recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Eesti veksel** on Tartu Hoiu-laenuühistu-sisene maksevahend, mida Tartu Hoiu-laenuühistu liikmed saavad kasutada omavahelistes arveldustes lisaks eurodele. Vekslitega arveldamist nimetatakse ka vekseldamiseks. 

Vekslite eesmärk on suurendada Tartu Hoiu-laenuühistu liikmetevahelist kaubandust, muutes kaasliikmetelt kaupade ja teenuste ostmise soodsamaks kui äriajamise mitteliikmetega. Praegu kasutatakse 1-, 3-, 5-, 10- ja 50-ühikulisi vekslite kupüüre. Eesti vekslid võttis Tartu Hoiu-laenuühistu kasutusele 1. detsembril 2011.

Vekslite soetamine ja kasutamine kaubanduses
--------------------------------------------

Ühistu liikmed saavad soetada Eesti veksleid hinnaga 1 veksliühik = 0,90 eurot, mis tähendab arveldamisel 10% soodustust Tartu Hoiu-laenuühistu liikmest ettevõtja juures. Kasutada saab veksleid Tartu Hoiu-laenuühistusse kuuluvate ettevõtete või eraisikutega äri ajades, kusjuures kauba või teenuse ostmisel on üks euro võrdne ühe veksliga (1 veksliühik = 1 EUR).

Vekslite turva- ja kujunduselemendid
------------------------------------

Vekslid on trükitud spetsiaalsele puuvillturvapaberile, mis katsudes on veidi õhem kui traditsiooniline rahapaber. Turvaelementidena on kasutusel vesimärkidena trükitud rõngad (nähtavad esi- ja tagakülge vastu valgust vaadates), UV-märk, UV-kiud ning turvahologramm. Igal vekslil on unikaalne vöötkood. Turva- ja kujunduselemendina kulgevad nii esi- kui ka tagakülgedel pidevad kaarduvad jooned, mis on trükitud Pantone värvisüsteemis.

Välislingid
-----------

* Eesti veksel
* Vekslipartnerid
* Eesti veksli Facebooki leht
Américo Tomás
**Portugali 1958. aasta presidendivalimised** toimusid 8. juunil 1958.

Sel ajal oli Portugalis autoritaarne Uus Riik, mida juhtis Portugali peaminister António de Oliveira Salazar. President oli küll nimeliselt riigipea, kuid tegelikku võimu tal õieti polnud.

Eelmine Portugali president Francisco Craveiro Lopes polnud siiski nõnda kuulekas kui Salazar oleks soovinud ja kui tema 7 aasta pikkune ametiaeg läbi sai, ei tahtnud Salazar, et ta tagasi kandideeriks. Opositsioon palus, et Lopes kandideeriks sõltumatu kandidaadina, aga Lopes teadis, et tal ei olnud mingeid šansse niimoodi valitud saada, sest ta polnud ka piisavalt radikaalne; niisiis ta keeldus.

Rahvusliit, Portugali ainus erakond, esitas presidendikandidaadiks mereministri admirali Américo Tomási, kes oli oma ametis hästi hakkama saanud. Ta oli hankinud mereväele palju uusi laevu ja rajanud Portugali moodsa laevatööstuse.

Demokraatlik opositsioon esitas Tomási vastaskandidaadiks Humberto Delgado, kes oli Portugali kõigi aegade noorim kindral. 1952 oli ta määratud Portugali sõjaväeatašeeks Washingtoni, kus ta tutvus lähedalt demokraatliku valitsemiskorraga ja hakkas ka ise seda pooldama.

10. mail 1958 andis Delgado kuulsa intervjuu, kus ta küsimusele, mida ta Salazariga peale kavatseb hakata, vastas: "Ilmselt ma lasen ta lahti!" Tema avameelsus andis talle hüüdnime "Kindral ilma hirmuta".

Portugali salapolitsei PIDE hirmutas Delgado toetajaid ja oli palju teateid valimispettustest. Ametlikel andmetel anti Tomási kasuks 765 081 häält ehk 76,42% ja Delgado kasuks 236 057 häält ehk 23,58%. Mitteametlikel andmetel Delgado võitis need valimised.

Ametlikest andmetest hoolimata hirmutasid need valimised Uut Riiki sedavõrd, et Portugali põhiseadusesse tehti muudatus ja edaspidi ei valinud presidenti enam rahvas, vaid valimiskogu. Kahtedel järgmistel valimistel sai Tomás kõik 120 valimiskogu häält ning ta oli Portugali president kuni Nelgirevolutsioonini 1974, mille käigus Uus Riik kukutati ja Portugalis kehtestati mitmeparteiline demokraatlik valimissüsteem.

Delgado heideti Portugali sõjaväest välja. Ta põgenes Brasiilia saatkonda. Seejärel elas ta aastaid algul Brasiilias ja siis Alžeerias Ben Bella külalisena. 1964 asutas ta Roomas Portugali Rahvusliku Vabastamise Rinde, kuulutades, et ainus võimalus kukutada Uut Riiki on sõjaväeline riigipööre. Järgmise aasta algul tuli ta salaja Portugali. Võib-olla tahtis ta osaleda uutel presidendivalimistel, sest Tomási esimene ametiaeg hakkas täis saama. Ta võeti koos oma sekretäriga Portugali piirilinna Olivenza lähedal kinni ja hukati 13. veebruaril 1965. Ametliku versiooni järgi tapeti nad enesekaitseks, aga nad ei olnud relvastatud ja sekretär oli kägistatud. Nende surnukehad leiti kaks kuud hiljem Hispaaniast piiri lähedalt. Hiljem selgus, et mõlemad oli tapnud PIDE agent Casimiro Monteiro.
Cardin 2008. aastal
**Cardin** on kummituslinn USA-s Oklahoma osariigis Ottawa maakonnas Kansase piiri lähedal. See asub Picherist umbes ühe kilomeetri kaugusel edelas.

Cardin rajati 1913. aastal kaevanduslinnana. Algselt oli selle nimi Tar Creek. Linnas ja selle ümbruses töötasid paljud tsingi- ja pliikaevandused. Linnas asus mitu toidupoodi, majutusasutust, apteek, üüritall, pank, saekaater, teater ja tantsusaal.

Linn sai nime Cardin sinna 1918. aasta juunis elama saabunud William Oscar Cardini ja tema abikaasa Isa Wade Cardini järgi.

1920. aastal elas Cardinis 2640 inimest. 1930. aastaks oli elanike arv langenud 437-ni. 1938. aastal kaotas Cardin linnaõigused.

Cardin sai linnaõigused tagasi 1983. aastal selleks, et saada kanalisatsiooni ja veesüsteemi parandamiseks ja valitsuselt toetusi ja laenu. 2000. aasta rahvaloenduse kohaselt elas seal 150 inimest.

Cardin asub koos Picheri ja Treece'iga saastealal. Neid linnu ohustas kaevandustegevusest tekkinud saaste, samuti ähvardasid hooned aastakümneid kestnud maa-aluse kaevandamise tagajärjel kokku variseda. Cardin suleti 2009. aastal ja selle elanikud viidi mujale. 2010. aasta rahvaloenduse kohaselt elas seal veel kolm inimest, kuid viimane perekond lahkus sealt sama aasta novembriks. Pärast seda on linn olnud inimtühi ja enamik mahajäetud majadest on lammutatud.

Viited
------

1. 1 2 3  Cardin. Encyslopedia of Oklahoma History and Culture. Vaadatud 9.12.2016
2. ↑  William Oscar Cardin (1878 - 1949). Find A Grave Memorial. Vaadatud 9.12.2016
3. ↑  "Cardin population drops to 0 as buyout completed". Tulsa World. 17. november 2010. Vaadatud 9.12.2016

Välislingid
-----------

* Toxic Twin: Cardin. Ghosts of North America
**1958. aasta VI  Euroopa meistrivõistlused kergejõustikus** toimusid 19.–24. augustini Rootsis Stockholmis.

Eestlastest osales Rootsi koondises Arnold Vaide, kes sai maratonijooksus 7. koha.

NSV Liidu koondises osales kümnevõistleja Uno Palu, kes võitis koondisekaaslase Vassili Kuznetsovi järel hõbemedali. 

Linda Kepp võitis NSV Liidu naiskonna koosseisus koos Vera Krepkina, Nina Poljakova ja Valentina Maslovskajaga kuldmedali 4×100 m teatejooksus. Hõbemedali võitis Suurbritannia naiskond ja pronksi Poola. 

| * v
* r
Euroopa meistrivõistlused kergejõustikus |
| --- |
| 

Torino 1934 • 
Pariis 1938 • 
Oslo 1946 • 
Brüssel 1950 • 
Bern 1954 • 
Stockholm 1958 • 
Belgrad 1962 • 
Budapest 1966 • 
Ateena 1969 • 
Helsingi 1971 • 
Rooma 1974 • 
Praha 1978 • 
Ateena 1982 • 
Stuttgart 1986 • 
Split 1990 • 
Helsingi 1994 • 
Budapest 1998 • 
München 2002 • 
Göteborg 2006 • 
Barcelona 2010 • 
Helsingi 2012 • 
Zürich 2014 • 
Amsterdam 2016 • 
Berliin 2018 • 
~~Pariis 2020~~ • 
München 2022
 |  |
**Mark V** oli Suurbritannia tank, mida kasutati I maailmasõjas ja mida kasutasid ka Eesti relvajõud.

Mark V oli Mark IV arendus. See pidi olema täiesti innovatiivne tank ning välja nägema radikaalselt erinev oma eelkäijatest. Kui 1917. aasta detsembris said valmis esialgu Mark IV-le mõeldud mootor ja käigukast, heideti Mark V edasiarendatud disain kõrvale kartuses, et häiritakse paikaloksunud tankide tootmisjõudlus. Nii otsustatigi kõik uued süsteemid paigaldada Mark IV tankidele.

Aastatel 1917-1918 toodeti ühtekokku 400 tanki, "isaseid" ja "emaseid" mõlemat 200. Paljud neist muudeti *hermafrodiitideks*, ehk siis paigaldati ühele poole "emase" ning teisele poole "isase" laiend/koobas. Seda eesmärgiga, et "emane" ei jääks oma relvastuse poolest alla "isasele" ning kui lahingväljal peaks sakslaste poolt vallutatud "isane" tank vastu tulema, saaks "emane" sellele vastu seista.

Tankist arendati edasi kolm eri versiooni, millest üks jäigi projektiks. Tank kaalus 28-29 tonni. Tanki kiirus oli 7,4 km/h.

Osalemine sõdades
-----------------

Mark V esimene tuleproov oli 4. juulil 1918 Hameli lahingus. Pärast seda võttis osa veel kaheksast suuremast Esimese maailmasõja lahingust. Mitu Mark V-tüüpi tanki osales Venemaa kodusõjas, hiljem anti neist neli tanki anti Eesti sõjaväele ja kaks Lätile.

Tankid "Waldaja", "Päälik", "Uku" ja "Wahtula" Tallinnas
Eesti tankid olid Päälik (endine nr 9118/Captain Cromie ja Капитан Кроми), Vahtula (endine nr 9349/Brown Bear ja Бурый Медведь), Uku (endine nr 9147/White Soldier ja Белый Солдат) ja Valdaja (endine nr 9261/First Aid ja Первая Помощь).

Viited
------

1. ↑  Landships. Mark V

| * v
* r
Tankid Esimeses maailmasõjas |
| --- |
| Itaalia  | 
Fiat Tipo 2000 **·**  Fiat Tipo 3000 |
| Prantsusmaa  | 
Schneider CA 1 **·**  St Chamond **·**  Renault FT-17 **·**  Char 2C |
| Saksamaa  | 
A7V **·**  LK I **·**  LK II **·**  LK III **·**  A7V-U **·**  K-Wagen |
| Suurbritannia  | 
Flying Elephant **·**  Little Willie **·**  Mark I **·**  Mark II - Mark VII **·**  Mark VIII Liberty **·**  Mark A Whippet **·**  Mark B **·**  Mark C Hornet **·**  Mark D |
| Venemaa  | 
Tsaar-tank **·**  Vezdehod |
| 
Kategooria: Sõjatehnika |
**Mark Adolfovitš Trivas** (vene keeles Марк Адольфович Тривас; 20. märts (vkj 7. märts) 1908 Peterburi – 26. veebruar 1977 Moskva) oli Nõukogude Liidu literaat ning estraadi- ja tsirkusekunsti näitekirjanik.

Trivas sündis arsti perekonnas. 1930. aastal lõpetas Leningradi Stsenaristide Instituudi juures Kõrgemad Kunstiteadusalased Kursused. Kirjanduslikku tegevust alustas 1920. aastatel. Suures Isamaasõjas sõdis rindel. 1944. aasta suvel autasustati teda pealetungioperatsiooni käigus agitatsiooni- ja propagandatöö eest Punatähe ordeniga. Pärast sõda jätkas Trivas estraadi- ja tsirkusekunsti näitekirjanikuna. Kirjutas ka estraadi- ja tsirkusekunsti teooriaalaseid artikleid.

1966. aastal avaldas Trivas mustkunsti ajaloo ülevaate "Muistsetest maagidest tänapäeva illusionistideni" (koos Aleksandr Vadimoviga). 1971. aastal kirjutas eessõna armeenia mustkunstniku Haruthjun Hakobjani (1918–2005) raamatule "Всё о фокусах".

Teosed
------

* Вадимов А.А. Тривас М.А. "От магов древности до иллюзионистов наших дней". М.: Искусство, 1966 (308 lk); täiendatud trükk 1979 (271 lk)
* Сатира и юмор на эстраде. Формы произведений и литературные приемы. М.: Искусство, 1973, (136 lk)

#### Tõlked eesti keelde

* A. Vadimov, M. Trivas. "Muistsetest maagidest tänapäeva illusionistideni". Eesti Raamat: Tallinn, 1971 (290 lk)

Viited
------

1. 1 2  Тривас Марк Адольфович. magicpedia.ru
Jānis Goldmanis (1914)
**Jānis Goldmanis** (29. august/11. september 1875 Bauska kreis – 18. november 1955 South Bend) oli Läti poliitik. Aastal 1912 valiti ta Vene keisririigi IV Riigiduuma liikmeks (Kuramaa kubermangust). Ta oli aastal 1915 Läti rahvusväeosade korralduskomitee esimees. Aastatel 1918–1920 oli ta Läti Rahvanõukogu liige, aastatel 1920–1922 oli ta Asutava Kogu liige. Ta oli aastatel 1918–1919 Läti põllumajandusminister ning aastatel 1920–1921 ja 1925–1926 Läti kaitseminister.

Ta sündis aastal 1875 Baldone kihelkonnas Bauska kreisis. Peale linnakoolis õppimist töötas ta Baldone vallakohtus ning asutas 1896. aastal Baldone Põllumajanduse Seltsi ja oli selle esimees.

Aastal 1912 valiti ta Vene keisririigi IV Riigiduuma liikmeks (Kuramaa kubermangust).

17. märtsil 1944 oli ta üks 189-st Läti kodanikust, kes kirjutasid alla Läti Kesknõukogu memorandumile, nõudes Läti Vabariigi suveräänsuse taastamist.

Aastal 1944 põgenes ta Saksamaale ja kolis aastal 1950 Ameerika Ühendriikidesse, kus ta 18. novembril 1955 South Bendis Indianas suri.
**Liblik** on eesti perekonnanimi.

Statistika
----------

2023. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Liblik 354 inimesel: 156 mehel ja 198 naisel. Perekonnanimede levikult oli Liblik meeste puhul 441. kohal ja naiste puhul 345. kohal. Kõige levinum oli perekonnanimi Liblik vanuserühmas 5–9, kus neid on 10 000 elaniku kohta 3,06. Nimi oli kõige sagedasem Põlva maakonnas, kus sellist nime kandis maakonna 10 000 elaniku kohta 8,61 inimest.

19. sajandi algul pandi pärisorjusest vabastamise käigus talupoegadele Võrumaal Rõuge, Põlva, Kanepi ja Vastseliina kihelkondades, Tartumaal Äksi ja Maarja-Magdaleena kihelkonnas, Järvamaal Koeru kihelkonnas ning ning Viljandimaal Paistu kihelkonnas kümnel korral nimeks Liblick ja Liblik.

Nimede eestistamisel võeti Liblik aastatel 1935–1940 uueks perekonnanimeks 16 korral isikute poolt, kelle perekonnanimi oli varem Anson, Berlokko, Ivanov, Klimpmann, Leipsig, Liblikas, Liblikman, Liblikmann, Simanovski (4 juhul), Siimanovski, Vacker, Vilmann ja Villmann.

Nime kandjaid
-------------

* Ago Liblik, eesti ettevõtja (1967–2016)
* Ester Liblik, eesti muusikapedagoog (1957–)
* Prits Liblik, eesti ettevõtja (1944–2012)
* Raino Liblik, eesti koolijuht (1977–)
* Tullio Liblik, eesti ärimees (1964–)

Viited
------

1. ↑  Statistikaamet: Nimede statistika (vaadatud 08.06.2023)
2. ↑  Onomastika andmebaas. Nimede panemine: Liblik.
3. ↑  Onomastika andmebaas. Nimede eestistamine: (uus nimekuju): Liblik.

Välislingid
-----------

* Liblik statistikaameti andmebaasis
Kardinal  
Jānis Pujats

**Jānis Pujats** (sündinud 14. novembril 1930) on läti katoliku vaimulik. Ta oli aastatel 1991–2010 katoliku kiriku Riia peapiiskop ja on alates 1998. aastast kardinal.

Pujats sündis Nautrenis. Ta õppis Riia Teoloogilises Seminaris kuni selle sulgemiseni 18. jaanuaril 1951. Pujats ordineeriti 29. märtsil 1951 preestriks salaja Riia peapiiskop Antonijs Springovičsi poolt. Paavst Paulus VI ametiajal toetas Pujats tolle kirikureforme ning avaldas hiljem esimese lätikeelse missaraamatu. 1991 nimetas Johannes Paulus II ta alates 1958. aastast vakantsena olnud Riia peapiiskopi ametisse. 1998. aastal sai Pujatsist kardinal, kuid kuni 2001. aastani oli tema staatus varjatud (*cardinalis in pectore*). Pujats osales Benedictus XVI valimistel 2005. aastal, saades tuntuks kui ainus kardinal, kes rääkis alati ladina keeles. Ta osales 28. novembrist 14. detsembrini 1991 ja 1. oktoobrist 23. oktoobrini 1999 Vatikanis Euroopa piiskoppide assambleel; 2.oktoobrist 29. oktoobrini 1994, 30. septembrist 27. oktoobrini 2001 ja 2. oktoobrist 23. oktoobrini 2005 maailma piiskoppide sinodil.

26.–27. veebruaril 2003 viibis ta Läti presidendi riigivisiidil ametliku delegatsiooni koosseisus Poolas. 16. juunil 2005 kohtus ta Läti presidendi Vaira Vīķe-Freibergaga.

Kardinal Pujats külastas 28. aprillil 2004 Tartut ja osales 10. septembril 2005 piiskop Philippe Jourdani ametissepühitsemisel Tallinnas.

2010. aastal loobus kardinal Pujats vanuse tõttu Riia peapiiskopi kohast, paavst Benedictus XVI kinnitas selle 19. juunil. Pujatsi järeltulijaks sai Zbigņevs Stankevičs.

Ametid
------

* 3. juuli 1951 – 22. september 1953 Zosna vikaar
* 22. september 1953 – 13. oktoober 1954 Berzosi vikaar
* 13. oktoober 1954 – 8. aprill 1957 Rudzatu preester
* 8. aprill 1957 – 28. veebruar 1958 Stiernene preester
* 28. veebruar 1958 – 11. oktoober 1966 preester Riias
* 11. oktoober 1966 – 9. november 1979 Riia Teoloogilise Seminari õppejõud
* 14. november 1972 paavsti kaplan
* 28. oktoober 1974 Riia Teoloogilise Seminari inspektor
* 9. november 1979 – 27. detsember 1984 Riia peapiiskopkonna generaalvikaar
* 1981 Riia katedraali ülempreester
* 27. detsember 1984 – 22. detsember 1987 Riia Teoloogilise Seminari kiriku liturgilise komisjoni sekretär ja vikaar
* 9. oktoober 1986 Riia Teoloogilise Seminari inspektor
* 22. detsember 1987 – 1. juuni 1991 dekaan
* 23. veebruar 1988 paavsti auprelaat
* 26. jaanuar 1989 Kristus Karala pastor Riias
* Vatikani teise oikumeenilise kirikukogu liturgilise reformi täideviimise komisjoni juht Lätis
* 8. mai 1991 – 19. juuni 2010 Riia peapiiskop (pühitseti ametisse 1. juunil 1991)
* 21. veebruar 1998 kardinal in pectore (avalikustati 21. veebruaril 2001)
* 21. veebruar 2001– Santa Silvia kardinalpreester

Välislingid
-----------

* Elulugu. (inglise keeles)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**Antonijs Springovičs   (1958–1991 koht vakantne)** | **Riia peapiiskop**1991–2010 | Järgnev**Zbigņevs Stankevičs** |
**Ekvivalentsiseoseks** ehk **ekvivalentsusseoseks** nimetatakse binaarset seost mingil hulgal *A*, kui see seos on refleksiivne, sümmeetriline ja transitiivne, st seos ~ on ekvivalentsiseos parajasti siis, kui

1. *a*~*a* (refleksiivsus)
2. *a*~*b* => *b*~*a* (sümmeetrilisus)
3. (a~b)&(b~c) => *a*~*c* (transitiivsus)

ehk vastavalt kui iga element on iseendaga seoses ~, kui *a* on *b*-ga seoses ~, siis *b* on *a*-ga seoses ~ ja kui *a* on *b*-ga seoses ~ ja *b* on omakorda *c*-ga seoses ~, siis on *a* ka *c*-ga seoses ~.

Tähistused
----------

Asjaolu, et elemendid *a* ja *b* on omavahel ekvivalentsusseoses *R*, tähistatakse kirjanduses mitmel moel. Kõige tavalisemad tähistused on "*a*~*b*" ja "*a*≡*b*", mida kasutatakse juhul, kui kontekstist on selge, millist ekvivalentsiseost *R* silmas peetakse.

Kui on tarvis viidata sellele, millisest ekvivalentsiseosest *R* on jutt, siis kõige tavalisemad tähistused on "*a*~*R**b*", "*a*≡*R**b*" ja "*aRb*".

Suhted aksioomide vahel
-----------------------

Kui iga elemendi *a* korral hulgast *A* on olemas teine element *b*, mis kuulub hulka *A* ja millega *a* on seoses, siis sümmeetrilisusest ja transitiivsusest järeldub refleksiivsus. Tõepoolest, tähistame selle seose *R*. Kui *aRb*, siis seose R sümmeetrilisuse tõttu ka *bRa*; sellest aga, et *aRb* ja *bRa*, järeldub seose R transitiivsuse tõttu, et *aRa*. Et sellise järelduse saab teha iga elemendi *a* korral, siis seos R on refleksiivne.

Sümmeetrilisusest ja transitiivsusest üldjuhul siiski refleksiivsus ei järeldu. Võtame näiteks kõigi täisarvude hulga. Defineerime seose *R* nii: täisarvud *a* ja *b* on seoses *R* parajasti siis, kui mõlemad on paarisarvud. See seos on ilmselt sümmeetriline ja transitiivne, kuid pole refleksiivne, sest paaritud arvud ei ole iseendaga selles seoses.

Ekvivalentsiklassid
-------------------

 *Pikemalt artiklis Ekvivalentsiklass*
Elemendi *a* ekvivalentsiklassiks [*a*] seose s suhtes nimetatakse hulka {\displaystyle [a]=\{b\in A|a\sim b\}}.

Hulkoidid
---------

 *Pikemalt artiklis Hulkoid*
Hulka *A* koos ekvivalentsiseosega ~ nimetatakse hulkoidiks.
**Valgussäritus** (tähis {\displaystyle H\_{\text{v}}}) on fotomeetrias vastuvõetud valgushulga pindtihedus:

{\displaystyle H\_{\text{v}}={\frac {Q\_{\text{v}}}{A}},}
kus {\displaystyle Q\_{\text{v}}} on pinnale {\displaystyle A} langev valgushulk.

Särituse mõõtühik on lukssekund (lx·s).

Kui valgussäritus on pinna punktides erisugune, kirjeldab seda suurust valgushulga ja pinnaelemendi tuletiste jagatis:

{\displaystyle H\_{\text{v}}={\frac {\mathrm {d} Q\_{\text{v}}}{\mathrm {d} A}},}
kus {\displaystyle \mathrm {d} Q\_{\text{v}}} on antud punkti sisaldavale lõpmata väikesele pinnaelemendile {\displaystyle \mathrm {d} A} langev valgushulk.

Valgussäritust võib vaadelda ka kui antud valgustuskestusel {\displaystyle \Delta t} integreerunud (summeerunud) valgustustihedust {\displaystyle E\_{\text{v}}}:

{\displaystyle H\_{\text{v}}=\int \_{\Delta t}E\_{\text{v}}(t)\,\mathrm {d} t.}
Seega ühtlase valgussärituse korral {\displaystyle H\_{\text{v}}=E\_{\text{v}}\cdot \Delta t}.

*Märkus*. Kui vaatluse all on ainult fotomeetrilised suurused, siis valgussärituse ja valgustustiheduse tähistes indeksit v (ingl *visual*) ei kasutata.

Valgussäritusele kui fotomeetrilisele suurusele vastab radiomeetrias säritus.

Vaata ka
--------

* Fotomeetria
* Radiomeetria

Viited
------

1. ↑  Endel Risthein. Valgustehnika sõnastik. Tallinn, Valgus, 1982
Jānis Akuraters (1894)
**Jānis Akuraters** (ka Jānis Akurāters, 13. jaanuar 1876 Dignāja vald – 25. juuli 1937 Riia) oli läti luuletaja, proosa- ja näitekirjanik ning poliitik.

Akuratersi esimene luuletus "Ziema" (Talv) ilmus 1895. aastal ajakirjas Austrums. Töötas kooliõpetajana. 1903 läks Moskvasse meditsiini õppima, kuid tuli 1904 Lätisse tagasi ja sai samal aastal asutatud Läti Sotsiaaldemokraatliku Ühenduse ideeliseks juhiks. Ta vangistati pärast 1905. aasta revolutsiooni, kuid põgenes Soome ja Rootsi kaudu Norrasse. 1908 tuli Lätisse tagasi. Esimese maailmasõja ajal võitles Läti Küttide polgus.

Ta oli 1918. aastal Läti iseseisvuse välja kuulutanud Rahvuskogu liige. 1930–1934 oli ta Läti Raadio direktor.

Akuraters on kirjutanud romantilisi ja sümbolistlikke luuletusi, jutustusi, näidendeid ja romaane.

Riias asub tema majamuuseum. Jānis Akuraters on maetud Riia metsakalmistule.

Teosed
------

**Luulekogud**

* "Zvaigžņu naktis" (1905)
* "Ziemeļos" (1906)
* "Bez svētnīcas" (1907)
* "Astras" (1909)
* "Sirds varā" (1911)
* "Saules valgos" (1920)
* "Dienu prieks" (1921)
* "Latvijas balādes" (1922)
* "Rožains vējš" (1922)
* "Eleģiski momenti" (1925)

**Romaanid**

* "Pēters Danga" (1921)
* "Klusums un gaisma" (1921)
* "Ugunīgie ziedi" (1925)

**Näidendid**

* "Taisnības meklētāji" (1902, eesti keeles "Õigluse otsijad", 1904)
* "Lāču bērni" (1910)
* "Ķēniņa meita" (1910)
* "Saules gredzens" (1911)
* "Kurzemē" (1914)
* "Šis un tas Itnekas" (1920)
* "Kaupo, līvu virsaitis" (laval 1913)
* "Pieci vēji" (1922)
* "Viesturs" (laval 1920)
* "Tautas darbinieki" (1924, eesti keeles "Lõbus peremees", 1932)
* "Sidraba birze" (1924)
* "Apvienosimies" (1926)
* "Bezdarbnieki" (1934)
* "Vecie un jaunie" (1934)

**Jututstused ja esseed**

* "Cilvēks" (1905)
* "Kalpa zēna vasara" (1911, eesti keeles "Sulaspoisi suvi", 1929)
* "Degošā sala" (1912)
* "Iz bijušām dienām" (1913)
* "Puķes ziemeļos" (1914)
* "Parādības" (1914)
* "Sapņi un likteņi" (1919)
* "Draugu sejas" (1920)

Viited
------

1. ↑
**Ekvalaiser** ehk **tasandi** (ingl *equalizer, equaliser*) on sagedusfiltrite süsteem, mis võimaldab suurendada või vähendada võimendust helisagedusala kitsastes ribades ja on mõeldud

* heliallika, võimendi ja kõlarisüsteemi sageduskäigu korrigeerimiseks lineaarmoonutuse vähendamise eesmärgil;
* helipildi kohandamiseks ruumi akustiliste omadustega;
* helile soovitud tämbri andmiseks.

Stereotrakti ekvalaiseril on kaks kanalit, kusjuures võimendus võib olla kummaski kanalis eraldi reguleeritav. Reguleerimisulatus on enamasti ±10 või ±12 dB.

Mõned tootjad nimetavad ekvalaiseriks ka kuni kuue fikseeritud sageduskarakteristikuga tämbriregulaatorit, nii et tämbrit saab nupuvajutusega valida vastavalt signaali liigile (HEAVY, VOCAL, ...) või kuulamistingimustele (SOFT, CAR, ...).

Professionaalne 31-ribaline ekvalaiser

Graafilised ja parameetrilised ekvalaiserid
-------------------------------------------

Graafilisele ekvalaiserile on iseloomulik, et tema sagedusribade püstsihis nihutatavad liugurinupud markeerivad sageduskarakteristikut.

Parameetrilistel ekvalaiseritel on võimalik digitaalse signaaliprotsessori abil muuta igas ribas mitmeid parameetreid: võimendust, kesksagedust ja ka ribalaiust.

Sagedusribade arv
-----------------

Sagedusala võib olla jaotatud 10 ribaks, mispuhul ribade kesksagedused järgnevad üksteisele ühe oktavi suuruste vahedega (kesksagedused 32, 63, 125, 250, 500, 1000, 2000, 4000, 8000 ja 16 000 Hz. Rohkem kasutatakse 1/2-, 2/3- ja eriti 1/3-koktavi tagant järgnevate kesksagedustega seadmeid, ribade arv kuni 31.

Ekvalaiseri kasutamine
----------------------

Ekvalaiser ühendatakse näiteks signaaliallika ja helisagedusvõimendi liinisisendi vahele või siis eel- ja võimsusvõimendi vahele. Tasakaalustatud helipildi väljareguleerimine nõuab head kõrva ja eriaparatuuri, seepärast kasutatakse paljuribalisi ekvalaisereid valdavalt ainult professionaalses, nt PA- (*Public Address*) helindussüsteemis. Korralikus koduses heliseadmestikus pole ekvalaiseri järele enamasti vajadust – see võiks lineaarmoonutusi üksnes lisada.

Ekvalaiseri varustusse võib kuuluda spektrianalüsaator, mis teeb kindlaks helirõhutaseme eri sagedustel (need võivad ühtida ribade kesksagedustega). Analüsaatori generaator tekitab kogu sagedusala hõlmava signaali (nt roosa mürana), mida mõõdab ruumis eeldatavasse kuulamiskohta paigutatud lineaarse karakteristikuga mikrofon. Ekvalaiseri mõõturi näitude järgi saab siis seada ribavõimendusi.

Vaata ka
--------

* Sagedusfilter
* Helivõimendi
BNC-pistik
BNC-pesa
**BNC-pistikühendus** (*Bayonet Neill-Concelman*) ehk **bajonettühendus** on üks tavalisemaid bajonettühendusega kõrgsageduslikke pistikühendusi, mida kasutatakse koaksiaalkaablite otsas.

Seda tüüpi pistikühenduse töötasid välja Paul Neill ja Carl Concelman 1940. aastatel C-pistikühenduse väiksema versioonina. Tähtlühendit BNC on dešifreeritud ka kui *Bayonet Nail Connector*, *Bayonet Navy Connector*, *British Naval Connector*, *Bayonet Nut Connector*, *Bayonet Naur Connector* ja *Bayonet Norm Connector*.

BNC-pistikühendusi kasutatakse raadiosagedussignaalide ning analoog- ja digitaalvideosignaalide edastamisel, amatöörraadiojaamades ning elektroonika test- ja laboriseadmetes (signaaligeneraatorid, ostsilloskoobid vms). See ühendus on alternatiiviks RCA-pistikühendustele professionaalsetes videoseadmetes.

BNC-ühendus töötab hästi sagedustel kuni 2 GHz, suurematel sagedustel võib signaal ühenduste piludest välja kiirata.

BNC-ühendustest on nii 50- kui ka 75-oomise lainetakistusega variante.

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **BNC-pistikühendus** |

| * v
* r
Pistikühendused (pistik/pesa) |
| --- |
| Kõrgsagedus | 
BNC-pistikühendus • F-konnektor • N-konnektor • SMA-konnektor • QMA-konnektor • RF-konnektor • TNC-konnektor |
| Audio | 
Pulkpistik (TRS) • RCA-pistikühendus • S/PDIF • Speakon-konnektor • XLR-konnektor |
| Video | 
DisplayPort • DVI • HDMI • VGA • RCA-pistikühendus |
| Toide | 
DC-konnektor • Vooluvõrgu-pistikupesa |
| Muud | 
Bajonettühendus • Moodulpistikühendus • Pistik (elekter) • Pistikupesa • RJ-pistikühendus • USB • USB-C • VGA |
**Ralph Vaughan Williams** (12. oktoober 1872 Down Ampney, Gloucestershire – 26. august 1958 London) oli oma põlvkonna olulisemaid Inglise heliloojaid. Tema perekonnanimi Vaughan Williams on Walesi päritolu.

Ta lõpetas Cambridge'i Ülikooli ja Kuningliku Muusikakolledži ning täiendas end helilooja Max Bruchi juures Berliinis ja Maurice Raveli juures Pariisis. Pikaajaline sõprus sidus teda oma põlvkonnakaaslase Gustav Holstiga.

Vaughan Williams on kirjutanud 9 sümfooniat, ooperi "Riders to the Sea", kammermuusikat, soololaule, vaimulikku koorimuusikat ja kirikulaule. Populaarseima osa tema loomingust moodustab kammermuusika. Ralph Vaughan Williams kogus ja uuris ka inglise rahvalaule.

Vaughan Williamsi kõige tuntumaks teoseks on "Fantaasia Thomas Tallise teemale" ("Fantasia on a theme by Thomas Tallis") keelpilliorkestrile (1910). Teoses töödeldav muusikaline algmaterjal pärineb kuulsalt 16. sajandi inglise heliloojalt Thomas Talliselt. Väga tuntud on ka harfile, flöödile ja keelpilliorkestrile kirjutatud "Fantasia on Greensleeves", mis põhineb kuulsal inglise renessanssviisil "Greensleeves" (1934) ning sooloviiulile ja orkestrile loodud "Lendu tõusev lõoke" ("The Lark Ascending"; 1910).

Charles Darwin oli Vaughan Williamsi vanaonu. 

Vaughan Williams kirjutas muusika kuninganna Elizabeth II  kroonimistseremooniaks 1953.
Jānis Poruks
**Jānis Poruks** (1. oktoober / 13. oktoober 1871 Druviena vald – 12. juuli / 25. juuli 1911 Tartu) oli läti kirjanik ja ajakirjanik.

Ta õppis aastatel 1881–1885 Druviena vallakoolis, 1885–1887 Liezēre kihelkonnakoolis ja 1888–1889 Cēsise linnakoolis. Aastatel 1889–1892 õppis ta Riia Polütehnilises Instituudis ja 1893–1894 Dresdeni konservatooriumis. Ta oli korporatsiooni Selonija liige.

Ta töötas ajakirjandusväljaannetes Dienas Lapa, Mājas Viesis ja Mājas Viesia Mēnešraksts.

Eesti keelde on tõlgitud tema jutustus "Pärlipüüdja" (1929, läti keelest tõlkinud ja eessõna kirjutanud Karl Aben), jutustused "Palukavartest pärg" (esimene trükk 1905, tõlkija Mart Pukits; teine trükk 1989, läti keelest tõlkinud ja järelsõna kirjutanud Ita Saks) ning jutustus "Lahing Knipska all" (1984, tõlkija Valli Helde).

1905. aastast oli ta ravil Riia, Strenči ja Tartu Ülikooli psühhiaatriahaiglates. Tartu haiglas ta ka suri (ta oli professor Vladimir Tšiži patsient). Jānis Poruks maeti 1924. aastal ümber Riia metsakalmistule.
**Tadžiki keel** on uusiraani keelte läänerühma kuuluv keel. Sõnavaralt ja grammatiliselt ehituselt sarnaneb ta pärsia keelega. 

Tadžiki keelt kõneldakse Afganistanis, Tadžikistanis, Usbekistanis, Kõrgõzstanis ja Kasahstanis. Kirjakeel põhineb uuspärsia keelel, mille vanimad kirjalikud mälestised pärinevad 9.–10. sajandist.

Tähestik
--------

Aastani 1928 oli kasutusel araabia kiri, 1928–1940 ladina kiri 
ja aastast 1940 kasutatakse kirillitsal põhinevat tähestikku.  

  

**Tadžiki tähestik.** Hallil taustal transkriptsioon eesti keelde, valgel 
taustal ISO 9:1995 transliteratsioonistandardi erinevused transkriptsioonist 
eesti keelde.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| А | Б | В | Г | Ғ | Д | Е | Ё | Ж | З | И | Ӣ | Й | К | Қ | Л | М | Н | О | П | Р | С | Т | У | Ӯ | Ф | Х | Ҳ | Ц | Ч | Ҷ | Ш | Ъ | Э | Ю | Я |
| а | б | в | г | ғ | д | е | ё | ж | з | и | ӣ | й | к | қ | л | м | н | о | п | р | с | т | у | ӯ | ф | х | ҳ | ц | ч | ҷ | ш | ъ | э | ю | я |
|  |  |  |  | ġ |  |  | ë |  |  |  | ī |  |  | 
ķ |  |  |  |  |  |  |  |  |  | ū |  | 
h | 
ḩ | 
c | č | ç | 
š |  | è | û | â |
| a | b | v | g | g | d | e | jo | ž | z | i | i | j | k | k | l | m | n | o | p | r | s | t | u | u | f | h (hh) | h | ts | tš | dž | š |  ' | e | ju | ja |

  

Tadžiki araabiakirjaline tähestik.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| ی | ه | و | ن | م | ل | گ | ک | ق | ف | غ | ع | ظ | ط | ض | ص | ش | س | ژ | ز | ر | ذ | د | خ | ح | چ | ج | ث | ت | پ | ب | ا |
| y/ī/e | h | v/ū | n | m | l | g | k | q | f | ġ | ʿ | ẓ | ṭ | ż | ṣ | š | s | ž | z | r | ẕ | d | ḫ | ḥ | č | j | s̱ | t | p | b | '/ô |

Araabiakirjalise tähestiku ja latinisatsiooni allikas: www.geonames.de/alphtz.html#tgk

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Tadžikikeelne Vikipeedia** |

* Tadžiki nimede kirjutus ja hääldus EKI teatmikus
**Poliitiline kaart** on maailma või mingi piirkonna maade kogum, mis on kujunenud mingiks hetkeks. Poliitilist kaarti iseloomustavad mitmesugused tunnused:
maade arv, piirid nende vahel, nende suurus ja rahvaarv, riigivalitsemise vormid (vabariik, monarhia), riigikorralduse vormid (unitaarne riik, liitriik), riikide tüübid (arenenud riik, arengumaa) jm.

Iga piirkonna poliitiline kaart on pidevas muutumises. Need muutused võivad olla kvantitatiivsed ja kvalitatiivsed. 

**Kvantitatiivsed muutused** on seotud territooriumi pindala ja piiride muutustega, mis toimuvad rahulikult (nt Siberi vallutamine venelastega 17. sajandil, Alaska otsimine USA-ga Venemaalt 1867. aastal, vabatahtlik loovutamine Prantsusmaaga oma Aafrika koloniaalvalduste osa Saksamaale 1911. aastal jne) või sõjategevuse käigus (riikidevaheliste piiride muutumine Esimese ja Teise maailmasõja tulemusel, Mehhikole kuuluva Texase vallutamine USA armeega 1845. aastal jt). Samuti on kvantitatiivsed muutused riikide lagunemine ja ühinemine (nt Saksamaa taasühinemine, endiste NSV Liidu ja Jugoslaavia lagunemine jt).

**Kvalitatiivsed muutused** on seotud riigivalitsemise või riigikorralduse vormi muutusega (nt endine monarhia Nepal sai vabariigiks 2006. aastal jne). 

Poliitilise kaardi kujunemine toimub mitu tuhandet aastat ja jaotatakse järgmisteks perioodideks:

* **Vanim periood** (kuni 5. sajandi eKr) on seotud maakera esimeste riikide arengu ja luhtumisega (Vana-Egiptus, Kartaago, Vana-Kreeka, Vana-Rooma jt.
* **Keskaegse perioodi** (5. sajandi eKr – 15. sajandi) jooksul oli kõik suurimad maismaa massiivid (nt Euroopa) täiesti jaotatud eri riikide vahel.
* **Uues perioodis** (15.–16. sajandi piirist kuni Esimese maailmasõja lõpuni) toimus eurooplaste koloniaalse süsteemi loomine ja rahvusvaheliste majandussidete levik kogu maailmas.
* **Uusim periood** (alates 1917) jaotatakse omakorda kolmeks etapiks.
	+ **1. etapi** käigus oli tekkinud NSV Liit, muutusid piirid Euroopas, laienesid Suurbritannia, Prantsusmaa, Belgia ja Jaapani koloniaalvaldused.
	+ **2. etapi** käigus lagunesid koloniaalsed impeeriumid Aasias, Aafrikas, Ladina-Ameerikas ja Okeaanias, tekkisid sotsialistlikud riigid Euroopas ja Aasias.
	+ **3. etapi** käigus ühines Saksamaa, endiste NSV Liidu ja Jugoslaavia vabariigid said iseseisvaks.

Viited
------

1. 1 2  ПОЛИТИЧЕСКАЯ КАРТА МИРА
**Poliitiline korrektsus** on mõiste, mis tähistab mõtteviisi, keelepruuki ja poliitikat, mis püüab vältida vähemusrühmadele või muudele huvirühmadele potentsiaalselt solvavaid väljendeid, stereotüüpe ja eelarvamuslikke hinnanguid. Laiemas tähenduses on poliitiline korrektsus mistahes domineeriva poliitilise või kultuurilise mõttesuuna truu järgimine. Tihti kasutavad mõistet just kriitikud iroonilises või halvustavas tähenduses.[*viide?*]

Poliitilise korrektsuse taotlus selle tänapäeva mõistes sündis 20. sajandi teisel poolel Ameerika Ühendriikides feministliku ja rassismivastase liikumise ning rahvus-, seksuaal- ja muude vähemuste õiguste eest seisva liberaalse vasakideoloogia mõjul. Konservatiivid on poliitilist korrektsust hukka mõistnud kui sõnavabadust piiravat "kultuurilist marksismi"

Poliitiline korrektsus ja vastav keelepruuk on inspireerinud paljusid satiirikuid ja parodiste.[*viide?*]

Eeskätt ingliskeelse ja Skandinaavia kultuuriruumi mõjul on poliitiliselt korrektse keelepruugi mõjud jõudnud ka Eestisse. Puuetega inimeste asemel soovitatakse rääkida erivajadustega inimestest, meedia kasutab pigem sõna mustanahaline kui neeger jne.[*viide?*]

Vaata ka
--------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Tsitaadid Vikitsitaatides: **Poliitiline korrektsus** |

* Enesetsensuur
* Eufemism
* Lojaalsus
* Tsensuur

Viited
------

1. ↑  "Lind, B. The Origins of Political Correctness. *Online* 15.08.07". Originaali arhiivikoopia seisuga 1. veebruar 2002. Vaadatud 15. augustil 2007.
**Batmani provints** on 1. järgu haldusüksus (provints) Kagu-Türgis. Provintsi keskus on Batman.

Haldusjaotus
------------

* Batmani ringkond
* Beşiri ringkond (kurdi *Qubîn*)
* Gercüşi ringkond (kurdi *Kercos* või *Kercews*)
* Hasankeyfi ringkond (kurdi *Hesenkêf* või *Heskîf*)
* Kozluki ringkond (kurdi *Hezo*)
* Sasoni ringkond (kurdi *Qabilcewz*)

Viited
------

1. ↑  Population of provinces by years - 2000-2018, vaadatud 9.03.2019.

Välislingid
-----------

* Batmani provintsi koduleht (türgi keeles)

Türgi provintsid

Adana **·**  Adıyaman **·**  Afyonkarahisar **·**  Ağrı **·**  Aksaray **·**  Amasya **·**  Ankara **·**  Antalya **·**  Ardahan **·**  Artvin **·**  Aydın **·**  Balıkesir **·**  Bartın **·**  Batman **·**  Bayburt **·**  Bilecik **·**  Bingöl **·**  Bitlisi **·**  Bolu **·**  Burdur **·**  Bursa **·**  Çanakkale **·**  Çankırı **·**  Çorum **·**  Denizli **·**  Diyarbakır **·**  Düzce **·**  Edirne **·**  Elazığ **·**  Erzincan **·**  Erzurum **·**  Eskişehir **·**  Gaziantep **·**  Giresun **·**  Gümüşhane **·**  Hakkâri **·**  Hatay **·**  Iğdır **·**  Isparta **·**  İstanbul **·**  İzmir **·**  Kahramanmaraş **·**  Karabük **·**  Karaman **·**  Kars **·**  Kastamonu **·**  Kayseri **·**  Kilis **·**  Kırıkkale **·**  Kırklareli **·**  Kırşehir **·**  Kocaeli **·**  Konya **·**  Kütahya **·**  Malatya **·**  Manisa **·**  Mardin **·**  Mersin **·**  Muğla **·**  Muş **·**  Nevşehir **·**  Niğde **·**  Ordu **·**  Osmaniye **·**  Rize **·**  Sakarya **·**  Samsun **·**  Şanlıurfa **·**  Siirt **·**  Sinop **·**  Şırnak **·**  Sivas **·**  Zonguldak **·**  Tekirdağ **·**  Tokat **·**  Trabzon **·**  Tunceli **·**  Uşak **·**  Van **·**  Yalova **·**  Yozgat
**Jaan Kollist** (21. detsember 1945 – 31. jaanuar 2022) oli eesti ehitusinsener ja Tallinna Tehnikakõrgkooli õppejõud.

Haridus
-------

Jaan Kollist sündis Mulgimaal Mõisaküla lähedal. 1949. aastal küüditati tema vanemad Siberisse. Kooliteed alustas küll Mõisakülas, kuid jätkas edasi Kadrinas. 1964. aastal lõpetas ta Rakvere keskkooli hõbemedaliga ja Tallinna Polütehnilise Instituudi ehitusteaduskonna 1969. aastal teedeinsenerina *cum laude*. Täiendavalt haris ta ennast Moskvas, lõpetades Moskva Patendiinstituudi 1974. aastal patentoloogina. Hiljem osales rahvusvahelistel täienduskoolitustel Tallinnas, Rovaniemis, Mikkelis jm.

Töö
---

1971–1973 aastatel töötas ta Eesti Kolhoosiehituse (EKE) koondises vaneminsenerina, 1974–1985 aastatel trustides TREV-2 ja TRE juhtivatel kohtadel. 1978–1982 aastatel alustas ta oma akadeemilist karjääri, töötades osaajaga TPI ehitusteaduskonnas õppejõuna. 1985–1995 aastatel töötas ta koos Eesti ehitajatega Põhja-Siberis Tjumeni oblastis trust EstSurgutDorStroi peainseneri ja tootmisdirektorina ning ASi Unviko ehitusdirektorina. 

Aastatel 1994–2009 aastatel töötas ta õppejõuna Tallinna Tehnikakõrgkooli ehitusteaduskonnas rajatiste õppetooli juhatajana dotsendi ametikohal, esindades teaduskonda ka TTK nõukogus. 

Jaan Kollisti nimel on ajavahemikul 1988–1994 aastatel kolmteist leiutist, üheksa patenti.

Tema algatusel lülitati teedeehituse õppekavasse ehituspaekivi süvendatud käsitlus, loodi paelabor, hangiti kivi töötlemistehnika ja sisustati ehituspaekivi arhiiv, mille alusel sai hiljem kujundada kooli ehituspaekivi püsinäituse. 

Akadeemilise töö kõrval osales ta lisaks Rahvusliku Geograafia Ühingus, Õigusjärgsete Omanike Liidus, Eesti Inseneride Kutseliidus, Eesti Geodeesia Koolitus- ja Arenduskeskuses ning Eesti Paeliidu ja Eesti Mulkide Seltsi tegevuses.

Tunnustus
---------

* 1990. aastal autasustatud Nõukogude Liidu Rahvasaadikute nõukogu hõbemedaliga
* 2015 Tallinna Tehnikakõrgkool tunnustus

Viited
------

1. 1 2 3 4  Rein Einasto (18.02.2022). "Jaan Kollist 21. XII 1945 – 31. I 2022". *Sirp*.
2. ↑  "Tallinna Tehnikakõrgkool tunnustab ja tänab" (PDF). *Noor Insener*. NR 95 NOVEMBER-DETSEMBER 2015. Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 2020-10-27. Vaadatud 2022-03-20. `{{netiviide}}`: kontrolli kuupäeva väärtust: `|aeg=` (juhend)
**Krumbach** on vald Austria Vorarlbergi liidumaal Bregenzi ringkonnas.

Geograafia
----------

Vald asub Vorderwaldis, mis on Bregenzerwaldi osa. Kaks jõge, Weißach ja Bolgenach, voolavad läbi Krumbachi. Krumbachi maastikku iseloomustavad arvukad turbarabad.

Krumbach on Saksamaa-Austria kogukonnaprojekti *Naturpark Nagelfluhkette* liige.

Kultuur
-------

Kihelkonnakirik **Hl. Martin** ehitati kohalike poolt ja pühitseti 1806. aastal. Kiriku sisustus on osaliselt barokne ja osaliselt barokiseeritud 18. ja 19. sajandist.

**Giesseni sild** on puitsild üle Bolgenachi jõe, mis ehitati 1792. aastal. Tänapäeval kasutavad silda peamiselt jalutajad, kes soovivad matkata Krumbachist Riefensbergi.

Krumbachis asuva kaevu uuendamiseks telliti 1999. aastal "Dorfbrunnen" (külakaev). Bregenzerwaldi kunstnik Herbert Meusburger kujundas kaevu, mis kujutas endast kodaniku ja kiriku vahelist portaali.

**Bregenzerwald Umgang** (sõna otseses mõttes *Bregenzerwaldi jalutuskäik*) näitab 12 traditsioonilise küla kujundust Bregenzerwaldis, sealhulgas Krumbachi. Maastiku, avalike hoonete, elamute ja igapäevaste objektide kaudu antakse jalutajatele teavet Bregenzerwaldi tüüpilise arhitektuuristiili kohta läbi sajandite. Bregenzerwaldi jalutuskäigu keskmes Krumbachis on turbarabad.

Viited
------

1. ↑  Dauersiedlungsraum der Gemeinden Politischen Bezirke und Bundesländer - Gebietsstand 1.1.2018, vaadatud 10.03.2019.
2. ↑  Einwohnerzahl 1.1.2018 nach Gemeinden mit Status, Gebietsstand 1.1.2018, vaadatud 9.03.2019.

Bregenzi ringkonna vallad

* Alberschwende
* Andelsbuch
* Au
* Bezau
* Bildstein
* Bizau
* Bregenz
* Buch
* Damüls
* Doren
* Egg
* Eichenberg
* Fußach
* Gaißau
* Hard
* Hittisau
* Höchst
* Hohenweiler
* Hörbranz
* Kennelbach
* Krumbach
* Langen bei Bregenz
* Langenegg
* Lauterach
* Lingenau
* Lochau
* Mellau
* Mittelberg
* Möggers
* Reuthe
* Riefensberg
* Schnepfau
* Schoppernau
* Schröcken
* Schwarzach
* Schwarzenberg
* Sibratsgfäll
* Sulzberg
* Warth
* Wolfurt
**Polevskoi** (vene keeles *Полевской*) on linn Venemaal Sverdlovski oblastis. Linn asub 50 km Jekaterinburgist edelas.

Linna läbib Jekaterinburgi-Tšeljabinski raudtee.

Polevskoi asutati 1708. aastal, linnaõigused sai 1942. aastal.

Linnas on arenenud metallurgia- ja keemiatööstus.

Viited
------

1. ↑  26. Численность постоянного населения Российской Федерации по муниципальным образованиям на 1 января 2018 года, vaadatud 23.01.2019.

Välislingid
-----------

* Polevskoi koduleht

Sverdlovski oblasti vapp
Sverdlovski oblasti linnad

Alapajevsk  | Aramil  | Artjomovski  | Asbest  | Berjozovski  | Bogdanovitš  | Degtjarsk  | Irbit  | Ivdel  | Jekaterinburg  | Kamensk-Uralski  | Kamõšlov  | Karpinsk  | Katškanar  | Kirovgrad  | Krasnoturjinsk  | Krasnoufimsk  | Krasnouralsk  | Kušva  | Lesnoi  | Mihhailovsk  | Nevjansk  | Nižni Tagil  | Nižnije Sergi  | Nižnjaja Salda  | Nižnjaja Tura  | Novaja Ljalja  | Novouralsk  | Pervouralsk  | Polevskoi  | Rež  | Revda  | Serov  | Severouralsk  | Sredneuralsk  | Suhhoi Log  | Sõssert  | Zaretšnõi  | Talitsa  | Tavda  | Turinsk  | Verhni Tagil  | Verhnjaja Põšma  | Verhnjaja Salda  | Verhnjaja Tura  | Verhoturje  | Voltšansk
Aleksandr Akimov (2016)
**Aleksandr Konstantinovitš Akimov** (jakuudi keeles Александр Константинович Акимов; sündinud 10. novembril 1954 Suntari rajoonis Jakuudi ANSV-s) on jakuudi rahvusest Sahha poliitik, endine Sahha asepresident, majandusteaduste doktor,  Põhjatähe ordeni kavaler.

Ta on 2013. aastast Venemaa parlamendi Föderatsiooninõukogu liige, Sahha (Jakuutia) Vabariigi seadusandliku võimu esindaja. 

Aastatel 2002–2007 oli Akimov Sahha (Jakuutia) Vabariigi asepresident ja 2007–2013 Sahha (Jakuutia) Vabariigi esindaja Venemaa Föderatsiooni presidendi juures.

Haridus- ja töökäik
-------------------

Aleksandr Akimov lõpetas 1976. aastal  Irkutski Rahvamajanduse Instituudi autotranspordi organiseerimise ja ökonoomika erialal. Aastatel 1986–1989 õppis ta NLKP Keskkomitee juures asuva Ühiskonnateaduste Akadeemia rahvamajanduse ökonoomika teaduskonna aspirantuuris. 1989. aastal kaitses ta majandusteaduste kandidaadi kraadi väitekirjaga "Новое в региональной политике освоения Севера (на примере Якутии)".

1995. aastal kaitses ta  Venemaa Föderatsiooni Presidendi juures asuva Riigiteenistuse Akadeemia teadusnõukogu ees majandusdoktori kraadi väitekirjaga "Регулирование социального развития региона в условиях становления рыночной экономики".

2001. aastal anti talle professori kutse.

Akimov on töötanud sovhoosi peaökonomisti (1978–1979) ja direktorina (1982–1983). Aastatel 1983–1986 oli ta ÜLKNÜ Jakuudi Oblastikomitee esimene sekretär ja 1989–1990 NLKP Jakuudi Oblastikomitee põllumajandusosakonna juhataja. Aastatel 1992–1997 töötas ta Sahha sotsiaalministrina, 1999–2002 Sahha valitsuse esimehe esimese asetäitjana, 2002–2007 Sahha (Jakuutia) Vabariigi asepresidendina.

Aastatel 2007–2013 oli Akimov Sahha (Jakuutia) Vabariigi esindaja Venemaa Föderatsiooni presidendi juures ja 2013. aastast kuulub ta Föderatsiooninõukogu koosseisu.

Tunnustus
---------

* 2000 – Sahha (Jakuutia) Vabariigi teeneline rahvamajanduse töötaja
* 2007 –  Põhjatähe orden
* 2014 – Sahha (Jakuutia) Vabariigi Ammossovi-nimeline riiklik preemia riigiehituse valdkonnas

Viited
------

1. 1 2 3 4  Акимов Александр Константинович. iltumen.ru
2. ↑  50 лет со дня рождения А.К. Акимова. nlrs.ru

Välislingid
-----------

* Акимов Александр Константинович. council.gov.ru
**Hardi** on mehenimi.

2018. aasta seisuga oli see Eestis populaarsuselt 305. mehenimi. 1. jaanuari 2018 seisuga oli Eestis eesnimi Hardi 388 mehel.

2022. aasta 1. jaanuari seisuga oli eesnimi Hardi Eestis 422 mehel ning see oli populaarsuselt 303. mehenimi. Vanim Hardi oli vanuserühmas 70–74 aastat, noorim vanuserühmas 0–4 aastat.

Eesnimi Hardi oli kõige populaarsem vanuserühmas 0–4, kus neid on 10 000 elaniku kohta 5,92. Nimi oli kõige sagedasem Põlva maakonnas, kus sellist nime kandis maakonna 10 000 elaniku kohta keskmiselt 6,95 inimest.

Tuntud nime kandjaid
--------------------

* Hardi Tiidus, eesti teleajakirjanik, ajaloolane ja tõlkija (1918–1999)
* Hardi Tooming, eesti ehitus- ja restaureerimisettevõtja (1966–2016)
* Hardi Tullus, eesti metsateadlane (1956–)
* Hardi Volmer, eesti filmirežissöör, lavastaja, kunstnik, laulja (1957–)

Viited
------

1. ↑  Statistikaamet (vaadatud 08.04.2019)
2. ↑  Statistikaamet: Nimede statistika (vaadatud 16.06.2022)

Välislingid
-----------

* Hardi statistikaameti andmebaasis
|  |
| --- |
|  **Poks** |
| Riik |  | Itaalia |
|  |
| Pronks | 2004 | Üliraskekaal |
| Kuld | 2008 | Üliraskekaal |
|  |
| Pronks | 2005 | Üliraskekaal |
| Kuld | 2007 | Üliraskekaal |
| Kuld | 2009 | Üliraskekaal |
| Veerandfinaal | 2011 | Üliraskekaal |
|  |
| Hõbe | 2002 | Üliraskekaal |
| Hõbe | 2004 | Üliraskekaal |
| Veerandfinaal | 2006 | Üliraskekaal |
| Veerandfinaal | 2010 | Üliraskekaal |
| Hõbe | 2011 | Üliraskekaal |
|

**Roberto Cammarelle** (sündinud 30. juunil 1980 Milanos) on Itaalia poksija.

Cammarelle osales I keskkaalus (kuni 71 kg) 1992. aasta Barcelona olümpiamängude poksivõistlustel, kuid kaotas veerandfinaalis hilisemale pronksmedalivõitjale Robin Reidile (Suurbritannia) ja jäi edasisest medaliheitlusest välja.

Cammarelle sai I keskkaalus (kuni 71 kg) pronksmedali 6. maailmameistrivõistlustel (Sydney, 1991), kaotades poolfinaalis hilisemale hõbemedalivõitjale Israel Akopkohjanile (NSV Liit) ning

29. Euroopa meistrivõistlustel (Göteborg, 1991), kaotades poolfinaalis hilisemale hõbemedalivõitjale Torsten Schmitzile (Saksamaa).

Viited
------

1. ↑  25. suveolümpiamängude poksivõistlus. Barcelona 1992. Tulemused inglise keeles
2. ↑  6. maailmameistrivõistlused poksis. Sydney 1991. Tulemused inglise keeles
3. ↑  29. Euroopa meistrivõistlused poksis. Göteborg 1991. Tulemused inglise keeles

Välislingid
-----------

* Roberto Cammarelle veebisaidil Olympedia Muuda Vikiandmetes
**Geigeri loendur**, ka **Geigeri-Mülleri loendur** on osakeste detektor ioniseeriva kiirguse mõõtmiseks. Loenduriga on võimalik kindlaks teha järgmisi radioaktiivse kiirguse liike: alfaosakesi, beetaosakesi ja gammakiirgust.

Geigeri loenduri sensor on Geigeri-Mülleri toru, milles tekib radioaktiivse kiirguse tõttu gaasi iooniseerumine. Iga registreeritud osake tekitab mõõteahelas vooluimpulsi, mida loendades saadakse teada radioaktiivsete osakeste arv. Loenduriga ei ole võimalik kindlaks teha radioaktiivse kiirguse osakeste energiat.

Geigeri loenduri leiutas 1908. aastal Hans Geiger. Oma lihtsuse tõttu on see mõõteriist siiani populaarne tervishoius, füüsikas, tööstuses, geoloogias ja muudeski valdkondades.

Geigeri loenduri skeem

Tööpõhimõte
-----------

1. Kiirgus siseneb loenduri torusse läbi akna.

2. Kui kiirgus põrkub toru gaasimolekuliga, põhjustab see ioniseerumist: mõned gaasimolekulid muudetakse positiivseteks ioonideks ja elektronideks.

3. Positiivsed ioonid tõmbuvad metalltoru (katoodi) poole, mis on ühendatud kõrge pinge allika negatiivse poolusega. 

4. Elektronid liiguvad anoodina tomivale traadile, mis jookseb toru sisemuses ja on kõrgel positiivsel pingel. Kuna elektronid liiguvad traadi suunas, satuvad mõned neist kokku teiste gaasimolekulidega, jagades need omakorda ioonideks ja rohkemateks elektronideks. Nii et me saame ahelreaktsiooni, kus isegi üks kiirguse osake võib kiiresti tekitada elektronide laviini.

5. Tekkinud elektronid liiguvad traati pidi, tekitades elektriahelas voolu ja takistil pingeimpulsi.

6. Pingeimpulsside arvu näitab loendusmehhanism. Kui sellega on ühendatud valjuhääldi, kostab plõks iga kord, kui osake on tuvastatud. Plõksude sagedus annab aimu sellest, kui palju kiirgust esineb.

Vaata ka
--------

* Osakeste loendur
* Kiirgusdetektor

Välislingid
-----------

* Geiger counters
* The Geiger counter (video)