill den 12 nov. 1823, då Hofrätten firade sin andra ... 1834, lk 140-141

Välislingid
-----------

* Kari Tarkiainen: Christian Agricola - suomalainen kirkonmies Tallinnan piispana
*
**Satipatthana** on budistlik meeleharjutus, vaimne praktika või meditatsioonitehnika tähelepanu ja teadlikkuse arendamiseks ning virgumiseks.

Allikad
-------

Satipatthana aluseks on *Satipaṭṭhāna-sutta* ja Buddhaghosa *Visuddhimagga*, mis sisaldavad kokkuvõtlikul kujul budismi vabanemisõpetuse aluseid ning juhatusi nende omandamiseks ja teostamiseks.

Õpetajaid
---------

Satipatthana meditatsioon on vipassana ehk sisekaemuse praktiseerimise oluline osa. 

Mahasi Sayadaw'i loodud "mahasi meetod" on laialdaselt kasutusel ja omaks võetud ka vipassana liikumises.

Vaata ka
--------

* Satipatthana Sutta
* Anapanasati

Viited
------

1. ↑  Sutta Central. Early Buddhist texts, translations, and parallels. MN10; DN 22; MA 98; EA 12.1[*alaline kõdulink*] Samas on ka lingid teksti tõlgetele kolmekümnes tänapäeva keeles.
2. ↑  Mahasi Sayadaw,  *The Progress of Insight (Visuddhiñana-katha)*; The entire *Visuddhimagga*: The Path of Purification by Bhadantacariya Buddhaghosa tr. by Ñānamoli Thera; The Path of Purification (*Visuddhimagga*) by Bhadantacariya Buddhaghosa

Välislingid
-----------

* Suur meelespidamise suutra (Mahā-satipaṭṭhāna-sutta). Tõlkinud Märt Läänemets.
**Sotsiomeetria** on rühmasiseseid suhteid uuriv sotsiaalpsühholoogia haru. 

Selle lõi Jacob L. Moreno, kes defineeris sotsiomeetriat kui "uuringut gruppide evolutsiooni ja organiseerituse ning grupis leiduvate indiviidide positsioonide kohta." Sotsiomeetrilised uurimused avaldavad gruppe vormivad varjatud struktuurid: liidud, alamgrupid, varjatud tõekspidamised, ideoloogilised nõustumised jne.

Üks Moreno sotsiomeetrias kasutusele võetud meetodeid on sotsiogramm. See on süstemaatiline meetod, mis kujutab grupis olevaid indiviide graafiliselt punktide või sõlmkohtadena ja nendevahelisi suhteid joonte või kaartena.

Liigitus
--------

Sotsioloogia vallas on sotsiomeetrial kaks peamist haru: uurimuslik sotsiomeetria ja rakenduslik sotsiomeetria.

1. **Uurimuslik sotsiomeetria** on tegevuslik uurimine gruppidega, mille käigus tehakse kindlaks mõju avaldada võivad sotsiaal-emotsionaalsed suhtevõrgud, kasutades spetsiaalseid kriteeriume, näiteks küsimusi "Kellega siit grupist tahaksite istuda tööl kõrvuti?", "Kellelt te siit grupist küsite tööalast nõu?", "Kes grupis omab teie arust projekti läbiviimiseks vajalikke liidriomadusi?" jne. Uurimuslik sotsiomeetria huvitub suhtemustritest väikestes ja suuremates gruppides, nagu näiteks organisatsioonis ja naabruskonnas.

1. **Rakenduslik sotsiomeetria** kasutab suurt hulka meetodeid, et aidata inimestel ja gruppidel vaadata üle, laiendada ja arendada eksisteerivaid psühholoogilis-sotsiaalseid suhtevõrke.

Mõlemad sotsiomeetria harud on selleks, et luua oma rakenduste abil suuremat spontaansust ja loovust nii indiviiditi kui ka grupiti.
Kišlakk Samarkandi lähedal 1900. aastatel
**Kišlakk** on maa-asula Aserbaidžaanis, Kesk-Aasias ja Afganistanis. Sõna pärineb turgi keeltest: usbeki keeles *qishloq*, türkmeeni keeles *gyşlag*, türgi keeles *kışlak*, aserbaidžaani keeles *qışlaq*, pärsia keeles قشلاق‎‎. Sõna tähendus on seotud turgi keeltes mõistega "talvine peatuspaik" (türgi keeles qış tähendab "talv"). Kišlaki ümber ehitati tampsavisein ehk duval.

Majad kišlakis on ümbritsetud kividest taraga. Maja õues oli maa-alune kaev, kanalisatsioon puudus ja selletõttu olid tänavad räpased. Savist tehtud ahjude kütusena oli kizjak. Tänavad olid kitsad ja kõverad. Kišlakis oli oma turg, mošee ja kalmistu.

Sõna "kišlakk" on mõnede kohanimede osa (Afgan-Kishlak Usbekistanis, Yangi-Kishlak Türkmenistanis, Qışlaq Aserbaidžaanis ja Qeshlaq Iraanis (nagu Qeshlaq, Qareh Qeshlaq ja Qeshlaq Khas).

Vaata ka
--------

* Auul

Viited
------

1. ↑  Э. М. Мурзаев. Словарь народных географических терминов. М. Мысль, 1984
**Glandorf** on vald Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Osnabrücki kreisis.

Valla pindala on 59,88 km². 31. detsembril 2019 elas seal 6592 inimest. Vald asub Teutoburgi metsa lähedal, 24 km Osnabrückist lõunas. Nimi "Glandorf" tuleneb *Glanathorpe'st* – mis tähendab *asulat Glane oja ääres* – ja on esmamainitud 1070. aastal.

Valda kuuluvad Glandorf, Averfehrden (varem Narendorf), Schierloh, Schwege, Sudendorf, Westendorf ja Laudiek.

Glandorfi maamärk on tuuleveski, mis on ehitatud, järgides Hollandi tuulikuehituse näiteid. See ehitati 1840. aastal. 2000. aastast korraldatakse tuulikus abiellumisi.

Kirikud
-------

Katoliikliku St. Johannise (Ristija Johannese) kiriku vanimad osad pärinevad 13. sajandist ja on dokumentaalselt esmamainitud 1275. aastal. 1636. aastal põletati kirik Kolmekümneaastases sõjas Rootsi vägede poolt maha ja ehitati vanadest materjalidest uuesti üles. Aastatel 1817–1820 toimus hoone täielik uuendamine.

Katoliiklik on ka St. Marien (Maarja) kirik Schweges. See ehitati 1863. aastal õpetaja Mathias Niehausi eestvedamisel.

Protestantlik Kripplein Christi (Kristuse hälli) kirik on puukirik ja ehitati esiti 1912. aastal Holsen-Ahlesse Bünde juures. 1952. aastal ostis kiriku Glandorfi protestantlik kogukond ja ehitas selle uuesti üles uuele vundamendile.

* TuulikTuulik
* St. JohannisSt. Johannis
* St. Marien SchwegesSt. Marien Schweges
* Kripplein ChristiKripplein Christi

Sõpruslinnad
------------

* Glandorf (Ohio)
* Lichtenberg (Mecklenburg-Vorpommern)

Viited
------

1. ↑  Alle politisch selbständigen Gemeinden mit ausgewählten Merkmalen am 31.12.2018 (4. Quartal), vaadatud 10.03.2019.
2. ↑  Register of German municipalities (4th quarter 2022), vaadatud 12.02.2023.

Välislingid
-----------

* www.glandorf.de


Osnabrücki kreisi vallad

* Alfhausen
* Ankum
* Bad Essen
* Bad Iburg
* Bad Laer
* Bad Rothenfelde
* Badbergen
* Belm
* Berge
* Bersenbrück
* Bippen
* Bissendorf
* Bohmte
* Bramsche
* Dissen
* Eggermühlen
* Fürstenau
* Gehrde
* Georgsmarienhütte
* Glandorf
* Hagen
* Hasbergen
* Hilter
* Kettenkamp
* Melle
* Menslage
* Merzen
* Neuenkirchen
* Nortrup
* Ostercappeln
* Quakenbrück
* Rieste
* Voltlage
* Wallenhorst
Peahoone
**Glasgow' Ülikool** (inglise keeles *University of Glasgow*, gaeli keeles *Oilthigh Ghlaschu*, ladina keeles *Universitas Glasguensis*) on ülikool Glasgow' linnas Šotimaal.

Ülikool on asutatud aastal 1451. See on üks neljast keskajal asutatud ja tänapäevani tegutsevast Šotimaa ülikoolist.

Ülikoolis on neli kolledžit, mis jagunevad väiksemateks struktuuriüksusteks.

* Kunstid (kunstid, kultuur ja looming, humanitaarteadused, tänapäeva keeled ja kultuurid)
* Meditsiin, veterinaaria ja bioloogia
* Teadused ja tehnika (keemia, arvutiteadus, tehnikateadus, geograafia ja maateadused, matemaatika ja statistika, füüsika ja astronoomia, psühholoogia)
* Sotsiaalteadused (ärindus, haridus, juura, sotsiaal- ja poliitikateadused)


Suurbritannia ülikoolid

**Inglismaa:**
Anglia Ruskin • 
University of the Arts • 
Aston • 
Bath • 
Bath Spa • 
Bedfordshire • 
Birmingham • 
UCE Birmingham • 
Bolton • 
Bournemouth • 
Bradford • 
Brighton • 
Bristol • 
Brunel • 
Buckingham • 
Cambridge • 
Canterbury • 
Central Lancashire • 
Chester • 
Chichester • 
City • 
Coventry • 
De Montfort • 
Derby • 
Durham • 
East Anglia • 
East London • 
Edge Hill • 
Essex • 
Exeter • 
Gloucestershire • 
Greenwich • 
Hertfordshire • 
Huddersfield • 
Hull • 
Imperial • 
Kent • 
Keele • 
Kingston • 
Lancaster • 
Leeds • 
Leeds Metropolitan • 
Leicester • 
Lincoln • 
Liverpool • 
Liverpool Hope • 
Liverpool John Moores • 
London *(Kolledžid: Birkbeck • Kõne ja näitlemise kool • Courtauld Institute of Art • Goldsmiths • Heythrop • Institute of Cancer Research • Institute of Education • King's • London Business School • LSE • LSHTM • Queen Mary • Royal Academy of Music • Royal Holloway • Royal Veterinary College • St George's • SOAS • School of Pharmacy • UCL; Institutes: Institute in Paris • School of Advanced Study • Marine Biological Station, Millport)* • 
London Metropolitan • 
London South Bank • 
Loughborough • 
Manchester • 
Manchester Metropolitan • 
Middlesex • 
Newcastle • 
Northampton • 
Northumbria • 
Nottingham • 
Oxford • 
Oxford Brookes • 
Plymouth •
Portsmouth • 
Reading • 
Roehampton • 
Royal College of Art • 
Salford • 
Sheffield • 
Sheffield Hallam • 
Southampton • 
Southampton Solent • 
Staffordshire • 
Surrey • 
Sunderland • 
Sussex • 
Teesside • 
Thames Valley • 
Nottingham Trent • 
Warwick • 
UWE • 
Westminster • 
Winchester • 
Wolverhampton • 
Worcester • 
York • 
York St John

**Põhja-Iirimaa:**
Queen's Belfast •
Ulster

**Šotimaa:**
Aberdeen • 
Abertay • 
Dundee • 
Edinburgh • 
Glasgow • 
Glasgow Caledonian • 
Heriot-Watt • 
Napier • 
Paisley • 
Robert Gordon • 
St Andrews • 
Stirling • 
Strathclyde

**Wales:**
Cardiff • 
Glamorgan • 
Wales
*(Aberystwyth • Bangor • Lampeter • Newport • NEWI • RWCMD • SIHE • Swansea • Trinity • UWIC)*

**Mittegeograafiline** : Avatud Ülikool
**Heino Veldi** (sündinud 26. juunil 1936 Taevere vallas) on Eesti NSV põllumajandus- ja tööstusjuht ning riigitegelane.

Ta lõpetas aastal 1955 Suure-Jaani Keskkooli ja aastal 1960 Eesti Põllumajanduse Akadeemia insener-mehaanikuna.

Ta töötas aastatel 1962–1966 Paide rajooni Põllumajandusvalitsuses peainsenerina; aastatel 1966–1979 töötas ta Eesti NSV Põllumajandusministeeriumis valitsuse juhataja ja ministri asetäitjana; aastatel 1979–1981 töötas ta Eesti NSV Põllumajandustehnika komitee esimehena. Aastatel 1981–1983 oli ta Eesti NSV Ministrite Nõukogu esimehe asetäitja, aastatel 1983–1988 Eesti NSV Ministrite Nõukogu esimehe esimene asetäitja, olles aastatel 1985–1988 veel Eesti NSV Agrotööstuskomitee esimees. Aastatel 1989–1992 oli ta NSV Liidu Välisministeeriumi Taani saatkonna põllumajandusnõunik. Aastatel 1992–1994 oli ta Eesti Vabariigi Põllumajandusministri nõunik. Aastatel 1994–2000 oli ta "AS Kuusalu Tehas" peadirektor.

Ta oli NSV Liidu Ülemnõukogu XI koosseisu saadik ja Eesti NSV Ülemnõukogu X koosseisu saadik.

Tema hobiks on jahindus.

Tunnustus
---------

* orden Austuse märk
* Tööpunalipu orden
* Nõukogude Eesti preemia kivikoristustehnoloogia väljatöötamise eest põllumajanduses

Kirjandus
---------

* Eesti majanduse biograafiline leksikon 1951–2000. AS Kirjastus Ilo, 2003
**Heino Teder** (21. juuli 1926 Valgamaa, Tõlliste vald, Kaara talu – 21. oktoober 2007) oli eesti metsandustegelane.

Pärast Tsirguliina algkooli lõpetamist õppis ta Tartu Poeglaste Gümnaasiumis, mille lõpetas kuldmedaliga. Pärast Teist maailmasõda õppis ta Tartu Riikliku Ülikooli metsamajanduse osakonnas ja lõpetas 1949. aastal ülikooli kiitusega.

Ülikooli lõpetamise järel 1949. aastal alustas ta tööd Hiiumaa metsamajandis vanemmetsaülemana, hiljem töötas Järvamaal, Rakveres ja Kilingi-Nõmmes. Kilingi-Nõmmes sai Heino Tederist juba metsamajandi juht.

Kui 1962. aasta aprillis loodi Eesti NSV Ministrite Nõukogu otsealluvusse omalaadne keskasutus, Eesti NSV Metsamajanduse ja Looduskaitse Peavalitsus, kutsuti Heino Teder selle juhiks. 1966. aastal sai peavalitsusest ministeerium, mis lõpetas tegevuse 1988. aastal. Heino Teder oli selle ainus juht.

Aastatel 1985–1990 oli ta Eesti NSV Ülemnõukogu XI koosseisu liige. Pensionipõlve veetis Valgamaal isatalus. 5. mail 2010 avati Heino Tederi kodutalus Tõnis Paberiti valmistatud mälestuskivi. 

Teda on nimetatud Eesti metsanduse ja looduskaitse *grand old man*'iks. Ta oli alates 1998. aastast Eesti Metsaseltsi auliige.

Tunnustus
---------

* 1998 Valgetähe III klassi teenetemärk
* 2007 Valgamaa vapimärk

Heino Tederi nimeline stipendium
--------------------------------

Riigimetsa Majandamise Keskus annab välja Heino Tederi nimelist stipendiumi. See antakse aastas kahele Eesti Maaülikooli magistrandile.

### Stipendiaadid

* 2008 – Priit Põllumäe, Mats Varik
* 2009 – Argo Strantsov, Aleksei Andrianov
* 2010 – Olav Looga, Edvard Eelsalu
* 2011 – Silver Sisask, Olav Looga
* 2012 – Reimo Lutter, Gunnar Morozov
* 2013 – Gunnar Morozov, Sigrid Strantsov
* 2014 – Sigrid Strantsov, Aleksei Potapov
* 2015 – Teele Vaarend, Aleksei Potapov
* 2016 – Marili Laas, Kristiina Aun
* 2017 – Marek Uri, Sandra Sarapuu
* 2018 – Kristjan Täll, Marek Uri
* 2019 – Mari Tuvikene, Kristjan Täll
* 2020 – Airiin Vaasa, Laura Pihlak
* 2021 – Airiin Vaasa, Mari-Liis Kapp
* 2022 – Maret Liekis, Karin Kütt

Viited
------

1. 1 2 3  Eesti metsanduse suurkuju Heino Teder 80. Eesti Mets, 4/2012.
2. ↑  RMK Heino Tederi nimeline stipendium Eesti Maaülikooli magistrantidele (vaadatud 26.03.2017)
3. ↑  Heino Tederi nimeline stipendium Eesti Maaülikooli magistrantidele. RMK veebisait.

Välislingid
-----------

* Artikkel ajalehes Valgamaalane, 10. juuni 2006
**Lucius Aurelius Verus** (*Imperator Caesar Divi Antonini Pii Divi Hadriani Lucius Aurelius Verus Augustus*; sünninimi **Lucius Ceionius Commodus**; 15. detsember 130 – veebruar 169 Altinum) oli Vana-Rooma keiser 7. märtsist 161 kuni surmani. 

Verus pärines Etruuriast senaatori perekonnast. Veruse adopteeris 138 Antoninus Pius, teda kasvatasid Fronto ja Herodes Atticus.

Lucius Veruse marmorist portreebüst, pärit perioodist 161–169 (Metropolitan Museum of Art, deponeeritud Louvre'ist)
Marcus Aurelius nimetas ta kaasvalitsejaks ja andis talle naiseks oma tütre Lucilla, kes oli Verusest 18 aastat noorem. Neil oli 3 last.

162–166 juhtis Verus legaatide kaudu sõda Partiaga, 168–169 sõdis ta markomannidega. Ta oli kompetentne ja kartmatu sõjamees. Ta ümbritses ennast luksusega, mida Marcus Aurelius hukka mõistis, ent oma ametlikke ülesandeid täitis Verus eeskujulikult. Omandatud tiitlid: Armeniacus (164), Medicus (166), Parthicus (166).

Ta suri Antoninuste katku pandeemia alguses (see oli arvatavasti rõuged, vähem tõenäoliselt leetrid) Altinumis; tema surnukeha viidi seejärel Rooma. Et ta polnud 40-aastanegi, siis on kahtlustatud ka toidumürgistust. Pärast matuseid kuulutas senat Veruse jumalaks, keda tuli austada nime *Divus Verus* all.

Veruse elulugu on kirjeldatud teoses "Historia Augusta". Tema skulptuurportreed asuvad Pergamoni muuseumis ja Dresdenis Albertinumis.

Viited
------

1. ↑  Verus. Vaadatud 26.02.2015.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**Antoninus Pius** | **Vana-Rooma keiser**161–169*koos Marcus Aureliusega* | Järgnev**Marcus Aurelius** |

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Lucius Verus** |