recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Priit Hõbemägi Abdul Turay raamatu "Väike valge riik" esitlusel 13. detsembril 2012 raamatu autorit intervjueerimas
Priit Hõbemägi 2016. aasta teaduskommunikatsiooni konverentsil
**Priit Hõbemägi** (sündinud 15. jaanuaril 1957 Tallinnas) on eesti ajakirjanik, meediajuht ja -õppejõud.

Haridus
-------

Hõbemägi lõpetas 1975. aastal Tallinna 10. Keskkooli ning õppis aastatel 1979–1984 kaugõppes Tartu Riiklikus Ülikoolis vene keelt ja kirjandust. Ta lõpetas Tallinna Ülikoolis ajakirjanduse bakalaureuse õppekava *cum laude*.

Töökäik
-------

Tema esimene amet ajakirjanduses oli ajalehe Õhtuleht / Vetšernii Tallinn tehniline toimetaja (maketikoostaja). Hiljem on ta töötanud muu hulgas ajakirja Noorus peatoimetaja asetäitjana, olnud Õhtulehe ja Eesti Päevalehe peatoimetaja ning Ekspress Grupi meediadirektor. 

Aastatel 2006–2011 oli Priit Hõbemägi Eesti Ekspressi peatoimetaja. Ta on olnud üks Kuku raadio "Keskpäevatunni" saatejuhte ning ajakirjanduse külalislektor Tallinna Ülikooli Balti filmi, meedia, kunstide ja kommunikatsiooni instituudis. Õppejõuna on Hõbemägi keskendunud uuele meediale ja nutitelefoniga toodetavale sisule.

2022. aasta juunist on ta Postimehe peatoimetaja. Seoses sellega astus ta 5. juunil omal soovil Eesti Rahvusringhäälingu nõukogu liikme kohalt tagasi.

Tunnustus
---------

* 2016 – Eesti Ajalehtede Liidu elutöö preemia

Isiklikku
---------

Priit Hõbemägi on insener Joonas Aleksei Hõbemäe (1926–2021) poeg.

Juulis 2008 abiellus Hõbemägi Ingrid Sembachiga, sama aasta detsembris sündis poeg Konrad Erik. Priit Hõbemäel on varasemast abielust tütar Mingo Rajandi (sündinud 1980), kes on helilooja ja muusik.

Viited
------

1. 1 2  "Postimehe peatoimetajaks sai Priit Hõbemägi". *ERR*. 6. juuni 2022. Vaadatud 8. juunil 2022.
2. ↑  "Priit Hõbemägi / Balti filmi, meedia, kunstide ja kommunikatsiooni instituut / Tallinna Ülikool". Vaadatud 01.03.2018.
3. ↑  Postimehe peatoimetajaks sai Priit Hõbemägi ERR Uudised, 06.06.2022.
4. ↑  Ajakirjanduspreemiate võitjad said kätte auhinnad ERR Uudised, 04.03.2016.
5. ↑  "Priit Hõbemägi: vaadates oma isa elule". *Arvamus*. 20. september 2021. Vaadatud 8. juunil 2022.
6. ↑

Välislingid
-----------

* Priit Hõbemäe artiklid Eesti Ekspressis
* Ekspressi peatoimetajaks sai Priit Hõbemägi. Eesti Ekspress, 30. august 2006
* Olav Osolin. Sünnipäev Priit Hõbemägi 50 EPL, 15. jaanuar 2007
* Priit Hõbemägi. Keskreformierakond alustab ja võidab! Eesti Ekspress, 22. veebruar 2007
* Ingrid Sembach-Hõbemägi ja Priit Hõbemägi said poja Kalev.ee, 9. jaanuar 2009
* Inimesed, taastage vanu puumaju! Eesti Ekspress, 22. jaanuar 2009
* Va banque! Eesti Ekspress, 29. jaanuar 2009
* Priit Hõbemägi. Me peame rääkima Edgarist, 8. aprill 2015
* Priit Hõbemägi Tallinna Ülikooli kodulehel

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**Hanno Tomberg** | **Eesti Päevalehe peatoimetaja**2001–2006 | Järgnev**Lea Larin** |
**Priit Jaagant** (sündinud 31. juulil 1972) on eesti ärijuht.

Ta on mitme äriühingu, sealhulgas osaühingu Mapri Ehitus ja mittetulundusühingu Eesti Karate-Do Shotokai juhatuse liige. Kuni aastani 2010 töötas ta aktsiaseltsi Nordecon Ehitus juhatuse esimehena.

Haridustee
----------

Ta lõpetas 1990. aastal Nõo Reaalgümnaasiumi ja 1995. aastal Tallinna Tehnikaülikooli ehituse õppevaldkonna ehituse erialal.

Alpinismiharrastus
------------------

1994. aastal võttis ta osa eesti esimesest ekspeditsioonist Alpides asuvale Matterhornile (4477 m) (grupi juht Erika Ader), mille käigus 7 Eesti alpinisti tõusid mööda klassikalist Hörnli marsruuti selle kuulsa mäe tippu, teiste seas ka Priit Jaagant.

Viited
------

1. ↑  Priit Jaagant[*alaline kõdulink*]. inforegister.ee
2. ↑  Priit Jaagant lahkub Nordecon Ehituse juhatuse esimehe kohalt. arileht.delfi.ee
3. ↑  Lend1990. nrg.tartu.ee
4. ↑  TTÜ lõpetajad 1918–2006.PDF. digi.lib.ttu.ee
5. ↑  Ajalugu 1990–1999. firn.ee
6. ↑  Ülevaade Eesti alpinismi ajaloost. jkalpiklubi.ee

Välislingid
-----------

* Mapri Ehitus. Kontakt. mapri.eu
**Bulgaaria kirjandus** on bulgaaria keeles kirjutatud kirjandus. 

Bulgaaria kirjandustraditsioon on üks vanemaid slaavi rahvaste seas, selle juured ulatuvad 9. sajandisse, kui eksisteeris Esimene Bulgaaria riik. Järgmistel sajanditel tõlgiti palju raamatuid kreeka keelest, kuid loodi ka originaalteoseid. Kirjutamiseks kasutati glagoolitsat ja kohandatud kirillitsat. Bulgaaria õpetlaste teosed mõjutasid ülejäänud slaavi maailma. Pärast Esimese Bulgaaria riigi lõppu 1018 toimus kirjanduelus tagasilangus. Teise Bulgaaria riigi loomisega saabus uus õitseaeg. Keskaegse bulgaaria kirjanduse teemad olid vaimulikud, teoste enamiku moodustasid hümnid, traktaadid, apokrüüfid ja hagiograafiad, tihti heroilise ja õpetliku stiiliga. Teise Bulgaaria riigi lõpp ja langemine Osmanite võimu alla 1396. aastal oli tõsine hoop kirjandusele ja kultuurile üldiselt. Kirjanduslik tegevus koondus kloostritesse, mis püsisid bulgaaria kultuurielu keskustena. Kõik vähesed loodavad teosed olid endiselt religioonikesksed. Kuni 17. sajandini olulisi muutusi ei toimunud.

Bulgaaria kirjanikke
--------------------

* Hristo Botev
* Vasil Drumev
* Angel Karaliitšev
* Georgi Markov
* Ljubomir Peevski
* Elin Pelin
* Emilijan Stanev
* Pavel Vežinov
**Vakk** on sõõriku või ovaalse põhjaga silindriline nõu, mille kere oli painutatud õhukesest lauast, puukoorest või sarnasest materjalist.  Need olid tüüpilised eesti talupoja tarbeesemed, mille läbimõõt jäi tavaliselt vahemikku 30–40 cm ja kõrgus 10-20 cm.

Vakkadest lihtsaim on suuremas osas Eestis käsitsikülvil kasutatud kaunistamata külimit ehk külivakk, mis on ühtlasi ka põline viljamõõdu riist, mida mainitakse mitmetes XIII sajandi ürikutes.

Kaanega veimevakad ja karbid on aga enamasti rikkalikult ornamenteeritud esemed. Neid kasutati ennekõike naiste mitmesuguste pidulikumate rõivastusesemete ja ehete hoidmiseks. Veimevakad olid ühtaegu tähtsaks atribuudiks eesti vanas pulmakombestikus – neist jagas pruut pulmalistele kinke (veimi).

Painutatud reisivakad on alati rautatud (tavaliselt nelja vitsaga). Reisivakku kasutati pikematel sõitudel teemoona paigutamiseks.

Viited
------

1. ↑  "Eesti keele seletav sõnaraamat".
2. ↑  Viires, Ants (2009). *Eesti rahvapärane puutööndus. Ajalooline ülevaade*. Tallinn: Ilo. Lk 125.
Hörður Björgvin Magnússon (2018)
**Hörður Björgvin Magnússon** (sündinud 11. veebruaril 1993 Reykjavíkis) on Islandi jalgpallur, kes mängib keskkaitsjana Kreeka kõrgliigaklubis Panathinaikόs.

Ta alustas klubikarjääri Islandi klubis Fram, mille noortesüsteemiga liitus ta 1998. aastal. Frami meeskonnas debüteeris ta Islandi kõrgliigas 2009. aastal. 2011. aastal liitus ta Itaalia klubi Torino Juventuse noorteakadeemiga. Juventuse põhimeeskonnas ei mänginud ta kordagi. Juventusest oli ta laenul kahes teises Itaalia klubis: aastatel 2013–2014 Spezias ja 2014–2016 Cesenas.

Aastatel 2016–2018 mängis ta kaks hooaega Inglismaa esiliigaklubis Bristol City. 2018. aasta juunis sõlmis ta lepingu Venemaa kõrgliigaklubiga Moskva CSKA. 2018. aastal võitis ta CSKA-ga Venemaa superkarika.

2022. aasta juulis sõlmis ta kaheaastase lepingu Panathinaikόsega.

Islandi jalgpallikoondises debüteeris 12. novembril 2014 sõprusmängus Belgia vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 28. märtsil 2017 sõprusmängus Iirimaa vastu. Ta kuulus Islandi koondisse 2016. aasta Euroopa meistrivõistlustel ja 2018. aasta maailmameistrivõistlustel. 2022. aastal võitis ta Islandi koondisega Balti turniiri.

Viited
------

1. ↑  "Στον Παναθηναϊκό ο Χόρντουρ Μάγκνουσον" (kreeka). Panathinaikos. 9. juuli 2022. Vaadatud 10. juulil 2022.
2. ↑   (vaadatud 10.7.2023)

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Hörður Björgvin Magnússon** |

| * v
* r
Islandi koondis  –  UEFA Euro 2016 |
| --- |
| 

* 1 Halldórsson
* 2 Sævarsson
* 3 Hauksson
* 4 Hermannsson
* 5 Ingason
* 6 R. Sigurðsson
* 7 Guðmundsson
* 8 B. Bjarnason
* 9 Sigþórsson
* 10 G. Sigurðsson
* 11 Finnbogason
* 12 Kristinsson
* 13 Jónsson
* 14 Árnason
* 15 Böðvarsson
* 16 Sigurjónsson
* 17 Gunnarsson (c)
* 18 T. Bjarnason
* 19 Magnússon
* 20 Hallfreðsson
* 21 Traustason
* 22 Guðjohnsen
* 23 Skúlason
* Treener: Lagerbäck & Hallgrímsson

 | Island |

| * v
* r
Islandi koondis  –  2018. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlused |
| --- |
| 

* 1 Halldórsson
* 2 Sævarsson
* 3 Friðjónsson
* 4 A. Guðmundsson
* 5 Ingason
* 6 R. Sigurðsson
* 7 J. Guðmundsson
* 8 Bjarnason
* 9 Sigurðarson
* 10 G. Sigurðsson
* 11 Finnbogason
* 12 Schram
* 13 Rúnarsson
* 14 Árnason
* 15 Eyjólfsson
* 16 O. Skúlason
* 17 Gunnarsson (c)
* 18 Magnusson
* 19 Gíslason
* 20 Hallfreðsson
* 21 Traustason
* 22 Böðvarsson
* 23 A. Skúlason
* Treener: Hallgrímsson

 | Island |
See artikkel See artikkel räägib tänavast Tartus.  Samanimeliste tänavate kohta vaata artiklit Vaksali tänav (täpsustus).  

---

Kaart
Vaade raudteejaama juurest Riia tänava poole
Vaade Näituse tänava ristmikult, paremale pöörab Hurda tänav
**Vaksali tänav** on tänav Tartus Vaksali linnaosas.

Tänav algab Riia tänavalt ristmikult, kust vastassuunas kulgeb Kase põik. Vaksali tänav kulgeb paralleelselt raudteega loodesse kuni F. Tuglase tänavani. Tänav on 2070 m pikk.

Vaksali tänavaga ristuvad Vanemuise tänav, Tiigi tänav, Julius Kuperjanovi tänav, Jaan Tõnissoni tänav, Vabriku tänav, Näituse tänav, J. Hurda tänav, J. V. Jannseni tänav, Hiie tänav ja A. H. Tammsaare tänav. Kui välja arvata Näituse tänav, mis ületab Vaksali tänava risti, ristuvad kõik ülejäänud nimetatud tänavad Vaksali tänavaga paremalt.

Vaksali tänava ääres asub Tartu raudteejaam (sh Tartu jaamahoone, Tartu raudteejaama veetorn ja kaks kultuurimälestiseks arvatud endist raudteetööliste elamut).

Galerii
-------

* Vaksali tänav raudteejaama juures vaatega loodesseVaksali tänav raudteejaama juures vaatega loodesse
* Vaksali tänav raudteejaama juures vaatega kagusseVaksali tänav raudteejaama juures vaatega kagusse
* Töötukassa vastas asub Tartu raudteejaama veetorn, Vaksali tn 2dTöötukassa vastas asub Tartu raudteejaama veetorn, Vaksali tn 2d
* Vaksali tn 7Vaksali tn 7
* Vaksali 2 (2014)Vaksali 2 (2014)
* Vaksali 4, endine raudteetööliste elamu (2014)Vaksali 4, endine raudteetööliste elamu (2014)
* Vaksali 8, endine raudteetööliste elamu (2012)Vaksali 8, endine raudteetööliste elamu (2012)
* Vaksali 8 pärast renoveerimist (2022)Vaksali 8 pärast renoveerimist (2022)
* Vaksali 12 (2014)Vaksali 12 (2014)
* Vaksali tn 17a asub Eesti Töötukassa Tartumaa osakondVaksali tn 17a asub Eesti Töötukassa Tartumaa osakond

Viited
------

1. 1 2  Ekspresskataloog 2005, lk. 54. Tartu kaart mõõtkavas 1:22 000
2. 1 2  Regio Tartu kaart

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Vaksali tänav** |
**Ebert William Amâncio** (enam tuntud kui **Betão**; sündinud 11. novembril 1983 São Paulos) on Brasiilia jalgpallur, kes mängib keskkaitsjana Brasiilia kõrgliigaklubis Avaí.

Ta alustas klubikarjääri 2001. aastal kodulinna klubis Corinthians. 2005. aastal tuli ta klubiga Brasiilia meistriks. 2008. aastal liitus ta teise Brasiilia kõrgliigaklubi Santosega, kuid juba samal aastal siirdus ta Ukraina kõrgliigasse Kiievi Dinamosse. Ta tuli Kiievi Dinamoga kohe hooajal 2008–09 Ukraina meistriks. Hooaja 2012–13 teises pooles mängis ta laenul Prantsusmaa kõrgliigaklubis Évian. 2013. aasta teises pooles mängis ta laenul Brasiilia kõrgliigas Ponte Preta meeskonnas.

2015. aasta jaanuaris naasis Betão Kiievi Dinamosse, kuid tema mänguaeg jäi nüüd klubis väga napiks. 2015. aasta juulis liitus ta taas Évianiga, mis mängis Prantsusmaa esiliigas. Hooajal 2015–16 langes Évian esiliigast välja ja lõpetas seejärel rahaliste probleemide tõttu tegevuse profiklubina. 2016. aasta augustis sõlmis Betão lepingu Avaíga, mis mängis siis Brasiilia esiliigas.

Saavutused
----------

Corithians
* Torneio Rio – São Paulo: 2002
* Copa do Brasil: 2002
* Campeonato Paulista: 2003
* Campeonato Brasileiro Série A: 2005

Kiievi Dinamo
* Premjer-Liga: 2008–09, 2014-15
* Ukraina karikas: 2014–15
* Ukraina superkariaks: 2009–10

Avaí
* Campeonato Catarinense: 2019, 2021

Viited
------

1. ↑  "Betão é apresentado pelo Avaí e quer usar experiência para ajudar na Série B". Globo Esporte. 15.8.2016. Vaadatud 16.7.2019
**R-30 Bulava** on Venemaal välja töötatud ja katsetamisjärgus olev ballistiline rakett, mis võib kanda ka tuumalõhkepäid. Neid peaksid hakkama kandma uue, Borei-klassi tuumaallveelaevad, mille esimene esindaja on Venemaa mereväe allveelaev Juri Dolgoruki.

Borei-klassi allveelaev Juri Dolgoruki
R-30 Bulava raketisüsteemi laadur-transportveok
Venemaa relvajõud katsetasid edukalt 2022. aasta 3. novembril Bulava ballistilist raketti. Rakett tulistati välja allveelaevalt Valge mere vetes ja lendas üle suure osa Venemaa territooriumist. Rakett startis allveelaevalt Generalissimus Suvorov ja tabas plaanipäraselt Kura polügoonirongi Kaug-Ida piirkonnas.[*viide?*]

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Bulava** |

Välislingid
-----------

* "Venemaa seekordne Bulava-test õnnestus" Postimees, 27.08.2011
* 11. august 2015, Vladimir Voronov, Tegelikkus Vene relvastuse seisust: lennuvõimetu rakett Bulava ja tuumarong, tõlge artiklist 28.06.2015 14:21, Владимир Воронов, Танки для парада, Радио Свобода 2015 RFE/RL
**Biograafia** ehk **elulugu** on isiku elus toimunud tegevuste ja sündmuste kirjeldamine. 

Tavaliselt on see avaldatud raamatu või essee kujul või mõnes teises vormis, näiteks filmina või näidendina.

Biograafia on rohkem kui nimekiri neutraalsetest faktidest (sünd, haridus, töö, suhted, surm jne) – see kujutab ka portreteeritava kogemusi nendest sündmustest. Erinevalt profiilist ja *curriculum vitae'st jutustab biograafia inimese lugu, peatudes mitmetel tema elu tahkudel, sisaldades tihti ka intiimseid üksikasju ja iseloomu analüüsi.* 

> "Elulugu on minavormis kronoloogiline jutustus inimese enda elust, milles räägitakse sündmustest võimalikult tõetruult ja ilustamata. 'Parim' elulugu oleks see, mis esitab tegelikkust kõige tõelähedasemalt, jutustab vahetult sellest, mida on tõepoolest kogetud, ilma kirjanduslike, psühholoogiliste, sotsioloogiliste ja muude meelisklusteta". – Rutt Hinrikuse eessõna "Eesti rahva elulood" 1. köide
> 
> 

 *Teos on biograafiline siis, kui see hõlmab kogu käsitletava inimese elu. Biograafilised teosed ei ole tavaliselt ilukirjanduslikud, kuid ilukirjanduslikke võtteid võib portreteeritava elu kirjeldamisel kasutada.*

Autobiograafiaks nimetatakse biograafiat, mis pärineb asjaosaliselt endalt. 

Elulugude koostajat (kuid ka muul moel jäädvustajat ) nimetatakse biograafiks.

Vaata ka
--------

* Biograafiad
* Autobiograafiad
* Elulugude koostajad

Viited
------


1. ↑  koostaja Rutt Hinrikus (2000). *Eesti rahva elulood I*. Tänapäev. Lk eessõna.
2. ↑  "Biograaf". *ÕS 2018*.[*alaline kõdulink*]

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Tsitaadid Vikitsitaatides: **Elulugu** |

* Inimeste elulood on kirjandusliku ehitusmaterjali ammendamatu karjäär / Alvar Loog, Postimees 11. mai 2018
* Rutt Hinrikus, Tiina Kirss "Elust elulooks. Kuidas kirjutada elulugu – näiteid ja näpunäiteid" (kirjastus Tänapäev, 2010)
**Beverly Hillsi dieet** on dieet, mille töötas välja Judy Mazel (1943–2007). 

Judy Mazel andis 1981. aastal välja raamatu "The Beverly Hills Diet", mis sai ülimalt populaarseks. Dieedi pikkus on kuus nädalat ja see algab kümnepäevase puuviljasöömisega. 

Beverly Hillsi dieeti saatis karm kriitika, kuna tervisliku toitumise kriitikute arvates pole õige süüa järjest kümme päeva puuvilju ja siis hiljem hakata sööma juurde muid toiduaineid. Nende arvates viib selline toitumine organismi tasakaalust välja.

Judy Mazelil olid juba lapsena kaaluprobleemid. Ta oli proovinud ja katsetanud erinevaid dieete. Lõpuks ta töötas välja enda toitumisprogrammi ning avas kliiniku, kus nõustas inimesi, kel olid kaaluprobleemid. Tema kliinikus käisid nii mõnedki kuulsused. 

Vastavalt sellele dieedile 10 päeva ainult puuvilju ja need ka kindlas plaanis. Milline puuvili, mis päeval ning kui palju. Alles 11.–18. päeval võis süüa lisaks leiba puuviljadele ja kaks maisitõlvikut koos võiga. Võid võis olla kuni kaks teelusikatäit. 19. päeval võis süüa juurde krevette või veiseliha.

Beverly Hillsi dieediraamat oli New York Timesi bestsellerite seas 30 nädalat ning seda osteti üle miljoni eksemplari.
**"BioShock"** on 3D-tulistamismäng mängustuudiolt Irrational Games. 

Mäng anti Euroopas välja Windowsile ja Xbox 360 konsoolile 24. augustil 2007. PS3 versioon anti välja 17. oktoobril 2008, arendajaks 2K Marin. 2009. aasta 7. oktoobril valmis mängust Mac OS X-i variant. Osaliselt tõi "BioShocki" mobiilidele ettevõte IG Fun. Täies mahus anti mängu mobiiliversioon iPhone'idele välja 2014. aastal stuudio 2K China poolt. Tarkvara ei suudetud ühilduma panna uuemate operatsioonisüsteemidega, seetõttu oli mängurakendus allalaaditav vaid umbes aasta ning uuenduste tegemine lõpetati.

Mängu järg "BioShock 2" valmis 9. veebruaril 2010. "BioShock Infinite" valmis aastaks 2013.[*viide?*]

Mängu lugu
----------

"BioShock" on esimese isiku vaates tulistamine, mille rollimängule omased elemendid sarnanevad mängu "System Shock 2" omadega. Mängija juhib peategelast Jacki, kes mängu alguses kukub lennukiga Atlandi ookeani kohal merre. Jack satub pärast lennukist eluga pääsemist veealusesse Rapture'i linna. Lugu leiab selles mahajäetud linnas aset aastal 1960, mis pakub mängijale õudusfilmilikku kogemust, mida tugevdavad Rapture'i linna *art déco* stiilis majad, ruumid ja ka aurupungi stiilis masinad ja aparaadid. Jack peab raadio teel juhiseid saades pääsema mööda koletisteks muudetud inimestest, kasutades relvi, lõkse ja ka superjõude andvaid plasmiide.

Viited
------

1. ↑
2. ↑
3. ↑
4. ↑
5. ↑
6. ↑

Välislingid
-----------

* Ametlik koduleht
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib Põhja-Iirimaa ühiskonnategelasest; Walesi poliitiku kohta vaata artiklit Betty Helena Williams* |

---

Betty Williams
**Betty Williams** (22. mai 1943 – 17. märts 2020) oli Põhja-Iirimaa (Suurbritannia) ühiskonnaaktivist, kes 1976. aastal sai koos Mairead Corriganiga Nobeli rahuauhinna panuse eest mitmete Põhja-Iirimaa konfliktide rahumeelsesse lahenduskäiku. Ta oli organisatsiooni Inimeste Rahuühendus (*Community of Peace People*), mis aitas/aitab Põhja-Iirimaal saavutada rahu, kaasasutaja.

Betty Williams juhtis 2006. aastal asutatud Ülemaailmset Laste Fondi (*Global Childrens's Foundation*) ning oli organisatsiooni *World Centers of Compassion for Children International* president.

  


Nobel
Nobeli rahuauhinna laureaat

1901 Dunant, Passy • 1902 Ducommun, Gobat • 1903 Cremer • 1904 IDI • 1905 Suttner • 1906 Roosevelt • 1907 Moneta, Renault • 1908 Arnoldson, Bajer • 1909 Beernaert, d'Estournelles de Constant • 1910 IPB • 
1911 Asser, Fried • 1912 Root • 1913 La Fontaine • 1917 Punane Rist • 1919 Wilson • 1920 Bourgeois • 1921 Branting, Lange • 1922 Nansen • 1925 Chamberlain, Dawes • 1926 Briand, Stresemann • 1927 Buisson, Quidde • 1929 Kellogg • 1930 Söderblom • 1931 Addams, Butler • 1933 Angell • 1934 Henderson • 1935 Ossietzky • 1936 Lamas • 1937 Cecil • 1938 Nanseni Pagulasbüroo • 1944 Punane Rist • 1945 Hull • 1946 Balch, Mott • 1947 FSC ja AFSC (kveekerid) • 1949 Boyd Orr • 1950 Bunche • 1951 Jouhaux • 1952 Schweitzer • 1953 Marshall • 1954 UNHCR • 1957 Pearson • 1958 Pire • 1959 Noel-Baker • 1960 Lutuli • 1961 Hammarskjöld • 1962 Pauling • 1963 Rahvusvaheline Punase Risti Komitee ja Punase Risti Seltside Liiga • 1964 King • 1965 UNICEF • 1968 Cassin • 1969 ILO • 1970 Borlaug • 1971 Brandt • 1973 Kissinger, Lê (keeldus auhinnast) • 1974 MacBride, Satō • 1975 Sahharov • 1976 B. Williams, Corrigan • 1977 AI • 1978 as-Sādāt, Begin • 1979 Ema Teresa • 1980 Esquivel • 1981 UNHCR • 1982 Myrdal, García Robles • 1983 Wałęsa • 1984 Tutu • 1985 IPPNW • 1986 Wiesel • 1987 Arias • 1988 ÜRO Rahuvalvejõud • 1989 XIV dalai-laama • 1990 Gorbatšov • 1991 Suu Kyi • 1992 Menchú • 1993 Mandela, de Klerk • 1994 ‘Arafāt, Peres, Rabin • 1995 Pugwashi konverentsid, Rotblat • 1996 Belo, Ramos Horta • 1997 ICBL, J. Williams • 1998 Hume, Trimble • 1999 MSF • 2000 Kim • 2001 ÜRO, Annan • 2002 Carter • 2003 ‘Ebādī • 2004 Maathai • 2005 IAEA, al-Barāda‘ī • 2006 Grameen Bank, Yunus • 2007 Gore, IPCC • 2008 Ahtisaari • 2009 Obama • 2010 Liu • 2011 Sirleaf, Gbowee, Karmān • 2012 Euroopa Liit • 2013 Keemiarelvade Keelustamise Organisatsioon • 2014 Satyarthi, Yūsafzay • 2015  Tuneesia rahvusliku dialoogi nelik • 2016  Juan Manuel Santos  • 2017  ICAN  • 2018  Murad, Mukwege • 2019  Ahmed • 2020 Maailma Toiduprogramm • 2021 Ressa, Muratov • 2022 Alies Bialiacki, Memorial, 
Kodanikuvabaduste Keskus
**Bevern** on vald Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Holzmindeni kreisis. Valla pindala on 33,23 km². 31. detsembril 2017 elas seal 3871 inimest.

Bevern asub Weseri jõe ääres Beverbachi suubumiskoha lähedal, paiknedes Weseri kõrgustiku Burgbergi, Sollingi ja Vogleri mäeharjade vahel. Valda kuuluvad Beverni, Forsti, Dölme, Lobachi, Lütgenade ja Reileifzeni külad.

Sakside asulat *Byueran* on esmamainitud Corvey kloostri registris 822. aastal. Kiriku ehitus on dokumenteeritud 1501. aastal; selle pühitses Kölni peapiiskop Hermann von Hessen 1506. aastal. Kogukond on peamiselt tuntud Beverni lossi järgi (*Schloss Bevern*), renessansspalee ehitati härrastemajaks aastatel 1603–1612. Welfide Braunschweig-Lüneburgi hertsogid ostsid selle Kolmekümneaastase sõja ajal 1633. aastal, hoonest sai 1667. aastast kuni 18. sajandi lõpuni Braunschweig-Beverni kõrvalharu residents.

Beverni loss

Viited
------

1. ↑  Alle politisch selbständigen Gemeinden mit ausgewählten Merkmalen am 31.12.2018 (4. Quartal), vaadatud 10.03.2019.
2. ↑  Register of German municipalities (4th quarter 2022), vaadatud 12.02.2023.

Välislingid
-----------

* www.bevern.de
* Beverni palee


Holzmindeni kreisi vallad

* Arholzen
* Bevern
* Bodenwerder
* Boffzen
* Brevörde
* Deensen
* Delligsen
* Derental
* Dielmissen
* Eimen
* Eschershausen
* Fürstenberg
* Golmbach
* Halle
* Hehlen
* Heinade
* Heinsen
* Heyen
* Holenberg
* Holzen
* Holzminden
* Kirchbrak
* Lauenförde
* Lenne
* Lüerdissen
* Negenborn
* Ottenstein
* Pegestorf
* Polle
* Stadtoldendorf
* Vahlbruch
* Wangelnstedt
**Bioetanool E85** on denatureeritud bioetanoolist ja bensiinist toodetud mootorikütus. Koosneb peamiselt etanooli ja bensiini segust, milles on 70–86% etanooli ja 14–30% bensiini.

Bioetanool E85 sobib kasutamiseks ainult selleks seadistatud mootoriga autodes, näiteks niinimetatud Flexi Fueli tüüpi autodes.

Üleeuroopaline EN standard, mis spetsifitseeriks nõuded ja katsemeetodid bioetanoolile E85, on väljatöötamisel CEN CWA 15293:2005 alusel ja pidi CEN tööplaanide kohaselt ilmuma 2009. aastal kui EN 15293 "Mootorikütused. Etanool (E85). Nõuded ja katsemeetodid". Standardi väljatöötamisel ilmnenud probleemide tõttu seda siiski teha ei suudetud ja standardi asemel üllitas CEN tehnilise aruande CEN/TR 15993:2010 "Mootorikütused. Etanool (E85). Nõuded ja katsemeetodid".

Vaata ka
--------

* Biokütus

Viited
------

1. ↑  CWA 15293:2005 Automotive fuels - Ethanol E85 - Requirements and test methods[*alaline kõdulink*]
2. ↑  CEN/TR 15993:2010 "Mootorikütused. Etanool (E85). Nõuded ja katsemeetodid"[*alaline kõdulink*]

Välislingid
-----------

* Euroopa Standardismikomitee - CEN
* Riiklik kütuseseire andmebaas
* Riiklik kütuselabor
**Betšuaanamaa protektoraat** oli protektoraat, mille asutas Lõuna-Aafrikasse 31. märtsil 1885 Suurbritannia ja Iirimaa Ühendkuningriik. Betšuaanamaast sai 30. septembril 1966 Botswana vabariik.

Ajalugu
-------

Šoti misjonär John Mackenzie, kes elas aastatel 1862–1876 Shoshongi linnas, uskus, et mangwatosid ja teisi Aafrika rahvaid, kellega ta töötas, ohustasid nende aladele lõunast tungivad buuri rüüstajad. 

Ta soovitas brittidel asutada protektoraat, mida juhitaks otse Suurbritanniast. Mackenzie ideedest mõjutatuna otsustas Briti valitsus saata jaanuaris 1885 Lõuna-Aafrikasse sõjalise ekspeditsiooni, et kehtestada regioonis Suurbritannia võim. Sir Charles Warren juhtis 4000-mehelist väesalka Kaplinnast põhja poole. Olles varem sõlminud leppeid kohalike pealikega, kuulutas Warren märtsis 1885 välja Betšuaanamaa protektoraadi. 

Betšuaanamaa tähendas tsvanade maad ning administratiivsetel põhjustel jaotati see kaheks osaks. Põhjapoolset osa nimetati Betšuaanamaa protektoraadiks, lõunapoolset Briti Betšuaanamaa kolooniaks. Briti Betšuaanamaa liideti 1895. aastal Kapimaa kolooniaga ning moodustab nüüd osa Lõuna-Aafrika vabariigist.

Vaata ka
--------

* Botswana
**Muskushirv** (*Moschus*) on muskushirvlaste sugukonna (*Moschidae*) ainus säilinud perekond, sellesse kuulub seitse liiki. Muskushirvlased erinevad hirvlastest selle poolest, et neil puuduvad sarved ja näonäärmed, neil on vaid üks paar nisasid, üks sapipõis, üks lõhnanääre, paar kihvalaadseid hambaid ning inimestele majanduslikult kõige suurema tähtsusega erijoon—muskusnääre.

Muskushirved elavad peamiselt Lõuna-Aasia mägede metsastes ja alpipõõsastikuga kaetud piirkondades, eelkõige Himaalajas. Muskushirvede levila piirdub nüüdisajal Aasiaga, Euroopast on nad välja surnud, ehkki varaseimad arheoloogilised leiud pärinevad oligotseenist. Tänapäeval on kõik muskushirve liigid muutunud haruldaseks.

Liigid
------

* *Moschus anhuiensis* – anhui muskushirv
* *Moschus berezovskii* – kääbus-muskushirv
* *Moschus chrysogaster* – alpi muskushirv
* *Moschus cupreus* – kašmiiri muskushirv
* *Moschus fuscus* – must muskushirv
* *Moschus leucogaster* – valgekõht-muskushirv
* *Moschus moschiferus* – siberi muskushirv ehk kabargaa

Viited
------

1. ↑  University of Michigan Museum of Zoology - Animal Diversity Web - Moschus (musk deer) Classification
**Ligi** on eesti perekonnanimi.

Statistika
----------

2023. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Ligi 139 inimesel: 55 mehel ja 84 naisel. Perekonnanimede levikult oli Ligi meeste puhul 1841. kohal ja naiste puhul 1193. kohal. Kõige levinum oli perekonnanimi Ligi vanuserühmas 5–9, kus neid on 10 000 elaniku kohta 1,65. Nimi oli kõige sagedasem Saare maakonnas, kus sellist nime kandis maakonna 10 000 elaniku kohta 18,23 inimest.

19. sajandi algul pandi pärisorjusest vabastamise käigus talupoegadele Saaremaal Kaarma kihelkonnas Elme mõisavallas ja Muhu kihelkonnas Muhu-Suuremõisa mõisavallas kahel korral nimeks Liggi (normaliseeritult Ligi).

Nime kandjaid
-------------

* Herbert Ligi, eesti ajaloolane (1928–1990)
* Jürgen Ligi, eesti poliitik (1959–)
* Katre Ligi, eesti luuletaja, tõlkija ja toimetaja (1953–)
* Priit Ligi, eesti arheoloog (1958–1994)

Viited
------

1. ↑  Statistikaamet: Nimede statistika (vaadatud 08.06.2023)
2. ↑  Onomastika andmebaas. Nimede panemine: Ligi.

Välislingid
-----------

* Ligi statistikaameti andmebaasis
**Pestitsiid** on aine või ainete segu, mille eesmärk on kahjurite rünnaku ennetamine, kahjurite hävitamine, nende eemale peletamine või nende mõju leevendamine.. 

Pestitsiidide pritsimine põllule
Pestitsiidideks on enamasti keemilised ühendid, kuid nendena võidakse kasutada ka bioloogilisi vahendeid (nt viirused, bakterid). Kahjuritena võidakse seejuures käsitleda putukaid, taimehaigusi, umbrohtusid, molluskeid, linde, imetajaid, kalu, ümarusse või mikroobe, mis kahjustavad vara, tekitavad ebameeldivusi või levitavad haigusi. Kuigi pestitsiidid on kasutusel inimestele kasu toomise eesmärgil, on paljude pestitsiidide kasutamisega kaasnenud tagasilööke nagu mürgisus inimestele või teistele loomadele. Püsivaid orgaanilisi saasteaineid käsitleva Stockholmi konventsiooni järgi on üheksa kaheteistkümnest kõige ohtlikumast ja püsivamast orgaanilisest kemikaalist pestitsiidid. Taimed kaitsevad ennast ka ise biokeemiliste pestitsiididega, sisaldades erinevaid alkaloide.[*viide?*]

Kemikaalidest pestitsiide jaotatakse järgnevalt: 

* herbitsiidid (mürgid taimede vastu)
* fungitsiidid (mürgid seente vastu)
* insektitsiidid (mürgid putukate vastu)
* bakteritsiidid (mürgid bakterite vastu)
* zootsiidid (mürgid imetajate vastu)
* akaritsiidid (mürgid lestade vastu)
* nematotsiidid (mürgid ümarusside vastu)

Viited
------

1. ↑
2. ↑  "Arhiivikoopia" (PDF). Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 15. märts 2017. Vaadatud 5. aprillil 2012.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
Peter-Michael Diesteli valimisplakat Maapäeva-valimistel Brandenburgis (1990)
**Peter-Michael Diestel** (sündinud 14. veebruaril 1952 Proras Rügenil) on saksa jurist ja endine Saksa poliitik.

Peter-Michael Diestel on pärit ohvitseri perekonnast. Gümnaasiumi lõpetamise järel ei lubatud tal esialgu poliitilistel põhjustel ülikoolis edasi õppida ja ta töötas ujumisõpetajana, loomakasvatajana ja muudel töökohtadel. 1974. aastal asus ta Leipzigi Ülikoolis õigusteadust õppima. Ülikooli lõpetas ta 1978. aastal. Ta oleks tahtnud töötada advokaadina, kuid poliitilistel põhjustel tal seda tol ajal Saksa DVs ei võimaldatud, ja Diestel asus tööle Delitzschi Agraartööstuskoondise juristina. Doktoriväitekirja kaitses ta 1986. aastal.

1989. aasta detsembris oli Peter-Michael Diestel üks Saksamaa Kristlik-Sotsiaalse Partei asutajaid. 1990. aasta jaanuaris võttis Diestel Leipzigis osa Saksa Sotsiaalse Liidu asutamisest. Ta oli kuni 1990. aasta juunini Saksa Sotsiaalse Liidu peasekretär. 1990. aasta juunis astus ta Saksa Sotsiaalsest Liidust välja ja astus sama aasta augustis Saksamaa Kristlik-Demokraatlikku Liitu. 1990. aasta märtsist kuni oktoobrini oli Peter-Michael Diestel Rahvakoja (parlamendi) liige. Lisaks oli ta 1990. aasta aprillist kuni oktoobrini Saksa DV peaministri asetäitja.

1990. aasta 12. aprillist kuni 2. oktoobrini oli Peter-Michael Diestel Saksa DV siseminister. Ta oli viimane Saksa DV siseminister.

1990. aasta oktoobrist kuni 1994. aastani oli Peter-Michael Diestel Brandenburgi Maapäeva liige. 1993. aastast töötab ta advokaadina.

Viited
------

1. ↑  Peter-Michael Diestel : deutscher Jurist und Politiker; Innenminister der DDR (1990); Fraktionsvorsitzender der CDU in Brandenburg (1990-1992); Dr. jur. Munzinger
2. ↑  Dr. Peter-Michael Diestel : Ministerbiographie deutsche-einheit-1990.de
3. ↑  German Democratic Republic : Ministries, political parties, etc. rulers.org
4. ↑  Winfried Wagner. Peter-Michael Diestel Der letzte Innenminister der DDR wird 65 Mitteldeutsche Zeitung, 14. veebruar 2017
5. ↑  Digitalisierung und Onlinestellung des Bestandes DA 1 Volkskammer der DDR, Teil 10. Wahlperiode Bundesarchiv

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**Lothar Ahrendt** | **Saksa Demokraatliku Vabariigi siseminister**1990 | Järgnev**Ametikoht kaotati** |
**Pestalozzi pedagoogika** on pedagoogika meetod, mis on nimetuse saanud selle rajaja Šveitsi pedagoogi Johann Heinrich Pestalozzi (1746–1827) järgi. 

Pestalozzi pedagoogika lähtub protestantismi ideedest ja on kristlik. Pestalozzi sai oma meetodi väljaarendamisel palju mõjutusi Jean-Jacques Rousseau'lt. Õpetamisel lähtutakse sellistest põhimõtetest nagu kaastunne, vastutus, mõistmine, usaldus, sallivus ja solidaarsus. Suurt rõhku pannakse töökasvatusele ja laste iseseisvusele. Pestalozzi on rõhutanud, et pedagoogiline tegevus peab algama juba perekonnast. Kool saab olla vaid selle tegevuse jätkaja.

Pestalozzi meetod oli kasutusel ka Aarau kantonikoolis, kus õppis Albert Einstein, ning usutavasti soodustas see temal probleemide kujustamise protsessi ja "mõtteeksperimentide" kasutamist. Einstein on öelnud oma õpingute kohta Aaraus: "See pani mind aru saama, kuipalju kõrgem on iseseisval tegutsemisel ja isiklikul vastutusel põhinev õpetamine võrreldes sellega, mis toetub välisele autoriteedile."

Pestalozzi ja Eesti
-------------------

Eestis Pestalozzi koole praegu ei ole. Eesti haritlaste – koolmeistrite, heliloojate, kirjameeste – õpetamisel ja kasvatamisel rahvusliku ärkamise ajal 19. sajandil tähtsat osa etendanud Jānis Cimze (1814–1881) järgis enda juhitud kihelkonnakooliõpetajate seminaris Pestalozzi pedagoogika põhimõtteid. Ka Johannes Käis (1885–1950) ja Peeter Põld (1878–1930) on Pestalozzi ideedest mõjutusi saanud. Euroopa Nõukogu rahastamisel korraldatakse igal aastal õpetajatele ja haridusega seotud inimestele Pestalozzi koolitusi, millest viimasel ajal on hakanud osa võtma ka Eesti õpetajad. Seminare on aasta jooksul arvukalt ja need on osavõtjatele tasuta. Osalemiseks tuleb leida vaid endale sobiv ja huvipakkuv koolitus ning kandideerida.

Viited
------

1. ↑  Walter Isaacson. *Einstein: His Life and Universe*. Simon & Schuster: New York, 2007, lk 65.
2. ↑  Airi Tamm. Euroopa rahastab Pestalozzi koolitusi. - *Õpetajate Leht*, 30. mai 2008.[*alaline kõdulink*]

Kirjandus
---------

* Johann Heinrich Pestalozzi. *Pestalozzi elavad sõnad*. Valik J. H. Pestalozzi teostest. Tartu: Eesti Kirjanduse Selts, 1927.
* *Pestalozzi. Elukäik ja ilmavaade. 100. surmapäevaks*. Toimetanud Võru Õpetajate Seminar. Võru: Võru Õpetajate Seminar, 1927.

Artiklid
--------

* Aleksander Elango. "J. H. Pestalozzi ja Eesti" - *Tagasivaade. Valik publitseeritud artikleid 1928-2000*. Tartu: Tartu Ülikooli Kirjastus, 2001. ISBN 9985566165 Lk 232-240.
* Helga Kurm. "J.H. Pestalozzi elu ja vaated". - *Kalender 1996*. Tallinn, 1995. Lk 50-54.
* Helga Kurm. "Johann Heinrich Pestalozzi 1746-1827". - *Õpetajate Leht*, 19. jaanuar 1996, lk 10.
* Lembit Andresen. "Pestalozzi ja Eesti. J. H. Pestalozzi kaudmõjud Eesti- ja Liivimaa rahvakoolide arengule 19. sajandi kahel esimesel aastakümnel". - *Haridus. Eesti pedagoogilise üldsuse ajakiri*, 2002 nr 1, lk. 59-61.

Välislingid
-----------

* Pestalozzi seminar
* Pestalozzi goes Internet
* Pestalozzi kool Berliinis
* Infot Pestalozzi kohta
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib tänapäeva maakonnast; antiikaja maakonna kohta vaata artiklit Liguuria (Vana-Rooma); endise riigi kohta vaata artiklit Liguuria vabariik.* |

---

**Liguuria** (itaalia keeles *Liguria*) on maakond Itaalias (Põhja-Itaalias).

Liguuria on kitsas rannikuriba mägede jalamil. Läänepoolne Liguuria Riviera Ponente nime all tuntud rannik ulatub kitsa lauge rannaribaga välja kuni Prantsusmaa piirini, Riviera Levante on aga metsikum ja järsemate kallastega. Nende kahe piirkonna vahel asub maakonna keskus Genova.

Haldus
------

Liguuria maakonna provintsid
Liguuria jaguneb *città metropolitana* '​ks ja kolmeks provintsiks:

1. Città metropolitana di Genova
2. Imperia provints
3. La Spezia provints
4. Savona provints

Rahvastik
---------

### Suuremad linnad

Genova, Imperia, La Spezia, Savona, Sanremo, Portofino, Rapallo

Majandus
--------

### Transport

Prantsusmaa piirist Toscanani kulgeb piki rannikut kiirtee A10, mis Genovast alates muutub A12–ks. Raudteeühendus on Torino ja Milanoga. Juurdepääs Liguuria sisemaale on mägede tõttu raskendatud.

Liguuria köök
-------------

Liguuria kööki nimetatakse *cucina del ritorno* ehk "kojusaabumise köögiks" pidades silmas meremehi, kes pärast kuudepikkust merel olemist seal korralikult ja koduselt süüa said. Ka väljendab see Liguuria köögi armastust kohalike toorainete vastu. Palju süüakse kala ja mereande, värskeid köögivilju ning ürte, tänu meremeeste panusele ehk ka rohkem vürtse kui itaallastel üldiselt kombeks.

Liguuria köögi kuulsus on pestost, basiilikust, oliiviõlist, piiniaseemnetest ja juustust hõõrutud kaste.

Liguuria kliima sobib ideaalselt oliivikasvatuseks ja sealsed oliiviõlid võistlevad edukalt Toscana omadega.

### Vein

Liguuria veinipiirkonnad: Cinqueterre (DOC), Cinqueterre Sciacchetra (DOC), Rossese di Dolceaqua (DOC), Riviera Ligure di Ponente (DOC).

Vaata ka
--------

* Liguuria vabariik

Viited
------

1. ↑  Itaalia Riiklik Statistikaamet

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Liguuria** |

* Liguuria maakonna ametlik koduleht itaalia keeles

Itaalia vapp
Itaalia maakonnad

Abruzzo **·** Apuulia **·** Basilicata **·** Calabria **·** Campania **·** Emilia Romagna **·** Friuli-Venezia Giulia **·** Lazio **·** Liguuria **·** Lombardia **·** Marche **·** Molise **·** Piemonte **·** Sardiinia **·** Sitsiilia **·** Toscana **·** Trentino-Alto Adige **·** Umbria **·** Valle d'Aosta **·** Veneto
**Jaan Karl Laaman** (sündinud 1948) on USAs terrorismis süüdi mõistetud eesti juurtega kurjategija. 

Tema pere emigreerus USA-sse siis, kui ta oli alles laps. Ta kasvas üles Roxburys Massachusettsis ja Buffalos New Yorgi osariigis. 

1960. aastatel töötas Laaman üliõpilasliikumise Students for a Democratic Society juures ning seisis vastu Vietnami sõjale ja rassismile. Ta abistas noori liikumisest Mustad Pantrid ja puertoricolaste tänavajõugust Young Lords.

1972. aastal arreteeriti ta Richard Nixoni tagasivalimise peakorteri ja politseimaja õhkimise eest New Hampshire'is ja mõisteti 20 aastaks vangi. Ta vabastati aga juba 1978.

1979. aastal aitasid tema ja Kazi Toure korraldada Bostonis Amandla Festivali, kus esines ka Bob Marley, toetamaks apartheidi lõpetamist Lõuna-Aafrika Vabariigis.

Laaman arreteeriti taas 1984. aastal koos veel mitme United Freedom Fronti liikmega, keda tunti ka Ohio 7 nime all ning keda juhtis Tom Manning. Teda süüdistati valitsusvastases vandenõus osalemises ja ta mõisteti süüdi viie pommiplahvatuse korraldamises osalemises, ühes nurjunud pommiplahvatuses osalemises ja kuritegelikus vandenõus osalemises. Talle mõisteti karistuseks 53-aastane vanglakaristus.

Praegu kannab ta vanglakaristust. Tema eeldatav vabastamispäev on 15. mai 2021.

Isiklikku
---------

Tal oli Barbara Curziga poeg Ricky Michael Emilio Curzi-Laaman (23.11.1981–21.10.2011).

Viited
------

1. ↑
2. ↑  "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 12. juuni 2012. Vaadatud 24. jaanuaril 2012.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
Kaks linnuse torni
**Vääna vasallilinnus** oli linnus Harjumaal. Nüüdisajal jäävad linnuse varemed Vääna külla Harju maakonnas. 

Vääna vasallilinnus arvatakse olevat rajatud 1500. aasta paiku. Oletatakse, et Vääna linnus kuulus koos Harku, Lagedi, Keila, Kiiu ja teiste väikeste vasallilinnustega Tallinna ümbritsenud kaitserajatiste võrku.

Suhteliselt väikese majalinnuse varemeid muudeti ning neile lisati uusgooti elemente tõenäoliselt 19. sajandi alguses mõisapargi kujundamise ajal. 

Varemeid on varem peetud ka Vääna mõisniku poja kunstnik Otto Magnus von Stackelbergi poolt tollase romantismiihaluse mõjul kujundatud varemetepargi elemendiks.

Vääna linnuse täpsem kujunemislugu ja arhitektuuriline iseloom vajavad senisest põhjalikumaid uuringuid.

Nüüdisajal asuvad linnuse varemed endise Vääna mõisa pargis härrastemajast põhja pool.

Vaated linnusele
----------------

* Tagumine tornTagumine torn
* Torni hästi säilinud aknaavaTorni hästi säilinud aknaava
* Torni värava sillused ja suur laskeavaTorni värava sillused ja suur laskeava

Välislingid
-----------

* Vääna vasallilinnus kultuurimälestiste riiklikus registris Muuda Vikiandmetes
**Jaan Künnapi Alpinismiklubi**, lühendatult **JKA**, on Eesti alpinistide ühendus.

Jaan Künnapi Alpinismiklubi asutamise idee tekkis mägironijatel Eesti Esimese Himaalaja Ekspeditsiooni ajal 1998. aasta sügisel. Ekspeditsiooni koosseisu kuulus siis enamik Eesti tippalpiniste ja mõned edukad äritegelased.
Klubi asutati 30. aprillil 1999 Tallinnas mittetulundusühinguna.

Klubi eesmärgiks on alpinismi edendamine Eestis, sealhulgas rahvusvahelistes mägiekspeditsioonides ja muudes alpinistide ettevõtmistes osalemine ja nende korraldamine.

Klubi annab välja J. K. Alpinismiklubi rändauhinda parimale alpinistile.

JKA asutajaid, juht ja kõrgeima taseme treener Jaan Künnap
Klubi juhatusse kuuluvad Jaan Künnap, Valdur Vahtre, Kristiina Kindel, Tõnu Põld ja Olavi Vaino.

Klubi treenerite nõukogu
------------------------

Treenerite nõukogusse kuuluvad kogemusi ja õigusi silmas pidades I, II, III ja IV (kõrgeima) tasemega liikmed, sealhulgas:

* **II** tasemega liikmed: Ursula Hiiemäe, Priit Simson, Valdek Udris
* **III** tasemega liikmed: Kalev Muru
* **IV** tasemega liikmed: Jaan Künnap

Klubi auliikmed
---------------

* Alar Sikk
* Riho Västrik

Viited
------

1. ↑  Teenetemärk alpininismipreemia eestvõtjale Jaan Künnapile. 23.02.2001. postimees.ee
2. ↑  Klubist. jkalpiklubi.ee
3. 1 2 3  MTÜ Jaan Künnapi Alpinismiklubi. jkalpiklubi.ee

Välislingid
-----------

* JKA koduleht. jkalpiklubi.ee
* JKA kontaktandmed. jkalpiklubi.ee
**Jacques Hamel** (30. november 1930 Darnétal Seine-Inférieure'i departemang – 26. juuli 2016 Saint-Étienne-du-Rouvray) oli Prantsusmaa katoliku preester, kes mõrvati kahe ISIS-e võitleja poolt.

Ta sündis aastal 1930 Darnétalis Seine-Inférieure'i departemangus (praeguse haldusjaotuse järgi Seine-Maritime'i departemangus).

Ta pühitseti preestriks 30. juunil 1958. Pärast pühitsemist teenis ta vikaarpreestrina Püha Antoniuse kirikus Le Petit-Quevilly'is Seine-Maritime'i departemangus. Aastast 1967 teenis ta vikaarpreestrina Lourdesi Jumalaema kirikus Sotteville-lès-Rouenis (Seine-Maritime'i departemangus). Aastast 1975 teenis ta preestrina Saint-Pierre-lès-Elbeufis (Seine-Maritime'i departemangus). Aastast 1988 teenis ta preestrina Cléonis (Seine-Maritime'i departemangus). Aastast 2000 teenis ta preestrina Saint-Étienne-du-Rouvrays, aastast 2005 samas koguduses teise preestrina.

26. juulil 2016 pidas ta kirikus missat, kui kaks nugadega relvastatud ISIS-e võitlejat tungisid kõrvaluksest kirikusse, võtsid viis inimest pantvangi ja mõrvasid preestri, lõigates tal noaga kõri läbi.

Välislingid
-----------

* Jacques Hamel, 85, a Beloved French Priest, Killed in His Church
**Psühhedeelikum** on psühhoaktiivne aine, mille peamine toime on tunnetuse ja taju muutumine. Tuntuimad psühhedeelikumid on LSD, psilotsübiin, meskaliin ja dimetüültrüptamiin. 

Enamik psühhedeelikume on serotoniini retseptorite agonistid ning kuulub keemiliselt lüsergamiidide, trüptamiinide või fenetüülamiinide klassi. Sünteesitud ja inimestel katsetatud on sadu psühhedeelse toimega aineid.

Toime
-----

Psühhedeelikumi toime sõltub lisaks konkreetsele tarvitatud ainele ja selle doosile tugevalt ka tarvitaja eelhäälestusest ja tarvitamise olukorrast. Toime kestus varieerub sõltuvalt ainest, doosist ja manustamisviisist mõnest minutist kuni mitme ööpäevani. Psühhedeelikumi toimel värvide ja helide taju enamasti intensiivistub, esineb sünesteesiat. Ilmneda võivad illusioonid ja nägemused (näiteks geomeetrilised mustrid või fantastilised olendid), välispõhjuseta kehalised tundmused (paresteesiad), muutub aja-, ruumi- ja enesetaju. Tajumuutustega võivad kaasneda tugevad positiivsed või negatiivsed emotsioonid, eufooria ja müstilised kogemused või hirm, paanika ja paranoia. Lühimälu, kehaline koordinatsioon, keskendumisvõime ja enesekontroll psühhedeelikumi toime ajal tavaliselt halvenevad, kuid need nähud mööduvad koos aine toimega. Psühhedeelikumi toimel saadud intensiivsed kogemused võivad omandada tarvitaja jaoks eksistentsiaalse, religioosse või müstilise tähenduse.

Ohutus
------

Psühhedeelikumide tarvitamine ei põhjusta kehalist sõltuvust, psüühiliste funktsioonide kestvat kahjustust ega võõrutusnähtusid. Ajutiselt muutunud taju ja mõttetegevuse ning halvenenud kehalise koordinatsiooni tõttu võib psühhedeelikumide tarvitamine ebaturvalises keskkonnas õnnetusi põhjustada. Võimalikud on ainele spetsiifilised füüsilised kõrvaltoimed (nt iiveldus ja oksendamine, vererõhu ja pulsisageduse tõus või langus) ja koostoimed teiste ravimitega. Vastava soodumusega inimestel võib psühhedeelikumide tarvitamine mõnikord põhjustada psühhoosi, seega soovitatakse psühhedeelikumide tarvitamisest hoiduda inimestel, kellel on või on olnud psühhootilisi häireid. Populatsiooniuuringutes on leitud, et psühhedeelikumide tarvitamine ei suurenda vaimsete häirete riski.

Kasutus
-------

Mitmeid loodusliku päritoluga psühhedeelikume kasutatakse rahvameditsiinis ravimitena ja usundites sakramentidena. Paljude psühhedeelikumide tarvitamine on tänapäeval enamikus riikides ja ka Eestis keelatud. Psühhedeelikumide tarvitamise mõjude ja nende meditsiinilise kasutuse võimaluste teaduslik uurimine on viimasel aastakümnel oluliselt elavnenud.

Vaata ka
--------

* psühhotroopne aine
* sõltuvusaine

Viited
------

1. ↑  Krebs TS, Johansen P-Ø (2013) Psychedelics and Mental Health: A Population Study. PLoS ONE 8(8): e63972. doi:10.1371/journal.pone.0063972
2. ↑  Sessa, Ben (2012). The Psychedelic Renaissance: Reassessing the Role of Psychedelic Drugs in 21st Century Psychiatry and Society. London, Muswell Hill Press.
**Pärnu Ehitusmaterjalide Tehas** oli 1965–1991 Pärnus tegutsenud tootmisettevõte.

Pärnu Ehitusmaterjalide Tehase eelkäijaks oli **Pärnu Keraamikatehas**, mis tegutses 1963–1964. Tehas moodustati AS Telliskivi Tehased koosseisus **Pärnu Tellisetehase** nime all 27. juunil 1936. Alates 1. oktoobrist 1991 oli tehase rentnikuks ning hilisemaks omanikuks AS Reiden.

1960ndatel oli Pärnu EMT põhitoodanguks on ehitustellised, ahjutellised, betoon- ja raudbetoontooted. Toodeti ka ahjupotte ning tarbekeraamikat. Tarbekeraamika tsehhis valmistati lillevaase, likööripudeleid, likööri- ja kohviserviise, põrandavaase ning mitmesuguseid suveniire. Keraamilisi tooteid olid nõutud ka väljaspool Eesti NSVd. Keraamilisi likööripudeleid toodeti Riia, Vilniuse, Kaunase, Kaliningradi ja Dušanbe liköörivabrikute tarbeks. 1970ndate keskpaigast hakati tootma polüstüroolvahtplastist isolatsiooniplaate, mis olid mõeldud ehituskonstruktsioonide ja tööstusseadmete soojusisolatsiooniks ning aparaadiehituses pakkimismaterjalina.

1980ndate lõpus oli Pärnu EMT ainus ettevõte NSV Liidus, mis valmistas toonastele nõuetele vastavaid isolatsioonimaterjale. Kunagisest keraamilisi ehitusmaterjale valmistavast tehasest oli saanud keemiaettevõte, mille toodang oli nõutud ka piiri taga. Muudatused algasid tehases 1972. aastal. Ettevõte oli rahaliselt raskes seisus. Üleliidulise Polümeersete Ehitusmaterjalide Teadusliku Uurimise Instituudi soovituste kohaselt juurutati vahtpolüstüroolplaatide tootmine. Järgmisel aastal hakati tootma vahtfenoplastplaate. Lisaks valmistas Pärnu EMT vahtpolüuretaani.

Viited
------

1. ↑  Saarkivi, H. (8. juuli 1967). "Pärnu Ehitusmaterjalide Tehas". *Töörahva Lipp*.
2. ↑  "Pärnu Ehitusmaterjalide Tehas". *Nõukogude Hiiumaa : EKP Hiiumaa Rajoonikomitee ja Hiiumaa Rajooni RSN ajaleht*. 9. aprill 1974.
3. ↑  "Pärnu Ehitusmaterjalide Tehas". *Koit*. 4. juuli 1989.
Växjö Lakersi toetajad 2013. aastal Rootsi kõrgliiga mängus Luleå vastu
**Växjö Lakers Hockey Club** on Rootsi jäähokiklubi, mis tegutseb Växjös.

Klubi on asutatud 1997. aastal. Rootsi jäähoki kõrgliigas Svenska Hockeyligan (SHL) mängib see alates hooajast 2011–12.

Aastatel 2015, 2018, 2021 ja 2023 on klubi tulnud Rootsi meistriks. 2015. aastal alistati Rootsi meistrivõistlustel finaalis Skellefteå mängudega 4:2, 2018. aastal taas Skellefteåd mängudega 4:0 ja 2021. aastal Rögle mängudega 4:1. Hooajal 2017–18 jõudis Lakers Jäähoki Meistrite Liiga finaali, kus kaotati Soome klubile JYP tulemusega 0:2.

Kodumänge peab klubi Vida Arenal, mis mahutab 5750 pealtvaatajat.

Klubi peatreener on Sam Hallam

Praegune meeskond
-----------------

*Seisuga hooaeg 2022/23*

* **Väravavahid**: Emil Larmi, Adam Åhman
* **Kaitsjad**: Keegan Lowe, Hardy Håman Aktell, Ludvig Claesson, Amil Krupic, Brian Cooper, Lukas Bengtsson, Miika Koivisto, Joel Persson
* **Ründajad**: Victor Stjernborg, Kalle Kossila, Dan Sexton, Tobias Rieder, Joel Kellman, Martin Lundberg, Hugo Gustafsson, Glenn Gustafsson, Ludvig Nilsson, Erik Josefsson (*kapten*), Manuel Ågren, Joachim Blichfeld, Robert Rosén, Jayden Halbgewachs

Saavutused
----------

* Svenska Hockeyligan:
	+ **Võitja** (4): 2015, 2018, 2021, 2023

Välislinglid
------------

* Ametlik koduleht
Carter Ashton 2012. aastal Toronto Maple Leafsi särgis
**Carter David Ashton** (sündinud 1. aprillil 1991 Winnipegis, Manitobas) on Kanada jäähokimängija, kes mängib Rootsi kõrgliiga klubis Leksands IF ründajana paremäärel.

2014. aastal valis Tampa Bay Lightning ta NHL-i *draft* '​is 29. valikuna. Enne seda mängis ta Western Hockey League'i klubides. NHL-is tegi ta debüüdi Toronto Maple Leafsi meeskonnas 7. märtsil 2012 mängus Pittsburgh Penguinsi vastu. Ta mängis Maple Leafsis kokku kolmel hooajal, kuid veetis suurema osa ajast American Hockey League'i klubides.

2015. aastal suundus ta KHL-i, liitudes Nižni Novgorodi Torpedoga, kus mängis kaks hooaega. Hooajal 2017–18 mängis ta Toljatti Ladas ja hooajal 2018–19 Tšerepovetsi Severstalis. 2019. aastal liitus ta Riia Dinamoga. 2020. aasta detsembris siirdus ta Leksandsi.

2011. aastal võitis ta Kanada kuni 20-aastaste koondisega juunioride maailmameistrivõistlustel hõbemedali.

Tema isa Brent Ashton mängis NHL-is aastatel 1979–1993 kokku kaheksa klubi meeskonnas.

Viited
------

1. ↑   (vaadatud 21.5.2021)

Välislingid
-----------

* Carter Ashton hockeydb.com lehel
* Carter Ashton KHL-i kodulehel