recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Lassi Juhani Päivärinta** (sündinud 23. veebruaril 1954) on soome tehnikateadlane ja professor.

Haridus
-------

Õppis Helsingi Ülikoolis 1973–1980 (B.S Mathematics 1976; M.S 1976; PhD 1980.

Teaduskraad ja kutse
--------------------

Doktorikraad (Maximal Inequalities and Complex Interpolation, juh. Hans Triebel), Helsingi Ülikool 1980; dotsent 1982; professor 1990.

Teenistus
---------

Friedrich-Schiller-University in Jena, teadur 1978–1979; Helsingi Ülikooli lektor 1980, assistent 1980–1982, dotsent 1982–1990; Outokumpu Oy, konsultant 1982–1983; University of Delaware USA, *visiting assistant professor* 1987; 
Aalto University, dotsent 1989-…; University of Delaware USA, külalisprofessor 1990–1996; Helsingi Ülikool, professor 2003–2014; Helsingi Ülikool, Section of applied mathematics at the department of mathematics and statistics, direktor 2004–2014; Helsingi Ülikool, Rolf Nevanlinna Instituut, direktor 2004–2014;

TTÜs 2014–…: TTÜ matemaatika-loodusteaduskond, matemaatikainstituut, külalisprofessor 2014–2016; TTÜ loodusteaduskond, küberneetika instituut, külalisprofessor 2017; TTÜ loodusteaduskond, küberneetika instituut, sihtrahastusega professor 2017-…

Teadustöö põhisuunad
--------------------

Loodusteadused ja tehnika. Matemaatika: jadad, Fourier’ analüüs, funktsionaalanalüüs; funktsioonid, diferentsiaalvõrrandid.
Avaldanud üle 80 teaduspublikatsiooni. Tema juhendamisel on kaitstud 14 doktoritööd.

Teadusorganisatoorne ja -administratiivne tegevus
-------------------------------------------------

Finnish Inverse Problem Society, asutajaliige, juhatuse liige, direktor 2009-2011 1997-…; Finnish mathematical society 1997-…; ajakirja Journal of Inverse and Ill-posed problems toimetuskolleegiumi liige 1998-…; Soome TA täisliige 1999-…; ajakirja Inverse Problems and Imaging peatoimetaja 2007–2014; Soome TA matemaatika ja arvutiteaduse sektsiooni juhataja 2014-…

Tunnustus
---------

* Finnish Science Foundation'i teadusauhind (Magnus Ehrnrooth prize) 2006
* European Research Council (ERC) Advanced Grant 2010
* International Program Committee Prize of Inverse Problem and Modelling and simulation - conference. Fethiye, Turkey. 2014.

Viited
------

1. 1 2 3 4 5 6 7  Lassi Juhani Päivärinta Eesti Teadusinfosüsteemis

Välislingid
-----------

* Juhani Päivärinta Teadusinfosüsteemis
Hapukapsas porgandi ja tilliga
Potis keev hapukapsas lihaga
**Hapukapsas** on hapendatud kapsas.

Hapukapsas on ühel või teisel kujul levinud peaaegu kõigis Euroopa rahvusköökides. See on ka üks Eesti köögi traditsioonilisi toiduaineid. Vanasti oli sel eestlaste toidulaual tähtis koht, kuna talvisel ajal oli talurahva toidusedelis puudus vitamiinidest, hapukapsas aitas näiteks vältida skorbuuti. Sakslased on hapukapsalembuse järgi saanud mitmes keeles pilkenimetuse, näiteks inglise *Kraut* (<*Sauerkraut* 'hapukapsas'). Vene köögis on tähtsal kohal hapukapsatoidud, näiteks traditsiooniline hapukapsasupp štši (*щи*). Korea köögi üks esindusroogi on hapendatud kapsal põhinev salat *kimchi*.[*viide?*]

Valmistamine ja serveerimine
----------------------------

Hapendamiseks kapsas peenestatakse (kas kapsariivi või kapsaraua abil) ja segatakse paraja koguse soolaga. Maitse ja ilu pärast lisatakse mõnikord ka tükeldatud porgandit või jõhvikaid. Ligikaudu toatemperatuuril algab bakterite toimel käärimine, mille käigus tekib konserveeriv piimhape.

Ehkki hapukapsast võidakse süüa "toorelt" (st vaid hapendatult), näiteks salatis, siis enamasti seda tänapäeval siiski hautatakse, harvemini praetakse. Hautamisel võidakse hapukapsale lisada sealiha (tavaliselt rasvast), samuti maitseaineid (eelkõige köömneid, harvem loorberit, kuid mõnel pool isegi ketšupit). Hapukapsast võib hautada ka õlles. Hapukaps on ka hapukapsasupi põhikomponent.

Tüüpiliselt serveeritakse hapukapsast praelisandina: pidulaudade klassikaline kooslus nii sünnipäeval, pulmas kui ka matusel on keedetud kartul, hautatud hapukapsas ja seapraad, selle kõrvale pakutakse tihti valget viina. Jõuluajal antakse hapukapsast verivorsti kõrvale, kõige sagedamini koos keedukartuli ja marineeritud kõrvitsaga (kõrvitsasalatiga).

Säilitamine
-----------

Vanasti oli kombeks hapendada kapsast suures tünnis, milles kapsa peale asetatud kaanele pandi raskuseks peale kivi, et kapsast vedelik välja tuleks ja kapsas ise oleks veega kaetud. Nõukogude ajal tehti kapsast kodus sageli kolmeliitristesse purkidesse. Tänapäeval ostetakse Eestis hapukapsast tavaliselt poest, kus seda müüakse nii konservina (purgis) kui ka lahtiselt.

Vaata ka
--------

* Mulgi kapsad

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Hapukapsas** |
**Okaspendel** oli Rakveres loodud rokkansambel, kes tegutses aastatel 1986–1991.

Ansambli tegevus
----------------

Ansambli esimene kontsert toimus 19. juulil 1986 Rakvere Vallimäe laululaval. Ansambli nimi mõeldi välja kohapeal enne kontserti.

Põhikoosseisus olid laval Aare Vilba, Sergei Klaasen, Peep Pihlak, Arne Kukk ja Peeter Mõtus. Helipuldis oli Sven Seiman. Külalisena tegi kaasa mandoliinil mängiv Toomas Rannu, kes pärast kontserti võeti ansambli põhikoosseisu.

Suurem tunnustus tuli juba sama aasta sügisel, kui rokifestivalil Tartu Sügis 1986 pälviti peaauhind. Menukaks kujunes ansambli esinemine ka Tallinna Linnahalli jäähallis toimunud suurüritusel Levireportaaž.

Ansambli koosseis:

* Aare Vilba (vokaal)
* Toomas Rannu (kitarr)
* Sergei Klaasen (kitarr)
* Andra Nurga (klahvpillid)
* Peep Pihlak (bass ja saksofon)
* Peeter Mõtus (trummid)

Viited
------

1. 1 2  Legendaarne Rakvere bänd saab täna 30. sünnipäeva pidada. virumaateataja.postimees.ee, 19. juuli 2016.
2. ↑  Legendaarne Okaspendel meenutas 35 aasta möödumist Tartu Sügise võidust. virumaateataja.postimees.ee, 6. detsember 2021.

Välislingid
-----------

* Okaspendel. Fotoarhiiv. arhiiv.err.ee. 21. aprill 1988.
* Okaspendel. Lugu. Youtube.
* Okaspendel. Ei Meeldi Youtube.
* Okaspendel. Ilma jalata. Helisalvestis.
* Uuel heliplaadil on killuke Rakvere rokilugu. virumaateataja.postimees.ee, 19. detsember 2001.
* Okaspendel vihiseb taas õhus. ekspress.delfi.ee, 23. oktoober 2008.
Põltsamaa linna vapp
**Põltsamaa vapp** on Jõgeva maakonnas asuva Eesti linna Põltsamaa vapp.

Vapp on kinnitatud 5. septembril 1997.

Vapi kirjeldus
--------------

Rohelisel kilbil on müürihambulise lõikega vapipäis ja aadlikroon – mõlemad kuldsed.

1940. aastal valminud Vabariigi Presidendi otsuse kavandis on antud järgmise, praegusest vapist erineva vapi kirjeldus: *Põltsamaa linna vapiks kilbi põikjaostatud väljade vahel hõbedane lainespõikpalk. Kilbi vasemal, punasevärvilisel osal kuldne kannel ja kilbi rohelisel parempoolsel osal kolm, kõrvuti asetsevat kuldset viljapead.*

Põhjendus
---------

Vapi keskne kujund – aadlikroon sümboliseerib tõsiasja, et aastail 1570–1578 eksisteerinud Liivimaa kuningriigi valitseja, Taani kuninga Christian III poja, Holsteini hertsog Magnuse tähtsaim residents – sisuliselt tema riigi pealinn – asus Põltsamaal. 
Müürihambulise lõikega vapipäis meenutab, et siinne XIII sajandist pärinev linnus koos kauni rokokoostiilis lossiga oli see keskus, mille ümber kujunes hilisem Põltsamaa alev ja linn. 
Roheline on elu, looduse ja lootuse värvus. Kuldne on jõukust, viljakust, võimu ja kuulsust tähistav värvus.

Vaata ka
--------

* Põltsamaa lipp

Välislingid
-----------

* Põltsamaa sümboolika linna kodulehel
* Põltsamaa linna sümboolika Riigikantselei kodulehel
**Tähe-Lee Liiv** (sündinud 11. novembril 2003) on eesti pianist. 

Tähe-Lee Liiv on edukalt osalenud arvukatel konkurssidel ja tal on noore pianisti kohta aukartustäratav repertuaar.  2019. aastal pälvis ta IX Eesti pianistide konkursi  I preemia ja Tallinna Filharmoonia eripreemia. 

Tähe-Lee Liivi esimene klaveriõpetaja oli Maigi Pakri, edasi Konstantin Bogino (Itaalia), Marrit Gerretz-Traksmann ja Ivari Ilja (Tallinna Muusikakeskkool) ning Hui-Ying Liu-Tawaststjerna (Sibeliuse akadeemia, Soome).

> „*Itaalias kuulsin, kuidas mängivad teised noored, Bogino õpilased. Seal sain esimesi tõelisi muusikalisi elamusi mitte täiskasvanute, vaid just umbes minuvanuste mängust. Sattusin hämmastusse – kui hästi nad mängivad! Tahaks ka! Siis hakkasingi tõsisemalt harjutama.*  "
> 
> 
> 

Tähe-Lee Liiv sai peavõidu saates "Klassikatähed 2020".

Isiklikku
---------

Tähe-Lee Liivi ema Diana Liiv on pianist, samuti Diana ema Maia Moik .

Viited
------

1. ↑  kammermuusikud.ee
2. ↑  Tähe-Lee Liiv, kava (kuni 2019). kammermuusikud.ee. Vaadatud 30.07.2020
3. ↑  IX Eesti pianistide konkurss. Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia
4. ↑  Eesti pianistide konkursi võitsid Tähe-Lee Liiv ja Mantas Šernius.. err.ee
5. ↑  Tähe-Lee Liiv: hea esitus sünnib peas, mitte klahvidel. Kadri-Ann Sumera, Muusika 19/02/2020
6. ↑   Tähe-Lee Liiv, klaverKlassikatähed 2020. err.ee
7. ↑  Toomas Reisalu. 
Päevaintervjuu: Pianistid elavad põnevat elu. Virumaa Teataja

Välislingid
-----------

* Tchaikovsky: Concerto per Pianoforte e orchestra no. 1, Op. 23. Klaveril Tähe-Lee Liiv (sissejuhatus: Accademia Perosi; muusika alates 8:35). Tallinn 2019
* Riga Jurmala Music Festival, Online Music Academy student interview – Tähe-Lee Liiv.
* Chopin, Ballaad nr. 3
* Kajalood. Tähe-Lee Liiv: tahaksin võimalikult palju esineda.
Saare valla lipp
**Saare valla lipp** on Jõgeva maakonnas asunud endise Eesti haldusüksuse Saare valla lipp.

Lipp kinnitati 20. novembril 1996.

Lipu kirjeldus
--------------

Saare valla lipuks on ruudukujuline vapilipp. Kangas on jagatud horisontaalselt kaheks väljaks, ülemine, valge laid on laiem ja alumine, sinine kitsam. Sinisel laiul on püstiselt valge kaheteralise mõõga käepide, mis valgel laiul läheb üle roheliseks viieharuliseks okaspuutaimeks.

Lipu normaalmõõdud on 105x105 cm

Põhjendus
---------

Lipu ideestik tuleneb Kalevipoja sangarikujuga seotud kohamuistenditest. Teatavasti asuvat muistse vägilase mõõk kohalikus Kääpa jões ning sealses pinnases ja vees peitubki see ürgjõud, millest tärkab ikka jälle uus elu (okaspuutaim) ning pärineb valla töökate inimeste varanduslik ja vaimne õitseng. Sinine värvus on vee, kui ka ustavuse ja vaimsuse võrdkuju, roheline aga looduse, nooruse ja lootuse sümbol.

Lipu kasutamise kord
--------------------

Valla lippu kasutati samadel alustel Eesti riigilipuga.

1. Valla lipp heisati alaliselt vallamaja ees lipumastis.
2. Lippu võis heisata avalikel üritustel, samuti perekondlike sündmuste puhul ning muudel juhtudel vallavalitsuse loal.
3. Kui valla lipp heisati koos Eesti riigilipu, mõne teise riigi või tema omavalitsusüksuse, mõne Eesti maakonna, valla või muu lipuga, asus valla lipp lippude poolt vaadatuna vasakul teise riigi või Eesti riigilipust.

Vaata ka
--------

* Saare valla vapp
* Jõgeva maakond

Välislingid
-----------

* Saare valla sümboolika valla kodulehel
* Saare valla sümboolika Riigikantselei kodulehel
Tabivere valla vapp
**Tabivere valla vapp** on Jõgeva maakonnas asunud endise Eesti haldusüksuse Tabivere valla vapp.

Vapp kinnitati 8. märtsil 1996.

Vapi kirjeldus
--------------

Rohelisel, hõbedase lainelise tüvimikuga kilbil ristatud hanesulg mõõgaga, teravik paremale.

Põhjendus
---------

Tabivere vald asub Vooremaa aladel, sellest ka valla maastikuline, kultuuriline ja rahvapärimuslik omapära. Aegade jooksul on valla maadel elanud mitmeid keeleteadlasi, keelemehi, kelle tegevus on jätnud märgatava jälje eesti kultuurilukku: Carl Gustav Staden, Otto Wilhelm Masing, Frans von Ackermann, Georg Theol, David Bergmann, Johannes Voldemar Veski, Jaan Tammemägi. Vapi kesksel kohal kirjasulg, mis on ristatud mõõgaga. Põlistatud teedetihedal alal, mis ühendab Põhja- ja Lõuna-Eestit, on olnud soodne piirkond rahvakultuuril ning oluline osa Kalevipoja pärimustel. Mõõk seondub muinasaegse Kalevipoja muistenditega. Kuid Tabiveremailt on pärit ka tuntud sõjaväelased: Johannes Orasmaa, Hans Kurvits, Karl Parts, Georg-Hugo Vestel. Vapi tüve ümarlainetus sümboliseerib 5 järve valla territooriumil: Saadjärv, Soitsjärv, Elistvere järv, Raigastvere järv, Kaiavere järv.

Vaata ka
--------

* Tabivere valla lipp
* Jõgeva maakond

Välislingid
-----------

* Tabivere valla sümboolika valla kodulehel
* Tabivere valla sümboolika Riigikantselei kodulehel
|  |
| --- |
|  |
| Medalikohad |
| Olümpiamängud |
| **Hõbe** | 2012 | jalgpall |
| Juunioride maailmameistrivõistlused |
| **Kuld** | 2011 |  |

**Gabriel Vasconcelos Ferreira** (tuntud lihtsalt kui **Gabriel**; sündinud 27. septembril 1992 Unaís) on Brasiilia jalgpallur, kes mängib väravavahina Brasiilia kõrgliigaklubis Coritiba.

Ta alustas klubikarjääri Cruzeiros, millega liitus 2007. aastal. Klubi põhimeeskonnas ei mänginud ta aga kordagi. 2012. aastal sõlmis ta lepingu Itaalia kõrgliigaklubiga AC Milan. Itaalia kõrgliigas debüteeris ta 19. oktoobril 2013 mängus Udinese vastu; mäng lõppes Milani 1:0 võiduga. Milani põhimeeskonnas mängis Gabriel vaid sel hooajal ning sai Itaalia kõrgliigas kirja seitse mängu. Hooajal 2014/15 oli ta Milanist laenul Itaalia esiliigaklubis Carpi, kus oli põhiväravavaht, hooajal 2015/16 Itaalia kõrgliigaklubis Napoli, hooaja 2016/17 Itaalia kõrgliigaklubis Cagliari ja hooajal 2017/18 Itaalia esiliigaklubis Empoli.

Hooajal 2018/19 mängis Gabriel Itaalia esiliigaklubis Perugia. Aastatel 2019–2022 oli ta Itaalia klubi Lecce põhiväravavaht. Hooajal 2019/20 mängis ta Leccega Itaalia kõrgliigas, ülejäänud kahel hooajal esiliigas.

2022. aasta juulis sõlmis ta Brasiilia kõrgliigaklubiga Coritibaga lepingu, mis kehtib kuni 2026. aasta lõpuni.

2011. aastal tuli Gabriel Brasiilia kuni 20-aastaste koondisega juunioride maailmameistriks; Gabriel kuulus Brasiilia koosseisu kõigis seitsmes mängus. 2012. aasta suveolümpiamängude jalgpalliturniiril võitis Gabriel Brasiilia võistkonnaga hõbemedali. Olümpiaturniiril kuulus ta Brasiilia koosseisu alates viimasest alagrupimängust. Ainsal korral mängis Gabriel Brasiilia jalgpallikoondises kõigest kolm päeva pärast olümpiafinaali 15. augustil 2012, kui sõprusmängus alistati Rootsi 3:0.

Viited
------

1. ↑  Pietro Mazzara (19. oktoober 2013). "Stop Abbiati, gioca Gabriel. Amelia titolare con il Barcellona". *milannews.it* (itaalia). Originaali arhiivikoopia seisuga 20. oktoober 2013. Vaadatud 19. oktoobril 2013.
2. ↑  "Milan 1–0 Udinese". *legaseriea.it*. Lega Nazionale Professionisti Serie A. 19. oktoober 2013. Originaali arhiivikoopia seisuga 24. oktoober 2013. Vaadatud 19. oktoobril 2013.
3. ↑  "Coritiba oficializa a contratação do goleiro Gabriel Vasconcellos, ex-Cruzeiro e Milan". GloboEsporte.com. 12.7.2022. Vaadatud 25.7.2023
4. ↑  Pietro Mazzara (16. august 2012). "Brasile, Gabriel: "Spero di esordire presto con la maglia del Milan"". *milannews.it* (itaalia). Vaadatud 11. septembril 2012.
Robert Tesche 2016. aastal Birmingham City särgis
**Robert Tesche** (sündinud 27. mail 1987 Wismaris) on Saksamaa jalgpallur, kes mängib poolkaitsjana Saksamaa esiliigaklubis VfL Osnabrück.

Ta alustas klubikarjääri Saksamaa klubis Bielefeldi Arminia, millega liitus 2001. aastal. Klubi põhimeeskonnas debüteeris ta Saksamaa kõrgliigas 2007. aasta märtsis. Saksamaa kõrgliigas lõi ta esimese värava 17. mail 2008 hooaja viimases mängus Stuttgardi vastu. Pärast seda, kui Arminia hooaja 2008/09 järel Bundesligast välja langes, sõlmis Tesche 2009. aasta suvel kolmeaastase lepingu Hamburger SV-ga. Hooaja 2012/13 teises pooles oli Tesche Hamburgerist laenul teises Saksamaa kõrgliigaklubis, Düsseldorfi Fortunas.

2014. aasta augustis sõlmis Tesche lepingu Inglismaa esiliigaklubiga Nottingham Forest. Ta asus seal mängima endise klubikaaslasega Hamburgeri päevilt, Michael Manciennega. Esimese värava Inglismaa esiliigas lõi Tesche 5. oktoobril 2014 mängus Ipswich Towni vastu. Pärast seda, kui Nottingham Foresti peatreeneriks sai Stuart Pearce'i asemel Dougie Freedman, kaotas Tesche koha klubi põhikoosseisus. Seetõttu läks ta 2015. aasta märtsis kuni hooaja lõpuni laenule samasse liigasse kuuluvasse klubisse Birmingham City. Nottingham Forestis mängis Tesche veel ka hooajal 2015/16.

Pärast seda, kui tema leping Nottingham Forestiga lõppes, naasis Tesche 2016. aastal Birmingham Citysse, kellega sõlmis kolmeaastase lepingu. Hooaja alguses oli ta mõnda aega vigastusega väljas, pärast mida ei olnud tal enam kerge koosseisu pääseda.

2017. aasta augustis naasis Tesche Saksamaale, kui liitus laenulepingu alusel esiliigaklubiga VfL Bochum. 2018. aasta juulis sõlmis ta Bochumiga püsiva lepingu.

2022. aasta juunis sõlmis ta lepingu Saksamaa tugevuselt kolmandas liigas mänginud Osnabrückiga. 2023. aastal tõusis ta Osnabrückiga Saksamaa esiliigasse.

Viited
------

1. ↑  Richardson, Nick (14. august 2014). "Reds bring in Tesche". Nottingham Forest F.C. Originaali arhiivikoopia seisuga 5. september 2018. Vaadatud 14. augustil 2014.
2. ↑  "Blues finally bag Robert Tesche". Birmingham City F.C. 24. juuni 2016. Originaali arhiivikoopia seisuga 5. september 2018. Vaadatud 1. juulil 2018.
3. ↑  "Birmingham City: Key player could be missing for three game". Birmingham Mail. 16. september 2016. Vaadatud 5. septembril 2018.
4. ↑  "Birmingham City's 2016/17 signings graded - who has impressed and who has struggled?". Birmingham Mail. 30. mai 2017. Vaadatud 5. septembril 2018.
5. ↑  Dick, Brian (31. august 2017). "Birmingham City transfer news: Blues offload midfielder on season-long loan". *Birmingham Mail*. Vaadatud 1. juulil 2018.
6. ↑  "Robert Tesche: Birmingham City midfielder to join Vfl Bochum". BBC Sport. 25. juuni 2018. Vaadatud 1. juulil 2018.
7. ↑  "NEU IN LILA-WEISS: ROBERT TESCHE BRINGT BUNDESLIGA-ERFAHRUNG INS TEAM" (saksa). VfL Osnabrück. 16. juuni 2022. Vaadatud 22. juulil 2022.
**Etioopia Rahvademokraatlik Vabariik** (**ERDV**; amhara keeles የኢትዮጵያ ሕዝባዊ ዲሞክራሲያዊ ሪፐብሊክ, *Ye-Ītyōṗṗyā Həzbāwī Dīmōkrāsīyāwī Rīpeblīk*) oli kommunistlik riik tänapäeva Etioopia Demokraatliku Liitvabariigi ja Eritrea Riigi aladel aastatel 1987–1991.

Marksistlik-leninistlik üheparteiline Etioopia RDV rajati veebruaris 1987, kui jõustus 1987. aasta Etioopia põhiseadus, mis oli kolm nädalat tagasi rahvahääletusel vastu võetud. Aastast 1974 ajutise valitsusena võimul olnud sõjaväehunta Derg tahtis riigi tsiviilvõimule üle viia ning 1984. aastal, pärast viit aastat ettevalmistusi, kuulutati välja sotsialistlik vabariik. Riiki hakkas juhtima samal aastal rajatud Etioopia Tööpartei (ETP), mille peasekretäriks sai Dergi esimees Mengistu Haile Mariam. Etioopia RDV väljakuulutamisega saadeti Derg *de jure* laiali, kuid see jäi *de facto* võimule kuni septembrini, kui uus valitsus pärast juunis korraldatud valimisi ametisse astus. Uues valitsuses olid peamiselt endised Dergi liikmed, Mengistu oli nii Etioopia president kui ka ETP peasekretär.

Etioopia RDV valitsus oli sarnaselt teiste kommunistlike riikidega jõustruktuuride abil *de facto* väga tsentraliseeritud. *De jure* oli riigi kõrgeim võimuorgan parlament Rahvusshengo. President oli nii riigi kui valitsuse juht ning tal olid laiad seadusandlikud ja täidesaatvad volitused. President oli Riiginõukogu, mis tegi istungjärkude vahelisel ajal Rahvusshengo tööd, esimees. *De facto* ei olnud parlamendil erilist võimu ning seadusandlus sündis ETP-s ning selle poliitbüroos. Kuna Mengistu oli nii riigi kui partei juht, oli ta sisuliselt diktaator. ETP Poliitbüroosse kuulusid peamiselt endised Dergi liikmed. *De jure* olid kõik isikuvabadused põhiseadusega tagatud, kuid *de facto* rikkus valitsus sisuliselt kõiki inimõigusi.

Dergi ajast pärandus Etioopia RDV-le palju probleeme, nagu riiki 1980. aastate esimesel poolel räsinud näljahäda, sõltuvus välisabist ja ülemaailmne kommunismi lagunemine. Nõukogude Liit lõpetas Etioopiale abi andmise 1990. aastal ning mässulised võtsid Etioopia kodusõja ja Eritrea vabadussõjas aina suurema osa riigist enda kontrolli alla. Mengistu põgenes riigist mais 1991, nädal pärast tema eksiiliminekut vallutas Etioopia Rahvarevolutsiooniline Demokraatlik Rinne Addis Abeba ning kuulutas välja Ajutise Valitsuse.

Vaata ka
--------

* 1987. aasta Etioopia põhiseadus
* 1987. aasta Etioopia üldvalimised

Viited
------

1. ↑  Brüne, Stefan (1990). "Ideology, Government and Developmentthe People's Democratic Republic of Ethiopia". *Northeast African Studies*. **12** (2/3): 189–199. JSTOR 43660324.
2. ↑  "The world factbook". 21. juuli 2010. Vaadatud 4. aprill 2020.
3. ↑  www.nationalanthems.info
4. ↑  Ethiopia Parliamentary Chamber: Elections held in 1995, PARLINE database (accessed 20 October 2009)
Vana-Antsla mõisa park ja teised lähipiirkonna kaitsealused paigad.
 EKP sekretärid külastasid 1978. aastal Vana-Antsla parki. Tamme kõrval esireas Johannes Käbin (EKP Keskkomitee 1. sekretär), Elmo Saar (Antsla ST direktor), Arnold Rüütel (EKP Keskkomitee sekretär). Tagareas alates tammest: Endel Saia (EKP Võru Rajoonikomitee 1. sekretär), Aare Lang (Antsla ST partorg ja õpetaja).
**Vana-Antsla mõisa park** on kaitsealune park Võru maakonnas Antsla vallas, mis ümbritseb endist Vana-Antsla mõisa.

Pargi pindala on 13,2 ha. Koos parkmetsaga 20,5 ha.

Pargi südamikku ümbritseb hobuserauakujuliselt paisjärv (Vana-Antsla Kõvvõrjärv), millest voolab läbi Vastsekivi oja.

Vana-Antsla pargist viib ligi 2,5 km pikkune tammeallee Uue-Antsla mõisa pargini.

Ajalugu
-------

Park kujundati mõisa ümber 18. sajandi lõpust 19. sajandi lõpuni.

Vana-Antsla park on rajatud liigirikkana ja Antsla Sovhoostehnikumi poolt pidevalt täiendades saadi Nõukogude perioodil eriti liigirikkas dendroloogiline kollektsioon. Pargi uute liikide täiendamisega tegeles eriti tehnikumi õpetaja Leili Kuppar. Kokku on pargis esindatud 241 taksonit.

Tehnikumi reorganiseerimisega kutsekeskkooliks ning mitmete mitteagronoomiliste ametite õpetamisega kadus koolil pargi heakorrastamise huvi. Vana-Antsla Kutsekeskkool suleti 2012. aastal. Lagunev tehnikumihoone, endine mõis ja selle juurde kuuluv park on 2014. aastast eraomandis.

Loodus
------

Põhipuuliigid on harilik pärn ja harilik tamm.

Aastatel 1999–2008 tehtud uuringute käigus leiti pargist kuut liiki nahkhiiri.

Viited
------

1. 1 2 3 4  14062 Vana-Antsla mõisa park Kultuurimälestiste riiklik register
2. ↑  Vana-Antsla mõisa park (KLO1200108) Eesti looduse infosüsteemis (vaadatud 04.04.2013)
3. ↑  2000. Võrumaa looduskaitseobjektid. Võrumaa Keskkonnateenistus. Eesti Loodusfoto. Lk 18
4. ↑  Ena Drenkhan: "Vana-Antsla Kutsekeskkooli kuulsusetu lõpp" Maaleht, 25. august 2012
5. ↑  Vana-Antsla Kutsekeskkooli ja Võrumaa Kutsehariduskeskuse ümberkorraldamine Riigi Teataja, 28.03.2012
6. ↑  "Vana-Antsla mõisa uue omaniku esindaja: „Oleme pühendunud mõisa taastamisele."" Võrumaa Teataja, 4. september 2014
7. ↑  Matti Masing „Eesti parkide nahkhiireline väärtus detektor-uuringute põhjal", 2009

Kirjandus
---------

* Endel Kuppar, Lidya Tee."Ja voogab kuldne põld... Meie aastad Vana-Antslas 1946-1986" Väljaandja: Lidya Tee, 2013. lk 90, 440.

Välislingid
-----------

* Sissekanne Eesti looduse infosüsteemis
* Vana-Antsla mõisa park kultuurimälestiste riiklikus registris Muuda Vikiandmetes
* Vana-Antsla mõisa pargi omaniku kava
Kohtla kaevandus (Eesti)Kohtla kaevandus
Asendikaart
**Kohtla kaevandus** oli põlevkivikaevandus Viru maakonnas Kohtla-Nõmmel. Kohtla kaevandus rajati 1937. aastal New Consolidated Gold Fields Ltd. õlivabrikute juurde.

Kohtla kaevandus oli omalaadne selle poolest, et seal toimus üheaegselt nii allmaa- kui ka pealmaakaevandamine. Kaevandus eksisteeris 1937–2001.

Ajalugu
-------

Eesti iseseisvuse taastamise järel, 8. aprillil 1996 võttis Eesti valitsus vastu korralduse, mille alusel kujundati senine riigiettevõte Eesti Põlevkivi ümber aktsiaseltsiks Eesti Põlevkivi.

1997. aastal moodustati aktsiaseltsi Eesti Põlevkivi 14 tütarettevõtet, kellele Eesti Põlevkivi loovutas oma varad: AS Ahtme Kaevandus, AS Aidu Karjäär, AS Eesti Põlevkivi Ehitus, AS Estonia Kaevandus, AS Kohtla Kaevandus, AS Mäetehnika, AS Narva Karjäär, AS Põlevkivi Kaubandus, AS Põlevkivi Raudtee, AS Sirgala Karjäär, AS Sompa Kaevandus, AS Tammiku Kaevandus, AS Toila Sanatoorium ja AS Viru Kaevandus. 

Kohtla kaevandus suleti 1. aprillil 2001. aastal. Eesti Põlevkivi nõukogu otsuse järgi lõppesid kaevetööd 1. aprillist Kohtla ja 2002. aasta algusest Ahtme kaevanduses. Kohtla kaevanduse sulgemine oli tingitud nõudluse vähenemisest põlevkivi järele ning vajadusest muuta kontserni tootmistegevust efektiivsemaks. Kohtla oli viimane vanal kombainilaava tehnoloogial tegutsenud kaevandus.

Mahajäetud Kohtla kaevandus kohandati Kohtla kaevanduspark-muuseumiks, mis nimetati hiljem Eesti Kaevandusmuuseumiks.

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
*

Vaata ka
--------

* Eesti Kaevandusmuuseum
* Kohtla karjäär

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Kohtla kaevandus** |

* "Kohtlas lõpeb põlevkivi kaevandamine" Delfi Ärileht, 24. märts 2001
Róger Guedes 2021. aastal Corinthiansi mängijana
Róger Guedes 2018. aastal Atlético Mineiros mängimas
**Róger Krug Guedes** (sündinud 2. oktoobril 1996 Ibirubás) on Brasiilia jalgpallur, kes mängib ründajana Katari kõrgliigaklubis Al-Rayyan.

Brasiilia kõrgliigas debüteeris ta Criciúma meeskonnas 2014. aasta novembris. Esimese värava lõi ta Brasiilia kõrgliigas sama aasta 6. detsembril mängus Corinthianse vastu. Criciúma põhikoosseisus kindlustas ta koha 2015. aastal.

2016. aasta aprillis sõlmis ta viieaastase lepingu Brasiilia kõrgliigaklubiga Palmeiras. 2016. aastal lõi ta Brasiilia kõrgliigas neli väravat ja tuli samal aastal Palmeirasega Brasiilia meistriks.

2017. aasta detsembris läks ta Palmeirasest laenule Brasiilia kõrgliigaklubisse Atlético Mineiro (samal ajal liikus vastupidises suunas Marcos Rocha). 2018. aasta Brasiilia kõrgliigahooaja esimese 12 mänguga lõi Guedes üheksa väravat.

2018. aasta juulis siirdus ta Hiina kõrgliigaklubisse Shandong Luneng. 2019. aasta hooajal lõi ta Brasiilia kõrgliigas 21 mänguga 12 väravat.

2021. aasta augustis naasis Guedes Brasiilia kõrgliigasse, sõlmides lepingu Corinthiansega. 2022. aastal lõi ta Brasiilia kõrgliigas kümme väravat ja oli sellega liigas Corinthiansi suurim väravakütt.

2023. aasta augustis siirdus ta Katari kõrgliigaklubisse Al-Rayyan.

Saavutused
----------

Palmeiras
* Campeonato Brasileiro Série A: 2016

Shandong Luneng
* Chinese FA Cup: 2020

Viited
------

1. ↑  "Palmeiras acerta contratação de Roger Guedes, atacante do Criciúma". gazetaesportiva.com. 5.4.2016. Vaadatud 30.6.2022
2. ↑  "Corinthians anuncia a contratação do atacante Róger Guedes". ge.globo.com. 27.8.2021. Vaadatud 30.6.2022
3. ↑  "Róger Guedes aceita proposta do Al-Rayyan e não joga mais pelo Corinthians". ge.globo.com. 1.8.2023. Vaadatud 5.8.2023
4. ↑  "Em vídeo, Róger Guedes confirma saída do Corinthians: "Espero um dia voltar"". ge.globo.com. 1.8.2023. Vaadatud 5.8.2023
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib vulkaanist; California linna kohta vaata artiklit Etna (California).* |

---

**Etna** on tegevvulkaan Sitsiilia idaranniku lähedal, Euroopa kõrgeim vulkaan ja üks aktiivsemaid vulkaane maailmas. 

Vulkaani kõrgus on 3357 m, see kõigub tegevuse käigus. Etna on Itaalia kõrgeim tipp Alpidest lõuna pool.

Etna antiikajal
---------------

Etna oli väga aktiivne juba antiikajal. Kreeka müütide järgi asusid Etnas Hephaistose ja kükloopide töökojad. Aischylose järgi oli Zeus paisanud Etna mäe gigant Typhoni peale ning, et maa all end liigutav koletis tekitab maavärinaid. Etna alla kujutleti teisigi olendeid. Etna kraatrit peeti sissekäiguks allmaailma Tartarosse.

Vanakreeka filosoof Empedokles tappis end Etna kraatrisse hüpates. Väidetavasti soovis ta sellega tõestada, et on jumal.

Sürakuusa türann Hieron I rajas 476/475 eKr Etna jalamile linna. Ka Sürakuusa ei asu vulkaanist kaugel.

Antiikkirjanduses on Etnat rohkesti käsitletud. Vergiliust matkivas luuletuses "Etna", mis ilmus enne aastat 79, on püütud vulkanismi loodusteaduslikult seletada.

Etna purse Esimese Sitsiilia sõja ajal 396 eKr olevat sundinud kartaagolased loobuma plaanist rünnata Sürakuusat.

Tegevus viimastel kümnenditel
-----------------------------

Ööl vastu 7. septembrit 2006 hakkas Etna kagupoolne kraater laavat välja purskama. Laava tõusis kraatri servani ja hakkas mööda mäekülge Valle del Bove poole voolama. Purskega kaasnevad laavaplahvatused, mis paiskavad kraatrist välja hõõguvat ainet.

Viimaste kümnendite pursetest oli pikaajalisim 13. mail 2008 alanud aktiivsusperiood, mis kestis kuni 6. juulini 2009.

3. jaanuaril 2011 paiskus kraatrist kive ja suitsu. 12. jaanuaril kella 21.30 paiku kohaliku aja järgi hakkas kraatrist Valle del Bove suunas voolama ka laavat.

Seni viimane vulkaanipurse leidis aset 11. veebruaril 2022.

Galerii
-------

* Etna 2002. aasta purse NASA satelliidifotol. Etna 2002. aasta purse NASA satelliidifotol.
* Etna tuhapilvega 18. mail 1886. Etna tuhapilvega 18. mail 1886.
* Turistid Etna 1892. aastal moodustunud kraatri juures.Turistid Etna 1892. aastal moodustunud kraatri juures.

Viited
------

1. ↑  "L'Etna si supera. Nuovo record di altezza a 3357 metri". Vaadatud 11. augustil 2021.
2. ↑  Galerii: Etna kraatrist voolab välja laavat, Postimees, 13.01.2011

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Etna** |

* Etna veebikaamerad
* Laskumine suuskadel Etna nõlvadel, 2011
Alexia Hilbertidou NASA meeskonnaga, juuli 2017
**Alexia Hilbertidou** (sündinud 10. veebruaril 1999 Küprosel) on Uus-Meremaa naisõiguslane ja ühiskondlik aktivist. Ta on asutanud ettevõtte GirlBoss New Zealand, mille eesmärgiks on aidata Uus-Meremaa noortel naistel tööturule jõuda.

Elukäik
-------

Alexia Hilbertidou sündis Küprosel, tema vanemad kolisid Uus-Meremaale, kui Alexia oli alles beebieas. 
Ta on kreeka ja samoa päritolu.
Ta õppis Aucklandis *(Albany Senior High School)*, kus ta oli IT- ja füüsikatundides sageli klassi ainuke tüdruk.
Alexia Hilbertidou asutas GirlBoss New Zealand'i, kui ta oli 16. Tema eesmärgiks oli julgustada teismelisi tüdrukuid minema õppima teaduse, tehnnoloogia, inseneritehnika ja matemaatikaga seotud erialasid, et olla hiljem konkurentsivõimelised üha enam tehnika ja teaduse poole liikuval tööturul.

Tunnustus
---------

2016. aastal võitis Hilbertidou Noore Juhi auhinna ("Young Leader Award", mida jagatakse Uus-Meremaal kõige mõjukamatele alla 25-aastastele naistele). Ta esindab Uus-Meremaad rahvusvahelises Teismeliste Juhtide Kogus (*Global Teen Leader Summit*). 2018. aastal sai Hilbertidou Buckhinghami palees toimunud tseremoonial Kuninganna Noore Juhi Auhinna (*Queen's Young Leader Award*).

Alexia Hilbertidou ja SOFIA
---------------------------

Alexia Hilbertidou SOFIA'l
2017. aasta juulis sai Alexia Hilbertidou NASA'lt kutse veeta üks öö maailma suurima lendava observatooriumi SOFIA pardal. Tema osalusega lend toimus 14.–15. juulil (lennuk väljus 14. juuli õhtul Christchurch'i lennujaamast) ja kestis 10 tundi. Toona 18-aastane Alexia Hilbertidou oli noorim inimene, kes NASA-saksa koostööprojekti *Stratospheric Observatory for Infrared Astronomy* 12-aastase käigusoleku jooksul SOFIA'ga lendas.

Viited
------

1. ↑  "GirlBoss NZ | Home". *GirlBoss NZ* (inglise). Vaadatud 26. juulil 2023.
2. ↑  "The 18yo businesswoman on Nasa's next mission". *NZ Herald* (inglise). 27. juuli 2023. Vaadatud 26. juulil 2023.
3. ↑
4. ↑  "Alexia Hilbertidou - Festival for the Future". *web.archive.org*. 13. september 2017. Originaali arhiivikoopia seisuga 13. september 2017. Vaadatud 26. juulil 2023.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: robot: algne URL-i olek teadmata (link)
5. ↑  "The Kiwi teen who made the Queen laugh". *NZ Herald* (inglise). 27. juuli 2023. Vaadatud 26. juulil 2023.
6. ↑  Strang, Elly (9. juuli 2017). "GirlBoss' founder is the youngest person ever chosen to go on a NASA SOFIA mission". *Idealog* (inglise). Vaadatud 26. juulil 2023.
7. ↑  "To infinity and beyond! GirlBoss & NASA!". *GirlBoss NZ* (inglise). 15. september 2018. Vaadatud 26. juulil 2023.

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Alexia Hilbertidou** |

* Alexia Hilbertidou elu ja saavutusi tutvustav video (Youtube'is)
* Alexia Hilbertidou Linkedin'is
**Alfred Käärmann** (14. september 1922 Hargla – 4. veebruar 2010 Saru) oli eesti metsavend, Eesti Kongressi liige.

Ta osales Eesti kaitsmisel 1944. aastal ning pärast Lõuna-Eesti vallutamist Punaarmee poolt liitus metsavendadega. Aasta hiljem sai ta haarangu käigus nii raskelt vigastada, et tal tuli käsi amputeerida. Sellegipoolest jätkas ta sissisõda ning tabati alles 1952. aastal reetmise tõttu. Seejärel veetis ta 15 aastat Nõukogude Liidu vangilaagrites.

Idee lisada Eesti Vabariigi põhiseadusse eesti rahvuse ja kultuuri säilimisse puutuv lisandus on väidetavalt pärit Käärmannilt ning jõudnud seaduse preambulisse Kaido Kama kaudu.

Vabaduse vaim, lk 23.

Tunnustus
---------

* Kotkaristi IV klassi teenetemärk, 1997

Teosed
------

* Metsavenna käsiraamat. Tallinn: SE&JS, 1999
* Sissitegevuse käsiraamat. Tallinn: Kroonu Klubi, 2002
* Surmavaenlase vastu: Eesti lõunapiiri metsavenna mälestusi Tartu: Tartu Ülikooli Kirjastus, 2000 4. tr. 229; lk. 6 l. peamiselt portr. ill.
* Udumäe Kodutütar: lugu metsavenna armsamast; toimetajad Katrin Saukas, Maris Makko; eessõna: Enn Tarto; kujundus: Rein Seppius. Tallinn: SE & JS, 1998; 63 lk. ill. portr.

Eessõnas kirjutab Enn Tarto: „Kohtusin Alfred Käärmanniga (raamatus Metshaldjas) 1960 aastate lõpus Mordva vangilaagris. Ta kuulus nende vanema põlvkonna poliitvangide hulka, kelle jaoks vabadusvõitlus polnud lõppenud. Sellest tulenevalt suhtles ta ka noorte poliitvangidega, kes olid otsustanud jätkata võitlust kuni eesti iseseisvuse taastamiseni (Mart Niklus, Enn Tarto, Erik Udam, Valdur Raudvassar jt.). Juba vabaduses, 1980. aastate alguses taastasin koos Alfred Käärmanniga Kaitseliitu, lõime kaasa kodanike komiteede liikumises, meid valiti Eesti Kongressi liikmeks.
Nii mina kui ka Alfred Käärmann kuulume nende vabadusvõitlejate hulka, kellel ei läinud kõige halvemini. Me jäime iseendaks, me jäime ellu ja nägime Eesti iseseisvuse taastamist.
Alfred Käärmanni jutustus "Udumäe Kodutütar" annab ausa ja haarava pildi metsavennest, tema perest ja armastusest."
* Vabaduse vaim: alustatud 16. okt. 1999: [mälestused]. Tartu: Tartu Ülikooli Kirjastus, 2000; 97 lk. 1 l. ill.

Viited
------

1. ↑  Rainer Kuuba. "On paljuski juhus, et me praegu võru keelt riigikeelena ei kasuta" Postimees, 10. november 2016
2. ↑  Jaak Uibu. "Eesti Vabariigi põhiseadus ja rahvastikukriis" Estonian World Review, 9. veebruar 2015

Välislingid
-----------

* Eesti Kongressi saadiku avaldus
* Metsavendade juhid: Alfred Käärmann
* "Vastupanuvõitlus Lätis" ja Alfred Käärmann
* Metsavenna käsiraamat (arhiiviversioon)
* Suri legendaarne metsavend Alfred Käärmann - Postimees, 9. veebruar 2010
* Karolina Antons. Kui kaovad mulla alla valusad peatükid Eesti ajaloost, Ajaleht Eesti Kirik, 13. aprill 2011
Vaade Kukruse linnaosale Kukruse mäe tipust 2007. augustis
**Kukruse linnaosa** on Kohtla-Järve lahuslinnaosa. Asub Järve linnaosast 3 km kagu pool.

1987. aastal elas Kukrusel 1200 inimest. 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Kukruse elanike arv vähenenud 572-ni. Eestlasi oli neist 135 (23,6%).

Kukrusel asub Tallinna Tervishoiu Kõrgkooli Kohtla-Järve osakond. Aastatel 2007–2016 tegutses kohalikus klubihoones Kohtla-Järve Põlevkivimuuseum.

Vanas allmaakaevanduse asulas Kukrusel, Narva maantee ääres moodustavad omaette rühma enne II maailmasõda ehitatud kahekorruselised töölismajad. Asula regulaarse tänavavõrguga hoonestus on valdavalt sõjajärgne ja 1-2-korruseline. Asula keskel väljakul asuvad klubi ja koolihoone. Kauplused ja teenindustöökojad on koondunud Narva maanteele viiva põiktänava äärde. Ehitus Kukruse asulas lõpetati pärast Kohtla-Järve liitlinna moodustamist 1960. aastal, Kukruse kaevandus suleti 1968. aastal.

Pildid
------

* Tallinna Tervishoiu Kõrgkooli Kohtla-Järve osakond KukruselTallinna Tervishoiu Kõrgkooli Kohtla-Järve osakond Kukrusel

Viited
------

1. ↑  Statistikaameti statistika andmebaas, vaadatud 11.12.2018.
2. ↑  Statistikaamet, vaadatud 21.08.2023.
3. ↑  Statistikaameti andmebaas
4. ↑  Kohtla-Järve, www.eestigiid.ee

Kohtla-Järve vapp
Kohtla-Järve linnaosad

Ahtme | Järve | Kukruse | Oru | Sompa
Barbara Cartland (1987)
Barbara Cartland 1925. aastal
Barbara Cartland 2000. aastal
**Barbara Cartland** (Dame **Mary Barbara Hamilton Cartland**) (9. juuli 1901 – 21. mai 2000) oli inglise kirjanik, väidetavalt 723 romaani autor. 

Cartland sai hariduse Alice Ottley koolis ja Malverni tütarlastekolledžis. Elatist teenis algul pühapäevakoolis õpetajana ja siis seltskonnalehe Daily Express ajakirjanikuna. 1923. aastal ilmus tema esikromaan "Jigsaw", mida saatis kohe edu.

Barbara Cartland oli silmapaistvalt viljakas armastusromaanide autor, kuid ta kirjutas ka elulooraamatuid, lastejutte, kuuldemänge, ilu- ja majapidamisnõuandeid ning etiketiraamatuid. 1983. aastal kanti ta Guinnessi rekordite raamatusse, kuna tal ilmus ühe aasta jooksul 26 teost. Elu jooksul avaldas ta 723 raamatut, mida müüdi 38 keeles enam kui miljard eksemplari. Pärast surma jäi Cartlandist maha 160 käsikirja, mida tema poeg Ian on hiljem kirjastanud. Barbara Cartland on maailmas enim tõlgitud kirjanikest kuues ning müüginumbritelt kolmas; temast eespool on vaid William Shakespeare ja Agatha Christie. Ehkki algul julgemad, muutusid Cartlandi romaanid ajapikku üha leebemaks ning vaated konservatiivsemaks. Enamik ta teostest on ajaloolised, mis võimaldas tal kujutada sugulist karskust usutavamalt. Ta võttis korduvalt sõna abielurikkumise ja lahutuste vastu, ehkki tunnistas, et on ise mõlemaga kokku puutunud.

Abielus oli Cartland kaks korda: aastatel 1927–1933 Alexander McCorquodale'iga, kellega sai tütre Raine (1929), ning hiljem oma esimese mehe nõo Hugh McCorquodale'iga, kellega sai kaks poega: Iani (1937) ja Gleni (1939). Cartlandi tütar oli Briti printsessi Diana kasuema.

Kirjutamise kõrvalt tegeles Cartland ka heategevuse ja sotsiaalteemadega, võideldes näiteks mustlaste õiguste eest ja nõudes meditsiiniõdedele palgatõusu. 1978. aastal lindistas ta koos Kuningliku Sümfooniaorkestriga plaaditäie armastuslaule. Ta oli üks Londoni silmapaistvamaid seltskonnategelasi ja Suurbritannia populaarsemaid meediapersoone. Silmatorkavalt roosasse rõivastatuna esines ta sageli avalikel üritustel ja televisioonis armastuse, tervise, ühiskonna ja poliitika teemadel.

Teoseid
-------

* "Armastus lõpeb keskööl"
* "Armastus võidab kõik"
* "Armastuse jõgi"
* "Armuleek"
* "Auvõlg"
* "Hurm Prantsusmaal"
* "Imeline unelm"
* "Kahevõitlus saatusega"
* "Kättemaks on magus"
* "Lukustatud süda"
* "Mägede kutse"
* "Sfinks kuukiirtes"
* "Suudlus Roomas"
* "Võrratu"

Viited
------

1. 1 2 3 4 5  Marlen Rein "Lemberomaanide kuninganna" Postimees, Arter, 19. november 2011, lk 22
2. ↑  Barbara Cartlandi veebileht, vaadatud 21.06.2020.

Kirjandus
---------

* Marlen Rein "Lemberomaanide kuninganna". Postimees, Arter, 19. november 2011, lk 22
**Maret Mursa** (pseudonüüm; kodanikunimi aastani 1976 **Maret Tuurmaa**, seejärel **Maret Tormis**; sündinud 18. juunil 1954 Tallinnas) on eesti näitleja ja lavapraktikaõppejõud.

Ta lõpetas aastal 1972 Tallinna 46. Keskkooli ja aastal 1980 Tallinna Riikliku Konservatooriumi lavakunstikateedri (9.lend). Lisaks õppis ta aastast 1997 Helsingis Aleksandertehnika Instituudis Alexanderi tehnikat.

Aastatel 1973–1980 töötas "Viru" varietees lauljana ja aastatel 1980–1992 Eesti Riiklikus Noorsooteatris ja aastast 1992 lavapraktikaõppejõuna Eesti Humanitaarinstituudis. 15. oktoobril 2010 esietendus teatris NO99 Mursa debüütlavastus "Neli vaadet".

Ta on mänginud Tallinnfilmi filmis "Pihlakaväravad" (1981) ja telelavastustes "Härra Barnett" (1980), "Truu naine" (1982), "Romulus Suur" (1988), "Kummaline missis Savage" (1990) ja "Rotilõks" (1996), samuti filmides "Kaks päeva Viktor Kingissepa elust" (1981), "Tulivesi" (1994), "Wikmani poisid" (1995) ja "Võta või jäta" (2018).

Isiklikku
---------

Tal on abielust Eesti Filharmoonia Kammerkoori laulja ja fotograafi Tõnu Tormisega kaks poega.

Rolle
-----

* 1978 Rein Saluri/ Mikk Mikiver "Poiste sõidud" (tüdruk)
* 1980 Mihhail Lermontov/Mati Unt "Meie aja kangelane" (vürstitar Mary)
* 1980 Merle Karusoo "Olen 13-aastane" (Guido õde)
* 1980 Mati Unt "Peaproov" (Mari/Maria)
* 1981 Fjodor Dostojevski/Mati Unt "Pihtimus allilmast" (Liisa)
* 1982 Charles Perrault/Jevgeni Švarts// Kalju Orro "Tuhkatriinu" (Tuhkatriinu)
* 1983 Carl Michael Bellman/ Kaarel Kilvet "Verinoor plika ja pilgeni klaas..." (Ulla Winblad)
* 1983 Aleksei Kazantsev "Vana maja" (Olja)
* 1985 Harri Vasar/Kalju Komissarov "Lumivalgeke ja seitse pöialpoissi" (Lumivalgeke)
* 1986 Molière/Lembit Peterson "Misantroop" (Eliante)
* 1987 August Strindberg"/ Mati Unt Preili Julie" (Julie)
* 1989 Tom Stoppard/ Roman Baskin "Rosencrantz ja Guildenstern on surnud" (Ophelia)
* 1991 Per Olov Enquist/ Madis Kalmet "Ilvese tund" (noorem naine)

Viide
-----

1. ↑   Pressiteade Mursa debüütlavastusest.

Kirjandus
---------

* Eesti teatri biograafiline leksikon Tallinn 2000

Välislingid
-----------

* Maret Mursa Eesti Filmiarhiivi andmebaasis
* Maret Mursa CV Alexanderi Tehnika Instituudi kodulehel
**San Antonio Spurs** on USA korvpalliklubi, mis mängib korvpalliliigas NBA. Meeskond kuulub läänekonverentsi edeladivisjoni ja peab oma kodumänge AT&T Centeris. Viiekordne NBA meister Spurs on NBA üks edukamaid klubisid.

Ajalugu
-------

1967. aastal asutatud San Antonio Spurs mängib NBA-s alates 1976. aastast, kui korvpalliliiga ABA liitus NBA-ga.

Spursi hiilgeajad algasid 1996. aastal, kui meeskonna peatreeneriks asus Gregg Popovich, kes on meeskonna tüüri juures praegugi. David Robinson ja 1997. aastal meeskonda valitud Tim Duncan vedasid Spursi esimese tiitlini 1999. aastal, kui finaalis alistati 4 : 1 New York Knicks. Järgmised tiitlid tulid 2003. 2005. ja 2007. aastal vastavalt New Jersey Netsi (4 : 2), Detroit Pistonsi (4 : 3) ja Cleveland Cavaliersi (4 : 0) üle ning neis olid Duncani kõrval olulises rollis ka argentiinlane Manu Ginóbili ja prantslane Tony Parker.

Kui 2013. aastal kaotas Spurs NBA finaalis 3 : 4 LeBron Jamesile ja Miami Heatile, siis aasta hiljem saadi 4 : 1 revanš ja tuldi viiendat korda klubi meistriks. Finaalseeria kõige väärtuslikumaks mängijaks valiti 22-aastane Kawhi Leonard.

Mängijad hooajal 2020/2021
--------------------------

* LaMarcus Aldridge
* DeMar DeRozan
* Drew Eubanks
* Rudy Gay
* Keldon Johnson
* Tre Jones
* Trey Lyles
* Patty Mills
* Dejounte Murray
* Jakob Pöltl
* Luka Šamanić
* Devin Vassell
* Lonnie Walker
* Derrick White

Endised tuntumad mängijad
-------------------------

* George Gervin
* David Robinson
* Sean Elliott
* Avery Johnson
* Dennis Rodman
* Tim Duncan
* Manu Ginóbili
* Tony Parker
* Kawhi Leonard

Välislingid
-----------

* San Antonio Spurs
Eesti haldusjaotus 1925. aastal
**Rägavere vald** (saksa keeles *Raggafer*) oli vald Virumaal Viru-Jaagupi kihelkonnas (teistel andmetel Rakvere kihelkonnas), Rakvere kreisis ja Viru maakonnas. Valla pindala oli 162 km² ja elanikke oli 3003 (1934. aasta seisuga). Vald eksisteeris 1866–1939[*viide?*].

Virumaa valdade piirid enne ja pärast 1939. aasta vallareformi
Vallas oli 694 talundit ja elamut ning need kasutasid 10 296 ha maad (1929. aasta seisuga). Vallamaja asus Kantkülas.

1893 liideti Rägavere vallaga Mõdriku, Põlula ja Vaeküla vald.

Viru-Jaagupi kihelkonna Rägavere valla koosseisus olid: Vaeküla mõis, Mõdriku mõis, Põlula mõis, Rägavere mõis, Roosna ja Aru (Rägavere mõisa karjamõisad), Võlumäe karjamõis, Põlula-Uuemõisa (Põlula krjm-d), Mätse (Põlula küla, Aasuvälja küla) ja "Obekatko" (?)

1939. aasta vallareformiga moodustati Rägavere vald — maa-alaga, mis moodustus: a) senise Rägavere valla maa-alast, välja arvatud osa Vetiku küla maa-alast ning Undla nr. A-104 ja Kuivasaare nr. A-105 talude maa-alad; b) senise Pada valla Urtja, Põdri ja Haansalu külade, Aaria ja Kabala asunduste, Prüningi ja Lilleoru talude maa-aladest ning raudteemajade piirkonnast.

Vaata ka
--------

* Viru-Jaagupi kihelkond
* Rägavere vald (1939)
* Rägavere vald

Viited
------

1. 1 2 3  *Eesti Entsüklopeedia.* 7. köide: *Rakk–Tanukad.* Tartu: Loodus, 1936, lk 403.
2. 1 2  Rägavere vald Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917 (vaadatud 22.02.2016)
3. ↑  Maa-ameti kaardirakendused
4. ↑  Väljavõte 776. Vabariigi Presidendi otsus nr. 88. Riigi Teataja, nr. 87, 14 oktoober 1938

Välislingid
-----------

* Rägavere vald Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917
Inimkond on aastatuhandeid unistanud lendamisest, jäljendades lindu. Mälestusmärk Otto Lilienthalile
Eesti lennupäevad 2017
**Lennundus** (ka **aviatsioon**, ladina keeles *avis* 'lind') on õhusõidukite ja nende lendamisega seotud teoreetiline ja praktiline valdkond.

Lennunduse ehk **lennuasjanduse** alla kuuluvad lennukiehitus, sõjalennundus, lastiveo- ja reisilennundus, eriotstarbevaldkonna lennundus ja harrastus- ehk hobilennundus, kaasa-arvatud sportlik lendamine jne.

Lennunduse ajalugu ulatub enam kui kahe tuhande aasta taha, vt Daidalos ja Ikaros. Esimeste lennuvahendite, õhust kergemate lennuvahendite, kuumaõhupallide kasutuselevõtt jääb aga 18. sajandisse ja õhust raskemate, motoriseeritud lennumasinate teke 20. sajandi algusse.

Eesti lennundusseaduse järgi on lennundustegevus "õhusõiduki käitamise, mehitamise, valmistamise ja hoolduse, lennuliikluse teenindamise, lennuväljade ja kopteriväljakute käitamise ning lennundusspetsialistide koolitamisega" tegelev valdkond.

Eesti vabariigi noorim lennureisija oli Rhona Villanueva. Ta lendas äsjasündinuna koos vanematega isa Ulrich Brasche eralennukis Tallinnast Viljandisse.

Vaata ka
--------

* Aerodünaamika ja aerostaatika
* Aeronautika
* Lennuk
* Lennundus Esimese maailmasõja ajal
* Lennukite loend
* Lennukompaniide loend
* Lennunduse mõisteid
* Lennundusmuuseum
* UAV

Viited
------

1. ↑  Eesti Vabariigi lennundusseadus
2. ↑  Jaanus Hämarsoo (4. juuni 2022). "Parunite järeltulija kiitis Viktor Siilatsi tööd Viljandi mõisaga: ta on suure südamega mees". *Kroonika (ajakiri)*. Originaali arhiivikoopia seisuga 4. juuni 2022. Vaadatud 4. juuni 2022.
Punane vaip "Kääbiku" maailmaesilinastusel Uus-Meremaal Wellingtonis Embassy Theateris 28. novembril 2012
**"Kääbik: Ootamatu teekond"** (inglise keeles "**The Hobbit: An Unexpected Journey**") on 2012. aastal linastunud fantaasiafilm, mille režissöör Peter Jackson lavastas J. R. R. Tolkieni 1937. aastal ilmunud raamatu "Kääbik ehk Sinna ja tagasi" ainetel. See on esimene kolmest filmist; järgnevad "Kääbik: Smaugi laastatud maa" (2013) ja "Kääbik: Sinna ja tagasi" (2014). Triloogia on Jacksoni varasema filmitriloogia "Sõrmuste isand" eellugu.

Filmi tegevus toimub Keskmaal 60 aastat enne "Sõrmuste isandat", osa sündmustikust pärineb Tolkieni romaani "Kuninga tagasitulek" lisadest. "Ootamatu teekond" jutustab kääbik Bilbo Bagginsist (Martin Freeman), keda võlur Gandalf (Ian McKellen) veenab minema kaasa 13 päkapikuga, keda juhib Thorin Tammiskilp (Richard Armitage), retkele läbi kogu Keskmaa, et võita Üksildane mägi tagasi lohe Smaugi käest. Film esilinastus Uus-Meremaal 28. novembril 2012 ja rahvusvaheliselt 13. detsembril 2012.

Stsenaariumi kirjutasid Peter Jackson, tema pikaajalised kaastöölised Fran Walsh ja Philippa Boyens ning Guillermo del Toro, kes algselt pidi olema filmi režissöör, kuid lahkus projektist 2010. aastal. Suur osa võtetest toimus Uus-Meremaal, nagu ka Jacksoni eelmise Tolkieni-teemalise filmitriloogia puhul.

Viited
------

1. ↑  "'The Hobbit: An Unexpected Journey': Your unexpected questions answered*"*. Vaadatud 16. detsember 2012.

Välislingid
-----------

* Filmi ametlik koduleht
* Film andmebaasis IMDB