**Haljasala** ehk **haljastu** ehk **roheala** on avamaataimkattega ala, mis paikneb asulas. Haljasalad võivad hõlmata mitmesuguseid ruume, sealhulgas aedu, parke, puiesteid, haljakuid (skvääre), taimestikuga kalmistuid, muruväljakuid jm.

Haljak
------

Haljak
**Haljak** ehk skväär on linnakeskkonnas paiknev väike haljasala. Haljakud on üliolulised linnamaastiku kujundamisel, kuna need ühteaegu rikastavad ja mitmekesistavad linnaruumi ning on oluliseks avalikuks ruumiks kogukonnale ja linnaelanikele. Haljakute mitmekesisus ja erinevad disainid võimaldavad neil täita mitmeid funktsioone, alates esteetilisest kaunistamisest kuni praktiliste rekreatiivsete võimalusteni.

Haljakud toimivad sageli kui linnakeskkonna rohelised oaasid, kus inimesed saavad lõõgastuda, jalutada, sporti teha ja üksteisega suhelda. Nende mitmekesine taimestik, istumisalad ja muud rajatised muudavad need kohad atraktiivseks kohtadeks nii kohalikele elanikele kui ka külastajatele. Haljakud ei ole lihtsalt rohelised alad; need on elavad ja muutuvad kooslused, mis võivad mängida olulist rolli ka ökosüsteemi säilitamisel linnakeskkonnas.

Lisaks visuaalsele ja funktsionaalsele tähtsusele on haljakud sageli seotud ka kohaliku kultuuri, ajaloo või sündmustega. Mõned haljakud võivad olla pühendatud konkreetsetele isikutele, sündmustele (Eesti taasiseseisvumine) või kunstiteostele, tuues sellega linna keskmesse rikkaliku kultuurilise pärandi. See ühendus kultuuri ja haljakuga rikastab linnaruumi ja annab inimestele võimaluse linnakeskkonnaga sügavamalt suhestuda.

Haljaskoridorid
---------------

Haljaskoridor
**Haljaskoridor** on kitsas riba, mis hõlmab mitmekesiseid looduslikke ja poollooduslikke kooslusi, sealhulgas metsatukke, soode piirkondi, heinamaid, istandikke, hekke ja haljasalasid. See mitmekesisus loob ainulaadse ökoloogilise tsooni, mis mängib olulist rolli mitmes valdkonnas kultuurmaastikus.

Haljaskoridorid ei piirdu pelgalt visuaalse ilu pakkumisega; pigem täidavad nad olulist kompensatsiooniala rolli, tagades tasakaalu ja mitmekesisuse kultuurmaastiku sees. Bioloogilise mitmekesisuse toetamisel pakuvad need koridorid elupaika erinevatele taimedele, loomadele ja putukatele. Erinevate looduslike keskkondade koosmõju võimaldab kujuneda ainulaadsetel ökosüsteemidel, rikastades seeläbi kogu kultuurilist maastikku.

Haljaskoridoride tähtsus ei piirdu ainult ökoloogilise mõõtmega, vaid hõlmab ka liikide migratsiooniteede säilitamist. Need ribad toimivad tõhusateks koridorideks, võimaldades liikidel vabalt liikuda, mis on oluline nende ellujäämiseks ja populatsioonide tervise tagamiseks. Seega aitavad haljaskoridorid kaasa bioloogiliste kogukondade säilimisele ja jätkusuutlikkusele.

Lisaks ökoloogilisele funktsioonile täidavad haljaskoridorid olulist rolli ka inimeste jaoks. Nende alade kujundamine võimaldab luua atraktiivseid rekreatsioonivõimalusi, kus inimesed saavad nautida loodust, teha jalutuskäike, matkata või lihtsalt lõõgastuda. Seega on haljaskoridoridel mitmetahuline mõju, toetades nii looduskeskkonda kui ka inimeste heaolu kultuurmaastikus.

Ökoloogiline infrastruktuur
---------------------------

Ökoloogiline infrastruktuur. Ökodukt Haaberstis
**Ökoloogiline infrastruktuur** on mitmekülgne süsteem, mis hõlmab laia valikut keskkonnasõbralikke elemente, sealhulgas kuid mitte ainult haljaskoridore ja haljasalasid. See keerukas võrgustik on kavandatud ja rakendatud eesmärgiga säilitada ja edendada looduslikku mitmekesisust, soodustada liikide liikumist ja parandada üldist linnakeskkonna kvaliteeti. Ökoloogiline infrastruktuur on ülimalt oluline jätkusuutliku ja tasakaalustatud ökosüsteemi loomisel inimese poolt kujundatud keskkonnas.

Haljaskoridorid on üks osa ökoloogilisest infrastruktuurist, moodustades lineaarseid alleid, mis ühendavad erinevaid looduslikke piirkondi. Nende kaudu saavad taimed ja loomad liikuda, tagades bioloogilise mitmekesisuse ja ökosüsteemi terviklikkuse. Haljasalad, milleks võivad olla parkalad, metsatükid või muud rohelised alad, täiendavad seda süsteemi, luues elupaiku ja toitumisvõimalusi mitmekesistele liikidele.

Ökoloogiline infrastruktuur mitte ainult ei säilita bioloogilist mitmekesisust, vaid toetab ka liikide liikumist, võimaldades neil kohaneda muutuvate keskkonnatingimustega. See soodustab populatsioonide vahetust, geneetilist mitmekesisust ja seega ökosüsteemi vastupidavust erinevatele väljakutsetele, sealhulgas kliimamuutustele ja inimtegevusele.

Lisaks bioloogilisele tähtsusele mõjutab ökoloogiline infrastruktuur ka linnakeskkonna kvaliteeti. Rohealade olemasolu linnapiirkondades mitte ainult ei paranda esteetilist kogemust, vaid aitab kaasa ka õhu- ja veekvaliteedi parandamisele ning linnakeskkonna temperatuuri reguleerimisele. See võib omakorda mõjutada inimeste füüsilist ja vaimset heaolu, luues linnaruumi, kus on meeldiv elada ja viibida.

Haljastu
--------

Kadrioru pargi Jaapani aed
**Haljastu** on avamaataimkattega ala, millel on märkimisväärne keskkonnakaitseline tähtsus. See hõlmab mitmekesiseid rohelisi piirkondi, nagu aiad, pargid, puiesteed ja kalmistud, olles oluline osa looduslikust maastikust linnakeskkonnas. Haljastu mõiste on laiem kui lihtsalt visuaalne ilu, kuna see toimib olulise ökosüsteemina, mis tagab mitte ainult inimeste heaolu, vaid ka elurikkuse säilimise.

Aedadest, mis võivad olla nii koduaedadest kui ka ühiskondlikest aedadest, kuni parkideni, mis pakuvad suurejoonelisi rohelisi oaase, on haljastu kujundatud nii, et toetada looduskeskkonna säilimist ja edendada bioloogilist mitmekesisust. Puiesteed loovad visuaalselt atraktiivseid koridore, kus inimesed saavad nautida loodust ja samal ajal toetada looduslikku tasakaalu.

Kalmistud, kuigi sageli mõeldud hauaplatsidena, moodustavad samuti osa haljastust, pakkudes rahulikke ja rohelisi alasid mälestamiseks ja mõtisklemiseks. Nende kujundamine võib hõlmata mitmesuguseid taimi ja looduslikke elemente, muutes need mitte ainult mälestuspaikadeks, vaid ka elusate ökosüsteemideks.

Haljastu määratlusest on välja jäetud katkmikalad, näiteks betooni ja asfaldi poolt domineeritud alad, mis ei toeta elusloodust. Samuti ei hõlma see siseruumides asuvaid talveaedu, kus taimed kasvavad kunstlikus keskkonnas. Samuti ei ole irdhaljastus, mis viitab lahtistele või eraldiseisvatele haljastusaladele, osa sellest mõistest.

Haljastu vastand on paljastu, mis tähistab avamaataimkatte puudumist ja viitab alale, kus looduslikud taimed ja rohelus on minimaalsed või puuduvad. Sellega võrreldes rõhutab haljastu looduslike elementide ja taimestiku olulisust linnakeskkonnas, pakkudes mitmekesist ja elavat maastikku, mis on kogukonnale ja ökosüsteemile kasulik.

Haljastus
---------

Taimkate
**Haljastus** on kultuurmaastiku looduslik või inimtekkeline taimkate, mille eesmärk on täita mitmeid keskkonnakaitselisi ja esteetilisi funktsioone, rikastades sellega ümbritsevat keskkonda. See mitmekülgne kontseptsioon hõlmab erinevaid taimestiku vorme, mis on kavandatud ja integreeritud linnakeskkonda ning tööstusaladesse, kaldaaladesse ja teeäärsetesse piirkondadesse.

Asulahaljastus, mida võib leida linnades ja asulates, hõlmab erinevaid vorme, alates väikestest koduaedadest kuni suurejoonelike parkideni. See võib olla kvartalisisene, kus aiad ja rohealad täidavad individuaalsete kinnistute vahelisi alasid, või kvartalivaheline, kus puiesteed, alleed, bulvarid ja pargid moodustavad rohelise võrgustiku, mis läbib linnaosa. Vabaplaneeringuga linnaosas võib asulahaljastus olla esmane, kus rohealad on algselt planeeritud ja ehitatud, või teisene laushaljastus, kus rohelised elemendid on hiljem lisatud juba eksisteerivasse keskkonda.

Haljastuse planeerimisel on oluline kaaluda mitmeid aspekte. Esteetilised kaalutlused hõlmavad visuaalseid aspekte, mis mõjutavad linnaruumi üldist välimust ja atraktiivsust. Ökoloogilised kaalutlused keskenduvad elurikkuse toetamisele, niisama ka veekasutuse ja energiatõhususe aspektidele. Samuti on oluline arvestada ökonoomiliste aspektidega, sealhulgas rajamis- ja korrashoiukuludega, et tagada haljastu jätkusuutlikkus ja kättesaadavus kogukonnale.

Haljasvöönd
-----------

Rekreatsioon
**Haljasvöönd** ehk **roheline vöönd** moodustab looduslike ja poollooduslike metsade, parkide ning muude taimestikuga alade mitmekesise kogumi, mis ümbritseb nii asulaid kui ka tööstusettevõtteid. See kujutab endast olulist osa kultuurmaastikust, täites mitmeid olulisi rolle nagu kompensatsiooniala, rekreatsioonipiirkond ja bioloogilise mitmekesisuse toetaja. Haljasvöönd omab sügavat mõju ökoloogilisele infrastruktuurile, luues positiivseid tagajärgi nii keskkonnale kui ka inimeste heaolule.

Haljasvööndi peamine eesmärk on toimida kultuurmaastikus kompensatsioonialana, kus see tasakaalustab inimese poolt kujundatud keskkonna mõju looduskeskkonnale. See ala on oluline ökosüsteemide terviklikkuse säilitamisel, pakkudes elupaika erinevatele liikidele, toetades nende elutsüklit ja tagades liikidevahelise tasakaalu. Haljasvöönd on seega oluline ökoloogiline tugi, mis aitab säilitada bioloogilist mitmekesisust linnalises ja tööstuslikus kontekstis.

Lisaks ökoloogilisele rollile on haljasvöönd oluline ka inimeste jaoks, pakkudes rohelist ruumi rekreatsiooniks ja lõõgastumiseks. Parkide, matkaradade ja muude rekreatiivsete võimaluste olemasolu selles piirkonnas mitte ainult ei paranda inimeste vaimset ja füüsilist heaolu, vaid loob ka tasakaalu linnaelu kiire tempo ja looduse vahel. Haljasvööndi olemasolu mõjutab positiivselt kogukonna üldist elukvaliteeti, pakkudes mitmekesiseid võimalusi vaba aja veetmiseks ja loodusega ühenduse loomiseks.

Viited
------

1. ↑  Masing, Viktor (toim.) 1992. *Ökoloogialeksikon*. Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus, lk. 68
2. ↑  "Eesti kirjakeele seletussõnaraamat - haljak". Vaadatud 30.11.2023.
3. ↑  "Island | Välisministeerium". *vm.ee*. Vaadatud 30. novembril 2023.
4. ↑  "Putukaväil". *Putukaväil*. Vaadatud 30. novembril 2023.
5. ↑  "Keskkonnaportaal | Andmed & kaart". *register.keskkonnaportaal.ee*. Vaadatud 30. novembril 2023.
6. ↑  "Nõmme-Mustamäe maastikukaitseala | Kaitsealad". *kaitsealad.ee*. Vaadatud 30. novembril 2023.