recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Pedro Morenés
**Pedro de Morenés y Álvarez de Eulate** (sündinud 17. septembril 1948 Las Arenases) on Hispaania poliitik (Rahvapartei). Ta oli 22. detsembrist 2011 kuni 4. novembrini 2016 Hispaania kaitseminister.

Ta sündis 1948. aastal Las Arenases (asub Bizkaia provintsis Baski autonoomses piirkonnas Hispaanias). Ta on lõpetanud Navarra ülikooli õigusteaduskonna, hiljem on ta õppinud ärijuhtimist Deustu Ülikoolis.

Ta tegeles 1974. aastast ettevõtlusega laevaehituses. 1980. aastatel töötas ta advokaadikontoris, 1990. aastate alguses laevaehitustööstuses.

Aastatel 1996–2000 töötas ta Hispaania kaitseministeeriumis riigisekretärina (Eesti mõttes kantslerina), seejärel töötas ta 2004. aastani Hispaania siseministeeriumis. Aastatel 2004–2011 töötas ta taas laevaehitustööstuses.

22. detsembrist 2011 määrati ta Hispaania kaitseministri ametikohale. See põhjustas kõva kriitikat, kuna ta oli (seoses varasema töökohaga) müünud kobarpomme Liibüa diktaatorile Mu‘ammar al-Qadhdhāfīle, mida too kasutas tsiviilelanikkonna vastu.

Isiklikku
---------

Ta on abielus ja tal on kolm last.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**Carme Chacón** | **Hispaania kaitseminister**2011–2016 | Järgnev**María Dolores de Cospedal** |
**Reinhold Johann Winkler noorem** (12. jaanuar 1767 Tallinn – 24. jaanuar 1815 Tallinn) oli Eesti vaimulik.

Õppis Tallinna Gümnaasiumis, siis aastatel 1785–1788 Jena Ülikoolis. Oli mitu aastat koduõpetaja, 1793–1795 Moskva saksa kooli rektor. Ordineeriti 23. septembril 1795 õpetajaks.

Oli aastatel 1795–1810 Jüri koguduse õpetaja. Kutsuti 21. oktoobril 1810 (introdutseeriti 21. novembril 1810) Tallinna Toomkoguduse ülemõpetajaks. Oli alates 30. juunist 1810 veel Eestimaa konsistooriumi assessor.

Winkler oli Johann Heinrich Rosenplänteri *Beiträge* kaastöölisi; on avaldanud trükis vaimulikke laule ja eestikeelse katekismuse. Tema eestikeelsed valmid ilmusid Gresseli kalendris, luuletusi leidub ka esimeses eesti lauldavate laulude valimikus *Monned Laulud* (1806). Kogumikus *Eestima Ma-wäe söa-laulud* (1807) ilmusid värsid, mille eesmärgiks oli maaväe võitlejate ridades vaprust Napoleoni vastu võideldes õhutada. Raamat *Juttud* ilmus Tallinnas 1816 ja 1828; raamatuke *Jummalasanna laulud* (16 lk.) ilmus 1817.

Isiklikku
---------

Tema isa Reinhold Johann Winkler oli Tallinna Oleviste koguduse ülempastor ja Tallinna superintendent, vanaisa Reinhold Winkler oli Järva-Jaani Ristija Johannese koguduse õpetaja, vanavanaisa Abraham Winkler oli Rapla Maarja-Magdaleena koguduse õpetaja. Vend Abraham Nicolaus Winkler oli Rakvere Kolmainu koguduse õpetaja. Poeg Constantin Winkler oli Rakvere Kolmainu koguduse õpetaja, väimees Carl Bernhard Gebhardt oli Tõstamaa Maarja koguduse õpetaja, pojapoeg Reinhold Johann Winkler III oli Karja Katariina koguduse õpetaja ja viimane Saaremaa superintendent. Tema venna pojapoeg Rudolf Adam Winkler oli Jüri- ja Tallinna Toomkoguduse õpetaja.

Teoseid
-------

* Monned Laulud, koostaja O.R.v. Holtz 1806
* Eesti-ma Ma-wäe söa-laulud 1807
* Jummala-sanna laulud 1816
* Juttud 1816
* Predigten und Reden des wohlseligen Herrn Oberpastors an der Ritter- und Domkirche zu Reval Reinhold Johann Winkler : Erste Sammlung, welche fünf und zwanzig Predigten enthält, herausgegeben vom Probst Otto Reinhold Holtz und Rathsherrn Carl Johann Salemann 1816

Viited
------

1. ↑  Liivi Aarma Põhja-Eesti vaimulike lühielulood 1525-1885 Tallinn 2007

Välislingid
-----------

* Väljavõte Oleviste sünnimeetrikast
Liblikavastseid nimetatakse röövikuiks. Pildil surulase *Proserpinus proserpina* röövik
**Vastne** ehk **larv** (ladina *larva*) on moondelise arenguga loomade esimene arengujärk (vastsejärk) pärast munast vms koorumist, kusjuures vastne erineb oluliselt valmikust. Vastseid esineb näiteks putukatel, kahepaiksetel, ainuõõssetel jt.

Vastne võib elada täiesti teistsuguses keskkonnas kui valmik. Näiteks konna vastsed elavad vees, valmikud kuival. Näiteks Vääneljalaliste valmikud on liikumisvõimetud, kuid vastsed on liikumisvõimelised ja tagavad liigi parema levimise.

Harilikult ei ole vastsed võimelised sigima. Mõne loomaliigi vastsed on aga omandanud suguvõime ja nad ei moondugi valmikuks. Niisugust arenguteed nimetatakse neoteeniaks ehk vastsesigimiseks.

Vastsejärgud
------------

 *Pikemalt artiklis Vastsejärgud*
Erinevate organismirühmade vastsejärkude morfoloogia on väga mitmekesine. Olenevalt organismirühmast saab eristada arvukalt vastsestaadiumeid, millest paljud kannavad spetsiifilisi nimetusi, näiteks liblikavastsed on röövikud, konnavastsed on kullesed, kalavastsed on maimud, paljudel vähkidel on naupliused, rõngussidel ja mõnel limustel trohhofoorid ehk pärgvastsed.

Vaata ka
--------

* ebaröövik
**Pedro Estácio Leão Piquet Souto Maior** (Brasiilia, 3. juuli 1998) on Brasiilia võidusõitja. Ta on kolmekordse Vormel 1 maailmameistri Nelson Piquet' poeg ja Vormel E piloodi Nelson Piquet juuniori vend.

Karjäär
-------

### Kart

Piquet alustas karjääri kardidel, millega sõitis aastatel 2006–2013. Selles kategoorias võidab ta arvukalt tiitleid, sealhulgas 3 Brasiilia meistritiitlit.

### Vormel Toyota

Aastatel 2014–2017 osaleb ta Vormel Toyotas. 2014. aastal osales ta vaid esimesel 6 võistlusel ja pidi siis vanusega seotud probleemide tõttu võistlusest lahkuma koos Gustavo Lima, Macauley Jonesi, Steijn Schothorsti, Egor Orudzhevi ja Levin Amwegiga. Aastatel 2016 ja 2017 naaseb ta sarjas võidusõidu juurde koos Jehan Daruvala, Artem Markelovi, Kami Laliberté, Lando Norrise, Guanyu Zhou, Marcus Armstrongi, Jean-Baptiste Simmenaueri ja Ferdinand Habsburgiga. Viimasel aastal saavutab ta tänu 3 võidule ja 8 poodiumile 2. kohale.

### Brasiilia Vormel 3

Aastatel 2014–2015 osales ta Vormel 3 riigi meistrivõistlustel, võites mõlemal aastal kõrge võiduprotsendiga tiitli (2014. aastal 16 võistlusest 11 ja 2015. aastal 16 võistlust 14) koos Sérgio Sette Câmara, Matheus Leistiga, Vitor Baptista, Matheus Iorio, Pedro Cardoso ja Guilherme Samaia.

### Vormel 3 Euroopa

2016. aastal siirdus ta koos Callum Ilotti, Harrison Newey ja Anthoine Hubertiga Euroopa Vormel 3 sarja, kus tulemused polnud nii põnevad, kuna saavutas lõpliku 19. koha. 2017. aastal osaleb ta taas sarjas, kuid ei jõua kaugemale 14. kohast, Harrison Newey, David Beckmann, Max Defourny, Felipe Drugovich ja Joey Mawson.

### GP3 Series/FIA Vormel 3

2018. aastal palkas Itaalia meeskond Trident osalema GP3 Series koos Giuliano Alesi, Ryan Tveteri ja Alessio Lorandiga (David Beckmanni järgi). Esimene poodiumikoht tuleb Prantsusmaal 2. võistlusel ja esimene võit Suurbritannias 2. võistlusel. Ta saab oma hooaja teise võidu Monzas toimunud teises sõidus. Ülejäänud hooajal ta punkte ei kogunud ja saavutab liigas kuuenda koha.

2019. aasta hooajal jätkab ta koos Devlin DeFrancesco ja Niko Kariga FIA Vormel 3 Meistrivõistlustel võisteldes Trident meeskonnas. Hooajal võitis ta võistluse ja saavutas veel 2 poodiumit, saavutades edetabelis viienda koha.

### Vormel 2

2020. aasta hooajaks palkab ta koos Louis Delétraziga FIA Vormel 2 Meistrivõistlustel võistlevasse Charouzi Sauber Junior Teami. Lõpetab hooaja 3 punktiga 20. kohal.

2021. aastal lahkub ta kategooriast majanduslikel põhjustel.

Välislingid
-----------

* Juhi profiil DriverDB-s, aadressil driverdb.com. (inglise keeles)
**Šimanovsk** (vene keeles Шимановск) on linn Venemaal Amuuri oblastis, Šimanovski rajooni halduskeskus (ei kuulu ise rajooni koosseisu). Linn asub Bolšaja Pjora jõe ääres, oblastikeskusest Blagoveštšenskist ligikaudu 190 km põhjas.

Linna läbib Siberi raudtee.

Asula rajati 1910. aastal seoses Siberi raudtee ehitamisega ja kandis esialgu nime Pjora. 1914. aastal avati raudteejaam, mis sai nimeks Gondatti etnograaf Nikolai Gondatti (1861–1945) auks, kes oli 1911–1917 Amuuri oblasti kuberner. Sama nime sai ka asula. 1920. aastal anti raudteejaamale nimeks Šimanovsk. Asula sai nimeks Vladimiro-Šimanovsk revolutsionäär Vladimir Šimanovski (1882–1918) auks. 1929. aastal anti asulale alevi staatus ja uueks nimeks Šimanovskaja. Hiljem oli alevi nimi Šimanovski. 1950. aastal sai asula linnaks ja uueks nimeks Šimanovsk.

Viited
------

1. ↑  Шимановск "Мой Город" : Народная энциклопедия городов и регионов России. Vaadatud 21. juulil 2023
|  |
| --- |
|  **Poks** |
| Riik |  | Holland |
|  |
| Veerand-finaal | 1984 | II keskkaal |
|  |
| Pronks | 1982 | II keskkaal |
|  |
| Hõbe | 1981 | II keskkaal |
| 1. ring | 1983 | II keskkaal |

**Pedro Johannes van Raamsdonk** (sündinud 2. oktoobril 1960 Amsterdamis) on Hollandi endine poksija.

Van Raamsdonk oli II keskkaalus (kuni 75 kg) seitsmekordne Hollandi meister aastatel 1979–1986.

Van Raamsdonk osales II keskkaalus (kuni 75 kg) 1984. aasta Los Angelese olümpiamängude poksivõistlustel, kuid kaotas veerandfinaalis hilisemale pronksmedalivõitjale Arístides Gonzálezele (Puerto Rico) ja jäi edasisest medaliheitlusest välja

Van Raamsdonk sai II keskkaalus (kuni 75 kg) 3. maailmameistrivõistlustel (München, 1982) pronksmedali, kaotades poolfinaalis hilisemale hõbemedalivõitjale Tarmo Uusivirrale (Soome) ja jäädes edasisest medaliheitlusest välja.

Van Raamsdonk sai II keskkaalus (kuni 75 kg) 24. Euroopa meistrivõistlustel (Tampere, 1981) hõbemedali, kaotades finaalis kuldmedalivõitjale ja Euroopa meistrile Juri Torbekile (NSV Liit). Ta osales II keskkaalus (kuni 75 kg) 25. Euroopa meistrivõistlustel (Varna, 1983), kuid kaotas 1. ringis oma kohtumise ja jäi edasisest medaliheitlusest välja.

Van Raamsdonk poksis veebruarist 1986 kuni oktoobrini 1991 elukutselisena. Ta osales kokku 20 kohtumisel ning võitis neist 15 (neist 7 nokaudiga) ja kaotas 5 (neist 3 nokaudiga) kohtumist.

Viited
------

1. ↑  .23. suveolümpiamängude poksivõistlus. Los Angeles 1984. Tulemused inglise keeles
2. ↑  3. maailmameistrivõistlused poksis. München 1982. Tulemused inglise keeles
3. ↑  24. Euroopa meistrivõistlused poksis. Tampere 1981. Tulemused inglise keeles
4. ↑  25. Euroopa meistrivõistlused poksis. Varna 1983. Tulemused inglise keeles

Välislingid
-----------

* Pedro van Raamsdonk veebisaidil Olympedia Muuda Vikiandmetes
* Pedro van Raamsdonk saidil BoxRec
**Enge jõgi** (ka *Änge jõgi*) on jõgi Pärnumaal Põhja-Pärnumaa vallas Aasa, Arase, Enge, Lehtmetsa, Lehu, Mõisaküla, Pööravere, Salu ja Tühjasma külas ning Põhja-Pärnumaa vallas Metsavere külas, samuti Raplamaal Märjamaa vallas Jädivere, Kesu, Kivi-Vigala, Leibre, Naravere, Pallika ja Sääla külas.

Enge jõgi saab alguse Kaisma järvest (Kaisma Suurjärv) Pärnu maakonnas Metsavere külas. Lähtest põhja jääb Murru raba ja lõunasse Järevesoo raba. Jõe lähteala kuulub Kaisma hoiualasse. Metsavere külas ületab jõe Pärnu-Jaagupi – Kergu tee. Lehu külas jäävad jõest kagusse Lehu tiik, Mõisaküla–Metsavere tee ja Lehu raba. Salu ja Enge küla piiril ületab jõe Pärnu-Jaagupi – Kergu tee (Enge sild). Aasa külas ületab jõe Valgu–Libatse tee (Kaelase sild). Jädivere ja Pallika küla piiril ületab jõe Tallinna–Pärnu–Ikla maantee (Jädivere sild). Naravere ja Kivi-Vigala küla piiril ületab jõe Kivi-Vigala – Avaste – Vana-Vigala tee (Vigala-Veski sild), põhja jääb Kivi-Vigala paisjärv. Jõgi suubub vasakult Velise jõkke (11,4 km suudmest) Rapla maakonnas Sääla ja Kesu küla piiril. Suudmealal jääb jõest lõunasse Kesu raba. Jõgi kuulub Kasari jõgikonda. Jõgi läbib Kaisma Väikejärve, sellest läände jääb Järvesoo. Vasakult suubuvad jõkke Lehuraba peakraav (29,3 km suudmest), Anelema kraav (24 km suudmest), Uduvere peakraav (20,8 km suudmest) ja Naravere oja (4,9 km suudmest). Jõe kallastele jäävad Kaelase mõisa park, Jädivere metsapark ja Vigala kiriku pastoraadi põlispuud. Jõe seisundit uurib Jädivere hüdromeetriajaam.

Jõgi on avalik veekogu, mille piiranguvöönd on 100 m. Jõe vett kasutavad majanduslikult (vee erikasutusloaga) ettevõtted Matsalu Veevärk AS, Kaisma Vallavalitsus, Kaelase kool, Lukoil Eesti AS, Vigala Piimatööstuse OÜ ja AS Reiden Dolomiit.

Enge jõe keskkonnaregistri kood on VEE1114200.

Viited
------

* Enge jõgi keskkonnaportaalis
André Brink (aastal 2007 Lyonis)
**André Philippus Brink** (29. mai 1935 Vrede, Free State – 6. veebruar 2015) oli Lõuna-Aafrika Vabariigi kirjanik ja Kaplinna ülikooli inglise kirjanduse professor.

André Brink kirjutas nii afrikaani kui ka inglise keeles.

Ta sündis Vredes (Free State'i provintsis Lõuna-Aafrika Vabariigis). Ta lõpetas 1952. aastal Lydenburgis (asub Mpumalanga provintsis) keskkooli. Aastatel 1953–1959 õppis ta Limpopo ülikoolis. Aastatel 1959–1961 ja 1967–1968 viibis ta Pariisis, ta promoveeriti aastal 1961 Sorbonne'is doktoriks.

Tema loomingust on eesti keeles ilmunud aastal 1988 romaan "Kuivvalge aeg" (inglise keelest tõlkinud Krista Kaer väljaandest "A Dry White Season"), romaan ilmus sarjas "Nüüdisromaan".

André Brink suri Amsterdami–Kaplinna lennureisil 6. veebruaril 2015 tromboosi tagajärjel; pärast seda, kui ta sai Belgias Université catholique de Louvain'ist audoktori tiitli.

Looming
-------

### Romaanid

* *The Ambassador*
* *Looking on Darkness*
* *An Instant in the Wind* (1975)
* *Rumours of Rain* (1978)
* *A Dry White Season* (1979)
* *A Chain of Voices*
* *The Wall of the Plague*
* *States of Emergency*
* *[An Act of Terror*
* *The First Life of Adamastor* (1993)
* *On the Contrary*
* *Imaginings of Sand*
* *Devil's Valley*
* *The Rights of Desire*
* *Anderkant die Stilte (The Other Side of Silence)* (2002)
* *Before I Forget* (2004)
* *The Other Side of Silence* (2004)
* *Praying Mantis* (2005)
* *The Blue Door* (2006)
* *Other Lives* (2008)
* *Philida* (2012)

### Mälestused

* *A Fork in the Road* (2009)

Tunnustus
---------

* 1980 Prix Médicis étranger

Isiklikku
---------

Ta on olnud viis korda abielus, tema poeg Anton Brink on kunstnik.
**Spordiklubi Englas** on Tartus tegutsev maadlusklubi. Klubi tegeleb peamiselt Kreeka-Rooma ja vabamaadluse edendamise, köieveospordi tutvustamise ja arendamise, noorte projektilaagrite korraldamise ja tegevsportlaste toetamisega.

Spordiklubi Englas registreeriti Eesti Maadlusliidu liikmeks 14. veebruaril 2003. Klubi sai nime kahekordse maailmameistri August Englase järgi. 

Klubi treeningud toimuvad Tartus Kungla 1 asuvas Tamme staadioni maadlussaalis.

Tulemused
---------

Täiskasvanute Eesti meistrivõistlustel Kreeka-Rooma ja vabamaadluses on klubi sportlased võitnud üle 60 medali, kuni 20-aastaste Eesti meistrivõistluste medaleid on võidetud üle 115.

Olümpiamängud
-------------

Olümpiamängudele on pääsenud kaks klubi sportlast, kokku viiel korral. 

Andreas Steinbach võistles 1988. aasta suveolümpiamängudel Sŏulis ja 1992. aasta suveolümpiamängudel Barcelonas ning saavutas mõlemal võistlustel 5. koha.

Helger Hallik võistles 1992. 1996. ja 2000. aasta olümpiamängudel.

Maailmameistrivõistlused Kreeka-Rooma maadluses
-----------------------------------------------

Andreas Steinbach – 2. koht (juunior); 

Helger Hallik – 5. koht;

Tõnis Naarits – 8. koht;

Kristjan Press – 16. koht.

Euroopa meistrivõistlused Kreeka-Rooma maadluses
------------------------------------------------

Andreas Steinbach – 3. 2. 3. koht;

Helger Hallik – 6. 8. ja 9. koht.

NSV Liidu meistrivõistlused
---------------------------

Helger Hallik – 3. ja 5. koht; 

Feliks Press – 6. ja 8. koht; 

Heldur Villemson – 8. koht;

Toomas Käosaar – Trudi meistrivõistluste 2. koht.

Maailma karikavõistluste etapid ja FILA A-kategooria turniirid
--------------------------------------------------------------

Feliks Press – Norra 1. Soome 1;

Helger Hallik – 2 korda esikolmikus;

Tõnis Naarits – 3. koht; 

Andreas Steinbach – 2 korda 3. koht;

Kristjan Press – 3. koht.

Lisaks
------

Kokku on Voldemar Pressi treeningugrupist võrsunud maadlussportlased osalenud rahvusvahelistel tiitlivõistlustel (kadetid, juuniorid, seeniorid) ligikaudu 50 korda. Edukamad sportlased: Andreas Steinbach, Helger Hallik, Tõnis Naarits, Kristjan Press, Margus Rääk, Martin Kannela.

Välislingid
-----------

* Englase koduleht
* "Tartu maadlejad avasid edukalt hooaja" 24. jaanuar 2011
**Peedu raudteepeatus** (saksa keeles *Peedi*) on raudteepeatus Tartu–Valga raudteeliinil Tartumaal Elvas Peedu linnaosas.

Peedul peatub mõlemas suunas päevas neli reisirongi liinil Tartu–Valga.

Ajalugu
-------

Peedu raudteepeatus avati koos raudteeliiniga 1887. aastal. Avamisel jäi peatus Nõo kihelkonda Vana-Nõo mõisa maadele. Puidust ootepaviljon (jaamahoone) valmis peatusega ühel ajal. Hoone on hävinud. Ehitatud on uus ootepaviljon. Aastani 2008 eelnes Peedule Vapramäe raudteepeatus.

2010. aasta lõpul valmis Peedul uus 550 mm kõrgune pikk perroon.

Viited
------

1. ↑  Mehis Helme "Eesti raudteejaamad" (Tänapäev 2003)
2. ↑  Uued perroonid kerkivad mürinal; Tartu Postimees, 14.10.2010

Välislingid
-----------

* Asta Põldmäe: "Peedu jaamaülem"; Elva linnaosa Peedu kodulehel
* FOTO: Peedu peatus aastal 1966; Baltic Trains Picture Gallery
* Infot peatuse kohta; fotod (*vene keeles*)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **Eelnev peatus** |  **Raudteepeatus idasuunalistel reisirongiliinidel** | **Järgnev peatus** |
|  Tõravere |  **Peedu** | Elva  |
**Pikkjärv** (ka *Kooraste Pikkjärv*) on järv Põlvamaal Kanepi vallas Truuta ürgorus.

Järv kuulub Kooraste Pikkjärve hoiuala koosseisu. See jääb Koorastest 3 km lääne poole, Kooraste–Vidrike tee naabrusse. Ülal looklevalt teelt, kõrgelt Truuta ürgoru servalt avaneb majesteetlik vaade all orus asuvale järvele. Pikkjärvega samas ürgorus asuvad veel Vidrike järv, Voki järv, Lambahanna järv, Nahajärv, Sinikejärv, Lubjaahju järv, Liinu järv, Vaaba järv ja Hatsikõ järv. Järved on omavahel ühenduses läbi nende voolava Sillaotsa jõe kaudu.

Järve pindala on 9,9 ha ja suurim sügavus umbes 15 m. Tüpoloogiliselt kuulub järv kalgiveeliste eutroofsete järvede hulka. Vesi on rohekaskollane kuni kollakaspruun.

Fütoplanktonit on järves vähe, zooplanktonit aga tunduvalt rohkem. Põhjaloomastikku on vähe, kuid leidub haruldast kaaniliiki *Haemanteria costata*.

Kalastik on rikkalik. Leidub latikat, särge, ahvenat, haugi, linaskit, viidikat, roosärge, kiiska ja kokre.

Kirjandus
---------

* Aare Mäemets. Eesti NSV järved ja nende kaitse. Tallinn 1977.

Välislingid
-----------

* Pikkjärv keskkonnaportaalis
André Burakovsky (2018)
**André Marcus Burakovsky** (sündinud 9. veebruaril 1995 Klagenfurtis Austrias) on Rootsi jäähokimängija, kes mängib NHL-i klubis Seattle Kraken ründajana vasakäärel.

Burakovsky sündis Austria lõunaosas Klagenfurtis, kus tema isa Robert Burakovsky oli sel ajal hokit mängimas. Ta kasvas üles Rootsis Malmös. Ta on vene-juudi päritolu.

Ta alustas karjääri Rootsi klubis Malmö Redhawks. Rootsi esiliigas tegi ta klubi esindusmeeskonnas debüüdi hooajal 2011–12.

2013. aastal valis Washington Capitals ta NHL-i *draft* '​is 23. valikuna. Esimese hooaja Põhja-Ameerikas mängis ta Ontario Hockey League'i klubis Erie Otters. Ta lõi NHL-is esimese värava oma debüütmängus 9. oktoobril 2014 mängus Montreal Canadiensi vastu.

22. jaanuaril 2017 toimunud mängus Dallas Starsi vastu lõi Burakovsky neljandat mängu järjest mängu esimese värava, jagades sellega NHL-i rekordit. Viimane mängija, kes seda enne teda suutis, oli Jonathan Cheechoo hooajal 2007–2008. 2018. aastal võitis Burakovsky Capitalsiga Stanley karika.

2019. aasta juunis siirdus Burakovsky Colorado Avalanche'i. Hooajal 2021/22 tegi Burakovsky NHL-is seni oma resultatiivseima hooaja (22+39). Samal hooajal võitis ta Avalanche'iga lisaks Stanley karika, mis oli Burakovsky NHL-i karjääris teiseks Stanley karika võiduks.

2022. aasta juulis sõlmis ta viieaastase lepingu Seattle Krakeniga.

2014. aastal võitis Burakovsky Rootsi kuni 20-aastaste koondisega juunioride maailmameistrivõistlustel hõbemedali. Rootsi jäähokikoondisse on ta kuulunud 2016. aasta maailmameistrivõistlustel.

Viited
------

1. ↑  "Four Cups, Three new Kraken". Seattle Kraken. 13. juuli 2022. Vaadatud 13. juulil 2022.

Välislingid
-----------

* André Burakovsky NHL.com lehel
* André Burakovsky lehel hockeydb.com

| * v
* r
Seattle Kraken |
| --- |
| 
**Väravavahid**: Chris Driedger **·** Philipp Grubauer **·** Martin Jones |
| 
**Kaitsjad**: Will Borgen **·** Vince Dunn **·** Cale Fleury **·** Adam Larsson **·** Jamie Oleksiak **·** Justin Schultz **·** Carson Soucy |
| 
**Ründajad**: Matty Beniers **·** Oliver Bjorkstrand **·** André Burakovsky **·** Ryan Donato **·** Joonas Donskoi **·** Jordan Eberle **·** Morgan Geekie **·** Yanni Gourde **·** Jared McCann **·** Jaden Schwartz **·** Daniel Sprong **·** Brandon Tanev **·** Eeli Tolvanen **·** Alexander Wennberg **·** Shane Wright |
**Andrzej Marian Olechowski** (sündinud 9. septembril 1947) on Poola poliitik ja ökonomist.

Andrzej Olechowski lõpetas Varssavis Planeerimise ja Statistika Kooli. Seejärel töötas ta Poola rahvapangas ja Kaubanduspangas. Majandusteaduste doktori kandidaadi kraadi kaitses ta 1979. aastal. 1982–1984 töötas ta Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni Kaubandus- ja Arengukonverentsis Genfis. 1985–1987 töötas ta Washingtonis Maailmapangas ökonomistina. 1987. aastal oli ta Poola Keskpanga direktori nõunik ja 1989–1991 asedirektor. 1991–1992 töötas ta Poola Välisministeeriumi riigisekretärina. 1992. aastal oli Poola rahandusminister. 1992–1995 oli ta Varssavi rahandusminister. 1995. aastal oli ta Poola välisminister.

Poola 2000. aasta presidendivalimistel kandideeris Andrzej Olechowski sõltumatu kandidaadina. Ta kogus 17,3% häältest ja jäi Aleksander Kwasniewski järel teiseks.

2001. aastal oli ta üks Kodanikuplatvormi asutajatest. 2002. aasta kandideeris ta Varssavi presidendiks (linnapeaks), kuid ei osutunud valituks. 2009. aastal lahkus Olechowski Kodanikuplatvormist.

Poola 2010. aasta presidendivalimistel osales Andrzej Olechowski sõltumatu kandidaadina. Ta kogus esimeses voorus 1,44% häältest ja ei pääsenud edasi teise vooru.

Viited
------

1. ↑  Andrzej Olechowski Viadomosci
2. ↑  Andrzej Olechowski Prabook
3. ↑  Krzyszof Jasiewicz:The 2000 presidental elections in Poland
4. ↑  Historia Platforma Obywatelska
5. ↑  Polityk, który nigdy nie został mleczarzem Rzeczpospolita, 4. juuli 2009
6. ↑  Andrzej Olechowski Wilson Center
7. ↑  Olechowski Andrzej Marian Presidental Election The Republic of Poland ordered on a day of 20 June 2010
Jonathan Dahlén 2018. aastal Timrå IK mängijana
**Jonathan Dahlén** (sündinud 20. detsembril 1997 Östersundis) on Rootsi jäähokimängija, kes mängib Rootsi kõrgliigaklubis Timrå IK ründajana vasakäärel.

Timrå meeskonnas debüteeris ta hooajal 2014/15 Rootsi esiliigas. Klubi põhikoosseisu kuulus ta alates hooajast 2015/16, mil lõi Rootsi esiliigas 15 väravat ja andis 14 väravasöötu. Hooajal 2016/17 tõusis Dahlén Timrå resultatiivseimaks mängijaks (25+44).

2016. aastal valis Ottawa Senators ta NHL-i *draft* '​is 42. valikuna. 2017. aasta veebruaris kaubeldi Dahlén Alex Burrowsi vastu Vancouver Canucksi. Hooaja 2017/18 lõpus debüteeris ta Canucksi tütarklubis Utica Comets American Hockey League'is. 2019. aasta veebruaris kaubeldi ta San Jose Sharksi. Ta mängis hooaja lõpuni AHL-is Sharksi tütarklubis San Jose Barracuda.

Aastatel 2019–2021 mängis Dahlén kaks hooaega taas Timrås. Hooajal 2019/20 oli ta Rootsi esiliigas suurim väravakütt (36 väravat) ja resultatiivsuselt teine mängija (36+41). Hooajal 2020/21 oli ta Rootsi esiliigas resultatiivseim mängija (25+46) ning aitas Timrål Rootsi kõrgliigas pääseda.

2021. aasta juunis sõlmis ta üheaastase lepingu San Jose Sharksiga. NHL-is debüteeris ta sama aasta 16. oktoobril mängus Winnipeg Jetsi vastu. Esimesed kaks väravat lõi ta liigas kolm päeva hiljem mängus Montreal Canadiensi vastu. Hooajal 2021/22 lõi Dahlén NHL-is kokku 12 väravat ja andis 10 väravasöötu.

2021. aasta augustis naasis Dahlén Timråsse, kellega sõlmis viieaastase lepingu.

Tema isa Ulf Dahlén on endine jäähokimängija, kes mängis NHL-is ligi 1000 mängu ja tuli 1998. aastal Rootsi koondisega maailmameistriks.

Viited
------

1. ↑  Garrioch, Bruce (27. veebruar 2017). "'Elated' with Alex Burrows trade, Senators 'still open for business'". *Ottawa Citizen*. Vaadatud 1. märtsil 2017.
2. ↑  "Sharks Acquire Forward Jonathan Dahlen from the Vancouver Canucks". National Hockey League. 25. veebruar 2019. Vaadatud 25. veebruaril 2019.
3. ↑  "Sharks re-sign forward Jonathan Dahlen". San Jose Sharks. 14. juuni 2021. Vaadatud 14. juunil 2021.
4. ↑  "Jonathan Dahlén returns to Timrå IK!". *TimraIK.se* (rootsi). Timrå IK. 31. august 2022. Vaadatud 5. septembril 2022.

Välislingid
-----------

* Jonathan Dahlén NHL.com lehel
* Jonathan Dahlén hockeydb.com lehel
Jonathan David 2021. aastal Lille'i särgis
**Jonathan Christian David** (sündinud 14. jaanuaril 2000 New Yorgis) on Ameerika Ühendriikides sündinud Kanada jalgpallur, kes mängib ründajana Prantsusmaa kõrgliiga klubis Lille ja Kanada jalgpallikoondises.

2018. aastal liitus ta Belgia kõrgliiga klubiga Gent ning samal aastal debüteeris ta ka Belgia kõrgliigas. Hooajal 2018–19 lõi ta Belgia kõrgliigas 12 väravat ja järgmise hooajal 18 väravat.

2020. aasta augustis sõlmis ta viieaastase lepingu Lille'iga. Üleminekusumma oli väidetavalt 30 miljonit eurot, mis tegi temast läbi aegade kõige kallima Kanada jalgpalluri. Prantsusmaa kõrgliigas debüteeris ta hooaja avamängus 22. augustil 2020 Stade Rennais' vastu. Esimese värava lõi ta liigas 22. novembril mängus Lorient' vastu. Hooaja teises pooles jõudis David väravasoonele, lüües Prantsusmaa kõrgliigas sel hooajal kokku 13 väravat. Samal hooajal tuli ta Lille'iga ka Prantsusmaa meistriks.

Kanada jalgpallikoondises tegi David debüüdi 9. septembril 2018 CONCAF-i Rahvuste Liiga mängus USA Neitsisaarte vastu ja lõi selles mängus kaks väravat. 2019. aasta CONCACAF Gold Cup'il oli David kuue väravaga turniiri suurim väravakütt.

2019. aastal valiti David Kanada aasta jalgpalluriks.

Saavutused
----------

Lille
* Ligue 1: 2020–21
* Trophée des Champions: 2021

Viited
------

1. ↑  "Lille make Jonathan David most expensive Canadian player ever". theScore. 11.8.2020. Vaadatud 23.2.2022

| * v
* r
Kanada koondis  –  2022. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlused |
| --- |
| 

* 1 St. Clair
* 2 Johnston
* 3 Adekugbe
* 4 Miller
* 5 Vitória
* 6 Piette
* 7 Eustáquio
* 8 Fraser
* 9 Cavallini
* 10 Hoilett
* 11 Buchanan
* 12 Ugbo
* 13 Hutchinson (c)
* 14 Kaye
* 15 Koné
* 16 Pantemis
* 17 Larin
* 18 Borjan
* 19 Davies
* 20 David
* 21 Osorio
* 22 Laryea
* 23 Millar
* 24 Wotherspoon
* 25 Cornelius
* 26 Waterman
* Treener: Herdman

 | Kanada |
Keenia hümn
**"Ee Mungu Nguvu Yetu"** (inglise keeles **"Oh God of All Creation"**) on Keenia hümn.

Esialgu suahiilikeelsena loodud hümn põhineb pokomode hällilaulu meloodial. Hümn on kasutusel alates riigi iseseisvumisest 1963. aastal.

Suahiilikeelsed sõnad
---------------------

Ee Mungu nguvu yetu
Ilete baraka kwetu
Haki iwe ngao na mlinzi
Natukae na undugu
Amani na uhuru
Raha tupate na ustawi.
Amkeni ndugu zetu
Tufanye sote bidii
Nasi tujitoe kwa nguvu
Nchi yetu ya Kenya
Tunayoipenda
Tuwe tayari kuilinda.
Natujenge taifa letu
Ee ndio wajibu wetu
Kenya istahili heshima
Tuungane mikono
Pamoja kazini
Kila siku tuwe na shukrani.

Ingliskeelsed sõnad
-------------------

O God of all creation,
Bless this our land and nation.
Justice be our shield and defender,
May we dwell in unity,
Peace and liberty.
Plenty be found within our borders.
Let one and all arise
With hearts both strong and true.
Service be our earnest endeavour,
And our Homeland of Kenya,
Heritage of splendour,
Firm may we stand to defend.
Let all with one accord
In common bond united,
Build this our nation together,
And the glory of Kenya,
The fruit of our labour
Fill every heart with thanksgiving.

Välislingid
-----------

* "Ee Mungu Nguvu Yetu"
* Origins of the National Anthem
Jonathan Huberdeau (2012)
**Jonathan Huberdeau** (sündinud 4. juunil 1993 Saint-Jérôme'is, Québeci provintsis) on Kanada jäähokimängija, kes mängib NHL-i klubis Calgary Flames ründajana vasakäärel.

Aastatel 2009–2012 mängis ta Quebec Major Junior Hockey League'i klubis Saint John Sea Dogs. 

2011. aastal valis Florida Panthers ta NHL-i *draft* '​is kolmanda valikuna. NHL-is mängib ta alates hooajast 2012–13. Tal pälvis samal hooajal liiga parimale uustulnukale antava Calder Memorial Trophy. Panthersi meeskonnas mängis Huberdeau kokku kümme hooaega. Tema resultatiivseim oli neist viimane, 2021/22, mil ta lõi 30 väravat ja andis 85 väravasöötu ning liigas resultatiivsuselt kolme parima mängija sees.

2022. aasta juulis kaubeldi Calgary Flamesi, misjärel sõlmis ta klubiga kaheksa-aastase lepingu.

NHL-i tähtede mängul on Huberdeau osalenud kaks korda (2020, 2022). Hooaegadel 2020/21 ja 2021/22 valiti ta NHL-i *Second All-Star Team* '​i.

Huberdeau kuulus Kanada jäähokikoondisse 2014. aasta maailmameistrivõistlustel.

Viited
------

1. ↑  TSN ca Staff (4. august 2022). "Flames sign Huberdeau to eight-year, $84 million contract - TSN.ca". *TSN*. Vaadatud 5. augustil 2022.

Välislingid
-----------

* Jonathan Huberdeau NHL.com lehel
* Profiil lehel hockeydb.com

| * v
* r
Calgary Flames |
| --- |
| 
**Väravavahid**: Jacob Markström **·** Dan Vladař |
| 
**Kaitsjad**: Rasmus Andersson **·** Noah Hanifin **·** Oliver Kylington **·** Connor Mackey **·** Michael Stone **·** Chris Tanev **·** MacKenzie Weegar **·** Nikita Zadorov |
| 
**Ründajad**: Mikael Backlund **·** Blake Coleman **·** Dillon Dubé **·** Jonathan Huberdeau **·** Nazem Kadri **·** Trevor Lewis **·** Elias Lindholm **·** Milan Lucic **·** Andrew Mangiapane **·** Brett Ritchie **·** Kevin Rooney **·** Adam Ružička **·** Tyler Toffoli |
Jonathan Ikoné (2018)
**Nanitamo Jonathan Ikoné** (sündinud 2. mail 1998 Bondy's) on Prantsusmaa jalgpallur, kes mängib ründajana Itaalia kõrgliiga klubis Fiorentina ja Prantsusmaa jalgpallikoondises.

2010. aastal liitus ta Paris Saint-Germaini noorteakadeemiaga. Klubi põhimeeskonnas debüteeris ta 28. septembril 2016 UEFA Meistrite Liiga alagrupiturniiri kohtumises Razgradi Ludogoretsi vastu. Prantsusmaa kõrgliigas debüteeris ta kolm päeva hiljem mängus Bordeaux' Girondins' vastu. 2017. aasta jaanuaris suundus ta laenule Prantsusmaa kõrgliiga klubisse Montpellier.

2018. aasta juulis sõlmis ta viieaastase lepingu Lille'iga. Hooajal 2020–21 tuli ta Lille'iga Prantsusmaa meistriks.

2022. aasta jaanuaris siirdus ta umbes 15 miljoni euro eest Itaalia kõrgliiga klubisse Fiorentina.

2015. aastal tuli Ikoné Prantsusmaa kuni 17-aastaste koondisega Euroopa omavanuste meistriks. Prantsusmaa jalgpallikoondises debüteeris ta 7. septembril 2019 EM-i valikmängus Albaania vastu ja lõi selles mängus ka värava.

Saavutused
----------

Paris Saint-Germain
* Trophée des Champions: 2016

Lille
* Ligue 1: 2020–21
* Trophée des Champions: 2021

Välislingid
-----------

 Jonathan Ikoné – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib üldmõistest; Edward Saidi raamatu kohta vaata artiklit Orientalism (raamat)* |

---

Šoti kunstniku David Robertsi maal "Lageda taeva alune tempel Philae saarel" (1838)
**Orientalism** on kunstiajaloos, kirjanduses ja kultuuriuuringutes kasutatav termin, mis tähistab Idamaade kultuuri, eri aspektide imiteerimist või laenamist Euroopa ja Ameerika kultuuris ja kunstis. Ideoloogiliselt võib Läänemaailma kultuuris leida "mitte-Lääne" kultuuride tõlgendamist eelkõige eksootilistena ning seetõttu ka marginaalsetena, toetades kultuurilist neokolonialismi.

Pärast Edward Saidi teose "Orientalism" ilmumist 1978. aastal on sel terminil tugevad negatiivsed konnotatsioonid. Edward Said käsitles oma küllalt kriitilises teoses Lääne ja araabia maailma ehk Lähis-ida vahelisi seoseid.

Orientalistlik maaling
----------------------

Rootsi kunstniku Anders Zorni maal "Alžiiri lahte vaatlevad mees ja poiss" (1887)
Kitsamalt maalikunstis tähistab "orientalism" 19. sajandi akademistliku maalikunsti voolu, milles kujutati eeskätt Lähis-Ida motiive.

Vaata ka
--------

* Oktsidentalism
* Eksootilisus
**Jonas Švedas** (9. oktoober 1908 Liepāja – 15. oktoober 1971 Vilnius) oli leedu helilooja ja dirigent.

Aastatel 1924–1929 õppis ta Klaipėda Muusikakoolis. 

1930–1935 mängis Jonas Švedas trombooni Kaunase Riikliku Draamateatri orkestris ja Kaunase Raadio sümfooniaorkestris. 1933. asutas ta Kaunases noorte puhkpilliorkestri. 1935–1940 oli ta lauluõpetaja, koorijuht ja orkestrijuht Kaunase Aušrosi gümnaasiumis. 1936–1940 juhatas ta Kaunase Konservatooriumis (tänapäeval Leedu Muusika ja -Teatriakadeemia) trombooni ja tuuba klassi ning õpetas muusikapedagoogikat ja -metodoloogikat.

1944–1962 oli Jonas Švedas Leedu NSV Riikliku Laulu- ja Tantsuansambli kunstiline juht. 1945–1970 oli ta Vilniuse Konservatooriumi õppejõud (aastast 1966 professor) ja rahvapillide kateedri juhataja.

1946–1970 oli Jonas Švedas Leedu laulu- ja tantsupidude peadirigent.

Jonas Švedas on maetud Vilniuses Antakalnise kalmistule.

Viited
------

1. ↑  "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 25. juuli 2015. Vaadatud 25. juulil 2015.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
2. ↑
**Karlson** on perekonnanimi.

Statistika
----------

2022. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Karlson 218 inimesel: 104 mehel ja 114 naisel. Perekonnanimede levikult oli Karlson meeste puhul 784. kohal ja naiste puhul 766. kohal.

Perekonnanimi Karlson oli kõige levinum vanuserühmas 85+ aastat, kus seda oli 10 000 elaniku kohta 2,77. Nimi oli kõige sagedasem Järva maakonnas, kus sellist nime kandis maakonna 10 000 elaniku kohta keskmiselt 4,05 inimest.

19. sajandi algul pandi pärisorjusest vabastamise käigus Eesti maakondade 41 erinevas mõisavallas talupoegadele nimeks Carlson, Carlsohn, Karlsohn ja Karlson. Neist üksteist mõisavalda asusid nii Viljandimaal kui Tartumaal, viis Pärnumaal, neli Võrumaal, kolm Saaremaal, teistes maakondades vähem.

Nimede eestistamise käigus loobuti nimest Karlson 66 korral, kui 1935.–1940. aastal võeti uuteks nimedeks Kaldoja ja Karlep kolmel, Kaarde, Kalvet, Ojamets, Kariste ja Orumets kahel juhul, lisaks võeti nimedeks Aava, Ellerhein, Kaaremäe, Kaarlepp, Kaarmäe, Kaarsoo, Kaja, Kaljurand, Kaljuste, Kasemaa, Lillemets, Nõmmeleht, Põldur, Takk, Tulp jne.

Nime kandjaid
-------------

* Ainar Karlson, eesti poksija (1988–)
* Edith Karlson, eesti skulptor (1983–)
* Fred Karlson, eesti majandusteadlane (1980–)
* Johannes Karlson, eesti metodisti misjonär ja pastor
* Karl Karlson, eesti luterlik vaimulik (1901–2005)
* Karl Ferdinand Karlson, eesti advokaat ja poliitik (1875–1941)
* Rain Karlson, eesti poksija (1992–)
* Urmas Karlson, eesti jalgrattur (1961–)

Viited
------

1. ↑  Statistikaamet: Nimede statistika (vaadatud 02.07.2022)
2. ↑  Onomastika andmebaas. Nimede panemine (algne nimekuju): Karlson.
3. ↑  Onomastika andmebaas. Nimede eestistamine: (vana nimekuju): Karlson.

Välislingid
-----------

* Karlson statistikaameti andmebaasis
Jonas Siegenthaler 2018. aastal Washington Capitalsi meeskonnas
**Jonas Siegenthaler** (sündinud 6. mail 1997 Zürichis) on Šveitsi jäähokimängija, kes mängib kaitsjana NHL-i klubis New Jersey Devils.

Šveitsi kõrgliigas debüteeris ta hooajal 2013–14 ZSC Lionsi võistkonnas.

2015. aastal valis Washington Capitals ta NHL-i *draft* '​is 57. valikuna. 2015. aasta juulis sõlmis ta klubiga kolmeaastase lepingu. Hooajal 2015–16 debüteeris ta American Hockey League'is Capitalsi noorteklubis Hershey Bears. NHL-is debüteeris ta Capitalsi meeskonnas 9. novembril 2018 mängus Columbus Blue Jacketsi vastu. Hooajal 2019–20 sai ta NHL-is Capitalsi meeskonnas kirja kaks väravat ja seitse väravasöötu.

2021. aasta aprillis müüs Capitals tema mängijaõigused Devilsile.

Šveitsi jäähokikoondise koosseisus osaleb Siegenthaler 2021. aasta maailmameistrivõistlustel.

Tema isa on pärit Šveitsist ja ema Taist. Siegenthaler on esimene Tai päritolu jäähokimängija, kes on NHL-is mänginud.

Viited
------

1. ↑  "What Did the Capitals Get in Jonas Siegenthaler". The Hockey Writers. 1.4.2016. Vaadatud 3.6.2021
2. ↑  "PODCAST: Siegenthaler on Thai Heritage, Breaking NHL Barriers". nhl.com. 10.5.2021. Vaadatud 3.6.2021

Välislingid
-----------

* Jonas Siegenthaler NHL.com lehel
* Jonas Siegenthaler hockeydb.com lehel
**Karm** on eesti perekonnanimi.

Statistika
----------

2022. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Karm 197 inimesel: 87 mehel ja 110 naisel. Perekonnanimede levikult oli Karm meeste puhul 995. kohal ja naiste puhul 814. kohal.

Perekonnanimi Karm oli kõige levinum vanuserühmas 75–79 aastat, kus seda oli 10 000 elaniku kohta 2,40. Nimi oli kõige sagedasem Lääne maakonnas, kus sellist nime kandis maakonna 10 000 elaniku kohta keskmiselt 17,12 inimest.

19. sajandi algul pandi pärisorjusest vabastamise käigus Läänemaal Asuküla, Lauguta ning Kirimäe mõisavallas, Viljandimaal Imavere ja Aidu mõisavallas, Tartumaal Päidla ja Visusti mõisavallas ning Pärnumaal Penuja, Harjumaal Lagedi ja Järvamaal Kirna mõisavaldades talupoegadele nimeks Karm kokku 10 korral.

Nimede eestistamise käigus võeti 1936.–1940. aastal Karm uueks nimeks kokku 24 korral, kui loobuti nimedest Kruusberg kolmel ning Johannson, Johanson ja Keser kahel juhul. Lisaks ka nimedest Antipov, Born, Grinkevits, Kokson, Krassmann, Kroll, Krott, Peltser, Viinberg jne.

Nime kandjaid
-------------

* Friedrich Karm, eesti jalgpallur (1907–1980)
* Heino Juho Karm, eesti vaimulik (1909–1941?)
* Hille Karm, eesti kirjanik (1949–)
* Hille Karm, eesti multimeediakunstnik (1967–)
* Jaanus Karm, Eesti sõjaväelane (1969–)
* Kaarel Karm (Kaarel Länts), eesti näitleja (1906–1979)
* Kaja Kits-Karm, eesti nahakunstnik (1937–)
* Karin Karm, eesti näitleja (1943–)
* Mari Karm, eesti pedagoogikateadlane ja õppejõud (1956–)
* Priit Karm, eesti näitleja (1967–)
* Rait Karm, eesti pianist (1972–)

Viited
------

1. ↑  Statistikaamet: Nimede statistika (vaadatud 03.07.2022)
2. ↑  Onomastika andmebaas. Nimede panemine (algne nimekuju): Karm.
3. ↑  Onomastika ndmebaas. Nimede eestistamine:(uus nimekuju): Karm.

Välislingid
-----------

* Karm statistikaameti andmebaasis
Jonathan Bamba Paris FC särgis
**Jonathan Zino Bamba** (sündinud 26. märtsil 1996 Alfortville'is) on Prantsusmaal sündinud Elevandiluuranniku jalgpallur, kes mängib äärepoolkaitsjana Hisaania kõrgliiga klubis Celta Vigo ja Elevandiluuranniku jalgpallikoondises.

Ta alustas klubikarjääri AS Saint-Étienne'is, mile noorteakadeemiaga liitus ta 2011. aastal. Prantsusmaa kõrgliigas debüteeris ta 25. jaanuaril 2015 mängus Paris Saint-Germaini vastu. Prantsusmaa kõrgliigas lõi ta esimese värava sama aasta 20. septembril mängus Nantes'i vastu.

Hooaja 2015-16 teises pooles mängis ta Saint-Étienne'ist laenul Prantsusmaa esiliigaklubis Paris FC. Hooaja 2016-17 esimeses pooles mängis ta laenul Belgia kõrgliigaklubis Sint-Truidense ja hooaja teises pooles Prantsusmaa kõrgliigaklubis Angers.

2018. aasta juulis sõlmis Bamba viieaastase lepingu Prantsusmaa kõrgliigaklubiga Lille. Hooajal 2020–21 tuli ta Lille'iga Prantsusmaa meistriks. 2019. aasta aprillis ja 2020. aasta oktoobris valiti ta Prantsusmaa kõrgliiga kuu parimaks mängijaks.

Suvel 2023 tema leping Lille'iga lõppes ning ta siirdus Celta Vigosse.

Aastatel 2011–2019 mängis Bamba Prantsusmaa noortekoondistes. Tänu sellele, et ta on Elevandiluuranniku päritolu, otsustas ta 2023. aastal hakata rahvuskoondises esindama Elevandiluurannikut.  Koondisedebüüdi tegi ta sama aasta 17. juunil Aafrika rahvaste karikavõistluste valikmängus Sambia vastu.

Saavutused
----------

Lille
* Ligue 1: 2020–21
* Trophée des Champions: 2021

Viited
------

1. ↑  "Elim. CAN 2023 (3è et 4è CIV-COM & COM-CIV) : Jean Louis Gasset dévoile les 23 Eléphants". *Fédération Ivoirienne de Football*. 15. märts 2023. Vaadatud 17. märtsil 2023.
2. ↑   (vaadatud 20.7.2023)
**Karlmann** ehk **Karlmann I** (751 – 4. detsember 771) oli Frangi kuningas 768–771 koos oma venna Karl Suurega. Ta oli Pippin Lühikese poeg.

Karlmann oli Pippini noorem poeg, kes oli sündinud pärast viimase abielu oma naise Gerbergaga, kuid temast ei saanud siiski Frangi riigi ainuvalitsejat, vaid ta pidi võimu jagama oma vanema vennaga. Et kõik tema elu kujutavad kroonikad on kirjutatud Karl Suure ajal, siis kujutatakse teda vendadevahelises võimuvõitluses rõhutatult negatiivsena. Tema elust on vähe teada, kuid ilmselt ei olnud ta niivõrd osav poliitik kui ta vend, sest Akvitaania mässu ajal haaras Karl initsiatiivi ning järgnevalt hakkas Karlmanni võimu juurest eemale tõrjuma. Viimase ootamatu surm kõigest 20-aastaselt oli talle kindlasti kergenduseks, võimalik, et Karl võis tema surmale ka kaasa aidata, sest Karlmanni naine põgenes koos lastega oma isa, langobardide kuninga Desideriuse juurde Itaaliasse.

Kirjandus
---------

* Die Urkunden der Karolingen. Band 1: Die urkunden Pippins, Karlmanns und Karl des Grossen. Hannover 1906, lk.61-76, Digitaalselt
**Islandiit** on vulkaaniline kivim. Kuulub andesiitsete kivimite hulka. Tüüpiline keskmise koostisega kivim.

Mineraloogiliselt koosneb islandiit peamiselt andesiinist, hüpersteenist ja augiidist. Islandiidi koostis on lähedane rüodatsiidi ja teoliitse basaldi omaga. Võrreldes andesiidiga on islandiidis suurem (Fe2O3+FeO) sisaldus (mahuprotsendid vastavalt 9,2 ja 7,1) ja väiksem Al2O3 sisaldus (mahuprotsendid vastavalt 14,4 ja 17,2).

Islandiiti eristab havaiidist hüpersteeni sisaldus ja suur SiO2 sisaldus (60% massist).

Nimetus "islandiit" on tuletatud Islandi saare järgi. Islandiidile andis nimetuse Briti geoloog Ian Carmichael 1960. aastatel, kui ta uuris Þingmúli vulkaani Ida-Islandil.

Viited
------

1. 1 2 3  Gordon Andrew Macdonald, Agatin Townsend Abbott, Frank L. Peterson (1983). Volcanoes in the Sea: The Geology of Hawaii. Google Books. Lk 128.
2. ↑  Eric A. K. Middlemost (2013). Magmas, Rocks and Planetary Development: A Survey of Magma/Igneous Rock Systems. Google Books. Lk 184.
3. ↑  Исландит. GeoWiki – открытая энциклопедия по наукам о Земле.
**Nugis** on perekonnanimi.

Statistika
----------

2022. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Nugis 295 inimesel: 153 mehel ja 142 naisel. Perekonnanimede levikult oli Nugis meeste puhul 455. kohal ja naiste puhul 576. kohal.

Nugis oli levinumaks nimeks vanuserühmas 0–4 aastat, kus seda oli 10 000 elaniku kohta 3,17. Perekonnanimi Nugis oli kõige sagedasem Järva maakonnas, kus sellist nime kandis maakonna 10 000 elaniku kohta keskmiselt 12,49 inimest.

19. sajandi algul pandi pärisorjusest vabastamise käigus Viljandimaal, Pilistvere kihelkonnas Arussaare mõisavallas talupojale perenimeks Nugis.

1930. aastate nimede muutmise kampaania käigus Eestis valiti neljal korral uueks perekonnanimeks Nugis, kui loobuti nimedest Bauert, Holtmeier, Mielback, Teddermann. Samal perioodil ei loobunud nimest Nugis keegi.

Nime kandjaid
-------------

* Edvin Nugis, eesti tehnikateadlane ja leiutaja (1938–)
* Erge Nugis, eesti sumomaadleja (1985–)
* Evi Nugis (Evi Gustel), eesti motosportlane (1935–2018)
* Tiit Nugis, eesti astronoom ja astrofüüsik (1942–)
* Vilma Nugis, eesti ujuja, suusataja ja laskesuusataja (1958–)
* Ülo Nugis, eesti poliitik ja majandustegelane (1944–2011)

Viited
------

1. ↑  Statistikaamet. Rahvastikuregister (vaadatud 07.05.2022)
2. ↑  Rahvusarhiiv. Onomastika andmebaas. Nimede panemine (algne nimekuju): Nugis.
3. ↑  Rahvusarhiiv. Onomastika andmebaas. Nimede eestistamine (uus nimekuju): Nugis.
4. ↑  Rahvusarhiiv. Onomastika andmebaas. Nimede eestistamine (vana nimekuju): Nugis.

Välislingid
-----------

* Nugis statistikaameti andmebaasis
**Eluvormid** ehk **biomorfid** on organismide rühmad, mis evolutsiooni käigus on omandanud suhteliselt sarnased ökoloogilis-morfoloogilised kohastumused. Eluvormide klassifitseerimisel enamasti süstemaatilist ja fülogeneetilist aspekti ei rõhutata. Ökoloogias kasutatakse mõistet "eluvorm" enamasti taimede puhul. Nõukogudeaegses kirjanduses on taimede eluvorme käsitletud mõiste all "*ökobiomorfid*".

Laias laastus võib organismid jaotada eluvormideks elamiskeskkonna (vesi, muld, õhk) järgi.

Eluvormi mõistele üldisuselt sarnane, kuid sisult siiski erinev on organismide ehitusplaani mõiste. Ehitusplaani aluseks on sümmeetriatüüp ja morfogeneesimehhanismi tüüp.

Taimede eluvormid
-----------------

 *Pikemalt artiklis Taimede eluvormid*
Taimede eluvormide kirjeldamisel on kasutusel ka termin "**kasvuvorm**", mis mõnede autorite järgi langevad tähendustelt kokku. Mõned autorid eristavad kasvuvorme aga lähtuvalt võsu ehitusest.

Taimede eluvormideks grupeerimise puhul on tavaliselt lähtutud kas vegetatiivorganeist (nt võsu eluiga) või uuenemispungade paiknemisest ebasoodsalt perioodil (Raunkiæri süsteem). 
Võsu eluea järgi saab eristada järgmisi taimede eluvorme: puud, põõsad, kääbuspõõsad, poolpõõsad, püsikud, kahe- ja üheaastased (roht)taimed.

Raunkiæri süsteemi järgi eristatakse põhirühmadena fanerofüüdid, kamefüüdid, hemikrüptofüüdid, krüptofüüdid ja terofüüdid.

Loomade eluvormid
-----------------

Loomade puhul saab eluvorme eristada näiteks kulgemisviisi (liikumise), kehamorfoloogia ja toiduhankimisviisi järgi.

Vaata ka
--------

* Raunkiæri eluvormiliigitus
* Kasvuvorm
* Ehitusplaan
* Konvergents

Viited
------

1. ↑  Du Rietz, G. E. (1931). Life-forms of terrestrial flowering plants. I. –*Acta Phytogeographica Suecica* 3 (1): 95 pp.
Sami Niku 2021. aastal Montreal Canadiensi meeskonnas
**Sami Niku** (sündinud 10. oktoobril 1996 Haapavesis) on Soome jäähokimängija, kes mängib kaitsjana Soome kõrgliigaklubis Jyväskylä JYP.

Ta alustas JYP-is ka klubikarjääri. Soome kõrgliigas debüteeris ta hooajal 2014/15.

2015. aastal valis Winnipeg Jets ta NHL-i *draft* '​is 198. valikuna. 2017. aasta mais sõlmis ta Jetsiga kolmeaastase lepingu. Peaaegu kogu esimese hooaja mängis ta American Hockey League'is (AHL) Jetsi tütarklubis Manitoba Moose. Hooaeg 2017/18 oli tema jaoks AHL-is väga resultatiivne (16+38). Hooaja lõpus pälvis ta AHL-i hooaja parimale kaitsemängijale antava Eddie Shore Award'i, lisaks valiti ta liigahooaja sümboolsesse koosseisu ja uustulnukate sümboolsesse koosseisu. NHL-is debüteeris Niku 3. aprillil 2018 mängus Montreal Canadiensi vastu ja lõi selles mängus kohe ka värava.

2021. aasta septembris sõlmis ta üheaastase lepingu Montreal Canadiensiga.

2022. aasta juulis naasis ta JYP-i, kellega sõlmis üheaastase lepingu.

2016. aastal tuli Niku Soome kuni 20-aastaste koondisega juunioride maailmameistriks.

Viited
------

1. ↑  "Jets sign Sami Niku to entry-level contract". Winnipeg Jets. 15. mai 2017. Vaadatud 15. mail 2017.
2. ↑   (vaadatud 2.2.2023)
3. ↑  "Jets recall Sami Niku". *NHL.com*. 1. aprill 2018.
4. ↑  "One-year contract for defenseman Sami Niku". *NHL.com*. 24. september 2021.
5. ↑  "It's true! Sami Niku is coming home" (soome). JYP Jyväskylä. 29. juuli 2022. Vaadatud 29. juulil 2022.

Välislingid
-----------

* Sami Niku NHL.com lehel
* Sami Niku hockeydb.com lehel
Wära eelkäija, füsiokraatide kontseptsiooni alusel emiteeritud raha, millelt tuli tasuda igakuist hoiutasu (demurrage fee). Selle tasumata jätmisel raha väärtus vähenes 1% võrra kuus. 
Alternatiivraha **Wära** (tuletatud sõnast Währung – valuuta ja währen – vastupidav) võeti Saksamaal kasutusele peale I maailmasõda ajal, mil riigi rahanduses valitses suur segadus. 

Inspireerituna Silvio Gisell'i (1862–1930), saksa majandustegelase ja füsiokraatide mõtetest, asutasid Helmut Rödiger ja Hans Timm 1929. aastal Erfurt’is *Wära Ringlusagentuuri* ja hakkasid välja andma oma raha, mis emiteeriti riigimarga suhtega 1:1. Rahalt tuli tasuda igakuist hoiutasu (demurrage fee) 1% raha väärtusest, kui seda ei tasutud ja vastavat märki raha tagaküljele ei kleebitud, siis langes selle väärtus vastavalt 1% võrra selle nominaalväärtusest.

Börsikrahhi ja Suurest Depressioonist põhjustatud raskes majandusolukorras ühines projektiga enam kui 1000 ettevõtjat üle kogu Saksamaa ning wära käive oli märkimisväärne 14 linnas. Seda raha tunnustasid isegi Commerzbank, Ostfriesische Bank, Vereinsbank ja tarbijate ühistud.

Tuntuimaks juhtumiks sai Schwanenkircheni pankrotistunud söekaevanduse juhtum, mille taaskäivitajale laenas agentuur 50 000 riigimarka (suurem osa sellest wära’des). Söekaevandus taaskäivitati ja töötajatele maksti 2/3 töötasust wära’des ja 1/3 riigimarkades. Kuna wära'des oli võimalik osta toitu ja tarbekaupu kohalikelt tootjatelt, siis inimesed leppisid sellega ja raha läks kiiresse ringlusse. Söe ostjatele, kes tasusid kauba eest wära’des pakuti 5% soodustust.

Kuna projekti saatis suur edu ja seda raha tahtsid kasutusele võtta veel paljud omavalitsused, siis keelas Reichi rahandusministeerium wära kasutuse 1931 aasta oktoobris. Kuna riigimarkasid polnud saadaval vastuvõetavatel tingimustel, siis lõpetas söekaevandus töö ning tööpuudus ümbruskonnas kasvas järsult.

Viited
------

1. ↑  Geschichtsverein Deggendorf: Ein vergessenes Kapitel der Wirtschaftsgeschichte. Schwanenkirchen, Wörgl und andere Freigeldexperimente (Werner Onken). Accessed on 11 July 2011.
2. ↑  Lietaer, Bernard (2001). *The Future of Money*. London: Random House. Lk 131.