recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Władysław Karol Rothert** (vene Карл-Владислав Адольфович Ротерт; 25. juuli 1863 Vilno – 16. jaanuar (vkj 3. jaanuar) 1916 Petrograd) oli poola botaanik, mükoloog, tsütoloog, taimeanatoom ja -füsioloog.

Elulugu
-------

Władysław Rothert oli poolakas ja pangadirektori poeg.

Lõpetas 1880 Riias gümnaasiumi ja 1885 Tartu Ülikooli füüsika-matemaatikateaduskonna loodusteaduse alal; botaanikamagister (1885, TÜ), väitekiri "Vergleichend-anatomische Untersuchungen über die Differenzen im primären Bau der Stengel und Rhizome krautiger Phanerogamen, nebst einigen allgemeinen Betrachtungen histologischen Inhalts" (Dorpat, 1885), bioloogiadoktor (1893, Kiiev), väitekirjas käsitles heliotropismi. Täiendas end Pariisis, Peterburis, 1885–1888 Strasbourgis A. de Bary ning 1891–1892 ja 1899–1900 Leipzigis W. Pfefferi laboris. 

Oli 1889–1897 Kaasani Ülikooli erakorraline dotsent, 1897–1902 Harkovi Ülikooli professor, 1902–1908 Odessa Ülikooli professor. 1908–1910 osales Peterburi Teaduste Akadeemia toetusel ekspeditsioonidel troopikamaadesse. 1910–1915 Krakowi Ülikooli professor, 1915–1916 Kiievi Ülikooli professor.

Teadustöö
---------

Uurimisvaldkond: taimede liikumine – tropismid (geo-, foto-, hüdro-, aero-, termo-, kemotropism), taimede koekatete, kudede peenehituse, vegetatiivsete taimeosade kromoplastide, alamate seente bioloogia jm probleemid. Uuris esimeste seas kasvuainete liikumist kaera koleoptiilides. Avaldas mitu taimefüsioloogia õpikut. Krakowi Teaduste Akadeemia korrespondentliige (1899) ja liige (1913), Berliini Botaanikaühingu korrespondentliige (1907).

Teoseid
-------

* Курс физиологии растений. // Ч.1. Физическая физиология. Казань, 1891
* Neue Untersuchungen über Chromoplasten. // Bull. Intern. l`Acad. de Sci. Cracovie, Ser.B. 1914.

Viited
------

1. 1 2 3 4  Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide

Kirjandus
---------

* Мооритс Х. А. Владислав Адольфович Ротерт. // Мат. 8 конф. по ист. н. в Прибалт. Трт, 1970, 86–89
* Манойленко К. В. Владислав Адольфович Ротерт, 1863/1916. // Л. Наука, 1978, 140.
* *Eesti teaduse biograafiline leksikon.* 3. köide: *N–Sap* TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013

 *Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.*
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib liigist; perekonna kohta vaata artiklit Soomuslest (perekond)* |

---

**Harilik soomuslest** (*Limanda limanda*) on lestlaste seltsi soomuslesta perekonda kuuluv kala.

Soomuslest on levinud Atlandi ookeanis Biskaia lahest kuni Tšoši laheni, sealhulgas Islandi rannavetes, Põhjameres, Läänemere lõunaosas ja Valges meres. Eestist on teada 2 leidu läänesaarte ümbrusest.

Nad elavad veekogu põhjas kuni 100 m sügavuses.

Soomuslestal on lapik keha. Tema silmad paiknevad keha paremal küljel. Ta ujub ja lebab põhjas ühe külje peal. Tema silmapool on tavaliselt pruunikas või kollakaspruun sidrunkollaste tähnidega. Selja- ja pärakuuim on alt hallid. Nagu teistegi soomuslestade, nii ka tema keha on kaetud väikeste saagsoomustega. Küljejoon on rinnauimede kohal laarjalt kooldunud. Selja- ja pärakuuime alusel on märgatav tume joon.

Täiskasvanud soomuslest on kuni 40, keskmiselt 25–26 cm pikk ja kuni 720 g raske.

Soomuslest toitub zoobentosest. Ta sööb igasuguseid mereusse, molluskeid, tobiaid, kirpvähilisi ja teisi vähilaadseid ning okasnahkseid.

Harilik soomuslest on töönduslikult tähtis kala.

Esimesena kirjeldas soomuslesta teaduslikult Linnaeus 1758. Ta ühendas soomuslesta teiste lestadega ühte perekonda ja andis talle nimeks *Pleuronectes limanda*, aga hiljem on see perekond mitmeks jagatud. Nime *Pleuronectes* all tuntakse tänapäeval merilesti.

Viited
------

1. ↑   (vaadatud 4.4.2017)
2. 1 2 3 4  "Loomade elu", 4. kd. lk. 434

Välislingid
-----------

* Soomuslest andmebaasis eElurikkus Muuda Vikiandmetes

  


|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Soomuslest** |
**Władysław Horodecki** (sünninimega **Leszek Dezydery Horodecki**, 23. mai 1863 Šoludkõ Podoolia kubermang – 3. jaanuar 1930 Teheran Iraan) oli poola arhitekt, kes tegutses põhiliselt Venemaa Keisririigis ja hiljem Teises Poola Vabariigis. Teda tuntakse kõige paremini oma panuse eest Kiievi linnaarendusse, kus ta projekteeris sellised ehitised nagu Kimääridega maja, Püha Nikolause katedraali, Kiievi kenesa ja Ukraina Riikliku Kunstimuuseumi.

Ta lõpetas 1890. aastal Peterburi Kunstide Akadeemia ja suundus seejärel Kiievisse, kuhu jäi kuni 1920. aastani. Kiievis töötas Horodecki sageli koos Milanost pärit skulptori Emilio Salaga, kes oli Kiievi Linnakolledži juhendaja.

1928. aastal kolis ta Teherani, kus ta projekteeris muuhulgas Teherani raudteejaama hoone. Et Horodecki suri juba 1930. aastal, siis lõpetas jaamahoone Knud Tangaard Seest, kes aga muutis projekti suures ulatuses.

Ta on maetud Doulabi kalmistule Teheranis.

Välislingid
-----------

* Władysław Horodecki – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
**"Blondiini armastus"** on 1965. aastal valminud Tšehhoslovakkia mängufilm.

Süžee
-----

Zruč nad Sázavou on mitme kergetööstusettevõttega linn ja linnaelanike hulgas on ülekaalus naised. Vabriku juhtkond korraldab oma töötajatele kohtumisõhtu reservväelastega. Kohtumisõhtu kujuneb kohati üsna koomiliseks. Kingavabrikus töötav Andula saab tuttavaks Prahast kohale sõitnud muusikust noormehe Mildaga. Nad veedavad kohalikus hotellis koos öö. Lahkudes annab Milda Andulale oma aadressi, kuid ei mõtle seda kuigi tõsiselt. Samuti jätab ta rääkimata, et elab väikeses korteris koos oma vanematega. 

Ühiselamus elav Andula ei ole oma eluga rahul. Ta jätab oma peigmehe Tonda maha ja sõidab Prahasse Milda juurde. Korraga ongi Andula kohver käes Milda vanemate korteri ukse taga ja küsib Mildat. Milda on ansambliga peol mängimas ja Andula jääb teda ootama. Milda ema on Andula tulekust tõsiselt häiritud. Milda jõuab koju hilja öösel ja on väga üllatunud, kui avastab, et tema diivanil keegi magab. Esialgu ei tunne ta Andulat üldse äragi ning pole külalise üle üldse rõõmus, kuigi ta püüab seda mitte välja näidata. Kuna Milda diivan on hõivatud, peab ta magama oma vanematega ühes voodis, mis on parasjagu koomiline. Hommikul sõidab Andula tagasi oma kodulinna. Film lõpeb sellega, kuidas ta ühiselamus räägib oma sõbrannale, kui lahe on Milda ja kui hästi nad omavahel läbi saavad.

Osatäitjad
----------

* Hana Brejchová – Andula
* Vladimír Pucholt – Milda
* Vladimír Menšík – Vacovský
* Ivan Kheil – Maňas
* Jiří Hrubý – Burda
* Milada Ježková – Milda ema
* Josef Šebánek – Milda isa
* Josef Kolb – Pokorný
* Jana Nováková – Jana
* Marie Salačová – Marie
* Jana Crkalová – Jaruška
* Zdena Lorencová – Zdena
* Táňa Zelinková – tüdruk kitarriga
* Josef Vostrčil – major
* Antonín Blažejovský – Tonda
**Bloomsbury rühm** (*Bloomsbury Group* või *Bloomsbury Set*) oli väike, mitteametlik rühm, kuhu kuulusid kunstnikud ja intellektuaalid, kes elasid ja töötasid Londonis Bloomsbury piirkonnas 20. sajandi esimesel poolel. Tuntuimad liikmed olid Virginia Woolf, John Maynard Keynes, Edward Morgan Forster ja Lytton Strachey. Nende teosed ja seisukohad mõjutasid sügavalt kirjandust, esteetikat, kriitikat ja majandust ning inimeste suhtumist feminismi, patsifismi ja seksuaalsusse.

Saamislugu
----------

Bloomsbury rühma meesliikmed olid Cambridge'i Ülikooli Trinity või King's kolledži kasvandikud. Leonard Woolf, Lytton Strachey, Saxon Sydney-Turner ja Clive Bell sõbrunesid 1899. aastal Trinitys Thoby Stepheniga. Kui mehed Londonisse tulid, siis tänu Adrian ja Thoby Stepheni õdedele Virginia Woolfile ja Vanessa Bellile kohtusid nad Bloomsbury naistega. 1905. aastal alustas Vanessa reedeseid (*Friday Club*) ja Thoby neljapäevaseid (*Thursday Evenings*) kokkusaamisi, mis saidki Bloomsbury rühmale tavaks. 1906. aastal suri ootamatult Thoby ja see sündmus muutis rühma liikmed veelgi lähedasemaks. 1920. ja 1930. aastal asutajaliikmed surid ja rühm muutus.

Liikmed
-------

Blue plaque, 51 Gordon Square, London
Bloomsbury rühma kuulusid kirjanik E. M. Forster, biograaf Lytton Strachey, kunstikriitik Clive Bell, kunstnikud Vanessa Bell ja Duncan Grant, majandusteadlane John Maynard Keynes, kirjanikud Leonard Woolf ja Virgina Woolf. Teised liikmed olid Desmond Macarthy, Arthur Waley, Saxon Sidney-Turner, Robert Trevelyan, Francis Birell, J. T. Sheppard ja kriitik Raymond Mortimer ja skulptor Stephen Tomlin. Peale nende seostatakse rühmaga veel järgmisi inimesi: Bertrand Russell, Aldous Huxley, T. S. Eliot ja majandusteadlane Gerald Shove.

Viited
------

1. 1 2  Josh Rahn. "The Bloomsbury Group". Vaadatud 04.05.2017.
2. ↑  "The Bloomsbury Group: Artists, Writers & Thinkers". Originaali arhiivikoopia seisuga 25. november 2010. Vaadatud 04.05.2017.
3. ↑  Ronald Blythe (1971). *The Penguin Companion to Literature I*. Penguin. Lk 54.
4. 1 2  David Gadd (1974). *The Loving Friends: A Portrait of Bloomsbury*. London: The Hogarth Press. Lk 20.
5. ↑  Tate. "Bloomsbury Group: Timeline". Originaali arhiivikoopia seisuga 21.04.2017. Vaadatud 04.05.2017.
6. ↑  Stanford Patrick Rosenbaum (1955). *The Bloomsbury Group: A Collection of Memoirs and Commentary*. University of Toronto Press. Lk 142.
7. ↑  "Bloomsbury group". *Encyclopaedia Britannica*. Vaadatud 04.05.2017.

Välislingid
-----------

* Bloomsbury rühm – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
**Blokeeringuga tellised** (inglise keeles *interlocking brick*) on legoklotse meenutavad tellised. Need on kasutusel Kagu-Aasias. Blokeeringuga tellised on levinud oma odavuse ja lihtsuse tõttu. Seda tüüpi telliseid on odav kasutada seetõttu, et nende kasutamine hoiab kokku aega ja tsementi.

Erinevalt tavalistest tellistest on blokeeringuga tellise sees väikesed õhumullid, mis aitavad hoida madalamat temperatuuri, mis on kuuma kliima tõttu oluline.

Kõigepealt laotakse umbes poolemeetrine müür, siis paigaldatakse müüri sisse metallvardad ning valatakse müüri sisse tsementi.

Valmistamine
------------

Blokeeringuga telliseid valmistatakse vastavalt vajadusele liivast, savist, mullast, veest, tsemendist.

Tsemendist ja mullast telliste valmistamiseks segatakse alguses muld ja tsement kokku, segu asetatakse pressi, mis pressib sellest segust kindla kujuga tellise ning seejärel jäetakse see kuivama.

Viited
------

1. ↑  Video blokeeringuga tellise valmistamisest

Välislingid
-----------

* Pilt blokeeringuga tellisest
**Jaan (Joann) Poska** (15. juuli 1835 Tuhalaane – 13. juuli 1882 Laiuse) oli eesti õigeusu vaimulik – köster-kooliõpetaja.

Eluloolisi andmeid
------------------

Ta  sündis 15. juulil 1835 Viljandimaal Karksi kihelkonnas Tuhalaane vallas Oriku külas Jaas Poska ja Mari Poska (sünd Kuusik) peres, õppis Riia Vaimulikus Koolis ja Seminaris 1847–1853 ja omandas köster-kooliõpetaja kutse.

Jaan (Joann) Poska suri 13. juulil 1882 Laiuse õigeusu kiriklas ja maeti Laiuse kalmistule.

Teenistuskäik köster-kooliõpetajana
-----------------------------------

* Tori Kristuse sündimise koguduses 1853–1856
* Põltsamaa Pühavaimu koguduses 1856–1857
* Nõo Püha Kolmainu koguduses 1857–1858
* Võnnu-Kärsa Kristuse sündimise koguduses 1858–1859
* Priipalu Vassilius Suure koguduses 1859–1864
* Laiuse Jumalaema Sündimise koguduses 1864–1882

Isiklikku
---------

Jaan Poska pere: abikaasa: Anna (Ann) Poska (sünd Tikker) (1837–1895), nende lapsed: Aleksander Poska (sünd 1859); Mihkel (Mihhail) Poska (1860–1892); Anna (Agnia Poska) (1862–1881); Olga Talts (sünd Poska) (1864–1931); Jaan Poska (1866–1920); Nikolai Poska (1867–1915); Vassili Poska (1869–1870); Paul (Pavel) Poska (1871–1931); Peeter (Pjotr) Poska (1873–1877); Gabriel Poska (1875–1929); Vera Kutšinskaja (sünd Poska) (1878–1949); Klaudia Poska (sünd 1881)

Vaata ka
--------

* Laiuse kirikuvald
* Laiusevälja

Viited
------

1. ↑  %5b%5bKategooria:Kõdulinkidega artiklid%5d%5d[*%5b%5bVikipeedia:Kõdulingid|kõdulink%5d%5d*]/ "poska-ivan-jaan". `{{netiviide}}`: kontrolli parameetri `|URL=` väärtust (juhend)[*alaline kõdulink*]
**Elsbet Parek** (aastani 1930 **Elsbet Markus**; 10. juuli (vkj)/ 23. juuli 1902 Tallinn – 9. juuni 1985 Pärnu) oli eesti kunstiajaloolane.

Elulugu
-------

Ta õppis Tartus gümnaasiumis, kuid lõpetas aastal 1922 Tallinna Linna Tütarlaste Kommertsgümnaasiumi. Aastatel 1922–1926 õppis ta Tartu Ülikoolis kunstiajalugu, uuris Järvamaa keskaegseid kirikuid. Lõpetas 1947. aastal Tartu Riikliku Ülikooli kunstiajaloolasena. Akadeemiliselt kuulus ta Eesti Naisüliõpilaste Seltsi ja EYS Veljestosse.

Aastatel 1923–1926 töötas ta Eesti Rahva Muuseumis. Aastast 1931 elas ta Pärnus, oli aastatel 1940–1949 Pärnu Muuseumi direktor.

1949. aasta märtsis küüditati ta koos ema ja kahe tütrega Novosibirski oblastisse Suzuni rajooni. Novosibirski oblastis oli ta aastani 1951, seejärel kandis karistust vanglas Eestis, kust vabanes 16. aprillil 1953. Tema ema ja tütred olid Novosibirski oblastis aastani 1955.

Aastatel 1953–1960 töötas ta Türil mitmesugustel ametikohtadel ning aastatel 1973–1975 kunstiajaloolasena Vabariikliku Restaureerimisvalitsuse Tartu filiaalis.

Isiklikku
---------

Tema ema Anna Markus oli näitleja, isa Jüri Markus oli näitleja ja teatritegelane. Ta oli aastast 1930 abielus kaadrisõjaväelase ja pedagoogi Karl Parekiga. Neil sündis kaks tütart, noorem tütar Lagle on endine dissident ja ühiskonnategelane, dissident ja ühiskonnategelane on ka vanema tütre Eva-Marju poeg Heiki Ahonen.

Teoseid
-------

* "Keskaegse kirikuarhitektuuri uurimisest Eestis". // Eesti Kunsti Muuseumi aastaraamat. Tallinn 1931
* "Pärnu sajandeis. Ehituskunstiline ülevaade". Tallinn 1972
* "Mälestusi aastaist 1931–1949". Tallinn 1990

Kirjandus
---------

* Eneken Helme. "Parek, Elsbet". // Eesti kunsti ja arhitektuuri biograafiline leksikon. Eesti Entsüklopeediakirjastus. Tallinn, 1996. Lk 370–371

Välislingid
-----------

* *Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918-1944*
Saksa soomusauto ATF Dingo 2
Eesti Rahvaväe soomusauto "Kalevipoeg" aastal 1919, Eesti Vabadussõja ajal
**Soomusauto** on veoauto või maasturi veermiku baasil valmistatud kergelt soomustatud spetsiaalkerega ratassõiduk. 

Soomusautod on peamiselt sõjaotstarbelised, kuid valmistatakse ka sisekaitse- või tsiviilotstarbelisi sõidukeid.

Militaarsoomusautod
-------------------

Militaarotstarbelisi soomusautosid võidakse kasutada näiteks: 

* patrullimiseks ja luureks
* allüksuse transpordiks
* juhtivkoosseisu transpordiks
* kandeplatvormi- või vedukina kergetele relvasüsteemidele
* liikuva juhtimispunkti või sidesõlmena
* meditsiini- või tagalateenistuseks

Üldjuhul ei kasutata soomusautosid otseses lahingutegevuses, kuna nende relvastus ja kaitstus on ebapiisav ning maastikuläbivus piiratud. Soomusautode tugevaks küljeks on tavaliselt mobiilsus ja kompaktsus ning hooldus- ja remonditööde lihtsus võrreldes muu soomustatud sõjatehnikaga. Kuna enamik soomusautosid on ehitatud tsiviilsõiduki veermikule, annab paljude mudelite puhul tunda soomuskere raskus. See võib avalduda näiteks halvas püstivuses (kõrge raskuskese) või veermiku detailide kiirenevas kulumises (koormus ülekannetele).

Pärnu Ühistöö kulul, insener Järatsi juhtimisel ja Eesti armee 6. jalaväepolgu seppade abiga veoautost ümberehitatud soomusauto Vanapagan meeskonna ja juhi kuulipildurite komando ülema Feofanoviga (+ vasakult 4.) Vabadussõja ajal Ruhjas
Paljud tänapäeva armeesoomusautod on projekteeritud lähtuvalt nõuetest, et tagada isikkoosseisule maksimaalne turvalisus ja üleelamine. Nende kere alumine soomusosa on iseloomulikult V-kujulise lõikega, mis vähendab miini või improviseeritud lõhkekeha (IED) plahvatuse mõju masina all või vahetus läheduses masinas asuvale isikkoosseisule. Tugev külgsoomus vähendab üldises mõttes varitsuste mõju. Taolised soomusautod klassifitseeritakse kokkuvõtvalt MRAP-ideks *(Mine Resistant Ambush Protected)* või APV -deks *(All Protected Veichle)*. Tänu eelnimetatud omadustele on uuemad soomusautod leidnud järjest laialdasemat kasutust terrorismivastastes sõjalistes operatsioonides.

Sisekaitsesoomusautod
---------------------

Sisekaitseotstarbelised soomusautod on mõeldud jõustruktuuridele isikkoosseisu veoks ja tegevuse toetamiseks massirahutuste või muude tugevalt üldist avalikku korda ohustavate olukordade puhuks. Sisekaitseotstarbelistele soomusautodele võidakse monteerida veekahureid ja muid korra loomiseks või jälitustegevuseks vajalikke vahendeid. Enamasti kasutavad sisekaitse- ja turvaformeeringud oma tegevuses aga tavalisi soomustatud autosid. Spetsiaalseid soomusautosid on valmistatud ka eriti ohtlikele või väärtuslikele veostele.

Vaata ka
--------

* Soomustatud auto
* Soomustransportöör

Välislingid
-----------

* Rein-Karl Loide, Soomusautod, Horisont, nr 5/2005
**Parima lühianimafilmi Oscar** (inglise keeles *Academy Award for Best Animated Short Film*) on Oscari-filmiauhinna üks kategooriatest. Auhinnaga tunnustab Ameerika Filmikunsti ja -teaduste Akadeemia aasta parimat lühianimafilmi. 

Aastatel 1932 kuni 1970 kutsuti auhinda nimega "**Aineline lühifilm, multifilm**" (*Short Subjects, Cartoons*), kuid 1971 kuni 1973 nimega "**Aineline lühifilm, animafilm**" (*Short Subjects, Animated Films*). Praegust nime kasutatakse alates 1974. aasta Oscari-galast. Esimese viie kümnendi jooksul autasustati auhinnaga filmiprodutsente. Praeguste reeglite kohaselt antakse auhind isikule või isikutele, kes on olnud selgelt suurima võtmetähtsusega üleüldise tulemuse saavutamisel. Maksimaalselt võidakse välja anda neli auhinda ühe filmi eest.

1952. aastani nomineeriti kategoorias ainult Ameerika filme, kuni võitis Kanada päritolu animafilm "The Romance of Transportation in Canada". 1961. aastal võidutsenud Zagreb Filmi "Surogat" oli esimene võidufilm, mis polnud ingliskeelne.

Esimest korda anti auhinda välja 1932. aastal, kui võitis Walt Disney multifilm "Flower and Trees". Disney on isik, kel on selles kategoorias enim nominatsioone (39) ja võite (12). Metro-Goldwyn-Mayeri filmistuudio "Tom ja Jerry" on selle kategooria edukaim animafilmisari 13 nominatsiooni ja seitsme võiduga.

Vaata ka
--------

* Parima animafilmi Oscar

Viited
------

1. ↑  "95TH ACADEMY AWARDS® OF MERIT" (PDF) (inglise). Ameerika Filmikunsti ja -teaduste Akadeemia. Lk 9. Vaadatud 9. juuni 2022.

Välislingid
-----------

* Oscari auhindade koduleht (inglise)
* Oscari auhindade andmebaas (inglise)

| * v
* r
Oscar |
| --- |
| 
**Ameerika Filmikunsti ja -teaduste Akadeemia (AMPAS)**
Oscari-kõne |
| Oscari-auhinna kategooriad | 

* Film
* Lavastaja
* Meespeaosatäitja
* Naispeaosatäitja
* Meeskõrvalosatäitja
* Naiskõrvalosatäitja
* Kohandatud stsenaarium
* Algupärane stsenaarium
* Animafilm
* Dokumentaalfilm
* Võõrkeelne film
* Lühianimafilm
* Lühidokumentaalfilm
* Lühifilm
* Operaatoritöö
* Kostüümidisain
* Montaaž
* Jumestus ja soeng
* Filmimuusika
* Filmilaul
* Kunstnikutöö
* Heli
* Eriefektid

 |
| Endised auhinnakategooriad | 

* Lavastaja abi
* Tantsukunst
* Helimontaaž
* Lugu

 |
| Oscari-galad | 

* 1929
* 1930 (aprill)
* 1930 (november)
* 1931
* 1932
* 1934
* 1935
* 1936
* 1937
* 1938
* 1939
* 1940
* 1941
* 1942
* 1943
* 1944
* 1945
* 1946
* 1947
* 1948
* 1949
* 1950
* 1951
* 1952
* 1953
* 1954
* 1955
* 1956
* 1957
* 1958
* 1959
* 1960
* 1961
* 1962
* 1963
* 1964
* 1965
* 1966
* 1967
* 1968
* 1969
* 1970
* 1971
* 1972
* 1973
* 1974
* 1975
* 1976
* 1977
* 1978
* 1979
* 1980
* 1981
* 1982
* 1983
* 1984
* 1985
* 1986
* 1987
* 1988
* 1989
* 1990
* 1991
* 1992
* 1993
* 1994
* 1995
* 1996
* 1997
* 1998
* 1999
* 2000
* 2001
* 2002
* 2003
* 2004
* 2005
* 2006
* 2007
* 2008
* 2009
* 2010
* 2011
* 2012
* 2013
* 2014
* 2015
* 2016
* 2017
* 2018
* 2019
* 2020
* 2021
* 2022

 |
**Parim võimalik tehnika** (inglise *best available technology* või *technique(s)*, lühendatult **BAT**) on tegevusala ja selles rakendatavate töömeetodite kõige tõhusam ja arenenum aste, mis osutab, et mingit tehnikat võib pidada põhimõtteliselt sobivaks heite piirväärtuste aluse määramisel, et vältida või (kui see ei ole võimalik) vähendada heidet ja selle mõju keskkonnale. 

Fraasis tähendab "**parim**" kõige mõjusamat ja tõhusamat viisi, mille abil on võimalik kõrgetasemeliselt keskkonda kaitsta. "**Tehnika**" hõlmab nii käitises kasutatavat tehnoloogiat kui ka käitise kavandamist, ehitust, hooldamist, käitust ja tegevuse lõpetamist. "**Võimaliku tehnika**" all mõeldakse mingis ettevõttes sellisel arengutasemel olevat tehnoloogiat, mis majanduslikult ja tehniliselt on ettevõtjale vastuvõetav ja kättesaadav.

Vaata ka
--------

* Mõjusus
* Tõhusus
* Ökoefektiivsus

Viited
------

1. 1 2  Säästva arengu sõnaseletusi. Säästva Eesti Instituut, SEI Tallinn.  (vaadatud 6.02.2010)

Kirjandus
---------

* Säästva arengu sõnaseletusi. Säästva Eesti Instituut, SEI Tallinn.  (vaadatud 6.02.2010)
**Joann Saarniit** (ka **Joann Voldemar Saarniit**, **Johannes Woldemar Saarniit** ja **Voldemar-Johan Saarniit**; 11. mai 1909 Luuga maakond, Venemaa – 19. august 1984 Toronto) oli väliseesti maalikunstnik ja graafik Kanadas.

Joann Saarniit sündis Luuga lähedal vedurijuhi pojana. Ta õppis Tallinna 26. algkoolis ja aastast 1925 Riigi Kunsttööstuskoolis August Janseni ja Kristjan Raua õpilasena. Lõpetas kooli aastal 1932 dekoratiivmaali erialal aga täiendas end edasi ja 1939. aastal lõpetas ta diplomiga dekoratiivse kunsti alal. Enne teist maailmasõda töötas Toidukaubastus kunstnik-dekoraatorina. 

27. juulil 1941 mobiliseeriti ta Punaarmeesse. Ta viibis Udmurdi ANSV-s Kambarka rajoonis Kambarkas, kus töötas 791. ehitus-töökolonni naftabaasis. Seejärel oli ta Eesti Laskurkorpuses, sealt tahtis üle minna sakslaste poolele, kuid langes vangi ja määrati karistusüksusesse. Kevadel 1943 jõudis ta uuesti pärisrindele, kust 1. mai öösel õnnestus nelja eestlasega sakslaste poolele üle joosta. Venelaste pealetungil sattusid mehed uuesti punaväe kätte ning mõisteti 15 aastaks sunnitööle. 1943. aastal õnnestus tal teel vangilaagrisse Smolenski lähedal põgeneda ning ligi aasta kestnud põgenemisteekonna lõpuks jõuda Rootsi, kus leidis eest omal käel sinna jõudnud abikaasa ja pisipoja. Rootsis elatus eesti raamatuid kujundades ning reklaamplakateid ja dekoratsioone joonistades. Üheks tööks oli Kopenhaageni baptistide maailmakongressil eesti näituse korraldamine. 1948. aastal emigreerus Saarniit Rootsist ühena 350 reisijast Walnuti põgenikelaeval Kanadasse Halifaxi.

Ta töötas Torontos reklaamifirma osakonnajuhatajana ning pidas oma maali- ja rakenduskunstistuudiot. 1962. aastal toimus Torontos Punase Risti abiga esimese eestlasena tema isikunäitus ning järgmisel aastal andis kunsti- ja kirjanduskriitik ning kunstnik Harri Asi välja tema loomingut tutvustava lühimonograafia. Saarniit joonistas ka karikatuure, mida avaldati ajakirjas Vaba Eestlane.
Elu hilisematel aegadel maalis ta vanast Sumerist, mille vastu tal oli suur huvi.

Muu tegevus
-----------

* Joann Saarniit kuulus korp! Revelia ridadesse.
* Ta korraldas esimese püsikunstikogu Toronto Eesti Majja.
* Saarniit oli tegev Toronto Eesti Maja kultuuritoimkonnas.
* Eesti Kunstide Koondis Torontos liige (1961–1984).
* First Society of Estonian Artists in Toronto Art Album Committee

Auhinnad
--------

* AVIVA Chapter Hadassah 3rd Place Award (1957)
* Hadassah 2nd Place Award (1960)
* Award of Merit in San Francisco (1975)
* Lisaks muid auhindu

Viited
------

1. ↑  Tallinna Kunsttööstuskooli ja Riigi Kunsttööstuskooli lõpetanud
2. 1 2 3 4  "Eesti Kunstide Keskus - Joann Saarniit". Originaali arhiivikoopia seisuga 22. aprill 2016. Vaadatud 9. märtsil 2017.
3. ↑  Nädala jutuajamine. Kunstnik Joann Saarniit - Välis-Eesti, 5.10.1947, nr 40
4. ↑  M.J.
Harri Asi. John Saarniit – Vaba Eesti Sõna, 4.04.1963

Välislingid
-----------

* Eesti Kunstide Keskus – Joann Saarniit
**Elton Tyron Brand** (sündinud 11. märtsil 1979) on endine elukutseline korvpallur, kes mängis korvpalliliigas NBA kokku 17 hooaega.

Nooruspõlv
----------

Brand hakkas korvpalliga tegelema 13-aastaselt Peekskilli keskkoolis. Keskkoolide liigas mängis ta koos tulevaste NBA korvpallurite Lamar Odomi ja Ron Artestiga. Oma viimasel keskkooliaastal oli Brand üks liiga parimaid mängijaid. Brand juhtis Peekskilli keskkooli korvpallimeeskonna kahekordseks osariigi meistriks, misjärel siirdus mängima ja õppima Duke'i ülikooli.

Ülikooliaastad
--------------

Kuigi Brand pidi esimesed 15 mängu jalavigastuse tõttu vahele jätma, kogus ta debüüthooajal korralikud 13,4 punkti ja 7,3 lauapalli mängus. Teine hooaeg NCAA korvpalliliigas möödus veelgi edukamalt, kui Brand kogus meeskonna liidrina keskmiselt 17,7 punkti ja 9,8 lauapalli mängus ning viis hilisema meeskonnakaaslase Corey Maggette'iga Duke Blue Devilsi meeskonna NCAA meistriks.

NBA karjäär
-----------

Elton Brandi valis Chicago Bulls 1999. aasta NBA *draft*'ist esimese valikuna. Brandi debüüthooaeg oli edukas – ta viskas keskmiselt 20,1 punkti ja võttis 10 lauapalli mängus ning oli keskmiselt 4,3 ründelauapalliga kogu NBA parim. Brand valiti koos Steve Francisega NBA parimaks uustulnukaks, kuid tema hea hooaeg ei aidanud Bullsi väljalangemismängudele.

Brand jätkas heas hoos ka teisel hooajal, kui kogus keskmiselt 20,1 punkti ja 10,1 lauapalli mängus, kuid meeskond jäi taas väljalangemismängudelt eemale. 2001. aasta suvel vahetati Brand Tyson Chandleri vastu Los Angeles Clippersisse. Kuigi uues meeskonnas tema keskmine punktisumma vähenes, jõudis Clippers väljalangemismängudele üpris lähedale.

Hooajal 2004/05 edestas Clippers kodulinna konkurenti Lakersit, kuid väljalangemismängudele ei pääsenud kumbki. Tol hooajal viskas Brand keskmiselt 20 punkti ja kogus 9,5 lauapalli mängus.

2005/06. hooaja eel liitusid Clippersiga Cuttino Mobley ja Sam Cassell ning keskmiselt 24,7 punkti ja 10 lauapalliga karjääri parima hooaja teinud Brand viis meeskonna 47 võiduga kindlalt väljalangemismängudele. Kui esimeses ringis alistati 4 : 1 Denver Nuggets, siis läänekonverentsi poolfinaalis jäädi 3 : 4 alla Steve Nashi juhitud Phoenix Sunsile.

Hooajal 2007/08 vigastuse tõttu vaid kaheksas mängus kaasa teinud Brand siirdus 2008. aasta suvel Philadelphia 76ersisse, kus tõi oma parimal, 2010/11. hooajal keskmiselt 15 punkti ja 8,3 lauapalli mängus. Seejärel ühe hooaja Dallas Mavericksi ja kaks hooaega Atlanta Hawksi rivistusse kuulunud Brand taasliitus 2016. aasta jaanuaris Philadelphia 76ersiga, kus lõpetas 2016. aasta oktoobris oma mängijakarjääri.

Saavutused
----------

* Kaks korda valitud NBA tähtede mängule (2002, 2006)
* NBA sümboolne 2. viisik (2006)
* NBA aasta uustulnuk (2000)
* NBA uustulnukate sümboolne esiviisik (2000)
* NBA spordimehelikkuse auhind (2006)

Vaata ka
--------

NBA drafti esimeste valikute loend

Välislingid
-----------

* Elton Brand – NBA.com
* Elton Brand – Basketball-Reference.com
**Vana-Laitsna vald** oli vald Võru maakonnas aastatel 1919–1932.

Eesti haldusjaotus 1925. aastal
Võru maakonna Vana-Laitsna vald moodustati 1920. aastal, pärast Eesti-Läti piiri määratlemist, kus vaidluspunktiks Eesti ja Läti vahel oli Apekalnsi kihelkonnas asuv Vana-Laitsna vald. Algselt määrati vald Võru maakonda ja seda tunnistas isegi Läti, kuid hiljem taganes lepingust. Rahvaloendus näitas eestlaste selget ülekaalu: 1092 eestlast ja 885 lätlast, kuid rahvusvaheline vahekohtu esimees Briti komissar Balti riikides kolonel Stephen George Tallents otsustas vaid kaks väikest osa vallast Eestile anda, kogu ülejäänu jäi aga Lätile. Apekalnsi kihelkonnas. Vallamaja asus tänapäeva Luutsniku küla aladel.

Vana-Laitsna ja Rogosi vald liideti 1932. aastal Laitsna-Rogosi vallaks. Võru maavolikogu otsustas liidetud valda nimetada Vana-Laitsnaks ja vallavalitsuse asukoha määrata Vana-Laitsna vallamaja, mis suuremas ja paremas asukohas. Liitmise ajal oli Rogosi vallas 1060 elanikku ja Vana-Laitsna vallas 752 elanikku. Laitsna-Rogosi vallamaja viidi 1934. aastal üle endise Rogosi mõisa härrastemaija.

Viited
------

1. ↑  Kohanimi, Vana-Laitsna vald, www.eki.ee
2. ↑  Maa-ameti kaardirakendused
3. ↑  Rogosi wald kaob, Postimees (1886-1944), nr. 226, 27 september 1932

Välislingid
-----------

* Läti 100: Kas Hopa ja Vana-Laitsna vahetati poole Valga vastu?, 17 november, 2018
Kaart
**Vana-Narva maantee** (tee number 11608) on kõrvalmaantee Harjumaal Maardu linnas ja Viimsi vallas. 

Vana-Narva maantee algab Tallinna idapiirilt Narva maantee ja Pärnamäe tee ristmikult. Maantee ristub esimesel kilomeetril Saha-Loo teega ja läbib seejärel Kärmu linnaosa. Viiendal kilomeetril ületab maantee mööda Kroodi viadukte Muuga ja Miiduranna sadamasse suunduvad raudteeharud ning Muuga sadama tee. Vana-Narva maantee lõpeb Muuga sadama tee teisel kilomeetril. Maantee pikkus on 6,6 km.

Enne Kroodi viaduktide valmimist aastal 2015 ületas Vana-Narva maantee raudtee ühetasandiliselt ja lõppes Tallinna–Narva maantee 14. kilomeetril.

Teisest neljanda kilomeetrini ühtib Vana-Narva maantee samanimelise liikluspinnaga (aadressiobjekt) ning esimesest neljanda kilomeetrini Tallinna–Narva maantee vana trassiga.

Viited
------

1. ↑  Teeregister, vaadatud 18.02.2021.
2. ↑  "Kroodi viadukt avatakse liikluseks sel pühapäeval". Originaali arhiivikoopia seisuga 6. august 2016. Vaadatud 27. mail 2016.

Välislingid
-----------

 Vana-Narva maantee tööstuspiirkond – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Ameerika presidendi soomustatud limusiin Cadillac
USA soomustatud veoauto Iraagis
**Soomustatud auto** on auto, mille kere on tugevdatud soomuskaitse omadustega materjalide või detailidega.

Otstarve
--------

### Tsiviilkasutus

Soomustatud autosid kasutavad tsiviilotstarbel eri- ja turvateenistused või muud sisekaitsesuunitlusega jõustruktuurid peamiselt VIP-ide turvalisuse tagamiseks, isikkoosseisu operatiivtranspordivahendina või eriti hinnalise kauba, sealhulgas sularaha, transpordivahendina. 

### Militaarkasutus

Militaarotstarbel võidakse veokeid ja maastureid soomustada, kaitsmaks isikkoosseisu, tehnikat ja veetavat kaupa kuulide ja lõhkekehade kildude eest. Militaarotstarbel soomustatud autod täidavad peamiselt logistilisi ülesandeid.

Ohtlike ülesannete täitmiseks kasutatakse spetsiaalseid soomuskerega soomusautosid.

Iseloomustus
------------

Tsiviilkasutuses autode soomustamise käigus püütakse auto välimust mitte muuta, et auto vähem kahtlust ärataks. Äratundmist vähendades on soomustatud ka väiksemaid autosid, näiteks Volkswagen Golfi. Mõningaid autosid soomustatutakse ka tehastes, näiteks Audi A6, Audi A8 ja S-klassi Mercedes. Ka Lincolnil ja BMW-l on tehases soomustatav mudel.

Soomuskaitse kinnitatakse kas sõiduki kere pealispinnale või ehitatakse sisemusse, kus see ei pruugi olla lähema silmitsemiseta äratuntav. Soomuse sisseehitamine on eriti kallis ja töömahukas, kestab mitu nädalat ja maksab üle miljoni Eesti krooni. Kasutatakse ka kuulikindlaid klaase. Auto massi märgatava suurenemise tõttu tuleb ka mootor ja pidurid võimsamatega asendada.

Soomustatud autode juures kasutatakse sageli teisigi turvameetmeid, mis suurendavad autosolijate ohutust muude õnnetuste korral: automaatne tulekustutusseade, tühjenemisvastased rehvid, plahvatuskindel kütusepaak, auto kaugkäivitus, rehvirõhu ja -temperatuuri juhtseade, sireen või häireseade ning sidesüsteem, mille abil autosolijad saavad autost väljas olijatega suhelda. Gaasirünnaku vastu võib auto hermetiseerida või tekitada autosse ülerõhu.

Liiklusõnnetuse korral on soomustatud autod samuti tavalistest autodest palju ohutumad.
**Rosenborgi loss** on väike loss Kopenhaagenis Taanis.

Ajalugu
-------

Loss ehitati 1606. aastal maaresidentsiks ning on suurepärane Christian IV aegne arhitektuurinäide. Loss ehitati Hollandi renessanss-stiilis, praegune välimus pärineb 1624. aastast. Lossi põhiplaani projekteerisid arhitektid Bertel Lange ja Hans van Steenwinckel.

Kuninglik perekond kasutas lossi aastani 1701. Pärast Frederik IV kasutati lossi esimest korda 1794, pärast Christiansborgi lossi põlengut, ning teist korda 1801, kui inglased ründasid Kopenhaagenit.

Loss tänapäeval
---------------

Loss avati huvilistele 1838. aastal ning seal on eksponeeritud kuningliku kollektsiooni 16.–19. sajandist pärit esemed. Lossis saab vaadata Taani kroonijuveele ja regaale, seal on välja pandud kroonimisvaip.

Lossiaed
--------

Rosenborgi lossi aeda nimetatakse Kuninga aiaks (*Kongens Have*), mida tuntakse ka Rosenborgi lossi aiana. Rosenborgi lossi aed on Taani vanim kuninglik aed, mis kujundati Christian IV ajal renessanss-stiilis natuke aega enne lossi valmimist. 

Tänapäeval on lossiaed populaarne puhkepaik ja seda külastab igal aastal üle 2,5 miljoni inimese. Lossi kõrval asub kasarm, kus Taani Kuninglik Ihukaitse (*Den Kongelige Livgarde*) turistidele esineb.
**Rosersbergi loss** (rootsi keeles *Rosersbergs slott*) on üks Rootsi kuningakojale kuuluvatest lossidest. See asub Mälareni järve ääres Stockholmi lähedal Rosersbergis. Loss ehitati 1630. aastail Oxenstierna perekonna poolt ning 1762. aastal läks see riigi valdusse ning riik andis lossi hertsog Karlile (hilisem Karl XIII).

Ajalugu
-------

Gabriel Bengtsson Oxenstierna nimetas lossi oma ema järgi, kes pärines suursugusest Tre Rosori ehk Kolme Roosi nime kandvast perekonnast. Renessanss-stiilis lossi ehitustööd algasid 1634 ja lõppesid 1638. 

Kui renessanss-stiil 17. sajandil moest kadus, lasi Bengt Oxenstierna arhitekt Nicodemus Tessin nooremal ehitada loss ümber rokokoostiilis. Viilkatus asendati uue katusega ning hoonele lisati uued tiibehitised ja sammasgaleriid.

1747. aastal omandas palee parun Erland Carlsson Broman, kes lasi arhitekt Jean Eric Rehnil lisada paleele moodsaid elemente. Kui parun 1757. aastal suri, läks palee riigi omandusse, kuid anti elamiseks hertsog Karlile.

Karl lasi palee ehitada ümber hilisgustaviaanlikus stiilis, kuid asendas selle mitmed elemendid rahulike ja romantilistega ning tulemuseks oli nn Karl XIII ampiirstiil. Ruumidest tasub märkida Oranži ja Punast joonistustuba ning Hoglandi tuba.

19. sajandil veetsid siin oma suved Karl XIV Johan ja kuninganna Desideria (Bernadotte'ide dünastiale alusepanijad). Ühtlasi olid nad viimased kuninglikud isikud, kes paleed kasutasid. Karl Johani magamistuba peetakse üheks parimaks näiteks 19. sajandi Rootsi sisekujundusest. Enamik tubadest on püsinud muutumatuna tänapäevani.

1860. aastal pärast Desideria surma läks palee Rootsi Jalaväe kasutusse ning 1961. aastani asus siin laskeõpetuse kool. 1960ndail võttis jõuga enamiku paleest ja selle maadest enda kätte tsiviilkaitse ning praegu asub seal Rootsi Päästeteenistuse Agentuur.

Park
----

Lossipargis on ühendatud Prantsuse barokkaed ja Tessin noorema rajatud aed. Paraku on suurem osa pargist metsistunud ja aiad kadunud. Endiselt on olemas alleed ja 600-meetrine tiik ning paleest vasakul pool võib näha hertsog Karli rajatud Inglise aeda.
**2006. aasta maailma karikavõistlused kergejõustikus** olid 10. maailma karikavõistlused kergejõustikus, mis toimusid 16.–17. septembrini Ateenas. Võistlustel osalesid maailmajagude võistkondadest nii meeste kui ka naiste sarjas Aasia, Aafrika, Ameerika, Euroopa ja Okeaania ning riikide võistkondadena USA, Venemaa ja korraldajamaana Kreeka. Lisaks osales meeste sarjas veel Prantsusmaa ja naiste sarjas Poola. 

Võistlustel said auhinnaraha alade kaheksa paremat. Võitjad said 30 000 USA dollarit, teiseks tulnud 15 000 dollarit ja kolmanda koha omanikud 10 000 dollarit. Maailmarekordi püstitaja sai 100 000 dollarit.

Lõplikud tulemused
------------------

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Mehed

| Koht | Võistkond | Tulemus |
| --- | --- | --- |
| 1. |  Euroopa | 140 |
| 2. |  USA | 136 |
| 3. | Aafrika | 116 |
| 4. | Aasia | 110 |
| 5. | Ameerika | 104 |
| 6. |  Venemaa | 89 |
| 7. |  Prantsusmaa | 79 |
| 8. | Okeaania | 78 |
| 9. |  Kreeka | 44 |
|

 |   | Naised

| Koht | Võistkond | Tulemus |
| --- | --- | --- |
| 1. |  Venemaa | 137 |
| 2. |  Euroopa | 128 |
| 3. | Ameerika | 117 |
| 4. |  USA | 101,5 |
| 5. |  Poola | 97 |
| 6. | Aafrika | 96,5 |
| 7. | Aasia | 85,5 |
| 8. | Okeaania | 73 |
| 9. |  Kreeka | 60,5 |
|

 |
|

Välislingid
-----------

* 2006. aasta MK-võistlused IAAF-i kodulehel
**Merle Malvet** (sünninimi **Merle Suni**; sündinud 1961) on Eesti riigiametnik.

Merle Malvet on lõpetanud 1992. aastal Tartu Ülikooli koolipsühholoogia erialal. 2006. aastal sai ta Tartu Ülikooli Õigusinstituudis õigusteaduse magistri kraadi magistritööga "Õigus sotsiaalkindlustusele kui põhiõigus" (juhendaja Rait Maruste). 

Merle Malvet on töötanud sotsiaalministeeriumi sotsiaalkaitse osakonna juhataja asetäitjana, aastatel 2000–2014 sotsiaalkindlustuse osakonna juhatajana.

Ta oli Euroopa sotsiaalharta ratifitseerimist ette valmistanud töörühma liige, aastatel 2000–2014 Euroopa sotsiaalharta valitsusekspertide komitee liige (2010–2014 asepresident). 2003–2004 oli ta Eesti Töötukassa nõukogu liige. 2014. aastal lahkus ta avalikust teenistusest. Aastatel 2016–2020 töötas ta sotsiaalministeeriumi piiriülese sotsiaalkindlustuse juhina ning Euroopa Liidu ja väliskoostöö osakonna nõunikuna. Aastast 2021 on ta Õiguskantsleri Kantselei nõunik.

Raamatud
--------

* Merle Malvet, Matti Mikkola. Sotsiaalhoolekanne. Helsinki: Karelactio, 1998.

Tunnustus
---------

* 2006 Valgetähe IV klassi teenetemärk

Viited
------

1. ↑  Merle Malvet. Õigus sotsiaalkindlustusele kui põhiõigus. Tartu Ülikooli Õigusinstituut. Tallinn 2006
2. ↑  "Õiguskantsleri Kantselei. Merle Malvet". Originaali arhiivikoopia seisuga 18. mai 2021. Vaadatud 18. mail 2021.
**Merle Rehand** (aastani 1976 **Merle Saar**, sündinud 5. augustil 1952 Rakveres) on Eesti spordipedagoog.

Elulugu
-------

Merle Rehand on teenistujate tütar.

Lõpetas 1970 Rakvere 1. Keskkooli, 1975 TÜ kehakultuuriteaduskonna ja 1989 samas aspirantuuri; magister (sporditeadused) (1991, TÜ), väitekiri "Эффективность систематической двигательной активности при регулации масcы тела в зависимости от уровня гормонов в крови и полноты тела у студенток". Oli 1979–86, 1989–90 TÜ kehalise kasvatuse ja spordi kateedri õpetaja, 1990–93 võimlemiskateedri õpetaja, 1993–96 spordipedagoogika instituudi lektor, 1996–2001 Spordikeskuse lektor, 2001– avatud ülikooli peaspetsialist.

Teadustöö
---------

Uurimisvaldkond: spordibioloogia (aeroobse treeningu mõju vere lipoproteiidkoostisele), spordipedagoogika (vanemaealiste kehaline aktiivsus). Üle 30 teadustrükise.

Tunnustus
---------

* 2013 Tartu Ülikooli aumärk

Viited
------

1. 1 2 3 4  Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide
2. ↑  "Tartu Ülikooli aumärgi kavalerid". *Tartu Ülikool*. Vaadatud 8.12.2022.

Teoseid
-------

* The effects of aerobic training resting insulin concentration of female obese university students. // International J. Obesity 19 (1995) 2
* Relations between aerobic capacity, physical activity and everday functional ability in 70-year-old women (kaasautor). // Biologi Sport 17 (2000) 3
* Adiponectin is associated with bone mineral density in perimenopausal women (kaasautor). // Horm. Metab. Res. 37 (2005) 5.

Kirjandus
---------

* Tartu Riikliku Ülikooli õppe-teaduskoosseisu biobibliograafia nimestik 1944–1980. Trt, 1987, 333
* Tartu Ülikooli õppe-teaduskoosseisu biobibliograafia nimestik 1981–1995 (käsikiri), 147.
* *Eesti teaduse biograafiline leksikon.* 3. köide: *N–Sap* TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013

 *Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.*
**Mina Corporation** on Gibraltaril registreeritud ettevõte, mis varustab kütusega Manasi transiidikeskust Kõrgõzstanis.

Mina suhted Pentagoniga olid 2010. aastal Ameerika Ühendriikide Kongressi uurimise all. Kõrgõzstani võimud ei ole rahul Ameerika Ühendriikide otsusega pikendada transiidikeskuse tarnelepingut Minaga, kuna kahtlustavad, et Mina Corporation oli lähedastes korruptiivsetes suhetes kukutatud president Kurmanbek Bakijevi perekonnaga. Mina on lähedalt seotud Kõrgõzstanis ja Afganistanis tegutseva ettevõttega Red Star Enterprises Ltd, mis oli väietavalt samalaadsetes suhetes president Askar Akajevi perega.

Ettevõtte ametlik aadress on Londonis. Samale aadressile olid 2010. aasta mais registreeritud Red Star, Afganistanis tegutsev Satellite Support Services ja Maris Capital.

2010. aasta 4. novembril sõlmis USA kaitseministeeriumi kütusehangetega tegelev allasutus Defense Logistics Agency-Energy (DLA-Energy) Mina Corporationiga 600 miljoni dollarise lepingu Manasi transiidikeskuse varustamiseks kütusega. Alates 2002. aastast on DLA-Energy sõlminud Mina ja Red Stariga Manasi baasi varustamiseks neli lepingut koguväärtusega üle 2 miljardi dollari.

Ettevõte on püüdnud oma omanikeringi varjata. Hoolimata pikaajalisest koostööst ei teadnud kaitseministeerium 2010. aasta sügisel, kes on ettevõtte omanikud.

Omanikeks on peetud varem Biškekis baari (American Bar and Grill) pidanud Douglas Edelmani ja tema kirgiisist äripartnerit Erkin Bekbolotovit. Pentagoni avaldatud dokumentide kohaselt pole ametlik omanik mitte Edelman, vaid tema abikaasa Delphine Le Dain. Äri tegevjuht on alates 2003. aastast erus luureohvitser ja endine USA sõjaväeatašee Biškekis Chuck Squires, kes on tegutsenud ka CENTCOMi nõunikuna Kesk-Aasia küsimustes.

Viited
------

1. ↑
2. 1 2
3. ↑
4. ↑  Andrew Higgins: Kyrgyz contracts fly under the radar, The Washington Post, 1. november 2010.
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib bioloogia mõistest; sarnase nimega Eesti ansambli kohta vaata artiklit Mimicry.* |

---

Mimikri näiteks võib olla nii taustaga ühte sulav liblikas kui ka erksavärviline liblikas, mis sarnaneb mõne mürgise ja söödamatu liblikaliigiga
**Mimikri** on kohastumuse tüüp, mis väljendub organismi (looma, taime) tunnuste sarnanemises teise liigi tunnustega, keskkonnaelemendiga või kummagi üldistusega. Näiteks võib ohutu loomaliik sarnaneda välimuselt hoiatusvärvust kandva mürgise loomaga. Mimikriga on paralleelselt kasutusel mimeesi mõiste, millega tähistatakse tavaliselt sarnasust keskkonnaelemendiga.

Mimikri tüüpidena eristatakse Bates'i mimikrit, Mülleri mimikrit, agressiivset mimikrit, reproduktiivset mimikrit ja teisi. Batesi mimikri puhul sarnaneb ohutu või kaitsetu organism teise liigiga, kes on mürgine või söödamatu. Mülleri mimikri ehk Mülleri konvergentsi korral sarnanevad üksteisega kaks mürgist, söödamatut või muu kaitsekohastumusega liiki (näiteks on eri liiki liblikatel sarnane tiivamuster). Agressiivse mimikri puhul on teise liigiga, keskkonnaelemendiga või kummagi üldistusega sarnanev organism kiskja (see tüüp on levinud näiteks ämblikel). Reproduktiivse mimikri puhul osaleb kohastumus organismi paljunemisel või levimisel. 

Mõned autorid peavad mimikri all silmas kõiki loomade kuju ja värvusega seotud kaitsekohastumusi, sel juhul hõlmab see ka mimeesi ja varjevärvusi.

Eestis tegeleb mimikri uurimisega Timo Maran.

Viited
------

1. 1 2  Mimetism. – *EE*. 6. kd. Tallinn : Eesti Entsüklopeediakirjastus, 1995, 345.
2. ↑  Maran, Timo 2008. Mimikri semiootika. Tartu Ülikooli doktoritöid. Tartu: Tartu Ülikooli kirjastus, 109–116.
**Homsi provints** (araabia keeles محافظة حمص *Muḩāfaz̧at Ḩimş*) on üks Süüria 14 provintsist. See asub Süüria keskosas. 

Provintsi pindala on erineval allikatel 40 940 kuni 42 223 ruutkilomeetrit. See on pindalalt Süüria suurim provints. Homsi provintsis elab 1 763 000 inimest (2010. aasta hinnang). 

Provints on jagatud kuueks ringkonnaks (*minţaqah*) ning eraldiseisvaks Homsi linnaks. Homs on Homsi provintsi keskus. 

Provintsi kuberner on Namir Habib Makhlouf.

Homsi kubermang kuulus ka Ottomani Süüria koosseisu, kui seda tunti ka kui Homsi sanjakki.

Haldusjaotus
------------

Al-Ḩawāshi linn Tallkalakhi ringkonnas
Kubermangus on jagatud seitsmeks ringkonnaks (*minţaqah*). Ringkonnad jagunevad veel 25 alamringkonnaks (*nāḩiyah*):

* Homsi ringkond (10 alamringkonda)
* Al-Quşayri ringkond (2 alamringkonda)
* Al-Mukharrami ringkond (2 alamringkonda)
* Ar-Rastani ringkond (2 alamringkonda)
* Tadmuri ringkond (2 alamringkonda)
* Talldawwi ringkond (3 alamringkonda)
* Tallkalakhi ringkond (4 alamringkonda)

Rahvastik
---------

Al-Mukharrami ringkond on valdavalt asustatud alaviitidega. Talldawwi, Tallkalakhi, Homsi ja Al-Quşayri ringkonnas on alaviitide, sunniitidest moslemite ja kristlaste segarahvastik. Al-Quşayri ringkond on koduks ka suurele hulgale šiiia moslemitele.

Viited
------

1. ↑  "Syria Provinces".
2. ↑  "Syria: Governorates, Major Cities & Localities - Population Statistics in Maps and Charts".
3. ↑  Zwaan, Irene de (07.04.2014). "Pater Frans van der Lugt doodgeschoten in Homs - Burgeroorlog in Syrië - VK". *de Volkskrant* (hollandi). Vaadatud 07.04.2014.

| * v
* r
Süüria provintsid |
| --- |
| Provintsid | 

* Aleppo provints
* Damaskuse provints
* Dar‘ā provints
* Dayr az-Zawri provints
* Ḩamāh' provints
* Al-Ḩasakah' provints
* Homsi provints
* Idlibi provints
* Latakia provints
* Al-Qunayţirah' provints
* Ar-Raqqah' provints
* Rīf Dimashqi provints
* As-Suwaydā’ provints
* Ţarţūsi provints

 |
**"Cântico da Liberdade"** (eesti keeles "Vabaduse laul") on Roheneemesaarte riigihümn. Hümn võeti ametlikult kasutusele aastal 1996, enne seda oli Roheneemesaarte hümniks "Esta é a Nossa Pátria Bem Amada", mis oli Guinea-Bissauga kahe riigi ühine hümn (pärandina riikide ühisest iseseisvumisest). Hümni helilooja on Adalberto Higino Tavares Silva (1961–), sõnade autor Amílcar Spencer Lopes (1948–).

Hümni sõnad
-----------

**Portugali keeles**  

*Cântico da Liberdade*

  

Canta, irmão :Canta meu irmão :Que a Liberdade é hino :E o Homem a certeza.
Com dignidade, enterra a semente :no pó da ilha nua :No despenhadeiro da vida :A esperança é :Do tamanho do mar :Que nos abraça :Sentinela de mares e ventos :Perseverante :Entre estrelas :E o Atlântico :Entoa o cântico da Liberdade
Canta, irmão :canta meu irmão :Que a Liberdade é hino :E o Homem a certeza.

Viited
------

1. 1 2  Berg, Tiago José (26. november 2012). *Hinos de todos os países do mundo* (inglise). Panda Books. Lk 75. ISBN 9788578881917.

Välislingid
-----------

* *Cântico da Liberdade* heli, Roheneemesaarte hümn koos lisainfo ja sõnadega
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib keskaja teoloogia ja filosoofia õpetuste kogumist; sõna tähenduste kohta vaata Vikisõnastiku artiklit skolastika* |

---

**Skolastika** on keskaja filosoofias õpetuste kogum, milles usulist maailmavaadet põhjendati Aristotelese loogika abil. Skolastika pooldajat nimetatakse skolastikuks.

Skolastika olulisimaks saavutuseks oli formaalloogika arendamine. 

Skolastika on Euroopa keskaja filosoofia arengujärk ja sellele omane õpetusmeetod. Viimane seisnes tõese seisukoha tuletamises pühakirja ja õpetuslike autoriteetide (eriti antiikfilosoofide) võrdleva ja vastandava loogilise analüüsi varal. Loogilise meetodi juures võeti eeskuju Aristotelese loogikast. Skolastilist meetodit kasutas õppevormina ka keskaegne ülikool. Tuntumad skolastikud olid suuna rajanud Pierre Abélard, šotlane Johannes Duns Scotus, dominiiklane Albertus Magnus ja tema silmapaistev õpilane Aquino Thomas, keda peetakse üheks katoliku kiriku kõige silmapaistvamaks filosoofiks.

Skolastilise filosoofia suhteline iseseisvus teoloogiast ilmneb eelkõige nominalistide ja realistide vaidluses üldmõistete ehk universaalide üle. Vaidluse sisuks on üksiku ja üldise erinev käsitlus. Niinimetatud universaalidetülis vaieldi, kuidas on omavahel seotud sõnad ja nende vasted reaalsuses.

Vaata ka
--------

* Albertus Magnus
* Aquino Thomas
* hilisskolastika
* kõrgskolastika
* patristika
* varaskolastika
* skolastiline meetod
* tomism
* neotomism ehk uusskolastika

Viited
------

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Vikisõnastiku artikkel: **filosoofia** |