recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Agamemnoni kuldmask
**Mükeene kuldmask** on kullast mask, mille Heinrich Schliemann avastas 1876. aastal väljakaevamistel Mükeenes.

See mask on üks viiest, mis avastati väljakaevamistel: IV hauaplatsilt tuli välja kolm ja V hauaplatsilt kaks kuldmaski. Lisaks oli III hauaplatsile maetud kaks last, kelle nägu ja käed olid kaetud kuldlehtedega, neist ühel olid silmade kohal avad. Nina oli kõigil maskidel ühesuurune.

Schliemann arvas, et see oli Agamemnoni surimask. Siiski pakuvad tänapäeva arheoloogid maski loomise ajaks perioodi 1550–1500 e.m.a. mis on varasem Agamemnoni eluajast. Sellegipoolest nimetatakse seda Agamemnoni maskiks, sest pole leitud ka kedagi paremat, kelle surimaskiks seda pidada võiks.

Hauad on kindlasti kuninglikud. Kõigi maetute nägu ei ole kuldmaskiga kaetud. Seda, et maetud olid mehed ja sõdalased, näitavad hauda kaasa pandud relvad. Kulla hulk ja hoolikalt valmistatud hauapanused märgivad kindlasti au, jõukust ja tähtsust. Komme katta pealiku nägu matmisel kuldehega on teada mujaltki.

20. sajandi lõpupoole ja 21. sajandi alguses on leidude ehtsus kahtluse alla seatud. On kahtlustatud, et Schliemann võltsis ühe surimaski või rohkemgi neist ülejäänute eeskujul ja seejärel "avastas" nad. Surimaskide stiili on võrreldud teadaolevate mükeene kunsti näidistega. Tänapäeval on küsimus lahtine, ei ehtsus ega võltsing ole tõestatud, kuigi proovitud on mõlemat.
**Peerukiskumine**, ka **lõmmukiskumine**, oli männi- või kasepuust pikkade laastude kiskumine peergude valmistamiseks.

Kirjeldus
---------

Peerge kisti enamasti kiiniga pisut üle meetri pikkustest hästi kuivatatud lõmmudest.
Lõmmu küljest eemaldati kuiv südameosa ning seejärel lõhestati lõmmud piki süüd peergudeks. Hea kvaliteediga lõmmust oli võimalik kohe ükshaaval peergusid kiskuda, kuid tavaliselt lõhuti lõmmud enne *särmeteks* ehk 1–2 cm paksusteks laastudeks. Igast laastust sai kiskuda 5–10 peergu. Selleks kasutati kiini, kirvest või nn peerunuga. Valmis peerud vesteti noaga siledaks.

Peergkorvide tegemisel tehti peerukiskumine vahetult enne korvi punumist, et peerud ära ei kuivaks.

Vaata ka
--------

* Lõmm
* Lõmmukivi
* Lõmmuõrred

Viited
------

1. ↑  Eesti rahvakultuuri leksikon (2. trükk). 2000. Koostanud ja toimetanud Ants Viires. Eesti Entsüklopeediakirjastus. Lk 200
2. ↑  Eesti etnograafia sõnaraamat. 1995. Koostanud Arvi Ränk. Tallinn, AS Pakett trükikoda. Lk 139
**Saku paekivipaljand** on kaitsealune paljand Harju maakonnas Saku vallas Saku alevikus aadressil Pähklimäe 2. Paljand võeti kaitse alla 2006. 

Tegemist on endise kivimurruga. Murru seinas paljandub 100 meetri ulatuses paas, mille jalamil on rusukalle. Kuna paljandit on kasutatud aiakujunduselemendina, pole see kinni kasvanud. Paeseina kõrgus on 3 meetrit, selle all on meetri jagu seina mattunud rusukalde alla. Põhjapoolsem osa paljandist on võsastunud ja kinni kasvamas. Aastal 1960 oli paljandi kõrgus 3.84 meetrit. Ülemised 1.24 meetrit koosnes õhukesekihilisest mergellubjakivist. Järgnes 43 cm lubjasegust liivakivi. Selle all oli 33 cm lubjakivi lubiliivakivi läätsedega ja mergli vahekihtidega. Seejärel oli paljandis 6 cm savi, selle all aga 38 cm kvartsiteradega lubjakivi. Seejärel oli murrus 34 cm peenekihilise lubiliivakiht, kõige all paljandus aga 1,05 meetri ultuses lubjakivi, mis oli alumises osas dolomiidistunud.

Sealne paljand on Saku kihistiku stratotüüp.

Viited
------

1. 1 2  Saku paekivipaljand keskkonnaportaalis (vaadatud 17.12.2015)
2. ↑  Eesti stratotüüpsed paljandid
3. ↑  Saku kihistik Eesti Stratigraafia Komisjoni andmebaasis (vaadatud 15.08.2019)

Välislingid
-----------

* Saku paekivipaljand keskkonnaportaalis
Norra kuninga lipp 
Kuningakoja vapi kujutis 1905. aasta maalil
**Norra kuningas** on Norra riigipea.

Praegune Norra kuningas on alates 17. jaanuarist 1991 Harald V, kes võttis ameti üle oma isalt Olav V. Troonipärijaks on Haakon. Kroonprints tegutseb kuninga äraolekul regendina

Norra kuningakoda kuulub Oldenburgi dünastiasse. Täpsemalt selle Taani-Saksa harusse, mis on tuntud kui Glücksburgi dünastia.

Kuigi Norra põhiseadus annab kuningale täidesaatva võimu, siis viib seda reeglina kuninga nimel ellu Riiginõukogu (Statsrådet), mis koosneb peaministri valitud kõige kõrgematest valitsuse ministritest.

Kuninglikul perekonnal on mitmeid ametlikke residentse üle riigi. Nende seas on Oslo kuningaloss, Gamlehaugeni loss Bergenis, Stiftsgården Trondheimis ja Ledaali mõis Stavangeris, Bygdøyi kuninglik mõis Oslos ja Kuninglik villa Holmenkollenis. Neist mitmed on osaliselt avatud ka avalikkusele.

Norra vapp kuulub Euroopa vanemate sekka ning oli algselt kuningakoja vapp. Kuninglikku vappi kasutatakse küll pigem harva ja selle asemel on põhiliselt kasutusel kuninga monogramm.

Vaata ka
--------

* Norra kuningate loend
* Oslo kuningaloss

Välislingid
-----------

* Norra kuninga lipp
Saku valla lipp
**Saku valla lipp** on Harju maakonnas asuva Eesti haldusüksuse Saku valla lipp.

Lipp on kinnitatud 30. aprillil 1993.

Lipu kirjeldus
--------------

Valla lipp on neljast küljest punavalge hammaslõikelise äärega ümbritsetud tammeleheroheline ruudukujuline kangas, millel on kolm valget adratera (2+1). Lipu hammastikus kasutatud punane värvitoon on sama Harju maakonna vapil kasutatava punase värvitooniga. Valla kandelipu varras on roheline ja vardaehiseks hõbedane viljapea. 

Lipu normaalsuurus on 105x105 cm. Valla lipu üht originaali hoitakse vallamajas vallavanema kabinetis.

Lipu kasutamise kord
--------------------

1. Valla lippu kasutatakse volikogu ja vallavalitsuse istungitel, samuti valla, Harju maakonna ja vabariiklikel pidustustel.
2. Valla lippu koos Eesti riigilipuga kasutades asetatakse riigilipp lippude poolt vaadates paremale.
3. Vallaelanikel on õigus kasutada hoonetel valla lippu koos riigilipuga.
4. Valla asutuste lipud ei tohi olla äravahetamiseni sarnased valla lipuga.
5. Kasutamiskõlbmatuks muutunud valla lipp kuulub sündsal viisil hävitamisele.

Vaata ka
--------

* Saku valla vapp

Välislingid
-----------

* Saku valla sümboolika valla kodulehel
* Saku valla sümboolika Riigikantselei kodulehel
**Christina Hammock Koch** (sündinud 29. jaanuaril 1979 Grand Rapidsis Michiganis) on Ameerika Ühendriikide insener ja NASA astronaut. Enne astronaudiks saamist teenis ta jaamaülemana NOAA Ameerika Samoa jaamas.

Ta õppis North Carolina State University. Seal pälvis ta bakalaureusekraadi elektrotehnika ja füüsika erialal ning magistrikraadi elektrotehnika erialal. 2020. aasta detsembris andis North Carolina State University talle audoktori nimetuse.

Koch startis kosmoselaeva Sojuz MS-12 pardal Rahvusvahelisse kosmosejaama 14. märtsil 2019; 2020. aasta jaanuaris viibis ta koos kolme ülejäänud naisastronaudiga avakosmoses; maandus 6. veebruaril 2020 Kasahstanis pärast 328 päeva kestnud kosmoselendu. See on pikim katkematu ajavahemik, mille naine kosmoses on veetnud. Senine rekord oli Peggy Whitsoni 289 päeva. Rekordi ületas Koch 28. detsembril 2019. Kochi lendu kasutati selleks, et uurida pikaajalise kosmoselennu füüsilisi, bioloogilisi ja vaimseid mõjusid naisele. Stardi ajal ei teadnud Koch veel, et ta nii kauaks kosmosesse jäetakse. Alles 17. aprillil 2019 võttis NASA sellise missioonimuudatuse vastu. Esimest korda kosmoses olevate inimeste missioonipikendused on väga haruldased.

2019. aasta novembris rahvusvaheline kosmosejaama pardal olles sai temast esimene kosmosest Vikipeediasse panustanud inimene.

Aprillis 2023 teatas NASA, et Koch on valitud Artemise programmi missiooni Artemis 2 missiooni spetsialistiks. Artemis 2 on esimene Kuu orbiidile suunduv mehitatud missioon pärast 1972. aastal toimunud missiooni Apollo 17 ning missioon peaks eeldatavasti toimuma 2024. aastal.

2020. aastal valis ajakiri Time Kochi aasta saja kõige mõjukama inimese sekka.

Viited
------

1. ↑  "NASA announces eight new astronauts, half are women" [NASA tegi teatavaks kaheksa uut astronauti, kellest pooled on naised]. *Phys.org*. 17. juuni 2013. Vaadatud 21.10.2019.
2. ↑  2019. aasta seisuga suurim arv korraga avakosmoses viibinud naisastronaute.
3. ↑  2020. aasta veebruari seisuga pikim naisastronaudi järjest kosmoses viibitud aeg.
4. ↑  Rincon, Paul (6.02.2020). "New female space record for Nasa astronaut". *BBC News* (inglise). Vaadatud 6.02.2020.
5. ↑  "First edit made to Wikipedia from outer space". Originaali arhiivikoopia seisuga 13. juuli 2020. Vaadatud 9. juulil 2020.
6. ↑  "NASA Names Astronauts to Next Moon Mission, First Crew Under Artemis". *NASA*. Vaadatud 3. aprillil 2023.
7. ↑  "Astronauts Christina Koch and Jessica Meir". time.com. 22.9.2020. Vaadatud 12.6.2022
**Jean-Eric Maxim Choupo-Moting** (sündinud 23. märtsil 1989 Hamburgis) on Kameruni jalgpallur, kes mängib ründajana Saksamaa kõrgliiga klubis Müncheni Bayern ja Kameruni jalgpallikoondises.

Ta sündis Saksamaal sakslannast ema ja kamerunlasest isa pojana.

Ta alustas jalgpallurikarjääri Saksamaa klubides. Profikarjääri alustas ta 2007. aastal Hamburger SV meeskonnas. Saksamaa kõrgliigas on ta mänginud veel 1. FC Nürnbergis, 1. FSV Mainzis ja Schalkes. Hooajal 2017–18 mängis ta Inglismaa kõrgliiga klubis Stoke City. Seejärel liitus ta Paris Saint-Germainiga, kellega tuli kaks korda Prantsusmaa meistriks. 2020. aastal sõlmis ta üheaastase lepingu Müncheni Bayerniga.

Choupo-Moting esindas Saksamaad kuni 17- ja 19-aastaste koondises, kuid otsustas seejärel Kameruni jalgpallikoondise kasuks. Kameruni koondises tegi ta debüüdi 2010. aasta mais. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta sama aasta 5. juunil sõprusmängus Serbia vastu. Ta on kuulunud Kameruni koondisse 2010. ja 2014. aasta maailmameistrivõistlustel ning 2015. ja 2019. aasta Aafrika rahvaste karikavõistlustel.

Saavutused
----------

Paris Saint-Germain
* Ligue 1: 2018–19, 2019–20
* Coupe de France: 2019–20
* Coupe de la Ligue: 2019–20
* UEFA Meistrite Liiga: teine koht 2019–20

Välislingid
-----------

 Eric Maxim Choupo-Moting – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis

| * v
* r
Kamerun koondis  –  2010. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlused |
| --- |
| 

* 1 Kameni
* 2 Assou-Ekotto
* 3 Nkoulou
* 4 R. Song
* 5 Bassong
* 6 A. Song
* 7 N'Guémo
* 8 Geremi
* 9 Eto'o (c)
* 10 Emaná
* 11 Makoun
* 12 Bong
* 13 Choupo-Moting
* 14 Chedjou
* 15 Webó
* 16 Souleymanou
* 17 Idrissou
* 18 Enoh
* 19 Mbia
* 20 Mandjeck
* 21 Matip
* 22 N'dy Assembé
* 23 Aboubakar
* Treener: Le Guen

 | Kamerun |

| * v
* r
Kameruni koondis  –  2014. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlused |
| --- |
| 

* 1 Feudjou
* 2 Assou Ekotto
* 3 Nkoulou
* 4 Djeugoué
* 5 Nounkeu
* 6 Song
* 7 N'Guémo
* 8 Moukandjo
* 9 Eto'o (c)
* 10 Aboubakar
* 11 Makoun
* 12 Bedimo
* 13 Choupo-Moting
* 14 Chedjou
* 15 Webó
* 16 Itandje
* 17 Mbia
* 18 Enoh
* 19 Olinga
* 20 Salli
* 21 Matip
* 22 Nyom
* 23 Ndjock
* Treener: Finke

 | Kamerun |
**Peet Kask** (sündinud 21. veebruaril 1948) on eesti füüsik, politoloog ja poliitik.

Lõpetas Tartu Riikliku Ülikooli füüsika erialal 1971. Kaitses väitekirja 1975. Õppis politoloogiat Columbia Ülikoolis 1993–1994.

Töötas Keemilise ja Bioloogilise Füüsika Instituudis selle loomisest kuni aastani 1990. 

Tema uurimisvaldkond on ühe molekuli tundlikkusega fluorestsentsipõhised detekteerimismeetodid. Ta on üks suurema patentide arvuga teadlasi Eestis.

Teadustöö rakendus Saksamaal
----------------------------

Paljud uurimistulemused leidsid rakendust Saksa ettevõtte Evotech-Technologies toodetes. 2006. aasta lõpus ostis USA ettevõte PerkinElmer, mille tooteportfelli kuulusid NSV Liidu ja USA vahelise külma sõja aegsed CIA spioneerimissatelliidid ja kosmoseteleskoobi Hubble'i peegel, Saksa omanikelt ettevõtte Evotech-Technologies täies mahus ära. Kaubamärk "Evotec-Technologies" jäi Saksa omanikele, kuid intellektuaalomand, kaasa arvatud patendid, liikusid PerkinElmeri valdusse. Omanikevahetuse üleminekuperioodi lõpp oli 2007. aasta detsember. PerkinElmer omandas ettevõtte Evotech-Technologies ostuga peamiselt kaks tooteportfelli: konfokaalmikroskoopiaga seotud riistvara ja konfokaalmikroskoopidega saadud piltide analüüsitarkvara. Analüüsitarkvara peamine projekt kandis nime Acapella.

Poliitiline tegevus
-------------------

Ta kirjutas alla 40 kirjale. 

Ta oli Eesti Kongressi ja Eesti Vabariigi ülemnõukogu liige 1990–1992 ning Põhiseaduse Assamblee liige 1991–1992. Ta oli üks Rahvarinde ideolooge, samuti Rein Taagepera kampaaniajuht presidendivalimistel 1992. aastal.

Liikmesus
---------

Ta oli Wellesto liige.

Artikleid
---------

Ta on avaldanud demokraatia mehhanisme tutvustavaid artikleid.

* Kask, Peet 1988. Tühjadest laikudest demokraatias. *Looming* 3: 366–369.
* Kask, Peet 1996. Institutional development of the parliament of Estonia. *The Journal of Legislative Studies* 2(1): 193-212.
* Kask, Peet 2010. Millist jalga lonkab Eesti demokraatia. *Postimees (Arvamus, Kultuur)*, 6. märts, lk 6–7.
* Saarts, Tõnis; Kask, Peet 2022. Kuidas kaitseb end liberaalne demokraatia? *Sirp*, 13. mai lk 4–6.

Tunnustus
---------

* 2002 Riigivapi V klassi teenetemärk
* 2006 Riigivapi III klassi teenetemärk
Arron 2007. aasta MM-i Ōsakas
**Christine Arron** (sündinud 13. septembril 1973 Abymes Guadeloupe'is), on Prantsusmaa kergejõustiklane (100 m ja 200 m jooks).

Arron asus elama Prantsusmaale 1990. aastal. Tema esimene treener oli Fernand Urtebise, kes oli ka 1997. aasta MM-il 400 m tõkkejooksu maailmameistriks tulnud Stéphane Diagana treener.

Ajaga 10,95 sekundit jooksis ta 1998. aastal üle Marie-José Péreci nimel oleva Prantsusmaa rekordi, mida suutis hiljem veel parandada 10,85-ni. 19. septembril samal aastal Euroopa meistrivõistlustel Budapestis jooksis ta uueks Euroopa rekordiks 10,73. Christine Arron valiti 1998. aastal Euroopa parimaks naissportlaseks. 1999. aasta maailmameistrivõistlustel Sevillas Arron võitis 4×100 m teatejooksus koos Patricia Girardi, Muriel Hurtise ja Katia Benthiga hõbemedali.

Jalavigastuse pärast pidi Arron jätma vahele 2001. aasta MM-võistlused. Selle järel tuli aastane võistluspaus pätast poja sündi. 2003. aasta kodustel maailmameistrivõistlustel Pariisis võitis Arron viimase vahetuse jooksjana 4x100 m teatejooksus kuldmedali koos Girardi, Hurtise, Sylviane Félixga ajaga 41,78, mis oli ka uueks Prantsusmaa rekordiks. 2004. aasta olümpiamängudel Ateenas võitis ta 4x100 m pronksmedali koosseisus Véronique Mang, Hurtis, Félix ja Arron. 100 m jooksus tal aga ei õnnestunud finaali saada, kuigi oli varasemate jooksude põhjal üks suursoosikuid. 

2005. aastal oli ta väga heas vormis, mida tõestab see fakt, et ta võitis viis IAAF-i Kuldliiga etappi kuuest.

Saavutused
----------

### Olümpiamängudel

* 2004 Ateenas

pronksmedal 4x100 m **42,54**

### Maailmameistrivõistlustel

* 1997 Ateenas

pronksmedal 4x100 m **42,21**

* 1999 Sevillas

hõbemedal 4x100 m **42,06**

* 2003 Pariisis

**maailmameister** 4x100 m **41,78**

* 2005 Helsingis

pronksmedal 100 m **10,98**
  
pronksmedal 200 m **22,31**

### Euroopa meistrivõistlustel

* 1998 Budapestis

**Euroopa meister** 100 m **10,73** (Euroopa rekord)
  
**Euroopa meister** 4x100 m **42,59**

Välislingid
-----------

* Christine Arron Rahvusvahelise Kergejõustikuliidu kodulehel Muuda Vikiandmetes
* Fotod Christine Arronist
Eric Linklateri memoriaaltahvel Kirkwalli katedraali seinal Orkney Mainlandi saarel
**Eric Robert Russell Linklater** (8. märts 1899 Penarth, Wales – 7. november 1974 Aberdeen, Šotimaa) oli šoti kirjanik. Kirjutanud romaane, novelle, näidendeid, ajaloo- ja reisiraamatuid. Lasteraamatu "The Wind on the Moon" eest pälvis ta 1944. aastal Carnegie medali.

Eluloolist
----------

Olgugi et kirjanik sündis Walesis, veetis ta suurema osa oma lapsepõlvest Šotimaal Orkney saartel. Tema mõlemad vanemad olid meremeeste suguvõsast. Perekonnanimi Linklater on sealkandis põline nimi ning pärineb vanapõhja keelest. Linklater õppis Aberdeeni ülikoolis esialgu arstiteadust ja kõrvalerialana inglise kirjandust, kuid pärast sõda loobus arstiteaduse õppimisest ja valis inglise kirjanduse oma peaerialaks. Kirjutama hakkas, esialgu enese ja kaasüliõpilaste ajaviiteks, juba 1920. aastate alguses. Õpingud katkesid I maailmasõja ajal, mil teenis snaiprina. Aastad 1925–1927 veetis ajakirjanikuna Indias. 
1930. aastatel juhtisid Linklateri Orkney- ja Šotimaa-sümpaatiad ta poliitikaga tegelema nn Šotimaa renessansi liikumises. Ta kandideeris edutult Šotimaa Rahvuspartei nimekirjas 1933. aastal. Samal aastal asus ta koos abikaasaga elama Orkneyle. II maailmasõja ajal teenis ta Suurbritannia armee koosseisus esialgu Orkneyl, aastail 1944–1945 Itaalias. 
Eric Linklater oli aastail 1945–1948 Aberdeeni ülikooli rektor. 1954. aastal sai ta Briti impeeriumi ordu komandöri (*Commander of the Order of the British Empire*, CBE) tiitli, ja 1971. aastal valiti Edinburghi Kuningliku Seltsi (*Royal Society of Edinburgh*) liikmeks. 
Kirjaniku põrm on sängitatud Harray kalmistule Mainlandil (Orkney saartel).

Looming
-------

Eric Linklateri kirjanduslik karjäär sai alguse 1929. aastal. Ehkki ta suurim populaarsus jääb karjääri algusaastatesse, on Linklater elu jooksul kirjutanud 23 romaani, kolm köidet jutustusi ja novelle, kaks luuleraamatut, kümme näidendit, kolm autobiograafilist teost ning veel 23 raamatut esseesid ja mälestusi. 
Kirjaniku loomingus peegeldub tuntavalt ta armastus kodumaa Šotimaa vastu. Sageli osutab ta oma teostes inimlikele nõrkustele, kuid teravat hukkamõistu üles näitamata. Paljudes teostes kõlab autori meelsus sõja suhtes ja läbi elatud sõjamälestused.

Eesti keeles on Eric Linklateri teostest ilmunud 1979. aastal Eesti Raadio jaoks tõlgitud katkend 1931. aastal ilmunud romaanist "Juan Ameerikas" ("Juan in America", tõlkija teadmata) ning lasteraamatust "Tuul kuu pealt" ("The Wind on the Moon") Ugala Teatri jaoks valminud dramatiseering (2018, Liis Aedmaa).

Viited
------

1. ↑
2. ↑
3. ↑
4. ↑

Välislingid
-----------

* Eric Linklater Encyclopædia Britannicas
* Eric Linklater filmiandmebaasis IMDB
**Norra hundihammas** (*Astragalus norvegicus*) on mitmeaastane rohttaim liblikõieliste sugukonnast hundihamba perekonnast.

Levik
-----

Liik on levinud Euraasia põhjaosas – Euroopas Skandinaavias ja Koola poolsaarel. Eestis ei esine.

Norra hundihammas on Norras suhteliselt haruldane. Ta kasvab Norras Sogn og Fjordane ja Hedmarki maakonnas ning neist põhja pool mägedes ja sisemaal, kuid üksnes hajusalt Finnmargis. Seda leidub hajusalt ka Rootsis Dalarnas ja Jämtlandis.

Taim eelistab niisket ja lubjarikast pinnast, kasvab piki jõe- ja ojakaldaid, võsades ja niitudel.

Esimene teadaolev norra hundihammas leiti Lapimaal 1807. aastal.

Kirjeldus
---------

Norra hundihammas kasvab 20–40 cm kõrguseks. Vars on püstine ja jäik, neljakandilise ristlõikega. 

Taimel on paaritusulgjas liitleht 5–7 paari sulglehekestega. Lehekesed on suhteliselt suured, munajad ja tömbiotsalised.

Taim õitseb juulis-augustis. Õied on kahvatusinised või lillakassinised ja moodustavad keraja nuti.

Välislingid
-----------

* Kirjeldus (tšehhi keeles) ja fotod
* Kirjeldus (rootsi keeles) ja fotod
* Foto
* Foto
* Fotod
* Foto

Märkused
--------

*Selles artiklis on kasutatud norrakeelse Vikipeedia artiklit no:Blåmjelt seisuga 10.4.2009.*
Christoph Baumgartner 2019. aastal Austria koondises
**Christoph Baumgartner** (sündinud 1. augustil 1999 Hornis) on Austria jalgpallur, kes mängib poolkaitsjana Saksamaa kõrgliiga klubis RB Leipzig ja Austria jalgpallikoondises.

Ta liitus Hoffenheimiga 2017. aastal. Klubi meeskonnas debüteeris ta Saksamaa kõrgliigas 11. mail 2019 mängus Bremeni Werderi vastu. Esimese värava lõi ta Saksamaa kõrgliigas sama aasta 17. detsembril mängus Union Berlin vastu. Kokku lõi ta hooajal 2019–20 Saksamaa kõrgliigas seitse väravat. Suvel 2023 liitus ta 24 miljoni euro eest RB Leipzigiga.

Austria jalgpallikoondises tegi debüüdi 4. septembril 2020 UEFA Rahvuste Liiga mängus Norra vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta oma teises koondisemängus, sama aasta 7. septembril Rumeenia vastu. Ta kuulub Austria koondisse 2020. aasta Euroopa meistrivõistlustel.

Tema vanem vend Dominik Baumgartner on samuti jalgpallur.

Viited
------

1. ↑   (vaadatud 13.6.2021)

| * v
* r
Austria koondis  –  UEFA Euro 2020 |
| --- |
| 

* 1 A. Schlager
* 2 Ulmer
* 3 Dragović
* 4 Hinteregger
* 5 Posch
* 6 Ilsanker
* 7 Arnautović
* 8 Alaba
* 9 Sabitzer
* 10 Grillitsch
* 11 Gregoritsch
* 12 Pervan
* 13 Bachmann
* 14 Baumgartlinger (c)
* 15 Lienhart
* 16 Trimmel
* 17 Schaub
* 18 Schöpf
* 19 Baumgartner
* 20 Onisiwo
* 21 Lainer
* 22 Lazaro
* 23 X. Schlager
* 24 Laimer
* 25 Kalajdžić
* 26 Friedl
* Treener: Foda

 | Austria |
**Norra Muusikaakadeemia** (norra *Norges musikkhøgskole*) on konservatoorium Norras Oslos. See on Norra suurim muusikaakadeemia, kus saab omandada (nii esimese kui ka kõrgemate astmete) muusikalist kõrgharidust. 

Läbi aastate on seal õppinud Norra kõige tunnustatumad muusikud. 

Norra Muusikaakadeemias on võimalik õppida tegevartistiks, heliloojaks ja pedagoogiks. Muusikuid haritakse rahva-, kiriku- ja klassikalise muusika erialadel, viimastel aastatel on edukad olnud artistid džässivaldkonnast. 

Akadeemia on Oslo suurim kontserdikorraldaja, andes ligikaudu 300 kontserti aastas.

Nagu kõikidel koolidel Norra haridussüsteemis, on ka akadeemias tasuta õpe. Üliõpilasi võetakse vastu ainult prooviesinemise ja/või varasemat muusikaharidust tõendavate dokumentide põhjal.

Ajalugu
-------

Norra Muusikaakadeemia asutati 1973. aastal. Aastal 1996 liideti Østlandets musikkonservatorium Norra Muusikaakadeemiaga.

Märkimisväärseid õppejõude
--------------------------

* Aage Kvalbein
* Arve Tellefsen
* Olav Anton Thommessen
* Truls Mørk
* Leif Ove Andsnes

Välislingid
-----------

* Norra Muusikaakadeemia koduleht

Märkused
--------

*Selles artiklis on kasutatud ingliskeelset artiklit en:Norwegian Academy of Music seisuga 26.04.2009*.
**Vürtsikilu** ehk vürtsisoola kilu on traditsiooniline Eesti kalatoode, mida valmistatakse kiludest koos vürtsiseguga soolamise teel. 

Valmistusviis pärineb arvatavasti 18.–19. sajandi vahetusest Tallinna ümbrusest. 

Sügisesed värskelt püütud kilud laotakse koos jämeda soola, vähese suhkru ja vürtsiseguga (must pipar, vürts, nelk, kaneel, ingver, muskaat, koriander, kardemon, loorber), kõhud ülespidi, sobivasse nõusse, lastakse vajutise all enne tarvitamist mõned päevad laagerduda ning säilitatakse jahedas. 

Kodusel kilusoolamisel on traditsiooniliselt kasutatud kolmeliitrise mahutavusega metallnõud, nn kilumannergut.

Tallinna kilud
--------------

 *Pikemalt artiklis  Tallinna kilud*
Tallinna päeva avaürituse raames Raekoja platsil valmistatud umbes 20 meetri pikkune kiluvõileib  
Foto: Ave Maria Mõistlik, 15. mai 2014
Tööstuslikult toodetud vürtsikilu tuntud kaubamärk on "Tallinna kilud", mille konservikarbi etiketil kujutati Tallinna vanalinna siluetti – sellest ka väljend "kilukarbisiluett".

Tallinna kilusid tootis Tallinnas viimasena OÜ Papissaar, mis lõpetas tegevuse 2012. aastal kala nappuse ja hinnatõusu ning traditsiooniliste plekk-karpide hinnatõusu tõttu.
Kihnu Kala toode Tallinna Kilud omab 7 kordset tunnustatud Eesti toidu märki.

Vaata ka
--------

* Kiluvõileib

Viited
------

1. ↑  "Tallinna kilusid enam ei tehta" Postimees, 06.09.2012

Kirjandus
---------

* Karl Oskar "Kalatoitude valmistamise käsiraamat" Tallinn, 1927
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib Mükeene kuningast; kaablilaeva kohta vaata artiklit Agamemnon (kaablilaev)* |

---

"Agamemnon". Detail atika mustafiguuriliselt oinochoelt, umbes 520 eKr
**Agamemnon** on "Iliase" tegelane, Mükeene müütiline kuningas, Atreuse ja Aerope poeg, Menelaose vend.

Paris röövis Agamemnoni vennanaise Helena, Agamemnoni naise Klytaimnestra õe. Selle tagajärjel puhkenud Trooja sõjas sai Agamemnonist Kreeka sõjaväe ülemjuhataja. Enne laevastiku väljumist kodusadamast, ohverdas ta oma tütre Iphigeneia. Trooja sõja ajal pidi ta loovutama oma orjatari Chryseise ning võttis tema asemele Achilleuse lemmikorjatari Briseise ja sattus seetõttu Achilleusega tülli. Pärast Trooja sõda tõi ta vangina Mükeenesse Kassandra. 

4 sajandist eKr pärineval mosaiigil on kujutatud stseeni, kuidas Chryses tuleb Agamemnoni juurde oma tütar Chryseist välja lunastama
"Klytaimestra kõhkleb enne mehe tapmist" Pierre-Narcisse Guérin 1817
Agamemnoni tappis pärast koju pöördumist tema naine Klytaimnestra või naise armuke Aigisthos. Isa eest maksis kätte tema poeg Orestes, kes tappis oma ema.

Heinrich Schliemanni omistas talle 1876. aasta leitud kuldmaski.

Kirjandus
---------

* "Antiigileksikon". Tallinn: Valgus. lk 15

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**Thyestes** | **Mükeene kuningas** | Järgnev**Aigisthos** |
Loara laskmiste ajal
**PZA Loara** (*przeciwlotniczy zestaw artyleryjski Loara*) on Poolas valmistatud õhutõrjesoomuk, mis baseerub tankil PT-91.

Kirjeldus
---------

Tanki veermikule on paigaldatud 13 tonni kaaluv torn radarite ja 2 automaatkahuriga. Hävitab nii õhu- kui ka maa- ja veepealseid objekte.

Süsteemi projekteeris Poola sõjatööstuste konsortsium ja seda valmistab ettevõte CNPEP Radwar.

Loara on varustatud kõrgtehnoloogiliste seadmetega, nende hulgas on radarid, infrapunatermokaamerad, laserkaugusmõõturid, sihtmärgi avastamise süsteem, süsteem "oma-võõras", tulejuhtimissüsteem. Relv võib vähem kui 10 sekundiga avastada sihtmärgi, identifitseerida, jälgida, avada tule ning hävitada; haarab sihtmärki kuni 4 sekundiga pärast esimest kontakti. Korraga võib sihikul olla kuni 64 sihtmärki.

Õhutõrjesüsteem Loara suudab hävitada sihtmärke, mis lendavad kiirusega kuni üle 500 m/s, 3000 m kõrgusel ja 4000 m kaugusel.
Katsetuste ajal hävitas Loara õhusihtmärgi, milleks oli 122 mm rakett.

Välislingid
-----------

* CNPEP Radwar SA
**Punailves** (*Lynx rufus*) on Põhja-Ameerikas elav kaslaste hulka kuuluv kiskja.

Punailves on teistest ilvestest väiksem ja pealtnäha kodukassilikum. Isane punailves kaalub 11–16 kg. Turjakõrgus on 20–30 cm. Punailvesel on väikesed kõrvatutid. Saba on ehk pikem kui keskmisel ilvesel (kuni 15 cm), aga seevastu on jalad lühemad. Tema karvastik on hallikas punakaspruun, tihedalt üle külvatud tumedate tähnidega.

Punailves elab enamikul USA ja Mehhiko territooriumil mägedes ja metsades, kuid mujalgi. Ta ei pelga inimasulaid ega lagendikke, elab põõsastes, kraavides ja kaktuste keskel. Punailves ei salli sügavat lund. Samuti raskendab tema levila laiendamist põhja poole konkurents kanada ilvesega. Ent tsivilisatsiooniga on liik kohanenud ja on arvatud, et tänapäeval elab punailveseid rohkem kui mõne sajandi eest. 

Sigimine pole seotud kindla aastaajaga, kuid kõige sagedamini toimub paaritumine kevadel. Mõned emased lubavad endale „luksust" paljuneda kaks korda aastas (pärast 50-päevast tiinust sünnib tal 1–6, tavaliselt 2 poega).

Punailves sööb peamiselt jäneselisi (65% toidust) ja närilisi (25%), näiteks uruhiiri ja oravaid, kuid murrab ka suuremaid loomi: metskalkuneid, kodukanu ning isegi valgesaba-pampahirvi ja lambaid.

Punailvesel on palju alamliike.

Välislingid
-----------

 Punailves – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
"**Aga teil lintšitakse neegreid!**" (vene keeles *А у вас негров линчуют*) on fraas, mis üldistab Nõukogude propaganda reaktsioone USA süüdistustele, et Nõukogude Liidus rikutakse inimõigusi. Fraas viitab mustanahaliste lintšimisele ja rassilisele diskrimineerimisele USA-s ning tuli kasutusele Nikita Hruštšovi võimuloleku aegu. Nõukogude Liidus ja Ida-Euroopa maades levis see anekdootides.

"Aga teil lintšitakse neegreid" on retooriline võte, mida tuntakse nime all *tu quoque* ("(aga) sina ka") või *argumentum ad hominem* ("argument inimese pihta"). Otseselt võttes ei ole see argument, kuna isiklik rünnak vastase pihta ei tõesta midagi, ent sel on teatav retooriline mõju. Antud juhul vihjatakse, et mustanahaliste diskrimineerimine USA-s, pikaajaline orjandus ning põlisameeriklaste poliitiline väärkohtlemine on hullemad kui sotsialismileerile süüks pandavad "üksikud puudujäägid"..

Seda tüüpi anekdootides vestlevad tavaliselt ameeriklane ja venelane. Ühes versioonis küsib raadiojaam Ameerika Hääl Armeenia Raadiolt: "Kas on tõsi, et teil on poed tühjad?", millele Armeenia raadio pärast kolmepäevast pausi vastab: "Aga teil lintšitakse neegreid!". Teises anekdoodis vaidlevad ameerika ja nõukogude automüüja, kumb riik teeb paremaid autosid. Lõpuks küsib ameeriklane: "Kui mitu aastakümmet peab keskmine nõukogude inimene töötama, et osta nõukogude auto?" Pärast pikka pausi vastab tema vastane: "Aga teil lintšitakse neegreid!"

Variandid
---------

Sarnaseid fraase kasutatakse teisteski Ida-Euroopa keeltes:

* poola keeles: *A u was Murzynów biją!* (sõna-sõnalt: "Aga teie juures pekstakse neegreid!");
* tšehhi keeles: *A vy zase bijete černochy!* (sõna-sõnalt: "Aga teie jälle peksate musti!");
* ungari keeles: *Amerikában (pedig) verik a négereket!* (sõna-sõnalt: "Ja Ameerikas pekstakse neegreid!").

Vaata ka
--------

* whataboutism

Viited
------

1. ↑  "Интервью советского эмигранта". Originaali arhiivikoopia seisuga 26. aprill 2005. Vaadatud 22. oktoobril 2011.
2. ↑  «СССР в мировом сообществе: от старого мышления к новому», Progress Publishers, 1990, с. 487
3. ↑  Дора Штурман, Сергей Тиктин (1985) "Советский союз в зеркале политического анекдота" ("Soviet Union in the Mirror of the Politicial Joke"), Overseas Publications Interchange Ltd. London, ISBN 0903868628, с. 58
4. ↑  Dora Shturman, Sergei Tiktin (1985) "Sovetskii Soiuz v zerkale politicheskogo anekdota" ("Soviet Union in the Mirror of the Political Joke"), Overseas Publications Interchange Ltd. London, ISBN 0903868628, lk 58
5. ↑  "Gdzie Murzynów biją albo racjonalizm na cenzurowanym"
6. ↑  "Nepoučitelný Topolánek"
7. ↑  "A pragmatikus szocializmus évtizedei"
Kaart
**4. liin** on kõrvaltänav Tallinnas Põhja-Tallinna linnaosas Kopli asumis, üks Kopli liinidest.

Tänav sai nime 16. oktoobril 1951. Nimepanekul on eeskujuks olnud Vassili saare liinid Peterburis.

Ajalugu
-------

Tänava hoonestus tekkis Vene-Balti laevaehitustehase ametnike ja tööliste elamutena ning on ehitatud tüüpprojektide järgi ja rühmitatud tüüpide kaupa. 

Laevaehitustehase tööliste elubarakid ehitati nn liinidele (1. 2. 3. 4. liin, 5.) ja Sepa ning Kaevuri tänavale paralleelselt reastatud kompaktsete rühmadena. Elamud on kitsa keskkoridoriga kahekorruselised puumajad, igal korrusel 16 kööktoa-tüüpi 12 m² korterit.

4. liinil olid ka kahekorruselised nn meistrite elamud, milles oli samuti keskne trepikoda, aga korterites oli lisaks kööktoale teinegi tuba.

Viited
------

1. ↑
2. ↑
3. ↑  Robert Nerman, Leho Lõhmus. Tallinna asumid ja ametlikud kohanimed. Tallinn, 2013, lk. 279.

| * v
* r
Kopli asumi tänavad |
| --- |
| Tänavad | 
Alasi tänav · Amburi tänav · Ankru tänav · Kaevuri tänav · Kaluri tänav · Ketta tänav · Kilbi tänav · Klaasi tänav · Kopli tänav · Kopliranna tänav · 1. liin · 2. liin · 3. liin · 4. liin · 5. liin · Liinivahe tänav · Maleva põik · Maleva tänav · Marati tänav · Meeruse tänav · Neeme põik · Neeme tänav · Pardiloigu tänav · Pelguranna tänav · Pärnulõuka tänav · Sepa tänav · Sirbi tänav · Süsta tänav · Treiali tänav · Turvise tänav · Uus-Maleva tänav · Vasara tänav |
**Eric John Ernest Hobsbawm** (9. juunil 1917 Aleksandria – 1. oktoober 2012 London) oli Briti ajaloolane. 

Eric Hobsbawn sündis Egiptuses vene-poola päritolu Briti alama ja Austria alama pojana. Mõlemad vanemad olid juudid. Tema isa nimi oli Leopold Percy Obstbaum, aga vaimuliku vea tõttu sünnitunnistusel sai poja nimeks Hobsbawm. Ta kasvas üles Saksamaal, aga sellegipoolest rääkisid vanemad tema ja ta noorema õe Nancyga inglise keeles. Isa suri 1929 ja ema suri 1931. Kuid ta ei jäänud õega päris ilma peale, sest tema ema õde Gretl ja isa vend Sidney abiellusid omavahel ja lapsendasid Ericu ja Nancy. Nad kõik asusid 1933 elama Suurbritanniasse.

Hobsbawm oli abielus kaks korda. Esimene abielu Muriel Seamaniga kestis 1943–1951 ja sellest sündis poeg Joshua. Teisest abielust Marlene Schwartziga sündisid tütar Julia ja poeg Andy.

Hobsbawm oli pikka aega Suurbritannia Kommunistliku Partei liige, kuni see 1991 tegevuse lõpetas. Ta oli Londoni ülikooli Birkbeck College'i emeriitprofessor ning Briti Akadeemia liige. 

Maailmakuulsaks sai ta nelja raamatuga maailma ajaloost: "Revolutsiooniajastu 1789–1848", "Kapitaliajastu 1848–1875", "Impeeriumiajastu 1875–1914" ja "Äärmuste ajastu".

Hobsbawm ei kirjutanud harjumuspärast ajalugu, ei esitanud fakte kronoloogilises järjekorras, vaid küsis põhjuste järele ja otsis seoseid. Ta kasutas rohkesti statistilisi andmeid ja teksti põimitud lühilood isikutest või sündmustest olid osa üldskeemist.

Ajaloolasena oli üks teemasid, millele ta keskendus, kahe samal ajal toimuva revolutsiooni analüüs: poliitiline (Prantsuse revolutsioon) ja tööstusrevolutsioon.

Ta käsitles ka nähtust, millele on andnud nime "sotsiaalne banditism" ning see tähistab olukorda, kus lihtrahvas hakkab austama ühiskonna äärealadel tegutsevaid kurjategijaid, pidades neid (tavaliselt ekslikult) vihatud keskvõimu vastu mässajateks ja revolutsionäärideks (Ned Kelly, Dick Turpin, Billy the Kid, piraadid).

Ta avaldas paljudes ajakirjades artikleid ja esseesid, tegeledes selliste teemadega nagu barbaarsus uusajal, töölisliikumise probleemid ning konflikt anarhismi ja kommunismi vahel. Tema viimased publikatsioonid kandsid pealkirju "Globaliseerumine, demokraatia ja terrorism" (2007), "Impeeriumist" (2008) ja esseekogumik "Kuidas muuta maailma: Marx ja marksism 1840–2009" (2010).

Tunnustus
---------

* 2003 – Balzani auhind
* 2005 – valiti Jaapani Akadeemia välisliikmeks

Välislingid
-----------

* Esther Addley, "Eric Hobsbawm dies, aged 95", guardian.co.uk, 1. oktoober 2012 (nekroloog)
Riia ja Miitavi ülempiiskop Agafangel
**Agafangel** (vene keeles *Агафангел*; kodanikunimega **Aleksandr Preobraženski**, *Александр Лаврентьевич Преображенский*; 23. september 1854 Tula kubermang – 16. oktoober 1928 Jaroslavl) oli õigeusu vaimulik (piiskop). Ta kanoniseeriti Vene Õigeusu Kirikus augustis 2000 pühakuks.

Ta sündis Motšila külas Venjovi maakonnas Tula kubermangus preestri perekonnas. Õppis alates 1867. aastast Venjovi vaimulikus koolis, Tula vaimulikus seminaris ja Moskva vaimulikus akadeemias, mille lõpetas 1881. aastal teoloogia kandidaadi kraadiga. Lõpetamise järel määrati ta Ranenburgi (tänapäeva Tšaplõgin) vaimuliku kooli õpetajaks. 

Pärast abikaasa surma 1885. aasta jaanuaris pühitseti ta 7. märtsil 1885 mungaks ja kolm päeva hiljem munkpreestriks. 4. detsembril 1886 määrati ta Tomski vaimuliku seminari inspektoriks ja ülendati iguumeniks. 28. veebruaril 1888 ülendati ta arhimandriidiks ja määrati Irkutski vaimuliku seminari rektoriks. 10. septembril 1889 pühitseti ta Kirenski piiskopiks, Irkutski piiskopkonna vikaarpiiskopiks. 17. juulist 1893 kuni 4. oktoobrini 1897 oli ta Tobolski ja Siberi piiskop.

4. oktoobrist 1897 kuni 13. augustini 1910 oli ta Riia ja Miitavi ülempiiskop.

Viited
------

1. 1 2 3  Eestimaa pühakute kogu. Tallinn, Eesti Õigeusu Kiriku Kirjastus. 2010. Lk 38-40
PPS-43 
**Püstolkuulipilduja PPS-43** (vene keeles 7,62-мм пистолет-пулемёт Судаева образца 1943 годa (ППС-43) *7,62-mm pistolet-pulemjot Sudajeva obraztsa 1943 goda (PPS-43)*) on Nõukogude Liidus Teise maailmasõja ajal valmistatud püstolkuulipilduja.

Relv töötati välja 1942. aastal, algselt oli relva nimi PPS-42. Seda katsetati 1942. aasta talvel Leningradi rindel. Katsetamisel ilmnesid PPS-il mitmed konstruktsioonivead. Pärast moderniseerimist sai relv nimeks PPS-43, mis oli laialt kasutusel Teises maailmasõjas Punaarmees. PPS-43 7,62 mm padrun on sama, mis PPŠ-41-l. Relvalaad on sama konstruktsiooniga nagu MP-40-l, ainult see käib lahti vastupidi, üles.

Tehnilised andmed
-----------------

* Kaliiber: 7,62 mm
* Automaatne laadimine: vabalukk
* Kaal: 3,04 kg
* Relva pikkus: 821 mm
* Salv: 35 padrunit
* Vintsooni rauas: 4
* kadents: 700 lasku/minutis

Vaata ka
--------

* PPD
* PPŠ-41

‎Välislingid
------------

 PPS-43 – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
**Afyonkarahisar** (2005. aastani **Afyon**) on linn Türgis Anatoolia lääneosas 250 km Ankarast edelas ning mööda raudteed 206 km Konyast loodes, Afyonkarahisari provintsi keskus. Geograafilised koordinaadid on 38°45′ N, 30°32′ E.

Elanike arv on 2008. aasta andmetel 163 207. Aastal 1990 oli elanikke 98 618.

Linn on unimagunakasvatuse keskus. Linna ametlikus nimes on liidetud hüüdnimi *Afyon* ('oopium') ja ajalooline nimi **Karahisar** ('must linnus').

Afyonkarahisari linnus linna kohal kõrguva kalju otsas pärineb hetiitidelt. Vana-Rooma ja Bütsantsi ajal oli linna nimi **Akroinon** või **Akroinos**. Aastal 740 toimus Akroinoni lahing, milles Bütsantsi keiser Leo III kaitses linna araablaste vastu. Linna vallutas Ikonioni sultan Kılıç Arslan I ning 1382 läks ta Osmanite riigi koosseisu, kus temast sai sandžaki keskus.

Kreeka-Türgi sõja käigus vallutasid märtsis 1921 linna kreeklased; augustis 1921 läks see türklastele tagasi.

Linnas on tervisveeallikad, arheoloogiamuuseum ja suur mošee Ulu Cami. Säilinud on Osmanite-aegseid maju.

Seal valmistatavat kaimakki peetakse eriti maitsvaks, sest kohalikud lehmad söövad moonitaimi. Tuntud on kohalik marmor ja kohalikud sudžukid.

Linnavõimud hoolitsevad puhtuse eest. Afyon oli üks esimesi Türgi linnu, kus on palju prügikaste.

Linnast on pärit president Ahmet Necdet Sezer, kelle nime kannavad haigla ja Afyoni Kocatepe Ülikool.

Viited
------

1. ↑  KNAB
2. 1 2 3  Merriam-Webster 1997:11
3. 1 2 3 4  Yale, Carillet, Maxwell 2005:287

Muud allikad
------------

* Merriam-Webster's geographical dictionary, 1997, lk 11.
* Pat Yale, Jean-Bernard Carillet, Virginia Maxwell. Turkey, 2005, lk 286–289.

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Afyonkarahisar** |

* Afyonkarahisari koduleht
Viimased sündmused maailmas • Aastate loend • Aasta päevad

◄ |
1. aastatuhat eKr |
**1. aastatuhat**
| 2. aastatuhat
| ►  

◄ |
2. sajand |
3. sajand | **4. sajand**
| 5. sajand
| 6. sajand
| ►  

300. aastad |
310. aastad |
320. aastad |
330. aastad |
340. aastad |
350. aastad |
360. aastad |
370. aastad |
380. aastad |
390. aastad



**4. sajand** ehk **IV sajand** **pKr** ehk **m.a.j.** on kristliku ajaarvamise neljas sajand, mis algas 1. jaanuaril 301 ja lõppes 31. detsembril 400.

Sündmused
---------

* ...

Inimesed
--------

* Ambrosius
* Augustinus
* Constantinus Suur
* Ermanarich
* Julianus Apostata
* Theodosius I

Avastused, leiutised ja uuendused
---------------------------------

* ...

Kümnendid ja aastad
-------------------

300. aastad: 301, 302, 303, 304, 305, 306, 307, 308, 309

310. aastad: 310, 311, 312, 313, 314, 315, 316, 317, 318, 319

320. aastad: 320, 321, 322, 323, 324, 325, 326, 327, 328, 329

330. aastad: 330, 331, 332, 333, 334, 335, 336, 337, 338, 339

340. aastad: 340, 341, 342, 343, 344, 345, 346, 347, 348, 349

350. aastad: 350, 351, 352, 353, 354, 355, 356, 357, 358, 359

360. aastad: 360, 361, 362, 363, 364, 365, 366, 367, 368, 369

370. aastad: 370, 371, 372, 373, 374, 375, 376, 377, 378, 379

380. aastad: 380, 381, 382, 383, 384, 385, 386, 387, 388, 389

390. aastad: 390, 391, 392, 393, 394, 395, 396, 397, 398, 399

400
Corvara 2007. aasta juulis, taustal Sassongheri mägi
**Corvara** (itaalia: *Corvara in Badia*; saksa: *Corvara* või *Kurfar*) on vald *(comune)* Lõuna-Tiroolis Põhja-Itaalias, paiknedes umbes 40 km Bolzanost idas.

2010. aasta 30. novembri seisuga elas seal 1340 inimest.

Alpitalu "Sorà" vasakul ja "Zecca da Ruatscht"

Geograafia
----------

Corvara valla paiknemine Lõuna-Tiroolis
Valla pindala on 42,2 km².

Corvara külgneb järgmiste valdadega: Badia, Canazei, Livinallongo del Col di Lana, San Martin de Tor ja Sëlva.

Corvara on maineka turismipiirkonna Alta Badia peamine keskus, paiknedes Badia oru ülemises otsas, mida ümbritsevad Dolomiitide mäetipud. Tänu oma geograafilisele asukohale Dolomiitide südames muutus Alta Badia järk-järgult avangardseks turismipiirkonnaks, säilitades puhtalt oma alpi-iseloomu.

### Frazioni

Corvara vallas on *frazioni* Calfosch (itaalia: *Colfosco*, saksa: *Kolfuschg*) ja Pescosta.

Kogukond
--------

### Keeleline jaotus

2011. aasta rahvaloenduse järgi kõneles 89,70% rahvastikust esimese keelena ladiini keelt, 6,84% itaalia keelt ja 3,46% saksa keelt.

Sport
-----

### Maratona dles Dolomites

Maratona dles Dolomites finiš Corvaras Sassongheri mäe all
Iga-aastase ühepäevase seitset mäekuru läbiva Maratona dles Dolomites jalgrattasõidu finiš on Corvaras.

Vaata ka
--------

* Alta Badia
* Dolomiidid

Välislingid
-----------

* Alta Badia turismiinfo
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel on sportlasest; tantsija kohta vaata Raido Mägi (tantsija)* |

---

**Raido Mägi** (sündinud 19. detsembril 1968 Otepääl (teistel andmetel Tartus[*viide?*])) on eesti kergejõustiklane ja sporditegelane.

Hariduskäik
-----------

1987. aastal lõpetas ta Otepää Keskkooli ja 1992. aastal Tartu Ülikooli kehakultuuriteaduskonna.

Spordikarjäär
-------------

Kooli ajal huvitus ta eriti korvpallist, murdmaasuusatamisest ja võrkpallist. Suuremat edu tõi talle aga kergejõustiku mitmevõistlus.

Ta kergejõustikutreeningud algasid Käärikul, kus teda algul juhendas John Põldsam. Hiljem õpetasid teda ka Fred Kudu ja Martin Kutman.

### Spordisaavutusi

* 1996 Eesti meister kümnevõistluses
* 1997 Eesti meister kümnevõistluses
* 1998 teine koht Eesti meistrivõistlustel kümnevõistluses
* 1999 Eesti meister seitsmevõistluses

Ta kümnevõistluse rekord on 7360 punkti (aastal 1996) ja seitsmevõistluse rekord 5397 punkti (aastal 1999).

Töökäik ja ühiskondlik tegevus
------------------------------

* 1997–2000 Tamme staadioni direktor
* 2000–2006 Tartu spordibaaside direktor
* alates 2006 Tartu Spordiseltsi Kalev tegevdirektor
* alates 2011 Eesti Kultuurkapitali kehakultuuri ja spordi sihtkapitali nõukogu liige
* alates 2012 Eesti Spordiseltsi Kalev juhatuse liige
* alates 2013 Eesti Vehklemisliidu juhatuse liige

Viited
------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 16  Biograafia ESBL-is (vaadatud 21.01.2014)
2. ↑

Välislingid
-----------

* Biograafia ESBL-is
**Pariisi sõjakuberner** (prantsuse keeles *gouverneur militaire de Paris*; lühend **GMP**) on sõjaväeline ametikoht Pariisis, mille määrab ametisse Prantsuse Vabariigi president.

Ajalugu
-------

Loetakse, et Pariisi sõjakuberneri ametikoht loodi 14. sajandil saja-aastase sõja ajal kui Prantsuse kuningad olid sunnitud tegelema oma pealinna sõjalise kaitse organiseerimisega. Kuningas Charles V määras sellel eesmärgil 1356. aastal oma venna Louis I Pariisi sõjakuberneriks (*lieutenant du Dauphin et du Roi à Paris*).

Kuningas Louis XIV ajal Pariisi julgeolek ei kuulunud enam sõjakuberneri vastutusalasse. Ka ametikoha nimetus oli muutunud (1667. aastast *lieutenant du prévôt de Paris pour la police*).

Prantsuse revolutsiooni ajal Pariisi sõjakuberneri ametikoht kaotati, kuid 1791. aastal asutati ametikoht nimetuse all *commandant général de la force armée à Paris* 'Pariisi sõjajõudude ülemjuhataja'. Selles ametis olnutest kuulsaim oli aastatel 1795–1796 Pariisi ülemjuhatajaks olnud Napoléon Bonaparte, hilisem keiser.

Napoleon I keisriksoleku esimesel aastal (1804) taastati Pariisi sõjakuberneri ametikoht. Sellele kohale määras Napoleon Prantsusmaa marssali Joachim Murat' (ametis 1804–1805), kuid aasta pärast nimetas Napoleon Pariisi sõjakuberneriks oma brigaadikindralist venna Louis Bonaparte'i. Kuid ka temagi kuberneriametis oleku aeg jäi lühiajaliseks (1805–1806), sest 1806. aastal saatis Napoleon Louisi Hollandi kuningriiki valitsema.

Välislingid
-----------

* Pariisi sõjakuberner – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
* Ametlik koduleht
Christine McVie (2019)
Christine McVie 1977. aastal
**Christine Anne McVie** (sündinud **Christine Anne Perfect**; 12. juuli 1943 Bouth, Lancashire – 30. november 2022) oli briti muusik, kes oli tuntud kui ansambli Fleetwood Mac laulja-laulukirjutaja ja klahvpillimängija. Ta avaldas ka sooloalbumeid.

Ta õppis noorena klaverimängu. Rokkmuusika vastu tekkis tal huvi tänu Fats Domino lauludele. Ta õppis Birminghamis skulptuuri.

Ta kolis Londonisse ja oli 1960. aastate lõpus ansambli Chicken Shack liige.

Fleetwood Maciga liitus ta 1970. aastal, pärast abiellumist John McViega, kes mängis ansamblis basskitarri.

Fleetwood Macis ta laulis ja mängis klahvpillidel. McVie kirjutatud on mitmed Fleetwood Maci hitid, nagu "Don't Stop", "Little Lies", "Hold Me", "Everywhere", "As Long as You Follow", "Over My Head", "Say You Love Me" ja "You Make Loving Fun". 1988. aastal ilmunud Fleetwood Maci kogumikalbumil "Greatest Hits" on kokku kaheksa tema kirjutatud või tema kaasautorlusega laulu.

McVie lahkus Fleetwood Macist 1998. aastal. Tema kolmas sooloalbum "In the Meantime" ilmus 2004. aastal. McVie liitus uuesti Fleetwood Maciga jaanuaris 2014.

1998. aastal võeti ta Fleetwood Maci liikmena vastu Rock'n'rolli Kuulsuste Halli. Ta pälvis kaks Grammy auhinda.

John McViega oli ta abielus aastatel 1968–1976. Aastatel 1986–2003 oli ta abielus Eddy Quintelaga.

Sooloalbumid
------------

* "Christine Perfect" (1970)
* "Christine McVie" (1984)
* "In the Meantime" (2004)

Viited
------

1. ↑  "Christine McVie: Life After Fleetwood Mac". *Sunday Express*. 27. juuni 2004. Originaali arhiivikoopia seisuga 29. september 2011.
2. ↑  Christine McVie. grammy.com. Vaadatud 1.12.2022

Välislingid
-----------

* Suri Fleetwood Maci laulja Christine McVie, ERR, 1. detsember 2022
**Kandoši keel** on Peruus räägitav keel, millel kindlaid sugulaskeeli ei ole. Nagu kõik Peruu põliskeeled on ka kandoši keel Peruus ametlik keel.

Kandoši keelt räägitakse Loreto piirkonnas Chapuli, Huitoyacu, Pastaza ja Morona jõe piirkonnas. Umbes 3000 kandošist räägib kandoši keelt umbes 1120 inimest. Enamik neist on kakskeelsed ja räägivad ka hispaania keelt. Peruu haridusministeeriumi andmetel on keel elujõuline ja seda räägivad kõik põlvkonnad.

Murded
------

Keeles eristatakse kaht murret: murato ja šapra.

Keelesugulus
------------

Kandoši keelt peetakse isolaatkeeleks. Selle lähemad sugulaskeeled on arvatavasti hääbunud. Tõenäoliselt oli üks neist tširino keel, millest on kirja pandud vaid neli sõna. Loukotka (1968) ja Tovar (1984) on kandoši keelt seostanud tauširo keelega. David Payne (1981) arvas, et kandoši keel võib olla suguluses hibaro keeltega. On peetud võimalikuks ka sugulust aravaki keeltega.

Fonoloogia
----------

Kandoši keeles on 3 lühikest ja 3 pikka vokaalfoneemi ning 21 konsonantfoneemi.

Viited
------

1. 1 2
2. ↑
3. ↑  "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 27. mai 2019. Vaadatud 27. mail 2019.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
4. ↑  "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 27. mai 2019. Vaadatud 27. mail 2019.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
5. ↑
6. ↑

Välislingid
-----------

* 
* 
* 
*
"**Merineid**" (algse nimega "**Virupiiga"**) on eesti kujuri Edgar Viiesi 1980. aastal loodud pronksskulptuur, mis oli pühendatud XXII olümpiamängude Tallinna purjeregatile. 

Horisontaalselt viis ja vertikaalselt kolm ja pool meetrit pikk pronksist skulptuur püstub kahe meetri kõrgusel punasest graniidist alusel. Skulptuur kujutab laineharja mähkunud näkineidu. Osa tema juustest on pillikeeltena pingul, mida näkk ise sõrmitseb. Otsevaates meenutavad neiu juuksed laeva purjesid, mis sümboliseerib Tallinna kui olümpiaregati linna. Skulptuur püstitati Tallinnas Tammsaare parki Viru hotelli kõrvale basseini 1981. aastal. 

1995. aastal tunnistati see kunstimälestiseks. Seoses Viru hotelli ümberehitustöödega 2004. aastal hotelli basseinid likvideeriti ning skulptuur eemaldati. 2006. aastal paigaldati "Merineid" hotelli kõrvale graniitpostamendi otsa.

Viited
------

1. ↑  J. Mamers, Käsil on dekoratiivskulptuurid - Rahva Hääl, 10.06.1979
2. ↑  Kultuurimälestiste riiklik register, mälestise registri nr 2247
3. ↑  Postimees, 16.05.2006: Fotod: pronksist merineid naasis Tallinna kesklinna[*alaline kõdulink*]

Välislingid
-----------

* Merineid kultuurimälestiste riiklikus registris Muuda Vikiandmetes