recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Francesco De Fabiani 2014. aastal Sotši olümpiamängudel
**Francesco De Fabiani** (sündinud 21. aprillil 1993 Aostas) on Itaalia murdmaasuusataja.

Tema esimesed tiitlivõistlused olid 2014. aasta taliolümpiamängud Sotšis, kus tema parimaks kohaks jäi suusavahetusega sõidus saadud 22. koht. Järgmisel aastal osales ta oma esimestel maailmameistrivõistlustel Falunis, kus parimaks kohaks jäi 50 km klassikas saadud 32. koht. 2018. aasta taliolümpiamängudel Pyeongchangis saavutas ta parima tulemuse taas suusavahetusega sõidus, kuid parandas neli aastat varem saadud tulemust vaid koha võrra.

2019. aasta maailmameistrivõistlustel Seefeldis võitis ta sprinditeates koos Federico Pellegrinoga pronksmedali. Samadel maailmameistrivõistlustel saavutas ta oma tiitlivõistluste parima individuaalkoha, kui oli individuaalsprindis kaheksas.

Maailma karikasarjas debüteeris ta 28. detsembril 2013 Oberhofis. Esimese poodiumikoha ja ühtlasi esimese etapivõidu sai ta juba järgmisel hooajal 8. märtsil 2015 Lahtis 15 km klassikas.

Hooaegadel 2014–2015 ja 2015–2016 võitis ta MK-sarja U23 arvestuses.

Saavutused
----------

### Maailmameistrivõistlustel

* 2019 Austria Seefeldis
	+ Pronks pronksmedal sprinditeates (koos Federico Pellegrinoga)

### Maailma karikasarjas

Francesco De Fabiani on (seisuga 25. veebruar 2019) individuaalselt osalenud 108 MK-võistluste etapil ja jõudnud poodiumile kaheksal korral, neist ühel korral on ta võitnud.

#### Maailma karikasarja etapivõidud

| Jrk-nr | Aasta | Kuupäev | Koht | Riik | Ala |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| **1.** | 2015 | 8. märts | Lahti |  Soome | 15 km klassikat |

Välislingid
-----------

* Francesco De Fabiani FIS-i lehel
Valérie Solanas
**Valerie Jean Solanas** (9. aprill 1936 – 26. aprill 1988) oli Ameerika radikaalne feminist ja kirjanik. Ta kirjutas "SCUM Manifesto", mis ründas patriarhaalset kultuuri. Raamat on kuulus kui klassikaline poliitiline *undreground*-kirjandus. Solanas sai kurikuulsaks, kuna üritas 1968. aastal mõrvata kunstnik Andy Warholi.

Elulugu
-------

Valerie Jean Solanas sündis New Jersey osariigis Ventoris Louis ja Dorothy Bondo Solanase tütrena. Tema isa kasutas teda seksuaalselt ära. 1940. aastal Valerie vanemad lahutasid ja ta kolis koos emaga Washingtoni. 1949 Valerie ema abiellus ja Valerie saadeti katoliiklikku kooli. 1951. aastal jäi Valerie 15-aastaselt rasedaks ühest meremehest. 1954. lõpetas Solanas keskkooli ja läks Marylandi Ülikooli psühholoogiat õppima. Elatist teenis ta psühholoogialaboris ja hiljem ka prostitutsiooniga. 

1966 läks ta elama Greenwich Village'isse, kus kirjutas näidendi "Up Your Ass", mis kirjeldab mehi vihkavast prostituudist. Ta pöördus Andy Warholi poole, et see ta näidendi välja annaks. Warhol, kelle tööd tihti ära keelati, arvas, et see on politsei lõks, kuna see oli nii pornograafiline. Solanas helistas Warholile hiljem, et oma käsikiri tagasi saada. Warhol väitis, et see on kadunud, ja pakkus talle osa filmis "I, A Man".

3. juunil 1968 tulistas ta Warholi stuudios kolm lasku Warholi pihta, millest üks ka tabas, kuid ei tapnud. Ta üritas tulistada ka kunstikriitik Mario Amayat ja Warholi mänedžeri Fred Hughesi, kuid relv hakkas tõrkuma, kuna Valerie oli üritanud ise hõbekuule teha, mis toru ummistasid. Kohus määras talle kolm aastat vanglakaristust, Warhol keeldus tunnistama tulemast. Paljud feministid (Robin Morgan) protesteerisid Solanase vangistuse vastu. 
Valerie Solanas suri 52-aastaselt San Franciscos emfüseemi ja kopsupõletiku tagajärjel. 

Solanase vaated tipnesid äärmusfeministliku SCUM-manifestiga (*Society for Cutting Up Men*).

1996. aastal tehti tema elul põhinev film "I Shot Andy Warhol", kus Solanast mängis Lili Taylor ja Jared Harris mängis Warholit.
Warholi sõber Lou Reed ei andestanud Solanasele kunagi tema mõrvakatset ning tegi laulu "I Believe" koos John Calega albumile "Songs for Drella", kus ta laulab "*I believe/I would've pulled the switch on her myself*."
Sean Astin 2014. aasta San Diego Comic Conil
**Sean Patrick Astin** (sünninimi Sean Patrick Duke; sündinud 25. veebruaril 1971) on Ameerika Ühendriikide näitleja, režissöör ja filmiprodutsent.

Astini kuulsaim roll on olnud Tobajuss Mängla "Sõrmuste isanda" filmitriloogias (2001–2003). Ta on mänginud ka sellistes filmides nagu "The Goonies" (1985) ja "Rudy" (1993) ning teleseriaalis "Veidrad asjad" (2017–2019).

Elulugu
-------

Sean Astin sündis 1971. aastal California osariigis Santa Monicas näitleja Patty Duke'i ja Michael Telli pojana. Vanemad lahutasid ainult 13 päeva kestnud abielu enne Seani sündi. Aastatel 1972–1985 oli ta ema abielus näitleja John Astiniga, kes adopteeris Seani.

Viited
------

1. ↑  "Sean Astin Biography". *seanastin.com* (inglise keeles). Vaadatud 13. juuli 2019.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: tundmatu keel (link)

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Sean Astin** |

* Ametlik koduleht (inglise keeles)
* Sean Astin IMDb-s
Vinni mõisa peahoone
**Vinni mõis** (saksa keeles *Finn*) oli mõis rüütlimõis Viru-Jaagupi kihelkonnas Virumaal. Tänapäeval jäävad Vinni mõisa maad Vinni valla territooriumile Lääne-Viru maakonnas.

Ajalugu
-------

1488. aastal jagasid vennad Brackelid - Otto ja Barthold von Brackel pärusmõisad Vinni ja Mõdriku mõisad. 1553. aastal vahetas Johan Brakel, Otto Tuwega Vinni mõisa Kohtla mõisa vastu. 

Vinni mõisa on esmamainitud 1531. aastal[*viide?*]. 1766. aastal sai Vinni mõisa omanikuks kindralmajor Johann Dietrich Edler von Rennenkampff (1719–1783). 

1775. aastal andisid abikaasad oma varad Johann Diedrichsteini Vinni asutisele (aadlipreilide pansionaat), tingimusel, et kool alustab tegevust pärast mõlema asutaja surma. Peale Rennenkampffide surma avati 1775. aastast Vinnis asutus, mis pakkus elamisvõimalust vaesunud aadlidaamidele, ajapikku see muutus kooliks, mis pakkus kooliharidust neile aadlipreilidele, kelle perekonna rahalised võimalused või nende staatus orvuna ei võimaldaks seisusekohast haridust ja kasvatust saada.

1786. aastal hakkas mõisaproua eestvedamisel Vinni mõisas tegutsema kool kohalikele 8-10-aastastele lastele, see tähistab koolihariduse algust Vinnis.

Viited
------

1. ↑  Vinni mõis (Viru-Jaagupi khk), Kinnistute register Eesti Rahvusarhiivis

Välislingid
-----------

* Vinni mõis Rahvusarhiivi Eesti ala mõisate registris
* Vinni mõis (Viru-Jaagupi khk), Kinnistute register Eesti Rahvusarhiivis
* Vinni mõisa lugu Mõisablogis


Viru-Jaagupi kirik
Viru-Jaagupi kihelkond

**Kirik**: Viru-Jaagupi  

**Mõisad**: Aravuse mõis | Aru mõis | Immersoo mõis | Inju mõis | Inju-Aru mõis | Karila mõis | Kulina mõis | Kupna mõis  | Küti mõis | Meriküla mõis | Mõdriku mõis | Männikvälja mõis | Puka mõis | Põlula mõis | Põlula-Uuemõisa mõis | Rasivere mõis | Roela mõis | Roosna mõis | Rosentali mõis | Rägavere mõis | Tudu mõis | Vaeküla mõis | Vana-Aru mõis | Vinni mõis | Viru-Jaagupi kirikumõis | Voore mõis | Võlumäe mõis | Ädara mõis


*
**Syracuse'i ülikool** (inglise *Syracuse University*) on eraülikool Ameerika Ühendriikides New Yorgi osariigis Syracuse'i linnas. 2019. aastal õppis ülikoolis umbes 22 850 õpilast. Ülikooli deviis on *Suos Cultores Scientia Coronat* ('teadmised kroonivad neid, kes neid otsivad').

Syracuse'i ülikool loodi 24. märtsil 1870, mil New Yorgi osariigis Limas tegutsenud USA metodisti kiriku juhitud Genesee College kolis Syracuse'i linna. Õppetöö algas ülikoolis 1871. aastal.

Syracuse'i ülikool pakub enam kui 400 bakalaureuse-, kraadiõppe- ja erialast programmi kokku 13 kolledžis. Syracuse'i ülikool on tuntud oma info- ja raamatukoguteaduste, arhitektuuri, avalike suhete, ärijuhtimise, spordikorralduse, avaliku halduse, inseneriteaduste programmide poolest.

Ülikooli teadusinstituutide hulka kuuluvad muuhulgas vananemisteadusega tegelev Aging Studies Institute, inseneriteaduste keskus Center for Advanced Systems and Engineering ja biomaterjalide uurimisega tegelev Syracuse Biomaterials Institute. Ülikooli pearaamatukogu avati 1972. aastal ja seal on 2,3 miljonit raamatut. New Yorgi osariigi ülikooli (SUNY) süsteem juhib Syracuse'i ülikooli linnaku juurde kuuluvat keskkonnateaduste ja metsanduse instituuti. Ülikool viib läbi ka mitmeid rahvusvahelisi programme, millest tuntumad leiavad aset Londonis ja Firenzes.

Ülikooli spordivõistkonnad kannavad nimetust Syracuse Orange. Syracuse'i ülikool kuulub USA üliõpilasspordi organisatsiooni NCAA konverentsi Atlantic Coast Conference. Syracuse'i ülikooli lakrossimeeskond on tulnud USA ülikoolide meistriks kümnel korral ja on sellega riigi edukaim. Lisaks on Syracuse'i ülikooli meeskond võitnud USA ülikoolide meistrivõistlused korvpallis (2003), poksis (1936) ning krossijooksus (1951 ja 2015) ja jalgpallis (2022). 2015. aastal tuli ülikooli naiskond USA üliõpilasmeistriks maahokis. Suurem osa spordivõistlustest leiab aset Syracuse'i ülikooli linnakus asuval JMA Wireless Dome'il.

Syracuse'i ülikooli vilistlaste hulka kuuluvad teiste seas USA 46. president Joe Biden, New Yorgi osariigi 57. kuberner Kathy Hochul, kirjanikud Shirley Jackson, George Saunders ja Joyce Carol Oates, kultuuriantropoloog Ernest Becker, stsenarist, filmiprodutsent ja näitekirjanik Aaron Sorkin, näitleja Vera Farmiga, muusik Lou Reed, õhuväelane ja astronaut Eileen Collins ning ameerika jalgpallur Jim Brown.

* Hall of Languages on Syracuse'i Ülikooli linnaku vanim hoone (valminud 1873)Hall of Languages on Syracuse'i Ülikooli linnaku vanim hoone (valminud 1873)
* Syracuse'i Ülikooli linnakus asuv 1889. aastal valminud uusromaanika stiils Crouse College, kus asub ülikooli kujutava kunsti ja näitekunsti kolledžSyracuse'i Ülikooli linnakus asuv 1889. aastal valminud uusromaanika stiils Crouse College, kus asub ülikooli kujutava kunsti ja näitekunsti kolledž
* Korvpallimäng Syracuse'i ülikooli JMA Wireless Dome'ilKorvpallimäng Syracuse'i ülikooli JMA Wireless Dome'il

Viited
------

1. 1 2  Syracuse University. britannica.com. Vaadatud 16.02.2021

Välislingid
-----------

* Ülikooli koduleht
**St. Johni ülikool** (*St. John's University*) on eraõiguslik katoliiklik ülikool USA-s New Yorgis. Ülikooli deviis on *Educatio Christiana Animae Perfectio* ('Kristlik haridus täiustab hinge'). Ülikoolis õppis 2020. aasta seisuga üle 20 100 üliõpilase.

Ülikooli asutas 1870. aastal Misjonikogudus (C.M.) eesmärgiga pakkuda kasvavale sisserändajatest elanikkonnale paremat kõrgharidust. Algselt paiknes ülikool Brooklyni linnaosas, 1950. aastatel kolis ülikooli linnak oma praegusesse asukohta Queensi linnaosas Jamaica paikkonnas. Lisaks asuvad ülikooli linnakud New Yorgis Staten Islandil ja Manhattanil ning välismaal Pariisis Prantsusmaal, Roomas Itaalias ja Limerickis Iirimaal.

St. Johni ülikoolil on kokku kuus kolledžit: vabade kunstide ja teaduste kolledž, *School of Education*, õigusteaduste kool, ärikolledž (*The Peter J. Tobin College of Business*), farmaatsia ja tervishoiuteaduste kolledž ning *College of Professional Studies*. Ülikool pakub üle saja bakalaureuse-, magistri- ja doktoriõppe programmi.

Ülikooli spordivõistkonnad kannavad nimetust *St. John's Red Storm*. Ülikool on alates 2013. aastast olnud USA üliõpilasspordi organisatsiooni NCAA konverentsi Big East Conference'i liige. 1996. aastal tuli ülikooli jalgpallimeeskond USA ülikoolide meistriks, 2001. aastal võideti ülikoolide meistritiitel vehklemises.

Ülikooli vilistlaste hulka kuuluvad teiste seas New Yorgi osariigi 51. kuberner Hugh Carey ja 52. kuberner Mario Cuomo, California osariigi 35. kuberner George Deukmejian, Keskluure peadirektor William J. Casey, poliitik Ron Brown, korvpallur Chris Mullin ning räppar J. Cole.

Sissepääs ülikooli linnakusse Queensis

Viited
------

1. ↑   (vaadatud 4.7.2021)
2. ↑   (vaadatud 4.7.2021)

Välislingid
-----------

*
Simone Hauswald**Simone Hye-Soon Hauswald** (sünninimi **Denkinger**, sündinud 3. mail 1979 Rottweilis) on Saksamaa laskesuusataja.

Hauswald suusatas Hantõ-Mansiiskis toimunud 2003.aasta maailmameistrivõistlustel avavahetust Saksamaa võistkonnas, kus saadi kolmas koht Venemaa ja Ukraina järel. Järgmistel MM-võistlustel 2004. aasta MM-il Oberhofis sai ta jälle teatesõidus pronksmedali. 2009. aasta MM-il Pyeongchangis oli ta Kati Wilhelmi järel teine 7,5 km sprindis. Segateatevõistluses suusatas ta teist vahetust pronksmedali võitnud Saksamaa võistkonnas.

Maailma karikasarjas osales Hauswald esimest korda 30. novembril 2000 Hochfilzenis 15 km eraldistardiga distantsil ja sai 33. koha. Esimest korda jõudis ta kolme parema hulka 2005. aastal Anterselvas, kui oli jälitussõidus kolmas. Poodiumi kõrgemale astmele MK-etapil astus ta esimest korda 13. detsembril 2008 Hochfilzenis, kui võitis 7,5 km sprindi. 

Tema ema on korealanna.

Saavutused
----------

### Maailmameistrivõistlustel

* 2003 Venemaa Hantõ-Mansiiskis
	+ Pronks pronksmedal 4x6 km teatesõidus
* 2004 Austria Oberhofis
	+ Pronks pronksmedal 4x6 km teatesõidus
* 2009 Lõuna-Korea Pyeongchangis
	+ Hõbe hõbemedal 7,5 km sprindis
	+ Pronks pronksmedal 2x6+2x7,5 km segateatesõidus

### Euroopa meistrivõistlustel

* 2000 Poola Zakopanes
	+ Pronks pronksmedal 4x7,5 km teatesõidus
	+ Pronks pronksmedal 15 km eraldistardiga sõidus
* 2001 Prantsusmaa Haute Mauriennes
	+ Kuld **Euroopa meister** 4x7,5 km teatesõidus
	+ Hõbe hõbemedal 7,5 km sprindis
* 2002 Soome Kontiolahtis
	+ Kuld **Euroopa meister** 4x7,5 km teatesõidus

### Juunioride maailmameistrivõistlustel

* 1998 Ameerika Ühendriigid Jerichos
	+ Kuld **juunioride maailmameister** 12,5 km eraldistardiga sõidus
* 1999 Sloveenia Pokljukas
	+ Kuld **juunioride maailmameister** 3x7,5 km teatesõidus
	+ Hõbe hõbemedal 12,5 km eraldistardiga sõidus

### Maailma karikasarjas

#### Maailma karikasarja etapivõidud

Simone Hauswald on osalenud 167 maailma karikasarja etapil (seisuga 27. märts 2010) ja jõudnud poodiumile 18 korral, millest 7 korda kõige kõrgemale astmele.

| Jrk-nr | Aasta | Kuupäev | Koht | Riik | Ala |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. |  2008 | 12. detsember  |  Hochfilzen |  Austria | 7,5 km sprint |
| 2. |  2009 | 11. veebruar  |  Vancouver |  Kanada | 15 km eraldistardist sõit |
| 3. |  2009 | 29. märts |  Hantõ-Mansiisk |  Venemaa | 12,5 km ühisstardist sõit |
| 4. |  2010 | 8. jaanuar  |  Oberhof |  Saksamaa | 7,5 km sprint |
| 5. |  2010 | 18. märts  |  Holmenkollen |  Norra | 7,5 km sprint |
| 6. |  2010 | 20. märts  |  Holmenkollen |  Norra | 10 km jälitussõit |
| 7. |  2010 | 21. märts  |  Holmenkollen |  Norra | 12,5 km ühisstardist |

Välislingid
-----------

* Simone Hauswaldi koduleht
* Simone Hauswald IBU kodulehel (inglise)
**Ellen Leonova** (kuni 1956 **Ellen Münter**; 25. juuni 1932 Tallinn – 21. september 2009 Los Angeles) oli eesti võrkpallur.

Ta lõpetas 1951. aastal Tallinna 4. Keskkooli. 

Ta alustas võrkpallitreeninguid Spartakis, kus tema treener oli Helmuth Kallik. Hiljem treenis ja mängis ta Kalevis, kus tema treener oli Ivan Dratšov. 

Ta tuli 1950. aastal Tallinna Spartaki ja 1953. aastal Tallinna Kalevi naiskonnas Eesti NSV meistriks. Ta sai Eesti NSV koondises mängides 1952. aastal Nõukogude Liidu karikavõistlustel ja 1955. aastal Nõukogude Liidu taliturniiril 6. koha. 

Ta abiellus 1956. aastal ja siirdus seetõttu elama Moskvasse. Ta tuli aastatel 1957 ja 1958 Moskva Lokomotiivi naiskonnas Nõukogude Liidu meistriks ning võitis 1959. aastal Moskva naiskonnas Nõukogude Liidu taliturniiri. 

Hiljem elas ta USA-s, viimati Los Angeleses.

Tunnustus
---------

* 1957 – NSV Liidu meistersportlane

Isiklikku
---------

Tema vend oli korvpallur Peeter Münter ning abikaasa oli Nõukogude Liidu võrkpallikohtunik ja -tegelane Boriss Leonov.

Viited
------

1. ↑  Biograafia ESBL-is (vaadatud 31. august 2017)
2. ↑  "Ellen Leonova lehel *Voleibol SSSR*. Vene keeles". Originaali arhiivikoopia seisuga 31. august 2017. Vaadatud 31. augustil 2017.

Välislingid
-----------

* Biograafia ESBL-is
* Ellen Leonova (Ellen Münteri) sporditulemused
**Karl Mutso** (30. oktoober 1887 Vorbuse, Tartumaa – 8. juuli 1941 Tartu) oli Eesti sõjaväelane (kolonel).

Elukäik
-------

Lõpetas Vilno linna 1. gümnaasiumis eksternina ning astus seejärel 1908. aastal Vilno sõjakooli, mille lõpetas 1. järgus 19. augustil 1911 ning ülendati alamleitnandi auastmesse. Määrati teenistusse 107. Troitski jalaväepolku. Juunis 1913 saadeti aga 18. suurtükiväebrigaadi suurtükiasjandusega tutvuma. Järgmise aasta augustis viidi üle samasse brigaadi teenistusse, määrati patarei vanemohvitseri ametikohale.

Võttis Esimesest Maailmasõjast osa algusest lõpuni rindel. Teenis algul 18. suurtükiväebrigaadis vanemohvitserina, siis patarei ülemana järgemööda 137. suurtükiväedivisjonis, 8. suurtükiväebrigaadis ja 18. suurtükiväebrigaadis. Detsembris 1917 lahkus vene vägede teenistusest ning naasis Eestisse. Määrati jaanuaris 1918 teenistusse Eesti suurtükiväebrigaadi. Kui sakslased Eesti rahvuslikud väeosad laiali saatsid, siis sõitis koos Tartust välja saadetud Ukraina tudengitega Kiievisse.

Eesti kaitseväe teenistusse astus uuesti novembris 1922, määrati siis 2. suurtükiväerügemendi õppekomando kursuse ohvitseriks. 1923. aastal viibis paarikuisel lähetusel Prantsusmaal. Edaspidi teenis sama rügemendi õppekomando ülema, 2. suurtükiväegrupi ülema abi, alalisväe ohvitseride kursuse ülema, 4. suurtükiväegrupi ülema abi ja 3. suurtükiväe grupi ülema abi ametikohtadel. 1. detsembril 1928 määrati 3. suurtükiväegrupi ülema kohusetäitjaks ja 24. veebruaril 1929 sama grupi ülemaks. 1931. aastal lõpetas Kõrgema Sõjakooli. 8. juunist 1936 täitis ajutiselt suurtükiväe inspektori abi kohuseid. Samal aastal määrati algul 2. diviisi suurtükiväe ülema kohusetäitjaks, järgmisel aastal ülemaks.

Ta hukkus NKVD massimõrva ohvrina Tartu vanglas.

Auastmed
--------

* Alamleitnant - 19. august 1911
* Leitnant - 30. august 1916
* Kapten - 20. märtsil 1917
* Major - 24. veebruar 1924
* Kolonelleitnant - 24. veebruar 1929
* Kolonel - 19. veebruar 1937

Tunnustus
---------

* Püha Anna orden, II, III ja IV klass
* Püha Stanislavi orden, II ja III klass mõõkade ja lintidega
* Kotkarist, III klass
**Labuan** on Malaisia liiduala. Asub Kalimantani saarel asuva Sabahi osariigi ranniku lähedal Labuani saarel ja kuuel väiksemal saarel. Kaugus Kalimantani rannikust on umbes 10 km.

15. sajandist alates kuulus Labuan koos aladega Kalimantani lääne- ja põhjarannikul Brunei sultanaadile.

1846. aastal sõlmiti Brunei sultanaadi ja Suurbritannia vahel leping, millega Labuani saar läks Suurbritannia valdusesse.

1984. aastal loovutas Sabahi osariik Labuani Malaisia liiduvalitsusele ja sellest moodustati liiduala ning erimajandusterritoorium.

Välislingid
-----------

* 

Malaisia osariigid ja liidualad

Johori osariik **·**  Kedahi osariik **·**  Kelantani osariik **·**  Kuala Lumpuri liiduala **·**  Labuani liiduala **·**  Melaka osariik **·**  Negeri Sembilani osariik **·**  Pahangi osariik **·**  Peraki osariik **·**  Perlise osariik **·**  Pulau Pinangi osariik **·**  Putrajaya liiduala **·**  Sabahi osariik **·**  Sarawaki osariik **·**  Selangori osariik **·**  Terengganu osariik
Saaremaa Jaani kirik (2005)
**Saaremaa Jaani kirik** ehk **Saare Jaani kirik** ehk **Jaani kirik** on barokkstiilis maakirik Saare maakonnas Saaremaa vallas Jaani külas. 

Kirikut kasutab Saaremaa Jaani kogudus. 

Kiriku pikihoone valmis Põhjasõja ajal, arvatavasti 1703. aastal. Hoone ehitati ümber 1840. aastal. Kiriku torn on ehitatud ilmselt kahes järgus ja valmis 1842. aastal. Torni arhitekt oli J. F. Schrader. 

Kirik pühitseti 30. juunil 2007 pärast suuremat remonti uuesti.

Kiriku nimi ja ajalugu
----------------------

Saaremaa Jaani kiriku 2024. aastal
Kirik on nime saanud Aleksandria patriarhi, püha Johannes Almuseandja (umbes 560–619) järgi, kes oli vaeste ja haigete kaitsja. Keskajal asus piirkonnas leprosoorium, millel oli oma kabel. 

Jaani kirikukihelkond asutati aastal 1675 Pöide kirikukihelkonnast eraldamise teel. Samal aastal hakati arvatavasti ka kirikut ehitama. Kiriku pikihoone sai valmis 1703. aastal, 1842. aastal püstitati ehitusmeister Johann Friedrich Schraderi projekti järgi hilisklassitsistliku nõelkiivriga läänetorn.

Kiriku järgi on nime saanud siluri Jaani lade ja selle Jaani kihistu.

Orel
----

1890. aastal ehitatud nelja registriga oreli meister on teadmata.

Viited
------

1. ↑
2. ↑  "Stratigraafia terminoloogia". Originaali arhiivikoopia seisuga 12. august 2020. Vaadatud 15. septembril 2020.

Välislingid
-----------

* Saaremaa Jaani kirik kultuurimälestiste riiklikus registris
* "Saaremaa Jaani kirik avab taas uksed". Eesti Kirik, 27. juuni 2007

Saaremaa Jaani kirik
Jaani kihelkond

**Kirik**: Saaremaa Jaani kirik  

**Mõisad**: Arju mõis | Jaani kirikumõis | Kareda mõis | Kõinastu mõis | Rannaküla mõis | Taaliku mõis
**Jalase** (*jallai=*jalakas, soome k. *jalo-* suur, jõuline, õilis) on küla Rapla maakonnas Rapla vallas.

Aastatel 1991–2017 (kuni Eesti omavalitsuste haldusreformini) asus küla Raikküla vallas.

Jalase küla arendustöö eest sai Aino-Helene Valgma 1993. aastal Eesti Taassünni auhinna.

Külakompleksis on 23 talu: Oosi, Aadu, Tiido-Joosepi, Otto, Mäe, Reinu, Andrekse, Matsi, Väljamardi, Otsa, Tiidotõnikse, Pikapõlma, Viina, Siimu, Männiku, Latsi-Sõelaveski, Sepa, Jalase koolimaja, Väljataguse, Pekla, Kerstiaugu, Leese, Neeruti.

Ajalugu
-------

Küla on esmamainitud 1241. aastal (küla nimi oli Jalaes, Taani dokumentide järgi Iales). 1389. aastal on mainitud küla mõisaasemena, mis näitab, et enne Jüriöö ülestõusu oli tekkinud Jalasele mõis. 1389. aastal oli küla nimest saanud Yallas, mis oli vasallimõis 3 adramaaga. 1586. aastal sai küla nimeks Jallistkulle, 1700. aastal Jallas ning 1900. aastast on küla nimetatud Jalase külaks.

Külas tegutses ka külakool (1880–1961), mis hiljem on tegutsenud koolimuuseum. Praeguseks on see registreeritud kinnismälestisena. Algkoolis õpetas 81 aasta jooksul 10 õpetajat ja 4 lühiajalist asendajat. Esimene koolmeister oli Jüri Nerva. Koolis oli 20–30 õpilast, sõltuvalt sellest, mitme klassiga kool on töötanud ning kuidas koolipiirkond on muutunud. Pärast kolhoosi moodustamist 1949. aastal ei suudetud üle 12 aasta enam kooli töös hoida ning see suleti.

20. sajandi keskpaigas tegutsesid Jalasel Jalase Haridusseltsi laulukoor, Jalase orkester, Jalase näitering, Jalase pritsimehed ja Jalase võrkpallimeeskond.

Vaata ka
--------

* Jalase maastikukaitseala

Viited
------

1. ↑  Maa-amet, vaadatud 21.11.2020.
2. ↑  Statistikaameti statistika andmebaas, vaadatud 18.01.2024.
3. ↑  Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.
4. 1 2  A. Paidla. "Jalase küla". *eestigiid.ee*. Vaadatud 31.03.2020.
5. ↑  suuline allikas, Maret Evestus (30.03.2020)
6. 1 2 3 4  Ülle Taimla, Aino Valgma (1997). *Jalase küla aja ja looduse lood*. Tallinn: Avita.
7. ↑  "Jalase külakooli hoone". *Kultuurimälestiste riiklik register*. Vaadatud 31.03.2020.

| * v
* r
Rapla valla asulad |
| --- |
| Linn | 

* Rapla

 |  |
| Alevikud | 

* Alu
* Hagudi
* Juuru
* Kaiu
* Kuusiku

 |
| Külad | 

* Alu-Metsküla
* Aranküla
* Atla
* Hagudi
* Helda
* Hõreda
* Härgla
* Iira
* Jalase
* Jaluse
* Juula
* Järlepa
* Kabala
* Kaigepere
* Kalda
* Kalevi
* Karitsa
* Kasvandu
* Kelba
* Keo
* Kodila
* Kodila-Metsküla
* Koigi
* Koikse
* Kuimetsa
* Kuku
* Kuusiku-Nõmme
* Kõrgu
* Lipa
* Lipametsa
* Lipstu
* Loe
* Lõiuse
* Lõpemetsa
* Mahlamäe
* Mahtra
* Maidla
* Metsküla
* Mõisaaseme
* Mällu
* Nõmme
* Nõmmemetsa
* Nõmmküla
* Oblu
* Oela
* Ohulepa
* Oola
* Orguse
* Palamulla
* Pirgu
* Purila
* Purku
* Põlliku
* Põlma
* Raela
* Raikküla
* Raka
* Ridaküla
* Röa
* Sadala
* Seli
* Seli-Nurme
* Sikeldi
* Sulupere
* Suurekivi
* Tamsi
* Tapupere
* Tolla
* Toomja
* Tuti
* Tõrma
* Ummaru
* Uusküla
* Vahakõnnu
* Vahastu
* Valli
* Valtu
* Vana-Kaiu
* Vankse
* Vaopere
* Väljataguse
* Äherdi
* Ülejõe

 |
Vibeke Skofterud Tour de Skil (2010)
**Vibeke Westbye Skofterud** (20. aprill 1980 Askim – 29. juuli 2018 Arendal) oli Norra murdmaasuusataja. 

Skofterud sai 2003. aastal Val di Fiemmes toimunud maailmameistrivõistlustel hõbemedali teatevõistluses. Kaks aastat hiljem tuli ta Oberstdorfi MM-il teatesõidus maailmameistriks. 2007. aastal Sapporos peetud MM-il sai Skofterud kolmanda medali teatesõidus – seekord pronksi. 2010. aasta taliolümpiamängudel Vancouveris tuli ta teatesõidus olümpiavõitjaks. Tema parim koht tiitlivõistluses individuaalarvestuses oli kuues koht Oslos 2011. aasta maailmameistrivõistlustel 30 km vabatehnikas.

Suusatamise maailma karikasarja etappidel jõudis Skofterud esikolmikusse 15 korral, millest üheksa korda oli ta kolmas ja kuus korda teine. Parim koht maailma karikasarja üldjärjestuses oli 11. (hooaegadel 2001–2002 ja 2011–2012).

2002. aastal tuli Skofterud sprindidistantsil Norra meistriks. Lisaks sai ta riigi meistrivõistlustelt veel hõbeda ja neli pronksi.

2008. aastal kinnitas ta armusuhet naisega.

Juulis 2018 hukkus ta skuutriõnnetuses 38-aastaselt.

Saavutused
----------

###  Olümpiamängudel

* 2010 Kanada Vancouveris
	+ **olümpiavõitja** teatesõidus

### Maailmameistrivõistlustel

* 2003 Itaalia Val di Fiemmes
	+ Hõbe hõbemedal teatesõidus
* 2005 Saksamaa Oberstdorfis
	+ Kuld **maailmameister** teatesõidus
* 2007 Jaapan Sapporos
	+ Pronks pronksmedal teatesõidus
* 2011 Norra Oslos
	+ Kuld **maailmameister** teatesõidus

### Maailma karikasarjas

Vibeke Skofterud osales individuaalarvestuses 191 maailma karikasarja etapil ja jõudis esikolmikusse 15 korral, kuid ei võitnud ühtki etappi.

Välislingid
-----------

* Vibeke Skofterudi koduleht
* Vibeke Skofterud FIS-i kodulehel (fis-ski.com)
*Siin on loetletud Eesti poolsaari ja neemi.*



---

**# A B C D E F G H I J K L M N O P Q R S Š Z Ž T U V W Õ Ä Ö Ü X Y**

---

A
-

Adjanina – 
Aavalaiu säär – 
Alliots – 
Allinga nina –
Ammulaid – 
Atjalaid –
Ausneem -
Austurgrunne neem

B
-

Bussby neem

D
-

Diby neem – 
Dirhami neem

E
-

Eeriksaare poolsaar – 
Eerikneem – 
Esisäär

G
-

Gabrieli poolsaar

H
-

Harilaid – 
Hauaneem – 
Hiiessaare neem – 
Hundipea neem

I
-

Ihasalu poolsaar

J
-

Juksirahu – Juminda neem – Juminda poolsaar

K
-

Kaavi nina –
Kaberneem – 
Kaberneeme poolsaar – 
Kahtla laid – 
Kakumäe neem – 
Kakumäe poolsaar – 
Kammilaneem (Aksi saar) - 
Kammilaneem (Prangli saar) - 
Karepa neem -
Kastna poolsaar – 
Kastna nina – 
Kelnase neem – 
Kiipsaare nukk – 
Kootsaare nina - 
Kootsaare poolsaar - 
Kopli neem – 
Koplinina –
Kopli poolsaar –
Krimmi holm - 
Kubjamaa säär – 
Kuivasääre ots – 
Kurikneem – 
Kuusnõmme poolsaar –
Kõpu poolsaar – 
Kärdla neem – 
Kärrsläti neem – 
Käsmu poolsaar – 
Kübassaare poolsaar

L
-

Laidunina - 
Laikneeme -
Langakari neem – 
Lembrilaid – 
Leeltse nina - 
Lepanina (Häädemeeste) – 
Lepanina (Muhu) – 
Letipea neem – 
Liimneem – 
Liiva neem – 
Liivamäe neem –
Liivanuka ots - 
Linarahu neem – 
Liu säär -
Lobi neem – 
Lohusalu poolsaar - 
Läbara nina –
Löösneem

M
-

Marksa neem – 
Muhukare – 
Muraja poolsaar - 
Muratsi poolsaar –
Mõisaholm - 
Mäetaguse säär

N
-

Nasva ots – 
Natturi neem – 
Neolaid – 
Nigunina –
Niikneem – 
Ninamaa neem –
Ninase poolsaar -
Noarootsi poolsaar - 
Nurmeniidi nina

O
-

Oosaare neem – 
Orjassaare nukk

P
-

Pakri neem – 
Pakri poolsaar – 
Palganeem – 
Paljassaare poolsaar –
Pammana nina - 
Pammana poolsaar –
Panganukk – 
Papina neem –
Papissaare poolsaar - 
Pedassaare neem – 
Piganeem – 
Pitkanina (Tammuna) - 
Pitkanina (Hiiu maakond) -
Pitkanina (Oju) -
Pitsernina –
Pivarootsi poolsaar –
Puhtu –
Puise nina - 
Puise poolsaar - 
Purekkari neem – 
Purmemaa poolsaar – 
Purmesäär (Kungla) –
Purmesäär (Pöide) –
Põõsaspea neem – 
Pähkneem – 
Pärispea poolsaar –
Pöörna säär - 
Pühadekare neem – 
Püssinina

R
-

Raespa poolsaar - 
Rahuneem – 
Ramsi neem – 
Ristna neem – 
Rohuneem – 
Roomassaare poolsaar - 
Rumpo nina – 
Rumpo poolsaar – 
Rumpo säär –
Rübjagi neem

S
-

Saastna poolsaar - 
Sarve poolsaar –
Sadama neem – 
Sadamneem – 
Salinõmme poolsaar –
Sassi poolsaar –
Savilo neem – 
Saxby neem – 
Seanina –
Siiksaare nina –
Sitna ots –
Suur Paljassaar - 
Suur-Tulpe poolsaar –
Suurupi poolsaar –
Sõnninina –
Sõrve poolsaar –
Sääre nina - 
Sääretirp

T
-

Tagamõisa poolsaar –
Tagasäär – 
Tahkuna poolsaar – 
Talneem – 
Tammiski nukk – 
Tammneem – 
Tapurla neem – 
Telise neem – 
Tiidunina –
Tiirneem – 
Tirbi poolsaar – 
Tirbi säär – 
Toolse neem – 
Torila ots -
Turbuneem – 
Turja laid – 
Tõstamaa poolsaar – 
Tõuga säär – 
Täkksaare poolsaar –
Täkunasu – 
Tärkma neem -
Tükipealse -
Türineeme

U
-

Uhti nina – Uluneem

V
-

Vainupea neem – 
Vani säär – 
Vareslaid – 
Varesneem – 
Vergi neem – 
Vergi poolsaar – 
Viimsi poolsaar –
Virtsu poolsaar -
Võrgusääre nukk -
Väike Paljassaar

Ä
-

Ärgi neem

Ü
-

Ülesaare neem

Vaata ka
--------

* Välismaa poolsaarte loend
**Mihhail Porfirjevitš Georgadze** (12. märts (28. veebruar) 1912 Zodi, Khuthaisi kubermang – 23. november 1982) oli Nõukogude Liidu partei- ja riigitegelane.

Ta töötas alates 1957. aastast NSV Liidu Ülemnõukogu Presiidiumi sekretärina.

Elulugu
-------

Georgadze töötas 1929. aastast traktorijuhina ja traktoribrigaadi brigadirina. 

Ta lõpetas 1934 põllumajanduse mehhaniseerimise tehnikumi ning 1941 Vjatšeslav Molotovi nimelise Moskva Põllumajanduse Mehhaniseerimise ja Elektrifitseerimise Instituudi. 

Alates 1942. aastast oli ta NLKP liige.

Aastatel 1941–1947 töötas ta NSV Liidu Maaharimise Rahvakomissariaadis (hiljem NSV Liidu Põllumajandusministeeriumis) insenerina, peainsenerina, osakonnajuhatajana ning valitsusejuhatajana, 1947–1951 NSV Liidu Põllumajandusministeeriumi Masina-Traktorijaamade Peavalitsuse Taga-Kaukaasia Valitsuse juhatajana.

Aastatel 1951–1953 oli ta Gruusia NSV Põllumajandusministeeriumi (hiljem Gruusia NSV Põllumajandus- ja Varumisministeeriumis) masina-traktorijaamade valitsuse juhataja, maist septembrini 1953 ministri asetäitja ning septembrist 1953 kuni 5. märtsini 1954 põllumajandusminister ning 1. oktoobrist 1953 kuni 5. märtsini 1954 Ministrite Nõukogu esimehe asetäitja. Alates 20. septembrist 1953 oli ta Gruusia KP KK büroo liige. 

18. veebruarist 1954 kuni 8. augustini 1956 oli ta Gruusia Kommunistliku Partei Keskkomitee teine sekretär, 8. augustist 1956 kuni veebruarini 1957 Gruusia NSV Ministrite Nõukogu esimehe esimene asetäitja. 

12. veebruarist 1957 kuni surmani oli ta NSV Liidu Ülemnõukogu Presiidiumi sekretär. 

Ta oli NLKP XXIII kongressi, NLKP XXIV kongressi, NLKP XXV kongressi ja NLKP XXVI kongressi delegaat ning NSV Liidu Ülemnõukogu 4.–10. koosseisu saadik. Ta oli NLKP Keskkomitee liikmekandidaat 8. aprillist 1966 kuni surmani. 

Ta on maetud Moskva Novodevitšje kalmistule.

Autasud
-------

* Lenini orden
* Tööpunalipu orden
* Punatähe orden
* medalid

Välislingid
-----------

* Foto
* Kuulsuste hauad (*vene keeles*)
* Sissekanne saidil knowbysight.info

Mall:JÄRJESTS:Georgadze, Mihhail
**Equagesic** on kesknärvisüsteemi osadele, näiteks talamusele ja limbilisele süsteemile, anksiolüütilist toimet avaldav ravimpreparaat,psühholeptikum. Selle molekulaarvalem on C9H18N2O4 ja mass 218,25 g/mol. 

Equagesic on ravimi tootenimi. Selle ravimi müügiletulekule ei eelnenud kliinilisi ravimiuuringuid.

Equagesic on karbamaadi derivaat. Selle suukaudne tablett sisaldas 200 mg meprobamaati ja 325 mg aspiriini.

Mõne allika kohaselt olevat võitluskunstide õpetaja ja näitleja Bruce Lee kurtnudenne surma peavalu ning saanud näitleja Betty Ting Peilt valuvaigistit Equagesic, mis sisaldas aspiriini ja lihaselõõgastit. Mõne allikate kohaselt surigi Lee ravimiallergiast põhjustatud ajuturse tagajärjel ning lahkamisel tuvastatud marihuaana jäljed tema surma ei põhjustanud.

Viited
------

1. ↑  EQUAGESIC, veebiversioon (vaadatud 21. oktoobril 2017) inglise keeles
2. ↑  Katrin Pauts, Hollywoodi lahendamata saladused: filmitähtede müstilised surmajuhtumid, Õhtuleht, 
18. juuli 2013, veebiversioon (vaadatud 21. oktoobril 2017)
3. ↑  Zofia Stone, *Lee: A Biography*, 2017, veebiversioon (vaadatud 21. oktoobril 2017) inglise keeles

*Selles artiklis on kasutatud ingliskeelset artiklit en:Aspirin/meprobamate seisuga 21.10.2017*.
Gao Gang
**Gao Gang** (lihtsustatud hiina kirjas 高岗 ; traditsioonilises hiina kirjas 高崗; 25. oktoober 1905 Hengshan Shaanxi provints – 17. august 1954 Peking) oli hiina kommunist ja Hiina Rahvavabariigi riigitegelane.

Gao Gang oli pärit talupoja perekonnast. Ta astus Hiina Kommunistlikku Parteisse 1926. aastal. Ta võttis osa partisanivõitlusest. 1935. aastal määrati ta Hiina Punaarmee 15. armeegrupi poliitosakonna juhatajaks. 1937–1945 oli to Shaan-Gan-Ningi piiriala parteikomitee sekretär ja Kirde-Hiina HKP Büroo sekretär. Hiina Kommunistliku Partei 7. kongressil 1945. aastal valiti Gao Gang Hiina Kommunistliku Partei Keskkomitee ja Keskkomitee Poliitbüroo liikmeks. 1945–1949 oli ta Kirde-Hiina (Mandžuuria) HKP Büroo sekretär, Kirde Rahvavalitsuse esimees ja Kirde sõjaväeringkonna poliitiline komissar. 1949–1952 oli Gao Gang Hiina Keskrahvavalitsuse esimehe asetäitja ja 1952–1953 Hiina Vabariigi Riikliku Plaanikomisjoni esimees.

1953. aasta lõpus langes Gao Gang Mao Zedongi silmis ebasoosingusse. 1954. aasta 6. veebruarist kuni 10. veebruarini toimunud Hiina Kommunistliku Partei Keskkomitee istungil süüdistati Gao Gangi ja Rao Shushid fraktsioonilises tegevuses ja nad vabastati oma ametikohtadelt.

Gao Gangi võimult kõrvaldamise põhjuseks võisid olla tema tihedad kontaktid Nõukogude Liiduga.

17. veebruaril 1954 püüdis ta ennast elektriga tappa, kuid see katse ebaõnnestus. Seejärel hoiti teda koduarestis. Sama aasta augustis tegi ta tulemusliku enesetapu unerohutablettidega.

Viited
------

1. ↑  Gao Gang Prabook
2. ↑  The Gao Gang and Rao Shushi Affair 1954 ChinaKnowledge.de
3. ↑  Purges in 1950s China Wilson Center. Digital Archive
4. ↑  Gao Gang[*alaline kõdulink*] Alpha History
5. ↑  Jung Chang, Jan Halliday. Mao : the unknown story. London : Vintage Books, 2006, lk. 473-474
**Eesti NSV Siseministeeriumi 7. osakond** oli Eesti NSV Siseministeeriumi osakond, kriminaaljälituse operatiivtöötajate poolt kontrollitavate või läbitöödeldavate varjatud jälgimisega tegelenud allüksus.

Siseministeeriumis nimetati seda ka "tipa-tapa" osakonnaks. 1970. aastast asuti Tallinna vanalinnas Suur-Karja tänav 10 endise Rekordi poe peal 2 ja 3 korrusel. Sisenemine toimus kontorisse kangi alt Karja tänavalt. Osakonda juhtis pikalt polkovnik Kaasik, kes oli pärit Saaremaalt ja ka miilitsapolkovnik Eduard Jürna, seejärel Valdur Kõdar.

Mustamäel Artelli tänav 12 omati salajast 1 korrusega garaažikompleksi, kus hoiti operatiivsõidukeid, kus asus ka saunakompleks ja ka õppeklass. Eemalt paistis tagasihoidliku asutusena, kus nagu hoitaks mingi ettevõtte-asutuse sõidukeid. Osakond omas operatiiv-konspiratiivkortereid kõigis Eesti suuremates linnades. Omati ka purjekat Pirital aga see likvideeriti joomingute tõttu. Erastati.

Osakonna salastatuse tõttu oli lisaks oma personalitöötaja, fototehnik, tehnik tehnika hoolduseks ja ka 4 garaažikompleksi valvurit ja kaks automehaanikut. Samast osakonnast alustas luurajana oma miilitsa karjääri ka Jüri Pihl. Osakonna töö jätkus edasi Eesti Politsei alluvuses. Peale taasiseseisvumist sai osakonna juhiks Valdur Kõdar. Asetäitjaks Villi Antonis. 1991 alustati venelaste välja vahetamist eestlaste vastu. Paljud venekeelsed siirdusid tööle Pihli juurde KAPOSSE. See pani inimesi imestama, sest suhtumine Eesti Vabariiki oli neil paljuski negatiivne[*viide?*]. Reeglina töötati 3 autoliste brigaadidena. Igas autos kolm luurajat.

Viited
------

1. ↑  Jüri Ehasalu, Lääne luurajad vedasid KGB-d Tallinnas aastaid ninapidi. Kuidas?, maaleht.delfi.ee, 12.03.2016
**Kurt Gielov** (30. oktoober 1895 Pagari mõis – 5. jaanuar 1957 Sydney) oli eesti vaimulik Austraalias.

Kurt Gielov sündis Virumaal Pagari mõisavalitseja Karl Gielovi pojana, isa oli rootslane, ema sakslanna. Koolihariduse sai ta Narva gümnaasiumis. Ta osales Esimeses maailmasõjas ja Vene kodusõjas. Ta saabus abikaasaga Austraaliasse 1927. aastal. Aastal 1929 lõpetas ta Adelaide'i Luterliku Vaimuliku Seminari, ordineeriti õpetajaks 9. jaanuaril 1930 Melbourne'is.

Tööle suunati ta Sydneysse. Pühapäeval, 17. juunil 1934 peetud jumalateenistusele järgnes umbes 120 osalejaga koosolek, kus otsustati asutada eesti luteriusu kogudus. Kurt Gielov valiti vaimulikuks. Esimeseks E.E.L.K. Sydney Jaani koguduse vaimulikuks. Ta oli vaimulikuks aastani 1939, mil puhkenud ilmasõja olukorras ta kui "sakslane" ootamatult interneeriti. Viis aastat hiljem vabanenuna, ei jätkanud ta enam õpetajana. Kurt Gielov suri aastal 1957 61 aastaselt.

Viited
------

1. ↑  Eesti Kirik nr. 1, 1995

Välislingid
-----------

* 
*
**Rannamõisa mõis** (saksa keeles *Strandhof*) oli rüütlimõis Keila kihelkonnas Harjumaal, tänapäeva Rannamõisa küla lähedal Harku vallas Harju maakonnas.

Mõisast on teateid alates 1589.

Viited
------

1. ↑   (vaadatud 22.03.2016)
2. ↑  Rahula ms, www.eki.ee
3. ↑  Rannamõisa mõis Rahvusarhiivi Eesti ala mõisate registris (vaadatud 22.03.2016)

Välislingid
-----------

* Rannamõisa mõis (Keila) Rahvusarhiivi Eesti ala mõisate registris
* Rannamõisa mõis (Keila khk), Kinnistute register Eesti Rahvusarhiivis

Keila kirik
Keila kihelkond

**Kirik**: Keila kirik  

**Pastoraat**: Keila kirikumõis  

**Peamõisad**: Haabersti mõis | Harku mõis | Jõgisoo mõis | Jälgimäe mõis | Keila mõis | Keila-Joa mõis | Klooga mõis | Kumna mõis | Laulasmaa mõis | Lehola mõis | Naissaare mõis | Ohtu mõis | Rahula mõis | Rannamõisa mõis | Saku mõis | Saue mõis | Tuula mõis | Tännassilma mõis | Valingu mõis | Vana-Karjaküla mõis | Vanamõisa mõis | Voore mõis | Vääna mõis | Ääsmäe mõis | Üksnurme mõis  

**Kõrvalmõisad**: Humala mõis | Hüüru mõis | Käesalu mõis | Maeru mõis | Meremõisa mõis | Muraste mõis | Mustamäe mõis | Peetri mõis | Uue-Karjaküla mõis | Vana-Pääla mõis | Viti mõis  

**Poolmõisad**: Koppelmaa mõis | Kuivaveski mõis | Kõltsu mõis | Luka mõis | Niitvälja mõis | Tiskre mõis | Vismeistri mõis  

**Karjamõisad**: Aru mõis | Juuliku mõis | Kalda mõis | Kiisa mõis | Laabi mõis | Laoküla mõis | Lehmja mõis | Nahkja mõis | Pällu mõis | Suur-Aru mõis
**Anton Heidrich** (4. november 1636 Tallinn – 8. mai 1692 Keila) oli Eesti vaimulik.

Ta õppis Tallinna gümnaasiumis. Immatrikuleeriti Tartu Ülikooli 15. veebruaril 1653, Greifswaldi ülikooli 26. augustil 1655, Helmstedti ülikooli 22. juunil 1657 ja Königsbergi ülikooli 16. jaanuaril 1658, ta on õppinud ka Rostocki ülikoolis. Ordineeriti 13. märtsil 1659 õpetajaks.

Ta oli aastatel 1659–1692 (kutsuti 26. jaanuaril 1659) Keila Miikaeli koguduse õpetaja; lisaks oli ta 4. veebruarist 1674 Lääne-Harju praostkonna praost ja 15. veebruarist 1674 Eestimaa konsistooriumi assessor.

Ta koostas matusetrükise piiskop Helwigi abikaasa Elisabeth Herzbergi (*Reval* 1677) ja oli üks autoritest piiskop Helwigi väljaandes *De officio Christ theses theologicae. Proponente et dirigente Jac. Helwigio.* (*Reval*, 1680); andis välja ühepoognalise tabel-katekismuse saksakeelse pealkirjaga: *Erklärung des ganzen Catechismus in einer Tabelle von einem Bogen auf sechs Tage, mit einem Bilde und mit Liedern zur Enklärung.* Reval, 1688 (säilinud Kirjandusmuuseumi arhiivkogus). Kuulus aastal 1682 sinodil moodustatud Uue Testamendi eestikeelse tõlke käsikirja revideerimise komisjoni. Aastast 1685 kuulus Uue Testamendi tõlke revideerija hulka. Ta etendas keskset osa tülis, mis puhkes aastast 1687 Liivimaa ja Eestimaa pastorite vahel eesti kirjakeele ning piiblitõlke pärast. Aastal 1689 esitas ta revideeritud eestikeelse Uue Testamendi puhtakskirjutatult Markuse ja Luuka evangeeliumi.

Isiklikku
---------

Tema vend Johann Heidrich oli Harju-Jaani koguduse õpetaja.

Kirjandus
---------

* Liivi Aarma Põhja-Eesti vaimulike lühielulood 1525-1885 Tallinn 2007
**Boris Bežanitski** (17. aprill 1885 Kraavi, Vana-Antsla vald, Võrumaa – 6. juuni 1949 Võrumaa) oli Eestis tegutsenud vene rahvusest õigeusu köster-kooliõpetaja, vaimulik (ülempreester), praost.

Elulugu
-------

Boris Bežanitski sündis 17. aprillil 1885 Võrumaal Vana-Antsla vallas Kraavi külas preester Vladimir Bežanitski peres. Ta lõpetas Narva Gümnaasiumi 1905. aastal ja õppis aastatel 1905–1909 Peterburi Keiserliku Ülikooli õigusteaduskonnas. 1911. aastal sooritas ta Riia Vaimuliku Seminari juures usuteaduse eksami. 11. märtsil 1911 pühitses Riia ja Miitavi ülempiiskop Joann (Smirnov) ta Emmaste Jumalaema Sündimise kirikus diakoniks ja 12. märtsil 1911 preestriks. Boris Bežanitski jätkas õpinguid Tartu Ülikooli õigusteaduskonnas aastatel 1917–1918. Tallinna ja kogu Eesti metropoliit Aleksander (Paulus) ülendas ta ülempreestriks Pankjavitsa Püha Nikolai kirikus 3. aprillil 1939.

Ülempreester Boris Bežanitski küüditati Pankjavitsast 1945. aastal Kasahstani. Ta naasis Eestisse 1946. aastal, oli Mõniste-Ritsiku Ristija Johannese kiriku esipreester aastatel 1946–1949, Obinitsas 1949. aastal, Võrumaa praost.

Ülempreester Boris Bežanitski suri Võrumaal 6. juunil 1949 ja maeti Ritsiku kalmistule.

Kiriklikud autasud
------------------

* puusaehe (1915)
* teenistusmüts (1917)
* kamilavka (1921)
* kuldrist (1926)
* Püha Piiskop Platoni ordeni III järk (1926)
* palitsa (1941)

Teenistuskäik köster-kooliõpetajana
-----------------------------------

* köster-kooliõpetaja Tallinna Kopli Püha Nikolause koguduses (1909–1911)

Teenistuskäik preestrina
------------------------

* pr Emmaste Jumalaema Sündimise koguduses (1911–1913)
* pr Kullamaa Püha Nikolai koguduses (1913–1920)
* pr Risti Jumalailmumise koguduses (1919; kogudust hooldav)
* pr Uduvere Apostel Jakobi koguduses (1920–1932)
* pr Kergu Püha Suurkannataja Sinaiida koguduses (1929)
* pr Pankjavitsa Püha Nikolai eesti koguduses (1932–1935)
* pr Luhamaa Pühavaimu koguduses (1936–1937; 1942–1943; 1948)
* üpr Pankjavitsa Püha Nikolai eesti koguduses (1940–1945)
* üpr Meeksi Ristija Johannese koguduses (1949)

Isiklikku
---------

Boris Bežanitski pere: abikaasa Evgenia Bežanitski (Kams), nende lapsed: Vladimir (sünd 1912), Nikolai, Boris (1923–2013)

Vaata ka
--------

* Vladimir Bežanitski
* Pankjavitsa
* Mõniste Muuseum

Viited
------

1. 1 2 3  "Boris Bežanitski". *Eesti Apostlik-Õigeusu Kiriku vaimulike andmebaas*. Vaadatud 07.04.2017.
2. ↑  "Boris Bežanitski". *Eesti Apostlik-Õigeusu Kiriku köstrite ja koorijuhtide andmebaas*. Vaadatud 07.04.2017.
Oliver Lauridsen 2015. aastal Lehigh Valley Phantomsis mängimas
**Oliver Holton Lauridsen** (sündinud 24. märtsil 1989 Gentofte vallas) on Taani jäähokimängija, kes mängib kaitsjana Soome kõrgliigaklubis HC TPS.

Aastatel 2008–2011 mängis ta USA-s Minnesota osariigis St. Cloud State University jäähokimeeskonnas.

2009. aastal valis Philadelphia Flyers ta NHL-i *draft* '​is 196. valikuna. 2011. aastal asus ta mängima American Hockey League'is (AHL) Flyersi noorteklubis Adirondack Phantoms. 30. märtsil 2013 debüteeris Lauridsen NHL-is mängus Boston Bruinsi vastu. Hooajal 2012–13 osales ta NHL-is 15 põhihooaja mängus, lõi kaks väravat ja andis ühe väravasöödu. Pärast seda pääses ta järgmise kahe aasta jooksul NHL-is väljakule vaid korra, mängides üle jäänud aja AHL-is.

Hooajal 2015–16 mängis Lauridsen Rootsi kõrgliigaklubis Frölunda HC. Ta võitis sel hooajal klubiga nii Rootsi meistrivõistlused kui ka Jäähoki Meistrite Liiga. Aastatel 2016–2020 mängis ta KHL-is Jokerite ridades.

2020. aasta aprillis sõlmis ta kolmeaastase lepingu Rootsi kõrgliigaklubiga Malmö Redhawks.

Lauridsen osales Taani jäähokikoondise koosseisus maailmameistrivõistlustel esmakordselt 2013. aastal. Ta kuulus Taani koondisse ka 2022. aasta taliolümpiamängudel.

Tema noorem vend Markus Lauridsen on samuti jäähokimängija.

Välislingid
-----------

* Oliver Lauridsen NHL.com lehel
* Oliver Lauridsen hockeydb.com lehel
**Mikko-Sakari Koivu** (sündinud 12. märtsil 1983 Turus) on Soome endine jäähokimängija (keskründaja).

Ta alustas klubikarjääri kodulinnaklubis HC TPS, mille meeskonnas debüteeris ta Soome kõrgliigas hooajal 2000–01

2001. aastal valis Minnesota Wild ta NHL-i *draft* '​is kuuenda valikuna. Wildi meeskonda kuulus ta alates hooajast 2005–06. Kokku mängis ta Wildis viisteist hooaega. Wildi kapteniks sai ta esimest korda 2008. aastal. Püsivalt oli ta Wildi kapten aastatel 2009–2020. Koivu on Wildi läbi aegade resultatiivseim (709 punkti) ja enim väravasööte andnud mängija (504). Tema edukaim hooaeg Wildis oli 2009–10 (22+49).

2020. aasta oktoobris sõlmis ta üheaastase lepingu Columbus Blue Jacketsiga, kuid 2021. aasta veebruaris otsustas ta sportlaskarjääri lõpetada.

2000 tuli ta juuniorite maailmameistriks ja 2011 maailmameistriks Soome koondise kaptenina. 2006. aasta taliolümpiamängudel Torinos võitis ta Soome koondisega hõbemedali ja 2010. aasta taliolümpiamängudel Vancouveris pronksi.

Tema vanem vend on Saku Koivu.

Viited
------

1. ↑  "CBJ C Mikko Koivu Announces Retirement". NHL.com. 9.2.2021. Vaadatud 10.2.2021

Välislingid
-----------

* Mikko Koivu NHL.com lehel
* Mikko Koivu hockeydb.com lehel
**Olvi Pint** (sünninimi **Olvi Walter**; 25. juuni 1914 Voka – 2. oktoober 1997 Thunder Bay) oli esimene Eesti Evangeeliumi Luteriusu Kiriku naisvaimulik. 

Ta õppis Voka algkoolis Virumaal, keskhariduse sai ta Tallinnas. Omandas aseõe kutse, töötas Tallinna Keskhaigla juures, õppis Tallinna Konservatooriumi Riiklikus Lavakunstikoolis ja töötas ka Konsistooriumi juures. Põgenes 1944. aastal Saksamaale Baierisse, kus leidis tööd kudumisvabrikus. Pärast Saksamaa kapituleerumist töötas halastajaõena UNRRA põgenikehaiglais Wiesbadenis ja Hanaus. 

Kanada pealinna jõudis ta märtsis 1948, töötades algul majaabilisena, hiljem kassiirina toidukaupluses, pühendades vaba aja eesti kogudusele ja Eesti Seltsile. Pärast abiellumist 1958. aastal asus Põhja-Ontariosse Thunder Bay linna, kus lõpetas 1967. aastal Lakeheadi Ülikoolis (Lakehead University) "Drama and Arts" kursuse ja kuulus Thunder Bay linnateatri koosseisu. Pärast abikaasa surma 1977. aastal õppis ta Uut ja Vana Testamenti Confederation College'i juures. 1978. aastal registreerus äsjaasutatud E.E.L.K. Usuteadusliku Instituudi üliõpilaseks Torontos, mille kursuse lõpetas 1981. aastal, misjärel teenis Thunder Bay kogudust praost Andres Tauli juhendamisel. Olvi Pint ordineeriti esimese väliseesti naisena õpetajaametisse 11. novembril 1984.

Olvi Pint teenis Thunder Bay kogudust aastatel 1984–1997.

Viited
------

1. ↑  Konrad Veem Eesti Vaba Rahvakirik Dokumentatsioon ja leksikon EVR Stockholm 1988
2. ↑  Eesti Kirik nr. 4. 1984

Välislingid
-----------

* Olvi Pint TLÜAR väliseesti isikud
Kevin Shattenkirk 2014. aastal St. Louis Bluesi särgis
**Kevin Michael Shattenkirk** (sündinud 29. jaanuaril 1989 New Rochelle'is New Yorgi osariigis) on USA jäähokimängija, kes mängib kaitsjana NHL-i klubis Boston Bruins.

Aastatel 2007–2010 mängis Shattenkirk kolm hooaega Bostoni Ülikooli meeskonnas.

2007. aastal valis Colorado Avalanche ta NHL-i *draft* '​is 14. valikuna. NHL-is debüteeris ta Avalanche'i meeskonnas 4. novembril 2010 mängus Vancouver Canucksi vastu. 2011. aasta veebruaris liitus ta St. Louis Bluesiga.

Hooaja 2012–13 esimeses pooles toimunud NHL-i tööseisaku ajal mängis ta Soome kõrgliigaklubis TPS.

2017. aasta veebruaris siirdus Shattenkirk Washington Capitalsi. Sama aasta juulis liitus ta New York Rangersiga. Pärast hooaega 2018–19 lõpetas Rangers temaga lepingu. Seejärel sõlmis Shattenkirk aastase lepingu Tampa Bay Lightningiga. 2020. aastal võitis ta Lightningiga Stanley karika.

2020. aasta oktoobris sõlmis ta kolmeaastase lepingu Anaheim Ducksiga. 2023. aasta juulis sõlmis ta üheaastase lepingu Boston Bruinsiga.

2015. aastal valiti Shattenkirk NHL-i tähtede mängule.

Shattenkirk on kuulunud USA jäähokikoondisse 2011. aasta maailmameistrivõistlustel ja 2014. aasta taliolümpiamängudel.

Viited
------

1. ↑  "Ducks sign Kevin Shattenkirk to three-year, $11.7 million contract". Sportsnet.ca. 9.10.2020. Vaadatud 14.1.2021
2. ↑  "Bruins announce July 1 transactions". Boston Bruins. 1. juuli 2023. Vaadatud 1. juulil 2023.

Välislingid
-----------

 Kevin Shattenkirk – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
* Kevin Shattenkirk nhl.com lehel
* Kevin Shattenkirk hockeydb.com lehel

| * v
* r
Boston Bruins |
| --- |
| 
**Väravavahid**: Jeremy Swayman **·** Linus Ullmark |
| 
**Kaitsjad**: Brandon Carlo **·** Derek Forbort **·** Matt Grzelcyk **·** Hampus Lindholm **·** Charlie McAvoy **·** Ian Mitchell **·** Kevin Shattenkirk **·** Parker Wotherspoon |
| 
**Ründajad**: John Beecher **·** Jesper Boqvist **·** Patrick Brown **·** Charlie Coyle **·** Jake DeBrusk **·** Trent Frederic **·** Morgan Geekie **·** Danton Heinen **·** Jakub Lauko **·** Milan Lucic **·** Brad Marchand **·** David Pastrňák **·** Matthew Poitras **·** Oskar Steen **·** James van Riemsdyk **·** Pavel Zacha |

Mall:Stanley karikas 2020