recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Tatu Vaaskivi ning tema naine Elina Vaara.
**Tatu Georg Adolf Vaaskivi** (aastani 1935 **Wahlstén**; 19. juuli 1912 Helsingi – 21. september 1942 Oulu) oli soome meeskirjanik, kriitik ja esseist.

Aastatel 1926–1929 õppis ta Oulu Soome Ühislütseumis seda lõpetamata. 1929. aastal kolis Vaaskivi Helsingisse, kus ta õppis vähem kui kaks aastat Helsingi Ühiskondlikus Kõrgkoolis.

Tatu Vaaskivi peateos on kaheköiteline romaan "Yksinvaltias" ("Ainuvalitseja") keiser Tiberiusest (ilmunud 1941–1942).

1937. aasta suvel viibis Tatu Vaaskivi Eestis. Eesti keeles on avaldatud valik "Maarjamaa" tema Eesti-teemalistest kirjutistest (ilmunud aastal 2013 sarjas Loomingu Raamatukogu (nr. 4/5); tõlkinud Ants Paikre).

2013. aastal ilmus eesti keeles ka Jukka Kostiaineni raamat "Kinnises tõllas" (samuti tõlkinud Ants Paikre), milles ta kirjutab läbisegi Vaaskivi külaskäigust Tartusse ja Eestisse 1937. aastal, enda Tartu- ja Eesti-külastusest Vaaskivi jälgedes, ning Vaaskivi elust, loomingust ja kaasajast laiemalt.

Isiklikku
---------

Alates 1937. aastast oli Tatu Vaaskivi abielus luuletaja ja tõlkija Elina Vaaraga.

Viited
------

1. ↑  "Linnaraamatukogus esitletakse juubelinädalal Tartu-ainelist raamatut". Originaali arhiivikoopia seisuga 19. aprill 2022. Vaadatud 6. juulil 2014.
Noor-Eesti 1910 esikaas. Nikolai Triik 
**Noor-Eesti** (täispealkirjaga **Noor-Eesti : Kirjanduse, kunsti ja teaduste ajakiri**) oli eestikeelne ajakiri, mis ilmus aastatel 1910–1911 Tartus. Ajakirja andis välja Noor-Eesti Kirjastus ja selle vastutav toimetaja oli Gustav Suits.

See oli esimene kirjanduslik-kultuuriline ajakiri. Sisaldas originaalset ilukirjandust ja tõlkeid, kirjanduslikke artikleid ja retsensioone. Illustratsioonide autorid olid Aleksander Uurits, Konrad Mägi, Kristjan Raud, Nikolai Triik; vinjettide ja initsiaalide autorid olid Karl August Hindrey, Mart Pukits, valgevenelane Aleksander Jakimtschenko ja Roman Nyman. Kujutavate kunstide osakonna toimetaja oli Nikolai Triik.

Ajakirja ilmus kuus numbrit. Kõikide Noor-Eesti albumite ja ajakirjade (välja arvatud nr 2 ja 4) kaaned olid teostatud rahvusromantilises võtmes, need illustreeris Nikolai Triik.

Viited
------

1. 1 2   (vaadatud 29.08.2016)
2. ↑  Tiiu Talvistu (aprill 2012). "Noor-Eesti ja kunstnikud. Young Estonia's Artists". Vaadatud 16.03.2020.
**Kuusalu vald** oli vald Harjumaal aastail 1939–1950.

Kuusalu vald moodustati 1939. aasta vallareformiga senise Kiiu valla maa-alast, välja arvatud Kõrveveski ja Tõrrepõhja külade piirkond ja osa Anija metsandiku maa-ala; senise Kodasoo valla maa-alast, välja arvatud Rammu saare ja Kääniku küla Kääniku, Reie, Kadaka ja Upsi talude maa-alad.

Eesti valdade kaart. Musta kontuuriga vanad vallapiirid, punasega 1939. aastal moodustatud vallad
1939. aastal oli vallas 2412 elanikku, territooriumi suurus oli 10 758,79 ha.

1939. aastal kuulusid Kuusalu valla koosseisu: Kaberneeme, Kullamäe, Salmistu, Koipse saar, Põhja, Allika, Mäepea, Valkla, Kiiu, Kuusalu, Kupu, Ilmastalu, Rehatse külad, Kuusalu asundus, Kiiu asundus, Valkla asundus, Kuusalu alevik, Saunja, Haavakannu, Kaberla külad ja Rummu ning Kodasoo asundused..

Esimene vallavanem oli Josep Muru.

Külanõukogude moodustamine ja valla likvideerimine
--------------------------------------------------

8. augustil 1945 moodustati Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi seadlusega vallas Kiiu külanõukogu ja Kodasoo külanõukogu. 

26. septembril 1950 arvati vald Loksa rajooni koosseisu.

Viited
------

1. ↑  Väljavõte Vabariigi Presidendi otsusest nr. 87 – 7. oktoobrist 1938 (RT 1938, 87, 776)
2. ↑  588. Harju Maavanema otsus Harju maakonna vallavolikogude valimisringkondade arvu ja nende piiride kohta. Riigi Teataja, nr. 75, 9 september 1939
3. ↑  EESTI NSV TEATAJA, Nr. 35 26. oktoobril 1945, Art 543. Seadlus Harju maakonna valdades küla töörahva saadikute nõukogude moodustamise kohta.
**Isabella Ferraro** (sündinud 20. augustil 1994), esinejanimega **Bella Ferraro**, on Austraalia laulja. Ta on tuntud selle poolest, et osales telesaate "The X Factor Australia" neljanda hooaja saadetes ja tuli 4. kohale.

Isiklik elu
-----------

Ferraro sündis ja kasvas üles Sydneys. Ta hakkas lauludega esinema juba lapsepõlves. Viieaastaselt sai ta tüdrukutekoori The Australian Girls Choir liikmeks, mis on esinenud iga-aastasel kontserditurneel "Carols in the Domain" ja ka Oprah Winfrey Austraalia-turneel. Ferraro lahkus kooli 12. klassist, et viia täide oma unistus elada elu muusikuna.

Inspiratsioon
-------------

Ferraro nimetab oma muusikaliste inspireerijatena artiste nagu Bon Iver, Lykke Li, Crystal Castles, Foals ja Two Door Cinema Club.

Diskograafia
------------

* **SINGLID**

| Pealkiri | Aasta | Album |
| --- | --- | --- |
| ''Set Me on Fire'' | 2012 | Ilma albumita salvestus |
| ''Forgot You'' (koos William Singega) | 2013 | Ilma albumita salvestus |

* **TEISED EDETABELISSE JÕUDNUD LAULUD**

| Pealkiri | Aasta |
| --- | --- |
| ''What Makes You Beautiful'' | 2012 |
| ''Big Yellow Taxi'' | 2012 |
| ''Sweet Disposition'' | 2012 |
| ''Dreams'' | 2012 |
| ''The Last Day on Earth'' | 2012 |
**Fookus** koonuselõigete (vt artikli "Koonus" alajaotustest) puhul on teatav kindel punkt koonust lõikaval tasandil. See paikneb koonuselõike joone sümmeetriateljel nii, et joone iga punkt on võrdsel (või võrdelisel) kaugusel fookusest ja juhtsirgest. Kaugust fookusest nimetatakse ka fokaalkauguseks. Iga koonuselõikejoone punkti kaugus fookusest ja sama punkti kaugus juhtsirgeni on kindel suhtarv. Seda suhet nimetatakse ekstsentrilisuseks.

Parabooli fookus
----------------

Parabool fookuse ja juhtsirgega
Parabooli puhul on joone iga punkti fokaalkaugus täpselt sama, kui selle punkti kaugus juhtsirgest. See tähendab, et parabooli ekstsentrilisus on 1.

Ellipsi fookused
----------------

Ellipsil on 2 fookust ning ellipsi ekstsentrilisus on arvude 0 ja 1 vahel (väiksem kui 1). Kui lugeda ka ringjoon ellipsi erijuhuks, siis ellipsi ekstsentrilisus saab olla ka 0. Kuna ringjoone juhtsirge on lõpmatus kauguses ringjoonest ja paraboolil sama kaugel kui fokaalkaugus, on ellipsi puhul juhtsirge kaugus ellipsi joonest kusagil lõpmatuse ja parabooli juhtsirge kauguse vahepealses kauguses. Ringjoon ellipsi erijuhuna tähendab, et ringjoone "fookused" on ühes ja samas punktis ehk ringjoone "fookus" on sama, mis ringjoone keskpunkt (ringjoone ekstsentrilisus on 0 ja juhtsirge asub ringjoone suhtes lõpmatus kauguses). Kuna ringjoonel on lõpmatult palju sümmeetriatelgi, saab ringjoonel olla ka lõpmatult palju juhtsirgeid, mis kõik paiknevad ringjoone tasandil erinevate nurkade all lõpmatus kauguses.

Hüperbooli fookused
-------------------

Hüperbooli fookused paiknevad nii, et joone iga punkti kaugus fookusest jagatud kaugusega juhtsirgest on suurem kui 1.

Näiteks fookuse kohta võib tuua taevakehade liikumise keskse punkti (vt Kepleri esimene seadus).
Nikolaj Ehlers (2014)
**Nikolaj Ehlers** (sündinud 14. veebruaril 1996 Ålborgis) on Taani jäähokimängija, kes mängib NHL-i klubis Winnipeg Jets ründajana vasakäärel.

Ta alustas klubikarjääri Šveitsi klubis EHC Biel ning tegi Šveitsi kõrgliigas debüüdi hooajal 2012–13. Aastatel 2013–2015 mängis ta Kanadas Quebec Major Junior Hockey League'i (QMJHL) klubis Halifax Mooseheads. Debüüthooajal oli Ehlers QMJHL-is kõige resultatiivsem uustulnukas (49+55) ning valiti samal hooajal Canadian Hockey League'i hooaja parimaks uustulnukaks.

2014. aastal valis Winnipeg Jets ta NHL-i *draft* '​is üheksanda valikuna. Alates hooajast 2015–16 on ta kuulunud Jetsi põhikoosseisu. Debüüthooajal sai ta NHL-is kirja 15 väravat ja 23 väravasöötu. Tema kõige seni kõige resultatiivsem hooaeg on olnud 2016–17 (25+39). 2017. aasta oktoobris pikendas ta Jetsiga lepingut seitsme aasta võrra.

Taani jäähokikoondise koosseisus on Ehlers osalenud 2016. 2017. ja 2022. aasta maailmameistrivõistlustel.

Tema isa Heinz Ehlers on endine jäähokimängija.

Viited
------

1. ↑  "Jets extend Nikolaj Ehlers". NHL.com. 4.10.2017. Vaadatud 23.4.2022

Välislingid
-----------

* Nikolaj Ehlers NHL.com lehel
* Nikolaj Ehlers hockeydb.com lehel

| * v
* r
Winnipeg Jets |
| --- |
| 
**Väravavahid**: Connor Hellebuyck **·** David Rittich |
| 
**Kaitsjad**: Kyle Capobianco **·** Dylan DeMelo **·** Brenden Dillon **·** Josh Morrissey **·** Neal Pionk **·** Dylan Samberg **·** Nate Schmidt **·** Logan Stanley |
| 
**Ründajad**: Mason Appleton **·** Morgan Barron **·** Kyle Connor **·** Pierre-Luc Dubois **·** Nikolaj Ehlers **·** Sam Gagner **·** David Gustafsson **·** Axel Jonsson Fjällby **·** Karson Kuhlman **·** Adam Lowry **·** Saku Mäenalanen **·** Vladislav Namestnikov **·** Nino Niederreiter **·** Cole Perfetti **·** Mark Scheifele **·** Kevin Stenlund **·** Blake Wheeler |
**Pedja raudteejaam** on raudteejaam Jõgevamaal Jõgeva vallas Pedjal.

Pedjal asus üks madal perroon pikkusega 110 m. Täna on kasutusel lühike teedevaheline perroon pikkusega 35 m, mille tõttu toimub rongist väljumine ainult läbi C-ala. 2018. aasta seisuga peatub Pedjal päevas 8 reisirongi (ekspressrongid Pedjal ei peatu).

Tapa–Tartu raudteele rajati Pedja jaam Vaimastvere mõisniku Braschi initsiatiivil (algselt oligi raudteejaama nimi **Brasch**). Jaam jäi avamisel Laiuse kihelkonda Vaimastvere mõisa maadele.

Edelaraudtee AS-i andmetel kasutas 2000. aastal Pedja raudteejaama ümbruse elanikkonnast sõiduks rongi keskmiselt 242 inimest kuus (ehk 8 ööpäevas).

Jaamahoone
----------

Pedja jaamahoone
Pedja jaamahoone valmis 20. sajandi alguses ja oli ehitatud tõenäoliselt Leon Johansoni projekti järgi. Hoone kujutas endast 1,5 korruselist ristkülikulise põhiplaani ja kõrge kelpkatusega puitehitist, mis oli analoogne näiteks Turba jaamahoonega. 

Jaamahoone lammutati 2003. aasta kevadel.

Viited
------

1. ↑  Sirje Pärismaa, "Talumuuseum Lääne pilgu all", Targu Talita
2. ↑  "Reisirongiliiklusest Jõgevamaal", Vooremaa, 15. detsember 2001
3. ↑  Välja, Leele (2012). *20. sajandi Eesti raudteejaamad. Alusuuring* (PDF). Tallinn: Kultuurimälestiste riiklik register. Lk 51. Vaadatud 18.06.2022.

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Pedja raudteejaam** |

* Infot jaama kohta; fotod (*vene keeles*)
* YouTube'i video: kolm DR1A rongi Pedja jaamas (1998)
* FOTO: Pedja jaamahoone aastal 1998; Baltic Trains Picture Gallery

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **Eelnev peatus** |  **Raudteepeatus idasuunalistel reisirongiliinidel** | **Järgnev peatus** |
|  Vägeva |  **Pedja** | Jõgeva  |
**Heino Heinsoo** (sündinud 15. veebruaril 1929 Võrumaal, Antsla vallas) on eesti jurist.

1960. aastal lõpetas ta Tartu Riikliku Ülikooli õigusteaduskonna.

1980. aastate lõpus töötas ta Eesti NSV Riikliku Ehituskomitee Maaehitustrusti juriidilise osakonna juhatajana.

1993. aasta kohaliku omavalitsuse volikogude valimistel valiti ta valmisliidu Eesti Pensionäride Liit nimekirjas Tartu linnavolikogu liikmeks. Ta kandideeris ka 1996. 1999. ja 2002. aasta kohaliku omavalitsuse volikogude valimistel, kuid ei osutunud valituks. Ta on olnud Eestimaa Rahvaliidu liige.

Tunnustus
---------

* 1989 Eesti NSV teeneline jurist

Viited
------

1. ↑  Vabariigi Valimiskomisjon. Kohaliku omavalitsuse volikogude valimine 1999. Kandidaat nr 465 - Heino Heinsoo
2. ↑  Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi seadlus "Sm. H. Heinsoole Eesti NSV teenelise juristi aunimetuse andmise kohta". Eesti NSV Ülemnõukogu ja Valitsuse Teataja, 1989, 15, 173
3. ↑  Vabariigi Valimiskomisjon. 1992-2015 valimistel osalenud kandidaadi otsing
4. ↑  Vabariigi Valimiskomisjon. Kohaliku omavalitsuse volikogude valimine 2002. Kandidaat nr 478 - Heino Heinsoo
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib poliitikust; õpetaja kohta vaata artiklit Heino Kostabi (õpetaja)* |

---

**Heino Kostabi** (19. mai 1933 Petseri – 22. märts 2021) oli Eesti insener ja poliitik.

Ta sündis töölisperekonnas. Isa Jaak Richard Kostabi töötas tislerina-puusepana, ema Ella Kostabi (sündinud Oper) tegeles õmblus- ja käsitööga.

Haridus
-------

Ta lõpetas Petseri algkooli, seejärel 1948. aastal mittetäieliku keskkooli ja 1952. aastal keskkooli. 1957. aastal lõpetas ta Eesti Põllumajanduse Akadeemia põllumajanduse mehhaniseerimise teaduskonna insener-mehaanikuna (diplom kiitusega). 1971–1976 oli ta aspirant Leningradi oblastis Puškinis (endises Tsarskoje Selos) asunud Loodetsooni Põllumajanduse Mehhaniseerimise ja Elektrifitseerimise Projekteerimis-Tehnoloogilise Teadusliku Uurimise Instituudis. 1977. aastal kaitses tehnikateaduste kandidaadi kraadi.

Töökäik
-------

* 1957–1958 Orava MTJ, insener-kontrolör
* 1958–1960 Orava sovhoos, automajandi juhataja
* 1960–1990 Veriora sovhoos, peainsener-mehaanik, direktori asetäitja, direktor
* 1990–1992 Eesti NSV Ülemnõukogu ja Eesti Vabariigi Ülemnõukogu liige, maarahva saadikurühma aseesimees, Wabariiklaste fraktsiooni esimees, Ülemnõukogu Presiidiumi liige

Ühiskondlik ja kirjanduslik tegevus
-----------------------------------

Ta on olnud ENSV Ülemnõukogu VI koosseisu saadik, kohalike omavalitsuste mitmete koosseisude saadik ja Eesti Kongressi saadik. Osalenud mitmesugustel ühiskondlikel ametipostidel ametiühingute ja parteiorganite, kohtute, rahvamaleva, ühiskondlike autoinspektorite, rahvarinde, EELK Kirikukogu XXVI koosseisu, Võru praostkonna, EELK Petseri Peetri koguduse jt töös ja tegevuses. 

On olnud 

* raamatu „Kaks otsustavat päeva Toompeal" (1996) koostamistoimkonna esimees
* kogumiku „Omariiklust taastamas"(2001) koostaja
* kogumiku „Baltimaad hävitatud omariiklust taastamas" (2009) koostaja
* Koostas kogumiku "Vundamendi taastamine iseseisvale riigile. Dokumente, materjale ja meenutusi Eesti Vabariigi Ülemnõukogu tegevusest aastatel 1990–1992".Täiendatud väljaanne. (2012).

Aastatel 1966–1990 kuulus ta NLKP-sse. Wabariiklaste erakonna asutajaliige kuni selle erakonna liitumiseni.

Tunnustus
---------

* Riigivapi IV klassi teenetemärk 2002
* Riigivapi III klassi teenetemärk 2006

Isiklikku
---------

Ta oli abielus.
Ta oskas eesti, vene ja saksa keelt.
Tema hobideks olid lähiajalugu, mesindus, muusika, autod.

Viited
------

1. ↑  Vundamendi taastamine iseseisvale riigile
Rootsikeelne väina kujutav kaart
**Ruotsinsalmi** (rootsi keeles *Svensksund*; mõlemas keeles 'Rootsiväin') on väin Soomes Kotka linna haldusalal (veealal), kesklinnast idas. 

Üle väina kurseerivad mööda kitsast laevateed kaubalaevad. Kui väin jäätub, jääb laevatee vabaks.

Väina lõunaosas asub Kuutsalo saar. 

Ruotsinsalmi oli ka Kotka linna nimi 1855. aastani.

Ajalugu
-------

24. augustil 1789 toimus Ruotsinsalmi esimene merelahing Rootsi ja Venemaa laevastiku vahel. Hukkus umbes 3400 meremeest ja sõdurit (Rootsi poolel umbes 1700 umbes 10 000 mehest, Vene poolel umbes 1700). 

9.–10. juulil 1790 toimus Ruotsinsalmi teine merelahing kuningas Gustav III juhitud Rootsi-Soome laevastiku ning Venemaa laevastiku vahel. See oli suurim merelahing Läänemerel. Lahingus osales ligi 500 alust. Hävis 60 Venemaa alust ning Vene laevastik taganes. Rootsi-Soome laevastik kaotas 6 alust. Lahingus osales umbes 28 000 meest (kummalgi poolel umbes 14 000). Hukkus umbes 3840 sõdurit ja meremeest (Rootsi poolel umbes 3850, Vene poolel umbes 3500). Vene fregatil Nikolai hukkunud maeti Kotka õigeusu kiriku juurde. Selle laeva osi on eksponeeritud Kotkas Kymenlaakso maakonnamuuseumis.

Tänapäeval korraldatakse merelahingupaikadesse ekskursioone. 

1790. aastate lõpus rajas Venemaa Ruotsinsalmi merekindluse. Inglased lasksid selle 1855 Krimmi sõja käigus õhku. Säilinud on varemed.
**Ruotsinpyhtää** oli vald Soomes Lõuna-Soome läänis Ida-Uusimaa maakonnas. Suurem osa valla elanikest rääkis soome keelt.

Valla naabervallad olid Anjalankoski vald, Elimäki vald, Kotka linn, Lapinjärvi vald, Loviisa linn, Pernå vald ja Pyhtää vald.

1. jaanuaril 2010 liideti vald Loviisa linnaga.

Külad
-----

Björnvik, Gäddbergsö, Haavisto (Västerhirvikoski), Jokiniemi (Ånäs), Keitala, Kulla, Kuninkaankylä (Kungsböle), Lappom, Marinkylä (Marby), Meriniitty (Sjöäng), Misinmäki (Smissbacken), Myllykylä (Kvarnby), Niemistö (Näsby), Petjärvi, Ruotsinkylä (Svenskby), Ruukki (Bruk), Suomenkylä (Finnby), Söderby, Tesjoki (Tessjö), Torpparinmäki (Torparbacken), Vahterpää, Vastila, Viirilä (Virböle), Vähä-Ahvenkoski (Lillabborfors)

Viited
------

1. ↑  Kaupunkien ja kuntien lukumäärät ja väestötiedot, vaadatud 15.02.2019.

Välislingid
-----------

* Ruotsinpyhtää valla koduleht

| * v
* r
Ida-Uusimaa maakonna omavalitsused |
| --- |
| Ida-Uusimaa vapp | 
Askola vald **·**  Lapinjärvi vald **·**  Loviisa linn **·**  Myrskylä vald **·**  Porvoo linn **·**  Pukkila vald **·**  Sibbo vald |  |
| 
***Endised omavalitsused*** |
| 
Liljendali vald **·**  Pernå vald **·**  Ruotsinpyhtää vald |
**Sahha (Jakuutia) Vabariigi teeneline kunstnik** (varem **Jakuudi ANSV teeneline kunstnik**; jakuudi keeles Саха Өрөспүүбүлүкэтин үтүөлээх артыыһа; vene keeles Заслуженный артист Республики Саха (Якутия)) on Sahha aunimetus, mida antakse kutselistele estraadiartistidele, teatri- ja filminäitlejatele, teatri- ja filmilavastajatele, samuti heliloojatele, kes on andnud olulise panuse vabariigi kunsti arengusse.

Sahha teenelise kunstniku aunimetust ei anta isikutele seoses nende juubeliga, samuti isikutele, kes on varem saanud Venemaa Föderatsiooni aunimetuse.

Sahha teenelisi kunstnikke
--------------------------

* 1979 – Anatoli Ulturgašev, balletitantsija
* 1990 – Sergei Rastorgujev, tsirkuseartist
* 2014 – Semjon Ivanov, balletitantsija
* 2017 – Vladislav Popov, balletitantsija
* 2017 – Sarõal Afanasjev, balletitantsija

Aunimetuse saanute hulgas on ka lauljad Klavdija Hatõlajeva ja Albina Degtjarjova ning balletitantsijad Renat Hon, Marija Saidõkulova ja Darija Dmitrijeva.

Viited
------

1. ↑  Почетные звания Республики Саха (Якутия). old.sakha.gov.ru
2. ↑  Положение о почетных званиях Республики Саха. yaguo.ru
Koguduse **esipreester** (vene keeles *настоятель*) on õigeusu kirikus preester, kellele piiskopkonna juht (piiskop, peapiiskop või metropoliit) on teinud ülesandeks antud koguduse juhtimise. Esipreestrile alluvad kõik ülejäänud koguduse vaimulikud ja ilmalikud töötegijad, kaasa arvatud teised koguduse juures töötavad preestrid. Esipreester määrab jumalateenistuse korra ning jälgib selle täitmist, vastutab pühakoja ja selle inventari korrashoiu eest.

Eesti keeles on esipreestri kohta kasutatud ka nimetusi **eesseisja**, **eesnik** ja **esinik**, kuid need ametinimetused ei ole üheselt mõistetavad, sest võivad osutada ka kloostriülemale. Harvemini on kasutatud mõistet **vanempreester**.

Moskva Patriarhaadi Eesti Õigeusu Kiriku põhikirja kohaselt on koguduse juhtimist teostava preestri ametinimetuseks "eesseisja".

Eesti Apostlik-Õigeusu Kiriku põhikirjas ei ole vastav ametinimetus üheselt määratletud – seal kasutatakse vahelduvalt mõisteid "koguduse preester", "koguduse vaimulik" ja "esipreester".

Eesti õigeusu kiriku ajalugu uurinud vaimulikud August Kaljukosk ja Andrei Sõtšov on eelistanud "eesniku" nimetust. Kahe maailmasõja vahel ja veelgi varasemas eestikeelses õigeusu kirjanduses kasutati aga sageli nimetust "esinik".

Vaata ka
--------

* Eestseisja
* Preester
* Ülempreester

Viited
------

1. ↑  "Eesti-vene õigeusu seletav sõnastik". Originaali arhiivikoopia seisuga 27. september 2013. Vaadatud 25. septembril 2013.
2. ↑  Triin Pärgma "EAÕK Angerja-Kohila Issanda taevaminemise koguduse ajalugu". Pärnu, 2008, lk 41, "eesnik" (vaadatud 24. augustil 2011).
3. ↑  "Moskva Patriarhaadi Eesti Õigeusu Kiriku põhikiri". Originaali arhiivikoopia seisuga 27. september 2013. Vaadatud 25. septembril 2013.
4. ↑  Eesti Apostlik-Õigeusu Kiriku põhikiri
Roland Freisler (1944)
Roland Freisler (1942)
**Karl Roland Freisler** (30. oktoober 1893 Celle – 3. veebruar 1945 Berliin) oli Saksa jurist ja kohtunik.

Roland Freisler oli pärit inseneri perekonnast. 1912. aastal lõpetas ta gümnaasiumi ning asus Jenas õigusteadust õppima. 1914. aastal astus ta vabatahtlikuna sõjaväkke ja võttis osa Esimesest maailmasõjast. 1915. aastal langes ta Idarindel Vene vägede kätte vangi. Viibis seejärel Moskva lähedal ohvitseride vangilaagris. Brest-Litovski rahulepingu järel moodustati laagris vangide omavalitsus ja Freisler nimetati üheks laagrikomandantidest. Saksa sõjavangid lasti 1918. aastal koju, kuid Freisler jäi veel kaheks aastaks Venemaale. Ei ole teada, mis põhjusel ta sinna jäi. Mõningate kuulduste kohaselt olevat ta sel ajal olnud bolševike pooldaja.

1920. aastal pöördus Freisler Saksamaale tagasi ning lõpetas 1922. aastal Jena ülikooli õigusteaduste alal. Alates 1924. aastast tegutses ta Kasselis advokaadina. 1925. aasta juulis astus Freisler Natsionaalsotsialistlikusse Saksa Töölisparteisse. 1932. aastal valiti ta Preisi Maapäeva liikmeks ja 1933. aastal Riigipäeva liikmeks.

Freisler oli 1933–1934 riigisekretär Preisimaa kohtuministeeriumis ja 1934–1942 Saksamaa kohtuministeeriumis. 20. jaanuaril 1942 võttis ta kohtuministeeriumi esindajana osa Wannsee konverentsist. 20. augustil 1942 määras Hitler Otto Georg Thieracki Saksamaa kohtuministriks. Freislerist sai tema asemel Rahvakohtu (Volksgerichtshof) president. Freisler oli kohtualuste suhtes halastamatu ja külmavereline, tihti mõnitas neid kohtuistungite ajal. Freisler mõistis kohut ka 20. juuli vandenõu osaliste üle, kellest ta enamuse surma mõistis.

Roland Freisler hukkus Ameerika pommirünnaku ajal Berliinile. Ta pidas parajasti Rahvakohtu istungit. Kui ta kohtusaalist varjendisse minna tahtis, sai ta pommikildude tabamusest surma.

Viited
------

1. ↑
2. ↑
3. ↑
4. ↑
5. ↑
6. ↑  "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 24. mai 2014. Vaadatud 9. augustil 2014.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
7. ↑
8. ↑
Holsteini Nikolause pitser aastatest u.1342-1343
**Nikolaus** (ka *Holsteini Klaus*; 1321 – 8. mai 1397) oli Schauenburgi titulaarkrahv. 

Nikolaus oli koos esmalt oma venna ja siis oma vennapoegadega Holstein-Rendsburgi kaasvalitsev krahv 1340. aastast kuni oma surmani. 1390. aastal pärisid Nikolaus ja tema vennapojad Holstein-Kieli, mis ise sisaldas endist Holstein-Plöni tagastamise kaudu 1350. aastal. Seega peale Holstein-Pinnebergi olid Nikolaus ja tema vennapojad ühendanud kogu Holsteini. Ta oli ka Schleswigi kaasvalitseja aastatel 1375-1386. Ta oli seega Schaumburgi dünastia juhtiv liige ja mõjukas tegelane piirkonnas Elbest põhja pool. Ta oli krahv Gerhard III ja selle naise Sophia teine poeg.

Ta valitses Schleswigit aastatel 1375-1384 koos oma vanema venna Heinrich II-ga, pärastpoole üksi. 1386. aastal astus ta Schleswigi hertsogi kohalt tagasi Heinrich II poja Gerhard VI kasuks, kelle Taani kuningas Oluf II kinnitas Schleswigi hertsog Gerhard II-ks.

1354. aastal abiellus ta Braunschweig-Lüneburgi hertsogi Wilhelm II tütre Elisabethiga. Nad said ühe tütre:

* Elisabeth (1360 – 25. jaanuar 1416)

1362. aastal kihlas Nikolaus oma tütre prints Håkoniga, kellest hiljem sai Norra kuningas Håkon VI. Kuid kihlus tühistati 1363. aastal poliitilistel põhjustel ja Håkon abiellus hoopis Taani kuninganna Margrete I-ga.

Nikolaus suri 1397. aastal ja maeti Itzehoesse. Tema vennapoeg Gerhard VI tegutses tema alaealise tütre Elisabethi eestkostjana. Pärast Nikolausi surma eraldasid tema kaasvalitsevad vennapojad Albrecht II ja Gerhard VI Holstein-Rendsburgist Albrechtile Holstein-Segebergi. Gerhard VI jätkas seejärel Holstein-Rendsburgi üksi valitsemist.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev:**Gerhard IIIkui Holstein-Rendsburgi krahv** | **Holstein-Rendsburgi krahvidkoos oma venna Heinrich IIkoos oma vennapoja Albrecht IIkoos oma vennapoja Gerhard VI**1340-1397 | Järgnev:**Albrecht IIkui Holstein-Segebergi krahv** |
| Eelnev:**Adolf IXkui Holstein-Kieli krahv(liin hääbus 1390. aastal)** | Järgnev:**Gerhard VI või II** |
| Eelnev**Heinrich I** | **Schleswigi hertsogidkoos oma venna Heinrich II**1375-1386 | Järgnev**Gerhard VI või II** |
**Tatu Vanhanen** (17. aprill 1929 Vuoksenranta Viiburi lään – 22. august 2015) oli soome politoloog, Tampere Ülikooli emeriitprofessor.

Ta uuris demokratiseerumist ja eri rahvuste intelligentsust kasutades evolutsiooniteooriast lähtuvaid hüpoteese. Tema uurimustest ilmneb, et riikide majanduslik arengutase on korrelatsioonis nende rahvastiku erineva päriliku intelligentsuse tasemega.

Ta töötas välja nn Vanhaneni indeksi, mis mõõdab riigi demokratiseerumise taset.

Vanhanen kirjutas koos Richard Lynniga teosed "IQ and the Wealth of Nations" (2002) ja "IQ and Global Inequality" (2006).

Vanhast süüdistati sotsiaaldarvinismis.

Tema poeg on poliitik ja endine Soome peaminister Matti Vanhanen.

Teoseid
-------

* "Puolueet ja pluralismi" (1968)
* "Intian monipuoluedemokratia" (1973)
* "Maa ja mies: Johannes Virolaisen kuusi vuosikymmentä 31.1.1974" (1974)
* "The Process of Democratization: A Comparative Study of 147 States 1980–1988", New York and London: Crane Russak (1990)
* "On the evolutionary roots of politics", New Delhi: Sterling Publ. 1992
* "Vihreä nuoriso: 50 vuotta keskustanuorten toimintaa (1945–1995)" (1995)
* "Karjala, sua ikävöin: vuoksenrantalaisten muistojen kirja" [toimetanud Tatu Vanhanen] (1996)
* "Globaalit ongelmat: Evolutiivisten juurten etsintää", Helsingi, Terra Cognita, 2008. ISBN 978-952-5697-08-7.

Viited
------

1. ↑  Hannu Virtanen "Vanhasen teoria on sosiaalidarwinismia", Tieteessä tapahtuu 8/2004.
**Eskişehiri provints** on 1. järgu haldusüksus (provints) Lääne-Türgis. Provintsi keskus on Eskişehir.

Haldusjaotus
------------

* Alpu ringkond
* Beylikova ringkond
* Çifteleri ringkond
* Günyüzü ringkond
* Hani ringkond
* İnönü ringkond
* Mahmudiye ringkond
* Mihalgazi ringkond
* Mihalıççıki ringkond
* Odunpazarı ringkond
* Sarıcakaya ringkond
* Seyitgazi ringkond
* Sivrihisari ringkond
* Tepebaşı ringkond

Viited
------

1. ↑  Population of provinces by years - 2000-2018, vaadatud 9.03.2019.

Välislingid
-----------

* Eskişehiri provintsi koduleht (türgi keeles)

Türgi provintsid

Adana **·**  Adıyaman **·**  Afyonkarahisar **·**  Ağrı **·**  Aksaray **·**  Amasya **·**  Ankara **·**  Antalya **·**  Ardahan **·**  Artvin **·**  Aydın **·**  Balıkesir **·**  Bartın **·**  Batman **·**  Bayburt **·**  Bilecik **·**  Bingöl **·**  Bitlisi **·**  Bolu **·**  Burdur **·**  Bursa **·**  Çanakkale **·**  Çankırı **·**  Çorum **·**  Denizli **·**  Diyarbakır **·**  Düzce **·**  Edirne **·**  Elazığ **·**  Erzincan **·**  Erzurum **·**  Eskişehir **·**  Gaziantep **·**  Giresun **·**  Gümüşhane **·**  Hakkâri **·**  Hatay **·**  Iğdır **·**  Isparta **·**  İstanbul **·**  İzmir **·**  Kahramanmaraş **·**  Karabük **·**  Karaman **·**  Kars **·**  Kastamonu **·**  Kayseri **·**  Kilis **·**  Kırıkkale **·**  Kırklareli **·**  Kırşehir **·**  Kocaeli **·**  Konya **·**  Kütahya **·**  Malatya **·**  Manisa **·**  Mardin **·**  Mersin **·**  Muğla **·**  Muş **·**  Nevşehir **·**  Niğde **·**  Ordu **·**  Osmaniye **·**  Rize **·**  Sakarya **·**  Samsun **·**  Şanlıurfa **·**  Siirt **·**  Sinop **·**  Şırnak **·**  Sivas **·**  Zonguldak **·**  Tekirdağ **·**  Tokat **·**  Trabzon **·**  Tunceli **·**  Uşak **·**  Van **·**  Yalova **·**  Yozgat
Majori raudteejaam
Majori asendikaart
**Majori** on Läti linna Jūrmala keskmine osa. Majori asub Dubultist idas ja Dzintarist läänes. 3913 elanikku (2008). 

17. sajandist alates oli seal Firckside perekonnale kuulunud Majori mõis ehk majoraat (koht, kus elasid suguvõsa elatanud liikmed). Mõisa tänapäevane peahoone valmis 1910 ja see asub keset parki Lielupe jõe kaldal. 19. sajandil rajati mõisa juurde kõrts.

Majori hakkas arenema 1877, mil sinna tekkis raudteepeatus (praegune jaamahoone pärineb aastast 1992). Sealt viis Hornide kontserdiaia juurde Majori peatänav Jomas iela. Kontserdiaed rajati umbes 1870. Keset aeda valmis 1936 suur avatud kontserdisaal, mida ei eralda ümbritsevast pargist seinad.

Uusklassitsistliku arhitektuuri üks parimaid näiteid Jurmalas on aadressil Jomas iela 43 asuv näitusesaal, mis valmis juba 1863.

1938 valmis Majoris Läti kõige rikkama naise Emīlija Benjamiņa kodumaja. Tänapäeval asub see aadressil Jomas iela 13. Läti NSV-s oli see nomenklatuuri külalistemaja.

Aastast 1959 on Majori Jūrmala koosseisus.

Tänapäeval on Jomas iela jalakäijate tänav, mis on ääristatud restoranide, kaupluste ja hotellidega, Majoris on kaks suuremat hotelli (Jūrmala spaa ja "Baltic Beach") ning väiksemaid võõrastemaju.

Majori vaatamisväärsuste hulka kuuluvad kaunis liivarand ja 1929 valminud rannapaviljon.

Pilte
-----

* Majori Majori
* Jomas ielaJomas iela
* Jomas IelaJomas Iela
|  |
| --- |
|  **Poks** |
| Riik |  | Leedu |
|  |
| 1. ring | 2004 | II kerge-keskkaal |
|  |
| 1. ring | 2003 | II kerge-keskkaal |
|  |
| 2. ring | 2002 | I keskkaal |
| Pronks | 2004 | II kerge-keskkaal |

**Rolandas Jasevičius** (sündinud 31. juulil 1982 Vilniuses) on Leedu endine poksija.

Jasevičius osales II kergekeskkaalus (kuni 69 kg) 2004. aasta Sydney olümpiamängude poksivõistlustel, kuid kaotas 1. ringis oma kohtumise ja jäi edasisest medaliheitlusest välja.

Jasevičius osales II kergekeskkaalus (kuni 69 kg) 12. maailmameistrivõistlustel (Bangkok, 2003), kuid kaotas 1. ringis hilisemale pronksmedalivõitjale Andre Bertole (USA) ja jäi edasisest medaliheitlusest välja. 

Jasevičius sai II kergekeskkaalus (kuni 69 kg) 35. Euroopa meistrivõistlustel (Pula, 2004) pronksmedali. Ta osales I keskkaalus (kuni 71 kg) 34. Euroopa meistrivõistlustel (Perm, 2002), kuid kaotas 2. ringis oma kohtumise ja jäi edasisest medaliheitlusest välja.

Viited
------

1. ↑  28. suveolümpiamängude poksivõistlus. Ateena 2004. Tulemused inglise keeles
2. ↑  12. maailmameistrivõistlused poksis. Bangkok 2003. Tulemused inglise keeles
3. ↑  35. Euroopa meistrivõistlused poksis. Pula 2004. Tulemused inglise keeles
4. ↑  34. Euroopa meistrivõistlused poksis. Perm 2002. Tulemused inglise keeles

Välislingid
-----------

* Rolandas Jasevičius saidil Olympedia Muuda Vikiandmetes
**Nähtamatud Loomad** on loomakaitseorganisatsioon, mis tegeleb põllumajandusloomade kaitsega Eestis. 

Organisatsiooni algatas sotsioloog ja loomakaitseaktivist Kristina Mering 2017. aasta suvel.
Organisatsiooni Nähtamatud Loomad eesmärgiks on pakkuda pragmaatilisi lahendusi, et vähendada ja ennetada loomade kannatusi ning tuua kaasa süstemaatiline sotsiaalne muutus ühiskondlikes hoiakutes ja valikutes. Ühingu peamiseks sihiks on tõsta loomade heaolu tähtsust ühiskonnas ning suurendada tarbijate teadlikkust loomatööstuste tagamaadest.

MTÜ Nähtamatud Loomad kuulub organisatsiooni Open Cages ja koostöövõrgustikku Open Wing Alliance.

Tegevus
-------

Oma tegevuses lähtub Nähtamatud Loomad efektiivse altruismi filosoofiast.

Ühingu Nähtamatud Loomad tegevuse hulka kuulub materjalide kogumine Eesti tööstusfarmide olukorra kohta, avalike ettekannete korraldamine, infomaterjalide levitamine, lobitöö, infolaudade ja -ürituste korraldamine ning koostöö teiste organisatsioonide ja ettevõtetega. Eesmärkide saavutamiseks korraldatakse ka avalikke teavitus- ja mõjutuskampaaniaid.

Üks organisatsiooni mainekamaid[*viide?*] tegevusi 2017. aastal oli Rimi jaemüügiketi puurikanade munade müügi vastane kampaania, mille lõppedes otsustas Rimi Baltic 2025. aastaks loobuda puurikanade munade müügist. Samal aastal alustati ka Taimse Teisipäeva kampaaniat ning igakuiste avalike ürituste korraldamist Tartus.

Loomakaitseorganisatsioone hindav Animal Charity Evaluators andis 2017. aastal koostöövõrgustikule Open Cages, mille üks liikmeid on MTÜ Nähtamatud Loomad, silmapaistva organisatsiooni auhinna.

2019. aastal anti Nähtamatutele Loomadele kodanikuühiskonna aasta tegijate tunnustusüritusel aasta vabaühenduse auhind.

Viited
------

1. 1 2 3 4  MTÜ Nähtamatud Loomad koduleht. "Kes me oleme?". Vaadatud 14.01.2017.
2. 1 2  "MTÜ Nähtamatud Loomad põhikiri" (PDF). Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 18.01.2018. Vaadatud 15.01.2017.
3. 1 2  "Animal Charity Evaluators omistas Nähtamatutele Loomadele "Silmapaistva organisatsiooni" tiitli". Vaadatud 15.01.2017.
4. ↑  "Maailma suurim toidukorporatsioon loobub puurikanade munadest". *Postimees*. 02.11.2017. Vaadatud 01.02.2017.
5. ↑  "Loomakaitseaktivistid protestivad Rimi poodide ees puurimunade vastu". *Tarbija*. 13.08.2017. Vaadatud 15.01.2017.
6. ↑  Aive Mõttus (22.12.2017). "Rimi lõpetab puurikanade munade müügi". *Delfi*. Vaadatud 15.01.2017.
7. ↑  "MTÜ Nähtamatud Loomad Facebooki leht".
8. ↑  Aasta vabaühenduse tiitli pälvis organisatsioon Nähtamatud Loomad ERR, 7. detsember 2019.
Taylor Leier, 2022
**Taylor Leier** (sündinud 15. veebruaril 1994 Saskatoonis) on Kanada jäähokimängija, kes mängib Saksamaa kõrgliiga klubis Straubing Tigers ründajana vasakäärel.

Aastatel 2011–2014 mängis ta Western Hockey League'i klubis Portland Winterhawks (WHL), kellega tuli 2013. aastal WHL-i meistriks.

2012. aastal valis Philadelphia Flyers ta NHL-i *draft* '​is 117. valikuna. 2013. aasta septembris sõlmis ta Flyersiga kolmeaastase lepingu. Hooajal 2013–14 asus ta mängima American Hockey League'is (AHL) Flyersi tütarklubis Lehigh Valley Phantoms. NHL-is debüteeris ta 14. novembril 2015 mängus Carolina Hurricanesi vastu. Hooajal 2015–16 mängis Leier NHL-is kokku kuues mängus, kuid ei kogunud neis ühtegi resultatiivsuspunkti. Esimese värava lõi Leier NHL-is 17. detsembril 2016 mängus Dallas Starsi vastu. Hooaegadel 2016–17 ja 2017–18 sai ta NHL-is 49 mänguga kirja kokku kaks väravat ja neli väravasöötu. Phantomsi mängijana osales Leier 2017. aastal AHL-i tähtede mängul, kus ta valiti tähtede mängu väärtuslikumaks mängijaks.

2019. aasta jaanuaris kaubeldi Leier Flyersist Justin Bailey vastu Buffalo Sabresi. Sabresis ta NHL-is ei mänginud, küll aega Sabresi tütarklubis Rochester Americans AHL-is.

2021. aasta jaanuaris sõlmis ta lepingu Tšehhi kõrgliiga klubiga Třineci HC Oceláři. Tema leping katkestati pärast kümmet mängu. Hooaja 2020–21 lõpus mängis Leier Saksamaa kõrgliiga klubis Mannheimi Adler.

2021. aasta augustis sõlmis ta lepingu Straubing Tigersiga, kus ta asus mängima koos endiste Flyersi mängijate Jason Akesoni ja Brandon Manningiga.

2014. aasta juunioride maailmameistrivõistlustel saavutas Leier Kanada kuni 20-aastaste koondisega neljanda koha.

Viited
------

1. ↑  "Flyers re-sign Taylor Leier". nhl.com. 14.7.2017. Vaadatud 14.4.2022
2. ↑  "Flyers acquire right wing Justin Bailey from Buffalo". nhl.com. 17.1.2019. Vaadatud 13.4.2022
3. ↑  "Steelworkers strengthen squad with two Canadians". HC Oceláři Třinec. 3.1.2021. Vaadatud 13.4.2022
4. ↑  "STRAUBING TIGERS VERPFLICHTEN STÜRMER TAYLOR LEIER". straubing-tigers.de. 26.8.2021. Vaadatud 14.4.2022

Välislingid
-----------

* Taylor Leier NHL.com lehel
* Taylor Leier hockeydb.com lehel
**Esivanematekultus** (ka **surnutekultus**) on usundiline nähtus, mis seisneb surnud esivanemate või nende hingede austamises ja palvlemises. Selle aluseks oli on usk, et pärast surma jätkab inimese hing ka hauataguses maailmas oma elu. Esivanematekultust esineb paljude rahvaste usundites ja sellel on võib olla väga erinevaid rituaalseid väljendusi. Eriti olulise tähtsusega on surnud esivanemate austamine Hiinas (konfutsianism), Jaapanis (shinto), Aafrikas, Polüneesias jm.

Surnud esivanemaid peetakse hõimu kaitsevaimudeks või vahendajateks inimeste maailma ja jumalate või teispoolsuse vahel; on usutud, et nad võivad mingil viisil taassündida oma järglastes. Neile on toodud ohvreid ja pühendatud tseremooniaid; mõnede Aafrika hõimude juures kaevatakse mahamaetud surnuid pühade puhul üles, et neile austust avaldada.

Eesti rahvausundis usuti, et esivanemate hinged elavad väljaspool surnukeha ja esinevad putukaina (liblikad, mardikad), lindudena (toonekurg) või madudena. Kujunes uskumus, et surnud esivanemad tulevad kodu külastama sügisesel hingedeajal või talvisel pööripäeval ning selleks puhuks kaeti neile ööseks toidulaud ja pererahvas magas maas õlgedel, jättes asemed "hingekestele". Võimalik, et kodu külastava esivanema hinge kujutelm sulas kokku hilisemate maja- ja koduhaldjatega.

Hingedepäev on Eestis tuntud tänaseni ja vanem põlvkond peab regulaarset surnuaial käimist, omaste haudade eest hoolitsemist ja sinna pühade puhul küünalde läitmist tähtsaks kohustuseks.
**Makarius** (ukraina keeles *Макарій*; kodanikunimega Микола Іванович Малетич *Mõkola Ivanovõtš Maletõtš*; sündinud 1. oktoobril 1944 Krasne külas Lvivi oblastis) on Ukraina Õigeusu Kiriku Lvivi metropoliit ja Ukraina Õigeusu Kiriku Püha Sinodi alaline liige.

Haridus
-------

Metropoliit Makarius sündis Lvivi oblasti Turka rajooni Krasne külas. 1973. aastal asus ta õppima Odessa vaimulikku seminari ning 1975. aastal pühitseti ta Vene Õigeusu Kiriku (VÕK) preestriks. 1982. aastal lõpetas ta Moskva vaimuliku seminari.

Teenistus vaimulikuna
---------------------

### Vene Õigeusu Kirikus

Ta teenis Vene Õigeusu Kirikus preestrina Donetski, Luhanski, Rostovi ja Lvivi oblastis. 

### Ukraina Autokefaalses Õigeusu Kirikus

1989. aastal lahkus ta VÕK-st. 1996. aastal pühitsesid Ukraina Autokefaalse Õigeusu Kiriku (UAÕK) patriarh Demetrius (Jarema) ja ülempiiskopid Igor (Isitšenko) ja Methodius (Kudrjakov) ta Lvivi piiskopkonna piiskopiks. 1997. aastal sai temast ka Rivne ja Volõõnia piiskop, 2001. aastal ülendati ta ülempiiskopiks ning 2011. aastal metropoliidiks. 27. veebruaril 2015. aastal valis erakorraline piiskoppide kogu ta UAÕK eestseisja kohusetäitjaks (*locum tenens*). 4. juunil 2015 valiti ta UAÕK eestseisjaks. Seoses Vene Õigeusu Kirikust lahkulöömisega pandi ta VÕK poolt kirikuvande alla, mille Konstantinoopoli Õigeusu Kiriku Püha Sinod tühistas 2018. aasta oktoobris.

### Ukraina Õigeusu Kirikus

Ta osales 2018. aasta lõpus Ukraina Õigeusu Kiriku asutamisel. 2019. aastast on ta Ukraina Õigeusu Kiriku Püha Sinodi alaline liige.

Vaata ka
--------

* Ukraina Õigeusu Kiriku piiskop

Viited
------

1. ↑  UAOC ELECTS A NEW PRIMATE- RISU, 04.06.2015
2. ↑  Andreas Loudaros. BREAKING NEWS: EP reinstates Ukraine’s Patriarch Filaret, Archbishop Makariy - *ortodoxia.info*, 11.10.2018 (26.02.2019)
3. ↑  ПЦУ утвердила состав синода и провела его первое заседание - ЛІГА.Новости, 05.02.2019. (26.02.2019)

Välislingid
-----------

* Ирина Гасанова. Если такое безобразие продолжится, мы можем потерять Томос - митрополит Макарий - Апостроф, 23.05.2019
**Nähtus** on konkreetne sündmus, omadus või protsess, mis väljendab reaalsuse väliskülgi ja esitab mingit olemuse avaldamise ja väljendamise kuju.

Keemiline nähtus
----------------

Keemiliste nähtuste puhul muutub üks aine teiseks või teisteks uue koostisega aineteks(muundumine, keemiline reaktsioon). Näiteks: pulbrilise raua ja alumiiniumi põlemine, kütuste põlemine, metallilise tsingi reageerimine soolhappega (tekib vesinik, mis põleb), sinisesilmakivi (CuSO) lahus reageerib seebikivi (NaOH) lahusega (tekib sinine sültjas sade).

Füüsikaline nähtus
------------------

Füüsikaliste nähtuste puhul muutub keha kuju või aine olek. Näiteks: klaasi purunemine, väävli purustamine, vee aurustumine või jäätumine. Peamine erinevus keemilise protsessiga võrreldes on see, et aine ise ei muutu teiseks aineks.

Füüsikaliste ja keemiliste nähtuste üheaegsus
---------------------------------------------

Enamasti kulgevad keemilised ja füüsikalised nähtused koos. Näiteks raua sulatamine on füüsikaline protsess, kuid kuumutamisel kuni sularaua tekkeni reageerib raud pinnalt õhuhapnikuga ja raua pinnale moodustub raudoksiidi kiht. Oksiidi tekkimine on keemiline nähtus.

Vaata ka
--------

* Fenomen

Viited
------

1. ↑  Keemia koduõpetaja, autor Hergi Karik, kirjastus Ilo 2003" lk 20
2. ↑  Keemia koduõpetaja, autor Hergi Karik, kirjastus Ilo 2003" lk 20
**Aas-koldkaer** ehk **harilik koldkaer** (*Trisetum flavescens*) on kõrreliste sugukonda koldkaera perekonda kuuluv üheaastane taim.

Süstemaatika
------------

Ta erineb enamikust koldkaeraliikidest erakordselt suure arvu kromosoomide poolest (36 kromosoomi).

Levila
------

Taim on levinud Euroopas subatlantiliselt. Areaali põhjapiir kulgeb läbi Lõuna-Rootsi ja Edela-Eesti. Alpides kasvab ta kuni 2400 meetri kõrguseni. Eriti iseloomulik on ta kõrgustel 400–900 meetrit.

Eestis on ta oma areaali kirdepiiril ning esineb kohati ja harva.

Aas-koldkaer on apofüüt ehk teisisõnu kasvab mõõduka kuni tugeva inimmõju all olevates kohtades. Ta kasvab viljakatel mittehappelistel muldadel. Eestis kasvab ta kuivadel rohumaadel ja parkides.

Välimus
-------

Aas-koldkaera kõrgus on 20–80 cm, harva kuni 100 cm. 

Taim on katsumisel väga pehme. Nii vars, lehed kui ka lehetuped on kaetud pikkade pehmete karvakestega. 

Vars on püstine. Varrel on 2–5 sõlme.

Lehed on 3,5–12 cm pikad ja kitsad (0,2–0,5 cm). Lehelaba alumine osa on jämeda otsaga (umbes 0,3 cm) ja sakiline. 

Ta õitseb Eestis juunist augustini, aga levila lõunaosas maist juunini. Õisik on pikk (5–12 cm) ja tihe. Pähikud on kollakad. Pähikus on kaks õit. 

Vili on tera. Selle läbimõõt 0,3 cm, pikkus on 1,3–2,5, harva kuni 2,8 mm.

Kasutamine
----------

Ta on väärtuslik söödakultuur. Saagikus on väike.

Ta sisaldab B3-vitamiini.

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Aas-koldkaer** |

* Aas-koldkaer andmebaasis eElurikkus Muuda Vikiandmetes
* Trisetum flavescens (L.) P.Beauv. - aas-koldkaer
**Sindi Rock** on Pärnu maakonnas Sindi linnas toimuv rokifestival. Seda festivali peetakse Eesti esimeseks rokifestivaliks.

Esimene festival toimus 1969. Siis peeti festivali kahel päeval ja lavalaudasid tallasid neli bändi: Vibro, Jüngrid, Viking ja Fix. 1987 ja 1988 kandis festival nime *Sindi Metall*.

2014. 45 aastapäeva peeti kahel laval. Välisüritus oli kõikidele tasuta ning seal esinesid päeval ansamblid Ühend-Fix, Los Libedos Vineros, Telly Addicts, Directors ja Syrius. Hiljem toimus üritus seltsimajas sees: Jana Kask & Mai Skizo, The Tuberkuloited, Pöölöy Gläänz, Legshaker, Jan Uuspõld ja Luxury Filters.

2015. Peaesineja Winny Puhh. Enne nende esinemist esines Kefilius tuleetendusega „Punk". Teised esinejad olid OL, SSB ja Eleegium.

2016. The Tuberkuloited, Kõu, HND, Okitoki.

2017. a toimunud festivali peaesineja oli Metsatöll. Veel esinesid: Empty Mind, Intact, Tankist, DND ja Syrius.

2018 toimus 49. Sindi Rock. Esines seitse esinejat: Bestia, Empty Mind, Killedbeez, Rotiküla Kõutsid, Sibyl Vane, NIKNS Suns ja Vennaskond.

2019. 50 aastat peale esimest festivali toimunud üritusel esinesid: Squire, The Belka, The Tuberkuloited, Köömes ja Kosmikud.

2020. aastal jäi üritus ära.

2021. aastal toimunud festivalil astusid üles: Raev, Number Õ, The Belka, Hunta ja Singer-Vinger.

Viited
------

1. 1 2   (vaadatud 11.04.2019)
2. ↑   (vaadatud 11.04.2019)

3. 

* Facebookis


1. ↑  "Sindi Rock 2021".
**Vello Tarmisto** (7. jaanuar 1918 Võru – 6. november 1991 Tallinn) oli eesti majandusteadlane ja geograaf, Eesti Teaduste Akadeemia liige (1977).[*viide?*]

Elukäik
-------

Vello Grünberg (Tarmisto) sündis koos oma kaksikust venna Üloga Võrus teenistuja perekonnas. Aastatel 1931–1936 õppis Viljandi Maakonna Poeglaste Gümnaasiumis, 1936. aastast õppis Tartu Ülikoolis majandusteadust. Õpingud katkestas sõjaväeteenistuse ajateenistus, mis algas 1. juulil 1939. aastal Suurtükiväegrupi noorena Tartus. Pärast kursuse lõpetamist jätkas ta 1. septembrist ajateenistust Tondi Sõjakooli aspirantide suurtükiväeklassis ja hiljem Teises maailmasõjas, kus osales Punaarmee Eesti Laskurkorpuses vanemleitnandi auastmes. Juba enne demobilisatsiooni jätkas ta õpinguid Tallinna Polütehnilise Instituudi majandusteaduskonnas. Diplom tööstusökonoomika erialal anti Vello Tarmistole kätte 1946. aastal.

Aastatel 1945–1949 töötas Tallinna Polütehnilises Instituudis ja alates 27. juunist 1949 Majanduse Instituudis. Esialgu oli ta instituudi teadussekretär kohakaasluse alusel, jätkates tööd TPIs, 1. septembrist 1949 juba põhikohaga, täites ühtlasi sisuliselt nooremteaduri kohustusi rahvamajanduse üldprobleemide sektoris. Kokku töötas ta seal 42 aastat, olles aastatel 1974‒1983 instituudi direktor.

Eesti NSV Teaduste Akadeemia korrespondentliikmeks valiti 1977. aastal majandusteaduse alal, 1989 akadeemik. Osales Teaduste Akadeemia Kodu-uurimise Komisjoni töös (1958–1976 aseesimees, 1977–1990 esimees).

Avaldanud uurimusi Eesti põllumajanduse suunitluse, majandustegevuse territoriaalse organiseerimise, tootlike jõudude paiknemise ja regionaalökonoomika alalt. Koostanud Eesti kohta monograafilisi ülevaateid, mis Moskvas ilmununa leidsid teatmeallikatena kasutamist ka mujal maailmas.

Tunnustus
---------

* 1971 – Ungari Geograafia Seltsi auliige
* 1978 – Eesti NSV teeneline teadlane
* 1983 – Eesti NSV Teaduste Akadeemia medal
* 1984 – Karl Ernst von Baeri mälestusmedal
* 1985 – NSV Liidu Geograafiaseltsi auliige
* 1989 – Eesti Geograafia Seltsi (esimene) auliige
* 1990 – taasasutatud Eesti Kodu-uurimise Seltsi esimene auliige

Kirjandus
---------

* Kalev Kukk (2018). "Vello Tarmisto ja tema aeg". Eesti Geograafia Seltsi aastaraamat, 43. köide. Lk 9–53
* Andrus Ristkok (2018). "Vello Tarmisto sõjajärgse kodu-uurimise eestvedajana". Eesti Geograafia Seltsi aastaraamat, 43. köide. Lk 54–61

Viited
------





1. ↑  Arvo Järvet (2019). "EESTI MAATEADLASI 7 - VELLO TARMISTO - Elu ja töö - Valitud kirjutisi" (PDF). *Eesti Geograafia Selts*. Tallinn.
**Vello Rekkaro** (sündinud 14. jaanuaril 1939 Tallinnas) on eesti majandusteadlane.

Elulugu
-------

Lõpetas 1957 Tallinna 4. Keskkooli, 1962 Tallinna Polütehnilise Instituudi ja 1971–74 Eesti NSV Teaduste Akadeemia Majanduse Instituudis aspirant; majanduskandidaat (1975, Teaduste Akadeemia), väitekiri "Elutarbelise teenindamise parendamise majandusprobleeme (tehniliste vahendite näitel)". Täiendas end 1981 Leningradi Ülikoolis ja Budapesti Tehnikaülikoolis ning 1986 Taškendi Ülikoolis. Oli 1965–69 erinevais ettevõtetes insener-konstruktor ja vaneminsener, 1969–71 teeninduskombinaadi "Kiir" direktor, 1974–77 Eesti NSV Teaduste Akadeemia Majanduse Instituudis nooremteadur ja 1977–79 vanemteadur, 1979–80 TTÜ kus allüksuses vanemõpetaja, 1980–83 dotsendi kohusetäitja, 1983–98 dotsent, 1998–2001 Tallinna Tehnikakõrgkooli dotsent, 2001–06 professor ning logistika ja majanduse õppetooli juhataja, 2006– Euroülikooli professor ja sihtasutuse Tallinna Eluasemefond analüütik.

Teadustöö
---------

Uurimisvaldkonnad: sotsiaalmajanduse probleemid elamumajanduses ja Eesti regionaal-logistiline potentsiaal.

Viited
------

1. 1 2 3  Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide

Teoseid
-------

* Historische Aspekte der Regionalpolitik in Estland. // Christian-Albrechts-Universität zu Kiel u.a. Einige Aspekte der Regionalpolitik. Vörträge des Gemeinsamen Seminars über Regionalpolitik. Tallinn, 1989
* Sotsiaalselt tasakaalustatud turumajandussüsteemile üleminekuteedest Eestis (kaasautor). // TTÜ uurimistöö. Tallinn, 1996
* Eesti ühiskond ja omandireformipoliitika. // Eesti Vabariigi integreerumine Euroopa Liiduga – majanduspoliitika eesmärgid ja abinõud. // VI teadus- ja koolituskonverentsi ettekanded-artiklid. Tartu–Värska, 1998
* Eesti kohast Euroopas. 2004. // Tallinna Tehnikakõrgkooli Toim (2004) 4
* Teaduse rakenduslikke probleeme. // Tallinna Tehnikakõrgkooli Toim (2005) 6.

Kirjandus
---------

* Eesti majanduse biograafiline leksikon. Tallinn, 2000, 420–421
* TPI 1936–1986, 364, 366.
* *Eesti teaduse biograafiline leksikon.* 3. köide: *N–Sap* TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013

 *Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.*
**Sinalepa lennuväli** oli Lääne maakonnas Sinalepa külas asunud NSV Liidu õhuvägede sõjalennuväli. Lennuväli paiknes Haapsalust 12 km lõunas.

15. mail 1940 Moskvas sõlmitud Sõjaväelise kokkulepe alusel Eesti Vabariigi ja NSV Liidu vahel eraldati Vabariigi valitsuse otsusega 21. novembril 1939 NSV Liidu õhujõududele lennuväljade ehitamiseks maa-alad seitsmes kohas. Laoküla ja Klooga pidid saama Paldiski rajooni paikneda lubatud üksuste lennuväljadeks, Ungru Haapsalu lähedal ja Sinalepa umbes 14 km Haapsalust lõunas Haapsalu rajooni lennuväljadeks ning Kuusiku ja Kehtna operatiivlennuväljadeks väljaspool tavalisi paiknemisrajoone. 

44. lennuväebaas asus ehitama Sinalepa lennuvälja ja esimesed stardi-maandumisrajad (300 x 850 m) valmisid Sinalepas 17. detsembriks. 


| * v
* r
Eesti lennujaamad ja lennuväljad |
| --- |
| Lennujaamad | 
Kuressaare **·** Kärdla **·** Tallinn **·** Pärnu **·** Tartu |
| Lennuväljad | 
Humala **·** Jõhvi **·** Karksi **·** Kihnu **·** Lyckholmi **·** Narva **·** Nurmsi **·** Rakvere **·** Rapla **·** Ridali **·** Riidaja **·** Ruhnu **·** Varstu **·** Viljandi **·** Vormsi |
| Kopteriväljakud | 
Salme **·** Tallinna Linnahall |
| Kaitseväe lennuväljad | 
Ämari |
| Mahajäetud lennuväljad | 
Haapsalu **·** Lasnamäe **·** Piirissaare **·** Raadi **·** Rutja **·** Tapa |

Viited
------

1. ↑  Toomas Türk, Nõukogude Liidu lennuväljad ja -väeosad aastatel 1939‑41, lk 54-65. Eestis Sõdur 06/20