recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Siseõu
Linnuse vall
**Asva linnusasula** avastati 1930. aastal Saaremaa kagurannikul. See omal ajal saarel paiknenud kindlustatud asula asub Kuressaare–Laimjala–Kuivastu maantee 37. kilomeetril. Saaremaa vallas Asva lähedal madalal moreenseljandikul. Asula järgi on nime saanud Asva kultuuri periood.

Asva külatagusel madalal heinamaal paikneb Põhja-Euroopa tuntumaid pronksiaja kindlustatuid asulaid, mis on nime andnud tervele arheoloogilisele kultuurile. Asva kultuur on läänepoolsemate soomeugrilaste hilispronksiaja kultuur, mille majanduse aluseks oli karjakasvatus, hülgepüük, algeline maaviljelus ja pronksivalamine. Seljak, millel asula paikneb, oli pronksiajal laid või poolsaar madalas merelahes. Tänaseks on meri siit taganenud mitme kilomeetri kaugusele, kunagist rannaasulat meenutab paik vaid kevaditi suurvee ajal.

1930. ja 1931. aastal kaevas Asva "Linnamäe põllul" kohalik elanik Orest Reis, tollane Tartu ülikooli üliõpilane, otsimaks selgitust sellele nimetusele. Tema leiud äratasid arheoloogide tähelepanu. Hilisemate kaevamistega tõestati seal Saaremaa kõige vanema ja pikaealise kasutusega linnamäe, muistse linnusasula olemasolu. Ligi 3500 m2 pindalaga asulast on läbi kaevatud kuuendik, kogutud on üle 5800 leiu. Vanimad jäljed Asvas on umbes 4000 aastat vanad. Varasemast asundusest on andmeid umbes 1500 eKr. Varasema perioodi leiumaterjalide hulgas on lisaks luust ja pronksist tööriistadele eriti palju pronksivalamisele osutuvaid savist valamisvormide katkendeid ning hoonetest pärinevad paest ja savist põrandad ja kividest kolded. 1939. aastal leiti Asvast 2 kg koerte kivistunud väljaheiteid ehk koproliite.

Vanimad asustusjäljed pärinevad II aastatuhandest e.m.a. kui asula ainsaks looduslikuks kaitseks oli meri. 8.-7. sajandil e.m.a ümbritseti neemik kividest ja puust kaitsetaraga, mille taha rajati muld ja savipõrandatega hooned. Leidude hulgas olid ülekaalus savinõukillud (kokku üle 32 000), mis annavad tunnistust väga erinevate nõude kasutuselolekust tollases majapidamises.

Kindlustatud asula vanim järk hävis kogu linnust haaranud tulekahjus, mis toimus ajavahemikus 685–585 e.m.a. Tolleaegne asula hävis tulekahjus, mille puhkemist on seostatud Kaali meteoriidi langemisega. Üsna varsti on kõrgendiku servi maapoolsest küljest uuesti järsendatud, tõstetus pinnast savi ja mulla pealekandmisega. Rajati uus asula, mis samuti hiljem maha põles.

Nõrku asustusjälgi on Asvast ka meie ajaarvamise algusest. Uued suuremad tööd võeti ette I ajaarvamise keskpaiku m.a.j. Tõsteti valle, muudeti järsemaks mäe servi, mille tulemusena linnus omandas praeguse kõrguse ja kuju. Sellest ajast arvatakse pärinevat ka rahvatraditsiooniline "Linnamäe põllu" nimetus.

Viited
------

1. ↑  Tõnno Jonuks, Kristiina Johanson. 101 Eesti arheoloogilist leidu.Varrak, 2017, lk. 158.

Välislingid
-----------

* Asva linnusasula kultuurimälestiste riiklikus registris Muuda Vikiandmetes
* Asva kindlustatud asula
* "Saaremaal läbi viidud väljakaevamised tõid välja mitu Eesti vanimat leidu" ERR, 11. juuni 2023
**Aleksander Tšikin** (27. aprill 1915 Narva – 30. oktoober 2006) oli Eesti kergejõustikutreener. 

Aastatel 1944–1946 pälvis Aleksander Tšikin 400 ja 800 meetri jooksjana medaleid üleliidulistel võistlustel, kolmekümneselt sai NSV Liidu meistersportlaseks. 

Sportlaspõlves (aastani 1952) alustas Tšikin tööd Kalevi treenerina ja omandas erialase kõrghariduse. 

Tema õpilaste seas on Tõnu Kaukis, Alma Kullerkupp, Vladimir Kuts, Mart Vilt, Tõnu Lepik, Vello Lumi, Marko Metsala, Raivo Mägi, Endel Pärn, Pavel Rambak, Ants Savest. 

Isegi üle 85-aastaselt oli Tšikin (aka Tsika) üks tuntumaid treenereid noorte kergejõustiklaste hulgas. Oma elu viimaste aastateni välja võis teda pea iga päev kohata Kalevi spordiväljakul noortele näpunäiteid ning energiat jagamas ja ka ennast sportlikus vormis hoidmas. Tema treeningustrateegia põhines inimeses huvi tekitamises ning õpilase endasse uskuma/endast "seda" leidma panemises. Tänu ainult positiivsete võtete kasutamisele oli Tsika õpilaste arv suur, aktsepteeritud oli iga sportliku huviga aktivist.[*viide?*]

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| "| Ma ei ole kedagi ära ajanud, kes on tahtnud harjutada. Mulle meeldivad noored. Tahan aidata neil spordis teed leida, mis veelgi tähtsam – elus. Kasvatada, tahet karastada, õpetada ennastsalgavalt pingutama. | „ |
|  — Aleksander Tšikin, Allikas tundmatu |

Tunnustus
---------

* 1964 Kalevi auliige
* 1965 NSV Liidu teeneline treener
* 1996 Eesti Kultuurkapitali kehakultuuri ja spordi aastapreemia (Eesti spordielu arendamine)
* 1997 Tallinna teenetemärk
* 1997 Valgetähe medaliklassi teenetemärk

Viited
------

1. ↑  Teenetemärkide kavaleride andmekogu – 3087

Välislingid
-----------

* Biograafia ESBL-is
**Aleksander Eduard Taumi** (16. november 1892 Tallinn – 14. märts 1961 Tallinn) oli Eesti sõjaväelane (kolonelleitnant) ja arst.

Ta oli kaupmehe poeg. Ta õppis aastatel 1904–1912 Nikolai Gümnaasiumis ja astus aastal 1912 Tartu Ülikooli arstiteaduskonda, mille lõpetas aastal 1917.

Ta oli aastal 1918 eraarstiks Pilistveres. Ta spetsialiseerus silmahaigustele. Ta oli aastast 1919 Sõjavägede Keskhaigla silmaarst ja aastast 1928 samas silmaosakonna juhataja. Aastatel 1939–1940 oli ta Juhkentali kaitseväehaigla ülemarst. 

Aastal 1941 evakueeriti ta Nõukogude Liidu tagalasse, kus 1944. aastal värvati Eesti NSV Tervishoiurahvakomissariaadi raviprofülaktiliste asutuste valitsuse ülemaks. Aastal 1945 määrati Tallinna vabariikliku haigla peaarstiks. Aastal 1948 sai ta silmaosakonna juhatajaks Tallinna Tõnismäe haiglas, kus töötas surmani.

Aleksander Taumi suri 14. märtsil 1961 Tallinnas ja ta maeti 18. märtsil 1961 Metsakalmistule.

Tunnustus
---------

* Eesti Punase Risti II järgu II astme teenetemärk, 1934

Viited
------

1. ↑  Heiki Raudla. Pilistvere kihelkond - Eestimaa Taani. Viljandi muuseum 2012
2. ↑

Välislingid
-----------

* Ohvitseride andmekogus
**Burchard de Volder** (26. juuli 1643 Amsterdam – 21. märts 1709 Leiden) oli Hollandi füüsik ja filosoof.

Sündinud Amsterdamis mennoniitide perekonnas, õppis de Volder esmalt Utrechtis (1660) ja 1670. aastast filosoofiat Leideni Ülikoolis Franz (Franciscus Sylvius) de le Boë (Dubois) käe all. De Volderi algatusel rajati Leideni Ülikoolis 1675. aastal füüsikalabor. Ta kogus kõikvõimalikke mõõteriistu ja tegi arvukalt füüsikademonstratsioone, eriti Robert Boyle'i avastusi illustreerides. Tema labor oli omaaegsete seas ainulaadne.

Tänapäeval on teada, et De Volder oli ka Gottfried Leibnizi üks tähtsamaid filosoofilisi korrespondente.

De Volderil oli arvukalt õpilasi nii kodu- kui ka välismaalt. Üks tuntumaid neist oli Herman Boerhaave.

Viited
------

1. ↑  Paul Lodge "Leibniz's Close Encounter with Cartesiansim in the Correspondence with De Volder" Rmt: "Leibniz and His Correspondents" Cambridge University Press, 2004, ISBN 0-521-83410-4, lk 162–192

Välislingid
-----------

* Burchard de Volder portaalis Neurotree
**Friedrich Wilhelm Constantin Stockholm** (1. oktoober 1884 Tartu – 26. detsember 1968 Sydney) oli eesti vaimulik.

Lõpetas 1905. aastal Tartus gümnaasiumi hõbeaurahaga. Õppis Tartu Ülikooli usuteaduskonnas aastatel 1905–1911. Prooviaastal oli ta Tarvastu ja Tallinna Toompea Kaarli koguduses. Ordineeriti õpetajaks 22. jaanuaril 1912.

Korporatsiooni Fraternitas Estica asutajaliige ja auvilistlane.

Stockholm oli aastatel 1912–1914 Tallinna Toompea Kaarli koguduse abiõpetaja, 1914–1918 Peterburi Jaani koguduse abiõpetaja ja 1919–1944 Tallinna Toompea Kaarli koguduse II pihtkonna õpetaja.

Lisaks kogudusetööle oli tal muidki ameteid. Veebruaris 1919 loodi Johan Laidoneri korraldusel Eesti Kaitseväe juurde sõjaväepastori ametikoht. Sama aasta märtsis kinnitati sellele kohale kaks esimest vaimulikku: Jakob Kukk ja Friedrich Stockholm. Mõne aja pärast nimetati ta sõjaväeõpetajate juhatajaks (tänapäeval peakaplan) tiitliga "sõjaväeõpetajate seenior". Sõjaväes teenis ta ka pärast Vabadussõda osalise ajaga kuni aastani 1940. Ta oli tegev ka Punases Ristis – Eesti Punase Risti Peavalitsuse liige ning Eesti Punase Risti hoolekande ja lastevarjupaikade osakonna juhataja. Eesti Loomakaitse Liidu juhatuse liige. Oli usuõpetaja mitmes koolis: lühemat aega Tallinna Linna Kommertskoolis ja Elfriede Lenderi Tütarlaste Eragümnaasiumis ning pikemat aega Tallinna Poeglaste Gümnaasiumis. Friedrich Stockholm oli 1942. aastal Venemaa eestlaste usuliseks teenimiseks moodustatud komitee esimees.

1944. aastal suvel põgenes ta koos perega Saksamaale. Aastatel 1944–1948 elas Saksa­maal, hooldades ja teenides põgenikke Jenas, Heiligenstadtis, Göttingenis ja Oldenburgis. 

Novembris 1948 jõudis 64-aastane õpetaja Stockholm koos perega Austraaliasse Sydneysse. 14. novembril 1948 pidas ta Sydneys esimese teenistuse. Sydney Jaani koguduse õpetaja oli ta 1948–1960. 1960. aastal jäi ta emerituuri. Ta suri 1968. aastal ning on maetud abikaasa ja pastorist poja Uno kõrvale Rookwoodi surnuaiale.

Isiklikku
---------

Friedrich Stockholm oli abielus, peres oli kolm poega. Uno Stockholm oli Melbourne'i koguduse õpetaja, Friedrichist sai orelikunstnik.

Viited
------

1. ↑  Eestikeelseid piibleid Venemaale. Eesti Sõna, 22. august 1942, nr. 1ˇ93, lk. 4.
2. ↑  Konrad Veem. Eesti Vaba Rahvakirik. Dokumentatsioon ja leksikon. EVR Stockholm 1988.
3. ↑  Eesti Kirik nr. 1. 1985.

Välislingid
-----------

* Koguduse ajalugu. Külli Keel. Kristus üksi annab jõudu meie tööle ja elule … Koguduse II pihtkonna õpetaja Friedrich Stockholmi 32. surmaaastapäeval Sulane nr. 4, jõulukuu 2000
**Bacău maakond** [bak'öu m'aakond] on Rumeenia 1. järgu haldusüksus. Asub Moldovas, Ghimeș-Făgeti vald maakonna kirdeosas kuulub Transilvaaniassse.

Bacău maakond on Rumeenia üks peamisi tööstuspiirkondi.

Maakonnas on 8 linna ja 80 valda.

Linnad
------

* Bacău
* Buhuși
* Comănești
* Dărmănești
* Moinești
* Onești
* Târgu Ocna
* Slănic Moldova

Välislingid
-----------

* Bacău maakonna koduleht


Rumeenia maakonnad ja keskalluvusega linn

Alba **·**  Arad **·**  Argeș **·**  Bacău **·**  Bihor **·**  Bistrița-Năsăud **·**  Botoșani **·**  Brașov **·**  Brăila **·**  Bukarest **·**  Buzău **·**  Caraș-Severin **·**  Călărași **·**  Cluj **·**  Constanța **·**  Covasna **·**  Dâmbovița **·**  Dolj **·**  Galați **·**  Giurgiu **·**  Gorj **·**  Harghita **·**  Hunedoara **·**  Ialomița **·**  Iași **·**  Ilfov **·**  Maramureș **·**  Mehedinți **·**  Mureș **·**  Neamț **·**  Olt **·**  Prahova **·**  Satu Mare **·**  Sălaj **·**  Sibiu **·**  Suceava **·**  Teleorman **·**  Timiș **·**  Tulcea **·**  Vaslui **·**  Vâlcea **·**  Vrancea



1. ↑  Primele date provizorii pentru Recensământul Populației și Locuințelor, runda 2021
**Aleksander Tamson** (20. aprill (8.vkj) 1898 Saarde kihelkond Voltveti vald – 1. september 1975 Mõisaküla) oli Eesti sõjaväelane (seersant) (1939), VR II/3.

Õppis Voltveti ministeeriumikoolis 1909–1916. 

Võttis osa Esimesest maailmasõjast, teenis 1917–1918 raudteepataljonis.

Osales Vabadussõjas 10. veebruarist 1919 kaitseliitlasena Pärnu Kaitsepataljoni 4. roodus kuni vabastamiseni sama aasta märtsis. Astus uuesti teenistusse ja määrati 1. aprillil 1919 Pärnu Kaitsepataljoni 6. roodu. Maikuus ülendati kapraliks ning jätkas teenistust 9. jalaväepolguks ümbernimetatud väeosa 6. roodus. Septembris ülendati nooremallohvitseriks ja oktoobris 1919 vanem allohvitseriks. Alates aprillist 1920 oli 9. jalaväepolgu 2. roodus ning sama aasta juunis viidi üle Inseneripataljoni raudteeroodu. Sai kahel korral 22. novembril 1919 Aleksandrovskaja Gorka küla juures lahingus põrutada. Demobiliseeriti septembris 1920. Senine vanemallohvitseri auaste nimetati mais 1939 ümber seersandiks. 

Vabariigi Valitsuse otsusega 19. oktoobrist 1920 anti 9. jalaväepolgu vanemallohvitserile Aleksander Tamsonile Vabadusristi II liigi 3. järk, seeria 1568, 

> „"hinnates wahwust, mis [ta oli] ülesnäitanud lahingus 17. mail 1919 a. Lätimaal, Muna talu juures""
> 
> 
> 

Lisandus 13 000 marka, Vabadussõja Mälestusmärk haavatulindiga ning Läti iseseisvuse 10. aastapäeva mälestusmedal. Sai tavalises korras Pärnumaa Laatre valla Laatre mõisast 13,20-hektarilise krundi. Raudoja taluks ristitud koha sai rendile mais 1922 ning see kinnistati tema nimele novembris 1936. Pidas iseseisvusaastatel talu, mis algul asus Laatre ja alates 1939. aastast Rajangu vallas. Oli aktiivne jahimees ning VRVÜ Pärnu osakonna liige. 

Saksa okupatsiooni ajal kuulus Omakaitsesse.

Arreteeriti Nõukogude julgeolekutöötajate poolt 5. augustil 1945 Raudoja talus. Peeti kinni Pärnu vanglas, kust juba sama aasta lõpul viidi Venemaale Sverdlovski oblasti BogoslavLagi. Mõisteti SARKi Erinõupidamise otsusega jaanuaris 1947 Omakaitsesse kuulumise eest 5 aastaks vangilaagrisse. Vabanes augustis 1950 Sverlovski oblasti Karpinski vangilaagrist. Saabus tagasi oma Raudoja tallu, mida seni oli pidanud abikaasa. Töötas märtsist 1951 Rajangu kn Võidu Tee kolhoosis ja alates selle ühinemisest Kamara sovhoosiga selle Laatre osakonnas põllutöölisena. Viimased eluaastad oli pensionär oma talus ning tegeles aiandusega.

Aleksander Tamson suri 1. septembril 1975 Mõisaküla haiglas südamelihaste ateroskleroosi tõttu. Maetud Saarde kalmistule.

Isiklikku
---------

Abiellus 6. detsembril 1925 Halliste kirikus Liina Sooga (1899–1974). Lastetu.
Friedrich Volrad Mikkelsaar
**Friedrich Volrad Mikkelsaar** (22. detsember 1886 Linnamäe vald, Võrumaa – 6. märts 1930 Taagepera) oli eesti haridustegelane ja õpetaja.

Mikkelsaar oli Eesti Vabariigi koolikorralduse aluste rajajaid, kooliuuendusliikumise eestvedajaid, pooldas demokraatlikku koolikorraldust, ühtlus- ja töökooli ning kutseõpetusega keskkooli.

Haridustee
----------

Mikkelsaar õppis Linnamäe algkoolis, Urvaste kihelkonnakoolis (1897–1899), Võru linnakoolis (1900–1905 ja Peterburi Õpetajate Instituudis (1906–1909). Omandas 1906. aastal Tallinnas pedagoogikakursustel ministeeriumikooliõpetaja kutse.

Teenistuskäik
-------------

Töötas matemaatikaõpetajana Kuramaal Jaunjelgavas (1909–1910), Haapsalu linnakoolis (1910–1913) ja Valga kõrgemas algkoolis (1913–1917). Oli aastail 1917–1918 Tartu 2. rajooni rahvakoolide inspektor.

Kuulus aastail 1917–1919 Eestimaa Kubermangu Ajutise Maanõukogu liikmeskonda. Oli Tartu linnavolikogu liige. Kuulus Eesti-Läti piirikomisjoni. 1918. aastal asus tööle Haridusministeeriumis, algul riigikoolinõuniku ja asjadevalitsejana, seejärel ministri abina. Ministeeriumis töötas kuni surmani 1930. aastal. Haridusloolises kirjanduses nimetatakse 1920. aastaid Eesti kooli ajaloos ka Mikkelsaare ajastuks.

Ühiskondlik tegevus
-------------------

Mikkelsaar oli 1917. aastal Valga Õpetajate Ühingu asutajaid ja esimees ning kuulus aastail 1917–1918 Eesti Õpetajate Liidu juhatusse. Oli Haapsalu Tarbijate Ühingu Ökonoomika ja Eesti Laenu- ja Hoiuühisuse asutajaid, Karskusseltsi Ugala liige ning II Läänemaa Laulupeo korraldajaid.

Kirjutas hulgaliselt algkooli geomeetria- ja matemaatikaõpikuid.

Kirjandus
---------

* Viilup, V. Friedrich Volrad Mikkelsaar ja tema osa kodanliku Eesti kooliuuendusliikumises. – Nõukogude Pedagoogika ja Kool V. Tartu, 1969.

Välislingid
-----------

* Friedrich Volrad Mikkelsaar Eesti biograafilises andmebaasis ISIK
**Kalev Külv** (sündinud 28. augustil 1953 Kormilovka rajoonis Omski oblastis Vene NFSV-s) on Eesti endine kergejõustiklane, kelle põhiala oli kettaheide.

Ta sündis Omski oblastis märtsis 1949 Eestist küüditatute perekonnas. Perekond pöördus 1957. aastal Eestisse tagasi.

Ta lõpetas 1975. aastal Tartu Riikliku Ülikooli kehakultuuriteaduskonna.

Spordiga hakkas tegelema Eestis Rõngus. Treenis algul Tartus Rein Aule, hiljem Toivo Moorasti ja Aleksander Lohu juhendamisel. 

Tulnud Eesti noortemeistriks kettaheites. Nõukogude Liidu meistrivõistlustel kettaheites saanud 12. (1979), 24. (1980) ja 8. koha (1982) ning talvistel meistrivõistlustel sai kahel korral 7. koha (1981 ja 1982). Ta on tulnud Tööjõureservide üleliiduliseks meistriks. Ta on tulnud 11 aastal järjest (1979–1989) Eesti meistriks kettaheites, aastatel 1976–1978 võitis 3 korral meistrivõistlustel hõbemedali. Püstitas 1981. aastal Eesti rekordi kettaheites 65.34 ja on tõuganud kuuli 18.08. 

Aastatel 1975–1978 oli ta Kohtla-Järve spordikooli treener, 1980–1985 Tööjõureservides treener-õpetaja, 1985–1988 Tallinna Spordiinternaatkooli spordiõpetaja ja 2008–2019 Rõngu Keskkooli kehalise kasvatuse õpetaja.

Välislingid
-----------

* Biograafia ESBL-is
* Kalev Külv veebilehel World Athletics
**Aleksander Tamm** (5. märts 1868 Tallinn – 3. august 1950 Tallinn) oli eesti haridus- ja kultuuritegelane.

1891. aastal lõpetas ta Peterburi õpetajate instituudi. Õppis ka Pobedinski kõrgematel kaubanduskursustel. 

Aastatel 1891–1904 töötas Tallinna 4-klassilise linnakooli (endise kreiskooli) õpetajana. Oli Estonia seltsi liige ja mitu aastat esimees, samuti karskusliikumise tegelane ja karskusseltsi Valvaja esimees.

1904. aastal siirdus vastuolude tõttu koolivalitsusega Kaug-Itta. Töötas õpetajana Nikolsk-Ussuriiskis, asutas Primorje krai õpetajate liidu, mille esimeheks ta valiti. 1906. aastal vallandati ta kindral-kuberneri käsul õpetaja ametist. Seejärel asus elama Vladivostokki, töötas seal 1915. aastani ühes suuremas laevakontoris, oli samas rahvaharidusseltsi ja rahvamaja esimees ja üks Eesti seltsi asutajaid Vladivostokis. 1912. aastal kandideeris Vene Riigiduuma valimistel, kuid ei saanud valituks. 1915. aastal siirdus elama Peterburi, töötades seal raamatupidaja ja õpetajana. 

1920. aastal naasis Eestisse. Juhatas Tallinnas OÜ Ökonomisti kaubanduskursusi, tegutses lektorina Tallinna rahvaülikoolis. 1921. aastal asutas AS Eesti Reisibüroo ja oli 8 aastat selle peadirektor. 

Aastatel 1923–1926 oli II Riigikogu liige, Johan Pitka asutatud Rahvuslik Vabameelse Partei liige. 

1926. aastal oli üks Raadio Ringhäälingu asutajaid ja töötas mitu aastat selle direktorina. Oli ka Nõmme linnavolikogu liige ja revisjonikomisjoni esimees, Nõmme Haridusseltsi esimees, samuti töötas õpetajana Tallinna Tütarlaste Kommertskoolis ning juhatas Eesti Ühistegelise Liidu kursusi.

Ta on maetud Siselinna kalmistule.

Viited
------

1. ↑  Aleksander Tamm 60-aastane. Päewaleht, 6. märts 1928
2. ↑  Aleksander Tamm 70-a. Waba Maa, 4. märts 1938
3. ↑  Aleksander Tamm 75-aastane. Eesti Sõna, 5. märts 1943
4. ↑  Kalmistute register HAUDI

Välislingid
-----------

* Rahvusarhiivi fotode andmebaas. Rahvuslik Vabameelse Partei keskjuhatus ja Riigikogu rühm (1924)
* ERR arhiiv. Raadio, mäleta ennast! VI. Eesti Ringhäälingu algusaastad 1926... (1989)
* ERR arhiiv. Raadio, mäleta ennast! X saade (1990)
|  |
| --- |
|  |
| Medalikohad |
| Maailmameistrivõistlused |
| **Pronks** | 2014 | jäähoki |

**Robert Linus Alexander Klasen** (sündinud 19. veebruaril 1986 Stockholmis) on Rootsi jäähokimängija, kes mängib Rootsi kõrgliiga klubis Luleå HF ründajana vasakäärel.

Ta alustas klubikarjääri Rootsi klubis Huddinge IK, mille meeskonnas debüteeris ta Rootsi esiliigas hooajal 2004-05. Aastatel 2007–2010 mängis ta kolm hooaega Rootsi kõrgliiga klubis Södertälje SK.

2010. aastal sõlmis ta lepingu NHL-i klubiga Nashville Predators. Suurem osa hooajast 2010–11 mängis ta American Hockey League'is (AHL) Predatorsi noorteklubis Milwaukee Admirals. 2011. aastal valiti ta AHL-i tähtede mängule. NHL-is sai ta sel hooajal Predatorsi meeskonnas kirja neli mängu.

Hooajal 2011–12 mängis Klasen Rootsi esiliiga klubis Malmö Redhawks. Aastatel 2012–2014 mängis ta Rootsi kõrgliigas Luleå ridades. 2013. aastal jõudis ta Luleåga Rootsi meistrivõistlustel finaali, kus kaotati Skellefteåle mängudega 0:4.

Aastatel 2014–2020 mängis Klasen kuus hooaega Šveitsi kõrgliiga klubis HC Lugano. 2016. aastal kaotas ta Luganoga Šveitsi meistrivõistluste finaalis SC Bernile mängudega 1:4. Samal hooajal oli ta väljalangemismängudes resultatiivseim mängija (5+12). 

2020. aastal naasis ta Rootsi kõrgliigasse, sõlmides kaheaastase lepingu Luleåga.

2014. aasta maailmameistrivõistlustel võitis Klasen Rootsi jäähokikoondise koosseisus pronksmedali.

Välislingid
-----------

* Linus Klasen NHL.com lehel
* Linus Klasen hockeydb.com lehel
Meelis Vind (2016)
**Meelis Vind** (sündinud 27. detsembril 1964) on eesti helilooja, klarnetimängija.

Meelis Vind õppis aastatel 1974–1979 Kiviõlis lastemuusikakoolis, pärast seda Tallinna Muusikakeskkoolis klarnetit. Aastatel 1983–1987 õppis ta klarnetit Peterburi konservatooriumis ja seejärel Tallinna Konservatooriumis, mille lõpetas 1992. aastal, kuid juba viis aastat enne seda hakkas tööle Eesti Riiklikus Sümfooniaorkestris, kus töötab siiani.

Musitseerimist alustas ta koolipõlves diksiländorkestris. Alates 1996. aastast on ta esinenud nüüdismuusikale spetsialiseerunud NYYD Ensemble'iga ja aastast 2004 Ansambel U: ridades. Mängib Estonian Dream Big Bandis. Ta mängib peamiselt klassikalist muusikat, džässi, *fusion*´i ja *freejazz*´i.

Meelis Vind on teinud projekte koos Raivo Tafenau ja Lippajatega.

Meelis Vindi enda bändil Vind Project ilmus 2006. aasta aprillis plaat "Twilight Patterns".

Tunnustus
---------

* 2012 Eesti Kultuurkapitali helikunsti sihtkapitali aastapreemia (suurepärane heliplaat „VindPower"  ja aktiivne kontserttegevus)

Viited
------

1. ↑  Meelis Vind interpreetide liidu kodulehel (vaadatud 24.08.2017)

Välislingid
-----------

* Meelis Vind muusika infokeskuse kodulehel
Linus Hultström 2019. aastal Djurgårdens IF-is mängimas
**Olof Linus Hultström** (sündinud 9. detsembril 1992 Vimmerbys) on Rootsi jäähokimängija, kes mängib kaitsjana Rootsi kõrgliigaklubis Linköping.

Ta alustas Linköpingis ka profikarjääri. Linköpingi koosseisus debüteeris ta Rootsi kõrgliigas hooajal 2009–10. Hooajal 2011–12 ja hooaja 2013–14 teises pooles mängis ta Rootsi esiliiga klubis IK Oskarshamn.

2014. aasta oktoobris liitus ta Rootsi kõrgliigas mängiva Leksands IF-iga. Hooajal 2014–15 tegi ta Rootsi kõrgliigas oma seni parima hooaja, lüües liigas 10 väravat ja andis 23 väravasöötu. 2015. aasta aprillis sõlmis ta lepingu Djurgårdensiga. 2015–16 põhihooajal oli ta resultatiivseim kaitsemängija (31 punkti) ja kaitsemängijatest enim väravaid (12 väravat). Kuigi ta langes väljalangemismängudes Djurgårdensiga välja juba veerandfinaalis, oli Hultström väljalangemismängudes resultatiivseim kaitsemängija 3+9). Hooajal 2018–19 jõudis ta klubiga Rootsi meistrivõistluste finaali, kus kaotati Frölunda HC-le mängudega 2:4. Sama hooaja väljalangemismängudes oli ta Frölunda mängija Chay Genoway kõrval resultatiivseim kaitsemängija (5+8). Hooajal 2019–20 lõi Hultström Rootsi kõrgliigas kaitsemängijatest enim väravaid (15).

2020. aasta mais liitus ta KHL-i klubiga Vitjaz. 2021. aasta mais sõlmis ta üheaastase lepingu Magnitogorski Metallurgiga.

2022. aasta mais naasis ta Linköpingi, kellega sõlmis ta nelja-aastase lepingu.

Rootsi jäähokikoondise koosseisus osales Hultström 2022. aasta taliolümpiamängudel.

Viited
------

1. ↑   (vaadatud 3.5.2021)
2. ↑  "Linus Hultstrom back in LHC". Linköping HC. 4. mai 2022. Vaadatud 4. mail 2022.

Välislingid
-----------

* Linus Hultström KHL.ru lehel
* Linus Hultström hockeydb.com lehel
**Bad Boy Records** (või **Bad Boy Entertainment**) on Ameerika Ühendriikide plaadifirma, mille asutas 1993. aastal räppar Sean "Puffy" Combs. See tegutseb Epic Recordsi allüksusena, mis on omakorda Sony Music Entertainmenti üks allüksustest. See on olnud koduks paljudele artistidele, sealhulgas Machine Gun Kelly, Craig Mack, the Notorious B.I.G. Faith Evans, 112, Total, the LOX, Mase, Shyne ja Carl Thomas. Hiilgeajal oli Bad Boy väärtuseks 100 miljonit USA dollarit.

Ajalugu
-------

### Algusaeg

Peale seda, kui Sean "Puffy" Combs tõusis karjääriredelil palgata praktikandist hoopis värbamisjuhiks Uptown Records'is, vallandati ta 1993. aastal Andre Harrell'i poolt, peale mida ta lõi omaenda plaadifirma, Bad Boy Recordsi, hiljem samal aastal. Plaadifirma esimene väljaanne oli "Flava in Ya Ear" Craig Mack'i poolt, millele järgnes ka kiirelt Mack'i debüütalbum, *Project Funk da World*, 1994. aastal. Nende väljaannete järel, veel samal aastal, tulid välja "Juicy" ja *Ready to Die*, mis on the Notorious B.I.G.'i (tuntud ka kui Biggie Smalls) esisingel ja debüütalbum. Kui Mack'i albumist sai kuldalbum, siis *Ready to Die'*st sai mitmekordne plaatinaalbum. Olles 1995. aastal muusika edetabelite tipus, sai B.I.G.'ist üks tema žanri suurnimedest sellel ajal ja ka Bad Boy suurim staar. 1995. aastal jätkas plaadifirma oma edu veel, plaatina väljaannetega Total'i ja Faith Evans'i poolt. Samal ajal värbas plaadifirma ka palju kohapealseid laulukirjutajaid/muusikaprodutsente, nende hulgas: Easy Mo Bee, Chucky Thompson ja D-Dot - kellest kõik olid vägagi tähtsad, produtseerides mitmeid selle aja tähtsamaid Bad Boy väljaandeid.

Tuntud artistid
---------------

### Praegused

| Artist | Lepingu sõlmimise aasta | Bad Boy alt väljaantud albumid |
| --- | --- | --- |
| Puff Daddy | Asutaja (1993) | 5 |
| Janelle Monáe | 2007 | 3 |
| Machine Gun Kelly | 2011 | 6 |
| Bow Wow | 2015 | Ainult mänedžeerimise diil. |
| Quincy | 2016 |  |
|

### Endised

* The Notorious B.I.G. (surnud) (1993 - 1997)
* French Montana (2012 – 2022)
* Craig Mack (surnud) (1993 – 1995)
* Faith Evans (1994 - 2004)
* Total (1994 - 2000)
* 112 (1995 - 2005)
* Mase (1996 - 2000; 2003 - 2006)
* Mario Winans (2001 - 2008)
* The Lox (1996 - 1999)
* Black Rob (surnud) (1996 - 2010)
* Jordan McCoy
* Carl Thomas (1997 - 2005)
* Shyne (1998 - 2001)
* Dream
* G. Dep (vangis) (1999 - 2005)
* Loon (2001 - 2006)
* Da Band (2002 - 2004)
* Fuzzbubble
* 8Ball & MJG (2002 - 2008)
* Boyz n da Hood (2004-2008)
* Cheri Dennis (2000 - 2009)
* Kalenna Harper
* New Edition (2003 - 2006)
* Red Café
* B5 (2004 - 2008)
* Yung Joc (2004 - 2009)
* Dirty Money
* Gorilla Zoe
* Danity Kane
* King Los
* Day26
* Elephant Man (2006 - 2009)
* Donnie Klang
* Foxy Brown
* Cassie
* Pitbull (2006 - 2007)

The Hitmen
----------

The Hitmen on Bad Boy Records'i produktsioonitiimi nimi. Kollektiiv koosneb mitmetest tuntud produtsentidest ja muusikutest, kes töötavad üksinda või koos Combs'iga komponeerides lugusid nii Bad Boy enda artistidele kui ka artistidele väljaspool plaadifirmat.

2015. aasta 20. augustil teatati, et Kanye West ühines ka The Hitmen'i kollektiiviga.
**Lionel Rouwen Aingimea** (sündinud 1969) on Nauru advokaat ja poliitik, kes oli alates 27. augustist 2019 kuni 29. septembrini 2022 Nauru president.

Elulugu
-------

Aingimea õppis Austraalias õigusteadust ning töötas MTÜ-s Regional Rights Resource Team, hiljem Marshalli Saartel riigiadvokaadina. Ta on olnud Lõuna-Vaikse ookeani ülikoolis õigusteaduse õppejõud.

Aingimea kandideeris 2013. aastal Menengi valimisringkonnas parlamenti, kuid ei osutnud valituks. Pärast ebaõnnestunud valimisi sai temast president Baron Waqa valitsuse justiitsminister.

2016. aasta valimistel läks Aingimeal paremini ning temast sai Menengi esindaja parlamendis ning justiits- ja piirivalve abiminister. Ta töötas justiitsminister David Adeangi alluvuses. Ta taasvaliti parlamenti 2019. aastal, president Waqa valituks ei osutunud. Uus parlamendikoosseis valis Lionel Aingimea riigi presidendiks, ta kogus 12 häält, konkurent David Adeang sai 6.

Viited
------

1. 1 2 3 4  Lionel Rouwen Aingimea elected President of Nauru Arhiiviversioon seisuga 28. august 2019 PMN News, 27 August 2019
2. 1 2 3  Nauru Parliament picks lawyer Lionel Aingimea for president Deutsche Welle, 27 August 2019
3. ↑  Nauru's Parliament elects former human rights lawyer Lionel Aingimea as President ABC News, 27 August 2019

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**Baron Waqa** | **Nauru president**2019–2022 | Järgnev**Russ Kun** |
Linus Johansson (2019)
**Nils Linus Emmet Johansson** (sündinud 30. novembril 1992 Ljungbys) on Rootsi jäähokimängija, kes mängib keskründajana Rootsi kõrgliiga klubis Färjestad BK.

Ta alustas jäähoki mängimist Rootsi klubis IF Troja-Ljungby, mille meeskonnas debüteeris ta hooajal 2010–11 Rootsi esiliigas.

Hooajal 2011–12 mängis ta North American Hockey League'i klubis Topeka RoadRunners. Aastatel 2012–2014 mängis ta põhiliselt Rootsi tugevuselt kolmandas liigas. Hooajal 2014–15 mängis ta Norra kõrgliiga klubis Storhamar Dragons ja hooajal 2015–16 Rootsi esiliiga klubis Mora IK.

Rootsi kõrgliigas debüteeris Johansson hooajal 2016–17 Djurgårdensis meeskonnas. Aastatel 2018–2020 mängis ta Färjestadis.

Hooajal 2020–21 mängis Johansson KHL-is HK Sotši ja HK Nižnekamski Neftehimiki ridades.

2021. aasta mais naasis ta Färjestadi.

Rootsi jäähokikoondise koosseisus on Johansson osalenud Euro Hockey Touril.

Viited
------

1. ↑  "Linus Johansson återvänder till Färjestad BK". farjestadbk.se. Vaadatud 10.11.2021
2. ↑   (vaadatud 10.11.2021)

Välislingid
-----------

* Linus Johansson hockeydb.com lehel
**Meelis Virkebau** (sündinud 14. märtsil 1957 Kiviõlis) on Eesti tippjuht. Ta on Eesti Rõiva- ja Tekstiililiidu juhatuse esimees.

Meelis Virkebau on lõpetanud 1981. aastal Tartu ülikooli majandusteaduskonna (rahanduse ja krediidi erialal) ning aastal 1990 Eesti Kõrgema Kommertskooli ärijuhtimise erialal.

Ta töötas aastatel 1983–1993 tehase Tarbeklaas tootmis- ja müügidirektorina. Aastatel 1993–1994 oli ta Hackman Eesti AS müügijuht. Aastatel 1994–1995 oli ta AS Balti Manufaktuur peadirektor. Alates 2000. aastast oli Meelis Virkebau Narvas asuva Rootsi aukonsulaadi aukonsul.

Meelis Virkebau on pälvinud tunnustust eelkõige ettevõtte Kreenholmi Valduse AS tegevdirektorina ning sai selle ülesehitamise ja eduka majandamise eest 1998. aastal Eesti aasta ärijuhi auhinna. 2001. aastal pälvis ta Valgetähe IV klassi teenetemärgi.

Viited
------

1. ↑  "Eesti Rõiva- ja Tekstiililiidu juhatus". Vaadatud 13.06.2014.
2. 1 2 3  Valme, Valner (4. september 1999). "Aasta ärimees Meelis Virkebau tõrjub poliitikuid". *Eesti Päevaleht*. AS Eesti Ajalehed. Vaadatud 11.11.2013.[*alaline kõdulink*]
3. ↑  Köörna, Arno 2003: "Eesti majanduse bibliograafiline leksikon" 1951-2000. AS Kirjastus Ilo, Tallinn.
4. ↑  "Eesti Vabariigi teenetemärkide kavalerid". Vaadatud 06.09.2014.
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel on tõsteseadmest; teiste tähenduste kohta vaata Pöör (täpsustus).* |

---

**Pöör** on ketta, ratta või vändaga võll, mida kasutatakse koormise tõstmiseks või teisaldamiseks. Pöörleva võlli ümber keritava köie või keti abil saab raskust tõsta või nihutada. Pöör on ka paljude jõuülekandega seadmete osa. Pöörasid kasutati juba Vanas-Egiptuses.

Pöör Eestis
-----------

Kaevupöör
Eestis olid pöörad erisuguse ehitusega vastavalt otstarbele. Enim kasutati tugeva puitraamiga ja püstvõlliga pöörasid, neid aeti ringi pikema latiga käsitsi või hobuse jõul. Pööra abil tõmmati paati kaldale, veeti noota, keerati tuulde tuuliku kere või pea jne. Talinoodapüügil kinnitati püstvõlliga pöör kelgule, Peipsi ääres kasutati harkjalgadel pööra kaldanoodaveol, süvanoodaveol oli rõhtne paadipöör kinnitatud paadi parrastele. Rõhtvõlliga on kaevupöör, millega vinnatakse üles veeämbrit võlli otsa sisse kinnitatud käepideme abil.

Vaata ka
--------

* Vints

Viited
------

1. ↑  *Eesti entsüklopeedia.* 7. köide: *NÕUK–RAH.* Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus, 1994, lk 620.
2. 1 2   Eesti rahvakultuuri leksikon. Ants Viires. Eesti Entsüklopeediakirjastuse AS. Tallinn. 2000. lk 227

Välislingid
-----------

* Pöör, Eesti Rahva Muuseum
**Haagi kongressi** peavad paljud esimeseks föderaalseks hetkeks Euroopa ajaloos. Kongressi peeti Hollandis Haagi linnas 1948. aasta 7.–11. maini ning seal osales 750 (teistel andmetel rohkem kui tuhat) delegaati üle Euroopa. Lisaks olid kohal ka vaatlejad Kanadast ja Ameerika Ühendriikidest.

Kongressil õnnestus koondada laia poliitilise spektri esindajaid, andes neile võimaluse arutada Euroopa poliitilise koostöö arenemise üle. Konverentsist võttis osa suur hulk olulisi poliitikategelasi: Konrad Adenauer, Winston Churchill, Harold Macmillan, Sir David Maxwell-Fyfe, Pierre-Henri Teitgen, François Mitterrand (mõlemad olid tollal Robert Schumani valitsuse ministrid), Paul Reynaud, Édouard Daladier, Paul Ramadier (kolm endist Prantsusmaa peaministrit), Paul van Zeeland, Albert Coppé ja Altiero Spinelli jpt.

Haagi kongressil mängisid aga lisaks poliitikutele aktiivset rolli ka filosoofid, ajakirjanikud, juhtivad kirikutegelased, advokaadid, professorid, ettevõtjad ja ajaloolased. Kongressi ajal käidi välja idee poliitilise, majandusliku ja rahalise Euroopa Liidu loomiseks. Sellel pöördepunktiks peetaval konverentsil oli suur mõju peagi loodava Euroopa Liikumise kujunemisele.

Hispaania riigimees Salvador de Madariaga pani kongressi ajal ette Euroopa Kolledži loomise. Tema nägemuses oleks tegemist olnud kolledžiga, kus paljudest riikidest pärit ülikooli lõpetanud noored, kellest osade kodumaad alles hiljuti omavahel sõdisid, saanuksid koos õppida ja elada.

Kongress arutles veel Euroopa Nõukogu tulevase ülesehituse ja rolli üle. Kongressil osalenud Teitgen ja Maxwell-Fyfe olid olulisel kohal Euroopa Nõukogu egiidi all vastu võetud Euroopa inimõiguste ja põhivabaduste kaitse konventsiooni loomisel.

Kongress andis ka võimaluse tõsta üldsuse arvamust Euroopa ühtsusest. 1948. aasta 20. juulil toimunud Lääne-Euroopa Liidu ministrite kohtumisel käis Schumani valitsuse välisminister Georges Bidault välja idee Euroopa Assamblee (see realiseerus hiljem Euroopa Nõukogu näol) ning Euroopa tolli- ja majandusliidu loomiseks (millest kasvasid välja Euroopa Söe- ja Teraseühendus ning Rooma lepingutega loodud kaks ühendust). Seega võib kokkuvõtvalt öelda, et kongressi lõppjäreldustest sai Prantsusmaa valitsuse poliitika alus ning seejärel ka kogu Euroopa valitsemise poliitika alus.

Kuigi toimunud kongressi olulisust ei alahinnata praegugi, on tänapäevased hinnangud toimunule sageli ka veidi tagasihoidlikumad. 2013. aasta 11. aprilli Sirbis kirjutab Hent Kalmo, et "tagantjärele näib 1948. aastal peetud suurejooneline Haagi kongress Euroopa lõimumises ehk olulise piirikivina, kuid tegelikult oli see nn Monnet meetodile alternatiivne tee, mis viis (siiani üsna hambutu) Euroopa Nõukoguni, mitte Euroopa Liiduni".

Vaata ka
--------

* Robert Schuman
* Euroopa Liit
* Euroopa Nõukogu

Viited
------

1. ↑  "Euroopa lõimimise loo põhidaatumid". Vaadatud 27.03.2014.
2. ↑  Hent Kalmo (11.04.2013). "Olukorrast Euroopas". *Sirp*. Vaadatud 27.03.2014.[*alaline kõdulink*]

* *Congress of Europe, May 1948*. Council of Europe. 1999. ISBN 92-871-3918-0.

Välislingid
-----------

* Haagi kongressi poliitiline resolutsioon CVCE
* *Speak up Europe* ajaveeb
* Euroopa Liikumine
**Meelis Välis** (sündinud 9. märtsil 1964 Jaamakülas) on koolijuht ja omavalitsustegelane.

Haridus
-------

Meelis Välis lõpetas 1982. aastal Pärnu 2. Keskkooli ja 1989. aastal Tartu Riikliku Ülikooli füüsika-keemiateaduskonna keemik-pedagoogi kvalifikatsiooniga. 2007. aastal kaitses ta Tallinna Ülikooli Haapsalu Kolledžis pedagoogilise nõustamise erialal magistritöö "Õpimotivatsiooni languse põhjused ja toetamise võimalused Kullamaa Keskkooli II kooliastmes" ja sai haridusteaduste magistri kraadi. 2016. aastal lõpetas Tallinna Ülikooli matemaatikaõpetajana.

Töö
---

1989. aastal alustas Meelis Välis tööd õpetajana Mihkel Aitsami nimelises Kutsekeskkoolis. Aastatel 1991–1998 oli sama kooli direktor. Oli aasta aega paralleelselt õpetaja ka Kivi-Vigala Põhikoolis ja Vana-Vigala Põhikoolis.

Aastatel 1998–1999 oli ta Pärnu-Jaagupi Keskkooli direktor, kuid jätkas samal ajal tööd ka kutsekooli õpetajana. 1999. aastal valiti ta Vigala vallavanemaks, kuid jätkas ka uut ametit pidades tööd õpetajana.

Aastatel 2003–2020 oli ta Kullamaa Keskkooli direktor.

Poliitiline tegevus
-------------------

Ta oli alates 1993. aastast Vigala valla volikogu liige. Aastatel 1999–2002 oli ta Vigala vallavanem. 2020. aasta kevadest on ta Märjamaa vallavanem. 

Ta kuulub Reformierakonda (10. septembrist 2003).

Isiklikku
---------

Ta on abielus ja tal on viis last.

Ta laulab Vigala meeskvintetis. Ta on harrastusnäitleja Vigala Õpetajate Showtrupis.

Viited
------

1. ↑
2. ↑  "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 10. veebruar 2015. Vaadatud 10. veebruaril 2015.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
3. ↑
4. ↑  "Tallinna Ülikooli Haapsalu Kolledži 2007. a kaitstud tööd". Originaali arhiivikoopia seisuga 10. veebruar 2015. Vaadatud 10. veebruaril 2015.
5. 1 2 3  Andok, Stina. Meelis Välis: minu eesmärk on pakkuda rahu. Raplamaa Sõnumid, 2. juuni 2020.
6. ↑  Ajaloost. Pärnu-Jaagupi Põhikooli veebisait.
7. ↑  "Kullamaa keskkooli direktorid". Originaali arhiivikoopia seisuga 27. juuni 2017. Vaadatud 10. veebruaril 2015.
8. 1 2  Raigla, Malle-Liisa. Kullamaa koolidirektorist saab Märjamaa vallavanem (täiendatud). Lääne Elu, 19. veebruar 2020.
9. ↑  Reinsalu, Katri. Märjamaa uus vallavanem on Meelis Välis. Raplamaa Sõnumid, 19. veebruar 2020.
10. ↑  "Reformierakonna liikmed". Originaali arhiivikoopia seisuga 10. veebruar 2015. Vaadatud 10. veebruaril 2015.
11. ↑  "Äriregistri päring". Originaali arhiivikoopia seisuga 21. oktoober 2013. Vaadatud 10. veebruaril 2015.
12. ↑  "Vigala Meeskvintett". Originaali arhiivikoopia seisuga 10. veebruar 2015. Vaadatud 10. veebruaril 2015.
Vaade linnusele idast
Friedrich Kruse joonis
**Pöide maalinn** ehk **Kahutsi maalinn** ehk **Kahutsi linnus** ehk **Iruste maalinn** on Saaremaa üks suuremaid muinasaegseid ringvall-linnuse tüüpi linnuseid. Maalinn asub Saare maakonnas Saaremaa vallas Pöide külast umbes 2 km kaugusel läänes, Kahutsi küla territooriumil.

Linnuse kirjeldus
-----------------

Maalinn asetseb kuni 5 m kõrgusel loodusliku seljaku kirde poolsel osal. Suhteliselt tasase, 0,3 cm kuni 1,3 m paksusega kultuurikihiga ovaalse kujuga linnuseõu on 3700–3800 ruutmeetrit. Ringvalli kõrgus siseküljelt on 5,70 m, välisküljelt kuni 11 m. Ringvalli ehituseks on kasutatud maakive ja mulda. Maalinnal on kaks kinnivarisenud väravakäiku. Linnuseõue keskel asetseb kividega täidetud lohk, mis võib olla muistne kinniaetud kaev.

Linnuse kirjalik mainimine
--------------------------

Esimest korda on linnust mainitud Henriku Liivimaa kroonikas (XXX: 5), järgmisena on seda maininud Mellin 1794. aastal (kartograaf krahv Ludwig August Mellin), Luce 1811. aastal (Kuressaare õpperingkonna inspektori Johann Wilhelm Ludwig von Luce) ja Hueck 1840. aastal (vist Alexander Friedrich Hueck, kes oli hariduselt arst).
Aastatel 1990–1992 toimusid Pöide maalinnas Vello Lõugase ja Marika Mägi juhtimisel arheoloogilised väljakaevamised. 

Maalinna ei ole muistset vabadusvõitlust käsitlevates kroonikates mainitud. On spekuleeritud, et selleks ajaks võis maalinn olla maha jäetud ja asendatud Muhu maalinnaga.[*viide?*]

Tänapäeval tähistab ümbruskonna rahvas linnuses jaanipäeva ja põletab jaanituld.

Viited
------

1. ↑  Saaremaa 2. Ajalugu. Majandus. Kultuur, 2007, lk 60
2. ↑  Eesti giid. Pöide küla

Vaated linnusele
----------------

* Vaade läänevallile. Taamal vasakul jaanitule aseVaade läänevallile. Taamal vasakul jaanitule ase
* Maalinna suur siseõu koos vallidegaMaalinna suur siseõu koos vallidega

Välislingid
-----------

* Pöide maalinn kultuurimälestiste riiklikus registris
Linuxi kerneli versioon 3.0.0 käivitumas
**Linux** on vabavaraline Unixi-laadne operatsioonisüsteemi tuum, mille arendust alustas Linus Torvalds aastal 1991, ja mida on edasi arendanud ülemaailmne programmeerijate kogukond. Linux kuulub GNU General Public License'i alla ja seega on selle lähtekood vabalt saadaval.

Seda tuuma tuntakse põhiliselt Linuxi operatsioonisüsteemi keskse osana. Tarkvaradistributsioone, milles on see tuum kasutusel, nimetatakse Linuxi distributsioonideks.

Algselt kirjutati see Intel 80386 protsessorile, kuid nüüdseks on see porditud paljudele arvutiplatvormidele.

Linux on kirjutatud peaaegu täielikult C-keeles (kasutatud on ka mõningaid GNU C laiendusi), välja arvatud mõned osad assemblerkeeles (GNU as AT&T süntaksis).

Lihtsustatud Linuxi tuuma skeem
Linuxil on terviktuum (monoliit), mis tähendab, et näiteks seadmete juhtprogramme käitatakse tuuma mäluväljas.

Linuxi tuuma saab laadida arvuti mällu osade kaupa, neid osi nimetatakse laaditavateks tuumamooduliteks.

Linux toetab samaaegset mitme protsessori kasutamist.

Linux on tervikuna avaldatud GNU Üldise Avaliku Litsentsi versiooni 2.0 all, kuid sisaldab teisigi sobiva litsentsi all avaldatud faile.

Enamik veebisaite[*viide?*] ja kõik 500[*viide?*] maailma kiireimat superarvutit kasutavad mingit sorti Linuxi operatsioonisüsteemi.[*viide?*]

Välislingid
-----------

* Ametlik koduleht
* 
* Kuutõrvaja viki: Linuxi tuum
**Valladolid** on linn Hispaanias, Castilla-Leóni autonoomse piirkonna ja Valladolidi provintsi keskus. Asub Pisuerga jõe ääres.

14. sajandist 1561. aastani oli Valladolid Kastiilia pealinn.

Linnas toimub filmifestival Semana Internacional de Cine de Valladolid (Seminci).

Linnas asuv Valladolidi ülikool on asutatud 1346. aastal ja on üks Euroopa vanimaid.

20. mail 1506 suri seal Christoph Kolumbus. Valladolidis on sündinud või elanud mitmed tuntud kirjanikud, nende hulka kuuluvad näiteks Miguel de Cervantes, Rosa Chacel ja Jose Zorilla.

Linnas on Renault' autotehas.

* Valladolidi linnaosadValladolidi linnaosad
* 

Linn jaguneb halduslikult viieks osaks, millest kaks (Navabuena, El Rebollar) asuvad eksklaavina põhiterritooriumist lahus.

Ilmad on linnas vahelduvad, külmad talved ja väga soojad suved, mil temperatuur võib ulatuda üle 30 kraadi.

Viited
------

1. ↑  Municipal Register of Spain of 2022
2. ↑  "Foreign Students Guide". Originaali arhiivikoopia seisuga 14.02.2019. Vaadatud 29.10.2018.
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib kirjanikust, linna kohta vaata artiklit Elin Pelin (linn).* |

---

Elin Pelini ausammas samanimelises linnas
**Elin Pelin** (sünninimega *Dimitǎr Ivanov Stojanov* ; 8. juuli 1877 Bajlovo – 3. detsember 1949 Sofia) oli bulgaaria kirjanik, kes on eelkõige tuntud maaelu kujutavate jutustustega.

"Kirjandus puhastab hinge ja sunnib mõtlema ülevatele asjadele, juhib mõistuse kõrgematele ideelistele ja moraalsetele radadele, kutsub laiemalt ja sügavamalt haarama elu ja selle salapärast ilu, kinnitab inimese usku sellesse, mida me nimetame ideaaliks," - selline on Elin Pelini kirjanikukreedo.

Teosed eesti keeles
-------------------

* "Kloostri viinapuu all" (*Под манастирската лоза*; mõistujutud, legendid). Bulgaaria keelest tõlkinud ja järelsõna: Mare Zaneva. Sari Klassikalised lood, Eesti Raamat, Tallinn 1987, 102 lk

Viited
------

1. ↑  Elin Pelin, *Kloostri viinapuu all* (Tallinn: Eesti Raamat, 1987), lk 101, Mare Zaneva järelsõna.

Välislingid
-----------

* Lühijutt *Pihtimus* mõistujuttude-legendide tsüklist *Kloostri viinapuu all*, tõlkinud Mare Zaneva – Sari Klassikalised lood, Eesti Raamat, Tallinn 1987, lk 33-42
**Elin Tober** (11. märts 1942 Tallinn – 11. juuni 2020) oli eesti skulptor.

Haridustee
----------

Tober sündis Tallinnas, ent pere kolis peagi Raplamaale. Ta õppis Velise algkoolis, Valgu seitsmeklassilises koolis ja Tartu 7. 7kl koolis. 1957. aastal astus ta Tartu Kunstikooli skulptuuriosakonda, kus õppis kuni 1962. aastani. Kunstikooli lõpetamise järel suunati ta tööle Vaeküla internaatkooli, kus ta töötas joonistusõpetaja ja kasvatajana. 

1963. aastal kolis Tober Tallinna, astus 1965. aastal Eesti NSV Riikliku Kunstiinstituudi skulptuuriosakonda ning lõpetas kuueaastase stuudiumi skulptorina 1971. aastal *cum laude*. Aastatel 1971–1981 töötas Tober Eesti Dolomiidis kunstniku ja kivitahujana, kus töötas muuhulgas välja dekoratiivskulptuuride ja -vormide kavandeid.

Looming
-------

Näitustel esinemist alustas ta 1972. aastal mitmesuguses tehnikas portreeskulptuuride ja kompositsioonidega. 1977. aastal esines ta Moskvas toimunud suurnäitusel "Maa noorus". Tema isikunäitused on toimunud Tallinna Kunstihoone galeriis 1977. ja Tartu Kunstnike Majas 1987. aastal, lisaks on tema tööd olnud esindatud paljudel programmilistel ja kuraatorinäitustel. Toberi viimaseks näituseks jäi "Naiskunstnikud Pallasest" Kõrgema Kunstikooli Pallas galeriis Noorus Tartus 2019. aastal, kus ta esines koos omaaegsete õpingukaaslastega. Eesti Kunstnike Liidu liige aastast 1978.

Teoseid
-------

* "Piigad pingil", puit, 1973 (Tartu Kunstimuuseum)
* "Ema portree", pronks, 1976 (Eesti Kunstimuuseum)
* "Marje", pronks, 1982 (Eesti Kunstimuuseum)
* Jüri Sillarti portreepea, pronks, 1982 (Balti Filmi-ja Meediakool)
* Peet Areni portreepea, pronks marmoralusel, 1982 (Eesti Teatri- ja Muusikamuuseum)
* Tamara Ditmani pronkspea graniidil, 1983 (Eesti Kunstimuuseum)

Viited
------

1. ↑  "Suri skulptor Elin Tober". *ERR*. 16.06.2020.
Pöide ordulinnuse müüridele rajatud Pöide kirik
Pöide ordulinnus oli Liivimaa ordu rajatud linnus Saaremaal Pöides.

Pöide ordulinnuse rajamisaeg ei ole täpselt teada. Paiga kindlustamine on seotud ordufoogti resideerimisega Saaremaal. Saarlaste lepingutes orduga 1241 ja 1255 nimetatakse foogti kohtupidamist. 1255. aasta lepingus sätestati ka kohtupidamise ajavahemik, samas pole päris selge, kus foogt sel ajal peatus. Kohanime Pöide mainitakse esimest korda juba 1245, Pöide foogti 1290. Linnus oli sel ajal arvatavasti juba olemas, nimelt tuleb 1290. aasta ürikust välja, et Pöide ordupiirkond toetas majanduslikult juba teisi ordupiirkondi Kuramaal. 

Pöide ordulinnust teatakse põhiliselt J. B. Holzmayeri 1888. aasta kaevamiste põhjal valmistatud plaani põhjal. Ordulinnus kujutas endast Pöide kirikuga tihedalt seotud kindlustuskompleksi. Linnus paiknes kirikust põhja pool, linnusest pääses kirikusse nii põhjaportaali kaudu kui ka teisel korrusel asuva rõdu kaudu. 

Pöide ordulinnuse hävitasid saarlased 1343. aastal Jüriöö ülestõusu käigus. Ordu linnust enam edasi ei kasutanud, uus ordukeskus rajati Maasilinna. Kes, kas ja kui palju varemeid hiljem kasutas, vajab edasist uurimist. 

Pöide ordulinnus Holzmayeri järgi

Vaata ka
--------

* Pöide maalinn

Viited
------

1. ↑  Enn Tarvel (2004). *Kuressaare ja Pöide. -- Keel ja Kirjandus 10,*. Lk 778–780.

Välislingid
-----------

* Pöide ordulinnus kultuurimälestiste riiklikus registris Muuda Vikiandmetes
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib Eesti külast; väärismetallist ikoonikatte kohta vaata artiklit Riisa (ikooni kate); liturgilise rüü kohta vaata artiklit Riisa (rüü).* |

---

**Riisa** on Pärnumaal Tori vallas asuv küla.

Küla paikneb soode ja rabade vahelisel seljandikul.

Ajalugu
-------

Riisa küla maa-ala kuulus Vastemõisa mõisa alla. Esimesed teated Riisa kohanime kohta pärinevad 17. sajandist, kuid esialgu sellenimelist küla olemas polnud, olid vaid talud ja talupojad. 1601 on mainitud Rise Jurgenit ja Rise Andreast, 1624 Ryse talu, 1682 Vastemõisa talupoegi nimedega Rißa Ewertt ja Rißa Gertt ning 1704 Vastemõisa talupoegi nimedega Rysa Iahn ja Rysa Matts. Alles seejärel on mainitud küla: 1716 kujul Rys ja 1797 kujul Rysa.

1977 liideti Riisa külaga Aruküla, Kõlli ja Kõrreküla.

Nime päritolu
-------------

Tõenäoliselt on küla nimetatud isikunime Riis (omastav Riisa) järgi, mis esialgu andis nime talule ja see omakorda külale.

Riisa talusid leidub veel Saaremaal ja Lõuna-Eestis.

Loodus
------

Küla lähedal Soomaa rahvuspargis asub 10 km² suurune Riisa raba, kus on 4,8 km pikkune Riisa õpperada.

Viited
------

1. ↑  Maa-amet, vaadatud 21.11.2020.
2. ↑  Statistikaamet, vaadatud 10.11.2020.
3. ↑  Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.
4. 1 2 3 4 5  Eesti kohanimeraamat, lk. 556

| * v
* r
Tori valla asulad |
| --- |
| Linn | 

* Sindi

 |
| Alevikud | 

* Are
* Tori
* Sauga

 |
| Külad | 

* Aesoo
* Eametsa
* Eavere
* Elbi
* Elbu
* Jõesuu
* Kiisa
* Kildemaa
* Kilksama
* Kuiaru
* Kurena
* Kõrsa
* Lepplaane
* Levi
* Mannare
* Muraka
* Murru
* Muti
* Niidu
* Nurme
* Oore
* Parisselja
* Piistaoja
* Pulli
* Pärivere
* Randivälja
* Riisa
* Rätsepa
* Räägu
* Rütavere
* Selja
* Suigu
* Taali
* Tabria
* Tammiste
* Tohera
* Urge
* Urumarja
* Vainu
* Võlla
* Võlli

 |