recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Fjodor Genrihhovitš Voitolovski** (vene keeles Фёдор Генрихович Войтоловский; sündinud 13. aprillil 1979 Moskvas Nõukogude Liidus) on vene politoloog, Venemaa Teaduste Akadeemia liige, professor.

Ta töötab 2017. aastast Primakovi-nimelise Venemaa Teaduste Akadeemia Maailmamajanduse ja Rahvusvaheliste Suhete Instituudi direktorina. Ühtlasi on ta Venemaa Välisministeeriumi Moskva Riikliku Rahvusvaheliste Suhete Instituudi rahvusvaheliste probleemide rakendusanalüüsi kateedri professor.

Tema peamised uurimisalad on globaalne juhtimine, rahvusvaheline julgeolek ja Ameerika Ühendriikide välispoliitika. Tal on uurimusi ka USA julgeolekupoliitika, NATO, transatlantiliste suhete ja rahvusvaheliste suhete ideoloogia alal.

Haridus
-------

Voitolovski lõpetas 2001. aastal Lomonossovi-nimelise Moskva Riikliku Ülikooli ajalooteaduskonna ning 2004. aastal Venemaa TA Maailmamajanduse ja Rahvusvaheliste Suhete Instituudi aspirantuuri.

Ta sai 2004. aastal poliitikateaduste teaduste kandidaadi kraadi väitekirjaga globaalse juhtimise valdkonnast ja 2013. aastal poliitikateaduste doktori kraadi väitekirjaga "Идеология и практика атлантизма во внешней политике США".

Tunnustus
---------

* 2015 – valiti Venemaa Teaduste Akadeemia professoriks
* 2016 – valiti Venemaa Teaduste Akadeemia korrespondentliikmeks (rahvusvaheliste suhete sektsioon)

Isiklikku
---------

Tema isa Genrihh Konstantinovitš Voitolovski (1930–2011) oli geograaf.

Fjodor Voitolovski valdab võõrkeelena inglise ja hispaania keelt.

Viited
------

1. 1 2 3 4  Профессор. Кафедра прикладного анализа международных проблем. mgimo.ru
2. ↑  Направления деятельности. ras.ru
3. 1 2  Историческая справка. ras.ru
**Mokgweetsi Eric Keabetswe Masisi** (sündinud 21. juulil 1961 Moshupas) on Botswana poliitik, kes on alates 1. aprillist 2018 Botswana president. Enne seda oli ta aastatel 2014–2018 Botswana asepresident.

Ta on poliitik Edison Masisi (1923–2003) poeg. Kõrghariduse sai Masisi Botswana Ülikoolis, mille lõpetas 1984. aastal inglise keele ja ajaloo õpetajana. 1980. aastatel töötas ta kooliõpetajana ja Botswana Ülikooli õppekavade arendamise spetsialistina. 1989. aastal siirdus õppima Florida Osariigi Ülikooli, kust sai magistrikraadi haridusteaduses. Hiljem töötas Masisi UNICEFi Botswana esinduses.

Poliitiliselt on ta seotud Botswana Demokraatliku Parteiga. 2009. aastal valiti ta selle partei nimekirjas parlamenti. Samast aastast töötas ta erinevatel poliitilistel ametikohtadel ministeeriumides ja valitsuses. Aastatel 2011–2014 oli ta avaliku halduse minister, aastatel 2014–2018 haridus- ja kutseoskuste arendamise minister. 2014. aastal valiti ta ühtlasi tagasi Botswana parlamendi liikmeks.

12. novembril 2014 nimetas president Ian Khama ta asepresidendiks, jätte talle edasi ka senise haridusministri portfelli. Pärast Khama volituste lõppu 31. märtsil 2018 vannutati Masisi järgmisel päeval riigi uueks presidendiks.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**Ponatshego Kedikilwe** | **Botswana asepresident**2014–2018 | Järgnev**Slumber Tsogwane** |
| Eelnev**Ian Khama** | **Botswana president**2018– | Järgnev**–** |
Fjodor Matisen
**Fjodor Matisen** (vene Федор Андреевич Матисен või Маттисен) (1. juuni (20. mai vkj) 1872 Peterburi – 19. detsember 1921 Irkutsk) oli Venemaa Keiserlik Sõjamereväe leitnant, hüdrograaf ja polaaruurija.

1900–1903 osales Matisen Eduard von Tolli polaarekspeditsioonis geodeedi, meteoroloogi ja fotograafina, aastast 1901 kuni reisi lõpuni oli kuunari Zarja kapten.

1901. aasta märtsis uuris Matisen Nordensköldi saarestikku Russki saareni ning liigitas need nelja rühma: Vilkitski saared, Pahtussovi saared, Tsivolko saared ja Lütke saared.

1903 suvel korraldas ta Tiksi lahe mõõtmist.

1905–1907 oli Matisen hävitaja Prozorlivõi komandör.

Fjodor Matiseni järgi on nimetatud väin Nordensköldi saarestikus ja Dmitri Ovtsõni klassi laev.

Viited
------

1. ↑  ""Под парусами "Зари" (к 105-летию зимовки Русской полярной экспедиции на о. Котельный)". Originaali arhiivikoopia seisuga 5. märts 2016. Vaadatud 24. aprill 2015.
2. ↑  World Navies Today: Russian Civilian Scientific & Support Vessels
**Sinijärv** (ka *Äntu Sinijärv, Äntu Suurjärv, Äntu Pikkjärv, Tedrejärv, Prillapatsi järv*) on järv Lääne-Virumaal Väike-Maarja vallas. Järv asub umbes 7 kilomeetrit Väike-Maarjast lõuna pool.

See on Eesti kõige selgema veega järv; limnoloogiliselt tüübilt alkalitroofne järv. Järve oletatav läbipaistvus ulatub 15 meetrini, kuigi suurim sügavus järves on vaid 8 m. Suure läbipaistvuse tagavad võimsad allikad. Suurte allikate tõttu ei ulatu veetemperatuur ka suvel oluliselt üle 10-15 kraadi, aga ülemine umbes poolemeetrine veekiht võib olla piisavalt soe ujumiseks.

Biogeenide vähesuse tõttu on välja kujunenud liigirikas ja omapärane taimestik. Kaldad on õõtsikulised, põhja katab järvelubi, millel kasvab lopsakas taimestik (mändvetikas, vesisammal, kuuskhein). Mändvetikad meenutavad natuke korallimerd. Kaldal kasvab tarn, pilliroog, ubaleht, soopihl, ädalalill.

Kalastik koosneb peamiselt ahvenast, särjest ja haugist; ahven on neist arvukaim.

Järv paikneb Äntu maastikukaitseala territooriumil.

* Sinijärve põhiSinijärve põhi
* Äntu SinijärvÄntu Sinijärv
* Äntu SinijärvÄntu Sinijärv

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Äntu Sinijärv** |

* Sinijärv keskkonnaportaalis
* Sukeldumine Äntu Sinijärves
**Molaarne kontsentratsioon** ehk **molaarsus** iseloomustab lahuse kontsentratsiooni ning näitab, mitu mooli ainet on lahustatud 1 liitris lahuses. Kui ainet on lahustatud 1 kg lahustis, siis räägitakse molaalsest kontsentratsioonist.

Molaarse kontsentratsiooni mõõtühik on:
1 M = 1 mol/l --> ühe molaarne lahus ehk üks mool ainet/ühes liitris lahuses

Molaarse kontsentratsiooni leidmine: {\displaystyle c={\frac {n}{V}}},

kus c = lahuse molaarne kontsentratsioon [M -molaarne]

* n = aine moolide arv [mol]
* V = lahuse ruumala [l – liiter]

Näide
-----

250 cm3 lahuses sisaldub 8g naatriumhüdroksiidi. Leiame naatriumhüdroksiidi moolide arvu 250 cm3 = 0,25 dm3 lahuses. Naatriumhüdroksiidi molaarmass: M(NaOH) = 40,0g/mol;

{\displaystyle n(mol)={\frac {m(g)}{M(g/mol)}}}

{\displaystyle n(NaOH)={\frac {8g}{40g/mol}}=0,2mol}

Seega 0,2 mol NaOH sisaldub 0,25 dm3 lahuses.

Leiame lahuse molaarse kontsentratsiooni ehk NaOH moolide arvu 1 dm3 lahuses:

{\displaystyle c(mol/dm^{3})={\frac {n(mol)}{V(dm^{3})}}}

{\displaystyle c(NaOH)={\frac {0,2mol}{0,25dm^{3}}}=0,8mol/dm^{3}}

c = 0,8 M ehk lahus on 0,8-molaarne.

Vaata ka
--------

* Molaalne kontsentratsioon (molaalsus)
* Osmolaarsus
* Molekulmass
* Molaarmass
**Mokciems** on küla (*mazciems*)Kuramaal Lätis Talsi piirkonnas Īve valla lääneosas.

Küla asub merepinnast 70 meetri kõrgusel. Mokciems jääb valla keskusest Tiņģerest 4, piirkonna keskusest Talsist 24 ja Riiast 136 kilomeetri kaugusele.

Mokciemsis asub Maizkalni kalmistu; selle aladele jääb ka hüljatud Dzirnieki kalmistu. 

Küla nimi tähendab tõlkes valuküla. See sai nime küla lähedal kasvanud kuusikust, mille vahel suur Dundagast Riiga viiv tee väga halb ja alatasa mudane oli. Voorid kaotasid seal alatasa vankrirattaid ja nii said nime mets ja selle järgi ka küla. Mokciemsis asus varem kolm kõrtsi, neist kaks on tänapäeval elumajadeks ümber ehitatud. Küla kuulus vanasti vaheldumisi Tiņģere mõisale ja Īve mõisale, sest nende omanikud armastasid väga õnnemänge ja mängisid küla alatasa üksteisele maha.

Viited
------

1. ↑   Vietvārdu datubāze], vaadatud 29.03 2020
2. ↑  Īves pagasts. Apdzīvoto vietu apraksts un vēsture.

| * v
* r
Īve valla asulad |
| --- |
| 
Dūmciems **·**  Gatsgalciems **·**  Grodnieki **·**  Īve **·**  Kalnmuiža **·**  Ķurbe **·**  Mokciems **·**  Ozolmuiža **·**  Silciems **·**  Silmuiža **·**  **Tiņģere** |
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel on 1939 moodustatud valla kohta; varasema valla kohta vaata Holstre vald (Paistu kihelkond)* |

---

**Holstre vald** oli vald Viljandimaal aastail 1939–1950. Vallamaja asus Holstre külas.

Vald moodustati senise Holstre valla maa-alast; senise Viljandi valla Mustapali küla maa-alast; senise Tarvastu valla Pokahärma talu maa-alast.

1939. aastal oli vallas 1887 elanikku, see oli Viljandimaa väikseima elanike arvuga vald.

Vald kuulus Riigivolikogu 64. valimisringkonda, kust valiti Mihkel Hansen.

Vald kuulus Viljandi põllumeeste konvendi tegevus- ja valimispiirkonda.

Vallavalitsus
-------------

Käskkirjaga 28. veebruarist 1939 nr. 111 määras siseminister Holstre vallavalitsuse alates 1. aprillist 1939 kuni vallavolikogude valimisteni järgmises koosseisus ja pani talle vallavolikogu ja vallavalitsuse ülesanded:

Vallavanem Mart Maasepp, vallavanema abid Peeter Lainas ja Jaan Nõmmik.

Pärast vallavolikogu valimisi kinnitas siseminister käskkirjaga nr. 156 19. jaanuaril 1940 ametisse vallavalitsuse järgmises koosseisus:

Vallavanem Eduard Aasnurm, vallavanema abid Jaan Heinaru ja Jaan Nõmmik.

Vallavolikogu
-------------

15. ja 16. oktoobril 1939 valiti Holstre vallavolinikeks:

* Jaan Nõmmik (210 häält)
* Hans Karu (200)
* Märt Maasepp (199)
* Helmut Pill (148)
* Eduard Aasnurm (146)
* Tõnis Laar (146)
* Johan Koni (143)
* Johan Lõo (127)
* Johan Kärp (127)
* Johan Einla (124)
* August Lainas (121)
* Jaan Heinaru (120)

Volikokku ei pääsenud Jaan Äniline (112 häält) ja Peeter Lainas (111 häält).

Külanõukogud
------------

13. septembril 1945 moodustati valla koosseisus Holstre külanõukogu ja Raasilla külanõukogu.

Viited
------

1. ↑  Maa-ameti kaardirakendused
2. ↑  Väljavõte Vabariigi Presidendi otsusest nr. 88 – 7. oktoobrist 1938 (RT 1938, 87, 776)
3. ↑  Kes valiti volikogudesse. Oma Maa, 17. oktoober 1939, nr. 123, lk. 5.
**Mokovi** (alternatiivnimed Mocovi, Mocobí, Mbocobí, Mokoví) on guaikuru keelkonda kuuluv keel, mida kõneldakse Argentinas.  Ethnologue'i andmetel oli 2011. aastal mokovi keele kõnelejaid umbes 3000. Ethnologue'i 2000. aasta andmetel oli kõnelejaid 4530. World Oral Literature Projecti andmetel on rääkijate arv 4525. 

Keelt kõneletakse Santa Fe provintsi põhjaosas ning Chaco provintsi lõunaosas.  Rääkijad on peamiselt üle 40 aasta vanad, kahes kogukonnas on ka lapsi, kuid väga tugeva hispaania keele mõju tõttu eelistatakse emakeele asemel hispaania keelt ning keele edasikandjaid ei ole. Viies koolis toimub kakskeelne õpe. 

Mokovi keeles on kasutusel ladina tähestik.  Puudu on aga kindel arvsõnade süsteem, selle asemel kasutatakse erinevaid hulka näitavaid omadussõnu, nagu näiteks *?goyk* – palju, *?wewk* – mitu ja *-a?wge* – kõik.  Sõnad 'üks' ja 'kaks' on vastavalt *iñiateda* ja *iñabako*.

Keele struktuur
---------------

Sõnajärg on peamiselt SVO ehk subjekt - verb - objekt. Ka VOS ehk verb - objekt - subjekt on üsna levinud. Näide: *sekinagir* – me tervitame sind. 

Mokovi omadussõnadel ei ole kesk- ega ülivõrde vormi. Neid väljendatakse selle asemel sõnadega *peg* - *pageg* - rohkem ja *calego* - väga. 

Eitust väljendatakse negatiivse eesliitega, *sqae*- või *se*- 

Mokovi keeles on 23 konsonantfoneemi, kaks neist on hispaania keelest laenatud, ning kaheksa vokaalfoneemi, neli lühikest täishäälikut ning neli pikka. 

* i – lühike
* e – lühike
* a – lühike
* o - lühike
* i: - pikk
* e: - pikk
* a: - pikk
* o: - pikk

Lisaks
------

Mokovi keelel ei ole oma kirjasüsteemi, küll aga arendas üks grupp misjonäre 1950ndatel välja kirjutamise süsteemi toba keele jaoks, mis kuulub mokovi keelega samasse keelkonda ning seda kirjasüsteemi kasutati hiljem ka mokovi keele puhul, aga süsteem põhines ikkagi hispaania keele kirjasüsteemil. Ainus teada olev kirjutis mokovi keeles on üks piibel, mille on tõlkinud Alberto Buckwater.

Viited
------

1. 1 2 3  Mocovi multitree.org (vaadatud 17. jaanuaril 2014)
2. 1 2 3 4  Mocovi Ethnologue (vaadatud 17. jaanuaril 2014)
3. 1 2 3 4 5
4. ↑

Välislingid
-----------

* Meieisapalve mokovi keeles
* Keelenäited
**Kati Tolmoff** (sündinud 3. detsembril 1983 Tartus) on eesti sulgpallur.

Alustas sulgpallitreeninguid 5-aastaselt. 

Ta lõpetas 2002 Tartu Kivilinna gümnaasiumi, 2009 Taani Rahvusvahelise Sulgpalliakadeemia ja 2017 Paul Pederseni nimelise spordiinstituudi. 

Ta esindas Eestit 2008. aasta suveolümpiamängudel.

2009. aasta septembris teatas ta, et lõpetab rahapuudusel profikarjääri.  Ta naasis tippsporti 2014. aastal. 

Pärast 2016. aasta suveolümpiamängudel saadud 14. kohta lõpetas ta sportlaskarjääri. 

Ta on võitnud 2000–2016 Eesti meistrivõistlustel 25 kulda: 13 üksik-, 7 naispaaris- ja 5 segapaarismängus. 

Kuulus 1999–2009 ja 2014–2016 Eesti koondisse. Aastast 2019 on ta Eesti Sulgpalliliidu juhatuse liige.

Alates 2016. aastast elab Taanis, kus töötab lasteaiaõpetajana ja treenerina. Aastal 2020 tuli Tolmoff Taani klubide meistriks.

Tunnustus
---------

* 2004 ja 2007 – Tartu parim naissportlane
* 2004 – Tartumaa parim naissportlane
* 2000–2009 ja 2014–2016 – Eesti parim naissulgpallur

Isiklikku
---------

Tema isa on Eesti sporditegelane ja poliitik Mati Tolmoff.

Viited
------

1. ↑  ÕL: Tolmoff lõpetab rahapuudusel profikarjääri? ERR Sport, 3. september 2009
2. ↑  Kati Tolmoffi karjääri jätab rahapuudus katki Tartu Postimees, 9. oktoober 2009
3. ↑
4. ↑
5. ↑  "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 29. jaanuar 2018. Vaadatud 29. jaanuaril 2018.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)

Välislingid
-----------

* Biograafia ESBL-is
|  |
| --- |
|  |
| Medalikohad |
| Juunioride maailmameistrivõistlused |
| **Kuld** | 2015 | jalgpall |

**Andrija Živković** (serbia kirillitsas Андрија Живковић; sündinud 11. juulil 1996 Nišis) on Serbia jalgpallur, kes mängib ründava poolkaitsjana Kreeka kõrgliigaklubis PAOK ja Serbia jalgpallikoondises.

Ta alustas klubikarjääri Serbia klubis Partizan, millega liitus 2009. aastal. Klubi põhimeeskonnas debüteeris ta Serbia kõrgliigas 2013. aasta aprillis. Alates järgmisest hooajast kuulus ta Partizani põhikoosseisu. Hooajal 2014/15 tuli ta klubiga Serbia meistriks.

Aastatel 2016–2020 kuulus Živković Portugali kõrgliigaklubi Lissaboni Benfica ridadesse. Hooaegadel 2016/17 ja 2018/19 tuli ta klubiga Portugali meistriks.

2020. aasta septembris sõlmis ta lepingu PAOK-ga.

2015. aastal tuli Živković Serbia kuni 20-aastaste koondisega juunioride maailmameistriks. Serbia jalgpallikoondises debüteeris ta 11. oktoobril 2013 sõprusmängus Jaapani vastu. 17 aasta ja kolme kuu vanuselt sai ta Serbia koondise läbi aegade noorimaks väravalööjaks. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 12. juunil 2022 UEFA Rahvuste Liiga mängus Sloveenia vastu. Ta on kuulunud Serbia koondisse 2018. ja 2022. aasta maailmameistrivõistlustel.

Saavutused
----------

Partizan
* Serbia Superliga: 2014–15
* Serbia karikas: 2015–16

Benfica
* Primeira Liga: 2016–17, 2018–19
* Taça de Portugal: 2016–17

PAOK
* Kreeka karikas: 2020–21

Viited
------

1. ↑   (vaadatud 18.11.2022)
2. ↑  "Pao još jedan rekord: Andrija Živković postao najmlađi debitant u dresu Srbije". *blic.rs* (serbia). Vaadatud 12. oktoobril 2013.

Välislingid
-----------

 Andrija Živković – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis

| * v
* r
Serbia koondis  –  2018. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlused |
| --- |
| 

* 1 Stojković
* 2 Rukavina
* 3 Tošić
* 4 Milivojević
* 5 Spajić
* 6 Ivanović
* 7 Živković
* 8 Prijović
* 9 Mitrović
* 10 Tadić
* 11 Kolarov (c)
* 12 Rajković
* 13 Veljković
* 14 Rodić
* 15 Milenković
* 16 Grujić
* 17 Kostić
* 18 Radonjić
* 19 Jović
* 20 Milinković-Savić
* 21 Matić
* 22 Ljajić
* 23 Dmitrović
* Treener: Krstajić

 | Serbia |

| * v
* r
Serbia koondis  –  2022. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlused |
| --- |
| 

* 1 Dmitrović
* 2 Pavlović
* 3 Eraković
* 4 Milenković
* 5 Veljković
* 6 Maksimović
* 7 Radonjić
* 8 Gudelj
* 9 A. Mitrović
* 10 Tadić (c)
* 11 Jović
* 12 Rajković
* 13 S. Mitrović
* 14 Živković
* 15 Babić
* 16 Lukić
* 17 Kostić
* 18 Vlahović
* 19 Račić
* 20 S. Milinković-Savić
* 21 Đuričić
* 22 Lazović
* 23 V. Milinković-Savić
* 24 Ilić
* 25 Mladenović
* 26 Grujić
* Treener: Stojković

 | Serbia |
Apliit
**Apliit** on peeneteraline soonkivim.

Apliidi moodustavad enam-vähem võrdteralised ksenomorfsed mineraaliterad, mille läbimõõt jääb reeglina alla 1 mm. Apliit võib koostiselt olla graniit, granodioriit või ka dioriit, kuid kõige levinumad apliidid on graniitse koostisega, mistõttu mõeldakse ilma täpsustuseta termini "apliit" all just graniitset apliiti.

Graniitse apliidi põhilised koostisosad on kvarts ning päevakivid. Väiksemas koguses võib esineda muskoviiti, küünekivi, biotiiti ja muid aktsessoorseid mineraale. 

Apliit esineb tüüpiliselt suurematest intrusioonidest (štokid, batoliidid jne) lähtuvates apofüüsides või daikides, mille läbimõõt jääb enamasti alla meetri. Apliit sarnaneb tekkekeskkonna poolest mõnevõrra pegmatiidiga, sest mõlemad on hilismagmalised kivimid, kuid apliit on peeneteralisem peamiselt selle tõttu, et on vabanenud lenduvatest ühenditest, mistõttu on kristalliseeruv magma viskoossem ja moodustuvad kristallid väiksemad. Lenduvaist ühendeist rikastunud magma moodustub sellistes "lõksudes", kust lenduvail ühendeil pole kuhugi migreeruda. Vastav magma on väiksema polümeriseerituse tõttu tunduvalt vedelam ning moodustub gigantoteraline tardkivim pegmatiit.

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Apliit** |
**Kati Toots** (sünninimega Kõiv; seejärel isa järgi Šahmatova; sündinud 29. juulil 1981) on Eesti seltskonnategelane. 

Kati Toots töötas Tartus Riiamäel asuvas keldrikorruse pesukaupluses klienditeenindajana. Kati Toots vahetas perekonnanime enne seda, kui suhe Jaan Tootsiga tuli avalikuks. Pärast suhte avalikuks tulemist asus Kati Toots tööle Politseiametisse politseikoostöö büroosse, kuhu teda oli soovitanud Politsei Nõukoja liige, ärimees Jaan Toots. Avalikkusele tuntuks sai Kati aga 2004. aasta sügisel, kui algas nn lindiskandaal nr 2. Nimelt algatas Kaitsepolitsei Jaan Tootsi suhtes uurimise ebaseadusliku jälitustegevuse asjus kahtlustades, et Jaan Toots oli lasknud Katit jälitada. Samas aga selgus, et tema ja Jaan Tootsi, kes tollal oli abielus Kersti Tootsiga, vahel oli armuafäär. Kati lahkus töölt Politseiametist, sest talle osutatud tähelepanu tõttu oli amet sattunud soovimatusse valgusse. Kriminaalasi lõpetati 2005. aasta märtsis. Kati Tootsil on Jaan Tootsiga 2008. aastal sündinud laps. Jaan Tootsi ja Kersti Tootsi abielulahutus jõustus 6. mail 2014. Kati Tootsi kooselu Jaan Tootsiga lõppes 2014. aasta augustis. 

Kati Toots juhtis 2012. aastal telekanali TV3 saadet "Põimitud hinged", mis kajastas eri rahvuste integratsiooni Eesti Vabariigis.

Vaata ka
--------

* "Kodutunne"
* "Tantsud tähtedega"

Viited
------

1. ↑  Kroonika nr. 45/819, 7. november 2011, lk 22
2. ↑  "Jaan Toots soovitas oma sõbratari politseisse tööle" Eesti Päevaleht, 20. november 2004
3. ↑  "Kati kirev eraelu enne Tootsiks saamist" Naisteleht, 25. jaanuar 2008
4. ↑
5. ↑  "Kati ja Jaan Tootsi 11 aastat kestnud armastus sai otsa" Delfi, 6. veebruar 2015
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib Briti inseneride ühendusest, Hispaania inseneride ühenduse kohta vaata lehelt Kuninglik Inseneriakadeemia (Madrid)* |

---

**Kuninglik Inseneriakadeemia** (inglise keeles *Royal Academy of Engineering*) on Suurbritannia teaduste akadeemia, üks neljast Briti rahvuslikust akadeemiast.

Akadeemia asutati juunis 1976 Londonis, algselt *Fellowship of Engineeringu* nime all, alates 1992. aastast kannab ta praegust nime. 

Akadeemia ühendab edukaid ja andekaid insenere. Selle eesmärk on edendada ja toetada tipptasemel tehnikateadusi.Igal aastal valib Meditsiiniteaduste Akadeemia kuni 50 uut Briti inseneriteadlast enda liikmeskonda (*Fellow*). Akadeemiasse valitakse ka välisliikmeid (*International Fellow*) ja auliikmeid (*Honorary Fellow*). Akadeemiasse kuulub praegusel ajal üle 1500 liikme.

Viited
------

1. ↑  Joint Academies' Statement: Building a Stronger Future. acmedsci.ac.uk
2. ↑  Election to the Fellowship. raeng.org.uk

Välislingid
-----------

* Akadeemia koduleht
* Akadeemia liikmed. raeng.org.uk
***Apis mellifera iberiensis*** (*ibeeria mesilane*) on meemesilase alamliik.

Levik
-----

Tema kodu on kogu Pürenee poolsaar ning ta on viidud ka Baleaaridele. 

Hispaania lõunaosas kattub tema leviala *Apis mellifera intermissa* omaga.

Taksonoomia
-----------

Neid mesilasi kirjeldas esimesena B. Adam, kes käis 1959. aastal Hispaania ja Portugali mesilasi uurimas. Ta avaldas nende kohta artikli ajakirjas *Bee World*. 

Goetze (1964) ja teised autorid kasutasid selle alamliigi kohta epiteeti *iberica*, mille nad olid võtnud Skorikovilt (1929), arvates, et ta peab silmas neidsamu Pürenee poolsaare mesilasi. Samal arvamusel oli Friedrich Ruttner, kes kirjeldas seda alamliiki B. Adami kirjelduse järgi oma raamatus "Biogeography and Taxonomy of Honeybees." 

Aastal 1988 avastas Ruttner, et Skorikov oli selle nimega nimetanud hoopis üht Aserbaidžaani mesilaserühma, kasutades Gruusia antiikaegset nime. Peale selle oli Goetze antud neljaosaline nimi *Apis mellifica intermissa iberica* uute nomenklatuurireeglite järgi kehtetu. 

Michael S. Engel võttis seetõttu 1999 kasutusele uue nime *Apis mellifera iberiensis*.

Morfoloogia
-----------

*Apis mellifera iberiensis* kuulub Põhja- ja Lääne-Euroopa tumemesilaste hulka ning selle isend on enam-vähem sama suur nagu Kesk- ja Põhja-Euroopast pärineva *Apis mellifera mellifera* oma. Eestiivad on kitsamad ja tagakeha laiem. 

Ka värvuses erilist vahet ei ole. Ta on enamasti tumepruun kuni pigimust.

Ökoloogia
---------

*Apis mellifera iberiensis* on kohastunud paraja kliimaga ning on troopikasse vähem sobiv. Seda on tõestanud lugematud katsed asustada teda Lõuna-Ameerikasse juba kolonialiseerimise ajal: teised rassid, eriti Aafrika omad ja *Apis mellifera ligustica*, osutusid sobivamaks. 

Ta on aktiivne temperatuuridel, mille juures teiste alamliikide mesilased tarust välja ei lähe. Nad taluvad pikki külmi talvi.

Käitumine
---------

Käitumiselt ei ole ta eriti leebe. Ta kitib palju ja sülemleb vähe.

Kirjandus
---------

* Friedrich Ruttner. *Naturgeschichte der Honigbienen*, Franckh-Kosmos-Verlag, Stuttgart 1992, ISBN 3-440-09125-2.

Märkused
--------

1. ↑  Levinud on ka vale epiteet *iberica*.
2. ↑  Alamliigi tunnused on hästi jälgitavad lõuna ja lääne pool Zaragozat ja Barcelonat ühendavat joont.
3. ↑  D. R. Smith, M. F. Palopoli, B. R. Taylor, L. Garnery, J.-M. Cornuet, M. Solignac, W. M. Brown. Geographical Overlap of Two Mitochondrial Genomes in Spanish Honeybees (*Apis mellifera iberica*). – *The Journal of Heredity*, kd 82, nr 2, 1991, lk 96–100.
4. ↑  Michael S. Engel. The taxonomy of recent and fossil honey bees (*Hymenoptera: Apidae; Apis*). – *Journal of Hymenoptera Research*, 1999, 8(2), lk 165–196.
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel on 15. sajandil Eestis tegutsenud õigeusu vaimuliku kohta; 20. sajandil Eestis tegutsenud õigeusu vaimuliku kohta vaata Issidor (Bogojavlenski)* |

---

**Issidor** (suri 1472. aastal Tartus) oli 15. sajandil Tartus tegutsenud müütiline õigeusu vaimulik (preester).

Pärimuse järgi teenis ta Tartu Püha Imetegija Nikolause ja Tartu Püha Suurmärter Georgiuse kirikus. Ajaloolistes mittevene allikates puuduvad Issidori olemasolu kohta tõendid.

Legend
------

Katoliiklased hakkasid teda taga kiusama. Pärast kahte õigusemõistmist otsustati ta koos 72 õigeuskliku kristlasega Emajõkke uputada, mida 1472. aasta talvel tehtigi.

Kriitika
--------

Kogu Issidori tuntus ja hilisem retseptsioon põhineb Liivi sõja aegse Pihkva vaimuliku Varlaami koostatud Issidori-legendi pikal variandil, mis põhineb muidu suhteliselt tundmatul lühikesel legendil, mida on täiendatud katoliku usu vastase retoorikaga. Varlaami töid iseloomustab sõnaohter retoorika ja hoolimatus ajalooliste aktide vastu, oma iseloomult on need kompilatsioonid. Ajaloolistes mittevene allikates puuduvad Issidori olemasolu kohta tõendid.

Issidor sai tuntuks alles venestusaegse propagandakirjanduse kaudu ja ta oli selgelt poliitiline pühak. Jurjevi ülikooli rektori Anton Budilovitši järgi lunastas preester Issidor Firenze uniooni vastu võtnud Kiievi ja kogu Vene metropoliidi Issidori süü ning tema legend on kui valguskiir Vana-Vene linna Jurjevi jaoks. Vene kiriku- ja seltskonnategelased ei varjanud, et Issidori-kultuse sisseseadmine on üks samm Läänemereprovintside russifitseerimisel.

Mälestuse jäädvustamine
-----------------------

Talle on pühitsetud Valga Issidori peakirik. Samuti on talle pühitsetud Peterburis Püha Issidori kirik. Tartu Jumalaema Uinumise peakirikus on talle pühitsetud kõrvalaltar.

Viited
------

1. 1 2 3 4 5  *Eestimaa pühakute kogu*. Tallinn, Eesti Õigeusu Kiriku Kirjastus, 2010. Lk 14-16
2. ↑  Anti Selart. Tartu märter Isidor ja tema kannatuslugu. Akadeemia, 1998, nr. 3, lk, 501–503.
3. ↑  Anti Selart. Tartu märter Isidor ja tema kannatuslugu. Akadeemia, 1998, nr. 3, lk, 517–519.

Kirjandus
---------

* Varlaam. Püha preestermärtri Isidori ja seitsmekümne kahe teise märtri vaevamine. – Akadeemia, 1998, nr 3, lk 489–500.
* Anti Selart. Tartu märter Isidor ja tema kannatuslugu. – Akadeemia, 1998, nr 3, lk 501–526.
See artikkel See artikkel räägib Läti presidendist.  Teiste tähenduste kohta vaata lehekülge Andris Bērziņš (täpsustus).

---

**Andris Bērziņš** (sündinud 10. detsembril 1944 Nītaures) on Läti poliitik. Ta oli Läti president 8. juuli 2011 – 8. juuli 2015.

Bērziņš lõpetas 1971. aastal Riia Polütehnilise Instituudi raadioinsenerina ja hiljem ka Läti Ülikooli majandusteaduskonna tööstuse planeerimise erialal.

Bērziņšil töötas varem ettevõttes Elektrons, kus ta alustas inseneritööd 1970. aastal. Hiljem sai ta firma direktoriks. 1988 nimetati Bērziņš avalike teenuste aseministriks.

1990. aastal valiti ta Rahvarinde ridadest Läti Ülemnõukogusse. Ta on üks ülemnõukogu liikmetest, kes hääletas 1990. aasta mais Läti vabariigi iseseisvuse taastamise deklaratsiooni poolt.

Aastatel 1993–2004 oli Bērziņš Latvijas Unibanka president. 2006. aasta detsembrist 2009. aasta aprillini tegutses ta Latvenergo nõukogu ajutise esimehena.

Bērziņš üritas poliitikasse naasta 2005. aastal, kui ta osales Riia linnavolikogu valimistel Roheliste ja Talurahva Liidu nimekirja eesotsas, olgugi et ta valimisliidu liige ei olnud. 2010. aasta Läti parlamendivalimistel valiti ta Roheliste ja Talurahva Liidu ridades seimi liikmeks.

Läti meedia teatel on Bērziņš miljonär ja Läti suurimat pensioni saav inimene. Maksuameti avaliku andmebaasi kohaselt kuulus 2006. aastal Bērziņšile 30 kinnistut mitmel pool Lätis. 2007. aastal müüs ta enam kui 4,5 miljoni lati eest maha oma aktsiapaki firmas Lode.

Ta valiti 2011. aastal Läti presidendiks. Esimene voor toimus 2. juunil ning Bērziņš kogus 50 häält ja tema vastaskandidaat, ametis olev president Valdis Zatlers 43 häält. Kokku oli valijamehi 99. Samal päeval peeti teine voor, milles Bērziņš sai 53 häält, võites valimised. Ta andis ametivande 8. juulil.

Tunnustus
---------

* 2012 Maarjamaa Risti ketiklassi teenetemärk

Isiklikku
---------

Bērziņšil on esimesest abielust täiskasvanud poeg ja tütar.

Ta on 2011. aastast abielus arstiharidusega Dace Seisumaga (sündinud 1973), kellega ta enne seda pikka aega koos elanud. Nad abiellusid varsti pärast seda, kui Bērziņš sai Läti presidendiks. Neil on ka poeg.

Viited
------

1. ↑  Prezidents Andris Bērziņš apprecējies *Delfi Izklaide*, 4. juuli 2011

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**Valdis Zatlers** | **Läti president**2011–2015 | Järgnev**Raimonds Vējonis** |

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Andris Bērziņš** |

* Andris Bērziņš Läti Seimi kodulehel

Läti presidendi lipp
Läti presidendid

Čakste • Zemgals • Kviesis • K. Ulmanis • Kalniņš (eksiilis) • Rancāns (eksiilis) • Gorbunovs (kohusetäitja) • G. Ulmanis • Vīķe-Freiberga • Valdis Zatlers • Andris Bērziņš • Raimonds Vējonis • Egils Levits • Edgars Rinkēvičs
Programmeerimises tähendab **tarkvararaamistik** abstraktsiooni, mis pakub mingit teatud üldistatut funktsionaalsust tarkvaraarenduses ette tulevate ülesannete lahendamiseks olles samas spetsiifilise rakenduse tarvis laiendatav. Raamistikud võivad sisaldada erinevaid tugiprogramme ja tööriistu, kompilaatoreid, teeke või eeldada teatud rakendusliides(t)e kasutamist.

Teekidest eristuvad raamistikud järgmiselt:

* *Kontrolli ümberpööramine*: raamistiku puhul ei dikteeri koodi kulgu selle kasutaja (programmeerija) kirjutatud kood vaid raamistik ise.
* *Laiendatavus*: programmeerija saab raamistiku koodi valikuliselt laiendada ja/või üle kirjutada. Vajadusel saab raamistiku panna kasutama uut koodi. Raamistiku enda lähtekoodi muutmist ette nähtud ei ole.

Põhjendatus
-----------

Tarkvararaamistike loojate eesmärgiks on hõlbustada mingile arendusele esitatud spetsiifiliste talitusnõuete täitmist seeläbi, et "reaprogrammeerija" ei pea enam tegelema süsteemi üldise töötamise pisiasjadega. Näiteks võiks meeskonnal kuluda oluliselt vähem aega pangandustarkvara arendamiseks, kui nad saavad maksimaalselt tegeleda valdkonnaspetsiifilistele nõuetele vastava koodi loomisega, selle asemel, et süveneda HTTP päringute vastuvõtmise detailidesse.

Tarkvararaamistikust saadav töötundide võit võiks olla seda suurem, mida rohkem seda erinevates projektides taaskasutatakse ja mida levinum see arendajate seas on. On levinud kriitika, et programmeerija peab lisaks oma tavalistele töövahenditele õppima ka veel raamistiku eripärasid tundma ja seetõttu tarnitakse tarkvara just ebaefektiivsemalt, kui seda oleks tehtud rätseplahendusena.

Kõige paremini on ajahambale vastu pidanud tarkvararaamistikud, millel on teatud 'elegants' - nende peale ehitatud rakenduse kood on lühidam, loetavam ja lihtsamini muudetav, kui see oleks ilma raamistikuta.

Näited
------

Tarkvararaamistikud sisaldavad tihti suurt osa erinevat abikoodi, et alglaadida lõppkasutajani jõudev rakendus, kuid on lõpuks ise kindla fookusega, näiteks:

* Veebiraamistikud

Vaata ka
--------

* Ettevõtte portaal??? (*Software framework*)

Viited
------
**Harald Gille** (vanapõhja **Haraldr gilli** või **Haraldr gillikristr**, ka **Harald Magnusson** või **Harald IV**; suri 14. detsembril 1136 Bergenis) oli Norra kuningas aastail 1130–1136. Tema lisanimi Gille tuleneb ilmselt iirikeelsest väljendist *Gilla Crist* ehk Kristuse teener.

Harald Gille sündis Iirimaal ja 1127. aasta paiku suundus ta Norrasse, kus väitis end olevat endise kuninga Magnus Paljasjala poeg, ning seega valitseva kuninga Sigurd Magnussoni poolvend. Harald läbis edukalt tuleproovi ning Sigurd aktsepteeris teda oma vennana, tingimusel, et ta ei ürita võimu haarata Sigurdi või tema poja Magnuse eluajal.

Harald elas heas läbisaamis kuningaga ning pidas kuni tema surmani 1130. aastal ka oma lubadust. Seejärel puhkes sõda tema ja Magnuse toetajate vahel. Vaenutegevus kestis 1135. aastani mil Magnus ühes lahingus vangi langes. Ta torgati pimedaks, kastreeriti ja heideti vangi.

Harald valitses Norrat 1136. aastani, mil teine väidetav Magnus Paljasjala vallaspoeg, Sigurd Slembedjakn, ta mõrvas.

Perekond
--------

Harald oli abielus Rootsi kuninga Inge Stenkilssoni pojatütre Ingrid Ragnvaldsdottiriga. Abielust sündis poeg Inge Haraldsson, kellest sai hilisem Norra kuningas.

Haraldi oli teiste naistega veel kolm poega, kellest kõigist said Norra kuningad:

* Sigurd Haraldsson
* Øystein Haraldsson
* Magnus Haraldsson

Vaata ka
--------

* Norra kuningate loend

Kirjandus
---------

* Snorri Sturluson "Heimskringla"
* Knut Gjerset "History of the Norwegian people". The Macmillan company. 1915
* Benjamin T. Hudson "Viking pirates and Christian princes" Oxford University Press US. 2005. Lk. 195–196
* Knut Helle "The Cambridge History of Scandinavia" Cambridge University Press. 2003. Lk. 371–373

Välislingid
-----------

Harald Gille perekond ja sugupuu (inglise k.)
Vinüülmonomeeride reaktsioonivõime: metoksüeteen (ehk metüülvinüüleeter) > *p*-metoksüstüreen > stüreen > isobuteen > 1,3-butadieen (ehk divinüül)
Heterotsükliliste monomeeride näiteid: oksiraan (ehk etüleenoksiid), thietane, tetrahüdrofuraan, oksasoliin, 1,3-dioksepaan, oksetaan-2-oon
Karbokatioonid (R+) võivad olla assotsieerunud vastasiooniga (siin aniooniga X–): kovalentne side, ioonpaar, solvent-eraldatud ioonpaar ja vabad ioonid
**Katioonne polümerisatsioon** ehk **katioonpolümerisatsioon** on üks ahelpolümerisatsiooni viisidest, milles aktiivsete osakestena osalevad monomeeri molekulidest moodustunud katioonset tüüpi intermediaadid.

Katioonse mehhanismi järgi polümeriseeruvad elektronodonoorseid asendusrühmi sisaldavad alkeenid ja teatud heterotsüklilised ühendid. Siin ahelreaktsioon genereeritakse monomeerist happelise (s.t. katioonse) initsiaatori toimel. Tavaliselt on selleks tugevad prootonhapped (H2SO4, HClO4 jt) või Lewise happed (BF3, AlCl3, SnCl4, FeCl3 jt). Reaktsiooni initsieerimine Lewise hapete toimel vajab kokatalüsaatori (näiteks vähene hulk vett H-OH või polaarset ühendit R-Cl või R-OH jm) osalust. Initsieerimisreaktsioonis moodustuvad karbokatioonid või ioonpaarid või oksooniumioonid jm. Alkeenide aktiivsuse rida on üldiselt samane moodustuvate karbokatioonide stabiilsuse reaga, kusjuures katioonide aktiivsus muutub vastupidises suunas. Heterotsüklid reageerivad tsükli avanemisega (nimetatakse tsükliavamispolümerisatsioon, milles moodustuvad lineaarsed polümeerid), kusjuures nende reaktsioonivõime on oluliselt seotud tsükli steerilise pingega.

Katioonse polümerisatsiooni mehhanism
-------------------------------------

Näiteks alkeeni (siin lihtsustatult C=CR’ ilma vesiniku aatomeid näitamata) polümerisatsioon katioonse mehhanismi järgi näiteks AlCl3 toimel (kokatalüsaator R-Cl) või BF3 toimel (kokatalüsaator H2O):

* reaktsiooni initsieerimine

1) R–Cl + AlCl3 → R+ + AlCl4-
R+ + C=CR’ → R–(C–CR’)+
2) H2O + BF3 → H+(BF3OH)-
H+(BF3OH)- + C=CR’ → H–(C–CR’)+
See reaktsioon annab polümeeri ahelale algusrühma.

* ahela kasv, see on monomeeri molekulide järjestikuline liitumine üha kasvava katiooniga; see on valdav reaktsioon, kuna monomeer on keskkonnas valdav nukleofiil

R–(C–CR’)+ + n C=CR’ → R–(C–CR’)n+
* ahela ülekanne, lõpetab ühe ahela kasvu ja alustab uut ahelat

R–(C–CR’)n+ + R–Cl → R–(C–CR’) nCl + R+
* ahela lõpetamine, näiteks ioonide rekombinatsioon; selle tõenäosus on väike, kuna katalüsaatori ja ioonide kontsentratsioonid on väga madalad

R–(C–CR’)n+ + AlCl4- → R–(C–CR’) nCl + AlCl3

Vaata ka
--------

* Initsieerimisreaktsioon
* Elav polümerisatsioon
* Telomerisatsioon
* Karbokatioonid
Jaanus Kõrv esinemas Õlletoobril 9. juulil 2010
**Jaanus Kõrv**, tuntud ka kui **Küla Karla**; (23. detsember 1953 – 15. september 2020) oli eesti humorist ja ajakirjanik.

Jaanus Kõrv õppis kuni 1972 aastani Kärdla Keskkoolis ja läks edasi õppima Tallinna Pedagoogikaülikooli näitejuhi erialale, mille lõpetas 1976. aastal. Ta töötas ajalehe Hiiumaa peatoimetajana ja Raadios Kadi ajakirjanikuna. Ta töötas ka Tallinna Kesklinna Valitsuse avalike suhete nõunikuna ja hiljem Kohila vallavalitsuse avalike suhete nõunikuna.

2009. aasta kohalike omavalitsuste volikogude valimistel kandideeris ta Kärdlas Eesti Keskerakonna nimekirjas.

Raamatud
--------

* „Aare Martinson joonistab/Küla Karla kirjutab" - (Randvelt Kirjastus, 2012), illustratsioonid Aare Martinson, ISBN 9789949914944
* Luulekogu „Küla Karla värsivihud" - (MTÜ Küla Karla, 2012), Illustreerinud: fotod Leemet Kõrv, ISBN 9789949304769

Viited
------

1. ↑  "Vilistlased". *Kärdla Põhikool*.
2. ↑  "Küla Karla mõtleb..."
3. ↑  "Jaanus Kõrv". *Parem Kohila*. 17. september 2017. Originaali arhiivikoopia seisuga 25.02.2021. Vaadatud 16.09.2020.
Tarkvara väljalaske elutsükli etapid
**Tarkvara väljalaske elutsükkel** (inglise *software release life cycle*) on tarkvara versioonide ajaliselt järjestatud hulk, mis valmistatakse enne selle tarkvara väljalaset.

Tarkvara väljalaske elutsükkel koosneb erineva stabiilsuse ja töövalmidusega versioonidest. Kõigepealt valmivad programmist alfaversioonid, seejärel beetaversioonid ja lõpuks väljalaske kandidaadid.

Teatud inimesed internetis või tarkvaraettevõttes katsetavad seda programmi ja otsivad sellest vigu. Neid inimesi kutsutakse testijateks. Testijad võivad töötada tarkvaraettevõttes ja saada programmi testimise eest palka, aga võivad olla ka vabatahtlikud kõikjalt maailmast. Eriti oluliste ja laia levikuga programmide koostamisel kasutatakse mõlemaid. Kui testija leiab programmist vea, siis saadab ta selle kirjelduse tarkvara haldajale. Pärast katsetusjärku väljastatakse programm avalikkusele, kuid beetatestijad otsivad vigu veel edasi. Kui ilmneb tõsine turvalisuse viga, siis väljastatakse parandatud väljalase võimalikult kiiresti. Väikesed vead kogutakse kokku, parandatakse ära ja nende parandatud versioon väljastatakse korraga. 

Alfaversioon on kõige vearohkem. Paljud vahendid ei pruugi selles korralikult töötada. Beetaversiooni saab mõnikord juba avalikkusele väljastada, sest vigu on vähem. Väljalaske kandidaat on juba üpris stabiilne versioon.

Nii alfaversioonist, beetaversioonist kui väljalaske kandidaadist võib valmida üle ühe versiooni, üle kolme siiski harilikult mitte.

Lõppkasutajatele hakatakse müüma tavaliselt üksnes viimast stabiilset versiooni.
|  |
| --- |
|  **Poks** |
| Riik |  | Eesti |
|  |
| Hõbe | 1939 | Kergekaal |
|

**Harald Kanepi** (kuni 10. juulini 1935 **Harald-Friedrich Konopinski**; 20. veebruar 1921 Tallinn – 20. juuni 1975 Uhta, Komi ANSV) oli eesti poksija. 

Kanepi hakkas poksima 1935. aastal Tallinna Poksiklubis, tema treener oli Nigul Maatsoo.

Ta oli kergekaalus (kuni 135 naela ehk 61,2 kg) 1939. aastal Eesti meister (1939) ja sai 1938. aastal II koha. Ta oli kergekeskkaalus (kuni 147 naela ehk 66,7 kg) 1940. aastal Eesti meister ning oli kokku kahekordne Eesti NSV meister aastatel 1941 ja 1945.

Ta sai kergekaalus (kuni 135 naela ehk 61,2 kg) 6. Euroopa meistrivõistlustel (Dublin, 1939) hõbemedali. Patrick Gernon (Iirimaa) alistus veerandfinaalis punktidega, Staf Jacobs (Belgia) alistus poolfinaalis punktidega ning finaalis kaotas Kanepi punktidega meistriks tulnud Herbert Nürnbergile (Saksamaa).

Ta sai 1945. aastal NSV Liidu meistrivõistlustel kergekaalus (kuni 135 naela ehk 61,2 kg) II koha ja Tallinna Dünamo koondises meeskondliku III koha.

Vangistuses ja asumisel
-----------------------

Kanepi arreteeriti NKVD poolt 19. septembril 1945. aastal ning talle mõisteti 17. jaanuaril 1946 tribunalis VNFSV KrK §58-1a järgi (Saksa sõjavägi ja põgenemissoov välismaale) 10 aastat vangilaagrit ja 5 aastat asumist. 

Ta oli vangis Ustvõmlagis ja Vorkutlagis. Ta vabanes laagrist 4. detsembril 1954 ja jäi Komi ANSV-sse asumisele. Asumiselt vabanes ta 25. augustil 1958, kuid jäi elama Uhtasse. 

Tuli hiljem Vorkuta ja Komi ANSV poksimeistriks ning oli sealse Šahtjori poksitreener.

Isiklikku
---------

Ta on maetud Šudajagi alevi kalmistule praeguses Uhta linnaringkonnas Komi Vabariigis.

Harald Kanepi üks vend oli poksija Anton Kanepi ja teine vend oli lauatennisist Albert Kanepi, kelle pojatütar on tennisist Kaia Kanepi.

Viited
------

1. 1 2  "Харальд Канепи. Гуру ухтинского бокса". Originaali arhiivikoopia seisuga 15. märts 2018. Vaadatud 15. märts 2018.
2. ↑  6. Euroopa meistrivõistlused poksis. Dublin 1939. Tulemused inglise keeles

Kirjandus
---------

* Rein Pajur. "Poksi lugu". Tallinn 2009. Lk 371 ja 600
* "Kommunismi kuriteod Eestis. Lisanimestik 1940-1990 raamatute R1–R7 täiendamiseks". Köide 8/1. Koostaja Leo Õispuu. Tallinn 2010. Lk 332

Välislingid
-----------

* Biograafia ESBL-is
* Eesti kommunismiohvrid 1940–1991
* Харальд Канепи. Гуру ухтинского бокса. Vene keeles
**Andriamasinavolad** on Imerina kuninga Andriamasinavalona loodud grupp, kuhu kuulusid tema nelja mitte valitsenud poja järglased. Hiljem arvati sellesse gruppi kõigi Madagaskari kuningriigi liitlastest kuningate järeltulijad (Andrianampoinimerina ajast Ranavalona I ajani). Madagaskari kuningriigis võis sellesse gruppi jõuda aadeldamise teel. 

Andriamasinavalonad on laiali pillatud kogu Imerina enin-tokos ning Radama I valitsemisajal jõudsid nad veel kaugemale. 

Andriamasinavalonadel (välja arvatud Vonizongo ja Iarivonimamo omadel) oli *tranomanara* õigus: neil olid pärilikud ja võõrandamatud läänid (*menakely*), kus elasid vabad inimesed, pärisorjad ja orjad. Lääne-Euroopa vaste on hertsog. 

Andriamasinavalonad on kolonistid (*voanjo*). Nad pidid levima "kõigis suundades", luues lääne, puhvertsoone ja kolooniaid. 

Nad ei saanud ise valitseda ning aitasid kaasa monarhia tugevnemisele. Et olla kuningas, oli tarvis suure hulga andriamasinavalonade toetust. Igal andriamasinavalonal oli oma läänis tohutu autoriteet. 

Vanasõna ütleb: "Seal, kus on mõni andriamasinavalona, on olemas kuningas." 

*Selle artikli kirjutamisel on kasutatud artiklit fr:Andriamasinavalona.*
*Seiza*
"Sitzender Junge" ("Istuv poiss"), Werner Stötzer, 1956

**Istumine** on keha olek puhkeasendis, kus toetutakse peamiselt tuharatele või puusadele ja ülakeha on rohkem või vähem vertikaalses asendis.

Istumise variandid
------------------

### Istumine põrandal

Põrandal võib istuda nii sirgete kui kõverdatud jalgadega. Sirgete jalgadega istudes saab kasutada selja toetuseks mingit objekti või toetuda kätele. Kõverdatud jalgadega istudes võivad jalad olla paralleelselt (kõverdatud nagu põlvitades – põlved üles suunatud ja jalatallad toetumas maha või sääred reite all ja tuharad toetumas jalalabadele) või risti. Viimane on tavaline asend mediteerimisel.

*Seiza* ('õige istumine') on jaapanikeelne sõna, mis tähistab jaapani traditsioonilist istumisviisi, kus jalad on paralleelselt kõverdatud ja tuharad toetuvad jalalabadele, varbad suunatud taha. Sellega sarnaneb jooga *vajrāsana*.

### Istumine kõrgemal istmel

Inimesel on võimalik peaaegu kõiki sobiva kõrgusega pindu kasutada istmena, sõltumata sellest, kas need on valmistatud istumise jaoks või mitte. Istmel istumiseks on kaks peamist võimalust: jalad asetsevad keha ees või on suunatud kahele poole keha kõrvale. Jalalabad võivad toetuda maha või jalatoele, olles horisontaalselt, vertikaalselt, sirgelt või kõverdatult erinevate nurkade all. Üks jalg võib asetseda risti üle teise ("jalg üle põlve"). Jalad võivad ka ilma toeta rippuda, kui iste on piisavalt kõrge. Ülakeha võib olla sirge, toetuda kummalegi küljele või taha või naalduda ette.

Uurimused näitavad, et tundide kaupa sirge seljaga istumine põhjustab liigseid pingeid ja võib tekitada kroonilisi seljaprobleeme. On leitud, et seljale kõige soodsam asend istumiseks on 45-kraadine tahanõjatumine ehk asend, kus selja ja jalgade vaheline nurk on 135 kraadi.

Vaata ka
--------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Tsitaadid Vikitsitaatides: **Istumine** |

* Kükitamine

Viited
------

1. ↑  "Sitting straight 'bad for backs'" BBC News, 28.11.2006, vaadatud 7.04.2010
Issidor Barahhov
Maksim Ammossov (vasakult esimene), Issidor Barahhov (kolmas) (1930)
**Issidor Nikiforovitš Barahhov** (vene keeles Исидор Никифорович Барахов; 12. veebruar (vkj 31. jaanuar) 1898 Verhneviljuiski uluss, Jakuudi oblast – 15. september 1938 Moskva oblast) oli  jakuudi rahvusest Jakuudi ANSV partei- ja riigitegelane.

Ta oli bolševik alates 1917. aasta septembrist. Koos Platon Oiunski ja Maksim Ammossoviga andis ta olulise panuse Jakuudi ANSV moodustamisel. Ta oli aastatel 1922–1924 Jakuudi ANSV Rahvakomissaride Nõukogu esimees ja 1926–1928 ÜK(b)P Jakuudi Oblastikomitee juht (vastutav sekretär).

Barahhov lõpetas 1933. aastal  Punase professuuri instituudi. Pärast seda töötas ta ÜK(b)P Keskkomitee aparaadis Ida-Siberi ja Kaug-Ida põllumajandussektori juhatajana.

1938. aastal Barahhov ebaseaduslikult represseeriti. Hukati samal aastal. Rehabiliteeriti 1956. aastal

Viited
------

1. ↑  Часть IV. Личные фонды. guides.rusarchives.ru

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis:  |
Paul Dummett (2016)
**Paul Dummett** (sündinud 26. septembril 1991 Newcastle upon Tyne'is) on Inglismaal sündinud Walesi jalgpallur, kes mängib Inglismaa Premier League'i klubis Newcastle United.

Ta liitus Newcastle Unitedi noortekaadeemiaga 2000. aastal. Hooaja 2011–12 lõpus mängis ta Newcastle Unitedist laenul Inglismaa tugevuselt viienda liiga klubis Gateshead. Hooajal 2012–13 oli ta laenul Šotimaa kõrgliiga klubis St Mirren.

Newcastle Unitedi meeskonnas debüteeris Dummett 5. jaanuaril 2013 Inglismaa karikamängus Brighton & Hove Albioni vastu. Inglismaa kõrgliigas tegi ta debüüdi 19. augustil 2013 hooaja esimeses mängus Manchester City vastu. Esimese värava lõi ta Inglismaa kõrgliigas 19. oktoobril 2013 mängus Liverpooli vastu.

Walesi jalgpallikoondises mängis Dummett aastatel 2014–2019 kokku viiel korral.

Saavutused
----------

St Mirren
* Scottish League Cup: 2012–13

Newcastle United
* EFL Championship: 2016–17

Välislingid
-----------

 Paul Dummett – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Zakir Həsənov
**Zakir Əsgər oğlu Həsənov** (sündinud 6. juunil 1959 Astara rajoonis) on Aserbaidžaani sõjaväelane ja poliitik. Ta on 22. oktoobrist 2013 Aserbaidžaani kaitseminister.

Ta sündis aastal 1959 Astara rajoonis Aserbaidžaani NSV-s. Ta lõpetas aastal 1976 Džamšid Nahhitševanski nimelise sõjaväelise lütseumi ja aastal 1980 Bakuu Kõrgema Juhtivkoosseisu Sõjakooli.

Ta teenis aastani 1985 Nõukogude armee grupeeringus Saksa Demokraatlikus Vabariigis. Aastatel 1985–1993 jätkas ta teenistust Siberi sõjaväeringkonnas. Aastal 1987 lõpetas ta akadeemilised kursused NSVL-i Kindralstaabi juures.

Aastatel 1993–2003 teenis ta Aserbaidžaani piirivalvevägedes. Seejärel määrati ta Aserbaidžaani riigipiiri talituse rahvusvaheliste suhete osakonna juhataja ametikohale. Aserbaidžaani Vabariigi presidendi määrusega nr 1130 määrati ta siseasjade ministri asetäitjaks ja sisevägede ülemaks.

22. oktoobril 2013 määrati ta Aserbaidžaani kaitseministriks.

Isiklikku
---------

Ta on abielus ja tal on kolm last.
**Zala komitaat** on 1. järgu haldusüksus Ungari lääneosas. Piirneb Sloveenia ja Horvaatiaga. 

Balatoni lääneots jääb komitaadi piiridesse.

Komitaadi halduskeskus on Zalaegerszeg, teised suuremad linnad on Nagykanizsa ja Keszthely.

Komitaadis on 257 valda.

29. mail 1919 kuulutati komitaadi territooriumil välja Prekmurje Vabariik, mille 6. juunil 1919 vallutas Ungari Punaarmee.

Välislingid
-----------

* Komitaadi koduleht

Ungari komitaadid

Bács-Kiskuni komitaat  **·**  Baranya komitaat  **·**  Békési komitaat  **·**  Borsod-Abaúj-Zempléni komitaat  **·**  Csongrád-Csanádi komitaat  **·**  Fejéri komitaat  **·**  Győr-Moson-Soproni komitaat  **·**  Hajdú-Bihari komitaat  **·**  Hevesi komitaat  **·**  Jász-Nagykun-Szolnoki komitaat  **·**  Komárom-Esztergomi komitaat  **·**  Nógrádi komitaat  **·**  Pesti komitaat  **·**  Somogyi komitaat  **·**  Szabolcs-Szatmár-Beregi komitaat  **·**  Zala komitaat  **·**  Tolna komitaat  **·**  Vasi komitaat  **·**  Veszprémi komitaat
**Istuv Sõnn** (lakota keeles *Tĥatĥánka Íyotake*, inglise keeles *Sitting Bull*; umbes 1831 – 15. detsember 1890) oli hunkpapa lakota siuude šamaan ja sõjapealik, preeriaindiaanlaste vabadusvõitluse üks juhte.

Ta sündis Grand Riveri lähedal Lõuna-Dakotas.
Juba noorukina oli ta osav ratsutaja ja väga täpne vibulaskja. 14-aastaselt osales ta sõjakäigul vareseindiaanlaste vastu ja tõukas ühe vastase sõdalase hobuse seljast maha. Selle eest teenis ta oma esimese kotkasule. 20. eluaastate alguses sai temast siuude šamaan ehk püha mees (*wičháša wakȟáŋ*).

Aastatel 1865–1868 juhtis ta mitmeid rünnakuid Fort Bertholdi, Fort Stevensoni ja Fort Bufordi vastu.

Ta sai tuntuks oma rolli tõttu Little Bighorni lahingus, kus George Armstrong Custer ja USA 7. ratsarügement sai 25. juunil 1876 indiaanlastelt lüüa. Lahingu tulemust oli Istuv Sõnn ennustanud päikesetantsus nähtud nägemuse põhjal. Ta põgenes koos pere ja lähedastega Kanadasse Saskatchewani Wood Mountaini lähedale, kuhu ta jäi 1881. aastani, mil ta külma ja nälja tõttu alistus Montanas USA vägedele.

1885. aastal osales ta 4 kuu jooksul Buffalo Billi "Wild West shows", arvates, et ta saab avalikult rääkida valgete kuritegudest indiaanlaste vastu. Halva inglise keele oskuse tõttu ei teadnud ta, et tegemist oli vaid etendusega ja tema sõnum ei jõudnud kohale.

Istuv Sõnn järgis indiaanlaste tavasid ja eluviisi ning kritiseeris USA valitsust reservaatide maade vähendamise eest.

Ta tapeti indiaanipolitsei poolt Standing Rocki reservaadis arreteerimiskatsel Vaimude Tantsus osalemise eest.

Kaks nädalat pärast Istuva Sõnni tapmist toimus Wounded Knee veresaun.

Välislingid
-----------

 Istuv Sõnn – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis