recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Suuruse võrdlus
***Gigantopithecus*** on väljasurnud hiidinimlaste perekond, kes olid teada olevalt suurimad Maal elanud esikloomalised. Suurim liik *G. blacki* oli kahele jalale tõustes umbes 3 meetri pikkune ja kaalus 300–500 kg, seega olid nad kaalult 2–3 korda raskemad kui tänapäeva gorillad. Nad elutsesid praeguse Indoneesia, Vietnami, India ja Hiina aladel ligikaudu 9 miljonit kuni 100 000 aastat enne meie aja arvamist.

Nad olid orangutani-sarnased, olles viimaste sugulased. Nad olid rohusööjad ning toitusid peamiselt bambusest. Tõenäoliselt nende populatsioon vähenes seoses vihmametsade taandumisega. Vaid Vietnamist ja Lõuna-Hiinast leitud säilmed kujutavad endast fossiliseerunud hambaid ja lõualuid, mille põhjal saab rekonstrueerida nende arvatavat väljanägemist, toetudes nüüdisaegsete inimlaste koljude eripäradele.

Mõned krüptozooloogiast huvitatud inimesed kahtlustavad, et tõendamata eksistentsiga, kuigi paljude mägirahvaste folkloorist tuntud, lumeinimesed või suurjalad võivad olla *gigantopithecuse* liikide ellujäänud järeltulijad. Seos on aga väheusutav — pigem kinnitab see vaid seda, et taoline hiiglaslikkus inimlase puhul on olnud võimalik.

Liigid
------

* *Gigantopithecus blacki* *†*
* *Gigantopithecus bilaspurensis* *†*
* *Gigantopithecus giganteus* *†*
**Endel Padrik** (2. aprill 1922 Pärnu – 4. juuni 2006) oli eesti näitleja ja raadiodiktor.

Ta lõpetas aastal 1941 Pärnu kaubanduskooli ja aastal 1950 Eesti NSV Riikliku Teatriinstituudi. Ta osales teises maailmasõjas Punaarmee koosseisus.

Ta töötas aastatel 1950–1960 Draamateatris ja aastatel 1960–1979 diktorina Eesti Raadios. Oli taasiseseisvunud Eesti erakondade ERSP ja Isamaaliit liige.

Isiklikku
---------

Ta oli aastast 1950 abielus laulja Paula Padrikuga, nende tütar on ajakirjanik ja poliitik Jaana Padrik.

Rolle
-----

* 1950 Tammsaare / Andres Särev "Pankrot" (Rönee)
* 1950 Aleksei Simukov "Varblaste mäed" (Orehhov)
* 1951 Tammsaare / Andres Särev "Vargamäe" (Indrek)
* 1952 Ašah Tokajev "Peigmehed" (Kazi)
* 1952 Vilis Lācis / Voldemars Saulskalns "Kaluri poeg" (Indrek)
* 1954 Oskar Luts / Hans Luik "Kevade" (Vipper ja Peterson)
* 1959 Jevgeni Švarts "Lumekuninganna" (Klaus)

Kirjandus
---------

* Eesti teatri biograafiline leksikon. Eesti Entsüklopeediakirjastus. Eesti Teatriliit. Tallinn 2000
**Arkadi Rannes** (aastani 1935 **Arkadi Filaretov**; 3. november 1909 Pärnu – 25. märts 1967 Tallinn) oli eesti majandusteadlane.

Elulugu
-------

Arkadi Rannes oli väiketöösturi poeg, tema isa oli metsapraaker-saeveskipidaja.

1928. aastal lõpetas ta Pärnu Linna Poeglaste Gümnaasiumi, 1932 Viini Majandusülikooli ja 1934 Fribourgi Ülikooli Šveitsis rahvamajanduse alal majandusteaduse doktorina väitekirjaga, mis käsitles Eesti vääringu arengut. 1956. aastal sai Tallinna Polütehnilises Instituudis majanduskandidaadi kraadi väitekirjaga "Tootmise spetsialiseerimine ja koopereerimine Eesti NSV kohalikku tüüpi tööstuses" ning 1965. aastal Eesti Teaduste Akadeemias majandusteaduse doktori kraadi väitekirjaga "Uurimus väiketootmise ümberkasvamise seaduspärasusest sotsialistlikuks suurtööstuseks (Eesti NSV materjalide baasil)".

1934–1940 töötas Rannes Konjunktuurinstituudis referendina tööstuse alal, 1938–1940 oli ta Tartu Ülikoolis õppeülesannete täitja rahvamajanduspoliitika alal, 1939–1941 õppeülesannete täitja majandusõpetuse alal Tallinna Tehnikaülikoolis. 1940–1941 oli ta Eesti NSV Riikliku Plaanikomisjoni tööstusosakonna juhataja, 1941–1944 Eesti Statistikaametis, 1944–1946 Eesti NSV Riiklikus Plaanikomisjonis, 1946–1967 Tallinna PolütehniIise Instituudi tööstusökonoomika kateedri dotsent, 1965–1967 professori kohusetäitja.

Teadustöö
---------

Arkadi Rannes tegeles peamiselt 1930. aastate Eesti majanduse statistilis-majandusliku uurimise ja tööstusökonoomikaga. Ta avaldas üle 70 teadustrükise.

Teoseid
-------

* Tööstusökonoomika probleeme Nõukogude Eestis. Tartu: Teaduslik Kirjandus, 1948
* Tööviljakuse tõus viiendal viisaastakul. Tallinn, 1954
* Industry in Soviet Estonia. Tallinn, 1966. Kollektiivi osavõtt tootmise juhtimisest ja planeerimisest. Tallinn, 1966

Viited
------

1. ↑  Teistel andmetel 24. märts.
2. 1 2 3 4 5 6 7  "Eesti teaduse biograafiline leksikon", 3. köide
3. 1 2 3  EE 8. köide lk. 29. Tallinn 1995
4. ↑  "Eesti entsüklopeedia" 8. köite andmeil 1944–1947 kateedri juhataja.

Kirjandus
---------

* Eesti entsüklopeedia, kd 8, lk 29
* Tartu ülikooli ajalugu: kolmes köites. Tallinn, 1982. kd III, 111
* Tallinna Polütehniline Instituut 1936–1986. Tallinn, 1986, lk 152, 175, 332–333, 339–341, 405, 411, 415, 500
* TPI õppejõudude ja teaduslike töötajate poolt kaitstud väitekirjad 1945–1972. Tallinn, 1975, lk 84, 86
* Toomaspoeg, J. Professor Arkadi Rannes – majandusinseneride ettevalmistuse rajaja TPI-s. // Tehnilise mõtte ja tehnikahariduse ajaloo probleeme Eestis. III. Tehnikaharidus. Tallinn, 1985, lk 155–159
* Tallinna Tehnikaülikooli professorid läbi aegade. Tallinn, 2008, lk 345–346
* *Eesti teaduse biograafiline leksikon.* 3. köide: *N–Sap* TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013

  

 *Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.*
|  |  |
| --- | --- |
| **Tiitlikaitsja** | **Tiitlipretendent** |
|  |  |
| Norra **Magnus Carlsen** | Ameerika Ühendriigid **Fabiano Caruana** |
| 6 (3) | 6 (0) |
|

**2018. aasta male maailmameistrivõistluste tiitlimatš** oli males 2018. aastal FIDE egiidi all peetud maailmameistrivõistluste tsükli 2017–2018 lõppvõistlus – tiitlimatš valitseva maailmameistri ja tiitlipretendentide turniiri võitja vahel.

9.–28. novembril 2018 Londons peetud 12-partiiline tiitlimatši põhiosa valitseva maailmameistri 27-aastase norralase Magnus Carlseni ja tiitlipretendentide turniiri võitnud 26-aastase ameeriklase Fabiano Caruana vahel lõppes viigilise tulemusega **6:6**. Lisapartiides (kiirpartiid) oli edukam maailmameister **3:0**. Carlsen kaitses kolmandat korda 2013. aastal võidetud maailmameistri tiitlit. 

Matši peakohtunik oli rahvusvaheline arbiiter Stephane Escafre Prantsusmaalt.

Vaata ka
--------

* 2016. aasta MM-tiitlimatš males
* 2020. aasta MM-tiitlimatš males

Välislingid
-----------

* 2018. aasta MM-tiitlimatš – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
* MM-matši koduleht
Michael Moore (2004)
**Michael Francis Moore** (sündinud 23. aprillil 1954 Flintis Michiganis) on Oscariga pärjatud Ameerika Ühendriikide filmilooja, publitsist ja vasakliberaalne poliitikakommentaator. Ta on filmide "Bowling for Columbine" (2002), "Fahrenheit 9/11" (2004) ja "Sicko" (2007) produtsent ja režissöör.

Moore sündis Flinti linnas. Tema isa Frank oli autotehase liinitööline ja ema Veronica sekretär. Mõlemad töötasid General Motorsis. Tema onu oli ametiühingutegelane, kes aitas korraldada streike.

22-aastaselt asutas ta oma ajakirja Flint Voice, mille nimeks sai varsti Michigan Voice, et kajastada mitte ainult linna, vaid kogu osariigi sündmusi. Aastal 1986 kutsuti ta ajakirja Mother Jones toimetajaks. Ta kolis Californiasse ja Michigan Voice suleti. Nelja kuu pärast vallandati ta töölt, kui ta keeldus avaldamast artiklit inimõiguste rikkumise kohta Nicaraguas. Moore'i sõnul tegi ta seda artikli tugeva erapoolikuse tõttu: näiteks polnud seal mainitud, et USA on Nicaraguaga viimased viis aastat sõjas. Moore kaebas ajakirja kohtusse ja sai kahjutasu 58 000 USA dollarit, millega rahastas oma esimese dokumentaalfilmi.

Sellest ajast teeb Moore mängufilme, milles on USA valitsuse suhtes sageli kriitiline.

2016. aasta juulis kirjutas Moore oma blogis, miks ta arvas, et Donald Trump võidab 2016. aasta presidendivalimised. Üks tema ennustus, et sarnaselt Põhja- ja Kesk-Inglismaa allakäinud tööstuslinnadega, mis hääletasid suuresti Brexiti poolt, võidab Trump nn. "Roostevöö" piirkonnas Pennsylvania, Michigani, Ohio ja Wisconsini osariikides, mis siiamaani olid Demokraatliku Partei poolt hääletanud, osutus tõeseks.

Moore ei ole enda väitel poliitiline aktivist, kuid sellegipoolest propageerib ta agaralt oma poliitilisi vaateid. Enda väitel on ta roomakatoliiklane, kuid astub avalikult välja katoliku kiriku vastu abordi ja samasooliste abielu küsimuses.

Ajakiri Time valis ta 2005. aastal maailma saja mõjukaima inimese hulka.

Michael Moore (2011)
Alates 1990. aastast on Moore abielus produtsent Kathleen Glynniga, kellega tal on kasutütar Natalie.

Teosed
------

Ta on raamatute "Downsize This!", "Lollid valged mehed" ("Stupid White Men"; eesti keelde tõlkinud Tõnis Leemets) ja "Dude, Where's My Country?" autor.

Viited
------

1. ↑  Michael Moore. "5 Reasons Why Trump Will Win". Originaali arhiivikoopia seisuga 26.03.2017. Vaadatud 27.3.2017.

Välislingid
-----------

* Michael Moore'i koduleht
Rootsi traditsioonilised maad (*Sveriges landsdelar*). Valduste laienemine on tähistatud rohelise varjunditega. Piirid aastal 1700.
**Österland** (soome keeles *Itämaa*, 'Idamaa') on ajaloolis-geograafiline nimi Rootsi kuningriigi seitsmele Norrlandi idapoolsele maakonnale ehk peamiselt maa-alale, mis katab praeguse Soome. Nimi oli kasutusel eriti 14. ja 15. sajandil. 

14. sajandi alguses oli Rootsi kuninga võim nõrgenenud ja põlised soomlastega asustatud alad olid jagatud kahe, Turu ja Viiburi lossihärra vahel. Esmane valitseja oli Turu lossi pealik ehk "Soome eesistuja" (ladina keeles *Capitaneus Finlandiae*). Täiskasvanuks saanud Magnus III Smek (soome keeles *Maunu Eerikinpoika*) otsustas kindlustada kuningavõimu ja määras 8. septembril 1340 enda protežee Dan Nilssoni (soome keeles *Dan Niilonpoika*) kogu Soome ehk nii Turu kui ka Viiburi lossiläänide võimukandjaks. Käsukirjas kasutati esmakordselt mõistet *Österlandet* ehk *Itämaa* Soome kohta.

15. sajandi jooksul hakkas nime "Soome", mis varem oli tähendanud ainult Päris-Soome maakonda, tähendus laienema ja kõrvale tõrjuma nime *Itämaa*.

Soome kirjakeele isa Mikael Agricola kasutas aastal 1548 mõistet Soome (*Suomi*) samaaegselt nii uues kui ka vanas tähenduses: "Sille echke teme coco Somen Makunda ombi yxi Hijppakunda nin se quitengin Seitzemen Päruchtinan Länein iaetan ninquin Jacobus Zeiglerus Landanus kirioittapi. Joista se Ensimeinen ia ylimeine' ombi se Etele ia pohia Some." See vanas soome kirjakeeles tekst oleks eesti keelde tõlgituna: "Kuigi see kogu Soome maakond on üks piiskopkond [NB! uuem tähendus!], siiski see jagatakse seitsmeks maakonnaks nagu Jacobus Zeiglerus Landanus on kirjutanud. Neist esimene ja ülem on Lõuna- ja Põhja-Soome. [NB! Tähendab Päris-Soome lõuna- ja põhjapoolt; vanem tähendus!].

Viited
------

1. ↑  *Suomen historian Pikkujättiläinen*, lk. 85.
2. ↑  *Suomen historian Pikkujättiläinen*, lk. 130. Tsitaat: "Monissa tapauksissa keskushallinto kohteli Suomea eli Itämaata yhtenä kokonaisuutena; Finland-nimen käyttö lisääntyi unioniaikana ja Österland, Itämaa, alkoi jo unionin lopulla olla harvinainen."
3. ↑   *Kotimaisten kielten tutkimuskeskus*
2018. aasta Rwanda parlamendivalimised olid valimised, mis toimusid 3. septembril 2018. aastal Rwandas  ning mille tulemusena valiti 53 Rwanda parlamendi alamkoja liiget 80st. Ülejäänud 27 liiget valitakse kohalike või üleriigiliste nõukogude poolt: 24 kohta neist on reserveeritud naistele ning valitakse kohalike nõukogude poolt (6 Idaprovintsist, 6 Lõunaprovintsist, 6 Lääneprovintsist, 4 Põhjaprovintsist ja 2 Kigalist), kaks kohta on reserveeritud noorte esindajatele ning üks koht puuetega inimeste esindajale.
Valimised võitis Rwanda Patriootlik rinne, mis sai 36 kohta 53st otsevalitavast parlamendikohast (koos koalitsioonipartnerite Tsentristliku Demokraatliku Partei, Ideaalse Demokraatliku Partei, Progressi ja Üksmeele Partei ning Rwanda Rahva Demokraatliku Liiduga, kes said igaüks ühe koha, 40 kohta). Lisaks pääsesid parlamenti Sotsiaaldemokraatlik Partei (5 kohta), Liberaalne Partei (4 kohta), Demokraatlik Roheline Partei (2 kohta) ning Imberakuri Sotsiaalne Partei (2 kohta).
Valimistest võttis osa 7,1 miljonit hääleõiguslikku kodanikku.

Viited
------

1. ↑
2. ↑
3. ↑
4. ↑  "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 4. september 2018. Vaadatud 26. septembril 2018.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
**Armin Ruse** (13. veebruar 1927 Albu vald, Järvamaa – 20. oktoober 1999 Tartu) oli eesti loomakasvatusteadlane.

Elulugu
-------

Armin Ruse oli talupidaja poeg.

Lõpetas 1946 Jäneda Põllumajandustehnikumi ja 1956 EPA agronoomina; majanduskandidaat (1963, Eesti Teaduste Akadeemia), väitekiri "Töökulu vähendamine nuumsigade pidamisel Eesti NSV-s". Oli 1946–50 Paide ja Järva-Jaani agro-jaoskonna agronoom, 1950–56 Eesti NSV TA Loomakasvatuse ja Veterinaaria Instituudis zootehnik, 1956–65 nooremteadur, 1965–93 ökonoomikaosakonna vanemteadur.

Teadustöö
---------

Uurimisvaldkond: töökulu loomakasvatuses, eriti noor- ja nuumsigade pidamisel, sigade erinevate soo- ja vanuserühmade pidamistehnoloogiate kujundamine erinevates tootmistingimustes sigalate ja seadmete ratsionaalsemaks projekteerimiseks. 59 teadusartiklit.

Viited
------

1. 1 2 3 4  Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide

Teoseid
-------

* Abinõusid tööviljakuse tõstmiseks seakasvatuses. // Sotsialistlik Põllumajandus 1960 3
* Возможности повышения производительности труда при содержании откорточных. // ELVI tead tööde kogumik 5 (1961)
* Рационализация труда при содержании откормочных. // ELVI tead. tööde kogumik 43 (1965).

Kirjandus
---------

* Eesti Loomakasvatuse ja Veterinaaria Teadusliku Uurimise Instituudi teaduskoosseisu biobibliograafia 1947–1990. Tallinn, 1992, 48
* Agraarteadus (1997), 1, 125.
* *Eesti teaduse biograafiline leksikon.* 3. köide: *N–Sap* TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013

 *Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.*
**Rattapainik**, ka *paindepakk,* oli endisaegadel kuumade aurutorust läbi käinud vitste painutamise riist.

Painik oli massiivne puust ratas, mis oli telje kohalt kinnitatud ristikujulisele alusraamile. Alusristpuu igas harus oli ava kiilu paigaldamiseks nii, et paindevits jääks hiljem ratta ja kiilu vahele. Algul kiiluti rattavits ühe ristpuu kohale kinni. 

Painutasid kaks meest: pressipoiss (ka kiilupoiss) ja vitsapoiss (vedajapoiss). Press ehk vibu oli 2–3 meetri pikkune teivas, mis oli tugeva kiiluga kinnitatud rattapainiku telje külge. Pressi ringi lükates survestas vedajapoiss rattavitsa kiilu ja painiku vahel, tehes seda ühtlase kiirusega, et vits ei murduks. Kiilupoiss torkas iga alusristpuu kohal painutatavale vitsale kiilu vastavasse avasse. Seejärel löödi kinnituseks veel teine kiil. 

Kui ring oli täis, seoti vaheliti ulatuvad vitsotsad pajuvitsaga kokku. Pajuvitsa läbipistmiseks oli painiku serval kaks püstsoont. Sidumisvitsad kiiluti kinni.

Viited
------

1. ↑  Eesti etnograafia sõnaraamat. Koostanud Arvi Ränk, toimetanud Õie Ränk. Tallinn 1995. lk 174

Välislingid
-----------

* Painutatud rattavits, Karilatsi Vabaõhumuuseum
Borislav Milić, esimesi ausuurmeistereid (1977)
Lodewijk Prins, ausuurmeister (1982)
Eero Böök, ausuurmeister (1984)
Theodor Ghițescu, ausuurmeister (1986)
**Ausuurmeister** (inglise keeles *Honorary Grandmaster*) oli aastatel 1977–2003 males varasemate malesaavutuste eest antav aunimetus. Alates 2007. aastast on kaotatud erinevus suurmeistri ja ausuurmeistri vahel

Kokku on ausuurmeistri nimetuse pälvinud **31** maletajat. 

Aunimetuse võttis kasutusele Rahvusvaheline Maleföderatsioon (FIDE) 1977. aastal. Samal aastal said selle nimetuse neli rahvusvahelist meistrit: Julio Bolbochán, Esteban Canal, Borislav Milić ja Carlos Torre Repetto.

Neli aastat hiljem sai viienda maletajana ausuurmeistriks ameerika meister Arnold Denker (eluaastad 1914–2005), kelle parimaid saavutusi oli 1946. aastal tugevakoosseisulisel Groningeni turniiril 10.–12. koha jagamine).

Aunimetuse saanud aastatel 1982–1999
------------------------------------

Aastatel 1982–1999 said ausuurmeistri nimetuse 25 maletajat, sealhulgas kaks meistrit: inglise maletaja Harry Golombek (1911–1995) ja ameerika maletaja Arthur Dake (1910–2000) ning 23 rahvusvahelist meistrit. Golombek jagas esikohta Hastingsi maleturniiril aastavahetusel 1952/1953 ja Dake 1931. aastal rahvusvahelisel turniiril Antwerpenis.

* Bogdan Śliwa, ausuurmeister (1987)Bogdan Śliwa, ausuurmeister (1987)
* Rudolf Teschner, ausuurmeister (1992) Rudolf Teschner, ausuurmeister (1992)
* Enrico Paoli, ausuurmeister (1996) Enrico Paoli, ausuurmeister (1996)

Viimane ausuurmeister
---------------------

Leedu tuntuim maletaja Vladas Mikėnas, ausuurmeister (1987). Tuli 1930. aastal Eesti malemeistriks
2003. aastal andis FIDE ausuurmeistri aunimetuse läti päritolu Ameerika Ühendriikide meister Elmārs Zemgalisile (1923–2014), kelle parimaks saavutuseks oli 1949. aastal esikoha jagamine Oldenburgi turniiril.

Nõukogude Liidu maletajad – ausuurmeistrid
------------------------------------------

Nõukogude Liidu maletajatest anti aunimetus neljale rahvusvahelisele meistrile – 1983. aastal Vladimir Alatortsevile ja Aleksandr Konstantinopolskile ning 1987. aastal Vladimir Makogonovile ja Vladas Mikėnasele.

Põhjamaade maletajad – ausuurmeistrid
-------------------------------------

Põhjamaade maletajaist on ausuurmeistri nimetuse saanud kaks rahvusvahelist meistrit: Rootsi maletaja Erik Lundin (1983) ja Soome maletaja Eero Böök (1984).

Ausuurmeistrite loend
---------------------

* 1977 - Julio Bolbochán, Esteban Canal, Borislav Milić, Carlos Torre Repetto
* 1981 - Arnold Denker
* 1982 - Lodewijk Prins, Raúl Sanguinetti
* 1983 - Vladimir Alatortsev, Alexander Konstantinopolsky, Erik Lundin
* 1984 - Eero Böök, Stojan Puc
* 1985 - Harry Golombek, Mario Monticelli, Jaroslav Šajtar
* 1986 - Arthur Dake, Theodor Ghițescu
* 1987 - Vladimir Makogonov, Vladas Mikėnas, Bogdan Śliwa
* 1988 - George Koltanowski
* 1990 - Andrija Fuderer, Rudolf Marić
* 1991 - Dragoljub Minić
* 1992 - Heinz Lehmann, Rudolf Teschner
* 1993 - Jonathan Penrose
* 1996 - Károly Honfi, Enrico Paoli
* 1999 - Péter Dely
* 2003 - Elmārs Zemgalis

Vaata ka
--------

* Rahvusvaheline suurmeister
* Rahvusvaheline meister
Noarootsi valla vapp
**Noarootsi valla vapp** on Lääne maakonnas asunud endise Eesti haldusüksuse Noarootsi valla vapp.

Vapp kinnitati riigisekretäri poolt 11. aprillil 1995.

Vapi kirjeldus
--------------

Vapp on kilbikujuline kaldjaotusega poolitatud kuldse osaga ülal paremal ja sinise osaga all vasakul. Kuldsel väljal on ploomipuuoks kolme punase ploomi ja kahe rohelise lehega; alumisel, sinisel väljal on vasakule suunduv ühemastiline kahvelpurjestusega kuldne purjekas.

Põhjendus
---------

Noarootsi valla vapi taustavärvid sümboliseerivad valla ajaloolist eripära rootsi asustuse näol ja tihedaid sidemeid väljarännanud rootsi kogukonnaga. Sinine ja kuldne taust võiks samal ajal väljendada ka Noarootsi mereäärset asendit ja ulatuslikku liivaranda Noarootsi valla Riguldi piirkonnas (vrd. Sven Danelli mälestusteraamatut "Kuldrand"). Purjekas merelainete taustal väljendab rannarahva meresõidutraditsioone ja kontakte teiste maadega. Kolm punast ploomi sümboliseerivad ühelt poolt Noarootsis aretatud ploomisorti ("Noarootsi punane"), teiselt poolt ka kolme valla ajaloolist piirkonda – Noarootsi, Sutlepa ja Riguldi (1920.–1930. aastatel iseseisvad vallad; võrreldavad kolme ploomiga ühe oksa küljes).

Vapi kasutamise kord
--------------------

Valla vapi kujutist:

1. kasutatakse volikogu ja valitsuse dokumendiplankidel, vapimärgil, meenetel, valla kodulehel ja ametlikel trükistel ning valla piiritähistel.
2. võib kasutada andmebaasidesse esitatavatel infokandjatel (nt. telefoniraamatud jne.) valla kultuuri-, spordi- ja muude delegatsioonide ava- ja lõputseremooniatel, rahvusvahelistel, vabariiklikel ja maakondlikel üritustel.

Loa valla vapi kujutise kasutamiseks nimetatud juhtudel annab vastava kirjaliku taotluse alusel valitsus.

Vaata ka
--------

* Noarootsi valla lipp
* Lääne maakond

Välislingid
-----------

* Noarootsi sümboolika valla kodulehel
* Noarootsi valla sümboolika Riigikantselei kodulehel
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib saarestikust Bretagne'i põhjarannikul; linna kohta Québecis vaata artiklit Sept-Îles; saare kohta Bretagne'i lõunarannikul vaata artiklit Sept Îles* |

---

Asendikaart
**Les Sept-Îles** (prantsuse keeles *les Sept Îles*, bretooni keeles *Jentilez*) on Prantsusmaale kuuluv väike saarestik Bretagne'i rannast 10 km põhja pool.

Halduslikult on tegemist osaga Côtes d'Armori departemangu Perros-Guireci vallast. 

Alaline inimasustus puudub.

Linnukaitseala
--------------

Tegemist on Prantsusmaa vanima (asutatud 1912) ja suurima linnukaitsealaga ning Bretagne'i vanima looduskaitsealaga.

Nimi
----

Saarestiku nimi tähendab küll prantsuse keeles 'seitse saart', kuid tegemist on rahvaetümoloogiaga. Nimi pärineb valesti loetud varasemast bretoonikeelsest nimekujust *Sentiles*.

Saared
------

Île aux Moines'i saarel asuv majakas
Saarestikus on viis põhisaart ning hulk kaljusid. Et arvu seitse täis saada, pakutakse turismibrošüüridel saarte pähe välja ka rahuderühmi. 

Kõige suurem saar on Enez Bonno (kaartidel mõnikord *Île Bono*). 

Enez ar Breur ehk Jentilez (*Île aux Moines*) on ainuke saar, kuhu turistid saavad randuda. See oli varem asustatud. Saarel on majakas ja kindluse jäänused. 

Kõige põhjapoolsem saar Riouzig (*Rouzic*) on põhiline lindude elupaik. Seda hüütakse ka *Île-de-Oiseaux* 'lindude saar'. Kaljuselja järsul saarel pesitsevad tuhanded merelinnud. Kõige silmatorkavam liik on suula, kes on seal esindatud 20 000 haudepaariga. Saarel pesitsevad ka põhjalunnid, algid, lõunatirgud, karikormoranid, meriskid ning mitmed kajaklased. Peale rikkaliku linnustiku on saarel ka väike hallhülgeasurkond. 

Ülejäänud suuremad saared on Enez Plat (*Île Plate*) ja Melbann (*Malban*). 

Et saada täis arv seitse, lisatakse ar Zerr (*Le Cerf*) ja Kostann (*les Costans*).

Väiksemate saarte seas on veel Enez ar Razhed (*Île aux Rats*) ja ar Moudennoù.

Rannale palju lähem saar Taveeg (*Tomé*) ei ole saarestiku osa.

Turism
------

Turismihooajal käivad saarestikus mitu korda päevas ekskursioonilaevad Perros-Guirecist, Ploumanac'hist ja Trégastelist. Riouzigi saarest sõidetakse mööda ainult ühelt poolt, et loomad saaksid teisel saarepoolel rahus olla. Turistid saavad käia ainult Enez ar Breuril, millele tehakse tunniajaline ekskursioon. Tagasi sõidetakse piki maalilist roosast graniidist rannikut. 

Turismihooajal on saarestik väga populaarne, mistõttu piletid tuleb aegsasti tellida. Parim aeg lindude vaatlemiseks on hommik ja varajane õhtu, sest päeval linnud ei liigu.
**Armuafäär** on suguline suhe inimeste vahel, kellevaheline suguline läbikäimine on mingil põhjusel ühiskondlikult taunitav ehk tabu. Kõige levinum tabu põhjus on, et üks neist või mõlemad on abielus, mis konkreetse ühiskonna traditsioonilise arusaama kohaselt peaks välistama abieluvälised sugulised suhted.

Paljudes õigussüsteemides on armuafäärid illegaalsed ning nende eest on ette nähtud karistused, mis ulatuvad kuni surmanuhtluseni. Patriarhaalsetes ühiskondades on karistused naistele tavaliselt karmimad, sealjuures karistatakse naisi tihti ka juhul, kui nemad vahekorda ei soovinud. Paljudes ühiskondades on suhtumine afääridesse sõltunud ühiskonnaklassist ja muudest asjaoludest, mistõttu võisid need olla üldlevinud ja -teada, ent neid teeseldi varjatavat. Armuafääride illegaalsust on suuresti toetanud kanooniline õigus.

20. sajandil toimunud radikaalsete ühiskondlike muutuste tõttu, mis viisid suguelu inimese privaatsfääri, ei käsitleta tänapäeval Euroopas ja Ameerikas armuafääre üldjuhul õiguslikult karistatavate kuri- või väärtegudena, kuid sageli võidakse need moraalselt hukka mõista.
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib romaanist; filmi kohta vaata artiklit Harry Potter ja segavereline prints (film)* |

---

"**Harry Potter ja segavereline prints**" on Harry Potteri romaanisarja 6. raamat, mis avaldati 2005. aastal. J. K. Rowling kirjeldab Harry Potteri seiklusi kuuendal kooliaastal võrratute üksikasjade ja huumoriga, tegevus on tempokas ja hoogne, sundides lugejat hingetult selle keerdkäike jälgima.

Tegevustik
----------

Harry Potter peab jällekord veetma suvevaheaja Dursleyde juures. Tal on aga küllalt mõtlemisainet – armastatud ristiisa Sirius Blacki surm, hirmutav surmasööjate eest põgenemine võlukunstiministeeriumis ning pingeline professor Dumbledore'i ja Lord Voldemorti kahevõitlus, mille tunnistajaks ta oli. Nüüd ootab ta oma magamistoas Dursleyde majas närviliselt koolidirektori külaskäiku. Harry ei oska aimata, miks tahab Dumbledore nüüd talle külla tulla. Mis on see küsimus, millega ei anna oodata õppeaasta alguseni? Ta ei ole ka päris kindel, kuidas Dursleyd reageerivad koolidirektori äkilisele ilmumisele nende koju.

| * v
* r
Harry Potteri romaanisari |
| --- |
| Romaanid | 
Tarkade kivi **·** Saladuste kamber **·** Azkabani vang **·** Tulepeeker **·** Fööniksi ordu **·** Segavereline prints **·** Surma vägised | Harry Potteri raamatud |
| Sarjavälised raamatud | 
Bard Beedle'i lood **·** Fantastilised elukad ja kust neid leida **·** Harry Potter ja äraneetud laps **·** Lendluupall läbi aegade |
Nobel Digitali logo
**Nobel Digital** (endine FCR Media OÜ) on Eestis ja Lätis tegutsev digitaalmeedia agentuur, mis kuulus 1996.–2018. aastal FCR Media Gruppi. 2018. aasta märtsis vahetusid FCR Media omanikud – FCR Media Group müüs Eesti ja Läti harud eestlastest omanikele. 2020. aasta veebruaris võttis FCR Media kasutusele uue ärinime ja kaubamärgi Nobel Digital, millele lisaks loodi tütarettevõttena loovagentuur Nobel Creative.

Tegevusvaldkond
---------------

Nobel Digital tegeleb reklaamimüügi ning seda toetavate teenuste osutamisega digitaalmeedia valdkonnas. Ettevõtte teenuste hulka kuuluvad digitaalmeedia strateegia ja auditi koostamine, reklaami müük otsingumootorites, sotsiaalmeedia reklaam ja haldus, sisuturundus, kodulehtede valmistamine, kodulehtede optimeerimine (SEO), bännerreklaamid, videoreklaamid ja loovlahendused.

Koostöö Tallinna Ülikooliga
---------------------------

2019. aastal alustas Nobel Digital (toona FCR Media) koostööd Tallinna Ülikooliga, mille tulemusena lisandusid reklaami ja suhtekorralduse õppekavasse uued ained "Digiturunduse kursus" ja "Digimeedia projekt", mida õpetavad Nobel Digitali praktikud.

Tunnustus
---------

Nobel Digital (toona FCR Media) pälvis Äripäeva koostatud 2019. aasta Turunduse TOPis turundusvaldkonna agentuuride seas agentuuritulu edetabelis esikoha.

Viited
------

1. 1 2  Heelia Sillamaa (28.03.2018). "Eesti suurim digimeedia agentuur sai eestlastest omanikud". *Postimees*. Vaadatud 26.06.2019.
2. ↑  Best Marketing (03.04.2019). "Best Marketingi toetajate hulka lisandus FCR Media". *Best Marketing*. Vaadatud 26.06.2019.
3. ↑  FCR Media (2016). "About us". Originaali arhiivikoopia seisuga 26.06.2019. Vaadatud 26.06.2019.
4. ↑  Best Marketing (18.02.2020). "FCR Media võttis kasutusele uue kaubamärgi nobel ja asutas loovagentuuri". *Best Marketing*.
5. ↑  Nobel Digital. (2020). "Nobel Digital teenused". Vaadatud 10.03.2020.
6. ↑  Postimees (18.06.2019). "Ülikoolis hakkavad õpetama digimeedia praktikud". *Postimees*. Vaadatud 26.06.2019.
7. ↑  Äripäev (17.09.2019). "Turunduse Top 2019". *Äripäev*.

Välislingid
-----------

* Nobel Digitali koduleht
* Nobel Creative'i koduleht
* Nobel Digitali Facebook
* Nobel Creative'i Facebook
* Nobel Digitali Instagram
* Nobel Creative'i Instagram
**Pueblo** on linn USA-s Colorado osariigis, Pueblo maakonna keskus ja suurim linn.

See asub Arkansase jõe ja Fountain Creeki kokkupuutekohas osariigi pealinnast Denverist 180 km kaugusel lõunas.

Elanike arv on 2020. aasta rahvaloenduse kohaselt 111 876. See on osariigi suuruselt üheksas linn. Pueblo on suurima ladinaameeriklaste osatähtsusega suurlinn Colorado osariigis – 2020. aastal moodustasid ladinaameeriklased linna elanikkonnast 49,28%.

Pueblo sai linnaõigused 15. novembril 1885.

Pueblo on USA üks suurimaid terasetootmise linnu.

Sõpruslinnad
------------


|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| Itaalia | Bergamo, Itaalia | Mehhiko | Puebla, Mehhiko |
| Sloveenia | Maribor, Sloveenia | Mehhiko | Chihuahua, Mehhiko |
| Itaalia | Lucca Sicula, Itaalia | Hiina | Weifang, Hiina |

Viited
------

1. ↑  2016 U.S. Gazetteer Files
2. ↑  2020 United States Census, vaadatud 1.01.2022.
3. ↑  "Sister Cities - Pueblo Sister Cities". *www.pueblosistercities.org*. Vaadatud 1. mail 2022.

Välislingid
-----------

 Pueblo – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
*
26. oktoobril 1955 võttis **Austria** parlament vastu riigi **neutraliteedideklaratsiooni,** mis lisati riigi põhiseadusesse.

Peale teist maailmasõda anšluss annulleeriti ning Austria jagati võitjariikide - Ameerika Ühendriikide, Nõukogude Liidu, Suurbritannia ja Prantsusmaa vahel okupatsioonitsoonideks. Austria liidukantsler Julius Raab oli pidanud läbirääkimisi Nõukogude Liiduga riigi iseseisvuse taastamise osas alates 1953. aastast. 8. veebruaril 1955 koostas Nõukogude Liidu välisminister Vjatšeslav Molotov plaani Austria iseseisvuse taastamiseks, millega esitati Austriale kolm nõudlust:

* neutraalne välispoliitika;
* teiste riikide sõjaväebaaside rajamise keeld;
* garantii uue anšlussi vastu.

15. mail 1955 kirjutasid Austria ja võitjariigid alla Austria riigilepingule, mis jõustus 27. juulil ja 25. oktoobril 1955 lahkusid Austriast lõplikult võitjariikide sõjaväed. Järgmisel päeval võttis Austria parlament vastu neutraliteedideklaratsiooni.

Neutraliteedist on saanud Austria identiteedi tähtis osa. Riik liitus 1995. aastal NATO rahupartnerlusprogrammiga alles pärast seda, kui Venemaa oli seda teinud. Austria on ka osalenud Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni rahutagamis- ja humanitaarmissioonidel Kosovos, Bosnia ja Hertsegoviinas ja Liibanonis.

Alates 1965. aastast on 26. oktoober Austrias riigipüha (*Nationalfeiertag*).

Originaaltekst
--------------

**(1) Zum Zwecke der dauernden Behauptung seiner Unabhängigkeit nach außen und zum Zwecke der Unverletzlichkeit seines Gebietes erklärt Österreich aus freien Stücken seine immerwährende Neutralität. Österreich wird diese mit allen ihm zu Gebote stehenden Mitteln aufrechterhalten und verteidigen.**
**(2) Österreich wird zur** Sicherung **dieser Zwecke in aller Zukunft keinen militärischen Bündnissen beitreten und die Errichtung militärischer Stützpunkte fremder Staaten auf seinem Gebiete nicht zulassen.**
### Tõlge

(1) Oma iseseisvuse väliseks kaitseks kuulutab Austria omal vabal tahtel välja oma igavese neutraliteedi. Austria kaitseb seda kõikide võimalike vahenditega.

(2) Nende eesmärkide tagamiseks ei liitu Austria tulevikus sõjaliste allianssidega ja ei luba oma territooriumile asutada teiste riikide sõjaväebaase.
**50-eurone rahatäht** on euroalal aastast 2002 sularahana käibiv rahatäht.

50-eurone on rahatähtedest kõige levinum, 2020. aasta esimeses kvartalis olid ligi pooled (46.9%) käibel olevatest rahatähtedest 50-eurosed.

Kujundus
--------

50-eurose mõõtmed on 140×77 mm. Rahatäht on oranži värvilahendusega.

Kõigil rahatähtedel kujutatakse sildu, aknaid või väravaid kindlas kunstistiilis. 50-eurosel on renessanss-stiil. Kuigi rahatähe esikülje kujundaja Robert Kalina tahtis algselt kujutada reaalseid objekte, näiteks Veneetsias asuvat Rialto silda, pidi ta poliitilistel põhjustel kujutama väljamõeldud objekte. 

Nagu kõikidel euro rahatähtedel, on ka 50-eurosel rahatähel kujutatud vääring, Euroopa Liidu lipp, Euroopa Keskpanga presidendi Jean-Claude Trichet' allkiri, Euroopa Keskpanga initsiaalid Euroopa Liidu keeltes, Euroopa Liidu riikide ülemereterritooriumide kujutised, tähed Euroopa Liidu lipul ja hulk turvaelemente.

2011. aastal lasti välja uued, pisut muudetud kujundusega 50-eurosed.

4. aprillil 2017 v­õeti kasutusele teise, "Europa"-seeria 50-eurosed.

Turvalemendid
-------------

50-eurost rahatähte kaitsevad hologrammiriba, EURioni tähtkuju, vesimärgid, mikrotrükk, ultravioletne värv, reljeefne trükk, turvaniit, tuhm pind, perforatsioonid, läbipaistev number, värvust muutev värv, vöötkoodid ja seerianumber. Trükimasina kood asub rahatähe paremas servas.

|  |  |
| --- | --- |
| Hologramm 50-eurosel | Värvust muutev värv 50-eurosel |

Võltsingud
----------

2/3 (ehk ligikaudu 22 500) 2010. aasta esimesel poolel avastatud võltseurodest on 50-eurosed.

Viited
------

1. ↑  "Euro banknotes, quantities". *Euroopa Keskpank*.
2. ↑  e24.ee Saksamaa peab Baltikumi eurode võltsimise peasüüdlaseks.[*alaline kõdulink*] Välja otsitud 20.07.10

| * v
* r
Euro |
| --- |
| 
Euroala • Euro hinda ei tõsta • EuroBillTracker |
| Rahatähed | 
5-eurone rahatäht • 10-eurone rahatäht • 20-eurone rahatäht • 50-eurone rahatäht • 100-eurone rahatäht • 200-eurone rahatäht • 500-eurone rahatäht |
| Mündid | 
1-sendine euromünt • 2-sendine euromünt • 5-sendine euromünt • 10-sendine euromünt • 20-sendine euromünt • 50-sendine euromünt • 1-eurone münt • 2-eurone münt |
| Mündid riigiti | 
Andorra Andorra • Austria Austria • Belgia Belgia • Eesti Eesti • Hispaania Hispaania • Holland Holland • Horvaatia Horvaatia • Iirimaa Iirimaa • Itaalia Itaalia • Kreeka Kreeka • Küpros Küpros • Leedu Leedu • Luksemburg Luksemburg • Läti Läti • Malta Malta • Monaco Monaco • Montenegro Montenegro • Portugal Portugal • Prantsusmaa Prantsusmaa • Saksamaa Saksamaa • San Marino San Marino • Slovakkia Slovakkia • Sloveenia Sloveenia • Soome Soome • Vatikan Vatikan |
**Lerna järv** oli järv, mis paiknes Argolises tänapäeva Myloi valla maa-alal. Vald asub Peloponnesose idakaldal Argolída lahe ääres ja tema keskus asub tänapäeval 6 kilomeetrit maakonnakeskusest Argosest lõunas.

Lerna oli mageveelaguun, mida eraldasid Egeuse merest luited. Pronksiajal oli tema läbimõõt 4–7 kilomeetrit. Lerna järv oli veel Athenaiose ajal tuntud puhta ja maitsva vee poolest.

Vanakreeka mütoloogia järgi elas järve ääres Lerna hüdra, kelle tapmine oli üks Heraklese vägitöödest. Räägitakse ka, et hüdra valvanud sissepääsu allmaailma, ent pärast hüdra tapmist ei saanud Lerna kuulsaks kohana, kust allmaailma pääseb. Plutarchose sõnul ohverdanud kohalikud elanikud allmaailmale lambaid, visates neid järve, et nad upuksid.

Pausanias kirjutab, et Nero olevat soovinud mõõta järve sügavust ja löönud kokku mitme staadioni pikkuse lati, millega ta aga polevat põhja küündinud, nagu ka keegi teine polevat järve sügavust mõõta suutnud. Samuti kirjutab ta, et keegi polevat veel suutnud üle järve ujuda, vaid kõik, kes seda on proovinud, olevat vee alla tõmmatud ja ära uppunud.

Aegamööda kandus järve setteid, mis muutsid järve sooks. Seda soodustas metsade maharaiumisega kaasnev erosioon. Soostuvas järves sigisid massiliselt malaaria ja teiste haiguste tekitajad, mistõttu Strabon nimetas seda kanti haiguste Lernaks.

Lerna hüdra legendis võib kajastuda lernalaste võitlus järve kuivendamise eest. Legendis tapab hüdra mürgine hingus kõik läheduses elava.

Lõplikult kuivendati Lerna järv 19. sajandil.

Välislingid
-----------

* Lerna järve geoloogia (inglise keeles)
* Lerna järve arheoloogia Kreeka kultuuriministeeriumi saidil (inglise keeles)
* Lerna-äärne arhitektuur (inglise keeles)
* Lerna mütoloogias (inglise keeles)
**Livermore** on linn USA-s California osariigis Alameda maakonnas. See asub San Francisco Bay Area idapiiril Livermore'i orus.

Elanike arv on 2020. aasta rahvaloenduse järgi 87 955. Aastal 2010 oli elanikke 80 968.

Livermore'i asutas 1869. aastal William Mendenhall, kes nimetas selle oma sõbra ja rantšopidaja Robert Livermore, kes oli asunud sellesse piirkonda elama juba 1840. aastatel. Linna kasvule aitas kaasa seda läbinud raudteeliin. Livermore sai linnaõigused 1. aprillil 1876.

Livermore'is asub 1952. aastal asutatud teaduslabor Lawrence'i Livermore'i Riiklik Labor, mis on üks kahest USA laborist, mis tegeleb tuumarelvaalaste uuringutega (teine on Los Alamose Riiklik Labor). Livermore'i Riikliku Labori ja linna järgi sai nime keemiline element livermoorium. Samuti asuvad Livermore'is Sandia Riiklikud Laborid, mille peakorter asub New Mexico osariigis Albuquerque'is.

Livermore'i tuletõrjedepoos on üks hõõglamp põlenud alates 1901. aastast peaaegu katkematult. See hõõglamp on tuntud nime all "Centennial Light" ja see kuulub ka Guinnessi rekordite raamatusse.

Livermore'is asub Stocktoni ja San Jose vahel kulgeva reisirongiliini Altamont Corridor Expressi peatus. Läbi linna põhjaosa kulgeb kiirtee Interstate 580.

Livermore'il on kolm sõpruslinna: Quetzeltenango Guatemalas (alates 1965. aastast), Yotsukaidō Jaapanis (alates 1977. aastast) ja Snežinsk Venemaal (alates 1998. aastast).

Viited
------

1. ↑  2016 U.S. Gazetteer Files
2. ↑  2020 United States Census, vaadatud 1.01.2022.
3. ↑  "Longest burning light bulb". guinnessworldrecords.com. Vaadatud 11.5.2023
4. ↑  Sister Cities. livermoreca.gov. Vaadatud 11.5.2023)

Välislingid
-----------

* Ametlik koduleht
|  |  |
| --- | --- |
| 116 | 
61832321882 |
| Lv
? |
| Livermoorium |

**Livermoorium** (lühend **Lv**; endise nimetusega **ununheksium**, lühend **Uuh**) on sünteetiline keemiline element järjenumbriga 116. 

On tuvastatud neli livermooriumi isotoopi massiarvudega 290–293. Neist stabiilseim on massiarvuga 293 ja poolestusajaga 0,6 millisekundit. Raporteeritud on ka viiendast isotoobist massiarvuga 294, kuid seda pole kinnitatud.

Element tuvastati 2000. aastal. Sellest ajast peale on õnnestunud toota umbes 35 livermooriumi aatomit.[*viide?*]

Nimetus "livermoorium" kinnitati elemendile 31. mail 2012. Element sai nimetuse ühe selle avastanud uurimisinstituudi järgi, mis asub Livermore'i linnas Ameerika Ühendriikides (Lawrence'i Livermore'i Riiklik Labor).

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Vikisõnastiku artikkel: **livermoorium** |



|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Keemiliste elementide perioodilisussüsteem |
| --- |
| Metallid | Poolmetallid | Väärisgaasid | Mittemetallid | Leelismetallid | Leelismuldmetallid | Lantanoidid | Aktinoidid |
| Vesinik - Boor - Süsinik - Lämmastik - Hapnik - Fluor - Räni - Fosfor - Väävel - Kloor - Seleen - Broom - Jood |

 |
**Mooste vald** oli vald Võru maakonnas aastail 1939–1950.

Eesti valdade kaart. Musta kontuuriga vanad vallapiirid, punasega 1939. aastal moodustatud vallad
Vald kuulus Riigivolikogu 78. valimisringkonda, kust valiti Eduard Peedosk.

10. juulil 1941 kutsus valla Omakaitse juht veebel Peeter Tuvikene ametisse omariikluse-aegse vallavanema Eduard Viljalo ja esitas uue vallavalitsuse Võru maavanemale kinnitamiseks.

13. septembril 1945 moodustati valla koosseisus Kauksi külanõukogu (Miiaste, Kauksi, Kanassaare, Järve, Lavasaare, Suuremetsa, Hirmuküla, Kiviküla ja Suureküla) ning Mooste külanõukogu (Mooste, Noorits-Metsaküla, Jaanimõisa, Säkna, Viiraküla ja Kaaruküla). 26. septembril 1950 arvati valla maa-ala Põlva rajooni koosseisu.

Väljavõte Vabariigi Presidendi otsusest nr. 88
----------------------------------------------

13. Mooste vald – maa-alaga, mis moodustub: a) senise Mooste valla maa-alast, välja arvatud Kruusa nr. 205, Annika nr. 83, Kruusavälja nr. 206, Kuusesaare nr. 207, Arnikaveski nr. 208 talude piirkond, talude nr. 209 ja 215 lahusosade maa-alad ning osa Ahja metsandiku maa-alast; b) senise Koiola valla Miiaste küla piirkonnast; c) senise Toolamaa valla Kanasaare küla piirkonnast; d) senise Räpina valla Märaste nr. V, Märastesaare nr. VI ja Kikkasaare nr. VII talude piirkonnast

Viited
------

1. ↑  776. Vabariigi Presidendi otsus nr. 88. Riigi Teataja, nr. 87, 14 oktoober 1938

Vaata ka
--------

* Mooste mõis
**Mootorpaat nr 10** oli Eesti merejõudude suurim mootorpaat (tänapäeva mõistes kaater) enne 1940. a.

Ajalugu
-------

Kaater oli ehitatud 1908. a Lissabonis ja oli algselt Venemaa soomuslaeva Slava pardaaluseks. Soomuslaev uputati Moonsundi lahingus 17. oktoobril 1917. a ja kaater jäi Eestisse.

Eesti merejõududes oli kasutusel 14. jaanuarist 1919 kuni 16. oktoobrini 1940. a side- ja vahtiteenistuseks. Esialgne nimi oli RV 10 (RV - rannavalve), hiljem Mootorpaat nr 10. Merejõudude käsutuses oli mitu mootorpaati, kuid nr 10 oli suurim.

14. septembril 1939. a osales kaater Poola allveelaeva Orzel interneerimisel Tallinna reidil, kui seda kasutasid sõitudeks allveelaeva juurde kaptenmajor Mihkel Kõvamees ja kaptenmajor Johannes Santpank.

Viited
------

1. ↑  Eesti Päevaleht/Estniska Dagbladet. 13.06.1986. Lk 5

Välislingid
-----------

* Mootorpaat nr 10 Orzeli kõrval 1939 suuremas plaanis
* Mootorpaat nr 10 Orzeli kõrval 1939

* Andmed:

1. ↑  P. Petrov. Punalipuline Balti Laevastik ja Eesti. Tõlge 2008. Lk 70
Kaart
**Hüüru–Alliku–Saue tee** (varem *Hüüru–Alliku tee*, registrinumber 11185) on 6,8 km pikkune kõrvalmaantee Saue vallas.

Tee saab alguse Tallinna–Paldiski maantee 16. kilomeetril Hüüru külas (Hüüru silla juures). Tee kulgeb läbi Hüüru, Alliku ja Vanamõisa küla. Tee lõpeb Saue linna piiril raudteeülesõidukoha juures.

Tee ei ületa ühtegi silda, küll aga viit truupi. Teele jääb kolm bussipeatust.

Teega ristub kolmandal kilomeetril Laagri–Hüüru tee, viiendal kilomeetril Püha–Alliku tee ning kuuendal kilomeetril Alliku–Laagri tee ja Tutermaa–Vanamõisa tee.

Tee on kaetud mustkattega. Tee on suuremas osas klassiga V, teisel kilomeetril on tee klassita. Liiklussagedus on 1000–2999 autot ööpäevas. Tee esimesel kilomeetril on kiiruspiirang 40 km/h. Tee viiendal ja kuuendal kilomeetril on kiiruspiirangud 40 ja 60 km/h ning tee lõpus on kiiruspiirang 40 km/h. Valgustatud on tee alates Püha–Alliku tee ristist kuni lõpuni.

Tee lõunaosa (Allikult Sauele) arvati tee koosseisu 2010. aastal. Varasema Hüüru–Alliku tee pikkus oli 4,6 km.

Viited
------

1. ↑  Kõrvalmaanteede nimekiri seisuga 01.01.2010[*alaline kõdulink*]. Teeregister, 19.05.2019.
**Oksiidid** on keemilised ained, mis koosnevad kahest elemendist, millest üks on hapnik, ning mille molekulis hapnikuaatomite vahel puudub keemiline side. Vananenud kirjanduses (peamiselt 20. sajandi I poolel) tähistati oksiidi terminiga "*hapend*".

Metallioksiidid on reeglina aluselised ning neis esineb kas iooniline või kovalentne polaarne side. Mittemetallioksiidid on reeglina happelised ning neis esineb kovalentne polaarne side. 

Oksiidid tekivad kahe lihtaine vahelise redoksreaktsiooni käigus, milles hapnik käitub oksüdeerijana. Oksiide on mõningatel juhtudel võimalik saada ka metalli reageerimisel veega, need tekivad ka paljude ebapüsivate ainete lagunemisel.

**Metallioksiidid** on erineva värvusega tahked kristalsed ained. Üks tähtsamaid metallioksiide argielus on **kaltsiumoksiid CaO ehk kustutamata lubi.** Seda saadakse tööstuses lubjakivi lagundamisel kõrgel temperatuuril. Argielus puutume kokku muudegi metallioksiididega. Laialt kasutatav metall **alumiinium** kattub õhuhapnikuga reageerimisel õhukese oksiidikihiga. See kiht on nii tihe, et kaitseb metalli edasise oksüdeerumise eest. Seepärast on alumiinium tavatingimustes õhu ja vee suhtes hea vastupidavusega. Ka **raua** pinnal tekkiv rooste koosneb põhiliselt oksiidist. Raud(III)oksiid on aga kohev ega kaitse rauda edasise roostetamise eest.

Oksiide saadakse: 

1. Metallide reageerimisel hapnikuga
2. Mittemetallide reageerimisel hapnikuga
3. Orgaaniliste ainete põlemisel
4. Lahustumatute hüdroksiidide lagundamisel

Näited
------

* **H2O** ehk **vesi** – laialdaselt levinud lahusti, elusolendite peamine komponent.
* **Fe2O3/FeO/Fe3O4** ehk rauarooste
* **Al2O3** ehk alumiiniumoksiid, millest saadakse alumiiniumi.
* **CaO** ehk kustutamata lubi, tähtis ehituses.

Vaata ka
--------

* Väävli oksiidid
* Neutraalsed oksiidid
**Põhjamaade Raamatukogu Ateenas** (inglise *Nordic Library at Athens*, kreeka Βιβλιοθήκη των Βορείων Χωρών στην Αθήνα) on rahvusvaheline arheoloogiaraamatukogu Ateenas.

Põhjamaade Raamatukogu Ateenas loodi 1996. aastal Taani Instituudi Ateenas, Soome Instituudi Ateenas, Rootsi Instituudi Ateenas ja Norra Instituudi Ateenas ühisettevõtmisena.

Raamatukogus on 40 000 peamiselt Kreeka klassikalise arheoloogia ning Vana-Kreeka ajalugu religiooni käsitlevat trükist.

Raamatukogus säilitatakse ka kreeka-ameerika luuletaja ja kunstiajaloolase Nicolas Calasi (1907–1988) arhiivining luuletaja Konstantínos Kavafisega (1863–1933) seotud materjale, mille annetas asutusele 2005. aastal Rootsi konsul Kreetal Finn Ståhl.

Viited
------

1. 1 2  Raamatukogu koduleht
2. ↑  "The Nicolas and Elena Calas Archive". Originaali arhiivikoopia seisuga 21. juuli 2011. Vaadatud 7. aprillil 2011.
3. ↑  "The C.P. Cavafy Collection". Originaali arhiivikoopia seisuga 21. juuli 2011. Vaadatud 7. aprillil 2011.

Välislingid
-----------

* Raamatukogu koduleht (inglise k.)
Progress-4 presentkattega
Progress-2 aerudega
Progress-2
**Progress** *(Прогресс)* on Nõukogude Liidus toodetud alumiiniumkerega mootorpaatide seeria. On siiani laialdaselt kasutusel.

Üldiseloomustus
---------------

Paat projekteeriti 1966 ja neid valmistati Kuibõševi lennukitehases alates 1960. aastate lõpust. Oli Nõukogude Liidus laialdaselt kasutusel kalapüügiks, lõbusõitudeks ja ametifunktsioonideks. 1975. aastal maksis Progress-4 800 rubla. Müügil on neid sageli ka tänapäeval. Kere hind ilma päramootorita on sõltuvalt seisukorrast ja dokumentide olemasolust vahemikus 500–2500 EUR.

Lihtsa ja robustse üldehitusega Progress on sobiv sõitmiseks siseveekogudel ja merel maksimaalselt 3 km kauguseni kaldast. Lubatav laine kõrgus on 0,75 m. Siledal veel kiireks sõiduks on paat väga hea, kuid tugevas lainetuses kipub peksma ja alumiiniumplaatide vahelt immitsema sisse vett.

Ehitus
------

Progressi glisseeriv kere on needitud duralumiiniumist, paksusega 2 mm põhja all ning 1,5 mm parrastel ja tekil. Paadi külgedele on võimalik kinnitada veorattad ning ninasse veoais pukseerimiseks lühikestele vahemaadele kiirusel kuni 40 km/h. Kere koosneb 4 sektsioonist. 

Vööriotsas on väike hermeetiline uppumatuse tagamise õhukindel sektsioon, mille taga pagasiruum ehk vöörpiik tekiluugiga. Varustuses on aerud, millega on võimalik sõuda, istudes avatud luugi serval. 

Põhiosa moodustab keskel asuv 1,3 x 2,5 m kokpit, milles on istmed ja esiosas tuuleklaasi taga juhtimisagregaadid, sh rool. Võib olla ka väike laud. 

Ahtris on mootorisektsioon päramootorile. Esmaversioonil oli mootorisektsiooni võimalik hoiustada-lukustada seisu ajal eemaldatud päramootor (Vihr), võttes samast eest ära kütusepaagid. Hilisematel mudelitel on võimalus asendatud sektsiooni veest isetühjeneva omadusega. 

Üldjuhul kuulub varustusse presentkate koos raamiga. Originaalpresendi omadusi loetakse viletsaks. Uuemal mudelil on tagaosa kajutiks kinni ehitatud, kuid 30 kg katteosa on eemaldatav. 

### Modifikatsioonid

Seeria koosnes järgmistest mudelitest:

* **Progress-2** – esimene seeriaversioon; mootorisektsioonis saab hoiustada päramootorit (päramootor Vihr).
	+ **Progress-2M** – muudetud vööriosa ja mootorisektsiooni ehitust; õhukindla ruumi luuk on vöörpiigis.
		- **Progress-3** (3M) – vööriteki servadesse ja parrastele paigaldatud käsipuud-reelingud.
* **Progress-4** – parandatud kere sõiduomadusi ja uppumatust, ilma käsipuudeta, võimalik paigaldada 2 päramootorit.
	+ **Progress-4L** – kajuti ja demonteeritava kajutikatusega.

Progress-2 tehnilised andmed
----------------------------

* Pikkus – 4,65 m
* Laius – 1,75 m
* Parda kõrgus – 0,75 m
* Süvis – 0,25+ m (5 inimesega, mootorijalata)
* Korpuse tühimass – 180 kg
* Paadi tühimass – 223 kg
* Kandevõime – 400 kg / 4 inimest
* Lubatav maksimaalne mass – 700 kg
* Ettenähtud päramootor – 25–30 hj

Kultuur
-------

Mootorpaat Progress oli kasutusel muuhulgas perefilmis Supilinna salaselts.

Välislingid
-----------

* Motorka.org (vene k) –
**Liit Rahvusriikide Euroopa Eest** (UEN) oli fraktsioon Euroopa Parlamendis aastail 1999–2009. See uskus rahvusriikidest koosnevasse Euroopasse, kus valitsustel ja riikidel on võimalus ühtlustada ja teha koostööd ühtekuuluvama ja stabiilsema mitmekesisusel põhineva Euroopa ehitamise nimel. 

Fraktsioon toetas tugevalt subsidiaarsust, mis nende arvates on hädavajalik, et tagada võimu õiglane jaotumine ELi, riikide ja kohalike omavalitsuste vahel, ning seda kõikide kodanike parimates huvides.

2004. aastal Euroopa Parlamendi valimistel saadud 3,7% häältest tõi neile 27 parlamendikohta, mis on täienenud detsembris lisandunud kolme Poolat esindava parlamendi­liikmega. 30 parlamendliikmega oli suurim delegatsioon Poolal, kuhu kuulus 10 parlamendiliiget kahest erakonnast, kellele suuruselt järgnes Itaalia 9 esindajaga. Ülejäänud neli UEN fraktsiooni kuuluvat riiki olid Leedu, Läti, Iirimaa ja Taani.

Välislingid
-----------

* UEN

| * v
* r
Euroopa Liidu poliitika |
| --- |
| Fraktsioonid (8) | 

* Euroopa Rahvapartei (EPP)
* Sotsiaaldemokraatide ja demokraatide fraktsioon Euroopa Parlamendis (S&D)
* Euroopa Konservatiivid ja Reformistid (ECR)
* Euroopa Demokraatide ja Liberaalide Liidu fraktsioon (ALDE)
* Euroopa Ühendatud Vasakpoolsed ja Põhjala Vasak-Rohelised (GUE/NGL)
* Rohelised/Euroopa Vabaliit (Greens/EFA)
* Vaba ja Demokraatlik Euroopa (EFDD)
* Rahvaste ja Vabaduste Euroopa (ENF)

 | Euroopa Liidu lipp |