recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
MapAsukoht Aŭtazavodskaja liin

  

**Traktarny zavodi metroojaam** (vene keeles Тракторный завод (*Traktornõi zavodi metroojaam*), valgevene Трактарны завод (transkribeerituna **Traktarnõ zavodi metroojaam**), tõlkes Traktoritehase metroojaam) on üks Minski metroo jaamadest Aŭtazavodskaja liinil Partyzanski rajoonis Traktoritehase linnakus.

Jaam avati 31. detsembril 1990, see oli üks selle liini algsetest jaamadest. Kuni aastani 1997 oli see Aŭtazavodskaja liini lõppjaamaks. Perroon on 100 meetri pikkune ja 10 meetri laiune. 

Metroojaama üks sissepääs avaneb Minski Traktoritehase peasisssepääsu juures. Selle peamiseks dekoratiivseks elemendiks on multifunktsionaalsed lambid, mis on kasutusel ka istepinkidena ja infoedastamiseks mõeldud valjuhäälditena. Kunstilises plaanis proovitakse jaama kujundusega edasi anda traktoriehituse dünaamikat. Nii on jaama kujunduses kasutatud palju metalli. Värvidest domineerivad valge ja hall.

* PerroonPerroon
* Jaama siltJaama silt
* LambidLambid
* Lamp altvaatesLamp altvaates

Viited
------

1. ↑

Välislingid
-----------

 Traktarny zavodi metroojaam – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
* Infot jaama kohta (*vene keeles*)

  


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **Eelnev peatus** |  **Metroojaam Aŭtazavodskaja liinil** | **Järgnev peatus** |
|  Praletarskaja |  **Traktarny zavod** | Partyzanskaja  |
**Kaseorg** on eesti perekonnanimi.

Statistika
----------

2022. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Kaseorg 127 inimesel: 53 mehel ja 74 naisel. Perekonnanimede levikult oli Kaseorg meeste puhul 1913. kohal ja naiste puhul 1392. kohal.

Perekonnanimi Kaseorg oli kõige levinum vanuserühmas 50–54 aastat, kus seda oli 10 000 elaniku kohta 1,94. Nimi oli kõige sagedasem Valga maakonnas, kus sellist nime kandis maakonna 10 000 elaniku kohta keskmiselt 3,60 inimest.

Nimede eestistamise käigus võeti 1935.–1940. aastal Kaseorg uueks nimeks kokku 35 korral, mille hulgas loobuti nimest Birkentaal kolmeteistkümnel juhul. Lisaks loobuti ka nimedest Jaanov, Kärson, Kärtner, Klink, Kornak, Kriier, Kunuska-Kannuska, Lettermo, Peterson, Punn, Tampf, Tilemann, Zernant jne.

Nime kandjaid
-------------

* Indrek Kaseorg, Eesti endine kümnevõistleja (1967–)
* Kärt Kaseorg, eesti jalgpallur (1989–)
* Olev Kaseorg, eesti motosportlane (1927–1955)
* Õilme Kaseorg, eesti motosportlane ja -treener (1928–2018)

Viited
------

1. ↑  Statistikaamet: Nimede statistika (vaadatud 08.07.2022)
2. ↑  Onomastika andmebaas. Nimede eestistamine:(uus nimekuju): Kaseorg.

Välislingid
-----------

* Kaseorg statistikaameti andmebaasis
**Liitöeldis** ehk **liitpredikaat** on öeldis, kus pöördeline verbivorm moodustab ühendi käändelise verbivormiga, teonime, teise pöördelise verbivormi või käänd- või määrsõnaga.

Eesti keel
----------

Liitöeldis vastab ühele küsimusele ja moodustab sisulise terviku.

Liitöeldise üks komponent on tegusõna pöördeline vorm (lihtvorm nt *jooksen, kirjutas* või liitvorm nt *oli jooksnud*, *ei kirjuta, ära naera*) ja teine komponent kas tegusõna käändeline vorm (*jooksma, kirjutanud*), teonimi (*jooksmine, kirjutamine*), määrsõna (*ette, peale, nagu*), käändsõna (*jalg, aru*) või muu tegusõna pöördeline vorm. Liitöeldis on

* perifrastiline verb (*olema, saama, jääma, pidama* + tegusõna käändeline vorm): *Kook **on küpsemata**. Kaabel **saab veetud**. Sulane **jäi kaevama**. Tädi **pidi** jääl **kukkuma**.*
* ahelverb (tegusõna pöördeline vorm + tegusõna käändeline vorm): *Raha **paneb** rattad **käima**. Isa **ähvardas** poisile **kere peale anda**.*
* ühendverb (tegusõna pöördeline vorm + määrsõna): *Poiss **vaatas maha**, nagu otsiks sealt midagi. Poodi **tuli juurde** uut kaupa.*
* väljendverb (tegusõna pöördeline vorm + käändsõna): *Targad mehed **murdsid päid**. Vanad naised **peksid** turul **keelt***
* reduplikatiivne verb (kaks või enam identset sidesõnaga ühendatud tegusõna pöördelist vormi): *Ma **ootan ja ootan** bussi, aga see **ei tule ega tule**.*
* rindverb ehk kaksikverb (liikumist väljendava tegusõna pöördeline vorm + mingi muu tegusõna pöördeline vorm): ***Tule võta** kohvi. **Lähen panen** lapse magama.*

Ka lihtöeldis võib koosneda mitmest sõnavormist, kuid seda ainult täis- või ennemineviku või eituse väljendamisel. Sellisel juhul on tegu liitvormiga ja abisõnaks on tegusõna *olema*: *Ilmad **on** soojaks **läinud*** või eitussõna: *Ilmad **ei lähe** soojaks*. 

| lihtöeldis | liitöeldis | öeldis + komplement |
| --- | --- | --- |
| verbi liitvorm | perifrastiline verbivorm | ahelverb | verb + infinitiiv |
| *on söönud* | *jäi söömata* | *hakkas sööma* | *kavatses süüa* |

Vaata ka
--------

Öeldis

Lihtöeldis

Kirjandus
---------

**Erelt, Mati 2013**. Eesti keele lauseõpetus. Sissejuhatus. Öeldis. Tartu: Tartu Ülikooli Eesti Keele Osakonna preprindid 4, lk 49-65.
**Stabiilsuse kadu** on mõiste tugevusõpetusest, mis tähendab survejõu teatud suuruse juures sirge varda kõverdumist. Stabiilsuse kadu on samaväärne purunemisega, ning seda tuleb vältida. Konstruktsiooni arvutust, mille eesmärgiks on stabiilsuse kao vältimine, nimetatakse stabiilsusarvutuseks.

Stabiilsuse kadu ohustab eelkõige pikki ja peeneid surutud vardaid, õhukesi plaate, koorikuid (koorikvõlle jt. õhukeseseinalisi võlle).

Küberneetikas, automaatjuhtimissüsteemides ja tagasiside puhul üldse võib esineda tagasisidega süsteemi stabiilsuse kadu ehk püsivuse kadu ehk võnkumaminek. Selle põhjuseks on sageli tagasisidestatud süsteemi osade (komponentide) parameetrite muutumine või muutuja jõudmine süsteemi töötamise käigus mõne süsteemi osa läbivkarakteristiku olulise ebalineaarsusega kohta (näiteks elektroonse võimsusvõimendi väljundastme puhul).

Stabiilsuse kao vältimiseks teostatakse tagasisidestatud süsteemide projekteerimisel süsteemi analüüs ühe või mitme stabiilsuse kriteeriumi alusel.
|  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | 

|  |
| --- |
| *Kaanon D-duuris* |
|  |
| Süntesaatoril esitab Jeffrey Hall. |
| 

---

 |

 |

Teose 9 esimest takti. Bassihääles kordub kahetaktiline käik. Kolm ülemist häält esitavad meloodiat kaanonis.
**Kaanon D-duuris** (ka "Kaanon re-mažooris" või "Kaanon ja *gigue* kolmele viiulile ja *basso continuo*'le", saksa keeles "Kanon und Gigue für 3 Violinen mit Generalbaß") on Saksa barokkhelilooja Johann Pachelbeli teos. Lugu on mitmehäälne ning kogu aeg samade akordide taustal.

Algselt kirjutati pala kolmele viiulile ja *basso continuo*'le, sellele järgnes *gigue* samas helistikus. Koos teiste Pachelbeli ja teiste 17. sajandi ja varasemate heliloojate teostega jäi "Kaanon" sajandeiks unustusse ning avastati taas alles 20. sajandil. Esmakordselt avaldati see 1919. aastal. Mõne aastakümne pärast muutus teos ülipopulaarseks. Tänapäeval mängitakse seda sageli pulmades ja kasutatakse klassikalise muusika antoloogiates koos taoliste barokkteostega nagu Johann Sebastian Bachi "Aaria orkestrisüidist nr 3". "Kaanonist" on tehtud arvukalt töötlusi.

Taustaakordid
-------------

D-duur, A-duur, h-moll, fis-moll, G-duur, D-duur, G-duur, A-duur. Siis jälle algusest. Lõpeb D-duuris.

Välislingid
-----------

* "Pachelbeli "Kaanon" pole inspireerinud ainult Põhja-Tallinnat" Delfi, 20. detsember 2012
Platon Lebedev
**Platon Lebedev** (sündinud 29. novembril 1956 Moskvas) on Venemaa ärimees, kes aastatel 2003–2014 kandis vanglakaristust. Amnesty International luges teda meelsusvangiks.

Lebedev lõpetas 1981 Moskva Plehhanovi-nimelise Rahvamajanduse Akadeemia.

Lebedev oli panga MENATEP kaasasutaja ja Jukose aktsiaid valitsenud MENATEPi grupi direktorite nõukogu esimees.

2003. aasta lõpus Lebedev vahistati. 31. mail 2005 mõistis Moskva linna Meštšanski kohus Lebedevi süüdi 6 süüdistuspunktis seitsmest ja karistas teda 9 aasta pikkuse vangistusega. Muu hulgas tunnistati ta süüdi maksutulude varjamises ja maksudest kõrvalehoidmises, Jukosest raha väljakantimises, kohtu nõuete eiramises ja aktsiate ebaseaduslikus omastamises. Täpselt samade punktide eest täpselt sama pikaks ajaks mõisteti vangi ka tema äripartner Mihhail Hodorkovski. Süüdimõistmise hetkeks olid mõlemad vanglas istunud juba 583 päeva ehk poolteist aastat, mille võrra vanglas istuda jäävat aega lühendati. Lisaks tuli mõlemal tsiviilhagi raames maksta 17,4 miljardit rubla ehk 7,6 miljardit Eesti krooni.

Paljud inimesed usuvad, et Hodorkovski ja Lebedev olid tegelikult süütud, aga võimud lavastasid nad süüdi ja käskisid kohtul nad süüdi mõista. Mõlemad olid Venemaa valitsuse suhtes kriitiliselt meelestatud ja otsustasid hakata toetama opositsioonierakondi.

Kohtuprotsess Hodorkovski ja Lebedevi üle äratas suurt tähelepanu isegi välismaal. Näiteks Euroopa Nõukogu Parlamentaarne Assamblee saatis Sabine Leutheusser-Schnarrenbergeri oma raportandina Jukose afääri asjus Moskvasse Hodorkovski ja Lebedeviga kohtuma. Meštšanski kohus keeldus 28. septembril 2004 selleks kohtumiseks luba andmast.

2010. aasta detsembris mõisteti Lebedev süüdi nafta varastamises ja tema karistust pikendati 14 aastale. Mõni kuu hiljem lühendati karistust 13 aastale. 1. novembri 2012 vähendas Velski rajoonikohus Lebedevi karistust veel kolme aasta võrra, mis tõi tema vabanemistähtaja juulisse 2013.

Viited
------

1. ↑  "Kes? Mis? Kus?" 2006, lk. 317
2. ↑  "Kes? Mis? Kus?" 2006, lk. 188

Välislingid
-----------

* Лебедев, Платон Lentapedias
**Platvormtöö** on digiplatvormi vahendusel tehtav töö, mille käigus osutatakse isikult-isikule teenust või isikult-ettevõttele teenust. Platvormtöö on esile kerkinud olulise platvormimajanduse osana. Kõige tuntumad platvormitööd vahendavad digiplatvormid maailmas on näiteks sõidujagamisteenust vahendav Uber ja tööotsi vahendav TaskRabbit. Eestis on suurima turuosaga tööplatvormid ka Bolt ja Wolt. Igasugust platvormitööd võib nimetada virtuaaltööks. Platvormitöötajad tegutsevad iseseisva lepingupartnerina, see tähendab, et nad ei ole platvormide poolt palgatud töötajatena. Platvormitöötajate õiguslik staatus on tekitanud maailmas poleemikat, sest neile ei laiene töötajatele ette nähtud sotsiaalsed garantiid ja nad kannavad ettevõtjatele omaseid riske. Samal ajal on platvormitöötajate sissetulek sõltuv digiplatvormide hinnapoliitikast ning neil on sageli ette määratud töötingimused. Platvormitöötajaid peetakse seetõttu sageli majanduslikult sõltuvalt töötegijateks. 

Sõltuvalt töö iseloomust ja eeldatavast oskustasemest saab platvormitöö jagada neljaks platvormitöö tüübiks: 

* väheseid oskuseid vajav füüsilist kohalolu eeldav platvormitöö – näiteks pisitööd (koristus, remont), sõidujagamine
* spetsiifilisi teadmisi ja oskusi vajav füüsilist kohalolu eeldav platvormitöö – näiteks koduõpetaja
* väheseid oskuseid vajav virtuaalselt tehtav platvormitöö – näiteks klikitöö (*clickwork)*
* spetsiifilisi teadmisi ja oskusi vajav virtuaalselt tehtav platvormitöö – näiteks graafiline disain, programmeerimine

### Platvormtöö Eestis

2018. aasta esindusliku valimiga küsitlusuuringu andmete põhjal selgus, et platvormitöö on saanud eestlaste seas oluliseks sissetulekuallikaks, aga see ei ole enamjaolt nende põhitöö. Uuringust selgus, et 8,2% Eesti elanikest teeb platvormtööd iga nädal, kuid vaid 4,2% platvormitöötajate jaoks on see põhiline sissetulekuallikas.

Viited
------

1. ↑  Arenguseire Keskus (2019). "Platvormitöö faktileht" (PDF). Vaadatud 26.12.2020.
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib Ģibuļi valla külast; samanimelise küla kohta Vecpebalga vallas vaata artiklit Ģibuļi (Vecpiebalga vald)]* |

---

**Ģibuļi** on küla (*mazciems*) Lätis Talsi piirkonnas Ģibuļi valla kaguosas.

Küla asub merepinnast 44 meetri kõrgusel Silupe jõe ja maantee A10 ääres. Ģibuļi jääb valla keskusest Pastendest 6,1 kilomeetri kaugusele. Külas on raamatukogu ja postkontor, seal asub ka Ģibuļi bussipeatus.

Ģibuļi nime kandis varem Kraujase küla, kus asus Ģibuļi karjamõis. Praegune Ģibuļi küla on tekkinud endise Stende vallamaja juurde pärast seda, kui loodi Ģibuļi külanõukogu, mille haldushooneks see vana vallamaja ka sai. Vallamaja rajati aga endise Muneji mõisa juurde, mille hoonetekompleks jääb Ģibuļist kilomeeter maad lääne poole. Asulasse rajati ka konservitsehh ja telliselööv. Aastal 1980 muudeti toonase külanõukogu, praeguse Ģibuļi valla keskuseks aga Pastende. Tänapäeval kasutab vana vallamaja kohalik külaselts, mis ühendab nii praeguse kui endise Ģibuļi elanikke.

Vana Stende vallamaja

Viited
------

1. ↑  Vietvārdu datubāze, vaadatud 17.04 2020
2. ↑  IS Mantojums
3. ↑  Žanis Rihards Miķelšteins. Jaunības zemē Pastendē. Ģibuļu pagasta padome. Talsi. 2003

| * v
* r
Ģibuļi valla asulad |
| --- |
| 
Aizupes **·**  Arkliņi **·**  *Dravnieki* **·**  Gaviļnieki **·**  Ģibuļi **·**  Iliņi **·**  Jaunzemes **·**  Kaleši **·**  Kaļķciems **·**  Kāņciems **·**  Kraujas **·**  Kurši **·**  Līči **·**  Mordanga **·**  **Pastende** **·**  Ruņķi **·**  Spāre **·**  Talsciems **·**  Turkmuiža |
**Kiviväli** on eesti perekonnanimi.

2022. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Kiviväli 32 inimesel: 18 mehel ja 14 naisel. Perekonnanimede levikult oli Kiviväli meeste puhul 6928. ja naiste puhul 9712. kohal.

Perekonnanime Kiviväli kandja on keskmiselt 49 aasta vanune.
Perekonnanimi Kiviväli oli kõige sagedasem Pärnu maakonnas, kus sellist nime kandis maakonna 10 000 elaniku kohta keskmiselt 0,58 inimest.

19. sajandi algul pandi pärisorjusest vabastamise käigus Viljandi maakonna Viljandi kihelkonna Viljandi mõisavallas talupojale perenimeks Kiwiwalli(Kiviväli).

1930. aastate nimede muutmise kampaania käigus Eestis keegi perekonnanime Kiviväli ära ei vahetanud.

Uueks nimeks võeti Kiviväli 22 korral, kui loobuti nimedest Jakobson neljal juhul, Steinberg, Ahlperk, Kentem ja Ivannikov kahel juhul, samuti nimedest Arg, Inperk, Ode, Rüikel, Teibert jne.

Nime kandjaid
-------------

* Bernhard Kiviväli, eesti ohvitser
* Karl Kiviväli, eesti jalgpallur
* Karl-Robert Kiviväli, eesti ohvitser
* Tarmo Kiviväli, eesti produtsent

Viited
------

1. ↑  Statistikaamet: Nimede statistika (vaadatud 19.05.2022)
2. ↑  Rahvusarhiiv. Onomastika andmebaas. Nimede panemine (algne nimekuju): Kiviväli.
3. ↑  Rahvusarhiiv. Onomastika andmebaas. Nimede eestistamine: (vana nimekuju): Kiviväli.
4. ↑  Rahvusarhiiv. Onomastika andmebaas. Nimede eestistamine:(uus nimekuju): Kiviväli.

Välislingid
-----------

* Kiviväli statistikaameti andmebaasis
**Kivisaar** on eesti perekonnanimi.

Statistika
----------

2022. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Kivisaar 209 inimesel: 94 mehel ja 115 naisel. Perekonnanimede levikult oli Kivisaar meeste puhul 888. kohal ja naiste puhul 763. kohal.

Kivisaar oli levinumaks nimeks vanuserühmas 55–59 aastat, kus seda oli 10 000 elaniku kohta 2,17. Nime kandja oli keskmiselt 42 aasta vanune.

19. sajandi algul pandi pärisorjusest vabastamise käigus Halliste kihelkonna Kaubi, Kihelkonna kihelkonna Paju ja Viru-Jaagupi kihelkonna Roela mõisavaldades talupoegadele perenimeks Kiwwisaar ja Kiwisaar.

1930. aastate nimede muutmise kampaania käigus võeti Kivisaar uueks nimeks kokku 32 korral, kui loobuti nimedest Sakk kolmel ja Saks ning Sack kahel juhul, samuti nimedest Aaduberk, Ehrenbusch, Jerrsusk, Karuauk, Köbler, Krebsbach, Kuulmann, Kuuskmann, Sipp, Tscheteschin jne.

Nime kandjaid
-------------

* Alari Kivisaar, eesti raadio- ja telesaatejuht
* Alfred Kivisaar, eesti sulgpallur (1953–2021)
* Anna Kivisaar, eesti pikaealine (1902–2007)
* Erhard Kivisaar, eesti agronoom (1925–2010)
* Eve Kivisaar, eesti laulja (metsosopran) (1977–)
* Maia Kivisaar, eesti mikrobiogeneetika professor (1960–)

Viited
------

1. ↑  Statistikaamet. Rahvastikuregister (vaadatud 23.05.2022)
2. ↑  Onomastika andmebaas. Nimede panemine (algne nimekuju): Kivisaar.
3. ↑  Onomastika andmebaas. Nimede eestistamine:(uus nimekuju): Kivisaar.

Välislingid
-----------

* Kivisaar statistikaameti andmebaasis
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib linnuliigist; perekonna kohta vaata artiklit Kivirullija (perekond)* |

---

Kivirullija muna
**Kivirullija** (*Arenaria interpres*) on linnuliik kurvitslaste sugukonnast kivirullija perekonnast.

Välimus
-------

Kivirullija on väike 22–24 cm pikkune lind. Pulmasulestikus on ta pea mustvalge, selg punakaspruun, jalad on oranžikaspunased. Talvesulestik on põhiliselt pruuni selja ja valge kõhualusega.

Kivirullija kaalub 90–130 grammi.

Areaal
------

Kivirullija pesitseb Arktikas, aga talvitub Lõuna-Aafrikas ja Austraalias. Vähe on linde, kelle ränded on nii pikad.

Pesitsemine
-----------

Kivirullija pesitseb mererannal. Pesa ehitab ta kivide vahele. Kurnas on mais-juunis 4 muna, mida emaslind haub 22–23 päeva. Poegade eest hoolitseb isaslind 19–21 päeva.

Eestis hinnatakse kivirullija pesitsusaegset arvukust 100–150 paarile.

Toitumine
---------

Kivirullija peamiseks toiduks on väikesed selgrootud, kuid nende puudumisel sööb ta ka seemneid. Ta võib lõhkuda ka teiste lindude mune.

Kivirullija võib elada 20-aastaseks.

Viited
------

1. ↑

Välislingid
-----------

* Kivirullija andmebaasis eElurikkus Muuda Vikiandmetes

  


|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Kivirullija** |
Kivisüsi
Kivisüsi
**Kivisüsi** on taimset päritolu süsinikurikas põlev maavara, kaustobioliit.

Kivisüsi kuulub fossiilkütuste hulka.

Kivisüsi on must või hallikasmust. Eristatakse nelja kivisöe petrograafilist erimit: läikivat (viträän), poolläikivat (klarään), matti (düraan), ja kiulist (füsfään). Kivisöe põhiosa (kuni 90%) moodustab kõrgmolekulaarne orgaaniline aine. Selle koostis ja omadused sõltuvad suurel määral muundumisastmest ning pertograafiliste erimite sisaldusest. Koostisse kuuluvad peale süsiniku (kuni 95%) vesinik (kuni 6%), hapnik (kuni 15%), väävel (kuni 5%, harilikult alla 1,5%) ja lämmastik (kuni 2%). Peale orgaanilise aine sisaldab kivisüsi alati niiskust (harilikult alla 10%) ja mineraalaineid (5–40%).

Antratsiit
Kivisüsi tekib taimse materjali mattumisel ja mittetäielikul lagunemisel. Enam-vähem samast materjalist koosnevad ka turvas, pruunsüsi ja antratsiit. Nendevahelise erinevuse määrab peamiselt mattumissügavus. Vastav arengurida näeks välja järgnev: turvas -> pruunsüsi -> kivisüsi -> antratsiit. Seega võib turbast edasisel mattumisel saada pruunsüsi, sellest omakorda kivisüsi jne. Sellesse ritta ei kuulu merelise tekkega fossiilkütused nafta ja maagaas. Ehkki kivisüsi on valdavalt maismaalise tekkega, esineb ka merelise tekkega kivisütt, näiteks boghed.

Maailma kivisöevarud on moodustunud peamiselt Mesosoikumis.

Kivisöe kasutamine
------------------

Kivisüsi on tähtis energia saamise tooraine juba tööstuse algusaastatest kuni tänapäevani välja. Praeguseks on kivisöe kasutamine vähenenud ja nafta osakaal suurenenud. Kuna maakera kivisöevarud on suuremad kui naftavarud, tuleb naftavarude vähenedes uuesti hakata rõhku pöörama kivisöele. Levinuim valdkond, kus kivisütt kasutatakse, on tööstus ja soojuse saamine, ka elektrienergia tootmises on kivisüsi tuumajõu suur konkurent. Lisaks valmistatakse kivisöest erinevaid kompleksühendeid. Kivisüsi on Eestis traditsiooniline katlakütus väikekateldes. Tänapäeval Eesti turul pakutav kivisüsi tarnitakse peamiselt Siberist Hakassiast (kütteväärtus keskmiselt 6,1 MWh/t) ja Kuzbassist (kütteväärtus 7,4–7,6 MWh/t). Kivisöe fraktsioon on 50–150 mm. Kivisüsi sisaldab 10–25% ka peenemat fraktsiooni.

Kivisöe kütteväärtus on 36 MJ/kg.

Kivisöest saadavad kompleksühendid:

* Happelised ekstraktid
* Aluselised ekstraktid
* Antratseenõli
* Antratseenõli ekstraheerimisjääk
* Antratseenõli fraktsioon
* Fenoolõli
* Fenoolõli ekstraheerimisjääk
* Vedeldatud kivisüsi, ekstraktsiooni vedelikud
* Vedeldatud kivisüsi, ekstraktsiooni lahustid
* Kivisöeõli
* Kivisöetõrv
* Kivisöetõrva ekstrakt
* Kivisöetõrva tahke jääk
* Koks (kivisöetõrv), madala- ja kõrgetemperatuurilise pigi segu
* Koks kivisöetõrvast, kõrgetemperatuuriline pigi
* Koks kivisöetõrvast, segatuna kõrgetemperatuurilise pigiga
* Puhastamata kerged õlifraktsioonid
* Toorfenoolid

Vaata ka
--------

* Söetööstus

Viited
------

1. ↑  EE 4, Tallinn: Kirjastus Valgus, 1989
2. ↑   30 aprill 2012
3. ↑   30. aprill 2012

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Kivisüsi** |

* Black moods, economist.com, 6. juuni 2015
|  |
| --- |
|  |
| Poks |
| Pronks | 1984 | II kergekeskkaal |
|

**Joni Kalevi Nyman** (sündinud 5. septembril 1962 Poris) on Soome poksija.

Nyman on kuukordne Soome meister – kergekaalus (kuni 60 kg) 1980. aastal, I kergekeskkaalus (kuni 63,5 kg) 1981 ja 1982. aastal ning II kergekeskkaalus (kuni 67 kg) aastatel 1984, 1986 ja 1988.

Nyman võitis 1984. aasta Los Angelese olümpiamängudel II kergekeskkaalus (kuni 67 kg) pronksmedali. Ta osales ka 1988. aasta Seouli olümpiamängudel II kergekeskkaalus (kuni 67 kg), kuid kaotas oma kohtumise veerandfinaalis ja jäi medalist ilma.

Nyman sai hõbemedali 26. Euroopa meistrivõistlustel 1985. aastal (Budapestis) II kergekeskkaalus (kuni 67 kg).

Nyman jätkas novembris 1988 oma karjääri elukutselisena. Ta lõpetas elukutselisena aprillis 1998, kuid tuli 4. aprillil 2005 veel uuesti ringi ja võitis ka selle kohtumise. Ta pidas kokku 22 kohtumist, millest võitis 15 (neist 4 nokaudiga) kohtumist, kaotas 6 (neist 4 nokaudiga) kohtumist ja üks kohtumine jäi viiki.

Välislingid
-----------

* Joni Nyman saidil BoxRec
Tüüpiline musta värvi ja karpliku murdega obsidiaan
**Karplik murre** ehk **karpjas murre** on amorfsetele tahkistele ja puuduva või halva lõhenevusega mineraalidele omane viis mehaanilisel purunemisel jaguneda siledate kõverjooneliste ja läikivate pindadega fragmentideks. Karplikuks murdeks nimetatakse nii vastava murdepinna tekkimist kui ka murdepinda ennast.

Karpliku murdega on näiteks purunenud klaasi teravad servad. Karplikku murret võib näha ka tahke pigitüki purustamisel. Samasugune murdepind on omane ka mõnedele mineraalidele, mille kristallstruktuuris pole nõrku tasandeid, mida mööda eelistatult lõheneda. Selliste mineraalide tuntuim esindaja on kvarts.

Karplikuks nimetatakse vastavat murdepinda seetõttu, et sageli on ta kaarjas ehk võib meenutada kujult karbi ühe poolme jäljendit.

Mõned karplikku murret omavad materjalid olid eelajaloolisel ajal teravate lõikavate servade tõttu hinnatud tööriistade tegemise materjalina. Selliste materjalide hulka kuuluvad ränikivi ja obsidiaan ehk vulkaaniline klaas.

Kuna materjalidel, millel esineb karplik murre, puuduvad eelistatud lõhenemistasandid, siis saab murde järgi kindlaks teha, kui suured jõud on murde põhjustanud. Insenerid kasutavad selliseid materjale, et välja selgitada, kui suured ja mis suunalised jõud mõjusid mingile kehale selle purunemise ajal. See on võimalik sellepärast, et karplik murre tekib üksnes mehaanilise jõu mõjul, aga mitte näiteks suure külma käes.
**Käru vald** oli vald Järva maakonnas aastail 1939–1950. Vallamaja asus Jõekülas.

Eesti valdade kaart. Musta kontuuriga vanad vallapiirid, punasega 1939. aastal moodustatud vallad

1939. aasta vallareform
-----------------------

Vald moodustati 1939. aasta vallareformiga Käru valla maa-alast; senise Ingliste valla Sonni ja Kädva külade, Laane asunduse ning Käru metskonna Käru metsandiku kvartaalide nr. 37–50 ja Täku soo maa-aladest; senise Kaiu valla Tammistu nr. 19 ja 19-a talude, Riigi tagavaramaa ja Väätsa metskonna Selja metsandiku kvartaalide nr. 39–41, 50–55, 59–61 ja 81–84 maa-aladest; senise Vahastu valla Väätsa metskonna Selja metsandiku kvartaali nr. 62 ja heinamaatüki nr. 25 maa-aladest.

Uutes piirides olid valla piirid lähedased praeguse Käru valla piiridega. 

Detsembris 1939 valiti tagasi senine Käru vallavanem August Järvik 11 poolt- ja 1 erapooletu häälega.

Külanõukogude moodustamine ja valla likvideerimine
--------------------------------------------------

1945 augustis moodustati Käru vallas Käru külanõukogu keskusega Käru alevikus ja Jõeküla külanõukogu keskusega Jõeküla külas. 1950. aastal Käru vald likvideeriti, selle alad arvati Türi rajooni koosseisu.

Viited
------

1. ↑  Maa-ameti kaardirakendused
2. ↑  Väljavõte 776. Vabariigi Presidendi otsusest nr. 88. Riigi Teataja, nr. 87, 14 oktoober 1938
3. ↑  Uus vallavanem Paide vallas. Rahvaleht, 13. detsember 1939, nr. 293, lk. 6.
4. ↑  Eesti NSV Teataja, 1945, 35, 544
5. ↑  Eesti NSV Teataja, 1950, 11, 114
Pronksist ja hõbedast, kullatud kaunistustega karpsõlg. Aardeleiust Gotlandilt
Pronksist ja ositi hõbetatud karpsõlg. Haualeid Gotlandilt
**Karpsõlg** (inglise keeles *box brooch*, saksa keeles *Gotlandfibel*, *Dosenfibel*) on skandinaaviapärane, peamiselt Gotlandil kantud sõletüüp, mis on ühtaegu rõivakinnitusvahend ja pisiesemete mahutamiseks mõeldud paksu ketta kujuline karbike.

Kirjeldus
---------

Karpsõlg on kujult ümmargust karpi meenutav, enamasti pealt ja külgedelt rikkalikult loomornamendiga kaetud ja sageli osaliselt kullatud. Ümmargune ava, millest saab esemeid panna sõle sisemusse, paikneb sõle taga kinnitusnõela all. Sõlg oli viikingiaegse naisteriietuse osa, erinevalt paaris-ovaalsõlgedest kanti karpsõlge üksikult ja sellega kinnitati sõba hõlmad kaela juures.

Karpsõlg kujunes skandinaaviapärasest ümmargusest ketassõlest Gotlandi kohaliku tüübina 8. sajandil.

Leiud
-----

Karpsõlgi on sadade kaupa leitud Ojamaalt, kuid mujalt teistest viikingiaegsetest keskustest märksa vähem - näiteks Ojamaa naabruses asuvalt Ölandi saarelt on kümmekond leidu ja olulisest kaubanduskeskusest Birkast ainult üks. Läänemere idakaldalt on teada üksikuid karpsõlgede leide Kirde-Poolast, Kaliningradi oblastist, Kuramaalt ja ühest Väina jõe äärsest matmispaigast.

Eesti alalt on kaks leidu. 2019. aasta kevadel leiti Ida-Virumaalt Varjast väga hästi säilinud karpsõlg, mis dateeriti viikingiaja varasemasse perioodi, 8.–9. sajandisse. On teada ka üks varasem leid, hilisviikingiaegne karpsõlg Lääne-Eestist Kasarist, kuid seda pole siiani muinsuskaitseametile üle antud.

Viited
------

1. ↑
2. ↑
3. ↑
4. ↑
5. ↑

Välislingid
-----------

* Karpsõlg Mittelalter Wikis
Léo Lacroix 2016. aastal FC Sionis mängimas
**Léo Lacroix** (sündinud 27. veebruaril 1992 Lausanne'is) on Šveitsi jalgpallur, kes mängib kaitsjana Austraalia kõrgliiga klubis Western United.

Ta alustas klubikarjääri Šveitsi klubis FC Sion, debüteerides Šveitsi kõrgliigas hooajal 2012–13.

2016. aasta augustis sõlmis ta lepingu Prantsusmaa kõrgliiga klubiga AS Saint-Étienne. Hooaja 2017–18 teises pooles oli ta laenul Šveitsi kõrgliiga klubis FC Basel ja hooajal 2018–19 Saksamaa esiliiga klubis Hamburger SV. 2021. aasta jaanuaris naasis ta Sioni.

2021. aasta septembris sõlmis ta lepingu Western Unitediga.

Šveitsi jalgpallikoondises debüteeris Lacroix 14. novembril 2018 sõprusmängus Katari vastu.

Ta on ema kaudu Brasiilia päritolu.

Saavutused
----------

Sion
* Šveitsi karikas: 2014–15

Viited
------

1. ↑  "Swiss star Leo Lacroix signs with Western United". Western United. 1.9.2021. Vaadatud 9.4.202
2. ↑   (vaadatud 9.4.2022)
3. ↑  "Saint-Étienne anuncia zagueiro suíço Léo Lacroix por quatro temporada". vavel.com. 31.8.2016. Vaadatud 9.4.2022
4. ↑   (vaadatud 9.4.2022)
Léon Degrelle (1943)
**Léon Degrelle** (alates 1954. aastast **José León Ramírez Reina**, 15. juuni 1906 Bouilloni vald – 1. aprill 1994 Málaga) oli Belgias tegutsenud vallooni poliitik, kes tegi poliitilist koostööd Natsi-Saksamaaga ning võitles hiljem Saksa relvajõudude koosseisu kuulunud Vallooni Leegioni koosseisus Teise maailmasõja idarindel. Hiljem oli ta tuntud holokaustieitajana.

1930. aastatel tutvus ta kunstnik Hergega (Georges Remi). Hiljem väitis ta, et oli Tintini inspiratsiooniks, kuigi Herge oli öelnud, et tegelikult oli üheks Tintini eeskujuks ta vend Paul Remi. Degrelle oli Mehhikos sõjakorrespondendiks ja sealt saatnud Hergele Mehhiko ajalehti, kus oli kujutatud ameerika koomikseid.

Ta oli kleerilis-fašistliku reksistide liikumise juht, võitles Teises maailmasõjas vabatahtlikuna SS-Sturmbrigade Wallonieniga Saksa poolel (Tšerkassõ kotis ja ka Eestis 1944. aasta Sinimägede lahingus).

Kui Berliin 2. mail 1945 alistus, soovides vältida Punaarmee kätte langemist, käskis Degrelle oma meestel põgeneda, niipalju kui vähegi võimalik Lübeckisse, et seal Suurbritannia vägedele alistuda. Ta ise põgenes Taani ja sealt Norrasse, kus ta sai Heinkel He 111 pommituslennuki, millega ta lendas üle Euroopa Norrast Hispaaniasse, maandudes Donostias La Concha rannas vette. Maandumisel sai ta raskelt vigastada ja oli rohkem kui aasta haiglas. Teda üritati palju kordi tappa või röövida, kuid edutult. Belgias mõisteti ta tagaselja surma.

Et vältida Belgiale väljaandmist, sai ta Hispaania kodakondsuse **José León Ramírez Reina** nime all, kui üks vanem hispaanlanna ta adopteeris. Franco tegi temast ehitusfirma juhi, mis sai tihti riigihankeid. Ka tema lapsed üle Euroopa leiti üles ja toodi Hispaaniasse.

Hispaanias elas ta jõukalt ja esines tihti avalikel esinemistel valges mundris koos Kolmanda Reichi autasudega. Ka peale Franco surma ja Hispaania üleminekut demokraatiale elas ta segamatult, jätkates tihti neonatside toetamist. Tema holokausti eitamisega sattus ta konflikti koonduslaagriohvri Violeta Friedmaniga, Hispaania ülemkohus mõistis ta süüdi ja ta pidi maksma trahvi. Kui talt küsiti, et kas tal oli sõjakahetsusi, vastas ta: "Ainult see, et me kaotasime!"

Degrell suri 31. märtsil 1994 Malagas.

Mälestused
----------

* Kadunud leegion. Tallinn, Olion, 1996. Saksa keelest tõlkinud Lembi Tigane
Léo Jardim 2019. aastal Lille'i värvavahina Meistrite Liiga alagrupimängus Londoni Chelsea vastu
**Leonardo César Jardim** (sündinud 20. märtsil 1995 Ribeirão Pretos) on Brasiilia jalgpallur, kes mängib väravavahina Brasiilia kõrgliigaklubis Vasco da Gama.

Ta alustas klubikarjääri Grêmios. Brasiilia kõrgliigas debüteeris ta 2016. aastal. Hooajal 2018/19 oli ta Grêmiost laenul Portugali kõrgliigaklubis Rio Ave.

2019. aasta juulis sõlmis ta viieaastase lepingu Prantsusmaa kõrgliigaklubiga Lille. Lille'i põhimeeskonnas debüteeris Jardim 2. oktoobril 2019 UEFA Meistrite Liiga alagrupimängus Londoni Chelsea vastu. See hooaeg sai ta Lille'i meeskonnas kirja veel kolm mängu, kõik Prantsusmaa liigakarika võistlustel. Hooajal 2020/21 oli Jardim laenul Portugali kõrgliigaklubis Boavista. Hooajal 2021/22 oli Jardim Lille'i üks kahest põhiväravavahist Ivo Grbići kõrval. Jardim kuulus Lille'i algkoosseisu, kui Lille võitis Prantsusmaa superkarikafinaalis Paris Saint-Germaini tulemusega 1:0. Prantsusmaa kõrgliigas debüteeris ta 8. augustil 2021 mängus FC Metzi vastu.

2023. aasta jaanuaris sõlmis ta kolmeaastase lepingu Vasco da Gamaga.

Saavutused
----------

Grêmio
* Copa do Brasil: 2016

Lille
* Trophée des Champions: 2021

Viited
------

1. ↑  "Le LOSC recrute le gardien brésilien, Léo Jardim". *losc.fr* (prantsuse). Lille OSC. 13. juuli 2019. Vaadatud 20. märtsil 2020.
2. ↑  "Vasco acerta a contratação do goleiro Léo Jardim até dezembro de 2025". vasco.com.br. 26.1.2023. Vaadatud 2.5.2023
**Kilekott** on kilest valmistatud kott.

Polüetüleenist kilekotte toodetakse toornaftast ning sünteesiprotsessi tulemusena saadakse tugev või pehme materjal. Sellise kilekoti lagunemine on väga pikk protsess ja sellepärast on parem kasutada riidest kotti.

Kilekotte võib lagunemise järgi liigitada 3 põhilisse rühma.

Polüetüleenkilest tehtud kilekotid
----------------------------------

Kõige tavalisemad kilekotid, mida toodetakse naftast ning mille lagunemisaeg jääb 700–1000 aasta vahele, ebasoodsates tingimustes need ei lagunegi.
Kilekotid lagunevad väiksemateks tükkideks, eraldades selle aja jooksul mürgiseid ühendeid. Samuti pakkudes surmavat peibutustoitu kaladele, lindudele ja loomadele. Kilekotid on näiteks põhjustanud kanalisatsioonitorude ummistuse Bangladeshis, mille tagajärjel tekkinud uputuses suri tuhandeid inimesi.

Polüetüleenkilet saab uuesti töödelda, ümbertöötamisele jõuab hinnanguliselt 1–3% kogu kiletoodangust.

Kiirendatud laguprotsessiga kilekotid
-------------------------------------

Tihti ekslikult nimetatud ka biolagunevateks kilekottideks. Need on sellised kilekotid, kus on lisaks polüetüleenmaterjalile kasutatud ka taimse päritoluga molekule. Soodsasse keskkonda sattunud kile satub bakterite toimevalda. Bakterid söövad täiteaine ära ja tekitavad kilesse suure hulga tühimikke, mille arvel kile poorsus suureneb ja see omakorda soodustab edasist lagunemist erinevatel viisidel, ka bakterite toimel.

Selliste kilekottide keskkonnasäästlikkuse üle on palju vaieldud, sest kiire lagunemise tulemusena ei muutu kilekott olematuks. See muutub vaid väiksemateks tükkideks, mis on koormaks keskkonnale ja ohuks loomadele ja lindudele. Toiduahela kaudu jõuab kile meie toidulauale. Tänapäeva inimese organismis on sadakond sellist sünteetilist keemilist ühendit, mida veel 50 aastat tagasi seal ei olnud.
Sellised kotid ei sobi kindlasti biojäätmete prügikasti ega õigupoolest ka plastjäätmete konteineritesse, sest raskendavad kogu taaskäitlusprotsessi.

100% biolagunevad kilekotid
---------------------------

Kilekotid, mis on tehtud 100% bakterite söödavast materjalist, näiteks maisi-, kookose- ja riisitärklisest, sojavalgust või muust. Paraku on sellised kilekotid nõrgemad ja kallimad kui polüetüleenkilekotid. See-eest aga biolagunevad need soodsates tingimustes sajaprotsendiliselt ning lühikese aja jooksul. Samas tõstab nende tootmine toiduainete üldist hinda maailmas. Selliseid kilekotte võib panna ka komposti hulka.

|  |  |
| --- | --- |
|  | Tsitaadid Vikitsitaatides: **Kilekott** |
**"Vennaskond. Millennium"** on muusikafilm ansamblist Vennaskond. 

Film valmis 1998. aastal. 

Filmi režissöör on Tõnu Trubetsky, stsenaristid Tõnu Karro, Tõnu Trubetsky ja Sandra Heidov. 

Peategelased on Tõnu Trubetsky, Anti Pathique, Allan Vainola ja Kaspar Jancis. Filmis esinevad veel Mait Vaik, Alar Aigro, Ülari Ollik, Camille Camille, Hindrek Heibre, Rainis Kingu, Kristjan Mäeots, Maret Pärnamets, Reginleif Trubetsky, Teet Tibar, Tamur Marjasoo, Meelis Tauk, Andrus Konotopski, Indrek Tamm, Margus Jõemägi, Juhan Ulfsak, Merle Teinemaa, Riho Baumann, Jaak Joala, Kristi Luik, Marko Tamjärv ja Marko Mägi. 

Teksti loeb Aarne Üksküla. 

Filmis on kasutatud teiste seas Vladimir Voronovi, Andres Suurevälja, Viktor Koškini, Heldur Eltermaa, Ain Lepa, Veiko Taluste, Leo Saare, Rita Amelkina ja Ilona Vammuse filmitud.
Selle monteerisid kokku Hendrik Reindla ja Rainer Kask.

Filmi pikkus on 90 minutit. 

Filmi produtsent on Mati Sepping. 

Film valmis firmade Faama Film, Eesti Tõsielufilm ja Trubetsky Pictures koostöös.

Kirjandus
---------

* Marek Kallin. "Vennaskond" üle "Singer-Vingeri". – Teater. Muusika. Kino, nr 1, 2000.

Välislingid
-----------

* Marek Kallin, "Vennaskond" üle "Singer-Vingeri"
* Esikülje uudised
Vennad **Peeter** ja **Priit Paalberg** on Eesti kurjategijad, kes said kurikuulsaks, kui nad arreteeriti kahe alaealise röövimise ja vägistamise eest. Neid kahtlustati ka veel mitmete hääletajate kadumise taga olekus , aga seda ei suudetud tõestada. 2002. aastal mõistis kohus mõlemad vägistamise eest 11 aastaks vangi.

Kuriteod
--------

Riikliku süüdistuse kohaselt sundisid vennad kahte 16-aastast tüdrukut endaga kaasa tulema ja viisid nad autoga metsatallu. Metsatalus neiud vägistati. Tüdrukud pääsesid põgenema, kui mehed tööle läksid ja informeerisid politseid. Harju- ja Raplamaa kriminaalpolitseinikud ja politsei eriüksus seadsid üles 8 tundi kestnud varitsuse. Kui Paalbergid politseid nägid, üritasid nad autoga põgeneda, aga politsei tulistas õhku hoiatuslaske ja lasid läbi autokummi. 

Kuriteopaik vapustas ka paljunäinud politseinikke ja kohus andis loa vendade vahistamiseks.

Kohus
-----

Mõlemad vennad olid kriminaalkorras karistatud, sealhulgas ka vägistamise eest. Kohtus nõudis prokurör mõlemale vennale 15-aastast vanglakaristust. Mõlemad eitasid süüd. Kohus mõistis nad alaealiste grupilises vägistamise, relvaga toime pandud röövimise, vägivallaga toime pandud avaliku varguse ja ebaseadusliku vabadusevõtmise eest 11 aastaks vangi. 

Kohus keeldus neid korduvalt ennetähtaegselt vabastamast ja nad vabanesid vanglast pärast karistusaja kandmist 2012. aasta aprillis .

Viited
------

1. ↑  "Vägistajavennad salgavad süüd". Originaali arhiivikoopia seisuga 6. mai 2012. Vaadatud 21. juulil 2012.
2. ↑  Paalbergid salgavad vägistamist[*alaline kõdulink*]
3. ↑  "Vägistajavennad mõisteti 11 aastaks vangi". Originaali arhiivikoopia seisuga 6. mai 2012. Vaadatud 21. juulil 2012.
4. ↑  Kurikuulsad vägistajavennad Paalbergid vabanesid vanglast
**Kiirushoidik** (varem: **püsikiirusehoidja**) on auto sõidukiiruse püsivana hoidmise seade.

Kiirushoidikut hakati luksuslikumatel seeriaautodel kasutama 1960. aastate keskel. Esimene adaptiivne kiirushoidik võeti kasutusele 1969. aastal Fordil.

Tööpõhimõte
-----------

Süsteemi juhtarvuti võrdleb sõiduki hetkkiirust juhi määratud väärtusega. Sõltuvalt sellest, kas sõiduki kiirus on etteantud väärtusest suurem või väiksem, reguleeritakse kiirust drosselklapi avamisega. Drosseli juhtimine võib olla kas proportsionaalne või proportsionaalselt integraaldiferentseeriv (PID-juhtimine).

Proportsionaaljuhtimise korral avatakse vastavalt kiiruste vahemiku suurusele drosselklappi proportsionaalselt, näiteks:

* kiiruselt 60 km/h kiirusele 70 km/h kiirendamisel – 1/1 drossel;
* kiiruselt 65 km/h kiirusele 70 km/h kiirendamisel – 1/2 drossel.

PID-juhtimine töötab põhimõttel, et kiiruse integraal on teepikkus ja kiiruse tuletis aja järgi on kiirendus.
Süsteem arvutab kiiruse integraali kaudu aja järgi kiiruse tuletise, leides juhi määratud kiiruste vahemiku alusel aegade vahe, mis kulub vastavate kiirustega sihtmärgini jõudmiseks. Auto kiiruse muutusele reageerib see kiiresti drosseli asendi muutmisega vastavalt kiirenduse muutusele. PID-juhtimine tagab kiirema reaktsiooni ja sujuvama reguleerimise.

Adaptiivne kiirushoidik
-----------------------

 *Pikemalt artiklis  Adaptiivne kiirushoidik*
**Eesti Entsüklopeediakirjastus** (**Eesti Entsüklopeediakirjastuse AS**; lühend: **EEK**) oli Eestis tegutsenud teatme- ja aimekirjanduse väljaandmisele spetsialiseerunud kirjastus. Kirjastus andis välja eesti rahvusentsüklopeediat "Eesti entsüklopeedia".

| EEK peatoimetajad |
| --- |
| 1991–1992 | Ülo Kaevats |
| 1992–1995 | Toomas Varrak |
| 1995–1999 | Ülo Kaevats |
| 2000–2002 | Raul Kilgas |
| 2002–2011 | Hardo Aasmäe |

Eesti Entsüklopeediakirjastuse eelkäija oli Eesti Riikliku Kirjastuse juurde 1963. aastal moodustatud "Eesti nõukogude entsüklopeedia" (ENE) peatoimetus. 1965. aastal läks ENE peatoimetus üle kirjastuse Valgus koosseisu. Ning 18. jaanuaril 1991 moodustati ENE peatoimetuse õigusjärglasena **Eesti Entsüklopeediakirjastuse Aktsiaselts**.

Ettevõtte konsolideeritud müügitulu oli 2006. aastal 16,3 miljonit krooni ning 2007. aastal 25,4 miljonit krooni, 2006. aastal oldi kahjumis 2,89 miljoni krooniga ning 2007. aastal kasumis 2,12 miljoni krooniga.

Ettevõtte suuraktsionärid olid 2009. aasta jaanuari alguse seisuga Hardo Aasmäe (osalus 25,6%), Jüri Ott (osalus 20,4%) ja Ülo Kaevats (osalus 12,0%).

2. juunil 2011 kuulutas Harju maakohus välja Eesti Entsüklopeediakirjastuse AS-i pankroti. Pankrotimenetlus aga takerdus, sest kirjastuse viimase kontori omanik Ülemiste City konfiskeeris 9000-eurose üürivõla katteks firma kontoris olnud vara ja müüs maha. Pankrotihaldur Tiina Mitt hindas selle väärtuseks üle 4,3 miljoni euro. Mahamüüdud dokumentide, autorilepingute ja toimetamisel olnud raamatute asukoht on teadmata. Kaotsis on ka osa EE arhiivist, algatati kriminaaluurimine.

Vaata ka
--------

* "Suur maailma atlas" – ilmus aastal 2005
* "Maailma atlas" – ilmus aastal 2000
* "Väike entsüklopeedia 2002" – ilmus aastal 2001
* "Väike entsüklopeedia" – ilmus aastal 2006
* "A ja O" taskuteatmik

Viited
------

1. ↑  Eesti Entsüklopeediakirjastuse AS 01.01.2007-31.12.2007 majandusaasta konsolideeritud aruanne
2. ↑  Eesti väärtpaberite keskregister (03.01.2009). "Eesti Entsüklopeediakirjastuse Aktsiaselts'i aktsiaraamat". Originaali arhiivikoopia seisuga 28.03.2012. Vaadatud 03.01.2009.
3. ↑  Entsüklopeediakirjastus läks pankrotti, ERR, 2. juuni 2011
4. ↑  Askur Alas "Eesti Entsüklopeedia iduneb internetis" Eesti Ekspress, 30. august 2012

Välislingid
-----------

* Eesti Entsüklopeediakirjastuse koduleht
* Infopäring Äriregistrist
* Mihkel Kärmas, K-tehing koolientsüklopeediaga, Eesti Ekspress, 28. august 2008
* Entsüklopeediakirjastus võlgneb Krediidipangale üle miljoni, e24.ee, 17. november 2009
* Entsüklopeediakirjastus tegutseb kuristiku serval, Delfi, 11. mai 2010
* Askur Alas, "Eesti Entsüklopeedia iduneb internetis" Eesti Ekspress, 30. august 2012
Andrea Palladio. Palazzo Barbaran da Porto kolossaalorderis kujundatud fassaad. I Quattro Libri dell'Architettura (1570)
**Kolossaalorder** (prantsuse keeles *colossal* 'hiiglaslik') on Itaalia arhitekti Andrea Palladio välja töötatud orderivorm, mille puhul sambad, piilarid või pilastrid ulatuvad hoonel vähemalt läbi kahe korruse.

Kuigi hiiglaslikke sambaid kasutati palju ka antiikaja ehituskunstis, ilmusid need mitmekorruseliste hoonete fassaadidele alles Itaalia renessanssarhitektuuris. Kolossaalorderina võidi kasutada ükskõik millise klassikalise orderi (Toscana, joonia, dooria, korintose või komposiitorderi) sambaid. Kolossaalorderi võidukäik jätkus manerismi ja barokkarhitektuuris.

Kolossaalorder taaselustati uuesti 18. sajandi Euroopas, näiteks Inglismaal kasutasid seda fassaadidel suurejoonelist teatraalset klassitsismi viljelevad arhitektid John Vanbrugh ja Nicholas Hawksmoor.

Pildid
------

* Mantova Sant Andrea kiriku fassaadMantova Sant Andrea kiriku fassaad
* Michelangelo Palazzo dei Conservatori RoomasMichelangelo Palazzo dei Conservatori Roomas
* Palazzo Saporiti MilanosPalazzo Saporiti Milanos
* Louvre'i idafassaadLouvre'i idafassaad
* Viini ülikooli kiriku fassaad joonia ja korintose pilastritegaViini ülikooli kiriku fassaad joonia ja korintose pilastritega
* Paškovi maja Moskvas (1784–1786)Paškovi maja Moskvas (1784–1786)
* Tartu Ülikooli peahooneTartu Ülikooli peahoone
* Aberdeeni Püha Markuse kirik (1892)Aberdeeni Püha Markuse kirik (1892)

Viited
------

1. ↑  Kolossalordnung. - Architekturkontext. - Glossar. Universität Zürich
2. ↑  Colossal order. - britannica.com
**Kolu** on küla Lääne-Viru maakonnas Kadrina vallas. 

1977. aastal liideti küla Vaiatuga ning 2018. aastast on ta taas eraldi küla.

Kolu külas Tapa–Loobu maantee ääres asub lagunev L. Pärna nim. kolhoosile kuulunud Kolu kuivati elevaatoriga ja endise Kolu mõisa härrastemaja.

Viited
------

1. ↑  Maa-amet, vaadatud 21.11.2020.
2. ↑  Statistikaamet, vaadatud 10.11.2020.
3. ↑  Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 18.12.2018.
4. ↑  Eesti kohanimeraamat, vaadatud 7.01.2018.
5. ↑  Toetust taotleb kaks tondilossi lammutajat, Järva Teataja, 10. aprill 2012
6. ↑  Rakvere raj. L. Pärna nim. kolhoosi Kolu kuivati rekonstrueerimine. Aruanne nr. 23975, Eesti Ehitusgeoloogia Fond

Kadrina valla vapp
Kadrina valla asulad

**Alevikud:** Hulja | Kadrina  

**Külad:** Ama | Arbavere | Hõbeda | Härjadi | Jõepere | Jõetaguse | Jürimõisa | Kadapiku | Kallukse | Kihlevere | Kiku | Kolu | Kõrveküla | Lante | Leikude | Loobu | Läsna | Mõndavere | Mäo | Neeruti | Ohepalu | Orutaguse | Pariisi | Põima | Ridaküla | Rõmeda | Salda | Saukse | Sootaguse | Tirbiku | Tokolopi | Udriku | Uku | Undla | Vaiatu | Vandu | Viitna | Vohnja | Võduvere | Võipere
**Koger Projektijuhtimine** (varem **Koger ja Partnerid AS**) on Eesti ehitusettevõte, mille 1999. aastal asutas ehitusärimees Andres Koger.

Varem ettevõttes Koger & Sumberg ehitusega tegelnud Koger rajas uue ettevõtte pärast seda, kui Koger & Sumbergi liitumisel ehitusettevõttega FCM moodustati ettevõte FKSM. Koger ja Partneritest kujunes üks Eesti suuremaid ehitusfirmasid. Nimele vaatamata ei olnud Andres Kogeril ettevõtte omanikest partnereid.

2000. aastate lõpu ja 2010. aastate alguse ülemaailmses majanduskriisis sai Eesti ehitussektor tugeva löögi, mis mõjutas ka Andres Kogeri äritegevust. 2009. aastal sattus Koger & Partnerid AS raskustesse ning 2011 kinnitas kohus saneerimiskava, mida ei täidetud. 2010. aastal viidi Tallinnas Mustamäel asuva Sipelgapesa elurajooni arendus, mis algas 2006. aastal, riskide maandamiseks üle uude ettevõttesse OÜ Koger Kodu, mis ei kuulunud Koger ja Partnerite gruppi.

Enne 2010. aasta majandusaasta aruande kinnitamist muutis firma nime, uueks nimeks sai Koger Projektijuhtimine. 2013. aastal esitas Koger Projektijuhtimine pankrotiavalduse, samuti esitas Overok AS pankrotiavalduse Kogeri vastu isiklikult, kuna Koger oli käendanud firmat isikliku varaga.

Viited
------

1. 1 2  Andres Reimer (8. aprill 2006). "Andres Koger: ei tohi seada endale mõttetuid piiranguid". *Sakala*.
2. 1 2  Andres Reimer Andres Koger: riik käitub põllumehena, kes kallab sõnniku põllu ühte serva, ilma et oleks tarmukust seda laiali laotada[*alaline kõdulink*] EPL/Ärileht 12. detsember 2013
3. 1 2  Koger Projektijuhtimise AS esitas pankrotiavalduse E24/BNS 11. aprill 2013
4. ↑  Koger & Partnerid viib Sipelgapesa arenduse üle teise firmasse[*alaline kõdulink*] ärileht.ee 14. detsember 2010
5. ↑  Marta Jaakson Andres Kogerit ähvardab eraisiku pankrot Äripäev 21.11.2013

Välislingid
-----------

* Andres Reimer. Andres Koger: riik käitub põllumehena, kes kallab sõnniku põllu ühte serva, ilma et oleks tarmukust seda laiali laotada EPL/Ärileht 12. detsember 2013
* Marta Jaakson. Andres Kogerit ähvardab eraisiku pankrot Äripäev 21. november 2013
* Koger Projektijuhtimise AS esitas pankrotiavalduse E24/BNS 11. aprill 2013
* Hans Väre. Andres Koger: ei tohi seada endale mõttetuid piiranguid Sakala 8. aprill 2006
|  |
| --- |
|  |
| Medalikohad |
| Taliolümpiamängud |
| **Hõbe** | 2014 | jäähoki |

**Tuukka Mikael Rask** (sündinud 10. märtsil 1987 Savonlinnas) on endine Soome jäähokimängija (väravavaht). Kogu NHL-i karjääri jooksul mängis ta Boston Bruinsis.

Ta alustas karjääri Soome kõrgliiga klubis Tampere Ilves.

2005. aastal valis Toronto Maple Leafs ta NHL-i *draft* '​is 24. valikuna, kuid tema mängijaõigused müüdi Boston Bruinsile. Bruinsiga sõlmis ta lepingu 2007. aasta mais sõlmis. Esimesed kaks hooaega mängis ta põhiliselt American Hockey League'i klubis Providence Bruins. Regulaarselt mängis ta Boston Bruinsi meeskonnas alates hooajast 2009–10. Samal hooajal oli parima tõrjeprotsendiga väravavaht NHL-is (93,1%) ning samuti oli ta liiga parim mängus keskmiselt väiksema arvu sisselastud väravate arvestuses (1,97 väravat mängus).

2011. aastal tuli ta Bruinsiga Stanley karika võitjaks. Hooajal 2013–14 pälvis ta liiga parimale väravavahile antava Vezina Trophy ja valiti samal hooaja liiga sümboolsesse koosseisu. Hooajal 2019–2020 jagas ta koos meeskonnakaaslase Jaroslav Halákiga auhinda William M. Jennings Trophy, millega tunnustatakse väravavahti, kes on vähemalt 25 mänguga lasknud oma meeskonnale lüüa kõige vähem väravaid. Samal hooajal valiti Rask lisaks *NHL Second All-Star Team* '​i. Aastatel 2017 ja 2020 valiti Rask NHL-i tähtede mängule.

Rask on enim mänge Bruinsi meeskonnas pidanud väravavaht klubi ajaloos. 2021. aasta aprillis sai ta NHL-is kirja oma 300. võidu, saades 37. väravavahiks ja viiendaks Soome väravavahiks, kes selle tähiseni jõudnud on. 2021. aasta juulis tehti talle puusaliigese operatsiooni. Hooajal 2021–22 osales ta NHL-is veel neljas mängus. 2022. aasta veebruaris teatas ta sportlaskarjääri lõpetamisest.

2014. aasta taliolümpiamängudel võitis ta Soome jäähokikoondise koosseisus hõbemedali.

Tema järgi nimetati 2015. aastal Keeniast avastatud kiletiivaline *Thaumatodryinus tuukkaraski*.

Tema noorem vend Joonas Rask on samuti jäähokimängija.

Viited
------

1. ↑  "Boston Bruins Career Leaders". Hockey-Reference.com. Vaadatud 15.5.2019
2. ↑  "Hall, Rask lead Bruins past Islanders 4-1". AP New. 15.4.2021. Vaadatud 12.2.2022
3. ↑  "Rask retires from NHL after 15 seasons with Bruins". nhl.com. 11.2.2022. Vaadatud 12.2.2022
4. ↑  "Boston Bruins goalie Tuukka Rask gets new species of wasp in Kenya named after him". *National Post*. 24.2.2015. Vaadatud 12.2.2022.

Välislingid
-----------

 Tuukka Rask – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
* NHL.com lehel
* Tuukka Rask hockeydb.com lehel