recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Quba Mêrê Dîwanê** on maailma suurim jeziidi tempel. See asub Armeenias Aknalitšis külas Armaviri maakonnas, kus jeziidid on suurim vähemus. Aknalitši küla asub Armeenia pealinnast Jerevanist 35 kilomeetrit läänes.

Tempel avati 2019. aasta septembris ning avamistseremooniast võtsid osa Armeenia asepeaminister ja teised Armeenia ametiisikud.

Tempel on 25 meetri kõrgune ja koosneb seitsmest kuplist, mis ümbritsevad keskmist kaarkatust ning seal on seminar ja muuseum. Tempel on pühendatud ingel Melek Tausile ja jeziidi teoloogia seitsmele inglile. Kõrgeim kuppel ja ülejäänud seitse ümbritsevat sümboliseerivad ingleid ja on kaunistatud kuldsete päikestega. Templi disain on tugevalt inspireeritud Põhja-Iraagis asuvast Lalishist, jeziidide pühamast templist ja palverännakute sihtpaigast. Templi kõrval asub jeziidi kalmistu. Templi vastas asuvas ausambapargis on Nobeli preemia laureaadi Nadia Muradi ausammas, 1880. aastate lõpus Osmanite vastu võidelnud Armeenia sõjaväeülema Andranik Ozanjani ausammas ja jeziidi päikesega põimunud Armeenia apostellik rist, mis tähistab usulist harmooniat.

Venemaal elava Armeenia jeziidi Mirza Sloiani rahastatud Quba Mêrê Dîwanê ehitati vaid mõne meetri kaugusele Ziaratist, Armeenia esimesest jeziidi templist, mis rajati 2012. aastal Templi on kujundanud Artak Ghulyan, üks Armeenia viljakamaid religioossete hoonete arhitekte.

Jeziidid on Armeenia üks suurimaid etnilisi vähemusi, kes järgivad iidset monoteistlikku usku, millel on sarnasusi kristluse, hinduismi, judaismi, sufismi ja zoroastrismiga ning ka Iraani paganluse elemente.

Armeenia rahvaloenduse andmetel elas Armeenias 2011. aastal 35 000 jeziidi.

Viited
------

1. 1 2 3 4  "World's Largest Yezidi Temple Opens in Armenia". *Massis Post*. 30. september 2019.
2. 1 2 3 4  Bardi, Ariel Sophia (11. november 2019). "Inside the world's biggest Yazidi temple in Armenia". *Al Jazeera*.
3. 1 2  Chapple, Amos (3. oktoober 2019). "Proud As A Peacock: Armenia's New Yazidi Temple Draws Attention And Awe". Radio Free Europe Radio Liberty. Vaadatud 20. novembril 2020.
4. ↑  Sanders, Mija A (august 2019). "Yezidis in ancient India, or Indians in ancient Mesopotamia?: Re-imagining Ancient Yezidi Origins". Journal of Ethnic and Cultural Studies. Vaadatud 7. novembril 2020.
5. ↑  Cogan, Killian (12. september 2016). "History repeating: Yazidis find haven once more in Caucasus". *AlAraby*.
6. ↑  Sherwood, Harriet (25. juuli 2016). "World's largest Yazidi temple under construction in Armenia". *The Guardian*.
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib mälestusmärgist Tallinnas; mälestussamba kohta Tahkurannas vaata artiklist Konstantin Pätsi ausammas ning mälestussamba kohta Toila-Oru pargis vaata artiklist Konstantin Pätsi mälestussammas (Toila-Oru)* |

---

Monumendi sisseõnnistamine 21. oktoobril 2022
**Konstantin Pätsi mälestusmärk** on Tallinnas asuv mälestusmärk Konstantin Pätsile, mis avati 2022. aastal.

Ettepaneku püstitada riigi 100. aastapäevaks Tallinna Konstantin Pätsi mälestusmärk esitasid 2016. aasta algul Riigikogu juhatusele Eesti Lipu Selts, Eesti Muinsuskaitse Selts, MTÜ Konstantin Pätsi Muuseum, Jaan Tõnissoni Selts, Kindral Johan Laidoneri Selts, Jaan Poska Fond ja korp! Fraternitas Estica. Mälestusmärk sooviti püstitada Toompeale Kuberneri aeda.

2018. aasta novembris otsustati mälestusmärk püstitada Estonia kontserdisaali ja Pärnu maantee vahelisele alale. Monument plaaniti avada 2020. aastal. Kuid monument paigaldati oktoobris 2022. Et president Konstantin Päts maeti Tallinna Metsakalmistule kodumaa mulda 21. oktoobril 1990, siis avati ka mälestusmärk 21. oktoobril.

*

Kriitika
--------

Olmeegi kivipea.
Pätsi skulptuuri on võrreldud nii olmeekide kivipeadega, kui ka Itaalia fašistliku juhi Benito Mussolini skulptuuridega.

Viited
------

1. ↑  "auasi.ee: ausamba lugu". Originaali arhiivikoopia seisuga 6. märts 2019. Vaadatud 4. märtsil 2019.
2. ↑  Fred Püss, Konstantin Pätsi mälestusmärk Tallinnas püstitatakse Tammsaare parki, Delfi, 12. november 2018.
3. ↑  Konstantin Pätsi monument loodetakse avada 2020. aastal, ERR, 8. juuli 2018.
4. ↑  "GALERII ⟩ Konstantin Pätsi monument avatakse reedel" Postimees, 17. oktoober 2022
5. ↑
**Jaak Herodes** (sündinud 5. juunil 1944 Kilingi-Nõmmes) on eesti arst, poliitik ja omavalitsustegelane.

Ta on lõpetanud 1971. aastal Leningradi Pediaatria Meditsiinilise Instituudi.

1970.–1980. aastatel töötas ta Rapla rajooni keskhaiglas narkoloogina.

Aastatel 1992–1995 oli ta VII Riigikogu liige, kuulus Mõõdukate fraktsiooni ja oli sotsiaalkomisjoni aseesimees.
Aastatel 1997–2002 oli ta Käru vallavanem.

Ta oli Eesti Maa-Keskerakonna liige, hiljem kuulunud erakonda Mõõdukad ja Sotsiaaldemokraatlikku Erakonda.

Ta on talupidaja ja kodukandiliikumise edendaja[*viide?*] Lungu külas. Ta on Käru Hariduse Seltsi juhatuse liige. Ta on olnud Eesti Erametsaliidu juhatuse esimees (2000–2002), Eestimaa Talupidajate Keskliidu juhatuse liige, Raplamaa Omavalitsuste Arengufondi juhatuse esimees, Eesti Maaomavalitsuste Liidu juhatuse liige.

Tunnustus
---------

* 2001 Valgetähe V klassi teenetemärk
* 2006 Käru valla teenetemärk

Isiklikku
---------

Tema poeg on Veiko Herodes.

Viited
------

1. ↑
2. ↑  Riigikogu ajalugu. VII Riigikogu koosseis
3. ↑  Vabariigi Valimiskomisjon. Valimiste arhiiv
4. ↑  Eesti Vabariigi teenetemrägid. Jaak Herodes
5. ↑  "Käru valla teenetemärk". Originaali arhiivikoopia seisuga 1. aprill 2016. Vaadatud 14. jaanuaril 2016.

Välislingid
-----------

* Rahvusarhiivi fotode andmebaas. Rapla Rajooni Keskhaigla narkoloog Jaak Herodes patsiendiga (1985)
**Arula mõis** (saksa keeles *Arrol*) oli mõis, mis asus Otepää kihelkonnas Tartumaal.

Mõis rajati arvatavasti vahemikus 1475–1486 ning kandis nime *Wats* või *Arrol*. 1582 kasutati mõisa kohta nime *Rail*, 1638 *Wats genand Wayst oder Arl*. 1900. aastast pärineb nimekuju *Arola*.

Sõna "aro" tähendab Lõuna-Eestis liivasegust maad. Arvatavasti sellest sõnast tulebki mõisa nimi, sest Arula tuumikus on just niisugune maapind.

1637. ja 1641. aastal kuulus Arula mõisa valduste hulka ka Kodijärve mõis.

16. ja 17. sajandil paiknes mõis kohas, mida tänapäeval tuntakse Vanamõisana. See on hilisem Vanamõisa karjamõis saksakeelse nimega *Althof*. Sel ajal oli mõisa nimeks Vaiste (saksa keeles *Wats ~ Wayst ~ Waystemoyse*). See nimi saadi Vaiste külalt. Arvatavasti tuleb küla nimi kas sõnast "vaev" või sõnast "vaene". See küla ulatus minevikus Vanamõisast Pülme järveni.

Kirjandus
---------

* Praust, Valdo. *Tartumaa mõisad*. Tallinn: Tänapäev, 2008. Lk 90-1.
* *Tartumaa: maadeteadusline, majandusline ja ajalooline kirjeldus*. Peatoim. J. Rumma, toim. J. G. Granö, J. V. Veski. − Eesti I. Tartu: Eesti Kirjanduse Selts, 1925. Lk 323 .

Viited
------

1. 1 2 3  Eesti kohanimeraamat, lk. 51
2. ↑  Leonhard von Stryk: *Beiträge zur Geschichte der Rittergüter Livlands. Erster Teil, Der ehstnische District mit vier karten*. 1877. Lk 113.

Välislingid
-----------

* Info Arula mõisa ajaloost

Otepää kirik
Otepää kihelkond

**Kirik**: Otepää  

**Mõisad**: Arula mõis | Ilmjärve mõis | Kastolatsi mõis | Kintsli mõis | Neeruti mõis | Nüpli mõis | Palupera mõis | Pilkuse mõis | Päidla mõis | Pühajärve mõis | Vana-Otepää mõis | Vidrike mõis
Lausitzi asukoht Euroopas
**Lausitz** (ülemsorbi keeles *Łužica*, alamsorbi keeles *Łužyca*, Sorbimaa, eesti keeles on käibel ka nimi Lusaatia) on ajaloolis-geograafiline piirkond, mille põhiosa asub Saksamaal tänapäeva Saksimaa liidumaa idaosas ja Brandenburgi lõunaosas vastu Poola ja Tšehhimaa piiri.

Lausitzi pindala on umbes 11 000 km² ja seal elab 1,4 miljonit inimest. Suurimad linnad on Cottbus (103 000 elanikku), Görlitz, Hoyerswerda ja Bautzen (kõigis 40 000 – 60 000 elanikku).

Lausitzis on hulgaliselt üle 700 meetri kõrgusi mägesid. Neist kõrgeim on merepinnast 793 meetri kõrgusele ulatuv Lausche Saksamaa ja Tšehhi piiril.

Ajalugu
-------

Alam-Lausitzi ja Gero margi alad 965. aastal
Germaanlaste, slaavlaste ja ungarlaste asualad u 1000. aastal Kesk-Euroopas
Enne piirkonna ristiusustamist elasid Lausitzis lääneslaavlased, tänapäeva sorbide eellased. 1031. aastal Poolaga sõlmitud lepingu kohaselt läks Alam-Lusaatia piirkond Lausitzi margina Saksa-Rooma riigi Saksamaa kuningriigi Saksimaa hertsogiriigile ja hakkas pikapeale saksastuma. 

 *Pikemalt artiklis Drang nach Osten*
Lausitzi mark u 1200. aastal
Ülem-Lausitzi (*Horní Lužice*) liidendas Böömi kuningas Jan Lucemburský Tšehhi kuningriigiga 1319. (Bautzen) ja 1329. aastal (Görlitz) ning Alam-Lausitzi (*Dolní Lužice*), endise Lausitzi margi, omandas Jani poeg Karel IV Brandenburgi markkrahvilt Otto V-lt 1367. aastal.

Ferdinand II kaotas Lausitzid 1635. aasta Praha rahuga Saksimaa kuurvürstile.

Teise maailmasõja järel asustati piirkonda ümber Tšehhist Sudeedimaalt ja Poolast pärit sakslased. Tänapäeval on sorbi keele oskajaid 20 000 – 30 000 ja selle leviala on viimase viiekümne aastaga tugevasti ahenenud.

Vaata ka
--------

* Ülem-Lusaatia (Oberlausitz), Kamenz, Lauban, Löbau ja Zittau
* Alam-Lusaatia (Niederlausitz)

Viited
------

1. ↑  Eesti Folkloorinõukogu CIOFFi maailmakongressil Bautzenis!, Eesti Folkloorinõukogu, Kuukiri.
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib kunstnikust; laevaklassi kohta vaata artiklit Vassili Surikov (laevaklass); jõelaeva kohta vaata artiklit Vassili Surikov (jõelaev)* |

---

**Vassili Ivanovitš Surikov** (vene Василий Иванович Суриков; 24. jaanuar (12. jaanuar vkj) 1848 Krasnojarsk – 19. märts (6. märts vkj) 1916 Moskva) oli vene maalikunstnik.

Elukäik
-------

Vassili Surikov sündis 24. jaanuaril 1848 Krasnojarskis. Tema perekond pärines kasakate hulgast.

Surikov hakkas joonistamisega tegelema juba varakult. Aastail 1869–1875 õppis ta Peterburi Kunstide Akadeemias Pavel Tšistjakovi käe all. Akadeemias õppimise ajal pälvis ta neli hõbemedalit ja sai oma tööde eest mitu rahalist preemiat.

Aastal 1877 asus Surikov elama Moskvasse ning järgmise aasta alguses abiellus ta Jelizaveta Šariga. Sellest abielust sündis kaks tütart.

Aastal 1881 sai Vassili Surikovist peredvižnikute liige.

Looming
-------

Tema tuntumad teoseid on ajaloolised maalid "Bojaaritar Morozova" ja "Streletside hukkamine".

* "Bojaaritar Morozova""Bojaaritar Morozova"
* "Streletside hukkamine""Streletside hukkamine"
* "Suvorov ületab Alpe""Suvorov ületab Alpe"
* "Lumelinna vallutamine""Lumelinna vallutamine"
* "O. Surikova portree""O. Surikova portree"
* "Natalja Matvejeva""Natalja Matvejeva"
* HakassHakass

Viited
------

1. 1 2 3 4 5  Biograafia
2. ↑  Biograafia
**Arthur Roose** (ps. **Ärni Raudoja**; 15. august (2. august vkj) 1903 Tartu – 19. märts 1929) oli eesti proosakirjanik, kriitik ja tõlkija.

Ta sündis Tartus töölisperekonnas, õppis Hugo Treffneri Gümnaasiumis, mille 4. klassist pidi nõrgenenud tervise tõttu aastal 1921 lahkuma. Ta hakkas ajalehtedele sõnumeid, arvustusi ja tähtpäevaartikleid saatma, tegutses Tartus kriitikuna, kirjanikuna ja tõlkijana. Aastatel 1924–1925 ja 1928 viibis ta keeleõppimise eesmärgil sugulaste juures Poolas. Aastal 1928 hakkasid tal avalduma vaimsed häired, ta viidi 1929. aasta alguses Tartu närvikliinikusse, kust välja saades haigestus kopsupõletikku ja suri mõni päev hiljem. Ta maeti Raadi kalmistule.

Tema ainus romaan, agulielu teemaline "Võhrupesa" ilmus 1927. aastal (kordustrükk 2003. aastal). Roose tõlkis eelkõige poola nobelisti Władysław Reymonti proosat.

Kirjandus
---------

* Rudolf Sirge, "Töölistoast parnassile. Mõni sõna Arthur Roosest" – Keel ja Kirjandus 1969, nr 12, lk 745–756
* Eesti kirjanduse ajalugu, IV köide, 2. raamat, Eesti Raamat, Tallinn 1984, lk 155–156, autor Ülo Tonts
* Eesti kirjanike leksikon, Eesti Raamat, Tallinn 2000, lk 474, artikli autor Martin Neithal
* Toomas Haug, "Tallinna tänava kolmnurgas. Peatükk kanoniseerimata kirjanduslugu" (artikkel toetub Arthur Roose päevikutele) – Looming 2001, nr 12, lk 1858–77; ilmunud ka T. Haugi raamatus "Troojamäe tõotus", Eesti Keele Sihtasutus, Tallinn 2004, ISBN 998579088X, lk 142–172
* Toomas Haug, "Poola vaim eestlase peas" – T. Haugi raamatus "Klassikute lahkumine: 25 kirjatööd", Eesti Keele Sihtasutus, Tallinn 2010, ISBN 9789985793275, lk 218–228

Artiklid
--------

* Eduard Bornhöhe, Looming 1924, nr 1
Bodie (Washington) (Washingtoni osariik)Bodie (Washington)
Asukoht Washingtoni osariigis
**Bodie** on kummituslinn Ameerika Ühendriikides Washingtoni osariigis Okanogani maakonna kirdeosas. See asub Kanada piirist umbes 19 km lõunas.

Bodie on rajatud 19. sajandi lõpus. Esimesed elanikud asusid sinna 1888. aastal. 1896 oli seal restoran, universaalkauplus, sepikoda, väliköök ja mitmeid palkmaju. Peaaegu iga elanik töötas Perkins Milling Company heaks. Äritegevus kestis Bodie's kuni 1930. aastate lõpuni, kui veski ja linn suleti. 1962 hävis veski tulekahjus.

Bodie on nime saanud lähedal asuva Bodie kaevanduse järgi, mis alustas tegevust Toroda nime all ja tänapäevalgi viitavad piirkonna kohalikud elanikud kaevandusele kui Second Torodale.

Postkontor avati Bodies 1898. aasta mais ja suleti lõplikult 1911. Tänapäevalgi asetsevad vana majad mõlemal pool maanteed.

Linn asub merepinnast 790 m kõrgusel.

Viited
------

1. ↑  "Bodie". ghosttownsusa.com. Vaadatud 3. detsember 2013.
2. 1 2 3  "Bodie - Washington Ghost Town". ghosttowns.com. Vaadatud 3. detsember 2013.
3. ↑  Brodie[*alaline kõdulink*]. GNIS, vaadatud 11.08.2018.

Välislingid
-----------

* Bodie Gold Mines Okanogan County Washington
*
**7. trolliliin** oli Tallinna trolliliin, mis teenindas reisijaid marsruudil Väike-Õismäe – Balti jaam. Viimane troll väljus liinile Balti jaamast 1. jaanuaril 2016 00:00. Järgnevast hommikust alustasid liini teenindamist hübriidbussid liininumber 43 all. Alates 01.08.2023 ühendati liinid 43 ja 8 üheks liiniks numbriga 8.

Troll nr 7 Balti jaamas, august 1999

Peatused
--------

### Väike-Õismäe - Balti jaam

Väike-Õismäe PR, Väike-Õismäe, Kullerkupu, Nurmenuku, Karikakra, Sinilille, Haabersti, Zoo, Looga, Mustjõe, Humala, Pirni, Lille, Ristiku, Tehnika, Toompark, Balti jaam.

### Balti jaam - Väike-Õismäe

Balti jaam, Kelmiküla, Ristiku, Lille, Hipodroom, Pirni, Humala, Mustjõe, Looga, Zoo, Haabersti, Sinilille, Karikakra, Nurmenuku, Kullerkupu, Väike-Õismäe, Väike-Õismäe PR.

Vaata ka
--------

* Trolliliiklus Tallinnas
* Tallinna ühistranspordiliinid
* 43 (Tallinna bussiliin)

Viited
------

1. ↑  "TLT:Tollid". Originaali arhiivikoopia seisuga 6. juuni 2017. Vaadatud 7. aprillil 2016.

  


| * v
* r
Tallinna trolliliinid |
| --- |
| 
**Toimivad:** 1 • 3 • 4 • 5 |
| 
**Endised:** 2 • 6 • 7 • 8 • 9 |
**Alpo Suhonen** (sündinud 17. juunil 1948 Valkeakoskis) on soome jäähokitreener, teatrilavastaja ja endine jäähokimängija.

Alpo Suhonen mängis aastatel 1965–1971 Soome jäähoki meistrisarjas klubides Porin Karhut, Porin Ässät ja Helsingin Jokerit kokku 103 mängu, tegi 25 väravat ja andis 13 väravasöötu. Aastal 1971 tuli ta klubi Porin Ässät meeskonnas Soome meistriks.

Ta on olnud mitme Soome jäähokiklubi peatreener ning treeninud Soome noortekoondisi. Aastatel 1982–1986 oli ta Soome jäähokikoondise peatreener.

1990. aastatel oli ta muu hulgas Winnipeg Jetsi ja Toronto Maple Leafsi teine treener. Aastal 2000 asus Suhonen tööle Chicago Blackhawksi peatreenerina ja temast sai esimene eurooplasest NHL-i klubi peatreener üle rohkem kui 50-aastase vaheaja. Šveitsi klubide treenerina tuli ta kaks korda Šveitsi meistriks. Alates juunist 2012 on ta Austria jäähokiliidu spordijuht.

Soome jäähokimuuseum valis 2004. aastal Alpo Suhose jäähokilõviks number 149.

Alpo Suhonen on tegutsenud ka teatrilavastajana, juhtinud aastatel 1991–1992 Turu Linnateatrit ja 2003–2004 Pori Jazzi korraldamist.

Ta kandideeris Rohelise Liidu nimekirjas 2011. aasta parlamendivalimistel, kuid ei osutunud valituks.

Alpo Suhose elukaaslane on näitleja Sinikka Sokka.

Välislingid
-----------

* Alpo Suhonen Soome jäähokimuuseumi lehel
* Televisiooniintervjuu Yle arhiivis
* Statistika lehel Eliteprospects.com
**Proxima Centauri d** (või **Proxima d**) on eksoplaneet, mis tiirleb ümber punase kääbustähe Proxima Centauri. Proxima Centauri on Päikesele lähim täht ja osa Alpha Centauri kolmiktähesüsteemist. Proxima Centauri d on koos kahe teise Proxima Centauri süsteemi planeediga Päikesesüsteemile lähim teadaolev eksoplaneet, mis asub umbes 4,2 valgusaasta (1,3 parseki; 40 triljoni kilomeetri) kaugusel Kentauri tähtkujus. Esimesed märgid eksoplaneedist ilmnesid 2020. aasta Proxima b massi uurimisel väga suure teleskoobiga saadud radiaalkiiruse andmetes nõrga 5,15-päevase signaalina. Teadlased pakkusid signaali eksoplaneedi kandidaadiks 2022. aastal.

Proxima d mass moodustab vähemalt veerandi Maa massist ning tiirleb oma tähest umbes 0,029 aü kaugusel, tehes tiiru ümber tähe iga 5,1 päeva järel. See on Proxima Centauri süsteemi kõige vähem massiivne ja ematähele lähim teadaolev planeet. See on 2022. aasta seisuga väikseimaid tuvastatud eksoplaneete ning väikseim radiaalkiiruse meetodil tuvastatud eksoplaneet. Kuigi Proxima d tiirleb oma tähele liiga lähedal, et olla elamiskõlblik, on teoreetiliselt võimalik, et Proxima d-l on eluks sobiliku temperatuuriga polaaralad.

Viited
------

1. ↑  "Revisiting Proxima with ESPRESSO". *Astronomy & Astrophysics*. Vaadatud 18. märtsil 2024.
2. ↑  "3rd possible planet found orbiting nearest star". *EarthSky*. Vaadatud 18. märtsil 2024.
3. ↑  "Tiny exoplanet Proxima d is third spotted in nearest star system to us". *New Scientist*. Vaadatud 18. märtsil 2024.
Viktor Meister, Adavere Näidissovhoosi direktor
**Viktor Meister** (18. oktoober 1925 Pirgu küla, Juuru vald – 4. august 2018 Põltsamaa) oli eesti agronoom ja majandijuht.

Elulugu
-------

Õppis Juuru ja Härgla algkoolis. Lõpetas 1946. aastal Vana-Vigala Põllutöö Kooli, 1947. aastal Vana-Võidu Tehniliste Kultuuride Tehnikumi ja 1966. aastal Eesti Põllumajanduse Akadeemia agronoomina.

Töötas Habaja sovhoosi agronoomina 1948–1951, Põdra sovhoosi direktorina 1951–1961, Adavere Näidissovhoosi direktor 1961–1980, V. I. Lenini nimelise Adavere Näidissovhoosi direktor 1980–1986 ja majandusjuhataja 1986–1990.

Aastatel 1962–1966 oli ta NSV Liidu Ülemnõukogu liige. EKP Keskkomitee ja Eesti NSV Ülemnõukogu eelarvekomisjoni liige.

Rahvarinde eestvedajaid Jõgevamaal laulva revolutsiooni ajal.

Tunnustus
---------

* 1966 Lenini orden
* 1972 Eesti NSV teeneline agronoom
* 1975 Oktoobrirevolutsiooni orden
* 2002 Valgetähe IV klassi teenetemärk

Viited
------

1. ↑  Jaan Lukas (23. august 2014). "Jõgevamaalaste osalemise organiseerimine Balti ketis oli Viktor Meistri meistritöö". *Vooremaa, nr. 95*.
2. ↑  "Eesti Vabariigi teenetemärgid".

Välislingid
-----------

* Dokumentaalfilm "Kevadine naeratus" (1972)
* Jaan Lukas. Jõgevamaalaste osalemise organiseerimine Balti ketis oli Viktor Meistri meistritöö. Vooremaa, nr 95, 23 august 2014
* Lii Sammler. Eesti keskpaik on Viktor Meistri nägu. Maaleht 25. oktoober 2015
* Teenetemärkide üleandmine 2002: Arnold Rüütel ja Viktor Meister. Foto
*Betty Kuuskemaa portree*. Ants Laikmaa u 1930
**Betty Kuuskemaa** (sünninimi **Marie Elisabeth Jõggis**; 28. jaanuar 1879 Hageri – 19. detsember 1966 Tallinn) oli eesti näitleja.

Sündis Mäeküla mõisa aidamehe peres. Hariduse sai Hageri kihelkonnakoolis ja Tallinna elementaarkoolis. Pärast kooli lõpetamist töötas lilleärides. 

1897. aastal astus Estonia seltsi laulukoori ja 1898. aastal hakkas asjaarmastajana mängima lavatükkides. 1906. aastal, kui pandi alus Estonia teatrile, algas ka Kuuskemaa tee kutselise näitlejana. 

Rahvusooperis Estonia töötanud Kuuskemaa on tänapäeval tuntud eeskätt koduperenaise Anna rolli järgi Eesti NSV esimeses mängufilmis "Elu tsitadellis" (1947).

Viibis 1944. aastast Rootsis, repatrieerus Nõukogude Liidu poolt okupeeritud Eestisse 1946. aastal.

Betty Kuuskemaa oli näitleja August Kuuskemaa abikaasa ja kunstiteadlase Jüri Kuuskemaa isapoolne vanaema.

Tunnustus
---------

* 1947 Eesti NSV teeneline kunstnik

Viited
------

1. 1 2  Laur, Hugo (22. jaanuar 1954). "Betty Kuuskemaa juubel". *Sirp ja Vasar*.

Välislingid
-----------

* Betty Kuuskemaa Eesti biograafilises andmebaasis ISIK
**Sünkroondetektor** on seade signaali *s*(t) muundamiseks tugisignaaliga sünkroonsel viisil. Matemaatiliselt vastab sellisele muundamisele signaali korrutamine tugisignaalile vastava ajalise matemaatilise funktsiooniga *s*ref(t).

Saadav sünkroonmuundamise tulemus vastab matemaatilisele korrelatsioonile nende kahe funktsiooni vahel.

Siinuseliste signaalide või signaali siinuseliste (harmooniliste) komponentide puhul vastab see tulemus Fourier' teisendusele antud siinussignaali sagedusel.

Tehniline teostus
-----------------

Analoogsignaali sünkroondetektori põhiliseks komponendiks on analoogkorruti. Selle kasutamisel tekib aga probleeme dünaamilise diapasooni osas, kuna analoogkorrutite toimimine põhineb kas ruutsõltuvuse või eksonentsiaalse sõltuvuse kasutamisel. Probleeme tekib ka korruti läbivkarakteristiku lineaarsuse ja dünaamilise diapasooni osas, mis ei ületa analoogkorrutite jaoks iseloomulikku taset (piirdub umbes 60 dB-ga). Lisaks võib probleemiks saada ka täpsus, mis on täiendavalt seotud veel ka tugisignaali täpsusega. Analoogsignaali sagedusala on selle meetodi puhul aga gigahertsidesse ulatuv, dioodkorruti (dioodsegusti) kasutamisel veelgi kõrgemate sagedusteni ulatuv.

Kõige selle tõttu on analoogsignaali sünkroondetektorite realiseerimise põhiliseks viisiks saanud elektronlülitite kasutamine. Sellisel juhul määravad sünkroondetektori täpsuse ja lineaarsuse põhiliselt täppistakistid. Niisuguste sünkroondetektorite dünaamiline diapasoon ulatub 120 dB-ni. Probleemiks saab nende puhul aga toimimise ajaline diskreetsus, mistõttu tekib tundlikkus kõrgemate paaritute harmoonikute suhtes, mis on proportsionaalne nende sisaldusega tugisignaalile vastavas diskreetses ajalises funktsioonis. Töösagedusala on analoogkorrutiga lahendustega võrreldes mitu suurusjärku kitsam.

Kasutusalad
-----------

Sünkroondetekteerimise peamine kasutusala on elektroonne mõõtetehnika.

Sünkroondetektorid on kasutusel faasitundliku detektorina (faasidetektorina) automaatsetes faasisünkronisatsiooni süsteemides (faasilukksüsteemides).

Sünkroondetektorid on leidnud kasutamist raadio ja televisiooni vastuvõtuseadmetes, sealhulgas FM-raadiote stereodekooderites ja AM-raadiote stereodekooderites ning analoogvärvitelevisiooni värvussignaalide detekteerimiseks, QAM-demodulaatorites ja mujal.

Sünkroondetekteerimise erijuhtum on toiteseadmetes kasutatav sünkroonalaldamine.

Vaata ka
--------

* Sünkroonfilter
**47 Eesti ohvitseri kiri** on 1987. aastal avalikuks tulnud tekst, mis väidetavalt on 10. mail 1940 Eesti presidendile Konstantin Pätsile saadetud (või koostatud) pöördumine. Ajaloolase Küllo Arjakase hinnangul on tegemist võltsinguga.

Sisust
------

Masinakirja lehekülje pikkuses kirjas kritiseerivad allakirjutanud Eesti ohvitserid (sealhulgas kindralmajorid August Kasekamp, Hugo Kauler, Aleksander Pulk, nooremohvitseride hulgas veel Lagle Pareki isa kapten Karl Parek) Vabariigi Presidendi ja Vabariigi Valitsuse tegevust või tegevusetust seoses baaside lepinguga ja Vene ohuga, ähvardades "öelda lahti vandest ja sõjaväemäärustikust" ja "astuda erru".

Avaldamine ja hinnang
---------------------

Kirja algeksemplari pole teada, levinud on masinakirjas koopiad, mille järgi kirja on korduvalt avaldatud. Legendi järgi leiti kiri maaparandustööde käigus 1976. aastal. Kirja levitas hiljem KGB agendina tuntuks saanud Villu Rooda. Laiema avalikkuse ette jõudis kiri esimest korda 1987. aasta detsembris MRP-AEG infobülletäänis nr 7. 

Pöördumisele on segiläbi alla kirjutanud väga erineva auastmega ohvitserid (kindralmajorist leitnandini), kellest osa oli ammu erus (nagu Viktor Puskar ja Karl Parts), see sisaldab anakronistlikke eksimusi 1940. aastal kasutatud terminoloogia vastu (*Eesti kaitsevägi* Eesti sõjaväe asemel, *soomuskaitse relv* tankitõrje relva asemel, *kommunistlik Venemaa* Nõukogude Vene või NSV Liidu asemel, *Eestimaa* Eesti asemel), mida Eesti ohvitserid oleksid pidanud teadma. Pole tõendeid, et sellist kirja oleks 1940. aastal koostatud või Vabariigi Presidendi Kantseleile saadetud. Ajaloolase Küllo Arjakase hinnangul on tegemist võltsinguga: "Kokkuvõtvalt lubab pöördumise militaarse ja poliitilise sõnavara analüüs arvata, et see ei ole kirjutatud 1940. aasta kevadel. ... Seega on Eesti ohvitseride pöördumine väga lühidalt öeldes võltsing. ...Mõneti lihtsustades võib öelda, et ühel poolel oleksid tõsised Eesti ohvitserid, kes on nõus sõjaväevannet murdma, ning teisal "halb" president, kes aina järele annab. Ning lõpuks 1940. aasta suvel veel terve riigi ära andis."

Vaata ka
--------

* Eesti Vabariigi ja NSV Liidu vaheline vastastikuse abistamise pakt
* Eesti ohvitseride ülendamine 24. veebruaril 1939
* Eesti ohvitseride ülendamine 24. veebruaril 1940
* Sõjaväeline kokkulepe Eesti Vabariigi ja NSV Liidu vahel
* Eesti okupeerimine 1940. aastal

Viited
------

1. 1 2 3  Küllo Arjakas: 47 Eesti ohvitseri kiri president K. Pätsile 10. mail 1940. aastal Postimees, 20. juuni 2009.

Välislingid
-----------

* Maide, Jaan: 47 eesti ohvitseri kiri president K. Pätsile
* Küllo Arjakas: 47 Eesti ohvitseri kiri president K. Pätsile 10. mail 1940. aastal
Terminal Toweri esine Public Square, kus üritus aset leidis
**Balloonfest '86** oli 1986. aastal Clevelandis Ohio osariigis (Ameerika Ühendriigid) toimunud festival, mille käigus lasti lendu üle 1,4 miljoni heeliumiga täidetud õhupalli. Maailmarekordi püstitamise korraldas United Way, mis on mittetulunduslikku rahakogumist koondav rahvusvaheline võrgustik.

Üritus, mille eesmärk oli rahaliste vahendite kogumine kahjutu reklaamitrikina, leidis aset 27. septembril umbes kell 13.50. Lahtilastud mitmevärvilised õhupallid triivisid aga tuulega tagasi linna, maandudes nii ümbruskonnas kui ka Erie järves ning Kanada keskprovintsides. Need põhjustasid probleeme liiklusele ja lähedalasuvale lennujaamale Burke Lakefront Airport. Üritus häiris ka Ameerika Ühendriikide rannavalve tööd järvel kahe paadisõitja otsimisel, kes hiljem leiti uppununa. Selle tulemusena esitati korraldajatele ja linnavalitsusele kohtuasjad, milles nõuti miljonite dollarite suurust kahjutasu, kuigi korraldamise kulud ületasid niigi tulusid.

Inimesi ehmatati rohkesti, toimus mitmeid liiklusõnnetusi, viga sai ka hobuseid.

Järelkaja
---------

Guinnessi rekordite raamat mainis seda ettevõtmist maailmarekordina 1988. aasta väljaandes "kõigi aegade massilisema õhupallide lendulaskmisena", nende andmeil lasti taevasse 1 429 643 õhupalle. Balloonfesti kajastamine on toimunu tagajärjel muutunud üha negatiivsemaks. Kaasnevalt ei mõõda Guinness World Records enam õhupallide heitmisi.

2018. aastal valmis intsidendist lühidokumentaalfilm "Balloonfest".

Vaata ka
--------

* Õhupallid

Viited
------

1. ↑  Balloonfest 1986, the spectacle that became a debacle: Cleveland Remembers (video)
2. ↑  Where truth ends and fake news begins on Cleveland’s 1986 Balloonfest: Letter from the Editor
**Müürisepp** on eesti perekonnanimi.

Levik Eestis
------------

2024. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Müürisepp 189 inimesel: 93 mehel ja 96 naisel. Perekonnanimede levikult oli Müürisepp meeste puhul 914. kohal ja naiste puhul 984. kohal. Kõige levinum oli perekonnanimi Müürisepp vanuserühmas 10–14, kus neid on 10 000 elaniku kohta 2,40. Nimi oli kõige sagedasem Lääne maakonnas, kus sellist nime kandis maakonna 10 000 elaniku kohta 4,36 inimest.

19. sajandi algul pandi pärisorjusest vabastamise käigus talupoegadele Eesti maakondade (v.a. Tartumaa ja Võrumaa) eri kihelkondade erinevates mõisavaldades 21 korral nimeks Mürisepp, Mirisepp ja Murisepp (normaliseeritult Müürisepp).

Nime kandjaid
-------------

* Karl Müürisepp (1907–1996), eesti mäeinsener ja geoloog
* Mart Müürisepp (1991–), eesti näitleja
* Merje Müürisepp (1975–), eesti arhitekt

Viited
------

1. ↑  Statistikaamet: Nimede statistika. Müürisepp. Vaadatud 28. märts 2024.
2. ↑  Onomastika andmebaas. Nimede panemine: Müürisepp.

Välislingid
-----------

* Müürisepp statistikaameti andmebaasis
**Danny aus den Birken** (sündinud 15. veebruaril 1985 Düsseldorfis) on Saksamaa jäähokimängija, kes mängib väravavahina Saksamaa kõrgliiga klubis EHC München.

Saksamaa kõrgliigas debüteeris ta hooajal 2002–03 Mannheimi Adleri meeskonnas.

Aastatel 2009–2010 mängis ta Saksamaa kõrgliigas Iserlohn Roostersi ja 2011–2015 Kölner Haie ridades.

Alates hooajast 2015–16 on aus den Birken mänginud EHC Münchenis.

Saksamaa meistriks on ta tulnud 2007. aastal Alderiga ning aastatel 2016, 2017 ja 2018 EHC Müncheniga. Hooajal 2012–13 oli aus den Birken Saksamaa kõrgliigas parima tõrjeprotsendiga väravavaht (92,9%). Hooaegadel 2012–13 ja 2018–19 lasi ta Saksamaa kõrgliigas kõikidest väravavahtidest lüüa endale kõige vähem väravaid (vastavalt 2,11 ja 1,91 väravat mängus). Hooajal 2018–19 valiti ta lisaks Saksamaa kõrgliiga hooaja parimaks mängijaks ja parimaks väravavahiks.

2018. aasta taliolümpiamängudel võitis aus den Birken Saksamaa jäähokikoondise koosseisus hõbemedali ning ta valiti turniiri parimaks väravavahiks.

Viited
------

1. ↑   (vaadatud 13.2.2022)

Välislingid
-----------

* Danny aus den Birken hockeydb.com lehel
**Chevrolet Camaro** on Chevrolet poolt toodetav soodsamasse hinnaklassi kuuluv sportlik kaheukseline auto, mida on toodetud nii kupeena kui ka kabriolettkerega. Camaro jõudis esmakordselt müüki 29. septembril 1966. aastal ning auto loomise eesmärgiks oli pakkuda General Motorsi poolt konkurentsi Ford Mustangile.

Chevrolet Camaro oli tootmises aastatel 1966–2002 (1. kuni 4. põlvkond) ning uuesti alustati Camaro tootmist 2009. aastal (5. ja 6. põlvkond).

1.-4. põlvkonna Camarod olid General Motorsi F-platvormil, sama platvormi jagas ka sõsarmudel Pontiac Firebird. 5. põlvkond oli Zeta ja 6. põlvkond Alpha platvormil.

Camaro viimaseks mudeliaastaks jäi 2024 ning viimane auto valmis 2023. aasta detsembris. Chevrolet' sõnul pole tegemist siiski Camaro loo lõpuga (*"This is not the end of Camaro's story"*).

Chevrolet Camaro Cup
--------------------

Chevrolet Camarodele korraldatakse juba alates 4. põlvkonnast võistlussarja Camaro Cup. See toimub ka Soomes. 2013. aastast saab võistlustel kasutada ka Ford Mustangit ja 2014. aastast ka Dodge Challengeri. Võistlusautosid nimetatakse V8 Thunder Car'ideks. 5. põlvkonna Camaro baasil tehtud Cup-versioon kaalub vaid 1215 kg (võimsam 1265 kg) ja kasutab 5,7-liitrist 430-hobujõulist või 455-hobujõulist V8-mootorit. Sellise mootoriga auto kütusekuluks on 60 liitrit sajale kilomeetrile. Mõlema mootori pöördemoment on üle 600 nm. Käigukastina kasutatakse 4-käigulist automaati. Esisillas kasutab Camaro Wilwoodi kuue kolviga pidurisadulaid ja AP Racingu ventileeritud pidurikettaid. Reeglite järgi ei tohi auto eesmine splitter olla madalamal kui 38 mm. 

Iga Camaro Cupi võistlus kestab umbes 20 minutit. Hooaja jooksul saab sama autoga osaleda kaks juhti. Auto ei pea olema enda oma, seda saab ka sarja promootori käest rentida.

Galerii
-------

* 1. põlvkond 19671. põlvkond 1967
* 1. põlvkond 19681. põlvkond 1968
* 1. põlvkond 19691. põlvkond 1969
* 1. põlvkonna kabriolett1. põlvkonna kabriolett
* 1. põlvkonna Offical Pace Car1. põlvkonna Offical Pace Car
* 1. põlvkonna Yenko1. põlvkonna Yenko
* 2. põlvkond2. põlvkond
* 2. põlvkonna RS2. põlvkonna RS
* 2. põlvkonna SS2. põlvkonna SS
* 2. põlvkonna Bumblebee2. põlvkonna Bumblebee
* 2. põlvkonna Z282. põlvkonna Z28
* 3. põlvkond3. põlvkond
* 3. põlvkonna Z28 Indy 500 Pace Car Replica3. põlvkonna Z28 Indy 500 Pace Car Replica
* 3. põlvkonna B4C3. põlvkonna B4C
* 4. põlvkond4. põlvkond
* 4. põlvkonna B4C4. põlvkonna B4C
* 4. põlvkond Cup4. põlvkond Cup
* 5. põlvkond5. põlvkond
* 5. põlvkonna 45th Anniversary Edition5. põlvkonna 45th Anniversary Edition
* 5. põlvkonna kabriolett5. põlvkonna kabriolett
* 5. põlvkond kabriolett SS5. põlvkond kabriolett SS
* 5. põlvkonna Hot Wheels Special Edition5. põlvkonna Hot Wheels Special Edition
* 5. põlvkonna SS5. põlvkonna SS
* 5. põlvkonna Bumblebee5. põlvkonna Bumblebee
* 5. põlvkonna ZL15. põlvkonna ZL1
* 6. põlvkonna ZL16. põlvkonna ZL1

Viited
------

1. ↑  "On Sept. 29, 1966, the Chevy Camaro went on sale".
2. ↑  Hunt, Rhian (16. detsember 2023). "The Last Chevy Camaro Has Been Built". *gmauthority.com*.
3. ↑  Vanhulle, Lindsay (22. märts 2023). "Chevrolet to end Camaro output in 2024". *autonews.com*.
**Narvik** on linn Norras Nordlandi maakonnas Ofoteni ringkonnas põhja pool põhjapolaarjoont Ofotfjordeni idaosa lõunarannikul Rombakeni ja Beisfjordeni vahelisel Narviki poolsaarel, Narviki valla keskus.

Loodus
------

### Kliima

Golfi hoovuse tõttu on kliima suhteliselt leebe. Kuigi linn paikneb põhjalaiusel 68°25', on külmima kuu jaanuari keskmine temperatuur –4,5 °C ja aasta keskmine temperatuur 3,7 °C.

Majandus
--------

Reisirong Narviki raudteejaamas
Narvikis on tähtis sadam, mis Golfi hoovuse tõttu on aasta ringi jäävaba. Selle kaudu eksporditakse Rootsi Kiruna piirkonna rauamaaki.

### Raudteeühendus

Narviki raudteejaam on Euroopa põhjapoolseim raudteejaam (pisut lõunapoolsem on Murmanski raudteejaam. Lõuna-Rootsist saab sinna Kiruna kaudu sõita ilma ümberistumisteta. Ülejäänud Norra raudteevõrguga (mille põhjapoolseim jaam on Bodø raudteejaam) ühendus puudub.

### Lennuühendus

Linna lähedal on Narviki Framnesi lennujaam, mis teenindab ainult väiksemaid lennukeid. Umbes 80 km kaugusel Evenesi vallas on suurem lennujaam – Harstad/Narviki lennujaam.

Narviki kirik

Ajalugu
-------

Norra põhiseaduse päeva rongkäik Narvikis
Asula tekkis pärast seda, kui rajati raudtee Malmbanan Kiruna rauamaagimaardla paremaks kasutamiseks.

### Teine maailmasõda

Teise maailmasõja ajal oli Narvik Saksamaa sõjatööstusele eriti tähtis, sest sealtkaudu viidi Saksa okupatsiooni ajal Norrast Saksamaale Rootsi rauamaaki. Seda veeti sealt eriti Emdenisse, mis oli peaaegu kogu 20. sajandi jooksul põhiline sadamalinn, kust rauamaak Ruhri piirkonda saabus.

9./10. aprillil algas Narviki lahing linna vallutamiseks. Lahingu käigus purustasid Saksamaa pommituslennukid Heinkel He 111 suure osa linnast.

Sadam ja linn jäid peaaegu sõja lõpuni sakslaste kätte.

### Pärast sõda

Pärast sõda taastati linn peaaegu täielikult.

Tuntud narviklasi
-----------------

Narvikis on sündinud kahevõistleja Kristian Hammer ja džässlaulja Kjersti Stubø.

* Narviki panoraamNarviki panoraam
* Vaade linnaleVaade linnale
* Narvik Teise maailmasõja ajalNarvik Teise maailmasõja ajal
* Kiruna–Narviki rongKiruna–Narviki rong

Viited
------

1. ↑  Tettsteders befolkning og areal

Välislingid
-----------

 Narvik – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
See artikkel See artikkel räägib Saksa tolliliidust.  UNESCO maailmapärandi kohta Essenis kohta vaata artiklit Saksa tolliliidu söekaevandus- ja tööstuskompleks Essenis.  

---

Saksa tolliliit (1834–1919):   
 ██ Preisi Kuningriik aastal 1834   
 ██ Saksa tolliliit aastani 1866   
 ██ Austria alad väljaspool tolliliitu   
 ██ 1828. aasta Saksa Liidu piirid
**Saksa tolliliit** (saksa keeles ***Zollverein***) oli majandusliit, mille Saksa Liidu liikmesriigid sõlmisid, et hallata enda alade tollimakse ja majanduspoliitikat. Liidu loomises lepiti kokku 1833. aasta Tolliliidu lepingutega ning ametlikult sai see alguse 1. jaanuaril 1834. Saksa tolliliidu eelkäijaid arendati juba 1818. aastast, kuna Saksa riigid lõid juba siis omavahelisi tolliliite. Aastaks 1866 kuulus suurem osa Saksa liikmesriike tolliliitu. Saksa tolliliit ei olnud aastatel 1815–1866 eksisteerinud Saksa Liidu osa.

Saksa tolliliit on ajaloo esimene täiemahuline iseseisvate riikide majandusliit, mille loomisel ei tekkinud ka poliitilist liitu ega föderatsiooni.

Saksa tolliliidu põhiline tõukejõud oli Preisi Kuningriik. Austria Keisririik ei kuulunud Saksa tolliliitu protektsionistliku majanduspoliitiku tõttu. Lisaks ei tahtnud austerlased tekitada eraldi Austria, Ungari ning Galiitsia ja Lodomeeria majanduspiirkondi ja sellele oli vastu Klemens Wenzel Lothar von Metternich. Kui aastal 1867 moodustati Põhja-Saksa Liit, oli Saksa tolliliidu liikmesriikide pindala kokku ligi 425 000 km2 ning liit oli sõlminud lepinguid ka mitte-Saksa riikidega, nagu Rootsi-Norra. Kuigi Saksa Keisririigi rajamisega aastal 1871 läks tolliliit uue keisririigi haldusalasse, ei kuulunud kõik Saksa Keisririigi liiduriigid tolliliitu (nt mitte Hamburgi vabalinn). Samas ei olnud Luksemburg Saksamaa osa, kuid kuulus aastani 1919 tolliliitu.

Viited
------

1. ↑  Arnold H. Price, *The Evolution of the Zollverein: A Study of the Ideals and Institutions Leading to German Economic Unification between 1815 and 1833* (Ann Arbor: University of Michigan Press, 1949) pp. 9–10.
2. ↑  Ploeckl, Florian (2020). "A novel institution: the Zollverein and the origins of the customs union". *Journal of Institutional Economics* (inglise). **17** (2): 305–319. DOI:10.1017/S1744137420000387. ISSN 1744-1374. S2CID 211238300.
3. ↑  "Germany - The age of Metternich and the era of unification, 1815–71". Britannica.com.
4. ↑  Harmsen, Robert; Högenauer, Anna-Lena (28. veebruar 2020), "Luxembourg and the European Union", *Oxford Research Encyclopedia of Politics* (inglise), Oxford University Press, DOI:10.1093/acrefore/9780190228637.013.1041, ISBN 978-0-19-022863-7, vaadatud 5. märtsil 2020

Kirjandus
---------

* W. O. Henderson, *The Zollverein* (1959).
* David T. Murphy, "Prussian aims for the *Zollverein*, 1828–1833", *Historian,* Winter 1991, vol. 53(2) pp. 285–302.
* Arnold H. Price, *The Evolution of the Zollverein*, Ann Arbor: University of Michigan Press, 1949.
* James J. Sheehan, *German History, 1770–1866* (1993).
**Ålesund** (varasem nimi *Aalesund*) on linn loode-Norras Møre og Romsdali maakonnas, poolel teel Bergeni ja Trondheimi vahel.

Ålesund koosneb kolmest saarest (Nørvøy, Aspøy ja Hessa). Maismaad ja saari ühendavad sillad.

Elanikke on 40 001 (2005). See on elanike arvult 18. linn Norras.

Ålesund on piirkonna kaubandus- ja tööstuskeskus ning üks Norra suuremaid kalasadamaid.

Ålesund on Norras ainulaadne linn, mis on koondunud väikesele alale.

Arhitektuur ja vaatamisväärsused
--------------------------------

Suurepärased vaated linnale avanevad Aksla (407 m) ja Sukkertoppeni mäelt. Muud looduslikud vaatamisväärsused linna lähedal on Geirangeri fjord ja Runde saar.

Ålesundi valda laastas 1904. aastal Ålesundi tulekahju, mis jättis ligi 10 000 elanikku kesktalvel koduta. Abi kogu Euroopast aitas kaasa Ålesundi ülesehitamisele juugendstiilis. Ligi 50 arhitekti olid inspireeritud rahvusvahelistest, eriti saksa mõjudest, ja lisaks rahvusromantismist. Kolme aastaga ehitati kõrvuti rohkem kui 320 juugendmaja. Nii tekkis üks Euroopa esinduslikumaid juugend-linnamaastikke.

Ålesund talvel
Sama muljetavaldav on ilus maastik – meri ja helid, mäed, saared ja fjordid.

Ålesundi tuntuim vaatamisväärsus on akvaariumipark Atlanterhavsparken ehk Ålesund Akvarium.

* Vaade Ålesundile FjellstualtVaade Ålesundile Fjellstualt
* Ålesund enne tulekahju. (Postkaart 1900. aastast)Ålesund enne tulekahju. (Postkaart 1900. aastast)
* Jugendstilsenteret, juugendstiilimuuseumJugendstilsenteret, juugendstiilimuuseum
* Õhtune vaade linnale Aksla mäeltÕhtune vaade linnale Aksla mäelt
* Sadam ja Fjellstua mägiSadam ja Fjellstua mägi
* SadamSadam
* Hotell SAS RadissonHotell SAS Radisson

Viited
------

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Vikisõnastiku artikkel: **Ålesund** |

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Ålesund** |

* Ålesundi valla ametlik koduleht (*norra, inglise, saksa, itaalia ja prantsuse keeles*)
* Ålesundi ametliku reisijuhi koduleht (*norra ja inglise keeles*)
Valmiera baptisti kirik
Veide kihelkonna mõisad 1903. aasta kaardil. Väljavõte kaardilt "Wegekarte des Wolmarschen Kreises mit den Kirchspiels- und Gutsgrenzen" (1903)
**Veide kihelkond** (saksa keeles *Kirchspiel Wolmar-Weidenhof*, läti keeles *Veides draudzes novads*) oli haldusüksus Liivimaal Volmari kreisis.

Ajalugu
-------

Veide kihelkond asutati 1883. aastal, mil senine Volmari kihelkonna Veide tänaval asunud diakonaat eraldati iseseisvaks kihelkonnaks. Diakonaadi asutas aastal 1674 Karl Gustav Oxenstierna. Patronaadiõigus kuulus kihelkonna rüütlimõisatele ja konsistooriumile kui Volmari linnamagistraadi õigusjärglasele.

Nõukogude ajal sealne kogudus suleti. Hiljem tagastati nende kirik Volmari Siimoni kogudusele, aastal 2011 ostsid selle ära aga Valmiera baptistid, kogudus säilitas seal siiski oma kantseleiruumid.

Veide kihelkonna mõisad
-----------------------

* Annasmuiža (*Annenhof*) poolmõis
* Dūķeri (*Duckershof*) rüütlimõis
* Jānūparksi (*Johannishof*) Volmari linnamõis
* Kokmuiža (*Kokenhof*) rüütlimõis, fideikomiss
* Mujāni (*Schloß Mojahn*) rüütlimõis
* Savariņi (*Beatenthal*) poolmõis
* Veide (*Pastorat Wolmar-Weidenhof*) kirikumõis
* Veide (*Weidenhof*) väikemõis, liideti Volmari kiriku valdustega

Vaata ka
--------

* Volmari kihelkond

Viited
------

1. ↑  Materialen zur Kirchengechichte, E. H. von Busch lk. 517
2. ↑  Baltisches historisches Ortslexikon. Teil II. Lettland (Südlivland und Kurland). Köln-Wien: Böhlau Verlag, 1990, lk 715.
3. ↑  "Valmieras Baptistu draudzes vēsture". Originaali arhiivikoopia seisuga 6. september 2018. Vaadatud 6. septembril 2018.

Kirjandus
---------

* *Baltisches historisches Ortslexikon*. Teil II. Lettland (Südlivland und Kurland). Köln-Wien: Böhlau Verlag, 1990. Lk 715.
* Richter, Adolf. *Baltische Verkehrs- und Adressbücher*. Bd I. Livland. Riga, 1909. Veerg 391-396.


Volmari kreis

**Kreisilinn**: Volmari  

**Kihelkonnad**: Aloja kihelkond  | Astijärve kihelkond  | Dikļi kihelkond  | Katriņa kihelkond  | Lemsalu kihelkond  | Liepupe kihelkond  | Lõuna-Ruhja kihelkond  | Matīši kihelkond  | Põhja-Ruhja kihelkond  | Rubene kihelkond  | Ruhja kihelkond  | Salatsi kihelkond  | Straupe kihelkond  | Umurga kihelkond  | Veide kihelkond  | Volmari kihelkond  | Väike-Salatsi kihelkond
Carnikava kirik
Carnikava kihelkonna mõisad 1905. aastal. Väljavõte kaardilt "Wegekarte des Rigaschen Kreises mit den Kirchspiels- und Gutsgrenzen" (1905)
**Carnikava kihelkond** (saksa keeles *Kirchspiel Zarnikau*, läti keeles *Carnikavas draudzes novads*) oli haldusüksus Liivimaal Riia kreisis.

Ajalugu
-------

17. sajandi alguses asus Carnikavas Bartholomäuse kabel. 1637. aastal oli Carnikava Krimulda kihelkonna osa. 1657. aastal liideti see Daugavgrīva kihelkonnaga. 17. sajandi lõpul oli Carnikavas ametis omaette pastor, kuid seejärel ühendati see taas Daugavgrīva kihelkonnaga. 1728. aastal rajati kivist kirik, mis ehitati ümber 1851. aastal. 1849−1882 oli Carnikava Ādaži, seejärel Pēterupe kihelkonna osa. Kuna siin oma pastorit ei olnud, puudus kihelkonnas ka pastoraat. Patronaadiõigus kuulus Carnikava rüütlimõisa omanikule.

Carnikava kihelkonna mõisad
---------------------------

* Carnikava (*Zarnikau*) rüütlimõis

Vaata ka
--------

* Ādaži kihelkond
* Daugavgrīva kihelkond
* Pēterupe kihelkond

Viited
------

1. ↑  Baltisches historisches Ortslexikon. Teil II. Lettland (Südlivland und Kurland). − Quellen und Studien zur baltischen Geschichte. Köln-Wien: Böhlau Verlag, 1990, lk 723.

Kirjandus
---------

* *Baltisches historisches Ortslexikon*. Teil II. Lettland (Südlivland und Kurland). − Quellen und Studien zur baltischen Geschichte. Köln-Wien: Böhlau Verlag, 1990. Lk 723.
* Richter, Adolf. *Baltische Verkehrs- und Adressbücher*. Bd I. Livland. Riga, 1909. Veerg 331-332.


Riia kreis

**Kreisilinn**: Riia  

**Kihelkonnad**: Ādaži kihelkond | Aizkraukle kihelkond | Allaži kihelkond | Biķernieki kihelkond | Carnikava kihelkond | Daugavgrīva kihelkond | Dole kihelkond | Ikšķile kihelkond | Jaunpilsi kihelkond | Katlakalnsi kihelkond | Koknese kihelkond | Krimulda kihelkond | Lēdurga-Turaida kihelkond | Lieljumprava kihelkond | Lielvārde kihelkond | Madliena kihelkond | Mālpilsi kihelkond | Nītaure kihelkond | Pēterupe kihelkond | Piņķi kihelkond | Ropaži kihelkond | Salasmuiža kihelkond | Sigulda kihelkond | Skulte kihelkond | Sloka kihelkond | Suntaži kihelkond
Aumeistri kihelkonna mõisad 1904. aasta kaardil. Väljavõte kaardilt "Wegekarte des Walkschen Kreises mit den Kirchspiels- und Gutsgrenzen" (1904)
**Aumeistri kihelkond** ehk **Cirgaļi kihelkond** (saksa keeles *Kirchspiel Serbigal*, läti keeles *Cirgaļu draudzes novads*) oli haldusüksus Liivimaal Võnnu vojevoodkonnas, Võnnu ja Valga kreisis.

Ajalugu
-------

Aumeistri kihelkond kuulus kuni 1783. aastani Võnnu kreisi. Venemaa keisrinna Katariina II otsusega 3. juulil 1783 moodustati Riia ja Võnnu kreisi osadest Riia asehaldurkonna Valga kreis, mille koosseisu liideti ka Aumeistri kihelkond. Pärast asehalduskorra likvideerimist 1796. aastal jäi kihelkond Liivimaa kubermangu ja Valga kreisi koosseisu.

Sealne kirik hävis Teise maailmasõja lahingutes aastal 1944. Tänapäeval kihelkonna aladel oma luteri kogudust ei ole.

Aumeistri kihelkonna mõisad
---------------------------

* Aumeistri (*Serben Pastorat*) kirikumõis
* Aumeisteri, ka *Cirgaļi* (*Serben*, varem *Hofmeistershof*) rüütlimõis
* Loberģi (*Blumbergshof*) rüütlimõis
* Zaķi (*Augustenthal*) rüütlimõis

Viited
------

1. ↑  Eesti Keele Instituudi kohanimeandmebaas (KNAB), Eesti Keele Instituut, vaadatud 19.06.2014

Kirjandus
---------

* Büsching, Anton Friedrich. *Magazin für die neue Historie und Geographie: IX. Land-rolle des Herzogthums Liefland vom Jahr 1765*. Halle: Johann Jacob Curt, 1773. Lk 375 .
* Hagemeister, Heinrich von. *Materialien zu einer Geschichte der Landgüter Livlands*. Erster Theil. Riga: Eduard Frantzen, 1836. Lk 270-274 .
* Hupel, August Wilhelm. *Topographische Nachrichten von Lief- und Ehstland*. Dritter und letzter Band. Riga: zu finden bey Johann Friedrich Hartknoch, 1782. Lk 165-167 .
* Richter, Adolf. *Baltische Verkehrs- und Adressbücher*. Bd I. Livland. Riga, 1909.


Valga kreis

**Kreisilinn**: Valga  

**Kihelkonnad**: Alamõisa kihelkond  | Aluliina kihelkond  | Apekalnsi kihelkond  | Aumeistri kihelkond  | Ēvele kihelkond  | Gulbene kihelkond  | Härgmäe kihelkond  | Koivaliina kihelkond  | Luke kihelkond  | Palsmane kihelkond  | Smiltene kihelkond  | Zeltiņi kihelkond  | Tirza kihelkond  | Trikāta kihelkond  | Valga kihelkond  | Velēna kihelkond
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib näitlejast; kergejõustiklase kohta vaata artiklit Anna Tamm (kergejõustiklane); kunstniku kohta vaata artiklit Anna Tamm (kunstnik)* |

---

**Anna-Maria Tamm** (ka **Anna Tamm**, 1902. aastani **Anna Viira**, 1902–1913 **Anna Karzeva**, hiljem ka **Anna Karzeva-Tamm**; 20. aprill (ukj) 1880 Viljandi – 4. aprill 1964 Tallinn) oli eesti näitleja.

Ta lõpetas Viljandis Blossfeldti erakooli, õppis 1909–11 Otto Petersoni teatrikursustel. Alustas lavategevust 1898 Viljandis, mängis 1899 Moskva Eesti Seltsis, 1901–03 Jekaterinodari ja 1903–08 Harbini linnateatris. 

Ta oli 1911–12 ja 1913–15 Endla teatri näitleja. Aastatel 1912–13 ja 1918–24 töötas Vanemuise teatris. 

1915–18 töötas Estonias, 1924–27 Narva Teatris, 1927–29 oli ta Ugala ja 1929–1944 Tallinna Töölisteatri näitleja. 1944–1948 Eesti NSV Riikliku Noorsooteatri näitleja, 1948–57 oli näitleja Draamateatris.

Tegi kaasa mängufilmides "Tagahoovis" ja "Kutsumata külalised".

Ta on maetud Tallinna Metsakalmistule.

Tunnustus
---------

* 1945 Eesti NSV teeneline kunstitegelane

Anna Tamme – Lisl Lindau kõrvarõngad
------------------------------------

 *Pikemalt artiklis Anna Tamme – Lisl Lindau kõrvarõngad*

Isiklikku
---------

Anna-Maria Tamm oli 1913. aastast abielus Herbert Tammega.

Viited
------

1. 1 2 3 4 5  "Tamm, Anna". *Eesti teatri biograafiline leksikon*. Vaadatud 2.12.2020.
2. ↑  Kutselise Endla teatri sünniloost. Pärnu Postimees, 18. oktoober 2006
3. ↑  Robert Nerman. Süda tänava puumajas tegutses teater. Eesti Päevaleht, 22.05.2003
4. ↑  Kalmistute register HAUDI

Välislingid
-----------

* Rahvusarhiivi fotode andmebaas FOTIS. Anna Tamm, Eesti NSV teeneline kunstitegelane – näitleja