recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Ilhan Abdullahi Omar** (sündinud 4. oktoobril 1981 Mogadishus Somaalias) on somaali päritolu Ameerika Ühendriikide poliitik, Demokraatliku Partei liige ja alates 6. novembrist 2018 Ameerika Ühendriikide Esindajatekoja liige Minnesota osariigi 5. valimisringkonnast.

Ta sündis Somaalias Mogadishus, lapsepõlve veetis Baydhabos. Pärast Somaalia kodusõja algust 1991. aastal põgenes perekond Keeniasse, kus viibiti neli aastat põgenikelaagreis. Aastal 1995 sai perekond loa asuda USA-sse, nad asusid alul Arlingtoni maakonda Virginia osariiki, hiljem asus perekond Minneapolisse, kus Ilhan omandas inglise keele. Aastal 2000 sai ta Ameerika Ühendriikide kodakondsuse. Aastal 2011 lõpetas Ilhan politoloogia ja rahvusvaheliste suhete alal bakalaureusena Põhja-Dakota osariigi ülikooli.

2016. aastal valiti ta Minnesota osariigi Esindajatekoja liikmeks. 3. jaanuaril 2019 sai ta Ameerika Ühendriikide Esindajatekoja liikmeks, olles koos Rashida Tlaibiga esimene mosleminaine, kes sai Ameerika Ühendriikide Esindajatekoja liikmeks; lisaks on ta esimene somaali päritolu Ameerika Ühendriikide poliitik, kes sai Ameerika Ühendriikide Esindajatekoja liikmeks.

Omar on sageli olnud Iisraeli suhtes kriitiline, suhtudes hukkamõistvalt näiteks Iisraeli asunduspoliitikasse ja sõjaväelisesse tegevusse Palestiina territooriumil. 2019. aasta algul kommenteeris ta kriitiliselt Ameerika Ühendriikide toetust Iisraelile, mille mõistsid hukka mitmed demokraadid, vabariiklased ja juudiorganisatsioonide esindajad, kes pidasid ta kommentaare antisemiitlikuks.

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Ilhan Omar** |

* Ilhan Omari koduleht
* Ilhan Omar Ameerika Ühendriikide Esindajatekoja kodulehel
**Jüri Ots** (18. veebruar 1889 Laiuse – 8. august 1972 Enköping) oli Eesti sõjaväelane (kapten), lendur ja lennundustegelane (VR I/3).

Elukäik
-------

Ta oli rätsep Karl Otsa ainuke laps, isa surma tõttu jäi varakult ema kasvatada. Ema pidas Vaimastvere vallas Sarapuu kõrtsi ning püüdis pojale anda võimalikult hea hariduse. Jüri Ots lõpetas 1907. aastal Tartu Reaalkooli ning õppis seejärel kaks aastat Tartu ülikooli keemiateaduskonnas. 1909. aastal asus õppima Peterburi Polütehnilises Instituudis mehaanikat. Esimese maailmasõja puhkedes läbis samas instituudis toimunud lennunduse teoreetilise kursuse ja 1915. aastal asus vabatahtlikult sõjaväeteenistusse. valides teenistuskohaks merelennuväe. Õppis Bakuu merelennukoolis ning sooritas merelenduri eksami 1917. aastal Petrogradis. 1918. aasta algul naasis Eestisse.

Asus teenima 1. Eesti jalaväediviisis, määrati alul Eestimaa Päästekomitee adjutandiks, hiljem diviisi staabiülema adjutandiks. Kuigi Saksa okupatsioonivõim saatis diviisi laiali, jäi ta Eestisse. Vabadussõja puhkedes asus Ots uuesti tegevteenistusse ning ta määrati 1918. aasta novembris lennuväeroodu ülemaks. Seejärel oli ta erinevaid nimetusi kandnud lennuüksuse ülem kogu Vabadussõja jooksul. Eesti lennuväe loomisel ülesnäidatud teenete eest autasustati teda Vabadusristi I liigi 3. järguga.

Jüri Ots vabastati lennuväeroodu ülema kohustest 1920. aasta septembris. Teenis seejärel veel kuni 1922. aastani merelennusalgas lendurina. Lahkus sõjaväeteenistusest 1922. aasta aprillis, kui ta palgati aasta varem loodud Eesti Õhusõidu Aktsiaseltsi Aeronaut tegevdirektoriks. Töötas sel ametikohal kuni firma tegevuse lõpetamiseni 1927. aastal. Seejärel elas Vabadussõja ajal ülesnäidatud vapruse eest autasuks saadud talus ja tegeles põllumajanduse, sealhulgas ka kalkunikasvatusega. Eesti lennuliinide aktsiaseltsi Ago loomisel 1939. aastal võeti Jüri Ots seltsi tööle, kus ta korraldas lennutegevust. Pärast Nõukogude Liidu korraldatud juunipööret Eestis vallandati ta teenistusest, uus võim likvideeris aktsiaseltsi 1940. aastal.

Põgenes sõja ajal 1944. aastal Saksamaale, kust hiljem õnnestus edasi siirduda Rootsi.

Viited
------

* Ohvitseride andmekogu

Kirjandus
---------

* Eesti lennuväe esimene ülem Jüri Ots suri Enköpingis. Kuidas sündis meie lennuvägi. Eesti Päevaleht (Stockholm), 19. august 1972, nr. 63, lk. 6.
* Toivo Kitvel, Toomas Türk, Arvo Lennart Vercamer (koostajad). *Põhjakotkad. Eesti lendurid ja lendurvaatlejad tsaariajast kuni 1940. aastani*. Tallinn, 2011.
* Tõnis Erilaid. Kuidas armuvalus mees revolvri haaras, ohtuleht.ee, 28. juuli 2018.
Nuno Tavares (2019)
**Nuno Albertino Varela Tavares** (sündinud 26. jaanuaril 2000 Lissabonis) on Portugali jalgpallur, kes mängib vasakkaitsjana Inglise kõrgliiga klubis Nottingham Forest (laenul Londoni Arsenalist).

2015. aastal liitus ta Lissaboni Benfica noorteakadeemiaga. Klubi põhimeeskonnas debüteeris ta 4. augustil 2019, kui Portugali superkarika finaalis kohtuti Lissaboni Sportinguga. Portugali kõrgliigas debüteeris ta sama aasta 10. augustil mängus Paços de Ferreira vastu, keda võideti 5:0 ning Tavares lõi mängu esimese värava ja andis lisaks kaks väravasöötu.

2021. aasta juulis siirdus ta umbes kaheksa miljoni naelsterlingi eest Inglismaa kõrgliiga klubisse Arsenal. Inglismaa kõrgliigas debüteeris ta 13. augustil 2021 mängus Brentfordi vastu. Esimese värava lõi ta Inglismaa kõrgliigas 23. aprillil 2022 mängus Manchester Unitedi vastu.

2022. aasta juulis läks ta laenule Marseille Olympique'i. Prantsusmaa kõrgliiga hooaja avamängus 7. augustil 2022 lõi ta värava Reimsi vastu. Nädal hiljem lõi ta liigamängus värava ka Bresti vastu.

Suvel 2023 liitus ta laenulepingu alusel Nottingham Forestiga.

Saavutused
----------

Benfica
* Supertaça Cândido de Oliveira: 2019

Viited
------

1. ↑  "Golo do Nuno Tavares? Ninguém estava à espera que ele aparecesse ali, nem eu...". O Jogo. 11.8.2019. Vaadatud 4.4.2022
2. ↑  "Nuno Tavares: Arsenal sign left-back from Benfica in £8m deal". bbc.com. 10.7.2021. Vaadatud 4.4.2022
Hilispleistotseeni tunnusliik drüüas kasvamas jaheda õhuga mikrokliimarefuugiumis Opuvani do orus Orjeni mägedes Lääne-Montenegros. Liiki leidub ka Alpides ja Skandinaavias.
**Glatsiaalrelikt** (ladinakeelsetest sõnadest *glacies* 'jää' ja *relictum* 'jääk', 'jäänuk') ehk **jääajajäänuk** on pleistotseeni külmadel perioodidel mingisse piirkonda levinud ja seal hiljem püsima jäänud taime- või loomaliik.

Jääjajäänukid on külma- ning sageli ka valguselembesed (esimestena said varase Dryase kliimaallstaadiumis kasvama hakata valguslembesed taimed, kes lepivad lühikese suvega ning saavad hakkama alles kujuneva muldkattega toitevaestel liivadel, kruusadel, savisetetel või lubjakiviplatoo lõhedes). Kui jääaegadel toimus nende levik lõuna suunas (või kõrgmägedelt allapoole), võis järgneva soojenemise ajal levila taandumise käigus tekkida eri populatsioonide biogeograafiline eraldatus kuni üksikute populatsioonide geneetilise lahknemiseni.

Näiteid
-------

Hästi uuritud jääajajäänuk on harilik drüüas (*Dryas octopetala*), mis oli Euroopas levinud viimase jääaja lõpus. Lumikivirik (*Micranthes nivalis*) ja *Pedicularis sudetica* on arktilised liigid (üks Teravmägedel, teine Põhja-Kanadas), kuid neid leidub reliktidena ka Krkonoše mäestikus Tšehhis ja Poolas. Rabamurakas (*Rubus chamaemorus*) on boreaalse regiooni liik, kuid seda on leitud kahest leiukohast Põhja-Saksamaal. Püreneedes on glatsiaalrelikt vesilikuliik *Calotriton asper*.

Läänemeres on glatsiaalreliktid jääaja järgselt Joldiamerre rännanud mereliste ja riimveeliste liikide järglased, nagu tavaline harjaslabalane (*Monoporeia affinis*) ja merikilk (*Saduria entomon*).

Vaata ka
--------

* Relikt
* Endeem

Viited
------

1. ↑  Eesti ala periglatsiaalne taimkate jääaja lõpus. - Eesti Entsüklopeedia
2. ↑  Läänemere loomastik. - Eesti Entsüklopeedia
Marc-Antoine Pouliot 2010. aastal Edmonton Oilersi mängijana
**Marc-Antoine Pouliot** (sündinud 22. mail 1985 Québecis) on Kanada jäähokimängija, kes mängib keskründajana Šveitsi kõrgliigaklubis Genève-Servette.

Aastatel 2001–2005 mängis ta Quebec Major Junior Hockey League'i klubis Rimouski Océanic. Viimasel hooajal mängis ta ühes ründeliinis koos Sidney Crosbyga.

2003. aastal valis [[[Edmonton Oilers]] ta NHL-i *draft* '​is 22. valikuna. NHL-is debüteeris ta Oilersi meeskonnas 30. märtsil 2006 mängus Los Angeles Kingsi vastu. Esimese värava lõi ta liigas neli päeva hiljem mängus Phoenix Coyotesi vastu. Pärast seda mängis ta Oilersi meeskonnas veel neljal hooajal. Tema edukaim hooaeg oli 2008/09, kui lõi kaheksa väravat ja andis 12 väravasöötu. Hiljem kuulus ta ühe hooaja veel Tampa Bay Lightningi (2010/11) ja ühe hooaja Phoenix Coyotesi (2011/12) meeskonda, kui kummaski klubis ta silma ei paistnud.

Alates hooajast 2012/13 on Pouliot mänginud Šveitsi kõrgliigas. Esimesel hooajal mängis ta EHC Bielis, seejärel aastatel 2013–2016 HC Fribourg–Gottéronis ja pärast seda 2016–2021 taas EHC Bielis. Alates hooajast 2021/22 on ta kuulunud Genève-Servette'i meeskonda. Hooajal 2022/23 tuli ta Genève-Servette'iga Šveitsi meistriks ning hooajal 2023/24 võitis ta klubiga jäähoki Meistrite Liiga.

2003. aastal tuli Pouliot Kanada kuni 18-aastaste koondisega omavanuste maailmameistriks. Aastatel 2012 ja 2016 võitis ta Kanada võistkonnaga Spengleri karika.

Viited
------

1. ↑  "Pouliot’s road to Edmonton helped by Crosby". theahl.com. Vaadatud 24.02.2024

Välislingid
-----------

* Marc-Antoine Pouliot NHL.com lehel
* Marc-Antoine Pouliot hockeydb.com lehel
Georgi Muradov (2019)
**Georgi Lvovitš Muradov** (sündis 19. novembril 1954 Kotšmes, Inta rajoonis, Komi ANSVs) on Nõukogude ja Venemaa poliitik, riigitegelane, diplomaat. Alates 7. augustist 2014 annekteeritud Krimmi Ministrite Nõukogu aseesimees – annekteeritud Krimmi alaline esindaja Vene Föderatsiooni presidendi juures. Moskva linnapea nõunik. Moskva Riikliku Rahvusvaheliste Suhete Instituudi (MGIMO) professor, MGIMO Venemaa tsivilisatsiooni probleemide kaasaegses maailmas uurimiskeskuse direktor.

Eesti Kaitsepolitsei andmetel lubas ta 2009. aastal Eesti venemeelsetele poliitikutele üle kümnemiljoni krooni suurust abipaketti.

Elulugu
-------

Sündis arstide perekonnas. Isa oli Nõukogude armee meditsiiniteenistuse major. 1979 lõpetas kiitusega MGIMO rahvusvaheliste suhete erialal. 

1979-1992 diplomaatilisel tööl Kreekas. 1992-1996 Venemaa Bulgaaria saatkonna minister-nõunik. 1996-1999 Venemaa erakorraline ja täievoliline suursaadik Küprose Vabariigis. 2000-2007 Moskva linna rahvusvaheliste suhete osakonna juhataja. 2007-2010 Moskva linna välismajandus- ja rahvusvaheliste suhete osakonna juhataja. 2010-2014 Sõltumatute Riikide Ühenduse, välismaal elavate kaasmaalaste ja rahvusvahelise humanitaarkoostöö föderaalse agentuuri (Rossotrudnitšestvo) juhataja asetäitja.

Alates 7. augustist 2014 annekteeritud Krimmi Ministrite Nõukogu aseesimees, annekteeritud Krimmi alaline esindaja Vene Föderatsiooni presidendi juures.

Tema elukohana on registreeritud Mitšurinski Prospekt 29/1 Moskvas, mis on tuntud kui FSB ohvitseride kortermaja. Näiteks on üks sealseid elanikke 2020. aastal Aleksei Navalnõid mürgitanud Aleksei Aleksandrov.

Sanktsioonid
------------

Seoses tegevusega Venemaa poolt ebaseaduslikult annekteeritud Krimmis kehtestas talle 19. detsembril 2014 sanktsioonid Kanada, 1. septembril 2016 USA, 14. märtsil 2020 Euroopa Liit, 2. aprillil 2020 Šveits, 31. detsembril 2020 Suurbritannia, 24. juunil 2021 Ukraina, 27. augustil 2023 Austraalia.

Seos Eestiga
------------

Eesti Kaitsepolitsei andmetel lubas ta 2009. aastal Eesti venemeelsetele poliitikutele üle kümnemiljoni krooni suurust abipaketti.

Viited
------

1. 1 2
2. ↑
3. ↑
Pühajärve Põhikool (2008)
**Pühajärve Põhikool** on põhikool Valga maakonnas Otepää vallas Sihval.

Pühajärve mõisas tegutses kool juba 1775.

1857 toodi kool Sihvale, kuhu oli ehitatud koolimaja. Pärast koolimaja põlemist jätkati tööd rehetares. Hiljem ehitati uus koolitare, kus õpetati aastani 1901. See koolitare hävis 8. jaanuaril 1901 tulekahjus. Pärast seda tegutses kool lühemat aega Otepää alevis. 1910 kolis kool taas Sihvale, kuhu oli ehitatud uus koolimaja. 1921 muudeti kool 4-klassiliseks. 1929 muudeti kool 6-klassiliseks. Seejärel klasside arv mitu korda muutus. 1962–1988 tegutses kool 8-klassilisena ja seejärel 9-klassilisena.

Pühajärve Põhikool on 2007. aastal saanud tiitli "Eesti kaunis kool".

Pühajärve Põhikooli tunnustati 2022. aastal Liikuma Kutsuva kooli vapitahvliga.

Koolijuhid
----------

* ...
* 1921–1950 Ferdinand Linnamägi
* 1950–1952 Linda Kask
* 1952–1955 Manivalde Kutsar
* 1955–1960 Elli Tüvi
* 1960–1987 Manivald Kutsar
* 1987–1988 Vaabo Vainomaa
* 1988–1989 Karin Järv
* 1989–1995 Andrus Eensoo
* 1995–2001 Ene-Mall Vernik
* aastast 2001 Miia Pallase

Viited
------

1. 1 2   (vaadatud 19.03.2016)
2. ↑  Miia Pallase. "President annab homme Pühajärve põhikoolile üle tiitli «Eesti kaunis kool 2007»". *Lõuna-Eesti Postimees*. Vaadatud 25.10.2021.

Välislingid
-----------

* Kooli koduleht
**Aare Urm** (5. märts 1950 Otepää – 9. jaanuar 2022) oli eesti sporditegelane, ühiskonnategelane, poliitik ja pankur.

Aare Urm lõpetas 1968 Otepää Keskkooli ja 1987 Tartu Riikliku Ülikooli õigusteaduskonna ja hakkas tööle militsionäärina. 1987. aasta oktoobris, kui noored läksid Võru surnuaiale avaldama austust Vabadussõjas langenutele, siis kutsus ta üles mitte kasutama nende noorte vastu vägivalda. Sellise tegevuse pärast vallandati ta miilitsaorganist. 1988. aasta lõpus sai temast maakonnaajalehe Võru Teataja toimetaja, seejärel valiti teda maakonna volikogusse, kus valiti ta esimeheks. 1997–1999 oli ta Ratsaspordiliidu president ja 1997–2000 ka EOK liige. 1992. aastal osales ta Eesti Ühispanga loomisel, mille nõukogu esimees oli ta kuni 2000. aastani. Aastatel 2000–2002 oli ta ETV juhatuse esimees. Alates 2003. aastast kuulus MTÜ Muhutuur juhatusse. 

2010. aastatel andis välja ka paar muusika CD oma lauludega.

Viited
------

1. ↑  Merili Nael (10.01.2022). "Suri Ühispanga üks asutajatest ja ETV endine juht Aare Urm". *ERR*.
2. 1 2  "Urm Aare". *Eesti Entsüklopeedia*.
3. ↑  "Aare Urm". *CD Market*. Originaali arhiivikoopia seisuga 13. juuni 2023. Vaadatud 18. märtsil 2022.
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel on jõest; linna kohta vaata artiklit Wisła (linn).* |

---

Wisła Põhja-Poolas Grudziądzi juures
Wisła jõgikond
**Wisła** [v'issua] (ka: *Visla*; saksa *Weichsel*, inglise ja ladina *Vistula*, tšehhi *Visla*) on pikim ja suurim Poola jõgi. Saab alguse Beskiidides kahe lähtejõena, mis kannavad Biała Wisełka ja Czarna Wisełka nime (vastavalt 'valge väike Wisła' ja 'must väike Wisła'). Wisła suubub Gdański lahte, moodustades delta.

Wisła koos lisajõgedega ning jõe valgla
Wisła äärde jäävad kaks suurlinna: Poola pealinn Varssavi ja Kraków. Suurematest linnadest asuvad Wisła ääres või Wisła lähedal ka Płock, Włocławek, Toruń, Bydgoszcz ja Gdańsk.

Jõe pikkus on 1047 km (tervikuna Poola territooriumil) ja jõgikonna pindala 192 000 km².

Wisła on kanalite abil ühendatud veel mitme suure Euroopa jõega. Narewi jõe kaudu on ühendus Nemunase jõega ning Lääne-Bugi ja Dnepri jõega. Brda ja Noteći jõe kaudu on Wisłast võimalik jõuda Warta ja Odra (Oderi) jõele.
**Salehard** on linn Venemaal, Jamali Neenetsi autonoomse ringkonna keskus. Linn asub Obi ääres Polui jõe suudmes paremal kaldal Arktikas põhjapolaarjoonel.

2006. aastal elas linnas 39 400, 2009. aastal 42 500 ja 2010. aastal 43 500 inimest.

Rahvastik
---------

Salehardi elanikkonna rahvuslik koosseis 2010. aasta rahvaloenduse andmetel.

| Rahvus
  | Arv
  | Osakaal, %
  |
| --- | --- | --- |
| Venelased | 26 252
  | 61,27
  |
| Tatarlased | 3641
  | 8,50
  |
| Ukrainlased | 2484
  | 5,80
  |
| Handid | 1320
  | 3,08
  |
| Neenetsid | 1211
  | 2,83
  |
| Komid | 1098
  | 2,56
  |
| Kirgiisid | 410
  | 0,96
  |
| Sakslased | 357
  | 0,83
  |
| Valgevenelased | 316
  | 0,74
  |
| Kumõkid | 279
  | 0,65
  |
| Tšuvašid | 258
  | 0,60
  |
| Baškiirid | 247
  | 0,58
  |
| Teised rahvused
  | 2491
  | 5,81
  |
| Rahvus teadmata
  | 2481
  | 5,79
  |
| Kokku
  | 42 845
  | 100,00
  |

Ajalugu
-------

Linn asutati 1595. aastal kindlusena Obi kaldal. Kuni 1933. aastani oli linna nimi **Obdorsk** (sõnast "Ob"). Nimi Salehard on venepärane vorm neenetsi nimest Саля' харад, mis tähendab *asula neemel*.

Aastatel 1947–1953 ehitasid GULAGi sunnitöölised raudteed (Objekt №503) Igarkast Salehardi Tjumeni oblastis, kuid see ei valminud täielikult ning jäi kasutusele võtmata. Raudtee jäänuseid võib tundras näha siiamaani.

Loodus
------

### Kliima

Linn asub lähisarktilise vöötme ja parasvöötme piiril. Kõige külmem kuu on jaanuar keskmise õhutemperatuuriga –25 °C, kõige soojem kuu on juuli keskmise õhutemperatuuriga 15 °C. Sademeid on 433 mm aastas.

Transport
---------

Lähim raudteejaam on Obi vastaskaldal asuv Labõtnangi, millega on praamiühendus. Linnas on jõesadam ja lennujaam. Linnal on praamiühendus Hantõ-Mansiiski ja Omskiga. Valmimas on autotee Nadõmi.

Viited
------

1. ↑  "Jamali-Neenetsi AO Föderaalse Statistikateenistuse koduleht" (PDF). Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 13. detsember 2016. Vaadatud 17. aprillil 2014.
2. ↑  О трупах заботились дикие животные". Как строилась сталинская "дорога на костях, Сибирь.Реалии, (vaadatud 29.01.2023)
3. ↑  Venemaa Hüdrometeoroloogiakeskus

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Salehard** |

* Salehardi koduleht
* Mediazona. Videosalvestised (2:43) arvatavalt Aleksei Navalnõi surnukeha transportiva konvoi liikumisest Labõtnangist Salehardi, 16.–17. veebruar 2024
**Anžela Voronova** (sündinud 4. oktoobril 1968 Narvas) on Eesti laskur, kolmekordne sõjaväelaste maailmameister. 

Tema treener on Aleksandr Makarov.

Eesti Kaitseväe kapralina on ta tulnud kolmel korral sõjaväelaste maailmameistriks. Anžela Voronova on osalenud neljadel sõjaväelaste maailmameistrivõistlustel: 2002. 2006. 2010. ja 2012. aastal. Vaid 2010. aasta MM-il saavutas ta 12. koha, ülejäänud MM-idel tuli ta maailmameistriks. Viimati tuli Anžela Voronova maailmameistriks detsembris 2012 Hiina linnas Guangzhous toimunud sõjaväelaste maailmameistrivõistlustel.

Augustis 2011 sai ta 6. koha Euroopa meistrivõistlustel Belgradis ja pääses Eesti koondisse 2012. aasta suveolümpiamängudel Londonis. Seal saavutas ta naiste õhupüssi 10 meetri laskmises 42. koha, saades kvalifikatsioonivõistlusel 391 punkti. Veel osales ta väikepüssi 50 m standardharjutuses.

Juulis 2013 Horvaatias toimunud Euroopa meistrivõistlustel tuli Anžela Voronova Euroopa meistriks.

Septembris 2014 Hispaania linnas Granadas toimunud maailmameistrivõistlustel sai Voronova kaks pronksmedalit (individuaalselt ja võistkondlikult, naiste 300 m lamadesharjutuses).

23.–24. mail 2016 maailma karikasarja Müncheni (Saksamaa) etapil sai ta naiste standardis teise koha uue Eesti rekordiga (456,7).

Tunnustus
---------

* 2014 Eesti Vabariigi spordipreemia (individuaalse kuldmedali ja võistkondliku pronksmedali võitmise eest laskmise Euroopa meistrivõistlustel 2013. aastal)

Isiklikku
---------

Anžela Voronoval on tütar Anastassia.

Viited
------

1. 1 2  "Anzela Voronova". Originaali arhiivikoopia seisuga 28.01.2013. Vaadatud 07.11.2011.
2. 1 2  "OLÜMPIALE: Anžela Voronova tegi Eesti laskeajalugu!". Õhtuleht. 06.08.2011. Vaadatud 01.08.2012.
3. 1 2  Rainis Karro (28.07.2012). "Anžela Voronova sai kvalifikatsioonivõistlusel 42. koha ja finaali ei pääsenud". Postimees. Originaali arhiivikoopia seisuga 1.08.2012. Vaadatud 01.08.2012.
4. ↑  Вот так бы на Олимпиаде: нарвитянка стала чемпионкой мира!, sports.ee, 07.12.12
5. ↑  Анжела Воронова начала стрелять по-крупному, sports.ee, 03.08.13
6. ↑  Эстонские винтовочницы - бронзовые призеры чемпионата мира!, rus.delfi.ee, 19.09.2014
7. ↑  Анжела Воронова заняла c рекордом Эстонии второе место на этапе Кубка мира Postimees 24.05.2016

Välislingid
-----------

* Anžela Voronova ISSF-i kodulehel
* Anžela Voronova, Postimees, 21.07.2012
* Ilja Smirnov. Laskuril ei ole kunagi hilja olümpiamängudest osa võtta, Põhjarannik, 22.07.2012
* Biograafia ESBL-is
**Zaō** (jaapani keeles 蔵王山 (*Zaō-san* ('Zaō mägi'))) on tegevvulkaan Honshū saarel Jaapanis.

Vulkaani kõrgus on 1841 meetrit, see on Honshū saare üks aktiivsemaid vulkaane.

Zaō kirsipuude õitsemise ajal
Zaō asub Põhja-Honshūl Yamagata ja Miyagi prefektuuri piiril. Vulkaan koosneb mitmest kihtvulkaanist ja tufikoonusest, milles asub Okama kraatrijärv. Järve happelise vee värvus muutub vastavalt ilmale, seetõttu kutsutakse seda ka Viievärviliseks järveks (五色沼, *goshiki numa*). Järve sügavus on 60 meetrit, diameeter aga 360 meetrit. Järv tekkis pärast vulkaanipurset 1720. aastatel. Okama vetes elavad *Rotatoria rotatoria* ja *Pinnularia* perekonna esindajad.

Zaō asub kahe maakooreplaadi kokkupuutealal. Need on Amuuri plaat, millel asub Lääne-Jaapan ja Ohhotski plaat, millel asub Ida-Jaapan.

Mäe jalamil asub mets, kus talvel tekivad nn. lumekoletised (樹氷 *Juhyō*). Lähedaselt järvelt auranud vesi jäätub puudele kogunedes, piirkonnale talvisel ajal omane tugev tuul ei lase tekkivatel jääpurikatel aga vertikaalsihis kasvada.

Vulkaanile on rajatud talispordikeskus. Mäel asub suusahüppetorn, mis on 2012. aastast üks naiste suusahüppe maailma karikasarja etappe.

Viited
------

1. ↑  Deneke, Rainer (2000). "Review of rotifers and crustaceans in highly acidic environments of pH values ≤ 3". Hydrobiologia 433 (1-3): 167–172.
2. ↑  Negoro, K (1940). "A Pinnularia from Okama, an acidotrophic crater lake of volcano Zao". Jap. J. Limnol 9: 176–179.
3. ↑

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Zaō vulkaan** |
Veiko Uri
**Veiko Uri** (sündinud 19. detsembril 1969) on eesti metsateadlane, Eesti Teaduste Akadeemia liige (alates 2020).

Haridus
-------

Lõpetas 1993. aastal Eesti Maaülikooli metsamajanduse erialal, 1997 kaitses samas magistritööd ning 2001 doktoritööd metsateaduse alal "Produktsiooni ja mineraaltoitainete dünaamika endisele põllumaale rajatud halli- ja hübriidlepa kultuurides".

Töökäik
-------

Aastatel 1992–1993 oli Veiko Uri Eesti Maaülikooli laborant, 1993–1995 vanemlaborant ja nooremteadur, 1995–1997 assistent, 1997–2002 lektor, 2002–2015 dotsent. Alates 2015. aastast on ta Eesti Maaülikooli metsaökosüsteemide professor.

Eesti Teaduste Akadeemia liikmeks metsanduse alal valiti 2020. aastal, kuulub akadeemias bioloogia, geoloogia ja keemia osakonda.

Ta on Riigi teaduspreemiate komisjoni liige.

Teadustöö
---------

Veiko Uri teadustöö peasuunad on erinevate metsaökosüsteemide süsiniku- ja lämmastikuringe, metsakasvatus, metsaökoloogia, biomassi produktsioon. Tema töörühm on metsaökosüsteemide süsinikuringe uuringute osas liidrirollis Eestis ja tuntud rahvusvahelises teadlaskonnas. Rõhutades teaduspõhise metsamajanduse olulisust kaasaegses metsanduses, on tema töödes suurt tähelepanu pööratud ka uurimistulemuste rakenduslikule väljundile.

Üheks uurimissuunaks on ka valgustusraiete mõju viljakates kasvukohtades kasvavatele kaasikutele ning ta töötab välja Eesti puistute biomassi mudeleid.

Veiko Uri juhendamisel on kaitstud mitukümmend magistri- ja viis doktoritööd.

Ta kuulub Eesti Maaülikooli ja agrobiotehnoloogia arenduskeskuse nõukogusse. Ta on riigi teaduspreemiate komisjoni liige. Samuti on ta Eesti Looduseuurijate Seltsi ja Akadeemilise Metsaseltsi liige.

Tunnustus
---------

* 2013 – Eesti Vabariigi teaduspreemia põllumajandusteaduste alal
* 2016 – Eesti Punase Risti V klassi teenetemärk
* 2023 – Eesti Vabariigi teaduspreemia põllumajandusteaduste alal
* 2024 – Valgetähe III klassi teenetemärk

Viited
------

1. 1 2  Veiko Uri Eesti Teadusinfosüsteemis
2. 1 2 3  Veiko Uri CV Eesti Teaduste Akadeemia kodulehel
3. ↑  "Akadeemikuteks valiti Krista Fischer, Veiko Uri ja Elmo Nüganen" Novaator, 2. detsember 2020
4. ↑  Teenetemärkide kavaleride andmekogu – 19408
5. ↑  "Valitsus kuulutas välja riiklike teaduspreemiate laureaadid" Postimees, 9. veebruar 2023

Välislingid
-----------

* Veiko Uri Eesti Teadusagentuuri kodulehel
* Veiko Uri Eesti Teaduste Akadeemia kodulehel
* "INTERVJUU METSATEADLASEGA | Eestis on aeg lõpetada metsade majandamise ja looduskaitse vastandamine" Eesti Ekspress, 24. oktoober 2023
**Litoriinameri** oli Läänemere nõos paiknenud jääajajärgne riimveekogu (umbes 7500–4000 aastat tagasi).

Litoriinamere varasemat staadiumit umbes 7500–7000 aastat tagasi käsitletakse vahel ka omaette veekoguna – Mastogloiamerena.

Nimetus "Litoriinameri" tuleneb tigude *Littorina littorea* ja *Littorina saxatilis'*e järgi. Limneameres neid ei ela, sest vesi pole piisavalt soolane.

Litoriinameri erines Limneamerest soolasema vee poolest. Litoriinameri on Läänemere arenguloos olnud kõige soolasema veega veekogu, näiteks Lääne-Eesti rannikul oli pinnavete soolsus 15...18 promilli, tänapäeva Limneameres on see 6...8 promilli. Et Litoriinamere ajal olnud atlantilisel kliimaperioodil oli ilm soe, kuid arvatavasti niiske, arvatakse, et Litoriinamere ajal olid Taani väinad sügavamad, kui praegu. Need madaldusid maa tõusu tõttu Taanis.

Nime andis Rootsi paleontoloog Gustaf Lindström (1829–1901) 1852. aastal.

Viited
------

1. ↑  Autorite kollektiiv. 1995. Eesti loodus. [koost. Raukas, A.]. Eesti Entsüklopeediakirjastus ja Valgus. lk 227



Läänemere arengustaadiumid alates viimase jääaja lõpust

Balti jääpaisjärv · Joldiameri · (Ehheneismeri) · Antsülusjärv · (Mastogloiameri) · Litoriinameri · Läänemeri (Müüameri)

Vaata ka: Holsteini meri · Eemi meri
John Kristian Dahl (nr. 25) Tour de Skil sprindis Prahas detsembris 2007
**John Kristian Dahl** (sündinud 27. märtsil 1981 Kirkenesis) on Norra murdmaasuusataja, kes on spetsialiseerinud sprindidistantsile.

Dahl sai hõbemedali juunioride MM-il sprindi vabasõidus 2001. aastal Poolas Karpacz. 2009.aasta MM-il Liberecis oli ta sprindi vabasõidus viieteistkümnes. Maailma karikasarjas jõudis Dahl poodiumile 16. detsembril 2003 Val di Fiemmes, kui saavutas sprindi vabasõidus teise koha. Esimese võidu sai ta 13. detsembril 2009 Davosi MK-etapil, kui oli esimene sprindi vabasõidus.

Saavutused
----------

### Juunioride maailmameistrivõistlustel

* 2001 Poola Karpaczs
	+ Hõbe hõbemedal 1 km sprindi vabasõidus

### Maailma karikasarjas

#### Maailma karikas

* **Sprindikarikas**
	+ 3. koht: 2008

#### Maailma karikasarja etapivõidud

John Kristian Dahl on osalenud 137 maailma karikasarja etapil (seisuga 23. veebruar 2015) ja jõudnud poodiumile 11 korral, millest kahel korral kõige kõrgemale astmele.

| Jrk-nr | Aasta | Kuupäev | Koht | Riik | Ala |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| **1.** | 2009 | 13. detsember | Davos |  Šveits | 1 km sprint vaba |
| **2.** | 2010 | 26. november | Kuusamo |  Soome | klassikasprint |

Välislingid
-----------

* John Kristian Dahl FIS-i kodulehel (inglise)
Friedrich Moch 2019. aastal.
**Friedrich Moch** (sündinud 12. aprillil 2000 Memmingenis) on Saksamaa murdmaasuusataja.

Moch alustas murdmaasuusatamisega 12-aastaselt ning osales aastatel 2016–2020 peamiselt U18 ja U20 võistlustel Alpi karikasarjas. Hooajal 2018-19 sai ta viienda ja 2019-20 hooajal U20 üldarvestuses kolmanda koha. 2018. aasta juunioride maailmameistrivõistlustel Gomsis tuli ta 10 km klassikas 21. kohale ning skiatlonis ja teatesõidus viiendaks. Järgmisel aastal võitis ta 2019. aasta juunioride MM-il Lahtis teatesõidus pronksmedali. Ühtlasi saavutas ta 18. koha 30 km ühisstardist sõidus ja viienda koha 10 km vabatehnikasõidus. Hooajal 2019-20 võistles ta esimest korda Oberstdorfis maailma karikasarjas ning jäi napilt skiatlonis 31. kohaga punktikohast välja. 2020. aasta veebruaris tuli ta Saksamaa meistriks 15 km vabasõidus. 2020. aasta juunioride maailmameistrivõistlustel Oberwiesenthalis võitis ta hõbemedali 10 km klassikasõidus ja 30 km ühisstardist sõidus. Samuti saavutas ta teatesõidus seitsmenda koha. 2020. aasta detsembris sai ta pärast Ruka kolmikvõistluse 44. koha saavutamist Davosis 15 km vabasõidus 22. kohaga oma esimesed MK-punktid. Järgmisel kuul Lahtis jõudis ta suusavahetusega sõidus kümnenda kohaga maailma karikasarjas esimese kümne parema hulka. U23 MM-il 2021. aastal Vuokattis tuli ta teatesõidus kuuendaks ja võitis 15 km vabasõidus hõbemedali. Tema parimad kohad hooaja tipphetkel, 2021. aasta suusatamise maailmameistrivõistlustel Oberstdorfis olid 20. koht 50 km ühisstardisõidus ja seitsmes koht teatesõidus. Hooaja lõpus tuli ta Pokljukas teiseks ja esimeseks ning saavutas sellega Alpi karikasarja üldarvestuses kolmanda koha.

Hooajal 2021-22 lõpetas Moch üheteistkümnel korral punktiarvestuses ja sai 2021-22 Tour de Ski üldarvestuses 14. koha. Oma esimese poodiumikoha saavutas ta maailma karikasarjas Val di Fiemmes toimunud Tour de Ski finaaletapil kolmanda kohaga. 2022. aasta taliolümpiamängudel Pekingis sai ta 50 km ühisstardist sõidus 31. koha, skiatlonis 13. koha ning teatesõidus viienda koha. Hooaja lõpetas ta MK-sarja üldarvestuses 29. kohal. 2023. aasta suusatamise maailmameistrivõistlustel Planicas tuli Moch skiatlonis seitsmendaks ja 15 km vabatehnikasõidus kaheksandaks. Moch võitis teatevõistluses pronksmedali.
​

Välislingid
-----------

* Friedrich Moch FIS-i veebilehel
* Friedrich Moch Olympedia.org veebilehel
**Ameerika Ühendriikide Maaväe Sõjakolledž** (inglise keeles *United States Army War College*; **USAWC**) on 1901. aastal president Theodore Roosevelti asutatud kõrgemat sõjalist haridust (magistritaseme õpet) andev asutus, kus valmistatakse kolonelleitnandi või koloneli auastmes Ameerika Ühendriikide sõjaväelasi ette edasiseks karjääriks.

Õppimine
--------

Koolis õpetatakse sõjaliste operatsioonide strateegilist planeerimist ning sõjalis-strateegilist mõtte- ja ajalugu.

### Õppekorraldus

USAWC õppetöös on võimalik osaleda kahel moel: kümnekuise residentkursuse või kaheaastase distantsõppeprogrammi raames. Mõlema kursuse suurus on ligikaudu 400 õppurit. Distantsõpe eeldab intensiivset kirjalikku tööd, iga õppemoodul lõpeb akadeemilise essee, õppuse või eksamiga (pärast esimest õppeaastat langeb 1/4 tudengitest välja). Residentkursusel on põhirõhk seminari- ja töötubade vormis õppel. Mõlemad õppevormid eeldavad mahukat iseseisvat tööd erialakirjandusega ja ingliskeelse kirjaliku eneseväljendusoskuse kõrgtaset.

USAWC nimekamad lõpetajad
-------------------------

Kooli lõpetajate hulka kuuluvad näiteks armeekindral Omar Bradley, kindral Walter Bedell Smith, kindral George S. Patton, kindral Tommy Franks, kindral H. Norman Schwarzkopf ja paljud teised Ameerika sõjaajaloos märkimisväärset rolli mänginud ohvitserid, aga ka Egiptuse president Abdel Fatah el-Sisi ja Nigeeria president Muhammadu Buhari.

USAWC ja Eesti
--------------

Kool on mänginud olulist rolli Eesti uuema aja ohvitserkonna ja tippametkonna harimisel. Kooli vilistlaste hulka kuuluvad teiste hulgas kindralleitnant Johannes Kert, kindralmajor Meelis Kiili, brigaadikindral Artur Tiganik, riigisekretär Taimar Peterkop, Kaitseministeeriumi kantsler Kristjan Prikk ja Kaitseministeeriumi asekantsler Meelis Oidsalu.

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Ameerika Ühendriikide maaväe sõjakolledž**
 |

* Ametlik koduleht (inglise keeles)
Lõuna-Dakota Ülikooli spordihoone DakotaDome
**Lõuna-Dakota ülikool** (inglise keeles *University of South Dakota*; lühend **USD**) on avalik teadusülikool USA-s Lõuna-Dakota osariigis Vermillionis. Ülikooli deviis on *Veritas* ('tõde').

Ülikooli asutas Dakota territooriumi seadusandlus 1862. aastal. See on osariigi vanim avalik ülikool. 2021. aasta sügisel õppis ülikoolis üle 9400 õpilase.

Lõuna-Dakota ülikool pakub 202 bakalaureuse- ja 78 magistriõppe programmi. Ülikoolis tegutsevad osariigi ainsad meditsiinikool ja õigusteaduste koolid. Lisaks on ülikoolil veel viis kolledžit: College of Arts and Sciences, ärikool, School of Education, College of Fine Arts ja terviseteaduste kool.

Ülikooli linnakus asub 1973. aastal loodud muusikamuuseum National Music Museum.

Ülikooli spordivõistkonnad kannavad nimetust South Dakota Coyotes. Lõuna-Dakota Ülikool on USA üliõpilasspordi organisatsiooni NCAA konverentsi Summit League'i liige (välja arvatud ülikooli jalgpallimeeskond, mis kuulub konverentsi Missouri Valley Football Conference).

Ülikooli vilistlaste hulka kuuluvad teiste seas tuumafüüsik ja Nobeli füüsikaauhinna laureaat Ernest Lawrence, teleajakirjanik Tom Brokaw ning poliitik ja senaator John Thune.

Viited
------

1. 1 2 3 4  "USD at a Glance". usd.edu. Vaadatud 21.2.2024

Välislingid
-----------

* Ametlik koduleht
Gamble Hall, kus paikneb ülikooli ärinduse ja avaliku halduse kolledž
Ralph Engelstad Arena, kus asub ülikooli jäähokimeeskonna koduväljak
**Põhja-Dakota ülikool** (lühend **UND**) on avalik teadusülikool USA-s Põhja-Dakota osariigis Grand Forksis. Ülikooli deviis on *Lux et Lex* ('valgus ja õigus').

Ülikooli asutas Dakota territooriumi seadusandlus 1883. aastal, õppetöö algas aasta hiljem. See on osariigi vanim ülikool. 2023. aasta sügisel õppis ülikoolis üle 14 100 õpilase.

Põhja-Dakota ülikool pakub üle 225 akadeemilist programmi. Ülikoolil on kokku kümme kolledžit. Ülikoolis tegutsevad osariigi ainsad meditsiinikool (asutatud 1905) ja õigusteaduste kool (asutatud 1899). Ülikooli aeronautika kool John D. Odegard School of Aerospace Sciences oli riigis esimene, kus oli võimalik saada kraad mehitamata õhusüsteemide operaatori alal.

Ülikooli linnakus asub Põhja-Dakota osariigi kunstimuuseum.

Ülikooli spordivõistkonnad kannavad nimetust North Dakota Fighting Hawks. Põhja-Dakota kuulub USA üliõpilasspordi organisatsiooni NCAA konverentsi Summit League. Kõige tuntum on ülikooli jäähokimeeskond, mis on tulnud USA õpilasmeistriks kaheksa korda (viimati 2016. aastal). Ülikooli jäähokimeeskonnas on mänginud paljud hilisemad NHL-i mängijad. Ülikooli spordihoonete hulka kuuluvad Ralph Engelstad Arena ja Alerus Center.

Ülikooli vililaste hulka kuuluvad kaheksa Põhja-Dakota osariigi kuberneri, Arktika uurija Vilhjalmur Stefansson, kirjanik Maxwell Anderson, poliitik Byron Dorgan, korvpallur Phil Jackson, insener ja astronaut Karen Nyberg,

Viited
------

1. 1 2  About. University of North Dakota. *und.edu*. Vaadatud 23.02.2024
2. ↑  University of North Dakota. britannica.com. Vaadatud 14.4.2021

Välislingid
-----------

 Põhja-Dakota ülikool – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
* Ametlik koduleht
Mihhail Botvinov (tagumine) 2006. aastal
**Mihhail Botvinov** (sündinud 17. novembril 1967 Lidinkas Tula oblastis endises Nõukogude Liidus, praegusel Venemaal) on endine Austria murdmaasuusataja, maailmameister 4x10 km teatesuusatamises (1999).

Botvinov oli 1996. aastani Venemaa kodanik ja võistles Venemaa koondises rahvusvahelistel võistlustel, kuid tülide pärast koondise juhtidega siirdus Austriasse ja hakkas seda riiki esindama.

Viimase suurvõistluste medali sai Botvinov 2006. aasta olümpiamängudelt Torinos. Olümpiamängudel tekkis Austria murdmaasuusatajate ja laskesuusatajate ümber suur kära, kui nende elukohast leiti veredopingu tarvis kasutatud vahendeid. Samal ajal siirdusid Botvinov ja Christian Hoffmann kära pärast harjutama Ramsausse. Paljud kahtlesid, kas Botvinov julgeb tagasi tulla mängudele, kuid ta tegi seda ja võitis oma põhidistantsil 50 km pronksmedali.

Saavutused
----------

###  Olümpiamängudel

* 2002 Ameerika Ühendriigid Salt Lake Citys
	+ Hõbe hõbemedal 30 km ühisstardist vabastiilis
* 2006 Itaalia Torinos
	+ Pronks pronksmedal 50 km ühisstardist vabastiilis

### Maailmameistrivõistlustel

* 1993 Rootsi Falunis
	+ Pronks pronksmedal 4x10 km teatesõidus
* 1999 Austria Ramsaus
	+ Kuld **maailmameister** 4x10 km teatesõidus
	+ Pronks pronksmedal 50 km klassikalises stiilis

### Maailma karikasarjas

#### Maailma karikas

* 2. koht: 1999

#### Maailma karikasarja etapivõidud

Mihhail Botvinov osales kokku 146 maailma karikasarja etapil. Poodiumile jõudis ta 19 korral, millest kõige kõrgemale astmele 2 korda.

| Jrk-nr | Aasta | Kuupäev | Koht | Riik | Ala |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | 1999 | 12. jaanuar | Nové Město |  Tšehhi | 30 km vabalt |
| 2. | 1999 | 20. märts | Oslo |  Norra | 50 km klassikat |

Isiklikku
---------

Tema hüüdnimi on Boti.

Välislingid
-----------

* Mihhail Botvinov FIS-i kodulehel (inglise)
**Hage Gottfried Geingob** (3. august 1941 Grootfontein – 4. veebruar 2024) oli Namiibia poliitik, alates 21. märtsist 2015 kuni surmani Namiibia president. Enne seda oli ta alates 4. detsembrist 2012 Namiibia peaminister.

Elulugu
-------

Hage Geingob sai 1961. aastal Okahandja kolledžist õpetajakutse. Aastal 1964 asus ta USA-s politoloogiat õppima ning sai 1970 Fordhami ülikoolist bakalaureuse- ja 1974 New Yorgi The New Schoolist magistrikraadi. Aastal 2004 kaitses ta Leedsi ülikoolis doktorikraadi.

Ta oli pärast kolledži lõpetamist lühikest aega õpetaja, seejärel töötas aastatel 1962–1963 Edela-Aafrika Rahvaorganisatsiooni (SWAPO) esinduses Botswanas. Aastatel 1964–1971 oli ta SWAPO esindaja ÜRO juures, seejärel töötas kuni 1975. aastani ÜRO sekretariaadis. Aastatel 1975–1989 oli ta Lusakas ÜRO Namiibia instituudi direktor. Geingob pöördus 1989. aastal pärast pikka võõrsilolekut kodumaale tagasi ja temast sai SWAPO valimiste koordinaator ning seejärel asutava kogu esimees. Aastatel 1990–2002 kuulus ta parlamendi alamkotta. Aastal 1990 sai Geingobist iseseisva Namiibia esimene peaminister ning ta oli selles ametis kuni 2002. aastani. Seejärel keeldus ta presidendi pakutud haldusministri portfellist ja siirdus peagi tööle Washingtonis tegutsenud organisatsiooni Global Coalition for Africa. Alates 2005. aastast on ta uuesti parlamendi liige.

Hage Geingob oli alates 2007. aastast SWAPO asepresident.

Hage Geingob (esiplaanil paremal) Venemaaga koostööleppe allkirjastamisel (2009)
8. aprillist 2008 kuni peaministriks saamiseni oli ta Namiibia kaubandus- ja tööstusminister.

2019. aasta novembris toimunud presidendivalimistel sai Geingob 56,3% häältest, mis oli vähem kui viis aastat tagasi. SWAPO vastaskandidaat Panduleni Itula, Bernadus Swartbooi Landless Movement (LPM) juht sai 30% häältest. Endise Lõuna-Aafrika apartheidi lähedale kuulunud Populaarse Demokraatliku Liikumise (PDM) opositsiooniliider McHenry Venaani kogus aga 5,3% häältest. SWAPO sai seega 65% Rahvusassamblee kohtadest, saamata kahe kolmandiku häälteenamust, nagu eelmises seadusandlikus koosseisus.

Viited
------

1. 1 2 3  "Who's Who". Originaali arhiivikoopia seisuga 11. juuni 2011. Vaadatud 2. jaanuaril 2013.
2. ↑  Cabinet Shake Up
3. ↑  "Namibia leader taps trade minister as likely successor". Originaali arhiivikoopia seisuga 29. oktoober 2013. Vaadatud 2. jaanuar 2013.

Välislingid
-----------

* Elulugu
Edvin Anger 2020. aasta noorte taliolümpiamängudel
**Edvin Anger** (sündinud 8. aprillil 2002) on Rootsi murdmaasuusataja.

Åsarna IK ridades võistlev Anger osales kuni 2022. aastani peamiselt juunioride võistlustel. Ta võitis 2020. aasta noorte taliolümpiamängudel Lausanne'is murdmaasuusatamises hõbemedali ja sprindis kuldmedali. Seal tuli ta ka 10 km klassikas seitsmendaks. 2020. aasta juunioride suusatamise maailmameistrivõistlustel Oberwiesenthalis tuli ta teatesõidus 12. ja sprindis üheksandaks. Samuti tuli ta 2020. aasta märtsis Rootsi juunioride meistriks 15 km ühisstardiga sõidus. Järgmisel aastal Vuokattis toimunud juunioride suusatamise MM-il saavutas ta 30 km ühisstardist sõidus 22. koha, 10 km vabasõidus 13. koha ning teatesõidus ja sprindis seitsmenda koha. Hooajal 2021-22 startis ta esimest korda Skandinaavia karikasarjas Falunis, kus sai sprindis kuuenda koha ning võitis Rootsi juunioride meistritiitli sprindis, 20 km ühisstardist sõidus ja 10 km vabatehnikasõidus. Tema parimad kohad 2022. aasta juunioride suusatamise maailmameistrivõistlustel Lygnas olid kuues koht sprindis ja viies koht teatesõidus. Saanud hooaja 2022-23 alguses Bruksvallarnas FIS-i võistlusel neljanda ja kolmanda koha, startis ta Rukal esimest korda maailma karikasarjas. Seal sai ta oma esimesed MK-punktid sprindi 12. kohaga. Ta osales 2023. aasta maailmameistrivõistlustel Sloveenias Planicas. Seni on tema maailma karikasarja parim tulemus olnud Norras Lillehammeris peetud individuaalsprindi neljas koht.

Välislingid
-----------

* Edvin Anger FIS-i kodulehel
* Edvin Anger Rootsi Olümpiakomitee kodulehel
* Edvin Anger Olympedia.org kodulehel
* Edvin Anger FirstSkisport.com kodulehel
Jhegson Méndez 2017. aastal Ecuadori U20 koondises
**Jhegson Sebastián Méndez Carabalí** (sündinud 26. aprillil 1997 Mira kantonis) on Ecuadori jalgpallur, kes mängib kaitsva poolkaitsjana Brasiilia kõrgliigaklubis São Paulo ja Ecuadori jalgpallikoondises.

2015. aastal debüteeris ta Ecuadori kõrgliigaklubis Independiente DV. Seejärel oli ta hooajal 2015/16 laenul Hispaania tugevuselt kolmanda liiga klubis Deportiva Leonesa, kus ta sai küll kirja vaid ühe mängu. Pärast seda naasis ta Independiente del Vallesse.

2018. aasta detsembris sõlmis ta lepingu Major League Socceris (MLS) klubis Orlando City. 2022. aasta teisel poolel mängis ta samasse liigasse kuuluvas Los Angeles FC-s.

2023. aasta jaanuaris sõlmis ta kolmeaastase lepingu São Pauloga.

2017. aastal saavutas Méndez Ecuadori kuni 20-aastaste koondisega Lõuna-Ameerika omavanuste meistrivõistlustel teise koha. Ecuadori jalgpallikoondises tegi ta debüüdi 11. septembril 2018 sõprusmängus Guatemala vastu. Ta kuulus Ecuadori koondisse 2019. ja 2021. aasta Copa Américal ning 2022. aasta maailmameistrivõistlustel.

Tema onu Édison Méndez on endine Ecuadori koondislane.

Saavutused
----------

Los Angeles FC
* Supporters' Shield: 2022
* MLS Cup: 2022

Viited
------

1. ↑  "Orlando City SC Signs Ecuadorian Midfielder Jhegson Sebastián Méndez | Orlando City Soccer Club".
2. ↑  "São Paulo contrata equatoriano Méndez". *São Paulo FC* (Brasiilia portugali). 9. jaanuar 2023. Originaali arhiivikoopia seisuga 16. jaanuar 2023. Vaadatud 9. jaanuaril 2023.

| * v
* r
Ecuadori koondis  –  2022. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlused |
| --- |
| 

* 1 Galíndez
* 2 Torres
* 3 Hincapié
* 4 Arboleda
* 5 Cifuentes
* 6 Pacho
* 7 Estupiñán
* 8 Gruezo
* 9 Ay. Preciado
* 10 Ibarra
* 11 Estrada
* 12 Ramírez
* 13 Valencia (c)
* 14 Arreaga
* 15 Mena
* 16 Sarmiento
* 17 Án. Preciado
* 18 Palacios
* 19 Plata
* 20 Méndez
* 21 Franco
* 22 Domínguez
* 23 Caicedo
* 24 Reasco
* 25 Porozo
* 26 Rodríguez
* Treener: Alfaro

 | Ecuador |
Vilja Kiisler esinemas filosoof Tõnu Luigele pühendatud ettekandepäeval 2. detsembril 2016 Tartu Ülikoolis
**Vilja Kiisler** (sündinud 21. juunil 1970) on eesti ajakirjanik, tõlkija ja kirjanduskriitik.

Haridus
-------

Ta on Nõo Keskkooli vilistlane ja lõpetas 1995. aastal Tartu Ülikooli eesti ja soome-ugri filoloogia erialal.

Töökäik
-------

### Delfis

Enne Äripäeva tööleasumist töötas ta Delfi arvamustoimetajana.

### Äripäevas

2012. aastast töötas ta ajalehes Äripäev arvamustoimetajana, 2013–2018 arvamustoimetuse juhina. 

2013. aastal pälvis Kiisler Äripäeva aasta ajakirjaniku aunimetuse.[*viide?*]

### Postimehes

2018. aasta augustis asus ta tööle ajalehe Postimees ajakirjanikuna, juhtides Postimehe vestlussaadet "Otse Postimehest" ja avaldades poliitikat käsitlevaid artikleid.

2019. aasta 22. aprillil teatas ta avalikult, et lahkub Postimehest, lisades intervjuus ERR-ile, et tal olid põhimõttelised erimeelsused aprilli algul peatoimetajaks saanud Peeter Helmega ajakirjandus- ja arvamusvabaduse osas. Hiljem lisas ta, et tema meelest on Postimehes ajakirjandusvabadusega järjest rohkem probleeme.

Helme ütles Kiisleri lahkumist kommenteerides ERR-ile, et eriarvamused tekkisid seoses stiiliküsimusega Kiisleri 16. aprillil ilmunud arvamusartiklis "Asi pole retoorikas, sisu on õõvastav", ja et ta ei avaldanud Kiislerile lahkumiseks survet, ega nõudnud ka artikli muutmist. Intervjuus Delfile ütles ta, et Kiisleri artikkel sisaldas väljenduslaadi ja väljendeid, mis olid tema meelest liiga agressiivsed. Helme avaldas arvamust, et ajakirjanik võiks väljenduda rahulikumalt ja vähem polariseerivalt, lisades et tal pole probleemi Postimehe ajakirjanike maailmavaadetega.

Tunnustus
---------

* Ants Orase nimeline kirjanduskriitika auhind. Pälvis auhinna 2022. aasta 15. detsembril.
* Aasta ajakirjanik 2023. Eesti Meediaettevõtete Liidu auhinna juures toodi välja Kiisleri seinast seina teemasid ja suurepärast intervjueerimisoskust.

Viited
------

1. ↑  "Kukul külas 2020-11-22" (mp3). *Raadio Kuku* (eesti keel). 22. november 2020. Vaadatud 22. november 2020.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: tundmatu keel (link)[*alaline kõdulink*]
2. 1 2 3  "Ajakirjanik Vilja Kiisler lahkub Postimehest erimeelsuste tõttu peatoimetajaga". *Delfi*. 22. aprill 2019. Vaadatud 22. aprill 2019.
3. ↑  Vilja Kiisler liitub Postimehega. Postimees, 3. juuli 2018
4. 1 2  Aleksander Krjukov (22. aprill 2019). "Vilja Kiisler lahkub Postimehest erimeelsuste tõttu peatoimetajaga". *ERR*. Vaadatud 22. aprill 2019.
5. ↑  Aleksander Krjukov (22. aprill 2019). "Kiisler ajakirjandusvabadusest Postimehes: see on üha keerulisem väljakutse". *ERR*. Vaadatud 22. aprill 2019.
6. ↑  "Orase kriitikapreemia võitis Vilja Kiisler". *ERR*. 16.12.2022.
7. ↑  EML (22. veebruar 2024). "Pressipeol selgusid Eesti ajakirjandusauhindade võitjad". *Eesti Meediaettevõtete Liit*. Vaadatud 27. veebruaril 2024.

|  |  |
| --- | --- |
|  | Tsitaadid Vikitsitaatides: **Vilja Kiisler** |
Arnold Hasselblatti haud Tartus Raadi kalmistul
**Arnold Christian Theodor Hasselblatt** (4. märts/16. märts 1852 Kambja kirikumõis Kambja kihelkond – 8. november 1927 Tartu) oli Eesti ajakirjanik ja ajaloolane.

Arnold Christian Theodor Hasselblatt õppis aastatel 1862–1869 Tartus gümnaasiumis. Aastatel 1870–1872 ja 1874–1875 õppis ta Tartu Ülikoolis ajalugu, professor Richard Hausmanni ja professor Alexander Brückneri juhatusel. Oma kandidaaditöö kirjutas H. Otto Anton Pleyerist, esimesest korralikult akrediteeritud Austria diplomaadist Venemaa valitsuse juures 1692–1719. Aastatel 1875–1876 täiendas ta end Göttingeni ülikoolis (Georg Waitzi juures).

Aastatel 1876–1878 oli ta Neue Dörptsche Zeitungi kaastööline, 1878–1888 oli ta sama ajalehe teine toimetaja ja 1888–1914 sama ajalehe peatoimetaja (1897. aastal sai ajalehe nimeks Nordlivländische Zeitung). 1914. aastal oli ta Rigaer Tageblatti ja Rigasche Zeitungi korrespondent.

Hasselblatt oli veel aastatel 1876–1885 Õpetatud Eesti Seltsi raamatukoguhoidja, 1885–1897 oli ta Õpetatud Eesti Seltsi sekretär ja 1919–1920 oli Õpetatud Eesti Seltsi president ja aastast 1923 Õpetatud Eesti Seltsi auliige. 1892. aastast oli ta ka Eestimaa Kirjanduse Ühingu korrespondent.

Aastatel 1920–1926 oli ta Tartu linnaarhiivi arhivaar.

Teoseid
-------

* "Das erste Jahrhundert des Bestehens der Dorpater Allgemeinen Wittwen- & Waisen-Verpflegung-Anstalt : eine culturgeschichtliche Studie, 1781-1881" 1882
* "Die Ehrenlegion der 14,000 Immatriculirten : weitere Streifzüge in das "Album Academicum der Kaiserlichen Universität Dorpat" 1893
* "Karl XII und Dorpat", Karolinska Förbundets Arsbok 1925
* Koostöös dr. G. Ottoga, "Album Academicum der Kaiserlichen Universität Dorpat", 1889; "Von den 14,000 Immatriculirten Dorpats", 1891

Isiklikku
---------

Tema vanaisa Gustav Hasselblatt oli Viru-Nigula koguduse õpetaja, isa Carl Jacob Eduard Hasselblatt oli Kambja koguduse õpetaja, poeg (1888–1966) Meinhard Eduard Nathanael Hasselblatt oli keemik, teine poeg Werner Richard Karl Hasselblatt poliitik, vend Carl Paul Martin Hasselblatt oli Juuru Mihkli koguduse õpetaja, teine vend Ferdinand Alexander Johannes Hasselblatt oli Pärnu Eliisabeti koguduse õpetaja, kolmas vend Richard Hasselblatt oli ajaloolane ja biliotekaar, pojapoeg Arnold Hasselblatt (Meinhard Eduard Nathanaeli poeg, 1929–) on farmakoloog.

Viited
------

1. ↑  Deutschbaltisches Biographisches Lexikon 1710-1960. 1970. Böhlau Verlag Köln Wien
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel on taksonist; Eesti filmistuudio kohta vaata artiklit Silmviburlane (filmistuudio)* |

---

*Euglenozoa* eugleniidide klassist. 

Silmviburlane on üherakuline organism. Tal on kindel kehakuju ja üks vibur. Nad on umbes 0,05 mm pikkused. Silmviburlased elavad enamasti magevees (näiteks lompides ja tiikides), kus on kõdunenud lehti; kuid esineb ka merelisi vorme. 

Silmviburlase keha eesmises otsas on pikk ja niitjas jätke – vibur, ning selle lähedal valgustundlik (oranžikas-)punane silmtäpp. Silmtäpi abil tajub ta valgust, mille poole ta ujub (fototaksis). Viburit kasutades ta justkui kruvib end vees edasi. Silmviburlane paljuneb pikipooldumise teel.

Toitumine
---------

Rohelise värvuse annavad talle tsütoplasmas olevad kloroplastid. Valguse käes toimub kloroplastides fotosüntees nagu taimedelgi. Selle tagajärjel koguneb tsütoplasmasse varuaine, mida ta saab vajaduse korral kasutada toiduna.

Kui roheline silmviburlane jääb pikaks ajaks pimedasse muutub ta keha värvusetuks. Nälga ta aga ei jää. Siis hakkab ta omastama vees lahustunud aineid läbi keha pinna.

Lihtsustatult võib öelda, et silmviburlane toitub valguse käes nagu taim, pimedas aga nagu loom. Sellist toitumistüüpi nimetatakse miksotroofiaks.