recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Jumalaema Kaitse ja Eestpalve kirik
Kirik Nikolai Naidenovi 1888. aasta fotol
**Fili Jumalaema Kaitsmise kirik**, ka **Jumalaema Kaitse ja Eestpalve kirik Filis** (vene keeles *Церковь Покрова в Филях*) ja **Pokrovi kirik Filis** on 17. sajandi lõpul ehitatud kirik Moskva lähedal Filis. Moskva barokkstiilis ehitise donaatoriks oli maavalduse omanik bojaar Lev Narõškin. 1935. aastast kuulub ehitis Moskva territooriumi koosseisu ja selle aadress on Novozavodskaja 6.

Ajaloost
--------

Samal kohal asus varem 1619. aastal Mihhail Romanovi rajatud puukirik, mis pühitseti Jumalaema kaitsmisele mälestamaks võitu Poola vägede üle sellel päeval aastal 1618. 1689. aastal kuulus Fili küla Lev Narõškinile, kes oli Natalia Narõškina vend ja Peeter I onu. Tema kaks venda mõrvati 1682. aasta Moskva ülestõusu (Hovanštšina) ajal ning arvatakse, et Natalia ise päästis Levi sellest saatusest; kirik võis olla ka pühendus hukkunud vendadele.

Kirik ehitati aastail 1689–1694. See on põhiplaanilt lühikeste ümardatud harudega Kreeka risti kujuline. Kirik on kahekorruseline: sokli sees on Jumalaema kaitsmisele pühitsetud talvekirik ja suvine, Kristuse Kätetatehtud pühakujule pühitsetud mitteköetav kirik on selle kohal. Kiriku ehitamise dokumentatsioon hävis 1712. aasta tulekahjus ja kaotsi on läinud mitte ainult kiriku valmimise täpne aeg, vaid ka arhitekti ja meistrite nimed. Erandina on teada ikoonimaalijate Karp Zolotarjovi ja Kirill Ulanovi nimed. Nii Natalia Narõškina kui ka Peeter I külastasid kirikut sageli ja tegid korduvalt annetusi. 18. sajandil toodi kirikusse kell Narvast.

Kirik sai kannatada prantslaste käe läbi 1812. aasta sõjas ja veel enam bolševike režiimi ja Teise maailmasõja tõttu. 1945. aastal hävisid kõik kuplid, ristid ja ülemine kaheksanurkne korrus. Sisustus oli röövitud juba 1922. aastal. Kiriku välisilme restaureeriti aastail 1955–1971 ja sisekujundus taastati 1971–1980. Kirik värviti kahvatupunaseks, kuigi algse värvikujunduse üle vaieldakse siiani. Varaseim leitud värvikiht on kahvatusinine ja hilisemad on olnud kollased või punased.

Kunstis
-------

* Aristarh Lentulov (1928)Aristarh Lentulov (1928)
* Aleksei Savrassov. "Sula". 1894Aleksei Savrassov. "Sula". 1894

Viited
------

1. ↑  V. Vaga. Üldine kunstiajalugu. Tallinn, 1999
2. ↑  ХРАМ ПОКРОВА ПРЕСВЯТОЙ БОГОРОДИЦЫ В ФИЛЯХ. - pravoslavie.ru

Välislingid
-----------

* Церковь Покрова в Филях. - Храмы России
* Храм в Филях. - Григорий Одинцов - Творческий сайт
**Málaga provints** on provints Hispaanias Andaluusia autonoomse piirkonna lõunaosas. Provintsi keskus on Málaga linn.

Kliima
------

Provintsis valitseb lähistroopiline vahemereline kliima.

Haldusjaotus
------------

Provintsis on 101 valda. Suurimad omavalitsused on Málaga, Marbella ja Fuengirola.

Majandus
--------

Tähtsaim majandusharu on turism.

| * v
* r
Andaluusia provintsid |
| --- |
| 
Almería provints  **·**  Cádizi provints  **·**  Córdoba provints  **·**  Granada provints  **·**  Huelva provints  **·**  Jaéni provints  **·**  Málaga provints  **·**  Sevilla provints |  |

Hispaania 2. järgu haldusüksused

A Coruña **·**  Albacete **·**  Alicante **·**  Almería **·**  Araba **·**  Astuuria **·**  Ávila **·**  Badajoz **·**  Baleaarid **·**  Barcelona **·**  Biskaia **·**  Burgos **·**  Cáceres **·**  Cádiz **·**  Castellón **·**  Ceuta **·**  Ciudad Real **·**  Córdoba **·**  Cuenca **·**  Gipuzkoa **·**  Girona **·**  Granada **·**  Guadalajara **·**  Huelva **·**  Huesca **·**  Jaén **·**  Las Palmas **·**  León **·**  Lleida **·**  Lugo **·**  Madrid **·**  Málaga **·**  Melilla **·**  Murcia **·**  Navarra **·**  Ourense **·**  Palencia **·**  Pontevedra **·**  Salamanca **·**  Santa Cruz de Tenerife **·**  Santander **·**  Segovia **·**  Sevilla **·**  Soria **·**  Zamora **·**  Zaragoza **·**  Tarragona **·**  Teruel **·**  Toledo **·**  Valencia **·**  Valladolid



1. ↑  National Statistics Institute
**Janek Kraavi** (sündinud 1. juulil 1972) on eesti kirjandusteadlane, kirjanduskriitik ja õppejõud.

Haridus
-------

* 1992–1999 Tartu Ülikooli eesti kirjanduse eriala (*baccalaureus artium*)
* 2001–2004 Tartu Ülikooli eesti kirjanduse eriala (*magister artium*)
* 2005–2022 Tartu Ülikooli eesti kirjanduse eriala doktorantuur

Tema uurimisvaldkonnad on 19. sajandi kultuuri- ja kirjanduselu ning uuem eesti kirjandus. Ka on ta tegelenud kaasaegse kultuuri- ja kirjandusteooria ning postmodernistliku kultuuri uurimisega. Avaldanud raamatu "Postmodernismi teooria ja postmodernistlik kultuur" (2005) ning arvukalt kultuuri ja kirjandust analüüsivaid artikleid ajalehtedes, ajakirjades, raadios. 2022. aastal kaitses ta doktoritööd „Transgressioon ja transgressiivsuse poeetika eesti nüüdiskirjanduses".

Tunnustus
---------

* 2019 Sirbi laureaat
* 2022 Tartu Ülikooli aumärk

Viited
------

1. ↑  "Tartu Ülikooli aumärgi kavalerid". *Tartu Ülikool*. Vaadatud 9.12.2022.

Välislingid
-----------

* Janek Kraavi Eesti Teadusinfosüsteemis (etis.ee)
**Filip Ingebrigtsen** (sündinud 20. aprillil 1993 Sandnesis) on Norra kergejõustiklane, keskmaajooksja.

2016. aasta Euroopa meistrivõistlustel Amsterdamis võitis ta kuldmedali 1500 m jooksus ajaga **3.46,65**. 

2017. aasta kergejõustiku maailmameistrivõistlustel Londonis võitis ta 1500 meetri jooksus ajaga **3.34,53** pronksmedali.

Filip Ingebrigtseni isiklik rekord 1500 m jooksus välitingimustes on **3.30.01** (joostud 20.7.2018, endine Norra rahvusrekord) ja sisetingimustes **3.42.61** (joostud 5.3.2016). 

21. juulil 2019 jooksis ta Londonis Teemantliiga etapil miilijooksus ajaks **3.49,60**, võttes sellega üle oma vennale Henrik Ingebrigtsenile kuulunud Norra rekordi. Kaks aastat hiljem ületas tema rekordi Jakob Ingebrigtsen.

Filip Ingebrigtsenile kuuluvad Norra rekordid 1000 meetri jooksus välitingimustes (2.16,46; joostud 11. juunil 2020) ja miilijooksus sisetingimustses (3.56,99; joostud 8. veebruaril 2020).

Tema noorem vend Jakob Ingebrigtsen on samuti jooksja. Tema vanem vend Henrik tuli Euroopa meistriks 1500 meetri jooksu distantsil 2012. aasta Euroopa meistrivõistlustel.

Viited
------

1. 1 2 3  Filip Ingebrigtsen. european-athletics.org. Vaadatud 14.8.2017
2. ↑  "Norsk rekord for Filip Ingebrigtsen!". dagbladet.no. 21.7.2019. Vaadatud 22.7.2019

Välislingid
-----------

* Filip Ingebrigtsen Rahvusvahelise Kergejõustikuliidu kodulehel Muuda Vikiandmetes
Pärnu maakonna valdade piirid enne ja pärast 1939. aasta vallareformi
**Tori vald** oli vald Pärnumaal aastail 1939–1950. Vallamaja asus Tori külas.

Vald kuulus Riigivolikogu 35. valimisringkonda, kust valiti Juhan Kaarlimäe.

Väljavõte Vabariigi Presidendi otsusest nr. 88 – 7. oktoobrist 1938 (RT 1938, 87, 776)
--------------------------------------------------------------------------------------

20. Tori vald – maa-alaga, mis moodustub: a) senise Tori valla maa-alast, välja arvatud Uru, Murru ja Sauga külade, Taali metskonna Tori metsandiku kvartaalide nr. 56–59 ning Taali metskonna Taali metsandiku kvartaalide nr. 107, 126, 127, 138, 148, 149, 157–159, 162 ja 163 maa-alad, b) senise Vana-Vändra valla Pärntõkke talu maa-alast.

Külanõukogude moodustamine ja valla likvideerimine
--------------------------------------------------

1945 augustis moodustati Tori vallas Aesoo külanõukogu keskusega Viidika külas, Kase külanõukogu keskusega Kase külas ja Tõia külanõukogu keskusega Tõia külas. 1950. aastal Tori vald likvideeriti ja selle alad arvati Vändra rajooni koosseisu.

Viited
------

1. ↑  Maa-ameti kaardirakendused
2. ↑  Eesti NSV Teataja, 1945, 32, 501
3. ↑  Eesti NSV Teataja, 1950, 11, 114
**Erikool** ehk **erivajadustega õpilaste kool** on üldhariduskool hariduslike erivajadustega lastele. Erikoolis on enamasti tavakoolist erinev õppekava ja väiksemad klassid ning seal töötavad lisaks õpetajaile puuet korrigeerivad spetsialistid. Erikooli vastand on **tavakool**.

Eestis on erikoolid

* kehapuudega lastele – füüsiline erivajadus;
* vaegmõistuslikele lastele – vaimne erivajadus;
* meelepuudega lastele: kurtidele ja vaegkuuljaile ning pimedaile ja vaegnägijaile;
* liitpuudega lastele.

Kehapuudega laste puue seisneb lokomotoorse aparaadi ehk tugi-liikumisaparaadi vaegtalitluses. Seega pööratakse nende laste puhul rohkem tähelepanu ravile ja liigutuste sihipärasele arendamisele.

Vaegmõistuslike laste koolides (abikool, toimetulekukool) õpetatakse tavakoolist erineva õppekava järgi, mõnes neist on ka kutseõpe.

Meelepuudega laste koolides kasutatakse puude korrigeerimiseks erimetoodikat ja tehnilisi abivahendeid.

Vaata ka
--------

* Eesti erikoolide loend

Viited
------

1. ↑   Autorite kollektiiv, 2014. Hariduse ja kasvatuse sõnaraamat. Eesti Keele Sihtasutus. Lk 100
Filip Chytil 2021. aastal New York Rangersis mängimas
**Filip Chytil** (sündinud 5. septembril 1999 Kroměřížis) on Tšehhi jäähokimängija, kes mängib keskründajana NHL-i klubis New York Rangers.

Ta alustas klubikarjääri kodumaal, debüteerides 2016/17. hooajal Tšehhi kõrgliigas PSG Zlíni meeskonnas.

2017. aastal valis New York Rangers ta NHL-i *draft* '​is 21. valikuna. Sama aasta juulis sõlmis ta Rangersiga kolmeaastase lepingu. Rangersi meeskonnas debüteeris ta hooaja 2017/18 põhiturniiri alguses, kuid pärast kahte mängu suunati ta American Hockey League'i (AHL) Rangersi tütarklubisse Hartford Wolf Pack. Uuesti pääses Chytil Rangersi meeskonda 2018. aasta märtsis ning lõi 30. märtsil mängus Tampa Bay Lightningi vastu oma esimese värava NHL-is. Hooajal 2018/19 kuulus Chytil Rangersi põhikoosseisu ning kogus 75 mänguga 11 väravat ja 12 väravasöötu. 2021. aasta juulis sõlmis ta Rangersiga uue kaheaastase lepingu.

Tšehhi jäähokikoondise koosseisus on Chytil osalenud 2018. 2019. ja 2021. aasta maailmameistrivõistlustel.

Viited
------

1. ↑  "Rangers Agree to Terms with Filip Chytil". NHL.com. 29.7.2021. Vaadatud 10.5.2022

Välislingid
-----------

* Filip Chytil NHL.com lehel
* Filip Chytil hockeydb.com lehel

| * v
* r
New York Rangers |
| --- |
| 
**Väravavahid**: Jaroslav Halák **·** Igor Šestjorkin |
| 
**Kaitsjad**: Adam Fox **·** Libor Hájek **·** Ben Harpur **·** Ryan Lindgren **·** Niko Mikkola **·** K'Andre Miller **·** Braden Schneider **·** Jacob Trouba |
| 
**Ründajad**: Jonny Brodzinski **·** Filip Chytil **·** Barclay Goodrow **·** Kaapo Kakko **·** Patrick Kane **·** Chris Kreider **·** Alexis Lafrenière **·** Jake Leschyshyn **·** Tyler Motte **·** Artemi Panarin **·** Vladimir Tarassenko **·** Vincent Trocheck **·** Jimmy Vesey **·** Mika Zibanejad |
**Leelo Kõlar** (sünninimi **Leelo** **Päts**; 28. november 1927 – 1. jaanuar 2023) oli eesti pianist ja muusikaõpetaja, muusikakriitik ja -publitsist ning klaveriõpikute koostaja. 

Ta õppis Tallinna Konservatooriumis Bruno Luki ja Erika Franzi klaveriklassis. Hiljem täiendas ta end Moskva Konservatooriumis aspirantuur-stažuuris Maria Grinbergi juures. 

1950. aastal tema isa Riho Päts arreteeriti, süüdistatuna kodanlikus natsionalismis, ja saadeti vangilaagrisse; konservatooriumist vallandati ka tema lauljast ema Made Päts ning vahetult enne lõpueksameid eksmatrikuleeriti ka Leelo Kõlar. Peatselt sõitis Leelo Kõlar oma abikaasale, Kirovi oblastisse eriasumisele saadetud Erich Kõlarile järele. Isegi sealsetes rasketes oludes jätkasid mõlemad musitseerimist. 

1956. aastal lubati viieliikmeliseks kasvanud Kõlarite perel Eestisse naasta. Leelo Kõlarist sai sadade laste ja noorte teejuht suurde (klaveri)muusikasse nii tänu tema tööle klaveriõpetajana kui ka Eesti NSV Riikliku Filharmoonia mudilaskontsertide sarja juhi ja esinejana aastail 1986–1991. 

Aastatel 1956–1992 oli Leelo Kõlar Georg Otsa nimelises Tallinna Muusikakoolis klaveriõpetaja ja klaveriosakonna juhataja. Aastatel 1990–1994 töötas Leelo Kõlar ka Soomes Ida-Helsingi muusikakoolis.

Leelo Kõlari õpilaste hulka kuuluvad Anne Kruup, Kadri Ploompuu, Tiiu Loopere, Reet Vanaselja, Merike Vaitmaa, Anne Tüür, Anne Endjärv, Tiina Muddi, Mailis Põld, Tiina Vurma, Marika Vurma, Maire Oidekivi, Maia Takker, Maarja Vaitmaa, Kai Tomingas ja paljud teised.

Teoseid
-------

* "Algus". Klaveriõpik lastele. Eesti Raamat 1994, ISBN 5450016700
* "Klaverijutud". Scripta Musicalia 1999, ISBN 9985902661

Tunnustus
---------

* 1982 – Eesti NSV teeneline õpetaja
* 1997 – Valgetähe medaliklassi teenetemärk
* 2002 – Riho Pätsi Koolimuusika Fondi stipendium
* 2013 – Eesti Klaveriõpetajate Ühingu Bruno Luki preemia
* 2022 – Eesti Interpreetide Liidu tunnustuspreemia pikaajalise tegevuse eest

Isiklikku
---------

Tema isa oli Riho Päts ja ema laulja Made Päts.

Tema esimene abikaasa oli Erich Kõlar ja nende lapsed on/olid Ele Kõlar, Kaja Kõlar ja Paap Kõlar.

Tema teine abikaasa oli Guido Targo (1926–2008) ja nende laps on Mikk Targo.

Viited
------

1. ↑  Teenetemärkide kavaleride andmekogu – 3079

Välislingid
-----------

* Vastab Leelo Kõlar / Teater. Muusika. Kino
* Dünastia. Perekond Kõlar, 1, Klassikaraadio, 7. mai 2017
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib Tori alevikust Pärnumaal; Tori küla kohta Järvamaal vaata artiklit Tori küla; Tori linnaosa kohta Kuressaares vaata artiklit Tori linnaosa.* |

---

Droonivideo Torist 2023. aasta aprillis
**Tori** on alevik Pärnu maakonnas. 

Tori asub Pärnust 27 km kaugusel kirdes Pärnu jõe ääres. Jõe vasakul kaldal asub keskdevoni liivakivipaljand, mida kaitstakse kui Tori põrgu kaitseala. Nimetus tuleneb paljandi kõige kuulsamast koopast – Tori põrgust, millega on seotud arvukalt rahvajutte.

Alevikus on raudteepeatus ja kirik. Püha Jüri koguduse kasutuses oleva kiriku kõrval asub skulptor Mati Karmini loodud Püha Jüri monument (2003).

Tori sild rajati vahemikus 1956–1957 samal kohal asunud raudbetoonsilla (ehitatud 1936–1938) asemele, mis purustati teises maailmasõjas. Kuni Sõpruse silla valmimiseni Tartus oli see Eesti suurim sild (135,8 meetrit pikk). Eesti pikima silla tiitlit kandis ka varasem 129-meetrine raudbetoonsild.

Tori mõisa on esmamainitud 1528. aastal. See oli algul ordukomtuuri peamõis ja kuulus hiljem riigile.

1934. aastal avatud Tori muuseum oli Eesti esimene kihelkonnamuuseum. See tegutseb Tori mõisahoones, mis on üks vanimaid tänapäevani säilinud puidust mõisahooneid Eestis.

Alevikus tegutseb Tori Hobusekasvandus, mis tegeleb eeskätt Eesti tõugu Tori hobuse aretamisega.

Toris paikneb arvukalt kultuurimälestisteks arvatud objekte. Lisaks mõisahoonetele ja kirikule on kultuurilooliselt olulisteks ja seega kaitsmist väärivateks peetud Tori kalmistut, kalmistu väravaehitist, Vabadussõja mälestussammast ning mitut endist ja praegust vallahoonet (vana vallamaja, uus vallamaja, valla arestikamber).

Tori on mainitud rahvuseeposes "Kalevipoeg", kümnendas loos: "Lita, juudaliste ema, Tuli tuiskella Torista, Kus ta käinud vihtlemassa....."

2017. aastani oli Tori alevik Tori valla keskus.

* Tori kirikTori kirik
* Tori uus vallamajaTori uus vallamaja
* Tori valla arestimajaTori valla arestimaja
* Tori kalmistu väravTori kalmistu värav
* Tori mõisa kõrtsTori mõisa kõrts
* Tori sild üle Pärnu jõeTori sild üle Pärnu jõe
* Tori liivakivipaljandTori liivakivipaljand

Vaata ka
--------

* Tori Põhikool

Viited
------

1. ↑  Maa-amet, vaadatud 21.11.2020.
2. ↑  Statistikaamet, vaadatud 10.11.2020.
3. ↑  Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.
4. ↑  Tori põrgu. Tori.ee
5. ↑  Tori mõis Mõisaportaal

Välislingid
-----------

 Tori – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis

| * v
* r
Tori valla asulad |
| --- |
| Linn | 

* Sindi

 |
| Alevikud | 

* Are
* Tori
* Sauga

 |
| Külad | 

* Aesoo
* Eametsa
* Eavere
* Elbi
* Elbu
* Jõesuu
* Kiisa
* Kildemaa
* Kilksama
* Kuiaru
* Kurena
* Kõrsa
* Lepplaane
* Levi
* Mannare
* Muraka
* Murru
* Muti
* Niidu
* Nurme
* Oore
* Parisselja
* Piistaoja
* Pulli
* Pärivere
* Randivälja
* Riisa
* Rätsepa
* Räägu
* Rütavere
* Selja
* Suigu
* Taali
* Tabria
* Tammiste
* Tohera
* Urge
* Urumarja
* Vainu
* Võlla
* Võlli

 |
**Kaljo Käärik** (14. märts 1917 Pärnu – 14. märts 2008 Stockholm) oli eesti keemik ja metallurgiateadlane.

Ta lõpetas 1935. aastal Jakob Westholmi Gümnaasiumi ja 1944. aastal anorgaanilise keemia ja värviliste metallide metallurgia alal *cum laude* Tallinna Tehnikaülikooli, saades magistrikraadi. Ta oli EÜS Põhjala liige.

Ta on töötanud keemiaõppejõuna Tallinna Tehnikaülikoolis. Sügisel 1944 põgenes ta Saksamaale, 1945. aastal siirdus Saksamaalt Rootsi. 

1951. aastal sai ta Stockholmi Kuninglikust Tehnikaülikoolist (rootsi keeles *Kungliga Tekniska högskolan*) tehnikalitsentsiaadi kraadi, tema litsentsiaaditöö oli uraani analüüsi probleemidest. 

Aastatel 1951–1984 oli ta Sandvik AB kõvasulamitehases keemiaosakonna ja labori juhatajana. Ta on viibinud firma ülesandel uurimistööl Suurbritannias, Prantsusmaal, Austraalias, Lõuna-Aafrikas ja USA-s. Ta on projekteerinud tehaseid Prantsusmaal Grenoble'is ja Austraalias. Tema nimel on mitu patenti uraani ja vanaadiumi tootmiseks ja üks patent mäepuuride alalt. Aastast 1982 oli ta mitme firma konsultant metallurgia alal.

Kaljo Käärik suri 14. märtsil 2008 Stockholmis ja ta maeti Stockholmi Metsakalmistule.

Liikmesus
---------

Ta oli Balti Humanistliku Ühingu asutajaid ja esimees, hiljem auliige; ta tegutses juhtivalt Eesti Rahvusfondis, Eesti Rahvusnõukogus, oli Rootsi Liberaalse Rahvapartei liige. Lisaks oli ta Eesti Keemia Seltsi auliige, Eesti Teaduslik Selts Rootsis liige, Balti Arhiivi juhatuse aseesimees. Ta oli Juhan Aaviku Seltsi ja fondi auliige, olles aastaid korrastanud selle muusikamehe suurt arhiivi.

Isiklikku
---------

Tema isa oli riigiametnik Theodor Käärik. Ta oli aastast 1950 abielus botaaniku ja metsateadlase Aino Käärikuga (neiuna Mathiesen), tema äi oli metsateadlane Andres Mathiesen. Nende poeg Andres Käärik oli Rootsi poliitik ja eesti aktivist Rootsis, tütar Aili-Reet Käärik on metsateadlane.

Kirjandus
---------

* Kes on kes? Kes on kus? Kaugete maade eestlased. Lühielulood. Vello Lään. Olion 2011.

Välislingid
-----------

*
**Kaljo West** (ka **Kalju Vest**; 17. oktoober 1924 Narva – 31. jaanuar 2008 Tallinn) oli eesti flöödimängija ja muusikapedagoog.

Teise maailmasõja ajal võitles West 20. Eesti Relvagrenaderide SS-diviisi koosseisus õhutõrjekahuri ülemana Narva lahingus ning hiljem Sinimägedes. 

Arreteeriti NKVD poolt 1945. aastal Tallinnas. Viibis vangilaagris Komi ANSVs ja Norillagi vangilaagris Krasnojarski krais kuni 1955.

Hiljem sai temast üks Eesti tunnustatumaid flötiste. Ta mängis aastail 1957–1982 Eesti Riiklikus Sümfooniaorkestris ja õpetas aastakümneid Georg Otsa nimelises Tallinna Muusikakoolis. 

Asutas 1960. aastate teisel poolel vanamuusikaansambli Antiqus ja 1970. aastate alguses Otsa-nimelises muusikakoolis flöödiansambli. 

Eesti iseseisvuse taastamise järel osales West teise maailmasõja veteranide ühingute tegevuses. Oli Eesti Relvagrenaderide Diviisi Veteranide Ühenduse juhatuse esimees. Ta oli ka Mehikoorma ausamba idee autor.

Tunnustus
---------

* 2003 – Kotkaristi V klassi teenetemärk

Välislingid
-----------

* Nekroloog Sirbis

Viited
------

1. ↑  Kommunismiohvrite andmebaas
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib külast; Kodasoo on ka Rummu raba teine nimetus* |

---

**Kodasoo** on küla Harju maakonna Kuusalu vallas.

Vaata ka
--------

* Kodasoo–Kaberla tee
* Kodasoo liiklussõlm
* Kodasoo viadukt I
* Kodasoo viadukt II
* Kodasoo mõis

Viited
------

1. ↑  Maa-amet, vaadatud 21.11.2020.
2. ↑  Statistikaamet, vaadatud 10.11.2020.
3. ↑  Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.

Kuusalu valla vapp
Kuusalu valla asulad

**Alevikud:** Kiiu | Kolga | Kuusalu  

**Külad:** Allika | Andineeme | Aru | Haavakannu | Hara | Hirvli | Ilmastalu | Joaveski | Juminda | Kaberla | Kahala | Kalme | Kasispea | Kemba | Kiiu-Aabla | Kodasoo | Koitjärve | Kolga-Aabla | Kolgaküla | Kolgu | Kosu | Kotka | Kupu | Kursi | Kuusalu | Kõnnu | Külmaallika | Leesi | Liiapeksi | Loksa | Murksi | Mustametsa | Muuksi | Mäepea | Nõmmeveski | Pala | Parksi | Pedaspea | Pudisoo | Põhja | Pärispea | Rehatse | Rummu | Salmistu | Saunja | Sigula | Soorinna | Suru | Suurpea | Sõitme | Tammispea | Tammistu | Tapurla | Tsitre | Turbuneeme | Tõreska | Uuri | Vahastu | Valgejõe | Valkla | Vanaküla | Vihasoo | Viinistu | Virve
**Eriks Ādamsons** (22. juuni 1907 Riia – 28. veebruar 1946 Riia) oli läti luuletaja, proosakirjanik ja tõlkija.

Ādamsons sündis Riias raamatupidaja peres. Keskkoolis oli ta kirjandusõpetaja Vilis Plūdons. Ta õppis 1924–1928 Läti Ülikoolis õigusteadust, kuid jättis õpingud pooleli ning pühendus kirjutamisele ja tõlkimisele. Ta debüteeris 1924. aastal komöödiaga "Amora apburtā lapene".

Ādamsons on kirjutanud peamiselt luuletusi ja novelle. Saksa okupatsiooni ajal avaldas ta varjunime Ēriks Rīga all oma ainukese romaani "Sava ceļa gājējs" (Oma teed käija).

1944 pälvis ta Rainise ja Aspazija fondi auhinna.

Eriks Ādamsons on maetud Rainise kalmistule.

Ādamsons tõlkis läti keelde Shakespeare'i, Byroni, Oscar Wilde'i, Rudyard Kiplingu, William Butler Yeatsi ja teiste kirjanike teoseid.

Teoseid
-------

* "Sudrabs ugunī" (1932)
* "Smalkās kaites" (1937)
* "Ģerboņi" (1937)
* "Saules pulkstenis" (1941)
* "Lielais spītnieks" (1942)
* "Sava ceļa gājējs" (1943–1944)
* "Sapņu pīpe" (1951)

Viited
------

Välislingid
-----------

* Foto
Wade Belak (2009)
**Wade William Belak** (sünninimi **Wade William Aadland**; 3. juuli 1976 Saskatoon – 31. august 2011 Toronto) oli Kanada jäähokimängija.

Wade Belak sündis Lionel ja Lorraine Aadlandi pojana ning on pooleldi sloveeni päritolu. Kui Wade oli 4-aastane, abiellus ema uuesti, seekord Barry Belakiga, ja poiss võttis tema perekonnanime. Wade'i noorem vend Graham mängis paljudes madalamate liigade meeskondades ja 1997 tegi Colorado Avalanche temaga lepingu, ehkki Graham ei mänginud kunagi NHL-is.

Belak mängis 1996–2011 sellistes NHL-i klubides nagu Colorado Avalanche, Calgary Flames, Toronto Maple Leafs, Florida Panthers ja Nashville Predators. Tema parim aasta klubiga oli 2002, mil Toronto jõudis NHL-i poolfinaali (kaotas seal Carolina Hurricanesile 2:4). Isiklikus plaanis parim aasta oli järgmine hooaeg (2002/3), kus ta lõi 3 väravat ja andis 6 resultatiivset söötu, kuid teenis ka meeskonnas kõige rohkem, 196 karistusminutit.

Belak mängis kokku 549 NHL-i mängus, lõi 8 väravat, andis 25 resultatiivset söötu ja teenis 1263 karistusminutit.

20. juulil 2002 abiellus Belak Jennifer Jordan Russelliga. Neil sündis kaks tütart: 2004 Andy Mary ja 2006 Alex Grace.

Belak suri ootamatult. Surma ametlikku põhjust teada ei antud. Toronto politsei käsitles tema surma enesetapuna. Tõenäoliselt suri ta poomise läbi. Elu lõpupoole kannatas Belak depressiooni käes ja võttis antidepressante.

Viited
------

1. ↑
**Leelo Olm** (sündinud **Leelo Raudsepp**; sündinud 28. mail 1944 Viljandis) on eesti keemiainsener ja tselluloositehnoloogia eriteadlane.

Elulugu
-------

Lõpetas 1962 Tallinna 7. Keskkooli, 1967 TPI plastmasside tehnoloogia erialal, tselluloositehnoloogia eriala litsentsiaat (1984, Stockholmi Ülikool), *Ph.D.* samal alal (1999, samas).

Oli 1962–1964 Tallinna Tselluloosi- ja Paberikombinaadi laborant, 1967–1968 insener, 1969 TPI orgaanilise keemia kateedri teadur.

Asus 1970 Rootsi, oli 1971 Asea Atomi (Västerås) ja 1971–1972 Sandviken Coromantis insener, 1972–1979 Rootsi Puidumassi ja Paberi Uurimise Instituudi (SPPRI) teadur.

1979–1980 Austraalias CSIRO keemilise tehnoloogia osakonna ja 1982–1983 Sydney Ülikooli toiduainete tehnoloogia kateedri teadur.

Aastast 1983 oli ta taas Rootsis SPPRI vanemteadur.

Teoseid
-------

Üle 25 teadustrükise, kahe patendi (1 rahvusvaheline) kaasautor.

* Pitch problems and their control in kraft mills using hardwood from temperate and tropical zones – a literary survey. // Appita 37 (1984)
* A new sulfide-antraquinone pulping process with high yield, high strength and low odor (kaasautor A. Teder). // ATP Annual Conf. Paris 1986
* Kraft pulping modifications and alternatives. Alkaline softwood pulping from a Swedish perspective (kaasautor A. Teder). // Int Conf in Bleached Kraft Pulp Mills 4–5 Feb 1991, Melbourne. Lk 59
* Black liquor in craft cooks (kaasautor U. Anderson). // Int Pulp Bleaching Conf, June 1–5 1998, Helsinki. Lk 329
* Kraft pulping with sulphide pretreatment: Part 1. Delignification and carbohydrate degradation (kaasautor D. Tormund). // Nordic Pulp Paper Res, J.15:1 (2000)
* Recent developments in soda-AQ cooking (kaasautorid L. Håkansdotter, T. Jonsson). // Das Papier 12 (2001)

Viited
------

1. 1 2 3  Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide

Välislingid
-----------

* *Eesti teaduse biograafiline leksikon.* 3. köide: *N–Sap* TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013

 *Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.*
Korterelamu ehitamine Stockholmis
**Ehitamine** on hoone, rajatise vms ehitise püstitamine. Ehitamine hõlmab ehitustööd ja seadmete montaaži. Ehitamist ettevalmistavad etapid on projekteerimine, rahastamine ja ehitamiseks vajalike lepingute sõlmimine.

Ehitamiseks loetakse ehitusseaduse alusel

* ehitise püstitamist ehk ehitamist
* ehitise laiendamist
* ehitise rekonstrueerimist
* ehitise tehnosüsteemide muutmist
* ehitise lammutamist.

Ehitamise aluseks on projekt, mis määrab ehitise mahu- ja konstruktsioonilahendused. Projekti aluseks hajaasustuses on kehtiva üldplaneeringu alusel väljastatud projekteerimistingimused ja tiheasustuses või detailplaneeringu kohustusega alal kehtiv detailplaneering. Projekteerimise staadiumid on eskiisprojekt (ideelahendus), eelprojekt, põhiprojekt ja tööprojekt.

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Ehitamine** |

Vaata ka
--------

* Ehitusteadus
* Ökoehitus
* Ehituse mõisteid
* Ehitusmaterjalide loend

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Tsitaadid Vikitsitaatides: **Ehitamine** |

* Ehitusseadustik
* Ehitiste loend Paljude maailma ehitiste loend läbi ajaloo
* Ehitussõnastik Ehitusalased terminid maakeeli.
* Ehitus ja ehitusmaterjalid Ehitusinfo: artiklid, tootetutvustused, uudised, seadused, foorum.
**Kodasema mõis** (saksa keeles *Koddasem*) oli rüütlimõis Peetri kihelkonnas Järvamaal. Tänapäeval jääb kunagine mõis Paide linna Järva maakonnas.

Ajalugu
-------

*Koddoasme* küla on esimest korda mainimist leidnud 1615. ja *Koddaassem*i mõis 1765. aastal.

1914. aastal kuulus mõisale 835,8 ha mõisamaad, 18 lahustükki (547,3 ha) ja Ämbra küla.

1623. aastal sai mõisa omanikuks Hans Budde, kelle perekonna kätte jäi see aastani 1703, mil mõisa omandas ooberst Hans Heinrich von Köhler.

1739. läks mõis Uexküll-Gyldenbandide kätte. 

1774. aastal ostis Kodasema mõisa Viisu mõisnik Gustav Friedrich von Engelhardt.

Engelhardtide valdusse jäi mõis kuni 1919. aasta võõrandamiseni. Mõisnik 1919. aastal oli Friedrich Engelhardt.

Mõisa peahoone
--------------

Mõisa peahoone pole säilinud. Selle lammutamisel 1936. aastal leidis kohalik elanik Bernhard Puss lae pealt plekk-karbi, kus oli 34 hõberubla, 50 rubla väärtuses peent hõberaha ja ühe 10-rublase kuldraha. Oma väärtuslikku leidu kasutas ta esimeses järjekorras uute säärikute ostmiseks.

Vaata ka
--------

* Eesti mõisate loend

Viited
------

1. ↑  Härrastemaja lammutamisel leiti kulda ja hõbedat. Rahvaleht, 15. jaanuar 1936, nr. 7, lk. 1.

Kirjandus
---------

* Alo Särg, "Järvamaa mõisad ja mõisnikud". Argo, Tallinn 2005

Järva-Peetri Püha Peetruse kirik
Peetri kihelkond

**Kirik**: Peetri  

**Mõisad**: Ammuta mõis | Aru mõis (Aru) | Aru mõis (Arrohof) | Aru mõis (Arro) | Ataste mõis | Enari mõis | Esna mõis | Huuksi mõis | Kodasema mõis | Koigi mõis | Koordi mõis | Köisi mõis | Küti mõis | Lähevere mõis | Müüsleri mõis | Olli mõis | Palasi mõis | Palu mõis | Peetri kirikumõis | Prandi mõis | Põhjaka mõis | Päinurme mõis | Sargvere mõis | Silmsi mõis | Suur-Öötla mõis | Viisu mõis | Vodja mõis | Väike-Kareda mõis | Väike-Öötla mõis
**Leena (Jelena) Laas** (sündinud 26. augustil 1966 Narvas) on eesti viiuldaja ja viiulipedagoog.

Haridus
-------

Laas õppis viiulit ja klaverit Narva Lastemuusikakoolis, viiulit Tallinna Muusikakeskkoolis ja Tallinna Konservatooriumis (õpetajad Jüri Gerretz ja Ulrika Kristian). Lõpetas Eesti Muusikaakadeemia magistrantuuri Ulrika Kristiani ja professor Mari Tampere-Bezrodnõi juhendamisel. Täiendanud end järgmiste tunnustatud viiuldajate meistrikursustel: Igor Bezrodnõi (Moskva), Sigiswald Kuijkeni (Belgia), Anatoli Reznikovski (Peterburi konservatoorium), Regis Pasquier ja Gérard Poulet (Pariisi konservatoorium).

Töö
---

Solistina ja ansamblistina on Leena Laas esinenud Eestis, Soomes, Rootsis, Venemaal ja Saksamaal ning arvukatel kontsertidel esitanud teiste tuntud heliloojate loomingu kõrval ka palju Eesti muusikat. Koostöös kammerpianist Nata-Ly Sakkosega on valmis 2001. aastal CD "Poème d'amour", mis ilmus Eesti Raadio egiidi all.

CD-d arvustanud Lembi Metsa sõnul on Laasil väliseesti kuulsa viiuldaja Evi Liivakuga ühine "kirglik poognakäsi, mis ühestki noodist embuseta lahti ei taha lasta, olgu tegu õhkõrna puudutuse või sügava paitusega. Leena Laasi kunstnikuomadustest ongi olulisimad kõlavoolimise" oskus ja külluslik tämbripalett, mille abil ta teosed elavaiks, hingavaiks ja arenevaiks tervikuiks köidab."

Laas on olnud mitme orkestri ja projektikollektiivi liige, näiteks Eesti Riiklik Sümfooniaorkester, Rahvusooper Estonia orkester, Kremerata Baltica, Tallinna Kammerorkester, Tallinn Sinfonietta, Jyväskylä Linnaorkester (Soome) jpt.

1998. aastast on Laas oma sünnilinna Narva sümfooniaorkestri kontsertmeister ja 2011. aastast Pärnu Ooperi orkestri kontsertmeister. Ta on olnud ka rahvusooperi Estonia sümfooniaorkestri kontsertmeister.

Leena Laas on tegutsenud viiulipedagoogina Eestis ja Soomes (meistrikursused Kokkolas). Praegu töötab viiuliõpetajana Keila Muusikakoolis ja Nõmme Muusikakoolis. Tema õpilasi Keila Muusikakoolis on autasustatud Loode-Eesti viiuliõpilaste konkursil, 2010. aastal Eesti Muusikakoolide Liidu üleriigilisel muusika- ja kunstide koolide viiuliõpilaste konkursil  jne. Varem on ta õpetanud Tallinna 21. Keskkoolis (1997–1998) ja Tabasalu Muusikakoolis (1996–1997).

Laas on korduvalt pälvinud Pille Lille Muusikute Toetusfondi stipendiumi.

Leena Laas on Eesti Interpreetide Liidu 2009. ja 2010. aasta stipendiaat.

Viited
------

1. ↑  Vivat Musica[*alaline kõdulink*]
2. 1 2  "Leena Laasi CV". Originaali arhiivikoopia seisuga 20. juuni 2012. Vaadatud 20. juunil 2011.
3. ↑  Kadrioru kunstimuuseumi ürituste kalender[*alaline kõdulink*]
4. 1 2  Lembi Mets "Veel üks armastuse poeem" Sirp, 06.07.01 (CD "Poème d'amour" arvustus)
5. ↑  "Loode-Eesti viiuliõpilaste konkursi tulemused 8. märtsil 2008 Saue Muusikakoolis"[*alaline kõdulink*] Saue Muusikakooli kodulehel
6. ↑  "Üleriigilise muusika- ja kunstide koolide viiuliõpilaste konkursi tulemused"[*alaline kõdulink*] Eesti Muusikakoolide Liidu kodulehel
7. ↑  "Stipendiumid - 2007" Pille Lille Muusikute Toetusfond

Välislingid
-----------

* Jelena Laas
* Lembi Mets "Veel üks armastuse poeem" Sirp, 6. juuli 2001 (CD "Poème d'amour" arvustus)
|  |
| --- |
|  |
| Medalikohad |
| Maailmameistrivõistlused |
| **Kuld** | 2012 |  |
| **Hõbe** | 2010 |  |

**Semjon Aleksandrovitš Varlamov** (vene keeles Семён Александрович Варламов; sündinud 27. aprillil 1988 Kuibõševis) on Venemaa jäähokimängija, kes mängib väravavahina NHL-i klubis New York Islanders.

Ta alustas klubikarjääri Venemaa klubis Jaroslavli Lokomotiv, mille koosseisus debüteeris ta Venemaa kõrgliigas hooajal 2006–07.

2006. aastal valiti ta NHL-i *draft* '​is Washington Capitalsi poolt 23. valikuna. Capitalsi meeskonnas debüteeris ta NHL-is hooajal 2008–09.

Aastatel 2011–2019 mängis Varlamov kaheksa hooaega Colorado Avalanche'is, kuid jõudis sel ajal klubiga väljalangemismängudele vaid korra, hooajal 2013–14. Samal hooajal saavutas ta NHL-is väravavahtidest enim võite (41) ja valiti samal hooajal *NHL Second All-Star Team* '​i.

2019. aasta juulis sõlmis ta nelja-aastase lepingu Islandersiga.

2012. aastal tuli Varlamov Venemaa jäähokikoondise koosseisus maailmameistriks. Ta oli 2012. aasta maailmameistrivõistlustel parima tõrjeprotsendiga väravavaht (.939). 2010. aasta maailmameistrivõistlustel võitis ta koondisega hõbemedali. Ta kuulus Venemaa koondisse ka 2014. aasta taliolümpiamängudel.

Välislingid
-----------

* Semjon Varlamov NHL.com lehel
* Semjon Varlamov hockeydb.com lehel

| * v
* r
New York Islanders |
| --- |
| 
**Väravavahid**: Ilja Sorokin **·** Semjon Varlamov |
| 
**Kaitsjad**: Sebastian Aho **·** Noah Dobson **·** Scott Mayfield **·** Adam Pelech **·** Ryan Pulock **·** Aleksandr Romanov **·** Robin Salo **·** Parker Wotherspoon |
| 
**Ründajad**: Josh Bailey **·** Mathew Barzal **·** Casey Cizikas **·** Cal Clutterbuck **·** Pierre Engvall **·** Hudson Fasching **·** Simon Holmström **·** Bo Horvat **·** Ross Johnston **·** Otto Koivula **·** Anders Lee **·** Matt Martin **·** Brock Nelson **·** Jean-Gabriel Pageau **·** Kyle Palmieri **·** Zach Parise **·** Oliver Wahlstrom |
Kidali piirkonna cercleid
**Kidali piirkond** on piirkond Malis. Aprillist 2012 kuulub Kidali piirkonna ala tunnustamata Azawadi riiki.

Valitsemine
-----------

Piirkonna kuberneriks on alates jaanuarist 2005 Alhamdou Ag Ilyène.

Jaguneb neljaks *cercle'*iks: Abéibara cercle, Kidali cercle, Tin-Essako cercle, Tessaliti cercle.

Geograafia
----------

Piirkond piirneb läänes Tombouctou piirkonnaga, lõunas Gao piirkonnaga, idas Nigeriga ja põhjas Alžeeriaga.

Valitseb kuum ja kuiv kõrbeline kliima. Temperatuur tõuseb keskpäeval 45° C-ni.

85 000 elanikust enamik on tuareegid ja songaid.

Piirkonna peamised linnad on Kidal, Tessalit, ja Aguel'hoc.

Transport ja majandus
---------------------

Keeruka kliima tõttu asuvad piirkonnas vaid üksikud talud. Toodang turustatakse turgudel. Piirkond on äärmiselt eraldatud, seal puuduvad kõvakattega teed ja jõed. Elanikest paljud on püsiva elukohata karjakasvatajad.

Kultuur
-------

Igal aastal toimub Essoukis kõrbe muusika festival.

Elanikest valdava osa moodustavad tuareegid kasutavad tifinagi kirja.

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Kidali piirkond** |

* Kidali info  (prantsuse keeles)

Mali 1. järgu haldusüksused

Bamako (ringkond) | Gao piirkond | Kayesi piirkond | Kidali piirkond | Koulikoro piirkond | Ménaka piirkond | Mopti piirkond | Ségou piirkond | Sikasso piirkond | Timbuktu piirkond | Taoudénit' piirkond
**Semjon Tšeljuskin** (vene keeles Семён Иванович Челюскин; u 1700 – november 1764) oli vene polaaruurija. 

Ta sündis arvatavasti Kaluuga kubermangu Peremõšli maakonna Borištševo külas.

1714. aasta sügisel astus ta Matemaatiliste ja navigatsiooniliste teaduste kooli Moskvas. 1720. aastatel teenis ta Balti laevastiku laevades navigaatori, tüürimehe abi ja alltüürimehena. 

1733–1743 osales Semjon Tšeljuskin suurel põhjaekspeditsioonil. Aastatel 1735–1736 oli ta Vassili Prontšištševi ekspeditsioonil "Jakutski" tüürimees. 1736. aasta septembris sai ta haigestunud Prontšištševi asemel laeva kapteniks ja viis selle Faddei lahest Olenjoki jõe suudmealasse. 1736. aasta detsembris sõitis ta koos geodeet Nikifor Tšekiniga kelkudega tagasi Jakutskisse. Aastatel 1738–1739 osales ta Hariton Laptevi ekspeditsioonil. Aastatel 1741–1742 uuris ta Taimõri poolsaare läänerannikut, Hatanga, Pjassina ja Jenissei jõe suudmealasid ning avastas Euraasia mandriosa põhjapoolseima punkti, mis sai hiljem tema auks nime Tšeljuskini neem.

1742. aasta sügisel läks tagasi Peterburisse, kus sai lipnikuks ja teenis edasi Balti laevastikus. 1751. aastal sai leitnandiks ja 1754. aastal kaptenleitnandiks. 18. detsembrist 1756 läks ta erri 3. astme kapteni auastmes.

Semjon Tšeljuskini haua koht pole täpselt teada.

Tšeljuskini auks nimetatud objektid
-----------------------------------

* Tšeljuskini neem – Euraasia põhjapoolseim punkt
* Tšeljuskini poolsaar – Taimõri poolsaare põhjapoolsem osa
* Tšeljuskini saar – Kara mere Taimõri lahe suudmealas
* Tšeljuskin (laev) – Venemaa aurik
* Asula Luhanski oblasti Lutuginski rajoonis (Ukraina)
* Tänavad Harkivis, Mariupolis, Poltavas, Belaja Tserkovis ja Berdjanskis (Ukraina), Iževskis, Kazanis, Novosibirskis (Venemaa)
* Aerofloti lennuk tähisega VQ-BBA.
**Andestamatud needused** on J. K. Rowlingu romaanisarjas "Harry Potter" needused, mida kasutades võidab inimene Alastor Moody sõnade kohaselt "üheotsapileti Azkabani".

Andestamatute needuste lausumise seadustas Bartemius Crouch Voldemorti esimesel võimuhaaramisperioodil, kusjuures needusi tohtis kasutada vaid Voldemorti ja tema surmasööjate vastu. Hiljem oli nende needuste kasutamise eest karistuseks eluaegne vangistus.

Needuseid on kolm: Avada Kedavra, Cruciatuse needus ja Imperiuse needus.

Imperiuse needus
----------------

Loitsimissõnaks on "Imperio". Imperiuse needust kasutatakse ohvri tahte allutamiseks enda omale. Nii teeb ohver seda, mida tal kästakse teha, ega mõtle, kas need toimingud on kooskõlas tema enda soovidega. Imperiuse needusele on võimalik õppida vastu hakkama.

Imperiuse needust kasutasid surmasööjad ja Voldemort tihti selleks, et panna inimesi endaga koostööd tegema. Seda tõika kasutasid pärast Voldemorti esimest võimulolekut ära endised surmasööjad, kes karistusest pääsemiseks väitsid, et tegutsesid Imperiuse needuse mõju all, ehkki liitusid tegelikult Voldemortiga vabatahtlikult.

Sarja neljandas osas ("Harry Potter ja tulepeeker") kasutab professor Moody (kes tegelikult oli Voldemorti teener Bartemius Crouch juunior) Imperiuse needust oma õpilaste peal, et õpetada neid sellele vastu seisma.

Sarja seitsmendas osas ("Harry Potter ja surma vägised") kasutab Harry Imperiuse needust härjapõlvlase peal, et too teda Gringottsi sissepääsemisel aitaks.

Cruciatuse needus
-----------------

Loitsimissõnaks on "Crucio". Cruciatuse needus on piinamisneedus, millega põhjustatakse oma ohvrile tohutut valu. Cruciatuse needusega piinas Bellatrix Lestrange Neville Longbottomi auroritest vanemaid, kuni nad valust hulluks läksid.

Cruciatuse needuse toimimiseks peab needuse lausuja tõeliselt tahtma, et tema ohver kannataks. Nii ei põhjusta Harry Potteri lausutud Cruciatuse needus sarja viiendas osas ("Harry Potter ja Fööniksi ordu") Bellatrix Lestrange'ile erilist valu, kuna see lähtub vaid õiglasest vihast, mitte aga soovist kannatusi põhjustada.

Avada Kedavra
-------------

Avada Kedavra ehk tapmisneedus on andestamatutest needustest kõige hullem ning on ohvrile surmav.

Ainus teadaolev tapmisneeduse üleelanu on Harry Potter. Lord Voldemort üritas väikest Harryt selle needusega tappa, nagu ta oli tapnud tema vanemad. Kuid aastane Harry elas needuse üle, pääsedes vaid välgunoolekujulise armiga otsaesisel. Seetõttu sai Harry ka juba maast-madalast endale hüüdnime "Poiss, kes jäi ellu". Teist korda pääses ta surmast 7. osas, seda tänu sellele, et ta oli ise üks Voldemorti varikätkidest ja enda tehtud varikätke ei saa purustada.
Avada Kedavra needusega tapeti Harry Potteri sõber Cedric Diggory, tema ristiisa Sirius Black ja Harry Potteri kaitsja Albus Dumbeldore.
**Semjon Mogilevitš** (ukraina: Семен Юдкович Могилевич, vene Семён Юдкович Могилевич; sündinud 30. juuni 1946 Kiievis) on Ukraina päritolu globaalse haardega kuritegelik autoriteet, kellel on Venemaa, Ungari ja Iisraeli kodakondsus.

2009. aastal nimetas Föderaalne Juurdlusbüroo Mogilevitšit kümne kõige tagaotsitumat kurjategija (FBI's Ten Most Wanted Fugitives) hulgas. FBI on teda seostanud relvaäri, prostitutsiooni vahendamise, väljapressimiste, palgamõrvade korraldamise, finantspettuse ja rahapesuga.

2008. aasta jaanuaris vahistati Mogilevitš Moskvas maksupettuse kahtlustusega. 2009. aastal juulis vabastati ta kautsjoni vastu. 2011. aastal loobus Venemaa siseministeeriumi uurimisüksus kriminaalasjast Mogilevitši vastu kuriteokoosseisu puudumise tõttu.

USA on korduvalt taotlenud Venemaalt Mogilevitši väljaandmist, kuid Venemaa seaduste kohaselt SRÜ kodanikke välisriikidele välja ei anta.

Mogilevitšil arvati olevat mõjuvõimu Venemaa ja Ukraina vahelistes tülides maagaasitarnete üle.

Ta on lõpetanud Lvivi ülikooli majanduse erialal.

Viited
------

1. ↑
Geraniooli struktuurivalem
**Geraniool** (IUPACi nimetusega **3,7-dimetüül-2,6-oktadien-1-ool**, molekulivalemiga C10H18O) on terpenoidide klassi kuuluv alkohol. Keemilise olemuse järgi on geraniool allüülne alkohol. Seda nimetust kasutatakse E-isomeeri kohta. Tema Z-isomeeri nimetatakse **nerooliks**. 

СН3–С(СН3)=СН–СH2–CH2–С(СН3)=СН–СH2–OH

Geraniool on roosi lõhnaga nõrgalt kollakas õli. Looduses leidub seda paljudest taimedest saadud eeterlikes õlides, näiteks koriandri õlis. 

Geraniooli kasutatakse parfümeerias lõhnakompositsioonides ja orgaanilises sünteesis. Geraniooli keemilise sünteesi skeemid on komplitseeritud ja saagised väikesed (näiteks saamine isopreeni telomerisatsiooniproduktidest).

Keemiliste reaktsioonide käigus moodustuvad tihti ka geraniooli isomeerid, nagu allüülne isomeer linalool:

СН3–С(СН3)=СН–СH2–CH2–С(СН3)(OH)СН=СH2 ja tsükliline isomeer alfaterpinool.

Nimetatuid leidub samuti looduslikes eeterlikes õlides.

Vaata ka
--------

* Terpenoidid
* Allüülsed ühendid

Välislingid
-----------

* Terpenoidide süntees TA Keemia Instituudis
Semjon Uhke portree
**Semjon Uhke** (ees- ja isanimi **Semjon Ivanovitš**; venekeelsed nimekujud *Семён Иванович Гордый, Симеон Иоаннович Гордый*; 7. september 1316 – 27. aprill 1353) oli aastatel 1340–1353 Moskva ja Vladimir-Suzdali suurvürst, aastatel 1346–1353 ühtlasi Novgorodi vürst.

Semjon oli suurvürst Ivan I poeg. Ta oli esimene Moskva valitseja, kes hakkas ennast nimetama kogu Venemaa suurvürstiks.

Isiklikku
---------

Suurvürst Semjon Ivanovitš oli kolmel korral abielus. Tema abikaasadeks olid:

* 1333–1345 Leedu suurvürsti Gediminase tütar Augusta (suri 11. märtsil 1345)
* 1345–1346 Brjanski vürsti Fjodor Svjatoslavitši tütar Jevpraksija (abielu lahutati)
* 1347. aastast surmani Tveri suurvürsti Aleksandr Mihhailovitši tütar Marija

Kõik Semjoni lapsed surid enne oma isa, mistõttu trooni päris tema noorem vend Ivan.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**Ivan I** | **Moskva suurvürst**1340–1353 | Järgnev**Ivan II** |
| Eelnev**Ivan I** | **Vladimir-Suzdali suurvürst**1340–1353 | Järgnev**Ivan II** |
| Eelnev**Ivan Danilovitš** | **Novgorodi vürst**1346–1353 | Järgnev**Ivan Ivanovitš** |
**Tu-124 maandumine Neevale** oli 21. augustil 1963 Leningradis juhtunud lennuõnnetus.

Aerofloti uus reisilennuk Tu-124 startis 21. augusti 1963 hommikul Ülemiste lennuväljalt regulaarsele lennule Tallinn-Moskva. Õhkutõusnud lennukil ei õnnestunud telikut lõpuni sisse tõmmata. Tallinnas oli udu ja sinna tagasi pöörduda ei saanud, sellepärast suunasid lennujuhid lennuki Leningradi, et maanduda Pulkovo lennuväljale. Pulkovos tehti ettevalmistusi lennuki maandumiseks kõhule betoonraja kõrval. Kohal olid tuletõrje- ja kiirabiautod. Lennuk jäi tiirlema lennuvälja lähistel 500 m kõrgusel, et kulutada paagid kütusest tühjaks — et lennuk oleks maandumisel kergem ja et vähendada tuleohtu. Lennuki meeskond üritas lennuki garderoobi eesriiet hoidva toru abil lahti taguda kinnikiilunud telikut, aga see ei õnnestunud.

Kaheksandal ringil, kui lennuk oli lennuväljast 21 km kaugusel ja kütusenäidikute järgi kütust lennuväljani jõudmiseks piisavalt, seiskus vasak mootor kütuse lõppemise tõttu. Lennukil lubati lennata otse üle linna lennuväljale, aga kohe varsti seiskus ka teine mootor. Lennuk alustas planeerimist kesklinna kohal poole kilomeetri kõrgusel. Lennuväljani jõuda oli võimatu. Ei jäänud muud üle, kui katsuda maanduda Neeva jõele. Lennuki komandör andis juhtimise üle teisele piloodile, kes oli teeninud merelennuväes ja kellel oli vette maandumise kogemust. Lennuk lendas üle Maloohtinski prospekt 6 maja ning 4 meetri kõrguselt üle ehitamisel oleva Aleksander Nevski silla ja maandus 14 sekundit pärast mootorite seiskumist vette raudteesilla lähedal. Jõgi on selles kohas 400 m lai. Vesi hakkas küll tungima vigastuste tõttu lennukisse, aga jõel sõitnud aurupuksiir vedas lennuki kalda äärde ning kõik 45 reisijat ja lennuki 7-liikmeline ekipaaž pääsesid lennukist elusa ja tervena.

Viited
------

1. ↑   "Prepare to Ditch", in Flight International magazine, 13 August 1964, p241.
2. ↑   "Pilot saves lives by landing on a river… in 1963" Russia Today TV. 16 January 2009. Vaadatud 22.08.2019.

Välislingid
-----------

* Lennukiga Neeva jõkke Eesti Ekspress, 30. juuli 2003
* Aastate eest maandus Tallinnast startinud lennuk Neeva jõel Postimees, 16. jaanuar 2009
**Endel Saarman** (sündinud 9. augustil 1923 Tallinnas) on eesti tehnikateadlane.

Elulugu
-------

Endel Saarman on raudteelase poeg.

Lõpetas 1941 Tallinnas Prantsuse Lütseumi, õppis 1942–1944 Tallinna Tehnikaülikoolis masinaehitust. Läks 1944 Rootsi, lõpetas 1957 Stockholmi Kuningliku Tehnikaülikooli puidutehnoloogiainsenerina, tehnika-litsentsiaat (1962, samas), väitekiri käsitles okste mõju liimitud konstruktsioonide survetugevusele. Oli 1957–1964 Stockholmis Rootsi Puidutehnoloogia instituudi assistent ja ühtlasi Kuningliku Tehnikaülikooli puidutehnoloogia osakonna abiõpetaja, 1964–1966 Lundi Põllumajandusinstituudi uurimistööde juhataja, 1966–1980 Rootsi Puidutööstusliidu peainsener, 1980–1988 Stockholmis Kuningliku Tehnikaülikooli puidutehnoloogiaprofessor, aastast 1988 emeriitprofessor; koostanud 11 õppe- ja käsiraamatut, olnud 15 taolise väljaande kaasautor.

Teadustöö
---------

Uurinud puidu omadusi ja -tehnoloogiat, loonud juhendeid puidu liigitamiseks kvaliteedi alusel, samuti puidu kaitsmiseks kahjurite eest. Olnud tegev Rootsi Liimitud Puidu Kontrollametis ja Puidusorteerimise Komitees, Tehnika Arendamise Valitsuse nõunik, Rootsi Saeveskiomanike Ühingu sekretär (1973–1981) ja esimees (1982–1986), kuulunud ka Soome ja Norra erialaühingutesse, Eestis riigiettevõtte Eesti Riigimetsad haldusnõukogu liige (1992–1993). Umbes 30 teadustrükist.

Tunnustus
---------

* 2006 Valgetähe V klassi teenetemärk

Teoseid
-------

* Kvistars inverkan på tryckhällfastheten vid lamellerade konstruktioner. Stockholm, 1962
* Spånorienteringens och limmets betydelse för spånskivor reologiska egenskaper. Stockholm, 1982
* Fiberströninger i trä. Stockholm, 1986
* Träkunskap. Stockholm, 1992
* Puiduteadus. Tartu, 1998
* Puiduteadus (kaasautor U. Veibri). Tartu, 2006

Viited
------

1. 1 2 3 4  *Eesti teaduse biograafiline leksikon.* 3. köide: *N–Sap* TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013

Kirjandus
---------

* *Eesti entsüklopeedia.* 14. köide: *Eesti elulood.* Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus, 2000, lk 450.
* Eesti teadlased väljaspool kodumaad: biograafiline teatmik = Estonian scholars and scientists abroad: biographical directory. Stockholm, 1984, 111
* Margus, M. Puidutehnoloogia tippteadlane Endel Saarman. // Tehnika ja Tootmine (1992) 4, 33
* Ilmet, K. Endel Saarman. // Saarman, E. Veibri, U. Puiduteadus. Tartu, 2006, 557.
* *Eesti teaduse biograafiline leksikon.* 3. köide: *N–Sap* TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013

 *Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.*