recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Kaukaasia Albaania Apostlik Kirik** oli tänapäeva Aserbaidžaani aladel tegutsenud kohalik kirik, üks vanimaid kristlikke kogukondi. Mõnda aega oli see autokefaalne, seejärel tegutses aga Armeenia Apostliku Kiriku osana (metropoliitkonnana). Kiriku liturgiliseks keeleks oli udi keel. Kaukaasia Albaania Apostliku Kiriku pea oli katoolikos.

Pärimuse kohaselt pani kirikule aluse püha Elisæus, üks apostel Juudas Taddeuse õpilastest, juba I sajandil. IV sajandil võttis kuningas Urnayr Armeenia kirikult vastu kristluse, see tõi kaasa udide usuvahetuse ja kristluse laiema leviku piirkonnas. Kuna kuninga usuvahetuse tõi kaasa Armeenia kiriku tegevus, pidasid nad endid Albaania kiriku protežeeks, piirkonna elanikud aga pidasid oma kirikut armeenlaste omast vanemaks.

V sajandil tõlgiti udi keelde Piibel. Vanimad säilinud piiblitõlked pärinevad siiski VII sajandist ja neis on tunda märkimisväärseid armeenia mõjusid. Sajandi alguses levis piirkonnas Pärsia mõjul zoroastrism. Sajandi lõpus saabus aga kristluse kuldaeg, mil kiriku struktuur formaliseeriti. VI sajandil saabusid piirkonda hunnid ja kirik alustas nende seas misjonitööd.

Aastal 705 otsustasid piirkonna riigijuhid, et lasevad edaspidi kiriku katoolikose määrata armeenia kirikul, mis tõi edaspidi kaasa kiriku autokefaalia kadumise. VIII sajandil tõi araablaste invasioon kaasa ka selle, et suur osa piirkonna elanikest võttis vastu islami. Piirkonna rahvad, kes islamit vastu ei võtnud, sulasid kas ühte armeenlastega või konsolideerusid ühtseks udi rahvaks. Kahhethi alade asukad liitusid aga Gruusia Õigeusu Kirikuga.

Aastaks 1434 oli kirik saanud Armeenia kiriku osaks ja kaotanud oma autokefaalia. Lisaks Aserbaidžaani aladele haldas see ka Armeenia Õigeusu Kiriku piiskopkonda, mille aladeks olid Kuldhordi maad ja mille keskuseks oli Sarai-Batu. XVIII sajandil haldas see ka armeenlaste kogukonda Astrahanis. 

Aastal 1815 lasi Venemaa keiser Nikolai I Kaukaasia Albaania Apostliku Kiriku võimuorganid likvideerida. Aastal 1836 keelustas ta selle tegevuse täielikult ja kõik selle kogudused võttis üle Armeenia Apostlik Kirik.

Viited
------

1. ↑  M.L. Chaumont, "Albania," Encyclopædia Iranica, I/8,lk. 806-810
2. ↑  Movses Kaghankatvatsi. The History of the Country of Albania. II.XLVIII
3. ↑  Babian, Archbishop Gorun (2001). The Relations between the Armenian and Georgian Churches: According to the Armenian Sources, 300-610. Armenian Catholicosate of Cilicia, Antelias, Lebanon: Kevork Melidi Netsi Literary Award.
4. ↑  Hacikyan, Agop Jack; Basmajian, Gabriel; Franchuk, Edward S.; Ouzounian, Nourhan (2002). The Heritage of Armenian Literature: From the sixth to the eighteenth century. Wayne State University Press. lk. 169. ISBN 978-0-8143-3023-4.
5. ↑  Kaghankatvatsi, I.XXVI
6. ↑  "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 25. veebruar 2021. Vaadatud 23. mail 2016.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
7. ↑
8. ↑
9. ↑
**Sõjaväeorkester** on Eesti riigi esinduspuhkpilliorkester, mis tegutseb alates 1. oktoobrist 2021 Kaitseministeeriumi valitsemisalasse kuuluva Eesti sõjamuuseumi – kindral Laidoneri muuseumi struktuuriüksusena.

Orkester moodustati pärast seda kui Eesti kaitsevägi oli 2021. aasta kevadel teatanud soovist koondad seoses riikliku kärpekavaga täies koosseisus Kaitseväe orkester. Selle asemel alustas 1. oktoobril 2021 Kaitseministeeriumi valitsemisalasse kuuluva Eesti sõjamuuseumi – kindral Laidoneri muuseumi struktuuriüksusena tööd Sõjaväeorkester. Eesti kaitsevägi andis Sõjaväeorkestrile kasutada vormiriietuse ja Riigi Kaitseinvesteeriungute Keskus otsustas katta orkestri olemasolevate prooviruumide rendi Tallinnas Tatari tänaval.

Sõjaväeorkestri koosseisu kuuluvad puupillirühm, vaskpillirühm ja löökpillirühm. Orkestri juht on Simmu Vasar ja dirigent Teet Raik.

Viited
------

1. 1 2  Paju, Keit. ORKESTER JÄÄB! Kaitseväe orkester jätkab tegevust sõjamuuseumi koosseisus. Õhtuleht, 30. september 2021.
2. ↑  "Kaitsevägi koondab orkestri täies koosseisus" ERR, 16. mai 2021

Välislingid
-----------

* Sõjaväeorkester Eesti sõjamuuseumi – kindral Laidoneri muuseumi veebisaidil
Aristides Gomes (2019)
**Aristides Gomes** (sündinud 8. novembril 1954) on Guinea-Bissau poliitik, peaminister 2. novembrist 2005 9. aprillini 2007, 16. aprillist 2018 kuni 29. oktoobrini 2019 ning kolmandat korda alates 8. novembrist 2019.

Gomes on lõpetanud Pariisi Ülikooli sotsioloogia ja politoloogia alal.

Aastatel 1990–1992 juhatas ta Guinea-Bissau televisiooni. Pärast seda töötas rahvusvahelise koostöö ja planeerimise ministrina.

Aristides Gomes oli Guinea-Bissau ja Cabo Verde Iseseisvuspartei (PAIGC) pikaaegne liige, tegutsedes aastaid partei asepresidendina. Kui PAIGC võitis märtsis 2004 parlamendivalimised, sai Gomesist töö- ja haldusreformide minister. Mais 2005 peatati tema parteiline kuuluvus, sest ta toetas presidendivalimistel oma partei ametliku kandidaadi Malam Bacai Sanhá asemel João Bernardo Vieira kandidatuuri. Kui Vieira oktoobris 2005 võimule tuli, lahkus Gomes lõplikult PAIGC ridadest.

19. märtsil 2007 avaldas parlament Gomese valitsusele 54 saadiku toetusel umbusaldust ja 29. märtsil teatas Gomes, et esitas president Vieirale tagasiastumispalve. 9. aprillil 2007 nimetas president uueks peaministriks PAIGC kandidaadi Martinho Ndafa Kabi.
**"Peost ja külalistest"** on 1966. aastal valminud Tšehhoslovakkia mängufilm.

Filmis ei mänginud professionaalsed näitlejad, vaid muudel aladel töötavad inimesed.

1967. aastal kritiseeris Tšehhoslovakkia Kommunistliku Partei peasekretär Antonín Novotný teravas toonis filmi ja see keelustati. 1968. aastal vabamates oludes võeti film keelu alt maha, kuid pärast Praha kevade mahasurumist keelustati taas. 1973. aastal kuulutati film Tšehhoslovakkia ametivõimude poolt "igaveseks keelatuks".

Sisu
----

Film kujutab endast allegoorilist mõistulugu. Neli meest ja kolm naist peavad metsas piknikku. Korraga tulevad nende juurde kummaliselt käituvad võõrad mehed, kes sunnivad nad endaga kaasa tulema. Jõugu ninamees Rudolf korraldab midagi ülekuulamise taolist ja esitab häirivaid küsimusi. Siis ilmub välja valges pintsakus habemik, kes teatab, et ta on peoperemees ja kutsub kõiki peole. Meeste kummaline käitumine olevat olnud ainult nali ja ta palub selle eest vabandust. Pidu toimub väikese metsajärve ääres, kus on lauad kaetud. Samaaegselt tähistatakse habemiku sünnipäeva ja ühe paari pulmi. Korraga selgub, et üks mees on peolt lahkunud. Arutatakse, kas tuleks teda otsima ja tagasi tooma minna. Lõpuks suurem osa seltskonnast läheb ärajooksnud meest otsima. Piknikuseltskond jääb arutama, miks üks nende hulgast ära läks.

Osatäitjad
----------

* Ivan Vyskočil – peoperemees
* Jan Klusák – Rudolf
* Pavel Bošek – František
* Karel Mareš – Karel
* Evald Schorm
* Jana Prachařová
* Zdena Škvorecká – Eva
* Helena Pejsková – Marta
* Miloň Novotný – peigmees
* Dana Němcová – pruut Olinka
* Antonín Pražák – Antonín
* Josef Škvorecký – külaline

Viited
------

1. ↑
2. ↑
3. ↑
Sänna mõisa peahoone (2021)
**Sänna mõis** (saksa keeles *Sennen, Faehna*) oli rüütlimõis Rõuge kihelkonnas Võrumaal. Praeguse haldusjaotuse järgi asub mõis Võru maakonnas Rõuge vallas Sännas.

Mõis asutati 1586. aastal. Puidust historitsistlikus stiilis Sänna mõisa peahoone pärineb 1875. aastast. Sänna mõisa park koosneb kahest osast ning on rajatud arvatavasti 19. sajandi algul. Tänapäeval tegutseb mõisahoonetes Sänna Kultuurimõis. Mõisa peahoones asub Sänna raamatukogu.

Mõisas toimub alates 2018. aastast Soome-ugri filmifestival.

Pilte
-----

* Sänna mõisahäärber 2011. aastalSänna mõisahäärber 2011. aastal
* Mõisa peahooneMõisa peahoone
* Mõisa ait-kuivatiMõisa ait-kuivati
* Ait-kuivati põhjaküljeltAit-kuivati põhjaküljelt
* Mõisa lautMõisa laut
* Laudahoone eestvaatesLaudahoone eestvaates
* TallTall
* Tall-tõllakuurTall-tõllakuur
* VesiveskiVesiveski
* Sänna alaveskiSänna alaveski
* Sänna mäeveskiSänna mäeveski
* MõisaparkMõisapark
* Mõisapargis asuv TaevaradaMõisapargis asuv Taevarada
* Sänna Vabadussõja mälestussammas mõisa peahoone eesSänna Vabadussõja mälestussammas mõisa peahoone ees

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Sänna mõis** |

* Sänna Kultuurimõis
* Sänna mõis Eesti mõisaportaalis
* Sänna mõis Muinsuskaitseameti digiteeritud arhivaalid
* "TV3: Sänna kultuurimõis palub talve üle elamiseks inimestelt küttepuid" Postimees, 30. november 2011
**Tapurla** on küla Harju maakonna Kuusalu vallas. 

Tapurla rannaküla asub Juminda poolsaarel Hara lahe ääres. Külas asub Tapurla sadam.

Viited
------

1. ↑  Maa-amet, vaadatud 21.11.2020.
2. ↑  Statistikaamet, vaadatud 28.09.2023.
3. ↑  Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.

Kuusalu valla vapp
Kuusalu valla asulad

**Alevikud:** Kiiu | Kolga | Kuusalu  

**Külad:** Allika | Andineeme | Aru | Haavakannu | Hara | Hirvli | Ilmastalu | Joaveski | Juminda | Kaberla | Kahala | Kalme | Kasispea | Kemba | Kiiu-Aabla | Kodasoo | Koitjärve | Kolga-Aabla | Kolgaküla | Kolgu | Kosu | Kotka | Kupu | Kursi | Kuusalu | Kõnnu | Külmaallika | Leesi | Liiapeksi | Loksa | Murksi | Mustametsa | Muuksi | Mäepea | Nõmmeveski | Pala | Parksi | Pedaspea | Pudisoo | Põhja | Pärispea | Rehatse | Rummu | Salmistu | Saunja | Sigula | Soorinna | Suru | Suurpea | Sõitme | Tammispea | Tammistu | Tapurla | Tsitre | Turbuneeme | Tõreska | Uuri | Vahastu | Valgejõe | Valkla | Vanaküla | Vihasoo | Viinistu | Virve
**Hilton Tallinn Park** on Tallinnas aadressil Fr. R. Kreutzwaldi tänav 23 asuv hotell. Hotell on Hilton Worldwide'i kaubamärgi Hilton Hotels & Resorts üks hotelle. See on esimene Hiltoni hotell Baltimaades.

Hotelli projekteeris Meelis Press ja hotelli interjööri kujundas Vertti Kivi. Hotellis on 202 tuba.

Hotell avati 1. juunil 2016.

Hotelli hoone omanik on East Capitali hallatav East Capital Baltic Property Fund III, mis ostis hoone 2016. aastal 48 miljoni euro eest Olympic Entertainment Groupilt.

Hotelli vastas üle tee asub Politseipark.

Hilton Tallinn Park esimesel korrusel asub Olympic Entertainment Groupi esinduskasiino.

Viited
------

1. 1 2 3 4  "Täna avatakse Hiltoni hotell" Äripäev, 1. juuni 2016 (vaadatud 14.06.2017)
2. ↑  "East Capital ostab Hiltoni hotelli hoone" Äripäev, 16. juuli 2016

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Hilton Tallinn Park** |

Välislingid
-----------

* Hotelli koduleht
* "Hilton - detailideni timmitud hotell" Äripäev, 21. august 2016
**Urga mõis** (saksa keeles *Orgishof*, varem *Idel* ja *Idelshof*, läti keeles *Urgas muiža*) oli rüütlimõis Liivimaal Volmari kreisis Aloja kihelkonnas. Tänapäeval asub Lätis Limbaži piirkonnas Braslava vallas Urga külas.

Urga mõis 1903. aasta kaardil. Väljavõte kaardilt "Wegekarte des Wolmarschen Kreises mit den Kirchspiels- und Gutsgrenzen" (1903). Mõisa maad on kaardil tähistatud numbriga 42
Mõisa pargis kasvav Urga nulg on looduskaitse all.

Ajalugu
-------

Mõisast on esimesi teateid aastast 1436, kui Liivi ordumeister läänistas Jan Orgisele maad. Aastal 1597 sai mõisa omanikuks samast suguvõsast Philip Orgas, kes müüs selle Zoegede soost daamile, kes andis selle aastal 1630 oma Dönhoffide soost pojale. See suri meessoost järglasteta ja nii omandas mõisa aastal 1636 Jürgen Zoege, kes selle aasta hiljem Ungern-Sternbergidele müüs. Aastal 1757 läks mõis Ceumernite valdusse. Aastal 1833 läks mõis abielu kaudu Stadenite valdusse.

Urga mõisa vesiveskis asub tänapäeval kõrts

Mõisa suurus
------------

Bienenstammi andmetel oli mõisa suurus 1816. aastal kuus adramaad, sellele allus 157 mees- ja 159 naishinge. Sama suur oli mõis ka aastal 1757, aastal 1734 oli adramaid 3 ja 7/8, aastal 1688 aga 5 ja 1/2. Aastal 1641 oli mõisa suurus üks adramaa. Aastal 1832 oli adramaid 5 ja 16/20, aastal 1881 aga 4 ja 15/30, lisaks veel 11 ja 40/80 adramaad maad mõisale alluvate talude koosseisus.

Karjamõisad
-----------

Aastal 1816 kuulus mõisale kaks karjamõisat: *Kihle* ja *Kabbul*.

Viited
------

1. ↑  Latvijas īpaši aizsargājamām dabas teritorijām dabas datu pārvaldības sistēmā OZOLS
2. ↑  Materialien zu einer Geschichte der Landgüter Livlands, Heinrich von Hagemeister; lk. 140-141
3. ↑  Stryk, Leonhard von. Beiträge zur Geschichte der Rittergüter Livlands. Zweiter Teil. Der lettische District. Dresden: Druck von Albanus´schen Buchdruckerei, 1885, lk 130.
4. ↑  Bienestamm, H. von. Geographischer Abriss der drei deutschen Ostsee-Provinzen Russlands, oder der Gouvernemens Ehst-, Liv- und Kurland. Riga: Deubner, 1826, lk 246.
5. ↑  Materialien zu einer Geschichte der Landgüter Livlands, Heinrich von Hagemeister; lk. 138
6. ↑  Stryk, Leonhard von. Beiträge zur Geschichte der Rittergüter Livlands. Zweiter Teil. Der lettische District. Dresden: Druck von Albanus´schen Buchdruckerei, 1885, lk 127.

Välislingid
-----------

* Urga mõis Līga Landsberga lätikeelses blogis

Aloja kirik.
Aloja kihelkond

**Kirik**: Aloja kirik  

**Pastoraat**: Aloja kirikumõis  

**Peamõisad**: Aloja mõis | Dripati mõis | Limšeni mõis | Puikule mõis | Rozēni mõis | Stakenberģi mõis | Ungurpilsi mõis | Urga mõis | Vīķi mõis  

**Kõrvalmõisad**: Ahre mõis | Kārlītise mõis  

**Karjamõisad**: Brinemoise mõis | Dilga mõis | Dudele mõis | Elisabethhofi mõis | Ermuiža mõis | Graudiņi mõis | Großhofi mõis | Kabbuli mõis | Kalna Rigali mõis | Karolinenhofi mõis | Ķīlise mõis | Krumini mõis | Mankaini mõis | Ņurka mõis | Paurise mõis | Puršēni mõis | Radsini mõis | Skarbuļi mõis | Staicele mõis | Strunķise mõis | Teterise mõis | Valdrava mõis | Vēverīte mõis | Vītiņši mõis
**"Kellapid"** on Eestis toodetud komöödiaseriaal. Seriaali stsenarist on Mart Juur.

Seriaali esimene jagu oli TV 3 eetris 6. oktoobril 2016. Kokku on olnud sarja ühe hooaja jooksul eetris 11 jagu.

Sisututvustus
-------------

Seriaal räägib Endel Kellapi (Ago Anderson) igapäevaelust. Endel elab tagasihoidlikus korteris Mustamäel koos oma emaga (Raivo E. Tamm). Suures paneelmajas on aga ka hulgaliselt teisi värvikaid elanikke, kellega perekond Kellapid on sunnitud iga päev suhtlema.

Vastukaja
---------

### Kriitikute hinnang

Õhtulehe veebiväljaandes arvustas teletoimetaja Keit Paju seriaali avajagu: "Üks asi, mis sarja juures veidi imelik tundus, oli see, et seda reklaamiti kui kogupere komöödiasarja, kuid juba esimeses osas toodi ekraanile teemad nagu kaalu langetamine, homod ja seks."

### Publiku hinnang

Õhtuleht korraldas novembris 2016 oma lugejate seas küsitluse, millele vastanutest koguni 57% arvas, et "Kellapid" on tollal eetris olnud Eesti teleseriaalidest halvim. Hoolimata tugevast kriitikast oli saatel suhteliselt palju vaatajaid. Kantar Emori andmetel oli oktoobris 2016 TV3e vaadatumate saadete seas "Kellapid" kümnendal kohal, 79 000 vaatajaga.

Tegelased ja osatäitjad
-----------------------

#### Peategelased

* Endel Kellap (Ago Anderson)
* Endli ema (Raivo E. Tamm)
* Leili (Merle Palmiste)
* korteriühistu esimees (Jan Uuspõld)
* Veroonika (Kaisa Selde)
* Reporter Pähkel (Kait Kall)

#### Kõrvaltegelased

* Balletitantsija (Kenert Karu)
* Balletitantsija (Marko Visnapuu)
* Kilpkonn Kilbu (Hellar Krabi)

Viited
------

1. 1 2  Paju, Keit (6. oktoober 2016). "UUS komöödiasari "Kellapid" alustab TV3-s juba täna!". *Õhtuleht*. Vaadatud 28.02.2021.
2. 1 2 3 4  "Kellapid (2016)". *Eesti Filmi Andmebaas*. Vaadatud 28.02.2021.
3. 1 2  Paju, Keit (25. november 2016). "Õhtulehe lugejad valisid kõige halvemaks eesti telesarjaks "Kellapid". *Õhtuleht*. Vaadatud 28.02.2021.
**Colima osariik** on osariik Mehhiko keskosas Vaikse ookeani rannikul. Piirneb põhjas ja idas Jalisco ning lõunas Michoacáni osariigiga. Osariigi koosseisu kuuluvad ka Revillagigedo saared.

Reljeef
-------

Osariigi kõrgeim tipp on Colima vulkaan.

Ajalugu
-------

Colima osariik on loodud 1857. aastal.

Haldusjaotus
------------

Osariik on jagatud 10 kohalikuks omavalitsusüksuseks.

Lisaks pealinnale Colimale on suuremad linnad Manzanillo ja Tecomán.

Vaata ka
--------

* Colima osariigi lipp

Viited
------

1. ↑  Censo de Población y Vivienda 2020

Välislingid
-----------

* Colima osariigi koduleht

Mehhiko administratiivüksused

Aguascalientes **·**  Baja California **·**  Baja California Sur **·**  Campeche **·**  Chiapas **·**  Chihuahua **·**  Coahuila **·**  Colima **·**  Durango **·**  Guanajuato **·**  Guerrero **·**  Hidalgo **·**  Jalisco **·**  Ciudad de México **·**  México osariik **·**  Michoacán **·**  Morelos **·**  Nayarit **·**  Nuevo León **·**  Oaxaca **·**  Puebla **·**  Querétaro **·**  Quintana Roo **·**  San Luis Potosí **·**  Sinaloa **·**  Sonora **·**  Tabasco **·**  Tamaulipas **·**  Tlaxcala **·**  Veracruz **·**  Yucatán **·**  Zacatecas
**Durango** on osariik Mehhiko loodeosas. Elanike arv on 2020. aasta rahvaloenduse kohaselt 1 832 650, millega on see Mehhiko osariikide seas 25. kohal. Osariigi pindala on 123 575 km², millega on see neljandal kohal. Rahvastikutiheduse poolest (14,8 in/km²) on see Mehhikos Baja California Suri järel tagantpoolt teine.

Osariigi paikneb Mehhiko kiltmaa loodeääres, kus see kohtub Lääne-Sierra Madre mäeahelikuga. Durango osariik on merepiirita ning see piirneb viie osariigiga: Chihuahua, Coahuila, Zacatecas, Nayarit ja Sinaloa. 

Osariigi suurim linn on pealinn Victoria de Durango, kus elas 2020. aastal 616 068 inimest ehk ligi kolmandik osariigi rahvastikust. Teised suurimad linnad on veel Gómez Palacio (301 742 elanikku) ja Ciudad Lerdo (96 243 elanikku).

Ajalugu
-------

Durango sai 22. mail 1824 Mehhiko 17. osariigiks.

Haldus
------

Durango osariik on jagatud 39 kohaliku omavalitsuse üksuseks (*municipios*). Iga kolme aasta järel valivad omavalitsuste elanikud munitsipaalpresidendi (*presidente municipal*), kes juhib samal ajal valitud munitsipaalnõukogu (*ayuntamiento*), mis vastutab kõikide avalike teenuste olemasolu eest.

Durango osariigi pealinn ja suurim linn Victoria de Durango

Välislingid
-----------

* Durango osariigi koduleht

Mehhiko administratiivüksused

Aguascalientes **·**  Baja California **·**  Baja California Sur **·**  Campeche **·**  Chiapas **·**  Chihuahua **·**  Coahuila **·**  Colima **·**  Durango **·**  Guanajuato **·**  Guerrero **·**  Hidalgo **·**  Jalisco **·**  Ciudad de México **·**  México osariik **·**  Michoacán **·**  Morelos **·**  Nayarit **·**  Nuevo León **·**  Oaxaca **·**  Puebla **·**  Querétaro **·**  Quintana Roo **·**  San Luis Potosí **·**  Sinaloa **·**  Sonora **·**  Tabasco **·**  Tamaulipas **·**  Tlaxcala **·**  Veracruz **·**  Yucatán **·**  Zacatecas
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib arvutikoolitajast; kirjastustöötaja kohta vaata artiklist Henn Sarv (1911)* |

---

Henn Sarv tutvustamas Eesti Genealoogia Seltsi Saaremaa osakonnale geni.com-i keskkonda, 2010
**Henn Sarv** (sündinud 7. märtsil 1955 Tallinnas) on eesti arvutikoolitaja.

Haridus
-------

Henn Sarv on õppinud aastatel 1961–1970 Tallinna Muusikakeskkoolis (klaver, flööt), aastatel 1970–1973 Nõo Keskkoolis matemaatika eriklassis, aastatel 1973–1975 Tartu Riikliku Ülikooli matemaatikateaduskonnas, aastatel 1975–1976 Tallinna Pedagoogilises Instituudis matemaatikat ning aastatel 1975–1984 Tallinna Polütehnilises Instituudis (infotöötlus, majandusinsener).

Töökäik
-------

Sarv on töötanud Tallinna Polütehnilise Instituudi (praegune Tallinna Tehnikaülikool) arvutuskeskuse (praegune Mektory) programmeerijate grupi juhina aastatel 1975–1990 ning Kodakondsus- ja Migratsiooniameti asedirektorina IT alal aastatel 1990–1994. Ta on alates 1995. aastast tegev IT Koolituse, IT Groupi ning IT Koolituskeskuse partneri, lektori ja juhatuse liikmena, alates 2003. aastast VITA Group OÜ ja OÜ Infomaaklerid partnerina.

Poliitiline tegevus
-------------------

Henn Sarv oli Eesti Kongressi ja Eesti Komitee liige aastatel 1990–1992 ning Tallinna Linnavolikogu liige aastatel 1990–1997. Ta on 1990. aastast Reformierakonna liige, enne seda oli Eesti Liberaaldemokraatliku Partei liige.

Liikmesus
---------

Ta on Eesti Sertifitseeritud Arvutispetsialistide Liidu juhatuse liige alates 1998. aastast ning Eesti Infotehnoloogia Seltsi volikogu liige alates 2001. aastast.

Tunnustus
---------

* 2006 Riigivapi V klassi teenetemärk

Viited
------

1. ↑  "Riigivapi V klassi teenetemärk, seeria 440". Originaali arhiivikoopia seisuga 12. veebruar 2022. Vaadatud 29. veebruaril 2012.

Välislingid
-----------

* Elulugu sarv.ee veebis
* Henn Sarv saates "Kukul külas" 1. osa, 2. osa, 17. märts 2002
**Väinö Junus** (vene *Вейно Иванович Юнус*; 1905 praeguse Leningradi oblasti Gattšina rajooni Pudosti valla Pokkise-Purskova küla – 15. november 1937 Leningrad) oli isuri keeleteadlane, kes lõi 1930. aastatel isuri kirjakeele.

Väinö Junus sündis isuri talupojaperes. Ta lõpetas Gattšina soome õpetajate tehnikumi ning töötas Karjalas ja Leningradi oblastis. Ta õppis Herzeni pedagoogikainstituudis ja lõpetas Leningradi ülikooli. Ta õppis aspirantuuris Nikolai Marri ja Dmitri Bubrihhi juures. Hiljem töötas ta Leningradi filoloogia, kirjanduse ja keeleteaduse instituudi (LIFLI) dotsendina, Hertzeni instituudi õpetajana ning keele ja mõtlemise instituudi uurijana.

1932. aastal koostas Junus koos Dubovi ja Lensuga isuri aabitsa, järgmistel aastatel kaks lugemikku ja 1936 isuri grammatika. Esimesed raamatud tuginesid Soikkola murdele, kuid 1936. aasta grammatikas oli ka Alam-Luuga murdele iseloomulikke vorme.

Lisaks keeleteadusele harrastas Junus ka kunsti. Ta illustreeris mitu raamatut.

Junus arreteeriti suure terrori ajal septembris 1937, mõisteti surma kontrrevolutsioonilises tegevuses ning hukati mahalaskmise teel.
**Inna Šeškil** (pärast abiellumist kodanikunimega **Inna Ivanova**; sündinud 20. juunil 1971 Makinskis Tselinogradi oblastis Kasahhi NSV-s) on endine Kasahstani laskesuusataja.

Lillehammeri 1994. aasta taliolümpiamängude protokollides ja seetõttu ka toonases ajakirjanduses on ekslikult kirjutatud tema perekonnanimeks Šešikl. Nendel olümpiamängudel oli ta ainus Kasahstani laskesuusataja. Ta saavutas 7,5 km distantsil 4. ja 15 km distantsil 29. koha.

Paar meetrit enne 7,5 km distantsi lõppu Šeškil kukkus. Eesti olümpiaraamatu "Lillehammer 1994" järgi lamas ta nii kaua maas, et jäi seetõttu kuldmedalist ilma. See väide on ekslik. Ta tõusis nii kiiresti, et kaotsi läks vaid paar sekundit. Juba Toomas Uba märkis teleülekandes, et isegi kui Šeškil poleks kukkunud, poleks ta medalikohale tulnud.

1996 Aasia mängudel Hiinas Harbinis võitis ta mõlemad individuaaldistantsid.

1997. aasta maailmameistrivõistlustel Slovakkias Osrblies sai ta 15 km distantsil 21. ja 7,5 km distantsil 48. koha.

1998. aasta taliolümpiamängudel Naganos saavutas ta 7,5 km distantsil 20. teatesõidus 11. ja 15 km distantsil 54. koha.

12. detsembril 1998 võitis ta Saksamaal Euroopa karikavõistlustel 15 kilomeetri sõidu (osalesid Saksamaa, Valgevene, Poola, Tšehhi, Slovakkia, Austria, Sloveenia, Suurbritannia ja Holland). Kuna osaleda võisid ainult Euroopa riikide sportlased, esindas ta Valgevenet. Varsti pärast seda ta loobus tippspordist.

Maailma karikasarja etappidel on ta 8 korda 25 parema seas olnud, kuid esikolmikusse pole pääsenud.

Isiklikku
---------

Kasv 162 cm, kaal 51 kg. Haridus: spordikool. Töötab armees. Abielus, 1 laps. Hobiks nimetab koduloomi. Räägib saksa keelt. Tegeleb laskesuusatamisega alates 1984. aastast.

Vaata ka
--------

* Laskesuusatamine 1994. aasta taliolümpiamängudel
* Laskesuusatamine 1998. aasta taliolümpiamängudel
**Printsidekreet** (saksa keeles *Prinzenererlass*) oli 1940. aastal Adolf Hitleri välja antud dekreet, millega keelati Saksamaa endiste kuningakodade liikmetel osaleda Wehrmachti sõjalistes operatsioonides.

Mais 1940 osales Preisi prints Wilhelm (endise keiser Wilhelm II pojapoeg) Prantsusmaa invasioonis. Ta sai Valenciennesi lähedal lahingus haavata ja suri 26. mail 1940 Nivellesis välihospidalis. Tema matuseteenistus toimus Potsdamis Sanssouci lossi pargis Rahukirikus ja ta maeti Hohenzollernite mausoleumis Antiiktemplis. Matustele oli kogunenud üle 50 000 leinaja. Tema surm ja Saksamaa avalikkuse sümpaatia endise keiserliku perekonna liikme vastu tekitas Hitlerile meelehärmi ja ta hakkas nägema Hohenzollerneid ohuks oma võimule. Seepeale antigi peagi välja Printsidekreet, millega kõik endiste Saksa kuningakodade liikmed vabastati väeteenistusest. Dekreediga keelati endistel Saksamaa kuningaperede liikmetel olla Wehrmachtis aktiivteenistuses, kuna Hitler kartis, et see võib suurendada rahva toetust võimult kukutatud dünastiatele ja ähvardada tema võimu.

Viited
------

1. ↑  Scheurig, Bodo (24. detsember 1965). "Der schwindende Mythos". *Die Zeit* (saksa). ISSN 0044-2070. Vaadatud 31. detsembril 2023.
2. ↑  "Preussen.de - Wilhelm". *web.archive.org*. 12. veebruar 2012. Originaali arhiivikoopia seisuga 12. veebruar 2012. Vaadatud 31. detsembril 2023.
3. ↑  Sandner, Harald (2010). *Hitlers Herzog: Carl Eduard von Sachsen-Coburg und Gotha : die Biographie* (saksa). Shaker Media. ISBN 978-3-86858-598-8.
**Guanajuato** on osariik Mehhiko keskosas.

Osariigi kuberner on Juan Manuel Oliva.

Haldusjaotus
------------

Guanajuato osariik on jagatud 46 kohalikuks omavalitsusüksuseks.

Majandus
--------

Osariigis kaevandatakse hõbedat, kulda, tina- ja vasemaaki.

Tuntud guanajuatolasi
---------------------

Hilisem Mehhiko president Vicente Fox on olnud Guanajuato kuberneri kohusetäitja. Guanajuatost on pärit ka kunstnik Diego Rivera.

Vaata ka
--------

* Guanajuato osariigi lipp

Viited
------

1. ↑

Välislingid
-----------

* Guanajuato osariigi koduleht

Mehhiko administratiivüksused

Aguascalientes **·**  Baja California **·**  Baja California Sur **·**  Campeche **·**  Chiapas **·**  Chihuahua **·**  Coahuila **·**  Colima **·**  Durango **·**  Guanajuato **·**  Guerrero **·**  Hidalgo **·**  Jalisco **·**  Ciudad de México **·**  México osariik **·**  Michoacán **·**  Morelos **·**  Nayarit **·**  Nuevo León **·**  Oaxaca **·**  Puebla **·**  Querétaro **·**  Quintana Roo **·**  San Luis Potosí **·**  Sinaloa **·**  Sonora **·**  Tabasco **·**  Tamaulipas **·**  Tlaxcala **·**  Veracruz **·**  Yucatán **·**  Zacatecas
"Alasti keiser". Edward von Lõngus (2015). Tartu, Kitsas tänav
"**Kuninga uued rõivad**" (ka "**Keisri uued rõivad**", taani keeles "*Kejserens nye klæder*") on Hans Christian Anderseni kunstmuinasjutt, milles kaks kangrut lubavad kuningale teha uued rõivad, mis on nähtamatud nendele, kes on lollid või oma ametikoha jaoks kõlbmatud. Riided olevat nii kerged ja õhulised, et seljas neid ei tunnegi. Kuid kangrud on kelmid, kes üksnes näitlevad, justkui riietaksid kuningat. Mitte keegi, kes näeb paljast kuningat, ei julge seda tunnistada, kartes, et teda peetakse lolliks või ebakompetentseks, ning kõik kiidavad riiete maitsekust ja ilu. Seejärel läheb kuningas pidulikule ringkäigule mööda linna. Esialgu linnarahvas püüab teeselda, justkui kuningas oleks hiilgavalt riides, kuni üks laps, kes on liiga noor selleks, et olukorda mõista, hüüab valjusti: «Aga kuningas on ju alasti!» Seejärel hakkab linnarahvas varsti sedasama kordama. Kuningas kahtlustab, et on petta saanud ja linnarahvas räägib tõtt, kuid jätkab väärikalt oma ringkäiku.

Andersen sai muinasjutu jaoks inspiratsiooni Villena vürsti Juan Manueli (1282–1348) 1335 ilmunud raamatust "Libro de los ejemplos del conde Lucanor y de Patronio", mis sisaldab 50 lühijuttu, nimelt selle 7. jutust "Sellest, mis juhtus kuninga ja kolme petturiga". Juan Manueli jutus on olematud rõivad petturite jutu järgi nähtamatud väljaspool abielu sündinutele. Andersen ei lugenud seda juttu originaalis, vaid saksakeelses tõlkes. Andersen muutis jutu satiiriks silmakirjalikkuse ja õukondlaste pugemise pihta.

Esimest korda avaldas Andersen selle muinasjutu 7. aprillil 1837 kogumiku "Lastele vestetud muinasjutud" viimases, 3. köites koos "Väikese merineitsiga". Esimest kaht köidet ei võtnud kriitika hästi vastu, kolmanda köitega kriitikute suhtumine pöördus ja tagantjärele hakati ka kahes esimeses köites olevaid jutte heaks pidama.

Metafoorina
-----------

Muinasjuttu, selle lõike ja tsitaate kasutatakse tänapäeval sümbolina, viidates poliitilistele, ühiskondlikele või ka isiklikele probleemidele, kriitikameele puudusele, selle ignoreerimisele või ka takkakiitmisele. Väljendus selles muinasjutus: «Aga kuningas on ju alasti!» sai üldmõisteks ja sümboliseeris selleaegse ühiskonnakorra moraalset ja poliitilist tühisust juba Anderseni kogumiku ilmumise ajal.

Vaata ka
--------

* mõistujutt
* retoorika

Viited
------

Välislingid
-----------

* Muinasjutu tekst


1. ↑  "Keisri uued rõivad | A r k a a d i a". *www.luts.ee*. Vaadatud 23. detsembril 2023.
2. ↑  "Andrus Tuisk: Palja kuninga sündroom. Reformierakond on selle hästi ära tabanud". *Eesti Päevaleht*. Vaadatud 23. detsembril 2023.
3. ↑  ""Kuningas on alasti...", aga alasti inimene kuningas?". *Arvamus*. 7. juuli 2017. Vaadatud 23. detsembril 2023.
4. ↑  "Harju Elu : Harjumaa ajaleht 2 aprill 1955 — DIGAR Eesti artiklid". *dea.digar.ee*. Vaadatud 23. detsembril 2023.
**Irina** on slaavipärane naisenimi. Vene nimi Ирина on algselt mugandus kreeka nimest Eirene (kreeka εἰρήνη 'rahu'). Sama päritolu on ka nimi Irene. Ukrainapärane variant nimest on Ірина, eesti transkriptsioonis **Irõna**, rahvusvahelises transkriptsioonis **Iryna**.

6. detsembri 2015 seisuga elas rahvastikuregistri andmetel Eestis 10 486 Irina-nimelist inimest.

1. jaanuari 2018 seisuga oli Eestis eesnimi Irina 10 396 naisel. Irina oli Eestis populaarsuselt 4. naisenimi. Kõige populaarsem oli eesnimi Irina vanuserühmas 55–59, kus neid oli 10 000 elaniku kohta 191,15 ning Ida-Viru maakonnas, kus neid oli 10 000 elaniku kohta 175. Irina oli keskmiselt 49 aasta vanune (mediaanvanus oli 51). 

1. jaanuari 2023 seisuga oli Eestis eesnimi Irina 10 241 naisel. Irina on Eestis populaarsuselt 2. naisenimi. Kõige populaarsem on eesnimi Irina vanuserühmas 60–64, kus neid on 10 000 elaniku kohta 191,21 ning Ida-Viru maakonnas, kus neid oli 10 000 elaniku kohta 177,56. Irina oli keskmiselt 54 aasta vanune (mediaanvanus oli 55).

1. jaanuari 2023 seisuga oli Eestis eesnimi Iryna 1272 naisel. Iryna on Eestis populaarsuselt 151. naisenimi.

Nime kandjaid
-------------

* Irina Embrich
* Irina Rodnina
* Irina Štork
* Iryna Jatčanka

Viited
------

1. ↑  , vaadatud 6.12.2015
2. ↑  "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 29. mai 2019. Vaadatud 31. juulil 2018.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
3. ↑
4. ↑
Sambad Tula Quetzalcoatli püramiidil
Vaade Tula Quetzalcoatli püramiidile
**Tula** (nahua keeles Tōllan-Xīcocotitlan) on endine tolteekide riigi pealinn, mille varemed asuvad tänapäeva Mehhikos Hidalgo osariigis Tula de Allende vallas. Linn oli México oru ja Puebla-Tlaxcala oru poliitiline keskus 10.-12. sajandil Teotihuacáni languse ja Tenochtitlani tõusu vahel. Selle mõju ulatus arvatavasti tänapäeva Mehhiko piiridest kaugemale, El Salvadori ja Nicaragua aladeni. Selle peamiseks vaatamisväärsuseks on Quetzalcoatli püramiid (ka Tlahuizcalpantecuhtli püramiid), mille otsas on neli 4 meetri kõrgust basaldist tahutud tolteegi sõjamehi kujutavat sammast. Varemetelinna ümber on loodud Tula rahvuspark.

Arheoloogilised uuringud
------------------------

Esimese Tula varemete teadusliku kirjelduse koostas 1873. aastal Antonio García Cubas Mehhiko Geograafia- ja Ajalooühingust. Esimesed arheoloogilised kaevamised toimusid seal 1880. aastatel prantsuse arheoloogi Désiré Charnay juhtimisel.

Tula ja Chichén Itzá vahelised sidemed
--------------------------------------

Üks kõige vastuolulisemaid teemasid tolteekide pealinna ajaloos on selle suhe maiade linna Chichén Itzága. Linnade sarnasused on tekitanud erinevaid hüpoteese nendevahelistest sidemete kohta, millest ükski pole pälvinud spetsialistide täielikku toetust. Esimene, kes juhtis tähelepanu sellele, et Tula ja Chichén Itzá peaväljakute asend on üsna sarnane, oli Désiré Charnay. Temalt pärineb ka praeguseks kõrvale heidetud hüpotees, et maiade Puuci linnad asutasid tolteegid. See sobis kokku müüdiga, mille järgi Quetzalcóatl aeti välja Tollani linnast, mille ta samastas Tulaga.

Vastupidine hüpotees väidab, et maiad tungisid läbi Altiplano enne Tula õitsengut. Linda Manzanilla ja Leonardo López Luján väidavad oma teoses "Atlas" (1999), et nonoalkid (üks koos tolteekide kuninga Ce Ácatl Topiltzin Quetzalcóatliga kuningriigi rajanud rahvastest) olid pärit Tabasco osariigi Mehhiko lahe rannikualalt, mis oli nii Kolumbuse-eelsel ajal kui on ka tänapäeval asustatud maia hõimudega. See tundub tõepärane, sest maiade mõjutatud rühmi on dokumenteeritud Kesk-Mehhikos hilisklassikalisel ajastul kohtades nagu Xochicalco (Valle de Morelos) ja Cacaxtla (Valle de Puebla-Tlaxcala), varase postklassikalise ajastu linnade mitmerahvuselisest rahvastikust rääkimata, kuigi maiade asualalt tulnud rühmade roll Tula õitseajal ei ole siiani spetsialistidele selge.
**Saaling** on horisontaaltarind laeva masti kesk- või ülaosas.

Kirjeldus
---------

Traditsioonilise purjelaeva mastide saalingud koos ja ilma vantideta
Traditsioonilistel purjelaevadel on saaling kasutusel masti tengi kandmiseks ja tengvantide laialiviimiseks külgsuundades. Raapurjestusega mastil on tavaliselt üks kuni kaks, aga vahel ka kolm saalingut. Ülemine ehk praamsaaling paikneb masti tengi (marsstengi) ülaosal ja toetab praamtengi. See koosneb põik- ja pikisaalingpuudest. Alumisel ehk marss-saalingul on kaarjas serv ja sageli osaline plankkate. Marss-saaling toetab masti tengi. Suure purjelaeva alumist marss-saalingupealset platvormi nimetatakse marsiks. 

Purjejahi saalingud (punasega)
Purjejahil nimetatakse saalinguks kummalgi pool masti paiknevat ja seda toestavat ristpeelte paari. Kahe paari saalingute korral nimetatakse neid alumiseks ja ülemiseks saalinguks, rohkema korral loetakse neid alt: esimene saaling, teine saaling jne. 

Peamiselt 20. sajandil ehitatud kaubalaevadel on saaling masti ülaosas või kaht kõrvuti asetsevat masti portaalina (sillana) ühendav põiktarind, mille külge kinnituvad losspoomide topenantide plokid.

Vaata ka
--------

* Teng
* Raa

Välislingid
-----------

* Mereviki
Hanila Laulu- ja Mänguselts 15. aastapäeval Salevere Loovkojas
Tallinnas Folkloorifestivalil Baltica
Hanila Laulu- ja Mänguselts Vatla EV 100 juubeliüritusel
**Hanila Laulu- ja Mänguselts** on Pärnumaal Lääneranna vallas Kõmsi külas tegutsev rahvakunstiansambel ja selts, mis tegeleb peamiselt vanade rahvalike ja folkloorsete tantsude ja laulude uurimise, otsimise ja esitamisega. Seltsi kavadesse kuulub folkloorivaramu laule ja tantse nii Lääne-Eestist kui ka mujalt.

Selts on asutatud 14. veebruaril 2004, MTÜ-ks sai 2007. aasta veebruaris, alates 19. aprillist 2010 on selts ka Kodukant Läänemaa liige.

Hanila Laulu- ja Mänguseltsi kuulub seisuga 1. juuli 2018 kokku 26 inimest, kes jagunevad kolme rühma: lauljad, tantsijad ja pillimängijad (kapell).

Hanila Laulu- ja Mänguselts on osalenud üritustel jaanituledest kuni folkloorifestivalideni. Esinetud on pulmas ja selts on ise läbi mänginud ühe pulma, mis kujutas endast aastatetaguse Lääne-Eesti pulmakommete tutvustamist just nii, nagu see kunagi välja nägi. Samuti on nad korraldanud simmaneid.

Selts tähistas oma 15. aastapäeva 18. augustil 2019 Pärnumaal Lääneranna vallas Salevere loovkojas.

Välislingid
-----------

* Hanila Laulu- ja Mänguseltsi koduleht
* Hanila Laulu- ja Mänguseltsi Facebooki leht
* Hanila Laulu- ja Mänguseltsi YouTube'i kanal
**C++** on üldotstarbeline staatiliste andmetüüpidega multifunktsionaalne programmeerimiskeel, mis toetab abstraheerimist, polümorfismi, protseduraalset, objektorienteeritud ja üldistavat programmeerimist.

Ajalugu
-------

Keelt arendas Bjarne Stroustrup alates 1979. aastast objektorienteeritud programmeerimist võimaldava täiendusena programmeerimiskeelele C ja kandis algselt nime *C with Classes*. Nime C++ sai ta 1983. aastal.

Nimi C++ on mäng tema eellase C ja sealt tuntud `++` operaatoriga. Avaldis `C++` tähendab kummaski keeles: suurenda muutuja `C` väärtust ühe võrra.

1990ndatel sai C++ üheks populaarseimaks programmeerimiskeeleks, kuid viimasel ajal[*millal?*] on keelele lisatud ka olulisi uuendusi. C++ on üks esimesi objektorienteeritud programmeerimiskeeli, mida kasutatakse laialdaselt tänaseni.

Pakutavad võimalused
--------------------

C++ on (üksikute mööndustega) tagasiühilduv programmeerimiskeelega C ning võimaldab kasutada olemasolevaid C teeke ja koodi.

Tänapäevane C++ põhitugevus seisneb just *üldistamises* ehk võimes manipuleerida veel teadmata andmetüüpidega (vaata C++ Standard Template Library), samal ajal olles ka riistvaralähedane ning kiirem võrreldes Java ja C#-ga.

C++ laiendus AspectC++ võimaldab lisaks ka aspekt-orienteeritud programmeerimist.

C++ on laialt kasutust leidnud rakendustes ja ka operatsioonisüsteemides. Näiteks enamik Windowsist ja selle tarkvarast on kirjutatud C++is, lisaks osa MacOS-ist ning palju muid rakendusi, alustades Google'ist, Facebookist, Mozilla Application Suitest ning Amazonist lõpetades Microsoft Office'i, Adobe Systemsi ja Doom 3-ga.

Hello world
-----------

Hello world programm C++ keeles, nii nagu esitas seda keele looja Bjarne Stroustrup oma raamatus:

```
 #include <iostream>

 int main()
 {
 std::cout << "Tere, maailm!\n";
 }

```

Kasutusalad
-----------

C++ kasutatakse tihti suuremate ja veakindlate süsteemide loomisel, mille puhul on kiirus oluline. C osutuks selleks liiga raskelt hallatavaks, Java ja C# liiga aeglaseks või suureks või mõnel muul põhjusel mittesobivaks.[*viide?*]

Vaata ka
--------

* Mall (programmeerimine)
* C++ Standard Template Library
* GNU Compiler Collection
* C
* C#
* Java

Välislingid
-----------

* C++ keel
* Nimekiri vabadest C/C++ kompilaatoritest
* Nimekiri C++ programmidest ja rakendustest
**Eesti Aeroklubi** (EAK) oli Eestis lennusporti ja harrastuslennuasjandust ühendav riiklik organisatsioon, mis tegutses aastail 1937–1940.

Seni eralennuasjandust korraldanud Eesti Õhu- ja Gaasikaitse Liit likvideeriti 1. juulil 1936 ning selle asemele moodustati tegevusalade järgi Eesti Aeroklubi ja Vabatahtliku Kodanliku Õhukaitse Liit. 7. septembril 1937 kutsusid asutajaliikmed kokku koosoleku uue organisatsiooni, Eesti Aeroklubi moodustamiseks, kinnitati põhikiri ja valiti klubi nõukokku üheksa liiget.

Eesti Aeroklubile allusid mootor- ja purilennusektsioon, alates 1938. aastast ka noortesektsioon. Viljandis ja Narvas olid klubi osakonnad.

23.–28. juulil 1938 Berliinis peetud konverentsil võeti Eesti Aeroklubi FAI (Rahvusvahelise Lennuasjanduse Liidu) liikmeks, ning selle otsusel määrati Eesti Aeroklubi ainuvolitatud ja FAI ametlikuks ainuesindajaks Eestis. Seega kujutas Eesti Aeroklubi endast ainsat seaduslikku lennuspordi võimu Eestis ning lennuspordisaavutused ja rekordid, mis polnud Eesti Aeroklubis registreeritud, ei leidnud tunnustamist Eestis ega ka rahvusvaheliselt.

Eesti Aeroklubi nõukogu esimees oli teedeministri abi Karl Jürgenson, juhatuse esimeheks (presidendiks) määrati majandusminister Karl Selter. 1938. aastal oli aeroklubil 265 liiget. Klubi 190 000-kroonisest aastaeelarvest 150 000 krooni tuli riiklikust toetusest (1939).

EAK omanduses oli 7 mootor- ja 5 purilennukit ning erialaraamatukogu. Eesti Aeroklubi korraldas lennukursusi nii mootor- kui ka purilennu alal ning lendurite lennuväljaõpet ja -treeninguid. Aeroklubi võimaldas sooritada tasulisi ülelende.

Eesti Aeroklubi suleti Nõukogude Liidu okupatsioonivõimu määratud sisekaitseülema otsusega 12. juulil 1940.

Eesti Aeroklubi liikmeid
------------------------

* Ado Anderkopp
* Gerhard Buschmann
* Artur Keller
* August Liit
* Kurt Mollin
* Friedrich Olbrei
* Arseni Palu
* Voldemar Post
* Jaan Soots
* Roman Tavast
* Karl Terras
* Richard Tomberg
* Rein Tooma
* Anton Uesson
* Rudolf Vaharo
* Richard Veermaa
* Eduard Voitra

Viited
------

1. ↑  Frederik Gerdessen, Toivo Kitvel, Johannes Tilk. "Aeg, mehed, lennukid", Eesti Entsüklopeediakirjastus, 2001, lk 356
2. ↑  Postimees nr. 242, 8. september 1937, lk. 3
3. ↑  Sakala nr. 85, 25 juuli 1938
4. ↑  Mida taotleb EAK, Postimees nr. 257, 23. september 1937
5. ↑  Frederik Gerdessen, Toivo Kitvel, Johannes Tilk. Aeg, mehed, lennukid. 2001, lk 204

Välislingid
-----------

* Eesti Aeroklubi märgid
* Eesti Lendur
Alex McCarthy (2016)
**Alex Simon McCarthy** (sündinud 3. detsembril 1989 Guildfordis) on Inglismaa jalgpallur, kes mängib väravavahina Inglismaa Premier League'i klubis Southampton.

Ta alustas klubikarjääri Readingis. Enne Readingi põhimeeskonnas debüteerimist mängis McCarthy alates 2007. aastast laenul Inglismaa madalamate liigade klubides, sh Inglismaa tugevuselt kolmanda liiga klubis Yeovil Town, kus ta oli hooajal 2009–10 põhiväravavaht. Readingi põhimeeskonnas Inglismaa esiliigas debüteeris McCarthy hooajal 2010–11. Järgmisel hooajal mängis ta Inglismaa esiliigas laenul Leeds Unitedis ja Ipswich Townis. Hooajal 2013–14 sai McCarthy Readingi põhiväravavahiks.

Aastatel 2014–2015 mängis ta Inglismaa kõrgliigas Queens Park Rangersis ja aastatel 2015–2016 Crystal Palace'is, kuid oli mõlemas klubis varuväravavahiks.

2016. aasta augustis sõlmis ta lepingu Southamptoniga. Southamptoni põhiväravavahiks sai ta 2017. aasta lõpus. 2018. aastal valiti ta Southamptoni aasta mängijaks.

Inglismaa jalgpallikoondise juurde kutsuti McCarthy esimest korda 2013. aastal. Koondisedebüüdi tegi ta 15. novembril 2018 sõprusmängus USA vastu.

Välislingid
-----------

 Alex McCarthy – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
* Profiil Southampton F.C. kodulehel
**2006. aasta Eesti presidendivalimised** toimusid 2006. aasta 28. augustist 23. septembrini. Selle käigus toimus kolm valimisvooru Riigikogus ja üks valimiskogus; viimase tulemusena valiti Eesti presidendiks Toomas Hendrik Ilves.

Riigikogus toimus esimene presidendi valimise voor 28. augustil 2006, kandidaadina oli üles seatud Ene Ergma. Hääletamisest võttis osa 65 Riigikogu liiget, kes kõik hääletasid ka tema poolt, kuid et presidendi valimiseks on vaja Riigikogu 2/3 koosseisu poolthääli (ehk vähemalt 67 häält), siis ei osutunud ta valituks. Riigikogus toimunud valimisvoorudes ei osalenud Keskerakonna ja Rahvaliidu saadikud, mistõttu osutus võimatuks ka kahe kolmandiku Riigikogu liikmete toetuse andmine kandidaadile.

Teine ja kolmas Riigikogu valimisvoor toimusid 29. augustil, kandidaadina seati üles Toomas Hendrik Ilves. Taas osales hääletamisel 65 liiget, kuid mõlemas voorus jäi üks sedel märgistamata, mistõttu Ilvese poolt hääletas 64 riigikogulast. Seetõttu osutus presidendi valimine parlamendis võimatuks ja riigipea valimine toimus valimiskogus.

23. septembril Estonia teatri hoones toimunud presidendivalimistel osales 345 valimiskogu liiget, kandidaatidena seati üles Toomas Hendrik Ilves ja ametis olev president Arnold Rüütel. Ilves kogus 174 valijamehe, Rüütel 162 toetuse, 8 sedelit oli märgistamata ja üks kehtetu. Et valimiskogus pidi kandidaat saavutama lihthääleenamuse, milleks oli 173 häält, osutus presidendiks valituks Toomas Hendrik Ilves.

Märkused
--------

1. ↑  Kuulus enne presidendiks asumist Eestimaa Rahvaliitu.

Välislingid
-----------

* Vabariigi Presidendi valimised 2006 – info Vabariigi Valimiskomisjoni lehel.

| * v
* r
Eesti valimised |
| --- |
| Asutav kogu | 
1919 |
| Riigikogu valimised | 
1920, 1923, 1926, 1929, 1932, 1938, 1940, 1992, 1995, 1999, 2003, 2007, 2011, 2015, 2019, 2023, 2027 |
| Eesti presidendivalimised | 
*1934*, 1938, 1992, 1996, 2001, 2006, 2011, 2016, 2021, 2026 |
| Euroopa Parlamendi valimised Eestis | 
2004, 2009, 2014, 2019, 2024 |
| Eesti kohaliku omavalitsuse volikogude valimised | 
1921, 1924, 1927, 1930, 1934, 1939, 1993, 1996, 1999, 2002, 2005, 2009, 2013, 2017, 2021, 2025 |
**Roosi Turismitalu** asutati 27. aprillil 2009 Lääne-Nigula vallas Rannakülas Roosi talus Läänemaal kodumajutusasutusena. Roosi Turismitalu asub Nõva maastikukaitsealal. 

Lisaks majutusele pakub Roosi Turismitalu ka matkamisvõimalusi RMK matkaradadel ning vahendab orienteerumismatku ja paadireise Osmussaarele.

Roosi Turismitalus on ka võimalus seilata viikingipaatidega mööda rannikuäärt.

Üritused
--------

**Peraküla simman** toimub igal aastal augustikuu teisel laupäeval. Simmanil saab vaadata vabaõhuetendust ja sellele järgnevat ehedat külapidu. Esimene simman peeti 1997. aastal, kui Perakülas Põlluotsa taluõuel mängiti Ago-Endrik Kerge lavastatud A. H. Tammsaare näitemängu „Vanad ja noored". Sellest tekkis mõte ise oma inimestega lavastada näitemäng kohalikust ajaloost.

**Kalapüügifestival Nõva Lest** leiab aset augusti lõpus. See on avalik pereüritus, mille raames toimuvad ka mitmepäevased kalapüügivõistlused. Festivali korraldavad OÜ Kalasaba ja MTÜ Peraküla Teater koostöös Nõva Vallavalitsusega.

Viited
------

1. ↑  "Peraküla simman". Originaali arhiivikoopia seisuga 8. juuli 2017. Vaadatud 8. mail 2017.
2. ↑  Nõva Lesta Festival 2016[*alaline kõdulink*]

Välislingid
-----------

* Koduleht
* Sillamäe lapsed õppisid Nõval eesti keelt, Lääne Elu
**Jeffrey Nels Williams** (sündinud 18. jaanuaril 1958) on endine Ameerika Ühendriikide maaväe ohvitser ja NASA astronaut.

Williams lõpetas 1980. aastal Ameerika Ühendriikide Sõjaväeakadeemia, saades maaväe ohvitseriks. Aastatel 1987-1992 töötas ta Johnsoni kosmosekeskuses ning õppis seejärel katselenduriks. Ta lahkus maaväest 2007. aastal olles koloneli auastmes.

Williams valiti NASA astronaudiks 1996. aastal. Williamsi esimene missioon toimus 2000. aastal kui ta oli missiooni STS-101 missiooni spetsialist. 2006. aastal oli ta 13. ekspeditsiooni liige. Aastatel 2009-2010 oli ta 21. ekspeditsiooni liige ja 22. ekspeditsiooni komandör. 2016. aastal oli Williams 47. ekspeditsiooni liige ja 48. ekspeditsiooni komandör.

Williams lahkus NASAst detsembris 2023.

Viited
------

1. ↑  "Jeffrey N. Williams (Colonel, U.S. Army, Ret.) NASA Astronaut". *NASA*. Originaali arhiivikoopia seisuga 28. august 2020. Vaadatud 19. juuli 2020.
2. ↑  NASA. "Four-time Space Veteran Jeff Williams to Retire from NASA". Vaadatud 03.01.2024.
**SMEAR Estonia** on Järvselja õppe- ja katsemetskonnas asuv ökosüsteemi ja atmosfääri vastasmõju uurimise jaam.

SMEAR Estonia on osa suurest projektist Eesti Keskkonnaobservatoorium. Sellesse projekti kuuluvad mõõtmisjaamad kogu Eestis, eesmärgiks on uurida ja registreerida atmosfääri ja biosfääri vastasmõjusid maismaa, järvede ja mere ökosüsteemides.

SMEAR Estonia on ka osa Soome SMEAR-jaamade võrgust.

Jaamas mõõdetakse energia ja aine voogusid süsteemis atmosfäär – biosfäär. Mõõtesüsteem koosneb mitmest alaosast:

* atmosfäär
* mets
* järved
* märgalad
* haritav maa

Jaama keskmeks on 130-meetrine mast, millel on mõõteseadmed CO2 ja veeauru voogude mõõtmiseks turbulentse kovariatsiooni meetodil, analüsaatorid õhu gaasilise koostise mõõtmiseks, kiirgusvoogude mõõtmiseks ja meteoroloogiliste parameetrite mõõtmiseks viiel kõrgusel. 130-meetrise masti lähiümbruses on 30-meetrised mõõteplatvormid ökoloogilisteks mõõtmisteks okaspuumetsas ja lehtpuumetsas (turbulentse kovariatsiooni mõõteseade, spektromeeter Skyspec summaarse ja hajuskiirguse spektrite mõõtmiseks, aerosooli kostise ja suurusspektri analüsaatorid. Maapinnal tehakse mullas energia- ja ainevoogude mõõtmisi ning biomassi mõõtmisi. Mõõtekompleksi kuuluvad ka 24-meetrine ökoloogiliste mõõtmiste platvorm 2.4 km kaugusel Liispõllul ning tuule ja turbulentsi mõõteseadmed Valgjärve 300-meetrisel telemastil.

SMEAR Estonia teadusuuringutes osalevad uurimisrühmad Eesti Maaülikooli metsandus- ja maaehitusinstituudist, Tartu Ülikooli füüsika instituudi keskkonnafüüsika laborist, Tartu Ülikooli ökoloogia ja maateaduste instituudist, Tartu observatooriumi taimkatte kaugseire töörühmast. 

Mõõtmisjaam avati 25. augustil 2015. Jaam on osalenud ja osaleb mitmes üleeuroopalises teadusprojektis. Pidev koostöö on Helsingi Ülikooli füüsika ja metsateaduste osakondadega, Innsbrucki Ülikooli ökoloogiainstituudiga ja Saksa Max Plancki Ühingu keemia- ja biogeokeemia instituutidega.

SMEAR Estonia uurimisteemadel on osa võtvate uurimisrühmade teaduspublikatsioone juba mitmel aastal enne jaama avamist, 2022. aastal lähenes uuringute teaduspublikatsioonide koguarv viiekümnele.

Viited
------

1. ↑  SMEAR Estonia
2. ↑  Station for Measuring Ecosystem-Atmosphere Relations

Välislingid
-----------

* Station for Measuring Ecosystem-Atmosphere Relations (SMEAR)