recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Ellen Niit** (sündinud 18. augustil 1944 Lümanda vallas Saaremaal) on eesti keeleteadlane.

Elulugu
-------

Ellen Niit on talupidaja tütar.

Niit lõpetas 1962. aastal Kingissepa Keskkooli, 1969. aastal Tartu Riikliku Ülikooli (TRÜ) soomeugri keelte osakonna ning sai 1985. aastal filoloogiakandidaadi kraadi väitekirjaga "Просодические характеристики диалектов эстонского побережья и структура балтийского просодического ареала". 

Ta oli 1969–1986 Keele ja Kirjanduse Instituudi (KKI) nooremteadur, 1986–1993 vanemteadur, ühtlasi 1982–1987 TRÜ õppejõud, 1987–1990 Tallinna Pedagoogilise Instituudi eesti keele vanemõpetaja (kohakaaslusega) ja 1990–1993 dotsent, 1993–1998 Tartu Ülikooli eesti murrete dotsent, 1997–2002 Turu Ülikooli eesti keele lektor. 2002. aastast oli ta Tartu Ülikooli eesti keele ajaloo ja murrete õppetooli dotsent, hiljem emeriitdotsent.

Teadustöö
---------

Ellen Niit on uurinud Eesti murdeid ja eesti (saarte murde) foneetikat. Ta on Eesti murrete sõnaraamatu ning mitme kogumiku üks koostajaid ja toimetajaid. Niit on Emakeele Seltsi liige, ta on avaldanud üle 60 teadustrükise.

Teoseid
-------

* Väike murdesõnastik II (kaaskoostaja). Tallinn, 1989
* Eesti murrete sõnaraamat I–IV (kaasautor). Tallinn, 1994–2006
* Kihnu murde assimileerumise mustreid Manilaiul (kaasautor). // Tartu Ülikooli eesti keele õppetooli toimetised 7 (1997)
* Eesti murded ja kohanimed (kaasautor). Tallinn, 2002
* Saarte murde tekstid (kaaskoostaja V. Lonn). Tallinn, 2002
* Eesti keele piirkondlikud aktsendid // Lähivertailuja 15. Oulu, 2004
* Vowels in initial syllables in Saaremaa. // Linquistica Uralica 2 (2005)
* Esisilbi vokaalide hääldusest Saaremaal. // Lähivertailuja 17. Jyväskylä, 2006

Viited
------

1. 1 2 3 4  Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide
2. ↑  "HVEE koduleht". Originaali arhiivikoopia seisuga 9. veebruar 2018.

Kirjandus
---------

* Ellen Niit Eesti Teadusinfosüsteemis Muuda Vikiandmetes
* Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide

 *Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.*
Tatjana Vassiljeva lavastuses "Bella ciao" (2010)
**Tatjana Grigorjevna Vassiljeva** (sünninimi **Tatjana Itsõkovitš**; vene keeles Татьяна Григорьевна Васильева; sündinud 28. veebruaril 1947 Leningradis) on vene näitleja (teatri- ja filminäitleja), Venemaa rahvakunstnik.

Pärast Moskva Kunstiteatri juures asuva Nemirovitš-Dantšenko nimelise stuudiokooli lõpetamist 1969. aastal töötas ta näitlejana aastatel 1969–1983 Moskva akadeemilises satiiriteatris ja 1983–1992 Majakovski-nimelises akadeemilises teatris. Aastatel 1996–1999 mängis ja 2007. aastast taas mängib Moskva Teatri "Nüüdisnäidendi Kool" näitetrupi koosseisus.

Ta on mänginud enam kui 120 mängufilmis.

Tunnustus
---------

* 1981 – Vene NFSV teeneline kunstnik
* 1992 – Venemaa Föderatsiooni rahvakunstnik

Isiklikku
---------

Tema esimene abikaasa oli näitleja Anatoli Vassiljev (hilisem Venemaa rahvakunstnik), ka teine abikaasa oli näitleja (Georgi Martirosjan; abielu lahutati 1995. aastal). Näitlejana tegutseb ka poeg Filipp Vassiljev (sündinud 1978).

Viited
------

1. 1 2 3  Татьяна Васильева. kino-teatr.ru
2. ↑  Филипп Васильев. peoples.ru

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Tatjana Vassiljeva** |

* Татьяна Васильева. kinopoisk.ru
**Agur Kruusing** (sündinud 18. veebruaril 1964 Haapsalus) on eesti kunstnik.

Ta lõpetas aastal 1982 Haapsalu 1. Keskkooli. Ta õppis aastast 1987 ERKI-s, lõpetas aastal 1993 Tallinna Kunstiülikooli maalikunsti erialal, jätkas aastatel 1993–1995 õpinguid samas magistrantuuris. Aastal 1996 alustas Agur Kruusing tööd kuraatorina Haapsalu Linnagaleriis ning 1997 alustas tööd õppejõuna Eesti Kunstiakadeemias. Alates aastast 1996 on ta ka Eesti Kunstnike Liidu liige.

Ta alustas jõuliste figuurikompositsioonide ja portreedega (*Marina*, 1988, *Neiud*, 1992), seejärel on looming arenenud abstraktse ekspressionismi estetiseerimise suunas (*Kompositsioon*, 1993, *Nimeta*, 1994). Ta on viljelenud ka vitraaži ja graafikat (peamiselt litot ja linoollõiget).

Teosed
------

* Agur Kruusing, "nimeta"Agur Kruusing, "nimeta"
* Agur Kruusing, "tennis on parem kui seks"Agur Kruusing, "tennis on parem kui seks"

Tunnustus
---------

* 1995 Sadolini kunstipreemia
* 2021 Eesti Kultuurkapitali kujutava ja rakenduskunsti sihtkapitali tunnustuspreemia

Kirjandus
---------

* Eesti kunsti ja arhitektuuri biograafiline leksikon. Tallinn 1996
**Tatjana Põlajeva** (sündinud 11. novembril 1957 Tallinnas) on Eesti majandusteadlane.

Elulugu
-------

Tatjana Põlajeva on teenistuja tütar.

Lõpetas 1975 Tallinna 26 Keskkooli, 1980 Moskva Riikliku Ülikooli, Ph.D. (majandus, 2001, TTÜ), väitekiri "The comparative analysis of markets' atractiveness" (Tallinn, 2001). Oli 1980–83 Tallinna Polütehnilise Instituudi (TPI) assistent; 1984–89 ENSV Riikliku Plaanikomitee vanemteadur, 1993– TTÜ rahvamajanduse instituudi majandusteooria õppetooli dotsent, ühtlasi majandusuuringute teaduskeskuse koordinaator. Toimetanud õppevahendeid.

Teadustöö
---------

Uurimisvaldkonnad: majanduspoliitika ja ‑reformid, üleminekumajandus, institutsiooniökonoomika; õigusloome. Üle 30 teadustrükise.

Viited
------

1. 1 2 3 4  Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide

Teoseid
-------

* Government agencies behaviour and operation of the enforcement mechanism in Estonia (kaasautor V. Vensel). // Estonia on the Treshold of the European Union. Tallinn, 2001
* The changing institutional environment: development of the law making and enforcement mechanisms. // Education and Economy. Tallinn, 2005
* Governement agencies behaviour and their influence on the quality of business environment. // Problems of Development of National Economy and Enterpreneurship. Riga, 2006.

Kirjandus
---------

* *Eesti teaduse biograafiline leksikon.* 3. köide: *N–Sap* TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013

Välislingid
-----------

Tatjana Põlajeva Eesti Teadusinfosüsteemis Muuda Vikiandmetes

 *Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.*
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib kantonist; jõe kohta vaata artiklit Ticino jõgi* |

---

**Ticino kanton** (saksa, prantsuse ja romanši keeles *Tessin*) on kanton Šveitsi lõunaosas. Piirneb lõunas Itaaliaga.

Kanton on saanud nime seal asuva Ticino jõe järgi. Kanton hõlmab Lago Maggiore põhjaosa ja suurema osa Lugano järvest. Kanton on mägine, kõrgeim tipp on Rheinwaldhorn (3402 m).

Itaalia keel on kantonis ametlik keel ja 88% kantoni elanike emakeel (2018. aasta andmeil), 10,67% elanikest on saksa- ja 5,06% prantsuskeelsed. Samas on paljudel töökohtadel mõnikord nõutav saksa keele oskus.

Ticino liideti Šveitsiga 1803. aastal.

Viited
------

1. ↑  Bilanz der ständigen Wohnbevölkerung nach Kanton, definitive Jahresergebnisse, 2018, vaadatud 28.08.2019.

Välislingid
-----------

* Kantoni koduleht


Šveitsi kantonid

Aargau **·**  Appenzell Ausserrhoden **·**  Appenzell Innerrhoden **·**  Basel-Landschaft **·**  Basel-Stadt **·**  Bern **·**  Fribourg **·**  Genf **·**  Glarus **·**  Graubünden **·**  Jura **·**  Luzern **·**  Neuchâtel **·**  Nidwalden **·**  Obwalden **·**  Schaffhausen **·**  Schwyz **·**  Solothurn **·**  Sankt Gallen **·**  Ticino **·**  Thurgau **·**  Uri **·**  Valais **·**  Vaud **·**  Zug **·**  Zürich
**Aivar Toomiste** (17. november 1963 Tallinn) on eesti korvpallur.

Haridus
-------

Aivar Toomiste lõpetas 1982. aastal Tallinna Spordiinternaatkooli (praegune Eesti Spordigümnaasium) ja õppis Tallinna Pedagoogilise Instituudi (praegune Tallinna Ülikool) kehakultuuriteaduskonnas (1982–1983).

Mängijakarjäär
--------------

Korvpallimängust hakkas Toomiste (tema pikkus on 192 cm) huvituma Kohtla-Järve 1. Keskkoolis, tema treeneriks oli Jaakko Tarum. Tallinna Spordiinternaatkoolis harjutas Toomiste Märt Kermoni treeningrühmas. NSV Liidu juunioride meistrivõistlustel võitis ta U20 Eesti koondisega 1982. aastal hõbeda ja 1983. aastal pronksi. Toomiste on mänginud Eesti noortekoondises, Kalevi duubelkoosseisus, korvpalliklubis Ehitaja ning aastatel 1984–91 Kalevi esindusmeeskonnas. Eesti NSV koondises pidas aastatel 1983–1990 12 mängu.

Aivar Toomiste tuli 1991. aastal Kalevi koosseisus NSV Liidu meistriks ning sai meistrivõistlustel 1990. aastal 5. ja 1989. aastal 6. koha. Eesti meistrivõistlustel tuli ta Tallinna Standardi meeskonnas aastatel 1986–90 5 korral Eesti meistriks, 1985 võitis meistrivõistlustel hõbeda. Hiljem on Toomiste mänginud meesseenioride Eesti meistrivõistlustel.

Nõukogude armees ajateenistuses olles mängis 1983.–1984. aastal Riia ASK-s. NSV Liidu meistersportlaseks sai ta 1986. aastal. Mängiva treenerina juhendas Toomiste aastatel 1991–93 Eesti meistrivõistlustel Andrise meeskonda (Eesti karika võitja 1991).

Vaata ka
--------

* Korvpalliklubi Kalev
* Kuldne Kalev
* Kalev (film)

Viited
------

1. ↑  ESBL, Aivar Toomiste.
2. ↑  Mängud koondises. Vaadatud 4.12.2022.
3. ↑  Aivar Toomiste, tulemused. Vaadatud 4.12 2022.

Välislingid
-----------

* Kirsti Vainküla, Kui naine oleks elus, oleks palju asju teisiti.. Õhtuleht, 20. mai 2003
* Täna on NSV Liidu korvpallimeistri sünnipäev. Eesti Päevaleht, 17.11.2012.
* Tallinna Kalev - Leningradi Spartak (NSVL meistrivõistluste finaal, 06.05.1991). YouTube.
**Arvo Iital** (sündinud 3. oktoobril 1952 Tallinnas) on eesti keskkonnateadlane ja professor.

Haridus
-------

Lõpetas 1979 Tartu Riikliku Ülikooli geograafia (füüsiline geograafia) erialal. Magistrikraad 1999(Toitainete ärakanne põllumajanduslikelt väikevalglatelt, juh Enn Loigu, Tallinna Tehnikaülikool, ehitusteaduskond, keskkonnatehnika instituut, keskkonnakaitse aluste õppetool) ja 2005 doktorikraad (Monitoring of Surface Water Quality in Small Agricultural Watersheds. Methodology and optimation of monitoring network. Põllumajanduslike väikevalglate pinnavee seire. metodoloogilised alused ja seirevõrgu optimeerimine, juh Enn Loigu).

Teenistus
---------

Eesti Looduskaitse Selts, osakonnajuhataja, aseesimees, esimees 1979–1994;

TTÜs 1994–…: keskkonnatehnika instituudi teadur, keskkonnakaitse aluste õppetooli lektor, dotsent 1994–2005; ehitusteaduskonna keskkonnatehnika instituudi keskkonnakaitse aluste õppetooli dotsent 2005–2011, professor 2011–[[2016]; inseneriteaduskonna ehituse ja arhitektuuri instituudi professor 2017–…

Teadustöö põhisuunad
--------------------

Bio- ja keskkonnateadused. Keskkonnaseisundit ja keskkonnakaitset hõlmavad uuringud; Keskkonnatehnoloogia, reostuskontroll; Veekvaliteet ja seda mõjutavad tegurid, põllumajandustootmise mõju veekvaliteedile ja toitainete koormus, isepuhastusprotsessid jõgedes, veeseire metodoloogia, keskkonna süsteemanalüüs.
Avaldanud üle 60 teaduspublikatsiooni. Tema juhendamisel on kaitstud 30 magistri- ja 3 doktoritööd.

Teadusorganisatoorne ja -administratiivne tegevus
-------------------------------------------------

Ajakirjade Journal of Environmental Monitoring; Science of the Total Environment; Journal of Hydrology; Hydrology Research; Fundamental and Applied Limnology; Agriculture, Ecosystems and Environment, Env. Monitoring and Assessment; Journal of Marine Systems; Boreal Environment Research; Ecological Economics retsensent 2007–…; Põhjamaade Põllumajandusteadlaste Ühingu liige, Põhjamaade Hüdroloogia Assotsiatsiooni liige, Eesti Veeühingu liige 2009–…; konverentsi Climate Change Management (Guatemala 2013) teaduskomitee liige 2012–2013; Eesti Ökoloogiakogu juhatuse liige 2012–…; TTÜ ehituse ja arhitektuuri instituudi nõukogu liige 2012–…; ajakirja "Agriculture, Ecosystems and Environment" erinumbri toimetaja 2013; ajakirja "Journal of Water Security" toimetuskolleegiumi liige 2013…; Euroopa Teaduse infrastruktuuri strateegilise foorumi (ESFRI) ekspert 2013–2018; Eesti Looduskaitse Seltsi juhatuse liige 2013–2019; ajakirja "Journal of Water and Land Development" toimetuskolleegiumi liige 2014…; Põhjamaade 2015. a. hüdroloogiakonverentsi teaduskomitee liige 2014–2015; Põhjamaade 2016. a. hüdroloogiakonvetentsi teaduskomitee liige 2015–2016; nõuandva toimetuskolleegiumi liige ajakirjas "International Journal of Climate Change Strategies and Management" 2015–2019; TTÜ Kirjastuse kirjastusnõukogu liige 2015–…; Kliimamuutuste kommunikeerimise sümpoosioni teaduskomitee liige, Graz, Austria 2017–2018.

Viited
------

1. 1 2 3 4 5  Arvo Iital Eesti Teadusinfosüsteemis

Välislingid
-----------

* Arvo Iital Eesti Teadusinfosüsteemis
Ponte Coperto sild Pavias Ticino jõel
**Ticino** (itaalia *Fiume Ticino*, saksa *Tessin Fluss*) on jõgi Euroopas.

Ta algab Leponti Alpidest Šveitsis 2200 m kõrguselt. Ülemjooksul voolab itta, seejärel lõunasse. Alamjooksul pöördub jõgi läände ja suubub Lago Maggioresse. Järvest väljunud, voolab ta Itaalias lõunasse ja kagusse ning suubub vasakult Posse mõni kilomeeter Pavia linnast allavoolu. Suue asub 50 m üle merepinna, mis teeb jõe languseks umbes 2150 m.

Ticino on 248 km pikk. Tema valgla on 7228 km² suur. Kõrgeim koht valglas on Monte Rosa lähedal olev Grenzgipfel, mis on 4618 m kõrgusel merepinnast. Vooluhulk suudmes on 69 m³/s.

Šveitsis on jõele ehitatud hüdroelektrijaam. Itaalias kasutatakse jõe vett põllumajanduses (siit lähtub suur Cavouri irrigatsioonikanal).

Ticino äärde jäävad Šveitsis Airolo, Bellinzona ja Locarno (Lago Maggiore ääres) linnad; Itaalias Stresa (Lago Maggiore ääres), Vigevano ja Pavia linnad.

Jõe järgi on nime saanud Teise Puunia sõja Ticinuse lahing, milles Hannibal saavutas 218 eKr võidu Scipio üle. Ticino nime kannab ka Šveitsi Ticino kanton.
**Roseni deklaratsioon** oli 1739. aastal Liivimaa maanõuniku Otto Fabian von Roseni (1683–1764) sõnastatud talupoegade ja mõisnike suhteid kajastav dokument.

Roseni deklaratsiooni aluseks sai Virumaa Vohnja mõisa möldri Jaani kaebus oma mõisniku Heinrich Baeri vastu. Jaan süüdistas mõisnikku ülemäärases maksude nõudmises ja vägivallas. Kohalikes kohtuastmetes õigust saamata pöördus Jaan kaebusega keisrinna Anna poole, kes saatis selle läbivaatamiseks justiitskolleegiumile, sealt pöörduti selgituse saamiseks Liivimaa rüütelkonna Maanõunike Kolleegiumi poole. Vastuse saatis 30. novembril 1739. aastal maanõunik Otto Fabian von Rosen. See on läinud ajalukku Roseni deklaratsiooni nime all.

Rosen väitis:

* talupoeg on juba maa vallutamisest alates pärisori;
* mõisnik võib teda kohelda oma äranägemisel;
* nii talupoeg kui tema varandus kuuluvad mõisnikule;
* mõisnikul on õigus talupoega pärandada ja müüa;
* talupoegade koormised pole seadusega piiratud.

Roseni deklaratsiooni alusel mõisteti Jaan valekaebuse esitamise eest sunnitööle, kuid vabanes peagi keisrivahetusega kaasnenud amnestiaga ning pöördus Vohnjasse tagasi. Osalemise eest talupoegade kaebekirjaaktsioonis mõisteti ta 1744. aastal Orenburgi kubermangu asumisele. Paradoksaalsel kombel tähendas see aga ka tema vabastamist pärisorjusest.

Vaata ka
--------

* Eestimaa talurahvaseadused
* Liivimaa talurahvaseadused

Kirjandus
---------

* Juris Vīgrabs (Georg Wihgrabs): *Die Rosensche Deklaration vom Jahre 1739: Ein Beitrag zur Geschichte der Leibeigenschaft in Livland und Estland.*, Tartu: Akadeemiline Kooperatiiv, 1937
* Juris Vīgrabs: *Landrāta Rozena 1739. gada deklarācija : par Vidzemes dzimtkungu tiesībām uz zemnieku miesu un mantu.*, Rīga: A.Gulbis, 1937 (läti keeles)
Tatjana Zatulovskaja (1964)
**Tatiana Zatulovskaya** (vene keeles Татьяна Яковлевна Затуловская *Tatjana Jakovlevna Zatulovskaja*; 8. detsember 1935 Bakuu – 2. juuli 2017 Ashkelon) oli maletaja, naiste suurmeister (1976).

Zatulovskaja tuli 1962. aastal NSV Liidu naiste malemeistriks. 1963. aastal jagas ta meistrivõistlustel 1.–2. kohta. Järelmatšis meistritiitlile kaotas Zatulovskaja Maaja Rannikule tulemusega 2:4.

Ta mängis naiste maailmameistrivõistluste pretendentide turniiridel: 1961. aastal Serbias Vrnjačka Banjas (4.–6. koht), 1964. aastal Suhhumis (1.–3. koht; järelmatšis jäi kolmandaks) ja 1967. aastal Suboticas (2.–3. koht). 1971. aastal jagas ta tsoonidevahelisel turniiril Ohridis 2.–3. kohta ja pääses 4 osavõtjaga pretendentide matšturniirile, kus kaotas poolfinaalis Alla Kušnirile. Tsoonidevahelistel turniiridel mängis ta veel 1973. aastal Menorcas (7. koht), 1976. aastal Thbilisis (6. koht) ja 1979. aastal Rio de Janeiros (8.–9. koht).

Zatulovskaja emigreerus 2000. aastal Venemaalt Iisraelisse. Ta mängis Iisraeli naiskonna koosseisus 2002. aastal naiste maleolümpial. Varem võitis ta Nõukogude Liidu naiskonna koosseisus maleolümpiatel kaks kuldmedalit (1963, 1966).

Ta sai FIDE-lt 1961. aastal naiste rahvusvahelise meistri ja 1976. aastal naiste suurmeistri nimetuse.

Tunnustus
---------

* 1967 – teeneline meistersportlane

Välislingid
-----------

 Tatjana Zatulovskaja – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
**Tallinna Linna Statistikabüroo** oli Tallinnas 27. juulil 1911. aastal asutatud Tallinna linnaasutus. 1. juulist 1926 kuni 1. novembrini 1940. aastal Tallinna Linnavalitsuse Statistikabüroo ja Perekonnaseisuamet.

Tallinna Linna Statistikabüroo peamisteks tegevussuundadeks oli rahvastiku-, tervishoiu (linna arstide, haiglate, sanitaarasutuste ja laboratooriumite tegevus), majandus- (kaubandus ja tööstus, tööpuudus, esmatarbekaupade hinnad, linna tapamaja tegevus jm), haridus ja hoolekandestatistika kogumine ja avaldamine. Lisaks oli Linna Statistikabüroo ülesandeks ilmavaatlusandmete teatavakstegemine ja valijate nimekirjade koostamine.

Tallinna Linna Statistika büroo andis 1912. aastast välja Tallinna linna statistilisi teateid (*Статистические сведения по гор. Ревелю*), ajavahemikul juulist 1914 kuni märtsini 1917 ilmusid statistilised teated igakuiselt. Esimene maailmasõda avaldamine ajutiselt katkes ja uuesti hakati andmeid trükis avaldama pärast sõda. Aastatel 1924–1939 ilmusid Tallinna linna Statistilised aastaraamatud, Tallinna linna statistiline aastaraamat.

Viited
------

1. ↑  Tallinna statistikabüroo 20 a. juubel. Postimees (1886-1944), nr. 218, 14 august 1931
2. ↑  Tallinna Perekonnaseisuamet, 1926-1949, Tallinn City Archives, TLA.1483
Milčo Mančevski (2015)
**Milčo Mančevski** (sündinud 18. oktoobril 1969 Skopjes) on Makedoonia filmilavastaja ja -stsenarist.

Mančevski õppis Skopje ülikoolis ja Lõuna-Illinoisi Carbondale’i ülikoolis. 

Režissöörina on Mančevski loonud üle 50 lühi- ja dokumentaalfilmi. 

Aastal 1994 lavastas mängufilmi "Enne vihma" ("Пред дождот"), mis kandideeris parima võõrkeelse filmi Oscarile. Mančevski võitis filmi eest David di Donatello auhinna ja mitu Veneetsia filmifestivali auhinda, muuhulgas peaauhinna Kuldlõvi.

Lavastatud filme
----------------

| Aasta | Originaalpealkiri | Eestikeelne pealkiri | Märkused |
| --- | --- | --- | --- |
| 1994 | "Пред дождот" | "Enne vihma" |  |
| 2001 | "Dust" | "Tolm" |  |
| 2007 | "Сенки" | "Varjud" |  |
| 2010 | "Мајки" | "Emad" |  |

Tunnustus
---------

Veneetsia filmifestivali auhind

* Kuldlõvi 1994. aastal filmi "Enne vihma" eest
* FIPRESCI auhind filmi "Enne vihma" eest

Stockholmi filmifestivali auhind

* parim filmidebüüt 1994 filmi "Enne vihma" eest

David di Donatello auhind

* 1995. aastal filmi "Enne vihma" eest

### Nominatsioonid

Oscari

* nominatsioon 1994. aastal parima võõrkeelse filmi Oscari kategoorias filmi "Enne vihma" eest

Välislingid
-----------

* Koduleht
* Milčo Mančevski andmekogus IMDb (inglise)
**Arvo Rosenthal** (sündinud 16. detsembril 1954 Tartus) on eesti arstiteadlane ja kardioloog.

Elulugu
-------

Arvo Rosenthal on zootehniku poeg.

Lõpetas Tartu 5. Keskkooli ja 1979 Tartu Riikliku Ülikooli arstiteaduskonna; meditsiinikandidaat (1988, TRÜ), väitekiri "Отделенные результаты лечения инфаркта миокарди в зависимости от консервативной и оперативной тактики лечения". Oli 1978–1980 Tartu Kliinilise Haigla intern. Aastatel 1980–1982 oli Nõukogude armees. Aastatel 1983–1988 Tallinnas Tartu Ülikooli üld- ja molekulaarpatoloogia instituudi südame isheemiatõve labori lepinguline nooremteadur, 1988–1993 Tartu Ülikooli Kardiovaskulaarkirurgia Tallinna Teaduskeskuse noorem ja vanemteadur, 1982–97 ka Tallinna Kiirabi Haigla südamearst, aastast 1994 eraarst Tallinnas.

Teadustöö
---------

Uurimisvaldkond: müokardi infarkti ravitulemused. Üle 10 teadustrükise.

Teoseid
-------

* Müokardi infarkti lähi- ja hilisprognoos pärast intrakoronaarset trombolüüsi (kaasautor). // Nõukogude Eesti Tervishoid (1988) 6
* Transesophageal echocardiography during coronary bybass surgery (kaasautor). // Jap. J. Thorac. Surg. 43 (1990) 1
* Transesophageal echocardiographic monitoring during coronary artery bybass surgery (kaasautor). // Jpn. Circ. J. 55 (1991) 2
* Transesophageal echocardiography during coronary artery bybass surgery (kaasautor). // J. Cardiol. 23 (1993) Suppl. XXXVII.

Viited
------

1. 1 2 3 4  Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide

Kirjandus
---------

* Tartu Ülikooli õppe-teaduskoosseisu biobibliograafia nimestik 1981–1995 (käsikiri), 154
* Eesti Arst (1989) 3, 210–211.
* *Eesti teaduse biograafiline leksikon.* 3. köide: *N–Sap* TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013

 *Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.*
**Mimaansa** (sanskriti keeles *mīmām´sā*; uurimine, peegeldus või kriitiline uurimine), tuntud ka kui **Pūrva-Mīmāṃsā** või **Karma-Mīmāṃsā**, on üks Hinduismi kuuest klassikalisest ortodokssest süsteemist ehk daršanast, mida peetakse vanimaks. Mimansa õpetus tekkis umbes 3. sajandil e.m.a. ning selle eesmärgiks oli veeda tekstide interpretatsiooni põhimõtete loomine. Hiljem kujunes veedade filosoofiliseks põhjenduseks ja sai vedanta aluseks.

Kool on põhiliselt tuntud oma Veedade tõlgendusel (vt hermeneutika) põhinevatest filosoofilistest teooriatest Dharma'dest. India seaduste tekkimist on see filosoofia tugevalt mõjutanud. Mimansa keskendus veedade kõige varajastematele osadele, Karmakandadele. Teiste nimetustega tuntud ka kui Pūrva-Mīmāṃsā (eelnev uuring) või Karma-Mīmāṃsā (tegevuse uuring). Purva-mimansa või Karma-mimansa on süsteem, mis uurib Veedade käskude loomust. Keskseks mõisteks on dharma – kohustus, mis esineb Veedade tekstides.

Süsteemi varaseim töö Mimansa-sutra on kirjutatud Jaimini (u 4 saj e.m.a) poolt. Kommenteeritud hiljem Shabarasvamini (u 1. saj e.m.a) poolt. Keda interpreteeriti rohkelt järgnevatel sajanditel.

Mimansast lähtuvad kuus õige teadmise vahendit, mida eristab teadmisõpetus (epistemoloogia): Pratyaksa, Anumana, Upamana, Arthapatti, Anupalabdhi ja Sabda. Dharma on eesmärk, mille poole liigutakse ja antud hetkes ei eksisteeri, siis pole ta ka tajutav (pratyaksa). Teadmiste teised viisid: interferents (anumana), analoogia (upamana) ja oletus (arthapatti) sõltuvad otseselt tajust. Kõne ehk sabda on ainsaks otseselt mittetajutavate objektide teadmise viisiks – seega dharmade teadmiste viisiks.

Viited
------

1. ↑  Mimamsa Meriam-Webster Dictionary (2011)
2. ↑  Mimamsa Encyclopædia Britannica (2014)
3. ↑  Chris Bartley (2013). *Purva Mimamsa, in Encyclopaedia of Asian Philosophy (Editor: Oliver Leaman), 978-0415862530*. Routledge. Lk 443-445.
4. ↑  Mimamsa Encyclopædia Britannica (2017)
5. ↑  Chris Bartley (2013), Purva Mimamsa, in Encyclopaedia of Asian Philosophy (Editor: Oliver Leaman), Routledge, 978-0415862530, page 443-445
6. ↑  "Mīmāṃsā". *Wikipedia*.
**Arvo Ratassepp** (17. märts 1926 Tallinn – 22. detsember 1986 Tallinn) oli eesti koorijuht, helilooja ja pedagoog. 

Laulmist hakkas ta õppima juba Tallinna 4. Algkoolis Gustav-Evert Mesiäineni käe all, kes soovitas Arvol õppida viiulit. Edasi õppis juba Olev Roometi viiulitundides.

Pärast Tallinna Reaalkooli lõpetamist 1944. aastal läks ta õppima Tallinna Polütehnilise Instituudi ehitusteaduskonda, kuid ei lõpetanud seda, kuna laulis instituudi ajal kolmes kooris ning huvi ja aeg läks rohkem muusika peale.

1949. aastal asutas ja juhtis ta Töönduskooperatsiooni Kultuuriklubi juures meeskoori Runo, kus tegutses kuni 1966. aastani. On töötanud kolm aastat Tallinna Muusikakooli direktori asetäitjana õppetöö alal, Tallinna Riiklikus Konservatooriumis koorijuhtimise kateedri vanemõpetajana ja dekaanina. 

Lõpetas 1955. aastal Tallinna Riikliku Konservatooriumi koorijuhina (Jüri Variste klassis) ning jätkas samas õpinguid kompositsiooni alal (Mart Saare ja Villem Kapi juures). Osales 1958. aastal Vabariikliku Koorijuhtide Segakoori asutamises ja oli üks selle dirigente. Asutas Teaduste Akadeemia meeskoori (1958) ja naiskoori (1959) ning oli nende peadirigent. Aastatel 1962–1976 juhatas Tallinna Kammerkoori. Ta on olnud mitme üldlaulupeo, koolinoorte laulupeo ja üliõpilaslaulupeo Gaudeamus üldjuht. Loonud koorilaule segakoorile ja meeskoorile.

Arvo Ratassepa anded avaldusid ka kunstivaldkonnas, eriti akvarellmaalija ja karikaturistina. Tema karikatuure on avaldatud ka raamatus "Lõbusaid lugusid Eesti muusikutest" (2009) koos teiste karikaturistide (Alfred Saldre, Feliks Randel, Romulus Tiitus, Jaan Jensen, Heinz Valk) loominguga.

Tunnustus
---------

* 1965 – Eesti NSV teeneline kunstitegelane
* 1969 – Eesti NSV rahvakunstnik
* 1986 – Rahvaste Sõpruse orden

Isiklikku
---------

Tema vend Valdo Ratassepp (18. aprill 1938 – 16. november 1990) oli samuti koorijuht ja muusikapedagoog, kes juhatas pärast Arvo Ratassepa loobumist meeskoori Runo ja mitut Tallinna taidluskoori.

Arvo Ratassepal on kolm poega.

Vaata ka
--------

* Arvo Ratassepa mälestusauhind

Viited
------

1. ↑
2. ↑  Vastab Arvo Ratassepp. Teater. Muusika. Kino. Juuni 1986.
3. ↑   Velly Roots. Arvo Ratassepale mõeldes. Postimees, 13. märts 1996

Välislingid
-----------

* Eesti Televisiooni saade sarjast "Rahvakunstnikud"
**Eesti kirjakeele norm** on eesti keele õigekirjutuslike, grammatiliste ja sõnavaraliste normingute ja soovituste süsteem, mille ülesandeks on tagada ametliku keelekasutuse ühtlus ja selgus ning suunata avalikku keelekasutust. 

|  |  |
| --- | --- |
|  |  Legaaldefinitsioon: *"Eesti kirjakeele normi all mõistetakse õigekirjutuslike, grammatiliste ja sõnavaraliste normingute ja soovituste süsteemi. Kirjakeele norm peab tagama ametliku keelekasutuse ühtluse ja selguse ning soodustama keelekasutuse hea tava rakendamist."* |

Eesti kirjakeele normi rakendamise kord, § 1

Normingud on kokkulepped ja reeglid, mille järgimist peetakse kirjakeele oskamise tunnuseks. Soovitused on nende andjate seisukohad, milline on hea keelekasutus ja millist keelendit võiks eelistada. Kui soovitusi ei järgita, siis ei ole eksitud kirjakeele normingute vastu ja näiteks kooliõpetuses ei saa seda lugeda veaks. Ka kõigil keelekasutajatel, sealhulgas keeletoimetajatel on igati õigus suhtuda soovitustesse reservatsioonidega.

Eesti kirjakeele norm on määratud Eesti Keele Instituudi uusima õigekeelsussõnaraamatuga, Emakeele Seltsi keeletoimkonna otsustega ning keeletoimkonnas heaks kiidetud ortograafiareeglistiku, normatiivse käsiraamatu ja grammatikaga.

Oskussõnavara osas täiendavad ja täpsustavad eesti kirjakeele normi terministandardid ja oskussõnastikud, mis on koostatud Eesti Terminoloogia Ühingus, Eesti Keele Instituudis või terminoloogiakomisjonides kooskõlastatult Eesti Keele Instituudiga. 

Eesti kirjakeele normi alal annab nõu Eesti Keele Instituut.

Praegune kirjakeele normi alus on "Eesti õigekeelsussõnaraamat ÕS 2018", mis kehtib kirjakeele normi alusena kuni järgmise ÕSi ilmumiseni,.

Vaata ka
--------

* Eesti keele grammatika
* eesti kirjakeel
* normimine (keeleteadus)

Viited
------

1. ↑  "EKI keelekool: kust vaadata kirjakeele normi?" *Postimees* 19.detsember 2020.
2. ↑   (vaadatud 29.03.2013)

Välislingid
-----------

* Eesti keele käsiraamat
* Eesti õigekeelsussõnaraamat ÕS 2018
* Emakeele Seltsi keeletoimkonna otsused
* Keelenõu korduvad küsimused
* Jan Kaus ja Aili Künstler, Repliik: Keelekalvinismist Sirbis, sirp.ee, 14. juuni 2012
**Linas Kukuraitis** (sündinud 22. mail 1978 Panevėžysis) on Leedu poliitik ja sotsiaaltöötaja. Ta oli 13. detsembrist 2016 kuni 11. detsembrini 2020 Leedu sotsiaalhoolekande- ja tööminister.

Ta lõpetas 1997. aastal Vilniuse täppisteaduste, loodus- ja tehnikateaduste lütseumi. Aastal 2001 lõpetas ta Vilniuse ülikooli filosoofiateaduskonna sotsiaaltöö bakalaureusekraadiga, aastal 2003 sotsiaaltöö magistrina.

Ta töötas aastatel 1997–2000 Vilniuse SOS lastekülas sotsiaalpedagoogina. Aastatel 2000–2001 töötas ta Vilniuse õndsa Jurgis Matulaitise koguduses sotsiaaltöötajana. Aastatel 2000–2005 töötas ta Jurgis Matulaitise sotsiaaltöö keskuses projekti koordinaatorina ja asutuse juhina.

Ta töötas aastatel 2002–2005 noorte rahvusvahelise koostöö agentuuris koolitusjuhina. Aastatel 2002–2016 töötas ta "Kitokie projektais" koolitusjuhina.

Aastatel 2003–2007 ja 2010–2016 oli ta Vilniuse ülikooli sotsiaaltöö lektor. Aastatel 2005–2016 töötas ta Vilniuse peapiiskopkonnas organisatsiooni Carite direktorina.

13. detsembrist 2016 kuni 11. detsembrini 2020 oli ta Leedu sotsiaalhoolekande- ja tööminister (Saulius Skvernelise valitsuses).

Isiklikku
---------

Ta on abielus, tema abikaasa Rima on magistrikraadiga biomeedik; neil on viis last.
**Arvo Albert Erik Sauks** (28. märts 1920 Harju-Risti – 18. september 2014 Owen Sound, Ontario) oli eesti psühhiaater Kanadas.

Ta sündis Harju-Ristil apteekri perekonnas. Ta lõpetas aastal 1938 Jakob Westholmi Gümnaasiumi. Aastatel 1938–1941 õppis ta Tartu Ülikooli arstiteaduskonnas, õpingud katkesid Saksa sõjaväkke mobiliseerimise tõttu. Ta kuulus aastast 1939 Üliõpilasseltsi Liivika. Juunis 1941 tegutses ta omakaitses Jäneda silla juures ja töötas sanitarina Tartu Ülikooli naistekliiniku esmaabipunktis. Seejärel tegutses ta tõlgina 18. Armee 185. pioneeripataljoni juures. Oktoobrist 1941 oktoobrini 1942 oli ta 185. Eesti julgestuspataljonis sanitaarallohvitseriks, selle koosseisus sattus ta Venemaale ja sai kergelt haavata. Aastase lepingu lõppemise järel avaldas ta soovi edasiõppimiseks, mida ei rahuldatud. Tal tuli minna teenima Eesti leegioni, kus ta tõusis leitnandi aukraadini. 19. mail 1944 õnnestus tal immatrikuleeruda Giesseni ülikooli arstiteaduskonda (asukohaga Giessenis Lahni jõe ääres).

Välislingid
-----------

* Arvo Sauks Eesti biograafilises andmebaasis ISIK
Linalool
**Linalool** (IUPAC nimetus **3,7-dimetüülokta-1,6-dien-3-ool**) on värvitu, küllastumata terpeenalkohol, mida leidub paljudest taimedest saadud eeterlikes õlides, on meeldiva bergamoti lõhnaga õli. Koriandri õlis sisaldub põhiliselt S-linalool. Linalooli keemiline valem on 

СН3–С(СН3)=СН–СH2–CH2–С(СН3)(OH)СН=СH2

Kiraalsus
---------

(S)-linalool (vasakul) ja (R)-linalool (paremal)Linaloolil esineb kiraalsuskese kolmanda süsiniku juures, mis annab kaks enantiomeeri: (R)-(-)-linalool ja (L)-(+)-linalool.

Looduses esineb mõlemat vormi, näiteks:(S)-linalooli esineb koriandri õlis ja (R)-linalooli esineb apelsini õites.

Kumbki vorm lõhnab inimestele erinevalt ning on ka klassifitseeritud kui erinevad lõhnaained.

Süntees
-------

Linalooli saamine pineenist
Linalooli keemilise sünteesi skeemid on komplitseeritud ja saagised väikesed (näiteks saamine pineenist või isopreeni telomerisatsioonisaadustest). Geraniooli leeliselisel hüdrolüüsil saadakse selle allüülne isomeer – linalool.

Keemiliste reaktsioonide käigus moodustuvad tihti ka linalooli isomeerid, nagu geraniool, nerool ja tsükliline isomeer α-terpinool.

Kasutused
---------

Linalooli rollide alla kuulub taimede metaboliit, lenduva õli komponent, antimikroobne aine ja lõhnaaine (näiteks pesemisvahenditele lisamiseks).

Linalooli kasutatakse ka vähiravis, kui rakud ei allu enam tavapärasele ravile.

Linalooli on uuritud, kui antibakteriaalsete toimetega ainet vase ja C-vitamiini koosmõjul, olles võimelised takistama mikroobide levikut.

Ohutus
------

Linalool võib põhjustada ärritust, valu ja allergilisi reaktsioone, kui satub aerosoolina hingamisteedesse, suhu või imendub läbi naha. Eristus tuleb sellest, et puhas linalool ei ole organismile vastuoluline, küll on seda aga aine oksüdeerunud vorm.

Vaata ka
--------

* Terpenoidid
* Allüülsed ühendid

Välislingid
-----------

1. ↑  "Linalool - an overview". Vaadatud 03.04.2020.
2. ↑  "Terpenoidide süntees TA Keemia Instituudis" (PDF).
3. ↑  "A Combination of Linalool, Vitamin C, and Copper Synergistically Triggers Reactive Oxygen Species and DNA Damage and Inhibits Salmonella enterica subsp. enterica Serovar Typhi and Vibrio fluvialis". Originaali arhiivikoopia seisuga 4.08.2020. Vaadatud 03.04.2020.
4. ↑  "Chemical of the day: Linalool". Originaali arhiivikoopia seisuga 13.04.2020. Vaadatud 03.04.2020.
**Hagen im Bremischen** on vald Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Cuxhaveni kreisis.

Vald asub umbes 20 km Bremerhavenist lõunas ja 35 km Bremenist loodes. Hagen oli endise valdade ühenduse Samtgemeinde Hagen keskus. Valla pindala on 197,32 km². 31. detsembril 2015 elas seal 10 991 inimest.

Ajalugu
-------

Hagen im Bremischen kuulus vürstlikule Bremeni peapiiskopkonnale, mis loodi 1180. aastal, kui otse keisrile alluv territoorium. Vürstliku peapiiskopkonna kindlus (ladina: *Castrum Hagen*, saksa: *Burghagen*) pärineb 12. sajandist, selle ehitamise algatas arvatavasti vürstlik peapiiskop Hartwig II. 14. sajandist alates hakkasid kindlust Bremeni vürstlikud peapiiskopid ka eluasemena kasutama. Praegune ehitis rajati aastatel 1502 kuni 1507 vürstliku peapiiskopi Johann Rode käsul. 16. sajandi keskpaigas võtsid elanikud vastu luterluse. Tilly juhitud Liiga okupatsiooni ajal (1628–1630) kannatasid nad vastureformatsiooni katsete all.

1648. aastal muudeti vürstlik peapiiskopkond Bremeni hertsogkonnaks, mida valitseti esialgu personaalunioonis Rootsi krooniga – mille katkestas Taani okupatsioon (1712–1715) – ja 1715. aastast Hannoveri dünastia poolt. 1807. aastal annekteeris hertsogkonna üürike Vestfaali kuningriik, enne kui Prantsusmaa selle 1810. aastal annekteeris. 1813. aastal taastati hertsogkond Hannoveri kuurvürstkonnale, mis – pärast viimase Hannoveri kuningriigiks ülendamist 1814. aastal – liidendas hertsogkonna reaaluniooni ja hertsogkonna territoorium, sealhulgas Hagen, sai uue, 1823. aastal loodud Stade ringkonna osaks.

Endine peapiiskopi loss Burg zu Hagen

Viited
------

1. ↑
2. ↑  Alle politisch selbständigen Gemeinden mit ausgewählten Merkmalen am 31.12.2018 (4. Quartal), vaadatud 10.03.2019.
3. ↑  Register of German municipalities (4th quarter 2022), vaadatud 12.02.2023.

Cuxhaveni kreisi vallad

* Armstorf
* Belum
* Beverstedt
* Bülkau
* Cadenberge
* Cuxhaven
* Geestland
* Hagen im Bremischen
* Hechthausen
* Hemmoor
* Hollnseth
* Ihlienworth
* Lamstedt
* Loxstedt
* Mittelstenahe
* Neuenkirchen
* Neuhaus
* Nordleda
* Oberndorf
* Odisheim
* Osten
* Osterbruch
* Otterndorf
* Schiffdorf
* Steinau
* Stinstedt
* Wanna
* Wingst
* Wurster Nordseeküste
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib 1939. aastal moodustatud vallast, varasema valla kohta vaata artiklit Hageri vald (1921).* |

---

**Hageri vald** oli vald Harju maakonnas aastail 1939–1950. Vallamaja asus Hageris.

Vald moodustati 1939. aasta vallareformiga senise Hageri valla maa-alast, välja arvatud osa Põrso küla maast, mis läks Saue valla koosseisu.

Eesti valdade kaart. Musta kontuuriga vanad vallapiirid, punasega 1939. aastal moodustatud vallad
1939. aastal oli vallas 2313 elanikku, territooriumi suurus oli 16 984,54 ha.

1939. aastal kuulusid Hageri valla koosseisu: Maidla ja Aespa küla, Maidla asundus ja Sutlema asundus, Lümandu, Alemi, Nõmme, Hageri, Põikma, Suurküla, Väikeküla, Krimmi ja Metsa külad, Rabivere asundus, Kelba, Nõmmepere, Ohulepa, Sobli, Pihali, Laisari, Adila-Krimmi, Anijala ja Tagaküla külad..

Esimene vallavanem oli Kustav Jänes. Vald kuulus Riigivolikogu 14. valimisringkonda, kust valiti Oskar Suursööt.

Külanõukogude moodustamine ja valla likvideerimine
--------------------------------------------------

8. augustil 1945 moodustati Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi seadlusega vallas Adila külanõukogu ja Maidla külanõukogu.

Vaata ka
--------

* Hageri kihelkond

Viited
------

1. ↑  Maa-ameti kaardirakendused
2. ↑  Väljavõte Vabariigi Presidendi otsusest nr. 87 – 7. oktoobrist 1938 (RT 1938, 87, 776)
3. ↑  588. Harju Maavanema otsus Harju maakonna vallavolikogude valimisringkondade arvu ja nende piiride kohta. Riigi Teataja, nr. 75, 9 september 1939
4. ↑  EESTI NSV TEATAJA, Nr. 35 26. oktoobril 1945, Art 543. Seadlus Harju maakonna valdades küla töörahva saadikute nõukogude moodustamise kohta.
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib filosoofia ja kunstiteooria mõistest; bioloogilise kaitsekohastumise tüübist vaata artiklit Mimees (bioloogia)* |

---

**Mimees**, varem ka **mimesis**, (vanakreeka sõnast *mimēsis*, 'jäljendus') on filosoofias ja kunstiteoorias jäljendus kui asjade omavaheline suhe või suhestumise protsess, mis leiab aset idee ja tegelikkuse, tegelikkuse ja kunstiteose, kunstiteose ja hinge, looduse ja hinge vms vahel. Mimeesi kui võimet peetakse üheks inimese fundamentaalseks võimeks ning selle abil kirjeldatakse nt õppimist, kultuuri, loomingut, iha jpm.

Mimeesi on käsitlenud antiikfilosoofidest nt Platon ja Aristoteles, tänapäeval nt René Girard, Walter Benjamin jt. Mimees on oluline mõiste kunstiteooria jaoks, kuivõrd kunstiteosed enamasti väljendavad midagi sekundaarses meediumis, st jäljendavad. Platon kritiseeris kujutavaid ja kirjutavaid kunstnikke selle pärast, et nemad pelgalt jäljendavad tegelikkust. Eriti tähtis on mimeesi mõiste teatriteaduse jaoks, kuna mimeesist räägiti traditsiooniliselt just antiikteatri kontekstis.

Platon mõistab mimeesi ontoloogiliselt kui ideede ja tegelikkuse suhet, kus tegelikkus on ideede jäljenduslik koopia, mis ei küündi kvaliteedi poolest ideede tasemele. Idee on seda jäljendava tegelikkuse jaoks paradigma.

Mimeesi paarismõisteks on diegees.

Vaata ka
--------

* miimika
* mimikri
* pantomiim
**Degtjarsk** (vene keeles Дегтярск) on linn Venemaal Sverdlovski oblastis, Degtjarski linnaringkonna keskus. Degtjarsk asub Jekaterinburgi kesklinnast ligi 35 km lääneedelas.

Asula tekkis väävlileiukoha juurde 1914. aastal ja kandis nime Degtjarka. Degtjarka sai aleviks 1932. aastal. Linnaõigused ja praeguse nime sai Degtjarsk 1954. aastal.

Viited
------

1. ↑  Дегтярск "Мой Город" : Народная энциклопедия городов и регионов России. Vaadatud 18. juulil 2023

Sverdlovski oblasti vapp
Sverdlovski oblasti linnad

Alapajevsk  | Aramil  | Artjomovski  | Asbest  | Berjozovski  | Bogdanovitš  | Degtjarsk  | Irbit  | Ivdel  | Jekaterinburg  | Kamensk-Uralski  | Kamõšlov  | Karpinsk  | Katškanar  | Kirovgrad  | Krasnoturjinsk  | Krasnoufimsk  | Krasnouralsk  | Kušva  | Lesnoi  | Mihhailovsk  | Nevjansk  | Nižni Tagil  | Nižnije Sergi  | Nižnjaja Salda  | Nižnjaja Tura  | Novaja Ljalja  | Novouralsk  | Pervouralsk  | Polevskoi  | Rež  | Revda  | Serov  | Severouralsk  | Sredneuralsk  | Suhhoi Log  | Sõssert  | Zaretšnõi  | Talitsa  | Tavda  | Turinsk  | Verhni Tagil  | Verhnjaja Põšma  | Verhnjaja Salda  | Verhnjaja Tura  | Verhoturje  | Voltšansk
Prints Joachim (Flensburg, 10.09.2011)
**Taani prints Joachim** (sündinud 7. juunil 1969) on Taani kuninganna Margrethe II ja Taani printsi Henriku noorem poeg. Ta on Taani troonipärimisjärjekorras kuuendal kohal.

Sünd
----

Joachim Holger Waldemar Christian sündis 7. juunil 1969 Kopenhaagenis ning sündimise ajal oli ta troonipärimisjärjekorras teine. Tema ristivanemate hulka kuuluvad krahv Jean Baptiste de Laborde de Monpezat, Taani printsess Benedikte ja Rootsi printsess Christina.

Haridus
-------

Joachim oli 1974–1976 koduõppel Amalienborgi palees ning 1976–1982 õppis Krebs' Skoles Kopenhaagenis. 1982–1983 oli ta koos vanema venna Frederikiga vahetusõpilaseks École des Rochesis Prantsusmaal. Kolm aastat hiljem lõpetas prints Øregaardi Gymnasiumi ja 1991–1993 õppis Den Classenske Agerburgskole Næsgaardis põllumajandust.

Sõjaväekarjäär
--------------

Prints Joachimi sõjaväeteenistus algas 1987, kui ta teenis Kuninganna Rügemendis. 1988 sai ta seersandi auastme ning aasta hiljem sai temast leitnant. Prints oli ka tankiüksuse komandör 1989–1990. 1990 sai temast reservvägede leitnant ja 1992 kapten. Pärast majoriks nimetamist 2005. aastal on prints olnud kaitsevägedes tegevteenistuses.

Abielu ja lapsed
----------------

18. novembril 1995 abiellus prints Joachim Frederiksborgi lossi kirikus Alexandra Christina Manleyga. Neil on kaks poega:

* prints Nikolai (sündinud 1999),
* prints Felix (sündinud 2002).

16. septembril 2004 teatas paar lahkuminekust ning 8. aprillil 2005 lahutus jõustus.

24. mail 2008 abiellus prints Joachim Møgeltønderi kirikus Prantsuse päritolu preili Marie Agathe Odile Cavallier'ga, kellest sai Taani printsess.

Huvid
-----

Prints Joachim räägib taani, prantsuse, inglise ja saksa keelt. Ta elab Schackenborgi mõisas Jüütimaal.

Välislingid
-----------

* Prints Joachimi ametlik koduleht
Jo Swinson (2017)
**Joanne Kate Swinson** (sündinud 5. veebruaril 1980) on Suurbritannia poliitik ja Liberaaldemokraatide partei liider 22. juulist kuni 13. detsembrini 2019. Ta oli Suurbritannia parlamendi alamkoja liige aastatel 2005–2015 ning 2017–2019, esindades East Dunbartonshire'i valimisringkonda.

Swinson õppis Londoni majanduskoolis haldust ja töötas ülikooli lõpetamise järel suhtekorralduse valdkonnas. 2005. aasta valimiste järel sai temast toonase parlamendi noorim liige. Ta oli partei kõneisik Šotimaa, võrdõiguslikkuse, kohalike kogukondade ja omavalitsuste ning Rahvaste Ühenduse teemadel. 2017 valiti ta liberaaldemokraatide esimehe Sir Vince Cable'i asetäitjaks ning 22. juulil 2019 partei liidriks.

2019. aasta parlamendivalimistel kaotas ta oma koha Šoti rahvuspartei esindajale ja teatas, et astub parteijuhi kohalt tagasi.

Viited
------

1. ↑  "Election results 2019: Lib Dem leader Jo Swinson to step down". *BBC News*. 13.12.2019.

Välislingid
-----------

* Jo Swinson – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Tasakaalustamata labapump
Labapump
Tasakaalustatud labapump BMW 7.28i kliimaseadmes
**Labapump** on pump, milles pöörlevad labad pumpavad vedelikku.

Labapump on hammasrataspumba kõrval teine levinum pumbatüüp. 

Labapumbad võivad olla reguleeritavad või mittereguleeritavad. 

Nad annavad rõhku kuni 200 baari. Pöördetootlikkus võib ulatuda kuni 160 cm3/p. Pumba kasutegur on kuni 0,9. 

Labapumbad sobivad paremini väikese viskoossusega vedelike pumpamiseks.

Labapumpade klassifikatsioon konstruktsiooni järgi
--------------------------------------------------

* Ühepoolse tööga ehk tasakaalustamata pumbad;
* kahepoolse tööga ehk tasakaalustatud pumbad.

Ühepoolse tööga labapumba tööpõhimõte
-------------------------------------

Pumba korpuse suhtes fikseeritult asetseva silindrilise sisepinnaga staatori rõnga telje suhtes ekstsentriliselt paikneb pumba rootor, mis kinnitub veovõllile. Rootorisse on töödeldud pilud, mis asetsevad raadiuse suuna suhtes rootori pöörlemissuunas 12–14° kaldu. Piludes paiknevad labad. Rootor on telje suunas tihendatud analoogiliselt hammasrataspumba tihendusketastega. Tihendusketaste sisse on töödeldud vedeliku sisse- ja väljavoolukanalid. Labad saavad rootori piludes vabalt liikuda. Rootori pöörlemisel surutakse labad tsentrifugaaljõu toimel vastu staatori tööpinda. Rootori telje ja staatori telje ekstsentrilisuse tõttu hakkavad labad rootori pöörlemisel piludes edasi tagasi liikuma. Selle tulemusena muutub kahe laba, staatori ja rootori pinna vahele jääva tööruumi ruumala. Kui staatori ja rootori vahekaugus suureneb, liiguvad labad väljapoole, tööruum suureneb ning seal tekib vaakum. Samal ajal liigub tööruum kohakuti kanaliga tihenduskettas, mis on ühendatud paagiga ja tööruum täitub vedelikuga. Edasisel rootori pöörlemisel hakkab kaugus rootori ja staatori vahel vähenema ja labad surutakse pesadesse tagasi. Tööruum on selleks ajaks jõudnud teise kanali kohale tihenduskettas, mille kaudu surutakse vedelik pumbast välja. Nii toimub igas tööruumis rootori ühe pöörde jooksul üks imemis-surumistakt. Kuna vedeliku surve toimib ainult pumba ühes pooles, langeb veovõlli laagritele tasakaalustamata jõud, siit ka pumba nimetus: tasakaalustamata pump.

Tasakaalustatud pump
--------------------

Tasakaalustatud pump töötab samal põhimõttel. Erinevus seisneb selles, et staator on ovaalse tööpinnaga ja rootori telg paikneb staatori teljel. Labade radiaalne liikumine saadakse staatori tööpinna raadiuse muutumisest. Selline pump annab ühe pöörde jooksul kaks töötsüklit ja kuna survetsoonid paiknevad diametraalselt, siis seal tekkivad survejõud veovõllile tasakaalustuvad, siit nimetus tasakaalustatud pump.

Reguleeritav labapump
---------------------

Reguleeritavad labapumbad on oma ehituselt tasakaalustamata pumbad. Nad võimaldavad eelreguleerimist suurimale tootlikkusele antud häälestuse korral ja lisaks pumba tootlikkuse reguleerimist pumba töö ajal vastavalt süsteemi hetketarbimisele.

Vaata ka
--------

* Hammasrataspump
* Kruvipump
* Kolbpump

Välislingid
-----------

* Animatsioon labapumbast (*flashis*)
"Käpik" suunab siia. Teatri kohta vaata artiklit Käpik (teater).
 Soome labakud 
**Labakinnas** ehk **labak** ehk **käpik** on kinnas, millel on eraldi vaid pöidlaosa, ülejäänud nelja sõrme pole eraldatud.

Varasemal ajal oli labakinnas Eestis levinum kindatüüp kui sõrmkinnas, kuna selle valmistamine on lihtsam ja see säilitab paremini sooja. Seepärast on labakud levinud eelkõige põhjarahvaste seas. Tänapäeval kasutatakse sagedamini siiski sõrmkindaid, kuna nendega on kergem teha sõrmeliigutusi vajavaid töid. Labakindad on üldjuhul kootud, mitte näiteks nahast.

Eesti rahvakunstis on tavaks kaunistada labakuid mitmesuguste mustritega, üks tüüpilisemaid motiive on muhu mänd. Nüüdisajal valmistatakse ka labakindaid, millel on avatud või lahtikäiv sõrmeotste osa, neid tarvitavad eelkõige jahimehed ja sõjaväelased.

Vanimad labakindad arheoloogiliste leidude seas pärinevad ligikaudu aastast 1000 Lätist.

Labakindad on Eesti kultuuris levinud motiiv, nt laulus "Ära koo mu käpikuisse päikest".

Vaata ka
--------

* kirikindad
* kätised
* käitmed
* nõelakindad
* vetukad

Viited
------

 Saami käpikud 

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Labakinnas** |

* RA Fotis:
	+ EFA.10.3-4225
	+ EFA.29.3-4137
	+ EFA.29.3-4159
	+ EFA.29.3-4160
* ERM: Labakindad. A 622:2.
Jo Inge Berget 2015. aastal Malmös mängimas
**Jo Inge Berget** (sündinud 11. septembril 1990 Hadelandis) on Norra jalgpallur, kes mängib parema äärepoolkaitsjana Rootsi kõrgliigaklubis Malmö FF.

Ta alustas klubikarjääri Norra klubis Lyn. Norra kõrgliigas debüteeris ta 2008. aastal.

2008. aasta juulis sõlmis ta lepingu Itaalia kõrgliigaklubiga Udinese, kuid ta sai mänguaega vaid Udinese noortevõistkonnas. 2009. aasta märtsis naasis ta laenule Lyni. Aastatel 2010–2011 oli ta laenul Norra kõrgliigaklubis Strømsgodset.

Aastatel 2011–2014 mängis Berget Norra kõrgliigaklubis Molde. Aastatel 2011 ja 2012 tuli ta klubiga Norra meistriks.

2014. aasta jaanuaris sõlmis ta lepingu Inglismaa kõrgliigaklubiga Cardiff City, kus peatreeneriks oli äsja saanud Ole Gunnar Solskjær, kes oli eelnevalt juhendanud just Moldet. Cardiff City meeskonnas debüteeris ta 15. veebruaril 2014 mängus Wigan Athleticu vastu. Nädal aega hiljem debüteeris ta Inglismaa kõrgliigas mängus Hull City vastu, kuid see jäi Bergeti viimaseks mänguks Cardiff Citys. 2014. aasta juulis läks ta Berget laenule Šotimaa kõrgliigaklubisse Celtic. 16. augustil 2014 lõi ta Celticu hooaja esimeses kodumängus kaks väravat Dundee Unitedi vastu.

2015. aasta jaanuaris lõpetati osapoolte kokkuleppel tema leping Cardiff Cityga ning samal kuul sõlmis ta kolmeaastase lepingu Malmöga. 19. augustil 2015 lõi ta UEFA Meistrite Liiga *play-off*-voorus kaks väravat oma endise koduklubi Celticu vastu ning aitas Malmö koguskooriga 4:3 Meistrite Liiga alagrupiturniirile. Aastatel 2016 ja 2017 tuli ta Malmöga Rootsi meistriks. 2017. aastal lõi Berget Rootsi kõrgliigas kümme väravat ning oli sellega Malmö suurim värvalööja.

2018. aastal mängis ta Major League Socceri klubis New York City FC.

2019. aasta märtsis naasis Berget Malmösse.

Norra jalgpallikoondises debüteeris Berget 18. jaanuaril 2012 mängus Tai vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 6. septembril 2015 EM-i valikmängus Horvaatia vastu.

Saavutused
----------

Strømsgodset
* NM Cupen: 2010

Molde
* Tippeligaen: 2011, 2012
* NM Cupen: 2013

Malmö FF
* Allsvenskan: 2016, 2017, 2020, 2021
* Svenska Cupen 2021–22

Viited
------

1. ↑   (vaadatud 5.7.2022)
2. ↑  "Cardiff City sign Norway forward Jo Inge Berget". BBC Sport. BBC. 24.1.2014. Vaadatud 5.7.2022
3. ↑  "Välkommen till MFF, Jo Inge Berget". mff.se. Malmö FF. 19.1.2015. Vaadatud 5.7.2022
4. ↑  "Välkommen tillbaka till MFF, Jo Inge Berget!". Malmö FF. 7.3.2019. Vaadatud 5.7.2022

Välislingid
-----------

 Jo Inge Berget – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis