recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Malle Niit** (sündinud 2. aprillil 1938 Tartus) on eesti arstiteadlane, pediaater ja hügieenik.

Elulugu
-------

Malle Niit on tööliste tütar.

Niit lõpetas 1956. aastal Tartu 2. Keskkooli, 1961. aastal Tartu Riikliku Ülikooli arstiteaduskonna ja 1972. aastal TRÜ aspirantuuri. 1974. aastal kaitses ta samas meditsiinikandidaadi kraadi. 

Ta oli 1962–1969 Tartus lastesõime arst ja juhataja, 1972–1978 TRÜ hügieeni ja tervishoiuorganisatsiooni kateedri assistent, 1976–1984 vanemõpetaja, 1984–1986 dotsent. Niit luges loengukursusi laste ja noorte hügieenist, emade ja laste kaitsest ning arstiteaduse ajaloost, koostas õppevahendeid ja metoodiliselt juhendeid. Õppe- ja teadustöölt lahkus ta tervislikel põhjustel.

Teadustöö
---------

Malle Niit on uurinud laste ja noorte tervishoidu, arstiteaduse ajalugu ja keskkonnakaitset. Ta oli üleliidulise programmi "Keskkonnakaitse" alajaotuse "Keskkonnakaitse hügieenilised probleemid" teadussekretär 1978–1985.

Teoseid
-------

Niit on avaldanud üle 50 teaduspublikatsiooni, sh 2 õpikut, talle kuulub 1 autoritunnistus.

* Laste ravivõimlemine ja massaaž. Tallinn 1976; 2. trükk 1980
* B6-vitamiini ainevahetus varaealistel lastel erinevatel aastaaegadel. // Nõukogude Eesti Tervishoid (1977) 6
* Varaealiste laste ainevahetus ja toitlustamine väikelastekodudes. // Nõukogude Eesti Tervishoid (1980) 6
* Tartu Ülikooli hügieeni kateedri osa vete uurimisel Eestis. // Tartu Ülikooli ajaloo küsimusi XII (1981)
* 1–3 aasta vanuste laste füüsilise arengu seostest toidu keemilise koostisega. // III rahvusvaheline auksoloogiakongress. Brüssel 1982
* Laste toidusedeli koostamine. Tallinn 1983

Viited
------

1. 1 2 3 4 5  Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide.

Kirjandus
---------

* Tartu Riikliku Ülikooli õppe-teaduskoosseisu biobibliograafia nimestik 1944–1980. Tartu 1987, 104–105; II, 114

Välislingid
-----------

* *Eesti teaduse biograafiline leksikon.* 3. köide: *N–Sap* TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013, lk. 80

 *Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.*
**Ussimaarjapäev** (8. september) on eesti rahvakalendri tähtpäev.

Väike maarjapäev ehk ussimaarjapäev ehk ussi magamise päev (setud tähistavad hoopis 14. septembrit ehk viissenjapäeva kui usside magama minemise päeva) on selle 19. sajandil vähetuntud ja 20. sajandiks unustatud päeva paralleelnimetused. Eestis teatakse püha alates 16. sajandist. 

Üldine on olnud metsaminekukeeld põhjendusega, et mets tahab puhata ja ussid rahulikult urgu minna. Lubatud oli minna marjule. Mõnevõrra oli levinud õmblemis- ja ketramiskeeld, et uss ei nõelaks. Sel päeval kaotavad nõelussid maaga kokku puutudes oma mürgi ja nende salvamine pole enam ohtlik. Enamik koristus- ja külvitöid (rukkikülv, viljakoristus) pidi olema lõpetatud. Mõnel pool usuti, et kesa sümboolselt kündmine hävitab kahjurid ja rukkiussid.
Ussimaarjapäeva peeti õunte valmimise päevaks.

Neitsi Maarja sündimispäev
--------------------------

Varaseim teade päeva tähistamisest pärineb 6. sajandist, algusega Süürias või Palestiinas, kus apokrüüfide mõjul kujunes välja jumalaema kultus. Katoliku kirik adapteeris 7. sajandil Maarja austamise tava idakirikust. Kuna Maarja sündimine on tuntud üksnes apokrüüfide kaudu, siis tunnustati püha aeglaselt, ehkki näiteks Kreeta püha Andreas pühitses 9. sajandil päeva mitmete jutlustega, et põhjendada 8. septembrit Maarja sünnipäevana. Veel 9. sajandil polnud jumalaemakultus laialt levinud.

Prantsusmaal on püha seostatud ilmutusega – püha Maurilius kuulis Angeris jumalaema sündi tähistavate inglite laulu.

Jumalaema sündimist tähistavad erinevad kirikud erineval ajal. Näiteks tähistab idakirik püha 12. septembril, kopti kirik aga 1. mail, selle katoliiklik haru omakorda 10. septembril.

Vaata ka
--------

* Ussiurguminemisepäev
**Mall Reeben** (aastani 1960 **Rubel**, 1960–1963 **Daukšienė**; 7. november 1931 Tartu – 29. detsember 2018 Tartu) oli eesti keemik.

Elulugu
-------

Ta lõpetas 1950. aastal Tartu 2. Keskkooli ning 1955. aastal Tartu Riikliku Ülikooli keemikuna. Ta lõpetas 1959. aastal Moskva Riikliku Ülikooli aspirantuuri, keemiakandidaat (1960, Moskva Riiklik Ülikool), väitekirjaga "К вопросу об основности солей фосфорно-молибденовой кислоты".

Töötas EPA keemia kateedris aastatel 1959–1960 assistendi ja 1960–1961 vanemõpetajana. Aastatel 1961–1962 oli ta Leedu Teaduste Akadeemia Keemia ja Keemiatehnoloogia instituudi nooremteadur. Alates 1962. aastast oli ta uuesti EPA-s: aastatel 1962–1964 assistent, 1964–1969 vanemõpetaja, 1969–1972 dotsendi kohusetäitja ja 1972–1990 dotsent.

Teadustöö
---------

Uurimisvaldkonnad: heteropolühapete aluselisus ja mikroelementide määramine looduslikes vetes, taimedes ja loomsetes kudedes.

Teoseid
-------

Koostanud ka õppekirjandust.

* К вопросу о солях высокого замещения фосфорно-молибденовой кислоты (kaasautor). // Докл. АН СССР 129 (1959) 3
* Vaske sisaldavate taimekaitsevahendite mõjust marjade maitsele (kaasautor S. Rubel). // Sotsialistlik Põllumajandus (1966) 11
* Vase määramise kiirmeetod pliidietüülditiokarbamaadi abil. // EPA teaduslike tööde kogumik 106 (1976)

Isiklikku
---------

Tema vanemad olid põllumajandusteadlased Salme ja Peter Rubel.

Tema abikaasa oli elektriinsener ja biofüüsik Vello Reeben ning nende poeg on neurobioloog Mati Reeben.

Viited
------

1. 1 2 3  Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide. Lk 1087

Kirjandus
---------

* "TRÜ keemiaosakond 1947–1972". Lk 135, 219
* "Eesti Põllumajanduse Akadeemia õppe-teadusliku koosseisu bio-bibliograafiline teatmeteos 1951–1981". Tartu 1981. lk 177
* "Eesti Põllumajanduse Akadeemia töötajad ja vilistlased 1981–1990". Tartu 1991. Lk 69
* Agraarteadus, 4/1991. Lk 426–427

Välislingid
-----------

* *Eesti teaduse biograafiline leksikon.* 3. köide: *N–Sap* TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013, lk. 1087
* Haud Tartu Vana-Jaani kalmistul

 *Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.*
**Ussiurguminemisepäev** on maausu püha 8. sügiskuu ehk septembri päeval, mille kombestik ja aeg langeb kokku eesti rahvakalendri ussimaarjapäeva omadega.

Üldine on olnud metsaminekukeeld põhjendusega, et mets tahab puhata ja ussid rahulikult urgu minna. Lubatud oli minna marjule. Mõnevõrra oli levinud õmblemis- ja ketramiskeeld, et uss ei nõelaks. Sel päeval kaotavad nõelussid maaga kokku puutudes oma mürgi ja nende salvamine pole enam ohtlik. Enamik koristus- ja külvitöid (rukkikülv, viljakoristus) pidi olema lõpetatud. Mõnel pool usuti, et kesa sümboolselt kündmine hävitab kahjurid ja rukkiussid. Ussimaarjapäeva peeti õunte valmimise päevaks.

Välislingid
-----------

* Ussiurguminemisepäevast Eesti rahvakalendri tähtpäevade andmebaasis *Berta*

Maarahva pühad

6. I kolmekuningapäev  • 
13. I nuudipäev ehk kanutipäev  • 
14. I taliharjapäev ehk korjusepäev  • 
17. I tõnisepäev, ka jõuluemapäev  • 
1. II pudrupäev  • 
2. II küünlapäev  • 
9. II luuvalupäev  • 
22. II talvine peetripäev  • 
24. II talvine madisepäev  •
kihlakud: liugupäev ja tuhkapäev  • 
9. III sirgupäev  • 
17. III käädripäev  • 
21. III pendipäev  •
eidepäev  •
urbepäev  •
kevadine pööripäev  •
kiigepüha  •
suur neljapäev  •
suur reede  •
ülestõusmispühad  • 
25. III marjapunapäev  • 
1. IV karjalaskepäev  • 
14. IV künnipäev  •
maahingaus  • 
23. IV jüripäev  •
suvisted  • 
9. V ligupäev, ka kevadine nigulapäev  • 
25. V urbanipäev  •
taevaminemispüha  •
nelipüha  •
suvine pööripäev  • 
23. VI leedopäev  • 
24. VI jaanipäev  • 
29. VI suvine peetripäev  • 
2. VII heinamaarjapäev, ka heinaleedo  • 
10. VII seitsmevennapäev  • 
13. VII karusepäev  • 
25. VII jakobipäev  • 
26. VII annepäev  • 
29. VII olevipäev, ka jakepäev  • 
10. VIII lauritsapäev, ka esimene rukkiema päev  • 
15. VIII rukkimaarjapäev, ka suur rukkiema päev  • 
24. VIII pärtlipäev, ka viimane rukkiema päev  • 
8. IX ussimaarjapäev, ka ussiurguminemisepäev  •
pekopäev  •
sügisene pööripäev  • 
21. IX sügisene madisepäev  • 
29. IX mihklipäev, ka kasupäev  • 
14. X kolletamispäev  • 
26. X midruskipäev  • 
28. X simunapäev  • 
2. XI hingepäev  • 
10. XI mardipäev  • 
25. XI kadripäev, ka hanipäev  • 
30. XI andresepäev  • 
6. XII talvine nigulapäev  • 
7. XII tõnnipäev  • 
13. XII luutsinapäev  • 
21. XII toomapäev  • 
21.–24. XII jõulud  • 
25. XII ajastaja päev
31. XII näärid  •
**Tööpataljonid** olid Nõukogude Liidus Teise maailmasõja ajal moodustatud Punaarmee tööüksused, kuhu kuulusid Nõukogu Liidu juhtkonna silmis usaldust mitteväärivate ja seepärast rindele mittesobivate rahvuste, nagu sakslaste, soomlaste, eestlaste, lätlaste, leedulaste jt esindajad.

Eestlased Nõukogude tööpataljonides
-----------------------------------

Eestlasi oli kõige rohkem Arhangelski ja Uurali sõjaväeringkondade tööüksustes, kus nad tegid ehitus- ja metsatöid. Üksnes Arhangelski oblastis oli erinevatel andmetel 11 000–17 000 eestlast.

Teadaolevalt hukkus tööpataljonides nälja, külma, kopsupõletiku, nakkushaiguste, peksmise ja enesetappude läbi 12 840 meest, seega üle 1/3 Eestist Punaarmeesse võetute koguarvust.

Tööpataljonides ellujäänud eesti sõdureid ja ohvitsere hakati alates veebruarist 1942 suunama sel ajal formeeritavatesse 7. ja 249. Eesti Laskurdiviisi, mis läksid augustis 1942 vastmoodustatud 8. Eesti Laskurkorpuse koosseisu.

Vaata ka
--------

* Nõukogude tööpataljonid Eestis 1944–1949

Viited
------

1. 1 2 3  Estonica: Tööpataljonid (vaadatud 23.07.2016)
2. ↑  Jaanus Piirsalu. Tööpataljon tähendas paljudele surmalaagrit. Postimees, 23. juuli 2016 (vaadatud 23.07.2016).

Välislingid
-----------

* Tööpataljonidest Estonicas
Otto Kuntze (1867)
**Otto Carl Ernst Kuntze** (23. juuni 1843 Leipzig – 27. jaanuar 1907 Sanremo) oli saksa botaanik.

Kuntze tegeles esialgu rohuteadusega. 1863–1866 töötas ta Berliinis kaubaagendina ning reisis Kesk-Euroopas ja Itaalias. 1868–1873 oli tal oma ettevõte, mis tootis eeterlikke õlisid ja võimaldas tal jõukalt elada.

Aastatel 1874–1876 reisis ta Kariibi mere saartel, USA-s, Jaapanis, Hiinas, Kagu-Aasias, Araabia poolsaarel ja Egiptuses. Aastal 1881 avaldas ta oma reisi kohta teose "*Um die Erde*". Aastatel 1876–1878 õppis ta Berliinis ja Leipzigis loodusteadusi ning sai kiinapuu uurimise eest Freiburgi ülikoolist doktorikraadi.

Aastal 1886 külastas ta Venemaa Kaug-Ida ning 1887–1888 Kanaari saari. 1890. aastate algul reisis ta Lõuna-Ameerikas, külastades peaaegu kõiki sealseid riike. 1894 külastas ta Lõuna-Aafrika riike ja Saksamaa kolooniaid Aafrikas.

Aastal 1891 avaldas ta oma reiside põhjal 7700 taime kirjeldava teose "Revisio Generum Plantarum" esimese ja teise köite, 1893 kolmanda ja 1898 viimase köite. Selles teoses tutvustas ta uudset taksonoomiat, mis korraldas ümber kogu senise süstemaatika, ning kutsus sellega esile kolleegide meelepaha.

1904 reisis ta Austraalias, Uus-Meremaal, Tseilonil, Samoal, Hawaii saartel ja USA-s.

Rahvusvahelisel 2. botaanikute kongressil Viinis 1905 tekitas tema nomenklatuur suure konflikti ja pärast seda olid akadeemilise maailma uksed tema jaoks suletud. Samal aastal kolis Kuntze Sanremosse, kus suri kaks aastat hiljem.

Otto Kuntze kirjeldatud taksonitele lisatakse autorilühend **Kuntze**.
DOSis, OS/2s ja Microsoft Windowsis on **pakkfail** (*batch file*) tekstifail, mis sisaldab käskude jada, mille täidab käsurea interpretaator. Täitmise ajal operatsioonisüsteemi kest (*shell*) loeb käske pakkfailist tavaliselt rida-realt. Enamasti kirjutatakse pakkfaile selleks, et tüütuid või lihtsalt korduma kippuvaid tegevusi automatiseerida. Pakkfaile kasutavad tihti süsteemiadministraatorid. UNIXi-laadsetes operatsioonisüsteemides on sarnase funktsiooniga kestaskriptid.

DOSi batch failide nimelaiendiks on **.bat**. Erinevad keskkonnad võivad tunnistada erinevaid nimelaiendeid. Näiteks Windows NT ja OS/2 tunnistavad **.cmd** või **.bat** nimelaiendit. 4DOSis ja 4NTs on kasutusel **.btm**. Windows 95 ja 98 lubavad ainult **.bat** kasutamist.

"Tere, Maailm!"
---------------

"Tere, Maailm!" programm näeb pakkfailis välja järgmine:

```
@echo off
title Tere, Maailm!
echo Tere, Maailm!
echo.
pause
```

Esimene rida lülitab süsteemsed teated välja, et väljastataks ainult seda, mis ette nähtud. Teine rida seab käsuga *title* dialoogiakna pealkirjaks "Tere, Maailm!". Kolmas rida väljastab sõnumi "Tere, Maailm!". Neljas rida ehk käsk *echo.* väljastab tühja rea. Viimane rida ehk käsk *pause* peatab programmi täitmise ja jääb kasutajalt klahvivajutust ootama.

Välislingid
-----------

* Batch File Commands
* Batch File Help
* DOS Batch Programming
Bengt Klasson Horn koos Margaretha Sparre ja Ingeborg Banériga. David Klöcker Ehrenstrahli maal aastast 1675
**Bengt Klasson Horn af Åminne** (10. november 1623 Vikhus – 7. veebruar 1678 Riia) oli Rootsi poliitik ja väejuht, vabahärra. 

Bengt Horni vanemad olid riiginõunik ja Åminne vabahärra Klas Kristersson Horn (1587–1651) ja Sigrid Oxenstierna (1590–1644), kelle vend Bengt Oxenstierna (1591–1643) ja poolvend Gabriel Oxenstierna (1586–1656) olid kõrgetel ametikohtadel Eesti, Liivi- ja Ingerimaal. Tema vend Krister Klasson Horn (1622–1692) oli samuti riigitegelane, vanaisa Krister Klasson Horn (1554–1612) oli Rootsi saadik Täyssinä rahu sõlmimisel ja vanavanaisa Klas Kristersson Horn (1518–1566) Viiburi asehaldur ja admiral, kes sai 1561. aastal Åminne ehk Joensuu mõisa vabahärra tiitli.

1647. aastal määrati Horn Blå rügemendi kapteniks, 1653 ülendati ooberstiks ja 1656 kindralmajoriks. Aastast 1656 oli ta Eestimaa kuberner, 1660 sai riiginõunikuks ja juhtis 1661. aastal Rootsi delegatsiooni Kärde rahu sõlmimisel. Aastatel 1672–1674 oli Horn Eestimaa kindralkuberner, 1674 Svea õuekohtu president ja 1677 ülendati feldmarssaliks.

Åminne vabahärra Bengt Hornile kuulusid Ekebyholmi loss Norrtäljes, Koivaliina (Adsel), Mustiala (Tammela), Viki (Wijk), Edshammari (Edsshammer), Ridö (Ryda), Djursö (Diurssöö), Frössviki (Frösswyck) ja teised mõisad.

Perekond
--------

Horn abiellus 20. novembril 1652 Stockholmi lossis vabapreili Margareta Sparrega (1631–1660), kes oli maamarssal Lars Eriksson Sparre (1590–1644) ja Märta Banéri (1593–1638) tütar.

16. septembril 1662 abiellus ta Stockholmis vabapreili Ingeborg Banériga (1641–1675), kes oli riiginõunik Axel Gustafsson Banéri (1594–1642) ja tema kolmanda abikaasa Carin Nilsdotter Bielke tütar. Abielust sündis:

* Ture Sigismund Horn (1674–1724), Hallandi garnisonirügmendi (Horni rügement, rootsi k. *Garnisonsregementet i Halland*) ülem

Tema kolmas abikaasa oli 11. oktoobrist 1677 vabapreili Margareta Bielke (1653–1726), kes oli kantsler Gustaf Bielke (1618–1661) ja Maria Elisabet Sparre (1623–1662) tütar.

Viited
------

1. ↑   "(1754) Matrikel öfwer Swea rikes ridderskap och adel ... lk. 61-62".
2. ↑  Heinrich Göseken: Manuductio ad Linguam Oesthonicam... Reval : Adolph Simon, 1660 Digitaalselt

Välislingid
-----------

* Bengt Horni korraldused Eesti Ajalooarhiivi fondides
* Sugupuu
* Elulugu Nordisk familjebok, 1883, lk.1508-1509
* Elulugu Svenskt biografiskt handlexikon, 1906, lk.514-515

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**Wilhelm Ulrich** | **Eestimaa kuberner**1656-1674 | Järgnev**Johann Christoph Scheiding** |
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib asulast; saare kohta vaata artiklit Ándrose saar* |

---

Ándros
**Ándros** (Άνδρος) ehk **Chóra** (Χώρα) on linn Kreekas Lõuna-Egeuse piirkonnas. See on Ándrose piirkonnaüksuse, Ándrose valla, Ándrose vallaüksuse ja Ándrose kogukonna keskus, Ándrose saare keskasula. Linn asetseb saare idarannikul. 

Elanike arv oli 2001. aasta andmetel 1508, 2011. aasta rahvaloenduse andmetel 1428.

Loodus
------

Linna keskus asetseb väikesel poolsaarel. Seda ümbritsevad liivarannad Parapórti rand (idas) ja Neimporió rand (läänes). Suurim kõrgus merepinnast on 5 m.

Haldusajalugu
-------------

Aastatel 1999–2001 oli Ándros Ándrose valla ja Ándrose vallarajooni keskus.

Arhitektuur ja planeering
-------------------------

Linna arhitektuuris on nii sõdadevahelise aja uusklassitsistlikisi kui ka Küklaadide stiilis kuupmaju. Katedraali lähedal on palju vanu villasid, mis on kuulunud kunagistele rikastele reederitele. 

Kesklinnas on turg. Üks selle jalakäijate tänavaid Georgíou Empiríkou tänav algab linna postkontori juurest ja lõpeb Ándrose Arheoloogiamuuseumi juures ning jätkub teise nimega kuni Tundmatu meremehe monumendini. Tänava ääres on palju kauplusi ja teenindusettevõtteid.

Muuseumid
---------

Linnas on neli muuseumi: Ándrose Arheoloogiamuuseum, Ándrose Moodsa Kunsti Muuseum, Ándrose Meremuuseum ja Ándrose rahvaluulemuuseum.
**Rein Karemäe** (15. novembrini 1939 **Quido-Rein Gross**; 20. august 1934 – 7. juuli 2014) oli eesti ajakirjanik ja poliitik.

Haridus
-------

Rein Karemäe lõpetas 1957. aastal Tallinna Pedagoogilise Instituudi füüsika erialal.

Töö
---

### Kohustuslik töölesuunamine

Ta töötas ühe kooliaasta õpitud erialal ehk füüsikaõpetajana Väike-Maarja keskkoolis.

### Töö Eesti Raadios ja Televisioonis

Karemäe töötas aastatel 1958–1961 Eesti Raadios reporterina ning aastatel 1961–1976 Eesti Televisioonis kommentaatorina. Karemäe tuntuimad saatesarjad olid "Kolmnurk", "Reporter vahetab elukutset", "Ringliiklus" ning Soome-Eesti ühisviktoriin "Naapurivisa".

Ta oli ka ETV päevakajalise draamasarja „Mis Koosta peres uudist?" (1965‒1972) teine stsenarist.

### Töö Eesti Kinoliidus ja filmid

Kui Rein Karemäe ETV-st 1976. aastal lahkus, jäi ta "Ringliikluse" saadet edasi tegema. Temast sai Eesti Kinoliidu sekretär (tänapäevases tähenduses tegevdirektor). Kui kaua renoveeritud Kinomaja lõpuks 1981. aasta 26. jaanuaril avati, pidas Karemäe seda peaaegu oma elutööks. Filme ja telesaateid tegi ta vaikselt ikka edasi. 

Dokumentaalfilme, mille juures oli ta peamiselt stsenarist, pooltel ka režissöör, kogunes tal umbes 30; lisaks kroonikafilmid ja -lõigud ringvaadetes. 1962. aastal tegi ta stsenaristina telemängufilmi "Minu sõber" (filmi režissöörid olid Artur Rinne ja Ants Kivirähk).

Näitlejana astus ta üles 1983. aasta mängufilmis "Lurich" (mängis Berglundi).

### Poliitiline tegevus

Rein Karemäe kuulus algul Keskerakonda, alates 1996. aastast Arenguparteisse ja oli alates 1999. aastast Sotsiaaldemokraatliku Erakonna (SDE) liige. Ta oli ka SDE juhatuse liige ning VIII Riigikogu liige 1995–1999.

Rein Karemäe suri 11 aastat põetud vähi tagajärjel 7. juulil 2014. Maetud Tallinna Pärnamäe kalmistule.

Tunnustus
---------

* 1975 – Eesti NSV teeneline ajakirjanik
* 1980 – Valdo Pandi nimeline ajakirjanduspreemia
* 2002 – Valgetähe V klassi teenetemärk
* 2010 – Eesti Kultuurkapitali audiovisuaalse kunsti sihtkapitali elutööpreemia (panuse eest Eesti telepublitsistika ja dokumentaalfilmi mängulisemaks muutmisel)

Isiklikku
---------

Ta oli abielus teleajakirjaniku ja poola kirjanduse eestindaja Ruth Karemäega. Paar tutvus raadiomajas töötades ja abiellus 1959. aasta mais, 55 aastat kestnud abielu lõpetas alles Rein Karemäe surm.

Viited
------

1. ↑   Suri teleajakirjanik Rein Karemäe. ERR uudised, 7. juuli 2014
2. ↑  Ene Pajula. Telemaja esipaar. Delfi Lood / Eesti Naine. 30. september 2017.
3. ↑  Ene Pajula. Telemaja esipaar. Delfi Lood / Eesti Naine. 30. september 2017.
4. ↑  Teenetemärkide kavaleride andmekogu – 4011

Välislingid
-----------

* Rein Karemäe raadiosaates "Kukul külas" 28. aprillil 1996,
	+ 1. osa,
	+ 2. osa,
	+ 3. osa,
	+ 4. osa
* Suri teleajakirjanik Rein Karemäe
|  |
| --- |
|  |
| Medalikohad |
| Euroopa meistrivõistlused |
| **Kuld** | 2012 | jalgpall |

**Álvaro Negredo Sánchez** (sündinud 20. augustil 1985 Madridis) on Hispaania jalgpallur, kes mängib ründajana Hispaania kõrgliiga klubis Cádiz.

Ta alustas klubikarjääri Rayo Vallecanos, millega liitus 2001. aastal. Klubi põhimeeskonnas debüteeris ta 2004. aastal Hispaania tugevuselt kolmandas liigas. Aastatel 2005–2007 mängis Negredo Hispaania esiliigas Madridi Reali reservmeeskonnas. Hooajal 2006–07 lõi ta Hispaania esiliigas 18 väravat.

Aastatel 2007–2009 mängis ta Hispaania kõrgliigas Almería ridades. Hooajal 2008–09 lõi ta Hispaania kõrgliigas 19 väravat. Seejärel mängis ta aastatel 2009–2013 Sevillas. Hooaegadel 2010–11 ja 2012–13 oli Negredo Hispaania kõrgliigas resultatiivseim Hispaania mängija (vastavalt 20 ja 25 väravat).

2013. aasta juulis sõlmis ta lepingu Inglismaa kõrgliiga klubiga Manchester City. Ta mängis Citys vaid hooajal 2013–14, mil lõi liigas üheksa väravat ja tuli klubiga Inglismaa meistriks.

Aastatel 2014–2016 mängis ta Hispaania kõrgliigas Valencia ridades. Seejärel naasis ta üheks hooajaks Inglismaale, mängides Valenciast laenul Middlesbrough's. Aastatel 2017–2018 mängis Negredo Türgi kõrgliiga klubis Beşiktaş ja aastatel 2018–2020 Araabia Ühendemiraatide kõrgliiga klubis Al-Nasr.

2020. aasta juulis naasis Negredo Hispaania kõrgliigasse, sõlmides üheaastase lepingu Cádiziga.

Hispaania jalgpallikoondises mängis Negredo aastatel 2009–2013 kokku 21 korda ja lõi kümme väravat. 2012. aastal tuli ta Hispaania koondisega Euroopa meistriks.

Saavutused
----------

Sevilla
* Copa del Rey: 2009–10

Manchester City
* Premier League: 2013–14
* Football League Cup: 2013–14

Al Nasr
* UAE League Cup: 2019–20

Välislingid
-----------

 Álvaro Negredo – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis

| * v
* r
Hispaania koondis  –  UEFA Euro 2012 (3. tiitel) |
| --- |
| 

* 1 Casillas (c)
* 2 Albiol
* 3 Piqué
* 4 Martínez
* 5 Juanfran
* 6 Iniesta
* 7 Pedro
* 8 Xavi
* 9 Torres
* 10 Fàbregas
* 11 Negredo
* 12 Valdés
* 13 Mata
* 14 Alonso
* 15 Ramos
* 16 Busquets
* 17 Arbeloa
* 18 Alba
* 19 Llorente
* 20 Cazorla
* 21 Silva
* 22 Navas
* 23 Reina
* Treener: Del Bosque

 | Hispaania |
Bengali lahe kaart
**Bengali laht** on laht India ookeani kirdeosas.

Bengali laht piirneb edelas Sri Lankaga, läänes, põhjas ja kirdes Euraasiaga, idas Andamanide ja Nicobaridega ning kagus Sumatraga. Lahe kaldad kuuluvad Sri Lankale, Indiale, Bangladeshile, Birmale ja Indoneesiale.

Bengali merest itta jääb Andamani meri. Nende merede vaheline piir algab Birmas asuvalt Negraisi neemelt ja kulgeb üle kõigi suuremate Andamanide: Preparise, Suur-Coco, Landfalli, Põhja-Andamani, Kesk-Andamani, Lõuna-Andamani, Rutlandi ja Väike-Andamani saare. Väike-Andamani lõunatipust Sandy neemelt läheb piir otsejoones Sumatra kirdepoolseima neemeni. Sellelt neemelt kulgeb Bengali lahe lõunapiir Sri Lanka lõunapoolseima tipu Dondra Headini.

Bengali lahe põhjaossa suubuvad Ganges ja Brahmaputra, seetõttu on lahe vesi magedam kui mujal India ookeanis. 

Lahel esineb torme, mis tekitavad põhjarannikul uputusi. 1970. aasta novembri keskel hukkus orkaanis ligi pool miljonit inimest ja see on läbi aegade inimohvriterohkeim torm kogu maailmas.

Umbes 300 eKr tekkis Lõuna-Indias ja Sri Lankal Chola riik, mis oma suurima ulatuse saavutas 10. sajandil, kui kõik Bengali lahe kallastele jäävad alad olid Chola vasallriigid. Sel ajal kutsuti Bengali lahte **Chola järveks**. Chola riik lakkas olemast 1279 ja hiljem seda nime kuigivõrd ei kasutatud.

Praeguse nime sai Bengali laht Bengali järgi. See nimi tuleb sanskritikeelsest sõnast *banga* või *vanga*, mis tähistab Gangese jõge.
**Rein Kirsipuu** (sündinud 30. juunil 1933 Tartus) on eesti jalgrattatreener ja endine jalgrattur.

Ta lõpetas 1952. aastal Tartu 6. Keskkooli ja on õppinud Tartu Riiklikus Ülikoolis kehakultuuri.

Ta oli aastatel 1972–1988 Eesti maanteekoondise vanemtreener.

Tema õpilaste seas on olnud Aavo Pikkuus, Riho Suun, Toomas Kirsipuu ja Jaan Kirsipuu.

Tunnustus
---------

* 1974 Eesti NSV teeneline treener
* 1977 NSV Liidu teeneline treener
* 1999 Eesti Kultuurkapitali kehakultuuri ja spordi aastapreemia
* 2000 Tartu linna aukodanik ja Tartu Suurtähe kavaler
* 2001 Eesti Punase Risti V klassi teenetemärk
* 2007 Eesti Jalgratturite Liidu auliige
* 2017 Eesti Vabariigi spordipreemia (elutööpreemia pikaajalise tulemusliku töö eest jalgrattaspordi arendamisel)

Isiklikku
---------

Tema pojad on Jaan Kirsipuu ja Toomas Kirsipuu. Tema õde oli ratsutaja ja ratsutamistreener Mall Kirsipuu (1929–2003). Tema elukaaslane on Tiia Teppan.

Rein Kirsipuu isa oli arhitekt Artur Kirsipuu.

Viited
------

1. ↑  Teenetemärkide kavaleride andmekogu – 1513

Välislingid
-----------

* Biograafia ESBL-is
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib Eesti diskoansamblist, teiste tähenduste kohta vaata Jam (täpsustus).* |

---

**Jam** oli Eesti ansambel, mis esitas diskomuusikat. 

Ansambel sai nime liikmete eesnimede esitähtedest (Juss and Mihkel). Ansambli tegevuse alguskuupäevaks võib lugeda 23. juulit 1994, kui sündis esimene lugu "Miks minema läed?". Bändi mänedžer oli Aarne Valmis. 

1. septembril 2005 läks 11 aastat tegutsenud ansambel laiali. Viimased esinemised tehti sama aasta oktoobris. Otsus laiali minna oli Mihkel Mattiseni sõnul päevakorras juba pikemat aega. "Olen Jamis juba liiga pikka aega, tahan tuua vaheldust oma ellu," ütles Mattisen.[*viide?*]

Koosseis
--------

* Mihkel Mattisen – vokaal, klahvpillid
* Juss Tamm – vokaal, klahvpillid

Diskograafia
------------

Esimene CD ilmus 12. detsembril 1994. Ansambli kuuendat tegevusaastat tähistati CD-ga "The Greatest Hits" 2000. aastal, mis lisaks tuntud lugudele sisaldas kaht uut lugu.

### Albumid

* 1994 "Jam" Valindo
* 1996 "Ootus" Valindo
* 1998 "Laulud minu sees" Hitivabrik
* 2000 "The Greatest Hits" Hitivabrik
* 2000 "Veel üks kord" Hitivabrik
* 2002 "Ainus tee" Hitivabrik
* 2004 "Viies" Hitivabrik

### Singlid

* 1994 "Miks minema läed?" Valindo
* 1996 "Su pilkudest loen" Valindo

Välislingid
-----------

* Koduleht
* Diskograafia
**Tuhkpihlakas** (*Sorbus rupicola*) on roosõieliste sugukonda ja õunapuuliste alamsugukonda ja pihlakate perekonda kuuluv heitlehine puu.

Levila
------

Eestis esineb tuhkpihlakas loodusliku liigina Lääne-Saaremaal – Viidumäel ja Sõrve poolsaarel.

Tuhkpihlakas on üks kolmest Eestis looduslikult kasvavast pihlakaliigist. Harulduse tõttu kuulub liik punasesse raamatusse.

Tuhkpihlaka lehed

Kirjeldus
---------

Tuhkpihlakas on saagjate servadega lihtlehtedega. Lehed on ebakorrapäraselt hambulised, alusel kiilja terve servaga. Lehestik on heledam, kui harilikul pihlakal ja lehed on alt tugeva tuhkhallika vildikihiga.

Õied on valged. Läägemaitselised viljad on ümarovaalsed, 1–1,5 (2) cm pikad, oranžid või pruunikaspunased ja valkjate täppidega. Viljad püsivad sügisel kaua puul.

Vaata ka
--------

* Harilik pihlakas
* Pihlakas
* Pooppuu
* Soome pihlakas

* Eesti pärismaised puud

Kirjandus
---------

* Mari Reitalu. Mitme pihlaka maa on Eesti? *Eesti Loodus* 2000, nr 6

Välislingid
-----------

* Tuhkpihlakas andmebaasis eElurikkus Muuda Vikiandmetes

* 

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Tuhkpihlakas** |
**Rein Ellermaa** (26. juuni 1936 Tallinn – 19. november 2003 Tallinn) oli eesti kergejõustiklane (kõrgus- ja kolmikhüppaja).

Ta lõpetas 1955. aastal Tallinna 17. Keskkooli ja õppis aastatel 1955–1959 Tallinna Polütehnilises Instituudis. 1979. aastal lõpetas Tallinna Kergetööstuse Tehnikumi tehnik-plaanijana. 

Ta töötas aastatel 1961–2003 Normas.

Sportlasena
-----------

Sportima hakkas 8. klassis õppides. Tegeles Friedel Raudsepa juhendamisel ujumisega.

### Poksijana

Ta oli raskekaalus (üle 81 kg) 1953. aastal Eesti NSV noorte (17–18-aastaste) meister. Tema treener oli Evald Seepere.

### Kergejõustiklasena

Ta sai Eesti NSV meistrivõistlustel aastatel 1956–1966 kõrgushüppes (treener Ervin Uuk) 4 kulda, 2 hõbedat ja 4 pronksi; kolmikhüppes kulla ja hõbeda ning sisemeistrivõistlustel pronksi. Parandas 1958–1960 3 korda Eesti NSV kõrgushüpperekordit.

Oli Spartaki ja hiljem Kalevi liige. Võistles 27 korda Eesti NSV koondises.

### Korv- ja võrkpallurina

Kuulus ka Eesti NSV karika- ja meistrivõistlustel teiseks tulnud Norma korv- ja võrkpallimeeskonda.

Tunnustus
---------

* 1960 – NSV Liidu meistersportlane

Viited
------

1. 1 2  Biograafia ESBL-is (vaadatud 14. oktoober 2019)
2. ↑  Rein Pajur. "Poksi lugu". Tallinn 2019. Lk 594

Välislingid
-----------

* Biograafia ESBL-is
* Haud Tallinna Liiva kalmistul
**Tõnu Tubli** (sündinud 7. veebruaril 1988) on eesti muusik (trummar).

Haridus
-------

Ta on õppinud Viljandi Paalalinna Gümnaasiumis, Eesti Muusika- ja Teatriakadeemias ning Tartu Ülikooli Viljandi Kultuuriakadeemias.[*viide?*]

Muusikaga seotud tegevus
------------------------

Ta on ansambli Trad.Attack! liige, lisaks musitseerib Allan Järve Kvartetis ja oma sooloprojektis.[*viide?*]

Ta on Tartu Ülikooli Viljandi Kultuuriakadeemia õppejõud.[*viide?*]

### Ansamblid

* Trad.Attack!
* Allan Järve Quartet
* Paabel
* Lauri Kadalipp Social Jazz
* Laura Junson & the Jeth
* Kali Briis[*viide?*]

Tunnustus
---------

2017. aasta etnokulpide jagamisel nimetati ta aasta parimaks muusikuks.

Isiklikku
---------

Ta on abielus Ugala teatri lavastusala juhi Pille-Riin Lillepaluga, neil on poeg Teodor (sündinud 2018).[*viide?*]

Viited
------

1. ↑  Liisa Tegel (15. september 2017). "Trad.Attacki teekond täis äpardusi". *LP*. Vaadatud 14. oktoobril 2017.
2. ↑  Katharina Toomemets (7. oktoober 2017). "Kolm etnokulpi võitnud Trad.Attack". *Õhtuleht*. Vaadatud 14. oktoobril 2017.
**Hovery Covery** on Eesti tantsumuusikaduett, koosseisuga Estin ja Hoveri Erik, kes alustas tegevust 1994. aastal Viljandis. 

Duett on püsinud diskolaval väikeste pausidega, näiteks aastast 2006, kui Esta Loho emigreerus Eestist ajutiselt, mistõttu katkes ka bändi tegevus. Samas on Esta Loho teinud Estini nime all ka soolokarjääri, mis koos bändi sisetülidega põhjustasid 1996. aastal bändi tegevuse katkemise.

Diskograafia
------------

Duett liitus taas 1998. aastal ja andis välja albumi "Originaal Vol.2", hiljem on ilmunud nii "Greatest Hitsi" kogumikke kui ka uut materjali. 

Lisaks teistelt laenatud paladele on bändi jaoks muusikat loonud Hoveri Erik ("Hoia mul käest", "Kaks säravat silma" jm) kui ka mänedžer ja naissolisti Esta Loho endine abikaasa Gunnar Loho ("Veel üks hetk", "Vaid üks viiv" jm). Hovery Covery suuremad edetabelihitid olid "Ära jahtu" (püsis mitu kuud Eesti Televisiooni edetabelisaates "7 vaprat"), "Kaks, me kaks" (pälvis Raadio 2 edetabelisaate "Kuraditosin" preemia), "Kaks säravat silma", "Võõra linna tuled" ja "Hoia mul käest". 

Hovery Covery esimene album "Hoia mul käest" ilmus 1995. Albumit ja sellele järgnenud suvetuuri "Kolm säravat silma" (koos ansamblitega Code One ja Jam) saatis menu. 

| Aasta | Album | Väljaandja |
| --- | --- | --- |
| 1995 | "Hoia mul käest" | Forte |
| 1995 | "Mirage" ft. Up'n Down | Gunnar Loho |
| 1998 | "Orginaal Vol.2" | Gunnar Loho Music Management |
| 2001 | "Puudutus" ft. Constance | Records 2000 |
| 2004 | "L'Ootus" | Simakoff Production |
|  | Kogumik |  |
| 2005 | "Very Best Of Hovery Covery" | Simakoff Production |
| 2014 | "Parimad" | Simakoff Production |

Kriitika
--------

Hovery Covery oli ülipopulaarne, kuid kriitikud leidsid, et tegemist on banaalse meelelahutusega. Heideti ette musta vokaali, kehva muusikalist teostust, klišeelikke tekste, liiga ekstravagantseid lavakostüüme. Ometi oli Hovery Covery 1990. aastatel esimene tantsubänd, kelle esinemisi saatis alati särtsakas lava-*show* just lauljate endi, mitte taustatantsijate esituses.

Menu
----

Aastatel 1995–1997 tegutses Tallinnas Hovery Covery fänniklubi, kes külastas ansambli kontserte, andis välja ajalehte Peegel ja toetas nii duetti kui ka Estinit hilisemates edetabelisaadetes.

Välislingid
-----------

* Hovery Covery andmebaasis MusicBrainz (*inglise keeles*)
**Tõnu Reinot** (sündinud 7. märtsil 1961 Pärnus) on eesti füüsik.

Elulugu
-------

Tõnu Reinot on ehitusjuhi ja õpetaja poeg, Eda Reinoti abikaasa.

Lõpetas 1979 Pärnu 2. Keskkooli ja 1984 TÜ füüsikaosakonna; *Ph.D.* (füüsika, 1993, TÜ), väitekiri "The kinetics of polariton luminescence, energy transfer and relaxation in anthracene". Oli 1984–1993 Eesti NSV Teaduste Akadeemia Füüsika Instituudi nooremteadur, 1993-2005 Iowa Osariigi Ülikooli (USA) järeldoktor ja teadur, 2006– Iowa Osariigi Ülikooli teadur ning asepresident erafirmas BioCrystals.

Teadustöö
---------

Uurimisvaldkonnad: energia ülekandenähtused molekulaarkristallides; augupõletamine ja ühe molekuli spektroskoopia amorfsetes süsteemides: ülikiirelt klaasistatud vedelikud, fotosünteesivad kompleksid, normaalsed ja vähkkasvajaga koed ning üksikud rakud; makromolekulaarsete kristallide kasvatamine ning nende struktuuri analüüs.

Viited
------

1. 1 2 3 4  Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide

Teoseid
-------

* Picosecund spectroscopy of polaritons in anthracene crystals I, II (kaasautor). // J. Luminescence 35 (1987) 5, 6
* New Insights on Persistent Nonphotochemical Hole Burning and its Application to Photosynthetic Complexes (invited feature article, kaasautor). // J. Phys. Chem. 105 (2001) 5083
* Single-cell nonphotochemical hole burning of ovarian surface epithelial carcinoma and normal cells (kaasautor). // Proc. Natl. Acad. Sci. 100 (2003) 4
* Carcinoma and SV40-transfected normal ovarian surface epithelial cell comparison by nonphotochemical hole burning (kaasautor). // Biophys. J. 84 (2003) 2
* A Model for Persistent HB Spectra and Hole Growth Kinetics that Includes Photoproduct Absorption: Phthalocyanine in Hyperquenched Ortho-dichlorobenzene (kaasautor). // J. Chem. Phys. 119 (2003) 10404.

Kirjandus
---------

* *Eesti teaduse biograafiline leksikon.* 3. köide: *N–Sap* TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013

Välislingid
-----------

Tõnu Reinot Eesti Teadusinfosüsteemis Muuda Vikiandmetes

 *Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.*
Abja valla lipp
**Abja valla lipp** on Viljandi maakonnas asunud endise Eesti haldusüksuse Abja valla lipp.

Lipp on kinnitatud Eesti Vabariigi riigisekretäri poolt 14. mail 2004 ning selle näidis asub vallakantseleis.

Lipu kirjeldus
--------------

Valla lipp on ruudukujuline vapilipp. Rohelisel kangale on lisatud diagonaalne valge väli, mis algab vardapoolsest alanurgast ning millele on paigutatud kolm sinist linaõit. Õied moodustuvad viiest sinisest kroonlehest ja viiest rohelisest tupplehest ning valgest südamikust.

Lipu värvid Pantone värviskaala järgi on roheline PMS 3415 ja sinine PMS: Process Blue.

Kandelipu normaalsuurus on 105×105 cm.

Põhjendus
---------

Sinised õied viitavad linakasvatusele ja linatöötlemisele, kui abjakate traditsioonilistele tegevusaladele ja jõukuseallikale. Valge väli sümboliseerib kaitstust, roheline aga ürgset loodust.

Lipu kasutamise kord
--------------------

1. Abja valla lipp heisatakse vallavalitsuse hoone juures asuvasse lipumasti, suhtlemisel teiste omavalitsustega, samuti muudel avalikel üritustel.
2. Lipu heiskamisel koos Eesti riigilipu, mõne teise riigi või tema omavalitsusüksuse, mõne Eesti maakonna, linna või valla lipuga, asub Abja valla lipp lippude poolt vaadatuna vasakul teise riigi või Eesti riigilipust.
3. Abja valla lipu heiskamise võib teha kohustuslikuks üksnes vallavolikogu otsuse või vallavalitsuse korraldusega vallale kuuluvatel hoonetel, rajatistel või maa-alal. Teistele isikutele on sellekohased otsused või korraldused üksnes soovitusliku iseloomuga.

Vaata ka
--------

* Abja valla vapp
* Viljandi maakond

Välislingid
-----------

* Abja valla sümboolika valla kodulehel
* Omavalitsuste sümbolid Riigikantselei lehel – Abja vald
**Falsifikatsionism** on Karl Popperilt pärinev induktsionismi vastustav teadusekäsitus. Selle järgi ei alusta teadus (kogemusteadus) mitte vaatlustest, vaid oletustest, mida teadlased püüavad kriitika ja kontrollimise (vaatluste ja katsete) abil ümber lükata (falsifitseerida). Kui oletus on põhjalikule tõsisele kontrollimisele vastu pidanud, võib selle oletuse esialgselt omaks võtta, kuid ta jääb siiski ainult oletuseks.

Teadusliku teooria, seaduse või üldistuse kindel teadmine ei ole falsifikatsionismi järgi võimalik. Juba järgmisel hetkel võib see kontrollimisel vääraks osutuda. 

Popper armastas näiteks tuua Newtoni mehaanikat, mis pidas 1687. aastast, mil see avaldati, kuni umbes 1900. aastani kontrollimisele hästi vastu. Aastatel 1900–1920 aga leiti, et see on ebatäpne, ning seda korrigeeriti relatiivsusteooriale toetudes.

Kriitika
--------

### Ernest Nagel

Ernest Nagel (1979:76) leiab, et Popperi "arusaam falsifikatsiooni rollist teooriate kasutamisel ja arendamisel on ülelihtsustus, mis on lähedal teadusliku protseduuri karikatuurile".

### Hanssoni falsifikatsioon

Sven Ove Hansson alustab falsifikatsiooni mõistelisest analüüsist. Kõigepealt peab olema hüpotees, mida falsifitseerida. Siis peab eksperimendil olema binaarne tõlgendusstruktuur, st võimalikud uurimustulemused peavad juba ette jagunema kaheks teineteist välistavaks kategooriaks vastavalt sellele, kas hüpotees läbib testi. See nõue välistab eksploratiivse uurimistöö, mille puhul puudub uurimistulemuste igasugune eelnev kategoriseerimine (näiteks mõne valgu struktuuri kindlakstegemine). Samuti välistatakse uurimustulemuste eelnev kategoriseerimine rohkem kui kaheks sama staatusega kategooriaks. Kui binaarne tõlgendusstruktuur on olemas, siis on ikkagi tarvis ka staatusasümmeetriat: peab olema selge, mis on testitav hüpotees: kumba tulemuste kategooriat peetakse just hüpoteesi toetavaks. Peale selle, Popperi järgi saab hüpoteesi ainult falsifitseerida, mitte aga verifitseerida. Sellest tuleneb kaks nõuet. Esiteks, üks tulemuste kategooriatest on kergemini kinnitatav kui teine (kinnitusasümmeetria). See on ühitatav nii verifikatsionismi kui ka falsifikatsionismiga. Teiseks, hüpoteesi eitus on kinnitatavam kui jaatus (negatiivne ühendus). Falsifikatsionism eeldab, et kõik need neli nõuet on täidetud.

Hansson vaatas läbi ajakirjas Nature 2000. aastal ilmunud 70 artiklit. Ainult kahes artiklis kirjeldatud uurimuses olid kõik nõuded täidetud, ja ühes neist leidis aset falsifikatsioon. Hansson teeb järelduse, et falsifikatsionismist metodoloogilise soovitusena on vähe kasu, sest enamasti ei ole selle eeldused täidetud. Falsifikatsionism on "falsifitseeritud".

Kirjandus
---------

* K. R. Popper. *Conjectures and Refutations: The Growth of Scientific Knowledge*. New York: Basic Books 1963.
* Ernest Nagel. 'Teleology Revisited and Other Essays in the Philosophy and History of Science*, New York: Columbia University Press 1979.*
* K. R. Popper. *The Logic of Scientific Discovery*, Tiptree: The Anchor Press 1980.
* Sven Ove Hansson. Falsificationism Falsified. – *Foundations of Science*, 2006, 11, 275–286.
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib Laptevite mere vesikonnale kuuluvast jõest; Ohhoota merre suubuvast jõest vaata Jana jõgi (Ohhoota meri); lahe kohta vaata artiklit Jana laht; eesnime kohta vaata artiklit Jana (eesnimi); ajakirja kohta vaata Jana (ajakiri)* |

---

**Jana jõgi** (vene **Яна**) ehk **Djaangõ** (sahha **Дьааҥы**) on jõgi Venemaa põhjaosas Sahhas. Janast läände jääb Leena ja itta Indigirka jõgi.

Jana saab alguse Verhojanski ahelikust Sartangi ja Dulgalahhi jõe liitumisel, suubub Laptevite merre Jana lahte. Suubumisel moodustab ta suure delta, mille pindala on 10 200 km². Jõesuudmes asub suur tasane saar Jarok.

Jana jõe jõgikonnas on umbes 40 000 järve. Nende hulgas on nii jääajal tekkinud alpijärvi kui ka soodes tekkinud läbivooluga järvi.

Jõgi toitub vihma- ja lumesulamisveest. Jääkattes on ta oktoobrist mai lõpu või juuni alguseni. Vooluhulk on väga ebaühtlane: juunist septembrini voolab ära üle 93% aastasest äravoolust. Keskmine äravool on Verhojanski juures 150 m³/s, suudmes 1000 m³/s). Verhojanskis on jõgi jääs 220 päeva aastas, sealhulgas põhjani jääs 70–110 päeva.

Peamised lisajõed on Adõtša, Oldžo, Abõrabõt (paremalt) ja Bõtantai, Bakõ (vasakult).

Jana jõe kaldal asuvad Verhojansk, Batagai, Ust-Kuiga kaid ja suudmealas Nižnejanski sadam.

Kogu valglas on maapinnas igikelts. Kogu valglat katab tundra, siiski leidub kohati kõikjal kuni deltani välja kohti, kus kased kasvada saavad.

Jana valglas asub nii-öelda Venemaa külmapoolus. Seal on registreeritud põhjapoolkera madalaimad temperatuurid. Talviti langeb temperatuur alla –50 °C. Registreeritud on –71 °C ja usutakse, et mägedes on see veel madalamgi.

Jakuudi rahvapärimuse kohaselt juhtub niisuguste külmade ajal, et kui üks inimene hüüab teisele midagi ja too ei kuule seda, on põhjuseks asjaolu, et sõnad on õhus ära külmunud. Kevadel, kui jälle soojaks läheb, sulavad sõnad üles ja kes sel ajal õiges kohas viibib, kuuleb kõike seda, mis juba mitu kuud tagasi seal kohas öeldi.

**Jana jõe keskmine vooluhulk (m³/s) Jubileinaja hüdroloogiajaamas (67°63′N 52°18′E)  
(andmed on arvutatud aastate 1972–1994 alusel**)

Ajalugu
-------

Jana jõe org on esimene teadaolev inimasustusega koht Arktikas. Jõe deltast on leitud 30 tuhat aastat vana asustuse jälgi (ajast 12 tuhat aastat enne viimase jääaja maksimaalse jäätumise aega).

Jääajal oli igilume all ainult Verhojanski ahelik, kuid suuremas osas valglast igijääd ei moodustunudki, sest seal oli selleks liiga kuiv.

1892–1894 korraldas parun Eduard von Toll Alexander von Bunge Venemaa Keiserliku Teaduste Akadeemia ekspeditsiooni koosseisus Jana jõe (ja teistegi Põhja-Jäämerre suubuvate jõgede) geoloogilisi uuringuid. 1 aasta ja 2 päeva pikkuse ekspeditsiooni jooksul läbiti 25 tuhat kilomeetrit, sellest 4200 km mööda jõgesid.

Viited
------

1. ↑  Jubileinaja hüdroloogiajaam (Jana jõgi)
Abja valla vapp
**Abja valla vapp** on Viljandi maakonnas asunud endise Eesti haldusüksuse Abja valla vapp.

Vapp kinnitati Eesti Vabariigi riigisekretäri poolt 14. mail 2004 ja selle näidis asub vallakantseleis.

Vapi kirjeldus
--------------

Rohelise vapikilbi jaotab kaheks vasakult langev hõbedane kaldpalk (Bend Sinister), millel asetseb kolm sinist linaõit. Õied moodustuvad viiest sinisest kroonlehest ja viiest rohelisest tupplehest ning hõbedasest südamikust. Vapi värvid Pantone värviskaala järgi on roheline PMS 3415 ja sinine Process Blue.

Põhjendus
---------

Sinised linaõied viitavad linakasvatusele ja linatöötlemisele, kui abjakate traditsioonilistele tegevusaladele ja jõukuseallikale. Kaldpalk sümboliseerib kaitstust, roheline kilbivärv ürgset loodust.

Vapi kasutamine
---------------

Värvides ja värvideta (must-valget) vappi võib kasutada vallavolikogu, vallavalitsuse ja hallatavate asutuste dokumentidel, pitsatitel, siltidel, trükistel ja suveniiridel ning panna üles ruumides ja avalikes kohtades. Teistel juhtudel toimub vapi kasutamine vallavalitsuse loal.

Vaata ka
--------

* Abja valla lipp

Välislingid
-----------

* Abja valla sümboolika valla kodulehel
* Omavalitsuste sümbolid Riigikantselei lehel - Abja vald.
Tuiklemise sagedust illustreeriv graafik
**Tuiklemine** on kahe lähedase sagedusega osaheli interferentsil esinev nähtus, mida inimene talle kuuldavate helide korral tajub perioodilise helivaljuse muutusena. Antud helivaljuse perioodilise muutuse sagedus on võrdne kahe interfereeruva heli sageduste vahega.

Tuiklemisest on abi muusikainstrumente häälestamisel.

Tuiklemine võnkumiste korral
----------------------------

Kui kahe samasihilise liidetava lihtharmoonilise võnkumise sagedused erinevad vähe, võib resultantliikumist kujutada pulseeriva amplituudiga harmoonilise võnkumisena. Kui ühe lihtharmoonilise võnkumise võrrand on {\displaystyle x\_{1}=A\cos \omega t} ja teise lähedase sagedusega võnkumise võrrand on {\displaystyle x\_{2}=A\cos((\omega +\Delta \omega )t)}, siis liites saadakse

> {\displaystyle x=x\_{1}+x\_{2}={\Bigl (}2A\cos({\frac {\Delta \omega }{2}}t){\Bigr )}\cos(\omega t),}
> 
> 

seejuures sulgudes olev tegur muutub palju aeglasemalt, kui teine tegur. Seetõttu on amplituudi muutumine perioodiline ja muutub vastavalt sulgudes oleva avaldise absoluutväärtusele.

Binauraalne tuiklemine
----------------------

 *Pikemalt artiklis Binauraalne tuiklemine*
Binauraalne tuiklemine on kõrvapete (kuulmisillusioon), kus inimene tajub tuiklemist kahe lihtheli puhul, mille mõlema sagedused on väiksemad kui 1500 Hz ja nend sageduste erinevuse on väiksem kui 40 Hz ja neid kahte heli mängitakse eri kõrvadesse samaaegselt. Tavalist tuiklemist võib tajuda ka ühe kõrvaga, kuid binauraalse tuiklemise tajumiseks on vaja mõlema kõrva ja ajus paikneva helitajuga seotud ajuosade koostööd.

Vaata ka
--------

* Liitheli
* Psühhoakustika

Viited
------

1. ↑  I. Saveljev (1978). *Füüsika 1*. Tallinn: Valgus. Lk 184.
Rúnar Már Sigurjónsson
**Rúnar Már Sigurjónsson** (sündinud 18. juunil 1990 Sauðárkrókuris) on Islandi jalgpallur, kes mängib poolkaitsjana Rumeenia kõrgliiga klubis CFR Cluj ja Islandi jalgpallikoondises.

Ta alustas klubikarjääri Islandi klubis Tindastóll. 2008. aastal liitus ta Islandi kõrgliiga klubiga HK. Aastatel 2010–2013 mängis ta Islandi kõrgliigas Valuri meeskonnas. Seejärel mängis ta aastatel 2013–2016 Rootsi kõrgliiga klubis Sundsvall. 2016. aasta suvel sõlmis ta lepingu Šveitsi kõrgliiga klubiga Grasshopper. 2018. aastal mängis ta Grasshopperist laenul St. Gallenis. Aastatel 2019–2020 mängis ta Kasahstani kõrgliiga klubis Astana, kellega tuli 2019. aastal Kasahstani meistriks. 2021. aasta veebruaris siirdus ta Clujsse ning tuli samal hooajal klubiga Rumeenia meistriks.

Islandi jalgpallikoondises tegi Sigurjónsson debüüdi 2012. aasta novembris sõprusmängus Andorra vastu ning lõi selles mängus ka koondisekarjääri esimese värava. Ta kuulus Islandi koondisse 2016. aasta Euroopa meistrivõistlustel.

Saavutused
----------

Astana
* Kasahstani kõrgliiga: 2019
* Kasahstani superkarikas: 2020

CFR Cluj
* Liga I: 2020–21
* Supercupa României: 2020

| * v
* r
Islandi koondis  –  UEFA Euro 2016 |
| --- |
| 

* 1 Halldórsson
* 2 Sævarsson
* 3 Hauksson
* 4 Hermannsson
* 5 Ingason
* 6 R. Sigurðsson
* 7 Guðmundsson
* 8 B. Bjarnason
* 9 Sigþórsson
* 10 G. Sigurðsson
* 11 Finnbogason
* 12 Kristinsson
* 13 Jónsson
* 14 Árnason
* 15 Böðvarsson
* 16 Sigurjónsson
* 17 Gunnarsson (c)
* 18 T. Bjarnason
* 19 Magnússon
* 20 Hallfreðsson
* 21 Traustason
* 22 Guðjohnsen
* 23 Skúlason
* Treener: Lagerbäck & Hallgrímsson

 | Island |
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel on Taani olümpiavõitja kohta, jalgpallitreeneri kohta vaata artiklit Viggo Jensen (jalgpallitreener).* |

---

|  |
| --- |
|  |
| Kuld | 1896 | kahe käega tõstmine |
| Hõbe | 1896 | ühe käega tõstmine |
| Pronks | 1896 | vabapüss, 300 meetrit |

Viggo Jensen
**Alexander Viggo Jensen** (22. juuni 1874 – 2. november 1930) oli Taani esimene olümpiavõitja, 1896. aasta suveolümpiamängude olümpiakuld, -hõbe ja -pronks. 

Klubi: Handelstandens Ahtletklub. 

Elukutse: ehitusinsener.

Kirjelduste põhjal oli Viggo Jensen hämmastavalt siniste silmade, lühikese harjassoengu ja nii paksu kaelaga, et kõik pidasid vajalikuks seda nimetada.

Ateena olümpiamängudel 1896 ei tulnud Jensen 6. aprillil kettaheites 9 võistleja seas esikolmikusse. Järgmisel päeval saavutas ta kuulitõukes 7 osavõtja seas 4. koha.

7. aprillil võitis Viggo Jensen kahe käega tõstmise (111,5 kg). Sama palju tõstis ka Launceston Elliot Suurbritanniast. Ühe käega tõstmises jäi Jensen (57 kg) Ellioti (71 kg) järel teiseks, sest oli eelmisel alal kätt kergelt vigastanud, püüdes üles saada 112,5 kg. 57 kg tõstis ka Alexandros Nikolopoulos Kreekast, kuid mõlemal alal eelistasid kohtunikud Jensenit tema parema stiili tõttu. Alles 1912. aasta suveolümpiamängudel Stockholmis hakati võrdse tulemuse korral võistlejaid kaaluma.

Laskmises läks Jensenil samuti üsna hästi, kui arvestada suurt osalejate arvu. Vabapüssis 200 m distantsil tuli ta 9. aprillil 42 osaleja seas 6.-ks (1640 silma). 300 m distantsil tuli ta 12. aprillil 20 osaleja seas koguni kolmandaks (1305 silma). Sealjuures jäi kuld kaugele (1583), aga hõbe käeulatusse (1312). Vahepeal toimunud võimlemisvõistlustele registreerus Jensen kõigile 6 individuaalalale, ent osales ainult 10. aprillil köieronimises, kus 5 osavõtja seas sai 4. koha.

1900. aasta suveolümpiamängudel Pariisis osales Jensen ainult vabapüssist 300 m kauguselt laskmises, kuid edutult. Taani meeskond tuli küll 4.-ks, ent individuaalselt oli Jensen lamades 10. püsti 11. põlvelt laskmises 13. ja kolmevõistluses 15.

Vaata ka
--------

* Kergejõustik 1896. aasta suveolümpiamängudel
* Laskmine 1896. aasta suveolümpiamängudel
* Riistvõimlemine 1896. aasta suveolümpiamängudel
* Tõstmine 1896. aasta suveolümpiamängudel
* Laskmine 1900. aasta suveolümpiamängudel