recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Henrique (2013)
**Henrique Adriano Buss** (tuntud lihtsalt kui ka **Henrique**; sündinud 14. oktoobril 1986 Marechal Cândido Rondonis) on Brasiilia jalgpallur, kes mängib keskkaitsjana Brasiilia kõrgliigaklubis Coritiba. Ta võib mängida ka paremkaitsja või kaitsva poolkaitsjana.

Ta alustas Coritibas ka klubikarjääri. Klubi põhimeeskonnas debüteeris ta 2006. aastal Brasiilia esiliigas.

2008. aasta alguses asus ta mängima Brasiilia kõrgliigaklubis Palmeiras. 2008. aasta juulis siirdus ta Hispaania kõrgliigaklubisse FC Barcelona, kuid ei mänginud seal kordagi. Hooajal 2008/09 oli ta Barcelonast laenul Saksamaa kõrgliigaklubis Leverkuseni Bayer ja aastatel 2009–2011 kaks hooaega Hispaania kõrgliigaklubis Racing Santander. 2011. aasta juulis naasis ta laenule Palmeirasesse. Aasta hiljem sõlmis ta Palmeirasega püsiva lepingu.

2014. aasta jaanuaris sõlmis Henrique lepingu Itaalia kõrgliigaklubiga Napoli. 2014. aastal võitis ta Napoliga Itaalia karikavõistlused ja Itaalia superkarikafinaali.

Aastatel 2016–2017 mängis ta Brasiilia kõrgliigaklubis Fluminense, 2018–2019 Brasiilia kõrgliigaklubis Corinthians, 2019–2020 Araabia Ühendemiraatide klubis Ittihad Kalba ja 2020–2021 Portugali kõrgliigaklubis Belenenses.

2021. aasta juunis naasis Henrique Coritibasse.

Brasiilia jalgpallikoondises mängis Henrique aastatel 2008–2014 kokku kuus korda. Ta kuulus Brasiilia koondisse 2014. aasta maailmameistrivõistlustel.

Saavutused
----------

Coritiba;
* Campeonato Brasileiro Série B: 2007
* Campeonato Paranaense: 2022

Palmeiras
* Campeonato Paulista: 2008
* Copa do Brasil: 2012
* Campeonato Brasileiro Série B: 2013

Napoli
* Coppa Italia: 2013–14
* Supercoppa Italiana: 2014

Corinthians
* Campeonato Paulista: 2018, 2019

Viited
------

1. ↑  "Números, carreira e expectativa: como o zagueiro Henrique volta ao Coritiba após 13 anos". ge.globo.com. 4.6.2021. Vaadatud 10.7.2022

| * v
* r
Brasiilia koondis  –  2014. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlused |
| --- |
| 

* 1 Jefferson
* 2 Dani Alves
* 3 Thiago Silva (c)
* 4 David Luiz
* 5 Fernandinho
* 6 Marcelo
* 7 Hulk
* 8 Paulinho
* 9 Fred
* 10 Neymar
* 11 Oscar
* 12 Júlio César
* 13 Dante
* 14 Maxwell
* 15 Henrique
* 16 Ramires
* 17 Luiz Gustavo
* 18 Hernanes
* 19 Willian
* 20 Bernard
* 21 Jô
* 22 Victor
* 23 Maicon
* Treener: Scolari

 | Brasiilia |
**Tähk-toompihlakas** ehk **peajas toompihlakas** (*Amelanchier spicata*) on toompihlaka perekonda kuuluv taimeliik.

Kirjeldus
---------

Kasvab paljutüvelise põõsa või kuni 5 m kõrguse puuna. Võrsed on punakaspruunid, nooremana viltjaskarvased ning hiljem paljad. Lehed on ovaalse või ka äraspidimunaja kujuga. Kroonlehed on valged, karvased ning õied paiknevad püstistes kobarates. Õitsemine toimub maikuus. Viljad on kujult kerajad, purpurjasmusta värvusega ning söödavad. Tupplehed on püstised.

Kasvunõuded
-----------

Pole mulla suhtes väga nõudlik, võib kasvada liivasel ja klibusel mullal.

Levik
-----

### Maailmas

On pärit USA idapoolsetest osariikidest. Kõige tuntum ja levinum liik Ida-Euroopa maades, talub isegi temperatuuri −45 °C. Liiki kasvatatakse Soomes isegi polaarjoonest põhja pool.

### Eestis

Eestisse tõid tähk-toompihlaka arvatavasti mõisaomanikud. Rahvapäraselt on taime nimetatud ka Saksamaa toomeks. Liik on metsistunult levinud hajusalt üle kogu Eesti, olles tavaline aia- ja pargitaim. On Eesti tingimustes külmakindel.

Kasutamine
----------

Dekoratiivtaim, mida võib kasvatada nii üksikpõõsana, rühmiti kui ka kõrge hekina. Sobib kärpimata piirdeiks. Sügisel värvuvad lehed kollaseks.

Viited
------

1. 1 2 3  Taimi Paal (2015). *Eesti metsamarjad*. Tallinn: Varrak. Lk 111–114.
2. 1 2 3 4  Endel Laas (1987). *Dendroloogia*. Tallinn: Valgus. Lk 357–358.
3. 1 2 3  Robert Piir (2008). *Vähetuntud marjad aias*. Tallinn: Maalehe Raamat. Lk 90.

Välislingid
-----------

* Tähk-toompihlakas andmebaasis eElurikkus Muuda Vikiandmetes
Beñat Etxebarria (2014)
**Beñat Etxebarria Urkiaga** (tuntud ka lihtsalt kui **Beñat**; sündinud 19. veebruaril 1987 Igorres) on endine Hispaania jalgpallur (keskpoolkaitsja).

Ta alustas klubikarjääri Athletic Bilbaos, mille noorteakadeemiaga liitus ta 1998. aastal. Aastatel 2005–2008 mängis ta põhiliselt klubi reservmeeskonnas Hispaania tugevuselt kolmandas liigas. Hispaania kõrgliigas tegi ta klubi põhimeeskonnas debüüdi 29. oktoobril 2006 mängus CA Osasuna vastu.

2009. aasta suvel liitus ta Real Betisega. Esimesel hooajal mängis ta klubi reservmeeskonnas Hispaania tugevuselt kolmandas liigas. Aastatel 2010–2013 kuulus ta Betise põhikoosseisu, mängides klubiga kahel viimasel hooajal Hispaania kõrgliigas.

2013. aasta juunis naasis Beñat Athletic Bilbaosse, kellega sõlmis viieaastase lepingu. Sinna jäi ta kuni hooaja 2019–20 lõpuni.

Tema klubikarjääri viimaseks klubiks jäi Austraalia kõrgliiga klubi Macarthur, kus ta mängis hooajal 2020–21.

2012. aastal kuulus Beñat neljas kohtumises Hispaania jalgpallikoondise koosseisu.

Saavutused
----------

Athletic Bilbao
* Supercopa de España: 2015

Välislingid
-----------

 Beñat Etxebarria – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
**Henrik Markku Mikael Haapala** (sündinud 28. veebruaril 1994 Lempääläs) on Soome jäähokimängija, kes mängib Soome kõrgliiga klubis Tampere Ilves ründajana vasakäärel.

Ta alustas klubikarjääri Soome klubis Tappara, mille meeskonnas debüteeris ta Soome kõrgliigas hooajal 2011–12. Aastatel 2016 ja 2017 tuli ta Tapparaga Soome meistriks. Hooajal 2016–17 oli ta liigas resultatiivseim mängija (15+45) ning pälvis Veli-Pekka Ketola auhinna. Lisaks valiti ta samal hooajal liiga sümboolsesse koosseisu.

2017. aasta juunis sõlmis ta kaheaastase lepingu NHL-i klubiga Florida Panthers. Hooaja alguses asus ta mängima Panthersi noorteklubis Springfield Thunderbirds American Hockey League'is. NHL-is tegi ta Panthersi meeskonnas debüüdi 22. novembril 2017 mängus Toronto Maple Leafsi vastu. Kokku pääses ta Panthersi meeskonnas sel hooajal NHL-is väljakule viies mängus ja sai kirja ühe väravasöödu. Hooaja lõpus mängis ta taas Tapparas. 2018. aastal jõudis ta Tapparaga viiendat aastat järjest Soome meistrivõistluste finaali, kuid kaotati Oulun Kärpätele.

Hooajal 2018–19 mängis Haapala Šveitsi kõrgliiga klubis HC Lugano. 2019. aasta mais sõlmis ta kaheaastase lepingu KHL-i klubiga Jokerit. 2022. aasta märtsis liitus ta Tampere Ilvesega.

2014. aastal tuli Haapala Soome kuni 20-aastaste koondisega juunioride maailmameistriks.

Välislingid
-----------

* Henrik Haapala KHL.ru lehel
* Henrik Haapala NHL.com lehel
* Henrik Haapala hockeydb.com lehel
Harju-Madise kirik
Harju-Madise kirik
Harju-Madise kirik

**Harju-Madise Mattiase kirik** on kihelkonnakirik Harju maakonnas Lääne-Harju vallas Madise külas Pakri lahe ääres rannaastangul. Kirik on pühitsetud apostel Mattiasele.

Kiriku ehitusaeg jääb 15.–18. sajandisse. Kantsel on valminud 1784. aastal ja selle kõlaräästa tipus on päikeseratas, mida on peetud laeva tüürirattaks.

Harju-Madise pastori Johann Haquinus Forseliuse poja Bengt Gottfried Forseliuse mälestuskivi on kirikuaia kõrval.

Kiriku kõrval asub Madise juga.

Kirik meremärgina
-----------------

Meri asub kirikust 500 meetri kaugusel. Kiriku kellatornis on majakatuli, mis moodustab liitsihi Madise alumise tulepaagiga. Märkide vahekaugus on 599 meetrit ja sihi asimuut on 140°.

Kiriku kõrgus maapinnast on 35 meetrit ja tule kõrgus merepinnast on 33 meetrit.

Kirik rahvapärimuses
--------------------

Vanarahvalt kogutud legendide põhjal olla ümberkaudsed surnud mõisnikud kiriku altari ees öösiti kaarte mängimas käinud. Seda märganud õpetaja, kes läinud salamisi kirikusse ning hoolimata mõisnike lahkest kutsest keeldunud kaardilauda istumast, tõstes käe ning hüüdes: "Tagane, saadan!" Sestsaadik olevat Harju-Madise kirikus öösiti rahu ja vaikus valitsenud.

* Forseliuse mälestus­tahvel kiriku juuresForseliuse mälestus­tahvel kiriku juures
* Sõdade ohvrite mälestus­plaadid kirikuaiasSõdade ohvrite mälestus­plaadid kirikuaias
* Kirikuaia põhjaväravKirikuaia põhjavärav
* KirikuaedKirikuaed

Välislingid
-----------

 Harju-Madise kirik – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
* Harju-Madise kiriku EELK kodulehel
* Harju-Madise kirik kultuurimälestiste riiklikus registris Muuda Vikiandmetes
* Madise kirik navigatsioonimärkide andmekogus

Harju-Madise kirik
Harju-Madise kihelkond

**Kirik**: Harju-Madise kirik  

**Mõisad**: Harju-Madise kirikumõis | Leetse mõis | Padise mõis | Pallaste mõis | Põllküla mõis | Vasalemma mõis | Ämari mõis
**Bernhard Talvar** (enne eestistamist **Bernhard Bluum**; 13. oktoober 1912 Narva – 23. jaanuar 1977) oli eesti vaimulik.

Talvar lõpetas aastal 1931 Jakob Westholmi Gümnaasiumi. Aastatel 1932–1937 õppis ta Tartu Ülikooli usuteaduskonnas. Ordineeriti 26. detsembril 1938 õpetajaks.

Ta oli aastal 1939 Tallinna Toompea Kaarli koguduse vikaarõpetaja, aastatel 1939–1950 oli ta Haljala Püha Mauritiuse koguduse õpetaja. Aastatel 1950–1956 oli ta sunnitööl. Aastatel 1956–1961 oli ta Järva-Madise Püha Matteuse koguduse õpetaja, aastatel 1961–1977 oli ta Rõuge Maarja koguduse õpetaja.

Bernhard Talvar maeti 29. jaanuaril 1977 Rahumäe kalmistule.

Viited
------

1. ↑  "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 4. veebruar 2015. Vaadatud 9. veebruaril 2012.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
2. ↑  Konrad Veem Eesti Vaba Rahvakirik Dokumentatsioon ja leksikon EVR Stockholm 1988
3. ↑  Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918–1944 III. Lk 105
4. ↑
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib tervisekahjustusest; muude tähenduste kohta vaata artiklit Trauma (täpsustus).* |

---

**Trauma** (vanakreeka sõnast τραῦμα (*trauma*) 'vigastus, haav') on meditsiinis enamasti välisteguri mõjul tekkinud tervisekahjustus, tavaliselt füsioloogiline kehavigastus. Levinumad traumad on luumurrud, põrutused, venitused, väänded, torked ja sisselõiked, aga ka jäsemete amputatsioonid.

Maailma Tervishoiuorganisatsiooni andmetel oli 2002. aastal 6,23% surmadest tahtmatute vigastuste ja 2,84% tahtlikult tekitatud vigastuste tagajärjeks.

Trauma võib olla akuutne või krooniline (püsiv kahjustus, mille tagajärgi ei õnnestu välja ravida). Eraldi käsitletakse ka sporditraumasid, mis takistavad aktiivset treenimist või tipptasemel võistlemist.

Traumaks võidakse nimetada ka psühhotraumat (hingeline trauma, närvivapustus), mis on põhjustatud psüühilistest teguritest.

Vaata ka
--------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Tsitaadid Vikitsitaatides: **Trauma** |

* haav
Henrik Pontoppidan
**Henrik Pontoppidan** (24. juuli 1857 Fredericia – 21. august 1943 Kopenhaagen) oli taani kirjanik, kes 1917. aastal jagas Karl Gjellerupiga Nobeli kirjandusauhinda.

Eesti keeles ilmunud teosed
---------------------------

* "Surnute riik". Tõlkinud August Hanko. Sari "Nobeli laureaadid", Loodus, 1937.
* "Per Õnneseen". Tõlkinud Eva Velsker. Sari "Hieronymus", Eesti Raamat, 2021.

Vaata ka
--------

* Skageni maalijad

Nobel
Nobeli kirjandusauhinna laureaat

1901 Prudhomme • 1902 Mommsen • 1903 Bjørnson • 1904 F. Mistral, Echegaray • 1905 Sienkiewicz • 1906 Carducci • 1907 Kipling • 1908 Eucken • 1909 Lagerlöf • 1910 von Heyse • 1911 Maeterlinck • 1912 Hauptmann • 1913 Tagore • 1915 Rolland • 1916 von Heidenstam • 1917 Gjellerup, Pontoppidan • 1919 Spitteler • 1920 Hamsun • 1921 France • 1922 Benavente • 1923 Yeats • 1924 Reymont • 1925 Shaw • 1926 Deledda • 1927 Bergson • 1928 Undset • 1929 Mann • 1930 Lewis • 1931 Karlfeldt • 1932 Galsworthy • 1933 Bunin • 1934 Pirandello • 1936 O'Neill • 1937 du Gard • 1938 Buck • 1939 Sillanpää • 1944 Jensen • 1945 G. Mistral • 1946 Hesse • 1947 Gide • 1948 Eliot • 1949 Faulkner • 1950 Russell • 1951 Lagerkvist • 1952 Mauriac • 1953 Churchill • 1954 Hemingway • 1955 Laxness • 1956 Jiménez • 1957 Camus • 1958 Pasternak • 1959 Quasimodo • 1960 Perse • 1961 Andrić • 1962 Steinbeck • 1963 Seféris • 1964 Sartre • 1965  Šolohhov • 1966 Agnon, Sachs • 1967 Asturias • 1968 Kawabata • 1969 Beckett • 1970 Solženitsõn • 1971 Neruda • 1972 Böll • 1973 White • 1974 Johnson, Martinson • 1975 Montale • 1976 Bellow • 1977 Aleixandre • 1978 Singer • 1979 Elýtis • 1980 Miłosz • 1981 Canetti • 1982 García Márquez • 1983 Golding • 1984 Seifert • 1985 Simon • 1986 Soyinka • 1987 Brodski • 1988 Mahfuz • 1989 Cela • 1990 Paz • 1991 Gordimer • 1992 Walcott • 1993 Morrison • 1994 Ōe • 1995 Heaney • 1996 Szymborska • 1997 Fo • 1998 Saramago • 1999 Grass • 2000 Gao • 2001 Naipaul • 2002 Kertész • 2003 Coetzee • 2004 Jelinek • 2005 Pinter • 2006 Pamuk • 2007 Lessing • 2008 Le Clézio • 2009 Müller • 2010 Vargas Llosa • 2011 Tranströmer • 2012 Mo • 2013 Munro • 2014 Modiano • 2015 Aliaksijevič • 2016 Dylan • 2017 Ishiguro • 2018 Tokarczuk • 2019 Handke • 2020 Glück • 2021 Gurnah • 2022 Ernaux
**Tähk-rebashein** (*Amaranthus retroflexus*) on liik rebasheinaliste sugukonda rebasheina perekonda kuuluv üheaastane rohttaim.

Kirjeldus
---------

Lehed munajad, tömbitipulised. Õisik tipmine, tihe, alumises osas harunenud, külgmistest osaõisikutest on tipmine osaõisik pikem. Õiekattelehekesi 5.

Levila ja kasvukoht
-------------------

Looduslikult levinud Põhja-Ameerikas, täpsemalt USA lõuna- ja kaguosas. Praeguseks levinud kõikide kontinentide soe- ja parasvöötmetes. Eestis esmakordselt leitud 19. sajandi esimesel poolel (vanim herbaareksemplar 1850). Nüüdisajal Eestis levinud umbrohuna eeskätt kartulipõldudel (seemned levivad sõnnikuga) peamiselt Lääne-Eestis, hajusalt ka mujal. Algselt leitud tulnuktaimena raudteejaamadest, elevaatorite ümbruses jne.

Kasutamine
----------

Taim on söödav, ent lehed sisaldavad oblikhapet ning nitraadirikkal mullal ka nitraate, seetõttu on toiduks kasutamisel soovitatav keeduvesi ära valada. Seemned on söödavad toorelt või kuumtöödeldult. Veistele ja sigadele peetakse ohtlikuks oblikhappe sisalduse tõttu.

Viited
------

1. ↑  "Amaranthus retroflexus — tähk-rebashein". *Eesti taimede uue levikuatlase tööversioon*. 2018.

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Tähk-rebashein** |

* Tähk-rebashein andmebaasis eElurikkus Muuda Vikiandmetes
**Bernhart Arnulf Jähnig** (sündinud 7. oktoobril 1941 Klagenfurtis) on saksa ajaloolane.

Jähnig on õppinud ajalugu, germanistikat ja filosoofiat Göttingeni ning Kölni ülikoolis. 1966. aastal sai ta kõrgkooliõpetaja kutse, 1968. aastal omandas ta Göttingenis doktorikraadi ning 1970. aastal lõpetas ta Marburgi arhiivikooli. Samal asus ta tööle Bückeburgi riigiarhiivi, 1971. aastal aga Göttingeni riiklikku arhiivikogusse, kus ta kuni 2006. aastani vastutas Königsbergi ajaloolise riigiarhiivi eest. 1979–2006 töötas ta ka Preisimaa Salaarhiivis Berliinis. 1989. aastast õpetas Jähnig ka Berliini Vaba Ülikooli Friedrich Meinecke nimelises instituudis, alates 2004. aastast on ta selle auprofessor. 1995–2010 oli Jähnig Lääne- ja Ida-Preisimaa Ajaloouurimiskomisjoni (Historische Kommission für ost- und westpreußische Landesforschung) esimees.

Jähnig on peamiselt uurinud Saksa ordu ajalugu, tema doktoridissertatsiooni teemaks oli Saksa ordu liikmest Riia peapiiskopi Johann von Wallenrode elu ja tegevus. Hiljem on ta uurinud peamiselt Preisimaa ajalugu seoses ordu ajalooga, aga ka Riia peapiiskopkonna ajalugu.

2011. aastal ilmus Jähnigilt Liivi ordu valitsemiskorraldust ja -praktikat käsitlev teos "Verfassung und Verwaltung des Deutschen Ordens und seiner Herrschaft in Livland". Samal aastal ilmus ka Jähnigi 70. juubeli tähistamiseks koostatud tema artiklite kogumik "Vorträge und Forschungen zur Geschichte des Preußenlandes und des Deutschen Ordens im Mittelalter: ausgewählte Beiträge zum 70. Geburtstag am 7. Oktober 2011".
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib aastatel 1990–2017 eksisteerinud vallast; 1939. aastal moodustatud valla kohta vaata artiklit Leisi vald (1939); varasema valla kohta vaata artiklit Leisi vald (Karja kihelkond).* |

---

**Leisi vald** oli Saare maakonna vald Hiiu- ja Saaremaa vahelise Soela väina ääres.

Vald liitus 2017. aastal Eesti omavalitsuste haldusreformi käigus kõigi Saaremaal asunud valdadega ühtseks Saaremaa vallaks.

Leisi valla naabrid olid Mustjala (läänes), Kaarma (lõunas), Pihtla (lõunas), Orissaare (idas) ja Valjala vald (lõunas). Leisi oli maakonna põhjapoolseim vald.

Leisi vald hõlmas endise Karja kihelkonna maad.

Leisi viimane vallavanem oli Ludvik Mõtlep.

Ajalugu
-------

Leisi vald moodustati 1990. aasta 20. detsembril.

Asustus
-------

### Alevikud

Leisi alevik

### Külad

Angla, Aru, Aruste, Asuka, Hiievälja, Jõiste, Kaisa, Karja, Koiduvälja, Koikla, Kopli, Külma, Laugu, Liiva, Linnaka, Linnuse, Luulupe, Lõpi, Meiuste, Metsaääre, Metsküla, Moosi, Mujaste, Murika, Mätja, Nava, Nihatu, Nurme, Nõmme, Oitme, Paaste, Pamma, Pammana, Parasmetsa, Peederga, Poka, Purtsa, Pärsama, Pöitse, Ratla, Roobaka, Räägi, Selja, Soela, Tareste, Tiitsuotsa, Triigi, Tutku, Tõre, Täätsi, Veske, Viira, Õeste

### Kirikud ja kalmistud

Karja kirik, Leisi kirik, Metsküla õigeusu kirik, Pärsama kirik, Karja kalmistu, Karja vana kalmistu, Leisi kalmistu, Pärsama kalmistu

Loodus
------

Järveküla järved, Leisi jõgi, Lubjaoja, Oitme oja, Pikasoo oja, Punapea jõgi, Purtsa järv, Soela väin, Tuhkana järv, Virbi soo, Võlupe jõgi

### Poolsaared

Pammana nina, Pammana poolsaar, Patimaja poolsaar, Triigi nina

### Laiud

Pakulaid (Suurlaid), Pihlalaid, Raudrahu, Saaparahu, Suurkuiv, Võrkrahu, Väikekuiv

### Lahed

Parasmetsa laht ehk Upsu laht, Triigi laht

* Angla tuulikudAngla tuulikud
* Angla Vilidu talu pukktuulikAngla Vilidu talu pukktuulik
* Hirved Angla külasHirved Angla külas
* Jõiste paadisildJõiste paadisild
* Karja kirikKarja kirik
* Karja kirik, detailKarja kirik, detail
* Kuradikivi ehk Tondikivi RatlasKuradikivi ehk Tondikivi Ratlas
* Metsküla õigeusu kirikMetsküla õigeusu kirik
* Tika karjäärTika karjäär
* Triigi puude alleeTriigi puude allee
* Triigi sadamahooneTriigi sadamahoone
* Tuhkana randTuhkana rand

Viited
------

1. ↑  Maakatastri statistika, vaadatud 17.10.2018.
2. ↑  Statistikaamet, vaadatud 30.05.2017.
3. ↑  Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator
4. ↑  Kihelkonna valla, Kuressaare linna, Laimjala valla, Leisi valla, Lääne-Saare valla, Mustjala valla, Orissaare valla, Pihtla valla, Pöide valla, Salme valla, Torgu valla ja Valjala valla osas haldusterritoriaalse korralduse ja Vabariigi Valitsuse 3. aprilli 1995. a määruse nr 159 „Eesti territooriumi haldusüksuste nimistu kinnitamine" muutmine
5. ↑  Siseministeerium: Kohalike omavalitsuste juhid 2014. a. jaanuari seisuga, vaadatud 17. oktoober 2014
6. ↑  Saare maakonna Leisi külanõukogu omavalitsusliku staatuse kinnitamise kohta
**Bernard Charles Ecclestone** (sündinud 28. oktoobril 1930) on Briti ärimees ja endine võidusõitja, keda peetakse Vormel 1 äri valitsejaks.

Ta on kõiki Vormel 1-ga seotud kommertsõigusi omavate ettevõtete Formula One Management ja Formula One Administration suuromanik ja juht.

Bernie Ecclestone osales ka ise 1958. aastal kahel Vormel 1 etapil, Monaco ja Suurbritannia GP-l, kuid ei pääsenud kvalifikatsioonist kaugemale. Seejärel oli ta vormelisõitjate Stuart Lewis-Evansi ja Jochen Rindti mänedžer. 

Aastal 1972 ostis Ecclestone Brabhami vormelimeeskonna, mida juhtis 15 aastat. Aastal 1974 asutas ta koos Frank Williamsi, Colin Chapmani, Teddy Mayeri, Ken Tyrrelli ja Max Mosleyga vormelikonstruktorite organisatsiooni FOCA, mille juhiks ta sai 1978. aastal. Võitlus teleülekandeõiguste pärast konkureeriva katusorganisatsiooni FISA-ga viis Concorde'i lepingu sõlmimiseni 1981. aastal. Sellega sai Ecclestone teleõigused endale.

Eraelu
------

Ajaleht Sunday Times reastas 2009. aastal Suurbritannia rikkaimad inimesed. Selles loendis oli Ecclestone 934 miljoni naelsterlingiga 24. kohal.

2004. aasta algul müüs Ecclestone ühe oma Londoni residentsidest (Kensinton Palace Gardens) terasetöösturile Lakshmi Mittalile 57,1 miljoni naela eest. See oli sel ajal kõige kallimalt müüdud hoone kogu maailmas läbi aegade.

Ecclestone oli 25 aastat abielus endise Armani modelli Slavica Radićiga. Radić oli oma mehest 29 cm pikem (1.88 ja 1.59) ning 28 aastat noorem (sündis 1958). Neil on kaks last, Tamara (sündis 1984) ja Petra Ecclestone (sündis 1988). 2008. aasta lõpus kolis Slavica oma mehe juurest ära ja esitas lahutusavalduse. Abielu lahutati 11. märtsil 2009.

Välislingid
-----------

* Katrin Lust-Buchanan: Eestlased olgu uhked, et saavad soomlastele pöialt hoida!, Õhtuleht, 21. oktoober 2008
* 78-aastane Bernie Ecclestone: juhin F1 surmani, Delfi, 16. november 2008
* Maarja Värv. Vormeliboss surub sõitjatele vägisi medaleid kaela, Postimees, 16. detsember 2008
**Traube rakk** on nn kunstlik rakk, mille töötas välja saksa keemik Moritz Traube, uurimaks elusates rakkudes toimuvaid protsesse, sh raku kasvamist ja osmoosi. Traube rakk ei ole elusrakk ning selles ei toimu rakule omaseid iseseisvaid bioloogilisi protsesse. Sarnaselt tõelise rakumembraaniga difundeerub vesi kergelt läbi kunstliku poolläbilaskva rakumembraani ja jääb rakku püsima.

Ajalugu
-------

Moritz Traube oli saksa keemiku Justus von Liebigi õpilane 19. sajandi keskel. Plasmamembraanide omaduste uurimiseks arendas Traube 1897. aastal vask(II)ferrotsüaniidist (Cu2Fe(CN)6) nn kunstliku raku. Traube rakk paisus ja selle mõõtmed suurenesid analoogiliselt elusa rakuga.

Struktuur
---------

Traube membraan koosneb vask(II)ferrotsüaniidist ja moodustub vabalt kristalse kaaliumferrotsüaniidi pinnal, kui soolakristall asetatakse lahjendatud vasksulfaadi lahusesse. Membraan on vett poolläbilaskev ning paisub kiiresti Traube rakuks. Raku sees on kõrge kaaliumferrotsüaniidi kontsentratsioon, millel on tugev osmootne jõud. Kaaliumferrotsüaniid ei saa väljapoole difundeeruda, kuid vesi ja vasesulfaat saavad rakku sisse voolata. Kui paisumise tõttu membraan lõhkes, tekkis kiiresti uus membraan. Sel viisil rakk sai kasvada mitme sentimeetri pikkuseks. Traube raku membraani võime võimaldada veel enda sisse voolata, säilitades rakus lahustunud aineid, on võrreldav elusrakuga.

Viited
------

1. ↑  Randy O. Wayne (15. september 2009). "Plant Cell Biology: From Astronomy to Zoology".
2. ↑  Sir Francis Darwin; Edward Hamilton Acton (1895). "Practical Physiology of Plants".`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: mitu nime: autorite loend (link)
3. ↑  Erwin Bünning (1989). "Ahead of His Time, Wilhelm Pfeffer: Early Advances in Plant Biology".
Satyendranath Bose, INSA president 1949–1950
**India Rahvuslik Teaduste Akadeemia**, akronüüm **INSA** (*Indian National Science Academy*), on India teadusakadeemia peakorteriga New Delhis.

1935. aastal asutati teaduse edendamiseks Indias **India Rahvuslik Teaduste Instituut** (NISI). 1945. aastal tunnistas India valitsus selle riigi tähtsamaks teadusühinguks. 1970. aastast kannab ühing praegust nime.

Esialgu valis akadeemia endale presidendi kaheks aastaks, alates 1996. aastast valitakse president kolmeaastaseks ametiajaks. 1949. aastal sai presidendiks füüsik Satyendranath Bose (tema järgi nimetati osakestefüüsikas bosonid).

Liikmeskond
-----------

Akadeemial on üle 900 kodumaise liikme.

Akadeemia valib ka välisliikmeid. Praegu on akadeemial 95 välisliiget, sealhulgas kuuluvad liikmeskonda Anny Cazenave, David Gross, Murray Gell-Mann, Dan Peter Mckenzie, Vladimir Platonov, Venkatraman Ramakrishnan, John Graham Ramsay, Aleksei Starobinski, Torsten Wiesel, Peter John Wyllie ja Ahmed H Zewail.

Vaata ka
--------

* Rahvuslik Teaduste Akadeemia, India
* India Teaduste Akadeemia

Viited
------

1. ↑  About Indian Academy of Sciences. insaindia.res.in
2. ↑  Past Presidents. insaindia.res.in
3. ↑  Indians Fellows. insaindia.res.in
4. ↑  Foreign Fellows. insaindia.res.in

Välislingid
-----------

* Indian National Academy of Sciences. Koduleht. insaindia.res.in
Trashi Chhoe Dzong
**Trashi Chhoe Dzong** ('hiilgava religiooni kindlus') on Bhutani pealinnas Thimphus asuv kindlusklooster (dzong).

Tegemist on kivist ja puust ehitisega, millel on paksud valge lubivärviga värvitud seinad, seitse punase katusega torni, mitu siseõue ja rikkalikult kaunistusi nii sees kui ka väljas. Kompleksis on üle saja ruumi. 

Klooster oli selle koha peal hiljemalt 1216. aastal (rajati algselt arvatavasti 12. sajandil) ning ehitati Shabdungi korraldusel ümber 1640. või 1650. aastatel. Aastatel 1962–1969, pärast Thimphu saamist riigi pealinnaks, rekonstrueeriti ja laiendati kuninga käsul kogu kompleks, mis on kannatada saanud kolmes tulekahjus ja ühes maavärinas (ning iga kord taastatud). Rekonstrueerimisel ei kasutatud naelu ega jooniseid. 

Dzong on Bhutani usujuhi *jhe khenpo* suveresidents. Kloostris elab alaliselt 10 munka. Samuti viibib kloostris külalismunkasid. Riigimungad (*dratshang*) viibivad seal suviti. 

Dzongi ühes tiivas asub troonisaal ja kuninga kabinet ning sise- ja rahandusministeerium. Alates 1952. aastast asub seal riigi valitsus. Kuni 1993. aastani oli seal ka Rahvuskogu residents. 

Suve lõpus on Trashi Chhoe Dzongis maskitantsufestival (Thimphu festival, *tsechhu*), mis on turistide seas populaarne.

Välislingid
-----------

* Foto: mungad kloostri õuel
* Foto: nikerdatud piilar
* Foto: palvelipud kloostri juures
* Fotod

---

*Trashi Chhoe Dzong'* on ka üks Bhutani traditsioonilistest maakondadest.
**India eeslik** (ladina keeles *Equus hemionus khur*) on Lõuna-Aasias elav eesliku alamliik. 2016. aastal lisas Rahvusvaheline Looduskaitseliit india eesliku ohulähedaste liikide hulka.

2009. aastal hinnati india eesliku populatsiooniks 4038 isendit. 2014. aasta detsembris hinnati populatsiooni suuruseks 4451 isendit. 2015. aastal tõusis populatsioon 4800 isendini.

Elupaik
-------

India eeslikud. Väike Kutchi Rann, Gujarat, India
India eesliku asuala ulatus kunagi Lääne-Indiast ja Lõuna-Pakistanist Afganistani ja Kagu-Iraanini. Täna asub nende viimane pelgupaik Indias Gujarati osariigis Kutchi piirkonnas. India eeslikud eelistavad elupaigana soolakõrbeid, kuivi rohtlaid ja põõsastikke.

Bioloogia ja käitumine
----------------------

India eeslikud söömas rohtu Väikeses Kutchi Rannis
India eeslikud toituvad päikeseloojangul. Nende toiduks on rohttaimed, lehed, taimede viljad, teraviljad, meskiidipuukaunad ja soolalembesed taimed.

India eeslik on üks India kiiremaid loomi. Tema kiirus võib ulatuda 70–80 km/h.

Täkud elavad kas üksi või kahe- kolmekaupa koos. Paaritumishooaeg on vihmaperioodil. Kui mära hakkab indlema, eraldub ta oma karjast koos võitluse võitnud täkuga. Mõne päeva pärast saabuvad täkk ja mära karja tagasi. Mära toob ilmale ühe vasika. Pullvasikas võõrdub emast 1–2 aastaselt, samal ajal kui lehmvasikas jääb emaga karja liikmeks.

Ohud
----

Ei ole teada, kuidas india eeslikud kadusid Lääne-Indiast ja Pakistanist. India maharadžad ja Briti koloniaalvõimud ei jahtinud neid mitte kunagi, kuigi India mogulite dünastia valitsejad ja ülikud aeg-ajalt seda tegid.

Aastatel 1958–1960 tabas india eeslikuid haigus surra ehk trüpanosomiaas, mida põhjustas kärbeste levitatud *Trypanosoma evansi.* Haigus põhjustas India populatsioonis tõsist kahju. 1961. aasta novembriks ja detsembriks oli india eeslikute populatsioon vähenenud 870 isendini.

Lisaks haigusele ohustab india eeslikku elupaikade hävitamine, kahkja meskiidipuu invasioon ja maldhari karjakasvatajatest rahva tegevuse laienemine. Liiki hakati kaitsma 1969. aastal ja see on aidanud tõsta populatsiooni 4000 isendini.

Pildid
------

* Emased india eeslikud jooksulEmased india eeslikud jooksul
* Isane india eeslikIsane india eeslik

Viited
------

1. ↑  "Wild Ass in Gujarat now nearly a threatened species: IUCN". Times of India. 31.05.2016. Vaadatud 17.06.2016.
2. ↑  Himanshu Kaushik (10.02.2015). "Wild ass population shoots up in Gujarat: Census". The Times of India. Vaadatud 30.06.2015.
3. ↑  "2 wild asses among 43 animals found dead in Halvad". The Times of India. 26.04.2015. Vaadatud 30.06.2015.
4. ↑  Mughal Emperor Akbar lost in the desert while hunting wild asses: This illustration from the Akbarnama depicts the emperor Akbar falling into a mystical trance while on a desert hunt in 1571.
Plahvatuslik vulkaanipurse on füüsikalise plahvatuse näide
Tugev eksotermiline reaktsioon võib esile kutsuda keemilise plahvatuse
**Plahvatus** on energia kiire vabanemise protsess, millega kaasneb ruumala ja/või temperatuuri ülikiire kasv ja aine või tema oleku ülimalt kiire muutumine ning mille käigus tekib tavaliselt lööklaine.

Tulenevalt vabaneva energia liigist võib eristada füüsikalisi (kus aine muutub ainult füüsiliselt), keemilisi (kus ülikiires keemilises reaktsioonis eralduvad gaasid ja soojusenergia) ning tuuma- ja termotuumaplahvatusi (kus esimesel juhul eraldub energia raskete aatomituumade lagunemisel kergemateks ja teisel juhul kergemate aatomituumade ühinemisel raskemateks).

Füüsikalise plahvatuse näitena võib tuua asteroidi langemise Maale ning vulkaanipursked. Sellised plahvatused tekivad looduslikult. Näiteks plahvatusliku vulkaanipurske võib põhjustada see, kui magmas lahustunud gaasid rõhu langedes sealt vabaneda püüavad. Plahvatuslikkus tekib sellest, et maakera sügavusest ülespoole kerkivas magmas väheneb rõhk oluliselt ja see halvendab gaaside lahustuvust. Eraldunud gaasid hakkavad oma suure mahu tõttu vulkaanilõõris pingeid tekitama. Asi laheneks, kui gaasid saaksid magmast välja murda, kuid suure viskoossuse tõttu on see raskendatud. Seetõttu kaasnevad plahvatuslike vulkaanipursetega eelkõige püroklastiliste kivimite ja vulkaanilise tuha väljapaiskumine. Tegemist ei ole millegi muuga kui magma või kividega, mis on gaaside poolt pihustatud või purustatud ja vulkaanist jõuga välja lennutatud.

Üldiselt seostatakse plahvatusi aga hoopis ülikiirete keemiliste reaktsioonidega, mis toimuvad näiteks lõhkeainetes. Sellised plahvatused on tavaliselt tekitanud ülikiire põlemine (oksüdeerumine), millega kaasneb sageli valgussähvatus ja/või pauk. Samas võivad keemilised plahvatused toimuda ka looduslikult. Näiteks eukalüptimetsade metsatulekahjude ajal esineb samuti plahvatusi, kui puude kohal olevad eeterlike õlide pilved süttivad.

Kuni universumi arvatav algusesündmus Suur Pauk kõrvale jätta, siis kõige suuremad teadaolevad plahvatused universumis on supernoovad, mis on tähtede plahvatused, ja gammakiirguse pursked, mille olemus on siiani täpselt teadmata. Protuberantsid on Päikesel toimuvad plahvatused ja arvatavasti toimub protuberantse teistelgi tähtedel. Need tekivad Päikese magnetvälja jõujoonte moondumisel, mida põhjustab Päikese plasma kiire pöörlemine.

Suurim inimtekkeline plahvatus on seni olnud Tsaar-pommi plahvatus Novaja Zemljal 30. oktoobril 1961. Selle võimsus vastas 100 megatonnile trinitrotolueenile. Plahvatus tekitas 3,5 km läbimõõduga tulekera, mis oli nähtav tuhande kilomeetri kaugusel. Tekkinud seenekujuline pilv kerkis mesosfääri, 64 km kõrgusele, ja plahvatus võinuks inimesel tekitada kolmanda astme põletusi 100 km kaugusel epitsentrist.

Kontrollitud plahvatused viiakse läbi lõhketöödel.

Vaata ka
--------

* Keemiline plahvatus
* Suurimate plahvatuste loend
* Plahvatuspõlemine

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Plahvatus** |

|  |  |
| --- | --- |
|  | Vikisõnastiku artikkel: **plahvatus** |
**Baruny** (transkribeerituna **Barunõ**, valgevene keeles Баруны, leedu keeles *Barūnai*, poola keeles *Boruny*) on agrolinnake (endine alev) Valgevenes Hrodna oblastis Ašmiany rajoonis, Baruny külanõukogu halduskeskus. Asulas on 454 elanikku (2010).

Barunys on keskkool, raamatukogu ja kultuurimaja. Suurimaks vaatamisväärsuseks on aastail 1747–1753 ehitatud katoliku kirik ja klooster. Asulas elab märkimisväärsel hulgal leedulasi, kuigi nad leedu keelt ei kasuta.

Ajalugu
-------

Esimest korda mainitakse Barunyt aastal 1613, mil seal avati kool. Aastal 1705 sai Barunyst alev. Kloostri avamise järel kool laienes, seal õppisid mitmed tolle ajastu poeedid ja kirjanikud.

Poola jagamisel läks Baruny aastal 1795 Venemaa koosseisu. Peale ülestõusu mahasurumist aastal 1831 sulgesid Vene võimud kooli ja andsid kiriku õigeusu kogudusele. 

Kuni 1917. aastani oli Baruny Venemaa Keisririigi koosseisus, 1919–1939 kuulus Poolale. Tol ajal tegutses asulas taas valgevene kool, asula oli valgevene rahvusliku liikumise keskuseks. 1939–1991 kuulus Baruny Nőukogude Liidu koosseisu ning kaotas alevi staatuse.

Pilte
-----

* Baruny kellatornBaruny kellatorn
* Baruny kirikBaruny kirik

Välislingid
-----------

* Baruny Valgevene fotoentsüklopeedias
India ookeani kaart
**India ookean** on ookean, mida piiravad Euraasia, Aafrika, Austraalia ja Antarktis. Enamik ookeanist jääb lõunapoolkerale.

India ookean on geoloogiliselt kõige noorem ookean, mis tekkis Gondwana ürgmandri lagunemise tulemusel. India ookean moodustab umbes 21% maailmamere kogupinnast. Ookeani keskmine sügavus on 3850 meetrit.

India ookeani eraldab Atlandi ookeanist 20° idapikkuse meridiaan ning Vaiksest ookeanist suured ja väikesed Sunda saared, Uus-Guinea ja Tasmaania lõunatippu Kaguneeme läbiv meridiaan (umbes 147° idapikkust).

Ookeanipõhja kõige olulisem pinnavorm on ookeani keskmäestik, mille kuju meenutab tagurpidi Y-tähte. Keskmäestik jaotab ookeanipõhja kolme laama vahel, milleks on Aafrika laam, Antarktika laam ja Austraalia-India laam.

Ookeani kõige sügavam koht asub Põhja-Austraalia nõos ja Sunda süvikus, pisut Bali saarest lõunas. See ulatub 7729 meetrit merepinnast allapoole. 

Ookeani keskmäestikust idas on merepõhi kaetud peamiselt pruunika saviga, läänepoolne osa aga peamiselt globigeriinmudaga. Ookeani lõunaosas domineerib valdavalt ränivetikate kodadest moodustunud muda.

India ookeani suurimad saared on Madagaskar ja Sri Lanka. India ja Vaikse ookeani piiriks olevatest saartest on suurimad Sumatra ja Jaava.

Täies osas paiknevad India ookeani saartel Bahrein, Madagaskar, Maldiivid, Mauritius, Seišellid ja Sri Lanka.

Viited
------

1. ↑  Hayes, Dennis E. (2007). Indian Ocean. Entsüklopeedias McGraw-Hill Encyclopedia of Science & Technology (10. trükk). McGraw-Hill. Köide 9 (I–LEV). Lk 90–97. ISBN 0071441433
2. ↑  Suur maailma atlas, lk. 158-159

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Tsitaadid Vikitsitaatides: **India ookean** |

* Indian Ocean in World History | A free online educational resource sponsored by the Sultan Qaboos Cultural Center

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **India ookean** |

Ookeanid

Atlandi ookean - India ookean - Lõuna-Jäämeri - Põhja-Jäämeri - Vaikne ookean
*Hypocolius ampelinus*
**Paindpuulind** (*Hypocolius ampelinus*) on värvuliste seltsi paindpuulindlaste sugukonna ainus liik.

Levik
-----

Paindpuulind on levinud Iraagis, Iraanis, vähem Pakistanis ja Türkmenistanis.
Ta on rändlind ja talvitab peamiselt Araabia poolsaarel Pärsia lahe rannikul ja Punase mere rannikul, ka Loode-Indias. Paindpuulindu on kohatud ka Kirde-Aafrikas, Türgis ja Iisraelis.

Välimus
-------

Paindpuulind on hallõgija suurune lind, pikkusega umbes 23 cm. Välimuselt sarnaneb ta siidisaba, õgija ja bülbüliga. 

Sulestik on peamiselt liivhall. Saba on pikk, tiivad lühikesed ja peas on lühike tutt. Isaslinnul on must näolaik, mis ulatub kitsa vöödina kuklale, tal on mustad, laialt valgete tippudega labahoosuled ja lai must tipuvööt sabal.
Emaslinnul näolaik puudub, tema labahoosuled on hallikad, väikeste mustade tippudega.
Paindpuulinnud tegutsevad enamasti salkades.

Elupaik
-------

Paindpuulind asustab peamiselt jõeorgude põõsastikke, datlipalmiistandusi ja aedu.

Pesitsemine
-----------

Paindpuulind pesitseb väikeste seltsingutena peamiselt Tigrise ja Eufrati jõeorgudes ja Lõuna-Iraani rannikutasandikel. 
Mõlemad vanalinnud rajavad pesa varjatud kohta palmi või mõne teise puu otsa. Pesa on suhteliselt suur, koosneb oksaraagudest ning on vooderdatud lehtede ja taimekiudude, mõnikord ka karvadega.
Kurnas on kolm kuni viis, tavaliselt neli muna, mida mõlemad vanemad hauvad umbes kaks nädalat, ning mõlemad toidavad ka poegi. 
Paindpuulind pesitseb tavaliselt kaks korda suve jooksul.

Toitumine
---------

Paindpuulind toitub peamiselt puuviljadest ja marjadest, vähem putukatest. Valdavas osas levilast on tema põhitoiduks tugeva paindpuu (*Salvadora persica*) marjad.

Viited
------

1. ↑   Svensson, L. *Bird Guide*. Collins 1999

Kirjandus
---------

* Perrins, C. (ed.) *The Princeton Encyclopedia of Birds*. Princeton University Press, 2003
* Hoyo, J. et al. *Handbook of the Birds of the World*, vol. 10
**Plaaster** on väiksemale haavale või marrastusele kleebitav kate, ka nahale kleepuv ravim.

Ajaloost
--------

Plaaster sai eesti rahvameditsiinis tuntuks keskajal. Plaastrid olid tahked kleepuvad ravimid, mida määriti mädastele või umbsetele haavadele ja paistetustele. Plaastrit keedeti tavaliselt kodus mitmesuguste retseptide järgi. Plaastri põhiaine oli kuusevaik, millele lisati mitmesuguseid toiduaineid nagu rasv, hapukoor, sool, mesi, rukkiorase mahl, vaha jms. Mõnikord pandi haavale lihtsalt kuusevaiku, mis on ravivahendina plaastrist vanem.

Tänapäev
--------

Tänapäeval kasutatakse universaalseid antibakteriaalseid plaastreid, mis tagavad katte ja kaitse väiksematele vigastustele. Haavapadjas on antibakteriaalse toimega hõbeioone, mis vabanevad pidevalt kogu paranemisprotsessi jooksul, takistades mikroobide kasvu ja vähendades infektsioonide riski.

Levinud on ka haavaplaastrid, mis koosnevad sisemisest (haavaga kokkupuutuvast) hüdrokolloidide kihist ja välimisest polüuretaanvahu kihist. Plaaster reageerib haavaeritisega, luues niiske keskkonna, mis soodustab paranemisprotsessi, imab haavaeritist ja toetab haavapuhastust. Neid võib kasutada põhiplaastrina või katteplaastrina koos teiste haavasidemetega.

Viited
------

1. ↑  Eesti rahvakultuuri leksikon. 2000. Koostanud Ants Viires. Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus. Lk 210.
**Bartolomé Martínez Hernández** (1873 Lipululu, Matagalpa departemang (praegu Jinotega departemang) – 30. jaanuar 1936 Matagalpa) oli Nicaragua poliitik, Nicaragua president.

Bartolomé Martínez sündis 1873. aastal Lipululus. Tema isa oli Crescencio Martínez, ema Juana González. Ta õppis Granadas; pärast vanema venna Benjamíni surma võttis ta üle perele kuuluva kohviistanduse ja karjakasvatus-*hacienda* juhtimise.

Aastal 1918 astus ta konservatiivina parteisse Partido Conservador de Nicaragua. Aastal 1919 sai temast Emiliano Chamorro Vargase valitsuses minister. Konfliktide tõttu Emiliano Chamorroga lõhenes partei sel ajal ja Bartolomé Martínezest sai sellest eraldunud Partido Conservador Republicano juht. Diego Manuel Chamorro võimuloleku ajal oli ta riigi asepresident, pärast viimase surma aga president (et ta ei olnud Diego Manueli surma ajal pealinnas, siis oli mõned päevad presidendi kohusetäitjaks Rosendo Chamorro).

Võimuloleku ajal kasutas ta ära Esimese maailmasõja ajal tõusnud kohvihindade tõttu suurenenud riigi sissetulekut. Adolfo Díaz oli võlgade katteks lubanud riigi tollimaksudest laekuvad tulud USA valitsusele; Bartolomé Martíneze ajal hakkas tollimaksu koguma taas Nicaragua. Samas sattusid tema võimuloleku ajal USA pankade kätte riigi rahvuspank ja raudteed (need omandasid seal 51% aktsiatest). 

Bartolomé Martínez suri 30. jaanuaril 1936 Matagalpas.

Isiklikku
---------

Bartolomé abiellus Matagalpa 1910 Dolores Santelisese, hispaania arsti Vicente Santelises ja Berta Jarquíni tütrega. Neil sündis poeg Crescencio (1912) ja kaks tütart.

Pärast Dolorese surma abiellus Bartolomé Terrabonast pärit Felipa Lúqueziga. Neil sündis seitse last: Zolia, Gregorio, Juan, Aurora, Laura, Angela ja Antonio. Felipa Lúquez suri 1972.

Bartolomél ja Eva Tercero Guzmánil sündis tütar Mercedes.

Viited
------

1. ↑   El Nuevo Diario 20. März 1999, Bartolomé Martínez, presidente de Nicaragua (1923 - 1924)
2. ↑  "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 1. november 2012. Vaadatud 1. novembril 2012.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**Rosendo Chamorro** | **Nicaragua president**27. oktoober 1923 – 1. jaanuar 1925 | Järgnev**Carlos José Solórzano** |
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib ajaloolasest. Iluuisutaja ja treeneri kohta vaata artiklit Nikolai Morozov (iluuisutaja).* |

---

**Nikolai Morozov** (vene keeles Николай Александрович Морозов; 7. juuli (vkj 25. juuni) 1854 – 30. juuli 1946) oli vene ajaloolane, keemik, füüsik, astronoom ja revolutsionäär.

Ta on tuntud eelkõige üldtunnustatud ajaloolise kronoloogia vaidlustajana.

Morozov väitis, et Johannese ilmutuse raamat kirjeldab päriselt toimunud sündmusi, nimelt Väike-Aasias ja Kreekas nii tollal kui tänapäeval üsna levinud maavärinat. Samuti uskus ta, et ilmutuse raamatu teksti põhjal saab järeldada taevakehade asukohta ja nende põhjal kindlaks teha kirjeldatud sündmuste aja. Morozov sai selleks ajaks oma arvutuste tulemusena aasta 395, mil kristlus oli juba üldlevinud ja Vana-Rooma riigiusk. Morozov võttis seda mitte omaenese hüpoteesi, vaid üldlevinud kronoloogia ekslikkuse märgina. Ühtlasi väitis ta, et Ilmutuse raamatu autor ja Johannes Kuldsuu olevat olnud üks ja sama isik.

Kriitikud juhtisid tähelepanu sellele, et Morozovi dateering on vastuolus Ilmutuse raamatu enese mitme salmi ja varaste kristlike autorite kommentaaridega. Morozov lükkas kogu kriitika tagasi, väites oma dateeringu põhinevat astronoomial.

Nikolai Morozov (1910)
Morozov jätkas kogu senise ajaloo dateeringu ümbervaatamisega. Tema hinnangul toimusid kõik ajaloolised sündmused palju sajandeid hiljem kui üldiselt kombeks arvata, näiteks Jeesus Kristuse ristilöömine olevat toimunud aastal 368. Temale kuulub ka hüpotees, et Vana-Roomat, Vana-Kreekat, Vana-Egiptust ja Süüriat valitsesid samad kuningad, kellele lihtsalt igal maal anti omakeelne nimi.

Morozovi kronoloogiaalased kirjutised ei ole kunagi olnud üldtunnustatud. Tema kaasaegsed ajaloolased kritiseerisid neid tugevasti. Tänapäeval on tema töid edasi arendanud Anatoli Fomenko, kuid populaarseks pole need saanud.

Osales Teises maailmasõjas (88-aastaselt) vabatahtlikuna. Kaks Lenini ordenit, Tööpunalipu orden, medal Leningradi kaitsmise eest, medal vapra töö eest Suures isamaasõjas.

Morozovi järgi on nimetatud alev Imeni Morozova Leningradi oblastis Vsevoložski rajoonis.

Mainimine ilukirjanduses
------------------------

Olev Remsu romaan "Kurbmäng Paabelis" kirjeldab Morozovi poolt tehtud ajaloo ümberdateerimist.
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib liigist; perekonna kohta vaata artiklit Paiseleht (perekond)* |

---

**Paiseleht** (*Tussilago farfara*) on mitmeaastane rohttaim korvõieliste sugukonnast paiselehe perekonnast.

Levila ja kasvukoht
-------------------

Paiseleht on pärismaine paljudes Euroopa ja Aasia piirkondades, edukalt on teda introdutseeritud Põhja- ja Lõuna-Ameerikas, peamiselt kolonistide kaasabil ja meditsiiniliste omaduste pärast.

Taim kasvab sageli jäätmaadel, teeservadel ja paljudes niisketes kohtades.

Kirjeldus
---------

Viljunud paiseleht
Roomava ja haruneva risoomiga, õitsemise ajal 10–20 cm ja hiljem kuni 40 cm kõrge. Õitsevad varred on võrkvillased, väikeste soomusjate varrelehtedega. Lehed on algul püstised, hiljem longus. Juurmised lehed ilmuvad pärast õitsemist. Lehed on pikarootsulised, kujult südajas-ümmargused, hambulise servaga. Pealmine pool on tumeroheline ja nahkjas, alakülg valgeviltjas ning pehme. 

Paiselehe erksad kollased õied puhkevad aprillis–mais. Väikesed korvõisikud asuvad üksikult varre tipus. Viljaks on seemnis, mis on varustatud lendkarvadest pappusega.

Väliselt sarnaneb taim võilillega, kuid enamasti õitseb ta võilillest varem. 

Paiseleht paljuneb seemnete ja risoomi abil. Sageli kasvavad nad kolooniates.

Ravimtaim
---------

Paiselehte on kasutatud meditsiinis köha ravimisel, samuti astma korral. Purustatud õisi on kasutatud ka naha seisundi parandamiseks. 

Ajalooliselt on taime tarvitatud söögiks. 

Paiseleht

Välislingid
-----------

 Paiseleht – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis

|  |  |
| --- | --- |
|  | Tsitaadid Vikitsitaatides: **Paiseleht** |

* Paiseleht andmebaasis eElurikkus Muuda Vikiandmetes
Kaupo Kukli 2022. aastal
**Kaupo Kukli** (sündinud 22. detsembril 1967) on eesti materjaliteadlane, Tartu Ülikooli materjaliteaduse professor.

Ta on kuulunud Eesti enam viidatud teadlaste sekka.

Elulugu
-------

Ta lõpetas 1986. aastal Põlva Ühisgümnaasiumi kuldmedaliga pärast mida asus õppima Tartu Ülikooli. 1993. aastal kaitses ta magistrikraadi teemal "Investigation of atomic layer epitaxial growth of tantalum oxide thin films" (juhandaja Jaan Aarik) ja 1999. aastal doktorikraadi teemal "Atomic layer deposition of artifically structured dielectric materials" (juhendaja Lembit Pung).

Ta töötas Helsingi Ülikoolis külalisteadurina ning Tartu Ülikoolis tahkiskihtide füüsika vanemteaduri ja juhtivteadurina. 2021. aastast alates on ta Tartu Ülikooli materjaliteaduse professor.

2016. aastal valiti ta kolmeks aastaks Eesti Teaduste Akadeemia uurija-professoriks. 2022. aastal kandideeris ta koos Heikki Junnineni ja Toomas Rõõmuga Eesti Teaduste Akadeemia akadeemiku kohale füüsika valdkonnas.

Tunnustus
---------

2007. aastal pälvis Kaupo Kukli koos kolleegidega (Jaan Aarik, Aleks Aidla, Väino Sammelselg, Teet Uustare) dielektriliste materjalide vallas tehtud uurimustetsükli eest Eesti Vabariigi teaduspreemia.

2017. aastal pälvis ta Tartu Ülikooli medali.

Viited
------

1. ↑  "Kes on mõjukaimad Eesti teadlased?" Delfi Forte, 16. märts 2009
2. ↑  Medalistid Põlva Kool
3. ↑  Kaupo Kukli ETIS
4. 1 2  "Akadeemikute valimised 2022: kes on Kaupo Kukli?" ERR Novaator, 24. november 2022
5. ↑  "Kaupo Kukli valiti teaduste akadeemia uurija-professoriks" Tartu Postimees, 26. jaanuar 2016
6. ↑  "Kolmele akadeemikukohale kandideerib kaheksa teadlast" Sirp, 14. oktoober 2022
7. ↑  Tartu Ülikooli medali kavalerid Tartu Ülikool (vaadatud 7. detsembril 2022)

Välislingid
-----------

* "Tudengite iseseisva töö saab edukalt asendada vikiartikli kirjutamisega" Wikimedia Eesti, 7. veebruar 2022
**Saksi-Eisenbergi hertsogiriik** (saksa *Herzogtum Sachsen-Eisenberg*) oli hertsogiriik Saksamaal 1680–1707, üks Ernestiinide hertsogkondadest. Riiki valitses Wettini dünastia Ernestiinide haru.

1675. aastal suri Saksi-Gotha-Altenburgi hertsog Ernst I ja tema seitse poega asusid koos hertsogkonda valitsema. 1680. aastal jagasid vennad oma valdused; vanuselt viies poeg Christian sai Eisenbergi linna ning Ronneburgi ja Roda ja Camburgi ametkonnad. Temast sai esimene Saksi-Eisenbergi hertsog.

Christian suri 1707. aastal ilma järglasteta ning tema valdused jagati ta vendade ja nende järglaste vahel.

Saksi-Eisenbergi hertsog
------------------------

* 1680–1707 Christian

Vaata ka
--------

* Saksi-Eisenbergi hertsog


Ernestiinide hertsogkonnad peale Erfurdi jagamist (1572)

Saksi-Weimar (1572–1806)**·** Saksi-Coburg-Eisenach (1572–1596)**·** Saksi-Coburg (1596–1633, 1681–1699)**·** Saksi-Eisenach (1596–1638, 1640–1644, 1672–1806)**·** Saksi-Altenburg (1603–1672, 1826–1918)**·** Saksi-Gotha (1640–1680)**·** Saksi-Gotha-Altenburg (1681–1826)**·** Saksi-Marksuhl (1662–1672)**·** Saksi-Jena (1672–1690)**·** Saksi-Eisenberg (1680–1707)**·** Saksi-Hildburghausen (1680–1826)**·**  
 Saksi-Römhild (1680–1710)**·** Saksi-Saalfeld (1680–1735)**·** Saksi-Meiningen (1681–1918)**·** Saksi-Coburg-Saalfeld (1735–1826)**·** Saksi-Weimar-Eisenach (1806–1918)**·** Saksi-Coburg ja Gotha (1826–1918)