recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Guy Barbier de Courteix** (20. september 1921 Chabanais – 21. juuni 2011 Helsingi) oli prantsuse rahvusest roomakatoliku vaimulik, kes töötas alates 1964. aastast Soomes ja alates 1992. aastast paralleelselt ka Eestis.

Alates 12. eluaastast õppis maristide vennaskonna internaatkoolis Marseille lähistel, umbes 500 kilomeetri kaugusel sünnikodust.

Pärast Prantsusmaa okupeerimist Saksa vägede poolt 1940. aastal saadeti töölisena Saksamaale Halle linna sõjatehasesse, kus liitus vastupanuliikumisega. Peatselt arreteeriti, viibis kinnipidamisel viies eri vanglas ja neljas koonduslaagris, muuhulgas ka kurikuulsates Buchenwaldi ja Dachau laagrites. Sõja lõpul asus koonduslaagris Tšehhi territooriumil; sealt vabanedes kaalus vaid 42 kilogrammi ja põdes tuberkuloosi.

Pöördunud koju tagasi, keskendus tervise parandamisele ja füüsilisele taastumisele. 1946 asus õppima vaimulikku seminari. 29. juunil 1951 pühitseti preestriks ja asus tööle Lyoni piiskopkonnas kogudusepreestrina. Oli Prado preestrite vennaskonna liige.

Oli 1950. aastatel seotud vasakpoolse, liberaalset teoloogiat viljelenud töölispreestrite liikumisega; töötas 1954–1959 preestrina Lyoni tehastes. 

Soovides osaleda Venemaa taaskatoliseerimises, suundus õppima Rooma *Collegium Russicumi* ülikooli Bütsantsi teoloogiat, kuid ei saanud sealt piisavat vene keele oskust. Nii asus õppima Helsingi Ülikooli ja töötas õpingute kõrvalt Espoo oikumeenilises keskuses.

1966–1986 oli heategevusorganisatsiooni Emmaus juht Soomes ja pälvis oma tegevuse eest selles liikumises 1983. aastal Soome kristliku rahuliikumise rahupreemia.

Soomes teenis mitmetes kirikutes ja kogudustes, sealhulgas 1971. aastast Myllyjärvi oikumeenilises keskuses ja selle juures paiknevas pühade apostlite Peetruse ja Pauluse kabelis.

Alates 1986. aastast töötas Helsingi Püha Henriku katedraali vikaarpreestrina, vastutades peamiselt immigrantidest koguduseliikmete hingehoiu eest. On olnud Myllyjärvi karmeliitide ja Helsingi birgitiinide nunnakloostri vaimulik isa.

1980. aastate keskpaigast alates viibis ka lühiajalistel pastoraalvisiitidel Nõukogude Liidu territooriumil, peamiselt Valgevenes ja Ukrainas; hiljem, pärast Nõukogude Liidu lagunemist, on korraldanud Venemaal rekollektsioone nii ilmikutele kui ka vaimulikele.

Eestit külastas esmakordselt aprillis 1990, viies läbi jumalateenistusi ja korraldades kohtumisi nii Tallinna kui ka Tartu katoliku kogudustes.

Aastatel 1992–1996 oli ta Eesti katoliku kiriku generaalvikaar, esindades tol ajal kohapeal Vilniuses resideerinud apostellikku administraatorit. Alates 1996. aastast oli ta kirikukohtu audiitor.

Aastaid oli isa Guy Barbier Tallinna Ukraina Kreekakatoliku Kiriku Kolmekäelise Jumalaema koguduse hooldaja.

Isa Guy valdas prantsuse, inglise, vene ja soome keelt, vähesel määral ka ukraina ja eesti keelt.

Allikad
-------

* Õunapuu, Rein. Isa Guy Barbier Eestis. – Kiriku Elu, nr 4, juuni 1990, lk 12.
* Halme, Ritva. Isä Guy Barbier 50 vuotta pappina. – Fides, nr 20, 2001, lk 8–9.
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel on praegu kasutatavast kalmistust; Kirblas asub ka Kirbla vana kalmistu* |

---

Kirbla kirikuaia värav ja piirdeaed
**Kirbla kalmistu** ehk **kirikuaed** asub samanimelise kiriku juures Pärnu maakonnas Lääneranna vallas Kirbla külas. 

Kalmistu on tõenäoliselt tekkinud kihelkonnakiriku juurde, mis rajati tõenäoliselt 16. sajandi algul ja mida on esmamainitud 1531. aastal, kuid kuna kihelkond loodi juba 14.–15. sajandil, pole välistatud ka kalmistu varasem rajamine. Vanimad hauatähised pärinevad siiski alles 18. sajandist. 

Jüri Uluotsa haud Kirbla kalmistul
Kalmistule on maetud baltisakslasi Ferseneid ja Wistinghauseneid. Kalmistul paikneb ka Teises maailmasõjas hukkunute ühishaud. Sinna on maetud Eesti õigusteadlane ja poliitik Jüri Uluots ning tema perekond ja sugulased.

Kirbla kalmistu ja kirikaed võeti sarnaselt paljude teiste vanade Eesti kalmistutega 1997. aastal riikliku kaitse alla. Kultuurimälestistena on kaitse alla võetud ka kirikaia piirdemüür, Teises maailmasõjas hukkunute ühishaud, arvatavalt 18. sajandist pärit paekivist hauaplaat, 1808. aastaga dateeritud (Elisabeth Bodisco?) hauaplaat ning tõenäoliselt kohalikku päritolu hauaristi kaks näidet Mihkel ja Mari Kuke haudadel.

Viited
------

1. ↑  Kirbla kalmistu kultuurimälestiste riiklikus registris (vaadatud 17.08.2016)
2. ↑  "KM nr 15498 Kirbla kirikuaia piirdemüür".
3. ↑  "KM nr 4068 II maailmasõjas hukkunute ühishaud".
4. ↑  "KM nr 16330 Hauaplaat, 18.saj. (paas)".
5. ↑  "KM nr 16329 Hauaplaat Elisabethile, 1808 (paas)".
6. ↑  "KM nr 16331 Rist Mihkel Kukk`e haual, 1902 (raud)".
7. ↑  "KM nr 16332 Rist Mari Kukk`e haual, 1927 (raud)".

Välislingid
-----------

* Kirbla kalmistu kultuurimälestiste riiklikus registris
**Tallinna Kolledž** oli aastatel 1919–1940 Tallinnas aadressil Kooli tänav 2 tegutsenud õppeasutus, kus täiskasvanud ja töötavad noored said omandada gümnaasiumihariduse ja gümnaasiumi lõpetanud said omandada kõrgema majandushariduse. Keskkooli õppekava vastas gümnaasiumi reaal- ja humanitaarharu õppekavale ning oli kolmeaastase kursusega. Kooli lõpetaja sai gümnaasiumidiplomi ja võis astuda ülikooli.

Väljapaistev isiksus kolledži ajaloos oli Mihkel Välbe, kes juhtis kooli 19 aastat ja keda peeti väga tugevaks ajalooõpetajaks. Koolis andsid tunde ka teised oma aja tuntud pedagoogid: Johannes Aavik, Martin Laarmann, Eduard Kaljuvee, Gustav Vilbaste, Johannes Kiivet, Karl Leinus, Gottlieb Ney jt.

Vilistlasi
----------

Aastatel 1931–1932 õppis Tallinna Kolledžis kirjanik Karl Ristikivi, kes lõpetas 4-aastase gümnaasiumikursuse rekordilise ühe aastaga. Tallinna Kolledži on lõpetanud ka keeleteadlane ja sotsioloog August Sikk, raamatukoguteadlane, lugemissotsioloog ja poliitik Kalju Oja, kirjanik Johannes Ruven, vasaraheitja Koit Annamaa. Lühemat aega on Tallinna Kolledžis õppinud Jõhvi linnapea Voldemar Härma, kirjandusteadlane, kultuuriloolane ja tõlkija Oskar Kuningas, kunstnik Johannes Võerahansu.

Koolihoone
----------

Tallinna Kolledž suleti 1940. aastal, kuid ajaloolises koolihoones aadressil Kooli tänav 2 jätkus õppetöö. Kuni 1946. aastani tegutsesid koolihoones Tallinna 12. Keskkool,  Tallinna 12. Gümnaasium, Tallinna 9. Keskkool. Viimane likvideeriti 1946. aastal ja selle asemele loodi kaks uut täiskasvanute õppeasutust, mis peavad end mõlemad Tallinna Kolledži järeltulijaks: 

1. aadressil Kooli tänav 2 asuvas õppehoones jätkas tööd *Tallinna 1. Töölisnoorte Kool*, mis alates 1971. aastast kandis nime *Tallinna 1. Õhtukeskkool* ja alates 1996. aastast kannab nime Tallinna Vanalinna Täiskasvanute Gümnaasium, ning
2. aadressil Suur-Kloostri tänav 16 alustas tööd *Tallinna 9. Täiskasvanute Keskkool*, mis kannab alates 2001. aastast nime Tallinna Täiskasvanute Gümnaasium.

Viited
------

1. 1 2 3 4  Kooli ajalugu. Tallinna Vanalinna Täiskasvanute Gümnaasiumi veebisait.
2. 1 2  Kooli ajaloost. Tallinna Täiskasvanute Gümnaasiumi veebisait.
Kuusalu pastoraadi peahoone (mai 2009)
**Kuusalu pastoraat** oli pastoraat Harjumaal Kuusalu kihelkonnas, tänapäevase haldusjaotuse järgi Harju maakonnas Kuusalu vallas.

Pastoraadi peahoone ehitati 18. sajandi lõpus ja on sellisena üks vanemaid pastoraadihooneid Eestis.

Pastoraadi mitmed ehitised (peahoone, karjakastell, kelder, ait, tall-tõllakuur, saun) on tunnistatud riiklikuks kultuurimälestiseks.

Peahoone kannatas 24. aprillil 2014 puhkenud tulekahjus. Tänaseks on hoone saanud uue katuse, vahelaed, aknad ja uksed.

Pildid
------

* Pastoraadi peahoonePastoraadi peahoone
* Pastoraadi saunPastoraadi saun
* Pastoraadi saunPastoraadi saun
* Pastoraadi aitPastoraadi ait
* Pastoraadi aitPastoraadi ait
* Pastoraadi kelderPastoraadi kelder
* Pastoraadi kelderPastoraadi kelder
* Pastoraadi tall-tõllakuur talvelPastoraadi tall-tõllakuur talvel
* Pastoraadi saun talvelPastoraadi saun talvel
* Pastoraadi karjakastellPastoraadi karjakastell

Viited
------

1. 1 2  Kuusalu pastoraadi peahoone kultuurimälestiste riiklikus registris
2. ↑  "Kuusalu pastoraadihoone hävis tulekahjus" Postimees, 24.04.2014

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Kuusalu pastoraat** |

* Kuusalu pastoraadi peahoone kultuurimälestiste riiklikus registris
* Kuusalu pastoraat
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib ametikohast. Linnu kohta vaata kardinal (lind).* |

---

Kardinalist peapiiskopi vapikaunistus. Punane kardinalikübar (*galero*), millel on 30 külgtutti, näitab, et tegu on kardinaliga. Rist näitab, et tegu on peapiiskopiga. Moto ja vapikilp on igal kardinalil erinev.
Kardinali kooririietus
**Kardinal** on katoliku kiriku hierarhias paavstist 1 aste allpool asuv ametikoht.

Kardinalid nimetab ametisse paavst ja kardinaliks jäädakse kogu eluks. Kardinalid moodustavad kardinalide kolleegiumi, mis osaleb kiriku juhtimises. Umbes kolmandik kardinalidest kuulub Vatikani Rooma kuuriasse.

Kardinalidel on kolm ametiastet:

* kardinalpiiskop
* kardinalpreester
* kardinaldiakon

Kardinalide kolleegium valib pärast paavsti surma või ametist tagasi astumist konklaavis enda hulgast uue paavsti.

Aastatel 1586–1958 võis kardinale olla kuni 70. Johannes XXIII ja Paulus VI suurendasid kolleegiumi liikmeskonda, lubades konklaavil osaleda kuni 120 kardinali, kes on nooremad kui 80-aastased.

Vaata ka
--------

* Kardinal Richelieu
* Kardinal Jules Mazarin

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Tsitaadid Vikitsitaatides: **Kardinal** |

* Armorial des Cardinaux
**Karmo Kuri** (sündinud 27. augustil 1987 Tallinnas) on Eesti poliitik, alates 15. juunist 2022 Nõmme linnaosa vanem.

Haridus
-------

Ta on lõpetanud Tallinna Ülikooli rekreatsioonikorralduse erialal. 2019. aastal alustas ta Tallinna Tehnikaülikoolis magistriõpinguid avaliku sektori juhtimise ja innovatsiooni erialal.

Poliitiline tegevus
-------------------

Ta on alates 2022. aastast Sotsiaaldemokraatliku Erakonna liige.

Nõmme linnaosas peab üheks olulisemaks murekohaks transiitliikluse suurt osakaalu magistraaltänavatel, millega kaasnev müra, õhusaaste ja ummikud muudavad kohaliku elaniku jaoks elukeskkonda halvemaks. Selle leevendamiseks oleksid tema hinnangul asjakohased nii liikluskorralduslikke lahendusied, mõtteviisi muutust kui ka vajadus vaadata ühistranspordivõrgustikku laiemalt kui ainult ühe omavalitsuse piiridest lähtuvalt.

2022. aasta lõpus saadeti otsepostitusena kõigile Nõmme linnaosa aadressidele 2023. aasta Nõmme kalender, mille tagaküljele oli Karmo Kuri kommentaari kõrvale lisatud tema enda kahe lapse joonistused, mis pahandas paljusid nõmmekaid.

Ta kandideeris 2023. aasta valimistel Riigikokku, kogus valimisringkonnas nr 3 (Tallinna Mustamäe ja Nõmme linnaosad) 335 häält ning ei osutunud valituks.

Liikmesus
---------

2014. aastast kuulub Kaitseliidu Harju malevasse.

Isiklikku
---------

Karmo Kuri on abielus ja tal on kaks last.

Artikleid
---------

* Nõmme linnaosa vanem Karmo Kuri: Kui hästi me kriisideks valmis oleme? Pealinn, 16. detsember 2022
* Katuseraha võiks suunata hoopis elanikkonnakaitsesse Postimees, 25. november 2022
* Linnaosavanem Karmo Kuri: küttepuude hinna kompenseerimine tuleb ellu viia Maaleht, 22. november 2022
* Karmo Kuri: Tallinna ühistranspordis puudub terviklik plaan ERR, 11. oktoober 2022
* Miks taastatakse Pääsküla raba? Postimees, 20. september 2022
* Karmo Kuri: ära vii last autoga kooli juurde, lase tal viimane jupike jala minna Eesti Päevaleht, 1. september 2022
* Linn peab ka palaval suvepäeval inimestele kuuluma Postimees, 10. august 2022

Viited
------

1. ↑  "Linnavalitsus nimetas Karmo Kuri Nõmme linnaosa vanemaks". *Tallinn*. Vaadatud 10. jaanuaril 2023.
2. ↑  "Nõmme Linnaosa Valitsuse juhtkond". *Tallinn*. Vaadatud 10. jaanuaril 2023.
3. ↑  "e-Äriregister –". *ariregister.rik.ee*. Vaadatud 10. jaanuaril 2023.
4. ↑  "Karmo Kuri: nõmmekana teen tööd enda lähedaste, naabrite ja kogukonna heaks" (PDF). *Nõmme Sõnumid, 9. september 2022*. Vaadatud 10.01.2023.
5. ↑  Nõmmekad kahtlustavad postkasti pistetud linnaosa kalendris poliitreklaami 3. jaanuar 2023
6. ↑  "Nõmme Linnaosa Valitsuse juhtkond". *Tallinn*. Vaadatud 10. jaanuaril 2023.
**AS Pärnu Õlu** oli Eesti õlletootmisettevõte, mis asutati 1991. aastal.

Ettevõtte luges oma eelkäijaks 1879. aastal Eduard Bliebernichti Pärnusse rajatud pruulikoda.

Algaastatel ei saavutanud tehas loodetud edu, kuna tehnoloogia pargi uuendamine võttis rohkem aega ja ressursse kui loodeti. 2002. aasta seisuga töötas õlletehase 15% võimsusega ja müüki ei toimunud.[*viide?*]

Aastatel 2002–2005 oli AS Pärnu Õlu juhatuse esimees ja tegevdirektor Kalev Männe. Enne teda juhtis õlletehast Endel Varelt.

Männe juhtimise ajal õlletehase müük suurenes varasemaga võrreldes,[*viide?*] ning hakati tootma siirupeid, limonaade, siidrit, kalja, *longdrink* '​i ja mineraalvett. 2003. aastal oli ligi 60% Eesti siirupi turust Pärnu Õlle käes. Ka õlle sortiment muutus. Suurimad eksporditurud olid Baltimaad, Soome ja Saksamaa. Üle poole toodangust suudeti eksportida.

2005. aastal vahetus õlletehase omanik, kui Charlie Viikberg müüs oma osaluse AS Pärnu Õlletehases Ösel Foodsi endise enamusaktsionäri Carl-Erik Sundbladi firmale CES Holdingule. Osapooled müügihinda ei soostunud avalikustama, aga Charlie Viikberg vihjas, et ettevõtte turuväärtus oli selgelt tõusnud võrreldes Pärnu Õlle ostu ja müügi hinda. Männe asemele tuli direktoriks Aivo Varem.

2006. aastal sai ettevõtte nimeks *Puls Brewery AS* ja 2008. aastal *AS Riverside Brewery*. 2009. aastal kuulutati välja ettevõtte pankrot.

Viited
------

1. 1 2  EE 12. köide, 2003: 448.
2. 1 2  "Pärnu Õlu pole lubatud edu saavutanud". 15. aprill 2004.[*alaline kõdulink*]
3. ↑  "EPL: Pärnu õlletehas alustas uuesti limonaaditootmist". *Äripäev*. Vaadatud 26. märtsil 2023.
4. ↑  "Pärnu õlletehas vähendab õllesorte". *Ärileht*. Vaadatud 26. märtsil 2023.
5. ↑  "Pärnu õlu toodab Saksamaa turule Vene märjukest". 29. detsember 2003.
6. ↑  "Pärnu Õlu omanikuks sai Soome ärimees". *Äripäev*. Vaadatud 26. märtsil 2023.
7. ↑  "Pärnu õlletehas sai Tallinnast juhataja".
8. ↑  AS Riverside Brewery (10248209)
9. ↑  Kohus kuulutas välja endise Pärnu õlletööstuse pankroti
**Flushing Meadows–Corona Park**, mida sageli nimetatakse **Flushing Meadows Park**iks või lihtsalt **Flushing Meadows**iks, on park Ameerika Ühendriikides, New Yorgis, Queensi linnaosa põhjaosas. See piirneb idas kiirteega I-678 (Van Wyck Expressway), läänes Grand Central Parkway'ga, põhjas Flushing Bay'ga ning lõunas Union Turnpike'iga. Flushing Meadows-Corona Park on New Yorgi suuruselt neljas park, mille kogupindala on 363 hektarit.

Kuni 19. sajandini koosnes ala märgaladest, mis ulatusid Flushingi jõe äärde, mis läbib piirkonda põhjast lõunasse. Alates 20. sajandi esimesest kümnendist kasutati seda tuhamäena, kuna sel ajal asus piirkond New Yorgist nii kaugel, et seda peeti peaaegu väärtusetuks. New Yorgi parkide volinik Robert Moses pakkus 1920. aastatel välja idee rajada Flushing Meadowisse suur park, mis oleks Ida-Queensi parkide süsteemi osa. Flushing Meadows–Corona Park loodi 1939. aasta New Yorgi maailmanäituse toimumiskohaks ja seal toimus ka 1964. aasta New Yorgi maailmanäitus. Pärast 1964. aastat park lagunes, kuid alates 1990. ja 2000. aastatest on parki korrastatud.

Flushing Meadows–Corona Park on säilitanud suure osa 1939. aasta maailmanäituse kujundusest. Pargi territooriumil asuvate vaatamisväärsuste hulka kuuluvad USTA Billie Jean Kingi riiklik tennisekeskus, mis on US Openi tenniseturniiri toimumiskoht; New York Metsi pesapallimeeskonna kodustaadion Citi Field; Queensi muuseum; Queensi loomaaed ja Unisphere.

Flushing Meadows-Corona Parki omanik ja haldaja New Yorgi parkide ja vaba aja veetmise osakond, mis on tuntud ka kui NYC Parks.

Viited
------
**Pereraadio** on Eesti kristlike raadiojaamade võrgustik, mis edastab saateid 24 tundi ööpäevas kolme paralleelprogrammiga eesti keeles ja võõrkeeltes (vene, ukraina jm keeled). 

Eesti autorite osakaal on kõigis programmides vähemalt 20% programmi päevamahust. Päevasel ajal (kella 7–20) annab eetrisse omatoodetud ja sisseostetud kristlik-hariduslikku originaalkava. Sõnalise osa maht peab Pereraadiole antud ringhäälinguloa järgi olema vähemalt 40% programmi ööpäevasest mahust.

Aadress: Tartu Pereraadio Ühing, Annemõisa 8, Tartu 50708

Rahvusvahelised saated
----------------------

Pereraadio on praegu ainus Eestis rahvusvahelist ringhäälinguluba omav raadio. Tartu Pereraadio Ühing edastab 2001. aasta algusest rahvusvahelise leviga programmi Semeinoje Radio sagedusel 1035 kHz Tartumaal Kavastus paiknevast saatejaamast. Põhimasti kõrgus on 145 m, suunamuutjal 100 m. 

Pereraadio välismaine kuulajaskond ulatub Valgevenest ja Ukrainast kuni Venemaa Volga-äärsete piirkondadeni. Kõige enam tuleb kuulatavuse kohta teateid Lätist ja Venemaa loodepiirkonnast. Pereraadio kuulatavuse tagasisidet on saatnud ka Hollandis, Itaalias ja Permimaal asuvad kuulajad.

Algul oli jaama võimsus 50 kW ja saatja Harris MW50. 2008. aasta suvel asendati see 100 kW-se Transradio (Telefunken) saatjaga (TRAM 100), mis võimaldab lisaks analoogsignaali edastamisele ka digitaalset DRM formaati. See võimaldab tulevikus parandada tunduvalt helikvaliteeti. 2010. aastal paigaldati veel teinegi 100 kW-ne TRAM 100 saatja ning pärast seda on jaama koguvõimsus 200 kW. 2011. aastal muudeti levikarakteristikut, et suurendada signaali tugevust Leningradi oblastis ja Peterburi linnas. Ümberehitustööde käigus vähenes ka põhimasti kõrgus 100 meetrini.

Peamiselt venekeelse põhiprogrammi saatekava kujutab segu Eestis toodetavaist ning koostööpartnerite (peamiselt Venemaal asuvatest raadiostuudiotest) saadavaist saateist. 

Pereraadio peamisteks rahvusvahelisteks partneriteks on European Christian Radio Projects ning raadiomisjoniorganisatsioonid World Radio Missionary Fellowship ja Trans World Radio.

Pereraadio saatjad
------------------

**Kesklainel** (kHz):

Kavastu 1035 (RadioEli)

**Ultralühilainel** (MHz):

Haapsalu 89,4

Paluküla 88,7

Kuressaare 89,0

Puka 88,7 

Rakvere 88,9

Tallinn 89,6

Tartu 89,0 & DAB+

Kallaste DAB+

Võru 95,7

Ahtme 88,2

Pärnu 97,5 DAB+

Ahtme 98,2 (Semeinoje Radio)

Narva 95,6 (Semeinoje Radio)

Tartu DAB+ (Semeinoje Radio)

Pärnu DAB+ (Semeinoje Radio)

Vaata ka
--------

* Eesti raadiojaamade loend

Välislingid
-----------

* Pereraadio
**Gluuon** on algosake , mis vahendab tugevat vastasmõju ehk värvusjõudu kvarkide vahel. Nagu footonid kuuluvad ka gluuonid vaheosakeste hulka ja nad on bosonid (nende spinn on 1).

Teooria järgi on gluuoni mass 0 (katseliselt pole seda veel tõestatud, kuid kui gluuonil on mass, siis jääb see alla paari MeV/c2). Kuna gluuon ei osale elektromagnetilises vastasmõjus, siis on tema elektrilaeng 0.

Eksisteerib kaheksa võimaliku "värvuskombinatsiooniga" gluuonit. Kui kvargid kannavad positiivset ja antikvargid negatiivset värvilaengut, siis gluuon kannab korraga ühte värvilaengut ja ühte antivärvilaengut. Et osa värvilaengu ja antivärvilaengu kombinatsioone pole gluuoni jaoks võimalikud, siis reaalselt eksisteeribki kaheksa gluuoni tüüpi. (Seda nimetatakse ka gluuonite oktektiks).

Et erinevalt footonist (mis on ise elektriliselt neutraalne) omab gluuon ise värvilaengut, siis osaleb ta ka ise tugevas vastasmõjus, mitte ainult ei vahenda seda.

Gluuoni nimi tuleneb ingliskeelsest sõnast *glue* ('liim').

Gluuon vahendab tugevat vastastikmõju nukleoni (prootoni, neutroni) sees ega osale nukleonidevahelises vastastikmõjus. Nukleone kooshoidev jõud aatomi tuumas teostub läbi mesonite.
Synyster Gates
**Brian Elwin Haner, Jr.** (sündinud 7. juulil 1981), lavanimega **Synyster Gates** või lihtsalt **Syn**, on bändi Avenged Sevenfold soolokitarrist ja taustalaulja.

Elukäik
-------

Gatesi kodukohaks on Huntington Beach Californias. Gatesi sai oma esimese kitarri umbes kümneaastaselt ning juba kaheteistkümnendaks eluaastaks osakas lugusid kuulmise järgi mängida. 

Gatesi isa on muusik ja koomik Brian Haner Senior, kes mängib aeg-ajalt bändis akustilist kitarri. Tema hüüdnimi on Papa Gates. 

Gates õppis Muusikute Instituudis Los Angeleses.

Ta oli bändi Pinkly Smooth koosseisus, mis oli muusik The Revi kõrvalprojekt. Ta mängis ansamblis kitarri, kuid kuna mõlemad muusikud soovisid end täisajaga A7X-le pühendada, jäi projekt tagaplaanile.

Brianit võib tihti kandmas näha Fedorat või DVS-i nokatsit. Tal on nii palju mütse, et reisides on tal nende jaoks eraldi kohver.

Synil on mitu tätoveeringut. Rooma numbritega seitse vasaku kõrva taga, kiri "Marlboro" nukkidel, number üks vaskakul pöidlal (esimene tätoveering), kiri "Blue Blood" vasaku rinna kohal, "Haner" selja ülaosas (kuna see on tema arust halvasti tehtud tätoveering, siis on teda pea võimatu särgita näha), vasaku käe keskmisel sõrmel on lilla kirst. Mõlemad käesivarred on täielikult kaetud tätoveeringutega, mis kujutavad koletisi, kes kannatavad mingisuguse piinamise all ja kuna need tätoveeringud moodustavad nagu omaette varrukad, siis enamasti võib teda näha kandmas varrukateta särke. Üks viimaseid tätoveeringuid on tal rinna peal suurelt FOREVER, mis on pühendatud nende trummarile Revile, kes suri 2009.

Suurimaks iidoliks on Dimebag Darrell bändist Pantera.

Varustus
--------

1. Schecter Synyster Custom
2. Jim Dunlop Cry Baby From Hell Wah Pedal
3. Digitech Whammy Pedal
4. Visual Sound H20 Chorus/Echo Pedal
5. Boss CS-3 Compressor
6. Boss RV-5 Reverb
7. Boss SD-1 Overdrive (For Leads)
8. Boss PH-3 Phase Shifter
9. Frantone "The Sweet"
10. Voodoo Lab Pedal Power 2
11. GCX guitar Audio switcher
12. DMC Ground Control Pro (Located on floor for Pedal Switching)
13. Bogner Ubershall Head and 4x12 Cab
14. Ernie Ball 2215 Skinny top Heavy Bottom Strings

Isiklikku
---------

"Parim kitarrist, keda ma oma elus kohanud olen. Lisaks sellele näeb ta hea välja, seksikas mees. Ta on pooleldi sakslane ja ta kannab lahedaid kübaraid." 

– The Rev

"Ma õpetasin Syni kitarri mängima, kui ta oli kümne aastane, nüüd õpetab tema mind, see on hirmutav, kui hästi ta mängib. Syn ja mina kirjutasime koos ühe laulu, see oli filmile "Payback", peaesineja C. Thomas Howelliga, kui Syn oli umbes 12-aastane. See oli punklaul, või midagi taolist, kui seda meenutada." 

– Syni isa.

  



1. ↑  "MI Success Story: Synyster Gates". Vaadatud 10. aprill 2024.
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel on linnast Ukrainas; jõe kohta vaata artiklit Strõi jõgi* |

---

**Strõi** (poola *Stryj*) on linn Ukrainas Lvivi oblastis, Strõi rajooni halduskeskus. Strõi asub Lvivist umbes 66 km lõunas.

Strõi sai 1341. aastal Magdeburgi linnaõiguse. Linn oli 15.–16. sajandil kaubateede ristil ja seal toimus majanduslik õitseng, mis hääbus 17. sajandi sõdade ajal. Strõi kuulus aastatel 1569–1772 Poola Ruteenia vojevoodkonda. Linn läks 1772. aastal Austria valdusse. Suure tulekahju tagajärjel 1886. aastal linn peaaegu hävis.

Pärast Esimest maailmasõda liideti linn 1919. aastal taas Poolaga. Linn oli Strõi maakonna keskus Stanõslavivi vojevoodkonnas. Linna elanikkond (umbes 30 000 inimest) koosnes ligikaudu võrdsetest osadest poolakatest, ukrainlastest ja juutidest.

Teise maailmasõja alguses liideti linn Nõukogude Liiduga. Saksa okupatsiooni ajal deporteeriti juutidest elanikud. Pärast sõda oli linna lähedal suur Nõukogude Liidu lennuväebaas.

Ukraina 2001. aasta rahvaloenduse andmetel oli Strõi elanikest ukrainlasi 92,1%, venelasi 5,2%, poolakaid 0,5% ja valgevenelasi 0,3%.

Viited
------

1. ↑
2. ↑  Про кількість та склад населення Львівської області за підсумками Всеукраїнського перепису населення 2001 року Державний комітет статистики України. Всеукраїнський перепис населення 2001

Välislingid
-----------

* Strõi koduleht
* Stryj. – *Słownik geograficzny Królestwa Polskiego i innych krajów słowiańskich*, Warszawa: Filip Sulimierski i Władysław Walewski 1890, XI: *Sochaczew – Szlubowska Wola*, lk 429–438.
Aivo Orav
**Aivo Orav** (sündinud 10. aprillil 1965 Pärnus) on Eesti diplomaat. 

Ta on lõpetanud Tartu Ülikooli füüsika-keemiateaduskonna (1990) ja hiljem Tallinnas Eesti Diplomaatide Kooli (1992). 

Välisministeeriumi teenistuses on ta alates 1992. aastast. Aastatel 1995–1998 oli ta tööl Eesti alalises esinduses Euroopa Julgeoleku- ja Koostööorganisatsiooni juures Viinis; seejärel töötas 1998–2000 välisministeeriumi poliitikaosakonna julgeolekupoliitika ja rahvusvaheliste organisatsioonide büroo direktorina. 

Aastatel 2000–2005 oli Orav Eesti suursaadik Poolas. Aastal 2001 nimetati ta Eesti erakorraliseks ja täievoliliseks suursaadikuks Rumeenias ja Bulgaarias resideerimisega Varssavis. Kevadest 2005 oli Orav mitteresideeriv suursaadik Makedoonias. Pärast ametiaja lõppemist Poolas augustis 2005 pöördus Orav tagasi Eestisse, kus asus tööle välisministeeriumi poliitikadirektorina. 

27. juunil 2008 nimetas president Toomas Hendrik Ilves Orava Eesti uueks suursaadikuks Türgis. Sama aasta 1. augustil nimetas ta Orava ühtlasi Eesti suursaadikuks Aserbaidžaanis resideerimisega Ankaras. 

Orav oli aastatel 2008–2012 Eesti suursaadik Türgis ja Aserbaidžaanis. 8. septembril 2008 andis ta Ankaras oma volikirjad üle Türgi presidendile Abdullah Gülile. Aprillis 2011 nimetati ta ühtlasi Eesti suursaadikuks Liibanonis. 

29. märtsil 2012 kutsus president Ilves Orava seoses tema ametiaja täitumisega tagasi suursaadiku ametikohtadelt Türgis, Aserbaidžaanis, Liibanonis ja Makedoonias.

Detsembris 2011 määras Euroopa Liidu välisteenistuse juht Catherine Ashton Orava Euroopa Liidu suursaadikuks Makedooniasse, kus ta töötas 1. märtsist 2012 kuni 31. augustini 2016. 

Alates 1. septembrist 2016 kuni augustini 2020 töötas Orav Euroopa Liidu suursaadikuna Montenegros. Alates 1. septembrist 2020 on suursaadik Aivo Orav Eesti Vabariigi alaline esindaja Euroopa Liidu juures.

Tunnustus
---------

* 2002: Krzyź Komandorski z Gwiazda Orderu Zazługi Rzeczypospolitej Polskiej
* 2005: Valgetähe IV klassi teenetemärk
* 2005: Order of The Madara Horseman, 1st Class, Bulgaria
* 2020: The Honorary Silver Medal of Jan Masaryk, Czech Republic
* 2022: EV Välisministeeriumi teeneterist, II klass
* 2023: EV Siseministeeriumi hõbeteenetemärk
* 2023: EV Kaitseministeeriumi teeneterist, III klass
* 2024: Riigivapi III klassi teenetemärk

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Aivo Orav** |

* "Eesti diplomaat valiti Montenegro kümne mõjukaima inimese hulka" ERR, 13. jaanuar 2020
* Aivo Orav: Good-bye Montenegro https://europeanwesternbalkans.com/author/aivo-orav/
* A Joint Statement by EU Ambassador Aivo Orav and U.S. Ambassador Jess Baily, April 8, 2016
* Diplomat ei tohi armuda asukohariiki
**Manilaid** (ka **Manija**, kihnu murrakus *Manõja*) on laid Liivi lahes Kihnu ja Tõstamaa poolsaare vahel. Halduslikult kuulub saar Pärnu maakonna Pärnu linna alla. Manilaid kuulub Manija maastikukaitseala koosseisu.

Saare pindala on 2,06 km², olles suuruselt Kihnu järel Pärnumaa teine saar. Saare lähim kaugus mandrist on 800 meetrit.

Nimi
----

Saart on nimetatud 1560 *Holm Maune*, 1562 *Манева*, 1566 *Magnö*,1589 *Magno* ja 1642 *Mano*. Marja Kallasmaa arvates tuletub saare nimi mehenimest Magnus, arvatavasti on saar nimetatud hertsog Magnuse järgi.

Asend
-----

Manilaid asub Liivi lahe põhjaosas, Tõstamaa poolsaarest lõunas.

Manilaiu poolsaared: Kuivassääre ots (kirdepoolseim tipp), Nasva ots, Papina ots (edelapoolseim tipp), Sitna ots, Täkulaid, Vareslaid.

Loodus
------

Manija saar on 12. juulist 1991 looduskaitse all.

Piki saart kulgeb rändkividerohke kõrgendik, mis ulatub karina merre.

Manijat katavad peamiselt rannaniit, roostik ja kadastik, kuid leidub ka mände. Soontaimeliike on saarelt leitud 337. Enne inimasustuse teket saarel puid ei kasvanud. Haruldasematest taimeliikidest on saarel tuvastatud emaputk, palu-karukell, rand-ogaputk ja harilik muguljuur.

Saarel elab kõre. Saarel on registreeritud 115 linnuliigi pesitsemine, pesitsejatest on tänapäevaks kadunud niidurüdi ja tutkas. Haruldasematest lindudest pesitsevad saarel mustsaba-vigle, kivirullija ja liivatüll.

Asustus
-------

Laiul asub Manija küla, kus 2017. aasta seisuga elas 52 elanikku. Saarel on sadam ja piki saart kulgeb ainus tee.

Manilaiul tegutseb Riida turismitalu, mis mahutab maksimaalselt kuni 150 inimest.

Papina otsal asub tuletorn.

Ajalugu
-------

Esimest korda on saart kirjalikult mainitud 1560. aastal *Holm Maune* nime all (Hertsog Magnuse läänistamiskiri 18. mail 1560 Kuressaares).

Saarel oli alates 19. sajandi keskpaigast vaid Pootsi mõisa heinamaavahi elukoht. 1933. aastal tuli Manõjasse elama naabersaarelt Kihnust 22 kaluriperet kokku 79 inimesega. 1934. aastal avati saarel postitalu. 

Nõukogude ajal kuulus küla Audruranna kalurikolhoosi koosseisu.

* Manilaiu kaartManilaiu kaart
* Hoone ManilaiulHoone Manilaiul
* Saare randSaare rand
* Vaade saarele JõnniltVaade saarele Jõnnilt
* Manilaiu loodus suvelManilaiu loodus suvel
* Manilaiu tulepaak (taamal Kihnu saar)Manilaiu tulepaak (taamal Kihnu saar)
* Manilaiu tulepaakManilaiu tulepaak
* 
* Manilaiu tuletornManilaiu tuletorn
* Manilaiu rannikManilaiu rannik

Vaata ka
--------

* Manija
* Manija maastikukaitseala
* Kokkõkivi

Viited
------

1. ↑  Manilaid Eesti looduse infosüsteemis, vaadatud 24. juulil 2019.
2. ↑  Helerin Äär: "Püsielanikud on 22 saarel." Statistikablogi. 23. oktoober 2017.
3. ↑   Marja Kallasmaa: "Manija." Keel ja Kirjandus 53 (11), 2010: 836-839
4. ↑  Postitalu Manija saarele. Vaba Maa, 18. september 1934, nr. 219, lk. 6.

Kirjandus
---------

* Moonika Ani: "Manija maastikukaitseala kaitsekorralduskava 2010-2019."

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Manilaid** |

* Manilaid Eesti looduse infosüsteemis
* Kirjeldus valla kodulehel
* Manilaiu 360° aeropanoraam / aerofoto
**USTA Billie Jean Kingi riiklik tennisekeskus** on staadionikompleks Ameerika Ühendriikides Flushing Meadows-Corona pargis Queensis, New Yorgis. 

See on alates 1978. aastast võõrustanud US Openit, mida mängitakse igal aastal augustis ja septembris. Kompleksi haldab Ameerika Ühendriikide Tenniseliit (USTA). Rajatise pindala on 0,188 km2 ning kompleksis sees on 22 väljakut ja sellega külgnevas pargis veel 12 väljakut. Kompleksi kolm staadioni kuuluvad maailma suurimate tenniseväljakute hulka. Kompleksi kuuluv Arthur Ashe staadion on maailma suurim tenniseväljak, mahutades 23 200 inimest.

Tennisekeskus asub Citi Fieldi ja LaGuardia lennujaama lähedal ning on avalikkusele kasutamiseks avatud, välja arvatud US Openi ning muude suuremate võistluste ajal. Algselt USTA riiklikuks tennisekeskuseks nimetatud rajatis nimetati 28. augustil 2006 ümber Billie Jean Kingi järgi.

Viited
------

1. ↑  "The History of Arthur Ashe Stadium". *Town & Country Magazine*. Vaadatud 9. aprillil 2024.
2. ↑  "USTA Billie Jean King National Tennis Center". *NYC Tourism*. Vaadatud 9. aprillil 2024.
**Kapuvár** (saksa keeles *Kobrunn*) on linn Ungaris Győr-Moson-Soproni komitaadis, Kapuvári kreisi halduskeskus.

Geograafiline asend
-------------------

Kapuvár asub Austria piirist ligikaudu 12 km kaugusel, Sopronist umbes 35 km idakagus ja komitaadikeskusest Győrist ligikaudu 47 km läänes. Linna läbib Győr–Soproni raudteeliin.

Ajalugu
-------

Kapu kindlust on ürikutes esmamainitud 1162. aastal. Kapuvár oli kuninga valduses kuni 1387. aastani, mil see kingiti koos ümbruskonna küladega Kanizsa perekonnale. 16. sajandil läks Kapuvár seoses Kanizsa perekonna väljasuremisega Nádasdy perekonna omandisse. Ei ole päris selge, kas Türgi väed 1594. aastal Kapuvári lühikeseks ajaks vallutasid või mitte. 1683. aastal püüdis türklaste ja kurutsite ühisvägi edutult Kapuvári vallutada. Rakoczi iseseisvussõja ajal vallutasid kurutsite väed János Bottyáni juhtimisel Kapuvári 1705. aastal. Austria väed vallutasid Kapuvári varsti tagasi. 1707. aastal vallutasid kurutsid Kapuvári tagasi ja hoidsid seda oma käes kuni 1709. aastani.

Vahepeal kaotatud linnaõigused sai Kapuvár tagasi 1969. aastal.

Sõpruslinnad
------------

* Rumeenia Biharia, Rumeenia
* Poola Dębica, Poola
* Poola Dębica vald, Poola
* Austria Mattersburg, Austria
* Bulgaaria Svištovi vald, Bulgaaria
* Austria Andau, Austria

Viited
------

1. ↑  Kapuvár Hungarian-Ottoman Wars. Vaadatud 14. aprillil 2024
2. ↑  History of Kapuvár Kapuvár. Vaadatud 14. aprillil 2024
Triangel
**Triangel** on ebamäärase helikõrgusega löökpill.

|  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | 

|  |
| --- |
| Triangli heli näide |
|  |
|  |
| 

---

 |

 |

Triangel on võrdkülgseks kolmnurgaks painutatud terasvarras, mis on otstest lahti jäetud, et see võnguks täies pikkuses. Harilikult ripub triangel nööri küljes, et muud võnked mõju ei avaldaks. Trianglit lüüakse samast materjalist pulgaga.

Ajalugu
-------

Triangel oli Egiptuse sistrumi järeltulija. Algul oli triangel rahvapill. Keskaja Euroopas mängiti triangleid nii vaimulikus kui ka tantsumuusikas. 

Orkestripillina võeti see kasutusele 1710. aastal Hamburgi ooperiteatris. Trianglile on partii kirjutanud Mozart "Haaremiröövis", Joseph Haydn "Sõjaväelises sümfoonias" ja Beethoven "Üheksandas sümfoonias". 

Algul oli triangel rütmipill, kuid saavutas 19. sajandi keskel iseseisva orkestripilli koha, kui Liszt kirjutas sellele soolo oma "Klaverikontserdis Es-duur" 1853. aastal.

Triangel Eesti rahvamuusikas
----------------------------

Eesti rahvamuusikas nimetati trianglit **helirauaks** (ka: *tagiraud*).

Viited
------

1. ↑  Eesti rahvakultuuri leksikon (3. trükk). 2007. Koostanud ja toimetanud Ants Viires. Eesti Entsüklopeediakirjastus. Lk 34
██ Leppe ratifitseerinud riigid██ Leppega liitunud riigid██ Leppe allkirjastanud riigid██ Riigid, kes pole lepet allkirjastanud
**Keemiarelvade väljatöötamise, tootmise, varumise ja kasutamise keelustamise ning nende hävitamise konventsioon** on riikidevaheline kokkulepe, mille eesmärk on keemiarelvad täielikult likvideerida.

Konventsioon avati allakirjutamiseks 13. jaanuaril 1993 Pariisis. Samal päeval kirjutasid lepingule alla 64 riiki, millele järgnesid 55 riiki järgmisel ja 10 riiki ülejärgmisel päeval. Esimeste riikidena ratifitseerisid lepingu Fidži 20. jaanuaril, Mauritius 9. veebruaril ja Seišellid 7. aprillil 1993. Leping jõustus 29. aprillil 1997, kui 65 riiki olid selle ratifitseerinud.

Konventsiooniga on ühinenud 190 riiki. Kõik ühinenud riigid saavad automaatselt Keemiarelvade Keelustamise Organisatsiooni liikmeks. Eesti kirjutas leppele alla 14. jaanuaril 1993 ja ratifitseeris selle 28. aprillil 1999. Liikmesus jõustus 25. juunil 1999.

Rõhuv enamik maailma riike on keemiarelvade keelustamise konventsiooni alla kirjutanud. Eranditeks on Egiptus, Lõuna-Sudaan ja Põhja-Korea. Peale selle on Iisrael konventsiooni alla kirjutanud, kuid pole seda ratifitseerinud. Seni viimaste riikidena ratifitseerisid lepingu Angola 16. septembril 2015 ja Palestiina 17. mail 2018.

Vaata ka
--------

* Massihävitusrelv
* Bioloogiliste relvade konventsioon

Viited
------

1. ↑  RT
2. ↑   Riigi Teataja

Välislingid
-----------

* Chemical Weapons Convention
* Keemiarelvade väljatöötamise, tootmise, varumise ja kasutamise keelustamise ning nende hävitamise konventsiooni eestikeelne tekst Riigi Teatajas
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib Eesti asutusest; üldmõiste kohta vaata artiklit Finantsinspektsioon (üldmõiste)* |

---

Finantsinspektsiooni hoone Sakala tänaval (suvi 2011)
**Finantsinspektsioon** (**FI**) on Eestis finantsjärelevalvet teostav autonoomse pädevuse ja eelarvega finantsjärelevalve ning kriisilahenduse asutus.

Finantsinspektsioon tegutseb Eesti riigi nimel ja on oma otsustes sõltumatu. Finantsinspektsioon teostab riiklikku järelevalvet Finantsinspektsioonilt tegevusloa saanud pankade, kindlustusseltside, kindlustusvahendajate, investeerimisühingute, fondivalitsejate, investeerimis- ja pensionifondide, makseasutuste, e-raha asutuste, krediidiandjate ja -vahendajate ning väärtpaberituru üle.

Finantsinspektsioon kuulub Euroopa ühtsesse järelevalvemehhanismi (Single Supervisory Mechanism, SSM), mis teostab alates 2014. aasta novembrist kapitalijärelevalvet Euroopa mõistes oluliste pankade ja nende kontsernide üle. Finantsinspektsioon kuulub Euroopa ühtsesse kriisilahenduse korda (Single Resolution Mechanism, SRM) ning vastavasse nõukokku.

Finantsinspektsiooni tegevust kavandab ja juhtimist kontrollib Finantsinspektsiooni nõukogu. Nõukogu koosneb kuuest liikmest, kellest kaks on liikmed ametikoha järgi: rahandusminister ja Eesti Panga president. Kaks Finantsinspektsiooni nõukogu liiget nimetab ja kutsub tagasi rahandusministri ettepanekul valitsus ning kaks liiget Eesti Panga presidendi ettepanekul Eesti Panga nõukogu. Finantsinspektsiooni nõukogu esimees on ametikoha järgi rahandusminister. 

Finantsinspektsiooni tegevust juhib ja korraldab juhatus. Juhatuses on neli liiget, kelle nimetab ametisse ja kutsub tagasi nõukogu. Finantsinspektsiooni juhatusse kuuluvad **Kilvar Kessler** (esimees), **Andre Nõmm,** **Andres Kurgpõld** ja **Siim Tammer**.

Ajalugu
-------

Finantsinspektsioon loodi 2002. aastal, mil ühendati Eesti Panga Pangainspektsioon, rahandusministeeriumi haldusalas tegutsenud Kindlustusinspektsioon ja Väärtpaberiinspektsioon. Vajadus luua finantssektoris ühtne järelevalve kerkis päevakorda seoses Maapanga pankrotiga 1998. aasta suvel; 9. mail 2001 võttis Riigikogu vastu finantsinspektsiooni seaduse.

Inspektsiooni juhatuse esimene esimees oli 1. jaanuarist 2002 Andres Trink. Juhatuse koosseisus olid Kristjan-Erik Suurväli, Kaido Tropp, Kilvar Kessler ja Andres Kurgpõld. 1. juulist 2002 sai juhatuse liikmeks ka Angelika Koha.

Välislingid
-----------

* Finantsinspektsiooni blogiartiklid.
* Finantsinspektsioon
* Finantsinspektsiooni aastaraamatud
* Finantsinspektsiooni tarbijaveeb www.minuraha.ee

1. ↑
**Breiktantsuvõistlused 2024. aasta suveolümpiamängudel** Pariisis Prantsusmaal toimuvad 9.–10. augustil Place de la Concorde’il, mis tähistab selle spordiala ametlikku debüüti programmis ja esimest tantsuspordiala suveolümpia ajaloos. Pärast edukat debüüti 2018. aasta noorte suveolümpiamängudel Buenos Aireses on breikimine 2024. aasta Pariisis heaks kiidetud rulasõitu, sportronimise ja surfamise kõrval üks neljast täiendavast spordialast. Võistlusel osaleb üksiklahingutes kokku kolmkümmend kaks breiktantsijat (kuusteist Breik-poissi ja kuusteist Breik-tüdrukut).

Breigivõistlus hõlmab kahte soopõhist medalivõistlust, kus soololahingutes võtavad omavahel mõõtu kuusteist B-poissi ja kuusteist B-tüdrukut. Iga bboy/bgirl ühendab ja kohandab tohutul hulgal tantsuliigutusi, sealhulgas jõuliigutusi, nagu tuuleveskid, jalatööd (nt kuueastmeline) ja külmutamist, improviseerides DJ lugude taktis, et koguda kõrgeim punktisumma. Järgmisesse vooru pääseb breikija, kes on soololahingus kohtunike poolt oma vastase üle saavutanud kõige rohkem punkte.

Välislingid
-----------

* Breiktants Pariis 2024 veebileht
Dagbladet 2. jaanuar 1905
**Dagbladet** on Oslos ilmuv Norra suuruselt kolmas ajaleht. Lehe keskmine tiraaž väljaande kohta ulatus 2008. aastal 123 383 eksemplarini, mis on 12 228 võrra vähem kui 2007. aastal. 

Sõna *dagbladet* tähendab otsetõlkes päevalehte.

Ajaleht asutati 1869. aastal, 1983. aastal läks see üle tabloidformaadile. 

Aastatel 1884–1977 oli leht seotud Norra Liberaalse Parteiga (*Venstre*). Alates 1977. aastast on Dagbladet poliitiliselt sõltumatu.

Dagbladet ilmub seitsmel päeval nädalas. Veebiväljaanne Dagbladet.no on üks Norra külastatumaid veebiportaale keskmiselt 3,6 miljoni päringuga kuus.

Ajalehe peatoimetaja oli 2014. aasta alguses John Arne Markussen.

Vaata ka
--------

* Norra ajalehtede loend

Viited
------

1. ↑
2. ↑  "TNS Gallup/Redmeasure, september 2004". Originaali arhiivikoopia seisuga 13. oktoober 2004. Vaadatud 19. aprillil 2009.

Välislingid
-----------

* Dagbladeti veebiväljaanne

*Selles artiklis on kasutatud ingliskeelset artiklit en:Dagbladet seisuga 5.04.2009*.
**Charles Vane** (1680 – 29. märts 1721) oli Inglise piraat, kes tegutses Kariibi merel. Ta ründas põhiliselt Inglismaa ja Prantsusmaa kaubalaevu. Charlesi karjäär kestis viis aastat. Ta polnud nii tuntud kui teised piraadid Kariibi merel, kuid tekitas siiski merel hirmu. 

18. sajandi alguse gravüür Charles Vane'ist
Charles hakkas piraatlusega tegelema 1716. aastal. Algul liitus ta Henry Jenningsi meeskonnaga Nassaus. Nad röövisid kulda ja hõbedat Hispaania laevadelt. See ei meeldinud Hispaania kuningale, kes saatis laevu varastatud vara tagasi võtma. 

1718. aastal tegi Vane oma esimese iseseisva rünnaku, kaaperdades ühe prantsuse laeva. Bahama saartel tuli samal ajal võimule uus kuberner Woodes Rogers, kellel ülesanne oli peatada piraatide tegevus Kariibi merel. Woodes andis kõikidele piraatidele võimaluse kuritegude lunastamiseks ning Suurbritannia sõjaväega liitumiseks. Charles Vane’ile see ei sobinud ja ta jätkas tegutsemist piraadina. Ta põgenes edukalt uue kuberneri käest ja seda kajastati ka Londoni uudistes

Kaks päeva hiljem tema meeskond püüdis kinni orjalaeva, millest sai nende uues peamine laevaks. Laeval oli 12 kahurit ja see mahutas 80–90 piraati. Charles lehvitas kahte lippu: Suurbritannia lippu ja musta piraadilippu. Tema meeskonnas oli mereröövel Charles Yeats, kes hiljem ühel ööl põgenes laevalt ja läks oma teed. Vane hakkas teda jälitama, jõudes järele lasti Yeatsi poole üks kahuri mürsk tema hirmutamiseks ja lasti tal põgeneda.

Ameerikas ei suudetud Charles Vane’i laeva kätte saada, sest see oli teistest kiirem. 1718. aasta septembris oli Virginia kuberner tema jälil, aga ei saanud teda kätte. Paar päeva hiljem saadi küll kätte tagaotsitav piraat Stede Bonnet. 

Charles Vane külastas hiljem piraat Musthabet tema kodus. Väidetavalt olevat ühe nädala jooksul pidutsenud. Pärast peo lõppu liikus Charles Vane põhja poole, kus rüüstas mitmeid laevu. Pärast seda tuli Vane’ tagasi Kariibi merele ning lõpetas oma karjääri. 

Novembris Vane loobus kapteniametist ja uueks kapteniks sai John Rackham. Tema ei olnud sama edukas, kuna tema laev püüti kinni 1720. aastal Samal ajal Vane saadeti väikse paadiga seilama, aga üks orkaan hävitas merel tema paadi ja sattus üksikule saarele. Selle saare juurde sattus üks laev, mille kapteniks oli Holford, keda Vane oli varem rünnanud. Nähes piraate saarel, seilas Holford edasi. Saabus veel teinegi laev, mis vedas kaupa ja oli nõus Vane’i ära viima üksikult saarelt. See kaubalaev puutus kokku Holfordi laevaga ja Holford võttis endise piraadikapteni endaga kaasa. 1720. aasta märtsis mõisteti Vane’i üle kohut, süüdistades teda piraatluses. Ta veetis ühe aasta vangis ning poodi üles 1721. aastal Jamaical.

Viited
------

1. ↑  Yost, Russell (21. juuni 2017). "Charles Vane Facts, Biography, and Piracy". *The History Junkie* (Ameerika inglise). Vaadatud 11. jaanuaril 2023.
2. ↑  Cartwright, Mark. "Charles Vane". *World History Encyclopedia* (inglise). Vaadatud 11. jaanuaril 2023.
3. ↑  "Charles Vane - Famous Pirate - The Way of the Pirates". *www.thewayofthepirates.com*. Vaadatud 11. jaanuaril 2023.
**Elo-Reet Järv** (6. august 1939 Tallinn – 12. oktoober 2018 Tallinn) oli eesti nahakunstnik.

1957. aastal lõpetas ta Tallinna 7. Keskkooli, aastatel 1957–1958 õppis Tartu Kunstikoolis. 1964. aastal lõpetas ta Eesti NSV Riikliku Kunstiinstituudi nahkehistöö erialal.

Aastatel 1965–1969 oli ta kombinaadi Kaubandustehnika reklaamtsehhi kunstnik ning naha- ja jalatsivabriku Kommunaar kunstnik, 1969–1975 kirjastuse Eesti Raamat kunstiline toimetaja. 1975. aastast tegutses vabakutselise nahakunstnikuna, tehes nahkehistööd ja nahkskulptuure.

1970. aastast Eesti Kunstnike Liidu liige, 2006. aastast auliige.

Looming
-------

Näitustel hakkas Elo Järv esinema 1966. aastal, esialgu köidetega. 1973. aastast tegi ta ka nahast vabaplastikat ja esines eksperimentaaltarbekunsti grupinäitusel Kiek in di Kökis. 1970.‒1990. aastatel kujunes temast kunstnik, kes ületas ja lahustas tarbe- ja kujutava kunsti piire. Üks tema läbimurdetöid oli kolmeosaline "Valvurid" (1983), mille eest ta sai Kristjan Raua preemia, samuti sari "Trofeed piiritsoonist" (1984). 1989. aastal ühines Elo Järv neosürrealistliku rühmitusega Para '89, kus tema vaimseiks kaaslasteks said Jüri Palm, Ilmar Malin ja Rootsis tegutsev luuletaja Ilmar Laaban. Järgnesid esinemised Eestis, Soomes ja Rootsis ja ka rahvusvaheline tunnustus[*viide?*]. Pärast Eesti taasiseseisvumist valmis Elo Järvel mitu sotsiaalse hoiakuga skulptuurisarja.

2011. aasta lõpus avati Eesti Tarbekunsti- ja Disainimuuseumis Elo Järve isikunäitus "Klassikute" sarjas. 2013. aastal sai ta teist korda Kristjan Raua preemia. 2018. aasta sügisel toimus Haapsalus Evald Okase muuseumis näitus "Kolm Järve", kus eksponeeriti Elo Järve, tema isa Eduard Järve ja vanaisa Martin Järve teoseid.

Tunnustus
---------

* 1984 Kristjan Raua preemia (nahkehistöö eksperimendid ja kompositsioon "Valvurid" I–III)
* 1985 Baltimaade tarbekunstitriennaali peapreemia
* 1985 Eesti NSV teeneline kunstnik
* 1999 Eesti Nahakunstnike Liidu preemia "Aasta genuiin"
* 2012 Kristjan Raua preemia (unikaalsed ja maailmas ainulaadsed nahast skulptuurid retrospektiivnäitusel "Klassikud. Nahakunstnik Elo Järv" Eesti Tarbekunsti- ja Disainimuuseumis 26.11.2011-29.01.2012)

Isiklikku
---------

Tema isa oli raamatugraafik Eduard Järv.

Viited
------

1. ↑  "Tartu kunstnikke. Elo-Reet Järv". Originaali arhiivikoopia seisuga 1. veebruar 2016. Vaadatud 18. oktoobril 2016.
2. ↑  "Nahakunst. Elo-Reet Järv". Originaali arhiivikoopia seisuga 8. september 2016. Vaadatud 18. oktoobril 2016.
3. 1 2  "Lahkunud on nahakunstnik Elo-Reet Järv". *Postimees.ee*. 17.10.2018.

Välislingid
-----------

* E-varamu. Eesti Kunstimuuseumi fotokogu. Nahakunstnik Elo-Reet Järv
* Haud Tallinna Rahumäe kalmistul
**Toomas Vilosius** (sündinud 5. mail 1951) on Eesti arst ja poliitik, VIII ning IX Riigikogu liige. Eesti Reformierakonna liige. Toomas Vilosius oli Eesti sotsiaalminister Mart Laari esimeses valitsuses, Andres Tarandi valitsuses ja Tiit Vähi kolmandas valitsuses (kuni 1. detsembrini 1996).

Aastatel 1985-1989 oli Toomas Vilosius Nõukogude Liidu kommunistliku partei liige ()

Toomas Vilosius oli Tartu Ülikooli Eesti Geenivaramu nõukogu esimees sel ajal, kui geenivaramu seiskas rahaliste raskuste tõttu oma tegevuse. Ta on olnud ka Silja Line'i kommunikatsioonijuht.

Tunnustus
---------

* 2002 – Riigivapi IV klassi teenetemärk

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Tsitaadid Vikitsitaatides: **Toomas Vilosius** |

* Biograafia ESBL-is

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**Marju Lauristin** | **Eesti sotsiaalminister**20. september 1994 – 17. aprill 1995 | Järgnev**Siiri Oviir** |
| Eelnev**Siiri Oviir** | **Eesti sotsiaalminister**6. november 1995 – 1. detsember 1996 | Järgnev**Tiiu Aro** |
**Gniezno maakond** (poola *powiat gnieźnieński*) on 2. järgu haldusüksus (maakond) Poolas Suur-Poola vojevoodkonnas. Maakonna keskus asub Gniezno linnas.

Gniezno maakond moodustati 1793. aastal. Maakond likvideeriti 1975. aastal, kuid see taastati 1999. aastal.

Haldusjaotus
------------

Maakonnas on viis linna: Czerniejewo, Gniezno, Kłecko, Trzemeszno ja Witkowo.

Gniezno maakonnas on üheksa valda:

* Czerniejewo vald
* Gniezno vald
* Kiszkowo vald
* Kłecko vald
* Łubowo vald
* Mieleszyni vald
* Niechanowo vald
* Trzemeszno vald
* Witkowo vald

Viited
------

1. ↑  Gniezno Encyklopedia PWN. Vaadatud 24. septembril 2023

Suur-Poola vojevoodkonna vapp
Suur-Poola vojevoodkond

**maakonnaõigustega linnad:** Kalisz | Konin | Leszno | Poznań  
**maakonnad:** Chodzież | Czarnków | Gniezno | Gostyń | Grodzisk Wielkopolski | Jarocin | Kalisz | Kępno | Koło | Konin | Kościan | Krotoszyn | Leszno | Międzychód | Nowy Tomyśl | Oborniki | Ostrów Wielkopolski | Ostrzeszów | Piła | Pleszew | Poznań | Rawicz | Słupca | Szamotuły | Śrem | Środa Wielkopolska | Złotów | Turek | Wągrowiec | Wolsztyn | Września
**Kammerkoor A. Le Coq** on Tartus tegutsev kammerkoor. Koor asutati 1999. aasta sügisel. 

Koori tegevust toetab A. Le Coq. 2017. aasta sügisest on koori dirigendid Jana Käär ja Ragne Lind.

Koori asutasid dirigent Eve Paap ja koormeister Laidi Heinmets. Hiljem on koormeistrid olnud veel Liina Arras, Roosi Rõõmusaare ja Ingrid Rammu.

2015. aasta septembrist kuni 2017. aasta maini oli koori dirigent Ingrid Roose ja koormeister Jana Käär. Pärast seda on neis ameteis olnud vastavalt Jana Käär ja Ragne Lind.

Koor on osalenud nii Eesti kui ka välismaa lauluüritustel. Alates 2002. aastast on koor osalenud kõigil Eesti Kammerkooride Liidu festivalidel. 2009. aasta kevadel osales koor ETV saatesarjas "Laululahing", kus jõuti poolfinaali. 2015. aasta juulis saavutas koor rahvusvahelisel koorifestivalil Firenzes A-kategooria III koha. 2017. aasta aprillis saavutas koor rahvusvahelisel koorifestivalil Vilniuses III koha.

Viited
------

1. 1 2 3 4  Kammerkoor "A. Le Coq. Kammerkoori A. Le Coq koduleht.

Välislingid
-----------

* Koduleht
* Koor Facebookis