recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Krki asendikaart
Krki kaart
**Krk** (itaalia keeles *Veglia*, saksa keeles varem *Vegl*) on Horvaatiale kuuluv saar Dalmaatsia saarestikus Aadria meres.

Krki geograafilised koordinaadid on 45° 4' põhjalaiust ja 14° 36' idapikkust. Saare pindala on 405,78 km². Saare kõrgeim tipp Obzova on 568 meetrit kõrge.

Krkil elab 2001. aasta seisuga 17 860 inimest. Saare suurim asula on Krki linn, kus 2001. aastal elas 5491 inimest. Üle 1000 elaniku oli sel aastal veel kuues asulas: Omišalj, Malinska-Dubašnica, Punat, Dobrinj, Baška ja Vrbnik.

Krk oli asustatud juba 10. sajandil eKr.

Vanas Roomas nimetati saart **Curictaks**. Curicta lahes toimus Caesari ja Pompeiuse laevastike vahel merelahing.

Varakeskajal sai Krk horvaadi kultuuri keskuseks. Saarel asus klooster, kus loodi ja säilitati hulgaliselt glagoolitsas kirjutatud tekste. Nende hulka kuulub ka vanim säilinud serbohorvaadikeelne tekst. Saarel asus piiskop ja hulk aadlikke. 12. sajandil Krki valitsenud Frankopani suguvõsa sai nii Horvaatia kui Ungari ajaloos väga mõjukaks kuni 17. sajandi teise pooleni.

Hiliskeskajal kuulus Krk Veneetsiale kuni riigi kadumiseni 1797, mil Krk nagu ülejäänudki Dalmaatsia ühendati Austriaga. Pärast Jugoslaavia moodustamist sai Krk selle osaks. Krk oli ainus Jugoslaavia piirkond, kus domineeris itaalia keel. Pärast Teist maailmasõda enamus itaallasi lahkus.

Mandrilt saarele viib 1430 meetri pikkune Krki sild, mis valmis 1980.

Läheduse ja hea ühenduse tõttu Rijekaga asuvad Krkil Omišaljis Rijeka lennujaam ja Rijeka sadama juurde kuuluv naftatöötlemisettevõte.

Läheduse tõttu Põhja-Itaaliale, Austriale ja Sloveeniale on Krk nende maade elanike seas tähtis turismisihtpunkt. Palju turiste saabub ka Ungarist ja Rumeeniast.
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib maakonnast USA Arizona osariigis; Colorado osariigis asunud maakonna kohta vaata artiklit Yuma maakond (Colorado)* |

---

Cabeza Prieta National Wildlife Refuge
Kofa mäed
**Yuma maakond** (*Yuma County*) on maakond USA-s Colorado osariigis.

Maakonna halduskeskus on Yuma.

Maakonna pindala on 14 294 km². Veepindala on 13 km².

Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 195 751. Aastal 2000 oli elanikke 160 026.

Naabermaakonnad
---------------

* La Pazi maakond (põhjas)
* Maricopa maakond (kirdes)
* Pima maakond (idas)
* Baja California (Mehhiko osariik) (läänes)
* Sonora (Mehhiko osariik) (lõunas)
* Imperiali maakond (läänes)
* Riverside'i maakond (läänes ja loodes)
* San Bernardino maakond (loodes)

Ajalugu
-------

Yuma maakond moodustati 9. novembril 1864. See on üks neljast esialgsest maakonnast Arizona osariigis.

Rahvastik
---------

### Linnad ja alevid

* Fortuna Foothills
* Gadsden
* San Louis
* Somerton
* Tacna
* Wellton
* Yuma

### 2000. aasta rahvaloenduse andmed

Yuma maakonnas oli 160 026 inimest, 53 848 leibkonda ja 41 678 perekonda.

Rahvastiku tihedus oli 11 in/km².

Elamuühikuid (*housing units*) oli 74 140 (keskmine tihedus 5/km²).

Rassiline koosseis oli järgmine:

* valgeid 68,3%
* mustanahalisi 2,2%
* põlisameeriklasi 1,6%
* aasialasi 0,9%
* Vaikse ookeani saarte rassist 0,1%
* teistest rassidest 23,6%
* kahest või enam rassist 3,2%

Ladinaameeriklasi (sõltumata rassist) oli 50,5%. Hispaania keelt räägib kodukeelena 43,7%.

53 848 leibkonna seas oli

* 36,9% neid, kus oli alla 18-aastasi lapsi;
* 62,3% koos elavaid abielupaare;
* 11,2% neid, kus oli ilma abikaasata naine;
* 22,6% neid, mis ei olnud perekonnad.

* 18,5% kõigist leibkondadest koosnes üksikutest ja
* 8,9% leibkondadest oli mõni üksi elav vähemalt 65-aastane inimene.

Leibkonnas oli keskmiselt 2,86 inimest ja perekonnas keskmiselt 3,27 inimest.

Elanikud jagunesid ealiselt nii:

* 28,9% alla 18-aastasi;
* 10,0% 18–24-aastasi;
* 25,6% 25–44-aastasi;
* 18,9% 45–64-aastasi;
* 16,5% üle 65-aastasi.

Ea mediaan oli 34 aastat.

Iga 100 naissoost inimese kohta tuli 102,0 meessoost inimest. Iga 100 vähemalt 18-aastase naise kohta tuli 101,0 meest.

Leibkonna aastasissetuleku mediaan oli 32 128 dollarit, perekonna sissetuleku mediaan 34 659 dollarit. Meeste sissetuleku mediaan oli 27 390 dollarit, naistel 22 276 dollarit. Sissetulek elaniku kohta oli 14 802 dollarit.

19,2% elanikkonnast ja 15,5% perekondadest elas allpool vaesuspiiri. Kogu elanikkonnast elas allpool vaesuspiiri 27,9% alla 18-aastasi ja 8,7% üle 65-aastasi.

Viited
------

1. ↑  2020 United States Census, vaadatud 1.01.2022.
2. ↑  2020 United States Census, vaadatud 1.04.2022.

Välislingid
-----------

* Yuma maakonna koduleht (*inglise keeles*)

| * v
* r
Arizona maakonnad |
| --- |
| 
Apache **·** Cochise **·** Coconino **·** Gila **·** Graham **·** Greenlee **·** La Paz **·** Maricopa **·** Mohave **·** Navajo **·** Pima **·** Pinal **·** Santa Cruz **·** Yavapai **·** Yuma **·**  |  |
Paldiski Püha Nikolai kirik
Paldiski Nikolai kiriku eestvaade, oktoober 2009
**Paldiski Nikolai kirik** on kirikuhoone Paldiskis Mere tänav 12, mida kasutab EELK Paldiski Nikolai kogudus.

Paldiski Nikolai kiriku ühelöövine kirikuhoone valmis 1841. aastal, enne seda kasutas kogudus esimese kirikuna kirikuks kohandatud kroonumaja. Luterlikke jumalateenistusi peeti Paldiskis 1770. aasta kevadest, algul renditud kahekorruselises puumajas, mille kogudus ostis 1775. aasta sügisel. Hoone oli Paldiski koguduse kasutuses 70 aastat. 1840. aasta juunis pandi nurgakivi Johann Schellbachi projekteeritud klassitsistlikule kirikuhoonele, mis sai Nikolai nime Myra piiskopi Nikolause ja Venemaa keisri Nikolai I auks. Kirik pühitseti 18. oktoobril 1842.

Kirikut remonditi põhjalikult 1927. ja 1933. aastal (fassaadiremont) ning 1937. aastal (siseremont). 1940. aastal kolis Paldiski Nikolai kogudus kogu oma varaga Nõmmele seoses 1939. aastal sõlmitud baaside lepinguga, kui Paldiski linn muudeti Paldiski sõjamerebaasina kinniseks linnaks ja aastail 1946–1994 oli Paldiski linn koos oma lähiümbrusega üks militariseeritumaid piirkondi Eestis.

Paldiski Nikolai kiriku altar
Eesti NSV ajal kasutati hoonet ohvitseride klubi ja hiljem laohoonena. Algne sisutus on hävinud, säilinud on vaid altarimaal "Ülestõusmine" (1888).

Paldiski Nikolai kogudus pääses kirikusse taas 1993. aasta sügisel. Kirik taaspühitseti 3. jaanuaril 1999. Oktoobris 2022 tähistati jumalateenistuse ja kirikukella üleandmisega pühakoja 180. aastapäeva. EELK peapiiskop Urmas Viilma pühitses koguduse seniste vaimulike nimedega mälestustahvli.

Viited
------

1. ↑  Paldiski Nikolai kirik kultuurimälestiste riiklikus registris

Kirjandus
---------

* Merle Prass-Siim, Piiskopi ja keisri kaitse all. Paldiski Nikolai kogudus 1769-2012. Kirjastus: EELK Paldiski Nikolai kogudus, 2012, ISBN 9789949305940, 232 lk.

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Paldiski Nikolai kirik** |

Välislingid
-----------

* Paldiski Nikolai kirik kultuurimälestiste riiklikus registris
* 70 aastat kestnud exodus’e lõpp, www.eestikirik.ee, 12.06.2013
**Hans-Joachim Mützelfeldt** (8. august 1916 Preußisch Oldendorf – 10. mai 1945 Tšehhi, Mělníki ringkond, Všetaty) oli Saksamaa sõjaväelane.

Hans-Joachim Mützelfeldti SS'i liikmekaardi number oli 184 296.

Teenistuskäik
-------------

20.aprill 1937 - 1. mai 1937 *F.i. F’schule Braunschweig*

01-05-1937/ F.i. IV / *SS T.V. Ostfriesland*

01-01.1939/01-06-1939 *F.i. 4. SS "Ostmark"*

01-06-1939/01-09-1940 *F.i. 2. SS T.V. "Brandenburg"*

01-09-1940/19-12-1940 *Adj. 10. SS T.Sta*

19-12-1940/01-02-1940 *14. SS T. Sta.*

01-02-1940/15-07-1941 Leibstandarte Adolf Hitler *L SS A.H.*

15-07-1941/18-09-1941 FHA AmtII Adj. 

18-09-1941/21-05-1944. *Flak Abt SS-Div. Reich.*, Kampfgruppe "Das Reich"i õhutõrje komandör. 

21-05-1941/28-09-1944. *Kdt. Stabslehrg. Kdr.*

28-09-1944/10-10-1944 *Gen Kto III(germ.) SS PzKorps*

10-10-1944/ *20. WaffenGren.Div.SS* 20. Relvagrenaderide SS-diviis -i staabiülem.

Auastmed
--------

* 20. aprill 1937. SS-Untersturmführer.
* 20. aprill 1939. SS-Obersturmführer.
* 1. september 1942. SS-Hauptsturmführer.
* 20. aprill 1944. SS-Sturmbannführer.

Välislingid
-----------

* 20. Waffen-Grenadier Division der SS (estnische nr. 1)
* awards
**Heiki Erm** (sündinud 6. septembril 1947 Tallinnas) on eesti mägimatkaja ja alpinist.

Ta on tõusnud mägimatkade käigus kolme seitsmetuhandelise tippu (1990, 1991).

Ta on harrastusfotograaf.

Haridus- ja töökäik
-------------------

Ta lõpetas 1966. aastal Tallinna 10. Keskkooli ja 1971. aastal Tallinna Polütehnilise Instituudi tööstuselektroonika erialal.

Aastatel 1970–1992 töötas ta Eesti Teaduste Akadeemia Küberneetika Instituudis (1970–1989 Eesti NSV TA Küberneetika Instituut) ja selle allasutustes. 1993. aastast töötas ta AS Systest Pens arvutustehnika remondigrupis remondimeistrina.

Mägimatkamine
-------------

Ta lõpetas 1974. aastal Tallinna Matkaklubi mägimatkakooli. Ta on harrastanud peamiselt mägimatkamist. Kokku on ta sooritanud 19 kategooriamatka, neist juhtinud viit.

Ta on osa võtnud paljudest Tallinna ja Eesti mägimatkatehnika meistrivõistlustest võistleja, kohtuniku, peakohtuniku ja korraldajana.

Ta on Tallinna ja Eesti meister mägimatkatehnikas (1984, 1985).

### Alpinistlikud tõusud

Ta matkas kahel aastal järjest Tõivo Sarmeti juhitud mägimatkagrupiga Pamiiris ja tõusis selle koosseisus 1990. aastal Estonia tippu (6211 m) ja seejärel seitsmetuhandelise Lenini tippu (7134 m). 1991. aastal tõusis ta 6. raskusastme mägimatka käigus koos Tõivo Sarmeti ja Raivo Plumeriga 12. augustil Korženevskaja tippu (7105 m) ja 22. augustil Kommunismi tippu (7495 m).

Isiklikku
---------

Tal on tütar (sündinud 1979) ja kaks poega (sündinud 1981 ja 1988).

Viited
------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8 9  Eesti Matkaliit. "Eesti matkajate leksikon". Tallinn, 2001. Lk 20–21
2. 1 2  Ajalugu 1991. ajaveeb.alpinism.ee
3. ↑  23 vaba aastaga sirgus uus matkapõlvkond. 11.08.2014. reisijuht.delfi.ee
**Haljala lade** on ülemordoviitsiumi ladestiku regionaalne kronostratigraafiline üksus (lade).

Varasemates käsitlustes on räägitud eraldi Idavere ja Jõhvi lademest, mis on hiljem koondatud üheks Haljala lademeks. Seda hakkas esimesena eristama Vladimir Jaanusson 1995. aastal, millest peale loetakse Idavere ja Jõhvi lademeid alamlademeteks. Lade on saanud nime Haljala aleviku järgi. Haljala lademe all lamab Kukruse lade ja temal lasub Keila lade. Koos Haljala lademega kuuluvad nad Viru ladestiku Kurna alamladestikku. Üleilmses standardis vastavad sellele Sandby lade.

Lademe vanus on 456,2–458,2 miljonit aastat. Litostratigraafiliselt vastavad sellele lisaks alamlademete kihistutele veel Kärdla kihistu, Paluküla kihistu, Drugėnai kihistu ja Balga kihistu Sartai ning Šventupysi kihistikud. Lõuna-Eestis võib lademesse osalt kuuluda ka Adze kihistu. Lademe paksus Eestis on 5–25 m, Kärdla kraatris aga peaaegu 300 meetrit. Rootsi Siljani meteoriidikraatris esindab seda Dalby kihistu lubjakivi, lademe ülemises osas esineb ka bentoniiti.

Lademe avamusala ulatub Põhja-Eestis Põõsaspea neemelt Ahtmeni, läbides Pääsküla, Aruküla ja Haljala. Lade on esindatud üle kogu Eesti, puududes üksnes Valmiera-Mõniste-Lokno kerkealal.

Lade paljandub näiteks Peetris, Pääskülas ja Kahulas.

Lademe kivimkoosseisus on palju savikat lubjakivi. Lademe tüüpilisimaks kivimiks on aga bentoniit. Kuna Lõuna-Eestis on bentoniidikiht õhuke ja lünklik, on seal lademe alamlademete eristamine raskendatud, kohati võimatu, seetõttu liideti ka Idavere ja Jõhvi lademed ühtseks alamlademeks. Adze kihistus on lademele omased fosfaatsed ooidid.

Viited
------

1. 1 2 3 4 5  EE 12. köide, 2003: 137.
2. ↑  Stratigraafia terminoloogia
3. ↑  Ordovician of the Siljan District, Sweden Jan Ove R. Ebbestad& Anette E.S. Högström
4. ↑  Suuroja, K. 1997. Eesti aluspõhja geoloogiline kaart mõõtkavas 1:400 000. Seletuskiri.
5. ↑   (vaadatud 16.02.2013)
6. ↑  Haljala Stage L. Hints Raukas, A. Teedumäe, A. (eds). 1997. Geology and Mineral Resources of Estonia. Estonian Academy Publishers, Tallinn. 436 pp. ISBN 9985-50-185-3

Ordoviitsiumi regionaalsed lademed Eestis

Pakerordi  **·** 
Varangu **·** 
Hunnebergi **·** 
Billingeni **·** 
Volhovi **·** 
Kunda **·** 
Aseri **·** 
Lasnamäe **·** 
Uhaku **·** 
Kukruse **·** 
Haljala **·** 
Keila **·** 
Oandu **·** 
Rakvere **·** 
Nabala **·** 
Vormsi **·** 
Pirgu **·** 
Porkuni  

vanemad lademed  nooremad lademed
**Teatrinukk** on nukk, mida kasutatakse nukuteatris.

Teatrinukk võib olla mistahes eluta objekt, mida on võimalik animeerida. Tihti kujutab ta endast kas inimest, looma või mõnda müütilist tegelast. Variatsioone, millist tüüpi on nukk ning millistest materjalidest nukke tehakse, on väga palju. Kõik see sõltub sellest, milleks ja kus seda nukku kasutatakse. Nad võivad olla nii väga keerulise ehitusega, nagu nt marionett, kui ka väga lihtsa ehitusega, nagu näiteks pulga otsa kleebitud papitükk.

Nukuga on võimalik manipuleerida mitmeti: nööride, varrastega või otseses kontaktis inimese käega. Nukumeistri/käsitseja roll on äratada nukk ellu ja anda karakterile vastav hääl, kõnnak vms. Teatrinukud näitlevad/esinevad tavaliselt nukuteatris ning nende ülesandeks on edasi anda lugu. 

Kolm nõuet teatrinukule: 

* tal peab olema vorm, mida on võimalik animeerida
* inimene, kes animeeriks
* tal peab olemas olema meetod/viis, kuidas teda juhtida

Ajalugu
-------

Usutakse, et nukuteatri juured ulatuvad iidsetesse kultuuridesse, mis on vanemad kui 4000 aastat. Esimesed teatrinukud pärinevad ilmselt Egiptusest, kus elevandiluust ja savist liigestest liigutatavaid nukke on leitud sealsetest hauakambridest. Samuti võib leida andmeid nukuteatrist Herodotuse ja Xenophoni kirjutatud töödest, mis on pärit 5. sajandist eKr.

Ka Indias on pikaajaline nukuteatri traditsioon ning seda on kutsutud erinevate nimedega erinevates riigi osades. Näiteks, Tamili kirjandusteoses Silappadikaramis, mis on kirja pandud 2. sajandil eKr kutsuti nukuteatrit "Bommalattamiks"

Teatrinuku liigid
-----------------

* Näpunukk
* Marionett
* Varjunukk
* Käenukk
* Varrasnukk
* Maski- ja kostüüminukk
* Bunraku
* Hiina draakon
* Tantsiv hobune
* Veenukk
* Sokinukk

Kirjandus
---------

* Blumenthal, E. (2005). Puppetry and Puppets. Thames & Hudson
* Engler, L. ja Fijan C. (1996). Making Puppets Come Alive. Mineola, New York.
* Latshaw, G. (2000). The Complete Book of Puppetry. Mineola, New York
* Lepparu, I. (2017). Nuku hingestamine Riho Undi animatsioonfilmis „Hing sees". Seminaritöö. TÜ Viljandi Kultuuriakadeemia.
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib vahtkonnast sõjaväes; vahtkonna kohta päästeteenistuses vaata artiklit Vahtkond (päästeteenistus); vahtkonnast kui metsavahi valvepiirkonnast vaata artiklit vahtkond (metsandus).* |

---

Vahtkondlane sõjaväelinnaku pääslas dokumente kontrollimas Saksamaal
**Vahtkond** on sõjaväelastest koosnev relvastatud üksus, mis täidab õigusaktidega sätestatud korras vahiteenistuse ülesandeid.

Vahtkonna ülesanne
------------------

Vahtkonna ülesanne on valvata ja vajadusel ka kaitsta enda poolt valvatavaid objekte. Vahtkond on selle tõttu alalises lahinguvalmiduses. Vahtkond võib olla osa väeüksuse või sõjaväeasutuse teenistustoimkonnast. 
Vahtkonna ülesandeks võib olla ka vahialuste (arreteeritute) valve. Tseremoniaalülesandeid täitvat vahtkonda nimetatakse auvahtkonnaks.

Vahtkonna koosseis
------------------

Tunnimeeste vahetus vahipostil Wehrmachtis 1940.a Pariisis
Vahtkonna koosseisus on vastavalt vajadusele ja kinnitatud vahtkonnakoosseisule: 

* vahtkonnaülem,
* vahtkonnaülema abi,
* tunnimehed vahipostide mehitamiseks - tavaliselt 3 vahetust iga posti kohta,
* patrullid,
* kuulipildurid, granaadiheiturid,
* sidemehed.

Kooskõlas valveobjekti tähtsusele on vahtkonnaülemaks ohvitser, allohvitser või vanem sõdur. Iga 24 tunni tagant toimub vahtkondlaste vahetumine. Tunnimehi vahetatakse postidel tavaliselt 2 tunni tagant.

Vahtkonna paiknemine ja vahendid
--------------------------------

Vahtkond paikneb reeglina eraldatud ja nõuetele vastavates ruumides või omaette hoones, kuhu on lubatud siseneda vaid isikutel, kellele vahtkond otseselt allub ja kellel on vahtkonna revideerimise õigus. Vahtkonna vahipostid paiknevad või liiguvad skeemidel kindlaks määratud kohtadel. Vahipostidel võivad asuda spetsiaalrajatised (näit vahitorn), mis hõlbustavad tunnimehel valveülesande täitmist.
Vahtkondlased on varustatud vähemalt lahinguvarustusega ja neile kinnistatud tulirelvadega koos ette nähtud koguse laskemoonaga. Relvade laadimine, tühjakslaadimine ning hoiustamine toimub ohutuse mõttes kindlaks määratud kohas ja käsklustega.

Vaata ka
--------

* Vahiteenistus
* Tunnimees
Hall
**Hall** ehk **kodasaal** on arhitektuuri mõiste, inglise laensõna, mis tähistab algselt ühte avarat suletud ruumi elamus või hoonet. Üks eestikeelsetest vastetest hallile on "koda" (nt raekoda, vaekoda, kodakirik, püstkoda).

1980. aastate alguses said *hallidena* üldtuntuks Tallinnas V. I. Lenini nimeline kultuuri- ja spordipalee lühem nimetus Linnahall ning Tallinna vanalinna servale Aia (siis Ujula) tänavale ehitatud selvekauplus Kaubahall (praegu Rimi Kaubahall). Hiljem leidis sõna *hall* laialdast kasutamist monteeritavate kerghoonete liitnimedes, nagu kaarhall, viilhall ja kilehall, kus mõiste kasutus on täpne, kuigi võõrapärane. Hilisemast ajast on tuntuim Tallinnas Haabersti linnaosas asuv Saku Suurhall. Levinud on suurte spordisaalide nimetamine spordihallideks.

Vaata ka
--------

* *Diele*
* aula
* Kilehall
* Jäähall

Viited
------

1. ↑  ÕS: avar üldkasutatav hoone v ruum; suur esinduslik ruum elamus, kodasaal.
2. ↑  EKSS: 1. kodasaal, elamu suurem siseruum; suur köetav esik (esimesel korrusel). Külalised kogunesid halli. Kohvi serveeriti hallis.; 2. rohkearvulisele publikule mõeldud suur saal v. hoone; suur tootmisruum v. hoone. Metroo avarad hallid. Mess toimus kahes suures hallis. Betoondetailide valamise hall.
Papüürus Chester Beatty XII, leht 3 verso kreekakeelse katkendiga Eenoki raamatust. Samas käsikirjas on säilinud ka osa homiiliast "Peri pascha"
**Meliton Sardesest** (kreeka keeles Μελίτων Σάρδεων, Melítōn Sárdeōn), eestikeelses õigeusu traditsioonis Sardese püha piiskop Meliton, on 2. sajandil elanud (surnud u 180) kristlik autor, keda loetakse apologeetide hulka. Teda austatakse pühakuna nii katoliku kui ka õigeusu kirikus ning tema mälestuspäeva tähistatakse 1. aprillil.

Eluloolist
----------

Melitoni elust on teada väga vähe, teda ja tema teoseid on mainitud Eusebiose "Kiriku ajaloos". Ta oli piiskop Sardese linnas Smyrna lähedal Lääne-Anatoolias ja Eusebiose teate kohaselt reisis pühale maale, et tutvuda seal juutide pühade käsikirjadega. Temalt pärineb vanim vana testamendi kaanon, mis sarnaneb juutide tanahiga.

Teosed
------

Tema teostest on säilinud üksikuid osi. Eusebiose teate järgi on ta kirjutanud apoloogia kristlusele Marcus Aureliuse vastu ajavahemikus 172–177, "Eklogai", mis sisaldab Vana Testamendi kaanonit, ja muid proosateoseid (kokku nimetab ja tsiteerib Eusebios 19 teost). Melitoni kuulsaim kirjutis on värssjutlus "Peri pascha" (kreeka keeles 'ülestõusmispühast') mis kõneleb lunastusloost, Iisraeli truudusetusest ning Kristuse kannatamisest ja ülestõusmisest. Ositi on säilinud kolmes käsikirjas: papüürus Chester Beatty XII, papüürus Bodmer XIII ja papüürus Oxyrhynchos 6000. Kirjatöö on arvatavasti seotud algkristlaste hümnoloogiaga ja on ilmselt mõjutanud hilisemaid kirikulaule ja jutlusi.

Viited
------

1. 1 2
2. ↑
3. ↑
4. ↑
5. ↑  Review. Christian Oxyrhynchus. Texts, documents and sources. Baylor University Press, 2015. - The Journal of Ecclesiastical History, 67, 4, lk 853
6. ↑  Metropoolia 63, 2013. lk 12

Välislingid
-----------

* Meliton Sardesest Catholic Encyclopedia veebiväljaandes
* Meliton Sardesest koguteoses Ante-Nicene Fathers, ingliskeelne tõlge
* Meliton Sardesest Eusebiose teoses "Kiriku ajaloost", ingliskeelne tõlge
* Meliton Sardesest Eusebiose teoses "Kiriku ajaloost" (kreekakeelne originaaltekst)
* Katkend teosest "Peri pascha" (tõlkija teadmata) EAÕK ajalehes Metropoolia nr 63, lk 12
* Melitoni Sardesest tekstide inglise tõlkeid ja tema kaasaegseid kirjutisi portaalis Early Christian Writings
**Elamisluba** (inglise keeles *residence permit*) on mittekodaniku luba elada mingis riigis, kodanikud elamisluba ei vaja. Elamisluba võib olla nii traditsiooniline paberdokument kui ka elektrooniliselt loetav kaart, või see võib olla märge isikut tõendavas dokumendis.

Elamisload võivad jaguneda ajutisteks (tähtajalisteks) ja alalisteks, samas näiteks Venemaal neid ei eristata ja kõiki elamislube tuleb igal aastal pikendada.

Alaline elamisluba on tavaliselt dokument, mis tõendab elamisloa omaniku õigust loa kehtivusaja jooksul riigist vabalt lahkuda ja sinna taas siseneda. Mõnes liigis siiski ei vabasta elamisloa olemasolu mittekodanikest alalisi elanikke vaba vajadusest viisa järele riigipiiri ületamiseks.

Võimalus vahetada ajutine elamisluba alalise vastu tekib tavaliselt pärast viit aastat riigis legaalset elamist, mõnes riigis (Belgia, Ungari) ka juba kolm aastat.

Elamisluba Eestis
-----------------

 *Pikemalt artiklis Elamisluba Eestis*

Vaata ka
--------

* Asumisõigus

Viited
------

1. ↑  "Eesti keele seletavas sõnaraamatus" (vaadatud 11.04.2019)
Annaba
**Annaba** on linn Alžeerias, Annaba provintsi keskus. Asub Vahemere ääres.

Linn asutati tõenäoliselt 12. sajandil eKr foiniiklaste poolt ja kandis nime *Hippo*. Hiljem oli Hippo Numiidia kuningate residents, seetõttu nimetasid roomlased linna *Hippo Regius*. Linnast sai varakristluse keskus, seal elas kirikuisa Augustinus. 5. sajandil langes linn vandaalide kätte. 534 liideti linn Bütsantsiga. 647 vallutasid linna araablased ja tegid selle maatasa. Nad asutasid mõne kilomeetri kaugusele antiikaja linnasüdamest uue linna Beleb-el-Anabi, millest kasvas välja tänapäeva Annaba.

1962. aastani oli linna nimi *Bône* (ka *Bona*). Enne Alžeeria iseseisvumist elas linnas palju eurooplasi.

Annaba on tähtis sadama- ja tööstuslinn. Seal on metalli-, tekstiili- ja keemiatööstuse ettevõtted. Annabas on ka rahvusvaheline lennujaam.

Linnas asub 40 000 üliõpilasega Annaba Ülikool, mis asutati 1975. aastal.

Vaatamisväärsustest on tuntud 1033. aastal valminud Said abu Merouani mošee ja varakristliku basiilika varemed.

Viited
------

1. ↑
2. 1 2  "Bona, Algeria". *World Digital Library*. 1899. Vaadatud 25.09.2013.

Välislingid
-----------

*
Elami kiri savitahvlil
**Elami keel** (vanemas eestikeelses kirjanduses ka **eelami keel**) on väljasurnud keel, mida kõnelesid ligikaudu 2800 kuni 550 eKr tänapäevases Edela-Iraanis elanud elamlased. Elami keelt kirjutati kiilkirjas, nagu ka teisi Vana-Mesopotaamia vanimaid kirjakeeli sumeri ja askadi keelt.

Viimased kirjutised elami keeles pärinevad ligikaudu Ahhemeniidide Pärsia vallutamise ajast Kyros Suure poolt. Valdavalt arvatakse, et elami keel on isolaatkeel, mil pole teadaolevaid sugulaskeeli. Sugulaskeelte puudumine on üks põhjustest, mis muudab elami keele tõlkimise raskeks. Keeleteadlased Igor Djakonov ja David McAlpin on oletanud siiski sugulust elami ja draviidi keelte vahel, paigutades need ühisesse elami-draviidi keelkonda.

Kiri
----

Elami kiilkiri kohandati akkadi-sumeri kiilkirjast ja oli kasutusel ligikaudu 2500 kuni 331 eKr. Elami kiilkiri oli suuremalt jaolt silpkiri, kus tarvitati umbes 130 märki, ning vaid väheseid akkadi logogramme, ehkki ajapikku logogrammide arv kasvas.

Kokku on elamikeelseid kiilkirjatekste säilinud ligikaudu 20 000 savitahvlil ja fragmendil. Suurem osa neist pärineb Ahhemeniidide ajast ning sisaldab peamiselt majandusmärkmeid.

Samast piirkonnast pärineb veel kaks kirja, mis on tänini dešifreerimata, kuid olid tõenäoliselt kasutusel just elami keele tarbeks.

* Protoelami kiri on vanim Iraani aladelt teadaolev kiri. Seda kasutati lühikest aega (umbes 3100–2900 eKr). Savitahvleid protoelami kirjaga on leitud Iraani eri piirkondadest. Kiri arvatakse olevat arenenud varasest kiilkirjast (protokiilkirjast) ning hõlmab üle 1000 märgi. Oletatavasti on protoelami kiri suuresti logograafiline (iga märk tähistab tervet sõna).
* Lineaarelami kiri esineb üksikutel monumentaalkirjetel. Sageli väidetakse, et lineaarelami kiri on protoelami kirjast välja kasvanud silpkiri, kuid see väide on tänini tõestamata. Lineaarelami kirja kasutati väga lühikest aega 3. aastatuhande viimasel veerandil eKr.

Keeletüpoloogia
---------------

Elami keel on aglutineeriv keel, mille grammatikat iseloomustas keerukas noomeniklasside süsteem. Elusolendeid tähistavatel nimisõnadel olid eraldi markerid esimese, teise ja kolmanda isiku jaoks, mis on loomulikes keeltes üsna haruldane.

Viited
------

1. ↑  Elamite (2005). Keith Brown, ed. Encyclopedia of Language and Linguistics (2 ed.). Elsevier. ISBN 0-08-044299-4
2. ↑  McAlpin, David. "Toward Proto-Elamo-Dravidian." Language' Vol. 50, No. 1 (Mar. 1974), lk 89-101
3. ↑  Stolper, Matthew W. 2008. "Elamite". Rmt: "The Ancient Languages of Mesopotamia, Egypt, and Aksum", lk 60.

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Elami keel** |
**Võllinge oja** (ka *Võlingi oja*) on Põltsamaa jõe parempoolne lisajõgi, mis paikneb Järva maakonna idaosas Järva vallas. Alamjooksul oli see Koigi ja Koeru valla piiriks.

Oja lähe on Endla looduskaitsealast loodes Alliku raba ja Vao soo vahel. Oja pikkus on 13,1 km, lisaharudega 15,3 km. Suurim lisaharu saab alguse Võlingi allikast. See haru läbib Vilbaste allikaid ja sellesse suubub Sopa oja.

Oja keskjooks paikneb Endla looduskaitsealal. Jõeküla–Vaali tee truubist umbes 100 meetrit ülesvoolu alguse saava ja suudmeni ulatuva 3,2 km pikkuse jõelõigu kaitseks on moodustatud Võlingi oja hoiuala. Hoiuala eesmärgiks on säilitada jõgede ja ojade elupaigatüüpi ning kaitsta ojas elavat harilikku võldast (*Cottus gobio*).

Hoiuala piires on Võllinge oja säng looduslik, välja arvatud umbes 250 m pikkune lõik ülemises osas. Samal lõigul on sängi laius valdavalt 10–12 m, minimaalselt 5 m ja maksimaalselt 20 m. Vee sügavus jääb hoiualal põhiliselt 0,5...1 meetri vahele, kuid paiguti esineb ka madalamaid või sügavamaid kohti. Vesi on hästi läbipaistev.

Hoiuala jõelõigu põhja katavad põhiliselt pehmed setted, mille all on kohati tuntav paekivi. Paiguti on muda kaetud liivasetete kihiga ning esineb ka saviga kaetud lõike. Kallastelt on ojja langenud oksi ja terveid puid, esineb veevoolu pidurdavaid ronte.

* Võllinge oja (2014)Võllinge oja (2014)
* Võlingi oja Vilbaste allikate juuresVõlingi oja Vilbaste allikate juures

Viited
------

1. 1 2  Võllinge oja. Keskkonnaregister, vaadatud 9.03.2022.
2. 1 2  Võlingi oja hoiuala kaitsekorralduskava 2011–2020. Keskkonnaamet, vaadatud 6.05.2015.

Välislingid
-----------

* Võllinge oja Eesti looduse infosüsteemis
Heido Vitsur, 2005
**Heido Vitsur** (sündinud 28. märtsil 1944) on eesti majandusteadlane ja endine poliitik.

Ta oli VII Riigikogu liige ja majandusminister Tiit Vähi esimeses valitsuses 30. jaanuarist 8. juunini 1992.

Ta olnud majandusminister Edgar Savisaare nõunik ja Tallinna linnavalitsuse nõunik.

2007. aastast kuni 2012. aasta suveni oli ta Arengufondi majandusekspert.

Alates 15. oktoobrist 2012 on ta töötanud majanduseksperdina LHV Pangas.

Ta on alates 2016. aasta oktoobri esimesest poolest Vabariigi Presidendi majandusnõunik.

Ta on 18. aprillist 2000 Eesti Keskerakonna liige.

Tunnustus
---------

* 2006 Valgetähe IV klassi teenetemärk

Viited
------

1. 1 2 3  "Heido Vitsur asus LHV majanduseksperdi ametisse." Delfi, 16. oktoober 2012.
2. ↑
3. ↑  Riho Nagel (toimetaja): "Merle Maigre jätkab presidendi julgeolekunõunikuna." Delfi, 12. oktoober 2016.
4. ↑  E-äriregistri erakonna liikme päring: Heido Vitsur.[*alaline kõdulink*] Vaadatud 11.10.2016.

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Tsitaadid Vikitsitaatides: **Heido Vitsur** |

* "Heido Vitsur: lapsed pensionisambana on kui Irvik Kassi naeratus." epl.delfi.ee, 20. oktoober 2016
**Litofon** on löökpill, mis võib koosneda ühest või mitmest kivist. 

Algelisemad litofonid olid looduslikud hea kõlaga kivid. Arenenumad litofonid kasutavad töödeldud ja kindlasse korda seatud kive. Ilmselt vanim litofon on leitud väljakaevamistelt Sankarjangis Odisha osariigis Indias. Vanemate litofonide hulka kuulub ka đàn đá, Vietnami litofon, mida on XX sajandil taas rohkem kasutama hakatud, ja Koreas rituaalse muusika tegemiseks kasutatud pyeongyeong.

Oma sajanditepikkune litofonide valmistamise traditsioon on ka Cumbrias Inglismaal. Prantsusmaal valmistas Honoré Baudre aastal 1885 siileksklaveri-nimelise pilli. Litofonide hulka kuuluvad ka kivist marimbad; Islandi ansambel Sigur Rós on kasutanud kohalikust kildast valmistatud marimbasid. Aastast 1961 on sanukiidist vardaid kasutatud *hōkyō*-nimeliste pillide (Jaapanis leiutatud litofonide) valmistamiseks. Neid pille on kasutanud ka Jaapani helilooja Stomu Yamashita.

Viited
------

1. ↑


|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Litofonid** |
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel on lasteraamatust; teiste samanimeliste teoste kohta vaata Võlur Oz (täpsustus).* |

---

**"Võlur Oz"** (originaalpealkirjaga **"The Wonderful Wizard of Oz"**) on 1900. aastal L. Frank Baumi kirjutatud lasteraamat.

Eesti keelde on raamatu tõlkinud Ann Parts (ilmus 1983. aastal kirjastuse Eesti Raamat väljaandel) ning Peedu Haaslava (ilmus 1998. aastal kirjastuse Avita väljaandel, illustratsioonid Lisbeth Zwerger).

Muinasjutt jutustab väikesest heatahtlikust tüdrukust Dorothyst, kelle keeristorm kandis tolmusest Kansase preeriast salapärasele Võlumaale. Seal sai ta endale heaks sõbraks rääkiva Hernehirmutise, koliseva Plekkmehe ja argpüksist Lõvi, kes kartis isegi oma varju. Koos asusid nad teele Smaragdlinna, et leida üles Võlur Oz, kes pidi olema võimeline täitma kõik nende soovid – Dorothy igatses tagasi koju, tema sõbrad aga soovisid endale inimlikke omadusi: tarka mõistust, hella südant ja vaprat hinge.

Oma seiklusrikkal teekonnal tuli sõpradel kokku puutuda nii hea kui ka kurja nõiaga, enne kui nad jõudsid soovitud eesmärgini. Kas kõikide soovid täitusid? Jah, täitusid.
**Ülar Martjan** (sündinud 18. detsembril 1971 Pajusis) on eesti rahvatantsujuht. 

Ta oli I Eesti Naiste Tantsupeo ja II Eesti Naiste Tantsupeo lavastusmeeskonna liige.

Elulugu
-------

Ülar Martjan lõpetas 1987. aastal Lustivere Põhikooli ja 1990. aastal masinisti-traktoristina Põltsamaa Ametikooli.

Ta on tantsinud 1990. aastast Lustivere segarahvatantsurühmas Lustilised. Aastast 2004, mil eelmine juhendaja Harry Tarve pani ameti maha, on Martjan selle rühma juhendaja. 2011. aastast juhendab Pajusi segarühma Kaljaan.

Ülar Martjan oli I Eesti Naiste Tantsupeo sega- ja meesrühmade liigijuhi assistent ja II Eesti Naiste Tantsupeo sega- ja meesrühmade liigijuht.

Viited
------

1. 1 2 3  Martjan: Olgu tööpäev pealegi pikk, tantsutrenni lähen õhtul ikka heal meelel[*alaline kõdulink*], Vooremaa, 17.05.2014 (vaadatud 19.12.2016)
2. ↑  *Kultuuritegijad Kalevipoja tegude maalt*. Toimetaja Ene Sööt. Tallinn 2009, lk 166
3. ↑  | II Eesti Naiste Tantsupeo korraldustoimkond, II Eesti Naiste Tantsupeo koduleht (vaadatud 19.12.2016)
**Ülar Vomm** (sündinud 7. aprillil 1962 Viljandis) on Eesti sõjaväelane, major (reservis). 

Ülar Vomm on olnud piirivalve tegevteenistuses alates 1992. aastast: aastatel 1992–1999 oli ta Narva-Jõesuu Piirivalve Õppekeskuses rühmaülem, kompaniiülem ja õppejaoskonna ülem, 2003–2005 Peipsi Piirivalvepiirkonnas staabiülem.

Alates 2005. aastast oli ta Kaitseliidu tegevteenistuses: Sakala maleva pealik 14. juunist 2006 kuni 1. augustini 2008, Tartu maleva pealik 7. aprillist 2008 kuni 31. detsembrini 2010. Kaitseväe juhataja määras major Ülar Vommi oma käskkirjaga Kaitseliidu Tartu maleva pealikuks 7. aprillil 2008, kuid ta jäi täitma ka Sakala maleva pealiku kohuseid sama aasta 1. augustini. Kaitseväe juhataja käskkirjaga arvati ta tegevteenistusest reservi alates 1. jaanuarist 2011.

Ülar Vomm on Kaitseliidu Tartu maleva Elva malevkonna tegevliige alates 1990. aastast.

Ta on lõpetanud Piirivalvekooli (1992), Kaitsejõudude Peastaabi nooremohvitseride ettevalmistus- ja täienduskursused (1994), Kaitseväe Ühendatud Õppeasutuste Kõrgema Sõjakooli Keskastmekursuse (2002) ja Balti Kaitsekolledži vanemstaabiohvitseri kursuse (AICSC, 2008).

Osales rahuvalvemissioonil EUFOR ALTHEA Bosnia ja Hertsegoviinas Tuzlas (Camp Eagle Base), 2005–2006.

Kuulub erakonda Parempoolsed (2022).[*viide?*]

Viited
------

1. ↑  "Kaitseliidu Sakala maleva pealik on kapten Ülar Vomm". Originaali arhiivikoopia seisuga 9. juuli 2007. Vaadatud 21. jaanuaril 2011.
2. ↑  "Kaitseliidu Tartu maleva pealik on major Ülar Vomm". Originaali arhiivikoopia seisuga 12. aprill 2008. Vaadatud 12. märtsil 2010.
3. ↑  Kaitseliidu Tartu malev sai kätte oma lipud
4. ↑  Kaitseliidu ohvitser alustas teenistust Bosnia-Hertsegoviinas[*alaline kõdulink*]

  


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**Mehis Born** | **Kaitseliidu Sakala maleva pealik**14. juuni 2006 – 1. august 2008 | Järgnev**Anto Kergand** |
| Eelnev**Asko Aren(kohusetäitja)** | **Kaitseliidu Tartu maleva pealik**7. aprill 2008 – 31. detsember 2010 | Järgnev**Tanel Meiel(kohusetäitja)** |
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib ehtest; jäähokilitri kohta vaata artiklit Hokilitter; raadiosaate kohta vaata artiklit Litter (saade)* |

---

Punasest läbipaistvast plastist litrid
Fassetitud litrid
Litritega kaetud king
Litrikangas
**Litter** on pisike ümar õhuke valgust peegeldav, tavaliselt kulla- või hõbedakarva kettake, mida kasutatakse rõivaste, tikandite jms kaunistamiseks. 

Varem tehti litreid ehedast metallist: kullast, hõbedast, messingist või muudest sulamitest, tänapäeval tehakse neid aga sageli plastist, igasuguse värvuse ja kujuga. Litritega kaunistatakse rõivaid, ehteid, kotte, jalatseid, vöösid ja muid aksessuaare.

Tavaliselt on litri sees auk, millest läheb läbi õmblusniit. Auk võib olla litri keskel või ühes servas. Mõnikord on litter volditud fassettidega, et see püüaks rohkem valgust.

Lisaks tikkimisele kootakse või masintikitakse litreid tänapäeval ka kangastesse, mida nimetatakse litrikangasteks. Teine viis litreid kangale kinnitada on need kinnitada liimiga, sel juhul pole isegi litrit läbiv auk vajalik.

Ajalugu
-------

Vanimad rõivaid kaunistanud litrid on leitud pronksiaegsest Kot Diji arheoloogilisest kultuurist Harappa muinaslinnast Induse orust ja need kullast kettad pärinevad ajast 2500 a eKr.

Itaaliakeelne *zecchino* ([tseˈkino], sellest on tulnud ingliskeelne *sequin* ja eestikeelne *tsekiin*) tähendas Veneetsia kuldtukatit. Tukati müntimine lõpetati pärast Napoleoni sõjakäiku Itaaliasse, nii et arvatavasti sellesse aega jääb sõna originaaltähenduse kadumine ja see hakkas tähendama metallketast. 20. sajandini tehti litreid metallist.

Eesti rahvakultuuris
--------------------

Eesti rahvakultuuris on litreid õmmeldud näiteks tanude ja käiste tikanditele, kuid nendega on kaunistatud ka pärgi.

19. sajandil müüsid litreid harjuskid, aga neid sai osta ka poest või laadalt.

Vaata ka
--------

* Naast
* Tinulised

Viited
------

1. ↑
2. ↑  Kot Diji phase gold sequins. - harappa.com
3. 1 2  Eesti rahvakultuuri leksikon (3. trükk). 2007. Koostanud ja toimetanud Ants Viires. Eesti Entsüklopeediakirjastus. Lk 146
4. ↑  Eesti etnograafia sõnaraamat. 1996. Koostanud Arvi Ränk. Tallinn: Eesti Keele Sihtasutus. Lk 104
5. ↑  Eesti kirjakeele seletussõnaraamat, 2009.  (vaadatud 01.06.2013)

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Litter** |

Välislingid
-----------

* Emily Spivack. A History of Sequins from King Tut to the King of Pop
* Jessica Schiffer. The Surprising History of Sequins
**Hans Rebane** (22. mai/3. juuni 1862 Eestimaa – 15. detsember 1911) oli eesti vaimulik.

Hans Rebane õppis aastatel 1881–1885 Cimze seminaris. Oli seejärel abikoolmeister Liivimaa kubermangu eestikeelses osas, hiljem köster ja kooliõpetaja Siberis. Õppis Saksamaal Schleswig-Holsteinis vaimulikus seminaris.

Hans Rebane saabus Eestist New Yorki Missouri Sinodi kutsel, et ta hakkaks misjonäriks ameerikaeest­laste keskel. 20. veebruaril 1898 asutati tema algatusel New Yorgi Eesti Evangeeliumi Luteri Usu kogudus. Samuti korraldas ta eestlasi Bostonis ja Philadelphias.

Ta korraldas ka ajalehtede ja raamatute tellimist Eestist ning õhutas emakeele õpetamist pealekasvavatele noortele eestlaste perekondades. Samuti asutas ta ajalehe Eesti Ameerika Postimees. Esimene ajakirja number ilmus märtsis 1897, viimane number juulis 1911.

Hans Rebane suri 49-aastaselt ja ta on maetud Bostonisse.

Viited
------

1. ↑  Das ritterschaftliche Parochiallehrer-Seminar in Walk, seine Lehrer und Zöglinge 1839–1890. Riga, 1898
2. ↑  Praost R.Kiviranna: 90 aastat vaba maailma vanimat eesti kogudust; Eesti Kirik nr.1.(lk.17-20),1993

Välislingid
-----------

* 
* 
* 
* 
* "Kui New Yorgis oli 10 eestlast." *Vaba Eestlane* 10. jaanuar 1959, lk. 4.
* Hans Rebane (1862–1911) Eesti biograafilises andmebaasis ISIK
**Üldhoolekandekolleegium** (ka *üldise järelevalve prikaas, üldise hüveolu kolleegium*; vene Приказ общественного призрения, saksa *Kollegium Allgemeiner Fürsorge*) oli Vene keisririigi kubermangudes (sh Eesti alal) hoolekande-, tervishoiu- ja haridusküsimustega tegelev kubermanguvalitsuse asutus (kolleegium).

Keisririigis asutati esimesed kolleegiumid 1775 Katariina II ajal.[*viide?*] Liivi- ja Eestimaal asutati esimesed kolleegiumid (vene k. *Эстляндскій Приказъ Общественнаго Призренія*) 1783 asehalduskorra oludes. Kui Eesti alal asehalduskord kadus, siis kolleegiumite töö jätkus. Eesti alal tegutsesid Eestimaa kubermanguvalitsuse Eestimaa ja Liivimaa kubermanguvalitsuse Liivimaa Üldhoolekandekolleegium.

Kolleegiumi esimees oli vastava kubermangu kuberner ja liikmed vastava kubermangu kohtute esindajad: igast kohtust (ülemaakohus, kubermangumagistraat, ülemkorrakohus) kaks liiget. Kolleegium allus vahetult Venemaa keisrile ja Valitsevale Senatile.

Kolleegiumite ülesannete seas oli rahvakoolide (kuni 1802. aastani), haiglate, vaestemajade, hullumajade, lastekodude, töö- ja parandusmajade rajamine, hoolekandmine ja nende üle järelevalve tegemine.

Haridusasutused
---------------

Tartu õpperingkonna asutamiseni oli hoolekandekolleegiumi halduses kool Tallinnas ja maakonnakooliasutused Paldiskis, 
Lihulas, ja Haapsalus

Priihospidal
------------

Ühiskondliku hoolekande kolleegiumid olid kohustatud hooldama koole, vaestemaju, orbude kodusid ja eraisikuile määratud raviasutusi, milleks kolleegium palkas 1784. aastal ühe arsti ja ühe kirurgi vaeste arstimiseks nende kodudes. Aasta hiljem võeti ametisse ka teine kirurg ja üüriti üks eramaja Karja värava ees, milles organiseeriti 12 voodikohaga haigla. Seda raviasutust juhatas komissar, majandusküsimustega tegeles virtin, haigeid ravis alamkirurg ja talitajaiks olid naised. Et arstimine toimus tasuta, hakati raviasutust rahva seas kutsuma Priihospidaliks. Priihospidal juhiks oli Georg Ludvig Knobloch, kes tegi ravikorraldusi, tööle võeti ka kirurg Mihhail Albrecht. Kui Mere- ja Maaväehospidalid ühendati, ostis Eestimaa kubermangu Ühiskondliku Hoolekande Kolleegium Tallinna sadamavalitsuse käest praeguse haiglakrundi koos hoonetega. 1796. aastal avati raviasutuses eraldi Priihospidali vaimuhaigete osakond.

1917. aastal võttis Eestimaa Üldhoolekandekolleegiumi ülesanded üle Eestimaa Kubermangu Ajutine Maanõukogu.

Eestimaa Üldhoolekandekolleegiumi järelevalve all olid ka maakonnahaiglas Rakveres, Paides ja Haapsalus.

Vaata ka
--------

* linnaarst, kreisiarst

Viited
------

1. 1 2 3 4 5  Üldhoolekandekolleegiumist Ajalooarhiivi fondiloendis (vaadatud 21.06.2016)
2. ↑  Заметки о предметах, которые предполагаются к осмотру их императорскими высочествами государем великим князем Владимиром Александровичем и государынею великою княгинею Мариею Павловной во время пребывания их в г. Ревеле, Уздныя городскія больницы, 1886

Välislingid
-----------

* Üldhoolekandekolleegiumist Ajalooarhiivi fondiloendis
**Hans-Jürgen Massaquoi** (19. jaanuar 1926 Hamburg – 19. jaanuar 2013 Jacksonville, Florida) oli USA ajakirjanik ja kirjanik.

Hans Massaquoi sündis Hamburgis Dublinis õppiva Libeeria üliõpilase Al Haj Massaquoi ja sakslannast meditsiiniõe Bertha Baetzi lapsena. Tema vanaisa Momolu Massaquoi oli Libeeria peakonsul Hamburgis. 1929. aastal pöördusid tema isa ja vanaisa Libeeriasse tagasi, Hans Massaquoi jäi emaga Hamburgi.

Natsionaalsotsialistide võimuloleku perioodil koges Hans Massaquoi mulatina küll mitmesugust diskrimineerimist (teda ei võetud Hitlerjugendisse, põhikooli lõpetamise järel ei lubatud tal gümnaasiumis edasi õppida, Wehrmachti ei võetud teda isegi vabatahtlikuna), kuid teda ei represseeritud mingilgi moel. 

Oma elust Saksamaal kirjutas ta 1999. aastal raamatu "Destined to witness : growing up black in Nazi Germany" ("Määratud tunnistama : üleskasvamine Hitleri Saksamaal"). Raamat tõlgiti ka saksa keelde ja ilmus 2002. pealkirjaga ""Neger, Neger, Schornsteinfeger!" : meine Kindheit in Deutschland" (""Neeger, neeger, korstnapühkija!" : minu lapsepõlv Saksamaal"). Saksamaal tehti selle raamatu põhjal 2006. aastal kaheosaline telefilm "Neger, Neger, Schornsteinfeger".

1948. aastal asus Hans Massaquoi elama Libeeriasse. Esialgu elas ta oma isa juures. Pärast isa hukkumist liiklusõnnetuses elas ta oma tädi Fatima juures. 1950. aastate algul kolis Hans Massaquoi Ameerika Ühendriikidesse, kus ülikooliõpingute järel töötas ajakirjanikuna afroameeriklaste ajakirjas Ebony.

Viited
------

1. ↑
**Üldkeel** on mingi kirjakeele see osa, mille valdamiseks ei ole tarvis eriharidust ega ametialast ettevalmistust. Sellisena vastandatakse seda oskuskeelele, mida kasutatakse ühese mõistetava tagamiseks teatud eriala või ametiala raames. 

Üldkeelele on iseloomulik sõnade ja teiste lekseemide tähenduse ebamäärasus ja muutlikkus ning mitmetähenduslikkus. Sageli selgub sõna konkreetne tähendus alles kontekstist. Keelekorralduses normeeritakse ja fikseeritakse nende tähendust küll mingil määral (muu hulgas kuulutatakse mõned tähendusnihked ebasoovitavateks), kuid nende tähendust ei piiritleta täpsemalt, kui see on vajalik nende kasutamiseks väljaspool erialast ja ametialast konteksti. Samuti on üldkeelele omane sünonüümide rohkus, mis võimaldab kasutada erinevaid stiile ja edasi anda raskesti kirjeldatavaid tähendusvarjundeid. Võrreldes oskuskeelega on üldkeeles ka lausete moodustamine vabam. Üldkeele kasutamine võimaldab võrreldes oskuskeelega suuremat isikupära. 

Üldkeel on oskuskeele üks allikaid. Termini moodustamisel kasutatakse sageli eksplitseerimist: üldkeele sõnale antakse rangelt defineeritud, sageli ka kitsam tähendus. Termin võidakse moodustada ka uudissõnana, moodustades üldkeele sõnadest sõnamoodustuse abil või sõnaühendeid kasutades uusi sõnu samal moel, nagu moodustatakse uusi sõnu üldkeeles endas. Niiviisi moodustatud terminite tähendus on üldkeele valdajale enamasti aimamisi mõistetav.

Oskuskeel omakorda mõjutab üldkeelt, sest üldhariduses, ajakirjanduses ning teabe- ja aimekirjanduses kasutatakse palju oskuskeele elemente. Kokkupuude nähtustega, millest oskuskeeles räägitakse, viib oskuskeele sõnade ülevõtmisele üldkeelde. Seejuures muutub nende tähendus ebamäärasemaks ja nende kasutamisviis lahkneb kasutamisviisist oskuskeelest. Sageli oskuskeele sõnade kasutamist matkitakse, ilma et nende täpset tähendust teataks. Erialainimestel on mõnikord raske oskuskeelt üldkeelest eristada ning nad kasutavad ka väljaspool erialast suhtlust üldkeele sõnu erialases tähenduses, nõudes seda ka teistelt. 

Avalikus suhtluses on tarvis rääkida ka teemadel, mille hea valdamine nõuab erialast ettevalmistust, ja neid teemasid arutatakse ka eraelus. Teiselt poolt, ka erialases suhtluses kasutatakse arusaadavuse huvides üldkeele elemente. Üldkeele ja oskuskeele vastastikuse mõju tõttu on nad suurelt osalt omavahel läbi põimunud. Siiski on oskuskeel mõnikord üldkeelest nii erinev, et oskuskeelne tekst on oskuskeele mittetundjale ja teise erialakeele valdajale mõistetamatu ka juhul, kui sisu mõistmine erialast ettevalmistust ei nõuaks. See puudutab eriti õiguskeelt, mille lähedust üldkeelele nõuab õigusselguse põhimõte. Oskuskeele mõistetamatus on osalt tingitud ka hariduslikust lõhest.

Kirjandus
---------

* Rein Kull. *Kirjakeel, oskuskeel, üldkeel*, Eesti Keele Sihtasutus 2000.
Peterburis aadressil ulitsa Lva Tolstogo 9 asuvas hoones tegutseb klouni- ja pantomiimiteater Litsedei
Slava Polunin, Valeri Keft ja Nikolai Terentjev (1980. aastate keskpaik)
**Litsedei** (vene keeles Лицедеи) on Venemaal Peterburis tegutsev klouni- ja pantomiimiteater.

Teatri Litsedei asutasid 1968. aastal Slava Polunin ja Aleksandr Skvortsov. Litsedei on tänaseni ainus klouniteater Venemaal. Üleliiduline tuntus teatrile tuli 1986. aastal tänu Litsedei trupi osalemisega meelelahutusfilmis "Kak stat zvezdoi?" ("Как стать звездой?").

Publikule enim meeldinud klouni- ja pantomiiminumbrid on "Blue Canary", "Аssisjai" ("Асисяй") ja "Nizzja" ("Низзя").

Trupp
-----

Litsedeis on eri aegadel töötanud kümneid näitlejaid, teiste seas Robert Gorodetski, Slava Polunin, Nikolai Terentjev, Valeri Keft, Juri Galtsev, Anna Orlova ja Juri Muzõtšenko.

Viited
------

1. 1 2  О театре. licedei.com

Välislingid
-----------

* Litsedei – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
* Litsedei koduleht
**Üldlaienditeks** nimetatakse selliseid sõnu või fraase, mis kuuluvad kas ühe lauseliikme või kogu lause juurde ning annavad lausele mingi lisatähenduse. Üldlaiend on mittelauseliikmeline lauseelement.

Eesti keel
----------

Üldlaiendid võivad väljendada

* kõneleja suhtumist, nt

***Võib-olla** ei teadnud ta sellest midagi. **Kahjuks** pandi pood varem kinni. **Äkki** on ta **tõesti** haigeks jäänud.*
* küsimust, nt

***Kas** ta üldse mäletab, millest me rääkisime?*
* eitust, nt

***Ega** ma tahagi temaga kokku saada.*
* millegi ootuspärase kinnitust, nt

***Just** seda ma temalt ootasin**gi**.*
### Üldlaiendi funktsionaalsed rühmad

Grammatilised üldlaiendid (*kas, või, ega, no, küll, kus* jne) võtavad osa oma mõjualale kindla grammatilise tähenduse andmisest, näiteks

***Küll** on **alles** tuuline!*
***Või** kõik noormehed jooksid sulle järele?* 
***Ega** sul pole**gi** vaja talle midagi öelda.*
Modaallaiendid (*võib-olla, küllap, vist, niikuinii, vaevalt, õnneks, kahjuks, paraku* jne) annavad lausele nominatiivmodaalse tähenduse, näiteks

***Võib-olla** nii ongi parem.*
***Küll** ma temaga toime tulen.*
***Vaevalt** ta sellega nõus on.*
***Õnneks** on tal kõik eksamid tehtud.*
Infostruktuurilaienditega viidatakse sellele, et lausega tähistatu on kas teadaolev (nt *ju, eks*), teadaolevast järelduv (nt *siis*) või sellest lähtudes ootuspärane (nt *ikka*; *-gi/-ki* verbi finiitsele vormile liidetuna, näiteks

*Ma **ju** ei ole selline.*
*Just seda oli**gi** tarvis tõestada.*
*Ta **ikka** otsustas tulla.*
Konnektiivlaiendid (*ka, -gi/-ki, samuti, lisaks, näiteks, ühtlasi, hoopis, siiski, esiteks, kas või* jne) viitavad rinnastussuhtele, näiteks

***Ka** meie otsustasime koju jääda. Meie**gi** otsustasime koju jääda. **Isegi** meie otsustasime koju jääda.*
***Lisaks** kassidele meeldisid talle oravad.*
*Tema tahtis **hoopis** palli mängida.*
*Tulgu **kas või** veeuputus.*
*Me nägime palju vaeva, kuid ei saanud **ikkagi** esimest kohta.*
Intensiivistavad üldlaiendid tugevdavad kommunikatiivset modaalsust (*ometi, no, õige, nüüd, aga*), väite jaatamist või eitamist (*muidugi, jah, küll, just, mitte, vaat, näe*) jm kogu lausele toimivaid tähendusi, näiteks

***No** hakkame nüüd **ometi** minema!*
*Kui läheks **õige** koju tagasi? Läheme **jah**!*
***Vaat** nii on hea elada.*
*Ma läksin **muidugi** kohe pärast kooli koju.*

Vaata ka
--------

* sidend

Välislingid
-----------

* Üldlaiend