recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Eduard Ahman** VR I/3 (8. aprill 1889 Vana-Antsla vald, Võrumaa – 29. juuli 1942 Norillagi vangilaager, Krasnojarski krai) oli Eesti sõjaväelane (kolonel, 1938). 

Omandas Pihkva maamõõdukoolis maamõõtja kutsehariduse. Töötas 1910–1914 riigiametnikuna Pihkva maakorralduse komisjonis.

Teenistuskäik
-------------

Esimese maailmasõja alul astus Vene sõjaväkke. Sõjalise ettevalmistuse sai Petrogradis Pauli sõjakoolis, kus pärast lõpetamist 1915. aastal ülendati lipnikuks. Oli seejärel kaks aastat rindel võideldes 16. Siberi kütipolgu koosseisus Riia all sakslastega. Tuli seejärel Eesti rahvusväeosadesse, teenis 3. jalaväepolgus. 

Vabadussõja ajal tegutses Valgas kaitseliidu ülemana, Haapsalus piirivalve ülemana, 2. diviisi tagavarapataljonis rooduülemana ja alates 1919. aastast 7. jalaväepolgu ülema abina. Rahuajal teenis mitmesugustel staabiteenistuse ja riviala ametikohtadel. Pärast sõja lõppu täiendas end Tondil alalisväeohvitseride kursustel 1923 ja Eesti kõrgemas sõjakoolis 1927.

Oli ajakirja Sõdur tegevtoimetaja 1925–1932. 1932–1934 oli 3. Üksiku jalaväepataljoni ülem. Juulis 1934 määrati Sõjavägede Staabi topo-hüdrograafiaosakonna ülemaks, kust 1938. aastal määrati Sõjavägede staabiülema teiseks abiks ja ratsaväe inspektoriks. 1931. aastast oli rahvusvahelise Läänemere Geodeetilise Komisjoni hääleõiguslik liige.

Eduard Ahman vahistati 14. juunil 1941 ja küüditati NSV Liitu, kus ta Norillagi NKVD tribunali otsusega 16. detsembril 1941 surma mõisteti ja 29. juulil 1942 hukati.

Tunnustus
---------

* 1921 Vabadusristi I liigi 3. järk ja tasuta maa normaaltalu suuruses
* 1935 Kotkaristi III klassi teenetemärk
* Kaitseliidu Valgeristi III klass
* Püha Stanislavi orden
* Püha Anna orden
* Läti Kolme Tähe ordeni IV klass

Isiklikku
---------

Tema vend oli ehitusinsener Arnold Ahman.

Viited
------

1. ↑  Sünnipäevalapsi. Kolonel Ed. Ahman 50-aastane - Päevaleht, 7. aprill 1939

Kirjandus
---------

* "Eesti Vabadusristi kavalerid". Stockholm: Välis-Eesti & EMP, 1984. Lk 83
* Mati Õun, Jaak Pihlak. "Eesti ohvitserid ja sõjandustegelased." I kogumik, Tallinn 1998. Lk 12-13

Välislingid
-----------

* Eesti ohvitserid 1918-1940
**Isaac Bashevis Singer** (jidiši keeles יצחק באַשעװיס זינגער‎; 21. november 1902 – 24. juuli 1991) oli Poola juudi päritolu jidišikeelne ameerika kirjanik, nobelist.

Tema isa oli hassiidi rabi ja ema oli Biłgoraj rabi tütar. 1921. aastast õppis Isaac Bashevis Singer Varssavis rabiseminaris, kuid jättis selle varsti pooleli. 

1923. aastast töötas ta ajakirja Literarische Bleter korrektorina. 1935. aastast elas ta Ameerika Ühendriikides ning töötas jidišikeelse ajalehe Forverts ajakirjaniku ja toimetajana.

Tunnustus
---------

* 1965 – valiti Ameerika Kunstide ja Kirjanduse Akadeemia liikmeks
* 1978 – Nobeli kirjandusauhind

Isiklikku
---------

Tema vend Israel Joshua Singer (1893–1944) ja õde Esther Kreitman (1891–1954) olid samuti kirjanikud.

Isaac Bashevis Singer (1988)

Eesti keeles ilmunud teoseid
----------------------------

* "Surnud moosekant" (inglise keelest tõlkinud Enn Soosaar), Loomingu Raamatukogu 1980
* "Ori" (jidiši keelest tõlkinud Kalle Kasemaa; romaan). AVIV, Tallinn 1992
* "Saatan Gorais; Patukahetseja" (jidiši keelest tõlkinud Kalle Kasemaa; romaanid). Sari "Nobeli laureaat", Eesti Raamat, Tallinn 1995, ISBN 9985650379
* "Eksinud Ameerikasse" (tõlkinud Udo Uibo), Vagabund, 2003, ISBN 9985835638
* "Šoša" (tõlkinud Joel Sang), Tallinn : EKSA, 2017, ISBN 9789949604296

Nobel
Nobeli kirjandusauhinna laureaat

1901 Prudhomme • 1902 Mommsen • 1903 Bjørnson • 1904 F. Mistral, Echegaray • 1905 Sienkiewicz • 1906 Carducci • 1907 Kipling • 1908 Eucken • 1909 Lagerlöf • 1910 von Heyse • 1911 Maeterlinck • 1912 Hauptmann • 1913 Tagore • 1915 Rolland • 1916 von Heidenstam • 1917 Gjellerup, Pontoppidan • 1919 Spitteler • 1920 Hamsun • 1921 France • 1922 Benavente • 1923 Yeats • 1924 Reymont • 1925 Shaw • 1926 Deledda • 1927 Bergson • 1928 Undset • 1929 Mann • 1930 Lewis • 1931 Karlfeldt • 1932 Galsworthy • 1933 Bunin • 1934 Pirandello • 1936 O'Neill • 1937 du Gard • 1938 Buck • 1939 Sillanpää • 1944 Jensen • 1945 G. Mistral • 1946 Hesse • 1947 Gide • 1948 Eliot • 1949 Faulkner • 1950 Russell • 1951 Lagerkvist • 1952 Mauriac • 1953 Churchill • 1954 Hemingway • 1955 Laxness • 1956 Jiménez • 1957 Camus • 1958 Pasternak • 1959 Quasimodo • 1960 Perse • 1961 Andrić • 1962 Steinbeck • 1963 Seféris • 1964 Sartre • 1965  Šolohhov • 1966 Agnon, Sachs • 1967 Asturias • 1968 Kawabata • 1969 Beckett • 1970 Solženitsõn • 1971 Neruda • 1972 Böll • 1973 White • 1974 Johnson, Martinson • 1975 Montale • 1976 Bellow • 1977 Aleixandre • 1978 Singer • 1979 Elýtis • 1980 Miłosz • 1981 Canetti • 1982 García Márquez • 1983 Golding • 1984 Seifert • 1985 Simon • 1986 Soyinka • 1987 Brodski • 1988 Mahfuz • 1989 Cela • 1990 Paz • 1991 Gordimer • 1992 Walcott • 1993 Morrison • 1994 Ōe • 1995 Heaney • 1996 Szymborska • 1997 Fo • 1998 Saramago • 1999 Grass • 2000 Gao • 2001 Naipaul • 2002 Kertész • 2003 Coetzee • 2004 Jelinek • 2005 Pinter • 2006 Pamuk • 2007 Lessing • 2008 Le Clézio • 2009 Müller • 2010 Vargas Llosa • 2011 Tranströmer • 2012 Mo • 2013 Munro • 2014 Modiano • 2015 Aliaksijevič • 2016 Dylan • 2017 Ishiguro • 2018 Tokarczuk • 2019 Handke • 2020 Glück • 2021 Gurnah • 2022 Ernaux
**Farss** (ka **jant**) on jämekoomilist tehnikat kasutav, enamasti olustikulise sisuga näidend, kus domineerib situatsioonikoomika, mis õige sageli on seotud füsioloogiliste seikadega, farss on räme ja frivoolnegi. 

Farss madaldab ja profaneerib. Farsilik alge on tugev antiikkomöödias (Aristophanes, Plautus), kuid žanrina kujunes välja keskajal, ilmaliku draama ühe vormina ("Meister Pathelin" jt). Algselt tähendas "farss" vaimuliku draama koomilist vahepala. Eesti dramaturgidest on farsse kirjutanud näiteks Mati Unt: B. Thomase vaba töötlus "Charley tädi", traagilist ainet rämedasse koomikasse transponeeriv tragifarss "Keiser Nero eraelu". 

Farssi iseloomustavad päriselust võetud teemad, jämekoomilised situatsioonid, kontrastsed ja sageli karikeeritud tüüptegelased. 

Farss võib olla näidend, film või televisioonis esitatav lavastus.

Kui mingi situatsioon elus tundub labaselt koomiline, võib ka seda farsiks nimetada, kuigi osalistele ei pruugi olukord naljakas tunduda.

Situatsioonikoomikas etendatakse naljakaid olukordi, nagu ootamatu ebaõnnestumine, äravahetamised, automatiseerunud tegevus, ebakohane käitumine, üllatuslikud süžeepöörakud jne. Füüsilise tegevusega naerma ajamisel on tegemist farsiga, süžeelised ootamatused esinevad pigem intriigikomöödias.

Vaata ka
--------

* vastlamängud

Välislingid
-----------

* IMDB nimekiri filmi ja televisiooni farssidest
Isaac Albéniz (1901)
**Isaac Manuel Francisco Albéniz y Pascual** (29. mai 1860 Campodron – 18. mai 1909 Cambo-les Bains, Prantsusmaa) oli hispaania imelaps-virtuoos-pianist ja helilooja. 

Pianistina hakkas ta esinema nelja-aastaselt. Ta sooritas seitsmeaastaselt Pariisi konservatooriumi sisseastumiseksami, kuid teda keelduti nooruse tõttu vastu võtmast. Koos isa ja õega reisisid nad esinedes Hispaanias ringi. Hiljem õppis ta klaverit Brüsselis ja Leipzigis. 

1883. aastal ta abiellus ning sai viis last, kellest kaks surid imikueas.

1894. aastast õppis ta Pariisis kompositsiooni Paul Dukas' ja Vincent d'Indy juures.

1900. aastal hakkas ta kannatama neeruhaiguse käes, millesse lõpuks ka suri. Ta on maetud Barcelonasse.

Tema järgijad olid Enrique Granados, Manuel de Falla, Joaquín Turina jt.[*viide?*]

Looming
-------

Noorpõlves oli ta looming salongilik, seejärel liitis rahvamuusika kaasajaga tantsudes jota (Aragón), seguidilla (Kastiilia) ning eriti Andaluusia tango, malaguena jt. Tema teostes on tihti polürütmikat, puupuhkpillide ja kitarri imiteerimist.

### Teoseid

* Lavateosed, sh koomiline ooper "Maagiline opaal", "Pepita Jimenez", triloogia "Kuningas Arthur";
* *zarzuela*'d "San Antonio de la Florida", "Enrico Clifford";
* orkestrile "Kataloonia rapsoodia";
* klaveriteosed sh Hispaania süit op.47, "Vanad süidid" ("Suites anciennes"), "Hispaania rapsoodia", "Reisimuljed 7 palast";("Recuerdos de viaje"), "Kaks hispaania tantsu: aragonia jota, tango", "Hispaania serenaad", "5 hispaania laulu" ("Chants d'Espagne"), süit "Iberia";
* etüüdid, kontsertvalsid klaverile;
* laulukogu "Album de "Basquer".
**Fargo** on Ameerika Ühendriikide Põhja-Dakota osariigis asuv linn, Cassi maakonna keskus.

Fargo on elanike arvult suurim osariigi suurim linn, ületades näiteks pealinna Bismarcki.

Ajalugu
-------

Linn asutati 1871. aastal Red River of the North'ina tuntud jõe lammil.

Haridus
-------

Fargos on viisteist avalikku algkooli, kolm põhikooli ja neli keskkooli. Samuti asub linnas mitu erakooli.

Kõrgkoolidest asub linnas 1890. aastal asutatud Põhja-Dakota Riiklik Ülikool, milles õpib üle 14 000 tudengi.

Transport
---------

Fargo on ümbritseva piirkonna jaoks peamine transpordisõlm, sest seal ristuvad osariikidevaheliste kiirteed I-29 ja I-94. Linna teenindab ka Hectori rahvusvaheline lennujaam.

Kultuur
-------

Kesklinnas asuv Plainsi kunstimuuseum on osariigi suurim kunstimuuseum, mille kogudes on üle 4000 teose.

Fargos filmiti Vendade Coenite 1996. aasta mängufilm "Fargo" ja seal on filmitud ka osa stseene Coenite filmist inspireeritud samanimelisest telesarjast, mis esilinastus 2014. aastal.

Sõpruslinnad
------------

* Norra Hamar
* Rootsi Vimmerby
* Slovakkia Martin

Viited
------

1. ↑  2016 U.S. Gazetteer Files
2. ↑  , vaadatud 21.09.2021.
3. ↑  2020 United States Census, vaadatud 1.01.2022.
4. ↑  John Eligon (2. aprill 2013). "Sandbag Season Has Fargo Thinking of a Better Way". *The New York Times* (inglise keeles). Vaadatud 14. juuli 2019.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: tundmatu keel (link)
5. ↑  "Plains Art Museum". *Fargo-Moorhead Convention and Visitors Bureau* (inglise keeles). Vaadatud 14. juuli 2019.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: tundmatu keel (link)

Välislingid
-----------

* Fargo (Põhja-Dakota) – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
* Ametlik koduleht (inglise keeles)
**Isaac Hasselblatt** (28. veebruar 1680 Noarootsi – 27. september 1742 Södra Wi) oli Eesti vaimulik.

Immatrikuleeriti aastal 1698 Turu ülikooli, 25. novembril 1700 Uppsala ülikooli, Greifswaldi ülikooli 12. oktoobril 1705. Kutsuti aastal 1706 Eestimaa konsistooriumi vaimulikuks notariks. Ordineeriti õpetajaks 3. aprillil 1707 piiskop Jacob Langi poolt.

Oli 1707–1710 Tallinna Toomkoguduse rootsi koguduse abipastor. Põgenes aastal 1710 Rootsi ja oli Norrköpingi saksa koguduse pastori, aastail 1715–1732 Röki ja Heda koguduse (praeguse haldusjaotuse järgi Ödeshögi vallas Östergötlandi läänis) pastor. Seejärel asus Soome Lapinjärvile ja Pernajasse, oli seal 1734–1741 kirikuõpetaja. Siirdus seejärel Rootsi, kus ta ka Linköpingi lähedal Södra Wis suri.

Isiklikku
---------

Tema isa Christian Hasselblatt ja vanaisa Isaac Svenonis Hasselblatt olid Noarootsi Püha Katariina koguduse õpetajad. Vend Gustav Ernst Hasselblatt oli Jõelähtme Püha Neitsi Maarja koguduse õpetaja, vend Carl Friedrich Hasselblatt oli õpetaja Noarootsi ja Reigi koguduses.

Viited
------

1. ↑  Liivi Aarma Põhja-Eesti vaimulike lühielulood 1525–1885 Tallinn 2007
Aktsiaselts **Farmi Piimatööstus** (varem **Maag Piimatööstus** ja **Hea Meier AS**) on aastal 2003 asutatud piimatoodete tootmise ja turustamisega tegelev ettevõte, AS-i Maag Grupp tütarettevõte. 

AS Farmi Piimatööstus kuulub Eesti toiduainekontserni Maag Grupp, kuhu kuuluvad ka näiteks Rannarootsi Lihatööstus ja Nigula Piim.

Ajalugu
-------

AS Maag Piimatööstus loodi 2003. aasta oktoobris, kui Hea Meier AS omandas ühistu Jõhvi Piim varad. Jõhvi Piim oli loodud 1993. aastal, et erastada Kohtla-Järve piimakombinaat, mis tegutses juba 1963. aastast.

Farmi kaubamärk pärineb juba 1999. aastast, mil selle võttis kasutusele Rakvere Piimatööstus (samuti asutatud 1963). Aastal 2007 omandas AS Maag Piimatööstus AS-i Rakvere Piim kõik aktsiad, samuti Farmi kaubamärgi. 2015. aasta algul muutis ettevõte nime, võttes uueks ärinimeks Farmi Piimatööstus AS.

Viited
------

1. 1 2 3  FARMI Piimatööstusest (vaadatud 14.12.2016)
2. 1 2  Maag Piimatööstusest saab Farmi Piimatööstus Farmi Piimatööstus AS-i pressiteade, 15.01.2015

Välislingid
-----------

* Farmi Piimatööstuse koduleht
Esimene Maailm (sinine), Teine Maailm (punane) ja Kolmas Maailm (roheline), 1970. aastate keskpaik
**Kolmas Maailm** (ka **enamusmaailm**) on mõiste, mille all mõeldakse enamikku Aasia, Aafrika ja Ladina-Ameerika ning Kariibi mere riike, millest paljud olid 20. sajandi keskpaigani kolooniad.
Tänapäeval on need riigid madalama industrialiseerimisastmega ning elustandardiga kui Esimese Maailma riigid.

Algul kandis mõiste Kolmas Maailm positiivset ideed, et majanduslikult võivad need riigid areneda erinevalt Esimesest ja Teisest Maailmast. Hiljem on aga mõiste omandanud negatiivse tähenduse ning seda on seostatud kehvade elamistingimuste, suurte sotsiaalsete kontrastide, majandusliku stagnatsiooni ja poliitilise ebastabiilsusega.
Samas on uute tööstusriikide tekkimine ja samal ajal paljude riikide vaesumine või stagnatsioon muutnud mõiste Kolmas Maailm mõttekuse küsitavaks, sest see on liiga laiaulatuslik (sellest ka mõnikord kasutatud sünonüüm "enamusmaailma").

Mõiste päritolu
---------------

Mõiste võttis kasutusele prantsuse demograaf Alfred Sauvy (1898–1990). Edaspidi hakati Kolmandaks Maailmaks nimetama eelkõige neid riike, mis 1961. aastal ühinesid Mitteühinemisliikumiseks ja end ida-lääne vastasseisust distantseerisid. Prantsuse koloonias Martinique'is sündinud poliitik ja psühhiaater Frantz Fanon (1925–1961) tegeles kogu elu rassismi ja kolonialismi ületamise teemadega. Teoses "Selle maailma neetud" võrdsustas ta Kolmanda Maailma allasurutud, vähearenenud maailmaga. Sellest alates kinnistus see majanduslikult vähearenenud riikide nimetus kõnekeeles.

Vaata ka
--------

* Esimene Maailm
* Teine Maailm
* Neljas Maailm
* Vähimarenenud riigid

Viited
------

1. 1 2 3 4 5  Säästva arengu sõnaseletusi. Säästva Eesti Instituut, SEI Tallinn.  (vaadatud 22.08.2012)
**Kolmas Rootsi ristiretk** Soome oli aastal 1293 aset leidnud rootslaste sõjakäik paganatest karjalaste vastu. Ristiretk järgnes varem aset leidnud esimesele ja teisele ristiretkele ning selle tulemusena rajati Viiburi linnus ja Karjala lääneosa jäi rohkem kui 400 aastaks Rootsi valitsemise alla. Ristiretke nimetamine kolmandaks ristiretkeks on suuresti mitteajalooline ja retk ise moodustas osa Põhjala ristisõdadest.

Eriku kroonika järgi oli sõjaretke põhjuseks paganate sissetungid kristlaste aladele. 1295. aasta 4. märtsist pärineva kuningas Birger Magnussoni kirja järgi oli ristiretke motiiviks nii karjalaste pikaajaline röövimine ja rüüstamine Läänemerel kui ka see, et nad olid vangistanud Rootsist ja mujalt pärit reisijaid ning neid piinanud. Lisaks olid karjalased võtnud aastal 1257 osa hävitavast sõjakäigust Rootsi.

Eriku kroonika järgi vallutasid rootslased karjalastelt 14 kihelkonda.

Vaata ka
--------

* Esimene Rootsi ristiretk
* Teine Rootsi ristiretk
* Põhjala ristisõjad
* Soome keskaeg

Viited
------

1. ↑  "Suomen varhaiskeskiajan lähteitä". Toim. Martti Linna. Historian Aitta. Jyväskylä, 1989. Lk 109-110.
2. ↑  "Suomen varhaiskeskiajan lähteitä". Toim. Martti Linna. Historian Aitta. Jyväskylä, 1989. Lk 82-83.
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib Eesti NSV ministrist; käsitöösturi kohta vaata artiklit Albert Essenson (käsitööstur)* |

---

**Albert Essenson** (13. november 1922 Rakvere – 9. aprill 1985 Tallinn) oli Eesti NSV riigitegelane.

Ta lõpetas aastal 1962 Eesti Põllumajanduse Akadeemia zootehnikateaduskonna.

Ta töötas aastatel 1939–1941 sulasena. 1939. aasta oktoobrist õppis Kuusiku karjakontrollassistentide koolis, aastast 1941 oli ta Imavere piimaühistu kontrollassistent. Teises maailmasõjas võitles ta Eesti Laskurkorpuses. Aastatel 1945–1950 töötas ta Eesti NSV Riikliku Julgeoleku Rahvakomissariaadis ja Eesti NSV Riikliku Julgeoleku Ministeeriumi Miilitsavalitsuses poliitosakonna instruktorina.

Ta oli aastatel 1950–1965 Eesti NSV Põllumajandusministeeriumi Haude- ja Linnukasvatusjaamade Trusti direktor. Aastatel 1965–1971 oli ta Eesti NSV Põllumajandusministeeriumi Eesti Linnukasvatuse Valitsuse juhataja, aastatel 1971–1984 Eesti NSV liha- ja piimatööstuse minister.

Ta oli aastast 1945 NLKP liige, aastast 1976 oli ta EKP Keskkomitee liikmekandidaat. Ta oli valitud Eesti NSV Ülemnõukogu X koosseisu saadikuks.

Albert Essenson suri 9. aprillil 1985 Tallinnas ja ta maeti 16. aprillil 1985 Tallinna Metsakalmistule.

Viited
------

1. ↑  Eesti NSV Ülemnõukogu X koosseis. Biograafiline lühiteatmik. Tallinn: Eesti Raamat 1981
2. ↑

Kirjandus
---------

* Eesti majanduse biograafiline leksikon 1951\*2000. AS Kirjastus Ilo, 2003
* "Valitud ja valitsenud..." koostanud Jaan Toomla. Tallinn 1999
***Rockabilly*** on popmuusika stiil, mis kujunes välja 1950. aastatel USA lõunaosariikides *hillbilly boogie*'st, *western swing*'ist ja *rhythm and blues*'ist. *Rockabilly-*muusikast on välja kujunenud *rock'n'roll*.

Nimetus "*rockabilly*" on tulnud sõnade "*rock'n'roll*" ja "*hillbilly*" liitmisest. Varem, kui *rock'n'roll* oli veel välja arenemata, nimetati *rockabilly*'t "*hillbilly-*muusikaks".

*Rockabilly*-esitajaid maailmas
-------------------------------

* Johnny Cash
* Eddie Cochran
* Collins Kids
* Bill Haley & His Comets
* Buddy Holly & The Crickets
* Wanda Jackson
* Jerry Lee Lewis
* Roy Orbison
* Carl Perkins
* Elvis Presley
* Gene Vincent & The Blue Caps
* Tennessee Ernie Ford

*Rockabilly* Eestis
-------------------

### Eesti *rockabilly*-ansamblid

* Boogie Company
* The Jumpin' Wheels
* Rockin' Lady & her Rivertown Boys
* Tri-Tones
* Wild Ones

### Suuremad *rockabilly*'ga seotud üritused Eestis

* Old Iron Weekender
* American Beauty Car Show
* Rockabilly Invasion
* Valga Cruising

Vaata ka
--------

* Rockerid
* Teddyboyd

Välislingid
-----------

* Eesti *rockabilly-*foorum
**Lembi Vaher** (sündinud 11. veebruaril 1987) on eesti teivashüppaja.

Tema nimel oli naiste teivashüppe Eesti rekord 4.23 (25. veebruar 2012), kuni Reena Koll 5. veebruaril 2013 selle ühe sentimeetriga ületas.

Lembi Vaheri välisrekord 4.09 on saavutatud 25. juunil 2009 Kohilas. See oli Eesti rekord, kuni selle ületas Reena Koll.

Isiklikku
---------

Tema isa on tsirkusejuht Vello Vaher, ema Aita Vaher on vabakutseline näitleja, draama- ja kõnetehnika õpetaja, laulja ja tsirkusekloun. Ta noorem õde Endla on tulnud Eesti noorte meistriks teivashüppes, kuid on tuntud enam fitnessi harrastajana ja rühmvõimlejana, vanem õde Linda on näitleja ja kõige noorem laps Lemme on tegelenud rühmvõimlemisega, nagu vanem õde Endla, ja trampoliini hüpetega.

Viited
------

Välislingid
-----------

* Lembi Vaher Rahvusvahelise Kergejõustikuliidu kodulehel Muuda Vikiandmetes
* Biograafia ESBL-is
* Pärt Talimaa. Lembi Vaheri: elus käivad tsirkus ja sport käsikäes, epl.delfi.ee, 10. märts 2012
**Stirniai** on järv Leedus Molėtai rajoonis. Järv asub Molėtaist üheksa kilomeetrit kirdes ja kuulub Nemunase vesikonda. Järv on ida-lääne sihiline ja lookleva kaldaga. Järve kaldad on enamasti kõrged (20-25 meetrit), kohati ka soostunud. Järve idaosa ulatub Labanorase ürgmetsa.

Kaldajoone pikkus on 35,39 kilomeetrit, koos saartega aga 42,84 kilomeetrit. Järves on seitse saart. Bakosa pindala on 18,89 ha, Baniukai saare pindala on 14,16 ha, Blinda pindala 1,12 ha ja Kuliniai saare pindala 0,51 ha. Kolm saart on nimetud pindaladega 0,3 ha, 0,1 ha ja 0,04 ha. Saartel kasvab haruldasi taimeliike. Nende kaitseks on Bakosale rajatud botaaniline kaitseala, kus kasvab 200 liiki soontaimi. Nende seas on karvane naistepuna, harilik näsiniin ja harilik lõhnhein. Kogu Stirniai järv jääb Labanorase regionaalparki ja Stirniai hüdrograafilisele kaitsealale. 

Stirniaisse suubub üheksa nimetut oja. Väljavooluks on Stirnė jõgi, mis suubub Lakajasse.

Järve põhjakaldal asuvad Kuliniai, Purvėnai ja Giliosiose külad, kagukaldale jääb Stirniai küla, edelakaldale Mindūnai, idakaldale Kraujeliai, lõunakaldal asuvad Žagarai, Gradniškėse, Miliai, Strižaučiškė, Paąžuoliai, Stroliškiai ja Zamokai külad. Stirniai kagukaldal asub puhkelaager.

Striniai nimi tuleneb metskitse leedukeelsest nimest *stirna*.

Viited
------

1. ↑  *Stirniai.* Tarybų Lietuvos enciklopedija, Kd. 4 (Simno-Žvorūnė). – Vilnius: Vyriausioji enciklopedijų redakcija, 1988. 108 lk.
2. ↑  Aleksandras Vanagas. Lietuvių hidronimų etimologinis žodynas. 315 lk. – Vilnius: Mokslas, 1981.
**Lembit Juhari** (15. oktoober 1918 Anija vald – 5. august 1944) oli Eesti ja Saksa sõjaväelane, leitnant (*Obersturmführer*).

Juhari lõpetas 1938. aastal Tallinna Linna Poeglaste Gümnaasiumi reaalharu ning peale seda Eesti Sõjakooli.

Lembit Juhari osales 1943. aasta sügisel 3. Eesti SS-vabatahtlike brigaadi võitlustes Neveli rindel.

Juhari 20. Relva-SS diviisi pioneerkompanii rakendati 1944. aasta märtsis Narva lahingus Vepsküla sillapea likvideerimisel võitlusse miinide kahjutuks tegemiseks. Tugeva vaenlase tule all, enam kui tihti ründavat jalaväge omapoolse võitluspanusega toetades tehti kahjutuks üle 2200 miini.

Ka hiljem, Narva jõe joone kindlustamisel, paistis leitnant Juhari mitmeti silma. Märtsis püüdis Punaarmee jalaväega takistada pioneerkompanii tööd Narva jõel jää purustamisel. Juhari, kes seda isiklikult juhtis, nõudis välja miinipildujate ja õhutõrjekahurite tule, mida ta ka ise parandas ja suunas. Pärast rünnaku tagasilöömist võisid pioneerid oma tööd jatkata.

Veebruaris 1944 autasustati Juharit Raudristi II klassiga ja 22. märtsil 1944 Raudristi I klassiga.

Lembit Juhari langes 5. augustil 1944 Narva rindel ja on maetud Jõhvi Saksa sõjaväekalmistule.

> „ Viimased heitlused, milles Lembit Juhari oma mehed pärast kolmekordset rünnakut määratud eesmärgile viis, olid väga rasked. Keset palavaimat lahingut lõhkes tema otseses läheduses vaenlase granaadiheitjast paiskunud mürsk, mis ostuf. Juharile tõi silmapilkse surma"
> 
> 
>  – Ostuf. Lembit Juhari langes, Rindeleht, 2 september 1944
> 
>

Viited
------

1. ↑  "Lembit Juhari langenud". *Sakala (1878–1940)*. 4.09.1944. Vaadatud 3.01.2019.
2. ↑  "Tänavusi koolilõpetajaid". *Uus Eesti*. 4. juuni 1938. Vaadatud 3.02.2019.
3. ↑  "82 RAUDRISTI EESTI BRIGAADILE". *Postimees (1886-1944)*. 12. veebruar 1944. Vaadatud 3.02.2019.

Välislingid
-----------

* Teises maailmasõjas langenud eesti sõjaväelased saksa sõjaväekalmistutel Eestis
* Foto: Lembit Juhari
* 35 sõjavangi saabus kodumaale. Valga Teataja, 8. september 1942
**Eduard August Maass** (ka **Maaß**) (20. aprill 1875 Tartu – 18. märts 1958 Schönburg) oli Eesti- ja Liivimaal, Venemaal, Preisimaal ning Saksamaal töötanud vaimulik. 

Mõnes allikas on tema nimena kirjas Einard August.

Lapsepõlv ja õpingud
--------------------

Eduard August sündis Tartus viielapselise pere noorima lapsena. Aastal 1888 asus perekond elama Peterburi.

Aastatel 1894–1901 õppis Eduard August Tartu Ülikoolis teoloogiat. Prooviaastal oli ta Tallinnas ja Karuse Margareeta koguduses. Ordineeriti 6. mail 1901 õpetajaks.

Tööelu
------

Aastatel 1901–1903 oli ta Tallinna Jaani koguduse adjunktõpetaja, aastatel 1903–1910 (teistel andmetel 1901–1910) oli ta Noarootsi Püha Katariina koguduse pastor. Aastatel 1910–1913 oli ta koolidirektor Paides.

Aastast 1913 oli ta Peterburi Anna koguduse pastor. 1918. aastal ta põgenes ning temast sai koolidirektor Võrus. Seejärel oli ta pastor Tilsitis ning aastast 1931 Ida-Preisimaal Lycki lähedal Juchas.

1945. aastal pidi Eduard August Maass taas põgenema ning ta teenis seejärel aastatel 1946–1948 Saksamaal Schönburgis.

Eduard August Maass ja eestirootslaste ärkamisaeg
-------------------------------------------------

Pärast 17. oktoobri manifesti väljakuulutamist keiser Nikolai II poolt 1905. aastal hakkasid eestirootslased senisest rohkem tegelema oma keele ja kultuuri säilitamisega. Ühest pastor Maassi ja Johan Nymanni vahelisest vestlusest kasvas välja 1907. aasta 1. veebruaril Noarootsi kirikumõisas pastori ja mõisnik Wolfgang von Nocksi organiseerimisel toimunud kohtumine. Kohtumisele kogunes 40 saadikut üle suurema osa rannarootslaste asualade, et arutada rootsikeelse hariduse andmisega seotut. Kohtumisel osalenud valisid juhatajaks pastor Maassi ning sekretäriks Hans Pöhli ja sellega pandi alus ühingule *Den svenska upplysningsföreningen i Ryssland*, mis tuli aga peagi ümber nimetada Rootsi Hariduse Seltsiks (*Svenska Odlingens Vänner*).

Isiklikku
---------

Aastal 1902 abiellus ta Edith Ida Nelissen v. Hakeniga (5. aprillil 1883 Riias – 1961).

Nende abielust sündis viis last:

* Editha Amalie (sünd. 1. juuni 1903 Noarootsis)
* Irene Gabriele Lucie Emilia (sünd. 17. juulil 1904 Noarootsis)
* Sigrid Luise Helene Ingeborg (sünd. 2. juunil 1907 Haapsalus)
* Wolfram (sünd. 23. veebruaril 1909 Haapsalus)
* Ellen Dagmar Katharina Eugenie (sünd. 10. mail 1910 Haapsalus)

Muud
----

Eduard Augusti õde Gertrud Linda oli abielus Tallinna Jaani koguduse õpetaja Gottfried William August Grohmanniga.

Viited
------

1. ↑  Die Pastoren des Konsistorialbezirk Estland 1885-1919. Böhlau Verlag Köln Wien
2. 1 2  Island People: Transnational Identification, Minority Politics, and Estonia’s Swedish Population. Glenn Eric Kranking, 2009. Vaadatud 30.09.2014.
3. 1 2 3 4 5 6 7  Ellen Dagmar Freifrau von der Goltz, 100 Jahre Erinnerungen. Vaadatud 30.09.2014.
**Klooga raamatukogu** on raamatukogu Harju maakonnas Klooga alevikus. Raamatukogu asub ühes majas Klooga Kooliga aadressil Aedlinna tee 5. 

Alates 1. jaanuarist 2019 on Klooga raamatukogu üks Lääne-Harju valla raamatukogu haruraamatukogusid.

Ajalugu
-------

1925 Klooga raamatukogu loomine Klooga Rahvahariduse Seltsi poolt.

1929 Raamatukogu avamine asutaja Peeter Luurmehe kodus Kase talus.

1929 – 30.ndate aastate alguseni – raamatukogu asub Nuusu talus, Johannes Luurmehe kodus.

1930ndate alguses kolis raamatukogu koolimajja (Tuulna külas) ja 1940ndate lõpus kolis külanõukogu majja (Tuulna külas). 1954 viidi raamatukogu üle kultuurimajja.

1982. aastal raamatukogu suleti.

26. novembril 1997 otsustati Keila vallavolikogus raamatukogu (taas)avamine. Raamatukogu avati 22. septembril 1999.

Töötajad läbi aegade
--------------------

1929–1940 Palgalist töötajat ei olnud, lugejaid teenindasid Klooga Rahvahariduse Seltsi liikmed ( Peeter Luurmees, Agathe Meriniit)

1946–1947 Vello Õunpuu

1947–1951 Aino Baum

1951–1954 Velda Anter, Erika Milt

1954–1969 Asta Prikk (Krause)

1969–1975 Malle Kaares

1975–1976 Hurme Kõu

1976–1982 Liilia Martõkainen (Veeroos)

199x–1999 Svetlana Norman

1999–2007 Lembi Link

2007–2018 Reet Altma

2018–2019 Varje Mägi

2019– ...

Raamatukogu sõnas ja pildis
---------------------------

Raamatukogu asutamist on mainitud 19. aprillil 1929 ajalehes Kaja, kus antakse teada, et Klooga Haridusselts on enda hooleks võtnud avaliku raamatukogu asutamise.

Viited
------

1. 1 2  koostaja Mall Aunver (1993). *Keila valla raamatukogud*. Keila. Lk 74.
2. ↑  "Kloogale asutatakse raamatukogu". *Kaja*. 19. aprill 1929. Vaadatud 17.02.2019.
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib keemia mõistest; veepuhastuse võtte kohta vaata artiklit Vee kloorimine* |

---

**Kloorimine** (varem ka kloreerimine) on keemiline reaktsioon, mille käigus viiakse kloori aatom(id) aine molekuli koostisse. Tavaliselt on tegemist orgaaniliste ühendite kloorimisega kas liitumisreaktsiooni või asendusreaktsiooni abil.

Vastupidist keemilist reaktsiooni, milles kloori aatom eraldub mingi ühendi molekulist, nimetatakse *dekloorimiseks*.

Kloorimimiseks kasutatakse kõige enam vaba kloori, vesinik- ja fosforkloriide, sulfonüül- ja sulfinüülkloriidi, N-klorosuksiinimiidi jm. Nii küllastunud kui ka küllastumata ühendid reageerivad otseselt vaba klooriga UV-kiirguse toimel, mis initsieerib kloori molekuli homolüütilise lagunemise radikaalideks. Keemiatööstuses toodetakse suurel hulgal mitmesuguseid kloroalkaane kui häid solvente, samuti 1,2-dikloroetaani PVC tootmiseks.

Vaata ka
--------

* Halogeenimine
* Hüdrokloorimine
* Dehüdrohalogeenimine
* Kloriidid
**Klooga-Aedlinn** on raudteepeatus Harju maakonnas Lääne-Harju vallas Klooga alevikus. Raudteepeatusest lõunasse jääb Eesti Kaitseväe harjutusväljak ja põhja endine Klooga koonduslaager, kus tänapäeval on püstitatud mälestusmärk holokausti ohvritele. 

Peatuskoht asub laiarööpmelise Keila–Paldiski raudtee ääres 38,3 km kaugusel Balti jaamast. Peatus jääb Klooga ja Põllküla raudteepeatuse vahele. Piletihinnalt kuulub peatus IV tsooni.

Üheteelise raudtee ääres on üks perroon pikkusega 78 meetrit. Peatuses peatuvad Elron Tallinnast Paldiskisse sõitvad elektrirongid.

Raudteepeatuse ümbruse ajalugu
------------------------------

Klooga areng algas 1930. aastate lõpus. Alates NSV Liidu Punaarmee sõjaväebaaside asutamisest 1939. aastal ning pärast II maailmasõda paiknesid piirkonnas Nõukogude armee sõjaväeosade rajatud militaarehitised ja objektid. Elanikkond koosnes peamiselt Nõukogude armee ohvitseridest ja üleajateenijate peredest. Klooga koonduslaager (SD Klooga koonduslaager) oli Klooga-Aedlinna raudteepeatuse läheduses (põhja pool) asus II maailmasõja ajal Saksa okupatsioonivõimu 1943. aasta septembris loodud Vaivara koonduslaagri välilaager – Klooga koonduslaager.

Vaata ka
--------

* NSV Liidu relvajõud Eestis

Viited
------

1. ↑  "Tallinna ja Harjumaa elektriraudtee: Klooga-Aedlinn". Originaali arhiivikoopia seisuga 15. juuli 2007. Vaadatud 4. jaanuaril 2010.
2. ↑
3. ↑  AS Eesti Raudtee raudteerajatistel teostatavad operatsioonid

Välislingid
-----------

* Infot peatuse kohta; fotod (*vene keeles*)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **Eelnev peatus** |  **Raudteepeatus läänesuunalistel reisirongiliinidel** | **Järgnev peatus** |
|  Klooga |  **Klooga-Aedlinn** | Põllküla  |
Ju-52/3M
Ju-52/3M Tante Ju
**Junkers Ju 52** (hüüdnimi saksa keeles *"Tante Ju"*, 'tädi Ju') oli Saksamaa reisi- ja transpordilennuk, mille konstrueeris Junkersi Dessau tehases Ernst Zindeli juhitud meeskond. Ju 52 ehitati aastatel 1932–1945. Enamik ehitatud lennukeist olid kolmemootorilised Junkers Ju 52/3m ("3m" tähistabki kolme mootorit).

Ajalugu
-------

Üldiselt sarnaneb Ju 52 varasema Junkers W33-ga, kuid on pisut suurem. Junkersile omaselt oli lennuki kere kerestruktuuri tugevdamise eesmärgil kaetud gofreeritud lainelise duralumiiniumplekiga, mille Junkers töötas välja juba enne Esimest maailmasõda.

Algselt oli lennukil üks Junkersi või BMW vedelikjahutusega mootor ning tähistuseks Junkers Ju 52/1m. Lennuki esmalend toimus 13. oktoobril 1930. Kuna lennukil jäi mootori võimsusest selgelt puudu, ehitati neid ainult 7, kõik järgnevad Ju 52-d varustati kolme mootoriga, esmalend 7. märtsil 1932.

Ju 52 jäi kasutusse rohkem kui 25 aastaks. 1934. aastal loodi Ju 52 baasil pommituslennuk, mida kasutati laialdaselt Hispaania kodusõjas.

Pommitajana oli Ju 52 1939. aastaks juba moraalselt vananenud, kuid tänu vastupidavusele, lihtsale ehitusele ja headele lennuomadustele väikestel kiirustel, jäi see Teises maailmasõjas Saksa sõjaväe peamise transpordilennukina edasi teenima. Ju 52 oli kasutusel ka Adolf Hitleri isikliku reisilennukina, sest Saksamaa juht usaldas just selle lennuki vastupidavat mittesissetõmmatavat telikut. Peaaegu 500 Ju 52 kasutati Kreeta vallutamisel 1941. aasta mais, hiljem veeti Junkersitega Wehrmachti Rommeli soomusvägedele varustust Põhja-Aafrikasse, samuti transporditi Ju 52-dega Brandenburgi rügementi Ardennide mägedesse.

Ju 52 olid kasutusel umbes 30 riigis. Ka Eestis tellis 21. veebruaril 1939 asutatud Eesti lennuliinide aktsiaselts AGO endale Saksamaalt kaks Ju 52/3m, mis hakkasid kandma Eesti registreerimistunnuseid ES-AGO ja ES-AUL. Üks lennuk maksis 340 000 krooni. 5. oktoobril tõi Peeter Olt Dessaust Junkersi tehastest Tallinna ES-AGO ja 19. oktoobril Saksa lendur Eduard Dautzenberg ka ES-AUL-i. Pärast Talvesõja lõppu alustas AGO 22. märtsil 1940 reise Soome, 7. mail jätkati lendusid Tallinna–Riia–Königsbergi liinil.

14. juunil 1940 tulistasid kaks Nõukogude Liidu sõjalennukit Soome lahe Eesti territoriaalvete kohal Keri saare lähedal alla Soome reisilennufirma Aero reisilennuki Ju 52 "Kaleva" OH-ALL, mis lendas liinil Tallinn-Helsingi.

Lisaks Saksamaale (1930–1945) ehitati mudelit Ju 52 Prantsusmaal (1945–1947) ja Hispaanias (1945–1952), kokku 4845 lennukit. Viimaseid Ju 52 kasutati tsiviillennunduses isegi veel 1980. aastateni.

Lennutehnilised andmed
----------------------

* Tiivaulatus: 29,25 m
* Pikkus: 18,5 m
* Kõrgus: 6,1 m
* Tiiva pindala: 110 m²
* Õhkutõusmise kiirus: 120 km/h
* Suurim kiirus: 290 km/h
* Reisikiirus: 180 km/h
* Maandumiskiirus: 106 km/h
* Kasulik last: 1500 kg
* Lennukaugus: 1200–1300 km
* Lennulagi: 6300 m
* Mootor: 3 x BMW 132, või Pratt&Whitney Hornet, 3x660 hp kuni 3x750 hp
* Meeskond: 3
* Reisijaid: 15–17

Kirjandus
---------

1. ↑  Johannes Tilk, "Aeg mehed lennukid", Eesti Entsüklopeediakirjastus, 2001, lk.203 ja 204.
2. ↑

Viited
------
Junior Hoilett 2012. aastal Blackburn Roversi särgis
**Junior Hoilett** (õieti **David Wayne Hoilett**; sündinud 5. juunil 1990 Bramptonis Ontarios) on Kanada jalgpallur, kes mängib äärepoolkaitsjana Inglismaa esiliiga klubis Reading ja Kanada jalgpallikoondises.

Ta alustas klubikarjääri Inglismaal Blackburn Roversis, mille noorteakadeemiaga liitus ta 2003. aastal. Kuna ta ei saanud Suurbritannias mängimiseks tööluba, alustas ta täiskasvanuna karjääri Saksamaal, mängides hooajal 2007–08 laenul Saksamaa esiliiga klubis Paderbornis ja järgmisel hooajal St. Paulis. Blackburn Roversis tegi ta Inglismaa kõrgliigas debüüdi hooajal 2009–10. Esimese liigavärava lõi ta 23. jaanuaril 2011 mängus West Bromwich Albioni vastu.

2012. aasta juulis liitus ta Queens Park Rangersiga, kus mängis neli hooaega, millest kaks Premier League'is. 2016. aasta oktoobris sõlmis ta lepingu Inglismaa esiliiga klubiga Cardiff City. Hooajal 2017–18 tegi ta oma senise karjääri edukaima hooaja, kui lõi liigas üheksa väravat ja aitas Cardiff Cityl tõusta Inglismaa kõrgliigasse.

2021. aasta augustis sõlmis ta üheaastase lepingu Readingiga.

Debüüdi Kanada jalgpallikoondises tegi Hoilett 13. oktoobril 2015 mängus Ghana vastu. Esimese värava lõi ta koondise särgis 20. juulil 2017 CONCACAF Gold Cupi veerandfinaalis Jamaica vastu. Ta on kuulunud Kanada koondisse ka 2019. ja 2021. aasta CONCACAF Gold Cup'il.

Hoilettil oli võimalus hakata koondises esindama Jamaicat, kuna mõlemad tema vanemad on Jamaica päritolu.

Viited
------

1. ↑  "Cardiff City boss Neil Warnock signs Junior Hoilett as he immediately bolsters his Bluebirds team". WalesOnline. 6.10.2016. Vaadatud 24.1.2019
2. ↑  "JUNIOR HOILETT SIGNS FOR ROYALS". readingfc.co.uk. Reading F.C. 19.8.2021. Vaadatud 29.1.2022
3. ↑  "Hoilett: I've made it at Blackburn Rovers the hard way". Lancashire Telegraph. 8.3.2010. Vaadatud 24.1.2019

Välislingid
-----------

 Junior Hoilett – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis

| * v
* r
Kanada koondis  –  2022. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlused |
| --- |
| 

* 1 St. Clair
* 2 Johnston
* 3 Adekugbe
* 4 Miller
* 5 Vitória
* 6 Piette
* 7 Eustáquio
* 8 Fraser
* 9 Cavallini
* 10 Hoilett
* 11 Buchanan
* 12 Ugbo
* 13 Hutchinson (c)
* 14 Kaye
* 15 Koné
* 16 Pantemis
* 17 Larin
* 18 Borjan
* 19 Davies
* 20 David
* 21 Osorio
* 22 Laryea
* 23 Millar
* 24 Wotherspoon
* 25 Cornelius
* 26 Waterman
* Treener: Herdman

 | Kanada |
Printsess Margaretha (2013)
Printsess Margaretha (1958)
**Printsess Margaretha**, **pr. Ambler** (Margaretha Désirée Victoria) (sündinud 31. oktoobril 1934) on praeguse Rootsi kuninga Carl XVI Gustafi õde. Ta sündis Rootsis Haga lossis.

Tema isa oli prints Gustav Adolf, Västerbotteni hertsog, ja ema Saksi-Goburg-Gotha printsess Sibylla. Tema isapoolne vanaisa oli Rootsi kuningas Gustav VI Adolf ja vanaema Connaughti printsess Margaret.

Enne abiellumist oli Margarethal suhe Šoti aristokraadi Robin Douglas-Home'iga, kuid printsessi vanavanemad ei andnud neile abiellumiseks luba.

Briti kodaniku John Kenneth Ambleriga tutvus ta 1963. aastal Inglismaal pidulikul lõunasöögil. Kihlus kuulutati välja 28. veebruaril 1964 ja pulmad toimusid 30. juunil 1964 Rootsis Ölandi saarel. Printsess Margaretha kaotas tiitli "Tema Kuninglik Kõrgus", kuid säilitas printsessitiitli. 

Pärast pulmi kolis ta Inglismaale ega täida mingeid kuninglikke kohustusi. 

Lapsed:

* Sibylla Louise Ambler
* Charles Edward Ambler
* James Patrick Ambler
**Prioriteet** (ka prioriteedikuupäev) on antud tööstusomandi õiguskaitse objektile mistahes Pariisi Konventsiooniga liitunud riigi patendiametile esitatud esmase taotluse kuupäev.

Prioriteediõiguse aluseks loetakse iga taotluse esitamine, mida liitu kuuluva riigi rahvusliku seadusandluse või liitu kuuluvate riikide vaheliste kahe- või mitmepoolsete lepingute järgi peab lugema korrektseks rahvuslikuks taotluseks.

Prioriteeditähtajad on patentidel ja kasulikel mudelitel kaksteist kuud ning tööstusnäidistel ja kaubamärkidel kuus kuud, st selle ajavahemiku jooksul tuleb alates esmase taotluse esitamisest esitada taotlus väljavalitud riikidesse. Vastasel juhul ei rakendu prioriteedinõudest tulenev efekt antud riigi või rahvusvahelise organisatsiooni suhtes.

Kuue- või kaheteistkuulise tähtaja arvestamine algab esmase taotluse esitamise kuupäevast, kusjuures taotluse esitamise kuupäev arvesse ei lähe.

Iga isik või tema õigusjärglane, kes on nõuetekohaselt esitanud patendi-, kasuliku mudeli, tööstusnäidise- või kaubamärgi registreerimise taotluse ühes liidu riikidest, kasutab taotluse esitamiseks teistes riikides prioriteediõigust nimetatud tähtaegade jooksul.

Vaata ka
--------

* Patendiamet
* Eesti Patendiraamatukogu
* Tööstusomand
* Kollektiivkaubamärk
* Garantiimärk

Allikad
-------

Tööstusomandi kaitse Pariisi konventsioon   

Vastu võetud 20. märtsil 1883. a.   

uuesti läbi vaadatud Brüsselis 14. detsembril 1900. a.   

Washingtonis 2. juunil 1911. a.   

Haagis 6. novembril 1925. a.   

Londonis 2. juunil 1934. a.   

Lissabonis 31. oktoobril 1958. a. ja   

Stockholmis 14. juulil 1967. a. ning   

parandatud 28. septembril 1979. a.
Käkisalmi kindlus
**Priozersk** (soome keeles *Käkisalmi*, rootsi keeles *Kexholm*) on linn Venemaal Leningradi oblastis, Priozerski rajooni keskus. Asub Laadoga järve kaldal Vuoksi jõe suudmes.

Linn kuulus kuni aastani 1940 ja aastatel 1941–1944 Soomele.

Linnas asub Käkisalmi linnus, mis oli ajalooliselt üks Karjala kannase tähtsamaid. Tänapäeval tegutseb linnuses muuseum.

Vaata ka
--------

* Igora Drive (Игора Драйв) (60°30′52″ N 30°11′39″ E)

Viited
------

1. ↑  26. Численность постоянного населения Российской Федерации по муниципальным образованиям на 1 января 2018 года, vaadatud 23.01.2019.
2. ↑  11.11.2019 klo 05.45 päivitetty 11.11.2019 klo 08.04, Venäjä rakentaa Suomen rajan lähelle jättimäistä moottoriurheilukeskusta, jonka taustavoimista ei pidetä ääntä – KymiRing ei pelkää kilpailua, yle.fi

Välislingid
-----------

* Priozerski koduleht

Leningradi oblasti vapp
Leningradi oblasti linnad

Boksitogorsk  | Gattšina  | Jaanilinn  | Kamennogorsk  | Kingissepp  | Kiriši  | Kirovsk  | Kommunar  | Kudrovo  | Ljuban  | Lodeinoje Pole  | Luga  | Murino  | Nikolskoje  | Novaja Ladoga  | Otradnoje  | Pikaljovo  | Podporožje  | Primorsk  | Priozersk  | Schlüsselburg  | Sertolovo  | Sjasstroi  | Slantsõ  | Sosnovõi Bor  | Svetogorsk  | Tihvin  | Tosno  | Viiburi  | Volhov  | Volossovo  | Vsevoložsk  | Võssotsk
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib Tšehhi parteist; Leedu partei kohta vaata artiklit Kodanikedemokraatia Partei* |

---

**Kodanike Demokraatlik Partei** (tšehhi *Občanská demokratická strana*, lühend *ODS*) on kõige tugevam parempoolne poliitiline partei Tšehhi Vabariigis. Partei suunitlus on liberaalkonservatiivne. See on olnud valitsuspartei aastatel 1992–1996, 2006–2009 ja 2010-2013. 

ODS tekkis 1991. aasta aprillis Kodanike foorumi lagunemise tulemusel. Selle asutaja ja esimees kuni aastani 2002 oli Václav Klaus, kes valiti Tšehhi Vabariigi presidendiks. Mirek Topolánek oli partei esimees aastatel 2002–2010. Alates märtsist 2010 märtsini 2013 oli partei esimees Petr Nečas, kes oli 28. juunist 2010 kuni 10. juulini 2013 Tšehhi peaminister. 2014. aastast on partei esimees Petr Fiala.

Parteisse kuulub muuhulgas ka Praha linnapea Pavel Bém. Mirek Topoláneki teisest valitsusest kuulusid ODS-i siseminister, töö- ja sotsiaalküsimuste minister, tööstuse ja kaubanduse minister, tervishoiuminister, justiitsminister, transpordiminister, põllumajandusminister ja kaks asepeaministrit.
Oma 2006. aasta valimisprogrammi pealkirjastas ODS "Společně pro lepší život" ("Koos parema elu nimel") ehk "ODS Plus". Üks selle olulisi osi oli proportsionaalse tulumaksu kehtestamine, mis sai teoks 2008. aastal.

Välislingid
-----------

* Koduleht
Heidetava kodarapüssi ots avatud nipliga ja plahvatusjälg
**Kodarapüss** on rattakodarast valmistatud isetehtud pürotehniline mänguasi, mis teeb pauku. Kodara nippel keeratakse kodara otsas tagurpidi ja seda kasutatakse lõhkelaengu kestana, laenguna kasutatakse tikuväävlit ning lööknõela rolli täidab tömbiks lõigatud nael. Kodarapüss oli levinud mänguasi NSVLi noorte seas.

Kõige tavalisem kodarapüss on L-tähe või vibukujuline kodar, mille otsas oleva tikuväävliga täidetud nipli avausse paigutatud naela stabiliseerib kodara teise otsa külge pinguldatud kummiriba või traat. Sellist kodarapüssi lastakse lüües püssi naelaga otsa vastu kõva pinda, nt kivi või asfalti, nael paneb plahvatama niplisse pressitud tikuväävli ning kõlab pauk.

Kuna kodarapüss on käsitöö ning lähtematerjalina kasutatakse käepäraseid komponente, siis püsside disain ja tööpõhimõte varieerub. Näiteks on olemas ka noole põhimõttel töötavaid heidetavaid kodarapüsse, ka on kodarapüsse, mida valmistatakse mitte jalgratta, vaid mõne suurema sõiduki kodaratest.

Kodarapüssiga samasuguse tööpõhimõttega on sutspüss, mis tehakse tüüpiliselt peenikesest vasktorust. Ka on kasutatud sarnaselt võtmeid, mille vardjas on seest õõnes, samamoodi meisterdatakse heidetav paugupüss tikuväävliga täidetud mutrist, surudes väävli kokku mutri kummassegi otsa keeratud poldiga. Suurema mahuga kestadega kaasneb suurem plahvatus ja suureneb oht vigastusteks.

Vaata ka
--------

* Tamasseri raud
**Kodarregi** oli ühe hobusega veetav talvine veovahend.

Ehitus
------

Kodarreele olid iseloomulikud 3–5 paari püsti jalastesse tapitud kodaraid ehk püstpuid, mis olid mõeldud reepõhja toestamiseks ja lumikatte peal sõitmisel kõrgemale tõstmiseks. Kodaraid ühendasid risti paigaldatud ristpuud või pakud, pikisuunas paigaldati kodaratele kaustad.

Mõnel pool tehti kodarad ja pakud ühest tükist (kodarpakust), puutüvi lõigati kandiliseks ja jäi ristpuuks, kaks oksajuppi jäid kodarateks, teisal tapiti pakud kodarate otsa. Kolmandal juhul valiti ristpuuks peenike puutüvi, millesse lõigati kodarapesad ja painutati ümber kodarate ülemiste otste tagasi. Tagasipainutamisel kinnitati tüve otsad selle keskosa külge puupulkadega. Seda ristpuud nimetati painardiks.

Vaata ka
--------

* madalregi
* kaustregi
* regi
* sebaregi
* sidepulkregi

Viited
------

1. ↑  Eesti rahvakultuuri leksikon (3. trükk). 2007. Koostanud ja toimetanud Ants Viires. Eesti Entsüklopeediakirjastus. Lk 246
2. ↑  Eesti etnograafia sõnaraamat. Koostanud Arvi Ränk, toimetanud Õie Ränk. Tallinn 1995. lk 68

Välislingid
-----------

* Kodarregi, Eesti Rahva Muuseum
Sellel pildil on kodalukk
Kodaluku osad
**Kodalukk** on läbinisti puidust lukk, mis koosneb puitkorpusest ja puust valmistatud tihvtidest ehk karadest, mille puhul on tegemist lahtise keeltappsüsteemiga. 

Riivi sees on hambad, mille vahele tihvtid langevad. Tihvti sees on sälk ehk tapipesa kammitaolise võtme jaoks. Luku avamiseks lükatakse võti luku sisse ja tõstetakse võtme abil tihvtid üles. Selle tagajärjel riiv vabaneb ja seda saab liigutada. Sulgemise põhimõtte järgi nimetatakse seda lükandriiviga lukuks. 

Eestis ja mujal põhjamaades kasutati umbriiviga lukkusid, mis kinnitati väljapoole ust. Umbriiviga luku puhul on üleval pool riivi tihvtide sees väljalõige võtme jaoks, mistõttu tuleb lukku avada kahe käega. 

Lõuna-Euroopas, Aafrikas ja Lähis-Idas olid levinud õõnesriiviga lukud. Õõnesriiviga lukul on riivi sees soon, kuhu pistetakse võti sisse ning tõstetakse riivi sisse ulatuvad tihvtid üles. Selline lukk on avatav ühe käega. Seetõttu paigaldati need lukud ukse siseküljele. Ukse sees oli auk, kust pisteti käsi koos võtmega sisse.

Ehitus
------

Kodaluku võtme pii kõrgus ja riivipesade sügavus peab olema võrdne. See lihtne põhitõde võib aga valmistamisel osutuda komistuskiviks. Võti peab tõstma muuke nii palju, et need riivipesadest vabaneksid. Võib tõsta ka rohkem, aga kui mõne vanaaegse lahenduse puhul liiga palju muuke kergitada, siis võivad need alt uuesti luku riivistada. Tänapäevaste masinatega töötavad puutöömeistrid rõhutavad tihti, et nendega on võimalik kodalukk paari tunniga valmis teha ja seejuures üsna täpselt ning vanaaegseid detailidevahelisi lokse arvestamata. Samas võib sellisel moel töö teostamine põhjustada luku kinnikiilumise.

Ajalugu
-------

Kodalukud olid tuntud ennevanasti üle maailma. Puitlukud olid tuntud juba vanas Egiptuses ja Kreekas. Ilmselt tänu viikingite rännuretkedele meist lõuna pool asuvatele maadele jõudsid teadmised puitlukkude valmistamisest ka meie aladele. Puidust lukkude valmistamise tarkusi anti põlvest põlve edasi. (3)

Eestis kasutati kodalukke tõenäoliselt viikingiajast alates. Elamuid ei lukustatud, küll aga aitu, kus talletati pere kogu aasta toiduvarusid. Talumees sai kodaluku valmistamisega iseseisvalt hakkama, kasutades insenerlikku mõtlemist ja pannes laialt levinud skandinaavia-pärase lukutüübi valmistamisse tihti oma isikupärase „kriuka". Eesti Rahva Muuseumis ning ka teiste muuseumide kogudes leidub väliselt sarnase muljega kodalukke, mis on täiesti erineva siseehitusega.

Viited
------

1. ↑
2. ↑
**Semjon Semjonovitš Sjulski**, õieti **Semjon Semjonovitš Aleksejev**, (vene keeles Семён Семёнович Сюльский; 1908 Njurba uluss – mai 1952) oli jakuudi rahvusest Jakuudi ANSV riigitegelane, haridusminister, ÜK(b)P Jakuudi Oblastikomitee liige.

Pseudonüümi "Sjulski" võttis ta Njurba ulussi naslegi järgi, milles oli sündinud.

Pärast Herzeni-nimelise Leningradi Riikliku Pedagoogilise Instituudi ajaloo-filosoofiaosakonna lõpetamist asus ta tööle Jakuudi ANSV haridussüsteemi. Aastatel 1941–1944 oli ta Jakuudi ANSV Rahvakomissaride Nõukogu juures asuva Kunstide Valitsuse ülem, 1946–1950 Jakuudi ANSV haridusminister.

1950. aastal viidi ta üle Jakuudi Riikliku Pedagoogilise Instituudi pedagoogikakateedri vanemõpetajaks, ühtlasi töötas ta lektorina vabariiklikus parteikoolis ja marksimi-leninismi õhtuülikoolis.

1952. aasta mais ta tapeti. Kuriteo motiivid jäid kindlaks tegemata ja tapjad leidmata.

Isiklikku
---------

Tema abikaasa Aksenija Posselskaja ja tütar Natalja Posselskaja olid balletitantsijad.

Viited
------

1. 1 2 3 4 5  В Якутске увековечили имя Семена Сюльского. 1sn.ru
**Semjon Grigorjevitš Ivanov** (vene keeles Семен Григорьевич Иванов; sündinud 26. veebruaril 1967 Lenini rajoonis Jakuudi ANSV-s) on jakuudi balletitantsija, Sahha teeneline kunstnik.

Pärast  Jakutski vabariikliku kultuurharidustöö kooli lõpetamist 1989. aastal asus Semjon Ivanov balletisolistina tööle  Jakuudi riiklikku estraaditeatrisse. 1999. aastast töötab Ivanov Gennadi Baiševi kutsel balletisolistina  Sahha rahvuslikus tantsuteatris.

1999. aastal lõpetas ta Ulan-Udes asuva  Ida-Siberi Riikliku Kultuuri ja Kunstide Akadeemia koreograafiaosakonna koreograafilise kollektiivi juhtimise erialal.

Ta on osa võtnud rahvusvahelistest folkloorifestivalidest, sealhulgas Prantsusmaal (2002, 2011), Šveitsis (2002), Belgias (2011), Lõuna-Koreas (2012) ja Türgis (2014).

Tunnustus
---------

* 2014 – Sahha (Jakuutia) Vabariigi teeneline kunstnik

Viited
------

1. 1 2 3  Награжден артист Семен Иванов. sakhalife.ru
2. 1 2 3  Поздравляем Семена Иванова!. dancesakha.ru