recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib funktsiooni piirväärtusest; jada piirväärtuse kohta vaata artiklit Jada piirväärtus.* |

---

Funktsiooni {\displaystyle f(x)} **piirväärtuseks** kohal {\displaystyle a} nimetatakse arvu {\displaystyle A}, kui suvalise arvu ε > 0 korral leidub selline arv δ > 0, et iga {\displaystyle x\in X} korral kehtib võrratus

{\displaystyle \ |f(x)-A|<\varepsilon \quad } alati kui {\displaystyle 0<|x-a|<\delta ,}
kus 

* δ on punkti {\displaystyle a} ümbrus ehk suvaline vahemik, millesse punkt {\displaystyle a} kuulub ( {\displaystyle x} kuulub {\displaystyle a} ümbrusse raadiusega δ);
* ε on funktsiooni {\displaystyle f(x)} vastava väärtuse ümbrus ( {\displaystyle f(x)} kuulub {\displaystyle A} ümbrusse raadiusega ε).

Seda, et arv {\displaystyle A} on funktsiooni piirväärtus protsessis {\displaystyle x\to a}, märgitakse nii:

{\displaystyle \lim \_{x\to a}f(x)=A.}
Definitsiooni järgi on arv {\displaystyle A} funktsiooni {\displaystyle f} piirväärtus kohal {\displaystyle a} parajasti siis, kui andes ette kuitahes väikese positiivse arvu ε, saab alati valida punkti {\displaystyle a} ümbruse ({\displaystyle a} - δ, {\displaystyle a} + δ) nii, et funktsiooni {\displaystyle f} väärtused rahuldavad tingimust

{\displaystyle f(x)\in (A-\varepsilon ,A+\varepsilon )\quad \forall x\in (a-\delta ,a+\delta )\backslash \{a\}.}
Funktsiooni piirväärtus ei näita funktsiooni väärtust vaadeldaval kohal, ta iseloomustab vaid funktsiooni väärtusi vaadeldava koha ümbruses.

### Näited

{\displaystyle \lim \_{x\to 2}{\frac {x^{2}-4}{x-2}}=\lim \_{x\to 2}{\frac {(x-2)(x+2)}{x-2}}=\lim \_{x\to 2}(x+2)=4.}
{\displaystyle \lim \_{x\to -\infty }{\frac {5x^{3}-1}{3x^{3}+x}}=\lim \_{x\to -\infty }{\frac {x^{3}(5-{\frac {1}{x^{3}}})}{x^{3}(3+{\frac {1}{x^{2}}})}}={\frac {5}{3}}.}

Vaata ka
--------

* Funktsioon
* Tuletis
* Jada piirväärtus
Palace (2006)
**Palace** on hotell Tallinna kesklinnas Vabaduse väljaku ääres aadressil Vabaduse väljak 3.

Palace-Hotell, Vabadusväljak 3 avati 16. jaanuaril 1937, hotelli arhitekt oli Elmar Lohk.

Ajalugu
-------

1934. aastal lammutati Vabaduse väljaku kagunurgal hotell Peeter ja 1937. aastal avati Tallinnas Vabaduse väljaku kagunurgas pidulikult funkstiilis hotell "Palace". 1940. aastal asus hotelli ruumides Vabaduse väljak 9, NSV Liidu Punaarmee lennuväe staap. 1950. aastate esimesel poolel ehitati Palace'i hotelli hoone ligi kaks korda suuremaks: lisati Pärnu maantee äärne tiib. 1989. ja 2014. aastal renoveeriti hotelli põhjalikult. 

Veebruaris 2013 müüs senine omanik hotelli Scandic varad ja käitamisõiguse EfTEN SPV 11 OÜ-le. Scandicu omanduses kandis hotell nime Scandic Palace.

1. maist 2013 on hotelli operaator Tallinn Hotelsi kaubamärgi all tegutsev Tallinn Hotels OÜ, mis seni käitas Tallinna kesklinnas kahte eri tasemega hotelli (Savoy Boutique Hotel ja Hotel Bern) Septembrist 2020 käitab hotelli Palace HMP Hotellid OÜ. Aprillist 2021 liitus hotell Radisson Individualsi brändiga ja kannab nime Palace Hotel Tallinn.

Viited
------

1. ↑  Tallinnan opas, YLEISEN SANOMALEHTITOIMISTON (G. PAJUN) KUSTANTAMA TALLINN, HARJU TANAV 43. TEL. 444-21. R. Tohver & Ko trükk, Tallinna», 1937. lk 7
2. ↑  Leho Lõhmus, Omavalitsuse ja kohaliku garnisoni suhetest 1940–1941. Eesti Sõjamuuseumi – kindral Laidoneri Muuseumi Aastaraamat 6/2006, 2007, lk 29
3. ↑  "Palace saab uue omaniku". Originaali arhiivikoopia seisuga 23. veebruar 2013. Vaadatud 20. veebruaril 2013.
4. ↑  Põhjamaade suurim hotellioperaator lahkub Eestist
5. ↑  "Palace'i operaatoriks saab Savoy hotelli operaator Aldera Hotell". Originaali arhiivikoopia seisuga 8. märts 2013. Vaadatud 9. aprillil 2013.

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Palace** |

Välislingid
-----------

* Palace TallinnHotellsi kodulehel
* Palace kultuurimälestiste riiklikus registris Muuda Vikiandmetes
**"Kevadised hallad"** on 1955. aastal valminud Läti mängufilm. Filmi stsenaarium põhineb Rūdolfs Blaumanise novellidel "Kevadised hallad", "Raudupi perenaine" ja "Sületäis õnne".

Süžee
-----

Filmi tegevus toimub 19. sajandi lõpul. Taluteenija Madara jätab maha oma peigmehe sulase Andrsi ja abiellub rikka vana taluperemehe Miglaga. Kuid jõukama elu lootuses sõlmitud abielu osutub õnnetuks, samuti ei ole suure talu perenaise elu kuigi kerge. Madara ei suuda aga Andrsi unustada. Oma mehe Migla surma järel püüab Madara Andrsit tagasi saada, kuid tagajärjetult. Madara järelevalveta jäetud poeg Matīsiņš külmetab ja sureb. Andrs läheb oma naisega linna elama. Ahastuses Madara viskub kõrgelt kaldapealselt Daugavasse.

Osatäitja
---------

* Zigrīda Stungure – Madara
* Oļģerts Krastiņš – Andrs
* Žanis Kopštāls – Migla
* Lilita Bērziņa – Eda
* Karps Klētnieks – Jēkabs
* Gundars Leimanis – Matīsiņš
* Rudīte Kaldovska – Maija
* Lidija Freimane – Ilze
* Roberts Mustaps – Jānis
* Mudīte Šneidere – Liena
* Arnolds Milbrets – Putrāns
* Olga Lejaskalne – Putrāniete
* Alfreds Jaunušans – Koklaps

Varia
-----

Nõukogude Liidu kinodes vaatas linastusaastal filmi 23,6 miljonit inimest.

Viited
------

1. ↑
Püstise aurukatlaga auruvedur nr 7 teel Vitznaust (Luzerni kanton) Rigi mäele
**Ratasajamiga raudtee** on järsule kallakule rajatud rööbastee, mis on lisaks kandvatele/suunavatele rööbastele varustatud juhtrööbaste vahele paigaldatud hammaslatiga.

Vedurile paigaldatud üks või mitu vedavat hammasratast haakuvad hammaslatiga, mis võimaldab rongil liikuda 7–10% kaldega nõlvadel. Suurem osa ratasajamiga raudteedest on kasutusel mägipiirkondades.

Hammaslattülekanne
Maailma esimene ratasajamiga raudtee, Middletoni raudtee võeti kasutusele 1812. aastal ja see ühendas Suurbritannias West Yorkshire'is asuvat Middletoni Leedsiga. Raudteel kasutusel olnud hammaslattülekandele võttis 1811. aastal patendi John Blenkinsop.

Maailma esimene ratasajamiga mägiraudtee oli Washingtoni mäe ratasajamiga raudtee New Hampshire'is, mis teenindas esimesi piletiga sõitjaid 1868. aastal. Järgmisel aastal pikendati trassi mäe tipuni.

Mandri-Euroopa esimene ratasajamiga raudtee avati Šveitsis 1871. aastal ja sõidutas reisijaid Rigi mäele.

Mõlemad eelnimetatud raudteeliinid on endiselt kasutusel.

Galerii
-------

* Washingtoni mäe raudtee 2006. aastalWashingtoni mäe raudtee 2006. aastal
* Panama kanali muulPanama kanali muul
* Rong Stuttgardi teelRong Stuttgardi teel
* Vedur ja vagun tasasel maalVedur ja vagun tasasel maal

Vaata ka
--------

* Hammaslattülekanne

Viited
------

1. ↑  Jehan, David (2003). *Rack Railways of Australia* (2nd. ed.). Illawarra Light Railway Museum Society. ISBN 0-9750452-0-2.
2. ↑  Heald, Bruce D. (2011). *The Mount Washington Cog Railway: Climbing the White Mountains of New Hampshire*. The History Press. Lk 8. ISBN 978-1-60949-196-3.

Välislingid
-----------

* Ratasajamiga raudtee – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib üldmõistest; eesti ajakirja kohta vaata Vihik (ajakiri)* |

---

**Vihik** (vanemas eesti keeles ka **vihk**) on õhuke raamatulaadne trükis, mille maht ei ületa enamasti paarikümmet lehekülge. Tavaliselt on vihiku lehed ühest servast kokku köidetud (klammerdatud), 

Varem anti paksemaid raamatuid (näiteks sõnaraamatuid ja entsüklopeediaid) trükitehnilistel ja finantsilistel põhjustel sageli välja osade ehk vihikute kaupa, mille ostjad või tellijad said hiljem kokku köita. Sellise liigituse korral jagunes väljaanne köideteks ja köited omakorda vihikuteks. Sellised vihikud võisid olla köidetud ka lahtilõikamata trükipoognatest, mille ostja pidi ise lahti lõikama.

Koolivihikud
------------

Koolides kasutatakse koolivihikuid (varem ka **vihk**), millesse üldjuhul ei ole trükitud teksti, kuid kus võivad olla jooned (eelkõige humanitaarainete tarbeks) või ruudustik (selliseid koolivihikuid tarvitatakse eelkõige matemaatikas jt reaalainetes). Vihikutesse kirjutatakse ülesandeid, harjutusi, etteütlusi jms. Nooremates klassides võidakse pruukida abijoontega vihikuid, kus teksti ridu markeerivate joonte vahele on lisatud abijooned, mis tähistavad väikeste kirjatähtede nõutavat kõrgust. On ka vihikuid, millesse on trükitud noodijoonestikud muusika ülesmärkimiseks.

Joonistusvihik on puhaste valgete lehtedega vihik, millesse joonistatakse kunstitundides.

Valemivihikuks nimetatakse vihikut, mille sisekaantele on trükitud matemaatika, füüsika või keemia valemid, mida õpilane saab ülesandeid lahendades abivahendina kasutada.

Paksemat ehk rohkemate lehtedega vihikut nimetatakse kaustikuks.

* Vihik hiina keele harjutustega
* Vihiku kaas
Rataskaev
**Rataskaev** on Tallinna vanalinnas, Rataskaevu tänava ja Dunkri tänava ristmikul asuv muinsusmälestis.

Toompea kõrgendiku kagukülje ja Tallinna linna territooriumi vahel asuvat salvkaevu on esmamainitud 30. aprillil 1375 Tallinna pärusraamatus. Kaevu nimetati sel ajal *Sternsodi* kaevuks, nimi *Sternsodi* tulenes alamsaksakeelsest sõnast *stern* – 'kalk', kuna kaevu vesi oli lubjarikas ja väga kalk.

Nimi "Rataskaev" (saksa keeles *Raderbrunner*) pandi kaevule hiljem, vee tõstmiseks kasutatud seadeldise järgi. Kaevuvee halva kvaliteedi tõttu loobuti kaevu kasutamisest 19. sajandi keskpaiku. Kaev jäi hooletusse ja kandis kuni kinniajamiseni ka rahvapärast nime "Kassikaev" (saksa keeles *Katzenbrunner*). 

Rahvapärimuse kohaselt elanud Rataskaevu sügavuses näkk, kellele oli vaja igal aastal tuua ohver, et näkk linna üle ei ujutaks. Sellepärast olnud linnaelanikel tavaks heita ohvriks kaevu lõpnud loomi, eriti kasse.

Vaata ka
--------

* Raekoja platsi kaev
* Karjaallikas
* Harju värava kõrval asunud Harju värava vesiveski paistiik
* Kaarli puiestee Harjumäe poolsel serval asunud "Arestantide kaev"
* Toompea Suure linnuse elanike joogiveekaev Kohtu tänav 8 kinnistul

Viited
------

1. ↑  Gustav Jakobson, Aleksander Kivi, Heldur Lond, Ain Soik. *Tallinna vesi ja sajandid*. Kirjastus "Eesti Raamat", Tallinn 1967, lk 7.

Kirjandus
---------

* Gustav Jakobson, Aleksander Kivi, Heldur Lond, Ain Soik. *Tallinna vesi ja sajandid. Kust sai vett keskaegne Tallinn*. Kirjastus "Eesti Raamat", Tallinn 1967.
**Burundi lipp** on Burundi ametlik lipp. 

 ? Burundi riigi- ja rahvuslipp. Proportsioonid 3:5.
Lipp võeti (praegusest erinevate proportsioonidega) Burundi riigi- ja rahvuslipuna kasutusele 28. juunil 1967.

Kirjeldus
---------

Valge diagonaalrist (Andrease rist) jagab selle ülemiseks ja alumiseks punaseks laiuks ning vardapoolseks ja lehvipoolseks roheliseks laiuks. Keskel on teisi värve kattev valge ring, millel on kolm punast rohelisega ääristatud kuueharulist tähte. Tähed asetsevad kolmnurgana: üks täht ülal, kaks all.

Burundi põhiseaduse artiklis 8 öeldakse: "Burundi lipp on trikoloor: roheline, valge ja punane. Tema kuju on Andrease ristiga (*sautoir*) jagatud ristkülik, mille keskel on valge ketas kolme punase kuueharulise tähega, mis moodustavad kujuteldava võrdkülgse kolmnurga selle ümberringjoonega piiratud ringis, millel on sama keskpunkt mis kettal ja mille alus on paralleelne lipu pikkusega. Seadus täpsustab lipu mõõtmed ja teised üksikasjad." 

Punase toon on ligikaudu Pantone 186c – CMYK (%) C 0 – M 90 – Y 80 – K 5. Rohelise toon on ligikaudu Pantone 361c – CMYK (%) C 80 – M 0 – Y 90 – K 0.

Kuni 27. septembrini 1982 olid lipu proportsioonid 2:3, sellest ajast alates on nad 3:5.

Tõlgendus
---------

Roheline värv sümboliseerib lootust tulevikule, valge puhtust või rahu soovi ja punane iseseisvusvõitlust. Kolm tähte sümboliseerivad Burundi kolme suuremat rahvast hutusid, tutsisid ja batvasid ning samuti riigi deviisi kolme elementi ühtsust, tööd ja progressi.

Kasutamine
----------

Eraisikutel on õigus lippu kasutada ainult pühade puhul. Muul ajal kasutatakse seda riigilipuna ning sõjaväelipuna. Presidendil on õigus kasutada lippu hoonetel.

Varasem lipp
------------

Varasemal lipul olid kolme tähe asemel kuningavõimu sümbolid. See võeti kasutusele 1962.

Varasemad lipud
---------------

* Burundi lipp aastatel 1962–1966
* Burundi lipp aastal 1966
* Burundi lipp aastatel 1966–1967
* Burundi lipp aastatel 1967–1982

Vaata ka
--------

* Burundi vapp
* Burundi rahvusliku ühtsuse lipp

Välislingid
-----------

* Burundi lipp andmebaasis *Flags of the World* (*inglise keeles*)
Tõnis Kaasik (2019)
**Tõnis Kaasik** (sündinud 9. jaanuaril 1949) on Eesti ettevõtja, endine vehkleja, keskkonnakaitsetegelane ja poliitik.

Ta harrastas aastatel 1961–1971 Olev Piirsalu juhendamisel vehklemist. Tuli 1966. ja 1969. aastal meeskondlikus espadronis Eesti NSV meistriks. 

Kaasik lõpetas 1966. aastal Tallinna 36. Keskkooli ja 1971. aastal Tartu Riikliku Ülikooli füüsilise geograafia alal (kitsam eriala looduskaitse). Ta kaitses 1985. aastal Leningradis geograafiakandidaadi väitekirja.

Ta oli keskkonnaminister Tiit Vähi esimeses valitsuses.

Kaasik on olnud Säästva Eesti Instituudi direktor. Aastatel 2004–2013 oli ta Vehklemisliidu president ja 2005–2013 Eesti Olümpiakomitee esindajatekogu liige.

Ta rajas Saka mõisa Saka Cliff Hotelli.

Tunnustus
---------

* 2002 Riigivapi IV klassi teenetemärk
* 2006 Riigivapi III klassi teenetemärk
* 2007 Ida-Virumaa teenetemärk

Viited
------

1. ↑  *Eesti entsüklopeedia.* 14. köide: *Eesti elulood.* Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus, 2000, lk 126.

Kirjandus
---------

* "Kaasik, Tõnis". // Eesti entsüklopeedia. 14. kd (Eesti elulood). Eesti Entsüklopeediakirjastus. Tallinn 2000. Lk 126

Välislingid
-----------

* Biograafia ESBL-is
**Rasvalasu**[*viide?*], **rasvamägi** või **rasvaklomp** on kanalisatsiooni kogunenud moodustis, milles on hangunud massiks kogunenud rasv, õli, mähkmed, hügieenisidemed, kondoomid, salvrätid jms. 

Kui lasu õigeaegselt ei avastata ega eemaldata, siis võib mass kanalisatsioonisüsteemi täielikult ummistada. On ka projekte jäätmete kasutamiseks biokütusena. 

Rasvamägede[*viide?*] (inglise keeles *fatberg*) nimetus pärineb kanalisatsiooni hooldustöötajatelt[*viide?*] ja on moodustatud termini "jäämägi" (inglise keeles *iceberg*) eeskujul.

Viited
------

1. ↑  Mattherw Taylor (The Guardian)"Londoni kanalisatsioonist avastati 130 tonni kaaluv rasvamägi" Eesti Ekspress, 14. september 2017 (vaadatud 10.10.2017)
2. ↑  "Thames Water and 2OC in £200m deal to turn ‘fatbergs’ into energy" Water Briefing, 8. aprill 2013 (vaadatud 10.10.2017)
3. ↑  Dan Stone. "In London’s Sewers: Less Pollution and A Smelly Form of Energy" National Geographic Magazine, 28. mai, 2013 (vaadatud 10.10.2017)
**Rasvkehadeks** ehk **lipiidkehadeks** ehk **rasvapadjakesteks** ehk **rasvadepoodeks** (ladina keeles ainsuses *corpus adiposum*) nimetatakse teatud loomade (sh teatud putukate) kehas erinevates piirkondades (harilikult kõhuõõnes) elundite vahel paiknevaid rasvkoekogumeid.

Rasvkehaks nimetatakse ka loomadel silmakoopas paiknevat rasvkude.

Rasvkehade ülesanne pole päris selge. Mõnede autorite arvates osalevad rasvkehad üksnes paaritumise ja järglaste saamisega seotud füsioloogiliste protsesside tagamisel ja talveund kogevate loomade energiadepoona.

Rasvkehade ladestumispiirkonnad on eri liikidel erinevad, nii kogunevad teatud loomadel rasvkehad maksa- või sabapiirkonda, sisalikulistel näiteks naha alla. Rasvkehade suurus oleneb ka aastaaegadest ja looma tervislikust seisundist.

Biokeemiline koostis
--------------------

Kuna putukate ja paljude teiste loomade rakud, retseptorid ning ensüümid ja geenid lagundavad, edastavad ning komplekteerivad ja eritavad nii kehaomaseid molekule kui ka võõrmolekule ning erituselundid võimaldavad kehast väljutada üksnes üksikuid kahjutuks muundatud või kahjulikke aineid, siis ladestub neil rasvkehadesse ka keskkonnast pärit mürgiseid kemikaale (näiteks mürgiseid raskmetalle).

Roomajatel
----------

### Maolistel

Mitmed maolised on võimelised söömata (kuni 1 aasta) pikka aega elama.

Uuringud näitavad, et kuni 6 kuud söögita elavatel madudel on kaalulangus minimaalne. Teadlaste arvates toimuvad muutused rasvkehades, mis muudetakse energiaks ja ka veeühenditeks.

Vaata ka
--------

* neeru-sugusegmendid
* rasvikud

Viited
------

1. ↑  Fat body, Veebiversioon (vaadatud 13.04.2014) (*inglise keeles*)
2. ↑  "Meditsiinisõnastik" 644:2004.
3. ↑  Marshall D. McCue, Harvey B. Lillywhite, Steven J. Beaupre, "Physiological Responses to Starvation in Snakes: Low Energy Specialists",lk 103-131, 2012, Comparative Physiology of Fasting, Starvation, and Food Limitation, Veebiversioon (vaadatud 30.08.2013)< (*inglise keeles*)

Välislingid
-----------

* Michael V. Plummer, Annual Variation in Stored Lipids and Reproduction in Green Snakes (Opheodrys aestivus), Copeia, Vol. 1983, No. 3 (Aug. 16, 1983), pp. 741–745, American Society of Ichthyologists and Herpetologists (ASIH), Veebiversioon (vaadatud 13.04.2014) (*inglise keeles*)
* JON P. COSTANZC, THE BIOENERGENCS OF HIBERNATION IN THE E{STERN GARTER SNAKE THAMNOPHIS SIRTALIS SIRTALIS, 29.04.1985, Veebiversioon (vaadatud 13.04.2014)< (*inglise keeles*)
* Mayer Resnick, Starving diamond-back still grows; rattler cuts metabolism 80 percent, use lipid energy source, Veebiversioon (vaadatud 13.04.2014)< (*inglise keeles*)
* Marshall D. McCue, Snakes survive starvation by employing supply - and demand-side economic strategies, Zooloogy 110, (2007) 318 - 327, Veebiversioon (vaadatud 13.04.2014)< (*inglise keeles*)
* Seth Farris, Michiko Squires, Emma Lavergne, Mitchell Serota, Frank Mazzotti, Necropsies of Reptiles: Recommendations and Techniques for Examining Invasive Species, lk 12, Veebiversioon (vaadatud 13.04.2014)< (*inglise keeles*)
**Xeon** on Inteli mikroprotsessor serveritele ja tööjaamadele ning võimaldab luua mitme füüsilise protsessoriga süsteeme. Xeonile on konkurendiks AMD Opteron.

Põlvkonnad
----------

### Intel Xeon (P6)

Esimene Xeoni protsessor Pentium II Xeon (koodnimi "Drake") toodi turule 1998. aastal ning see põhines Pentium II arhitektuuril. Sellega taheti välja vahetada seni serverite jaoks mõeldud Pentium Pro protsessor. 1999. aastal asendati Pentium II Xeon Pentium III Xeoniga. Xeoni protsessoritel oli võrreldes lauaarvuti versioonidega rohkem vahemälu ning need kasutasid teistsugust pesa.

### Intel Xeon (NetBurst)

2001. aasta keskpaiku tutvustas Intel teise põlvkonna Xeoni protsessorit, mis põhines NetBursti arhitektuuril sarnaselt Pentium 4-ga. Alates teisest põlvkonnast kasutati Xeoni omaette tootenimena. Teise põlvkonna lõpus kasutati ka esimesi kahetuumalisi protsessoreid.

### Intel Xeon (Core)

Kolmas põlvkond toodi turule 2006. aastal. See põhines Intel Core arhitektuuril ning 2-, 4- ja 6-tuumalistel protsessoritel. Esimest korda toetati ka ühe protsessoriga süsteeme (Xeon UP).

### Intel Xeon (Nehalem)

Neljas põlvkond sai kättesaadavaks märtsis 2009 ning põhines Nehalemi arhitektuuril ja i7 tehnoloogial.

### Intel Xeon (Sandy Bridge)

Viienda põlvkonna protsessorid põhinevad Inteli Sandy Bridge tehnoloogial ning saabusid turule 2011. aasta jaanuaris.

Nimetamise süsteem
------------------

Kui esimese põlvkonna Xeoni protsessorite puhul kasutati lihtsalt protsessori mudeli nime ja lisati sellele "Xeon" ning taktsagedus (Petntium III Xeon 500), siis alates 2011. aastast on nimetamissüsteem järgmine.

* Kaubamärk – Xeon
* Tooteliin – E3, E5, E7
* Tootepere – neljast numbrist koosnev arv, millele võib olla lisatud "L", tähistamaks madala sagedusega süsteemi

* ‘4’ näitab, mitut pesa toetatakse (saab olla 1,2,4 või 8)
* ‘8’ pesa tüüp, kus suurem number tähistab rohkem võimalusi, näiteks mälu toetus ja I/O kiirus.
* ‘20’ näitab kaubaartiklinumbrit, nagu 20, 25, 30, 35, jne.
* "l" tähistab madala sagedusega töötavat süsteemi.

* Versiooni number – (v2), näitab et tegu on teise põlvkonna (Sandy Bridge) protsessoriga.

Välislingid
-----------

* 
* 

| * v
* r
Inteli protsessorid |
| --- |
| x86-eelsed | 
4004 · 4040 · 8008 · 8080 · 8085 |
| x86 16-bitised | 
8086 · 8088 · 80186 · 80188 · 80286 |
| x87 (ujukoma) | 
8087 · 80287 · 80387 · 80487 |
| x86-32/x86-64 | 
80386 · 80486 · Pentium (Pro · II · III · 4 · M · D · Extreme Edition) · Celeron · Xeon · Core · Core 2 · Atom · Core(i3 · i5 · i7) |
| Muud | 
Itanium |
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib Sootaguse mõisast Simuna kihelkonnas; Väike-Maarja kihelkonna mõisa kohta vaata Sootaguse mõis.* |

---

**Sootaguse mõis** (saksa keeles *Fichtenthal*) oli Lasinurme mõisa karjamõis Simuna kihelkonnas Virumaal, tänapäeva Sootaguse küla lähedal Väike-Maarja vallas Lääne-Virumaal.

Viited
------

1. ↑  Sootaguse mõis (Simuna) Rahvusarhiivi Eesti ala mõisate registris (vaadatud 16.05.2020)
2. ↑  Sootaguse krjms, www.eki.ee

Välislingid
-----------

* Sootaguse mõis (Simuna) Rahvusarhiivi Eesti ala mõisate registris

Simuna kirik
Simuna kihelkond

**Kirik**: Simuna  

**Mõisad**: Aru mõis | Avanduse mõis | Edivere mõis | Emumäe mõis | Härma mõis | Imukvere | Kellavere mõis | Koila mõis | Kuremaa mõis | Käru mõis | Laekvere mõis | Lasinurme mõis | Liinemõisa mõis | Luusika mõis | Lõusa mõis | Moora mõis | Muuga mõis | Mõisamaa mõis | Määri mõis | Orguse mõis | Paasvere mõis | Pallasvere mõis | Pudivere mõis | Rahkla mõis | Rohu mõis | Salla mõis | Simuna kirikumõis | Selli mõis | Sootaguse mõis | Tammiku mõis | Tillika mõis | Tuulivere mõis | Venevere mõis | Võivere mõis | Väiküla mõis | Vägeva mõis | Vända mõis
**Xaver Julius von Dombrowsky** (10. mai / 22. mai 1852 Friedrichstadt (Jaunjelgava), Kuramaa kubermang Venemaa keisririik – 19. detsember 1921 Petrograd, Vene SFNV) oli baltisaksa arst.

Aastatel 1864–1871 õppis ta Jelgava (Mitau) kubermangugümnaasiumis. Aastatel 1873–1880 õppis ta Tartu Ülikooli arstiteaduskonnas, 1880. aastal kaitses ta samas arstiteaduse doktori kraadi (Dr. med) väitekirjaga "Zur orthopädischen Behandlung der fungösen Gelenkkrankheiten und Fracturen an den unteren Extremitäten".

Aastatel 1880–1881 töötas ta Tartu kirurgiakliinikus assistendina. 1882. aastal täiendas end Heidelbergis, Viinis, Berliinis ja Pariisis. 

Aastatel 1883–1895 töötas Peterburis Peter-Pauli hospitali arstina, aastatel 1895–1905 Oldenburgi printsi lastehospitali ülemarstina. 1904. aastast Venemaa keiser Nikolai II õukonna ihukirurg, aastatel 1904–1906 keisrinna Aleksandra Fjodorovna laatsareti peaarst Tsarskoje Selos. Aastatel 1905–1920 Peterburis (Petrogradis) Aleksandri haigla ülemarst, 1920–1921 Aleksandri haigla direktor.

Tunnustus
---------

* Püha Anna ordeni 2. klass
* Püha Stanislavi ordeni 2. klass
* Püha Vladimiri ordeni 3. klass

Villa Dombrovka, Karepal

Isiklikku
---------

1886. aastal abiellus ta Kundas parun John Carl Girard de Soucantoni tütre Ellinor Josephine Henriette Eleonore Girard de Soucantoniga.

Tema järgi on nimetatud Karepal asuv Villa Dombrovka.

Viited
------

1. ↑  Geni. Julius Xaver von Dombrowsky
2. ↑  E-kataloog ESTER. Dombrowski, Xaver von. Zur orthopädischen Behandlung der fungösen Gelenkkrankheiten und Fracturen an den unteren Extremitäten: Inaugural-Dissertation zur Erlangung des Grades eines Doctors der Medicin verfasst und mit Bewilligung Einer Hochverordneten medicinischen Facultät der Kaiserl. Universität zu Dorpat zur öffentlichen Vertheidigung bestimmt. Dorpat: H. Laakmann, 1881
3. ↑  Sächsische Akademie der Wissenschaften zu Leipzig. Wissenschaftsbeziehungen im 19. Jahrhundert zwischen Deutschland und Russland auf den Gebieten Chemie, Pharmazie und Medizin. Dombrowsky, Xaver Julius (von)
4. ↑  ID puudub saidil "BBLD - Baltisches biografisches Lexikon digital"
**Xenia Poska** (ka **Ksenia Poska**; 26. detsember 1896 Tallinn – 1. detsember 1964 Haapsalu) oli eesti arst.

Ta lõpetas aastal 1915 Tallinna Tütarlaste Gümnaasiumi, sooritades küpsuseksamid Tallinna Kroonugümnaasiumi juures. Seejärel õppis ta aastatel 1915–1918 Peterburi Nais-Meditsiini Instituudis; aastatel 1919–1921 jätkas ta õpinguid Pariisis Sorbonne'i ülikooli arstiteaduskonnas. Aastal 1921 pöördus ta tagasi kodumaale, kus asus õppima Tartu Ülikooli arstiteaduskonda, mille lõpetas aastal 1923. Akadeemiliselt kuulus ta naiskorporatsiooni Amicitia. 

Ta oli aastal 1924 Tallinna Keskhaigla sisehaiguste osakonna volontäärassistent ja ta jäi sinna töötama aastani 1940 sisearstina nooremordinaatori ja ordinaatori kohustes. Aastatel 1937, 1938 ja 1939 täiendas ta ennast Budapestis, Debrecenis ja Szegedis. Ta valdas peale eesti, vene, saksa, prantsuse ja inglise keelele veel rootsi ja ungari keelt. Ta kuulus Rahvusvahelisse Soroptimistide Klubisse.

Aastal 1940 saadeti ta sundkorras Tallinnast välja ja ta töötas määramise korras Järva maahaiglas Paides, kuid kommunistlikule juhtkonnale ei tundunud see veel küllaltki kauge väljasaatmisena ja aastal 1941 saadeti ta Haapsalu Haigla siseosakonda ordinaatoriks; aastal 1945 sai ta siseosakonna juhatajaks ja oli sellel ametikohal surmani. Aastal 1944 päästis ta arvukalt eesti noori haavatuid leegionäre kommunistide kätte sattumisest, paigutades nad nakkusosakonda tüüfuse sildi all. Aastal 1945 täiendas ta ennast Leningradis Pasteuri instituudis, aastal 1947 Leningradi Arstide täiendusinstituudis ja aastal 1951 Moskvas. Haapsalus olles oli ta kohakaasluse alusel tööl ka Haapsalu Tuberkuloosi Dispanseris.

Dr. Xenia Poska suri 1. detsembril 1964 Haapsalus ja ta maeti Tallinna Aleksander Nevski kalmistule.

Isiklikku
---------

Xenia Poska oli vallaline ja tal polnud lapsi. Tema isa oli riigitegelane Jaan Poska. Tema õed-vennad olid advokaat, naisliikumise tegelane mag. jur. Vera Poska-Grünthal (1898–1986); ajakirjandusdoktor Tatjana Poska-Laaman (1900–1988) (oli abielus Aleksander Arderiga ja seejärel teises abielus Eduard Laamaniga); advokaat ja "Estonia" nõukogu esimees Jaan Poska (1902–1941); Georg Poska (1904–1906); lasteraamatute tõlkija Anna Poska (1905–1986); advokaat Helena (Jelena) Poska–Niinemanni (1907–1939); Niina (Nina) Poska-Lehes (1913–1953); jurist ja vaimulik Jüri Poska (1919–1974).

Kirjandus
---------

* Helbe Merila-Lattik. Eesti arstid 1940–1960. Lk. 288–289
Mīlgrāvise asendikaart
**Mīlgrāvis** on asum Lätis, Riia linna Põhjarajooni osa pindalaga 3,225 km². Asub Ķīšezersist välja voolava Mīlgrāvise kanali kaldal. Asum piirneb põhjas Vecmīlgrāvisega, läänes Sarkandaugavaga, lõunas aga Mežaparksiga. 4251 elanikku (2010).

Asumi alal eristatakse kahte piirkonda. Läänepoolne osa ehk **Jaunmīlgrāvis** on sadamapiirkond, idapoolne ehk **Aplokciems** aga elamute piirkond.

Mīlgrāvis asub üldiselt madalal ja tasasel alal, mis ulatub 2–3 meetrit üle merepinna. Asumi kõrgeim osa asub lõunas, Mežaparksi piiri ääres, ulatudes 12 meetrit üle merepinna.

Ajalugu
-------

Mīlgrāvis kujunes Ķīšezersi järvest välja voolava Mīlgrāvise kanali lõunakaldale XIX sajandi lõpus kui tööstuspiirkond, kuigi üksikud majad asusid järve kaldal juba XVII sajandil. Aastal 1867 rajati piirkonda raudtee ja esimesed ettevõtted hakkasid asumisse tekkima aastast 1872. Seal toodeti portselani, mineraalõli, superfosfaati (aastal 1892 ehitatud vabrik oli esimene sellelaadne tehas tervel Venemaal). Üks varasemaid ettevõtteid asumis oli vendadele Nobelidele kuulunud naftatööstus, mis valmis aastal 1874. Asumisse rajati ka sadam. Riia linnaga liideti asum aastal 1899.

Aastal 1930 valmis raudteesild üle Mīlgrāvise kanali. Aastal 1934 avati ka teine sild. Lisaks hakkas sel ajal tihedam asustus tekkima ka Ķīšezersi äärde, kuhu kerkisid kahekorruselised majad. Uue raudteesilla avamisega sai uue koha ka seni Sarkandaugava asumisse jäänud Mangaļi raudteejaam.

Välislingid
-----------

* Mīlgrāvise koduleht (*läti keeles*)

| * v
* r
Põhjarajooni asumid |
| --- |
| 
Centrs **·**  Čiekurkalns **·**  Jaunciems **·**  Kundziņsala **·**  Mangaļsala **·**  Mežaparks **·**  Mīlgrāvis **·**  Pētersala-Andrejsala **·**  Sarkandaugava **·**  Skanste **·**  Suži **·**  Trīsciems **·**  Vecāķi **·**  Vecdaugava **·**  Vecmīlgrāvis |
| Medalikohad |
| --- |
| Prantsusmaa esindaja |
|  Olümpiamängud |
| Kolmas koht | 1920 | Raskekaal |

**Xavier Marie Louis Antoine Eluère** (8. september 1897 Issé vald, Loire-Atlantique'i departemang – 5. veebruar 1967 Saint-Privat-des-Prés vald, Dordogne'i departemang) oli Prantsusmaa poksija.

Eluère sai raskekaalus (üle 175 naela ehk 79,4 kg) 1920. aasta Antwerpeni olümpiamängude poksivõistlustel pronksmedali, kaotades poolfinaalis hilisemale kuldmedali- ja olümpiavõitjale Ronald Rawsonile (Suurbritannia) ning saades 3. koha kohtumises William Spenglerilt (USA) loobumisvõidu.

Elukutselisena
--------------

Eluère poksis veebruarist 1922 kuni juunini 1924 elukutselisena. Ta osales kokku 19 kohtumisel, millest võitis 14 (neist 9 nokaudiga) ja kaotas 5 (neist 2 nokaudiga) kohtumist.

Viited
------

1. ↑  7. suveolümpiamängude poksivõistlus. Antwerpen 1920. Tulemused inglise keeles

Välislingid
-----------

* Xavier Eluère veebisaidil Olympedia Muuda Vikiandmetes
* Xavier Eluère lehel *BoxRec*. Inglise keeles
John Tuzo Wilson
**John Tuzo Wilson** (24. oktoober 1908 Ottawa – 15. aprill 1993 Toronto) oli Kanada geoloog, üks laamtektoonika teooria loojaist.

Lõpetas geofüüsikuna Toronto Ülikooli 1930. aastal. Doktorikraadi sai ta geoloogias Princetoni ülikoolist 1936. aastal. Enne Teist maailmasõda töötas Kanada geoloogiateenistuses. Võttis osa sõjast, olles selle lõppedes tõusnud koloneliks. Aastatel 1946–1974 oli Toronto Ülikooli geofüüsika professor.

1960. aastate algul sai Wilson tuntuks ühe põhilise laamtektoonika propageerijana. Lõi 1965. aastal ajakirjas Nature avaldatud artiklis uue termini "transformne murrang", mis veenis suurt osa geoloogidest laamtektoonika paikapidavuses. Tema loodud on ka ookeanibasseinide avanemise-sulgumise tsükkel, mida tuntakse Wilsoni tsüklina.

Tunnustus
---------

* 1968 – Penrose'i medal
* 1968 – valiti Londoni Kuningliku Seltsi liikmeks
* 1971 – valiti Ameerika Filosoofiaseltsi välisliikmeks
* 1978 – Tuzo Wilsoni medal
* 1978 – Vetleseni auhind
* 1980 – Ameerika Geofüüsika Liidu Maurice Ewingi medal
* 1981 – Society of Exploration Geophysicistsi Maurice Ewingi medal

Mälestuse jäädvustamine
-----------------------

John Wilsoni auks on nimetatud mäeahelik Antarktisel.

Viited
------

1. ↑  Wilson, J. T. (1965). A New Class of Faults and Their Bearing on Continental Drift. Nature, v.207. Lk 343–347.
Vjatšeslav Karavajev 2019. aastal Peterburi Zeniti särgis
**Vjatšeslav Sergejevitš Karavajev** (vene keeles Вячеслав Сергеевич Караваев; sündinud 20. mail 1995 Moskvas) on Venemaa jalgpallur, kes mängib paremkaitsjana Venemaa kõrgliiga klubis Peterburi Zenit.

Ta alustas klubikarjääri Moskva CSKA-s, mille noorteakadeemiaga liitus ta 2001. aastal. Klubi põhimeeskonnas debüteeris ta Venemaa kõrgliigas 2014. aasta detsembris. Seejärel mängis ta laenul Tšehhi kõrgliiga klubides, hooajal 2014–15 Praha Dukla ja 2015–16 Jablonecis. 2016. aasta septembris sõlmis ta püsiva lepingu Tšehhi kõrgliiga klubiga Praha Sparta.

Aastatel 2018–2019 mängis ta Hollandi kõrgliiga klubis Vitesse.

2019. aasta septembris naasis Karavajev Venemaale, sõlmides nelja-aastase lepingu Zenitiga. Hooajal 2019–20 võitis ta Zenitiga Venemaa meistrivõistlused, karikavõistlused ja superkarika.

Venemaa jalgpallikoondises tegi Karavajev debüüdi 13. oktoobril 2019 EM-i valikmängus Küprose vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 3. septembril 2020 UEFA Rahvuste Liiga mängus Serbia vastu.

Saavutused
----------

Peterburi Zenit
* Premjer Liga: 2019–20
* Venemaa karikas: 2019–20
* Venemaa superkarikas: 2020
*Commedia dell'arte* etendus. Karel Dujardini maal, 1657 (Louvre)
***Commedia dell'arte*** [komm'eedia dell'arte] on 16. sajandil Itaalias tekkinud rahvakomöödia.

*Commedia dell'arte* on lühendatud vorm itaaliakeelsest nimetusest *commedia dell'arte all'improviso* (vabas tõlkes 'improvisatsioonikomöödia'). Selle tekkekohaks peetakse Veneetsiat ning selle peamiseks tunnusjooneks on kindlate tegelastüüpide kasutamine. See on saanud mõjutusi farssidest ja karnevalipidustustest ning vastandus nn *commedia erudita*'le ehk antiikeeskujudel loodud õpetatud komöödiale. Erinevalt viimasest mängisid *commedia dell'arte* etendustes kutselised näitlejad (it *comici*), kes rändasid mööda maad ringi. *Commedia dell'arte* mõjutas oluliselt rahvuslike teatrite teket mujal Euroopas.

Näitlejad esinesid ajutistel välilavadel, millel ei kasutatud palju dekoratsioone. Paremad trupid said toetust patroonidelt, karnevalide ajal võisid neid rahastada ka linnad, kus nad esinesid. Lisaraha saadi annetustest, ent etenduste vaatamine oli tasuta. Etendused toimusid kindla plaani ehk stsenaariumi järgi, ent näitlejad improviseerisid teksti. Etendused sisaldasid akrobaatikat, bufonaadi, muusikat, pantomiimi, tantsu ja näitlejate soolonumbreid (it *lazzi*). Näitlejate osas oli uudiseks naise astumine lavale.

Maskid ehk tegelaskujud
-----------------------

*Commedia dell'arte* tegelaskujud esindavad kindlaksmääratud tüüpe (it *tipi fissi*), mis jagunevad kolme suurde rühma:

* noored armastajad – kaks armastajapaari, enamasti vastandlikud karakterid;
* koomilised vanamehed – rikas ja ihne Veneetsia kaupmees Pantalone, targutav arst (Dottore ehk Balanzone), hooplev sõjamees (Capitano, enamasti karikeeritud hispaanlane);
* teenijaskond (it *zanni*), kes hoidis ülal intriigi; nende hulgast tõusid esile kohmakad talumatsid (Pulcinella, Arlecchino, Pedrolino, Burattino, Truffaldino, Scaramuccia) ja osavad linnasulid (Brighella, Scapino, Coviello). Teenijatüdrukuist olid tuntumad Servetta, Smeraldina, Franceschina ja Colombina.

Lisaks Põhja-Itaalia keskustele (eelkõige Veneetsia ja Mantova) arenes *commedia dell'arte* erivorm Lõuna-Itaalias Napolis, kus oluliseks tegelaskujuks sai Pulcinella.

* ArlecchinoArlecchino
* BrighellaBrighella
* ColombinaColombina
* BalanzoneBalanzone
* PulcinellaPulcinella
* PantalonePantalone
* ScaramucciaScaramuccia
* ScapinoScapino
* CapitanoCapitano
**Rahvusvaheline Parömioloogia Assotsiatsioon** (Associação Internacional de Paremiologia / International Association of Paremiology, AIP-IAP) on maailma vanasõnahuvilisi ja -uurijaid ühendav assotsiat­sioon, mis loodi 2008. aastal Lõuna-Portugali väikelinnas Taviras.

Assotsiatsioon korraldab iga-aastaseid parömioloogia-uurijate kogunemisi alates 2007. aastast. Assotsiatsiooni president on olnud algusest peale Tavira kohalik vanasõna-aktivist Rui J. B. Soares. Kollokviumide põhikorraldaja suur töö on lasunud peale Rui Soarese ka soome vanasõnateadlase Outi Lauhakangase õlul.

Eesmärgiks on luua laia erialavõrgustiku kaudu kultuuridevahelist dia­loogi, soodustada ulatuslikku parömioloogia-alast koostööd, arutleda vanasõnauurimise uute suundade üle praegusel tehnoloogilise kommunikatsiooni ajastul, tutvustada ja teadvustada kaasaegseid parömioloogia käsitlusviise, avardada vanasõnade õpetami­se ja omandamise strateegiaid hariduses, tugevdada põlvkondadevahelisi sidemeid ja motiveerida noori hoidma kultuurilist järjepidevust.

Assotsiatsioonil on tava igaks kollokviumiks anda välja aastaraamatuna ilmuv artiklikogumik eelmisel aastal peetud ettekannete põhjal. Aastaraamatutes on avaldatud ka eesti folkloristide, näiteks Anneli Barani, Arvo Krikmanni, Piret Voolaiu vanasõna-alaseid uurimistulemusi.

Kirjandus
---------

* Soares, Rui & Lauhakangas, Outi (eds). INTERDISCIPLINARY COLLOQUIUM ON PROVERBS, ACTAS ICP07–ICP19 PROCEEDINGS. TAVIRA: AIP–IAP, 2008–2021. (Rahvusvahelise Parömioloogia Assotsiatsiooni aastaraamatutes 2008.–2021. aastani ilmunud artiklite bibliograafia)
* Baran, Anneli (2012). Kolmas rahvusvaheline vanasõnakonverents Taviras. Mäetagused, 45, 145–146.
* Voolaid, Piret (2013). Kuues rahvusvaheline vanasõnakollokvium Taviras. Mäetagused, 53, 128–129.

Välislingid
-----------

* Koduleht
Näitlejad Riverdance esitusel Gaiety Teatris Dublinis, 2019. aastal
**Riverdance** on teatrietendus, mis koosneb peamiselt Iiri traditsioonilisest muusikast ja tantsust. Bill Whelani koostatud partituuriga sündis see 1994. aasta Eurovisiooni lauluvõistluse vaheesinemisena, kus osalesid Iiri tantsumeistrid Jean Butler, Michael Flatley ja vokaalansambel Anúna. Varsti pärast seda laiendasid abikaasad John McColgan ja Moya Doherty ning lavastusmeeskond selle lavaetenduseks, mis avati Dublinis 9. veebruaril 1995. aastal. Sellest ajast peale on etendus külastanud üle 450 koha kogu maailmas ja seda on näinud üle 25 miljoni inimese, mis on üks edukamaid tantsulavastusi maailmas.

Riverdance on juurdunud kolmeosalises barokist mõjutatud pärimusmuusika komplektis nimega Timedance. Timedance loodi, salvestati ja esitati 1981. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusele, mille korraldas Iirimaa. Sel ajal komponeerisid muusikat Bill Whelan ja Dónal Lunny, täiendades Iiri folkansamblit Planxty elektrilise bassi ja trummide rütmiosaga ning neljaosalise metsasarve mänguga. Tükk esitati koos balletitantsijatega võistluse vaheajal ja hiljem anti välja Planxty singlina. Whelan oli tootnud ka Planxty liikme Andy Irvine'i koos Davy Spillane'iga 1992. aastal ilmunud albumi EastWind, mis sulatas kokku Iiri ja Balkani rahvamuusikat ning mõjutas Riverdance'i geneesi. Kolmteist aastat hiljem kutsuti Whelan tegema vahepala teise Eurovisiooni lauluvõistluse jaoks Dublinis ja ta lõi Riverdance'i. Raamatus Planxty (*The Humours of Planxty, Leagues O'Toole*) ütleb Whelan: "Minu viga ei olnud seda nimetada Riverdance'iks, kuna see oli absoluutselt seotud ajaga".

Välislingid
-----------

* Riverdance ametlik veebileht
**Starõi Sambir** (ukraina keeles Старий Самбір; poola keeles Stary Sambor) on linn Ukrainas Lvivi oblastis Lvivi rajoonis. Kuni 2020. aastani oli linn Starõi Sambiri rajooni keskus. Starõi Sambir asub Dnestri jõe ääres, Sambirist 17 km edela pool.

Linna läbib Sambiri–Tšopi raudteeliin.

Kroonikates on Sambiri-nimelist asulat esmamainitud 1071. aastal. 1241. aastal vallutasid ja hävitasid mongolid Sambiri. Ellujäänud Sambiri elanikud asusid elama Pogonitši külla. Pogonitši uueks nimeks sai Novõi Sambir (Новий Самбір, 'Uus Sambir') ja hiljem lihtsalt Sambir. Kui esialgne Sambir taas üles ehitati, sai see uueks nimeks Starõi Sambir (Старий Самбір, 'Vana Sambir'). Starõi Sambiri nime mainitakse ürikutes esimest korda 1301. aastal. Magdeburgi linnaõigused sai Starõi Sambir 1553. aastal. 1837. aastal toimunud maavärin hävitas Starõi Sambiri peaaegu täielikult ja linn kaotas endise tähtsuse.

Ukraina 2001. aasta rahvaloenduse andmetel oli Starõi Sambiri elanikest ukrainlasi 98,59%, venelasi 0,95% ja poolakaid 0,23%.

Galerii
-------

* 
* 
*

Viited
------

1. ↑  Старый Самбор tochka-na-karte.ru
2. ↑  Національний склад міст Datatowel.in.ua
Ristija Johannese kirik Ritterhudes
**Ritterhude** on vald Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Osterholzi kreisis.

Valla pindala on 32,86 km². 31. detsembril 2017 elas seal 14 703 inimest. See asub Hamme jõe ääres, umbes 6 km Osterholz-Scharmbeckist edelas ja 13 km Bremenist loodes.

Asend
-----

Loodusmaastikku iseloomustavad ulatuslikud madalsood, Hamme jõe alluviaalsed märgalad ja lodud ning Wümme jõe madalikud koos liustikutekkelise maastiku geestiga, millel tavaliselt liivane ja liivsavine pinnas.

Transport
---------

* Ritterhude raudteejaam on ühendatud S-Bahni abil Deutsche Bahni raudteevõrguga.
* Ritterhude asub Autobahni (Cuxhaven–Bremerhaven–Bremen–Walsrode) ja Bundesstraße (Bremen–Stade) lähedal.

Ajalugu
-------

Asulat on esmamainitud 1182. aastal Osterholzi kloostri dokumendis. Maja 'von der Hude' on esmamainitud 1185. aasta dokumendis. Linnust 'Huda' kasutati 1309. aastal ülepääsu kaitseks üle Hamme jõe 'Heerweg'il' Hamburgist Bremenisse. Elanike arv kasvas 52 perekonnalt 1568. aastal 89 perekonnani 1710. aastal. 1757. aastal purustati nii linnus kui ka sild Seitsmeaastase sõja käigus.

Ritterhude kuulus vürstlikku Bremeni peapiiskopkonda. 1648. aastal muudeti vürstlik peapiiskopkond Bremeni hertsogkonnaks, mida valitseti esialgu personaalunioonis Rootsi ja 1715. aastast alates Hannoveri krooniga. 1823. aastal hertsogkond kaotati ja selle territooriumist sai Stade regiooni osa.

Kohaliku omavalitsuse reformiga 1974. aastal moodustati praegune Ritterhude vald, kui ühendati varem sõltumatud vallad Ritterhude (7700 elanikku), Platjenwerbe (2300 elanikku), Ihlpohl (2000 elanikku), Lesumstotel (800 elanikku), Stendorf (600 elanikku) ja Werschenrege (400 elanikku).

Viited
------

1. ↑  Alle politisch selbständigen Gemeinden mit ausgewählten Merkmalen am 31.12.2018 (4. Quartal), vaadatud 10.03.2019.
2. ↑  Register of German municipalities (4th quarter 2022), vaadatud 12.02.2023.

Välislingid
-----------

* www.ritterhude.de


Osterholzi kreisi vallad

* Axstedt
* Grasberg
* Hambergen
* Holste
* Lilienthal
* Lübberstedt
* Osterholz-Scharmbeck
* Ritterhude
* Schwanewede
* Vollersode
* Worpswede
Pastapliiatsi ots. Näha on kuulike, mis kannab pasta paberile
Pastapliiatsid
**Pastapliiats** ehk **pastakas** on sulepeataoline kirjutusvahend, milles tindi asemel kasutatakse õhu eest kaitstud trükivärvipastat.

Pastapliiatsi patenteeris 1888. aastal ameeriklane John Loud (1844–1916). Tema eesmärk oli valmistada vahend, millega kirjutada sellistele karedatele pindadele nagu puidule või nahale. Selle eesmärgi ta täitis, kuid tema pliiats oli liiga kare, et sellega tähti kirjutada. Seetõttu ei hakatud tema pastapliiatsit tootma ja selle patent aegus lõpuks.

20. sajandil hakkasid mitmedki pastapliiatsit leiutama ja esitati palju patenditaotlusi. Ärilises mõttes ebaõnnestus see neil kõigil. Tinti hoiti pesas, milles olevas augus keerles kuulike. Kui kuulike oli pesas liiga tihedalt kinni või kui tint oli liiga paks, siis ei ulatunud tint paberile. Kui kuulike oli pesas liiga lõdvalt või kui tint oli liiga vedel, siis kas pastapliiats lekkis või tint ei kuivanud kiiresti ja määris. Tindireservuaarile avaldati survet kolvi, vedru, kapillaarjõu või raskusjõu abil.

Ungarlane László Bíró leiutas tänapäevase pastapliiatsi 1938. aastal Ungaris ja patenteeris selle 1943. aastal Argentinas. Esimese patenditaotluse esitas ta juba 15. juunil 1938 Suurbritannias. Bíró oli ajalehe toimetaja ja täheldas, et ajalehtede trükkimisel kasutatavad tindid kuivavad kiiresti, jätavad paberi kuivaks ega määri, ja püüdis pastapliiatsis kasutada analoogilise koostisega tinti.

Guinnessi rekordid
------------------

Maailma kõige suurema töötava pastapliiatsi on valmistanud Indias Acharya Makunuri Srinivasa 2011. aastal. See oli 5,5 m pikk ja kaalus 37,23 kg.

Maailma kõige levinum pastapliiats on Bic Cristal. Seda hakati tootma 1950. aastal ja 2006. aasta septembris müüdi 100 miljardes eksemplar. Keskmiselt müüakse igas sekundis 57 Bic Cristali pastapliiatsit ja seegi on suurem kiirus kui teistel mudelitel.

Vaata ka
--------

* Pinal
* Fisheri kosmosepastakas

Viited
------

1. ↑  Suurim pastapliiats veebilehel Guinnessworldrecords.com. Vaadatud 29.05.2023.
**Ust-Maja uluss** on 2. järgu haldusüksus Venemaa (rajoon) Sahha Vabariigi idaosas. Piirneb idas Habarovski kraiga.

Ulussi halduskeskus on Aldani lisajõe Maja jõe suudmes asuv Ust-Maja alev.

2002. aasta rahvaloenduse andmeil oli ulussi elanike arv 11 568, neist 60% venelased, 16% evengid ja 10% jakuudid.
2010. aasta rahvaloenduse andmeil oli ulussi elanike arv 8615.

Uluss jaguneb viieks kohalikuks omavalitsuseks (*nasleg*).

Ulussis kehtib Vladivostoki aeg (UTC+10, MSK+7).

Viited
------

1. ↑  26. Численность постоянного населения Российской Федерации по муниципальным образованиям на 1 января 2018 года, vaadatud 23.01.2019.

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Ust-Maja uluss** |

Sahha ulussid

Abõi |
Aldan |
Allaihha |
Amga |
Anabar |
Bulun |
Eveeni-Bõtantai |
Gornõi |
Hangalassõ |
Kobjai |
Lensk |
Megino-Kangalassõ |
Mirnõi |
Moma |
Namtsõ |
Nerjungri |
Nižnekolõmsk |
Njurba |
Oimjakon |
Olenjok |
Oljokminsk |
Srednekolõmsk |
Suntar |
Žigansk |
Tatta |
Tompo |
Tšuraptša |
Ust-Aldansk |
Ust-Jansk |
Ust-Maja |
Verhnekolõmsk |
Verhneviljuisk |
Verhojansk |
Viljuisk
**Rahvusvaheline Jalaväemiinide Keelustamise Liikumine** (inglise keeles *International Campaign to Ban Landmines*, lühend ICBL) on valitsusväliste organisatsioonide koostööliikumine, mille eesmärk on maailmast kaotada inimeste vastu kasutatavad miinid ja tagada miinide tõttu vigastada saanud inimestele nende õigused ja võimalikult normaalne elu.

Liit moodustati 1992. aastal, kui ühinesid kuus sarnaste huvide ja eesmärkidega rühma. Tänapäevaks on võrgustik kasvanud ja sellel on liikmeid umbes sajas riigis.

Liikumine ja selle koordinaator Jody Williams said 1997. aastal Nobeli rahuauhinna.

Nobel
Nobeli rahuauhinna laureaat

1901 Dunant, Passy • 1902 Ducommun, Gobat • 1903 Cremer • 1904 IDI • 1905 Suttner • 1906 Roosevelt • 1907 Moneta, Renault • 1908 Arnoldson, Bajer • 1909 Beernaert, d'Estournelles de Constant • 1910 IPB • 
1911 Asser, Fried • 1912 Root • 1913 La Fontaine • 1917 Punane Rist • 1919 Wilson • 1920 Bourgeois • 1921 Branting, Lange • 1922 Nansen • 1925 Chamberlain, Dawes • 1926 Briand, Stresemann • 1927 Buisson, Quidde • 1929 Kellogg • 1930 Söderblom • 1931 Addams, Butler • 1933 Angell • 1934 Henderson • 1935 Ossietzky • 1936 Lamas • 1937 Cecil • 1938 Nanseni Pagulasbüroo • 1944 Punane Rist • 1945 Hull • 1946 Balch, Mott • 1947 FSC ja AFSC (kveekerid) • 1949 Boyd Orr • 1950 Bunche • 1951 Jouhaux • 1952 Schweitzer • 1953 Marshall • 1954 UNHCR • 1957 Pearson • 1958 Pire • 1959 Noel-Baker • 1960 Lutuli • 1961 Hammarskjöld • 1962 Pauling • 1963 Rahvusvaheline Punase Risti Komitee ja Punase Risti Seltside Liiga • 1964 King • 1965 UNICEF • 1968 Cassin • 1969 ILO • 1970 Borlaug • 1971 Brandt • 1973 Kissinger, Lê (keeldus auhinnast) • 1974 MacBride, Satō • 1975 Sahharov • 1976 B. Williams, Corrigan • 1977 AI • 1978 as-Sādāt, Begin • 1979 Ema Teresa • 1980 Esquivel • 1981 UNHCR • 1982 Myrdal, García Robles • 1983 Wałęsa • 1984 Tutu • 1985 IPPNW • 1986 Wiesel • 1987 Arias • 1988 ÜRO Rahuvalvejõud • 1989 XIV dalai-laama • 1990 Gorbatšov • 1991 Suu Kyi • 1992 Menchú • 1993 Mandela, de Klerk • 1994 ‘Arafāt, Peres, Rabin • 1995 Pugwashi konverentsid, Rotblat • 1996 Belo, Ramos Horta • 1997 ICBL, J. Williams • 1998 Hume, Trimble • 1999 MSF • 2000 Kim • 2001 ÜRO, Annan • 2002 Carter • 2003 ‘Ebādī • 2004 Maathai • 2005 IAEA, al-Barāda‘ī • 2006 Grameen Bank, Yunus • 2007 Gore, IPCC • 2008 Ahtisaari • 2009 Obama • 2010 Liu • 2011 Sirleaf, Gbowee, Karmān • 2012 Euroopa Liit • 2013 Keemiarelvade Keelustamise Organisatsioon • 2014 Satyarthi, Yūsafzay • 2015  Tuneesia rahvusliku dialoogi nelik • 2016  Juan Manuel Santos  • 2017  ICAN  • 2018  Murad, Mukwege • 2019  Ahmed • 2020 Maailma Toiduprogramm • 2021 Ressa, Muratov • 2022 Alies Bialiacki, Memorial, 
Kodanikuvabaduste Keskus
Teemad Anatoolias aastal 950
**Teema** oli Bütsantsi haldusüksus.

Teemade süsteem loodi 7. sajandi keskel Väike-Aasias pärast muslimite vallutusretki Bütsantsi aladele. Uued haldusüksused asendasid varasemad Rooma provintsid, mille loomisel osalesid Diocletianus ja Constantinus Suur. Teemade süsteem saavutas oma haripunkti 9.–10. sajandil, mil vanad teemad jaotati väiksemateks ja vastvallutatud aladele loodi uued. Haldussüsteemi muudeti märkimisväärselt 11. ja 12. sajandil, kuid termin jäi veel mingil määral kasutusse kuni keisririigi lõpuni (1453).

Teemasid juhtisid otse keisririigi administratsioonile alluvad strateegid, kellel oli nii sõjaline kui ka tsiviilvõim. Sõdurite maale asustamisega oli võimalik moodustada sõjaväekohuslastest maakaitsevägi (stratioodid). Uusasunikud said endale päritava maavalduse, mille abil pidid nad endale nii elatist teenima kui ka sõjavarustuse hankima.

Viited
------

1. ↑  Hermann Kinder, Werner Hilgemann. "Maailma ajalugu esiajast tänapäevani". Avita (2001) lk 139. ISBN 9985-2-0354-2.