recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Henn Korjus** (sündinud 12. juulil 1965 Tartus) on eesti metsateadlane.

Elulugu
-------

Ta sündis matemaatikute peres.

Lõpetas 1983 Tallinna 1. Keskkooli ja 1990 Eesti Põllumajanduse Akadeemia.

Teadustöö
---------

Teadusmagistri kraadi metsanduses kaitses 1994 Eesti Põllumajandusülikoolis, magistritööd "Hooldusraiete arvutuslik kavandamine" juhendas Artur Nilson.

Doktoriväitekirja "Approaches to Forest Design in Estonia", juhendajad Andres Kiviste ja Artur Nilson, kaitses 2009 Eesti Maaülikoolis.

Töötanud Eesti Maaülikoolis: 1994-2016 teadur, lektor ja dotsent, aastast 2016 professor.
Oli aastatel 1994–2017 Eesti Maaülikooli metsakorralduse osakonna juhataja. Transilvaania Ülikooli (Universitatea Transilvania din Brașov) auprofessor. 

Uurimisalad: metsakorraldus ja metsapoliitika.

Avaldanud üle 100 teaduspublikatsiooni.

Publikatsioone
--------------

* Korjus, H. (2002). Puistu loodusväärtuse inventeerimine. Metsanduslikud uurimused = Forestry studies, XXXVII, 59–71.
* Laarmann, Diana; Korjus, Henn; Sims, Allan; Kangur, Ahto; Stanturf, John, A. (2013). Initial effects of restoring natural forest structures in Estonia. Forest Ecology and Management, 304, 303–311.

Viited
------

1. ↑  Eesti teaduse biograafiline leksikon, 2. köide.

Välislingid
-----------

* Henn Korjus Eesti Teadusinfosüsteemis Muuda Vikiandmetes

 *Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.*
**Heidemarie Martha Stefanyshyn-Piper** (sündinud 7. veebruaril 1963 Saint Paulis Minnesotas) on Ameerika Ühendriikide mereväelane ja endine astronaut.

Haridus
-------

Stefanyshyn-Piper õppis Massachusettsi Tehnoloogiainstituudis masinaehitust. Pärast ülikooli lõpetamist töötas ta USA mereväes sukeldujana. 1996. aastal valis NASA ta astronaudikandidaadiks. Tal on kapteni auaste.

Töö
---

Stefanyshyn-Piperi esimene missioon oli 2006. aastal kosmosesüstiku Atlantis lend STS-115. Temast sai 8. naine, kes on käinud avakosmoses. 2008. aastal osales ta lennul STS-126. Ta viibis korduvalt avakosmoses, remontides rahvusvahelist kosmosejaama. Ühtekokku viibis ta avakosmoses 33 tundi ja 42 minutit. Kahe kosmoselennu kogukestus oli 27 päeva 15 tundi ja 36 minutit.

2009. aastal lahkus ta NASAst ja naasis tööle mereväkke (Naval Sea Systems Command). Stefanyshyn-Piper lahkus mereväest 2015. aastal.

Tuntus
------

18. novembril 2008 sai ta tuntuks sellega, et kaotas tööriistakasti kosmosesse. See ei olnud korralikult kinnitatud ja lendas minema, kui kosmonaudi tähelepanu oli mujal. Tööriistakast liikus Maa-lähedasel orbiidil kosmoseprügina ja oli teleskoobiga jälgitav kuni 2009. aastani, mil see atmosfääri langes ja seal ära põles.

Isiklikku
---------

Tema vanemad olid immigrandid: isa Mihhailo oli Galiitsiast pärit ukrainlane, kes teise maailmasõja ajal küüditati Saksamaale tööteenistusse, ema Adelheid oli sakslane, kes abiellus Mihhailoga ja tuli temaga pärast sõda USAsse. Ema oli 2009. aastal veel elus, isa päritolu tõttu oskab naine ukraina keelt.

Ta on abielus Glenn Piperiga ja neil on poeg Michael. Ta elab koos abikaasaga Washingtoni osariigis.

Eesti külastamine
-----------------

2018. aasta 8. oktoobril pidas ta oma töö teemadel avaliku lühiloengu Eesti Lennuakadeemias ja 12. oktoobril Tallinna Tehnikaülikoolis. Niisamuti on ta käinud esinemas teisteski Ida-Euroopa riikides.

Viited
------

1. 1 2 3  "HEIDEMARIE M. STEFANYSHYN-PIPER". *NASA*. Vaadatud 9. märts 2018.
2. ↑  "STS-126 Mission Information". *NASA*. Originaali arhiivikoopia seisuga 21. mai 2017. Vaadatud 9. märts 2018.
3. ↑  "Veteran Astronaut Heidemarie M. Stefanyshyn-Piper Leaves NASA". *SpaceRef*. Vaadatud 9. märts 2018.[*alaline kõdulink*]
4. ↑  "Endeavor astronaut loses tool bag during space walk". *The Telegraph*. Vaadatud 9. märts 2018.
5. ↑  "Tool Bag Lost In Space Meets Fiery End". *Space.com*. Vaadatud 9. märts 2018.
6. ↑  "8. oktoobril esines lennuakadeemias NASA astronaut". *Eesti Lennuakadeemia*. Originaali arhiivikoopia seisuga 8. oktoober 2018. Vaadatud 8. oktoober 2018.
7. ↑  "USA astronaudi kapten Heidemarie M. Stefanyshyn-Piperi avalik loeng TalTech Mektorys". *Tallinna Tehnikaülikool*. Vaadatud 12. oktoober 2018.
**Elmar Daniel Päss** (27. mai 1901 Vooru vald, Viljandimaa – 15. mai 1970 Tallinn) oli Eesti folklorist.

Elulugu
-------

Elmar Daniel Päss oli talunipidajast möldri poeg.

Lõpetas 1922 Valga Poeglastegümnaasiumi, 1926 TÜ *mag. phil.* kraadiga, väitekiri "Joomine Eesti rahvalaulude ja vanasõnade järele", filoloogiakandidaat (ümber atesteeritud 1947), 1933–37 TÜ stipendiaat rahvaluule alal, 1937–39 doktorant (väitekiri "Mardi-Kadri kultus" jäi kaitsmata ühe oponendi vastuseisu tõttu). Oli 1926–27 Tartu Tehnika Ühisgümnaasiumi õpetaja, 1928–32 TÜ eesti ja võrdleva rahvaluule õppetooli assistent (ülemäärane õppejõud), aastast 1939 Tallinnas eesti keele õpetaja (sh aastast 1944 Tallinna Merekoolis), 1947–50 Eesti NSV TA Keele ja Kirjanduse Instituudi rahvaluulesektori vanemteadur, vallandati süüdistatuna kodanlikus natsionalismis. Oli hiljem taas Tallinna Merekooli õpetaja.

Teadustöö
---------

Uurinud eesti rahvalaulu, rahvakombeid ja rahvaluuleteaduse ajalugu, aga ka ingerlaste ja vadjalaste pärimusi, eriti sünni- ja matusekombeid. Tõstatas ühena esimestest Eesti kirjanduse ja rahvaluule suhete probleemi, uuris folkloristika levimist kirjanduses. Uurimistöös lähtus geograafilis-ajaloolise eesti-soome koolkonna tõekspidamistest. Viljakas retsensent, jälgis eesti folkloristika kõrval ka naabermaade rahvaluuleväljaandeid ja uurimusi. ARS (1924–39), Eesti Kirjanduse Seltsi (1926–40), Õpetatud Eesti Seltsi (1927–47) tegevliige. 50 teaduspublikatsiooni.

Teoseid
-------

* Eesti-Lutsi parmumatuselaulu vastastikusest suhtumisest. // Album M. J. Eiseni sünnipäevaks. Tartu, 1927
* Lihaheide Eestis. // ERM-i aastaraamat VI. Tartu, 1931
* Mardipäeva mängudest. // ERM-i aastaraamat VIII. Tartu, 1932
* Eesti liulaul. Runovõrdluse katse. // ACUT B XXX:1. Tartu, 1933
* Laulatus ja peiupoolne pulm Eesti Ingeris. // Kaleviste mailt. ÕES-i kirjad III. Tartu, 1935
* The estonian-finnish text of the Calendar of Anniversaires. // Õpetatud Eesti Seltsi aastaraamat 1937, I. Tartu, 1938
* About the customs of childbirth among the Ingers and the Votes. // Liber saecularis. ÕES-i Toim XXX. Tartu, 1938
* Death, burial and life beyond the grave with the Estonian Ingers and the Votes. // ÕES-I aastaraamat 1937 II. Tartu, 1939
* Setu rahvakombed lapsest. Tartu, 1939
* Akad Rahvaluule Seltsi tegevusest 1925–1940. // KK (1969) 10.

Viited
------

1. 1 2 3 4  Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide.

Kirjandus
---------

* Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918–1944. I–III. Trt, 1994, II, 204
* Viidalepp, R. Elmar Päss. // KK (1970) 7, 443.
* *Eesti teaduse biograafiline leksikon.* 3. köide: *N–Sap* TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013

 *Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.*
**Ajakiri Sotsiaaltöö** on Eesti sotsiaaltöö ja -poliitika erialaajakiri. Ajakirja annavad välja Tervise Arengu Instituut ja Sotsiaalministeerium. Ajakiri asutati 1997. aastal.

Artiklid ilmuvad jooksvalt ajakirja veebis, neli korda aastas ilmub ka paberil ajakiri.

Lisaks ilmub üks kord kuus Sotsiaaltöö elektrooniline uudiskiri, mis vahendab teavet värskete ajakirjaartiklite, valdkonnauudiste ja -sündmuste kohta.

Ajakiri haldab ka Tervise Arengu Instituudi kodulehel asuvat sotsiaalvaldkonna sündmuste ja -koolituste kalendrit.

Sotsiaaltöö vastutav toimetaja on Regina Lind.

Aeg-ajalt ilmub ajakirjas eelretsenseeritud artikleid sotsiaaltööst ja sotsiaalpoliitikast (klassifitseeritakse Eesti Teadusinfosüsteemi klassifikaatori järgi 1.3 taseme artikliteks).

Ajakirja tellimine
------------------

Ajakirja elektroonilise versiooni saab tellida koos Sotsiaaltöö uudiskirjaga, paberil ajakirja saavad tellida sotsiaalvaldkonna asutused ja teenuseosutajad, kohalikud omavalitsused, riigiasutused, kutse- ja kõrgkoolid ning raamatukogud, sotsiaalvaldkonna töötajad ning sotsiaaltöö üliõpilased. 2021. aastast saab paberil ajakirja tellida tasuta.

Autorid
-------

Artiklite autorid on sotsiaalvaldkonna praktikud ja nende koostööpartnerid, poliitikakujundajad, eksperdid, teadlased, üliõpilased, teenusetarbijad ja teised sotsiaaltöö huvilised.

Kolleegium
----------

Ajakirjal on alaline toimetuse kolleegium. 2022. aastal on Sotsiaaltöö kolleegiumil 14 liiget.

Viited
------

1. 1 2 3 4 5  "Ajakirja Sotsiaaltöö tellimine ja kaastööd". *Tervise Arengu Instituudi koduleht*. Vaadatud 01.12.2022.
2. ↑  "Regina Lind". *Tervise Arengu Instituudi koduleht*. Vaadatud 01.12.2022.

Välislingid
-----------

* ajakirja Sotsiaaltöö veeb
* Sotsiaaltöö sündmuste kalender
* Ajakirja Sotsiaaltöö Facebooki leht
**Postnormaalteadus** (inglise *post-normal science*) on kontseptsioon, mille töötasid välja Silvio Funtowicz ja Jerome Ravetz ja mis iseloomustab tänapäevastele oludele sobivaid teadusmeetodeid.

Olukorras, kus "faktid on ebamäärased, väärtused vaieldavad, panused kõrged ja otsused edasilükkamatud", ei saa teadus olla lõpliku tõe esitaja rollis, vaid on vaja ka teiste huvirühmade seisukohti ja tõekspidamisi. 

Postnormaalteaduse keskmes on ebamäärasused ning eetilised küsimused, sh dilemmad majanduslike ja julgeolekuhuvide ning tehnoloogilisest arengust ja looduslike protsesside muutmisest tulenevate riskide vastuvõetavuse vahel.

Viited
------

1. ↑  Säästva arengu sõnaseletusi. Säästva Eesti Instituut, SEI Tallinn.  (vaadatud 11.10.2012)
2. ↑  Funtowicz, Silvio O.; Ravetz, Jerome R. 1993. Science for the post-normal age. *Futures* 25(7): 739–755.
3. 1 2  Funtowicz, S. Ravetz, J. 1994. The worth of a songbird: ecological economics as a post-normal science. Ecological Economics 10: 197–207
**Põltsamaa Eesti Põllumeeste Selts** oli eesti põllumehi ühendav selts, mis tegutses aastatel 1881–1944.

Põllumeeste seltsi peamine eesmärk oli põllumajandusliku tegevuse edendamine ühiste majanduslike ettevõtmistega, mis olid suunatud põllumajandustegevuse kaudu tulu saamisele ning seltsielu ja ühiskondliku tegevuse edendamisele. Erinevalt teisest põllumeeste seltsidest Eestis iseloomustas Põltsamaa Eesti Põllumeeste Seltsi tegevust laialdane koostöö mõisnike ja väikepõllumeeste vahel. Seltsi juhtkonda kuulusid suuremas osas mõisnikud ja neid pooldavad "koorekihti" kuulunud talupojad.

Enne Põltsamaa Eesti Põllumeeste Seltsi loomist oli Eestis loodud juba neli eesti põllumeeste seltsi.

Põltsamaa Eesti Põllumeeste Seltsi põhikiri kinnitati 14. veebruaril 1881, seltsi asutamiskoosolek toimus 26. aprillil 1881. Seltsi presidendiks valiti Rein Jürmann, taluperemees Vana-Põltsamaalt.

Põltsamaa Eesti Põllumeeste Seltsi presidendid
----------------------------------------------

| Periood | President |
| --- | --- |
| 1881–1882 | Rein Jürmann |
| 1882–1891 | Aleksander Rose |
| 1891–1892 | Guido Leopold Georg Armin von Ekesparre |
| 1892–1902 | Nikolai Karl Otto von Wahl |
| 1902–1904 | Magnus Toomberg |
| 1904–1905 | Juhan Rudi |
| 1905–1911 | Jaan Raamot |
| 1911 | Jaan Lintrop |
| 1911–1940 | Jaan Peterson-Põldra |
| 1944 | Jüri Saar |

Seltsi liikmete arv
-------------------

| Aasta | Liikmete arv |
| --- | --- |
| 1881 | 250 |
| 1884 | 350 |
| 1891 | 154 |
| 1903 | 103 |
| 1910 | 121 |
| 1914 | 55 |
| 1919 | 20 |
| 1920 | 35 |
| 1921 | 51 |
| 1927 | 65 |
| 1928 | 68 |
| 1929 | 71 |
| 1930 | 94 |
| 1931 | 91 |
| 1932 | 121 |
| 1933 | 120 |
| 1934 | 120 |
| 1935 | 125 |
| 1936 | 153 |
| 1937 | 182 |
| 1938 | 185 |
| 1939 | 254 |

Majanduslik tegevus
-------------------

Seltsi asutamisaastal loodi seltsi juurde viljamüügikontor koos aidaga. Selle eesmärk oli soodustada vilja hulgimüüki kaugematesse suurlinnadesse. 1882. aastal Peterburis vilja müües teenisid põllumehed iga tsetverti (1 tsetvert = ligikaudu 210 liitrit) pealt 2 rubla rohkem, kui nad kohalikul turul oleksid teeninud.

1908. aastal asutas selts Eesti esimese ühispiimatalituse Pilistvere kihelkonnas Järaveres. 1910. aasta alguses loodi Vastastikuse Krediidi Ühisus ja sama aasta mais asutati Põltsamaa Piimaühisus.

Viited
------

1. ↑  Ütt, Kristi (20.06.2008). "Põltsamaa Eesti Põllumeeste Selts aastatel 1881–1944". Vaadatud 25.01.2019.
---

**Muusikainstrumentide alfabeetiline loend **·**  Muusikainstrumentide süstemaatiline loend  
 Keelpillid **·**  Puhkpillid **·**  Klahvpillid **·**  Löökpillid** 

---

---

**Puhkpillide loend: Puupuhkpillid Vaskpuhkpillid** 

---

*Sellel leheküljel on loetletud puupuhkpille.*

Puupuhkpillid
-------------

### Flöödid

#### Põikflöödid

Altflööt - Bansuri - Bassflööt - Dizi - *Fife* - Flööt - Hyperbass flute - Iiri flööt - Kontraaltflööt - Kontrabass flööt - Koudi - Lääne kontsertflööt - Nohkan - Pikoloflööt - Ryuteki - Shinobue - Topelt kontrabass flööt - Venu

#### Otseflöödid

Danso - Hocchiku - Hun - Kaval - Ney - Palendag - Paaniflööt - Quena - Shakuhachi - Suling - Tumpong - Xiao (flööt) - Xun

#### Internal Duct (fipple)

Diple - Flageolet - Fujara - Gemshorn - Okariin - Plokkflööt - *Tin Whistle*

### Ühekordse lesthuulikuga

Albogue - Alboka - Altklarnet ehk bassett - Altsaksofon - Arghul - Aulochrome - Baritonsaksofon - Bassklarnet - Basset klarnet - Basset sarv - Bass-saksofon - Chalumeau - Clarinette d'amour - C meloodia saksofon - Diplica - *Double clarinet* - *Heckel-clarina* - Hekelfon-klarnet - *Hornpipe* - Klarnet - Kontrabassklarnet (pedaalklarnet) - Kontrabass-saksofon - Launeddas - Mijwiz - Oktaviin - Pibgorn - Pikoloklarnet - Saksofon - Saxonett - Sipsi - Sopraniinosaksofon - Sopranklarnet - Sopransaksofon - Soprillo - Subkontrabass-klarnet - Subkontrabass-saksofon - Tárogató - Tenorsaksofon - Xaphoon - Zhaleika - Tubax

### Kahekordse lesthuulikuga

#### Avatud

Alghaita - Balaban - Bassanelli - Bassoboe - Bifora - Bombarde - *Catalan shawm* - Cromorne (Prantsuse barokk, erinev crumhornist) - Dudukk - Dultsian - Dulzaina - Fagott - Hekelfon - Hichiriki - Inglissarv - Kèn bầu - Kontrabassoboe - Kontrafagott - Mizmar - Nadaswaram - Oboe - Oboe d'amore - Oboe da caccia -Pikolohekelfon - Piccolo oboe - Piri - Pommer - Racket - Reed contrabass/*Contrabass à anche* - Rhaita - Rothphone - Sarrusophone - Shawm (šalmei) - Sopila - Sorna - Suona - Surnay - Taepyeongso - Tarogato - Tromboon - Hiina trompet - Zurla - Zurna

#### Kaetud

Cornamuse - Hirtenschalmei - Krummhorn - Kortholt - Rauschpfeife - Torupill

### Neljakordse lesthuulikuga

Pi - Shehnai - Sralai
**Brezno** (aastatel 1927–1948 **Brezno nad Hronom**, ungari keeles *Breznóbánya*, saksa keeles *Bries* või *Briesen*) on linn Slovakkias Banská Bystrica maakonnas, Brezno ringkonna halduskeskus.

Geograafiline asend
-------------------

Brezno paikneb orus Madal-Tatra ja Slovaki maagimäestiku vahel. Läbi linna voolab Hroni jõgi. Brezno asub Banská Bystricast 36 km idas.

Ajalugu
-------

Asulat on esmamainitud 1265. aastal. Breznole anti linnaõigused 1380. aastal. Vaba kuningalinna staatuse sai Brezno 1650. aastal. 9. aprillil 1779 hävis tulekahjus suur osa linnast. Raudteeühenduse sai Brezno 1896. aastal.

Rahvastik
---------

Slovakkia 2021. aasta rahvaloenduse andmetel oli Brezno elanikest slovakke 92,52%, tšehhe 0,5%, mustlasi 0,44%, ungarlasi 0,16% ja vietnamlasi 0,1%. Rahvus oli teadmata 5,86%-l elanikest.

Sõpruslinnad
------------

* Poola Ciechanów, Poola
* Serbia Čačak, Serbia
* Prantsusmaa Meudon, Prantsusmaa
* Rumeenia Nădlac, Rumeenia
* Tšehhi Nový Bydžov, Tšehhi

Viited
------

1. ↑  História mesta Mesto Brezno. Vaadatud 2. detsembril 2023
2. ↑  Number of population by ethnicity in the municipality Brezno at 1. 1. 2021 Sčítanie obyvateľov, domov a bytov 2021. Vaadatud 2. detsembril 2023
**Psüühikahäire**, ka **vaimse tervise häire**, **psühhiaatriline häire** on käitumises või mõtlemises väljenduv muster, mis põhjustab vaevusi ja/või kahjustab isiklikku toimimist. Häire omadused võivad olla püsivad, korduvad või esineda ühekordse episoodina. Mitmed häired omavad sümptomeid ja tunnuseid, mis ka sama haiguse piires võivad igal konkreetsel juhul väga palju erineda. Häirete põhjused on sageli ebaselged. Häireid defineeritakse selle abil, kuidas inimene käitub, tunneb, tajub või mõtleb. Diagnoosimisel arvestatakse ka inimese kultuuriliste ja usuliste veendumuste ja sotsiaalsete normidega.

Maailma Terviseorganisatsiooni arusaama kohaselt sõltub psüühikahäire sisu konkreetse ühiskonna sotsiaalsetest, kultuurilistest, majanduslikest ja õiguslikest iseärasustest.

Levinumad psüühilised haigused on meeleoluhäired (depressioon ja bipolaarne häire), psühhootilised häired (sh skisofreenia) ja ärevushäired (sh paanikahäire, üldistunud ärevushäire, obsessiiv-kompulsiivne häire, foobiad).

Psüühiliste haiguste ravi ja toetusvõimalused on väga mitmekesised. Tänapäevane ravi psüühiliste haiguste leevendamisel lähtub kolmest tugisambast: ravimid, psühhoteraapia ja psühhosotsiaalne rehabilitatsioon. Haiguse kulg ja prognoos on paremad, kui kasutada kombineerituna kõiki kolme.

Haigusest taastumine tähendab tihtipeale koos haigusega elus toimetulekut. See tähendab, et ühelt poolt on haiguse sümptomid raviga kas kadunud või sellisel määral taandunud, et ei sega oluliselt inimese igapäevast elu. Teiselt poolt on inimene õppinud vaatamata haigusele võimalikult iseseisvalt toime tulema ning elab mõtestatud ja tähendusrikast elu.

Haigusest taastumisel on oma kindlad seaduspärasused ja staadiumid. Eriti just raskemate psüühiliste haiguste puhul on taastumine pikk protsess ning võib mõnikord kesta lausa aastaid.

Psüühikahäired klassifitseeritakse RHK-10-s diagnoosikoodidega, mis algavad F-tähega: F0–F9.

Vaata ka
--------

* vaimne tervis
* psühhiaatria
* psühhopatoloogia

Viited
------

1. ↑  Bolton D (2008). *What is Mental Disorder?: An Essay in Philosophy, Science, and Values*. OUP Oxford. Lk 6. ISBN 978-0-19-856592-5.
2. ↑  "Mental disorders". *World Health Organization*. `{{cite web}}`: `|archive-url=` nõuab parameetrit `|archive-date=` (juhend)
3. ↑  "Mental disorders". *World Health Organization*. `{{cite web}}`: `|archive-url=` nõuab parameetrit `|archive-date=` (juhend)
4. ↑  "Mental disorders". *World Health Organization*. `{{cite web}}`: `|archive-url=` nõuab parameetrit `|archive-date=` (juhend)
5. ↑  American Psychiatric Association (2013). *Diagnostic and Statistical Manual of Mental Disorders* (5th ed.). Arlington, VA: American Psychiatric Publishing. Lk-d 101–05. ISBN 978-0-89042-555-8.
Lupita Tovar (1931)
**Lupita Tovar** (sünninimi **Guadalupe Natalia Tovar**; 27. juuli 1910 Matías Romero, Oaxaca – 12. november 2016 Los Angeles, California) oli Mehhiko näitleja.

Ta sai tuntuks filmi "Dracula" hispaaniakeelsest versioonist "Drácula" (1931) Eva rolliga. Tovar mängis peaosa ka Antonio Moreno filmis "Santa" (1932), mis oli Mehhiko esimene helifilm.

2001. aastal pälvis ta Mehhiko filmiinstituudi (*Academia Mexicana de Artes y Ciencias Cinematográficas*) elutööauhinna.

Tovar sündis Mehhikos ja suundus Hollywoodi 1929. aastal, mille järel omandas ta inglise keele väga kiiresti. 1932. aastal abiellus ta produtsendi Paul Kohneriga. Abielu kestis kuni mehe surmani 1988. aastal.

Tovari ja Kohneri tütrest Susanist (sündinud 1936) sai samuti näitleja. Lapselapsed Chris (sündinud 1969) ja Paul Weitz (sündinud 1965) on omakorda olnud edukad stsenaristid ja lavastajad.

Tovar suri 12. novembril 2016 Californias Los Angeleses 106-aastaselt.

Viited
------

1. ↑  "Lupita Tovar, a Mexican star in Hollywood's golden era, dies at 106". Los Angeles Times. 14. november 2016. Vaadatud 3.12.2016

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Lupita Tovar** |

* Lupita Tovar andmekogus IMDb (inglise)
**Malacky** (ungari keeles *Malacka*, saksa keeles *Malatzka*) on linn Slovakkias Bratislava maakonnas, Malacky ringkonna halduskeskus.

Geograafiline asend
-------------------

Malacky on ajaloolise Záhorie piirkonna keskus. Malacky asub Austria piirist 11 km ja Tšehhi piirist 21 km kaugusel, Bratislavast ligikaudu 34 km põhjas.

Malacky lähedalt kulgeb Bratislava–Praha maantee.

Ajalugu
-------

Asulat on esmamainitud 1206. aastal. Maximilian II andis Malackyle turuõiguse 1566. aastal. 1722. aastal rajati Malackysse Slovakkia üks esimesi tekstiilimanufaktuure. 1808. aastal hävis tulekahjus suur osa linnast.

Rahvastik
---------

Slovakkia 2021. aasta rahvaloenduse andmetel oli Malacky elanikest slovakke 89,41%, tšehhe 0,92%, ungarlasi 0,52%, vietnamlasi 0,23%, ukrainlas 0,15%, mustlasi 0,11% ja serblasi 0,1%. Rahvus oli teadmata 7,86%-l elanikest.

Sõpruslinnad
------------

* Tšehhi Veselí nad Moravou, Tšehhi
* Poola Żnin, Poola
* Ungari Albertirsa, Ungari
* Ungari Szarvas, Ungari
* Austria Gänserndorf, Austria

Viited
------

1. ↑  História v dátumoch Mesto Malacky. Vaadatud 2. detsembril 2023
2. ↑  Number of population by ethnicity in the municipality Malacky at 1. 1. 2021 Sčítanie obyvateľov, domov a bytov 2021. Vaadatud 2. detsembril 2023
Nathalie Sarraute
**Nathalie Sarraute** [nata'li sa'rot] (18. juuli 1900 Ivanovo, Tsaari-Venemaa – 19. oktoober 1999 Pariis, Prantsusmaa) oli vene-juudi päritolu prantsuse jurist ja kirjanik, "uueks romaaniks" nimetatud kirjandussuuna üks peamisi esindajaid.

Aastal 1925 abiellus ta Raymond Sarraute'iga. 1932. aastal kirjutas ta oma esimese raamatu "Tropismes", mis avaldati 1939. aastal. 

Teise maailmasõja puhkemise tõttu ei saavutanud tema raamatud alguses tuntust. 1941. aastal vabastati ta natside võimuletulekuga juristi positsioonilt. 

Tema looming on tugevasti mõjutatud Marcel Proustist.

Eesti keeles on temalt aastal 1973 ilmunud Loomingu Raamatukogus (nr 18/19) Ott Ojamaa tõlkes ja saatesõnaga romaan "Kas te kuulete neid?" (*Vous les entendez*?, 1972) ja 1987. aastal (LR nr 25/26) kogumikus "Valik I. Esseid maailmakirjandusest" lk 39–50 Häidi Kolle tõlkes essee "Kahtluse ajastu".

Kirjandus
---------

* Ott Ojamaa, "Neoromanistid jubileerivad" (Nathalie Sarraute – 70; Alain Robbe-Grillet – 50) – Looming 1972, nr 8, lk 1404–06

|  |  |
| --- | --- |
|  | Tsitaadid Vikitsitaatides: **Nathalie Sarraute** |
Arnold Oksmaa
**Arnold Oksmaa** (sündinud 17. augustil 1979 Kohtla-Järvel) on eesti laulja, meelelahutus- ja seltskonnategelane. 

Kuivõrd Oksmaa on laulmisest enam tuntud oma skandaalse eraelu ja meedialembuse poolest, on teda avalikkuses tituleeritud tihti ka "kõmutegelaseks".

Elulugu
-------

Ta õppis aastatel 1987–1997 Tallinna I Internaatkoolis.

Arnold Oksmaa esindas 2000. aastal Eestit puuetega inimeste Eurovisioonil Tamperes, kus ta sai koos kõigi teiste osalejatega, kes ei tulnud esikohale, teise koha. Ta kirjutas Mart Laarile ja Signe Kivile, et ta tahab selle eest preemiat saada, nagu "päris" eurolauljad ja tippsportlased. Ta oleks seda kasutanud oma koduköögi remontimiseks Kalamajas.

2002. aastal valmis Arnoldist dokumentaalfilm "Teine Arnold" (režissöör Urmas E. Liiv).

Samal aastal sai Oksmaa tuntuks ajakirjas Kroonika esitatud väidetega, mille kohaselt oli ta alaealisena laulja ja helilooja Joel Steinfeldti armuke. Lisaks esitas Oksmaa samal aastal Raadio Uunole antud intervjuus väiteid ka samasuguse suhte kohta telesaatejuht Urmas Liiviga. Järgnenud uurimise ja kohtuprotsesside käigus Oksmaa esitatud süüdistused tõendamist ei leidnud.[*viide?*]

Augustis 2006 algatati Arnold Oksmaa pornovideote ja -piltide väidetavalt ebaseaduslikus levitamises kriminaalasi karistusseadustiku paragrahvi 220 alusel, mis käsitleb autoriõiguse rikkumist.

Hiljem asus ta elama Helsingisse, kus teenis leiba kelnerina. Ta on jätkanud ka tegevust harrastuslauljana ja tegeleb autobiograafia kirjutamisega. 2010. aastal avas ta isikliku kanali veebisaidil YouTube.

Teoseid
-------

* 2002 plaadifirma TopTen tõi turule Arnold Oksmaa sooloplaadi "Teine Arnold"
* 2003 "Hüljatud Eesti moodi" (autobiograafia). Hai Uim. Tallinn 2003
* 2006 "Valitud pressiteated". Presshouse Kirjastus. Tallinn 2006
* 2011 hakkas kirjutama oma uut autobiograafiat

Tunnustus
---------

* 2003 Eesti popmuusika aastaauhind "Kuldne Plaat 2003"

Tema kohta tehtud
-----------------

* 2002 Urmas E. Liivi dokumentaalfilm "Teine Arnold"
* 2003 Mari Leen Albers kirjutas Oksmaa elust raamatu "Avameelselt Arnoldist"
* 2004 Aivar Palumäe ja Gunnar Loho lavastasid temast eluloofilmi "MEESUS"

Viited
------

1. ↑  Kohtutäiturid arestisid Arnold Oksmaa pangaarved Delfi, 10. november 2010.
2. ↑  Vainküla, Kirsti. Presidendi tütre ähvardaja teine ohver oli Arnold Oksmaa Eesti Ekspress, 4. november 2010.
3. ↑  Arnold Oksmaa. Hüljatud Eesti moodi. Hai Uim, Tallinn 2003, lk. 89–91
4. ↑
5. ↑  Jaan Väljaots. Steinfeldt Kroonikaga kohtus. Õhtuleht, 21. jaanuar 2003
6. ↑  Kadi Viljak. "Teadsin, et ta soovib minuga magada". Õhtuleht, 29. august 2002
7. ↑  Oksmaa pornopiltide levitajad vangi? Õhtuleht, 2. veebruar 2006
8. ↑  Arnold Oksmaa soovib abielluda Eestis 10.10.2010 kell 10. Elu 24, 27. veebruar 2010

Välislingid
-----------

* Arnold Oksmaa kanal YouTube'is
* Arnold Oksmaa: "Oma väikese kasvu kohta on mul ilus ja sirge riist"
* Arnold Oksmaa pommitab meediat omatehtud uudistega
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib kutsungist Ameerika Ühendriikide presidenti transportivale lennukile; asepresidenti transportiva lennuki kutsungi kohta vaata lehekülge Air Force Two.* |

---

VC-25A, mille pardal Clinton maandus Petersoni õhuväebaasi (1999)
Joe ja Jill Biden maale astumas Rooma Fiumicino lennujaamas (2021)
**Air Force One** on lennujuhtimise kutsung, mis on määratud Ameerika Ühendriikide õhuväe lennukile, millega parajasti transporditakse Ameerika Ühendriikide presidenti.

Tavaliselt kasutatakse seda kutsungit presidendi kahe peamise transpordilennuki puhul. Neid lennukeid kasutatakse vaheldumisi, millest üks on alati varuks ja stardivalmis. 1990. aastate algusest on kasutusel lennukid Boeing VC-25. 2020. aastate lõpuks peaks Boeingil valmima selleks funktsiooniks uus lennukimudel.

Prioriteetset kutsungit kasutatakse siiski mistahes õhujõudude lennuki tähistamiseks, millel reisib ametis olev president. Saatjaskonnale lisaks võivad kaasa lennata valitud ajakirjanikud. Lennukit, mille pardal viibib mõni presidendi pereliige, näiteks abikaasa, aga mitte tema ise, saadab kutsung **Air Force One Foxtrot**.

Vaata ka
--------

* Air Force One'i paviljon
* Marine One
* Army One
* Navy One

Viited
------

1. ↑

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Air Force One** |

* Air Force One Boeingu veebisaidil
**Pärnu mudaravila** on Pärnus asuv uusklassitsistlik hoone, kus tegutseb spaahotell.

Hoone valmis 1838. aastal, kui seal olid merevannid ja saunad. Hoonesse on rajanud skulptuurid Voldemar Mellik. 1915. aastal hävis hoone aga tulekahjus.

1926.–1927. aastal taastati hoone Olev Siinmaa, Erich von Wolffeldt ja Aleksander Nürnbergi projekti järgi. 1929. aastal ehitati mudaravilale vasak tiib, kus asus süsihapperaviosakond, ning 1935. aastal parem tiib, kus oli vesiraviosakond. Pärast Eesti taasiseseisvumist jäi hoone tühjaks ja kasutuseta.

Spaahotell Hedon
----------------

2013. aasta kevadel algas mudaravila renoveerimine arhitektide Inga Raukase, Tarmo Teedumäe ja Paco Ulmani projekti järgi.  Sisekujunduse on teinud Vaikla Stuudio. Mudaravila omanik on olnud AS Pärnu Mudaravila (Äriregistrist kustutatud 2005). 2014. aastal avati seal spaahotell Hedon. Renoveerimise käigus korrastati hoone fassaad, skulptuurid ja siseruumid ning sinna tehti hoolitsusruumid, basseinid ja saunad. Lisaks ehitati hoonele juurdeehitis, kuhu tuli neljatärnihotell.

Galerii
-------

* BareljeefBareljeef
* Pärnu mudaravilaPärnu mudaravila
* Ülaltvaade Pärnu mudaravilale 2021. aasta oktoobrisÜlaltvaade Pärnu mudaravilale 2021. aasta oktoobris
* Pärnu mudaravila, vaade Supeluse tänavalt, 9. märts 2023Pärnu mudaravila, vaade Supeluse tänavalt, 9. märts 2023
* Pärnu mudaravila, vaade Ranna puiesteelt, 9. märts 2023Pärnu mudaravila, vaade Ranna puiesteelt, 9. märts 2023

Vaata ka
--------

* Pärnu rand
* mudaravi

Viited
------

1. ↑  Pärnu Mudaravila, Pärnu maakond – Puhka Eestis
2. ↑  16700 Pärnu mudaravila – Mälestised – Kultuurimälestiste riiklik register
3. ↑  Pärnu linn renoveerib ajaloolise mudaravila – ERR uudised
4. ↑  "Pärnu Mudaravila hoones asuva spaahotelli nimeks saab Hedon – Puhka Eestis". Originaali arhiivikoopia seisuga 22. veebruar 2014. Vaadatud 11. veebruaril 2014.

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Pärnu mudaravila** |

* Hedon Spa koduleht
* Pärnu mudaravila kultuurimälestiste riiklikus registris Muuda Vikiandmetes
Geiser Old Faithful Yellowstone'i rahvuspargis.
**Geiser** on aktiivse geotermilise piirkonna (kuuma) vee ja auru allikas, millel on perioodiline pursketsükkel.

Geisri tekkeks on vaja veeallikat ning maa-alust süsteemi (nt lõhed, reservuaarid jne), mis soojendab vett ja tekitab sellega rõhku. Need kolm tingimust esinevad harva koos, mistõttu on ka geisrid harvaesinev nähtus.

Tegutsevaid geisreid on tuhatkond. Enamik neist asub järgmises seitsmes piirkonnas:

* Geisrite org Kamtšatka poolsaarel, Venemaa
* Uus-Meremaa Põhjasaar
* Islandi saar
* Yellowstone'i rahvuspark USA-s
* El Tatio org Tšiilis
* Steamboat Springs ja Beowawe Geyser Field Nevada osariigis USA-s
* Umnaki saar Aleuudi saarestikus Alaska osariigis USA-s

Purske kutsub esile maa-alusesse reservuaari kogunenud veeaur, mis, ületades kriitilise rõhu, surub tema kohal oleva vee maapinnale. Suurem osa veest voolab tagasi maa alla, kust ta peagi uuesti välja surutakse.

Leidub looduslikke kuumaveeallikaid, mis pritsivad vett välja kogu aeg, vaibumata nii-öelda laadimiseks. Selliseid allikaid ei nimetata geisreiks, sest definitsiooni järgi on geisri tegevus perioodiline.

On ka külma veega geisreid. Nende puhul ei kutsu purset esile veeaur, vaid vee soojenedes vabanenud süsihappegaas. Sellised on näiteks Herľany geiser Slovakkias või Andernachi geiser Saksamaal.

Vaata ka
--------

* Fly geiser

Viited
------

1. ↑  Geyser in Herlany, UNESCO
2. ↑  Frank Patalong: *Größter CO2-Geysir der Welt: Eifel für Kaltduscher*, Spiegel Online, 7. mai 2012

Välislingid
-----------

* Info geisrite kohta
* Michigani ülikooli geisrileht
* Pilte Islandi geiser Strokkurist
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib Narva linnaosast, Rakvere linnaosa kohta vaata artiklit Paemurru (Rakvere); Eesti endise küla kohta vaata artiklit Paemurru (Järvamaa); perekonnanime kohta vaata artiklit Paemurru (perekonnanimi).* |

---

Paemurru linnaosa asukoht
Paemurru asula 1905. aasta Narva linnaplaanil
Paemurru linnaosa 1929. aasta Narva linnaplaanil
**Paemurru** on Narva linnaosa, mis paikneb linna keskosas. Selle piirideks on Tallinna–Peterburi raudtee põhjas, Elektrijaama tee läänes, Tiigi ja Kulgu tänav lõunas ning raudtee ja Joala tänav idas.

Paemurru linnaosa piirneb põhjas Soldina ja Kerese, idas Kreenholmi, lõunas Kulgu ning läänes Kreenholmi linnaosaga.

Asula on oletatavasti nime saanud temast kirde pool asunud paemurru järgi (märgitud 1905. aasta linnaplaanil).

Venemaa keisririigi aegse Narva linna arengul oli omapära, et tööstuslinnaks arenguga ning uute asumite moodustumisega (Joaoru alev, Narva ja Narva raudteejaama vahel, Peetri alev, Paemurru jt) ei kuulunud need Narva linna koosseisu, vaid Narva linna piirist lääne pool asunud Rakvere kreisi. Narva linn aga kuulus Peterburi kubermangu Jamburgi maakonda.

Paemuuru linnaosas on eramajad ja tööstushooned. Selle territooriumi lõunaosas paikneb AS Narva Bark.

Narva vapp
Narva linnaosad

Elektrijaama | Joaoru | Kalevi | Kerese | Kreenholmi | Kudruküla | Kulgu | Olgina | Paemurru | Pähklimäe | Siivertsi | Soldina | Sutthoffi | Vanalinn | Veekulgu  

**Ajaloolised linnaosad**  

Jaani eeslinn | Kadastiku | Narva eeslinn | Peetri eeslinn
**"Prillitoos"** on Eesti Televisiooni saade eakatele inimestele ja ka eakatest inimestest. Esimene saade oli eetris 30. oktoobril 1983. 

Esimesed saated läksid eetrisse pealkirjaga "Lõunatund". Pealkirja "Prillitoos" leidis saatele aga peagi toimetaja Helgi Oiderma. 

Sarisaate looja ja kauaaegne saatejuht oli teleajakirjanik ja ajakirjandusõppejõud Hagi Šein. Seejärel olid saatejuhid Koidu Kenapea (al.1986), Hille Tarto, Kadri Pihelo, Heiki Meeri ja Ela Tomson. Pikemat aega olid saate toimetajad Hille Tarto ja Elve Tonts.

Pensionäride Liidu sünd
-----------------------

1989. aastal käis Hagi Šein saates välja mõtte, et pensionärid võiksid luua oma organisatsiooni. Televaatajate tagasiside oli aktiivne, saate toimetusse saabusid sajad soovi- ja toetusavaldused. Nii loodigi Eesti Pensionäride Liit, mille asutamiskoosolek peeti Eesti Raadio Valges saalis 30. märtsil 1990.

"Prillitoosi" uuenduskuurid
---------------------------

Alates 2009. aasta jaanuarist võeti kasutusele uus saateformaat ja saadet hakkas tootma Haridusmeedia OÜ. Autor oli Anne Lill, saatejuhid Diana Lorents, Hans Kaldoja ja Ewe Kaselaan. 

2011. aastast juhib "Prillitoosi" Reet Linna. Just "Prillitoosi" saatejuhina tunnistati Reet Linna 2019. aasta Eesti filmi- ja teleauhindade galal parimaks naissaatejuhiks.

Vaadatavus
----------

Alates 2011. aastast hakkas vahepeal populaarsust kaotanud "Prillitoosi" vaatajate arv uuesti kosuma. Kui 2011. aasta oktoobris oli "Prillitoosil" 85 000 vaatajat, siis 2018. aasta oktoobris juba 112 000 vaatajat.

Viited
------

1. ↑  Galerii: "Prillitoos" tähistas 35. sünnipäeva. ERR Menu. 24.10.2018.
2. ↑  Galerii: "Prillitoos" tähistas 35. sünnipäeva. ERR Menu. 24.10.2018.
3. ↑  Hendrik Alla. Telelegend Reet Linna sai «Prillitoosi» jaoks küpseks. Postimees.ee, 03.09.2011.
4. ↑  Parim film "Seltsimees laps", parimad saatejuhid Taukar ja Linna: selgusid kõige-kõigemad tele- ja filmitegijad!. Kroonika/Delfi. 01.04.2019.
5. ↑  Hendrik Alla. «Prillitoos» edestab skandaalset seksisaadet. Postimees.ee. 08.11.2011.
6. ↑  Näosaate avaosa tõusis teletabeli tippu, esikümnesse jõudis ka "Prillitoos". ERR Menu. 09.10.2018.

Välislingid
-----------

* Saate tutvustus Eesti Televisiooni kodulehel
**Voldemar Peil** (5. november 1907 Narva – 17. oktoober 1999) oli eesti teatrikunstnik.

Voldemar Peili isa töötas malmivalajana Sinovjevi tehases ja ema kangruna Kreenholmis. 

Ta õppis Narva Eesti Kooliseltsi algkoolis ja seejärel Narva linna 3. algkoolis. 1926. aastal lõpetas ta Narva I Ühisgümnaasiumi ja 1930. aastal Pallase kunstikooli joonistusõpetajana. Esimest korda esines oma loominguga 1929. aastal Narva Kunstiühingu näitusel.

Aastatel 1932–1940 töötas ta Narva Teatri dekoraatorina. Aastatel 1940–1964 oli ta Vanemuise teatri, 1964–1970 Tallinna Draamateatri ja 1971–1977 Vene Draamateatri peakunstnik. 

Ta kujundas üle 300 lavastuse. Oli kuue üldlaulupeo kujundaja, lisaks kujundas rahvakunstiõhtuid, vabariiklikke pidulikke miitinguid ja kontserte, näiteks Tammsaare juubelikontserdi Moskva Suures Teatris ja "Haapsalu legendi" nimelise vabaõhuetenduse Haapsalus.

1973. aastast hakkas tegelema rohkem maalikunstiga ning eksponeeris oma loomingut kolmel isikunäitusel. 

1946. aastal ilmus temalt raamat "Lavakujunduse alged".

Tunnustus
---------

* 1955 Eesti NSV teeneline kunstitegelane
* 1968 Eesti NSV rahvakunstnik

Viited
------

1. ↑   (vaadatud 07.02.2016)
2. 1 2 3 4 5 6  Eesti kunsti ja arhitektuuri biograafiline leksikon. Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus, 1996. Lk 378
3. 1 2 3 4  Omakäeline elulugu. Eesti Kunstimuuseumi arhiiv EKMA.136.13.7/103

Kirjandus
---------

* Eesti kunsti ja arhitektuuri biograafiline leksikon. Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus, 1996. Lk 378
Alexander von Stieglitz
Parun **Alexander Peter von Stieglitz** (Venemaal tuntud kui *Aleksandr Ljudvigovitš*, vene keeles *Александр Людвигович Штиглиц*) (1. (ukj 13. september) 1814 Peterburi – 24. oktoober (ukj 5. november) 1884 Peterburi) oli Venemaa finantsist ja filantroop. Ta oli esimene juhataja Venemaa Riigipangas, millest hiljem arenes tänapäevane Venemaa Föderatsiooni Keskpank.

Elulugu
-------

Stieglitzi isa oli Peterburi pankur parun Ludwig von Stieglitz (1779–1843), kes asutas panga "Штиглиц и К°". Ta õppis Tartu Ülikoolis ning astus seejärel 1840. aastal riigiteenistusse Venemaa Keisririigi Rahandusministeeriumi manufaktuurinõukogu liikmena. 1843. aastal päris ta isa tohutu varanduse, saades õukonnapankuriks. 1840.–1850. aastatel müüs ta välismaal edukalt võlakirju, millega rahastati Peterburi–Moskva raudtee ehitust, Krimmi sõja ajal aga vahendas Venemaa välislaene.

1845. aastal omandas Stieglitz Narvas kõik Joala kalevivabrikud. 1846. aastal valiti ta Venemaa börsi nõukogu juhiks. Ta osales laialdaselt raudteede ehituses, mis ühendasid Venemaa suurlinnu Läänemere ranniku, Varssavi ja Musta merega. 15. aprillil 1851 asutas Stieglitz Narva jõe paremkaldale kalevivabriku kõrvale Narva linaketramis- ja kudumisvabriku.

Eriliste ühiskondlike teenete eest pälvis ta 1854. aastal riiginõuniku, 1855. aastal aga tegeliku riiginõuniku teenistusastme. 1860. aastal loobus Stieglitz pangandustegevusest ning astus tagasi börsinõukogu esimehe kohalt. 1862 sai ta salanõuniku, 1881 tegeliku salanõuniku aukraadi.

Von Stieglitzi rahaga asutati 1876. aastal Aleksander II käsul nn Stieglitzi kunstikool (ametlikult A. L. Stieglitzi nimeline Peterburi Riiklik Kunsttööstusakadeemia), kus õppisid ka mitmed Eesti kunstnikud: Karl Burman vanem (1901–1902), August Roosileht (1906–1907), Aleksander Promet (1897–1904), Hans Kuusik (1902), Jaan Koort, Konrad Mägi, Roman Nyman, Aleksander Tassa, Voldemar Mellik ning Nikolai Triik. 1953–1994 kandis kool nõukogude skulptori Vera Muhhina nime.

Aleksander von Stieglitz on maetud Jaanilinna Püha Kolmainsuse kirikusse.

Autasud
-------

### Venemaa autasud

* Püha Stanislavi ordeni III klass
* Püha Vladimiri ordeni IV klass (1846)
* Püha Anna ordeni II klass (1847, keisrikroon 1849)
* Püha Vladimiri ordeni III klass
* Püha Stanislavi ordeni I klass (1857)
* Püha Anna ordeni I klass (1864, koos keisrikrooniga)
* Püha Vladimiri ordeni II klass (1866)
* Valgekotka orden (1869)
* Püha Aleksander Nevski orden (1875)

### Välismaa autasud

* Oldenburgi hertsog Peter Friedrich Ludwigi Teenteordeni II klass (1866)
* Taani Dannebrogi ordeni suurrist (1876)
* Prantsusmaa Auleegioni ordeni ohvitseririst (1878)

Viited
------

1. 1 2  Alexander von Stieglitzi seosed Eestiga
2. ↑  OÜ Narva Linaketramise Manufaktuur - EAA.3153

Välislingid
-----------

* Erik Amburgeri andmebaas. Nr 45985 .
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel on Vecate mõisast; Ate mõisa kohta vaata artiklit Ate mõis.* |

---

Vecate mõis (Läti)Vecate mõis
Asendikaart
Vecate mõisa kõrvalhoone 2013. aastal
Vecate mõis 1903. aasta kaardil. Väljavõte kaardilt "Wegekarte des Wolmarschen Kreises mit den Kirchspiels- und Gutsgrenzen" (1903). Mõisa maad on kaardil tähistatud numbriga 55
**Vecate mõis** (saksa keeles *Alt-Ottenhof*, läti keeles *Vecates muiža*) oli rüütlimõis Liivimaal Volmari kreisis Väike-Salatsi kihelkonnas. Praegu asub Lätis Valmiera piirkonnas Vecate vallas Vecates.

Ajalugu
-------

Vecate mõis oli algselt riigimõis. Enne aastat 1640 oli mõis Axel Oxenstierna valduses, seejärel andis kuninganna Kristiina selle de la Barredele. Aastal 1744 andis Katariina II mõisa major Matvejevile, see müüs aga valduse Patkulitele. Edasi kuulus mõis aastast 1755 kuni võõrandamiseni 1920. aastal Sieverside suguvõsale.

Mõisa suurus
------------

Bienenstammi andmetel oli mõisa suurus 1816. aastal 6 ja 1/2 adramaad, sellele allus 356 mees- ning 383 naishinge (osa neist olid Matīši kihelkonna hingekirjas). Aastal 1757 oli adramaid 11 ja 1/4, aastal 1734 aga 8 ja 5/8. Aastal 1688 oli mõisa suurus koos Jaunate mõisaga 19 ja 1/2 adramaad. Aastal 1832 oli mõisal adramaid 12 ja 4/5, aastal 1881 aga 6 ja 30/80, lisaks veel 16 ja 60/80 adramaad mõisale kuuluvate talude koosseisus.

Karjamõisad
-----------

Mõisa koosseisu kuulus samas kihelkonnas kaks karjamõisa: Jēkabi (*Jacobshof*) (nimetatud 1816. aastal) ja Kārļi (*Karlsberg*). Kaks aastal 1816 mainitud karjamõisa jäid Matīši kihelkonda: *Karlshof* ja *Kahrkle*.

Mõisaansambel
-------------

Mõisa puidust härrastemajas tegutses aastani 1960 klubi. Tänapäeval on mõisakompleksist järel vaid peahoone varemed ja park.

Pildid
------

* Kõrvalhoone 2013. aastalKõrvalhoone 2013. aastal
* Kõrvalhoone 2013. aastalKõrvalhoone 2013. aastal
* Kõrvalhoone 2013. aastalKõrvalhoone 2013. aastal

Vaata ka
--------

* Jaunate mõis

Viited
------

1. ↑  Materialien zu einer Geschichte der Landgüter Livlands, Heinrich von Hagemeister; lk. 137
2. ↑  Bienestamm, H. von. Geographischer Abriss der drei deutschen Ostsee-Provinzen Russlands, oder der Gouvernemens Ehst-, Liv- und Kurland. Riga: Deubner, 1826, lk 244.
3. ↑  Materialien zu einer Geschichte der Landgüter Livlands, Heinrich von Hagemeister; lk. 134
4. ↑  Stryk, Leonhard von. Beiträge zur Geschichte der Rittergüter Livlands. Zweiter Teil. Der lettische District. Dresden: Druck von Albanus´schen Buchdruckerei, 1885, lk 213.

Välislingid
-----------

Vana Vecate mõis (*läti keeles*)

Väike-Salatsi kirik.
Väike-Salatsi kihelkond

**Kirik**: Väike-Salatsi kirik  

**Mõisad**: Väike-Salatsi kirikumõis | Iduse mõis | Jaunate mõis | Košķele mõis | Pantene mõis | Sēļi mõis | Skulberģi mõis | Valtenbergi mõis | Vecate mõis
**Sven Helmuth Ruetman** (aastani 1949 **Rütman**; 14. juunil 1927 Rakvere – 12. veebruar 2022 California) oli eesti keemik.

Elulugu
-------

Sven Helmuth Ruetman on ametniku poeg.

Ta õppis Tallinna Reaalkoolis, asus aastal 1944 Saksamaale ja lõpetas 1948 Geislingeni Eesti Gümnaasiumi. Aastast 1949 elab USA-s, lõpetas 1953 Millikini Ülikooli Illinoisi osariigis; Ph.D. (orgaaniline keemia, 1957, Utah' Ülikool, Salt Lake City), väitekiri "Linear Phenol-Formaldehyde Polymers from o- and p-Chlorophenol". 1957–1961 Shelli kontsernis Emeryville'is (California) keemik-teadur, 1961–1963 San Diegos NARMCO R&D vanemteadur ja 1963–1993 Dow Chemical Company Walnut Creekis teadusjuht.

Teadustöö
---------

Uurimisvaldkond: orgaaniline süntees. American Chemical Society liige. 8 teadustrükist, 20 USA patenti.

Teoseid
-------

* Synthesis of Perchlorinated Vinyl Compounds. // Synthesis, (1973)
* Synthesis of Perchlorinated Indene and 5H-1-pyrindine. // Synthesis, (1975)
* A New Synthesis of Perchlorinated Aromatic Nitriles. // Synthesis 716 (1977).

Viited
------

1. 1 2 3 4  Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide

Välislingid
-----------

* *Eesti teaduse biograafiline leksikon.* 3. köide: *N–Sap* TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013

 *Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.*
**Merike Kütt** (sünninimi Metsa, sündinud 2. aprillil 1968 Elvas) on eesti luterliku kiriku vaimulik, EELK Narva-Jõesuu koguduse õpetaja. 

Merike Kütt on lõpetanud Nõo Keskkooli (1986, hõbemedal), Eesti evangeelse luterliku kiriku usuteaduse instituudi usuteaduse erialal (1999) ning saanud samast õppeasutusest religioonipedagoogika magistrikraadi (2011). Ristitud ja konfirmeeritud aastal 1990 EELK Vigala koguduses. 16. septembril 1999 ordineeriti ta diakoniks ja 31. detsembril 2000 preestriks. 

Teenis aastatel 1999–2013 kaitseväe kaplanina (kaitseväe staabi- ja sideüksuste väljaõppekeskuse üksik-sidepataljoni kaplan 1999–2005, logistikakeskuse lahinguteenindustoetuse väljaõppekeskuse tagalapataljoni kaplan 2005–2007, jalaväe väljaõppekeskuse Üksik-Vahipataljoni kaplan 2007–2009, Põhja kaitseringkonna kaplan 2009–2013). 

Alates 1. oktoobrist 2013 oli ta justiitsministeeriumi vanglate osakonna nõunik-peakaplan. 
Aastal 2019 määrati Kütt EELK Viru praostkonna vikaarõpetajaks ning alates 1. septembrist 2022 on ta EELK Narva-Jõesuu koguduse õpetaja.

Sõjaväelised auastmed
---------------------

* lipnik 1999,
* nooremleitnant 2001,
* leitnant 2005,
* kapten 2008.

Tunnustus
---------

* EELK aukiri 2016
* EELK Teeneteristi III järk 2017
* Eesti Sõjahaudade Hoolde Liidu teeneteristi III klass 2004

Välislingid
-----------

* Merike Kütt otsib elus uusi huvitavaid väljakutseid, Eesti Kirik, 18. aprill 2018
* Vanglate peakaplaniks saab Merike Kütt, just.ee, 25. september 2013
**Yellowstone'i rahvuspark** asub Ameerika Ühendriikides Wyomingi, Montana ja Idaho osariigi alal. See on asutatud 1872. aastal ja on maailma esimene rahvuspark. Pindala on 8987 km². Park on saanud nime Yellowstone'i jõe järgi, mis voolab läbi rahvuspargi.

Rahvuspargis on umbes 300 geisrit ja 10 000 kuumaveeallikat.

Kuumaveeallikad
---------------

Kuumaveeallikad on kõrge temperatuuriga väikesed järvekesed. Temperatuur on kohati isegi keemistemperatuuril. Kasutatakse ravimineraalveena, sest vesi sisaldab mitmeid lahustunud aineid ja mineraalsooli.

Loomad
------

Rahvuspargis leidub koiotte, piisonikarju, põtru, lumelambaid, grislikarusid, kopraid, baribale, hunte ja nelja liiki hirvi.

Grand Prismaticu kuumaveeallikas
--------------------------------

Grand Prismaticu kuumaveeallikas 2022. aastal
Grand Prismaticu kuumaveeallikas on madalpõhjaline allikajärv. See särab kõikides vikerkaarevärvides. Järves elutseb palju baktereid ja vetikaid, kes vajavad elutegevuseks aineid, mida allikavesi maapõuele sügavustest toob.

Old Faithful ehk Vana Ustav
---------------------------

Old Faithful on Yellowstone'i rahvuspargi kuulsaim geiser. See purskab iga 35–120 minuti tagant ja purse kestab 2–5 minutit kuni 30 meetri kõrgusele. Mida kauem purse kestab, seda pikem on ka kahe purske vaheline ajavahemik.

Juriidiline pädevus
-------------------

Kuigi Yellowstone'i rahvuspark jääb kolme osariigi territooriumile, siis kuulub ta tervikuna Wyomingi kohturingkonna jurisdiktsiooni alla. See teeb Wyomingi ringkonnakohtust ainsa ringkonnakohtu, kelle pädevus ületab ühe osariigi piire.

Välislingid
-----------

 Yellowstone'i rahvuspark – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis

| * v
* r
Ameerika Ühendriikide rahvuspargid |
| --- |
| 
Acadia **·** Ameerika Samoa **·** Arches **·** Badlands **·** Big Bend **·** Biscayne **·** Black Canyon of the Gunnison **·** Bryce Canyon **·** Canyonlands **·** Capitol Reef **·** Carlsbad Caverns **·** Channel Islands **·** Congaree **·** Crater Lake **·** Cuyahoga Valley **·** Death Valley **·** Denal **·** Dry Tortugas **·** Everglades **·** Gates of the Arctic **·** Glacier **·** Glacier Bay **·** Grand Canyon **·** Great Sand Dunes **·** Grand Teton **·** Great Basin **·** Great Smoky Mountains **·** Guadalupe Mountains **·** Haleakalā **·** Hawaiʻi Volcanoes **·** Hot Springs **·** Isle Royale **·** Joshua Tree **·** Katmai **·** Kenai Fjords **·** Kings Canyon **·** Kobuk Valley **·** Lake Clark **·** Lassen Volcanic **·** Mammoth Cave **·** Mesa Verde **·** Mount Rainier **·** North Cascades **·** Olympic **·** Petrified Forest **·** Pinnacles **·** Redwood **·** Rocky Mountains **·** Saguaro **·** Sequoia **·** Shenandoah **·** Theodore Roosevelt **·** Virgin Islands **·** Voyageurs **·** Wind Cave **·** Wrangell–Saint Elias **·** Yellowstone **·** Yosemite **·** Zion |
**Eesti Lennuspordi Föderatsioon** (lühend **ELF**) on üleriigiline Eesti lennuklubide ja lennuspordiga tegelevate huviliste mittetulunduslik ühing (MTÜ).

Eesti Lennuspordi Föderatsioon on Eesti Olümpiakomitee ja Rahvusvahelise Lennuspordiföderatsiooni (Fédération Aéronautique Internationale – FAI) liige.
Igast FAI liikmesriigist peab üks organisatsioon olema NAC (National Airsport Control) esindaja, milleks Eestis on ELF. NAC ülesandeks on esindada liikmesriigi huve FAI administratsioonis ning osaleda FAI tegevuses.

ELF-i kaudu saavad lennuspordiga tegelevad Eesti alalised elanikud taotleda FAI võistluslitsentse. ELF registreerib saavutatud rekordeid ja võistlusi Eestis, koordineerib spordikohtunike tööd ja nende kvalifitseerimist ning muud seotud tegevust. 
ELF väljastab hobilendurite, langevarjurite, tiibvarjurite ja motovarjurite pädevustunnistusi vastavate sportlaste liikmesklubide kaudu.

Ajalugu
-------

23.–28. juulil 1938 Berliinis peetud konverentsil võeti Eesti Aeroklubi FAI Rahvusvahelise Lennuasjanduse Liidu liikmeks, ning selle otsusel määrati Eesti Aeroklubi FAI ametlikuks ainuesindajaks Eestis. Seega sai Eesti Aeroklubi ainsaks seaduslikuks kanaliks, mille kaudu reguleerida lennusporti Eestis, ning lennuspordisaavutused ja rekordid, mis polnud Eesti Aeroklubis registreeritud, ei leidnud tunnustamist ei Eestis ega ka rahvusvaheliselt.

Viited
------

1. ↑  Eesti Aeroklubi - F.A.I. liige Sakala nr. 85, 25. juuli 1938.

Välislingid
-----------

* Eesti Lennuspordi Föderatsiooni koduleht