recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
? Tai riigi- ja rahvuslipp. Proportsioonid 2:3.
**Tai lipp** on Tai Kuningriigi ametlik lipp.

Lipul on viis horisontaalset triipu, ülalt alla punane, valge, sinine, valge ja punane. Keskmine sinine triip on ülejäänud neljast kaks korda laiem. Värvid punane, valge ja sinine tähendavad rahvust (eluveri), religiooni (budismi puhtus) ja kuningat (monarhia), mis on Tai mitteametlik deviis (rahvus, religioon, kuningas).

Lipp võeti kasutusele 28. detsembril 1917. 

Lipu taikeelne nimi on ธงไตรรงค์ (*Thong Trairong* või *Trairanga*) 'kolmevärviline lipp'.

Varasemad lipud
---------------

Esimene Siiami lipp oli arvatavasti punane lipp, mida kasutati kuningas Narai (valitses 1656–1688) ajal. Mõne allika andmetel paigutati hiljem punasele põhjale mitmeid sümboleid: budistlik valge tšakra, valge elevant tšakra sees või valge ketas, mille sees oli päike. 

Esimese ametliku lipu võttis kasutusele 1855 kuningas Rama IV Mongkut. Sellel oli kuninglik sümbol valge elevant punasel põhjal, sest punane lipp oli liiga väheinformatiivne, et teda rahvusvahelistes suhetes kasutada.

Aastal 1916 anti lipule peaaegu praegune kuju, välja arvatud keskmine triip, mis oli sama värvi punane nagu äärmised triibud. Lipu sünniloo kohta räägitakse, et kuningas Rama VI Vajiravudh olevat ühe üleujutuse ajal näinud lippu tagurpidi rippumas ning ta otsustas kasutusele võtta sümmeetrilise lipu. 

Aastal 1917 muudeti keskmine värv siniseks, sest kuningas Rama VI oli sündinud reedel, mida sümboliseerib sinine. Teise versiooni järgi valiti sinine värv selleks, et demonstreerida solidaarsust Esimese maailmasõja aegsete liitlastega, kelle lipuvärvid olid samuti sinine, punane ja valge. 

* Tai lipp 1916 - 1917.

Vaata ka
--------

* Tai vapp
**Vallavanem** (vanasti *kogukonnatalitaja* ja *vallatalitaja*) on valla kõrgeim ametiisik Eestis. Vallavanema valib vallavolikogu. Vallavanem moodustab vallavalitsuse, juhib selle tööd ja vastutab vallavolikogu ees.

Vallavanemale esitatavad nõuded ja tegevuspiirangud
---------------------------------------------------

### Nõuded

Vallavanem, linnapea ja valitsuse liige peab vastama teatud nõuetele. Isik peab olema:

1. täielikult teovõimeline;
2. Eesti Vabariigi kodanik;
3. valdama eesti keelt C1 tasemel;
4. ei tohi olla karistatud tahtlikult toime pandud kuriteo eest.

### Tegevuspiirangud

Tegevuspiirangutega piiratakse suuremas või vähemas ulatuses vallavanema õigust teostada järelevalvet teatud valdkonnas, osaleda ettevõtluses (mõnel pool ka passiivse osaniku või aktsionärina) ja tegutseda teisel töökohal. Tegevuspiirangud ei pruugi piirduda nende isikute ametis oleku perioodiga, vaid võivad jääda kehtima ka määratud ajaks pärast isiku ametist lahkumist. KOKS näeb vallavanemale, linnapeale ja teistele valitsuse liikmetele ette mitmeid tegevuspiirangud. 

Näiteks kui sellises ametis olev isik tegeleb või soovib tegeleda väljaspool ametikohustusi töölepingu või teenuste osutamise lepingu alusel mõnel muul töö- või ametikohal, siis peab ta sellest viivitamatult kirjalikult ka volikogule teada andma. Lisaks ei tohi vallavanem võtta osa valitsuse sellise üksikakti arutamisest ja otsustamisest, mille suhtes talle laieneb toimingupiirang korruptsioonivastase seaduse kohaselt.

Eraldiseisvate piirangutena vallavanemale on KOKS-is toodud välja, et sellisel positsioonil töötav isik ei tohi töötada väljaspool ametikohustusi ühelgi muul valitaval või nimetataval riigi või sama kohaliku omavalitsuse ametikohal ega tohi kuuluda samal ajal vallavolikogusse ega olla volikogu esimees. Ta on omavalitsusüksuse ja valla- või linnavalitsuse esindaja ning seda vastavalt seadusega, valla või linna põhimäärusega või volikogu poolt antud pädevusele ning täidab seda kohustust kuni neli aastat. Vallavanemal on valitsuse moodustamise pädevus, kuid seda tehes ei tohi ta kalduda kõrvale valla või linna põhimääruses sätestatud üksikasjadest.

Volikogu liige, kes on valitud samas vallas või linnas vallavanemaks või linnapeaks või on kinnitatud valla- või linnavalitsuse liikmeks või nimetatud ametisse valitsuse palgaliseks liikmeks, ei tohi alates valituks osutumise, liikmeks kinnitamise või ametisse nimetamise hetkest osaleda sellise volikogu üksikakti arutamisel ega otsustamisel, millega määratakse talle töötasu või hüvitis.

Vaata ka
--------

* Eesti vallavanemate loend (1940)

Viited
------

1. ↑  Ametniku, töötaja ning füüsilisest isikust ettevõtja eesti keele oskuse ja kasutamise nõuded § 9 p 1. Vastu võetud 20.06.2011, RT I, 14.02.2018, 10.
2. ↑  KOKS § 482 lg 1, 2
3. ↑  Korruptsioonivastase seaduse eelnõu seletuskiri. Lk 2. Võrgus:
4. ↑  KOKS § 50 lg 2; § 501 lg 1
5. ↑  KOKS § 49 lg 12
6. ↑  KOKS § 50 lg 2
7. ↑  KOKS § 49 lg 2, 3
8. ↑  KOKS § 50 lg 1 p 2
9. ↑  KOKS § 27
10. ↑  KOKS § 28 lg 1, 2
11. ↑  KOKS § 17 lg 62
General Sherman
**General Sherman** on USA-s California osariigis Sekvoia rahvuspargis kasvav mammutipuu (*Sequoiadendron giganteum*). See on maailma suurima tüvemahuga puu – 1486,9 m3.

Puu kõrgus on 83,8 meetrit[a], tüve ümbermõõt on 31,3 meetrit, tüve suurim läbimõõt on 11,1 meetrit, tüve läbimõõt 1,4 meetri kõrgusel on 7,7 meetrit, suurima oksa läbimõõt on 2,1 meetrit, esimene suurem oks asub maapinnast 39,6 meetri kõrgusel, võra keskmine laius on 32,5 meetrit, puu hinnanguline mass on 2000 tonni. Puu vanuseks on arvatud umbes 1900–2500 aastat.

Puu on saanud nime Ameerika Ühendriikide kodusõja kindrali William Tecumseh Shermani järgi.

Ajaloost on teada, et California linna Trinidadi lähedal kasvanud ühe ranniksekvoia (*Sequoia sempervirens*) tüvemaht võis olla General Shermanist 15–25% suurem. See ranniksekvoia langes aga 1905. aastal tormi käes.

Märkused
--------

**^a** Maailma kõrgeim puu on ranniksekvoia Hyperion – 115,6 meetrit

Viited
------

1. ↑  "Rännates Ameerika metsades". Eesti Mets, 3/2010. Vaadatud 22.1.2017
2. ↑  "The General Sherman Tree". U.S. National Park Service. Vaadatud 22.1.2017
3. ↑  "Crannell Creek Giant". mdvaden.com. Vaadatud 22.1.2017
**Eesti pagulaslaevandus** oli pärast Eesti okupeerimist ja annekteerimist Nõukogude Liidu poolt 1940. aastal Eesti Vabariigi kodanike paguluses toimunud merenduslik tegevus.

Laevastiku aluseks olid Eesti laevad, mis keeldusid 1940. aastal heiskamast Nõukogude Liidu lippu ja minema Nõukogude Liidu sadamaisse. Rekvireeritute või interneeritutena tagastati laevad omanikele pärast Teist maailmasõda (Rootsi loovutas kõik tema sadamatesse saabunud laevad Nõukogude Liidule). Nii oli pärast sõda Eesti pagulaslaevastik suurem kui Eesti Riikliku Merelaevanduse laevastik. 1940. aastal jäi välismaale ja hiljem põgenes Läände tuhandeid Eesti meremehi. 1960. aastail teenis pagulaslaevanduses rohkem eestlastest meremehi kui Eesti NSV Eesti Merelaevanduses. Eesti Meremeeste Union, millel olid kontorid Stockholmis ja Cardiffis, väljastas neile Eesti meremehe teenistusraamatuid.

Kokku tegutses vähemalt 30 pagulaseesti laevakompaniid, neist suurimad olid Sergo & Koolmeister (14 laeva), Tallinna Laevaühisus, Jürgenthal & Saarna (mõlemal 9 laeva, kõik kolm nimetatut Stockholmis). Kokku kuulus pagulaseesti laevandusettevõtteile vähemalt 113 laeva Panama, Ühendatud Kuningriigi ja Hondurase lipu all. Ainus pagulaseesti laevandusfirmale ehitatud uus laev (Indal) valmis Seatransi tellimusel. Viimane pagulaseestlaste laev, Käina, müüdi 1989. aastal.

Pagulaslaevanduse organisatsioonid olid Eesti Laevaomanike Koondis (1947–1991), Eesti Kaubalaeva Juhtkonna Ühing Rootsis (1947–1993), Eesti Meremeeste Ühing (1943–1951) ja Eesti Meremeeste Union (alates 1951, andis 1951–1975 välja infobülletääni Eesti Meremees). Cardiffis tegutses Eesti Laevanduse Agentuur (1968–1980) Einar Sandeni juhtimisel (andis 1974–1979 välja bülletääni Eesti Laevandus.

Viimane Eesti reederi laev müüdi 1976. aastal, see oli tanker Bonne Bay.

Viited
------

1. ↑  The new authority put an end to shipping communities in Estonia. Scandinavian Shipping Gazette, 23. august 2002
2. ↑  When the trade union returned home. Scandinavian Shipping Gazette, 5. september 2003
3. ↑  Vessels from Estonian fleet under the foreign flags. Scandinavian Shipping Gazette, 5. september 2003

Välislingid
-----------

* A. Nurmiste. Laevastik kodusadamata Eesti laevanduse aastaraamat 1948/49. Vadstena 1949
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib sõjanduse mõistest; filosoofia mõiste kohta vaata artiklit Kindlus (filosoofia)* |

---

Malborki kindlus
**Kindlus** on iseseisev (püsiva garnisoni, relvastuse ja varustusega) sõjaväeline organisatsioon, mis valdab kindlusehitiste kogumi mõjuväljas olevat kohta ning kasutab seda kogumit (nimetatakse samuti kindluseks) oma sõjaväe liikumise, mingi kaitseotstarbe (vastase sõjaväe tõrjumise) jaoks või ründe lähtekohana. 

Kindlus on organisatoorne, kuid ei pea olema ehituslik tervik. 

Kindlus on selle sõjaväelise organisatsiooni kindlusehitistega tugevdatud ning ehituslikult ja/või maastikuliselt oluliselt liigendatud kogum. Tugevast ehitusmaterjalist (loodus- või tehiskivimüüritis, betoon, sardbetoon) kindlusehitistel põhineb kindluse vastupanuvõime vastase raskerelvade (peamiselt suurtükkide) mõjule ning oma garnisoni, relvastuse ja varustuse kaitsmine.

Sellised kindlused tekkisid 15. sajandil raskete tulirelvadega sõjapidamise arengu mõjul ning need olid olulise tähtsusega kuni 20. sajandi keskpaigani, kohati ka 21. sajandi alguseni.

Vaata ka
--------

* Merekindlus
* Linnus
* Fort
Eesti Vabariigi riigipiir ja Euroopa Liidu välispiir
Jalgsipatrull Eesti Vabariigi ja Vene Föderatsiooni vahelisel kontrolljoonel
Eesti kagupiir
**Eesti piir** on Eesti riigipiir.

Eestil on maismaapiir Venemaa (Eesti-Venemaa piir) ja Lätiga (Eesti-Läti piir) ning merepiir Soome (Eesti-Soome piir) ja Rootsiga (Eesti-Rootsi piir).

30. juunil 1994 võttis Riigikogu vastu Eesti riigipiiri seaduse, riigipiiri seadusesse oli lisatud klausel, et Eesti maismaapiir on määratud 1920. aasta 2. veebruari Tartu rahulepinguga ning teiste riikidevaheliste piirilepingutega. Riigipiiri seaduse jõustumisel muutusid kehtetuks Ülemnõukogus 22.10.1990 vastu võetud Eesti Vabariigi majanduspiiri seadus ja ka samal päeval heaks kiidetud Ülemnõukogu otsus majanduspiiri seaduse rakendamise kohta.

Eesti Vabariigi ja Venemaa Föderatsiooni vaheline piir on ühtlasi Euroopa Liidu välispiir.

Eesti piiri valvamisega tegeleb Siseministeeriumi haldusalas olev Politsei- ja Piirivalveameti piirivalveosakond.

Vaata ka
--------

* Eesti-Venemaa piirileping
* Eesti õhupiiri rikkumised Venemaa Föderatsiooni lennukite poolt

Välislingid
-----------

* Riigipiiri seadus, RT I 1994, 54, 902
* Piirihaldus Siseministeerium

Meedias
* Johannes Kert: "Idapiirist ei piisa, ka merepiir vajab väljaehitamist" Eesti Päevaleht, 10. aprill 2018
* Vahur Koorits: "Valitsus kinnitas idapiiri väljaehitamise plaanid, see läheb maksma 190 miljonit" Delfi, 16. august 2018
* "PPA kuulutas välja kagupiiri ehitushanke" ERR, 31. jaanuar 2019
* L'Estonia completa (con un anno di anticipo) la recinzione elettrificata al confine con la Russia. [Eesti lõpetas (aasta varem) elektrifitseeritud tara piiril Venemaaga], Rai News, 17. juuni 2022
Nõukogudeaegne postmark gruusia rahvapillidega
**Gruusia muusika** on Gruusiast pärinev või grusiinide loodud või esitatud muusika.

Gruusial on rikkalik ja endiselt õitsev muusikatraditsioon, mis arvatavalt võttis kristlikus maailmas esimesena kasutusele polüfoonia. Kuna Gruusia asub Euroopa ja Aasia piirimail, leiab sealt linnades arenenud variatsioonirikkaid polüfoonilisi laulustiile, Lähis-Ida monofooniat ja hilisemat euroopalikku harmooniat. Gruusiast pärit muusikud on hästi esindatud maailma ooperitruppides ja kontserdilavadel.

Gruusia rahvamuusika koosneb vähemalt viieteistkümnest piirkondlikust stiilist, mis traditsiooniliselt jagatakse ida- ja läänerühmaks. Idarühma kuuluva Kahhethi piirkonna lauludes on tüüpiline burdooni hoidev bass ja kaks kõrgemat soolohäält. Piirkondlikke stiile jagatakse mõnikord ka mägede ja tasandike gruppi. Eri uurijad on stiilide eristamisel ja grupeerimisel eri meelel. 

Rahvamuusika enamiku moodustavad laulud, mida iseloomustab rikkalik polüfoonia. Tänapäeva musikoloogias on tunnustatud seisukoht, et gruusia muusikasse tuli polüfoonia juba enne ristiusu jõudmist piirkonda (4. sajand). Saateta vokaalpolüfoonia, mis põhineb korduvatel motiividel ja rütmilisel burdoonil, on levinud kõigis piirkondades. Nii ida- kui ka läänepiirkondade muusikas on levinud terav dissoneeriv harmoonia (põhineb sekunditel, kvartidel, septimitel ja noonidel). Väga levinud on akord, mis koosneb kvardist ja sekundist (C-F-G), mille gruuusia etnomusikoloogia rajaja Dimitri Arakišvili nimetas "gruusia triaadiks". Veel iseloomustavad gruusia muusikat modulatsioonid ja ebatavalised helistikumuutused.

Vaata ka
--------

* "Thavisuphleba", Gruusia hümn
* Gruusia Eurovisiooni lauluvõistlusel
**Kindral Johan Laidoneri Riigivanemaks Valimist Korraldav Peatoimkond** oli Eesti erakond aastail 1933–1939.

Peatoimkonna asutamiskoosolekust 5. detsembril 1933 võttis osa rohkesti vabadussõjalasi, rõhuvas enamuses Vabadusristi kavalere.

Erakonna eesmärk oli Vabadussõja-aegse Sõjavägede Ülemjuhataja Johan Laidoneri VR I/1 ja III/1 valimine Riigivanemaks 24. jaanuaril 1934 jõustunud uue põhiseaduse alusel. Seda valikut põhjendati järgmiselt: 

> „uue põhiseaduse vastuvõtmisega on rahvas soovinud näha riigi eesotsas kindlakäelist riigivanemat, kes Eesti riiklikku iseseisvust nii sisemiselt kui ka väliselt hoiaks ning kindlustaks. Seks peab tulevane riigivanem olema mees, kes iseseisvalt ja rippumatult suudab teha ja teostada otsuseid, mis vajalikud seni asetleidnud pahede kõrvaldamiseks, korra, rahu ja isikuvabaduse säilitamiseks ning sõbralike suhete pidamiseks välisriikidega. Neist seisukohtadest lähtudes tundub ilmselt, et tulevase riigivanema kohal peaks olema meie vabadussõjaaegne vägede ülemjuhataja kindral Laidoner, kes tuntud veendunud demokraadina, rahvavalitsusliku korra kaitsjana ning kindlakäelise riigimehena ja rahvusvaheliselt tuntud poliitikuna."
> 
> 
> 

Pärast Johan Laidoneri nõusoleku saamist kandideerimiseks alustas peatoimkond aktiivset tegevust kõigi seaduslike abinõudega ülesseatud eesmärgi saavutamiseks.

Erakonna esimees oli Tallinna-Haapsalu rahukogu esimees kolonel Hendrik Vahtramäe VR I/2, aseesimees kaptenmajor Tiido Kraus VR II/2 ja II/3, juhatuse liikmed kapten Viktor Arak VR II/3, Jaan Taklaja VR II/3 ja major Hans Tuksam VR II/3.

Peatoimkond andis välja 2. veebruarist kuni 5. maini 1934 ilmunud nädalalehte Rahva Tahe, mille vastutav toimetaja oli kolonel Karl Parts VR I/1, II/2 ja II/3.

Põhikirja kohaselt pidi erakond likvideeritama kolm kuud pärast Riigivanema valimiste teostamist. Kuna valimised jäid pidamata, likvideeriti erakond tegelikult alles 22. septembril 1939.
**Venda-Juhan Päi** (25. mai 1924 Abja vald, Halliste kihelkond, Pärnumaa – 31. mai 1987 Tartu) oli eesti teatritegelane.

ta lõpetas 1945. aastal Viljandi 2. Keskkooli kuldmedaliga ja 1949. aastal Tallinna Polütehnilise Instituudi (TPI) majandusteaduskonna tööstusökonoomika eriala.

Ta suunati tööle Tartu Metsakombinaati, kus töötas ökonomistina ja hiljem kuni surmani plaaniosakonna juhatajana.

1940. aastast tegeles isetegevusliku teatrikunstiga. Ta oli näiteringide ja deklamaatorite juhendaja TPI-s, Vabariiklikus Tartu Meditsiinilises Keskkoolis ja Tartu Tervishoiu Tööliste Klubis. Lõpetas Moskvas N. Krupskaja Rahvaloomingu Keskmaja juures näitejuhtide põhikursuse väga hea hindega. 

1959. aastast kuni surmani 1987. aastal oli ta Eduard Vilde nimelise Tartu Rahvateatri peanäitejuht. Nende aastate jooksul lavastas ta rahvateatris üle 40 lavastuse.

Ta on maetud Tartu Pauluse kalmistule.

Tunnustus
---------

* 1971 Eesti NSV teeneline kultuuritegelane

Viited
------

1. ↑  Viljandi Maagümnaasiumi vilistlased
2. ↑  TTÜ lõpetajad 1918–2006
3. ↑  Venda Päi. E. Vilde nimelise Rahvateatri peanäitejuht 1959–1987.a.
**Katriņa kirik** on luteri kirik Lätis Limbaži piirkonnas Viļķene vallas Viļķenes. See oli Katriņa kihelkonnakirik.

Esimene kirik rajati piirkonda XVII sajandil, esimest korda on seda mainitud aastal 1624. Aastal 1669 koostatud visitatsiooniprotokollis seisab, et selle rajasid omaalgatuslikult kohalikud talupojad, kelle jaoks teekond Lemsalu kirikusse oli liiga pikk. Aastal 1742 rajati vana asemele uus puidust kirik, mis asus tänapäevases asukohas, kiriku varasem asukoht oli tõenäoliselt Baznīckalniņši küngas praeguse kiriku lähistel.

Praegune kirikuhoone rajati Riia linna eestvõtmisel aastal 1867. Kiriku projekteeris Johann Daniel Felsko. Aasta hiljem valmistas meister Augusts Martins kirikule oreli. Juba aastal 1875 algasid kirikus ümberehitustööd, uue välimuse sai kiriku altariosa ja lisati kaks käärkambrit.
Kirikukell valati aastal 1910.

Viited
------

1. ↑  Materialen zur Kirchengechichte, E. H. von Busch lk. 522
2. ↑

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Katriņa kirik** |

Katriņa kirik
Katriņa kihelkond

**Kirik**: Katriņa kirik  

**Mõisad**: Dreiliņi mõis | Pāle mõis | Rūstuži mõis | Suceni mõis | Šķirstiņi mõis | Viļķene mõis
**Venda Virit** (14. september 1923 Karksi vald, Pärnumaa – 24. oktoober 1992) oli eesti agronoom ja õppejõud.

1944. aastal lõpetas ta Polli aianduskooli. 1947. aastal lõpetas ta Olustvere Põllumajandustehnikumi agronoomia erialal kiitusega. 1956. aastal lõpetas ta kaugõppes Eesti Põllumajanduse Akadeemia agronoomina, diplomitöö "Suvinisu argotehnika ENSV-s".

Aastatel 1947–1953 töötas ta Olustvere Põllumajandustehnikumis aednikuna, 1951–1961 oli samas botaanika, aianduse, mesinduse ja taimekaitse õpetaja. Aastatel 1961–1964 oli ta Olustvere Põllumajandustehnikumi õppealajuhataja 1964–1978 Olustvere sovhoostehnikumi direktori asetäitja, 1978–1984 samas aianduse ja mesinduse õpetaja.

Tunnustus
---------

* 1979 Eesti NSV teeneline õpetaja

Viited
------

1. ↑  Olustvere TMK vilistlased
2. ↑  E-kataloog ESTER
3. ↑  "Olustvere Põllumajandustehnikumi õpetajad". Originaali arhiivikoopia seisuga 3. mai 2014. Vaadatud 3. mail 2014.
4. ↑  "Mesindusleksikon. Virit, Venda". Originaali arhiivikoopia seisuga 7. november 2017. Vaadatud 6. novembril 2017.

Välislingid
-----------

* Haud Suure-Jaani kalmistul
Venda Sõelsepa haud Haapsalu Metsakalmistul  
Foto: Ave Maria Mõistlik, 16. august 2020
**Venda Sõelsepp** (17. juuli 1923 Haapsalu – 12. mai 2006 Pärnu) oli eesti lastekirjanik ja luuletaja.

Sõelsepp töötas Teise maailmasõja ajal ajalehes Lääne Elu, kus avaldatud nõukogudevastaste kirjutiste pärast saadeti ta Kolõma vangilaagrisse. Pärast vangist vabanemist asus ta elama Pärnusse, kus elas kuni surmani.

Sõelsepp kirjutas nii lastejutte kui ka luulet.

Ta on kasutanud mitut pseudonüümi, näiteks Emilie Ohmu ja Helene Piepenberg.

Tunnustus
---------

* 1996 Pärnu vapimärk (luuletaja ja lastekirjanik, Pärnu Lehe kaastööline 35 aastat)
* 2003 Valgetähe medaliklassi teenetemärk

Raamatud
--------

* "Kolõma – kole maa." Koostanud ja kommenteerinud Jüri Kaldmaa. EKSA, 2021. 392 lk.

Vaata ka
--------

* Õnneseen

Välislingid
-----------

* Suri lastekirjanik Venda Sõelsepp
* Lääne luuletaja jättis tühja koha, Eesti Elu, 4. august 2006
* Kirje Eesti biograafilises andmebaasis
* Kalle Kurg. Valu ja vastutuse raamat. (Raamatust: Venda Sõelsepp. "Kolõma – kole maa." Koostanud ja kommenteerinud Jüri Kaldmaa. EKSA, 2021). – Ajakiri Tuna nr 1, 2022, lk 139–142.
Are raamatukogu
**Are raamatukogu** on Tori Valla Raamatukogu haruraamatukogu, mis asub Pärnu maakonnas Tori vallas Are alevikus aadressil Pärivere tee 17, 87301.

2021. aasta seisuga on Are raamatukogu raamatukoguhoidja Malle Pajo.

Ajalugu
-------

Are raamatukogu tegevuse alguseks loetakse 1917. aastat, kui asutati Suigu-Are lugemisring. Lugemisringil oli ka oma raamatukogu. Raha raamatute ostmiseks saadi kooliõpetajate korraldatud pidude sissetulekutest.

Are Rahvaraamatukogu Selts on kunagise Are-Suigu Rahvaraamatukogu Seltsi (1917–1921) üks kahest järeltulijast.

Raamatukogu asus esialgu Tallinna–Pärnu maantee ääres asunud Pööravere mõisale kuulunud Liiva kõrtsis, kus tol ajal asus ka vallamaja. Hiljem, kui valmis Are Seltside Liidu maja, eraldati seal raamatukogule tuba ning raamatukogu kolis sinna.

Hoone, kus paiknes enne sõda raamatukogu, hävis 1944. aastal. Pärast seda oli Are piirkond paar aastat ilma raamatukoguta.

1946.–1951. aastani töötas raamatukogu Are koolimajas, siis viidi raamatukogu üle Niidu külla Kuna raamatukogu oli nüüd koolimajast kaugemal, siis organiseeriti kooli juurde laenutuspunkt.

1981. aastal kolis raamatukogu Pärivere sovhoosi vastvalminud keskusehoonesse, mis nüüdseks kannab nime Are Teenuskeskus.

Raamatukogu töötajad
--------------------

Aastatel 1946–1994 on Are raamatukogus töötanud Olga Arust, Liine Mullaste, Karl Reilant, Leili Kägu, Helju Vihast, Saima Peks, Maire Eedra, Helga Lindsalu, Asta Niinepuu, Reet Ojamägi, Renate Hiiemäe, Luule Kontson ja Erika Lend.

Viited
------

1. 1 2  "Tori Valla Raamatukodu koduleht".
2. 1 2  "Are raamatukogu kuni 31.12.2017".

Välislingid
-----------

* Are raamatukogu blogi
* Are raamatukogu Facebookis
* Tori Valla Raamatukogu koduleht
Rumeenia ajaloolised piirkonnad. Ungarile kuulunud eri piirkonnad on sinakates toonides, Krisaania on kahvatusinine
Krisaania vapp 19. sajandist
**Krisaania** (ungari *Körösvidék*, rumeenia *Crișana*, saksa *Kreischgebiet* või *Kreischland*, ladina *Crisania*) on ajalooline piirkond Euroopas Ungari ida- ja Rumeenia loodeosas. Krisaania läänepiir on Tisza jõgi ja lõunapiir on Mureși jõgi.

Nime päritolu
-------------

Krisaania eestikeelne nimi on pärit Körösi jõe ja selle mitme haru ladinakeelsetest nimedest (*Crisius*). Need jõed katavad terve Krisaania.

Ajalugu
-------

Krisaania ala on kuulunud Ungari kuningriigi alla. Pärast Mohácsi lahingut 1526. aastal langes ala Osmanite riigi erinevate osade ja Transilvaania vürstkonna alla.

Pärast Osmanite riigi tagasilöömist Viini all on Krisaania ala 17. sajandi lõpust alates olnud Habsburgide valitsemise all oleva Ungari osa. 1867. aastal sai see Ungari kuningriigi osaks.

1918. aastal okupeeris Rumeenia kuningriik Krisaania idaosa ning Trianoni rahuga 1920. aastal sai see Rumeenia osaks.

Teise maailmasõja aegsete Balkani riikide piiride ümberkorraldamisega anti see ala Teise Viini arbitraažiga 1940. aastal tervenisti Ungarile.

1944. aastal vallutasid Rumeenia ja Nõukogude Liidu väed Krisaania. Pariisi konverentsi otsustega jagati ala ametlikult 1947. aastal uuesti Ungari ja Rumeenia vahel.

Ajalooliselt on Krisaania keskus olnud Oradea (ungari *Nagyvárad*) linn. Krisaania on küll olnud Transilvaania valitsemise all, kuid see pole kunagi kuulunud Transilvaaniasse, ehkki mõnikord ekslikult liigitatakse Krisaania sinna.

Tänapäeva Ungari Krisaania
--------------------------

Krisaania ala katavad Ungaris tänapäeval Hajdú-Bihari ja Békési komitaat. Suurim linn on Debrecen.

Tänapäeva Rumeenia Krisaania
----------------------------

Krisaania ala katavad Rumeenias tänapäeval Bihori maakond tervenisti, Aradi ja Sălaji maakond suures osas ning Hunedoara ja Satu Mare maakond väikses osas. Suurim linn on Oradea.

Tänapäeva Rumeenias loetakse Krisaania mõnikord Transilvaania regiooni alla.

Viited
------
Pärnu maakonna valdade piirid enne ja pärast 1939. aasta vallareformi
**Are vald** oli vald Pärnu maakonnas aastail 1939–1950.

Vallavanem Jaan Juuriksoo valiti 23. mail 1940 Pärnu maavolinikuks.

Vald kuulus Riigivolikogu 36. valimisringkonda, kust valiti Viktor Päts.

Väljavõte Vabariigi Presidendi otsusest nr. 88
----------------------------------------------

2. Are vald – maa-alaga, mis moodustub: a) senise Are valla maa-alast; b) senise Suigu valla maa-alast; c) senise Tori valla Uru, Murru ja Sauga külade maa-aladest; d) senise Viluvere valla end. Tootsi mõisa maa-alast; e) senise Enge valla Pööravere asunduse, Sõmerlaane talude ning seniste Suigu ja Are valla vahel asuvate heinamaatükkide maa-aladest; f) senise Halinga valla Miku talu maa-alast.

Külanõukogude moodustamine ja valla likvideerimine
--------------------------------------------------

1945. aasta augustis moodustati Are vallas Are külanõukogu keskusega Eavere külas ja Suigu külanõukogu keskusega Suigu külas. 1950. aastal Are vald likvideeriti ja selle alad arvati Pärnu-Jaagupi rajooni koosseisu.

Vaata ka
--------

* Are mõis

Viited
------

1. ↑  A. Ilmjärv uueks vallavanemate esindajaks maavalitsusse. Rahvaleht, 24. mai 1940, nr. 120, lk. 5.
2. ↑  Väljavõte 776. Vabariigi Presidendi otsus nr. 88. Riigi Teataja, nr. 87, 14 oktoober 1938
3. ↑  Eesti NSV Teataja, 1945, 32, 501
4. ↑  Eesti NSV Teataja, 1950, 11, 114
**Genfi konventsioon haavatud, haigete ja merehädaliste sõjaväelaste olukorra parandamiseks merel** on teine neljast Genfi konventsioonist, mis rakendas esimese Genfi konventsiooni sätted sõjategevusele merel ning täiendas eelpool mainitud konventsiooni mõningate uuendustega ja täpsustustega.

Ajalugu
-------

Pärast Genfi esimest konventsiooni ja sellele järgnenud lepingut, tehti mitmeid ettepanekuid, peamiselt Rahvusvahelise Punase Risti Ühiskondade Konverentside poolt, täiendamaks 1864. aasta lepingut. Nende tegevus viis 1868. aasta Lisaartiklite vastuvõtmiseni ja 1899. aasta konventsioonini merel toimuva sõjategevuse osas. Haagi 1899. aasta Rahukonverents väljendti soovi, et peetaks erakorraline konverents Esimese Genfi konverentsi revisiooniks. Šveitsi valitsus kutsus antud konverentsi 1906. aastal kokku ning sellest võttis osa 35 riiki. Konverents võttis vastu uue lepingu, tuginedes Rahvusvahelise Punase Risti Komitee soovitustele, asendades 1864. aasta lepingu selle ratifitseerinud riikide jaoks.
Genfi konventsioon haavatud, haigete ja merehädaliste sõjaväelaste olukorra parandamiseks merel asendati 1929. aastal. Antud leping jäi kehtima 1970. aastani, mil Costa Rica, kes ei olnud üle läinud uuemale lepingule, võttis vastu 1949. aasta konventsiooni.

Sisu lühikokkuvõte
------------------

1906. aasta konventsioon on oma terminoloogias palju täpsem võrreldes 1864. aasta konventsiooniga. See sisaldab 33 artiklit, mis on omakorda jagatud 8-ks peatükiks.
Uued määrused lisati, et täpsustada olukordi nagu surnute matmine ja informatsiooni edastamine. Konventsioonis tunnustatakse esmakordselt eraldi vabatahtlikuid abigruppe. Lisaks sellele muudeti ära punktid, mis olid tõendatult ebapraktilised. Elanike õigus viia abi haavatutele vähendati mõistlikumale proportsioonile. Samuti muudeti soovituseks kohustus saata vigastatud, kes ei olnud sobivad edasiseks armees teenimiseks, oma kodumaale tagasi.
Lepingu kõige olulisemad sätted on:

* Artiklid 12 ja 18 kohustavad kõiki osapooli kaitsma ja hoolt kandma haavatute, haigete ja laevahuku läbielanute üle.

* Artikkel 21 lubab neutraalsetele laevadele abipalvete tegemist haavatute, haigete ja laevahuku läbielanute peale võtmiseks ning hoolt kandmiseks. Neutraalseid laevasid ei tohi hõivata.

* Artikkel 22 deklareerib, et haiglalaevi ei tohi kasutada militaareesmärgil ning nende humanitaarabi missiooni tõttu ei tohi neid rünnata ega hõivata.

* Artikkel 14 täpsustab, et kuigi sõjalaev ei tohi vangistada haiglalaeva meditsiinilist personali, võib ta hoida haavatuid, haigeid ja laevahuku läbielanuid sõjavangidena.

Detailsemalt saab iga lepingu sätte kohta lugeda siit.

Viited
------

1. ↑
**Krista Andreson** (sündinud 20. juunil 1976) on eesti kunstiajaloolane ja õppejõud, keskaja ajaloo ja kunstiajaloo uurija.

Ta on õppinud 1995–2000 Tartu Ülikoolis kunstiajalugu. 2006. aastal kaitses Andreson samas magistrikraadi. Ta on täiendanud ennast Kieli ülikoolis, Greifswaldi ülikoolis ja Leipzigi Ülikoolis Saksamaal. 

2003–2010 töötas Andreson Eesti Kunstimuuseumi teadurina, alates 2013. aastast oli ta teadur Tartu Ülikooli kunstiajaloo osakonnas. 
2017–2018 oli ta ka Greifswaldi Ülikooli teadur. 
2017. aasta lõpus valiti Andreson Paide Riigigümnaasiumi õppejuhiks. 

2018-2022 oli Andreson Viljandi Jakobsoni Kooli direktor.  
Alates 1. septembrist 2022 on ta Tartu Karlova Kooli direktor.

Liikmesus
---------

Andreson on Saksa Kunstiajaloolaste Ühingu (*Verband Deutscher Kunsthistoriker*), Eesti Kunstiteadlaste ja Kuraatorite Ühingu ja Akadeemilise Ajalooseltsi liige.

Viited
------

1. ↑  "Paide riigigümnaasiumis said paika järjekordsed võtmekohtadel inimesed".
2. ↑  "Jakobsoni kooli direktoriks saab kooliperele hästi tuntud inimene".

Välislingid
-----------

* Krista Andreson Eesti Teadusinfosüsteemis
Traditsiooniline Eesti kringel
Taani kringli sisevaates avaneb pilk taani traditsioonilisele või- ja suhkrutäidisele (*remonce*)
Sepiskringel pagaripoe ukse kohal Ribe linnas Taanis
**Kringel** (alamsaksa keeles *kringel* < vanapõhja *kringla* 'ring') on kaheksa- või B-kujuline sai või kook. 

Suuremad kringlid on tavaliselt palmikukujuliste keerdudega. Kringlid on levinud peamiselt Põhja-Euroopas Saksamaalt ja Hollandist Skandinaavia ja Baltimaadeni, kuid mõnel määral tuntakse neid ka Venemaal ja Ameerika Ühendriikides (kus neid seostatakse peamiselt Taani mõjudega).

Kringlid võivad olla nii soolased kui ka magusad, enamasti tehakse neid pärmitainast. Soolakringliteks kutsutakse väikesi soolaseid, vesikringlitesarnaseid küpsetisi, mida tarvitatakse suupistena. Suhkrukringlid on mõnevõrra suuremad maiustused, mis tehakse vahel ka mure- või lehttainast. Suuremad kringlid on tavaliselt täidise või lisanditega (nt rosinakringel), neid kasutatakse sageli pidulikel puhkudel tordi asemel. Soolastest on Eestis populaarsed näiteks singi-juustukringlid. Magusas täidises on sageli rosinad, martsipan, kohupiim, kaneel, kardemon, pähklid jms ning kringlikatteks šokolaad. Uuemal ajal müüakse kringlitena ka analoogseid küpsetisi, mis on mitte kaheksakujulised, vaid sõõrjad ja mida varem nimetati pärgadeks.

Tõenäoliselt pärinevad kringlid vesikringlist (saksa *Brezel*), mille katoliku mungad tõid Taani 13. sajandil. Taani ja norra keeles nimetatakse kringleid *kringle*, mitmus *kringler*; rootsi keeles *kringla*, mitmus *kringlor*; soome keeles *rinkeli* ja saksa keeles *Kringel*. Hollandis tuntakse üht tüüpi magusat kringlit nimetusega *krakeling*.

Venemaal tuntakse kringleid 18. sajandist. 1710. aastal Venemaaga liidetud Soome linn Viiburi on tuntud "kringlilinnana" (vene keeles "Крендельный город"). Viiburi kringel (soome keeles *viipurinrinkeli*) on magus, kardemoni ja paljude muude vürtsidega küpsetis, mis väidetavalt pärineb 14. sajandist, põhineb frantsiskaani munkade retseptil ja jõudis Peeter I ajal ka Vene tsaaride lauale.

Ligikaudu 16. sajandist saati on sepistatud kringlid kasutusel pagaripoodide sümbolina.

Vaata ka
--------

* Stritsel

Viited
------

1. ↑  Kringel, "Eesti etümoloogiasõnaraamat"
2. ↑  Kringel, "Eesti keele seletav sõnaraamat"
3. ↑  "Газета «Вести» онлайн — Новости — Выделываем кренделя!". Originaali arhiivikoopia seisuga 17. detsember 2013. Vaadatud 27. detsembril 2018.
4. ↑  Karjalainen keittiö
Rossija segodnja
**Rossija Segodnja** (vene keeles Россия cегодня; IPA: [rɐˈsʲijə sʲɪˈvodʲnʲə] 'Venemaa täna'), ametlikult Föderaalne Riiklik Unitaarettevõte "Rahvusvaheline infoagentuur Rossija Segodnja" (Федеральное государственное унитарное предприятие «Международное информационное агентство "Россия сегодня"»; lühendatult ФГУП МИА «Россия сегодня») on Venemaa riiklik uudisteagentuur, mis on loodud Venemaa presidendi dekreediga 9. detsembrist 2013. Uudisteagentuuri ainuomanik on Venemaa riik. 

Vastavalt Venemaa presidendi Vladimir Putini allkirjastatud asutamisdekreedile on Rossija Segodnja ülesandeks "valgustada välismaal Venemaa Föderatsiooni riiklikku poliitikat ja ühiskondlikku elu".

Organisatsioon
--------------

Rossija Segodnja loodi detsembris 2013 senise Venemaa riikliku uudisteagentuuri RIA Novosti välismaale suunatud haru ja välisauditooriumile mõeldud Venemaa riikliku raadiokanali Voice of Russia ühendamise teel. 

Uue agentuuri peadirektoriks sai Venemaa riikliku telekanali Rossija-1 uudistesaatejuht Dmitri Kisseljov ja peatoimetajaks alates 31. detsembrist 2013 Margarita Simonjan, kes on ka välismaale suunatud telekanalitevõrgu RT (endine Russia Today) peatoimetaja. Peadirektori nimetab ja vabastab ametist Venemaa president isiklikult.

Rossija Segodnja ühendab endas vene-, inglis-, hispaania-, araabia- ja hiinakeelse raadio, internetiportaalid kümnetes keeltes, rahvusvahelised multimeedia pressikeskused. Välismaal tegutseb see alates märtsist 2014 uudisteportaalina Sputnik News, Venemaale endale suunatud Rossija Segodnja uudiseportaal kannab nime RIA Novosti.

Kriitika
--------

Nagu agentuuri asutamisdokumendis kirjas, tegeleb Rossija Segodnja Venemaa riikliku poliitika valgustamise ja õigustamisega. Uudisteagentuuri peetakse president Vladimir Putini hääletoruks, mis asendab senise pooliseseisva ja professionaalse uudisteteenistuse otseselt Putinile lojaalse agentuuriga. Selle eesotsas seisev Dmitri Kisseljov on tuntud oma läänevastase, Putini režiimi ülistava retoorika poolest.

Viited
------

1. ↑  Указ о мерах по повышению эффективности деятельности государственных СМИ
2. ↑  Указ о мерах по повышению эффективности деятельности государственных СМИ
3. ↑  Steven Lee Myers „Without Notice, Putin Dissolves a News Agency"
**Gucci moemaja**, ka lihtsalt **Gucci**, on Itaalia moeajaloo ikoon ja nahktoodete bränd. Sellele pani aluse Guccio Gucci (1881–1953) Firenzes 1921. aastal.

Guccit peetakse üheks maailma kuulsamaks, prestiižsemaks ja tuntumaks moebrändiks maailmas [*viide?*]. Läbimüügilt on Gucci maailmas teine moebränd Louis Vuittoni järel, kuid esikohal Itaalias. Guccil on üle maailma ligikaudu 425 oma kaubamaja, kuid tema tooteid müüakse ka suurtes kaubanduskeskustes ja väiksemates poodides.

Gucci on Fur Free Alliance liige.

### Ajalugu

Gucci moemaja asutas 1906. aastal Guccio Gucci. Aastal 1938 Gucci laienes ja kaubamaja avati Roomas. Gucci oli vastutav paljude firmade märkimisväärsete toodete disainimise eest. Aastal 1947 tutvustas Gucci bambusest käekotti, mis on tänaseni firma üheks tugisambaks. 

Guccio Gucci abikaasa Aida Calvellil oli suur perekond, kokku kuus last, kuid ainult tema neljal pojal oli suur roll Gucci kompaniis. Pärast Guccio surma aastal 1953 oli poeg Aldo see, kes viis firma ülemaailmsele areenile, avades esimesed kaubamajad Londonis, Pariisis ja New Yorgis. Oma toodetega jõudis Gucci Aasiasse 1960ndate lõpus, avades kaubamajad Hongkongis, Tokios ja Koreas.

1972. aastal laiendas Gucci tegevust ka autotööstusse, nimelt hakati esmakordselt maailmas tootma autosid, mille on disaininud tunnustatud moedisainerid. Lisaks sellele oli Guccil hinnatud parfüümisari.

Kui aastal 1983 Guccio poeg Rodolfo suri, jättis ta 50% firmast oma pojale Mauriziole. Neil aastatel algas Gucci majanduslangus, kuid firma päästeti ja peagi suudeti taas tegevust laiendada, sealhulgas Hollandisse. Kuigi rasked aastad olid sassi ajanud nii peresuhted kui ka firma siseelu, otsustas Maurizio Gucci teha firmast firma, mis oleks maailmas tunnustatud, ja aastatega see tal õnnestus.

Viited
------

1. ↑  Judy Molland (22. märts 2018). "Success! Versace Goes Fur-Free". *Care2.com*. Originaali arhiivikoopia seisuga 26. märts 2018.
Gryffindori värvid.
**Gryffindor** on üks neljast Sigatüüka majast. Seal õpivad ka Harry Potter ning tema sõbrad Ron Weasley ja Hermione Granger.

Gryffindori maja on saanud nime ühe kooli asutajaliikme Godric Gryffindori järgi. Gryffindori majas on alati väärtustatud julgust ja vaprust.

Gryffindori maskott on lõvi, värvideks sarlakpunane ja kuldne, elemendiks tuli. Teadaolev ese, mis kuulus Godric Gryffindorile, oli tema mõõk, mille suudab sõõlamiskübarast välja võluda vaid tõeline Gryffindorlane. Harry võlus selle kübarast välja raamatute teises osas ja tappis sellega basiliski. 

Gryffindori majavanem on Minerva McGonagall ja majavaim Peaaegu Peata Nick.

Gryffindori maja asub Sigatüüka lossi kõige kõrgemas tornis. Pääsu Gryffindori torni valvab Paks Naine, parooli teadmata ei pääse keegi temast mööda.

Tuntumad Gryffindori majja kuulunud tegelased:

* Harry Potter
* Ron Weasley (nagu kogu Weasley perekond)
* Hermione Granger
* Neville Longbottom
* Albus Dumbledore
* Minerva McGonagall
* James Potter
* Lily Potter
* Remus Lupin
* Sirius Black
* Peter Pettigrew
* Rubeus Hagrid

Vaata ka
--------

* Hufflepuff
* Ravenclaw
* Slytherin
**Võsu Rannaklubi** on rahvamaja hoone Lääne-Viru maakonnas Haljala vallas Võsu asulas. Rannaklubi asutati 1961. aastal.Praegu (2018) on see antud rendile mittetulundusühingule Võsu Rannaklubi.

Hoone ajaloost
--------------

Rannaklubi hoone valmis 1961. aastal, pärast Võsu rahvamaja hävimist tulekahjus 1958. aastal. Rannaklubi funktsionalistlik vormikeel peegeldab ilmekalt stalinismijärgse arhitektuurikäsitluse retrospektiivset iseloomu Nõukogude okupatsioonile eelnenud iseseisvusaja ideaalide suunas. Samas stiilis on ka ehitatud Narva-Jõesuu sanatooriumihoone. 

Võsu Rannaklubi on kantud arhitektuurimälestisena Kultuurimälestiste riiklikku registrisse jrk nr 1227 all.

Viited
------

1. ↑  Rahvakultuurikeskus. "Võsu Rannaklubi". *Rahvakultuur.ee*. Originaali arhiivikoopia seisuga 13. veebruar 2018.
2. ↑  Leele Välja (2010). "Lahemaa Rahvuspargi kaitsekorralduskava alusuuringud ja rannakülade inventeerimine. Võsu, Tallinn. Lk 4" (PDF). Tallinn. Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 11. veebruar 2018.
3. ↑  "Rannaklubi". *Kultuurimälestiste riiklik register*.

Välislingid
-----------

* Klubist Haljala valla kodulehel
* Virumaa teataja (25.09.2009) "Rannaklubi ärkab uuele elule"
**Krimulda muinaslinnus** oli 13. sajandi alguseni Koiva liivlaste Krimulda piirkonna keskuseks olev linnus hilisema Krimulda piiskopilinnuse kohal, Krimuldas asuval Suvorovi ehk Vikmeste linnamäel (*Vikstemes pilskalns*) või Krimulda kiriku kõrval oleval Kubesele linnamäel. Krimulda linnust on peetud ka üheks Kaupole kuuluvatest linnustest, kuid see on vähepõhjendatud oletus.

Viited
------

1. ↑  HLK, lk 68
2. ↑  Vikmestes pilskalns, vietas.lv
3. ↑  Krimuldas luterāņu baznīca, vietas.lv

Allikad
-------

* Henriku Liivimaa kroonika = Heinrici chronicon Livoniae. Ladina keelest tõlkinud Richard Kleis, toimetanud ja kommenteerinud Enn Tarvel. Tallinn: Eesti Raamat 1982.

Läti muinaslinnuseid

Aizkraukle muinaslinnus • Āraiši järvelinnus • Autine linnus • Babīte linnamägi • Beverini linnus • Daugmale muinaslinnus • Jersika linnus • Koknese muinaslinnus • Korneti linnus • Krimulda muinaslinnus • Laši linnus • Lielvārde muinaslinnus • Mazsalaca muinaslinnus • Mežotne muinaslinnus • Metimne linnus • Owele linnus • Purke linnus • Sattesele linnus • Sēlpilsi muinaslinnus • Sotecle linnus • Talsi muinaslinnus • Tērvete muinaslinnus • Turaida muinaslinnus • Urele linnus • Võnnu muinaslinnus
**Polydeuces** (ka **Saturn XXXIV**) on Saturni väikeste mõõtmetega kuu ning üks paljudest Saturni kuudest. Polydeuces on kaasorbitaalne Saturni kuu Dionega ja asub Dione Lagrange'i punktis L5. Ta diameeter on hinnanguliselt 2 kuni 3 km. Dione teine kaasorbitaalne kuu Helene, mis on Polydeucesest suurem, asub Dione Lagrange'i punktis L4.

Saturni kaaslased

S/2009 S 1 • Pan • Daphnis • Atlas • Prometheus • Pandora • Epimetheus • Janus • Aegaeon •  Mimas • Methone • Anthe • Pallene • Enceladus • Tethys • Telesto • Kalypso • Dione • Helene • Polydeuces • Rhea • Titan • Hyperion • Iapetus • Kiviuq • Ijiraq • Phoebe • Paaliaq • Skathi • Albiorix • S/2007 S 2 • Bebhionn • Erriapus • Skoll • Siarnaq • Tarqeq • S/2004 S 13 • Greip • Hyrrokkin • Jarnsaxa • Tarvos • Mundilfari • S/2006 S 1 • S/2004 S 17 • Bergelmir • Narvi • Suttungr • Hati • S/2004 S 12 • Farbauti • Thrymr • Aegir • S/2007 S 3 • Bestla • S/2004 S 7 • S/2006 S 3 •  Fenrir • Surtur • Kari • Ymir • Loge • Fornjot
**Krisse Salminen** (täisnimega **Heidi Kristiina Salminen**; sündinud 28. mail 1976 Hollolas Soomes) on Soome lavakoomik ja telesaatejuht. 

Salminen on telesaatejuht Reijo Salmineni ja näitleja Kaarina Turuneni tütar, tema vend Eppu Salminen on samuti näitleja. Koomikuna on tema lavakuju enesekeskne ja ennast täis blondiin, kes räägib liialdatud nasaalses Helsingi kõnekeeles. Salminen on Soomes viimastel aastatel esile kerkinud lavakoomika keskne kuju.

Krisse Salminen oli 2007. aasta Eurovisiooni lauluvõistluse saatejuht. Ta on juhtinud telesaateid "Krisse Show" ja "Krisse Road Show". 2012. aastal esines Salminen sarja "Tantsud tähtedega" Soome versioonis "Tanssii tähtien kanssa", kus tema kutselisest tantsijast partner oli Matti Puro.

Auhinnad
--------

* 2003 Telvis – parim seriaalinäitlejanna
* 2003 Venla – parim esineja
* 2004 Telvis – parim seriaalinäitlejanna
* 2005 Telvis – parim seriaalinäitlejanna

Telesarjad
----------

* 2004–2005 "Krisse"
* 2006–2007 "Krisse Show"
* 2007 "Krisse Road Show"
* 2007 "Röyhkeä diplomaatti"
* 2009–2010 "Ne Salmiset"
* 2011– "Krissen vaaligrilli"

Filmid
------

* 2005 "Robotid", Piperi hääl soome keeles
* 2006 "Keisarin salaisuus", hääl
* 2007 "Shrek 3", Lumivalgekese hääl soome keeles
* 2010 "Toy Story 3", Barbie hääl soome keeles

Välislingid
-----------

* Krisse Salminen andmekogus IMDb (inglise) Muuda Vikiandmetes
* Krisse Road Show (soome keeles)
**Polüestrid** on lineaarse või hargnenud ahelaga polümeerid, mida saadakse mitmealuselisi orgaanilisi happeid ja alkohole polükondenseerides. Polümeeri peaahelas kordub regulaarselt esterside –[–CO–O–]–.

Valdav osa polüestreid on lineaarse põhiahelaga termoplastsed polümeerid, mille lähteaineteks on tereftaalhape, ftaalhappe anhüdriid, etüleenglükool jt.

Levinumaid polüestreid tähistatakse järgmiste lühenditega:

* PBT: polübuteentereftalaat, tereftaalhappe polümeer;
* PET: polüeteentereftalaat, tereftaalhappe polümeer;
* PLA: polülaktiid, piimhappe bioloogiliselt lagundatav polümeer;
* PTT: polütrimetüleentereftalaat;
* PEN: polüeteennaftalaat;
* PC: polükarbonaat, süsihappe ester;
* PEC: polüesterkarbonaat, karboksüülhappe ester;
* PAR: polüakrülaadid, aromaatsed polüestrid;
* UP: küllastamata polüestervaik.

Looduslikud estrid on näiteks puuvaik, merevaik, šellak. Sünteetilistest polüestritest on kõige laiemalt kasutusel polüeteentereftalaat, millest formeeritakse polüesterkiudu ekstrusiooni meetodil. Selleks surutakse sula polümeeri läbi filjeeri peenikeste avade. Õhus jahtunud niite töödeldakse edasi vajalike omadustega tekstiilikiu saamiseks. Maailma tekstiilitööstuses on polüesterkiul sünteeskiudude seas juhtiv koht. Seda erinevate omaduste ja kasutusvõimalustega sünteeskiudainet toodetakse paljude kaubanduslike nimetuste all, näiteks *crimplene, dacron, mylar, polyester, terylene, thermolite, trevira*, eesti keeles ka lavsaan (vene *лавсан* järgi).

Vaata ka
--------

* Polümeerid
* Keemilised kiudained

Viited
------

1. ↑  ENE 7. köide, 1994
**Oleg Gross** (sündinud 11. jaanuaril 1952 Kivi-Vigalas) on eesti ettevõtja. 

Lõpetas 1970 Rakvere 1. Keskkooli ja 1976 Eesti Põllumajandusakadeemia maakorralduse erialal. 1976–1991 oli Viru kolhoosi melioraator ehk maaparandusagronoom.

Aastast 1991 on Gross OG Elektra ASi juhatuse esimees ja ainuomanik. Aastast 2000 on ta ka ASi OG Elektra Tootmine juhatuse esimees ja ainuomanik. Kui OG Elektra ühendab ligi seitsekümmet üle Eesti Grossi Toidukaupade nime all tegutsevat kauplust, siis OG Elektra Tootmise alla on Oleg Gross koondanud oma lihatööstused, pagaritööstuse ja köögivilja töötlemise. Grossi firma AveC Kirjastuse AS annab välja Lääne-Virumaal levitatavat nädalalehte Kuulutaja.

2016. aastal oli tema varade väärtus Äripäeva hinnangul 98,83 miljonit eurot ning ta paigutus sellega Eesti rikaste edetabelis 15. kohale.

Gross on toetanud Eesti rallisporti ja on pikaajaline Ott Tänaku toetaja. Lisaks on ta toetanud ka Rakvere Tarva korvpalliklubi ja teisi Lääne-Virumaal tegutsevaid spordiorganisatsioone.

Poliitiline tegevus
-------------------

Gross kandideeris Rakvere linnavolikokku 1993. 1996. ja 1999. aasta kohaliku omavalitsuse volikogude valimistel kohaliku valimisliidu nimekirjas ning on olnud ka Rakvere linnavolikogu liige.

Oleg Gross kandideeris 1999. aasta Riigikogu valimistel Mõõdukate nimekirjas ning 2003. aasta Riigikogu valimistel Keskerakonna nimekirjas.

Tunnustus
---------

* 1979 NSV Liidu meistersportlane Kreeka-Rooma maadluses[*viide?*]
* 1996 Lääne-Virumaa edukaim ettevõtja
* 2002 Rakvere Kroonimärk
* 2006 Mõtlev Mees
* 2019 Valgetähe IV klassi teenetemärk
* 2019 Eesti Olümpiakomitee teenetemärk

Isiklikku
---------

Rallisõitja Georg Gross on tema poeg. Tema tütar Gea Gross on ASi OG Elektra juhatuse esimees ja kaubandusjuht.

Viited
------

1. ↑  Rikaste TOP: idufirma kaksikvõit
2. ↑  "Gross toetas Tänakut, kui teised temasse enam ei uskunud" Eesti Päevaleht, 14. jaanuar 2017
3. ↑  Teenetemärkide kavaleride andmekogu – 19802
4. ↑  TTÜ tarneahela juhtimise magister võttis üle Grossi äriimpeeriumi, ttu.ee, 9. juuni 2016

Välislingid
-----------

* Oleg Grossi sporditulemused
* Andres Reimer, Maadleja loomuga Oleg Gross troonib suurima tööandjana Virumaa äris, Postimees, 5. märts 2005
* Hetlin Villak, Oleg Gross plaanib avada tööstuskaupade kauplused, Eesti Päevaleht, 5. veebruar 2008
* Valdu Toomla, Oleg Gross hakkab müüma Aasia kaupa, Virumaa Teataja, 7. veebruar 2008
* Lauri Birkan, Oleg Gross: "Minule tuli esimene miljon nõukogude aja lõpus." Õhtuleht, 18. aprill 2008
* Oleg Gross avas Tallinnas oma üheksanda kaupluse, Virumaa Teataja, 30. juuli 2010
* Oleg Gross: riik peaks töötute abistamise lõpetama, Ärileht, 11. august 2010
* Oleg Gross maksab 100 000 eurot Rally Estonia eest ära, ERR sport, 26. veebruar 2020
**Oleg Ivenko** (vene keeles Олег Ивенко; ukraina keeles Олег Івенко; sündinud 14. augustil 1996 Harkivis) on Ukrainast pärit Venemaa balletitantsija.

Ivenko on lõpetanud 2006 aastal Harkivi koreograafiakooli ja 2010. aastal Valgevene Riikliku Koreograafia Kolledži. Pärast lõpetamist töötab ta Musa Cəlili Tatari Riiklikus Akadeemilises Ooperi- ja Balletiteatris, kus ta on saanud esitantsijaks.

Film
----

2018. aastal linastunud Prantsuse-Briti mängufilmis "Valge vares" ("The White Crow"; režissöör Ralph Fiennes) mängis Ivenko balletitantsijat Rudolf Nurejevit.

2023. aastal ilmub linale James Napier Robertsoni mängufilm "Joika" (seotud samuti balletitemaatikaga), kus Ivenko mängib kõrvalosa.

Tunnustus
---------

* konkursi "Maailma noor ballett" II preemia (2012)
* konkursi "Maailma noor ballett" *grand prix* (2014)
* Tatarstani teeneline kunstnik

Viited
------

1. 1 2  Олег Ивенко. kazan-opera.ru
2. 1 2  Олег Ивенко. kino-teatr.ru

Välislingid
-----------

* Oleg Ivenko IMDb andmebaasis
* Олег Ивенко. kinopoisk.ru
**Paaliaq** on Saturni looduslik kaaslane, üks Saturni kaaslaste inuiti grupi kuudest.

Selle kuu avastasid Brett J. Gladman, John J. Kavelaars, Jean-Marc Petit, Hans Scholl, Matthew J. Holman, Brian G. Marsden, Philip D. Nicholson ja Joseph A. Burns, kes teatasid selle olemasolust 2000. aasta oktoobris.

Algul sai selle nimeks **S/2000 S 2** (Saturni 2000. aastal avastatud 2. satelliit ehk kaaslane). 2003. aasta augustis nimetati see ümber Michael Kusugaki raamatust "Šamaani needus" ("The Curse of the Shaman") pärit šamaani järgi.

Paaliaq on umbes 22-kilomeetrise läbimõõduga. Kaaslane tiirleb ümber Saturni planeedi pöörlemisega samas suunas (prograadsel orbiidil), kusjuures ühe tiiru tegemiseks ümber Saturni kulub tal 686,9 ööpäeva. Orbiidi pikem pooltelg on 15 200 000 km. Oma orbiidil satub Paaliaq üsna lähedale veel üheksale Saturni kuule (vähim kaugus umbes 15 km).

Värvuselt on Paaliaq punakas. Infrapunaspektris sarnanes Paaliaqi spekter väga Saturni teiste kuude, Kiviuqi ja Siarnaqi spektriga, mis toetab hüpoteesi, et nad on tekkinud samast purunenud taevakehast.

Viited
------

1. 1 2 3  Institute for Astronomy Saturn Satellite Data Vaadatud: 21.04.2014.

Saturni kaaslased

S/2009 S 1 • Pan • Daphnis • Atlas • Prometheus • Pandora • Epimetheus • Janus • Aegaeon •  Mimas • Methone • Anthe • Pallene • Enceladus • Tethys • Telesto • Kalypso • Dione • Helene • Polydeuces • Rhea • Titan • Hyperion • Iapetus • Kiviuq • Ijiraq • Phoebe • Paaliaq • Skathi • Albiorix • S/2007 S 2 • Bebhionn • Erriapus • Skoll • Siarnaq • Tarqeq • S/2004 S 13 • Greip • Hyrrokkin • Jarnsaxa • Tarvos • Mundilfari • S/2006 S 1 • S/2004 S 17 • Bergelmir • Narvi • Suttungr • Hati • S/2004 S 12 • Farbauti • Thrymr • Aegir • S/2007 S 3 • Bestla • S/2004 S 7 • S/2006 S 3 •  Fenrir • Surtur • Kari • Ymir • Loge • Fornjot