recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Leeklambiga töötamine.
Gaasil töötav leeklamp.
Vedelkütusel töötav leeklamp.
**Leeklamp** on tööriist, millega saab kiirelt kuumutada erinevaid materjale. Enamasti on tänapäeval leeklambid gaasipõletid, mille kuuma, kontsentreeritud leeki saab kasutada erinevate materjalide (näiteks õhu, metalli, plastiku) kuumutamiseks, sulatamiseks. Leeklambid võimaldavad kiiresti kuumutada materjali pinda, kuhu puhur on täpselt suunatud, kasutatakse seda näiteks vormimisel, metallurgias, kõvenemise ja tahkumise kiirendamiseks.

Kasutusalad
-----------

* Meditsiinitööstus
* Ehete valmistamine
* Tootmine ja tööstus
* Ehitus

Meditsiinitööstus
-----------------

Leeklampe võib leida mitmesuguste meditsiinivahendite hulgast, näiteks vereanalüsaatorid. Ühe rakendusena, paigaldati leeklamp vereanalüsaatori sisse, et reaalajas filmida küvetti, mis võimaldas verd hoiustada ja seda kontrollida aparaadi pinnal.

Ehete valmistamine
------------------

Tavaliselt nimetatakse seda jootepõletiks, ehted valmistamisel kasutatavad põletid töötavad sageli butaani, propaani, MAPP gaasi või propaani ja hapniku seguga. Leeklambid töötavad efekttivsemalt teatud metallidega, nagu näiteks sterling, kuld ja vask, kuna leek suudab neid metalle kuumutada kõrgemale temperatuurile kui traditsioonilised jootekolvid ja püstolkolvid.

Tootmine ja tööstus
-------------------

Leeklambid on töötlevas tööstuses laialt kasutuses, näiteks suure jõudlusega stantsimine, kõvendamine, kuivatamine, termokahandamine, õhkkütteseadmetes, steriliseerimine, liimi aktiveerimine, õhupuhastites ja õhu nugades vedeliku minemapuhumisel.

Ehitus
------

Spetsiaalse plasma küttega põletiga saab ehituslikku pinnast üles soojendada, eelnimetatud tehnoloogia on osutunud kasulikuks hoonete ja rajatiste tugevama aluspinna konstrueerimiseks. See on endiselt veel arendatav tehnoloogia, kuid prototüübi katsetamisel osutus see edukaks.

Viited
------

1. Gaasipõleti Eesti Entsüklopeedia (vaadatud 13.05.2018)
2. How to use a torch (vaadatud 13.05.2018)
**Rørosi vald** asub Norras Trøndelagi maakonnas. Valla halduskeskus on Røros.

Ajalugu
-------

Läbi aegade on lõunasaamid seda maa-ala kasutanud põhjapõtrade karjatamiseks. Seda teevad nad tänapäevani.

Rørosi linn on nimetatud kunagise Rørosi (1530. aasta paiku nimetatud Røraasiks) talu järgi, mille maadele on linn asutatud. Linna nimi tuleb Røa jõe nimest, millele liitub sõna "*os*", mis tähendab norra keeles jõesuud. Linnas suubub Røa jõgi Norra kõige suuremasse ja pikemasse Glåma jõkke. Kuid see, mida tähendab Røa jõe nimi, on teadmata. Samuti pole seletust asula saamikeelsele nimele Plassje.

Rørosi vald asutati 1. jaanuaril 1838. 1. jaanuaril 1875 liideti temaga Åleni valla asustamata osa (seda valda enam ei eksisteeri). 1. jaanuaril 1926 jagati Rørosi vald neljaks vallaks, mille nimed olid Rørosi vald, Røros landsogn, Brekken ja Glåmos. Pärast seda oli Rørosi vallas kõigest 2284 elanikku. 1. jaanuaril 1964 liideti need neli valda taas üheks. Enne liitumist oli Rørosi vallas 3063 elanikku. 21. aprillil 1989 anti asustamata osa Rørosi vallast üle Holtåleni vallale, mis on Åleni valla õigusjärglane.

Rørosi valla vapp võeti vastu alles 29. oktoobril 1992. Kuna Røros on vana kaevanduslinn, siis on vapil kujutatud punasel taustal kollasega vase sümbol, mille all on ristatud kaks kaevandustööriista.

2017. aastani kuulus vald Sør-Trøndelagi maakonda.

Loodus
------

Rørosi vald asub põhiliselt platool, mis ida suunast lääne poole laskub. Kõige madalam koht vallas on pisut üle 600 m kõrgusel merepinnast, aga kõrgeim tipp Storvigelen küündib üle 1200 meetri.

Vald on põhiliselt kaetud kaasikute ja männikutega, aga metsapiir ei jää kaugele.

Valla suurim järv on 46 km² suurune Aursund, millest algab Glåma jõgi. Rørosi vallas on ka Norra suuruselt 3. järve Femundi (203 km²) põhjatipp. Lisaks neile on vallas hulgaliselt väiksemaid järvi. Rørosi valla jõed ja järved sobivad kanuuga sõitmiseks ja kalastamiseks.

Vallas asuvad Femundsmarka rahvuspark ja Forollhogna rahvuspark.

Valda läbib Rørosbanen.

Viited
------

1. ↑  Alders- og kjønnsfordeling i kommuner, fylker og hele landets befolkning (K) 1986 - 2022

Trøndelagi maakonna vallad

* Åfjord
* Flatanger
* Frosta
* Frøya
* Grong
* Heim
* Hitra
* Holtålen
* Høylandet
* Inderøy
* Indre Fosen
* Leka
* Levanger
* Lierne
* Malvik
* Melhus
* Meråker
* Midtre Gauldal
* Namsos
* Namsskogan
* Nærøysund
* Oppdal
* Orkland
* Osen
* Overhalla
* Ørland
* Rennebu
* Rindal
* Røros
* Røyrvik
* Selbu
* Skaun
* Snåsa
* Steinkjer
* Stjørdal
* Trondheim
* Tydal
* Verdal
**Johann Ignatius** (25. märts 1719 Kambja – 1. september 1774 Märjamaa) oli eesti vaimulik.

Õppis Tallinna toomkoolis. Immatrikuleerus Halle Ülikooli 17. augustil 1741, oli kohal aastani 1744, õppides tasuta, ja töötas õpingute kõrvalt õpetajana. Märjamaa kirikuraamatu järgi teenis ja täitis seal meetrikat juba novembrist 1746. Ordineeriti õpetajaks 4. märtsil 1747 (ametlikult Kullamaa Püha Johannese koguduse adjunktõpetajaks).

Oli Märjamaa Maarja koguduse õpetaja (kutsuti õpetajaks 11. juulil 1747) aastatel 1747–1774. Maa-Lääne praostkonna abipraostiks sai 19. veebruaril 1764, praostiks 19. juunil 1768. Samal aastal sai ta ka apellatsioonikohtu liikmeks.

Isiklikku
---------

Tema isa oli Kambja koguduse köster Ignatsi Jaak. Johann Ignatius oli kaks korda abielus, esimese naise isa oli Noarootsi Püha Katariina koguduse õpetaja Carl Friedrich Hasselblatt. Poeg Johann Friedrich Ignatius oli Vigala Maarja koguduse õpetaja, pojapoeg Georg Friedrich Ignatius oli Käina Martini koguduse õpetaja.

Viited
------

1. ↑  Liivi Aarma Põhja-Eesti vaimulike lühielulood 1525-1885 Tallinn 2007
Tehisavasonari loodud pilt *West Ridge'i* vrakist
**Tehisavasonar** on sonari tüüp, mille eripäraks on sensori ja uuritava piirkonna (objekti) vahelise suhtelise liikumise kasutamine kõrgema ruumilise lahutuse saavutamiseks. Tehisavasonari liikumisel tehakse andmete järeltöötlust viisidel, mis on analoogsed tehisavaradari järeltöötlusele.

Tööpõhimõte
-----------

Tehisavasonarite korral kasutatakse mitmest järjestikusest akustilisest pingimisest saadud andmeid, mille abil saab moodustada uuritavast alast/objektist parema eraldusvõimega pildi, kui on võimalik tavalistel sonaritel. Piki liikumisteed võib tehisavasonrari eraldusvõime ulatuda kuni poole sonarielemendi pikkuseni. Tehisavasonari töötamine põhineb tema töötamise ajal liigutamisel. Seeläbi saadab ta helisignaale samasse uuritavasse punkti merepõhjas mitmest asukohast. Sonari liikumisel sirgjooneliselt moodustub eri asukohas pingimisest tehislik ridasonar. Kõigi pingide kooskõlas olevate andmete ümberkorraldamise abil saadakse tehisava kujutis, millel on parem eraldusvõime. Erinevalt tavapärasest külgvaatesonarist tagab tehisavasonari töötlus kaugusest sõltumatu eraldusvõime. Suurimal töökaugusel võib ka eraldusvõime olla mitu suurusjärku parem külgvaatesonarist.

Lisalugemist
------------

* Ülevaade tehnoloogiast koos näidete ja tulevikutrendidegaː R. E. Hansen, *Synthetic Aperture Sonar Technology Review*, Marine Technology Society Journal, Volume 47, Number 5, September/October 2013, pp. 117-127
* Ülevaade ajaloost koos ulatusliku loeteluga viidetest kogukonna saavutustele kuni 2009. aastaniː M. P. Hayes and P. T. Gough, *Synthetic Aperture Sonar: A Review of Current Status*, IEEE J. Ocean. Eng. vol. 34, no. 3, pp. 207-224, July 200

Vaata ka
--------

* Kiire moodustamine
* Külgvaatesonar
* Sonar
* Allveekustika
* Tehisavaradar

Välislingid
-----------

* KRAKEN Aktiivselt stabiliseeritud SAS Towfish - KATFISH
* Kongsberg - Hisas
* Raytheoni rakenduslik signaali tehnoloogia - HD sonar
**Carl Vilhelm Thor Aagaard** (7. august 1877 Kopenhaagen – 1960) oli taani maalikunstnik, graafik ja kirjanik. 

Tema vanemad olid kaupmees Daniel Vilhelm Conrad Aagaard ja Kristine Kathrine Christensen. 

Aagaard õppis jaanuarist 1895 kuni jaanuarini 1900 Kuninglikus Kaunite Kunstide Akadeemias. 

Ta viibis 1900–1901 Berliinis, 1908 Prantsusmaal, Hollandis ja Saksamaal ning 1912 Saksamaal. 

Ta esines 1900. aastast Charlottenborgi sügisnäitusel ja 1911 septembrinäitusel.

Aastast 1908 õpetas ta kaunite kunstide akadeemias. Oktoobrist 1924 kuni tagasitõmbumiseni 1940 oli ta seal perspektiivi dotsent. 

Peale maalikunsti tegeles ta radeerimiskunstiga. Maalimisest ta eemaldus üha rohkem, pühendudes õpetamisele ja kirjutamisele.

Raamatud
--------

* 1926: "Perspektivlæren i praktisk Anvendelse"
* 1930: "Lukkede Porte" (romaan)

Isiklikku
---------

Aagaard abiellus 1. juunil 1906 advokaat Harald Ditlev Klein'i ja Julie Lovisa Dabl'i tütre Marie Kristine Kleiniga (sündis 2. jaanuaril 1884).

Välislingid
-----------

* Sissekanne Weilbachi kunstnikeleksikonis
**Jizzaxi vilajett** [džiss'ahhi] on 1. järgu haldusüksus Usbekistanis. Nõukogude ajal oli see *Džizaki oblast*. Piirneb põhjas Kasahstaniga ja lõunas Tadžikistaniga.

Haldusjaotus
------------

Vilajett jaguneb 12 rajooniks (*tuman*) ja üheks rajooni õigustega linnaks (Jizzax).

| Rajoonid |
| --- |
| 

| Jrk | Rajoon | Keskus |
| --- | --- | --- |
| 1 | Arnasoy rajoon | Gʻoliblar |
| 2 | Baxmali rajoon | Usmat |
| 3 | G‘allaoroli rajoon | G‘allorol |
| 4 | Jizzaxi rajoon | Uchtepa |
| 5 | Do‘stliki rajoon | Doʻstlik |
| 6 | Zomini rajoon | Zomin |
| 7 | Zarbdori rajoon | Zarbdor |
| 8 | Zafarobodi rajoon | Zafarobod |
| 9 | Mirzacho‘li rajoon | Gagarin |
| 10 | Paxtakori rajoon | Paxtakor |
| 11 | Forishi rajoon | Yangiqishlok |
| 12 | Yangiobodi rajoon | Balandchaqir |

 |  |

Viited
------

1. ↑  Классификатор СОАТО. Vaadatud 6.09.2013.

Välislingid
-----------

* Vilajeti koduleht

Usbekistani 1. järgu haldusüksused

Andijoni vilajett **·**  Buhhaara vilajett **·**  Fergana vilajett **·**  Horezmi vilajett **·**  Jizzaxi vilajett **·**  Karakalpakkia **·**  Namangani vilajett **·**  Navoiy vilajett **·**  Qashqadaryo vilajett **·**  Samarkandi vilajett **·**  Sirdaryo vilajett **·**  Surxondaryo vilajett **·**  Taškendi vilajett **·**  Taškent
**Johann II Noorem** (26. märts 1584 – 9. august 1635) oli Zweibrückeni hertsog aastatel 1604–1635.

Elu
---

Johann sündis Bergzabernis Johann I ja selle naise Magdalena vanema pojana. Ta järgnes oma isale aastal 1604 ja aastal 1606 võttis ta vasall Flach von Schwanzenbergilt Wittelsbachidele tagasi Bischweileri isandkonna valduse Alsace'is. Aastal 1611 teostas ta oma isa hilised korraldused oma nooremate vendade Friedrich Kasimiri ja Johann Kasimiri kasuks, andes neile apanaažiks vastavalt Landsbergi ja Neukastelli, jättes endale enamuse Zweibrückenist.

Aastatel 1610–1612 oli ta Pfalzi kuurvürsti Friedrich V eestkostja. Selles funktsioonis oli ta aastal 1612 korraks Saksa-Rooma keisri Rudolf II asetäitja ja ta vermis münte keiserliku kahepealise kotkaga tagaküljel.

Kui tema esimene naine aastal 1607 suri, abiellus ta mais oma nõo kuurvürsti tütrega ja kaks kuud hiljem ostis ta Ribeaupierre'i krahvilt Eberhardilt Birlenbachi (Bas-Rhin) valduse, sealhulgas abimõisad.

Johann suri aastal 1635 Metzis ja maeti Zweibrückenis Alexanderskirchesse.

Perekond ja lapsed
------------------

Johann abiellus 26. augustil 1604 René II de Rohani tütre Catherine'iga ja neil sündis tütar:

1. Magdalena Katharina (26. aprill 1607 – 20. jaanuar 1648).

Johann abiellus 13. mail 1612 kuurvürst Friedrich IV tütre Louise Juliane ja nad said järgmised lapsed:

1. Elisabeth Louise Juliane (16. juuli 1613 – 29. märts 1667)
2. Katharina Charlotte (11. jaanuar 1615 – 21. märts 1651)
3. Friedrich (5. aprill 1616 – 9. juuli 1661)
4. Anna Sibylle (20. juuli 1617 – 9. november 1641)
5. Johann Ludwig (22. juuli 1619 – 15. oktoober 1647)
6. Juliane Magdalene (23. aprill 1621 – 25. märts 1672)
7. Marie Amalie (19. oktoober 1622 – 11. juuni 1641)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**Johann I** | **Zweibrückeni hertsog**1604–1635 | Järgnev**Friedrich** |
|  |
| --- |
|  |
| Medalikohad |
| Maailmameistrivõistlused |
| **Pronks** | 2015 | jäähoki |

**James Edward Vesey Jr.** (sündinud 26. mail 1993 Bostonis, Massachusettsis) on USA jäähokimängija, kes mängib NHL-i klubis New York Rangers ründajana vasakäärel.

Aastatel 2012–2016 mängis ta Harvardi Ülikooli jäähokimeeskonnas. Hooajal 2015–16 pälvis ta ülikooliliiga parimale mängijale antava Hobey Baker Award'i.

2012. aastal valis Nashville Predators ta NHL-i *draft* '​is 66. valikuna. NHL-is debüteeris ta hooajal 2016–17 New York Rangersi meeskonnas. Debüüthooajal lõi ta NHL-is 16 väravat ja andis 11 väravasöötu. 12. märtsil 2018 tegi ta mängus Carolina Hurricanesi vastu oma esimese kübaratriki NHL-is.

Hooajal 2019–20 mängis ta Buffalo Sabresis. 2020. aasta oktoobris sõlmis ta üheaastase lepingu Toronto Maple Leafsiga. Hooaja 2020–21 alguses mängis ta Maple Leafsi teises ründeliinis koos John Tavaresi ja William Nylanderiga, kuid hiljem kolmandas või neljandas ründeliinis. Hooaja 2020–21 lõpus mängis ta veel ka Vancouver Canucksis.

2021. aasta oktoobris sõlmis ta üheaastase lepingu New Jersey Devilsiga. 2022. aasta septembris naasis ta New York Rangersi, kellega sõlmis sama aasta oktoobris üheaastase lepingu New York Rangersiga.

2013. aastal tuli Vesey USA kuni 20-aastaste koondisega juunioride maailmameistriks. 2015. aasta maailmameistrivõistlustel võitis ta USA jäähokikoondise koosseisus pronksmedali.

Viited
------

1. ↑  "New Jersey Devils Sign Jimmy Vesey". prohockeyrumors.com. 10.10.2021. Vaadatud 4.11.2021
2. ↑  "Rangers Agree to Terms with Jimmy Vesey". *NHL.com*. 9. oktoober 2022. Vaadatud 10. oktoobril 2022.
3. ↑  Walker, Mollie (9. oktoober 2022). "Rangers sign Jimmy Vesey to cement his Broadway return". New York Post. Vaadatud 12. oktoobril 2022.

Välislingid
-----------

* Jimmy Vesey NHL.com lehel
* Jimmy Vesey hockeydb.com lehel

| * v
* r
New York Rangers |
| --- |
| 
**Väravavahid**: Jaroslav Halák **·** Igor Šestjorkin |
| 
**Kaitsjad**: Adam Fox **·** Libor Hájek **·** Ben Harpur **·** Ryan Lindgren **·** Niko Mikkola **·** K'Andre Miller **·** Braden Schneider **·** Jacob Trouba |
| 
**Ründajad**: Jonny Brodzinski **·** Filip Chytil **·** Barclay Goodrow **·** Kaapo Kakko **·** Patrick Kane **·** Chris Kreider **·** Alexis Lafrenière **·** Jake Leschyshyn **·** Tyler Motte **·** Artemi Panarin **·** Vladimir Tarassenko **·** Vincent Trocheck **·** Jimmy Vesey **·** Mika Zibanejad |
**Carl Reinecke** (23. juuni 1824 Altona, tänapäeval Hamburg – 10. mai 1910 Leipzig) oli saksa helilooja, pianist ja dirigent.

Reinecke sündis Altonas, mis sel ajal oli Taani valduses. Teda õpetas tema isa, muusikaõpetaja Johann Peter Rudolph Reinecke. Ta alustas muusika kirjutamist 7-aastaselt ja esines esimest korda avalikult pianistina 12-aastaselt.

1843. aastal toimus tema esimene kontsertreis, tänu millele sai ta 1846. aastal õukonnamuusiku ametikoha Taani kuninga Christian VIII juurde Kopenhaagenisse. 

1851. aastal asus ta tööle professorina Kölni Konservatooriumis. Järgnevatel aastatel esitati ta Barmeni muusikadirektori kohale ja temast sai muusikadirektor ja dirigent *Singakademie*-s Wrocławis.

1860. aastal kutsuti ta professoriks kompositsiooni ja klaveri alal Leipzigi Konservatooriumisse ja Leipzigi Gewandhaus orkestri dirigendiks. Ta juhatas seda orkestrit kuni 1895. aastani.

Reinecke õpetajakarjäär kestis 35 aastat, aastani 1902. Tema paljude õpilaste seas olid ka Edvard Grieg, Christian Sinding, Leoš Janáček, Isaac Albéniz, Johan Svendsen, Felix Weingartner ja Max Bruch.

80-aastaselt, esitades oma loomingut Welte-Mignon firma klaverimängu salvestaval seadmel, sai temast kõige varem sündinud pianist, kelle mängu on mis tahes vormis salvestatud.

Ta lõi üle 300 teose (sh oopereid, neli klaverikontserti ja kammermuusikat). Neist tuntuim on flöödisonaat "Undine".
Loss Żywiecis
Raudteejaam Żywiecis
**Żywieci maakond** (poola keeles *powiat żywiecki*) on maakond Poolas Sileesia vojevoodkonnas, vojevoodkonna kõige lõunapoolsem maakond. Praegune maakond loodi 1999. aasta Poola haldusreformi käigus.

Aastatel 1945–1975 eksisteeris Żywieci maakond Krakówi vojevoodkonna koosseisus.

Praeguse Żywieci maakonna halduskeskus on Żywieci linn. See on ka maakonna ainus linn.

Maakonna pindala on 1039,96 km².

Maavanem on Andrzej Kalata.

Haldusjaotus
------------

Maakonna koosseisu kuuluvad:

* Żywieci linn ja vald
* Czernichówi vald
* Gilowice vald
* Jeleśnia vald
* Koszarawa vald
* Lipowa vald
* Łękawica vald
* Łodygowice vald
* Milówka vald
* Radziechowy-Wieprzi vald
* Rajcza vald
* Ślemieńi vald
* Świnna vald
* Ujsoły vald
* Węgierska Górka vald

Rahvastik
---------

Elanike arv ja rahvastiku jaotus olid 2005. aasta 30. juuni seisuga järgmised:

|  | Kokku | Naisi | Mehi |
| --- | --- | --- | --- |
|  | in |  % | in |  % | in |  % |
| Linnarahvastik | **32 176** | 100 | 16 690 | 51,9 | 15 486 | 48,1 |
| Maarahvastik | **117 215** | 100 | 59 532 | 50,8 | 57 683 | 49,2 |
| Kokku | 149 391 | 100 | 76 222 | 51 | 73 169 | 49 |

Elanike arv on muutunud järgmiselt:

* 1999: 150 783
* 2000: 151 279
* 2001: 151 406
* 2002: 148 932
* 2003: 149 076
* 2004: 149 418

Vaata ka
--------

* Żywieci piirkond

Välislingid
-----------

* Maakonna koduleht

Sileesia vojevoodkonna vapp
Sileesia vojevoodkond

**maakonnaõigustega linnad:** Bielsko-Biała |
Bytom |
Chorzów |
Częstochowa |
Dąbrowa Górnicza |
Gliwice |
Jastrzębie-Zdrój |
Jaworzno |
Katowice |
Mysłowice |
Piekary Śląskie |
Ruda Śląska |
Rybnik |
Siemianowice Śląskie |
Sosnowiec |
Świętochłowice |
Tychy |
Zabrze |
Żory  

**maakonnad:**
Będzin |
Bielsko-Biała |
Bieruń-Lędziny |
Cieszyn |
Częstochowa |
Gliwice |
Kłobuck |
Lubliniec |
Mikołów |
Myszków |
Pszczyna |
Racibórz |
Rybnik |
Tarnowskie Góry |
Wodzisław Śląski |
Zawiercie |
Żywiec
Jossif Stalin, Franklin Delano Roosevelt ja Winston Churchill Teherani konverentsil
**Teherani konverents** oli Teise maailmasõja ajal 28. novembrist 1. detsembrini 1943 Iraani pealinnas Teheranis toimunud kolme suurriigi tippkohtumine. Nõukogude Liitu esindas Jossif Stalin, Ameerika Ühendriike Franklin Delano Roosevelt ja Suurbritanniat Winston Churchill.

Churchill ja Roosevelt andsid Stalinile vabad käed Eesti, Läti, Leedu, Poola, Tšehhoslovakkia ja Rumeenia okupeerimiseks.

Teherani konverentsil nõudsid Stalin, Roosevelt ja Churchill Saksamaalt tingimusteta kapitulatsiooni ning leppisid kokku edasises sõjapidamises. Stalin nõudis lääneriikidelt teise rinde avamist, mida nood lubasidki. NSV Liit nõustus pärast sõja lõppu Euroopas alustama sõjategevust Jaapani vastu.

Türgit kutsuti üles astuma veel samal aastal sõtta liitlaste poolel, ent Türgi jäi neutraalseks kuni sõja lõpuni.

Määrati kindlaks Poola sõjajärgsed piirid: need pidid kulgema mööda Odra–Neisse ja Curzoni liini.

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Teherani konverents** |
Carl Rathlef
Carl Rathlefi Liivi-, Eesti- ja Kuramaa hüdrograafiline kaart
**Carl Albert Rathlef** (15/27. juuli 1810 Viljandi – 8. detsember 1895 Tartu) oli baltisaksa geograaf ja ajaloolane.

Elulugu
-------

Carl Rathlef oli Viljandi fiskaali poeg. Ta õppis Tartu ülikoolis aastatel 1828–1832 filosoofiat, algul ka mõnda aega teoloogiat ja filoloogiat. Seejärel õppis Rathlef professor Karl Morgensterni toetusel aasta Berliini ülikoolis. Võimalik, et ajendatuna Carl Ritteri loengutest, hakkas ta seal suurt huvi tundma geograafia vastu. Saanud Königsbergi ülikoolist filosoofiadoktori kraadi, naasis ta Tartusse ja jätkas geograafiaga tegelemist.

1835. aastal oli Rathlef lühikest aega botaanikaaia direktori abi. Aastatel 1836–1838 töötas ta Peterburis algul eraõpetajana ja hiljem õpetajana saksa koolides. Seejärel oli ta õpetajaametis Tartus ja aastatel 1841–1853 Tallinnas. Pärast tema ajalooalase teose ilmumist 1853. aastal valiti ta Tartu ülikooli ajalooprofessoriks. Esialgu pidi Rathlef olema küll erakorraline professori kohusetäitja, kuna magistri- ja doktorikraadi sai ta alles aastatel 1858 ja 1860. 1866. aastal teda professoriks tagasi ei valitud ja ta läks 56-aastaselt pensionile.

Carl Rathlef suri 1895. aastal ja on maetud Vana-Jaani kalmistule.

Teadustöö
---------

Rathlefi olulisim teos on 1852. aastal ilmunud "Liivi-, Eesti- ja Kuramaa orograafiline ja hüdrograafiline skeem. Orograafilise ja hüdrograafilise kaardiga ja üheksa kõrgusprofiiliga". Säärast orograafilist ja hüdrograafilist skeemi Eesti-, Liivi- ja Kuramaa alade kohta polnud varem tehtud. Teoses on toodud 317 punkti kõrgused. Autor märkis, et Liivimaa kõrgussuhted on kaardil tänu Wilhelm Struve töödele rahuldavama täpsusega ja mujal ligikaudsemad. Kõrgussuhete järgi jagas Rathlef Eesti ala Põhja-Eesti lavamaaks, Otepää kõrgustikuks, Pärnu jõe madalikuks ning veel mitmeks nõoks ja veelahkmeks. Hüdrograafiline ülevaade on enam-vähem tänapäevane. Selle töö eest pälvis Rathlef Demidovi auhinna.

Teoseid
-------

* Skizze der orographischen und hydrographischen Verhältnisse von Liv-, Ehst- und Kurland : ein geographischer Versuch 1852
* Die welthistorische Bedeutung der Meere, insbesondere des Mittelmeers 1858
* De A. Cremutio Cordo commentatio 1860

Isiklikku
---------

Carl Rathlefi poeg Georg oli samuti ajaloolane ja pojapoeg Carlos Woldemar Harald sordiaretaja. Tema tütar oli abielus Karl Ernst von Baeri tütrepojaga.

Viited
------

1. 1 2  TÜ õppejõud kuni 1918. Üliõpilased kuni 1918. Tartu ülikooli raamatukogu. Kasutatud 24.08.2010
2. 1 2 3  Kaavere, V. 1987. *Karl Rathlef – ajaloolane või geograaf*. Eesti Loodus, 9: 612–615.

Välislingid
-----------

* Carl Rathlef saidil "BBLD - Baltisches biografisches Lexikon digital"
*
Penza kunstikool XX sajandi alguses
**Penza kunstikool** (ka **Pensa kunstikool**) on 1898. aastal asutatud kunstikool Penza linnas. 

Aastast 1955 kannab kunstikool Konstantin Savitski nime.

Penza kuberner Nikolai Selivjorstov (1830–1890) pärandas Penza linnale 1000 rubla ning kogu oma raamatu- ja pildikogu – "joonistuskooli asutamiseks". Selivjorstovi testamendi täideviijaks ja kooli rajamise organisaatoriks oli Pjotr Semjonov-Tjan-Šanski. Peterburi Kunstide Akadeemia valis kooli esimeseks direktoriks Konstantin Savitski. Koolimaja ehitati aastatel 1891–1898. 

Selles joonistusõpetaja kutse andnud koolis on õppinud eesti kunstnikud Felix Randel, Eduard Ole, Jaan Siirak, Friedrich Hist ja Juhan Raudsepp. Seda kooli eelistasid sageli just vaesematest perekondadest õpilased, kuna jõukal järjel erakunstikool toetas oma õpilasi aineliselt. Õppetoetust maksti ka õppetöös keskmisel tasemel edukatele õpilastele. Kool jagas tasuta söögikaarte ning omandas raha eest õppetöö käigus valminud töid kooli muuseumi tarbeks. Märkimisväärne osa õpilastest oli õppemaksust vabastatud ning hulgaliselt maksti toetusi ja stipendiume enesetäienduseks pärast kooli lõpetamist.

Viited
------

1. ↑  Viilmann, V. käsikirjaline materjal EKMa 7.3.-1.80
2. ↑  Paris, Rudolf, "Konrad Mägi", Tartu, 1932
***Table d'hôte*** on restorani terminoloogias mitmekäiguline menüü, mida on üks või mitu varianti. *Table d'hôte* menüüs on kõik serveerimise käigud ja hind fikseeritud. Samuti võib serveerimiskäikudel olla kindel söögiriistade asetus. Tavaliselt on *table d'hôte* menüü puhul toit valmis kindlal kokkulepitud kellaajal. *Table d'hôte* on *à la carte* menüü vastand.

### Etümoloogia

*Table d'hôte* on prantsuse keelest laenatud fraas, mis sõna-sõnalt tähendab võõrustaja lauda. Terminiga tähistatakse neile külalistemaja (*chambre d'hôte*) elanikele mõeldud lauda, kus arvatavasti istutakse oma võõrustajaga samas lauas. Võõrustaja pere pakub külalistele omatehtud toitu ja kõik külalised istuvad suure laua taga. Tegu ei ole restoraniga, hind on aga fikseeritud ja arvestatud kogu paketi maksumusse. Lihtsamalt öeldes peab *table d'hôte* menüü olema fikseeritud kindla hinna ja konkreetsete toitudega täpses serveerimise järjekorras. Inglismaal oli *table d'hôte* menüül selline tähendus juba 19. sajandi algusaastatel, Prantsusmaal aga tuntakse teist tähendust.

Prantsusmaal on *table d'hôte* pigem lõuna eripakkumine või kindlaks määratud menüü. Tavaliselt võimaldatakse valida toite nimekirjast, kus on eelroad, pearoad, juustud, desserdid, leib ning mõnikord joogid, nagu vein ja kohv. Kõike seda saab fikseeritud hinna eest, mis on tavaliselt 15–55 eurot. *Menu du jour* on päevamenüü või päevapakkumine, mis on odavam ja kitsama valikuga, koosnedes vaid eelroast ja pearoast. See vahetub iga päev ja jääb hinnaklassi 9–15 eurot.

Viited
------

1. 1 2  *Table d'hôte* (n.d). Dictionary.com Unabridged.[*alaline kõdulink*] Retrieved 11 December 2017 from Dictionary.com website
2. ↑  *Table d'hôte*. Oxford English Dictionary (draft ed). September 2008. Retrieved 10 February 2008.
3. ↑  About France. All Things French. 28 August 2006. Retrieved 28 November 2013.
**Tšekk** (inglise keeles *check* või siis *cheque*), ka **pangatšekk**, on väärtpaber, mille väljaandja annab makse teostajale korralduse maksta makse saajale kindel rahasumma. Tavaliselt on tšeki maksjaks krediidiasutus. Tšekisumma väljamaksmise toimingut nimetatakse tšeki lunastamiseks. 

Tšeki väljaandja võib anda korralduse 

* oma pangale maksta tšekil määratud summa tšeki valdajale;
* lunastajale (tavaliselt krediidiasutustele) maksta määratud summa nõudmisel kas tšeki väljaandjale või väljaandja poolt määratud kolmandale isikule.

Tšeki liigid
------------

### Nimeline tšekk

 *Pikemalt artiklis Nimeline tšekk*
Nimelises tšekis (inglise keeles *registered cheque*) märgitakse kindel isik, kellele tšekk tuleb lunastada, ja märge "üleandepealdise tegemise õiguseta" või muu samatähenduslik märge.

### Käsktšekk

 *Pikemalt artiklis Käsktšekk*
Käsktšekis (inglise keeles *order cheque*) märgitakse kindel isik, kellele tšekk tuleb lunastada. Käsktšekis võib sõnaselgelt märkida üleandepealdise tegemise õiguse või jätta selle märkimata.

### Esitajatšekk

 *Pikemalt artiklis Esitajatšekk*
Esitajatšekis (inglise keeles *bearer cheque*) märgitakse, et see tuleb lunastada tšeki esitajale. Esitajatšekiks loetakse ka tšekki, mis tuleb lunastada kindlale isikule, kuid millel on lisamärge "või esitajale" või muu samatähenduslik märge, samuti tšekki, milles maksesaajat ei ole märgitud.

### Reisitšekk

 *Pikemalt artiklis Reisitšekk*
Reisitšekk (inglise keeles *traveller's cheque*) on eriline tšekiliik, mille puhul tšeki väljaandja annab tšeki valdajale võimaluse lunastada tšekk vabalt valitud maa krediidiasutuses kohalikus valuutas.
**Austraallased** on Austraalia põhirahvas, kes on põhiliselt kujunenud 19.–20. sajandil saabunud inglise, iiri ja šoti ümberasujatest. Kõnelevad inglise keele Austraalia varianti. 2006. aasta rahvaloenduse andmetel oli erinevate konfessioonide kristlasi austraallaste hulgas 63.9%, 18,7% ei järginud ühtegi usku ja 11,2% usk oli teadmata.

Tänapäeval loetakse austraallasteks kõiki Austraalia kodanikke sõltumata nende etnilisest päritolust või isegi kõiki Austraalia elanikke. 2011. aasta rahvaloenduse andmetel elas Austraalias 22 906 400 inimest. Lisaks sellele elab välisriikides ligikaudu 1 miljon austraallast.

Eestis elas 2011. aasta rahvaloenduse andmetel 35 austraallast, neist Tallinnas 21.

Austraalia kodakondsus eksisteerib alates 26. jaanuarist 1949, enne seda olid Austraalias sündinud inimesed Suurbritannia kodanikud.

Tuntud austraallasi
-------------------

* Kylie Minogue
* Chris Hemsworth
* Miranda Kerr
* Hugh Jackman
* Keith Urban
* Jessica Mauboy
* Rarriwuy Hick

Viited
------

1. ↑
2. ↑
3. ↑  Päring Statistikaameti andmebaasist
4. ↑
Etüleeni radikaalreaktsioon klooriga
**Radikaalinitsiaator** on keemiline aine, mille molekul kergesti laguneb radikaalideks (homolüüs) ja käivitab (initsieerib) radikaalreaktsiooni.

Näiteid levinumate radikaalinitsiaatorite rakendustest:

* Alkaanide radikaalne kloorimine, milles kloori molekuli dissotsiatsioon (homolüüs) toimub ultraviolettkiirguse toimel.

Radikaalide moodustumineinitsieerimisreaktsioonis peroksiididest
* Radikaalpolümerisatsiooni initsieerimine peroksiididega.

Orgaanilised peroksiidid annavad kergesti kaks hapniktsentriga radikaali, mis on ebastabiilsed ja võivad omakorda transformeeruda süsiniktsentriga radikaalideks.

AIBN initsiaator
* Asoühendid (R-N=N-R’) kuumutamisel või UV-kiirguse toimel annavad kergesti kaks süsiniktsentriga radikaali ja eraldub gaasiline lämmastik.

Radikaalinitsiaatorid nagu asoühendid ja orgaanilised peroksiidid on ebastabiilsed ained ja tuleb hoida külmikus. Nende kasutamisel tuleb olla ettevaatlik, kuna kergesti võib toimuda plahvatus.

Polümerisatsiooni initsiaator *vs.* katalüsaator
------------------------------------------------

Aineid, mis monomeeri keskkonnas moodustavad aktiivseid osakesi ja alustavad ahela kasvu reaktsiooni, nimetatakse initsiaatoriteks või katalüsaatoriteks.

Radikaalpolümerisatsiooni initsiaatoriteks on ained, mis kergesti moodustavad vabu radikaale. Iga moodustunud radikaal võib ühineda monomeeri molekuliga ja alustada üht reaktsiooniahelat, seega üht polümeerset molekuli. Seejuures initsiaatoriks olnud osake jääb seotuks ahela "algusega" ja ei osale järgnevates reaktsioonietappides. Initsiaator reaktsiooni käigus kasutatakse ära pöördumatult,kuid selle asemele tekib uus aktiivne radikaal.

Ioonse polümerisatsiooni katalüsaatoriteks on ained, mis reaktsiooni keskkonnas moodustavad ioonipaare või oluliselt polariseeritud komplekse, mis alustavad polümerisatsiooniahelat. Need ioonipaarid või polaarsed molekulid (erinevalt vabadest radikaalidest) osalevad igas järgnevas ahela kasvu etapis, s.t elementaarreaktsioonis järgmise monomeeri molekuliga. Katalüsaatorit protsessi käigus ära ei kasutata ja see regenereerub.

Vaata ka
--------

* Initsieerimisreaktsioon
* Bensoüülperoksiid
* Ahelreaktsioon (keemia)
**Radikalism** ehk *käremeelsus* on ühiskondlik-poliitiline ideoloogia suund, mis nõuab põhjalikke ümberkorraldusi. Tekkis 18. sajandil Lääne-Euroopas ning oli seoses valgustusajastu ja Prantsuse revolutsiooni ideedega. 18. ja 19. sajandil peegeldas kodanluse suhtumist feodaal-absolutistlikusse ühiskonnakorda.

Radikaalideks nimetasid end ka Inglismaal parlamenti valitud Briti kaubandusametiühingute liikmed aastatel 1874 kuni 1892. Inglise radikaalid said oma ideed põhiliselt filosoofiliste radikaalide nagu John Stuart Milli töödest, kus tegude õigsust mõõdeti suurima heolu mõõduga suuremale hulgale rahvale.

Mandri-Euroopas nagu Prantsusmaal, Itaalias ja Hispaanias arenes radikaalsus ideoloogiana 19. sajandil vabariiklaste toetuseks. 20. sajandil kandus radikaalsus seoses sotsialismi populaarsuse tõusuga üle vasakpoolsesse poliitikasse. 20. sajandi radikaalsed parteid kaitsesid tööliste, väikekodanluse ja osaliselt haritlaskonna huve. Mõjukaim on olnud Prantsusmaal tegutsev **Vabariiklik Radikaalide ja Radikaalsotsialistide Partei** (asutatud 1869).

Tähtsamaid radikaale
--------------------

* Charles Fox
* John Stuart Mill
* Jüri Vilms
**Luis Mena** (**Luis Mena Vado** või **Luis Mena Solórzano**; sündinud umbes 1865, surnud 20. mail 1928) oli Nicaragua poliitik ja sõjaväelane, lühikest aega Nicaragua president.

Riigi varasema presidendi José Santos Zelaya poliitika ohustas USA huvisid piirkonnas ja see asus koos Guatemala valitsusega toetama Nicaragua konservatiivseid jõudusid. Aastal 1907 alustas USA laevastik Nicaragua sadamate hõivamist. Aastal 1909 hukati mitmed tabatud USA sõdurid. See tõi kaasa suurema USA interventsiooni, mille tagajärjel loobus Zelaya aasta lõpus võimust ja otsis varjupaika Mehhikost, andes võimu üle José Madriz Rodriguezele.

Zelaya võimult lahkumine aga konflikti muutusi ei toonud. Moskiitorannikul alguse saanud *Revolución de la Costa Atlántica* haaras üha suuremat osa riigist. 19. augustil 1910 hõivasid ülestõusnute väed Luis Mena, Adolfo Díaze ja Emiliano Chamorro Vargas juhtimisel Managua ning Rodriguez loobus võimust. Ka tema põgenes Mehhikosse, kus ta järgmise aasta 14. mail suri.

Pärast Rodrigueze pagemist määras liberaalne partei presidendi kohusetäitjaks José Dolores Estrada, kes oli selles ametis seitse päeva, seejärel võttis võimu üle konservatiivsete vaadetega Luis Mena. Mõlema konfliktipoole läbirääkimiste tulemusel sai sellesse ametisse siiski Juan José Estrada, kes kuulus küll liberaalide parteisse, aga toetas siiski USA poliitikat ja valmistas ette võimu ülemineku Adolfo Díazele, Luis Menast sai uue valitsuse juures riigi relvajõudude ülemjuhataja.

Aastal 1911 toetas Nicaragua parlament järgmise presidendikandidaadina Juan José Estradat. Kohe korraldati uued valimised ja uus parlament kuulutas, et Luis Menast peaks saama aastateks 1913–1917 Nicaragua president.

21. juulil 1912 kõrvaldas president Diaz Mena relvajõudude ülemjuhataja kohalt. Mena oli sunnitud pealinnast pagema ja koos liberaalist kindrali Benjamín Zeledóniga alustasid nad sõda president Diaze vastu. Nende baasiks oli Granada. Ülestõusnud hõivasid kiiresti Masaya ja Tipitapa ning alustasid rünnakut Managuale. Seda linna nad aga vallutada ei suutnud ja nii taganesid nad Masayasse, et vägedele puhkust anda.

Diaz ja Chamorro mõistsid, et oma jõududega nad toime ei tule. Diaz andis USA saadikule George T. Weitzelile 200 000 dollarit, see aga tagas vastutasuks USA merejalaväelaste saatmise Nicaraguasse. Mena kaotas konflikti ja pagendati Panamasse. Tema seni konservatiivide poolel olnud pere koos Eduardo Montiel de la Cerda järeltulijatega liitusid aga võitluseks Diaze ja Chamorro vastu liberaalidega.

Viited
------

1. ↑
2. ↑  Díaz Lacayo, Adolfo. Nicaragua: Gobiernos, Gobernantes y Genealogías.
3. ↑

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**José Dolores Estrada** | **Nicaragua president**27. august 1910 – 30. august 1910 | Järgnev**Juan José Estrada** |
**Tšellosonaat nr 1** e-moll, op. 38 on Johannes Brahmsi esimene tšellosonaat, mille ta kirjutas aastatel 1862–1865. Sonaat on algselt täpsustusega "Sonate für Klavier und Violoncello" (sonaat klaverile ja tšellole). 

Brahms kirjutas esimesed kaks osa suvel 1862, kuigi algne Adagio on hiljem hävitatud. Viimane osa on kirjutatud 1865. Sonaat on pühendatud Josef Gänsbacherile, kes oli laulmise professor ja harrastustšellist. Ühel sõprade ringis toimunud privaatsel ettekandel olevat Brahms mänginud klaverit nii valjult, et Josef Gänsbacher kaebas, et ta ei kuulvat üldse oma tšellot. Brahms urises "sinu õnn" ja jätkas raevukat klaverimängu. 

Sonaadi esimese osa peateema põhineb Johann Sebastian Bachi Fuugakunsti Contrapunctus 4 ja 13 fuugateemale. Brahms kandis teose ette esimest korda Mannheimis 1856. aasta juulis ja saatis selle seejärel avaldamiseks kirjastusele Breitkopf & Härtel, mis lükkas teose tagasi. Seejärel saatis ta teose Simrockile, kirjeldades seda teadlikult valesti kui tšellosonaati, milles kummagi instrumendi partiid pole eriti keerukad mängida. Simrock avaldas teose 1866. aastal.

Teose ülesehitus
----------------

Sonaadil on kolm osa:

1. Allegro non troppo
2. Allegretto quasi Menuetto
3. Allegro

Esimene osa on kirjutatud ühe pika liinina ja algab tšellosoologa klaveriakordide saatel. Tšellomeloodiast kandub dünaamiline lainetus edasi klaveripartiisse, mis kordab samade helidega meloodiakontuuri. Algse meloodilise kujundi avarus ja lürism on iseloomulik kogu esimesele osale. 

Teine osa annab tunnistust Brahmsi vanamuusikahuvist. Nimelt uuris ta renessanss- ja klassikalise perioodi muusikat, toimetas Mozarti kahekoorimoteti "Venite Populi", tal oli Domenico Scarlatti klaverisonaatide kogutud väljaanne, ta huvitus fuugast ja passakaljast ning kasutas mõneski oma teoses menuetti. Sonaadi teises osas on kasutatud prantsuse barokkstiilis ornamentikat. Trio iseloomuliku figuratsiooniga käänulist meloodiat esitavad klaver ja tšello nii, et meloodia tipuhelid on unisoonis kas vasaku käe meloodia või tšellopartiiga. 

Kolmandat osa on tihti nimetatud fuugaks, sest selles leidub suur fuugalik lõik. Algusteema põhineb Bachi Fuugakunsti Contrapunctus 13 teemale.

Viited
------

1. ↑  Drinker, Henry S. The Chamber Music of Johannes Brahms. Philadelphia: Elkan-Vogel Co. 1932 p 81
**Olaf Aule** (22. november 1913 Tartu – 27. veebruar 1994 Bandhagen) oli eesti agronoom.

Ta õppis 1931–1938 (lõpetas 1938) Tartu Ülikoolis agronoomiat, mag. agr. 1940 ("Piima säilitamistemperatuuri ja jahutamise kiiruse mõju piima bakterisisaldusele"). Korporatsiooni Vironia vilistlane.

Ema päritolule tuginedes siirdus perekond Aule 1941. aastal põgenikena Saksamaale, kuid naasis juba järgmisel aastal Eestisse. Kaks aastat hiljem olid nad sunnitud uuesti Saksamaale põgenema.

1947. aastal siirdus Olaf Aule Rootsi. Seal osales ta Eesti Agronoomide Seltsis, Eesti Rahvusfondis ja Eesti Teaduslikus Seltsis. Aastail 1985–1993 Eesti Rahvusfondi juhatuse esimees.

Isiklikku
---------

Tema isa oli eesti poliitik ja pangandustegelane Eduard Aule, ema Sophie Aline (neiupõlvenimega Jehnich). Olaf Aulel oli vanem õde Ruth Mary, vanemad vennad Ilmar ja Erik ning noorem vend Olgred.

Viited
------

1. ↑  Jüri Estam. Olgred Aule in memoriam. Eesti Päevaleht (Rootsi), 22. aprill 2015
2. ↑  Jüri Estam. Olgred Aule in memoriam. Eesti Päevaleht (Rootsi), 22. aprill 2015
**Olaf Mertelsmann** (sündinud 15. jaanuaril 1969) on saksa ajaloolane, Tartu Ülikooli õppejõud. Ta uurib Nõukogude Liidu ajalugu, peamiselt Teise maailmasõja järgset perioodi.

Mertelsmann õppis 1979–1988 Dietrich Bonhoefferi nimelises gümnaasiumis Quickbornis ja 1990–1995 õppis ta Hamburgi Ülikoolis ajalugu, saksa filoloogiat, pedagoogikat ja fennougristikat. 1995. aastal omandas ta Hamburgis gümnaasiumi saksa keele ja ajalooõpetaja kutse. 

Ta elas 1994–1998 ja aastast 2002 elab taas Eestis.

1998–2002 töötas Mertelsmann Venemaal Novosibirski Ülikoolis. 2000. aastal sai ta Hamburgi Ülikoolist doktorikraadi majandusajaloo alal.

1996–1998 töötas Mertelsmann Tartu Ülikoolis õppetöö assistendina, 2003 asus ta taas Tartus tööle teadurina. Alates 2005. aastast on Mertelsmann Tartu Ülikooli ajaloo ja arheoloogia instituudi lähiajaloo (uusima aja ajaloo) dotsent.

Välislingid
-----------

* Olaf Mertelsmann Eesti Teadusinfosüsteemis Muuda Vikiandmetes
* Tutvustus Tartu Ülikooli ajaloo ja arheoloogia instituudi uusima aja ajaloo õppetooli lehel
* Saksa ajaloolaste luureüksus Venemaa piiril, Eesti Ekspress, 18. mai 2005
**Oku Tamm** (20. oktoober 1927 Tartu – 10. veebruar 2022) oli eesti arst, Eesti NSV tervishoiuministri asetäitja, peasanitaararst ning ajakirja Nõukogude Eesti Tervishoid / Eesti Arst peatoimetaja. 

Ta lõpetas aastal 1946 Tartu 1. Keskkooli. Aastatel 1946–1952 õppis ta Tartu Riikliku Ülikooli arstiteaduskonna raviosakonnas. Üliõpilasena laulis ta Tartu Akadeemilises Meeskooris. Aastal 1967 kaitses ta väitekirja "Eesti elanikkonna sanitaar-epidemioloogilise teenindamise areng (19. sajandi teisest poolest kuni 1965. a) ja selle edaspidised perspektiivid" ja sai meditsiinikandidaadi kraadi.

Aastatel 1952–1954 oli ta Suure-Jaani rajooni sanitaar-epidemioloogiajaama peaarst, aastatel 1954–1964 Tartu linna sanitaar-epidemioloogiajaama peaarst. Aastal 1964 kutsuti ta (minister August Goldbergi poolt) Eesti NSV tervishoiuministri asetäitjaks. Aastatel 1985–1989 oli ta Eesti NSV tervishoiuministri esimene asetäitja, olles ka vabariigi peasanitaararst. Lisaks oli ta aastatel 1965–2000 ajakirja Nõukogude Eesti Tervishoid / Eesti Arst peatoimetaja.

Tunnustus
---------

* 1965 – Eesti NSV riiklik preemia
* 1978 – Eesti NSV teeneline arst

Isiklikku
---------

Tema abikaasa Saima Tamm (1926–2004) oli pediaater ja Tallinna Pedagoogilise Instituudi meditsiinikateedri juhataja, professor.

Välislingid
-----------

* Helle Raidla. Elav sõna ravib rohkem kui arstim. Elukiri nr 6/2010
Radikaalide valimisplakat
**Radikaaldemokraatia Partei** oli 1864. aastal Ameerika Ühendriikides tegutsenud erakond.

Erakonna asutajate seas olid peamiselt radikaalsed vabariiklased, kes tahtsid, et astutaks jõulisemaid samme orjanduse kaotamiseks. Asutav kongress kogunes 1864. aasta mai lõpus Clevelandis Ohio osariigis.

Erakonna presidendikandidaadiks valiti John C. Frémont, kes oli osalenud 1856. aastal USA presidendivalimistel Vabariikliku Partei kandidaadina, kuid kaotanud. Asepresidendiks pidi kandideerima tema kõrval John Cochrane, kes tuli Demokraatlikust Parteist.

Erakonna valimisplatvormis nõuti konstitutsiooniparandust orjanduse keelustamiseks ja kodanikele võrdsete õiguste tagamist. Hiljem sündisid nendest ideedest USA Konstitutsiooni 13. ja 14. parandus.

Samuti nõuti, et oleksid tagatud sõnavabadus, pressivabadus ja *habeas corpus*.

Frémont ja Cochrane tegid valimiskampaaniat, kuid teatasid lõpuks septembris, et loobuvad kandideerimisest, sest ei taha killustada vabariiklaste hääli.

Vahepeal oli toimunud vabariiklaste kongress, kus USA president Abraham Lincoln avaldas esmakordselt avalikult toetust mustanahaliste elanike kodanikuõiguste kindlustamisele konstitutsiooni kaudu. Lincoln valiti presidendiks ka teiseks ametiajaks ja juba järgmisel aastal võetigi vastu USA konstitutsiooniparandus orjanduse keelustamise kohta.

Radikaaldemokraatia Partei, mille asutamisega olid seotud veel Frederick Douglass, Elizabeth Cady Stanton ja veel mitmed ajaloolised isikud, lõpetas 1864. aasta sügisel tegevuse ning selle liikmetest said taas vabariiklased.

Välislingid
-----------

* Grand banner of the radical democracy, for 1864 *Library of Congress*
* "That’s What’s the Trouble with John C." *HarpWeek*
**Dnipropetrovski oblast** on 1. järgu haldusüksus Ukrainas.

Oblast asub Dnepri kesk- ja alamjooksul. Oblast piirneb põhjas Poltava ja Harkivi oblastiga, idas Donetski oblastiga, lõunas Hersoni ja Zaporižžja oblastiga ning läänes Mõkolajivi ja Kirovogradi oblastiga. Oblasti pindala on 31 974 km2 ja seal elab 2020. aasta seisuga 3 176 648 inimest (2016. aastal oli elanikke 3 236 510).

Oblastis on seitse rajooni ja 20 linna. Rajoonid on Dnipro rajoon, Kamjanske rajoon, Krõvõi Rihi rajoon, Nikopoli rajoon, Novomoskovski rajoon, Pavlohradi rajoon ja Sõnelnõkove rajoon. Suuremad linnad on Dnipro, Krõvõi Rih, Kamjanske, Nikopol ja Pavlohrad.

Nimi
----

2019. aasta aprilli alguses otsustas Ukraina Konstitutsioonikohus, et Dnipropetrovski oblasti Sitšeslavi oblastiks ümbernimetamise seaduseelnõu on põhiseaduspärane. Sitšeslav oli Dnipro mitteametlik nimi Ukraina iseseisvussõja ajal 1918–1921.

Viited
------

1. ↑  Number of Present Population of Ukraine, as of January 1, 2022
2. ↑  Конституционный суд разрешил переименовать Днепропетровскую область - СМИ - NV.ua, 02.04.2019 (vaadatud: 02.04.2019)

Ukraina 1. järgu haldusüksused

Dnipropetrovski oblast **·**  Donetski oblast **·**  Harkivi oblast **·**  Hersoni oblast **·**  Hmelnõtskõi oblast **·**  Ivano-Frankivski oblast **·**  Kiiev **·**  Kiievi oblast **·**  Kirovohradi oblast **·**  Krimm **·**  Luhanski oblast **·**  Lvivi oblast **·**  Mõkolajivi oblast **·**  Odessa oblast **·**  Poltava oblast **·**  Rivne oblast **·**  Sevastopol **·**  Sumõ oblast **·**  Zaporižžja oblast **·**  Žõtomõri oblast **·**  Taga-Karpaatia **·**  Ternopili oblast **·**  Tšerkassõ oblast **·**  Tšernihivi oblast **·**  Tšernivtsi oblast **·**  Vinnõtsja oblast **·**  Volõõnia oblast
**Radioaktiivne isotoop** on keemilise elemendi isotoop, mille aatomite tuumad võivad radioaktiivse lagunemise teel muutuda mõne teise keemilise elemendi tuumadeks ja selle käigus tekitada radioaktiivset kiirgust.

Radioaktiivne lagunemine
------------------------

 *Pikemalt artiklis Radioaktiivsus*
Levinumad radioaktiivse lagunemise viisid on alfalagunemine, beetalagunemine (sealhulgas elektronhaare) ja aatomituuma lõhustumine.

Elektronhaarde käigus haarab tuuma üks prootonitest elektroni (tavaliselt aatomi elektronkattest) ja muutub neutroniks, kiirates elektronneutriino. Tuumareaktsiooni ülejäänud energia eraldub gammakvandina.

Alfalagunemisel kiirgab aatomituum alfaosakese (kahest prootonist ja kahest neutronist koosneva osakese, ehk heelium-4 aatomi tuuma) ning samuti gammakvandi, kui tuum pärast lagunemist jäi ergastatud olekusse.

Beetalagunemine võib olla kas *β*–- või *β*+ lagunemine. *β*–-lagunemine toimub juhul, kui neutron (n0) muutub prootoniks (p+), kiirates elektroni (e–) ja antielektronneutriino ({\displaystyle {\overline {\nu }}}). *β*+-lagunemine toimub juhul, kui prooton (p+) muutub neutroniks (n0,) kiirates positroni (e+) ja elektronneutriino (*ν*). Mõlemal juhul võib lisaks beetakiirgusele tekkida ka gammakiirgus.

Lõhustumise puhul jaguneb tuum kaheks võrreldava massiga tuumaks. Tavaliselt eraldub selle juures ka neutroneid ja gammakvante.

Vaata ka
--------

* Alfalagunemine
* Beetalagunemine
* Gammakiirgus
* Isotoop
* Radioisotoopne aparatuur
* Spontaanne lõhustumine
Olaf Barda (1957)
**Olaf Barda** (sünninimi **Olaf Martinius Olsen**; 17. august 1909 Oslo – 2. mai 1971 Oslo) oli norra maletaja, rahvusvaheline meister (1952), kirimale suurmeister (1953). 

Barda tuli kuuel korral Norra (1930, 1947, 1948, 1952, 1953, 1957) malemeistriks. 1947. aastal osales ta Helsingis Põhjamaade meistrivõistlustel, mis olid ühtlasi MM-i tsooniturniiriks. Barda jagas seal 5.–6. kohta ja tsoonidevahelisele turniirile ei kvalifitseerunud. 1951. aastal Mariánské Lázněs peetud tsooniturniiril jagas ta 9.–10. kohta.

1958. aastal mängis Barda kümne osavõtjaga rahvusvahelisel turniiril Jönköpingis, kus jagas esikohta Aleksandr Kotoviga ja edestas punktiga kolmandaks tulnud Vjatšeslav Ragozinit.

Barda mängis 1930. aastal Hamburgis Norra võistkonna koosseisus maleolümpial (esimesel laual). 

Kirimales pääses Barda mängima esimeste maailmameistrivõistluste finaalturniirile (1950–1953), kus tuli neljandale kohale. Sai ICCF-ilt 1953. aastal kirimale suurmeistri nimetuse.

Viited
------

1. ↑  Marianske Lazne 1951. 365chess.com
2. ↑  Jonkoping 1958. 365chess.com
**Radio France Internationale** (lühend **RFI**, otsetõlkes 'Prantsusmaa Rahvusvaheline Raadio') on Prantsusmaa rahvusringhäälingu raadiojaam, mis edastab saateid üle maailma. Aastal 2008 küündis RFI kuulajaskond 35,6 miljonini ning oli seega maailma suurimaid rahvusvahelisi raadiojaamu.

RFI on eetris ööpäevaringselt lisaks prantsuse keelele veel 12 keeles. Saatete edastamiseks kasutatakse FM-i, lühilaineid, kesklaineid, satelliite ja oma veebilehte. RFI omanik on riigiettevõte France Médias Monde. Suurem osa lühilainesaadetest on prantsuse ja hausa keeles, vähem ka suahiili, portugali, mandinka ja vene keeles.

Prantsusmaa valitsus asutas RFI 1975. aastal Radio France'i osana. RFI eelkäijateks olid raadiojaamad Poste Colonial (asutatud 1931), Paris-Mondial (1937), Radio Paris (1939), RTF Radio Paris (1945) ja ORTF Radio Paris (1965). Aastal 1986 läks Prantsusmaa parlamendist läbi seadus, millega RFI sai voli tegutseda Radio France'ist sõltumatult.

RFI kuulub Prantsusmaa välisministeeriumi haldus- ja rahastusalasse. Lisaks eelmainitud keeltele on RFI kättesaadav ka hispaania, rumeenia, pärsia, hiina, vietnami ja kambodža keeles. RFI-le kuulub Monte Carlo Doualiya, mis teeb Pariisis araabiakeelseid saateid ning saadab neid Küprosel asuva saatja kaudu Lähis-Itta ja Põhja-Aafrikasse.

Viited
------

1. ↑

Välislingid
-----------

* www.rfi.fr (prantsuse keeles)
* Ingliskeelne veebileht (inglise keeles)
* Hausakeelne RFI
* RFI ingliskeelne Facebooki leht
* RFI muusikaprogramm Facebook World Tracksis (inglise keeles)
* RFI ingliskeelne muusika
* Muusikateemalised elulood RFI ingliskeelsel kodulehel
Ultrahelipuhasti koos eemaldatava korviga
**Ultrahelipuhastus** on puhastusmeetod, mis põhineb puhastavate esemete pinnal ultrahelivõnkumise tõttu tekkiva kavitatsiooni ja puhastusvedeliku suure kiirenduse koosmõjul.

Puhastamist vajav detail pannakse vanni, milles olev puhastusvedelik pannakse ultrahelisagedusega võnkuma (tavaliselt sagedusega 30 kHz – 90 kHz). Selle käigus tekib mikroskoopilisi väikseid mulle, mis plahvatavad jõuliselt sissepoole põhjustades kavitatsiooni, mis tekitab tugeva hõõruva liikumise puhastatava eseme pinnal. Mullid on piisavalt väikesed, et tungida ka läbi mikroskoopiliselt väikeste pragude puhastades need põhjalikult ja ühtlaselt. 
Ultrahelipuhastus on kuni 30 korda tavalisest puhastusviisidest efektiivsem ja annab väga puhta pinna. 
Ultraheli puhastusseadmed töötavad vaikselt ja kiiresti ning neile võib leida lihtsalt koha ka väikesel töölaual. 
Ultrahelipuhastust rakendatakse näiteks täppisaparaatide, optikaseadmete ja tööriistade väikeste ja keeruka kujuga osade puhastamiseks õlist, värvist, abrasiivpasta jääkidest, tolmust, tahmast, higist, sõrmejälgedest jne. Ultrahelipuhastus on eriti tõhus eemaldamaks sellist kinnistunud mustust, mis muul juhul nõuaks väsitavat ja rasket käsitsi küürimist.