recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Ben Gibson 2012. aastal Middlesbrough' särgis
**Benjamin James Gibson** (sündinud 15. jaanuaril 1993 Nunthorpe'is) on Inglismaa jalgpallur. Ta mängib kaitsjana Premier League'i klubis Norwich City.

Ta alustas karjääri Inglismaa esiliiga klubis Middlesbrough. Ta sõlmis klubiga esimese profilepingu 1. juulil 2010. Klubi põhimeeskonnas tegi ta debüüdi 25. aprillil 2011 mängus Coventry City vastu. See jäi tema ainsaks mänguks hooajal 2010–11 Inglise esiliigas. Järgmised kaks hooaega mängis ta laenul madalamate liigade klubides Plymouth Argyle, York City ja Tranmere Rovers.

Hooajaks 2013–14 naasis Gibson Middlesbrough'sse ning ta murdis sel hooajal klubi põhimeeskonda. Hooajal 2015–16 saadi liigas teine koht ja tõusti Premier League'i. Hooajal 2016–17 jäi Middlesbrough Inglismaa kõrgliigas aga eelviimaseks ja langes tagasi esiligasse. Gibson lõi Premier League'is ka ühe värava: 24. septembril mängus Tottenham Hotspuri vastu. 2017. aastal valiti ta Middlesbrough' aasta mängijaks.

5. augustil 2018 sõlmis ta nelja-aastase lepingu Premier League'i klubiga Burnley. Üleminekusumma oli 15 miljonit naelsterlingit. Debüüdi klubi meeskonnas tegi ta 26. detsembril 2018 Evertoni vastu ja lõi selles mängus kohe värava, kuid Burnley kaotas lõpuks 1:5. Pärast seda, ta Burnley meeskonnas Inglismaa kõrgliigas väljakule ei pääsenudki ning hooajal 2020–21 osales ta vaid ühes mängus.

2020. aasta septembris läks ta Burnleyst laenule Inglismaa esiliiga klubisse Norwich City. Hooajal 2020–21 võitis ta klubiga Inglismaa esiliigas. 2021. aasta juulis sõlmis Gibson Norwich Cityga püsiva kolmeaastase lepingu.

Aastatel 2009–2015 mängis Gibson Inglismaa noortekoondistes. 2010. aastal tuli ta Inglismaa kuni 17-aastaste koondisega Euroopa omavanuste meistriks.

Saavutused
----------

York City
* FA Trophy: 2011–12

Norwich City
* EFL Championship: 2020–21

Viited
------

1. ↑  "Ben Gibson". Middlesbrough F.C. Vaadatud 27.12.2018
2. ↑  "Ben Gibson: Burnley sign Middlesbrough centre-back for joint club record fee". BBC Sport. 5.8.2018. Vaadatud 27.12.2018
3. ↑  Burnley 1-5 Everton. bbc.com. 26.12.2018. Vaadatud 27.12.2018
4. ↑  "Norwich complete Ben Gibson deal to end Burnley nightmare". Lancashire Telegraph. 1.7.2021. Vaadatud 18.12.2021

Välislingid
-----------

 Ben Gibson – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
* Profiil Norwich City F.C. kodulehel
San Vitale basiilika, vaade põhjasuunast
Kiriku põhiplaan koos ristikäiguga
Kiriku pikilõige
Interjöör
Vaade kooriruumi
Justinianus I saatjaskonnaga
Keisrinna theodora saatjaskonnaga
**San Vitale** ehk **San Vitale basiilika** on 6. sajandil ehitatud kirik Ravennas Itaalias, mida loetakse Bütsantsi arhitektuuri üheks tähtteoseks. Eriti väärtuslikud on selle interjööri seinu ja lagesid katvad rikkalikud värvirohked kristliku ikonograafiaga mosaiigid.

San Vitale kirik on koos teiste Bütsantsi kristlike mälestusmärkidega Ravennas alates 1996. aastast kantud UNESCO maailmapärandi nimistusse.

Ajaloost
--------

Kiriku ehitamist alustas 526. aastal piiskop Ecclesius idagoodi kuninganna Amalasuintha (suri 535) valitsusajal ja selle pühitses aastal 547 piiskop Maximianus. Sel perioodil oli Ravenna idagootide kuningriigi pealinn, pärast 540. aastat Bütsantsi käes. Kirik on pärimuse järgi püstitatud Ravenna kaitsepühaku märter Vitalise hauale ja on talle pühitsetud.

Arhitektuur
-----------

Ehitis on kaheksanurkse põhiplaaniga ja kaetud lameda kupliga, mis on laotud õõnes terrakotatorudest. Hoone juures võib märgata nii Vana-Rooma kui ka Bütsantsi arhitektuurile iseloomulikke elemente. Kuppel, uste kuju ja astmelised tornid on Rooma-pärased, kuid välisküljel hulknurkse kujuga apsiid, talumitega kapiteelid, kitsad tellised ja varane versioon tugikaartest on tüüpilised Bütsantsile.

Kirik on kuulus rikkalike bütsantsi mosaiikide poolest, mis on suurimad ja enim säilinud nende hulgast, mis asuvad väljaspool Istanbuli. Hindamatuks infoallikaks Bütsantsi kunsti ja arhitektuuri kohta teeb kiriku asjaolu, et see on ainuke suurem kirik, mis on Justinianus I ajast tänapäevani peaaegu muutumatul kujul säilinud. Ravenna San Vitale mosaiigid on sarnased samal ajal Konstantinoopolis looduga. Neil on kujutatud Vana ja Uue testamendi tegelasi ning ehitise püstitamise kaasaegseid Bütsantsi valitsejaid ning kirikutegelasi. Tähelepanuväärne altariruumi mosaiik kujutab Jumala Talle kesk taimi ja loomi. Apsiidi lähedal on kaks mosaiigipaneeli, mis kujutavad keiser Justinianust (valitses 527–565) koos saatjaskonnaga, samuti Theodorat saatjatega. Arvatud on, et kiriku dekoor oli mõeldud peegaldama Justinianuse palee vastuvõtusaali.

Pildid
------

* Justinianus I portreeJustinianus I portree
* Theodora portreeTheodora portree
* Võidukaar Kristuse ja apostlitegaVõidukaar Kristuse ja apostlitega
* Kooriruumi ristvõlv Jumala TallegaKooriruumi ristvõlv Jumala Tallega
* Apsiidimosaiik Kristuse, inglite, Püha Vitalise ja piiskop EcclesiusegaApsiidimosaiik Kristuse, inglite, Püha Vitalise ja piiskop Ecclesiusega
* Aabraham, Vana testamendi kolmainsus ja Iisaki ohverdamineAabraham, Vana testamendi kolmainsus ja Iisaki ohverdamine
* Aabeli ohver ja MelkisedekAabeli ohver ja Melkisedek
* 18. sajandi freskod kuplil18. sajandi freskod kuplil

Viited
------

1. ↑  Church of San Vitale. - britannica.com
2. ↑  Church of San Vitale. - britannica.com

Välislingid
-----------

* Basilica of San Vitale. - ravenna turismo
* A. Farber. Justinian Mosaic, San Vitale. - Khan Academy
* Video: San Vitale and the Justinian Mosaic. - Smarthistory
**Kivimaa** on eesti perekonnanimi.

2022. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Kivimaa 155 inimesel: 66 mehel ja 89 naisel. Perekonnanimede levikult oli Kivimaa meeste puhul 1449. ja naiste puhul 1089. kohal.

Kivimaa oli kõige levinum perekonnanimi vanuserühmas 0–4, kus neid on 10 000 elaniku kohta 1,84.
Perekonnanimi Kivimaa oli kõige sagedasem Valga maakonnas, kus sellist nime kandis maakonna 10 000 elaniku kohta keskmiselt 3,96 inimest.

19. sajandi algul pandi pärisorjusest vabastamise käigus Harju maakonna Harju-Madise kihelkonna Ämari mõisavallas talupojale perenimeks Kiwwima(Kivimaa).

1930. aastate nimede muutmise kampaania käigus Eestis keegi perekonnanime Kivimaa ära ei vahetanud.

Uueks nimeks võeti Kivimaa 47 korral, kui loobuti nimedest Teinfeld(Teinfeldt) seitsmel juhul, Kleemann kolmel juhul, Steinberg, Kiimann, Klopetz ja Steinfeldt kahel juhul, samuti nimedest Guutmann, Juntsi, Kommitz, Kranig, Lutt, Pokkats, Teppaskind jne.

Nime kandjaid
-------------

* Otto Kivima, Eesti sõjaväelane (1895–1979)
* Ervin Kivimaa (Ervin Steinfeld), Eesti NSV ajaloolane ja parteitöötaja (1922–1992)
* Evelin Kivimaa, eesti ajakirjanik ja kirjanik (1974–)
* Katrin Kivimaa, eesti kunstiteadlane (1969–)

Viited
------

1. ↑  Statistikaamet: Nimede statistika (vaadatud 19.05.2022)
2. ↑  Rahvusarhiiv. Onomastika andmebaas. Nimede panemine (algne nimekuju): Kivimaa.
3. ↑  Rahvusarhiiv. Onomastika andmebaas. Nimede eestistamine: (vana nimekuju): Kivimaa.
4. ↑  Rahvusarhiiv. Onomastika andmebaas. Nimede eestistamine:(uus nimekuju): Kivimaa.

Välislingid
-----------

* Kivimaa statistikaameti andmebaasis
**Velga Krile** (27. september 1945 Valka vald – 31. august 1991 Valka vald) oli läti luuletaja. 

Velga Krile oli pärit kooliõpetaja perekonnast. Tema esimene luuletus avaldati ajakirjanduses 1959. aastal. Ta lõpetas 1964. aastal Valka 1. Keskkooli. Aastatel 1964–1967 õppis ta Läti Riiklikus Ülikoolis läti keelt ja kirjandust. 

Töötas 1967–1969 Valka rajoonis kolhoosis "Ļeņina ceļš" kultuurimaja juhatajana. 1970 ja 1973–1976 oli ta kirjastuses Liesma korrektor. 1972–1973 töötas Teaduslik-Tehnilises Raamatukogus. 1977. aastal lõpetas ta tervislikel põhjustel töötamise ja võeti vastu Kirjanike Liitu. Seejärel oli ta kutseline kirjanik. 

Lõpetas elu enesetapuga oma maamajas.

Teosed
------

### Luulekogud

* "Dzeltenās palodzes" (1966) ("Kollased aknalauad")
* "Bērzi" (1976) ("Kased")
* "Gaismēna" (1979) ("Valgus ja vari")
* "Es diennaktī esmu" (1982) ("Ma olen ööpäevad")
* "Nepiekrāp mani" (1985) ("Ära peta mind")
* "Uz zāles fona" (1989) ("Rohu foonile")
* "Uz tā tālā ceļa" (1991) ("Sellele kaugele teele")

### Postuumselt ilmunud luulekogud ja valikkogud

* "Sikspārnis. Rekviēms" (1994) ("Nahkhiir. Reekviem")
* "Vanagi" (1995) ("Kotkad")
* "Debesu akrobāts" (1995) ("Taevaste akrobaat")
* "Skrien sarkans jaguārs" (2005) ("Jookseb punane jaaguar")
* "Ugunspuķe, aizmirstība" (2008) ("Põdrakanep, unustus")
* "Kā mirdzošas būtnes" (2012) ("Nagu sillerdavad olendid")

### Näidendid

* "Svētlaimīgo sala" (1999), ("Pühaõnnelik saar"), valikkogu

Viited
------

1. ↑
**Rava** on küla Harju maakonnas Kose vallas.

Kuni 2013. aastani kuulus küla Kõue valda.

Küla läbib Ojasoo–Ardu tee ning selle kagunurka ka Tallinna–Tartu maantee.

Külas asub teises maailmasõjas hukkunute ühishaud.

Arheoloogiamälestiseks on arvatud kalmistu "Kääbastemägi".

Viited
------

1. ↑  Maa-amet, vaadatud 21.11.2020.
2. ↑  Statistikaamet, vaadatud 10.11.2020.
3. ↑  Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.
4. ↑  6 II maailmasõjas hukkunute ühishaud kultuurimälestiste riiklikus registris
5. ↑  18564 Kalmistu kultuurimälestiste riiklikus registris

Kose valla lippKose valla lipp
Kose valla asulad

**Alevikud:** Ardu | Habaja | Kose | Kose-Uuemõisa | Ravila   

**Külad:** Aela | Ahisilla | Alansi | Harmi | Kadja | Kanavere | Kantküla | Karla | Kata | Katsina | Kirivalla | Kiruvere | Kolu | Krei | Kuivajõe | Kukepala | Kõrvenurga | Kõue | Laane | Leistu | Liiva | Lutsu | Lööra | Marguse | Nutu | Nõmbra | Nõmmeri | Nõrava | Ojasoo | Oru | Pala | Palvere | Paunaste | Paunküla | Puusepa | Rava | Raveliku | Riidamäe | Rõõsa | Saarnakõrve | Sae | Saula | Silmsi | Sõmeru | Sääsküla | Tade | Tammiku | Triigi | Tuhala | Uueveski | Vahetüki | Vanamõisa | Vardja | Vilama | Virla | Viskla | Võlle | Äksi
Postbridge'i kiviplaatsild (ehitatud 13. või 14. sajandil)
**Kiviplaatsild** on algelisemaid sildu, kus looduskivist sillatoed sillati looduskivist plaatidega.

Näiteid
-------

#### Hiinast

Suurim kiviplaatsild on Anpingi sild Hiinas. Sild on ehitatud 11. sajandil pKr ja oli valmimise ajal üle 2,2 kilomeetri pikk. Silla suurima plaadi mõõdud: pikkus 11 meetrit ja paksus 75 cm. Plaat kaalub 20 tonni. 

#### Inglismaalt

Mõned Inglismaa varasema aja sildadest on tuntud *clapper bridge* (ladina keelest *claperius*, 'kuhi kive') sildadena. Sellise silla konstruktsioon oli lihtne: sillatugedeks toimetati kohale kas suured kivilahmakad, mis täitsid üksinda sillasamba osa, või siis tariti kohale keskmise suurusega kive ja laoti nad kuhja nii, et see kuhi saavutas sillasambaks vajaliku vormi. Kahe sillasamba vaheline sildeava kaeti õhukese, kuid pika kiviplaadiga. Selline looduskiviplaadist sillatekk hakkas tööle lihttalana.

Arusaadavalt polnud selline lihtne konstruktsiooniskeem omane ainult Inglismaa primitiivsetele sildadele, kuid just Inglismaal ja eriti Devoni krahvkonnas sai selline vorm tuntuks kui *clapper bridge* sild. 
Kuigi sageli usutakse *clapper bridge* sildade puhul nende eelajaloolist päritolu, on siiski enamik neist ehitatud keskajal. Tuntuim kiviplaatsild Suurbritannias on Tarr Steps.

Viited
------

1. ↑  Anpingi sild saidil Structurae.de (inglise)
2. ↑   Clapper bridge Encyclopædia Britannica Online (inglise)
3. ↑   Clapper Bridges howderfamily.com (inglise)

Välislingid
-----------

* Clapper Bridges glamorganwalks.com (inglise)
Asendikaart
**Sangro** (ladinakeelne nimi *Sagrus*) on jõgi Kesk-Itaalias Abruzzo ja Molise maakonnas.

Sangro läte asub Abruzzo Rahvuspargis, Morrone del Diavolo  mäe nõlval, 1602 meetri kõrgusel mere­pinnast. Jõgi suubub Aadria merre Torino di Sangros.

Jõe teele on rajatud mitmeid veehoidlaid, sealhulgas Barrea ja Bomba.

Sangro lisajõed on: Fondillo, Scerto, Rio Torto, Zìttola, Molinaro, Appello, Pianello, Verde di Borrello, Turcano di Rosello, Aventino, Gogna, Parello, 

Sangro voolab järgmiste omavalitsusüksuste territooriumil (tähestikulises järjekorras): Altino, Archi, Ateleta, Atessa, Barrea, Bomba, Borrello, Castel del Giudice, Castel di Sangro, Civitella Alfedena, Fallo, Fossacesia, Lanciano, Montebello sul Sangro, Montelapiano, Mozzagrogna, Opi, Paglieta, Perano, Pescasseroli, Pizzoferrato, Quadri, Roccascalegna, Santa Maria Imbaro, Sant'Angelo del Pesco, Sant'Eusanio del Sangro, Scontrone, Torino di Sangro, Villa Santa Maria, Villetta Barrea.

Galerii
-------

* 
* 
* 
*

Viited
------

1. ↑  Suudmel; Ateleta juures 9,2 m³/s

Välislingid
-----------

 Sangro – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
**Intransitiivlauses** puudub grammatiline objekt ehk sihitis. Grammatilise predikaadi ehk öeldisega väljendatav tegevus ei ole suunatud sihitisele ega avaldu selles tulemusena.

Intransitiivlause öeldis
------------------------

Intransitiivlauses võib öeldiseks olla kas 

* intransitiivne ehk sihitu verb või
* transitiivne ehk sihiline verb, mida kasutatakse sihituna.

##### Intransitiivlause, milles on öeldiseks sihitu verb

*Kliendi leping **aegub** enne juunit.*  

*Artiklis **toetun** mitmele allikale.*  

*Arno **ei jõudnud** isaga koolimajja.*  

*Sõdur **tõusis** püsti ja **lahkus** lahinguväljalt võitjana.*

##### Intransitiivlause, milles on öeldiseks sihituna kasutatav sihiline verb

*Villu lihtsalt **tunneb** nii*, vrd *Villu **tunneb**, et peab Viljaga hüvasti jätma, sest naine lahkub linnast.*  

*Sõnumitooja **teatas** heast uudisest*, vrd *Sõnumitooja **teatas** hea uudise.*  

*Huviline **küsis** maja kohta*, vrd *Huviline **küsis** küsimuse maja kohta.*

Väljajätteliste lausete sihilisus
---------------------------------

Intransitiivlauseks ei saa pidada sellist transitiivlauset, milles on sihitis välja jäetud, kuid sisaldub seal mõtteliselt.  

Kontekstiellips: *Mis sa selle jäätisega teed? – **Söön** (selle jäätise) ära.*

Vaata ka
--------

Sihilisus  

Lünklause  

Ellips (lausekujund)
Rauza mõis 1904. aasta kaardil. Väljavõte kaardilt "Wegekarte des Walkschen Kreises mit den Kirchspiels- und Gutsgrenzen" (1904). Mõisa valdused on kaardil tähistatud numbriga 54
**Rauza mõis** (saksa keeles *Rausenhof*, läti keeles *Rauzas muiža*) oli rüütlimõis Liivimaal Valga kreisis Palsmane kihelkonnas. Praeguse haldusjaotuse järgi asub mõisakompleks Läti Smiltene piirkonnas Palsmane vallas Rauza külas.

Ajalugu
-------

Zoeckelli suguvõsa aadlivapp
Rauza kuulus varem Mēri mõisa koosseisu, mille karjamõisana on seda mainitud 1778. aastal. 1781. aastal eraldati see peamõisast ja Rauzast sai iseseisev rüütlimõis. Omanikuks sai Franz Johann von Zoeckell (1746−1811), kelle järeltulijate omanduses oli mõis 1907. aastani. Franzi surma järel oli see mõnda aega kõigi pärijate ühisomandis, kuni tema poeg Alexander selle teistelt 50 000 rubla eest välja ostis. Viimaseks omanikuks oli aastatel 1907−1920 Valerian Rudolf von Baehr (1858−1937), kellelt see maareformiga võõrandati.

Mõisa suurus
------------

Bienenstammi andmetel oli mõisa suurus 1816. aastal 1 ja 1/8 adramaad, sellele allus 158 mees- ja 203 naishinge.

Aastal 1758 oli mõisa suurus 1 ja 1/8 adramaad. Aastal 1823 oli selle suurus 8 ja 3/4 adramaad. Aastal 1832 oli mõisal 5 ja 3/4 adramaad maad, aastal 1881 oli neid aga 1 ja 77/80, lisaks allus mõisale 6 ja 2/80 adramaad mõisale kuuluvate talude valduses.

Karjamõisad
-----------

Mõisa koosseisus kuulus kolm karjamõisa: *Ahsit*, Mālejas (*Mahley*) ja *Rauselei* (nimetatud 1816. aastal).

Viited
------

1. ↑  Stryk, Leonhard von. Beiträge zur Geschichte der Rittergüter Livlands. Zweiter Teil. Der lettische District. Dresden: Druck von Albanus´schen Buchdruckerei, 1885, lk 388-389.
2. ↑  Bienestamm, H. von. Geographischer Abriss der drei deutschen Ostsee-Provinzen Russlands, oder der Gouvernemens Ehst-, Liv- und Kurland. Riga: Deubner, 1826, lk 275.
3. ↑  Hagemeister, Heinrich von. Materialen zu einer Geschichte der Landgüter Livlands. Erster Theil. Riga: Eduard Frantzen´s Buchhandlung, 1836, lk 270.
4. ↑  Stryk, Leonhard von. Beiträge zur Geschichte der Rittergüter Livlands. Zweiter Teil. Der lettische District. Dresden: Druck von Albanus´schen Buchdruckerei, 1885, lk 386.

Kirjandus
---------

* Stryk, Leonhard von. *Beiträge zur Geschichte der Rittergüter Livlands*. Zweiter Teil. Der lettische District. Dresden: Druck von Albanus´schen Buchdruckerei, 1885. Lk 388 .

Palsmane kirik
Palsmane kihelkond

**Kirik**: Palsmane kirik  

**Pastoraat**: Palsmane kirikumõis  

**Peamõisad**: Mēri mõis | Palsmane mõis | Rauza mõis | Vizla mõis  

**Karjamõisad**: Ahsiti mõis | Cecili mõis | Dauguli mõis | Duckerni mõis | Lazdiņi mõis | Latase mõis | Mālejase mõis (Palsmane) | Mālejase mõis (Rauza) | Neuhofi mõis | Rauselei mõis | Tūlase mõis | Vicburga mõis | Vijspuķe mõis | Vilciņši mõis
Diktofon (1970. aastatel)
Firma Olympus diktofon
**Diktofon** (lad *dicto* dikteerin’ + *phone* ’heli, hääl’) on kõne salvestamise ja taasesitamise seade. Kasutatakse küsitluste, vestluste, esinemiste ja loengute salvestamiseks, et neid hiljem kuulata ja tarbe korral tekstiks muuta (seega asendab diktofonisalvestus omaaegset stenograafiat). 

Esialgu (alates 1950. aastatest) toimus analoogsignaali magnetiline salvestamine väikese (mini- või mikroformaadis) kompaktkasseti lindile (samal põhimõttel kui kassettmagnetofonis), kusjuures lindi kiirus oli 2,38 või 1,19 cm/s.

Üleminek digitaalsele salvestusele toimus 1990. aastate keskel. Nendes diktofonides on andmekandjaks sisemine välkmälukiip või vahetatav mälukaart. Mõnel mudelil on diktofon digikaameraga kokku ehitatud. Siis saab lisaks kõnele salvestada ka fotosid.

Kõneandmete levinud tihendusstandard on DSS (*Digital Speech Standard*) ja selle edasiarendus DSS Pro. Kui 1-minutine kõne vajab kadudeta pakkimise vormingus salvestusmahtu kuni 1300 kB, siis DSS-i korral normaalsalvestuse (SP) korral 102 kB ja kauamängimise režiimis (LP) 47 kB. Nutitelefoni diktofonirakendus võib kasutada MP3-pakkimist.

Diktofonil on võimalik valida mitu salvestusrežiimi vastavalt salvestuskestuse ja helikvaliteedi vahekorrale: 

* LP – kõige pikem salvestusaeg (nt mälumahu 64 MB korral kuni 22 tundi), helisagedusala kuni 3000 Hz;
* SP – normaalkiirus, kuni 5000 Hz;
* HQ – eriti puhta heliga, kuni 12 000 Hz;
* SHQ – stereorežiim, kuni 15 000 Hz.

Sagedusala alumine piir jääb eri mudelitel vahemikku 100–300 Hz.

Diktofonide omadusi ja võimalusi:

* sisemine mono- või stereomikrofon võib olla müra redutseeriva toimega; välismikrofoni ühendamise võimalus;
* sisseehitatud valjuhääldi;
* häälega sisselülitamise funktsioon VCVA (*Variable Control Voice Actuator*) – salvestamine käivitub kõne alustamisel, kõnepauside ajaks salvestamine peatub;
* märgistamine – kõneüksuse jaotamine märgiste (siltide) abil nummerdatud osadeks nende kiireks ülesleidmiseks (peale kuulamise ka ümbertõstmiseks, uuesti salvestamiseks, osaliseks või täielikuks kustutamiseks); märgiseid võib panna nii salvestamisel kui läbikuulamisel;
* võimalus rakendada dünaamikakompressiooni (ahendada audiosignaali dünaamikaulatust) kõne arusaadavuse parandamiseks;
* taimer salvestamiseks etteantud ajavahemikus;
* kõne muundamine tekstiks (arvuti vahendusel) kõnetuvastustarkvara (nt Voice Pro 12) abil.

Tänapäeval täidab diktofoni ülesandeid mobiiltelefon opsüsteemile vastava rakenduse abil.

Vaata ka
--------

* Magnetofon

Kirjandus
---------

* Lembit Abo. Koduelektroonika käsiraamat. Tallinn, 2007. 352 lk
**Veli Palge** (sündinud 27. juunil 1941 Sindis) on eesti agrotehnikateadlane.

Elulugu
-------

Veli Palge on töölise poeg.

Lõpetas 1959 Tihemetsa Metsatehnilise Tehnikumi, 1965 EPA põllumajanduse mehhaniseerimise teaduskonna, 1969–73 Moskva Põllumajanduse Mehhaniseerimise Instituudi aspirant, tehnikamagister (1992, EPMÜ), väitekiri "Kasvuhoonete matemaatiline modelleerimine", tehnikadoktor (2004, EPMÜ), väitekiri "Angaarkasvuhoone soojusvahetusprotsesside analüüs MatLab'i ja Scilab'i abil". Oli 1960 Abja RTJ-i tehnilise järelevalve inspektor, 1964–69 EPA elektrifitseerimise kateedri vanemlaborant ja vaneminsener, 1973 noorem- ja 1974–75 vanemteadur, 1975–92 vanemõpetaja, 1992– EPMÜ põllumajandusenergeetika õppetooli dotsent. Lugenud automaatika aluste, elektrotehnika, elektervalgustuse ja -kiirituse, elekterkuumutuse ja elektrotehnol, elektroonika, mikroprotsessortehnika kasutamise ja programmeerimise jt loengukursusi.

Teadustöö
---------

Uurimisvaldkonnad: elektrimootorite kaitsmine, kasvuhoonete sisekliima ratsionaalne kujundmine, sh mikroprotsessortehnikal baseeruvate seadmete kasutamisega, taastuvenergia kasutamine. Üle 30 teadustrükise.

Teoseid
-------

* Mikroprotsessorkomplekti KP580 baasil koostatud veisefarmide heinahoidlate ventilatsiooni juhtimise seade. Tartu, 1988
* Mikroprotsessorid Eesti talupidamises. Tartu, 1993
* Soojusprotsesside matemaatilised mudelid ja energiakulu (kaasautor). Tartu, 1998
* Algoritm niiske õhu H-x-diagrammi parameetrite arvutamiseks (kaasautor V. Treier). // Põllumajandustehnika, -ehitus ja -energeetika 204 (1999)
* Päikesekollektori energiabilanss. // Taastuvate energiaallikate uurimine ja kasutamine. Tallinn, 2001
* Tuulegeneraatori abil saadava energia koguse prognoosimine (kaasautor). // Taastuvate energiaallikate uurimine ja kasutamine. Tallinn, 2003

Viited
------

1. 1 2 3 4  Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide

Kirjandus
---------

* Eesti Põllumajanduse Akadeemia õppe-teadusliku koosseisu bio-bibliograafiline teatmeteos 1951–1981. Trt, 1981, 144
* Eesti Põllumajanduse Akadeemia töötajad ja vilistlased 1981–1990. Trt, 1991, 172–173
* Eesti Põllumajandusülikool: audoktorid, töötajad ja vilistlased 1991–1995. Trt, 1996, 145
* *Eesti teaduse biograafiline leksikon.* 3. köide: *N–Sap* TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013

Välislingid
-----------

* Veli Palge Eesti Teadusinfosüsteemis Muuda Vikiandmetes

 *Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.*
**Kivimäe raudteepeatus** on raudteepeatus Tallinnas Nõmme linnaosas Kivimäe asumis. See asub laiarööpmelise Tallinna–Keila raudtee ääres, 10 km kaugusel Balti jaamast. Peatus jääb Hiiu ja Pääsküla raudteepeatuse vahele. Ümberistumisvõimalus on peatusest loodes Pärnu maanteel bussipeatuses Kivimäe jaam bussiliinile 27 (Harkujärve–Laagri alevik).

Kaheteelise raudtee ääres on kaks perrooni, pikkusega 133 ja 146 meetrit. Peatuses peatuvad Elroni Tallinnast Keilasse, Paldiskisse, Riisiperre ja Klooga-randa sõitvad elektrirongid. Piletihinnalt kuulub peatus I tsooni, mille piires liiklemine on tallinlasele tasuta.

Ajalugu
-------

Kivimäe peatus ja algselt jaamahoone rolli täitnud kaubavagun, 1920. aastad
Kivimäe jaamahoone
Kivimäe jaamahoone Raudtee tänaval (1997). Hoone valmis 1937.
Kivimäe raudteepeatus aastal 2009
Kivimäe raudteepeatus avati liikluseks 3. novembril 1924, jaamahooneks oli esialgu vana kaubavagun. 1930. aastal valmis Rahumäel uus silikaattellistest jaamahoone ja senine puidust hoone transporditi Kivimäe raudteepeatusse. Aastal 1932 avati vanas jaamahoones (kaubavagun) postiagentuur. 1937. aastal valmis Hendrik Otlooti projekti järgi silikaattellistest jaamahoone aadress on Raudtee tänav 97a, mis 1997. aastal tunnistati kultuurimälestiseks.

Piletimüük jaamahoones lõpetati 1998. aasta kevadel.

2003. aasta veebruaris avati hoones kuni kuueaastaste laste sisemänguväljak: Nõmme lastemängujaam.

Autode ülesõit Kivimäe jaamas suleti ametlikult 1970. aastate alguses ning 1980. aastate lõpul tõkestati ala postidega.

Vaata ka
--------

* Tallinna–Pääsküla rongiliin
* Eesti raudteetransport
* Kivimäe jaamahoone

Viited
------

1. ↑  "Tallinna ja Harjumaa elektriraudtee: Kivimäe". Originaali arhiivikoopia seisuga 16. aprill 2009. Vaadatud 20. juunil 2009.
2. ↑  AS Eesti Raudtee raudteerajatistel teostatavad operatsioonid.
3. ↑
4. ↑  Soovitav rongide pikendus. / Päevaleht, 20. november 1924. Lk 4
5. ↑  Eesti raudteejaamad: vanu fotosid Aivo Aia ja Mehis Helme kogust. Tänapäev, 2003. Lk. 17
6. ↑  Leho Lõhmus. Nõmme läbi aegade. Nõmme Linnaosa Valitsus. 2001. Lk. 133
7. ↑  Kivimäe jaamahoone, 1938. a. Kultuurimälestiste riiklik register.
8. ↑  Marko Püüa. Nõmme jaamahooned seisavad ripakil.[*alaline kõdulink*] / Postimees, 11. november 1998
9. ↑  Nõmmel uus sisemänguväljak. / Pealinnaleht, 07. veebruar 2003
10. ↑  Nõmme Lastemängujaam (Kivimäe jaamahoones). Mistoimub.ee
11. ↑  Raudtee ülesõidukohtade vahimajad. simmtann - 22-04-2007 21:01 PM. Automoto.ee foorumid

Välislingid
-----------

 Kivimäe raudteepeatus – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
* FOTO: Kivimäe raudteepeatus aastal 1979; Baltic Trains Picture Gallery
* KIVIMÄE; Eesti Raudteeajaloo Selts
* Infot peatuse kohta; fotod (*vene keeles*)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **Eelnev peatus** |  **Raudteepeatus läänesuunalistel reisirongiliinidel** | **Järgnev peatus** |
|  Hiiu |  **Kivimäe** | Pääsküla  |
Inglise *hackamore*

***Hackamore*** on hobustel kasutatavate suuliste eriliik. See on üks valjaste osa ja seda kasutatakse hobuse juhtimiseks.

*Hackamore'*i suuliste liigi alla paigutada on tinglik, sest nendel suulistel puudub hobuse suhu paigutatav osa. Tavalised suhu paigutuvad suulised avaldavad ratsmete tõmbamisel survet hobuse igemetele ja keelele, seevastu *hackamore*-tüüpi suulised avaldavad ratsmete tõmbamisel survet hobuse ninaluule.

*Hackamore*-tüüpi suulised jagunevad üldjoontes kaheks: *western*-stiilis *hackamore* ja inglise *hackamore*. *Western*-stiilis *hackamore'*idega rakendub hobuse ninaluule jõud, mis tuleneb ainult käe tekitatud survest. Inglise *hackamore*'idele rakendub lisaks võimendusega ülekandejõud, mida tekitab liikuv metallosa, ühendades ninarihma kurgualuse rihmaga. *Hackamore*'i valesti paigutamisel ja liiga tugevasti ratsmete tõmbamisel võib tekkida hobuse ninaluu murdumise oht.

*Hackamore* on lubatud võistlustel kasutada takistussõidus, kestvusratsutamises ja kolmevõistluses (täiskasvanud). Keelatud on kasutada koolisõidus ja rakendispordis.

Eesti keeles kasutatakse ka mugandsõna "hakamor".

Välislingid
-----------

* Ratsavarustuse blogi, detsember 2015
Tankeri peatekk
Reisilaeva tekk
**Laevatekk** ehk **tekk** (varasemas keeles *dekk*) on laevakere peal, keres või ka suuremas tekiehitises asuv horisontaal-tasapinnaline kate või korrus. 

Laevakeret katval tekil asuvad tavaliselt laeva põhilised kinnitumisseadmed, nagu pollarid või piitengid ja ka ankruseadmed. Sageli asuvad tekil ka laadimisseadmed.

Tekinimetusi
------------

Tekke on eri nimetuste ja numeratsiooniga vastavalt laeva suurusele, otstarbele ja ehitusele. Mitmetekilise laevakere ülaserval asuvat või seda katvat ja tavaliselt ka voolava vee kindla konstruktsiooniga tekki nimetatakse laeva **peatekiks**. Autodele mõeldud tekke kauba- ja reisilaevadel nimetatakse **autotekiks**. 

Reisilaeval ringselt ümber tekiehitise kulgevat tekki või reisijaile avatud teki avaramat ahtriosa nimetatakse sageli **jalutustekiks** ning tekiehitise katusel asuvat ülemist tekki või ülemise teki reisijaile avatud ahtriosa nimetatakse **päikesetekiks**.

Väikese paadi keret osaliselt kattev tekk on **sandek**. Laeva ülatekki nimetatakse ka piltlikult laevalaeks.

Vaata ka
--------

* Laevakere
* Reeling
* Tekiehitis
* Talastik (laev)
* Parras
**Teissuused** (*Deuterostomia*) on loomade takson – alampõhikond.

Koos esmassuustega ja mõnede väiksemate hõimkondadega moodustavad nad kahekülgsete rühma, kuhu kuulub enamik bilateraalsümmeetriaga ja kolme lootelehega loomi.

Kõige selgem vahe teissuuste ja esmassuuste vahel seisneb varajase lootelise arengu eripäras. Teissuuste arengus saab karikloote ehk gastrula blastopoorist üldjuhul pärak; esmassuuste arengus jääb blastopoor aga suuks. 

Erinev on ka teissuuste loote lõigustumine, mis tavaliselt on radiaalne (esmassuustel spiraalne). Samuti areneb teissuuste skelett keha sees sidekoest, esmassuustel aga keha pinnal.

Kui esmassuustel oli sageli trohhofoori-tüüpi vastne, siis teissuustel ei esine seda kunagi.

Hõimkonnad
----------

Tänapäeval eksisteerib neli teissuuste hõimkonda:

* *Xenoturbellida*
* okasnahksed (*Echinodermata*)
* poolkeelikloomad (*Hemichordata*)
* keelikloomad (*Chordata*)

Teadaolevaid väljasurnud rühmi on üks:

* *Vetulicolia* (8 liiki)

Vaata ka
--------

* Esmassuused
Wade Hamptoni rahvaloenduspiirkonna asend Alaska osariigis
**Kusilvaki rahvaloenduspiirkond** (varem Wade Hamptoni rahvaloenduspiirkond) on ala USA Alaska osariigi organiseerimata maakonnas.

Selle pindala on 50 950 km². 2010. aasta rahvaloenduse andmetel oli selle elanike arv 7459. Suurim asula on Hooper Bay Beringi mere rannikul. 

2000. aasta rahvaloenduse andmetel oli piirkonnas elanikke 7028. 92,53% neist olid põlisameeriklased, 4,74% valgenahalised, 0,1% Aasia päritolu ja 0,06% afromeerika päritolu. 46,6% elanikest oli alla 16-aastased. Mediaanvanus oli 20 aastat ja see oli USA maakondadest väikseim. Keskmine leibkonna suurus oli 4,38 ja keskmine perekonna suurus 4,95. 100 naise kohta oli 109 meest. 50% elanikest kasutas koduse keelena inglise keelt, 49,75% kasutas koduse keelena mõnda jupiki keelt.

Kusilvaki rahvaloenduspiirkond on elanike sissetulekult üks USA vaesemaid piirkondi. 2010. aasta andmetel sai 54% piirkonna elanikest riiklikku toiduabi.

Asulad
------

* Alakanuk
* Chevak
* Chuloonawick
* Emmonak
* Hooper Bay
* Kotlik
* Marshall
* Mountain Village
* Nunam Iqua (varem Sheldon Point)
* Ohogamiut
* Pilot Station
* Pitkas Point
* Russian Mission
* Scammon Bay
* St. Mary's.

Kaitsealad
----------

* Yukon Delta National Wildlife Refuge (osa)
* Andreafsky ürgloodusala (osa)

Viited
------

1. ↑  Wade Hampton Census Area, Alaska USA Rahvaloendus Büroo, Kasutatud 16.09.2014

|  |  | Nome'i rahvaloenduspiirkond |  |  |
| Beringi meri |  | Yukon–Koyukuki rahvaloenduspiirkond |
| 

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Lääs |   **Kusilvaki rahvaloenduspiirkond**   | Ida |

 |
|  |
|  | Betheli rahvaloenduspiirkond |  |
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib Dominica pealinnast; USA-s Minnesota osariigis asuva linna kohta vaata artiklit Roseau (Minnesota).* |

---

**Roseau** on sadamalinn Dominica saare edelarannikul Kariibi mere kaldal. Ühtlasi on see Dominica riigi pealinn ja suurim linn saarel. 

2001. aastal elas Roseaus rahvaloenduse andmetel 14 539 inimest. Linna geograafilised koordinaadid on 15°18′N 61°23′W.

Roseau on üks vanemaid asulaid saarel, olles rajatud kalinago indiaanlaste muistse küla Sairi asukohale. Alates 16. sajandist kontrollisid saart vaheldumisi Prantsusmaa ja Inglismaa, kuni saar 1763. aastal lõplikult Suurbritannia võimu alla läks. Inglise koloniaalvõimu perioodil kandis Roseau vahepeal nime Charlotte Town. Kui Dominica 1978. aastal iseseisvus, sai Roseaust riigi pealinn.

Linnas asub väike lennujaam. Roseau on ka saare kõige olulisem kaubanduskeskus. Peamisteks kaubandusartikliteks on laimid, laimimahl, looduslikud õlid, troopilised puuviljad ja vürtsid.

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Roseau** |
Habib Maïga (2021)
**Habib Digbo G'nampa Maïga** (sündinud 1. jaanuaril 1996 Gagnoas) on Elevandiluuranniku jalgpallur, kes mängib kaitsva poolkaitsjana Prantsusmaa kõrgliiga klubis FC Metz ja Elevandiluuranniku jalgpallikoondises.

Ta alustas klubikarjääri Prantsusmaa klubis AS Saint-Étienne, debüteerides Prantsusmaa kõrgliigas 2017. aasta märtsis. Esimese värava lõi ta Prantsusmaa kõrgliigas sama aasta 14. oktoobril oma hilisema koduklubi FC Metzi vastu.

Hooaja 2017–18 teises pooles oli ta laenul Venemaa kõrgliiga klubis Tula Arsenal, kuid sai Venemaa kõrgliigas kirja vaid ühe kohtumise. 2018. aasta juunis siirdus ta laenule FC Metzi, mis mängis toona Prantsusmaa esiliigas. 2019. aastal kindlustati pääs Prantsusmaa kõrgliigas ning Maïga liitus Metziga püsiva lepingu alusel.

Elevandiluuranniku jalgpallikoondises debüteeris Maïga 6. septembril 2019 sõprusmängus Benini vastu. Ta kuulub Elevandiluuranniku koondisse 2022. aasta Aafrika rahvaste karikavõistlustel.

Viited
------

1. ↑   (vaadatud 26.1.2022)
2. ↑   (vaadatud 26.1.2022)
Toivo Laitamm, august 1964
**Toivo-Jüri Laitamm** (3. aprill 1938 Tallinn – 26. veebruar 1999 Tallinn) oli eesti poksija.

Ta poksis aastatel 1953–1968, tema treener oli Evald Seepere, hiljem Roman Kariste. Ta pidas kokku 227 kohtumist ja võitis neist 176.

Ta oli kokku neljakordne Eesti NSV meister – sulgkaalus (kuni 57 kg) aastatel 1958 ja 1960, kergekaalus (kuni 60 kg) 1963. aastal ja I kergekeskkaalus (kuni 63,5 kg) 1964. aastal.

Ta osales aastatel 1959–1963 viis korda Eesti NSV – Soome sõpruskohtumistel ning kaotas kõik oma kohtumised.

Laitamm sai spordiühing Spartaki 1958. aasta üleliidulistelt meistrivõistlustelt sulgkaalus (kuni 57 kg) 3. koha.

Tunnustus
---------

* 1961 – NSV Liidu meistersportlane

Kirjandus
---------

* Henn Saarmann, Erlend Teemägi. "Eesti spordi biograafiline leksikon". Eesti Entsüklopeediakirjastus. Tallinn 2001
* Rein Pajur. "Poksi lugu". Tallinn 2009. Lk 376–377

Välislingid
-----------

* Biograafia ESBL-is
* Haud Tallinna Metsakalmistul
**Nepali vapp** on Nepali riigivapp. See võeti kasutusele 30. detsembril 2006, pärast Nepali kodusõda.

Vapil on Nepali lipp, Džomolungma, rohelised künkad, naise ja mehe käepigistus (sümboliseerib soolist võrdsust) ja rahvuslille rododendroni vanikud. Kollane värv ja viljapead vapi alaosas sümboliseerivad Nepali viljakaid piirkondi.

Vana vapp
---------

Vana vapi keskel on maastik Himaalaja jalamil, kus on näha rododendroniõied (Nepali rahvuslill, valge lehm (Nepali rahvusloom), roheline läikfaasan (Nepali rahvuslind). Kummalgi pool seisab gurkha sõdur. Vasakpoolne kannab kukrit ning vibu ja noolt, parempoolne püssi. Himaalaja tippudest vasakul on hinduistlike kastimärkidega kuu, paremal päike. Himaalaja tippude kohal on ristatud Nepali lipud ja kukrid, kõrgemal gurkhade kaitsejumaluse Goraknathi või Višnu) jalajäljed ja veel kõrgemal Nepali kuninga peakate. 

All on punane kirjarull, millel on sanskritikeelne Nepali deviis जननी जन्मभूिमश्च स्वर्गादिप गरीयसी 'Nii ema kui ka sünnimaa on taevast kallimad'. 

* 19351935
* 1935–19461935–1946
* 1946–19621946–1962
* 1962–20081962–2008
Puu 2006. aastal

**Castagno dei Cento Cavalli** ('saja ratsaniku kastanipuu', sitsiilia keeles *Castagnu dê Centu Cavaddi*) on Itaalias Sitsiilias città metropolitana di Catanias Sant'Alfio omavalitsusüksuses (*comune*) kasvav kastanipuu (*Castanea sativa*).

Etna rahvuspargis, vulkaani idanõlval, kraatrist 8 km kaugusel kasvav puu on Itaalia tuntuim ning on teadaolevalt maailma suurim ja vanim kastanipuu. 1780. aastal mõõdeti vähemalt 2000 (erinevatel hinnangutel kuni 4000) aasta vanuse puu tüve ümbermõõduks 57,9 meetrit.

Legendi kohaselt pakkus puu varju teel Etnale halva ilma kätte sattunud ülikule ja teda ratsudel saatnud sajale rüütlile.

Viited
------

1. ↑  Lewington, A. Parker, E. (2002). *Ancient Trees: Trees That Live for 1,000 Years*. Sterling Publishing Co. Lk 92. ISBN 1855859742.`{{cite book}}`: CS1 hooldus: mitu nime: autorite loend (link)
2. ↑  "Greatest Tree Girth Ever". *www.guinnessworldrecords.com* (inglise). Vaadatud 4.02.2020.

Kirjandus
---------

* AA.VV. *Un Castagno, una Regina. La leggenda del Castagno dei Cento Cavalli nei racconti dei viaggiatori del '700 e '800* — Santa Venerina, 2000.
* Recupero Giuseppe *Storia naturale e generale dell’Etna* — Catania, 1815.
* Pelluzza Francesco *Cenni storici dell’origine del comune di Sant’Alfio* — Catania, 1971.
Nõmme linna ja -linnaosa lipp
**Nõmme lipp** on ajaloolise Nõmme linna ja kaasaegse Tallinna Nõmme linnaosa lipp.

Ajalugu
-------

Nõmme linnavolikogu kinnitas linna lipu kavandi 1938 aasta 22. märtsil. Ajalooline lipp võeti uuesti kasutusele 1988. aastal Nõmme Heakorra Seltsi initsiatiivil. 29. juunil 1992 seadustati lipu kasutamine.

Lipu kirjeldus
--------------

Nõmme ristkülikukujuline lipp on jagatud horisontaalselt võrdse laiusega neljaks väljaks, koosnedes kahest valgest ja kahest rohelisest triibust. Ülalt esimene triip on valge, järgneb roheline, mis peale kordub sama kombinatsioon uuesti.

Tõlgendus
---------

1938. aastal vastuvõetud kavandil on lipu värvide sümboolset tähendust kirjeldatud järgmiselt: valge viitab Nõmme tervendavale ja puhtale õhule ning valgusele. Roheline rõhutab Nõmme igavest metsahaljust ja aedlinnalist omapära.

Vaata ka
--------

* Nõmme linnaosa vapp

Viited
------

1. ↑  Leho Lõhmus. Nõmme ajalugu. Koolibri, 2006. Lk. 240
2. ↑  (arhiiviversioon) Ajalugu. Nõmme Heakorra Selts
3. 1 2  Nõmme linnaosa sümboolika Riigikantselei
4. ↑  Nõmme linna vapi ja lipu kavand. 1938, ERA.40.1.6522; Riigiarhiiv. Lk. 2

Arhiivimaterjalid
-----------------

* Nõmme linna vapi ja lipu kavand. 1938, ERA.40.1.6522; Riigiarhiiv
* Nõmme linna vapi ja lipu kavanditest. Linnavolikogu koosoleku protokolli ärakiri. Kirjavahetus Eesti Linnade Liiduga, Siseministeeriumi Omavalitsuse Osakonnaga jt. 1934-1938, TLA.49.1.158; Tallinna Linnaarhiiv

Välislingid
-----------

* Nõmme linnaosa sümboolika Riigikantselei lehel


|  |  |
| --- | --- |
|  | ***Portaal Nõmme***  |
Toivo Jürgenson  
Foto: Ave Maria Mõistlik, 11. mai 2019
Toivo Jürgenson 1999. aastal
**Toivo Jürgenson** (sündinud 28. augustil 1957 Tallinnas) on Eesti teedeehitusinsener, poliitik ja ettevõtja. Ta oli majandusminister 1994–1995 ning teede- ja sideminister 1999–2002.

Haridus
-------

Toivo Jürgenson on lõpetanud Tallinna 46. Keskkooli kunstiklassi 1975. aastal ning Tallinna Polütehnilise Instituudi ehitusteaduskonna teede ja sildade eriala 1980. aastal.

Töökäik ja tegevus ühingutes
----------------------------

Jürgenson on töötanud Tallinna TK KMV sillagrupi juhina, Tallinna TK Tehnoehituse peainsenerina, ENSV Plaanikomitees osakonna juhataja asetäitjana ning Soome-Eesti ühisettevõtte RAKE SP peadirektori asetäitjana. 

Ta oli Eesti Gaasi nõukogu liige 1992–1993, Põhja-Eesti Panga nõukogu liige 1992–1993, Eesti Erastamisagentuuri nõukogu liige 1994–1995 ja 1999–2003, Eesti Transiidi Arendamise Sihtasutuse nõukogu esimees 1999–2001, ning ta on OÜ Toomtsentrum juhatuse esimees alates 2003. aastast[*viide?*] ja AS Tallinna Lennujaam nõukogu esimees alates 2007. aastast.

Poliitiline tegevus
-------------------

Toivo Jürgenson oli VII, VIII (oli Isamaaliidu fraktsiooni esimees 1996–1999) ja IX Riigikogu liige. Ta oli majandusminister Mart Laari esimeses valitsuses ja Andres Tarandi valitsuses 1994–1995 ning teede- ja sideminister Mart Laari teises valitsuses 1999–2002.

1988. aastal oli Jürgenson üks Eesti Kristlik-Demokraatliku Erakonna asutajaid ja selle juhatuse liige, kuni erakonna liitumiseni Rahvusliku Koonderakonnaga Isamaa. Pärast viimase liitumist ERSP-ga 1995. aastal sündis Erakond Isamaaliit ja Jürgensonist sai kuni 1998. aastani selle esimees.

2013–2017 oli ta Tallinna linnavolikogu liige.

Isiklikku
---------

Toivo Jürgenson on abielus Marika Jürgensoniga. Neil on kaks tütart.

Kalle Jürgenson on tema vend.

Tunnustus ja tiitlid
--------------------

* Pressivaenlane 2000
* Riigivapi V klassi teenetemärk 2001

Viited
------

1. ↑  "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 18. november 2021. Vaadatud 6. jaanuaril 2022.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Tsitaadid Vikitsitaatides: **Toivo Jürgenson**
 |

* Toivo Jürgensoni koduleht
* Lühitutvustus IRLi lehel
* Lühitutvustus Riigikogu lehel
**Toivo Kroon** (sündinud 15. märtsil 1957 Võrus) on Eesti veterinaar ja omavalitsuspoliitik.

Ta on Põltsamaa linnavolikogu liige ja oli volikogu esimees aastatel 2005–2009.

Toivo Kroon on lõpetanud Friedrich Reinhold Kreutzwaldi nimelise Võru 1. Keskkooli ja Eesti Põllumajanduse Akadeemia. Töötanud veterinaararstina Võru rajooni Sõmerpalu sovhoosis, Paide rajooni Kalevipoja kolhoosis ja Jõgeva rajooni Pajusi kolhoosis.

Aastatel 1990–1992 töötas ta Soomes põllumajandusettevõttes. Hiljem oli ta Põltsamaa aktsiaseltsi Hunt jahi- ja kalandustarvete kaupluse juhataja. 1995. aastast 2006. aastani oli OÜ Glasmir kaupluste juhataja. Seejärel asus Kroon tööle Jõgeva maavalitsuses arendusspetsialistina.

Toivo Kroon on valitud Põltsamaa linna volikokku 2002. ja 2005. aastal. 2009. aastast on ta volikogus asendusliikmena.

Kroon on olnud Jõgevamaa Arendus- ja Ettevõtluskeskuse nõukogu esimees.

Viited
------

1. ↑  "Põltsamaa linnavolikogu esimeheks sai Toivo Kroon" Vooremaa, 4. november 2005
2. ↑  Maakonna ja omavalitsuste juhid Kalevipoja tegude maalt. Koostaja Jaan Lukas. Tallinna Raamatutrükikoda 2007. ISBN 9789949154814
3. ↑  "Arendus- ja ettevõtluskeskuse nõukogu juhib Toivo Kroon" Vooremaa, 31. mai 2007
**Šventupysi kihistik** (inglise *Šventupys Member*) on ordoviitsiumi ladestu Haljala lademe Balga kihistu kihistik. Seda hakkas esimesena eristama Jevlampijus Laškovas aastal 1976. Kihistik on nime saanud Šventupysi küla järgi. Eesti alal kihistiku kivimeid ei esine. Kihistikku eristatakse peaaegu kogu Leedu aladel, välja arvatud maa loodeosa. Kihistik on Nemunase madalikul 6,5 meetri paksune, mujal on suurim paksus 16,2 meetrit.

Kihistiku stratotüüp on Svedasai 252 puurauk, kus kihistiku kivimid esinevad 651.3..667 meetril.

Kihistiku kivimid on tekkinud kivistunud mudast. Valdav on hall mergel, milles on suure detriidisisaldusega lubjakivi ja bentoniidi vahekihid.

Viited
------

1. ↑  Šventupysi kihistik Eesti geokogude infosüsteemis (vaadatud 10.08.2019)
2. ↑  Stratigraafia terminoloogia
3. ↑  *Upper Sandbian–lower Katian bio- and chemostratigraphy in the Pajevonys-13 core section, Lithuania,* Linda Hints, Juozas Paškevičius, Tõnu Martma, Peep Männik, Jaak Nõlvak, 2015
4. ↑  LIETUVOS SILŪRO, ORDOVIKO, KAMBRO, EDIAKARO SISTEMŲ STRATIGRAFINĖ KLASIFIKACIJA, 2015, lk. 33

Välislingid
-----------

* Šventupysi kihistik Eesti geokogude infosüsteemis
**Eesti Kalandusinstituut** oli Eesti kalandusega tegelev asutus (instituut).

Instituudi ajalugu ulatub aastasse 1944, mil Tallinnas asutati Üleliidulise Merekalamajanduse ja Okeanograafia Teadusliku Uurimise Instituudi (VNIRO) Eesti osakond. 1957 korraldati osakond ümber *Balti NIRO Eesti Laboratooriumiks*. Juulis 1957 läks laboratoorium Eesti NSV Rahvamajanduse Nõukogu Kalatööstuse Valitsuse alluvusse ja selle nimeks sai *Ihtüoloogia Laboratoorium*. 1958 läks laboratoorium Eesti NSV Teaduste Akadeemiale. Seejärel läks laboratoorium Teaduste Akadeemia alluvuses olnud Zooloogia ja Botaanika Instituudile (ZBI) ja laboratooriumi nimeks sai *Eesti NSV Teaduste Akadeemia Zooloogia ja Botaanika Instituudi Mereihtüoloogia Laboratoorium*. ZBI-le alluvana asus laboratoorium Tallinnas aadressil Apteegi tänav 1-2.

1973 korraldati laboratoorium ümber *Läänemere Kalamajanduse Teadusliku Uurimise Instituudi Tallinna Osakonnaks*. 1992 korraldati osakond ümber **Eesti Kalandusinstituudiks**. Instituut lõpetas tegevus 30. septembril 1992 ja selle alusel asutati Eesti Mereinstituut.

Viited
------

1. 1 2   (vaadatud 08.08.2016)

Välislingid
-----------

* Eesti Kalandusinstituut Eesti Rahvusarhiivi sissekandena
Toivo Pilli, 2009
**Toivo Pilli** (sündinud 1. augustil 1962 Pärnus) on eesti baptisti vaimulik ja teoloog.

Haridus
-------

Ta lõpetas 1980. aastal Pärnu 1. Keskkooli, seejärel õppis inglise filoloogiat Tartu Riiklikus Ülikoolis (1980–1985); kirjutas lõputöö Shakespeare'i retseptsioonist Eestis. 

1996. aastal ta sai magistrikraadi teoloogias. Magistritöö käsitles teoloogilise mõtte kajastumist Eesti baptistide häälekandjas Teekäija kuni 1940. Aastal 2007 andis Walesi Ülikool talle filosoofiadoktori kraadi uurimuse eest, mis käsitleb Eesti evangeeliumi kristlaste ja baptistide ajalugu ja arenguid Nõukogude perioodil aastatel 1945–1991.

Töökäik
-------

Aastatel 1985–1988 töötas ta õpetajana Tori-Jõesuus Viira 8-klassilises koolis.

Alates 1988. aastast oli ta pastor EKB Elva koguduses ja aastatel 1993–1998 Tartu Kolgata koguduses. Aastatel 2002–2006 töötas ta Prahas Rahvusvahelise Baptisti Teoloogilise Seminari õppejõuna. Prahas juhatas ta baptismi ja anabaptismi uuringute õppetooli.

Aastatel 1998–2002 ja 2006–2009 oli ta Kõrgema Usuteadusliku Seminari rektor. Alates 2009. aastast on ta Tartu Salemi Baptistikoguduse pastor ja Kõrgema Usuteadusliku Seminari õppejõud.

Publikatsioonid
---------------

Ta on avaldanud uurimusi ja toimetanud akadeemilisi tekste Eesti vabakirikute ajaloo ja identiteedi teemadel. Samuti on ta tõlkinud filosoofilisi, teoloogilisi ja haridusteaduslikke tekste.

* "Eastern European Baptist History: New Perspectives" (toimetaja koos Sharyl Corradoga). Prague: IBTS, 2007
* "Avatult avalikust kõnest" (kaasautor koos Tõnu Lehtsaare, Talis Bachmanni ja teistega). Tartu: Atlex, 2008
* "Usu värvid ja varjundid". Tallinn: Allika, 2008, ISBN 139789985985830
* "Dance or Die: the Shaping of Estonian Baptist Identity 1945-1991". Milton Keynes: Paternoster, 2008
* "Osaduses kasvanud" (koostaja ja toimetaja; kahasse Üllas Linderiga). Tallinn: Eesti EKB Liit, 2009
* "Eesti oikumeenia lugu" (kaasautor koos Riho Altnume, Priit Rohtmetsa ja teistega). Tartu/ Tallinn: Tartu Ülikool ja Eesti Kirikute Nõukogu, 2009

Liikmesus
---------

* Eesti Kirikuloo Selts
	+ juuni 2017 esimees
* Eesti Akadeemiline Teoloogia Selts

Tunnustus
---------

* 2016 Tartu medal

Välislingid
-----------

* Toivo Pilli Eesti Teadusinfosüsteemis Muuda Vikiandmetes
**Toivo Rattasepp** (sündinud 27. juunil 1954 Tallinnas) on eesti tehnikateadlane.

Elulugu
-------

Toivo Rattasepp on rätsepa poeg.

Lõpetas 1972 Tallinna 42. Keskkooli, 1977 Tallinna Polütehnilise Instituudi (TPI) ehitusinsenerina ja 1983 samas aspirantuuri; tehnikakandidaat (1984, TTÜ ja Teaduste Akadeemia Küberneetika Instituut), väitekiri "Статическая работа деревянных седловидных оболочек". Täiendas end 1986–87 Viini Tehnikaülikoolis. 1977–80 Riikliku Projekteerimise Instituudi "Eesti Maaparandusprojekt" insener-konstruktor, 1984–85 TTÜ ehituskonstruktsioonide kateedri nooremteadur, 1985–86 assistent, 1987–90 vanemõpetaja, 1990–91 dotsent, 1991–92 Soomes Vaasa Tehnikainstituudi õppejõud, 1990–93 inseneribüroo WagUnd Ltd juhatuse esimees, 1994–96 A. Alliksaare kinnisvarabüroo hindamisekspert. Alates 1997 Finantsplaneerimise OÜ juhataja, peaekspert.

Teadustöö
---------

Uurimisvaldkond: mehaanika, raalprojekteerimine, kinnisvara. 31 teadustrükist.

Viited
------

1. 1 2 3 4  Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide

Teoseid
-------

* Zur Stabilität flacher eckgestützter Hyparschalen aus Holz mit gerandlinigen Randträgern (kaasautor). // Bauingnieur 64 (1989)
* Calculation of timber hypar at lerge displacements (kaasautor). // In thesis for the degree of Doctor of Technology: Karl Õiger "Actual Behaviour, Analysis and Design of Thin Saddle-Shaped Shell Roofs". Tampere, 1992
* Дискретные схемы статического расчета многослойных деревянных оболочек. // Тезисы докладов статического расчета всесоюзнной конф "Тонкостенные и пространственные конструкции покрытий зданий". Т. II. Tallinn, (1986).

Kirjandus
---------

* Tallinna Polütehniline Instituut 1936–1986, 442
* Kinnisvara 2005 võtmeisikut. Tallinn, 2005, 236
* 100 aastat TTÜ ehitusinsenere. Tallinn, 2018, 523
* *Eesti teaduse biograafiline leksikon.* 3. köide: *N–Sap* TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013

 *Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.*
**Toivo Vilho Lehtisalo** (kuni 1906. aastani **Löfgren**; 16. juuni 1887 Pöytyä – 8. august 1962 Helsingi) oli soome keeleteadlane ja etnoloog. Tema põhiliseks uurimisteemaks olid samojeedi keeled.

Toivo Lehtisalo vanemad olid rahvakooliõpetajad. 1910. aastal sai ta Helsingi Ülikoolis filosoofiakandidaadi ja magistri kraadi. 1927. aastal sai ta samas litsentsiaadi ja doktorikraadi.

1911–1912 oli Toivo Lehtisalo uurimisretkel neenetsite juures. Ta uuris neenetsi keele tundramurret. 1914. aastal tegi ta uurimisretke Obi jõe äärde neenetsi keele metsamurde kõnelejate juurde. Nende reisidel pani ta kirja sõnavara ja tekste rohkem kui viiekümnelt keelejuhilt. 1936. aastal ilmus temalt põhjalik uurimus uurali keelte algsetest tuletusliidetsest "Über die primären ururalischen Ableitungssuffixe". Lehtisalo avaldas ka rohkesti enda ja Matthias Alexander Castréni kogutud samojeedi keeleainestikku. 1940. aastal avaldas ta Castréni neenetsi ja sölkupi rahvaluuletekstid ("Samojedische Volksdichtung"). 1947. aastal ilmus Lehtisalo enda neenetsi rahvaluuletekstide kogu "Juraksamojedische Volksdichtung". Lehtisalo peateos neenetsi keele sõnaraamat ("Juraksamojedisches Wörterbuch") avaldati 1956. aastal. Samojeedi keeleainestiku kogu "Samojedische Sprachmaterjalen" tuli trükist 1960. aastal.

1959. aastal ilmus Toivo Lehtisalo reisikirjade raamat "Tundralta ja taigasta".

Viited
------

1. ↑  "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 18. september 2016. Vaadatud 1. mail 2016.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
2. ↑  Ago Künnap, Paula Palmeos, Tõnu Seilenthal. Põhja ja itta : lehekülgi meie sugulaskeelte uurimisloost. Tallinn, 1974, lk. 126-127
3. ↑