recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Sõmerpalu valla vapp
Sõmerpalu valla endine vapp
**Sõmerpalu valla vapp** on Võru maakonnas asunud endise Eesti haldusüksuse Sõmerpalu valla vapp.

Vapi kirjeldus ja tõlgendus
---------------------------

Valla vapi sinise vapikilbi jaotab kaheks mõtteline diagonaal. Ülemisel mõttelisel väljal on kolm laia kuldset lainejoont, mis sümboliseerivad küpset viljapõldu, nende all vasakul on alumisel mõttelisel väljal kaks hõbedast lainet sümboliseerimaks Võhandu jõge. 

Valla lipu üht originaali ja valla vapi etaloni hoitakse ning säilitatakse vallamajas.

Vapi kasutamise kord
--------------------

Valla vappi kasutatakse värvilisena või must-valgena:

1. Volikogu, vallavalitsuse, vallavalitsuse hallatava asutuse plankidel ja pitsatitel.
2. Valla autasudel, valla meenetel ja ametlikel trükistel.
3. Hoonetel, valla piiritähistel.
4. Üritusi või projekte tutvustavatel reklaamidel, trükistel ja mujal tähistamaks valla poolt vastava ürituse või projekti toetamist.
5. Valla vapi kasutamine muudel juhtudel toimub vallavalitsuse loal.
6. Valla vapi kasutamise korra järgimise üle teostab järelevalvet vallavalitsus.

Valla vapi kujutisega pitsat on sõõr, mille keskel on vapp ja äärtel asutuse nimetus.

Sõmerpalu valla endine vapp
---------------------------

Sinisel kilbil kolm kuldsed linakupart ja päises kaks lainelõikes latti.

Vaata ka
--------

* Sõmerpalu valla lipp
* Võru maakond

Välislingid
-----------

* Omavalitsuste sümbolid Riigikantselei lehel - Sõmerpalu vald
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel on ühendusteest; joogi kohta vaata artiklit Tee (jook); teiste tähenduste kohta vaata lehekülge Tee (täpsustus).* |

---

Kasaritsa küla läbiv Kose-Käbli tee sügisesel Võrumaal
Maantee E20 Taanis
Kruusatee Osmussaarel
**Tee** on erinevaid kohti või paiku, näiteks külad, asulad, linnad jne, ühendav ning inimeste ja sõidukite liikumiseks kasutatav maariba või maismaarajatis, veesõidukite liikumiseks sobiv veekogu osa ehk veetee ning lennukite ja muude õhusõidukite lendamiseks sobiv taevaala osa ehk õhutee. 

Teed ehitatakse või kasutatakse olemasolevaid radasid, veekogusid jne. Jõgede, järvede ja merede madalates kohtades süvendatakse vajaduse korral faarvaater ehk laevatee. Üle jäätunud veekogude võivad kulgeda ka jääteed.

Pealiskihita teid, mis kulgevad looduslikul pinnasel, nimetatakse pinnasteedeks. Kui tee sõidu- või käiguosa pinna moodustab orgaanilise või mineraalse sideainega töödeldud mineraalmaterjali kiht on tegu kattega teega. Kõrge kvaliteediga maismaateed kaetakse tavaliselt asfaldi või betoonkattega ja neid nimetatakse maanteedeks.

Rongide liiklemiseks ehitatakse rööbasteid – raudteid. 

Teid võib grupeerida vastavalt nende laiemale funktsioonile (nt kaubateed, matkarajad, postimaanteed) või kitsamale eesmärgile (nt põhimaantee, tugimaantee, kõrvalmaantee).

Teed moodustavad teedevõrgu. Erinevate transpordiliikide teedevõrgud koos transpordisõlmedega moodustavad piirkonna transpordisüsteemi.

Tsitaat
-------

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| „ | *Tee on igapäevase liikumise vahendist tõusnud kultusobjektiks,*
*aga samal ajal kaotanud poeesia,*
*mis teeloleku juurde alati on kuulunud.* | "|  Karin Bachmann   |

Vaata ka
--------

* teedelagu
* teedevõrk
* pakktee
* teepinnas

Viited
------

1. ↑  27. mai 2016, Karin Bachmann, Tiimiis nääb monda ehk Tiikävijäl on ütesa tiid, sirp.ee

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Tee** |

|  |  |
| --- | --- |
|  | Tsitaadid Vikitsitaatides: **Tee** |
Suuremad laamad ja nende nimed
Laamad
**Laam** on litosfääri hiigelplokk, mis piirneb seismiliselt aktiivsete vöönditega.

Litosfäär on Maa kõva ja tahke kivist koorik. See koorik ei ole ühtne, vaid on Maa siseenergia ja sellest tuleneva vahevöö ainese aeglase liikumise tõttu pragunenud mitmekümneks tükiks, mis üksteise suhtes liikudes põhjustavad näiteks maavärinaid ja vulkaanipurskeid. Need litosfääri tükid ongi laamad.

Laamad koosnevad ookeanilisest ja mandrilisest maakoorest. Mõned laamad koosnevad mõlemast maakooretüübist, tavaliselt mandrist ja seda ümbritsevatest merealadest, näiteks Aafrika laam, Antarktika laam ja Austraalia laam, mõned aga ainult ühest, sel juhul tavaliselt üksnes ookeanilisest maakoorest, näiteks Filipiini laam, Nazca laam ja Vaikse ookeani laam. Laamadevahelised seismiliselt aktiivsed vööndid jaotatakse kolmeks: divergentsi vöönd, konvergentsi vöönd ja transformne murrang.

Laamad liiguvad aeglaselt, tüüpiliselt mõne sentimeetri võrra aastas. Kuid arvestades Maa geoloogilist ajalugu, mis on väga pikk, võivad laamad nihkuda suuri vahemaid, 100 miljoni aastaga tuhandeid kilomeetreid. Liikumise käigus muutuvad lisaks laamade asukohale nende kuju ja suurus. Kahe laama kokkupõrkel võib üks neist sukelduda teise alla ja saada taas osaks vahevööst. Niimoodi võivad laamad tervenisti kaduda. Olemasoleva laama pragunedes võivad omakorda tekkida uued laamad.

Laamade liikumist uuriva teadusharu nimi on geotektoonika. Teooria, mis selgitab laamade olemust ja nende liikumist, on laamtektoonika.

Maa on Päikesesüsteemi ainus liikuvate laamadega planeet. 

Eesti asub laamapiiridest kaugel, mistõttu ei esine siin tugevaid maavärinaid ega vulkaanipurskeid.

Eestikeelse termini "laam" pakkus välja Herbert Viiding.

| * v
* r
Laamad |
| --- |
| Suured | 
Aafrika **·** Antarktika **·** Euraasia **·** India-Austraalia **·** Põhja-Ameerika **·** Vaikse ookeani **·** Lõuna-Ameerika |  |
| Väikesed | 
Araabia **·** Kariibi **·** Cocose **·** Juan de Fuca **·** Nazca **·** Filipiini **·** Drake'i (Scotia) laam |
| Teised | 
Egeuse mere • Altiplano • Amuuri • Anatoolia • Apulia • Austraalia • Balmorali rifi • Banda mere • Bird's Headi • Birma • Caroline'i • Conway rifi • Easteri • Exploreri • Futuna • Galápagose • Gorda • Gröönimaa • Halmahera • India • Iraani • Juan Fernandezi • Kermadeci • Kula •  Madagaskari • Manuse • Maoke'i • Mariana • Maluku mere •  Uus-Hebriidi • Niuafo'ou •  Põhja-Andide •  Põhja-Bismarcki • Põhja-Galápagose • Nuubia • Ohhoota • Okinawa • Panama • Filipiinide mobiilne vöönd • Rivera • Sangihe •  Seišellide • Shetlandi • Saalomoni mere • Somaalia • Lõuna- Bismarcki • Lõuna-Sandwichi • Sunda • Timori • Tonga • Woodlarki • Jangtse |
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib Saksa-Rooma keisrist; teiste samanimeliste valitsejate kohta vaata Otto III.* |

---

Saksa-Rooma keiser Otto III
**Otto III** (980–23. jaanuar 1002 Palermo, Itaalia) oli Saksa kuningas (983–1002), Itaalia kuningas (996–1002) ja Saksa-Rooma keiser 996–1002. 

Otto III oli Otto II poeg, sai väga noorelt võimule ning kuni 995. aastani valitsesid tema ema Theophano ja vanaema Adelheid. 

Saksa-Rooma riigi territoorium u 1000. aastal
996. aastal vallutas ta Rooma, pani ametisse oma nõo Bruno von Kärnteni (Saksa-Rooma keisri Otto I pojapoja Kärnteni hertsogi Otto von Wormsgau ja Baieri hertsogi Arnulfi pojatütre Judith Luitpoldingi poja) Rooma paavstina Gregorius V ja Otto III krooniti Saksa-Rooma keisriks.

Otto III püüdis taastada Rooma impeeriumi või vähemalt selle lääneosa, uskudes, et kõrgeim võim peaks kuuluma keisrile, kellele alluksid kõik, nii ilmalikud kui ka vaimulikud aukandjad, sealhulgas Rooma paavst. Otto III koostas aastal 998 bulla "Renovatio imperia Romanum", millega ta kuulutas Rooma impeeriumi taastatuks. Rooma sai pealinnaks, millest pidi valitsetama kogu keisririiki Galliast Slaavimaani.

Otto III olid põhimõtteline patsifist ja üritas üles ehitada sõdadevaba kristlikku maailma. 

Otto III abikaasaks pidi saama Bütsantsi printsess ja tulevase keisrinna Zoe, kuid Otto suri vahetult enne pulmi. Pikemas plaanis oleks abielu võinud tähendada Ida- ja Lääne-Rooma taasühendamist. 

Ta viis läbi misjonitööd, näiteks asutas Poola vürstiriigis, Gnieznos piiskopkonna ning andis vürst Boleslawile Poola kuninga ning vürst Istvanile Ungari kuninga tiitli. 

Otto suurejoonelised idealistlikud plaanid nurjas tema ootamatu varajane surm sõjakäigul roomlaste vastu. Kahtlustatud on ka mürgitamist.

Otto III figureerib Ristikivi "Rooma päeviku" minategelase Kaspar von Schmerzburgi nägemustes - Kasparile kangastub stseen noore keisri surivoodi juures.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**Otto II** | **Saksa kuningas**983–1002 | Järgnev**Heinrich II** |
| Eelnev**Otto II** | **Itaalia kuningas**996–1002 | Järgnev**Ivrea Arduin** |
| Eelnev**Otto II** | **Saksa-Rooma keiser**983–1002 | Järgnev**Heinrich II** |
Vaade Porozinale, esiplaanil Porozina sadam
**Porozina** (itaalia *Faresina*) on asula Horvaatias Primorje-Gora maakonnas Cresi linnaks nimetatavas omavalitsusüksuses Cresi saare looderannikul saare kõige läänepoolsemal neemel. Geograafilised koordinaadid on 45°7'50" N, 14°17'19" E.

Sihtnumber on 51557 ja suunakood 0 51. 

Asula pindala on 1,426 km², elanike arv 20 (2001). Rahvastiku tihedus on 14,0 in/km². 

Asula on Kvarneri lahelt puhuvate tugevate tuulte (boora) eest kaitstud abaja (Porozina abajas) ääres, kus on iidsetest aegadest ainuke sobiv sadamakoht. 

Ajalooline keskus on üksikul mereäärsel künkal, selle nõlva juures on Porozina sadam. Asulas on mõned poed. Viimase kahekümne aasta jooksul on rajatud asula uuem osa, mis on suvitusrajoon.

Ajalugu
-------

Antiikajal oli sadama kõrval künkal tuletorn, mille järgi asula on nime saanud (*Pharus insulae* 'saare tuletorn'). 

Tänapäeval on kunagise tuletorni kohal frantsisklaste püha Nikolause kloostri (vt Porozina klooster) varemed ja gooti stiilis kirik (vt Porozina kirik) 15. sajandist. Klooster kuulus frantsisklaste kolmanda ordu munkadele, kes suutsid kuni 13. sajandini säilitada liturgilise keelena kirikuslaavi keele ja glagoolitsa kirja. 1843. aastal klooster hüljati, misjärel hooned osaliselt lammutati. Selle varemetel on renessanssarhitektuuri elemente. 

Kirikut rööviti mitu korda ja 16. sajandil põletati see peaaegu maha. Siiski on ta praegu hästi säilinud. Seintel on glagoolitsas kirjad.

Rahvastik
---------

Elanike arv on 2001. aasta Horvaatia rahvaloenduse järgi 20

Elanike arvu dünaamika:

* 1857: 0
* 1869: 0
* 1880: 0
* 1890: 10
* 1900: 5
* 1910: 3
* 1921: 0
* 1931: 0
* 1948: 0
* 1953: 2
* 1961: 2
* 1971: 3
* 1981: 0
* 1991: 0
* 2001: 20

Liiklus
-------

Porozinal on parvlaevaühendus Brestovaga Istria poolsaarel Kršani vallas.

Sadamas on Porozina tuletorn, mis annab valgussignaali: R Bl 3s. Niminähtavus on 3 miili. Turismilaevadele on abajasse sisenemine lubatud ainult erandjuhtudel. 

Porozinast kulgeb läbi Cresi saare lõunasse Osorini ning sealt edasi Lošinji saare lõpuni mõlema saare peamine maantee D101 pikkusega 85 km.

Viited
------

1. ↑  Rahvaloenduse andmed elanike arvu ning rahvastiku vanuselise ja soolise jaotumise kohta
2. ↑  Ajaloolised elanike arvud Horvaatia Statistikaameti andmetel
Elektrilülitusel N on port ühenduse loomiseks välisahelaga. Vool  ***I*** , mis siseneb pordi ühe klemmi (ühenduskoha) kaudu, on seesama vool, mis väljub läbi teise klemmi
**Port** on elektriahelate teoorias elektrilülituse klemmide (väljaviikude) paar ühenduse loomiseks välise elektriahelaga (elektri- või elektroonikalülitusega, elektritoiteallikaga). Niisiis on port ühenduskoht, mille kaudu energia (elektrivoolu kujul) lülitusse siseneb või sellest väljub. 

Ühenduskohtade paari nimetatakse pordiks, kui klemme läbivad voolud on igal hetkel võrdsed ja vastassuunalised. Selle **porditingimuse** kohaselt on port täielikult kirjeldatav vooluga (ja seda esile kutsuva pingega). Kui aga klemmipaari läbivad voolud on teineteisest erinevad, näiteks tingituna elektrilaengute kogunemisest lülituse elementides, ei moodusta need klemmid porti. 

Teoreetilises elektrotehnikas vaadeldakse elektriseadmeid (näiteks trafosid), elektronseadiseid (näiteks transistore) ja elektroonikalülitusi (näiteks võimendeid) sageli n-ö mustade kastidena ja analüüsitakse neid üksnes sisend- ja väljundportide parameetrite alusel.

Ühe pordiga elektriahel on kaksklemm ja kahe pordiga (sisend- ja väljundpordiga) elektriahel on neliklemm ehk kaksport (ingl *two-port network*).
**Nugade peal** on 2019. aasta Ameerika müsteeriumifilm, mille kirjutaja ja režissöör on Rian Johnson ning produtsendid Johnson ja Ram Bergman. Nüüdisaegne mõrvamüsteerium jälgib kuidas perekonna kokkusaamine läheb allamäge. Pärast majahärra surma hakkab kaptendetektiiv seda mõrva uurima. Filmis on esindatud näitlejad: Daniel Craig, Chris Evans, Ana de Armas, Jamie Lee Curtis, Michael Shannon, Don Johnson, Toni Collette, Lakeith Stanfield, Katherine Langford, Jaeden Martell ja Christopher Plummer. 

Film esilinastus 2019. aasta 7. septembril Toronto rahvusvahelisel filmifestivalil ja Lionsgate avaldas selle Ameerika Ühendriikides kinodesse 27. novembril 2019. Film pälvis kõrge tunnustuse, eriti selle stsenaariumi, lavastamise ja näitlemise eest. See film teenis kogu maailmas 312 miljonit dollarit 40 miljoni dollari suuruse eelarvega. 77. Kuldgloobuse galal sai film kolm nominatsiooni muusikali või komöödia kategoorias: parim film, parim meesnäitleja Craig'i eest ja parima naisnäitleja de Armas'i eest. See pälvis ka parima originaalse stsenaariumi nominatsioonid 73. Briti Akadeemia filmiauhindadel ja 92. Oscarite galal. Ameerika Filmiinstituut ja riiklik kogu valisid selle ka USA 2019. aasta kümne parima filmi hulka. 

Lionsgate teatas 2020. aasta veebruaris, et kaalutakse filmile järge.

Viited
------

1. ↑  Hipes, Patrick; Hipes, Patrick (6. veebruar 2020). "'Knives Out' Sequel Officially A Go As Lionsgate Hints At Franchise". *Deadline Hollywood*.
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib vallast aastatel 1991–2016; aastatel 1939–1950 eksisteerinud valla kohta vaata Vigala vald (1939); veel varasema valla kohta vaata Vigala vald (Vigala kihelkond)* |

---

**Vigala vald** oli vald Rapla maakonnas. Eesti omavalitsuste haldusreformi käigus otsustati 2016. aasta detsembris ühineda Vigala valda Märjamaa vallaga. Vigala valla senisel territooriumil moodustati Vigala osavald.

Vigala vallas oli 27 küla:
Araste – Avaste – Jädivere – Kausi – Kesu – Kivi-Vigala – Kojastu – Konnapere – Kurevere – Leibre – Läti – Manni – Naravere – Oese – Ojapere – Paljasmaa – Palase – Pallika – Päärdu – Rääski – Sääla – Tiduvere – Tõnumaa – Vaguja – Vanamõisa – Vana-Vigala – Vängla

Valla ajaleht Vigala Sõnumid ilmus kord kuus ja seda jagatakse igale majale.

Poliitika
---------

Vigala valla vallavanem oli Priit Kärsna.

Vaata ka
--------

* Vigala valla volikogu

Viited
------

1. ↑  Maakatastri statistika, vaadatud 22.03.2020.
2. ↑  Statistikaamet, vaadatud 30.05.2017.
3. ↑  Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator
4. ↑  Teadaanne Märjamaa valla kodulehel (5. jaanuar 2017)
5. ↑  Siseministeerium: Kohalike omavalitsuste juhid 2014. a. jaanuari seisuga, vaadatud 17. oktoober 2014

Välislingid
-----------

 Vigala vald – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Virumaa valdade piirid enne ja pärast 1939. aasta vallareformi
**Porkuni vald** (saksa keeles *Borkholm*) oli vald Väike-Maarja kihelkonnas Viru kreisis ja Viru maakonnas, aastatel 1866–1939. Vallamaja asus Assamalla külas.

Valla pindala oli 159 km² ja elanikke oli 2387 (1934. aasta seisuga).

Vallas oli 507 talundit ja elamut ning need kasutasid 11 236 ha maad (1929. aasta seisuga).

Vallas, Porkuni mõisas asus muu hulgas Riigi Kurttummade Kool.

1893. aastal liideti Porkuni vallaga Pandivere ja Raeküla vald.

1939. aasta vallareformiga moodustati väikeste piirimuudatustega Porkuni vallast Assamalla vald ja Küti ning Porkuni valla aladest moodustati Küti vald; Vao ja Porkuni valla aladest moodustati Vao vald.

Viited
------

1. 1 2  Porkuni vald Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917 (vaadatud 26.02.2016)
2. ↑  *Eesti entsüklopeedia.* 7. köide: *NÕUK–RAH.* Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus, 1994, lk 417.
3. ↑  Maa-ameti kaardirakendused
4. 1 2 3  *Eesti Entsüklopeedia.* 6. köide: *Muther–Rakitse.* Tartu: Loodus, 1936, lk 909.
5. ↑  Väljavõte 776. Vabariigi Presidendi otsus nr. 88. Riigi Teataja, nr. 87, 14 oktoober 1938

Välislingid
-----------

* Porkuni vald Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917
**Vievise järv** on järv Leedus Elektrėnai omavalitsuse aladel. Järve kaldal asub Vievise linn.

Kaldajoone pikkus on 8,29 kilomeetrit. Lisaks Vievise linnale asuvad järve kaldal veel Vievininkai, Patiltai, Balceriškės, Šadubalis, Zabaka ja Pylimai. Järve voolab kaheksa nimetut oja, välja voolab aga Pylimase jõgi.

Järve nime päritolu on ebaselge, kuna vanasti kasutati enamasti selle poolakeelseid nimekujusid. Kui sõna algne sugu on andnud poolakeelse nimekuju *Jewie*, siis on järve nimi tulenenud sõnast *ieva* ehk toomingas. Kui aga primaarne on nimekuju Vievis, siis on tegemist väga arhailise nimega. Sel juhul on nime andnud indoeuroopa algkeele vorm *\*u̯ei-*, mis tähendab pööratut, väänatut.

Viited
------

1. ↑  *Vievis (ežeras).* Tarybų Lietuvos enciklopedija, Kd. 4 (Simno-Žvorūnė). – Vilnius: Vyriausioji enciklopedijų redakcija, 1988. 514 lk.
2. ↑   Aleksandras Vanagas. *Lietuvių hidronimų etimologinis žodynas.* 379 lk. – Vilnius: Mokslas, 1981.

Välislingid
-----------

 Vievise järv – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
**Konstantinos Adeneler ja Teised v Ellinikos Organismos Galaktos (ELOG)** (2006) C-212/04 on Euroopa Liidu kohtulahend, milles olid täpsustatud direktiivide kaudse õigusmõju (kooskõlalise tõlgendamise) ajalised piirid.

Asjaolud
--------

Kreeka piimaettevõtes Ellinikos Organismos Galaktosis töötas 18 inimest (proovide võtjatena, sekretäridena, tehnikutena ja veterinaaridena). 2001. aasta maist kuni 10. juulini 2002 sõlmisid nad mitu järjestikuid tähtajalisi töölepinguid, mis kestsid kaheksa kuud. Viimased tähtajalised lepingud lõppesid 2003. aastal juunist septembrini ilma seda uuendamata.

Hagejad esitasid Kreeka kohtusse hagiavalduse, mille kohaselt nad palusid kohtult, et lepinguid tuleb käsitleda tähtajatu töölepingutena vastavalt tähtajaliste töölepingute raamlepingule, mis on lisatud EÜ tähtajalise töö direktiivile 1999/70/EMÜ. Kuid Kreeka ei võtnud lõplikku kuupäevaks ehk 10. juuliks 2002 aastaks direktiivi 1999/70/EMÜ üle.

Kreeka kohus esitas EL kohtule mittu küsimust, kuid peamine neist oli: "Kas siseriiklik kohus peab siseriiklikku õigust tõlgendama, nii palju kui võimalik, vastavuses siseriiklikku õigusesse hilinenult üle võetud direktiiviga alates kuupäevast, mil direktiiv jõustus, või kuupäevast, mil möödus ülevõtmiseks määratud tähtaeg, millest ei oldud kinni peetud?"

Kohtuotsus
----------

Vastates sellele küsimusele Euroopa Liidu Kohus ütles, et:

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| "| 124. Siseriiklik kohus peab alates ülevõtmise tähtaja möödumisest tõlgendama siseriiklikku õigust niipalju kui võimalik kõnealuse direktiivi sõnastusest ja eesmärgist lähtudes, et saavutada direktiiviga taotletavad eesmärgid, eelistades siseriiklike õigusnormide sellist tõlgendamist, mis on selle eesmärgiga kõige rohkem kooskõlas, et leida seeläbi nimetatud direktiivi sätetega kooskõlas olev lahendus. | "|

Lisaks sellele, selles asjas Euroopa Kohus sõnastas kooskõlalise eesmärgi. Euroopa Kohtu järgi kooskõlaline tõlgendamine on mõeldud juhtudeks, kui direktiivi sättel puudub vahetu õigusmõju kas seetõttu, et asjakohane säte pole sellise mõju loomiseks piisavalt selge, täpne ja tingimusteta või seetõttu, et tegemist on ainult üksikisikute vahelise vaidlusega.

Viited
------

1. ↑  Asi C-212/04, Konstantinos Adeneler ja Teised v Ellinikos Organismos Galaktos (ELOG)
2. ↑  Nõukogu direktiiv 1999/70/EÜ, milles käsitletakse Euroopa Ametiühingute Konföderatsiooni (ETUC), Euroopa Tööandjate Föderatsiooni (UNICE) ja Euroopa Riigiosalusega Ettevõtete Keskuse (CEEP) sõlmitud raamkokkulepet tähtajalise töö kohta
Vaade Bat Yamile merelt
Bat Yami promenaad
Bat Yam öösel
**Bat Yam** (heebrea keeles בת ים 'mere tütar') on linn Iisraeli Keskringkonnas Vahemere ääres.

Elanike arv on 130 000 (2010), pindala on 8,167 km². Piirneb põhjas Tel Aviviga ja idas H̠oloni linnaga.

Bat Yam on asutatud aastal 1926 nime all **Bayit VaGan** (בית וגן‎‎ 'maja ja aed'). 1929. aasta Palestiina mässu ajal ründasid araablased asundust ja Briti koloniaalvõimud pidid selle evakueerima. 1930 asutati Bat Yam uuesti. 1936 anti asulale kohalik omavalitsus. Linnaõigused sai see aastal 1958.

Kui ÜRO võttis 29. novembril 1947 vastu plaani, mille kohaselt Palestiina jagati juutide ja araablaste osaks, puhkes kodusõda. Bat Yam sattus raskete Jaffast tulevate rünnakute alla, mis lõppesid alles pärast seda, kui Iisrael 13. mail 1948 Jaffa vallutas ja sealne araabia elanikkond põgenema pidi.

Bat Yam kasvas pärast Iisraeli iseseisvumist väga kiiresti, peamiselt immigratsiooni tulemusena. Esialgu oli väga suur hulk elanikke pärit Türgist, 1950. aastatel Rumeeniast ja Põhja-aafrikast, 1990. aastatel algas massiline sisseränna endise NSV Liidu aladelt. Viimased moodustavad nüüdseks juba enamuse linlastest.

Alates 2008 toimuvad Bat Yamis rahvusvahelised linnamaastikuarhitektuuri biennaalid.

Bat Yamis asuvad kultuuripalee ja amfiteater, kaasaegse kunsti muuseum ja linnamuuseum.

Linna haridussüsteemis on ligi 30 000 õpilast. Bat Yamis on 119 lasteaeda, 28 algkooli (1.–6. klass), millest 8 kuuluvad riikliku religioosse hariduse süsteemi, 5 keskkooli (7.–12. klass) ja 7 tehnikumi.

Bat Yamil on kaheksa sõpruslinna: Antalya (Türgi), Aurich (Saksamaa), Kragujevac (Serbia), Kutno (Poola), Livorno (Itaalia), Salinas (Ecuador), Valparaiso (Tšiili) ja Villeurbanne (Prantsusmaa).

Bat Yami suurimad hotellid on Mercure, Armon Yam ja Colony Beach.

Viited
------

1. ↑  Statistical Yearbook for Israel, vaadatud 3.05.2020.

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Bat Yam** |

* Bat Yami Linnavalitsuse koduleht (heebrea keeles)
Pesusameti lõikamisel jääb karustus triipudena, mille vahel on karustuseta jooned
**Velvet** (inglise laensõna, mis tähendab sametit; keskladina sõnast *velvetum* < ladina villus 'tokerjas karv') ehk **pesusamet** on karustusega kangaste hulka kuuluv puuvillane kangas, mille karustus kulgeb pinnal reljeefsete pikitriipudena. Võib olla ühevärviline või trükimustriline.

Pildid
------

* Puuvillane pesusametPuuvillane pesusamet
* Velvetpükste detail tõmblukkude ja kanditud taskutegaVelvetpükste detail tõmblukkude ja kanditud taskutega

Sõnavara
--------

Veebilehtedel ja müügitrükistel võivad kangaste tootjad ja vahendajad kasutada pesusameti eestikeelse nimetuse asemel ingliskeelseid sõnu *cord* või *corduroy*.

Viited
------

1. ↑
2. ↑  A. Tervonen. Kangad. Argo, 2016
3. ↑  "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 13. november 2019. Vaadatud 13. novembril 2019.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Velvet** |
Hirvepargi miitingu mälestustahvel Lindamäe müüril Hirvepargis 
**MRP-AEG** (**Molotov-Ribbentropi Pakti Avalikustamise Eesti Grupp**) oli aastatel 1987–1988 Eestis tegutsenud organisatsioon, mille eesmärk oli Molotovi-Ribbentropi pakti ja selle salaprotokollide avalikustamine ning tagajärgede likvideerimine.

Ajalugu
-------

MRP-AEG moodustati 15. augustil 1987 Lagle Pareki, Tiit Madissoni, Jüri Miku, Jan Kõrbi, Heiki Ahoneni, Ilse Heinsalu ja Mati Kiirendi poolt. Aasta hiljem oli organisatsioonis – koos auliikmeteks valitud vangistuses viibivate Mart Nikluse ja Enn Tartoga – 19 liiget. 

23. augustil 1987 korraldas MRP-AEG Tallinnas Hirvepargis rahvakoosoleku (nn Hirvepargi miitingu), kus avalikult nõuti Molotovi-Ribbentropi pakti ja selle lisaprotokollide avalikustamist ning tagajärgede likvideerimist. Pakti tagajärgede all mõisteti Eesti okupeerimist ja annekteerimist Nõukogude Liidu poolt ning tagajärgede likvideerimise all Eesti Vabariigi taastamist. 

MRP-AEG andis välja infobülletääni *MRP-AEG Infobülletään*, mis levis kirjutusmasinatrükis omakirjastuslikul teel.

MRP-AEG oli Eesti Rahvusliku Sõltumatuse Partei eelkäija.

Vaata ka
--------

* Hirvepargi miiting
* Balti apell
* Balti kett

Viited
------

1. ↑  Ardo Kaljuvee. Hirvepark — koht, kus vaba mõte murdis läbi. www.epl.ee Kasutatud 14. juunil 2012.

Kirjandus
---------

* *MRP-AEG infobülletään 1987-88*. Kogumik. [Koostajad Eve Pärnaste, Viktor Niitsoo; toimetajad Lea Arme, Viktor Niitsoo; järelsõna: Tõnu Parming]. Kirjastus SE&JS. Tallinn, 1998. 614 lk. ISBN 9985854179
* Viktor Niitsoo. *Müürimurdjad: MRP-AEG ja ERSP lugu*. Tallinn: [Ortwil], 2002. ISBN 9985897137

Välislingid
-----------

* Tarmo Teder Infobülletään – vaba ajakirjanduse jäämurdja Postimees, 30. september 1998.
* Hirvepargi miitingu helisalvestis
**Keete Ainver** (kuni 1934 **Keete Lillimägi**; 16/29. detsember 1905 Helme kihelkond, Patküla vald – 28. jaanuar 1994 Sundbyberg, Stockholmi lään) oli eesti kirjanik.

Ta sündis Akki talu omaniku seitsmelapselise pere neljanda lapsena. Õppis Tõrva (Soesaadu) algkoolis, Helme kihelkonnakoolis (Köstrimäel) ning 1925. aastal lõpetas Tõrva ühisgümnaasiumi. Aastatel 1925–1931 õppis Tartu ülikooli filosoofiateaduskonnas eesti keele ja kirjanduse erialal (aineteks veel pedagoogika, rahvaluule, etnograafia), lõpetades *cum laude*.

Jutukeste ja luuletuste kirjutamist oli ta alustanud üsna noorelt, ajakirjanduses debüteeris ta luuletustega 1932. aastal. 

1932–1940 oli ta eesti keele õpetaja Valga Reaalgümnaasiumis. 1934. aastal abiellus Tartu Pauluse kirikus Eduard Ainveriga. 1938. aastal sündisid kaksikud tütred. 1930. aastatel algas ka tõsisem kirjanduslik tegevus.

1940. aastal kolis pere Tallinna. Samaks aastaks valmis taluteemalise triloogia esimene raamat "Rongatare". 1942–1944 õpetas Ainver eesti keelt Gustav Adolfi gümnaasiumis, olles samal ajal Riigi Ringhäälingu saadete korraldaja. Seal loeti ette tema novelle, jutukesi lastesaadetele, esitati kuuldemänge. Oma luuletusi luges ta sageli ette ise. Tallinnas jätkas ta oma triloogia kirjutamist teise raamatuga "Kadakane rist". 1944. aasta märtsipommitamises hävis maja, kus nad elasid, ning koos sellega ka "Rongatare" käsikiri.

1944. aasta sügisel põgenes ta koos perega Rootsi, töötas kaks aastat Grangärde põgenikelaagri koolis õpetajana ja pärast Stockholmis postiametnikuna. "Rongatare" sai järk-järgult taastatud ning ilmus 1952. aastal, kuid kavandatud triloogia jäigi lõpetamata.

Ta kuulus Eesti Akadeemiliste Naiste Ühingusse, Eesti Naisüliõpilaste Seltsi Ilmatar ja Välismaisesse Eesti Kirjanike Liitu.

Keete Ainver suri Rootsis 28. jaanuaril 1994.

Teoseid
-------

* "Rongatare" (1952)
* "Teispool merd" (1957)
* "Ainult üks aasta" (1962)
* "Tee tagasi" (1966)
* lasteraamat "Maria" (1985)

Viited
------

1. ↑  Teataja (Stockholm), 23. aprill 1994. Lk 3

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Tsitaadid Vikitsitaatides: **Keete Ainver** |

* Endla Mägi-Lillimägi. "Armastuslugu, mida pole olnud". Elukiri nr 11/ 2008
* Keete Ainver andmebaasis "Tartu ilukirjanduses" (teoste andmed, katkendid)
* Haud Lilla Daleni kalmistul
|  |
| --- |
|  |
| Medalikohad |
| Euroopa meistrivõistlused |
| **Kuld** | 2021 |  |

**Domenico Berardi** (sündinud 1. augustil 1994 Cariatis) on Itaalia jalgpallur, kes mängib äärepoolkaitsja või ründajana Itaalia kõrgliiga klubis Sassuolo ja Itaalia jalgpallikoondises.

Ta liitus Sassuologa 2010. aastal. Klubi põhimeeskonnas debüteeris ta hooajal 2012–13 Itaalia esiliigas. Samal hooajal lõi ta liigas 11 väravat ning aitas esiliiga võiduga klubil Itaalia kõrgliigasse pääseda. Hooajal 2012–13 valiti Berardi Itaalia esiliiga hooaja parimaks mängijaks. Alates hooajast 2013–14 on Berardi Sassuolo meeskonnas mänginud Itaalia kõrgliigas. Kohe esimesel hooajal lõi ta Itaalia kõrgliigas koguni 16 väravat. Hooajal 2014–15 lõi ta Itaalia kõrgliigas 15 väravat ja andis 10 väravasöötu. 2015. aastal pälvis Berardi Itaalia spordiajakiri Guerin Sportivo välja antava Bravo auhinna, mis oli auhind Euroopa kõige silmapaistvamale noorele jalgpallurile.

Berardi on Sassuolo meeskonnas löönud enam kui 100 väravat, millega on ta klubi läbi aegade edukaim väravakütt. Tema seni edukaim hooaeg Itaalia kõrgliigas oli 2020–21, mil ta lõi 17 väravat. Hooajal 2021–22 andis ta Itaalia kõrgliigas kõikidest mängijatest enim väravasööte (14).

Itaalia jalgpallikoondises debüteeris Berardi 1. juunil 2018 sõprusmängus Prantsusmaa vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 7. oktoobril 2020 sõprusmängus Moldova vastu. 2021. aastal tuli ta Itaalia koondisega Euroopa meistriks.

| * v
* r
Itaalia koondis  –  UEFA Euro 2020 |
| --- |
| 

* 1 Sirigu
* 2 Di Lorenzo
* 3 Chiellini (c)
* 4 Spinazzola
* 5 Locatelli
* 6 Verratti
* 7 Castrovilli
* 8 Jorginho
* 9 Belotti
* 10 Insigne
* 11 Berardi
* 12 Pessina
* 13 Palmieri
* 14 Chiesa
* 15 Acerbi
* 16 Cristante
* 17 Immobile
* 18 Barella
* 19 Bonucci
* 20 Bernardeschi
* 21 Donnarumma
* 22 Raspadori
* 23 Bastoni
* 24 Florenzi
* 25 Tolói
* 26 Meret
* Treener: Mancini

 | Itaalia |
**MPEG-4** on MPEG-standard (ISO/IEC-14496 ), mis kirjeldab muuhulgas video- ja audioandmete kadudega pakkimist. Tegemist on konteinerformaadiga (tähis MP4), mis koosneb 31 osast (standardid ISO/IEC 14496-1 kuni ISO/IEC 14496-31). Neis kirjeldatakse ka mitmesuguseid koodekeid, nagu nt audiokoodekid AAC ja HE-AAC ning videokoodekid DivX ja Xvid. Selle standardi järgi vormindatakse kõrgekvaliteedilisi audio- ja videofaile.

Konteineris on standarditud ka intellektuaalomandi kaitse süsteem DRM ( Digital Right Management).

Vaata ka
--------

* MPEG
* H.264/MPEG-4 AVC

Viited
------

1. ↑   ISO/IEC 14496-1:2010. Information technology – Coding of audio-visual objects – Part 1: Systems

| * v
* r
ISO standardid |
| --- |
| 1–9999 | 
3 • 216 • 261 • 262 • 269 • 639(-1, -2, -3) • 1538 • 1989 • 2108 • 3166(-1, -2:EE, -2:US) • 3297 • 4217 • 7089 • 7098 • 7498 • 8601 • 8879 • 9000 • 9001 • 9075 • 9293 • 9594 • 9945 |
| 10000–19999 | 
10206 • 13211 • 13616 • 14396 • 14496(-10) • 15445 • 16262 • 18004 • 19501 • 19505 • 19510 |
| 20000+ | 
26300 • 26324 • ISO 27000 • 32000 |
Reinaldo 2022. aastal 
**Reinaldo Manoel da Silva** (tuntud ka lihtsalt kui **Reinaldo**; sündinud 28. septembril 1989 Porto Calvos) on Brasiilia jalgpallur, kes mängib vasakkaitsjana Brasiilia kõrgliigaklubis Grêmio.

Ta alustas klubikarjääri 2010. aastal São Paulo osariigi meistrivõistluste tugevuselt kolmanda liiga klubis Penapolense. 2011. aastal läks ta sealt laenule São Paulo osariigi meistrivõistluste kõrgeima divisjoni klubisse Paulista. 2012. aastal debüteeris ta Brasiilia kõrgliigaklubis Sport Club do Recife.

2013. aastal läks Reinaldo Penapolensest laenule Brasiilia kõrgliigaklubisse São Paulo. 25. augustil 2013 lõi ta mängus Fluminense vastu oma esimese värava Brasiilia kõrgliigas. 2013. aastal sõlmis ta São Pauloga püsiva lepingu. 2016. aastal oli ta São Paulost laenul Brasiilia kõrgliigaklubis Ponte Preta ja 2017. aastal samasse liigasse kuuluvas Chapecoenses. 2021. aastal tuli Reinaldo São Pauloga osariigi meistriks. 2022. aastal jõudis ta São Pauloga Lõuna-Ameerika klubide tugevuselt teises sarjas Copa Sudamericana finaali, kus kaotati Ecuadori klubile Independiente del Valle 0:2.

2022. aasta detsembris sõlmis ta kaheaastase lepingu Grêmioga.

Saavutused
----------

São Paulo
* Campeonato Paulista: 2021

Chapecoense
* Campeonato Catarinense: 2017

Grêmio
* Campeonato Gaúcho: 2023
* Recopa Gaúcha: 2023

Viited
------

1. ↑   (vaadatud 27.7.2023)
2. ↑  "São Paulo compra os direitos de Reinaldo, que assina até o fim de 2017" (portugali). Diário Lance!. 30. november 2013. Originaali arhiivikoopia seisuga 14. detsember 2013. Vaadatud 18. märtsil 2014.
Riley Sheahan 2017. aastal Pittsburgh Penguinsi meeskonnas
**Riley Michael Sheahan** (sündinud 7. detsembril 1991 St. Catharinesis, Ontario provintsis) on Kanada jäähokimängija, kes mängib keskründajana Šveitsi kõrgliigaklubis EHC Biel.

Aastatel 2009–2012 mängis ta Notre Dame'i Ülikooli jäähokimeeskonnas.

2010. aastal valis Detroit Red Wings ta NHL-i *draft* '​is 21. valikuna. 2012. aasta aprillis sõlmis ta Red Wingsiga kolmeaastase lepingu. NHL-is debüteeris ta 7. aprillil 2012 mängus Chicago Blackhawksi vastu. Hooajal 2012–13 mängis ta peamiselt American Hockey League'is (AHL) Red Wingsi tütarklubis Grand Rapids Griffins, kellega võitis 2013. aastal Calder Cup'i. NHL-is hakkas ta enam mänguaega saama hooaja 2013/14 teises pooles. Esimese värava lõi ta liigas 11. jaanuaril 2014 mängus Los Angeles Kingsi vastu. Hooaeg 2014–15 on olnud tema NHL-i karjääri seni kõige resultatiivsem (13+23). Hooajal 2016–17 püstitas Sheahan NHL-i antirekordi, kui oli väravata hooaja 79 esimeses mängus järjest. 106 löögist ei olnud ta realiseerinud ta ühtegi, mis oli samuti ründajate seas antirekordiks. Ainsad kaks väravat lõi ta sel hooajal 9. aprillil 2017, kui toimus kõige viimane mäng Joe Louis Arenal, sealhulgas jäi kõige viimane värav sel areenil tema nimele.

2017. aasta oktoobris kaubeldi Sheahan Red Wingsist Pittsburgh Penguinsi. 2019. aasta veebruaris müüdi tema mängijaõigused Florida Panthersile, kus ta mängis kuni hooaja lõpuni. 2019. aasta septembris sõlmis ta üheaastase lepingu Edmonton Oilersiga. 2021. aasta jaanuaris sõlmis ta üheaastase lepingu Buffalo Sabresiga. 2021. aasta septembris sõlmis ta üheaastase lepingu NHL-is esimest hooaega alustava Seattle Krakeniga. Hooajal 2021/22 lõi ta NHL-is neli väravat ja andis 13 väravasöötu.

2022. aasta augustis sõlmis ta taas lepingu Buffalo Sabresiga. Sabresi meeskonnas mängis ta hooaja alguses vaid kahes mängus, lisaks lühikest aega AHL-is Sabresi tütarklubis Rochester Americans. 2022. aasta detsembris sõlmis ta hooaja lõpuni lepingu Šveitsi kõrgliigaklubiga EHC Biel.

Viited
------

1. ↑  "Watch Red Wings' Riley Sheahan end 79-game drought with first goal". mlive.com. 9.4.2017. Vaadatud 2.5.2022
2. ↑  "RELEASE: Oilers sign Riley Sheahan". nhl.com. 6.9.2019. Vaadatud 2.5.2022
3. ↑  "Sabres sign forward Riley Sheahan to one-year, $700,000 contract". The Buffalo News. 8.1.2021. Vaadatud 2.5.2022
4. ↑  "Kraken add depth with Veteran forward Riley Sheahan". nhl.com. 1.9.2021. Vaadatud 2.5.2022
5. ↑  "Sabres sign Sheahan to 1-year, 2-way contract". Buffalo Sabres. 10. august 2022. Vaadatud 10. augustil 2022.
6. ↑  "EHC Biel confirms signing of Riley Sheahan". swisshockeynews.ch. 1. detsember 2022. Vaadatud 2. detsembril 2022.

Välislingid
-----------

* Riley Sheahan NHL.com lehel
* Riley Sheahan hockeydb.com lehel
*Siin tutvustatakse ravimit või ravimeetodit, kuid kirjutatu pole arstlik nõuanne ning see ei asenda arsti konsultatsiooni. Vikipeedia ei vastuta iseravimise tagajärgede eest.*

**Rilusool** (ladina *Riluzolum* ) on keemiline aine ja ravimi geneeriline nimetus. Seda toimeainet sisaldavad mitmed amüotroofse lateraalskleroosi ravis kasutatavad suukaudselt manustatavad retseptiravimid.

Nimetused ja tähised
--------------------

IUPAC-nimetus: *6-(trifluoromethoxy)benzothiazol-2-amine*

CAS-i registreerimisnumber on 1744-22-5. PubChemi number on CID 5070. 

Farmakoterapeutiline rühm: teised närvisüsteemi toimivad ained, ATC-kood on **N07XX02**.

Näidustused
-----------

Seni puuduvad tõendid, et rilusool omaks ravitoimet motoneuronite funktsioonile, kopsufunktsioonile, fastsikulatsioonile, lihasjõudlusele ja motoorsetele sümptomitele.

Rilusooli manustamise näidustusteks on ALS-i haige eluea pikendamine või mehaanilise ventilatsiooni vajaduse edasilükkamine.

Rilusooli tarvitajate elumus pikenes mõne uuringu kohaselt 3 kuud.

Rilusool ei ole efektiivne ALS-i hilisstaadiumis.

Seaduslikkus
------------

Rilusooli tohib Euroopa Liidus välja kirjutada.

Rilusool on registreeritud Eesti ravimiregistris:

* ravimiomaduste kokkuvõte (SPC)
* pakendi infoleht (PIL).

Annustamine ja kulud
--------------------

Rilusooli annustamine täiskasvanutele ja eakatele: 100 mg (50 mg iga 12 tunni järel).

Tablettide maksumus 30 päeva jooksul tarbimiseks varieerub ja oleneb ravimi nimetusest, jäädes vahemikku 200–900 dollarit.

### Toimemehhanism

ALS-i patofüsioloogia ei ole seni täielikult selge, arvatakse, et selle tekkes mängib rolli neurotransmitter glutamaat. Rilusooli arvatav toimemehhanismiks on glutamaadi vabanemise inhibeerimine.

Kõrvaltoimed ja ohud
--------------------

Rilusool võib III faasi kliiniliste uuringute alusel ALS-i haigetel põhjustada kõrvaltoimetena asteeniat, iiveldust, diarröat, ülakõhuvalu, oksendamist, anafülaktoidreaktsiooni, angioödeemi, peavalu, pearinglust, suu paresteesiat ja unisust ning tahhükardiat ja sagedasti ka maksa ja sapiteede häireid, väheneb vere valgeliblede arv.

Peapöörituse, unisuse ja uimasuse ajal ei tohiks juhtida sõidukit ega töötada masinatega.

Rilusooli ei tohi kasutada raseduse ja lapse rinnaga toitmise ajal.

Viited
------

1. ↑  Ginsberg GM, Lev B. (november 1997). "Cost-benefit analysis of riluzole for the treatment of amyotrophic lateral sclerosis". *Pharmacoeconomics.* (inglise). Vaadatud 28.08.2014.
2. ↑  Eesti ravimiregister[*alaline kõdulink*]
3. ↑  Riluteki hinnad, veebiversioon (vaadatud 28.08.2014) (*inglise keeles*)

Välislingid
-----------

* Sissekanne DrugBank-isis
* Sissekanne PubChem-isis

*Selles artiklis on kasutatud ingliskeelset artiklit en:Riluzole seisuga 28.08.2014.*
Dominic Raab (2020)
**Dominic Rennie Raab** (sündinud 25. veebruaril 1974 Buckinghamshire'is) on Suurbritannia poliitik, ta kuulub Konservatiivse Partei ridadesse. Ta oli 9. juulist 2018 kuni 15. novembrini 2018 Suurbritannia Euroopa Liidust väljumise asjade minister. 24. juulist 2019 kuni 15. septembrini 2021 oli ta Suurbritannia välisminister, 15. septembrist 2021 on ta Ühendkuningriigi peaministri asetäitja. 

Boris Johnsoni haigestumise ja intensiivravile suunamise järel oli ta alates 2020. aasta 6. aprillist kuni peaministri tervenemiseni peaministri asetäitja.

Ta kasvas üles Gerrards Crossis Buckinghamshire'is. Tema ema on inglane, isa on Tšehhoslovakkias sündinud juut ja kuueaastaselt (aastal 1938 Tšehhoslovakkiast) natsismi eest põgenenud. Ta on lõpetanud juristina Lady Margaret Halli kolledži Oxfordi Ülikooli juures; seejärel lõpetas ta magistriõppe Jeesuse kolledžis Cambridge'i Ülikooli juures.

Isiklikku
---------

Ta on abielus ja tal on kaks last. Ta elab perega Thames Dittonis Surreys.

Viited
------

1. ↑  Luke McGee (7.4.2020). "Who is Dominic Raab? The Brexiteer ex-lawyer deputizing for Boris Johnson" (inglise). CNN. Vaadatud 7.04.2020.
2. ↑  "PM in intensive care as virus symptoms 'worsen'". *BBC News* (inglise). 7. aprill 2020. Vaadatud 7. aprill 2020.
Paremjõudude Liidu logo
**Ülevenemaaline ühiskondlik liikumine "Paremjõudude Liit"** (vene keeles Общероссийское общественное движение "Союз Правых Сил"; lühend **SPS**) on 2011. aastal asutatud ühiskondlik liikumine Venemaal. 

Liikumise "Paremjõudude Liit" juht Leonid Gozman
21. septembril 2011 toimus Moskvas poliitilise partei Paremjõudude Liit (läks laiali 2008. aastal) endiste tegelaste koosolek. Kohale tuli ka endine partei kaasesimees, nüüdne kõrge riigiametnik Anatoli Tšubais, kes esines sõnavõtuga, milles palus kohaletulnuid jätkata "tegelemist sellise raske asjaga, mida nimetatakse Venemaa poliitikaks". Poliitik Boriss Nadeždini sõnul Tšubais ise selles enam ei osale.

Paremjõudude liidu endised liikmed otsustasid taastada SPS-i tegevuse ühiskondliku organisatsioonina.

Liikumise "Paremjõudude Liit" president on Leonid Gozman. Liikumine kasutab sama sümboolikat, mis aastatel 2001–2008 eksisteerinud samanimeline partei.

Viited
------

1. 1 2  Гозман: Мы активируем СПС. graniru.org, 21. september 2011
2. ↑  Союз Правых Сил. пятаяколонна.рф
**Rein Uhke** (6. september 1904 Liivi mõis, Kullamaa kihelkond – 3. veebruar 1966 Överkalix, Põhja-Rootsi) oli eesti vaimulik.

Rein Uhke õppis Liivi algkoolis, Haapsalu 6-kl algkoolis ja aastatel 1920–1925 Haapsalu Läänemaa Ühisgümnaasiumis. Aastatel 1925–1931 õppis ta Tartu Ülikooli usuteaduskonnas. Prooviaasta algus ja lõpp möödusid Vigala Maarja koguduses, vahepeal oli ta Narva Peetri koguduses. Ordineeriti õpetajaametisse 21. augustil 1932.

Aastatel 1932–1944 töötas ta Tallinna Pauluse koguduse õpetajana, 1933. aastal oli Tallinna Toomkoguduse ajutine õpetaja. Tallinna-perioodil oli ta ühtlasi usuõpetaja: aastatel 1932–1934 Gustav Adolfi Gümnaasiumis ja Kaarli Gümnaasiumis, lisaks 1933–1934 Prantsuse Lütseumis ja 1933–1935 Tallinna Riiklikus Inglise Kolledžis.

1944. aastal põgenes Rootsi, kus oli Rootsi kiriku teenistuses; aastatel 1953–1966 teenis Överkalixi kogudust (asub Soome piiri ääres, kohanime soomekeelne paralleelvorm on Ylikainuu). 

Ta suri 3. veebruaril 1966 Överkalixis (:en). Rein Uhke põrm on maetud Högalidi (:sv) urnikolumbaariumi.

Isiklikku
---------

Rein Uhke abiellus 23. jaanuaril 1938 Tallinna Toomkirikus viiuldaja Zelia Aumerega. Viiuldaja oli ka abikaasa vend Hubert Aumere. Rein Uhke äi Jakob Aumere oli eesti viiulimeister.

Viited
------

1. ↑  Pastor R. Uhke laulatati. Rahvaleht, 24. jaanuar 1938, nr. 10, lk. 8.

Välislingid
-----------

* 
*
|  |
| --- |
| Laskesuusatamine |
|  |
| Hõbe | 2010 | teatesõit |
| Hõbe | 2014 | 10 km |
| Pronks | 2014 | teatesõit |
|  |
| Kuld | 2009 | 15 km |
| Hõbe | 2009 | teatesõit |
| Hõbe | 2016 | 20 km |
| Pronks | 2017 | teatesõit |

**Dominik Landertinger** (sündinud 13. märtsil 1988 Braunau am Innis Austrias) on Austria laskesuusataja. Ta elab Hochfilzenis ja kuulub spordiklubisse HSV Hochfilzen. 

Landertinger sai juunioride MM-il 2006. aastal teatesõidus hõbemedali ja eraldistardiga sõidus pronksmedali ning 2007. aastal teatesõidus kuldmedali ja sprindis hõbemedali. 

Täiskasvanute 2009. aasta MM-il Pyeongchangis sai ta 20 km eraldistardiga sõidus kuuenda koha ja tuli maailmameistriks 15 km ühisstardiga sõidus 8,9-sekundilise eduga koondisekaaslase Christoph Sumanni ees.

Maailma karikasarjas osaleb Landertinger alates 2007–2008 hooajast. Esimesel maailma karikasarja etapil 2007. aasta detsembris Pokljukas sai ta 20 km eraldistardiga sõidus 18. koha. Esimest korda tõusis ta poodiumile 17. jaanuaril 2009 Ruhpoldingis, kui sai sprindis teise koha. Järgmisel päeval peetud jälitussõidus oli ta kolmas. Nädal hiljem Anterselvas oli ta ühisstardiga sõidus kolmas. Lisaks kuulus ta maailma karikasarja Oberhofi etapil 2009. aasta jaanuaris teatevõistluse võitnud Austria meeskonda.

Saavutused
----------

###  Olümpiamängudel

* 2010 Kanada Vancouveris
	+ Hõbe teatesõidus
* 2014 Venemaa Sotšis
	+ Hõbe 10 km sprindis

### Maailmameistrivõistlustel

* 2009 Lõuna-Korea Pyeongchangis
	+ Kuld **maailmameister** 15 km ühisstardiga sõidus
	+ Hõbe teatesõidus
* 2016 Norra Oslos
	+ Hõbe 20 km
* 2017 Austria Hochfilzenis
	+ Pronks teatesõidus

Välislingid
-----------

* Dominik Landertingeri koduleht
* Dominik Landertinger IBU kodulehel
Dominic Solanke (2014)
**Dominic Ayodele Solanke-Mitchell** (sündinud 14. septembril 1997 Readingus) on Inglismaa jalgpallur, kes mängib ründajana Premier League'i klubis AFC Bournemouth.

Ta alustas klubikarjääri Chelseas, mille noorteakadeemiaga liitus ta 2004. aastal. 2014. aasta septembris sõlmis ta Chelseaga oma esimese profilepingu. 17. oktoobril 2014 tegi ta mängus NK Maribori vastu debüüdi UEFA Meistrite Liigas. Inglismaa kõrgliigas tal Chelsea rivistuses kordagi väljakule pääseda ei õnnestunud. Hooajal 2015–16 mängis ta laenul Hollandi kõrgliiga klubis SBV Vitesse, lüües seitse väravat.

2017. aasta mais sõlmis ta lepingu Liverpooliga. 13. mail 2018 lõi ta mängus Brighton & Hove Albioni vastu oma esimese värava Inglismaa kõrgliigas.

2019. aasta jaanuaris sõlmis ta pikaajalise lepingu Bournemouthiga.

2017. aastal tuli Solanke Inglismaa kuni 20-aastaste koondisega juunioride maailmameistriks. Ta lõi turniiril neli väravat ja valiti turniiri parimaks mängijaks. Inglismaa jalgpallikoondises tegi ta debüüdi 2017. aasta novembris sõprusmängus Brasiilia vastu.

Välislingid
-----------

 Dominic Solanke – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
**Dione** oli 20. sajandi algul Saaremaal ehitatud ja hiidlasest omanikule kuulunud kolmemastiline kuunar. 

Kahvelpurjestusega kolmemastilise kuunari mahutavus oli 350 brutoregistertonni ja 252 netoregistertonni.

Ajalugu
-------

### Ehitamisest teise maailmasõjani

Laeva ehitamist alustati esimese maailmasõja ajal Saaremaal Küdema lahe kaldal. Sõja tõttu jäi aga töö pooleli. Laeva ostis ära Kõpu laevaomanik ja kaugsõidukapten Jakob Teng, kes lõpetas ehitustööd. Laev veesati 1924. aasta suvel. Dionet peeti ilusaimaks Eesti saartel ehitatud purjelaevaks.

Algul oli laeva kapten Gustav Teng (suri 1930), hiljem Jakob Teng ise. Dione oli ühtlasi Jakob Tengile kuulunud laevadest suurim. 

1935. aastal paigaldati Dionele 120-hobujõuline abimasin Alpha.

### Okupatsioonide aeg

Nõukogude okupatsiooni ajal laev natsionaliseeriti 15. oktoobril 1940, kuid Jakob Teng jäeti edasi kapteniks. 

Nõukogude Liidu – Saksamaa sõja algul, 1941. aasta sügisel, oli Dione Orjaku sadamas remondis. Masin oli remondiks lahti võetud ja laeval polnud purjesid. Ühel päeval saabus sadamasse salk Nõukogude Punalaevastiku mereväelasi, kes käskisid laeva neile loovutada ja meeskonnal lahkuda, ähvardades vastasel korral laeva jõuga üle võtta. Punalaevastiklased soovisid laevaga merele minna. Kui selgus, et laev on sõidukõlbmatu, saeti kättemaksuks (kapteni silme all) maha laeva mastid. Saabunud punalaevastiku väiksema laevaga pukseeriti Dione sadamast välja. Et aga meremärke polnud ja veeteed olid kohalikele võõrad, jooksis laev Suurrahul karile ja jäeti sinna maha. 

Enne 1941. aasta talve saabumist, Saksa võimu ajal, tõmmati Dione kapteni organiseerimisel puksiirlaevaga karidelt lahti ja viidi tagasi Orjaku sadamasse remonti ootama. 1944. aasta sügisel pukseeriti mastideta laev jälle Orjakust välja ja jäi uuesti Suurrahu kividesse kinni, kus hukkus lõplikult. Kapten ja omanik ise põgenesid 1944. aastal Rootsi.

### Abimasina kasutamine

1950. aasta kevadel tõstsid Kärdla elektrijaama töötajad omavalmistatud tuukrivarustuse abil laeva masina kerest välja, seadsid töökorda ja panid Kärdlas elektrit tootma. Dione masin oli elektrijaamas kasutusel 1957. aastani.

Välislingid
-----------

* Ajalooline ülevaade purjelaevandusest ja laevaehitusest Hiiumaal (lk 12 räägib purjelaevast Dione (pdf-fail)
* Hiiumaa purjelaevanduse ajaloost Halulaeva kodulehel
* Hiiu Leht - Foto Dionest
**Diodoros Kronos** (kreeka Διόδωρος Κρόνος, 4.–3. sajand eKr) oli vanakreeka filosoof, Megara koolkonna esindaja, kes oli pärit Kaaria maakonnast Väike-Aasias.

Diodoros Kronose isa oli Ameinias Iasosest ning ta õpetajaks Apollonios Kronos. Diogenes Laertios väidab oma teoses "Väljapaistvate filosoofide eludest, õpetustest ja ütlustest", et ühel õhtusöögil Ptolemaios I-ga esitas Stilpon Diodorosele dialektilise küsimuse, millele viimane ei suutnud kohe vastata, mida talle ette heideti ning mistõttu anti talle pilkamiseks hüüdnimi Kronos (vanakreeka ὁ Κρόνος – eesti keeles "vana narr"). Diogenes jätkab kirjeldust väitega, et koosviibimiselt lahkununa kirjutas Diodoros probleemist kokkuvõtte ning võttis endalt seejärel ahastuses elu. Selle loo tõepärasuses võib aga kahelda, sest Straboni teose "Geograafia" järgi päris Diodoros Kronose hüüdnime oma õpetaja Apollonioselt.

Diodoros kuulus Megara koolkonna dialektikute hulka ning seetõttu pälvis ta ka hüüdnime Dialektik. Aleksandria Clemensi "Stromata" kohaselt olevat ka Diodorose tütardest saanud dialektikud. Tema õpilastena võib nimetada Dialektik Philonit ja stoikute koolkonna asutajat Zenonit Kitionist.

Diodoros Kronose filosoofilistest seisukohtadest on teadmised fragmentaarsed. Arvatavasti oli tema peamiseks huviobjektiks loogika. Ta jätkas Eubulidese tööd paradokside vallas, olles Diogenes Laertiose väitel "Maskeeritud mehe paradoksi" (vanakreeka keeles ἐγκεκαλυμμένος) ja "Sarvede paradoksi" (vanakreeka keeles κερατίνης) autoriks.  (Samas paar lõiku varem nimetab Diogenes Laertios nende paradokside autorina Eubulidest ennast). Märkimisväärseks on peetud Diodorose tööd tulevikku puudutavate kontingentsete propositsioonide vallas, mille osas koostas Diodoros Epiktetose "Kõnede" kohaselt "valitseva argumendi" (vanakreeka ὁ κυριεύων λόγος).

Diogenes Laertios on talletanud väidetavasti Diodoros Kronose kohta kirjutatud Kallimachose epigrammi: "Momos ise kirjutas seinale: "Kronos on tark."" (Vanakreeka αὐτὸς ὁ Μῶμος ἔγραφεν ἐν τοίχοις, "ὁ Κρόνος ἐστὶ σοφός.).

Viited
------

1. 1 2 3 4 5  Diogenes Laertios, "Väljapaistvate filosoofide eludest, õpetustest ja ütlustest" II raamat, lõik 111
2. ↑  Diogenes Laertios, "Väljapaistvate filosoofide eludest, õpetustest ja ütlustest" II raamat, lõik 112
3. 1 2  Strabon, "Geograafia" XVII raamat, 3. peatükk, lõik 22
4. ↑  Klemes Aleksandriast, "Stromata" IV raamat, 19.peatükk
5. ↑  Diogenes Laertios, "Väljapaistvate filosoofide eludest, õpetustest ja ütlustest" VII raamat, lõigud 16 ja 25
6. ↑  Diogenes Laertios, "Väljapaistvate filosoofide eludest, õpetustest ja ütlustest" II raamat, lõik 108
7. ↑  Epiktetos, "Kõned" II raamat, 19. peatükk