recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Kirde kaitseringkonna embleem
**Kirde kaitseringkond** oli Eesti maaväe struktuuriüksus (kaitseringkond) aastani 2014. Vastutas Ida-Viru-, Lääne-Viru-, Jõgeva- ja Järvamaa territoriaalkaitse eest.

Varasem lahendus
----------------

Kirde kaitseringkond moodustati 1998. aastal Ida-Viru-, Lääne-Viru-, Jõgeva- ja Järvamaad hõlmava kaitseväe territoriaalse formeeringuna, mille staap asus Rakveres. 2003. aasta seisuga Kirde kaitseringkonna nimeline kaitseväe struktuuriüksus puudus ning Ida-Viru-, Järva-, Jõgeva- ja Lääne-Virumaa olid arvatud Põhja kaitseringkonda.

Moodustamine Tapal
------------------

2008. aasta 1. jaanuaril nimetati senine Põhja kaitseringkond Kirde kaitseringkonnaks, selle staap viidi Tapale ning kaitseringkonna ülem arvati kaitseväe juhataja vahetust alluvusest maaväe ülema vahetusse alluvusse. Praktiliselt ringkonna staap seni sõjalises mõttes siiski ei olnud tegutsenud.

1. juulil 2008 anti esimesena neljast kaitseringkonnast Kirde kaitseringkonnale ka operatiiv- ja väljaõppeülesanded ning kaitseringkonna koosseisu arvati seni maaväe ülema vahetus alluvuses olnud Viru jalaväepataljon ning varasema Tapa väljaõppekeskuse alla kuulunud pioneeripataljon, suurtükiväepataljon, õhutõrjepataljon. Ühtlasi moodustati Tapal senise väljaõppekeskuse vastavate allüksuste baasil Kirde kaitseringkonna staabi- ja tagalakeskus. Kaitseringkonna esimeseks ülemaks sai senine Tapa Väljaõppekeskuse ülem kolonel Urmas Roosimägi. Tapa väljaõppekeskuse juurde kuulunud kaitseväe keskpolügoon oli kaitseringkonna alluvuses 2010. aastani, mil see viidi kaitseväe logistikakeskuse koosseisu.

Tegevus
-------

Kirde kaitseringkonda võib lugeda seoses koosseisu kuulunud erinevate relvaliikide üksustega ja hea taristuga suurima rahuaegse erialase potentsiaali ja kompetentsiga maaväe väekoondiseks aastatel 2009–2014. Ringkonna taristu ja personali baasil valmistati ajateenistuses ette või värskendati reservõppekogunemistel suur osa 1. jalaväebrigaadi, aga samuti oluline osa teiste toonaste kaitseringkondade sõjaaja koosseise. Kirde kaitseringkonna põhilisi suurõppusi oli kevaditi Kirdekonn ning ühel Kevadtormi õppusel oli Kirde Kaitseringkond peamine treenitav üksus. Ringkonna sõjaaegses varustatuses esines siiski olulisi puudujääke, kuna suurem osa kasutatavast varustusest pidanuks kuuluma sõjaajal 1. jalaväebrigaadi üksuste formeerimiseks.

2014. aastal, kui kaitseväe struktuurist kaotati kaitseringkonnad, viidi Kirde kaitseringkonna koosseisus olnud väeosad 1. jalaväebrigaadi koosseisu.

Vaata ka
--------

* Põhja kaitseringkond

Viited
------

1. ↑  Kaitseringkondade moodustamine ja nende staapide formeerimine. RT I 1998, 28, 374.
2. ↑  Määruse "Kaitseväe struktuur ja paiknemine" muutmine. RT I 2002, 105, 628.
3. ↑  Määruse "Kaitseväe ülesehitus" muutmine. RT I 2007, 47, 330.
4. ↑  Määruse "Kaitseväe ülesehitus" muutmine. RT I 2008, 14, 101.
**Egert Juuse** (sündinud 15. märtsil 1982 Tallinnas) on eesti majandusteadlane ja kergejõustikukohtunik.

Elulugu
-------

Ta lõpetas 2001. aastal Tallinna Üldgümnaasiumi ja 2006. aastal Tallinna Tehnikaülikooli humanitaarteaduskonna haldusjuhtimise eriala *cum laude*.

Ta sai 2010. aastal Tallinna Tehnikaülikooli sotsiaalteaduskonna Ragnar Nurkse innovatsiooni ja valitsemise instituudist tehnoloogia valitsemise erialal magistrikraadi ja kaitses 2016. aastal sealsamas doktoritöö "Financial Fragility and Economic Instability in the Context of Transition Economies: The Case of Estonia" (Finantsiline haavatavus ja majanduslik ebastabiilsus üleminekuriikide kontekstis Eesti näitel; juhendaja Rainer Kattel). 

Ta töötab alates 2007. aastast Tallinna Tehnikaülikooli Ragnar Nurkse innovatsiooni ja valitsemise instituudis, sealhulgas alates 2017. aastast teadurina.

Teaduspublikatsioone
--------------------

* 2016 "*Regulatory Convergence, Financialization and Hollowing Out of the State: The Case of Financial System in Estonia*". // Halduskultuur - Administrative Culture, 17 (1). Lk 19−46
* 2015 "'*Latin Americanization' of the Estonian Economy - Institutional Analysis of Financial Fragility and the Financialization Process*". // Journal of Post Keynesian Economics, 38 (3). Lk 399−425

Spordikohtunikuna
-----------------

Tegutsenud alates 1997. aastast kergejõustikukohtunikuna. Alates 2006. aastast Eesti Kergejõustikuliidu kohtunik, sealhulgas aastatel 2006–2010 kohtunikekogu juhatuse liige. 

2008. aastal sai ta Euroopa Kergejõustikuliidu tehnilise esindaja (*Area Technical Official*; ATO) kvalifikatsiooni. Ta on Euroopa Kergejõustikuliidu ja Euroopa Kergejõustiku Assotsiatsiooni kohtunike kogu liige ja kohtunik.

Tegevus muusikas
----------------

* 2009 Noortebänd žürii liige[*viide?*]
* Eesti Autorite Ühing, liige[*viide?*]
* Eesti Esitajate Liit, liige[*viide?*]

Viited
------

1. ↑  ETIS

Välislingid
-----------

* ETIS
* Biograafia ESBL-is
**Indrek Jürgenson** (sündinud 31. märtsil 1976 Tarvastus) on tippjuht.

Indrek Jürgenson õppis Pärnu Koidula Gümnaasiumis keemia/bioloogia kallakuga klassis ja osales olümpiaadidel. 1994. aastast õppis Tallinna Pedagoogikaülikoolis füüsika/informaatika eriala. Ülikooli kõrvalt töötas Nõmme Noortemajas arvutiringi juhendajana, kus õpetas noortele nii programmeerimise aluseid kui ka muid IT-alaseid teadmisi. Jürgenson on end täiendanud Estonian Business Schoolis IT-juhtimise erialal. 2009 õppis USA-s Nevada ülikoolis.

1995. aastal oli ka ETK Agros IT-insener ja 1996. aastast Eesti Telefoni arvutiadministraator. Ta sai Eesti Telefonis geoinfosüsteemide koordinaatoriks ja koos akadeemik Jüri Lippusega koostas 2001. aastal Eesti geodeesiastandardi. 2001. aastast töötas Jürgenson kaks aastat Londonis, kus aitas Eurofone'il äritegevust laieneda.

2003. aastal asus tööle Olympic Casino IT-juhina, kus tuli tegelda nii igapäevase IT-süsteemide tööshoidmise kui ka ettevõtte laiendamisega. 2008. aastaks oli väikesest Eesti ettevõttest saanud rahvusvaheline 136 kasiinoga kett, mis tegutses 8 riigis (Eestis, Lätis, Leedus, Poolas, Valgevenes, Rumeenias, Slovakkias, Ukrainas). 2009 -2012 töötas Olympic Entertainment Groupi juhatuse esimehena. 2010. aastal käivitas Indrek Jürgenson Eesti esimese ametliku *online*-kasiino, mille kaubamärgiks oli Olympic-Online. 

2013 -2017 töötas tarkvaraettevõttes Helmes, kus oli ärisuuna juht ja partner. 2017. aasta märtsist töötab Indrek Jürgenson Cleveron AS-is tarkvaraarenduse osakonna juhatajana.

Indrek Jürgenson kuulub 2019. aastast ka AS-i Wavecom nõukogusse.

Välislingid
-----------

* Äripäeva artiklid
* Linkedin
**Kirchhoffi kiirgusseadus** kirjeldab termilises tasakaalus olevas kehas neelduva ja sellest kiirguva energia vahelist seost.

Kirchhoffi kiirgusseadust illustreeriv näide: keha (a), mis neelab langevast kiirgusest 2/3, kiirgab rohkem (mustad nooled) kui keha (b), mis neelab 1/3

> 
> Keha kiirgusvõime antud sagedusel ja temperatuuril on võrdeline neelamisvõimega: keha, mis kiirgust hästi absorbeerib (neelab), on ka hea kiirgusvõimega. 
> 
> 
> 

Kiirgusseaduse sõnastas Saksa füüsik Gustav Kirchhoff 1859. aastal, kui tegeles spektroskoopia-alaste uuringutega. 

Kui elektromagnetkiirgus langeb mingile kehale, siis osa sellest peegeldub ja osa neeldub. Antud sagedusel ja temperatuuril neelduvat kiirguse osa iseloomustab keha [[neelamisvõimet {\displaystyle a(\omega ,T)}.

Iga keha kiirgab sõltuvalt oma absoluutsest temperatuurist energiat (peamiselt soojuskiirgusena) kindla seaduspärasuse järgi; seda nimetatakse keha kiirgusvõimeks {\displaystyle r(\omega ,T)}.

Suurused {\displaystyle r(\omega ,T)} ja {\displaystyle a(\omega ,T)} võivad eri kehadel olla väga erisugused, aga kiirgusvõime ja neeldumisvõime suhe on Kirchhoffi kiirgusseaduse kohaselt keha olemusest (materjalist, kujust, pinna omasustest) sõltumatu ning esitatav universaalse funktsioonina sagedusest {\displaystyle \omega } ja absoluutsest temperatuurist {\displaystyle T}:

{\displaystyle {\frac {r(\omega ,T)}{a(\omega ,T)}}=f(\omega ,T)}.
Absoluutselt must keha neelab vastavalt definitsioonile kogu talle langeva kiirguse. Sel juhul {\displaystyle a(\omega ,T)=1} ja funktsioon {\displaystyle f(\omega ,T)} väljendab keha kiirgusvõimet, mida kirjeldab Plancki kiirgusseadus. Reaalsete kehade neelamisvõime on väiksem kui 1 ja vastavalt on väiksem ka kiirgusvõime. Tume pind on hea absorbeerija ja kiirgaja. Kui sama pind näiteks hõbetada, väheneb nii neelamis- kui ka kiirgamisvõime järsult. Absoluutselt musta ja ka ideaalselt halli pinna neeldumis- ja kiirgamisvõime ei sõltu sagedusest,

Viited
------

1. ↑  Wärmestrahlungsphysik[*alaline kõdulink*]
**Dmitri Trenin** (sündinud 11. septembril 1955) on vene politoloog, Carnegie Moskva Keskuse (Carnegie Rahvusvahelise Rahu Sihtasutuse piirkondliku filiaali ja mõttekoja) direktor. Enne Carnegiega liitumist 1994. aastal teenis ta 21 aastat NSV Liidu ja Venemaa Föderatsiooni relvajõudude maavägedes, jõudes polkovniku auastmeni.

Elulugu
-------

### Haridus

Dmitri Trenin lõpetas 1977. aastal NSV Liidu Kaitseministeeriumi Sõjalise Instituudi. 1984. aastal sai ta NSV Liidu Teaduste Akadeemia USA ja Kanada uuringute instituudist ajalooteaduste kandidaadi kraadi.

### Teenistus- ja töökarjäär

Aastatel 1972–1993 teenis Dmitri Trenin NSV Liidu ja Venemaa Föderatsiooni Relvajõududes kodu- ja välismaal. Muu hulgas oli ta esimene NATO-sse mittekuuluva riigi kodanikust vanemteadur NATO Kaitsekolledžis Roomas.

* 1972–1977 NSV Liidu Kaitseministeeriumi Sõjalise Instituudi kadett;
* 1978–1983 Nõukogude väegrupi välissuhete osakonna sideohvitser Ida-Saksamaal Potsdamis;
* 1983–1993 Sõjalise Instituudi vanemõppejõud;
* 1985–1991 töötas NSV Liidu ja USA tuuma- ja kosmoserelvastuse alastel läbirääkimistel Nõukogude delegatsioonis Genfis;
* 1993 NATO Kaitsekolledži vanemteadur Roomas;
* 1993–1997 Venemaa Teaduste Akadeemia Euroopa instituudi vanemteadur;
* 1993–1994 sõjaväest errumineku järel külalisprofessor Vrije Universiteit Brusselis Belgias;
* 1994–2008 Carnegie Moskva Keskuse teadusnõukogu esimees, juhtteadur, programmi "Välispoliitika ja julgeolek" president.

Carnegie Moskva Keskus
----------------------

Trenin on üks Carnegie Rahvusvahelise Rahu Sihtasutuse Moskva filiaali (Carnegie Moskva Keskuse) asutajaliikmetest ning on olnud selles organisatsioonis alates selle loomisest 1993. aastal. 22. detsembril 2008 sai Trenin Carnegie Moskva Keskuse esimeseks venelasest direktoriks. Trenini juhtimisel on Carnegie Moskva Keskusest saanud maailma juhtivaid mõttekodasid. 2013. aastal sai Carnegie Rahvusvahelise Rahu Sihtasutuse Moskva filiaal Pennsylvania Ülikooli aruande järgi 28. koha 6826-st ning teise koha Kesk- ja Ida-Euroopas. Dmitri Trenin osaleb ka välis-ja julgeolekupoliitika programmis Washingtonis.

Poliitiline analüüs ja kommenteerimine
--------------------------------------

Trenin on Rahvusvahelise strateegiliste teadusuuringute Instituudi (London) liige, Venemaa Rahvusvaheliste Suhete Nõukogu (Moskva) ning Venemaa Rahvusvaheliste Uuringute Assotsiatsiooni (Moskva) liige. Ta teenib rahvusvahelises nõuandekogus Soome Välispoliitika Instituudis (Helsingi) ja kuulub Moskva poliitikateaduste kooli hoolekogusse. Dmitri Trenin töötab ka paljudes eelretsenseeritud teadusajakirjade toimetustes, nagu The Washington Quarterly, International Politics, Pro et Contra, Insight Turkey, Baltic Course jt. Trenin esineb sageli paljudes maailma meediakanalites, nagu BBC ja CNN, ning meediaväljaannetes, nagu The Economist, The Financial Times, The Guardian, The New York Times.

Tunnustus
---------

* 2012 – võeti Rootsi kuningliku sõjateaduste akadeemia liikmeks

Välislingid
-----------

* Director of the Carnegie Endowment for International Peace Moscow Center
* Dmitri Trenin Director Moscow Center
**Indrek Hein** (sündinud 11. veebruaril 1963) on eesti arvutuslingvist (keeletehnoloog) ja arvutigraafik.

Haridus- ja töökäik
-------------------

Ta lõpetas 1981. aastal Nõo Keskkooli. Aastatel 1981–1986 õppis Leningradi Riiklikus Ülikoolis arvutuslingvistika erialal.

Aastatel 1986–2016 oli ta Eesti Keele Instituudi võrguhaldur. 2016. aastast on ta sealsamas vanemtarkvaraarendaja.

Indrek Hein on andnud suure panuse enamiku Eesti Keele Instituudi veebisõnastike ja e-keelenõu tehnilise lahenduse väljatöötamisse ja täiustamisse. Samuti on ta kujundanud-küljendanud pabersõnastikke, keeleteaduslikke ja aimeraamatuid.

Artikleid
---------

* "Digimaailm näitab eesti keele elujõudu" Postimees AK, 14. jaanuar 2017
* "Väike kurioosumite loend" Postimees AK, 23. detsember 2017

Viited
------

1. ↑  Keeletehnoloogia ehk arvutilingvistika Emakeeleseltsi koduleht. Vaadatud 07.03.2022.
2. 1 2  Indrek Hein Eesti Teadusinfosüsteemis Muuda Vikiandmetes (vaadatud 20.01.2017).
3. ↑  Sõnaraamatud Elektrooniliste sõnastike, e-keelenõu, Sõnaveebi ja muude keeleressursside loetelu ja lingid EKI kodulehel. Vaadatud 07.03.2022.
4. ↑  Indrek Heina töö kajastusi EKI kodulehel. Vaadatud 07.03.2022.

Välislingid
-----------

* Indrek Hein Eesti Teadusinfosüsteemis Muuda Vikiandmetes
* Tiina Paet. 100aastane ÕS kolis veebi1 Sirp, 14.12.2018
Vana Pennsylvania raudteejaama lammutamine 1963. aastal oli kultuuriobjektide kaitse liikumiste üks peamisi ajendeid, mille tulemusena loodi New Yorgis vastav komisjon
**New Yorgi Kultuurimälestiste Kaitse Komisjon** (inglise keeles **New York City Landmarks Preservation Commission** (**LPC**)) on New Yorgi linnaagentuur, kelle ülesandeks on linna vaatamisväärsuste säilitamise õigusaktide haldamine. 

Komisjon asutati aprillis 1965 linnapea Robert F. Wagneri initsiatiivil seoses aasta varasema pahameelega Pennsylvania raudteejaama hävitamise pärast, mille kohale rajati praegune Madison Square Garden. Komisjon vastutab New Yorgi linna arhitektuuriliselt, ajalooliselt ja kultuuriliselt oluliste ehitiste ja alade kaitsmise eest, andes neile mälestise või ajaloolise piirkonna staatuse ja reguleerides neid pärast nende määramist. See on suurim kohaliku omavalitsuse alluvusse kuuluv mälestiste kaitsega tegelev amet Ameerika Ühendriikides.

Kultuurimälestiste kaitse komisjon koosneb 11 volinikust ning seadus nõuab vähemalt kolme arhitekti, ühe ajaloolase, ühe linnaplaneerija või maastikuarhitekti, ühe kinnisvaramaakleri ja vähemalt viie elaniku kaasamist (üks elanik igast New Yorgi linnaosast).

Kultuurimälestiste kaitse seaduse kohaselt peab hoone olema vähemalt kolmkümmend aastat vana, enne kui komisjon saab selle tunnistada mälestiseks. Linnaõigus lubab ka komisjoni otsuse tühistamist, kui kaebus esitatakse 90 päeva jooksul pärast ehitise lisamist kultuurimälestiste nimekirja.
**Nia Sifaatihii Ali** (sündinud 23. oktoobril 1988 Norristownis Pennsylvania osariigis) on USA kergejõustiklane, tõkkejooksja.

Üliõpilasvõistlustel võistles Ali edukalt nii tõkkejooksjana kui ka mitmevõistlejana. 2011. aastal tuli ta 100 meetri tõkkejooksus NCAA meistriks. Samal aastal võitis ta suveuniersiaadil tõkkesprindis kulla.

2013. aasta maailmameistrivõistlustel Moskvas oli Ali esmakordselt USA koondises, kuid ei pääsenud tõkkejooksus finaali.

2014. aasta sisemaailmameistrivõistlustel Sopotis tuli ta 60 meetri jooksus ajaga 7,80 Sally Pearsoni ja Tiffany Porteri ees maailmameistriks.

2016. aasta sisemaailmameistrivõistlustel Portlandis kaitses ta tiitlit, edestades 7,80-ga Brianna Rollinsit ja Porterit. Suveolümpial Rio de Janeiros aitas ta USA koondisel võtta 100 meetri tõkkejoksus kolmikvõitu, saades ajaga 12,59 Brianna Rollinsi järel ning Kristi Castlini ees hõbemedali.

2019. aasta maailmameistrivõistlustel Dohas tuli Ali tõkkesprindis isikliku rekordiga 12,34 maailmameistriks, edestades finaalis teist ameeriklast Kendra Harrisoni ja jamaicalast Danielle Williamsit.

Isiklikud rekordid
------------------

Välisrekordid
* 100 meetri tõkkejooks – 12,34, 6. oktoober 2019, Doha.
* Seitsmevõistlus – 5780, 14. aprill 2016, Azusa, California

Siserekordid
* 60 meetri tõkkejooks – 7,80, 23. veebruar 2014, Albuquerque.

Isiklikku
---------

Suhtest Ameerika Ühendriikide tõkkejooksja Michael Tinsleyga on Nia Alil 2015. aastal sündinud poeg Titus Maximus. Kooselust Kanada sprinteri Andre De Grasse'iga on tal 2018. aastal sündinud tütar Yuri Zen ja 2021. aastal sündinud poeg Kenzo.

Viited
------

1. ↑

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Nia Ali** |

* Nia Ali Rahvusvahelise Kergejõustikuliidu kodulehel Muuda Vikiandmetes

| * v
* r
Naiste 100 m tõkkejooksu maailmameistrid |
| --- |
| 
1983: Bettine Jahn • 1987: Ginka Zagorcheva • 1991: Ljudmilla Narožilenko • 1993: Gail Devers • 1995: Gail Devers • 1997: Ludmila Engquist • 1999: Gail Devers • 2001: Anjanette Kirkland • 2003: Perdita Felicien • 2005: Michelle Perry • 2007: Michelle Perry • 2009: Brigitte Foster-Hylton • 2011: Sally Pearson • 2013: Brianna Rollins • 2015: Danielle Williams • 2017: Sally Pearson • 2019: Nia Ali • 2022: Oluwatobiloba Amusan |
Mandrilava

**Mandrilava** ehk **šelf** on mandrilise maakoore osa, mis on maailmamere poolt üle ujutatud.

Mandrilava on küll vee all, kuid sellel on mandriga sama geoloogiline ehitus, mistõttu võib mandrilava geoloogilises mõttes pidada osaks mandrist.

Mandrilava laius on keskmiselt 70 km, kuid võib varieeruda mõnekümnest meetrist 1500 kilomeetrini. Kõige laiem mandrilava on Põhja-Jäämeres Siberi rannikust põhja pool. Enamasti on mandrilava tasandikulise pinnamoega. Hilises geoloogilises minevikus (jääajal) on suur osa mandrilavast olnud osa maismaast. Seda tõendavad üleujutatud jõeorud ja rannamoodustised. Ka lehtersuudmed ehk estuaarid on üleujutatud jõeorud. Kohtades, kus ookeani suubuvad jõed, tekivad veealused kanjonid.

Mandrilava läheb üle tunduvalt suurema kallakusega mandrinõlvaks. Mandrilava keskmine kallakus mere suunas on umbes kümnendik kraadi. Üleminek mandrilavalt mandrinõlvale on keskmiselt 135 meetri sügavusel. Esineb siiski ka tunduvalt sügavamaid üleminekuid. Antarktise ümber on mandrilava piir umbes 350 meetri sügavusel.

Mandrilaval asuvaid meresid nimetatakse šelfimeredeks. Šelfimered on näiteks Kollane meri, Läänemeri ja Pärsia laht.

Vaata ka
--------

* Mandrilava (õigus)
**Immanents** (tuletatud keskaja ladina keele sõnast *immanens* 'omane, sisemine', mis on vorm keskaja ladina keele sõnast *immanere* millegi piiresse või sisse jääma) on vastandmõiste transtsendentsile ning tähendab seda, mis on esemele või nähtusele seesmiselt omane, nähtuse sisemisest loomusest tulenev. Immanentsiks nimetatakse Spinoza filosoofias jumala kohalolu maailmas, Immanuel Kanti tunnetusteooria raames võimaliku kogemuse piiresse jäävat.

Selle maailma osa
-----------------

Enim levinud religioosses kasutuses tähistab jumaliku jõu või jumaliku olevuse omadust viibida kõiges, mis on olemas (panteism). Selles tähenduses eristub immanentne maailmast eraldiseisva jumala kontseptist (transtsendents).

Hinduismis kasutatakse seda tähendust brahmani (jumaliku jõu) ja maailma vahelise suhte kirjeldamisel. Sellise religiooni näiteks on ka monistlik teism. Keskaegse Euroopa filosoofid jagunesid Jumala immanentsuse või transtsendentsuse küsimuses neoplatonistideks (Aurelius Augustinus) ja aristoteliaanideks (Albert Suur ja Aquino Thomas).

Ometi ei vastanda see kontsept ennast täielikult transtsendentse kontseptile. Religioonis võib Jumal olla inimeses immanentne ilma, et see läheks vastuollu oma transtsendentsusega.

Prantsuse 20. sajandi filosoofi Gilles Deleuze'i järgi on igasuguse tegevuse ja tagajärje põhjus *immanentne*, erinevalt essentsialistliku filosoofia ettekujutusele välisest *transtsendentsest* ideede maailmast. Metafüüsiliselt immanentne on printsiip, mille toime on lahutamatu sellest, milles ta toimib. Deleuze´i filosoofiat võib sellest lähtuvalt nimetada puhta immanentsuse filosoofiaks, oma viimasele tööle pani Deleuze pealkirjaks "Immanentsus: elu..." ("L'immanence: une vie...").

Sisalduv
--------

Immanentsus võib tähendada ka, et miski sisaldub milleski või jääb ühe isiku, maailma vmt. sisse. 
See tähendus on enam levinud kristluses ja teistes monoteistlikes teoloogiates, milles Jumalat peetakse ülimuslikuks oma loomingu suhtes.

Immanents ja transtsendents
---------------------------

Öeldes, et "Jumal on surnud," kuulutab Nietzsche, et meid on jäetud omapead ning me ei peaks enam püüdma avastada *transtsendentset* ja varjatud tõde ega leiutama *maailma lõpu* jaoks *transtsendentset* ja lõplikku tõde.

Midagi sarnast kohtame ka Wittgensteinil: "Millest ei saa rääkida, sellest tuleb vaikida." Wittgenstein uskus, et oli formaalselt määratlenud universaalse *tõe* kontsepti – formaalselt, seega sõltumatuna mistahes vaatlejast (subjektist). Kas selline tõde on immanentne või transtsendentne? See ei ole oluline: seda eristust ennast ei tohi formaliseerida ning seega "ei ole selle kohta midagi öelda."

Jean-Paul Sartre tõdeb sedasama, kasutades oma "Dialektilise mõistuse kriitikas" (1960) liitvormi *immanentsus-transtsendentsus*.

Vaata ka
--------

* Panteism
* Spinoza
* Transtsendents

Välislingid
-----------

* Catholic encyclopedia: Immanence
|  |
| --- |
| Harrodsi pommirünnak  osa Põhja-Iirimaa konfliktist |
|  |
| Harrods (2009) |
|
|
| Koht | London, Suurbritannia |
|
| Kuupäev | 17. detsember 1983 |
| Kellaaeg | 13.21 |
|
| Sihtmärk | Harrods |
|
|
|
|
|
|
|
|
| Vahend | autopomm |
|
|
|
| Hukkunuid | 6 (3 politseinikku ja 3 tsiviilisikut) |
| Vigastatuid | 90 |
|
|
|
| Korraldaja(d) | Ajutine Iiri Vabariiklik Armee |
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|

**Harrodsi pommirünnak** leidis aset 17. detsembril 1983, kui Londoni kesklinnas asuva Harrodsi kaubanduskeskuse ees lõhkes autopomm. Pommi olid pannud Ajutise Iiri Vabariikliku Armee võitlejad, kes saatsid ka 37 minutit enne plahvatust hoiatuse, millest hoolimata jäeti piirkond evakueerimata. Rünnakus hukkus kolm politseinikku ja kolm tsiviilisikut, 90 inimest sai vigastada ning piirkond ulatuslikult kahjustada. IRA Armeenõukogu avaldas tsiviilohvrite pärast kahetsust ning nende sõnul ei olnud rünnakuks luba antud. Pärast Harrodsi pommirünnakut hakkas IRA keskenduma rohkem sõjalistele sihtmärkidele.

Viited
------

1. ↑  O'Day, Alan. *Political Violence in Northern Ireland*. Greenwood Publishing, 1997. lk 20

Välislingid
-----------

* Pealtnägijate ütlused BBC-le
Saintsi mängijad koos George W. Bushi ja Laura Bushiga aastal 2006
Saintsi mäng kodustaadionil aastal 2006
**New Orleans Saints** on Ameerika Ühendriikide Ameerika jalgpalli liigas NFL osalev meeskond. Tema kodulinn on New Orleans ja kodustaadion Mercedes-Benz Stadium

Meeskond mängib konverentsi NFC Lõunadivisjonis koos Atlanta Falconsi, Carolina Panthersi ja Tampa Bay Buccaneersiga. 

New Orleans Saints loodi 1967. aastal. Meeskonna värvid on kuldne, must ja valge. 

Oma divisjoni meistriks on Saints tulnud aastatel 1991, 2000, 2006 ja 2009. Väljalangemismängudeni on meeskond jõudnud aastatel 1987, 1990, 1991, 1992, 2000, 2006, 2009 ja 2010, 2017, 2018.

Meeskonna mängujuht (*quarterback*) on Drew Brees. Aastatel 2006–2010 meeskonna tähtede hulka kuulunud ründaja (*running back*) Alvin Kamara siirdus 2017. aastal Miami Dolphinsisse. 

2009. aasta hooajal pääses New Orleans Saints esimest korda liiga finaalmängu *Super Bowl*'i. 7. veebruaril 2010 peetud XLIV Super Bowlis võitis Saints soosikuks peetud Indianapolis Coltsi punktidega 31–17.

2010. aasta hooajal jõudis Saints väljalangemismängudeni, kuid kaotas esimeses ringis Seattle Seahawksile.

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **New Orleans Saints** |

* Koduleht
Mandeltuuma kaaperdamine – optilisest stiimulist tingitud hirm
**Mandeltuuma kaaperdamine** on mõiste, mille võttis kasutusele Daniel Goleman oma 1996. aastal ilmunud raamatus "Emotional Intelligence: Why It Can Matter More Than IQ". Goleman kasutab seda mõistet kirjeldamaks inimeste emotsionaalseid reaktsioone, mis ei ole vastavuses tegeliku ohuga, kuna need reaktsioonid on vallandanud tunde, et ollakse ohtlikus olukorras. 

Peaaju töötleb väliseid stiimuleid, lastes talamusel suunata sensoorset infot ajukoorele ("mõtlev aju"). Ajukoor suunab siis signaali mandeltuumale ehk amügdalale ("emotsionaalne aju") sobiva emotsionaalse reaktsiooni tekitamiseks. Seejärel tekitab mandeltuum peptiidide ja hormoonide voolu sisenõrenäärmetest, et luua emotsioon ja valmidus tegutsemiseks. Tajutud potentsiaalsed ohud seevastu võivad häirida sellist sujuvat info liikumist ajus – talamus eirab ajukoort ja suunab signaali otse mandeltuumale, kus tekib primitiivne võitle-või-põgene reaktsioon. Kui amügdala saab ohusignaali, võib see reageerida ebaratsionaalselt ja destruktiivselt. Goleman väidab, et "emotsioonid sunnivad meid kohe tegutsema ilma järele mõtlemata".

Mandeltuuma kaaperdamisel on kolm tunnust: tugev emotsionaalne reaktsioon, äkiline algus ja episoodi järgne arusaamine, et reaktsioon oli ebasobiv.

Kriitika
--------

Goleman on paljude teadlaste arvates tavaline rahvakirjanik, kes interpreteerib teaduslikke teadmisi ajust vildakalt ning oma piiratud arusaamisvõimet kasutades. Seletused, mida ta esitab oma raamatutes, ajuteadlaste arvates on äärmiselt vildakad, primitiivsed ja koguni valed. Karmid kriitikud väidavad, et Goleman kasutab juttu ajust enda raamatute müümisel müügitrikina, et inimesed usaldaksid tema väiteid ning osaleksid tema korraldatud seminaridel, lootes muuta aju emotsionaalset "võimekust" (ehk õppida kursustel muutma ajus toimuvaid automaatseid reaktsioone).

Vaata ka
--------

* Mandeltuum
* Emotsionaalne intelligentsus
* Stress (bioloogia)

Viited
------

1. ↑  Nadler, Relly. "What Was I Thinking? Handling the Hijack". Originaali arhiivikoopia seisuga 26. mai 2013. Vaadatud 16. juunil 2010. välja otsitud 2010-04-06 (eesti keeles "Emotsionaalne intelligentsus – Miks saab see olulisem olla kui IQ")
2. ↑  Freedman, Joshua. "Hijacking of the Amygdala" (PDF). Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 22. november 2009. Vaadatud 16. juunil 2010. välja otsitud 2010-04-06
3. 1 2  Horowitz, Shell. "Emotional Intelligence – Stop Amygdala Hijackings". välja otsitud 2010-04-06
**Toomas Tiikma** (16. oktoober 1945 Tallinn – 12. september 2004 Tallinn) oli eesti tehnikateadlane.

Elulugu
-------

Toomas Tiikma sündis 16. oktoobril 1945 Tallinnas õpetajate perekonnas. Isa Boris Tiikma (1908–1969) oli õpetaja Rakvere ja Tallinna koolides ning teoreetilise mehaanika ja matemaatika õppejõud Tallinna Polütehnilises Instituudis (TPI) 1945–1969. Ema Elsa Tiikma (1908–2002, sündinud Grigordoi) oli inglise keele õpetaja Rakvere ja Tallinna koolides, Tallinna Pedagoogilises Instituudis ja Tallinna Polütehnilises Instituudis.

Toomas Tiikma suri 12. septembril 2004 Tallinnas ja on maetud Liiva kalmistule.

Haridus
-------

Tiikmaa lõpetas Tallinna 2. Keskkooli 1964. aastal hõbemedaliga ja Tallinna Polütehnilise Instituudi (TPI) energeetikateaduskonna tööstusliku soojusenergeetika erialal 1969. aastal (*cum laude*). Mittestatsionaarne aspirantuur (TPI) 1971–1975. Tehnikateaduste kandidaat 1975 (kinnitus 1977); vanem teaduslik töötaja 1984; dotsent 1989. 

Ta täiendas ennast Jugoslaavias Belgradi Ülikoolis 1980. aastal, Peterburi Täppismehaanika ja Optika Instituudis 1992. aastal ja ettevõttes Örebro Energi (Rootsi) 1995. aastal.

Töökäik
-------

Tallinna Polütehnilises Instituudis / Tallinna Tehnikaülikoolis 1969–2004: TU sektori tööstusliku soojusenergeetika probleemlabori insener 1969–1970, vaneminsener 1970–1976, vanemteadur 1976–1989, osakonnajuhataja 1979–1980; soojusenergeetika kateedri tunnitasuline õppejõud 1972–1989, dotsent 1989–1992; soojustehnika instituudi dotsent 1992–1997; energeetika-/mehaanikateaduskonna tööstusliku soojustehnika professor ja õppetooli juhataja 1997–2004.

Teadustöö põhisuunad
--------------------

Soojusülekanne kateldes; tahkete materjalide soojusfüüsikalised omadused; põlemisprotsess madalsageduslikus akustilises väljas; konvektiivne soojusülekanne kunstliku karedusega pindadel.

Avaldanud üle 140 teaduspublikatsiooni, sh soojusfüüsika- ning soojus- ja massilevialast õppemetoodilist kirjandust ning täiendanud tööstusliku soojustehnika eriala oskuskeelt ja terminoloogiat. 3 Eesti Patendiameti kasuliku mudeli tunnistust. Tema juhendamisel on kaitstud 2 doktoritööd.

Teaduskorralduslik tegevus
--------------------------

TPI noorte teadlaste nõukogu aseesimees 1973–1977, esimees 1977 aastast; TTÜ kraadikaitsmisnõukogu liige 1988–1991, soojusenergeetika eriala kraadikaitsmisnõukogu esimees.

Ühiskondlik tegevus
-------------------

TPI ametiühingukomitee esimees 1979–1980.

Tunnustus
---------

* 1978 – ELKNÜ tehnikapreemia

Harrastused
-----------

Õpilasena matkamine, fotograafia, hiljem orienteerumissport (I kategooria spordikohtunik orienteerumises) ja suusatamine. Rahvaspordiklubi Orion liige; EÜE Lahmuse interrühma komandör 1974; ühingu Autom liige.

Kirjandus
---------

* EE 2000, 14
* Who is Who in Science Engineering 2005/06
* Toomas Tiikma: 16.10.1945–12.09.2004: publikatsioonid. [Tallinn]: TTÜ kirjastus, 2005. 41 lk.
Kaart
Kalmistu
**Lielie kapi** ('suur kalmistu'; saksa keeles *Grosser Friedhof*) on 22 hektari suurune park Lätis Riia linnas Brasa asumis, mis asub Riia endise suurima kalmistu alal.

1772 keelas Katariina II surnute matmise kirikutesse, samuti andis ta korralduse, et kõik surnud tuleb vaatamata nende staatusele matta uutesse surnuaedadesse väljaspool linnade piire. Aastal 1773 rajatigi praeguse Brasa asumi aladele hilisema nimetusega Suur Kalmistu, kuhu maeti peaaegu kõik linnas surnud baltisakslased ja jõukamad lätlased. Üks esimesi, kes uuele kalmistule (ümber) maeti, oli Riia linna asutaja piiskop Albert.

Kalmistu jagunes kolme ossa: luterlikuks, õigeusu ja katoliku kalmistuks. Pärast baltisakslaste ümberasumist vähenes kalmistu tähtsus drastiliselt. Põhiliselt jäi see nende baltisakslaste matmispaigaks, kes keeldusid Saksamaale asumast. 

Pärast Nõukogude võimu kehtestamist hävitati kalmistusel hulgaliselt haudu ja lõhuti hauasambaid. Aastal 1957 suleti kalmistu, muudeti see pargiks ja lasti sel metsistuda. 

Ainult õigeusu kalmistu jäi pargi aladelt välja ja säilis paremini, kuid ka mujal on paljud hauad veel praeguseni säilinud, samuti mitu vana kabelit. Pargi maa-ala kuulub Läti luteri kirikule.

Kalmistule maetuid
------------------

Nippide perekonna kabel
Krišjānis Baronsi haud
* Kristjan Jaak Peterson
* Christoph Haberland
* Johann Christoph Brotze
* Krišjānis Barons
* Jānis Frīdrihs Baumanis
* Andrejs Pumpurs
* Johann Felsko
* Heinrich Scheel
* Georg August Schweinfurth
* Krišjānis Valdemārs
* Fricis Brīvzemnieks
* George Armitstead
* Ludwig Wilhelm Kerkovius

Taimestik
---------

Pargi territooriumil kasvab mitmeid võõrliike, nende seas ka läänepärn, jaapani lehis, hiigel-elupuu.

Välislingid
-----------

 Lielie kapi – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Harry Hein
**Harry Hein** (sündinud 22. veebruaril 1945 Valgas) on endine päästeameti ja Eesti Piirivalve peadirektor.

Ta on lõpetanud 1967. aastal Leningradi Kõrgema Sõjakooli üldvägede ohvitserina. 1982. aastal lõpetas ta Frunze-nimelise Sõjaväeakadeemia, kus ta õppis üldvägede ja staapide operatiiv-taktikalist juhtimist. Ta on osalenud ka lühiajalistel täienduskursustel kodanikukaitse ja päästetööde alal Norras, Soomes ja Ameerika Ühendriikides.

Aastail 1967–1989 teenis ta Kaug-Ida sõjaväeringkonnas rühmaülema, rooduülema, pataljoni staabiülema, pataljoni ülema, polgu staabiülema, polguülema ja diviisi staabiülema kohal. Aastatel 1989–1991 oli ta Eesti NSV tsiviilkaitse staabi ülem.

Aastatel 1991–2000 töötas ta Päästeameti peadirektorina. 

Ta töötas Eesti Piirivalve Piirivalveameti peadirektorina 2000. aasta oktoobrist kuni 2005. aasta novembrini. Piirivalveameti peadirektor kindralmajor Harry Heinal täitus 2005. aasta 22. veebruaril piirvanus, kuid kaitseväe juhataja pikendas kindralmajori tegevteenistuslepingut 4. novembrini. Heina vahetas Piirivalve peadirektori kohal välja Roland Peets.

Tunnustus
---------

* 1998 Eesti Punase Risti II klassi teenetemärk
* 2006 Kotkaristi II klassi teenetemärk
Šiaškotani saar Kuriilide kirdeosa kaardil
Šiaškotani saare satelliidipilt
**Šiaškotan** (vene keeles Шиашкотан, jaapani keeles 捨子古丹島) on Suur-Kuriilide Põhjarühma asustamata saar Venemaa idaosas. Kuulub Sahhalini oblasti koosseisu. Severgini väin eraldab Šiaškotani saart 29 km kaugusel kagus olevast Harimkotani saarest ja Ekarma väin 8 km kaugusel loodes asuvast Ekarma saarest. 20 km lõuna pool Krusensterni väinas asuvad Lovuški kaljud.

Saar on kaheksakujuline. Selle pikkus on 25 km ja laius kuni 9 km. Šiaškotani pindala on 122 km². Saare põhjaosa moodustab Tšuprovi poolsaar ja lõunaosa Nikonovi poolsaar, neid ühendab 1 km laiune Makarovi maakitsus. Saare põhjaosa moodustab tegevvulkaan Sinarka (934 m) ja lõunaosa Kuntomintari vulkaan (828 m). 

Saarel on palju ojasid ja jõgesid, kohati ka jugasid. 

Kasvavad kääbus-seedermännid, nõgudes kasvavad rohttaimed, pohl ja kukemari. Ranna ääres kasvab lehtadru. Elutsevad rebased ja väikesed närilised. Rannikuäärses meres elutsevad viigerhüljes ja sivutš.

Saarel asus Makarovka asula.
**Toomas Suurväli** (sündinud 2. aprillil 1945 Stockholmis) on eesti kergejõustiklane. 

Ta alustas treenimist 1964. aastal Tööjõureservides. Ta võitis 1973. aastal Euroopa mitmevõistluse karikavõistluste poolfinaali 8018 punktiga ja pälvis meeskondliku hõbeda. 1975. aastal sai ta meeskondliku kulla. 

1969. aastal sai ta Nõukogude Liidu karikavõistluste hõbemedali. Ta on kahekordne Eesti meister kümnevõistluses (1976 ja 1978), 110 m tõkkejooksus (1972 ja 1973) ning kolmekordne meister teatejooksudes. Kuulus üheksa korda Nõukogude Liidu kümnevõistluse meeskonda ja 31 korda Eesti koondisse.

Oli kümnevõistluses 1973. aastal maailma edetabelis 9. kohal. Startis aastatel 1966–1981 61 kümnevõistlusel ja lõpetas neist 58, olles teadaolevalt enim kümnevõistlusi teinud eestlane. 

Isiklikke rekordeid: 100 m jooks 10,7 (1970), 400 m jooks 49,0 ja 1500 m jooks 4.15,4 (1973), 110 m tõkkejooks 14,5 (1969), kõrgushüpe 1.95 (1973), teivashüpe 4.50 (1972), kaugushüpe 7.40 (1969), kuulitõuge 14.69 (1979), kettaheide 48.92 (1977), odavise 69.08 (1978). 

Meistersportlane (1967), aumeistersportlane (1971). 

Tegutsenud pikka aega Rootsis ja hiljem ka Eestis treenerina (6. kutsetase, 2010).

Viited
------

1. ↑  "Eesti spordi biograafiline leksikon".
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib masinaehituse mõistest; algebra mõiste kohta vaata artiklit Kommutatiivsus* |

---

**Vahetatavuse** puhul saavutatakse liite või masina etteantud täpsus ilma detailide valiku ja sobitamiseta. Selleks on vaja teha joonised ning anda kõik mõõtmed lubatavate piirhälvetega. Joonisel võib olla mõõde ka piirhälveteta, nt Ø50 mm. Selle järgi millegi valmistamisel võetakse tavaelus kokkuleppeliselt lubatavateks hälveteks ±0,5 mõõtühiku suurusest. See printsiip ei pruugi igaühele aga teada olla ning seda masinaehituses ei toonitata.

Mõõtmete etteandmine piirhälvetega tagab detailide mõõtmete ja kuju vastastikuse vahetatavuse. Detailide vahetatavus on kaasaegse masinaehitusese üks põhiprintsiipe.

Vahetatavus võimaldab
---------------------

* Kiirendada tootmist ja alandada omahinda;
* Organiseerida hulgitootmist;
* Spetsialiseerida tootmist;
* Valmistada vajalikul hulgal tagavaraosi mitmesugustele masinatele ja organiseerida remonti kulunud masinaosade väljavahetamise teel.

Vahetatavuse nõuded
-------------------

Vahetatavad detailid peavad olema võrdsete mehaanikaliste- ja kasutusomadustega. Vahetatavus tuleb tagada kogu tehnoloogilise protsessi käigus: alates lähtematerjalist, toorikutest, pooltoodetest ja lõpetades valmisdetailide, sõlmede, agregaatidega. Lähtematerjal peab olema kõigi vastastikku vahetatavate detailide jaoks ühesuguste keemiliste, mehaanikaliste ja tehnoloogiliste omadustega, toorikud peab saama töödelda mõõtuseatud tööpinkidel täiendava mõõtmiseta või pingi ümberhäälestamiseta.

On olukordi kus detailide kuju ja mõõtmete täpsusele esitatakse nii suuri nõudeid, et vastastikuse vahetatavuse tagamiseks tuleb suurendada järsult valmistamiskulutusi. Sel juhul sorteeritakse detailid eelnevalt gruppidesse ja sõlmed koostatakse vastastikku sobivate gruppide detailidest (kellakivid, veerelaagrite veerekehad jne). Sellist olukorda nimetatakse valikkoostamiseks.

Vahetatavuse ajaloost
---------------------

Masinaehitusest on teada, et kõigepealt hakkas arenema relvatööstus. Iga meister valmistas püssi osade kokkusobitamise teel. Kui sõjaväljal juhtus raud kõveraks minema või lukk purunema, siis vahetada neid ei saanud, sest iga püss oli oma mõõdetelt unikaalne. Vene tsaar Peeter I olevat andnud käsu sellise tootmise lõpetamiseks ning detailide vastastikuse vahetatavuse printsiibi rakendamiseks. Selleks tuli teha joonised ning anda kõik mõõtmed lubatavate piirhälvetega. See võimaldas detailid valmistada üksteisest sõltumatult, ka erinevates kohtades.

Vaata ka
--------

* Täpsus masinaehituses
**"Das Lied der Deutschen"** ('Sakslaste laul') on Saksamaa riigihümn. Riigihümnina lauldakse tänapäeval ainult viimast, kolmandat salmi.

Viis: Franz Joseph Haydn (1732–1809)
  
Sõnad: August Heinrich Hoffmann von Fallersleben

Tekst
-----

Deutschland, Deutschland über alles,
  
Über alles in der Welt,
  
Wenn es stets zu Schutz und Trutze
  
Brüderlich zuzammenhält.
  
Von der Maas bis an die Memel,
  
Von der Etsch bis an den Belt:
  
:,: Deutschland, Deutschland über alles,
  
Über alles in der Welt! :,:

  

Deutsche Frauen, deutsche Treue,
  
Deutscher Wein und deutscher Sang
  
Sollen in der Welt behalten
  
Ihren alten schönen Klang,
  
Uns zu edler Tat begeistern
  
Unser ganzes Leben lang.
  
:,: Deutsche Frauen, deutsche Treue,
  
Deutscher Wein und deutscher Sang. :,:

  

**Einigkeit und Recht und Freiheit**
  
**Für das deutsche Vaterland!**
  
**Danach lasst uns alle streben**
  
**Brüderlich mit Herz und Hand!**
  
**Einigkeit und Recht und Freiheit**
  
**Sind des Glückes Unterpfand.**
  
**:,: Blüh im Glanze dieses Glückes,**
  
**Blühe, deutsches Vaterland! :,:**

Välislingid
-----------

* Muusikavideo YouTube'is (kolm salmi)
**Mittetulundusühing Fotokunstnike Ühendus** ehk **Eesti Fotokunstnike Ühendus** (lühend **Foku**) on Eesti Kunstnike Liitu kuuluv mittetulundusühing, mille eesmärgiks on arendada ja tutvustada fotokunsti ja visuaalkultuuri.

Ühendus korraldab Tallinna Fotokuud.

Mittetulundusühingusse kuulusid 2021. aasta novembri seisuga Mari Armei, Kaisa Eiche, Annika Haas, Hedi Jaansoo, Cloe Jancis, Anna Kaarma, Maria Kapajeva, Margot Kask, Triin Kerge, Eve Kiiler, Alissa Kiinvald (Nirgi), Mari-Leen Kiipli, Karel Koplimets, Märten Kross, Paul Kuimet, Laura Kuusk, Maiu Laanberg, Kulla Laas, Eliis Laul, Kaisa Maasik, Helen Melesk, Marge Monko, Tanja Muravskaja, Len Murusalu, Krista Mölder, Birgit Püve, Kristel Raesaar, Liina Siib, Silvia Sosaar, Diana Tamane, Aap Tepper, Ulvi Tiit, Annika Toots, Laura Toots, Anna-Stina Treumund, Tõnu Tunnel, Paco Ulman, Ingel Vaikla, Kalev Vapper, Tarvo Varres, Ivar Veermäe, Sigrid Viir, Mari Volens, Reimo Võsa-Tangsoo ja Kristina Õllek.

Vaata ka
--------

* Eesti Fotokunstiühing

Viited
------

1. ↑  Fotokunstnike Ühenduse põhikiri. (vaadatud 5. jaanuaril 2016).
2. ↑  Liikmed foku.ee (vaadatud 2. novembril 2021).

Välislingid
-----------

* Fotokunstnike Ühendus
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel on Tartu-Maarja kihelkonna mõisast; Vaivara kihelkonna mõisa kohta vaata artiklit Jaama mõis (Jõhvi).* |

---

Jaama mõisa kaart XIX sajandil
**Jaama mõis** (saksa keeles *Jama*) oli linnamõis Tartu-Maarja kihelkonnas Tartumaal. Tänapäeval jääb mõisasüda Tartu linna Jaamamõisa asumisse.

Mõisaansambel
-------------

Peahoone (ehitati 1847. aastal) praegune aadress on Puiestee tänav 126. Selles tegutseb Tartu Maarja Kool. Härrastemaja ees on park, mille servas voolab Jaamamõisa oja (Juudaoja).

Vaata ka
--------

* Jaamamõisa
* Jaamamõisa tänav

Kirjandus
---------

* Stryk, Leonhard von. *Beiträge zur Geschichte der Rittergüter Livlands*. Erster Teil. Der estnische District. Dorpat: Druck von C. Mattiesen, 1877. Lk 43 .
* *Tartumaa: maadeteadusline, majandusline ja ajalooline kirjeldus*. Peatoim. J. Rumma, toim. J. G. Granö, J. V. Veski. − Eesti I. Tartu: Eesti Kirjanduse Selts, 1925. Lk 441 .

Välislingid
-----------

* Jaama mõis portaalis visittartu.com

Tartu-Maarja kihelkond

**Kirik**: Tartu Maarja kirik  

**Mõisad**: Haage mõis | Haava mõis | Ilmatsalu mõis | Jaama mõis | Kaarli mõis | Kabina mõis | Karlova mõis | Kavastu mõis | Lemmatsi mõis | Luunja mõis | Maarjamõisa mõis | Maramaa mõis | Piiskopi mõis | Pilka mõis | Põvvatu mõis | Raadi mõis | Ropka mõis | Räni mõis | Sirgu mõis | Taabri mõis | Tammistu mõis | Tordi mõis | Vahi mõis | Vanamõisa mõis | Vasula mõis | Veibri mõis | Vesneri mõis | Vorbuse mõis | Ülenurme mõis
Hävitatud kalmistu Medinas
**Vahhabism** (ar الوهابية‎ *al-Wahhābiya(h)*) on Najdist pärit salafistliku teoloogi Muhammad ibn Abd al-Wahhabi (ar محمد بن عبد الوهاب‎; 1703–1792) algatatud (tema sõnul taaselustatud) ultrakonservatiivne usuliikumine islami puhastamiseks uuendustest (ar بدعة *bid‘ah*). 18. sajandil asutatud vahhabismi esindajad eitavad sufismi ja igasugust usulist uuendamist ning peavad eeskujuks ja mõõdupuuks vaid prohvet Muhammadi ja tema kogukonna tavasid. Vahhabism on Saudi Araabia ametlik usupoliitika.

Ibn Abd al-Wahhabit mõjutasid Ibn Taymiyya kirjutised. Sellest tulenevalt oli ta vastu keskaegsele usutõlgendamisele, ta nõudis koraani ja prohveti õpetussõnade (ar الحديث *al-ḥadīth*) järgimist, sarjas araablaste moraalset langust ja poliitilist nõrkust ning mõistis hukka idolaatria ehk pühakute, pühamute ja kalmude austamise. Väites, et need, kes ei jaga tema vaateid, pole õiged muslimid, andis ta Araabia poolsaare keskplatoo Diriyah'i ja Najdi valitsejaile ning saudi hõimupealikule Muhammad ibn Saudile õiguse naabreid rünnata, kuigi koraan keelab muslimitel omavahel sõdida. Sellest usulis-poliitilisest liidust sündis üksteise järel kolm Saudi riiki. Saudi Araabia rahastatud pühamute, koolide ja heategevusprogrammide tõttu kasvab vahhabism suur mõju ka mujal islamimaailmas.

Koolkonna alus on täielik monoteism (ar توحيد *tawḥīd*) ehk usk ühtainsasse Jumalasse.
See on viinud varase islami mälestiste hävitamiseni Saudi Araabias, eelkõige selle lääneosas Hejazi piirkonnas, Meka ja Medina lähikonnas. 
Prohvet Muhammadi ja islami algusega seotud mošeed, kalmud, ajaloolised paigad ja elumajad hävitati, et Medinas Masjid al-Nabawi ja Mekas Masjid al-Harami
mošee juurdeehitistele ruumi teha. Saudi kuninga ehk Mõlema Pühamu Hoidja (ar خادم الحرمين الشريفين *khādim al-ḥaramain al-šarīfain*) esindajad väidavad, et sel viisil püütakse mahutada rohkem hadži 
palverändureid. Vastased aga näevad seda kui riiklikult toetatud vahhabistlikku usupuhastust, mis äärmusliku monoteismi vaimus võitleb igasuguse pühaduse austamise
vastu, kartes, et vahendajad inimese suhtlemisel Jumalaga võiksid viia idolaatria ja polüteismini (ar شرك‎ *širk*).

Viited
------

1. ↑  GlobalSecurity.org Salafi Islam
2. ↑  
Washington Post, For Conservative Muslims, Goal of Isolation a Challenge
3. ↑  
John L. Esposito, *What Everyone Needs to Know About Islam*, p.50
4. ↑  
"Wahhābī". Encyclopaedia Britannica Online. Vaadatud 12.12.2010.
5. ↑  
Glasse, Cyril, *The New Encyclopedia of Islam*, Rowan & Littlefield, (2001), pp. 469-472
6. 1 2  Esposito, John (2003). The Oxford Dictionary of Islam. Oxford: Oxford University Press. ISBN 0195125584.
Eesti klarnetist ja dirigent Toomas Vavilov  
Foto: Kaupo Kikkas
Foto: Augusto De Luca
**Fotokunst** (ka **kunstfotograafia** ja ***fine art* fotograafia**) on kujutava kunsti liik, mis on loodud peamiselt kunstniku nägemuse väljendamiseks ja mis saavutab oma kunstilise mõjuvuse fotograafia vahenditega.

Ajalugu
-------

Edukaid katseid fotokunsti praktiseerimisel tegid juba Victoria ajastul sellised fotokunsti pioneerid nagu Julia Margaret Cameron, Charles Lutwidge Dodgson, William Henry Fox Talbot, Robert Adamson ja Oscar Gustave Rejlander.

1860. aastal pakkus briti portreefotograaf Cornelius Jabez Hughes välja kolm võimalikku jaotust fotograafia jaoks: mehaaniline fotograafia (*mechanical photography*), fotokunst (*art-photography*) ja kõrgema klassi fotokunst (*high-art photography*). Nimetatutest esimesse kategooriasse oleksid kuulunud kujutavate objektide lihtsad reproduktsioonid, kus "kõik pildi osad on ühtlaselt teravad ja täiuslikud". Teise kategooriasse kuulumiseks oleks asjade käiku pidanud sekkuma kunstnik, kes looduslikku omatahtsi ümber kujundaks, et luua veelgi ilusam ja täiuslikum kujutis. Viimasesse gruppi kuulumiseks oleks aga fotod pidanud sihtima juba kõrgemaid eesmärke kui teise kategooria piltide enamik. Need fotod poleks mitte tohtinud piirduda pelgalt vaatajate lõbustamisega, vaid neid pigem "juhendama, puhastama ja õilistama".

Näiteid piltidest
-----------------

* Ansel Adams(1902–1984)Ansel Adams  
(1902–1984)
* Lewis Hine(1874–1940)Lewis Hine  
(1874–1940)
* Julia Margaret Cameron(1815–1879)Julia Margaret Cameron  
(1815–1879)
* Jaan Künnap. "Gravüür valgusega XXX"Jaan Künnap. "Gravüür valgusega XXX"

Viited
------

1. ↑  John Hannavy, toimetaja: "Encyclopedia of Nineteeth-Century Photography". Volume 1. 2008 (lk. 74) ISBN 9780415972352
Jaama Püha Nikolause kirik (Eesti)Jaama Püha Nikolause kirik
Asendikaart
**Jaama Püha Nikolause kirik** on 1904. aastal rajatud õigeusu kirik Jaama külas Illuka vallas Ida-Virumaal.

Kirikuhoone ja selle juures paiknev kinnistu kuuluvad Eesti riigile, kuid on antud 50 aastaks Moskva Patriarhaadi Eesti Õigeusu Kiriku Jaama Püha Nikolause koguduse kasutusse.

Arhitekt Vladimir Lunski jooniste järgi rajatud kirikuhoone pühitseti 13. augustil 1904, kuid hävines sõja ajal. Kiriku taastamiseni 1991. aastal toimusid jumalateenistused kalmistu kabelis, mis ehitati ümber kirikuks.

Kiriku eestseisja on iguumen Konstantin Novgorodtsev.

Kogudusemajas töötab ka raamatukogu ja õigeusufilmide videoteek, suviti toimub seal pühapäevakool.

Viited
------

1. ↑  "Riik annab Moskva Patriarhaadi Eesti Õigeusu Kiriku kasutusse kuus kirikuhoonet" siseministeeriumi pressiteade (vaadatud 6. augustil 2011)
2. 1 2 3  "Moskva Patriarhaadi Eesti Őigeusu Kiriku kogudused: Jaama" (vaadatud 6. augustil 2011)

Välislingid
-----------

* "Moskva Patriarhaadi Eesti Õigeusu Kiriku kogudused: Jaama" (vaadatud 6. augustil 2011)
**Nicolas Appert** (17. november 1749 Châlons-en-Champagne – 1. juuni 1841 Massy) oli prantsuse leiutaja, konserveerimise pioneer.

Appert töötas 1784–1795 Pariisis kondiitri ja kokana. 1795 hakkas ta katsetama, et leida moodust säilitada toiduaineid: suppe, juurvilju, mahlu, piimatooteid, tarretisi, moose ja siirupeid. Ta asetas toidu klaasist purki, pitseeris selle korgi ja pitseerimisvahaga ning asetas selle keevasse vette.

Pärast umbes 15 aastat kestnud katsetusi avalikustas Appert oma leiutise ja sai 1810. aasta jaanuaris auhinnaks 12 000 Prantsuse franki. Samal aastal avaldas ta raamatu "L'Art de conserver les substances animales et végétales" ("Loomsete ja taimsete ainete säilitamise kunst"). See oli esimene raamat, mis käsitles tänapäevast toidu säilitamise meetodit.

Appert asutas Pariisi lähedal Massys konservitehase, mille nimi oli La Maison Appert ('Apperti maja'). See oli enam kui pool sajandit enne seda, kui Louis Pasteur tõestas, et kuumus tapab bakterid. Appert patenteeris oma meetodi ja hakkas oma tehases tootma konserve mitmesuguste toiduainetega. Ta kasutas selleks pakse suure suuga klaasist pudeleid, ühesuguseid kõigi toodete jaoks: nii loomaliha, linnuliha, munade kui piima jaoks.

Oma meetodi reklaamimiseks konserveeris Appert ükskord terve lamba korraga. Selleks oli vaja vastava suurusega pudelit, kuhu lammas sisse mahuks. Ta jättis pudeli ülaossa õhuruumi ning korkis ja pitseeris pudeli kindlalt kruustangide abil kinni. Seejärel mähkis ta pudeli lõuendisse, et seda kaitsta, sukeldas keevasse vette ja keetis senikaua, kuni uskus, et pudeli sisu on korralikult läbi keenud.

Apperti meetod oli nii lihtne ja töökindel, et see levis kiiresti laialdaselt. Juba samal 1810. aastal patenteeris inglise kaupmees Peter Durand oma meetodi, mis erines Apperti omast selle poolest, et toitu ei pandud klaaspudelisse, vaid plekktoosidesse. 1812 ostsid inglased Bryan Donkin ja John Hall patendi ja hakkasid konserve tootma. Kümmekond aastat hiljem jõudis meetod Ameerikasse.

Plekktooside masstootmine ei levinud maailmas laialdaselt enne 20. sajandit, sest konserviavajat polnud veel olemas. Konserve tuli avada haamri ja meisliga. Purgiavaja leiutas alles 1855 Robert Yeates ja pöörleva konserviavaja leiutas 1870 William Lyman.

Apperti auks nimetavad prantslased konserveerimist vahel apertiseerimiseks. Seda tuleb eristada pastöriseerimisest, sest Appert kasutas keevat vett, aga Pasteur kuumutas üksnes temperatuurini 70 °C. Üleliigne kuumutamine võib halvendada toidu maitseomadusi.

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Nicolas Appert** |

* Prantsuskeelne sait