recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Andri Pjatov (2017)
**Andri Valeriiovõtš Pjatov** (ukraina keeles Андрій Валерійович П'ятов; sündinud 28. juunil 1984 Kropõvnõtskõis) on Ukraina jalgpallur, kes mängib väravavahina Ukraina kõrgliiga klubis Donetski Šahtar ja Ukraina jalgpallikoondises.

Ta alustas klubikarjääri Poltava Vorsklas, mille meeskonnas debüteeris Ukraina kõrgliigas hooajal 2002–03.

Alates 2007. aastast on ta mänginud Donetski Šahtaris. Ta on tulnud klubiga kümme korda Ukraina meistriks, võitnud kaheksa korda Ukraina karika, seitse korda Ukraina superkarika ja hooajal 2008–09 UEFA karika. Hooaegadel 2009–10, 2013–14, 2015–16, 2016–17 ja 2017–18 on Pjatov valitud Ukraina kõrgliiga hooaja parimaks väravavahiks.

2006. aastal võitis Pjatov Ukraina kuni 21-aastaste koondisega Euroopa omavanuste meistrivõistlustel hõbemedali. Ukraina jalgpallikoondises tegi ta debüüdi 2007. aastal, kuid kuulus juba aasta varem jalgpalli maailmameistrivõistlustel osalenud Ukraina meeskonda. Ukraina koondisse on ta kuulunud veel 2012. ja 2016. aasta Euroopa meistrivõistlustel.

Saavutused
----------

Donetski Šahtar
* Ukraina meister: 2007–08, 2009–10, 2010–11, 2011–12, 2012–13, 2013–14, 2016–17, 2017–18, 2018–19, 2019–20
* Ukraina karikas: 2007–08, 2010–11, 2011–12, 2012–13, 2015–16, 2016–17, 2017–18, 2018–19
* Ukraina superkarikas: 2008, 2010, 2012, 2013, 2014, 2015, 2017
* UEFA karikas: 2008–09

| * v
* r
Ukraina koondis  –  UEFA Euro 2016 |
| --- |
| 

* 1 Boiko
* 2 Butko
* 3 Hatšeridi
* 4 Tõmoštšuk
* 5 Kutšer
* 6 Stepanenko
* 7 Jarmolenko
* 8 Zozulya
* 9 Kovalenko
* 10 Konopljanka
* 11 Seleznjov
* 12 Pjatov
* 13 Ševtšuk (c)
* 14 Rotan
* 15 Budkivski
* 16 Sõdortšuk
* 17 Fedetski
* 18 Rõbalka
* 19 Garmaš
* 20 Rakõtski
* 21 Zintšenko
* 22 Karavajev
* 23 Ševtšenko
* Treener: Fomenko

 | Ukraina |
**Haradziec** (valgevene keeles *Гарадзец*, poola keeles *Horodec*, transkribeerituna **Garadzets**) on küla (endine alev) Valgevenes Bresti oblastis Kobryni rajoonis Polesjes. Asula on Haradzieci külanõukogu halduskeskus.

Haridust annab keskkooli. Haradziecis on ka klubi ja raamatukogu ja kultuurimaja. Külas valmistatakse kangast. Vaatamisväärsusteks on õigeusu kirik aastast 1799 ja endine katoliku kirik XIX sajandist, mis tänapäeval on kooli tarbeks ümber ehitatud.

Ajalugu
-------

Haradzieci mainitakse esimest korda aastal 1287. Aastal 1465 ehitati sinna õigeusu kirik. Aastal 1589 sai Haradziecist alev. Aastal 1784 ööbis seal kuningas Stanisław II.

Poola jagamisel läks Haradziec aastal 1795 Venemaa koosseisu. Aastal 1808 hakkas see kuuluma Ordade perekonnale. Aastal 1866 sulgesid vene võimud seoses ülestõusuga kohaliku katoliku koguduse. Aastal 1891 peeti Haradziecis kaks korda aastas laata.

Pärast Esimest maailmasõda kuulus Haradziec Poola koosseisu. 1939. aastast kuulus asula Nõukogude Liitu, ühtlasi sai Haradziecist küla.

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Haradziec** |

* Haradziec (vene keeles)
* Haradzieci juutide ajalugu (poola keeles)
**Andri Riid** (sündinud 18. märtsil 1972 Lool Harjumaal) on eesti tehnikateadlane.

Elulugu
-------

Andri Riid on teenistujate poeg.

Lõpetas 1990 Tallinna Reaalkooli ja 1997 TTÜ infotehnoloogiateaduskonna; teadusmagister (1997, TTÜ) väitekiri "Fermentatsiooniprotsessi hägus modelleerimine ja juhtimine", tehnika-doktor (2002, TTÜ), väitekiri "Transparent Fuzzy Systems: Modeling and Control" Tallinn, 2002. Oli 1995–96 TTÜ automaatikainstituudi erakorraline teadur, 1997–2002 teadur, 2002– vanemteadur.

Teadustöö
---------

Uurimisvaldkond: tehisintellekti meetodid, hägusloogikasüsteemide omadused, hägus modelleerimine ja juhtimine; uurinud hägusloogikasüsteemide interpreteeritavuse tingimusi, välja töötanud modelleerimis- ja juhtimisalgoritme. Üle 20 teadustrükise. Boris Tamme nimeline stipendium (2003).

Viited
------

1. 1 2 3 4  Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide

Teoseid
-------

* Supervisory fed-batch fermentation control on the basis of linguistically interpretable fuzzy models (kaasautor E. Rüstern). // Proc. Est. Acad. Sci. Eng. 6 (2000) 3
* Transparent fuzzy systems and modeling with transparency protection (kaasautor E. Rüstern). // Proc. IFAC Symp. Artif. Intel. Real Time Control. Budapest, 2000
* Hägus loogika ja automaatjuhtimine. // TTÜ aastaraamat 2001 (2003)
* Identification of numerically accurate first-order Takagi-Sugeno systems with interpretable local models from data (kaasautor E. Rüstern). // J. Adv. Comp. Intel. Intelligent Informatics, 9 (2005) 5
* Fuzzy backing control of truck and two trailers (kaasautorid A. Leibak, E. Rüstern). // Proc. IEEE International Conf. Comp. Cybern. Tallinn, 2006.

Kirjandus
---------

* *Eesti teaduse biograafiline leksikon.* 3. köide: *N–Sap* TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013

Välislingid
-----------

Andri Riid Eesti Teadusinfosüsteemis Muuda Vikiandmetes

 *Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.*
Samoa valitsushooned
**Apia** on Samoa pealinn.

Apia asub Samoa suuruselt teise saare Upolu põhjarannikul. Apia geograafilised koordinaadid on 13° 50' lõunalaiust ja 171° 45' läänepikkust.

Apia on riigi peamine sadam ja ainus suur linn (üle 10 000 elaniku). 2005. aasta seisuga elas linnas 40 400 inimest.

Nimi "Apia" on kahetähenduslik. Kõigepealt tähendab ta endist küla, millest kasvas välja Apia linn ja mis andis linnale ka oma nime. Sellel asulal on oma linnapea. Teiseks võidakse selle all mõista linnastunud ala, mis on mõnevõrra suurem. Seda viimast nimetatakse üldjuhul *City of Apia* ja 2001. aastal elas seal 58 800 inimest.

Apia asub Vaisigano jõe suudmes looduslikus sadamapaigas kitsal rannaribal ookeani ja Vaea mäe vahel. Linna keskosa kõrguseks merepinnast loetakse 2 meetrit, Vaea mäe kõrgus on 472 meetrit.

Ajalugu
-------

Apia asutati 1850. aastatel.

15. märtsil 1889 juhtus sadamas õnnetus, kui sadamas oli 7 Saksamaa, USA ja Suurbritannia laeva ja sadamale lähenes taifuun. Tarvis oli sadamast põgeneda, kuid ükski laev seda ei teinud, arvates, et seda, kes esimesena jalga laseb, peetakse argpüksiks. 6 laeva läks põhja rohkem kui 200 meremehega, üksnes Briti ristleja Calliope pääses vaevu, suutes pärast tormi arendada kiirust kõigest 1 sõlm.

Kirjanik Robert Louis Stevenson veetis oma elu 4 viimast aastat Apias. Ta on maetud Vaea mäele, kust avaneb vaade üle linna ja sealhulgas tema kodule, mille ta ehitas ja kus on praegu tema muuseum.

Transport
---------

Apias on suhteliselt hea teedevõrk. Enamik teid on kattega. Liiklus on parempoolne. Kiiruspiirangud on üsna suured: kesklinnas 25 miili tunnis (40 km/h), ülejäänud linnas 35 miili tunnis (56 km/h), eriolukordades 15 miili tunnis (24 km/h).

Apias ei ole ronge ega tramme, selle asemel on hea bussiliiklus ja palju taksosid. Kohalikud elanikud kõnnivad linna piires ja kaugemalegi üldjuhul jala. jalgrattaid ja mootorrattaid on vähe. Eraautode arv suureneb ja seetõttu on viimastel aastatel hakanud kesklinnas tekkima liiklusummikud.

Lennujaam on Apiast 40-minutilise autosõidu kaugusel läänes. See on Faleolo lennujaam. Varem töötas linnalähedane Fagali lennujaam, kust väljusid siselennud ja rahvusvahelised lennud Ameerika Samoa keskusse Pago Pagosse, kuid see on nüüd suletud. Apias on lennukompanii Polynesian Airlines peakorter.

Apia sadam on Samoa suurim sadam. Sealt väljuvad korralised laevaliinid Tokelaule ja Akeerika Samoale.

Haridus
-------

Apias on 12 keskkooli (kolledžit) ja 5 põhikooli. Kõik põhikoolid on kristlikud ja neid hoiavad käigus kirikud.

Apias asub kolm ülikooli: Samoa Riiklik Ülikool, Lõuna-Vaikse Ookeani Ülikool ja Okeaania Meditsiiniülikool.
**Haradzišča** (transkribeerituna **Garadzištša**) on alev Valgevenes Bresti oblastis Baranavičy rajoonis. Alev on Haradzišča külanõukogu halduskeskuseks. Asula nimi on poola keeles *Horodyszcze*. Alev asub Servači jõe kaldal.

Alevis on keskkool, muusikakool, laste spordikool ja internaatkool. Haradziščas tegutsevad ka kultuurimaja ja kaks raamatukogu. Seal asub toiduainete tööstus, lisaks tegeletakse seal veel metsandusega.

Vaatamisväärsusteks on XVIII sajandil püstitatud katoliku kirik ja aastal 1764 ehitatud õigeusu (endine kreekakatoliku) kirik. Lisaks asub seal XIX sajandil ehitatud sünagoog. Alevi lähedal asub I maailmasõjas hukkunud saksa sõdurite surnuaed. Alevi piiril asub linnamägi, mida on peetud Leedu vanaks pealinnaks Vorutaks.

Ajalugu
-------

Alevit on esimest korda mainitud aastal 1414, toona kuulus see Leedu suurvürstidele. Aastal 1494 ehitati sinna katoliku kirik. XV sajandi lõpus läks asula Bielskite valdusse.

Haradzišča asus Navahradaki vojevoodkonnas, kuuludes seal Navahradaki maakonda. XVI–XVII sajandil oli asulal mitmeid omanikke, nende seas Nemirad, Chodkiewiczid, Pacid. XVII sajandi lõpus läks asula Zenowiczitele. 

Aastast 1793 (pärast teist Poola jagamist) Venemaa koosseisus. Alevi rahvas võttis osa mitmest Poola ülestõusust, seetõttu konfiskeeriti alev Pacide perekonnalt ja anti Buhavetskite valdusse. Samuti konfiskeerisid sõjaväevõimud kohalikult katoliiklaste koguduselt kiriku ja andsid selle Moskva patriarhaadile. XIX sajandi lõpus peeti Haradziščas kaks korda aastas laata.

Esimese maailmasõja ajal (1916) toimus alevi ümbruses Baranaviči lahing. Pärast Esimest maailmasõda kuulus Haradzišča Poola koosseisu, 1939. aastast Nõukogude Liitu. Teise maailmasõja ajal moodustati alevis geto, kuhu koguti 760 alevis elanud juuti ja juute ka ümbruskonna asulatest. Lisaks juutidele tapeti ka ülejäänud elanikke, kokku 4000 inimest. 

* Õigeusu kirikÕigeusu kirik
* Katoliku kirikKatoliku kirik
* Haradzišča linnamägiHaradzišča linnamägi

Välislingid
-----------

 Haradzišča – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
* Alevi juutide ajalugu
* Haradzišča
Andri Parubi
**Andri Parubi** (Андрій Володимирович Парубій; sündinud 31. jaanuaril 1971 Tšervonogradis Lvivi oblastis) on Ukraina poliitik. 

Ta oli 14. aprillist 2016 kuni 29. augustini 2019 Ukraina Ülemraada esimees. 

1994. aastal lõpetas ta Lvivi ülikooli ajalooteaduskonna.

Ukraina poliitikas
------------------

2013. aasta detsembrist 2014. aasta veebruarini oli ta Euromaidani omakaitse komandant.[*viide?*] 
Ta oli 27. veebruarist 2014 Ukraina Rahvusliku Julgeoleku ja Kaitse Nõukogu sekretär. President Petro Porošenko rahuldas tema tagasiastumisavalduse 7. augustil 2014.  Ülemraada 6. ja 7. koosseisu liige Batkivštšõna esindajana. 2016 valiti ta Ülemraada esimeheks ning oli selles ametis 29. augustini 2019.

Viited
------

1. ↑  "Порошенко принял отставку Парубия". Liga Novosti. 07.08.2014 14:00. Vaadatud 07.08.2014.

Välislingid
-----------

* Военное положение не помешает проведению Объединительного собора в Киеве - Парубий - Zn.ua, 27.11.2018

  


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**Volodõmõr Groisman** | **Ukraina Ülemraada esimees**2016-2019 | Järgnev**Dmõtro Razumkov** |
**Apofoonia** ehk **vokaalivahetus** ehk **ablaut** on vokaali vaheldumine etümoloogiliselt kokkukuuluvates sõnades või sõnaosades.

Indoeuroopa keelte puhul on põhjuseks rõhuseigad indoeuroopa algkeeles, millel on mõju kõigile indoeuroopa keeltele. 

Saksakeelse termini *Ablaut* võttis keeleteaduses kasutusel 1819. aastal Jacob Grimm germaani keelte tugevate verbide tüvevokaali muutumise kohta (sõna kasutati sarnases tähenduses varemgi, kuid mitte kindla tähendusega terminina). 

Eristatakse kvalitatiivset apofooniat (vokaali tämbri vaheldumine) ja kvantitatiivset apofooniat (vokaali pikkuse vaheldumine). Indoeuroopa keelte apofoonias eristatakse kolme astet:

* täisaste
* pikkaste
* nullaste

Indoeuroopa keeled
------------------

Tänapäeva arusaama järgi sisaldas enamik algindoeuroopa juuri (näiteks *\*bʰer-* 'tooma', *\*dewk-* 'juhtima', *\*peh₃-* 'jooma') vokaali *\*/e/*. Peale selle olid kõigil algindoeuroopa juurtel algkonsonandid, nii et näiteks *\*\*ed-* 'sööma', *\*\*es-* 'olema', *\*\*ag̑ -* 'ajama' ja *\*\*okʷ-* 'nägema' olid välistatud. Ferdinand de Saussure esitas larüngaalteooria, mille hilisema täiustatud versiooni järgi tekkisid algkeeles larüngaalide mõjul algse *\*/e/* kõrval ka *\*/a/* ja *\*/o/*. Ei ole päris selge, milliste häälikutena larüngaalfoneemid realiseerusid (selgust ei ole ka mõnede teiste foneemide puhul, vt glotaalteoooria); oletatakse, et \*h₁ hääldus kui *\*/h/* või *\*/ç/*, \*h₂ kui *\*/x/* ja \*h₃ kui *\*/γw/*. Seejuures \*h₁ ei muuda vokaali tämbrit (*\*h₁ed-* 'sööma', *\*h₁es-* 'olema'), \*h₂ tekitab vokaali *\*/a/* (*h₂eg̑ -* 'ajama' > *h₂ag̑ -*) ja \*h₃ tekitab vokaali *\*/o/* (*h₃ekʷ-* 'nägema' > *h₃okʷ-*). Pärast tämbri muutust ja pikenemist (juhul kui larüngaal on pärast vokaali; *\*peh₃* 'jooma' > *pō*) larüngaalid kaovad kõigis keeltes, välja arvatud \*h₂ anatoolia keeltes (> heti *ḫ* või *ḫḫ*; algpositsioonis on säilinud ka \*h₃). 

Kui *\*/e/* on muutumatult säilinud, siis on tegemist -e-täisastmega. Kui algselt oodatav *\*/e/* indoeuroopa algkeeles oli rõhutu, siis see kadus; vastav sõnaosa oli siis nullastmesse (ainsuse kolmas pööre *\*h₁és-ti* 'ta on', mitmuse kolmas pööre *\*h₁s-énti* 'nad on'; tekivad "tugevad" ja "nõrgad" osatüved). Peale nullastme oli veel pikkaste *\*/ē/*. Nullastmest, täisastmest ja pikkastmest koosnevat rida nimetatakse ka kvantitatiivseks apofooniaks.
**Andriela Rääbis** (aastani 1991 **Andriela Vutt**, sündinud 21. juulil 1966 Tartus) on eesti keeleteadlane.

Elulugu
-------

Lõpetas 1983. aastal Kohtla-Järve 17. Keskkooli ja õppis aastatel 1984–1990 Tartu Ülikoolis, mille lõpetas eesti filoloogina.

Ta oli aastatel 1997–1999 Tartu Ülikooli magistriõppes ning sai magistrikraadi magistritööga "Telefonivestluse sissejuhatus". 2001–2009 õppis ta Tartu Ülikooli doktoriõppes ning sai 2009. aastal doktorikraadi doktoritööga "Eesti telefonivestluse sissejuhatus: struktuur ja suhtlusfunktsioonid" (juhendaja Renate Pajusalu). 

Ta oli 1990–1997 Tartu Ülikooli eesti keele labori insener, 1997–2000 üldkeeleteaduse õppetooli vanemlaborant, aastast 2001 arvutilingvistika teadur.

Teadustöö
---------

Uurimisvaldkond: suuline kõne, telefonivestluse struktuuri uurimine konversatsioonianalüüsi meetodil. Emakeele Seltsi tegevliige. Avaldanud 47 teadustrükist.

Teoseid
-------

* Telefonivestluse sissejuhatus. // KK (2000) 6
* Ametliku telefonikõne lõpetamine: kuidas helistaja lõpetamise algatab. // Emakeele Seltsi aastaraamat 47 (2002)
* Olukorda kontrollivad küsimused telefonivestluse alguses. // VIRSU. Viro ja suomi: kohdekielet kontrastissa. Lähivertailuja 13. Joensuu, 2003
* Küsimus Mis sa teed? telefonivestluses. // KK (2004) 5
* Dialoogiaktid eesti infodialoogides: tüpoloogia ja analüüs (kaasautor Tiit Hennoste). Tartu, 2004
* Infodialoogi algusrituaalid. // Keel ja arvuti. TÜ üldkeeleteaduse õt toim 6 (2006)
* Cue-based interpretation of customer's requests: Analysis of Estonian dialogue corpus (kaasautor). // Advances in Natural Language Processing, Proc. (2006)
* Kuidas helistaja ja vastaja teineteise ära tunnevad. // Emakeele Seltsi aastaraamat 52 (2007)

Viited
------

1. 1 2 3  Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide

Kirjandus
---------

* *Eesti teaduse biograafiline leksikon.* 3. köide: *N–Sap* TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013, lk. 1306-1307

Välislingid
-----------

* Andriela Rääbis Eesti Teadusinfosüsteemis Muuda Vikiandmetes

 *Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.*
Meeskond CTF-i mängimas DEF CON 17-l
**Capture the Flag** (**CTF**) on küberkaitsevõistlus, mille teemad hõlmavad süsteemide rünnakut, kaitsmist, steganograafiat, krüptograafiat, küberhügieeni või vähem tuntud ehitusega infosüsteeme. 

Enamik korraldajatest pakub võimalust ennast proovile panna kas kaitse-rünne tüüpi CTFiga või Kuldvillaku tüüpi võistlustega; CTFe, kus kombineeritakse mõlemat, toimub harva.

Võistlused võivad toimuda nii internetis kui ka reaalelus kokku tulles. Ajaliselt kestavad võistlused paarist tunnist mitme päevani. Etteantud aja jooksul tuleb lahendada ülesanded, kas individuaalse väljakutsena või meeskonnatööna. CTF võistlusi võib kõrvutada sarnaste ettevõtmistega spordis või teadusvaldkondades olümpiaadidega – osalejad tulevad kokku, et selgitada välja parimad.

Tihti on CTFide puhul tegemist väiksemate valdkonna aktivistide kogukondade korraldatud võistlustega, kuid CTFina korraldatakse ka suurvõistlusi nii Eestis kui mujal maailmas. Enamik tuntud CTF-maailma võistlusi leiab CTFTime'i keskkonnas. Euroopa kõige tuntum kohapeal toimuv CTF on näiteks Euroopa küberturbevõistlus.

Eestis korraldavad CTF-võistlusi näiteks mittetulundusühing CTF Pärnu ja Tallinna Tehnikaülikool KüberOlümpia projekti raames. Võistluste korraldajad peavad oluliseks küberkaitsest huvituvate noorte kokkutoomist ja oskuste kasutamist headel eesmärkidel, aidates noortel saavutada paremat arusaama tuleviku töövõimalustest IT ja küberkaitse valdkonnas. Leiduvad ka eestikeelsed veebilehed, kus saab hajutada Kuldvillaku-tüüpi CTFide ülesannete lahendamist, nagu näiteks
**Paul Bert Elvstrøm** (25. veebruar 1928 Kopenhaagen – 7. detsember 2016 Hellerup) oli taani purjetaja. 

Ta oli 15-kordne maailmameister purjetamises kaheksal paaditüübil, sh Snipe, Finn, 5,5 m, Soling, Star, Lendav Hollandlane. 

Ta võistles kaheksatel suveolümpiamängudel purjetamises aastatel 1948–1988, viimati klassis Tornaado 60-aastaselt koos noorema tütre Trine Elvstrøm-Myralfiga, ja võitis kokku neli kuldmedalit aastatel 1948–1960.

1954. aastal asutas ta endanimelise purjede tootmise ja muu purjetamisvarustusega kaupleva ettevõtte, mis toimib tänaseni.

Paul Elvstrømi isa oli Hugo Elvstrøm laevakapten ja ema Birtha Christensen ajakirjanik, kes pärast isa Hugo surma, kui Paul oli kaheksa-aastane, kasvatas Pauli üksi.

Tunnustus
---------

 1952 OM 
* 1996 valiti Paul Elvstrøm Taani sajandi sportlaseks
* 2007 valiti Paul Elvstrøm ISAF-i Kuulsuste halli

Viited
------

1. ↑  Paul Elvström : ISAF Hall of Fame : Inductees

Välislingid
-----------

* Kipperi foorum: Purjetamise Grand Old Man Paul Elvström 80, 1979. aasta fotod Piritalt
* Tütrega purjetamas
* Human Interest - Author: SSL - June 29, 2017, Danish Hero - Paul Elvstrom, starclass.org

  


|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Paul Elvstrøm** |
Katja Kipping (2014)
Katja Kipping (2009)
**Katja Kipping** (sündinud 18. jaanuaril 1978 Dresdenis) on Saksamaa poliitik.

1996. aastal lõpetas ta Dresdenis gümnaasiumi. 1996–1997 oli ta vabatahtliku sotsiaaltöötajana Venemaal Gattšinas. 1997–2003 õppis ta Dresdeni Tehnikaülikoolis slavistikat ja kõrvalainetena amerikanistikat ja avalikku õigust. Magistrikraadi kaitses ta 2003. aastal.

1998. aasta aprillis astus Katja Kipping Demokraatliku Sotsialismi Parteisse. 1999–2003 oli ta Dresdeni Linnavolikogu liige. 1999–2005 oli ta Saksimaa Parlamendi liige. Alates 2005. aastast on ta Saksamaa Liidupäeva liige.

2007. aasta juunis sai Katja Kipping Vasakpartei (Die Linke) aseesimeheks. Alates 2. juunist 2012 kuni 27. veebruarini 2021 oli ta Vasakpartei kaasesimees (teine kaasesimees on Bernd Riexinger).

Viited
------

1. ↑  Katja Kipping Die Linke im Bundestag
2. ↑  Katja Kipping, Die Linke Deutscher Bundestag
3. ↑  Ein kurzer Überblick über die (bisher) wichtigsten Stationen katja-kipping.de
4. ↑  Federal Republic of Germany. Ministries, political parties, etc. rulers.org
Paul Eberhardi portreefoto Eesti Ajaloomuuseumi fotokogust 
**Paul Eberhard** (16. märts 1819 Sausti, Jüri kihelkond – 2. veebruar 1886 Kullamaa) oli Eesti vaimulik.

Õppis 1829–1836 Tallinna kubermangugümnaasiumis. Aastatel 1836–1839 õppis ta Tartu Ülikooli usuteaduskonnas. Töötas koduõpetajana Eestimaa- ja Peterburi kubermangus. Ordineeriti 11. juunil 1843 Tallinnas pastoriks.

Oli aastatel 1843–1855 Moskva Mihkli kirikukoolis usuõpetajaks ja Moskva Mihkli koguduse adjunktpastoriks. Aastatel 1855–1886 oli ta (introdutseeriti 16. oktoobril 1855) Kullamaa Püha Johannese koguduse õpetaja, teenides ka Piirsalus (siis polnud veel iseseisvat Piirsalu kogudust). Sai Eestimaa Konsistooriumi assessoriks 24. detsembril 1866, oli 1878–1886 Maa-Lääne praostkonna praost. Oli aastail 1854–1858 Kuuda õpetajate seminari esimene inspektor.

Viited
------

1. ↑  Erik Amburger "Die Pastoren der evangelischen Kirchen Rußlands" vom Ende des 16. Jahrhunderts bis 1937 Ein biographisches Lexikon Institut Nordostdeutsches Kulturwerk Martin Luther Verlag 1998
2. ↑  Liivi Aarma Põhja-Eesti vaimulike lühielulood 1525–1885 Tallinn 2007

Kirjandus
---------

* Nekrolog August Heinrich Dittrich's, weil. Consistorialraths und ersten Predigers an St. Michael in Moskau / P. Eberhard. Riga: Häcker, 1857
* Arroteggeminne kuida Tallinna Pea-Piibli-koggodusse ja Abbi-Kogguduste läbbi pühhad kirjad meie armsa Maa-rahwale on jäggatud. Kahheksas jäggo / [Koost. Paul Eberhard]. Tallinn: 1860
* Pauluse raamat Rooma rahvale / Äraseletanud P. Eberhard. Tallinn: 1883

Isiklikku
---------

Tema, poeg Theodor Eberhard oli Juuru Mihkli koguduse õpetaja, poeg August Eberhard oli Mustjala Anna koguduse õpetaja, poeg Paul Eberhard oli Väike-Maarja koguduse õpetaja.

Välislingid
-----------

*
**Sarvabuddha-daakini** (Narkahajid), ka **Naro-daakini** (tiibeti *na-ro mkha-spyod-ma*), on raevukas naisjumalus Tiibeti tantristlikus panteonis. 

Enamasti kujutatakse teda alasti. Ainuke kate, mis sümboolselt Sarvabuddha-daakini alastust ja ilu varjab, on tal kaelas olev inimkolpadest kee. 

Sarvabuddha-daakini on äärmiselt vajalik daakini Chödi praktiseerijate jaoks, kes korraldavad surnuaedades ja matmispaikades meditatsioonipraktikat tema juhendamisel. Sadhanamalas on kirjas, et Sarvabuddha-daakini on Vadžra-joogini emanatsioon ja tema käsitlus antud vormis sarnaneb kirjeldusega hindu jumalusest Chinnamastast. Sellisena ilmuva Sarvabuddha-daakiniga (Vadžra-jooginiga) on alati kaasas ka kaks daakinist kaaslast, keda kutsutakse nimedega Vadžra Vairocani ja Vadžra Varnani. 

Sarvabuddha-daakini on üks Vadžra-joogini manifestatsioonidest. Vadžra-nuga, mida Sarvabuddha-daakini peos hoiab, on puhas versioon lihuniku noast, mida kasutavad Lhasa moslemitest loomaveristajad. Sama nuga kasutatakse ka laipade tükeldamiseks Tiibetis, kus surnuid söödetakse raisakotkastele. Sarvabuddha-daakini käes on see kui vahend, mis lõikab läbi meie seotuse sansaaraga.
Sergei Bagapš (2008)
**Sergei Vassiljevitš Bagapš** (abhaasi keeles Сергеи Багаҧшь; 4. märtsil 1949 Suhhumi – 29. mail 2011 Moskva) oli osaliselt tunnustatud Abhaasia Vabariigi president.

Hariduselt oli ta agronoom. 1972 asus tööle eeterlikke õlisid tootva sovhoosi agronoomiaosakonna juhatajana.

1978 sai temast Gruusia Kommunistliku Partei Keskkomitee teabeosakonna juhataja asetäitja ning töölis- ja maanoorte osakonna juhataja asetäitja. 1980 sai ta Abhaasia oblastikomitee esimeseks sekretäriks, 1982 Otšamtširi rajoonikomitee esimeseks sekretäriks. 1992–1997 oli ta Abhaasia Vabariigi peaministri esimene asetäitja (seda ametikohta nimetati kuni 1993 Abhaasia ANSV Ministrite Nõukogu esimehe esimeseks asetäitjaks ja kuni 1995 Abhaasia Vabariigi Ministrite Nõukogu esimehe esimeseks asetäitjaks). 1997–1999 oli ta Abhaasia peaminister. Seejärel tõmbus ta poliitikast tagasi ja hakkas juhatama Abhaasia energiaettevõtet "Tšernomorenergo".

Esimest korda valiti Bagapš ametisse 3. oktoobril 2004 opositsioonikandidaadina. 29. oktoobril 2004 tunnistas Abhaasia ülemkohus valimised kehtetuteks, tühistades sellega oma varasema otsuse kuulutada Bagapš valimiste võitjaks. Ühtlasi kohustas ta keskvalimiskomisjoni korraldama kahe nädala jooksul uued valimised, aga nii kiiresti neid siiski ei korraldatud. 

Uued valimised toimusid 12. jaanuaril 2005. Nendel osales kaks kandidaati, Bagapš ja Rahvapartei liider Jakub Lakoba. Järgmisel päeval kuulutas keskvalimiskomisjon Bagapši võitjaks. 

12. detsembril 2009 toimunud presidendivalimistel valiti ta umbes 59 protsendiga häältest ametisse tagasi.

Tema ametiajal tunnustas Venemaa ametlikult Abhaasia iseseisvust ning otsustas temaga sõlmida diplomaatilised suhted ning abi- ja koostöölepingu.

Lõuna-Osseetia sõja ajal oli Bagapš Abhaasia sõjaväe ülemjuhataja. Abhaasia avas teise rinde, tõmmates osa Gruusia vägesid enda peale. Sõja tulemusena saavutas Abhaasia 12. augustil 2008 täieliku kontrolli Kodori oru üle, sundides Gruusia sõjaväe- ja politseiüksused sealt lahkuma.

Bagapš oli Abhaasia korvpalliföderatsiooni president. 

Ta oli abielus, peres on kaks last.

Viited
------

1. ↑  "Kes? Mis? Kus?" 2006, lk. 194, 205
2. ↑  "Kes? Mis? Kus?" 2006, lk. 222, 223
**Sergei Besseda** (vene keeles *Сергей Орестович Беседа*; sündinud 1. jaanuar 1954) on Venemaa poliitik ja sõjaväelane. Alates 2009. aastast FSB luureagentuuri viienda talituse (operatiivteabe ja rahvusvaheliste suhete talitus) juht ja on alates 2022. aasta märtsist kindralpolkovnik.

Elulugu
-------

Sergei Besseda on 2003. aastast FSB (föderaalse julgeolekuteenistuse) analüüsi, prognoosi ja strateegilise planeerimise osakonna juhataja asetäitja - operatiivteabe koordineerimise direktoraadi juhataja. 

2004. aastast FSB prognoosianalüüsi ja strateegilise planeerimise talituse teenistusjuhi asetäitja - operatiivteabe osakonna juhataja. 

2009. aastast FSB operatiivteabe ja rahvusvaheliste suhete talituse (5. talitus) juhataja. 

20.-21.veebruaril 2014 viibis Kiievis ametlikult ülesandega määrata Venemaa Föderatsiooni Ukraina saatkonna ja teiste Kiievis asuvate Venemaa institutsioonide füüsilise kaitse vajalik tase. Taotles sel teemal kohtumist tollase Ukraina presidendi Viktor Janukovitšiga, kuid teda ei võetud vastu.

4. aprillil 2014 pöördus Ukraina välisministeerium Venemaa poole seoses 18.–22. veebruaril Kiievis Maidanil toime pandud arvukate Ukraina kodanike mõrvadega palvega selgitada 20. ja 21. veebruaril 2014 Besseda Ukrainas viibimise asjaolusid.

2022. aasta Venemaa sissetungi ajal Ukrainasse, on rahvusvaheline meedia väitnud, et Bessedat hoitakse koduarestis, väidetavalt Putinile valede luureandmete andmise tõttu Ukraina vastupanuvõime kohta invasioonile. 8. aprillil 2022 teatati, et ta viidi üle Lefortovo vanglasse.

Sanktsioonid
------------

26. juulil 2014 kehtestas Euroopa Liit talle seoses Venemaa agressiooniga Ukrainas viisa- ja majandussanktsioonid. Tema Euroopa Liidu riikides olev vara külmutati.

Viited
------

1. ↑
2. ↑
3. ↑
4. ↑  Tom Porter (8. aprill 2022). "A senior Russian official was sent to a notorious Moscow jail in retribution for poor Ukraine intel, expert says". *Business Insider*.
5. ↑  "Ekspert: Venemaa luureohvitserid süüdistavad Ukraina kaoses Putinit". *err.ee*. ERR. 13. aprill 2022. Vaadatud 14. aprillil 2022. Osakonna endine juht Sergei Beseda on nüüd juba Moskva Lefortovo vanglas, teatas The Times. Soldatovi sõnul kuulus Beseda FSB kümne kõrgeima ametniku hulka. Soldatov ei usu, et suurem osa FSB-st oli kaasatud sõtta mineku otsustamise protsessi.
6. ↑
|  |
| --- |
|  |
|  |
| Kuld | 2018 | jäähoki |
|  |
| Pronks | 2017 | jäähoki |
| Pronks | 2019 | jäähoki |

**Sergei Vladimirovitš Andronov** (vene keeles Сергей Владимирович Андронов; sündinud 19. juulil 1989 Penzas) on Venemaa jäähokimängija, kes mängib KHL-i klubis Moskva CSKA ründajana paremäärel.

Andronov alustas karjääri Togliatti Ladas. Hooajal 2009–10 liitus ta Moskva CSKA-ga.

2009. aastal valiti ta NHL-i *draft* '​is St. Louis Bluesi poolt 79. valikuna, kuid Põhja-Ameerikas sai ta mänguaega ainult American Hockey League'i klubide Peoria Rivermeni ja Chicago Wolvesi ridades. Moskva CSKA-s mängib ta taas alates hooajast 2014–15. Hooajal 2018–19 võitis ta klubiga Gagarini karika.

2017. ja 2019. aasta maailmameistrivõistlustel võitis ta Venemaa jäähokikoondise koosseisus pronksmedali. 2018. aasta taliolümpiamängudel võitis ta Venemaa koondisega kuldmedali.

Välislingid
-----------

* Sergei Andronov KHL.ru lehel
* Sergei Andronov hockeydb.com lehel
1939. aasta vallareformiga muudetud valdade piirid
**Käina vald** (ka **Keina vald**; saksa keeles *Keinis*) oli vald Läänemaal (hiljem Hiiumaal) Käina kihelkonnas. Valla pindala oli 276 km² ja 1934. aasta seisuga elas seal 4015 inimest. Vald eksisteeris 1866–1950.

Vallas oli 888 talundit ja elamut ning need kasutasid 18 231 ha maad. Vallamaja asus Käina külas.

Vald asus kuni 1917. aastani Haapsalu kreisis ning seejärel kuni 1946. aastani Lääne maakonnas ja aastail 1946–1950 Hiiu maakonnas.

Käina valla aukodanik oli Paul Kogerman. Käina vallas on sündinud Ada Lundver.

Ajalugu
-------

Vald moodustati 1866. aastal sarnaselt teiste Hiiumaa valdadega (1866. aasta vallareform).

1893 liideti Käina vallaga Aadma, Kassari, Putkaste ja Vaemla vald.

1939. aasta vallareformi käigus liideti Vallaniit III nr A-23 talu maa-ala Emmaste vallaga.

1945 septembris moodustati Käina vallas Käina külanõukogu keskusega Käina külas, Vaemla külanõukogu keskusega Vaemla külas ja Ühtri külanõukogu keskusega Ühtri asunduses. 1950. aastal Käina vald likvideeriti ja selle alad arvati Hiiumaa rajooni koosseisu.

Asustus
-------

1939. aastal kuulusid Käina valla koosseisu: Käina alevik, Lahe küla, Putkaste asundus, Nurme, Allika, Valli, Kreiandi, Ristivälja, Määltse, Mäe, Moka, Käina, Putkaste-Selja, Kiriku-Selja, Nõmme, Koiga, Võnküla, Nasva, Kaigutsi, Tiitsi, Villemi, Luguse külad ja Nõmmerga üksikelamud, Orjaku, Mere, Kassare, Uus, Esiküla, Taguküla, Kiisi, Uuidu, Pasti, Jõe, Niidi, Rehe, Kaasiku, Kogri ja Põllu külad ning Hanikatsi saar, Jausa, Utu, Aadma, Lelu, Ühtri, Pärnselja, Männamaa külad ning Metskonna üksikelamud.

Vaata ka
--------

* Käina vald

Viited
------

1. 1 2  *Eesti Entsüklopeedia.* 4. köide: *Jaapan–Käolina.* Tartu: Loodus, 1934, lk 1413.
2. 1 2  Käina vald Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917 (vaadatud 21.02.2016)
3. ↑  Maa-ameti kaardirakendused
4. ↑  Väljavõte Vabariigi Presidendi otsusest nr. 88 – 7. oktoobrist 1938 (RT 1938, 87, 776)
5. ↑  Eesti NSV Teataja, 1945, 32, 501
6. ↑  Eesti NSV Teataja, 1950, 11, 114
7. ↑  588. Harju Maavanema otsus Harju maakonna vallavolikogude valimisringkondade arvu ja nende piiride kohta. Riigi Teataja, nr. 75, 9 september 1939

Välislingid
-----------

* Käina vald Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917
**Serge Telle** (sündinud 5. mail 1955 Nantesis) on Prantsusmaa diplomaat, kes oli 1. veebruarist 2016 kuni 1. septembrini 2020 Monaco riigiminister.

Elulugu
-------

Tema isa oli insener.

Serge Telle on lõpetanud Pariisi Poliitikauuringute Instituudi. Lisaks on ta õppinud riiklikus ida keelte ja kultuuride instituudis suahiili keelt. Tal on ka kraad õigusteaduses.

Karjäär
-------

Serge Telle asus Prantsusmaa välisministeeriumisse tööle 1982. aastal ja oli algul sekretär Prantsusmaa saatkonnas Tansaania pealinnas Dar es Salaamis. Seejärel töötas ta aastatel 1984–1988 New Yorgis Prantsusmaa esinduses ÜRO juures. Aastatel 1988–1992 oli ta humanitaarmeetmete riigisekretäri Bernard Kouchneri nõunik.

Aastatel 1992–1993 töötas ta Ühendkuningriigi välisministeeriumis ning seejärel kuni 1997. aastani ÜRO Genfi büroos. Aastatel 1997–2002 oli ta peaminister Lionel Jospini nõunik Lähis-Ida ja Aafrika asjades.

Aastatel 2002–2007 oli ta Prantsusmaa peakonsul (hiljem suursaadik) Monacos ja 2007–2008 välisminister Bernard Kouchneri nõunik. Aastatel 2008–2012 oli ta Prantsusmaa saadik Vahemere Liidu juures ning 2013–2015 ministeeriumideülene delegaat. Ühtlasi oli ta aastatel 2011–2016 Vahemere linnade ja territooriumite agentuuri president. 1. veebruaril 2016 nimetati Serge Telle Monaco riigiministriks.

Tunnustus
---------

* Auleegioni orden (rüütel)
* Ordre national du Mérite (rüütel)
* Püha Karli orden (komandör)

Isiklikku
---------

Telle tegeleb pikamaajooksuga, tema abikaasa Guilaine Chenu on telesaatejuht. Neil on poeg Alexis.

Ta andis 16. märtsil 2020 positiivse COVID-19 proovi.

Viited
------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12  "The Minister of State". *Gouvernement Princier*. Principauté de Monaco. Vaadatud 4. mai 2017.
2. 1 2 3 4 5 6 7 8  Navas, Christiane (26. veebruar 2016). "Serge Telle, Nantais et chef du gouvernement monégasque". *Les Echos*. Vaadatud 4. mai 2017.
3. ↑  "New Minister of State selected". *The Monaco Times*. 5. jaanuar 2016. Originaali arhiivikoopia seisuga 12. jaanuar 2016. Vaadatud 4. mai 2017 – via Wayback Machine.
4. ↑  "Serge Telle nommé ministre d'Etat à Monaco". *Nice Matin*. 4. jaanuar 2016. Vaadatud 4. mai 2017.
5. ↑  "Guilaine Chenu, son mari envoyé spécial à Monaco". *Gala*. 5. veebruar 2016. Vaadatud 4. mai 2017.
6. ↑  "Serge Telle: Immense fierté à Monaco devant sa femme Guilaine Chenu et leur fils". *Pure People*. 7. veebruar 2016. Vaadatud 4. mai 2017.
7. ↑  Horsman, Stephanie; Horsman, Stephanie (16. märts 2020). "Serge Telle tests positive for Covid-19". *Monaco Life* (inglise). Vaadatud 16. märts 2020.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**Gilles Tonelli (kt)  Michel Roger (2015)** | **Monaco riigiminister**2016–2020 | Järgnev**Pierre Dartout** |
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib mehenimest, õhutõrjerelva kohta vaata artiklit ZU-23-2.* |

---

**Sergei** on eesnimi, mis pärineb Rooma patriitsiperekonna nimest Sergius ja sedakaudu vanemast etruski nimest.

Sergei on Eestis populaarsuselt 3. mehenimi. 1. jaanuari 2017 seisuga oli Eestis eesnimi Sergei 10642 mehel, 2021. aasta 1. jaanuari seisuga 10364 mehel.

Sergei oli 1. jaanuaril 2017 keskmiselt 44 aasta vanune (mediaanvanus oli 44), 1. jaanuaril 2021 vastavalt 47 (47).

Kõige populaarsem oli 2017. aastal eesnimi Sergei vanuserühmas 55–59, kus neid oli 10 000 elaniku kohta 145,25 ning Ida-Viru maakonnas, kus neid oli 10 000 elaniku kohta 172,45.

Venemaal translitereeritakse vene nimi Сергей (Sergei) ladina kirjas inglise transkriptsiooni järgi **Sergey**. Eestis oli seetõttu Sergey 1. jaanuari 2017 seisuga levikult 43. mehenimi (3128 sellenimelist).

2018. aasta seisuga oli see Sergey populaarsuselt 45. mehenimi. 1. jaanuari 2018 seisuga oli Eestis eesnimi Sergey 3073 mehel.

1. jaanuari 2021 seisuga oli Eestis eesnimi Sergey 2942 mehel ja see oli levikult 47. mehenimi.

Ukrainapärane variant nimest on Сергій, translitereerituna Serhiy või Sergiy.

Nime kandjaid
-------------

* Sergei Bragin, eesti jalgpallur
* Sergei Hohlov-Simson, eesti jalgpallur
* Sergei Mošnikov, eesti jalgpallur
* Sergei Pareiko, eesti jalgpallur
* Sergei Ratnikov, eesti jalgpallitreener
* Sergei Zamorski, eesti jalgpallur
* Sergei Zenjov, eesti jalgpallur
* Sergei Terehhov, eesti jalgpallur

Vaata ka
--------

* Serge
* Sergi
* Serhi
* Sergio

Viited
------

1. ↑
2. ↑
3. ↑
4. ↑
5. ↑
6. ↑   (vaadatud 22.02.2019)
7. ↑
**Helen Lausma-Saar** (sündinud 14. aprillil 1988 Tallinnas) on ajaloolane.

Hariduskäik
-----------

Alghariduse omandas Katleri Põhikoolis. 2007. aastal lõpetas Pirita Majandusgümnaasiumi. 2012. aastal lõpetas magistriõpingud *cum laude* Tallinna Ülikoolis, magistritöö teemaks oli "Ajalooteadus Nõukogude Eestis 1944–1952" (juhendaja Priit Raudkivi). Jätkab õpinguid doktorantuuris, uurimisteemadeks on taasiseseisvumisperiood ja ajalooteadus Nõukogude Eestis. On kirjutanud nendel teemadel artikleid.

Töökäik
-------

* 2013–2014 töötas Rahvarinde Muuseumi ekspositsiooni koostava kuraatorina.
* 2014–2020 Rahvarinde Muuseumi juhataja
* 2021-... Lauluväljaku külastuskeskuse juht

Tegevused
---------

Koostanud populaarteadusliku toimetise "Olid alles ajad" (2016).

Toimetanud ajaloosaateid "Olid alles ajad" (2015, Tallinna Televisioon) ja "Jaan Poska 150. Mõtteid ja meenutusi" (2016, Tallinna Televisioon).

Mitme näituse kuraator (Balti keti 25. aastapäeva rändnäitus "Kes on Su kõrval?", "Rahuwürst. Jaan Poska 1866-1920").

Isiklikku
---------

Välislingid
-----------

* Eesti Teadusinfosüsteem
**Vassili Külaots** (2. november 1889 Pärsamaa vald, Saaremaa – 17. oktoober 1977 Tallinn Eesti NSV) oli Eesti (kolonel) ja Nõukogude Liidu (polkovnik) sõjaväelane.

Vassili Külaots teenis Eesti sõjaväes 7. Jalaväerügemendis kapteni ja majorina, 1927. aastal viidi üle teenistust jätkama Eesti Kindralstaapi. Kindralstaabis teenis ta käsutäitja-ohvitserina ja Kaitsevägede staabi VI osakonna (väljaõppe osakonna) A-jaoskonna ülemana, kus ta 1930. aastal ülendati kolonelleitnandiks. 1932. aastal nimetati ta Kaitsevägede staabi IV osakonna (Kv kantselei) C-jaoskonna ülemaks. 

1934. aastal nimetati ta Viru-Järva kaitseringkonna staabi ülema kohusetäitjaks ja 1936. aastal Viru-Järva kaitseringkonna staabi ülemaks. 13. jaanuaril 1939 viidi ta üle Kõrgema Sõjakooli alaliseks lektoriks. 16. veebruaril 1940 ülendati ta koloneliks, 1940. aasta juunipöörde ajal Eesti Sõjavägede Staabi VI (väljaõppe)osakonna ülemaks. 

1940. aastal Eesti okupeerimise ja inkorporeerimise järel NSV Liidu koosseisu mobiliseeriti ta Punaarmeesse, kus teenis 22. Eesti Territoriaalse Laskurkorpuse 180. Eesti Laskurdiviisi 42. laskurpolgu ülemana. Sealt suunati ta Venemaale, kus teenis Moskvas Frunze-nimelises Sõjaväeakadeemias õppejõuna taktika alal.

1942. aasta 8. eesti laskurkorpuse formeerimise ajal osales koos Jaan Lukase, Verner Trossi, August Vassili ja Artur Saueseljaga laskurkorpuse formeerimisel ning oli laskurkorpuse staabi 1. (operatiiv)osakonna ülem.

Isiklikku
---------

Tema poeg oli eesti õpetaja Vassili Külaots juunior (21. juuni 1929 – 10. juuni 2007). Töötas aastaid Tallinna 27. 8-klassilise Kooli kehalise kasvatuse õpetajana. Pälvis 2005. aastal Tallinna Raemedali.

Tunnustus
---------

* 1935 – Eesti Punase Risti II järgu I astme teenetemärk
* 1936 – Kotkaristi III klassi teenetemärk

Teosed
------

* Koostanud ja toimetanud Vassili Külaots, Eesti Tallinna Kaardiväe Laskurkorpuse võitlustee. Kirjastus: Poliitiline Kirjandus 1945, 252 lk.
* Vassili Külaots, Revolutsioonilisest liikumisest Vene armee Eestis asuvais väeosades aastail 1914-1917. Eesti Riiklik Kirjastus 1957, 95 lk.
* Vassili Külaots, Uraalidest Kuramaani. Eesti Raamat 1969, 317 lk.
* Vassili Külaots, Arnold Luks ja Otto Stein, Eesti sotsialistliku rahvuse kujunemisest. Eesti Raamat 1970, 126 lk,

Viited
------

1. ↑  Kuidas loodi punaarmee eesti korpused Andmeid raamatust ..Uraalidest Kuramaani", Vaba Eestlane = Free Estonian, 22 juuli 1969
2. ↑  In memoriam Vassili Külaots 21.06.1929  10.06.2007, 14. juuni 2007

Välislingid
-----------

* Ohvitseride andmekogu
*
Vassili Aksjonov (1983)
**Vassili Pavlovitš Aksjonov** (vene keeles Василий Павлович Аксёнов; 20. august 1932 Kaasan – 6. juuli 2009 Moskva) oli vene kirjanik, stsenarist ja teisitimõtleja.

Ta sattus oma loomingu pärast vastuollu Nõukogude võimudega ning 1980. aastal emigreerus Nõukogude Liidust Ameerika Ühendriikidesse, kus elas kuni 2004. aastani.

Looming
-------

1960. aastatel ja 1970. aastate alguses külastas Aksjonov tihti Eestit. 1960-ndate Eestist on juttu tema romaanis "Tähepilet" (1961), Tallinna-aineline on romaan "On aeg, mu sõber, on aeg" (1965).

### Eesti keeles ilmunud teosed

* "Väikene vaal, tegelikkuse lakeerija". Tõlkinud Uno Laht. Loomingu raamatukogu, Perioodika, 1965, 80 lk
* "Teekond tühjade tünnidega". Tõlkinud Teet Kallas. Loomingu Raamatukogu, Perioodika, 1974
* "Armastus elektri vastu". Tõlkinud Piret Saluri. Eesti Raamat, 1979, 152 lk
* "Nukra nõia rännutee ehk žanriotsing". Tõlkinud Teet Kallas. Loomingu Raamatukogu, Perioodika, 1994
* "Tähepilet". Tõlkinud Tiito Himma. Eesti Päevalehe raamat, 2009

Tunnustus
---------

* 2004 Vene Booker
|  |
| --- |
|  |
| Medalikohad |
| Maailmameistrivõistlused |
| **Kuld** | 2014 | jäähoki |
| **Hõbe** | 2015 | jäähoki |
| **Pronks** | 2016 | jäähoki |

**Sergei Andrejevitš Bobrovski** (vene keeles Серге́й Андреевич Бобровский; sündinud 20. septembril 1988 Novokuznetskis) on Venemaa jäähokimängija, kes mängib väravavahina NHL-i klubis Florida Panthers.

Ta alustas klubikarjääri Novokuznetski Metallurgis, mille meeskonnas debüteeris ta hooajal 2006–07 Venemaa kõrgliigas.

2010. aasta mais sõlmis ta kolmeaastase lepingu NHL-i klubiga Philadelphia Flyers. Hooajal 2010–11 mängis ta Flyersi esiväravavahi kohal, saades kirja 28 võitu ja 13 kaotust.

Hooaja 2012–13 esimeses pooles toimunud NHL-i tööseisaku ajal mängis Bobrovski KHL-i klubis Peterburi SKA.

Aastatel 2013–2019 mängis ta NHL-is seitse hooaega Columbus Blue Jacketsi põhiväravavahi kohal. Hooaegadel 2012–13 ja 2016–17 pälvis Bobrovski NHL-i hooaja parimale väravavahile antava Vezina Trophy. Samadel hooaegadel valiti ta lisaks liiga hooaja sümboolsesse koosseisu (*NHL First All-Star Team*). Hooajal 2016–17 oli ta NHL-is parima tõrjeprotsendiga väravavaht (93,1%). Hooajal 2018–19 sai ta NHL-is väravavahtidest kirja enim nullimänge (9). 2017. aastal osales ta NHL-i tähtede mängul.

2019. aasta juulis sõlmis ta seitsmeaastase lepingu Panthersiga.

2014. aastal tuli Bobrovski Venemaa jäähokikoondisega maailmameistriks ning valiti samadel maailmameistrivõistlustel turniiri parimaks väravavahiks. Lisaks on ta maailmameistrivõistlustel võitnud veel ühe hõbemedali ja ühe pronksmedali.

Välislingid
-----------

 Sergei Bobrovski – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
* Sergei Bobrovski NHL.com lehel
* Sergei Bobrovski hockeydb.com lehel

| * v
* r
Florida Panthers |
| --- |
| 
**Väravavahid**: Sergei Bobrovski **·** Spencer Knight **·** Alex Lyon |
| 
**Kaitsjad**: Michael Benning **·** Aaron Ekblad **·** Casey Fitzgerald **·** Gustav Forsling **·** Radko Gudas **·** Matt Kiersted **·** Josh Mahura **·** Brandon Montour **·** Marc Staal |
| 
**Ründajad**: Aleksandr Barkov **·** Sam Bennett **·** Nick Cousins **·** Anthony Duclair **·** Patric Hörnqvist **·** Ryan Lomberg **·** Anton Lundell **·** Eetu Luostarinen **·** Sam Reinhart **·** Givani Smith **·** Eric Staal **·** Matthew Tkachuk **·** Carter Verhaeghe **·** Colin White |
**Helen Sirel** (3. detsember 1926 Tartu – 4. august 1981) oli eesti tekstiilikunstnik.

Tema kunstiharidus sai alguse Tartu Naiskutsekooli dekoratiivkudumise osakonnas. 1953. aastal lõpetas ta Eesti NSV Riikliku Kunstiinstituudi kunstilise tekstiili erialal.

1953. aastast töötas ta Viljandi Linaketramis- ja Kudumisvabrikus, seejärel Tallinnas vabrikus Punane Koit.

Aastatel 1962–1965 oli ta Eesti NSV Rahvamajanduse Nõukogu peakunstnik, 1965–1966 oli ta Eesti NSV Ministrite Nõukogu Asjadevalitsuse kergetööstuse osakonna vanemreferent. 1966. aastast oli ta Rahvakunstimeistrite koondise Uku peakunstnik.

Helen Sirel suri 4. augustil 1981 ja ta maeti 4. augustil 1981 Torma kalmistule.

Tunnustus
---------

* 1975 Eesti NSV teeneline kunstnik

Viited
------

1. 1 2 3  Helen Sirel (nekroloog). Sirp ja Vasar, 7. august 1981
2. ↑  Lend uut kunstikaadrit. Sirp ja Vasar, 3. juuli 1953
3. ↑  Tööstuskunsti alaselt nõupidamiselt. Sirp ja Vasar, 16. november 1962
4. ↑

Välislingid
-----------

* ERR arhiiv. Raadioülikool. Teoreetilisi probleeme ilu loomisest tehnikaajastul (1962)
Kindral **Muḩammad Najīb** [mu'hammad nadž'iib] (kohalik hääldus [nag'iib]) (محمد نجيب; levinud nimekuju **Muhammad Naguib**; 20. veebruar 1901 Hartum, Sudaan – 28. august 1984 Kairo, Egiptus) oli Egiptuse esimene president.

Najīb kuulus alates 1949. aastast vabade ohvitseride liikumisse, mis viis läbi 1952. aasta Egiptuse revolutsiooni. Pärast kuningas Fārūq I kukutamist 23. juulil 1952 sai temast Juhtiva Revolutsiooninõukogu esimees. 17. septembril 1952 nimetati ta ka peaministriks.

Muḩammad Najīb
18. juunil 1953 kuulutas Najīb monarhia likvideerituks – troonilt tõugati pärast isa Fārūq I kukutamist nominaalselt kuningaks kroonitud sülelaps Fu'ād II ja välja kuulutati Egiptuse Vabariik. Kindral Najībist sai selle esimene president. Peatselt puhkes võimuvõitlus tema ja revolutsiooni teise liidri, noore koloneli Jamāl ‘Abd an-Nāşiri vahel, mis viis Najībi tagandamiseni veebruaris 1954. Rahva survel ennistati Najīb küll kaks päeva hiljem ametisse, kuid tema roll riigipeana oli üha tseremoniaalsem ja novembris 1954 astus ta ametist tagasi, loovutades nii tegeliku kui tseremoniaalse võimu kolonel an-Nāşirile.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**–** | **Egiptuse president**1953–1954 | Järgnev**Jamāl ‘Abd an-Nāşir*(Revolutsiooninõukogu esimees)*** |
| Eelnev**Jamāl ‘Abd an-Nāşir*(Revolutsiooninõukogu esimees)*** | **Egiptuse president**1954 | Järgnev**Jamāl ‘Abd an-Nāşir** |
**Vaslui maakond** on Rumeenia 1. järgu haldusüksus. Asub Moldova piirkonnas. Piirneb idas Moldovaga.

Maakond asub tasandikul. Suuremad jõed on Prut, Bârlad, Tutova, Lohan ja Elan.

Elanikest on üle 98% rumeenlased.

Linnad
------

* Bârlad
* Huși
* Murgeni
* Negrești
* Vaslui

Vallad
------

* Rafaila vald

Välislingid
-----------

* Vaslui maakonna koduleht

  



Rumeenia maakonnad ja keskalluvusega linn

Alba **·**  Arad **·**  Argeș **·**  Bacău **·**  Bihor **·**  Bistrița-Năsăud **·**  Botoșani **·**  Brașov **·**  Brăila **·**  Bukarest **·**  Buzău **·**  Caraș-Severin **·**  Călărași **·**  Cluj **·**  Constanța **·**  Covasna **·**  Dâmbovița **·**  Dolj **·**  Galați **·**  Giurgiu **·**  Gorj **·**  Harghita **·**  Hunedoara **·**  Ialomița **·**  Iași **·**  Ilfov **·**  Maramureș **·**  Mehedinți **·**  Mureș **·**  Neamț **·**  Olt **·**  Prahova **·**  Satu Mare **·**  Sălaj **·**  Sibiu **·**  Suceava **·**  Teleorman **·**  Timiș **·**  Tulcea **·**  Vaslui **·**  Vâlcea **·**  Vrancea
**Muutuja** on informaatikas koht (aadress) mälus, mis hoiab väärtusi. Sõltuvalt programmeerimiskeelest, võib olla vajadus muutujate kasutamiseks need eeldeklareerida (neile mälu eraldada) ja initsialiseerida (algväärtustada). Väärtused võivad sisaldada 

1. sisu
2. viita sisule

Harjumusepäraselt kasutatakse informaatikas muutujate märkimiseks võimalikult täpselt kirjeldavaid sõnakombinatsioone, et suurendada koodi loetavust, näiteks: "myyja\_sissetulek\_bruto", "relv(x).l88gij6ud.value" ja "binoomv6rrandi\_muutuja[x].value". Koodi loetavuse huvides võidakse seada reegleid, et kõik muutujate nimed oleks ühes kindlas keeles.

### Andmete diskreetsus

Informaatikas on andmed diskreetsed (piiritletud). Ehk kui matemaatikas on võrrand:

* ```
x=y+z
```

, siis informaatikas kujutaks see võrrandit

* ```
x=(y+z) mod tp
```

, kus:

* x – väärtustatav muutuja
* y – väärtusega muutuja
* z – väärtusega muutuja
* tp – konstant, millele on reserveeritud x'i andmetüübi jagu mälu. Mis oleks ühesuunalise täisarvuna (nt: unsigned int) 32-bitisel arvutil: 232–1 ehk 4294967295.

**Lisaks**

* Osades programmeerimiskeeltes (nt: BASIC) deklareerib kompilaator deklareerimata jäänud muutujad varjatud kujul ise!
* Osades programmeerimiskeeltes (nt: BASIC) on väärtused, mis viitavad sisule, peidetud kujul.

Vaata ka
--------

* Aadressiregister
* Mäluaadressiregister
**Vassili Vassiljevitš Filippov** (jakuudi keeles Василий Васильевич Филиппов; 1. aprill 1951 Gornõi uluss Jakuudi ANSV – 31. mai 2022) oli jakuudi rahvusest Sahha tehnikateadlane ja poliitik, Venemaa Teaduste Akadeemia korrespondentliige.

Ta oli eriteadlane ekstreemsetes tingimustes ekspluateeritavate konstruktsioonide ja ehitiste püsivuse alal. 

Ta oli Sahha (Jakuutia) Vabariigi Teaduste Akadeemia president (1994–2001 ja 2003–2008) ning Jakutski Riikliku Ülikooli rektor (1991–1998). Aastatel 1998–2003 oli ta Sahha (Jakuutia) Vabariigi Riigikogu (Il Tümene) Vabariigi Koja esimees. Il Tümene II ja III koosseisu rahvasaadik (1998–2008).

Haridus ja töökäik
------------------

Filippov lõpetas 1973. aastal Kuibõševi-nimelise Moskva Ehitusinseneride Instituudi tööstus- ja tsiviilehituse teaduskonna ehitusinseneri kutsega. 1977. aastal lõpetas ta samas aspirantuuri. 1978. aastal kaitses ta kandidaadiväitekirja "Сопротивляемость сталей хрупкому разрушению в строительных конструкциях, эксплуатирующихся в агрессивных среда".

1991. aastal kaitses ta tehnikadoktori kraadi väitekirjaga "Работоспособность металлических конструкций производственных зданий с геометрическими несовершенствами и коррозионными повреждениями (на примере объектов, эксплуатирующихся в Якутской АССР)".

1992. aastal anti talle professori kutse.

Ta töötas aastatel 1973–1998 Jakutski Riikliku Ülikoolis (rektorina 1991–1998), aastatel 1998–2003 Sahha parlamendis vabariigi koja esimehena, 2003–2008 Sahha teaduste akadeemias presidendina ja 2008–2011 Širšovi-nimelises Venemaa Teaduste Akadeemia Okeanoloogia Instituudis teadusdirektorina. 2012. aastast on ta energeetikakompanii Federalnaja Setevaja Kompanija juhatuse esimehe nõunik.

Tunnustus
---------

* 1993 – valiti Sahha (Jakuutia) Vabariigi Teaduste Akadeemia akadeemikuks
* 1997 – valiti Venemaa Teaduste Akadeemia korrespondentliikmeks
* 1997 – Sahha (Jakuutia) Vabariigi Ammossovi-nimeline riiklik preemia riigiehituse valdkonnas
* 2001 – Sahha (Jakuutia) Vabariigi teeneline teadustegelane
* 2011 – Sahha (Jakuutia) Vabariigi Teaduste Akadeemia kuldmedal

Viited
------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8  Филиппов Василий Васильевич. science.ykt.ru
2. 1 2  Филиппов Василий Васильевич. iltumen.ru