recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Kebab
**Kebab** ehk **kebaab** on nimetus rühma Lähis-Idast pärit liharoogade kohta, mis levisid sealt Balkanile, Kaukaasiasse, Põhja-Aafrikasse, Kesk- ja Lõuna-Aasiasse ning on nüüd tuntud üle kogu maailma. 

Valdavalt nimetatakse kebabiks vardasse aetud marineeritud lihatükikesi, mida grillitakse süte kohal, kuid seda nime kannavad ka mitmesugused muud liharoad, mis võivad olla tehtud pannil (*chapli kebab* Pakistanis ja Afganistanis) või hautisena (*tas kebab* Türgis). Vardas kebabi nimetatakse sageli šiš-kebabiks ("vardapraad"), mis on lähedane või isegi sama mis šašlõkk, ning vertikaalse küttekeha kõrval keerlevas vardas valmistatav döner-kebab ("keerlev praad"), mis leiutati 19. sajandil Türgis. Tänapäeval on mitmed kebabi liigid ja tuletised (näiteks kebabiburger, -pitsa ja -sändvitš) populaarsed kiirtoiduna.

Traditsiooniliselt valmistatakse kebabi lambalihast, kuid sõltuvalt kohalikust maitsest ja tabudest võib see olla ka veise- või kodukitselihast, kanast või kalast. Kuna kebab pärineb maadest, mis on tänapäeval valdavalt islamiusulised, ei tehta seda seal sealihast, ent sealihakebab on levinud Indias, Euroopas ja Põhja-Ameerikas. Osa kebabiliike valmistatakse tervetest lihatükkidest, osa (näiteks ljulja-kebab) hakklihast.

Etümoloogia
-----------

Inglise keelde jõudis sõna *kebab* 17. sajandil araabia keelest, kus *kabāb* tähendab praeliha. Samast on pärit ka türgi *kebap*, mis esineb kirjalikes allikates juba 14. sajandi algul. Sarnased sõnad on ka pärsia ja aramea keeles. Tõenäoliselt on need kõik seotud akkadi sõnaga *kabābu*, mis tähendab praetut või põlenut. 

Sõna *šiš-kebab* esimene pool tuleb türgi sõnast *şiş*, mis tähendab mõõka või varrast. Samast tüvest on tuletatud ka *šašlõkk*. Sõna *döner-kebab* esimene pool tuleb türgi sõnast *dönmek* ehk "pöörlema" või "keerlema"; sama päritolu on ka analoogsete roogade nimetused araabia (*shāwarmā* või *šaurma*) ja kreeka keeles (*gyros*).

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Vikisõnastiku artikkel: **kebab** |

|  |  |
| --- | --- |
|  | Vikisõnastiku artikkel: **kebaab** |

* Martin Hanson "Kebab: Kuldse Sarve lemmikamps" Toidutare
* Kaire Kenk "Õige türgi kebab sünnib lambalihast" Õhtuleht, 3. september 2004
Muižkalnsi mõis (Läti)Muižkalnsi mõis
Asendikaart
**Muižkalnsi mõis** (saksa keeles *Lindenhof*, läti keeles *Muižkalnu muiža*) oli algul rüütlimõis, hiljem aga Katvari mõisa kõrvalmõis Liivimaal Volmari kreisis Umurga kihelkonnas. Tänapäeval jääb mõisakompleks Limbaži piirkonda ja Katvari valda Stirnase küla lähistele.

Ajalugu
-------

Mõis oli algselt Tiesenhausenite pärusvaldus. 1631. aastal päris mõisa abielu teel Dietrich Johann Engelhardt. 1748. aastal pantis Berend Gustav von Engelhardt mõisa 4500 taalri eest George Gustav von Duntenile. See andis järgmisel aastal pandiõiguse üle kellelegi Fischerile, kes müüs mõisa 1751. aastal 5150 taalri eest parun Campenhausenile, kes ühendas selle siis Katvari mõisaga. 1775. aastaks omandas ta piirkonnas suured maavaldused, mille pärijaks oli tema kasupoeg Friedrich Reinhhold von Berg.

Aastal 1806 pantis Friedrich Reinhold Katvari ja Muižkalnsi mõisa 62 000 rubla eest 10 aastaks Christian Bernhard von Zimmermannile. Aastal 1834 müüs tema poeg need koos Šķirstiņi ja Suceni mõisaga 92 500 rubla eest ooberst Carl von Sommerile.

Mõisa suurus
------------

Bienenstammi andmetel oli mõisa suurus 1816. aastal 5 ja 3/4 adramaad, sellele allus koos Katvari mõisaga 243 mees- ning 269 naishinge. Aastal 1641 oli mõisate suurus 9 ja 1/2 adramaad. Aastal 1688 oli mõisate suurus 8 ja 1/2 adramaad, aastal 1734 oli adramaid 3 ja 5/8, aastal 1757 aga 10 ja 5/8. Aastal 1823 oli mõisate suurus 11 adramaad. Aastal 1832 oli mõisatel adramaid üksteist, aastal 1881 aga 5 ja 41/80, lisaks 13 ja 66/80 adramaad mõisatele kuuluvate talude valduses.

Viited
------

1. ↑  Materialien zu einer Geschichte der Landgüter Livlands, Heinrich von Hagemeister; lk. 146-147
2. ↑  Stryk, Leonhard von. Beiträge zur Geschichte der Rittergüter Livlands. Zweiter Teil. Der lettische District. Dresden: Druck von Albanus´schen Buchdruckerei, 1885, lk 225-226.
3. ↑  Bienestamm, H. von. Geographischer Abriss der drei deutschen Ostsee-Provinzen Russlands, oder der Gouvernemens Ehst-, Liv- und Kurland. Riga: Deubner, 1826, lk 250.
4. ↑  Materialien zu einer Geschichte der Landgüter Livlands, Heinrich von Hagemeister; lk. 144
5. ↑  Stryk, Leonhard von. Beiträge zur Geschichte der Rittergüter Livlands. Zweiter Teil. Der lettische District. Dresden: Druck von Albanus´schen Buchdruckerei, 1885, lk 221.

Umurga kirik.
Umurga kihelkond

**Kirik**: Umurga kirik  

**Mõisad**: Umurga kirikumõis | Ārciemsi mõis | Āstere mõis | Kaijese mõis | Kalnamuiža mõis | Katvari mõis | Ķipēni mõis | Muižkalnsi mõis | Pociemsi mõis | Roperbeķi mõis | Rucka mõis | Sārumi mõis | Tiegaži mõis | Umurga mõis | Vainiži mõis
**Lindi piirkond** on 1. järgu haldusüksus (piirkond) Tansaanias.

Lindi piirkond asub Tansaania kaguosas India ookeani ääres. Ta piirneb põhjas Pwani, lõunas Mtwara ja Ruvuma ning läänes Morogoro piirkonnaga.

Lindi piirkond moodustati 1. juulil 1972 varasemast Mtwara piirkonna osast. Piirkonna halduskeskus ja suurim linn on Lindi. Teised suuremad linnad on Nachingwea ja Liwale Mjini.

Lindi piirkonna pindala on 67 000 km². Aastal 2002 elas piirkonnas 791 306 inimest.

Suure osa piirkonnast moodustab Selousi metsloomade kaitseala. Piirkonna lõunaosast Tendaguru mägedest on leitud palju Juura ajastust pärinevate dinosauruste fossiile.

Lindi piirkond jaguneb kuueks ringkonnaks:

* Liwale ringkond
* Kilwa ringkond
* Ruangwa ringkond
* Nachingwea ringkond
* Lindi linnaringkond
* Lindi maaringkond

Viited
------

1. ↑  Sub-Divisional Population Projection for Year 2016 and 2017 Based on 2012 Population and Housing Census. National Bureau of Statistics, vaadatud 16.08.2019

Tansaania piirkonnad

Arusha **·** Dar es Salaam **·** Dodoma **·** Geita **·** Iringa **·** Kagera **·** Katavi **·** Kigoma **·** Kilimanjaro **·** Lindi **·** Lõuna-Pemba **·** Lõuna-Sansibar **·** Lääne-Sansibar **·** Manyara **·** Mara **·** Mbeya **·** Morogoro **·** Mtwara **·** Mwanza **·** Njombe **·** Pwani **·** Põhja-Pemba **·** Põhja-Sansibar **·** Rukwa **·** Ruvuma **·** Shinyanga **·** Simiyu **·** Singida **·** Songwe **·** Tabora **·** Tanga
Gernetite aadlivapp
**Salutaguse** on küla Rapla maakonnas Kohila vallas, asub Tallinnast 26 km kaugusel. Kohila valla jätkuv areng ning Tallinna lähedus on toonud positiivset mõju ka Salutaguse küla arengule.[*viide?*]

Salutaguse on 17. sajandil rajatud vasalliüksuse järgne küla. Salutaguse küla on kirjalikes allikais esmamainitud 1324. aastal (Salletake), mõis Sallentack eraldati Angerjast 1700. aastal. 1879. aastani kuulus mõis Meyendorffidele. 1879. aastast oli ta Ungern-Sternbergide ja Rammide valduses. Mõisa viimane võõrandamiseelne omanik oli Fridolf von Ramm. Mõisasüdame järgmine omanik Konstantin Busch asutas 1930. aastal sinna (Eestis siiani ainsana) tegutseva pärmitehase. 

Pärast 1980. aastatel toimunud põlengut mõisa peahoonet ei taastatud, ohtlikud varemed lammutati lõplikult 23. veebruaril 2012. Salutaguse mõisast on seni alles pargis olev aiapaviljon, mis on tihti külaürituste keskuseks ja abihooned.

1860. aastal rajati Salutaguse pärmitehas, mis 1994. aastast kuulub Kanada ettevõttele Lallemand.

Eesti Vabariigi 100. aastapäeva tähistava juubeliaasta kevadel istutati Salutagusele tammeallee, kus kasvab 100 tamme. Salutaguse tammeallee avati pidulikult 1. juunil 2018.

Salutagusel on sündinud baltisaksa ajaloolane ja Venemaa keisririigi ametnik Axel von Gernet.

Salutagusele soovivad arendajad luua uue ökoelamurajooni.

Vaata ka
--------

* Axel von Gernet
* Salutaguse mõis

Viited
------

1. ↑  Statistikaamet, vaadatud 10.11.2020.
2. ↑  Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.
3. ↑  "Salutaguse".
4. ↑  Завод, который работает уже 160 лет, Деловые ведомости, 24.06.2019

Kohila valla vapp
Kohila valla asulad

**Alev:** Kohila  
 **Alevikud:** Aespa | Hageri | Prillimäe  

**Külad:** Aandu | Adila | Angerja | Hageri | Kadaka | Lohu | Loone | Lümandu | Masti | Mälivere | Pahkla | Pihali | Pukamäe | Põikma | Rabivere | Rootsi | Salutaguse | Sutlema | Urge | Vana-Aespa | Vilivere
Otepää valla vapp
**Otepää valla vapp** on Valga maakonnas asuva Eesti haldusüksuse Otepää valla vapp.

Otepää valla moodustamisel Pühajärve valla baasil 1999. aastal jäeti valla sümboolikaks Otepää linna vapp ja Otepää linna lipp.

Vapp on kinnitatud 24. juulil 1992.

Vapi kirjeldus
--------------

Mustal kilbil kuldse rebitud servaga karupea kujutis.

1940. aastal valminud Vabariigi Presidendi otsuse kavandis on antud järgmise, praegusest vapist erineva Otepää linna vapi kirjeldus: *Otepää linna vapiks on kilbi mustavärvilise välja südamikus kuldne karupea, vaatega ette.* Ettepaneku kujutada Otepää vapil karu pead tegi alevivanem Julius Niklus.

Põhjendus
---------

Vapi kasutamise kord
--------------------

Vapi kasutamist sätestab Otepää valla põhimäärus. Selle järgi võib vappi kasutada:

1. vallavolikogu, vallavalitsuse, valla asutuste, samuti äriühingute, mille aktsiate või osakute ainuomanikuks on Otepää vald, pitsatitel ja dokumendi blankettidel
2. Otepää pidulikel ürikutel, autasudel, meenetel, samuti punktis 1 nimetatud valla asutuste ümbrikel, sümboolikal ja muudel ametlikel trükistel
3. vallavolikogu ja vallavalitsuse haldushoonetel ja valla piiritähistel

Ülejäänud juhtudel võib vappi kasutada ainult vallavalitsuse loal.

Vaata ka
--------

* Otepää valla lipp
* Valga maakond

Viited
------

1. ↑  Karu pea – Otepää linna vapiks? Esmaspäev, 14. märts 1936, nr. 11, lk. 3

Välislingid
-----------

* Otepää valla sümboolika valla kodulehel
* Otepää valla sümboolika Riigikantselei kodulehel
Lawrence Lessig
Intervjuu Lawrence Lessigiga 2009. aastal
**Lester Lawrence "Larry" Lessig** (sündinud 3. juunil 1961 Rapid Citys Lõuna-Dakota osariigis USA-s) on Ameerika jurist, õigusfilosoof ja poliitiline aktivist.

Lessig on tuntud eelkõige autoriõiguslike, kaubamärkide ja raadiosageduste piirangute vähendamise pooldajana, eriti tehnoloogilistes rakendustes. Ta on kutsunud üles korraldama USA-s osariigipõhist aktivismi, toetamaks USA valitsussüsteemi ulatuslikku reformi teise põhiseadusliku kogu kaudu.

Ta on Edmond J. Safra Fondi eetikakeskuse direktor Harvardi Ülikoolis ja õigusteaduse professor Harvard Law Schoolis. Enne Harvardisse naasmist oli ta õigusteaduse professor Stanford Law Schoolis ning sealse interneti- ja ühiskonnauuringute keskuse (Stanford Center for Internet and Society) rajaja. Lessig on Creative Commonsi juhatuse liige ja asutaja, Software Freedom Law Centeri juhatuse liige, Sunlight Foundationi nõukogu liige ja Electronic Frontier Foundationi endine juhatuseliige.

Lessigi tuntuim ja mõjukaim raamat on 2004. aastal ilmunud "Free Culture: How Big Media Uses Technology and the Law to Lock Down Culture and Control Creativity" (pehmes köites väljaandes "Free Culture: The Nature and Future of Creativity"), mis avaldati internetis 25. märtsil 2004 Creative Commonsi litsentsi all CC-Attribution/Non-commercial (by-nc 1.0). Teos pani aluse vaba kultuuri liikumisele.

2015. aasta USA presidendivalimistel kandideeris Lessig Ameerika Ühendriikide Demokraatliku Partei presidendikandidaadiks. Tema kampaania põhiteemaks oli vajadus reformida poliitiliste kampaaniate finantseerimist, vähendamaks suurkorporatsioonide mõju ja poliitilist korruptsiooni.

Tunnustus
---------

Lawrence Lessig valiti 2007. aastal Ameerika Filosoofiaseltsi liikmeks.

Eesti keeles
------------

* Lawrence Lessig, Remiksimiseks vaba(statud) kultuur Vikerkaar, oktoober 2011 (inglise keelest tõlkinud Triinu Pakk; algupärand: *Free(ing) Culture for Remix*. Utah Law Review, 4/2004, lk 961–975)
* Lawrence Lessig, Vaba kultuur, ehk, Loovuse loomus ja tulevik (tõlkinud Jaagup Irve ja Raul Veede; toimetanud Raul Veede ja Eva Lepik; kaanepilt: Rein Tikk) Tartu: MTÜ Wikimedia Eesti: Tartu Ülikooli Kirjastus, 2017. Eestikeelne trükifail

Viited
------

1. ↑  Alesh Houdek. "Has a Harvard Professor Mapped Out the Next Step for Occupy Wall Street?". The Atlantic. Lawrence Lessig's call for state-based activism on behalf of a Constitutional Convention could provide the uprooted movement with a political project for winter
2. ↑  Board and Advisory Board Sunlight Foundation, February 14, 2011
3. ↑  Lessig, Lawrence. "In Defense of Piracy". *The Wall Street Journal*. October 11, 2008.

Välislingid
-----------

* lessig.org, Lawrence Lessigi ametlik koduleht
* Hans Lõugas Vabad autoriõigused jõuavad Eestisse EPL, 4. november 2010

|  |  |
| --- | --- |
|  | Tsitaadid Vikitsitaatides: **Lawrence Lessig** |

* Lawrence Lessig raamatukogude e-kataloogis ESTER
* Personaalia raamatukogude e-kataloogis ESTER
* Lawrence Lessig Eesti artiklite andmebaasis ISE
* Personaalia Eesti artiklite andmebaasis ISE
**Albano järv** (itaalia keeles *Lago Albano*; ladinakeelne nimi *Albanus Lacus*), tuntud ka kui **Castel Gandolfo järv** (*Lago di Castel Gandolfo*), on vulkaanilise tekkega kaldeerajärv Kesk-Itaalias Lazio maakonnas città metropolitana di Roma Capitales. Albano on Lazio sügavaim järv (170 m).

Järve kõrgus merepinnast on 293 meetrit, pindala 6 km², suurim sügavus 170 meetrit, rannajoone pikkus 10 kilomeetrit.

Vulkaanilistes Albani mägedes asuva Cavo mäe (949 m) nõlvad eraldavad Albano järve Nemi järvest.

Järve kaldal asub Castel Gandolfo asula, kus paikneb Rooma paavsti suveresidents. 2013. aasta konklaavi ajal viibis Castel Gandolfos emeriitpaavst Benedictus XVI, kes suundus hiljem Vatikani Mater Ecclesiae kloostrisse.

* Vaade järvele, tagaplaanil Cavo mägiVaade järvele, tagaplaanil Cavo mägi
* 
* 
* Vaade järvele Castel GandolfostVaade järvele Castel Gandolfost
*

Viited
------

1. 1 2  Provincia di Roma - Il lago Albano (13-11-2008) (itaalia keeles) vaadatud 2013-03-12

Välislingid
-----------

 Albano järv – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Heledast savist vormitud ja punase savilobriga värvitud Foiniikia taldrik 7. sajandist eKr
**Lobri** on mineraalainete poolvedel toorsegu (lubjakivilobri, savilobri), mida kasutatakse keraamikas ja tsemendi valmistamisel.

Lobri kasutamine keraamikas
---------------------------

Lobri on keraamikas kasutatavatest savimassidest vedelaim. See valmistatakse veega segatud savist. Lobrit kasutatakse angoobina, esemete valamiseks kipsvormides ja siduva ainena põletamata savist detailide ühendamiseks.

Lobri kasutamine tsemenditööstuses
----------------------------------

Lubjakivi peenendatakse esmalt lõugpurustiga ja seejärel haamerpurustiga. Lubjakivilobri valmistatakse neljas kahekambrilises kuulveskis. Veskisse antakse samaaegselt lubjakivi ja vesi. Savilobri valmib kahes savikarusellis savi segamisel veega. Pärast analüüside tegemist lisatakse lubjakivilobrile teatud kogus savilobri. Tulemuseks saadakse ahjus põletamiseks sobiv lobrisegu, millest põletatakse tsemendiklinker ning sellest jahvatatakse tsement.

Vaata ka
--------

* Angoob

Viited
------

1. ↑
2. ↑  V. Eller. Keraamika käsiraamat. Tallinn, 1961
3. ↑  "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 15. aprill 2019. Vaadatud 31. oktoobril 2019.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib poolsaarest; valla kohta vaata artiklit Lindesnesi vald; ajalehe kohta vaata artiklit Lindesnes (ajaleht)* |

---

Asendikaart
Lindesnesi tuletorn
**Lindesnes** (norra keeles ka *Lindesneshalvøya*) on poolsaar Norras Skagerraki ääres Agderi maakonnas Lindesnesi vallas 20 km Vigelandist edelas ja umbes 25 km Oddenist läänes.

Poolsaare otsas paiknev neem on Norra mandriosa kõige lõunapoolsem punkt (57° 58' 46,2797" N, 7° 03' 19,1840" E). Norra mandriosa kõige põhjapoolsem punkt Nordkinn ehk Kinnarodden on sellest 1752 km kaugusel.

21. juunil 2007 pisut pärast kella üheksat hommikul eraldati poolsaar mandrist alates 2005. aastast ehitatud Spangereidi kanaliga (Spangereidkanalen), mistõttu Statens kartverk kvalifitseeris poolsaare ümber saareks ning mõnda aega arvati Norra mandriosa lõunapoolseimaks punktiks Oddenit Skjernøysundeti põhjakaldal Skjernøysundbrua juures Mandali vallas umbes 4 km Mandalist kagus (58° 00' 12,599" N, 07° 30' 47,689" E). Veebruaris 2008 revideeris Statens kartverk oma otsust ning peab nüüd jälle Norra mandriosa lõunapoolseimaks punktiks Lindesnesi neeme, kuid klausliga, et kui pidada Lindesnesi saareks, siis on Norra mandriosa lõunapoolseim punkt Odden. Aastal 2009 otsustas Statens kartverk lõplikult, et kanalist lõuna poole jääv maismaaosa on poolsaar.

Lindesnes on populaarne turismisihtpunkt. Tehakse jalgsi-, suusa-, ratta- ja automatku Lindesnesi ja Nordkapi vahel.

Meresõidu maamärk
-----------------

Keskajast saadik oli Norra lõunatipus asuv Lindesnesi neem, mida hüüti *Neset'*, üks tähtsamaid maamärke Põhjamere ja Läänemere vahel sõitvatele laevadele, sest selle järgi võeti kurss rannasõiduks. Enamik Skagerraki läbivaid laevu otsis selle üles, sest Norra rannikul sai halva ilma korral ankrusse heita. Taani poolel oli olemas ainult madal ja soppideta Jammerbukt. 16. sajandi lõpus nimetas norra vaimulik ja ajaloolane Peder Claussøn Friis Lindesnesi "selleks ninaks, mida kõik meresõitjad tunnevad".

Meretee Lindesnesi ümber oli ohtlik.

Tuletorn
--------

 *Pikemalt artiklis Lindesnesi tuletorn*
Poolsaare lõunaotsas on umbes 16 m kõrgune Lindesnesi tuletorn.

Aastal 1655 ehitati neemele tuletorn, mis nüüd on Norra vanim.

Vaata ka
--------

* Norra äärmuspunktid

Viited
------

1. ↑  Norges sørligste punkt, nettavisen.no
2. ↑  Oddgeir Øystese, Aud Refseth: Statens Kartverk har nå avgjort hvor landets sørligste punkt på fastlandet ligger. nrk.no, 22. veebruar 2008
3. ↑  Lindesnes igjen Norges sørligste, Fædrelandsvennen, 22. veebruar 2008
Layvin Kurzawa (2019)
**Layvin Marc Kurzawa** (sündinud 4. septembril 1992 Fréjusis) on Prantsusmaa jalgpallur, kes mängib vasakkaitsjana Inglismaa kõrgliigaklubis Fulahm ja Prantsusmaa jalgpallikoondises.

Ta alustas klubikarjääri Monacos, mille noorteakadeemiaga liitus ta 2007. aastal. Klubi põhimeeskonnas debüteeris ta 2010. aastal. Monaco põhikoosseisu liikmeks sai ta hooajal 2013–14. Samal hooajal lõi ta Prantsusmaa kõrgliigas viis väravat ja valiti liiga hooaja sümboolsesse koosseisu.

2015. aasta augustis siirdus Kurzawa 23 miljoni euro eest Prantsusmaa suurklubisse Paris Saint-Germain. Ta on tulnud klubiga Prantsusmaa meistriks neli korda. UEFA Meistrite Liiga hooaja 2017–18 alagrupimängus 31. oktoobril tegi ta RSC Anderlechti vastu kübaratriki.

2022. aasta septembris läks ta üheks hooajaks laenule Fulhami.

Prantsusmaa jalgpallikoondises tegi Kurzawa debüüdi 14. novembril 2014 sõprusmängus Albaania vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta oma kolmandas koondisemängus 1. septembril 2016 sõprusmängus Itaalia vastu.

Tema isa on pärit Guadeloupe'is ja ema on Poola päritolu.

Saavutused
----------

Monaco
* Ligue 2: 2012–13

Paris Saint-Germain
* Ligue 1: 2015–16, 2017–18, 2018–19, 2019–20
* Coupe de France: 2015–16, 2016–17, 2017–18, 2019–20
* Coupe de la Ligue: 2015–16, 2016–17, 2017–18, 2019–20
* Trophée des Champions: 2016, 2017, 2018, 2019
* UEFA Meistrite Liiga: Teine koht 2019–20

Viited
------

1. ↑  Pruce, Geoff (1. september 2022). "Kurzawa Joins On Loan". Fulham F.C. Vaadatud 1. septembril 2022.

Välislingid
-----------

 Layvin Kurzawa – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
* Profiil Paris Saint-Germaini kodulehel
*Teiste kasutuste kohta vaata artiklit Kutina (täpsustus).*

**Kutina** on linn Horvaatia keskosas Sisaki-Moslavina maakonnas. See on mägise Moslavina piirkonna suurim linn. Linna oli 2011. aastal registreeritud 13 735 inimest, kuid tegelik rahvaarv oli 22 760.[*viide?*]

Kutinat on esmamainitud 1256. aastal.

Linn on piirkonna tööstuskeskus, seal asub lisaks petrokeemiatehasele Petrokemija ja elektroonikatehasele SELK ka väiksemaid tööstusettevõtteid. Kutina meediaajalugu on väärikas, linnas tegutsevad ajaleht Moslavački List ja raadiojaam Radio Moslavina. Linna lähedal Voloderi külas on asunud telekanali Nezavisna Televizija peakorter.

Kutina on tuntud noortepärase linnana ning seal tegutseb ööklubi Baraka. Põhilised turismiatraktsioonid on Lonjsko Polje looduspark, Maarja kindluskirik, vanad puumajad, Moslavina mäed ja veinitee, kus saab proovida kohalikke veine.

Linnas on sündinud kirjanik Dubravka Ugrešić.

Viited
------

1. ↑   – Official website
2. ↑  2021 Croatian census: population data by age, sex, settlement
**Otepää Ühispank** oli 1991–1993 tegutsenud Eesti krediidiasutus. 

Otepää Ühispank sai tegevuslitsentsi 27. juunil 1991 26.01.1993 tühistas Eesti Panga nõukogu Otepää Ühispanga tegevuslitsentsi, pank pankrotistus 1993. aasta aprillis.

Otepää Ühispank pankrotistus selle juhtide tegevuse tõttu 1993. aasta 14. aprillil. Panga toonast direktorit Valmar Visnapuud kui ka panga juhatuse esimeest Arno Kaseniitu süüdistati ametiseisundit kuritarvitades raha raiskamises 1.390.083 krooni ulatuses. Lisaks riisus Kaseniit omastamise teel 659.789 krooni. Panga pankrotimenetluses Otepää Ühispanga vastu esitati kokku nõudeid 17,22 miljoni krooni eest, millest rahuldada suudeti vaid 0,4 miljonit krooni.

Valga maakohus mõistis 1993. aastal Otepää Ühispanga juhatuse esimehe Arno Kaseniidu ja panga tegevdirektori Valmar Visnapuu ametiseisundi kuritarvitamises ja ametialases lohakuses .

Viited
------

1. ↑  Ekspankur Kaseniit peab Eenmaa karistust liiga karmiks, www.ohtuleht.ee, 25. mai 2000
2. ↑  Kohus lõpetas Otepää Ühispanga pankrotimenetluse, arileht.delfi.ee, 14.09.2011
3. ↑  Pankade kadumine Eesti pangandusturult 1990–2009, www.eestipank.ee
4. ↑  Farmaatsiatehase juhiks karistatud pankur, www.ohtuleht.ee, 14. august 1998
5. ↑  Eesti majanduses sellel konkreetsel päeval, www.raamatupidaja.ee, 6. detsember 2010
6. ↑  Süüdimõistetute armuandmispalvete läbivaatamine, RT I 1995, 93, 1609
7. ↑  Noor pankur Patarei vanglas, ekspress.delfi.ee, 11.07.2009
8. ↑  Mis juhtus Eesti ärimaailmas 1990. aastate alguse detsembris?, Äripäev, nr. 1, 3 jaanuar 2014
9. ↑  Arno Kaseniitu karistati nelja aastase vabaduskaotusega, www.aripaev.ee, 25. august 1998

Välislingid
-----------

*
**Lobnja** on linn Venemaal Moskva oblastis, mis moodustab Lobnja linnaringkonna. Asub Moskvast 30 km põhja pool.

Lobnja linna kohal asunud küladest on esimesena kirjalikult mainitud Kieva küla 1495. aastal. Lobnja asutamisaastaks loetakse 1902. aastat, kui avati samanimeline raudteejaam. Selle juurde tekkis asula, mis sai linnaõigused 1961. aastal.

Linna piires asub 0,22 km² suurune Kijovo järv.

Lobnja põhjaosas asub veetorn, mis on üks vähestest säilinud hüperboloidsetest ehitistest Venemaal.

Viited
------

1. ↑

Välislingid
-----------

* Lobnja koduleht

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Lobnja** |

Moskva oblasti vapp
Moskva oblasti linnad

Aprelevka  | Balašihha  | Beloozjorski  | Bronnitsõ  | Dedovsk  | Dmitrov  | Dolgoprudnõi  | Domodedovo  | Drezna  | Dzeržinski  | Dubna  | Elektrogorsk  | Elektrostal  | Elektrougli  | Frjazino  | Golitsõno  | Himki  | Hotkovo  | Istra  | Ivantejevka  | Jahroma  | Jegorjevsk  | Kašira  | Klin  | Kolomna  | Koroljov  | Kotelniki  | Krasnoarmeisk  | Krasnogorsk  | Krasnozavodsk  | Krasnoznamensk  | Kubinka  | Kurovskoje  | Likino-Duljovo  | Ljubertsõ  | Lobnja  | Lossino-Petrovski  | Luhhovitsõ  | Lõtkarino  | Možaisk  | Mõtištši  | Naro-Fominsk  | Noginsk  | Odintsovo  | Orehhovo-Zujevo  | Ozjorõ  | Pavlovski Possad  | Peresvet  | Podolsk  | Protvino  | Puškino  | Puštšino  | Ramenskoje  | Reutov  | Rošal  | Ruza  | Sergijev Possad  | Serpuhhov  | Solnetšnogorsk  | Staraja Kupavna  | Stupino  | Šatura  | Štšolkovo  | Zaraisk  | Zvenigorod  | Žukovski  | Taldom  | Tšehhov  | Tšernogolovka  | Vereja  | Vidnoje  | Volokolamsk  | Voskressensk  | Võssokovsk
Päästemeeskonnad rusude juures
**Bologna pommiplahvatus** (itaalia keeles *Strage di Bologna*) oli terrorirünnak Itaalias Bologna linna keskraudteejaamas 2. augustil 1980. Rünnakus hukkus 85 inimest ja vigastada sai üle 200 inimese. See oli rängim rünnak Itaalias pärast Teist maailmasõda. 

Plahvatuse korraldajaks peeti Itaalia neofašistlikku terroriorganisatsiooni Nuclei Armati Rivoluzionari (Relvastatud Revolutsiooniline Tuum), kes on oma seotust pahvatusega eitanud. Välja on pakutud ka palju teisi teooriaid.

2. augustil 1980 kell 10:25 plahvatas Bologna raudteejaama konditsioneeritud ooteruumis pomm. Suvekuumuse tõttu oli ooteruum rahvast täis, kuna tol ajal ei olnud Itaalias õhukonditsioneerid väga levinud. Plahvatuses hävis enamus jaama peahoonest ja lõi esimesel perroonil ootava Ancona-Chiasso rongi rööbastelt välja. Ooteruumi katus kukkus reisijatele peale, mis suurendas ohvrite arvu tunduvalt.

Bologna ei olnud selliseks rünnakuks valmis. Paljud linnaelanikud ja reisijad andsid kannatanutele esmaabi ja aitasid päästa rusude alla lõksu jäänud inimesi. Kuna kannatanute haiglasse viimiseks polnud piisavalt kiirabi- ja muid hädaabiautosid, siis rekvireeriti ka busse (nt linnaliinibuss nr 37), eraautosid ja taksosid.

Järgnenud päevadel toimusid Bologna peaväljakul, Piazza Maggiorel, mitmed meeleavaldused, kus Itaalia valitsusametnikke, kes osalesid 6. augustil 1980 San Petronio basiilikas toimunud matusetalitusel, kritiseeriti tugevalt. Ainsana aplodeeriti Itaalia presidendile Sandro Pertinile, kes saabus rünnakupäeval kell 17.30 helikopteriga Bolognasse ning pidas pisarsilmil reporterite ees kõne: "Mul ei ole sõnu, me seisame vastamisi kõige kuritegelikuma juhtumiga, mis Itaalias on eales toimunud." ("*Non ho parole, siamo di fronte all'impresa più criminale che sia avvenuta in Italia*.")

Järgmisel päeval leidis politsei plahvatuskoha lähedalt metalli- ja plastikutükke. Hiljem tehti kindlaks, et pomm koosnes 23 kilogrammist lõhkeainest: 5 kilogrammist trotüüli ja Composition B segust ja 18 kilogrammist nitroglütseriinist.

Peaminister Francesco Cossiga arvas algselt, et tegu oli õnnetusjuhtumiga, mille käigus plahvatas jaama keldris vana veeboiler, kuid varsti kogunes asitõendeid, et tegu oli terrorirünnakuga. Itaalia Kommunistliku Partei ajaleht L'Unità süüdistas 3. augustil plahvatuse korraldamises neofašiste. Hiljem, spetsiaalsel Senati nõupidamisel toetas Cossiga neofašistide-teooriat, väites, et "erinevalt vasakpoolsest terrorismist, mis ründab riiki selle esindajate kaudu, eelistab must terrorism massimõrva, et külvata paanikat ja impulsiivseid reaktsioone".

Rünnak on inimohvrite arvult Lääne-Euroopas neljas 2004. aasta Madridi rongiplahvatuse, 2015. aasta Pariisi terrorirünnakute ja 2016. aasta Nice'i terroriakti järel.

Vaata ka
--------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Bologna pommiplahvatus** |

* Šaakal Carlos
* Libaoperatsioon
* Banda della Magliana
* Terrorirünnakute loend
Vana aa-laava
Aa-laava moodustumine
**Aa-laava** ['a'a] on teravaservaline ja ebaühtlase pinnaga laavavool.

Nimi "aa" tuleb havai keele sõnast *ʻaʻā* ja tähendab valuväljendust, eestikeelne tõlge oleks "aiai". Nimi tuleneb ilmselt sellest, et laava peal on tema teravuse tõttu paljajalu väga valus käia. Aa-laava tekib, kui voolava ja siledapinnalise pahoehoe pind jahtudes puruneb laava sisemuses liikuva vedelama osa kiiremini voolamise tõttu. Seetõttu on võimalik, et samas laavavoolus esineb nii aa-laavat (näiteks laavavoolu esiosas) kui ka pahoehoed (näiteks laavavoolu tagaosas).

Aa-laava on üks kolmest laava põhivormist pahoehoe- ja padilaava kõrval. Selle termini võttis kasutusele USA geoloog Clarence Dutton (1841–1912).

Aa-laava on keskmise või väikese viskoossusega basaltne laava. Sellel on kare või prügine pind, mis koosneb räbuks nimetatavatest purunenud laavaplokkidest. Aa-laava võib sisaldada kuni 3 m suurusi tardunud laavast koosnevaid palle.

Aa-laava tekib tavaliselt siis, kui vulkaan purskab laavat, mille temperatuur on 1000–1100 °C. See tähendab, et aa-laava moodustub kergemini jahedamast laavast, sest pahoehoe-laava tekib tavaliselt siis, kui vulkaan purskab laavat, mille temperatuur on 1100–1200 °C.

Aa-laava pealmine osa puutub kokku välisõhuga, mille temperatuur on palju jahedam laavast enesest. Seetõttu laavavoolu pealmine kiht jahtub rutem ja tardub. Kuid tardudes tema tihedus suureneb ja ta langeb alla, laavavoolu põhja, kus tagant tulev tardumata laava temast üle voolab. Seetõttu on aa-laaval jahedamad, tardunud kihid nii peal- kui allpool, aga nende vahel voolab kõige kuumem ja vedelam laava.

Aa-laavast koosneva laavavoolu ületamine on väga vaevaline ettevõtmine. Igal sammul kipub tasakaal kaduma, libisemine tekitab sisselõikeid saabastes ning kukkumine lõpeb katkilõigatud käte ja põlvedega.

Aa-laava teravad nurgelised servad peegeldavad hästi radari kiiri. Seetõttu on aa-laava voolusid võimalik avastada satelliidilt.

Vaata ka
--------

* Pahoehoe
* Padilaava

Viited
------

1. ↑  P. Francis, C. Oppenheimer. "*Volcanoes*" (2. trükk). Oxford University Press 2003. Lk. 146. ISBN 0199254699
Kaart
**Rakvere–Väike-Maarja–Vägeva maantee** (registrinumbriga 22) on üks Eesti tugimaanteedest. See saab alguse Rakvere linnas. Tee pikkus on 52,0 km, kaasa arvatud 2,9 km pikkune lõik Rakvere linnas (Rakvere linna tänavatena Friedrich Reinhold Kreutzwaldi tänav, Vallikraavi tänav, Õie tänav, Tammiku tänav). Tee lõpeb Tartu–Jõgeva–Aravete maantee 67. kilomeetril Koluvere külas.

Sillad Rakvere–Väike-Maarja–Vägeva maanteel
-------------------------------------------

Sildade nimistu pärineb Maa-ameti andmebaasist

| Silla nimi | Kaugus maantee algusest, km | Ületatav takistus |
| --- | --- | --- |
| Nõmme sild | 36,6 | Nõmme oja |

Asulad Rakvere–Väike-Maarja–Vägeva maanteel
-------------------------------------------

Rakvere linn, Tõrma küla, Eesküla küla, Karitsa küla, Levala küla, Koplitaguse küla, Assamalla küla, Kullenga küla, Aburi küla, Koonu küla, Ärina küla, Müüriku küla, Väike-Maarja alevik, Ebavere küla, Liivaküla küla, Äntu küla, Nõmme küla, Kamariku küla, Räitsvere küla, Lammasküla küla, Suure-Rakke küla, Rakke alevik, Väike-Rakke küla, Edru küla, Koluvere küla.

Viited
------

1. ↑  Maa-amet
**Rapla vald** oli vald Harju maakonnas aastail 1939–1950. Vallamaja asus Uuskülas.

Eesti valdade kaart. Musta kontuuriga vanad vallapiirid, punasega 1939. aastal moodustatud vallad
Rapla vald moodustati 1939. aasta vallareformiga senise Rapla valla maa-alast, välja arvatud Jalase küla, Koikse asunduse ja Keila jõest Juuru pool asuvad Hagudi küla heinamaade maa-alad ning Seli asunduse ja Härgküla metsandiku piirkond; senise Juuru valla Purila-Ülejõe küla maa-alast.

1939. aastal oli vallas 4948 elanikku, see oli Harjumaa suurima elanike arvuga vald. Valla pindala oli 220,43 km² (22 043,25 ha).

Esimene vallavanem oli Oskar Leinsalu.

1939. aastal kuulusid Rapla valla koosseisu: Hagudi, Hagudi-Metsküla, Kuku, Sootaguse, Koigi, Seli-Metsküla, Äherdi, Seli-Nurme, Mõisaaseme, Kodila-Uusküla, Raka, Õela, Kodila-Metsküla, Kodila mõis, Hagudi alevik, Hagudi asundus, Sikeldi asundus, Sikeldi-Nõmme, Tapupere, Palamulla, Mällu, Nõmme, Lipstu, Torma, Kõrgu, lira, Kuusiku-Nõmme, Kõikse, Sulupere külad ja Kuusiku mõis, Kiriku asundus ja Alu asundus, Alu-Metsküla, Aranküla, Ridaküla, Uusküla, Tuti küla ja Rapla alevik, Ülejõe, Vaksali, Väljataguse, Juula, Sauna, Kaerepere, Kumma, Valtu-Nurme, Saksa küla, Põrsaka, Härtu külad ja Valtu asundus..

Külanõukogude moodustamine ja valla likvideerimine
--------------------------------------------------

8. augustil 1945 moodustati Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi seadlusega vallas Hagudi külanõukogu, Rapla külanõukogu, Sikeldi külanõukogu ja Valtu külanõukogu. 

26. septembril 1950 arvati vald Rapla rajooni koosseisu.

Viited
------

1. ↑  Maa-ameti kaardirakendused
2. ↑  Väljavõte Vabariigi Presidendi otsusest nr. 88 – 7. oktoobrist 1938 (RT 1938, 87, 776)
3. ↑  588. Harju Maavanema otsus Harju maakonna vallavolikogude valimisringkondade arvu ja nende piiride kohta. Riigi Teataja, nr. 75, 9 september 1939
4. ↑  EESTI NSV TEATAJA, Nr. 35 26. oktoobril 1945, Art 543. Seadlus Harju maakonna valdades küla töörahva saadikute nõukogude moodustamise kohta.
**Paitji keel** (Paici, Ci, Paaci, Pati, Ponerihouen keel) kuulub Austroneesia keelkonda täpsemalt Melaneesia keelte hulka ning on üks Uus-Kaledoonia keeltest 

Paitji keelt räägitakse Uus-Kaledoonias, ida rannikul Poindimiest Ponerihoueni, lääne rannikul Kones, Poyas ja ka sisemaal. Paitji keel kasutab ladina tähestikku.
Jacques Pourouda tõlkis Uue Testamendi Paitji keelde, sellega läks aega 24 aastat.

Arvsõnad Paitji keeles
----------------------

Numbrid| Arvsõna | Paitji keeles |
| --- | --- |
| üks | caapwi |
| kaks | êrêilû |
| kolm | êrêcié |
| neli | êrêpëpé |
| viis | caa kârâ î-jè |
| kuus | caa kârâ î-jè görö caapwi |
| seitse | caa kârâ î-jè görö êrêilû |
| kaheksa | caa kârâ î-jè görö êrêcié |
| üheksa | caa kârâ î-jè görö êrêpëpé |
| kümme | du î-jè |

Esimesel neljal numbril ei ole lisatähendust edasi aga on numbrid seotud erinevate keha osadega :käed (î), jalad (â) inimene (âboro), või terve keha. Number 5 tähendab näiteks üks kahest käest ja number 10 mõlemad käed. Numbrid 6-9 moodustatakse nii, et liidetakse numbrile 5 sõnaga görö esimesed neli numbrit. See tähendab seda, et 5+1 = 6 caa kârâ î-jè(5) görö(+) caapwi(1)

Vokaalid
--------

Paitji keeles on 10 mittenasaalset häälikut ja 7 nasaalset vokaali. Paitji on üks vähestest Austroneesia keeltest, mis on tonaalne.

  


NASAALSED VOKAALID PAITJI KEELES| ì | ē | ã | ő | ű | ɯ˜ | ʌ˜ |

VOKAALID PAITJI KEELES| i | e | ε | a | ʌ | u | o | ɔ | ɯ | ɤ |

Paitji keeles on kasutusel 3 erinevat tooni. Kõrge, keskmine ja madal.kõrge [ ´], keskmine [ ¯] ja madal [ ` ]. Tavaliselt jäetakse madalad toonid märkimata. On olemas ka toonita häälikuid, need on häälikud kus toon on arusaadav eelmisest häälikust. 
Sõna järg lauses: VOS - tegusõna, sihitis, alus

Konsonandid
-----------

Konsonandid|  | Huulhäälikud | Labialiseeritud Huulhäälikud | Ige-hammashäälikud | Kõva suulae häälik | Pehme suulae häälik |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Sulghäälikud | p | pᵂ | t | c | k |
| Helilised eelnasaalsed sulghäälikud\* | mb | mbᵂ | nd | ˉɟ | ŋɡ |
| Nasaalsed häälikud | m | mᵂ | n | ˉ | ŋ |
| Poolvokaalid |  | w | l |  |  |
| Värihäälikud |  |  | ɾ |  |  |

.

* Helilised eelnasaalsed sulghäälikud on foneetiline jada nasaalsetest ja tõkestavatest häälikutest mis käituvad fonoloogiliselt nagu üksikud konsonandid.

Keelenäited
-----------

**ācēē** -jah, okei 

**pópáa**- vihm 

**kóó**-külm 

**pāɾāwē** – nahk 

**ɾʌ**- nemad 

**cá**-ahi 

**Bwëcu**- tere 

**Boyu** – Tere ! 

**Bë pââ pë**- Kuhu sa lähed? 

**ru pi-tùra wë Pwâdé mâ Ûtê** -Pwâdé ja Ûtê räägivad üksteisega

Viited
------

1. 1 2
2. ↑
3. ↑
4. 1 2
Frank Vatrano 2016. aastal Boston Bruinsi meeskonnas
**Frank Vatrano** (sündinud 14. märtsil 1994 Springfieldis Massachusettsis) on USA jäähokimängija, kes mängib NHL-i klubis Anaheim Ducks ründajana paremäärel.

Vatrano kuulus karjääri alguses USA noorte jäähokimängijate programmi ja noortevõistkonda Boston Junior Bruins. Aastatel 2013–2015 mängis ta Massachusetts Amhersti Ülikooli jäähokimeeskonnas.

2015. aasta märtsis sõlmis ta kolmeaastase lepingu NHL-i klubiga Boston Bruins. Hooaja 2014/15 lõpus debüteeris ta American Hockey League'is (AHL) Boston Bruinsi tütarklubis Providence Bruins. NHL-is debüteeris ta 7. novembril 2015 mängus Montreal Canadiensi vastu ja lõi selles mängus ka värava. Esimese kübaratriki tegi ta NHL-is sama aasta 18. detsembril mängus Pittsburgh Penguinsi vastu. Hooajal 2015/16 lõi ta NHL-is 39 mänguga kaheksa väravat ja andis kolm väravasöötu. NHL-i kõrvalt mängis ta lisaks AHL-is, kus ta lõi 36 mänguga 36 väravat ja andis 19 väravasöötu. Koos San Antonio Rampage'i mängija Mikko Rantaneniga jäi ta jagama AHL-i hooaja parimale uustulnukale antavat Dudley Garrett Memorial Awardi. Väravate arvestuses oli Vatrano liigas esikohal ja pälvis sellega Willie Marshall Award'i. Hooajal 2016/17 lõi Vatrano NHL-is 44 mänguga kümme väravat ja andis kaheksa väravasöötu.

2018. aasta veebruaris kaubeldi Vatrano Bruinsist Florida Panthersi. 2018/19 tegi ta NHL-is oma seni kõige resultatiivsema hooaja (24+15) ning pikendas hooaja lõpus klubiga lepingut kolme aasta võrra.

2022. aasta märtsis kaubeldi Vatrano Panthersist New York Rangersisse. Selle hooaja väljalangemismängudes kogus ta 20 mänguga 13 punkti (5+8) ja jõudis Rangersiga Idakonverentsi finaali, kuid temaga uut lepingut ei sõlmitud.

2022. aasta juulis sõlmis ta kolmeaastase lepingu Anaheim Ducksiga.

2012. aastal tuli Vatrano USA kuni 18-aastaste koondisega omavanuste maailmameistriks. USA jäähokikoondise koosseisus on ta osalenud 2016. ja 2019. aasta maailmameistrivõistlustel.

Viited
------

1. ↑  "Florida Panthers Acquire Forward Frank Vatrano from Boston Bruins". NHL.com. 22.2.2018. Vaadatud 10.5.2022
2. ↑  "Rangers Acquire Frank Vatrano". nhl.com. 16.3.2022. Vaadatud 10.5.2022
3. ↑  "Ducks agree to terms with Vatrano on three-year contract". Anaheim Ducks. 13. juuli 2022. Vaadatud 13. juulil 2022.

Välislingid
-----------

* Frank Vatrano NHL.com lehel
* Frank Vatrano hockeydb.com lehel

| * v
* r
Anaheim Ducks |
| --- |
| 
**Väravavahid**: Lukáš Dostál **·** John Gibson **·** Anthony Stolarz |
| 
**Kaitsjad**: Nathan Beaulieu **·** Simon Benoît **·** Jamie Drysdale **·** Cam Fowler **·** Scott Harrington **·** John Moore **·** Kevin Shattenkirk **·** Andrej Šustr **·** Urho Vaakanainen **·** Colton White |
| 
**Ründajad**: Sam Carrick **·** Max Comtois **·** Derek Grant **·** Adam Henrique **·** Max Jones **·** Brett Leason **·** Isac Lundeström **·** Brock McGinn **·** Mason McTavish **·** Jayson Megna **·** Nikita Nesterenko **·** Jakob Silfverberg **·** Ryan Strome **·** Troy Terry **·** Frank Vatrano **·** Trevor Zegras |
**Paistekakk** on ahjusuus tule paistel küpsetatud väike leivake. Lõunaeesti murretes on paistekakku nimetatud *õhik(as)* ja *ohik*, idaeesti murdes *pätu* ja *paasik*, põhjaeesti murretes *paisteleib* ja *paistekook*.

Paistekakke valmistati Euroopa aladel juba hilisneoliitikumis ehk rohkem kui neli tuhat aastat tagasi. 

Eestis on tehtud õhukesi paistekakke kuni 20. sajandi alguseni kogu maal. Põhiliselt valmistati neid odrajahust, leivateo ajal ka leivatainast. Neid küpsetati ahjusuul tule või hõõguvate süte paistele kaldu asetatud lauakesel, pajakaanel, kivil vm ning küpsetamise ajal määriti kakud rasvaga kokku. Mõnel pool pandi küpsed paistekakud hapukoorega määritult kaussi hauduma.

Paistekakke küpsetati ahjus ka tohu peal ja nimetati sel juhul *tohukakuks*. Kakku määriti küpsemise ajal mitmel korral pekitükkidega, rannikualadel aga kasteti silgusoolveega. Hilisemal ajal tehti neid pärmitainast, mis mässiti märja riide sisse ning asetati kuuma tuha alla küpsema (*tuhakook*, *tuhkapäts*). Eriti küpsetati selliseid kakke tuhkapäeval.

19. sajandi lõpul hakati paistekakkude asemel küpsetama juba pannkooke, algul odrajahust, hiljem nisujahust. Nisujahust paistekakud olid sepiku eelkäijaks.

Vaata ka
--------

* pliinid
* karask

Viited
------

1. ↑  Eesti keele seletav sõnaraamat vaadatud 16.06.2020
2. ↑  Väike murdesõnastik vaadatud 16.06.2020
3. 1 2  Eesti rahvakultuuri leksikon (3. trükk). 2007. Koostanud ja toimetanud Ants Viires. Eesti Entsüklopeediakirjastus. Lk 198
4. ↑   Eesti etnograafia sõnaraamat. Arvi Ränk. Tallinn: Eesti Keele Sihtasutus, 1996. Lk 134

Välislingid
-----------

* Teraviljatoidud
* Leivast vanal ajal Maaleht 24. detsember 2010
**Ianique dos Santos Tavares** (sündinud 20. mail 1988 Praias) on Roheneemesaarte jalgpallur, kes mängib vasakkaitsjana Ungari kõrgliiga klubis Fehérvár ja Roheneemesaarte jalgpallikoondises.

Ta alustas klubikarjääri Roheneemesaarte klubis Sporting Clube da Praia.

Aastatel 2008–2010 mängis ta Portugali esiliiga klubis Santa Clara. Hooajal 2010–11 mängis ta Hispaania tugevuselt kolmandas liigas Deportivo de La Coruña reservmeeskonnas. Hooajal 2011–12 mängis ta Portugali kõrgliiga klubis Feirense.

Alates hooajast 2012–13 on ta kuulunud Fehérvári koosseisu.

Roheneemesaarte jalgpallikoondises debüteeris Stopira 2008. aasta juunis. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 12. oktoobril 2018 Aafrika rahvaste karikavõistluste valikmängus Tansaania vastu. Ta on kuulunud Roheneemesaarte koondisse 2015. ja 2022. aasta Aafrika rahvaste karikavõistlustel.

Oma hüüdnime sai ta Prantsusmaa jalgpalluri Yannick Stopyra järgi.

Saavutused
----------

Fehérvár
* Ungari kõrgliiga: 2014–15, 2017–18
* Magyar Kupa: 2018–19
* Szuperkupa: 2012–13

Viited
------

1. ↑   (vaadatud 10.1.2022)
2. ↑   (vaadatud 10.1.2022)
Edith Södergran u. 1917
**Edith Irene Södergran** (4. aprill 1892 Peterburi – 24. juuni 1923 Raivola (tänapäeval Roštšino, Leningradi oblast)) oli soomerootsi luuletaja.

Edith Södergran sündis Peterburis soomerootsi perekonnas. Ta kasvas üles Karjala kannasel Raivolas. Södergren õppis Peterburis saksakeelses koolis. 1909. aasta jaanuaris diagnoositi tal tuberkuloos. 1911 ja 1912. aastal käis ta ravil Šveitsi sanatooriumites. Edith Södergrani esikkogu "Dikter" ('Luuletused') ilmus 1916. aastal. 1917. aastal kaotasid Södergranid seoses Vene revolutsiooniga oma varanduse. Seejärel elasid nad majanduslikult rasketes oludes. Södergrani teine luulekogu "Septemberlyran" ('Septembrilüüra') ilmus 1918. aastal. "Framtidens skugga" ('Tuleviku vari') (1920) oli viimane Edith Södergrani eluajal ilmunud luulekogu. Ta suri 1923. aasta juunis oma kodus Raivolas tuberkuloosi. Postuumselt ilmus ta luulekogu "Landet som icke är" ('Maa, mida ei ole') 1925. aastal.

Edith Södergran oli 1920. aastate algul Soome luule peamisi uuendajaid. Tema modernistlik looming on mõjutanud ka Skandinaavimaade luulet.

Eesti keeles on 1986. aastal ilmunud Södergrani luule valikkogu "Tuleviku vari".

Viited
------

1. ↑
2. ↑
3. ↑

|  |  |
| --- | --- |
|  | Tsitaadid Vikitsitaatides: **Edith Södergran** |
Suletavate türistoridega toiteskeem
Trollil Škoda 14Tr kasutatakse türistori implussinvertorit asünkroonmootori toitmiseks
**Paisu kaudu suletav türistor** ehk **GTO türistor** (inglise keeles *gate turn-off thyristor*) on suletav türistor, mida kasutatakse jõupooljuhtmuundurites, näiteks elektrimootori elektroonilises juhtsüsteemis lülitina.

Tavalised türistorid ei ole täielikult juhitavad. Neid saab lülitada ainult sisse, aga mitte välja. Väljalülitmiseks on harilikule SCR türistorile vaja lisaks keerukaid ja mahukaid sulgemisahelaid. Sellepärast on harilikku mittesuletavat ehk SCR türistori edasi arendatud ja kasutusel erinevad meetodid türistori väljalülitamiseks. Üks neist on GTO türistor.

Suletavad türistorid on türistoride suhteliselt uued mudelid. Nad töötati välja 1960. aastatel, aga mootorite juhtimiseks hakati neid kasutama alles 1970. aastate lõpul. Neid kasutatakse mootorite juhtimise pakettides järjest laiemalt, sest nad ei vaja väliseid komponente juhitava ränialaldi ehk kolmejuhtmiselise türistori väljalülitamiseks alalisvooluahelates.
Suletav türistor vajab sisselülitamiseks harilikult suuremat väravavoolu kui tavaline kolmejuhtmeline türistor. Suure võimsusega seadmed vajavad väravavoolu vähemalt 10 A. Seadme töösagedus on kuni 1kHz ja väljalülitamiseks on vaja anda talle suur negatiivne vooluimpulss, mille suurus on kuuendik kuni veerand seadet läbivast voolust.

Suletavate türistoridega inverter (vaheldi) koosneb türistoridega jõuplokist. Türistori tüürelektroodidele antakse tüürvoolu mikrokontrollerilt või impulss-generaatorilt.

Suletavate türistoride pooljuhi struktuur on keerukam kui üheoperatsioonilisel türistoril, koosnedes paljudest rakkudest. Väljalülitumise võime saavutatakse katoodide saarekestena hajutamise ning katoodi ja tüürelektroodi vahelise distantsi vähendamisega. Need türistorid on tunduvalt kiiremad üheoperatsioonilistest türistoridest ja neid kasutatakse sagedusteni kuni 500 kHz.

Suletavate jõupooljuhtseadiste (sh GTO türistoride) ja mikroprotsessortehnika laialdane kasutamine iseloomustab elektertranspordi veeremi kolmandat põlvkonda.

Vaata ka
--------

* Isoleeritud paisuga bipolaartransistor
* Integreeritud paisuga suletav türistor

Viited
------

1. 1 2  Elektrotehnika alused. Võimsuselektroonika[*alaline kõdulink*] (pdf) Elektrimasinate instituut. Vaadatud 8. septembril 2011
2. ↑  Jõutüristorid. Tallinna Tehnikaülikooli õppematerjal.
3. ↑  Energiatõhususe hindamise ja energiasalvestite arvutuse metoodika linna elektertranspordile. Vaadatud 8. septembril 2011
**Matías Ariel Fernández Fernández** (sündinud 15. mail 1986 Buenos Aireses Argentinas) on Tšiili jalgpallur, kes mängib Colombia kõrgliiga klubis Atlético Junior ja Tšiili jalgpallikoondises poolkaitsjana.

Klubikarjäär
------------

Fernández alustas klubikarjääri 12-aastaselt kodumaa klubis Colo-Colo. Klubi põhimeeskonnas tegi ta debüüdi 2004. aastal. Ta lõi esimesel hooajal kaheksa väravat ja valiti hooaja parimaks noormängijaks. 2006. aasta kevad- ja sügishooajal aitas ta klubil tulla Tšiili meistriks. Samal aastal aitas ta klubi Lõuna-Ameerika karikavõistluste finaali, kus kaotati aga kahe mängu kokkuvõttes Mehhiko klubile Pachuca. 2006. aastal valiti ta Tšiili ja Lõuna-Ameerika aasta jalgpalluriks.

2006. aasta oktoobris suundus ta 8,7 miljoni euro eest Hispaania kõrgliiga klubisse Villarreal. Ta ei saanud kolme hooaja jooksul märkimisväärselt mänguaega, kuid esindas hooajal 2007–08, mil liigas saadi teine koht, klubi 30 mängus ja lõi kolm väravat.

2009. aastal sõlmis ta neljaks aastaks lepingu Portugali klubiga Sporting. Aastatel 2009–2012 esindas ta klubi 69 mängus ja lõi 12 väravat.

2012. aasta juulis suundus ta 3,1 miljoni euro eest Itaalia klubisse Fiorentina.

Koondisekarjäär
---------------

2005. aasta juunioride maailmameistrivõistelustel oli ta Tšiili noortekoondise kapten. Debüüdi Tšiili rahvuskoondises tegi ta 2005. aasta oktoobris maailmameistrivõistluste viimases valikmängus Ecuadoriga. Peagi pääses ta Tšiili põhimeeskonda.

Ta on esindanud Tšiilit koondises 2010. aasta maailmameistrivõistlustel ning 2007. 2011. ja 2015. aasta Copa Américal. 2015. aastal võideti Copa América.

Saavutused
----------

Colo-Colo
* Campeonato Nacional: 2006 Apertura, 2006 Clausura

Milan
* Supercoppa Italiana: 2016

Necaxa
* Copa MX: Clausura 2018
* Supercopa MX: 2018

Viited
------

1. ↑  "Sporting give Fernández a chance". UEFA.com. 1. juuli 2009. Vaadatud 07.10.2015

| * v
* r
Tšiili koondis  –  2010. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlused |
| --- |
| 

* 1 Bravo (c)
* 2 Fuentes
* 3 Ponce
* 4 Isla
* 5 Contreras
* 6 Carmona
* 7 Sánchez
* 8 Vidal
* 9 Suazo
* 10 Valdivia
* 11 González
* 12 Pinto
* 13 Estrada
* 14 Fernández
* 15 Beausejour
* 16 Orellana
* 17 Medel
* 18 Jara
* 19 Fierro
* 20 Millar
* 21 Tello
* 22 Paredes
* 23 Marín
* Treener: Bielsa

 | Tšiili |
Matty Cash 2016. aastal Nottingham Foresti särgis
**Matthew Stuart Cash** (sündinud 7. augustil 1997 Slough's) on Inglismaa-Poola jalgpallur, kes mängib paremkaitsjana Inglismaa Premier League'i klubis Aston Villa ja Poola jalgpallikoondises.

Ta kuulus noorena Wycombe Wanderersi noorteakadeemiasse ja FAB Academy'sse.

2014. aastal liitus ta Nottingham Forestiga. Hooaja 2015–16 teises pooles mängis ta laenul Inglismaa tugevuselt neljanda liiga klubis Dagenham & Redbridge, lüües 12 liigamänguga kolm väravat. Nottingham Foresti põhikoosseisus mängis ta Inglismaa esiliigas aastatel 2016–2020. Cash valiti hooajal 2019–20 Nottingham Foresti hooaja parimaks mängijaks.

2020. aasta septembris sõlmis ta viieaastase lepingu Aston Villaga. 18. septembril 2021 lõi ta mängus Evertoni vastu oma esimese värava Aston Villa särgis ja esimese värava Inglismaa kõrgliigas.

Tema isa on endine jalgpallur Stuart Cash ja ema Suurbritannias sündinud poolatar. 2021. aasta septembris tegi Cash avalduse Poola kodakondsuse saamiseks. Sama aasta oktoobris sai ta Poola ja Inglismaa topeltkodakondsuse. Seejärel kutsuti ta Poola koondisse, tehes koondisedebüüdi 12. novembril 2021 MM-i valikmängus Andorra vastu.

Viited
------

1. ↑  "Matty Cash: Aston Villa sign full-back from Nottingham Forest". skysports.com. 3.9.2020. 16.11.2021
2. ↑  "Villa put three past Everton to end unbeaten run". BBC Sport. 18.9.2021. Vaadatud 16.11.2021.
3. ↑  "Inglismaa jalgpallur kutsuti Poola koondisesse". sport.err.ee. 1.11.2021. Vaadatud 16.11.2021
4. ↑  "Cash makes debut in Poland win". BBC Sport. 12.11.2021. Vaadatud 16.11.2021