recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Suvorovi orden** (vene keelles *орден Суворова*) oli Nõukogude Liidu ja on Venemaa Föderatsiooni sõjaline autasu.

Ajalugu
-------

### Nõukogude Liit

Kuulsa Venemaa väejuhi Aleksandr Suvorovi (1729–1800) järgi nimetatud autasu loodi Nõukogude Liidu Ülemnõukogu otsusega 29. juulil 1942. Ordenit anti välja 3 järgus.

### Venemaa Föderatsioon

Venemaa Föderatsioon jätkas ordeni väljaandmist.

1. järk
-------

Suvorovi ordeni 1. järku anti armeekomandöridele väljapaistva juhtimise eest lahinguolukordades. Esimesena sai Suvorovi ordeni 1. järgu Georgi Žukov 28. jaanuaril 1943.

1. järgu orden valmistati 55 mm läbimõõduga plaatinatähest ja 30 mm diameetriga plaatinamedaljonist, millele oli lisatud kullast Aleksandr Suvorovi büst, tammepärg ja kiri Александр Суворов. Plaatinatähe ülemisel otsal on väike rubiintäht.

Suvorovi ordeni 1. järku anti välja 391.

2. järk
-------

Suvorovi ordeni 2. järku anti korpuse-, diviisi- ja brigaadikomandöridele otsustava võidu eest arvuliselt ülekaaluka vaenlase vastu.

2. järgu orden valmistati 50 mm läbimõõduga kuldtähest ja 25 mm diameetriga hõbemedaljonist. Kiri Александр Суворов tehti punase emailiga. Samuti puudus ordenilt rubiintäht.

Suvorovi ordeni 2. järguga autasustati muuhulgas ka Eesti Laskurkorpuse komandöri Lembit Pärna.

Suvorovi ordeni 2. järku anti välja 2863.

3. järk
-------

Suvorovi ordeni 3. klassi anti polgukomandöridele, nende staabiülematele ning pataljoni- ja kompaniikomandöridele väljapaistva juhtimise eest, mis tõi kaasa lahingu võidu.

3. järgu orden oli kujunduselt samasugune kui 2. järgu orden, ainult valmistatud üleni hõbedast.

Suvorovi ordeni 3. järku anti välja 4012.

Viited
------

1. ↑  Президент России наградил Южный военный округ орденом Суворова (vaadatud: 17.07.2023)

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Suvorovi orden** |

* Põhjalik ülevaade Suvorovi ordenist (vene keeles)
* Указ Президиума Верховного Совета СССР «Об учреждении военных орденов: Ордена Суворова, первой, второй и третьей степени, Ордена Кутузова, первой и второй степени и Ордена Александра Невского» от 20 июля 1942 года // Ведомости Верховного Совета Союза Советских Социалистических Республик : газета. — 1942. — 5 августа (№ 30 (189)). — С. 1.
**Haav** on perekonnanimi.

Nigeerias oli perekonnanime Haav kandjaid 2014. aastal üle 120 isiku.

Statistika Eestis
-----------------

2023. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Haav 169 inimesel: 86 mehel ja 83 naisel. Perekonnanimede levikult oli Haav meeste puhul 1020. kohal ja naiste puhul 1209. kohal. Kõige levinum oli perekonnanimi Haav vanuserühmas 5–9, kus neid on 10 000 elaniku kohta 2,12. Nimi oli kõige sagedasem Jõgeva maakonnas, kus sellist nime kandis maakonna 10 000 elaniku kohta 7,16 inimest.

19. sajandi algul pandi pärisorjusest vabastamise käigus talupoegadele Saaremaal Kihelkonna kihelkonna Kihelkonna mõisavallas, Harjumaal Jõelähtme kihelkonna Maardu, Kostivere ja Rummu mõisavaldades ning Läänemaal Lihula kihelkonna Sipa mõisavallas viiel korral nimeks Haaw (Haav).

Nimede eestistamisel võeti Haav 1936. ja 1940. aastal uueks perekonnanimeks neljal korral isikute poolt, kelle perekonnanimi oli varem Haar, Herbst (2) ja Paulmann.

Nime kandjaid
-------------

* Aksel Haav, eesti füüsik (1928–)
* Andrus Haav, eesti viiuldaja (1969–)
* Ruth Haav, eesti viiuldaja (1971–)

Viited
------

1. ↑  Haav Surnames. Vaadatud 21. detsember 2023.
2. ↑  Statistikaamet: Nimede statistika (vaadatud 21.12.2023)
3. ↑  Onomastika andmebaas. Nimede panemine: Haav.
4. ↑  Onomastika andmebaas. Nimede eestistamine: (uus nimekuju): Haav.

Välislingid
-----------

* Haav statistikaameti andmebaasis
**Salme Vallateater** on Saare maakonnas Salme alevikus Salme kultuurimajas tegutsev harrastusteater. 

1901. aastal ilmus kohalikus ajalehes sõnum näitemängu tegemisest toonases Anseküla kihelkonnas. 1918. aastal moodustati haridusselts Salme, millel oli ka oma näitering. 1950. aastal kolis näitering vastvalminud Salme rahvamajja.

Nüüdisajal on vallateatri hing Salme rahvamaja juhataja Maire Sillavee. Põhitrupi kõrval tegutsevad teatris noortetrupp ja seeniortrupp.

Salme Vallateatrist on välja kasvanud noorte Salme Sõnaring.

"Läänemere isandad"
-------------------

Salme Vallateatri üks suurejoonelisemaid lavastusi on olnud 30. juulil 2010 esietendunud "Läänemere isandad", mis põhines August Mälgu samanimelisel ajaloolisel seiklusromaanil ning mille tegevustik viis vaataja ajas ligikaudu 900 aastat tagasi – Saaremaale ja Rootsisse Sigtunasse (vt Sigtuna hävitamine). 

Loo lavastas Salme valla elanik, teatriprofessionaal Väino Uibo, stsenarist oli Sulev Raudsepp, kunstnik Endla Tuutma, kostüümikunstnik Tiia Kobin (pälvis selle eest Saare maakonna meistri auhinna KadakMari 2010). Lavastusel oli isegi oma relvameister – Aadu Himmist. Näitlejaid tegi kaasa üle poolesaja. Algupärane mängukoht oli Saaremaal Salme rannapark – mererand kadakate, valgel hobusel ratsutaja ja päikeseloojanguga, rääkimata paatidest ja tõrvikutest merel. 

"Läänemere isandaid" mängiti neljal suvel, traditsiooniliselt lõpetati sellega siis ka igal suvel augustis peetud merenädal.

Uuemaid lavastusi
-----------------

* U. Lennuk – "Igavene kapten" (2018)
* A. Kivirähk – "Uljas neitsi" (2018)
* J. Tuulik – "Tüürimees Benjamin" (2018)
* K. B. Väljamäe – "Suur mees juba" (2018)
* A. Gelman – "Pink" (2019)
* E. Aule – "Astuge edasi" (2019)
* I. Abele – "Saar" (2019)
* E. Ruus "Klassikokkutulek" (2019)
* H. Wuolijoki "Niskamäe naised … mehed ka" (2020)
* K. Kaur "Kaval-Ants ja Vanapagan" (2020)
* J. Puusepp "Kukk" (2021)
* M. Waltari "Tule tagasi, Gabriel!"(2022)
* P. Quilter "Veel üks pilet"(2022)
* N. R. Nash "Vihmameister"(2023)

Tunnustus
---------

2022. aastal pälvis Salme vallateater Eesti Kultuurkapitali rahvakultuuri sihtkapitali aastapreemia.

Viited
------

1. ↑  Näitemängu ajalugu Sõrvemaal. Salme Vallateatri koduleht. Vaadatud 14.07.2020.
2. ↑  Aare Laine. Salme näiteseltskond – Läänemere isandad, Puujalg ja Ükssilm Saarte Hääl / Postimees, 02.08.2013.
3. ↑  Salme Vallateater. Koduleht. Vaadatud 21.12.2023.
4. ↑  2012. aasta – "Läänemere isandad" Salme Vallateatri koduleht. Vaadatud 14.07.2020.
5. ↑  Aare Laine. Salme näiteseltskond – Läänemere isandad, Puujalg ja Ükssilm Saarte Hääl / Postimees, 02.08.2013.
6. ↑  Kartu Kalmus. Salme vallateater pälvis rahvakultuuri sihtkapitali aastapreemia Saarte Hääl, 13.02.2022.

Välislingid
-----------

* Teatri koduleht
* Teatri Facebooki leht
**Kohatu mõis** (saksa keeles *Kohhat*) oli eramõis, mis asus Kullamaa kihelkonnas Läänemaal.

Mõis rajati ajavahemikul 1726–1733 Vaikna mõisast eraldatud alast. Kuid nimekuju *Kohhat* esmamainiti alles 1798. Mõis oli Kullamaa, Kohatu küla Märjamaa kihelkonnas.

1920. aastatel tekkis mõisa maadele asundus, mis pärast 1940. aastaid liideti Kohatu külaga.

Kullamaa kihelkonnas asus Kütke mõis, mis oli Kohatu kõrvalmõis. Kütke mõis asub tänapäeval samuti Kohatu külas.

Viited
------

1. 1 2  Kohatu mõis Rahvusarhiivi Eesti ala mõisate registris (vaadatud 22.03.2016)
2. 1 2 3  Eesti kohanimeraamat, lk. 220

Välislingid
-----------

* Kohatu mõis Rahvusarhiivi Eesti ala mõisate registris

Kullamaa kirik
Kullamaa kihelkond

**Kirik**: Kullamaa  

**Mõisad**: Jõgisoo mõis | Kasenurme mõis | Kalju mõis | Kohatu mõis | Koluvere mõis  | Kuijõe mõis | Käända mõis | Kääsla mõis | Kütke mõis | Leevre mõis | Leila mõis | Liivi mõis | Loodna mõis | Luiste mõis | Maidla mõis | Ohtla mõis | Piirsalu mõis | Päri mõis | Sipa mõis | Sooniste mõis | Suure-Kullamaa mõis | Teenuse mõis | Tolli mõis | Ubasalu mõis | Vaikna mõis | Väike-Kullamaa mõis
**Erich Karl Taar** (10. juuli (vkj)/ 23. juuli 1908 Pärnu – 15. mai 1986 Västra Götalandi lään, Rootsi) oli eesti poksija ja maadleja.

Ta hakkas poksiga tegelema Tallinna Võitlejas, hiljem võistles ta ka teiste seltside eest. Ta oli ka poksikohtunik ning harrastas ka kergejõustikku ja jalgpalli.

Taar oli kokku seitsmekordne Eesti meister – poksis kukk-kaalus (kuni 118 naela ehk 53,5 kg) 1928. aastal ja sulgkaalus (kuni 126 naela ehk 57,2 kg) 1931, 1932, 1935 ja 1942. aastal ning vabamaadluses kärbeskaalus 1929. aastal ja Kreeka-Rooma maadluses kärbeskaalus 1930. aastal.

Taar osales kuus korda Eesti–Soome maavõistlustel poksis (1928, 1929, 1930, 1932, 1933 ja 1934) ning kaotas kõik oma kohtumised. 

Taar oli Tallinnas politseinik. 1944. aastal põgenes ta Nõukogude vägede eest Rootsi.

Kirjandus
---------

* "E. Taar sai uuri". Sõnumed nr 190, 14. september 1933. Lk 3
* Henn Saarmann, Erlend Teemägi. "Eesti spordi biograafiline leksikon". Eesti Entsüklopeediakirjastus. Tallinn 2001
* Rein Pajur. "Poksi lugu". Tallinn 2018. Lk 463

Välislingid
-----------

* Biograafia ESBL-is
* Erich Taari sporditulemusi
* Haud Göteborgi lähedal Partille Lõunakalmistul
Teddy Teuma (2018)
**Teddy Teuma** (sündinud 30. septembril 1993 Toulonis) on Prantsusmaal sündinud Malta jalgpallur, kes mängib Prantsusmaa kõrgliigaklubis ja Malta jalgpallikoondises.

Teuma on Malta päritolu ja tal on Malta pass.

Kogu klubikarjääri on Teuma mänginud Prantsusmaal. Ta alustas klubikarjääri Prantsusmaa amatöörliiga klubis Hyères.

2015. aastal liitus ta Prantsusmaa tugevuselt kolmanda liiga klubiga Boulogne. 2017. aastal liitus ta samasse liigasse kuuluva Red Stariga, kellega ta tõusis 2018. aastal Prantsusmaa esiliigasse.

2019. aasta jaanuaris sõlmis ta lepingu Belgia esiliigaklubiga Royale Union Saint-Gilloise. 2021. aastal tõusis ta klubiga Belgia kõrgliigasse. Hooajal 2021/22 saavutas ta Royale Union Saint-Gilloise'iga Belgia kõrgliigas teise koha. Hooajal 2022/23 lõi Teuma Belgia kõrgliigas kümme väravat ja andis kümme väravasöötu.

2023. aasta juulis siirdus ta umbes nelja miljoni euro eest Reimsi, kellega sõlmis kolmeaastase lepingu, võimalusega lepingut ühe aasta võrra pikendada. Prantsusmaa kõrgliigas lõi Teuma kaks esimest väravat 27. augustil 2023 mängus Montpellier' vastu, lisaks andis ta samas mängus väravasöödu Yunis Abdelhamidi väravale.

Malta jalgpallikoondises debüteeris Teuma 3. septembril 2020 UEFA Rahvuste Liiga mängus Fääri saarte vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 29. märtsil 2022 sõprusmängus Kuveidi vastu. 23. septembril 2022 lõi ta UEFA Rahvuste Liiga mängus värava Eesti vastu.

Viited
------

1. ↑  "Enrico Pepe, Teddy Teuma eligible to play for Malta national team". 25. august 2020.
2. ↑  "BIENVENUE TEDDY TEUMA !". rusg.brussels. 17. jaanuar 2019. Vaadatud 19. jaanuaril 2019.
3. 1 2   (vaadatud 1.12.2023)
4. ↑  "Teddy Teuma s'engage à Reims pour quatre saisons, dont une en option". *L'Équipe* (prantsuse). 26. september 2023. Vaadatud 26. septembril 2023.
5. ↑   (vaadatud 1.12.2023)
Ristleja Aurora koopia**Aurora** (ehitatud 1903. aastal Peterburis Venemaal) oli vene ristleja. Loetakse 1917. a Venemaal toimunud ja hiljem kogu maailmakorraldust märkimisväärselt mõjutanud oktoobrirevolutsiooni üheks sümboliks.

Mälestusmünt 1967 aastal - Aurora 20 kopikal

Ajalugu
-------

Aurora ehitati 1903. aastal Peterburis Venemaal.

Vene-Jaapani sõjas osales Tsušima merelahingus, seejärel lasti interneerida Filipiinidel, vältimaks sattumist jaapanlaste kätte.

Esimese maailmasõja ajal pidas Balti laevastiku koosseisus valveteenistust Soome lahes.

1916. aastal saadeti Aurora remonti Kroonlinna. Remondis seismise ajal levisid laevale revolutsioonilised meeleolud, mis tipnesid sisepingete ja muude asjaolude kokku langemisel eduka mässuga juhtkonna vastu.

25. oktoobrini 1917 seisis Aurora Neeval, mil Petrogradi Sõja-Revolutsioonikomitee sekretär Vladimir Antonov-Ovsejenko leppis laeva komandöriga kokku, et õhtul, pärast Petropavlovski kindluse signaallasku, tehtaks laeva suurtükist paar pauku, et Talvepaleed kaitsvaid naispataljonlasi hirmutada. Lasu (tegelikult mürsuta pauklasu ehk signaallasu, kuna muud suurtükilaskemoona laeval hetkel polnud) tulistaski masina-allohvitserist laeva sõja-revolutsioonikomitee komissari Belõševi käsul vöörisuurtükist kell 21.40 väidetavalt komendor Jevdokim Ognjov. Talvepalee saadigi kätte peaaegu veretult ja Aurorast sai Oktoobrirevolutsiooni sümbol.

1918. aastal saadeti laeva meeskond kodusõja rinnete toetuseks jõe- ja järveflotillidesse.

1941. aasta 30. septembril lasti Aurora Oranienbaumi sadamas sakslaste poolt põhja. Osa laeva relvastusest ja meeskonnast saadeti sõjas Leningradi maismaarindele. 

1944. aasta 20. juulil tõsteti Aurora üles ja viidi Leningradi.

1948. aastal, pärast remonti, seisis Aurora Neeval muuseumlaevana.

1985–1987 Aurora lammutati seoses amortisatsiooniga.

Praegu seisab Peterburis Neeva kaldal samanimeline Aurora koopia, millesse on sobitatud u 1000 t Aurora mehhanisme ja konstruktsioonielemente.

Laeva üldandmed
---------------

* Pikkus: 126,8 m
* Laius: 16,7 m
* Süvis: 7,3 m
* Veeväljasurve: 6730 t
* Peamasin: aurumasin võimsusega 11600 hj
* Kiirus: 19,2 sõlme
* Meeskond: 570 inimest

Relvastus
---------

Eri aegadel kandis Aurora erinevat relvastust. 

* 8 kahurit kaliibriga 152 mm + 24 kahurit kaliibriga 75 mm (1903–1918)
* 8 kahurit kaliibriga 37 mm (1903–1916)
* 3 torpeedoaparaati, neist 1 vööris, 2 parrastes (1903–~1985)
* 6 kahurit kaliibriga 152 mm (1916–1918)
* kahurid kaliibriga 130 mm (1932–1941)
* kahurid kaliibriga 152 mm (~1948–1984)
**Egon Parbo** (15. aprill 1910 Tallinn – 24. aprill 1942 Sosva vangilaager) oli Eesti jalg- ja korvpallur.

Jalgpall
--------

Parbo hakkas jalgpalli kui spordiga tegelema 15-aastaselt Siriuse spordiklubis. 1930. aastal debüteeris ta Meistriliigas Kalevi koosseisus. Samal aastal tuli ta Kaleviga ka Eesti meistriks. Tallinna JS Estonia ridades tuli Parbo Eesti meistriks neljal korral: 1934, 1935, 1936, ja 1939. 

Parbo mängis Eesti koondvõistkonnas 24 korda, neist esimene mäng oli maavõistlus Lätiga 27. septembril 1931 ja viimane kohtumine Leeduga 27. augustil 1939. 1938. aastal võitis ta Eesti koondise koosseisus Balti turniiri.

Korvpall
--------

Aastail 1930 ja 1931 tuli Parbo Tallinna Kalevi koosseisus Eesti meistriks. Ta kuulus neljal korral ka Eesti koondisse.

Saavutused
----------

### Jalgpall

Tallinna ESS Kalev
* Eesti meister (1): 1930

Tallinna JS Estonia
* Eesti meister (4): 1934, 1935, 1936, 1938-1939

Eesti koondis
* Balti turniiri võitja (1): 1938

### Korvpall

Tallinna Kalev
* Eesti meister (2): 1930, 1931

Vaata ka
--------

* Eesti jalgpallikoondislaste loend

Viited
------

1. ↑  "Kõik Eesti internatsionaalid". Eesti Jalgpalli Liit. Vaadatud 15. detsember 2013.
2. ↑  "Parbo, Egon". Eesti spordi biograafiline leksikon. Vaadatud 15. detsember 2013.
Tarmo Miilits (2017)
**Tarmo Miilits** (sündinud 3. juulil 1970) on Eesti riigiametnik, 27. jaanuarist 2022 siseministeeriumi kantsler. 

Tarmo Miilits on lõpetanud Sisekaitseakadeemia sisejulgeoleku eriala.

Aastatel 1990–2018 töötas ta eri ametikohtadel Politsei- ja Piirivalveametis (PPA, kuni 2010 Politseiamet), muu hulgas PPA arendusosakonnas rahvusvahelise koostöö büroo politseinõunikuna ja viimati peadirektori asetäitjana korrakaitsepolitsei alal (2010–2013). Aastatel 2018–2022 töötas ta Kaitsepolitseiametis.

Jaanuaris 2022 nimetas valitsus Miilitsa siseministeeriumi kantsleriks. 

Aastatel 2013–2016 oli Tarmo Miilits Euroopa Liidu Afganistani politseimissiooni (EUPOL) asejuht. Afganistani missiooni ajaks tema teenistussuhe Politsei- ja Piirivalveametis peatati.

24. veebruarist 2016 on Tarmo Miilits teenistusastmelt politseikindralinspektor.

Tunnustus
---------

* 2008 – Kotkaristi III klassi teenetemärk

Viited
------

1. ↑  ETIS
2. 1 2 3 4  Valitsus nimetas uueks siseministeeriumi kantsleriks Tarmo Miilitsa. Siseministeeriumi veebisait, 27. jaanuar 2022.
3. ↑  Tarmo Miilits sai EL-i Afganistani politseimissiooni asejuhiks. postimees.ee, 20. aprill 2015.
4. ↑  Tarmo Miilits saabus Afganistanist politseimissioonilt. Delfi, 22. detsember 2016.
5. ↑  Teenetemärkide kavaleride andmekogu – 2830
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib kattekihist; elektroonilise kirjavahetuse kohta vaata e-kiri; anatoomia mõiste kohta hambavaap.* |

---

**Email** on valge või värviline klaasjas kattekiht, millega kaetakse või dekoreeritakse metalli, keraamika või klaasi pinda. Koostise ja omaduste järgi eristatakse läbipaistvat, läbipaistmatut ja sillerdavat emaili.

Email on peeneks jahvatatud klaas. Seda valmistatakse värvilistest klaasidest või läbipaistvast klaasist, millele lisatakse pigmente. 

Kasutatakse metallil, klaasil ja keraamikal. Keraamikas nimetatakse neid glasuuripealseteks värvideks või glasuuripealseteks emailideks.

Sõna *email* on tulnud ülemsaksa keelest *smelzan* 'sulatama', vanaprantsuse sõnast *esmail* või ladina sõnast *smaltum.*

Keraamilisi esemeid katvat emailjat kihti nimetatakse glasuuriks.

Metallil
--------

Metallesemete emailiga kaunistamise tehnikad on

* uuresulatis
* kärgsulatis
* reljeefemail (*basse-taille*)
* *émail en ronde bosse*
* *émail-plique à jour*
* emailmaal (*émail des peintures*)

Klaasil
-------

Keraamikal
----------

Keraamika tehnikat nimetatakse glasuuripealseks maaliks. Tavaliselt põletatakse temperatuuril 750–850 °C.

Viited
------

1. ↑  Kunstileksikon. Eesti Klassikakirjastus, 2001
**Jamie Richard Vardy** (sündinud 11. jaanuaril 1987 Sheffieldis) on Inglismaa jalgpallur, kes mängib ründajana Inglismaa Premier League'i klubis Leicester City FC.

2003. aastal Jamie Vardy sõlmis lepingu Inglismaa jalgpalliliiga 8. divisjoni klubiga Stocksbridge Park Steels, aasta pärast ta leping Sheffield Wednesday'iga lõpetati. 2007. aastal teenis ta koha põhikoosseisus. Juunis 2010 Jamie Vardy kolis klubi FC Halifax Town ja esimeses mängus lõi võiduvärava Buxton FC vastu. Vardy lõpetas hooaja Halifax Towni parima väravaküti nimetusega, kuna oli löönud 27 väravat. Uue hooaja alguses lõi Vardy 3 väravat 4 esimeses mängus, aga jätkas mängimist juba klubis Fleetwood Town.

Enne hooaja 2012–2013 algust toimus Jamie Vardy üleminek Inglismaa jalgpalli esiliiga klubi Leicester City. Üleminekusummaks nimetati 1 miljon naelsterlingit. Esimene hooaeg oli Vardy jaoks kokkuvõttes edutu ja mängija pidas võimalikuks karjääri lõpetamist. Järgmisel hooajal õnnestus aga Vardyl vormi leida ja tema abil sai Leicester City Championshipi võitjaks. Vardy lõi liigas 16 väravat. Esiliiga võitjana teenis Leicester City koha Premier League'is. 19. augustil 2014 sõlmis Vardy klubiga uue lepingu aastani 2018. Esimesel hooajal Inglismaa kõrgliigas lõi Jamie Vardy 34 mängus 5 väravat. Leicester City lõpetas hooaja 14. kohal tehes võimsa tagasituleku hooaja teisel poolel. Premier League'i hooajal 2015–2016 lõi Vardy esimeses 12 mängus 12 väravat.

Saavutused
----------

### Leicester City

* Inglismaa meister (1): 2015–16
* Football League Championship: 2013–14

| * v
* r
Inglismaa koondis  –  UEFA Euro 2016 |
| --- |
| 

* 1 Hart
* 2 Walker
* 3 Rose
* 4 Milner
* 5 Cahill
* 6 Smalling
* 7 Sterling
* 8 Lallana
* 9 Kane
* 10 Rooney (c)
* 11 Vardy
* 12 Clyne
* 13 Forster
* 14 Henderson
* 15 Sturridge
* 16 Stones
* 17 Dier
* 18 Wilshere
* 19 Barkley
* 20 Alli
* 21 Bertrand
* 22 Rashford
* 23 Heaton
* Treener: Hodgson

 | Inglismaa |

| * v
* r
Inglismaa koondis  –  2018. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlused |
| --- |
| 

* 1 Pickford
* 2 Walker
* 3 Rose
* 4 Dier
* 5 Stones
* 6 Maguire
* 7 Lingard
* 8 Henderson
* 9 Kane (c)
* 10 Sterling
* 11 Vardy
* 12 Trippier
* 13 Butland
* 14 Welbeck
* 15 Cahill
* 16 Jones
* 17 Delph
* 18 Young
* 19 Rashford
* 20 Alli
* 21 Loftus-Cheek
* 22 Alexander-Arnold
* 23 Pope
* Treener: Southgate

 | Inglismaa |
Calvin Bassey (2023)
**Calvin Chinedu Bassey** (sündinud 31. detsembril 1999 Aostas) on Nigeeria jalgpallur, kes mängib Inglismaa Premier League'i klubis ja Nigeeria jalgpallikoondises.

Ta sündis Itaalias, kuid kolis juba varases lapsepõlves Inglismaale. Ta kasvas üles Londonis Newhamis.

Aastatel 2015–2020 kuulus ta Leicester City noortesüsteemi. Seejärel liitus ta Šotimaa klubiga Rangers. Šotimaa kõrgliigas tegi ta debüüdi 9. augustil 2020 mängus St Mirreni vastu. Hooajal 2020/21 tuli ta klubiga Šotimaa meistriks. Hooajal 2021/22 jõudis ta Rangersiga UEFA Euroopa Liiga finaali, kus kaotati Saksamaa klubile Eintracht Frankfurt. Bassey valiti samal hooajal ka Euroopa Liiga sümboolsesse koosseisu.

Hooajal 2022/23 mängis Bassey Hollandi kõrgliigaklubis Amsterdami Ajax. Üleminekusumma oli umbes 20 miljonit naelsterlingit, millega oli Bassey Rangersi läbi aegade kalleim tehing.

2023. aasta juulis sõlmis Bassey nelja-aastase lepingu Fulhamiga. Üleminekusumma oli umbes 21 miljonit naelsterlingit..

Nigeeria jalgpallikoondises tegi Bassey debüüdi 25. märtsil 2022 MM-i valikmängus Ungari vastu.

Saavutused
----------

Rangers
* Scottish Premiership: 2020–21
* Scottish Cup: 2021–22
* UEFA Euroopa Liiga: Teine koht 2021–22

Ajax
* KNVB beker: Teine koht 2022–23

Viited
------

1. ↑
2. ↑  "Calvin Bassey Joins Ajax In Club Record Transfer". *www.rangers.co.uk*. Vaadatud 20. juulil 2022.
3. ↑  Coyle, Andy (20. juuli 2022). "Rangers sell defender Calvin Bassey to Ajax for club record fee". *STV Sport*. Vaadatud 20. juulil 2022.
4. ↑  "Ajax and Rangers FC reach agreement for Calvin Bassey". *AFC Ajax*. Vaadatud 20. juulil 2022.
5. ↑  "Fulham sign Bassey". Fulham Football Club. 28. juuli 2023. Vaadatud 28. juulil 2023.
6. ↑  "Fulham confirm Calvin Bassey signing from Ajax in €21m transfer". *theathletic.com*. 28. juuli 2023. Vaadatud 28. juulil 2023.

| * v
* r
Fulham FC mängijad  –  Premier League |
| --- |
| 

* 1 Rodák
* 2 Tete
* 3 Bassey
* 4 Adarabioyo
* 6 Reed
* 7 Jiménez
* 8 Wilson
* 10 Cairney (k)
* 11 Traoré
* 12 Ballo-Touré
* 13 Ream
* 14 Decordova-Reid
* 17 Leno
* 18 Pereira
* 19 Muniz
* 20 Willian
* 21 Castagne
* 22 Iwobi
* 23 Benda
* 26 Palhinha
* 28 Lukić
* 30 Vinícius
* 31 Diop
* 33 Robinson
* 35 Francois
* 38 Harris
* Treener: Silva

 |
**Riigivapi teenetemärgi kett** on Riigivapi teenetemärgi ainus eriklass, Eesti presidendi ametitunnus. 

Riigipea ametitunnus on 69-millimeetrise läbimõõduga kullast riigivapi ning rubiini, kolme safiiri ja 94 teemandiga 30 mm laiune kuldkett. Vabariigi Presidendi ametiketi kujundas 1936. aastal Paul Luhtein. Ametiketi juurde kuulub rinnal kantav kaheksaharuline 87 mm läbimõõduga kuldtäht, mille südamikus on rahvusmotiividest ümbritsetud suur riigivapp, niisamuti I klassi suurpael (algselt Riigivapi teenetemärgi erisuurpael). Praegune Riigivapi teenetemärgi kett on koopia algsest, mis asub teadmata põhjusel Moskva kremli relvapalatis ja on ikka veel Eesti riigile tagastamata.

Ajalugu
-------

Riigivanem Konstantin Päts asutas uued teenetemärgid oma dekreediga 1936. aasta 7. oktoobril, nende hulgas ka Riigivapi teenetemärgi keti. Riigivapi teenetemärgi kullast ametiketi valmistas OÜ Kopfi kullassepatöökoja juveliir Julius Prunsfeldt. Riigikantselei tellis Saksamaalt siidlindid 105 millimeetri laiuse sinise erisuurpaela tarvis. Kui riigihoidja Konstantin Päts valiti 1938. aasta 24. aprillil Eesti presidendiks, anti talle Riigivapi teenetemärgi kett kui presidendi ametitunnus.

President Päts kandis presidendi ametiketti pidulikel sündmustel. Teadaolevalt kandis ta teenetemärgi ketti viimast korda 1940. aasta 17. juulil, kui võttis vastu Nõukogude Liidu uue täievolilise esindaja Vladimir Botškarjovi volikirjad.

Presidendi ametiketi asukoht oli palju aastaid teadmata. 1971. aastal selgus, et presidendi Riigivapi teenetemärk on 1963. aastast saadik Moskva kremli relvapalatis kui "kullast Eesti orden" ja selle kett on Moskva rahandusministeeriumis arvel kui 500 grammi kulda.

Venemaa ei ole röövitud Eesti presidendi ametitunnust Eestile tagastanud senini (oktoober 2019). "Stalini relvajõul Tallinnast ära viidud Eesti Vabariigi presidendi ametitunnus asub arusaamatul põhjusel ikka veel seitsme luku taga Kremlis, otsekui kestaks mõnes paigas Stalini kord või vähemasti Stalini bürokraatia edasi," ütles president Lennart Meri 1995. aasta vabariigi aastapäeva kõnes. "Pean endale, aga ka konstitutsioonilisele Venemaale alandavaks selle piinliku teema juurde tagasi tulla."

Eesti Vabariigi 90. aastapäevaks valmis kolme firma ühistööna uus Eesti Vabariigi presidendi ametiraha, mis on 1940. aastal röövitud ametiraha koopia. ARS-Vasetööd OÜ valmistas ametiketi kullast lülid. Kasutusel oli sama press, mis 1937. aastal. Roman Tavast OÜ meistrid koostasid lülidest keti ja tegid keti küljes oleva kullast riigivapi. Miniplast Pluss OÜ valmistas erisuurpaela ja keti karbi.

Riigivapi ketiklassi teenetemärk koosneb kullast ketist, I klassi suurpaelast ning kullast rinnatähest. Kett kaalub 800–900 grammi ning koosneb 48 lülist, keti otsas on kullast riigivapp. Nelja lüli sees on vääriskivid: rubiin ja kolm safiiri, mida ümbritseb 94 teemanti. Rubiin pärineb Lõuna-Aafrikast, rukkilillesinised safiirid Sri Lankalt,
teemandid Euroopa lihvimistubadest, ketikuld on muretsetud Eestist.

Vaata ka
--------

Viited
------

1. ↑
2. ↑   Priit Rajalo, Aastapäevakõnet pidavat presidenti ehib uus vääriskividega kullast ametikett, Postimees, 06.02.2008
**Munandimanus** (*epididymis*) on isaslooma paariline sisesuguelund. Munandimanused, mis paiknevad munandi juures, on enamikul amniootidel.

Munandimanused arenevad Wolffi juhadest. Munandimanused on sõltuvad androgeenidest ja östrogeenist.

Roomajatel
----------

### Madudel

Madudel paikneb munandi ja munandimanusepea vahel lisakanal. Munandimanuses toimub isassugurakkude küpsemine ja säilitamine. Munandimanuse piirkonnas paikneb keerdunult munandimanusejuha.

Imetajatel
----------

Paljudel imetajatel koosneb munandimanus munandimanuse peast, kehast ja sabast.

### Inimene

Täiskasvanud mehe munand koos munandimanusega:  
A) munandimanusepea;  
B) munandimanusekeha;  
C) munandimanusesaba;  
D) seemnejuha.
Inimesel eristatakse elundil kolme piirkonda: 

* munandimanusepea (*caput epididymis*)
* munandimanusekeha (*corpus epididymis*)
* munandimanusesaba (*cauda epididymis*).

### Funktsioonid

Seemnerakud, mis sisenevad munandimanusepea piirkonda, küpsevad (nad ei suuda veel ujuda). Neid toidetakse munandimanuses nõrega ja küpsemana liiguvad nad edasi. Seemnepurske ajal liiguvad seemnerakud munandimanuse alumise osa piirkonnast, mis toimib seemnerakkude reservuaarina, seemnejuhadesse.

Munandimanuses talitlevad vere- ja närvivarustus ning lümfivool.

Patoloogia
----------

Levinuim haiguslik seisund on munandimanusepõletik ehk epididümiit. Kuid esineb ka mitmeid healoomulisi kasvajaid, nagu kaasasündinud von Hippeli – Lindau sündroomi (RHK-10 ja *ICD-10* – Q85.8), mille korral kasvajakolle paikneb munandimanuse piirkonnas.

Vaata ka
--------

* epididümiit
* Wolffi juha

Viited
------

1. ↑  "Meditsiinisõnastik" 487:2004.
2. ↑  Enn Ernits, Esta Nahkur, "Koduloomade anatoomia", Eesti Maaülikool, Tartu, Halo Kirjastus, lk 232–233, 2013, ISBN 978-9949-426-28-8.
3. ↑  Meeli Roosalu. "Inimese anatoomia", Kirjastus Koolibri, lk 138, 2010, ISBN 978-9985-0-2606-9.
4. ↑  Meeli Roosalu. "Inimese anatoomia", Kirjastus Koolibri, lk 138, 2010, ISBN 978-9985-0-2606-9.
5. ↑  ICD:10 versioon 2010, Veebiversioon (vaadatud 30.10.2013) (inglise keeles)

Välislingid
-----------

* Mital P, Hinton BT, Dufour JM. The blood-testis and blood-epididymis barriers are more than just their tight junctions. Lühikokkuvõte. Biol Reprod. 2011 May;84(5):851-8. doi:10.1095/biolreprod.110.087452. Epub 5. Jaanuar 2011, veebiversioon (vaadatud 06.05.2014) (*inglise keeles*)
* Schimming, B. C, Vicentini, C. A. Orsi, A. M. Franceschini-Vicentini, I. B. Abreu-Rays, M. A. REGIONAL HISTOLOGY OF THE DUCTUS EPIDIDYMIDIS IN THE DOG (Canis familiaris, L.), Rev. chil. anat. vol.15 n.1 Temuco 1997, veebiversioon (vaadatud 06.05.2014) (*inglise keeles*)
* Sissekanne Terminologia Anatomicas A09.3.02.001: Epididymis. Munandimanus
* Sissekanne *Nomina Anatomica Veterinaria-s**-s Epididymis. Munandimanus, lk 59, 5. väljaanne, 2012*
Põletusmatus Indoneesias 2005. aastal
**Põletusmatus** on matus, mille korral maetakse põletatult. Matust, mille korral surnu maetakse põletamata, nimetatakse laibamatuseks.

Maa-alune põletusmatus tähendab matmisviisi, mille puhul põletatud surnu säilmed asetati maasse kaevatud auku või lohku ning kaeti mulla või kividega.

Baltimaades on surnute põletatult matmine teada keskmisest pronksiajast, Eestis I aastatuhande pKr aegu. Vanim Eestist leitud põletusmatus asus Tõugu külas kivikirstkalmes IIA ja on dateeritud ajavahemikku 1260–1025 eKr. Eestis maeti mõnes kohas põletatult veel 16. sajandil. 

On arvatud, et surnute põletamine rajanes usule tule puhastavasse jõusse ning tule ja päikese ühisesse algesse. Põletamisega püüti surnu hinge kehast vabastada ja likvideerida surnule omistatud negatiivset jõudu.

Seaduslikkus ja keskkonnamõju
-----------------------------

Vabaõhu põletusmatused on tänapäeval Läänemaades haruldased ja mõnedes riikides ka keelatud.

Eestis pole põletusmatus seadusega selgelt reguleeritud, kuna kalmistuseadus seda ei puuduta, ennekõike tuleb arvestada sanitaar- ja keskkonnanõuetega.

Chakrabarty RK, et al. uurisid Lõuna-Aasias põletusmatuste keskkonnamõju ("Funeral pyres in South Asia: Brown carbon aerosol emissions and climate impacts") ning leidsid, et põletustes eralduv orgaaniline süsinikdioksiid põhjustas 40% päiksekiirgust varjavat õhureostust, igal aastal ligi 92 Gg.

Traditsiooniline hindu tuleriit põleb ligi kuus tundi ja vajab selleks 500–600 kilogrammi puitu, et laip täielikult ära põletada. Igal aastal põletatakse Indias laipade kremeerimiseks 50–60 miljonit puud, mille tagajärjel pääseb atmosfääri ligi 8 miljonit tonni kasvuhoonegaase. Keskkonda kahjustavad metsade häving, õhureostus ja suured kogused tuhka, mida heidetakse jõgedesse ning suurendatakse sellega nende toksilisust.

Vaata ka
--------

* laibamatus
* Kirimäe põletusmatus
* krematoorium
* matmiskombed

Viited
------

1. ↑  Andres Tvauri. Rahvasterännuaeg, eelviikingiaeg ja viikingiaeg Eestis arheo.ut.ee. Lk 202.
2. 1 2  *Eesti entsüklopeedia.* 7. köide: *NÕUK–RAH.* Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus, 1994, lk 574.
3. ↑
4. ↑  Liivimaa vanem riimkroonika. 2003. Tõlkinud ja kommenteerinud Urmas Eelmäe. Lk 215
5. ↑  "The question: Why are funeral pyres illegal? | The Guardian | guardian.co.uk". *www.theguardian.com*. Vaadatud 8. novembril 2023.
6. ↑  ERR, Taavi Eilat | (8. november 2023). ""Pealtnägija": lähedase surnukeha ise põletamine on hall ala". *ERR*. Vaadatud 8. novembril 2023.
7. ↑  Chakrabarty, Rajan K.; Pervez, Shamsh; Chow, Judith C.; Watson, John G.; Dewangan, Shippi; Robles, Jerome; Tian, Guoxun (14. jaanuar 2014). "Funeral Pyres in South Asia: Brown Carbon Aerosol Emissions and Climate Impacts". *Environmental Science & Technology Letters*. **1** (1): 44–48. DOI:10.1021/ez4000669.
8. 1 2  Kermeliotis, Teo (17. september 2011). "India's burning issue with emissions from Hindu funeral pyres". CNN. Vaadatud 4. juulil 2013.
9. ↑  Nirmala George (17. november 2015). "India court orders action on crematorium near Taj Mahal". Vaadatud 19. novembril 2015.
तेरा सर तन से जुदा हुआ मादरचोद modi कालिया कुत्ता तेरी बीवी और बेटी के पास पास चोद चोद कर मार्डिया मादरचोद modi तेरी बेटी को चोद चोद कर मारडाला मादरचोद modi तेरा सर तन से जुदा हुआ मादरचोद modi कालिया कुत्ता तेरी बीवी और बेटी के पास पास तेरा सर तन से जुदा हुआ मादरचोद modi कालिया कुत्ता तेरी बीवी और बेटी के पास पास चोद चोद कर मार्डिया मादरचोद modi तेरी बेटी को चोद चोद कर मारडाला मादरचोद modi तेरा सर तन से जुदा हुआ मादरचोद modi कालिया कुत्ता तेरी बीवी और बेटी के पास पास चोद चोद कर मार्डिया मादरचोद तेरा सर तन से जुदा हुआ मादरचोद modi कालिया कुत्ता तेरी बीवी और बेटी के पास पास चोद चोद कर मार्डिया मादरचोद modi तेरी बेटी को चोद चोद कर मारडाला मादरचोद modi तेरा सर तन से जुदा हुआ मादरचोद modi कालिया कुत्ता तेरी बीवी और बेटी के पास पास चोद चोद कर मार्डिया मादरचोद तेरा सर तन से जुदा हुआ मादरचोद modi कालिया कुत्ता तेरी बीवी और बेटी के पास पास चोद चोद कर मार्डिया मादरचोद modi तेरी बेटी को चोद चोद कर मारडाला मादरचोद modi तेरा सर तन से जुदा हुआ मादरचोद modi कालिया कुत्ता तेरी बीवी और बेटी के पास पास चोद चोद कर मार्डिया मादरचोद चोद कर मार्डिया मादरचोद तेरा सर तन से जुदा हुआ मादरचोद modi कालिया कुत्ता तेरी बीवी और बेटी के पास पास चोद चोद कर मार्डिया मादरचोद modi तेरी बेटी को चोद चोद कर मारडाला मादरचोद modi तेरा सर तन से जुदा हुआ मादरचोद modi कालिया कुत्ता तेरी बीवी और बेटी के पास पास चोद चोद कर मार्डिया मादरचोद तेरा सर तन से जुदा हुआ मादरचोद modi कालिया कुत्ता तेरी बीवी और बेटी के पास पास चोद चोद कर मार्डिया मादरचोद modi तेरी बेटी को चोद चोद कर मारडाला मादरचोद modi तेरा सर तन से जुदा हुआ मादरचोद modi कालिया कुत्ता तेरी बीवी और बेटी के पास पास चोद चोद कर मार्डिया मादरचोद
Harper Lee ja George W. Bush 5. novembril 2007
**Nelle Harper Lee** (28. aprill 1926 Monroeville, Alabama – 19. veebruar 2016 Monroeville) oli Ameerika Ühendriikide kirjanik.

Tema tuntuim romaan on "Tappa laulurästast" (1960). Eesti keeles ilmus romaan esmakordselt 1964. aastal Eesti Riikliku Kirjastuse sarjas "XX sajandi raamat". 2008. aastal andis kirjastus Pegasus sarjas Pegasuse klassika välja raamatu kordustrüki. Romaani tõlkis Valda Raud. ISBN 978-9949-442-25-6
Aastal 2017 ilmus raamatu kolmas trükk ISBN 978-9949-620-57-9. „Tappa laulurästast" põhjustas sensatsiooni 1960-ndate raamatumaailmas ning pälvis tänu intrigeerivale süžeele ja võimsale sõnumile kiiresti ülemaailmse tunnustuse. Aastal 1962 valmis romaani põhjal samanimeline film. Selle lavastas Robert Mulligan, peaosa mängis Gregory Peck. 

21. sajandi algul selgus, et juba 1950. aastate keskel oli Harper Lee kirjutanud raamatu „Mine, pane vahimees välja" – romaan tarkusest, inimlikkusest, kirest ja mõistvusest. Eesti keeles ilmus see 2017. aastal kirjastuselt Pegasus, tõlkija Matti Piirimaa. 

Eesti teatris on lavastatud tema romaani põhjal lavatükk "Tappa laulurästast" (lavastaja Urmas Lennuk; esietendus 9. veebruaril 2012; Tartu Sadamateater).

Tunnustus
---------

* 1961 – Pulitzeri preemia
* 2010 – National Medal of Arts

Viited
------

1. ↑
2. ↑

|  |  |
| --- | --- |
|  | Tsitaadid Vikitsitaatides: **Harper Lee** |
Ērmaņi kihelkonna mõisad 1904. aasta kaardil. Väljavõte kaardilt "Wegekarte des Walkschen Kreises mit den Kirchspiels- und Gutsgrenzen" (1904). Mõisa valdused on kaardil tähistatud numbriga 31
**Ērmaņi mõis** (saksa keeles *Knöringsfeld*, varem *Hermannshof*, läti keeles *Ērmaņu muiža*) oli rüütlimõis Liivimaal Valga kreisis Aluliina kihelkonnas. Praeguse haldusjaotuse järgi asub Lätis Alūksne piirkonnas Maliena vallas.

Ajalugu
-------

Ērmaņi mõisa mainiti esimest korda XVII sajandil. Algselt oli tegemist riigimõisaga. Pärast Põhjasõda sai mõisast Vorontsovide omand, aga aastast 1780 Vietinghoffide valdus. Toona oli sisuliselt tegemist Aluliina mõisa kõrvalmõisaga. Aastal 1872 (teistel andmetel 1874) ostsid mõisa Knorringid. Toona kasutati mõisa kohta ka rööpnime *Knöringsfeld*. Aastal 1903 ostsid mõisa Delwigid, nende kätte jäi see kuni võõrandamiseni.

Mõisa suurus
------------

Bienenstammi andmetel oli Aluliina mõisa ja selle kõrvalmõisade, sealhulgas ka Ērmaņi mõisa kogusuurus 1816. aastal 23 ja 5/8 adramaad, neile mõisadele allus 2011 mees- ja 2182 naishinge.

Agraarreformi ajal aastal 1920 kuulus Ērmaņi mõisale 314 hektarit maad.

Mõisaansambel
-------------

Ērmaņi mõisa peahoone 2018. aastal
Mõisa klassitsistlik peahoone valmis aastal 1823, mil mõis kuulus Christoph Burchard von Vietinghof-Scheelile. Peahoone on puidust, fassaadi ehib sammastega portikus, mille kohal on väike tornike. Pärast võõrandamist kuulus hoone Alfrēds Prauliņšile, Nõukogude ajal hoone riigistati. Algul asus hoones meierei, hiljem rajati sinna aga korterid. Häärber on arhitektuurimälestisena riikliku kaitse all.

Mõisa juures kasvab looduskaitsealune Ērmaņi tamm.

Karjamõisad
-----------

Aastal 1816 allus mõisale üks karjamõis: *Ponkull*.

Viited
------

1. ↑  Bienestamm, H. von. Geographischer Abriss der drei deutschen Ostsee-Provinzen Russlands, oder der Gouvernemens Ehst-, Liv- und Kurland. Riga: Deubner, 1826, lk 279.
2. ↑  Latviešu konversācijas vārdnīcas XIII sējuma 25553-25554 slejas. Rīga: 1935.-1936.
3. ↑  Valsts kultūras pieminekļu aizsardzības inspekcija
4. ↑  Latvijas īpaši aizsargājamām dabas teritorijām dabas datu pārvaldības sistēmā OZOLS

Kirjandus
---------

* Sakk, Ivar. *Läti mõisad*. Reisijuht. Tallinn: EVG Print, 2006. Lk 104.

Välislingid
-----------

* Sissekanne Läti mõisate veebisaidil; fotod (*läti keeles*)

Aluliina kirik
Aluliina kihelkond

**Kirik**: Aluliina kirik  

**Mõisad**: Aluliina kirikumõis | Alsviķi mõis | Aluliina mõis | Ate mõis | Babecka mõis | Beja mõis | Dore mõis | Ērmaņi mõis | Jaunanna mõis | Kalnapededze mõis | Kolberģi mõis | Lāzberģi mõis | Mālupe mõis | Nēķene mõis | Rēzaka mõis | Šļukumsi mõis | Ziemeri mõis | Tūja mõis | Vecanna mõis | Vizikumsi mõis
**Johannes Parksepp** (5. september 1925 Räpina vald, Võrumaa – 30. mai 1988 Polli vald, Viljandimaa) oli eesti puuviljandusteadlane ja sordiaretaja.

Elulugu
-------

Johannes Parksepp oli talupidaja poeg.

Lõpetas 1945 Räpina Aiandustehnikumi, 1961 Eesti Põllumajandusakadeemia, põllumajanduskandidaat (1968, EPA), väitekiri "Aedvaarika introduktsiooni ja sordiuurimise tulemusi Eesti NSV-s". Oli 1945–1948 Räpina Aiandustehnikumi mesinik ja õpetaja, 1948–1950 õppemajandi juhataja, 1950–1951 Eesti NSV TA Põllumajanduse Instituudi mullalabori vanemlaborant, 1951–1952 EMMI Polli katsebaasi vanemagronoom, 1952–1970 noorem- ja 1970–1985 vanemteadur, 1985–1988 Karksi kolhoosi aiandusagronoom.

Teadustöö
---------

Uurinud peamiselt marjakultuure, aretanud 9 mustasõstra-, maasika-, karusmarja- ja vaarikasorti ('Edu', 'Polli esmik', 'Albos', 'Moka', 'Mulgi Must', 'Espe', 'Helkal' jt), aretusfondis oli üle 100 000 seemiku (nendest 80% musta sõstra seemikud). Töötas välja puuviljade ja marjade saagikuse hindamise skaalad, avaldas andmed 1100 Eestis katsetatud marjasordi kohta. Koostas ka haljastusplaane. Eesti NSV riiklik preemia (1967, kollektiivis). Umbes 75 teadustrükist.

Teoseid
-------

* Aianduse käsiraamat (kaasautor). Tallinn, 1955, 2. trükk 1956
* Puuvilja- ja marjaaia agrotehnika (kaasautor). Tallinn, 1961
* Karusmarjad. Tallinn, 1961, 2. trükk 1976
* Aedvaarikas. Tallinn, 1965
* Eesti pomoloogia (kaasautor). Tallinn, 1970
* Sõstrad (kaasautor L. Ilus). Tallinn, 1971
* Karusmarjad. Tallinn, 1976
* Vaarikad. Tallinn, 1977
* Marjasordid Eestis. Tallinn, 1985

Viited
------

1. 1 2 3 4  Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide

Kirjandus
---------

* Eesti entsüklopeedia 14, 359
* Eesti aianduse biograafiline leksikon. Tallinn, 1998, 100
* Eesti puuvilja- ja marjasortide aretajad. // K. Kask. Eesti puuvilja ja marjasordid. Tallinn, 1984
* Aiandus. Mesindus (1990), 2, 24, 25
* *Eesti teaduse biograafiline leksikon.* 3. köide: *N–Sap* TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013

 *Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.*
Käi ja koo 2016 Heimtalis. Võistlejad võistlusrajal
**Käi ja koo** on käsitööliste ühenduse Lossi Gild  korraldatav käies kudumise teatevõistlus, mida on läbi viidud alates aastast 2012. 

Võistlus on toimunud kord aastas, maikuus Viljandimaal Heimtali muuseumi heinamaal. 2017. aasta võistlus toimus erandkorras Tallinnas Saku Suurhallis iga-aastase mardilaada raames. Kudumisvõistluse idee sündis kõikjal maailmas naiste hulgas varem levinud, kuid tänapäevaks hääbunud kombest kasutada iga võimalikku hetke, et kududa perele tarvilikke rõivaesemeid. Käi ja koo võistluse ameerika tütarvõistlus Walk and Knit on toimunud alates 2014. aastast Wisconsini lamba- ja villafestivalil. Võistluse sealpoolseks algatajaks on Mary Germain, kes osales Eestis Käi ja kool 2013. aastal.

Võistlusest
-----------

Võistelda saavad neljaliikmelised võistkonnad. Võisteldakse viie vardaga kudumises, kusjuures kõikidel võistkondadel on kasutada ühesuguse jämedusega vardad ja lõng. Lisaks kuulub kohustulikku võistlusvarustusse vardakott, milles asub võistluse ajal lõngakera. Teatevahetuste käigus antakse kudumistöö koos vardakotiga järgmise vahetuse võistlejale üle. Igal võistlejal tuleb viiel vardal kududes kõndida u 100-meetrine lõik, mille läbimiseks kulub keskmiselt minut. Võitja selgitamiseks liidetakse kokku kudumi kvaliteet, kootud ringide arv ning distantsi läbimiseks kulunud aeg. 2016. aastal, kui toimus viies käies kudumise võistlus, viidi lisaks teatevõistlusele läbi ka individuaalvõistlus, kus võistlejatel tuli kududes ja kõndides läbida u 400 m pikkune distants.

Reeglid
-------

Kudumisvõistluse formaadi ja reeglid on välja töötanud Lossi Gildi liikmed.

* Osaleda saavad neljaliikmelised võistkonnad.
* Võistlusvarustuse jagavad korraldajad.
* Igal võistkonna liikmel tuleb kõndides ning samal ajal kududes läbida u 100 m lõik.
* Kootakse ringselt, viie 2 mm jämeduse vardaga, kasutades sobivas jämeduses villast lõnga.
* Ühe võistkonna kohta on üks kudumistöö, mida teatevahetustes järgmisele võistlejale edasi antakse.
* Lõngakera hoitakse võistluse ajal vardakotis, mis ripub võistleja käsivarrel ning mida samuti teatevahetuste käigus edasi antakse.
* Kõndimine on ainus viis distantsi läbimiseks. Jooksmise või ühel kohal paigal seismise eest lisanduvad trahvisekundid.
* Paremusjärjestuse moodustamisel arvestatakse kudumistöö kvaliteeti, distantsi läbimise aega ning kootud ringide arvu.
* Võistlus toimub heinamaal, seega tuleks kasutada maastikule sobivaid jalanõusid.
* Võistluse hasardis tekkinud vigastuste eest kannab vastutust iga võistleja ise.

Viited
------

1. ↑  Lossi Gild
2. ↑  "Kudumisvõistluse tagamaadest |". Vaadatud 13. aprillil 2023.
3. ↑  "Wisconsin Sheep & Wool Festival | Competitions - Walk & Knit". *wisconsinsheepandwoolfestival.com*. Vaadatud 13. aprillil 2023.
**Õhuruum** (inglise keeles *airspace*) on territoriaalselt jaotatud Maa pinna (tavaliselt riikide) kohal olev õhkkonna ruumiosa. 

Õhkkonna ülemine piir asub FAI määrangu järgi Karmani joone kõrgusel, teisiti ka, õhuruumiks loetakse nii öelda homosfääri see osa, kus õhu koostis on konstantne (kõrgus maapinnast ca 90 km). 

Õhuruumi juriidiline jagamine ja lennuliiklus selles toimub rahvusvaheliselt kehtivate reeglite ja lepingute alusel.

Lennuliikluse õhuruum
---------------------

Õhuruumi erimärgistus ja jaotus lennundusesÕhuruumi erimärgistus ja jaotus lennunduses
* Kontrollitava õhuruumiga on tegu juhul, kui peetakse vajalikuks, et lennuliiklusteenistusel oleks mingit laadi täidesaatev võim selles õhuruumis liiklevate lennuvahendite üle.
* Mittekontrollitavas õhuruumis võib lennuliiklusteenistusel vaid jagada soovitusi.

Õhuruumi võib jagada mitmesugusteks tsoonideks, sealhulgas lennupiirangutega aladeks ja lennukeelualadeks.

Õhuruum veekogude kohal
-----------------------

Rahvusvahelise õiguse kohaselt vastab riigi suveräänne õhuruum mereõiguses tarvitatavale territoriaalvete määratlusele, mille kohaselt need ulatuvad 12 meremiili (22,2 km) kaugusele riigi rannajoonest. Väljapoole riikide piire jäävat õhuruumi peetakse rahvusvaheliseks, sarnaselt "rahvusvaheliste vete" mõistega mereõiguses. Rahvusvahelise lepingu alusel võib riik siiski võtta vastutuse rahvusvahelise õhuruumi teatud osa eest, näiteks ookeanide kohal. Nii katab näiteks USA lennuliiklusteenistus suure osa Vaiksest ookeanist, ehkki see õhuruum on rahvusvaheline.

Õhuruum riigi territooriumi kohal
---------------------------------

Suveräänse õhuruumi kõrguse suhtes pole rahvusvahelist kokkulepet, mis tõmbaks selge piiri riigi õhuruumi ning väljapoole riikide jurisdiktsiooni jääva kosmose vahele. Soovitused jäävad 30 km (lennukite ja õhupallide suurim lennukõrgus) ja 160 km (madalaim stabiilne lühiajaline Maa orbiit) vahele.

Rahvusvaheline Lennuspordiföderatsioon (FAI) määrangu järgi loetakse Maa atmosfääri kõrguseks 100 km ehk Kármáni joont, millest kõrgemal algab kosmos, kuna kestev lend aerodünaamilise tõstejõu abil ei ole enam võimalik. Püsivalt Kármáni joone kõrgusele jäämiseks on vaja saavutada esimene kosmiline kiirus. ICAO lennunduse asjatunjate arvamusel on lennuks piisava vajaliku aerodünaamilise tõstejõu saavutamine üle 60 km kõrguse vähetõenäoline.

USA laskuvad kosmosesüstikud on lennanud ka madalamal kui 80 km üle teiste riikide, näiteks Kanada, küsimata esmalt luba. Sellegipoolest on nii Kármáni joon kui ka USA määratlus pelgalt praktilised soovitused, millel puudub juriidiline kehtivus riigi suveräänsuse küsimustes.

Viited
------

1. ↑  Robert E. White, *Space Weapons Ban: Thoughts on a New Treaty* (vaadatud 27. juulil 2007)

Välislingid
-----------

* USA õhuruumi kirjeldus "Aeronautilise info käsiraamatus"
* AirSpace Technology
**Antikeha kristalluv fragment** (erialakirjanduses tähistatakse sageli Fc, inglisekeelsest *fragment* ja *crystal*) on antikeha molekuli osa, mis on ühesugune kõigi samas organismis toodetud sama tüüpi (nt IgG) antikehade jaoks. Fc ei vastuta antigeeni äratundmise ega sidumise eest (seepärast ei ole Fc struktuuri variatiivsus vajalik), kuid saab ise seostuda nn Fc retseptoriga, mis paikneb mitmete immuunsüsteemi talitlusega seotud rakkude pinnal.

Retseptoriga seostumiseks peab antikeha kristalluv fragment olema glükosüülitud. Fc sisaldab antikeha nn raskete ahelate osasid ning Fc saab fragmendina eraldada muust antikehast, kasutades papaias sisalduvat proteaasi papaiini. Nimetuses sisalduv sõna „kristalluv" tuleneb asjaolust, et Fc kontsentreeritud lahus annab jahutatuna kergesti valgulisi kristalle. Seda märkas esimesena 1959. aastal briti biokeemik Rodney Robert Porter, kes jagas 1972. aastal Nobeli preemiat füsioloogia ja meditsiini valdkonnas oma USA kolleegi Gerald Maurice Edelmaniga – mõlemad teadlased uurisid antikehade struktuurseid iseärasusi.

Papaiiniga lagundamise järel saadud IgG-tüüpi antikeha fragmendid. Fab on antigeeni siduv fragment.
Antikeha struktuur, milles on näidatud raske ahel (*heavy chain*), kerge ahel (*light chain*), disulfiidsidemed (*disulphide bonds*), muutuv ehk varieeruv osa (*variable region*) ning konstantne osa (*constant region*).

Viited
------

1. ↑  Novo Nordisk A/S (15.02.2012). "Patent EE-EP 2 814 842 B1" (PDF). *Eesti Vabariik, Patendiamet*. Vaadatud 22.11.2023.
2. ↑  Utt, Kaupo Teesalu, Meeme. "1. Antikehade struktuur ja funktsioon". *sisu.ut.ee*. Vaadatud 22. novembril 2023.
3. ↑  Hayes, Jerrard M.; Cosgrave, Eoin F. J.; Struwe, Weston B.; Wormald, Mark; Davey, Gavin P.; Jefferis, Roy; Rudd, Pauline M. (2014). "Glycosylation and Fc receptors". *Current Topics in Microbiology and Immunology*. **382**: 165–199. DOI:10.1007/978-3-319-07911-0\_8. ISSN 0070-217X. PMID 25116100.
4. ↑  Nardella, F. A.; Teller, D. C. (1985). "Fc intermediate (Fci), a papain-generated fragment of human IgG, intermediate in charge, molecular weight and cleavage between the Fc and Fc' fragments of IgG". *Molecular Immunology*. **22** (6): 705–713. DOI:10.1016/0161-5890(85)90101-4. ISSN 0161-5890. PMID 4022018.
5. ↑  Gallagher, D. Travis; Galvin, Connor V.; Karageorgos, Ioannis (1. september 2018). "Structure of the Fc fragment of the NIST reference antibody RM8671". *Acta Crystallographica. Section F, Structural Biology Communications*. **74** (Pt 9): 524–529. DOI:10.1107/S2053230X18009834. ISSN 2053-230X. PMC 6130425. PMID 30198883.
6. ↑  "The Nobel Prize in Physiology or Medicine 1972". *NobelPrize.org* (Ameerika inglise). Vaadatud 22. novembril 2023.
Felisaberto Hernández
**Feliciano Felisberto Hernández** (20. oktoober 1902 Montevideo – 13. jaanuar 1963 Montevideo) oli Uruguay kirjanik, helilooja ja pianist.

Ta sündis aastal 1902 Montevideos, tema isa oli Kanaari saartelt Tenerifelt pärit Prudencio Hernández ja ema Rocha departemangust pärit Juana Silva; ta oli nende neljast lapsest vanim.

Üheksa-aastaselt alustas ta klaveriõpinguid, hiljem õppis ta veel Clemente Collingu juures kompositsiooni ja harmooniat. Rahaliste raskuste tõttu hakkas ta 16-aastaselt andma eratunde klaverimängu alal ja töötama pianistina mitmes tummkinos. 20-aastaselt hakkas ta andma kontserte, kus esitas ka mõningaid oma teoseid. Kolm aastat hiljem võttis ta klaveritunde Guillermo Kolischeri juures, saades heaks instrumentalistiks.

1925. aastal abiellus ta María Isabel Guerraga, kellega sündis esimene tütar Mabel. Nad lahutasid aastal 1935 ja kaks aastat hiljem abiellus ta maalikunstniku Amalia Nietoga, kellega järgmisel aastal sündis tütar Ana María.

Aastani 1942 rändas ta pianistina Uruguay ja Argentina vahel, töötades vaheldumisi La Giralda kohvikuorkestris Montevideos, pianistina ja orkestri dirigendina Mercedese kontserdikohvikus, Teatro Albéniz'is Montevideos ja Teatro del Pueblo's Buenos Aireses. Aastal 1943 läks ta Amaliast lahku ja reisis oma hiilgeaegadel Pariisi, kus ta kohtus hispaanlanna, kodusõja veterani ja NKVD agendiga María Luisa de las Herasega (alias Africa de las Heras).1949. aastal nad abiellusid ja asusid elama Montevideosse. Naine töötas õmbleja ja antiigimüüjana, mis kattis tema spioonivõrgustikku. Aasta hiljem nad lahutasid, ilma et ta oleks teadnud naise rolli.

Ta suri aastal 1964 61-aastaselt leukeemiasse.

Tema jutukogumik "Üleujutatud maja ja teisi jutte" ilmus 2023. aastal eesti keeles Loomingu Raamatukogus (tõlkija Mari Laan, koostaja Triinu Tamm).