recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Cluji maakond** on 1. järgu haldusüksus (maakond) Rumeenias. Asub Transilvaanias.

Maakond on mägine. Suuremad jõed on Someșul Mic, Arieș ja Crișul Repede.

Linnad
------

* Câmpia Turzii
* Cluj-Napoca
* Dej
* Gherla
* Huedin
* Turda

Maakonna elanikest 79% on rumeenlased, 15,7% ungarlased ja 3,4% mustlased.

Majanduslikult on Cluj üks Rumeenia arenenumaid piirkondi.

Välislingid
-----------

* Cluji maakonnavalitsuse koduleht


Rumeenia maakonnad ja keskalluvusega linn

Alba **·**  Arad **·**  Argeș **·**  Bacău **·**  Bihor **·**  Bistrița-Năsăud **·**  Botoșani **·**  Brașov **·**  Brăila **·**  Bukarest **·**  Buzău **·**  Caraș-Severin **·**  Călărași **·**  Cluj **·**  Constanța **·**  Covasna **·**  Dâmbovița **·**  Dolj **·**  Galați **·**  Giurgiu **·**  Gorj **·**  Harghita **·**  Hunedoara **·**  Ialomița **·**  Iași **·**  Ilfov **·**  Maramureș **·**  Mehedinți **·**  Mureș **·**  Neamț **·**  Olt **·**  Prahova **·**  Satu Mare **·**  Sălaj **·**  Sibiu **·**  Suceava **·**  Teleorman **·**  Timiș **·**  Tulcea **·**  Vaslui **·**  Vâlcea **·**  Vrancea
**Ülevenemaaline poliitiline partei "Kasvupartei"** (vene keeles Всероссийская политическая партия "Партия Роста") on liberaalkonservatiivne poliitiline partei Venemaal. 

2011. aasta jaanuaris ilmus meedias teade, et poliitik Boriss Titov kavatseb eelseisvatel Riigiduuma valimistel kandideerida ühe parempoolse partei nimekirja eesotsas. Samal kuul ilmusid teated, et Titov loob mõne olemasoleva partei baasil ettevõtjate partei. Titovi valik 
langes Pravoje Delole. Sama aasta veebruaris toimunud partei 8. kongressil valitigi Titov partei uueks 
esimeheks. Titov teatas kohe partei poliitilise kursi muutmisest ja partei rebrändigust. 26. märtsil 2016 nimetati Pravoje Delo ümber Kasvuparteiks.

Boriss Titov, partei esimees
2011. aasta septembris toimunud Riigiduuma valimistel sai Kasvupartei 1,3% valijate häältest (valimiskünnise ületamiseks oli vajalik 5% hääli). 

2018. aasta Venemaa presidendivalimistel esitas Kasvupartei enda kandidaadiks partei esimehe Boriss Titovi. Titov kogus 0,7% valijate häältest, millega jäi 8 kandidaadi seas Jabloko liidri Grigori Javlinski järel kuuendaks.

Parteisse kuuluvad teiste seas Dmitri Potapenko, Olga Dmitrijeva, Irina Hakamada ja Sergei Stankevitš. Tuntud loomeinimestest on parteiga ühinenud filmilavastaja Pavel Lungin ja näitleja Leonid Jarmolnik.

Viited
------

1. ↑  Омбудсмен Титов возглавил "Правое дело". lenta.ru, 29. veebruar 2016
2. ↑  Бизнес-омбудсмен решил создать оппозиционную правительству партию. rbc.ru, 25. jaanuar 2016
3. ↑  Оксана Дмитриева поможет партии предпринимателей получить места в Госдуме. rbc.ru, 16. veebruar 2016

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Kasvupartei** |
**Robert Walter** (20. mai 1903 Kodavere – 20. jaanuar 1974 Gestorf) oli Eesti vaimulik.

Õppis aastatel 1911–1921 Tallinna Toomkoolis. Tartu Ülikooli usuteaduskonnas õppis ta aastatel 1921–1926, lõpetas ülikooli teoloogiamagistri astmega. Aastal 1927 oli ta ajateenistuses Eesti sõjaväes. Aastatel 1927–1928 oli ta õpetaja eragümnaasiumis. Prooviaastal oli ta Tallinnas. Ordineeriti õpetajaks 17. märtsil 1929. 

Oli aastatel 1929–1939 Sisemisjoni Ühingu (Arbeitsgemeinschaft für Innere Mission) teenistuses. Oli aastatel 1930–1933 Tallinna Kopli koguduse hooldajaõpetaja ning aastatel 1933–1939 Tallinna Niguliste koguduse 2. pihtkonna õpetaja. 

Põgenes aastal 1939 Saksamaale. Oli aastal 1940 Poggenburgis (Lubani linnaosa, praegu Żabikowo, Lubońi linnaosa Poznańi maakonnas Suur-Poola vojevoodkonnas). Aastatel 1941–1945 oli ta Poseni (Poznańi) Diakonissimaja pastor, lisaks oli ta aastatel 1941–1945 Wehrmachti teenistuses. Aastatel 1946–1956 oli ta pastor Hannoveri Püha Markuse kirikus, aastatel 1956–1968 oli pastor Hannoveri lähedal Birkenhofis. Jäi aastal 1968 emerituuri. Aastatel 1947–1969 oli ta kaastöötaja evangeelses abistamisseltsis. Suri aastal 1974 Gestorfis (Springe linnaosas Hannoveri regioonis).

Isiklikku
---------

Tema isa Paul Ferdinand Walter oli Kodavere ja Alatskivi koguduse õpetaja, onu August Reinhold Johannes Walter oli Jämaja Kolmainu koguduse õpetaja, vend Johannes Walter oli Kodavere Mihkli koguduse õpetaja.

Viited
------

1. ↑  Lexikon deutschbaltischer Theologen seit 1920. Bearbeitet von Wilhelm Neander. 2 auflage 1988, bearbeitet von C. Helmut Intelmann
2. ↑  Konrad Veem. Eesti Vaba Rahvakirik. Dokumentatsioon ja leksikon. EVR Stockholm, 1988
Gautier 1856. aastal
Théophile Gautier' raamat "*Contes humoristiques"* ("Lõbusad lood" 1880), esimene peatükk "*La Cafetière"* (Kohvimasin)
**Pierre Jules Théophile Gautier** (30. august 1811 – 23. oktoober 1872) oli prantsuse luuletaja, proosakirjanik, ajakirjanik ning kunsti- ja kirjanduskriitik.

Kuigi Gautier kaitses tuliselt romantismi, on tema loomingut keeruline ühe suuna esindajana määratleda ning seetõttu seostatakse teda mitme hilisema kirjandusvooluga, nagu parnaslaste, sümbolismi, dekadentsi ja modernismiga. Tema talenti hindasid paljud kuulsad kirjanikud, sealhulgas Balzac, Charles Baudelaire, vennad Jules ja Edmond Goncourt, Gustave Flaubert, Marcel Proust ja Oscar Wilde.

Gautier kirjutas oma esimesed luuletused juba 1826. aasta paiku, kuid suurema osa oma elust töötas ta mitme ajakirja ajakirjanikuna, peamiselt La Presse'i juures. See andis talle võimaluse reisida ja sõlmida sidemeid kõrgklassi ja kunstimaailma kuuluvate tähtsate isikutega. Gautier reisis palju kogu oma elu vältel, eriti Hispaanias, Itaalias, Venemaal, Egiptuses ja Alžeerias. Tema reisikirju "Voyage en Espagne" (1843), "Trésors d’Art de la Russie" (1858) ja "Voyage en Russie" (1867) peetakse ühtedeks 19. sajandi esinduslikemaks.

### Luulekogud

* "Poésies" (1830)
* "Albertus" (1832)
* "Les Jeunes-France" (1833)
* "La Comédie de la Mort" (1838)
* "España" (1845)
* "Émaux et Camées" (1852)
* "Dernières Poésies" (1872)

### Teosed eesti keeles

* "Öö Kleopatraga" (sisaldab lugusid "Öö Kleopatraga", "Muumia jalg", "Kuldkett", "Tuhande teine öö"). Prantsuse keelest tõlkinud ja järelsõna Kaja Riesen. Eesti Raamat, Tallinn 2009, 190 lk
**Türnpuu** (*Rhamnus*) on roosilaadsete seltsi türnpuuliste sugukonda kuuluv mitmeaastaste puude ja põõsaste perekond.

Türnpuu teaduslik nimi tuleb vanakreeka sõnast ῥάμνος (*Rhamnos*), mis tähendab ogalist põõsast.

Türnpuid on sadakond liiki väikeseid puid ja põõsaid (1-10 m, harva kuni 15 m). Nad kasvavad põhjapoolkera parasvöötmes ja lähistroopikas. Mõned liigid kasvavad ka lõunapoolkera lähistroopikas Aafrikas ja Lõuna-Ameerikas. Mõned liigid on väljaspool looduslikku levilat invasiivsed.

Eesti looduses kasvab ainsa türnpuuna harilik türnpuu.

Esindatud on nii heitlehised kui igihaljad liigid. Türpuudele on iseloomulikud 3–15 cm pikkused lihtlehed. Leherood kaarduvad lehetipu poole. Viljadeks on tumesinised marjad.

Türnpuid on segi aetud kontpuudega, mille leherood samuti lehetipu poole kaarduvad. Neid saab eristada nii, et üks leht rebestatakse. Kontpuul on näha rebestuskohas valged ribad piimmahla, türnpuudel mitte.

Türnpuu perekond jaguneb kahte alamperekonda: türnpuu ja paakspuu (*Frangula*). On juhtunud, et neid käsitletakse eraldi perekondadena. Neil alamperekondadel on mitu selget erinevust. Türnpuud on 4, paakspuud 5 õielehega. Pungad on türnpuul soomustega, paakspuudel soomusteta. Leheseis on paakspuudel alati vahelduv, türnpuu lehed võivad paikneda ka vastakuti. Türnpuul on ogad, paakspuul mitte.

Liike
-----

* *Rhamnus alaternus* – igihaljas türnpuu
* *Rhamnus alnifolius* – lepalehine türnpuu
* *Rhamnus alpinus* – alpi türnpuu
* *Rhamnus alpinus* – balkani türnpuu
* *Rhamnus cathartica* – harilik türnpuu
* *Rhamnus costatus* – hondo türnpuu
* *Rhamnus davuricus* – dauuria türnpuu
* *Rhamnus diamantiacus* – amuuri türnpuu
* *Rhamnus erythroxyloides* – paju-türnpuu
* *Rhamnus erythroxylon* – punane türnpuu
* *Rhamnus imeretinus* – imereetia türnpuu
* *Rhamnus japonicus* – jaapani türnpuu
* *Rhamnus lanceolatus* – süstjas türnpuu
* *Rhamnus pumilus* – kääbus-türnpuu
* *Rhamnus saxatilis* – kalju-türnpuu
* *Rhamnus saxatilis* – värvi-türnpuu
* *Rhamnus ×spathulifolius* – talbjas türnpuu
* *Rhamnus utilis* – hiina türnpuu
| Medalikohad |
| --- |
| Taani esindaja |
|  Olümpiamängud |
| Teine koht | 1924 | Poolraskekaal |
| Euroopa meistrivõistlused |
| Esimene koht | 1925 | Poolraskekaal |
| Esimene koht | 1930 | Poolraskekaal |

**Thyge Alexander Petersen** (22. mai 1902 Horsens – 1. jaanuar 1964 Odense) oli Taani poksija.

Harrastajana
------------

Petersen oli kokku seitsmekordne Taani meister – poolraskekaalus (kuni 175 naela ehk 79,4 kg) aastatel 1923–1925, 1927, 1928 ja 1930 ning raskekaalus (üle 175 naela ehk 79,4 kg) 1926. aastal.

Ta sai keskkaalus (kuni 160 naela ehk 72,6 kg) 1924. aasta Pariisi olümpiamängude poksivõistlustel hõbemedali, kaotades finaalis kuldmedali- ja olümpiavõitjale Harold Mitchellile (Suurbritannia).

Ta võitis poolraskekaalus (kuni 175 naela ehk 79,4 kg) 1. Euroopa meistrivõistlustel (Stockholm, 1925) ja 3. Euroopa meistrivõistlustel (Budapest, 1930) kuldmedali ja tuli Euroopa meistriks.

Elukutselisena
--------------

Petersen poksis oktoobrist 1930 kuni juulini 1937 elukutselisena. Ta pidas kokku 7 kohtumist, millest võitis 4, kaotas 1 ja viigistas 2 kohtumist.

Viited
------

1. ↑  Taani meistrivõistlused poksis 1915–2000. Tulemused inglise keeles
2. ↑  8. suveolümpiamängude poksivõistlus. Pariis 1924. Tulemused inglise keeles
3. ↑  1. Euroopa meistrivõistlused poksis. Stockholm 1925. Tulemused inglise keeles
4. ↑  3. Euroopa meistrivõistlused poksis. Budapest 1930. Tulemused inglise keeles

Välislingid
-----------

* Thyge Petersen saidil Olympedia Muuda Vikiandmetes
* Thyge Petersen *BoxRec*. Inglise keeles
* Thyge Petersen, 1930. Foto Eesti Spordi- ja Olümpiamuuseumi kogust
**Türklased** on türgi keelt emakeelena kõnelev turgi rahvas.

Tänapäeval on türklasi umbes 85 miljonit inimest. Enamusrahvuse moodustavad nad Türgis, kus neist elab umbes 78,5 miljonit, ja Põhja-Küprosel, kus neid on hinnanguliselt 200 000 inimest. Suuruselt teine türklaste kogukond, umbes kaks miljonit inimest, elab tänapäeval Saksamaal.

Eestis elas 2011. aasta rahvaloenduse andmetel 86 türklast, neist Tallinnas 44.

Türklastena võidakse käsitleda ka kõiki Türgi Vabariigi elanikke. Selle aluseks on Türgi Vabariigi rajaja Mustafa Kemal Atatürki ideedel rajanev arusaam, mille kohaselt on türklane "iga inimene Türgi Vabariigis, sõltumata tema usust, kes oskab türgi keelt, kasvab üles türgi kultuuris ja võtab omaks Türgi ideaalid".

Vaata ka
--------

* Meshethi türklased

Viited
------

1. ↑  National Statistical Institute of Bulgaria (2011). [/census2011/PDOCS2/Census2011final\_en.pdf "2011 Population Census in the Republic of Bulgaria (Final data)"] (PDF). National Statistical Institute of Bulgaria. `{{cite web}}`: kontrolli parameetri `|url=` väärtust (juhend)
2. ↑  Sosyal 2011, 369.
3. ↑  Bokova 2010, 170.
4. ↑  Päring Statistikaameti andmebaasist
Nn vampiirihambaga kollase kaabli külge ühendatud 10Base5 transiiver
**10Base5** oli esimene Etherneti standard.

10Base5 kutsutakse vahel ka "jämedaks netiks" (ingl *Thick Ethernet*, *ThickWire*, *ThickNet*) ja võrgukaabli värvuse tõttu ka "kollase kaabliga" võrguks. Võrgu füüsiliseks meediumiks on koaksiaalkaabel läbimõõduga 0,4" (=1 cm) ja lainetakistusega 50 oomi, kaabli pingenivoo on ~2,5 V. 10Base5 segmendi suurim lubatud pikkus oli 500 m, võrgu läbilaskekiirus on 10 Mbit/s.

Arvutid ühendatakse võrgukaabliga N-konnektoriga või transiivriga. Kaabli otstesse pannakse N-seeria 50 oomised terminaatorid.

### Transiivrid

Transiiver ühendatakse kaabli külge spetsiaalse, vampiirihambaks (inglise *vampire tap*, *piercing tap*) kutsutava kruviga.

Arvutiga ühendatakse transiivrid kuni 50 m pikkuse AUI-kaabliga, mis ühendatakse arvuti võrgukaardi pistikupessa. Transiivrit on võimalik AUI-liidese kaudu ühendada ka otse HUBi AUI-pordiga. Ühele kaablisegmendile on võimalik ühendada kuni 100 transiivrit ja need peavad asuma üksteisest vähemalt 2,5 m kaugusel.

Vaata ka
--------

* Kohtvõrk
* Siinvõrk
* 10Base2
**"10 vor 11"** on Saksamaal toodetav kultuurisaadete sari, mida näidatakse eratelevisioonikanalis RTL. 

Saadet toodab dctp ülesandel Kairos Film, toimetaja on Alexander Kluge. Aastas tehakse 12...28 saadet. Saadet näidatakse iga nädal ning korratakse sageli. 

See on vanim kultuurisaade Saksamaa eratelevisioonis. Esimene saade läks eetrisse 2. mail 1988. 

Saate pikkus on 25 minutit. Ta sisaldab intervjuusid ja vestlusi kunstide, teaduse ja filosoofia teemadel. 

Kluge kaadritagune hääl kõnetab juurdemonteeritud taustal näidatavat intervjueeritavat. Saade sisaldab ka fiktiivseid intervjuusid näitlejate Peter Berlingi ja Helge Schneideri poolt kehastatavate tegelastega, kelle hulgas on olnud ka Estonia kapten pärast õnnetust. 

Sarnased saated on samade tegijate "Mitternachtsmagazin" (VOX), "News & Stories" (Sat.1) ja "Prime-Time/Spätausgabe" (RTL). Eratelevisioonikanalid näitavad neid saateid riikliku nõude tõttu kultuurisaadete osakaalu kohta saatekavas.

Välislingid
-----------

* "10 vor 11" dctp saidil
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib peaehtest; teiste tähenduste kohta vaata lehekülge Pärg (täpsustus).* |

---

Frederic Leighton. Loorberipärja punumine (1872)
**Pärg** oli võrukujuline pidulik peaehe, mida neiud kandsid lahtistel juustel.

Ajaloost
--------

Keskajal oli pärg levinud Kesk-Euroopas, eriti Saksamaal. Sealt Baltikumi jõudnuna olid pärjad siinmail kasutusel mitmes variandis. 

Eestis kanti pärgi peamiselt Põhja- ja Kesk-Eestis. Lõuna-Eestis ja Saaremaal oli levinud peapael.
Hiiumaal kanti erilaadsete pärgadena pruudipärgasid, milleks lõuna pool oli seppel ja põhja pool penik.

Kirjeldus
---------

Tüüpiline eesti pärg oli papist, puukoorest või laastudest käänatud võru laiusega 4–10 cm. Võru kattis värviline siid- või villane riie, kaunistatud litrite ja karraga. 18. sajandil hakati pärjale lisama kuklast rippuvaid siidilinte. Kaunid olid pruudipärjad, mis oli kaunistatud lisaks klaashelmeste, rahade ja rosettidega.

Vändras, Lääne-Virumaal ja Harjumaal kanti ka nn kõrvadega pärgi. Setumaa neidudel olid kuklasse köidetavad vanikud.

Viited
------

1. 1 2  Eesti rahvakultuuri leksikon. 2000. Koostanud Ants Viires. Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus. Lk 224.
2. ↑  Eesti etnograafia sõnaraamat. 1996. Koostanud Arvi Ränk. Tallinn: Eesti Keele Sihtasutus. Lk 156.

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Tsitaadid Vikitsitaatides: **Pärg** |

* Pärg, Eesti Rahva Muuseum
**Pärija nimetamise korraldus** on testamendi tegija tahteväljendus selle kohta, kellele peale tema surma tema vara peaks jääma.

Testamendijärgse pärimise eesmärk on võimaldada testaatoril ehk pärandajal ise läbi oma viimse tahte avalduse valida, kellele kuulub tema vara või osa varast. See tähendab, et isiku surma korral läheb tema pärand üle testamendi korral testamendis nimetatud pärijale/pärijatele. Pärija nimetamise korralduses märgitakse tavaliselt ära isik/isikud, kellele pärand üle läheb ning kui suur osa pärandaja varast antud pärijale määratakse.

*Näide: "Mina nimetan oma pärijaks A, kes saab ¾ minu varast ja B, kes saab ¼ minu varast" Pärija nimetamise korralduse saab ka teha ilma varaliste suuruste osade nimetamiseta. Sellel juhul loetakse, et korralduses välja toodud pärijad pärivad vara võrdsetes osades.*

*Näide: "Mina nimetan oma pärijateks A, B ja C." Antud näite puhul pärib iga üks 1/3 pärandvarast.*

Erisused tavapärasest korraldusest
----------------------------------

Kui aga pärija nimetamise korraldus käib ainult ühe pärandvara osa kohta, siis ülejäänud vara ei lähe automaatselt testamendijärgsele pärijale, vaid see toimub seadusjärgse pärimise teel. Seda aga eeldusel, et puudub pärimisleping ülejäänud pärandvara suhtes.

Juhul, kui pärija nimetamise korraldusega määratakse ainupärijad aga nendele määratud vara ei moodusta kokku tervet pärandit, siis suurendatakse igaühe pärandiosa võrdeliselt testamendis määratud osa suurusega. Sama olukord on ka siis, kui pärandiosad on suuremad kui pärand ise. Sellel juhul vähendatakse sarnaselt suurendamisega.

Lisaks on oluline mainida, et kui pärijateks nimetatakse sugulased ilma pärandiosi ja isikuid nimetamata siis toimub pärandamine ikkagi seadusjärgse pärimise teel.
**Algse korra põhimõte** on arhiivinduse printsiip, mille kohaselt säilitatakse arhiivi korrastamisel kord ja liigitussüsteem, mis saadi arhiivimoodustaja asjaajamise või tegevuse käigus.

Kui dokumente hoitakse selle põhimõtte kohaselt, peegelduvad neis organisatsiooni tegevused ja olemus kõige paremini.
Igasugune ümberkorrastamine on muutunud üsna küsitavaks eriti tänapäeval, mil dokumente on palju ning eri liiki ja erineval kandjal.
See ei tähenda seda, et arhiive ei võiks ümber korrastada. Sellisel tegevusel peab olema aga selge põhjus. Tavaliselt on selleks ebarahuldav dokumendihaldus, kuid algne kord võib olla ka kaduma läinud. Seega on ümberkorrastamine vajalik juhtudel, kus algne kord pole säilinud või on puudulik. Algset korda ei saa alati austada ka isikuarhiive korrastades. Lihtsamalt öeldes: arhiivinduse aluspõhimõtted töötavad seda paremini, mida korralikumalt organisatsioon oma dokumente haldab. Just sellepärast pööravad arhiiviasutused nõnda palju tähelepanu asutuste dokumendihalduse korraldusele.
**"Armastus kolme apelsini vastu"** (vene keeles *"Любовь к трём апельсинам"*) on Sergei Prokofjevi ooper. 

Ooper on kirjutatud aastal 1919 ja selle libreto põhineb Carlo Gozzi näidendil "Armastus kolme apelsini vastu". Libreto kohandasid Prokofjev ja Vera Janacopoulos Gozzi näidendist, mille tõlkis Vsevolod Meyerhold.

Absurdne, *commedia dell'arte* stiilis lugu jutustab noorest printsist, kellel lasub õela nõia pandud needus. Ta on suremas ravimatusse hüpohondriasse. Et ellu jääda, on ta sunnitud rändama kaugele maale otsima kolme võluapelsini, mille sees on printsessid. Adaptatsioonis on kaasajastatud *commedia dell'arte* mõjusid ja üsna suur annus sürrealismi.

"Armastus kolme apelsini vastu" on Prokofjevi ooperitest kõige esitatum ja kuulub paljude ooperistuudiote püsirepertuaari.

Ooper esietendus Chicagos 30. detsembril 1921 ja seda juhatas Prokofjev ise. Esietendusel esitati ooperit prantsuse keeles pealkirjaga "L'amour des trois oranges".

Ooperi kõige tuntum number on "Marss". Seda on kasutanud ka CBS-i seriaalis "The FBI in Peace and War" (1944–1958).

Tegelased
---------

* Prints (tenor)
* Padakuningas (bass)
* Truffaldino (tenor)
* Tchelio (bass)
* Fata Morgana (sopran)
* Leandre (bass-bariton)
* Clarissa (metsosopran)
* Smeraldina (metsosopran)
* Farfarello (bariton)
* Creonte (bass)
* Ninetta (sopran)
* Linetta (metsosopran)
* Nicoletta (sopran)
**Armastus ja surm** on Artur Lemba ooper kolmes vaatuses ja viies pildis Julius Oengo libreto tema poeemi *Aegna* (1929) ainetel. Ilma avamänguta ooper meloodilise muusikaga ooper. Naiivsevõitu libreto tõttu pole pärast välja­tule­kut esitatud.

Esmaettekanne toimus 31. oktoobril 1931 Tallinna teatris *Estonia*. Peaosades esinesid Olga Torokoff-Tiedeberg või Olga Mikk-Krull (Heid), Karl Ots või Arnold Wisman/Viisimaa (Cordelius), Benno Hansen (Ander Laas), Valentine Kask või Niina Romanova (Ann), Helmi Einer või Ida Aav-Loo (Kard). Dirigent Raimund Kull. Lavastaja Hanno Kompus.

Peamised osad: loots Ander Laas (bass), tema tütar Heid (sopran), lootsi naine Ann (sopran), Cordelius Ancy­ras (tenor), noor kalur Maar (bass-bariton), lesknaine Kard (metsosopran), lesknaise tütar Reet (sopran).

Tegevus toimub Aegna saarel 16. sajandi alguses. Rahvas elab seal oma vanematelt saadud karmide kommete ja vooruste tingimustes. Mehed käivad merel ja on vaprad ning õiglased, naised toimetavad kodus, on töökad ja alistunud meeste käskudele ja korraldustele. Nad armastavad oma mehi, sest vanemad on käskinud oma kaasasid armastada. Oma tahtmised ja puhkenud armastuse ihad tuleb alla suruda. Ooperis sünnib karm tragöödia. Saare kauneima tüdruku, romantilise loomuga Heidi armutunded sattuvad vastuollu saare raudsete kommetega.

Merel on tugev torm ja laevad hukkuvad. Rahvas rannal on oma meeste pärast ärevil. Tor­miselt merelt saabub loots Ander Laas, kelle tütar Heid on olnud mures isa pärast. Heid on romantilise loomuga. Saare tublim kalur, noor Maar paneb oma elu kaalule ja läheb merehädalisi päästma. Reet tahaks Maari omale meheks. Ka noormehele meeldib Heid. Maar päästab võõra merehädalise Cordelius Ancy­rase. Heidi isa Andres Laas võtab merehädalise oma majja. Cordelius seletab, et lai avar maailm on ta kodu. Ta elu on saatnud juhtumuste rodu. Cordeliusele meeldib Heid. Ta on hea meelitaja, kena seltsiline ja mõistab armumängu. Ka Heid armub võõramaalase. Looduse vastu ei saa, ehkki saare karmid kombed seda armumist ei luba.

Maar tuleb kosima Heidi. Laas on annab Maarile nõusoleku, et tütar temaga abiellub. Heid ja Maar kihluvad. Heid aga jätkab salajasi kohtumisi Cordeliusega. Kihlatud pruut aga seda teha ei tohi ja peab kommete kohaselt tulesurma surema.

Cordelius tüdineb peagi saarest ja neiust. Tema seikleja­loomus õhutab teda lahkuma. Heidi ja Cordeliuse kohtumisele satub peale Maar. Maar üritab tappa Cordeliust, kuid läheb vastupidi. Cordelius tapab Maari ja pääseb põgenema. Heid pannakse karistuseks majja luku taha ja põletatakse koos majaga rahva poolt.

Heidi ja Maari traagilisse loosse on põimitud teise saaretüdruku Reeda armukadedus, kes samuti soovib Maari endale, saareelanike pummeldamised kõrtsis, pidutsemine rannas ja kihluspidu oma laulude ja tantsudega.

Peamised muusikalood: Laasi aaria "Ah, jäta kõned rumalad"; Maari aaria "Mis tegu üldse minuga on sul?"; Reeda aaria "Sul meeles ainult väike lootsineid!"; koor "Las paistab tuli kaugele"; Cordeliuse aaria "Nagu minu saatus ikka, – olen jälle üksinda"; Kardi aaria "Nüüd lõksus linnuke!"; Maari barkarool "Oh sa mu Neapol ja Korsika saar"; Heidi aaria "Mul meeles, meeles õnnevärav".
Anna Muzõtšuk (2011)
**Anna Olegivna Muzõtšuk** (ukraina keeles Анна Олегівна Музичук; sündinud 28. veebruaril 1990 Lvivis) on ukraina maletaja, rahvusvaheline suurmeister (2012).

Anna Muzõtšuk on malesuurmeister Marija Muzõtšuki õde. 

Ta tuli kahel korral Ukraina naiste malemeistriks (2003, 2014). 2010. aastal võitis ta Poolas Chotowas naisjuunioride maailmameistrivõistlustel kuldmedali ja 2012. aastal Gaziantepis Euroopa naiste meistrivõistlustel pronksmedali.

Aastatel 2004–2014 esindas Muzõtšuk rahvusvahelistel malevõistlustel Sloveeniat.

Muzõtšuk mängis naiste maailmameistrivõistlustel. 2010. aastal MM-i turniiril Antakyas kaotas ta kaheksandikfinaalis Ju Wenjunile. 2015. aastal MM-i turniiril Sotšis sai ta turniiritabelis 3. asetuse, jõudis seal veerandfinaali, kus kaotas Pia Cramlingule. 2017. aastal MM-i turniiril Teheranis sai ta turniiritabelis 2. asetuse. Muzõtšuk võitis poolfinaalis Antoaneta Stefanovat, kuid kaotas finaalis Tan Zhongyile. Mais 2019 sai Muzõtšuk Kaasanis toimunud pretendentide turniiril Aleksandra Gorjatškina järel teise koha. 

Ta võitis Ukraina naiskonna koosseisus naiste maleolümpiatel kaks pronksmedalit (2014, 2016).

Muzõtšuk sai FIDE-lt 2002. aastal naiste rahvusvahelise meistri, 2004. aastal naiste suurmeistri, 2007. aastal rahvusvahelise meistri ja 2012. aastal rahvusvahelise suurmeistri nimetuse.

Tunnustus
---------

* 2016 – FIDE Caissa auhind

Välislingid
-----------

* Anna Muzõtšuk – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
* Anna Muzõtšuk FIDE andmebaasis
**Pille Saar** (sündinud 25. veebruaril 1961 Tallinnas) on eesti pianist ja pedagoog.

Haridus
-------

Ta lõpetas 1979. aastal Tallinna Muusikakeskkooli klaveri eriala (*cum laude*) ning 1984. aastal Tallinna Riikliku Konservatooriumi klaveri eriala (*cum laude*). 1984–1987 oli ta P. I. Tšaikovski-nimelise Moskva Riikliku Konservatooriumi klaveri eriala assistentuuris-stažuuris, 1999. aastal osales täienduskursustel Norras Stavangeris professor Jiri Hlinka juures. 2010. aastast õpib ta Tallinna Ülikooli doktorantuuris.

Töökäik
-------

Ta oli 1984–1987 Eesti Muusikaakadeemia keelpilliosakonna kontsertmeister. Alates 1981. aastast töötab Tallinna Ülikooli kunstide instituudi muusika osakonnas lektorina.

Esinenud solisti ja kontsertmeistrina Eestis, Soomes, Rootsis, Norras, Lätis, Leedus, Moldaavias, Ukrainas, Tšehhis, Saksamaal, Šveitsis, Austrias, Itaalias, Prantsusmaal, Venemaal. Tihedamas koostöös olnud ooperisolistide H. Raamatu, K. Johannsoni, A. Tõnuri, V. Kruusemendi, M. Voitese, K. Parmasega.
Töötanud instrumentaalsolistide J. Schütsi, M. Leibaku, P. Tarvase, H. Nagla, M. Aedna kontsertmeistrina.

Tunnustus
---------

* Rahvusvahelise konkursi laureaat 1974: Ústí nad Labem, Tšehhi Vabariik (I preemia ja eripreemia).

Välislingid
-----------

* Pille Saar Eesti Teadusinfosüsteemis Muuda Vikiandmetes
**Anna** Sergejevna **Kurnikova** [k'urnikova] (vene *Анна Сергеевна Курникова*; sündinud 7. juunil 1981 Moskvas) on vene tennisist ja fotomodell.

Aastatel 1995–2003 oli ta elukutseline tennisist. Ta karjäär katkes seljavalude tõttu. Kui ta pärast seitsmeaastast vaheaega 2010. aastal taas võistlema hakkas, osales ta kõigepealt koos Martina Hingisega Wimbledoni kutsetega turniiril.

Kuigi ta ei tõusnud tennises päris tippu, on ta tänu modellitööle üks maailma tuntumaid naistennisiste. 

Tema suuremad saavutused on tulnud naispaarismängus. Koos Martina Hingisega võitis ta 1999. ja 2002. aastal Austraalia lahtised meistrivõistlused ning oli mõnda aega paarismängus maailma esireket.

Kurnikova mängustiil sobib paarismänguks. Teda on võrreldud Pam Shriveri ja Peter Flemingiga, kes on võitnud arvukalt paarismänguturniire koos lühemate partneritega (Martina Navrátilová, John McEnroe). Kurnikova ja Hingis on end naljatamisi nimetanud tennise Spice Girlideks. 

Ta elab USAs Miami Beachis. 2009. aastal sai ta ka USA kodakondsuse.

Elukäik ja tennisekarjäär
-------------------------

Tema vanemad on majandusteadlane Alla Kurnikova ning professor ja endine maadleja Sergei Kurnikov. Ta on nende ainuke laps. 

Ta hakkas treenima viieaastaselt, tema esimene treener oli Larissa Preobraženskaja. Kümneaastaselt astus ta USA-s Floridas asuvasse Nick Bollettieri tenniseakadeemiasse.

Anna Kurnikova (vasakul) ja Martina Hingis, 2002
13-aastaselt hakkas Kurnikova noortetennises rahvusvaheliselt silma paistma. Ta võitis mitu turniiri, sealhulgas Rooma meistrite turniiri 1995. Samal aastal tuli ta 14-aastaselt Euroopa ja maailma noorte- (alla 18-aastaste) meistriks. 

Profitennises debüteeris Kurnikova 14-aastaselt Fed Cupi karikavõistlustel Venemaa võistkonnas. Ta oli kõigi aegade noorim osavõtja ja noorim võitja. 15-aastaselt võitis ta USA lahtistel meistrivõistlustel kolm kohtumist, kuni kaotas edetabelijuht Steffi Grafile.

Statistika
----------

Üksikmängus oli tema kõrgeim koht maailma edetabelis kaheksas (20. november 2000) ja paarismängus esimene (22. november 1999). Paarismängus on tal 16 turniirivõitu, üksikmängus mitte ühtegi WTA turniiri võitu (küll on ta võitnud kahel korral ITF turniiri).

Isiklikku
---------

Ta elab USA-s Florida osariigis.

Ta oli tippsporti tehes 173 cm pikk ja kaalus 56 kg. Ta on paremakäeline.

Tunnustus
---------

* 1996 – WTA Newcomer of the Year
* 1999 – WTA Doubles Team of the Year (koos Martina Hingisega)
* 2002 – ESPN-i Hottest Female Athlete

Viited
------

1. ↑  Anna Kurnikova WTA Touri lehel

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Anna Kurnikova** |

* Anna Kurnikova koduleht
**Südamekojaks** (ladina keeles *atrium cordis*) nimetatakse paljudel keelikloomadel südames olevaid õõsi, kuhu tuleb veri suurtest veenidest ja suundub südamevatsakesse.

Südamekoja areng, anatoomia, morfoloogia, histoloogia ja patoloogia võivad erineda nii liigiti kui ka indiviiditi. Nii näiteks on kaladel üks aga 
kahepaiksetel, roomajatel, madudel, lindudel ja imetajatel kaks südamekoda.

Roomajatel
----------

### Madudel

Madudel on tuvastatud kaks südamekoda: parem südamekoda (*atrium dextrum*) ja vasak südamekoda (*atrium sinistrum*).

Imetajatel
----------

### Inimestel

Inimestel on samuti kaks südamekoda. 

Südamekojad kontraheeruvad vatsakestest veidi varem ja nende eesmised-külgmised osad on välja sopistunud parema ja vasaku kojakõrva (*auricula atrii dextra et sinistra*) kujul.

Vasaku ja parema südamekoja vahel paikneb kodadevahesein (*septum interatriale*).

Vaata ka
--------

* kodadevaheseina defekt

Viited
------

1. ↑  "Meditsiinisõnastik" 745:2004.
2. ↑  Meeli Roosalu. "Inimese anatoomia", Kirjastus Koolibri, lk 152, 2010, ISBN 978-9985-0-2606-9.

Välislingid
-----------

* Sissekanne Encyclopaedia Britannicas
Anna Kuzmina Kuldse Maski auhindade kätteandmise tseremoonial (2014)
**Anna Ivanovna Kuzmina** (jakuudi keeles Анна Ивановна Кузьмина; 3. märts 1933 Lääne-Hangalassõ rajoon, Jakuudi ANSV – 25. november 2017) oli jakuudi näitleja, Sahha rahvakunstnik.

Ta õppis aastatel 1950–1955 Štšepkini-nimelise Kõrgema Teatrikooli Jakuudi stuudios. Pärast lõpetamist asus ta tööle Jakuudi Muusika- ja Draamateatri (praeguse nimega Oiunski-nimeline Sahha akadeemiline teater) näitetruppi. Sai seal juhtivaks näitlejaks; mängis enam kui 150 teatrirollis. Ta mängis ka mitmes jakuudi mängufilmis.

Ta oli telekanali NVK Sahha saate "Kustumatud tähed" autor ja saatejuht.

2010. aastal ilmus tal  mälestuste raamat "Umnullubat sulustar" ("Умнуллубат сулустар").

Tunnustus
---------

* 1965 – Jakuudi ANSV teeneline kunstnik
* 1982 – Vene NFSV teeneline kunstnik
* 2003 – Sahha (Jakuutia) Vabariigi rahvakunstnik
* 2014 – Kuldse Maski eripreemia "väljapaistva panuse eest teatrikunsti arengusse"
* 2016 – Sahha (Jakuutia) Vabariigi aukodanik

Viited
------

1. 1 2 3 4 5 6  Кузьмина Анна Ивановна. sakhatheatre.ru
2. 1 2  Анна Кузьмина. goldenmask.ru
3. ↑  Актрисе Анне Кузьминой присвоено звание. sakhapress.ru
Pille Pruulmann-Vengerfeldt inauguratsiooniloengul Tartu Ülikooli aulas 11. märtsil 2015
**Pille Pruulmann-Vengerfeldt** (aastani 2004 **Pille Vengerfeldt**; sündinud 26. novembril 1978 Jõgeval) on eesti sotsiaalteadlane ja meediauurija.

Elulugu
-------

Pille Pruulmann-Vengerfeldt on inseneri tütar.

Lõpetas 1997 Tartus Hugo Treffneri Gümnaasiumi, 2001 TÜ sotsiaalteaduskonna, 2002 samas magistrantuuri ja 2006 doktorantuuri. M.A. (meedia ja kommunikatsioon, 2002, TÜ), väitekiri "Information flows in the new media enviroment: a case study of crisis news reception", Ph.D. samal teadusalal (2006, TÜ), väitekiri "Information technology users and uses within the different layers of information environment in Estonia" (Tartu, 2006).

Oli 2001–2003 TÜ ajakirjanduse ja kommunikatsiooni osakonna projektijuht ja alates 2003. aastast oli samas teadur (osakond reorganiseeriti 2008 samanimeliseks instituudiks), 2003 ka Dublini Ülikooli (Iirimaa) külalisteadur ja aastast 2008 ERMi teadur (osalise koormusega).

Alates 1. septembrist 2015 on ta Tartu Ülikooli meediauuringute professor.

2015. aastal sai Pille Pruulmann-Vengerfeldtist Eesti Rahvusringhäälingu nõukogu liige.

Teadustöö
---------

Pille Pruulmann-Vengerfeldti esinemine Akadeemilise Ajakirjandusseltsi koosolekul Tartu ülikooli ühiskonnateaduste instituudis. 2016. aasta november.
Uurimisvaldkonnad: kommunikatsiooni- ja infoteadused; infoühiskond Eestis; uudised uue meedia keskkonnas; infoühiskonna tekkimisega seotud sotsiaalsed ja kultuurilised probleemid. Väljaande The Researching and Teaching Communication Book Series (ilmub aastast 2007) toimetajaid. Üle 20 teadustrükise.

Viited
------

1. 1 2 3 4 5  Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide
2. ↑  "Asjatundjast ERR-i nõukogu liikmeks saab Pruulmann-Vengerfeldt". *ERR*. 12. mai 2015. Vaadatud 07.02.2021.

Teoseid
-------

* The September 11 attacks on the US in the new interactive media space in Estonia. // Prometheus 20 (2002) 3
* Uus meedia Eestis (kaasautor P. Runnel). // Meediasüsteem ja meediakasutus Eestis 1965–2004. Tartu, 2004
* Exploring social theory as a framework for social and cultural measurements of the information society. // The Information Soc. 22 (2006) 5
* Digitaalsed võimalused arengutegurina. // Inimarengu aruanne 2006. Tallinn, 2007
* Creating content or creating hype: Practices of online content creation and consumption in Estonia. // Cyberpsychol. 2 (2008) 1.

Välislingid
-----------

* Pille Pruulmann-Vengerfeldt Eesti Teadusinfosüsteemis Muuda Vikiandmetes
* Pille-Pruulmann-Vengerfeldt ERM
* Pille Pruulmann-Vengerfeldt ja ajakirjandus YouTube

 *Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.*
**Asi iseeneses** (saksa *Ding an sich*) on Immanuel Kanti termin, viitamaks reaalsusele, mida subjekt ei suuda tunnetada (tunnetatavat nimetas Kant terminiga **asi meie jaoks** (saksa *Ding für uns*)). 

Kant väitis, et on olemas objektiivne maailm, "asi iseeneses", kuid me ei saa selle kohta midagi väita. See asi iseeneses mõjutab meie meeleelundeid ja tekitab aistinguid, mille tulemusena tekib "asi meie jaoks" (saksa *Ding für uns*). Tunnetada saabki ainult nähtumusi, nii nagu nad meile meie meeleelundite läbi on antud, asjad iseeneses on põhimõtteliselt tunnetamatud. Näiteks me tajume maailma ajas ja ruumis, kuid tegelikult on see meie mõistuse iseärasus, et me maailma sellisena tajume. Aeg ja ruum on tunnetuse vormid – maailm (asi iseeneses) ei eksisteeri ei ajas ega ruumis. Seda, millest Kant kõneles, nimetatakse filosoofia skandaaliks: keegi ei ole suutnud näidata, kuidas teadmine välismaailma asjade kohta tuleneb meeltega saadud andmetest. Keegi pole suutnud seda probleemi lahendada.

Välislingid
-----------

* Eisler, Rudolf 1930. *Ding an sich* – Kant-Lexikon. Nachschlagewerk zu Immanuel Kant
**Ashton Irwin** (täisnimi **Ashton Fletcher Irwin**; sündinud 7. juulil 1994 Hornsbys Austraalias) on trummar ja laulja ansamblis 5 Seconds of Summer. 

Tema bändikaaslased on Luke Hemmings, Michael Clifford ja Calum Hood. Ta liitus bändiga 3. detsembril 2011.

Muusikakarjäär
--------------

Enne bändi 5 Seconds of Summer oli ta bändis Swallow The Goldfish. Alguses ta vihkas bändi 5 Seconds Of Summer.

Ta kirjutab muusikat kõige rohkem Michaeliga.

Isiklikku
---------

Tema juuksed on kartuliblondid, silmad rohelised. Ta käis Richmondi keskkoolis.

Ta lemmiksöök on spagetid, lemmiktelesaade "Family Guy", lemmikvärv punane ja lemmikkingabränd VANS.

Tema ema on Anne Marie Irwin, õde Lauren Dawkins ja vend Harry Dawkins.

Irwin oli suhtes modelliga Bryana Holly.

Bändikaaslased Ashtoni kohta
----------------------------

Bändi põhilaulja ja kitarrist Luke Hemmings peab Ashtonit pikkade sõrmede ja lokkis juustega vingeks laulumeheks.

Bändi taustalaulja ja kitarrist Micheal Clifford räägib, et ta õpetab neid kõiki bändiliikmeid, on lühike, suurte käte, pikkade sõrmede ja veidra naeratusega. Kui Ashton naerab, siis tuleb ta suust 10 erinevat häält. Mõnikord naerab nagu väike koolitüdruk, aga teinekord nagu vanamees.

Bändi taustalaulja ja basskitarrist Calum Hood ütleb, et Ashton on väga musikaalne ja pikkade sõrmedega. Tema arust kõige parem asi Ashtoni juures on see, et naerab Calumi naljade üle. Talle meeldib kõige rohkem Ashtoni naer.

Albumid
-------

Ansambliga 5 Seconds of Summer

* "5 Seconds of Summer" (2014)
* "Sounds Good Feels Good" (2015)
* "Youngblood" (2018)
* "Calm" (2020)
**Pille Petersoo** (sündinud 24. aprillil 1974 Tallinnas) on eesti sotsioloog.

Elulugu
-------

Lõpetas 1992 Tallinna Gustav Adolfi Gümnaasiumi, 1997 Tartu Ülikooli sotsioloogia osakonna, 1998–1099 Edinburghi Ülikooli magistrant, M.Sc. (rahvusuuringud, 1999, Edinburghi Ülikool), 2000–2005 Edinburghi Ülikooli doktorant, Ph.D. (sotsioloogia, 2005, samas), väitekiri "The discursive construction of national identities in the media: Scotland and its others". 

Oli 1997–1998 rahvastikuministri nõunik, 1999–2000 Integratsiooni Sihtasutuse projekti koordinaator, 2000–2004 Edinburghi Ülikooli teadur ja assistent, 2005 samas järeldoktor, 2006 Stirlingi Ülikooli Stirlingi Meediauuringute Instituudi teadur, 2006– Tallinna Ülikooli Eesti TA Rahvusvaheliste ja Sotsiaaluuringute Instituudi (RASI) vanemteadur.

Ta on portaali Nami-Nami eestvedaja ning ajakirja Kodu ja Aed köögitoimetaja.

Teadustöö
---------

Uurimisvaldkonnad: identiteet ja rahvuslus, meedia, mitmekultuuriline ühiskond. Rahvusluse ja Etnilisuse Uuringute Assotsiatsiooni (ASEN) liige (aastast 1998), Briti Sotsioloogia Assotsiatsiooni (BSA) liige (aastast 2004).

Poliitiline tegevus
-------------------

Pille Petersoo kuulub 2018. aastast Sotsiaaldemokraatlikusse Erakonda.

Ta kandideeris 2023. aasta valimistel Riigikokku, kogus valimisringkonnas nr 4 (Harju- (v.a Tallinn) ja Raplamaa) 287 häält ning ei osutunud valituks.

Teoseid
-------

* Rassismist ja diskrimineerimisest. // Eesti rahvaste raamat: rahvusvähemused, -rühmad ja killud. Tallinn, 1999
* Nation speaking unto nation? Newspapers and national identity in the devolved UK (kaasautor). // Sociol. Rev. 52 (2004)
* Mediating which nations? Citizenship and national identities in the British press (kaasautor). // Social Semiotics (2006)
* Reconsidering otherness: constructing Estonian identity. // Nations and Nationalism 13 (2007).

Publikatsioone
--------------

* Šotimaa – kuidas edasi?, Maailma Vaade, nr 23

Viited
------

1. 1 2 3  Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide
2. ↑  Vestlusring "Toit ja kirjandus"[*alaline kõdulink*], HeadRead 2017

Kirjandus
---------

* *Eesti teaduse biograafiline leksikon.* 3. köide: *N–Sap* TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013

Välislingid
-----------

* Pille Petersoo Eesti Teadusinfosüsteemis Muuda Vikiandmetes

 *Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.*
Ashley Greene (2012)
Ashley Greene (2009)
**Ashley Michele Greene** (sündinud 21. veebruaril 1987 Jacksonville'is Floridas) on USA näitleja. 

Ta on tuntud eelkõige Alice Culleni rolliga "Videviku" filmides.

Greene sündis Floridas Jacksonville'is. Tema isa Joe on endine mereväelane, praegu betooniäri omanik. Ema Michele töötas kindlustuses. Tal on vanem vend Joe, kes seni elab koos vanematega Jacksonville'is. Ashley käis kristlikus põhikoolis ja Samuel Wolfsoni keskkoolis.

Alguses kavatses Greene teha modellikarjääri, kuid oli liiga lühike (165 cm). Selle asemel soovitati tal keskenduda reklaamidele, kus näitleja pikkust on raske hinnata. Ta hakkas õppima näitlejatööd ja reklaamindust ning sai aru, et näitlejatöö meeldib talle rohkem kui modellindus. 17-aastaselt ta lõpetas keskkooli ja läks kohe pärast seda Hollywoodi.

Esimesed rollid sai ta teleseriaalides "Punk'd" (2005, 1 jagu), "MADtv" (2006, 1 jagu), "Crossing Jordan" (2006, 2 jagu), "Desire" (2006, 7 jagu) ja "Shark" (2008, 1 episood). Episoodilised rollid olid tal filmides "King of California" (2007) ja "Otis" (2008).

Film "Videvik" (2008) tegi Ashley Greene'i kuulsaks. Ta mängis seal vampiiri Alice Cullenit ja pälvis selle rolli eest Teismeliste valiku auhinna uue naisfilminäitleja kategoorias (*Teen Choice Award for Movie Fresh Face Female*). Greene mängis teisteski "Videviku" sarja filmides ("Noorkuu", 2009, "Päikesevarjutus", 2010). Neist kummagi eest pälvis ta Teismeliste valiku auhinna naisnäitlejale parima stseeni kategoorias (*Teen Choice Award for Scene Stealer Female*). Lisaks pälvis ta "Noorkuu" eest Teismeliste valiku auhinna kõige fanaatilisemate fännide kategoorias.

"Videviku" seeria kõrvalt on ta igal aastal mänginud teisteski filmides ja teleseriaalides, aga need ei ole suurt tähelepanu äratanud.

2009. aasta augustis lekkisid Internetti Greene'i alastifotod. Usutakse, et need tehti siis, kui Greene oli 19-aastane. Greene ise väidab, et oli sel ajal alaealine, mistõttu kõiki saite, kust neid fotosid leitakse, võib kohtulikult karistada. Tema advokaadi sõnul kuulub piltide autoriõigus Greene'ile.

2010. aastal poseeris Greene ajakirja Sports Illustrated iga-aastases supelkostüümi-erinumbris PepsiCole kuuluva karastusjookide ja teede kaubamärgi SoBe reklaamis alasti, üksnes tema kehale olid maalitud bikiinid.

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Ashley Greene** |
**James Dewitt Yancey** (7. veebruar 1974 – 10. veebruar 2006), rohkem tuntud kui **J Dilla** (ka **Jay Dee**), oli Ameerika hiphopmuusika produtsent ja räppar. Karjääri alustas ta nime Jay Dee all, kuid 2001. aastast kasutas ta nime J Dilla. 

Dilla tööd produtsendina on hinnatud kõrgelt, tunnustust on jaganud isegi Kanye West, Just Blaze ja Pharrell Williams. Dilla valduses olnud salvestiste seas on palju selliseid teoseid, põhiliselt kasutamata räpitaustu, mida ta ei jõudnud albumitele panna, ning need on internetis laialdaselt levinud, mis on talle fänne juurde toonud.

Elu lõpuaastad ja surm
----------------------

2002. aastal asutasid J Dilla ja Los Angelese produtsent **Madlib** ansambli Jaylib. 2003. aastal andsid nad välja albumi "Champion Sound". 

2004. aastal kolis Dilla Detroitist Los Angelesse ja läks Jaylibiga turneele. 

Ajakirjade Urb (2004 märts) ja XXL (2005 juuni) artiklites väideti, et J Dilla on haige ja lebab haiglavoodis. Dilla väitis, et temaga on kõik korras, kuid novembris 2005 oli selge, et see nii ei olnud. Dilla käis küll ringreisil Euroopas, kuid ta esines ratastoolis. Hiljem avaldati, et ta põdes rasket verehaigust (nn TTP) ja luupust.

J Dilla suri 10. veebruaril 2006 oma kodus Los Angeleses. Tema viimane album "Donuts" ilmus vaid kolm päeva varem.

Sooloalbumid
------------

* 2001 Welcome 2 Detroit (BBE CD/LP)
* 2003 Ruff Draft EP (Original Issue LP-Mummy/Groove Attack) (2007 2CD/LP Reissue-Stones Throw)
* 2006 Donuts (CD/LP, 2006, Stones Throw)
* 2006 The Shining (BBE CD/LP)
* 2007 Jay Love Japan (Operation Unknown/PayJay CD/LP)
* 2009 Jay Stay Paid (Nature Sounds CD/LP/MP3)

Koostööd
--------

* Slum Village liige, J-88 on teine nimi Slum Villagele.
* Slum Village - Fan-Tas-Tic (Vol. 1) CD/LP 1996 (Donut Boy Recordings) 1997 (Sudden Impact) 2006 (Barak)
* Slum Village - Fantastic, Vol. 2 CD/LP 2000 (Goodvibe) 2002 (Capitol)
* J-88 - Best Kept Secret CD/LP 2000 (Groove Attack)
* Jaylib - Champion Sound CD/LP 2003 (Stones Throw)
* Illa J - Yancey Boys CD/LP 2008 (Delicious Vinyl)

Instrumentaalplaadid
--------------------

* Vol. 1: Unreleased CD/LP 2002 (Bling47.com)
* Vol. 2: Vintage CD/LP 2003 (Bling47.com)
**August Arvo Olt-Ojasalu** (22. juuni (vkj 10. juuni) 1881 Konguta vald, Tartumaa – 2. detsember 1949 Elva) oli eesti loomaarstiteadlane.

Elulugu
-------

August Arvo Olt-Ojasalu oli talupidaja poeg.

Lõpetas 1899 Tartus gümnaasiumi ja 1905 Tartu Veterinaarinstituudi. Oli 1905–1909 Helmes ja Põltsamaal jaoskonna loomaarst, Põltsamaal ka Põllutöökursuste õppejõud, 1909–1019 Tallinna tapamaja direktori abi, osales ka Taga-Kaukaasias veiste katkutõrjel. 1919 oli Põllutööministeeriumi veterinaariaosakonna sekretär, 1919–1929 Loomatervishoiu Peavalitsuse juhataja/direktori asetäitja ning vanemloomaarst. Oli 1920 Eesti Loomaarstide Ühingu asutajaid ning aastani 1929 selle juhatuse liige ja sekretär, aastast 1929 auliige, ühingu ajakirja Loomaarstlik Ringvaade väljaandmise algataja 1925 ning aastani 1940 selle toimetuse liige, aastail 1925–1928 tegev- ja peatoimetaja. Avaldas mainitud ajakirjas rohkesti artikleid Eesti loomaarstide elust ja tööst, veterinaartöö korraldusest Eestis, ülevaateid Loomatervishoiu Peavalitsuse tegevusest jm. Tõlkis eesti keelde ka soome veterinaaride teoseid (näiteks H. Nyländ, E. Cajander "Lüpsikarjapidamine"; A. Alfthan "Hobusekasvatuse käsiraamat" I–II; A. E. Sandelin, "Piima- ja piimasaaduste bakteriõpetus").

Olt-Ojasalu oli üliõpilaskorporatsiooni Fraternitas Tartuensis auvilistlane ja lipulaulu sõnade autor.

Teoseid
-------

* Koduloomade tervishoid ja sünnitusabi. Tallinn, 1911; 3. trükk Tartu, 1920
* Võitlus distomatoosi vastu. // ELR (1926) 5
* Rootsi loomaarstide võitlus iseseisva riikliku veterinaarkorralduse eest. // Eesti Loomaarstlik Ringvaade (1926) 5
* Loomatervishoiu käsiraamat (koost ja kaasautor). Tallinn, 1928; 2. trükk 1938
* Karjamaade tähtsuse alahindamine ja selle tagajärjed loomatervishoiu seisukohalt. Tallinn, 1928
* Loomariigist kahjurid koduses majapidamises. Tallinn, 1928
* Loomaarstide seisukord ja loomatervishoiu ala korraldus Eestis enne ja nüüd. // Eesti Loomaarstlik Ringvaade (1928) 1 / 2
* Uus lehekülg Soome veterinaar-administratsiooni ajaloos. // Eesti Loomaarstlik Ringvaade (1930) 3

Viited
------

1. 1 2 3  Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide

Kirjandus
---------

* Karelson, J. A. Ojasalu – Eesti Loomaarstide Ühingu auliige. // Eesti Loomaarstlik Ringvaade (1929) 3, 65–67
* Luitalu, A. Auvil. Arvo Ojasalu. // Fraternitas Tartuensis. I. Toronto, 1956, 60–61
* Teadusajaloo ja Teadusfilosoofia Eesti Ühenduse arhiiv
* *Eesti teaduse biograafiline leksikon.* 3. köide: *N–Sap* TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013

 *Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.*
|  |
| --- |
|  **Poks** |
| Võistkond |  | SÜV |
|  |
| 1. ring | 1952 | I kergekeskkaal |
| Riik |  | Lääne-Saksamaa |
|  |
| Kuld | 1953 | I kergekeskkaal |

**Herbert Schilling** (20. juuni 1930 Frankfurt – 24. oktoober 2004 Frankfurt) oli Saksamaa ühendvõistkonna ja Lääne-Saksamaa poksija.

Schilling oli kahekordne Lääne-Saksamaa meister I kergekeskkaalus (kuni 63,5 kg) aastatel 1951–1952.

Schilling osales Saksamaa ühendvõistkonna eest võisteldes I kergekeskkaalus (kuni 63,5 kg) 1952. aasta Helsingi olümpiamängude poksivõistlustel, kuid kaotas 1. ringis oma kohtumise ja jäi edasisest medaliheitlusest välja.

Schilling võitis Lääne-Saksamaa eest võisteldes I kergekeskkaalus (kuni 63,5 kg) 10. Euroopa meistrivõistlustel (Varssavi, 1953) kuldmedali ja tuli Euroopa meistriks.

Schilling poksis novembrist 1957 kuni septembrini 1963 elukutselisena ning pidas kokku 34 kohtumist. Ta võitis neist 14 (neist 9 nokaudiga), kaotas 17 (neist 9 nokaudiga) ja viigistas 3 kohtumist.

Viited
------

1. ↑  Lääne-Saksamaa meistrivõistlused poksis 1949–1989. Tulemused inglise keeles
2. ↑  15. suveolümpiamängude poksivõistlus. Helsingi 1952. Tulemused inglise keeles
3. ↑  "10. Euroopa meistrivõistlused poksis. Varssavi 1953. Tulemused inglise keeles" (PDF). Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 4. märts 2016. Vaadatud 12. augustil 2012.

Välislingid
-----------

* Herbert Schilling veebisaidil Olympedia Muuda Vikiandmetes
* Herbert Schilling saidil BoxRec
Adam Fox (2019)
**Adam Fox** (sündinud 17. veebruaril 1998 Jerichos, New Yorgi osariigis) on USA jäähokimängija, kes mängib kaitsjana NHL-i klubis New York Rangers.

Aastatel 2016–2019 mängis ta Harvardi Ülikooli jäähokimeeskonnas.

2016. aastal valis Calgary Flames ta NHL-i *draft* '​is 66. valikuna. 2018. aasta juunis müüs Flames tema mängijaõigused Carolina Hurricanesile, kes omakorda müüs need 2019. aasta aprillis New York Rangersile. Rangersiga sõlmis Fox lepingu 2019. aasta mais. Kohe esimesel hooajal 2019/20 kindlustas ta koha Rangersi põhikoosseisus. Debüüthooajal sai ta NHL-is kirja kaheksa väravat ja 34 väravasöötu. Väravasöötude arvult oli ta sel hooajal liigas paremuselt teine uustulnukast kaitsemängija.

Hooajal 2020/21 lõi Fox NHL-is viis väravat ja andis 42 väravasöötu ning pälvis NHL-i hooaja parimale kaitsemängijale antava James Norris Memorial Trophy. Fox sai sellega teiseks mängijaks, kes on selle võitnud enne oma kolmandat hooaega NHL-is. Lisaks valiti Fox liiga sümboolsesse koosseisu (*NHL First All-Star Team*).

2021. aasta novembris pikendas ta Rangersiga lepingut seitsme aasta võrra. 2022. aastal valiti ta NHL-i tähtede mängule, kuid vigastuse tõttu ta seal ei osalenud. Hooajal 2021/22 kogus Fox NHL-is 78 mänguga 11 väravat ja 63 väravasöötu.

2017. aastal tuli ta USA kuni 20-aastaste koondisega juunioride maailmameistriks. USA jäähokikoondise koosseisus osales ta 2019. aasta maailmameistrivõistlustel.

Viited
------

1. ↑  "Rangers Agree to Terms with Adam Fox". NHL.com. 1.11.2021. Vaadatud 10.5.2022

Välislingid
-----------

* Adam Fox NHL.com lehel
* Adam Fox hockeydb.com lehel

| * v
* r
New York Rangers |
| --- |
| 
**Väravavahid**: Jaroslav Halák **·** Igor Šestjorkin |
| 
**Kaitsjad**: Adam Fox **·** Libor Hájek **·** Ben Harpur **·** Ryan Lindgren **·** Niko Mikkola **·** K'Andre Miller **·** Braden Schneider **·** Jacob Trouba |
| 
**Ründajad**: Jonny Brodzinski **·** Filip Chytil **·** Barclay Goodrow **·** Kaapo Kakko **·** Patrick Kane **·** Chris Kreider **·** Alexis Lafrenière **·** Jake Leschyshyn **·** Tyler Motte **·** Artemi Panarin **·** Vladimir Tarassenko **·** Vincent Trocheck **·** Jimmy Vesey **·** Mika Zibanejad |