recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Moodulsüntesaator** ehk **modulaarsüntesaator** ehk **modulaarne süntesaator** on elektrooniline muusikainstrument, mis koosneb moodulitena paigaldatud helisünteesi elektroonikalülitustest. 

Kasutajal on võimalik mooduleid eemaldada, lisada ja ümber korraldada, muutes nende omavahelist paigutust ja suunates signaalide liikumist moodulite vahel, kujundades nii erikõlalilisi kooslusi. Ainulaadse kõla ja paindlike helikujundusvõimaluste tõttu on moodulsüntesaatorid hinnatud elektroonilise heliga töötavate heliloojate ja muusikute hulgas. Arvutimuusikas on kasutuses ka tarkvaralised ehk arvutitarkvarana programmeeritud virtuaalsed moodulsüntesaatorid.

Tartu muusikud moodulsüntesaatoritega 2020. a. jaanuarisTartu muusikud moodulsüntesaatoritega 2020. a. jaanuaris
Eestis on moodulsüntesaatoried kasutanud mitmed muusikud, nii stuudios kui elavas esituses, näiteks: Aleksei "Darkside" Brjantsev, Roland Karlson, Raul Keller, Taavi Kerikmäe, Kiwa, Jako Krull, Maarja Nuut, Toomas Savi, Mihkel Tomberg, Ekke Västrik, jt. Moodulsüntesaatoreid tutvustab oma tegevuses ka Eesti Elektroonilise Muusika Selts.

Eestis toodetakse moodulsüntesaatoreid Liivatera, samuti on Eesti muusikute jaoks oluline Riias asuv lõunanaabrite pikema ajalooga moodulsüntesaatorite tootja Erica Synths, mis muuhulgas korraldab Riias elektroonilise muusika festivali Kontaktor.

Kirjandus
---------

* Jyoti Mishra (2009). The SOS Guide To Choosing A Modular Synth. Sound on Sound, April 2009 (ingl.k)
* Mariliis Mõttus (2015). Abstraktne audiofiil Ekke Västrik. Müürileht 19.11.2015
* Stalker Festival: Ekke Västrik, Mihkel Tomberg, Roland Karlson, Taavi Kerikmäe ja Toomas Savi "Pasta Modulare Süntesatoorium". Postimees.ee
* Taavi Kerikmäe elektroakustilised kõnelused (2016). Jazzkaar.ee
* Asutati Eesti elektroonilise muusika selts. Ajakiri Muusika 1.02.2018
* Kirke Ert (2021). Maarja Nuut: Elektroonilises muusikas kulub oma heli ja meetodi leidmiseks väga palju aega. Ajakiri Muusika Elu, 16.09.2021

Välislingid
-----------

* ModularGrid is a database and planner for modular synthesizers (ingl.k)
* Liivatera
* Erica Synths
* Live Electronic Music Festival Kontaktor
**Ameerika Ühendriikide Geoloogiateenistus** (*United States Geological Survey*; USGS) on Ameerika Ühendriikide siseministeeriumi haldusalas olev teaduslik agentuur.

USGS-i deviis on "*Science for a changing world*": teadus muutuvale maailmale.

USGS asutati 1879. aastal. Tänapäevaks on tegevusväli laienenud, hõlmates geoloogia kõrval ka geograafiat, bioloogiat ja geofüüsikat. Kuni 1962. aastani tegeles USGS ka Kuu ja planeetide uurimise ja kaardistamisega; praegu tegeleb sellega NASA.

USGS koostatavad kaardid on peamiselt tsiviilotstarbelised. Näiteks on USGS koostanud kogu Ameerika Ühendriikide topokaardi mõõtkavas 1:24 000.

USGS-i heaks töötab ligikaudu 10 000 inimest. USGS peakorter asub Virginias Restonis; teised keskused on Colorados Denveris ja Californias Menlo Parkis.

USGS-i avalikustatud pildid ja andmed on vabalt kasutatavad.

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Ameerika Ühendriikide Geoloogiateenistus** |

* Ameerika Ühendriikide Geoloogiateenistuse koduleht.
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib hääleliigist; Helgi Sallo plaadi kohta vaata artiklit Sopran (Helgi Sallo).* |

---

|  |
| --- |
| Hääleliigid |
| **Naishääled**
Sopran
Metsosopran
Alt
Kontraalt
**Meeshääled**
Kontratenor
Tenor
Bariton
Bass |
| Vaata ka |
| Kastraat
Diapasoon |

**Sopran** on kõrgeim naishääle liik. Sopran muutus kõige olulisemaks hääleliigiks alles ooperi õitsenguga Itaalias 1600. aastatel. Kuna paljud rollid olid kirjutatud meessopranile (kastraadile), siis muutus populaarseks naiste esinemine meeste kostüümides. See traditsioon levis kõikidesse teatrivormidesse. 

18. ja 19. sajandil hakati ooperipartiisid kirjutama kindlatele esitajatele. Sopranil ja metsosopranil hakati vahet tegema alles 19. sajandi teisel poolel. Enne 1850. aastat loodud sopranirollid on tänapäeva mõistes kirjutatud metsosopranile.

Soprani hääletüübid
-------------------

### Koloratuursopran

 *Pikemalt artiklis Koloratuursopran*

Koloratuursopranitel on kergem ja kõrgem hääl. Nende hääle ulatus on 2,5 oktavit ja lõpeb 3. oktavi f-iga. Mõni laulab isegi 4. oktavi c-ga.

Eesti tuntuim koloratuursopran on Margarita Voites.

Koloratuursopranite partiisid ooperites:

* Lucia, "Lucia di Lammermoor" (Donizetti)
* Elvira, "Puritaanlased" (Vincenzo Bellini)
* Gilda, "Rigoletto" (Verdi)

### Lüüriline sopran

 *Pikemalt artiklis Lüüriline sopran*
Lüüriline sopran on kõige loomulikum naishääl.

Lüüriliste sopranite partiisid ooperites:

* Mimi, "Boheem" (Puccini)
* Pamina, "Võluflööt" (Mozart)
* Marguerite, "Faust" (Gounod)

### Dramaatiline sopran

 *Pikemalt artiklis Dramaatiline sopran*
Dramaatiline sopran sobib Wagneri ja Verdi ooperitesse, kuid nende puudumise korral laulavad dramaatilist sopranit lüürilised sopranid ja mõnikord ka kõrgete nootidega metsosopranid. 

Dramaatiliste sopranite partiisid ooperites:

* Aida, "Aida" (Verdi)
* Elsa, "Lohengrin" (Wagner)
* Floria Tosca, "Tosca" (Puccini)

### Subrett

 *Pikemalt artiklis Subrett*

Subrett on kergem lüüriline, mõnikord koloratuurne sopran. Subretiks nimetatakse ka kelmikate ja üleannetute naisosade täitjat koomilises ooperis, operetis, muusikalis või laulumängus.

Subretipartiisid ooperites:

* Zerlina, "Don Giovanni" (Mozart)
* Despina, "Così fan tutte" (Mozart)

### Spinto

 *Pikemalt artiklis Spinto*
Seda nimetust kasutatakse itaalia tenorite puhul, aga nii nimetatakse ka jõulisemaid lüürilisi sopraneid, kes on suutelised dramaatilisteks rollideks.

Spintopartiisid ooperites:

* Leonora, "La forza del destino" ("Saatuse jõud") (Verdi)
* Butterfly, "Madame Butterfly" (Puccini)
* Desdemona, "Othello" (Verdi)
Kati Nõlvak Türi vallavanemKati Nõlvak Türi vallavanem
**Kati Nõlvak** (sündinud 17. novembril 1989 Oisus) on Eesti poliitik ja kogukonnaaktivist. Ta oli Türi vallavanem alates 25. novembrist 2022  kuni 9. märtsini 2023.

Nõlvak lõpetas 2020. aastal Tallinna Ülikooli haridustehnoloogia erialal. Aastal 2019 andis ta koos Eesti Noorsootöö Keskusega välja raamatu "Digiareng ja noorsootöö".

Hariduskäik
-----------

1996. aastal asus Kati Nõlvak õppima Türi Gümnaasiumis, mille lõpetas aastal 2008. 

Aastatel 2010–2015 õppis Nõlvak Eesti Ettevõtluskõrgkoolis Mainor, ettevõtluse ja ärijuhtimine erialal, millele lisaks õppis ta lisaerialana ka projektijuhtimist. Aastatel 2007-2018 on ta osalenud mitmetel täiendkoolitustel. Õppimise kõrvalt osales noorsootööalastel koolitustel ning omandas noorsootöötaja kutse. [*viide?*]

2018. aastal alustas Nõlvak õppimist Tallinna Ülikoolis haridustehnoloogia erialal (MSc), mille lõpetas aastal 2020. [*viide?*]

Poliitiline tegevus
-------------------

Kati Nõlvak on aastast 2020 Sotsiaaldemokraatliku Erakonna liige.

Ta kandideeris 2023. aasta valimistel Riigikokku, kogus valimisringkonnas nr 8 (Järva- ja Viljandimaa) 97 häält ning ei osutunud valituks.

Kodanikuaktivisti ja kogukonna liidrina
---------------------------------------

Nõlvak on olnud õpilasesindaja Türi Gümnaasium ning kogukonna elu eestvedaja. Tema eestvedamisel on ellu kutsutud Oisu mängutuba Sumsar ning Oisu noortetoa alustamine. Olles MTÜ Oisu Kultuuri ja Arengu Seltsi juhatuse liige on ellu kutsutud Oisu hoovipäeva toimumine ning Hoolin kodukohast kampaania korraldamine Oisus.

Raukla külavanemana on tema eestvedamisel toimunud kohalikud üritused nagu "Raukla Jaanid" ning küla on saanud ka valla tunnustuse "Aasta küla tiitli".

Kati Nõlvak 2021. aastal Türil

Töökohad
--------

Aastatel 2010–2021 töötas Nõlvak Haridus- ja Noorteametis peaeksperdina nutikas noorsootöös, Aastatel 2009–2010 töötas Nõlvak Paide Avatud Noortekeskuses noorsootöötajana.[*viide?*] 2021. aastal, pärast kohalikke valimisi sai temast Türi vallavalitsuses Sotsiaal- ja innovatsiooni valdkonna juht. Varem olnud volikogu liige, Haridus-ja noorsookomisjoni aseesimees ja noortejuht.

Tunnustus
---------

* Järva maakonna aasta sädeinimese nominent (2019)
* Järva maakonna aasta vabatahtlik (2018)
* Türi valla aasta teo nominent (2018)
* Noortevaldkonna aasta Koostöö laureaat (2011)

Publikatsioonid ja artiklid
---------------------------

* Rahvusvaheline kogumikraamat "Digiareng ja noorsootöö" (2019)
* Magistritöö "Digiküpsuse hindamismudeli Digipeegel sobivuse analüüs kasutamiseks noortekeskustele"
* artikkel "Innovatsioon noorsootöös – teekond juhuslikust taotluslikuni"(2020)
* artiklid kohalikus ajalehes

Viited
------



1. ↑
2. ↑  "Türi uueks vallavanemaks sai Sulo Särkinen - Uudised - Türi Vallavalitsus". *www.tyri.ee*. Vaadatud 13. märtsil 2023.
3. ↑
4. ↑
5. ↑
6. ↑
7. ↑
8. ↑
9. ↑
10. ↑
Vene õigeusu ikoon "Hea varas paradiisis", umbes 16. sajand Rostovis, Kremlis
**Patukahetseja varas**, tuntud ka kui Hea varas, Tänulik varas või Varas ristil, on üks kahest nimetamata varastest, kes on Luuka jutustuses Jeesuse ristisurmast Uues Testamendis. Luuka evangeelium kirjeldab teda, kui ta palub Jeesusel tema kuningriiki jõudes "teda meeles pidada". Teine, kui parandamatu varas Gestas, esitab Jeesusele väljakutse päästa ennast ja mõlemad, et tõestada, et ta on Messias.

Teda austatakse ametlikult katoliku kirikus. Rooma martüroloogia asetab oma mälestuspäeva koos kuulutamispühaga 25. märtsile, mil iidse kristliku traditsiooni kohaselt Kristus (ja patukahetseja varas) löödi risti ja suri täpselt Kristuse kehastumise aastapäeval.

**Nikodemose** evangeeliumis on talle antud nimi Dismas ja katoliku traditsioonis on see traditsiooniliselt tuntud kui **püha Dismas** (mõnikord **Düsma** ; hispaania ja portugali keeles **Dimas**). Teised traditsioonid on andnud teisi nimesid:

* Kopti õigeusu traditsioonis ja Arimathea Joosepi jutustuses on ta nimeks **Demas**.
* *Koodeksis Colbertinus* kannab ta nime **Zoatham** või **Zoathan**.
* Vene õigeusu traditsioonis kannab ta nime **Rakh**.

Viited
------

1. ↑  Lawrence Cunningham, *A brief history of saints* (2005), page 32.
2. ↑  Gabra, Gawdat (2009). *The A to Z of the Coptic Church*. Lanham, MD: Scarecrow Press. Lk 120. ISBN 9780810870574.
3. ↑  Ehrman, Bart; Plese, Zlatko (2011). *The Apocryphal Gospels: Texts and Translations*. New York: Oxford University Press. Lk 582. ISBN 9780199732104. a man named demas.
4. ↑  Metzger, Bruce M.; Ehrman, Bart D. (2005). *The Text of the New Testament: Its Transmission, Corruption, and Restoration* (4th ed.). Oxford: Oxford University Press. Lk 270. ISBN 978-019-516667-5.
**ZIL-157** on Nõukogude Liidus aastatel 1958–1994 ZIL-i autotehases toodetud taktikaline veoauto. Seda esitleti 1958. aasta maailmanäitusel. See on väga sarnane selle eelkäija ZiS-151 viimase versiooniga, millel oli täismetallist juhiruum.

Sõiduki prototüüp valmistati 1955. aastal. Seoses destaliniseerimisega muudeti tehase nimi ja sõiduki nimeks sai ZIL-157. See läks 1958. aastal seeriatootmisse nii tsiviil- kui ka sõjaliseks otstarbeks. Sõjalises kasutuses rakendati seda muu hulgas radarijaamana ja raketiheitja alusena.

1979. aastal vahetasid ZIL-157 Nõukogude Liidu sõjaväes välja standardveoautod Ural-375 ja ZIL-131. Lisaks Nõukogude Liidule toodeti Hiinas ZIL-157 koopiat CA-30.

ZIL-157 toodeti ametlikult kuni 1992. aastani. 1994. aastal monteeriti veel kaks sõidukit. Kokku toodeti ZIL-157-tüüpi veoautosid 797 934 tükki.

Auto toiteallikaks on kuuesilindriline neljataktiline bensiinimootor (klapimootor). Auto rehvisuurus on 12,00-18" ja rattavalem 6×6. Kütusepaagimaht on 215 liitrit. Auto tippkiirus on 65 km/h. Auto veojõudu võimalik oluliselt parandada, kui alandada rehvirõhku 3,5–0,5 baari. ZIL-157 kandevõime on 2500 kg.

Aastatel 1958–1986 kasutati ZIL-157 lumekoristusel ja selle esiotsa seati selleks lumepuhur D-470.

Nõukogude Liidus sai sõiduk rahva seas mitu hüüdnime, näiteks selle pika kapoti ja iseloomuliku radiaatorivõre tõttu kutsuti seda "Krokodilliks".

* Radarijaamaga varustatuad ZIL-157Radarijaamaga varustatuad ZIL-157
* ZIL-157-le kinnitatud raketiheitjaZIL-157-le kinnitatud raketiheitja

Viited
------

1. ↑  АвтоКлуб ЗИЛ 157

Välislingid
-----------

 ZIL-157 – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
* ZIL-157. Veneraud.ee
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib linnast, ansambli kohta vaata Velikije Luki (ansambel).* |

---

**Velikije Luki** on linn Venemaa Pihkva oblasti lõunaosas Lovati jõe ääres, Velikije Luki rajooni halduskeskus.

Ajalugu
-------

Linna on esmamainitud 1166. aastal (Luki Lovati jõel). 1211 ehitati sinna kindlus. 1406. aastast kannab linn nime Velikije Luki, Vene riigi koosseisu kuulub alates 1478. aastast. Liivi sõja päevil paiknes seal Ivan IV peakorter. 1580. aastal vallutati linn Poola-Leedu vägede poolt. 1583. aastal taastati Vene võim. 17. sajandi algul vallutati linn Vale-Dmitri I, seejärel Vale-Dmitri II vägede poolt. 1611. aastal purustati linn täielikult; see taastati 1619. aastal. [*viide?*]

Teise maailmasõja ajal 1941–1942 peeti linna lähedal ägedaid lahinguid. 1942. aasta lõpus piirati linn koos 7000 Saksa sõduriga sisse, 1943. aasta jaanuaris õnnestus Punaarmeel linn sakslastelt tagasi võtta.[*viide?*] Lahingutes hukkus, sai haavata või jooksis üle tuhandeid Eesti Laskurkorpuse võitlejaid.

Virbi tänav Tallinnas kandis aastatel 1979–1995 Velikije Luki nime.[*viide?*]

2023. aasta 15. augustil avati Jossif Vissarionovitš Stalini massiivne pronksskulptuur.

Elanike arv
-----------

* 101 500 (1979)
* 113 235 (1989)
* 116 300 (2000)
* 102 400 (2006)
* 101 100 (2007)
* 100 300 (2008)
* 99 300 (2009)
* 98 300 (2010)
* 97 900 (2013)
* 90 922 (2020)[*viide?*]

Vaata ka
--------

* Velikije Luki operatsioon

Viited
------

1. ↑
2. ↑  "'A Tyrant, A Murderer': Former Police Officer Wages A Lonely Protest As Russian Town Erects Massive Stalin Monument". *rferl.org* (inglise). RFE/RL. 23. august 2023. Vaadatud 25. augustil 2023. Thanks to Stalin, the Russian Orthodox Church has "a large number of new martyrs," a priest said at the unveiling of a massive bronze statue of the dictator on August 15. // "Christ is risen!" Russian Orthodox priest Father Antony intoned as he scattered holy water over the base of a new monument to Soviet dictator Josef Stalin and the crowd of dozens gathered for the event.

Kirjandus
---------

* "Velikije Luki, Tehumardi, Kuramaa" (1974)

Välislingid
-----------

* Velikije Luki ametlik veebileht
* Linna info- ja meelelahutusportaal
* Infoportaal

Pihkva oblasti rajoonid ja oblastilise alluvusega linnad

Bežanitsõ rajoon | Dedovitši rajoon | Dno rajoon | Krasnogorodski rajoon | Kunja rajoon | Loknja rajoon | Neveli rajoon | Novorževi rajoon | Novosokolniki rajoon | Opotška rajoon | Ostrovi rajoon | Oudova rajoon | Palkino rajoon | Petseri rajoon | Pihkva | Pihkva rajoon | Pljussa rajoon | Porhovi rajoon | Pustoška rajoon | Puškinskije Gorõ rajoon | Põtalovo rajoon | Sebeži rajoon | Strugi Krasnõje rajoon | Usvjatõ rajoon | Velikije Luki | Velikije Luki rajoon
Haapsalu jaamahoone imperaatoripaviljon, milles paikneb Raudteemuuseumi siseekspositsioon.
Muuseumi väliekspositsioon, esiplaanil mootorvedur TEP60
Juhtvaguni DR1BJ-2717 saabumine muuseumisse 26. juulil 2023.
**Eesti Raudteemuuseum** on Haapsalu raudteejaamas asuv väli- ja siseekspositsiooniga muuseum, mis kajastab Eesti raudteetranspordi ajalugu.

Haapsalus alates 1997. aasta juunist asuv muuseum jätkab 1970. aastal Tallinnas Balti jaamas Eesti Raudtee 100. aastapäeva puhul loodud muuseumi tegevust.

2021. aastal põles väliekspositsiooni osaks olev dresiin. Kahtlustati süütamist.

Seoses Haapsalu raudtee taastamisega on lähitulevikus plaanis muuseumi väliekspositsioon ümber paigutada praeguse Haapsalu jaama perrooni eest ajaloolise raudtee kaubaaida juurde, kuhu on kavas ehitada ka remonditöökoda.

Vaata ka
--------

* Eesti raudteetransport
* Eesti Muuseumraudtee
* Avinurme muuseum-raudtee

Viited
------

1. ↑  "Haapsalu jaamahoone ärkas uuele elule, Ainulaadne raudteemuuseum tahab korraldada dresiinide võidusõite"; Postimees, 11. juuli 1997
2. ↑  "Haapsalus põles raudteemuuseumi eksponaat"; ERR uudised, 17. juuni 2021
3. ↑  "Haapsalu raudtee taastamisel kolib raudteemuuseum välieksponaadid uude kohta"; ERR uudised, 04.11.2021

Välislingid
-----------

* Haapsalu raudtee- ja sidemuuseum pani paika uue eksponaadi; ERR kultuur, 26.07.2023
* Haapsalu raudteemuuseum taastas Saksa sõjaveduri; ERR uudised, 19.10.2022
* YouTube-i video: LIIPRID.ee intervjuu raudtee- ja sidemuuseumi juhataja Talis Varega
* Raudtee- ja sidemuuseum Haapsalus; Puhka Eestis
* Raudtee- ja sidemuuseum
Arnaut Danjuma (2019)
**Arnaut Danjuma Groeneveld** (sündinud 31. jaanuaril 1997 Lagoses) on Nigeerias sündinud Hollandi jalgpallur, kes mängib äärepoolkaitsjauna Inglismaa kõrgliiga klubis Everton ja Hollandi jalgpallikoondises.

2008. aastal liitus ta Hollandi klubiga PSV Eindhoven. Klubi põhimeeskonnas ei mänginud ta kordagi, hooajal 2015–16 ühe korra vaid klubi reservmeeskonnas Hollandi esiliigas.

2016. aasta suvel liitus ta Hollandi kõrgliiga klubiga NEC. Hooajal 2016–17 lõi ta Hollandi kõrgliigas 12 mänguga ühe värava. Läbimurde saavutas ta järgmisel hooajal, kui lõi Hollandi esiliigas 11 väravat ja andis 16 väravasöötu.

Hooajal 2018–2019 mängis ta Belgia kõrgliiga klubis Club Brugge. 3. oktoobril 2018 lõi ta UEFA Meistrite Liiga alagrupimängus värava Madridi Atlético vastu.

2019. aasta augustis siirdus ta 13,7 miljoni naelsterlingi eest Inglismaa kõrgliiga klubisse AFC Bournemouth. Hooajal 2019–20 ei löönud ta Inglismaa kõrgliigas 14 mänguga ühtegi väravat. Hooajal 2020–21 säras Danjuma Inglismaa esiliigas, lüües Bournemouthi meeskonnas 15 väravat. Hooajal 2020–21 valiti Danjuma Bournemouthi hooaja parimaks mängijaks.

2021. aasta augustis sõlmis ta viieaastase lepingu Villarrealiga. Ülemineku arvatav summa oli umbes 25 miljonit eurot. Suvel 2023 liitus ta laenulepingu alusel Evertoniga.

Hollandi jalgpallikoondises debüteeris Danjuma 13. oktoobril 2018 mängus Saksamaa vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta kolm päeva hiljem sõprusmängus Belgia vastu.
|  |
| --- |
|  |
| Medalikohad |
| Euroopa U-17 meistrivõistlused |
| **Kuld** | 2008 | jalgpall |
| Euroopa U-19 meistrivõistlused |
| **Hõbe** | 2010 | jalgpall |
| Euroopa U-21 meistrivõistlused |
| **Kuld** | 2013 | jalgpall |

**Sergio Canales Madrazo** (sündinud 16. veebruaril 1991 Santanderis) on Hispaania jalgpallur, kes mängib ründava poolkaitsjana Mehhiko kõrgliiga klubis Monterrey ja Hispaania jalgpallikoondises.

Ta alustas klubikarjääri kodulinna klubis Racing de Santander, mille noorteakadeemiaga liitus ta 2001. aastal. Klubi põhimeeskonnas debüteeris ta 2008. aastal. Esimesed kaks väravat lõi ta Hispaania kõrgliigas 6. detsembril 2009 mängus RCD Espanyoli vastu.

2010. aasta veebruaris sõlmis ta lepingu Madridi Realiga, kus ta mängis ühe hooaja. 2011. aasta augustis läks ta laenule Valenciasse, kellega sõlmis 2012. aasta juulis püsiva lepingu.

Aastatel 2014–2018 mängis Canales Hispaania kõrgliigas Real Sociedadi ridades.

2018. aasta juulis sõlmis ta nelja-aastase lepingu Real Betisiga.

Suvel 2023 liitus ta ligi 10 miljoni euro eest Monterreyga.

2008. aastal tuli Canales Euroopa omavanuste meistriks Hispaania kuni 17-aastaste koondisega ja 2013. aastal kuni 21-aastaste koondisega. Hispaania jalgpallikoondises tegi ta debüüdi 23. märtsil 2019 EM-i valikmängus Norra vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 11. novembril 2020 sõprusmängus Hollandi vastu.

Välislingid
-----------

 Sergio Canales – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
**Läti Kommunistlik Partei** (ka **Lätimaa Kommunistlik Partei**, lühend LKP; läti keeles *Latvijas Komunistiskā partija*) oli 1919–1991 Lätis ja Läti NSVs tegutsenud kommunistlik partei. 1940–1990 oli see Läti NSV võimupartei ja ühtlasi ainus legaalne partei selles liiduvabariigis. Pärast Riikliku Erakorralise Seisukorra Komitee ebaõnnestunud putši 23. augustil 1991 keelustas Läti Ülemnõukogu LKP tegevuse.

LKP häälekandja oli Cīņa ('Võitlus').

1. jaanuaril 1989 oli Läti Kommunistliku Partei liikmetest lätlasi 39,7%, venelasi 43,1%, ukrainlasi 5,6%, valgevenelasi 5,6% ja teistest rahvustest inimesi 6,0%.

LKP Keskkomitee I sekretärid
----------------------------

* 1940–1959 Jānis Kalnbērziņš
* 1959–1966 Arvīds Pelše
* 1966–1984 Augusts Voss
* 1984–1988 Boriss Pugo
* 1988–1990 Jānis Vagris
* 1990–1991 Alfrēds Rubiks

Viited
------

1. ↑  The hidden and forbidden history of Latvia under Soviet and Nazi occupations, 1940-1991 : selected research of the Commission of the Historians of Latvia. Rīga, 2005, lk. 238
Jordan Beyer (2022)
**Louis Jordan Beyer** (sündinud 19. mail 2000 Kempenis) on Saksamaa jalgpallur, kes mängib keskkaitsjana Inglismaa Premier League'i klubis Burnley.

Aastatel 2012–2015 kuulus ta Düsseldorfi Fortuna noortesüsteemi. Seejärel liitus ta Mönchengladbachi Borussiaga, mille põhimeeskonnas debüteeris Saksamaa kõrgliigas hooajal 2018/19. Hooaja 2019/20 teises pooles oli ta laenul Saksamaa esiliigaklubis Hamburger SV.

2022. aasta septembris läks Beyer Mönchengladbachi Borussiast laenule Burnleysse. 14. jaanuaril 2023 lõi ta Inglismaa esiliigamängus Coventry City vastu oma profikarjääri esimese värava. Hooajal 2022/23 võitis ta Burnleyga Inglismaa esiliiga, misjärel tõusti Premier League'i. 2023. aasta mais sõlmis Beyer Burnleyga püsiva nelja-aastase lepingu.

Aastatel 2015–2023 mängis Beyer Saksamaa noortekoondistes.

Viited
------

1. ↑  "BEYER JOINS ON LOAN". *Burnley Football Club*. 1. september 2022. Originaali arhiivikoopia seisuga 1. september 2022. Vaadatud 1. septembril 2022.
2. ↑  "Burnley sign defender Beyer on four-year contract". *BBC Sport* (Briti inglise). 10. mai 2023. Vaadatud 11. mail 2023.

Välislingid
-----------

* Profiil Burnley FC kodulehel

| * v
* r
Burnley FC mängijad  –  Premier League |
| --- |
| 

* 1 Trafford
* 2 O'Shea
* 3 Taylor
* 4 Cork
* 5 Beyer
* 6 Egan-Riley
* 7 Guðmundsson
* 8 Brownhill
* 9 Rodriguez
* 10 Benson
* 11 Twine
* 14 Roberts
* 15 Berge
* 17 Foster
* 18 Ekdal
* 19 Zaroury
* 20 Franchi
* 22 Vitinho
* 24 Cullen
* 25 Amdouni
* 26 Bastien
* 27 Churlinov
* 28 Al-Dakhil
* 29 Vigouroux
* 30 Koleosho
* 34 Larsen
* 39 Dodgson
* 44 Costelloe
* 45 Obafemi
* 49 Muric
* Treener: Kompany

 |
**Linnamägi** on eesti perekonnanimi.

Statistika
----------

2023. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Linnamägi 116 inimesel: 57 mehel ja 59 naisel. Perekonnanimede levikult oli Linnamägi meeste puhul 1762. kohal ja naiste puhul 1895. kohal. Kõige levinum oli perekonnanimi Linnamägi vanuserühmas 85+, kus neid on 10 000 elaniku kohta 1,65. Nimi oli kõige sagedasem Rapla maakonnas, kus sellist nime kandis maakonna 10 000 elaniku kohta 3,53 inimest.

19. sajandi algul pandi pärisorjusest vabastamise käigus talupoegadele Võrumaal Karula kihelkonnas Karula mõisavallas ja Läänemaal Vigala kihelkonnas Konuvere mõisavallas nimeks Linameggi ja Linnamäggi (normaliseeritult Linnamägi).

Nimede eestistamisel võeti Liivamägi aastatel 1935–1939 uueks perekonnanimeks 5 korral isikute poolt, kelle perekonnanimi oli varem Everaus, Issakov, Oeveraus, Sekkel ja Vienberg.

Nime kandjaid
-------------

* Martin Linnamägi, eesti poksija (1917–1994)
* Vello Linnamägi, eesti looduskaitsja ja riigiametnik (1929–2018)
* Voldemar Linnamägi, Eesti riigiametnik ja poliitik (1881–1948)

Viited
------

1. ↑  Statistikaamet: Nimede statistika (vaadatud 5.09.2023)
2. ↑  Onomastika andmebaas. Nimede panemine: Linnamägi.
3. ↑  Onomastika andmebaas. Nimede eestistamine: (uus nimekuju): Linnamägi.

Välislingid
-----------

* Linnamägi statistikaameti andmebaasis
|  |
| --- |
|  |
| Aurutank
 |
|  |
| Pikkus | 10,6 m |
| Laius | 3,8  m |
| Kõrgus | 3,2  m |
| Kaal | 50,8  t |
| Kiirus | maastikul ? km/h  maanteel 6 km/h |
| Käiguvaru | maanteel ? km/h  maanteel km |
| Suurtükk | – |
| Kuulipildujad | 4 × 0,3 tolli (7,62 mm) |
| Soomus | 13 mm |
| Mootor | 2x 2-silindriline aurumootor |
| Mootori võimsus | 2x250 hj |
| Meeskond | 8 inimest |

**Aurutank** (*Steam Tank*) oli varajane Ameerika tank, mida valmistati üks eksemplar. Selle konstrueeris USA Armee Insenerikorpus 1918. aastal, võttes eeskujuks Briti tanki Mark IV, kuid kasutades aurumootoreid.

Tankil oli kaks kahesilindrilist 250 hj (186 kW) aurumootorit, millest kumbki vedas ühte roomikut. Roomikud olid 61 cm laiad ja ilma vedrustuseta, liikudes lihtsalt mööda tugirullikuid. Aurumootorid ja nende boilerid paiknesid masina tagaosas, veemahutid ja petrooleumipaagid (aurumootorid töötasid petrooleumiga) paiknesid masina keskel. Tankil oli kaks käiku edaspidi ja kaks tagurpidi liikumiseks. Maksimaalne kiirus oli kõigest 6 km/h (4 miili/h).

Tanki pearelvaks oli leegiheitja ja see oli ka põhjus, miks otsustati kasutada aurumootoreid. Nimelt loodeti boilerite auru kasutada ka leegiheitjale vajaliku surve tagamiseks, kuid nagu hiljem selgus, siis jäi nende rõhk liiga madalaks. Seetõttu lisati tankile veel 35 hj (26 kW) bensiinimootor, mis pidi leegiheitjale vajaliku rõhu tagama. Leegiheitja paiknes tanki ninas (algselt lihtsalt esiplaadil ja hiljem väikeses tornis esikabiini peal) ja selle laskekaugus oli 27 m. Tank oli mõeldud vastase kuulipildujapesade ründamiseks.

Lisaks leegiheitjale oli tankil neli 0,30 tollist (7,62 mm) kuulipildujat. Kuulipildujad paiknesid külgmistes sponsoonides, kaks tükki kummaski. Masina soomus oli 13 mm paksune ehk umbes sama, mis kaasaegsetel Briti tankidel. Meeskond oli kaheksaliikmeline ja masinasse pääses kahe külgedel paikneva luugi kaudu.

Aurutank viidi 1918. aasta lõpus Prantsusmaale, kuid lahingkatsetes see enam osaleda ei jõudnud. Selline masin oli ilmselt ka üsna ebapraktiline.

Viited
------

1. 1 2 3  Chant, lk. 49
2. 1 2 3 4  Crismon, lk. 133
3. 1 2  Chamberlaine, Ellis, lk. 166

### Kirjandus

* Christopher Chant. *World Encyclopedia of the Tank. Second edition* Inglismaa Sutton Publishing 2002, ISBN 0750931477 *Inglise k.*
* Peeter Chamberlaine, Chris Ellis. *Tanks of the World 1915–1945* Arms and Armor Press 2002 ISBN 0304361410 *Inglise k.*
* Fred W. Crismon. *U.S. Military Tracked Vehicles* Motorbooks International 1992 ISBN 978-0879386726 *Inglise k.*

Välislingid
-----------

* Steam Tank (Track Laying)
* Pilt
**Peugeot** [pøˈʒo] on Prantsusmaa autotootja, mis on tänaseks osa Stellantisest.

Peugeot üks vanimaid siiani eksisteerivaid automarke (seeriatootmine alates 1891. aastast) ning lisaks sõiduautodele ja tarbesõidukitele toodab Peugeot ka mootorrattaid, jalgrattaid ja mitmeid teisi tooteid.

Ajalugu
-------

Peugeot ajalugu sai alguse 1810. aastal, mil alustati terastoodete valmistamisega ning toodeti peamiselt lintsaage, vihmavarjuraame ja kohviveskeid.

Esimene Peugeot' nime kandev auto avalikustati 1889. aastal ning see teeb Peugeot'st ühe maailma vanima autotootja ja ning vanima autode kaubamärgi.

Alates 1847. aastast on Peugeot' sümboliks olnud lõvi. Algselt ettevõtte saelehtedel ilmunud lõvi kujutis sümboliseeris sae hammaste sitkust, lõvi seljaga võrdväärset tera paindlikkust, terase tugevust ja lõikekiirust. 

Peugeot' peamine tehas on 1912. aastal avatud tehas Sochauxis. Teised Prantsusmaal asuvad tehased on Aulnay-sous-Bois's, Mulhouse'is, Poissys ja Rennes'is. Väljaspool Prantsusmaad on Peugeot esindatud veel Portugalis (Mangualde), Hispaanias (Madrid ja Vigo), Slovakkias (Trnava), Tšehhis (Kolín) ja Argentinas (El Palomar Buenos Aireses ja ühiselt Fiatiga Córdobas).

1978. aastal Chryslerilt ülevõetud tehas Inglismaal, kus ehitati alates 1998. aastast mudelit Peugeot 206, suleti 2007. aasta alguses. Mudeli 206 järeltulija 207 tootmine koliti üle Trnavasse.

Saksamaa Peugeot' keskus on alates 1936. aastast olnud Saarbrückenis. 1967. aastal asutati Peugeot Deutschland GmbH.

Alates tootmise algusest 1891. aastal on praeguseks toodetud üle 50 miljoni sõiduki. 50 miljones sõiduk oli Peugeot 308 SW. Üle Euroopa on Peugeot' sõidukid ühed kõige müüdavamad sõiduautod. 

2007. aastal müüdi kokku 1,786 miljonit Peugeot' sõidukit, mis oli võrreldes eelneva aastaga 3,7%-line tõus. 2008. aastal tõusis aastane müük maailma lõikes 1,904 miljonini.

Päritolu
--------

Teadaolevalt pärineb esimene Peugeot'-nimeline perekond Württembergi krahvkonnast Montbéliardist.

Ettevõtjatena esinesid Peugeot'd esimest korda 18. sajandi lõpus oma õliveskiga, nahaparkimistöökojaga ning värvitöökojaga Hérimoncourtis.

Peugeot mudeleid
----------------

* Peugeot 108
* Peugeot 205
* Peugeot 308
* Peugeot 508
* Peugeot 605
* Peugeot 607
* Peugeot Boxer

Viited
------

1. ↑  "Fiat Chrysler and PSA Group Are Now Stellantis". 19. jaanuar 2021.
2. ↑  "Peugeot History". Originaali arhiivikoopia seisuga 15. jaanuar 2021. Vaadatud 27. veebruaril 2021.

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Peugeot** |
Konstantin Ušinski
**Konstantin Ušinski** (vene keeles Константин Дмитриевич Ушинский; 3. märts (vkj. 19. veebruar) 1823 Tula – 3. jaanuar 1871 (vkj. 22. detsember 1870) Odessa) oli Venemaa pedagoog, kirjanik ja pedagoogikateadlane.

Ta sündis aastal Tulas eruohvitseri peres. Tema isa oli 1812. aasta isamaasõja veteran. Varsti määrati isa Tšernigivi kubermangu Novgorod-Siverskisse. Tema lapsepõlv möödus isa omandatud mõisas Desna jõe ääres. Ema Ljubov (sündinud Karpinskaja) suri, kui poeg oli 12-aastane.

Konstantin lõpetas 1840 Novgorod-Siverskis gümnaasiumi, misjärel asus õppima Moskva Ülikooli õigusteaduskonda, mille lõpetas 1844. 1846–49 oli ta professor Jaroslavlis Demidovi lütseumis, kuid sunniti sealt lahkuma liberaalsete vaadete tõttu. Pärast poolteist aastat kestnud töötust sai ta väikeametniku (täpsemalt lauaülema) koha Välisusundite osakonnas, mida ta nimetas kõige igavamaks võimalikuks töökohaks.

1854 sai Ušinski tänu endisele kolleegile Demidovi instituudist vene keele õpetajaks Gattšina orbudekodusse. 1855–59 oli ta samas inspektor.

1859–62 oli Ušinski inspektor Smolnõi Aadlidaamide Pansionis, 1860–62 oli ta ühtlasi rahvavalgustusministeeriumi ajakirja peatoimetaja. Tal tekkis konflikt ministeeriumiga, misjärel ta oli sunnitud tööst Venemaal loobuma ja ta suundus Lääne-Euroopasse. Ta külastas Šveitsis, Saksamaal, Prantsusmaal, Belgias ja Itaalias mitmesuguseid õppeasutusi, sealhulgas lasteaedu, neidukoole ja internaatkoole ning pidas neid Venemaa koolidega võrreldes märksa paremat haridust andvateks.
**Koljo Adam** (u 1683 Urvaste – 6. juuli 1759 Urvaste) oli Urvaste köster, kirjamees, illustraator ja vennastekoguduse edendaja Lõuna-Eestis. 

Oli Johann Christian Quandti peamine abiline vennastekoguduse töös. Alates 1732 Urvaste koolmeister ja alates 1752 Urvaste köster. 

Saksakeelse Uue Testamendi varal õppis iseseisvalt ära saksa keele, nii et hiljem tõlkis eesti keelde Johann Arndti (1555–1621) "Tõelise kristluse" ning John Bunyani "Ristiinimese teekonna" ja "Püha sõja". Ka on ta saksa keelest tõlkinud jutlusi ja piiblilugusid ning luuletanud hulga laule. 

Koljo kopeeris sulega iga peatüki ees asunud kunstipärased vaselõiked, mistõttu teda peetakse esimeseks eesti raamatuillustreerijaks. 

Õppis omal käel noodilugemist ja pani hiljem lauluviise kirja. 

Iseseisvalt õppis ära kellade parandamise ja valmistas hiljem seinakelli.

Isiklikku
---------

Koljo Adami väimees oli köster ja kirjamees Mango Hans. 

Koljo Adami tütrepoeg oli köster ja orelimeister Carl Johann Thal. 

Koljo Adami tütre pojapoeg oli orelimeister Carl Georg Thal. 

Koljo Adami väimees oli köster ja kirjamees Michael Ignatius. 

Koljo Adami tütrepoeg oli Hageri koguduse õpetaja David Friedrich Ignatius.
Petǎr Gudev
**Petar Todorov Gudev**  (*Петър Тодоров Гудев*; 13. juuli 1863 – 8. mai 1932 ) oli Bulgaaria poliitik, peaminister 16. märtsist 1907 kuni 28. jaanuarini 1908.

  


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**Dimitǎr Stančov** | **Bulgaaria peaminister**16. märts 1907–28. jaanuar 1908 | Järgnev**Aleksandǎr Malinov** |

  


Bulgaaria peaministrid

**Bulgaaria kuningriik:** Burmov | Drumev | D. Cankov | Karavelov | Ehrnrooth | *koht täitmata* | Sobolev | D. Cankov | Karavelov | Drumev | Karavelov | Radoslavov | Stoilov | Stambolov | Stoilov | Grekov | Ivančov | Petrov | Karavelov | Danev | Petrov | Petkov | Stančov\* | Gudev | Malinov | Gešov | Danev | Radoslavov | Malinov | Teodorov | Stambolijski | A. Cankov | Ljapčev | Malinov | Mušanov | Georgiev | Zlatev | Tošev | Kjoseivanov | Filov | Gabrovski\* | Božilov | Bagrjanov | Muraviev | Georgiev

**Bulgaaria Rahvavabariik:** G. Dimitrov | Kolarov | Červenkov | Jugov | Živkov | Todorov | Filipov | Atanasov | Lukanov

**Bulgaaria Vabariik:** Popov | F. Dimitrov | Berov | Indzhova | Videnov | Sofiyanski | Kostov | Sakskoburggotski | Stanišev | Borisov | Rajkov | Orešarski | Bliznaški | Borisov | Gerdžikov | Borisov | Petkov | Donev | Denkov
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib linnast; saare kohta vaata artiklit Skýrose saar* |

---

**Skýros Chóra**, või lühidalt **Chóra**(kreeka keeles *Η Χώρα της Σκύρου*, *Χώρα Σκύρου* või lühidalt *Χώρα* ehk *"alev"*) on väike linn Kreekas Skýrose saare idarannikul, saare keskasula.

Saare keskasula, Skýros Chóra (kreeka keeles Η Χώρα της Σκύρου), tähendab tõlkes lihtsalt "Skýrose linn". Sõna "Χώρα" tähendab kreeka keeles "väikest linna" ja seda sõna kasutatakse kreeka saartel sageli saare (ainsa) suurema keskasula kohta. [6] Ka Skýroslased kutsuvad oma linna sageli lihtsalt sõnaga "Χώρα".[3][4]

  

Σκύρος Χώρα

2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli linnas 1657 elanikku.

Linn asetseb amfiteatrikujuliselt mäe nõlvadel. Mäe otsas on Bütsantsi-aegne kindlus, mis on ehitatud antiikaegse akropoli kohale. Linn koosneb lähestikku ehitatud traditsioonilises Küklaadide stiilis majadest. 

Linnas on Skýrose Arheoloogiamuuseum ning Mános ja Anastasía Faltáitsi Rahvaluulemuuseum. 

Skýrost ühendab Linariága 11 km pikkune kõvakattega tee. 

Linnas on rahukohus, politseijaoskond, post ja telegraaf, gümnaasium, lütseum (põhikool) ja algkoolid.
**Peugeot 508** on Peugeot' suur pereauto, mis on saadaval sedaan- ja universaalkerega. 508 asendas eelmise suure mudeli Peugeot 407 ja samuti ka Peugeot 607, millest viimasele aga otsest järeltulijat planeeritud pole.

Esimene põlvkond (2010–2018)
----------------------------

Sedaani pikkus oli 4,79 m, universaalil 4,81 m.

* Peugeot 508 sedaanPeugeot 508 sedaan
* Peugeot 508 SWPeugeot 508 SW

2014. aastal värskendati seda veidi. Muudeti iluvõre disaini, lisati LED-päevasõidutuled, uuendati esituled ja võeti kasutusele uus logo. Uuendati ka mootori- ja käigukastivalikut.

* Peugeot 508 faceliftPeugeot 508 facelift

### Tunnustus

* 2012 – Eesti aasta auto

### Peugeot 508 RXH

508 RXH oli maasturlikuma välimusega nelikveoline universaalkerega 508 versioon, mille esirattaid vedas diiselmootor ja tagarattaid elektrimootor.

* Peugeot 508 RXHPeugeot 508 RXH
* Peugeot 508 RXHPeugeot 508 RXH

Teine põlvkond (2018–tänapäev)
------------------------------

Teise põlvkonna sedaani tutvustati Genfi autonäitusel 2018. aasta märtsis. Hiljem lisandus valikusse ka universaalkerega 508 SW. Kõige võimsamad mootorid valikus on 1,6-liitrised PureTechi bensiinimootorid. 

Peugeot 508 Peugeot Sport Engineered
### Peugeot 508 PSE

2020. aastal tutvustati läbi aegade kõige võimsamat seeriatootmises olevat Peugeot' mudelit Peugeot 508 PSE. Tegu on esimese seeriatootmisse mineva sportlike autode osakonna **Peugeot Sport Engineered** arendatud sõidukiga. Autol on 1,6-liitrine R4-turbomootor ning lisaks kaks elektrimootorit, mootorite koguvõimsus on 360 hj. 0–100 km/h kiirendamiseks kulub 5,2 sekundit.
**Petǎr Gabrovski** (bulgaaria keeles Петър Димитров Габровски; 9. juuli 1898 – 1. veebruar 1945) oli Bulgaaria peaminister 9. septembrist kuni 14. septembrini 1943. 

Hukati 1. veebruaril 1945.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**Bogdan Filov** | **Bulgaaria peaminister**9. september – 14. september 1943 | Järgnev**Dobri Božilov** |

Bulgaaria peaministrid

**Bulgaaria kuningriik:** Burmov | Drumev | D. Cankov | Karavelov | Ehrnrooth | *koht täitmata* | Sobolev | D. Cankov | Karavelov | Drumev | Karavelov | Radoslavov | Stoilov | Stambolov | Stoilov | Grekov | Ivančov | Petrov | Karavelov | Danev | Petrov | Petkov | Stančov\* | Gudev | Malinov | Gešov | Danev | Radoslavov | Malinov | Teodorov | Stambolijski | A. Cankov | Ljapčev | Malinov | Mušanov | Georgiev | Zlatev | Tošev | Kjoseivanov | Filov | Gabrovski\* | Božilov | Bagrjanov | Muraviev | Georgiev

**Bulgaaria Rahvavabariik:** G. Dimitrov | Kolarov | Červenkov | Jugov | Živkov | Todorov | Filipov | Atanasov | Lukanov

**Bulgaaria Vabariik:** Popov | F. Dimitrov | Berov | Indzhova | Videnov | Sofiyanski | Kostov | Sakskoburggotski | Stanišev | Borisov | Rajkov | Orešarski | Bliznaški | Borisov | Gerdžikov | Borisov | Petkov | Donev | Denkov
**Kinaver-kangurlind** (*Foudia madagascariensis*) on kangurlindlaste sugukonda *Foudia* perekonda kuuluv linnuliik. Linnu põlisareaal on Madagaskari saar, kuid teda on introdutseeritud ka mitmele India ookeani saarele. Oma levialal on ta tavaline linnuliik ja Rahvusvaheline Looduskaitseliit on ta määratlenud soodsas seisundis olevaks.

Perekonna nimetus *Foudia* on tuletatud linnu malagassikeelsest nimetusest "fodi" või "foudi".

Pildid
------

* Isaslind hundsulestikku minemisel. RéunionIsaslind hundsulestikku minemisel. Réunion
* Hundsulestikku minev isaslind MadagaskarilHundsulestikku minev isaslind Madagaskaril
* Isaslind RéunionilIsaslind Réunionil
* Isaslind MadagaskarilIsaslind Madagaskaril
* EmaslindEmaslind
* Emaslinnud parves toitumas SeišellidelEmaslinnud parves toitumas Seišellidel
* MunadMunad

Kirjeldus
---------

Kinaver-kangurlinnu kehapikkus on umbes 13 cm ja ta kaalub 14–19 grammi. Isaslind on säravpunast värvi (hundsulestikus kinaverpunane), musta laiguga silma ümber. Linnu tiivad ja saba on oliivpruunid. Ka isaslinnu kõhualune on punane, erinevalt nende saarte põlisliikidest, kuhu kinaver-kangurlind on introdutseeritud. Emaslinnu ülapool on oliivpruun, alakülg hallikaspruun.

Levik ja eluviis
----------------

Kinaver-kangurlind on tavaline liik metsalagendikel, rohumaadel ja kultuurmaastikel, kuid mitte tihedas metsas. Madagaskaril peetakse teda riisikasvatajate nuhtluseks. Linnuliik on asustatud ka Amirantidele, Komooridele, Seišellidele, Mauritiusele ja Réunionile.

Kinaver-kangurlind toitub peamiselt rohttaimede seemnetest ja putukatest, kuid lisaks võib toituda ka puuviljast, nektarist, majapidamisjäätmetest ja koprast.

Väljaspool pesitsushooaega on lind parvelise eluviisiga. Pesitsusajal valivad isaslinnud endale umbes 30-meetrise läbimõõduga territooriumi. Lind on monogaamne; isane hakkab ehitama pesa territooriumi keskele juba enne partneri leidmist. Pesa on ümmargune avaga või toruja sissepääsuga küljel, ehitatud tavaliselt kokku punutud juurekestest, väätidest, rohukõrtest ja muudest pikematest taimeosadest. Pesa ehitab isaslind umbes 7–8 päeva ja hülgab selle juhul, kui partneri leidmine ebaõnnestub.

Introdutseeritud linnud on mitmel väikesel saarel kohalikele liikidele toidu- ja pesitsuskonkurentideks. Eriti mõjutab kinaver-kangurlinnu asurkond saartel ohustatud liike nagu mauritiuse kangurlind (*Foudia rubra*) ja rodriguese kangurlind (*Foudia flavicans*).

Viited
------

1. ↑  Red Fody Foudia madagascariensis. - IUCN Red List
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel on miinijahtijast; miiniristleja kohta vaata artiklit Vambola (miiniristleja); abilaeva kohta vaata artiklit Wambola (laev 1977).* |

---

Wambola kere (2013)
Wambola Noblessneri sadamas. Laeva vööril on näha ka endise sõpruslinna Pärnu vapp
Wambola vapp
**Wambola** (pardatähis M311) on Lindau-klassi miinijahtija, mis oli aastaid Eesti mereväe teenistuses ja on tänapäeval eraomanduses.

Ajalugu
-------

Laev on ehitatud 1959. aastal Saksamaal mereväele. Laeva algne nimi oli "Cuxhaven" ja see tulenes Cuxhaveni linna nimest Saksamaal. 

Eesti mereväe omandusse jõudis laev 2000. aastal kingitusena Saksamaalt. Laeva sõpruslinnaks sai Pärnu. 2009. aastal arvati Wambola koos sõsarlaevaga Sulev teenistusest välja.

Väärismetallist puhastatuna seisis Wambola algul Lennusadamas. Hiljem on alus viidud Noblessneri sadamasse, kus seisab tänaseni (2020. aasta juuli seisuga).

1. septembril 2020 oli Noblessneri sadamas seisnud laeval tekiehitises tulekahju, mis suudeti kustutada.

Viited
------

1. ↑  Noblessneri sadamas põles vana sõjalaev. Postimees, 1. september 2020.

Välislingid
-----------

* "Miiniristleja Vambola saab õiguse kanda Pärnu vappi" Eesti Päevaleht, 26. oktoober 2000
* "Miinijahtija Wambola läheb utiliseerimisele" Postimees, 19. august 2010
**Anton Palvadre** (25. märts 1886 Sangaste vald, Korijärve küla – 16. jaanuar 1942 Sosva laager, Sverdlovski oblast) oli Eesti õigusteadlane ja riigitegelane.

Elukäik
-------

Lõpetas 1906. aastal Riia Vaimuliku Seminari. Revolutsioonilise tegevuse pärast istus Palvadre 1909–1910 Riias vangis. 1911. aastal lõpetas ta Tartu Ülikooli õigusteaduskonna ja töötas seejärel advokaadina. I maailmasõjas teenis Vene ohvitserina rindel ning oli kolm aastat Saksa sõjavangis.

Palvadre oli aastail 1919–1923 Eesti Sotsiaaldemokraatliku Tööliste Partei üks liidreid ning 1919–1920 töö- ja hoolekandeminister. Ta oli I, II ja lühemat aega ka III Riigikogu liige.

Ta toimetas ajalehte Sotsiaaldemokraat ja tegutses Tuleviku toimetuses. 1923. aastal sai Palvadrest riigikohtunik ja 1938–1940 oli ta õiguskantsler. Osales 1938. aasta põhiseaduse koostamisel.

1940. aastal otsustas Elva linnavolikogu müüa Anton Palvadrele üle 10 000-ruutmeetrine hoonestatud aianduskrunt Tartu tänaval Verevi järve ääres, hinnaga 620 krooni.

Nõukogude võimuorganid arreteerisid Palvadre 14. juunil 1941 ning ta küüditati Venemaale, kus ta järgmise aasta jaanuaris Sosva vangilaagris Sverdlovski oblastis suri. Pärast Palvadre surma tehti veel surmaotsus (!) 28. veebruaril 1942.

Tunnustus
---------

* 1940 Valgetähe I klassi teenetemärk

Isiklikku
---------

Anton Palvadrel oli viis venda:

* Rein Palvadre – talupidaja ja seltsiliikumise tegelane
* Jaan Palvadre – rahvakooliõpetaja, talunik ja vallavanem
* Peeter Palvadre – raudteeametnik
* Jakob Palvadre – kommunist, punaste väejuht ja ajalooprofessor
* Juhan Palvadre – gümnaasiumiõpetaja ja koolidirektor

Viited
------

1. ↑  Aianduskrunt õiguskantslerile. Rahvaleht, 15. aprill 1940, nr. 88, lk. 8.

Kirjandus
---------

* Õiguskantsler seaduspärasuse valvel. Uus Eesti, 12. jaanuar 1939, nr 11, lk 3
* Toomas Anepaio , "Anton Palvadre. Õigusehoidja". Ilmamaa, Tartu 2022.

Välislingid
-----------

* Anton Palvadre Eesti biograafilises andmebaasis ISIK
**Maastikuluure** ehk **reke** (NATO RECCE, NATO Agreed 1992) on väeüksuse (allüksuse) ülema (asetäitja) või sõjalist tegevust ette valmistava grupi tutvumine maastiku iseärasuste ja sõjalise kasutamise võimalustega. Maastikuluure eelneb reeglina igale sõjalisele operatsioonile.

Isikkoosseis
------------

Maastikuluuret viib sõltuvalt olukorrast ja protseduurijuhenditest läbi kas väeüksuse ülem või tema asetäitja vajaliku juhtivkoosseisu ja alluvate allüksuste ülematega (asetäitjatega). Kaasa võetakse julgestav allüksus. Maastikuluuresse ja ettevalmistustöödesse püütakse kaasata koosseisu kõigist üksustest-allüksustest, mis hiljem vastaval alal tegutsema hakkavad. Üksuse koosseisus võib olla aga ka spetsiaalne grupp vajalike (näiteks spetsiifiliste) ettevalmistustööde teostamiseks.

Tegevus
-------

Maastikuluurele eelneb tavaliselt kaardiluure, mille käigus omandatakse võimalikult palju eelinformatsiooni topograafilistelt kaartidelt, aerofotodelt ja kättesaadavatelt skeemidelt.

**Maastikuluure käigus üldjuhul**:

* Tutvutakse looduslike iseärasuste ja orientiiridega ning võrreldakse neid topograafilistel kaartidel antuga
* Selgitatakse eeldatavad vaenlase tegevuseks sobivad alad ja suunad
* Selgitatakse oma väeüksuste või allüksuste tegevuseks sobivad kohad (tavaliselt kaitsepositsioonid, pealetungikoridorid, tulepositsioonid või paiknemisalad)
* Jaotatakse ja piiritletakse maa-alad oma üksuste vahel
* Selgitatakse takistuste olemasolu või tõkestamise vajadused maastikul
* Selgitatakse ja määratakse oma väeüksuste liikumisteed alale
* Tehakse vajalikud maastikuskeemid või märkmed

Maastikuluuret viiakse võimalusel läbi korduvalt ja saadud andmeid võrreldakse, töödeldakse ning kasutatakse lahinguplaanide koostamisel. Maastikuluuret tuleb läbi viia sedavõrd varjatult, et vaenlasele ei paljastuks omade üksuste täpsemad kavatsused.

Vaata ka
--------

* Lahinguluure

Viited
------

1. ↑  EKI militerm: reke[*alaline kõdulink*]
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel on külast Rae vallas; Tapa valla küla kohta vaata artiklit Patika (Tapa)* |

---

**Patika** on küla Harju maakonna Rae vallas.

Ajalugu
-------

Patika (Patricae) küla kui üht vanimat Tallinna Jaani seegile kuulunud maavaldust on esmamainitud 1241. aastal Taani hindamisraamatus. Patikal oli kuni 1549. aastani kaks üksjalakohta, siis tekkis juurde kolmas.

Patika küla on kuulunud Rae mõisale. Pärast Kautjala mõisa maade eraldamist Rae mõisast aastatel 1694–1698 on Kautjala olnud Tallinna linna mõis.

Valdade tekkimisel mõisate aladele kuulus Patika küla kuulunud Kautjala valla haldusalasse. Valdade liitmisega 1890. aastal sai Rae valla osaks.

1887. aastaks oli Kautjala mõisa 16 talust päriseks ostetud 4 (Uustalu, Rätsepa, Suitsu ja Hiio), rendil oli 33 saunakohta. 1888. aastal ehitati Kautjalas uus talumaja Välja. Rentnik ise vedas materjali ja maksis ka osa ehituskuludest.

1918. aastal asutati Patikal Vaida Kautjal selts Ilmarine. Seltsil oli oma ligi 300 raamatust koosnev raamatukogu, mis asus Evarti talus ja mida pidas selle talu peremees Gustav Vihul. Nõukogude ajal liideti seltsi raamatukogu Jüri raamatukoguga.

1. aprillil 1949 moodustati Patika külas kolhoos Töösangar. 1960. aastatel toimunud kolhooside ühendamise käigus läks Patika küla Vaida sovhoosi haldusalasse. 1990. aastate alguses sovhoos ja sellega ka põllumajanduslik suurtootmine lagunes.

1950. aastatel alustati Patika küla keskasula planeerimist. Planeering nägi ette elamukvartali rajamist. Suurem osa toona planeeritud elamukvartalist on tänaseni välja ehitamata, sh ka näiteks kavandatud staadion. Küll aga ehitati kultuurimaja, mis mõnda aega tegutses ka koolina. 1970.–1980. aastatel tegutsesid Patika kultuurimaja juures mitmed huviringid ja korraldati rahvapidusid. 1996. aastal müüdi kultuurimaja enampakkumisel ning hoone vahetas mitu korda omanikku.

1980. aastate keskel hakati rajama Patikale suvilakooperatiive. Praegu on Patikal kokku kuus suvilakooperatiivi ligi 200 krundiga. Üha enam endisi suvilaomanikke on oma majapidamisi ümber ehitanud ja kolinud päriselt Patikale elama.

21. aprillil 2009 registreeriti Kautjala-Patika Külaselts, mille eesmärgiks on külaelu aktiveerimine, kultuuriürituste korraldamine ja muud külaelanikele suunatud tegevused.

Elanike arv
-----------

**Patika küla elanike arv**| Aasta | 1959 | 1970 | 1979 | 1989 | 1996 | 2003 | 2008 | 2009 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Elanike arv | 263 | 269 | 193 | 170 | 182 | 164 | 230 | 272 |

Vaata ka
--------

* Lehmja asulakoht

Viited
------

1. ↑  Maa-amet, vaadatud 21.11.2020.
2. ↑  Statistikaamet, vaadatud 10.11.2020.
3. ↑  Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.
4. ↑  Jüri raamatukogu koduleht
5. ↑
6. ↑  Rae valla koduleht

Rae valla vapp.
Rae valla asulad

**Alevikud:** Assaku | Jüri | Lagedi | Peetri | Vaida  

**Külad:** Aaviku | Aruvalla | Järveküla | Kadaka | Karla | Kautjala | Kopli | Kurna | Lehmja | Limu | Pajupea | Patika | Pildiküla | Rae | Salu | Seli | Soodevahe | Suuresta | Suursoo | Tuulevälja | Urvaste | Uuesalu | Vaidasoo | Vaskjala | Veneküla | Veskitaguse | Ülejõe