recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Cessna Mustang
**Cessna Citation Mustang** mudel 510 on äriklassi reaktiiv-väikelennuk.

Seda lennukit ehitatakse USA Kansase Independence'i linna Cessna Aircraft Company tehases, samas väljuvad ka Cessna 172-d.

Standardse Mustangi salongis on üks tualettruum, 4 reisijakohta ja 2 piloodikohta. Selle klassi lennukit võib juhtida ka ainult üks piloot.

Esimese lennu tegi Cessna Mustang 18. aprillil 2005. USA Lennuamet sertifitseeris selle 8. septembril 2006. 9. novembril 2006 sai lennuk sertifikaadi lendamiseks jäätumise tingimustes. Esimene Cessna Mustang anti tellijale üle 23. novembril 2006, samal päeval kui Cessna USA Lennuametilt vastava loa sai. Euroopas sertifitseeris EASA (Euroopa Lennundusohutusamet) lennuki 21. mail 2007.

2009. aasta seisuga on ehitatud 320 Cessna Citation Mustangit, 2012. aasta juuli seisuga 400. Üks Cessna Citation Mustang maksab 3,28 miljonit USA dollarit.

Konstruktsioon
--------------

Mustang on alltiivaline, kolmerattalise sissetõmmatava telikuga, survestatava kabiiniga, T-asetusega stabilisaatori ja kere sabaosa külgedel asuva kahe turboventilaatormootoriga väikelennuk. Lennuki kere ja tiivastruktuuri kolm tala on duralumiinium-konstruktsiooniga, ülejäänu komposiitkonstruktsiooniga. Salongi ees vasakul asub lennuki uks ja paremal pool keskel avariiväljapääs. Kere ninasektsioonis ja tagaosas asub ruum pagasile. Tagumisse pagasiruumi mahuvad ka reisijate suusad. Reisijatesalongi 6 ovaalsest aknast tavaneb avar vaade. Piloodikabiin on varustatud Garmin G1000 avioonikaga.

Enamik lennuki kasutajatest on ärimehed ja ettevõtted. Üsna sageli ostetakse lennuk mitme peale kahasse.

Tehnilised andmed
-----------------

* Meeskond: 1 või 2 pilooti
* Reisijaid: 4-5
* Pikkus: 12,37 m
* Tiivaulatus: 13,16 m
* Kõrgus: 4,09 m
* Salongi kõrgus: 1,37 m
* Salongi pikkus: 2,97 m
* Salongi laius: 1,4 m
* Pagasiruumi maht: 1,8 m³
* Tühikaal: 3062 kg
* Maksimaalne maandumiskaal 3629 kg
* Maksimaalne stardikaal: 3921 kg
* Kasulik last: kuni 544 kg
* Maksimaalne kiirus: 0,63 Machi
* Reisikiirus: 630 km/h
* Tõusukiirus merepinna tasemel: 15,3 m/s ehk 900 m/min
* Praktiline lennulagi: 12 500 m
* Lennukaugus: 2130 km
* Mootorid: 2 X Pratti ja Whitney Canada PW615F turboventilaator, millest kummagi tõukejõud on 6,49 kN.

Mustangi õhkutõusu teekond rajal on 948 m ja maandumisteekond 725 m.

  

Mustangi üks lennutund maksab 794 dollarit, ühe lennukilomeetri hind on 1,58 dollarit.

Viited
------

1. ↑  Cessna Sees Sales Success With New Citation M2. AINonline.com, vaadatud 17.07.2013.
2. ↑  Cessna Model 510. TCDS EASA.IM.A.502, 21. mai 2007.

Välislingid
-----------

 Cessna Citation Mustang – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
**Ruvim Pergament** (vene keeles *Рувим Самуилович Пергамент;* 12. september (vkj 30. august) 1906 Petroskoi – 6. märts 1965 Petroskoi) oli Nõukogude Liidu helilooja, Karjala ANSV rahvakunstnik (1959)  .

Ta õppis Peterburi (Leningradi) konservatooriumis viiulit (lõpetas 1926), tegeles iseseisvalt heliloominguga, käies sel alal konsulteerimas Rudolf Merwolfiga. 

1926. aastast töötas Petroskois viiuldajana, oli mitme kohaliku teatri muusikajuht, esines dirigendina raadios. Pergamendi elus sai oluliseks kohtumine rahvamuusika uurija Viktor Gudkoviga, kes suunas teda Põhja-Venemaa, Pomoori, Karjala ja Vepsa folkloori juurde. Sellest ajast alates kasutas Pergament oma loomingus sageli rahvamuusikatöötlusi. Koos Gudkoviga taaselustas helilooja huvi Karjala rahvapilli kantele vastu ja kirjutas mitu teost neist pillidest koosnevatele ansamblitele.

Pergamendi esimene suurem teos oli sümfooniline poeem "Aino" (1936) orkestrile ja solistile (sopranile). See valmis eepose "Kalevala" esimese väljaande ilmumise sajandaks aastapäevaks. Teos põhineb Karjala pulmalaulul "Lendas kotkas" ja selle variatsioonidel. "Aino" ja kaks aastat hiljem kirjutatud "Karjala süit" on Karjala muusikaajaloo esimesed suuremad orkestriteosed. 1940. aastatel kirjutas Pergament Karjala rahvuslikel ainetel paar ooperit – koomilise "Kumoha" (1944–1946, toimetatud variant 1959) ja heroilise "Kolm venda" (1948–1949), mis algselt said süüdistuse formalismis. Nii jõudis "Kumoha" teatrilavale muudetud kujul alles 1959. aastal, kui Moskvas toimus Karjala ANSV kultuuri ja kirjanduse dekaad. "Kolm venda", mis kandis algul tööpealkirja "Ilmarinen", pole aga tänaseni lavale jõudnud.

Aastatel 1937–1948 oli Pergament Karjala heliloojate liidu esimene esimees. Ta oli ka Karjala-Soome NSV Ülemnõukogu saadik.

|  |  |
| --- | --- |
|  | See artikkel sisaldab ru.wikipedia artikli „Пергамент, Рувим Самуилович" tõlget. (5771182 *et seq*.)  |

Viited
------

1. ↑  Карелия: энциклопедия: в 3 т. / гл. ред. А. Ф. Титов. Т. 2: К — П. — Петрозаводск: ИД «ПетроПресс», 2009. — С. 356—464 с.: ил. карт. ISBN 978-5-8430-0125-4 (т. 2)
2. ↑  Гродницкая, Наталья. "Рувим Пергамент, первопроходец карельской национальной музыки". *kantele.ru*. Originaali arhiivikoopia seisuga 5.08.2017. Vaadatud 11.12.2020.
**95. Krasnojarski jalaväepolk** oli Venemaa Keisririigi armees aastatel 1796–1918 tegutsenud sõjaväeüksus, mis paiknes Liivimaa kubermangus Tartus. Polk kuulus 24. jalaväediviisi.

Krasnojarski jalaväepolk moodustati 1863. aastal Pihkva polgust Helsingis ja paiknes 1893. aastast Tartus Allee tänava idapoolses ääres, Emajõe Tammoru idanõlvaku kasarmutes – hilisemates Kalevi üksiku jalaväepataljoni Lembitu kasarmutes.

1897. aasta 1. mail toimus Puka raudteejaama lähedal Aakres raske raudteeõnnetus, kus hukkus Tartus paiknenud 95. Krasnojarski jalaväepolgu 56 sõjaväelast, 2 konduktorit ning ühe veltveebli abikaasa koos kahe lapsega, raskelt vigastada sai 43 sõjaväelast, kergemalt 3 ohvitseri ja 125 alamväelast. Hukkunud maeti 3. mail Tartu Raadi kalmistule, kuhu neile püstitati mälestusmärk.

22. jaanuaril 1905 (vkj) alanud streigiga Pärnu Waldhofi tselluloosivabrikus ja rahutuste ning rüüstamisega linnas viidi Pärnusse 95. Krasnojarski jalaväepolgu rood, 13. ja 16. roodu alaliseks paiknemiseks linnas ehitati 1906. aastal kasarmud (A. H. Tammsaare puiestee 70), mida polgu nimetuse tõttu nimetati *Krasnojarski kasarmuteks*.

Viited
------

1. ↑  Vanemuise 35,  (vaadatud 9.11.2019)
2. ↑  Nõmmik, Tõnis, Vaimulikud kaitsejõududes: Eesti kaitseväe kaplaniteenistus ja selle eellugu, Tartu 2005, lk 331
3. ↑  Suurimad rongiõnnetused Eesti 140-aastasel raudteel, 3. NOVEMBER 2010
4. ↑  Krasnojarski ehk Lembitu kasarmute lugu, Pärnu Postimees, 14.09.2004

Välislingid
-----------

* 95-й пехотный Красноярский полк, Русская Эстония
* 95-й пехотный Красноярский полк, Участие в боевых действиях, gwar.mil.ru
|  |  |
| --- | --- |
| 85 | 
718321882 |
| At
<210> |
| Astaat |

**Astaat** on keemiline element järjenumbriga 85.

Kõik ta isotoobid on radioaktiivsed. 

Stabiilseim neist on isotoop massiarvuga 210, mille poolestusaeg on 8 tundi, kuid seda looduses ei esine. Looduses esineb väikeses koguses astaadi isotoope massiarvudega 215, 216, 218 ja 219. Stabiilseim neist on isotoop massiarvuga 219, mille poolestusaeg on 56 sekundit.

Maakoores on hinnanguliselt alla 30 g astaati. Astaat on üks haruldasematest elementidest Maakoores, esinedes ainult temast suurema tuumalaenguga elementide  radioaktiivse lagunemise produktina. 1940. aastal saadi astaati esmakordselt sünteetilisel teel pommitades vismutit alfaosakestega. Avastajad: Dale R. Corson, Kenneth Ross MacKenzie ja Emilio G. Segrè. Kolm aastat hiljem leiti seda ka loodusest.

Nimetus tuleb vanakreeka sõnast *astatos* (ἄστατος), mis tähendab ebastabiilset, ebapüsivat.

|  |  |
| --- | --- |
|  | Vikisõnastiku artikkel: **astaat** |



|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Keemiliste elementide perioodilisussüsteem |
| --- |
| Metallid | Poolmetallid | Väärisgaasid | Mittemetallid | Leelismetallid | Leelismuldmetallid | Lantanoidid | Aktinoidid |
| Germaanium - Arseen - Antimon - Telluur - Astaat |

 |
**Tristan Priimägi** (sündinud 11. detsembril 1976 Tartus) on eesti filmiajakirjanik ja -kriitik.

Ta on lõpetanud 2001. aastal Tartu Ülikooli bakalaureuseõppe semiootika ja kulturoloogia erialal (kitsamalt filmisemiootikas).

Seejärel töötas ta paaris reklaamifirmas ja juhtis kultuuriprojekte (graafilise disaini veeb "Beta", Plink Plonki muusikafestival jm). 

Kirjutanud paljudes ajalehtedes ja ajakirjades filmist, muusikast ja popkultuurist, teinud filmitõlkeid ja filmipromotsioonitööd, korraldanud filmiüritusi, olnud mitu aastat Pimedate Ööde filmifestivali valikukomitee liige. 

Alates 2010. aastast korraldab Helsingi dokumentaalfilmide festivali DocPoint Tallinna üritusi (DocPoint Tallinn). On olnud Eesti Filmi Sihtasutuse välissuhete juht, 2014. aastast töötab ajalehe Sirp filmitoimetajana.

2023. aastal sai ta Euroopa Filmiakadeemia liikmeks.

Teosed
------

* Ülevaateteos "101 Eesti filmi". Tallinn. Varrak 2020.

Tunnustus
---------

* 2014 Aasta filmiajakirjanik
* 2020 Aasta filmiajakirjanik

Isiklikku
---------

Tema isa on Linnar Priimägi.

Viited
------

1. ↑  Tristan Priimägi Eesti Filmi Andmebaasis (vaadatud 10.08.2020).
2. ↑  Ajalehe Sirp toimetuse koosseis (vaadatud 10.08.2020).
3. ↑  Sirbi kirjandustoimetajana alustab tööd Pille-Riin Larm, filmitoimetajana Tristan Priimägi. Müürileht, 04.02.2014.
4. ↑  Tristan Priimägi valiti Euroopa filmiakadeemia liikmeks ERR Kultuur, 09.05.2023.
5. ↑  Kaspar Viilup. Tristan Priimäe sulest ilmus raamat "101 Eesti filmi": koroona ajal oli aega vaadata ja kirjutada ERR Kultuur, 17.11.2020.

Välislingid
-----------

* Tristan Priimägi Eesti Filmi Andmebaasis
**Asta Riivald** (aastani 1940 **Asta Jurich**; 19. veebruar 1917 Tallinn – 16. detsember 2014 Morgantown) oli eesti pianist.

Ta alustas klaveriõpinguid 6-aastaselt, astus 1929. aastal Tallinna Konservatooriumisse Theodor Lemba klaveriklassi algkursusele ja lõpetas konservatooriumi 1937. aastal (Theodor Lemba klassis) helikunstniku diplomi ja kutsetunnistusega. Aastatel 1938–1939 täiendas ta ennast Pariisi Konservatooriumi (*Conservatoire national supérieur de musique et de danse de Paris'*is) Magda Tagliaferro juures; ta innustus seal uuemast Euroopa muusikast. Seejärel jätkas ta õpinguid Tallinna Konservatooriumis muusikapedagoogika ja oreli erialal (Artur Kapi klassis).

Ta töötas teatris Estonia ooperi- ja Rahel Olbrei balletilavastuste repetiitorina ning Made Pätsi laulustuudios klaverisaatjana.

Emigreerus märtsis 1941 Saksamaale. Aastatel 1944–1946 oli peamiselt abikaasa Heinz Riivaldi klaverisaatjana ja aastast 1946 töötas Geislingeni Geislingeni põgenikelaagris, kus oli paljude solistide, sealhulgas Hubert Aumere ja Carmen Prii klaverisaatja ning sealses eestlaste koolis inglise keele õpetaja. Aastal 1950 siirdus ta koos abikaasa ja lastega USA-sse, kus ta algul elas New Jerseys Seabrooki aedviljatööstuse territooriumil ning töötas raamatupidajana ja pianistina, andes ühtlasi klaveritunde. Hiljem oli ta klaverisaatja USA idaranniku linnades. Aastatel 1959–2003 elas ta Lakewoodis, töötas 26 aastat kardioloogi juures ning oli Lakewoodi Eesti Ühingus solistide klaverisaatja ja segakoori juht, ühtlasi ka Lakewoodi Püha Vaimu koguduse organist.
Tapeedinäidised poe vaateaknal

|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib sisekujundusmaterjalist; koolilehe kohta vaata artiklit Tapeet (koolileht).* |

---

**Tapeet** (kreeka keeles *tapes* 'vaip') on paberist, riidest või nahast sisekujundusmaterjal, millega kaetakse ruumide seinu, harvemini ka lagesid. Tapeedi ülesanne on kaunistada ruumi, parandada selle soojapidavust ja hügieenilisust. Tapeedi panemist nimetatakse tapeetimiseks ehk tapetseerimiseks.

Nüüdisajal valmistatakse peamiselt trükitud või pressitud mustriga ja lakiga või väärispuidust spooniga kaetud pabertapeeti. Lisaks harilikule toodetakse ka pestavat ja heli summutavat tapeeti. Tapeet võib olla ka värvi ja mustrita, nii et seda saab soovi korral ise värvida. Enamasti müüakse tänapäevaseid tapeete rullides. Seinale kinnitatakse need kliistri või spetsiaalse tapeediliimiga.

15.-18. sajandil kasutati tapeediks tekstiili (Prantsuse ja Flandria kootud pilttapeedid). 17. sajandil tulid moodi kuld- ja hõbemustriga nahktapeedid ning käsitsi trükitud riidetapeedid. 18. sajandil levis Hiinast Euroopasse pabertapeet, sajandi lõpus hakati seda tootma tööstuslikult.

Eestis on Lohu mõisa härrastemajas säilinud 18. sajandi paberist pilttapeete.

Viited
------

1. 1 2 3 4  Eesti Entsüklopeedia. 9. osa. Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus, 1996, lk 271–272

Vaata ka
--------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Tsitaadid Vikitsitaatides: **Tapeet** |

* Gobelään
* Fliistapeet
* Pilttapeet
* Linkrust
Justin Schultz 2017. aastal Penguinsiga
Justin Schultz Edmonton Oilersis mängimas
**Justin Schultz** (sündinud 6. juulil 1990 Kelownas, Briti Columbias) on Kanada jäähokimängija, kes mängib kaitsjana NHL-i klubis Seattle Kraken.

Aastatel 2006–2009 mängis Schultz British Columbia Hockey League'i klubis Westside Warriors. Aastatel 2009–2012 mängis ta kolm hooaega Wisconsini Ülikooli jäähokimeeskonnas. Hooaegadel 2010–11 ja 2011–12 valiti ta Western Collegiate Hockey Associationi hooaja parimaks kaitsjaks. Hooaja 2012–13 esimeses pooles mängis ta American Hockey League'i (AHL) klubis Oklahoma City Barons. Ta pälvis sel hooajal liiga parimale kaitsjale antava Eddie Shore Awardi.

2008. aastal valis Anaheim Ducks ta NHL-i *draft* '​is 43. valikuna. NHL-is debüteeris ta hooajal 2012–13 Edmonton Oilersi meeskonnas. Samal hooajal valiti ta uustulnukate hooaja sümboolsesse koosseisu (*All-Rookie Team*).

2016. aasta veebruaris liitus Schultz Pittsburgh Penguinsiga. Aastatel 2016 ja 2017 võitis ta Penguinsiga Stanley karika.

2020. aasta oktoobris sõlmis ta kaheaastase lepingu Washington Capitalsiga.

2022. aasta juulis sõlmis Schultz kaheaastase lepingu Seattle Krakeniga.

Ta kuulus Kanada jäähokikoondisse 2013. aasta jäähoki maailmameistrivõistlustel.

Viited
------

1. ↑  "Capitals sign defenseman Justin Schultz". Washington Capitals. 9.10.2020. Vaadatud 17.1.2021
2. ↑  "Schultz agrees to two-year, $6 million contract with Kraken". National Hockey League. 13. juuli 2022. Vaadatud 14. juulil 2022.

Välislingid
-----------

* Justin Schultz NHL.com lehel
* Profiil hockeydb.com lehel

| * v
* r
Seattle Kraken |
| --- |
| 
**Väravavahid**: Chris Driedger **·** Philipp Grubauer **·** Martin Jones |
| 
**Kaitsjad**: Will Borgen **·** Vince Dunn **·** Cale Fleury **·** Adam Larsson **·** Jamie Oleksiak **·** Justin Schultz **·** Carson Soucy |
| 
**Ründajad**: Matty Beniers **·** Oliver Bjorkstrand **·** André Burakovsky **·** Ryan Donato **·** Joonas Donskoi **·** Jordan Eberle **·** Morgan Geekie **·** Yanni Gourde **·** Jared McCann **·** Jaden Schwartz **·** Daniel Sprong **·** Brandon Tanev **·** Eeli Tolvanen **·** Alexander Wennberg **·** Shane Wright |
|  |
| --- |
|  |
| Medalikohad |
| Maailmameistrivõistlused |
| **Pronks** | 2021 | jäähoki |

**Justin Abdelkader** (sündinud 25. veebruaril 1987 Muskegonis Michiganis) on USA jäähokimängija, kes mängib Švetsi kõrgliiga klubis EV Zug ründajana vasakäärel.

Aastatel 2005–2008 mängis ta Michigan State University jäähokimeeskonnas, kellega tuli hooajal 2006–07 USA ülikoolide meistriks.

2005. aastal valis Red Wings ta NHL *Draft* '​is 42. valikuna. NHL-is debüteeris Abdelkader hooaja 2007–08 lõpus. Red Wingsi põhikoosseisu murdis ta hooajal 2009–10. Red Wingsi meeskonnas mängis ta kuni hooajani 2019–20. Individuaalselt oli tema edukaim hooaeg NHL-is 2014–15, mil ta lõi 23 väravat ja andis 21 väravasöötu.

2021. aasta veebruaris liitus ta Zugiga. Samal aastal tuli ta klubiga Šveitsi meistriks.

2007. aastal võitis Abdelkader USA kuni 20-aastaste koondisega juunioride maailmameistrivõistlustel pronksmedali. USA jäähokikoondise koosseisus on ta osalenud 2012. 2014. ja 2021. aasta jäähoki maailmameistrivõistlustel. 2021. aasta maailmameistrivõistlustel võitis ta pronksmedali.

Välislingid
-----------

* Justin Abdelkader NHL.com lehel
* Justin Abdelkader hockeydb.com lehel
|  |
| --- |
|  |
| Medalikohad |
| Suveolümpiamängud |
| **Kuld** | 2016 | jalgpall |

**William de Asevedo Furtado** (sündinud 3. aprillil 1995 Pelotases) on Brasiilia jalgpallur, kes mängib paremkaitsjana Brasiilia kõrgliigaklubis Cruzeiro.

Profikarjääri alustas ta Brasiilia klubis Internacional, millega liitus 2012. aastal. Klubi põhimeeskonnas debüteeris ta 2015. aastal. Aastatel 2015 ja 2016 tuli ta Internacionaliga Rio Grande do Suli osariigi meistriks.

Aastatel 2017–2022 kuulus William Saksamaa kõrgliigaklubi VfL Wolfsburgi ridadesse. Hooaja 2020/21 teises pooles oli ta Wolfsburgist laenul Saksamaa kõrgliigaklubis Schalke 04.

2023. aasta alguses naasis William Brasiilia kõrgliigasse, kui liitus Cruzeiroga.

2016. aasta suveolümpiamängude jalgpalliturniiril tuli ta Brasiilia võistkonnaga olümpiavõitjaks.

Saavutused
----------

Internacional
* Campeonato Gaúcho: 2015, 2016
* Recopa Gaúcha: 2016

Viited
------

1. ↑  "Cruzeiro anuncia a contratação do lateral William, ex-Wolfsburg". Itatiaia. 23.12.2022
Tallinna Gaasijaama gaasimahuti hoone
**Tallinna Gaasijaam**, ka **Tallinna Linna Gaasivabrik** oli Tallinnas 1865. aastal ehitatud ettevõte.

Tallinna Gaasijaam asus tänapäeva Põhja puiestee kruntidel 25, 27 ja 27a, hoonete arhitekt oli kubermanguarhitekt Rudolf Otto von Knüpffer. Tallinna Gaasijaamas toodeti tehisgaasi Inglise kivisöest ning see varustas gaasiga algselt põhiliselt Tallinna kesklinna tänavalaternaid ja ka avalikke hooneid.

Tallinna Gaasijaam ja Kalamaja kaart, 1914
Tallinna gaasijaama vana (II) gaasimahuti hoone
2. oktoobril 1865 hakati paigaldama Tallinnas esimesi, Inglismaalt tellitud gaasitorusid tänavavalgustuse jaoks ja juba 5. detsembril 1865 hakati Tallinna tänavaid valgustama gaasilaternatega, 1865. aastal 17. detsembril avati Tallinnas Raekoja platsil esimene gaasilatern.

1932. aastal oli Tallinnas 1365 gaasilaternat. Kokku on Tallinna tänavate valgustamiseseks kasutatud 220 gaasilaternat, viimased gaasilaternad valgustasid Tallinna tänavaid veel 1951. aastal.

Gaasiga varustati torustiku kaudu ka Balti Manufaktuuri, Lutheri vineerivabrikut ning Kadrioru lossi ja parki.

Tallinna Gaasivabriku maa-alale ja osaliselt selle kõrvale rajati enne Esimest maailmasõda aastatel 1912–1913 arhitekt Hans Schmidti projekti järgi Tallinna Elektrijaam.

Tallinna Gaasijaama hoonestusest on säilinud peahoone Põhja puiestee ääres, kaks kuuenurkset gaasimahuti hoonet gaasijaama territooriumil ning paari tootmishoone elemente uutes hoonetes.

Vaata ka
--------

* Tartu Gaasivabrik

Viited
------

1. ↑  8199 Tallinna Gaasijaama gaasimahuti Põhja pst. 27, 1926. a.
2. ↑  27919 Tallinna gaasijaama vana (II) gaasimahuti
3. ↑  Robert Nerman. Tallinna tänavavalgustus möödunud sajanditel. Postimees, 9. märts 2007
4. ↑  Rahvavalgustajad. Rahvaleht nr 134, 12. november 1932, lk 4
5. ↑  Eesti uudised. Eesti Päevaleht, 20. detsember 1995
6. ↑  "Ajalugu". Eesti Gaas. Originaali arhiivikoopia seisuga 9.07.2014.

Välislingid
-----------

* Mälestised • 27919 Tallinna gaasijaama vana (II) gaasimahuti
**Laose lipp** on Laose ametlik lipp.

Riigi- ja rahvuslipp
--------------------

 ? Laose riigi- ja rahvuslipp. Proportsioonid 2:3.
Laos võttis 2. detsembril 1975 oma lipuks kommunistliku vabastusliikumise Pathet Lao lipu. See oli horisontaalsete laidudega puna-sini-punane trikoloor, millel sinise laiu keskel on valge sõõr. Punased laiud moodustavad kumbki 1/4 ja sinine laid 1/2 lipu kõrgusest.

Valge sõõr koos sinise laiuga tähistavad täiskuud Mekongi jõe kohal ja punased laiud jõe mõlemat kallast.

Valgel kettal on mitu tähendust, näiteks päike, Kuu ja *yin-yang*.

Sinine sümboliseerib Mekongi, heaolu ja rikkust kindlustavat jõge.

Punane tähistab rahva poolt vabadusvõitluses toodud vereohvrit.

Laose ajaloolised lipud
-----------------------

1893. aastal sai Laos (Prantsusmaa asumaa) endale traditsioonilise punasepõhjalise lipu, millel oli päikesevarju kujutis ja selle all kolm valget elevanti. Elevandid seisid trepil, millel oli 5 astet, sümboliseerides budismi 5 käsku. Legendi järgi armastas Laose (miljoni elevandi maa) rajaja Fa Ngun sõita valgel elevandil päikesevarju all. Neist said kõige tähtsamad kuninglikud sümbolid. Kolm elevanti esindasid igaüks ühte kolmest Laose kuningriigist ja kuningliku Laose kolmainsust: monarhi, rahvast ja budismi. Lipu vardapoolsesse ülanurka oli paigutatud Prantsusmaa lipp. Kui Jaapan Teises maailmasõjas Indohiina vallutas, kaotati lipult prantsuse trikoloor. 

1945. aastal oli ajutiselt kasutusel praegune lipp, mis algselt oli Lao Issara (hilisem Pathet Lao) tunnuseks, kuid siis taastati Jaapani okupatsiooni eelne lipp. 1952. aastal, kui Laos iseseisvus, kaotati lipult Prantsuse trikoloori kujutis.

Vaata ka
--------

Laose vapp

Välislingid
-----------

* Laose lipp andmebaasis *Flags of the World* (*inglise keeles*)
**Barzdai** on alev Leedus Šakiai rajoonis, Barzdai valla halduskeskus.

Alevis on põhikool, kultuurimaja ja raamatukogu. Vaatamisväärsuseks on aastal 1934 valminud katoliku kirik.

Ajalugu
-------

Barzdaid mainiti esimest korda aastal 1688. Toona kuulus asula Leedu suurvürstidele ja seda hallati Vilkijast.

Aastal 1796 ehitati sinna kabel. Aastal 1818 avati Barzdais kihelkonnakool. Knygnešystė ajal oli Barzdai üks leedukeelse kirjanduse levitamise keskuseid. Aastal 1919 sai Barzdaist kohaliku kihelkonna keskus. 

Peale Teist maailmasõda tegutsesid asula ümbruses Leedu metsavennnad. Aastail 1950-1992 oli Barzdai kohaliku kolhoosi keskasula.

Pilte
-----

* Vallavalitsuse hooneVallavalitsuse hoone
* Nõukogude sõdurite matmispaikNõukogude sõdurite matmispaik
* Barzdai kirikBarzdai kirik

Tuntud elanikke
---------------

* Motiejus Baltūsis - Leedu põrandaalune raamatukaupmees

Viited
------

1. ↑

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Barzdai** |

* Alev portaalis vietoves.Lt
1795. aasta **Baseli rahu** koosneb kolmest rahulepingust, mis puudutasid Prantsusmaad Prantsuse revolutsiooni ajal (esindas François Barthélemy).

* Esimene leping 5. aprillil Preisimaaga (esindaja Karl August von Hardenberg);
* Teine leping 22. juulil Hispaaniaga (esindaja Domingo de Iriarte), lõpetades Pürenee sõja; ja
* Kolmas leping 28. augustil Hessen-Kasseliga (esindaja Friedrich Sigismund Waitz von Eschen), lõpetades Prantsuse revolutsioonisõdade etapi Esimese koalitsiooni vastu.

Detailid
--------

Suure diplomaatilise kavalusega võimaldasid lepingud Prantsusmaal rahustada ja lõhestada oma Esimese koalitsiooni vaenlased üksteise järel. Pärast seda kerkis revolutsiooniline Prantsusmaa Euroopa suurvõimuks.

Esimene leping 5. aprillil 1795 Prantsusmaa ja Preisimaa vahel oli olnud arutlusel aastast 1794. Preisimaa taganes koalitsioonist, mis oli töötanud läheneva Poola jagamisega ja tõmbas vajadusel oma Austria ja Venemaa vastu joondatud väed tagasi. (Vaata ka Prantsuse revolutsioonisõjad ja Napoleoni sõjad.) Salaja tunnistas Preisimaa Prantsuse kontrolli Reini läänekalda üle, oodates loovutust Riigipäeva poolt. Prantsusmaa tagastas kõik sõja ajal vallutatud maad Reinist idas. 6. aprilli öösel allkirjastasid dokumendi Prantsusmaa ja Preisimaa esindajad François Barthélemy ja Karl August von Hardenberg. Nad ei olnud näost näkku, kumbki oli oma majutuses Rosshofis või Markgräflerhofis ja kuller vedas pabereid ringi. Lepe, mis loovutas Reini vasakkalda, oli salaartiklis, koos lubadusega, et see vabastab paremkalda, kui Reini vasakkallas katab lõpliku üldise rahu Prantsusmaal. Peter Ochs koostas lepingu ja oli finantsaruannete märkimisväärse osa vahendaja.

Preisimaa pidas Baseli rahu kokkuleppest kinni aastani 1806, kui ta ühines Neljanda koalitsiooniga.

Teise lepinguga 22. juulil loovutas Hispaania Hispaniola saare idaosa Prantsusmaale vastutasuks Gipuzkoa säilitamise eest. Prantslased tulid samuti öösel allkirjastama rahulepingut Prantsusmaa ja Hispaania vahel, milles Hispaaniat esindas Domingo de Iriarte, kes allkirjastas lepingu Ochsi häärberis, Holsteinerhofis.

Lepingud Preisimaa ja Hispaaniaga lõhkusid liidu Prantsusmaa vabariigi kahe peamise vastase vahel Esimesest koalitsioonist.

28. augustil 1795 koostati kolmas leping, rahu Prantsusmaa ja Hessen-Kasseli vahel, mille allkirjastas Friedrich Sigismund Waitz von Eschen. 

Oli ka kokkulepe vahetada Austria väed, kes langesid vangi Belgias.

Vaata ka
--------

* Esimese koalitsiooni sõda
* Tsisrhenaani vabariik
Foegele 2018. aastal Charlotte Checkersiga
**Warren Foegele** (sündinud 1. aprillil 1996 Markhamis, Ontario provintsis) on Kanada jäähokimängija, kes mängib NHL-i klubis Edmonton Oilers.

Aastatel 2014–2015 mängis ta New Hampshire'i Ülikooli jäähokimeeskonnas ning 2015–2017 Ontario Hockey League'i (OHL) klubides Kingston Frontenacs ja Erie Otters. 2017. aastal tuli ta Ottersiga OHL-i meistriks ning pälvis samal hooajal väljalangemismängude väärtuslikumale mängijale antava Wayne Gretzky 99 Award'i.

2014. aastal valis Carolina Hurricanes ta NHL-i *draft* '​is 67. valikuna. Hooajal 2017–18 mängis Foegele põhiliselt American Hockey League'is Hurricanesi tütarklubis Charlotte Checkers. NHL-is debüteeris Foegele 26. märtsil 2018 mängus Ottawa Senatorsi vastu ning lõi selles mängus värava ja andis väravasöödu. Hurricanesi põhikoosseisu kuulus ta alates hooajast 2018–19.

2021. aasta juulis kaubeldi Foegele Ethan Beari vastu Edmonton Oilersi, misjärel sõlmis ta klubiga kolmeaastase lepingu.

Viited
------

1. ↑  "Oilers sign Foegele to three-year contract". nhl.com. 31.7.2021. Vaadatud 17.2.2022

Välislingid
-----------

* Warren Foegele NHL.com lehel
* Warren Foegele hockeydb.com lehel

| * v
* r
Edmonton Oilers |
| --- |
| 
**Väravavahid**: Jack Campbell **·** Stuart Skinner **·** Mike Smith |
| 
**Kaitsjad**: Evan Bouchard **·** Philip Broberg **·** Cody Ceci **·** Vincent Desharnais **·** Mattias Ekholm **·** Oscar Klefbom **·** Brett Kulak **·** Ryan Murray **·** Darnell Nurse |
| 
**Ründajad**: Nick Bjugstad **·** Leon Draisaitl **·** Warren Foegele **·** Dylan Holloway **·** Zach Hyman **·** Mattias Janmark **·** Evander Kane **·** Klim Kostin **·** Connor McDavid **·** Ryan McLeod **·** Ryan Nugent-Hopkins **·** Derek Ryan **·** Devin Shore **·** Kailer Yamamoto |
Oliver Christensen (2022)
**Oliver Christensen** (sündinud 22. märtsil 1999 Kertemindes) on Taani jalgpallur, kes mängib väravavahina Saksamaa esiliigaklubis Hertha BSC.

Jalgpalli hakkas ta mängima kodulinnaklubis Kerteminde Boldklub. 2010. aastal liitus ta Odense Boldklubi noortesüsteemiga. 2017. aasta mais sõlmis ta klubiga esimese profilepingu ning liitus põhimeeskonnaga. Odense põhimeeskonnas tegi ta debüüdi 22. oktoobril 2018 Taani kõrgliiga mängus Brøndby IF-i vastu. Hooajal 2019/20 sai Christensen Odense esiväravavahiks.

2021. aasta augustis sõlmis ta viieaastase lepingu Herthaga, mis mängis toona Saksamaa kõrgliigas. Esimesel hooajal oli Christensen Herthas Alexander Schwolowi ja Marcel Lotka järel kolmas valik väravavahi kohale. Hertha põhimeeskonnas debüteeris Christensen alles hooaja lõpus üleminekumängudes Hamburger SV-i vastu. Hooajal 2022/23 kerkis Christensen Hertha esiväravavahiks, kuid Hertha langes hooaja lõpus Bundesligast välja.

Taani jalgpallikoondises debüteeris Christensen 11. novembril 2020 sõprusmängus Rootsi vastu. Ta oli Taani koondise varuväravavaht 2022. aasta maailmameistrivõistlustel.

Viited
------

1. ↑  HERTHA BSC VERPFLICHTET OLIVER CHRISTENSEN, herthabsc.com, 26 August 2021
2. ↑  "Wind og Bah sikrer dansk 2-0 sejr over Sverige". *Taani jalgpalliliit* (taani). 11. november 2020. Vaadatud 12. novembril 2020.
3. ↑  Jørgensen, Sune (11. november 2020). "Debut på landsholdet: OB-målmand starter inde mod Sverige". *TV2 Fyn* (taani).

Välislingid
-----------

* Profill Hertha BSC kodulehel

| * v
* r
Taani koondis  –  2022. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlused |
| --- |
| 

* 1 Schmeichel
* 2 Andersen
* 3 Nelsson
* 4 Kjær (c)
* 5 Mæhle
* 6 A. Christensen
* 7 Jensen
* 8 Delaney
* 9 Braithwaite
* 10 Eriksen
* 11 Skov Olsen
* 12 Dolberg
* 13 Kristensen
* 14 Damsgaard
* 15 Nørgaard
* 16 O. Christensen
* 17 Stryger Larsen
* 18 Wass
* 19 Wind
* 20 Poulsen
* 21 Cornelius
* 22 Rønnow
* 23 Højbjerg
* 24 R. Skov
* 25 Lindstrøm
* 26 Bah
* Treener: Hjulmand

 | Taani |
Roosa-kuldnoka munad
**Roosa-kuldnokk** (ladina keeles *Pastor roseus*), vana nimetusega **karjarästas**, on linnuliik kuldnoklaste sugukonnast kuldnoka perekonnast.

Varem arvati liiki kuuluva kuldnoka perekonda (*Sturnus*), kuid hiljem on talle määratud eraldi perekond *Pastor*.

Levila
------

Pesitsusajal on levinud Ees- ja Kesk-Aasias, mõnel aastal ka Kagu-Euroopas. Talvitub Ees-Aasia lõunaosas, Pakistanis, Indias ja Sri Lankal.

Roosa-kuldnoka levik sõltub parves elutsevate rohutirtsuliikide rohkearvulisest esinemisest. Eestis eksikülaline.

Välimus
-------

Üldpikkus 19–22 cm. Vanalinnu sulestikus on iseloomulik heleroosa värvus, pea ja tiivad on mustad, metalliläikega. Noorlind sarnaneb kuldnoka kahvatu noorlinnuga, kuid tal on lühem ja tömbim kollakas nokk, hele valjasriba ja seljasulestikust heledam päranipuala. Häälitsused lühidad ja karedad, võrreldes kuldnokaga rämedamad ja järsemad.
Lennul hoiduvad roosa-kuldnokad üksteise lähedusse, mistõttu kogu parv paistab isegi läheda maa pealt tiheda tumeda tombuna. Maapinnale laskunult hajuvad nad kiiresti, kuid jooksevad ja lendlevad kõik ühes suunas, mistõttu kogu parv liigub ühele poole.

Elupaik ja pesitsemine
----------------------

Elab stepis ja põllumaastikul. Pesitseb seltsinguliselt kaljulõhedes, järsakupragudes, kivide all, laiendatud kaldapääsukese urgudes, mõnikord hoonete õõnsustes, Ühes koloonias on tihti mitusada paari. Pesapaikadele ilmub aprillis. Pesaaluseks on õhuke kiht kuivanud taimevarrekesi, sellel lebavad vähesed koirohu lehed ja stepilindude suled. Kurnas on 4–7 kahkjashalli muna. Poegi toidavad mõlemad vanemad. Pesitsusperiood on lühike: viis nädalat pärast esimeste munade munemist võib juba kohata hästi lendavaid noorlinde. Varsti pärast poegade pesast lahkumist ühinevad pesakonnad suurteks parvedeks, mis toiduotsingutel järk-järgult haudekolooniast eemalduvad. Talvel moodustab suuri parvi.

Toitumine
---------

Kõigesööja. Eelistab rändtirtse. Täiskasvanud lind võib päevas ära süüa kuni 200 erinevas vanuses rändtirtsu.
Sööb ka mardikaid, soomustiivalisi, ämblikke ja sipelgaid, marju, mahlakaid puuvilju ja umbrohuseemneid.

Viited
------

1. ↑  Butchart, S. & Symes, A. (BirdLife International) (2012). *Sturnus roseus*. *IUCNi punase nimistu ohustatud liigid*. IUCN 2012.2.
2. ↑  Jonsson, L. *Euroopa linnud*. Eesti entsüklopeediakirjastus, Tallinn 2000, lk 484–485
3. 1 2 3  "Loomade elu", 6. kd. lk 421–422

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Roosa-kuldnokk** |
**Basaalkommunikatsioon** on kehalise orientatsiooniga eripedagoogika kontseptsioon, mis pakub välja kommunikatiivse võimaluse inimestele, kel puudub enese kõnelise väljendamise võimalus. Eelkõige on see võimalus neile, kel inimestevaheline kogemuste vahetamine meie tavapäraste suhtlusviisidega pole võimalik.

Basaalkommunikatsiooni rajaja on Winfried Mall, kes sai inspiratsiooni Andreas D. Fröhlichi basaalstimulatsiooni ideest.

Basaalkommunikatsioon on mõeldud inimestele, kel on

* raske vaimne alaareng
* raske füüsiline puue
* autistlik käitumine + vaimne alaareng
* dementsus või koomajärgne seisund

Basaalkommunikatsiooni seisukohalt aitab vaid kommunikatsioonisituatsioon inimesi paremini mõista. Taju tundlikkust suurendatakse kehalisi väljendusvahendeid kasutades (sh partneri kompimise teel). Nii on võimalik suhtlusprobleeme vältida või neist jagu saada.

Seotud mõisted
--------------

* basaalstimulatsioon
* eripedagoogika
* hooldus
* taastusravi
* vaimupuudepedagoogika
* vaimupuue

Välislingid
-----------

* Winfried Mall: basaalksommunikatioon
* Winfried Malls Website zur Heilpädagogischen Fachberatung
* Landau Ülikool – Basaalkommunikatsioonist saksa keeles zur basalen Kommunikation
**Georgi Orlov** (vene keeles Георгий Иванович Орлов; 28. aprill 1884 Peterburi – 15. oktoober 1941 Sevurallag, Sosva, Sverdlovski oblast) oli Eesti arst ja poliitik, I Riigivolikogu liige.

Elulugu
-------

Georgi Orlov sündis Peterburis õigeusu preestri pojana. Tema isa Ivan Orlov oli Irkutski polgu preester.

Lõpetas õigeusu vaimuliku seminari ja astus Tartu Ülikooli arstiteaduskonda, mille lõpetas aastal 1911 arsti astme väärilisena.

Osales arstina nii Esimeses maailmasõjas kui ka Vabadussõjas (Loodearmee ridades). Alates 1920. aastatest töötas ta jaoskonnaarstina Laura alevikus Petserimaal ning lõi kaasa Petserimaa vene haridus- ja kultuuriseltside töös.

Ta oli I Riigivolikogu liige 30. valimisringkonnast.

Georgi Orlov arreteeriti NKVD poolt koos abikaasaga 14. juunil 1941 ning viidi Vene NFSVsse Sevurallagi, kus ta suri eeluurimise ajal.

Isiklikku
---------

Tema abikaasa Veera arreteeriti ja küüditati 14. juunil 1941 Siberisse, suri ta 1942. aastal Tomski oblastis Retška Panja külas.

Tema noorem poeg Igor (1917–1944) mobiliseeriti 1941. aastal Punaarmeesse, kus teenis sanitarina. Nooremseersant Igor Orlov langes Tehumardi öölahingus 10. oktoobril 1944, võideldes 249. Eesti Laskurdiviisi 917. Laskurpolgu ridades. Ta on maetud Tehumardi vennaskalmistule.

Viited
------

1. ↑  Okupatsiooniaastad 1940–1941. 1941, Meie parlament ja aeg – Eesti Rahvusraamatukogu
2. ↑  POLIITILISED ARRETEERIMISED EESTIS 1940–1988. KÖIDE 1. Eesti Represseeritute Registri Büroo (ERRB), Eesti Arhiiviamet, Riigiarvutuskeskus, Eesti Õigusvastaselt Represseeritute Liidu MEMENTO teabe- ja ajalootoimkond. Koostanud ja toimetanud Leo Õispuu. Tallinn 1996
3. 1 2  Okupatsioonide muuseum, Okupatsioonide muuseumi koduleht
4. ↑  Andmed Teises Maailmasõjas langenud Nõukogude sõjaväelaste kohta, Venemaa kaitseministeeriumi keskarhiiv

Allikad
-------

* Dr. Georgi Orlov. Vesti Dnja nr 46 (3705), 26. veebruar 1938, lk 1

Välislingid
-----------

* Georgi Orlov, portreefoto (1904). Tartu Keiserliku Ülikooli arstiteaduskonna üliõpilaste portreefotod. Eesti Rahvusarhiiv, RA EAA.402.1.31508.59
* Eesti kommunismiohvrid 1940–1991
Kuninganna Mary kroon
**Kuninganna Mary kroon** (inglise keeles *Crown of Queen Mary*) on Ühendkuningriigi kroonijuveelide hulka kuuluv kroon, mis valmistati 1911. aastal kuningas George V abikaasa Mary jaoks kandmiseks George'i kroonimistseremoonial.

Krooni valmistas aastail 1843–2007 kuninglik juveliir olnud Garrad & Co, võttes eeskuju 1902. aastal valmistatud kuninganna Alexandra kroonist. See on tehtud kullaga kaetud hõbedast raamile, velvetist lillal mütsiosa alumisele otsale on kinnitatud kärbinahast ümbrispael. Kroon on 25 cm kõrge, kaalub 590 grammi ja sellel on 2200 teemanti.

1911. aasta kroonimistseremooniaks oli sellele kinnitatud ka kolm suurt teemanti: Koh-i-Noor, Cullinan III (94,4 karaati) ja Cullinan IV (63,6 karaati), mida tuntakse väikeste Aafrika Tähtedena, kuid hiljem vahetati need kvartskristallist koopiate vastu, et kive oleks võimalik kasutada ka mujal. Kaks mainitud vääriskividest olid algselt osa Cullinanist, mis on seni maailma suurim teemant. See kaalus algselt 3106 karaati ning leiti 1905. aastal Lõuna-Aafrika Vabariigist Pretoria linna lähedasest kaevandusest. Transvaali koloonia valitsus kinkis kivi 1907. aastal kuningas Edward VII tema kuuekümnekuuendaks sünnipäevaks. Cullinanist lõigatud väiksemaid vääriskive on kasutatud ka teistel kroonijuveelidel – Cullinan I Monarhi valitsussaual ja Cullinan II Impeeriumi riigikroonil.

Krooni polnud kantud alates Mary surmast 1953. aastal kuni 2023. aastani. Kuninganna Camilla krooniti kuninganna Mary krooniga tema kroonimisel Charles III-ga 6. mail 2023. Krooni hoitakse koos teiste kroonijuveelidega Londoni Toweris.

Vaata ka
--------

* Impeeriumi riigikroon
* India impeeriumikroon
* Püha Edwardi kroon

Viited
------

1. 1 2 3 4 5  "Queen Mary's Crown 1911" (inglise keeles). The Royal Collection Trust. Vaadatud 12. september 2022.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: tundmatu keel (link)

Välislingid
-----------

* Kuninganna Mary kroon – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel on monarhist; malendi kohta vaata artiklit Kuningas (male); filmi kohta vaata artiklit Kuninganna (film); mängukaardi kohta vaata Kuningas (mängukaart)* |

---

**Kuningas** (või **kuninganna**) on riigipea nimetus enamikus monarhistliku korraga riikides. Tänapäeva maailmas omavad kuningad sageli vaid esindusfunktsiooni ning sümboolset võimu. Reeglina on kuningatiitel sünnijärgne, harvemini on kuningas valitav.

Sõna *kuningas* tuleneb muinasgermaani sõnast \**kuningaz*, algse tähendusega sugukonna, kogukonna, hõimu, rahva juht. Samast pärinevad vanaskandinaavia *konungr*, taani *konge*, saksa *könig*, alamsaksa *könnig*, hollandi *koning*, norra *konge*, rootsi *kung* ja *konung*, soome *kuningas*. Retkejuhte kutsuti merekuningaiks.

Otsene seos kuningaga on leedu *kunigaikštis*el (suurvürst, *Magnus Princeps*, samuti *kunigu kunigas* või *didysis kunigas*), samas lihtsalt *kunigas* tähendab tänapäeva leedu keeles katoliku preestrit, kuningat kutsutakse aga *karalius*.

Kuningast tuleneb ka läti *kungs* 'isand', 'härra', 'peremees'. Kuningat kutsutakse *karalis*, vürsti *kņazs*.

Muinas-Eestis kutsuti kuningaks (Läti Henriku *princeps* 'esimene') isandate-*senioride* seisusest valitud juhti. 

Kuningat kõnetatakse kõnetlusvormeliga *Tema Majesteet*.

Tänapäeva kuningatiitlid on (lühendatud kujul)

* Bahreini kuningas
* Belgia kuningas
* Bhutani kuningas
* Hispaania kuningas
* Jordaania kuningas
* Kambodža kuningas
* Lesotho kuningas
* Malaisia kuningas
* Madalmaade kuningas
* Maroko kuningas
* Norra kuningas
* Rootsi kuningas
* Saudi Araabia kuningas
* Suurbritannia ja Põhja-Iiri Ühendkuningriigi kuningas
* Svaasimaa kuningas
* Taani kuningas (praegu valitseb kuninganna)
* Tai kuningas
* Tonga kuningas

Vaata ka
--------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Tsitaadid Vikitsitaatides: **Kuningas** |

* Kuningate loend
* keiser
* ertshertsog
|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

|  |
| --- |
|  |
|  | 

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  |  |  |  |  |  |  |  |
|  |  |  |  |  |  |  |  |
|  |  |  |  |  |  |  |  |
|  |  |  |  |  |  |  |  |
|  |  |  |  |  |  |  |  |
|  |  |  |  |  |  |  |  |
|  |  |  |  |  |  |  |  |
|  |  |  |  |  |  |  |  |

 |  |
|  |

 |
| Kuningagambiit |

**Kuningagambiit**on maleavang, mis algab käikudega 1.e4 e5 2.f4.
**Sauga raamatukogu** on Tori Valla Raamatukogu haruraamatukogu, mis asub Pärnu maakonnas Tori vallas Sauga alevikus aadressil Põõsalinnu 2, 85008.

**Raamatukoguhoidja**: Anne Koppel.

Ajalugu
-------

Esimesed kirjalikud ülestähendused Sauga raamatukogu tegevusest pärinevad aastast 1946. Raamatukogu alustas Sauga koolimajas 7,5m2 suuruses toas 858 raamatuga. 

1975. aasta algusest tegutses raamatukogu Sauga alevikus, esialgu sovhoosi elumaja kahetoalises, seejärel kolmetoalises korteris. Uus ajajärk algas Sauga raamatukogu jaoks 1994. aastal, kui saadi ruumid Sauga (praeguses Jänesselja) lasteaias. 

2004. aastal sai raamatukogu arvutid ning alustati elektroonilise laenutamisega. 2005. aastast asus raamatukogu endises saun-pesumajas, kus lugejate kasutada oli kokku 122 avarat ja valgusküllast ruutmeetrit ja naabriks Sauga avatud noortekeskus.

2009. aastal hakati raamatukogu ja noortekeskuse hoonet Euroopa Liidu Regionaalarengu Fondi toel renoveerima, mistõttu töötas raamatukogu paar aastat kitsastes tingimustes Jänesselja lasteaia logopeedi ruumides. 2011. aasta kevadel avas raamatukogu uksed taas endises asupaigas. Noortekeskuse moodne hoone võeti ühtlasi kasutusele kultuurikeskusena.

Raamatukogu töötajad
--------------------

1946-2019

* Valentina Kuusik
* Virve Lepp
* Elmar Lepp
* Maimu Metsaots
* Helju Eessalu
* Eda Saluri
* Liivi Uuet
* Ülle Rahnoja
* Ilme Mägi
* Ene Tiismaa
* Piia Salundi

Viited
------

1. 1 2  "Tori Valla Raamatukogu koduleht".
2. 1 2  "Sauga raamatukogu kuni 31.12.2017".

Välislingid
-----------

* Sauga raamatukogu Facebookis
* Tori Valla Raamatukogu koduleht
**Bohri raadius** (tähis {\displaystyle a\_{0}}) on füüsikakonstant, mis on võrdne vesiniku aatomi tuuma ja põhiolekus elektroni vahelise kaugusega, seega selle elektroni ringorbiidi raadiusega (Bohri aatomimudeli raames).

Bohri raadius arvutatakse järgmise valemi järgi:

{\displaystyle a\_{0}={{4\pi \varepsilon \_{0}\hbar ^{2}} \over {e^{2}m\_{\mathrm {e} }}}\,,}
kus

* {\displaystyle \,\varepsilon \_{0}} on elektriline konstant,
* {\displaystyle \,\hbar } on taandatud Plancki konstant,
* {\displaystyle \,m\_{\mathrm {e} }} on elektroni mass,
* {\displaystyle \,e} on elektroni laeng (elementaarlaeng).

Bohri raadius on kirjeldatav ka valemiga

{\displaystyle a\_{0}={\frac {\lambda \_{\mathrm {e} }}{2\pi \alpha }}\,,}
kus

* elektroni Comptoni lainepikkus {\displaystyle \lambda \_{\mathrm {e} }={\frac {2\pi \hbar }{m\_{\mathrm {e} }c}}},
* peenstruktuurikonstant {\displaystyle \alpha ={\frac {e^{2}}{4\pi \varepsilon \_{0}\hbar c}}.}

Arvutuse aluseks olevate füüsikakonstantide praeguse mõõtmistäpsuse juures saadakse Bohri raadiuse väärtuseks

{\displaystyle a\_{0}=0,529\,177\,210\,903(80)\cdot 10^{-10}\,\mathrm {m} ,}
kus sulgudes olevad numbrid näitavad CODATA hinnangulist standardhälvet 0,000 000 000 080 10−10 m.

Aatomifüüsikas kasutatakse seda raadiuse väärtust sageli pikkusühikuna, ümardatult 52,9 pm või pool ongströmit.
Mihhail Nikolajev (2007)
**Mihhail Jefimovitš Nikolajev** (jakuudi keeles Дьэкиим уола Ньукулаайап Мэхээлэ; vene keeles Михаил Ефимович Николаев; 13. november 1937 Ordžonikidze rajoon, Jakuudi ANSV – 4. august 2023 Moskva) oli Venemaa ja Sahha riigitegelane,  Põhjatähe ordeni kavaler, Lomonossovi-nimelise Moskva Riikliku Ülikooli auprofessor.

Ta oli aastatel 1991–2002 Sahha (Jakuutia) Vabariigi president ja 2002–2010 Venemaa Föderatsiooni Föderaalassamblee Föderatsiooninõukogu aseesimees.

Päritolu ja haridustee
----------------------

Mihhail Nikolajev oli pärit Kesk-Jakuutiast, tema isa Jefim Nikolajev oli jakuut, kes valdas hästi vene keelt; ema Marija Mihhailovna oli pärit põlisest vene talupojaperest  Hangalassõst, kelle peres räägiti jakuudi keeles ka omavahel.

Nikolajev lõpetas 1961. aastal  Omski Põllumajandusinstituudi veterinaararstina. Aastatel 1969–1971 õppis ta NLKP Keskkomitee juures asuvas Kõrgemas Parteikoolis.

Töökäik
-------

Ta oli aastatel 1975–1979 Jakuudi ANSV Ministrite Nõukogu aseesimees ja 1979–1985 vabariigi põllumajandusminister. 1989. aastal valiti ta Jakuudi ANSV Ülemnõukogu Presiidiumi esimeheks, 1990. aasta aprillis valiti ta Jakuudi ANSV Ülemnõukogu esimeheks.

20. detsembril 1991 valiti ta Jakuutia esimeseks presidendiks (Jakuudi-Sahha NSV president) kogudes 77 % valijate häältest. 16. jaanuarist 1992 sai ta ühtlasi vabariigi valitsuse (1991. aasta detsembrist Sahha (Jakuutia) Vabariigi Valitsus) esimeheks. Sahha (Jakuutia) Vabariigi 1996. aasta presidendivalimistel kogus ta esimeses voorus 59 % valijate häältest ja jätkas presidendina.

2002. aastast töötas ta Moskvas Venemaa parlamendis. Aastatel 2002–2010 oli ta Föderatsiooninõukogu aseesimees ja 2011–2016 Riigiduuma saadik. Ta oli Ühtse Venemaa liige.

2016. aastast oli ta Sahha (Jakuutia) Vabariigi riiginõunik.

Tunnustus
---------

* 1995 – Ammossovi-nimelise Jakuudi Riikliku Ülikooli auprofessor
* 1995 – Kyung Hee Ülikooli (Seoul) audoktor
* 1997 –  Herzeni-nimelise Venemaa Riikliku Pedagoogikaülikooli audoktor (hariduse alal)
* 1998 – Sōka Ülikooli (Hachiōji) audoktor
* 1999 –  Lesgafti-nimelise Peterburi Riikliku Kehakultuuriülikooli audoktor
* 2002 – Sahha (Jakuutia) Vabariigi aukodanik
* 2007 –  Põhjatähe orden
* 2012 – Sahha (Jakuutia) Vabariigi Ammossovi-nimeline riiklik preemia

Viited
------

1. ↑  Первый президент Якутии. hintfox.com
2. ↑  Первый Президент Якутии Михаил Ефимович Николаев. yakutia.com
3. 1 2  Лауреат Государственной премии Республики Саха[*alaline kõdulink*]. sakha.gov.ru

Välislingid
-----------

* Николаев Михаил Ефимович. s-vfu.ru
**Elsa Amalie Rosenstein** (22. aprill 1907 Kronau, Hersoni kubermang, Ukraina – 2.märts 1987 Saksamaa) oli Eesti arst ja geoloog.

Elukäik
-------

Elsa Amalie Rosenstein oli arsti tütar, rahvuselt sakslane.

Ta lõpetas 1923 Paide Saksa Ühisgümnaasiumi, 1931 Tartu Ülikooli loodusteaduskonna ja 1941 Müncheni Ülikooli arstiteaduskonna; loodusteaduse magister (1933, TÜ), väitekiri "Borealis-lubjakivide mikrofüsiograafia", meditsiinidoktor (1941, Müncheni Ülikool). Õppis 1923–1931 Tartu Ülikooli loodusteaduskonnas ja 1931–1938 arstiteaduskonnas. Töötas 1938. aastal Tartu Ülikooli geoloogiakabinetis abilisena. 1939 põgenes Saksamaale. Oli Müncheni Ülikooli kliiniku asearst ja hiljem Bad Reichenhallis eraarst.

Teadustöö
---------

Uurimisvaldkond: Eesti alamsiluri lademete litoloogia, stratigraafia ja kivistised. Oli 1930. aastail Eesti tuntumaid siluri kivististe uurijaid; tegi kindlaks lasumusrikete esinemise Pandivere kõrgustiku läänenõlval. 11 teadustrükist.

Teoseid
-------

* Andmeid Juuru lademe kohta. // EL (1940) 4/5
* Unregelmässikeiten im Einfallen der untersilurischen Schichten Estlands im westlichen Teil der Pandiverschen Erhebung. // ELS aruanded 47 (1943)
* Eine neue Gattung der Dalmanellacea aus dem Untersilur Estlands. // ELS aruanded 47 (1943).

Viited
------

1. 1 2 3 4  Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide.

Kirjandus
---------

* Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918–1944. I–III. Trt, 1994, II, 279
* EE 14, 436
* Eesti geoloogia: biograafiline teatmik. Tallinn, 1995, 102.
* *Eesti teaduse biograafiline leksikon.* 3. köide: *N–Sap* TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013

 *Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.*
Joel Haahtela Tampere raamatumessil, 2010
**Joel Kauko Kallevi Haahtela** (sündinud 10. septembril 1972 Helsingis) on soome psühhiaatriadoktor ja kirjanik.

Haahtela on Olvi kirjanduspreemia laureaat ja Finlandia kirjandusauhinna nominent. Kaks tema teost – romaanid "Liblikakoguja" ja "Elena" – on tõlgitud ka saksa keelde.

Piret Saluri Joel Haahtelast (Loomingu Raamatukogu 4-5/2014): Nüüdseks juba tunnustatud, hinnatud ja auhinnatud kirjanik, peab ta arstiametit edasi, kinnitades, et tema psühhiaatri­praksis ja kirjanikutöö on mingil moel seotud, ilma et ta selle seose üle täpsemalt järele mõelda tahaks.

Elu ja inimese mõtteilm ongi seletustest keerukamad. Ning huvitavamad. Ka oma teostes jätab Joel Haahtela lugejale võimalusi tõlgendusteks ja tähendusteks, kinnitades, et uut teost alustades ta ei teagi alati, kuhu lugu välja jõuab. Kirjanikule endale avanevat raamat sageli alles aastate pärast ja see, mida ta oma raamatute kohta arvustustest või kirjandusblogidest loeb, on talle vahel ka suur üllatus.

Haahtela tegelastel on enamasti mingi mure, mingi kida minevikust, millest tuleks kui mitte vabaneda, siis vähemasti teada, mis see õieti on. Haahtela tegelane tahab midagi üles leida, sest ilma ta ei saaks olla ega elada.

Joel Haahtelal on 2023. aasta seisuga ilmunud 14 raamatut, nende seas näiteks "Kaks korda kadunud" (Kaksi kertaa kadonnut, Otava, 1999), "Naised vaatavad vastu valgust" (Naiset katsovat vastavaloon, Otava, 2000), "Tule kell seitse ristteele" (Tule risteykseen seitsemältä, Otava, 2002), "Elena" (Otava, 2003; e. k. Hea Lugu, 2013, tlk. Hille Lagerspetz), "Liblikakoguja" (Perhoskerääjä, Otava, 2006; e. k. Hea Lugu, 2012, tlk. Hille Lagerspetz), "Lumepäevik" (Lumipäiväkirja, Otava, 2008), "Kadumispunkt" (Katoamispiste, Otava, 2010; e. k. LR 2014, nr. 4/5, tlk. Piret Saluri), "Traumbach" (Otava, 2012), "Täheselge, lumivalge" (Tähtikirkas, lumivalkea, Otava, 2013; e. k. Hea Lugu, 2014, tlk. Hille Lagerspetz).

Kirjanik Haahtela eelistab lühivormi: novelli, lühiromaani. Tema tekst on hõrk ja peen, palju jääb ridade vahele, kõik autori arvates ülearune on välja kärbitud. Siit leiame ka põhjuse, miks on nüüd eesti keeles ilmunud "Kadumispunkti" aineks Raija Siekkise elukäik ja õnnetu surm. Kuid sellest kirjutab Joel Haahtela lähemalt oma järelsõnas teose eestikeelsele tõlkele.

Eesti keeles ilmunud
--------------------

* "Liblikakoguja" (2012)
* "Elena" (2013)
* "Täheselge, lumivalge" (2014)
* "Kadumispunkt" (Loomingu Raamatukogu 4-5/2014)

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Tsitaadid Vikitsitaatides: **Joel Haahtela** |

* 
* 
*