recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
See artikkel See artikkel räägib Eesti lauljast.  Eesnime kohta vaata artiklit  Heleri (eesnimi).  

---

**Heleri Arumets** (esinejanimi **Heleri**, sündinud 24. aprillil 1985) on eesti laulja.

2002. aastal võitis ta oma vanuseklassis lauluvõistluse Kongutal ja valiti ühtlasi publiku lemmikuks. Hiljem laulis ta neljast tüdrukust koosnevas ansamblis "4 Friends", millega võitis lauluvõistlusi ja auhinna kõige romantilisema sõnumiga laulu eest.

2008. aasta novembris võitis ta Raadio Elmar saatesarja "Laulutund". Hääletanuid oli 1009 ja ülekaalukalt kõige rohkem hääli sai Heleri Arumets. Teisele kohale tuli Marianne ja kolmandale Aare Külvja, kes võitsid kaks järgmist "Laulutunni" hooaega. Auhinnaks oli singli produtseerimine. Singel kandis pealkirja "Tule tagasi". See laul oli Elmari singlite edetabelis esikohal 9 nädalat ja kokku edetabelis (10 parema singli seas) 15 nädalat.

2009. aasta juulis ilmus Heleri Arumetsa esikalbum. Sellel oli 12 laulu. Albumi produtseeris Marco Margna. Albumi lood "Tule tagasi", "Põlevad tunded" ja "Ööralli" on ilmunud ka singlina. Pooltele lauludele (kuuele) kirjutas Heleri sõnad ise. Talle on sõnu kirjutanud ka Marco Margna ja Owe Petersell.

2012. aastal salvestas Heleri Aare Külvjaga dueti. Laulu kirjutas ja produtseeris Marco Margna.

Argielus töötab Heleri Arumets lasteaias rühmaõpetajana. Tal on laps.

Viited
------

1. 1 2  Ohmygossip. Raadio Elmar "Laulutunni" parimaks valitud Heleri Arumets Gossip.ee-le: Proovimine on pool võitu! Vaadatud 26. augustil 2014
2. 1 2 3 4 5 6  Lomm. Heleri Arumetsa "Põlevad tunded" Vaadatud 26. augustil 2014
3. ↑  Konguta Teataja. Lauluvõistlus Konguta rahvamajas lk. 3 (.pdf-vormingus) Vaadatud 26. augustil 2014
4. ↑  Nuustaku lauluvõistluse tulemused Vaadatud 26. augustil 2014
5. 1 2  Õhtuleht. Elmari "Laulutunni" võitis Heleri Arumets 16. november 2008. Vaadatud 26. augustil 2014
6. 1 2  Postimees. Raadio Elmar "Laulutunni" võitis Heleri Arumets 17. november 2008. Vaadatud 26. augustil 2014
7. 1 2  Elmar. "Laulutunni" võitjatel ilmus ühissingel "Elmar", 30. aprill 2012. Vaadatud 26. augustil 2014

Välislingid
-----------

* Heleri Arumetsa koduleht
**Pankjavitsa vald** (vene keeles *Паниковская волость*) oli vald Venemaal Pihkva oblastis Petseri rajoonis. Aprillis 2015 liideti vald Petseri linnaasundusega.

Valla keskus oli Pankjavitsa küla.

Pihkva oblasti Petseri rajooni vallad, 2009. aastal
Pihkva oblastis Petseri rajooni Irboska valda kuulusid külad: Andrejkovo, Brezdelevo, Buravenki (Labõritsa), Verebkovo, Veselkino, Volodino, Voronkino (Voronitsa), Vruda, Golino (Koolina), Gorontšarovo (Krandsalova), Davõdov-Konets (Davida-Kontsa), Dubovo, Dõmkovo, Djatlovo, Emeljanovo, Zabolotje, Zažino (Sääsinä, Sažina), Zalesje (Saalesja), Založje (Salosja), Zatulje (Satulje), Ignatovo (Kol'o), Kašino (Kašina), Kerino (Keera, Keerä), Kirovo (Kiirova), Kotelevo (Kotelova), Krantsovo (Krantsova), Krivonožka, Kudrovo (Kudrova), Kurvitsa, Katševo (Kalde, Kaatsova), Lazarevo, Laptevo 1, Laptevo 2, Lõkovo (Lõõkova), Molgino, Mostok, Nastahino (Vasilte, Vasildõ), Natalkino (Natalkina), Olohovo, Nevskoe Olohovo (Neega-Olohovo), Novaja, Paltsevo (Paltsova), Petšorskoe Olohovo (Olohovo-Petseri küla), Poddubje, Polzohnovo (Polsohnova), Polänõ (Poljana), Pometkovo (Pometkova), Poroslovo (Poroslova), Porudistše, Potolovo (Potolova), Pankovitsa (Pankjavitsa), Ragozina Gora (Paiumäe, Ragosina Gora), Rassolovo (Rassolova), Ratševo, Repino, Russkij Bor, Rõžikovo (Riiskova), Sigovo (Radaja), Sitkovo (Lohu t, Sitkova), Stukolovo (Stukolovka), Sõromätino (Sõromätina), Tajlovskie hutora, Tormahino, Troitskoe (Troitsa), Trofimkovo (Troovinkova), Ugarevo (Ugar'ova, Ugareva), Usova Gora (Jugo), Tšerepovo, Tšeremkovo, Šljahovo (Rogova Gora), Šumilkino, Šumilovo (Šumilova), Juntsevo (Jaaska), Jaškino..

Vaata ka
--------

* Rootova vald (aastatel 1919–1923 Pankjavitsa vald), Petserimaal

Viited
------

1. ↑  Pankjavitsa vald,
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib linnarajoonist; linnaosa kohta vaata artiklit Pankow' linnaosa* |

---

**Pankow** [p'anko] (saksa keeles [paŋkoː]) on Berliini kõige suurema elanike arvuga linnarajoon. See moodustati 2001. aasta haldusreformi käigus Prenzlauer Bergi ja Weißensee linnarajooni liitmisel.

Linnaosad
---------

Pankow' rajoon koosneb 13 linnaosast:

* Prenzlauer Berg
* Weißensee
* Blankenburg
* Heinersdorf
* Karow
* Stadtrandsiedlung Malchow
* Pankow
* Blankenfelde
* Buch
* Französisch Buchholz
* Niederschönhausen
* Rosenthal
* Wilhelmsruh

Rajooni piires on elanikkond jaotunud väga ebaühtlaselt. Kaks kolmandikku elanikest elavad kolmes suuremas linnaosas: Prenzlauer Bergis, Pankow's ja Weißensees. Prenzlauer Berg on asustustiheduse poolest Berliini linnaosadest viies, samas kui Blankenfelde ja Stadtrandsiedlung Malchow on kaks kõige väiksema asustustihedusega linnaosa Berliinis. Kaks viimatinimetatud linnaosas moodustavad ligi viiendiku kogu rajooni pindalast, kuid neis elab vähem kui protsent rajooni elanikest. Neuköllni ja Kreuzbergi järel on Prenzlauer Berg Berliini suurima elanike arvuga linnaosa.

Elanikkond
----------

Regiooni elanikkonnast 50,5% moodustavad naised ja 49,5% mehed. Kogu linnaregiooni piires on välismaalaste osakaal 6,9%, kuid linnaosade kaupa erineb see näitaja märkimisväärselt.

Liiklus
-------

Schönhauser Allee raudteejaam
Pankow' rajooni teenindab metrooliin U2. Prenzlauer Bergi linnaosas asuvad Senefelderplatzi, Eberswalder Straße ja Schönhauser Allee metroojaamad ning Pankow' linnaosas Vinetastraße ja Pankow' metroojaamad. Schönhauser Allee ja Pankow' jaamad on lisaks sellele ka ümberistumisjaamad Berliini-siseselt sõitvatele S-Bahni rongidele.

S-Bahni liinidest asub Pankow' rajoonis peaaegu kogu põhjapoolne osa idaringi ringraudteest (Storkower Straße, Landsberger Allee, Greifswalder Straße, Prenzlauer Allee ja Schönhauser Allee raudteejaamad). Berliin Mitte rajooni piiril asub Bornholmer Straße raudteejaam, mida läbivad linna lõunaosast tulevad rongid suunal Oranienburg/Henningsdorf ja Bernau. Reinickendorfi rajooni piiril on Wollankstraße, Schönholz und Wilhelmsruh jaamad.

Rajooni läbib Oranienburgi-suunaline Bundesstraße 96a maantee.

Vaatamisväärsused
-----------------

Pankow' raekoda
Olulisemad hooned Pankow' rajoonis on 20. sajandi algusest pärinev Pankow' raekoda ja Schönhauseni loss Niederschönhausenis. Pankow'd peetakse roheliseks linnaosaks, kus märkimist väärivad parkidest Bürgerpark ja Schlosspark.

Tähelepanuväärne on ka Schönhauser Allee ja Prenzlauer Allee vahelise ala kohvikute ning baaride piirkond.

Weißensee linnaosas asub Euroopa suurim juudi kalmistu.

#### Vaata ka

* Majakowskiring

  


Berliini linnarajoonid

Mitte **·**  Friedrichshain-Kreuzberg **·**  Charlottenburg-Wilmersdorf **·**  Lichtenberg **·**  Marzahn-Hellersdorf **·**  Neukölln **·**  Pankow **·**  Reinickendorf **·**  Spandau **·**  Steglitz-Zehlendorf **·**  Tempelhof-Schöneberg **·**  Treptow-Köpenick
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib külast Valgamaal; Soontaga on ka Soontagana rööpnimi; jõhvikasordi kohta vaata artiklit Soontaga* |

---

**Soontaga** on küla Valga maakonnas Tõrva vallas. Varem on küla kuulunud Puka valda, Kuigatsi valda ja Puka külanõukogusse. Ajalooliselt kuulub see Rõngu kihelkonda.

2000. aasta rahvaloenduse andmetel elas külas 50 inimest. 1994. aasta loenduse järgi oli külas 55 elanikku. Aastal 1974 oli elanike arv 48.

Mööda külaterritooriumi idapiiri voolab Väike Emajõgi. Külast läände jääb Sauniku oja. Küla keskus ja endine mõisahoone asuvad Soontaga ojal (ehk harvem ka nimetatud Saeveski oja) endise vesiveski paisjärve Soontaga järve või ka Soontaga Veskijärve ääres. Külas asuvad ka Aakre Saeveski paisjärv, Kadajärv ja Rooni järv.

Administratiivselt kuuluvad Soontaga küla koosseisu Parve küla (endine Kadajärve küla; saksa *Kadierwz*), Saviküla, Prentsi küla (endine Tepu; saksa *Waldhof*) karjamõis ja Sauniku küla ning Saeveski.[*viide?*]

Saeveski paisjärve ääres ehk Saeveskil on Hermann Walteri mälestussammas ja Soontaga telkimisala. Samuti on külas endise Aakre metskonna hooned.

Külas on Soontaga looduskaitseala, millel pole ühtki alalist elanikku. Looduskaitsealal on lisaks Saeveski paisjärve Soontaga matkarada ja Soontaga metsaonn.

Soontagal on ka II maailmasõjas hukkunute ühishaud.

Soontagal, Parve külas, Väikese Emajõe ääres on üks Eesti suuremaid kaasaegseid palkmaju.

Soontagal töötab taksidermist Aare Jaama.

Küla läbib Võru–Kuigatsi–Tõrva maantee. Küla lääneosa piirneb Jõhvi–Tartu–Valga põhimaanteega.

Ajalugu
-------

Soontagat on esmamainitud 1439. aastal ja Soontaga mõisa (*Sontacke*) 1539. aastal.

Vaata ka
--------

* Soontaga mõis
* Jõgeveste sild
* Greete motell
* Aakre katsemetskond, Aakre metskond
* Aakre katsejahimajand
* Soontaga bussipeatus
* Soontaga keskjaam
* Soontaga-Purtsi tugiala

Viited
------

1. ↑  Maa-amet, vaadatud 21.11.2020.
2. ↑  Statistikaamet, vaadatud 10.11.2020.
3. ↑  Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.
4. ↑  Greete motell

| * v
* r
Tõrva valla asulad |
| --- |
| Linn | 

* Tõrva

 |  |
| Alevikud | 

* Helme
* Hummuli

 |
| Külad | 

* Aitsra
* Ala
* Alamõisa
* Holdre
* Jeti
* Jõgeveste
* Kalme
* Karjatnurme
* Karu
* Kaubi
* Kirikuküla
* Koorküla
* Kulli
* Kungi
* Kähu
* Leebiku
* Linna
* Liva
* Lõve
* Möldre
* Patküla
* Piiri
* Pikasilla
* Pilpa
* Pori
* Puide
* Ransi
* Reti
* Riidaja
* Roobe
* Rulli
* Soe
* Soontaga
* Taagepera
* Uralaane
* Vanamõisa
* Voorbahi

 |
**August Leopold Lezius** (5. september 1864 Nõo – 28. juuli 1945 Potsdam) oli baltisaksa päritolu Eesti arst.

Ta õppis Blumbergi eelkoolis Tartus ja lõpetas aastal 1881 Tartu Kroonugümnaasiumi. Töötas aastatel 1881–1882 kodukooliõpetajana. Astus aastal 1882 Tartu Ülikooli arstiteaduskonda, mille lõpetas aastal 1888 arsti astme väärilisena.

Ta oli aastast 1890 Tartu linnahospitali ülikooli osakonna assistent. Aastal 1891 täiendas ta ennast Berliinis ja oli siis pool aastat valvearstiks Peterburi Nadežda sünnitusmajas. Aastal 1892 alustas ta Tartus erapraksist ja oli aastast 1893 ka Tartu vangla arst. Tema erialadeks jäid sise- ja naistehaigused ning sünnitusabi, ta töötas Tartus aastani 1939 peamiselt eraarstina.

Isiklikku
---------

Tema isa Andreas Friedrich Lezius oli Tõstamaa ja Nõo Püha Laurentsiuse koguduse õpetaja, vend Friedrich Eduard Lezius oli Rõuge Maarja koguduse adjunktõpetaja ning Greifswaldi ülikooli õppejõud, Kieli ja Königsbergi Ülikooli professor, teine vend Oskar Alfred Lezius (1861–1927) oli arst, kolmas vend Hermann Arnold Lezius oli Kuressaare ja Mihkli Miikaeli koguduse õpetaja. Vanaisa Georg Friedrich Karl Heinrich von Bidder oli Tartu Ülikooli arstiteaduskonna professor ja Tartu Ülikooli rektor, onu Friedrich Ernst Bidder oli Tartu Ülikooli arstiteaduskonna õppejõud, teine onu Paul Roderich Bidder oli Laiuse Püha Jüri koguduse õpetaja.

Kirjandus
---------

* Helbe Merila-Lattik. Eesti arstid 1940–1960. Lk. 84
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel on õiguslikku tähtsust omavast maksejõuetusest; Toe Tagi loo kohta vaata artiklit Pankrot (Toe Tag)* |

---

Eduardo Matania, "Suletud pank", 1870ndad
**Pankrot** on võlgniku kohtumäärusega väljakuulutatud maksejõuetus, millel on õiguslik tähtsus.

Eesti
-----

Eestis reguleerib pankrotimenetlust pankrotiseadus. 

Pankroti mõiste Eesti õiguses - kohtumäärusega väljakuulutatud maksejõuetus. Võlgniku varaline seisund, kus võlgnik ei suuda rahuldada võlausaldajate nõudeid ja tulenevalt võlgniku majanduslikust olukorrast ei ole see suutmatus ajutine. Juriidilisest isikust võlgnik on maksejõuetu ka siis, kui võlgniku vara ei kata tema kohustusi ja selline seisund ei ole võlgniku majanduslikust olukorrast tulenevalt ajutine.
Pankroti kuulutab välja kohus. 

Pankrotiavalduse esitab kohtule kas võlgnik ise või tema võlausaldajad. Võlgniku surma korral võib pankrotiavalduse tema vara suhtes esitada ka võlgniku pärija, testamenditäitja või pärandi hooldaja. Seaduses sätestatud juhtudel võib pankrotiavalduse esitada ka eelpool nimetamata isik. 

Juriidilise isiku püsiva maksejõuetuse korral on tema juhatuse liikmed või likvideerijad kohustatud ise pankrotiavalduse esitama. 

Pankrotimenetluse kaudu rahuldatakse võlausaldajate nõuded võlgniku vara arvel pankrotiseaduses ettenähtud korras võlgniku vara võõrandamise või võlgniku ettevõtte tervendamise kaudu. Füüsilisest isikust võlgnikule antakse pankrotimenetluse kaudu võimalus vabaneda oma kohustustest pankrotiseaduses ettenähtud korras. Pankrotimenetluse käigus selgitatakse välja võlgniku maksejõuetuse põhjused.

Vaata ka
--------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Tsitaadid Vikitsitaatides: **Pankrot** |

* Riigi pankrot
* Eraisiku pankrot
**Southwest Airlines Co**. on suur USA lennuettevõtja, mille peakontor asub Dallases Texases ja on Põhja-Ameerika suurim odavlennufirma. Alates 2016. aasta jaanuarist on Southwest olnud maailma suurim Boeing 737 operaator.

Ameerika Ühendriigid
Ameerika Ühendriikide lennufirmad

Air Wisconsin  **·** 
Alaska Airlines  **·** 
Allegiant Air  **·** 
American Airlines  **·** 
Cape Air  **·** 
Commut Air  **·** 
Compass Airlines  **·** 
Contour Airlines  **·** 
Delta Air Lines  **·** 
Elite Airways  **·** 
Endeavor Air  **·** 
Envoy Air  **·** 
ExpressJet  **·** 
Frontier Airlines  **·** 
GoJet Airlines  **·** 
Hawaiian Airlines  **·** 
Horizon Air  **·** 
JetBlue Airways  **·** 
Mesa Airlines  **·** 
Pen Air  **·** 
Piedmont Airlines  **·** 
PSA Airlines  **·** 
Republic Airline  **·** 
Silver Airways  **·** 
SkyWest Airlines  **·** 
Southwest Airlines  **·** 
Spirit Airlines  **·** 
Sun County Airlines  **·** 
Trans States Airlines  **·** 
United Airlines  **·** 
ViaAir  **·**
Souleymane Ndéné Ndiaye (2008)
**Souleymane Ndéné Ndiaye** (sündinud 6. augustil 1958 Kaolack) on Senegali poliitik, kes oli 30. aprillist 2009 3. aprillini 2012 Senegali peaminister. 

Souleymane Ndéné Ndiaye kuulub Senegali Demokraatlikku Parteisse. Ta on Demokraatliku Partei poliitbüroo ja täitevkomitee liige. Ta on hariduselt jurist.

2002 valiti Ndiaye Guinguinéo linnapeaks ja sellel ametikohal on ta tänapäevani. Ta on olnud Senegali presidendi Abdoulaye Wade'i pressiesindaja ja erinõunik. Minevikus on ta olnud ka Edela-Senegalis asuva Faticki piirkonna piirkonnanõukogu esimene asepresident.

9. märtsist 8. augustini 2005 oli ta tööminister ja seejärel, alates 9. augustist kuni 2007. aastani presidendi kabinetiülem. 2007. aasta parlamendivalimistel valiti ta Senegali Rahvusassamblee saadikuks Sopi koalitsiooni nimekirjas, mis kogus 69% häältest ja võitis 150 kohast 131. Selle koalitsiooni juhtiv erakond oli Senegali Demokraatlik Partei. 19. juunil 2007 määrati Ndiaye keskkonna- ja looduskaitseministriks Cheikh Hadjibou Soumaré valitsuses, aga juba 5. juulil määrati ta meremajanduse riigiministriks. Tema haldusala laiendati 3. detsembril 2007, allutades sellele kalapüügi, ja hiljem laiendati seda veel meretranspordi võrra.

2009. aasta märtsis toimunud kohalikel valimistel valiti Ndiaye tagasi Guinguinéo linnapeaks. Sopi koalitsioon sai nendel valimistel tugevasti lüüa ja Ndiaye oli üks väheseid koalitsiooni linnapäid, kes tagasi valiti. Üldise halva valimistulemuse tõttu astus peaminister Soumaré tagasi. President Wade määras Ndiaye 30. aprillil 2009 uueks peaministriks.

Kuulujuttude järgi tahtnud president algul määrata peaministriks oma poja Karim Wade'i, kes oli kandideerinud kohalikel valimistel pealinnas Dakaris, kuid seal võitis valimised opositsioon, kuigi ka Karim Wade sai koha linnavolikogus. Avalikkuse silmis oli tulemus siiski presidendi pojale alandav ja sellepärast ei sobinud teda peaministriks määrata.

Ndiaye peaministriks määramise ajal levisid laialt kuulujutud, justkui ei saaks Ndiaye ja Karim Wade teineteisega läbi. Ndiaye kohtus Wade'iga ja pakkus talle kohta valitsuses. Viimane võttiski selle vastu ning määrati rahvusvahelise koostöö ministriks, regionaalministriks, õhutranspordiministriks ja infrastruktuuriministriks. Ndiaye rääkis Karim Wade'ist kiitvalt ja lükkas ümber väite, et nende omavaheline suhe on halb. Ta tunnistas poliitilisi erimeelsusi, kuid ütles, et see on normaalne ja et nende vahel ei ole probleeme. Üldiselt usutakse siiski, et president soovib oma pojast teha enese järglast, ja sellepärast peetakse kõike Karim Wade'iga seonduvat eriti oluliseks.

3. aprillil 2012 nimetas uus president Macky Sall Ndiaye asemel valitsusjuhiks Abdoul Mbaye.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**Cheikh Hadjibou Soumaré** | **Senegali peaminister**30. aprill 2009 – 3. aprill 2012 | Järgnev**Abdoul Mbaye** |
**South Ayrshire** ('Lõuna-Ayrshire') on omavalitsus Šotimaa edelaosas. See hõlmab ajaloolise Ayrshire'i krahvkonna lõunaosa. Piirneb East Ayrshire'i, North Ayrshire'i ja Dumfries and Gallowayga. Asub Firth of Clyde'i ääres.

Suuremad asulad on Ayr, Troon ja Prestwick.

Viited
------

1. ↑

Välislingid
-----------

 South Ayrshire – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
* 

Šotimaa omavalitsused

Aberdeen **·**  Aberdeenshire **·**  Angus **·**  Argyll and Bute **·**  Clackmannanshire **·**  Dumfries and Galloway **·**  Dundee **·**  East Ayrshire **·**  East Dunbartonshire **·**  East Lothian **·**  East Renfrewshire **·**  Edinburgh **·**  Falkirk **·**  Fife **·**  Glasgow **·**  Highland **·**  Inverclyde **·**  Midlothian **·**  Moray **·**  Na h-Eileanan Siar (Välis-Hebriidid) **·**  North Ayrshire **·**  North Lanarkshire **·**  Orkney saared **·**  Perth and Kinross **·**  Renfrewshire **·**  Scottish Borders **·**  Shetlandi saared **·**  South Ayrshire **·**  South Lanarkshire **·**  Stirling **·**  West Dunbartonshire **·**  West Lothian
Kunagiste talude varemed maalinnas
**Soontagana maalinn** (10.–13. sajand) paikneb Lääneranna vallas Pärnumaal suure Avaste soo lõunapoolses osas Maalinna soosaarel. Alates 1981. aastast (uuendatud 2003) jääb see 5226 ha suurusele Avaste looduskaitsealale.

Soosaare lõunapoolsel ümara lameda kupli taolisel osal asus kaks Maalja peret. Ühes neis öeldi teadvat, et nende esivanemad on elanud samal paigal 22 inimpõlve. Maalinna vahetust lähedusest, Kureselt, pärineb ka Soontakide suguvõsa, oletatavasti linnuse valitsejate järeltulijad, kes elasid siin teise maailmasõjani. Nüüd on siit viimased elanikud lahkunud.

Ümmarguselt 3000 ruutmeetri suuruse õuepindalaga Soontaga maalinn oli muistsete läänlaste üks tuntumaid kindlustusi. Läti Henriku Liivimaa kroonikas mainitakse seda korduvalt Soontagana kihelkonna keskusena, mida sakslased piirasid juba 1210. aastal, kuid ei suutnud rünnakuga vallutada. 1215. ja 1216. aasta vahetusel oli maalinn sunnitud alistuma, lastes sisse preester Gottfriedi rahvast ristima. Kuid alles 1226. aastal ristiti siin krooniku teatel viimased ristimata olnud eestlased. Ilmselt võib sellest aastast lugeda soontagalased täielikult alistunuteks.

Juba 1895. a. tegid maalinnas kaevamisi R. Stackelberg ja Sergei Bogojavlenski. Tookord avastati muitseste ehitiste poolpõlenud palke, mõned savinõutükid ja üks pronksese. 1965. aasta väljakaevamistel (juhtis Aita Kustin) ja 1966. kuni 1971. aastal teostatud väljakaevamistel (juhatas Evald Tõnisson) avastati kaitseehituste ja elamute rususid, sealhulgas kerise ja laega ahjuvaresid. Leiti söestunud vilja, rauast adratera, vikatiosi, käsikivi alumine poolik. Rohkesti oli koduloomade luid. Enamik leide - hoburaudsõled, noole- ja odaotsad, kirved - kuuluvad 11. sajandist 13. sajandi alguseni. Selgus, et linnuse aluse moodustab looduslik paerahn, muldkeha on sellele kokku kantud otse linnuse jalamilt, et suurendada ühtlasi nõlva suhtelist kõrgust. Kaks põlist pärna tähistavad pärimuse kohaselt linnusevanema talu asukohta.

Pildid
------

* 
* 
* 
* 
* 
* 3D model created from open LiDAR data . Elevation data: Estonian Land Board 2012-2017
* 3D model created from open LiDAR data . Elevation data: Estonian Land Board 2012-2017

Viited
------

1. ↑  Aita Kustin: *Aruanne Soontagana maalinna arheoloogilisest kaevamisest*, Tartu 1965. a.
2. ↑  Evald Tõnisson, *Soontagana maa ja tema maalinn*, (osaliselt avaldatud miksike kodulehel: osa II, III ja IV

Välislingid
-----------

* Soontagana maalinn kultuurimälestiste riiklikus registris Muuda Vikiandmetes
* hillforts.eu
**Tartu (Saksa) Käsitööliste Selts** (saksa keeles *Dorpater Handwerker Verein*) oli 19. sajandi II poolel Tartus baltisakslaste asutatud käsitöölisi ühendav selts. Seltsi eesmärk oli ühendada käsitöölisi, parandada nende kutselisi oskuseid ja haridustaset, pakkuda liikmetele vaba aja veetmise viise.

Seltsi eelkäija oli 1860. aastate lõpul kümne Tartu käsitööselli asutatud selts (saksa keeles *Gesellverein*). 1861 võttis selts omale nime **Tartu Käsitööliste Selts**. Seltsi põhikiri kinnitati 1862. 

19. sajandi lõpul oli seltsis peale käsitööliste ka kaupmehi, literaate, aadlikke-mõisnikke, pastoreid jt. 

Seltsi juures tegutsesid mitmed ringid ja komiteed: laulu- ja muusikaring, kirjanduskomitee, draamasektsioon (hiljem kasvas sellest välja Tartu Dramaatiline Ühing), huumorikomitee, teatrikomitee ehk teatrikonsortsium, puuviljakasvatuse ja aianduse osakond (saksa keeles *Gartenbauverein*), uisutee komitee, keegli- ja piljardimängukomitee jt. 

Selts viis läbi ka joonistuskursuseid (Tartu Saksa Käsitööliste Seltsi joonistuskool).

1870 asutas selts Tartu Suveteatri. Teatrihoone hävis 1904. aasta tulekahjus ja uus maja (praegune Vanemuise teatri väike maja) ehitati 1910.

1939. aasta baltisakslaste ümberasumise tõttu seltsi tegevus hääbus ja selts suleti 1940.

Viited
------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11   (vaadatud 27.10.2015)

Välislingid
-----------

* Seltsist Eesti Riigiarhiivis
**Tartu Riikliku Ülikooli metsandusteaduskond** oli aastail 1946–1951 tegutsenud Tartu Ülikooli teaduskond.

Kuna Eesti NSV-s oli maa natsionaliseerimisega saanud metsade ainuomanikuks riik, suurenes vajadus metsandusspetsialistide järele, mida senine Tartu ülikooli põllumajandusteaduskonna metsaosakond ei suutnud rahuldada. 12. juulil 1946 nimetas rektor ametisse metsandusteaduskonna organiseerimistoimkonna, mille juhataja oli Valdek Ritslaid (dekaan alates 15. aprillist 1947). Teaduskond alustas tegevust 1. septembril 1946. 

Alates 1950. aastast tegutsesid teaduskonnas üldmetsateaduse; metsakasvatuse ja dendroloogia; metsatakseerimise; metsatööstuse mehhaniseerimise; insenerikonstruktsioonide; ja veomasinate kateeder. Teaduskonnas tegutses metsakasvatuse ja -kaitse üliõpilaste ring. 

Seoses sundkollektiviseerimisega suurenes 1949. aastal vajadus kõigi põllumajandusspetsialistide järele üldse. Seetõttu asutati 1951. aastal Tartu ülikooli senise agronoomia-, metsandus- ja loomaarstiteaduskonna baasil Eesti Põllumajanduse Akadeemia, millele anti Tartu ülikoolilt eraldatud varad üle 4. juulil 1951 ja mille avaaktus toimus 31. augustil 1951.

Teaduskond asutati Nõukogude Liidu okupatsiooni ajal rasketes poliitilistes tingimustes, mis kestsid kogu tema lühikese tegevusaja jooksul, süvenedes eriti pärast 1949. aastat. Teaduskonnas tegutsesid parteiorganisatsiooni ja ELKNÜ organisatsiooni grupp. 

Metsandusteaduskonna lõpetas 88 isikut, lisaks 3 Saksa okupatsiooni ajal ülikooli lõpetanut, kelle diplomit ei tunnustatud ja kes pidid uuesti ülikooli lõpetama.

Teaduskonna dekaan aastail 1947–1950 oli Valdek Ritslaid ja 1950–1951 Teodor Krigul.
Lapsed jälgimas pagulaslaagrisse toimetatavat abi Fieri lähistel Albaanias
Sõjast räsitud Priština sajandivahetusel
**Kosovo sõda** oli relvastatud konflikt Kosovo ja Metohija autonoomses provintsis, mis algas 1998. aasta veebruaris ja kestis 11. juunini 1999. Sõjas võitlesid üksteise vastu 1992. aastal moodustatud Jugoslaavia Liitvabariigi (st Serbia ja Montenegro) väed ning kosovoalbaania mässuliste rühmitus, mida nimetatakse Kosovo Vabastusarmeeks (UÇK). Viimased said alates 24. märtsist 1999 tuge Põhja-Atlandi Lepingu Organisatsiooni õhuvägedelt. 10. juunini pommitasid need mitmesuguseid objekte, sellega aidati saavutada eesmärke ja tõkestada Belgradi režiimi.

Iseseisvus
----------

 *Pikemalt artiklis Kosovo Vabariik*
Kosovo sõja järel 2008. aastal kuulutas endine provints ennast ühepoolselt iseseisvaks riigiks, mida Serbia erinevalt ÜRO enamusest ei tunnusta. Sealhulgas tunnustavad iseseisvust 1991. aasta referendumiga iseseisvunud Põhja-Makedoonia ja 2006. aasta referendumiga iseseisvunud Montenegro. Serblastest suure elanikkonnaga ja sõjast räsitud Bosnia ja Hertsegoviina ei ole seda veel seni teinud.

Vaata ka
--------

* Kosovo tunnustamine
* Jugoslaavia sõjad

Välislingid
-----------

* Kosovo sõda – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
**Pankjavitsa** (*Pangevitsa*) on küla Venemaal Pihkva oblastis Petseri rajoonis Petseri linnaasunduses. Küla kuulub Vaaksaarõ nulka. 2015. aastani oli see Pankjavitsa valla keskus. 

Pankjavitsa 19. sajandi lõpu kaardil Pihkva–Riia raudtee ääres
1919. aasta kevadtalve Eesti-Nõukogude Venemaa Lõunarinde Pankjavitsa lahingute tähistamiseks, mil Pankjavitsa 7 korda käest-kätte käis, püstitati kiriku ligidale üks ja Pankjavitsa mõisasse teine ausammas. Kirik hävis 1944. aastal teise maailmasõja käigus.

 *Pikemalt artiklis Lõunarinne (Eesti Vabadussõda)#1919. aasta mai pealetung Petserile*
1944. aastani kuulus Pankjavitsa (Pangevitsa) Eesti Petserimaa koosseisu, alguses Pankjavitsa valda, alates 1938. aastast Vilo valda. 

Lähedal asuvas Radaja (Sigovo) külas asub Radaja Seto Muuseum.

Pankjavitsa Nikolai Imetegija (uus) kirik
Külas asub 2009. aastal ehitatud Pankjavitsa Nikolai Imetegija kirik. Pankjavitsa Nikolai esimene puust kirik põles ära 1871. aastal, puidust ristikujuline kirik valmis 1877. aastal ja oli Vabadussõja ajal korduvalt lahingutule all. 

Pankjavitsas on sündinud kergejõustiklane Virve Põldsam.

Vaata ka
--------

* Pankjavitsa Vabadussõja mälestussammas
* Pankjavitsa lahingu mälestussammas
|  |
| --- |
|  |
| Medalikohad |
| Euroopa U-21 meistrivõistlused |
| **Kuld** | 2011 | jalgpall |

**Alberto Tomás Botía Rabasco** (sündinud 27. jaanuaril 1989 Alqueríases) on Hispaania jalgpallur, kes mängib keskkaitsjana Saudi Araabia kõrgliiga klubis Al Wehda.

Ta alustas klubikarjääri FC Barcelonas, millega liitus 2003. aastal. Aastatel 2006–2009 mängis ta Barcelona reservmeeskonnas Hispaania madalamates liigades. Klubi põhimeeskonnas debüteeris ta Hispaania kõrgliigas 30. mail 2009 mängus Deportivo de La Coruña vastu.

2009. aasta juulis läks ta laenule Hispaania kõrgliiga klubisse Sporting de Gijón, kellega sõlmis 2010. aastal püsiva lepingu. Esimese värava Hispaania kõrgliigas lõi Botía 12. septembril 2010 mängus RCD Mallorca vastu.

2012. aasta augustis liitus ta Sevillaga. Hooajal 2013–2014 mängis ta Sevillast laenule Elches.

Aastatel 2014–2018 mängis Botía Kreeka kõrgliiga klubis PAE Olympiakós, kellega tuli kolm korda Kreeka meistriks.

Hooajal 2018–2019 mängis ta Saudi Araabia kõrgliiga klubis Al Hilal. 2019. aastal siirdus ta Al Wehdasse.

2011. aastal tuli Botía Hispaania kuni 21-aastaste koondisega Euroopa omavanuste meistriks. 2012. aasta suveolümpiamängude jalgpalliturniiril kuulus ta Hispaania olümpiameeskonda.

Saavutused
----------

Olympiakós
* Kreeka Super League: 2014–15, 2015–16, 2016–17
* Kreeka karikas: 2014–15; Teine koht 2015–16

Al-Hilal
* Saudi Super Cup: 2018
**Arvutuspingeks** nimetatakse tugevusõpetuses ohtlikus punktis tekkivat pinget. Teisisõnu on arvutuspinge suurim konstruktsioonielemendile mõjuv pinge.

Ehitustarindi vastupidavuse või masinaehituse detaili töökindluse tagamiseks peab olema tagatud teatav tugevusvaru. See tähendab, et arvutuspinged peavad olema piirpingetest palju väiksemad ning seetõttu tuleb alati piirpingeid σlim võrrelda arvutuspingetega σmax. Arvutusskeem ei vasta kunagi konkreetsele olukorrale, kuna paljudel kahjulikel teguritel (materjali ebaühtlus, sisepraod jne) on juhuslik iseloom, mida eelnevalt pole võimalik arvesse võtta. Ka koormised võivad kasvada varem ette nägemata põhjustel ning osutuda arutuslikest suuremaks. Seetõttu on võetud kasutusele varuteguri mõiste. Varutegur on konstruktsioonielemendi piirpinge ja arvutuspinge suhe, mida tähistatakse tähega k, harvemini S. {\displaystyle k={\frac {\sigma \_{lim}}{\sigma \_{max}}}}. Konstruktsioonielemendi ohutuse tagamiseks peab varutegur olema tunduvalt suurem kui üks. Enamasti jääb varutegur vahemikku 1,5–3, kuid näiteks liftide puhul on varutegurid vahemikus 10–15.
**Kirimale naiste rahvusvaheline meister** (inglise keeles *Correspondence Chess Ladies' International Master*; lühend **LIM**) on kirimales sportlike saavutuste eest naismaletajatele tulemuspõhiselt antav nimetus.

Nimetuse võttis kasutusele Rahvusvaheline Kirimaleföderatsioon (ICCF) 1972. aastal. Esimesena anti see nimetus samal aastal lõppenud esimeste naiste kirimale maailmameistrivõistluste finaalturniiril (1968–1972) esikoha saanud Olga Rubtsovale (sai ühtlasi kirimale rahvusvahelise meistri nimetuse). 

1970. aastatel sai kirimales naiste rahvusvahelise meistri nimetuse kokku 13 maletajat, sealhulgas 1975. aastal anti nimetus kolmele, 1976. aastal kahele, 1977. aastal viiele ning 1978. ja 1979. aastal ühele kirimaletajale. 

2012. aasta novembri seisuga oli kirimale naiste rahvusvahelise meistri nimetuse saanud kokku 95 maletajat, 2019. aasta oktoobri seisuga 182 maletajat, sealhulgas Eestist kaks maletajat.

Kirimale naiste rahvusvahelise meistri nimetuse saanud maletajaid
-----------------------------------------------------------------

Olga Rubtsova, kes esimesena sai kirimales naiste rahvusvahelise meistri nimetuse
* 1972 – Olga Rubtsova
* 1975 – Juliane Hund
* 1975 – Anita Zinn-Kessler
* 1978 – Marta Litinskaja
* 1990 – Ljuba Kristol
* 1991 – Ljudmila Belavenets
* 1991 – Gertrude Schoißwohl
* 1994 – Olita Rause
* 2003 – Annemarie Burghoff
* 2011 – Svetla Yordanova

### Kirimale naiste rahvusvahelise meistri nimetuse saanud Eesti maletajad

* 1991 – Merike Rõtova
* 2006 – Svetlana Zainetdinova

Vaata ka
--------

* Kirimale naiste suurmeister
* Kirimale rahvusvaheline meister

Välislingid
-----------

* ICCF-i andmebaas. iccf.com
* Naiste rahvusvaheliste meistrite nimistu 2012. aasta seisusga. iccf.com
| Medalikohad |
| --- |
| Argentina esindaja |
|  Olümpiamängud |
| Esimene koht | 1932 | Raskekaal |

Alberto Lovell
**Santiago Alberto Lovell sen** (23. aprill 1912 Dock-Sud, Avellaneda, Suur-Buenos Aires, Buenos Airese provints – 17. märts 1966) oli Argentina poksija.

Lovell võitis raskekaalus (üle 175 naela ehk 79,4 kg) 1932. aasta Los Angelese olümpiamängude poksivõistlustel kuldmedali ja tuli olümpiavõitjaks.

Lovell poksis jaanuarist 1934 kuni juulini 1951 elukutselisena. Ta pidas kokku 88 kohtumist, millest võitis 76 (neist 55 nokaudiga) ja kaotas 8 (neist 2 nokaudiga) kohtumist ning 3 kohtumist jäi viiki. Ta on olnud elukutseliste Argentina ja Lõuna-Ameerika meister.

Isiklikku
---------

Alberto Lovelli noorem vend Guillermo ja poeg Santiago olid samuti tuntud Argentina poksijad.

Viited
------

1. ↑  10. suveolümpiamängude poksivõistlus. Los Angeles 1932. Tulemused inglise keeles

Välislingid
-----------

* Alberto Lovell veebisaidil Olympedia Muuda Vikiandmetes
* Alberto Lovell saidil BoxRec
**"Ameerika kõige lollimad modellid"** (ingliskeelne originaalpealkiri *"America's Most Smartest Model"*) on 2007. aastal Ameerika Ühendriikide telekanali VH1 jaoks toodetud 11-osaline tõsielusari, mis keskendus selles osalenud modellide välimuse ja esinemisoskuse asemel nende vaimsete võimete proovilepanekule.

Sarja tootis tõsieluseriaalidele spetsialiseerunud firma 51 Minds Entertainment ja see oli VH1 eetris 7. oktoobrist 16. detsembrini 2007. Eestis on seda näidanud Kanal 11. Sarja idee autorid olid Mark Cronin ja Cris Abrego, saatejuhtidena astusid üles Ben Stein ja Mary Alice Stephenson.

Sarja pealkirjas esinevat keeleliselt ebakorrektset vormi *most smartest* tuleks käsitleda iroonilise sõnademänguna, kus kahe ülivõrde kasutamine osutab vastupidisele omadusele (kõige targem = kõige lollim). Kanal 11 kasutatud eestikeelses tõlkes ei ole seda sõnademängu võimalik edasi anda.

Kokku osales sarjas 16 modelli, 8 meest ja 8 naist. Võitjaks tõusis meesmodell Van Jameson "VJ" Logan, kes sai tiitli "America's Most Smartest Model", peaauhinna 100 000 USA dollarit ja õiguse osaleda juuksehooldustoodete sarja VO5 reklaamklipis.

Võistlejate nimekiri
--------------------

| Nimi | Vanus | Sugu | Päritolu | Langes välja |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Van Jameson "VJ" Logan | 22 | M | California, Ameerika Ühendriigid | võitja |
| Andre Birleanu | 25 | M | Moskva, Venemaa | 11. osa |
| Angela Hart | 25 | N | California, Ameerika Ühendriigid | 10. osa |
| Brett Novek | 23 | M | Florida, Ameerika Ühendriigid | 9. osa |
| Rachael Murphy (Aussie Rachael) | 25 | N | Sydney, Austraalia | 9. osa |
| Jeff Pickel | 25 | M | Illinois, Ameerika Ühendriigid | 8. osa |
| Daniel Schuman | 24 | M | New Jersey, Ameerika Ühendriigid | 7. osa |
| Rachel Myers (Blonde Rachel) | 27 | N | California, Ameerika Ühendriigid | 6. osa |
| Lisa Byrnes | 27 | N | Arizona, Ameerika Ühendriigid | 5. osa |
| Jesse Lewis | 26 | M | California, Ameerika Ühendriigid | 4. osa |
| Mandy Lynn | 27 | N | New York, Ameerika Ühendriigid | 3. osa |
| Erika Medina | 22 | N | California, Ameerika Ühendriigid | 2. osa |
| Victoria Fisher | 22 | N | California, Ameerika Ühendriigid | 1. osa |
| Gaston Willig | 27 | M | Argentina | 1. osa |
| Slavco Tuskaloski | 26 | M | Makedoonia | 1. osa |
| Jamie Everett | 26 | N | Texas, Ameerika Ühendriigid | 1. osa |
|

Välislingid
-----------

* Sarja ametlik veebileht (inglise keeles, vaadatud 19.02.2012)
Haapsalu toomkiriku varemed 1782. aastal. Johann Christoph Brotze
Haapsalu toomkirik 2011. aastal
**Haapsalu toomkirik** ehk **Haapsalu linnuse kirik** on Haapsalus Haapsalu linnuses asuv keskaegne kivikirik. 

See 1250/1260. aastatel rajatud kirik on olnud Saare-Lääne piiskopkonna peakirik ehk katedraal, kus asus Saare-Lääne piiskopi ametitool ehk kateeder ja tegutses piiskopi vaimulik kolleegium, Saare-Lääne toomkapiitel.

Arhitektuur
-----------

Toomkirik on oma 15,5 m kõrguste kuplitaoliste domikaalvõlvide ja 425 m² pindalaga üks suuremaid ühelöövilisi kirikuid Põhja- ja Baltimaades. Haapsalu toomkirikut on esmamainitud 1279. aastal Haapsalu linna asutamisürikus. Toomkirik oli pühitsetud Saare-Lääne piiskopkonna kaitsepühakule pühale Johannesele.

Toomkirik kuulub ehitusstiililt romaanikalt gootikale üleminekustiili. Romaanipärane on seinapiilarite kapiteelide stiliseeritud taimdekoor ja nurgalehemotiivid, gootikapärased on teravkaarsed roidvõlvid. Põhjapoolse taastatud käärkambri juurest viib trepp kiriku võlvidele. Eestis ainulaadne on ümmargune ristimiskabel, mis püstitati arvatavasti 15. sajandil.

Kirik sai kannatada 23. märtsil 1688 toimunud tulekahjus, 1726. aasta tormis hävis kiriku katus taas. Varemetes kirik taastati 19. sajandi teisel poolel. Aastatel 1886–1889 toimunud taastamistööde käigus muudeti hoonet, ehitusaegne romaani stiilis portaal asendati uusgooti astmikportaaliga, kaeti kinni seinamaalingute säilinud fragmendid, hauaplaadid viidi kirikust välja.

Sisustus
--------

Kiriku ehitusaegne interjöör ja sisustus on hävinud. Viimane suurem restaureerimine toimus 1960. aastatel. Ristimiskabelis asub 17. sajandi ristimiskivi (Joachim Winter, 1634) ning skulptor Hille Palmi loodud Emaaltar.

Ristimiskabeli aknale ilmuvat igal aastal augusti täiskuuöödel saladuslik Valge Daam.

Pildid
------

* Kiriku sisemus vaatega läänest ittaKiriku sisemus vaatega läänest itta
* Eesti emale pühitsetud altarEesti emale pühitsetud altar
* Ristimiskivi toomkiriku kabelisRistimiskivi toomkiriku kabelis
* Ristimiskabeli võlvidRistimiskabeli võlvid

Kogudus
-------

15. oktoobril 1889 (vkj) peeti kirikus esimene jumalateenistus ja pühitseti kirik pühale Nikolausele, tänapäeval on **Toom-Niguliste kirik** EELK Haapsalu Püha Johannese koguduse kirik.

Vaata ka
--------

* Haapsalu piiskopilinnus

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Haapsalu toomkirik** |

* Haapsalu toomkirik kultuurimälestiste riiklikus registris
* Haapsalu piiskopilinnus - 300 aastat Saare-Lääne piiskopkonna keskus
**Albertville** [albär'vill] on linn Prantsusmaa kaguosas Auvergne-Rhône-Alpesi piirkonnas Savoia departemangus Isère'i jõe kaldal. 

Linna kõrgus merepinnast on umbes 335 meetrit. Linna halduspiiresse kuuluvad alad, mille kõrgus merepinnast on 325–2030 m.

Linn on nime saanud Sardiinia kuninga ja Savoia hertsogi Carlo Alberto järgi, kes selle 1836 asutas. Ta asutas selle keskaegse linna Conflansi kohale ja seetõttu on linnas isegi 14. sajandist pärinevaid ehitisi.

Linna tööstuse moodustavad paberitehased ja hüdroelektrijaam. Turism ei ole linnas nii arenenud kui tööstus.

* Vaade linnaleVaade linnale
* Albertville'i plaan ja teda ümbritsevad valladAlbertville'i plaan ja teda ümbritsevad vallad

Albertville'is toimusid 1992. aasta taliolümpiamängud. Osa olümpiarajatisi kohandati hiljem muuks otstarbeks.

Albertville'i sõpruslinnad on Kanadas asuvad Sainte-Adèle ja Vancouver ning Saksamaal Baden-Württembergis asuv Winnenden. Neist Vancouveris toimusid 2010. aasta taliolümpiamängud.

Sõpruslinnad ja erisuhtluslepingutega linnad
--------------------------------------------

* Saksamaa Winnenden, Saksamaa
* Itaalia Aosta, Itaalia
* Kanada Sainte-Adèle, Kanada
* Slovakkia Poprad, Slovakkia

Viited
------

1. ↑  Populations légales 2020

Välislingid
-----------

 Albertville – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Inglise keele leviala Ameerika Ühendriikides (2000. aasta loendus)
**Ameerika inglise keel** (inglise keeles *American English*) on Ameerika Ühendriikides emakeelena räägitavate ingliskeelsete lektide kogum. Ameerika inglise keelt peetakse kogu maailmas üheks kõige mõjukamaks ingliskeelsete murrete kogumiks, sealhulgas ka teiste inglise keelevariantide osas.

Ameerika Ühendriikides puudub ametlik riigikeel, kuigi inglise keel on *de facto* laialdaselt levinud, märkimisväärses vähemuses on hispaania keel ja prantsuse keel kui ka põlisameerika keeled. Riigis räägib 225 miljonit inimest inglise keelt emakeelena ning 25,6 miljonit inimest teise keelena.

Alajaotus
---------

* *General American*:
	+ *New England English*
	+ *Metropolitan New York English*
	+ *Western Pennsylvania English*
	+ *Mid-Atlantic American English*
	+ *Inland Northern American English*
	+ *Midland American English*
	+ *Southern American English*
	+ *North-Central American English*
	+ *Western American English*
	+ *African-American English*

Vaata ka
--------

* Põhja-Ameerika inglise keel
* Kanada inglise keel

Viited
------

1. ↑  Crystal, David (1997). *English as a Global Language*. Cambridge: Cambridge University Press. ISBN 978-0-521-53032-3.
**Rēzekne lade** on alamdevoni ladestiku regionaalne lade. Rēzekne lademe all lamab Ķemeri lade ja temal lasub Pärnu lade. Lademe vanus on 391...400 miljonit aastat.

Ladet hakkas esimesena eristama L. Lyarskaya aastal 1974. Lademe stratotüübiks on Aknīste puurauk, neostratotüübiks aga Ludza 15. puurauk. Üleilmses standardis vastab sellele Emsi lade, litostratigraafiliselt vastavad sellele Edela-Eestis Lemsi kihistik, Kagu-Eestis eristatakse selles aga Rēzekne ja Mehikoorma kihistikke.

Lademe paksus Eestis on 0,7–51 m.

Ladet esineb Lõuna-Eestis ja Läti idaosas.

Eestis lade kusagil ei paljandu. Lätis paljandub see väikesel alal Ida-Lätis Viļaka ümbruskonnas.

Lademe kivimkoosseisus on Eesti aladel palju liivakivi. Läti aladel sisaldab liivakivi põhiliselt lademe alumine osa, ülemise osa moodustab valdavalt domeriit.

Viited
------

1. 1 2 3 4  EE 12. köide, 2003: 478.
2. ↑  Stratigraafia terminoloogia
3. ↑   (vaadatud 16.02.2013)
4. ↑  Latvijas ģeoloģiskā karte M 1:500 000 - Latvijas Universitāte

Devoni lademed (Balti stratigraafia)

Tilžė **·** 
Ķemeri **·** 
Rēzekne **·** 
Pärnu **·** 
Narva **·** 
Aruküla **·** 
Burtnieki **·** 
Gauja **·** 
Amata **·** 
Pļaviņase **·** 
Dubniki **·** 
Daugava  

vanemad lademed  nooremad lademed
Ruuporantennid:  
 a…c ‒ püramidaalsed,   
 d ‒ kooniline,   
 e ‒ eksponentsiaalne
Rihvelkiirgur
**Ruuporantenn** on mikrolaineantenn, mille lehtrikujuline metallpind suubub õõsresonaatorina toimivasse lainejuhtmesse. Ruupor võib olla ristkülikulise ristlõikega (püramidaalne) või ringikujulise ristlõikega. Ruupor võib laieneda koonusekujuliselt või eksponentsiaalselt. 

Ruuporantenn on kasutatav eraldi suundantennina, näiteks satelliitside transponderis, ja ka kiirgurelemendina paraboolantennis. Niisugune kiirgur on sageli ringikujuliselt rihveldatud sisepinnaga, et vähendada ruupori mõõtmeid ja avardada sagedusriba. Satelliitsideantennides kasutatavate ruuporkiirgurite läbimõõt jääb sõltuvalt sagedusest vahemikku 20 mm (näiteks LNBs) kuni 100 mm, avanurk võib olla sõltuvalt peegeldi suurusest ja fookuskaugusest 7° kuni 40°.

Ruupor antennist kiirguva elektromagnetlaine sagedus on määratud õõsresonaatori mõõtmetega. Suunadiagrammi kuju oleneb ruupori pikkusest ja avanurgast. Mida pikem on ruupor, seda parem on suunatoime ja vastavalt ka antenni võimendus.

Vaata ka
--------

* Lainejuhe

Välislingid
-----------

* Ruuporantenn
* Hornstrahler


| * v
* r
Antennid |
| --- |
| 
Efektiivne kiirgusvõimsus (ERP) • Ekvivalentne isotroopne kiirgusvõimsus (EIRP) • Ühisantenn |
| Isotroopilised antennid | 
Isotroopkiirgur • Heeliksantenn • Mastantenn  • Monopoolantenn • Piitsantenn |
| Suundantennid | 
Poollainedipool • Fraktaalantenn • Ruuporantenn • Logoperioodiline antenn • Planaarantenn • Paraboolantenn • Yagi antenn |
**La Serena** ([la seˈɾena]) on linn Põhja-Tšiilis, Coquimbo piirkonna pealinn. Linn asutati 1544. aastal ja see on vanuselt teine linn Tšiilis pealinna Santiago järel. 

2012. aastal oli linnas ligikaudu 200 000 elanikku. See on üks Tšiili kiiremini arenevaid piirkondi. La Serena on tuntud turismisihtpunkt nii Tšiili kui ka Argentina elanikele, eriti suvel rannahooajal. Linnas asub La Serena ülikooli peakompleks ja La Serena katedraal on La Serena peapiiskopkonna keskus.

Asukoht
-------

La Serena asub otse Vaikse ookeani ääres, umbes 470 km Santiagost põhjas ja Coquimbo läheduses. Linnast ida pool asub Río Elqui jõe org Valle del Elqui, mis on Tšiili põhjapoolseim viinamarjaviljeluse piirkond. Linna taga kõrgub Cerro Grande.

Vaatamisväärsused
-----------------

Linna keskel asub väljak *Plaza de Armas*, mille ääres asub katedraal ja teised kirikud. Linnas on mitu väikest turgu ja kaubatänavad. Linnas on palju muuseume.

Ookeani ääres on mitu valge liivaga supelranda. Võimalik on teha väljasõit Isla Damase saarele, samuti väljasõite piirkonna orgudesse. Valle del Elqui alal asub mitu rahvusvahelise tähtsusega observatooriumi.

* Tänav katedraali eesTänav katedraali ees
* Jaapani aedJaapani aed
* La Serena ja CoquimboLa Serena ja Coquimbo
* LiivarandLiivarand
* La Serena tuletornLa Serena tuletorn
* Francisco de Aguirre avenüü vaatega tuletornileFrancisco de Aguirre avenüü vaatega tuletornile

Viited
------

1. ↑  2017. aasta Tšiili rahvaloendus, vaadatud 12.01.2021.
**Feliks Press** (sündinud 8. oktoobril 1969 Tartus) on endine eesti maadleja.

Tuntumad konkurendid, kellega Press on maadelnud: Wlodzimierz Zawadzki, Juha Virtanen, Ak'ak'i Chachua, Sergei Martõnov.
Eestis olid tema vastasteks Valeri Nikitin, Valeri Kolesnik, Einar Kont, Ivar Abner.

Tema vend on treener Voldemar Press ja vennapoeg maadleja Kristjan Press.

Saavutused
----------

Ta on kahekordne Eesti meister Kreeka-Rooma maadluses (1985. ja 2002. aastal).

1986. aasta Eesti meistrivõistlused – 2. koht;

1987. aasta Eesti meistrivõistlused – 3. koht;

1988. aasta Eesti meistrivõistlused – 2. koht;

1989. aasta Eesti meistrivõistlused – 2. koht;

1989. aasta Eesti absoluutkaalu meistrivõistlused – 1. koht;

1991. aasta Eesti meistrivõistlused – 3. koht;

1995. aasta Eesti meistrivõistlused – 2. koht;

1997. aasta Eesti meistrivõistlused – 2. koht;

1998. aasta Eesti meistrivõistlused – 2. koht;

2000. aasta Eesti meistrivõistlused – 2. koht;

1987. aasta Eesti NSV suvespartakiaad – 3. koht;

1988. aasta Eesti NSV raskejõustiku spartakiaad – 1. koht.

Eesti noorte, kadettide ja juunioride meistrivõistlused
-------------------------------------------------------

1983. aasta Eesti noorte meistrivõistlused −1. koht;

1984. aasta Eesti noorte meistrivõistlused −1. koht;

1985. aasta Eesti noorte meistrivõistlused −1. koht;

1986. aasta Eesti juunioride meistrivõistlused – 1. koht;

1987. aasta Eesti juunioride meistrivõistlused – 1. koht;

1989. aasta Eesti juunioride meistrivõistlused – 1. koht;

Sõjaväelaste maailmameistrivõistlused
-------------------------------------

2002. aasta Eesti – 11. koht (60 kg).

NSV Liidu võistlused
--------------------

1985. aasta – NSV Liidu noortemängud Nõukogude Liit – 6. koht;

1988. aasta – NSV Liidu ametiühingute meistrivõistlused juunioritele Nõukogude Liit – 4. koht;

1989. aasta – NSV Liidu karikavõistlused Nõukogude Liit – 12. koht;

1989. aasta – NSV Liidu noorsoo suvemängud Nõukogude Liit – 8. koht;

1990. aasta – NSV Liidu karikavõistlused Nõukogude Liit – 7. koht;

1991. aasta – NSV Liidu rahvaste spartakiaad Nõukogude Liit – 8. koht;

Rahvusvahelised turniirid
-------------------------

Oslo Open Norra

1991. aasta – 1. koht (turniiri käigus alistas tulevase olümpiavõitja ja sama aasta Euroopa meistri Wlodzimierz Zawadzki).

Herman Kare Tournament Soome

1991. aasta – 1. koht (finaalis võitis sama aasta MM viienda Juha Virtaneni).

Georg Lurichi mälestusvõistlused Eesti

1991. aasta – 1. koht;

1995. aasta – 1. koht;

1997. aasta – 1. koht;

2002. aasta – 1. koht.

Kristjan Palusalu mälestusvõistlused Eesti

1990. aasta – 3. koht;

1991. aasta – 8. koht.

Klubid
------

Tartu Kalev / Englas

Kaitsejõudude Spordiklubi

Ta kuulus Voldemar Pressi treeningugruppi.

Välislingid
-----------

* Sporditulemused
*
**Aksel Ruudvere** (aastani 1939 **Ruderström**, 6. november 1903, Sutlepa vald, Läänemaa – 11. aprill 1963, Uppsala) oli eesti loomakasvatusteadlane.

Elulugu
-------

Aksel Ruudvere oli mõisarentniku poeg.

Lõpetas 1923 Läänemaa Ühisgümnaasiumi Haapsalus ja 1930 TÜ põllumajandusteaduskonna. Töötas 1927–28 Põllumajanduse Raamatupidamise Talituses ning 1928–30 ja 1931–32 Talumajanduslikus Nõuandebüroos. 1932–44 Põllutöökoja karjakontrolli eriteadlane ja Kontrollühingute Liidu teaduslik sekretär. Asus 1944 Rootsi, oli 1945–63 Uppsala Põllumajandusülikooli assistent.

Teadustöö
---------

Uurimisvaldkond: loomade söötmine ja ainevahetus, karjamajanduse organiseerimine, vitamiinid ja mineraalained loomade söötmisel. Avaldanud 12 köidet karjakontrolli aastaraamatuid.

Viited
------

1. 1 2 3 4  Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide

Teoseid
-------

* Koduloomade söötmine talvel (kaasautor). Tallinn, 1934
* Mida waja põllumehel teada piimaseadusest (kaasautor). Tallinn, 1935
* Karjakontrollarvepidamise abitabelid (kaasautor N. Masso). Tallinn, 1933, 2. trükk 1939.

Kirjandus
---------

* Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918–1944. I–III. Trt, 1994, II, 263.
* *Eesti teaduse biograafiline leksikon.* 3. köide: *N–Sap* TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013

 *Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.*
Orjaku sadam suvel 2013
Orjaku sadam ja Kassari saar
**Orjaku sadam** on sadam Hiiu maakonnas Kassari saarel Orjaku külas.

Sadamat hakati ehitama 1912. aastal Läänemere miinilaevastiku baasiks. Esimese maailmasõja ajaks olid kaks kaitsemuuli valmis. 1978–1982 ehitas kalurikolhoos Hiiu Kalur sadamasse jahtklubi.

Orjaku sadama merepoolset ohutut ligipääsu märgistavad Hiiumaa lõunarannikul Jausa lahe ääres asuvad monteeritud raudbetoonrõngastest 1962. aastal ehitatud Orjaku liitsihi tuletornid. Alumise tuletorni kõrgus on 10 meetrit ja ülemise tuletorni kõrgus on 16 meetrit. Tuletorne on kujutatud Omniva avaldatud ja Roman Matkiewiczi kujundatud postmarkidel, mille alumist tuletorni kujutav postmargi nominaal on 0,65 eurot ja ülemist tuletorni kujutav postmargi nominaal on 1,40 eurot.

Viited
------

1. ↑  Kaljo Põllo, Hiiumaa rahvapärane ehituskunst 2005, lk 323
2. ↑  Katre Palo (13. september 2017). "Uudistaja 13.09.2017". *Loodusajakiri*. Originaali arhiivikoopia seisuga 15. september 2017.

Välislingid
-----------

* Orjaku sadam, Käina valla veebis