recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Lipp
Anhalti vabariik (punane) Saksamaa koosseisus
**Anhalti vabariik** (saksa *Freistaat Anhalt*) moodustati pärast Anhalti hertsogi Joachim Ernsti troonist loobumist 12. novembril 1918, mis lõpetas Anhalti hertsogiriigi. See oli Saksamaa liidumaa Weimari vabariigi ajal. Mais 1932 tuli Anhaltis võimule Natsionaalsotsialistlik Saksa Töölispartei. 

Teise maailmasõja lõppedes, kui Saksamaa jagati okupatsioonitsoonideks, ühendati Anhalt Preisimaa Saksimaa provintsi põhiosaga, et moodustada Nõukogude administratsiooni juhitav Saksamaa Saksi-Anhalti liidumaa. See liidumaa kaotati aastal 1952, kuid taastati 1990. aastal pärast Saksamaa taasühinemist.

Anhalti peaministrid
--------------------

* 1918–1919 Wolfgang Heine (SPD)
* 1919–1924 Heinrich Deist (SPD)
* 1924-1924 Willy Knorr (DNVP)
* 1924–1932 Heinrich Deist (SPD)
* 1932–1940 Alfred Freyberg (NSDAP – *Gauleiter*)
* 1940–1945 Rudolf Jordan (NSDAP – *Gauleiter*)

### Riigiasevalitsejad

*Reichsstatthalter* Anhaltile ja Braunschweigile (peakorter Dessaus)

* 1933–1935 Wilhelm Loeper
* 1935–1937 Fritz Sauckel
* 1937–1945 Rudolf Jordan

Maapäeva esimehed
-----------------

* 1918–1928 Heinrich Pëus (SPD)
* 1928–1932 Richard Paulick (SPD)
* 1932–1933 Wolfgang Nicolai (NSDAP)

Vaata ka
--------

* Endised riigid Euroopas pärast aastat 1815
* Anhalt
* Anhalt-Aschersleben
* Anhalt-Bernburg
* Anhalt-Dessau
* Anhalt-Köthen
* Anhalt-Plötzkau
* Anhalt-Zerbst
Ascherslebeni vapp
**Anhalt-Ascherslebeni vürstkond** oli territoorium Saksamaal, mis eksisteeris aastatel 1252–1315. See loodi, kui Anhalti vürstkond jagati aastal 1252 Heinrich I poegade vahel Anhalt-Ascherslebeni, Anhalt-Bernburgi ja Anhalt-Zerbsti vürstkondadeks.

Aschersleben
Heinrich II Paks, Heinrich I vanim poeg, oli oma isa kaasvalitseja aastast 1244. Seoses jagunemisega valis ta Anhalti põlisvaldused Harzi mägedest põhja pool ümber Askania residentsi Ascherslebeni *(Ascharia)*, millele ta aastal 1266 linnaõigused andis.

Kui Heinrichi pojapoeg Otto II aastal 1315 ilma meessoost pärijateta suri, läks vürstkond – sealhulgas pealinn Aschersleben – läänina tema nõole ja võlausaldajale Halberstadti piiskopile Albrechtile. Kuigi Anhalt-Bernburgi vürst Bernhard II aasta hiljem Halberstadti feodaalset ülimuslikkust tunnistas, oli Aschersleben mitme konflikti põhjus tema järglaste ja Halberstadti piiskoppide vahel. Sellest hoolimata jäi see osaks piiskopkonnast, mis aastal 1648 ilmalikustati Halberstadti vürstkonnaks, ja selle suveräänne omand, sealhulgas õigused Anhalt-Ascherslebenile, anti Brandenburg-Preisimaale.

Anhalt-Ascherslebeni vürstid, 1252–1315
---------------------------------------

* 1252–1266 Heinrich II
* 1266–1304 Otto I
	+ 1266–1283 Heinrich III, vend ja kaasvalitseja
* 1304–1315 Otto II

Vaata ka
--------

* Anhalt
* Anhalt-Bernburg
* Anhalt-Dessau
* Anhalt-Köthen
* Anhalt-Plötzkau
* Anhalt-Zerbst
* Anhalti vabariik
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib Tallinna tänavast; Tartu tänava kohta vaata artiklit Sirbi tänav (Tartu)* |

---

‹ Kaart ajutiselt peidetud (?) ›
Sirbi tänav
Sirbi tänav õhtul
**Sirbi tänav** on tänav Tallinnas Põhja-Tallinna linnaosas Kopli asumis. Sirbi tänav algab Vasara tänavalt ja lõpeb Kopliranna tänaval merest umbes 75 meetri kaugusel. Sirbi tänav on põhjaloode-lõunakagu suunaline ning ligikaudu 415 meetri pikkune.

Sirbi tänav sai nime 11. oktoobril 1940. Sirbi tänav on koos sealsamas asetseva Vasara tänavaga nimetatud Nõukogude Liidu vapi elementide järgi.

Ainus valminud tänav enne sõda kavandatud Ranna aedlinnast, arhitektid Roman Koolmar ja Karl Tarvas.

Ajalugu
-------

1933. aastal moodustati Vene-Balti ja Bekkeri asunduse hoonete haldamiseks riiklik ettevõte, hilisema nimega AS Kopli Kinnisvarad. Tegu oli suurima kinnisvaraomanikuga Eestis, millele kuulus Kopli poolsaarel 160 ha suurune ala, kus paiknes 310 ehitist, sealhulgas 144 elumaja 2200 korteriga. Piirkonnas asuti tegema erinevaid ümberplaneerimisprojekte, tolleaegsete arvestuste järgi tuli Vene-Balti asunduses lammutatavate majade asemele ehitada u 150 000 m2 uut elamispinda ning Bekkeri asunduses 125 000 m2. Tähtsaimaks ehituskavaks oli Bekkeri piirkonnas nn Ranna aedlinna rajamine Bekkeri tööstuskvartali ja Telliskopli kalmistu vahelisele alale ning Kopliranna ajaloolise kaluriküla vahetusse naabrusesse. Algselt insener A. Lotmani koostatud ning seejärel arhitekt Roman Koolmari ja Karl Tarvase lõpetatud plaani järgi kavandatud aedlinna pidid tulema korterid 240 perekonnale. Tsaariaegsed puidust tööliselamud oli plaanis lammutada, maa-ala jagada korrapäraselt kitsasteks kruntideks ning krundid hoonestada ühe-, kahe- või neljapereelamutega. Linnajao keskele taheti rajada sirge tee jalakäijatele, mis ühendaks turgu ja selle kõrval asuvat kirikut mererannaga.

Viited
------

1. ↑
2. ↑  ENSV TEATAJA LISA nr 35, 24. detsember 1940
3. ↑  Aleksander Kivi. Tallinna tänavad. Tallinn, 1972, lk. 113
4. ↑  Sirbi tänav, www.tallinn.ee

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Sirbi tänav** |

| * v
* r
Kopli asumi tänavad |
| --- |
| Tänavad | 
Alasi tänav · Amburi tänav · Ankru tänav · Kaevuri tänav · Kaluri tänav · Ketta tänav · Kilbi tänav · Klaasi tänav · Kopli tänav · Kopliranna tänav · 1. liin · 2. liin · 3. liin · 4. liin · 5. liin · Liinivahe tänav · Maleva põik · Maleva tänav · Marati tänav · Meeruse tänav · Neeme põik · Neeme tänav · Pardiloigu tänav · Pelguranna tänav · Pärnulõuka tänav · Sepa tänav · Sirbi tänav · Süsta tänav · Treiali tänav · Turvise tänav · Uus-Maleva tänav · Vasara tänav |
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel on luuletajast ja astronautikainsenerist; poliitiku kohta vaata lehekülge Jüri Kork* |

---

**Jyri Kork** (13. november 1927 Tartu – 22. august 2001 Greenbelt, Maryland, USA) oli eesti luuletaja ja eesti päritolu USA aeronautikainsener.

Ta õppis Tartu 2. algkoolis ja aastatel 1942–1944 Hugo Treffneri Gümnaasiumis. Mobiliseeriti 1944 Saksa sõjaväkke, oli oktoobrist 1944 jaanuarini 1945 Neuhammeris õppelaagris, pärast seda oli ta Sileesia rindel, kus sai haavata, pärast ravi Karlovy Vary haiglas viibis 1945. aasta suvel sõjavangilaagrites. Aastatel 1945–1948 õppis ta Geislingeni Eesti Gümnaasiumis ja oli aastatel 1948–1951 UNRRA bürooametnik.

Aastal 1951 siirdus ta USA-sse, kus õppis aastatel 1952–1956 Marylandi Ülikooli inseneriteaduskonnas, lõpetas ülikooli bakalaureusekraadiga ning töötas aastatel 1956–1958 samas füüsikaassistendina. Jätkas aastatel 1958–1962 õpinguid Johns Hopkinsi ja aastatel 1963–1968 Marylandi Ülikoolis astronautika alal. Ta töötas aastast 1962 NASA-s astronautikainsenerina, oli tegev üle 175 satelliidi üleslaskmisel ning avaldas rohkesti erialaseid artikleid.

Ta oli Baltimore'is ühiskondlikult tegev mitmes organisatsioonis. Aastatel 1993–1995 oli ta Eesti kaitsejõudude staabi nõunik Tallinnas.

Kirjanduslikku tegevust alustas ta Geislingenis noorte kirjandusvõistlusel esikohale tulnud novelliga "Sulgunud ring". Ta avaldas värsse pagulasajakirjanduses ning luuletuskogu "Lauljad klaasmere ääres" (Stockholm, 1958). Samuti kirjutas ta laulutekste ja töötles teoseid lavastamiseks.

Tema vanemad olid Jüri Kork ja Valentine Loigu.

Tunnustus
---------

* 1959 Henrik Visnapuu preemia ("Lauljad klaasmere ääres")
* 2001 Valgetähe IV klassi teenetemärk

Viited
------

1. ↑  Teenetemärkide kavaleride andmekogu – 3515

Kirjandus
---------

* Eesti kirjanike leksikon, Eesti Raamat, Tallinn 2000, lk. 218, artikli autor Oskar Kruus
**Šiupyliai** on küla Leedus Šiauliai rajoonis Gruzdžiai vallas.

Šiupyliais on postkontor, raamatukogu ja põhikool. Vaatamisväärsuseks on 1924. aastal valminud katoliku kirik.

Küla järgi on nimetatud Kunda lademe Šiupyliai kihistik.

Ajalugu
-------

Küla oli Leedu suurvürstide valdus. 1619. aastal otsustas kuninglik revisjonikomisjon, et küla juurde künkale tuleb rajada kirik. Ka küla anti kiriku valdusse. 1623. aastal see annetus tühistati, veel kaks aastat hiljem otsustati aga, et uue kihelkonna keskus peaks asuma mujal (Gruzdžiais).

Kirik siiski ehitati valmis, seda remonditi aastail 1799 ja 1846. Aastast 1842 on see abikiriku staatuses. 1915. aastal põlesid maha nii vana kirikuhoone kui ka kirikla. 

Nõukogude perioodil oli küla kohaliku kolhoosi halduskeskus.

Aastal 2001 oli külas 395 elanikku.

Pilte
-----

* Šiupyliai kirikŠiupyliai kirik
* Kiriku kellatornKiriku kellatorn
* ŠiupyliaiŠiupyliai

Viited
------

1. ↑
2. ↑  Stratigraafia terminoloogia

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Šiupyliai** |

* Küla portaalis vietoves.Lt
**Diana Krull** (26. juuli 1930 Tallinn – 24. september 2013 Stockholm) oli eesti ja Rootsi helilooja ja foneetikateadlane.

Eluloolist
----------

Tallinnas sündinud Diana Krull põgenes 1944. aastal koos perega Saksamaale ja siirdus sealt edasi Rootsi. Ta õppis klaverit Eduard Tubina, Gottfried Booni ja Karl Birger Blomdahli juures ning hakkas 1955. aastal katsetama kompositsiooniga.

Teenides ülalpidamist klaveriõpetajana, hakkas Diana Krull huvituma keeleteadusest. Ta õppis Stockholmi Ülikoolis hispaania, inglise, saksa, eesti, prantsuse ja vene keelt ning lingvistikat ja foneetikat, hiljem täiendas end katalaani ja heebrea keeles. 1988. aastal kaitses doktoriväitekirja foneetikast. Alates 1982. aastast töötas Diana Krull Stockholmi Ülikooli lingvistika instituudi teadlasena ning nimetati 2012. aastal emeriitprofessoriks.

Diana Krull kuulus Eesti Naisüliõpilaste Seltsi, oli sihtasutuse Eesti Keele ja Kirjanduse Instituut juhatuse liige, Mensa klubi liige ning alates 1990. aastast Eesti Teadusliku Seltsi Rootsis kirjatoimetaja.

Teoseid
-------

* Kvartett kahele viiulile, klarnetile ja tšellole 1955
* Kvartett flöödile, klarnetile, fagotile ja klaverile 1957
* Varianter-sonaat sooloviiulile 1958

Viited
------

1. ↑  Ivar Paljak. Diana Krull in memoriam. Eesti Päevaleht (Rootsi), 9. oktoober 2013
Diana Ingerainen 2021. aasta Arvamusfestivalil
**Diana Ingerainen** (sündinud 25. aprillil 1971 Viljandis) on eesti arst.

Haridus
-------

Ta lõpetas 1989. aastal Viljandi 1. Keskkooli ja 1996. aastal Tartu Ülikooli arstiteaduskonna.

Töö
---

Ta töötab Järveotsa Perearstikeskuses perearstina.

Ühiskondlik tegevus
-------------------

Aastatel 2011–2017 oli ta Eesti Perearstide Seltsi juhatuse esimees.

Poliitiline tegevus
-------------------

Ta kandideeris Isamaa ja Res Publica Liidu nimekirjas 2015. aasta Riigikogu valimistel. Juunist 2020 on ta erakonna Eesti 200 liige.

Ta kandideeris 2023. aasta valimistel Riigikokku, kogus valimisringkonnas nr 1 (Haabersti, Põhja-Tallinn ja Kristiine) 933 häält ning ei osutunud valituks.

Artikleid
---------

* Diana Ingerainen: ravijärjekorras ootab palju neid inimesi, kes eriarsti abi ei vajagi, Delfi, 21. juuli 2017
* Vaktsineerimissoovitus üksi ei veena, Õhtuleht, 21. mai 2017

Isiklikku
---------

Ta on abielus ja kahe poja ema.

Viited
------

1. ↑  Perearstide seltsi juhiks sai Diana Ingerainen, Postimees, 30. september 2011
2. ↑

Välislingid
-----------

* Diana Ingerainen: arst pole rõõmude keelaja Postimees 9. oktoober 2016
Diana piirkonna vapp
**Diana piirkond** on piirkond (1. järgu haldusüksus) Madagaskari põhjatipus Mosambiigi väina ja osalt India ookeani ääres. Diana piirkond piirneb idas Sava piirkonnaga ja lõunas Sofia piirkonnaga.

Piirkonna pindala on 19 266 km². Elanike arv oli 2011. aastal 663 229, rahvastiku tihedus 34,4 in/km². 

Antsiranana peatänav
Halduskeskus on Antsiranana.

Nimi
----

Nimi on koostatud piirkonna ringkondade nimede esitähtedest:

* DI: Antsiranana I ringkond ja Antsiranana II ringkond, kasutatud on Antsiranana endist nime Diego Suarez
* A: Ambilobe ringkond
* N: Nosy Be ringkond
* A: Ambanja ringkond

Loodus
------

### Pinnamood

Antsirananast lõunas on 1475 m kõrgune Ambohitra mägi, mis on osa Tsaratanana massiivist, kus asub Madagaskari kõrgeim mägi Maromokotro. Massiiv eraldab suuresti Madagaskari põhjaosa ülejäänud saarest, kuid tänu sellele on Antsirananas sadam.

Looduslik vaatamisväärsus on Tsingy Rouge.

### Veestik

Antomboka joastik Montagne d'Ambre'i rahvuspargis
Peamised jõed Diana piirkonnas on:

* Besokatra jõgi
* Irodo jõgi
* Loky jõgi
* Mahavavy jõgi
* Ramena jõgi
* Saharenana jõgi
* Sambirano jõgi

### Kaitsealad

Diana piirkonnas on:

* Montagne d'Ambre'i rahvuspark
* Lokobe rahvuspark
* Tsaratanana rahvuspark
* Manongarivo looduskaitseala
* Analamerana looduskaitseala
* Ankarana looduskaitseala
* Lokobe looduskaitseala
* Tsaratanana looduskaitseala

### Keskkonnaprobleemid

Ambohitra mägi on põldude ja karjamaade jaoks suuresti metsadest puhastatud, mis tekitab erosiooni ja muid probleeme, nagu paljudes kohtades mujalgi Madagaskaril.

Rahvastik
---------

Elanike arv on olnud:

* 2001: 447 155.
* 2004: 485 800
* 2011: 663 229

Rahvastiku tihedus on olnud:

* 2004: 25 in/km²
* 2011: 34,4 in/km²

Haldus
------

Piirkonnavalitsuse hoone Antsirananas
### Haldusajalugu

Piirkond rajati 2004 Antsiranana provintsi koosseisus, 2009 provintsid kaotati ja Diana piirkonnast sai 1. järgu haldusüksus. 

### Haldusjaotus

Diana piirkonna ja Sava piirkonna ringkonnad
Piirkond on jagatud 5 ringkonnaks, mis omakorda jagunevad valdadeks:

* Antsiranana I ringkond (Antsiranana; kaardil 5)
	+ Antsiranana
* Antsiranana II ringkond (keskus Antsiranana; kaardil 6)
	+ Andriafabe
	+ Andranofanjava vald
	+ Andranovondronina vald
	+ Anivorano Nordi vald
	+ Ankarangona
	+ Anketrakabe
	+ Antsahampano
	+ Antsalaka
	+ Bobasakoa vald
	+ Joffreville
	+ Mahalina vald
	+ Mahavanona
	+ Mangaoka vald
	+ Mosorolava vald
	+ Ramena
	+ Sadjoavato
* Ambilobe ringkond (keskus Ambilonje; kaardil 2)
* Ambanja ringkond (keskus Ambanja; kaardil 1)
* Nosy Be ringkond (keskus Andoany; kaardil 7)

### Halduskeskus

Halduskeskus on Antsiranana.

Viited
------

1. ↑  Madagascar, Administrative units, GeoHive.
2. ↑  Eliane Ralison, Frans Goossens. Profile des marchés pour les évaluations d’urgence de la sécurité alimentaire, 2006, lk 27.
3. ↑   *Institut National de la Statistique de Madagascar*.

Välislingid
-----------

* Diana ringkonna koduleht
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib Rahamaninovi teosest; samanimeliste teoste kohta vaata lehekülge Prelüüd cis-moll (täpsustus)* |

---

|  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | 

|  |
| --- |
| Prelüüd cis-moll (op. 3, nr 2) |
|  |
| Sergei Rahmaninov esitab enda kirjutatud Prelüüdi cis-moll op. 3, nr 2. |
| 

---

 |

 |

**Prelüüd cis-moll** op. 3 nr 2 on Sergei Rahmaninovi üks kuulsamaid heliteoseid. Prelüüd on kirjutatud klaverile cis-mollis, kolmeosalises lihtvormis (ABA). See on 62 takti pikk ning kuulub viiest teosest koosnevasse kogumikku "Morceaux de fantaisie".

Teose esiettekanne toimus 20. septembril 1892 Moskvas helilooja enda esituses. Rahmaninov pidas seda oma debüüdiks pianistina. Pärast kontserti toodi arvustustes esile just seda prelüüdi, märkides, et see on "innustavalt entusiastlik". Sealt alates kogus teos aina enam populaarsust.

Välislingid
-----------

* Kogumiku "Morceaux de fantaisie" noodid *International Music Score Library Project*is.

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Prelude in C-sharp minor** |
**"Vaade eikusagilt"** ("The View from Nowhere") on Thomas Nageli filosoofiline raamat. 

See ilmus algselt 1986. aastal Oxford University Pressi väljaandel (ISBN 0195056442). Eesti keeles ilmus see 2015 Märt Väljataga tõlkes ja koos tõlkija järelsõnaga EKSA väljaandel.

Kokkuvõte
---------

### Sissejuhatus

Raamat räägib sellest, kuidas ühitada maailmas oleva ühe inimese vaatekoht objektiivse vaatekohaga samale maailmale, mis hõlmab ka seda inimest ja tema vaatekohta. See probleem on iga olendi ees, kes tahab ja suudab ületada oma üksikvaatepunkti ja mõelda maailmast tervikuna. Probleemil on mitu tahku. Raskus tekib nii elus kui ka mõtlemises. See on kõige fundamentaalsem probleem moraali, teadmise, vabaduse, mina ning vaimu ja füüsilise maailma vahelise suhte kohta. See, kuidas me sellele reageerime või ei reageeri, määrab sisuliselt meie arusaama maailmast ja iseendast ning meie suhtumise oma elusse, tegudesse ja suhetesse teistega. Autor jälgib seda motiivi mitmes filosoofilises probleemis, lootes pakkuda käsitust, mis ka teiste meelest on loomulik. Kui õnnestuks öelda, kuidas sisemine ja väline vaatekoht on seotud, kuidas kumbagi saab teisega kohandada ning kuidas iga inimese mõtlemine ja teod alluvad neile mõlemale koos, siis oleks olemas maailmapilt. Nagel sellele ei pretendeeri. Ta väidab muu hulgas, et elu ja maailma väga ühtne käsitus viib sageli filosoofiliste vigadeni – väärade reduktsioonideni või reaalsuse mingi osa tunnistamisest keeldumiseni. Ta pakub viisi, kuidas maailmale vaadata ja selles elada, mis on kohane keerukatele olenditele, kellel ei ole loomulikult ühtset vaatekohta. Selleks püüab ta kaht vaatekohta kõrvutada, et neid ühendada, kus see on võimalik, ja tunnistada selle võimatust, kus mitte. Tahtmine subjektiivset vaatekohta ületada on ühtaegu loov ja hävitav jõud. See on Nageli meelest loomulik vaateviis, ja see hõlmab ka vaatekohtade vahelisi konflikte ning ebamugavust, mida tekitavad nende ületamise raskused. Mõned viisid näiteks vabadusest, teadmisest ja elu mõttest hämmelduda tunduvad olevad taibukamad kui väidetavad lahendused neile probleemidele. Hämmeldus ei tule keele ega mõtlemise väärkasutusest, ja pole lootust puhtusele Immanuel Kanti või Ludwig Wittgensteini vaimus, kui me sellest hoidume. Objektiivsus on arusaamise meetod. Esmases mõttes objektiivsed on uskumused ja hoiakud. Alles teisaselt nimetatakse objektiivseteks tõdesid. Selleks et mingist elu või maailma tahust objektiivsemalt aru saada, astume oma algsest vaatest sellele sammu tagasi ning kujundame uue vaate, mille objekt on too vaade ja selle suhe maailmaga. Me paigutame end seega selle maailma sisse, millest on tarvis aru saada.
"Hajala" suunab siia. Soome küla kohta vaata artiklit Hajala (Soome).
**Diasporaa** (vanakreeka sõnast διασπορά *diaspora* 'laialipuistamine') ehk **hajala** on mingi enamusrahva hulgas elav laialipillatud vähemusrahvus, kes on sinna oma kodumaalt sattunud vabatahtlikult või muudel põhjustel, näiteks kodumaa vallutamisel võõra võimu poolt, riigipiiride muutumisel jne.

Diasporaale on sageli omane säilitada ühtekuuluvustunnet ja kultuurilist eneseteadvust.

Eestlaste diasporaad tekkisid 19. ja 20. sajandil näiteks Venemaal, Rootsis, Põhja-Ameerikas.

Vaata ka
--------

* Pagulus
* Armeenia diasporaa
* Juudi diasporaa
* Peipsivenelased
* Väliseestlased
* Eesti külad välismaal
* Eestlased Venemaal

Viited
------

1. ↑  Eesti kirjakeele seletussõnaraamat, 2009.  (vaadatud 12.08.2013)
2. 1 2 3  TEA entsüklopeedia (e-väljaanne: [*alaline kõdulink*] (vaadatud 12.08.2013))

Kirjandust
----------

* G. Sheffer. Diaspora Politics. At Home Abroad, 2003; R. Mayer. Diaspora. Eine kritische Begriffserklärung, 2005.

|  |  |
| --- | --- |
|  | Tsitaadid Vikitsitaatides: **Diasporaa** |
**Sookaitseala** on looduskaitsealuse territooriumi tüüp, mis võeti Eestis kasutusele 1981. aastal, mil moodustati 30 sookaitseala. Üldisemalt on sookaitseala soode kaitseks moodustatud kaitseala, samuti kaitse alla võetud soo (märgala) või soostik.

Eesti sookaitsealad
-------------------

Esimesi Eestis kaitse alla võetud soid on Ratva raba (Kirde-Eestis), mis võeti reservaadina (1109 ha) kaitse alla 1938. aastal.

1957. aastal moodustatud Nigula Riiklik Looduskaitseala ja Viidumäe Riiklik Looduskaitseala on ühtlasi soode kaitse alad.
1957. aastal moodustati botaanilis-zooloogiliste keelualadena ka Nehatu soo, Nätsi ja Muraka raba.

1981. aastal moodustati (Eesti NSV Ministrite Nõukogu 25. mai 1981. a määruse nr 340 alusel) järgmised 30 sookaitseala

* Aela-Viirika (2602 ha)
* Agusalu (7657 ha)
* Avaste (4188 ha)
* Emajõe-Suursoo (18 425 ha)
* Endla-Oostriku (8162 ha)
* Keava (1577 ha)
* Kellamäe (671 ha)
* Kikepera (4700 ha)
* Kuresoo (11 927 ha)
* Laukesoo (2141 ha)
* Lindi (602 ha)
* Loosalu (867 ha)
* Luusaare (520 ha)
* Läänemaa-Suursoo (9713 ha)
* Mahtra (545 ha)
* Marimetsa (4190 ha)
* Meelva (1827 ha)
* Meenikunno (1757 ha)
* Muraka (12274 ha)
* Nätsi-Võlla (9772 ha)
* Palasi (583 ha)
* Parika (1472 ha)
* Piiumetsa (582 ha)
* Sirtsi (2853 ha)
* Sämi-Kuristiku (1339 ha)
* Tudu-Järvesoo (603 ha)
* Tuhu (2771 ha)
* Valgeraba (2486 ha)
* Valgesoo (340 ha)
* Ördi (5043 ha)

1993. aastal moodustatud Soomaa rahvuspark haarab Kikepera, Kuresoo, Öördi ja Valgeraba.
1999. aastal on kaitse all osa Puhatu soostikust.
2018. aastal moodustatud Alutaguse rahvuspark haarab Agusalu, Muraka ja Puhatu soid ning Selisood.

Vaata ka
--------

* Eesti kaitsealade loend
* Eesti sood
* Eesti soode loend
* inimtegevuse mõju Eesti soodele
* Ramsari Rahvusvahelise tähtsusega märgalad
* soodesõda

Kirjandus
---------

1. ↑  Valk, Uno (koost.) 1988. *Eesti sood*. Tallinn: Valgus, lk. 227.
**Astmereaks** nimetatakse funktsionaalrida kujul

{\displaystyle \sum \_{n=0}^{\infty }a\_{n}\left(x-c\right)^{n}=a\_{0}+a\_{1}(x-c)^{1}+a\_{2}(x-c)^{2}+a\_{3}(x-c)^{3}+\cdots }
kus *c* on konstant, *a*n on *n*-nda liikme kordaja ning *x* muutuja.

Astmeread ilmuvad loomulikul moel kui funktsioonide Taylori read. Tihti valitakse *c = 0*, näiteks Maclaurini ridade juhul. Sel juhul võtavad astmered mõnevõrra lihtsama kuju

{\displaystyle \sum \_{n=0}^{\infty }a\_{n}x^{n}=a\_{0}+a\_{1}x+a\_{2}x^{2}+a\_{3}x^{3}+\cdots .}

Näiteid
-------

Geomeetriline rida on astmerida kujul

{\displaystyle {\frac {1}{1-x}}=\sum \_{n=0}^{\infty }x^{n}=1+x+x^{2}+x^{3}+\cdots ,}
See rida koondub, kui |*x*|<1.

Eksponentrida on eksponentfunktsiooni Taylori rida

{\displaystyle e^{x}=\sum \_{n=0}^{\infty }{\frac {x^{n}}{n!}}=1+x+{\frac {x^{2}}{2!}}+{\frac {x^{3}}{3!}}+\cdots ,}
See rida koondub tervel komplekstasandil.

Siinuse Taylori rida on

{\displaystyle \sin(x)=\sum \_{n=0}^{\infty }{\frac {(-1)^{n}x^{2n+1}}{(2n+1)!}}=x-{\frac {x^{3}}{3!}}+{\frac {x^{5}}{5!}}-{\frac {x^{7}}{7!}}+\cdots ,}
See rida koondub tervel komplekstasandil.

Kõik ülaltoodud näited on ühtlasi näited Maclaurini ridadest.

Vaata ka
--------

* Koonduvusraadius
* Laurent'i rida

Viited
------

1. ↑   Kaasik, Ü. (2002). *Matemaatikaleksikon*. Tartu.
**Astra Mõistlik** (sündinud 10. detsembril 1983) on eesti moekunstnik.

Ta on lõpetanud 2000. aastal Valjala Põhikooli ja 2003. aastal Kuressaare Gümnaasiumi.

2006. aastal lõpetas ta Tallinna Kõrgema Tehnikakooli  ja 2009. aastal Eesti Kunstiakadeemia kunsti ja kultuuriantropoloogia magistriõppe. Samast aastast õpib Tartu Ülikooli pedagoogikateaduskonnas.

Ta on tuntust kogunud Valjala kihelkonna rahvarõiva mustri edastamisega eri meediumide kaudu, näiteks kollektsioon "Burgaa", näitus "Kikerikiik". Ta on Eesti Moekunstnike Ühenduse liige ja osaleb ühenduse näitustel, millest seni tuntuim on EXPO 2010 Hiinas.

Isiklikku
---------

Tema ema on Valjala Põhikooli direktor Aive Mõistlik.

Viited
------

1. ↑  Vilistlased. Valjala Põhikooli veebisait.
2. ↑  "Tere taas, armas kool!", Kaja, august 2006
3. ↑  "Kikerikiik" tuli Eesti muuseumide näituste festivalil kolmandaks, Meie Maa, 2. oktoober 2010

Välislingid
-----------

* Heidi Hanso, Valjala neiu üritab läbilööki Eesti moetaevas, Meie Maa, 17. mai 2008
* Ivika Laanet, "Kikerikiik" läks rändama, Saarte Hääl, 27. jaanuar 2011
* Ene Kallas, Astra Mõistlik: moekunstnik on ilus amet, Meie Maa, 15. märts 2011
**Ansbachi vürstkond** (saksa: *Fürstentum Ansbach*) või **Markgraftum Brandenburg-Ansbach** oli otse keisrile alluv vürstkond Saksa-Rooma riigis keskusega Baieri linnas Ansbachis. Maad valitsevad Hohenzollernite vürstid olid tuntud kui markkrahvid, kuna vürstkond oli markkrahvkond (kuid mitte mark).

Ajalugu
-------

Vürstkond loodi pärast Nürnbergi linnakrahvi Friedrich V surma 21. jaanuaril 1398, kui tema maad jaotati tema kahe poja vahel. Noorem poeg Friedrich VI sai Ansbachi ja vanem poeg Johann III sai Bayreuthi. Pärast Johann III surma 11. juunil 1420 taasühendati kaks vürstkonda Friedrich VI alla, kellest oli aastal 1415 saanud Brandenburgi kuurvürst Friedrich I.

Pärast Friedrich I surma 21. septembril 1440 jaotati tema territooriumid tema poegade vahel; Johann sai Bayreuthi vürstkonna (Brandenburg-Kulmbach), Friedrich sai Brandenburgi ja Albrecht sai Ansbachi. Pärast seda valitses Ansbachi Hohenzollernite kõrvalharu ja valitsejaid kutsuti tavaliselt Brandenburg-Ansbachi markkrahvideks.

2. detsembril 1791 müüs Ansbachi valitsev vürst ja markkrahv Karl Alexander, kes oli ka Bayreuthi valitseja, oma vürstkondade suveräänsuse Preisimaa kuningale, Friedrich Wilhelm II-le. Markkrahv oli keskealine ja lastetu ning Friedrich Wilhelm oli tema sugulane ja Hohenzollernite pea. Markkrahv kolis koos oma inglannast teise naisega Inglismaale. Ansbach annekteeriti ametlikult 28. jaanuaril 1792.

Ansbachi vürstid ja markkrahvid
-------------------------------

* 1398: Friedrich VI (aastast 1415 ka Brandenburgi kuurvürst)
* 1440: Albrecht Achilles (aastast 1470 ka Brandenburgi kuurvürst)
* 1486: Friedrich I
* 1515: Georg *Vaga*
* 1543: Georg Friedrich I
* 1603: Joachim Ernst
* 1625: Friedrich II
* 1634: Albrecht II
* 1667: Johann Friedrich
* 1686: Christian Albrecht
* 1692: Georg Friedrich II *Noorem*
* 1703: Wilhelm Friedrich (enne 1686–1723)
* 1723: Karl Wilhelm Friedrich (1712–1757)
* 1757: Karl Alexander (aastani 1791)

Vaata ka
--------

* Ansbachi hunt
Elektrofiilse liitumise mehhanism ( Xδ+–Yδ– liitumine kaksiksidemele)
HBr elektrofiilne liitumine 1,3-butadieeniga: reaktsiooni vabaenergia muutus (püstteljel) piki reaktsiooni koordinaati (horisontaalteljel)
**Astmeline reaktsioon** on keemiline reaktsioon, milles produkti moodustumine kulgeb üle ühe või mitme intermediaadi (ebastabiilse vaheprodukti), seega vähemalt kahe astme ehk elementaarreaktsiooni kaudu. Ebastabiilse intermediaadi kontsentratsioon on tavaliselt väga väike.

Astmelises reaktsioonis on reeglina üks kiirust limiteeriv staadium ja teine staadium (teised astmed) on kiired. Katalüütilised reaktsioonid on tavaliselt astmelised protsessid. Näiteid:

* Elektrofiilne liitumine
* Elektrofiilne aromaatne asendusreaktsioon
* SN1 nukleofiilne asendusreaktsioon
* Katalüüs
* Tüüpilised enoolide reaktsioonid

Astmelistes reaktsioonides tekib olukord, kus suletud süsteemis toimub rida keemilisi reaktsioone, kuid intermediaadi sisaldus süsteemis saavutab väga lühikese algperioodi jooksul mingi püsivalt madala kontsentratsiooni, mida saab vaadelda lähedasena statsionaarsele olekule. Seejuures teised süsteemi karakteristikud ajas muutuvad. Taoline olukord lihtsustab kineetiliste võrrandite lahendamist.

Võrdle
------

* Järjestikused reaktsioonid
* Ahelpolümerisatsioon
* Astmeline polümerisatsioon
* Statsionaarne olek (keemia)
Younes Ouaqasse
**Younes Ouaqasse** (sündinud 18. novembril 1988 Mannheimis) on Saksamaa poliitik. 

2008 kuni 2010 Younes oli Saksamaa Õpilasliidu (CDU ja CSU Õpilasliidule lähedalseisev organisatsioon) esimees. 2011 oli ta ajakirja „Entscheidung" ("Otsus") peatoimetaja. Alates jaanuarist 2012 Thüringeni liidumaa CDU ja CSU Üliõpilasliidu (RCDS) esimees. Aastal 2012 valiti Younes Ouaqasse CDU juhatusse.

Elukäik
-------

Younes Ouaqasse sündis Maroko perekonnas Mannheimis. Pärast vanemate lahkuminekut siirdus ta nelja-aastaselt vanaema juurde Marokosse. Kaheksa-aastaselt naasis Saksamaale, kus õppis majandusgümnaasiumis Ludwigshafenis, mille lõpetas mais 2009. Õppis ärijuhtimist Ernst-Abbe kõrgkoolis Jenas.

Poliitika
---------

15-aastaselt tekkis tal huvi poliitika vastu ning ta astus oma kodulinnas Mannheimis Õpilasliitu. 2005. aastal sai temast CDU ja Junge Unioni (Noorte Liidu) liige. Aktiivse töö tulemusena maakonna tasandil valiti Ouaqasse Saksamaa Õpilasliidu juhatusse. 36. üleriigilisel õpilaste kokkutulekul valiti ta Õpilasliidu esimeheks. 28. märtsil 2009 valiti ta teist korda samale kohale.

Younes Ouaqasse on esimene immigrandi taustaga CDU-ühenduse esimees. Tal ei ole probleem esindada moslemina kristlik-demokraatliku noorteorganisatsiooni, kuna CDU on avatud kõikide religioonide esindajatele.

Ouaqasse on moslem, kuid islamiõpetust saksa koolides ei poolda, kuna see takistab Saksamaa moslemite integratsiooni. Ouaqasse on rõhutanud riikliku usuõpetuse rolli sallivuse kujundamisel. Katoliikliku ja evangeelse usuõpetuse kõrval rõhutab ta ka eetikatundide vajadust koolides, et noored tutvuksid erinevate religioonidega ja oleksid suutelised pidama religioonidevahelist dialoogi. Ouaqasse toetab riigikontrolli mošeede üle, et võidelda islami terrorismi vastu ja seda ära hoida.

Hariduspoliitiliselt toetab Ouaqasse Saksamaal kehtivat kolmeastmelist koolisüsteemi, mis koosneb gümnaasiumist, reaal- ja põhikoolist, kuna antud süsteem on ennast tõestanud.

Pärast amokijooksu ühes Saksamaa koolis aastal 2010 pooldab Ouaqasse tugevaid julgeolekumeetmeid koolides. Ta nõuab etteteatamata politseireide koolihoovidesse. Ka eraturvafirmad võiksid ohu korral koolihoove turvata.

Ouaqasse kritiseeris teravalt endist alamsaksi sotsiaalministrit Aygül Özkani, kui too nõudis krutsifikside eemaldamist koolidest. Ta nõudis Özkani ministriametist tagandamist, kuna ta ei toeta kristlikke väärtusi. Ouaquasse kirjutas: "Minu kui moslemi jaoks on see iseenesestmõistetav, et ma respekteerin Saksamaal esindatud kristlikku ühiskonda ja seepärast toetan ma ka seda, et vastavaid sümboleid ka avalikult näidatakse ja seega ei eirata traditsioone, nõudes silmakirjalikku võrdsust."

Thüringeni RCDS-i esimehena nõuab Ouaqasse e-valimiste sisseviimist kõrgkoolidesse ja iseloomustab andmekaitsealaseid kõhklusi e-valimistel kui hirmu edu ees ja lihtsalt teadmatust. 2012. aasta mais heitis ta Piraatideparteile ette, et nad on väga ohtlikud, kuna neil puudub seos traditsioonide, kodumaa ja kultuuriga.

Alates detsembri algusest 2012 kuulub ta kaasistujana Saksamaa CDU juhatusse.
Transleitaania (roheline) Austria-Ungaris, mille muud osad olid Tsisleitaania (helehall) ning Bosnia ja Hertsegoviina (tumehall)
Austri-Ungari kroonimaad,  
**Transleitaania**: 16. Ungari, 17. Horvaatia-Slavoonia
**Transleitaania** (ungari keeles *Lajtántúl*, saksa keeles *Transleithanien*) oli mitteametlik nimi 1867. aastal loodud ja 1918. aastal lõpetatud Austria-Ungari kaksikmonarhia Ungari osa kohta. Transleitaania maad olid ametlikult tuntud kui István Püha krooni maad (Ungari Püha krooni järgi).

Ladina nimi *Transleithania* tulenes Leitha (*Lajta*) jõest, kuna enamik territooriumist asus Austria poolt vaadatuna sellest idas – või "taga". Tsisleitaania, s.o kaksikmonarhia Habsburgide maad, mis varem olid Saksa-Rooma riigi osa, samuti Galiitsia ja Dalmaatsia, asusid lääne pool – "siinpool" Leitha jõge.

Transleitaania territoorium ulatus Karpaatide kaarest tänapäeva Slovakkias Horvaatia Aadria mere rannikuni. Transleitaania pealinn oli Budapest.

Kroonimaad
----------

Pärast Austria-Ungari kompromissi koosnes Transleitaania Ungari kuningriigist, mille koosseisus olid Ungari, endine Transilvaania vürstkond (*Erdélyi Fejedelemség*), samuti Serbia vojevoodkond ja Temeschwari banaat, edaspidi ka sisemise omavalitsusega Horvaatia-Slavoonia kuningriik koos sõjaväestatud piiritsooniga ning Rijeka vabasadam.

Transleitaania kroonimaad| Riik | Ungaripärane nimi | Pealinn |
| --- | --- | --- |
| Ungari kuningriik | Magyar Királyság | Budaalates 1873 Budapest |
| Horvaatia-Slavoonia kuningriik | Horvát-Szlavónia Királyság | Zagreb (Zágráb) |
| Rijeka | Fiume város és területe | Rijeka (Fiume) |

Poliitika
---------

Transleitaania maad olid Austria keisri Franz Joseph I kui apostelliku Ungari kuninga valitsemise all. Tema järel tuli 1916. aastal võimule keiser Karl I (kuningas Károly IV).

18. veebruaril 1867 kutsus Ungari peaminister krahv Gyula Andrássy kokku parlamendi (*Országgyűlés*). Vastavalt 1868. aasta Horvaatia–Ungari lepingule saavutas endise Horvaatia kuningriigi parlament (*Sabor*) osalise iseseisvuse otsustada kultuurilisi ja hariduslikke asju.

Transleitaania lakkas olemast, kui Horvaatia *Sabor* otsustas 29. oktoobril 1918 Zagrebis ühineda Sloveenide, Horvaatide ja Serblaste riigi rahvuskoguga. Országgyűlés tühistas 31. oktoobril 1918 Budapestis Austria-Ungari kompromissi, pärast mida kuulutati 16. novembril välja Ungari demokraatlik vabariik. Siiski ei loobunud kuningas Károly IV kunagi troonist ja taastatud Ungari kuningriiki valitses aastatel 1920–1944 regendina Miklós Horthy.

Vaata ka
--------

* Austria-Ungari
* Tsisleitaania
**Astraalmüüdid** on taevakehadega seotud müüdid.

Leo Frobenius on analüüsinud taevakehadega seotud müütide levikut oma teoses "*Wom Kulturreich des Festlandes*" ("Kuivamaa kultuurkond").  

Nii näiteks levivad Kuuga seotud müüdid parasvöötmes ja suurtel geograafilistel laiustel ning solaarsete kultuuride alal tärkasid 8 esimest tsivilisatsiooni. Astraalmüütide levialade võrdluste järeldused on huvipakkuvad:

1. müüdid, kus Päikese abikaasa ei ole mitte Kuu, vaid Veenus, on levinud lõunapoolkeral (Lõuna-Aafrikas, Austraalias ja Lõuna-Ameerikas);
2. solaarmüütide leviala ulatub Lääne-Euroopast üle Araabia poolsaare Indiani ja Vahemerest kuni Kesk-Ameerikani;
3. lunaarne piirkond sirutub Skandinaavia poolsaarest üle Euraasia Kanadani.

Babüloonias (paabelis) sai neist uskumustest ühiskondlik astraalreligioon, mis kujutas kalendrilist süsteemi täpseks ajaarvestamiseks. Astraalreligiooni alus on astroloogia uskumused taevakehade otsesest mõjust ühiskonnale või valitsejale (kes kehastas kogu ühiskonda). Tähistaevas on salakirjas ennustusteraamat lugemiseks väljavalituile, kes on pandud (pühitsetud, väljavalitud, jms) õpetama ja juhtima ülejäänuid.
Britannia silla (raudteesild üle Menai väina) kaldal valmis tehtud peakandurite paigalduskohale sõidutamise ja sillasammastele tõstmise tehniliste üksikasjade arutelu. Pildi keskel (istumas) sillaprojekti autor Robert Stephenson. Sild valmis 1850. John Lucase vasegravüür (1868)
**Ehitusinsener** (prantsuse keeles *Ingénieur civil* < ladina keelest *ingenium* 'kujutlusvõime, leidlikkus'; *civilis* 'tsiviil-') on insener, kes koostab ehitusprojekti või juhib ehitusprojekti järgi teostatavaid töid või teostab järelevalvet ehitustööde üle, kontrollides nende vastavust projektile. 

Ehitusinsenere, kes koostavad ehitusprojekte, nimetatakse ka **ehitusprojekteerijateks** või lihtsalt projekteerijateks. Ehitusprojekteerijaid, kes konstrueerivad (projekteerivad) ehitustarindeid, nimetatakse ka **ehituskonstruktoriteks**.

Antiikajal jäeti ehitusinseneride töö sageli tähelepanuta, kuigi nad rajasid olulisi ehitisi: teid, sildu, tunneleid, kaevandusi, teatreid, terme ja küttesüsteeme. Mõnevõrra rohkem hinnati neid ehitusinsenere, kes avaldasid teoseid kaitserajatiste kohta.

Hellenistlikes riikides oli ehitusinseneri sotsiaalne staatus natuke kõrgem kui polistes. Vana-Roomas kergitas inseneride tähtsust suurem nõudmine nende teenete järele. Rooma riik võttis alla 18 aasta vanuste noormeeste haridus- ja ülalpidamiskulud enda kanda ning Alexander Severus ja Constantinus Suur määrasid nendele koguni stipendiume. Diocletianus palkas riigi kulul arhitektuuriõpetajaid.

Esialgu eristati ehitusinseneri, kes töötas ühiskondlike rajatistega, ehitusinsenerist, kes töötas sõjaliste rajatistega. Neid nimetati vastavalt tsiviil- ja militaarinsenerideks ning neid koolitati eraldi. Aja jooksul võtsid tsiviilinsenerid endale suure osa militaarinseneride tööst ja tänapäeval maailmas militaarinsenere üldjuhul ette ei valmistatagi.

Minevikus arvati tsiviilinseneride hulka ka keemia-, mehaanika- ja elektriinsenerid. Need elukutsed muutusid lõpuks nõnda erinevateks, et nende ühine ettevalmistamine muutus ebapraktiliseks.

Vaata ka
--------

* Eesti Ehitusinseneride Liit

Viited
------

1. 1 2  Antiigileksikon, 1. kd. lk. 211
**Transpiratsioon** ehk **taimaurumine** on taimedest vee aurumise protsess.

Transpiratsiooniga seostatakse peamiselt lehti, kuid väga vähesel määral on sellega seotud ka muud taimeorganid. Lehtede välimises rakukihis ehk epidermis paiknevad õhulõhed, mille kaudu veeaur vabaneb lehtede sisemusest ümbritsevasse keskkonda. Õhulõhed paiknevad enamasti lehtede alumisel küljel, kuid leidub ka taimerühmi, millel need asetsevad ülemisel (nt hüdrofüüdid) või mõlemal küljel. Õhulõhede pilu on ümbritsetud kahe sulgrakuga, mis soodsates oludes hoiavad õhulõhe avatuna, kuid ebasoodsate keskkonnatingimuste korral sulgevad selle, et veekadusid minimeerida. Keskmiselt kaotavad taimed transpiratsiooni teel 97–99,5% mullast omastatud veest. Ülejäänud 0,5–3% kasutatakse ära fotosünteesiks ja kasvamiseks.

Transpiratsioonil on üldiselt kaks funktsiooni:

a) tagab üldise vee liikumise taimes, sealhulgas ka juurte imamisjõu. Vee liikumisega mullast juurtesse kaasneb mitmete oluliste toitainete omastamine mullast ja edasine transportimine eri taimeorganitesse;

b) alandab lehe temperatuuri, mis aitab kaitsta ülekuumenemise eest.

Peamised transpiratsiooni mõjutavad tegurid on õhuniiskus, temperatuur, tuul ja valgus. Mida väiksem on suhteline õhuniiskus ning mida kõrgem on temperatuur ja suurem on tuule ja valguse intensiivsus, seda suurem on transpiratsioon. Kuivade kasvukohtade (kõrb, stepp) taimed on kohastunud toime tulema selliste keskkonnatingimustega, millega kaasneks suurem transpiratsioon. Kohastumused võivad olla seejuures nii morfoloogilist, anatoomilist kui ka füsioloogilist laadi. Ühed tuntumad morfoloogiliste ja anatoomiliste kohastumustega taimed on lihakate varte ja taandarenenud lehtedega (asteldega) kaktused. Lihakad varred aitavad säilitada vett, mida omastatakse niisketel perioodidel. Füsioloogiliseks kohastumuseks on näiteks ebasoodsatele tingimustele kiiresti reageerivad õhulõhed, mis sulguvad, kui muld on liiga kuiv või atmosfääri suhteline õhuniiskus liiga väike.

Vaata ka
--------

* Aurumine
* Evapotranspiratsioon
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib filosoofia mõistest; algebra mõiste kohta vaata artiklit Ringi ideaal* |

---

**Ideaal** on esteetikas, eetikas ja teadusfilosoofias eeskujuks oleva täiuslikkuse kehastus. 

Immanuel Kanti ja Friedrich Schilleri jaoks oli ideaal individuaalne idee. Mõlemad kasutavad seda esteetika ja praktilise eetika kontekstis. 

Georg Wilhelm Friedrich Hegel kasutab ideaali mõistet ainult seoses kaunite kunstidega: ideaal on absoluutse idee meeleline esitus. 

Paul Lorenzen nimetab ideaalseks püüdlust sotsiaalse normi poole, mida pole võimalik täielikult teostada. Ideaali mõistab ta sellele lähenemise kriteeriumina.

Kirjandus
---------

* *Ideal.* In: Jürgen Mittelstraß (Hrsg.): *Enzyklopädie Philosophie und Wissenschaftstheorie.* Band 3: *G – Inn.* 2. neubearbeitete und wesentlich ergänzte Auflage. Metzler, Stuttgart u. a. 2008, ISBN 978-3-476-02102-1.
* *Ideal.* In: Hans Jörg Sandkühler (Hrsg.): *Europäische Enzyklopädie zu Philosophie und Wissenschaften.* Band 2: *F – K.* Meiner, Hamburg 1990, ISBN 3-7873-0983-7.
Ansgar Heveling 2012. aastal.
**Ansgar Heveling** (sündinud 3. juulil 1972 Rheydtis) on Saksamaa poliitik ja Kristlik-Demokraatliku Liidu liige Korschenbroichist Nordrhein-Westfaleni liidumaal. Heveling on oktoobrist 2009 Saksamaa Liidupäeva liige.

Heveling käis Korschenbroichis katoliiklikus põhikoolis ja lõpetas 1992. aastal Mönchengladbachi humanitaargümnaasiumi. Braunschweigis läbitud sõjaväeteenistuse ajal sai ta Saksamaa Liitvabariigi relvajõudude aumedali. Seejärel õppis Heveling Bonni Reinimaa Friedrich Wilhelmi Ülikoolis ja Speyeris Saksamaa Avaliku Halduse Kõrgkoolis õigusteadust ja avalikku haldust. 

2001–2002 töötas ta ühes Korschenbroichi advokaadibüroos advokaadina.

1991. aastal astus Heveling Kristlik-Demokraatlikku Liitu. 1992. aastast kuulub ta Korschenbroichi Linnaühenduse juhatusse ning CDU Korschenbroichi ja Peschi kohaliku ühenduse juhatusse, 2000. aastal sai ta linnaühenduse esimeheks. 1997. aastast on Heveling Neussi ringkonna juhatuse liige ja alates 2011. aastast ringkonna juhatuse aseesimees.

2003–2005 oli ta CDU Nordrhein-Westfalen maapäeva fraktsiooni liikluspoliitika referent. 2005–2009 oli ta Nordrhein-Westfaleni rahandusministri büroo referent ja asejuhataja. 2009. aasta liidupäeva valimistel kandideeris ta valimisringkonnas Krefeld I – Neuss II ja võitis 42,3 % valijate toetusega otsemandaadi ning on 2009. aasta oktoobrist Saksamaa liidupäeva liige. 2013. aastal valiti ta 49,1% valijate häältega uuesti liidupäeva.

Heveling on Saksamaa Liidupäeva õiguskomisjoni ja interneti ja digitaalse ühiskonna erikomisjoni liige. Ta toetas oma allkirjaga Ameerika Ühendriikides läbi kukkunud seaduseelnõud „Stop Online Piracy Act" (SOPA).
Juri Entin, 2013
**Juri Entin** (vene keeles *Ю́рий Серге́евич Э́нтин* (sündinud 21. augustil 1935 Moskvas) on vene luuletaja, dramaturg, laululooja ja stsenarist.
Entin on tuntud eelkõige Venemaal ja endises Nõukogude Liidus tänu oma kino-, tele- ja multifilmide jaoks loodud lauludele.

Juba koolis huvitus ta tõsiselt ajaloost ja kirjandusest ning ta on lõpetanud Moskva oblasti pedagoogilise instituudi ja Moskva riikliku polügraafia instituudi ja töötanud koolis ajalooõpetajana ja raamatukoguhoidjana. 

Aastatel 1962–1969 oli Entin plaadifirma Meloodia lastetoimetuse peatoimetaja. 1969. aastast on ta vabakutseline kirjanik. 

Entin on kirjutanud teksti enam kui 600 laulule, neist üle 100 kõlavad erinevates filmides, lisaks on ta kirjutanud mitu lasteraamatut. 

Tema loodud tekstidele on laule loonud heliloojad Gennadi Gladkov, Aleksei Rõbnikov, Vladimir Šainski, Jevgeni Krõlatov, Maksim Dunajevski, Mark Minkov, David Tuhmanov, Aleksandr Zatsepin. 

Juri Entini tekstidele loodud laule on esitanud paljud vene estraaditähed, näiteks Ljudmila Gurtšenko, Mihhail Bojarski, Nikolai Baskov, Jossif Kobzon, Aleksandr Gradski. 

1995–1997 oli ta telekanalis ORT lastesaate „Do-mi-sol" («До-ми-соль») autor ja saatejuht. 

Aastast 1997 on Entin rahvusvahelise laste loomingu festivali „Tšunga-tšanga" («Чунга-Чанга») president. Festival on toimunud 27 Venemaa regioonis ja 7 välisriigis. Üks festivali kuulsamaid laureaate on Dima Bilan. 

Aastal 2002 loodi asutus „Juri Entini loominguline keskus", mis korraldab Entini kontserte ja festivale ning annab välja tema raamatuid ja plaate.

Aastal 2004 tähistas ta oma loomingulise tegevuse 35. aastapäeva suure kontserdiga Moskva Kremli palees, aastal 2015 toimus aga tema 80. sünnipäeva puhul juubelikontsert Moskva äärelinnas Crocus City Hallis.

Tunnustus
---------

Korduvalt on ta tunnistatud üleliidulise konkursi „Aasta laul" võitjaks.

* 1998 – auhind „Kuldne Ostap" lastehuumori valdkonnas
* 2007 – Kornei Tšukovski nimeline lastekirjanduse preemia
* 2016 – Venemaa presidendi preemia panuse eest lastekirjanduse arengusse

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Juri Entin** |
**Yrjö Aleksanteri Ollila** (20. juuli 1887 Helsingi – 14. november 1932 Helsingi) oli soome maalikunstnik.

Õppis Soome kunstiühingu joonistuskoolis ja täiendas välismaal, elades üheksa aastat Pariisis, Londonis ja Roomas. Pariisis elades maalis Théâtre de l'Œuvre'i lae- ja seinamaalid. 1912. aastal liitus ta soome kunstnikest moodustunud Septemi rühmitusega. Tema kodumaistest töödest on tuntumad Soome Panga (Kansallispankki, 1927), Soome Rahvusteatri (Kansallisteatteri, 1932) ja kahe Helsingi keskkooli laemaalid.

Oletatakse, et kunstnik suri maalimisvahenditest saadud raskmetallimürgistusse. Ta on maetud Helsingi Hietaniemi kalmistule.

Yrjö Ollila abikaasa Lyyli Ollila oli samuti kunstnik.

Teoseid
-------

* Autoportree (Soome Rahvusgalerii)Autoportree (Soome Rahvusgalerii)
* Kellassepp (Soome Rahvusgalerii)Kellassepp (Soome Rahvusgalerii)
* Lilled vaasis (Soome Rahvusgalerii)Lilled vaasis (Soome Rahvusgalerii)
* Metsamaastik (Soome Rahvusgalerii)Metsamaastik (Soome Rahvusgalerii)
* Karjane (Soome Rahvusgalerii)Karjane (Soome Rahvusgalerii)
* Rannamännid (Soome Rahvusgalerii)Rannamännid (Soome Rahvusgalerii)
* Selge päev (Soome Rahvusgalerii)Selge päev (Soome Rahvusgalerii)
* Arvi KivimaaArvi Kivimaa

Viited
------

1. 1 2  "Yrjö Ollila". *Kunst ja Kirjandus*. 21. november 1932. Vaadatud 21.09.2022.
Lihtne XML-dokument
**XML** (*Extensible Markup Language* – 'laiendatav märgistuskeel') on W3C välja töötatud ja soovitatud standardne üldotstarbeline märgistuskeel, mille eesmärk on struktureeritud info jagamine infosüsteemide vahel, eelkõige Interneti (intraneti) veebipõhistes rakendustes. Märgistuste abil defineerib XML ühtseid dokumenditüüpe. 

XML on SGML-il põhinev metakeel, selle lihtsustatud, hõlpsasti kasutatav kuju. XML on inim- ja masinloetav keel. Dokumendi struktuuri puudutavad andmed diferentseeritakse selgelt, mis tuleb kasuks dokumentide otsingul, automaattöötlusel ja andmehaldusel. 

XML on laiendatav: alates ülesande püstitamisest on kasutajal võimalik defineerida oma elemente DTD-s. See on XML-i tähtsaim eelis HTML-i ees. 

XML-i dokumendi vormindamiseks ja graafiliseks esitamiseks kasutatakse XSL-keelt.

XML-il põhinevad tuhanded muud keeled, näiteks XHTML, RDF, RSS, MathML, GraphML, MusicXML, XSIL, SVG.

Vaata ka
--------

* TM-XML

Välislingid
-----------

* XML standardi eestikeelne tõlge – Laiendatav märgistuskeel XML 1.0 -- surnud link
* Serna Free XML Editor
* Liquid XML Editor

| * v
* r
Veebibrauserid |
| --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Osad | 
Allalaadimishaldur  • Küpsis  • Pistikprogramm |
| Veebistandardid | 
CSS  • DOM  • HTML  • HTML5  • JavaScript  • MathML  • SVG  • XHTML  • WebGL |
| Seotud teemad | 
Veeb  • Internetikomplekt  • Mobiilne internet  • SPDY  • HTTP  • HTTPS  • SSL/TLS  • WebSocket  • XML |

 |
| Lauaarvuti | 

|  |  |
| --- | --- |
| Geckol põhinevad | 
Firefox  • *Lotus Symphony*  • *Netscape* |
| WebKitil põhinevad | 
Konqueror  • Midori  • Safari |
| Tridentil põhinevad | 
Internet Explorer |
| Blinkil põhinevad | 
Chromium (Chrome)  • Opera |
| Tekstipõhised | 
Lynx  • w3m |
| Muud | 
Microsoft Edge |

 |
**Idavere lade** on vananenud kronostratigraafilise üksuse nimetus. Seda hakkas esimesena eristama Friedrich Schmidt aastal 1881. Lademes eristati Ojamaa ja Shundorovo alamlademeid. Lade on saanud nime Idavere küla järgi.

Idavere lade oli Ülem-Ordoviitsiumi lade (vana klassifikatsiooni järgi Kesk-Ordoviitsiumi lade), mis koos endise Jõhvi lademega on liidetud uueks lademeks, mille nimi on Haljala lade. Sellest ajast peale loetakse Idavere ladet Haljala lademe **Idavere alamlademeks**. Varem eristati lademes Shundorovo ja Ojamaa alamlademeid.

Litostratigraafiliselt vastavad sellele Tatruse kihistu, milles eristatakse veel Kisuvere ja Põdruse kihistikke, samuti ka Vasavere kihistu.

Idavere lademe stratotüüp oli väike paemurd (Idavere paemurd) Idavere külas Haljala lähedal, kus paljandusid lademe alumised kihid. Paemurd oli juba 19. sajandi lõpul kinnikasvanud ja selle täpne asukohtki ei ole teada. Alamlademe laiendatud stratotüübiks on Tatruse 612 puurauk.

Alamlademe alumised kihid koosnevad väga kõvast lubjakivist, ülemises osas esineb ka merglit ja bentoniiti.

Idavere alamlademe kivimite moodustumise ajal tekkis ka Kärdla meteoriidikraater, millega seoses tekkis kraatri ümbruskonnas suurel alal erinevaid bretšasid.

Viited
------

1. ↑
2. ↑  Haljala Stage L. Hints Raukas, A. Teedumäe, A. (eds). 1997. Geology and Mineral Resources of Estonia. Estonian Academy Publishers, Tallinn. 436 pp. ISBN 9985-50-185-3
3. ↑  Suuroja, K. 1997. Eesti aluspõhja geoloogiline kaart mõõtkavas 1:400 000. Seletuskiri.