recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Eesti paviljon maailmanäitusel Expo 2015 Milano** kandis nime Gallery of Estonia, see nägi välja kui "puust pesakastidest" koosnev kolme korrusega galerii, mis oli avatud külastajatele kahe sissepääsuga – nii paviljoni eest kui ka tagant. Paviljoni naabriteks olid Venemaa ja Omaani paviljonid. 

Paviljonis oli muu hulgas kokku 34 kiike, isemängiv Estonia klaver, 200 Click & Grow taime ja käsitööna Eestis valmistatud luksustsikkel Renard.

Paviljoni esimese korruse püsinäitus oli lahendatud eri Eesti tahke tutvustavate videoinstallatsioonidega. Vaatajas tekitati Eesti vastu huvi filmikaadrite ja väljakutsuvate märksõnade abil, mis püüdsid vastata küsimustele: „Kus on Eesti? Kes on Eesti? Mis on Eesti?". Pesakastide videod tutvustasid Eesti kultuuri, traditsioone, eestlase identiteeti, infoühiskonda, Eesti loodust ja Eesti toitu. Lühikeste videolugude eesmärgiks oli edastada sõnum Eestist kui mitmekülgsest ja avatud võimalustega riigist.

Ekspositsiooni üheks peamiseks tõmbenumbriks oli hoone teisel korrusel asuv püsiekspositsioon "Head Eesti asjad", mis avati Eestile pühendatud päeval 7. juunil. Näitus oli installatsioon erinevatest Eesti toodetest, valdkondadest ja teemadest. Igas paviljoni kastis oli fookuses üks teema. Osad kastid jagasid infot, teised olid interaktiivsed installatsioonid ehk külaline sai osa elamusest läbi tegevuse, näiteks läbi virtuaalse rattasõidu. Peamisteks ekspositsiooni teemadeks olid toit, rukis, mood, Tallinna vanalinn, muusika, teadus ja innovatsioon, meie ajalugu, laulu- ja tantsupidu, raba ja loodus, rannik ja saared, puit- ja linnaarhitektuur.

Kolmas korrus paviljonis oli osaliselt avatud katusega ja seal asus Eesti looduse väljapanek. Milanosse oli Eestist toodud taimed, et nende vahel istudes oleks võimalik kuulata Eestis pesitsevate lindude hääli ning piiluda neid läbi piilukaamerate. 

Eesti paviljon oli avatud 1. maist kuni 31. oktoobrini 2015.

### Auhind ja muid fakte

* Eesti paviljon pälvis ekspositsiooni ja paviljoni disaini kategoorias alla 2000 m² iseehitatud paviljonide seas pronksmedali.
* Paviljoni külastas 3,4 miljonit külastajat – läbi aegade kõige suurem Eesti paviljoni külastanute arv.
* Milano EXPO-l löödi kiikingus kaks korda maailmarekordit: algul Ants Tamme poolt 7,10 m ja seejärel Kaspar Taimsoo poolt 7,15 m pikkuste aistega.
* Eesti paviljon valiti CNN-i poolt 22 kõige huvitavama hulka.
* Paviljoni avamisel toimus ExpoRide'i rattatuur ja Eesti lipuga tehti ringkäik Itaalias.

Välislingid
-----------

* Facebooki leht inglise keeles #estoniaexpo2015
* Paviljon Instagramis #estoniaexpo2015
* Paviljon Twitteris #estoniaexpo2015
**Ewald Sigismund Tobien** (1. aprill (vkj) 1811 Jēkabpils – 26. jaanuar (vkj) 1860 Tartu) oli baltisaksa õigusteadlane.

Elulugu
-------

### Päritolu ja haridustee

Ta oli Jēkabpilsi raehärra kaupmees Karl Friedrich Tobieni (1785−1861) ja tema abikaasa Sophia Gerdruta Harderi poeg. Alghariduse omandas Jēkabpilsi kreiskoolis. Aastatel 1826−1833 õppis Riia kubermangugümnaasiumis. 1834. aastal tegutses ta VIII hingerevisjoni korraldamisel maksunduse raamatupidajana. Samal aastal astus Tartu ülikooli, kus tudeeris 1837. aastani õigusteadust, arstiteadust ja kameralistikat. 1838. aastal sai õigusteaduse kandidaadi ja 1840. aastal magistrikraadi. Juba 1839. aastal promoveerus Halle ülikooli õigusteaduse doktoriks, 1844. aastal sai ta sama kraadi ka Peterburi ülikoolist. 

### Tartu ülikooli õppejõud

1840. aastal oli Tartu ülikooli eradotsent ja seejärel aastatel 1840−1844 dotsent. 1844. aastal valiti ta vene õiguse erakorraliseks ja 1845. aastal korraliseks professoriks, kellena oli ametis surmani. 1851−1854 oli ta ühtlasi õigusteaduskonna dekaan ja 1852−1853 prorektori asetäitja. 1850. aastal anti talle riiginõuniku teenistusaste. 1859−1860 oli ta Õpetatud Eesti Seltsi president.

Tsiviilauastmed
---------------

| Aasta | Kuupäev | Auaste |
| --- | --- | --- |
| 1846 | 27. august | kolleegiuminõunik |
| 1850 | 27. august | riiginõunik |

Autasud
-------

* Püha Stanislavi ordeni II klass (1856)

Isiklikku
---------

Ta oli kaks korda abielus. Esimest korda naitus Auguste Reesega (1817−1848), kellega ta sai kaks last. Teist korda abiellus 1849. aastal Tartu raehärra tütre Martha Henriette Wegeneriga (1827−1906). Sellest liidust sündis seitse last, sealhulgas tuntud agraarajaloolane Alexander Johannes von Tobien (1854−1929). Pärast Edwaldi surma tõsteti tema lesk ja lapsed 1863. aastal aadliseisusse ja võeti 1886. aastal Liivimaa kubermangu aadlisuguvõsaraamatusse.

Vaata ka
--------

* Tobien

Kirjandus
---------

* Ewald Tobien saidil "BBLD - Baltisches biografisches Lexikon digital"
* *Списокъ гражданскимъ чинамъ седъмаго класса*. Исправленъ по 1-е Сентября 1858 г. Lk 305.
* *Списокъ гражданскимъ чинамъ шестaго класса*. Исправленъ по 20-е Октября 1849 г. Lk 381.
**Ōita prefektuur** on Jaapani prefektuur Kyūshū saarel Vaikse ookeani kaldal.

Haldusjaotus
------------

Ōita prefektuur on jaotatud 18 omavalitsusüksuseks, neist 14 linna (市, *shi*).

### Linnad

* Beppu
* Bungo-ōno
* Bungotakada
* Hita
* Kitsuki
* Kunisaki
* Nakatsu
* Ōita
* Saiki
* Taketa
* Tsukumi
* Usa
* Usuki
* Yufu

Sümbolid
--------

Ōita prefektuuri tunnuslind on (*Zosterops japonica*), tunnuspuu on ploomipuu (*Prunus mume* var. *bungo*) ja tunnuslill ploomipuu õis.

Viited
------

1. ↑  大分県の人口推計 - 大分県ホームページ, vaadatud 31.03.2021.

Välislingid
-----------

* Ōita prefektuuri koduleht

Jaapani prefektuurid

Aichi **·**  Akita **·**  Aomori **·**  Chiba **·**  Ehime **·**  Fukui **·**  Fukuoka **·**  Fukushima **·**  Gifu **·**  Gumma **·**  Hiroshima **·**  Hokkaidō **·**  Hyōgo **·**  Ibaraki **·**  Ishikawa **·**  Iwate **·**  Kanagawa **·**  Kagawa **·**  Kagoshima **·**  Kōchi **·**  Kumamoto **·**  Kyōto **·**  Mie **·**  Miyagi **·**  Miyazaki **·**  Nagano **·**  Nagasaki **·**  Nara **·**  Niigata **·**  Ōita **·**  Okayama **·**  Okinawa **·**  Ōsaka **·**  Saga **·**  Saitama **·**  Shiga **·**  Shimane **·**  Shizuoka **·**  Tochigi **·**  Tokushima **·**  Tōkyō **·**  Tottori **·**  Toyama **·**  Wakayama **·**  Yamagata **·**  Yamaguchi **·**  Yamanashi
**Nikolaos Dabizas** (sündinud 3. augustil 1973 Arnypeos) on endine jalgpallur, Kreeka jalgpallikoondise kaitsja, Euroopa meister (2004).

Kreeka rahvuskoondises mängis Dabizas 1994–2004 70 korda. Debüüt koondises oli 1994 oktoobris, kui mängiti Soomega.

Klubid
------

* 1990–1991 Ermis Amyuntaiou
* 1991–1994 Pontoi Veroias
* 1994–1998 PAE Olympiakós
* 1998–2004 Newcastle United
* 2004–2005 Leicester City
* 2005–2011 Lárisa

Saavutused
----------

* 1997, 1998 Kreeka meister
* 2004 Euroopa meister

Isiklikku
---------

Nikos Dabizas on 182 cm pikk ja kaalub 74 kg.

EURO 2004 – Kreeka rahvuskoondis

1 Nikopolídis • 2 Seitarídis • 3 Venetídis • 4 Dabízas • 5 Déllas • 6 Basinás • 7 Zagorákis • 8 Giannakópoulos • 9 Charistéas • 10 Tsiártas • 11 Nikolaḯdis • 12 Chalkiás • 13 Katergiannákis • 14 Fýssas • 15 Vrýzas • 16 Kafés • 17 Georgiádis • 18 Goúmas • 19 Kapsís • 20 Karagkoúnis • 21 Katsouránis • 22 Papadópoulos • 23 Lákis • treener Rehhagel
**Kaja Haljaste** (sündinud 28. augustil 1966 Tallinnas) on ujumistreener. 

Kaja Haljaste on töötanud ujumistreenerina (VII kutsetase) 2003. aastast Tartu Ujumisklubis ja 2004. aastast Ujumise Spordiklubis. Ta on Ujumise Spordiklubi (2004) asutaja ja juhataja. Aastatel 2006–2019 rahvusvahelise ujumisvõistluse "Tartu kevad" korraldaja. 

Haljaste kuulus 2004–2010 Eesti Ujumisliidu kutsekomisjoni ning olnud aastatel 2005–2010 ka selle esimees. 2009. aastast kuulub ta Eesti Ujumisliidu treenerite kogu juhatusse.

### Haridus

Haljaste on lõpetanud 1984. aastal Tallinna 22. keskkooli ning 1988. aastal Tartu Riikliku Ülikooli kehakultuuri bakalaureuseõppes ja 2002. aastal Tartu Ülikooli kehakultuuri magistriõppes.

### Õpilasi

Kaja Haljaste käe all on treeninud mitmed Eesti tippujujad. Ta on olnud Ralf Tribuntsovi ja Kregor Zirki treener. Lisaks on Haljaste treeninud oma tütart Liisa Lodit ja poega Alar Lodit, kes on 2009. aastal kuulunud Eesti koondisse.

Isiklikku
---------

Haljaste elab Tartus, tal on kolm last.

Välislingid
-----------

* 
*
"Atika" suunab siia. Teiste tähenduste kohta vaata lehekülge Atika (täpsustus).

**Atika piirkond** on 1. järgu haldusüksus (piirkond) Kreeka keskosas. Hõlmab Ateena, Pireuse, Elefsína, Mégara, Lávrio ja Marathoni linna, samuti väikese osa Peloponnesose poolsaarest ning Salamína, Aígina, Pórose, Ýdra, Spétsese, Kýthira ja Antikýthira saare.

Piirkond koosneb kaheksast piirkonnaüksusest (*perifereiakí̱ enóti̱ta*). 2011. aastani koosnes ta neljast maakonnast (*nómos*). Ida-Atika ja Lääne-Atika piirkonnaüksus ühtivad varasemate maakondadega. Ateena maakond on jagatud Põhja-, Lääne-, Kesk- ja Lõuna-Ateena piirkonnaüksuseks. Pireuse maakond on jagatud Saarte ja Pireuse piirkonnaüksuseks.

Välislingid
-----------

* Piirkonna koduleht

Kreeka piirkonnad

Atika **·**  Ida-Makedoonia ja Traakia **·**  Ípeiros **·**  Joonia saared **·**  Kesk-Kreeka **·**  Kesk-Makedoonia **·**  Kreeta **·**  Lõuna-Egeus **·**  Lääne-Kreeka **·**  Lääne-Makedoonia **·**  Peloponnesos **·**  Põhja-Egeus **·**  Tessaalia
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel on laevatüübist; 1902. aastal ehitatud Eesti laeva kohta vaata artiklit Kajak (laev); perekonnanime kohta vaata artiklit Kajak (perekonnanimi); Eesti teadusvõrgustiku kohta Keskkonnaajaloo keskus.* |

---

 Inuiti traditsiooniline nahast kajak
Süstaga kärestikult laskumine USA-s Põhja-Carolinas 2018. aastal
**Kajak** ehk **süst** on pealt kinnine veesõiduk, mida aerutatakse edasi kahelabalise aeruga.

Algselt oli kajak loomanahkadest tehtud veesõiduk Siberi põlisrahvastel, eskimotel ja teistel polaaralade ranniku põlisrahvastel.

Innuiidikeelne nimetus *qajaq* tähendab "jahimehe paati" ja see kandus inglise keelde kujul *kayak*. Eestis nimetatakse sellist paaditüüpi üldiselt süstaks ja nimetus tuleb arvatavasti kangakudumise süstikult, mis meenutab kujult süsta.

* Kokkukäiva süsta raam (1989, Saksa DV)Kokkukäiva süsta raam (1989, Saksa DV)
* Tänapäevased kunstkiust epoksüvaiguga kokkuliimitud kajakidTänapäevased kunstkiust epoksüvaiguga kokkuliimitud kajakid
* Süstasõitjad Emajõel. Tartu, aprill 2016Süstasõitjad Emajõel. Tartu, aprill 2016
* Käepärastest vahenditest ehitatud süst Kose vallasKäepärastest vahenditest ehitatud süst Kose vallas

Vaata ka
--------

* haabjas
* umiak
* kajakisõit
* lootsik
* ruhe

Viited
------

1. ↑  Mis on süst ja mis on kajakk? 9. august 2009

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Kajak** |
**Delhi** on India rahvuslik pealinnaterritoorium. 

Jaguneb 9 ringkonnaks: Põhja-Delhi, Kesk-Delhi, Kirde-Delhi, Ida-Delhi, Lõuna-Delhi, New-Delhi, Edela-Delhi, Lääne-Delhi ja Loode-Delhi.

Asustus
-------

Pealinnaterritooriumi suuremad linnad on 2001. aasta rahvaloenduse andmeil:

| Linn | Elanikke |
| --- | --- |
| Delhi | 9 817 439 |
| New Delhi | 294 783 |
| Sultanpur-Majra | 163 716 |
| Kirari-Sulemannagar | 153 874 |
| Bhalswa-Jahangirpur | 151 427 |
| Nangloi-Jat | 150 371 |
| Karawalnagar | 148 549 |
| Dallopura | 132 628 |
| Delhi Cantonment | 124 452 |
| Deoli | 119 432 |
| Gokalpur | 90 564 |
| Mustafabad | 89 117 |
| Hastsal | 85 848 |
| Burari | 69 182 |
| Gharoli | 68 978 |
| Chilla-Sarodabangar | 65 969 |
| Tajpul | 58 220 |
| Jaffrabad | 57 460 |
| Puth-Kalan | 50 587 |
|

Välislingid
-----------

* Delhi valitsuslehekülg

India 1. järgu haldusüksused

**Osariigid**: Andhra Pradesh **·**  Arunachal Pradesh **·**  Assam **·**  Bihar **·**  Chhattisgarh **·**  Goa **·**  Gujarat **·**  Haryana **·**  Himachal Pradesh **·**  Jharkhand **·**  Karnataka **·**  Kerala **·**  Lääne-Bengal **·**  Madhya Pradesh **·**  Maharashtra **·**  Manipur **·**  Meghalaya **·**  Mizoram **·**  Nagaland **·**  Odisha **·**  Pandžab **·**  Rajasthan **·**  Sikkim **·**  Tamil Nadu **·**  Telangana **·**  Tripura **·**  Uttarakhand **·**  Uttar Pradesh

**Liiduterritooriumid**: Andamanid ja Nicobarid **·**  Chandigarh **·**  Dadra ja Nagar Haveli ja Daman ja Diu **·**  Delhi **·**  Jammu ja Kashmir **·**  Ladakh **·**  Lakshadweep **·**  Puducherry
**Tõnis Bittman** (sündinud 15. märtsil 1977) on Eesti poliitik.

2005–2009 oli ta Tallinna linnavolikogu liige. 2006. aasta kevadel avalikustas ja esitas Bittman kaitsepolitseile lindi, millel oli tema vestlus Res Publicasse kuulunud Oleg Rebasega. Bittmani väitel oli salvestisel katse teda ära osta, et umbusaldada linnapea Edgar Savisaart. Keskerakonnal oli toona volikogus enamus vaid ühe häälega. Rebane eitas äraostmist, kuid heideti Res Publicast välja ning liitus linnavolikogus keskfraktsiooniga. Kaitsepolitsei lindilt häälte ostmise katset ei tuvastanud.

Bittman on esindanud poliitikas ja asjaajamises suurärimees Endel Sifi huve.

Ehkki Bittman kinnitas Keskerakonnast lahkumist juba 2009. aastal, kuulus ta äriregistri andmeil erakonda 1999–2011.

Viited
------

1. ↑  "Äriregistri teabesüsteem: Bittman, Tõnis". Originaali arhiivikoopia seisuga 4. märts 2016. Vaadatud 30. novembril 2009.
2. ↑
3. ↑
4. ↑  Tõnis Bittman lahkus Keskerakonnast – Postimees, 30. november 2009

Välislingid
-----------

* Rikka mehe teenistuses – Eesti Ekspress, 20. juuni 2006
* Tõnis Bittman keelas reaalkooli staadionitunnid – Eesti Päevaleht, 12. mai 2009
* Tõnis Bittman lahkus Keskerakonnast – Postimees, 30. november 2009
"Kariste mõis" suunab siia. Halliste kihelkonna teise rüütlimõisa kohta vaata artiklit Uue-Kariste mõis.
**Vana-Kariste mõis** (saksa keeles *Alt-Karrishof*) oli riigimõis Halliste kihelkonnas Pärnumaal.

Mõisast on teateid alates 1641. aastast. Mõisa kõrvalmõis oli Pekre mõis.

Viited
------

1. ↑   (vaadatud 05.03.2016)
2. ↑  Vana-Kariste mõis Rahvusarhiivi Eesti ala mõisate registris (vaadatud 01.03.2016)

Välislingid
-----------

* Vana-Kariste mõis Rahvusarhiivi Eesti ala mõisate registris

Halliste kirik
Halliste kihelkond

**Kirik**: Halliste  

**Pastoraat**: Halliste kirikumõis  

**Peamõisad**: Abja mõis | Kaubi mõis | Penuja mõis | Pornuse mõis | Uue-Kariste mõis | Vana-Kariste mõis | Vanamõisa mõis | Veelikse mõis  

**Kõrvalmõisad**: Kaarli mõis | Pekre mõis  

**Karjamõisad**: Ereste mõis | Hendrikumõisa mõis | Kille mõis | Kõrgemäe mõis | Läti mõis | Metsamõisa mõis | Ooriku mõis | Rakitse mõis | Rimmu mõis | Saate mõis | Sachsenwaldi mõis | Siitame mõis | Sika mõis | Ülemõisa mõis
**Kaja Wunder** (sünninimi **Kaja Vilo**; sündinud 6. jaanuaril1968 Tallinnas) on eesti ettevõtja ning endine modell.

Wunder on lõpetanud Tallinna 2. Keskkooli hõbemedaliga ning õppinud kolm aastat TPI-s informaatikat. Kooli ajal laulis ta tütarlastekooris Ellerhein.

1990. aastal kolis ta Stockholmi. 1993 alustas Wunder modellitööd – algul Rootsis ja Itaalias, hiljem Pariisis ja 1996. aastast Londonis, modelliagentuuris Models 1.

Praeguseks on Wunder modellitööst loobunud, tema moepoest sündinud meelelahutusfirma The Button Club korraldab Londonis moeüritusi ja heategevuslikku pidusid.

Isiklikku
---------

1986. aastal abiellus ta kümnevõistleja Marko Vunderiga, 1987. aastal sündis neil tütar Johanna. Nüüdseks on abielu lahutatud ja Kaja elab Londonis. Ta on 183 cm pikk.

Kaja Wunderi vend on bioinformaatik Jaak Vilo.

Viited
------

1. ↑  Päring inforegister.ee andmebaasis[*alaline kõdulink*]
2. 1 2 3 4 5  ""Eesti supermodelli" saatejuhiks saab Kaja Wunder?" Postimees, 11.01.2012
3. 1 2 3  Riina Luik "Kaja Wunder – naerusuine realist" Postimees, 21.03.2012
4. ↑  "Kaja Wunder: Eesti modellindus on kui nali" Postimees, 05.03.2012

Välislingid
-----------

* Jaanus Hämarsoo "Kaja Wunder – Eestimaine pärl Londoni suurilmamelus" Kroonika, 20. jaanuar 2012
* Riina Luik "Kaja Wunder – naerusuine realist" Postimees, 21.03.2012
* "Kaja Wunder: meeste peale ma ei looda, olen ettevõtlik naine" Postimees, 26.04.2012
* ""Eesti supermodelli" saatejuhiks saab Kaja Wunder?" Postimees, 11.01.2012
* "Kaja Wunder: Eesti modellindus on kui nali" Postimees, 05.03.2012
**Excalibur** on Kuningas Arthuri legendaarne mõõk, millele on omistatud maagilisi võimeid.

Mõnikord on samastatud Excalibur ja mõõk, mille Arthur tõmbas välja kivist, kuid enamikus versioonides on need eri mõõgad ja Arthur saab Excaliburi Järveemandalt.

Howard Pyle'i illustratsioon 1903. aasta raamatust "Lugu kuningas Arthurist ja tema rüütlitest" (*The Story of King Arthur and His Knights)*
Mõõga nime originaalversioon on kõmrikeelne *Caledfwlch*. Oma teoses "Historia Regum Britanniae" (u 1136) nimetas Monmouthi Geoffrey mõõka latiniseeritud nimega *Caliburnus*. Vanaprantsuskeelsetes tekstides sai sellest *Escalibor*, *Excalibor* ja viimaks *Excalibur*.

Viited
------

1. ↑  "Legend Of Excalibur: King Arthur's Wondrous Sword". *Timeless Myths*. 11. veebruar 2022. Vaadatud 16. oktoobril 2022.
2. ↑  "Excaliber VS Caliburn; Know The Difference (Explained) – All The Differences". *All The Differences – Comparing anything and everything*. 25. juuni 2022. Vaadatud 16. oktoobril 2022.
Kalmistul asub Vana-Kaarli kalmistu kabel
Juhkentali piirkond, Suur-Juhkentali tänav ja Kaarli kalmistu (Der Dom-Karls Kirchhof) 1879. aasta kaardil
**Vana-Kaarli kalmistu** on Tallinna Siselinna kalmistute üks osa. Kalmistu suurus on kuus hektarit.

Kaarli kiriku kalmistu 1928. aasta kaardil 
Kalmistu (*Der Dom-Karls Kirchhof*) rajati 1863. aastal, kalmistut kasutas Tallinna Toompea Kaarli kogudus.

Selle peaväravas asub Vana-Kaarli kalmistu kabel.

Tõnismäel, Hariduse ja Tõnismäe tänava vahel asus Antoniuse kalmistu. Arheoloogiliste esemete, hauapanuste võib oletada, et kalmistule matmise põhiline periood oli 16.–18. sajand. Teine Toompea eeslinna kalmistu asus Endla ja Koidu tänava nurgal. Põhjasõja käigus põles Kaarli puukirik maha, seda ümbritsenud kalmistut aga kasutati veel mõnda aega. Kalmistu Tõnismäel suleti 2. novembrist 1748, viimane teadaolev matus sellele kalmistule toimus 25. septembril 1748. 

Venemaa keisrinna Katariina II ukaasiga 19. maist 1772 keelati linnades kalmistute rajamine ja surnute matmine lähemale kui 100 sülda (213 meetrit) lähimast linnaelamust. Võimaluse korral pidi minimaalne kaugus olema 300 sülda. Ukaas kinnitati ka Eestimaa kindralkuberneri ukaasiga 14. märtsil 1773. Ukaasi täitmise tulemusel rajati Tallinnas kolm uut kalmistut: 1774. aastal Tallinna Oleviste ja Niguliste saksa koguduse Kopli kalmistu, Tallinna Toomkiriku saksa koguduse kalmistu väljaspool tollast linna piiri Mõigus ning 1775. aastal vene koguduste Aleksander Nevski kalmistu Juhkentalis.

1782. aasta paiku ostis endise Vana-Kaarli kalmistu maa-ala maja- ja aiaplatsiks kunstkärner (ehisaednik) Wulffgen.

Kalmistule maetuid
------------------

Vt Vana-Kaarli kalmistule maetud

Viited
------

1. 1 2  Tallinna entsüklopeedia. II köide Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus, 2004. Lk 300
2. ↑  Uwe Gnadenteich. Ministeeriumi ukseesine on surnukehi täis. postimees.ee, 9. juuni 2017
3. ↑  Hugo Peets. Tallinna eeslinnade keskaegsed kabelid ja kalmistud. Päewaleht nr 21, 22. jaanuar 1934
Kajaani linnuse varemed
**Kajaani linnus** (soome *Kajaanin linna*, rootsi *Kajaneborg*) on varauusaegne linnus Kesk-Soomes Kainuu maakonnas Kajaani linnas Kajaani jõe jõesaarel. Saart ja linnust poolitab üle jõe viiv Ahontie sild.

Ajalugu
-------

1595. aasta Täyssinä rahuga sai Rootsi riik uue idapiiriga seoses uusi alasid Karjalas, Kesk-Soomes ja Lapimaal. Moodustati Kainuu maakond. 

Aastal 1604 andis Rootsi kuningas Karl IX käsu rajada Kajaani jõe äärde Venemaa vastu Rootsi riigi äärealade kaitseks kivilinnus. Samal aastal alustati ettevalmistustöid, ehitus algas aastal 1605. Tööd sujusid aeglaselt.

Aastal 1650 sai linnuse omanikuks Rootsi suuraadlik Peter Brahe. Järgmisel aastal asutas ta linnuse kõrvale linna. Linnust kasutati edaspidi rohkem vanglana.

Põhjasõja ajal vallutasid linnuse venelased.

Ehitus
------

Linnusekavatis on saare järgi ida-läänesuunaline ja ristkülikukujuline ning laotud osaliselt tahutud graniitkividest. Ringmüüri pikema külje pikkus on 39 meetrit, kõrgus oli 9,6 m ja paksus on 3,6 m. Linnuse kummalgi otsal oli 2 suurtükitorni ja neljakandiline torn põhjaväraval. Linnusel oli 2 tõstesildadega varustatud väravat: põhja- ja lõunaküljel ning kummagi ees sild üle jõe – põhja pool 50 m ja lõuna pool 91 m pikkune.

Praegune seisukord
------------------

Linnus on säilinud 1. korruse kõrguselt. Üle varemete läheb saart poolitav maanteesild.
**Kaja Kivi** (sündinud 21. veebruaril 1957 Vastseliinas) on eesti tantsuõpetaja ja loomaarst, kes tegutseb Põltsamaal.

Kivi lõpetas 1975. aastal Vastseliina Keskkooli ja 1981. aastal Eesti Põllumajandusakadeemia veterinaariateaduskonna. 1991. aastal omandas ta kõrghariduse ka psühholoogia erialal Tartu Riiklikus Ülikoolis.

2004. aastal lõpetas Kivi Eesti Rahvatantsujuhtide kooli. Ta tantsis aastatel 1976-1988 EPA rahvatantsuansamblis Tarbatu ja 1992-1999 projektansamblis Ahjualused.

Ta on olnud mitmete tantsurühmade juhendaja. 

Aastatel 2001-2011 juhendas ta Põltsamaa naisrahvatantsurühma Uhka. 

Juhendas 2003-2015 Esku rahvatantsurühma Murumemmed. 

Aastast 2011 on ta tantsurühm Tulihänd (algselt Nii ja Naa) juhendaja.

Aastast 2012 naisrühma ILOSA tantsuõpetaja. 

2009. aastal oli Kivi üldtantsupeol naisrühmade üldjuhi assistent. 

I (2011) ja II (2016) Eesti naiste tantsupeo N1 kõrgema kategooria naisrühmade liigijuht. 

Kaja on OÜ Põltsamaa Veterinaarteenuste omanik ja töötab samas loomaarstina.

Viited
------

1. 1 2  Kultuuritegijad Kalevipoja tegude maalt. Toimetaja Ene Sööt. Tallinn 2009
2. ↑  Nii me siin Võisikul elame[*alaline kõdulink*]. PDF. Põltsamaa Valla Külade Infoleht. Adavere eri. Juuni 2012. Vaadatud 14.08.2012
3. ↑  Loomaarst Kaja Kivi on opereerinud ka paabulindu[*alaline kõdulink*]. Vooremaa 14.02.2008. Vaadatud 14.08.2012
**Dartford** on linn Inglismaal Kenti krahvkonnas, Dartfordi mittelinnkrahvkonna keskus.

Nimi
----

Linna nimi tuleneb asukohast jõe ja vanade teede ristumiskohast (*Darent/ford* 'Darenti koole').

Asukoht
-------

Linn asub 29-kilomeetri kaugusel Londoni südalinnast ning piirneb suurlinna Bexley linnaosaga. Thamesi suudmeala vastaskaldal asub Thurrocki linn Essexi krahvkonnas, kuhu on võimalik jõuda Dartford Crossingi kaudu. Kesklinn asub orus, mille kaudu voolab Darenti jõgi suudmealale ning kus lookles vana Londoni-Doveri postitee.

Ajalugu
-------

Dartfordi tehased 19. sajandi lõpul
Vaade Dartfordi Kolmainu kirikule
Linn on teatud oma pikaaegse Kagu-Inglismaa religioosse, tööstusliku ja kultuurilise tähtsuse tõttu.

Industriaalrevolutsiooni järel täitis linn oma tööstuste tõttu tähtsat rolli, mis algas õlle pruulimisega ja kriidi kaevandamisega.

Ajalooline on samuti sealne raudteede sõlmpunkt, mida tänapäeval läbivad ka Eurotunnelisse suunduvad või sealt lähtuvad rongid.

Tänapäeval on Dartfordist kujunenud Londoni magala ja eeslinn, kust inimesed pendeldavad pealinna tööle ja tagasi.

Sõprussuhted
------------

Dartfordi kaksiklinnad on Hanau (Saksamaa) ja Gravelines (Prantsusmaa).

Dartfordil on teiste linnade seas suhted ka Eesti pealinna Tallinnaga.

Vaata ka
--------

* Thurrocki tervikomavalitsus
* Kenti krahvkond
* London

Viited
------

1. ↑  "Dartford - Hanau and Gravelines twinning". *Dartford Borough Council*. Originaali arhiivikoopia seisuga 15. mai 2018. Vaadatud 25. juulil 2019.
Commerzbanki logo
**Commerzbank AG** on 1870. aastal Hamburgis asutatud kommertspank. Tänapäeval on tegu Deutsche Banki järel suuruselt teise pangaga Saksamaal, mille peakorter asub Frankfurdis (Commerzbank Toweris).

Commerzbank tegeleb nii äri- kui ka eraklientide teenindamisega. 

Saksamaal on Commerzbankil enamusosalus pankades Comdirect, Essen Hyp ja Eurohypo, mis on Euroopa üks juhtivaid kinnisvaralaene pakkuv pank. Pangal on osalus finantsettevõtetes Hispaanias, Luksemburgis ja Poolas; samuti kuulub neile Balkani maades tegutsev Prokredit Bank. Ukrainas kuulub Commerzbankile 60% Forum Banki aktsiatest, Venemaal 15,32% Promsvjazbanki aktsiatest.

31. augustil 2008 sõlmis Commerzbank Saksamaa finantskontserniga Allianz lepingu alates 2001. aastast Allianzile kuulunud kommertspanga Dresdner Bank ostuks. Tehingu väärtuseks kujunes 9,8 miljardit eurot.

2007. aastal oli kontsernis kokku 36 767 töötajat. Töötajate arvu poolest on Commerzbank Saksamaa suuruselt kolmas finantsettevõte. Aastast 2001 on panga juhatuse esimees Martin Blessing.

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Commerzbank** |


Frankfurdi börsi indeksi DAX komponendid

Adidas |
Allianz |
BASF |
Bayer |
Beiersdorf |
BMW |
Commerzbank |
Continental |
Daimler |
Deutsche Bank |
Deutsche Börse |
Deutsche Lufthansa |
Deutsche Post |
Deutsche Telekom |
E.ON |
Fresenius |
Fresenius Medical Care |
HeidelbergCement |
Henkel |
Infineon Technologies |
K+S |
Lanxess |
Linde |
Merck |
Munich Re |
RWE |
SAP |
Siemens |
ThyssenKrupp |
Volkswagen Group
**Darriwili lade** on ordoviitsiumi ladestu alamordoviitsiumi ladestiku globaalne ja kohati ka regionaalne kronostratigraafiline üksus (lade). Seda hakkas esimesena eristama Thomas Sergeant Hall aastal 1899. Lade on nime saanud Darriwili kihelkonna järgi, mis asub Victoria osariigis Granti maakonnas. Lademe alumist piiri määratleb graptoliit *Undulograptus austrodentatus* '​e esmakordne ilmumine Huangnitangi piirpaljandis Changshani linna lähistel Zhejiangis, lademe ülempiiri märgib graptoliit *Nemagraptus gracilis* '​e esmakordne ilmumine Sularpi ojasängi piirpaljandis Fågelsångsdaleni looduskaitsealal Rootsis (tegemist on regionaalses geokronoloogias üleminekuga Uhaku lademe kivimitelt Kukruse lademe kivimitele).

Darriwili lade lasub Dapingi lademel ja see lamab Sandby lademe all. Lademe vanus on 468,1...460,9 miljonit aastat. Eestis vastavad sellele Kunda, Aseri, Lasnamäe ja Uhaku lade. Lisaks loetakse regionaalses stratigraafias Darriwili lademesse kuuluvaks Napa kihistik, Miorõ kihistu ja Rokiškise kihistu.

Suurbritannia regionaalses stratigraafias vastavad Darriwili lademele Aberreiddy lade ja Llandeilo lade, Siberis Vihhorevi lade, Muktei lade, Volgino lade ja Kirenski-Kudrino lade ning Vahemere ja Põhja-Gondwana piirkonnas Oretania lade ja Dobrotivi lademe alumine osa. Hiina ja Austraalia regionaalne stratigraafiline skeem kasutavad nimetust Darriwili lade.

Darriwili lademe moodustumise ajast pärinevad esimesed maismaataimede eosed.

Austraalia regionaalses stratigraafias lasub Darriwili lade Yapeeni lademel ja see lamab Gisborni lademe all. Austraalia lademete süsteem on kasutusel ka Uus-Meremaa Permile eelnevas geokronoloogias. Austraalias moodustusid sellel perioodil valdavalt kildad ja graniit.

Hiina regionaalses stratigraafias lasub Darriwili lade Dapingi lademel ja see lamab Neichiashani lademe all.

Viited
------

1. ↑  Mindat.org
2. ↑  GSSP Table - Paleozoic Era
3. ↑  Stratigraafia terminoloogia
4. ↑  "Ordoviitsiumi stratigraafia Rahvusvahelise stratigraafiakomisjoni Ordoviitsiumi alamkomisjoni lehel". Originaali arhiivikoopia seisuga 6. august 2020. Vaadatud 13. detsembril 2018.
5. ↑  Wellman, C.H.; Gray, J. (2000). "The microfossil record of early land plants". Phil. Trans. R. Soc. B. 355 (1398): 717, 732.
6. ↑  Hollis, C.J. Beu, A.G. Crampton, J.S. Crundwell, M.P. Morgans, H.E.G. Raine, J.I. Jones, C.M. Boyes, A.F. (2010). Calibration of the New Zealand Cretaceous - Cenozoic Timescale to GTS2004, GNS Science Report, 2010/43, 20p.
7. ↑  Australian Stratigraphic Units Database

Ordoviitsiumi globaalsed lademed

Tremadoci  **·** 
Flo **·** 
Dapingi **·** 
Darriwili **·** 
Sandby **·** 
Katy **·** 
Hirnanti  

vanemad lademed  nooremad lademed
Darryl Lachman (2014)
**Darryl Brian Ricky Lachman** (sündinud 11. novembril 1989) on Curaçao jalgpallur, kes mängib keskkaitsjana Austraalia kõrgliiga klubis Perth Glory ja Curaçao jalgpallikoondises.

Ta alustas klubikarjääri Hollandis, debüteerides Hollandi kõrgliigas 2009. aastal FC Groningeni meeskonnas. Aastatel 2011–2014 mängis ta PEC Zwolle ja 2014–2015 FC Twentes.

2015. aastal sõlmis ta lepingu Inglismaa esiliiga klubiga Sheffield Wednesday, kuid ei suutnud klubi põhimeeskonda murda. Hooaja 2015–16 teises pooles mängis ta laenul Hollandi kõrgliiga klubis SC Cambuur.

Aastatel 2016–2018 mängis Lahcman Hollandi kõrgliigas Willem II ja 2018–2020 PEC Zwolle ridades. Hooaja 2019–20 mängis ta Iisraeli kõrgliiga klubis Hapoel Ra'anana.

Curaçao jalgpallikoondises debüteeris Lachman 2015. aastal. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 1. aprill 2015 MM-i valikmängus Montserrati vastu. Ta on kuulunud Curaçao koondisse 2017. ja 2019. aasta CONCACAF Gold Cup'il.

Viited
------

1. ↑  "Glory snap up international centre-back". Perth Glory. 23.10.2020. Vaadatud 27.11.2020
**Intonatsioon** ehk kõnemeloodia on "kõneleja põhitooni varieerumine mingi lausungi piires, mida kuulaja tajub helikõrguste muutumisena".

Seega räägitakse ühtlasest, tõusvast, langevast, küsivast, laulvast intonatsioonist. Intonatsiooni mõistet ei tohi segi ajada fleksiooni, rõhu või aktsendiga.

Intonatsioon kuulub prosoodianähtuste hulka, nagu ka rõhk ja välde. Intonatsiooni mõjutavad näiteks lausungi grammatiline struktuur, infostruktuur ja suhtlusfunktsioon.

Intonatsioon on universaalne, mis tähendab, et see toimub sarnaselt enamikus keeltes. Foneetikas tehakse vahet lugemisintonatsioonil ja spontaanse kõne intonatsioonil, sest kõnemeloodia on mõjutatud sellest, kas tegemist on etteloetud teksti või spontaanse kõnega.

Viited
------

1. ↑  "Foneetika sõnastik". *Termeki*. Originaali arhiivikoopia seisuga 12.03.2018. Vaadatud 12.03.2018.
2. ↑  "Eesti keele seletav sõnaraamat". *EKSS*. Vaadatud 12.03.2018.
3. 1 2  Eva Liina Asu, Pärtel Lippus, Karl Pajusalu, Pire Teras (2016). *Eesti keele hääldus. Eesti keele varamu II*. Tartu Ülikooli Kirjastus.`{{raamatuviide}}`: CS1 hooldus: mitu nime: autorite loend (link)
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib külast Mulgi vallas; teiste samanimeliste kohta vaata artiklit Veelikse.* |

---

**Veelikse** (kohalikus kõnepruugis **Lambaküla**) on küla Mulgi vallas Viljandimaal.

Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Abja valda.

Külast läheb läbi Valga–Uulu maantee.

Külast voolab läbi Hendrikhansu oja, millele on küla keskuses paisutatud Veelikse järv, küla põhjaosas asub oja ääres Vaida paljand. Küla loodepiiril voolab Tiru oja, millele on paisutatud Tiru järv.

Veelikse külas oli Veelikse rüütlimõis (saksa keeles *Felix*). Mõisal oli Hendrikhansu ojal vesiveski.

1926. aastal avati Abja ning Mõisaküla vahelisel raudteelõigul uus jaam - Laatre. Samal aastal valmis ka stiilne Laatre jaamahoone, mis on Eesti väikeraudteede miljöö ehedaks näiteks. Kitsarööpmeline raudtee suleti 1973. aastal. Laatre jaamahoone asub Veelikse külas.

Galerii
-------

* Veelikse bussijaam aastal 2005Veelikse bussijaam aastal 2005
* Veelikse piimapukk, juuni 1998. Seda piimapukki kasutati aastani 2001.Veelikse piimapukk, juuni 1998. Seda piimapukki kasutati aastani 2001.
* Veelikse mõisa vesiveski ja Veelikse paisjärv aastal 2005Veelikse mõisa vesiveski ja Veelikse paisjärv aastal 2005
* Bussijaam Laatre teeristil Valga-Uulu maanteel. Lammutati aastal 2019, tee uuendamiselBussijaam Laatre teeristil Valga-Uulu maanteel. Lammutati aastal 2019, tee uuendamisel
* Veelikse mõisa vesiveski veebruaris 2019Veelikse mõisa vesiveski veebruaris 2019
* Veelikse paisjärv vesiveski juures, veebruar 2019Veelikse paisjärv vesiveski juures, veebruar 2019

Vaata ka
--------

* Veelikse mõis
* Laatre mõis

Viited
------

1. ↑  Maa-amet, vaadatud 21.11.2020.
2. ↑  Statistikaamet, vaadatud 10.11.2020.
3. ↑  Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.

Välislingid
-----------

Abja Maaturism

Veelikse küla

Mulgimaa loodus ja pärandikultuuri objektid

Mulgi valla asulad

**Linnad:** Abja-Paluoja • Karksi-Nuia • Mõisaküla   

**Alevikud:** Halliste • Õisu   

**Külad:** Abja-Vanamõisa • Abjaku • Ainja • Allaste • Atika • Ereste • Hirmuküla • Hõbemäe • Kaarli • Kalvre • Kamara • Karksi • Kulla • Kõvaküla • Laatre • Lasari • Leeli • Lilli • Maru • Metsaküla • Morna • Mulgi • Muri • Mõõnaste • Mäeküla • Naistevalla • Niguli • Oti • Penuja • Polli • Pornuse • Põlde • Päidre • Päigiste • Pärsi • Pöögle • Raamatu • Raja • Rimmu • Räägu • Saate • Saksaküla • Sammaste • Sarja • Sudiste • Suuga • Tilla • Toosi • Tuhalaane • Umbsoo • Univere • Uue-Kariste • Vabamatsi • Vana-Kariste • Veelikse • Veskimäe • Äriküla • Ülemõisa
Postmark "Abiks Volgamaa nälgijatele" (1923)
**Nälga** on **Venemaa** ajaloos esinenud sageli. Nälga põhjustasid klimaatilised olud, eriti põud ja selle põhjustatud ikaldus, aga ka sõjad ja majanduslikud ümberkorraldused. Keskmiselt tekkis nälg iga 10–13 aasta järel ja ikaldus iga 5–7 aasta järel.

11.–16. sajandil olid suuremad näljahädad aastatel 1024, 1070, 1092, 1128, 1215, 1230–1231, 1279, 1309, 1332, 1422, 1442, 1512, 1553, 1557 ja 1570. 17. sajand algas suure näljaga 1601. ja 1602. aastal. Järgnesid näljahädad aastatel 1608, 1630 ja 1636. 1650. aastal põhjustas ikaldus mässu Pihkvas.

18. ja 19. sajandil näljahädade arv kasvas. 19. sajandi algusest 1854. aastani oli 35 ikalduseaastat. Ikalduste põhjustatud näljahädad tekkisid ka 1873, 1880 ja 1883. aastal. 1891–1892 oli näljahäda 16 kubermangus Venemaa Euroopa-osas. Samal ajal oli läänepoolsetes kubermangudes (Baltikumis, Ukrainas) ja Kaukaasias väga hea viljasaak. Nälja põhjustas võimude logistiline suutmatus viljavarudega ümber käia.

Näljahädapiirkond aastatel 1921–1923
Näljahädapiirkond aastatel 1932–1933
Gennadi Golubev ja Nikolai Dronin eristavad kolme tüüpi põuda: keskmine tüüp (mustmulla regioonis, Volga basseinis ja Põhja-Kaukaasias), lõuna tüüp (Volga ja Vjatka basseinis ning Uuralites) ja ida tüüp (stepi- ja metsastepi alad Lääne- ja Ida-Siberis). Nende järgi on 20. sajandi põua-aastad Venemaal olnud järgmised:

* Keskmine : 1920, 1924, 1936, 1946, 1972, 1979, 1981, 1984.
* Lõuna: 1901, 1906, 1921, 1939, 1948, 1951, 1957, 1975, 1995.
* Ida: 1911, 1931, 1963, 1965, 1991.

Nõukogude Liidus oli esimene suur nälg aastatel 1921–1923.

Teise suure näljahäda aastatel 1932–1933 (holodomor) põhjustas sundkollektiviseerimine, mil Ukrainas ja Lõuna-Venemaal suri nälga 5 kuni 10 miljonit inimest.

Viimane suurem näljahäda tekkis 1947. aastal pärast 1946. aasta põuda, mil nälga suri üle miljoni inimese.

Nälg pole Venemaalt kadunud ka tänapäeval. FAO andmetel nälgis aastatel 2000–2002 Venemaa elanikest 4% ehk 5,2 miljonit inimest.

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Venemaa näljahädad** |

Viited
------

1. ↑  Gennadi Golubev ja Nikolai Dronin: "Geography of Droughts and Food Problems in Russia (1900-2000)" Report of the International Project on Global Environmental Change and Its Threat to Food and Water Security in Russia (veebruar 2004).
Srinivasa Ramanujan
**Srinivasa Ramanujan** (tamili keeles ஸ்ரீனிவாஸ ராமானுஜன் ஐயங்கார்; 22. detsember 1887 – 26. aprill 1920) oli India matemaatik.

Ramanujan elas Briti Indias. Matemaatikast huvitus ta varases nooruses. Ta ei lõpetanud kolledžit, sest keskendus ainult matemaatikale ja teised eksamid jäid tegemata. Sellele vaatamata sai ta töökoha Madrase Ülikoolis.

Ramanujani matemaatikaalased tööd olid niivõrd uudsed, et ta ei leidnud india matemaatikute hulgas mõistmist. 1913. aastal kontakteerus ta kirja teel inglise matemaatiku Godfrey Harold Hardyga Cambridge'i Ülikoolis. Hardy korraldas Ramanujani asumise Cambridge'i. Ramanujan töötas viis aastat (1914–1918) koos Hardy ja John Edensor Littlewoodiga Cambridge'is.

Ramanujanil olid terviseprobleemid kogu elu. Inglismaal ta tervis halvenes. 1919. aastal pöördus ta tagasi Indiasse, kus suri järgmisel aastal 32 aasta vanuselt.

Kuigi Ramanujanil ei olnud formaalset matemaatikaharidust, on ta oluliselt arendanud matemaatilist analüüsi, arvuteooriat, lõpmatute jadade teooriat, ahelmurdude teooriat. Temast sai üks nooremaid Londoni Kuningliku Seltsi liikmeid ja ainuke hindust Cambridge'i Trinity College'i liige.

Ramanujani märkmeid, mis koosnesid ainult valemitest, on uuritud aastakümneid.
Springeri kirjastuses välja antud kolmeköiteline "Ramanujan's notebooks" on olemas Tartu Ülikooli raamatukogus.

Viited
------

* Ranganathan, S. R. Ramanujan: the man and the mathematician. Bangalore: Ess Ess, 2009.
* Ramanujan's notebooks. Part 1 (1985), Part 2 (1989), Part 3 (1991). Springer.
**Dikļi** on küla (*vidējciems*) Lätis Valmiera piirkonnas, Dikļi valla halduskeskus.

Asulat on esmamainitud 1436. aastal. Piirkonna varaseimad asulad olid liivlased. Kahe seal asunud liivlaste linnamäe järgi on asula ka nime saanud – 'kaks mäge' ehk läti keeles *divi kalni* (Grebi ja Bļodas) - *divkalne* - Dikāle - Dikļi. Aastail 2009–2021 kuulus küla Kocēni piirkonda.

Dikļis asub Dikļi mõisa härrastemaja ja Dikļi kirik, mis oli ka Dikļi kihelkonna kirikuks. Kiriku kantsel, altar, orel ja hauaplaadi fragmendid on kunstimälestistena riikliku kaitse all. Kultuurimälestistest on riikliku kaitse all veel Dikļi mõisa hoonetekompleks ja esimese Läti laulupeo toimumispaik.

Dikļis on raamatukogu. Külas on bussipeatused Dikļu skola (Dikļi kool), Dikļu pils ja Dikļi.

Dikļis elas 2007. aasta seisuga 454 inimest. 2015. aastal oli elanikke 423, 2021. aastal 375.

* Dikļi kirikDikļi kirik
* Dikļi mõisa häärberDikļi mõisa häärber
* Esimese Läti laulupeo toimumispaikEsimese Läti laulupeo toimumispaik

Viited
------

1. ↑
2. ↑  "Dikļu pagasts". Originaali arhiivikoopia seisuga 7. märts 2017. Vaadatud 7. märtsil 2017.
3. ↑  Valsts kultūras pieminekļu aizsardzības inspekcija. Valsts aizsargājamo nekustamo kultūras pieminekļu saraksts
4. ↑
5. ↑  Autotransporta direcija
6. ↑  Autotransporta direcija
7. ↑  Autotransporta direcija

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Dikļi vald** |

| * v
* r
Dikļi valla asulad |
| --- |
| 
Budenbroka **·**  Dauguļi **·**  **Dikļi** **·**  Ķelderi **·**  Mazbrenguļi |
**Venemaa okupatsioon Eestis** oli Venemaa Föderatsiooni Relvajõudude üksuste viibimine Eesti Vabariigi territooriumil ilma Eesti valitsuse loata rahvusvahelisi lepinguid rikkudes aastail 1991–1995.

1991. aastal pärast Nõukogude Liidu lagunemist Eestisse jäänud okupatsiooniväed allutati Venemaa Föderatsioonile.

Pärast juulilepete sõlmimist 1994. aastal lahkusid Eestist 144. kaardiväe motolaskurdiviis, 254. kaardiväe Aleksandr Matrossovi nimeline laskurpolk, 482. motolaskurpolk, 488. laskurpolk, 450. liikursuurtükipolk, 1082. seniitraketipolk, 228. tankipolk, 686. üksik sidepataljon, 148. üksik luurepataljon, 1281. üksik tankitõrjedivisjon, 771. tuletõrje- ja päästekomando ning 319. õppekeskus. Viimased Vene sõdurid lahkusid Paldiskist 1995. aastal.

Okupatsiooniks on peetud ka siiani kestvat Venemaa kontrolli osa Setumaast ja Viru Ingeri üle, kuid see ei ole Eesti valitsuse ametlik seisukoht.

Viited
------

1. ↑  Henn Põlluaas. *Eesti–Vene piirileping: ära andmine või äraandmine?* Tallinn 2010.
**Georg I** (u. 1390 – 21. september 1474) oli Askania dünastiast Saksa vürst ja Anhalt-Dessau vürstkonna valitseja.

Ta oli Sigismund I ja selle naise Judithi teine poeg.

Elu
---

Aastal 1405, pärast oma isa surma, päris Georg koos oma vanema venna Waldemar IV ning nooremate vendade Sigismund II ja Albrecht V-ga Anhalt-Dessau vürstkonna. Aastaks 1435 võttis ta tiitli "Zerbsti ja Dessau isand" ning aastast 1460 nimetas ennast Kötheni isandaks.

Aastal 1468 päris ta Anhalt-Bernburgi vürstkonna, kolm aastat hiljem sõlmis ta pärimislepingu Anhalt-Kötheni vürsti Adolf I-ga, kes nimetas ta kaasvalitsejaks (*Mitherr*) õigustega poolele Anhalt-Kötheni vürstkonnast. Georg siiski loobus oma õigustest oma vanema poja Waldemar VI kasuks, kellest sai Anhalt-Kötheni vürstkonna uus kaasvalitseja.

Georgi vendade surmad ajavahemikus 1417–1469 ilma meessoost pärijateta tegid temast Anhalt-Dessau ainuvalitseja kuni tema oma surmani.

Abielud ja järeltulijad
-----------------------

Pärast 1413. aastat abiellus Georg Anhalt-Bernburgi vürsti Otto III tütre Matildaga. Abikaasad olid omavahel seotud kui Anhalti krahvi Heinrich I otsesed järeltulijad, selle poegade Bernhard I (Matilda esivanem) ja Siegfried I (Georgi esivanem) kaudu. Abielu oli lastetu.

1432. aastal abiellus Georg Oelsi hertsogi Konrad III tütre ja Saksi kuurvürsti Albrecht III lese Euphemiaga. Nad said kuus tütart:

1. Anna (suri 8. aprillil 1492)
2. Margarete (suri enne 1516)
3. Hedwig (suri noorelt)
4. Marie
5. Hedwig (suri enne 1516)
6. Barbara

Pärast 1442. aastat abiellus Georg Sophiega, võib-olla Hohnsteini suguvõsast. Nad said kolm last:

1. Agnes (sündis 1445 – suri 15. augustil 1504)
2. Waldemar (sündis 1450 – 1. novembril 1508)
3. Scholastica (sündis 1451 – suri 31. juulil 1504)

Enne 25. juulit 1452 abiellus Georg Lindow-Ruppini krahvi Albrecht VIII tütre Annaga. Nad said üheksa last:

1. Ernst (suri 12. juunil 1516)
2. Georg (sündis 1454 – suri 25. aprillil 1509)
3. Sigismund (sündis 1456 – suri 27. novembril 1487)
4. Anna (suri 10. oktoobril 1531)
5. Rudolf (suri 7. septembril 1510)
6. Bernhard (suri noorelt)
7. Johann (suri noorelt)
8. Heinrich (suri noorelt)
9. Lorenz (suri noorelt)
Jerry Maren 2010. aasta jaanuaris
**Jerry Maren** (õieti **Gerald Marenghi**; 24. jaanuaril 1920 Boston – 24. mai 2018 San Diego) oli USA näitleja. Ta oli teadaolevalt viimane elusolev 1939. aasta filmis "Võlur Oz" mänginud näitleja. Filmis mängis ta ühte Munchkinide kääbustest.

2014. aastal suri viimane elusolevatest Munchkinidest, Ruth Duccini. Maren oli enne Duccini surma viimane Munchkini kehastanud meesnäitleja ning hiljem viimane elusolev näitleja. Maren taandus avalikest esinemistest 2011. aasta septembris.

1975. aastast oli Maren abielus Elizabeth Barringtoniga kuni tema surmani 27. jaanuaril 2011. Maren elas oma elu lõpu poole Lõuna-Californias.

Maren suri 2018. aasta mais 98-aastaselt. Oma elu lõpu poole kannatas ta dementsuse all.

Osaline filmograafia
--------------------

* "The Wizard of Oz" – "Võlur Oz" (1939)
* "At the Circus" (1939)
* "Superman and the Mole Men" (1951)

Viited
------

1. ↑  "Last female 'Oz' Munchkin dies at 95". CNN.com. Vaadatud 11.03.2015
2. ↑  Potempa, Philip (31. jaanuar 2011). "'Wizard of Oz' Munchkin's wife, Elizabeth Maren, dead at 69". nwi.com. Vaadatud 11.03.2015
3. ↑  "Jerry Maren dead: Wizard Of Oz star and 'Oldest Munchkin' dies aged 98". .mirror.co.uk. 6.6.2018. Vaadatud 7.6.2018

Välislingid
-----------

* Jerry Maren andmekogus IMDb (inglise)
Original Dixieland Jass Band esitab "Livery Stable Blues" salvestatud 26. veebruaril 1917. See oli esimene avaldatud džässisalvestus.
**Diksiländ** (inglise keeles *dixieland*) on džässistiil. 

Valgenahaliste muusikute džässorkestrite võidukäik algas Jack "Papa" Laine'iga, keda peetakse valge džässi isaks. Seda džässiliiki iseloomustavad sujuvad meloodiad, puhas harmoonia ja mitte nii äärmuslikud kõlavärvid. Muusikutel oli sageli väiksem väljendusjõud, kuid mõnikord parem mängutehnika. Diksiländiansambli koosseisu kuuluvad trompet (varem kornet), klarnet, tromboon, bandžo (või seda asendav kitarr), bass (kõige arhailisem on tuuba, hiljem hakati kasutama kontrabassi), löökpillid ja klaver (klaver tuli koosseisu hiljem). Juba Chicago koolkonnas olevat kasutatud ka saksofoni. Vanades diksiländiansamblites ja vahel ka hilisemates koosseisudes on kasutatud kahte trompetit. On ka muid koosseisulisi võimalusi. Oli tavaks lahterdada kogu New Orleansi valge džäss diksiländi alla, kuid kahe stiili piirjooned on jätkuvalt ähmased.

Tuntud ansambleid
-----------------

Original Dixieland Jazz Band, New Orleans Rhythm Kings (klarnetist Leon Rappolo ja trombonist Georg Brunis).

Vaata ka
--------

* Džäss
**Sõjateaduste Akadeemia** (vene keeles *Академия военных наук*) on Venemaa Föderatsiooni teadusuurimise suunitlusega valitsusväline organisatsioon, sõjateaduste akadeemia.

Sõjateaduste Akadeemia asutati 1994. aastal Moskvas. Veebruaris 1995 kiitis selle initsiatiivi heaks Venemaa president Boriss Jeltsin.

Akadeemia president selle asutamisest kuni oma surmani (2019) oli armeekindral Muhmat Garejev (1992. aastast erukindral). 

Jaanuaris 2021 valis akadeemia üldkogu ühehäälselt uueks presidendiks akadeemia auliikme, Venemaa Föderatsiooni Relvajõudude Kindralstaabi ülema armeekindral Valeri Gerassimovi.

Liikmeskond
-----------

Sõjateaduste Akadeemia valib tegev-, korrespondent- ja auliikmeid ning akadeemiaprofessoreid. 2005. aasta seisuga oli akadeemias 584 tegevliiget, 270 korrespondentliiget, 38 auliiget ja 1254 akadeemiaprofessorit.

2020. aastal oli liikmeid kokku umbes 3300.

Viited
------

1. 1 2  Импульс к развитию военной науки. vm.ric.mil.ru

Välislingid
-----------

* Koduleht
**Füüsikaline maailmapilt** on mingile ajaperioodile iseloomulik ettekujutus sellest, kuidas materiaalne maailm on üles ehitatud ning millised seosed ja seaduspärad selles kehtivad, vastavalt füüsikateaduse selleks ajaks üldiselt omaks võetud uurimistulemustele.

Füüsikaline maailmapilt tähendab füüsikaliste teadmiste konteksti, millesse uued lisanduvad teadmised kas sobituvad või siis sunnivad maailmapilti muutma.

Füüsikalise maailmapildi aluseks on usk teaduse meetodisse.

Ajalooline areng
----------------

Piiratud kujul hakkas füüsikaline maailmapilt mütoloogilise maailmapildi rüpes kujunema juba antiikajastul.

Mehaaniline maailmapilt kujunes välja 18. sajandi lõpuks Galilei, Descartesi, Huygensi ja peamiselt Newtoni tööde põhjal. Mehaaniline maailmapilt peab oluliseks kehi, nende liikumist ja vahetul kontaktil ilmnevat vastastikmõju.

Elektromagnetiline maailmapilt kujunes välja 19. sajando lõpuks Michael Faraday ja Maxwelli tööde tulemusena. Erinevalt mehaanilisest maailmapildist tähtsustab vastastikmõju vahendit – välja.

Relativistlik maailmapilt tekkis 1905–1916 Albert Einsteini tööde põhjal. Lisas varasemale Absoluutse kiiruse printsiibi. Ilmnes pikkuse ja aja suhtelisus (relatiivsus).

Kvantmehaaniline maailmapilt kujunes välja 1924–1930 Niels Bohri, de Broglie, Schrödingeri, Heisenbergi, Pauli ja Diraci tööde tulemusena. Lisandusid dualismiprintsiip ja tõenäosuslikuse printsiip.

Kaasaegne maailmapilt kujunes 20. sajandi teisel poolel seoses spinni jõudmisega statistilisse füüsikasse (fermionide ja bosonite eristamine), tugeva ja nõrga vastastikmõju avastamisega ning algosakestestandardmudeli loomisega.

Välislingid
-----------

* Loengumaterjalid Tartu Ülikooli füüsika instituudi veebilehel
**Ivan Hrõhorovitš Hrõhorovitš-Barski** (ukraina keeles Іван Григорович Григорович-Барський, vene keeles Иван Григорович-Барский; sündinud 1713. aastal Litkõs Brovarõ lähedal Hetmaniriigis, surnud 10. septembril 1791 Kiievis Venemaa keisririigis) oli ukraina arhitekt, ukraina barokkstiili viljeleja.

Eluloolist
----------

Ivan Hrõhorovitš-Barski sündis kaupmehe perekonnas. Tema isa Hrõhorõ pärines väiksesest Bari linnast, sellest tuletati lisanimi Barski. Ivan oli kirjaniku ja rännumehe Vassõl Hrõhorovitš-Barski (Васи́ль Григо́рович Григоро́вич-Ба́рський; 1701–1747) noorem vend ja õppis nagu temagi Kiievi Mohõla Akadeemias.

Looming
-------

Ivan Hrõhorovitš-Barski kavandas palju kirikuid Kiievis ja mujal Ukrainas. Ajavahemikus 1752–1763 ehitas ta koos arhitekt Andrei Kvassoviga Kozeletsi Jumalaema Sündimise kiriku, mis nüüdseks on rahvusliku tähtsusega arhitektuurimälestis. Ta kavandas Kiievi Püha Kirilli kiriku kellatorni, mis valmis 1760. aastal ja lammutati 1937, Novi Petrivtsis Mežõhirja Issanda Muutmise kloostri, mis purustati 1935. aastal, aastail 1748–1749 valminud Simsoni kaevu Kiievis, ajavahemikus 1766–1772 ehitatud Jumalaema Kaitsmise kiriku Podilis ning arvukailt muid ehitisi.

Pildid
------

* Kozeletsi Jumalaema Sündimise kirikKozeletsi Jumalaema Sündimise kirik
* Jumalaema Kaitsmise kirik PodilisJumalaema Kaitsmise kirik Podilis
* Püha Kirilli kirikPüha Kirilli kirik
* Simsoni kaevSimsoni kaev
* Mežõhirja klooster Novi Petrivtsis, 1843Mežõhirja klooster Novi Petrivtsis, 1843
* Püha Kirilli klooster kellatorniga esiplaanilPüha Kirilli klooster kellatorniga esiplaanil
* Hostõnnõi DvirHostõnnõi Dvir
* Kolmainsuse kirik Lemešis Tšernigivi oblastisKolmainsuse kirik Lemešis Tšernigivi oblastis

Viited
------

Välislingid
-----------

* Іван Григорович-Барський. - ВІРТУАЛЬНИЙ МУЗЕЙ КИЄВО-МОГИЛЯНСЬКОЇ АКАДЕМІЇ (ukraina keeles)