recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Tamsalu raudteejaam** on raudteejaam Lääne-Virumaal Tamsalus.

Tamsalus peatuvad Elroni reisirongid liinil Tallinn–Tartu (k.a ekspressrongid). 
Jaamas võib toimuda ka kaupade rongidele ja neilt maha laadimine. Tamsalu jaamas asub 3 rööpapaari ning 5 pööret, lisaks suundub jaamast harutee tööstusterritooriumile.

Tamsalu naaberjaamad on Tapa suunal Nõmmküla raudteejaam (kus alates 2001. aastast reisirongid ei peatu) ja Tartu suunal Kiltsi raudteejaam.

Ajalugu
-------

Lippudega ehitud Tamsalu raudteejaam (1932)
Tamsalu kitsarööpmelise raudtee jaamahoone, Paide mnt 14
Praegune Tamsalu jaam ja perroon
Raudteejaam asub laiarööpmelise Tapa–Tartu raudtee ääres, mis avati 1876. aastal Balti aadlike eestvedamisel. Jaam jäi avamisel Ambla kihelkonda Tamsalu mõisa maadele.

Raudtee ja jaama tulek mängis olulist rolli asula majanduselus ja elanikkonna kasvus.

Tamsalu lubjatehase tarbeks rajati jaamast läände kitsarööpmeline raudtee. Aastal 1915 alustati just seetõttu Paidet Balti raudteega ühendava kitsarööpmelise raudtee ehitustöid Tamsalust - olemasolev raudtee vähendas vajalike ehitustööde mahtu.

Aastatel 1920–1972 asus Tamsalus kitsarööpmelise Türi–Paide–Tamsalu raudtee lõppjaam. Tamsalule eelnes sellel liinil Vajangu raudteejaam. 

Kuna jaamas said kokku kitsarööpmeline ja laiarööpmeline raudtee, kuulus Tamsalu tollal Eesti olulisemate ümberlaadimisjaamade hulka.

2010. aasta mais avati Tamsalus uus täispikk teedevaheline perroon ühes jalakäijate tunneliga.

Vaata ka
--------

* Balti raudtee
* Tapa–Tartu raudteelõik
* Eesti raudteetransport
* Tallinna–Tartu rongiliin
* Türi–Paide–Tamsalu raudtee

Viited
------

1. ↑  Tamsalu jaama tehnokorraldusakt; AS Eesti Raudtee
2. ↑  TAPA - TARTU; Eesti Raudteeajaloo Selts
3. ↑  Leo Narbekov "Kui raudtee Eestimaale kord tuli..." lk 55-56 (Trükis 2006)
4. ↑  
Helme, Mehis (2018). *Eesti raudteede 100 aastat*. Tallinn: Post Factum. Lk 37. ISBN 978-9-94960-335-0.
5. ↑  Tamsalu jaam; Histrodamus.ee
6. ↑  "Aastakümneid oodatud jalakäijate tunnel Tamsalus avati pidulikult", Virumaa Teataja, 31. mai 2010

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Tamsalu raudteejaam** |

* Infot jaama kohta; fotod (*vene keeles*)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **Eelnev peatus** |  **Raudteepeatus idasuunalistel reisirongiliinidel** | **Järgnev peatus** |
|  Tapa |  **Tamsalu** | Kiltsi  |
**Viktor Woldemar Theodor Speer** (17. oktoober 1875 Suure-Jaani – 4. juuni 1946 Blankenburg (Harz)) oli Eesti vaimulik.

Ta õppis Viljandi Maagümnaasiumis ja Riia Linnagümnaasiumis, seejärel aastatel 1893–1900 Tartu Ülikooli usuteaduskonnas. Prooviaastal oli ta Audru ja Vändra koguduses. Ordineeriti õpetajaks 10. augustil 1902.

Oli aastatel 1902–1903 Pärnu praostkonna vikaarõpetaja, 1903–1904 Rõuge Maarja koguduse adjunkt ja 1904–1922 Türi Püha Martini koguduse õpetaja. Aastatel 1922–1939 teenis ta Tallinna Oleviste kogudust, olles aastatel 1932–1939 ühtlasi Saksa praostkonna abipraost.

1939. aastal põgenes Saksamaale. Oli aastatel 1940–1945 Poseni (praegu Poznan) Kristuse kirikus pastor. Suri 1946. aastal Saksi-Anhalti liidumaal Harzi kreisis Blankenburgis.

Isiklikku
---------

Tema isa Oskar Woldemar Speer oli Suure-Jaani Johannese koguduse õpetaja. Tema teise naise Anna (esimene mees Tallinna Oleviste koguduse õpetaja Hermann Theodor Karl Hesse) isa Rudolf Adam Winkler oli Jüri koguduse õpetaja. Tema õemees oli Halliste Püha Anna koguduse õpetaja Erwin Karl Reinhold von Dehn.

Viited
------

1. ↑  Lexikon deutschbaltischer Theologen seit 1920. Bearbeitet von Wilhelm Neander. 2 auflage 1988, bearbeitet von C. Helmut Intelmann
2. ↑  Konrad Veem Eesti Vaba Rahvakirik Dokumentatsioon ja leksikon EVR Stockholm 1988
**Duffel** on hollandikeelne vald ja asula Belgias Flandria piirkonnas Antwerpeni provintsis. 

Selle linna järgi on nimetatud Duffeli stiilis mantlid.

Valla territooriumilt voolab läbi Nete jõgi.

* 
* 
* 
* 
* RaekodaRaekoda

Viited
------

1. ↑  Bevolking per gemeente op 1 januari 2020

Välislingid
-----------

 Duffel – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
* Koduleht (hollandi keeles)

Antwerpeni provintsi vallad

Aartselaar **·** Antwerpen **·** Arendonk **·** Baarle-Hertog **·** Balen **·** Beerse **·** Berlaar **·** Boechout **·** Bonheiden **·** Boom **·** Bornem **·** Borsbeek **·** Brasschaat **·** Brecht **·** Dessel **·** Duffel **·** Edegem **·** Essen **·** Geel **·** Grobbendonk **·** Heist-op-den-Berg **·** Hemiksem **·** Herentals **·** Herenthout **·** Herselt **·** Hoogstraten **·** Hove **·** Hulshout **·** Kalmthout **·** Kapellen **·** Kasterlee **·** Kontich **·** Laakdal **·** Lier **·** Lille **·** Lint **·** Malle **·** Mechelen **·** Meerhout **·** Merksplas **·** Mol **·** Mortsel **·** Niel **·** Nijlen **·** Olen **·** Oud-Turnhout **·** Putte **·** Puurs-Sint-Amands **·** Ranst **·** Ravels **·** Retie **·** Rijkevorsel **·** Rumst **·** Schelle **·** Schilde **·** Schoten **·** Sint-Amands **·** Sint-Katelijne-Waver **·** Stabroek **·** Turnhout **·** Vorselaar **·** Vosselaar **·** Westerlo **·** Wijnegem **·** Willebroek **·** Wommelgem **·** Wuustwezel **·** Zandhoven **·** Zoersel **·** Zwijndrecht
**Tamsweg** on alev ja vald *(Marktgemeinde)* Austria Salzburgi liidumaal Steiermargi liidumaa piiri ääres, Tamswegi ringkonna halduskeskus ja suurim asula Salzburgi Lungau piirkonnas.

Tamsweg asub Schladmingi Tauerni mäestiku lõunanõlval Kesk-Ida-Alpides, Muri jõe ülemises orus, mis on Austria kuivim valgla. Asulad on Haiden, Keusching, Lasaberg, Mörtelsdorf, Sauerfeld, Seetal, Tamsweg ja Wölting.

Ajalugu
-------

St Leonhardi kirik
Olles olnud kord Rooma Noricumi provintsi osa, oli Lungau alates 6. sajandist slaavi asuala, mis langes 8. sajandil Baieri hertsogite mõju alla. Paikkonda *Taemswich* on esmamainitud 1156. aasta paiku. Kihelkonnakiriku, mis oli algselt naabruses asuva Mariapfarri filiaal, omandas Salzburgi peapiiskop Eberhard II 1246. aastal. Vürstlikud peapiiskopid püstitasid 1433. aasta paiku St Leonhardi palverännukiriku, mis 15. sajandi lõpus laiendati kindluskirikuks, pidades silmas korduvaid Osmanite sissetungide. 1490. aastal okupeerisid selle kuningas Mátyás Hunyadi Ungari väed ja sellest sai veriste võitluste paik keiser Friedrich III relvajõudude vastu.

Peapiiskopid võitlesid oma valdustes reformatsiooni vastu ja vastureformatsiooni käigus laiendati Tamswegi piiskopiresidentsi ning 1587. aastal anti selle kodanikele täiendavad turuõigused, eriti soola ja rauaga kauplemise osas. Esimese koalitsiooni sõja ajal okupeerisid Tamswegi 1797. aastal Prantsuse väed ning pärast Salzburgi vürstliku peapiiskopkonna sekulariseerimist 1803. aastal läks see 1805. aasta Pressburgi rahu kohaselt koos Salzburgi kuurvürstkonnaga Austria keisririigile. Ääremaa majandust soodustati otsustavalt, kui Tamsweg sai Muri oru raudteeliini avamisega 1894. aastal juurdepääsu Austria-Ungari raudteevõrgule.

Tamsweg on tähelepanuväärne oma iga-aastase Simsoni kuju rongkäigu tõttu.

Sõpruslinn
----------

* Iseo, Brescia, Lombardia, Itaalia

Transport
---------

Aururong Muri oru raudteel
Tamsweg asub liidukiirteede (Bundesstraßen) ristumiskohas: B95 Turracher Straße Mauterndorfist Predlitz-Turrachisse Steiermargis ning B96 Murtal Straße Sankt Michael im Lungaust ja A10 Tauern Autobahn (Euroopa maantee E55) Muraust.

Selle juurde pääseb ka Murtalbahni kitsarööpmelise raudtee lõppjaamast, mis viib Austria Lõunaraudteeni (*Südbahn*) Unzmarkt-Frauenburgis.

Tuntud inimesi
--------------

* Franz (Fuxi) Fuchsberger, suusataja
* Ingrid Stöckl (\* 1969), mäesuusataja

Viited
------

1. ↑  Einwohnerzahl 1.1.2018 nach Gemeinden mit Status, Gebietsstand 1.1.2018, vaadatud 9.03.2019.

Tamswegi ringkonna vallad

* Göriach
* Lessach
* Mariapfarr
* Mauterndorf
* Muhr
* Ramingstein
* Sankt Andrä im Lungau
* Sankt Margarethen im Lungau
* Sankt Michael im Lungau
* Zederhaus
* Tamsweg
* Thomatal
* Tweng
* Unternberg
* Weißpriach
Liberman 1967. aastal
**Jevsei Grigorjevitš Liberman** (vene keeles *Евсей Григорьевич Либерман*, ukraina keeles *Овсій Григорович Ліберман*; 2. oktoober 1897 Slavuta, Venemaa Keisririik – 11. november 1981 Harkov, Ukraina NSV) oli Nõukogude Liidu majandusteadlane, 1965. aasta majandusreformi ("Kossõgini reformi") väljatöötajaid. Majandusteaduste doktor (1956), professor. 

Liberman oli esimene[*viide?*], kes avaldas hiljem teoks saanud reformi ideed[*viide?*], nimelt Pravdas 9. septembril 1962 avaldatud artiklis "Plaan, kasum, preemia". Libermani ettepanekuid toetasid mitmed ökonomistid. Artiklist sai innustust üleliiduline majandusalane arutelu ajakirjanduses ja rida majanduseksperimente. Lääne pressis ja sovetoloogias kõneldi mõnda aega "libermanismist".

Viited
------

1. ↑  Либерман Е. Г. План, прибыль, премия. // Правда. — 1962. — 9 сентября. (Artikkel avaldati korduvalt regionaalsetes massiteabe väljaannetes)
**Tamsalu Kultuurimaja** on Tapa vallas Tamsalus asuv kultuuriasutus, kus iga nädal toimuvad treeningud ja üritused kohaliku valla inimestele.

Avamise lugu
------------

Kultuurimaja avati 1980. aasta viimasel pühapäeval kell 15.00.

Hoone projekteeris RPI Maaehitusprojekt (arhitektid Peep Jänes, Ants Mellik, projekti peainsener Mati Vahemets, sisekujundaja Saima Truupõld) ning ehitasid Tapa MEK ja Rakvere mehhaniseeritud ehituskolonn.

Kultuurimaja direktor oli Hilja Valtin. Avatseremoonial esines partei rajoonikomitee 1. sekretär Ülo Niisuke ja lindi lõikas läbi EKP KK sekretär Rein Ristlaan. Külaliste hulgas olid ka Arnold Green, Bruno Saul, Johannes Lott, Peeter Palu, Mihkel Sistok jt.

Häid sõnu pälvisid ehitajad vanemtöödejuhataja Toivo Lepanen, maja perenaiseks tituleeritud töödejuhataja Els Aavekukk, peainsener Guido Kruusel jt.

Esimese kontserdi uues majas andis RAT Estonia operetitrupp.

Kultuurimaja ruumid
-------------------

Hoone kubatuur 18 166 m³, üldine põrandapind 3099,7 m². Kultuurimaja ees on park pindalaga 11 000 m².

* garderoob, 510 kohta
* teatrisaal 286 m², 385 istekohta
* tantsusaal ja banketisaal 295 m², 254 istekohta
* peeglisaal, fuajee
* lava 173 m² (kõrgus 17 m, sügavus 15,4 m, laius 14,74 m)
* kaks näitlejate garderoobi
* kolm ringiruumi
* raamatukogu, 2 lugemissaali
* baar/kohvik 46 m², 54 istekohta

Välislingid
-----------

* Koduleht
* Facebook
Moskva Kremlis presidendi kabinetis. Pildil (vasakult) Juri Kaptev, president Vladimir Putin ja presidendi abi Jevgeni Šapošnikov (2000)
**Jevgeni Ivanovitš Šapošnikov** (vene keeles *Евгений Иванович Шапошников*; 3. veebruar 1942 Aksai rajoon, Rostovi oblast – 8. detsember 2020 Moskva) oli Venemaa sõjaväelane (lennuväe marssal), viimane NSV Liidu kaitseminister.

Sõjaväekarjäär
--------------

Šapošnikov lõpetas 1969. aastal Gagarini-nimelise Õhuväeakadeemia. Ta oli aastatel 1988–1990 NSV Liidu relvajõudude õhuväe ülemjuhataja asetäitja ning 1990–1991 lennuväe kindralpolkovniku auastmes NSV Liidu kaitseministri asetäitja ja ühtlasi NSV Liidu relvajõudude õhuväe ülemjuhataja. 

Augustiputši ajal (19.–21. august 1991) kuulus Šapošnikovi vahetu ülemus kaitseminister Dmitri Jazov riigis võimu enda kätte haaranud Riikliku Erakorralise Seisukorra Komitee (GKTšP) koosseisu. 21. augusti varahommikul tegi Šapošnikov Jazovile ettepaneku Moskvast väed välja viia ning GKTšP tunnistada ebaseaduslikuks ja laiali ajada. Paar tundi hiljem andiski Jazov pärast arutelu kaitseministeeriumis toimunud kolleegiumi istungil (seal viibis ka Šapošnikov) käsu väed Moskvast välja viia. Putš oli läbi kukkunud. Jazov vahistati ööl vastu 22. augusti Vnukovo lennujaamas. 

26. augustil ülendati Šapošnikov lennuväe marssaliks. 29. augustil kinnitas NSV Liidu Ülemnõukogu NSV Liidu presidendi Mihhail Gorbatšovi esildisel Jevgeni Šapošnikovi NSV Liidu kaitseministriks. Selles ametis sai ta olla neli kuud. 

### SRÜ ühendatud relvajõudude ülemjuhataja

Pärast Nõukogude Liidu lagunemist (jõustus 26. detsembril 1991) NSV Liidu Kaitseministeerium kaotati. Märtsis 1992 loodi kaitseministeeriumi baasil Sõltumatute Riikide Ühenduse (SRÜ) ühendatud relvajõudude ülemjuhatus, mis eksisteeris vähem kui kaks aastat (likvideeriti 1993. aasta lõpus). SRÜ ühendatud relvajõudude ülemjuhataja ametikoht eksisteeris 14. veebruarist 1992 kuni 24. septembrini 1993. Seda kohta täitis Jevgeni Šapošnikov.

Venemaa Föderatsiooni teenelise sõjaväelenduri rinnamärk

Pärast sõjaväeteenistust
------------------------

Šapošnikov oli aastatel 1995–1997 lennukompanii Aeroflot peadirektor ja 1997–2004 Venemaa presidendi abi.

Tunnustus
---------

* 1992 – Venemaa Föderatsiooni teeneline sõjaväelendur

Välislingid
-----------

 Jevgeni Šapošnikov – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Celâl Bayar
**Mahmud Celâleddin Bayar** (16. mai 1883, Umerbey Bursa lähedal Türgis – 22. august 1986, İstanbul) oli Türgi poliitik, riigi kolmas president. 

Ta oli kooliõpetaja poeg ning teda õpetati kodus. Hiljem läks ta Prantsuse kooli Bursas majandust ja rahandust õppima. Tema esimeseks töökohaks oli Deutsche Orient Bank, kus ta sai laialdase pangandusalase kogemuse.

Tema poliitiline karjäär algas 1907. aastal, kui ta astus Türgi Uniooni ja Progressi Parteisse. Aastal 1908 edutati ta partei İzmiri haru sekretäriks. Aastal 1920 valiti Celâl Bayar Osmanite riigi viimasesse parlamenti. Kui impeerium langes ja Esimene maailmasõda oli lõppemas, põgenes ta Ankarasse. Seal pidas ta mitmeid ministri ametikohti Suures Rahvusassamblees, mis pani aluse tänapäeva Türgi riigile.

Ta oli 1921–1922 majandusminister ja 1922–1924 rekonstruktsiooni- ja asunduste minister. Aastal 1924 pöördus ta tagasi panganduse juurde. Ta töötas Tööpangas (*İş Bankası*), millest sai Türgi suurim pank.

Pärast poliitikasse tagasipöördumist sai temast 1932. aastal rahvamajandusminister. Ta koostas viieaastase arenguplaani, mis arendas majandust industrialiseerimisega. Aastal 1937 sai temast Türgi peaminister, kuid pärast Mustafa Kemal Atatürki surma jaanuaris 1939 astus ta sellelt ametikohalt tagasi.

Pärast Teist maailmasõda astus ta välja Vabariiklikust Rahvaparteist, mille oli rajanud Mustafa Kemal Atatürk. Ta hakkas juhtima opositsioonilist Demokraatlikku Parteid. Parteil oli suur populaarsus just tänu temale ja see viis Celal Bayari edukalt uuele presidendivalimistele 1950. aastal. Temast sai Türgi uus president ja ta valiti tagasi aastatel 1954 ja 1957.

Tema majanduspoliitika andis prioriteedi eraettevõtluse kätte, mille suhtes riik käitus koordinaatori ja reguleerijana. Samuti pani Celâl Bayar suurt rõhku välispoliitikale.

Järgnenud sõjaväelise riigipöörde käigus mais 1960 kõrvaldati ta võimult. Temale ja ta parteikaaslastele määrati surmanuhtlus, kuid see kergendati tema puhul eluaegseks vanglakaristuseks. Aastal 1964 lasti ta haiguste ja vanaduse tõttu vabadusse.

Tema kodanikuõigused taastati 1974. aastal, kuid ta keeldus vastu võtmast oma õigusjärgset kohta Senatis.

Celâl Bayar suri 103-aastaselt, olles sellega vanimaks elanud endine riigipea kuni 2009. aastani, kui 103 aasta ja 135 päeva vanuselt suri Kambodža endine valitsusjuht Chau Sen Cocsal Chhum.
|  |
| --- |
|  **Poks** |
| Riik |  | Poola |
|  |
| 3. ring | 1968 | II keskkaal |
| Hõbe | 1972 | I keskkaal |
|  |
| 1. ring | 1967 | II kerge-keskkaal |
| Pronks | 1971 | I keskkaal |
| Hõbe | 1973 | I keskkaal |
| Kuld | 1975 | I keskkaal |

**Wiesław Ksawery Rudkowski** (17. novembril 1946 Łódź – 14. veebruaril 2016 Varssavi) oli Poola poksija.

Ta oli kokku kümnekordne Poola meister – II kergekeskkaalus (kuni 67 kg) 1966. aastal ning I keskkaalus (kuni 71 kg) aastatel 1967–1975. 

Ta sai I keskkaalus (kuni 71 kg) 1972. aasta Müncheni olümpiamängude poksivõistlustel hõbemedali, kaotades finaalis kuldmedali- ja olümpiavõitjale Dieter Kottyschile (Lääne-Saksamaa). Ta osales II keskkaalus (kuni 75 kg) 1968. aasta México olümpiamängude poksivõistlustel, kuid kaotas 3. ringis hilisemale hõbemedalivõitjale Aleksei Kisseljovile (NSV Liit) ja jäi edasisest medaliheitlusest välja.

Ta võitis I keskkaalus (kuni 71 kg) 21. Euroopa meistrivõistlustel (Katowice, 1975) kuldmedali ning tuli Euroopa meistriks. Ta sai I keskkaalus (kuni 71 kg) 20. Euroopa meistrivõistlustel (Belgrad, 1973) hõbemedali, kaotades finaalis kuldmedalivõitjale ja Euroopa meistrile Anatoli Klimanovile (NSV Liit). ja 19. Euroopa meistrivõistlustel (Madrid, 1971) pronksmedali, kaotades poolfinaalis hilisemale hõbemedalivõitjale Svetomir Belićile (Jugoslaavia) ja jäädes edasisest medaliheitlusest välja. Ta osales II kergekeskkaalus (kuni 67 kg) 17. Euroopa meistrivõistlustel (Rooma, 1967), kuid kaotas 1. ringis hilisemale hõbemedalivõitjale Manfred Wolkele (Ida-Saksamaa) ja jäi edasisest medaliheitlusest välja.

Viited
------

1. ↑  "Zmarł medalista olimpijski Wiesław Rudkowski". *sport.tvp.pl* (poola keeles). 14. veebruar 2016. Vaadatud 14. veebruar 2016.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: tundmatu keel (link)
2. ↑  20. suveolümpiamängude poksivõistlus. München 1972. Tulemused inglise keeles
3. ↑  19. suveolümpiamängude poksivõistlus. México 1968. Tulemused inglise keeles
4. ↑  21. Euroopa meistrivõistlused poksis. Katowice 1975. Tulemused inglise keeles
5. ↑  20. Euroopa meistrivõistlused poksis. Belgrad 1973. Tulemused inglise keeles
6. ↑  19. Euroopa meistrivõistlused poksis. Madrid 1971. Tulemused inglise keeles
7. ↑  17. Euroopa meistrivõistlused poksis. Rooma 1967. Tulemused inglise keeles

Välislingid
-----------

* Wiesław Rudkowski veebisaidil Olympedia Muuda Vikiandmetes
Celso Borges (2015)
**Celso Borges Mora** (sündinud 27. mail 1988 San Josés) on Costa Rica jalgpallur, kes mängib keskpoolkaitsjana Costa Rica kõrgliigaliiga klubis Alajuelense ja Costa Rica jalgpallikoondises.

Ta alustas klubikarjääri 2006. aastal Costa Rica kõrgliigaklubis Deportivo Saprissa, kellega tuli aastatel 2006–2009 Costa Rica meistriks kokku viiel korral. 2009. aastal liitus ta Norra kõrgliigaklubiga Fredrikstad FK. Aastatel 2012–2014 mängis ta Rootsi kõrgliigaklubis AIK. 2015. aasta jaanuaris suundus ta laenule Hispaania kõrgliigas mänginud Deportivo La Coruñasse, kellega sõlmis enne järgmist hooaega püsiva lepingu. 2018. aastal liitus ta Türgi kõrgliigaklubiga Göztepe. 2020. aastal naasis ta Deportivo La Coruñassse.

2021. aastal naasis Borges pärast 12 aastat Costa Rica liigasse, kui liitus Alajuelensega.

2005. aastal osales ta Costa Rica kuni 17-aastaste koondisega noorte maailmameistrivõistlustel ja 2007. aastal kuni 20-aastaste koondisega noorte maailmameistrivõistlustel. Debüüdi Costa Rica jalgpallikoondises tegi Borges 2008. aasta juunis MM-i valikmängus Grenada vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 6. septembril 2008 MM-i valikmängus Suriname vastu. Ta on kuulunud Costa Rica koondisse 2014. ja 2018. aasta maailmameistrivõistlustel, alates 2009. aastast mänginud kuuel CONCACAF Gold Cupi turniiril ning lisaks 2016. aasta Copa América Centenariol. 2009. ja 2021. aasta CONCACAF Gold Cup'il valiti Borges turniiri sümboolsesse koosseisu.

Saavutused
----------

Deportivo Saprissa
* Primera División de Costa Rica (5): 2005–06, 2006–07, 2007 Apertura, 2008 Clausura, 2008 Apertura

| * v
* r
Costa Rica koondis  –  2014. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlused |
| --- |
| 

* 1 Navas
* 2 Acosta
* 3 González
* 4 Umaña
* 5 Borges
* 6 Duarte
* 7 Bolaños
* 8 Myrie
* 9 Campbell
* 10 Ruiz (c)
* 11 Barrantes
* 12 Francis
* 13 Granados
* 14 Brenes
* 15 Díaz
* 16 Gamboa
* 17 Tejeda
* 18 Pemberton
* 19 Miller
* 20 Calvo
* 21 Ureña
* 22 Cubero
* 23 Cambronero
* Treener: Pinto

 | Costa Rica |

| * v
* r
Costa Rica koondis  –  2018. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlused |
| --- |
| 

* 1 Navas
* 2 Acosta
* 3 González
* 4 Smith
* 5 Borges
* 6 Duarte
* 7 Bolaños
* 8 Oviedo
* 9 Colindres
* 10 Ruiz (c)
* 11 Venegas
* 12 Campbell
* 13 Wallace
* 14 Azofeifa
* 15 Calvo
* 16 Gamboa
* 17 Tejeda
* 18 Pemberton
* 19 Waston
* 20 Guzmán
* 21 Ureña
* 22 Gutiérrez
* 23 Moreira
* Treener: Ramírez

 | Costa Rica |

| * v
* r
Costa Rica koondis  –  2022. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlused |
| --- |
| 

* 1 Navas
* 2 Chacón
* 3 Vargas
* 4 Fuller
* 5 Borges
* 6 Duarte
* 7 Contreras
* 8 Oviedo
* 9 Bennette
* 10 Ruiz (c)
* 11 Venegas
* 12 Campbell
* 13 Torres
* 14 Salas
* 15 Calvo
* 16 Martínez
* 17 Tejeda
* 18 Alvarado
* 19 Waston
* 20 Aguilera
* 21 López
* 22 Matarrita
* 23 Sequeira
* 24 Wilson
* 25 Hernández
* 26 Zamora
* Treener: Suárez

 | Costa Rica |
**Wietzendorf** on vald Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Heidekreisi kreisis.

Valla pindala on 106,88 km². 31. detsembril 2017 elas seal 4133 inimest. Vald asub umbes 14 km Soltaust kagus ja 50 km Lüneburgist edelas.

Teine maailmasõda
-----------------

Teise maailmasõja ajal asus Wietzendorfi lähedal sõjavangilaager (*Kriegsgefangenenlager*), sealhulgas ohvitseride osakond (*Oflag 83*). Laagris olid esialgu Nõukogude vangid idarindelt; hiljem viidi need osaliselt minema kehvade sanitaartingimuste tõttu ja kasutati teiste vangide majutamiseks, sealhulgas paljude Itaalia sõjavangide (*Italienische Militaerinternierte*), kes Natsi-Saksamaa arvates olid kaotanud oma sõjaväelise staatuse, kuna nad olid keeldunud Mussolini käskude täitmisest pärast vaherahu Itaalia ja liitlaste vahel. Itaalia vangide seas olid Giovannino Guareschi, kes sai hiljem maailmakuulsaks kui Don Camillo looja, ja Alessandro Natta, hilisem PCI peasekretär.

* 
* 
* 
*

Viited
------

1. ↑  Alle politisch selbständigen Gemeinden mit ausgewählten Merkmalen am 31.12.2018 (4. Quartal), vaadatud 10.03.2019.
2. ↑  Register of German municipalities (4th quarter 2022), vaadatud 12.02.2023.

Välislingid
-----------

* www.wietzendorf.de


Heidekreisi kreisi vallad

* Ahlden
* Bad Fallingbostel
* Bispingen
* Böhme
* Buchholz
* Eickeloh
* Essel
* Frankenfeld
* Gilten
* Grethem
* Hademstorf
* Häuslingen
* Hodenhagen
* Lindwedel
* Munster
* Neuenkirchen
* Rethem
* Schneverdingen
* Schwarmstedt
* Soltau
* Walsrode
* Wietzendorf
**Centauri** (sündinud 1972) on Ungari kirjanik ja fotograaf. Elab Lääne-Ungaris. Varjunime all esinev autor säilitab oma inkognitot ega avalda endast fotot.

Looming
-------

* "Pátosz a káoszban" („Paatos kaoses"), 2007
* "Kék angyal" („Sinine ingel"), novellikogumik, 2008
* "Jégvágó" ("Jäänuga"), romaan, 2013
* "Jákob botja" ("Jaakobi sau"), romaan, 2015

Esimese teksti[*viide?*] avaldas Centauri 2006. aastal. Sellest alates on tema kirjutised ilmunud pidevalt kirjandusajakirjades. 2007. aastal ilmus Centauri jutustus "Flaubert ja mood" Ungari novelliparemikku koondavas kogumikus "Körkép" ("Panoraam"). 2008. aastal ilmunud "Sinine ingel" tegi kirjaniku lühikese ajaga tuntuks. Centauri avaldab aeg-ajalt ka fotosid ning on esinenud näitustega. 

"Sinise ingli" novellid on ilmunud inglise ja poola keeles. Jutustusest "Kaev päikese all" on tehtud lühifilm.

2015. aastal esines Centauri Tartus kirjandusfestivalil Prima Vista, kus esitleti vastilmunud tõlkekogumikku "Maailma nukraim orkester. Valimik ungari novelle". Kogumikus on 21 lugu, sealhulgas Centauri jutustus "Kaev päikese all" (tõlkija Reet Klettenberg). Samal ajal avati Centauri fotonäitus "Homo Labilis" Tartu Loodusmajas.

Viited
------

1. ↑
2. ↑

Välislingid
-----------

* Centauri koduleht
* Tõlkeid eesti keelde Centauri kodulehel
Jevgeni Zinitšev (2019)
**Jevgeni Zinitšev** (vene Евгений Николаевич Зиничев; 18. august 1966 Leningrad – 8. september 2021 Putorana looduskaitseala, Krasnojarski krai) oli Venemaa riigitegelane ja sõjaväelane. 

Ta oli 18. maist 2018 kuni surmani Venemaa eriolukordade minister (olles küll 15. kuni 20. jaanuarini 2020 ministri kohusetäitja), armeekindral (2020). 

Zinitšev sündis 1966. aastal Leningradis, kus lõpetas ka keskkooli. Aastatel 1986–1988 teenis ta Põhjalaevastikus. 

Ta on lõpetanud Peterburi äri- ja õiguse instituudi.

Aastatel 1987–1991 töötas Zinitšev KGB-s ning 1991. aastast Venemaa Föderatsiooni Föderaalses turvateenistuses. Aastatel 2006–2015 töötas ta Venemaa presidendi ihukaitses, saates Vladimir Putinit tööreisidel.

Aastatel 2012–2013 täiendas ta end Venemaa Föderatsiooni Relvajõudude Kindralstaabi Sõjaväeakadeemias.

2014. aastast töötas Zinitšev Venemaa FSB terrorismivastase teenistuse juhataja asetäitjana. Juunis 2015 määrati ta Kaliningradi oblasti FSB ülemaks. 28. juulist 2016 kuni 6. oktoobrini 2016 oli ta Kaliningradi oblasti kuberneri kohusetäitja. 7. oktoobrist 2016 määrati ta FSB asedirektoriks.

17. mail 2018 tegi peaminister Dmitri Medvedev ettepaneku Jevgeni Zinitševi saamiseks Venemaa eriolukordade ministriks; president Vladimir Putin kiitis tema valiku heaks ja 18. mail 2018 sai Zinitševust Venemaa eriolukordade minister. Lisaks sai ta 28. mail 2018 Venemaa Föderatsiooni Julgeolekunõukogu liikmeks. 

21. detsembril 2020 andis president Vladimir Putin talle armeekindrali auastme. 
9. septembril 2021 andis Putin talle postuumselt Venemaa Föderatsiooni kangelase aunimetuse.

Zinitšev hukkus Venemaa Eriolukordade ministeeriumi teatel teenistuskohustuste täitmisel, kui osales Arktikas Norilski linna lähistel peetud ametkondadevahelistel õppustel.

Isiklikku
---------

Ta oli abielus ja tal on poeg.

Viited
------


1. ↑  Venemaal hukkus Putinile lähedane eriolukordade minister, ERR, 8. september 2021
**Vana-Saaluse mõis** (saksa keeles *Waldhof*) oli rüütlimõis Rõuge kihelkonnas Võrumaal.

Kuni 1870. aastateni on Vana-Saaluse mõisa nimetusena kasutusel *Althof*, alates 1870test aga *Waldhof*, saksakeelne nimi *Salishof* oli hiljem kasutusel vaid Uue-Saaluse puhul. 

Vana-Saaluse mõisast sai Maydellide pärusvaldus 1843. aastast ja mõis jäi nende kätte kuni võõrandamiseni Maaseaduse alusel 1919. aastal. 

Saaluse mõis asutati 1540, algselt asus Saaluse mõis Vana-Saalusel, ent 17. sajandi II poolel viidi mõis üle Uue-Saalusesse (siitpeale mõnikord nimetatud ka Uue-Saaluse mõisaks (saksa keeles *Neu-Salishof*[*viide?*])). Vana-Saalusele asutati 19. sajandi II poolel uus Vana-Saaluse mõis (saksa keeles *Waldhof*).

1894. aastal jagas Constantin Friedrich von Maydell mõisa oma poegade vahel ja Salishofi ehk Uue-Saaluse mõisa sai Richard von Maydell, Waldhofi ehk Vana-Saaluse (koos Halla karjamõisaga) aga Peter Gottlieb Konstantin von Maydell (1843–1906). Konstantin von Maydelli surma järel päris Vana-Saaluse 1906. aastal tema poeg Hermann von Maydell, kes oli mõisaomanikuks kuni mõisa võõrandamiseni 1920. aastal.

Viited
------

1. 1 2   (vaadatud 25.01.2016)
2. ↑  Vana-Saaluse mõisa moonakatemaja. Saaluse mõisa AJALOOLINE ÜLEVAADE, lk 4, register.muinas.ee
3. ↑  Vana-Saaluse mõis Eesti entsüklopeedia veebiversioonis (vaadatud 25.03.2016)

Välislingid
-----------

* Vana-Saaluse mõis Rahvusarhiivi Eesti ala mõisate registris
* Vana-Saaluse mõisa moonakatemaja. Saaluse mõisa AJALOOLINE ÜLEVAADE, register.muinas.ee

Rõuge kirik
Rõuge kihelkond

**Kirik**: Rõuge Püha Neitsi Maarja kirik  

**Mõisad**: Rõuge kirikumõis | Haanja mõis | Juba mõis | Krabi mõis | Kõrgepalu mõis | Kõrgessaare mõis | Leevi mõis | Luutsniku mõis | Mäesaare mõis | Otsa mõis | Pindi mõis | Plaani mõis | Rogosi mõis | Rõuge kirikumõis | Sänna mõis | Tsooru mõis | Uue-Saaluse mõis | Vana-Kasaritsa mõis | Vana-Nursi mõis | Vana-Roosa mõis | Vana-Saaluse mõis | Vastse-Kasaritsa mõis | Vastse-Nursi mõis | Viitina mõis |
**Teet Nurk** (sündinud 22. augustil 1954 Väike-Maarjas Virumaal) on eesti metsandusteadlane.

Elulugu
-------

Teet Nurk on teenistuja poeg.

1972. aastal lõpetas Nurk Rakvere Kaugõppekeskkooli, 1985 EPA metsandusteaduskonna, oli 1989–91 EPA kaugõppeaspirant, magister metsamajanduse erialal (1994, EPMÜ), väitekiri "Hooldusraiete mehhaniseerimise probleeme".

Nurk oli 1986–96 EMI vaneminsener ja nooremteadur, 1996–2004 EPMÜ metsatööstuse instituudi ja 2005– EMÜ metsamajanduse ja maaehituse instituudi lektor.

Teadustöö
---------

Teet Nurk on uurinud metsa ülestöötamisel kasutatavate traktorite ja masinate sobivust ning selle hindamise aspekte. U 20 teadustrükist, üle 30 aimeartikli.

Teoseid
-------

* Loodussõbralik tehnoloogia metsas. [Jõgeva], 1995
* Metsauuendus. Tartu, 1996
* Metsauuendamine (kaasautor E. Laas). Tartu, 1999
* Tööohutus metsas. Tartu, 2001
* Tselluloositööstusest Eestis (kaasautor T. Meikar). // Akad (2001) 2

Viited
------

1. 1 2 3 4 5  Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide, lk 24

Kirjandus
---------

* Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide
* 80 aastat akadeemilist metsanduslikku haridust Eestis. Tartu, 2000. 79

 *Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.*
Ellipsoid
**Ellipsoid** on kolmemõõtmeline kujund, mille ristlõiked on ellipsid ja ringid. Ellipsoidil on kolm telge, mis lõikuvad või ristuvad ellipsoidi keskel. Iga telg on risti kahe teise telje suhtes ja ellipsoid on sümmeetriline ümber kõigi kolme telje. Pöörates ellipsoidi täpselt 180° ümber oma telje, ei muutu selle välimus. Ellipsoide on nelja tüüpi, iga ellipsoidi iseloomustab kindel suhe.

Ellipsoidi tüübid
-----------------

Ellipsoid on matemaatiline pind, mille kõik lõiked tasandiga on ringjooned või ellipsid; ka selle pinnaga piiratud keha. Juhul kui ellipsoidi kaks pooltelge on võrdsed, siis on ta pöördellipsoid aga kui kõik kolm pooltelge on võrdsed, siis kerapind ehk sfäär. Ellipsoidi ruumala valem on V = 4/3 *πabc*, kus *a*, *b* ja *c* on ellipsoidi poolteljed.

Ellipsoide on nelja tüüpi:

* a > b > c – põhiline või kolme teljega ellipsoid;
* a = b > c – lapik pöördellipsoid;
* a = b < c – pikendatud pöördellipsoid;
* a = b = c – kera

Maaellipsoid
------------

Maaellipsoid
Maa tõelisele ku­jule lähedane lapik pöördellipsoid, mida kasutatakse ma­temaatilise abipinnana geodeetiliste põhivõrkude ra­jamisel. Maaellipsoidi mõõtmete täpsustamiseks kasutatakse kraadimõõtmisi, astronoomilisi vaatlusi ning Maa tehiskaaslaste or­biitide mõõtmise ja gravimeetriliste mõõtmiste and­meid. 

Maaellipsoidile on esitatud järgmised nõuded: 

1. maaellipsoidi väike pooltelg peab ühtima Maa pöörlemistelje keskmise asendiga
2. maaellipsoidi ja Maa massikese peavad ühtima ning maaellipsoidi ja geoidi pindade kõrgusvahede ruutude sum­ma peab olema minimaalne

Eristatakse üldist maaellipsoidi, mis kõige täpsemini vastab geoidi kujule, ja referentsellipsoidi. Maapealse punkti asukoha maaellipsoidil määravad geodeetilised koordinaadid (geograafilised koordinaadid) *В* ja *L* ning kõrgus *H* (punkti kaugus maaellipsoidi pinnast piki selle normaali).

Viited
------

1. ↑  "Math. "Ellipsoid"".
2. ↑  TechnologyUK. "Ellipsoidi tüübid".
3. ↑  "Entsüklopeedia. "Maaellipsoid"".
**Loire'i departemang** on 2. järgu haldusüksus (departemang) Prantsusmaal Auvergne-Rhône-Alpesi piirkonnas. Departemangu keskus on Saint-Étienne.

Ajalugu
-------

Loire'i departemang moodustati 1793. aastal, kui Rhône-et-Loire poolitati. 2015. aastani kuulus departemang Rhône-Alpesi piirkonda.

Departemangukeskused on olnud:

* Feurs (1793–1795)
* Montbrison (1795–1855)
* Saint-Étienne (alates 1855. aastast)

Haldusjaotus
------------

| Ringkond | Rahvaarv(1999) | Pindala(km²) | Asustustihedus | Kantoneid | Valdu |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Montbrison | 160 289 | 1959 | 82 | 10 | 138 |
| Roanne | 152 659 | 1780 | 86 | 11 | 115 |
| Saint-Étienne | 415 576 | 1041 | 399 | 19 | 74 |

Vaata ka
--------

* Loire'i departemangu haldusüksuste loetelu
* Loire

Viited
------

1. ↑  Populations légales 2020

Prantsusmaa departemangud

Ain **·** 
Aisne **·** 
Allier **·** 
Alpes-de-Haute-Provence **·** 
Alpes-Maritimes **·** 
Ardèche **·** 
Ardennes **·** 
Ariège **·** 
Aube **·** 
Aude **·** 
Aveyron **·** 
Bas-Rhin **·** 
Belfort **·** 
Bouches-du-Rhône **·** 
Calvados **·** 
Cantal **·** 
Charente **·** 
Charente-Maritime **·** 
Cher **·** 
Corrèze **·** 
Corse-du-Sud **·** 
Côte-d'Or **·** 
Côtes-d'Armor **·** 
Creuse **·** 
Deux-Sèvres **·** 
Dordogne **·** 
Doubs **·** 
Drôme **·** 
Essonne **·** 
Eure **·** 
Eure-et-Loir **·** 
Finistère **·** 
Gard **·** 
Gers **·** 
Gironde **·** 
Guadeloupe **·** 
Haut-Rhin **·** 
Haute-Corse **·** 
Haute-Garonne **·** 
Haute-Loire **·** 
Haute-Marne **·** 
Haute-Saône **·** 
Haute-Savoie **·** 
Haute-Vienne **·** 
Hautes-Alpes **·** 
Hautes-Pyrénées **·** 
Hauts-de-Seine **·** 
Hérault **·** 
Ille-et-Vilaine **·** 
Indre **·** 
Indre-et-Loire **·** 
Isère **·** 
Jura **·** 
Landes **·** 
Loir-et-Cher **·** 
Loire **·** 
Loire-Atlantique **·** 
Loiret **·** 
Lot **·** 
Lot-et-Garonne **·** 
Lozère **·** 
Maine-et-Loire **·** 
Manche **·** 
Marne **·** 
Martinique **·** 
Mayenne **·** 
Meurthe-et-Moselle **·** 
Meuse **·** 
Morbihan **·** 
Moselle **·** 
Mayotte **·** 
Nièvre **·** 
Nord **·** 
Oise **·** 
Orne **·** 
Pariis **·** 
Pas-de-Calais **·** 
Prantsuse Guajaana **·** 
Puy-de-Dôme **·** 
Pyrénées-Atlantiques **·** 
Pyrénées-Orientales **·** 
Réunion **·** 
Rhône **·** 
Saône-et-Loire **·** 
Sarthe **·** 
Savoia **·** 
Seine-Maritime **·** 
Seine-et-Marne **·** 
Seine-Saint-Denis **·** 
Somme **·** 
Tarn **·** 
Tarn-et-Garonne **·** 
Val-d'Oise **·** 
Val-de-Marne **·** 
Var **·** 
Vaucluse **·** 
Vendée **·** 
Vienne **·** 
Vosges **·** 
Yonne **·** 
Yvelines
**Celles** on prantsuskeelne vald Belgias Valloonia piirkonnas Hainaut' provintsis.

Asulad
------

Celles jaguneb järgmisteks osavaldadeks, asulateks ja piirkondadeks:

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Rooma numbritega on tähistatud osavallad. Kollakaks toonitatud alad tähistavad linnastunud piirkondi. | 

| # | Nimi | Elanikke(2006) |
| --- | --- | --- |
| I | Celles |  |
| II | Escanaffles | 1200 |
| III | Pottes |  |
| IV | Molenbaix | 796 |
| V | Velaines |  |
| VI | Popuelles |  |

 |

* VelainesVelaines
* CellesCelles
* EscanafflesEscanaffles
* MolenbaixMolenbaix
*

Viited
------

1. ↑  Wettelijke Bevolking per gemeente op 1 januari 2018, vaadatud 9.03.2019.

Välislingid
-----------

 Celles (Hainaut) – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
* Koduleht (prantsuse keeles)

Hainaut' provintsi vallad

Aiseau-Presles **·** Anderlues **·** Antoing **·** Ath **·** Beaumont **·** Belœil **·** Bernissart **·** Binche **·** Boussu **·** Braine-le-Comte **·** Brugelette **·** Brunehaut **·** Celles **·** Chapelle-lez-Herlaimont **·** Charleroi **·** Châtelet **·** Chièvres **·** Chimay **·** Colfontaine **·** Comines-Warneton **·** Courcelles **·** Dour **·** Écaussinnes **·** Ellezelles **·** Enghien **·** Erquelinnes **·** Estaimpuis **·** Estinnes **·** Farciennes **·** Fleurus **·** Flobecq **·** Fontaine-l'Evêque **·** Frameries **·** Frasnes-lez-Anvaing **·** Froidchapelle **·** Gerpinnes **·** Ham-sur-Heure-Nalinnes **·** Hensies **·** Honnelles **·** Jurbise **·** La Louvière **·** Le Rœulx **·** Lens **·** Les Bons Villers **·** Lessines **·** Leuze-en-Hainaut **·** Lobbes **·** Manage **·** Merbes-le-Château **·** Momignies **·** Mons **·** Mont-de-l'Enclus **·** Montigny-le-Tilleul **·** Morlanwelz **·** Mouscron **·** Pecq **·** Péruwelz **·** Pont-à-Celles **·** Quaregnon **·** Quévy **·** Quiévrain **·** Rumes **·** Saint-Ghislain **·** Seneffe **·** Silly **·** Sivry-Rance **·** Soignies **·** Thuin **·** Tournai
**Ellukivi** (ka: **Iila Ellu kivi**, **Elukivi**) on graniidist hiidrahn ja ohvrikivi Lääne-Viru maakonna Viru-Nigula valla ja Viru-Nigula kihelkonna Iila külas. 

Kivi mõõtmed on järgmised: pikkus 9,3 m, laius 8,1 m, kõrgus 3,0 m, ümbermõõt 27,4 m.

Rahn meenutab lamavat neljakandilist prismat. On järskude külgede ja tasase, peaaegu horisontaalse laega. Selle lääne- ja põhjaküljed on maapinnal negatiivse kaldenurgaga. Lael on kaks ohvrilohku: üks on 60 cm pikk ja 40 cm lai, vihmaga on need vett täis; teine lohk paikneb prao kohal. Rahn on praguline, krobelise pinnaga, millest ulatuvad välja kvartsiterad (nende ümbert on porsumine teised mineraalid hävitanud.

Kohamuistendi järgi, mis on Iila külast kogutud 1939. aastal, viheldi kängu jäänud kasvuga lapsi kivil noore kuu ajal kadakavihaga, et nad kasvama ja kõndima hakkaksid:

*Malla vallas Iila külas Hiie talu maa peal asub Hiiemägi. /---/ Sellessamas vallas ja külas Hiiemäe talu maa peal asub praega suur kivi, täma nimi on Ellu kivi. Eided teadasivad rääkida: vanast, kui laps kasvuga kängus oli ja jalgu alle ei saand, kui änam ei aitand saunas "harjaste vottamine" ega löilis aurutamine, pidi lapsega menema noorekuu ööse Ellu kivile. Seal pidi lapse panema vatsuli kivi pääle ja vihtlema kadakase vihaga. Siis oli laps hakanud kasvama ja kondima.* (ERA II 216, 199/201 (1–2) < Viru-Nigula khk, Malla v, Iila k, Pikapõllu t – V. Talu < isalt, August Talu, 56 a (1939).

Vaata ka
--------

* Eesti hiidrahnude loend
* Iila Hiiemägi
* Iila hiieallikas

Viited
------

1. 1 2  "Ellukivi ehk Elukivi". *EELIS Infoleht*. Vaadatud 30.12.2022.
2. ↑  Pühad kivid Eestimaal. Koostanud Mall Hiiemäe. Tallinn: Tammerraamat, Eesti Kirjandusmuuseum, Eesti Rahvaluule Arhiiv 2011, lk 36.

Välislingid
-----------

* Iila Ellu kivi Hiite Maja SA andmekogus.
* Ellukivi ürglooduse objektina Eesti looduse infosüsteemis
* Ellukivi kultuurimälestiste riiklikus registris Muuda Vikiandmetes
**Tunnetusrelativism** on seisukoht, mille kohaselt tõde on suhteline. 

Et tõe mõiste seondub ratsionaalsuse ja teadmise mõistega, siis tavaliselt mõistetakse tunnetusrelativismi seisukohana, mille kohaselt ka ratsionaalsus ja teadmine on suhtelised. 

Tõde relativeeritakse tavaliselt mõisteskeemi suhtes. Jutt võib olla mingi kultuuri, ajastu või kogukonna mõisteskeemist. 

Tunnetusrelativism eitab mõne mõisteskeemi privilegeeritust. Ükski mõisteskeem ei taga objektiivsust ei tegelikkusele vastavuse ega objektiivse ratsionaalsuse mõttes. 

Esimesteks tunnetusrelativistideks peetakse sofiste, eriti Protagorast. Vahepeal ei ole lääne filosoofias kuni viimase ajani tunnetusrelativiste olnud. 

19. sajandi tähtsamad tunnetusrelativistid olid Friedrich Nietzsche ja William James. 

20. sajandi filosoofias on relativism olnud üsna levinud. 

Kuulsamad 20. sajandi relativistid, kes on tunnetusrelativismiga seotud, on hiline Wittgenstein, Willard Quine, Thomas Kuhn, Peter Winch, Nelson Goodman, Richard Rorty, Hans-Georg Gadamer, Michel Foucault ja Jacques Derrida.

Tunnetusrelativistid ei piirdu ilmselt tõeste väidetega, et eri kultuurides ja kogukondades on erinevad arusaamad sellest, mis on tõde, ning erinevad tõe kriteeriumid ja ratsionaalsuse standardid. Tunnetusrelativismi tuum on väide, et ülski episteemiliste normide komplekt ei ole teistega võrreldes metafüüsiliselt privilegeeritud. Ei ole objektiivseid ning üldkehtivaid tõe ja ratsionaalsuse kriteeriume. Tunnetusrelativistid viitavad sellele, et antud eposteemiliste normide paremust ei saa tõestada. Antirelativistid osutavad vastuseks sellele, et näiteks episteemilised normid, millele teadus toetub, on aidanud meil maailmas paremini toime tulla. 

Tunnetusrelativismile heidetakse tavaliselt ette seesmist vastuolulisust. Ka tunnetusrelativism ise ei saa vastavalt oma väitele olla privilegeeritud seisukoht. Vastuseks viitavad relativistid tavaliselt sellele, et nad ei pretendeeri tõele mingis mitterelativistlikus mõttes. On võimalik esitada mingi väide ja pidada seda tõeseks antud normikomplekti suhtes, pretendeerimata selle väite tõesusele ja nende normide kehtivusele mingis mitterelativistlikus mõttes. 

Relativistile väidetakse vastu, et ta peab möönma, et on vaatekohti, millest relativism tundub väärana, ja need vaatekohad on võrdväärsed relativismi omaga. Nii et relativism on nii tõene kui ka väär. Relativist võib vastata, et järjekindel relativist nendel vaatekohtadel ei ole.

Tunnetusrelativismi allikad: 

* moraalirelativismi eeskuju
* teadlikkus väga erinevatest mõisteskeemidest eri kultuurides
* Immanuel Kanti metafüüsika, mille kohaselt meie teadmise objekte kujundavad kategooriad, millega me neid tunnetame
* Georg Hegeli historism, Karl Marxi ideoloogiateooria, Friedrich Nietzsche perspektivism
* positivistliku teadusfilosoofia kriitika, neutraalsuse ideaaliga seotud probleemid sotsiaalteadustes, psühholoogia avastused andmete tõlgendamise kohta

Välislingid:
------------

* Allikas
Randvere koolimaja
**Randvere Raamatukogu** on Viimsi Raamatukogu haruraamatukogu, mis asub Harju maakonnas Viimsi vallas Randveres asuva Randvere Kooli 2. korrusel, aadressil Gustav Heinrich Schüdlöffeli tee 4.

Randvere raamatukogu lugejate käsutuses on 157,42 m² pinda, millel paiknevad ilu-, noorte-, lastekirjandus, teatmekirjandus ja perioodika. Raamatukogus töötab 0,5 kohaga vanemraamatukoguhoidja. Kogus on ligikaudu 2800 teavikut, millele lisandub aasta jooksul ligikaudu 800 teavikut. Perioodikaväljaandeid on tellitud umbes 30 nimetust. Kõiki Randvere raamatukogus leiduvaid väljaandeid saab otsida e-kataloogist RIKSWEB.

Randvere raamatukogus kehtib Viimsi Raamatukogu lugejapilet, lugejaks saab registreeruda isikut tõendava dokumendi alusel (alla 18-aastased lapsed vajavad ka lapsevanema nõusolekulehte).

Raamatukogu peamised kasutajad on Randvere Kooli õpilased ja õpetajad. Keskmiselt külastab raamatukogu 20 inimest päevas. Klientide kasutuses oli kaks arvutikohta.

Randvere raamatukogu sisevaade

Ajalugu
-------

Raamatukogu loodi Munitsipaalasutuse Viimsi Raamatukogu põhimääruse alusel. Raamatuid hakati Randvere harukogule komplekteerima 2013. aasta alguses, palju annetusi saadi ka Eesti Hoiuraamatukogult, Viimsi raamatukogust ja Viimsi elanikelt. Esimesed raamatud viidi raamatukokku 24. oktoobril 2013 ning raamatuid hakati laenutama 4. novembril.

Viited
------

1. ↑  Fotod: Viimsi avas 450 õpilasele mõeldud Randvere kooli Delfi, 30. august 2013

Välislingid
-----------

* Randvere raamatukogu Viimsi raamatukogu kodulehel
* E-kataloog RIKSWEB
**Loiret' departemang** on 2. järgu haldusüksus (departemang) Prantsusmaa Centre-Val de Loire'i piirkonnas.

Departemangu suurim kõrgus on 273 meetrit üle merepinna ja madalaim punkt asub 66 meetri kõrgusel.

See on saanud nime Loiret' jõe järgi.

Departemang jaguneb halduslikult:

| Ringkond | Elanike arv(2010) | Pindala(km²) | Valdu |
| --- | --- | --- | --- |
| Montargis | 168 695 | 2631 | 126 |
| Orléans | 425 643 | 2946 | 121 |
| Pithiviers | 61 767 | 1198 | 79 |

Vaata ka
--------

* Loiret' departemangu haldusüksuste loend

Viited
------

1. ↑  Populations légales 2019

Prantsusmaa departemangud

Ain **·** 
Aisne **·** 
Allier **·** 
Alpes-de-Haute-Provence **·** 
Alpes-Maritimes **·** 
Ardèche **·** 
Ardennes **·** 
Ariège **·** 
Aube **·** 
Aude **·** 
Aveyron **·** 
Bas-Rhin **·** 
Belfort **·** 
Bouches-du-Rhône **·** 
Calvados **·** 
Cantal **·** 
Charente **·** 
Charente-Maritime **·** 
Cher **·** 
Corrèze **·** 
Corse-du-Sud **·** 
Côte-d'Or **·** 
Côtes-d'Armor **·** 
Creuse **·** 
Deux-Sèvres **·** 
Dordogne **·** 
Doubs **·** 
Drôme **·** 
Essonne **·** 
Eure **·** 
Eure-et-Loir **·** 
Finistère **·** 
Gard **·** 
Gers **·** 
Gironde **·** 
Guadeloupe **·** 
Haut-Rhin **·** 
Haute-Corse **·** 
Haute-Garonne **·** 
Haute-Loire **·** 
Haute-Marne **·** 
Haute-Saône **·** 
Haute-Savoie **·** 
Haute-Vienne **·** 
Hautes-Alpes **·** 
Hautes-Pyrénées **·** 
Hauts-de-Seine **·** 
Hérault **·** 
Ille-et-Vilaine **·** 
Indre **·** 
Indre-et-Loire **·** 
Isère **·** 
Jura **·** 
Landes **·** 
Loir-et-Cher **·** 
Loire **·** 
Loire-Atlantique **·** 
Loiret **·** 
Lot **·** 
Lot-et-Garonne **·** 
Lozère **·** 
Maine-et-Loire **·** 
Manche **·** 
Marne **·** 
Martinique **·** 
Mayenne **·** 
Meurthe-et-Moselle **·** 
Meuse **·** 
Morbihan **·** 
Moselle **·** 
Mayotte **·** 
Nièvre **·** 
Nord **·** 
Oise **·** 
Orne **·** 
Pariis **·** 
Pas-de-Calais **·** 
Prantsuse Guajaana **·** 
Puy-de-Dôme **·** 
Pyrénées-Atlantiques **·** 
Pyrénées-Orientales **·** 
Réunion **·** 
Rhône **·** 
Saône-et-Loire **·** 
Sarthe **·** 
Savoia **·** 
Seine-Maritime **·** 
Seine-et-Marne **·** 
Seine-Saint-Denis **·** 
Somme **·** 
Tarn **·** 
Tarn-et-Garonne **·** 
Val-d'Oise **·** 
Val-de-Marne **·** 
Var **·** 
Vaucluse **·** 
Vendée **·** 
Vienne **·** 
Vosges **·** 
Yonne **·** 
Yvelines
**"Kümme jardi"** on 2004. aastal USA-s valminud järg komöödiafilmile "Üheksa jardi" (2000), mille peaosi mängivad Matthew Perry ja Bruce Willis.

Süžee
-----

Peategelane Oz (Matthew Perry) elab õnnelikult oma naise Cynthiaga (Natasha Henstridge) Californias ja peab edukat hambaravipraksist, kuni ühel päeval vanglast vabanenud maffiaboss Lazlo (Kevin Pollak) röövib Cynthia, et teada saada Jimmy Tudeski (Bruce Willis) asukohta. Oz otsustab Jimmylt abi paluda ja sõidab tema juude Mehhikosse, kus Jimmy aga rahuliku elu elab ja algul Ozi aitamast keeldub, kuni selgub, et Lazlo on nad juba üles leidnud. Sellest algab tagaajamisjaht, millest ei puudu tülid, draamad ega ka naljakad seigad.

Osatäitjad
----------

* Bruce Willis – Jimmy 'The Tulip' Tudeski
* Matthew Perry – Nicholas 'Oz' Oseransky
* Natasha Henstridge – Cynthia
* Amanda Peet – Jill
* Kevin Pollak – Lazlo

Vaata ka
--------

* "Üheksa jardi"

Välislingid
-----------

* Kümme jardi andmekogus IMDb (inglise)
* Yahoo Movies: Kümme jardi
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel on rakmete ühest osast; ehituses kasutatavate põiksuunaliste armatuurvarraste ehk rangide kohta vaata artiklit Sarrusvardad.* |

---

Rangid (Meierhof-Museum Herberstein, Austria)
**Rangid** (Lõuna-Eesti murretes *taosed*, *taose*) on rakendi osa, mis paigaldatakse veolooma (harilikult hobuse) kaela ning mis aiste abil kannab looma veojõu üle veovahendile.

Ajaloost
--------

Rangid tulid Euroopas (ka Eestis) hoburakendis laialdaselt kasutusele arvatavasti 1. aastatuhande teises pooles pKr. 19. sajandil hakati Eestis ka üksikhärga senise ikke asemel mõningal määral rakendama rangidega.

Kirjeldus
---------

Rangide põhiosad on kaks **rangipuud** (murdes ka *taoslaud*) ja nende all olev polsterpadi ehk **rangipale** (murretes ka *kaelus*, *krants*). Rangipuude sarvekujulisi ülemisi otsi nimetatakse **harjusteks**. Rangipuud tõmmatakse ülevalt kokku harjuspaelaga, alumised otsad peene rihma ehk **rinnusega**. Alumine ots võib olla ka kinnine. 

Mõlemal rangipuul on küljel umbes keskkohas roomaaugud, millesse seotakse tugevad rihmaasad ehk rangiroomad (murdes ka *rahe*). Rangipuud ühendatakse aistega roomade ning looga abil.

Eestis olid rangipuud 19. sajandi algul nahkkatteta, kuid lõikornamendiga rikkalikult kaunistatud, mõnel pool ka värvitud. Harjuste otsad olid tihti nikerdatud hobusepea vms kujuliseks. 19. sajandi teisel poolel tulid poekaubana kasutusele nahkkattega rangid, mis 20. sajandil said üldkasutatavateks.

Vaata ka
--------

* aisad
* leid
* look
* ohjad
* rakend
* rangiroomad
* sedelgas
* sorid
* trengid
* valjad

Viited
------

1. ↑  Taose. Murdekaart, vaadatud 18. veebruar 2022.
2. ↑  Eesti rahvakultuuri leksikon (3. trükk). 2007. Koostanud ja toimetanud Ants Viires. Eesti Entsüklopeediakirjastus. lk 241
3. ↑  Harjus. Väike murdesõnastik, vaadatud 18. veebruar 2022.
4. ↑  Harjus. Eesti keele seletav sõnaraamat, vaadatud 18. veebruar 2022.
5. ↑  Rinnus. Eesti keele seletav sõnaraamat, vaadatud 18. veebruar 2022.
6. ↑  Eesti etnograafia sõnaraamat. Koostanud Arvi Ränk, toimetanud Õie Ränk. Tallinn 1995. lk 172

Kirjandus
---------

* Richard Indreko, Rangipuud ERM-i kogudes. II, 1926.
* Ants Viires, "Eesti hobuserakendi terminoloogia", Emakeele Seltsi toimetised 9.

Välislingid
-----------

* Rangid. Eesti Põllumajandusmuuseum.
* Rangid ja sadulad. Eesti Rahva Muuseum.
* Rangipuu. Eesti Põllumajandusmuuseum.
* Look. Eesti Põllumajandusmuuseum.
* Loogarakend.
* Rangide valmistamisest. Järva Teataja, nr. 22, 22 veebruar 1939.
**10-margane** münt on suurima nimiväärtusega Eesti Vabariigi markvääringus münt.

Mündid vermiti Riigi Trükikojas ning need käibisid 1925. aasta 25. maist kuni 1. aprillini 1933 (pärast 1928. aasta rahareformi kasutati neid 10-sendistena).

Kujundus
--------

Kollakashalli värvi münt kaalub 6,25 grammi, läbimõõt on 2,6 sentimeetrit  ning selle serv on rihveldatud. Mündi kujundaja kohta kindlad andmed puuduvad, kuid mõnedel andmetel oli selleks Boris Krümmer.

### Avers

Mündi esiküljel on legend "EESTI VABARIIK" ja nimiväärtus "10 marka".

### Revers

Mündi tagaküljel on kolm lõvi ja vermimise aasta "1925".

Võltsingud
----------

Mündi käibimise ajal oli liikvel ka võltsinguid. Eristada sai neid värvi järgi – ehtsad mündid on kollakashalli värvi, ilmselt tina ja mingi muu metalli sulamist valmistatud võltsingud aga tinakarva hallid.

Vaata ka
--------

* 1926 aasta kümnemargane münt

| * v
* r
Eesti Vabariigi mündid |
| --- |
| Euro | 
Eesti euromündid |
| Eesti kroon 1992–2011 | 
5 senti | 10 senti | 20 senti | 50 senti | 1 kroon (hõbedane, kuldne, EV 90) | 5 krooni (1993, 1994) |
| Eesti kroon 1928–1940 | 
1 sent (1929, 1939) | 2 senti | 5 senti | 10 senti | 20 senti | 25 senti | 50 senti | 1 kroon (1933, 1934) | 2 krooni (1930, 1932) |
| Eesti mark | 
1 mark (1922, 1924, 1926) | 3 marka (1922, 1925, 1926) | 5 marka (1922, 1924, 1926) | 10 marka (1925, 1926) |