recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Herald** on eesti *heavy metal*'i bänd, mis alustas tegevust 2000. aastal.

Bändi ajalugu
-------------

Egert
Herald sündis 2000. aastal, kui kitarrist Egert Vandel ja bassimees Mart Veski asutasid siis veel nimetu bändi. Kindel oli vaid muusikaline suund: *heavy metal*. Sama aasta oktoobris ühines bändiga Ranno "Rajakas" Rajalaane trummidel ning ansambli nimeks võeti Herald. 2001. aasta kevadsuvel ühines bändiga laulja Mart Kalvet, kelle hääl ja lavaline olek said bändi kaubamärkideks tulevasteks aastateks. Heraldi esimene avalik etteaste toimus 2001. aasta augustis. Detsembris muutus bänd viieliikmeliseks, kui liitus kitarrist Tauno Nava.

Aastate jooksul ilmus Heraldilt singleid, demoplaat "Heavy Metal Wakes The Beast" ja samanimeline kauamängiv 2005. aasta veebruaris. 2006. aastal andis Herald välja 6 looga promoplaadi "Hevilihas/Heavy Metal Rules". Samal aastal jäi bändi tegevus mõneks ajaks soiku, kuid 2009. aasta kevadel ühinesid Heraldiga Sven Varkel lauljana ning Ott "Otipowitch" Oras bassistina. Sama aasta 4. juunil esineti Hard Rock Laagris uue koosseisuga, kava sisaldas ka uusi lugusid.

2010. aastal töötas Herald uue materjali kallal ning andis aasta lõpus välja täispika albumi "Gaia", mis lisaks uuele materjalile sisaldab ka uue lauljaga salvestatud vanu lugusid. Samal ajal liitus Heraldiga uuesti ka bändi esimene bassimängija Mart Veski.

Liikmed
-------

* Sven "Aksel" Varkel (vokaal) alates 2009
* Egert Vandel (kitarr) 2000
* Tauno Nava (kitarr) alates 2001
* Meelis Endla (basskitarr)
* Jaan Liinat (trummid, löökriistad) alates 2010

Endised liikmed
---------------

* Mart Kalvet (vokaal)
* Ott Oras (basskitarr)
* Ranno Rajalaane (trummid)
* Mart Veski (basskitarr) 2000–2002 ja alates 2010

Diskograafia
------------

* **"Heavy Metal Wakes the Beast"** (demoplaat; 2003)

1. My Judgement Cometh
2. Hounds On My Trail
3. The Swarm, the Hive, the Empire
4. Battalion Berserk
5. Hell Brigade
6. Heavy Metal Wakes the Beast

* **"Heavy Metal Wakes the Beast"** (album; 2005)

1. My Judgement Cometh
2. Hounds On My Trail
3. The Swarm, the Hive, the Empire
4. Battalion Berserk
5. Hell Brigade
6. Heavy Metal Wakes the Beast
7. Summon Us
8. God Found Dead In Space
9. Black Heart Blues
10. Dreamreaper

* **"Hevilihas / Heavy Metal Rules"** (demo-CD; 2006)

1. Hevilihas
2. Tormiratsanikud
3. Kõrbesurm
4. Heavy Metal Rules
5. Quantum Typhoon
6. Simone In the Sands

* **"Gaia"** (2010)

1. Kõrbesurm
2. Tuline teras
3. Ärkamine
4. Tormiratsanikud
5. Amanita
6. Kauged linnad
7. Veele, veele!
8. Gaia
9. Anna tulla!
10. Metaltron
11. Hevilihas
12. Teadmata tund

* **"Masin"** (2015)

1. Adrenaliin
2. Meister
3. Masin
4. Kallis kivi
5. Võõras omade seas
6. Tühised teooriad
7. Tühjust täis
8. Fööniks
9. Foobia
10. Ussipesa
11. Kahe näoga mees

* **"Kurat"** (2020)

1. Loorberid või liiv
2. Kurat
3. Mullas sügaval
4. Ei unusta
5. J.O.S.
6. Seilame !
7. Madu
8. Hüsteerium
9. Musta ja valge vahel
10. Varjatud valu

Välislingid
-----------

* Heraldi koduleht
* Herald lehel Estonianmetal.com
* Herald lehel myspace.com
* Herald lehel facebook.com
**"Metafüüsika 4"** ehk **"Metafüüsika Γ"** on Aristotelese teose "Metafüüsika" 4. raamat. 

Raamat räägib esimese filosoofia ainest.

Esimene peatükk
---------------

### Tõlge

1003a 21

On mingi teadus, mis vaatleb olevat kui olevat ja sellele iseenesest kuuluvat. See ei ole sama mis ükski niinimetatud osateadustest [ἐν μέρει]: sest ükski muudest [teadustest] ei vaatle üldiselt olevat kui olevat, vaid nad lõikavad ära mingi osa sellest, [25] uurides seda sattumuslikult, nagu näiteks matemaatilised teadused. Aga kuna me otsime algeid ja kõige äärmisi põhjusi, siis on selge, et need peavad olema millelgi selle enese loomu poolest. Kui nüüd ka olevate asjade elementide otsijad otsisid neid algeid, siis peavad ka [30] oleva elemendid olema mitte sattumuslikult, vaid kui olev: sellepärast tuleb meil ka haarata oleva kui oleva esmaseid põhjusi.

Teine peatükk
-------------

### Tõlge

Aga olevat öeldakse mitmeti, aga ühe ja mingi ühe loomuse suhtes ja mitte ühenimeliselt, vaid nii nagu ka [35] tervet [või tervislikku] iga kord tervise suhtes, kord seda hoidvana, kord seda esilekutsuvana, kord selle märk olevana, kord selleks võimelisena, 

1003b 1

ja arstlikku arstimiskunsti suhtes (sest arstlikku öeldakse kord arstimiskunsti omavana, kord selle jaoks loomu poolest sobivana, kord selle otstarbena), ja me leiame ka teisi asju, mida öeldakse nende sarnaselt, 

[5] nii ka olevat öeldakse mitmeti, aga iga kord ühe alge suhtes: sest mõnesid asju öeldakse olevaks sellepärast, et nad on substantsid, mõnesid sellepärast, et nad on substantsi seisundid [πάθη], mõnesid sellepärast, et nad on tee substantsi poole, või substantsi või substantsi kohta öeldava hävimised või ilmaolekud või kvaliteedid või tekitajad [γεννητικὰ], või nendest mingi või substantsi [10] eitused: sellepärast me ütleme, et ka mitteolev on olev. Ja nii nagu kõigi tervete [või tervislike] asjade kohta on üks teadus, on ka muude puhul. Sest mitte ainult ühe kohta öeldavate puhul ei ole vaatlus ühe teaduse oma, vaid ka ühe loomuse suhtes öeldavate puhul, sest ka neid öeldakse mingil moel [15] ühe kohta. Seega on selge, et ka olevate kui olevate [vaatlus] on ühe teaduse oma. Igal pool on ju teadmine peamiselt esmase kohta, ja selle kohta, millest teised asjad sõltuvad, ja mille järgi neid öeldakse. Kui nüüd see [esmane] on substants, peab filosoof saama alged ja põhjused substantsist.

Kirjandus
---------

* Christopher A. Kirwan. *Aristotle's Metaphysics, books ΓΔΕ* (tlk ja komm), Clarendon Aristotle Series, Oxford 1971.

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Vikitekstides on artikliga seotud alliktekste: **Metafüüsika/4. raamat** |
Põhja-Ameerika satelliidilt
Põhja-Ameerika asend maailmakardil
**Põhja-Ameerika manner** on üks kahest mandrist läänepoolkeral. Mandrit piirab idas Atlandi ookean, põhjas Põhja-Jäämeri ja läänes Vaikne ookean. Lõunas asub Lõuna-Ameerika manner. Põhja- ja Lõuna-Ameerika mandreid ühendab Panama maakitsus. 

Mandri lähedal asuvad mitmed saared, millest suuremad on põhja pool asuv Arktika saarestik ja kirde pool asuv Gröönimaa.

Mandri pindala on 20 360 000 km² [*viide?*]. Ta on mandrite seas pindalalt kolmandal kohal ning seal elab 579 miljonit inimest (2016)[*viide?*].

Pinnamood
---------

Põhja-Ameerika reljeef (USGS-i andmed)
Peaaegu terve kontinendi ulatuses jookseb mööda selle lääneserva noor kurrutunud mäestik, kus asub tegevvulkaane. Põhja-Ameerika mandri lääneosa maastikus on palju laamade liikumise jälgi.

Vaata ka
--------

* Ameerika maailmajagu
* Lõuna-Ameerika manner
* Põhja-Ameerika
* Kesk-Ameerika
* Ladina-Ameerika

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Vikisõnastiku artikkel: **Põhja-Ameerika** |

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Põhja-Ameerika** |

Mandrid

Aafrika - Antarktis - Austraalia - Euraasia - Lõuna-Ameerika - Põhja-Ameerika
**Süvenemise tõenäosuse mudel (*elaboration likelihood model*, ELM)** on sotsiaal- ja mõjutamispsühholoogias üks veenmise kahe režiimi teooriatest. Mudelit saab nimetada ka üksikasjaliku töötluse tõenäosuse mudeliks. Süvenemise tõenäosuse mudel on hoiakute muutumise teooria, mis eeldab, et veenmise aluseks on kaks kanalit. Tsentraalses kanalis, mida kasutatakse kõige tõenäolisemalt olukorras, kui nii motivatsioon süveneda kui ka ressursid ja võimalused sõnumit töödelda on suur, pöörab sõnumi tajuja tähelepanu sõnumi sisule ning mõtleb üksikasjalikult (*elaborating*) sõnumiga seotud argumentide peale ja analüüsib. Perifeerses kanalis, mida üldiselt kasutatakse juhul, kui motivatsioon ja/või võimalus sõnumisse süveneda on madal, keskendub sõnumi tajuja sõnumi välistele karakteristikutele nagu sõnumi pikkus või sõnumi edastaja usaldusväärsus.
Süvenemise tõenäosuse mudel on rakendatav hoiakute muutuse uurimiseks aidates selgitada, millistel tingimustel pööravad inimesed pigem tähelepanu sõnumi sisule versus sõnumi vormile ja stiilile.

Tsentraalses kanalis töödeldakse infot teadlikult, aktiivselt, mälus oleva materjaliga seostades ning sisemisi vastuseid genereerides. Perifeerses kanalis käivituvad erinevad automaatsed protsessid (tingimine, praimimine, heuristikud). Kanali valik sõltub süvenemise määrast ja see omakorda motivatsioonist ja võimalustest.
Tsentraalne hoiaku muutus sõltub sisemiste vastuste valentsist, kogusest ja tajutud tõepärast. Tsentraalselt muudetud hoiak on tugevam kui perifeerselt muudetud hoiak (püsivam, kindlam, kättesaadavan, käitumuslikum).

Teised veenmise kahe režiimi teooriad on heuristilise/süstemaatilise töötluse mudel (*heuristic/systematic model, HSM*) ja assotsiatiivsete ja loogiliste hinnangute mudel (*associative-propositional evaluation model, APE*).

Mõjutamise kahe režiimi käsitluste kriitika heidab teooriatele ette, et perifeerse mõju mehhanisme enamasti ei täpsustata ning et perifeerne mõju heuristikute kaudu ei pruugi olemuslikult erineda tsentraalsest mõjust argumentide kaudu.

Viited
------

1. ↑  Bachmann, T. (2009). *Reklaamipsühholoogia*. Tallinn: Ilo.
2. ↑  Petty, R. E. & Cacioppo, J. T. (1986). The elaboration likelihood model of persuasion. Advances in Experimental Social Psychology, Vol. 19, 1986, 123-205
3. ↑  Chaiken, S. (1980), Heuristic versus systematic information processing and the use of source versus message cues in persuasion. Journal of Personality and Social Psychology, 39, 752-766.
4. ↑  Gawronski, B. & Bodenhausen, G. V. (2006). Associative and propositional processes in evaluation: An integrative review of implicit and explicit attitude change. Psychological Bulletin, Vol 132(5), 692-731.
5. ↑  Kruglanski, A W. & Gigerenzer, G. (2011). Intuitive and deliberate judgments are based on common principles. Psychological Review, Vol 118(1), 97-109.
**Süüria muusika** on Süürias või süürlaste loodud muusika.

Keskaeg
-------

Kristliku luule ja muusika õitseaeg kestis Süürias 3. sajandi algusest kuni 7. sajandini. Alguse sai see idaaramea dialekti kõnelevatelt kristlastelt Põhja-Süürias ja Mesopotaamias ning toetus rikkalikele rahvakeelse paganliku kirjanduse traditsioonidele. Süüria kiriku mõju ulatus läänes suurte kreeka keelt kõnelevate rannikulinnadeni ning idas Pärsia aladeni. Kristlik Süüria oli algselt tugevalt mõjutatud ka läänearamea dialekti kõnelevast Palestiinast ja nagu Jeruusalemmas, tunti ka Antiookias põhiliselt ühe või mitme eeslaulja ja koori vahelduvlaulmist.

Süüria poeesia kolm tähtsamat vormi on järgmised:

* *memrâ* – poeetiline retsiteeriv jutlus 5-, 7- või 12-silbilistes värssides;
* *madrâshâ* – didaktilise sisuga stroofiline laul, milles pikad soolostroofid vahelduvad lühikeste refrääniliste kooristroofidega;
* *sogithâ* – dramaatiline luulevorm, mida tõenäoliselt esitati lauldes kahe solisti ja kahe kooriga.

Süüria kristliku luule suurim meister on Ephraim Edessast (306–373). Ilmselt just Süüriast võttis lääne kirik üle vahelduvkoorilise laulu. *Madrâshâ* oli eeskujuks ambroosiuse laulule ning *sogithâ* võib olla mõjutanud dramatiseeritud evangeeliumiettekandeid ja liturilist draamat. Umbes 6. sajandi alguses kujunes Süürias lihtne ekfoneetiline notatsioon, mis märgib punktidega teksti juurde retsitatsioonivormeleid.
Vadim Vassiljev (2012) 
**Vadim Valerjevitš Vassiljev** (vene keeles Вадим Валерьевич Васильев; 
sündinud 6. veebruaril 1969 Barnaulis) on vene filosoof.

Ta töötab 2003. aastast Moskva Riikliku Ülikoolis filosoofiaprofessorina.
Tema peamised uurimisalad on uusaja filosoofia, analüütiline filosoofia, metafüüsika, eetika ja teadvusefilosoofia. Tal on uurimusi ka saksa klassikalise filosoofia ja kaasaja filosoofia alalt. Ta on vene keelde tõlkinud Kanti ja Chalmersit. 

2009. aastal avaldas ta raamatu teadvuse raskest probleemist "Трудная проблема сознания". Ta on 2009. aastal MRÜ filosoofiateaduskonna juurde loodud Moskva teadvuse uurimise keskuse asutajaid (koos Dmitri Volkoviga).

Haridus- ja töökäik
-------------------

Ta lõpetas 1993. aastal M. V. Lomonossovi nimelise Moskva Riikliku Ülikooli filosoofiateaduskonna. 1995. aastal kaitses ta MRÜ-s teaduste kandidaadi kraadi filosoofias. Väitekiri käsitles Immanuel Kanti metafüüsikat ("Дедукция категорий в метафизике Канта"). 2002. aastal sai ta filosoofiadoktori kraadi doktoritööga "Учение о душе в западноевропейской философии XVIII века".

Ta töötab 1997. aastast MRÜ filosoofiateaduskonna välismaa filosoofia ajaloo kateedris (aastatel 1997–2003 dotsendi ja 2003. aastast professorina). 2004. aastast on ta kateedrijuhataja.
Ühtlasi on ta Moskva teadvuse uurimise keskuse kaasdirektor (teine kaasdirektor on Dmitri Volkov).

Vaba tahte probleem
-------------------

Oma viimases raamatus "В защиту классического компатибилизма: Эссе о свободе воли" ('Klassikalise kompatibilismi kaitseks. Essee vabast tahtest'; 2017) peab ta vaba tahte probleemi lahendamist klassikalise kompatibilismi kaudu perspektiivseks, kuigi selle järjekindel rakendamine viib kompatibilismi ja libertarismi seisukohtade ühtlustumiseni.

Publikatsioonid
---------------

#### Raamatud

* 1998 – "Подвалы кантовской метафизики: Дедукция категорий". М. ИМЛИ РАН, ISBN 5201133088
* 2003 – "История философской психологии. Западная Европа – XVIII век". Калининград, ISBN 5878691132
* 2005 – "100 этюдов о Канте". М.: Кн. дом Университет, ISBN 5982270970 (koostaja ja tõlkija)
* 2009 – "Трудная проблема сознания". М.: Прогресс-Традиция, ISBN 9785898263164
* 2010 – "Философская психология в эпоху Просвещения". М.: Канон+, 2010. — 520 с. — ISBN 9785883731760
* 2014 – "Сознание и вещи: Очерк феноменалистической онтологии". М.: УРСС, ISBN 9785397041829
* 2017 – "В защиту классического компатибилизма: Эссе о свободе воли". М.: ЛЕНАНД, ISBN 9785971039815

#### Tõlgitud raamatud

* 2013 – Дэвид Чалмерс. "Сознающий ум. В поисках фундаментальной теории". М.: УРСС, 512 lk, ISBN 9785453000456

Isiklikku
---------

Ta valdab vene, inglise, saksa ja prantsuse keelt.

Viited
------

1. 1 2 3 4  Васильев Вадим Валерьевич. philos.msu.ru

Välislingid
-----------

* Интервью с В.В. Васильевым. datepalmcompote.blogspot.com.ee, 8. aprill 2013
* Биологический натурализм. Теория сознания Джона Серла. В.Васильев. Loeng John Searle'i teadvuseteooriast. youtube.com, 25. veebruar 2016
**Paul Laasimir** (vene *Павел Евгеньевич Лазимир*) (21. jaanuaril 1891 Novõi Peterhof, Peterburi – 17. mai 1920 Krementšug, Poltava kubermang, Ukraina) oli eesti päritolu Venemaa revolutsionäär, sõjaväevelsker. Venemaa Sotsialistide-Revolutsionääride Partei ja 1918. aastast VSDT(b)P liige.

Noorus
------

Paul Laasimir sündis Peterburis Novõi Peterhofi linnaosas, kus tema isa teenis Novõi Peterhofis asuvas ulaanipolgus. 7-aastaselt pandi Paul kantonistide kooli, mille lõpetamise järel suunati Paul Laasimir Peterburi sõjaväevelskrite kooli, mille ta lõpetas kiitusega.

Seejärel määrati Paul Laasimir teenistust jätkama Novõi Peterhofis asuvas ulaanipolgus.

Revolutsiooniperiood
--------------------

1917. aasta veebruarirevolutsiooni ajal astus Paul Laasimir Venemaa Sotsialistide-Revolutsionääride Parteisse ning ta valiti vasakpoolste esseeride esindajana Petrogradi Nõukogu koosseisu. 

1917. aastal valiti ta Petrogradi Tööliste ja Soldatite Saadikute Nõukogu Täitevkomitee liikmeks ja Täitevkomitee soldatite sektsiooni esimeheks ning Petrogradi Nõukogu sõjaväeosakonna esimehe asetäitjaks. 

Paul Laasimir asus Petrogradi TSSN toimunud riigipöörde ettevalmistamiseks vajaliku Sõjarevolutsioonikomiteede organiseerimise küsimuses relvastatud võimu haaramist toetavate bolševike seisukohal, ta koostas Petrogradi SRK põhimääruse projekti ja oli 21. oktoobril 1917 moodustatud Petrogradi Sõja-Revolutsioonikomitee esimene esimees, asetäitjateks Nikolai Podvoiski ja Vladimir Antonov-Ovsejenko.

Pärast 1917. aasta oktoobrirevolutsiooni tagajärjel võimu haaramist Venemaa Sotsiaaldemokraatliku Tööliste (bolševike) Partei poolt määrati Paul Laasimir algul sõjaasjade rahvakomissariaadi ja hiljem siseasjade rahvakomissariaadi kolleegiumi liikmeks.

Venemaa kodusõda
----------------

1918. aasta augustis suunati Paul Laasimir Venemaa kodusõja Lõunarindele, kus ta määrati Revolutsioonilise Sõjanõukogu liikmeks, kuid haigestus kõhutüüfusse ning asus oma ülesandeid täitma alles 1919. aasta jaanuaris. Ta tegeles Lõunarinde piirkonnas Ukrainas Punaarmee poolt Ukraina vallutamiseks ja Ukraina Rahvavabariigi Direktooriumi esimehe Simon Petljura kukutamiseks peetud Nõukogude-Ukraina sõjas Punaarmee erakorralise varustuskomisjoni juhina.

Pärast 1919. aasta detsembris Punaarmee poolt Kiievi vallutamist nimetati Paul Laasimir revolutsioonilise sõjanõukogu poolt "Kiievi sanitaardiktaatoriks", kuid pärast Nõukogude-Poola sõja käigus Poola vägede poolt Kiievi vallutamise järel alanud Punaarmee ja raviasutuste evakuatsiooni käigus haigestus Paul Laasimir uuesti tüüfusse. Ta suri Poltava kubermangus 20. mail 1920 ning maeti Krementšuki linnas ühishauda.

Kirjandus
---------

* Mihhail Korsunski, Revolutsionääride esireas, Aja Pulss, 1987, nr. 20 (68), lk 11-12

Välislingid
-----------

* Eestlane Oktoobrirevolutsiooni korraldamas, Postimees, 10. november 2012
Paul Kossoff, 1970
Ansambel Free 1970. aastal Amsterdamis. Vasakult paremale: Paul Kossoff, Andy Fraser, Simon Kirke, Paul Rodgers ja Steve Winwood
**Paul Francis Kossoff** (14. september 1950 London – 19. märts 1976) oli inglise rokk-kitarrist, kes sai tuntuks ansambli Free liikmena.

Ta oli näitleja David Kossoffi (eluaastad 1919–2005) poeg. 1966. aastal alustas ta mängimist *blues rock* '​i ansamblis Black Cat Bones, mis oli mitmel kontserdil Fleetwood Maci soojendusesineja. Black Cat Bones mängis koos ka pianisti Champion Jack Dupreega.

1968. aasta aprillis asutas Kossoff koos Paul Rodgersi, Andy Fraseri ja Simon Kirke'iga ansambli Free. Ansambel läks laiali 1973. aastal pärast kuuena albumi "Heartbreaker" välja andmist. Samal aastal avaldas Kossoff sooloalbumi "Back Street Crawler" ja asutas samanimelise ansambli, mis avaldas kokku kaks albumit.

Kossoff mängis neljal Ken Hensley demol ja John Martyni albumi "Live At Leeds" (1975) kolmel laulul. Jim Capaldi sooloalbumil "Short Cut Draw Blood" (1975) on kaks Kossoffist inspireeritud laulu: "Seagull" ja "Boy With A Problem". Neist viimasel mängis Kossoff ise kitarril.

Kossoff kannatas narkomaania all ja tema tervis halvenes pidevalt. Ta suri südamepuudulikkuse tõttu kõigest 25-aastaselt lennul Los Angelesest New Yorki 1976. aastal. Pärast oma poja surma algatas David Kossoff narkomaaniavastase kampaania.

Ühe Kossoffi kitarridest, 1957. aasta Fender Stratocasteri, ostis pärast tema surma Dave Murray, kes ansambli Iron Maideni liikmena mängis sellel aastatel 1978–1990.

Ajakiri Rolling Stone on valinud Kossoffi kõigi aegade 100 parima kitarristi seas 51. kohale.

Viited
------

1. ↑  "David Kossoff". The Guardian. 24. märts 2005. Vaadatud 4.12.2016
2. ↑  "Iron Maiden's Dave Murray Talks About His 1957 Fender Stratocaster Guitar". Blabbermouth.net. 7. mai 2008. Vaadatud 4.12.2016
3. ↑  "100 Greatest Guitarists: David Fricke's Picks: Paul Kossoff". The 100 Greatest Guitarists of All Time. Rolling Stone.

Välislingid
-----------

* Koduleht
Albaania vapp alates 2004. aastast
Albaania vapp 1993–2004
**Albaania vapp** on Albaania Vabariigi ametlik vapp. 

Vapiks on punane kuldse äärisega kilp, millel must kahe peaga kotkas. Kotka kohal kuldsete kontuuridega Skanderbegi kiiver.

Praegusel kujul võeti vapp kasutusele 8. juulil 2004.[*viide?*]

Vapi ajalugu
------------

Kui Albaania 1912. aastal iseseisvus, kehtestati riigivapiks kahe peaga kotkas ilma kõrvalmärkideta. Kahe peaga kotkas pärineb Albaania rahvuskangelase Skanderbegi pitserist (Albaania lipp). 

1914 sai Albaania vürstiks Saksa prints Wilhelm zu Wied, kes asetas kotka rinnale Wiedide perekonnavapi kotka ning kotka küünistele neli kuldset välku, need kujutasid Epeirost, millest osa olid saanud Albaania osaks. 

Veel samal aastal sai Albaania vabariigiks ja Wiedide vapp kõrvaldati jälle. Septembris 1914 asetati kotka peade kohale valge täht, kuid 1920. aastal tuldi tagasi ilma kõrvalmärkideta kahe peaga kotka juurde.

1925. aastal sai Albaania presidendiks Ahmed Zogu, ning asetas kotka rinnale Skanderbegi kiivri, rahvuskangelase embleemi. 

Aastal 1929 võttis kuningaks kroonitud Zogu kasutusele uue vapi. Must kahe peaga kotkas asetati punasele kilbile. Kilp lebas vapimantlil, mis tuli Skanderbegi kiivrist. 

Kui Itaalia 1939 Albaania okupeeris, muudeti vappi taas. Kotkas jäi punasele kilbile, kuid Skanderbegi kiiver hõljus nüüd kotka kohal ja kilpi ääristasid kaks liktorikimpu, mis olid ülaltpoolt seotud Savoi sõlmedega ning altpoolt kirjalindiga, millel oli deviis FERT. 

1943. aastal okupeeris Saksamaa Albaania ning taastati 1925. aasta vapp. 

Pärast Albaania vabastamist tuldi algul tagasi musta kotka juurde punasel kilbil, kuid kui 1946. aastal kuulutati välja rahvavabariik, eemaldati punane kilp ning kotka ümber asetati viljapeadest pärg. Viljapeade otste vahel oli kollase äärtega punane viisnurkne täht ning alt hoidis viljapäid koos punane lint, millel oli kuupäev 24. mai 1944. Sel kuupäeval toimus Permetis tolleaegse riigi asutamiskongress.

Pärast kommunistliku režiimi kokkuvarisemist 1992 kõrvaldati kõigepealt täht ja kirjalint ning 22. mail 1993 paigutati must kahe peaga kotkas taas punasele kilbile. 2004. aastal lisati vapile ka Skanderbegi kiiver.

Välislingid
-----------

* Albaania vapi kujud ajaloo kestel
**Alben William Barkley** (24. november 1877 Lowes, Kentucky osariik – 30. aprill 1956 Lexington, Virginia osariik) oli Ameerika Ühendriikide poliitik, asepresident aastail 1949–1953 president Harry Trumani ajal. Ta oli Demokraatliku Partei liige.

Ta oli hariduselt jurist ja töötas 1901. aastast advokaadina.

1913–1927 oli ta esindajatekoja liige Kentucky 1. ringkonnast ja valiti seejärel senatisse, 1937 valiti ta senati enamuspartei juhiks (*Senate Majority Leader*). Tal oli hea läbisaamine Trumaniga, kes toona oli Missouri senaator. Pärast 1946. aasta valimisi, kui vabariiklased võitsid kontrolli senati ja esindajatekoja üle, sai temast senati vähemuspartei juht (*Minority Leader*). 1948. aasta Demokraatliku partei konverentsil pidas ta kõne partei delegaatide julgustamiseks, milles kiitis New Deali poliitikat ja kritiseeris mittemidagitegevat (*do nothing*) Vabariiklaste enamusega kongressi. Truman, kes seni oli valitsenud ilma asepresidendita, valis Barkley oma asepresidendiks.

Kui Truman 1952. aastal teatas, et ei kandideeri tagasi, kandideeris Barkley ise, kuid tema vanuse tõttu keeldusid ametiühingute juhid, nagu autotööliste liidu (*United Auto Workers*) juht Walter Reuther teda toetamast, tema asemel valiti partei kandidaadiks Illinoisi kuberner Adlai Stevenson II.

1954. aastal tuli Barkley poliitikasse tagasi, kandideerides uuesti senatisse. Ta võitis ametis oleva Vabariikliku Partei senaatori John Sherman Cooperi üle, kuid suri kõigest poolteist aastat hiljem Virginias südameinfarkti.

| * v
* r
Ameerika Ühendriikide asepresidendid |
| --- |
| 

* Adams
* Jefferson
* Burr
* Clinton
* Gerry
* Tompkins
* Calhoun
* Van Buren
* R. Johnson
* Tyler
* Dallas
* Fillmore
* King
* Breckinridge
* Hamlin
* A. Johnson
* Colfax
* Wilson
* Wheeler
* Arthur
* Hendricks
* Morton
* Stevenson
* Hobart
* Roosevelt
* Fairbanks
* Sherman
* Marshall
* Coolidge
* Dawes
* Curtis
* Garner
* Wallace
* Truman
* Barkley
* Nixon
* L. Johnson
* Humphrey
* Agnew
* Ford
* Rockefeller
* Mondale
* Bush
* Quayle
* Gore
* Cheney
* Biden
* Pence
* Harris

 | USA asepresidendi pitsat |
Kunstniku kujutis hõljukbaasist Veenuse atmosfääris
**Veenuse koloniseerimine** on teoreetiline protsess, mille käigus loob inimkond planeedile Veenus püsivad elupaigad.

Kuna atmosfäärirõhk ja temperatuur on Veenuse pinnal väga kõrged (vastavalt 92 baari ja 464°C), siis oleks praktiline rajada baasid hoopis aerostaatidena atmosfääri. Umbes 50 km kõrgusel Veenuse atmosfääris on õhurõhk 1 baar nagu Maa pinnalgi ning temperatuur jääb vahemikku 0–50 °C, samuti pakub sealne atmosfäär kaitset kosmilise kiirguse ja meteoriitide eest. Seega atmosfääri tingimuste mõttes on see Päikesesüsteemi Maaga kõige sarnasem koht. Inimesed saaksid sealsetes välitingimustes viibida ilma survestatud skafandrit kandmata, siiski oleks vaja hapnikumaski ning kaitseülikonda väävelhappepiiskade eest.

50 km kõrgusel Veenuse atmosfääris on gravitatsiooni tugevus 90% Maa pinnal valitsevast gravitatsioonist.

Veenuse atmosfäär koosneb peamiselt süsihappegaasist (96,5%) ja lämmastikust (3,5%), seega saaks inimestele hingamiskõlbulikku õhku toota kohapeal leiduvast toorainest. Süsihappegaasist saaks toota hapnikku ja lämmastik on juba puhtal kujul olemas. Inimeste poolt Maal sisse hingatav lämmastiku ja hapniku segu oleks 50 km kõrgusel Veenuse atmosfääris tõstejõudu tekitav gaas. Seega saaks kogu õhuga täidetud aerostaati kasutada elamispinnana. Kuna atmosfääri ja aerostaati gaasi rõhk oleksid enam-vähem ühesugused, siis aerostaati purunemise korral eemalduks gaas aeglaselt ning see annaks aega parandustööde läbi viimiseks.

Üks Veenuse Päikese päev kestab 116,8 Maa päeva, kuid atmosfääris puhuvate kiirete tuulte tõttu, mis hõljukbaase liigutaks, kestaks päev sellises baasis kõigest 50 tundi ja öö sama kaua. Kuigi see on umbes poole pikem ööpäevatsükkel kui Maal, on see siiski inimese jaoks palju sobivam kui Veenuse pinnal valitsev ööpäevatsükkel.

Viited
------

1. 1 2  "Venus Fact Sheet". nasa.gov. vaadatud 02.02.2017.
2. 1 2 3  Geoffrey A. Landis. "Colonization of Venus". nasa.gov. vaadatud 02.02.2017.
**Veera Nelus** (ka **Vera Nelus**; 28. oktoober 1916 Narva – 18. juuli 1996 Tallinn) oli eesti ooperilaulja (koloratuursopran).

Õppis muusikat eraviisiliselt Varvara (Barbara) Malama erastuudios Tallinnas (Samas õppis ka Miliza Korjus). 
Aastatel 1944–1971 töötas Estonia teatris ooperi- ja operetisolistina.

Tema esitustega on ilmunud album (kolm plaati) "Unustamatu Veera Nelus" (2001). Helirežissöör Jüri Kruus on restaureerinud üle kolme ja poole tunni ulatuses Neluse helisalvestisi. 

Aastail 1947–1949 tegutses svingsekstett Rütmikud, mis esines ka raadios (kuni džäss ära keelati), andis kontserte, kus solistideks olid Georg Ots, Veera Nelus ja teised Estonia solistid, ka Neeme Järvi (ksülofonil). Kolm korda nädalas mängisid Rütmikud tantsuks tollases Töötava Rahva Kultuurihoones. Tegemist oli tolle aja parima svingansambliga.[*viide?*]

Tunnustus
---------

* 1950 Eesti NSV teeneline kunstnik

Isiklikku
---------

Tema abikaasa oli Estonia solist Georg Taleš (1912–1997). Tütar Veera Taleš (sündinud 1950) on samuti ooperilaulja.
Veepuhastusjaam Portugalis
**Veepuhastus** ehk **veekäitlus** ehk **veetöötlus** on tehnoloogiliste protsesside kogum, mille eesmärk on anda veele enne selle tarbimist nõuetekohane kvaliteet.

Joogiveeks ette nähtud vett on tavaliselt vaja puhastada, sest pinnavee (jõgede ja järvede vee) hägusus, värvilisus ja bakterisisaldus ületavad tavaliselt joogivee jaoks lubatava piiri. Sellepärast eelnevad loodusliku vee suunamisele veevärki tavaliselt vee selitamine ehk vabastamine heljumist ja kolloidosakestest, idutustamine ehk vabastamine mikroorganismidest, eriti haigusi tekitavatest pisikutest, ning värvusetustamine. Kui veevärki suunatakse merevett, siis eelnevad sellele vee magestamine ja pehmendamine. Enamik veepuhastusprotsesse keskendub saasteainete eemaldamisele või kahjutustamisele.

Puhastatakse ka reovett, tavaliselt selleks, et seda loodusesse lasta. Reoveepuhastuse käigus saadav vesi ei pea olema nii puhas kui joogivesi, välja arvatud muidugi juhul, kui reoveest joogivett toodetakse.

Tööstuses kasutatava vee ehk tööstusvee puhastamist nimetatakse ka vee-ettevalmistuseks..

Tänapäeval toimub enamik veepuhastusetappe veepuhastusjaamades.

Sõltuvalt veepuhastuses kasutatavate protsesside olemusest saab eristada füüsikalist, keemilist, bioloogilist ja kompleksset veepuhastust. Füüsikalised veepuhastusmeetodid on neist vanimad ja nende hulka kuuluvad aeglased liivafiltrid, mida viimastel aastakümnetel on suurema jõudluse huvides hakatud asendama kiirete liivafiltritega. Bioloogilised veepuhastusmeetodid on kasutusele võetud suhteliselt hiljuti ning nende hulka kuuluvad aktiivmuda ja biotiigid.

Vaata ka
--------

* Vee reostumine

Viited
------

1. 1 2 3 4  Tehnikaleksikon, lk. 570-571
**Frank Lloyd Wright** (sünninimi **Frank Lincoln Wright**; 8. juuni 1867 Richland Center, Wisconsin – 9. aprill 1959 Phoenix, Arizona) oli Ameerika Ühendriikide arhitekt, sisekujundaja, kirjanik ja lektor.

Ta projekteeris oma 70-aastase karjääri jooksul üle tuhande ehitise, millest 532 ehitati valmis. Tema loomingusse kuuluvad isikupärased ja uuenduslikud näited paljudest hoonetüüpidest, sh kontorihooned, kirikud, koolid, pilvelõhkujad, hotellid ja muuseumid. Ta kavandas oma hoonetele ka rohkesti sisekujunduselemente, näiteks mööblit.

Ta lähtus oma töös põhimõttest, et arhitektuur peab olema harmoonias inimlikkuse ja keskkonnaga, ning nimetas selle vaate orgaaniliseks arhitektuuriks. Selle mõtteviisi parimaks näiteks on 1939. aastal valminud elamu Fallingwater, mida on nimetatud Ameerika kõigi aegade parimaks arhitektuuriteoseks.

Ta kirjutas 20 raamatut ja palju artikleid ning pidas loenguid nii Ameerika Ühendriikides kui ka Euroopas.

Ta oli juba eluajal väga tuntud ja populaarne. 1991. aastal nimetas Ameerika Arhitektide Instituut ta kõigi aegade suurimaks Ameerika arhitektiks.

Tartus asuv Eesti Üliõpilaste Seltsi maja on suures osas lähtutud ajakirjas The Architectural Review 1900. aastal avaldatud noore ameerika arhitekti Frank Lloyd Wrighti joonistest.

Tunnustus
---------

* 1941 – Briti Arhitektide Kuningliku Instituudi kuninglik kuldmedal
* 1947 – valiti Ameerika Kunstide ja Kirjanduse Akadeemia liikmeks
* 1949 – Ameerika Arhitektide Instituudi kuldmedal
* 1953 – Frank P. Brown Medal

Teoseid
-------

* FallingwaterFallingwater
* Guggenheimi muuseumGuggenheimi muuseum
* Arthur Heurtley House, Oak Park, Illinois 1902.Arthur Heurtley House, Oak Park, Illinois 1902.
* Taliesin, Spring Green, Wisconsin 1902.Taliesin, Spring Green, Wisconsin 1902.
* Darwin D. Martin House, Buffalo, New York 1904.Darwin D. Martin House, Buffalo, New York 1904.
* Frank Lloyd Wright Home 1898.Frank Lloyd Wright Home 1898.
* Charles Weltzheimer Residence, Oberlin, Ohio 1948.Charles Weltzheimer Residence, Oberlin, Ohio 1948.
* Wright's Johnson Wax headquarters complex, Racine, Wisconsin 1939.Wright's Johnson Wax headquarters complex, Racine, Wisconsin 1939.
* The Walter Gale House, Oak Park, Illinois 1893.The Walter Gale House, Oak Park, Illinois 1893.

Viited
------

1. 1 2  Brewster, Mike (July 28, 2004). "Frank Lloyd Wright: America's Architect" Business Week (The McGraw-Hill Companies)
2. ↑  Ants Hein. Maja kui sümbol. Tallinn, Hattorpe, 2007, lk. 60–61.

|  |  |
| --- | --- |
|  | Tsitaadid Vikitsitaatides: **Frank Lloyd Wright** |

Kirjandus
---------

* Arnt Cobbers. *Frank Lloyd Wright*. Tallinn: Koolibri, 2008, ISBN 9789985020401
**Visand** ehk **skits** (inglise keeles *sketch*, saksa keeles *Skizze*, itaalia keeles *schizzo*) ehk **eskiis** (prantsuse keeles *esquisse*) on muusikas helilooja tegevuse kirjalik tulemus, millel puudub heliteose staatus.

Üks visandi tüüpe on partitsell (itaalia keeles *particella*, saksa keeles *Particell*), mida mõned heliloojad (näiteks Schubert, Wagner või Schönberg) on kasutanud kompositsiooniprotsessi käigus vaheastmena enne üksikasjalikult välja töötatud partituuri.

  

Visand võib olla teatud kindla heliteose väljatöötamise protsessi etapp või iseseisev, algselt teadmata eesmärgi nimel fikseeritud muusikaline idee. 

Visand võib koosneda vaid paarist noodist või muust märkmest või sisaldada juba peaaegu täielikult välja töötatud muusikalist ideed. Isegi kui visand võib olla juba suhteliselt põhjalik ja täpne, pole selle koostamise eesmärgiks avalik esitus. 

Kuigi muusikaline visand sisaldab enamasti ideid, mis on vormistatud noodikirja märkide abil, võib visand koosneda ka sõnadest, numbritest, graafikutest ja tabelitest.

Lähtudes idee väljatöötatuse astmest ja ulatusest tehakse mõnede autorite poolt vahet sõnadel 'visand' (*sketch*, *Skizze*) ja 'kavand' (*draft*, *Entwurf*). 

Vahel kasutatakse visandi tähenduses ka sõna ‘fragment’, kuigi fragment võib tähendada ka katkendit valmis heliteosest. 

  

Visandite tegemine on ilmselt sama vana kui muusika notatsioon ise. Kui viimasest viiest sajandist on säilinud suhteliselt palju kirjalikke visandeid, siis varasemast ajast eriti mitte. Põhjuseks on see, et visandamiseks kasutati kustutamist võimaldavaid tahvleid (*cartelle*) ja paberile pandi kirja alles valmis kompositsioon. Siiski on tänaseks leitud nii Fabri, de Fogliaris, Corteccia, Isaaci, Palestrina, Pujoli, Rore, Wert ja teiste enne 1600-ndatel tegutsenud heliloojate käsikirju, mille hulgas on ka polüfoonilise muusika partituurilaadses formaadis visandeid ning instrumentaalmuusika tabulatuure. 

Visandite säilitamine on veidi helilooja natuuri küsimus. Näiteks Brahms, hoolimata oma suurest vanamuusikahuvist ja tegelemisest vanade autorite käsikirjadega, hävitas peaaegu kõik oma visandid. Vastandina näiteks Beethovenilt on säilinud nii palju visandeid, et see korpus moodustab tänapäeval tema valmis loominguga võrreldava tähtsusega osa. 

Beethoveni tuhanded säilinud visandid pakkusid huvi juba helilooja eluajal ja tänaseks on just eelkõige tänu Beethovenile arenenud visandite uurimisest välja eraldi muusikateaduse haru. Tema visandid on väga erinevad. Kuigi Beethoven visandas tavaliselt esimesena meloodia, millele ta hiljem lisas harmoonia, võivad visandid sisaldada ka harmooniajärgnevusi ning eelkõige hilisemate kvartettide puhul ka suhteliselt valmis erinevaid muusikalisi ideid koondavaid nö "partituurivisandeid".
**Satelliiditaldrik** on paraboolantenn satelliittelevisiooni saadete vastuvõtmiseks sidesatelliitidelt. Antenn koosneb paraboolreflektorist (paraboloidikujulise pinnaga reflektorist ehk peegeldist) ja vastuvõtupeast, milleks on võimendus-muundusplokk LNB. Reflektor koondab elektromagnetlainete energia LNB kiirgurelemendile, mis muundab väljaenergia elektrivooluks. Ploki väljundist juhitakse võimendatud ja madaldatud sagedusega signaal koaksiaalkaabli kaudu vastuvõtjasse (satelliidituunerisse, telerisse).

Otsefookusantenni ja ofsetantenni asendite võrdlus

Otsefookusantenn ja ofsetantenn
-------------------------------

Vastuvõtupea võib asetseda parabooli geomeetrilisel teljel või olla nihutatud sellest kõrvale, peegeldi äärele. Peamiselt kasutatakse viimast, nn ofsetantenni (ingl k *offset* ’nihutus’) suurema kasuteguri ja paremate käitusomaduste pärast. Ofsetantenni reflektor jääb Eesti laiuskraadidel enam-vähem vertikaalseks (paraboloidi telg peaaegu horisontaalseks), mistõttu ei kogune taldrikulele lund. Kasutegur on parem seetõttu, et vastuvõtupea ja tema kandetarind ei takista peaaegu üldse saabuvaid laineid.

Antenni võimendus
-----------------

Satelliiditaldriku võimendus Ku-sagedusribas (10,70–12,75 GHz) on küllaltki suur ja omamüratase 1 dB või alla selle.

Paraboolantennide võimendus sõltuvalt läbimõõdust| Läbimõõt | 60 cm | 75 cm | 100 cm | 150 cm | 200 cm |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Võimsusvõimendus | 35 dB | 37 dB | 40 dB | 43 dB | 46 dB |
| Pingevõimendus | 58 korda | 73 korda | 97 korda | 146 korda | 243 korda |

Antenn vajaliku läbimõõdu määrab vastuvõtukohta saabuva signaali efektiivne võimsus EIRP ja lubatav müratase (rahuldava vastuvõtu tagab signaali/müra suhe 6–9 dB).

Antenni paigaldamine
--------------------

Satelliidivastuvõtu eeltingimuseks on ehitistest ja puudest vaba vaade antenni paigalduskohast satelliidi suunas, kusjuures antenni paigalduskõrgusel pole tähtsust. Harilikult kinnitatakse antenn seinale, rõdule, katusele. Seejuures on oluline, et ühenduskaabel oleks võimalikult lühike.

* OtsefookusantennOtsefookusantenn
* OfsetantennOfsetantenn
* Reporterite poolt kasutatav mobiilne satelliiditaldrikReporterite poolt kasutatav mobiilne satelliiditaldrik
* Mini-satelliiditaldrikMini-satelliiditaldrik

Vaata ka
--------

* Paraboolantenn
* Satelliittelevisioon

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Satelliiditaldrik** |

* European Commission: The right to use a satellite dish.
Kunstirühmitus **Visarid** (1967–1972) tekkis Tartu Riikliku Ülikooli kunstikabineti juures, mille juhataja oli aastatel 1962–1975 Kaljo Põllu. Rühmitus määratles oma tegevuse eesmärke manifesti kaudu, kus oli kirjutatud ka rahvusliku kultuuri omapärast, harmooniast ja tasakaalust.

Visarite ajalugu on ka tolleaegse Tartu Riikliku Ülikooli kunstikabineti ja selle tegevuse ajalugu – kunstiõpetus, näitused, kunstikabineti tõlkekogumikud (ehk laualehed), ekskursioonid, diskussioonid, ülikool.

Kuigi Visarid tegelesid aktiivse koostöö ajajärgul intensiivselt loominguga, on aja proovile paremini vastu pidanud nende valgustuslik tegevus: kaasaegse kunsti rahvusvaheliselt tunnustatud käsitluste tõlkimine ja omakirjastuslik levitamine almanahhis "Visarid", läbi "raudse eesriide" kontaktide loomine kuulsate kunstnikega, võimalikult usaldusväärse kaasaegset kunsti puudutava informatsiooni hankimine ja levitamine.

Visarid kui kunstirühmitus oli kunstikabineti tegevuse loogiline tagajärg. Kaljo Põllule ei tähendanud kunstikabineti juhatajaks olemine ainuüksi töökohta, vaid ta ühendas selles kolm loomulikku elementi – kaasaegse kunsti ajaloo ja teooria õpetuse, vaba kunstiõppe süsteemi paljudele huvilistele ning laiapõhjalise ja loomingulise kunstirühmituse, kelle eesmärk tegelda kaasaegse kunstiga tugines professionaalsel suhtumisel loomingusse. Ilma Visariteta oleks Kaljo Põllu töö jäänud poolikuks, kunstikabinetil oleks puudunud praktikasse viidud tegevuse mudel.

Tartu kunstirühmituse Visarid asutajaliikmed olid Kaljo Põllu, Enn Tegova ja Peeter Lukats. Rühmitusse kuulusid veel Lembit Karu, Jaak Olep, Rein Tammik, Einar Kraut, Peeter Urbla, Asta Põldmäe (Hiir), Kaur Alttoa ja Toomas Raudam.

Nimi Visarid tähendab Simuna kihelkonna murrakus 'rahulolematud'.
**Virve Lippus** (neiuna **Virve Kallak**; 23. august 1926 Tartu – 8. märts 1990 Tallinn) oli eesti pianist ja muusikapedagoog.

Ta lõpetas 1947. aastal klaveri erialal Tallinna Muusikakooli (Irmgard Kaudre klassis) ja 1952. aastal Tallinna Riikliku Konservatooriumi (Anna Klasi klassis). Kaitses 1980. aastal Leningradi Teatri-, Muusika- ja Kinematograafiainstituudis kunstiteaduste kandidaadi väitekirja "Развитие пианистической культуры в Эстонии до 1940 года", mille juhendaja oli Leonid Gakkel.

Ta töötas aastatel 1952–1955 Nõmme Lastemuusikakoolis, 1955–1964 Tallinna Muusikakoolis ja 1964–1967 Tallinna Muusikakeskkoolis klaveriõpetajana. Aastatel 1967–1990 oli ta Tallinna Riiklikus Konservatooriumis klaverieriala ja pianismiajaloo õppejõud (sealhulgas 1982. aastal dotsent).

Tema õpilaste seas on olnud Rein Rannap, Jüri Reinvere, Anto Pett, Rein Mets, Mari Järvi, Marju Riisikamp ja Pille Taniloo. 

Pianistina on ta esinenud peamiselt duos Endel Lippusega. Ta on avaldanud uurimusi ja muusikakriitilisi artikleid.

Isiklikku
---------

Tema abikaasa oli viiuldaja ja muusikapedagoog Endel Lippus, nende tütar oli muusikateadlane Urve Lippus. Tema õde oli pianist Laine Mets.

Kirjandus
---------

* *Eesti muusika biograafiline leksikon.* 1. köide: *A–M.* Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus, 2007, lk. 435.
Sato Kilman
**Meltek Sato Kilman Livtuvanu** (sündinud 30. detsembril 1957) on Vanuatu poliitik. Ta on mitu korda olnud peaministri ametis.

Ta on Rahva Edupartei esimees.

Detsembrist 2004 kuni juulini 2007 oli ta Vanuatu välisminister. Samas ametis oli ta uuesti maist 2014 juunini 2015.

Sato Kilman sai peaministriks pärast seda, kui parlament Edward Natapeile umbusaldust avaldas. 2. detsembril 2010 valiti ta peaministriks.

24. aprillil 2011 kuulutati uueks peaministriks Serge Vohor, kes sai parlamendis 26 poolthäält 52-st, kuid 13. mail 2011 tühistas kohus valimistulemuse, sest valituks osutumiseks läheb tarvis 27 häält. Sato Kilmani volitused taastati.

16. juunil 2011 kuulutas ülemkohus Kilmani valimise parlamendis kehtetuks, sest rikuti salajase valimise põhimõtet.

26. juunil 2011 parlamendis toimunud hääletusel valiti Sato Kilman uuesti peaministriks. Ta jäi sellesse ametisse kuni 23. märtsini 2013.

11. juunist 2015 kuni 11. veebruarini 2016 oli ta uuesti peaminister.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**Edward Natapei** | **Vanuatu peaminister**2010–2011 | Järgnev**Serge Vohor‎** |
| Eelnev**Serge Vohor** | **Vanuatu peaminister**2011 | Järgnev**Edward Natapei‎ (kt)‎** |
| Eelnev**Edward Natapei (kt)** | **Vanuatu peaminister**2011–2013 | Järgnev**Moana Carcasses Kalosil‎‎** |
| Eelnev**Joe Natuman** | **Vanuatu peaminister**2015–2016 | Järgnev**Charlot Salwai** |
**"Frankensteini poeg"** (originaalpealkirjaga **"Son of Frankenstein"**) on 1939. aasta USA õudusfilm.

Süžee
-----

Aastaid pärast dr Heinrich von Frankensteini surma kolib tema poeg barun Wolf von Frankenstein koos naise ja lapsega tühjaks jäänud Frankensteinide perekonna lossi. Teda ei võeta kohalike poolt lahkelt vastu, ainuüksi nimi "Frankenstein" tekitab külaelanikes põlgust.

Ta kohtab laboratooriumi varemete vahel Ygorit, kes oli surnuks tunnistatud poomise läbi, mis talle laipade röövimise eest oli mõistetud, kuid kes poomise üle elas ja vaatamata murtud kaelale nüüd siiski veel kõbus on. Ygor näitab Wolfile peidupaika, kus on nii Wolfi vanaisa kui isa haud ning kus lebab ka teaduseta monstrum. Lootes oma perekonda sügavast häbist päästa otsustab ta monstrumi üles turgutada ja temast korraliku inimese teha. See kõik peab aga karmi saladusekatte all toimuma, sest külarahvas kardab koletist kui tuld. Veel raskemaks teeb ülesande asjaolu, et Wolfil hoitakse hoolega silm peal, et ta isa plaane taaselustama ei hakkaks. Isegi inspektor Krogh, kes väidetavalt nooruses monstrumi käe läbi oma käest ilma oli jäänud, külastab Frankensteinide lossi regulaarselt.

Saades lõpuks monstrumi jalule, mõistab Wolf, et tema ja Ygori nägemus monstrumi tulevikust ei paista sugugi ühtivat ning juba tulebki vaikselt kahetsema hakata, et oma jalga laboratooriumisse tõstis. Ygor hakkab oma salakavalaid plaane ellu viima – saadab monstrumi külaelanikke, kes teda kunagi võlla tõmbasid, ükshaaval tapma. Kimbatuses Wolf laseb Ygori lõpuks maha. Monstrum aga, kes oma ainsa sõbra surnuna leiab, röövib Wolfi poja. Monstrumile järgnenud inspektor Kroghi kuulid näivad peletise vastu kasutud olema, kuid Wolfi jalahoobid saadavad monstrumi laboratooriumi põhjas mullitavasse laavasse.

Osatäitjad
----------

* Basil Rathbone (barun Wolf von Frankenstein)
* Boris Karloff (monstrum)
* Béla Lugosi (Ygor)
* Lionel Atwill (inspektor Krogh)
* Josephine Hutchinson (Elsa von Frankenstein)
* Donnie Dunagan (Peter von Frankenstein)
* Emma Dunn (Amelia)
* Edgar Norton (Benson)
* Perry Ivins (Fritz)
* Lawrence Grant (bürgermeister)
* Lionel Belmore (Lang)
* Michael Mark (Ewald Neumüller)
* Caroline Frances Cooke (prl Neumüller)
* Gustav von Seyffertitz (linnakodanik)
* Lorimer Johnson (linnakodanik)
* Tom Ricketts (linnakodanik)

* Dwight Frye (külaelanik; puudub tiitritest)
* Ward Bond (värava sandarm; puudub tiitritest)
* Ed Cassidy (linnakodanik; puudub tiitritest)
* Russ Powell (linnakodanik; puudub tiitritest)
* Harry Cording (habemega sandarm; puudub tiitritest)
* Clarence Wilson (dr Berger; puudub tiitritest)
* Betty Chay (puudub tiitritest)
* Jack Harris (puudub tiitritest)
* Bud Wolfe (puudub tiitritest)
Henn Põlluste Vabaduse väljakul olümpiamedalistide tervituspeol 13. augustil 2012

**Henn Põlluste** (sündinud 2. septembril 1952 Virtsus) on endine Eesti maadleja ja maadlustreener.

Ta lõpetas aastal 1971 Tallinna Spordiinternaatkooli ja aastal 1980 Tallinna Pedagoogilise Instituudi kehakultuuriteaduskonna.

Saavutused
----------

Kolmekordne Eesti meister Kreeka-Rooma maadluses – 1973. 1977. ja 1979. aastal

Ta on võitnud Eesti meistrivõistlused vabamaadluses – 1973. aastal.

Rahvusvahelise klassi meistersportlane Kreeka-Rooma maadluses – 1972. aastal.

Rahvusvahelised turniirid
-------------------------

**NSV Liidu juunioride meistrivõistlused**

1971. aastal – 1. koht;

1972. aastal – 1. koht.

**NSV Liidu noorsoo meistrivõistlused**

1971. aastal – 2. koht.

**NSV Liidu noorsoo mängud**

1973. aastal – 3. koht.

Ivan Poddubnõi mälestusvõistlused Venemaa

1972. aastal – 1. koht (täitis rahvusvahelise klassi meistersportlase normi).

Treeneritöö
-----------

Ta on olnud Eesti maadluskoondise treener ajavahemikes – 1979–1990; 2002–2008; 2010–...

Ta oli Soome rahvuskoondise maadlustreener 1997–2000. aastal.

Parimad õpilased – Marko Yli-Hannuksela, Valeri Nikitin, Tarvi Thomberg, Heiki Nabi, Juha Ahokas, Ardo Arusaar, Anar Zeinalov.

Tunnustus
---------

* 2006 – Eesti Kultuurkapitali kehakultuuri ja spordi sihtkapitali aastapreemia (Eesti maadluskoondise uuele tasemele tõstmise eest)
* 2012 – aasta treener
* 2013 – aasta treener
* 2013 – Valgetähe III klassi teenetemärk

Viited
------

1. ↑  Teenetemärkide kavaleride andmekogu – 18789

Välislingid
-----------

* Biograafia ESBL-is
Hennadi Kernes
**Hennadi Kernes** (ukraina keeles *Геннадій Адольфович Кернес*, vene keeles *Геннадий Адольфович Кернес*; 27. juuni 1959 Harkiv – 16. detsember 2020 Berliin) oli juudi päritolu Ukraina poliitik. Ta oli aastatel 2010–2020 Harkivi linnapea.

Ta lõpetas aastal 1976 Harkivi 76. keskkooli. Seejärel töötas ta aasta aega tehases Svitlo Šahtar. Seejärel asus ta aastal 1977 õppima kutsekooli nr. 14, mille lõpetas aastal 1979 koostaja-konstruktori kvalifikatsiooniga, ja läks taas tööle tehasesse Svitlo Šahtar. Ta on töötanud rätsepana. Ta on lõpetanud Jaroslav Targa nimelise õigusteaduste ülikooli ja Harkivi rahvusliku majandusülikooli.

Ta asus poliitikasse aastal 1998, mil ta asus toetama Regioonide Parteid ja kandideeris Harkivi linnavolikogu liikmeks. Ta toetas algusest peale venemeelset presidenti Viktor Janukovitšit. Kui Janukovitš 2014. aasta veebruaris pärast ülestõusu tagandati, põgenes ta Venemaale; nii tegi ka Kernes, kuid naasis peagi Harkovisse ja siirdus Ukraina rahvuslaste poolele. Ta selgitas, et kuigi vene keel on tema emakeel, toetab ta jagamatut Ukrainat. 28. aprillil 2014 sai ta raskelt vigastada (jalgrattaga sõites), kui teda tulistati Ida-Ukraina rahutuste ajal selga. Teda opereeriti kohe. Järgmine päev saadeti ta lennukiga Iisraeli, kus ta taastus operatsioonist ja tuli teadvusele. Pärast seda liikus ta ratastoolis.

Avalikkuse ees oli ta viimati 23. augustil 2020 Harkivi päeva tähistamisel ja ta oli ilma maskita. Pärast seda ta avalikkuse ette ei ilmunud. Ta oli haigestunud COVID-19-sse. 16. septembril saadeti ta lennukiga ravile Berliini Charité kliinikusse. 16. detsembril 2020 suri ta Berliinis Charité kliinikus.
Henn Tiivel 2014. aastal andmas intervjuud Tartu Ülikooli RKA juubelifilmile
**Henn Tiivel** (sündinud 14. mail 1937 Valgamaal Helme vallas) on Eesti rahvatantsujuht ja üldtantsupidude korraldaja.

Esimene kokkupuude tantsuga oli tal Hummuli algkoolis, kus õpetaja Juta Talviste õpetas õpilastele võimlemist, tantsu ja ringmängu. Kõrghariduse omandas Tallinna Pedagoogilises Instituudis, mille lõpetas tööõpetuse, joonistamise ja joonestamise õpetaja kutsega. 

Henn Tiivel on kuulunud 1970. aastast üldtantsupidude korraldusmeeskonda.  Ta oli 2009. aastal üldtantsupeo idee autor ja peo aujuht. 

Tiivel on olnud Tartu Ülikooli Rahvakunstiansambli tantsutreener.[*viide?*] Ta nõustab Pärnus tegutsevat rahvatantsurühma Tuurit-Tuurit .

Ta on töötanud ka Tartu 5. Keskkoolis joonestamise ja kunstiajaloo õpetajana.[*viide?*]

Tunnustus
---------

* 2004 Valgetähe III klassi teenetemärk
* 2009 Anna Raudkatsi rahvatantsustipendium

Viited
------

1. 1 2  Henn Tiivel: Tants on hea kunstiline kasvatus, mis ühendab endas muusikaõpetuse, sotsiaalse kasvatuse, kehalise treeningu, eneseväärikuse kasvatamise ja käitumisõpetuse. Pärnu Postimees, 04.07.2009. Vaadatud 19.01.2013
2. ↑  Valgamaa kodulooline sünnipäevakalender 2012. Vaadatud 19.01.2013
3. ↑  Kes me oleme? Rahvatantsurühma Tuurit-Tuurit koduleht. Vaadatud 19.01.2013
4. ↑  Teenetemärkide kavaleride andmekogu – 4342

Välislingid
-----------

* Tantsijad räägivad oma keelt Järva Teataja, 22. aprill 2006.
* Henn Tiivel – 75. Kultuur ja Elu nr 2, 2012