recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Paastumine** ehk **paast** on põhiliselt tahtlik hoidumine toidust (söögist, joogist või mõlemast) mingiks ajaperioodiks. Paast võib olla täielik või osaline sõltuvalt sellest, millest paastutakse. Mõni paastuliik võib ette näha hoidumist ainult teatud tüüpi toitudest, näiteks lihast. Paastumine võib hõlmata ka hoidumist seksuaalsetest tegevustest. Traditsiooniliselt mõistetakse täieliku paastu all hoidumist kõikidest toitudest ja jookidest, välja arvatud veest.

Paastumine on enamasti olnud seotud religioossete või spirituaalsete põhjustega. Paastumist on mainitud Piiblis (nii Vanas kui ka Uues Testamendis), Koraanis ja paljudes teistes religioossetes tekstides. Budismis on esindatud kesktee põhimõte, mis soovitab äärmustest hoiduda.

Mõnikord paastutakse ka meditsiinilisel põhjustel, näiteks enne operatsioone, mis nõuavad anesteesiat. Paastumist on kasutatud ka mittevägivaldse mõjutusvahendina poliitilisel protestil (näljastreik).

Vaata ka
--------

* Paastumaarjapäev
* Zürichi vorstisöömine

|  |  |
| --- | --- |
|  | Tsitaadid Vikitsitaatides: **Paast** |
**Karli Kukk** (22. september 1921 Neeruti, Päidla vald – 20. märts 2015) oli eesti kaitseliitlane, Omakaitselane ja Saksa sõjaväelane ning Kaitseliidu taasasutajaid ja Kotkaristi teenetemärgi kavaler.

Ta sündis aastal 1921 Neerutis talupidaja perekonnas. Ta õppis Neeruti algkoolis ja Otepää Gümnaasiumis, kus tal õpingud alanud sõja tõttu katkesid. Ta kuulus aastast 1934 Noorte Kotkaste ridadesse ja astus aastal 1939 Kaitseliitu Päidla kompanii liikmena.

Aastal 1941 varjas ta ennast mobilisatsiooni eest Punaarmeesse metsas ja astus juuli lõpul Pikasilla rühma koosseisus Omakaitsesse. Sama aasta keskel läks ta vabatahtlikult Saksa sõjaväkke ja tegi major Aleksander Sobolevi 39. Kaitsepataljoni koosseisus aastatel 1942–1943 kaasa lahingud Neveli ja Novosokolniki ruumis. 1944. aasta jaanuari mobilisatsiooniga suunati ta Narva alla major Johan Pooli pataljoni; sealt saadeti ta märtsis juhtidekooli; sama aasta juulis sai tast allohvitser ja instruktor kodupataljonis. Võru langemise järel sattus ta jaoülemana Karula-Antsla-Valga tõrjelahinguisse; ta võitles Võrtsjärve-Väike-Emajõe-Koiva lõigus kapten Nolckeni pataljoni koosseisus. 14. septembril 1944 sai ta haavata ja evakueeriti rindelt. Taganevate sakslastega ta Eestist kaasa ei läinud.

Ta arreteeriti NKVD poolt 9. aprillil 1945 ja 31. jaanuaril 1946 mõistis tribunal talle §58-1a §58-11 alusel karistuseks 10+5; ta viibis Komi ANSV-s ja Karaganda oblastis Steplagis. Ta vabanes laagrist 28. augustil 1954. Pärast vabanemist lõpetas ta kaugõppes keskkooli. Ta töötas Kursi Võitööstuses, Puurmani Keskkoolis, Kursi Masina-Traktorijaamas, Puurmani Elektromehaanika Tehases ja aastatel 1970–1990 mitmetel ametikohtadel "Rahva Hääle" kolhoosis.

Ta astus taasasutatavasse Kaitseliitu 7. oktoobril 1991, valiti kohe Kursi malevkonna pealikuks ning ta juhtis üksust 1999. aastani. Teda on austatud mitmete aumärkidega.

Tunnustus
---------

* 2007 Kotkaristi V klassi teenetemärk

Kirjandus
---------

* Mälestame Karli Kukk 22.09.1921 - 20.03.2015. Vooremaa 26. märts 2015.
* Karli Kukk, "Minu sõja- ja vangilaagrimälestused". Tallinn: Grenader, 2013
Sirje Endre 2021. aasta Kirjandustänava festivalil
Sirje Endre Solarise keskuse Apollos Laine Randjärve raamatu "Euroopa. Väärtused. Euroopast eurooplasele" esitlusel  
Foto: Ave Maria Mõistlik, 20. mai 2014
Sirje Endre Rahvusraamatukogu Eesti üldlaulupidude nootide digitaalkogu esitlusel 4. oktoobril 2012
**Sirje Endre** (sündinud 22. veebruaril 1945 Juuru vallas) on Eesti ajakirjanik, poliitik ja ettevõtja.

Elukäik ja töö
--------------

Sirje Endre on lõpetanud Juuru Keskkooli (1963) ja Tartu Riikliku Ülikooli ajakirjanduse erialal (1968). Ta on töötanud ajalehe Tartu Riiklik Ülikool toimetajana (1966), ajalehe Noorte Hääl korrespondendina (1970–1971), Rahufondi tehnilise sekretärina (1973–1977), ajalehe Kodumaa korrespondendina (1977–1979), ajakirja Kultuur ja Elu osakonnajuhataja ja peatoimetajana (1979–1981 ja 1984–1993), ajakirja Teater. Muusika. Kino osakonnajuhatajana (1982–1984). Ta on üks kirjastuse SE&JS asutajatest (1992) ja üks omanikke (42% osakapitalist). Endre on olnud Eesti Vabariigi peaministri nõunik (1995–1997) ja kaitseministri nõunik (1997–1999).

Poliitiline tegevus
-------------------

Sirje Endre oli Eesti Kongressi, Põhiseaduse Assamblee ja IX Riigikogu liige. Ta on Isamaa ja Res Publica Liidu liige. Aastatel 1968–1990 kuulus ta NLKP-sse ja on olnud ELKNÜ TRÜ Komitee esimene sekretär (komsomoliopositsiooni ajal).

Tunnustus
---------

* 2005 Riigivapi V klassi teenetemärk

Viited
------

1. ↑  "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 30. november 2006. Vaadatud 27. aprillil 2008.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
2. ↑  "Kes on Kes? Eesti 2000". Ekspresskataloogide AS 2000. ISBN 9985-60-789-9
3. ↑  "Kes on kes Eesti poliitikas 1988–1992", ISBN 5899000236
**Pētõr Kīnkamäg** (lätipäraselt **Pēteris Kīnkamegs** või **Pēteris Kāpbergs**; 25. märts 1902 Pizā – 17. veebruar 1972 Pizā) oli liivi luuletaja.

Ta ei olnud eriti käinud koolis ning oli elukutselt kalur. 

Tema peamine mõjutaja oli tema isa Uļi. Tema luuletusi avaldati ajalehes Līvli. Teda on avaldatud ka Eesti NSV-s vähese levikuga erialases ajakirjas Kodumurre.

Ekslikud käsitlused tema surmast
--------------------------------

Tõenäoliselt Nõukogude propagandast on pärit käsitlus, nagu oleks ta Teise maailmasõja käigus Saksa okupatsiooni ajal lastud maha Nõukogude partisanide abistamise eest. Seda kohtab ka tänapäevastes vene käsitlustes, kuid see on täiesti vale, sest Pētõr Kīnkamäg elas suure osa oma elust kodukülas Pizās, töötas seal kalurina, suri seal ning on ka maetud kohalikule Pizā küla kalmistule.

Isiklikku
---------

Tema isa oli luuletaja ja liivi rahvuslane Uļi Kīnkamäg.

Viited
------

1. ↑  Eduard Vääri. "Soome-ugri rahvaste kirjakeele probleeme". // Kultuurileht nr 13, 31. märts 1995. Lk 7
2. ↑  "Капбергс, Улдрикис" lehel dic.academics.ru. Vene keeles

Välislingid
-----------

* Pētõr Kīnkamäg (Pēteris Kīnkamegs) lehel *Livones.net*. Läti keeles
17. sajandi hõbepeeker
9.–10. sajandi klaaspeeker Iraanist. Metropolitani muuseum
**Peeker** on pealt laieneva kujuga karikast väiksem ilma jalata jooginõu. Võib olla metallist, keraamiline või klaasist. Erinevalt kruusist ilma kõrvata.

Keskaegsed klaaspeekritüübid, mille fragmente on leitud ka Eesti linnade arheoloogilises materjalis, on emailmaalingutega klaaspeekrid, röömeri eelkäijad nupp-peekrid nagu *Krautstrunk* ja *Berkemeyer*, ribilised peekrid ja *Passglas*'id, nuipeekrid *Stangenglas* ja *Keulenglas*, niitribipeekrid.

Papist tehtud peekrikujuline ühekordselt kasutatav nõu on papptops.

Vaata ka
--------

* Hedwigi peeker
* nupp-peeker
* nuipeeker

Viited
------

1. ↑  "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 29. oktoober 2019. Vaadatud 29. oktoobril 2019.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
2. ↑
3. ↑  A. Aunroos. Tartu keskaegsed reljeefsete kaunistustega klaasnõud. Bakalaureusetöö. Tartu, 2015

Välislingid
-----------

* Becher. - Reallexikon zur Deutschen Kunstgeschichte
Sirje Eelma 2002. aastal
**Sirje Eelma** (sündinud 17. novembril 1950 Tallinnas) on eesti graafik.

Ta on lõpetanud 1968. aastal Pärnu 4. Keskkooli. Aastatel 1970–1975 õppis Eesti Riiklikus Kunstiinstituudis, mille lõpetas moekunstnikuna. 

Aastatel 1975–1983 töötas ta Tallinnfilmis kostüümikunstnikuna, seejärel vabakutselise kunstnikuna. 

Kuulub 1983. aastast Kunstnike Liitu. 

Näitustel hakkas esinema 1970. aastate keskel, kuid suurema tähelepanu pälvis 1980. aastate algul. Vabagraafikas kasutab ta peamiselt sügavtrükitehnikaid (eriti oforti, akvatintat ja carborundumit) ning segatehnikaid. Lisaks graafikale on ta viljelenud ka keraamikat ja portselanmaali. Eelma loomingu peamised lähteallikad on loodus, arhitektuur ja rõivamood.

Isiklikku
---------

Sirje Eelma on Herald Eelma vennatütar.

Tunnustus
---------

* I preemia Riia graafikatriennaalil 1990
* *Grand Prix* Sŏuli minigraafikabiennaalil 1994

Vaata ka
--------

* Eesti kunstnike loend

Viited
------

1. ↑

Välislingid
-----------

* Koduleht
**Pārdaugavas Sarkanais tornis** (tõlkes *Daugava tagune punane torn*) oli keskaegne vahitorn Lätis Riia linnas Torņakalnsi asumi territooriumil umbkaudse aadressiga Jelgavas iela 19 või Vienības gatve 10. Saksa keeles *Roter Turm*, ladina keeles *Turris antiqua trans Dunum*.

Torni püstitamise täpset aega pole teada, esimest korda mainitakse seda kui vana hoonet. Hoone püstitati kas XIII või XIV sajandil. Teada on, et aastal 1242 ehitas Liivi ordu Daugava jõe kaldale Riia linna vastu kivihooned, seega on tõenäoline, et ka torn pärines just sellest aastast. Samas kirjutati aastal 1612, et torn sarnaneb arhitektuuri poolest väga XIV sajandi Preisimaa gooti stiilis kindlusehitistega.

Neljakorruseline torn oli ehitatud nii maakividest kui punastest tellistest. See asus paigas, kust möödusid nii Bauska kui ka Jelgava suunas minevad teed. Torni täpne kõrgus pole teada, aga vanadelt piltidelt võib näha, et torni tipp ulatus Riia linnamüürist tublisti kõrgemale.

Torni kasutati XVII sajandini, mil rootslased rajasid Mārupīte oja äärde väejuht Kobroni järgi nimetatud *Kobrona Skanste* kindluse. Torn jäi küll rajatud kaitsesüsteemi osaks, aga seda peeti aegunuks ning see jäeti hooletusse. Kui Vidzeme alad Venemaaga liideti, siis kõrvaldati see kindlus sõjaväeliste objektide nimekirjast ja anti tsiviilkasutusse. Seda, mil torn lõplikult lagunes, ei ole teada.

Torni kui väljapaistva maamärgi järgi on nime saanud Torņakalnsi asum.

Välislingid
-----------

* Sissekanne Riia mõisate saidil; pildid (*läti keeles*)
Peltoni ehk koppturbiin
Peltoni ehk koppturbiin
**Pelton- ehk koppturbiin** on impulsi tüüpi hüdroturbiin. 

Peltoni turbiini leiutas 1870. aastatel Lester Allan Pelton. Peltoni turbiini ülesandeks on energia eraldamine liikuva vee impulsist. Selliseid turbiine kasutatakse suure veerõhu ja väikeste vooluhulkade korral, näiteks mägijõgedel, kus hüdroelektrijaama veehoidla paikneb tavaliselt kõrgemal kui turbiinihoone. Eelnevatel turbiinidel oli väljavoolav vesi tavaliselt suure kiirusega, mille tagajärjel kaotati turbiinides suurel hulgal dünaamilist energiat. Koppturbiini laba geomeetria kujundati aga nii, et kui turbiini velg liigub poole veejoa kiirusega, siis vesi lahkub väga väikese kiirusega turbiinist, seega on tema disainiga võimalik koguda peaaegu kogu vee impulssenergia. Peltoni turbiin toimib kõige paremini rõhukõrgustel 100–1800 m. Peltoni turbiini võimsus võib ulatuda üle 400 MW.

Viited
------

1. ↑  "Peltons wheel".
2. ↑  "Pelton- ehk koppturbiin". Originaali arhiivikoopia seisuga 10. mai 2018.
3. ↑  "Pelton turbine".
Pál Maléter
**Pál Maléter** (4. september 1917 Eperjes (tänapäeval Prešov, Slovakkia) – 16. juuni 1958 Budapest) oli Ungari sõjaväelane.

Gümnaasiumi lõpetamise järel õppis Pál Maléter kaks aastat Prahas Karli Ülikoolis meditsiini. 1938. aastal asus ta elama esmalt Košicesse ja seejärel Budapesti, kus ta jätkas meditsiiniõpinguid, kuid oli rahalistel põhjustel sunnitud need katkestama. Seejärel astus ta sõjaväeteenistusse ja suunati õppima Ludovica Akadeemiasse, mille lõpetamise järel saadeti ta Idarindele. Ta langes Punaarmee kätte vangi ja saadeti 1944. aastal Transilvaaniasse Saksa vägede vastu partisanivõitlust pidama. 1945. aasta jaanuaris juhatas ta brigaadi, mis kaitses Ungari Ajutist Valitsust. Ta jäi armeeteenistusse ja 1956. aastaks jõudis koloneli auastmeni. 28. oktoobril 1956 läks ta oma väeosaga ülestõusnute poole üle. 31. oktoobril 1956 määrati ta Imre Nagy valitsuses kaitseministri asetäitjaks ja 3. novembril 1956 kaitseministriks. Ühtlasi ülendati ta kindralmajoriks. 3. novembri kesköö paiku arreteerisid Nõukogude sõjaväelased nendega läbirääkimisi pidava Ungari delegatsioon eesotsas kaitseminister Pál Maléteriga. 4. novembril hommikul alustasid Nõukogude väed rünnakut Budapestile ja teistele Ungari linnadele.

15. juunil 1958 mõisteti Pál Maléter kohtuprotsessil surma. Kohtuotsus viidi järgmisel päeval täide.

Viited
------

1. ↑
2. ↑
3. ↑
**Omadussõnafraas** ehk **adjektiivifraas** on moodustatud põhisõna, s.o omadussõna või omadussõnalise asesõna ümber.

Omadussõnafraasi tähistamiseks võidakse kasutada ingliskeelset lühendit **AdjP** – *adjective phrase*.

Eesti keel
----------

Omadussõnafraas võib olla lauses 

* nimisõna täiend: *Meil on **väga väike** korter* (*väga väike* on omadussõnafraas);
* öeldistäide: *Ta on **kingituse eest tänulik*** (*kingituse eest tänulik* on omadussõnafraas);
* seisundimäärus: *Riided on jäänud **päris kitsaks*** (*päris kitsaks* on omadussõnafraas).

Omadussõnafraas on endotsentriline – selle fraasi põhisõna on lauseehituse seisukohalt võrdväärne fraasi kui tervikuga ja täidab lauses sellesama lauseliikme ülesannet, mida fraas tervikuna: *See üritus oli **ootamatult igav** = **igav*** (*ootamatult igav* on omadussõnafraas ja siin lauses öeldistäide, *igav* on omadussõna ja siin lauses öeldistäide).

Mõnikord võib omadussõnafraasi kuuluda üldlaiendeid: ***ilmselt** katkine*, ***ikka** hoolas*.

**Omadussõnafraasi laiend** võib väljendada situatsiooni osalist, situatsiooni ruumilisi, ajalisi, kvantitatiivseid või kvalitatiivseid karakteristikuid ja olla ehituselt

* nimisõna: ***lapsele** paras*;
* nimisõnafraas: ***rasketes töödes** osav*;
* kaassõnafraas: ***tütre üle** uhke*, ***vanaema vastu** viisakas*;
* tegusõna käändeline vorm: *osav **valetama***;
* infiniitfaas: *tubli **kiiresti jooksma***;
* omadussõna: ***kole** valus*;
* omadussõnafraas: ***jube koletu** valu*;
* hulgasõnafraas: ***kuue aasta** vanune*, ***poole maailma** laiune*;
* määrsõna: ***tõsiselt** haige*
* määrsõnafraas: ***täitsa tõsiselt** vihane*;
* kõrvallause: *Ta lapselaps on usinam, **kui ta ise samas vanuses oli***.

Omadussõnafraasi laiend on lauses fraasimäärus: ***väga** suur*, ***väljast** kena*, ***inimeste vastu** ebaviisakas*.

Vaata ka
--------

* Tegusõnafraas
* Nimisõnafraas
* Määrsõnafraas
* Kaassõnafraas
* Hulgasõnafraas

Välislingid
-----------

* Eesti keele käsiraamat: Süntaktilised üksused
Pētersala-Andrejsala asendikaart
**Pētersala-Andrejsala** on asum Lätis, Riia linna Põhjarajooni osa pindalaga 2,773 km². Asub Daugava jõe kaldal. Asum piirneb lõunas Centrsi, idas Skanstega, põhjas aga Sarkandaugava asumiga. 5407 elanikku (2010).

Pētersala-Andrejsala asub endistel Daugava jõe saartel, alal, mis ulatub 3–4 meetrit üle merepinna. Asumi alal on kaks Daugava jõe lahte: Andrejosta ja Eksportosta.

Ajalugu
-------

Pētersala-Andrejsala asum kujunes samanimelistele saartel Daugava jões Riia vanalinnast põhja pool ning Daugava kaldal nende saarte vastas. Andrejsala oli osalt juba XVII sajandil Riia koosseisus, osalt liideti aga linnaga aastal 1786. Pētersala kuulus alates XIII sajandist Riia linna patrimoniaalringkonda. Linnale mitte kuuluvatel aladel asusid Hermelingi mõis ja Mölleri mõis.

Vanadelt kaartidelt on näha, et piirkonnas asusid põhiliselt linna karjamaad ja majaomanike aiad. Asumit läbis Sarkandaugavasse viiv tee Ganību dambis, mis on üks vanemaid Riia tänavaid väljaspool vanalinna. Karjamaale viiva tee otsa juures asus nn. Pullimõis. Aedade juurde kerkisid ka suvemõisad (nende seas olulisim oli Pihli mõis), muutes selle piirkonna vanimaks suvituspiirkonnaks Riias.

Pētersala saar kandis varem Gustavsala nime. Saar sai uue nime, kuna tsaar Peeter I rajas saarele suvelossi. Kunagi saart eraldanud jõeharu on aja jooksul täitunud, sellest on säilinud vaid väike jupike Laulupeo pargis. Pargi territooriumil asus ka endine Mengdeni mõis. Tsaar lasi piirkonda rajada ka pargi, mis on üks vanemaid parke Riias. Teine, Andrejsala saar tekkis XIX sajandil, kasvades kiiresti kaldaga ühte. Endistest sängidest, kus Daugava voolas, jäid mälestuseks Andrejosta ja Eksportosta lahed.

Piirkonna arengut takistasid aastani 1858 mitmed piirangud, nagu näiteks keeld eeslinnadesse kivihooneid ehitada, samuti mitmed ettevõtlust reguleerivad reeglid. Aastal 1895 kujunes piirkond sadamaks, sinna kerkisid viljaelevaatorid ning rajati sadamasse viiv raudtee. XX sajandi alguses paiknes sadama juures ka linna elektrijaam. Pärast teist maailmasõda muudeti kogu asum Riia Kaubasadama territooriumiks. Sadama juurde kerkisid hruštšovkad, varasemad suvemõisad hävisid. Aastast 2006 asub piirkonnas Riia vabasadam.

Välislingid
-----------

* Pētersala-Andrejsala koduleht (*läti keeles*)
* Asum portaalis CitaRiga (*läti keeles*)

| * v
* r
Põhjarajooni asumid |
| --- |
| 
Centrs **·**  Čiekurkalns **·**  Jaunciems **·**  Kundziņsala **·**  Mangaļsala **·**  Mežaparks **·**  Mīlgrāvis **·**  Pētersala-Andrejsala **·**  Sarkandaugava **·**  Skanste **·**  Suži **·**  Trīsciems **·**  Vecāķi **·**  Vecdaugava **·**  Vecmīlgrāvis |
Pál Losonczi
**Pál Losonczi** (sünninimi **Pál Laklia**; 18. september 1919 Bolhó, Somogyi komitaat – 28. märts 2005 Kaposvár) oli Ungari kommunistlik riigitegelane.

Pál Losonczi oli pärit vaesest talupoja perekonnast. Ta töötas põllutöölisena ja oli aastatel 1945–1948 väiketalupidaja. 1945. aastal astus ta Ungari Kommunistlikku Parteisse. Aastatel 1948–1960 juhatas Pál Losonczi enda asutatud põllumajanduskooperatiivi. Töö kõrval lõpetas ta gümnaasiumi ja lõpetas 1957. aastal kaugõppes põllumajanduskõrgkooli. 1953. aastal valiti ta Ungari Riigikokku. 1954. aastal sai ta Ungari Töötajate Partei Keskkomitee liikmekandidaadiks ja 1957. aastal Ungari Sotsialistlik Töölispartei Keskkomitee liikmeks. 1960–1967 oli Pál Losonczi Ungari Rahvavabariigi põllumajandusminister. 1975–1987 oli ta Ungari Sotsialistliku Töölispartei Keskkomitee Poliitbüroo liige.

14. aprillist 1967 kuni 25. juunini 1987 oli Pál Losonczi Ungari Rahvavabariigi Presidendinõukogu esimees (formaalselt riigipea).

Viited
------

1. ↑  Pal Losonczi : ungarischer Politiker; Staatsoberhaupt (1967-1987) Munzinger
2. ↑  Meghalt Losonczi Pál origo.hu
3. ↑  Hungary. Chairmen of the Presidential Council rulers.org
Sünklaas ehk endine **Suur Rohelaas** asus Rhovanionis, Udumägedest ja Anduini jõest ida pool.

Kolmanda Ajastu 1050. aastal ilmus sinna kuri jõud. See jõud, mida kutsuti Surnumanajaks, oli tegelikult Sõrmuste Isand Sauron, kes rajas laane lõunaossa Dol Gulduri kindluse.
Sauroni kuri nõidus oli nii võimas, et muutis kunagi kauni laane kardetud ja tumedaks kohaks, mistõttu kutsuti seda enam kui kahe tuhande aasta kestel **Sünklaaneks**.

Sünklaanes kummitasid suured ämblikud, orkid, hundid ja muud kurivaimud. Kuigi laane põhjaosas püsis Thranduili silvani haldjate Metsakuningriik, ei jagunud haldjate jõust pimeduse leviku peatamiseks. Kolmanda Ajastu keskel julgesid vähesed selle süngetele radadele astuda, kuigi silvani haldjad ning põhjalased, keda kutsuti beornlasteks ja metsameesteks, tegid kõik endast oleneva, et hoida laanes kulgevad teed ja rajad läbitavana.

2850. aastal sisenes Gandalf Sünklaane lõunaossa ja avastas Dol Gulduris Sauroni ja Sõrmusevaimud.

2941. aastal sisenesid Sünklaande ka Thorin Tammiskilp, Bilbo Paunaste ja kompanii. Teekond oli pikk ja raske.

Sõrmuse Sõja ajal suundusid Sauroni väed põhja Metsakuningriigi ja lõunasse Lothlórieni Kuldse Metsa vastu. Mõlemad sõjakäigud luhtusid ja Dol Guldur hävitati.

Neljandal Ajastul hakati Sünklaant hoopis Eryn Lasgaleniks ehk **Roheliste Lehtede laaneks** kutsuma. Lõunaossa asusid elama Lothlórieni haldjad ja seda hakati nimetama Ida-Lórieniks. Põhjas oli jätkuvalt Metsakuningriik ning nende vahepeale jäid beornlased ja metsamehed.
Corry Vreeken ja Clarice Benini maleturniiril Amsterdamis (1962)
**Clarice Benini** (8. jaanuar 1905 Firenze – 8. september 1976 Rufina) oli itaalia maletaja, naiste rahvusvaheline meister (1950).

Benini oli kahekordne Itaalia naiste malemeister. 1936. aastal võttis ta osa tugevakoosseisulisest maleturniirist Semmeringis, kus jäi Sonja Grafi järel teiseks (maailmameister Vera Menchik kaasa ei teinud). 1937. aastal naiste maailmameistrivõistlustel sai Benini Vera Menchiku järel teise koha, kuid edestas Sonja Grafi. 

Pärast sõda võttis Benini osa 1949/1950. aastavahetusel peetud MM-turniirist, kus selgitati uus naiste maailmameister. Benini jäi seal 9. kohale. 1950. aastatel osales ta kahel MM-i tsooniturniiril, kuid edasi ei pääsenud: 1951. aastal Veneetsias jagas ta 3.–4. kohta ja 1957. aastal jäi ta 6. kohale. 

1976. aastal Clarice Benini hukkus traagiliselt kodukohas.

* Fenny Heemskerk ja Clarice Benini (1957)
* Clarice Benini (1960)
* Jelizaveta Bõkova ja Clarice Benini (1960)

Välislingid
-----------

 Clarice Benini – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib ettevõtte vara ja kohustuste vahest, üksikisiku vara ja kohustuste vahe kohta vaata artiklit puhasväärtus.* |

---

**Omakapital** ehk **netovara** on vara väärtuse ja kohustiste vahe.

Omakapital ehk netovara on jääkosalus raamatupidamiskohustuslase varades pärast tema kõigi kohustiste mahaarvamist.

Äriühingu omakapitali moodustavad omanike investeeritud kapital (osakapital), kasutamata kasumi jääk ja reservkapital.

Eesti Vabariigi äriseadustik sätestab äriühingute omakapitalile miinimumnõuded. Kui omakapital langeb alla nõutava miinimumi, on ettevõte kohustatud ette võtma ühe järgnevalt loetletud sammudest: viima omakapitali ja osakapitali suhte seadusega vastavusse, otsustama äriühingu lõpetamise, ühinemise, jagunemise või ümberkujundamise või esitama pankrotiavalduse.

Vaata ka
--------

* Osakapital

Viited
------

1. ↑  "RTJ 1 - Raamatupidamise aastaaruande koostamise üldpõhimõtted" (PDF). 08.01.2019. Vaadatud 15.12.2019.
**Sünkroonmasin** on kolmefaasiline elektrimasin, mille rootori magnetväli liigub sama kiirusega kui staatori pöördväli (pöörlev magnetväli), seega pöörlevad need magnetväljad sünkroonselt). Rootori kui masina pöörleva osa mähised ühendatakse välisahelaga kontaktrõngaste ja neil libisevate grafiitharjade vahendusel. Et induktorimähis on keskmiselt 100 korda väiksema võimsusega kui ankrumähis, siis vooluülekande hõlbustamiseks paigutatakse rootorile harilikult induktorimähis; ankrumähis asub siis masina paigalseisaval osal – staatoril.

Sünkroonmasinat võib tööpõhimõtte poolest kasutada nii elektrigeneraatorina kui ka elektrimootorina:

* kui rootor panna välise mehaanilise jõuallika abil pöörlema, indutseerub ankrumähises vahelduvpinge;
* kui staatori ankrumähis lülitada toitevõrku, tekib masinas magnetiline pöördväli, mis paneb rootori pöörlema, kusjuures pöörlemissagedus võrdub välja pöörlemissagedusega.

Ühe väljepooluspaariga sünkroonmasin (südamiku keskel on skemaatiliselt näidatud ergutusahel alalisvooluallika ja kontaktrõngastega)
Sünkroonmasinad töötavad enamasti kolmefaasilises tööstussagedusega (Euroopas 50 Hz, USAs 60 Hz) elektrivõrgus. Sünkroonmasina pöörlemissagedus {\displaystyle n} on seotud vahelduvvoolu sageduse {\displaystyle f} ja induktori pooluspaaride (N–S) arvuga {\displaystyle p}:

{\displaystyle n={\frac {f}{p}}} (pööret sekundis, tähis 1/s ehk s−1) või {\displaystyle n={\frac {60f}{p}}} (pööret minutis).
Pooluspaare on kiirekäigulistel masinatel 1–2 (pöörlemiskiirus näiteks {\displaystyle p=2} korral 1500 1/min), keskmisekäigulistel 3–4 ja aeglasekäigulistel 5 või rohkem. Kiiretel masinatel on enamasti peitpoolusrootor – massiivne silinder, mille uuretes paikneb ergutusmähis (induktori mähis). Aeglasematel masinatel on väljepoolusrootor – selgelt eristuvate poolusesüdamike ja nende otstel olevate pooluskingadega.

Sünkroonmasina rootori magnetväli ja staatori magnetväli pöörlevad küll ühesuguse sagedusega, kuid generaatori magnetväli on teatud nurga – koormusnurga – võrra staatori omast ees ja mootori korral järel. Koormusnurk kasvab koos koormusega, kuid ei või ületada masina stabiilset talitlust tagavat väärtust.

Sünkroonmasinaid kasutatakse energeetikas ja tööstuses sünkroongeneraatorite, sünkroonmootoroite ja sünkroonkompensaatoritena. Viimased on olnud kasutusel pinge ja voolu vahelise faasinihke kompenseerimiseks pikkade liinidega kõrgepingevõrkudes.

Vaata ka
--------

* sünkroonmootor
* sünkroonsus

Viited
------

1. ↑  EE 9. köide, 1996
**Pāvels Rebenoks** (4. august 1980 – 20. september 2020 Langstiņi, Garkalne piirkond) oli vene rahvusest Läti jurist ja poliitik.

Ta lõpetas aastal 2003 Läti Mereakadeemia laevajuhtimise erialal ja aastal 2005 Läti Ülikooli õigusteaduskonna.

Aastal 2003 sai tast Läti peaministri Einars Repše vabakutseline nõunik mere- ja sadamaküsimustes. Hiljem määrati ta rahandusminister Valdis Dombrovskise nõunikuks Ventspilsi sadamas. Ta töötas rahandusministeeriumi esindajana Ventspilsi sadama juhatuses kuni 2004. aasta märtsini, kui Einars Repše valitsus kukkus. Ta kandideeris 2005. aastal Riia linnavolikogu valimistel ja 2006. aasta Läti parlamendivalimistel Repše juhitud partei Uus Aeg (Jaunais laiks) nimekirjas.

2018. aasta septembrist kuni 2019. aasta aprillini oli ta AS Olainfarmi nõukogu esimees. 2019. aasta veebruaris sai tast majandusminister Ralfs Nemiro vabakutseline nõunik. Samal kuul sai tast Riia vabasadama ameti juhatuse liige. Juunist juulini 2019 oli ta Latvenergo nõukogu esimees. Veebruaris 2020 valiti ta Riia vabasadama ameti juhatuse aseesimeheks, kuid aprillis teatas ta, et lahkub Riia vabasadama juhatusest, et säilitada juristi staatus.

Ööl vastu 20. septembrit 2020 mõrvati Pāvels Rebenoks oma kodus Langstiņis (asub Riia lähedal, 5,4 km kaugusel Berģist, Garkalne piirkonnas).

Välislingid
-----------

* Lätis tapeti tuntud advokaat ERR 20. september 2020
**Klubi "Wiking-Narva"** on 1993. aastal asutatud Eesti mittetulundusühing.

Klubi on Eesti Vabadusvõitlejate Liidu liige. Klubi „Wiking-Narva" ühendab vanu rindemehi pataljonist „Narva", nende sugulasi, ajaloohuvilisi ning isamaaliselt ja rahvuslikult meelestatud inimesi. Klubi on registreeritud mittetulundusühinguna. Klubi on Eesti Vabadusvõitlejate Liidu liige.
Klubi „Wiking-Narva" on asutatud 1993. aastal. Selle esimene kokkutulek toimus Izjumi lahingu 50. aastapäeva tähistamiseks 1993. aastal Elvas. Kokkutuleku motoks oli „vendlus, vaprus, vabadus".
Klubi endine esimees Kaljo Jakobsoo on klubi eesmärkide kohta kirjutanud: „Wiking-Narva klubi kannab edasi pataljon "Narva" vaimu. Meie, vanad rindevõitlejad, käime koos nende mälestuseks, kes on langenud ja ei saanud isegi mitte 20ne aastaseks. Oleme oma ülesande relvavendade ees täitnud. Klubis on nii noorliikmeid kui liikmekandidaate. Iga noore klubisse astuda soovijaga vesteldakse. Juhuslikke soovijaid klubisse vastu ei võeta. Meie klubisse võivad astuda ainult need, kellel on püha meie deviis – vendlus, vaprus, vabadus!"[*viide?*]

Viited
------

1. ↑   (vaadatud 08.10.2013)
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib 1864–1920 elanud Clas von Rammist; 1684 surnud isiku kohta vaata Claus von Ramm.* |

---

**Reinhold Klas Gustav von Ramm** (3. november 1864 Aa mõis – 14. detsember 1920 Gdańsk) oli Eestimaa poliitik, maanõunik ning viimane Padise ja Kurkse mõisnik.

Reinhold Klas Gustav von Ramm abiellus 25. augustil 1891 Hagudis Lucie Helene Martha von Krusenstierniga (suri 1949. aastal) ning neil oli kuus last – Margarethe (1892–1962), Hans-Jürgen von Ramm (1894–1927), Thomas von Ramm (1896–1945), Ursula (1898–1947), Berend von Ramm (1901–1945) ja Renate (1905).

9. jaanuaril 1907 registreeriti Eestimaa kuberneri, Pjotr Bašilovi poolt Padisel Kloostri haridusselts, mille nimeks sai Madise-Risti Rahva Hariduse Selts. Seltsi liikmeiks astusid ka Padise mõisnik Clas von Ramm, Helene von Ramm ja Caroline von Ramm. Selts võttis ülesandeks emakeelse, st eestikeelse kooli asutamise talulaste jaoks. Kool töötas 1908–1912 ja seal õppisid lapsed, kes olid lõpetanud külakooli.

1939. aastal lahkus Rammide suguvõsa Eestist, nad asusid elama Saksamaale.

Tsitaat
-------

"Mäletan meie maad ajast, mil seal polnud veel ainsatki Vene ametnikku, kuna Venemaa oli meie jaoks kauge võõras maa, mille keiser oli juhtumisi ka meie valitseja, keda me armastasime ja austasime, kuna ta kaitses meid ja meie õigusi, meie omapära, keelt ning usku, nii nagu seda olid lubanud meile nii tema eelkäijad kui ka tema ise. Mäletan kodumaad ajast, mil seal ei raevutsenud veel rahvuslik vastandumine, kui maal ja linnas elas veel tänulik ja rahulolev eesti rahvas, keda viidi koolide rajamise ja agraarreformidega, pidevalt eri valdkondade eest hoolt kandes, aeglaselt, kuid järjekindlalt kõrgema kultuuri ja seeläbi ka täieliku vabaduse poole selle sõna parimas tähenduses. ...

Koos raudteede ja vabrikutega, telegraafide ja telefonitraatidega, idast pärit panslavismi ebamääraste õnnestamisteooriatega, petlikele järeldustele ning tühjadele fraasidele rajatud õpetusega vabadusest, võrdsusest ja vendlusest jõudis meie väikesele maale uus vaim ja see vaim polnud sugugi hea."

Clas von Ramm, Noorusaastad Eestimaal, lk. 85. Revali ja Peterburi vahel. Argo, 2016.

Välislingid
-----------

* Väljavõte Eestimaa rüütelkonna genealoogilisest käsiraamatust
**Pļavas** on küla (*vidējciems*) Lätis Talsi piirkonnas Lauciene valla idaosas. Aastail 1945-1975 oli see Pļavase külanõukogu halduskeskuseks ja kandis nime **Nariņciems**.

Küla asub Pļavase järve ja Jādekša jõe kaldal. Pļavas jääb valla keskusest Laucienest 10,5, piirkonna keskusest Talsist 22 ja Riiast 123 kilomeetri kaugusel.

Pļavas on tekkinud endise Pļavase veski ja Stende–Ventspilsi kitsarööpmelise raudtee raudteejaama juurde. Külas asub Nariņciemsi baptistide koguduse palvemaja.

Külas asuv Kauliņi keskaegne kalmistu ehk Rootsi kalmed on kohaliku kaitse all olev muinsusmälestis.

Pļavase veski

Viited
------

1. ↑  Vietvārdu datubāze, vaadatud 4.04 2020
2. ↑  Valsts kultūras pieminekļu aizsardzības inspekcija. Valsts aizsargājamo nekustamo kultūras pieminekļu saraksts

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Pļavas** |

| * v
* r
Lauciene valla asulad |
| --- |
| 
Čikstiņciems **·**  Fridriķmuiža **·**  Garlene **·**  Ieleja **·**  Jaunokte **·**  **Lauciene** **·**  Lejaslabiņi **·**  Mežmāja **·**  Odre **·**  Okte **·**  Oktes pienotava **·**  Pilskalnciems **·**  Pļavas **·**  Pļavmuiža **·**  Plēsums **·**  Silkakts **·**  Strīķciems **·**  Stūrīši **·**  Vagargals **·**  Vēži |
"Sirius" pärast mahakandmist ujuvrestoranina nimega "Kronverk" Leningradis. 1983
**Sirius** (vene keeles *Сириус*, tõlkes 'Siirius'; alates 19. novembrist 1976 "Kronverk", vene keeles *Кронверк*, tõlkes 'kroonvärk') on pärast Teist maailmasõda Soomes sõjakahjutasukuunarina ehitatud 3-mastiline puust purjelaev. On säilinud tänaseni, kuid seisab praegu laevatehases kai ääres.

Ajalugu
-------

Sirius ehitati 1948. aastal Soomes Turus (Pansios) Laivateollisuus-laevatehases sõjakahjude korvamiseks NSV Liidule. Kokku ehitati Soomes sõjakahjudeks 91 puukuunarit, Sirius oli selle tehase teine laev (kogu sarja nr 24).

Ta teenis Leningradi kõrgema mereinsenerikooli õppelaevana.

19. novembril 1976 ei lubatud teda enam merele ning ta jäeti Leningradis kai äärde. Ta sai uue nime "Kronverk" ning ehitati ümber ujuvrestoraniks. 1993. aastal arvati ta lõplikult laevanimekirjast välja.

Ta seisis Inglise kaldapealse ääres kuni 2012. aastani, siis viidi ta mingisse laevatehasesse. Mais 2020 seisis ta veel tehase vees ja oli seega vähemalt pukseerimiskorras.

Viited
------

1. ↑  "*Корабль-ресторан «Кронверк» убирают от Адмиралтейства*". 27. september 2012. Vaadatud 20. augustil 2020
2. ↑  Tripadvisor. Vaadatud 20. augustil 2020

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Sirius (laev, 1948)**
 |
Loote laskuv pea

**Sünnitus** ehk **sünnitamine** on raseduse kulminatsioon, kus üks või mitu loodet väljub naise emakast. 

Loote emaihust väljumist nimetatakse sünnituseks, kui rasedus on kestnud vähemalt 28 nädalat. Kui rasedus katkeb või katkestatakse enne seda, nimetatakse seda abordiks.

Normaalne sünnitus kulgeb kolmes etapis: 

1. emakakaela avanemine,
2. loote väljumine emakast emakakaela ja tupe kaudu ning
3. platsenta väljumine emakast.

Paljudel juhtudel on vaja teha keisrilõige – loode eemaldatakse ema kehast kirurgiliselt kõhu kaudu. Ameerika Ühendriikides moodustavad keisrilõikega sünnid 31,8% ja Kanadas 22,5% kõigist sündidest.

2021. aastal viidi läbi esimene uuring, milles uuriti valgusreostuse mõju lootele ja näidati, et seda tüüpi reostus võib enneaegse sünnituse määra suurendada 13%.

Nõukogude ajal lubati sünnitusmajas emal kohtuda oma vastsündinuga vaid toitmiseks. Isa ei tohtinud näha sünnitust.

Vaata ka
--------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Tsitaadid Vikitsitaatides: **Sünnitus** |

* Sünd
* Aktiivsünnitus
* Vastsündinu
* Poegimine

Viited
------

1. ↑  CDD.gov
2. ↑  CTV.ca CTV News on caesarean sections
3. ↑  Laura M. Argys Susan L. Averett Muzhe Yang (22. detsember 2020). "Light pollution, sleep deprivation, and infant health at birth".
4. ↑  Kiisler, Vilja (24. märts 2023). "Vabastage Leida Laius!". *Eesti Päevaleht*. Vaadatud 24. märtsil 2023.

Kirjandus
---------

* Marge Sillaots, Kodusünnitusel lapse surma põhjustanud ämmaemand sai tingimisi karistuse, Õhtuleht, 27. oktoober 2015
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib regioonist; riigi kohta vaata artiklit Kesk-Aafrika Vabariik* |

---

██ Kesk-Aafrika
██ Kesk-Aafrika maad ÜRO liigituse järgi
██ Rodeesia ja Njassamaa Föderatsioon
**Kesk-Aafrika** on regioon, mis hõlmab Aafrika mandri keskosa.

Tavaliselt arvatakse Kesk-Aafrika riikide hulka Angola, Burundi, Ekvatoriaal-Guinea, Gabon, Kamerun, Kesk-Aafrika Vabariik, Kongo DV, Kongo Vabariik, Rwanda, São Tomé ja Príncipe ja Tšaad. Mõnikord arvatakse Kesk-Aafrika riikide hulka ka Keenia, Tansaania ja Uganda, kuid mitte Angola, Kamerun, São Tomé ja Príncipe ning Tšaad. 

ÜRO liigituse järgi kuulub Kesk-Aafrika koosseisu 9 riiki:

* Angola
* Ekvatoriaal-Guinea
* Gabon
* Kamerun
* Kesk-Aafrika Vabariik
* Kongo Demokraatlik Vabariik
* Kongo Vabariik
* São Tomé ja Príncipe
* Tšaad

Briti koloniaalajal eksisteeris alates 1953. aastast Rodeesia ja Njassamaa Föderatsioon ehk Kesk-Aafrika Föderatsioon, millesse kuulusid Põhja-Rodeesia (praegu Sambia), Lõuna-Rodeesia (praegu Zimbabwe) ning Njassamaa (praegu Malawi). Seda föderatsiooni hüüti ka Briti Kesk-Aafrikaks.

Vaata ka
--------

* Must Aafrika
* Lõuna-Aafrika
* Ida-Aafrika
* Lääne-Aafrika
* Põhja-Aafrika

Maailma piirkonnad

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
|  | Aafrika | Põhja **·** Kesk **·** Lõuna **·** Ida **·** Lääne |
|  | Aasia | Põhja **·** Kesk **·** Lõuna **·** Ida **·** Kagu **·** Lääne |
|  | Ameerika | Põhja **·** Kesk **·** Kariibi **·** Lõuna |
|  | Euroopa | Põhja **·** Kesk **·** Lõuna **·** Ida **·** LääneKirde **·** Kagu **·** Edela **·** Loode |

 | 

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
|  | Austraalia jaOkeaania | Austraalia ja Uus-Meremaa **·** Melaneesia **·** Mikroneesia **·** Polüneesia |
|  | Polaaralad | Arktika **·** Antarktika |
|  | Ookeanid | Maailmameri **·** Põhja-Jäämeri **·** Atlandi **·** India **·** Vaikne **·** Lõuna-Jäämeri |

 |
Kesk-Aasia ÜRO liigituse järgi.
Kesk-Aasia lõunaosa on väga mägine.
**Kesk-Aasia** on piirkond Aasia siseosas, hõlmab Venemaa impeeriumi ja Nõukogude Liidu koosseisu kuulunud Aasia alasid Siberist lõunas. 

Kesk-Aasia külgneb põhjas ja idas Sise- ning edelas Lõuna-Aasiaga.

Loodusgeograafiliselt kuuluvad Kesk-Aasiasse Kaspia merest itta ja Irtõši valglast lõunasse jäävad alad (Üstirti platoo, Turaani madalik, Torgaj platoo, Sarõarka) ning nendega külgnevad mägialad lõunas ja idas endise Nõukogude Liidu piirides.

Poliitgeograafilises tähenduses hõlmab Usbekistani, Tadžikistani, Türkmenistani ja Kõrgõzstani. Mõnikord arvatakse ka Kasahstan Kesk-Aasiasse. 

ÜRO liigituse järgi kuuluvad Kesk-Aasiasse: 

* Kasahstan
* Kõrgõzstan
* Tadžikistan
* Türkmenistan
* Usbekistan

Nõukogude Liidu Kesk-Aasia majandusrajoon hõlmas Usbeki NSV, Tadžiki NSV, Turkmeeni NSV ja Kirgiisi NSV. Kasahhi NSV oli omaette majandusrajoon.

Kesk-Aasia ja Sise-Aasia
------------------------

Enne Teist maailmasõda tähistas eesti keeles mõiste Kesk-Aasia umbes tänapäeva mõistes Sise-Aasia SRÜ-st väljapoole jäävaid alasid: selle piirideks olid põhjas Tian Shan, Altai, Sajaanid ja Jablonovõi ahelik, idas Suur-Hingan. Mõnikord arvati Kesk-Aasia osaks ka Lääne-Turkestan, mille territoorium kattus suures osas tänapäeva mõistes Kesk-Aasiaga. Kesk-Aasiat tänapäevases mõistes nimetati Turaan.

Pärast Teist maailmasõda hakati vene geograafia eeskujul eristama Kesk-Aasiat (*Средняя Азия*) ja Sise-Aasiat (*Центральная Азия*). 

Lääne-Euroopa keeltes on enamasti vaid üks nimi, mis võib tähistada nii kitsamalt Kesk-Aasiat kui ka Kesk- ja Sise-Aasiat koos.

Vaata ka
--------

* Ida-Aasia
* Lõuna-Aasia
* Kagu-Aasia
* Lääne-Aasia
* Põhja-Aasia
* Sise-Aasia
* Turkestan

Maailma piirkonnad

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
|  | Aafrika | Põhja **·** Kesk **·** Lõuna **·** Ida **·** Lääne |
|  | Aasia | Põhja **·** Kesk **·** Lõuna **·** Ida **·** Kagu **·** Lääne |
|  | Ameerika | Põhja **·** Kesk **·** Kariibi **·** Lõuna |
|  | Euroopa | Põhja **·** Kesk **·** Lõuna **·** Ida **·** LääneKirde **·** Kagu **·** Edela **·** Loode |

 | 

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
|  | Austraalia jaOkeaania | Austraalia ja Uus-Meremaa **·** Melaneesia **·** Mikroneesia **·** Polüneesia |
|  | Polaaralad | Arktika **·** Antarktika |
|  | Ookeanid | Maailmameri **·** Põhja-Jäämeri **·** Atlandi **·** India **·** Vaikne **·** Lõuna-Jäämeri |

 |
**Penalti** on jalgpallis 11 meetri kauguselt löödav karistuslöök.

Karistusalas reeglite tõsise rikkumise eest määratakse penalti ehk karistuslöök, mis rikkumise asukohast sõltumata sooritatakse penalti märgilt, 11 meetri kauguselt väravast. Palli võib lüüa otse väravasse. Löögi sooritamise ajal ei tohi karistusalas olla kedagi peale väravavahi ja lööja. Kui seda reeglit rikub kaitsev meeskond ja pall läheb väravasse, siis värav loeb. 

Korduslöök võidakse määrata aga juhul:

* kui väravavaht tõrjub või pall läks väravast mööda, kuid väravavaht liikus enne lööki väravajoonest ettepoole või oli karistusalas keegi kaitsvast meeskonnast;
* kui pall läks väravasse, kuid karistusalas oli keegi ründavast meeskonnast;
* kui sõltumata sellest, kas pall läks väravasse või mitte, oli karistusalas mõlema meeskonna mängija.

Kui penaltivääriline rikkumine leiab aset poolaja või mängu lõppedes, tuleb mänguaega pikendada, kuid mitte rohkem kui löögi sooritamiseks vajalik: 

* hetkeni, mil pall läheb väravasse või
* hetkeni, mil pall läheb üle otsajoone või
* kuni väravavaht tõrjub löögi.

Viigiga lõppenud karikamängudes, kus mängu tulemus otsustatakse penaltitega, võivad penalti löömise reeglid olla vastavalt sarja reglemendile teistsugused.

Vaata ka
--------

* Penaltiseeria
**Wijnegem** on hollandikeelne vald ja asula Belgias Flandria piirkonnas Antwerpeni provintsis.

* VeetornVeetorn
* LossLoss
* KaubanduskeskusKaubanduskeskus
* RaekodaRaekoda

Viited
------

1. ↑  Wettelijke Bevolking per gemeente op 1 januari 2018, vaadatud 9.03.2019.

Välislingid
-----------

 Wijnegem – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
* Koduleht (hollandi keeles)

Antwerpeni provintsi vallad

Aartselaar **·** Antwerpen **·** Arendonk **·** Baarle-Hertog **·** Balen **·** Beerse **·** Berlaar **·** Boechout **·** Bonheiden **·** Boom **·** Bornem **·** Borsbeek **·** Brasschaat **·** Brecht **·** Dessel **·** Duffel **·** Edegem **·** Essen **·** Geel **·** Grobbendonk **·** Heist-op-den-Berg **·** Hemiksem **·** Herentals **·** Herenthout **·** Herselt **·** Hoogstraten **·** Hove **·** Hulshout **·** Kalmthout **·** Kapellen **·** Kasterlee **·** Kontich **·** Laakdal **·** Lier **·** Lille **·** Lint **·** Malle **·** Mechelen **·** Meerhout **·** Merksplas **·** Mol **·** Mortsel **·** Niel **·** Nijlen **·** Olen **·** Oud-Turnhout **·** Putte **·** Puurs-Sint-Amands **·** Ranst **·** Ravels **·** Retie **·** Rijkevorsel **·** Rumst **·** Schelle **·** Schilde **·** Schoten **·** Sint-Amands **·** Sint-Katelijne-Waver **·** Stabroek **·** Turnhout **·** Vorselaar **·** Vosselaar **·** Westerlo **·** Wijnegem **·** Willebroek **·** Wommelgem **·** Wuustwezel **·** Zandhoven **·** Zoersel **·** Zwijndrecht
Beltsebul, autor Jacques Collin de Plancy, 1863
**Peltsebul** (ka **Beltsebul**) (/biːˈɛlzɪbʌb/ *bee-EL-zi-bub* or /ˈbiːlzɪbʌb/ *BEEL-zi-bub*; heebrea: בַּעַל זְבוּב‎ *Baʿal Zəḇūḇ*) pärineb vilisti jumalast, mida varem kummardati Ekronis ja mis hiljem võeti osade heebrea hõimude poolt üle suure deemonina. Nimi Beltsebul on seotud kaananlaste jumala Baaliga ja tuleneb heebrea keelest, kus selle põhikomponendiks on "baal" ( eesti k "isand"). Heebrea keeles tähendab see "kärbeste valitseja".

Teoloogilistes valdavalt kristlikes allikates, on Beltsebul Saatana teine nimi. Ta on demonoloogias tuntud kui üks seitsmest põrgu printsist. The Dictionnaire Infernal kirjeldab Beltsebubi kui lendamisvõimelist olendit, keda tuntakse "Lendajate isandana" või "Kärbeste isandana".

Ristiusus loetakse tema põhivaenlaseks Franciscus Assisisti.

Seda nime on kasutatud ka liigsöömise deemoni nimena.

Eesti vanemas pärimuses ei ole Peltsebuli nimi eriti levinud, tuntuim on ehk humoorikas kujund "Luciferiga Beltsebuli välja ajama".

|  |  |
| --- | --- |
|  | Tsitaadid Vikitsitaatides: **Peltsebul** |
**Barsinghausen** on linn Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Hannoveri piirkonnas.

Linn asub Deisteri mäeahelikus, umbes 20 km Hannoverist läänes. Barsinghausen kuulub ajaloolisse Calenbergi maa maastikupiirkonda ja seda on esimest korda mainitud 1193. aastal.

Linn jaguneb 18 linnaosaks: Bantorf, Barrigsen, Barsinghausen, Eckerde, Egestorf, Göxe, Großgoltern, Nordgoltern, Groß Munzel, Hohenbostel, Holtensen, Kirchdorf, Landringhausen, Langreder, Ostermunzel, Stemmen, Wichtringhausen ja Winninghausen.

Ajalugu
-------

Barsinghausenis asub vana kaksikklooster Kloster Barsinghausen, mis rajati kõrgkeskajal. Viljakas lössipinnas ja arvukad Südaue lisajõed soodustasid maaharimist. Calenbergi maal rajati arvukalt tuuleveskeid.

Aastatel 1871 kuni 1957 kaevandati Barsinghausenis kivisütt. Pärast teist maailmasõda on Barsinghauseni majanduses domineerinud teised tööstussektorid.

Vaatamisväärsused
-----------------

Barsinghausenis asub nunnaklooster Kloster Barsinghausen, mida on esimest korda mainitud 1193. aastal (praegu luterlik naiste konvent), kloostri Maarja kirik (Marienkirche), Deisteri vabaõhuteater (Deister Freilichtbühne), näituskaevandus Klosterstollen. Seal asuvad Sporthotel Fuchsbachtal ja Alam-Saksi jalgpalliliit. Ostermunzeli koloss on loodusmälestisena kvalifitseeritud liustikuline rändrahn. See on ebatavaliselt suur, eriti Põhja-Saksamaa ja Alam-Saksimaa kohta.

* Õhuvaade BarsinghausenistÕhuvaade Barsinghausenist
* Näituskaevandus Klosterstollen BarsinghausenisNäituskaevandus Klosterstollen Barsinghausenis
* Ostermunzeli kolossi tõstmine maapinnaleOstermunzeli kolossi tõstmine maapinnale
* Barsinghauseni raekodaBarsinghauseni raekoda
* Maarja kirikMaarja kirik

Inimesed
--------

* Hartmut Andryczuk, kirjastaja
* Herbert Lattmann, (1944–), endine Bundestagi liige (CDU)
* Kurt Sohns, (1907–1990), kunstnik, professor Hannoveri tehnikaülikoolis
* Heinz Erhardt, (1909–1979), näitleja ja koomik, oli aastatel 1919 kuni 1924 Barsinghauseni internaatkoolis
* Herbert Gruhl, (1921–1993), poliitik ja kirjanik ("Ein Planet wird geplündert", (1975))
* Hans-Joachim Mack, (1928–2008), Bundeswehri kindral
* Robert Schulz, (1900–1974), SSi brigaadiülem, riigipäeva liige, elas ja töötas pärast 1945. aastat tsiviilteenistujana Barsinghausenis

Viited
------

1. ↑  Register of German municipalities (4th quarter 2022), vaadatud 12.02.2023.

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Barsinghausen** |

* Barsinghauseni koduleht


Hannoveri piirkonna vallad

* Barsinghausen
* Burgdorf
* Burgwedel
* Garbsen
* Gehrden
* Hannover
* Hemmingen
* Isernhagen
* Laatzen
* Langenhagen
* Lehrte
* Neustadt am Rübenberge
* Pattensen
* Ronnenberg
* Seelze
* Sehnde
* Springe
* Uetze
* Wedemark
* Wennigsen
* Wunstorf
Prints ja printsess Akishino
**Prints Akishino** (täielik tiitel jaapani keeles 秋篠宮文仁親王 *Akishino-no-miya Fumihito Shinnō*; sündinud 30. novembril 1965 Tokyos) on endise Jaapani keisri Akihito teine poeg, praeguse keisri Naruhito noorem vend. Akishino on troonipärilusjärjestuses esimene.

Printsi sünnijärgne eesnimi on Fumihito. Kuni abiellumiseni kandis ta tiitlit prints Aya (礼宮 *Aya-no-miya*).

Aastal 1984 astus ta Gakushuini Ülikooli õigusteaduskonda ning õppis õigusteadust ja bioloogiat. Pärast ülikooli lõpetamist siirdus Inglismaale, kus õppis aastatel 1988–1990 kalade taksonoomiat.

Aastal 1986 määrati ta Yamashina Ornitoloogiainstituudi presidendiks ja Ülemaailmse Looduse Fondi Jaapani Komitee presidendiks.

29. juunil 1990 abiellus ta Kiko Kawashimaga ning sai tiitli Akishino-no-miya. Neil on kaks tütart ja üks poeg:

* printsess Mako (sündinud 23. oktoobril 1991);
* printsess Kako (sündinud 29. detsembril 1994);
* prints Hisahito (sündinud 6. septembril 2006).

Välislingid
-----------

* Japan Crown Prince Fumihito formally declared 1st in line to throne, Kyōdō, 8.11.2020
**Salu-siumari** (*Actaea spicata*) on tulikaliste sugukonda siumarja perekonda kuuluv mitmeaastane rohttaim.

Rahvapärased nimetused
----------------------

Rahvapäraselt on salu-siumarja kutsutud: **ussimari**, **lenderavandeserohud**, **äkitse haiguse rohi**, **sivumari**.

Vanemas kirjanduses on taime nimetatud "Christophi rohuks". Samasugust nime on ta kandnud paljudes euroopa keeltes. Nimetus pärineb keskaja kaitsepühaku nimest, kes kaitses võlureid, aardeotsijaid ja katkutõbiseid. Usuti, et siumari kaitseb katku eest.

Levila ja kasvukoht
-------------------

Levinud peaaegu kogu Euroopas ja ka Lääne-Siberis. Hiinas esineb lähedane liik. 

Eestis tavaline, kuid ei esine kuskil massiliselt, saartel haruldane. Kasvab mandriosa leht- ja segametsades ning puurühmade all puisniitudel.

Kirjeldus
---------

Õied
Viljad
Taime kõrgus 50 cm. Kahelikolmetised pikarootsulised lehed on suured. Erinevalt enamikust tulikalistest on salu-siumarjal kroonlehed, kuigi need on 4–6 kitsad ja tagasihoidlikud. Tolmukaid palju, emakaid üks. Õitseb juunis-juulis. 

Viljaks mahlakad, paljuseemnelised, marjataolised, läikivad kukkurviljad, mis on algul rohelised ja hiljem mustad. Kuni 1 cm pikkused piklikud viljad asuvad vartel kobaratena. Salu-siumarja augustis valmivad viljad on väga mürgised. 

Kõik taime osad lõhnavad ebameeldivalt.

Viited
------

1. 1 2 3 4

Välislingid
-----------

* Salu-siumari andmebaasis eElurikkus Muuda Vikiandmetes