recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Tarkvara arendustsükkel** on tarkvaraarenduses üksteisele järgnevate tegevuste jada, mida läbides realiseeritakse ideed infosüsteemide(s)/(na).

Arendustsükli konkreetsed faasid ning pikkus sõltuvad arendusmetoodikast. 

Siiski võib tuua üldistuse, et arendustsükli kõige olulisemad osad on 

1. analüüs
2. disain
3. arendus
4. testimine ja integratsioon
5. ülalhoid ja parandused

Agiilne arendustsükkel
----------------------

Agiiilsed metoodikad viitavad erinevatele tarkvaraarendus metoodikatele, mis aitavad paremini reageerida muutuvatele nõuetele kui traditsiooniline tarkvaraarendus. Samuti aitab see arendada tarkvara kiiremini, selleks, et äri vajadustega samu pidada.

Arendustsükli osad käiakse läbi vaheldumisi ja pidevate interatsioonidena, mis tagab selle, et erinevad arenduse osapooled saavad paralleelselt töötada ning tarkvara valmib versioonidena ja kiiresti. Iga iteratsiooni lõpuks valmib ärilist väärtust omav piiratud funktsionaalusega osa tarkvarast. Ärilise väärtuse defineerib ning valideerib agiilsetes metoodikates äri esindaja.

### Agiilse arenduse faasid[1]

1. *Valitakse projekt ning prioriseeritakse vastavalt äripotentsiaalile (Scope out and prioritize projects)*
2. **Esialgsete nõuete kogumine** *(Diagram requirements for the initial sprint)*
3. **Lahenduse disain ja arendus** *(Construction/iteration)*
4. **Testimine ja live keskkonda paigaldus** *(Release the iteration into production)*
5. **Tugi ja parandused** *(Production and ongoing support for the software release)*
6. *Süsteemi elutsükli lõpus eemaldatakse see live keskkonnast (Retirement)*

Traditsiooniline arendustsükkel
-------------------------------

Traditsiooniliste tarkvaraarenduse metoodikate (näiteks *Waterfall,* kosemudel) puhul toimuvad tsükli sammud kõik eraldi. Töö liigub edasi järgmisesse osasse alles siis, kui eelmine on lõplikult valmis. Faasid ei kattu omavahel töö käigus[2]. 

Selline arendustsükkel ei ole vastuvõtlik muudatustele nõuetes, kuna muudatuse ilmnemisel tuleb tööd alustada algusest. Samuti näeb klient valminud tarkvaralahendust alles siis, kui see on valmis, mis omakorda võib kaasa tuua rahulolematust, mis on seotud ootuste ja tegelikkuse vastuoludega. 

### Traditsioonilise arenduse faasid[2]

* **Nõete kogumine ja analüüs** – kõik võimalikud nõuded uuele süsteemile kogutakse kokku ja dokumenteeritakse vastavalt projekti nõuetele.
* **Süsteemi disain** − vastavalt nõuetele disainitakse süsteem. Disain on hiljem abiks süsteemianalüüsis ning arhitektuuri väljatöötamises.
* **Arendus ja unit testimine** − süsteemi arendamine ja selle üksikute osade testimine
* **Intergatsioon ja testimine** – süsteemi integratsioon ja testimine
* **Evitamine** *(Deployment)* − kui testimine on tehtud võimaldatakse klientidel süsteemi kasutama asuda
* **Ülalhoid** *(Maintenance)* − paranduste sisseviimine

Viited
------

1. ↑
2. 1 2
**Lazio mägi** on mägi Kunluni mäestikus. Halduslikult asub see Hiinas Xinjiangis.

Mäele panid nime 2007. aastal selle esmavallutajad.

Koktaki liustiku kõrval asuva Lazio mäe kõrgus on **6045 m**.

Alpinism
--------

Mäetipu vallutasid esimestena 23. augustil 2007 Soome alpinistid Veli-Matti Helke, Rauno Ravantti ja Mikko Piironen.

Soomlaste järel teisena tõusid 2010. aasta juulis selle mäe tippu Eesti alpinistid Kristjan-Erik Suurvälja juhtimisel toimunud Eesti Kunluni ekspeditsiooni käigus. 27. juulil tõusid 7 ekspeditsiooni liiget selle mäe tippu. Tegemist oli ka selle marsruudi esmaläbimisega. Üks tippujõudnutest, Argo Mere, laskus suuskadega tipust 5800 m kõrgusel asunud vahelaagrisse.

### Eesti alpinistide tipputõusud

* 2010 – Kristjan-Erik Suurväli, Priit Joosu, Priit Simson, Argo Mere, Siim Kadak, Jaan Sibul, Marko Aasa

Viited
------

1. 1 2  FOUR VIRGIN CHINESE PEAKS CLIMBED BY FINNISH TEAM. alpinist.com
2. 1 2  Ajalugu 2010–. ajaveeb.alpinism.ee
3. ↑  Eestlased vallutasid Hiinas esimestena kaks mäetippu. 17.08.2010. postimees.ee
Lokaajata (skr: लोकायत) *lokāyata*, maailmaõpetus. Tšaanakja (Cāṇakya) teoses *Arthaśāstra* nimetatakse lokaajatat loogiliste põhjuste uurimiseks. Lokaajata ühendas vanaindia mõttekunstis (filosoofias) materialismi, naturalismi, skeptitsismi ja religioosse ükskõiksuse erinevaid süsteeme (nāstika). Brahmanismi (rituaalide ja kastisüsteemi: *varna-ashrama dharma*) vastane lokaajata oli materialistlik ja ateistlik mõttesund (eitati jumalat, nirvaanat, moksat, taaskehastumist jms). Elus ei tuleks karta rõõmu ja valu vaheldumist. See maailm on ainus maailm, see elu on ainus elu ja see on parim.

Lokaajata mõttekunsti päritolu aja osas on lahkarvamusi. Kuid enamik allikaid viitab, et selle tekkimine toimus 6. sajandi ja 2. sajandi ema vahel. Lokaajata, kui materialistliku mõttesüsteemi kohta leidub kommentaare *Mahābhārata*, *Bhagavadgītā*, dzainismi ja budismi raamatutes.

Brihaspatit peetakse lokaajata filosoofia esimeseks asutajaiks. Lokaajata alguse natuke rohkem tuntud esindaja on Tsaarvaaka (Cārvāka). Tsaarvaaka järgijad vanandia mõttekunstis toetasid argielu kesksuset ja väitsid end lokaajata pooldajatena. Dzainistid, budistid, vedaanta ja njaaja mõtlejad pidasid Tsaarvaakat peamiseks vastaseks. Need Tsaarvaaka vastased vaidlused on lokaajata peamised allikad, millese tuleks suhtuda kriitiliselt.

Ainult lokaajata mõttekunsti kohta on leitud mõned Bārhaspatya suutrad. Jayarashi Bhatta 8. sajandi *Tattvopaplavasimha* (umbes 8. sajand) on sageli nimetatud ainsaks tõeliselt autentseks lokaajata tekstiks, kuid see sisaldab ka madhjamaka mõju. *Shatdarshan Samuchay* ja *Vidyaranya Sarvadarśanasaṅ̇graha* on veel mõned teosed, mis selgitavad lokaajata mõtteid.

Üks olulisemaid viiteid lokaajata mõttekunstile on *Sarva-darśana-sangraha* (etümoloogiliselt: senise filosoofia kogu), 14. sajandi advaita vedaanta õpetlane Mādhava Vidyāraṇya Lõuna-Indiast, mis algab peatükiga lokaajata (või tsaarvaaka) süsteemist. Selles viidatakse charvaka ateistlikule koolkonnale ja Brihaspati õpetusele, et jumaliku olendi austamise asemel tuleb rõõmu tunda enda elust, siin maailmas.

Lokaajata süsteem sarnanes Vana-Kreeka Empedoklese, Aristippuse ja Epikurose õpetustega. Lokaajata oli ainus vanaindia ja keskaja India koolkond, mis oli ateistlik (nāstika) selle mõiste kõigis kolmes tähenduses. Lokaajata traditsiooni järjepidevus katkes 12. sajandil. Hedonismi suunitusega lokaajatat peetakse inimsuse tekkimise alguse üheks osaks.
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib pimedast ajast; singli kohta vaata artiklit Öö (singel)* |

---

Satelliidipilt ööst. Montaaž eri aegadel tehtud satelliidipiltidest

**Öö** on ajavahemik, mille jooksul taevakeha (planeet või tema kaaslane) pinna punkti jaoks on valguse peamine allikas (päike) horisondist allpool.

Öö kestus sõltub laiuskraadist ja taevakeha telje nurgast orbiidi pinna suhtes. Öö vastand on päev. Taevakehade öö- ja päevakülge eraldab terminaator. Kui taevakeha pöörlemistelg ei asu orbiidiga risti, siis muutub öö pikkus perioodiliselt.

Päikesesüsteemi planeetidel on öö väga erineva pikkusega. Ööpäev kestab Veenusel 224,7 päeva ja Jupiteril 9 tundi 56 minutit. Öö hõlmab ööpäevast keskmiselt poole.

Päev ja öö on võrdse pikkusega kevadisel ja sügisesel pööripäeval, kui planeedi telg on ekliptikaga risti. Suurim päeva ja öö pikkuse erinevus on talvisel ja suvisel pööripäeval, kui telg on ekliptikaga suurima nurga all. Talvisel pööripäeval on öö kõige pikem ja suvisel pööripäeval kõige lühem.

Polaarjoonest kõrgemal laiuskraadil võib öö kesta üle ööpäeva. Seda nimetatakse polaarööks. Kõrgetel laiuskraadidel jõuab suvel kogu öö jooksul maapinnale hajunud valgus. Seda nimetatakse valgeks ööks. Kui talvel on mingis piirkonnas polaaröö, siis suvel esineb seal olukord, kus öö täielikult puudub. Seda nimetatakse polaarpäevaks.

Taevakehad saavad energiat põhiliselt soojuskiirguse kaudu oma päikeselt. Öösel, kui valgust pole, on temperatuur seetõttu üldiselt madalam kui päeval. Taevakehadel on kõige suuremad temperatuurierinevused tavaliselt nendes piirkondades, kus esinevad polaaröö ja -päev. Ekvaatori lähedal, kus päeva ja öö pikkuses suuri erinevusi ei ole, kõigub temperatuur aasta jooksul vähem.

Kui päike on horisondi all, aga tema hajunud valgus jõuab vaatlejat, on hämarik. Eristatakse kolme tüüpi hämarikku:

* **tsiviilhämarik** on siis, kui päike on 0–6 kraadi allpool silmapiiri;
* **nautiline hämarik** on siis, kui päike on 7–12 kraadi allpool silmapiiri;
* **astronoomiline hämarik** on siis, kui päike on 13–18 kraadi allpool silmapiiri.

Mõju elule
----------

Öösel ei jõua maapinnale peaaegu üldse valgust. Sellepärast on öösiti valgustundlikust meelest ehk nägemisest vähe kasu.

Loomad, kellel nägemine on eriti hästi arenenud, tavaliselt magavad öösiti. Mõned loomad, vastupidi, on öösiti eriti aktiivsed. Neid nimetatakse ööloomadeks. Mõned nendest, näiteks öökullid, on kohastunud nägema eriti väheses valguses. Sellistel loomadel on tüüpiliselt suured silmad. Mõned ööloomad on täiesti pimedad ja liiguvad teisi meeli kasutades, milleks võib olla kajalokatsioon.

Taimed kasutavad valgust fotosünteesiks. Öösiti fotosüntees peaaegu lakkab. Seetõttu toimuvad ka taimedes öösiti mitmesugused muutused, näiteks on tüüpiline, et õistaimed sulgevad ööseks oma õied.

Vaata ka
--------

* kesköö

|  |  |
| --- | --- |
|  | Tsitaadid Vikitsitaatides: **Öö** |
**Madliena** on küla (*lielciems*) Lätis Ogre piirkonnas Madliena vallas.

Asulat on esimest korda mainitud 1250. aastatel. Madliena on kujunenud Väina liivlaste alale. Aastal 1452 rajati sinna Maarja Magdaleenale pühendaud kirik, mille järgi asula ka oma lätikeelse nime saanud on.

Asulas asuvad vallavalitsus, keskkool, muusika- ja kunstikool, kultuurimaja, raamatukogu, luteri kirik, koduloomuuseum. Sinna jääb Madliena bussipeatus.

Madliena luteri kirik ja Madliena kiriku keskaegne kalmistu on kultuurimälestistena regionaalse kaitse all.

Elanikkond
----------

|  |  |
| --- | --- |
| * 142 (1935)
* 477 (1970)
* 675 (1979)
* 1034 (1989)
 | * 1076 (2008)
* 869 (2011)
* 730 (2022)
 |

Tuntud elanikke
---------------

* Karl Huhn – baltisaksa maalikunstnik
* Antons Benjamiņš – Läti ajakirjanik

Viited
------

1. ↑  Vietvārdu datubāze
2. ↑  Autotransporta direcija
3. ↑  Valsts kultūras pieminekļu aizsardzības inspekcija. Valsts aizsargājamo nekustamo kultūras pieminekļu saraksts

Vaata ka
--------

* Madliena kihelkond

| * v
* r
Madliena valla asulad |
| --- |
| 
Lielāmuiža **·**  **Madliena** **·**  Plātere **·**  Silamuiža **·**  Zādzene **·**  Vecķeipene **·**  Vērene |
**Wennemar von Dellwig** (ka *Wolmar von Dellwich*; surnud 1510) oli Liivi ordu liige, Viljandi komtuur aastatel 1480–1510.

Wennemari vanemaid pole teada. Tema sugulane oli Maasilinna foogt Herbert von Dellwig, kuid kui lähedalt, pole võimalik kindlaks teha. Tõenäoliselt sündis ta Dellwigis Dortmund lähedal. Tema suguvõsa kuulus Vestfaali väikeaadli hulka.

Dellwig saabus Liivimaale 15. sajandi keskpaiku. 1472. aastal on teda mainitud Võnnu (Cēsise) kumpanina, seejärel sai temast Pärnu komtuur, kuid pole selge, kas ta sai selleks juba 1472 või alles 1477. 1480. aastal sai temast ühe kõige olulisema orduvalduse, Viljandi komtuurkonna juht. Ta kuulus meistrite Johann Freitag von Loringhoveni ja Wolter von Plettenbergi ajal kõige olulisemate ordukäsknike hulka ja 1501–1502, kui Plettenberg oli sõjaretkedel Venemaal, oli ta ordumeistri kohusetäitja. Dellwig oli kõige pikaajalisem Viljandi komtuur.

Vaata ka
--------

* Delwig

Kirjandus
---------

* *Ritterbrüder im livländischen Zweig des Deutschen Ordens*. Köln: Böhlau, 1993. Nr. 154 (lk 165–166).

Välislingid
-----------

* Väljavõte Eestimaa Rüütelkonna genealoogilisest käsiraamatust, 1930


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**Dietrich Lappe von Köningen** | **Pärnu komtuur**1472/1477–1478 | Järgnev**Friedrich von der Borch** |
| Eelnev**Dietrich von der Dorneburg** | **Viljandi komtuur**1480–1510 | Järgnev**Wolter von Plettenberg noorem**

 |
Werner Felfe (1982)
**Werner Felfe** (4. jaanuar 1928 Großröhrsdorf – 7. september 1988 Ida-Berliin) oli Saksa DV riigitegelane.

Põhikooli lõpetamise järel õppis Werner Felfe kaubandust. 1945. aastal astus ta Saksamaa Kommunistlikku Parteisse ja 1946. aastal Vaba Saksa Noorsoo Liitu (FDJ). Kuni 1953. aastal oli ta parteitööl Saksimaal. 1953. aastal lõpetas ta parteikooli ja oli kuni 1957. aastani Vaba Saksa Noorsoo Liidu Kesknõukogu teine sekretär. 1954–1958 oli ta Rahvakoja (parlamendi) noorsookomisjoni esimees. 1954–1963 oli ta Saksamaa Sotsialiku Ühtsuspartei Keskkomitee liikmekandidaat ja seejärel liige.

1957–1960 töötas Felfe Zschopau piirkonna Ringkonnanõukogu aseesimehe ja esimehena. Kuni 1963. aastani oli ta Karl-Marx-Stadti ringkonna Ringkonnanõukogu esimees. 1963–1965 õppis ta Dresdeni Tehnikaülikoolis. 

1965. aastast alates oli ta Saksamaa Sotsialistliku Ühtsuspartei Keskkomitee osakonnajuhataja asetäitja ja alates 1966. aastast agitatsiooni- ja propagandasekretär. 1968. aastal sai ta Halle ringkonna Saksamaa Sotsialistliku Ühtsuspartei parteiorganisatsiooni teiseks sekretäriks ja 1971. aastal esimeseks sekretäriks. Alates 1973. aastast oli ta Saksamaa Sotsialistliku Ühtsuspartei Keskkomitee Poliitbüroo liikmekandidaat ja 1976. aastast liige. Keskkomitee sekretärina oli ta vastutav põllumajanduse eest. Alates 1976. aastast oli ta ka Saksa DV Riikliku Kaitsenõukogu liige.

8. augustil 1988 ilmus Lääne-Saksa ajakirjas Spiegel artikkel, milles kirjutati, et Werner Felfest võib saada Saksa DV parteijuhi Erich Honeckeri võimalik ametijärglane.

9. septembril 1988 suri Werner Felfe ootamatult südamepuudulikkuse tagajärjel.

Viited
------

1. ↑
2. ↑
3. ↑
4. ↑
Phil Jagielka (2015)
**Philip Nikodem Jagielka** (sündinud 17. augustil 1982 Manchesteris) on Inglismaa jalgpallur, kes mängib keskkaitsjana Inglismaa esiliigaklubis Stoke City ja Inglismaa jalgpallikoondises.

Ta alustas klubikarjääri Sheffield Unitedis, mille noorteakadeemiaga liitus ta 1998. aastal. Klubi põhimeeskonnas debüteeris ta hooajal 1999–2000. Seitse esimest hooaega mängis ta Sheffield Unitediga Inglismaa esiliigas, mil hooajal 2005–06 saadi liigas teine koht ja kindlustati pääs kõrgliigasse. Hooaegadel 2003–04 ja 2005–06 valiti Jagielka esiliiga sümboolsesse koosseisu. 2006. aastal valiti ta liiga parimaks mängijaks. Lisaks valiti ta aastatel 2005–2007 kolm korda järjest Sheffield Unitedi aasta mängijaks. Jagielka ainsaks hooajaks Sheffield Unitediga Inglismaa kõrgliigas jäi 2006–07, mil langeti napilt liigast välja.

2007. aasta juunis sõlmis ta lepingu kõrgliigas mängiva Evertoniga. Üleminekusumma oli neli miljonit naelsterlingit. Evertonis mängis Jagielka aastatel 2007–2019. 2015. aastal valiti ta Evertoni aasta mängijaks.

Aastatel 2019–2021 mängis ta taas Sheffiled Unitedis. 2021. aasta augustis sõlmis ta poole aasta pikkuse lepingu Derby Countyga. 2022. aasta jaanuaris liitus ta Stoke Cityga.

Debüüdi Inglismaa jalgpallikoondises tegi Jagielka 1. juunil 2008 sõprusmängus Trinidadi ja Tobago vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 15. augustil 2012 sõprusmängus Itaalia vastu. Ta on kuulunud Inglismaa koondisse 2012. aasta Euroopa meistrivõistlustel ja 2014. aasta maailmameistrivõistlustel.

Välislingid
-----------

 Phil Jagielka – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis

| * v
* r
Inglismaa koondis  –  UEFA Euro 2012 |
| --- |
| 

* 1 Hart
* 2 Johnson
* 3 Cole
* 4 Gerrard (c)
* 5 Kelly
* 6 Terry
* 7 Walcott
* 8 Henderson
* 9 Carroll
* 10 Rooney
* 11 Young
* 12 Baines
* 13 Green
* 14 Jones
* 15 Lescott
* 16 Milner
* 17 Parker
* 18 Jagielka
* 19 Downing
* 20 Oxlade-Chamberlain
* 21 Defoe
* 22 Welbeck
* 23 Butland
* Treener: Hodgson

 | Inglismaa |

| * v
* r
Inglismaa koondis  –  2014. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlused |
| --- |
| 

* 1 Hart
* 2 Johnson
* 3 Baines
* 4 Gerrard (c)
* 5 Cahill
* 6 Jagielka
* 7 Wilshere
* 8 Lampard
* 9 Sturridge
* 10 Rooney
* 11 Welbeck
* 12 Smalling
* 13 Foster
* 14 Henderson
* 15 Oxlade-Chamberlain
* 16 Jones
* 17 Milner
* 18 Lambert
* 19 Sterling
* 20 Lallana
* 21 Barkley
* 22 Forster
* 23 Shaw
* Treener: Hodgson

 | Inglismaa |
**Wennemar von Brüggenei** oli Liivi ordu maameister aastatel 1389–1401.

Ta oli tõenäoliselt teise ordumeistri Hermann von Brüggenei kauge sugulane, ehkki erinevalt tollest pole Wennemari kohta lisanime **Hasenkamp** teada. Wennemari lähisugulane, võimalik, et vend Rutger von Brüggenei oli 1399~1403 Kuramaa piiskop.

Wennemar oli 1381. aastal ordumeister Wilhelm von Friemersheimi kumpan. Ordumeistriks saades ajas ta väga edukat poliitikat ordu võimu kasvatamiseks, inkorporeerides Riia peapiiskopi ordusse ja võites Tartu piiskoppi Dietrich Damerowi 1396. aastal. Tema valitsusaja viimased aastad olidki Liivi ordu võimsuse kõrgajaks.

Kirjandus
---------

* *Ritterbrüder im livländischen Zweig des Deutschen Ordens*. Köln: Böhlau, 1993. Nr. 121 (lk 148–149).
* Bergmann, Gustav (1776). *Geschichte von Livland, nach bossuetischer Art entworfen*. Leipzig: Im Schwickertschen Verlage. Lk-d lk. 24.

Välislingid
-----------

* Russow, Balthasar: Nye Lyfflendische Chronice, Rostock 1578

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**Robin von Eltz** | **Liivimaa ordumeister**1389–1401 | Järgnev**Konrad von Vietinghoff**

 |
**Mambae keel** (inglise keeles *Mambai*, *Mambae*) on Ida-Timoris kõneldav keel, mis kuulub Austroneesia hõimkonna Kesk-Ida-Austroneesia keelkonna Kesk-Malai-Polüneesia keelte Timori-Babari keelerühma. 

Mambae keel on levinud Kesk-Timori mäestikus, Ermera, Aileu ja Ainaro ringkonnas. 131 000 kõnelejaga on see tetumi keele järel suuruselt teine keel Ida-Timoris. Kasutatakse ladina tähestikku, kuid puudub laialdaselt tunnustatud kirjasüsteem. Võrreldes tetumi keelega on mambae morfoloogiliselt väga väheproduktiivne. Keeles on neli peamist murret: Damata, Lolei, Mambae ja Manua murre. Lisaks on põhjamambae ja lõunamambae keeles olulised erinevused. 
Mambae keel on elujõuline, seda kasutavad näost näkku suhtlemisel kõik põlvkonnad.

### Murdeerinevused

Riigi mägiseima piirkonna keelena on mambae killustunud paljudeks kohalikeks murreteks, mis jaotuvad lõuna- ja põhjagruppi. Kui lõunamambae murretes on jäänud austroneesia konsonant /p/ puutumatuks (näit. *pat* 'neli'), siis põhja murretes muutub konsonant /p/ f-ks (*fat*). Lõuna murretes on paljud sõnad lühenenud nii sünkoobiliselt kui ka apokoobiliselt. Näiteks Ainaro piirkonna murde sõnad *lel* 'päike' ja *tor* 'aasta' on Aileu ringkonna Remexia piirkonna murdes vastavalt *lelon* ja *tonan*.

### Arvsõnad

Ka arvsõnades on erinevusi. Arvsõnad 1−10:

Aileu murdes: 

1 − *id*

2 − *ru*

3 − *teul*

4 − *fat*

5 − *lim*

6 − *neen*
7 − *hiut*

8 − *woulu*

9 − *sia*

10 − *sakul* 

Ainaro murdes: *id*, *rua*, *tel*, *pat*, *lim*, *lim-nain-ide*, *lim-nai-rua*, *lim-nai-tel*, *lim-nai-pata*, *sagúl* (6−9 on nö viiendnumbrid)

Keelenäiteid
------------

### Substantiivid:

suu – *kukun*

juuksed – *ulun*

habe – *kukunhulun*

silm – *matan*

isik, persoon – *ema*

toit – *sauna*

### Adjektiivid:

halb – *klau*

pime, nägemisvõimetu − *matan klau* 

### Verbid:

puhuma – *fu*

sööma – *mu*

lööma – *bob*

ujuma – *nain*

Teised keeled Ida-Timoris
-------------------------

998 000 elanikuga Ida-Timoris on 15−25 põliskeelt, mis jagunevad omavahel mitte suguluses olevate paapua ja austroneesia keelte vahel. Ulatusliku kokkupuute tõttu − nii samasse keelkonda kui ka erinevatesse keelkondadesse kuuluvate keelte vahel − on neil palju tüpoloogilisi sarnasusi: ühine sõnavara, fonoloogilised lihtsustused, vähe- või mitteproduktiivne morfoloogia, sarnased grammatilised süsteemid aspekti, aja ja kõneviisi kategoorias ning passiivi puudumine. Kuid austroneesia keeled (sh mambae keel) on rangelt SVO-lausestruktuuriga, paapua keeled aga SOV sõnajärjega.

Viited
------

1. ↑
2. ↑
3. ↑
4. ↑
5. ↑
6. ↑
7. ↑  "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 16. september 2014. Vaadatud 25. novembril 2013.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
8. ↑  Timor Lorosae: Language Situation; Encyclopedia of Language & Linguistics (Second Edition) 2006, 718–719
**Madli Luuk** (sündinud 23. jaanuaril 1975) on eesti kunstnik ja õpetaja.

Lõpetas 2001. aastal Eesti Kunstiakadeemia graafika erialal ning läbis samas kunstipedagoogika magistriõppe.

Madli Luuk on töötanud kujundaja-kirjastajana Eesti Geoloogiakeskuses. Aastatel 2002–2005 oli ta Viinistu Kunstimuuseumi juhataja ning Loksa 1. Keskkooli kunstiõpetuse ja kunstiajaloo õpetaja. Aastatel 2005–2018 õpetas Tallinna Rahvaülikoolis akvarell- ja akrüülmaalitehnikaid. On olnud enam kui 15 aastat seotud RMK Aegviidu Külastuskeskusega, kus tegutses loodusretkejuhi, kunstniku ja teabetöötajana. On kujundanud ja illustreerinud paljusid loodusega seotud õppematerjale matkaradadele ja loodusõppega seonduvatele koolidele. On 25 aasta jooksul olnud tõlkija norra, rootsi, taani, soome ja inglise keelest PÖFFi ja Matsalu loodusfilmide festivalide filmidele. Alates 2014 töötab Rocca al Mare Kooli Vodja Individuaalõppekeskuses kunstiõpetajana.

Viited
------

1. ↑  PUHKPILLIKVINTETT ESTICA JA LIIVAKUNSTNIK MADLI LUUK
2. ↑  Akvarellikursus Tallinna Rahvaülikool
**Jacinto Benavente y Martínez** (12. august 1866 Madrid – 14. juuli 1954 Madrid) oli hispaania näitekirjanik. 1922. aastal pälvis ta Nobeli kirjandusauhinna.

Nobel
Nobeli kirjandusauhinna laureaat

1901 Prudhomme • 1902 Mommsen • 1903 Bjørnson • 1904 F. Mistral, Echegaray • 1905 Sienkiewicz • 1906 Carducci • 1907 Kipling • 1908 Eucken • 1909 Lagerlöf • 1910 von Heyse • 1911 Maeterlinck • 1912 Hauptmann • 1913 Tagore • 1915 Rolland • 1916 von Heidenstam • 1917 Gjellerup, Pontoppidan • 1919 Spitteler • 1920 Hamsun • 1921 France • 1922 Benavente • 1923 Yeats • 1924 Reymont • 1925 Shaw • 1926 Deledda • 1927 Bergson • 1928 Undset • 1929 Mann • 1930 Lewis • 1931 Karlfeldt • 1932 Galsworthy • 1933 Bunin • 1934 Pirandello • 1936 O'Neill • 1937 du Gard • 1938 Buck • 1939 Sillanpää • 1944 Jensen • 1945 G. Mistral • 1946 Hesse • 1947 Gide • 1948 Eliot • 1949 Faulkner • 1950 Russell • 1951 Lagerkvist • 1952 Mauriac • 1953 Churchill • 1954 Hemingway • 1955 Laxness • 1956 Jiménez • 1957 Camus • 1958 Pasternak • 1959 Quasimodo • 1960 Perse • 1961 Andrić • 1962 Steinbeck • 1963 Seféris • 1964 Sartre • 1965  Šolohhov • 1966 Agnon, Sachs • 1967 Asturias • 1968 Kawabata • 1969 Beckett • 1970 Solženitsõn • 1971 Neruda • 1972 Böll • 1973 White • 1974 Johnson, Martinson • 1975 Montale • 1976 Bellow • 1977 Aleixandre • 1978 Singer • 1979 Elýtis • 1980 Miłosz • 1981 Canetti • 1982 García Márquez • 1983 Golding • 1984 Seifert • 1985 Simon • 1986 Soyinka • 1987 Brodski • 1988 Mahfuz • 1989 Cela • 1990 Paz • 1991 Gordimer • 1992 Walcott • 1993 Morrison • 1994 Ōe • 1995 Heaney • 1996 Szymborska • 1997 Fo • 1998 Saramago • 1999 Grass • 2000 Gao • 2001 Naipaul • 2002 Kertész • 2003 Coetzee • 2004 Jelinek • 2005 Pinter • 2006 Pamuk • 2007 Lessing • 2008 Le Clézio • 2009 Müller • 2010 Vargas Llosa • 2011 Tranströmer • 2012 Mo • 2013 Munro • 2014 Modiano • 2015 Aliaksijevič • 2016 Dylan • 2017 Ishiguro • 2018 Tokarczuk • 2019 Handke • 2020 Glück • 2021 Gurnah • 2022 Ernaux
Jack Davenport 2007. aasta mais
**Jack Arthur Davenport** (sündinud 1. märtsil 1973 Stuffolkis) on inglise näitleja.

Elukäik
-------

Jack elas oma elu esimesed seitse aastat Ibizal koos vanemate Maria Aitkeni ja Nigel Davenportiga, kes on samuti näitlejad. Kui Jack oli seitsmene, lahutasid ta vanemad abielu ning poiss saadeti Dragoni internaatkooli. Seejärel õppis ta Cheltenhami ülikoolis.

Davenporti onu Jonathan Aitken on poliitik.

Jack Davenport on abielus näitleja Michelle Gomezega.

Karjäär
-------

Davenporti näitlejakarjäär algas täiesti juhuslikult. Ta oli võtnud ühe aasta ülikoolist vabaks ja osales suvisel draamakursusel, kus teda märkas lavastaja Clwyd Theatr Cymru. 18-aastaselt sattus ta Walesi, kus ta hakkas esinema väikerollides näidendis "Hamlet". Seal sai ta tuttavaks Rhys Ifansiga ("Notting Hill").

Aasta hiljem läks ta ülikooli East Anglia Ülikooli õppima filmikunsti ja inglise kirjandust. Ta proovis ülikoolis olles mitu korda näitlemist, kuid ei olnud sellest piisavalt huvitatud. Näitlemise asemel soovis ta saada pigem liikmeks filmi meeskonnas, kes jääb kaamera taha. Kuid pärast ülikooli lõpetamist veenis Davenporti ema teda kirjutama kirja John Cleese'ile ja küsima osa tolle uues filmis "Fierce Creatures". Seda siiski kaamera taga esialgu. Cleese aga toimis vastupidi ja saatis Davenporti kirja edasi näitlejate osakonda. Kuigi Davenporti roll filmis oli väga väike, sai ta siiski kaamera ees esinemise kogemuse.

Järgmisena sai näitleja osa BBC draamaseriaalis "This Life". Selle rolliga tõestas Davenport ennast näitlejana.

Nüüdseks on Davenport näidelnud paljudes edukates filmides ja seriaalides, sealhulgas "The Talented Mr. Ripley", "Coupling", "Ultraviolet" ning hiljutises kassahitis "Kariibi mere piraadid: Musta pärli needus" ja selle järgedes.

Välislingid
-----------

* Jack Davenport andmekogus IMDb (inglise)
**Lola Pagnani** (sündinud **Anna Lola Pagnani Stavros**; 3. aprillil 1972) on Itaalia tantsija ja näitleja.

Ta sündis Rooma kirjaniku ja stsenaristi Enzo Pagnani ning teatri kostüümikunstniku Gilda Pizzolante Stavrose tütrena. Õppis Pariisis kaasaegset tantsu ja temast sai Momixi esitantsija maailmatuuril, kes töötas edukalt ka koos Circe du Soleiliga Montréalis. Siis sai temast Müncheni ooperi esitantsija lavastaja Lina Wertmülleri ja dirigent Giuseppe Sinopoli käe all. Hiljem õppis ta kaasaegset tantsu veel ka Alvin Ailey Ameerika tantsuteatris New Yorgis ja õppis näitlemist HB Studios, samuti New Yorgis. 

Itaaliasse naasnuna töötas ta koos selliste Itaalia ning rahvusvaheliste teatri ja kino suurnimedega nagu Ettore Scola, Giulio Base, Lina Wertmüller; ka mängis ta Spike Lee, John Turturro ja Abel Ferrara filmides. Itaalias töötas ta kaks aastat ka Maurizio Costanzo *talkshow'*s.

Hiljuti otsustas ta teha dokumentaalfilmi koos ameerika produtsendi ja lavastaja Melissa Baliniga. Projekt kannab nime "Women Seeking Justice" ja sisaldab lugusid ebaõiglusest üle maailma. Pagnani räägib vabalt itaalia, prantsuse, hispaania ja inglise keelt.

Filmograafia
------------

### Kino

* "Trafitti da un raggio di sole" (1995) – Fabiola
* "Polvere di Napoli" (1996) – Rosita
* "Ninfa plebea" (1996) – Lucia
* "Ferdinando e Carolina" (1999) – Sara Goudar
* "La bomba" (1999) – Daisy
* "Il pranzo della domenica" (2002)
* "Gente di Roma" (2003)
* "Women Seeking Justice" (2007)

### Televisioon

* "Pazza famiglia" (1995)
* "Commissario Raimondi" (1998) – Esmeralda
* "Anni 50" (1998)
* "La squadra" (2000)
* "Un posto al sole" (2001) – Roberta Cantone
* "Francesca e Nunziata" (2001)
* "Carabinieri 5" (2005)
* "Un ciclone in famiglia 2" (2005)
* "Donne sbagliate" (2006)
* "Capri" (2006) – Maria Rosaria

Teater
------

* "Carmen" (1987)
* "Vergine Regina" (1996)
* "Anatra all'arancia" (1997)

Välislingid
-----------

* Lola Pagnani andmekogus IMDb (inglise)
* Ametlik veebileht
* Studio Morea-Lo Cascio, Lola's Press in Rome
Lev Leštšenko (2012)
**Lev Leštšenko** (vene Лев Валерианович Лещенко; sündinud 1. veebruaril 1942 Moskvas) on vene laulja, muusikapedagoog ja produtsent.

Keskkooli lõpetamise järel tahtis Lev Leštšenko astuda teatrikooli, kuid see ei õnnestunud. Aastatel 1959–1960 töötas ta Moskva Suures Teatris lavatöölisena, 1960–1961 lukksepana mõõteriistade tehases. Seejärel kutsuti ta tegevteenistusse Nõukogude armeesse, aega teenis ta tankivägedes Saksa DV-s. 

1964. aasta septembris võeti ta vastu Riiklikku Teatrikunsti Instituuti. Juba teisel kursusel 1966. aastal sai temast Moskva Operetiteatri artist. 1970. aasta veebruaris sai ta Nõukogude Liidu Televisiooni- ja raadiokomitee artistiks. 1975. aastal sai kuulsaks tolle aja kohta ebakonventsionaalse laulu "Võidupäev" esitajana. 

1980. aastal esitas Moskva olümpiamängude lõputseremoonial Aleksandra Pahmutova laulu "Nägemiseni, Moskva!". 

1990. aastal asutas Lev Leštšenko estraaditeatri "Музыкальное агентство" ('muusikaagentuur'), mis tegutseb alates 1992. aastast riikliku teatrina. 

2001. aastal ilmus Lev Leštšenko mälestusteraamat "Апология памяти" ("Mälu apoloogia").

Tunnustus
---------

* Vene NFSV teeneline kunstnik (1977)
* Vene NFSV rahvakunstnik (1983)
* Rahvaste Sõpruse orden (1980)
* Austuse orden (1989)
* ordeni "Teenete eest Isamaa ees" kõik 4 järku (2002, 2007, 2012, 2017)
* ordeni "Teenete eest kultuuris ja kunstis" 1. laureaat (2022)
|  |
| --- |
|  |
| Medalikohad |
| Olümpiamängud  |
| **Pronks** | 2018 | jäähoki |

**Quinton Howden** (sündinud 21. jaanuaril 1992 Oakbankis, Manitobas) on Kanada jäähokimängija, kes mängib Saksamaa kõrgliiga klubis Kölner Haie ründajana vasakäärel.

Ta alustas klubikarjääri Western Hockey League'i klubis Moose Jaw Warriors.

2010. aastal vallis Florida Panthers ta NHL-i *draft* '​is 25. valikuna. NHL-is debüteeris ta Panthersi meeskonnas hooajal 2012–13. Kokku mängis ta Panthersis kolmel hooajal, kuid suurema osa ajast mängis ta AHL-i klubis San Antonio Rampage. Hooajal 2016–17 mängis ta veel Winnipeg Jetsis.

2017. aasta augustis liitus Howden KHL-i klubiga Minski Dinamo. Kaks hooaega hiljem liitus ta Nižni Novgorodi Torpedoga. Hooaja 2019–20 teises pooles siirdus ta HK Vitjazi.

Hooajal 2020–21 mängis ta Rootsi kõrgliiga klubis Malmö Redhawks. 2021. aasta juulis sõlmis ta lepingu Kölner Haiega.

2018. aasta taliolümpiamängudel võitis Howden Kanada jäähokikoondise koosseisus pronksmedali.

Viited
------

1. ↑  "Quinton Howden kommt – James Sheppard verlässt die Haie". haie.de. 31.7.2021. Vaadatud 2.12.2021

Välislingid
-----------

* Quinton Howden KHL.ru lehel
* Quinton Howden NHL.com lehel
* Quinton Howden hockeydb.com lehel
|  |
| --- |
|  |
| Medalikohad |
| Taliolümpiamängud |
| **Hõbe** | 2014 | jäähoki |

**Alexander Lennart Steen** (sündinud 1. märtsil 1984 Winnipegis Manitobas) on Kanadas sündinud Rootsi endine jäähokimängija (keskründaja).

Enne karjääri NHL-is mängis ta Rootsi kõrgliiga klubides Frölunda HC ja Modo Hockey. 2003. aastal tuli ta Frölundaga Rootsi meistriks.

2002. aastal valiti ta NHL-i *draft* '​is Toronto Maple Leafsi poolt 24. valikuna. Leafsi meeskonnaga liitus ta hooajal 2005–2006. 

2008. aasta novembris liitus ta St. Louis Bluesiga, kuhu jäi kogu oma ülejäänud karjääriks (hooaja 2012–13 esimeses pooles toimunud NHL-i tööseisaku ajal mängis ta Modo Hockeys). 2019. aastal võitis Steen Bluesiga Stanley karika.

Hooajal 2013–14 valiti Steen parimaks Rootsi mängijaks NHL-is.

Rootsi jäähokikoondise koosseisus võitis ta 2014. aasta taliolümpiamängudel hõbemedal.

2020. aasta detsembris teatas Steen seljavigastuse tõttu karjääri lõpetamisest.

Tema isa Thomas Steen mängis üle kümnendi NHL-is Winnipeg Jetsi meeskonnas.

Viited
------

1. ↑  "Blues' Alexander Steen retires from hockey due to back injury". sportsnet.ca. 17.12.2020. Vaadatud 18.12.2020

Välislingid
-----------

* Alexander Steen NHL.com lehel
* Alexander Steen hockeydb.com lehel
**Malé** (saksa keeles *Maleit* või *Freienthurn*) on vald *(comune)* Trento provintsis Põhja-Itaalias, umbes 35 km Trentost loodes. Valla pindala on 26,2 km². 2004. aasta 31. detsembri seisuga elas seal 2142 inimest.

Malé vallas on *frazioni* (alljaotused, peamiselt külad ja asundused) Magras, Arnago, Bolentina, Montes, Pondasio ja Molini.

Malé külgneb järgmiste valdadega: Rabbi, Terzolas, Croviana ja Dimaro Folgarida.

Malé majandus põhineb peamiselt turismil, käsitööl (tavaliselt puidust tooted) ja talupidamisel (tavaliselt õunte, juustu ja külmade lõigete tootmine). Trento-Malè-Marilleva raudtee ühendab valda Trentoga.

Malè lähedal on Stelvio rahvuspark, üks suuremaid looduslikke rahvusparke Itaalias, ja UNESCO maailmapärandi paik Brenta Dolomiidid.

15.–22. juunini 2008 oli Malè Maastikujalgrattasõidu maailmameistrivõistluste "Val di Sole 2008" pidamise koht. Esmakordselt nende võistluste ajaloos rajati sektsioonid linna väljakutel, mis pakkus ainulaadset vaatemängu.

Välislingid
-----------

* Valla koduleht
**Ilmar Ots** (27. november 1937 Tallinn – 27. aprill 2011 Tartu) oli eesti füüsik.

Elulugu
-------

Ilmar Ots on talupidaja poeg.

Ta lõpetas 1957. aastal Tallinna 20. Keskkooli, aastal 1962 Tartu Riikliku Ülikooli füüsikaosakonna ja 1968. aastal Füüsika ja Astronoomia Instituudi aspirantuuri. Aastal 1972 kaitses ta Tartu ülikoolis füüsika-matemaatikakandidaadi väitekirja "Некоторые поляризационные свойства простых нерелятивистских диаграмм Фейнмана". Ots oli aastatel 1962–1977 FAI nooremteadur ja aspirant, 1977–1988 FI vanemteadur, aastast 1988 teoreetilise füüsika labori juhataja, 2003. aastast vanemteadur.

Teadustöö
---------

Ilmar Ots tegeles ennekõike teoreetilise füüsikaga. Ta on uurinud elementaarosakeste spinnidega seotud probleeme: polarisatsiooninähtused (orientatsiooninähtused) otsestes tuumareaktsioonides ja elementaarosakeste vahelistes protsessides, kõrgemate spinnidega vabade ja vastastikmõjus olevate väljade relativistlike võrrandite teooria. Ta oli Eesti Füüsika Seltsi asutajaliige. Otsa sulest ilmus üle 60 teadustrükise.

Teoseid
-------

* Polarization phenomena in direct reactions with simple diagrams taken into account. // Sov. J. Nucl. Phys. 15 (1972) 5
* Spin effects in the production of quasinuclear mesons by a pole mechanism. // Sov. J. Nucl. Phys. 17 (1973) 5
* Intermediate vector boson corrections to spin 3/2 heavy lepton decay. // Proc. Acad. Sci. ESSR 29 (1980) 1
* A second look at the Rarita-Schwinger theory (kaasautor). // J. Math. Phys. 34 (1993) 7
* Realization of the unitary representation of the Poincaré group (kaasautor). // J. Group Theory in Physics 2 (1993)
* Spin polarization and alignment of the single Z boson from e+e- annihilation (kaasautor). // Nuclear Physics B 588 (2000)
* General spin density matrix formalism and spin orientation of gauge bosons in e+e- annihilitation (kaasautor H. Liivat). // Hadronic J. 23 (2000)
* "Dynamical" non-minimal higher-spin interaction and gyromagnetic ratio g = 2 (kaasautor). // Europhys. Lett. 56 (2001) 2

Viited
------

1. 1 2 3  Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide

Kirjandus
---------

* Eesti entsüklopeedia 14, 347
* *Eesti teaduse biograafiline leksikon.* 3. köide: *N–Sap* TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013

Välislingid
-----------

* Ilmar Ots Eesti Teadusinfosüsteemis Muuda Vikiandmetes

 *Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.*
|  |  |
| --- | --- |
| 66 | 
28281882 |
| Dy
162,50 |
| Düsproosium |

**Düsproosium** (sümbol **Dy**) on keemiline element järjekorranumbriga 66.

Tal on 7 stabiilset isotoopi massiarvudega 156, 158, 160, 161, 162, 163 ja 164.

Omadustelt on düsproosium lantanoid ja sellisena haruldane muldmetall. Tema tihedus normaaltingimustel on 8,55 g/cm³ ja sulamistemperatuur 1407 Celsiuse kraadi.

Esimesena eraldas düsproosiumi Paul Emile Lecoq de Boisbaudran 1886. aastal.

Ka Eestis toodetakse düsproosiumit, kuigi üksnes väheses koguses. Tootmine toimub Sillamäel, ettevõttes NPM Silmet.

|  |  |
| --- | --- |
|  | Vikisõnastiku artikkel: **düsproosium** |



|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Keemiliste elementide perioodilisussüsteem |
| --- |
| Metallid | Poolmetallid | Väärisgaasid | Mittemetallid | Leelismetallid | Leelismuldmetallid | Lantanoidid | Aktinoidid |
| Lantaan - Tseerium - Praseodüüm - Neodüüm - Promeetium - Samaarium - Euroopium - Gadoliinium - Terbium - Düsproosium - Holmium - Erbium - Tuulium - Üterbium - Luteetsium |

 |
**Ilmar Roostal** (aastani 1935 **Rosental**, 17. oktoober 1922 Tartu – 5. detsember 2007 Stockholm) oli Eesti majandusteadlane.

Elulugu
-------

Lõpetas 1941 Jakob Westholmi Gümnaasiumi ja 1948 Stockholmi Kaubandusülikooli (Handelshögskolan). Õppis 1942 Tartu Ülikooli keemia-mäeteaduskonnas, 1942–1943 Tartu Ülikoolis majandust, osales 1943–1944 Soome sõjaväe ridades II maailmasõjas. 

Aastast 1944 Rootsis. Oli 1948–1951 Stockholmi Kaubandusülikooli uurimisassistent, 1951–1952 Londoni School of Economics and Political Science'i stipendiaat, 1953–1958 Stockholmis Ford Motor Company turustusspetsialist, 1958–1967 Zürichis rahvusvahelise turustamise ja tütarettevõtete asutamise konsultant, 1967–1974 Stockholmis Bohling & Strömberg AB ettevõtete juhtimise ja arendamise konsultant, 1975–1976 National Development Corporationi peadirektor, Lesotho arenguprojekti juht, 1974–1993 väikeettevõtte Roostal Development AB omanik ja konsultant.

Teadustöö
---------

Tegelenud rahvusvahelise turustamise ja tööstuse arendamise probleemidega, Rootsi üks tuntumaid turunduskonsultante. Absolut Vodka idee autor ja üks teostajaid. Valgetähe IV klassi teenetemärk (2006).

Teoseid
-------

* Financing the Development of Small Scale Industries (kaasautor). // IBRD/SIDA, Working Paper 191, Washington DC, 1974
* Internal and External Efficiency of Small Scale Indigenuous Industry Promoton.. // A comparison of AEDCO, BEDCO och BEDU. Stockholm, 1978
* Promoting Industrial Investment in the Tenth of Ramadan – the new Industrial City in the Arab Republic of Egypt. // For the Ministry of Development and New Communities. Cairo, 1980.

Viited
------

1. 1 2 3  Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide

Kirjandus
---------

* Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918–1944. I–III. Trt, 1994, III, 442
* Eesti teadlased väljaspool kodumaad: biograafiline teatmik = Estonian scholars and scientists abroad: biographical directory. Stockholm, 1984, 106.
* *Eesti teaduse biograafiline leksikon.* 3. köide: *N–Sap* TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013

 *Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.*
Klaus Gysi (1946)
Klaus Gysi esinemas Berliinis Saksa Kirjanike Liidu aastakonverentsil 1966. aastal
**Klaus Gysi** (3. märts 1912 Berliin – 6. märts 1999 Berliin) oli Saksa DV riigitegelane.

Klaus Gysi isa oli arst, ema töötas raamatupidajana. Klaus Gysi oli osaliselt juudi päritolu: tema isapoolne vanaema ja emapoolne vanavanaisa olid juudi rahvusest.1928. aastal astus Klaus Gysi Saksamaa Kommunistlikku Noorsooühingusse ja 1931. aastal Saksamaa Kommunistlikku Parteisse. Gümnaasiumi lõpetamise järel õppis ta aastatel 1931–1935 rahvamajandust Frankfurdis, Pariisis ja Berliinis. Poliitilise tegevuse tõttu eksmatrikuleeriti ta 1935. aastal Berliini Humboldti Ülikoolist. Ta jätkas õpinguid 1936. aastal Cambridge'i Ülikoolis ja hiljem Pariisis. 1939–1940 oli ta Prantsusmaal interneeritud. Saksa okupatsiooni ajal oli ta põranda all ja võttis osa vastupanuliikumisest.

Teise maailmasõja ajal tuli Klaus Gysi illegaalselt Berliini tagasi. 1946. aastal astus ta Saksamaa Sotsialistlikku Ühtsusparteisse. 1945–1948 oli ta ajakirja Aufbau: Kulturpolitische Monatsschrift toimetaja. 1952–1957 töötas ta kirjastuses Volk und Wissen. 1957–1966 oli ta kirjastuse Aufbau juhataja. 1945–1977 oli ta Saksa DV Kultuuriliidu presiidiumi sekretariaadi liige, liidusekretär ja lõpuks presiidiumi liige. 1949–1954 ja 1967–1990 oli ta ka Rahvakoja (parlamendi) liige.

12. jaanuarist 1966 kuni 1973. aastani oli Klaus Gysi Saksa DV kultuuriminister. 1973–1978 oli ta Saksa DV suursaadik Itaalias, Vatikanis ja Maltal. 1979–1988 oli ta Saksa DV kirikuküsimuste riigisekretär.

Isiklikku
---------

Saksa vasakpoolne poliitik Gregor Gysi (sünd. 1948) on Klaus Gysi poeg.

Viited
------

1. ↑  Heike Schmoll. Die DDR und die Juden : Wolffsohn entlarvt Heuchelei auf einem Stilblütenteppich Frankfurter Allgemeine Zeitung, 1. detsember 1995
2. ↑  Klaus Gysi :SED-Funktionär, Minister für Kultur Jugendopposition in der DDR
3. ↑  3. März 1912 - DDR-Politiker Klaus Gysi wird geboren WDR, 3. märts 2012
4. ↑  Biographie Gregor Gysi Lebenslauf Was War Wann?
5. ↑  Gysi, Klaus wissen.de
6. ↑  Gregor Gysi geb. 1948 Lebendiges Museum Online
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel on geograafist; kunstniku kohta vaata artiklit Lev Vassiljev (kunstnik)* |

---

**Lev Vassiljev** (ka **Leo Vassiljev**; 22. september 1920 Narva-Jõesuu – 28. detsember 2009 Tartu) oli Eesti geograaf ja kartograaf.

Ta lõpetas 1938. aastal Läänemaa Ühisgümnaasiumi ning 1943. ja 1946. aastal Tartu Riikliku Ülikooli põllumajandusteaduskonna metsaosakonna (*cum laude*). Aastatel 1954–1957 oli aspirantuuris Moskva Maakorralduse Inseneride Instituudis, kus kaitses 1957. aastal väitekirja "Геодезические работы при осушении заболоченных земель в Эстонской ССР" ja sai tehnikateaduste kandidaadi kraadi.

Kuni 1993. aastani töötas ta geodeesia ja kartograafia õppejõuna (dotsent) Tartu Ülikoolis.

Teoseid
-------

* Leo Vassiljev. "Geodeesia praktilised tööd". Tartu: Teaduslik Kirjandus, 1948

Tunnustus
---------

* 1987 Karl Ernst von Baeri medal
* 2001 Tartu Ülikooli medal
* 2005 Tartu Ülikooli aumärk

Isiklikku
---------

Tema erihuvi oli fotograafia, ta tegi kaastööd Ida-Saksamaa fotograafiaajakirjadele.

Kirjandus
---------

* Emeriitdotsent Lev Vassiljev 85. Universitas Tartuensis, 22. september 2005

Välislingid
-----------

* *Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918-1944*
* Haud Tallinna Rahumäe kalmistul

Viited
------

1. ↑  "Tartu Ülikooli medali kavalerid". *Tartu Ülikool*. Vaadatud 5.12.2022.
2. ↑  "Tartu Ülikooli aumärgi kavalerid". *Tartu Ülikool*. Vaadatud 8.12.2022.
Alexander Shabalov (2002)
**Alexander Shabalov** (vene keeles Александр Анатольевич Шабалов *Aleksandr Anatoljevitš Šabalov*; läti keeles *Aleksandrs Šabalovs*; sündinud 12. septembril 1967 Riias) on Lätist pärit Ameerika Ühendriikide maletaja, rahvusvaheline suurmeister (1991). 

Alexander Shabalov täitis meistrinormi 1985. aastal. 1989. aastal andis FIDE talle rahvusvahelise meistri nimetuse. Suurmeistriks sai Shabalov 24-aastaselt 1991. aastal. 

1992. aastal võitis ta Biel Openi ja mängis Läti võistkonna koosseisus maleolümpial Manilas (kolmandal laual). Samal aastal emigreerus ta Ameerika Ühendriikidesse.

Shabalov tuli neljal korral USA malemeistriks (1993, 2000, 2003, 2007) ja seitsmel korral tuli ainuvõitjaks või jagas esikohta USA lahtistel meistrivõistlustel (1993, 1999, 2003, 2007, 2008, 2015, 2016).

2002. aastal jagas ta esikohta Aeroflot Openil. 2009. aastal São Paulos peetud Panameerika meistrivõistlustel jagas esikohta kuubalase Fidel Corrales Jimenezega.

Välislingid
-----------

* Alexander Shabalov – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
* Alexander Shabalov FIDE andmebaasis
**Lev Vassiljev** (20. veebruar 1929 Tula – 17. detsember 2020) oli Eesti maalikunstnik ja graafik.

Vassiljev sündis inseneri perekonnas. Pärast õpinguid Moskva kunstikeskkoolis siirdus ta Tallinna, kus õppis 1950–1956 ERKI-s ja lõpetas selle skulptuuri erialal. Tema õppejõududeks olid vanema põlvkonna Eesti skulptorid nagu Enn Roos, Aleksander Kaasik ja Martin Saks. 

1950.–1960. aastail kujunes temast raamatuillustraator ja –kujundaja, kes töötas peamiselt Moskva raamatukirjastustele. 1966–1970 töötas ta õppejõuna Moskva Kõrgemas Kunsttööstuskoolis ning 1970–1974 Tallinna Pedagoogilise Instituudi kunstiosakonnas. Ta tegutses ka plakatikunstnikuna. Seejärel oli ta vabakunstnik ja Eesti Kunstnike Liidu liige ning Maalikunstnike Liidu liige.

Isiklikku
---------

Tema abikaasa oli graafik Maret Olvet.

Viited
------

1. ↑
2. ↑  Postimees, Kultuuritoimetus (22.12.2020). "Suri kunstnik Lev Vassiljev". Vaadatud 22.12.2020.
3. ↑  Lev Vassiljev tähistab 90. sünnipäeva näitusega

Välislingid
-----------

* 
* 
* Lev Vassiljev tähistab 90. sünnipäeva näitusega
**Suur-meenäitur** (*Indicator indicator*) on meenäiturlaste sugukonda meenäituri perekonda kuuluv linnuliik.

Lind on nimetuse saanud selle järgi, et ta näitab inimestele ja ka teistele imetajatele teed mesilaste asustatud puude juurde. Et mesilased asustavad puutüve õõnsusi, vajab lind neile ligipääsemiseks teiste abi. Levinuim abiline inimese kõrval on meemäger, kellega koostöös võivad linnud muu hulgas mesilatele suurt kahju tekitada.

Levik
-----

Suur-meenäitur elab peaaegu kõikjal Mustas Aafrikas, välja arvatud Namiibias, Botswanas ja osas Lõuna-Aafrika Vabariigist. Ta on kõige laiema levilaga meenäitur.

Ta elab eelkõige savannis, kus on puid; kuid ka põõsastikes ja metsaservades. Elupaigad asuvad merepinna kõrgusest kuni 3000 meetri kõrguseni, kuid enamik neist on vähem kui 2000 m kõrgusel.

Välimus
-------

Suur-meenäitur on meenäiturlaste sugukonna suurim lind. Linnu pikkus on umbes 20 cm. Isaslinnud kaaluvad keskmiselt 48,9 grammi ja emaslinnud 46,8 grammi.

Linnu seljaosa on tume ja kõhualune valge. Saba külgedel on valged vöödid. Isaslinnul on must kurgualune, kahvatuhall kõrvaala ja roosa nokk; mõned tema tiiva kattesulgedest tiivanuki lähedal on kuldsed. Emaslinnu kurgualune on hele ja nokk mustjas. Noorlindudel on seljaosa oliivikarva ning puguala ja kurgualune kollakas.

Toitumine
---------

Suur-meenäitur sööb peamiselt mesilaste hauet, vastseid ja vaha. Ta on üks väheseid linde, kes suudab vaha seedida.

Ta püüab ka putukaid, eriti termiite, harvem toitub puuviljadest ja väiksemate lindude munadest.

Pesitsemine
-----------

Meenäiturid on pesaparasiidid. Pesitsemishooaeg on septembris-oktoobris. Emaslind muneb 4–8 muna ühekaupa teiste liikide esindajate pesadesse. Tihti torkab ta pesas varem olnud munad läbi. Haudeperiood on 18 päeva. Vastkoorunud meenäituritel on noka küljes teravad nagad, mis aitavad neil pesakonnakaaslasi või teisi mune hävitada. Hiljem need nagad taandarenevad.

Levinumad peremeeslinnud on salu-helmesrähn, krae-udelind (*Lybius torquatus*), tutt-udelind (*Trachyphonus vaillantii*), välja-safiirlind (*Halcyon albiventris*), triip-safiirlind (*Halcyon chelicuti*), valgelaup-mesilasenäpp (*Merops bullockoides*), pisi-mesilasenäpp (*Merops pusillus*), harksaba-mesilasenäpp (*Merops hirundineus*), puna-mesilasenäpp (*Merops nubicoides*), koobalt-kuldnokk (*Lamprotornis nitens*), baobabi-kuldnokk (*Lamprotornis mevesii*), valgepära-kuldnokk (*Lamprotornis bicolor*).

Linnud saavad lennuvõimeliseks 30–40 päevaga. Tihti toidavad vanemad neid veel lisaks 7–10 päeva.

Pojad saavad suguküpseks ühe aastaga.

Eluviis
-------

Suur-meenäitur on päevase eluviisiga. 

Lind tegutseb tavaliselt üksi, kuid avatud mesilaspesa juurde võib koguneda ka rohkem linde.

Eluiga
------

Suur-meenäiturid elavad teadaolevalt kuni 12-aastaseks.

Viited
------

1. ↑  
BirdLife International (2016). Indicator indicator. *IUCNi punase nimistu ohustatud liigid*. IUCN 2016.
2. 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12  Kirjeldus

Välislingid
-----------

* Kirjeldus
* Pilte: , , ,
* Video
* BBC Talking to Strangers: honey birds
**Ilmar Mändmets** (30. aprill 1944 Mõisaküla – 6. detsember 2015) oli eesti põllumajandusjuht ja riigitegelane.

Ta lõpetas aastal 1962 Mõisaküla Keskkooli, aastal 1970 agronoomina Eesti Põllumajanduse Akadeemia ning aastal 1992 välismajanduse ökonomistina Tartu Ülikooli.

Ta töötas aastatel 1970–1972 Olustvere sovhoostehnikumis peaagronoomina; 1972–1974 oli ta samas parteialgorganisatsiooni sekretär. Aastatel 1974–1976 oli ta Eesti Põllumajanduse Akadeemias aianduse ja entomoloogia kateedri õppejõud. Aastatel 1976–1977 oli ta Viljandi näidissovhoosi Puiatu osakonna juhataja, 1977–1981 "Lembitu" kolhoosi juhatuse esimees. 

Aastatel 1981–1990 oli ta Viljandi näidissovhoosi direktor, 1990–1992 Heimtali kolhoosi juhatuse esimees. Aastatel 1993–1995 oli ta Eesti Vabariigi delegatsiooni asendusliige Euroopa Nõukogus, Euroopa Nõukogu Majanduse ja Arengu Komitees ning Euroopa Nõukogu Põllumajanduse ja Maaelu Arengu Komitee liige. 

Aastatel 1995–1997 oli ta Tiit Vähi teises ja kolmandas valitsuses põllumajandusminister.

1992. aasta Riigikogu valimistel sai ta (valimisliidu "Kindel Kodu" ridades) 2747 häält ning osutus valituks; 1995. aasta Riigikogu valimistel sai ta (valimisliidu "Koonderakond ja Maarahva Ühendus" ridades) 2506 häält ning osutus valituks. 1999. aasta Riigikogu valimistel sai ta (Mõõdukate ridades) 421 häält ega osutunud valituks.

Viited
------

1. ↑

|  |  |
| --- | --- |
|  | Tsitaadid Vikitsitaatides: **Ilmar Mändmets** |