recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Tavakeelefilosoofia** on keelefilosoofia haru, mis näeb traditsiooniliste filosoofiliste probleemide alusena väärarusaamu, mis filosoofidel on tekkinud tänu sellele, et nad kas moonutavad või on ära unustanud sõnade igapäevase tähenduse. Tavakeelefilosoofia on lähedalt seotud loogilise positivismiga. Selle suuna esindajaid iseloomustab eitav suhtumine filosoofilistesse "teooriatesse" ning keskendumine igapäevase "tavakeele" kasutusele, põhjendusel, et tehnilised terminid määratakse lõppkokkuvõttes alati tavakeele mõistete kaudu.

Tavakeelefilosoofiat seostatakse üldiselt Ludwig Wittgensteini hilise loomingu ning Oxfordi ülikoolis 20. sajandi keskel tegutsenud filosoofide töödega, mistõttu seda nimetatakse sageli ka **Oxfordi filosoofiaks**. Varajaste tavakeelefilosoofide hulka kuulusid Wittgensteini kaasaegsed Cambridge'ist, nagu Norman Malcolm, Alice Ambrose, Friedrich Waismann, Oets Kolk Bouwsma ja Morris Lazerowitz. Nende ideid arendasid 1945. aasta järel edasi mitmed Oxfordi filosoofid - esmajoones Gilbert Ryle, tema järel J. L. Austin. Samasse rühma kuulusid ka H. L. A. Hart, Geoffrey Warnock, J. O. Urmson ja Peter Strawson. Hilisematest filosoofidest on tavakeelefilosoofia meetodit vähemalt osaliselt järginud Stanley Cavell, John Searle ja Oswald Hanfling.

Viited
------

1. ↑  Internet Encyclopedia of Philosophy: Ordinary Language Philosophy
2. ↑  Ordinary Language Philosophy, School of. - Routledge Encyclopedia of Philosophy. Routledge, 1998.
**Sven-Erik Olsson** (7. juuli 1923 Pärnu – 7. märts 1985 Arosa, Šveits) oli eesti-rootsi perekonnas sündinud Saksamaa sõjaväelane.

1930. aastal läks Pärnus kooli, kuulus baltisaksa noorteorganisatsiooni.

1939. aastal astus vabatahtlikult Relva-SS-i.

1. mail 1941 ülendati Sturmmanniks ja 1. juunil 1941 Unterführeranwärteriks. 1. septembril 1942 ülendati Unterscharführeriks. 1943. a. algul oli ta raadiojaama juht ja teda autasustati hõbedase Jalaväerünnakmärgiga. 1. mail 1944 anti Olssonile Oberscharführeri auaste. Augustis 1944 sai Falais' kotist väljamurdmisel haavata. Pärast paranemist naasis ta 10. SS-Soomusdiviis Frundsbergi juurde, autasustatud Raudristi 2. ja 1. klassiga, pronksist Lähivõitluse naastuga ja musta Haavatumärgiga. 1945. a. kevadel võitles Pommeris. 20. aprillil 1945 autasustas Brigadeführer Heinz Harmel teda Saksa Ristiga kullas.

Pärast sõja lõppu õnnestus Olssonil jõuda lääneliitlasteni ja end neile vangi anda.

1947. aastal asus ta elama Rootsi ja abiellus seal Danzigist küüditatud sakslannaga. Töötas Stockholmis arvutispetsialistina.

Olsson suri Šveitsis Arosas südamelihase infarkti tõttu.
**Svelberģis** (nõukogude perioodil ka **Mežotnes**) on küla (*vidējciems*) Lätis Gulbene piirkonnas Beļava vallas. Küla asub valla lõunaosas merepinnast 135 meetri kõrgusel Gulbene loodepiiril. Svelberģis jääb Riiast 186 ja vallakeskusest Beļavast 8,5 kilomeetri kaugusel. 

Svelberģis on kujunenud Gulbene linna industriaaltsooniks. Seal asub tuletõrjedepoo, külas on võõrastemaja. 2016. aastal avati seal SIA "Baltic Agro" teeninduskeskus, lisaks tegutseb seal muidki ettevõtteid. Asulas on Svelberģise bussipeatus.

2017. aastal oli külas 53 elanikku, 2022. aastal 55.

Svelberģis asub Gulbene piiril

Viited
------

1. ↑  Latvijas pagasti. Enciklopēdija. 1. sējums. Rīga : A/S Preses nams. 2001. 113. lk. ISBN 9984-00-412-0.
2. ↑  Autotransporta direcija
3. ↑  Autotransporta direcija
4. ↑  Vietvārdu datubāze

| * v
* r
Beļava valla asulad |
| --- |
| 
Auguliena **·**  **Beļava** **·**  Butāni **·**  Gāršnieki **·**  Gulbītis **·**  Letes **·**  Mili **·**  Naglene **·**  Ozolkalns **·**  Pilskalns **·**  Silamala **·**  Sīļi **·**  Spriņģi **·**  Svelberģis **·**  Vanagi |
Sven Lindqvist (2018)

**Sven Oskar Lindqvist** (28. aprill 1932 Stockholm – 14. mai 2019 Stockholm) oli rootsi publitsist, esseist, ajaloo- ja reisikirjanik.

Ta sai 1966. aastal Stockholmi Ülikoolist doktorikraadi kirjandusajaloos. On töötanud dotsendina Stockholmi ülikoolis.

Tema sulest on ilmunud üle 30 raamatu: esseistikat, aforismikogumikke, dokumentaalproosat, reisikirjandust, Hiina-ainelisi teoseid (Lindqvist veetis kaks aastat Hiinas). 1980. aastate lõpust hakkas kirjutama Euroopa imperialismist, kolonialismist, rassismist, genotsiidist ja sõjast. Uuris natsiideoloogias propageeritud eluruumi laiendamise kontseptsiooni (*Lebensraum*). 

Lindqvist on pälvinud mitmesuguseid, sealhulgas 2012. aastal 100 000 Rootsi krooni suuruse Jan Myrdali Seltsi kirjandusauhinna (Jan Myrdali suur auhind – Lenini auhind).

Tema 1999. aastal ilmunud "Nu dog du. Bombernas århundrade" on tõlgitud 12 keelde. 2010. aastal ilmus see eesti keeles kirjastuses Varrak pealkirjaga "Pommitamise ajalugu". Teos, mis tugineb rikkalikule uurimistöömaterjalile – arhiividokumentidele, ilukirjandusele ja isiklikele mälestustele –, analüüsib õhupommitamise ajalugu selle algusest (1911) kuni tänapäevani. Laadilt on see sõjaajalooline uurimus.

Tunnustus
---------

* 1969 – Doblougi auhind
* 1979 – Uppsala Ülikooli audoktor
* 2008 – Rootsi Akadeemia Rootsi Akadeemia esseeauhind
* 2012 – Jan Myrdali suur auhind – Lenini auhind

Isiklikku
---------

Lindqvist oli aastatel 1956–1986 abielus sinoloog Cecilia Lindqvistiga ja 1986. aastast majandusteadlase Agneta Starkiga.

Teoseid
-------

* 1990 – *Ökendykarna*. Bonnier, Stockholm, ISBN 910-0477133
* 1992 – *Utrota varenda jävel*. Bonnier, Stockholm, ISBN 910-0556106
* 1999 – *Nu dog du. Bombernas århundrade* Bonnier, Stockholm, ISBN 910-0570516
* 2005 – *Terra nullius. En resa genom ingens land*. Bonnier, Stockholm , ISBN 910-0105996
* 2008 – *Avsikt att förinta*. Albert Bonniers Förlag, Stockholm 2008, ISBN 978-910-0116248

#### Tõlked eesti keelde

* 2010 – *Pommitamise ajalugu*. Rootsi keelest tõlkinud Ivar Rüütli. Tallinn: kirjastus Varrak, 304 lk, ISBN 978-9985321249

Viited
------

1. ↑  Pommitamise ajalugu. rahvaraamat.ee

Välislingid
-----------

 Sven Lindqvist – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
|  |
| --- |
|  |
| Medalikohad |
| Euroopa meistrivõistlused |
| **Hõbe** | 1988 |  |
| Suveolümpiamängud |
| **Pronks** | 1980 | jalgpall |

**Volodõmõr Bezsonov** (ukraina keeles Володимир Васильович Безсонов, sündinud 5. märtsil 1958 Harkivis) on Ukraina jalgpallitreener ja endine Nõukogude Liidu jalgpallur (paremkaitsja).

Aastatel 1976–1990 mängis ta Kiievi Dinamo koosseisus, lüües 277 kohtumises 27 väravat. Aastatel 1977, 1980, 1981, 1985, 1986 ja 1990 tuli ta klubiga Nõukogude Liidu meistriks. Tema jalgpallurikarjääri viimaseks klubiks jäi 1991. aastal Iisraeli klubis Maccabi Haifa.

Aastatel 1977–1990 mängis ta Nõukogude Liidu jalgpallikoondises 79 korda ja lõi neli väravat. 1980. aasta suveolümpiamängudel võitis ta Nõukogude Liidu koondisega pronksmedali ja 1988. aasta Euroopa meistrivõistlustel hõbemedali. Lisaks kuulus ta Nõukogude Liidu koondisse kolmedel maailmameistrivõistlustel (1982, 1986 ja 1990).

Treenerina on ta muuhulgas olnud Türkmenistani jalgpallikoondise (2002–2003) ja Dnipropetrovski Dnipro peatreener (2008–2010).
**Lihamass** ehk **mehaaniliselt konditustatud liha** (inglise keeles *Mechanically Deboned Meat*) on lihatoode, mis saadakse pärast käsitsi konditustamist järele jäänud kontide mehaanilisel töötlemisel. 

Mehaaniliste võtetega liha kontidelt eemaldamisel lihaskiu struktuur hävib või muutub nii, et see ei ole võrreldav tavalise lihaga. Lihamassi kasutatakse lihatoodete valmistamiseks, see võib aidata suurendada liha tootmisel saadavat majanduslikku kasu. Siiski on minevikus selle tootmismeetodiga seoses kerkinud esile potentsiaalsed ohud rahva tervisele, kaasa arvatud transmissiivse spongiforse entsefalopaatia (TSE) ehk hullulehmatõve risk. Mäletsejaliste kontide kasutamine toormaterjalina lihamassi tootmiseks on Euroopa Liidus keelatud alates 2001. aastast.

TSE määruse läbivaatamise käigus 2006. aastal paluti komisjonil esitada Euroopa Parlamendile ja nõukogule teatis mäletsejaliste ja muude liikide kontidest saadud lihamassi edasise vajaduse ja kasutamise kohta EL-is, sealhulgas tarbijatele suunatud teabepoliitika kohta. TSE määruse kohaselt on kõikides liikmesriikides keelatud veiste, lammaste ja kitsede kondiga liha või kontide kasutamine lihamassi valmistamiseks. Lisaks ei tohi veistelt, lammastelt ja kitsedelt saadud imporditud tooted sisaldada veiste, lammaste või kitsede kontidest mehaaniliselt eraldatud lihamassi ega olla saadud sellisest lihamassist. Teistelt liikidelt saadud lihamassi tootmine ja import on lubatud, kui järgitakse teatavaid hügieeni- ja märgistusnõudeid.

Allikas
-------

* KOMISJONI TEATIS EUROOPA PARLAMENDILE JA NÕUKOGULE lihamassi edasise vajaduse ja kasutamise kohta Euroopa Liidus, sealhulgas tarbijatele suunatud teabepoliitika kohta
**Psühhiaatria** on meditsiini eriala, mis tegeleb psüühikahäirete ennetamise, diagnostika, raviga.

Psühhiaatriline tegevus on igas riigis õiguslikult reguleeritud, et vältida inimõiguste rikkumisi. Eestis on psühhiaatriline abi reguleeritud Eesti psühhiaatrilise abi seadusega.

Psühhiaatriale ja psüühikahäirete ravile spetsialiseerunud arsti nimetatakse psühhiaatriks.

Tuntakse mitmeid psühhiaatria harusid nagu kohtupsühhiaatria, kultuuridevaheline psühhiaatria, lastepsühhiaatria jt

Tänapäeval veterinaarpsühhiaatriat veel ei tunta, kuna pole suudetud luua piisavat mõistelist kontakti inimese ja looma vahel. Psühhiaatria ainuvalitsevaks diagnostika meetodiks on vestlus. Loomade psüühikahäirete kohta ollakse tänapäeval suutelised esitama üsna ebakindlaid oletusi.

Psühhiaatria ajalugu Eestis
---------------------------

1796. aastal asutati Tallinnas Priihospidali eraldi osakond vaimuhaigetele. Haiglal oli neli kambrit, milles ühes elas naisõpetaja ja ülejäänud kolmes oli kaheksa voodit haigetele

1877. aasta 4. märtsil avati Eesti esimene vaimuhaigete raviks rajatud haigla Tartus Staadioni tänaval (toona Tallinna tänav), mis oli esimene vene ülikooli juures tegutsev psühhiaatriakliinik ja üldse teine kliinik kogu Venemaal

Vaata ka
--------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Tsitaadid Vikitsitaatides: **Psühhiaatria** |

* Psühhiaatria mõisteid
* Psühhiaatriline reform Itaalias

Viited
------

1. ↑  Veebiversioon (vaadatud 17.10.2013)
2. 1 2  Sten Taim (2020). "DEPRESSIOONI- JA SKISOFREENIAHAIGETE PATSIENTIDE DIAGNOOS JA RAVI TARTU ÜLIKOOLI NÄRVI- JA VAIMUHAIGUSTE KLIINIKUMIS 1930–1939" (PDF). *Tartu Ülikool. Humanitaarteaduste ja kunstide valdkond. Ajaloo ja arheoloogia instituut. Eesti ajaloo osakond*. Vaadatud 27.12.2022.
3. ↑  "Kinnistu ajalooline lühiülevaade" (PDF). *Muinsuskaitse eritingimused Staadioni tn 48//50//52//54 kinnistu jagamiseks ja Staadioni tn 48 hoone remont- ja restaureerimistööde koostamiseks*. 2017. Vaadatud 27.12.2022.
**Mõrtsuka järv** (ka **Väärsi järv, Mõrtsukjärv**) on põhja-lõuna suunas piklik järv Valgamaal Otepää vallas Otepääst 8 km põhja pool, ta kuulub Päidla järvestikku.

Mõrtsuka järv on 2,04 km pikk ja 470 m lai. Tema pindala on 23,4 ha ja suurim sügavus 6,5 m (keskmine 3,7 m). Järv asub 98 m kõrgusel merepinnast.

Järve sissevool toimub Uibujärvest, sinna suubub ka Kakkoja ning esineb allikaid. Väljavool toimub Ilusa oja kaudu.

Nimetus Väärsi järv pandi sealsamas asunud Väärsi talu järgi.

Nime päritolu
-------------

Mõrtsuka järve nimi tekkis 17. sajandil talurühma järgi, mis sama sajandi lõpul külaks kujunes.

Herbert Ligi uuris välja, et lisanimi *Martzug* või *Merzuck* tuli Lõuna-Eestis kasutusele 1620. aastatel ja enamik selle kandjaid on sisse rännanud. Mujal tarvitati seda lisanime juba pool sajandit varem.

Enn Tarveli arvates tähendas sõna "mõrtsuk(as)" sõjameest, kelleks oli lihtsalt kohalik talumees. Seegi tähendus tuli keelde 17. sajandi algul. Teisalt võib nime aluseks olla mehenimi Mertsi(k) või Mertsin, mis tuleb Läti nimest Smerts. Näiteks 1756 oli Aiaste külas talupoeg *Krisa Merzina Jurri*. Soomeski on esinenud mehenime Mertti või Mertsi. Ajapikku muutusid sõjamehe tähendus ja mehenimi rahvale võõraks. Siis mugandati külanimi rahvale arusaadavamaks ja ilmekamaks – Mõrtsuka külaks.

Muistendid
----------

Mõrtsuka küla nimi on saanud paljude rahvajuttude allikaks. Üks neist on selline. Pärast sõdu käinud rüüstajate salk taludes röövimas ja tapmas. Rahvas põgenenud metsa peitu. Väärsi talu rahvas olnud aga kodus. Rüüstajad tulnud sinna ja vaadanud, et naised keedavad toas süüa. Selgunud, et need olid naisteriietes mehed. Nad piiranud röövijad sisse ja ajanud koos kõigi hobustega järve, kus kõik uppunud.

Ühe pärimuse järgi tapnud röövlid selle järve lähistel ühe ohvri ja järv saanud selle järgi nime. Teise pärimuse järgi saanud järv nime tapetud põdra järgi. Järves olevat ka kulda, mille Rootsi väepealik olevat sõja ajal sinna uputanud.

Viited
------

1. ↑  Lõuna-Eesti pärimuse portaal
2. 1 2 3 4  Eesti kohanimeraamat, lk. 396
3. ↑  Aare Mäemets, Matk Eesti järvedele, Tallinn, 1989, lk 76.
4. ↑  Mõrtsuka järve kuld. Valgamaa kohamuistendeid, Valga keskraamatukogu.

Välislingid
-----------

* Mõrtsuka järv keskkonnaportaalis
* Mõrtsuka järv veebiportaalis eestigiid.ee

| * v
* r
Päidla järved |
| --- |
| 
Ahvenjärv **·**  Kalmejärv **·**  Kõverjärv **·**  Mudajärv **·**  Mõisajärv **·**  Mõrtsuka järv **·**  Nõuni järv **·**  Näkijärv **·**  Räbi järv **·**  Uibujärv **·**  Väikejärv **·**  Väike-Nõuni järv |
S-Video pesa eestvaade (vastavalt pistiku jooteotstele):   
 1 – heleduse maa; 2 – värvi maa; 3 – heledus Y; 4 – värv C
Komposiitvideo (a) ja S-Video (b) sagedusspektrid
**S-Video** on videosignaali analoogkujul edastamise liides. S (inglise keeles *Separated* ’eraldatud’) osutab sellele, et heledussignaal (Y) ja värvisignaal (C) edastatakse teineteisest eraldi. S-Video tagab parema kvaliteedi kui komposiitvideo ehk liitvideo, mille korral videosignaal edastatakse ühe kaablisoone kaudu, kuid jääb maha komponentvideost, mis kasutab videosignaali jaoks kolme kanalit. S-Video ei võimalda edastada audiosignaali.

Komposiitvideoga võrreldes jätab S-Video rohkem infot videosignaalist muutmata, mistõttu on pilt teravam ja selgem ning värvid puhtamad.

Ajaloost
--------

S-Video liidese võttis 1987. aastal kasutusele Jaapani firma JVC oma S-VHS (Super-VHS) videomagnetofonis, et luua kaabli abil ühendus videokaamera ja teleriga. Tänu S-Video kaablile sai S-VHS-kassettidelt vaadata nii kvaliteetset pilti, mida videokassett üldse võimaldas. 

1990. aastatel hakati S-Video pesa lisama ka teistele seadmetele, näiteks DVD-mängijatele, satelliidivastuvõtjatele ja mängukonsoolidele. Aastal 2000 tuli välja ka S-Video valmidusega graafikakaart, mis andis võimaluse ühendada teleri arvutiga.

 S-Video – komposiitvideo adapteri skeem

Adapterid
---------

S-Video signaali on lihtne muuta komposiitvideoks. Selleks tuleb vaid ühendada heleduse ja värvi kontaktid läbi kondensaatori. Selleks on olemas vastavad adapterid. Vastupidine muutmine (komposiitvideo S-Videoks) on aga palju keerulisem: liitsignaali lahutamiseks läheb vaja kammfiltriga elektroonikalülitust.

* 
* 
*

Vaata ka
--------

* Videosignaal
**Rūžas** on järv Leedus Ignalina rajoonis. 

Järv asub Rimšėst umbkaudu kolm kilomeetrit kagus ja jääb merepinnast 143 meetri kõrgusele. Üldkujult meenutab järv L-tähte. Kaldad on madalad ja peaaegu täielikult soostunud. Kaldajoone pikkus on 11,13 kilomeetrit. Rūžase kaguosas asub saar pindalaga 0,32 ha.

Järvest voolab välja Rūžase oja, mis suubub Žilmase järve, mille veed suubuvad omakorda Apvardai järve. Järve suubub seitse oja, neist üks algab Prūtase järvest. Küladest jäävad Rūžase kaldale Birdekšniai, Vilnokai, Ežeriškė, Kovališkės, Trakniškė, Gakiškė ja Vėlūnai.

Osa järvest jääb Rūžase oja ja järve kallastele moodustatud Rūžase botaanilis-zooloogilisele kaitsealale. Kaitseala moodustati 2012. aastal, et kaitsta aldrovandasid, laiujureid, luha-pisitigusid, vasakkeermeseid pisitigusid ja munajaid pisitigusid.

Järve nimi tuleneb ruugest värvist.

Viited
------

1. ↑  Rūžas. Tarybų Lietuvos enciklopedija, T. 3 (Masaitis-Simno). – Vilnius: Vyriausioji enciklopedijų redakcija, 1987. 605 psl.
2. ↑  Valstybinio Rūžo botaninio-zoologinio draustinio nuostatai
3. ↑  Aleksandras Vanagas. *Lietuvių hidronimų etimologinis žodynas.* 286 lk. – Vilnius: Mokslas, 1981.
**Rūpa** ehk **kuju** või ka **keha**, **vorm** või **välimus** (sanskriti ja paali keeles *rūpa*; tiibeti keeles *gzugs*; hiina keeles ⾊ *se*; jaapani keeles *shiki*) on hinduismis ja budismis olendite ja nähtuste väline pealispind ehk see, millisena nad paistavad.

Keha ehk materiaalne vorm koosneb kõikidel olenditel ja asjadel elementidest: maaollusest, veeollusest, kuumuseollusest ja tuuleollusest, mistõttu ükski kuju, keha, vorm või välimus ei saa olla püsiv ja muutumatu ega tõeline. 

Budistlikus psühholoogias on *rūpa* tajumise esmane tase. *Rūpa* on ka esimene viiest isiksuse koostisosast.

Paali kaanoni kontekstis võib *rūpa* esineda erinevates tähendustes:

* *rūpa-khandha* – materiaalsed vormid ehk see, millest kõik koosneb, sisemus;
* *rūpa-āyatana* – tunnetatavad objektid ehk kõik see, mida on võimalik meelte abil teada, välimus;
* *nāma-rūpa* – nimi ja kuju ehk nimetatud vorm, mis tekib teadvuses *(vijñāna)* ja viib meeletajudesse ja kuude võimete valda sõltuvusliku tekkimise ahelas.

Vaata ka
--------

* Sõltuvuslik tekkimine
* Isiksuse koostisosa

Viited
------

1. ↑  Ida mõtteloo leksikon: Kuju.
**Rūja kihistik** (inglise keeles *Rūja Member*) on siluri ajastu Juuru lademe Õhne kihistu keskmine kihistik. Seda hakkas esimesena eristama Lilita-Ilga Gailite aastal 1967.

Kihistiku stratotüüp on Holdre puurauk, kus kihistiku kivimid esinesid 422.60..427.50 meetril. Selle neostratotüüp on Puikule 42 puurauk, kus kihistiku kivimid esinevad 452.50..459.00 meetril Kihistik on nime saanud Ruhja jõe lätikeelse nimekuju järgi. Kihistik lamab Puikule kihistikul ja sellel lasub Rozēni kihistik.

Kihistiku moodustab ligi 8 meetri paksune lubjakivi kiht. Sealsed kivimid on punakaspruunid.

Viited
------

1. ↑  Rūja kihistik Eesti geokogude infosüsteemis (vaadatud 13.09.2029)
2. ↑  "Stratigraafia terminoloogia". Originaali arhiivikoopia seisuga 3. detsember 2021. Vaadatud 13. septembril 2020.
3. ↑  Juuru Stage H. Heinsalu & V. Viira: Raukas, A. Teedumäe, A. (eds). 1997. Geology and Mineral Resources of Estonia. Estonian Academy Publishers, Tallinn. ISBN 9985-50-185-3.

Välislingid
-----------

* Rūja kihistik Eesti geokogude infosüsteemis
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel on Saaremaa vägilasest; teiste tähenduste kohta vaata lehekülge Suur Tõll (täpsustus)* |

---

**Suur Tõll** on Saaremaa vägilane. Genealoogilise traditsiooni järgi põlvneb temast Saaremaa aadlisuguvõsa Toll.
Ta oli tuntud Lääne-Eestis, eriti Saaremaal, kuid legendid temast on levinud ebaühtlaselt. Jutud Suurest Tõllust on levinumad Anseküla, Kihelkonna ja Kärla kihelkonnas, puuduvad aga Saaremaa põhjarannikul. Kõrvu puhthiidlike vägitegudega (võitlus Vanapaganaga, kivide pildumises jm.) ilmneb Tõllu tegevus ka rahvavanema jooni: ta võitleb võõrvallutajatega, ehitab või püüab lõhkuda kirikuid. Tõllul on naine Piret, vend Leiger ja poeg Noor Tõll. Kõik 1961. aastani kogutud Tõllu-muistendid on ilmunud sarjas "Eesti muistendid. Hiiu- ja vägilasmuistendid II" (1963)

Aastal 1980 ilmus eesti vägilasmuistendi ainetel animafilm "Suur Tõll". Peakunstnik Jüri Arrak. Käsikiri ja lavastus Rein Raamat. Helilooja Lepo Sumera. 

Tallinnas Kalamajas asub Tõllu tänav.

Viited
------

1. ↑  Voldemar Miller. Suur Tõll. Kingissepa rajoonis. Tallinn 1985. Lk. 158–164
2. ↑  Matthias Johann Eisen, *Eesti mütoloogia*, Tallinn 1995, lk 145.
3. ↑  Matthias Johann Eisen, *Tõll ja ta sugu*

Kirjandus
---------

* Eisen, M. J. 1927. Tõll ja ta sugu. Tartu: Eesti Kirjanduse Seltsi Kirjastus.
* Laugaste, E. Liiv, E. Normann, E. 1963. Muistendid Suurest Tõllust ja teistest. Tallinn: Eesti Riiklik Kirjastus.
* Miller, V. 1985. Suur Tõll. Kingissepa rajoonis. Tallinn, lk 158–164.
**Suur Pihlakare** (ka *Pärnlaid, Suur-Pihlalaid, Suur-Pihla*) on 0,43 hektari suurune saar (laid) Hiiumaa laidude maastikukaitsealal Soonlepa lahes. Saar kuulub halduslikult Hiiu maakonda Hiiumaa valla Salinõmme külale. Saare rannajoone pikkus on 312 meetrit.

Asukoht
-------

Saarest umbes 1 kilomeetri kaugusel läänes asub Salinõmme poolsaar, 100 meetrit loodes Väike Pihlakare ja 300 meetrit lõunas Öakse.

Loodus
------

Laiu nimi tuleb sellest, et veel 1980. aastatel kasvas saarel üks suur pihlakas, mille tuul ja jää ära murdsid. Ka tänapäeval kasvab saarel pihlakaid.

Suure Pihlakare ümber on madal meri.

Suurel Pihlakarel kasvab 102 liiki kõrgemaid taimi.

Samblaliike on 2001. aasta seisuga leitud 10.

Inimtegevus
-----------

Saarel asub Hiiumaa laidude kaitseala ainus taastatud kalurionn.

Viited
------

1. ↑  "Suur-Pihlakare soontaimed" (PDF). PDF. Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 10. juuni 2007.
2. ↑  Leiti Kannukene (2001). "Suur-Pihlakare sammalde nimestik" (PDF). PDF. Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 10. juuni 2007.

Välislingid
-----------

* Video Suurest Pihlakarest Eesti Televisiooni saates "Osoon"
* Suur Pihlakare Eesti looduse infosüsteemis
Inteli Socket 478
**Socket 478** on 478 kontaktiga protsessoripesa, mis ühildub Inteli vastavate Pentium 4 ja Celeron protsessoritega.

Socket 478 toetab esisiini, mille kiirused on 400, 533 ja 800 operatsiooni sekundis.

Protsessori mõõtmed on 3,51×3,51 cm. 

Socket 478 töötati välja selleks, et konkureerida AMD 462-nõelalise Socket A ja vastavate Athlon XP protsessoritega. Ta vahetas välja protsessoripesad Socket 370 ja Socket 423 – viimast toodeti ainult lühikest aega.

Socket 478 tootmine lõpetati LGA 775 turuletulekuga. Viimasel oli kontakte juba 775, nagu nimestki näha, ja ta oli kardinaalselt teistsuguse ehitusega. Protsessoripesas Socket 478 olid augud ja nõelad olid protsessori küljes, LGA 775-l oli vastupidi: nõelad olid protsessoripesas.

Socket 478 sisaldavate arvutite koostamisel, teisaldamisel ja igapäevasel kasutamisel ei tohi ületada mehaanilise koormuse piire. Vastasel juhul protsessori nõelad koolduvad või murduvad ja protsessor muutub kasutuks. Protsessoripesa kannatab välja dünaamilise koormuse kuni 890 N ja staatilise koormuse kuni 445 N. Need piirid on suuremad kui protsessoripesadel Socket 370, Socket 423 ja Socket A, mis olid väga haprad. Isegi LGA 775 ei suuda nii suuri koormusi taluda.

Toetatud protsessorid
---------------------

* Intel Pentium 4 (1,4–3,4 GHz)
* Intel Celeron (1,7–2,8 GHz)
* Intel Celeron D (2,13–3,2 GHz)
* Intel Pentium 4 Extreme Edition (3,2–3,4 GHz)

Viited
------

1. ↑  "Intel Pentium 4 Datasheet".
**Soda Effect** on 2005. aastal asutatud Tartu eksperimentaal/*indie*/grunge-ansambel. Algul tegutses ansambel kolmekesi ja 2005. aasta sügisel salvestati selles koosseisus ka esimene album "Goodbye Fantasy". Loos "Embrace the Enlightened One" mängib külalisena suupilli Margus Anderson, kes astus üles ka mõnel *live*-esinemisel. 2006. aasta veebruaris liitus teine kitarrist Runn, kes osales ka "Goodbye Fantasy" väljaandmisel ja esitluskontsertidel. 6. juulil 2006 astus Soda Effect üles Raadio 2 saates "R2 Live".

Koosseis
--------

### 2005

* Karlis "Kraana" Kütt – vokaal, kitarr
* Alan "Gonzales" Proosa – bass, taustavokaal
* Kristjan "De la Costa" Kostabi – trummid

* Margus Anderson – suupill

### 2006 –

* Karlis "Kraana" Kütt – vokaal, kitarr
* Alan "Gonzales" Proosa – bass, taustavokaal
* Runo "Runn" Tammelo – kitarr, taustavokaal
* Kristjan "De la Costa" Kostabi – trummid

Diskograafia
------------

### Albumid

* "Goodbye Fantasy" (2006)

Välislingid
-----------

* Soda Effecti MySpace'i veebileht
* Soda Effect @ R2 Live 6.07.2006

Sõbrad
------

* Tartu Paintball Club Visahing
**"Lietuva, tėvyne mūsų"** ('Leedu, meie isamaa') ehk **"Tautiška giesmė"** ('Rahvuslaul') on Leedu riigihümn.

Laulu sõnad ja viisi kirjutas 1898 Vincas Kudirka ja avaldas selle septembril 1898 oma ajakirja Varpas 6. numbris. Ta ei mõelnud seda riigihümniks ega elanud Leedu iseseisvuse väljakuulutamiseni.

Laul kanti esimest korda ette koorilauluna helilooja Česlovas Sasnauskase juhatusel kontserdil Peterburis 13. novembril 1899. Peterburis elas palju leedulasi. Kudirka oli äsja surnud. Juba siis hakkasid mitmed intellektuaalid, sealhulgas hilisem Leedu president Kazys Grinius, nimetama seda laulu Leedu rahvushümniks. 

Vilniuses kanti see esimest avalikult korda ette 3. detsembril 1905 linnateatris. Kontsert toimus Leedu Suure Nõukogu eelõhtul. Hiljem levis laul kogu Leedus ja seda kanti ette pidulikel puhkudel. 

1919 sai see Leedu riigihümniks. Selle pealkirjaks said esimese rea kolm esimest sõna: Lietuva, tėvyne mūsų ('Leedu, meie isamaa'). 

Pärast Nõukogude okupatsiooni 1940 hümn keelati, kuid 1944 tunnistati "Tautiška giesmė" tänu Justas Paleckise jõupingutustele Leedu NSV ametlikuks hümniks ja jäi selleks 1950. aasta juulini.

1988 sai "Tautiška giesmė" jälle hümniks. 

Hümni asemel lauldakse sageli Maironise laulu "Lietuva brangi, mano tėvyne" ('Kallis Leedu, mu isamaa').

Leedukeelne tekst
-----------------

*Lietuva, tėvyne mūsų,  

Tu didvyrių žeme!  

Iš praeities tavo sūnūs  

Te stiprybę semia!*

Tegul tavo vaikai eina  

Vien takais dorybės!  

Tegul dirba tavo naudai  

Ir žmonių gerybei!  

Tegul saulė Lietuvoj  

Tamsumas prašalina  

Ir šviesa, ir tiesa  

Mūs žingnius telydi.  

*Tegul meilė Lietuvos  

Dega mūsų širdyse  

Vardan tos Lietuvos  

Vienybė težydi!*

Tõlge
-----

Leedu, meie isamaa,  

sa kangelaste maa!  

Minevikust sinu pojad  

ammutagu jõudu!

Käigu sinu lapsed  

ainult vooruse teedel!  

Töötagu sinu kasuks  

ja inimeste heaks!

Päike kõrvaldagu  

Leedus tumedused  

ja valgus, ja tõde  

juhtigu me samme!

Põlegu Leedu-armastus  

me südametes.  

Selle Leedu nimel  

õitsegu ühtsus.

Välislingid
-----------

* Tekst, noodid (üks hääl) ja heli
* Noodid (neli häält)
* Noodid (neli häält)
|  |
| --- |
|  |
| Medalikohad |
| Suveolümpiamängud |
| **Hõbe** | 2016 | jalgpall |
| Euroopa U-19 meistrivõistlused |
| **Kuld** | 2008 |  |

**Sven Bender** (sündinud 27. aprillil 1989 Rosenheimis) on Saksamaa jalgpallur (keskkaitsja või kaitsva poolkaitsja).

Ta alustas klubikarjääri TSV 1860 Münchenis, mille noorteakadeemiaga liitus 2002. aastal. 2006. aastal debüteeris ta klubi meeskonnas Saksamaa esiliigas.

Aastatel 2009–2017 mängis ta Saksamaa kõrgliigas Dortmundi Borussias ja 2017–2021 Leverkuseni Bayeris.

2008. aastal tuli Bender Saksamaa kuni 19-aastaste koondise koosseisus Euroopa omavanuste meistriks. Saksamaa jalgpallikoondises debüteeris Bender 2011. aasta märtsis sõprusmängus Austraalia vastu ja pääses koondises väljakule kokku seitsmes mängus. 2016. aasta suveolümpiamängude jalgpalliturniiril võitis ta Saksamaa olümpiameeskonnaga hõbemedali.

Ka tema kaksikvend Lars Bender on Saksamaa kõrgliigas mänginud.

Saavutused
----------

Dortmundi Borussia
* Bundesliga: 2010–11, 2011–12
* DFB-Pokal: 2011–12, 2016–17
* DFL-Supercup: 2013, 2014
* UEFA Meistrite Liiga: Teine koht 2012–13

Välislingid
-----------

 Sven Bender – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
**Sven Kuntu** (4. aprill 1968 – 27. oktoober 2007) oli eesti helilooja, laulja, muusik, etendaja ja lavastaja.

1980ndate lõpus tegutses ta VAT Teatris ja 1990ndate algul Von Krahli Teatris näitlejana. Lisaks töötas ta Eesti Raadio noortesaadete toimetuses[*viide?*].

Teatris otsis ja sünteesis Kuntu väsimatult, olgu tulemuseks siis kontsert-tants "Kaaren", muusikaline dekoratsioonidraama "Tundekasvatus" või *performance*-etendus "Miks Eesti mehed ei tantsi?". Huvitav roll sündis VAT Teatri lavastuses "Kolumats", kus ta esitas isikupärasel viisil inglise kabareepunkgrupi Tiger Lillies muusikat. Sven Kuntu viimase kümnendi loominguline tegevus ei mahtunud enam ühegi konkreetse institutsiooni ega eraldi kunstiliigi raamidesse. Pooleli jäi töö muusikalise lavastusega "Seeneooper", mis pidi esietenduma 2007. aasta suvel Rakveres, rahvusvahelisel teatrifestivalil Baltoscandal.

Sven Kuntu pani aluse aastatel 1990–2008 tegutsenud Eriti Kurva Muusika Ansamblile, mille juht ja peamine laulutekstide kirjutaja ta ühtlasi oli.

Sven Kuntu looming on seotud ka ansambli "Pantokraator" tegevusega – ta osales Pantokraatori 1990. aastal ilmunud debüütplaadi "Pantokraator I" laulu "Sundimatu jutustus tõelisest kevadest" sünni juures. Sama laul ilmus ka 2000. aasta CD-albumi "Jäi servi seisma..." seitsmenda loona. Laulu sõnadel on kokku kolm autorit ning teised sõnade autorid peale Kuntu olid Lauri Saatpalu ja Andres Varustin. Pantokraator pühendas oma 2009. aastal ilmunud albumil "Tormidesööjad" ühe loo ka Sven Kuntule ("Pilvedesse sõidan paadi").

Sven Kuntu tekste on laulusõnadena kasutanud veel teisedki esinejad. Näiteks ansambel JääBoiler kasutas oma 2001. aasta albumi "Nii ongi" laulu "Kuu" tekstina Kuntu luuletust "Sinust" (väikeste muudatustega).
Kuntul ilmus ka pisike luulekogu "Aega ei ole"(2005). Seda levitati EKMA kontsertidel, ning laulutekstide ja paari luuletuse kõrval oli seal fotosid bändi varajasest kontserttegevusest.

Viited
------

1. ↑  "SVEN KUNTU 4. IV 1968 – 27. X 2007". *Sirp*. 02.11.2007. Originaali arhiivikoopia seisuga 2.02.2014. Vaadatud 18.01.2014.
2. ↑  "In memoriam: Sven Kuntu". *Postimees*. 30.10.2007. Originaali arhiivikoopia seisuga 1.02.2014. Vaadatud 18.01.2014.
3. ↑  Vahur Aabrams (20.11.2009). "Pantokraator – igavene ilmamadu". *Sirp*. Originaali arhiivikoopia seisuga 2.02.2014. Vaadatud 18.01.2014.
4. ↑  "Eesti rahvusbib". Originaali arhiivikoopia seisuga 1.02.2014. Vaadatud 18.01.2014.
5. ↑  "JääBoiler – niiongi". Originaali arhiivikoopia seisuga 3.02.2014. Vaadatud 18.01.2014.

Välislingid
-----------

* In memoriam: Sven Kuntu Postimees, 30. oktoober 2007
**Svedasai kihistu** (inglise keeles *Svedasai Formation*) on ordoviitsiumi ladestu Pirgu lademe kihistu. Seda hakkas esimesena eristama Jevlampijus Laškovas aastal 1976. Kihistu on nime saanud Svėdasai alevi järgi.

Kihistiku stratotüüp on Svedasai 252 puurauk, kus kihistu esineb 558.9..582.4 meetril. Kihistu suurim paksus on 24 meetrit.

Eestist kihistu kivimeid ei ole leitud. Kihistut eristatakse Leedu kesk- ja idaosas. Kihistu esineb ka Valgevene loodeosas.

Kihistu sisaldab järgmisi kihistikke:

* Salose kihistik
* Rageliai kihistik.

Kihistus esineb vahel bentoniidikiht, mida peetakse Moe ja Jonstorpi kihistute bentoniidikihtidega vastavuses olevaks. Kihistu koosneb valdavalt hallist või pruunikashallist lubjakivist, mis sisaldab palju vetikajäänuseid ja ostrakoode. Kihistut eraldab Taučionysi kihistust kildarohke Ukmerge kihistu.

Viited
------

1. ↑  Svedasai kihistu Eesti geokogude infosüsteemis (vaadatud 04.08.2019)
2. ↑  Stratigraafia terminoloogia
3. ↑  *Diversity and biostratigraphic utility of Ordovician brachiopods in the East Baltic*, Linda Hints, David A. T. Harper, Juozas Paškevičius, 2018
4. ↑  LIETUVOS SILŪRO, ORDOVIKO, KAMBRO, EDIAKARO SISTEMŲ STRATIGRAFINĖ KLASIFIKACIJA, 2015, lk. 39
5. ↑  Linda Hints, Asta Oraspõld, Jaak Nõlvak. *The Pirgu Regional Stage (Upper Ordovician) in the East baltic: lithostratigraphy, biozonation and correlation,* Proceedings of the Estonian Academy of Sciences, Geology, 2005

Välislingid
-----------

* Svedasai kihistu Eesti geokogude infosüsteemis
**Teadvuseteadus** (inglise keeles *Science of Consciousness*) on interdistsiplinaarne teadusvaldkond, mis uurib teadvust filosoofia-, neuroteaduse ja meditsiinivaldkonna teaduslike meetoditega.

Ajalugu
-------

Francis Crick (foto: Marc Lieberman)
1980. aastatel hakati neurofüsioloogia nüüdisaegseid meetodeid appi võttes siduma kognitiivpsühholoogiat teadvuseuuringutega, seostades neid eksperimentaalses kognitiivpsühholoogias uuritavate tunnetusprotsesside fenomenidega, nagu maskeerimine, selektiivne tähelepanu, keeleline mõtlemine jms. Sellealaseid töid sooritasid Talis Bachmann (avaldas vastavad teadusartiklid 1984, 1989), Bernard J. Baars (1988), Francis Crick (1984) ja teised. Järgmisel aastakümnendil toimus teadvuse eksperimentaalteaduslik uurimise tormiline areng, seejuures sai määravaks tunnusjooneks teadvuse teaduslike uuringute interdistsiplinaarsus.

Interdistiplinaarsus
--------------------

Teadvuseuurijaiks said paljude erinevate erialade esindajad – psühholoogid, neurofüsioloogid, neurobioloogid, psühhofüsioloogid, filosoofid, füüsikud, antropoloogid, lingvistid, geneetikud, matemaatikud, informatsiooniteoreetikud, tehisintellekti spetsialistid.

Kõige olulisemad uurimistööd teadvuseteaduses on teinud just interdistsiplinaarsed meeskonnad ja uurijad.

Kombineeritud metoodika
-----------------------

Eksperimendid, käitumuslikud ülesanded ja fenomenid, mille abil teadvustamist ja teadvuseseisundeid uuriti, tulid valdavalt psühholoogiast. Meetodid, mille abil uuriti, mida teeb aju teadvustamist eeldavate protsesside ja seisundite ajal, tulid neuroteadusest ja moodsatest ajuprotsesside kuvamise tehnoloogiatest. Kontseptuaalses analüüsis ja diskussioonides andsid tooni filosoofid ja teadusmetodoloogid.

Teadvuseteadus on eksperimentaalne. Teooriate ja mudelite aluseks peavad olema empiirilised uurimused, milles saadud faktid kas kinnitavad teooriat või falsifitseerivad selle.

Teadvuseteaduse väljakujunemine
-------------------------------

Aastal 2009 ilmunud raamatu "Tähelepanu ja teadvus" autorid Jaan Aru ja Talis Bachmann määratlevad teadvuseteaduse tekkimist järgmiselt: "aastatuhandevahetuse eel oli tekkinud uus teadusvaldkond – teadvuse teaduslik uurimine interdistsiplinaarse teadlaskonna poolt, keda ühendab üks ja sama uurimisobjekt (teadvus)" ning toovad ära tõendused selle kohta: 

* uute teadvuseuuringutele spetsialiseerunud teadusühingute, fondide, sihtasutuste ja teadusajakirjade loomine;
* teadvuseuuringutele spetsialiseerunud konverentside läbiviimine;
* teadvuseteemaliste publikatsioonide järsk kasv;
* paljude silmapaistvate tippteadlaste lülitumine teadvuseuuringutesse, sealhulgas Nobeli auhinna laureaadid Roger Wolcott Sperry, John Eccles, Francis Crick ja Gerald Edelman.

Viited
------

1. ↑  Aru, Jaan, Bachmann, Talis (2009): "Tähelepanu ja teadvus" (kirjastus Tänapäev), lk 7
2. 1 2 3 4 5  Aru, Jaan, Bachmann, Talis (2009): "Tähelepanu ja teadvus" (kirjastus Tänapäev), lk 161–162
3. 1 2  Aru, Jaan, Bachmann, Talis (2009): "Tähelepanu ja teadvus" (kirjastus Tänapäev), lk 173
Yuval Steinitz
**Yuval Steinitz** (heebrea keeles יובל שטייניץ; sündinud 10. aprillil 1958 Ramot HaShavimis) on Iisraeli poliitik, ta kuulub parteisse Likud. Ta oli 14. maist 2015 kuni 13. juunini 2021 Iisraeli infrastruktuuri, energeetika ja veeressursside minister.

Ta sündis 1958. aastal Ramot HaShavimis (Iisraeli Keskringkonnas). Aastatel 1977–1980 teenis ta Iisraeli armees Golani brigaadis. Pärast sõjaväeteenistust õppis ta Jeruusalemma Heebrea Ülikoolis, kust ta sai nii filosoofia bakalaureuse kui ka magistri kraadi. Tel Avivi Ülikoolis sai ta filosoofiadoktoriks.

1999. aastal valiti ta esimest kordselt Knesseti liikmeks. 31. märtsist 2009 kuni 18. märtsini 2013 oli ta Iisraeli rahandusminister. 18. märtsist 2013 kuni 14. maini 2015 oli ta nii Iisraeli strateegiaminister kui ka Iisraeli luureminister. 14. maist 2015 kuni 13. juunini 2021 oli ta Iisraeli infrastruktuuri, energeetika ja veeressursside minister.

Isiklikku
---------

Ta on abielus ja tal on kolm last.

Välislingid
-----------

* Yuval Steinitz Knesseti kodulehel (inglise keeles)
* Yuval Steinitzi CV Knesseti kodulehel (inglise keeles)
Yuri Alberto 2022. aastal Peterburi Zeniti mängijana
**Yuri Alberto Monteiro da Silva** (sündinud 18. märtsil 2001 São José dos Camposes) on Brasiilia jalgpallur, kes mängib ründajana Brasiilia kõrgliigaklubis Corinthians.

Ta alustas klubikarjääri Santoses, mille noortesüsteemiga liitus ta 2013. aastal. Esimese profilepingu sõlmis ta klubiga 2017. aastal. Klubi põhimeeskonnas debüteeris ta Brasiilia kõrgliigas sama aasta novembris. Esimese värava lõi ta Santose meeskonnas 7. märtsil 2018 São Paulo osariigi meistrivõistluste]] mängus Grêmio Novorizontino vastu. 16 aasta 11 kuu ja 20 päeva vanuselt sai ta Santose kuuendaks kõige nooremaks väravalööjaks. Santoses ta põhikoosseisu mängijaks aga ei saanud.

2020. aasta augustis sõlmis ta viieaastase lepingu Brasiilia kõrgliigaklubiga Internacional.. Brasiilia kõrgliigas lõi ta esimese värava 14. oktoobril 2020 mängus Sport Recife vastu. 20. jaanuaril 2021 tegi ta mängus São Paulo vastu kübaratriki. 2020. aasta Brasiilia kõrgliiga hooajal lõi Yuri Alberto kokku kümme värava. 2021. aasta hooajal jäi tema arvele Brasiilia kõrgliigas 12 väravat.

2022. aasta jaanuaris sõlmis Yuri Alberto viieaastase lepingu Venemaa kõrgliigaklubiga Peterburi Zenit. Hooaja 2021/22 lõi ta Venemaa kõrgliigas 11 mänguga neli väravat ja tuli klubiga Venemaa meistriks. Juba 2022. aasta juulis naasis ta Brasiilia kõrgliigasse, kui liitus laenulepingu alusel Corinthiansega. 2023. aasta jaanuaris sõlmis ta Corinthiansega püsiva lepingu. Samal ajal lepiti kokku Corinthianse mängijate Robert Renani ja Du Queirozi üleminek Zeniti.

Brasiilia jalgpallikoondises debüteeris Yuri Alberto 25. märtsil 2023 sõprusmängus Maroko vastu.

Viited
------

1. ↑  Faria, Arthur; dos Santos, Gabriel (7. märts 2018). "Em estreia como titular, Yuri Alberto é o sexto mais jovem a marcar pelo Santos" (portugali). Globo Esporte. Originaali arhiivikoopia seisuga 19. oktoober 2021. Vaadatud 7. märtsil 2018.
2. ↑  "Inter contrata atacante Yuri Alberto". *internacional.com.br* (Brasiilia portugali). Sport Club Internacional. 3. august 2020. Originaali arhiivikoopia seisuga 4. juuni 2021. Vaadatud 5. augustil 2020.
3. ↑  "Yuri Alberto is a Zenit player!". *fc-zenit.ru*. Peterburi Zenit. 30. jaanuar 2022. Vaadatud 30. jaanuaril 2022.`{{cite web}}`: CS1 hooldus: url-status (link)
4. ↑   (vaadatud 12.6.2023)

Välislingid
-----------

 Yuri Alberto – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Jumal Eenokit ära võtmas
**Eenok** (heebrea keeles חֲנוֹךְ; tänapäeva hääldus H̱a nokh, Tibeeria heebrea keeles Ḥănōḵ; araabia keeles إدريس, **Idrīs**) on Piibli tegelane.

Temast räägib Aadama sünniraamat: *Kui Jered oli elanud sada kuuskümmend kaks aastat, siis sündis temale Eenok.* *Ja Jered elas pärast Eenoki sündimist kaheksasada aastat, ja temale sündis poegi ja tütreid.* (...) *Kui Eenok oli elanud kuuskümmend viis aastat, siis sündis temale Metuusala.* *Ja Eenok kõndis pärast Metuusala sündimist koos Jumalaga kolmsada aastat, ja temale sündis poegi ja tütreid.* *Nõnda oli kõiki Eenoki elupäevi kolmsada kuuskümmend viis aastat.* *Eenok kõndis koos Jumalaga, ja siis ei olnud teda enam, sest Jumal võttis tema ära.* (Esimene Moosese raamat 5:18–24)

Eenok oli Aadama pojapojapojapojapojapoeg, Jeredi vanim poeg, Metuusala isa ja Noa vanavanaisa.

Sugupuu
-------

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|   |   |   |   |   |   |   |   | Aadam |   | Eeva |   |   |
|   |   |
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |  |
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |
|   |   |   |   | Kain |   |   |   | Aabel |   |   |   | Sett |
|  |
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |  |
|  |
|   |   |   |   | Hanok |   |   |   |   |   |   |   |   |   | Enos |
|  |
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |  |
|  |
|   |   |   |   | Iirad |   |   |   |   |   |   |   |   |   | Keenan |
|  |
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |  |
|  |
|   |   |   |   | Mehuujael |   |   |   |   |   |   |   |   |   | Mahalalel |
|  |
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |  |
|  |
|   |   |   |   | Metuusael |   |   |   |   |   |   |   |   |   | Jered |
|  |
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |  |
|  |
| Aada |   | Lemek |   |   |   | Silla |   |   |   | Eenok |
|   |   |   |   |   |   |
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |  |
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |
| Jaabal |   | Juubal |   | Tuubal-Kain  |   | Naama |   | Metuusala |
|  |
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |  |
|  |
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   | Lemek |
|  |
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |  |
|  |
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   | Noa |
|  |
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |  |
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   | Seem |   | Haam |   | Jaafet |
|  |

Vaata ka
--------

* Eenoki raamat
* Teine Eenoki raamat
**Eenoki raamat** on ilmutuskirjanduse käsikirjade kogumik.

Eenoki raamatu tekst oli algselt kirja pandud heebrea keeles, millest see oli 3. sajandi paiku e.m.a tõlgitud aramea keelde. Kindel on, et kreeka-, etioopia- ja ladinakeelsed tekstinäited olid tõlked mingist semiidi keelest.

Arameakeelsed käsikirjad leiti Qumranist. Vanim tekstinäide Eenoki raamatust (4QEn = 4Q201) pärineb umbes aastast 170 e.m.a. See käsikiri annab meile aimu Eenoki raamatu jõudmisest esseenide kätte Qumranis. Eenoki raamatust on Qumrani käsikirjade nimistus 11 teksti.

Eenok asub esiisade loendis 7. kohal (Gn 5 pt). Gn 5 kirjapaneku hetkel, 5. sajandil e.m.a oli Eenok Paabelis juba tuntud taevateadja. Eenoki-kirjanduse ringkonnale oli ta ilmutuse vahendaja, eestkostja jumala ees ja ka unenäoseletaja. Eenoki sõnumi keskmes asub tema pojapoeg Noa. Noa on esimene päästetu: nagu Noa oma kolme pojaga veeuputusest päästetud saab, nii saavad kunagi ka „tõelised" viimsel päeval päästetud.

Eenokit on nimetatud Uues Testamendis (Lk 3:37; Hb 11:5; Jd 1:14) ja Jeesus Siiraki tarkusraamatus (44:16; 49:14).
Eerik Kumari mälestuskivi Puhtulaiul
**Eerik Madis Kumari** (7. märts 1912 Aru (Vapra) talu, Martna kihelkond, Läänemaa – 8. jaanuar 1984 Tartu) oli eesti ornitoloog ja looduskaitsetegelane, Eesti NSV Teaduste Akadeemia liige (1961). 

1937. aastani oli tema eesnimi **Erik Mathias**, perekonnanimi 1938. aastani **Sits**; ta muutis oma nime Kumari laiu järgi.

Haridus
-------

Ta lõpetas 1931. aastal Hans Kubu eragümnaasiumi. Lisaks õppis ta aastatel 1926–1928 Tallinna Konservatooriumis metsasarve erialal (ei lõpetanud). 1941. aastal lõpetas ta Tartu Ülikooli zooloogina. Ta kuulus korporatsiooni Fraternitas Liviensis.

1949. aastal kaitses ta Tartu Riiklikus Ülikoolis bioloogiateaduste kandidaadi kraadi väitekirjaga "Jäälind *Alcedo atthis inspida L.* Eesti NSV-s" 

1953. aastal kaitses ta Leningradis NSV Liidu Teaduste Akadeemia Zooloogia Instituudis bioloogiateaduste doktori väitekirja "Современный состав орнитофауны Эстонской ССР и его генезис".

Töökäik
-------

Aastatel 1952–1977 oli ta Eesti NSV Teaduste Akadeemia Zooloogia ja Botaanika Instituudi teadusdirektor. Eerik Kumari eestvedamisel kujunes Puhtu bioloogiajaam 1953. aastast Puhtu ornitoloogiajaamaks. 

1961. aastal valiti ta Eesti NSV Teaduste Akadeemia korrespondentliikmeks zooloogia alal. 

Temalt on ilmunuduurimusi lindude fauna, rände, zoogeograafia ja looduskaitse alalt.

Maetud Tartu Vana-Jaani kalmistule.

Teadusorganisatsiooniline tegevus
---------------------------------

Kumari oli 1955. aastast NSV Liidu Teaduste Akadeemia Looduskaitse Komisjoni liige ning Eesti NSV Teaduse Akadeemia Looduskaitse Komisjoni asutaja ja juht 1955–1984. Ta oli Eesti Looduseuurijate Seltsi esimees 1954–1964, auliige 1972. aastast ja aupresident 1982. aastast. Ta oli Soome Ornitoloogiaseltsi liige, Briti Ornitoloogiaühingu ja Ungari Ornitoloogiaühingu auliige.

Tunnustus
---------

* 1970 – valiti Soome Ornitoloogiaseltsi auliikmeks
* 1972 – Eesti NSV teeneline teadlane
* 1974 – Briti Ornitoloogiaühingu auliige
* 1975 – Jyväskylä ülikooli teenetemedal
* 1975 – valiti Hispaania Ornitoloogiaseltsi korrespondentliikmeks
* 1976 – K.E.v. Baeri mälestusmeldal
* 1982 – valiti Ungari Ornitoloogiaseltsi auliikmeks
* 1994 – Eesti Vabariigi teaduspreemia (postuumselt)

Mälestuse jäädvustamine
-----------------------

Eerik Kumari mälestuseks asutati 1989. aastal temanimeline preemia looduskaitsealase töö tunnustamiseks.

 *Pikemalt artiklis Eerik Kumari looduskaitsepreemia*

Viited
------

1. ↑  E. Kumari. Jäälind *Alcedo atthis inspida L.* Eesti NSV-s. Zoogeograafiline ja ökoloogiline uurimus. Tartu, 1948

Kirjandus
---------

* Eerik Kumari : personaalnimestik. Tallinn, 1985
* Rootsmäe, L. Lilleleht, V. Eerik Kumari : elu täis tööd ja rõõmu. Tallinn, 1996

Välislingid
-----------

* *Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918–1944*
Munalaskme mõisa park
**Munalaskme mõisa park** on kaitsealune park Harjumaal Saue vallas Munalaskme külas. Pargi pindala on 13,7 ha.

Park on vabakujuline ja paikneb põhiliselt endise Munalaskme mõisa peahoone ja Munalaskme oja vahel. Mõisasüdame kaart aastast 1888 annab tunnistust sellest, et park on olnud küllaltki suur, selles on olulist osa mänginud Munalaskme oja ja sellest paisutatud veekogude süsteem koos suure hulga saartega. Tänapäevaks on nii see süsteem kui ka parki läbinud teed suuremas osas kadunud.

Munalaskme mõisa pargis kasvab 35 liiki puittaimi, neist võõrliike on osadel andmetel 15, teistel aga 11. Pargis kasvab suuri puid nii kodumaiste (harilik saar ümbermõõduga 265 cm (2005)) kui ka võõrliikide seas (mitu jämedat läänepärna). Ühel lagendikul kasvab rühm lehiseid (euroopa lehis ja eurojaapani lehis), neist jämedaima eurojaapani lehise ümbermõõt oli 2005. aastal 226 cm. Pargi territooriumil kasvavad suured hariliku sireli (*Syringa vulgaris*), hariliku pihlenela (*Sorbaria sorbifolia*), tatari kuslapuu (*Lonicera tararica*) ja hariliku lumimarja (*Symphoricarpos albus*) rühmad.

Munalaskme mõisa pargi keskkonnaregistri kood on PLO1000252. Kaitseala geograafilised koordinaadid on 59° 11′ 0″ N, 24° 16′ 0″ E.

Vaata ka
--------

* Munalaskme mõis
* Munalaskme oja

Välislingid
-----------

* Munalaskme mõisa park keskkonnaportaalis Muuda Vikiandmetes
Olioni 1930 veebruaris ilmunud esikaas
**Olion** oli aastatel 1930–1933 Tartus, 1935–1936 Tallinnas ja 1956–1960 Austraalias Sydneys ilmunud kultuuriajakiri. Ajakirja andis välja Georg Naelapea.

Algul avaldas ajakiri tuntud eesti kirjanike algupärast proosat ja luulet. Hiljem moodustas ajakirja sisu peamiselt seltskonnasündmuste kajastamine. Johannes Aavik oli Olioni keeletoimetaja ning ajakirjale tegid kaastööd Friedebert Tuglas, Paul Ariste, Marie Under, Gustav Ränk, Eduard Vilde, A. H. Tammsaare, Oskar Loorits, Henrik Visnapuu, Gustav Suits, Oskar Luts, Jaan Jensen ning paljud teised, kaasa arvatud välismaised kirjanikud Heinrich Heine, Aleksis Kivi ja José Ortega y Gasset (Hispaania filosoof). Olion oli rikkalikult illustreeritud kuukiri, mis meenutas välimuselt selleaegseid USA fotoajakirju Look ja Life. Esimesel tegutsemisperioodil andis ajakiri välja Poola-, Inglismaa-, Tšehhoslovakkia- ja Prantsusmaa-teemalised numbrid, kus tutvustati vastava maa suhteid Eestiga, poliitikat, kirjandust ja kunsti.

Kuna ajakirja väljaandmist ei toetanud kultuurkapital ega saadud ka mujalt toetusi, kulus Olioni väljaandmisele vähehaaval suur osa Georg Naelapea isa Kaarel Naelapea rahast. 1936. aastal, kui ajakiri viidi Tartust üle Tallinna, läks ajakiri ka pankrotti.

1956–1960 Austraalias Sydneys ilmunud Olioni toimetaja oli algul samuti Georg Naelapea, ta toimetas esimest kolm numbrit, hiljem toimetas seda edasi Valter Polli. Austraalias ilmus ajakirja kokku seitse numbrit. Tegu oli oma aja ühe kvaliteetsema ajakirjaga, mis ei jäänud maha Euroopa samalaadsetest ajakirjadest.

Viited
------

1. 1 2 3  Olion (ajakiri) Eesti entsüklopeedia veebiversioonis (vaadatud 29.08.2016)
2. ↑   (vaadatud 29.08.2016)
3. 1 2  "Yri Naelapea". *Arula*. Originaali arhiivikoopia seisuga 16. oktoober 2016.
4. ↑  Valter Polli (1. juuli 1987). "Kiri Austraaliast: JUTTU ON VALTER POLLIST". *Võitleja = The Combatant : ülemaailmne Eesti sõjameeste ja vabadusvõitlejate häälekandja*.