recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Hannes Hanso** (sündinud 6. oktoobril 1971 Tartus) on Eesti poliitik ja diplomaat, 1. juunist 2022 Eesti suursaadik Hiina Rahvavabariigis. 

Ta on olnud kaitseminister Taavi Rõivase teises valitsuses ja 2019. aastal Euroopa Parlamendi liige. 

Aastatel 1992–1994 õppis ta Tartu Ülikoolis õigusteadust ja aastatel 1996–1998 Sichuani Ülikoolis hiina keelt. 2004. aastal omandas ta Londoni Ülikoolis bakalaureusekraadi politoloogia erialal ja 2005. aastal magistrikraadi Aasia poliitika alal. Hanso on korp! Sakala liige.

Ta kuulus 2009–2019 Sotsiaaldemokraatlikku Erakonda. Aastatel 2013–2015 oli ta Kuressaare linnapea. Ta on töötanud Kaitseministeeriumis ja Rahandusministeeriumis ning Euroopa Liidu diplomaatilises teenistuses Pekingis, Rahvusvahelises Kaitseuuringute Keskuses.  Ta on tõlkinud rootsi keelest eesti keelde.  Ta on juhtinud Kuku raadios saadet "Välismääraja".

Hanso kandideeris 2015. aasta Riigikogu valimistel Hiiu-, Lääne- ja Saaremaa valimisringkonnas nr 5, sai 2038 häält ning osutus valituks XIII Riigikogu liikmeks ringkonnamandaadiga. XIII Riigikogus valiti ta väliskomisjoni esimeheks. 

Alates 14. septembrist 2015 kuni 22. novembrini 2016 oli Hanso kaitseminister Taavi Rõivase teises valitsuses. 2016. aasta detsembris sai Hansost Riigikogu riigikaitsekomisjoni esimees.

17. septembril 2018 teatas Hanso, et lahkub poliitikast ja 2019. aasta valimistel Riigikokku ei kandideeri.

Isiklikku
---------

Hanso on abielus, tal on kaheksa last. Ta on teletoimetaja Heidi Hanso, arboristi Heiki Hanso, Hendrik, Halliki ja Hille Hanso vend.

Viited
------

1. ↑
2. ↑  Sissekanne Rahvusvahelise Kaitseuuringute Keskuse veebis
3. ↑  Hannes Hanso elu nagu seiklusfilmis, Postimees, 29. detsember 2013
4. ↑
5. ↑
6. ↑  Ivika Laanet, Hille Hanso üllitab raamatu Istanbulist, Saarte Hääl, 26. veebruar 2014

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Hannes Hanso** |

* Hannes Hanso Euroopa Parlamendi lehel

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**Mati Mäetalu** | **Kuressaare linnapea**2013 – 2015 | Järgnev**Madis Kallas** |
| Eelnev**Sven Mikser** | **Eesti kaitseminister**2015 – 2016 | Järgnev**Margus Tsahkna** |
**Petteri Lindbohm** (sündinud 23. septembril 1993 Helsingis) on Soome jäähokimängija, kes mängib kaitsjana Soome kõrgliigaklubis HIFK.

2012. aastal valis St. Louis Blues ta NHL-i *draft* '​is 176. valikuna.

Soome kõrgliigas debüteeris Lindbohm hooajal 2012–13 Jokerite meeskonnas.

2014. aasta märtsis sõlmis ta kolmeaastase lepingu Bluesiga. Põhja-Ameerikas mängis Lindbohm seejärel neli hooaega, peamiselt American Hockey League'i klubis Chicago Wolves. Aeg-ajalt mängis ta ka Bluesi meeskonnas NHL-is.

2018. aasta juulis sõlmis Lindbohm lepingu Šveitsi kõrgliigaklubiga Lausanne HC. 2020. aasta juulis siirdus ta EHC Bieli.

2021. aasta mais naasis ta Jokeritesse, sõlmides klubiga kaheaastase lepingu. Pärast seda, kui Jokerit KHL-i väljalangemismängudest kõrvale astusid, naasis Lindbohm NHL-i, sõlmides 2022. aasta märtsis üheaastase lepingu NHL-i klubiga Florida Panthers, kus mängis kuni hooaja lõpuni.

2022. aasta augustis sõlmis ta üheaastase lepingu Rootsi kõrgliigaklubiga Frölunda HC. 2023. aasta augustis naasis Lindbohm pärast üheksat aastat Soome kõrgliigasse, kui sõlmis lepingu HIFK-ga.

2019. aastal tuli Lindbohm Soome jäähokikoondisega maailmameistriks ja 2022. aastal olümpiavõitjaks.

Viited
------

1. ↑   (vaadatud 6.5.2021)
2. ↑  "Panthers agree to terms with defenseman Petteri Lindbohm". nhl.com. 1.3.2022. Vaadatud 9.4.2022
3. ↑  "Experienced defenseman in" (rootsi). Frölunda HC. 2. august 2022. Vaadatud 2. augustil 2022.

Välislingid
-----------

* Petteri Lindbohm NHL.com lehel
* Petteri Lindbohm hockeydb.com lehel
Kindlus linnulennult, paremal basiilika varemed ja tsistern
Torni varemed 2006. aastal
**Anakopia kindlus** (gruusia keeles ანაკოფია, *anakopia*) on 2.–7. sajandil rajatud sõjaline kindlustus Ahhali Athonis ('Uus Athos') vaidlusalusel territooriumil Abhaasias. Koht asub Suhhumist mööda Musta mere rannikut 22 km kaugusel Iveeria mäel ja võtab enda alla 450 × 150 meetrise ala. Abhaasia kuningriigi kunagisest pealinnast Anakopiast on see kõige terviklikumalt säilinud ehitis.

Ajaloost
--------

Esimene kindlustus ehitati sellele kohale millalgi 2. ja 4. sajandi vahemikus. 7. sajandi lõpul ehitati Bütsantsi riigi toel kindlust ümbritsev müür, kuna riiki ähvardasid sel ajal muslimite sissetungid. Umbes 60 cm paksused müürid ehitati tihedalt laotud hoolikalt tahutud lubjakiviplokkidest ja müüris oli üksainus sissepääs, väike kolmest suurest kiviplokist värav müüri lõunapoolses osas. Kindluse tähtsaim kaitseehitis oli neljakorruseline Rooma stiilis vahitorn, millest avanes hea vaade maastikule igas ilmakaares ja edelasse jäävale Mustale merele. Enne 8. sajandit ehitati kindlusse ka rohmakalt tahutud kividest väike kristlik basiilika, milles on säilinud reljeefidega kivialtar ja kalu ning risti kujutavate freskode fragmendid. Kiriku kõrval on tsistern, mille põhjas on looduslikult allikaveega täidetud 25 m sügavune kaev.

8. sajandil asus Anakopia pingelisel piirialal, mis jäi Bütsantsi riigi ja Umaijaadide kalifaadi vahele. Aastail 736–737 piiras Abū ʿAbd Al-Malik Marwān ibn Muḥammad, tulevane Marwan II, Anakopiat, toonast Abhaasia kuningriigi pealinna. Gruusia kroonikatest võib lugeda, et kindlus pidas Abhaasia kuninga Leon I juhatusel piiramisele vastu ja seda edukat kaitset peetakse üheks pöördepunktiks piirkonna ajaloos.

2008. aastal restaureeriti kindlust, sealhulgas vahitorni, mis ehitati uuesti vaatetornina. Tööde käigus kindlustati ka mäenõlvu ja puhastati ja parandati mäetippu viivaid teid.

Pildid
------

* Kindlus linnulennult, esiplaanil taastatud vahitornKindlus linnulennult, esiplaanil taastatud vahitorn
* Tee kindlusesseTee kindlusesse
* Tee kindlusesse ühe ümartornigaTee kindlusesse ühe ümartorniga
* Anakopia basiilika läänesissepääsAnakopia basiilika läänesissepääs
* 19. sajandi kabel basiilika keskel19. sajandi kabel basiilika keskel
* Altar basiilika apsiidis (kabeli taga)Altar basiilika apsiidis (kabeli taga)
* Basiilika ja tsistern idastBasiilika ja tsistern idast
* Ühe ümartorni siseruumÜhe ümartorni siseruum

Viited
------

1. ↑  Anacopia Fortress. - Novy Afon \ Tourist attractions. The state committee on resorts and tourism of Abkhazia Republic
2. ↑  Anacopia Fortress. - Novy Afon \ Tourist attractions. The state committee on resorts and tourism of Abkhazia Republic
3. ↑  Anacopia Fortress. - Novy Afon \ Tourist attractions. The state committee on resorts and tourism of Abkhazia Republic
4. ↑  Anacopia Fortress. - Novy Afon \ Tourist attractions. The state committee on resorts and tourism of Abkhazia Republic
**Imatra** on linnaks nimetatav omavalitsusüksus Soomes, Lõuna-Karjala maakonnas.

2020. aasta 31. jaanuari seisuga oli linna elanike arv 26 509.

Imatra alev asutati 1948. aastal, linnaõigused sai 1971.

Imatra lähedalt saab alguse Vuoksi jõgi, millel asub Imatra kosk.

Linna suurim tööandja on metsatööstusettevõte Stora Enso.

Juunis korraldatakse Imatras rahvusvahelist Musta ja Valge Teatrifestivali (Mustan ja Valkoisen Teatterifestivaali).

Imatra naabervallad on lõunas Lappeenranta linn ja põhjas Ruokolahti vald. Idas piirneb ta Venemaaga.

Imatra asub Riigitee 6 (Valtatie 6) ääres. Seal asub raudteejaam, kus peatuvad kõik Helsingi ja Joensuu vahel sõidavad reisirongid.

* Imatra koskImatra kosk
* Soome huviväärsus tavapärases olusSoome huviväärsus tavapärases olus

Vaatamisväärsused
-----------------

* Imatra kosk
* Valtionhotelli
* Kolme Risti kirik
* Tainionkoski kirik
* Imatrankoski kirik
* Imatra Püha Nikolai kirik

Viited
------

1. ↑  , 26.11.2022, 26.11.2022, Imatra (Municipality, Finland) - Population Statistics, Charts, Map and Location (английский).

Välislingid
-----------

 Imatra linn – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
* Imatra koduleht
2021. aasta 17. jaanuaril võis paljudes kohtades üle Eesti näha pilvekaart
Pilvekaar Kõrvemaal, 17. jaanuar 2021
Pilvekaar Põhja-Rootsis, 11. märts 2024
**Pilvekaar** (ing k *fog bow* või *cloud bow*) on vikerkaarest harvemini esinev optiline nähtus, kus päikesevalgus peegeldub õhus olevatelt piiskadelt tagasi ja tekitab taevasse kaare. 

Pilvekaare tekkeks on vaja väga väikseid, 0,1-millimeetriseid udu- või veepiisku. Näha on laia valget kaart ja õrnalt aimatavad on muud vikerkaarest tuttavad värvused. Pilvekaared on valdavalt valkjad sellepärast, et valgus murdub neis palju väiksemates veetilkades kui tavalise vikerkaare puhul, eri lainepikkusega valguskiired kattuvad ega allu difraktsioonile. Pilvekaar on üsna haruldane nähtus.

Vaata ka
--------

* Vikerkaar
* Halo
* Udukaar
* Kuuvikerkaar

Viited
------

1. ↑  Kamenik, Jüri (13. aprill 2016). "Optilised nähtused pilvedes". *Maa Elu*. Vaadatud 01.02.2021.
2. ↑  Erikson, Roger (18.01.2021). "Pilvekaar". *Roxi Fotoblog*. Vaadatud 01.02.2021.
**Teravmokk-ninasarvik** ehk **must-ninasarvik** (*Diceros bicornis*) on loomaliik kabjaliste seltsi ninasarviklaste sugukonna ninasarviku perekonnast.

Levila
------

Must-ninasarvik elab Aafrikas, sealhulgas kindla järelevalve all peamiselt rahvusparkides Keenias, Tansaanias, Lõuna-Aafrika Vabariigis, Namiibias ja Zimbabwes (kaardil pruun). Varem levinud ka Sambias, Botswanas, Malawis ja Svaasimaal, kuhu on proovitud reintrodutseerida (kaardil roosa). Püsivaid tulemusi pole see tegevus andnud. Mosambiigi alal arvatakse olevat välja surnud (heleroosa). Viimati Põhja-Kameruni aladel elanud nn. lääne teravmokk-ninasarvik kuulutati IUCNi poolt väljasurnuks 2011. a. (kaardil must). Veel 18. sajandi lõpul oli liik levinud ka mujal Sahelis: Tšaadis, KAV-is, Sudaanis ja Etioopia vähem mägistel aladel, samuti Somaalias.

Välimus ja füsioloogia
----------------------

Must-ninasarviku ülamokk võimaldab esemeid haarata. 

Kõrvad on suured ja suunatavad. Silmad ei näe kaugele. Haistmine on hea. 

Ta võib joosta kuni 48 km/h.

Toitumine
---------

Must-ninasarvik on taimtoiduline. Ta sööb leherikkaid taimi, oksi, võsusid, ogalisi põõsaid ja vilju. Oma konksja ülamokaga napsab ta madalatelt puudelt ja põõsastelt lehti, pungi ja võsusid. 

Must-ninasarvik aitab vähendada puittaimede hulka. Nii jääb ruumi kasvamiseks rohttaimedele, millest teised loomad toituvad.

Käitumine
---------

Et ninasarvik ei näe hästi, asub ta ohu korral kohe ründama. See hoiab kiskjad temast eemal.'[*viide?*]

Ninasarvik Mörr Tallinna loomaaias lesimas

Ohustatus
---------

Must-ninasarvik on ohustatud liik, sest neid on sarvede pärast liiga palju kütitud. Sarvedest tehakse põhiliselt pistodavarsi, mis on paljudes maades jõukuse sümbol. Vastupidi levinud arvamusele ei ole tema sarvede kogus, mida kasutatakse afrodisiaakumi valmistamiseks, suur. [*viide?*]

Tallinna Loomaaed
-----------------

Teravmokk-ninasarvik on olnud esindatud ka Tallinna Loomaaia kollektsioonis. Alates 27. aprillist 2013 elasid loomaaias isane ninasarvik Kigoma ja emane ninasarvik Kibibi. 3. juunil 2017 sündis nendele emane vasikas. See oli esimest korda nii Tallinna loomaaia kui ka endiste Nõukogude Liidu territooriumite loomaaedade ajaloos, kui loomaaias sünnib ninasarvik. Ühtlasi oli tegemist kõige põhjapoolsema ninasarvikusünniga.[*viide?*] Kibeta elab alates 2022. aastast Dvůr Králové safaripargis Tšehhis. Kigoma ja Kibibi surid Tallinnas aastal 2023.

Vaata ka
--------

* Laimokk-ninasarvik
**Abraham Winkler (vanem)** (juuli 1606 Freiburg, Tüüringi – 9. august 1657 Tallinn) oli Eesti vaimulik.

Õppis 1613–1617 Freiburgi ja 1618–1624 Schulpforta koolis ning 1624–1626 Leipzigi Ülikoolis. 26. mail 1628 immatrikuleeriti Wittenbergi Ülikooli. 4. novembril 1632 sai Pirnas (Saksimaal) koguduse diakoniks ja 7. oktoobril 1638 ülemdiakoniks. Ususõja ajal juulis 1639 põgenes rootslaste juurde, suundus nendega Böömimaale ja Pirnasse, oli 44 kiriku inspektor oktoobrini 1639. Saadeti seejärel Stralsundi ning kevadeks 1641 Stockholmi, oli 6 kuud krahv Torstensoni kodupastor ja jutlustas kaks korda ka kuninganna Kristiina juures. Sügisel 1641 sai kutse Tallinna Toomkiriku saksa koguduse õpetaja ametikohale; enne Tallinna siirdumist aga immatrikuleeriti 15. oktoobril 1641 Greifswaldi Ülikooli ja sai seal magistriks. 

Alates 30. aprillist 1642 oli Tallinna Toomkiriku saksa koguduse õpetaja ja Eestimaa konsistooriumi assessor; 1651 sai Lääne praostkonna praostiks, aastal 1653 ka Ida-Harju praostkonna praostiks. Oli kuus korda konsistooriumi eesistuja (Praeses).

Winkler juhatas uue neljaosalise kiriku käsi- ja koduraamatu tõlkimist ja trükkiandmist, kuid ise ei tõlkinud. Talt on rohkelt tulnud trükitud saksakeelseid leinajutlusi.

Isiklikku
---------

Tema poeg Abraham Winkler oli Rapla Maarja-Magdaleena koguduse õpetaja. Pojapoeg Reinhold Winkler oli Järva-Jaani Ristija Johannese koguduse õpetaja, pojapoeg Theodor Winkler oli Tallinna Püha Vaimu koguduse õpetaja, pojapoeg Johann Abraham Winkler oli Koeru ja Järva-Jaani Ristija Johannese koguduse õpetaja, pojapoeg Samuel Matthäus Winkler oli Märjamaa Maarja koguduse õpetaja.

Viited
------

1. ↑  Saaga TLA.236.1.32:1
2. ↑  Liivi Aarma Põhja-Eesti vaimulike lühielulood 1525-1885 Tallinn 2007
**Bélapátfalva** on linn Ungaris Hevesi komitaadis Bélapátfalva kreisis.

Geograafiline asend
-------------------

Bélapátfalva asub Bükki mäestiku jalamil, Slovakkia piirist 23 km kaugusel, komitaadikeskusest Egerist ligikaudu 17 km põhjas. Linna läbib Eger–Putnoki raudteeliin.

Ajalugu
-------

Asula on saanud nime Bélide perekonna järgi, kes olid selle piirkonna maaomanikud. 1232. aastal asutati külla tsistertslaste klooster. Kui 1241. aastal põgenesid kuningas Béla IV väed neid jälitavate mongolite eest, siis võitlesid nad kloostri juures neid jälitavate mongolitega. 1330. aastal on asula kohta ürikutes kirjutatud: "küla kloostri ees, mida kutsutakse Abti külaks". 1415. aastal esineb nimekuju aga nimekuju Abátfalva. Klooster tegutses kuni 1534. aastani, mil see reformatsiooni käigus suleti. Turulinna staatuse sai Bélapátfalva sai turlinna staatuse enne 1761. aastat. 1815. aastal rajati asulasse paperivabrik, mis aga hiljem suleti. Endises paberivabriku hoones alustas 1843. aastal tegevust keraamikatehas. Asula nimi muudeti 1905. aastal Apátfalvast Bélapátfalvaks. Vana tsemenditehas alustas tööd 1910. aastal. 1950. aastal sai Bélapátfalva suurkülaks. Uus tsemenditehas alustas tööd 1980. aastal, kuid see suleti 2001. aastal. Linnaõigused sai Bélapátfalva 1. jaanuaril 2004.

Viited
------

1. ↑  Településtörténet Bélapátfalva Turizmus. Vaadatud 7. aprillil 2024
***Mertensia ovum*** on panarktilise levikuga kammloomaliik, keda leidub ka Läänemeres.

Kirjeldus
---------

Mertensia ovum sarnaneb kujult meritikriga, kuid on temast märgatavalt suurem, umbes 5,5 cm pikkuse munakujulise kehaga, mille teravamal otsal paikneb suu ja vastasküljes meeleelund. Nagu ümaraliste seltsi kammloomadele iseloomulik, on keha külgedelt veidi kokku sururud, nii et kombitsate tasandil on keha läbimõõt suurem kui sellega ristuval teljel. Kaheksast kammplaatide reast on kombitsate tasandi omad veidi pikemad kui ülejäänud kaks paari, umbes neli viiendikku kammlooma keha pikkusest. Kaks kombitsat on pikad, arvukate lühikeste külgharudega. Kombitsad, külgniidid ja meeleorganit ümbritsev plaat on värvuselt õrnroosad.

Noorlooma keha on peaaegu kerakujuline, teravnedes siiski veidi suuosas. Kammplaadid on noortel isenditel hästi arenenud, edestades sama vana meritikrit, kuid kombitsad on võrreldes meritikri noorloomadega väiksemad ja nende külgharud arenevad välja hiljem. Kammplaatide ridadel võib märgata oranžikat pigmenteerumist, mis samuti eristab liiki meritikrist.

Levik
-----

Liiki leidub kõikjal Põhja-Jäämeres, ka Atlandi ookeani põhjaosas ja Läänemeres. Talviti ulatub tema levila Põhja-Ameerikas New Jersey rannikuni ja Newportini Rhode Islandil, eriti noorloomad, kuid täiskasvanud isendeid leitakse harva Massachusettsi lahest lõuna pool.

Arktilise kammlooma *Mertensia ovum* esinemine Läänemeres tehti kindlaks 2009. aastal geneetiliste uuringute tulemusena. Aastail 2007-2010
kogutud DNA andmete põhjal tuvastati, et Läänemere põhjaosast leitud 388-st
kammloomast 370 osutusid liigiks M. ovum. 120 kammloomaisendit leiti Bornholmi merest ja Läänemere lõunaosast, kellest 110 olid M. ovum, kolm ameerika kammloom ja ülejäänud jäid määramata. Seega selgus, et ameerika kammloom pole Läänemeres nii massiline nagu algselt kardeti.

Kammlooma *M. ovum* ei ole leitud Põhjalahest, Liivi lahest ega Soome lahe rannikualadelt, enim on neid Bornholmi basseinis, Ahvenameres ja Soome lahe keskosas. Selle põhjuseks peetakse liigi jahedalembesust.

Viited
------

1. ↑  Mayer, Alfred Goldsborough (1912). Ctenophores of the Atlantic Coast of North America (PDF). Carnegie Institution of Washington.
2. ↑  Mayer, Alfred Goldsborough (1912). Ctenophores of the Atlantic Coast of North America (PDF). Carnegie Institution of Washington.
3. ↑  Mayer, Alfred Goldsborough (1912). Ctenophores of the Atlantic Coast of North America (PDF). Carnegie Institution of Washington.
4. ↑  M. Metsla. Meduuside ja kammloomade levik ning puhangud Läänemeres ning teistes riimveelistes ökosüsteemides. Bakalaureusetöö. Tartu, 2013
5. ↑  M. Metsla. Meduuside ja kammloomade levik ning puhangud Läänemeres ning teistes riimveelistes ökosüsteemides. Bakalaureusetöö. Tartu, 2013
**Duje Ćaleta-Car** (sündinud 17. septembril 1996 Šibenikis) on Horvaatia jalgpallur, kes mängib keskkaitsjana Prantsusmaa kõrgliigaklubis Lyoni Olympique ja Horvaatia jalgpallikoondises.

Klubikarjäär
------------

Ta alustas klubikarjääri kodulinnaklubis HNK Šibenik. 2013. aastal liitus ta Austria tugevuselt kolmandas liigas mängiva klubiga Pasching.

Aastatel 2014–2018 mängis ta Austria kõrgliigaklubis Salzburgi Red Bull ning tuli kõigil neljal hooajal klubiga Austria meistriks. Hooajal 2017–18 jõudis ta Salzburgi Red Bulliga UEFA Euroopa Liiga poolfinaali, kus kaotati Ćaleta-Cari järgmisele koduklubile Marseille Olympique'ile kahe mängu kokkuvõttes 2:3.

2018. aasta juulis sõlmis ta Marseille Olympique'iga viieaastase lepingu. Üleminekusumma oli 19 miljonit eurot. Marseille meeskonnas mängis ta Prantsusmaa kõrgliigas neli hooaega.

2022. aasta septembris sõlmis ta nelja-aastase lepingu Inglismaa Premier League'i klubiga Southampton. Inglismaa kõrgliigas lõi ta esimese värava 21. aprillil 2023 mängus Arsenali vastu. Hooaja 2022/23 järel langes Southampton Inglismaa kõrgliigast välja ning 2023. aasta augustis läks Ćaleta-Car laenule Lyoni.

Koondisekarjäär
---------------

Horvaatia jalgpallikoondises tegi Ćaleta-Car debüüdi 3. juunil 2018 sõprusmängus Brasiilia vastu. Samal aastal kuulus ta maailmameistrivõistlustel osalenud Horvaatia koondisse. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 11. novembril 2021 MM-i valikmängus Malta vastu.

Saavutused
----------

Salzburgi Red Bull
* Bundesliga: 2014–15, 2015–16, 2016–17, 2017–18
* Austria karikas: 2014–15, 2015–16, 2016–17

Viited
------

1. ↑  "Saints make deadline swoop for Ćaleta-Car". *Southampton FC*. 1. september 2022. Vaadatud 1. septembril 2022.
2. ↑  "Ćaleta-Car joins Lyon on loan". *Southampton FC*. 2. august 2023. Vaadatud 2. augustil 2023.
3. ↑  House, Alfie (2. august 2023). "Southampton's Duje Caleta-Car completes loan transfer to Lyon". *Southern Daily Echo*. Vaadatud 2. augustil 2023.

Välislingid
-----------

 Duje Ćaleta-Car – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis

| * v
* r
Horvaatia koondis  –  2018. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlused |
| --- |
| 

* 1 Livaković
* 2 Vrsaljko
* 3 Strinić
* 4 Perišić
* 5 Ćorluka
* 6 Lovren
* 7 Rakitić
* 8 Kovačić
* 9 Kramarić
* 10 Modrić (c)
* 11 Brozović
* 12 L. Kalinić
* 13 Jedvaj
* 14 Bradarić
* 15 Ćaleta-Car
* 16 N. Kalinić
* 17 Mandžukić
* 18 Rebić
* 19 Badelj
* 20 Pjaca
* 21 Vida
* 22 Pivarić
* 23 Subašić
* Treener: Dalić

 | Horvaatia |

| * v
* r
Horvaatia koondis  –  UEFA Euro 2020 |
| --- |
| 

* 1 Livaković
* 2 Vrsaljko
* 3 Barišić
* 4 Perišić
* 5 Ćaleta-Car
* 6 Lovren
* 7 Brekalo
* 8 Kovačić
* 9 Kramarić
* 10 Modrić (c)
* 11 Brozović
* 12 Kalinić
* 13 Vlašić
* 14 Budimir
* 15 Pašalić
* 16 Juranović
* 17 Oršić
* 18 Rebić
* 19 Badelj
* 20 Petković
* 21 Vida
* 22 Bradarić
* 23 Sluga
* 24 Gvardiol
* 25 Ivanušec
* 26 Škorić
* Treener: Dalić

 | Horvaatia |
Peeter Kõpp
**Peeter Kõpp** (22. märts/3. aprill 1888 Kärstna vald, Viljandimaa – 20. august 1960 Chicago) oli eesti põllumajandusteadlane.

Ta sai aastal 1907 Peterburis õpetajakutse. Aastal 1914 lõpetas ta agronoomina Königsbergi ülikooli.

Akadeemilise Põllumajandusliku Seltsi esimees ja auliige. Ta võttis seltsi juhtimise üle Karl Zolkilt kui oli pärast ilmasõda kodumaale naasnud. Ettepaneku Kõpp seltsi esimeheks valida teeb Zolk ning seltsi 1921 a. üldkoosolek on ettepanekuga nõus.

Peeter Kõpp oli Tartu ülikooli teine, kes sai *doctor agronomiae* teaduskraadi kaitstes väitekirja teemal "Der Einfluss der Preis-, Intensitäts- u. Produktivitätsrelations-Verschiebungen auf die Rentabilität der Produktion der einzelnen landwirtschaftlichen Produkte". Kaitsmine toimus 30. mail 1926. aastal. Kaitsmise ajal oli Kõpp Tartu Ülikooli põllumajapidamise õppetooli dotsent .

Isiklikku
---------

Tema onupoeg oli vaimulik Johan Kõpp, Tartu Ülikooli usuteaduse professor ja piiskop.

Tunnustus
---------

* 1940 Valgetähe III klassi teenetemärk

Viited
------

1. ↑  Akadeemiline Põllumajanduslik Selts (1930). *Akadeemiline Põllumajanduslik Selts 1920-1930*. Tartu. Lk 40.
2. ↑  Agronoomia, 1926. nr. 6.
3. ↑  . `{{netiviide}}`: puuduv või tühi pealkiri: `|pealkiri=` (juhend)
**Jüri Voodla** (sündinud 4. veebruaril 1947 Avandusel Lääne-Virumaal) on eesti suusataja.

Haridus
-------

Lõpetanud 1966. aastal Tallinna 10. Keskkooli ja 1978. aastal Tallinna Pedagoogilise Instituudi kehakultuuriteaduskonna.

Sporditulemused
---------------

Võitnud NSV Liidu meistrivõistlustel Dünamo koondises kulla 1971. aastal 70 km meeskonnavõistluses ja 1972. aastal 4×10 km teatesõidus, olnud 1972 30 km ja 1973 70 km distantsil 4. Eesti meistrivõistlustel võitnud 1968–1978 individuaalselt 2 kulda, 5 hõbedat ja 3 pronksi ning teatesõidus 5 kulda ja 2 hõbedat.

Sporditöö
---------

Töötanud spordiühingus Dünamo 1966–1969 instruktorina, 1978–1983 suusatreenerina ja 1989–1992 õppespordiosakonna juhataja asetäitjana. Olnud 1998–2016 Tallinna rattamaratoni peakorraldaja ja alates 1997 Spordiklubi Kõrve Ring juhatuse esimees. Alates 2013 on Jüri Voodla Aegviidu Spordiklubi president.

Tunnustus
---------

* 2020 – Valgetähe V klassi teenetemärk

Viited
------

1. 1 2  "Jüri Voodla, ESBL". Vaadatud 21.02.2020.
2. ↑  Teenetemärkide kavaleride andmekogu – 20020
**Ökofüsioloogia** on bioloogias teadus organismide (või üldisemalt biosüsteemide) talitlustest seoses keskkonnatingimustega. Ta on ökoloogia ja füsioloogia piiriteadus.

Ökofüsioloogia keskseks valdkonnaks on organismide adaptatsioonide uurimine.

Taimede ökofüsioloogia rajajate hulka kuulub Ernst Stahl (1848–1919).
Loomade ökofüsioloogia rajajate hulka kuulub George A. Bartholomew (1919–2006). Mereselgrootuid uuris ökofüsioloogiliselt aga juba ka Jakob von Uexküll (1864–1944).

Ökofüsioloogia Eestis
---------------------

Taimede ökofüsioloogia vallas uuris taimepigmentide ökoloogilist funktsiooni Teodor Lippmaa. 1970.–1980. aastail moodustus ökofüsioloogia uurimisgrupp Zooloogia ja Botaanika Instituudis, kus puude ökofüsioloogiaga tegelesid Andres Koppel, Olevi Kull jt. 1984. moodustati samas ökofüsioloogia labor (juhataja Kalevi Kull). 1992. aastal moodustati Tartu Ülikoolis ökofüsioloogia õppetool, mida on juhatanud ökofüsioloogia professor Kalevi Kull (1992–1998), rakendusökoloogia professor Olevi Kull (1998–2007) ja professor Krista Lõhmus (2007–2017) ning ökofüsioloogia professor Arne Sellin (alates 2017). Õppetoolis tehtav teadustöö hõlmab peamiselt kolme valdkonda: "klassikaline" taimede ökofüsioloogia, metsaökosüsteemide süsinikuringe ja globaalsete kliimamuutuste mõju taimkattele.

Loomade ökofüsioloogia uurimiseks rajas Jüri Keskpaik Puhtu bioloogiajaama lindude ökofüsioloogia labori. Lindude ökofüsioloogiat on hiljem uurinud ka füsioloogilise ökoloogia professor Peeter Hõrak. Putukate ökofüsioloogiat on uurinud Aare Kuusik, Anne Luik ja Alo Vanatoa Zooloogia ja Botaanika Instituudis ning hiljem Maaülikoolis.

Vaata ka
--------

* ökomorfoloogia

Viited
------

1. ↑  Kull, Kalevi; Koppel, Andres (toim.) 2017. *Vooremaa metsaökoloogia jaam ja Toomas Frey*. Tartu: Tartu Ülikooli kirjastus, lk. 206.
Jérémie Boga (2015)
**Jérémie Boga** (sündinud 3. jaanuaril 1997 Marseilles) on Prantsusmaal sündinud Elevandiluuranniku jalgpallur, kes mängib poolkaitsjana Prantsusmaa kõrgliigaklubis Nice ja Elevandiluuranniku jalgpallikoondises.

Klubikarjäär
------------

2009. aastal liitus ta Inglismaa klubi Chelsea noorteakadeemiaga. Chelsea põhimeeskonnas mängis ta ainsal korral 12. augustil 2017, kui Inglismaa kõrgliiga hooaja esimeses kohtumises mängiti Burnleyga. Boga vahetati selles mängus välja juba mängu algfaasis, kui Gary Cahill oli saanud 14. minutil punase kaardi. Hooajal 2015–2016 mängis Boga Chelseast laenul Prantsusmaa kõrgliigaklubis Rennes'i Stade, 2016–2017 Hispaania kõrgliigaklubis Granada ja 2017–18 Inglismaa esiliigaklubis Birmingham City.

2018. aasta juulis siirdus ta umbes 3,5 miljoni naelsterlingi eest Itaalia kõrgliigaklubisse Sassuolo. Hooajal 2019–20 lõi ta Itaalia kõrgliigas 11 väravat. 2022. aasta jaanuaris läks ta laenule Atalantasse, kellega sõlmis samal aastal püsiva lepingu.

2023. aasta juulis siirdus ta 18 miljoni euro eest Atalantast

Koondisekarjäär
---------------

Aastatel 2014–2016 mängis Boga Prantsusmaa kuni 19-aastaste koondises. Kuna tema mõlemad vanemad on Elevandiluuranniku päritolu, otsustas Boga hiljem hakata koondises esindama Elevandiluurannikut. Elevandiluuranniku jalgpallikoondises tegi ta debüüdi 10. juunil 2017 Aafrika rahvaste karikavõistluste valikmängus Guinea vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 8. oktoobril 2021 MM-i valikmängus Malawi vastu. Ta kuulus Elevandiluuranniku koondisse 2022. aasta Aafrika rahvaste karikavõistlustel.

Viited
------

1. ↑  Chelsea 2-3 Burnley. bbc.com. 12.8.2017. Vaadatud 20.2.2022
2. ↑   (vaadatud 20.2.2022)
Pildid on HND vasakult. Meelis Tauk, Tarmp Põiklik, Tarvo Mölder, Andi Aus ja Madis Savi

|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib Eesti ansamblist; HND on ka Hondurase maakood* |

---

**HND** on 2006. aastal loodud eesti ansambel. Varem tegutseti nime all High'n'Dry. Ansambel nimetab oma muusikat krati-*metal*iks. HND on välja andnud neli albumit. Ansambel sai esiksingliga "Vaevu hingan" kiiresti tuntuks ja juba 2007. aasta aprillis andsid nad välja esimese albumi "Paturaamat". Teine album "Aivaravai" ilmus CD ja DVD kujul. Kolmas album "Päikesepilkajad" jõudis müügile 9. oktoobril 2009. aastal. Unplugged album "Akustiline" ilmus aastal 2012.

2008. aastal esines HND ja Cool D üheskoos Pärnu kontserdimajas toimunud Eesti Muusikaauhindade galal.

2010. aastal esines HND koos Vanemuise sümfooniaorkestri ja dirigent Tarmo Leinatammega Tartu Levimuusikapäevadel. Orkestri seaded tegi Raul Sööt.

2009. aastal esines HND Alexela kontserdimajas toimunud Eesti Muusikaauhindade galal HU? looga "Absoluutselt".

2010. aasta Eesti Muusikaauhindadel oli HND nomineeritud rahva lemmiku kategoorias. 

HND on teinud videod lugudele "Vaevu hingan", "Metamfetamiini *blues*" ning "Jihad ja langenud inglite maal".

2012. aastal avaldasid nad singli "Kui sa vaid saad" (*unplugged*).

HND sai Raadio Uuno Top 100-s lauluga "Kui sa vaid saad" 19. koha.

Nende muusikat (nt "Metamfetamiini *blues*") on kasutatud Eesti filmis "Seenelkäik" (2012).

2014. aastal ilmus singel "Allaandjad" ja 2015. aastal "Tähetolmus".

Tarvo Mölder on tuntud režissöör, kes on teinud näiteks "Ott Tänak - The Movie". 

2022. Avaldatud singlid "Nõuniku laul", "Lennata", "Soo" 

2022. aastal avaldas HND uue singli „Saja aasta eest", mille ühiskonnakriitilised sõnad on inspireeritud Eesti riigitegelase Jaan Tõnissoni 1939. aasta kõnest.

2023. aasta oktoobris ilmus bändi neljas album „Täiuslik torm", mille kõlapildi eest vastutas Rootsi üks tipp-masterdajaid Tony Lindgren, kelle käe all on muuhulgas valminud ka selliste tuntud metalbändide nagu Paradise Lost, Dimmu Borgir ja Soilwork albumid.

2024. aastal võitis HND looga "Kõik ei saa korda" Raadi Rock FM aasta hümni tiitli.

2024. aasta Eesti Muusikaauhindadel oli HND nomineeritud albumiga "Täiuslik Torm" Parima Rockalbumi kategoorias.

Liikmed
-------

* Tarvo Mölder – laulja
* Madis Savi – kitarrist
* Tarmo Põiklik – basskitarrist
* Andi Aus – trummar
* Meelis Tauk - kitarrist

Diskograafia
------------

* "Paturaamat" (2007)
* "Aivaravai" (2008)
* "Päikesepilkajad" (2009)
* "Akustiline" (2012)
* "Täiuslik torm" (2023)

Välislingid
-----------

* HND andmebaasis MusicBrainz (*inglise keeles*)
* 
*
**Bryce Bennett** (sündinud 14. juulil 1992 Truckees Californias) on Ameerika mäesuusataja. Ta on 2011. aastast USA suusakoondise liige, kes on spetsialiseerunud kiirlaskumise ja super-G aladele.

Lisaks kohalikele juunioride võistlustele osales Bennett 2007. aastal esimest korda FIS-i võistlustel. Esimestele startidele Põhja-Ameerika karikasarjas (Nor-Am Cup (Nor-Am = Põhja-Ameerika) on FIS-i korraldatav rahvusvaheline suusasari, mida peetakse Põhja-Ameerikas põhjapoolkera talvekuudel.) 2009. aasta veebruaris järgnes järgmisel kuul USA juunioride meistrivõistlustel võit suurslaalomis ja teine ​​koht slaalomis. Bennett on Põhja-Ameerika karikasarjas regulaarselt võistelnud alates 2010. aasta veebruarist ning jõudnud esikümnesse 21. veebruaril 2010 kuuenda kohaga Super Alpi kahevõistluses Aspenis. Pärast seda, kui järgmise 23 kuu jooksul oli Bennett Põhja-Ameerika võistlusel vaid korra esikümnes, sai ta FIS-i võistlustel mitu poodiumikohta, sealhulgas 9. veebruaril 2012 oma esimese võidu Aspeni Super-G-s Nor-Am Cupil. Järgmisel päeval oli ta taas poodiumil teisel super-G-l Aspenis, saavutades Jeffrey Frischi järel teise koha. Ta tuli hooajal 2011-12 Super-G edetabelis neljandaks. 2012. aastal osales Bennett ainsa korra juunioride maailmameistrivõistlustel Itaalias Roccarasos.

Põhja-Ameerika karikasarja hooajal 2012-13 saavutas ta kiirlaskumise edetabelis kolmanda koha, mis andis talle püsiva stardikoha maailma karikasarjas. Tema MK-debüüt toimus 1. detsembril 2013 Lake Louise'i kiirlaskumises, mille ta lõpetas 64. kohal. Mitme poodiumikohaga kindlustas ta hooajal 2013-14 Põhja-Ameerika karikasarjas kiirlaskumise edetabelis esikoha. Talvel 2014/15 osales Bennett kümnel maailma karikasarja etapil, kuid punktikohale ei jõudnud. Esimesed MK-punktid sai ta 4. detsembril 2015 Beaver Creeki kiirlaskumises 29. kohaga. 19. detsembril, üllatas ta Val Gardena kiirlaskumise 6. kohaga (pärast seda, kui eelmisel päeval saavutas 48. koha). Järgmine esikümne tulemus järgnes 22. jaanuaril 2016 Kitzbüheli Alpi kahevõistluses. Samuti saavutas ta 2016-17 talvel kaks top 10 tulemust.

18. detsembril 2021 võitis Bennett oma esimese maailma karikasarja etapi Val Gardenas kiirlaskumises. 14. detsembril 2023 võitis ta seal hooaja 2023-24 esimese kiirlaskumise.

Bennett osales nii 2018. aasta taliolümpiamängudel Pyeongchangis (kiirlaskumises 16. ja Alpi kahevõistluses 17. koht) kui ka 2022. aasta taliolümpiamängudel Pekingis (kiirlaskumises sõitis rajalt välja).

Maailma karikasarja etapivõidud
-------------------------------

| Jrk-nr | Kuupäev | Võistluspaik | Võistlusala |
| --- | --- | --- | --- |
| 1. | 18. detsember 2021 | Itaalia Val Gardena | Kiirlaskumine |
| 2. | 14. detsember 2023 | Itaalia Val Gardena | Kiirlaskumine |

Välislingid
-----------

* Bryce Bennett Ameerika Ühendriikide olümpiakoondise veebilehel
* Bryce Bennett FIS-i veebilehel
* Bryce Bennett Olympedia.org veebilehel
* Bryce Bennett USA suusakoondise veebilehel
* Bryce Bennett Ski-DB Alpine Ski Database veebilehel
Gerard Seghers - Püha Eligius neitsi ja lapse jalgade ees
**Eligius** (prantsuse keeles Éloi; 11. juuni 588 – 1. detsember 660), keda austatakse **püha Eligiusena**, oli frangi kullassepp, õukondlane ja piiskop, kes oli Dagobert I peamine nõuandja ning hiljem Noyon-Tournai piiskop. Tema tegudest on juttu teoses "Vita Sancti Eligii", mille kirjutas tema sõber Roueni Audoin. Eligius on tuntud eeskätt hobuste ja nendega tegelevate inimeste kaitsepühakuna. Ta on samuti kullasseppade, metallitööliste, numismaatikute ja veterinaaride kaitsepühak.

Elulugu
-------

Eligius näitas varakult välja erilist talenti, mis ei jäänud märkamata tema vanemate poolt, kes ta varakult Limogesi rahapaja meistri juurde õppima saatsid, kus ta tegi kiireid edusamme kullassepatöös. Hiljem läks Eligius Neustriasse, kus ta töötas kuningliku varustaja Babo juures, kelle soovitusel tellis Clotaire II temalt kullast trooni, mis oli rohkelt ehitud kalliskividega. Kuna kuningale olevat meeldinud väga tema ausus, määras ta Eligiuse Marseille rahapaja meistriks, lisaks võttes ta ka oma majapidamisse. Pärast Clotaire'i surma (629) nimetas uus kuningas Dagobert Eligiuse oma peamiseks nõuandjaks. Eligius sai kiiresti kuulsaks. Tema edukus Bretooni kuninga Judicaili sundimisel alluma frankide võimule (636–37) suurendas tema mõju. Eligius kasutas seda heategevuseks, vabastades päevast päeva Marseillesse saabuvaid roomlasi, gallialasi, bretoone, sakslasi ja mauri vange. Ta rajas mitu kloostrit ning kuninga loal käisid tema teenrid läbi linnade ja külade, et maha võtta hukatud kurjategijate kehad ja tagada neile korralik matmine. Eligius oli eeskujulik isik kohtus, kus ta koos oma sõbra Dadoga (Audoenus) elas vastavalt Iiri mungareeglile, mille tõi Galliasse pühak Columbanus. Ta ehitas ka Püha Pauluse basiilika ja taastas Püha Martialis kiriku Pariisis. Pärast Dagobert'i surma (639) võttis valitsemise üle kuninganna Nanthilde, ning Eligius ja Dado lahkusid kohtust ja pühendusid vaimulikule elule. Pärast Noyon-Tournai piiskopi Acariuse surma 13. mail 640 nimetati Eligius tema järeltulijaks nii vaimulike kui rahva ühehäälsel heakskiidul. Tema piiskopkonna elanikud olid suuremas osas paganad. Ta võttis ette flanderlaste ja teiste barbarite hõimude ristiusustamise. 

Eligius suri 1. detsembril 659. Ta elu ümber on kogunenud palju legende ning kaitsepühakuna on ta siiani tuntud.

Eligius sepahaamriga

Välislingid
-----------

* 
* 
*
Purjelaeva noor madrus 1935. aastal
**Madrus** (saksa keeles *Matrose*, hollandi keeles *Matroos*) on veesõiduki laevapere tekimeeskonna lihtliige. 

Sadamas laevade sildumist toetav ja vajadusel muid vajalikke lihttöid tegija ametinimetus on **kaimadrus**.

**Madrus** on ühtlasi mitme riigi mereväes madalaim mereväelase auaste.

Kirjeldus
---------

Madrused osalevad laeval vahiteenistuses (näiteks roolija, vaatleja, trapivaht), tegutsevad tekitöödel (näiteks sildumisel, lastimisel, kalapüügil) ja teevad mitmesuguseid muid laevatöid (näiteks hooldustööd, majandustööd). Purjelaeva madruste oluliseks ülesandeks on ka tegevused taglasega (näiteks purjede heiskamine).

Madrused alluvad üldjuhul pootsmanile, sõidu ajal vahis olles vahitüürimehele.

Töölaevade madruseid valmistatakse ette merekoolide vastavatel kursustel. Tänapäeval antakse Eestis kolme liiki madruse kutset:

1. madrus,
2. vahimadrus,
3. vanemmadrus.

Rahvusvahelised mõisted on ingliskeelsed *able seaman* ja *seafarer*, vt ka IMO ja ILO-

Kogenum, targem ja tublim madrus (näiteks vanemmadrus) võidakse määrata pootsmaniks.

Kultuur
-------

Madrust on peetud sageli üheks meremehelikkuse sünonüümiks ja aluseks. Näiteks paljud merestiilis kujundatud riided jäljendavad traditsioonilist (madruse)kraega madruseriietust. Valge-sinise-triibulist meremehesärki nimetatakse ka madrusesärgiks. 

Madrustest ja nende elust on kirjutatud laule. Näiteks kuulub Väikeste Lõõtspillide Ühingu repertuaari rahvalik laul "Vana madrus".

Vaata ka
--------

* Madrus (auaste)
* Motorist
* Junga

Välislingid
-----------

* Mereviki
**Meeruse sadam** (sadama kood: EE MRS) on sadam Kopli lahe kirdeosas Kopli poolsaare edelarannikul Bekkeri sadama kõrval. 

Meeruse sadamahoone, Kopliranna 49

Meeruse ja Bekkeri sadamal on ühised omanikud.

Sadama maa-ala on 59 893 m2 ja veeala 52 000 m2. Sadamas on 11 kaid kogupikkusega 770 m, suurim sügavus kai ääres on 4,4 m. 

Suurim laev, mis võiks Meeruse sadamas silduda, on kuni 143 m pikk ja kuni 24 m lai süvisega kuni 4,2 m.

Meeruse sadama tulepaak 2022. aasta mais

Ajalugu
-------

Nõukogude armee topograafilistel kaartidel (o42, 1:25 000) (1961, 1987) on tänast Bekkeri sadamat ja Meeruse sadamat kokku nimetatud Kopli Lõunasadamaks. 

Sadam kuulus enne Eesti taasiseseisvumist Tallinnas asunud kalurikolhoosile "Majak", mistõttu sadamas oli ka külmhoone, mis enam kasutuses pole.

Viited
------

1. ↑  Maa-amet. "Geoportaal". Vaadatud 22.10.2018.
2. ↑  Tartu Ülikool. Eesti Mereinstituut (2010). *Traallaevade poolt kasutatavate sadamate moderniseerimisvajaduse analüüs* (PDF). Tallinn. Lk 75. Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 29. juuli 2020. Vaadatud 21. oktoobril 2018.

Välislingid
-----------

* Meeruse sadam Sadamaregistris

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Meeruse sadam** |
"Great Easterni ehitamine", John Wilson Carmichael (1857)
Kaldale lossitud SS Great Eastern vahetult enne lammutamist 1889. aastal
**Great Eastern** (prefiksiga SS *steam ship*) oli Isambard Kingdom Bruneli projekteeritud ja John Scott Russelli juhtimisel ehitatud raudkerega aurulaev.

Sõurattaga ja purjemastidega laev ehitati Millwall Iron Worksi laevadokis Thamesi jõe ääres Londonis 1858. aastal. Valmimise ajal oli see maailma suurim laev, mis suutis vedada 4000 reisijat Inglismaalt Austraaliasse ilma vahetankimisteta. Selle pikkus oli 211 meetrit, mille ületas alles 1899. aastal 215-meetri pikkune Oceanic. Selle brutotonnaaži 18 915 ületas 1901. aastal vaid Celtic. Laevale ehitati viis korstnat, mis oli sel ajal haruldaselt palju. Hiljem kahandati korstnate arvu siiski neljale. 

Laeva esmareisil toimus plahvatus. Pärast parandusi sõitis see mitu aastat reisi-liinilaevana Suurbritannia ja Põhja-Ameerika vahel. 1866. aastal hakkas laev paigaldama esimest vastupidavat transatlantilist telegraafikaablit. Lõpuaastatel kasutati alust Liverpoolis ujuvvarieteena ja kuulsa Lewise kaubamaja reklaamseinana. 1889. aastal laev lammutati.

Välislingid
-----------

* Great Eastern – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
**Juhan Suurkivi** (kuni 1936. aastani **Johannes Steinberg**; 5. oktoober 1915 Pilistvere – 16. september 2004 Clearwater, [USA]]) oli eesti vaimulik.

Lõpetas aastal 1934 Viljandi poeglaste gümnaasiumi. Õppis aastatel 1936–1940 Tartu Ülikooli usuteaduskonnas. Tunnistati aastal 1942 usuteaduskonna lõpetanuks. Oli prooviaastal Pilistvere Andrease koguduses. Ordineeriti õpetajaks 16. mail 1943 Tallinna Toomkirikus (ordineerijaks piiskop Johan Kõpp, assisteerijaks oma isa Bernhard Steinberg).

Aastal 1943 määrati ta teenima Narva Aleksandri kogudust. Ent jaanuaris 1944 pidi ta Narvast lahkuma Tallinna. Pool aastat hiljem tuli jälle lahkuda ja asuda sõjapõgenikuna Saksamaale. Pärast sõja lõppu teenis ta aastatel 1946–1950 Eesti vahikompaniis vaimulikuna. Aastal 1950 asus ta Saksamaalt USA-sse, kus ta asus United Lutheran Church in America teenistusse Philadelphias (Ameerika Luteriusu Kiriku teenistuses oli ta aastatel 1952–1982), teenides 1950–1952 E.E.L.K. Philadelphia ja Seabrooki kogudust. Uuesti teenis ta Philadelphia kogudust aastatel 1966–1982. 12. jaanuaril 1986 introdutseeris Konrad Veem ta Lõuna-Florida Pauluse koguduse õpetajaks ja 14. jaanuaril 1986 vastasutatud Kesk-Florida koguduse õpetajaks. Aastatel 1996–2001 oli ta E.E.L.K. USA Chicago praostkonna praost.

Isiklikku
---------

Tema isa oli Pilistvere Andrease koguduse õpetaja Bernhard Steinberg, õemees Hans Rebane oli Kirbla, Halliste ja Jõhvi Mihkli koguduse õpetaja. Õepoeg Priit Rebane oli Kesk-Florida koguduse õpetaja.

Viited
------

1. ↑  Eesti Kirik nr. 1. 1986
2. ↑  Eesti Kirik nr. 1. 2005

Välislingid
-----------

* TÜ üliõpilased
**Zlatna** (saksa keeles *Klein-Schlatten*, *Kleinschlatten*, *Goldenmarkt*, ungari keeles *Zalatna*) on linn Rumeenias Transilvaanias Alba maakonnas. Zlatna asub maakonnakeskusest Alba Iuliast ligi 28 km läänes.

Linna haldusalasse kuulub 18 küla: Botești (*Golddorf*, *Botesbánya*), Budeni (*Higendorf*), Dealu Roatei (*Rotberg*), Dobrot, Dumbrava, Feneș (*Wildendorf*, Fenes), Galați (*Galz*, *Ompolygalac*), Izvoru Ampoiului (*Gross-Ompeil*, *Nagyompoly*), Pârău Gruiului (*Gruybach*), Pătrângeni (*Peters*, *Ompolykövesd*), Pirita (*Pfirth*), Podu lui Paul (*Pauls*), Runc (*Goldrücken*), Ruși (*Rusch*), Suseni (*Oberdorf*), Trâmpoiele (*Trempojel*, *Kénesd*), Valea Mică (*Kleinwasser*) ja Vâltori (*Waldrücken*, *Vultur*).

Roome riigi ajal asus Zlatna kohal linn nimega *Ampelum*, kus tegeldi kullakaevandamisega. Zlatnat on esmamainitud 1201. aastal. 1347. aastal anti Zlatnale laatade korraldamise õigus. Linnaõigused sai Zlatna 1387. aastal. 17. sajandi esimesel poolel toodi Zlatnasse kaevureid Saksamaalt ja Slovakkiast ning linn kujunes kullakaevandamise keskuseks. 20. sajandi esimesel poolel kaotas Zlatna oma senise tähtsuse ja muudeti maa-asulaks. Teise maailmasõja järel kujunes Zlatna tööstuskeskuseks ja sai 17. veebruaril 1968 linnaõigused tagasi.

Viited
------

1. ↑  Zlatna România Geografică
Kvargil on kolm värvi. Gluuonite värvijõud (kujutatud kollaste lainetena) seovad kvargid hadroniteks
**Kvantkromodünaamika** (inglise keeles *quantum chromodynamics*, QCD) on kvantväljateooria, mis kirjeldab kvarkide ja gluuonite vahelist tugevat vastastikmõju. QCD on osakestefüüsika standardmudeli oluline osa. Kvargid ja gluuonid on hadronite, nagu neutronid ja prootonid, ehitusosad. Kvantkromodünaamikas seovad tugevat vastastikmõju ehk värvijõudu (värvusjõudu) kandvad gluouonid kvarke hadroniteks. Gluuonitel on kaheksa värvikombinatsiooni, mis koosnevad ühest värvist ja mõnest antivärvist, samas kui kvarkidel on kolm värvilaengut (ja antikvarkidel on kolm antivärvi), mida nimetatakse punaseks, roheliseks ja siniseks. (Värvinimetusi kasutatakse kokkuleppeliselt käsitluse hõlbustamiseks). 

QCDd iseloomustab asümptootiline vabadus, mis tähendab, et kvarkide lähenemisel hadronis üksteisele väheneb nendevaheline interaktsioon nulli suunas. Samas nõuab hadronis olevate kvarkide üksteisest eraldamine peaaegu lõpmatult suurt jõudu. Asümptootilise vabaduse teooria leiutasid David Politzer, Frank Wilczek ja David Gross 1973. aastal.

QCD on teatud määral analoogne kvantelektrodünaamikaga ehk QEDga, kus elektromagnetilist jõudu edasikandev massivaba footon toimib vaheosakesena nii nagu QCDs värvijõudu kandev gluuon. Kõige olulisem erinevus QCD ja QED vahel on siiski see, et gluuonid võivad oma värvilaengu tõttu üksteisega interakteeruda, kuid footonid üksteist mõjutada ei saa, sest neil puudub elektrilaeng.

Kvarke on kuus tüüpi, mida tähistatakse tähtedega u, c, t, d, s ja b. Elementaarlaengu ühikutes mõõdetuna on u-, c- ja t-kvarkide laeng +2/3 ning d-, s- ja b-kvarkide laeng –1/3; nende liitumisel moodustuvad nukleonide jm hadronite laengud. Hadronid ise on värvineutraalsed, s.t nende värvilaeng on alati null.
Mihkel Nestor, Eesti majandusanalüütikMihkel Nestor, Eesti majandusanalüütik
**Mihkel Nestor** (sündinud 12. aprillil 1986) on eesti majandusanalüütik.

Nestor omandas majandusteaduste magistrikraadi Tartu Ülikoolis.

Aastatel 2008–2011 töötas Nestor Haridus- ja teadusministeeriumis analüütikuna, selle järel 2013. aastani mõttekoja Praxis analüütikuna. Peale seda töötas ta Riigikontrollis audiitorina ning aastast 2015 SEB Pangas majandusanalüütikuna.

Nestor koostab meedias kajastust leidvaid nädalakommentaare ja osaleb finants- ja majandusteemalistel konverentsidel, kus avab majandusruumi hetkeseisu ja väljavaateid.

Alates 2021. aastast veab Nestor koos Peeter Koppeliga majandusseisu ja finantsturgude käitumist selgitavat taskuhäälingut Nestor&Koppel.

Viited
------

1. ↑  "Autoritest" (PDF). *Riigikogu Toimetised* (28). Detsember 2013.
2. ↑  "Kõneisikud | SEB". *www.seb.ee*. Vaadatud 3. juulil 2023.
3. ↑  "Mihkel Nestor: liiga kallis elu peatab nii majanduskasvu kui inflatsiooni". *Äripäev*. Vaadatud 3. juulil 2023.
4. ↑  "Taskuhääling | SEB". *www.seb.ee*. Vaadatud 3. juulil 2023.

Välislingid
-----------

* Nestori podcastid

Artikleid
* 
* 
* 
* 
*
Vesilennuk Sk24 Vesitaso
Vesilennukid Helsingi õhusõul 2017. aastal
**Vesilennuk** on lennukitüüp, mis on kohandatud veepinnalt startimiseks ja sellele maandumiseks. Sellise lennuki teliku rattad on asendatud (ka lisatud) suusalaadsete ujukitega (pontoonidega) või ujukiga, mis tagavad lennuki ujuvuse ja liikuvuse veepinnal.

Vesilennukid jaotatakse paatlennukiteks, mille kere on tavaliselt paadikujuline ja laskub vahetult vette, ning pontoonlennukiteks, mille kere ei lasku vette ja millel on üks või kaks ujukit. Peale selle eristatakse amfiiblennukeid, millega saab maanduda nii vette kui kuivale ja millel on maapinnale maandumiseks ratastelik.

28. märtsil 1910 sooritas Henri Fabre Marseilles esimesed lennud vesilennukiga. Tema lennuk on säilinud ja seda hoitakse Marseille lennuväljal.

Vesilennukeid kasutatakse tänapäevani. Kuid vesilennukid ei ole väga suured, nendega ei saa vedada väga palju inimesi ega lasti. Seetõttu kasutatakse vesilennukeid hõreda asustusega aladel, kus pole vajadust väga suurte lennukite järele. Samas peab olema maandumiseks ja õhkutõusuks sobivaid suuri veekogusid. Niisugused tingimused valitsevad suuremas osas Kanadast, samuti Alaskal.

Vaata ka
--------

* Vesilennukite angaar – betoonkoorikehitis Tallinnas Lennusadamas, 21. sajandi alguses on selle haldaja Eesti Meremuuseum.

Viited
------

1. 1 2  Tehnikaleksikon, lk. 575
2. ↑  28. märtsil 1910 tehti esimene lend vesilennukiga ERR Novaator, 28.03.2012.
3. ↑  Nordecon asub vesilennukite angaare rekonstrureerima, Äripäev, 14.04.2010.

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Vesilennuk** |
Tobias Hans (2017)
**Tobias Theodor Hans** (sündinud 1. veebruaril 1978 Neunkirchenis) on Saksamaa poliitik, Kristlik-Demokraatliku Liidu liige alates 1994. aastast. Alates 1. märtsist 2018 on ta Saari liidumaa peaminister.

Tema isa oli Kristlik-Demokraatliku Liidu poliitik Peter Hans (1950–2007). 

Ta õppis Saarimaa Ülikoolis majandusinformaatikat, infoteadust ning inglise keelt ja kirjandust, kuid ei lõpetanud õpinguid. Poliitikas osales alates 1992. aastast, mil astus Kristlik-Demokraatliku Liidu noorteorganisatsiooni Junge Union. Kaks aastat hiljem astus Hans parteisse. Alates 2009. aastast on ta kõigil Saarimaa parlamendivalimistel valitud Saarimaa Maapäeva koosseisu, sealhulgas aastatel 2015–2018 oli ta Kristlik-Demokraatliku Liidu fraktsiooni esimees.

1. märtsil 2018 valis maapäev ta häältega 40:11 Saarimaa uueks peaministriks ja samal päeval astus ta ametisse, vahetades välja peaministri ametikohalt Kristlik-Demokraatliku Liidu peasekretäriks suundunud Annegret Kramp-Karrenbaueri. 

Usutunnistuselt on Hans katoliiklane, ta on abielus.