recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**1-propanool** ehk **propanool** ehk **propan-1-ool** on keemiline aine, värvuseta vedelik struktuurivalemiga CH3CH2CH2OH.

See on isopropanooli isomeer.

Seda tekib ka looduses vähesel määral käärimise saadusena.

Klassifikatsioon
----------------

Propan-1-ool on orgaaniline ühend, mis kuulub alkoholide rühma.

Tootmine
--------

Propanooli toodetakse propanaali katalüütilisel hüdrogeenimisel. Propanaali omakorda saadakse eteeni, süsinikmonooksiidi ja divesiniku reageerimisel.

H2C=CH2 + CO + H2 → CH3CH2CHO

CH3CH2CHO + H2 → CH3CH2CH2OH

Laboratoorsetes tingimustes toodetakse propanooli enamasti 1-jodopropaani ja hõbeoksiidi (Ag2O) kokkusegamisel.

Propanool kütusena
------------------

Propanoolil on suur kütteväärtus ning see sobib suurepäraselt kütuseks, kuid kuna propanooli tootmine on väga kallis, ei kasutata teda tavalise kütusena.

Lahustina
---------

Propüülalkoholi kasutatakse lahustina.

Dermatoloogias
--------------

Propanooli kasutatakse dermatoloogias antiseptilise ja desinfitseeriva ainena.

ATC-kood: **D08AX03** propanool.

Toime organismidele
-------------------

Propüülalkohol põhjustab organismidele mitmesuguseid toimeid, nagu mitokondrite paisumine, erütrotsüütide peroksidatsiooni stimuleerimine ja nende membraanide lõhkemine, peaaju kaltsiumi ja südamelihase kaaliumi koguse vähenemine ning müeliinikihtide lagunemine jpt.

### Inimestele

Propanooli loetakse inimorganismi manustatuna 2–4 korda joovastavamaks kui etanooli.

Võib põhjustada kerget närvisüsteemi supressiooni ja kutsuda esile alkoholimürgistust. Suurtes kogustes jooduna võib surma põhjustada.

Antidoodid: puuduvad.

Viited
------

1. ↑  "Meditsiinisõnastik" 615:2004.
2. ↑  PROPAN-1-OL (n-PROPANOL), veebiversioon (vaadatud 10.07.2014) (*inglise keeles*)
3. ↑  "N-PROPANOL Health-Base Assessment and Recommendation for HEAC". Originaali arhiivikoopia seisuga 14. märts 2012. Vaadatud 9. juulil 2014.(inglise keeles)
4. ↑  N-PROPANOL, veebiversioon (vaadatud 10.07.2014) (*inglise keeles*)

Välislingid
-----------

* Sissekanne PubChem-is
**Eeva Ahven** (kuni 1935 **Bachmann**; 1935. aastal **Randalu**; kuni 1953 **Kurve**; 2. veebruar 1924 Tartu – 28. oktoober 2009) oli eesti keeleteadlane.

Ta lõpetas 1949. aastal Tartu Riikliku Ülikooli eesti keele eriala. 1953. aastal kaitses ta kandidaadiväitekirja "Eesti kirjakeele arenemine aastail 1900–1917", mis ilmus 1958. aastal monograafiana.

1948–1992 töötas ta Eesti TA Keele ja Kirjanduse Instituudis (teadussekretärina 1953–1968), teadusdirektorina 1968–1989 ning vanemteadurina 1989–1992. Ta on uurinud eesti kirjakeele ajalugu.

Töid
----

* 2007 Keele ja Kirjanduse Instituudi 50. aastapäevaks ülevaade "Pilk paberpeeglisse. Keele ja Kirjanduse Instituudi kroonika 1947–1993"

Tunnustus
---------

* 2003 Valgetähe V klassi teenetemärk

Isiklikku
---------

Tema isa oli Eesti endine poliitik Adam Randalu ning poolvennad olid õigusteadlane Hillar Aleksander Randalu ja muusik Ivalo Randalu.

Viited
------

1. ↑  Teenetemärkide kavaleride andmekogu – 4210

Kirjandus
---------

* Hille Pajupuu, Peeter Päll. In memoriam Eeva Ahven (2. II 1924–28. X 2009). Keel ja Kirjandus 1/ 2010. Lk 78–79

Välislingid
-----------

* Haud Tallinna Metsakalmistul
**Eeva Heinaru** (sündinud 22. aprillil 1945) on eesti mikrobioloog. 

Tema teadustöö põhisuundadeks on olnud bio- ja keskkonnateadused ning mikrobioloogia. Eeva Heinaru on avaldanud teadusartikleid ja raamatuid nii eesti kui ka inglise keeles, juhendanud Tartu Ülikooli magistriõppe üliõpilaste teadustöid ning osalenud mitmesugustes teadusprojektides. Tema aastate jooksul tehtud fotosid bakteritest on avaldatud veebilehel bacteria.ee. 

Eeva Heinaru sa magistrikraadi mikrobioloogias (MSc) 1998. aastal Tartu Ülikoolis tööga "Different types of phenol and p-cresol catabolism in phenol- and p-cresol-degrading bacteria isolated from river water continously polluted by phenolic compounds". Alates 1993. aastast on ta töötanud Tartu Ülikooli loodus- ja tehnoloogiateaduskonnas. Praegu töötab Tartu Ülikooli Molekulaar- ja Rakubioloogia Instituudi (TÜMRI) geneetika õppetoolis teadurina. 

Eeva Heinaru abikaasa on Eesti geneetik ja Tartu Ülikooli geneetikaprofessor Ain Heinaru.

Tunnustus
---------

* 2010 Tartu Ülikooli aumärk
* 2005 Tartu Ülikooli medal
* 2020 teenetemärk "100 semestrit Tartu Ülikoolis"

Teosed
------

* 2015 – "Praktilisi töid mikrobioloogiast", Tartu: Tartu Ülikool 2015 (Heinaru, E.; Naanuri, E.)
* 2011 – "Praktilisi töid mikrobioloogiast", Tartu: Tartu Ülikool 2011 (Heinaru, E.; Vedler, E.)
* 2007 – "Praktilisi töid mikrobioloogiast", Tartu: Tartu Ülikool 2007 (Heinaru, E.; Vedler, E.)
* 2001 – "Mikrobioloogia praktikum", Tartu: Tartu Ülikool 1998 (Heinaru, E.; Talpsep, E.)
* 1998 – "Mikrobioloogia praktikum", Tartu: Tartu Ülikool 1998 (Heinaru, E.; Talpsep, E.)

Viited
------

1. ↑  Publikatsioonid
2. ↑  Juhendamised
3. ↑  Projektid
4. ↑  "Tartu Ülikooli aumärgi kavalerid". *Tartu Ülikool*. Vaadatud 8.12.2022.
5. ↑  "Tartu Ülikooli medali kavalerid". *Tartu Ülikool*. Vaadatud 5.12.2022.
6. ↑  "Teenetemärgi "100 semestrit Tartu Ülikoolis" kavalerid". *Tartu Ülikool*. Vaadatud 9.12.2022.

Välislingid
-----------

* Eeva Heinaru Eesti Teadusportaali andmebaasis
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib Kanada haldusüksusest, muude tähenduste kohta vaata lehekülge Yukon (täpsustus)* |

---

**Yukon** on Kanada 1. järgu haldusüksus (föderaalvalitsuse otsevalitsuse alla kuuluv ala). 

See on Kanada kolmest territooriumist läänepoolseim ning pindalalt kõige väiksem territoorium. Ühtlasi on see ka Kanada hõredaima asustusega piirkond ning 2020. aastal elas seal 42 052 inimest. Yukon asub riigi loodeosas ja piirneb läänes Ameerika Ühendriikide Alaska osariigiga, idas Loodealade ja lõunas Briti Columbiaga.

Ala moodustati 13. juunil 1898, mil see lahutati Loodealadest. Aastatel 1898–2003 oli haldusüksuse ametlik nimi **Yukoni ala** (*Yukon Territory*). Yukoni ametlikud keeled on inglise ja prantsuse keel, kuid Yukoni valitsus tunnustab ka kohalike põlisrahvaste keeli. 

Yukonis asub Mount Logan, mis on Kanada kõrgeim ning Põhja-Ameerika kõrguselt teine mäetipp. Enamik Yukoni territooriumist on subarktilise kliimaga, mida iseloomustab pikk ja külm talv ja lühike soe suvi. Põhja-Jäämere äärsetel aladel on tundra.

Yukon asub ajavööndis UTC−7:00.

Vaata ka
--------

* Slimsi jõgi

Viited
------

1. ↑  Canada 2021 Census, vaadatud 18.08.2022.
2. ↑  "Population and dwelling counts, for Canada, provinces and territories, 2016 and 2011 censuses – 100% data". *Statistics Canada*. Vaadatud 20. november 2020.
3. ↑  "Fantastic Yukon Facts". *Yukon Travel*. Vaadatud 20. november 2020.

Välislingid
-----------

* Yukoni valitsuse koduleht

Kanada provintsid ja alad

Alberta **·**  Briti Columbia **·**  Loodealad **·**  Manitoba **·**  New Brunswick **·**  Newfoundland ja Labrador **·**  Nova Scotia **·**  Nunavut **·**  Ontario **·**  Prints Edwardi saar **·**  Québec **·**  Saskatchewan **·**  Yukon
**Helsingi Kodanike Assamblee** (inglise k. *Helsinki Citizens Assembly*, HCA) on rahvusvaheline valitsusväline pluralistlik kodanike sõltumatu liikumine. 

Innustatuna Berliini müüri avamisest ning kahe Saksamaa ühinemisprotsessi algamisest kogunes 19.–21. oktoobril 1991 Prahas rahuaktivistide foorum. Seda juhatas tšehhi president Václav Havel. Juhindudes Euroopa Julgeoleku- ja Koostöönõupidamise (CSCE) 1975. aasta Helsingi lõppakti sätetes fikseeritud inimõiguste austamise ja avaliku arvamuse ning seisukohtade väljaütlemise õiguse printsiipidest ning Praha 1989. aasta sametrevolutsiooni apellatsioonidest formuleeriti Praha Üleskutse. Selles seati eesmärgiks asutada Helsingi lõppaktile alla kirjutanud riikide ja Helsingi järelevalvegruppidega seotud kodanike ning sotsiaalsete ja poliitiliste rühmituste vabatahtlik foorum, kus on võimalik välja öelda oma seisukohti ja nägemusi Euroopa ühiskonna arengu ning julgeoleku kohta, vahetada mõtteid Euroopa integratsiooni, riikidevaheliste suhete, keskkonna- ning majandusprobleemide ja mistahes aktuaalsete sotsiaal-majanduslike ja poliitiliste küsimuste üle.

Külma sõja lõppemine ning sotsialistliku maailmasüsteemi lagunemine on temaatikat muutnud. Inimõiguste problemaatika pole täielikult päevakorrast kadunud, kuid enam mitte peateema. Aktuaalseks on muutunud keskkonnaküsimused, inimeste vaba liikumise küsimused rahvusvahelisel tööturul samuti massiimmigratsioon Euroopa välistest riikidest.

Assamblee seadis eesmärgiks koguneda foorumitele kord kahe aasta tagant, mida pole alati suudetud järgida. Foorumitel analüüsitakse Helsingi protsessi üldist kulgemist ja kavandatakse tegevussuunad. Jooksvat tööd korraldab Koordineerimiskomitee (peab istungeid vähemalt 2 korda aastas), kuhu kuulub igast liikmesorganisatsioonist 2 esindajat. Koordineerimiskomitee valib 12-liikmelise Presiidiumi, mis peab koosolekuid 4 korda aastas ning moodustub Euroopa erinevate regioonide ja Põhja-Ameerika esindajatest põhimõttel, et oleks esindatud 6 naist ja 6 meest. Sellel arutatakse Euroopa, eriti Kesk- ja Ida-Euroopa sotsiaal-majanduslikke ja poliitilisi küsimusi, korraldatakse seminare ja kõnekoosolekuid, koostatakse üksikute probleemide kohta raporteid ning antakse välja uudislehti.

Liikmed
-------

Albaania, Armeenia, Aserbaidžaani, Austria, Belgia, Bosnia ja Hertsegoviina, Bulgaaria, Eesti, Gruusia, Hispaania, Hollandi, Horvaatia, Iirimaa, Itaalia, Kanada, Kreeka, Leedu, Läti, Põhja-Makedoonia, Moldova, Norra, Poola, Prantsusmaa, Rootsi, Rumeenia, Saksamaa, Serbia ja Montenegro (Jugoslaavia), Slovakkia, Sloveenia, Soome, Suurbritannia, Šveitsi, Taani, Tšehhi, Türgi, Ukraina, USA, Valgevene ning Venemaa ühiskondlikud ja inimõigusi kaitsvad organisatsioonid ning üksikisikud. Assamblee tööst võtavad hääleõigusega osa ka Austraalia, Iisraeli, India, Iraagi, Islandi, Jordaania, Küprose, Malta, Pakistani, Portugali, Tuneesia ja Ungari üksikisikud. Peakorter asub Haagis (Holland).

Vaata ka
--------

* Euroopa Julgeoleku- ja Koostöönõupidamine
* Helsingi järelevalvegrupid
* Inimõigused
Kurzeme rajooni asend Riias
**Kurzeme rajoon** (läti *Kurzemes rajons*) on Riia linnaosa. Kurzeme rajoon asub Riia lääne- ja loodeosas Daugava vasakul kaldal. Linnaosa pindala on 79,04 km² ja Läti Rahvastikuregistri andmetel elas 1. jaanuaril 2012 seal 131 016 elanikku. Kurzeme rajoon on suurima pindalaga Riia linnaosa. Kurzeme rajoon on Riia linnaosadest kõige madalama lätlaste osakaaluga.

Linnaosa moodustati 1969. aastal, kui see eraldati tolleaegsest Lenini rajoonist (praegu Zemgale eeslinn). Nõukogude korra ajal oli linnaosa nimi **Leningradi rajoon** (*Ļeņingradas rajons*). Praeguse nime sai Kurzeme rajoon 28. detsembril 1990. 

Läti Rahvastikuregistri andmetel oli 1. jaanuaril 2012 Kurzeme rajooni elanikest lätlasi 36,63%, venelasi 45,33%, valgevenelasi 4,48%, ukrainlasi 4,31%, poolakaid 1,86% ja teistest rahvustest inimesi 3,87%. 3,52% elanike rahvus oli teadmata.

Asumid
------

Kurzeme rajoon jaguneb 12 asumiks:

* Āgenskalns
* Bolderāja
* Daugavgrīva
* Dzirciems
* Iļģuciems
* Imanta
* Kleisti
* Ķīpsala
* Rītabuļļi
* Spilve
* Voleri
* Zasulauks

Viited
------

1. 1 2  "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 28. märts 2012. Vaadatud 18. augustil 2012.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
2. ↑  Rīga : enciklopēdija. Rīga, 1988, lk 432

| * v
* r
Riia linnaosad |
| --- |
| 
Keskrajoon · Kurzeme rajoon · Latgale eeslinn · Põhjarajoon · Zemgale eeslinn · Vidzeme eeslinn |
**Kujutis** on optikasüsteemis tekkiv eset jäljendav tõeline või näiv valgusmoodustis. Optikariistades tekitavad kujutisi läätsed ja peeglid. Kujutise tekitavad ka väikest ava – apertuuri – läbivad valguskiired (vt pimekamber).

|  |  |
| --- | --- |
| Tõelise kujutise saamine kumerläätse ja nõguspeegli abil | Näiva kujutise saamine nõgusläätse ja kumerpeegli abil  |
| *O* on objekt (ese), *f* on fookus ja *I* on kujutis |

Tõeline kujutis moodustub punktidest, millesse koonduvad eseme punktidest väljuvad valguskiired, näiv ehk näiline kujutis moodustub nende kiirte pikenduste koondumispunktidest. Kujutis tekib läätse või kõverpeegli fookuses optilist telge läbival risttasandil – fokaaltasandil. 

Kumerläätse ja nõguspeegliga on võimalik saada tõeline kujutis ja sõltuvalt eseme asukohast fookuse suhtes ka näiv kujutis. Nõguslääts ja kumerpeegel tekitavad alati näiva kujutise. Kujutised võivad olla esemest suuremad või vähendatud.

Tasapeegel annab näiva kujutise (kujutis näib asetsevat peegli taga). ja see on sama suur ja peeglist niisama kaugel kui ese.

Valguskiired on suunatud tõelise kujutise poole ja näivast kujutisest eemale. Nii tõeline kujutis kui ka näiv kujutis on silmaga nähtavad, kuid ainult tõelist kujutist saab näha ekraanil või pildistada. Näiva kujutise saab muuta tõeliseks kujutiseks teise optikasüsteemiga.

Läätsede ja kõverpeeglitega optikasüsteemide tekitatud kujutistel on mitmesugused vigu (vt aberratsioon), mida saab vähendada, kuid mitte täiesti kõrvaldada.

Viited
------

1. 1 2 3  ENE 5. köide, 1990
**Norra Rahvusooper ja -ballett** (norra k Den Norske Opera & Ballet) on Norra esimene kutseline ooperi- ja balletiteater. See rajati 1957. aastal. 

Selle esimene juht oli aastatel 1958–1960 kuulus norra sopran Kirsten Flagsted.

Esimene balletilavastus toodi lavale 1958. aastal Hamari linnas; esimene ooper kanti publiku ette 1959. aastal Folketeatretis (Rahvateatris).

Ooperi- ja balletiteatri koduks on Oslo ooperimaja. 

Teatris on 600 töötajat, nende seas 100 orkestranti, 60 kooriartisti ja 60 balletisolisti. Teater toimib aktsiaseltsina, mille osanikud on Norra valitsus (90% osalus) ja teatri enda sihtasutus (10% osalus). 

Norra Rahvusooperi ja -balleti juures tegutseb 1965. aastal asutatud balletikool.

Uue ooperimaja ehitamine
------------------------

 *Pikemalt artiklis Oslo ooperimaja*
Storting langetas otsuse uue ooperimaja ehitamise kohta 15. juunil 1999. 2000. aastal kuulutati uue hoone kavandi saamiseks välja arhitektuurikonkurss, mille võitis arhitektuuribüroo Snøhetta. Uus ooperimaja Operaen avati kevadel 2008 ning see asub Oslo kesklinna Sentrumi sadamaalal Bjørvika lahe kaldal.

Panoraamvaade Oslo ooperimajale põhja poolt. (Foto: Rafał Konieczny)

Viited
------

1. ↑  "Operaen". Originaali arhiivikoopia seisuga 9. aprill 2008. Vaadatud 12. juunil 2013.

Välislingid
-----------

* Norwegian National Opera and Ballet website (norra keeles)
* Norwegian National Opera and Ballet website (inglise keeles)
**Ilo Sibul** (10. veebruar 1908 Tartu – 31. jaanuar 1979 Tallinn) oli eesti füsioloog-biokeemik ja patofüsioloog, Eesti NSV Teaduste Akadeemia liige (1957).[*viide?*]

Ilo Sibul lõpetas Tallinna Reaalkooli 1926. aastal ja Tartu Ülikooli 1932. aastal. Ta sai meditsiinidoktori kraadi 1936. aastal väitekirjaga "Histamiini suhtumisest kopsu".

Seejärel töötas ta Tartu Ülikoolis ning aastatel 1945–1947 Tübingeni Ülikoolis. 1953. aastast oli ta Tartu Riikliku Ülikooli professor. Aastatel 1955–1956 Tallinna Epidemioloogia, Mikrobioloogia ja Hügieeni Teadusliku Uurimise Instituudi direktori asetäitja, 1957–1964 Eksperimentaalse ja Kliinilise Meditsiini Instituudi teadusdirektor, 1964–1966 Tartu Riikliku Ülikooli spordimeditsiinikateedri juhataja, 1967. aastast Eksperimentaalbioloogia Instituudi loomafüsioloogiasektori juhataja.

Ta valiti Eesti NSV Teaduste Akadeemia korrespondentliikmeks 1957. aastal füsioloogia alal. Ta oli Eesti Biokeemia Seltsi president aastatel 1963–1979.

Viited
------

1. ↑  Ülikool. Postimees, 25. märts 1936
2. ↑  Eesti Biokeemia Selts. Ajaloost

Välislingid
-----------

* Lühibiograafia Eesti Biokeemia Seltsi kodulehel
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib filosoofia ja psühholoogia mõistest; usundiloo mõiste kohta vaata artiklit Uskumus (usundilugu); uskumise kohta vaata artiklit Uskumine; usu kohta vaata artiklit Usk* |

---

**Uskumuseks** nimetatakse filosoofias ja kognitiivses psühholoogias millegi tõeseks pidamist.

Epistemoloogia ja loogika
-------------------------

Uskumuseks nimetatakse kas vaimuseisundit, mis seisneb mingi propositsiooni uskumises, või propositsiooni kui uskumise objekti. Epistemoloogias ei peeta uskumuse all tingimata silmas millegi üleloomuliku või kahtlase uskumist. 

Küsimus, miks keegi midagi usub, võib olla kas küsimus uskumuse *põhjuste* kohta või küsimus uskumuse *põhjendite* kohta. Näiteks ma võin uskuda, et reinkarnatsiooni ei ole olemas, sest ma olen saanud kristliku kasvatuse ja elan kristlikus ühiskonnas; või uskuda, et reinkarnatsioon on olemas, sest ma olen saanud hinduistliku kasvatuse ja elan hinduistlikus ühiskonnas. Ma võin uskuda, et reinkarnatsioon on olemas, selle põhjal, et hinged peavad saama oma tegude eest tasu või karistuse, ent kogemus näitab, et ühe elu piires see nii ei ole; või selle põhjal, et leidub inimesi, kes lapsena minavormis täpselt kirjeldavad mõne surnud inimese elu. Ma võin uskuda, et reinkarnatsiooni ei ole olemas, selle põhjal, et kirikukogu on seda eitanud ja kirikukogud on usuasjades autoriteetsed; või selle põhjal, et kui ma oleksin varem teises kehas elanud, siis ma peaksin sellest midagi mäletama, ent ma ei mäleta sellest mitte midagi.
Põhjuste abil on võimalik uskumust *seletada*; põhjendite abil on võimalik uskumust episteemiliselt õigustada (põhjendada).

Siin tekib kahemõtteline olukord. Õigustamiseks võib nimetada katset õigustada või siis sellist õigustust, mis tõesti õigustab, – nii-öelda head õigustust. Viimasel juhul võivad ka põhjendid olla või mitte olla head. Analoogiliselt võiks siis ka rääkida heast ja halvast seletusest: halb seletus ei esita tegelikke ehk tõelisi ehk õigeid ("häid") põhjusi.

Tavakeeles nimetatakse ka põhjendeid põhjusteks. Räägitakse põhiliselt mingi teo „heast põhjusest". Nii nagu uskumuste puhul, saab ka tegude puhul rääkida põhjenditest ja õigustusest. Uskumuse põhjenduse nimetamine õigustuseks tulenebki analoogiast tegude ja uskumuste vahel. 

Uskumuse õigustus põhineb nendel uskumustel, mis uskujal juba olemas on. Kuigi ka põhjendite õigustatus on küsimärgi all, huvitab loogikat see, kas mingit uskumust on võimalik õigustada tuginedes teistele uskumustele. 

Uskumuse all mõistetakse peale uskuja vaimuseisundi ka propositsiooni, mida uskuja usub. Sel juhul võib uskumust kui vaimuseisundit mõista kui teatavat uskuja ja propositsiooni vahelist seost. Propositsioonide õigustamist teiste propositsioonide abil on võimalik vaadelda ka lahus uskujast. Loogika tegeleb propositsioonidevaheliste suhetega, uurides, mis teeb ühe propositsiooni või (lõpliku) propositsioonide kogumi heaks põhjendiks mingile propositsioonile.

Vaata ka
--------

* Ebausk
* Teadmine
* Õigustus
* Eelarvamus
* Usund
**Elam** (vanemas eestikeelses kirjanduses ka **Eelam**) oli vanaaja riik tänapäeva Iraagi ja Iraani piirimail Zagrose mägede ja Pärsia lahe vahel. Tema soodne asukoht tegi riigi ohtlikuks konkurendiks läänes asuvatele Mesopotaamia riikidele. Elam oli mitu korda sealsete impeeriumite võimu all, kuid vallutas aeg-ajalt ka Mesopotaamia alasid. Tema tähtsus kadus 1. aastatuhandel eKr, kui regioonis tõusid esile Meedia ja Pärsia.

Kaart Elami kuningriigist (oranž) ja selle ümbruse aladest. Kaardil on Pärsia lahe ligikaudne ulatus pronksiaja
Egiptuse, Elami ja Akadi riik, ca 2300 eKr
Elami riik tekkis umbes 2700 eKr. Selle võimsuse tipp oli 2. aastatuhat eKr, kuid hiljem vallutati ta Uus-Assüüria poolt ning Iraani kiltmaal alustasid elamlastele pealetungi ka indoeurooplased: meedlased ja pärslased.

Oletatavasti 539 eKr langes Elam lõplikult pärslaste võimu alla. Selle muistne pealinn Susa (mille lähedal asub tänapäeval Šuš) oli juba varem saanud üheks Pärsia olulisematest keskustest.

Elamlased rääkisid elami keelt, millel teadaolevad sugulaskeeled puuduvad.

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Elam** |
**Kurši** (vanasti ka **Jaunmuiža**) on küla (*mazciems*) Lätis Talsi piirkonnas Ģibuļi valla põhjaosas.

Küla asub merepinnast 53 meetri kõrgusel Stende jõe ääres. Kurši jääb valla keskusest Pastendest 1,5 kilomeetri kaugusele.

Küla on tekkinud endise Pastende mõisa Jaunmuiža karjamõisa (*Neuhof*) ehk Mazpastende karjamõisa (*Klein-Postenden*) keskuse juurde. Pärast maareformi asus seal Talsi peametskond, Teise maailmasõja järel Talsi metskond. Stende jõel asus varem vesiveski, mille juurde on rajatud Pastende vabaõhulava. Kurši ja Pastende vahel on Stende jõele rajatud mitmed kalatiigid.

Metskonna hoone

Viited
------

1. ↑  Vietvārdu datubāze, vaadatud 16.04 2020

| * v
* r
Ģibuļi valla asulad |
| --- |
| 
Aizupes **·**  Arkliņi **·**  *Dravnieki* **·**  Gaviļnieki **·**  Ģibuļi **·**  Iliņi **·**  Jaunzemes **·**  Kaleši **·**  Kaļķciems **·**  Kāņciems **·**  Kraujas **·**  Kurši **·**  Līči **·**  Mordanga **·**  **Pastende** **·**  Ruņķi **·**  Spāre **·**  Talsciems **·**  Turkmuiža |
**Ilomantsi** on vald Soomes Põhja-Karjala maakonnas. Ilomantsi naabervallad on Joensuu ja Lieksa.

Asend ja suurus
---------------

Ilomantsi on Soome ja kogu Euroopa Liidu mandripiirkonna kõige idapoolsem vald. 2011. aastal oli ta pindalalt Soome valdade seas 19. kohal, kuid elanike arvult 169. kohal. Valla pindala on 3172,69 km², millest 409,01 km² moodustavad siseveekogud. Teise maailmasõja järel läks Ilomantsi pindalast 1489 km² Nõukogude Liidule.

Loodus
------

Vallas asub Koitere järv, mis on pindalalt 12. Soomes. Ilomantsi vallas asuvad Petkeljärve rahvuspark ja Patvinsuo rahvuspark.

Transport
---------

1967. aastal avati Joensuu-Ilomantsi raudteeliin, tänapäeval kasutatakse seda vaid kaubaveoks.

Rahvastik
---------

2010. aastal oli valla elanikest 11,0% vanus alla 14 aasta, 60,1% olid vanuses 15–64 ja 28,9% üle 64 aasta. 97,9%-l elanikest on soome keel emakeel. 17,4% Ilomantsi elanikest on õigeusklikud, Ilomantsi on Soome kõige õigeusklikum vald.

* Soome suurim õigeusu puukirik IlomantsisSoome suurim õigeusu puukirik Ilomantsis
* PatvinsuoPatvinsuo

Vaata ka
--------

* Ilomantsi tõrjevõit

Viited
------

1. ↑  Kaupunkien ja kuntien lukumäärät ja väestötiedot, vaadatud 15.02.2019.

| * v
* r
Põhja-Karjala maakonna omavalitsused |
| --- |
| Põhja-Karjala vapp | 
Heinävesi vald  **·**  Ilomantsi vald  **·**  Joensuu linn  **·**  Juuka vald  **·**  Kitee linn  **·**  Kontiolahti vald  **·**  Lieksa linn  **·**  Liperi vald  **·**  Nurmese linn  **·**  Outokumpu linn  **·**  Polvijärvi vald  **·**  Rääkkylä vald  **·**  Tohmajärvi vald |  |
| 
***Endised omavalitsused*** |
| 
*Eno vald  **·**  Kesälahti vald  **·**  Kiihtelysvaara vald **·**  Nurmese vald **·**  Pielisensuu vald **·**  Pielisjärvi vald **·**  Pyhäselkä vald  **·**  Pälkjärvi vald **·**  Tuupovaara vald **·**  Valtimo vald **·**  Värtsilä vald* |
|  |
| --- |
|  **Poks** |
| Riik |  | Šveits |
|  |
| 1. ring | 1952 | II keskkaal |
|  |
| Pronks | 1951 | II keskkaal |

**Hans Niederhauser** (sündinud 14. veebruaril 1929) on Šveitsi endine poksija.

Niederhauser oli kokku kahekordne Šveitsi meister II keskkaalus (kuni 75 kg) aastatel 1951–1952.

Niederhauser osales II keskkaalus (kuni 75 kg) 1952. aasta Helsingi olümpiamängude poksivõistlustel, kuid kaotas 1. ringis oma kohtumise ja jäi edasisest medaliheitlusest välja.

Niederhauser sai II keskkaalus (kuni 75 kg) 9. Euroopa meistrivõistlustel (Milano, 1951) pronksmedali, kaotades poolfinaalis hilisemale kuldmedalivõitjale ja Euroopa meistrile Stig Sjölinile (Rootsi) ja jäädes edasisest medaliheitlusest välja.

Viited
------

1. ↑  Šveitsi meistrivõistlused poksis 1913–1958. Tulemused inglise keeles
2. ↑  15. suveolümpiamängude poksivõistlus. Helsingi 1952. Tulemused inglise keeles
3. ↑  9. Euroopa meistrivõistlused poksis. Milano 1951. Tulemused inglise keeles

Välislingid
-----------

* Hans Niederhauser veebisaidil Olympedia Muuda Vikiandmetes
**Hans Nielsen Hauge** (3. aprill 1771 – 29. märts 1824) oli norra jutlustaja, kes avaldas suurt mõju Norra ühiskonnale nii majanduslikus, sotsiaalses kui ka vaimulikus mõttes. Teda ning tema pooldajaid kiusati taga, kuigi tema õpetus ei olnud vastuolus ametliku luteri usuga. Ta hakkas kuulutama „elavat usku" ja moraalset täiustumist, mis järgnes religioossele nägemusele.

Hans Hauge sündis 3. aprillil 1771 Østfoldis tavalises taluperes. Tema lapsepõlv oli tugevalt mõjutatud pietismist, mis XVIII sajandi esimesel poolel Norra vaimuelus domineeris. 5. aprillil 1771, nagu ta ise on maininud oma teostes, koges ta müstilist nägemust, mille tulemusena tunnetas ta oma missiooni kuulutada inimestele „elavat usku" ja vaga eluviisi. Sel viisil sai alguse suurim religioosne liikumine, mis Norras on läbi aegade olnud. 1797–1804 reisis ta jutlustajana ringi ja pidas arvutul hulgal rahvakoosolekuid. Ta kirjutas raamatuid (kokku oli neid 17), mis olid kaua aega rahva seas väga populaarsed. Oma tegevusega sattus ta konflikti Norra seadusega, mis keelas igasuguste religioossete kogunemiste pidamise ilma kihelkonna preestri järelevalveta. 1797. aastal arreteeriti ta esimest korda ja sellest ajast saadik kuni 1804. aastani vangistati teda 10 korda. Hauge reisis linnades ja külades ning sai hea ettekujutuse Norra geograafiast ja majanduslikust seisust. Ta oli veendunud, et kristlus ja äriline tegevus ei välistanud teineteist. Hauge ühendas endas religioosset innukust ja praktilist meelt ning 1801. aastal hakkas ta ajama äri Bergenis. Otseselt Hauge poolt mõjutatuna rändasid paljud talupojad linna ja hakkasid käsitöömeistriteks. Hauge aitas paljudel neist alustada oma äri ning ta ise rajas samuti uusi ettevõtteid. 

Hauge oli abielus kaks korda. Tema esimene naine suri varsti pärast nende abiellumist. Tal oli neli last, kuid kolm nendest surid juba varases lapsepõlves. Hauge suri 29. märtsil 1824 austatud isikuna. 
Kuna Hauge liikumine langes kokku aastatega, mil paljud norralased rändasid välja Ameerikasse, oli haugeaanlik mõju luterlusele ka Ameerikas üsna tuntav.

Hauge liikumise tähtsamad tagajärjed
------------------------------------

1. Huvi lugemise ja kirjutamise vastu tõusis. Hauge raamatuid oli lugenud kokku umbes 100 000 inimest. (Tol ajal oli Norras umbes 900 000 elanikku, kellest 90% olid talupojad.) Tema isiklik näide inspireeris ka noori kirjanikke loometöös.

2. Ühiskonna majanduslik areng. Hauge isiklik näide ning tema paljude järgijate ettevõtmised andsid tõuke Norra majandusliku seisukorra paranemisele.

3. Poliitiline areng. Hauge liikumine oli kõigepealt madalamate kihtide ülesärkamine, see oli aeg, mil talurahvas hakkas mängima üha suuremat rolli Norra valitsemissüsteemis ning aeg, mil Norras hakkas välja kujunema demokraatia.

4. Muutused eluviisis. Hauge propageeris „elavat" armastust Jumala ja inimeste vastu, karskeid ja vagasid elukombeid, töökust ja kannatust.

Välislingid
-----------

* 
*
**Dāvis Bertāns** (sündinud 12. novembril 1992 Valmieras) on Läti elukutseline korvpallur, kes mängib 2019. aastast NBA klubis Washington Wizards.

Karjäär Euroopas
----------------

Bertāns alustas profikarjääri Riias, kus esindas aastatel 2007–2010 Riia ASK kadettide, BAA, ASK, Keizarmezsi ja Baronsi meeskondi.

2010. aastal siirdus Bertāns Sloveenia klubisse Ljubljana Olimpija, kellega võitis aastatel 2010–2012 kolm kohalikku karikat.

Seejärel liitus Bertāns 2013. aastal Belgradi Partizaniga, kellega tuli kolm korda Serbia meistriks (2012–2014) ja korra karikavõitjaks (2012), misjärel siirdus aastateks 2014–2016 Hispaania kõrgliigaklubisse Saski Baskonia.

Karjäär NBA-s
-------------

Bertānsi valis 2011. aasta NBA *draft*'ist 42. valikuna Indiana Pacers, kes vahetas tema mängijaõigused kohe edasi San Antonio Spursile. Bertāns tegi NBA-s debüüdi hooajal 2016/17, mil tõi Spursi eest keskmiselt 12 minutiga 4,5 punkti ja 1,5 lauapalli mängus.

Pärast kolme hooaega San Antonios vahetati Bertāns 2019. aasta suvel Washington Wizardsisse, kelle kasuks kogus ta hooajal 2019/20 keskmiselt 15,4 punkti ja 4,5 lauapalli mängus.

Saavutused
----------

* 3-kordne Serbia meister (2012–2014)
* Serbia karika võitja (2012)
* Aadria liiga võitja (2013)
* 3-kordne Sloveenia karika võitja (2010–2012)

Rahvuskoondis
-------------

Bertāns on Läti koondisse kuulunud 2011. aastast. 2017. aasta Euroopa meistrivõistlustel kogus ta keskmiselt 14 punkti, 3 lauapalli ja 2 resultatiivset söötu mängus. Läti teekonna lõpetas 97 : 103 kaotusmäng veerandfinaalis tulevasele Euroopa meistrile Sloveeniale.

Isiklikku
---------

Vanem vend Dairis on samuti korvpallur, kes on peamiselt mänginud Euroopas, aga ka NBA klubis New Orleans Pelicans.

Välislingid
-----------

* Dāvis Bertāns – NBA.com
* Dāvis Bertāns – Basketball-Reference.com
Meeskonna New York Mets Big Apple
**Big Apple** ('Suur Õun') on New Yorgi linna hüüdnimi. Nime võttis 1920-ndatel kasutusele New York Morning Telegraphi spordiajakirjanik John J. Fitz Gerald. 

Hüüdnimi on laiemalt tuntud alates 1970-ndatest, mil linn korraldas selle nime propageerimiseks ulatusliku reklaamikampaania.

Hüüdnime ajalugu
----------------

Kuigi hüüdnime "Big Apple" päritolu peeti mõnda aega lahendamata müsteeriumiks, on kahe viimase aastakümne jooksul uurinud seda peamiselt harrastusetümoloog Barry Popik  ja Missouri Teadus- ja Tehnoloogia Ülikooli (Missouri University of Science and Technology) professor Gerald Cohen, kelle uurimistöö on loonud üsna selge ettekujutuse hüüdnime päritolust. Enne seda oli liikvel palju oletusi, millest ehk kõige naeruväärsem oli väide, et nimi pärineb New Yorgi lõbumaja Eve-nimeliselt maadamilt.

Viited
------

1. ↑  "The Straight Dope: Why is New York called the Big Apple? (Feb. 18, 1977)". Originaali arhiivikoopia seisuga 20. juuli 2008. Vaadatud 30. mail 2008.
2. ↑  The Big Apple. Barry Popiku veebileht, sisaldab uuendatavat informatsiooni Popiku ja teiste uurimistöö kohta.
3. ↑  Gerald Cohen, *Origin of New York City's Nickname "The Big Apple"* (1991), ISBN 3631437870.
4. ↑  False Etymologies.
5. ↑  Why Is New York City Called "The Big Apple"? Wayback Machine – veebilehe arhiiviversioon.
|  |
| --- |
|  **Poks** |
| Riik |  | Taani |
|  |
| 2. ring | 1920 | Sulgkaal |
| Kuld | 1924 | Kergekaal |
| 4. koht | 1928 | Kergekaal |
|

**Hans Jacob Nielsen** (2. september 1899 Næstvedi vald, Sjællandi piirkond – 6. veebruar 1967 Ålborg) oli Taani poksija.

Nielsen oli kokku neljakordne Taani meister – sulgkaalus (kuni 126 naela ehk 57,2 kg) 1920. aastal ning kergekaalus (kuni 135 naela ehk 61,2 kg) aastatel 1921, 1923 ja 1924.

Nielsen võitis kergekaalus (kuni 135 naela ehk 61,2 kg) 1924. aasta Pariisi olümpiamängude poksivõistlustel kuldmedali ja tuli olümpiavõitjaks. Ta osales sulgkaalus (kuni 126 naela ehk 57,2 kg) 1920. aasta Antwerpeni olümpiamängude poksivõistlustel, kuid kaotas 2. ringis oma kohtumise ja jäi edasisest medaliheitlusest välja ning kergekaalus (kuni 135 naela ehk 61,2 kg) 1928. aasta Amsterdami olümpiamängude poksivõistlustel 4. koha, kaotades poolfinaalis hilisemale kuldmedali- ja olümpiavõitjale Carlo Orlandile (Itaalia) ning 3. koha kohtumise Gunnar Berggrenile (Rootsi).

Viited
------

1. ↑  Taani meistrivõistlused poksis 1915–2000. Tulemused inglise keeles
2. ↑  8. suveolümpiamängude poksivõistlus. Pariis 1924. Tulemused inglise keeles
3. ↑  7. suveolümpiamängude poksivõistlus. Antwerpen 1920. Tulemused inglise keeles
4. ↑  9. suveolümpiamängude poksivõistlus. Amsterdam 1928. Tulemused inglise keeles

Välislingid
-----------

* Hans Nielsen veebisaidil Olympedia Muuda Vikiandmetes
**Naxçıvan** (varem ka **Nahhitševan**) on linn Aserbaidžaanis, Nahhitševani Autonoomse Vabariigi pealinn. See asub Bakuust 450 km läänes, Zangezuri aheliku eelmägedes, Nahhitševani jõe paremkaldal, 873 m kõrgusel merepinnast.

Linna nime päritolu kohta on eri teooriaid, kuid keeleteadlased on üksmeelel, et nime tagumine osa on armeenia sõna *avan* ("linn").

Kohaliku traditsiooni järgi olevat Naxçıvani asutanud Noa pärast suurt veeuputust ning seal olevatki ta surnud ja maetud. Movses Khorenatsi teatel olla Armeenia kuningas Tigran I 2. sajandil eKr asustanud Naxçıvani Meedia sõjavangid. Ajaloolistest allikatest mainib linna esimesena Ptolemaiose "Geographia" Naxouana nime all (kreeka keeles Ναξουὰνα). Hiljem on linn kuulunud Bütsantsi, Armeenia ja Gruusia riiki, 1401. aastal vallutas selle Timur, pärast teda Ottomanid ja Pärsia ning 1828. aastal annekteeris piirkonna Vene keisririik, kus linn kuulus Jerevani kubermangu. 1896. aastal oli Naxçıvanis 7433 elanikku, neist umbes kaks kolmandikku aserikeelsed moslemid ja kolmandik armeenia kristlased. Oktoobrirevolutsiooni järel jäi linn Taga-Kaukaasia Komissariaati, oli algul Türgi ja pärast Briti okupatsioonivägede valduses, anti 1919. aastal Armeeniale, kuid okupeeriti 1920. aastal taas Türgi ning lõpuks Nõukogude Venemaa poolt, kes lõi Nahhitševani NSV keskusega Naxçıvanis. Türgi ja Venemaa rahulepingute alusel muudeti see 1924. aastal ANSV-ks Aserbaidžaani NSV koosseisus.

Linna idaosas asub palverändude sihtkoht, looduslik Ashabi-Kahfi koobas. Kultuuriasutustest on taastatud nõukogudeaegne ooperiteater, rajatud Heidar Alijevi nimeline kultuuripalee ja Heidar Alijevi muuseum, samuti Armeeniaga peetud võitluse teemaline Memoriaalmuuseum. Naxçıvanis tegutseb kolm kõrgkooli: Naxçıvani Riiklik Ülikool, Naxçıvani Eraülikool ja Naxçıvani Pedagoogiline Instituut. 1970. aastatel rajati Naxçıvani lennujaam.

2012. aastast on Naxçıvani sõpruslinn Batumi Gruusias. 2018. aastal oli Naxçıvan islami kultuuripealinn. Linnast pärines Aserbaidžaani kõige pikaajalisem valitseja Heydər Əliyev.
**"Love Me Tender"** on üks tuntumaid laule Elvis Presley repertuaarist, üks tema esimestest hittidest. Nüüdseks on see laul *evergreen*.

Laulu meloodia on võetud George R. Poultoni laulult "Aura Lee". Kenneth Darby kirjutas sellele uued sõnad. Elvis Pesley esitus on osa 1956. aasta vesterni "Love Me Tender" muusikast.

Filmi pealkiri oli algselt "The Reno Brothers", kuid laulu tohutult kasvanud populaarsuse tõttu nimetati film ümber. Samaaegselt filmiga anti välja ka singel (plaadifirma RCA).

Ajakirja Rolling Stone 2004. aastal koostatud 500 kõigi aegade parima laulu edetabelis jõudis lugu 437. kohale.

Segadus autorsusega
-------------------

Laulu autoritena nimetatakse Elvis Presleyt ja Vera Matsonit. Viisi autorit Poultonit enam ei mainita, sest tema autoriõigused on aegunud. Sõnad on laulule kirjutanud tegelikult Kenneth Darby, kuid ta on selle ning veel kolme samas filmis lauldava laulu autorsuse loovutanud oma abikaasale ja Elvis Presleyle. Arvatakse, et produtsent on talle survet avaldanud, et saavutada paremat kuvandit.
**Friedrich Wilhelm Schiele** (1. jaanuar 1876 Põltsamaa – 17. juuli 1944 Dolzig) oli Eesti vaimulik.

Ta lõpetas Pärnus gümnaasiumi ja õppis aastateö 1897–1902 Tartu Ülikooli usuteaduskonnas. Oli prooviaastal Laiuse Püha Jüri koguduses. Ordineeriti õpetajaks 29. augustil 1904.

Töötas aastatel 1904–1905 Põlva Püha Neitsi Maarja koguduses adjunktina ja 1905. aastal Võru praostkonna vikaarina. Aastatel 1906–1918 oli Otepää Maarja koguduse, 1919–1924 Viljandi Jaani koguduse ja 1930–1939 Reigi Jeesuse koguduse õpetaja ning aastatel 1933–1939 ühtlasi ka Saarte-Lääne praostkonna praost.

1939. aastal põgenes Saksamaale, kus oli aastatel 1939–1944 Dolzigi (poola keeles Dolsk) koguduse (asub praegu Poolas Suur-Poola vojevoodkonnas) õpetaja.

Isiklikku
---------

Tema väimees Theodor Hirschhausen oli Kärla Maarja-Magdaleena koguduse õpetaja.

Viited
------

1. ↑  Konrad Veem Eesti Vaba Rahvakirik Dokumentatsioon ja leksikon EVR Stockholm 1988
2. ↑  Lexicon deutschbaltischer Theologen seit 1920, Bearbeitet von Wilhelm Neander

Välislingid
-----------

*
Saarestiku kaart
**Sjuøyane** ('Seitse saart') on saarestik Teravmägede põhjaosas, Norra kõige põhjapoolsem saarterühm. Saared on asustamata.

Asend
-----

Sjuøyane saared asuvad Kirdemaa rannikust paarkümmend kilomeetrit põhja pool.

Sjuøyane saarestikku kuulub kolm suuremat saart (Phippsøya, Parryøya ja Martensøya) ning mitu väiksemat saart või laidu, mille seas suuremad on Waldenøya, Vesle Tavleøya, Tavleøya, Rossøya ja Nelsonøya. Saarte kogupindala on umbes 65 km². 

Saarestiku kõige põhjapoolsemal saarel Rossøyal asub Norra Kuningriigi põhjapoolseim punkt. Selle geograafilised koordinaadid on 80° 41′ N, 20° 57′ E.

Ajalugu
-------

Väidetavalt nägi saari esimesena hollandi vaalakütt juba 1618. aastal. Esimesena märkis Sjuøyane kaardile hollandlane Hendrick Doncker 1663. aastal, seejärel teiste hulgas Pieter Goos (1666). Cornelis Giles and Outger Rep paigutasid umbes aastal 1710 saared kaardil esimesena õigesse kohta. 

Enamik saari on nime saanud esimeste saartele sattunud polaarekspeditsioonidel osalenute auks. Phippsi saar nimetati inglise meresõitja Constantine Phippsi järgi, kes 1773. aastal oma ebaõnnestunud retkel põhjapoolusele Sjuøyanest möödus. Tema ekspeditsiooni liikmete hulgas oli ka tollal veel tundmatu Horatio Nelson, kelle järgi sai nime Nelsonøyan. Parryøyan on nimetatud inglise admirali ja polaaruurija William Edward Parry auks (ekspeditsioon aastal 1827).

Aastal 1861 külastas saari soomerootsi maadeuurija Adolf Erik Nordenskiöld.

Aastal 1973 rajati looduskaitseala.

Kliima ja loodus
----------------

Kliima on arktiline. Tänu Golfi hoovusele on saarte ümbruses soodsamad jääolud ning need on paremini ligipääsetavad kui suur osa Teravmägede lõunapoolsemast rannikust.

Saared koosnevad gneisist ja graniidist. 

Sjuøyane saartel kasvavad vaid samblikud, samblad ja mõned kivirikud. 

Seal elavad morsad ja jääkarud; viimaste hulk sõltub jääoludest. Esineb ka põhjapõtru ja polaarrebaseid.

Lindudest pesitsevad saartel kurvitsalised lunn ja väikealk ning vandelkajakas. Linnud saabuvad aprillis-mais.

Sjuøyane kuulub Kirde-Svalbardi looduskaitseala koosseisu.

Viited
------

1. ↑  Store norske leksikon

Välislingid
-----------

* Kirjeldus (prantsuse keeles) ja fotod
Krka jõgi
Krka Skradinski buki lähedal
**Krka** on jõgi Horvaatias, mis on tuntud mitmete jugade poolest. Selle pikkus on 72,5 km. Jõe ääres asub Krka rahvuspark.

Jõgi algab Dinaari mäestikust Horvaatia ning Bosnia ja Hertsegoviina piiri ja Knini linna lähedalt. Voolab läbi Knini karstioru ning läbib 25 m kõrguse Krčići joa. Pärast Brljansko järve asuvate Manojlovački jugade kogukõrgus on 60 m. Jõe paremal kaldal asuvad rooma sõjaväelaagri Burnumi varemed.

Jõgi moodustab Visovacki järve, millel asuval Visovaci saarel on keskaegne klooster ja kirik. Pärast järve suubub Krkasse selle suurim lisajõgi Čikola. Seejärel on jõel Skradinski joad, mille kogukõrgus on 45 m. Jugadest allavoolu on jõgi laevatatav. Jõe kaldal asub Skradini linn. Seejärel voolab jõi läbi Prokljani järve ning suubub Aadria mere Šibeniki lahte.

Viited
------

1. ↑  "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 22. juuni 2019. Vaadatud 22. juunil 2019.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Krka** |

*
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib esimesest Helsingborgi lahingust, 1710. aastal toimunu kohta vaata: Helsingborgi lahing (1710)* |

---

**Helsingborgi lahing** toimus 1362. aasta aprillis Taani ja Hansa Liidu vägede vahel Sundi väina kitsas põhjaosas. Taani väed võitsid lahingu kuningas Valdemar IV juhtimisel ning vallutasid 12 Hansa liidu laeva.

Eellugu
-------

Taani kuningas Valdemar IV Atterdag üritas saavutada ülemvõimu põhjameredel, see oli Hansa Liidule vastumeelt. 1361. aastal kogunesid Vendi ja Pommeri linnade riigipäevad Greifswaldis, et lahendada Taani küsimust. Otsustati peatati ärisuhted Taaniga ning alustati ettevalmistusi sõjaks. Sõja rahastamiseks kehtestati neljapennine maks laevadele iga naela kohta ja maksustati ka kõik Hansa linnadest väljaveetavad kaubad. Moodustati liidud Norra ja Rootsi kuningatega, Schleswigi vürsti ja Holsteini krahvkonnaga. Sõjas lubas kaasa lüüa ka Saksa ordu. Peagi tekkisid aga tagasilöögid, kuna ordu taganes oma lubadusest sõjas osaleda ning pakkus omalt poolt vaid finantsabi. Ka jätkasid Zuiderzee linnad Taaniga kauplemist, blokaad kukkus läbi. Kogu sõjaretke koormus langes Vendi linnadele.

Lahing
------

Aprillis 1362 asuti Saksamaalt teele Kopenhaageni suunas. Laevastik koosnes 52 laevast, neist 27 olid koged. Hansa Liidu väejuht Johann Wittenborg otsustas suure hulga mehi rannikule saata, et sõjaretke käigus lisaks Kopenhaagenile ka Helsingborg vallutada. See oli aga saatuslik viga, Valdemar IV juhtimisel asusid taanlased ootamatult pealetungile ning ebavõrdses võistluses kandsid Wittenborgi väed suuri kaotusi. Valdemar IV sai enda valdusse 12 Hansa liidu laeva. Väed sõlmisid omavahel vaherahu ja Wittenborg naasis alles jäänud laevadega Saksamaale, kus ta hiljem tapeti.

Kirjandus
---------

* Dollinger, Philippe (1999). The German Hansa. Routledge. ISBN 041519072X.
**Helmuth Sandström** (sündinud 3. märtsil 1931 Pärispea küla, Kuusalu kihelkond, Harjumaa) on eesti päritolu geofüüsik ja okeanograaf.

Elulugu
-------

Helmuth Sandström on kaluri poeg.

Põgenes 1944 koos perekonnaga Soome kaudu Rootsi. Lõpetas 1949 Göteborgis keskkooli.

Siirdus 1950 Kanadasse. Lõpetas 1957 Toronto Ülikooli füüsika alal, *M.A.* (geofüüsika, 1958, samas), väitekiri "*Geophysical methods in glaciology*". *Ph.D.* (okeanograafia, 1966, California Ülikool, San Diego), väitekiri "*The importance of topography in generation and propagation of internal waves*".

Oli 1957–1958 Toronto Ülikooli füüsika abiõpetaja, 1958–1959 McGilli Ülikooli (Montreal) geofüüsik, 1951–1961 Scrippsi Okeanograafia Instituudi (La Jolla, California) ja 1964–1966 California Ülikooli (San Diego) abiteadur okeanograafias, 1961–1964 Ottawas Kaevanduste ja Tehniliste Uuringute Ministeeriumii teaduslik uurija, 1966–1994 Bedfordi Okeanograafia Instituudi (Nova Scotia) teadur, aastast 1994 emeriitteadur; ühtlasi oli 1967–1976 Dalhousie Ülikooli (Halifax, Nova Scotia) adj-professor ja 1973–1974 Kieli Ülikooli mereteaduse instituudi (Saksamaa) külalisteadur.

Teadustöö
---------

Uurimusi okeanograafia alalt, ka Läänemere ökoloogia seisundist. American Geophysical Union'i, European Geophysical Union'i, Can. Meteorology and Oceanography Society ja Estonian Learned Society in American liige.

Teoseid
-------

* μ-hydrogen molecular ion and collisions between μ-hydrogen atom and proton, deuteron and H-atom (kaasautor). // Nuclear Physics 16 (1960) 3
* Coupling of internal and surface waves in water of variable depth (kaasautor). // J. Oceanogr. Society Japan 20 (1962)
* Effect of topography on propagation of waves in stratified fluids. // Deep Sea Res. 16 (1969)
* On topographic generation and coupling of internal waves. // Geophys. Fluid Dyn. 7 (1976)
* Internal tide and solitons on the Scotian Shelf – a nutrient pump at work (kaasautor J. A. Elliott). // J. Geophys. Res. 89 (1984) 4
* On time-dependent, two-layer flow over topography II. Evolution and propagation of solitary waves (kaasautor C. Quon). // Fluid Dyn. Res. 13 (1994), Dissipation in internal tides and solitary waves (kaasautor N. S. Oakey). // J. Phys. Oceanogr. 25 (1995)

Viited
------

1. 1 2 3 4  Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide

Kirjandus
---------

* Yb. Estonian Learned Society in American III. 1959–1963. New York 1963, 96
* Eesti teadlased väljaspool kodumaad: biograafiline teatmik = Estonian scholars and scientists abroad: biographical directory. Stockholm 1984, 113
* Korporatsioon Rotalia võõrsil 1944–1987. Toronto 1988, 537
* EPL, 3. märts 1997
* Korporatsioon Rotalia 90. Juubelialbum. Tallinn 2003, 238
* Hellar Grabbi. Eestlaste maa. Tartu 2004, 420–421

0Välislingid=
=============

* [www.aquatic.uoguelph.ca Researchers of Canada List]
* Zbl. MATH Database 1931–2007
* *Eesti teaduse biograafiline leksikon.* 3. köide: *N–Sap* TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013

 *Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.*
|  |  |
| --- | --- |
| **Tiitlipretendent** | **Tiitlipretendent** |
|  |  |
| Bulgaaria **Veselin Topalov** | Ameerika Ühendriigid **Gata Kamsky** |
| 4½ | 2½ |
|

**2009. aasta male maailmameistrivõistluste tiitlipretendentide matš** (inglise keeles *Challenger’s Match 2009 of the World Chess Championship*) oli males 2009. aastal FIDE egiidi all peetud maailmameistrivõistluste tiitlipretendentide matš. 

16.–28. veebruaril 2009 Sofias peetud pretendentide matš (kavandatud 8-partiilisena) 2006. aastal MM-tiitlimatši Vladimir Kramnikule kaotanud ja seetõttu 2007. aastal Méxicos peetud MM-turniirile mittepääsenud 33-aastase bulgaarlase Veselin Topalovi ja 2007. aastal maailma karikaturniiri võitnud 34-aastase Ameerika Ühendriikide maletaja Gata Kamsky vahel lõppes tulemusega **4½:2½** Topalovi kasuks. Topalov sai õiguse kohtuda aprillis 2010 Sofias alanud tiitlimatšis valitseva maailmameistri Viswanathan Anandiga.

Matsi auhinnafondi moodustas 250 000 USA dollarit, mis jagati võrdselt pretendentide vahel.

Topalovi–Kramsky matš mängiti Rahvuslikus Kultuuripalees. Matši kohtunikena tegutsesid rahvusvahelised arbiitrid Ignatius Leong (Singapur) ja Ašot Vardapetjan (Armeenia). Matši järelevalvet teostas rahvusvaheline arbiiter Hal Bond (Kanada). Matši organiseerimiskomitee esimeheks oli Bulgaaria peaminister Sergej Stanišev.

Kamsky ja Topalov matši teist partiid mängimas
Mängiti ajakontrolliga kaks tundi 40 käigule, seejärel üks tund järgmisele 20 käigule, mille järel anti 15 minutit mängu lõpuni ühes 30 sekundi lisandumisega iga käigu kohta alates 61. käigust.

Vaata ka
--------

* 2005. aasta FIDE MM-turniir
* 2006. aasta MM-tiitlimatš males
* 2007. aasta MM-turniir males
* 2008. aasta MM-tiitlimatš males
* 2010. aasta MM-tiitlimatš males

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **2009. aasta pretendentide matš males** |

* Matši koduleht
* Open Letters From Bill Goichberg, Susan Polgar and Gata Kamsky. chessdom.com, 8. november 2008
* Bulgaria ready to host the match Kamsky – Topalov (update and official letter). chessdom.com, 11. november 2008
* Kamsky agrees to play with Topalov in Sofia. chessdom.com, 18. november 2008
* Kamsky–Topalov 2009. chessdom.com, 24. november 2008
Raido Mitt 2016. aastal
**Raido Mitt** (sündinud 11. märtsil 1991) on eesti orienteeruja ja kergejõustiklane.

Aastatel 2006–2009 võitis orienteerumisjooksu Euroopa noorte meistrivõistlustel kulla, hõbeda ja 2 pronksi teatevõistlusel Eesti meeskonna koosseisus.

2011. aastal orienteerumisjooksu juunioride maailmameistrivõistlustel teates 8. koht. 2016. aasta orienteerumise Euroopa meistrivõistlustel sai ta segateatesprindis koos Annika Rihma, Kenny Kivika ja Evely Kaasikuga 8. koha.

Eesti meistrivõistlustel orienteerumises võitis ta 2015. ja 2016. aastal OK Põlva Kobras võistkonnas kulla segateatesprindis.

Eesti meistrivõistlustel ekidenis võitis ta 2014. aastal pronksi ja 2015. aastal hõbeda Sparta spordiseltsi võistkonnas. 2019. aastal tuli ta Eesti meistriks maratonijooksus, 2020. aastal võitis samal distantsil hõbeda.

Ta oli Guinnessi rekordina kinnitatud 2018. aasta suvel programmi "Eesti Vabariik 100" ürituste raames korraldatud 100 x 10 km teatejooksu võistkonna liige.

2019. aastast töötab ta Eesti Olümpiakomitee alaliitude koordinaatorina.

Tunnustus
---------

* 2007, 2008, 2009 Põlvamaa parim noorsportlane
* 2010, 2020 Põlvamaa parim meessportlane

Viited
------

1. ↑  "Eesti Orienteerumisliit. Uudised". Originaali arhiivikoopia seisuga 25. juuni 2016. Vaadatud 27. mail 2016.
2. ↑  "ESBL-i sporditulemused. Raido Mitt". Originaali arhiivikoopia seisuga 24. september 2015. Vaadatud 23. veebruaril 2015.
3. ↑  Delfi Sport, 08.09.2019
4. ↑  Eesti meistriks maratonis krooniti Jallai ja Tibar. Õhtuleht, 12. september 2020
5. ↑  Guinness World Records. Fastest relay 100 x 10 kilometres
6. ↑  Rekord on ametlik! EV100 Guinnessi rekordi jooksu tulemus sai ametliku kinnituse. Delfi Sport, 21.01.2019
7. ↑  Eesti Olümpiakomitee. EOK alaliitude koordinaatorina asub tööle Raido Mitt

Välislingid
-----------

* Spordielamused. Raido Mitt
* World of O. Athlete profile: Raido Mitt