recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Take That (Donald, Barlow ja Owen) praegune koosseis esineb Šotimaal Glasgow's 2017. aastal.
**Take That** on inglise popmuusikaansambel, mis loodi 1990. aastal Manchesteris. Praegu kuuluvad sellesse Gary Barlow, Howard Donald ja Mark Owen. Algkoosseisus olid ka Jason Orange ja Robbie Williams. Barlow on ansambli laulusolist ja peamine laulukirjutaja, Owen ja Williams pakkusid esialgu taustavokaali ning Donald ja Orange tegutsesid peamiselt tantsijatena.

Ansambel on olnud Ühendkuningriigi singlite edetabelis 28 korral 40 hulgas ja 17 korral esiviisikus, millest 12 on jõudnud esikohale, sealhulgas "Back for Good", "Never Forget", "Patience" ja "Greatest Day". Neil on olnud ka Ühendkuningriigi albumite edetabelis kaheksa esikohaalbumit. Rahvusvaheliselt on ansamblil olnud 56 singlit number üks ja 39 albumit number üks. 

Nad on saanud kaheksa Briti muusika auhinda - võitsid parima Briti ansambli ja parima Briti Live Acti. 2012. aastal pälvisid nad Ivor Novello auhinna silmapaistva panuse eest Briti muusikasse. British Phonographic Industry (BPI) andmetel on Take That sertifitseeritud Suurbritannias 14 miljoni albumit ja 10,8 miljoni singlit.

Stuudioalbumid
--------------

* "Take That & Party" (1992)
* "Everything Changes" (1993)
* "Nobody Else" (1995)
* "Beautiful World" (2006)
* "The Circus" (2008)
* "Progress" (2010)
* "III" (2014)
* "Wonderland" (2017)

Välislingid
-----------

* British Phonographic Industry veebileht
**"Moralia"** (vanakreeka keeles Ἠθικά *Ethika*; vabas tõlkes "Moraal" või "Kommetest ja tavadest") oli 1. sajandil pKr tegutsenud Vana-Kreeka ajaloolase ja esseisti Plutarchose raamat, millesse kuuluvad 78 esseed ja kõnet kirjeldavad antiikaegse Kreeka ja Rooma elu ning mitmesuguseid mõtisklusi ja arutlusi ajaloost, religioonist, mütoloogiast, filosoofiast jpm. Raamatu algupärand on kreekakeelne, kuid keskajal oli levinud peamiselt selle ladina tõlge, mistõttu seda tuntakse tänapäevalgi valdavalt ladinakeelse pealkirja järgi.

Henricus Stephanuse (Henri Estienne'i) 1572. aasta väljaandest alates on "Moralia" traditsiooniliselt jagatud 12 raamatuks. Teos hõlmab tekste nagu ajalooline "Vedamisest või Aleksander Suure voorusest", religioonilooline "Isise ja Osirise kultusest", allikakriitiline "Herodotose pahatahtlikkusest", filosoofiline "Oraaklite allakäigust", "Jumaliku kättemaksu viivitustest", "Meelerahust", humoristlik dialoog "Odysseus ja Gryllus" jts. Mõnedes väljaannetes kaasnevad nendega ka Plutarchosele ekslikult omistatud teosed, mis pärinevad valdavalt siiski antiikajast ning on väärtuslikud ajalooallikad.

"Moralia" on avaldanud mõju paljudele filosoofidele ja esseistidele läbi Euroopa ajaloo, eriti renessansis ja valgustusajal. Silmapaistvaid mõjutusi on sealt saanud Euroopa uusaegse esseistika üks rajajaid Michel de Montaigne.
**Moraalne antirealism** on moraalifilosoofias moraalirealismile vastanduv vaade, mille järgi ei ole olemas moraalifakte.

Osa antirealiste eeldab nagu moraalirealistidki, et moraal eeldab moraalifakte. Nad väidavad, et moraalimõtlemine ja moraalipraktika põhinevad eksitusel, sest moraalifakte pole olemas. Seda seisukohta nimetatakse moraalseks veateooriaks. 

Teiste antirealistide järgi moraalimõtlemine ja moraalipraktika üldse ei eeldagi moraalifakte: moraaliotsustused ei väljenda uskumusi, mis võiksid moraalifaktide põhjal tõesed või väärad olla. Kuigi moraaliotsustuste tõesusest ja moraalifaktidest räägitakse, siis ei räägita tegelikult tõsiasjadest maailmas ega eeldata moraalifaktide tegelikku olemasolu, vaid lihtsalt väljendatakse oma seisukohti moraaliasjades, kasutades sõnastust, mida ei tule võtta sõna-sõnalt. Sellist vaadet nimetatakse moraalseks mittekognitivismiks.

Suhtumine moraalisse
--------------------

Moraalne antirealism on ühitatav vaatega, et moraal on hea asi. 

Paljud antirealistid kritiseerivad moraali, kasutades mõnd järgmistest argumentidest:

* moraal on müüt, mis teeb inimesed kuulekaks ja aitab neid kontrollida;
* moraal tuleneb inimeste kalduvusest esitada oma maitset objektiivsena ning sundida teisi oma soovidele vastu tulema
* moraal on aegunud maailmavaate jäänuk.

Välislingid
-----------

* Richard Joyce. Moral Anti-Realism, Stanfordi filosoofiaentsüklopeedia, 2007.
**Paldiski Lõunasadam** (sadama kood: EE PLS) on ASi Tallinna Sadam koosseisus olev sadam Paldiskis, Pakri poolsaare edelarannikul, Pakri lahe kirdeosas, Paldiski Põhjasadama kõrval. 

Paldiski Lõunasadam novembris 2015
Sadama põhitegevusteks on Eesti eksport-, import- ja transiitkaupade käitlemine. Paldiski lõunasadamas käideldakse peamiselt ro-ro-laste, vanametalli, puitu, turvast ja naftasaadusi. Oluliseks tegevusvaldkonnaks on naaberturgudele mõeldud uute autode transiit ja müügieelne teenindus.

Sadama geograafilised koordinaadid on 59° 20′ 0″ N, 24° 5′ 0″ E.

Sadama territoorium hõlmab 580 427 m2 maa-ala ja 1 372 000 m2 veeala.[*viide?*]

Sadamas on 8 kaid üldpikkusega 1417,5 m. Suurim sügavus kai ääres on 13 m. Suurim võimalik laev: pikkus 230 m, laius 35 m, süvis 12,6 m.[*viide?*]

Kavandamisel on uue kai rajamine, mida kasutada sõjavarustuse transpordil ning tuuleparkide teenindamisel. Laienduse maksumust hinnatakse kuni 56 miljoni euroni.

Paldiski lõunasadama tööstuspark
--------------------------------

 *Pikemalt artiklis Paldiski Lõunasadama Tööstuspark*
Paldiski lõunasadama tööstuspark kogupindalaga 21 ha asub Paldiski lõunasadamas.

Viited
------

1. ↑  "Tallinna Sadam ehitab Paldiskisse sõjatehnika transpordiks uue kai" ERR, 22. mai 2023

Välislingid
-----------

* Paldiski Lõunasadam
* Paldiski Lõunasadama 360° aeropanoraam / aerofoto. Suvi 2013
* 360° aeropanoraam / aerofoto
* ESTEVE AS - sadamaoperaator
**Miķelis Krumpāns** (7. november 1916 Krāslava lähedal – 13. juuli 1987 Tallinn) oli Eesti katoliku vaimulik.

Ta sündis 1916. aastal Krāslava lähedal läti-poola segaperekonnas (isa oli lätlane, ema poolakas). Ta õppis Izvaltas ja lõpetas 1938. aastal Krāslavas gümnaasiumi. Aastatel 1938–1940 õppis ta Läti Ülikooli teoloogiateaduskonnas (kuni selle sulgemiseni Nõukogude võimu poolt). Teise maailmasõja ajal elas ta preestrist venna Jāzepsi juures, aidates teda kiriklikes talitustes. Seejärel õppis ta vaimulikus seminaris Aglonas ja Riias. 23. detsembril 1944 pühitses peapiiskop Antonijs Springovičs ta preestriks.

1945. aasta jaanuarist maini töötas ta vikaarina Līvāni linnakeses. Seejärel teenis ta vikaarina maist 1945 kuni veebruarini 1946 Nautrēni kogudust (praeguse haldusjaotuse järgi Rēzekne piirkonnas). Seejärel oli ta veebruarist 1946 kuni maini 1952 Irši koguduse preester. 1952. aastal määras Antonijs Springovičs ta teenima Tallinna Peeter-Pauli kogudust, mida ta teenis surmani.

Miķelis Krumpāns suri 13. juulil 1987 Tallinnas ja maeti 17. juulil 1987 Liiva kalmistule.

Isiklikku
---------

Tema vend Jāzeps Krumpāns (1904–1954) oli preester Lätis ja Saksamaal (Baieri liidumaal), teine vend Ludvigs Krumpāns (1914–1983) oli preester Lätis.

Viited
------

1. ↑

Kirjandus
---------

* Preester Miķelis Krumpāns. Koostajad Mari Järvi ja Reet Marttila. Tallinn 2016
**Tallinna politseiorkester** on Tallinna linna haldusalasse kuuluv 33-liikmeline kutselistest muusikutest koosnev orkester. Orkestri peadirigent on Riivo Jõgi.

Ajalugu
-------

Orkestri eelkäija oli 1928. aastal loodud Tallinna Politseinike Kogu Puhkpilliorkester, mis tegutses Johannes Kostabi juhtimisel kuni 12 aastat. Orkestri tegevus lõpetati 1940. aastal.

1992. aastal asutati taasiseseisvunud Eestis *Politseiorkester* (dirigent Kaido Kodumäe, 1992–2010) ja *Eesti Piirivalve Orkester* (dirigent Arvi Miido, 1992–2010). Kui 2010. aastal loodi Politsei- ja Piirivalveamet, ühendati ka kaks orkestrit ja see hakkas kandma nime *Politsei- ja Piirivalveorkester*. Orkestri juhina jätkas kuni 2014. aastani major Arvi Miido. Aastatel 2014–2021 oli orkestri peadirigent Hando Põldmäe.

Alates 1. jaanuarist 2022 on orkester Tallinna linna haldusalas ja kannab nime **Tallinna politseiorkester**.

Peadirigendid
-------------

* 1928–1940 Johannes Kostabi
* 1992–2010 Kaido Kodumäe (Politseiorkester)
* 1992–2014 major Arvi Miido (Eesti Piirivalve Orkester ning Politsei- ja Piirivalveorkester)
* 2014–2021 Hando Põldmäe (Politsei- ja Piirivalveorkester)
* 2022–... Riivo Jõgi (Tallinna politseiorkester)

Tallinna politseiorkestri bigbänd
---------------------------------

Tallinna politseiorkestri bigbänd on orkestri džässilembeliste muusikute koosseis, mis on järjepidevalt tegutsenud alates 1992. aastast. Bigbändi dirigent on Siim Aimla.

Tallinna politseiorkestri bigbändi koosseisu kuulub mitmeid Eesti muusikaelus tuntud ja tunnustatud džässmuusikuid, nende seas Jaak Oserov, Danel Aljo, Ülo Mälgand, Peedu Kass, Roland Karu, Eno Kollom jpt.

Tallinna politseiorkestri instrumentaalansamblid
------------------------------------------------

Tallinna politseiorkestri juurde kuuluvad ka väiksemad instrumentaalansamblid, nagu vaskpillikvintett, puupillikvintett, saksofonikvartett, svingansambel ja dixieland ansambel.

Viited
------

1. 1 2 3 4 5 6 7  Tallinna politseiorkester. Tallinna linna veebisait.

Välislingid
-----------

* Tallinna politseiorkester Tallinna linna veebisaidil
* "Politseiorkester teenis mullu ligi 50 000 eurot tulu" ERR, 5. juuni 2023
Kemerovo oblasti lipp
Kemerovo oblasti lipp 2002-2003
Kemerovo oblasti lipp 2003-2020
**Kemerovo oblasti lipp** on Venemaa haldusüksuse Kemerovo oblasti lipp.

Ametlikult võeti lipp kasutusele 3. märtsil 2003.

Lipu kirjeldus
--------------

Kemerovo oblasti lipuks on ristkülikukujuline kangas,mille eeskujuks on võetud Vene NFSV lipp. Kangas on jagatud vertikaalselt kaheks väljaks. Lehvipoolne osa on punane ning vardapoolne osa sinine. Sinise välja laiuseks on 1/3 lipu pikkusest ning selle ülaosas on Kemerovo oblasti vapp, milleks on heraldiline kilp ümbritsetud kuldse tammepärjaga. Pärg on alt seotud punase lindiga ning sellel on aastaarv 1943, mil loodi Kemerovo oblast. Kilbi kohal on kuldne lille õielehtedest moodustatud kroon. Kilbil on sarikas millest ülespoole jäävad punased väljad ning sarika alune osa on must, kilbi alaosa on aga roheline. Mustal väljal on ristatud kuldsed kirka, vasar ning kolm viljapead.

Lipu laiuse ja pikkuse ametlik suhe on 2:3.

Ajavahemikul 29. mai 2002 kuni 3. märts 2003 oli kasutusel oblasti lipp, mis erines praegu kasutusel olevast lipust vapi värvide ning kanga mõõtmete poolest, mis olid 1:2.

Vaata ka
--------

* Kemerovo oblasti vapp

Välislingid
-----------

* Kemerovo oblasti sümboolika Kemerovo oblasti ametlikul kodulehel. (*vene keeles*)
* Riiklik sümboolika: Kemerovo oblast - Kemerovo (*vene keeles*)
Kiudkihtpilved
**Kiudkihtpilved** (ladina keeles  *Cirrostratus*, lühend **Cs**) on kõrgete pilvede klassi kuuluv pilvede põhiliik. Kiudkihtpilved tekivad tavaliselt kõrgusevahemikus 6–8 km, troopikas ja suvel kõrgusel 8–10 km. Sageli on nende teke seotud sooja frondi või tsükloni lähenemisega. Tavaliselt enne neid tekivad kassiküüsi meenutavad kiudpilved (*Cirrus uncinus*), mis hiljem tihenevad ja ühinevad.

Kiudkihtpilved moodustavad pisut kiulise või täiesti ühtlase valkja või piimja või nõrgalt sinaka katte paksusega sajast meetrist mitme kilomeetrini, mõnikord võivad nad olla mitmekihilised (*duplicatus*). Algul ilmuvad kiudkihtpilved horisondi lähedal, hiljem kerkivad kõrgemale, ja lõpuks katavad kogu taeva.

Halo
Kiudkihtpilved koosnevad jääkristallidest. Eestis nad sademeid ei anna, aga väga madala õhutemperatuuri ja sellega seoses väikese aurumisega piirkondades (nt Ida-Siberis) võib kiudkihtpilvedest langeda väga nõrka lund või jääkristalle. Päike ja Kuu paistavad selgelt neist läbi, seetõttu võivad sageli esineda halonähtused: valkjad või nõrgalt vikerkaarevärvilised rõngad ümber Päikese või Kuu, valepäikesed (eba-päikesed), poolringid, kaared, valgussambad. Udutaoliste kiudkihtpilvede puhul on see ainus märk nende olemasolust.

Kiudrünkpilvede alaliigid ja vormid
-----------------------------------

* Niitjad kiudkihtpilved (*Cirrostratus fibratus*)
* Udutaolised kiudkihtpilved (*Cirrostratus nebulosus*)

Viited
------

1. 1 2 3  M.Jürissaar. Kiudkihtpilved ja halo, Eesti Loodus, 1999, nr 8
2. 1 2 3  J.Kamenik. I klass: ülemised pilved. Cirrostratus – kiudkihtpilved, Ilm.ee, 12.09.2009

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Kiudkihtpilved** |

| * v
* r
Pilvede liigid |
| --- |
| Keskatmosfääripilved | 
Polaarsed stratosfääripilved **·**  Helkivad ööpilved |
| Ülemised pilved | 
Kiudpilved **·**  Kiudrünkpilved **·**  Kiudkihtpilved |
| Keskmised pilved | 
Kõrgrünkpilved **·**  Kõrgkihtpilved **·**  Kihtsajupilved |
| Alumised pilved | 
Kihtpilved **·**  Kihtrünkpilved |
| Konvektsioonipilved | 
Rünkpilved **·**  Rünksajupilved **·**  Kihtrünkpilved |
Kemi peatänav Valtakatu
Palgiveovagunid Kemi raudteejaamas
**Kemi** on linn Soomes Lapi maakonnas Põhjalahe kaldal Kemijoki suudmes.

Linna pindala on 102,59 km², sh sisevete pindala 7,32 km². Koos merealadega (644,85 km²) on pindala 747,44 km² (1. jaanuari 2008 seisuga Soome valdade seas 158. koht).

Kemi asutati Vene keisri Aleksander II korraldusega 5. märtsist 1869 looduslikku sadamakohta. Kemist sai tähtis puidutööstuse keskus. 1902. aastal sai linn raudteeühenduse ja 1939. aastal lennuvälja.

Talvesõda ja Jätkusõda läksid Kemist mööda, aga Lapi sõjas õhkisid sakslased kõik Kemijoe sillad ja üritasid õhku lasta ka 51 meetri kõrgust linnahalli, mille ülemised korrused töötasid veetornina. Maja jäi püsti, sest vesi oli tornist välja lastud. Sakslased seda ei teadnud ja arvasid, et ülemiste korruste raskuse tõttu ei ole palju lõhkeainet tarvis. Majale paigaldati mälestustahvel.

18. augustil 1949 toimus Kemis mitme tuhande osavõtjaga tööliste meeleavaldus, mida politsei tulistas. Kaks inimest sai surma.

Tänapäeval on linna suurimad tööstusharud paberi- ja puidutööstus. Kemi lähedal on Euroopa ainus kroomikaevandus.

Kemis on polütehniline instituut.

Kemis on Euroopa suurim vääriskivigalerii.

Väidetavalt on Kemis maailma suurim lumeloss. Igal talvel alates 1996. aastast ehitatakse see uuesti erineva arhitektuuriga.

Kemis on läbi kogu ajaloo olnud tugeval positsioonil vasakpoolsed poliitilised jõud. Praegu on Kemi ainus Soome linn, mille volikogus on esindatud kõik neli registreeritud vasakerakonda. Kõige rohkem kohti on Vasakliidul (14) ja Soome Sotsiaaldemokraatlikul Parteil (12).

Kemis ilmub ajaleht Lapin kansa.

Transport
---------

Linnast läheb läbi Soome põhimaantee (*valtatie*) 4 ja Euroopa maanteed E8 ja E75.

Linnast 4,5 km põhjas asub Kemi-Tornio lennujaam.

Linnaosad
---------

Ajos, Hepola, Karihaara, Karjalahti, Kivikko, Koivuharju, Nauska, Paattio, Peurasaari, Ritikka, Rytikari, Sauvosaari, Syväkangas, Takajärvi, Tervaharju

Sõpruslinnad
------------

* Rootsi Luleå vald, Rootsi
* Norra Tromsø, Norra
* Saksamaa Wismar, Saksamaa
* Suurbritannia Newtownards, Põhja-Iirimaa
* Taani Ringkøbing, Taani
* Slovakkia Liptovský Mikuláš, Slovakkia
* Venemaa Volgograd, Venemaa
* Mosambiik Nacala, Mosambiik
* Ungari Székesfehérvár, Ungari

Viited
------

1. ↑  Kaupunkien ja kuntien lukumäärät ja väestötiedot, vaadatud 15.02.2019.

Välislingid
-----------

* Kemi koduleht

| * v
* r
Lapimaa omavalitsused |
| --- |
| Lapi maakonna vapp | 
Enontekiö vald **·**  Inari vald **·**  Kemi linn **·**  Kemijärvi linn **·**  Keminmaa vald **·**  Kittilä vald **·**  Kolari vald **·**  Muonio vald **·**  Pelkosenniemi vald **·**  Pello vald **·**  Posio vald **·**  Ranua vald **·**  Rovaniemi linn **·**  Salla vald **·**  Savukoski vald **·**  Simo vald **·**  Sodankylä vald **·**  Tervola vald **·**  Tornio linn **·**  Utsjoki vald **·**  Ylitornio vald |  |
| 
***Endised omavalitsused*** |
| 
*Alatornio vald **·**  Karunki vald **·**  Kemijärvi vald **·**  Petsamo vald **·**  Rovaniemi vald* |
**Melle** on linn Osnabrücki kreisis, Alam-Saksimaal, Saksamaal. Valla pindala on 254,00 km². 31. detsembril 2017 elas seal 46 451 inimest. Linn vastab endisele Melle kreisile enne 1972. aasta haldusreformi. Sealt alates on Melle pindalalt suuruselt kolmas linn Alam-Saksimaal.

Melle asub Wieheni mägede (põhjas) ja Teutoburgi metsa (lõunas) vahelises orus. Osnabrücki ja Bielefeldi linnad on umbes 30 km eemal. Münster/Osnabrücki rahvusvaheline lennujaam paikneb umbes 60 km edelas.

Ajalugu
-------

Mellet on esmamainitud 1169. aastal. 1443. aastal andis Osnabrücki piiskop Heinrich II von Moers Mellele privileegi *Wigbold*. Osnabrück hoolitses Melle huvide eest Vestfaali Hansa Liidus. Melle kuulus Hannoveri kuningriiki 1866. aastani, mil see sai Preisi kuningriigi osaks. 1885. aastal moodustasid Amt Grönenberg ja Melle vald Preisimaa Melle kreisi. Melle kreisist sai hiljem Melle vald. 1972. aastal ühendati endine kreis oma 56 vallaga Melle linnaks, mis sealt alates on Osnabrücki kreisi osa.

Linnaosad
---------

Melle haldusjaotus
Linn koosneb kaheksast osast: Melle-Mitte, Buer, Bruchmühlen, Gesmold, Neuenkirchen, Oldendorf, Riemsloh ja Wellingholzhausen.

* Luterlik St. Petri kirikLuterlik St. Petri kirik
* Katoliiklik St. Matthäusi kirikKatoliiklik St. Matthäusi kirik
* RaekodaRaekoda

Majandus
--------

NEW MELLE, kohtumispaik
Melle oluline majanduslik tegur on puidutöötlemistööstus. Muud olulised harud on metallide, toiduainete ja plastide töötlemine. Tetra GmbH asutati Melles. Viimastel aastatel on Melle üha enam muutunud logistikakohaks A 30 kiirtee ääres.

Kultuur ja vaatamisväärsused
----------------------------

elle ümbruses on kaks observatooriumit, mis pakuvad avalikkusele giidiga ekskursioone. EXPO 2000 observatoorium Melle-Oberholstenis juhib suurimat Newtoni teleskoopi, mida kasutatakse avalikuks vaatlemiseks.

Viited
------

1. ↑  Alle politisch selbständigen Gemeinden mit ausgewählten Merkmalen am 31.12.2018 (4. Quartal), vaadatud 10.03.2019.
2. ↑  Register of German municipalities (4th quarter 2022), vaadatud 12.02.2023.

Välislingid
-----------

* Valla veebileht


Osnabrücki kreisi vallad

* Alfhausen
* Ankum
* Bad Essen
* Bad Iburg
* Bad Laer
* Bad Rothenfelde
* Badbergen
* Belm
* Berge
* Bersenbrück
* Bippen
* Bissendorf
* Bohmte
* Bramsche
* Dissen
* Eggermühlen
* Fürstenau
* Gehrde
* Georgsmarienhütte
* Glandorf
* Hagen
* Hasbergen
* Hilter
* Kettenkamp
* Melle
* Menslage
* Merzen
* Neuenkirchen
* Nortrup
* Ostercappeln
* Quakenbrück
* Rieste
* Voltlage
* Wallenhorst
Piimakokteil vahukoorega
**Vahukoor** saadakse piimakoore standardiseerimisel ≥35% rasvasisalduseni ning saadud koore edasisel pastöörimisel või kõrgkuumutamisel. Eestis on müügil 35- ja 38-protsendise rasvasisaldusega vahukoor. Vahukooreks nimetatakse ka vahuks töödeldud rõõska koort. 

Üle 30% rasvasisaldusega koort on võimalik vahustada, sest selles olevad rasvamolekulid hoiavad kinni õhumulle. Piimataoliseks massiks seda vahustada ei saa. Kui koort vahustada liiga kaua, muutub vaht võiks ja petiks. Rasvasemast koorest (38%) saab püsivama vahu, kuid see pole nii õhuline. Väiksema rasvaprotsendiga (35%) vahukoorest saab küll õhulisema vahu, kuid selle omadused säilivad vähem aega. Alla 30% rasvasusega koort saab vahustada vaid koos lisaainetega. 

Vahustamiseks võidakse kasutada visplit, purki, šeikerit, mikserit, köögikombaini.

Vahukoor muudetakse tihti suhkruga magusaks, võidakse lisada ka muid maitseaineid, nt vanilli.

Vahukoort kasutatakse magustoitudes ja jookide, näiteks kohvi, kakao või piimakokteili lisandina.

Vahukoort müüakse ka poes valmiskujul, näiteks dosaatoriga purgis rõhu all.

Vaata ka
--------

* Kohvikoor
* Vahukooretort
* Vastlakukkel

Viited
------

1. ↑ . Eesti Piimaliit
Asend Sjuøyane saarestikus
Sjuøyane asend Kirdemaa suhtes
**Rossøya** on saar Svalbardi kirdeosas Vesle Tavleøyast veidi loodes, Sjuøyane saarestiku põhjapoolseim saar. See asub põhjapoolusest 1024,3 km kaugusel, umbes 350 km Longyearbyenist kirdes ja umbes 50 km Kirdemaast põhjas. Geograafilised koordinaadid on 80°49′42...44″ N, 20°20′15...32″ E (80°49,7' N, 20°21,0' E). 

Saar on umbes 400 m pikkune ja 300 m laiune. 

Asustus puudub. 

Saarel on Svalbardi ja Norra Kuningriigi põhjapoolseim punkt (80°49'44,41" N, 20°20'32,29" E). Mõnikord nimetatakse seda ka Euroopa põhjapoolsemaks punktiks, kuid siis ei arvestata Euroopa hulka Venemaale kuuluvat Franz Josefi maad, mille osaks oleva Rudolfi saare Fligely neem on põhjalaiusel 81°48′24″. 

Rossøya asub alates 1. jaanuarist 1973 Kirde-Svalbardi loodusreservaadi territooriumil.

Jääkatte tõttu on laevaga saare juurde jõuda raske, kuigi Golfi hoovus mõjutab seda piirkonda rohkem kui Svalbardi edelapoolsemaid osi. 

Tänu lindude ekskrementidele kasvav taim *Cochleraria groenlandica* teeb saare pisut rohekaks. 

Kõige tavalisem lind on väikealk, tavalised on ka lunn ja põhjatirk. Linnud saabuvad aprillis-mais ja jäävad suveks. 

Ainuke imetaja on jääkaru, keda leidub rohkem talvel, kui saarele saab tulla mööda jääd. 

Saar on saanud nime polaaruurija Sir James Clark Rossi järgi ('Rossi saar'). Ross osales Briti polaarekspeditsioonis 1827 laevaga HMS Hecla William Edward Parry juhtimisel. Pärast Rossøyast möödumist jäädi jäässe kinni, ent siiski jõuti varasematest uurimisretkedest kaugemale põhja.

Võimalik, et seda saart ja teisi Sjuøyane saari nägi juba 1618 üks Enkhuizeni vaalakütt. Kaardile kanti saar 1663 pärast hollandlase Hendrick Donckeri ekspeditsiooni. Oma kaartidele kandsid selle ka Pieter Goos, Cornelis Giles ja Outger Rep.

Vaata ka
--------

* Norra äärmuspunktid
* Svalbardi äärmuspunktid

Viited
------

1. ↑  Kohanimed Norra Polaarinstituudi saidil
2. ↑  "Statens kartverk". Originaali arhiivikoopia seisuga 13. mai 2008. Vaadatud 18. aprillil 2009.

Kirjandus
---------

* Conway, W. M (1906). *No Man's Land: A History of Spitsbergen from Its Discovery in 1596 to the Beginning of the Scientific Exploration of the Country*, Cambridge: At the University Press.

Välislingid
-----------

* Google'i kaart
* Foto

Kasutatud on norra-, itaalia-, rootsi-, inglis- ja uusnorrakeelse Vikipeedia artiklit seisuga 17.4.2009 ja "Store Norske Leksikoni" artiklit "Rossøya".
**Rotalia Fond** on korporatsioon Rotaliaga seotud fond, õiguslikult sihtasutus. Fondi eesmärk on muu hulgas toetada korporatsiooni Rotalia tegevusi, samuti toetada stipendiumite abil üliõpilasi.

Fondi asutas 2007 Rotalia Vilistlaskogu. Fondi ajalugu ulatub aga aastasse 2002, kui Rotalia Vilistlaskogu juurde asutati *Rotalia arengufond*. Iseseisev sihtasutus otsustati luua, kui sihtkapitali maht oli ületanud 2 miljonit krooni.

Sihtasutuse eesmärgid:

* Korporatsioon Rotalia kodukorras sätestatud eesmärkide teostamise majanduslik toetamine.
* Stipendiumifondide loomine ning stipendiumide maksmine üliõpilastele.
* Ühiskondlike organisatsioonide loova ja ühiskondliku tegevuse toetamine kultuuri, hariduse, teaduse ja avaliku elu valdkondades.

Sihtasutust juhib kümneliikmeline nõukogu, kus on esindajad kõigist Rotalia koondistest. Sihtasutuse igapäevast tööd korraldab kolmeliikmeline juhatus.

Peamised fondi toetajad on Kaarel (Karl) Martin, Taimo Leete, Rein Grabbi, Karl Laantee, Gunnar Hiis ja Ernst Hiis ja paljud teised.. 

2018. aastal sõlmitud koostöölepingu põhjal koordineerib Rotalia Fond igal aastal välja antavaid Rotalia Foundationi stipendiumeid.

Viited
------

1. 1 2 3   (vaadatud 08.11.2018)
2. ↑  "Toetajate nimekiri ning elulood Rotalia Fondi veebilehel". Originaali arhiivikoopia seisuga 8. august 2020.
3. ↑  "Rotalia Foundationist".

Välislingid
-----------

* Fondist korporatsioon Rotalia kodulehel
**Anne-Mai Parring** (aastani 1965 **Anne-Mai Sepandi**; sündinud 21. juulil 1940 Tapal) on eesti matemaatik.

Elulugu
-------

Anne-Mai Parring on kooliõpetajate tütar ja Aivo Parringu lesk.

Ta lõpetas 1958 Tapa Keskkooli, 1964 Tartu Riikliku Ülikooli (TRÜ) matemaatikaosakonna, 1978 aspirantuuri, füüsika-matemaatikakandidaat (1981, Vilniuse Ülikool), väitekiri "Предельные распределения параметров статистической регрессии". Täiendas end Amsterdami (1990) ja Helsingi Ülikoolis (1994, 1996). 

Oli 1965–1966 Eesti TA Küberneetika Instituudi insener, 1966–1970 TRÜ Arvutuskeskuse nooremteadur, 1970–1975 ja 1979–1984 TRÜ matemaatikateaduskonna matemaatilise statistika ja programmeerimise kateedri vanemõpetaja, 1984–1992 dotsent, 1992–2005 Tartu Ülikooli matemaatilise statistika instituudi dotsent. Lugenud tõenäosusteooriat, statistilise andmetöötluse algõpetust, matemaatilist statistikat ja mitmemõõtmelist analüüsi, programmeerimist; koostanud õpikuid.

Teadustöö
---------

Uurimisvaldkonnad: tõenäosusteooria, mitmemõõtmeline matemaatiline statistika: statistikute asümptootilised jaotused, maatrikstuletis. Eesti Matemaatika Seltsi ning Eesti Statistika Seltsi liige. Ta on avaldanud umbes 50 teadustrükist, sealhulgas õppevahendeid.

Tunnustus
---------

* 2005 Tartu Ülikooli medal

Teoseid
-------

* Tõenäosusteooria ja matemaatiline statistika (kaasautorid E.-M. Tiit, T. Möls). Tartu, 1977
* Вычисление асимтотических характеристик функции выборки. // Уч. зап. ТГУ 492 (1979)
* Sissejuhatus matemaatilisse statistikasse. Tartu, 1989
* Esmatutvus SAS-süsteemiga (kaasautorid S. Koskel, J. Vilismäe). Tartu, 1993
* About the Concept of Matrix Derivative. // Linear Algebra and its Applications (1992) 176
* The asymptotic variance of regression coefficients. // ACUT (1992) 942
* Statistilise andmetöötluse algõpetus (kaasautorid M. Vähi, T. Käärik). Tartu, 1997
* Approximation of the non-null distribution of generalized T2. trükk -statistics (kaasautorid K.-T. Fang, T. Kollo). // Linear Algebra and its Applications (2000) 321
* Modelling food consumption in Estonia (kaasautor M. Vähi). // Papers on Anthropology. Tartu, 2001

Viited
------

1. 1 2 3 4  Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide
2. ↑  "Tartu Ülikooli medali kavalerid". *Tartu Ülikool*. Vaadatud 5.12.2022.

Kirjandus
---------

* Tartu Riikliku Ülikooli õppe-teaduskoosseisu biobibliograafia nimestik 1944–1980. Trt, 1987, 384
* Tartu Ülikooli õppe-teaduskoosseisu biobibliograafia nimestik 1981–1995 (käsikiri), 126
* Eesti Entsüklopeedia 14, 360

Välislingid
-----------

* *Eesti teaduse biograafiline leksikon.* 3. köide: *N–Sap* TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013, lk. 454-455

 *Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.*
Roswelli Ufomuuseum
**Roswelli juhtumiks** nimetatakse Ameerika Ühendriikide õhuväe seireõhupalli allakukkumist New Mexico osariigi Roswelli linna lähedal. Juhtum on pälvinud laialdast huvi, kuna õhupalli on peetud maaväliseks kosmoselaevaks.

8. juulil 1947 avaldas Roswelli baasi teabeohvitser Walter Haut pressiteate, milles väitis, et baasi isikkoosseisu valduses on Roswelli-lähedase rantšo territooriumil alla kukkunud "lendava taldriku" (*flying disc*) jäänused. USA õhuvägi lükkas pressiteate väite samal päeval ümber. 

Õhupall oli seotud USA armee salajase projektiga "Project Mogul", mille eesmärk oli õhupallidele pandud mikrofonide abil seirata Nõukogude Liidu tuumakatsetuste tekitatud õhulaineid. Projekti salajase loomu tõttu väitis USA õhuvägi, et tegu oli ilmajaama õhupalliga ega avaldanud seadme tegelikku eesmärki.

Roswelli juhtumi teemal on tehtud dokumentaalfilme ja seriaale, kirjutatud raamatuid ja loodud lugematu hulk veebilehti.

Viited
------

1. ↑  Olmsted, Kathryn S. (2009). Chapter 6: Trust No One: Conspiracies and Conspiracy Theories from the 1970s to the 1990s. Real Enemies: Conspiracy Theories and American Democracy, World War I to 9/11 (Oxford University Press). pp. 173–204. ISBN 978-0-19-975395-6.

Vaata ka
--------

* "Tulnuka lahkamine"
Miķelis Rēdlihs (2012)
**Miķelis Rēdlihs** (sündinud 1. juulil 1984 Riias) on Läti jäähokimängija, kes mängib KHL-i klubis Riia Dinamo ründajana paremäärel.

Rēdlihs alustas karjääri 1999. aastal Läti kõrgliiga klubis Prizma '83 Rīga. Hooajal 2002–03 suundus ta Põhja-Ameerikasse, mängides kahes noorte hokiliiga klubis. Hooajal 2003–04 naasis ta Lätti, liitudes HK Rīga 2000-ga. Hooajal 2005–06 mängis ta Rootsi esiliiga klubis IF Björklöven, 2006–07 Valgevene kõrgliiga klubis Minski Junost, kellega võitis samal hooajal IIHF Continental Cupi.

2008. aastal liitus ta Riia Dünamoga, mis hakkas mängima vastloodud KHL-is. Hooaegadel 2012–13 ja 2013–14 on ta mänginud teises KHL-i klubis, Jaroslavli Lokomotivis. Hooajal 2011-2012 valiti ta KHL-i tähtede mängule.

Rēdlihs on Läti jäähokikoondist esindanud 11 maailmameistrivõistlustel ning 2006. 2010. ja 2014. aasta taliolümpiamängudel.

Ka tema vennad Jēkabs ja Krišjānis on jäähokimängijad.

Viited
------

1. ↑  Mikelis Redlihs. eliteprospects.com. Vaadatud 1.11.2018

Välislingid
-----------

* Miķelis Rēdlihs – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
* Miķelis Rēdlihs hockeydb.com lehel
Noah Sonko Sundberg (2022)
**Noah Sonko Sundberg** (sündinud 6. juulil 1996 Stockholmis) on Rootsis sündinud Gambia jalgpallur, kes mängib kaitsjana Bulgaaria kõrgliiga klubis Sofia Levski ja Gambia jalgpallikoondises.

2010. aastal liitus ta Rootsi klubiga AIK, debüteerides Rootsi kõrgliigas 2014. aastal. Aastatel 2016–2017 mängis ta laenul Rootsi kõrgliiga klubis GIF Sundsvall. Aastatel 2018–2021 mängis ta Rootsi kõrgliigas Östersundsi ridades.

2021. aasta novembris sõlmis ta kahe ja poole aasta pikkuse lepingu Sofia Levskiga. Leping jõustus 2022. aasta jaanuaris.

Aastatel 2011–2016 mängis Sundberg Rootsi noortekoondistes. 2013. aastal saavutas ta Rootsi kuni 17-aastaste koondisega noorte maailmameistrivõistlustel kolmanda koha. 2016. aasta suveolümpiamängude jalgpalliturniiril kuulus ta Rootsi olümpiameeskonda. Alates 2020. aastast on ta mänginud Gambia jalgpallikoondises. Ta kuulus Gambia koondisse 2022. aasta Aafrika rahvaste karikavõistlustel.

Viited
------

1. ↑  "ПФК Левски подписа с Ноа Сонко Сундберг". levski.bg. 4.11.2021. Vaadatud 18.1.2022
Näidis MDF plaatidest
**MDF-plaat** ehk **keskmise tihedusega puitkiudplaat** (inglise keeles *medium-density fibreboard*) on suure surve ja kõrge temperatuuri all toodetud puitmaterjal. 

Materjali sidumiseks kasutatakse orgaanilisi sideaineid. MDF-plaat on tiheda ja ühtlase struktuuriga, tänu millele on seda võimalik mehaaniliselt töödelda. MDF-plaatide valmistamiseks kasutatakse üldjuhul madalama kvaliteediga puitu ja puidu jääke, kuid samas vastab see täielikult kõikidele nõuetele, mis esitatakse tänapäevasele konstruktsioonimaterjalile. Materjal on ökoloogiliselt ohutu ja lihtsasti töödeldav..

Füüsikalised omadused
---------------------

Tavaliselt on MDF-plaadi koostisosadeks 82% puutolmu või purustatud puidukiud, 9% uurea-formaldehüüdvaikku (liim), 8% vett ja 1% parafiini. Materjali tihedus ulatub 500 kilogrammist kuupmeetri kohta kuni 1000 kilogrammini kuupmeetri kohta. Sellest tulenevalt jaotatakse erineva tihedusega materjalid kolme kategooriasse: väikese, keskmise ja suure tihedusega plaadid. Olenevalt ehitusmaterjali tugevuse vajadusest on võimalik valida sobiva tihedusega MDF-plaat.

Eelised
-------

MDF-plaat on tihe, jäik, ei sisalda oksakohti ja on kergesti töödeldav. Kuna see on toodetud peentest puiduosakestest, jääb pind sile ega vaja eraldi lihvimist. Plaati on lihtne lõigata ja puurida ilma seda kahjustamata.

Tootmine
--------

MDF-plaatide valmistamisel lahutatakse (peenestatakse) puit kiududeks termomehaaniliselt, mis tähendab puidu peeneksjahvatamist kahe ketta vahel, rakendades samal ajal surve all aurutamist. Seega on kiudude suund juhuslik, millest tulenevalt on plaadi struktuur väga homogeenne ehk ühtlane. Toorainena kasutatakse nii okas- kui ka lehtpuitu.

Rakendused
----------

MDF-plaati kasutatakse halva niiskuspidavuse tõttu peamiselt siseruumides. MDF-plaati on saadaval nii lihvitud kui ka dekoreeritud ja sisustamiseks valmis kujul. See on pinna tugevuse ja kõvaduse tõttu sobiv materjal mööbli valmistamiseks.

Viited
------

1. ↑  "MDF plaadid". Originaali arhiivikoopia seisuga 16. veebruar 2017.
2. ↑  "Medium Density Fibreboard".
1919. aasta Austria postkaart, millel on kujutatud juuti, kes lööb Saksa armee sõdurile nuga selga. Keskriikide kapituleerumises süüdistati ebapatriootlikke kodanikke, sotsialiste, bolševikke, Weimari vabariiki ja juute
**Noa selga löömise müüt** (saksa keeles *Dolchstoßlegende*) oli antisemiitlik vandenõuteooria, mida Saksamaal pärast Esimest maailmasõda laialdaselt usuti ja levitati. Teooria järgi ei kaotanud Saksa armee sõda lahinguväljal, vaid armee reetsid teatud kodanikud kodurindel: eriti juudid, revolutsioonilised sotsialistid, kes õhutasid streike ja töörahutusi, ning teised vabariiklastest poliitikud, kes kukutasid aastatel 1918–1919 Novembrirevolutsiooniga Hohenzollernid. Müüdi pooldajad mõistsid 1918. aasta 11. novembri vaherahu allkirjastanud Saksa valitsusjuhid hukka ning nimetasid neid "novembrikurjategijateks" (*November­verbrecher*).

Kui Adolf Hitleri natsipartei 1933. aastal võimule tõusis, muutus vandenõuteooria 1920. aastate ametliku ajalootõlgenduse lahutamatuks osaks. Weimari vabariigi loojatena kujutati "novembrikurjategijaid", kes olid võimule saamiseks "rahvale noa selga löönud". Natsipropaganda kujutas Weimari Saksamaad kui "korruptsiooni, degeneratsiooni, rahvusliku alanduse, ausa "rahvusliku opositsiooni" halastamatu tagakiusamise mäda ning juutide, marksistide ja kultuurbolševike 14-aastast valitsusaega". Hitleri juhitud natsionaalsotsialistlik liikumine pühkis propaganda järgi "novembrikurjategijad" minema ja tõi "rahvusliku revolutsiooni" võidu.

Nii Saksa kui ka välismaa ajaloolased on müüdi ümber lükanud. Saksa keiserlikul armeel olid reservid otsas ning see oli Ameerika Ühendriikide sõttaastumise tõttu rivist välja löödud. Saksamaa oli sõja juba 1918. aasta lõpuks sisuliselt kaotanud.

Vaata ka
--------

* Ohvritees

Viited
------

1. ↑  Kolb, Eberhard (2005). *The Weimar Republic*. New York: Routledge. Lk 140. ISBN 0415344425.
2. ↑  Watson, Alexander (2008). *Enduring the Great War: Combat, Morale and Collapse in the German and British Armies, 1914–1918*. Cambridge: Cambridge Military Histories. Ch. 6. ISBN 9780521881012.

Kirjandus
---------

* Evans, Richard J. (2003). *The Coming of the Third Reich*. New York: Penguin. ISBN 0-14-303469-3.
* Helmreich, William (1985). *The Third Reich and the Palestine Question*. University of Texas Press. ISBN 978-1-351-47272-2.
* Hett, Benjamin Carter (2018). *The Death of Democracy*. New York: St. Martin's. ISBN 978-1-250-21086-9.
* Nicosia, Francis R. (2008). *Zionism and Anti-Semitism in Nazi Germany*. Cambridge: Cambridge Universityĕ Press. ISBN 978-0-521-88392-4.
* Tipton, Frank B. (2003). *A History of Modern Germany Since 1815*. London: University of California Press. ISBN 978-0-520-24049-0.

Välislingid
-----------

* Antisemitism Florida holokaustimuuseumi kodulehel (inglise keeles)
* Boris Barthi raamatu "Dolchstosslegenden und politische Desintegration: Das Trauma der deutschen Niederlage im Ersten Weltkrieg, 1914–1933" arvustus inglise keeles
**Karastusõli** (inglise *quenching oil*) on kõrge süttimistemperatuuriga õli, mida kasutatakse karastamisel jahutusvedelikuna.

Mootoriõli
Õlid ja määrded

Aparaadiõli | Avioõli | Baasõli | Destillaatõli | Diestrid |
Diisliõli | Elektroreoloogiline vedelik | EM-määre | Emulsioon | Fluoritud õli | Grafiitmääre | Hüdroõli | Hüpoidõli | Immutusõli | Isolatsiooniõli | Jääkõli | Kaabliõli | Karastusõli | Kastoorõli | Kellaõli | Kolloidne grafiit | Kompaundõli | Kompressoriõli | Kondensaatoriõli | Kondiõli | Konserveerimismääre | Konstaliin | Külmutiõli | Kütteõli | Ligroiin | Lihvõli | Linaõli | Loputusõli | Magnetvedelik | Manusteta õli | Masinaõli | Metallitöötlusõli | Mineraalõli | Mittelenduv õli | Molübdeensulfiid | Mootoriõli | Määrdeõli |Naatriummääre | Oliiviõli | Parafiin | Petrolaatum | Petrooleum | Polüglükoolõli | Põlevkiviõli | Rafineeritud õli | Rapsiõli | Rasketööõli | Rasv | Rasvõli | SHC-õli | Silikoonõli | Silindriõli | Solaarõli | Solidool | Spindliõli |Sööbekindelõli | Sünteetiline määre | Sünteetiline õli | Taimeõli | Talveõli | Tavott | Teljeõli | Tihendusmääre | Trafoõli | Transmissiooniõli | Trossimääre | Tseresiin | Turbiiniõli | Tööstusõli | Vaakumõli | Valgeõli | Tehniline vaseliin | Vaseliinõli | Värtnaõli | Õmblusmasinaõli | Üldmasinaõli |
**Karatšai järv** on väike järv Venemaal Uuralites. 

Alates 1951. aastast kasutati järve Nõukogude Liidus tuumajäätmete prügilana. 1960-ndatel hakkas järv kuivama, järve põhja jäid üliradioaktiivsed setted. 1968. aastal kandis tugev tuul järvepõhjast tolmu laiali 1800 km² alale, kus elas umbes 500 000 inimest. Laiali kandunud saasta radioaktiivsus oli 185 petabekrelli, mis on võrreldav Hiroshimale heidetud tuumapommi poolt põhjustatud radioaktiivse saastega.

1978–1986 kaeti järv betoonplokkidega.

Tänapäeval on järve kaldal radioaktiivsuse tase 600 röntgenit tunnis, mis on inimesele surmav.

Enne jäätmete järve ladustamise algust oli järve pindala 0,26 km2. 1962. aastaks oli järve pindala veetaseme tõusu tõttu juba 0,5 km2.

Välislingid
-----------

* Ohtlikem paik maailmas: järv Venemaal, mis on nii reostunud, et juba tunnike selle kaldal tapab
* Карачай исчезнет через пять лет
* Озеро Карачай — хранилище радиоактивных отходов под открытым небом
**Korporatsioon Neobaltia** oli Tartus 1879. aastal asutatud baltisaksa üliõpilaskorporatsioon.

Ajalugu
-------

Korporatsioon Neobaltia asutati 28. mail 1879. aastal ja võeti Chargiertenconventi liikmeks. Korporatsiooni asutamise eeldusteks olid nekrutivõtmise asendamine väeteenistusega ja vanade korporatsioonide elitariseerumine. Erinevalt vanematest baltisaksa korporatsioonidest ühendas Neobaltia kõikide Balti kubermangude baltisakslastest üliõpilasi ja pidas end seetõttu ka korporatsiooni Baltica järeltulijaks, kuid seda kindlasti mitte seisuslikus mõttes. Neobaltiasse astusid ka paljud saksastunud eestlased, lätlased ja venelased; see hoidis ära ka teiste rahvustunnustel põhinevate korporatsioonide tekkimise. Pärast Esimest maailmasõda sai Neobaltiast tavaline baltisaksa korporatsioon.

Neobaltia maja
--------------

 *Pikemalt artiklis  Neobaltia hoone*
Neobaltia konvendihoone
1902. aastal valmis Tähtvere mõisast eraldatud maal korporatsioon Neobaltia maja. Hoone projekteeris arhitekt Rudolf von Engelhardt. Seda maja on peetud üheks ilusamaks heimatkunsti näiteks Tartus.

Nõukogude võimu aastail paiknes hoones ALMAVÜ, praegu paikneb seal Tartu Saksa Kultuuri Instituut.

Arhiivimaterjalid
-----------------

* Eesti Ajalooarhiiv (EAA) f. 1845 (1876-1939)

| * v
* r
Endised Eesti üliõpilasorganisatsioonid |
| --- |
| *Chargiertenconvent* | 
Curonia • Estonia • Livonia • Fraternitas Rigensis • Ruthenia • Baltica • Arminia • Fraternitas Academica Dorpatensis • Lettonia • Baltonia • Neobaltia • Fraternitas Academica • Tarbatonia • Teutonia |
| Muud korporatsioonid | 
Polonia • Fraternitas Dorpatensis • Hasmonea |
Noarootsi Vabadussõja mälestussammas (pildistatud 2007)

**Noarootsi Vabadussõja mälestussammas** asub Lääne-Nigula vallas Hosby külas.

Sammas avati 10. juunil 1935 valitsuse, riigivanema ning kaitsevägede ülemjuhataja esindaja kolonel Aleksander Jaaksoni poolt. Ajalehe Lääne Elu artikli põhjal jälgis teisel nelipühadel toimunud sündmust 1000 inimest ning avamisel peeti eesti- ja rootsikeelsed jumalateenistused (vastavalt Vormsi koguduse õpetaja Hjalmar Pöhli ning Noarootsi koguduse õpetaja Sven Danelli poolt). Avamisel peeti veel kõnesid, lasti Noarootsi kaitseliidu püssidest aupauke, esitati koorilaule ja koraale ning asetati sambale pärgasid.

Mälestussamba rajamise idee kerkis esile ühel 1929. aastal toimunud Noarootsi koguduse täiskogu koosolekul ning rajamise algatas hilisem komitee esimees Osterman. Samba kavandi valmistas Tallinna arhitekt Eugen Sacharias ning samba ehitas kohalik ehitusmeister Mathias Pelmas. Ehitamine läks maksma 937 krooni, mis kaeti suuremalt osalt annetuste ja loteriidega ning kulude katteks saadi rahalist toetust ka avamisel (maavalitsuselt ning Paslepa, Sutlepa ja Riguldi vallavalitsuse esindajatelt).

Sambale on kirjutatud eesti keeles "Au Jumalale. Mälestus langenuile. Tänulik Noarootsi" ning rootsi keeles "Gud till ära. Minne för de fallna. Det tacksama Nuckö". Sambast vasakule ja paremale on paigaldatud nimeloenditega lisatahvlid II Maailmasõjas hukkunud noarootslaste mälestuseks.

Sammas hävitati Nõukogude võimu ajal 1948 ja taastati 1990. aastal. 2012. aastal sammast remonditi.

Viited
------

1. 1 2 3  Au Jumalale, mälestuseks langenuile. Lääne Elu, 14. juuni 1935, lk 1
2. ↑  "Noarootsi koguduse koduleht". Originaali arhiivikoopia seisuga 12. august 2014. Vaadatud 1. augustil 2012.

Välislingid
-----------

* Noarootsi Vabadussõja mälestussammas kultuurimälestiste riiklikus registris Muuda Vikiandmetes
Piioni π+ kvarkstruktuur
**Piion** on meson, mis koosneb u- või d-kvargist ja u- või d-antikvargist. Piioneid eksisteerib kolme tüüpi: π+, π– ja π0 (võib ka öelda, et piion on nende kolme osakese ühine nimetus). Piionid on kõige kergemad mesonid. Nad on nukleonidevaheliste tuumajõudude vahendajaks aatomituumas.

Piioni omadused
---------------

Piionite spinn on null ja nad koosnevad esimese põlvkonna kvarkidest. U-kvark ja d-antikvark moodustavad π+ piioni, d-kvark ja u-antikvark π– piioni ning π0 võib võrdse tõenäosusega koosneda u-kvargist ja u-antikvargist või d-kvargist ja d-antikvargist. π+ ja π– on laenguga piionid ja π0 on neutraalne piion. Laenguga piionid lagunevad nõrga vastastikmõju kaudu kas müüoniks ja müüonneutriinoks (99,9877% juhtudest)

{\displaystyle \pi ^{+}\to \mu ^{+}+\nu \_{\mu }\,}
{\displaystyle \pi ^{-}\to \mu ^{-}+{\bar {\nu }}\_{\mu }\,}
või elektroniks ja elektronneutriinoks (0,0123% juhtudest)

{\displaystyle \pi ^{+}\to e^{+}+\nu \_{e}\,}
{\displaystyle \pi ^{-}\to e^{-}+{\bar {\nu }}\_{e}\,}
Ülilühikese elueaga π0 laguneb kaheks gammakvandiks

{\displaystyle \pi ^{0}\to 2\gamma }
Järgmises tabelis on piionite põhilised omadused.

| Osake | Sümbol | Antiosake | Sisalduvad kvargid | Spinn ja Paarsus | SeisumassMeV/c2 | Eluigas | Lagunemisteed |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| LaengugaPiion | π+ | π– | {\displaystyle \mathrm {u{\bar {d}}} /\mathrm {d{\bar {u}}} } | Pseudoskaalar | 139,6 | 2,60×10−8 | μ+ + νμ |
| NeutraalnePiion | π0 | Osake ise | {\displaystyle \mathrm {\frac {u{\bar {u}}-d{\bar {d}}}{\sqrt {2}}} } | Pseudoskaalar | 135,0 | 0,84×10−16 | 2 γ |
|  |
| --- |
|  |
| Medalikohad |
| Maailmameistrivõistlused |
| **Kuld** | 2019 |  |

**Jani Miikka Henrik Hakanpää** (sündinud 31. märtsil 1992 Kirkkonummis) on Soome jäähokimängija, kes mängib kaitsjana NHL-i klubis Dallas Stars.

Ta alustas klubikarjääri Soome klubis Espoo Blues, debüteerides Soome kõrgliigas hooajal 2011/12.

2010. aastal valis St. Louis Blues ta NHL-i *draft* '​is 104. valikuna. 2012. aasta mais sõlmis ta Bluesiga kolmeaastase lepingu. Aastatel 2012–2015 mängis ta kolme hooaja jooksul Bluesi tütarklubides Peoria Rivermen ja Chicago Wolves American Hockey League'is (AHL), kuid NHL-is jäi tal Bluesi meeskonnas debüüt tegemata.

2015. aasta juulis naasis Hakanpää Soome kõrgliigasse, sõlmides lepingu Oulun Kärpätega. 2018. aastal tuli ta klubiga Soome meistriks.

2019. aasta juulis sõlmis ta üheaastase lepingu NHL-i klubiga Anaheim Ducks. Hooajal 2019/20 sai ta enam mänguaega AHL-is Ducksi tütarklubis San Diego Gulls. NHL-is jäi hooajal 2019/20 tema arvele viis mängu, mille jooksul lõi ta ühe värava. 2021. aasta aprillis kaubeldi Haydn Fleury vastu Ducksist Carolina Hurricanesi, kus ta mängis kuni hooaja lõpuni.

2021. aasta juulis sõlmis ta kolmeaastase lepingu Dallas Starsiga.

2010. aastal võitis ta Soome kuni 18-aastaste koondisega omavanuste maailmameistrivõistlustel pronksmedali. 2019. aastal tuli ta Soome jäähokikoondisega maailmameistriks.

Viited
------

1. ↑  "Canes Acquire Hakanpaa From Ducks". nhl.com. 12.4.2021. Vaadatud 11.5.2022
2. ↑  "Stars sign F Raffl, D Hakanpaa to contracts". tsn.ca. 29.7.2021. Vaadatud 11.5.2022

Välislingid
-----------

* Jani Hakanpää NHL.com lehel
* Jani Hakanpää hockeydb.com lehel

| * v
* r
Dallas Stars |
| --- |
| 
**Väravavahid**: Jake Oettinger **·** Rémi Poirier **·** Scott Wedgewood |
| 
**Kaitsjad**: Jani Hakanpää **·** Joel Hanley **·** Miro Heiskanen **·** Esa Lindell **·** Nils Lundkvist **·** Colin Miller **·** Ryan Suter |
| 
**Ründajad**: Jamie Benn **·** Jevgeni Dadonov **·** Ty Dellandrea **·** Max Domi **·** Radek Faksa **·** Luke Glendening **·** Roope Hintz **·** Wyatt Johnston **·** Joel Kiviranta **·** Mason Marchment **·** Fredrik Olofsson **·** Joe Pavelski **·** Jason Robertson **·** Tyler Seguin |
Korporatsioon Ugala konvendihoone Tartus Julius Kuperjanovi tänaval
**Korporatsioon Ugala maja** on Korporatsioon Ugala staap ja vaimne keskpunkt Tartus aadressiga Kuperjanovi tänav 16. 

Kuni oma maja valmimiseni üüris Ugala alates 1920. aastast endist korporatsioon Curonia konvendihoonet Tähe tänaval, mis hävis Teises maailmasõjas.

Korporatsioon Ugala maja on ainus Eesti ajal üliõpilasorganisatsiooni jaoks projekteeritud maja. Maja on funktsionalistlikus stiilis, püstitatud vilistlase Arnold Matteuse projekti järgi 1939. aastal endise Whishaw' linakontori laoplatsile. Hoone sisemisel kujundamisel on lähtutud põhimõttest, et see ei pea sisaldama ainult joominguteks kohandatud ruume ja mööbel ei pea olema ainult selline, mis rapiirilööke talub. See on kohandatud liikmete kõigekülgseile harrastusile nende enesearendamisel ja oma harmoonilisusega peab sisendama neisse indu ja töötahet.

Eesti NSV ajal kuulus maja Tartu kunstikoolile. Otsuse tagastada maja korporatsioon Ugala vilistlaskogule tegi Tartu linnavalitsus 17. novembril 1994 ja 1997. aastal koliti sisse.

Viited
------

1. ↑  A. Matteus. "Korp. Ugala" konvendi maja. Üliõpilasleht, 25. oktoober 1938, nr. 7/8, lk 198

Kirjandus
---------

* Eesti arhitektuur 4. Tallinn, Valgus, 1999. Lk 32

Välislingid
-----------

* Korporatsioon Ugala maja kultuurimälestiste riiklikus registris Muuda Vikiandmetes
Janika Leoste, 2020.
Janika Leoste 2020. aasta Arvamusfestivalil Paides.
Janika Leoste 2020. aasta Arvamusfestivalil.
**Janika Leoste** (sündinud 17. augustil 1971) on eesti haridusteadlane, Tallinna Ülikooli nooremteadur. Tema uurimisvaldkond on õpperobootika.

2008. aastal pälvis ta aasta keeleteo konkursil peaauhinna ja rahvaauhinna eestikeelse väikelastekeskkonna mudila.lastekas.ee loomise eest.

2012. tunnustati teda Aadu Luukase missioonipreemia nominendipreemiaga.

2013. aastal andis ta välja lastemängu Jänku Jussi mängukaartidega.

Viited
------

1. ↑  Janika Leoste Tallinna Ülikool
2. ↑  Janika Leoste researchgate.net
3. ↑  Lattu, Kristi (13. märts 2009). "Aasta keeletegu on väikelastekeskkond mudila.lastekas.ee". *Maaleht*. Vaadatud 27.01.2021.
4. ↑  "Selgusid Luukase missioonipreemia nominendid". *Delfi*. 26. november 2012. Vaadatud 27.01.2021.
5. ↑  "Jänku Jussi lauamängud". *Eesti Lauamängud*. 25. jaanuar 2018. Vaadatud 27.01.2021.

Välislingid
-----------

* Janika Leoste Eesti Teadusinfosüsteemis
Valgevene Ühendatud Üleminekukabineti logo
**Valgevene Ühendatud Üleminekukabinet** (valgevene keeles Аб’яднаны пераходны кабінет Беларусі; vene keeles Объединённый переходный кабинет Беларуси; lühendid **APKB** ja **OPKB**) on Valgevene demokraatlike jõudude kollektiivne täitevorgan. Loodud 9. augustil 2022.

Selle loomise kavatsusest teatas Valgevene opositsiooni liider Sviatłana Cichanoŭskaja kohe pärast Venemaa täieulatusliku sissetungi algust Ukrainasse (24. veebruaril 2022).

Vahetult pärast kabineti loomise teadet määras Cichanoŭskaja viis üleminekukabineti esindajat, nende seas Pavieł Łatuška (võimutransiit), Valeryj Kavaleŭski (välisasjad) ja Valeryj Sachaščyk (kaitse ja rahvuslik julgeolek). Teatati, et üleminekukabinetti laiendatakse veelgi, et hõlmata sotsiaalpoliitika, majanduse ja rahanduse ning rahvusliku taaselustamise valdkondi.

Üleminekukabineti kantselei asub Vilniuses.

Łukašenka režiimi reaktsioon
----------------------------

30. augustil 2022 tunnistas Valgevene Vabariigi KGB Valgevene Ühendatud Üleminekukabineti "ekstremistlikuks moodustiseks".

Viited
------

1. ↑  Тихановская объявила себя представителем белорусского народа. dw.com, 24. veebruar 2022
2. ↑  В Беларуси признали "экстремистским формированием" созданный Светланой Тихановской Объединенный переходный кабинет. currenttime.tv, 8. september 2022