recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Constantin Alexander Clemens von Weiss** VR I/2 (Venemaal tuntud kui *Konstantin Aleksandrovitš*, vene keeles *Константин Александрович фон Вейс*) (29. juuli 1877 Tsarskoje Selo, Peterburi kubermang – 17. juuni 1959 Augsburg, Baierimaa Saksamaa) oli Venemaa keisririigi ja Eesti sõjaväelane (polkovnik), Balti pataljoni ülem Vabadussõjas.

Elulugu
-------

### Päritolu

Weiss põlvnes 1878. aastal Eestimaa rüütelkonda immatrikuleeritud aadlisuguvõsast. Ta sündis Varudi mõisniku Alexander Karl Clemens von Weissi (1840−1921) ja tema abikaasa krahvinna Alexandrine Nierothi (1846−1895) vanema pojana.

### Sõjaväeline karjäär Esimese maailmasõjani

Ta õppis Paažikorpuses ja astus pärast selle lõpetamist 1895. aastal sõjaväeteenistusse. Teenis 4. Keiserliku Perekonna kaardiväe kütipataljonis ja ülendati 1897. aastal alamporutšikuks. 1909. aastal sai ta kapteni auastme.

### Teenistus Esimese maailmasõja ajal

Esimesest maailmasõjast võttis ta osa 4. Keiserliku Perekonna kaardiväe kütipolgu koosseisus; aastal 1917 oli ta selle väeosa komandör. 1915. aastal ülendati ta polkovnikuks.

### Eesti Vabadussõjas

Aastal 1917 naasis ta kogu perega Eestisse. 1. jaanuaril 1919 sai ta Eesti Vabadussõja ajal Eesti Vabariigile lojaalsetest baltisakslastest moodustatud Balti pataljoni ülemaks. Ta sai suvel 1919 haavata ja viibis haiglas. 1. septembril 1919 nimetati ta 1. Diviisi ülema abiks. 

Aastal 1925 läks ta koloneli auastmes erru ning hakkas pidama oma Varudi jäänukmõisa.

### Teises maailmasõjas

Teise maailmasõja ajal oli ta Saksa armee juures põllumajandusnõunikuks. Aastatel 1955–1959 (kuni surmani) elas ta Saksamaal Augsburgis.

Auastmed
--------

| Aasta | Kuupäev |  | Auaste |
| --- | --- | --- | --- |
| 1897 | 13. august |  | alamporutšik |
| 1901 | 13. august |  | porutšik |
| 1905 | 13. august |  | staabikapten |
| 1909 | 13. august |  | kapten |
| 1915 | 30. juuli |  | polkovnik |

Autasud
-------

### Venemaa autasud

* Püha Vladimiri ordeni IV klass koos mõõkade ja lindiga (1914)
* Püha Stanislavi ordeni III klass (mõõgad ja lint 1915)
* Püha Stanislavi ordeni II klass (1906)
* Püha Anna ordeni II klass (1909; mõõgad 1915)
* Püha Anna ordeni IV klass (mõõk) (1915)
* Püha Georgi ordeni IV klass (1915)
* Püha Vladimiri ordeni III klass koos mõõkadega (1917)

### Eesti Vabariigi autasu

* Vabadusristi I liigi 2. järk

Viited
------

1. ↑  Trei, Armand. Unustatud rügement. Balti pataljon (rügement) Eesti Vabadussõjas. Grenader, 2010.

Kirjandus
---------

* Trei, Armand. *Unustatud rügement. Balti pataljon (rügement) Eesti Vabadussõjas*. Grenader, 2010.

Kirjandus
---------

* *Oberst Constantin von Weiss Kommandeur des Balten-Regiments*. − Der Aufstieg. 3 detsember 1933

Välislingid
-----------

* Constantin von Weiss veebisaidil "BBLD - Baltisches biografisches Lexikon digital"
* Georgi ordeni mitte-eestlastest kavaleride elulood
* Konstantin von Weissi eluloolised andmed saidil russianestonia.eu
* Konstantin von Weissi teenistuskäik saidil grwar.ru
* Väljavõte Eestimaa rüütelkonna genealoogilisest käsiraamatust
**Rebecca Kontus** (sündinud 18. veebruaril 1984 Pärnus) on eesti laulja.

Haridus
-------

Ta on lõpetanud Pärnus muusikakooli, pärast mida läks ta õppima Georg Otsa nimelises Tallinna Muusikakoolis pop-džässlaulu ja klaverit.

2010. aastal täiendas ta end muusikaliselt Pariisis CIM akadeemias džässlaulu ja -klaveri alal.

2014. aastast on tal magistrikraad Eesti Kunstiakadeemia arhitektuuri teaduskonnast.

Töö
---

Rebecca Kontus on kutseline muusik, kes esitab nii poppi, gospelit, funki, souli, rahvamuusikat kui ka džässi. Ta on teinud koostööd selliste muusikakollektiividega nagu SKA Faktor, R – Corp, tšellokvartett C-Jam, Estonian Dream Big Band, Tallinna Gospelkoor, Taavo Remmel ja Henri Peipman trio.

Ta on osa võtnud lauluvõistlustest "Tähtede laul" ja "Kaks takti ette".[*viide?*]

2005. aastal esindas ta Eestit Eurovisiooni lauluvõistlusel ansambli Suntribe koosseisus, kus saavutati poolfinaalis 20. koht ning finaali ei jõutud.

2007. aasta märtsis laulis ta Riias toimunud "Sony Jazz Stage'il", kus saavutas kolmanda koha.

Albumid
-------

* "Jõuludeks koju" (2013)
* "Flàneur" (2012)
* "Võin ma tulla?" (2011)
* "Inglite pisarad" (2008)
* "Dèja Vu" (2008)

Viited
------

1. 1 2  MEREÄÄRE AVAJA REBECCA KONTUS: Mulle meeldib avar silmapiir ja vabadus Pealinn.ee, 17. jaanuar 2021
2. ↑  Rebecca Kontusel tuli magistrikraadi nimel ka muusikast loobuda ERR, 3. juuni 2014
3. ↑  KONTUS JA VÕSSOTSKI SONY JAZZ STAGE´IL TUBLIDE SEAS Jazzkaar, 03/03/2007

Välislingid
-----------

* www.rebeccakontus.com
* Rebecca Kontuse fännileht Facebookis
* Rebecca Kontus andmebaasis MusicBrainz (*inglise keeles*)
**Mahlapuu** on eesti perekonnanimi.

Soomes ja Rootsis oli perekonnanime Mahlapuu kandjaid 2014. aastal 2 isikut.

Levik Eestis
------------

2024. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Mahlapuu 99 inimesel: 52 mehel ja 47 naisel. Perekonnanimede levikult oli Malapuu meeste puhul 1979. kohal ja naiste puhul 2522. kohal. Kõige levinum oli perekonnanimi Mahlapuu vanuserühmas 0–4, kus neid on 10 000 elaniku kohta 1,92. Nimi oli kõige sagedasem Võru maakonnas, kus sellist nime kandis maakonna 10 000 elaniku kohta 2,31 inimest.

19. sajandi algul pandi pärisorjusest vabastamise käigus talupojale Viljandimaal Helme kihelkonnas Vanamõisa mõisavallas nimeks Machlapu (normaliseeritult Mahlapuu).

Nimede eestistamisel võeti perekonnanimi Mahlapuu aastatel 1936–1937 3 korral kasutusele isikute poolt, kes kandsid varem nime Andersen, Veidemann ja Zunz.

Nime kandjaid
-------------

* Jaan Mahlapuu, Venemaa sõjaväelendur (1894–1917)
* Johann Mahlapuu, Eesti sõjaväelane (1888–1954)
* Madis Mahlapuu, eesti jurist (1956–)
* Riina Mahlapuu, eesti biokeemik (1951–)

Viited
------

1. ↑  Mahlapuu Surnames. Vaadatud 15. veebruar 2024.
2. ↑  Statistikaamet: Nimede statistika. Mahlapuu. Vaadatud 15. veebruar 2024.
3. ↑  Onomastika andmebaas. Nimede panemine: Mahlapuu.
4. ↑  Onomastika andmebaas. Nimede eestistamine: (uus nimekuju): Mahlapuu.

Välislingid
-----------

* Mahlapuu statistikaameti andmebaasis
**Michael Luiga** (1. veebruar (vkj)/ 13. veebruar 1867 Uderna – 27. märts (vkj)/ 9. aprill 1915 Tartu) oli eesti vaimulik.

Ta õppis Tartus elementaar- ja kreiskoolis. Aastatel 1875–1886 õppis ta Tartus gümnaasiumis. Tartu Ülikooli usuteaduskonnas õppis ta aastatel 1887–1892. Akadeemiliselt oli ta aastast 1887 Eesti Üliõpilaste Seltsi liige.

Prooviaastal oli ta Paul Gerhard Adalbert Willigerode juures Tartu Maarja koguduses. Ordineeriti 13. septembril/25. septembril 1892 õpetajaks.

Oli aastatel 1892–1894 Tartu Maarja koguduse adjunktõpetaja. Aastatel 1896–1902 oli Torma Maarja koguduse õpetaja, pidas jumalateenistusi ka Mustvees ja Lohusuus. Oli kahel korral Soomes sanatooriumiravil. Tagasi tulles sai kahel korral märkuse rekonvertiitidele (õigeusust pöördunutele) ametitalituste pidamise eest.

Lahkus ametist tervislikel põhjustel, elas aastatel 1905–1910 Nõo kihelkonnas Maanuse talus. Aastal 1910 asus elama Tartusse, kus ta aastal 1915 suri.

Isiklikku
---------

Michael Luiga vend oli psühhiaater Juhan Luiga. 

Tema abikaasa oli koolijuhataja Elisabet Luiga.

Viited
------

1. ↑  *"Die evangelischen Prediger Livlands bis 1918"*. Böhlau Verlag. Köln, Wien 1977
2. ↑  "Eesti Üliõpilaste Selts 1870-1905". Eesti Üliõpilaste Seltsi vanematekogu. New-York 1965
EELK **Otepää Maarja kogudus** on luterlik kogudus Otepääl.

Kogudus kuulub Valga praostkonda. 

Koguduse hooldajaõpetaja on Mart Jaanson, koguduse diakon Urmas Koorits, organist Heivi Truu. Juhatuse esimees on Jaan Uibo. 

Jumalateenistused on igal pühapäeval algusega kell 11. Suvised teenistused, ülestõusmispühadest kun lõikustänupühadeni, toimuvad suures kirikus, talvised teenistused talvekirikus.

Otepää koguduse õpetajad
------------------------

* Heinrich Fabricius noorem, 1626–1641 (resp. 1643)
* Georg Lemke, 1643–1660
* Joh. Cupräus, 1660–1661
* Sebastian Müller, 1671–1678
* David Feige, 1679–1687
* Christoph Clajus, 1688–1692
* Adrian Virginius, 1694–1706
* Nikolaus Sandahl, 1706–1714
* Johann Heinrich Grotjan, 1714–1723
* Johann Christoph Clare, 1723–1743
* Johann Friedrich Körber, 1746–1748
* Johann Christoph Schmidt, 1749–1775
* Johann Martin Hehn, 1776–1794
* Gustav Heinrich Hehn, 1794–1801
* Bernhard Gottlieb Hehn, 1801–1849
* Moritz Georg von Kautzmann, 1850–1872
* Jakob Hurt, 1872–1880
* Burchard Leonhard Viktor Sperrlingk, 1880–1905
* Friedrich Wilhelm Schiele, 1907–1919
* Johannes Oskar Lauri, 1919–1944
* Jaan Audova, 1945–1953
* Jaan Maior, 1953–1974
* Karl Sillamäe, 1974–1986
* Jüri Stepanov, 1986–2008
* Vallo Ehasalu, (hooldajaõpetaja) 2008 – 2022
* Marko Tiirmaa, (diakon) 2008 – tänini
* Mart Jaanson, (hooldajaõpetaja)- 2023 - tänini

Jakob Hurda graniitbüst (1989) Otepääl
### Jakob Hurt

Jakob Hurt valiti Otepää kirikuõpetajaks 1872. aastal ning oli selles ametis 1880. aastani. Ühtlasi oli ta esimesest eestlasest kirikuõpetaja. Jakob Hurt edendas kohaliku Otepää kihelkonna koolielu. Kirikuõpetajana tegutsemise ajal juhtis Jakob Hurt ka Eesti Aleksandrikooli peakomiteed ning Eesti Kirjameeste Seltsi. Otepää Kirikumõisa hoone ette püstitati Hurda auks 1989. aasta 25. novembril graniitbüst (autor Villu Jaanisoo). Otepää kiriku eeskojas asub Jakob Hurda bareljeef.

### Jüri Stepanov

Jüri Stepanov oli Otepää pastor ja kohaliku elu edendaja. Tema algatusel loodi kirikukoor ja pühapäevakool. Lisaks sellele sai ta omandireformi käigus tagasi Otepää vanad kirikmaad ning tegeles nende renoveerimisega.

Viited
------

1. ↑  "Otepää koguduse õpetajad". Originaali arhiivikoopia seisuga 4. märts 2016.
2. ↑  "Hurda monument Otepääl".
3. ↑  "Jüri Stepanov". Originaali arhiivikoopia seisuga 26. veebruar 2021.
**Dokšycy rajoon** (transkribeerituna Dokšõtsõ rajoon) on rajoon Valgevenes Viciebski oblastis.

Rajooni pindala on 2268 km². 2014. aasta seisuga elas seal 24 487 inimest.

Rajoon moodustati 1940. aastal. Rajoon koosneb järgmistest külanõukogudest: Biahoml, Biarezańi, Biarozki, Dokšycy, Krulaŭščyna, Krypuli, Parafjanava, Porplišča, Sitcy, Tumiłavičy ja Vałkałata külanõukogu.

Halduskeskus on Dokšycy linn. Teine tähtsam asula on Biahomli alev. Rajoonis asub ka Krulaŭščyna raudteesõlm.

* DokšycyDokšycy
* Dokšycy kirikDokšycy kirik
* BiahomlBiahoml
* ParafjanavaParafjanava

Rajooni suurim jõgi on Dnepri lisajõgi Biarezina, samuti algavad rajoonist Vilija ehk Nerise jõgi, Servač ja Ušača. Suurimad järved on Servač, Płaŭna ja Stanisłaŭskaje. Kõrgeim koht on Łuścičy küla lähistel (264,4 meetrit).

Rajooni elanikest olid 2014. aasta seisuga 94,85% valgevenelased, 3,02% venelased ja 2,13% muude rahvaste esindajad. 90,44% elanike emakeeleks oli valgevene keel, 8,77% elanike emakeeleks oli vene keel. Koduse keelena kõneles valgevene keelt 76,96% elanikke, vene keelt aga 16,54% elanikke.

Viited
------

1. ↑  Численность населения на 1 января 2023 г. и среднегодовая численность населения за 2022 год по Республике Беларусь в разрезе областей, районов,

Välislingid
-----------

 Dokšycy rajoon – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
* Rajooni täitevkomitee koduleht (*vene keeles*)
* Rajooni kaart

| * v
* r
Viciebski oblasti rajoonid |
| --- |
| 
Biešankovičy rajoon • Brasłaŭ rajoon • Čašniki rajoon • Dokšycy rajoon • Dubroŭna rajoon • Haradoki rajoon • Hłybokaje rajoon • Lepieli rajoon • Lozna rajoon • Miory rajoon • Orša rajoon • Pastavy rajoon • Połacki rajoon • Rasony rajoon • Sianno rajoon • Šarkaŭščyna rajoon • Šumilina rajoon • Tałačyni rajoon • Ušačy rajoon • Vierchniadźvinski rajoon • Viciebski rajoon |
**Pružany rajoon** on 2. järgu haldusüksus (rajoon) Bresti oblastis Valgevenes. Rajoon piirneb loodes Poolaga. Rajooni pindala on 2834 km². 2009. aasta seisuga elas seal 52 511 inimest.

Rajoon moodustati aastal 1940. Rajoon koosneb järgmistest külanõukogudest: Charava, Linova, Mokraje, Novyja Zasimavičy, Pružany, Ružany, Suchopali, Šani, Šarašova, Ščarčova, Zielanievičy ja Vialikaje Siało külanõukogu.

Halduskeskus on Pružany linn. Teised suuremad asulad on Ružany ja Šarašova alev. Huvipakkuvam asula on veel Internacyjanalny alevik.

* KaštanaǔkaKaštanaǔka
* StojłyStojły
* BieławusaǔščynaBieławusaǔščyna
* ŠpakiŠpaki

Rajooni suurim jõgi on Jasselda. Teised tähtsamad jõed on Zelvianka, Narewka, Muchaviec. Rajooni loodeosas asub osaliselt Białowieża laane rahvuspark. Pružany rajoonis kasvab kahes kohas reliktse liigina Euroopa nulg, ühtlasi kasvab seal valge mänd.

2009. aasta seisuga olid elanikest 87,49% valgevenelased, 6,43% venelased, 3,4% ukrainlased, 1,85% poolakad ja 0,83% oli teistest rahvustest. 65,44% elanike emakeeleks oli valgevene keel, 31,67% elanike emakeeleks oli vene keel. Koduse keelena kõneles valgevene keelt 39,6% elanikke, vene keelt aga 57,8%.

Välislingid
-----------

 Pružany rajoon – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
* Rajooni täitevkomitee koduleht (*vene keeles*)
* Rajooni kaart

| * v
* r
Bresti oblasti haldusjaotus |
| --- |
| Rajoonid | 
Baranavičy rajoon • Biaroza rajoon • Bresti rajoon • Drahičyni rajoon • Hancavičy rajoon • Ivacevičy rajoon • Ivanava rajoon • Kamienieci rajoon • Kobryni rajoon • Lachavičy rajoon • Łuninieci rajoon • Małaryta rajoon • Pinski rajoon • Pružany rajoon • Stolini rajoon • Žabinka rajoon |
| Oblastilise alluvusega linnad | 
Baranavičy • Brest (selle koosseisus: Maskoŭski rajoon • Leninski rajoon) • Pinsk |
**Hłuski rajoon** on 2. järgu haldusüksus (rajoon) Mahiloŭ oblastis Valgevenes. Rajooni pindala on 1336 km². 2009. aasta seisuga elas seal 16 457 inimest.

Rajoon moodustati 1924. aastal. Rajoon koosneb järgmistest külanõukogudest: Biarozaŭka, Chvastavičy, Kałacičy, Kazłovičy, Katka, Kletnaje, Słaŭkavičy ja Zavałočycy külanõukogu.

Halduskeskus on Hłuski linn, teine suurem asula on Haradok. Rajoonileht kannab nime *Радзіма*.

* HaradokHaradok
* BabirovaBabirova
* HłuskHłusk

  

Rajooni suurimaks jõeks on Pcič, teine suurem jõgi on selle lisajõgi Dakolka. Rajooni territoorium asub Kesk-Biarezina tasandikul, lõunaosa Polesje madalikul. Aastast 1980 toodetakse Hłuski rajoonis naftat. 

2009. aasta seisuga olid elanikest 94,82% valgevenelased, 3,79% venelased ja 1,39% oli teistest rahvustest. 84,57% elanike emakeeleks oli valgevene keel, 13,86% elanike emakeeleks oli vene keel. Koduse keelena kasutas valgevene keelt 66,16% elanikke, vene keelt aga 29,53%.

Viited
------

1. ↑

Välislingid
-----------

 Hłuski rajoon – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
* Rajooni täitevkomitee koduleht (*vene keeles*)
* Rajooni kaart

| * v
* r
Mahiloŭ oblasti haldusjaotus |
| --- |
| Rajoonid | 
Asipovičy rajoon • Babrujski rajoon • Bychaŭ rajoon • Białyničy rajoon • Chocimski rajoon • Čavusy rajoon • Čerykaŭ rajoon • Drybini rajoon • Hłuski rajoon • Horki rajoon • Kasciukovičy rajoon • Kiraŭski rajoon • Kličaŭ rajoon • Klimavičy rajoon • Krasnapołle rajoon • Kruhłaje rajoon • Kryčaŭ rajoon • Mahiloŭ rajoon • Mscisłaŭ rajoon • Słaŭharadi rajoon • Škłoŭ rajoon |
| Oblastilise alluvusega linnad | 
Babrujsk • Mahiloŭ |
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel on 1813. aastal toimunud lahingust; 1642. aastal toimunud lahingu kohta vaata artiklit Leipzigi lahing (1642).* |

---

**Leipzigi lahing** (tuntud ka kui **rahvastelahing**) toimus 16.–19. oktoobrini 1813 Leipzigi lähistel Napoleoni-vastase VI koalitsiooni (Venemaa, Austria, Preisi, Rootsi) ning Prantsusmaa vägede vahel.

Lahingu käik
------------

Lahingu alguses oli koalitsioonil (ülemjuhataja Austria feldmarssal K. P. Schwarzenberg, 1771–1820) 133 000 meest (Böömi armee), Napoleonil 122 000 meest. 
Koalitsioonil õnnestus juurde tuua 172 000 meest (Sileesia armee, Põhjaarmee ja Poola armee), Napoleonil 87 000 meest. Suurtükke oli liitlastel umbes 1400, prantslastel umbes 700. Suuri kaotusi kandnud Prantsusmaa vägi pidi 19. oktoobri hommikul taganema.

Osapoolte kaotused
------------------

Prantslased kaotasid ligikaudu 80 000 meest (neist 20 000 vangilangenuna) ja peaaegu kõik suurtükid. Liitlasvägi kaotas umbes 54 000 meest.

Lahingu tulemused
-----------------

Leipzigi lahingu tagajärjel vabanes Napoleoni ülemvõimu alt kogu talle allunud ala Reinist ida pool.Fak ju
Michael Matt 2018. aastal
**Michael Matt** (sündinud 13. mail 1993 Bludenzis Vorarlbergi liidumaal) on Austria mäesuusataja. Tema põhialaks on slaalom. Ta on endise mäesuusataja Mario Matti ja endise suusakrossi sõitja Andreas Matti noorem vend.

Matt tegi oma MK-võistluste debüüdi 20-aastaselt Soomes Levis slaalomis 2013. aasta novembris, võisteldes koos oma venna Marioga. Ta osales 2015. aasta maailmameistrivõistlustel USA-s Beaver Creekis. Matt võistles slaalomis, kuid katkestas teise sõidu. 13. novembril 2016 Levis Soomes oli ta teise koha mehena esimest korda maailma karikasarja etapil poodiumil, etapi võitis ta aga esimest korda 5. märtsil 2017 Sloveenias Kranjska Goras.

2018. aasta taliolümpiamängudel Lõuna-Koreas Pyongchangis lõpetas Matt slaalomivõistluse esimese sõidu 12. kohaga, kuid tõusis pärast teist sõitu kolmandaks, kindlustades endale pronksmedali. Ta kuulus ka Austria koondisse, mis võitis meeskondlikus arvestuses hõbemedali. Tähelepanuväärne on see, et perekond Matt võitis olümpiamängudelt täiskomplekti medaleid: vend Mario võitis 2014. aastal Sotšis kulla slaalomis, vend Andreas 2010. aastal Vancouveris suusakrossis hõbeda. Esimest korda taliolümpial peetud võistkondlikus arvestuses võitis Matt oma teise medali Pyeongchangis hõbemedaliga Šveitsi koondise selja taga 24. veebruaril Austria segakoondises koos Stephanie Brunneri, Manuel Felleri, Katharina Liensbergeriga. Katharina Gallhuber ja Marco Schwarz. Matt võitis veel kaks hõbemedalit 2019. aasta maailmameistrivõistlustel Åres, meeskonnaga ja slaalomis. Pärast seda, kui ta oli MK-hooaja 2021/22 alguses vormilangusega hädas ja pärast Kitzbühelis saavutatud viiendat kohta slaalomis osales ta 2022. aasta taliolümpiamängudele Pekingis, võitis ta seal koos Johannes Strolzi, Stefan Brennsteineri, Katharina Liensbergeri, Katharina Truppe ja Katharina Huber võitis meeskondlikus arvestuses kuldmedali.

Välislingid
-----------

* Michael Matt Rahvusvaheline Suusaföderatsioon-i veebileheli kodulehel
* Michael Matt ROK-i veebilehel-i kodulehel
* Michael Matt Ski-DB Alpine Ski Database'is
* Michael Matt Olympedia veebilehel
Papiniidu sild
Papiniidu sild
**Papiniidu sild** on Tallinna–Pärnu–Ikla maanteel üle Pärnu jõe ehitatud sild. 

Sild valmis 1976. aastal ja selle pikkus on 284 m. Et sillalt said sõita üle ka rongid, siis nimetati seda mõnikord ka *Papiniidu raudteesillaks*.

Ajalugu
-------

Papiniidu silda hakati ehitama 23. jaanuaril 1973, kui ehitajad lõid Papiniidu tänava poolsesse kaldasse esimese sillavaia. Sild võeti vastu 30. detsembril 1976, ilma et sillakatte viimistlusega oleks lõpuni jõutud. Silla ehituskvaliteet oli halb ja vajadus põhjaliku kapitaalremondi järel tekkis juba 20 aastat peale silla valmimist.

Seoses Pärnu ümbersõidu rekonstrueerimisega remonditi aastatel 2009–2011 ka Papiniidu silda. Remondi käigus vahetati välja silla hüdroisolatsioon, sadavete juhtimise süsteem, kattekonstruktsioon, tänavavalgustus ja piirded. Samuti parandati kahjustatud betoonpinnad, puhastati ja värviti metallkonstruktsioonid ning ehitati silla otstesse pealesõiduplaadid. Lisaks ehitati silla Tallinna-poolsele küljele jalakäijate kaldtee.

Galerii
-------

* Papiniidu sild augustis 2019Papiniidu sild augustis 2019
* Papiniidu sild ja Pärnu teletorn oktoobris 2023Papiniidu sild ja Pärnu teletorn oktoobris 2023
* Graffiti Papiniidu silla all, veebruar 2024Graffiti Papiniidu silla all, veebruar 2024
* Papiniidu sild veebruaris 2024Papiniidu sild veebruaris 2024

Vaata ka
--------

* Pärnu sillad

Viited
------

1. ↑  A ja O taskuteatmik Eesti. Eesti Entsüklopeediakirjastus, 2007. Lk 340
2. ↑  Tõnu Kann (17. märts 2007). "Pärnu suured sillad 1803–2007". *Pärnu Postimees*. Vaadatud 09.05.2021.
3. ↑  Ingvar Bärenklau (17. detsember 2009). "Pärnu Papiniidu silla remont maksab 27 miljonit krooni". *ERR*. Vaadatud 09.05.2021.
4. ↑  Inga-Gretel Linkgreim, Merili Nael (9. oktoober 2012). "Pärnu ümbersõit sai valmis". *ERR*. Vaadatud 09.05.2021.

| * v
* r
Pärnu sillad |
| --- |
| Sillad üle Pärnu jõe | 
Kesklinna sild **·**  Papiniidu sild |
| Sillad üle Sauga jõe | 
Siimu sild **·**  Sauga sild **·**  Sauga vantsild |
| Sillad üle Reiu jõe | 
Sindi-Lodja sild **·**  Reiu raudteesild |
| Ajaloolised sillad | 
Nahksild **·**  Suursild  **·**  Puusild |
| Muud sillad | 
Vallikraavi sild |
**Ivacevičy rajoon** on 2. järgu haldusüksus (rajoon) Bresti oblastis Valgevenes. Rajooni pindala on 2998 km². 2009. aasta seisuga elas seal 59 906 inimest.

Rajoon moodustati aastal 1940 Kosava rajoonina. 1965. aastast kannab rajoon Ivacevičy rajooni nime ja halduskeskuseks on Ivacevičy. Rajoon koosneb järgmistest külanõukogudest: Abrova, Amialnaja, Bycieńi, Cielachany, Dabramysli, Damanava, Jahlevičy, Kosava, Koziki, Kvasievičy, Lubiščycy, Milejki, Padstaryńi, Rečki, Stajki, Sviataja Vola, Žytlini ja Volka külanõukogu.

Halduskeskus on Ivacevičy linn. Teised suuremad asulad on Kosava linn ja Cielachany alev.

* JodčykiJodčyki
* BiałavičyBiałavičy
* BycieńBycień
* IvacevičyIvacevičy

Rajooni suurim jõgi on Ščara. Teine tähtsam jõgi on Ščara lisajõgi Hryŭda. Rajooni lõunaosa on soine, seal asuvad mitmed suured turbaväljad. Rajooni läbib Ogiński kanal, mis läbib ka rajooni suurimat, Vyhanaščanskaje järve.

2009. aasta seisuga olid elanikest 94,43% valgevenelased, 3,67% venelased ja 1,9% oli teistest rahvustest. 76,47% elanike emakeeleks oli valgevene keel, 22,67% elanike emakeeleks oli vene keel. Koduse keelena kõneles valgevene keelt 48,28% elanikke, vene ja valgevene keelt aga 50,74%.

Välislingid
-----------

 Ivacevičy rajoon – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
* Rajooni täitevkomitee koduleht (*vene keeles*)
* Rajooni kaart

| * v
* r
Bresti oblasti haldusjaotus |
| --- |
| Rajoonid | 
Baranavičy rajoon • Biaroza rajoon • Bresti rajoon • Drahičyni rajoon • Hancavičy rajoon • Ivacevičy rajoon • Ivanava rajoon • Kamienieci rajoon • Kobryni rajoon • Lachavičy rajoon • Łuninieci rajoon • Małaryta rajoon • Pinski rajoon • Pružany rajoon • Stolini rajoon • Žabinka rajoon |
| Oblastilise alluvusega linnad | 
Baranavičy • Brest (selle koosseisus: Maskoŭski rajoon • Leninski rajoon) • Pinsk |
**Anett Kulbin** (sündinud 3. septembril 1993), esinejanimega **Anett**, on eesti laulja ja laulukirjutaja.

Haridus
-------

Kulbin alustas viiuliõpingud kaheksa-aastaselt ja lauluõpinguid kaheteistaastaselt. Pärast põhikooli õppis Heino Elleri Muusikakoolis rütmimuusika laulu, hiljem õppis ühe aasta laulmist ka Londonis.

Kulbin on õppinud ka Estonian Business Schoolis loomemajanduse erialal.

Muusikaline tegevus
-------------------

Kulbin kuulus ansamblisse Wilhelm ning osales sellega 2014. ja 2015. aastal Eesti Laulu konkursil. Pärast Wilhelmi tegevuse lõppemist 2016. aastal jätkas ta karjääri sooloartistina.

2016. aastal osales Kulbin Eesti Laulul lauluga "Strong", 2020. aastal lauluga "Write about me" (ansamblis Anett x Fredi) ja 2023. aastal lauluga "You need to move on" (ansamblis Anett x Fredi).

Muusikaauhinnad
---------------

* 2021 Eesti Muusikaauhinnad – aasta naisartist, aasta popartist
* 2023 Eesti Muusikaauhinnad – aasta souli/funki/R&B-artist

Diskograafia
------------

* "All over again" (EP, 2019)
* "Morning after" (2020)
* "Late to the party" (2022)

Muu
---

Tema ja ta endise kursusekaaslase Indrek Jõe ettevõte Nobenaps tegeleb maheviina hulgimüügiga.

2020. aastal andis Kulbin koos mänedžer Liisi Voolaiuga välja taaskasutuspõhimõtet järgiva kaheksast jakist koosneva rõivakollektsiooni, kus iga jaki nimeks on ühe albumil "Morning after" ilmunud laulu pealkiri.

Isiklikku
---------

Anett Kulbini vend on Jan Kulbin.

Viited
------

1. 1 2 3
2. ↑  Raudsepp, Stella (7. oktoober 2020). "ANETT: "Tundsin vajadust ja liikusin soolokarjääri juurde."". Vaadatud 14. aprillil 2023.
3. 1 2  "Anett Kulbin". *EBS*. Vaadatud 14. aprillil 2023.
4. ↑  "VIDEO: Kaunis hüvastijätt! Ansambel Wilhelm üllitas viimase singli". *Kroonika*. 22. november 2016. Vaadatud 14. aprillil 2023.
5. ↑  "Ajalugu - Eesti Muusikaauhinnad". Vaadatud 14. aprillil 2023.
6. ↑  "2023 võitjad". Vaadatud 14. aprillil 2023.
7. ↑  "Laulja-laulukirjutaja Anett andis välja taaskasutuse põhimõttel valminud uue albumi riidekollektsiooni". *Kroonika*. 17. detsember 2020. Vaadatud 14. aprillil 2023.
8. ↑  "Suur plaat ja väike plaat. Anett Kulbin ja Jan Kulbin". *Jupiter*. Vaadatud 14. aprillil 2023.
**Georg Wetberg** (ka *Jürgen Wetberg* või *Wettberg, Wedberg, Wedbergk, Wetberch*) oli Saare-Lääne toomhärra, keda 1498. aastal on mainitud Saare-Lääne toompraostina.

Georg Wetberg pärines 15. sajandil Liivimaale asunud Wettbergide suguvõsa harust. Tema sugulane oli Saare-Lääne piiskop Peter Wetberg (1471–1491) ning teine sugulane Johann Wetberg oli samas toomdekaan. 1481. aastal immatrikuleeriti Georgius Witberch Liivimaalt Rostocki ülikooli, tõenäoliselt oli tegemist hilisema toompraostiga. 1485. aastal immatrikuleeriti ta Erfursis, 1489. aastal Leipzigis, kust ta 1490. aastal sai bakalaureusekraadi, ning seejärel jätkas ta õpinguid magistrikraadi omandamiseks Magdeburgis. 1498. aastal oli ta Bolognas Saare-Lääne toompraostina. Georg Wetberg võis olla toompraost ka 1501. aasta Liivimaa maapäeval, kuid seal osalenud Saare-Lääne praosti nime pole mainitud. Hilisemate teadete kohaselt olevat ta olnud Saare-Lääne piiskopiga tülis ning lahkunud Liivimaalt Rooma. Alates 1505. aastast on Saare-Lääne toompraostina mainitud Johannes de Loeni.

Vaata ka
--------

* Wettberg

Viited
------

1. ↑
2. ↑  Leonid Arbusow vanem. Livlands Geistlichkeit, Teil 2, lk 138; Teil 4, lk 235.
3. ↑  Herzog Albrecht von Preussen und Livland (1534–1540), Nr. 687.
Toby Keith (2006)
**Toby Keith Covel** (8. juuli 1961 Clinton, Oklahoma – 5. veebruar 2024) oli Ameerika Ühendriikide kantrilaulja, laulukirjutaja, produtsent ja näitleja.

1993. aastal ilmus tema omanimeline debüütalbum. 2001. aastal ilmunud tema seitsmes stuudioalbum "Pull My Chain" oli esimene, mis jõudis USA kantrialbumite edetabelis esikohale. Aasta hiljem ilmunud "Unleashed" jõudis esikohale juba nii kantrialbumite edetabelis kui ka üldedetabelis Billboard 200. Kokku andis Keith välja 19 stuudioalbumit, kaks jõulualbumit ja viis kogumikalbumeid. Tal oli kantrialbumite edetabelis kümme ja edetabelis Billboard 200 neli esikohaalbumit. Billboardi kantrisinglite edetabelis Hot Country Songs oli tal 22 esikohahitti. Tema 1993. aastal ilmunud debüütsingel "Should've Been a Cowboy" oli Ameerika Ühendriikides 1990. aastatel raadiotes kõige mängitum kantrilaul. 2003. aastal salvestas ta laulu "Beer for My Horses" koos Willie Nelsoniga. Tema albumeid on maailmas müüdud üle 40 miljoni eksemplari.

2006. aastal tegi Keith näitlejadebüüdi draamafilmis. 2008. aastal mängis ta komöödiafilmis "Beer for My Horses", mis oli inspireeritud tema samanimelisest kantrilaulust.

2022. aasta juunis teatas Keith, et tal on diagnoositud maovähk. Ta suri 2024. aasta veebruaris 62-aastaselt.

Diskograafia
------------

Stuudioalbumid

|  |  |
| --- | --- |
| 
* "Toby Keith" (1993)
* "Boomtown" (1994)
* "Blue Moon" (1996)
* "Dream Walkin'" (1997)
* "How Do You Like Me Now?!" (1999)
* "Pull My Chain" (2001)
* "Unleashed" (2002)
* "Shock'n Y'all" (2003)
* "Honkytonk University" (2005)
* "White Trash with Money" (2006)

 | 
* "Big Dog Daddy" (2007)
* "That Don't Make Me a Bad Guy" (2008)
* "American Ride" (2009)
* "Bullets in the Gun" (2010)
* "Clancy's Tavern" (2011)
* "Hope on the Rocks" (2012)
* "Drinks After Work" (2013)
* "35 MPH Town" (2015)
* "Peso in My Pocket" (2021)

 |

Kogumikud
* "Greatest Hits Volume One" (1998)
* "20th Century Masters: The Millennium Collection" (2003)
* "Greatest Hits 2" (2004)
* "35 Biggest Hits" (2008)
* "The Bus Songs" (2017)
* "Greatest Hits: The Show Dog Years" (2019)

Jõulualbumid
* "Christmas to Christmas" (1995)
* "A Classic Christmas" (2007)

Tunnustus
---------

* Kantrimuusika Akadeemia auhind – Aasta meelelahutaja (2002, 2003)
* Ameerika muusikaauhind – *Favorite Country Male Artist* (2004, 2006)
* Country Music Associationi auhind – Aasta meeslaulja (2001)
* National Medal of Arts (2020)

Viited
------

1. ↑  Friskics-Warren, Bill (6. veebruar 2024), "Toby Keith, Larger-Than-Life Country Music Star, Dies at 62", *The New York Times* (Ameerika inglise), ISSN 0362-4331, vaadatud 6. veebruaril 2024

Välislingid
-----------

* Koduleht
**Shane Elizabeth Gould** (sündinud 23. novembril 1956 Sydneys) on Austraalia endine ujuja, kes võitis 1972. aasta suveolümpiamängudel kolm kuldmedalit ning hõbe- ja pronksmedali.

Gould sündis Sydneys 1956. aasta suveolümpiamängude esimesel võistluspäeval. Ta kolis oma perega Fidžile 18 kuu vanuselt kuueks aastaks, kus ta oli usin ujuma. Ta õppis algkoolis Brisbane'is asuvas St. Petersi luterlikus kolledžis ja Sydney Turramurra keskkoolis, kus spordimaja on nimetatud ka tema ja kaasõpilase olümpialase Gail Nealli järgi. Teda treenisid juhtivad treenerid Forbes Carlile ja Ursula Carlile ning nende assistent Tom Green ja ta võitis teismelisena kõik võimalikud olulised ujumisvõistlused, reisides laialdaselt.

1972. aasta suveolümpiamängudel Münchenis võitis Gould kolm kuldmedalit, püstitades igal võistlusel maailmarekordi. Ta võitis ka pronks- ja hõbemedali.

Ta on ainus sportlane maailmas nii meeste kui ka naiste arvestuses, kes omas samaaegselt maailmarekordid vabaujumise distantsidel 100 meetrist kuni 1500 meetrini ja 200 meetri kompleksujumises, mida ta tegi 12. detsembrist 1971 kuni 1. septembrini 1972. Ta on ajaloos esimene naisujuja, kes on võitnud kõik kolm olümpiakulda maailmarekordi ajaga. Ta on ka nii meeste kui ka naiste arvestuses esimene ujuja, kes on võitnud samadel olümpiamängudel viiel individuaalalal olümpiamedali. Ta on ainus austraallane, kes on võitnud ühtedel olümpiamängudel kolm individuaalset kuldmedalit. 

17-aastaselt loobus Gould ujumisest, viidates talle meedia poolt avaldatud suurele tähelepanule, mis oli kurnav.

Üle kahe aastakümne hiljem naasis Gould Mastersi tasemel konkureeriva ujumise juurde. Ta püstitas Austraalia meistrite rekordi (40–44 aastat 100 m, 200 m ja 400 m vabaujumises ning 100 m liblikujumisest) ja 45–49 aastat (50 m liblikas, 100 m ja 200 m vabaujumises). 2003. aastal püstitas ta maailmarekordi 45–49-aastaste 200 m kompleksujumises ajaga 2. 38,13. 

Pärast võistlusujumise lõppu elas ta avalikkuse eest varjul. Ta abiellus 18-aastaselt Neil Innesega, hakkas kristlaseks ja elas Austraalia edelaosas Margaret Riveri lähedal töötavas talus. Ta tegeles hobustega ja surfamisega ning tegi väga vähe avalikke esinemisi. Tal on neli last ja nüüd kolm lapselast. 

Tema abielu lõppes 22 aasta pärast. Siis naasis ta avalikku ellu ja 2007. aastal abiellus ta Milton Nelmsiga. Nüüd jagab ta oma aega Bicheno, Tasmaania ja Sydney vahel, töötab treenerina ja ujub endiselt Mastersi võistlustel.

Gould õppis Sydney filmikoolis (2007, Cert IV dokumentaalfilm, digitaalfilmide tegemine) ning sai Tasmaania ülikoolist keskkonnajuhtimise magistri kraadi (2010, lõputööga avalike ujumisbasseinide ühiskondliku kasutuse ja funktsioonide kohta) ning kaasaegse kunsti magistri kraadi. Gould on ka fotograaf.

Välislingid
-----------

* Shane Gouldi ametlik koduleht
* Shane Gould ROK-i kodulehel
* Shane Gould Sport Austraalia Hall of Fame kodulehel
* Shane Gould Austraalia olümpiakomitee kodulehel
* Shane Gould International Swimming Hall of Fame kodulehel
Gene Roddenberry

**Gene Roddenberry** (kodanikunimega **Eugene Wesley Roddenberry**; 19. august 1921 El Paso, Texas – 24. oktoober 1991 Santa Monica, California) oli Ameerika Ühendriikide stsenarist, kes on eelkõige tuntud "Star Treki" maailma loojana. 

Lisaks "Star Trekile" on Roddenberry loonud vähem tuntud telesarjad "Andromeda" ja "EARTH: The Final Conflikt" ning kirjutanud raamatuid.

Roddenberry kasvas üles Los Angeleses, kus tema isa töötas politseinikuna. Roddenberry õppis politseinikuks ja seejärel lenduriks. Teise maailmasõja alguses astus ta Ameerika õhujõududesse, sooritas Vaikse ookeani kohal üle 80 lahingulennu ja teenis kaks medalit: Distinguished Flying Cross ja Air Medal.

Sõja lõppedes teenis ta leiba tsiviillennukipiloodina ja kui hakkas sündima televisioon, leidis Roddenberry, et just see on koht, kus rakendada oma kirjanduslikku talenti. Hollywoodi jõudes leidis ta aga eest lapsekingades televisiooni veel väiksemate võimalustega. Ta käks tööle Los Angelese linna politseiametis ja teenis seal välja seersandipaelad. Samal ajal jätkas ta kirjutamist mitmele väljaandele ja ka kasvavale televisioonitööstusele.

"StarTreki" tähelend algas madalalt aastal 1960, kui esimene toodetud osa "TheCage" tembeldati liiga "targaks". Vaatamata sellele sai "StarTrek" energia mootoritesse ja kujunes selleks, mis ta tänapäeval on. Sarja populaarsusest annab ka tunnistust selline fakt, et NASA – USA Kosmoseuurimise Administratsioon andis ühele oma süstikutest nime "StarTreki" kõige kuulsama laeva Enterprise'i järgi.

Ta suri 24. oktoobril 1991, jättes endast maha abikaasa Majel Barret', kes mängis TOS-is medõde Chapelit ja TNG-s Lwaxanna Troid, poja Gene Roddenberry Jr. kaks täiskasvanud tütart ja kaks lapselast. Sõbrad, tuttavad, kolleegid ja fännid jäävad teda kauaks mälestama hüüdnime "The Great Bird Of Galaxy" (Galaktika Suur Lind) järgi.
Juku põrgus lõõtspilli mängimas. Sama stseen on kujutatud ka mälestusplaadil Tallinnas Suur-Karja tänaval
**"Kutsu-Juku seiklusi"** oli esimene Eestis valminud ja ekraanile jõudnud joonisfilm ehk animafilm.

Autorid
-------

Režissöör oli Voldemar Päts, produtsent Aleksander Teppor ja joonistaja karikaturist Elmar Jaanimägi.

Sisu
----

Tegemist oli groteskse lühifilmiga. Arvati, et naljafilmi (toonases keelepruugis "trikkfilmi") tegelaskuju loomisel tootmisel võeti eeskuju Disney Miki Hiirest. Juku ratsutab põrsaga, võitleb kurega, konnaga ja varesega, siseneb kännu ja raadiolainete kaudu põrgusse, kus näeb tantsivat luukeret ja tuld sülgavat draakonit. Filmikaadrite vahel on selgitavad tekstid.

Muusika toodeti plaadifirma AS Tormolen \* Ko, Parlophon plaatidele, mis salvestati arvatavasti Saksamaal.

Tootmine ja ajalugu
-------------------

Filmi valmistati 1930. aasta jooksul Aleksander Teppori fotostuudios Tallinnas Suur-Karja 9 ja peamiselt Eesti Karskusseltsi toetusel. Kokku tehti 5000 joonistust ja filmilindi pikkus oli 180 m ehk 6 minutit. Sellest on säilinud umbes sajameetrine lõik kestusega 4 minutit. Lõplikult valmis film alles 17. aprilliks 1931, kui see linastus esmalt Tallinnas kinos "Modern" ja seejärel Tartus kinos "Capitol" 7. novembril. Film oli algselt mõeldud seriaalina. Valmistati ette ka teine osa pealkirjaga "Juku seiklused maal ja veel", mis ei saanud aga valmis ega ole säilinud. Edasisele tootmistegevusele sai paljuski saatuslikuks alanud majanduskriis, aga küllap ka tootmisraskused, sest keerukate joonisfilmide kvaliteetne tootmine oli sel ajal jõukohane pigem suurriikidele.

1940. aastal peitis Aleksander Teppor filmi koopia okupatsioonivõimude eest Tartusse Eesti Karskusseltsi arhiivi ja see avastati Tartus Eesti Ajalooarhiivist 1986. aastal. 

2001. aastal restaureeris filmi Eesti Filmi Sihtasutus.

Mälestustahvel Suur-Karja tänaval
30. novembril 2001 avati Tallinnas maja Suur-Karja 9 ees kõnniteel mälestusplaat filmile ja filmi tootjaile.

Viited
------

1. ↑

Välislingid
-----------

* Filmi andmed EFIS-es
* Filmi andmed IMDb-s
* Filmilõigu allalaadimine (WMV; 4,3 MB)
* Mälestusplaadi avamine
**Kulno Türk** (sündinud 25. septembril 1954) on eesti majandusteadlane ja Tartu Ülikooli personalijuhtimise professor.

Haridustee
----------

Kulno Türk lõpetas 1973. aastal Tartu 1. Keskkooli ning 1977. aastal Tartu Ülikooli majandusteaduskonna. Aastatel 1979–1983 oli ta Tartu Ülikooli majandusteaduskonna aspirantuuris ning kaitses 1986. aastal majandusteaduste kandidaadi kraadi Leningradi Finants-Majandusinstituudis teemal "Püsiva kaubanduskaadri kujundamise sotsiaal majanduslikud alused" (*Разработка социально-экономических основ формирования устойчивых кадров в торговле: на материалах Эстонской ССР*) töö-ökonoomika valdkonnas.

Töökäik
-------

Kulno Türk oli aastatel 1977–2011 Tartu Ülikooli (TÜ) juhtimise ja turunduse ning ettevõttemajanduse instituutide dotsent. Alates 2011. aastast TÜ majandusteaduskonna personalijuhtimise professor. Aastatel 2006–2017 oli ta ärijuhtimise magistriõppe programmijuht ning 2017. aastast on Türk turunduse ja finantsjuhtimise magistriõppe programmijuht.

Teadustegevus
-------------

Kulno Türk peamised uurimisteemad on personali valik, töötajate hindamine, arendamine ja töötasustamine, töösoorituse ja tulemuslikkuse juhtimine, juhtimisstiilid ja eestvedamine, grupicoaching jt. 

1995–2005 avaldas Kulno Türk kümme kõrgkooli originaalõpikut personali juhtimise, eestvedamise ja inimressursi juhtimise teemadel ning juhtimise aluste õpiku koostöös Aino Siimoniga. 2005. aastal avaldas Türk kõrgkooli originaalõpiku "Inimressursi juhtimine". Ta on välja töötanud ettevõtete ja asutuste personali valiku, hindamise, töötasustamise, arendamise, eestvedamise ja grupicoachingu uurimise metoodikad ning avaldanud üle saja teaduspublikatsiooni. Türk on juhendanud kaitsmiseni üle 80 magistritöö ja juhendanud(b) viit doktoritööd. 

Kulno Türk on osalenud ligi kümnes teadusprojektis põhitäitjana ning juhtinud ja olnud põhitäitja neljas rakenduslikus projektis: Üldharidus- ja kutsekoolide tulemuslikkus ja seda mõjutavad tegurid (2011); Eesti finantssektori inimvara seisund, tulevikuvajadused ja arendamine (2014); Naiste roll ja selle suurendamise võimalused Eesti IKT sektoris (2015); Töö efektiivsuse hindamise digitaalse küsimustiku välja töötamine (2020).

Tunnustus
---------

* 2009 Tartu Ülikooli aumärk
* 2014 Tartu Ülikooli medal
* 2022 Pärnu kolledži kuldmärk
* 2023 teenetemärk "100 semestrit Tartu Ülikoolis"

Isiklikku
---------

Isa Vambola Türk (1928–2016, Tartu Ülikool, majandusteadlane, professor), ema Koidula Türk (1932–2008), abikaasa Maarika Türk (s 1952), tütar Helen McLennan (s 1978), poeg Tambet Türk (s 1983), neli lapselast.

Viited
------

1. 1 2  "Eesti Teadusinfosüsteem. Kulno Türk".
2. ↑  "Tartu Ülikooli aumärgi kavalerid". *Tartu Ülikool*. Vaadatud 8.12.2022.
3. ↑  "Tartu Ülikooli medali kavalerid". *Tartu Ülikool*. Vaadatud 5.12.2022.
4. ↑  "Teenetemärgi "100 semestrit Tartu Ülikoolis" kavalerid". *Tartu Ülikool*. Vaadatud 28. oktoobril 2023.

Välislingid
-----------

Kulno Türk ResearchGate lehekülg

Loeng teemal "Tagasisidestamine ja coaching"
**Transaktsionaalne analüüs** on teooria, mida on traditsiooniliselt kasutatud selleks, et kirjeldada seda, kuidas me suhtleme teistega ja endaga. See põhineb ego-seisunditel ja seda on kirjeldatud kui Humanistlikku Psühhoteraapiat. Humanistlik koolkond aitab neid, kes otsivad isiklikku arengut või enese-teostust, aidates klientidel saada rohkem teadlikuks sellest, et nemad üksinda on vastutavad selle elu loomise eest, mida nad elavad. Rõhku asetatakse üldisele heaolule ja eneseteadlikkuse suurenemisele. Vastutust muutuse eest pannakse kindlalt kliendi enda kätesse. 
Eric Berne, MD (sünd. 1910, Montreal Kanada, suri 1970) on teinud keerulise interpersonaalse transaktsiooni arusaadavamaks, kui ta tundis ära selle, et inimese isiksus moodustub kolmest tüübist ego-seisundist, iga seisund esindab tervet mõtte, tunde ja käitumise süsteemi, läbi mille me oleme vastastikuses suhtlemises teineteisega. Vahe Vanema, Täiskasvanu ja Lapse ego-seisundi vahel moodustabki Transaktsionaalse Analüüsi teooria aluse. Need mõisted on laienenud paljudesse teraapia valdkondadesse, haridusse ja konsulteerimisse, mida tänapäeval praktiseeritakse.

Transaktsioonid
---------------

Transaktsioonid viitavad suhtlemise vahetusele inimeste vahel. TA õppimisel on eesmärgiks ära tunda, milliseid ego-seisundeid inimesed (kliendid) transaktsioonis kasutavad ja järgida transaktsionaalseid jadasid niimoodi, et nad saaksid sekkuda ja parandada oma suhtlemise kvaliteeti ja efektiivsust. 

Transaktsionaalne analüüs on isiksuse ja süstemaatilise psühhoteraapia teooria isiklikuks arenguks ja muutuseks. TA pakub ka isiksuseteooriat ja lapse arengu teooriat. TA-d võib kasutada igas valdkonnas, kus on vajadus isiksuste mõistmiseks, suheteks ja suhtlemiseks. 

TA usub, et:

* Inimesed on OK
* Kõigil on võime mõelda
* Inimesed otsustavad ise oma saatuse üle
* Otsuseid saab muuta

TA põhimõiste on egoseisund. Egoseisund on pidev tundmise ja kogemise muster, mis on otseselt seotud vastavuses oleva käitumise pideva mustriga.

* Vanema ego-seisund (V) – käitumised, mõtted ja tunded, mis on kopeeritud vanematelt ja vanemlikelt eeskujudelt.
* Täiskasvanu ego-seisund (T) – käitumised, mõtted ja tunded , mis on otsesed reaktsioonid sellele, mis toimub siin-ja-praegu.
* Lapse ego-seisund (L) – käitumised, mõtted ja tunded; korduv mäng, lapsepõlvest.

Ego-seisundite äratundmine
--------------------------

Ego-seisundite äratundmiseks on 4 moodust:

* Käitumuslik diagnoos
* Sotsiaalne diagnoos
* Ajalooline
* Käitumuslik diagnoos

Diagnoosi tegemiseks tuleb jälgida ja kuulata sõnu, toone, žeste, kehahoiakuid, näoilmeid.
Anna kirik
**Anna kihelkond** (saksa keeles *Kirchspiel Annen*) oli kihelkond Järvamaal ja Eestimaa kubermangu Järva kreisis. Selle pindala oli umbes 161 km².[*viide?*]

Eestimaa kubermangu Järva kreis. Ludwig August Mellin, "Atlas von Liefland, oder von den beyden Gouvernementern u. Herzogthümern Lief- und Ehstland, und der Provinz Oesel". 1798

Piirkonna ajalugu
-----------------

Kihelkond moodustati 17. sajandi algul, varem kuulus enamik selle alasid Peetri kihelkonna koosseisu.

Alates 1738. aastast oli Paide ja Anna kirikus ühine pastor ning Anna ja Paide kihelkondade piirkonda nimetati Paide ja Anna kihelkonnaks, Paide-Anna kihelkonnaks.

Anna kihelkonna mõisad
----------------------

Kihelkonnas paiknes seitse mõisat: üks kirikumõis, kaks rüütlimõisast peamõisat koos kahe kõrvalmõisaga ning kaks poolmõisat. Lisaks veel kolm karjamõisat.

* Anna kirikumõis (*Pastorat Annen*)
* Eivere (*Eyefer*) rüütlimõis ja Leedu karjamõis
* Korba (*Korba*) poolmõis, varasem Viisu kõrvalmõis
* Ojataguse (*Wannamois, Oientacken*), Purdi kõrvalmõis
* Pikaküla (*Pitkaküll*), Purdi kõrvalmõis
* Puiatu (*Pojato*), Purdi kõrvalmõis poolmõisa staatuses
* Purdi (*Noistfer*) rüütlimõis ja Mustla kõrvalmõis, Ojataguse kõrvalmõis, Võõbu kõrvalmõis, Naudja karjamõis, Saare karjamõis, Tänijala karjamõis.

Anna kihelkonna vallad
----------------------

* Anna vald (1916–)
* Eivere vald (1866–1892)
* Purdi vald (1866–1916)

Anna kihelkonna kalmistud
-------------------------

* Anna kalmistu
* Anna kirikuaed
* Purdi mõisa kalmistu

Kihelkonna alad tänapäeval
--------------------------

Tänapäeval jäävad kihelkonna alad Järvamaa koosseisu, moodustades Paide linna põhjapoolse osa.

Viited
------

1. 1 2 3  Anna kihelkond "Eesti mõisaportaalis" (vaadatud 30. september 2012)
2. ↑  Bienenstamm, H. von (1826). *Geographischer Abriß der drei deutschen Ostsee-Provinzen Rußlands, oder der Gouvernemens Ehst-, Liv- und Kurland*. Riga: Deubner. Lk-d 93–94.

Kirjandus
---------

* "Kilde Anna kihelkonnast" koost. Elle Näppo (2008)
* Hupel, August Wilhelm (1782). *Topographische Nachrichten von Lief- und Ehstland. Dritter und lelzter Band*. Riga: zu finden bey Johann Friedrich Hartknoch. Lk-d 519–521.
* Bienenstamm, H. von (1826). *Geographischer Abriß der drei deutschen Ostsee-Provinzen Rußlands, oder der Gouvernemens Ehst-, Liv- und Kurland*. Riga: Deubner. Lk-d 93–94.
* Hilda Kõrge. "Ajalooline traditsioon Paide ja Anna kihelkondadest 1930. a". Eesti Kirjandusmuuseum. 2008

Välislingid
-----------

* Anna kihelkond Eesti Entsüklopeedia
* Anna kihelkonnast Eesti mõisaportaalis

Järvamaa kihelkonnad 20. sajandi algul

Ambla kihelkond – Anna kihelkond – Järva-Madise kihelkond – Järva-Jaani kihelkond – Koeru kihelkond – Paide kihelkond – Peetri kihelkond – Türi kihelkond


Paide-Järva kreis

**Kreisilinn**: Paide  

**Kihelkonnad**: Ambla kihelkond  | Järva-Madise kihelkond  | Järva-Jaani kihelkond  | Koeru kihelkond  | Peetri kihelkond  | Paide kihelkond  | Anna kihelkond  | Türi kihelkond
{{Kool
|Nimi = Sillamäe Gümnaasium
|Pilt = 
|Pildiallkiri = 
|Asutatud = 2012
|Koolitüüp = gümnaasium
|Direktor = Arno Kaseniit
|Õpilaste arv = 260
|Klassikomplekte = 
|Õpetajate arv = 
|Koolipersonal = 
|Linn = Sillamäe
|Maakond = Ida-Virumaa
|Vald = 
|Asula = 
|Aadress = Tallinna mnt 13, Sillamäe
|Aadress\_ajutine =
|Kooli ajaleht = 
|Kodulehekülg = Sillamäe Gümnaasium
|Moto = Heast suurepäraseks!
|Laiuskoord = 
|Pikkuskoord = 
|Logo = 

  

**Sillamäe Gümnaasium** on Sillamäel aastast 2012 töötav gümnaasium. Gümnaasium moodustati kolme Sillamäe kooli gümnaasiumiosade baasil. Sillamäe Kannuka Kooli, Vanalinna Kooli ja Astangu Kooli gümnaasiumiosade õpilased suunati õppima Sillamäe Gümnaasiumisse. Astangu põhikooli tegevus lõpetati ja põhikooli õpilased jaotati Kannuka Kooli ja Vanalinna Kooli koosseisu. Sillamäe Gümnaasium alustas tegevust Astangu Kooli hoones Viru tn 26 Sillamäel.

Viited
------

1. 1 2   (vaadatud 11.03.2015)

Välislingid
-----------

* Kooli koduleht (eesti keeles)
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib Itaalia linnast; Läti järve kohta vaata Asti järv; eesnime kohta vaata Asti (eesnimi)* |

---

**Asti** on linn Itaalias Piemonte maakonnas, Asti provintsi halduskeskus. Asti asub umbes 80 km Torinost läänes Tanaro jõe vasakul kaldal Monferrato mägede vahel.

Ajalugu
-------

Asutati Gallia liguurlaste poolt; 89 eKr oli selle kohal Rooma asundus.

Vaatamisväärsused
-----------------

Asti toomkirik
Piazza Alfieri linnasüdames on linna iidseim asustusala. Väljak on ümbritsetud uhkete 19. sajandi paleedega; väljakul asub Vittorio Alfieri monument.

* San Pietro in Consavia kirik (15. sajand)
* Asti toomkirik (*Duomo*), 14. sajandi gootika
* Collegiata di San Secondo kirik (13.–15. sajand; gooti stiilis) ja Comentini torn
* Palazzo di Bellino (ümber ehitatud 1730 Benedotto Alfieri poolt); Risorgimento muuseumi ja linna kunstigalerii asukoht

Kultuur
-------

Asti on luuletaja Vittorio Alfieri (1749–1803) sünnilinn.

Alates 1257. aastast peetakse Astis iga-aastast paliot.

Vein
----

Sealsest veinipiirkonnast saadakse Itaalia kuulsaimat, Asti vahuveini.

Viited
------

1. ↑  Superficie di Comuni Province e Regioni italiane al 9 ottobre 2011, vaadatud 16.03.2019.
2. ↑

Välislingid
-----------

* Asti valla koduleht (*itaalia keeles*)
**Orša rajoon** on rajoon Valgevenes Viciebski oblastis. Halduskeskus on Orša linn, mis ametlikult rajooni koosseisu ei kuulu. Lisaks asuvad rajooni territooriumil veel Orša linnale alluvad Barańi linn ja Balbasava alev. Rajooni koosseisu kuuluvad Kopyśi alev ja Arechaŭski alev, selle loodeosas asub mitmete arhitektuurimälestistega Smalany asula.

Rajooni pindala on 1668 km². 2014. aasta seisuga elas seal 31 132 inimest.

Rajoon moodustati 1924. aastal, aga tänapäevased piirid on sel alates aastast 1960. Rajoon koosneb järgmistest külanõukogudest: Andrejeŭščyna, Arechaŭski, Babiničy, Barzdoŭka, Krapiŭna, Miežava, Piščałava, Smalany, Zabałaćcie, Zadroŭje, Zubava, Zubrevičy, Vuście ja Vysokaje külanõukogu.

* ArechaŭskArechaŭsk
* KopyśKopyś
* SmalanySmalany
* SmalanySmalany

Rajooni suurimaks jõeks on Dnepr. Teised tähtsamad jõed on selle lisajõed Aršyca, Adroŭ, Lešča ja Vydryca. Rajoon asub suuremas osas Orša kõrgustikul, kõrgeim koht asub Stajki küla lähistel (237,5 m). Madalaim koht ulatub 146 meetrit üle merepinna. Suurimad järved on Vialikaje Arechaŭskaje ja Dzievinskaje.

2014. aasta seisuga olid elanikest 92,01% valgevenelased, 5,99% venelased ja 2% oli teistest rahvustest. 69,05% elanike emakeeleks oli valgevene keel, 29,47% elanike emakeeleks oli vene keel. Koduse keelena kõneles valgevene keelt 37,18% elanikke, vene keelt aga 59,45%.

Viited
------

1. ↑  Численность населения на 1 января 2023 г. и среднегодовая численность населения за 2022 год по Республике Беларусь в разрезе областей, районов,

Välislingid
-----------

 Orša rajoon – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
* Rajooni täitevkomitee koduleht (*vene keeles*)
* Rajooni kaart

| * v
* r
Viciebski oblasti rajoonid |
| --- |
| 
Biešankovičy rajoon • Brasłaŭ rajoon • Čašniki rajoon • Dokšycy rajoon • Dubroŭna rajoon • Haradoki rajoon • Hłybokaje rajoon • Lepieli rajoon • Lozna rajoon • Miory rajoon • Orša rajoon • Pastavy rajoon • Połacki rajoon • Rasony rajoon • Sianno rajoon • Šarkaŭščyna rajoon • Šumilina rajoon • Tałačyni rajoon • Ušačy rajoon • Vierchniadźvinski rajoon • Viciebski rajoon |