recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Bernhard Mäns** (Bernhard Julius Mäns; 27. juuli 1871 Emmaste vald, Hiiumaa – 21. september 1935) oli eesti ajakirjanik ja tõlkija. 

Sündis Emmaste vallas Hiiumaal, kus tema isa oli vallakirjutaja köster-kooliõpetaja. Omandas hariduse Tallinna elementaar- ja kreiskoolis. 

19-aastaselt läks tööle Tartu Olewiku toimetusse. Paar aastat hiljem töötas ta paar aastat Ühtri külakooli õpetajana Hiiumaal, siirdudes 1892. aastal Tallinna, kus 6 aastat töötas Walguse toimetuses. 1898–1899. aastatel töötas ta Dvigateli vabrikus ehitustöödel ning oli ka ehitusettevõtja. Kuna ta osaks hästi saksa keelt, siis 1899. aastast ligi 6 aastat tõlkis ta ajalehtedele ja kirjastustele. 1905. aastal ostis ta koos Jaan Sitska August Buschi käest Eesti Postimehe, mis aga 1905. aasta revolutsiooni päevil sama aasta oktoobris kinni pandi. 

1906. aastal omandas Bernhard Mäns Georg Eduard Luiga ajalehe Koit. Väljaandjaks sai Bernhard Mäns ja vastutavaks toimetajaks Georg Eduard Luiga. 1908. aastal, kui Andres Perti Päevalehe seisukord halvenes, asutati Tallinna Eesti Kirjastus-Ühisus, mis hakkas välja andma korraga kolme ajalehte: Andres Perdi käest ostetud Päevalehte (mis ilmus iga päev), Aega (ilmus kolm korda nädalas) ja Koitu (kaks korda nädalas). Bernhard Mäns valiti siis Tallinna Eesti Kirjastus-Ühisuse ärijuhiks ja vastutavaks toimetajaks sai Georg Eduard Luiga. Samal ajal omandati ka ajaleht Koit uuele ühisusele. 

1918–1919 osales vabatahtlikult algusest lõpuni vabadussõjas, sh Tallinna 1. löögipataljonis ja 4. jalaväepolgus. Pärast sõda töötas ta Kaitseliidus, olles selle toetajaliige. Hiljem asus ta uuesti Päevalehe juhatuse ametisse.

Bernhard Mäns võttis osa paljudest seltskondlike organisatsioonide ja äriettevõtete tegevusest.

Bernhard Mäns on maetud Vana-Kaarli kalmistule.

Viited
------

1. ↑  Bernhard Mäns IN MEMORIAM, Päewaleht, nr. 262, 22 september 1935
2. ↑  Esimene löögipataljon, Päewaleht, nr. 348, 23 detsember 1938
3. ↑  Julius Bernhard Mäns 40 aastat ajakirjanduse tööl. Päewaleht, nr. 45, 15. veebruar 1930
August Teppo valmistatud lõõts aastast 1912
**Teppo lõõts** ehk **Võru tüüpi lõõtspill** on lõõtspilli tüüp, mille töötas välja Võrumaa pillimeister August Teppo. Seda pillitüüpi on edasi arendanud tema järgijad ja see on Eestile kõige iseloomulikum lõõtsatüüp.

See on kolme- või neljarealine kahe- või kolmekooriline (ühte nuppu vajutades heliseb vastavalt kaks või kolm keelt) bisonoorne (lõõtsa lahti tõmmates ja kokku lükates annab üks nupp vastavalt erineva noodi) diatooniline lõõtspill, tavaliselt helistikus A-duur või As-duur, uuemad G-duuris.[*viide?*]

Seda tüüpi lõõtsal saab üldiselt mängida ainult kahes (teatud osas kolmes) mažoorses helistikus. Sellised lõõtspillid on naturaalse häälestusega, st enamkasutatavad kooskõlad on puhtaks häälestatud.

Teppo tüüpi lõõtspill oma särava ja valju heliga sobib hästi vabas õhus mängimiseks.

Välislingid
-----------

* Kati Taal, Külli Eichenbaum: Teppo tüüpi lõõtspilli valmistamine ja mängimine Eesti vaimse kultuuripärandi nimistu
* Tarmo Noormaa: Lõõtspillimeister August Teppo fenomen
Bernard Kouchner (2008)
**Bernard Kouchner** (sündinud 1. novembril 1939 Avignonis) on Prantsusmaa poliitik, diplomaat ja arst.

2007. aasta maist kuni 2010. aasta novembrini oli Kouchner Prantsusmaa välis- ja Euroopa asjade minister François Filloni juhitud parempoolsete ülekaaluga valitsuses. Kuni 2007. aastani oli Kouchner Sotsialistliku Partei liige.

Kouchner on organisatsiooni Piirideta Arstid (*Médecins Sans Frontières*) kaasasutaja. See organisatsioon on pälvinud Nobeli rahuauhinna. 

Kouchner on olnud inimõiguste aktivist, ÜRO esindaja Kosovos ja Prantsusmaa tervishoiuminister. 

Ta on otsekohese ütlemisega ja oma humanitaarabialaste saavutuste tõttu üks Prantsusmaa populaarsemaid avaliku elu tegelasi. 

Kouchner mõistis hukka paavsti Benedictus XVI seisukoha, et kondoomide kasutamine raskendab võitlust AIDS-iga Aafrikas. Kouchner nimetas paavsti seisukohti "vastupidiseks sallivusele ja mõistmisele".

Viited
------

1. 1 2 3  "Kes? Mis? Kus?" 2008, lk. 267
2. ↑  Pope protesters, supporters clash in France Reuters, 22. märts 2009
**Lõplikult moodustatud Abeli rühm** on Abeli rühm {\displaystyle (G,+)}, mis on lõplikult moodustatud rühm. 

Lõplkult moodustatud Abeli rühmade fundamentaalteoreem annab nende rühmade täieliku klassifikatsiooni.

Näiteid ja vastunäiteid
-----------------------

* Kõik lõplikud rühmad on lõplikult moodustatud. Selle pärast on ka lõplikud Abeli rühmad lõplikult moodustatud.
* Täisarvude rühm {\displaystyle (\mathbb {Z} ,+)} on lõplikult moodustatud lõpmatu Abeli rühm. Selle moodustaja on 1.
* Lõpliku arvu lõplikult moodustatud rühmade otsesumma on lõplikult moodustatud Abeli rühm.
* Ratsionaalarvude rühm {\displaystyle (\mathbb {Q} ,+)} ei ole lõplikult moodustatud. Tõepoolest, oletame, et ratsionaalarvud {\displaystyle x\_{1},\ldots ,x\_{s}} on rühma moodustajad. Sel juhul saab valida naturaalarvu {\displaystyle w}, mis on kõigi arvude {\displaystyle x\_{i}} nimetajatega vastastikku lihtne. Siis ei saa arvu {\displaystyle {\tfrac {1}{w}}} esitada arvude {\displaystyle x\_{1},\ldots ,x\_{s}} täisarvulise lineaarkombinatsioonina.

Klassifikatsioon
----------------

Lõplikult moodustatud Abeli rühma iga alamrühm ja iga faktorrühm on lõplikult moodustatud Abeli rühm. Lõplikult moodustatud Abeli rühmad koos rühmade homomorfismidega moodustavad Abeli kategooria.

Lõpliku astakuga Abeli rühm ei pruugi olla lõplikult moodustatud. Näiteks ratsionaalarvude rühma
{\displaystyle \mathbb {Q} } astak on 1, kuid see rühm ei ole lõplikult moodustatud. Teine näide on jäägiklassirühma {\displaystyle \mathbb {Z} /2\mathbb {Z} } lõpmata paljude eksemplaride otsesumma, mille astak on 0, mis aga ei ole lõplikult moodustatud. 

Lõplikult moodustatud Abeli rühmade fundamentaalteoreem ütleb, et iga lõplikult moodustatud Abeli rühm {\displaystyle G} on isomorfne otsesummaga tsüklilistest rühmadest, mille järk on algarvu aste, ja lõpmatutest tsüklilistest rühmadest.
Karl XIV Johan
**Karl XIV Johan** (sünninimi **Jean-Baptiste Bernadotte**; 26. jaanuar 1763 – 8. märts 1844) oli Prantsusmaa sõjaväelane (Prantsusmaa marssal, 1804) ja riigitegelane ning hiljem Rootsi ja Norra kuningas (viimases valitses **Karl III Johan**i nime all) 1818–1844, Bernadotte'i dünastia rajaja. 1806–1810 oli ta ka Pontecorvo vürst.

Jean-Baptiste Bernadotte – Prantsusmaa sõjaväelane
--------------------------------------------------

Karl XIV Johan – Rootsi kuningas
--------------------------------

1810. aastal valis vaid aasta varem troonile asunud, kuid põdura tervisega ja lastetu Rootsi kuningas Karl XIII Bernadotte'i oma troonipärijaks, osalt tema populaarsuse tõttu Rootsi armees, kuna ta oli ühtaegu silmapaistev väejuht ja samas näidanud Lübeckis üles lahkust Rootsi sõjavangide suhtes. Marssali uueks ametlikuks nimeks sai **Karl Johan**. Juba Karl XIII eluajal sai temast Rootsi poliitika peamine suunaja ning peagi asus ta koostööle Prantsusmaa vastastega. Ta juhtis Rootsi väed võidukasse Leipzigi ehk Rahvastelahingusse ja osales Viini kongressil. Seal otsustati Rootsi kuningale anda Soome ja Pommeri kaotamise kompensatsiooniks Norra, mis seoti 1814. aastal Rootsiga personaaluniooni. Tekkis Rootsi-Norra kaksikriik, mis lagunes aastal 1905.

Kuningana jätkas Karl Johan riigi poliitika suunamist, mistõttu kuningavõim säilitas Rootsis tunduvalt tugevama positsiooni kui teistes Põhjamaades. Tema ajast saati on Rootsis kehtinud neutraliteedipoliitika.

Itaalia piirkonna, Pontecorvo vürsti tiitli andis Bernadotte'ile Napoleon teenete eest Austerlitzi lahingu võitmisel 2. detsembril 1805. Rootsi troonipärijaks saades loobus Karl Johan Pontecorvo vürsti tiitlist ja Napoleon andis selle tiitli Joachim Murat' üheksa-aastasele pojale Achille Murat'le.

Isiklikku
---------

Jean-Baptiste Bernadotte abiellus 16. augustil 1798 Eugénie Bernhardine Désirée Claryga, kes pärast Rootsi kuningannaks saamist võttis eesnimeks oma nime ladinapärase kuju Desideria. Abielust sündis 1799 poeg Oskar I. Pärast seda elasid abikaasad kumbki oma elu.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**Karl XIII** | **Rootsi ja Norra kuningas**1818–1844 | Järgnev**Oskar I** |
| Eelnev**Tiitlit ei eksisteerinud** | **Pontecorvo vürst**1806–1810 | Järgnev**Vakantne,** kuni selle sai **Lucien Murat** |
**Euskircheni kreis** on haldusüksus Saksamaa Nordrhein-Westfaleni liidumaa edelaosas.

Ajalugu
-------

1827. aastal loodi esimene kreis ümber Euskircheni linna, kuid palju väiksemana kui tänane. 1932. aastal kaotati Rheinbachi kreis, millest Euskircheni kreis sai lõunaosa. 1972. aastal kasvas Euskircheni kreis taas, kui liideti Schleideni kreis.

Geograafia
----------

Geograafiliselt on kreisi edelaosa Eifeli kõrgendikul. See maa on põllumajanduseks vaevalt sobilik ja seetõttu oli piirkond ajaloolistel aegadel üsna vaene. Rohkem kirdes asuvad alad on tasasemad ja neid on ajalooliselt kasutatud mitmesuguste põllukultuuride, eriti suhkrupeedi kasvatamiseks. Ainus muu rikkuse allikas oli rauamaak, kuid tänapäeval muudavad sealsed arvukad metsad piirkonna turistide jaoks huvitavaks.

Linnad ja vallad
----------------

Linnad ja vallad Euskircheni kreisis
Linnad
1. Bad Münstereifel
2. Euskirchen
3. Mechernich
4. Schleiden
5. Zülpich

Vallad
1. Blankenheim
2. Dahlem
3. Hellenthal
4. Kall
5. Nettersheim
6. Weilerswist

Viited
------

1. ↑
2. ↑
**Teovõime** on füüsilise isiku võime iseseisvalt teha kehtivaid tehinguid.

Euroopa õigussüsteemis tehakse vahet täielikul ja piiratud teovõimel. 

Eesti seaduste kohaselt on täielik teovõime 18-aastaseks saanud (täisealisel) isikul. 
Alla 18-aastasel isikul (alaealisel) ja isikul, kes vaimuhaiguse, nõrgamõistuslikkuse või muu psüühikahäire tõttu kestvalt ei suuda oma tegudest aru saada või neid juhtida, on piiratud teovõime ja temale seatakse eestkoste.

Piiratud teovõime seab inimesele kohus, kui selleks tekib vajadus. Kohtuotsus tugineb peamiselt kohtupsühhiaatrilise ekspertiisi arvamusele. 

Teovõimet pole vaja piirata mitte igal inimesel, kes ei suuda aru saada oma tegude tähendusest ega neid juhtida. Teovõime piiramine kerkib päevakorda, kui subjekt võib sooritada tehinguid, mille finantsväärtus on olulise mahuga – näiteks kinkida maja võõrale inimesele. Kui subjekt ei oma materiaalseid väärtusi, millega tehinguid sooritada, siis enamasti pole ka vaja teovõimet piirata.

Vaata ka
--------

* Laiendatud teovõime
* Süüvõime

Viited
------

1. ↑  Tsiviilseadustiku üldosa seadus. § 8. Füüsilise isiku teovõime
**Olga Adelheid Brun** (kuni 1937 **Olga Adelheid Parts**; 22. oktoober 1915 Riia – 28. veebruar 2008 Bonita, San Diego maakond, California, USA) oli Eesti kergejõustiklane ja võrkpallur.

1934 lõpetas ta Tallinna Linna 2. Tütarlaste Gümnaasiumi.

Töötas alates 1935. aastast Tallinnas kassapidaja ja kontoriametnikuna, põgenes 1943. aastal Rootsi ja läks 1952. aastal sealt Kanadasse. Oli 1952. aastal Montréali Eesti Spordiklubi juhatuse kolleegiumi liige naiste võrkpalli alal. Läks edasi USA-sse, elas Californias.

Sportlasena
-----------

Harrastas võrkpalli, kergejõustikku, uisutamist ja ujumist ning veteranina ka golfi.

Oli aastatel 1933–1936 kettaheites Eesti meister ning sai meistrivõistlustel 1937. aastal teise ja 1939. aastal kolmanda koha. Püstitas 1936. aastal Eesti kettaheiterekordi (39.11). Oli aastatel 1931–1933 ka Eesti meister 4 × 100 m teatejooksus.

Võitis Eesti meistrivõistlustel võrkpallis 1935. aastal esikoha ja 1940. aastal 2. koha.

Isiklikku
---------

Tema abikaasa oli sporditegelane Voldemar Brun.

Viited
------

1. 1 2 3  Biograafia ESBL-is (vaadatud 28. veebruar 2019)
2. ↑  "Montreali Eesti Spordiklubi juhatuse kolleegium". // Vaba Eestlane nr 101, 24. detsember 1952. Lk 9

Kirjandus
---------

* Leinateade. // Vaba Eesti Sõna nr 10, 6. märts 2008. Lk 11

Välislingid
-----------

* Biograafia ESBL-is
**Karl Friedrich von Below** (vene Карл Андреевич Беллау; 3. juuni 1794 Määri mõis – 15. juuli 1867 Ehmja mõis) oli baltisaksa päritolu Venemaa keisririigi riigitegelane. 

Ta oli major, tõeline riiginõunik, Eestimaa kubermangu asekuberner 20. märtsist 1842 kuni 11. juulini 1852 ja Ehmja mõisnik Martna kihelkonnas Läänemaal.

Perekond
--------

Karl von Below sündis Liivimaa maamarssali ja Pärsti mõisnik Andreas von Belowi (1762–1820) ja Määri mõisa pärijanna Dorothea Helene von Helffreichi (1776–1821) pojana.

Ta abiellus 1822 Riisipere mõisast pärit vabapreili Eva Wilhelmine von Stackelbergiga (1800–1882), kes oli vabahärra Peter Gustav von Stackelbergi (1762–1826) ja vabaproua Magdalene Christine Auguste von Ungern-Sternbergi (1777–1840) tütar, Ungru krahv Otto Reinhold Ludwig von Ungern-Sternbergi tütretütar. Abielust sündisid:

* Peter Andreas Oskar (1822–1840)
* Karl (1824–1866), Vastse-Kuuste mõisnik Võnnu kihelkonnas Tartumaal
* Alexander (1826–1860), ooberstleitnant
* Nikolai (1837–1919), Preisi major, Saleske ja Gohreni mõisnik, Johanniitide ordu aurüütel, (saksa *Nikolaus von Below*)

Viited
------

1. ↑  *Genealogisches Handbuch der baltischen Ritterschaften, Teil 2,3,: Estland, Bd.:3*, Görlitz, 1930 lk.354–355
2. ↑  Stackelbergid: *Genealogisches Handbuch der baltischen Ritterschaften, Teil 2,1,: Estland, Bd.:1*, Görlitz, 1930 lk.319

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**Ludwig von Löwenstern** | **Eestimaa asekuberner**1842–1852 | Järgnev**Parun Robert von Rosen** |
**Tera-** (tähis **T**) on SI-süsteemi ühikunimetuste detsimaaleesliide. Selle eesliitega moodustatud ühik on alusühikust 1012 korda suurem. Näiteks sagedus 1 teraherts (THz) on 1012 hertsi ehk triljon hertsi (ehk 1000 gigahertsi ehk 1000 000 megahertsi ehk 1000 000 000 kilohertsi).

Eesliite nimetus tuleneb kreeka keele sõnast *teras* (koletis, s.t koletult suur) ja võeti ametlikult kasutusele 1960. a koos SI-süsteemiga.

Informaatikas ja infotehnoloogias kasutatakse samuti eesliidet tera- (nagu ka eesliiteid kilo-, mega-, giga-), mis aga ei väljenda enamasti mitte detsimaalset kordsust 1000, vaid binaarset kordsust 210 = 1024. Näiteks andmehulk 1 terabait on 1024 gigabaiti ehk 240 = 1 099 511 627 776 baiti.

Kümnendeesliited

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| jokto- | zepto- | ato- | femto- | piko- | nano- | mikro- | milli- | senti- | detsi- | deka- | hekto- | kilo- | mega- | giga- | tera- | peta- | eksa- | zeta- | jota- |
| y | z | a | f | p | n | µ | m | c | d | da | h | k | M | G | T | P | E | Z | Y |
| 10−24 | 10−21 | 10−18 | 10−15 | 10−12 | 10−9 | 10−6 | 10−3 | 10−2 | 10−1 | 101 | 102 | 103 | 106 | 109 | 1012 | 1015 | 1018 | 1021 | 1024 |
P-47 Teise maailmasõja ajal Vaikse ookeani kohal.
**Republic P-47 Thunderbolt** oli aastatel 1941–1945 Ameerika Ühendriikides suure sarjana ehitatud täismetallkonstruktsiooniga lennuk, mida kasutati Teises maailmasõjas hävituslennukina või hävitus-pommituslennukina.

See oli ühekohaline, võimsa Pratt & Whitney R-2800 Double Wasp 18-silindrilise turboülelaadimisega tähtmootoriga, kesktiivaline monoplaan. Lennuki tiivas oli kokku kaheksa suurekaliibrilist (12,7 mm) kuulipildujat M2 Browning. Lennukile võis laadida kuni 1100 kg pomme või paigaldada tiiva alla õhk–maa-tüüpi rakette. P-47 lennukiirus oli kuni 700 km/h ja lennulagi kuni 12 km. 

Lennukit valmistas Republic Aviation. Konstrueerimisel oli peakonstruktor Alexander Kartveli ülesandeks saada kiire ja suurele kaugusele lendav hävituslennuk. Esmalend toimus 16. mail 1941. Esimene lennuk anti sõjaväele üle novembris 1942; P-47 võeti Ameerika Ühendriikide õhuväes relvastusse 8. aprillil 1943. P-47 kasutasid Teise maailmasõja ajal liitlasväed, põhiliselt Ameerika Ühendriigid, Suurbritannia ja Prantsusmaa. Lennukeid P-47 ehitati kokku umbes 15 700. Mitme riigi relvastuses olid need lennukid kuni 1966. aastani.

Välislingid
-----------

* Sissekanne saidil aviation-history.com
Pürksi keskaegse kalmistu asukoht (2019)
**Pürksi kalmistu** on Lääne-Nigula vallas Pürksi külas asuv keskaegne kalmistu, mis oli kasutusel 15. kuni 18. sajandini. Ajalooliselt jäi kalmistu ala Noarootsi kihelkonda, Nigårdsi (tänapäeval Nigase) talu maadele. Kalmistu tunnistati arheoloogiamälestiseks kultuuriministri 1997. aasta 1. septembri määrusega nr 59.

Kohalike inimeste hulgas on kalmistut peetud katkukalmistuks. Üks katkukalmistu asub keskaegsest kalmistust 1,7 kilomeetrit kirdes, samuti tänase Pürksi küla piires.

Nõukogude ajal ehitati kalmistul asunud Nigårdsi taluhoone asukohale Pürksi külanõukogu hoone.

Kirjeldus
---------

Ümbritsevast veidi kõrgemal asuva keskaegse kalmistu suurem osa jääb Nõmmküla–Aulepa–Österby teest läände. Kalmistu hinnanguline suurus oli 80 meetrit (ida-lääne suunas) korda 60 meetrit (põhja-lõuna suunas). Kuigi kalmistu pind on aastasadade jooksul mullatööde käigus olulisel määral lõhutud, on tõenäoline, et kalmistu alal on veel säilinud tervemaid matuseid. Kalmistu väiksem ja tänaseks lõhutud perifeerne osa jääb mainitud maanteest idasse Miku (tänapäeval Vana-Miku) talu maadele.

Leiud
-----

Kalmistu alalt leitud luude kohta on andmeid alates 1920. aastatest. Kolhoosi kuuri ehitamisel 1950. aastate lõpus leiti 50–80 cm sügavuselt luustikke, mis olid kõik peaga läänekaarde asetatud. Hiljem külanõukogu hoone taha kaablikraavi kaevates leiti luustikke 1 meetri sügavuselt. Esemete leidmise kohta andmed puuduvad.

Ka Nõmmküla–Aulepa–Österby teest idasse jäänud perifeersest osast on mullatööde käigus luutükke leitud. Lisaks on leitud matusejäätmeid kalmistust lõunas asuva Kolju tee piirkonnast. Sellest omakorda 10 meetrit lõuna pool tehti piimapunkti ehitamisel ulatuslikke mullatöid, kuid selle käigus matuste jälgi ei leitud.

Vaata ka
--------

* Hosby vana kalmistu
* Noarootsi kalmistu

Viited
------

1. ↑  Kultuurimälestiseks tunnistamine – Riigi Teataja. Vaadatud 26.03.2019.
2. 1 2 3 4 5 6  10058 Kalmistu • Mälestised. Vaadatud 26.03.2019.
3. ↑  Maa-ameti kaardiserver (kultuurimälestised). Vaadatud 26.03.2019.
Prahas toimunud 2017. aasta Eurovisiooni noorte tantsijate võistluse finalistid
**Eurovisiooni noorte tantsijate võistlus** (inglise keeles *Eurovision Young Dancers*) on Euroopa noorte tantsijate võistlus, mis toimub iga kahe aasta tagant. Võistlust korraldab Euroopa Ringhäälingute Liit (EBU). Esimene võistlus oli 1985. aastal.

Eurovisiooni noorte tantsijate võistlus hõlmab kõikvõimalikke tantsužanre alates klassikalisest balletist kuni mitmesuguste nüüdistantsu vormideni, kaasa arvatud džäss ja hiphop. Erandiks on vaid traditsiooniline rahvatants, mida sellel võistlusel ei aktsepteerita.

Eesti osalemine
---------------

Eesti on osalenud Eurovisiooni noorte tantsijate võistlustel 1993. 1997. 2001. ja 2003. aastal ning võitnud ühe auhinnalise koha (II koht klassika kategoorias Maria Seletskaja, 2003).

2001. aastal Londonis toimunud üheksandal Eurovisiooni noorte tantsijate võistlusel jõudis Sergei Upkin kuue finalisti hulka. Upkin esitas võistlusel kaks numbrit: klassika osas tantsis ta Franzi variatsioone Delibesi balletist "Coppélia" ja moderntantsu osas Teet Kase "Nipernaadit" hiljuti esietendunud lavastusest "Shadowgraph".

Viited
------

1. 1 2  Sergei Upkin jõudis Londonis finaali. epl.delfi.ee, 26. juuni 2001

Vaata ka
--------

* Eurovisiooni tantsuvõistlus
* Eurovisiooni noorte muusikute konkurss

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Eurovisiooni noorte tantsijate võistlus** |
***Res publicae*** ehk avalikud asjad olid Vana-Roomas esemed, mida põhimõtteliselt saaks omandada, kuid mis on mõeldud kasutamiseks kõigile (nagu jõekaldad, mis on rahvaste õiguse järgi mõeldud kasutamiseks igaühele) ja seetõttu ei kuulu need kellelegi. See tähendab, et need asjad on väljaspool inimeste eraomandit ehk *res extra nostrum patrimonium*. Sinna kuuluvad ka jumalikud asjad (*Res divini iuris*), mis ei kuulu kellelegi.

*Res publicae* mõistet on selgitanud Rooma 2. sajandi jurist Gaius oma teoses "Igapäevased asjad ehk Kuldsed [sõnad]", mis on edasi antud "Digestas" (*Dig. 1.8.5.pr*): *Riparum usus publicus est iure gentium sicut ipsius fluminis. Itaque navem ad eas appellere, funes ex arboribus ibin atis religare, retia siccare et ex mare reducere, onus aliquid in his reponere cuilibet liberum est, sicuti per ipsum flumen navigare. Sed proprietas illorum est, quorum praedilis haerent: qua de causa arbores quoque in his natae eorundem sunt.* 'Jõekallaste kasutamine on rahvaste (loomu)õiguse alusel avalik nagu ka jõe enda [kasutamine]. Seega on kõigil vaba voli laeva kalda poole suunata, köitega seal kinnitada, võrke kuivatada ja merest välja tõmmata ning koormat sinna [kaldale] laadida, nagu ka mööda jõge ennast sõita. Aga omandiõigus [kallaste üle] kuulub neile, kelle maatükid ulatuvad jõeni: sel põhjusel kuuluvad neile ka puud, mis seal kasvavad.'

Üldiselt jaotati asjad esmalt nendeks, mis allusid jumalikule ja inimlikule õigusele. Inimlikule õigusele alluvad asjad olid kas avalikus või eraomandis. Kõik asjad jagunesid ka kehalisteks ja kehatuteks asjadeks.

Vaata ka
--------

* *Res universitatis*

Viited
------

1. ↑  Siimets-Gross, H. Ristikivi, M. Fontes iuris Romani. Rooma õiguse allikate kogumik. Tartu: Tartu Ülikooli Kirjastus 2019, lk 134*,* vt nt Dig. 1.8.5 pr*.*
2. ↑  Ilus, E. Rooma eraõiguse alused II. Tartu: Kirjastus Ilo, 2000, lk 101
3. ↑  H. Siimets-Gross, M. Ristikivi (2019), lk 129. Gai. 2.2: *Summa itaque rerum divisio in duos articulos diducitur; nam aliae sunt divini iuris, aliae humani.*
4. ↑  H. Siimets-Gross, M. Ristikivi (2019), lk 130. Gai. 2.10: *Hae autem, quae humani iuris sunt, aut publicae sunt aut privatae.*
5. ↑  H. Siimets-Gross, M. Ristikivi (2019), lk 131. Gai. 2.12: *Quaedam praeterea res corporales sunt, quaedam incorporales.*
**Väegrupp A** (saksa keeles Heeresgruppe A) oli Teises maailmasõjas Saksamaa vägede koosseisus võidelnud sõjaline üksus.

Ajalugu
-------

Moodustati 26. oktoobril 1939 väegrupist Süd. 1940. aasta mais asus armeegrupp Prantsusmaad ründavate vägede tsentris. Rünnaku käigus läbisid väegrupi väed Ardennide metsad ja murdsid läbi La Manche väinani.
Prantsusmaa kampaania teises faasis liikus väegrupp üle Somme jõe Saksa rünnaku tsentris. Enne rünnakut Nõukogude Liidule nimetati väegrupp A ümber väegrupiks Süd.

Moodustati uuesti 24. aprillil 1942. 7. juulil 1942 võttis üle väegrupi Süd lõunatiiva, et paremini juhtida eesolevat rünnakut Kaukasuse suunal. 30. märtsil nimetati ümber väegrupiks Südukraine.

Moodustati uuesti 23. septembril 1944 Lõuna-Poolas väegrupi Nordukraine ümbernimetamisega. 25. jaanuaril 1945. nimetati ümber väegrupiks Mitte.

Komandörid
----------

* Gerd von Rundstedt (26.10.1939)

* Wilhelm List (10.07.1942)

* 10.08.1942–22.11.1942. otseselt Saksa maavägede peastaabi alluvuses.
* Ewald von Kleist (22.11.1942)

* Josef Harpe (23.09.1944)
* Schörner (17.01.1945)

Allunud väeosad
---------------

November 1939:

* 16. armee
* 12. armee

Mai 1940:

* 16. armee
* 12. armee
* 4. armee
* 2. armee

Juuni 1940:

* 16. armee
* 12. armee
* 2. armee
* Tankigrupp Guderian

Juuli 1940:

* 6. armee
* 16. armee
* 9. armee

August 1940:

* 9. armee
* 16. armee

Mai 1941:

* 6. armee
* 17. armee

  

August 1942:

* 1. tankiarmee
* Armeegrupp Ruoff
* 11. armee

September 1942:

* 1. tankiarmee
* Armeegrupp Ruoff
* Krimmi vägede ülemjuhataja.

Jaanuar 1943:

* 1. tankiarmee
* 17. armee
* Krimmi vägede ülemjuhataja.

Märts 1943:

* 17.armee
* Krimmi vägede ülemjuhataja.
* Kertshi vägede ülemjuhataja.

Oktoober 1943:

* 6. armee
* 17. armee

Jaanuar 1944:

* Rumeenia 3. armee
* 17. armee
* Transnisternias asuvate Saksa vägede ülemjuhataja

Märts 1944:

* 6. armee
* Rumeenia 3. armee
* 17. armee

  

Oktoober 1944:

* 4. tankiarmee
* 17. armee
* Armeegrupp Heinrici

November 1944:

* 4. tankiarmee
* 17. armee
* 1. tankiarmee

Detsember 1944:

* 9. armee
* 4. tankiarmee
* 17. armee
* 1. tankiarmee

Jaanuar 1945:

* 9. armee
* 4. tankiarmee
* 17. armee
* Armeegrupp Heinrici
**Olga Põder-Kaasik** (aastani 1957 **Olga Kaasik**, sündinud 16. augustil 1928 Tallinnas) on eesti majandusteadlane.

Elulugu
-------

Olga Põder-Kaasik on töölise tütar.

Lõpetas 1946 Tallinna 10. Keskkooli, 1950 Tallinna Polütehnilise Instituudi (TPI) majandusteaduskonna kaubandusökonoomika erialal, oli 1951–52 Leningradi Ülikoolis ühiskonnateaduste õpetajate ettevalmistuskursustel, 1958–62 Moskva Ülikooli kaugõppe aspirantuuris, majanduskandidaat (1963, TÜ), väitekiri "Издеpжки обращения и их уровень в государственной розничной торговле (по материалам Эстонской ССР)". 

Oli 1952–53 TPI poliitilise ökonoomia kateedri assistent, 1953–57 TÜ poliitilise ökonoomia kateedri õpetaja ja vanemõpetaja, 1957–67 TPI poliitilise ökonoomia kateedri vanemõpetaja, 1967–68 dotsent, 1968–70 Üleliidulise Konjunktuuri Teadusliku Uurimise Instituudi Eesti filiaali vanemteadur, 1970–77 TPI poliitilise ökonoomia kateedri dotsent, 1977-83 Eesti NSV Riikliku Kunstiinstituudi (ERKI) dotsent, 1985–87 ENSV Riikliku Plaanikomitee Majanduse ja Planeerimise Teadusliku Uurimise Instituudi vanemteadur, 1987–91 ERKI-s administraatoritööl. Õpetanud sotsialismi poliitilist ökonoomiat.

1967–1971 oli ta Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi liige.

Teadustöö
---------

Uurimusi sotsialismi poliitilise ökonoomia probleemide, kaubanduse efektiivsuse, kaubandusvõrgu arendamise ja tööjõuvajaduse, tarbimise struktuuri ja mahu kohta. Umbes 40 teadustrükist.

Isiklikku
---------

Tema abikaasa oli Vambola Põder.

Viited
------

1. 1 2 3 4  Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide

Teoseid
-------

* Loenguid sotsialismi poliitilisest ökonoomiast. 4. osa (kaasautor E. Loov). Tallinn, 1965
* Kaubaringlus sotsialismi tingimustes. Tallinn, 1966
* Sotsialistlik laiendatud taastootmine (kaasautor E. Loov). Tallinn, 1968
* Tööstus, kaubaringlus, tarbija. // Tehnika ja Tootmine (1975) 7
* Tallinna linna kaubandusvõrk ja selle sotsiaalne hinnang. // Uut Kaubanduses (1977) 5
* Kaubanduskaadri poliitika põhisuunad. // Uut Kaubanduses (1978) 8, 9, 11.

Kirjandus
---------

* Tartu Riikliku Ülikooli õppe-teaduskoosseisu biobibliograafia nimestik 1944–1980. Trt, 1987, 483–484
* Tallinna Polütehniline Instituut (TPI) 1936–1986, 185–186, 363–365, 499.
* *Eesti teaduse biograafiline leksikon.* 3. köide: *N–Sap* TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013

 *Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.*
**Vägeva raudteejaam** on raudteejaam Jõgevamaal Jõgeva vallas Vägeval.

Vägeval asus varem kaks madalat perrooni pikkusega 125 m. Üleminekul eurokõrgusel ooteplatvormidele ehitati Vägevale teedevaheline perroon pikkusega 35 m, mille tõttu toimub rongist väljumine ainult läbi C-ala. 2018. aasta seisuga peatub Vägeval päevas 8 reisirongi (ekspressrongid Vägeval ei peatu).

Ajalugu
-------

Vägeva jaama elamu
Jaam jäi rajamisel Simuna kihelkond Selli mõisa maadele.

Vägeva IV klassi jaamahoone ehitati tüüpprojekti järgi koos Tapa–Tartu raudteega, analoogselt Kiltsi vaksalihoonega.
5. juulil 1934 süütas välk jaamahoone ja purustas telefoniliini Kiltsist Jõgevani.

Vägeva jaam pandi 1944. aasta septembris Saksa vägede poolt põlema.

Hiljem täitsid jaamahoone funktsiooni raudteelaste elamu 1. korrusel paiknenud ruumid. 

1984. aastal valmis silikaattellistest hoone (ehk elektritsentralisatsioonipost), milles asuvad tänini jaama juhtseadmed ja jaamakorraldaja töökoht. 
Kuna jaam on üle viidud kaugjuhtimisele, siis alaliselt seal jaamakorraldaja tänapäeval siiski enam ei viibi.

Kuni 2019. aastani tegutses endises raudteetööliste elamus Vägeva raamatukogu.

Viited
------

1. ↑  Postimees 06.07.1934, Nr. 181, lehekülg 1
2. ↑  "Elu Tartu linnaga", Kultuur ja Elu, 2002
3. ↑  "Karmil sõjajärgsel ajal avatud Vägeva raamatukogu läks manalateele"; Õhtuleht, 15.11.2019

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Vägeva raudteejaam** |

* FOTO: Vägeva jaam aastal 2007; Baltic Trains Picture Gallery
* Infot jaama kohta; fotod (*vene keeles*)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **Eelnev peatus** |  **Raudteepeatus idasuunalistel reisirongiliinidel** | **Järgnev peatus** |
|  Rakke |  **Vägeva** | Pedja  |
Vana-Egiptuse püloon Edfu templi ees
Columbia ülikooli ülikoolilinnaku sissepääsu lõunapoolne püloon
**Püloon** on arhitektuuris mõiste, mis tähistab monumentaalset posti või torni millegi sissepääsu markeerijana ja lähtub sõna kunagisest tähendusest väravaehitisena. Levis arhitektuuris hilisbarokis ja klassitsismis, kuid pülooni motiivi on kasutatud ka uuemal ajal. Püloonid võivad asetseda kahel pool pargi, õue, ülikoolilinnaku vm sissekäiku, kuid ka flankeerida näiteks mälestustahvlit või mälestusmärki.

Pildid
------

* Baroksed püloonid Corvey kloostri väravasBaroksed püloonid Corvey kloostri väravas
* Klassitsistlikud püloonid Roßlau kalmistu väravasKlassitsistlikud püloonid Roßlau kalmistu väravas
* Niasviži lossi pargi sissekäikNiasviži lossi pargi sissekäik
* Maarjamäe memoriaali dolomiitpüloonid, mille jalamil põles Nõukogude võimu ajal igavene tuliMaarjamäe memoriaali dolomiitpüloonid, mille jalamil põles Nõukogude võimu ajal igavene tuli
* Pronkssõdur paest laotud püloonide vahelPronkssõdur paest laotud püloonide vahel

Viited
------

Välislingid
-----------

Püloonid-mälestusmärgid Wikimedia commonsis
Kunagise Hagudi mõisa peahoone
**Hagudi mõis** (saksa keeles *Haggud*) oli rüütlimõis Rapla kihelkonnas Harjumaal. Nüüdisajal jääb kunagine mõis Rapla valda Rapla maakonnas.

Pildid
------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Hagudi mõis** |

* Tall-tõllakuurTall-tõllakuur
* AitAit
* AitAit
* TuuleveskiTuuleveski

Vaata ka
--------

* Eesti mõisate loend

Välislingid
-----------

* Hagudi mõis kultuurimälestiste riiklikus registris
* Hagudi mõisast Eesti mõisaportaalis
* Hagudi mõis (Mõisate ülevaated) - Muinsuskaitseameti digitaalarhiiv
* Eesti Ajalooarhiivi kinnistute register: Hagudi mõis (Rapla khk)


Rapla kihelkond

**Kirik**: Rapla  

**Mõisad**: Alu mõis | Hagudi mõis | Hertu mõis | Järvakandi mõis | Kabala mõis | Keava mõis | Kehtna mõis | Kodila mõis | Kuusiku mõis | Lellapere mõis | Ohekatku mõis | Ohukotsu mõis | Pühatu mõis | Raikküla mõis | Rapla kirikumõis | Rapla mõis | Reihenau mõis | Riidaku mõis | Sikeldi mõis | Vahakõnnu mõis | Valtu mõis
Ekman juunior 2014. aasta augustis
**Gösta Ekman juunior** (28. juuli 1939 Stockholm Rootsi – 1. aprill 2017 Stockholm Rootsi) oli rootsi näitleja.

Ekman näitles nii teatrilavastustes, filmides kui ka teleseriaalides.

Filmid
------

Gösta Ekman alustas karjääri režiiassistendina oma isa projektides 1950. aastate keskel. Lühikest aega töötas ta selles ametis ka Ingmar Bergmani meeskonnas (filmis "Smultronstället"). 1963. aastal algas Ekmani pikk koostöö koomikutepaari Hans Alfredsoni ja Tage Danielssoniga, mille väljundiks olid muuhulgas revüüetendused. Ekman sai tuntuks kui ainulaadselt andekas komistamise teeskleja. Koomikuna astus Gösta Ekman üles ka filmides, kõigepealt Gunnar Papphammari rollis lühikomöödias "Från och med herr Gunnar Papphammar" (1981), seejärel järgnes kuulsus Charles-Ingvar "Sickan" Jönssoni rollis nn Jönssoni liiga esimeses viies filmis:

* "Varning för Jönssonligan", 1981
* "Jönssonligan & Dynamit-Harry", 1982
* "Jönssonligan får guldfeber", 1984
* "Jönssonligan dyker upp igen", 1986
* "Jönssonligan på Mallorca", 1989.

Neist viimase nelja režissöör oli tema vend Mikael Ekman. 

Gösta Ekman tegi kaasa ka tõsisema sisuga lavastustes ja filmides, mängides näiteks politseikomissar Martin Becki järgmistes linateostes:

* "Roseanna" 1993
* "Brandbilen som försvann" 1993
* "Polis polis potatismos!" 1993
* "Mannen på balkongen" 1993
* "Polismördaren" 1994
* "Stockholm Marathon" 1994

Isiklikku
---------

Ta oli Hasse Ekmani poeg ja Gösta Ekman seeniori lapselaps.

Ekman suri oma kodus raske haiguse tagajärjel.

Viited
------

1. ↑  "Gösta Ekman är död". *Aftonbladet* (Rootsi keel). 1. aprill. `{{netiviide}}`: kontrolli kuupäeva väärtust: `|Aeg=` (juhend)CS1 hooldus: tundmatu keel (link)
VLT pea- ja abiteleskoobid
**Väga Suur Teleskoop** (*Very Large Telescope*; VLT) on Euroopa Lõunaobservatooriumi rajatis, mis asub Tšiili põhjaosas asuvas Atacama kõrbes. VLT koosneb neljast erinevast teleskoobist, mille peapeeglite diameeter on 8,2 meetrit. Teleskoope kasutatakse tavaliselt eraldi, kuid need võivad töötada ka koos, et saavutada kõrge nurkresolutsioon. Lisaks neljale põhiteleskoobile on VLT-l ka neli abiteleskoopi, mille peapeeglite läbimõõt on 1,8 meetrit.

VLT töötab nähtava valguse ja infrapuna lainepikkustel. Iga teleskoop on võimeline vaatlema objekte, mis palja silmaga võrreldes on neli miljardit korda tuhmimad. Kõigi teleskoopide koostöötamisel on rajatise nurkresolutsioon 0,002 nurksekundit ja eraldi kasutamisel 0,005 nurksekundit.

Viited
------

1. ↑  "Very Large Telescope". *ESO*. Vaadatud 24. jaanuar 2019.
2. ↑  "FAQ VLT/Paranal". *ESO*. Vaadatud 24. jaanuar 2019.

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Väga Suur Teleskoop** |
**Hagudi raudteepeatus** (saksa *Haggud*) on raudteepeatus Raplamaal Rapla vallas Hagudis.

Hagudi raudteepeatuses on üks madal (550 mm) täispikk perroon. Rong sõidab Balti jaamast Hagudisse umbes 55 minutit. 
Hagudis peatub alates 1. jaanuarist 2014 päevas 4 Viljandi rongi (pooled Tallinna ja pooled Viljandi poole), 8 Türi rongi (pooled Tallinna ja pooled Türi poole) ja 8 Rapla rongi (pooled Tallinna ja pooled Rapla poole). Piletihinnalt kuulub peatus IV tsooni.

Ajalugu
-------

Hagudi jaamahoone 20. sajandi alguses
Peatuskoht 2013. aastal
Septembris 1899 sõitis esimene rong ehitamisjärgus oleval Tallinna–Viljandi kitserööpmelisel raudteel Tallinnast Hagudisse.

Hagudi pooljaam rajati koos raudteeliiniga 1900. aastal.

1960. aastate lõpus alustati kõikide Eesti kitsarööpmeliste raudteede asendamist uue laiarööpmelise raudteega (rööpmelaius 1520 mm). Tallinna–Rapla vaheline laiarööpmeline raudteelõik avati pidulikult 19. juunil 1969, kui Tallinnast saabus esimene laiarööpmeline reisirong D1-312.

Kuni 2002. aastani paiknes Hagudis lisaks peateele üks kõrvaltee ning Hagudi tegutses raudteejaamana. 

Praeguseks on tegemist üksnes Elroni reisirongide peatuskohaga.

Jaamahoone
----------

Ühekorruseline puidust jaamahoone valmis koos jaamaga aastal 1900. Aastatel 1926–1927 tehti hoonele juurdeehitused ning sellisena on ta säilinud tänini. Kuni aastani 2002 kasutas hoonet Edelaraudtee. Praegu seisab osaliselt tühjana.

Viited
------

1. ↑
2. ↑  Mehis Helme, *Eesti raudteede 100 aastat, lk. 26*
3. ↑  Mehis Helme "Eesti Raudteejaamad" (Tänapäev 2003)

Välislingid
-----------

* FOTO: Hagudi jaam ja reisirong aastal 2001; Baltic Trains Picture Gallery
* Infot peatuse kohta; fotod (*vene keeles*)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **Eelnev peatus** |  **Raudteepeatus lõunasuunalistel reisirongiliinidel** | **Järgnev peatus** |
|  Lohu |  **Hagudi** | Rapla  |
O'Kelly vs. Stoltz (1946)
**Gösta Leonard Stoltz** (9. mai 1904 Stockholmi vald – 25. juuli 1963 Stockholmi vald) oli rootsi maletaja, rahvusvaheline suurmeister (1954). 

Stoltz mängis 1931. aastal matši Rootsi malemeistri Gideon Ståhlbergiga, mis jäi viiki tulemusega 3:3 ja Ståhlberg säilitas tšempionitiitli. 

Teise maailmasõja ajal mängis Stoltz Rootsis ja Saksamaal. Septembris 1941 võitis ta Münchenis peetud turniiri, edestades seejuures teiseks tulnud maailmameister Aleksandr Alehhinit ja neljanda koha saanud Efim Bogoljubowit. Aasta hiljem sai Stoltz Müncheni turniiril, kus etteotsa tulid Alehhin ja Paul Keres, 9. koha. 

1946. aastal tuli Stoltz Beverwijki rahvusvahelisel maleturniiril Albéric O'Kelly de Galway järel teiseks. Septembris 1946 sai ta kutse esimesele sõjajärgsele Groningeni rahvusvahelisele turniirile (20 osavõtjat, võitis Mihhail Botvinnik), kus Stoltz jagas 8.–9. kohta.

Stoltz mängis kahel maailmameistrivõistluste tsoonidevahelisel turniiril: 1948. aastal Saltsjöbadenis sai ta 18. koha ja 1952. aastal Saltsjöbadenis (22 osavõtjat) 16. koha. 

Ta tuli kolmel korral Rootsi malemeistriks (1951–1953). Rootsi võistkonna koosseisus mängis Stoltz üheksal ametlikul maleolümpial (1927, 1928, 1930, 1931, 1933, 1935, 1937, 1952, 1954) ja ühel mitteametlikul maleolümpial (Münchenis 1936). 

1950. aastal võttis Rahvusvaheline Maleföderatsioon (FIDE) kasutusele suurmeistri ja rahvusvahelise meistri nimetuse. Stoltzile anti 1950. aastal rahvusvahelise meistri nimetus. Suurmeistriks sai ta 50-aastaselt 1954. aastal.
**Bernhard Saarsoo** (enne eestistamist **Bernhard Saarson**; 8. juuli 1899 Aaspere vald – 29. juuni 1964 Växjö, Rootsi) oli eesti arst ja botaanik.

Ta lõpetas aastal 1919 Tallinna Linna Poeglaste Gümnaasiumi. Aastatel 1918–1920 võttis ta osa Vabadussõjast koolipoiste pataljonis reamehena, ta omas Vabadussõja mälestusmedalit. Aastal 1920 astus ta Tartu Ülikooli arstiteaduskonda, mille lõpetas aastal 1926 arsti astme väärilisena. Akadeemiliselt kuulus ta üliõpilasseltsi Concordia.

Ta töötas arstina Audaku pidalitõbilas Saaremaal, mille lähedal avastas ta 1933. aasta suvel uue taimeliigi, saaremaa robirohu.

Hiljem rajati leprosooriumi asemele Viidumäe looduskaitseala keskus.

1944. aastal lahkus sõjaväearstina töötanud Saarsoo Eestist.

Elas Rootsis ja töötas ülemarsti abina Växjös. Seal ta suri aastal 1964 südame infarkti tagajärjel.

Viited
------

1. ↑  Kaja Kumer-Haukanõmm "Teisest maailmasõjast tingitud Balti pagulaste problemaatika aastatel 1945–1952 Eesti pagulaste näitel" (doktoritöö, Tartu 2012)  lk 8

Kirjandus
---------

* Helbe Merila-Lattik. Eesti arstid 1940–1960. Lk. 470.
* Loodusteadlast peeti salakuulajaks. *Päevaleht*, 8. juuli 1939, nr. 181, lk. 2.
**Vägeva mõis** (saksa keeles *Weggewa*) oli Liigvalla mõisa kõrvalmõis Koeru kihelkonnas Vägeval. Nüüdisajal jääb kunagine mõis Jõgeva valda, Jõgeva maakonda.

Aastal 1971 olid kõik hooned ja park juba hävinud. Alles olid üksikud madalate kivihoonete varemed ja üksikud põlispuud. Peahoone oli tõenäoliselt väike ühekorruseline kivihoone.

Vaata ka
--------

* Selli mõis
* Vägeva

Viited
------

1. ↑  Koeru kihelkond Eesti mõisaportaalis

Simuna kirik
Simuna kihelkond

**Kirik**: Simuna  

**Mõisad**: Aru mõis | Avanduse mõis | Edivere mõis | Emumäe mõis | Härma mõis | Imukvere | Kellavere mõis | Koila mõis | Kuremaa mõis | Käru mõis | Laekvere mõis | Lasinurme mõis | Liinemõisa mõis | Luusika mõis | Lõusa mõis | Moora mõis | Muuga mõis | Mõisamaa mõis | Määri mõis | Orguse mõis | Paasvere mõis | Pallasvere mõis | Pudivere mõis | Rahkla mõis | Rohu mõis | Salla mõis | Simuna kirikumõis | Selli mõis | Sootaguse mõis | Tammiku mõis | Tillika mõis | Tuulivere mõis | Venevere mõis | Võivere mõis | Väiküla mõis | Vägeva mõis | Vända mõis


Koeru kirik
Koeru kihelkond

**Kirik**: Koeru   

**Mõisad**: Aavere mõis | Ao mõis | Aruküla mõis | Ervita mõis | Kapu mõis | Liigvalla mõis | Norra mõis | Piibe mõis | Preedi mõis | Raigu mõis | Ramma mõis | Rõhu mõis | Udeva mõis | Vaali mõis | Vao mõis | Varangu mõis | Väinjärve mõis
Tüüpilise bakteriofaagi (T4) ehitus
**Bakteriofaagid** ehk **bakteriviirused** ehk **faagid** on bakterite viirused. 

Mõõtmetelt jäävad nad vahemikku 8–100 nm. Nad on enamasti oluliselt suuremad kui muud viirused.

Bakteriofaagid sisaldavad valgulisi ühendeid (nukleoproteiide), mis erinevad bakteri valkudest. Nad on võimelised omastama toitekeskkonnast lämmastikku ja mõningaid fosforiühendeid.

Bakteriofaagid jagunevad kahte rühma:

* **virulentsed faagid** – põhjustavad bakteriraku lüüsumist.
* **mõõdukad** ehk **tempereeritud faagid** – algselt on bakteri genoomis soikeseisundis ning hiljem aktiviseeruvad.

Antibiootikumiresistentsuse põhjustatud hädad on tekitanud huvi bakteriofaagide kasutamiseks antibiootikumidele resistentsete bakterite tapmiseks (faagiteraapia).

Vaata ka
--------

* faagiteraapia

Kirjandus
---------

* Ülar Allas: "Faagiteraapia: unustatud tulevikumeditsiin". Akadeemia, nr 5, 2018. Lk 865–893

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Bakteriofaagid** |

* "Geneetiliselt muundatud viirus päästis teismelise tapva bakteri käest" ERR Novaator, 10. mai 2019
* The Deadliest Being on Planet Earth – The Bacteriophage Kurzgesagt – In a Nutshell (YouTube)
Ayoze Pérez 2015. aastal Newcastle Unitediga
**Ayoze Pérez Gutiérrez** (sündinud 29. juulil 1993 Santa Cruz de Tenerifes) on Hispaania jalgpallur. Ta mängib ründaja või ründava poolkaitsjana Hispaania kõrgliigaklubis Real Betis.

Ta alustas karjääri kodulinnas Tenerifes. Klubi esindusmeeskonnas tegi ta debüüdi 2012–13. Järgmisel hooajal mängis ta klubiga Hispaania esiliigas. Ta lõi liigas 16 väravat, millega oli sel hooajal klubi suurim väravakütt. Ayoze valiti liiga hooaja läbimurdjaks ja hooaja sümboolsesse koosseisu.

2014. aasta juunis liitus Ayoze Newcastle Unitediga. Temast olid huvitatud ka Madridi Real, Barcelona ja Porto. Debüüdi Newcastle'i meeskonnas tegi ta Inglismaa kõrgliigas 17. augustil mängus Manchester City vastu. Esimese värava lõi ta liigas 26. oktoobril mängus Tottenham Hotspuri vastu. Hooajal 2015–16 langes ta Newcastle Unitediga Inglismaa kõrgliigast välja, kuid järgmisel hooajal suudeti esiliiga võita ja tagasi Premier League'i tõusta.

2019. aasta juulis sõlmis ta nelja-aastase lepingu Inglismaa kõrgliigaklubiga Leicester City. Pérezi edukaim hooaeg Leicester Citys oli esimene, mil ta lõi liigas 33 mänguga kaheksa väravat. 2023. aasta jaanuaris läks ta hooaja lõpuni laenule Real Betisesse.

Saavutused
----------

Newcastle United
* EFL Championship: 2016–17

Leicester City
* FA Cup: 2020–21
* FA Community Shield: 2021

Viited
------

1. ↑  "Ayoze Pérez snubbed Barcelona AND Real Madrid to sign for Newcastle". Shields Gazette. 27.10.2014. Vaadatud 24.1.2019
2. ↑  "Ayoze Perez: Leicester City sign Newcastle striker for £30m". bbc.com. 4.7.2019. Vaadatud 9.7.2019

Välislingid
-----------

 Ayoze Pérez – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
**Elmar Kalmus** (2. veebruar 1914 Vastemõisa vald, Viljandimaa – 24. november 1989) oli eesti haridustegelane.

1937. aastal lõpetas ta Jäneda Põllutöökeskkooli. Samal aastal määrati ta Jägala Algkooli õpetaja kohusetäitjaks.

1941. aasta juulis mobiliseeriti ta Punaarmeesse, saadeti tööpataljoni Arhangelski oblastisse, hiljem teenis 249. Eesti Laskurdiviisi 779. suurtükiväepolgus.

Aastatel 1945–1972 oli ta Viljandi Rajooni TSN Täitevkomitee haridusosakonna koolide inspektor.

Aastatel 1973–1974 oli ta Tääksi 8-klassilise Kooli direktor.

1975. aastast tegi ta kaasa Viljandi sõjaveteranide ansamblis Rahusõdurid.

1970. aastatel oli ta ka Haridustöötajate Ametiühingu Viljandi rajoonikomitee esimees.

Ta on maetud Suure-Jaani kalmistule.

Tunnustus
---------

* 1951 – rinnamärk "Haridustöö eesrindlane"
* 1970 – Eesti NSV teeneline õpetaja
* orden "Austuse märk"[*viide?*]

Viited
------

1. ↑  Keskharidusega põllumehi Jänedalt. Järva Teataja, 23. aprill 1937
2. ↑  Siseriigist. Päewaleht, 10. november 1937
3. ↑  Leo Õispuu (koostaja). Eestlased vene sõjaväes 1940–1945. Sundmobiliseeritud tööpataljonides. Esimene osa (A–L). Tallinn, 2008
4. ↑  Elmar Kalmus (nekroloog). Õpetajate Leht, 2. detsember 1989
5. ↑  Nõukogude Õpetaja, 13. oktoober 1979
6. ↑  Ajakaja. Leole, 1. november 2014
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel on baleriinist; bioloogi kohta vaata artiklit Olga Lepešinskaja (bioloog)* |

---

Olga Lepešinskaja Kitri rollis balletis "Don Quijote" (1940)
**Olga Lepešinskaja** (vene keeles Ольга Васильевна Лепешинская; 15./28. september 1916 Kiiev – 20. detsember 2008 Moskva) oli vene balletitantsija ja pedagoog, Nõukogude Liidu rahvakunstnik (1951).

Lepešinskaja sündis vanas poola aadliperekonnas. Tema vanaisa Vassili Pavlovitš Lepešinski vahistati revolutsioonilise organisatsiooni Narodnaja Volja liikmena. Isa Vassili Vassiljevitš oli raudteeinsener, kes rajas Mandžuuria raudteed.

1925 astus Lepešinskaja Moskva koreograafiakooli, mille lõpetas 1933. Esimest korda esines ta laval 10-aastaselt ühena väikestest lindudest balletis "Lumeneid". 1932 mängis ta balletis "Pähklipureja" suhkruploomihaldjat.

Juba 17-aastaselt hakkas Lepešinskaja Moskva Kremlis privaatetendusi andma. Kohe pärast lõpetamist asus Lepešinskaja tööle Suures Teatris. Tema esimene roll oli Rosina balletis "Sevilla habemeajaja", järgnes Suok Juri Oleša romaani "Kolm paksu" balletiversioonis. Viimane osutus väga populaarseks ja see roll tegi Lepešinskaja kuulsaks. 1943 esitas ta Grini "Punaste purjede" põhjal tehtud balletis peaosalist Assolit.

Kokku sai ta neli Stalini preemiat: 1941 osa eest balletis "Don Quijote", teise peaosa eest Sergei Prokofjevi balletis "Tuhkatriinu" (esietendus 21. novembril 1945), kolmanda lavastuse "Pariisi tuled" eest ja neljanda Tao-Hoa rolli eest balletis "Punane moon".

1951 pälvis ta koos Galina Ulanovaga tiitli NSV Liidu rahvakunstnik.

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Olga Lepešinskaja** |

* Kaarel Kressa. Suri kuulus baleriin Olga Lepešinskaja, EPL, 23. detsember 2008
**Elmar Johannes Saar** (11. august 1901 Otepää vald, Tartumaa – 26. juuni 1947 Tartu) oli eesti metsateadlane.

Elulugu
-------

Elmar Johannes Saar oli metsavahi poeg.

Võttis osa Vabadussõjast. Lõpetas 1921 Tartu Õpetajate Seminari ja 1940 Tartu Ülikooli Metsakorralduse Instituudi, kaitses diplomitöö "Vaivara metskonna Kalmujäe metsandiku majandamiskava". Oli 1921–1929 Metsade Valitsuse (aastast 1927 Riigimetsade Valitsuse) metsakorraldusosakonna (hiljem -büroo) tehnik-maamõõtja, 1929–1937 metsataksaator, 1937–1939 Metsahoiukomitee sekretär, 1939–1941 Riigimetsade Talituse metsakorraldusbüroo juhataja, 1942–1943 Metsade Keskvalitsuse metsamajandusosakonna juhataja asetäitja, 1945–1947 Tartu Ülikooli metsakorralduse ja metsakasvatuse kateedri juhataja, dotsent.

Teadustöö
---------

Uurimisvaldkonnad: metsakorraldus ja -kaitse, metsade seisund. Sõjaeelsetes töödes käsitles metsade kaitset, võitlust metsatulekahjudega, kärsaklaste ja üraskite bioloogiat ning tõrjet, talumetsandust. Sõja-aegsetes ja -järgsetes töödes analüüsis Eesti metsade seisundit – metsakorraldust, metsavarusid vanuseklasside järgi, tegelikku ja võimalikku sihtpindala ja tagavara, enamuspuuliikide tagavara ja keskmist juurdekasvu vanuseklasside järgi, metsakasutust riigimetsades kuni 1941. aastani. 12 teadustrükist, sh 1 lühimonograafia.

Teoseid
-------

* Metsakaitsest talumetsades. // EM (1939) 4
* Metsadest ja metsakaitsest Põhja-Eestis 1888. a. – 1916. a. // EM (1939) 6
* Metsakahjutuli ja selle vastu võitlemine. Tallinn, 1940
* Metsakorraldus Eestis ja selle tulemustest. // EM (1943) 4, 7
* Talumetsadest ja nende kasutussuuruse määramisest. // EM (1944) 2
* Nõukogude Eesti metsamajanduse probleeme (Eesti metsade seisundist). // Plaanimajandus (1945) 6/7.

Viited
------

1. 1 2 3 4  Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide
2. ↑  Uued metsateadlased. Eesti Mets, 1940, nr 5, lk 209

Kirjandus
---------

* Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918–1944. I–III. Trt, 1994, II, 166
* Tartu Riikliku Ülikooli õppe-teaduskoosseisu biobibliograafia nimestik 1944–1980. Trt, 1987, 420
* Wallner, J. Elmar Saar in memoriam. // EME (1958) 26
* Margus, M. Meikar, T. Tartu Ülikooli põllumajandusteaduskonna metsaosakond 80. Tartu, 2000, 55.
* *Eesti teaduse biograafiline leksikon.* 3. köide: *N–Sap* TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013

 *Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.*