recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Vaba sisu** (inglise keeles *free content*, *libre content*, *free information*) on mistahes loodud tarbeobjekt, kunstiteos või muu loometegevuse produkt, mis vastab vabakultuuri teoste definitsioonile.

Definitsioon algatati 2006. aastal ning täpsustab Creative Commons litsentside poolt loodud raamistikku, definitsiooni edasiarendus on avatud teadmuse definitsioon, mis püüab hõlmata vaba sisu kunstiteostest andmete ja tarkvara lähtekoodini.

Vabakultuuri teoste definitsioonile vastab näiteks Creative Commons "autorile viitamine" ja "jagamine samadel tingimustel" piirangutega sisu, täiendavad piirangud teevad sisu mitte-vabaks. Vikipeedia vastab vaba sisu nõudmistele.

Definisioonis märgitud õigused ja piirangud
-------------------------------------------

Vabakultuuri teose definitsiooni järgi on tegu teostega, mille puhul ei ole märkimisväärseid õiguslikke piiranguid inimeste vabadusele:

* kasutada sisu ja sellest kasu saada;
* uurida sisu ja rakendada uurimisel õpitut;
* luua ja levitada sisust koopiaid;
* muuta ja täiendada sisu ning levitada sellest tuletatud teoseid.

Vabakultuuri teoste jaoks lubatud piirangute hulka kuuluvad:

* nõue tuua teose levitamisel ära selle autorid;
* nõue teose levitamisele algse litsentsi või ühilduva litsentsi all (nn "jagamine samadel tingimustel").

Sõltuvalt teose iseloomust ei pruugi teos olla vaba, kui teose puhul pole tagatud:

* ligipääsu teose algandmetele;
* avaldamisel kasutatud vormingu avatust;
* tehniliste piirangute või kaitsemeetme puudumist;
* muud piirangud nagu patendid, koormavad lepingud, privaatsustingimused jne.

Vabakultuuri teosed pole ühildatavad järgmiste piirangutega:

* tuletatud teoste keeld;
* ärilise kasutuse keeld;
* soovimatu poliitilise kasutuse keeld;
* keeld kasutada väljaspool arenguabi konteksti;
* piirangud tuletatud teoste reklaamimisele, nt reklaamis kõigi autorite nimetamine.

Vaata ka
--------

* Vabakultuuri liikumine
* Avatud teadmus
* Avatud õppematerjalid
* Avalik omand
* Vaba tarkvara
* Creative Commons

Viited
------

1. ↑  "Resolution:Licensing policy". *Wikimedia Foundation Governance Wiki*. Vaadatud 21. märts 2020.
Pedele mõis 1904. aasta kaardil. Väljavõte kaardilt "Wegekarte des Walkschen Kreises mit den Kirchspiels- und Gutsgrenzen" (1904). Mõisa valdused on kaardil tähistatud numbriga 17
**Pedeli mõis**, ka **Pedele mõis** (saksa keeles *Peddeln*, varem *Seiershof*, läti keeles *Pedeles muiža*), oli rüütlimõis Liivimaal Valga kreisis Härgmäe kihelkonnas. Mõisasüda jääb tänapäevase haldusjaotuse järgi Valka piirkonda Valka valda Pedele külla.

Ajalugu
-------

Sealsed valdused olid osa Härgmäe ordulinnuse linnuseläänist. Härgmäe mõisast eraldati see koos Annase mõisaga, kui Hans Conrad Wilhelm Ungern-Sternberg need Johann Dietrich Hornile pantis. Too loovutas aastal 1821 oma pandiõigused 17 400 taalri ja 23 000 rubla eest Otto Eduard Ernst Maydellile. 

Otto Eduard Ernst Maydell pantis mõisad 69 500 rubla eest koos Paju mõisaga aastal 1827 kreisisaadik Gustav Eduard von Richterile. Richter loovutas 27 500 rubla eest õigused Pedeli ja Annase mõisale aastal 1835 Friedrich von Grochowskyle. Too sai ka aastal 1839 mõisate pärisomanikuks ja müüs need siis aastal 1850 August Robert von Voigtile, saades nende eest 44 000 rubla.

Mõisa suurus
------------

Bienenstammi andmetel oli mõisa suurus 1816. aastal 3 ja 1/2 adramaad, sellele allus 63 mees- ja 102 naishinge. Aastal 1734 oli mõisa suurus (koos Härgmäe, Annase ja Hoomuli mõisaga) 22 ja 7/8 adramaad. Aastal 1758 oli mõisa suurus 3 ja 1/2 adramaad, aastal 1823 aga 3 ja 1/4 adramaad. Aastal 1832 oli mõisal adramaid sama palju, aastal 1881 oli neid aga 5 ja 63/80, lisaks allus mõisale 6 ja 49/80 adramaad mõisatele kuuluvate talude valduses.

Karjamõis
---------

Pedeli mõisal oli üks karjamõis, mis asus Bērzis (*Charlottenthal*).

Viited
------

1. ↑  Materialien zu einer Geschichte der Landgüter Livlands, Volume 1, Heinrich von Hagemeister, lk 289-290
2. ↑  Stryk, Leonhard von. Beiträge zur Geschichte der Rittergüter Livlands. Zweiter Teil. Der lettische District. Dresden: Druck von Albanus´schen Buchdruckerei, 1885, lk 353-354.
3. ↑  Bienestamm, H. von. Geographischer Abriss der drei deutschen Ostsee-Provinzen Russlands, oder der Gouvernemens Ehst-, Liv- und Kurland. Riga: Deubner, 1826, lk 272.
4. ↑  Hagemeister, Heinrich von. Materialen zu einer Geschichte der Landgüter Livlands. Erster Theil. Riga: Eduard Frantzen´s Buchhandlung, 1836, lk 288.
5. ↑  Stryk, Leonhard von. Beiträge zur Geschichte der Rittergüter Livlands. Zweiter Teil. Der lettische District. Dresden: Druck von Albanus´schen Buchdruckerei, 1885, lk 352.

Härgmäe kirik
Härgmäe kihelkond

**Kirik**: Härgmäe kirik  

**Pastoraat**: Härgmäe kirikumõis  

**Peamõisad**: Annase mõis | Hoomuli mõis | Härgmäe mõis | Kogenbergi mõis | Kureli mõis | Pedeli mõis | Turna mõis | Uue-Kaarküla mõis | Vana-Kaarküla mõis | Viigandi mõis  

**Karjamõisad**: Aistiltiņi mõis | Annakalnsi mõis | Apši mõis | Ārņi mõis | Bērzise mõis | Kusene mõis | Labarti mõis | Lībieši mõis | Meschjahni mõis | Muischneeki mõis | Pakulsi mõis | Platzbergi mõis | Saliņase mõis | Silamuiža mõis | Skrūvesmuiža mõis | Staļļmuiža mõis | Vērtmuiža mõis |
**Karl-Artur Korsar** (sündinud 20. märtsil 1989) on eesti rõivadisainer.

Elukäik
-------

Karl-Artur Korsar kasvas üles Tartus. 19-aastaselt kolis ta Tallinna, et õppida Eesti Kunstiakadeemias tekstiilidisaini. Peale sealt tehniliste teadmiste sai ta sealt kaasa ka kire prinditehnoloogia vastu. Pärast õpinguid töötas Karl-Artur Korsar viis aastat vabakutselisena Londonis, Melbourne'is ja Sydneys. Praegu töötab ta nii Tallinnas kui ka Berliinis.

KarlKorsar
----------

KarlKorsar on tekstiilidisaini bränd, mille eestvedajaks on Karl-Artur Korsar. Bränd kasutab julgeid värve, mängulisi mustreid, kõrge kvaliteediga Itaaliast pärit kangaid ja Eesti rätsepatööd. Iga muster on ainulaadselt käsitsi või digitaalselt valminud. Brändi mõte on luua mustreid, mis poleks mõjutatud trendidest, vaid oleksid ajatud kangaid, mis annaksid aimu Karl Kolsari mõttemaailmast. Bränd loob kirevaid ja isikupäraseid teoseid. Karl Korsari visioon on luua riideid, mille kandjad saaksid nendega ennast välismaailmale väljendada. Tema loomingut iseloomustab detailirohkus.

The Korsars
-----------

Disaineritest õde ja vend Karl-Artur Korsar ja Hanna Korsar lõid koos elustiilibrändi. The Korsars brändi loomingust võib leida nii kodusisustust, rõivaid, siidrätte kui ka aluspesu. Mõlemad olid oma brändide kallal töötanud juba aastaid ja ka eelnevad projektid olid neid pannud koostööd tegema. Karl-Artur tegeleb firmas eelkõige prindi ja kangastega ning õde Hanna vormiga. Brändile sobiva nime leidmisel lähtuti sellest, et selles peaks kindlasti olema Korsar, kuna see kõlab hästi ja see nimi oli ka mõlema poolt juba ülestöötatud. The Korsar on suuresti suunatud ekspordile. Nad annavad aastas kaks korda välja pret-a-porter-kollektsiooni. Bränd erineb mõlema enda firmast just selle poolest, et The Korsars ei piirdu ainult rõivastusega, vaid pakub ka kodusisustust ja aksessuaare. The Korsarsi üks kindlatest põhimõtetest on see, et rõivaid valmistavaid inimesi koheldakse lugupidavalt ja väärikalt. See innustab firmat tegema koostööd ainult nende tarnijatega, kelle jaoks on samuti olulised jätkusuutlikud töökohad, mis säilitavad looduskeskkonda.

Perekond
--------

Tema õde Hanna Korsar töötab samuti rõivadisainerina. Karl leidis tee disainini tänu emale, kellel oli kodus ateljee, kus nad õega juba väiksest peale aega veetsid. Karlil ei olnud palju kannatust õmblemiseks, aga talle meeldis palju joonistada ja visandada.

Tunnustus
---------

Igal aastal annab Eesti Disainiasutus välja autasusid silmapaistvatele disaineritele. Karl-Artur Korsar sai 2018. aastal SÄSI ehk noore toote-, moe- või tekstiilidisaineri auhinna.

Viited
------

1. ↑  "Persoonilugu". Vaadatud 08.04.2020.
2. 1 2  "Karlkorsar koduleht". Originaali arhiivikoopia seisuga 26.09.2020. Vaadatud 08.04.2020.
3. ↑  Heidi Toome (22.01.2019). "The Korsars". *Mood.ee*. Vaadatud 08.04.2020.
4. ↑  "The Korsars". Vaadatud 08.04.2020.
5. ↑  Kaisa Tooming (09.02.2017). "Karl Korsarist". *anditshappening.ee*. Vaadatud 08.04.2020.
6. ↑  Kaisa Tooming (09.09.2018). "SÄSI 2018". *anditshappening.ee*. Vaadatud 08.04.2020.
Prudential Center (2008)
**Prudential Center** on mitmeotstarbeline sisehall Ameerika Ühendriikides New Jersey osariigis Newarki keskses äripiirkonnas.

See avati 2007. aastal ning on koduks National Hockey League'i (NHL) jäähokiklubile New Jersey Devils ja Seton Halli Ülikooli korvpallimeeskonnale. Jäähokimängude ajal mahutab Prudential Center 16 514 pealtvaatajat ja korvpallimängude ajal kuni 18 711 pealtvaatajat. Fännid ja spordikirjanikud on pannud areenile hüüdnimeks "The Rock", viidates Gibraltari kaljule, mis on finantsettevõtte Prudential Financiali logol. Prudential Financialile kuuluvad halli nimeõigused ja selle peakorter asub hallist jalutuskäigu kaugusel.

2013. aasta detsembris oli areen aruandeaasta tulude poolest riigis kolmandal ja rahvusvaheliselt üheksandal kohal.

Aastatel 2005–2007 ehitatud hoone maksumus oli 375 miljonit USA dollarit. Hoone projekteeris HOK Sport (nüüd Populus) ja fassaadi kujundas Morris Adjmi Architects. Hoone omanik on Newarki linn.

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Prudential Center** |

* Prudential Centeri koduleht
Pammana **rannapatarei nr 197** (IV-100/51-mm) oli Saare maakonnas Saaremaa vallas Pammana poolsaarel asunud NSV Liidu Balti laevastiku Läänemere rajooni rannakaitse rannakaitsepatarei.

Pammana poolsaar
----------------

Pammana poolsaar on Saaremaa põhjapoolseim osa. Poolsaart ümbritseb Soela väin. Poolsaarega piirneb mitu väikest saart (Pakulaid; Pihlalaid; Väikekuiv; Suurkuiv). Suurem osa Pammana poolsaarest on kaetud metsaga. Poolsaarel on kolm küla (Pammana, Murika ja Soela).

Pammana rannapatarei
--------------------

100 mm B-34 Lennusadama muuseumis

Pammana rannakaitse patareis hakati looma 1939. aastal ning tööd lõpetati umbes 2 aastat hiljem. Patarei ehitati Teise maailmasõja eel. Patarei ehitati NSV Liidu poolt baaside lepingu alusel kindlustamaks Balti laevastiku Läänemere rajooni rannakaitset. Pammana rannakaitsepatarei kuulus Saaremaa rannakaitse sektori 206. suurtükidivisjoni patareide koosseisu (Pammana rannakaitsepatarei nr 197).Patareis oli algul neli suurtükki, hiljem 2. Pammana patareis (nr 167) oli algul neli 100 mm suurtükki. Allikates on nende laialipaigutamises lahknevusi: on andmeid, et kaks suurtükki 2-100/51 mm («Ориссарская оборонительная позиция») paigutati Triigi ninale või Pulli pangale Taaliku sadama lähedusse («батарея Трииги» или «батарея Таалику»). Teine allikas kinnitab 4-100/51 mm patarei olemasolu Pulli pangal.

Sümbolite (IV-100/51) tähendus kahuripatarei nimes:

* IV/II – kahurite arv patareis. Kokku oli rannakaitsepatareis nr 197 («батарея Паммана») neli, B-34 suurtükki
* 100 – kahurite kaliiber tollides/millimeetrites
* 51 – suurtükitoru pikkus kaliibrites

### Suuline informatsioon Pammana rannapatarei kohta

Pammana rannapatareis asus 4 Nõukogude Liidu sõdurite ehitatud suurtükipesa. Suurtükipesades asusid 130/50 mm B-13 1936 kahurid. Kahurite liikumisulatus oli 180 kraadi ning laskekaugus küündis veerandsaja kilomeetrini. Kahurimürsk kaalus umbes 50 kilo. Patareis tegutses sadakond sõdurit ning kasarmuid oli patareis kokku kolm. Kasarmud olid ehitatud palkidest ning kaevatud pooleldi maa sisse. Kahurite vahel oli võimalik varjatult liikuda mööda kaevikuid. Lisaks oli patareis laskemoona ladu, mis pandi Nõukogude Liidu sõdurite taganedes põlema. 2017. aasta seisuga on säilinud Pammana rannapatareist vaid kasarmu endised asukohad ja suurtükipesade varemed.

Pärast Teist maailmasõda moodustati Pammana poolsaare Murika küla piirkonnas 130 mm Murika rannapatarei ja 8 km edela pool Kõruse 127 mm patarei.

Viited
------

1. ↑  *EE 12. köide*. 2003. Lk 401.
2. 1 2  "Balti laevastiku Läänemere rajooni rannakaitse".
3. ↑  Meelis Maripuu, Koguteos Saaremaa. Tallinn 2007. lk 305-344
4. ↑  Murika 130 mm rannapatarei Saaremaa vallas Saare maakonnas, Projekt „Eesti 20. sajandi (1870–1991) sõjalise ehituspärandi kaardistamine ja analüüs". Koostajad: Ain Tähiste, Mart Mõniste. Kärdla 2018
5. ↑  Kõruse 127 mm patarei ja linnak Saaremaa vallas Saare maakonnas, Projekt „Eesti 20. sajandi (1870–1991) sõjalise ehituspärandi kaardistamine ja analüüs". Koostajad: Ain Tähiste, Mart Mõniste. Kärdla 2018
**Keelatud linn** (紫禁城; *Zǐjinchéng* või 故宫 *Gùgōng*) on hoonetekompleks Hiinas Pekingis, kus oli Mingi ja Qingi dünastiate ajal Hiina keisririigi keskus (keisri perekonna eluruumid ja osa valitsuse ametiruume). Praegu asub kompleksis Paleemuuseum.

Ehitatud aastatel 1406–1420, koosneb see 980 hoonest umbes 10 000 ruumiga, siseõuedest ja aedadest ning hõlmab 720 000 ruutmeetrit. Kompleks esindab traditsioonilist Hiina arhitektuuri ning on mõjutanud arhitektuurilist arengut Ida-Aasias ja mujal. Keelatud linn arvati 1987. aastal UNESCO kultuuripärandi nimekirja ning see on maailma suurim vanade puitehitiste kompleks. Keelatud linn on põhja-lõunasuunaline, ristkülikukujulise põhiplaaniga ning ümbritsetud 9 m kõrguse müüri ja laia vallikraaviga. Müüri taga asuvad sümmeetriliselt paleed, väravad, õued, kanalid ja aiad.

Keisririigi lagunemisel 1912. aastal jäeti keelatud linn kukutatud keisri ja ta pere elukohaks ning Hiina vabariigi valitsus alustas tööd naabruses asunud Dongnanhai piirkonnas. 1924. aastal visati keiser ja ta pere keelatud linnast välja, ala muudeti muuseumiks ja avati külastajatele. Valitsus jäi Dongnanhaisse ja on seal tänini. 

Paleemuuseum on üks maailma kõige rohkem külastatud muuseume. Selle kogudesse kuulub ligi kaks miljonit eset, raamatut ja dokumenti. Paljud Paleemuuseumi esemed evakueeriti II maailmasõja ja Hiina kodusõja aegu Pekingist ning osa neist on praegu eksponeeritud Taipei Paleemuuseumis Taiwanis.

Viited
------

1. ↑  "Palace Museum". *Hiina riigi ametlik infoveeb*. 31. märts 2017. Vaadatud 13. november 2023.
2. ↑  "UNESCO World Heritage List: Imperial Palaces of the Ming and Qing Dynasties in Beijing and Shenyang" UNESCO, vaadatud 4.05.2007

Välislingid
-----------

* Paleemuuseumi koduleht
* Paleemuuseumi interaktiivne virtuaaltuur
* Keelatud linna ja Paleemuuseumi teave Hiina riigi veebisaidil
**Rudolf von Willemoes-Suhm** (11. september 1847 Glückstadt – 13. september 1875 Mikroneesia) oli Schleswig-Holsteinist pärit saksa loodusteadlane, kes osales Challengeri ekspeditsioonil. Ta liitus merereisiga viimasel hetkel ning hakkas uurima vähilaadseid, kuid suri laeval nahapõletikku.

Noorus
------

Taani päritolu Preisi riigiametniku Peter Friedrich von Willemoes-Suhmi abielust Mathilde Ida Albertine'iga sündis vanima pojana Rudolf.

Haridus ja akadeemilisus
------------------------

Esmase koolihariduse sai ta Wandsbekist ja õppis hiljem Hamburgis asuvas Johanneumis, kus läbis abituuriumi aastal 1866. Ta kirjeldas kooli kõrvalt linnustikku Jüüti poolsaarel ja Põhja-Saksa madalikul. 

Bonni Ülikooli juuraõpingute järel suundus ta Münchenisse tudeerima zooloogiat, mida juhendas professor Karl von Siebold. 1869. aasta aprillist jätkas ta õpinguid Göttingeni Ülikoolis, kus kaitses doktoritööd.

1870. aastal kolis ta Kieli, kus professor Karl von Kupfferiga kogus isendeid kohalikust lahest. Ta analüüsis isendeid loengute pidamise õiguseks ülikoolis. Münchenis hakkas ta loenguid pidama aasta hiljem.

Ekspeditsioonid
---------------

1872. aastal suundus ta Phønixi laeval taanlastega Fääri ekspeditsioonile, mille käigus kirjeldas sealseid hulkharjasusse ja selgroogseid. Šoti pealinna Edinburghi sadamas Leithis peatudes värbas Charles Wyville Thomson ta Challengeri ekspeditsioonile. Ekspeditsioonil, mis lahkus veel samal aastal, suri ta aga Hawaii saarte ja Tahiti saare vahel roosi ning maeti Vaiksesse ookeani.

Mälestuse jäädvustamine
-----------------------

Tema järgi on nimetatud *Willemoesia* perekond bioloogias, Suhmi saar ja Suhmi abüssaalne tasandik.

Ta pälvis postuumselt Challengeri medali.

Viited
------

1. ↑
**Johann Urb** (sündinud 24. jaanuaril 1977 Tallinnas) on eesti päritolu Ameerika Ühendriikide näitleja ja endine modell.

Ta on mänginud mängufilmides "Zoolander", "Ükssarvik" ja "Kuum ja kole" ning telesarjades "Mägi", "CSI: New York", "Kaaskond", "Til Death", "Kõmulehe raisakotkad" jm.

Elulugu
-------

Johanni vanemad on muusik Tarmo Urb ja Maris Urb. Kümneselt kolis Johann ema ja tolle soomlasest abikaasaga Soome, kus nad elasid mitmes väikelinnas ja seejärel Tamperes. Nõukogude Liidu päritolu tõttu koges Johann koolikiusamist ja põdes masendust. 14-aastaselt hakkas harrastama meditatsiooni. 16-aastaselt külastas ta üksi oma isa Ameerika Ühendriikides ja läbis Topanga mäel seenesöömise tseremoonia. Modellitööni jõudis ta isa sõbra arvustuse tõttu ja ema suunamisel. Modellitööd alustas Soomes eesmärgiga koguda raha isa uuesti külastamiseks. 17-aastaselt kolis Johann isa juurde Ameerika Ühendriikidesse ja tegi New Yorgis modellitööd (päevateenistus 3000–7000 dollarit), mis viis ta lõpuks näitlemise juurde. New Yorgis õppis ta näitlemist Lee Strasburgi teatriinstituudis.

Osaline filmograafia
--------------------

### Filmid

* "Zoolander" (2001) – Mugatu ihukaitsja
* "Fear of Feathers" (2003) – Hunk
* "All In" (2006) – Jake
* "Toxic" (2007) – Greg
* "Pangarööv" ("The Bank Job" 2007) – Brandon
* "Strictly Sexual" (2008) – Joe
* "The Hottie and the Nottie" (2008) – Johann Wulrich
* "2012" (2009) – Saša
* "Resident Evil Retribution" (2012) – Leon S. Kennedy

### Telesarjad

* "Miss Kohting" ("Miss Match", David, 1 osa, 2003)
* "CSI: New York" (Brad Tustin, 1 osa, 2004)
* "Mägi" ("The Mountain", Travis Thorson, 13 osa, 2004-2005)
* "Kaaskond" ("Entourage", Ken, 1 osa, 2006)
* "'Til Death" (Greg, 2 osa, 2006)
* "Dirt" (Johnny Gage, 4 osa, 2007)
* "Knight Rider" (Skyler Rand, 1 osa, 2008)
* "Perepea" ("Family Guy", Suursaadik, Hooaeg 11, osa 16, 2013)

Isiklikku
---------

Johann Urbi isa ja onu on vendadest muusikud Tarmo Urb ja Toomas Urb. 
Johann Urb on alates 2012. aastast abielus Racheliga.

Urbil on Eesti ja Ameerika Ühendriikide kodakondsus. Ta on olnud modell moefirmade Versace, Abercrombie & Fitchi, Polo Ralph Laureni, Valentino reklaamikampaaniates ning moeetendustel New Yorgis, Pariisis, Milanos, Londonis.

Urb harrastab meditatsiooni ja joogat. Ta on välja mõelnud püramiidhingamise. Ta õpetab alates 2012. aastast koos abikaasa Racheliga paarisuhtlust.

Viited
------

1. 1 2 3 4 5 6  Lellep, Triin (24. jaanuar 2023). "KROONIKA ARHIIVIST | Hollywoodis modellina leiba teeninud Johann Urb: tegin 20 päeva tööd ja sain sada tuhat dollarit kätte". *Kroonika*. Originaali arhiivikoopia seisuga 24. jaanuar 2023. Vaadatud 24. jaanuaril 2023.
2. ↑  "Enesetäiustamise ihalus viis eesti mehe Hollywoodi (Postimees, 3.07.2005)". Originaali arhiivikoopia seisuga 8.10.2009. Vaadatud 27.04.2007.
3. ↑  "Kõige urbaniseerunum Urb (Eesti Ekspress, 28.09.2004)". Originaali arhiivikoopia seisuga 27.09.2007. Vaadatud 28.04.2007.
4. ↑  "Eestlaste märulifilm leidis USAs levitaja (Postimees, 3.10.2006)". Originaali arhiivikoopia seisuga 2.05.2008. Vaadatud 28.04.2007.

Välislingid
-----------

* Johann Urb andmekogus IMDb (inglise)
Lipp
Vapp
Vestfaal (punane) Preisi kuningriigis Saksa keisririigis
**Vestfaali provints** (saksa *Provinz Westfalen*) oli Preisi kuningriigi ja Preisimaa vabariigi provints aastatel 1815–1946. Provintsi pealinn oli Münster.

Ajalugu
-------

Napoleon Bonaparte asutas Vestfaali kuningriigi, mis oli Prantsuse esimese keisririigi vasallriik, aastatel 1807–1813. See riik jagas vaid nime ajaloolise piirkonnaga, sisaldades peamiselt Hesseni ja Ostfaali piirkondi ja vaid suhteliselt väikest osa Vestfaali piirkonnast.

Kuigi Preisimaal oli pikka aega olnud territoorium Vestfaalis, eelistas kuningas Friedrich Wilhelm III esmalt liidendada Saksimaa kuningriigi. Alles Viini kongressil aastal 1815 otsustati, et luuakse Vestfaali provints. Provints moodustati järgnevatest territooriumidest:

* piirkonnad Vestfaalis, mis olid Preisi võimu all juba enne aastat 1800 (Mindeni vürstkond ning Marki, Ravensbergi ja Tecklenburgi krahvkonnad)
* Münsteri piiskopkonna ja Paderborni piiskopkonna omandas Preisimaa aastatel 1802–03
* väike Limburgi krahvkond, omandati aastal 1808
* Vestfaali hertsogkond, läks Preisi võimu alla pärast Viini kongressi. Hertsogkonna põhjapoolsed osad, sealhulgas Osnabrück, said Hannoveri ja Oldenburgi osadeks
* Sayn-Wittgensteini vürstkonnad Hohenstein ja Berleburg koos Nassau-Siegeni vürstkonnaga (aastal 1817)

Aastal 1816 viidi Esseni kreis üle Reini provintsi.

Majandus
--------

1907
18 % põllumajandus
59 % tööstus
11 % kaubandus

Pärast teist maailmasõda
------------------------

Pärast teise maailmasõja lõppu liideti provints aastal 1946 Reini provintsi põhjaosaga, et moodustada Nordrhein-Westfaleni liidumaa, aastal 1947 lisati veel endine Lippe liidumaa.

Kaardid
-------

Vestfaali provintsi kaart (1905)
**Andres Laanemets** (sündinud 17. detsembril 1970 Pärnus) on eesti koolijuht, Pärnu Sütevaka Humanitaargümnaasiumi direktor.

Ta on lõpetanud Pärnu 1. Keskkooli ja 1993. aastal Tartu Ülikooli kehakultuuriteaduskonna kehalise kasvatuse ja terviseõpetuse õpetajana. 

Ta on töötanud õpetajana Pärnu Koidula Gümnaasiumis ja Pärnu kutsekoolis ning olnud huvijuht ja õpetaja Pärnu Sütevaka Humanitaargümnaasiumis. Alates 1998. aastast on ta Pärnu Sütevaka Humanitaargümnaasiumi direktor.

Ta on Pärnu Rotary Klubi liige ja sihtasutuse Endla Teater nõukogu liige.

Tunnustus
---------

* 2010 – Pärnu aasta haridusjuht
* 2012 – Pärnumaa vapimärk (Pärnu Sütevaka Humanitaargümnaasiumi direktor)
* 2016 – Valgetähe IV klassi teenetemärk
* 2019 – Pärnu vapimärk (haridus- ja kultuurielu edendamise eest Pärnu linnas)

Viited
------

1. ↑  Verni Leivak, "Sütevaka kooli direktor autoriteedi pärast ei muretse", Postimees, 2. aprill 2012.
2. ↑  Andres Laanemets Pärno Rotary Klubi lehel
3. ↑  Teenetemärkide kavaleride andmekogu – 19341
**Waldo Park** on ligi kahekümne kolme ruutmeetrine park Ameerika Ühendriikides Oregoni osariigis Salemis. Pargi ainsaks puuks on sinna 1872. aastal istutatud hiidsekvoia ehk mammutipuu (*Sequoiadendron giganteum*).

Park on saanud nime Marioni maakonna XIX sajandi kohtuniku ja poliitiku William Waldo järgi, kes istutas 1872. aastal oma krundile mammutipuu. Hiljem müüs Waldo kinnisvara linnale, tingimusega, et puu säilitatakse. Avaliku pargi staatuse sai maalapp 1936. aastal.

21. sajandi alguses oli puu umbes 26 m kõrgune, tüve ümbermõõt oli 1,4 meetri kõrgusel 6,71 meetrit.

Samas osariigis, umbes 75 km kaugusel põhjakirdes asub Guinnessi rekordite raamatu järgi maailma väikseim park, Mill Endsi park.

* 
* 
*

Vaata ka
--------

* Mill Ends Park

Viited
------

1. ↑  "Giant sequoia trees in Waldo Park in Salem, Oregon, United States". *www.monumentaltrees.com* (inglise). Monumental Trees. Vaadatud 8.01.2018.
2. ↑  Young, Amalie (6. mai 2001). "One step and you've left Mill Ends Park". *The Los Angeles Times*. Associated Press. Vaadatud 7. jaanuaril 2019.

Välislingid
-----------

* Salem's "Littlest Redwood Park in the World."
* Waldo Park City of Salem – Parks Department
* Google maps – Street View
Boulevard du Temple Pariisis (2010)
Boulevard du Temple Pariisis 1830. aastatel. Üks esimesi dagerrotüüpe fotograafias (1838)
**Boulevard du Temple** on bulvar Pariisis, mis eraldab 3. ringkonda 11. ringkonnast. Ühendab Vabariigi väljakut Pasdeloup'i väljakuga.

18. sajandil tekkisid Boulevard du Temple'il bulvariteatrid. Mängiti vodeville, kriminaaldraamasid, koomilisi *féerie'*sid ja pantomiime. Näitekirjanik ja lavastaja René-Charles Guilbert de Pixerécourt (1773–1844) lõi bulvariteatritele kohandatud melodraama žanri. 1819. aastal lõi Jean-Gaspard Deburau Théâtre des Funambules'is poeetilise õnnetult armunud Pierrot' lavakuju. 

1835. aastal toimus Boulevard du Temple'il maja nr 50 juures (sellel on siiani mälestustahvel) atentaat Prantsusmaa kuningale Louis-Philippe I-le. Põrgumasinaga, mis koosnes puitraami külge kinnitatud 25 püstolist, mida sai samaaegselt tulistada, tapeti 18 inimest, haavata sai 22 (kuningas ja ta kolm poega pääsesid vigastamata). 

1945. aastal linastunud Marcel Carné filmi "Ülemise rõdu lapsed" filmivõtete vajadusteks ehitati Nice'is oma aja suurim prantsuse kinodekoratsioon – detailirohke tänavafassaad, mis moodustas Pariisi 1830.–1840. aastate Boulevard du Temple'i.

Välislingid
-----------

 Boulevard du Temple – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Mecklenburgi vapp
**Heinrich I** (hüüdnimega *Palverändur*; u 1230 – 2. jaanuar 1302) valitses Mecklenburgi aastatel 1264–1275 ja 1299. aastast kuni oma surmani.

Taust
-----

Ta oli isand Johann I vanem poeg. Pärast oma isa surma valitses ta esialgu üheskoos oma venna Albrecht I-ga. Pärast Albrechti surma 1265. aastal valitses Johann üksi. 1259. aasta paiku abiellus ta Pommeri hertsogi Barnim I tütre Anastasiaga.

Elu
---

Alates 1266. aastast nõudis ta Wismari juutidelt kaitseraha maksmist. Samal aastal alustas ta programmi "leiva ja veini annetamine", mille käigus tarniti Wismari raekoja poolt 20 Ilenburgi piirkonna kirikule armulaua veini ja leiba. Paljude piirkonnas asuvate kirikute jaoks on see määrus nende esmakordne mainimine dokumendis. 1270. aastal korraldas ta ristisõja Leedu vastu, mis ei olnud sel ajal ristiusustatud. 

1271. aastal tegi ta palverännaku pühale maale. Teel olles võeti ta vangi ja viidi Kairosse, kus araablased teda 27 aastat vangistuses hoidsid. Tema eemalolekul valitsesid Mecklenburgi tema vennad Johann II ja Nikolaus III, pärast võitlust vendade ja nõbudega regentluse ja laste eestkoste üle. Pärast Johann II surma 1283. aastal valitses Nikolaus III üksi, kuni Heinrich II 1290. aastal täisikka jõudis. 

Heinrich I naasis Mecklenburgi 1298. aastal Morea ja Rooma kaudu. 1299. aastal jätkas ta ametlikult oma valitsemisaega, ehkki tõenäoliselt jättis ta valitsuse peamiselt oma poja Heinrich II hooleks.

Heinrich I suri 1302. aastal ja maeti Doberaner Münsterisse.

Järglased
---------

* Liutgard (u 1260/1261 – enne 14. detsembrit 1283)
* Heinrich II "Lõvi" (u 1267 – 1329)
* Johann III (u 1266 – 1289)

  

1. ↑  "The last in Europe to convert to Christianity". *Lithuania.travel/en* (inglise). Vaadatud 15.06.2022.
2. ↑  "Henry I the Pilgrim, Prince of Mecklenburg". *Deutsche-biographie.de* (saksa). Vaadatud 15.06.2022.
3. ↑  "Heinrich "der Pilger" von Mecklenburg I". *Findgrave.com* (inglise). Vaadatud 15.06.2022.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**Johann I** | **Mecklenburgi isand**1264–1275 ja 1299–1302 | Järgnev**Heinrich II** |
**Peter Rubel** (ka **Peter Heinrich Rubel**, **Peeter Heinrich Rubel**; 8. jaanuar 1905 Suure-Kõpu vald, Viljandimaa – 20. august 1941 Tartu lähedal) oli eesti põllumajandusteadlane.

Elulugu
-------

Lõpetas 1922. aastal Viljandi Maakonna Poeglaste Gümnaasiumi ja 1927. aastal Tartu Ülikooli põllumajandusteaduskonna agronoomina. Õppis aastatel 1927–1931 TÜ õigusteaduskonnas. 

Põllumajandusmagister (1928, TÜ) väitekirjaga "Põllutööliste palgaolud Eestis". Täiendas end TÜ stipendiaadina 1928–1930 Taanis, Hollandis ja Berliini Ülikoolis.

Oli 1926–1927 Tartu maavalitsuse ja Asunike Liidu nõuandja väikemajapidamiste alal, 1927–1928 Asunike Liidu töötaja, ajakirja Uus Talu toimetaja, 1930–1934 Põllutööministeeriumi põllumajandusosakonna majandusnõuandja, 1934–1938 maatulunduse nõunik, 1938–1941 TÜ agraarpoliitika ja ühistegevuse õppejõud, aastast 1940 professor ning agraarökonoomika ja plaanimajanduse kateedri juhataja.

Oli 1941 NLKP liikmekandidaat, hävituspataljonis, langes 16. juulil vangi ja hukati.Tema süüasja neljaleheküljelise toimiku, mis on alustatud ja lõpetatud 16. juulil, on koostanud arreteerija ja ülekuulaja Aksel Luitsalu.

Teoseid
-------

* Die Agrarpolitik Eestis 1934–1937. Tallinn 1938
* Meie riigimõisade saamislugu ja nende praegune majanduslik seisukord. // Agraarpoliitika ja ühistegevuse õppetooli teated 6. Tartu 1939
* Andmeid põllumajanduse kollektiviseerimisest ja mehhaniseerimisest NSVL-s ja järeldusi neist meie oludes. 1940
* Kolhoosi kord Nõukogude Liidu põllumajanduses. 1941

Isiklikku
---------

Peter Rubel oli kooliõpetaja poeg ning tema vend oli keemik ja agronoom Nikolai Ruubel.

Tema endine abikaasa oli entomoloog Salme Rubel ning lapsed olid Mall Reeben ja Madis Rubel.

Viited
------

1. 1 2 3 4 5  Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide

Kirjandus
---------

* *Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918–1944*, 2. köide. Tartu 1994. Lk 249

Välislingid
-----------

* *Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918–1944*
* *Eesti teaduse biograafiline leksikon.* 3. köide: *N–Sap* TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013

 *Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.*
**École des hautes études en sciences sociales** (EHESS) on üks valivamaid ja mainekamaid sotsiaalteadusi õpetav *grande école* Prantsusmaal Pariisis. See on üks Prantsuse nn *grand établissement*'e.

EHESS oli algselt École pratique des hautes études osakond, mis asutati 1868. aastal akadeemiliste teadlaste koolitamiseks. Sellest sai iseseisev institutsioon 1975. aastal. Tänapäeval hõlmavad selle teadusuuringud majanduse ja rahanduse, kognitiivteaduste, humanitaarteaduste ja poliitika valdkondi, nagu loodusteadused, rakendusmatemaatika ja statistika, arengu-uuringud, sotsioloogia, antropoloogia, ajalugu, muusikateadus ja sotsiaalteaduste filosoofia.

Kuulsad professorid
-------------------

* Manuel Castells, Hispaania sotsioloog
* Roger Chartier, prantsuse ajaloolane
* François Hartog, Prantsusmaa ajaloolane

Kuulsad lõpetajad
-----------------

* Kaia Kiik, eesti kunstnik ja kuraator
* Marek Tamm, eesti ajaloolane

Viited
------

1. ↑  The Ecole des hautes études en sciences sociales
2. ↑  L’EHESS, une grande école ouverte aux réfugiés

Välislingid
-----------

* Ametlik koduleht
**Leida Lepajõe** (sünninimi **Leida Tohver**; 14. aprill 1928 Tohera, Tori vald, Pärnumaa – 6. mai 1993 Tartu) oli eesti põllumajandusteadlane.

Haridus
-------

Ta õppis Viira Algkoolis ja Pärnu Tütarlaste Gümnaasiumis. Astus Tartu Riikliku Ülikooli põllumajandusteaduskonda ja peale selle reorganiseerimist jätkas õpinguid Eesti Põllumajanduse Akadeemias, mille zootehnikateaduskonna I lennu lõpetas ta 1952. aastal kiitusega. 

1953. aastal astus ta Leningradi Põllumajanduse Instituudi aspirantuuri. 1956. aastal kaitses ta seal põllumajandusteaduste kandidaadi väitekirja kanade jõudluse suurendamise võimalustest. 1969. aastast oli ta doktorantuuris ja 1972. aastal kaitses Eesti NSV Teaduste Akadeemia juures põllumajandusdoktori väitekirja "Kanade liha- ja munajõudluse hindamine tähtsamate toitainete saagise ja proteiini- ning energiakonversiooni alusel".

Töö
---

Aastatel 1952–1953 oli ta Otepää masina-traktorijaama vanemzootehnik. 

1956. aastast töötas ta Eesti Põllumajanduse Akadeemia põllumajandusloomade aretuse kateedri õppejõuna, algul vanemõpetaja, hiljem dotsent, 1973. aastast professor. Aastatel 1965–1968 oli ta EPA zootehnikateaduskonna dekaan. 1992. aastast emeriitprofessor.

Ta oli Eesti Põllumajandusmuuseumi üks asutajaid ja selle teadusnõukogu liige.

Tegevus NLKP-s
--------------

* 1958 NLKP liige
* 1966–1971 EKP Keskkomitee liige

Isiklikku
---------

Tema onu oli piimandusteadlane Mart Järvik.

Tema õde oli kauaaegne Viira kooli ja Tori (Virula) õpetaja, koorijuht ja kodu-uurija Juta Must, kelle poeg on Aadu Must. Tema vend oli Rootsis tegutsenud tšellokunstnik Gustav Tohver.

Tema abikaasa oli põllumajandusteadlane Jaan Lepajõe, nende tütar oli tõlkija ja usuteadlane Marju Lepajõe ja nende poeg oli riigiametnik, sporditegelane ja munitsipaalpoliitik Madis Lepajõe.

Viited
------

1. ↑  "Mälestuspäevad. Leida Lepajõe – 70. Agraarteadus, 1998, IX, 2" (PDF). Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 4. juuni 2016. Vaadatud 28. mail 2016.
2. ↑  "Oskar Priilinn. Põllumajandusteaduste Nõukogu tööst teaduskraadide kaitsmisel ja omistamisel aastail 1970–1976. Agraarteadus, 1997, VIII, 1" (PDF). Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 4. juuni 2016. Vaadatud 28. mail 2016.
3. ↑  ENE 4. Tallinn 1972. Lk 420
4. ↑  Kaur Tiitus. "Viira Kool sünnist tänaseni". Viira 1998. Lk 35
5. ↑  Marju Lepajõe ja Toomas Haugi vestlus inimese vertikaalist. ERR, 26. oktoober 2017/ Looming, 10/2017

Kirjandus
---------

* ENE 4. Tallinn 1972. Lk 420
*Mitte segi ajada kujutlusega*

---

**Ettekujutus** (inglise keeles *representation*, ladina keeles *repraesentatio*, saksa keeles *Vorstellung*), ka **kujutlus**, **ilming**, **esinemine**, **avaldumine**, **idee**, **mõte** on viis, kuidas subjekt enda jaoks midagi mõteldavaks või kogetavaks teeb.

Ettekujutus on uusaja filosoofiasse kuuluv mõiste ning saab selle raames terminoloogiliseks alles Immanuel Kanti filosoofias. Varem oli kujutlemine seotud pigem reaalse kogemuse kui mõttes kujuteldavaga.

Ettekujutus eristub kujutlusest eelkõige läbi filosoofilise rõhuasetuse. Kui kujutlus on neutraalne mõiste, mis haarab kõikvõimalikke vaimse haaramise, esitamise, sobitamise jms vorme, siis ettekujutuse puhul on rõhutatud, et kujutatakse midagi endale ette, kusjuures kujutleja-kujutaja kui subjekt on ise mingis mõttes selle taga.

Kant
----

Immanuel Kant eristab ettekujutuste (*Vorstellung*, *repraesentatio*) seas pertseptsioone (*Perzeption*, *perceptio*), mis on teadvusega ettekujutused.

Need omakorda jagunevad subjektiivseteks pertseptsioonideks ehk aistinguteks (*Empfindung*, *sensatio*), mis käivad ainult "subjekti kui oma seisundi modifikatsiooni" kohta, ja objektiivseteks pertseptsioonideks ehk tunnetusteks (*Erkenntnis*, *cognitio*). Tunnetused jagunevad kaemusteks (*Anschauuung*, *intuitus*) ja mõisteteks (*Begriff*, *conceptus*). "Esimene käib vahetult eseme kohta ja on üksik, viimane vahendatult (*mittelbar*), paljudele asjadele ühine võiva olla tunnuse kaudu." 

Mõisted jagunevad empiirilisteks mõisteteks ja puhasteks mõisteteks, "ja puhast mõistet, kui tema päritolu on ainult arus (mitte puhtas meelelisuse pildis), nimetatakse *Notio*. \*Mõiste notsioonidest, mis ületab kogemuse võimalikkuse, on *idee*, ehk mõistusmõiste." 

Teoses "Preisschrift über die Fortschritte der Metaphysik" mainib Kant ettekujutuse liikidena kaemist, aistimist ja mõtlemist. 

Aru seob ettekujutused ühtsuseks. 

Mõiste on reflekteeritud ettekujutus. Mõtlemine on ettekujutamine mõiste läbi (*repraesentare per conceptus*).

Hegel
-----

Hegeli järgi nimetatakse ettekujutusteks "tunde, kaemuse, iha, tahte jne määratletusi, niivõrd kui nendest teatakse". Filosoofias on ettekujutuste asemel "mõtted, kategooriad, lähemalt aga mõisted. Ettekujutusi üldse võib vaadelda mõtete ja mõistete metafooridena. Ettekujutuste omamisega aga ei teata veel nende tähendust mõtlemisele, ei teata veel nende mõtteid ja mõisteid. Ümberpöördult on ka kaks eri asja mõtete ning mõistete omamine ja teadmine, millised on neile vastavad ettekujutused, kaemused, tunded." ("Filosoofiliste teaduste entsüklopeedia", § 3)

Vaata ka
--------

* kujutlus
* representatsioon
* fantaasia
* objekt (filosoofia)
* subjektifilosoofia

Viited
------

1. ↑  "Puhta mõistuse kriitika", A320
2. ↑  Rudolf Eisler. *Kant-Lexikon*.
École des chartesÉcole des chartes
**École nationale des chartes** on Prantsuse *grande école* ja *Université PSL*-i kolledž, mis on spetsialiseerunud ajalooteadustele. See asutati 1821. aastal. 

Võistlevate eksamitega värvatud ja riigiteenistuja praktikandi staatuses olevad üliõpilased saavad pärast lõputöö valmimist arhivaari-paleograafi kvalifikatsiooni. Tavaliselt teevad nad karjääri kultuuripärandi kuraatoritena arhiivides ja visuaalvaldkondades, raamatukogude kuraatoritena või humanitaar- ja sotsiaalteaduste õppejõudude ja teadlastena. 2005. aastal võeti koolis kasutusele ka magistrikraadid, kuhu värvati üliõpilasi taotlusportfelli alusel, ning 2011. aastal doktorikraadid.

Kuulsad professorid
-------------------

* Outi Merisalo, soome keeleteadlane, romanist ja klassikaline filoloog

Viited
------

1. ↑  Les Chartes : plongée dans la plus méconnue des grandes écoles françaises
2. ↑  Un timbre pour célébrer les 200 ans de l'École nationale des Chartes

Välislingid
-----------

* Koduleht
*Mitte segi ajada Tartumaal asuva Rannu Vabadussõja mälestussambaga*

---

Rannu lahingu mälestussammasRannu lahingu mälestussammas (2023)
**Rannu lahingu mälestussammas** oli Virumaal Kalvi vallas Rannu külas Rannu kooli ees asuv Vabadussõja Rannu lahingus langenutele püstitatud mälestusmärk.

Sammas avati 4. mail 1930. Samba avamisel osalesid muuhulgas kindral Aleksander Tõnisson, Kaitseliidu ülem kindral Johannes Roska, erukindral Ernst Põdder, Rakvere garnisoni ülem kolonel Heinrich Paavijaan (Pallandi) ning lahingut juhtinud Aleksander Seiman. Aleksander Seiman eemaldas ka mälestuskivilt katte. Mälestuskivi õnnistas sisse Viru-Nigula kirikuõpetaja Aleksander Alver.

Sammas hävitati 1940ndal aastal.

24. juuni 2004. aastal sammas taasavati Kaitseliidu Alutaguse maleva ettevõtmisel. Samba asukoht on esialgsega võrreldes muutunud, kuna vana asupaiga kohal kulgeb nüüd Tallinn-Narva maantee.

Viited
------

1. 1 2  Ain Krillo, Jaak Pihlak, Mati Strauss ja René Viljat. Vabadussõja mälestusmärgid. 1. kd. Keila, 2002. Lk 143
2. 1 2 3  Pulver, Andres (7. mai 2020). "Rannu lahing aitas punavägesid pidurdada" (PDF). *Virumaa teataja*. Vaadatud 8. novembril 2023.
"Krasnaja Gorka" suunab siia. Teiste tähenduste kohta vaata artiklit Krasnaja Gorka (täpsustus).
**Krasnaja Gorka fort** (alates 1915 *Aleksei fort*, vene keeles *Алексеевский форт*; alates 1919 *Punalaevastiku fort*, vene keeles *Краснофлотский форт*) on endine fort Soome lahe lõunarannikul Kotlini saare vastas Lomonossovi rajoonis. 

Krasnaja Gorka fordi asukoht Peterburi kubermangu Peterhofi maakonnas, 1916
Fort oli Kroonlinna kindluse alluvuses ning see ehitati aastatel 1909–1915. Algne nimetus pärines lähedalasuvalt Krasnaja Gorka külalt (soome keeles *Yhinmäki*).

Fort oli osa Vene pealinna Peterburi kaitseks loodud Peterburi merekaitse süsteemist, mille Kroonlinna positsiooni laiendamise ja ehitiste rekonstrueerimise käigus rajati Soome lahe põhjarannikule Ino fort ja lõunarannikule Krasnaja Gorka fort.

Krasnaja Gorka operatsioon
--------------------------

 *Pikemalt artiklis  Krasnaja Gorka operatsioon*
1919. aasta oktoobris-novembris Eesti Vabadussõja ajal püüdsid Eesti väed vallutada Krasnaja Gorka forti.

Viited
------
**Wise** (eelmise nimega **TransferWise**) on P2P (inglise *peer to peer* – inimeselt inimesele) rahaülekandeteenus, mille asutasid 2011. aastal eestlased Kristo Käärmann ja Taavet Hinrikus. Selle peakontor asub Londonis, aga lisaks on ettevõttel veel kaheksa kontorit üle maailma, sealhulgas New Yorgis, Sydneys, Singapuris ja Tallinnas. Wise'l on üle miljoni kliendi, kes saadavad iga kuu teenuse kaudu raha kokku rohkem kui 800 miljoni Suurbritannia naelsterlingi väärtuses. Tänaseks liigub raha Wise'i teel enam kui 645 suunas üle maailma.

Ajalugu
-------

Wise'i loomiseks said asutajad inspiratsiooni isiklikest töökogemustest. Finantskonsultandina töötanud Käärmann ja Skype'i esimene töötaja Hinrikus pidid nii Eestis kui ka Suurbritannias rahaülekandeid tehes pangale suuri teenustasusid maksma, sest eurod tuli vahetada Suurbritannia naelsterlingiteks ja vastupidi. 

2012. aasta veebruaris sõlmiti kokkulepe Suurbritannia finantsregulaatoriga. Esimese aastaga ulatus Wise'i vahendatud tehingute suurus 10 miljoni euroni.

2016. aasta septembris teatasid Wise'i juhid, et ühes kuus tehti ülekandeid rohkem kui 800 miljoni naela väärtuses. Võrreldes pangateenustega võimaldas Wise säästa keskmiselt miljon naela päevas. Veebilehe monito.com andmetel on Wise'i rahaülekandeteenus Suurbritannia suurimate pankade omadest keskmiselt 83% ja mõnel juhul lausa 90% odavam.

Kliendi vaatenurgast on Wise'i vahendatud rahaülekanne sama põhimõttega nagu tavaline pangaülekanne. Klient valib raha saaja ja valuuta, raha võetakse kliendi kontolt maha, vahendajafirma võtab teenustasu ja mõne aja pärast saabub raha saaja kontole. Erinevus seisneb selles, et Wise'i puhul liigub raha ainult riigi piires. Kui klient kannab raha riigist välja, siis otsib süsteem samaväärse vastupidise suunaga tehingu. Nii ei liigu raha riigist välja ja välditakse kulukat valuutakonverteerimist.

Wise võtab tehingult teenustasu, mille summa oleneb eri aspektidest. Näiteks on eurode Suurbritannia naelsterlingiteks konverteerimise vahendustasu 0,5% (2016. aasta lõpu seisuga), sealjuures miinimumtasuga kaks eurot. 

Wise'i süsteemi on tihti võrreldud Hawala ülekandesüsteemiga.

Välislingid
-----------

* Koduleht
Fulda Miikaeli kiriku välisvaade
**Püha Miikaeli kirik** (*Michaelskirche*) Fuldas on 9. sajandil tsentraalehitisena püstitatud ümarkirik, üks vanimaist kirikuist Saksamaal. Hilisemate ümberehituste käigus on kaotanud oma esialgse välimuse.

Ajalugu
-------

Kirik ehitati 820.–822. aastal Fulda kloostri kolmanda abti Eigili käsul. Vanim osa hoonest on karolingide stiilis, algne ehitis oli koonuskatusega ümarkirik, millel oli idanišš ja krüpt. Ümmargune võlvitud ja kesksambaga krüpt on tänaseni peaaegu muutumatul kujul säilinud, samuti empooridega ringikujuline arkaad (nn rotund).

11. sajandil ehitati kirik romaani stiilis ristikujuliseks, ümarat keskosa kõrgendati ja pikihoone lääneossa ehitati nelinurkne kellatorn. Rotundi seinamaalingud pärinevad romaani ehitusperioodist.

18. sajandi algul ehitati kiriku külge barokne Püha Rochuse kabel ja kujundati kiriku pikihoone interjöör barokkstiilis.

Pildid
------

* Kesktorn ja trepitornKesktorn ja trepitorn
* Karolingide-aegse ümarehitise, nn rotundi sisevaadeKarolingide-aegse ümarehitise, nn rotundi sisevaade
* Ringjalt kulgev empoor arkaadi ja ümbriskäigu kohalRingjalt kulgev empoor arkaadi ja ümbriskäigu kohal
* 9. sajandist pärit krüpti kesksammas kohmakalt joonia orderit matkiva kapiteeliga9. sajandist pärit krüpti kesksammas kohmakalt joonia orderit matkiva kapiteeliga
* Barokne külgaltarBarokne külgaltar
* Vaade valgmikku rotundi keskeltVaade valgmikku rotundi keskelt

Viited
------

1. ↑

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Fulda Püha Miikaeli kirik** |

* Fotod Miquel Pahissa romaani kunsti pildiportaalis
* Amatöörvideo kiriku interjöörist
**Nikolai Talts** (26. november 1890 Laiksaare vald, Pärnumaa – 26. jaanuar 1949 Tallinn) oli Eesti advokaat ja poliitik.

Nikolai Talts sündis Laiksaare vallas Pärnumaal talupidajate pojana. Õppis Laiksaare vallakoolis, 1900–1902 Jõhvi ministeeriumikoolis, 1902–1910 Riia vaimulikus koolis ja seminaris ning Varssavi ülikoolis õigusteadust (lõpetas 1914). 

Oli vandeadvokaadi abi Pärnus, Pärnumaa miilitsaülem, Pärnu Maakonnavalitsuse ja Pärnu Linnavolikogu liige, Asutava Kogu liige, Põllutööministeeriumi juriskonsult ja põllutööministri abi.

Nikolai Talts oli Konstantin Pätsi viiendas valitsuses põllutööminister (1933–1938) ja Rahvuskogu liige.

Ta vahistati 16. novembril 1944 NKVD poolt ja mõisteti tribunali otsusega 25. veebruaril 1946 §58-3 alusel viieks aastaks vangi. Vabanes vangistusest 1949. aasta jaanuaris.

Viited
------

1. ↑  Nikolai Talts 45-aastane. Postimees, 25. november 1935, lk 7.
2. ↑  "Homseid sünnipäevi". *Uus Eesti*. 25. november 1935. Vaadatud 9.02.2019.
3. ↑  Meie parlament ja aeg. Eesti Vabariik 1918–1940. 1937: Rahvuskogu 18.02.1937 – 17.08.1937. Rahvuskogu koosseis www.nlib.ee Kasutatud 9.08.2012.
4. ↑  Memento 1966. T-TIM

Välislingid
-----------

* Foto Nikolai Taltsist koos abikaasa Ella-Emilie ja tütre Teaga 1925.a.
VKG Petroter seadmed.
**Põlevkivitööstus** on tööstusharu, mis tegeleb põlevkivi kaevandamise ja töötlemisega.

Eestis
------

 *Pikemalt artiklis Eesti põlevkivitööstus*
Töö maa-aluses põlevkivikaevanduses 1930. aastatel.
Eesti põlevkivitööstus sai alguse 1916. aastal, kui esimese maailmasõja tõttu puhkes kütusekriis. Eriti kiire oli põlevkivitööstuse areng aastatel 1934–1940, kui tehti põlevkivi utmist ja töödeldi uttesaadusi. Aastatel 1946–1956 hakati tootma majapidamisgaasi ja kütteõli. Aastatel 1959–1973 ehitati Balti Soojuselektrijaam ja Eesti Elektrijaam. 

Peamiselt kasutatakse Eestis tooraineks kukersiiti. Põlevkivi tarvitatakse eelkõige kütteks elektrijaamades, kuid ka põlevkiviõli tootmiseks ning keemiatööstuses. Eestis põlevkivi kaevandamise ja töötlemisega omandatud oskusteavet on püütud ka eksportida, näiteks Eesti Energia on teinud investeeringuid Jordaaniasse ja Ameerika Ühendriikide Utah' osariiki, kuid 2014. aasta seisuga pole need katsed eriti ulatuslikult õnnestunud. 

Põlevkivitööstuse arendamisel on olnud pikaajaline mõju nii Eesti majandusele kui ka demograafiale, kuna põlevkivienergeetika oli üks eeldusi, mis võimaldas Nõukogude ajal rajada Eestisse mahuka tööstussektori. Selle tarbeks aga toodi Kirde-Eestisse arvukalt venekeelseid töötajaid teistelt Nõukogude Liidu aladelt. Kaevanduste ja põlevkivikeemia arendamisega on kaasnenud ka keskkonnaprobleemid. Kõigi nende probleemide ning põlevkivimaardlate tulevase ammendumise tõttu on põlevkivitööstus tekitanud Eestis pooldajate kõrval ka hulgaliselt skepsist ja kaudselt levitanud rohelist mõtteviisi. Tööstuse arengut on mõjutanud Euroopa Liidu keskkonnanõuded.

Põlevkivitööstuse asjatundjaid koolitatakse Eestis eelkõige Tallinna Tehnikaülikooli mäeinstituudis.

Eesti põlevkivitööstuse ajalugu tutvustab Kohtla kaevanduspark-muuseum.

Viited
------

1. 1 2 3 4  *Eesti entsüklopeedia.* 7. köide: *NÕUK–RAH.* Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus, 1994, lk 574.
2. ↑  Eesti Energia on Ameerika põlevkiviprojektiga hädas Õhtuleht/EPL, 28. märts 2013
3. ↑  Eesti Energia vähendab osalust Jordaania projektis Äripäev, 16.05.2014
4. ↑  Mare Isakar Põlevkivi TÜ Geoloogiamuuseumi kodulehel

Välislingid
-----------

* Mare Isakar Põlevkivi TÜ Geoloogiamuuseumi kodulehel
* Põlevkivi Eesti Energia kodulehel
* Volli Kalm: tuleviku põlevkivitööstus peab hoidma tasakaalus keskkonnamõjud ja majanduse EPL, 11. juuni 2013
* Aasta 2032: Eesti põlevkivitööstus on hääbumiskursil Äripäev, 16.04.2014
* Põlevkivi, TTÜ Mäeinstituudi teemaleht
Otsfrees
**Otsfrees** on freeside gruppi kuuluv tööriist, mida kasutatakse puitdetaili äärte kujundamiseks dekoratiivsel eesmärgil ja liidete teostamiseks.

Valmistamine
------------

Freesi terade valmistamisel kasutatakse karbiide ja kiirlõiketeraseid. Kiirlõiketerasesest valmistatud lõiketera on terava lõikeservaga ning tugeva struktuuriga. Eelnimetatud omadused kehtivad ka karbiidteraga otsfreesi puhul, kuid eeliseks on freesi pikem eluiga. Täielikult karbiidist valmistatud lõiketerad annavad parima lõpptulemuse ning töötlevad puitu kõige kiiremini, võrreldes teiste materjalidega.

Kasutamine
----------

Kasutamiseks paigaldatakse otsfreesi lõiketera ülafreesi.

Tüübid
------

Otsfreesid jagunevad üldiselt laagriga ning ilma laagrita otsfreesiks. Laagriga freese kasutatakse dekoratiivsel eesmärgil. Ilma laagrita mudeleid kasutatakse detaili süvistamiseks. Laager säilitab freesi kindlat kaugust detailist.

* Faasifrees
* Koonusfrees
* Profiilfrees
* Tapifrees
* Sõrmfrees
* Servafrees
* Soonefrees
* Ümardusfrees

Viited
------

1. ↑  "3 Tips on What Makes Quality Router Bits".
2. ↑  Vonasek, Wade (2006). "A BIT' OF GOOD ADVICE". **111** (12): 73–80. `{{cite journal}}`: viitemall journal nõuab parameetrit `|journal=` (juhend)[*alaline kõdulink*]
3. ↑  Noor, Christer. "Ülafrees – mis see on ja mida sellega teha saab? (Osa 1)". *tisleriblogi.ee*. Originaali arhiivikoopia seisuga 5.10.2022. Vaadatud 22.03.2022.
4. ↑  "10 Types of Router Bits Every DIYer Should Know".