recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Albin Ekdal 2018. aasta MM-il Rootsi koondises
**Albin Ekdal** (sündinud 28. juulil 1989 Stockholmis) on Rootsi jalgpallur, kes mängib poolkaitsjana Itaalia kõrgliiga klubis Sampdoria ja Rootsi jalgpallikoondises.

Ta alustas klubikarjääri Rootsi klubis IF Brommapojkarna, debüteerides Rootsi kõrgliigas 2007. aastal.

2008. aasta mais sõlmis ta nelja-aastase lepingu Itaalia kõrgliiga klubiga Torino Juventus. Juventuse meeskonnas sai ta kirja vaid paar mängu. Suurem osa hooajast 2009–10 mängis ta laenul Itaalia kõrgliiga klubis Siena. Hooajal 2010–2011 mängis Ekdal Itaalia kõrgliigas Bologna ridades. Seejärel mängis ta neli hooaega Cagliaris.

2015. aasta juulis sõlmis Ekdal nelja-aastase lepingu Saksamaa kõrgliiga klubiga Hamburger SV. Pärast seda, kui Hamburger hooaja 2017–18 järel Bundesligast välja langes, naasis Ekdal Itaalia kõrgliigasse, liitudes Sampdoriaga.

Rootsi jalgpallikoondises debüteeris Ekdal 10. augustil 2011 sõprusmängus Ukraina vastu. Ta on kuulunud Rootsi koondisse 2016. aasta Euroopa meistrivõistlustel, 2018. aasta maailmameistrivõistlustel ja 2021. aasta Euroopa meistrivõistlustel.

Tema noorem vend Hjalmar Ekdal on samuti jalgpallur.

Välislingid
-----------

 Albin Ekdal – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis

| * v
* r
Rootsi koondis  –  UEFA Euro 2016 |
| --- |
| 

* 1 Isaksson
* 2 Lustig
* 3 Johansson
* 4 Granqvist
* 5 Olsson
* 6 Forsberg
* 7 Larsson
* 8 Ekdal
* 9 Källström
* 10 Ibrahimović (c)
* 11 Berg
* 12 Olsen
* 13 Jansson
* 14 Lindelöf
* 15 Hiljemark
* 16 Wernbloom
* 17 Augustinsson
* 18 Lewicki
* 19 Kujović
* 20 Guidetti
* 21 Durmaz
* 22 Zengin
* 23 Carlgren
* Treener: Hamrén

 | Rootsi |

| * v
* r
Rootsi koondis  –  2018. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlused |
| --- |
| 

* 1 Olsen
* 2 Lustig
* 3 Lindelöf
* 4 Granqvist (c)
* 5 Olsson
* 6 Augustinsson
* 7 Larsson
* 8 Ekdal
* 9 Berg
* 10 Forsberg
* 11 Guidetti
* 12 Johnsson
* 13 Svensson
* 14 Helander
* 15 Hiljemark
* 16 Krafth
* 17 Claesson
* 18 Jansson
* 19 Rohdén
* 20 Toivonen
* 21 Durmaz
* 22 Kiese Thelin
* 23 Nordfeldt
* Treener: Andersson

 | Rootsi |

| * v
* r
Rootsi koondis  –  UEFA Euro 2020 |
| --- |
| 

* 1 Olsen
* 2 Lustig
* 3 Lindelöf
* 4 Granqvist (c)
* 5 Bengtsson
* 6 Augustinsson
* 7 S. Larsson
* 8 Ekdal
* 9 Berg
* 10 Forsberg
* 11 Isak
* 12 Johnsson
* 13 Svensson
* 14 Helander
* 15 Sema
* 16 Krafth
* 17 Claesson
* 18 Jansson
* 19 Svanberg
* 20 Olsson
* 21 Kulusevski
* 22 Quaison
* 23 Nordfeldt
* 24 Danielson
* 25 J. Larsson
* 26 Cajuste
* Treener: Andersson

 | Rootsi |
**Alfred Kiviste** (kuni 1928. aastani **Alfred Kliimann**; 7. märts 1890 Pedaspää, Ahja vald, Tartumaa – 7. juuni 1972 Luua, Jõgeva rajoon) oli eesti majandusteadlane.

Ta õppis Pedaspää vallakoolis, Räpina kihelkonnakoolis, H. Margensi kaubanduskoolis, Tartu Õhtugümnaasiumis ja 1925–1929 (lõpetas) Tartu Ülikooli õigusteaduskonna kaubandusosakonnas. Oli Eesti Üliõpilaste Seltsi liige.

1909–1911 oli ta vendade Tõnissonide aiandusäri ja seemnekaupluse raamatupidaja Tartus ja Eerikal. Alates 1911 Postimehe revident. 1914–1918 osales Vene sõjaväe koosseisus Esimeses maailmasõjas ja oli Saksamaal sõjavangis, 1918–1920 osales Vabadussõjas. 1920–1921 Rõngu Laenu ja Hoiu Ühisuse raamatupidaja. 1921–1932 kirjastuse Noor-Eesti raamatupidaja, 1932–1935 asjaajaja-pearaamatupidaja, alates 1935 ärijuht. 1937. aastal valiti ta Eraettevõtete Ametnikkude Koja 1. (ettevõtete) sektsiooni liikmeks. 

1944–1948 töötas kirjastuses Teaduslik Kirjandus Tartus. 1948–1956 oli Kuremaa metsakooli õpetaja.

Viited
------

1. ↑  "Homseid sünnipäewi". Postimees (1886-1944). 6.03.1940. Nr 63. Vaadatud 14.09.2018.

Välislingid
-----------

* Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918-1944
Suurbritannia ja Põhja-Iiri Ühendkuningriigi Euroopa Liidust ja Euroopa Aatomienergiaühendusest väljaastumise lepingu eelnõu
**Brexiti väljaastumisleping** (ametlikult: **Ühendkuningriigi Euroopa Liidust väljaastumise lepingu eelnõu)** on (11. septembri 2019. aasta seisuga) ratifitseerimata leping Euroopa Liidu (EL) ja Suurbritannia vahel, millega kehtestatakse viimase lahkumistingimused (Brexit). See hõlmab selliseid küsimusi nagu raha, kodanike õigused, piirikorraldus ja vaidluste lahendamine. Samuti sisaldab see üleminekuperioodi ning ülevaadet Ühendkuningriigi ja EL-i tulevastest suhetest. Avaldatud 14. novembril 2018, oli see Brexiti läbirääkimiste tulemus. Lepingu kiitsid heaks ülejäänud 27 EL-i riigijuhid ja peaminister Theresa May juhitud Ühendkuningriigi valitsus, kuid nad seisid Ühendkuningriigi parlamendis silmitsi opositsiooniga, kelle ratifitseerimine on vajalik (vaja on ka ratifitseerimine Euroopa Parlamendis). Suurbritannia parlamendi alamkoda lükkas 15. jaanuaril 2019 lahkumislepingu tagasi häältega 432–202. Alamkoda lükkas kokkuleppe uuesti tagasi 12. märtsil 2019 häältega 391–242 ja lükkas kolmandal korral 29. märtsil 2019 tagasi häältega 344–286.

Lahkumisleping on tihedalt seotud mittesiduva deklaratsiooniga Euroopa Liidu ja Ühendkuningriigi tulevaste suhete kohta.
1964. aastal Nõukogude Liidus toodetud takistusmagasin R33
**Takistusmagasin** (*resistance box*) on seade, millesse on paigutatud kindla suurusega takistust omavad elemendid, mida saab lülitite või juhtmete abil ühendada nii, et saadakse soovitud väärtusega kogutakistus.

Tavaliselt on elemendid rühmitatud või lülitatavad dekaadide kaupa.

Väga tüüpilised on kuuedekaadilised takistusmagasinid, mille esimene dekaad võimaldab moodustada takistusi 0,1...0,9 oomi, viimane aga takistusi 10...90 kilo-oomi. Kõigi kuue dekaadi peale kokku saab moodustada maksimaalse takistuse 99999,9 oomi.

Takistusmagasinid on üldjuhul kõrge täpsusklassiga, näiteks 0,1%.

Traattakistitest moodustatud takistusmagasinide kasutamisel tuleb tihti arvestada sellega, et nendes kasutatud takistusahelatel võivad olla suure mõjuga parasiitparameetrid. Kuigi traattakistid keritakse kas bifilaarsetena või sektsioneeritutena, jäävad nende puhul parasiitparameetrid (näiteks järjestikinduktiivsus Ls või paralleelmahtuvus Cp) oluliselt halvemaks, kui need on diskreetsete komponentide (takistite, kondensaatorite ja induktiivsuste) puhul. See piirab selliste takistusmagasinide kasutamise sagedusala väga oluliselt.

Takistusmagasin võib olla markeeritud elektrijuhtivuse ühikutes. Siis võidakse seda nimetada juhtivusmagasiniks.
Alfred Lõhmus 1984. aastal.
**Alfred Lõhmus** (sündinud 6. oktoobril 1947) on eesti alpinist.

Ta on kolmas Eesti alpinist, kes on tõusnud Tian Shani kõrguselt teise mäe Han-Tengri (7010 m) tippu.

Alpinism
--------

Alfred Lõhmus 1986. aastal.
1982. aastal toimus Tartu Riikliku Ülikooli 350. aastapäeva tähistamiseks ekspeditsioon Kesk-Pamiiri Tanõmasi ahelikule. Selle käigus esmavallutati kaks kuuetuhandelist nimeta mäetippu. Tipp, millele tõusti Alfred Lõhmuse juhtimisel, nimetati J. F. Parroti mäetipuks (6277 m).

1986. aastal töötas ta Rahvusvahelises alpilaagris Pamiir treener-konsultandi ja mägipäästjana. Koos Kalev Muru ja Jaan Künnapiga tegid nad 6 nädalaga 3 kõrgtippu – Korženevskaja (7105 m), Kommunismi (7495 m) ja Lenini mäetipp (7134 m).

1987. aastal korraldati ametiühingute üleliiduline alpinistide ekspeditsioon Han-Tengrile (7010 m). Selle koosseisus tõusis tippu 10. augustil ka Alfred Lõhmus. Kaks päeva varem käisid tipus Jaan Künnap ja Kalev Muru.

Tunnustus
---------

* 1987 – aunimetus "Lumeleopard" (tõusnud nelja Nõukogude Liidu üle 7000 m kõrguse mäe tippu)

Viited
------

1. 1 2  1980–1989. ajaveeb.alpinism.ee
2. ↑  Lumeleopardid. jkalpiklubi.ee
3. ↑  Snow Leopards. russianclimb.com

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Alfred Lõhmus** |
**Albrecht II** von Habsburg (16. august 1397 Viin – 27. oktoober 1439 Neszmély Esztergomi lähedal) oli Habsburgide valitsejasuguvõsast Saksa kuningas 1438–1439, Ungari ja Böömimaa kuningas 1437–1439 ning **Albrecht V** nime all Austria hertsog 1404. aastast. 

28. septembril 1421 abiellus Albrechtiga, kes oli siis Austria hertsog. Kui suri Elisabethi isa, valiti Albrecht Ungari, Böömimaa ja Saksamaa kuningaks. 

Alates temast olid kuni 1740. aastani Saksa-Rooma riigi troonil ainult Habsburgid. 

Ta oli viimase Luksemburgi dünastiast pärineva Saksa-Rooma keisri Sigismundi väimees (ta oli abielus Luksemburgi Elisabethiga) ning päris seetõttu ka äia valitsetud Ungari ja Böömimaa troonid (1437). Järgnevalt valiti ta ka Saksa kuningaks, kuid juba 1439. aastal suri ta sõjakäigul türklaste vastu ning tema tiitlid ja troonid päris tema 1440. aastal sündinud poeg Ladislaus Postumus, kelle eestkostjaks sai tolle onu, Steiermargi hertsog (järgmise Austria hertsogina Friedrich V, järgmise Saksa-Rooma keisrina Friedrich III).

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev:**Sigismund** | **Saksa kuningas** 1438–1439 | Järgnev:**Friedrich III** |
| **Ungari kuningas** 1437–1439 | Järgnev:**Ladislaus Postumus** |
| **Böömimaa kuningas** 1437–1439 |
| Eelnev: **Albrecht IV** | **Austria hertsog** 1404–1439 |
Thierry Neuville
Hyundai i20 WRC
**Thierry Jean Neuville** (sündinud 16. juunil 1988 St. Vithis) on Belgia rallisõitja.

Tema kaardilugeja oli varem Nicolas Gilsoul, 2021. aastast on kaassõitja Martijn Wydaeghe.

Sportlik karjäär
----------------

Neuville alustas ralliga 2007. aastal. Aastatel 2009–2011 oli tal leping Citroëni juunioride meeskonnaga. 2009.–2011. aastal osales ta Intercontinental Rally Challenge'il, mis on mõeldud noortele. 2009. aastal debüteeris ta Kataloonia rallil Citroën C2 R2 autoga ning 2010. aastal võistles ta Juunior WRC sarjas. 2012. aastal tegi ta debüüdi juba WRC sarjas (auto oli Citroën DS3). 2013. aastal sõitis Neuville Qatar World Rally Team meeskonna Ford Fiesta RS autoga ja tuli ta meistrivõistluste kokkuvõttes üllatusena teiseks, jäädes hooaega domineerinud Sébastien Ogierist maha 114 punktiga.

2014. aastast sõlmis Neuville mitmeaastase lepingu Hyundai tiimiga (algul nimega Hyundai Shell, hiljem Hyundai Motorsport ja Hyundai Shell Mobis), mille koosseisus saavutas samal aastal Saksamaa rallil oma esimese etapivõidu (Hyundai i20). 2014. ja 2015. aasta lõpetas WRC ralli kokkuvõttes kuuendal kohal. Neuville saavutas seejärel WRC punktiarvestuses 4 aastat järjest teise koha - 2016. 2017. 2018. ja 2019. aastal. Neuville'i hooaja tulemused koos tema meeskonnakaaslastega aitasid Hyundail võita oma esimese tootja tiitli 2019. aastal.

2020. aasta rallivõistlused lõppesid pandeemia tõttu poole peal, mil Neuville oli 4. kohal. 2021 aastal lõpetas Neuville kokkuvõttes 3. kohaga.

Viited
------

1. ↑  ewrc-results.com.
2. ↑  Hyundai signs Thierry Neuville to lead WRC charge AUSmotive.com
3. ↑  Hyundai celebrates title World Rally Championship. 13 November 2019

Välislingid
-----------

* Thierry Neuville toob auto24 Rally Estonia starti Citroen DS3 WRC. 28.06.2012
* Rally Estonial võistelnud Thierry Neuville ...... 08.09.2020.
* Päästeliitu toetanud WRC rallisõitja Thierry Neuville: teiste aitamine on elu mõte. 09.08.2021
* Ott Tänakul on suurepärane võimalus ...... Delfi Sport, 09.11.2022.
Politseinik
**Politseiametnik** on politseiteenistuses olev isik.

Eesti
-----

Eesti Vabariigis on politseinik ehk politseiametnik Politsei- ja Piirivalveametis, Kaitsepolitseiametis või sisekaitselises rakenduskõrgkoolis politseiametniku ametikohal teenistuses olev isik. Laiemas mõttes käsitletakse Eestis politseinikuna ka sõjaväepolitseinikku.

Politseiametnikuna võib teenistusse võtta 19-aastaseks saanud vähemalt keskharidusega Eesti kodaniku, kes valdab eesti keelt seadusega või seaduse alusel antud õigusaktiga kehtestatud ulatuses ning vastab politseiametniku kutsesobivuse nõuetele (nõuded isikuomadustele, haridusnõue, füüsilise ettevalmistuse nõuded). 

Laiemalt puutuvad kodanikud Eestis kokku politseiametnikega, keda ametikoha järgi kutsutakse ka piirkonnapolitseinikeks, liikluspolitseinikeks ja kriminaalpolitseinikeks. 

Piirkonnapolitseiniku ülesandeks on olla sideohvitser kogukonna ja politsei vahel. Piirkonnapolitseinikud keskenduvad kogukonna ja kohalike omavalitsustega suhtlemisele ning info kogumisele ja infovahetusele oma piirkonnas ja nende tööst on eraldatud patrullimine, süütegude menetlemine, väljakutsete teenindamine ja liiklusjärelevalve. 

|  |  |
| --- | --- |
|  | Tsitaadid Vikitsitaatides: **Politseinik** |
Brian Idowu (2018)
**Brian Oladapo Idowu** (sündinud 18. mail 1992 Peterburis) on Venemaal sündinud Nigeeria jalgpallur, kes mängib vasakkaitsjana Venemaa kõrgliiga klubis FK Himki ja Nigeeria jalgpallikoondises.

Ta on kogu klubikarjääri jooksul mänginud Venemaa klubides. Venemaa kõrgliigas debüteeris ta hooajal 2011–12 Permi Amkari meeskonnas.

2018. aasta juulis sõlmis ta kolmeaastase lepingu Moskva Lokomotiviga. 2020. aasta augustis läks ta laenule Himkisse, sõlmides aasta hiljem klubiga püsiva lepingu.

Nigeeria jalgpallikoondises debüteeris Idowu 14. novembril 2017 sõprusmängus Argentina vastu ja lõi selles mängus ka värava. Ta kuulus Nigeeria koondisse 2018. aasta maailmameistrivõistlustel.

Isiklikku
---------

Tema isa on nigeerlane ning ema Nigeeria ja vene päritolu. Idowu sündis ja kasvas üles Peterburis, kuid 3–6-aastaselt elas ta Nigeerias Owerris.

Saavutused
----------

Moskva Lokomotiv
* Venemaa karikas: 2018–19
* Venemaa superkarikas: 2019

| * v
* r
Nigeeria koondis  –  2018. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlused |
| --- |
| 

* 1 Ezenwa
* 2 Idowu
* 3 Echiéjilé
* 4 Ndidi
* 5 Troost-Ekong
* 6 Balogun
* 7 Musa
* 8 Etebo
* 9 Ighalo
* 10 Mikel (c)
* 11 Moses
* 12 Abdullahi
* 13 Simy
* 14 Iheanacho
* 15 Obi
* 16 Akpeyi
* 17 Onazi
* 18 Iwobi
* 19 Ogu
* 20 Awaziem
* 21 Ebuehi
* 22 Omeruo
* 23 Uzoho
* Treener: Rohr

 | Nigeeria |
Moltšanovi suguvõsa aadlivapp
**Moltšanov** (vene keeles *Молчанов*, saksa keeles *Moltschanoff*) oli Venemaa aadlisuguvõsa.

Ajalugu
-------

Moltšanovite kohta on esimesi teateid XVI sajandi lõpust. Suguvõsaliin algab Grigori Ivanovitš Moltšanoviga (suri pärast 1592). XVIII sajandil tegid tema järeltulijad karjääri mereväeteenistuses. Nikifor Ivanovitš Moltšanov (suri 1764) oli Arhangelski sadamakapten ja läks erru kontradmirali auastmes. Tema poeg Vassili Nikiforovitš Moltšanov (suri pärast 1752) oli 1. järgu kapten. Suguvõsa kõige nimekam liige oli salanõunik Pjotr Stepanovitš Moltšanov (1770−1831), kes teenis senatis ülemprokurörina ja oli aastast 1807 riigisekretär. 1814. aasta 7. märtsil (vkj) võeti ta Eestimaa rüütelkonna matriklisse. Erinevalt mitmetest Läänemereprovintside rüütelkondadesse immatrikuleeritud vene päritolu isikutest omandas ta siin maavalduse: talle anti rendile kolm riigimõisa Liivimaal.

Suguvõsa liikmeid
-----------------

* Nikifor Ivanovitš Moltšanov (suri 1764), kontradmiral
* Pjotr Stepanovitš Moltšanov (1770−1831), salanõunik, senati ülemprokurör, riigisekretär, mõisarentnik, kirjanik

Moltšanovi suguvõsa mõisavaldused
---------------------------------

* Liivimaa eesti distrikt:
	+ Laiuse (*Schloẞ Lais*) (1813−1825, rendivaldus)
* Saaremaa:
	+ Hellamaa (*Hellema*) (1813−1825), Muhu-Suuremõisa (*Mohn-Groẞenhof*) (1813−1825)

Kirjandus
---------

* *Der Adel der russischen Ostseeprovinzen (Estland, Kurland, Livland, Ösel)*. 1. Teil. Die Ritterschaft. Neustadt an der Aisch: Bauer & Rape, inhaber Gerhard Gessner, 1898 (ümbertrükk 1980). Lk 368.
* *Genealogisches Handbuch der baltischen Ritterschaften*. Teil: Estland. Bd III. Görlitz: Verlag E. U. Starke, 1930. Lk 298 .

Välislingid
-----------

* Moltšanovi suguvõsa vapp
* Väljavõte Eestimaa rüütelkonna genealoogilisest käsiraamatust
Lord Vetinari vapp
**Havelock Vetinari** (ka **lord Vetinari**, **isand Vetinari**, **patriits Vetinari**) on Terry Pratchetti poolt välja mõeldud Kettamaailma tegelaskuju, Ankh-Morporki linna valitseja. Vetinari tegeaskuju esineb peaaegu kõigis Kettamaailma raamatutes, mille tegevus toimub Ankh-Morporkis.

Vetinari on Ankh-Morporki ainuvalitseja ehk türann, kelle ametlikuks tiitliks on patriits. Ta lähtub oma valitsemispraktikas pragmatismist ja efektiivsusest, tema võimu on iseloomustatud ka kui valgustatud türanniat. Vetinari tegelaskuju põhineb suurel osal Niccolò Machiavelli poolt teoses "Valitseja" kujutatud vürsti ideaalkujul, olles valmis oma valitsusala heaolu nimel tegema peaaegu kõike. Vetinari on siiski tuntud ka kui õigustamatu vägivalla vastane, kuid samas toetab ta igati õigustatud vägivalda.

Vetinari pärineb rikkast aadliperekonnast ning sai hariduse Palgamõrtsukate Gildi koolis. Keerulistest olukordadest väljatulemiseks kasutab ta jõu asemel aga enamasti mõistust ning oskab oma eesmärkide saavutamiseks inimesi väga osavalt suunata. Vetinari lahutamatuks kaaslaseks on tema sekretär Drumknott, kes vastutab linna bürokraatiaaparaadi toimimise eest.

Kaheosalises telefilmis "Võlukunsti värv" kehastab patriitsi Jeremy Irons, "Postiteenistuses" aga Charles Dance.
Mollisfossen sügisel
**Mollisfossen** (põhjasaami *Mollešgorži*, tuntud ka nimedega *Mallesfossen*, *Mollijus*) on juga Tromsi maakonnas Nordreisa vallas Reisa rahvuspargis Norras. Asub Mollešjohka jõel, mis mõnisada meetrit joast allpool suubub Reisaelvasse.

Mollisfosseni juga on kaheosalise langusega, kogukõrgus on 269 meetrit, sealhulgas 140 meetrit vaba langemist. Keskmine vooluhulk juga toitvas jões on hinnanguliselt 4 m³/s, maksimaalne vooluhulk 14 m³/s. Joa keskmine laius on 24 meetrit ning languse jooksul läbitud horisontaalne vahemaa 259 meetrit. Languse alguspunkti kõrgus merepinnast on 405 meetrit.

Juga tekib, kui platool kogunev vesi langeb Reisaelva poolt platoosse uuristatud sügavasse kanjonisse. Ülemises osas langeb vesi kaskaadidena, seejärel sööstab ühe astmena Reisaelva orgu. Talvise lumerohkuse tõttu on juga veerikas ning jalamil valitseb pidevalt tihe veepiiskade pilv. Seetõttu kasvab seal paks samblavaip ning mitmesuguseid õistaimi. Vähemalt poole aastast on juga jääs.

Mollisfossen on Reisa rahvuspargi üks suurimaid vaatamisväärsusi ja üks Norra ilusaimaid jugasid. Sageli on ta Reisaelva jõel korraldatavate paadiretkede sihtpunktiks. Joa jalamini viib jõe äärest jalgrada, kuid ülemine osa on nähtav ainult kaugemalt jõeorust.

Viited
------

1. ↑  Mollisfossen. World Waterfall Database

Välislingid
-----------

* Mollisfosseni pildid Flickris
Fred Kudu ausammas Käärikul
**Fred Kudu** (4. jaanuar 1917 Pärnu – 29. september 1988 Tartu) oli eesti sportlane, spordipedagoog ja -tegelane. 

Ta oli Tartu Riikliku Ülikooli kehakultuuriteaduskonna ja Kääriku spordibaasi asutaja, Nõukogude Liidu mitmevõistlejate koondise vanemtreener ning olümpiakoondise treener viitel olümpiamängudel.

Lõpetas Tartu Ülikooli 1940. aastal. Oli 1944–1950, 1952–1957, 1960–1965 TRÜ kehakultuuriteaduskonna dekaan, 1944–1950 ja 1951–1973 kergejõustikukateedri juhataja. 1964–1977 oli Fred Kudu NSV Liidu mitmevõistlejate koondvõistkonna peatreener. 

Tal on olnud üle kolmesaja õpilase, teiste hulgas ka Heino Lipp, Vilve Nummert (Maremäe), Rein Aun, Nikolai Avilov, Valter Külvet.

Fred Kudu auks korraldatakse kümnevõistluse mälestusvõistlusi. Esimesed mälestusvõistlused peeti 1993. aastal Käärikul.[*viide?*] Ülejäänud mälestusvõistlused on korraldatud Tartus, kuid 1999. aastal olid need Kuressaares ja 2005. aastal Rakveres.

1992. aastal püstitati Käärikule tema auks mälestussammas.

Tunnustus
---------

* 1963 Kalevi auliige
* 1964 NSV Liidu teeneline treener
* 1964 Eesti NSV teeneline sporditegelane
* 1964 Kergejõustikuföderatsiooni auliige
* 1973 NSV Liidu Spordikomitee kuldne teenetemärk
* 1982 Saksamaa Liitvabariigi rahvusvaheliste treenerite auhind

Välislingid
-----------

* Fred Kudu memoriaal
* Fred Kudu stipendiumifond
* Biograafia ESBL-is
Theódoros Angelópoulos (2009)   
Foto: George Laoutaris
**Theódoros Angelópoulos** (27. aprill 1935 Ateena – 24. jaanuar 2012 Pireus) oli kreeka režissöör ja filmiprodutsent.

Angelópoulos õppis Ateena Riiklikus ja Kapodistria Ülikoolis. Pärast sõjaväeteenistuse läbimist läks ta Pariisi ja õppis Sorbonne'is, kuid langes sealt välja ja jätkas õpinguid teises Pariisi koolis Kõrgemas Kinematograafiainstituudis. Selle lõpetamise järel tuli ta Kreekasse tagasi.

Esialgu töötas ta ajakirjaniku ja filmikriitikuna. Pärast kolonelide diktatuuri kehtestamist 1967 suleti väljaanne, kus ta töötas, ja ta hakkas ise filme tegema. Esimene lühifilm valmis 1968. 1970-ndatel hakkas ta valmistama täispikki filme elust kaasaja Kreekas.

Kiiresti kujundas ta välja omapärase stiili, mida iseloomustavad sündmustiku aeglane areng, mitmetitõlgendatav narratiiv ja pikad kaadrid. Näiteks film "Rändnäitlejad" on 4 tundi pikk, aga selles on kõigest 80 kaadrit.

Tema film "Odüsseuse pilk" kuulub ajakirja "Time" läbi aegade 100 parima filmi hulka.

1998 pälvis Angelópoulos Kuldse Palmioksa filmiga "Igavik ja üks päev".

Angelópoulose filmid ei ole kunagi olnud kassatükid.

Angelópoulos abiellus 1980 Phoebe Economopoulouga. Abielu kestis mehe surmani ning sellest sündis kolm last, kõik tütred: Anna, Katerina ja Eleni.

Angelópoulos suri oma viimase filmi "Teine meri" võtete ajal. Ta ületas Pireuse edelapoolses eeslinnas Drapetsunas elava liiklusega tänavat, kui talle sõitis mootorrattaga otsa politseinik, kes ei olnud parajasti tööl. Režissöör toimetati haiglasse, kus suri mitu tundi hiljem. Enne surma sai ta veel südamerabanduse.

Tunnustus
---------

* Kuldne Palmioks (1977, 1984, 1991, 1995, 1998)
* Kuldlõvi (1986)
* Euroopa filmiauhind (1989; filmi "Maastik udus" eest)
* PÖFFi elutööpreemia (postuumselt 2012)

Viited
------

1. 1 2  Lõhmus, Jaak. Palmioks puhtale filmikunstile. Eesti Päevaleht, 25. mai 1998.

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Theódoros Angelópoulos** |

* John Mount. Igavik ja päev.
**"Frau Luna"** ("Proua Luna") on Paul Lincke ühes vaatuses nelja stseeniga fantaasiaburleskoperett, Heinz Bolten-Baeckersi libreto Jane Furchi ideekavandi järgi. Berliini operetikoolkonna üks edukamaid operette.

Faktoloogia
-----------

Esmaettekanne toimus 2. mail 1899 Berliini Apollo-Theateris. Oli väljatulekul tohutult edukas. Esitati samal aastal Budapestis, Viinis, Pariisis ja Londonis. 1922. aastal esitati Berliini Apollo-Theateris muudetud ja lisalugudega täiendatud 2-vaatuseline 11 stseeniga kaks tundi kestev redaktsioon. Sellesse versiooni koopteeriti selleks ajaks kultuslauluks ja Berliini tunnusmeloodiaks kujunenud Lincke marsilaul "Berliner Luft" ('Berliini õhk') tema 1904. aastal esietendunud samanimelisest operetist. Seda versiooni esitatakse tänapäeval regulaarselt saksakeelsetes maades.

Rollide esmaesitajad: Willy Walden (proua Luna), Robert Steidl (Fritz), Arnold Rieck (Lämmermeier), Emmy Krochert (Leontine), Harry Bender (Theophil), Siegmund Lieban (Sternschnuppe). 1975 valmis režissöör Eugen Yorkil telefilm muudetud libretoga "Frau Luna" ainetel Lincke muusikaga.

Peamised osad: proua Luna, Kuu valitseja (sopran), prints Sternschnuppe (tenor), Veenus (subrett), Marss (subrett), Stella, Kuu teenijanna (subrett), Theophil, majordoomus (bariton bufo), Leontine Pusebach, lesk (metsosopran), Marie Pusebach, tuntud kui kallike (sopran), Pannecke, maksuametnik (bass-bariton), Lämmermeister, rätsep (tenor), Fritz Steppke, mehaanik (tenor).

Režissöör Theo Lingen tegi 1941. aastal Berliini UFA stuudios samanimelise filmi. Peaosades Lizzi Waldmüller, Fita Benkhoff, Irene von Meyendorff ja Theo Lingen.

Eesti teatrid pole seda operetti lavastanud.

Tegevus
-------

Sündmused toimuvad 19. sajandi viimastel aastatel ja 20. sajandi alguses Berliinis ja kujuteldavalt Kuul. Fritz Steppke on ehitanud õhupalli, millega tahab lennata Kuule. Tema ettevõtmist toetavad sõbrad. Kuid majaproua Leontine Pusebach peab ideed kentsakaks. Ta keelab mehe otsingul oleval nõol Mariel mehaanik Fritziga abielluda. Idee lennata õhupalliga Kuule meeldib ka kergete elukommetega Panneckele ja rätsep Lämmermeierile. 

Lõpuks kõik kolm, samuti proua Pusebach ja Marie stardivad lennuväljalt pikale reisile. Kuul kulgeb elu kuninganna proua Luna juhtimisel. Õhupall Maalt ajab kohalikud segadusse. Kuupolitsei vahistab tulnukad. Nad antakse rahu rikkumise pärast kohtu alla. Proua Luna koos oma alaliste saatjate Veenuse ja Marsiga on berliinlaste suhtes armulikud. Nad huvituvad Steppke tegevusest. Proua Luna korraldab pärast värvikaid seiklusi külaliste auks vastuvõtu ning loovutab neile Maale naasmiseks oma kosmoseauto.

Peamised muusikapalad (1922. aasta versiooni järgi)
---------------------------------------------------

* Pusebachi laul "Es war an einem schönen Frühlingsabend"
* Steppke, Lämmermeisteri ja Pannecke tertsett "Geschwind, es ist die höchste Zeit"
* Stella ja Theophili duett kooriga "Es kommt oft vor"
* Proua Luna laul "Man spricht wohl oft in Märchen"
* Koor "Wenn der Abend niedersinkt"
* Proua Luna ja Sternschnuppe duett "Ein Prinzeßchen"
* Ansambel "Das macht die Berliner Luft"
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib liigist; perekonna kohta vaata artiklit Porss (perekond)* |

---

**Harilik porss** (*Myrica gale*) on porsaliste sugukonda porsa perekonda kuuluv puittaim (põõsas).

Nimetus
-------

Porsa rahvapärased nimetused on **lutikarohi, murdid, soo kaerad, rabaumalad**.

Levila ja kasvukoht
-------------------

Harilik porsa areaal on Euroopa, Aasia ja Põhja-Ameerika põhjapoolsed piirkonnad. Ta kasvab pärismaisena Eesti lääneosas.

Kirjeldus
---------

Taime kõrgus on 1–1,5 m. Ta on püstine tihe põõsas.

Koor on hallikaspruun, võrsed peened, punakas- kuni mustjaspruunid, kollakate näärmetäppidega. Pungad munajaskoonilised, kattesoomused punakaspruunid, heleda servaga ning kollakate näärmetäppidega.

Porsal on vahelduvad lihtlehed. Lehed on äraspidimunajad, kuni 4 cm pikad, tipuosas saag­ja servaga, alus pikalt kiiljas. Pealt tumehallikasrohelised, alt veidi karvased. Lehtede mõlemal küljel kollakad näärmed. Leheroots on lühike.

Porss õitseb aprillis. Ta on kahekojaline liik. Õied paiknevad püstistes urbades, mis asuvad eelmise aasta võrsetel. 

Vili on luuvili, valmib oktoobris. Kuiv kolme tugeva teravikuga luuvili on kleepuv. Seemned on munajad ja kahe terava tipuga. Esimesed valmivad juulis, varisema hakkavad augustis. Isasurvad jäävad põõsale sügiseni ja varisenud emasurbade teljed ka järgmise kevadeni.

Kasutamine
----------

Lehti ja vilju on kasutatud ravivahendina nahahaiguste, nahalööbe, eriti kärnade vastu. Seespidiselt on kasutatud aborti esilekutsuva vahendina. Lehtedest saab porsaõli. Koor sisaldab parkaineid. Vaigunäärmete tõttu on kasutatud õlle ja likööri maitsestamiseks ja vaha valmistamiseks, muudab õlle kangemaks, on joovet tekitav. Porsaõlu on tervisele ohtlik. Lehtedes ja okstes sisalduv vaik on mürgine. Värskeid porsaoksi pannakse rõivaste vahele riidekoide peletamiseks.

Välislingid
-----------

* Harilik porss andmebaasis eElurikkus Muuda Vikiandmetes
"Dan Cooper" suunab siia. Teiste tähenduste kohta vaata lehekülge Dan Cooper (täpsustus).
**D. B. Cooper** on pseudonüüm, mida seostatakse tuvastamata mehega, kes kaaperdas 1971. aasta 24. novembri pärastlõunal Ameerika Ühendriikide loodeosas Portland–Seattle'i liini teenindanud Northwest Orient Airlinesi lennu 305. Mees kasutas lennukipileti ostmisel valenime Dan Cooper, kuid on tolleaegsetes uudistes tehtud vea tõttu saanud tuntuks kui D. B. Cooper. Ähvardades lennuki väidetava lõhkeseadeldisega õhkida, nõudis kaaperdaja lunarahana välja 200 000 USA dollarit (2019. aasta vääringuga 1,26 miljonit) ja hüppas lõpuks langevarjuga lennukist välja. Tema edasine saatus pole teada ja tegu on ainsa lahendamata kaaperdamisjuhtumiga Ameerika Ühendriikide kommertslennunduse ajaloos.

Föderaalse Juurdlusbüroo (FBI) juhtimisel alustati Cooperi tabamiseks kohe ulatuslikku inimjahti, kuid temast ei leitud ühtki jälge. Mitmed FBI agendid on arvanud, et vastava erivarustuseta Cooper ei elanud ööpimeduses ja halva ilmaga sooritatud riskantset langevarjuhüpet üle. Järgnenud juurdlus, koodnimega NORJAK (*Northwest Hijacking*), kestis järjest 45 aastat ja selle käigus uuriti enam kui 800 võimalikku kahtlusalust, kellest omakorda pikemalt keskenduti umbes kahele tosinale. Siiski ei jõutud Cooperi identiteedi või tema võimaliku asukoha suhtes ühelegi lõplikule järeldusele. Juhtumi toimik oli 1996. aastaks paisunud enam kui 60 köiteliseks.. Aktiivne juurdlus lõpetati viimaks 2016. aasta juulis, kuid FBI võtab endiselt vastu füüsilisi asitõendeid, eelkõige seoses kasutatud langevarjude või lunarahaga.

Viited
------

1. ↑  Geoffrey Gray (18. oktoober 2007). "Unmasking D.B. Cooper". *New York Magazine* (inglise keeles). Vaadatud 1. august 2020.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: tundmatu keel (link)
2. ↑  Amelia McDonell-Parry (2. juuli 2018). "D.B. Cooper: Investigators Claim They've Discovered Skyjacker's Identity". *Rolling Stone* (inglise keeles). Vaadatud 1. august 2020.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: tundmatu keel (link)
3. ↑  Richard Seven (17. november 1996). "D.B. Cooper -- Perfect Crime Or Perfect Folly?". *The Seattle Times* (inglise keeles). Vaadatud 1. august 2020.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: tundmatu keel (link)
4. ↑  Brendan Dorsey (12. juuli 2016). "FBI No Longer Actively Investigating D.B. Cooper Case". *TIME* (inglise keeles). Vaadatud 1. august 2020.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: tundmatu keel (link)

Välislingid
-----------

* D. B. Cooper – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
* D. B. Cooperi juhtumi tutvustus Föderaalse Juurdlusbüroo (FBI) kodulehel
* Artikkel D. B. Cooperist Encyclopædia Britannicas
**Lennart Neiman** (sündinud 2. jaanuaril 1944 Noarootsi vallas Läänemaal) on Eesti füüsik.

Elulugu
-------

Lennart Neiman on kaluri poeg.

1962. aastal lõpetas Neiman Haapsalu 1. Keskkooli ja 1967 Tartu Ülikooli füüsika osakonna. 2006. aastal kaitses ta TÜ-s magistrikraadi keskkonnafüüsikas väitekirjaga "Atmosfääri läbipaistvus Tartus 1931–1940" (Tartu, 2006). Samast aastast on ta TÜ doktorant.

Neiman oli 1968–2002 TÜ eksperimentaalfüüsika ja tehnoloogia instituudi insener, aastast 2002 assistent.

Teadustöö
---------

Lennart Neimani peamised uurimisvaldkonnad on atmosfäärifüüsika, atmosfääri läbipaistvus ja seda mõjutavad tegurid.

Teoseid
-------

* Automatic spectrophotometer with punched tape output (kaasautorid U. Nõmm, A. Tiirik). // Instruments Experim. Technology 23 (1980) 5
* Atmosfääri läbipaistvus Tartus 1931–1940 (kaasautor H. Ohvril). // Publ. Geophys. Univ. Tartuensis. Tartu, 2006
* Multi-annual variability of atmospheric transparency in some European locations (kaasautor). // Conf. on Visibility, Aerosols and Atmospheric optics. Vienna, 2006

Viited
------

1. 1 2 3 4 5  Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide

Kirjandus
---------

* Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide
* Tartu Ülikooli õppe-teaduskoosseisu biobibliograafia nimestik 1981–1995, 113

Välislingid
-----------

* Lennart Neiman Eesti Teadusinfosüsteemis Muuda Vikiandmetes

 *Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.*
Baieri-Straubingi hajali maad, 1353–1432
Baieri-Straubingi-Hollandi hertsogite vapp
**Baieri-Straubing** tähistab Baieri Wittelsbachi dünastia hajali territoriaalset pärandit, mida valitsesid aastatel 1353–1432 Baieri-Straubingi sõltumatud hertsogid; nende markide kaart ja Saksa-Rooma riigi kontuur näitavad ilmekalt maade killustatust, kus ei rakendatud esmasünniõigust. Aastal 1349, pärast keiser Ludwig IV surma, jaotasid tema pojad Baieri uuesti: Alam-Baieri said Stephan II (suri aastal 1375), Wilhelm (suri aastal 1389) ja Albrecht (suri aastal 1404). Aastal 1353 jaotati Alam-Baieri edasi Baieri-Landshutiks ja Baieri-Straubingiks: Wilhelm ja Albrecht said osa Alam-Baieri pärandist pealinnaga Straubingis ning õigused Hainaut'le ja Hollandile. Seega olid Baieri-Straubingi hertsogid ka Hainaut', Hollandi ja Zeelandi krahvid.

Aastal 1425 hääbus Straubingi hertsogite meesliin seoses hertsog Johann III surmaga. Tema valdused jaotati aastal 1429 keisri vahendusel Baieri-Müncheni, Baieri-Landshuti ja Baieri-Ingolstadti hertsogite vahel. Tema vennatütar Jacoba sai valitsevaks Hainaut' krahvinnaks, millele pretendeeris ka tema onu Liège'i piiskop Johann III.

Baieri-Straubingi hertsogid
---------------------------

* Ühisvalitsejad Wilhelm I ja Albrecht I 1347–1388
* Albrecht I 1388–1404
* Albrecht II 1389–1397, koos Albrecht I-ga
* Wilhelm II 1404–1417
* Johann III 1418–1425, vaidlustatud
* Jacoba poolt, 1417–1432

Pärast järglusvõitlust Jacoba ja tema onu Johanni vahel jaotati Baieri-Straubing Baieri-Ingolstadti, Baieri-Landshuti ja Baieri-Müncheni vahel.

* Straubingi lossStraubingi loss
* Nieuwe Kerk (Delft), ehitati Baieri-Straubingi-Hollandi hertsogi Albrecht I valitsemisajalNieuwe Kerk (Delft), ehitati Baieri-Straubingi-Hollandi hertsogi Albrecht I valitsemisajal
Bailey Peacock-Farrell (2015)
**Bailey Peacock-Farrell** (sündinud 29. oktoobril 1996 Darlingtonis) on Inglismaal sündinud Põhja-Iirimaa jalgpallur, kes mängib väravavahina Inglismaa esiliigaklubis Burnley ja Põhja-Iirimaa jalgpallikoondises.

Ta alustas klubikarjääri 2006. aastal Middlesbrough's. 2013. aastal liitus ta Leeds Unitediga. Hooajal 2015–16 debüteeris ta klubi põhimeeskonnas. Hooaja 2017–18 jooksul mängis ta kuu aega laenul Inglismaa tugevuselt kuuenda liiga klubis York City. Hooajal 2017–18 valiti Peacock-Farrell Leeds Unitedi aasta noormängijaks. Hooaja 2018–19 alguses määras peatreener Marcelo Bielsa ta Leeds Unitedi põhiväravavahiks, kuid ta kaotas selle koha 2019. aasta jaanuaris, kui klubiga liitus Madridi Realist Kiko Casilla.

2019. aasta augustis sõlmis ta nelja-aastase lepingu Inglismaa Premier League'i klubiga Burnley. Kahe hooaja jooksul jõudis ta Burnley koosseisus vaid kaheksas mängus ning suundus 2021. aasta juulis üheks hooajaks laenule Inglismaa tugevuselt kolmanda liiga klubisse Sheffield Wednesday.

Debüüdi Põhja-Iirimaa jalgpallikoondises tegi Peacock-Farrell 30. mail 2018 sõprusmängus Panama vastu.

Välislingid
-----------

 Bailey Peacock-Farrell – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
* Profiil Leeds United F.C. kodulehel
**Lennukimootor** on lennukile paigaldamiseks kohandatud jõuallikas, mille teeb eriliseks suur võimsuse ja kaalu suhe ning võimalikult väikesed mõõtmed. Tänapäeval enim kasutusel olevad lennukimootorid on kolb- ja turbiinmootorid. Mõnel juhul kasutatakse jõuallikana ka rakett- või elektrimootoreid.

Turbiinmootorid
---------------

Lennunduses on enim kasutusel turbiinmootorid, millel on neli alamkategooriat: turboreaktiiv-, turbopropeller-, turbovõll (helikopterite)- ja turboventilaatormootor. Enim leiab kasutust turboventilaatormootor, mis kombineerib hästi säästlikkuse ja jõu. Turbiinmootori tööpõhimõte on järgmine: mootor imeb labamasina süsteemi (kompressori) abil õhu põlemiskambrisse. Järgnevalt pihustub põlemiskambrisse kütus, mis süüdatakse. Osa mootorisse tulevast õhust liigub ka põlemiskambriväliselt mootorist läbi. See õhk jahutab mootori põlemiskambri seinu väliselt, jahutab õõnsuste kaudu ka turbiini- ja selle staatorilabasid, millega tagatakse mootori pikaajaline töökindlus.

Kolbmootorid
------------

Ainult kolbmootoriga lennukid olid laialt kasutusel kuni teise maailmasõjani. Tänapäeval kasutatakse kolbmootoreid üldiselt väiksematel lennukitel. Tehnika arengu tõttu kasutatakse suurtel lennukitel eranditult turbiinmootoreid, sest kolbmootor ei tagaks suurte lennukite vajalikku lennuvõimekust ega oleks majanduslikult kasulik.

Elektri- ja rakettmootorid
--------------------------

Elektrimootoreid kasutatakse lennunduses üha laiemalt. Rakettmootoreid kasutatakse lennukitel harva: peamiselt katsetustel või erivajaduse korral.

Lennukikütus
------------

Peamiselt on kasutusel neli eri tüüpi lennukikütust: reaktiivkütus (JET A-1, tegelikult ka petrooleum), petrooleumkütusesegu (JET B), Avgas (lennukibensiin) ja bioõlikütus. Tavalist reaktiivkütust kasutatakse enamiku lennuki turbiinmootorites. Petrooleumkütusesegu on kasutusel militaarlennukitel. Avgas kütust kasutatakse kolbmootorites. Bioõlikütus on uudne lennukikütus, mis on alles katsetamisjärgus, esialgu on katsetatud bioõli ja petrooleumi segu.

Viited
------

1. 1 2  Landis, F (1999). "Gas-turbine engine". Vaadatud 23.03.2021.
2. 1 2  Plane & Pilot (2020). "Plane facts: Rocket Planes". Vaadatud 25.03.2021.
3. 1 2  Guilmartin, J (2009). "Unmanned aerial vehicle". Vaadatud 24.03.2021.
4. 1 2  Gonzalez, C (2016). "What's the Difference Between Turbine Engines?". Vaadatud 23.03.2021.
5. ↑  Skybrary (2013). "Piston Engine". Vaadatud 23.03.2021.
6. ↑  Skytanking (2015). "Aviation Fuels: Jet Fuel, Aviation Gasoline (Avgas), Jet B, Biokerosene". Vaadatud 25.03.2021.
**Vassili Šukšin** (vene Василий Макарович Шукшин; 25. juuli 1929 Srostki küla, Biiski ringkond, Altai kubermang (tänapäeval Biiski rajoon, Altai krai) – 2. oktoober 1974 Kletskaja staniitsa, Volgogradi oblast) oli vene filmilavastaja, näitleja, kirjanik ja stsenarist.

Vassili Šukšin oli pärit talupoja perekonnast. Tema isa Makar Šukšin (1912–1933) arreteeriti ja lasti maha kollektiviseerimise käigus ning rehabiliteeriti postuumselt 1956. aastal. Pärast isa arreteerimist kandis Vassili Šukšin kuni passisaamiseni oma ema endist perekonnanime Popov.

1943. aastal lõpetas Vassili Šukšin Srostkis 7-klassilise kooli ja asus õppima Biiski automehaanika tehnikumis. Ta õppis seal kaks ja pool aastat, kuid tehnikum jäi lõpetamata. Seejärel töötas kodukülas kolhoosis. 1947–1949 töötas ta Kalugas ja Vladimiris lukksepana. 1949. aastal kutsuti ta aega teenima NSV Liidu mereväkke. 1953. aastal vabastati ta maohaavade tõttu teenistusest ning ta pöördus tagasi kodukülla.

Srostkis lõpetas Šukšin eksternina kaugõppes keskkooli ja töötas lühikest aega kohalikus koolis vene keele ja kirjanduse õpetajana. 1954. aastal asus Šukšin õppima Üleliidulises Riiklikus Kinematograafia Instituudis. Esialgu kavatses ta õppida stsenaristiks, kuid valis siiski filmilavastajaks spetsialiseerumise. Instituudi lõpetas ta 1961. aastal.

1958. aastal avaldati ajakirjas Smena tema esimene jutustus. Filmis mängis ta episoodilist rolli esimest korda 1956. aastal. Esimese peaosa oli tal 1958. aastal valmunud Marlen Hutsijevi filmis "Kaks Fjodorit".

1963. aastast alates töötas Šukšin filmilavastajana Maksim Gorki nimelises Filmistuudios. Šukšini esikraamat "Сельские жители" ("Maainimesed") ilmus samal aastal. Esikromaan "Любавины" ("Ljubavinid") ilmus 1965. aastal. Oma kirjanduslikus loomingus kujutas ta enamasti lihtsate, kuid omapärase iseloomuga vene tööinimeste elu.

Eesti keeles on ilmunud Vassili Šukšini jutustuste valikkogud "Vanja, kuidas sina siia said?" (1969) ja "Pilet teisele seansile" (1973).

Vassili Šukšin suri filmi "Nad võitlesid kodumaa eest" võtete ajal laeva "Dunai" pardal Volga jõel. Ta on maetud Moskvas Novodevitšje kalmistule.

Filmograafia
------------

* "Lebjaževost teatatakse" ("Из Лебяжьего сообщают") – 1960 (diplomitöö)
* "Elab niisugune noormees" ("Живёт такой парень") – 1964
* "Teie poeg ja vend" ("Ваш сын и брат") – 1965
* "Imelikud inimesed" ("Странные люди") – 1969
* "Seesamune" ("Печки-лавочки") – 1972
* "Punetab lodjapuu" ("Калина красная") – 1974

Viited
------

1. ↑  Василий Макарович Шукшин. Биографическая справка ria.ru
2. ↑  Василий Макарович Шукшин hrono.ru

Välislingid
-----------

* Vassili Šukšin andmebaasis IMDb
**Harilik ogahai** ehk **katraan** (*Squalus acanthias*) on hailiik ogahailaste sugukonnast. 

Levikukaart
Tal on sale, väljavenitatud keha ja terav koon. Selg ja küljed on helehallid kuni pruunid valgete laikudega, kõht on hele. 

Kummagi seljauime ees on terav oga, mis on vao kaudu ühenduses mürginäärmega. 

Ogahaid kasvavad umbes meetri pikkuseks ning kaaluvad kuni 10 kg, harva rohkem. 

Nad elavad 50–200 m sügavusel ning liiguvad suurte parvedena. 

Ogahaid elavad kuni 20 aastat. Suguküpseks saavad nad alles 10-aastaselt. Emased on siis umbes 75–90, isased 60–80 cm pikad. Pärast sisemist viljastamist kopulatsiooni teel moodustuvad emasel munakapslid, kus on kuni kuus muna. Embrüod kooruvad kapslitest juba emaihus ja arenevad emaka piirkonnas sünnikasvuni 20–30 cm (ovovivipaaria). 18–22 kuu pärast sünnib 2–11 poega. 

Sellise aeglase paljunemise tõttu on harilik ogahai sarnaselt teiste hailiikidega ohustatud ülepüüdmisest ja on kantud punasesse raamatusse. 

Harilikku ogahaid tarvitatakse toiduks.

Viited
------
Kala põrna eemaldamine toksikoloogiliseks analüüsiks
**Põrn** (ladina keeles *splen*, *lien*) on selgroogsete (sealhulgas inimese) kõhuõõnes paiknev immuunelund. Põrn osaleb vereloomes.

Roomajatel
----------

### Madudel

Madude põrn on väike punaka värvusega elund. Põrn paikneb neil sapipõie ja pankrease vahel. Maopoegadel toimub elundis vereloome (punalibled, T-rakud) ja täiskasvanud madudel punaliblede lagundamine ning vere hoiustamine (depoopõrn).

Osade autorite arvates on 50–70% põrna lümfotsüütidest siiski pärit harkelundist.

Osadel madudel on põrn pankreasega niivõrd seotud, et kaht elundit nimetatakse põrn-pankreaseks (inglise *splenopancreas*).

Põrna varustab verega põrnaarter (*arteria splenica*). Põrnaarter sisaldab valget põrnapulpi (*pulpa lineis alba*) (lümfoidkude). Madudel puudub punane põrnapulp.

Imetajatel
----------

### Koduloomadel

Koduloomade põrna ümbritseb elastsetest ja kollageensetest kiududest paks kihn (*capsula*, A13.2.01.002). Kihnust, mis on kas osaliselt või täielikult kaetud kõhukelmega, suunduvad põrna sisemusse põrnapõrgad (*trabeculae lienis*, A13.2.01.003), mille sees paikneb arvukate veresoontega põrnapulp (*pulpa splenica*, A13.2.01.004).

Põrnapulp koosneb:

* punasest põrnapulbist (*pulpa lineis rubra*);
* valgest põrnapulbist (*pulpa lineis alba*) (lümfoidkude, koosneb lümfifolliikulitest).

### Inimestel

Inimestel paikneb põrn kõhuõõne vasakus ülaosas. See asetseb ühe küljega vastu diafragmat, teisega vastu mao põhja ja vastu vasakut neeru. Väljast ümbritseb teda kõhukelme. Põrn on pehme pudeda konsistentsiga piklik tumepunane elund, mis kaalub 150–200g.

Inimestel võib esineda lisaks põrnale ka lisapõrn.

Põrn mängib olulist rolli inimese immuunsüsteemis. Põrnas moodustuvate lümfotsüütide funktsiooniks on organismi kaitsmine nakkuste vastu. Põrnas lagundatakse punaliblesid.

Inimestel seostatakse põrnaga näiteks selliseid haiguslikke seisundeid nagu põrnasuurenemus, splenohepatomegaalia, splenopaatia, põrnapõletik (spleniit), põrnavähk jms.

Vaata ka
--------

* Põrnainfarkt
* Põrnatõvebatsill

Viited
------

1. ↑  DOUGLAS MADER, M.S. DVM, DABVP,Snake Immune System Anatomy. Vaadatud 10.02.2014
2. ↑  Julius M. Cruse, MD, PhD,Robert E. Lewis, "Atlas of Immunology", 3.trükk, CRC PRess, lk 807, 2010
3. ↑  Enn Ernits, Esta Nahkur,"Koduloomade anatoomia", Eesti Maaülikool, Tartu, Halo Kirjastus, lk 345, 2013, ISBN 978-9949-426-28-8.

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Põrn** |

* Sissekanne Terminologia Anatomicas A13.2.01.001: Splen. Põrn
**Vassõlkiv** (ukraina Васильків, vene Васильков) on oblastilise alluvusega linn Ukrainas Kiievi oblasti Obuhhivi rajoonis. Vassõlkiv asub Stugna jõe ääres, Kiievi kesklinnast umbes 33 km lõunaedelas. 

Ukraina 2001. aasta rahvaloenduse andmetel oli Vassõlkivi elanikest ukrainlasi 88,61%, venelasi 9,60%, valgevenelasi 0,56%, juute 0,27% ja poolakaid 0,10%.

Ajaloost
--------

Enne linna asutamist võis olla sel kohal väga pikalt slaavlaste asula, mis aga ei kajastunud kirjalikes allikates enne 10. sajandi esimest poolt. 988. aastal ehitati asulakohta Vladimir Suure käsul linnus, mis pidi kaitsma Kiievi linna lõunast. Kindlus nimetati vürst Vladimiri ristinime järgi Vassileviks. Kindluse purustasid 1240. aastal mongolite-tatarlaste väed, kuid ajapikku see taastati.

Linn oli tähtis usuelu keskus, aastail 1756–1758 ehitati linna Ukraina barokkstiilis Antoniuse ja Theodosiuse kirik pühak Theodosiuse arvatavasse sünnikohta. 1796. aastal sai Vassõlkiv linnaõigused.

### Sõjategevus 2022. aastal

Pärast 2022. aasta Venemaa sissetungi toimusid 2022. aasta veebruaris Vassõlkivi piirkonnas lahingud. Linnapea Natalija Balassõnovõtš teatas 25. veebruaril 2022, et lahingud toimusid linna tänavatel.

Taristu
-------

* Linna keskusest 7 km kaugusel põhjas asub Vassõlkivi lennuväebaas.

Galerii
-------

* Antoniuse ja Theodosiuse kirikAntoniuse ja Theodosiuse kirik
* Mig-21 Ukraina õhujõudude õppeasutuse eesMig-21 Ukraina õhujõudude õppeasutuse ees
* PlakatPlakat

Viited
------

1. ↑  Національний склад міст Datatowel.in.ua
2. ↑  City of Vasylkiv. - Ukraine. European Local Democracy Week
3. ↑  Vasylkiv city, Ukraine. - britannica.com
4. ↑  City of Vasylkiv. - Ukraine. European Local Democracy Week
5. ↑  Trofimov, Yaroslav (26. veebruar 2022). "Russia's Assault on Ukraine Presses Forward as Street Battles Rage in Kyiv". *WSJ* (inglise). Vaadatud 26. veebruaril 2022.
6. ↑  Під Васильковим збили російський Іл-76 та розбили російських десантників - 26.02. 2022 (vaadatud: 19.03.2022)
7. ↑  Mayor of town south of Kyiv speaks of heavy fighting in streets - CNN, 25.02.2022 (vaadatud: 20.03.2022)

Välislingid
-----------

* Video: Васильків історичний (на англійській мові)
**Pilda järv** (läti keeles *Pildas ezers*, latgali keeles *Pyldys azars*) on järv Lätis Ludza piirkonna Ņukši vallas. Järv asub merepinnast 138,4 meetri kõrgusel Latgale kõrgustikul Pilda järvestikus.

Järv asub Velikaja jõgikonnas. Järve valgla on 195,7 km². Sellest voolab läbi Pilda jõgi, mis järvest ülevalpool kannab Ilža jõe nime. Teiste järvestiku järvede vee toob sinna Sovāni oja. Aastail 1965-1966 reguleeriti järve väljavoolu ja alandati selle veetaset 0,8 meetri võrra.

Järve kaldad on valdavalt madalad ja lauged. Põhi on enamasti liivane, ent põhjaosas esineb ka mudase põhjaga lahesoppe. Järves on üheksa saart. Neist suuremad on Capļi saar (11,9 ha), Andži saar (10,6 ha) ja Pilda saar (6,9 ha).

Järve idakaldal asuvad kaitsealused Silovi muinaskalmed ja Silova linnamägi ehk Kirikumägi. Aastal 1977 moodustati järve ja selle lähema ümbruskonna, samuti seal elavate nahkhiirte kaitseks 611 ha suurune Pilda järve hoiuala.

Viited
------

1. ↑  Vietvārdu datubāze
2. ↑  Latvijas daba. Rīga : Preses nams.
3. ↑  Pildas ezers Dabas aizsardzības pārvalde
**"Lennuk"** on Nikolai Triigi maal aastast 1910.

Juugendstiilis sümbolismimõjulisel rahvusromantilisel teosel on kujutatud Kalevipoja laeva Lennuk. 

Triik kasutas selle maalimisel temperat, pastelli, pliiatsit, hõbe- ja pronksvärvi. Kasutatud on intensiivseid punaseid ja violetseid toone. 

Maal on teostatud triptühhonina. Selle mõõtmed on 73,8 × 137,0 cm või 72,0 × 135,3 cm.

Tunda on Nikolai Roerichi ning Akseli Gallen-Kallela mõju. 

Maal oli mõeldud kavandina suurele seinamaalingule. Nüüd on Tartu Kunstikooli õpilased teostanud selle Hotell Pallase numbritoas 401. 

Nikolai Triigi maal "Lennuk" on Kumu Kunstimuuseumi püsiekspositsioonis.

Augustis 2006 koguti maali restaureerimiseks üle 212 000 krooni ehk ligi 13 600 eurot. Teose restaureerimine läks maksma 74 000 krooni (4730 eurot), ülejäänud summa suunati teiste kunstiprojektide toetuseks. Restaureeritud maali esitleti 18. novembril 2008 KUMU-s. 

Maali kasutati Eesti Ühispanga deebetkaardi (VISA Electron) kujunduses, mis tuli käibele oktoobris 2000. Oktoobris 2000 näitas Ühispank seda maali ka oma näitusel pangakaartide kujunduse aluseks olnud teostest.

Viited
------

1. 1 2 3  Lennuk Eesti Kunstimuuseum
2. ↑  Lennuk Muis

Välislingid
-----------

* Nikolai Triigi „Lennuk" taastatud, EPL, 19. november 2008
**Rasu** on nahanäärmete rasvataoline nõre.

Peanaha rasu
------------

Juuste all asuvad juuksekraatrid ja selle all rasunäärmed, mis toodavad rasu. Rasu kaitseb peanahka soovimatute välismõjutuste eest, näiteks bakterite eest, ja aitab juuksekarval oma pesast välja tulla. Samuti vähendab see veekadu naha pinnalt, seega on rasu tekkimine peanahale normaalne ja kasulik.

Androgeenid ehk suguhormoonid stimuleerivad rasu tootmist ning tootmine suureneb puberteedieas meestel kuni viis korda. Naistel tekib rasu üks nädal enne menstruatsiooni. Pärast menopausi väheneb naistel rasu tootmine.

Üleliigse rasu tekkimisel on erinevad põhjused. See võib tekkida stressist, hormonaalsetest häiretest, ülekaalust ja ka valest toitumisest. Ka välised tegurid, näiteks juuksepesu kuuma veega, igapäevane juuksepesu, hooldamine "kaks ühes" vahenditega ja föönitamine liiga peanaha lähedalt, mõjutavad rasu tekkimist. Kui rasu tekib pähe väga palju ja see hakkab kogunema, tekib rasust koorik, mida nimetatakse seborröaks.

Viited
------

1. 1 2 3  Juuksehooldus → Miks sul on rasused juuksed ja peanahk? juuksehooldus.com