recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**In Our Reach** on meloodilise *hardcore*'i ja *skatepungi* mõjutustega Eesti ansambel, mis loodi 2005. aasta kevadel Pärnus. 

Bändi lüürika on tugevalt sotsiaalkriitilise sõnumiga ja vasakpoolselt meelestatud. 2008. aasta alguses läks bänd (ajutiselt) lahku.

In Our Reach on mänginud nii sise- kui ka välikontsertidel peaaegu kõikides Eesti linnades, kus hoolitakse alternatiivkultuurist. In Our Reach on osalenud mitmel noortebändide konkursil ning võitnud kolmanda koha 2006. aasta protestilaulude konkursil.[*viide?*]

Bändi koosseis
--------------

* Joonas Krüger – kitarr ja taustalaul (2005–2008)
* Joosep Krüger – basskitarr ja taustalaul (2005–2008)
* Miko Schmuul – trummid ja taustalaul (2005–2008)
* Eneli Elbing – laul (2005–2006)
* Reelika Alunurm – laul (2006–2008)
* Edgar Hamburg – kitarr ja taustalaul (2007–2008)

Ilmunud muusika
---------------

* 2005 – If I Were Emo I'd Cry About It Too (demo EP)
* 2007 – Extreme Extraversion (1 lugu PASIDARYK PATS recordsi kogumikplaadil)
* 2008 – Lõpetamata plaat (4-looline EP, millest algselt pidi tulema LP)

Välislingid
-----------

* Bändi MySpace'i konto
**Tajay Gayle** (sündinud 2. augustil 1996 Kingstonis) on Jamaica kaugushüppaja.

2016. aastal võistles Tajay Gayle kaugushüppes ja sai tulemuseks 7.54 m. 2017. aastal hüppas ta 11. veebruaril Montego Bays esimest korda üle 8 meetri. Juulis osales ta Rabatis Teemantliiga võistlusel, mis on tema esimene võistlus väljaspool Jamaicat.

Austraalias Gold Coastis toimunud 2018. aasta Rahvaste Ühenduse mängudel hüppas ta 8.12 ja sai neljanda kohaga. Roomas jõudis ta 8.17 m-ni, oma esimese võidu Teemantliigas saavutas ta 13. juulil Rabatis. Augusti alguses Torontos toimunud NACAC meistrivõistlustel võitis ta hõbemedalit 8.24. Pärast teist kohta Birminghamis pääses ta Teemantliiga finaali Zürichis ja saavutas 8,15 m-ga neljanda koha.

4. mail 2019 hüppas ta Kingstonis 8.30. Kaks nädalat hiljem võitis ta Shanghais teist korda Teemantliiga võistluse. Augustis osales ta esmakordselt Lima Panameerika mängudel ja võitis seal 8,17 m hõbemedali kuubalase Juan Miguel Echevarría järel. Gayle tuli Jamaica meistriks kaugushüppes 2019. aastal. 2019. aasta maailmameistrivõistlustel Dohas kvalifitseerus ta viimasena finaali tulemusega 7.89. Finaalis võitis ta seal uue Jamaica rekordi ja uue maailma hooaja tipptulemusega 8,69 m täiesti üllatuslikult kuldmedali.

Välislingid
-----------

* Tajay Gayle Rahvusvahelise Kergejõustikuliidu kodulehel Muuda Vikiandmetes
**Taisto Liivandi** (24. juuli 1955 Raasiku – 7. veebruar 2019) oli eesti koolijuht ja õpetaja.

Ta lõpetas 1973. aastal Tallinna Spordiinternaatkooli ja 1985. aastal Tartu Riikliku Ülikooli ajalooteaduskonna.

Aastatel 1985–1988 oli Taisto Liivandi Tallinna Polütehnikumi ajaloo ja ühiskonnaõpetuse õpetaja, 1988 Jõgeva 1. Keskkooli õpetaja, 1989–2013 Jõgeva 1. Keskkooli ja Jõgeva Gümnaasiumi, koolireformi järel aastail 2013–2017 Jõgeva Põhikooli direktor. Ta loobus direktoriametist tervislikel põhjustel ja töötas elu viimastel aastatel Viimsi Koolis administraatorina.

Taisto Liivandi oli aastatel 1993–2017 Jõgeva linnavolikogu liige ja aastatel 1999–2002 Jõgeva linnavolikogu aseesimees. Ta juhtis aastaid ka Jõgeva linnavolikogu haridus- ja kultuurikomisjoni. 

1990–1992 Eesti Kongressi liige.

Tunnustus
---------

* 2013 Jõgeva linna teenetemärk (kauaaegse südamega tehtud töö eest haridusvaldkonnas Jõgeva piirkonna inimeste heaks)

Viited
------

1. ↑  Suri teenekas Jõgeva koolijuht Taisto Liivandi. Tartu Postimees, 8. veebruar 2019.
2. ↑
Järvakandi valla lipp
**Järvakandi lipp** on Rapla maakonnas asunud endise Eesti haldusüksuse Järvakandi valla lipp.

Lipp kinnitati 1. veebruaril 1999.

Lipu autor on Tõnu Kukk.

Lipu kirjeldus
--------------

Lipp on ristküülikukujuline (vapilipp) valge kangas, millel on sinine, ülaservani ulatuv sarikas. Sarika all on sinine karikas, millest tõuseb punane leek. 

Lipu normaalmõõtmed on 105×165 cm; laiuse ja pikkuse suhe on 7:11 ühikut.

Põhjendus
---------

Sinine värv viitab järvedele, soodele, laugastele. Traditsiooniliseks klaasitööstuse sümboliks on klaaspeeker. Üle saja aasta on Järvakandis põlenud tuli klaasisulatusahjudes, sellest karikas ja leek selle kohal. Leek on ka kodukolde ja valla elujõu sümboliks.

Lipu kasutamise kord
--------------------

Valla lipp heisatakse:

1. Valla lipp heisatakse ajutiselt valla pidupäevadel, suhtlemisel teiste omavalitsusüksustega, samuti muudel avalikel üritustel vallavalitsuse korraldusel või vallavanema käskkirja alusel.
2. Valla lipp heisatakse hoone peasissekäigu juurde või mujale selleks sobivasse kohta, kas lipuvardaga vastavasse hoidjasse või lipumasti.
3. Kui valla lipp heisatakse koos Eesti riigilipu, mõne teise riigilipu või tema omavalitsusüksuse, mõne valla või muu lipuga, asub valla lipp lippude poolt vaadatuna vasakul teise riigi või Eesti riigilipust.
4. Rahvusvahelistel, vabariiklikel ja regionaalsetel üritustel võivad lippu kasutada Järvakandi valla ametlikud delegatsioonid või valda esindavad kollektiivid ja üksikisikud.
5. Päevad, mil valla lipp heisatakse, määrab kindlaks vallavalitsus.

Valla lipu valmistamine toimub üksnes vallavalitsuse loal. Kasutamiskõlbmatuks muutunud lipp kuulub sündsal viisil hävitamisele.

Vaata ka
--------

* Järvakandi valla vapp

Välislingid
-----------

* Järvakandi valla sümboolika Riigikantselei kodulehel
**Roald Jürlau** ehk Rollo (sündinud 25. oktoobril 1958 Jõhvis) on eesti kitarrist ja helilooja.

Ta lõpetas aastal 1977 Tallinna 47. Keskkooli. Ta on õppinud Tallinna Polütehnilise Instituudi majandusteaduskonnas.

Ta on peamiselt tuntud bändi Singer Vinger kitarristina, enne tegutses ta ka bändi eelkäijates Pära Trustis ja Turistis. 1970-ndate lõpul sai tuntuks ansamblis Teravik 2, hiljem Joel Steinfeldti saateansamblis Dr. Friedrich. Jürlau on Singer Vingerile kirjutanud mitmete tuntud laulude meloodiad, tehes koostööd luuletaja Villu Kanguriga. Lauljana esitab ta enamasti omakirjutatud lugu "Aino on ainus" ning "Las jääb". 
1989 asutas mitme Singer Vingeri liikmega ansambli Friday`s Deal, mis väljastas 1991 vinüülLP "Esimene". 
Lisaks on kirjutanud muusika mitmele näidendile, animafilmile jne.

Lisaks tegutseb lauljana ansamblis Friday's Deal.

Viited
------

1. ↑  "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 29. aprill 2014. Vaadatud 29. aprillil 2014.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)

Välislingid
-----------

* Marleen Jürlau isiku-uurimus Roald Jürlaust

| * v
* r
Singer Vinger |
| --- |
| 
**Hardi Volmer** • **Roald Jürlau** • **Mihkel Raud** • **Rein Joasoo** • **Avo Ulvik** • **Jaanus Raudkats** • **Eerik Olle** • **Elmu Värk** |
| Stuudioalbumid | 
*Singer Vinger* (1988) • *Jää jumalaga puberteet* (1989) • *Reanimatsioon* (1995) • *Amneesia* (1996) • *Troinoi* (2000) • *Ärq ei lääq* (2003) • *Suu laulab, süda läigib* (2012) |
| Kontsertalbumid | 
*20 aastat singumist ja vingumist* (2006) |
| Kogumikalbumid | 
*Eesti kullafond* (2005) |
**Siiditrükk** on trükitehnoloogia, kus trükitav kujutis kantakse trükitavale pinnale võrkmaterjali kasutades. 

Esimesed andmed siiditrükist pärinevad 10. sajandi Hiinast, kus trükkalid kasutasid trükivõrguna siidi ja võrguaukude täitmiseks mesilasvaha. Tänapäeval on kasutusel plast- ja metallvõrgud. Metallraami peale pingutatud võrgule kantakse valgustundliku emulsiooni abil trükitav kujutis. Trükivalmis raamid seadistatakse trükikarussellile – iga värv kantakse trükilauale kinnitatud tootele eraldi. Soovitud kujutis on võrgus avatud, ülejäänud võrgu augud aga kaetud. Värvi laialiajamiseks ja üleliigse värvi eemaldamiseks kasutatakse raaklit. Värv kuivab ja kinnistub esemele kuivatustunnelis või lihtsalt õhu käes. Trükkida on võimalik nii tekstiiltoodetele kui ka teistele tasapinnalistele materjalidele.

Siiditrükk on tänapäeval üks populaarsemaid trükimeetodeid maailmas, kuna tulemus on väga vastupidav, värvid eredad ja struktuursed ning teostada saab väga erinevaid kujundeid

Kuigi siiditrükk on enim levinud kujutiste ja logode trükkimiseks kangastele ja tekstiiltoodetele (nagu T-särk, poekott, spordirõivad). saab kujutisi siiditrüki meetodil väga edukalt trükkida ka kõikvõimalikele silindrilistele ja lamedapinnalistele toodetele, nagu kruusid, termosed, klaasid, pastapliiatsid, helkurid.
Richard Holmes (2012)
**Richard Gordon Heath Holmes** (sündinud 5. novembril 1945 Londonis) on Briti kirjandusteadlane ja biograaf (elulookirjanik), Briti Akadeemia liige. 

Ta on lõpetanud Cambridge'i Ülikooli. Aastatel 2001–2007 oli East Anglia Ülikooli biograafiliste uurimiste professor. Tema uurimisvaldkond hõlmab Briti ja Prantsuse romantismi ajastu kirjanike elulugusid. Ta avaldas hulga elulooraamatuid (Percy Shelley, Samuel Taylor Coleridge, Mary Shelley, George Gordon Byron, John Keats, Mary Wollstonecraft, William Godwin, Richard Savage jt), mis tõid talle rohkesti kirjandusauhindu. 

2008. aastal kirjutas ta Inglise teaduse ajaloo teemal "The Age of Wonder: How the Romantic Generation Discovered the Beauty and Terror of Science", mille eest pälvis mitu kirjandusauhinda, nende seas maineka Kuningliku seltsi teadusraamatu auhinna.

2013. aastal ilmus tema sulest õhusõidu ajaloo teemal "In Falling Upwards: How We Took to the Air".

Tunnustus
---------

* 1975 – valiti Kuningliku Kirjandusseltsi liikmeks (*fellow*)
* 1977 – Somerset Maughami auhind ("Shelley: The Pursuit")
* 1989 – Whitbread Awards kategoorias "Biograafia" ("Coleridge: Early Visions")
* 1993 – James Tait Blacki mälestusauhind kategoorias "Biograafia" ("Dr. Johnson and Mr. Savage")
* 1997 – valiti Briti Akadeemia liikmeks (nüüdiskeelte ja -kirjanduse sektsioon)
* 1998 – Duff Cooperi auhind ("Coleridge: Darker Reflections")
* 1998 – Heinemanni auhind ("Coleridge: Darker Reflections")
* 2009 – Londoni Kuningliku Seltsi teadusraamatu auhind ("The Age of Wonder")
* 2009 – National Book Critics Circle Award kategoorias "Mitteilukirjandus" ("The Age of Wonder")
* 2010 – National Academies Communication Award kategoorias "Raamat" ("The Age of Wonder")

Viited
------

1. 1 2  Mr Richard Holmes FBA. thebritishacademy.ac.uk
2. ↑  Richard Holmes. rsliterature.org

Välislingid
-----------

* Richard Holmes. thriftbooks.com
* Coleridge Lectures 2015: Richard Holmes. Youtube, 5. mai 2015
Nõukogude aegne postmark (1977), mis õpetas kasutama postiindeksit ümbrikutel.
Nõukogude aegne postmark (1977), mis selgitab kirjade automaatset sorteerimist, läbi postiindeksi.
**Sihtnumber** (vananenud termin **postiindeks** pole soovitatav) on postitöötlust hõlbustav numbrikombinatsioon.

Sihtnumber on iga postisaadetise aadressi kohustuslik osa.

Eesti sihtnumbrid
-----------------

Eesti sihtnumbrid on määratletud 5-kohalise numbrikombinatsioonina, mis tähistavad riigis kehtivaid postipiirkondi. Suuremates linnades näitab sihtnumber linna ja postkontori tähist teeninduspiirkonna järgi, maapiirkondades aga tähistab teeninduspiirkonna regiooni ja postkontorit enamasti omavalitsusüksuste piire arvestavalt. Näiteks Järva maakonna Türi vallas asuva Türi linna sihtnumber on 72211.

Sihtnumber kirjutatakse tähti ja numbreid rühmitamata (ilma tühikuta), näiteks 10920 Tallinn või 92002 Nurste.

Eesti tähis välispostis on EE.

Suuremad postipiirkonnad
------------------------

Sihtnumbri esimene number tähistab suuremaid postipiirkondi järgmiselt:

1 – Tallinn

2 – Narva, Narva-Jõesuu

3 – Kohtla-Järve

4 – Ida-Virumaa, Lääne-Virumaa, Jõgevamaa

5 – Tartu linn

6 – Tartumaa, Põlvamaa, Võrumaa, Valgamaa, Viljandimaa

7 – Viljandimaa, Järvamaa, Harjumaa, Raplamaa

8 – Pärnumaa

9 – Läänemaa, Hiiumaa, Saaremaa

Sihtnumbriotsing
----------------

Aadressi järgi saab Eesti sihtnumbreid otsida Eesti Posti kodulehelt.

Viited
------

1. 1 2
2. ↑
3. ↑
4. ↑
Grande Nigeria ahtriramp
**Ro-ro-laev** (inglise *roll-on/roll-off*) ehk **veeremilaev** on sõidukite vedamiseks ehitatud laev, mis on konstrueeritud nii, et sõidukid saaksid rambi kaudu kergesti laeva autotekile ja sealt kaile sõita.

Mõnedele ro-ro-laevadele võivad peale sõita ka rongivagunid, nii ületasid vagunid merd näiteks ro-ro-laeval Sea Wind Tallinki liinil Stockholm-Turu. Leidub ro-ro-laevu, millel on kaubalift vagunite tõstmiseks ühelt tekilt teisele, samuti elektrivedurid ja pöörangud vagunite ümberpaigutamiseks ühe teki piires. Leidub selliseidki ro-ro-laevu, millele saab vaguneid kohe kahele tekile sõidutada, aga selleks peab sadamasild olema kahekorruselise rööbasteega. Niisugused raudteeterminalid on näiteks Klaipedas ja Sassnitzis.

Üks ro-ro-laeva erilisemaid tüüpe on veel **auto(tarne)laev** (inglise *car carrier, vehicle carrier*), mis on konstrueeritud kui paljutekiline parkimismaja ning suuremad neist võivad peale võtta kuni 8000 sõidukit.

Eesti sadamaist käivad autolaevad Paldiski Lõuna- ja Põhjasadamas ning ka Sillamäe sadamas. Üks esimesi ookeani veeremilaevu Eesti sadamais oli Wallenius Wilhelmseni Toronto, mis tõi märtsis 2007 Paldiski Põhjasadamasse 2200 Jaapani autot.

Vaata ka
--------

* Ro-pax-laev

Välislingid
-----------

 Ro-ro-laev – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis

| * v
* r
Laevatüübid otstarbelt |
| --- |
| Kaubalaevad | 

|  |  |
| --- | --- |
| Kuivlastilaevad | 
Kaubalaev • Puistlastilaev • Maagilaev • Külmutuslaev • Konteinerilaev • Praam • Raskelastilaev |
| Veeremilaevad | 
Raudteeparvlaev • Autotarnelaev • Ro-ro-laev |
| Vedellastilaevad | 
Tanker • Gaasitanker • Kemikaalitanker |

 |  |
| Reisilaevad | 
Parvlaev • Kiire parvlaev • Ristluslaev • Kiirreisilaev • Ro-pax-laev • Reisi-kaubalaev |
| Kalalaevad | 
Traalpüügilaev • Seiner • Krevetipüügilaev • Vaalaküttimislaev • Püügi-baaslaev |
| Erilaevad | 
Jäämurdja • Uurimislaev • Tuukrilaev • Hüdrograafialaev • Reostustõrjelaev • Süvenduslaev • Ujuvkraana • Puurimislaev • Ankrupaigalduslaev • Huvilaev |
| Teenistuslaevad | 
Sõjalaev • Valvelaev • Transpordilaev • Õppelaev |
| Abilaevad | 
Pukser • Lootsilaev • Punkrilaev • Reoveetanker • Päästelaev |
**Mari Nõmmela** (aastani 1969 **Mari Männilo**, 1971–77 **Mari Tähepõld**; sündinud 21. septembril 1950 Rakveres) on eesti kunstiajaloolane ja muuseumitöötaja.

Elulugu
-------

Mari Nõmmela on õpetaja tütar.

1969. aastal lõpetas Nõmmela Tartu Kunstikooli, 1977 TÜ ajaloo osakonna, kunstiteaduse magister (1993, TÜ), väitekiri "Eesti kunsti retseptsioon Leedus Vilniuse maalitriennaalidel a. 1960–90".

Nõmmela oli 1977–96 Tartu Kunstimuuseumi vanemteadur ja 1983–96 ka direktor, 1996– Tartu Laste Kunstikooli õpetaja ning aastast 1998 EPMÜ/EMÜ keskkonnakaitse instituudi maastikuarhitektuuri õppetooli dotsent.

Teadustöö
---------

Mari Nõmmela uurimisvaldkonnad on Eesti 20. sajandi maalikunst ja Eesti Kultuurkapitali ajalugu. Koostanud ja toimetanud Tartu Kunstimuuseumi näituste katalooge ja kogude teatmikke, toimetanud muuseumi põhikogu kataloogi (Tartu, 1997). Eesti Kunstnike Liidu (1993), Tartu Kunstnike Liidu (1996) ja ICOM-i (International Council of Museums) liige (1993).

Teoseid
-------

* Tartu maal (1909–1988) Tartu Riikliku Kunstimuuseumi kogudest: [Tartu Kunstimuuseumi püsiekspositsiooni kataloog]. Tartu, 1988 (ka vene keeles)
* Riikliku kunstitoetussüsteemi loomine Eesti Vabariigis 1919–25. // TPÜ Toimetised A, Humaniora 3 (1995)
* Eesti kunsti välisnäitused aastail 1926–1939 ja Kultuurkapitali Kujutava Kunsti Sihtkapitali osa nende korraldamisel. // Kunstiteaduslikke uurimusi 11 (2002)
* Voldemar Vaga "Üldise kunstiajaloo" retseptsioon. // Kunstiteaduslikke uurimusi. Tallinn, 2002
* Miks ei järgnenud Alfred Vaga raamatule "Eesti kunsti ajalugu I" teist ja kolmandat osa? // Tuna (2002) 4
* Armin Tuulse ja Voldemar Vaga kirjavahetus. // EEA Toim 16 (2002) 9
* Uusi andmeid Alfred Vagast. // Aeg ja lugu. Scripta etnologica 5 (2003)

Viited
------

1. 1 2 3 4 5  Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide, lk 24

Kirjandus
---------

* Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide
* Eesti kunsti ja arhitektuuri biograafiline leksikon. Tallinn, 1996, 347–348
* Who’s Who in the World, Who’s Who in America, 1997–2002, 14–19

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Tsitaadid Vikitsitaatides: **Mari Nõmmela** |

 *Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.*
**Su-25** (vene keeles *Су-25,* NATO koodnimega *Frogfoot*) on Nõukogude Liidus valmistatud ühekohaline ründelennuk mille põhieesmärk on maavägede otsene toetamine lahinguväljal sihtmärgi otsese nähtavuse puhul ja määratud maapealsete koordinaatide hävitamine ka halva nähtavuse puhul. 

Toodeti ka modifikatsioone, kahekohalist õppelennukit Su-25UB, pukseerimislennukit Su-25BM ja eksportmudelit Su-25K. Nende baasil on loodud eri riikides ja erineva või uuendatud varustusega mudeleid, mis kannavad muude tähekombinatsioonidega nimesid. 

Projekteerimine algas 1960. aastate keskel ja 1968. aastaks oli koostatud põhiliste nõudmiste nimekiri. Lennuk pidi olema piisavalt hästi soomustatud kuulide ja kildude vastu, olema vähenõudlik maandumisraja katte suhtes, võimaldama võimalikult kiiresti valmistuma õhku tõusmiseks ja olema lihtne juhtida. Suhhoi projekteerimisbüroo võitis oma projektiga Jakovlevi, Iljušini ja Mikojani esindajaid ja oli veebruaris 1975 sooritanud esimese lennu T-8 nimelise prototüübiga ja märtsis 1981 oli NSV Liidu õhuvägi võtnud Su-25 kasutusse. 1980. aasta aprillist juunini olid kaks Su-25 lennukit teinud 100 väljalendu Afganistanis, nendest 44 lahingulendu. 

Su-25 on võimalik relvastada vajaduspõhiselt õhk-maa tüüpi ja õhk-õhk tüüpi rakettide raketiheitja laskeseadmesüsteemi ja kahe 30 mm AO-17A relvasüsteemiga, millel laskemoonakomplekt 250 või muu lahingkomplekti lahingumoonaga tiivaaluse pülooniga raketigondlis.

Vaata ka
--------

* Venemaa sõjalennukid

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Suhhoi Su-25** |
**Astroosakestefüüsika** on füüsika haru, mis uurib füüsikaliste osakeste omadusi ja nende mõju astrofüüsikalistes ja kosmoloogilistes protsessides ning kosmiliste kiirtega seotud nähtustes. Astro-osakestefüüsika on küllaltki noor füüsikaharu, mis tegutseb osakestefüüsika, astrofüüsika ja kosmoloogia piirimail sageli kombineerides mõõtmis- ja vaatlustulemusi ning meetodeid kõigist neist valdkondadest. Astro-osakestefüüsika esiletõus 2000. aastate alguses oli seotud uute neutriino- ja tumeainega seotud eksperimentidega ning paljude uute kosmoseeksperimentidega. Valdkonna kiiret arengut soodustab asjaolu, et osakestefüüsikas tavapäraste kiirendieksperimentide maksumus on oluliselt suurenenud ja nende ehitamise aeg on pikenenud aastakümneteni. Seega on paljud osakestefüüsikud asunud otsima uusi füüsikanähtusi astrofüüsikalistest ja kosmoloogilistest protsessidest.

Astroosakestefüüsika muudab keeruliseks asjaolu, et antud valdkonnas tuleb sageli käsitleda koos väga erinevaid ja keerulisi matemaatilisi ning eksperimentaalseid uurimismeetodeid. Teooria poolelt hõlmab see nii kvantväljateooria, statistilise füüsika kui üldrelatiivsusteooria. Eksperimendid varieeruvad maa-alustest eksperimentidest (IceCube, Xenon1T jt) ja suurtest komposiitteleskoopidest maapinnal (CTA, SKA jt) kuni kosmoseeksperimentideni (Fermi, Planck, AMS02 jt).

Vaata ka
--------

* Astrofüüsika
* Kosmoloogia

Kirjandus
---------

* Andi Hektor, Kristjan Kannike. *Füüsika : Higgsi bosoni lugu*, MTÜ Loodusajakiri, 2013. ISBN 9789949942015

Välislingid
-----------

* Astroparticle Physics European Consortium (*inglise keeles*)
* Kõrge energia ja arvutusfüüsika labor, Keemilise ja Bioloogilise Füüsika Instituut, Tallinn (*inglise keeles*)
Gerhardt Lynge foto Langgaardist raamatus "Danske Komponister" (1917)
**Rued Immanuel Langgaard** (sünninimi **Rud Immanuel Langgaard**; 28. juuli 1893 Kopenhaagen – 10. juuli 1952) oli taani hilisromantiline helilooja ning organist. 

Ta kirjutas 16 sümfooniat ja muud, näiteks sümfoonilise poeemi "Sfääride muusika" (1918) häälele ja orkestrile.

Elulugu
-------

Tema vanemad olid Siegfried ja Emma Langgaard.

Langgaard debüteeris 1908. aastal 17-aastaselt kirjutatud sümfoonilise teosega "Musae triumphantes".

Tema kahevaatuseline ooper "Antikristus" (kirjutatud 1921–1923) jutustab lääne tsivilisatsiooni allakäigust.

Mälestuse jäädvustamine
-----------------------

Ribe toomkirikus, kus helilooja oli aastatel 1940–1950 organist, peetakse iga-aastast Rued Langgaardi festivali.

Viited
------

1. ↑  Yoel, John H. 1974. "The Nordic Sound: Explorations into the Music of Denmark, Norway, and Sweden. Crescendo Publishing Co, Boston.
2. ↑
3. ↑
4. ↑

Välislingid
-----------

* Film heliloojast (1986)
* Helilooja muuseum Ribes
Suhhoi turboventilaatormootoritega reisilennuk 
Sukhoi Superjet 100 (Campeche, Mexico) 2015
**Suhhoi** (vene keeles *Публичное акционерное общество "Авиационная холдинговая компания "Сухой""*, *Publitšnoje aktsionjernoje obštšestvo "Aviatsionnaja holdingovaja kompanija "Suhhoi""*, varem *ГУП АВПК "Сухой"*, *GUP AVPK Suhhoi*) on üks suurimaid lennukeid konstrueerivaid ja ehitavaid ettevõtteid Venemaal. NSV Liidu ajal algselt salajane tehas nr 51 (*Zavod № 51*), asutatud 1939. aastal Moskvas, on nüüdne ettevõte Pavel Suhhoi konstrueerimisbüroost väljakasvanud ettevõte. 

Kasutatakse ka ingliskeelset nimetust *Sukhoi Civil Aircraft Company (SCAC)*, aastast 2006 omab selle äriühingu aktsiapakist 25%+1 Itaalia ettevõte Finmeccanica.
2011. aastal müüs Suhhoi Šveitsi firmale Comlux esimesed reisilennukid.

Viited
------

1. ↑  28. november 2006, Finmeccanica and Sukhoi Aviation Holding sign the final industrial agreement for Superjet 100

Välislingid
-----------

* Suhhoi esimesed ärilennukid lähevad Šveitsi firmale , postimees.ee 10.oktoober 2011.

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Suhhoi** |
**Mari Poll** (sündinud 16. novembril 1987 Tallinnas) on eesti muusik (viiuldaja).

Viiuliõpinguid alustas ta 5-aastaselt Nõmme Muusikakoolis, õpingud jätkusid aastani 2004 Tallinna Muusikakeskkoolis. 
Polli edasine haridustee jätkus Inglismaal Chethami Muusikakoolis (*Chetham School of Music*) ja Londoni Kuninglikus Muusikakolledžis, kus ta omandas aastal 2010 bakalaureusekraadi ja 2012 magistrikraadi. Lisaks on Mari Poll osalenud meistrikursustel, näiteks New Virtuosi Mastercourse ja Lausanne Duo meistriklass. 

Aastatel 2014–2019 töötas Poll Norras Stavangeri Sümfooniaorkestri teise kontsertmeistrina, samuti on ta olnud külaliskontsertmeister Kristiansandi Sümfooniaorkestris, Norrbotten NEO ansamblis, Norra Kammerorkestris, Bodo Sinfoniettas ning abikontsertmeister Stockholmi Filharmooniaorkestris. Alates hooajast 2019/2020 töötab Mari Poll Rahvusooper Estonia kontsertmeistrina. Samast hooajast on ta ka Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia viiulilektor. Mari Poll mängib Eesti Pillifondi poolt talle kasutada antud Nicolaus Gagliano viiulil (1723).

Mari Poll on andnud kontserte nii solisti kui ka kammermuusikuna Euroopas, Venemaal, Uus-Meremaal ja USA-s. Ta on teinud koostööd mitme orkestri ja ansambliga, nagu Eesti Riiklik Sümfooniaorkester, Tallinna Kammerorkester, Pärnu Linnaorkester, Liverpooli Mozarti orkester, Trondheimi Sümfooniaorkester ja Norra Raadio orkester. Ta on üles astunud Kuressaare Kammermuusika Päevadel, Leigo Järvemuusika festivalil, Pärnu Muusikafestivalil jt. Tihedat koostööd teeb Mari Poll oma pianistist venna Mihkel Polliga.

Auhinnad
--------

Mari Poll on pälvinud tunnustust paljudel konkurssidel: ta on võitnud III preemia ja Robert Casadesuse esiauhinna Vibrarte rahvusvahelisel viiuldajate konkursil Prantsusmaal (2011); neli eripreemiat Heino Elleri nimelisel rahvusvahelisel viiuldajate konkursil (2008); eripreemia Louis Spohri nimelisel rahvusvahelisel viiuldajate konkursil Saksamaal (2007) ja V preemia Schöntali kloostri rahvusvahelisel viiuldajate konkursil Saksamaal (2005). Aastal 2012 andis Londoni Kuninglik Muusikakolledž Mari Pollile Tagore Kuldmedali – auhinna, mis antakse igal aastal kolledži kahele väljapaistvaimale üliõpilasele. Aastal 2013 pälvis Poll Londoni City Music Foundation auhinna, mida antakse perspektiivikatele noortele kutselistele muusikutele karjääri edendamiseks.

Mari Pollil on koos pianist Mihkel Polliga ilmunud plaat „Ensecu. Poulenc. Schönberg. Tüür" (2017).

Isiklikku
---------

Tema ema on Kadri Hunt, isa oli pianist ja muusikapedagoog Siim Poll (1965–2014), vend pianist Mihkel Poll.
Tuuleveski Muhu saarel, 2007
**Molinoloogia** (ladina sõnast *molīna* 'veski' ja kreeka *λόγος* 'teadus') on teadus veskitest või muudest mehaanilistest seadeldistest, mis kasutavad voolava vee või tuule kineetilist energiat masinates, mis jahvatavad, pumpavad, saevad, purustavad, taovad või vanutavad. Sellesse valdkonda kuuluvad ka inimeste või loomade jõul töötavad masinad. Samuti püüab molinoloogia säilitada teadmisi traditsioonilistest masinatest, mis on tänapäeval tehnika ja majanduse arengu tõttu aegunud. Termini leiutas 1965. aastal Portugali tööstusloolane João Miguel dos Santos Simões.

Molinoloogia kui kultuurilist ja teaduslikku huvi pakkuva valdkonnaga tegeleb Rahvusvaheline Molinoloogia Selts (*The International Molinological Society*, TIMS) – enam kui 600 liikmega mittetulundusorganisatsioon, mis tegutseb peamiselt Euroopas ja USA-s. See rajati 1973. aastal, pärast 1965. ja 1969. aastal toimunud rahvusvahelisi sümpoosione.

Eestis on molinoloogiaga tegelenud näiteks Mihkel Koppel.

Viited
------

1. ↑  Mihkel Koppel: "Saaremaa tuulikute saatus"[*alaline kõdulink*] Sirp, 20. aprill 2012

Kirjandus
---------

* Watts, M (2002). *The Archaeology of Mills and Milling*. Tempus Publishing Ltd. ISBN 0-7524-1966-8.
* Ogden, D; G.Bost (2010). *The Quest for American Milling Secrets* (BM20 ed.). Congleton, England: TIMS Publication. ISBN 9789291349255. `{{cite book}}`: kontrolli parameetri `|isbn=` väärtust: checksum (juhend)

Välislingid
-----------

* Rahvusvaheline Molinoloogia Selts
* The Society for the Preservation of Old Mills (SPOOM)
* Molinologie
**Molekulaarbioloogia** on bioloogia molekulaarsel tasandil.

Molekulaarbioloogia termin võeti kasutusele 20. sajandi teisel poolel pärast esimeste makromolekulide ruumilise struktuuri kindlakstegemist. Esialgu tähistaski see termin just struktuurset bioloogiat molekulaarsel tasemel. Seega on molekulaarbioloogia oma algses tähenduses keemia ja füüsika meetodeid kasutav bioloogia osa, mis tegeleb bioloogiliste makromolekulide ruumilise struktuuri ning struktuuri ja funktsiooni vaheliste seoste kindlakstegemisega. Hiljem, kui sama teaduse piirid on teadmiste laienemise ja uute probleemide kerkimisega ähmastunud, on kasutusele võetud termin – molekulaargeneetika. Sisulist vahet nende kahe termini vahel ei ole[*viide?*].

Molekulaarbioloogia (või molekulaargeneetika) tegeleb päriliku informatsiooni kodeerimise, säilitamise ja ülekande mehhanismide uurimisega, aga samuti päriliku informatsiooni realiseerumise molekulaarsete mehhanismidega, st kuidas geenides sisalduv informatsioon määrab elusorganismide ehituse ja nende talitluse. Seejuures ongi molekulaarbioloogia üks keskseid probleeme füüsikalis-keemiliste struktuuride ja biokeemilis-füsioloogiliste funktsioonide vastavuse uurimine. DNA on näide selle kohta, kuidas makromolekuli struktuuri tundmaõppimine lõi eelduse pärilikkuse protsesside – geneetilise informatsiooni säilitamise ja paljundamise kindlakstegemiseks. Just DNA kolmemõõtmelise struktuuri kindlakstegemine pani aluse molekulaarbioloogiale.

Molekulaarbioloogia kesksed uurimisobjektid on järgmised:

* Geen
* Mutatsioon
* Rakk
* Replikatsioon
* Transkriptsioon
* Translatsioon

Molekulaarbioloogia harusid:

* Molekulaarne arengubioloogia
* Molekulaarne evolutsiooniteooria
* Molekulaarne mikrobioloogia
* Molekulaarne rakubioloogia
* Molekulaarne viroloogia
* Strukturaalbioloogia

Vaata ka
--------

* Molekulaarbioloogia ja geneetika mõisteid
* Biokeemia

Välislingid
-----------

* Molekulaarbioloogia sõnastik
Taksonoomia
**Sugukond** (*familia*) on bioloogilises taksonoomias lähedasi perekondi ühendav üksus. Lähedasi sugukondi ühendab selts.

Algses Linné süsteemis sugukond puudus. 

Vajaduse korral jagatakse sugukond veel alamsugukondadeks (*subfamilia*), need omakorda sektsioonideks (*sectio*), need omakorda triibusteks (*tribus*). 

Eesti keeles kasutatakse taime- ja seenesugukondade nimetuse lõpuna '-lised' (nt korvõielised, pilvikulised), loomade sugukondade puhul '-lased' (näiteks koerlibliklased, kaslased), ladina keeles alati *-ae*, alamsugukonnal *-inae*, sektsioonil *-oideae*, triibuse nimetuse puhul *-ini* (nt *Hominidae*, *Noctuinae*).

Taksonoomia

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Domeen**Riik**Põhikond | **Hõimkond**Alamhõimkond | Ülemklass**Klass**AlamklassÜlemleegionLeegionAlamleegion | Ülemselts**Selts**AlamseltsInfraselts | Ülemsugukond**Sugukond**Alamsugukond | **Triibus**AlamtriibusInfratriibus | **Perekond**Alamperekond | **Liik**Alamliik |
**Tim Vickery** (sündinud 25. mail 1965) on vabakutseline inglise jalgpalliajakirjanik, kes on kirjutanud väljaande BBC Sport Lõuna-Ameerika jalgpallikorrespondendina veebikolumni.

Tema viimane BBC-le kirjutatud artikkel ilmus aastal 2014. Vickery kirjutab väljaannetele World Soccer ja Sports Illustrated ning on hommikuprogrammi Redação SporTV analüütik. Alates 1994. aastast on elanud Brasiilias, praegu elab koos elukaaslase ja kahe kasutütrega Rio de Janeiros.

Noorus
------

Tim on pärit Hemel Hempsteadist Hertfordshire'i krahvkonnas. Pärast koolist lahkumist töötas Vickery mitmesugustes ametites: meesteriiete poe assistendi, lihttöölise, huumorikirjaniku, kontoriabilise ja teatrimänedžerina Brasiilia slummis. Seal tutvus ta mitmete rahvusvaheliste tegijatega, kelle mõjul ta brasiillaste jalgpallikirest nakatus.

1994. aastal lahkus Vickery Inglismaalt ja suundus pärast TEFL-i litsentsi saamist Brasiiliasse inglise keelt õpetama, kohaliku keelega tutvuma ning Brasiilia jalgpallikultuuri sukelduma. Lisaks TEFL-ist saadavale sissetulekule hakkas ta kirjutama artikleid Brasiilia jalgpallilehtedele.

Ajakirjandus
------------

Vickery on tuntud tänu tööle Briti raadiosaates "World Football Phone-In", mis on eetris kord nädalas ning mille saatejuht on Dotun Adebayon. Saade on osa BBC Radio 5 Live programmist "Up All Night" ning on eetris laupäeva varahommikuti. Saates on Vickery hüüdnimedeks "Legendinho" ja "Vikipedia" tänu tema laialdastele teadmistele Brasiilia jalgpalli kohta.

Vickery esines koos Danny Dyeriga 2006. aasta Briti telesarjas "International Football Factories", mis oli Brasiilia jalgpallihuligaansust käsitlev dokumentaalsari.

2008. aastast alates on Vickery Brasiilia jalgpalli reporter raadio jutusaates "World Soccer Daily" ning jätkab oma rolli eelneva saate asendanud videopõhises jutusaates "World Football Daily". Alates 2011. aasta maist on ta avaldanud iganädalasi artikleid veebilehel Sambafoot.com. Aeg-ajalt esineb ta ka Brasiilia telekanali SporTV jalgpalli jutusaadetes.

Vickery oli 2014. aasta jalgpalli maailmameistrivõistluste ajal üks BBC ülekande saatejuhtidest. Selle aja jooksul kogus ta palju populaarsust ning tema jälgijate arv Twitteris kahekordistus.

Isiklik elu
-----------

Peale inglise keele räägib Vickery ka portugali ja hispaania keelt.

Vickery toetab inglise jalgpalliklubi Tottenham Hotspuri.

Vickery on väitnud, et on saanud suuresti inspiratsiooni Brian Glanville'i "vanast stiilist", kelle "rahvusvaheline teadlikkus" jäi talle alati silma. Lisaks on teda inspireerinud ka The Sunday Timesi Hugh McIlvanney oma "sotsiaalse teadlikkusega".
Pikaantsu raudteepeatus (Eesti)Pikaantsu raudteepeatus
Asendikaart
**Pikaantsu raudteepeatus** oli raudteepeatus Valga maakonnas Tartu–Valga raudtee ääres Sangaste vallas Vaalu küla territooriumil (tänapäeval Otepää vallas). 

Peatus asus Puka ja Keeni raudteejaama vahel (kilometraaž 482,66). Avamisel jäi peatus Kuigatsi valda.

Viimane reisirong peatus Pikaantsu raudteepeatuses 2008. aastal, enne Tartu–Valga raudtee remonti minemist. Pärast rongiliikluse taastamist (2010) reisirongid enam Pikaantsu peatuses majandus- ja kommunikatsiooniministeeriumi otsusega ei peatunud. Peatuskoht suleti seda kasutavate reisijate vähesuse tõttu.

Pikaantsu raudteepeatuses oli madal, 20 cm kõrgune ja 75 meetri pikkune perroon, mis lammutati raudteelõigu remondi käigus 2009. aastal. Väike puidust reisijate ooteruum lammutati mõni aasta varem.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **Eelnev peatus** | **Endine raudteepeatus**  | **Järgnev peatus** |
|  Mägiste |  **Pikaantsu** | Keeni  |

Viited
------

1. 1 2  AS Eesti Raudtee avaldamata andmed.
2. ↑  Tartu-Valga rongiliiklus seiskub raudteeremondi tõttu mitmeks kuuks *epl.delfi.ee*
3. ↑  Jätke meile rongipeatus alles! *maaleht.delfi.ee*
4. ↑   Maa-ameti aerofotode andmetel vahemikus 2003–2005.

Välislingid
-----------

* Foto: Pikaantsu raudteepeatus aastal 2003
* Infot peatuse kohta; fotod (*vene keeles*)
**Piitsaplaksu efekt** (Forresteri efekt) on ilming nõudluse prognoosidest juhinduvas tarneahelas, mille liikmed saavad infot nõudluse kohta vaid oma otseste klientide esitatavatest tellimustest. Tarneahela liikmeks olevate ettevõtete tellimused tarnijatele kalduvad kõikuma rohkem kui müük ostjatele.

See kontseptsioon ilmus esmakordselt Jay Forresteri teoses Industrial Dynamics (1961) ja on seetõttu tuntud ka kui Forresteri efekt.

Stanfordi ülikooli teadlased on selle kontseptsiooni lisanud tarneahela kõnekeelde, kasutades Volvo lugu. Keskkonnasõbralike sõidukite ülekülluse all kannatades koostasid ettevõtte müügi- ja turundusosakonnad programmi liigse laoseisu puhastamiseks. Lavastus ei olnud nendest reklaamiplaanidest teadlik. Ta pidas müügi kasvu näitajaks kasvavat nõudlust keskkonnasõbralike autode järele ja suurendas sel põhjusel tootmist.

Piitsaplaksu efekti selgitamiseks on hea kasutada lihtsat tarneahelat, mis koosneb tarbijast, jaemüüjast, hulgimüüjast ja tootjatehasest. Tagasiside ahel algab kliendist, kelle ost annab jaemüüjale impulsi hulgimüüjalt kauba juurdetellimiseks, viimane omakorda tellib sarnaselt kaupa tootjatehaselt. Tulemaks toime muutuva nõudlusega tellib jaemüüja kaupa ülemäära suure varuga. Analoogiliselt toimivad ka tarneahela ülejäänud liikmed. Ahela lõpust tootja suunas muutub tellitav kogus aina suuremaks – seda annabki võrrelda piitsaplaksuga, kus võnkeamplituud suureneb eksponentsiaalselt kaugusega piitsa käepidemest.

Viited
------

1. 1 2  Tulvi, Ain (2014). *Logistika õpik kutsekoolidele*. Tallinn: Innove. Lk 357. ISBN 978-9949-524-16-7.`{{raamatuviide}}`: CS1 hooldus: kuupäev ja aasta (link)
2. ↑  Porter, D. E. (9. veebruar 1962). "Industrial Dynamics. Jay Forrester. M.I.T. Press, Cambridge, Mass.; Wiley, New York, 1961. xv + 464 pp. Illus. $18". *Science*. **135** (3502): 426–427. DOI:10.1126/science.135.3502.426-a. ISSN 0036-8075.
3. ↑  "Chain reaction. Managing a supply chain is becoming a bit like rocket science". *Economist*. 2.02.2002. Vaadatud 15.05.2023.
**Molekulivalem** ehk **molekulaarvalem** (ka *molekulvalem*) on keemiline valem, mis näitab molekuli koostist, kasutades keemiliste elementide sümboleid ja allindekseid, mis näitavad elemendi aatomite arvu molekulis. Orgaanilistes ühendites märgitakse kõigepealt süsinik, seejärel vesinik ja siis muud elemendid tähestiku järjekorras.

Molekuli atomaarse koostise, see tähendab aatomite liigi ja arvu näitamiseks kasutatakse empiirilist valemit ja molekulivalemit. Näiteks metaani, mille molekul koosneb 1 süsiniku ja 4 vesiniku aatomist, valem on CH4. Kaltsiumkloriidi valem on CaCl2. Nende ainete empiirilised ja molekulivalemid on kokkulangevad. Empiiriline valem saadakse aine elementanalüüsi andmete põhjal ja see näitab eri liiki aatomite suhtelist sisaldust aines, see tähendab elementide suhet aines. Seevastu molekulivalem annab juba igale elemendile vastavate aatomite tegeliku arvu ühes molekulis. Nagu näha alljärgnevast tabelist, erinevad empiirilised ja molekulivalemid näiteks benseeni ja glükoosi korral. Kuid molekulivalemid isomeeride korral on kokkulangevad, näiteks 1- ja 2-buteenil C4H8 ning etanoolil ja dimetüüleetril C2H6O.

Tabel. Ainete molekuli- ja empiirilised valemid

| Aine | Molekulivalem | Empiiriline valem |
| --- | --- | --- |
| Vesi | H2O | H2O |
| Metaan | CH4 | CH4 |
| Benseen | C6H6 | CH |
| Väävel | S8 | S |
| Glükoos | C6H12O6 | CH2O |

Vaata ka
--------

* Struktuurivalem
**Timeless Miracle** on 2001. aastal asutatud Rootsi *power metal*'i bänd. 

Timeless Miracle andis esimese täispika albumi välja 2005. aastal plaadifirma Massacre Records kaudu. 

Timeless Miracle'i asutanud Mikael Holsti ja Fredrik Nilssoni ansamblitegemise ajalugu ulatub 1995. aasta lõppu, kuid nad asutasid koos trummar Kim Widforsiga ansambli Trapped. Kolmikuna tegid nad mitu esinemist, kuid läksid laiali, kui Kim Widfors välismaale kolis. 2001. aastal moodustasid Mikael Holst ja Fredrik Nilsson kahekesi Timeless Miracle'i. 

2003. aasta talvel salvestasid nad kahekesi trummimasina abil oma kodustuudios kuueloolise demo. Kaks nädalat pärast selle valmimist pakkus üks väike Euroopa plaadifirma neile lepingut. Otsides sobivat kohta salvestamiseks, võttis Timeless Miracle ühendust Rootsi produtsendifirmaga RoastingHouse, kes omakorda pakkus bändile lepingut, mille Timeless Miracle vastu võttis.

2004. aastal algas debüütalbumi "Into the Enchanted Chamber" tootmine. Selleks ajaks olid bändiga liitunud nii Mikael Holsti ja Fredrik Nilssoni kauaaegne sõber kitarrist Sten Möller kui ka trummar Jaime Salazar. Plaadi tootmises osalesid muuhulgas Anders Theander ja Pontus Lindmark. Albumi kujundas Mattias Norén.

Koosseis
--------

* Mikael Holst – laulja/bass
* Fredrik Nilsson – süntesaator/kitarrid
* Sten Müller – kitarrid
* Jaime Salazar – trummid

Albumid
-------

* "In The Year Of Our Lord" (demo) (2002)
* "The Enchanted Chamber" (demo) (2003)
* "The Voyage" (demo) (2004)
* "Into the Enchanted Chamber" (2005)

Välislingid
-----------

* Ansambli veebileht
* Ansambel MySpace'is
* Massacre Records
**Thomas Adolph von Dehn** (21. detsember 1796/1. jaanuar 1797 Tallinn – 2./14. detsember 1825 Viljandi) oli Eesti vaimulik.

Thomas Adolph von Dehn põlvnes Tallinna Dehnide kaupmehesuguvõsast. Ta sündis 1789. aastal aadliseisusse tõstetud rittmeistri Eberhard von Dehni (1753–1828) ja tema abikaasa Katharina Elisabethi (sünd. Sprint) vanima lapsena.

Dehn õppis Tallinnas kreiskoolis ja Tallinna kubermangugümnaasiumis. Aastatel 1814–1817 õppis ta Tartu ülikooli usuteaduskonnas. 

Oli seejärel koduõpetajaks Heimtali mõisas Sieversite ja Vändra mõisas Ditmarite juures. 

Ordineeriti 11. septembril/23. septembril 1821 kirikuõpetajaks. Oli aastatel 1821–1823 Suure-Jaani Johannese koguduse õpetaja (introdutseeriti 2. oktoobril/13. oktoobril 1821). Astus aastal 1823 ametist tagasi tervislikel põhjustel. 

Oli aastast 1824 Pärnu ringkonnakohtu sekretäriks Viljandis.

Perekond
--------

Thomas Adolph von Dehn abiellus 8. juunil 1822 Tallinnas Emilie Baraniusega (1799–1862), kes oli Tallinna gümnaasiumi professori Christian Gottlob Baraniuse (suri 1823) ja Anna Margaretha Lütkensi tütar. Abielust sündis poeg:

* August von Dehn (1823–1889), Pornuse mõisa kaasomanik, kreisikohtunik, Halliste Püha Anna koguduse õpetaja Erwin von Dehni isa

Lesestunud Emilie abiellus 1827. aastal Pornuse mõisniku Kaspar von zur Mühleniga (suri 1836).

Esivanemad
----------

Viited:

|  |
| --- |
|  **Thomas Adolph von Dehni esivanemad**  |
| **Thomas Adolph von Dehn(1797–1825)** | Eberhard von Dehn(1753–1828) | Elias Dehn(1719–1759) | Arnold Dehn(1671–1723) |
| Gertruda Katharina Meyer(1703–1760) |
| Anna Christina zur Mühlen(1731–1778) | Eberhard zur Mühlen(suri 1763) |
| Anna Christina Graff |
| Katharina Elisabeth Sprint(1771–1815) | Karl Adolf Sprint | ... |
| ... |
| Johann Elisabeth Nyberg | ... |
| ... |

Viited
------

1. 1 2 3 4  "Genealogisches Handbuch der livländischen Ritterschaft, Teil 1, 1: Livland, Bd.: 1" Görlitz, 1929, lk. 356–358
2. ↑  Die evangelischen Prediger Livlands bis 1918. Böhlau Verlag Köln, Wien 1977
Tim Sparv (2013)
**Tim Sparv** (sündinud 20. veebruaril 1987 Orvaisis) on Soome jalgpallur, kes mängib kaitsva poolkaitsjana Soome jalgpallikoondises. Ta on koondise kapten.

2003. aastal liitus ta Inglismaa klubiga Southampton, kuid klubi põhimeeskonda ta välja ei jõudnud.

2007. aastal asus ta mängima Rootsi kõrgliiga klubis Halmstad. Osa 2008. aastal hooajast mängis ta laenul Soome kõrgliiga klubis VPS.

Aastatel 2010–2013 mängis ta Hollandi kõrgliiga klubis FC Groningen, 2013–2014 Saksamaa esiliiga klubis Greuther Fürth ja 2014–2020 Taani kõrgliiga klubis FC Midtjylland. Midtjyllandiga tuli ta kolm korda Taani meistriks. Viimati (hooajal 2020–21) mängis Sparv Kreeka kõrgliiga klubis AEL.

Soome jalgpallikoondises debüteeris Sparv 4. veebruaril 2009 sõprusmängus Jaapani vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 15. augustil 2012 sõprusmängus Põhja-Iirimaa vastu. Ta kuulub Soome koondisse 2020. aasta Euroopa meistrivõistlustel.

Sparv valiti Soome aasta jalgpalluriks aastal 2015.

Alates 2017. aastast on ta olnud romantilises suhtes Tšehhi modelli Jitka Nováčkovága, kellega sai 2021. aasta jaanuaris tütre.

Saavutused
----------

FC Midtjylland
* Taani kõrgliiga: 2014–15, 2017–18, 2019–20
* Taani karikas: 2018–19

Välislingid
-----------

 Tim Sparv – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis

| * v
* r
Soome koondis  –  UEFA Euro 2020 |
| --- |
| 

* 1 Hrádecký
* 2 Arajuuri
* 3 O'Shaughnessy
* 4 Toivio
* 5 L. Väisänen
* 6 Kamara
* 7 Taylor
* 8 Lod
* 9 Jensen
* 10 Pukki
* 11 Schüller
* 12 Joronen
* 13 Soiri
* 14 Sparv (c)
* 15 S. Väisänen
* 16 Lam
* 17 Alho
* 18 Uronen
* 19 Kauko
* 20 Pohjanpalo
* 21 Lappalainen
* 22 Raitala
* 23 Jaakkola
* 24 Valakari
* 25 Ivanov
* 26 Forss
* Treener: Kanerva

 | Soome |
**Delos** (kreeka keeles Δήλος *Dílos*) on Kreekale kuuluv saar Egeuse meres Küklaadide saarestikus. Delos kuulub Lõuna-Egeuse prefektuuri.

Delosest kirdesse jääb Mýkonos, kagusse Náxos, lõunasse Páros, läände Sýros ja põhja Tínos.

Saare pindala on 40 km². Saare kõrgeim koht on Kýnthose mägi, mis ulatub 112 meetrit üle merepinna.

2001. aasta seisuga elas Delosel 14 inimest.

Ajalugu
-------

Legendi järgi oli Delos varem ujuv saar. Titaan Leto, kes oli Zeusist rase, otsis sünnituseks sobivat kohta, kuid Zeusi armukade naine Hera oli kõigil maadel keelanud Letole varjupaika anda. Lõpuks jõudis Leto Delosele, mis Letole halastas, ja Leto sünnitas seal palmi all kaksikud, poja Apolloni ja tütre Artemise. Tänutäheks andis Zeus Delosele kindla asukoha.

Apollon ja Artemis kuulusid 12 tähtsaima olümposlase hulka ja sellepärast oli antiikajal Delos religioosses mõttes tähtis koht. Delos oli Delfi järel tähtsaim Apolloni kultuse paik ja juba varasest ajast usulis-poliitilise liidu amfiktüoonia keskus.

491 eKr alistus Delos Pärsiale ja sai pärast vabanemist 478/477 eKr Ateena Mereliidu keskuseks. Kuni 454 eKr asus Delose Apolloni templis liidu kassa. Alates 425 eKr peeti Ateena algatusel iga 4 aasta järel Delose pidustusi ehk deeliaid. Samast ajast alates ei tohtinud saarel keegi sündida ega surra. Kõik hauad viidi naabersaarele Rheneiale ja see tekitas arheoloogidele tähtsa kronoloogilise pidepunkti, niinimetatud Rheneia piiri. Ateena võim kestis Delosel 314. aastani eKr, seejärel sai temast Makedoonia mõjualune saarekreeklaste liidu keskus.

Pärast Pydna lahingut 168 eKr sai Delos Ateenale alluvaks vabasadamaks. Delosest kujunes Vahemere idaosa suurim kaubanduskeskus, sealhulgas orjaturg, ning kultuurikeskus. 88 eKr ja 69 eKr laastas Delost Pontuse kuningas Mithridates VI ja sellest ajast on saar enamjaolt asustamata olnud.

Alates 1872 korraldas Ateenas asuv prantsuse arheoloogia instituut École française d’Athènes Delosel väljakaevamisi. Tänapäeval on kogu saare muistised välja kaevatud. Paljud majad on hästi säilinud.

Apolloni pühamus paiknevad kolme dooria templi ümber neli dooria stiilis aardekambrit. Pühamus on sammaskäike ja väikesi templeid. Templeist suurim, peripteer, püstitati 6. sajandi lõpus ja uuendati 3. sajandil eKr.

Väljaspool pühamut kaevati välja turuplatse, templeid ja teater. Leto templit ühendas püha järvega rongkäigutee, mille ääres seisid võimsad 6. sajandist eKr pärit lõvikujud. Hellenismiaja paljudest hästi säilinud, enamasti rikkalike mosaiikidega kaunistatud elamutest on kõige tähelepanuväärsem Delfiinide maja, mis pärineb 2. sajandist eKr.

Vaata ka
--------

* Kuubi duplikatsioon

Viited
------

1. ↑  "Antiigileksikon", 1. kd. lk. 313
2. 1 2 3 4 5  "Antiigileksikon", 1. kd. lk. 110

Välislingid
-----------

 Delos – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Õigeusu kiriku kolm apsiidi Jaroslavli Lunastaja kloostri peakirikul (1505–1515). Altar on keskmises apsiidis, *prothesis* on parempoolses ja diakonikon vasakpoolses apsiidis.
Proskomiidia nõud ohvrilaual. Sergei Prokudin-Gorski foto 1911. aastast
***Prothesis*** on õigeusu ja kreekakatoliku kirikus ruum või koht, kus valmistatakse ette pühasid ande armulaua salasuse jaoks.

*Prothesis*'es peab olema väike laud (ohvrilaud), millel leib ja vein valmistatakse ette liturgiaks (proskomiidia), samuti on seal selleks tarvilikud nõud. Asub altari lähedal, sageli on see altarist põhja poole jääv apsiidiga kõrvalruum (lõunapoolne ruum on diakonikon). Liturgia ajal kantakse pühad annid Keerubite laulu saatel prothesis'est ohvrilaualt altarile.

Vaata ka
--------

* käärkamber

Viited
------

1. ↑  M. Lillepruun. Tallinna Issanda Muutmise Peakirik: eksterjöör ja interjöör. I. Zarudnõi ikonostaasi restaureerimine läbi aegade. Magistritöö. Tallinn 2010
2. ↑  Вход (малый и великий). – Православный русско-эстонский толковый словарь.

Välislingid
-----------

* Tornimäe EAÕK Neitsi Maria Kaitsmise Kirik: altari ohvrilaud. – e-Varamu
Ben Mee 2016. aastal Burnley särgis
**Benjamin Thomas Mee** (sündinud 21. septembril 1989 Sale'is) on Inglismaa jalgpallur, kes mängib kaitsjana Premier League'i klubis Brentford.

Ta alustas klubikarjääri Manchester Citys, millega liitus 2006. aastal. Debüüdi klubi põhimeeskonnas tegi ta 22. septembril 2010 liigakarika mängus West Bromwich Albioni vastu. Hooaja 2010–11 teises pooles mängis ta laenul Inglismaa esiliiga klubis Leicester City.

2011. aasta juulis suundus ta laenule Inglismaa esiliigasse kuulunud Burnleysse. 2012. aasta jaanuaris sõlmis ta klubiga püsiva lepingu. Esimese värava lõi ta Burnley meeskonnas 28. septembril 2012 mängus Millwalli vastu. Hooajal 2014–15 mängis Mee Burnleyga esimest korda oma karjääri jooksul Premier League'is. Esimese värava Inglismaa kõrgliigas lõi ta 17. jaanuaril 2015 mängus Crystal Palace'i vastu. Burnleys mängis Mee kokku 11 hooaega, neist seitse hooaega Inglismaa kõrgliigas.

2022. aasta juulis sõlmis ta kaheaastase lepingu Brentfordiga.

Mee on esindanud Inglismaa kuni 19-, kuni 20- ja kuni 21- aastate koondiseid.

Viited
------

1. ↑  "Brentford sign Ben Mee". Brentford F.C. 22. juuli 2022. Vaadatud 13. augustil 2022.

Välislingid
-----------

 Ben Mee – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
* Profiil Brentford F.C. kodulehel
**Viimsi Spordihall** on Viimsi vallas asuv ja Viimsi vallale kuuluv mitmeotstarbeline spordihall. 

Spordihall on ehitatud 2002. aastal. 2013. aastal tehti spordihallis kapitaalremont. Spordihallis on kasulikku pinda 34×66 m. Hallis on neli riietusruumi koos leilisaunadega ning privaatsaun kuni 15 inimesele. Halli vetruv puitpõrand on kaetud PVC-kattega. Hallis on kaks vaipkattega tenniseväljakut. Sulgpalliväljakutele on paigaldatud hea nakkavusega erikate. Hallis on ka jõusaal. 

Spordihallis on võimalik tegeleda järgmiste spordialadega: LesMillsi rühmatreeningud, spinning, virtuaaltreeningud, korvpall, võrkpall, sulgpall, tennis, lauatennis, saalihoki, jalgpall, rulluisutamine. Spordihallis treenivad spordiklubid Viimsi Sport, Alo Ojassalu Tennisekool, Viimsi Sulgpalliklubi, saalihokiklubid Viimsi Kepp ja OK Tehnikaspordiklubi, RullEst. Spordihallis korraldatakse võistlusi ja lastelaagreid. 

Spordiklubi peatreener on Mart Poola.

Välislingid
-----------

* Spordihallist ViimsiSporti kodulehel
* Viimsi Spordihall uuenes Maaleht, 01.10.2013
* Viimsi Spordihallis käib tegevus ööpäev läbi Maaleht, 25.01.2014