recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Edgard Zapašnõi (2015)
**Edgard Valterovitš Zapašnõi** (vene keeles Эдгард Вальтерович Запашный; sündinud 11. juulil 1976 Jaltas) on vene tsirkusejuht ja tsirkuseartist (loomataltsutaja).

Edgard Zapašnõi on 2012. aastast Suure Moskva Riikliku Tsirkuse peadirektor ja 2018. aastast ühtlasi Venemaa Föderatsiooni presidendi juures asuva kultuuri- ja kunstinõukogu liige. 

Edgard Zapašnõi sündis tsirkuseartist Valter Zapašnõi perekonnas. 1988. aastal 12-aastaselt debüteeris tsirkuseareenil külalisetendustel Riias. 1998. aastal andis Valter Zapašnõi oma atraktsiooni "Kiskjate keskel" üle poegadele (Edgard ja Askold Zapašnõile), kes andsid külalisetendusi mitmes riigis, sealhulgas Hiinas, Jaapanis, Monacos ja Eestis. 2004. aastal asutasid vennad koos ema Tatjana Zapašnajaga osaühingu Tsirk Bratjev Zapašnõh.

Tunnustus
---------

* 1999 – Venemaa teeneline kunstnik
* 2008 – Udmurtia rahvakunstnik
* 2012 – Venemaa rahvakunstnik

Välislingid
-----------

 Edgard Zapašnõi – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Toores viilutatud hobuseliha (*basashi*)
Hobuselihakauplus Saksamaal
**Hobuseliha** on liha, mis on saadud hobuse surmamisel.

Paleoliitikumis oli hobuseliha inimeste oluline toiduaine. Hobuseliha söödi germaani paganlike usutalituste käigus.

Mõnedes kultuurides on hobuseliha söömine tabu, näiteks mustlased ja juudid ei tohi hobuseliha süüa. Islami seaduse järgi on hobuseliha mittesoovitatav (*makrūh*), kuid ei ole keelatud (*ḩarām*).

Hobuseliha on olulisel kohal Tatari, Jakuudi, Kasahhi ja Kirgiisi köögis. Tongal on hobuseliha delikatess, mida süüakse pidulikel puhkudel. Hobuseliha kasutatakse söögiks ka Islandi, Itaalia ja Saksa köögis. Ungaris ja Ukrainas kasutatakse hobuseliha peamiselt mitmesuguste vorstide valmistamisel. Mongoolias süüakse hobuseliha peamiselt talvel.

Venemaal toodetud hobuselihakonserv
Hobuselihast tehakse ka hakkliha. Seda kasutatakse eelkõige Kesk-Aasias.

Riikidest on suurimad hobuseliha tootjad Hiina, Mehhiko, Kasahstan, Mongoolia ja Argentina. Mehhiko ja Argentina toodavad hobuseliha vaid ekspordiks ja kohalikud seda ei tarvita.
1968. aasta Eesti NSV – Soome sõpruskohtumine poksis toimus 19. jaanuaril Helsingis, sellase nimetusega *Messuhalli*s (praeguse nimetusega *Töölön kisahalli* ja aadressiga Paavo Nurmen kuja 1 D). Eesti NSV võitis 5:5, sest viigilise tulemuse juures oli otsustav raskekaalu võit.

  

Kärbeskaal (kuni 51 kg): Vjatšeslav Antonov (Eesti NSV) - Aarno Laukkanen (Soome) 3 - 0

Kukk-kaal (kuni 54 kg): Jouko Lindberg (Soome) - Heino Kuisma (Eesti NSV) 3 - 0

Sulgkaal (kuni 57 kg): Arseni Sajankin (Eesti NSV) - Börje Karvonen (Soome) TKO 3

Kergekaal (kuni 60 kg): Kari Meronen (Soome) - Gleb Ugrjumov (Eesti NSV) RSC 2

I kergekeskkaal (kuni 63,5 kg): Pertti Taivainen (Soome) - Konstantin Primakov (Eesti NSV) RSC 1

II kergekeskkaal (kuni 67 kg): Pertti Purhonen (Soome) - Priidik Kippar (Eesti NSV) 2 - 1

I keskkaal (kuni 71 kg): Ilmo Lindqvist (Soome) - Vladimir Baibakov (Eesti NSV) 2 - 1 

II keskkaal (kuni 75 kg): Vladimir Mihhailov (Eesti NSV) - Jorma Väisänen (Soome) RSC 3

Poolraskekaal (kuni 81 kg): Pavel Dubovik (Eesti NSV) - Kalevi Kanto (Soome) AB 3

Raskekaal (üle 81 kg): Juri Kudrjašov (Eesti NSV) - Eero Ruokomäki (Soome) RSC 3

Vaata ka
--------

* Eesti-Soome maavõistlused poksis
**Toomas "Tom" Arusoo** (sündinud 22. juulil 1948 Stockholmis) on Kanada endine ujuja, kes ujus 1968. aasta suveolümpiamängudel Mehhikos.

Arusoo kuulus Kanada seitsmenda koha saavutanud 4x100-meetri kompleksujumise teatemeeskonda. Ta võistles ka 100 ja 200 meetri liblikujumises eelvõistlustel (100 m poolf. 59,6 12. koht ja 200 m 2.12,7 11. koht). 

Ta õppis Michigani ülikoolis, kus ujus Michigan Wolverines'de ujumis- ja vettehüppemeeskonnas National Collegiate Athletic Association (NCAA) ja Big Ten Conference konverentsil.

Šotimaal Edinburghis toimunud 1970. aasta Rahvaste Ühenduse mängudel võitis Arusoo Kanadat esindades kaks medalit: kuldmedali 200 meetri liblikas (2.08,97) ja hõbemedali 100 meetri liblikas (58,98 sekundit).

Arusoo on nüüd Põhja-Oaklandi maakonnas Holly Michiganis asuva Suure järvistu veekeskuse Akitase (Põhja) treener.

Isiklikku
---------

Tema vanemad lahkusid 1944. aastal Eestist algul Rootsi ja hiljem Kanadasse. Tema vend Jüri Arusoo harrastas maratonijooksu ja töötas mäesuusatamise instruktorina.

Toomas Arusoo abikaasa Angela Arusoo-Coughlan oli samuti ujuja.

Välislingid
-----------

* Toomas Arusoo veebisaidil Olympedia Muuda Vikiandmetes
* Biograafia ESBL-is
**Konstantin Saint-Hilare** (19. september 1866 Peterburi – november 1941 Voronež) oli vene zooloog.

Õpetaja poeg. Õppis Peterburis. Töötas Tartu Ülikoolis zooloogia professorina 1904–1918.

Elulugu
-------

Konstantin Saint-Hilare oli zooloogi poeg.

Lõpetas 1891 Peterburi ülikooli, jäeti Peterburi ülikooli juurde valmistuma väitekirja kaitsmiseks (oli N. Vvedenski jm assistent ning histoloogia ja anatoomia kateedri prosektor); zooloogiamagister (1898, samas), väitekiri "О блуждающих клетках в кишечнике морских ежей". Täiendas end 1898–99 välismaal, kaitses 1903 doktoriväitekiri "Обмен веществ в клетке". Oli 1903–18 TÜ professor, algul TÜ zooloogiamuuseumi juhataja, siis zooloogia kateedri juhataja, 1918–41 Voroneži ülikooli professor.

Teadustöö
---------

Uuris peamiselt Valge mere faunat. Asutas 1899 TÜ Zootoomia Instituudi, millel oli rikkalik preparaatide kogu ja oma aja kohta suhteliselt hästi sisustatud labor. Tartu-aastail rajas Valge mere ääres Kovda bioloogiajaama, kus suvekuudel käisid praktikal vanemate kursuste üliõpilased; Kovdast kaasa toodud zooloogilist materjali kasutati instituudi õppekogude täiendamiseks; hiljem TÜ zooloogiamuuseumi selgrootute ja darvinismi ekspositsiooni sisustamiseks. Kolmekeelse teadusliku informatsiooniväljaande Spravotšnõi Listok Biologa toimetaja (1907–08) ning 1908–12 tegutsenud pedagoogika seminari asutaja. I maailmasõjas ajal, rinde lähenedes Eestile, määrati TÜ evakuatsioonikomisjoni juhiks, kellena andis Zootoomia Instituudi varad septembris 1918 üle professor G. Landesenile. Evakueerus 1918 Voroneži.

Viited
------

1. 1 2 3 4  Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide
2. ↑   TÜ õppejõud kuni 1918. Üliõpilased kuni 1918

Teoseid
-------

* Примерный каталог демонстративной коллекции для "Общего курса зоологии", устраиваемой при зоотомнческом институте Имп. Юрьевского университета. Юрьев, 1907
* Десять практических занятий по гистологии для начинающих. Юрьев, 1908
* Отчет экскурсии на Белое море. Юрьев, 1908.

Kirjandus
---------

* Tartu ülikooli ajalugu: kolmes köites. Tallinn, 1982, II, 266, 322, 347, 348
* III, 24
* 
* *Eesti teaduse biograafiline leksikon.* 3. köide: *N–Sap* TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013

Välislingid
-----------

* Foto
* Nataliya A. Goryashko ja Sergei Fokini artikkel tema kohta

 *Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.*
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib Saare-Lääne piiskopist; teiste samanimeliste isikute kohta vaata lehekülge Heinrich III* |

---

**Heinrich III** (umbes 1300–1381) oli Saare-Lääne piiskop 1374–1381.

Tal oli õde Alheydis (Alheid).

Heinrich III oli 1370–1374 Schleswigi piiskop (Heinrich II). Ta määrati ametisse 30. jaanuaril 1370.

Tegevus Saare-Lääne piiskopina
------------------------------

Paavst Gregorius XI määras Heinrichi Saare-Lääne piiskopiks 23. oktoobril 1374. Maguelone​'i piiskop Pierre de Vernols kirjutas piiskopile 16. aprillil 1375 ja 30. septembril 1376.  Arles'i peapiiskop Pierre de Murat de Cros kirjutas piiskopile 1. aprillil 1376 ametissekinnitamise maksu (*servitium communis*) asjus. Paavst Urbanus VI kirjutas 26. aprillil 1380 Bremeni raele piiskop Heinrichi ametissekinnitamise maksu asjus. 

Heinrich III kirjutas 16. jaanuaril (Marcellus I mälestuspäeval) 1380 Lihulast Tallinna raele Marquardt Crunbeke õigusrikkumise asjus.

Piiskopi mõrvamine
------------------

1381 saatis Saaremaa toomkapiitel paavst Urbanus VI-le palvekirja, milles kirjeldas olukorda piiskopkonnas. Piiskop Heinrich olevat kirikule kuulunud väärisasjad (*yocalium et bonorum clenodiorum ecclesiae*) ära müünud, privileege mitte kohaldanud ja sõlminud Rootsiga läänilepingu. Ta oli vastupaavst Clemens VII poolehoidjad vanglast vabastanud, lubanud neil osaleda oma privaatmissadel ja pidanud koos nendega söömaaegu.

Heinrich oli tapetud Kuressaare piiskopilinnuses enne 5. juulit 1381, mil Urbanus VI nõudis Hermann Bolne karistamist, keda peeti tema tapmise eest vastutavaks. Saaremaa toomhärrad olid piiskopi vangistanud, seejärel kägistanud (*iugulasse*) ja laiba visanud lossi šahti. Urbanus VI kirjeldas piiskopi kinnivõtmist oma nõudes: "*proditorie capere et carceribus mancipare ac tandem turpiter et crudeliter ipsum iugulare et morti tradere praesumit*."

Juhtumit on lühidalt kirjeldanud kroonik Detmar "Lübecki kroonikas" ja teoloog Albert Krantz 1519 avaldatud teoses "Wandalia".

Viited
------

1. ↑  Catholic-Hierarchy andmebaas.
2. ↑  "Diplomatarium Norvegicum." 17 vol. Kristiania: Malling; Oslo: Norsk Historisk Kjeldeskrift-Institutt, 1913
3. ↑  Herluf Nielsen: "Diplomatarium Danicum 4, 1 (1376-1379)". 1984.
4. ↑  Herluf Nielsen: "Diplomatarium Danicum 4, 1 (1376-1379)". 1984.
5. ↑  Herluf Nielsen: "Diplomatarium Danicum 4, 2 (1380-1385)". 1987.

Allikad
-------

* **Leonid Arbusow**, *"Livlands Geistlichkeit vom Ende des 12. bis ins 16. Jahrhundert"*.
* **Friedrich Georg von Bunge**, *"Liv-, Esth- und Curländisches Urkundenbuch nebst Regesten"*.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**Konrad II** | **Saare-Lääne piiskop**1374–1381 | Järgnev**Winrich von Kniprode** |
**Konstantin Dorimedontovitš Pokrovski** (11. mai 1868 Nižni-Novgorod, Venemaa – 1. juuli 1945 Kiiev) oli vene astronoom, Tartu tähetorni direktor 1908–1915.

Vaimuliku poeg. Õppis Moskva Ülikooli füüsika-matemaatikateaduskonnas 1887–1891. Pärast lõpetamist töötas ta mittekoosseisulise astronoomina Moskva Ülikooli observatooriumis ja juhatas samal ajal O. Schwabe eraobservatooriumi. 1893 siirdus ta ennast täiendama Pulkovo observatooriumi ja 1895 saadeti Tartusse. 

Töötas Tartu Ülikooli tähetornis astronoom-vaatlejana 1895–1907, alates 1896. aastast pidas ülikoolis ka astronoomia- ja matemaatikaloenguid. 1902 kaitses Moskva ülikoolis magistriväitekirja "Komeetide päritolust". 1907–1917 tegutses Tartu Ülikoolis astronoomia professorina. 1908. aastast oli Pokrovski ka Tartu tähetorni juhataja. 1915 evakueerus ta koos ühe osa tähetorni varadega Permi, kus Pokrovskist sai Petrogradi ülikooli Permi filiaali rektori kt. 1916. aasta aprillis omandas ta astronoomiadoktori kraadi. 1919 suundus ta Tomski ülikooli astronoomia kateedri juhatajaks ja 1920 Pulkovo observatooriumi vanemastronoomiks. 1927 valiti ta [[NSV Liidu Teaduste Akadeemia] korrespondentliikmeks. 1934–1944 töötas ta observatooriumi direktorina Odessas. Suri Kiievis siseministeeriumi vangla haiglas süüdistatuna kodumaa reetmises.

Pokrovski teadustöö oli seotud peamiselt komeetide, meteooride ja helkivate ööpilvede vaatlustega. Ta organiseeris Tartu perioodil kaks ekspeditsiooni päikesevarjutuste vaatlemiseks: Keeni raudteejaama 17.04.1912 (rõngakujuline päikesevarjutus) ja Feodossiasse 22.08.1914 (täielik päikesevarjutus). Tartu tähetornile osteti uus teleskoop (Zeissi refraktor, 1911) koos astrograafiga ja tehti plaane tähetorni täielikuks ümberehitamiseks, kuid alanud Esimese maailmasõja tõttu need plaanid ei realiseerunud. 

Konstantin Pokrovski (1868–1945)
Pokrovski oli aktiivne astronoomia populariseerija. Ta pidas avalikke loenguid Tartu Ülikooli aulas ja mujal, kirjutas populaarteaduslikke artikleid ajakirjadele ja raamatu "Taeva teejuht" (1894, kordustrükid 1897, 1923). Tartus tegutses ta ühtlasi õpetajana Hugo Treffneri gümnaasiumis ja oli A. H. Tammsaare "Tõe ja Õiguse" II osa Mauruse kooli kosmograafiaõpetaja prototüüp.

Viited
------

1. ↑   TÜ õppejõud kuni 1918. Üliõpilased kuni 1918
**Konstantin Provalov** (vene keeles *Константин Константинович Провалов*; sündinud 30. septembril 1949 – 9. aprill 2021) oli Venemaa diplomaat, kes oli 11. jaanuarist 2001 kuni 31. augustini 2006 Venemaa Föderatsiooni erakorraline ja täievoliline suursaadik Eesti Vabariigis.

Konstantin Provalov lõpetas 1972. aastal Moskva Riikliku Rahvusvaheliste Suhete Instituudi. Samal aastal asus diplomaatilisele tööle, töötades muuhulgas aastatel 1972–1976 Nõukogude Liidu peakonsulaadis Chittagongi linnas Bangladeshis ja 1989–1994 Venemaa saatkonnas Myanmaris.

1996. aastal nimetati Konstantin Provalov Venemaa välisministeeriumi peasekretariaadi direktori asetäitjaks ja 2001. aastal Venemaa Föderatsiooni suursaadikuks Eesti Vabariigis. Diplomaatilise teenistusastme järgi oli Provalov 2. klassi erakorraline ja täievoliline suursaadik.

25. juulil 2006 vabastati ta seniselt ametikohalt, kuid jäi Eestisse veel kuni uue suursaadiku saabumiseni sama aasta septembris. 18. augustil 2006 autasustas Eesti president Arnold Rüütel teda Maarjamaa Risti I klassi teenetemärgiga.

Pärast Venemaale naasmist oli ta aastatel 2006–2012 välisministeeriumi ajalooliste dokumentide osakonna direktor. 2007. aastal ülendati ta 1. klassi erakorraliseks ja täievoliliseks suursaadikuks. 2012. aastal nimetati ta Venemaa Föderatsiooni konsuliks Tšehhi Vabariigis Karlovy Varys.

Suursaadik Provalov oli abielus, tal on kaks poega. Ta valdas võõrkeeltest inglise ja bengali keelt.

Välislingid
-----------

* Provalovi elulugu Venemaa välisministeeriumi veebilehel *(vene keeles)*

  


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**Aleksei Gluhhov** | **Venemaa Föderatsiooni suursaadik Eestis**2001–2006 | Järgnev**Nikolai Uspenski** |
Heinrich II pitser umbes aastast 1343
**Heinrich II** (hüüdnimega *Raudne Heinrich*; u.1317 – u.1384) oli Holstein-Rendsburgi krahv ja Lõuna-Schleswigi pandihärra. Ta valitses koos oma noorema venna krahv Nikolausiga.

Elu
---

Heinrich oli krahv Gerhard III ja selle naise Sophia vanem poeg. Heinrich oli palgasõdurite juhina ja hiliskeskaegse rüütellikkuse tüüpilise esindajana suur Euroopa mängija. Ta võitles Itaalias, Venemaal, Eestis ja Prantsusmaal. Ta teenis Inglise ja Rootsi armeedes. 1367. aastal oli ta Hansa Liidu laevastiku komandör ja 1368. aastal vallutas ta Kopenhaageni. Krahv Heinrich II ja tema vend Nikolaus kaitsesid jõuliselt oma nõudeid Holsteinis ja Schleswigis Taani ja friislaste vastu.

Abielu ja järglased
-------------------

Heinrich oli kaks korda abielus:

Esiteks Lippe isanda Bernhard V tütre Mechtildiga. Nad said ühe tütre:

* Mechthild (dokumenteeritud 12. märtsil 1365)

Teiseks 1366. aastal Schwerini krahvi Albrecht II tütre Ingeborgiga. Nad said neli last:

* Gerhard VI
* Albrecht II
* Heinrich III (suri 1421)
* Sophia (sündis 1375)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**Gerhard III** | **Holstein-Rendsburgi krahv**kui Heinrich II**koos oma venna Nikolausiga**1340-1381/1384 | Järgnev**Nikolaus,Albrecht II jaGerhard VI** |
| Eelnev**Heinrich I** | **Schleswigi hertsog**kui Heinrich II**koos oma venna Nikolausiga**1375-1381/1384 | Järgnev**Nikolaus** |
Konstantin Stoilov
**Konstantin Stoilov** (*Константин Стоилов*; (J) 23. september 1853 – (J) 23. märts 1901) oli Bulgaaria poliitik, peaminister 1887. aastal ja aastatel 1894–1899.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**Vasil Radoslavov** | **Bulgaaria peaminister**1887 | Järgnev**Stefan Stambolov** |
| Eelnev**Stefan Stambolov** | **Bulgaaria peaminister**1894–1899 | Järgnev**Dimitǎr Grekov** |

Bulgaaria peaministrid

**Bulgaaria kuningriik:** Burmov | Drumev | D. Cankov | Karavelov | Ehrnrooth | *koht täitmata* | Sobolev | D. Cankov | Karavelov | Drumev | Karavelov | Radoslavov | Stoilov | Stambolov | Stoilov | Grekov | Ivančov | Petrov | Karavelov | Danev | Petrov | Petkov | Stančov\* | Gudev | Malinov | Gešov | Danev | Radoslavov | Malinov | Teodorov | Stambolijski | A. Cankov | Ljapčev | Malinov | Mušanov | Georgiev | Zlatev | Tošev | Kjoseivanov | Filov | Gabrovski\* | Božilov | Bagrjanov | Muraviev | Georgiev

**Bulgaaria Rahvavabariik:** G. Dimitrov | Kolarov | Červenkov | Jugov | Živkov | Todorov | Filipov | Atanasov | Lukanov

**Bulgaaria Vabariik:** Popov | F. Dimitrov | Berov | Indzhova | Videnov | Sofiyanski | Kostov | Sakskoburggotski | Stanišev | Borisov | Rajkov | Orešarski | Bliznaški | Borisov | Gerdžikov | Borisov | Petkov | Donev | Denkov
**Heinrich II Badenist** (enne 1231 – u. 1297/1298) oli valitsev Baden-Hachbergi markkrahv aastatel 1231–1289.

Elu
---

Heinrich II oli Baden-Hachbergi markkrahvi Heinrich I ja Urachi Agnese vanem poeg. 1231. aastal sai temast isa järel Baden-Hachbergi markkrahv. Kuna ta oli sel ajal alaealine, oli ta alguses ema eestkoste all. 1232. aastal ostis ta Püha Blasiuse kloostrilt Sausenburgi isandkonna. Varsti pärast seda ehitas ta Sausenburgi linnuse, mida on esmamainitud 1246. aastal.

Tal oli vaidlusi piirkonna vaimulike valitsejatega ja Freiburgi krahvkonnaga põimunud õiguste ja privileegide kohta, mis neil oli (või väidetavalt oli) üksteise omandile. 1250. aastal said pärast keiser Friedrich II surma mõned keiserlikud ja Hohenstaufenite valdused võtmiseks kättesaadavaks. Heinrich II haaras osa sellest maast ja korraldas oma territooriumi ringi.

Ta toetas mitu aastat Habsburgi krahv Rudolfit tema vaidlustes Baseli ja Straßburgi piiskoppidega. 1273. aastal toetas ta Rudolfit tema püüdluses saada Roomlaste kuningaks. Ta toetas Rudolfit ka vaidluses Badeni markkrahvide pealiiniga. Sõja ajal Böömimaaga võitles Heinrich II keisri poolel otsustavas Marchfeldi lahingus.

Ta oli Tennenbachi ja Adelhauseni kloostrite patroon.

Heinrich II loobus troonist 1289. aastal ja ühines Saksa orduga.

Abielu ja lapsed
----------------

Heinrich II oli abielus Üsingen-Ketzingeni krahvi Rudolf II tütre Annaga. Nad said järgmised lapsed:

* Heinrich III
* Rudolf I
* Friedrich
* Verena
* Hermann I
* Kunigunde
* Agnes
* Elisabeth

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**Heinrich I** | **Baden-Hachbergi markkrahv**1231-1289 | Järgnev**Heinrich IIIHachbergis;Rudolf ISausenbergis** |
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel on praegu Lagedil asuvast monumendist; Vabadussõjaga seotud monumendi kohta vaata Lihula Vabadussõja monument* |

---

Lihula mälestusmärk Lagedi vabadusvõitluse muuseumis (otse). 31. jaanuar 2021
Lihula mälestusmärk Lagedi vabadusvõitluse muuseumis (küljelt). 31. jaanuar 2021
**Lihula monument** on aastast 2005 Harju maakonnas Rae vallas Lagedil asuv mälestusmärk "60 aastat Eesti kaitselahingutest" neile eestlastele, kes võitlesid teises maailmasõjas Saksa sõjaväes Punaarmee vastu.

Ausammas avati 2002. aastal Pärnus, ent võeti valitsuse võimuga üheksa päeva hiljem maha, sest peaminister Siim Kallas oli mõistnud samba hukka. Seejärel püstitati sammas 2004. aastal Lihulas. Ausamba eemaldamine 2. septembril 2004 Lihula kalmistult peaminister Juhan Partsi korraldusel tekitas ühiskonnas suurt poleemikat. Asjaolu, et see toimus öösel ning politsei kasutas ausammast kaitsma tulnud ja korda rikkunud (nt tekitati kehavigastusi kraanajuhile) rahva vastu jõudu, põhjustas paljudes eestlastes pahameelt ning mõjus halvasti nii Partsi kui ka Res Publica populaarsusele. 

Monumendi eemaldamise järel toimetati monument Tallinna Üksik-Päästekompanii territooriumile ja taaspüstitati hiljem Eesti Vabadusvõitluse Muuseumis Lagedi, kus avati 15. oktoobril 2005.

Viited
------

1. ↑  "Eesti riik soovib Lihula ausammast endale". Originaali arhiivikoopia seisuga 27. september 2007. Vaadatud 1. veebruaril 2015.
2. ↑  Estonia removes SS monument
3. ↑  Lihula monumendi taasavamine maksis riigile 90.000 krooni, Postimees, 3. november 2005

Välislingid
-----------

* Olev Remsu: Monument peaks olema, kuid mitte Lihulas. Eesti Päevaleht, 19. august 2019
**"Nauru Bwiema"** ('Nauru laul') on Nauru Vabariigi riigihümn. 

Muusika autor on Austraalia lennuväemajor Laurence Henry Hicks ja sõnade autor Margaret Hendrie.

Hümn võeti ametlikult kasutusele 1968.

Naurukeelsed sõnad
------------------

Nauru bwiema, ngabena ma auwe.  

Ma dedaro bwe dogum, mo otata bet egom.  

Atsin ngago bwien okor, ama bagadugu  

Epoa ngabuna ri nan orre bet imur.  

Ama memag ma nan epodan eredu won engiden,  

Miyan aema ngeiyin ouge, Nauru eko dogin! 

### Vanas kirjaviisis

Naoero buiema, ñabena ma auwe.  

Ma dedaro buã dogum, mo otata bet egom.  

Atsin ñago buiãn okor, ama bagadugu  

Epoa ñabuna ri nan orre bet imur.  

Ama memak ma nan epodan eredu won eñiden,  

Mijan aema ñeijin ouge,  

Naoero eko tokin!

Ingliskeelsed sõnad
-------------------

Nauru our homeland, the land we dearly love,  

We all pray for you and we also praise your name.  

Since long ago you have been the home of our great forefathers  

And will be for generations yet to come.  

We all join in together to honour your flag,  

And we shall rejoice together and say;  

Nauru for evermore!

Ligikaudne eestikeelne tõlge
----------------------------

Nauru, meie kodumaa, palavalt armastatud maa,  

me palvetame sinu eest ja ülistame sinu nime.  

Iidsest ajast oled olnud meie kangete esiisade kodu  

ja jääd selleks tulevastes põlvedes.  

Austame koos sinu lippu  

ja rõõmustame koos, öeldes:  

Nauru jääb igavesti kestma.

Välislingid
-----------

* Nauru hümn MIDI-failina (paremal all pealkirja "MUSIC" all)
* Noodid nauru- ja ingliskeelse tekstiga
* Prantsuskeelsed sõnad
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel on luteri kirikust; õigeusu kiriku kohta vaata Lihula Püha Neeva Aleksandri kirik* |

---

Lihula kirik
Lihula kiriku kantsel
**Lihula Eliisabeti kirik** asub aadressil Tallinna maantee 2b Lihulas. Kirikut kasutab EELK Lihula Eliisabeti kogudus.

Ajaloost
--------

Kirik on üks vanemaid Eestis. Algne kirik ehitati arvatavalt 1230. aastate lõpus ning paiknes praeguse kiriku hoovil. Kirikuhoone hävis Liivimaa kodusõja käigus 1297. aastal. Hiljem ehitati uus kirik, mis püsis 1874. aastani, mil ta osutus ehituslikult kasutuskõlbmatuks. Praegune kirik valmis 1878. aastal. Kiriku altar, pingistik ja kantsel on valmistatud kohaliku meistri Laurbergi poolt. Vanast hoonest on pärit kantslirinnatise baroksed skulptuurid, laelühter ja orel. Vanemasse aega kuuluvad ka altarimaal ja üks tornikelladest.

Viited
------

1. ↑  Lihula Eliisabeti kirik
2. ↑  Kirikukultuur

Välislingid
-----------

 Lihula kirik – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
* Lihula kirik kultuurimälestiste riiklikus registris
* Lehte Ilves, Lihula kiriku torni tipp ähvardab alla sadada, Lääne Elu, 21. oktoober 2008

Lihula kirik
Lihula kihelkond

**Kirik**: Lihula  

**Mõisad**: 
Lihula kirikumõis |
Lihula mõis |
Sipa mõis |
Sause mõis |
Penijõe mõis
**Tähtedevaheline keskkond** (inglise keeles *interstellar medium*) on keskkond galaktikates tähesüsteemide vahelises ruumis koos selles eksisteeriva aine ja kiirgusega. Viimaste all peetakse silmas ioniseeritud, atomaarset ja molekulaarset gaasi, samuti tolmu ja kosmilist kiirgust. 

Gaaside (peamiselt vesiniku ja heeliumi) ja tolmu (peamiselt süsiniku ja räni) segust koosnev **tähtedevaheline aine** on tähtede ja galaktikate toormaterjal. See võib tiheneda, nii et moodustuvad gaasi- ja tolmupilved, mida nimetatakse udukogudeks.

Tähtedevaheline keskkond täidab tähtedevahelise ruumi ja sulandub ümbritsevasse galaktikatevahelisse ruumi. Energiat, mis hõlmab sama ruumimahu elektromagnetilise kiirguse kujul, võib pidada **tähtedevaheliseks kiirgusväljaks**.

Eestis ilmunud astronoomialeksikoni (1996) järgi on tähtedevaheline keskkond ehk interstellaarne aine Galaktikas jt spiraalgalaktikais paiknev hajusaine, mis esineb peamiselt gaasina, vähesel määral ka tolmu ja elementaarosakeste plasmana.

Viited
------

1. ↑  Mary. K. Baumann jt. "Mis on maailmaruumis". Tõlkekonsultant Tõnu Viik. Sinisukk, 2005. Lk 10
2. ↑  Heino Eelsalu, 1996. "Astronoomialeksikon". Eesti Entsüklopeediakirjastus. Lk 40
**Toulouse Business School** on Pariisis, Londonis, Casablancas, Barcelonas ja Toulouse'is asuvate linnakutega Euroopa äriülikool. See asutati 1903. aastal.

Financial Timesi edetabelisse jõudis TBS Europe 2015. aastal. Selle EMBA-programm on maailmas sajandal kohal. 

Õppekavadel on kolm rahvusvahelist akrediteeringut: AMBA, EQUIS ja AACSB. Kooli vilistlaste seas on tuntud ärimehi ja poliitikuid.

Kool on tuntud oma lennunduse kraadiõppe (koostöös *École nationale de l'aviation civile*) poolest.

Vaata ka
--------

* Toulouse'i Majanduskool

Viited
------

1. ↑  Toulouse Business School amplifie sa stratégie internationale
2. ↑  "Classement. Toulouse Business School parmi les meilleures écoles du monde selon le Financial Times". Originaali arhiivikoopia seisuga 23. november 2015. Vaadatud 25. novembril 2015.
3. ↑  "TBS conserve sa triple couronne". Originaali arhiivikoopia seisuga 24. november 2015. Vaadatud 25. novembril 2015.
4. ↑  Comment Toulouse Business School et l’ENAC ont monté leur filière aéronautique

Välislingid
-----------

* Ametlik koduleht
**Tähtajaline hoius** on hoius, mille puhul pannakse kokkulepitud summa kokkulepitud ajaks panka hoiule ning see summa teenib selle aja jooksul kindlat intressi.

Kokkulepitud intressi tagab pank. Mida pikem on hoiuse tähtaeg, seda suurem on makstav intress. 
Pank võib kehtestanud tähtajalise hoiuse avamiseks miinimumsumma. Summa võib olla näiteks 100 või 300 eurot sõltuvalt pangast. 
Tähtajalise hoiuse puhul ei ole üldjuhul võimalik kokkulepitud perioodil teha täiendavaid sissemakseid ega väljamakseid. Kui hoiustaja soovib oma raha varem ehk enne hoiuse lõpptähtaja saabumist kasutada, kaotab ta üldjuhul õiguse intressile ehk talle tagastatakse üksnes hoiusele paigutatud summa. 

Suurim risk tähtajalise hoiuse puhul on panga võimalik pankrot. Kuid hoiused on tagatud kuni 100 000 euro ulatuses hoiustaja kohta ühes pangas. 
Teenitud tulult peab maksma tulumaksu.

Tähtajalise hoiuse plussid ja miinused
--------------------------------------

| PLUSSID | MIINUSED |
| --- | --- |
| Hoiustatud raha säilib 100% | Ei ole võimalik teha täiendavaid sissemakseid ega väljamakseid |
| Hoiustatud raha tagatud tagatisfondi määratud summa ulatuses
(mitte rohkem kui 100 000 eurot ühe hoiustaja kohta ühes pangas) | Lepingu katkestamisel kaotab hoiustaja üldjuhul kogunenud intressi,
võimalikud on ka muud rahalised kulud |
| Täpselt on teada, kui palju määratud aja jooksul teenib | Risk kaotada hoiustatav summa panga pankroti korral
(v.a tagatisfondi tagatav summa) |
| Hoiustamine on võimalik nii eurodes kui ka teistes valuutades | Hoiuselt saadavalt tulult tuleb maksta tulumaksu |
| Võimalik valida erinevate hoiustamisperioodide vahel |  |
| Lepingu sõlmimine on lihtne |
| Ei nõua igapäevast jälgimist |
| Üldjuhul puudub lepingusõlmimistasu |

Kellele tähtajaline hoius sobib
-------------------------------

Tähtajaline hoius sobib inimesele, kes ei soovi võtta suuri riske

Tähtajaline hoius sobib ka lühiajaliste investeeringute korral, kui hoiustaja ei ole valmis investeerima toodetesse või teenustesse, mille väärtus võib lühemas ajaperspektiivis ka kahaneda. 

Tähtajalise hoiuse kasuks otsustades on oluline kindlasti teada kui pikka aega pole hoiustajal vaja tähtajalisele hoiusele paigutatavat raha kasutada.

Pangahoiusega ei kaasne teenustasusid
-------------------------------------

Hoiust ei pea avama samas pangas, kus igapäevaselt arveldatakse, vaid võib valida panga, kes pakub kõige suuremat intressi, sest pangahoiused on riiklikult tagatud ka panga pankroti korral. Teises pangas hoiuse avamise eelduseks on arvelduskonto avamine ning see on tasuta. Seega ei kaasne tähtajalisele hoiusele, kasutus- või kogumishoiusele raha panemisega täiendavaid kulusid. Hoiuselt teenitud intressilt tuleb maksta tulumaksu.

Viited
------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11  "Tähtajaline hoius". *minuraha.ee*. 09.09.2019. Vaadatud 25.11.2019.
**Philip Hauge Abelson** (27. aprill 1913 Tacoma, Washingtoni osariik – 1. august 2004 Bethesda, Maryland) oli USA füüsik ja keemik.

Aastal 1940 assisteeris ta Edwin Mattison McMillanit uraani aatomite pommitamisel neutronitega. Tulemusena saadi senitundmatu keemiline element neptuunium. Nii osales ta esimeses keemilise elemendi sünteesimises.

Abelson osales Manhattani projektis. Ta töötas välja termoforeesiprotsessi uraani rikastamiseks, kasutades lähteainena uraanheksafluoriidi. Sellega lõi ta eeldused tuumareaktorite ja tuumarelvade konstrueerimiseks.

Aastatel 1962–1984 oli Abelson ajakirja Science peatoimetaja.

Abelson tegeles ka tuumaallveelaevade kavandamisega ja propageeris radioaktiivsete isotoopide rahumeelset kasutamist. Näiteks kasutas ta meetodit, mis võimaldas tõestada aminohappeid mitmesuguse vanusega fossiilides ning rasvhappeid üle miljardi aasta vanuses kivimis.

Tunnustus
---------

* 1961 – valiti Ameerika Filosoofiaseltsi liikmeks
* 1973 – valiti USA Meditsiiniakadeemia liikmeks
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib püsivalt kõrgenenud vererõhust; hüpertensiooni all mõistetakse ka kõrgenenud rõhku muudes elundites.)* |

---

**Hüpertensioon** ehk **arteriaalne hüpertensioon** on püsivalt normaalsest kõrgem arteriaalne vererõhk.

Eristatakse essentsiaalset hüpertensiooni ehk kõrgvererõhktõbe ja sekundaarset hüpertensiooni.

Hüpertensioon inimesel
----------------------

Piirväärtuseks inimesel on süstoolne üle 140 mm Hg ja diastoolne üle 90 mm Hg. Põhjuseks võib olla veresoonte ahenemine, neeru- ja kesknärvisüsteemi haigused. Vererõhk kasvab vanemas eas ja on seotud nii pärilike tegurite kui eluviisidega. Piirates suitsetamist, tehes füüsilist tööd, tarbides vähem soola, loomseid rasvu ja alkoholi võib vererõhu tõusu peatada või isegi langetada. Vererõhku võivad tõsta ka mõned muude haiguste raviks tarvitatavad arstimid.

Hüpertensioon veterinaarias
---------------------------

Keskmiseks piirväärtuseks koertel ja kassidel on süstoolne üle 160 mm Hg ja diastoolne üle 100 mm Hg. Keskmine süstoolne vererõhk üle 200 mm Hg vajab kohe ravi.

Hüpertensiooni põhjuseks koertel ja kassidel on neeruhaigused, hüperadrenokortitsism, kilpnäärme haigused, *diabetes mellitus*, maksa haigused, krooniline aneemia ja mõned ravimid (erütropoetiin, glükokortikosteroidid).
Geriaatrilistel koertel ja kassidel on hüpertensiooni peamiseks põhjuseks neeru haigused. 
Koertel ja kassidel esineb sagedamini sekundaarset hüpertensiooni.

Vaata ka
--------

* Hüpotensioon
* Vererõhk

Kirjandus
---------

* Henik et al. How to Obtain a Blood Pressure Measurement. Clin Tech Small Anim Pract 20:144-150 2005
* Acierno, M. Labato, M.A. Hypertension in Renal Disease: Diagnosis and Treatment. Clin Tech Small Anim Pract 20:23-30 2005
**Aluspuu** (inglise keeles *sill plate*, *sole plate*) on puitkarkass-seina alumine horisontaalne osa, mille peale toetatakse karkassipostid.

Aluspuu kinnitatakse vundamendi külge tavaliselt kiilankrute või ankurpoltidega.

Kaitsmine niiskuse eest
-----------------------

Et takistada niiskuse jõudmist puitu, on oluline isoleerida puidust aluspuu bituumenlindi või sarnase materjaliga betoonist. Välisseina puhul tehakse aluspuu sügavimmutatud puidust. Kuna tegemist on märgumisriskiga, peab kasutatava puidu koormusklass standardi EN335 järgi olema vähemalt 2. klass.

Platvorm- ja elementehitus
--------------------------

Elementmajade puhul, kui seinakarkass on varem valmis toodetud, ankurdatakse mõõtu lõigatud puidust valmistatud aluspuu vundamendi külge vastavalt joonistele. See aitab vähendada elementide paigaldamisele kuluvat aega ja raha, sest elementide montaaž toimub kiiremini. Aluspuude paigaldamiseks ei ole tavaliselt vaja objektile ka tõstetehnikat ja kogu paigaldusmeeskonda. Selle peale paigaldatakse hiljem seinasõrestik või -element. Alusvöö ja elemendi vahele on soovitatav paigaldada ka spetsiaalne mineraalvilla riba, et parandada õhutihedust.

Viited
------

1. ↑
2. ↑
3. ↑
4. ↑
5. ↑  "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 11. august 2020. Vaadatud 25. mail 2020.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
**Philae** oli Euroopa Kosmoseagentuuri maandur, mis maandus 12. novembril 2014 komeedile 67P/Tšurjumov-Gerassimenko. Komeedile maandumisel ei käivitunud maanduri harpuunid ja tõukurid, mis oleksid pidanud Philae komeedi pinnale ankurdama ning seetõttu põrkas maandur komeedi pinnalt kaks korda tagasi. Philael õnnestus komeedi pinnale maanduda, kuid see jäi ebasobivasse asendisse ja maandumispaika. Philae oli esimene maandur, mis maandus komeedi pinnale.

Hoolimata maandumisprobleemidest, õnnestus Philael komeedi pinda pildistada. Lisaks õnnestus maanduril teha esimesed mõõtmised komeedi pinnal ja nende mõõtmiste tulemused saatis ta Rosettale.

15. novembril 2014 sisenes Philae turvarežiimi, sest akud olid tühjaks saamas. Missiooni lennujuhid lootsid, et rohkemast päikesevalgusest piisab, et maandur restardiks. Philae võttis Rosettaga juhuslikel aegadel ühendust 13. juunist kuni 9. juulini 2015, kuid pärast seda enam mitte. Rosetta tuvastas Philae maandumispaiga 2. septembril 2016, vähem kui kuu enne missiooni lõppu. Maandur on külili asendis ning asub sügavas lõhes, mis on Päikese suhtes varjus. Maanduri asukoha tuvastamine võimaldab teadlastel tuvastada, milliseid kohti õnnestus pärast Philael pildistada.

Rosetta missioon lõppes 30. septembril 2016.

Viited
------

1. ↑  "Philae on komeedi pinnal". *Novaator*. Originaali arhiivikoopia seisuga 9. juuni 2018. Vaadatud 30. mai 2018.
2. ↑  "Rosetta: Battery will limit life of Philae comet lander". *BBC News*. Vaadatud 30. mai 2018.
3. ↑  "Hüvasti, Philae. ESA kosmosesond on tõenäoliselt igaveseks vaikinud". *Geenius.ee*. Vaadatud 30. mai 2018.
4. ↑  "Europe's Comet Chaser". *European Space Agency*. Vaadatud 30. mai 2018.
5. ↑  "Philae automaatmaandur seisab silmitsi igavese unega". *Euroopa Kosmoseagentuur*. Vaadatud 30. mai 2018.
6. ↑  "Philae Lander's Grave on Comet Found at Last After Nearly 2-Year Search". *Space.com*. Vaadatud 30. mai 2018.
7. ↑  "Goodbye, Rosetta! Spacecraft Crash-Lands on Comet in Epic Mission Finale". *Space.com*. Vaadatud 30. mai 2018.
**Alusteadused** ehk **fundamentaalteadused** ehk **baasteadused** (inglise keeles *basic research*, *fundamental research*, *pure research*) on teadusliku uurimistöö suunad, mille peamiseks eesmärgiks on saada uusi teadmisi nähtuste ja vaadeldavate faktide põhialuste kohta ilma otsese praktilise rakenduse eesmärgita (erinevalt rakendusteadustest). Kuna ühe teadusharu raames tehtav uurimistöö võib olla orienteeritud nii alusteadmiste avardamisele kui teadmiste rakendamisele, kasutatakse tänapäeval pigem mõisteid alusuuringud ja rakendusuuringud. 

Alusteaduste mõistet kasutatakse ka nende teadusharude tähistamiseks, mis on aluseks teistele teadusharudele. Näiteks matemaatika on arvutiteaduse alusteadus.

Vaata ka
--------

* Teadus- ja arendustegevus
* Teadus
* Teadusfilosoofia
* Alusuuringud
* Auguste Comte

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Tsitaadid Vikitsitaatides: **Alusteadused** |

* Eesti keele seletav sõnaraamat
* OECD Frascati käsiraamat 2015, 2. peatükk (eesti keeles)
* OECD Frascati Manual 2015
**Johann Pallo** (vene keeles *Палло Иоган Генрихович*); 3. jaanuar 1891 Riia – 22. mai 1938 NSV Liit) oli eestlasest Venemaa keisririigi (porutšik) ja Nõukogude Liidu sõjaväelane (polkovnik) ning sõjaväeluuraja. 

Johann Pallo teenis Vene SFNV Punaarmees aastatel 1918–1924 Petrogradi Moskva kordoni sõjakomissarina, roodukomandöri ja pataljonikomandörina. 

Aastatel 1924–1927 oli ta nõukogude sõjaline nõunik Hiinas, aastatel 1927–1929 õppis ja lõpetas Frunze-nimelise Sõjaväeakadeemia Idamaade teaduskonna, aastatel 1929–1934 oli ta Punaarmee sõjaväeluure käsutuses, aastatel 1934–1938 teenis laskurpolgu komandörina.

Johann Pallo vallandati Punaarmeest 1938. aasta veebruaris vähemusrahvuste vastu suunatud poliitiliste repressioonide ajal NSV Liidus ning represseeriti (hukati 22. mail 1938. a). Maetud Saraatovis.

Viited
------

1. ↑  Офицеры русской императорской армии
2. ↑  Жертвы политического террора в СССР
|  |
| --- |
|  |
| Medalikohad |
| Maailmameistrivõistlused |
| **Kuld** | 2017 | jäähoki |

**Philip Holm** (sündinud 8. detsembril 1991 Stockholmis) on Rootsi jäähokimängija, kes mängib kaitsjana Rootsi kõrgliigaklubis Örebro HK.

Rootsi kõrgliigas debüteeris ta hooajal 2010–11 Djurgårdens IF ridades. Klubi põhikoosseisu kuulus ta alates järgmisest hooajast. Hooajal 2016–17 mängis Holm Rootsi kõrgliigas Växjö Lakersi ridades.

2017. aasta mais sõlmis ta üheaastase lepingu NHL-i klubiga Vancouver Canucks. Ta mängis hooajal 2017–18 põhiliselt American Hockey League'i (AHL) klubides Utica Comets ja Chicago Wolves. Ainsal korral pääses ta Canucksi meeskonnas NHL-is väljakule 2018. aasta veebruaris.

2018. aasta juulis sõlmis ta üheaastase lepingu KHL-i klubiga Nižni Novgorodi Torpedo. 2019. aastal valiti ta KHL-i tähtede mängule.

2019. aasta augustis naasis Holm Põhja-Ameerikasse, sõlmides üheaastase lepingu Chicago Blackhawks, kuid Blackhawksi meeskonda ta ei pääsenud, mängides ainult AHL-is Rockford IceHogsis. Hooaja 2019–20 teises pooles mängis ta Šveitsi kõrgliiga klubis Lausanne HC.

2020. aasta novembris naasis ta KHL-i, sõlmis ta üheaastase lepingu Magnitogorski Metallurgiga. 2021. aasta mais sõlmis ta kaheaastase lepingu Jokeritega. 2022. aasta juulis sõlmis ta lepingu Örebroga.

2017. aastal tuli Holm Rootsi jäähokikoondisega maailmameistriks. Ta kuulus Rootsi koondisse ka 2022. aasta taliolümpiamängudel.

Viited
------

1. ↑  KHL Deadline. Transfer Trackre. KHL.ru. Vaadatud 5.2.2021
2. ↑   (vaadatud 12.5.2021)

Välislingid
-----------

* Philip Holm KHL.ru lehel
* Philip Holm hockeydb.com lehel
**Ágnes Gergely** (sünninimega **Ágnes Guttmann**; sündinud 5. oktoobril 1933) on Ungari kirjanik, ajakirjanik ja tõlkija.

Elulugu
-------

Ágnes Gergely on sündinud Endrődis Alföldis. Tema vanemad olid Fenákel Rózsika ja György Guttmann. Kirjanikunime Gergely võttis ta Ungari kirjaniku Géza Gárdonyi romaanist "Egeri tähed", sest talle oli muljet avaldanud loo peategelane Gergely Bornemissza ja tema julgus.

Ágnesi isa György Guttmann mõrvati holokausti käigus.

1950. aastal töötas ta lühikest aega tehases, kuid siis läks hoopis Loránd Eötvösi Ülikooli inglise ja ungari kirjandust õppima. Hiljem on Gergely töötanud ka gümnaasiumi õpetajana, raadioprodutsendina ja kirjandusajakirja Nagyvilág toimetajana. Aastatel 1973–1974 võttis ta osa Iowa Ülikooli rahvusvahelisest kirjutamisprogrammist. 

Ágnes Gergely on ungari keelde tõlkinud mitmeid inglise ja ameerika kirjandusteoseid ning pidanud Loránd Eötvösi Ülikoolis inglise kirjanduse loenguid.

1963. aastal ilmus tema esimene luulekogu "Ajtófélfámon jel vagy".

1973. aastal ilmus Ágnes Gergely esimene novell "tolmács".

1977. ja 1987. aastal pälvis ta Attila Józsefi auhinna[*viide?*] ning 2000. aastal Kossuthi auhinna[*viide?*].

Välislingid
-----------

* Ágnes Gergely intervjuu 2003
**Hüperpind** (inglise keeles *hypersurface*) on geomeetrias hüpertasandi, tasandilise joone ja pinna mõistete üldistus. Hüperpind on muutkond või algebraline muutkond mõõtmega *n–1*, mis on integreeritud ümbritsevasse *n*-mõõtmelisse ruumi, tavaliselt  eukleidilisse ruumi, afiinsesse ruumi või projektiivsesse ruumi. 

Hüperpind on (eukleidilises, afiinses või projektiivses) kahemõõtmelises ruumis tasandiline joon ja kolmemõõtmelises ruumis pind.

Näiteks, võrrand

{\displaystyle x\_{1}^{2}+x\_{2}^{2}+\cdots +x\_{n}^{2}-1=0}
määratleb algebralise hüperpinna mõõtmega *n–1* *n*-mõõtmelises eukleidilises ruumis. Seda hüperpinda (on ühtlasi sile muutkond) nimetatakse hüpersfääriks või (*n-1*)-sfääriks.

Eestis ilmunud matemaatikaleksikon (2003) defineerib järgmiselt: "Hüperpind on (*n-1*)-mõõtmelise ruumi selliste punktide hulk, mille koordinaadid rahuldavad mingi *n* muutuja funktsiooni *F* korral võrrandit

{\displaystyle F(x\_{1},x\_{2},...x\_{n})=0}.

Vaata ka
--------

* Hüpertasand
* Hüpersfäär
* Kvadrik
* Nullhüperpind

Viited
------

1. ↑  Ülo Kaasik. "Matemaatikaleksikon". Tartu: 2003, lk 79
Vana-Kreeka kaart
**Aluskaart** on osalise koormusega kaart, kus on näidatud ala olulisemad piirid, osa vete- ja teedevõrgust ja asustusest ning see on mõeldud teemakaartide koostamiseks (ka baaskaardi). 

Termin "aluskaart" on sageli GISis ja viitab GIS-andmete ja/või ortokujutistega pildi kogumile, mis omakorda ongi kaardi taust. Aluskaardi funktsioon on anda kaardi kohta vajalik taustateave. Aluskaardid lisavad kaardile juurde ka esteetilisust.

Tüübid
------

Tüüpilised aluskaardi kihte moodustavad GIS-i andmed ja kujutised on tänavad, maatükid, piirid (riigid, maakonnad, linnapiirid), varjutatud digitaalse kõrguse mudeli reljeef, veeteed ning õhu- või satelliidifotod. Sõltuvalt kaardi tüübist võib kasutada nende kihtide kombinatsiooni. Näiteks kaardil, mis näitab lukustamata omadusi, peaks aluskaart sisaldama GIS-andmeid, tänavaid (koos siltidega) ja maatükkide piire. Matkaradade kaardil oleks kasu aluskaardist, mis sisaldab digitaalset kõrgusmudelit või topo-jooni, mis näitavad kõrgust, võimaldades seega vaatajatel mõista raja tõusu ja langemist. Näiteks Vana-Kreeka aluskaardil on kasutatud varjutatud reljeefe, mis näitavad maa-alasid, veeteid ja ookeani kihte. Esiplaanil olevad andmed näitavad regioone, millest lugeja saab endale vajaliku informatsiooni.

Kasutamine
----------

Kasutajatel võib tekkida vajadus luua või hooldada oma isiklikke aluskaarte sõltuvalt huvist. Neis esineb sageli maatükke, inseneritegevust, rajatiste haldamist, hüdroloogiat, kommunaalteenuseid, geoloogiat, elanikkonda ja demograafiat, planeerimist jne.

Sageli on sellistes olukordades põhilise ja usaldusväärse informatsiooni kogumine juba teostatud ühes või mitmes GIS-i veebirakenduses. GIS-i rakenduste kasutamine võimaldab andmetest maksimaalset kasu saada väga väikese ajaga. Lisaks saavad kasutajad erilise vaevata täiustada olemasolevaid ning luua endale igapäevasteks tegevusteks sobiliku aluskaardi.

Viited
======

1. ↑  "Terminite loetelu".
2. ↑  CAITLIN DEMPSEY. "Basemaps Defined". *DECEMBER 16, 2011*.
3. ↑  ArcGIS Server. "Building own basemap".
Christian Dvorak 2016. aastal London Knightsis mängimas
**Christian Dvorak** (sündinud 2. veebruaril 1996 Palosis Illinoisis) on USA jäähokimängija, kes mängib NHL-i klubis Montreal Canadiens keskründaja või vasaku ääreründajana.

Aastatel 2013–2016 mängis ta Ontario Hockey League'i (OHL) klubis London Knights. 2016. aastal tuli ta klubiga OHL-i meistriks. 2015–16 põhihooajal oli Dvorak 52 väravaga liiga suurim väravakütt.

2014. aastal valis Arizona Coyotes ta NHL-i *draft* '​is 58. valikuna. NHL-is debüteeris Dvorak hooajal 2016–17. Esimese värava lõi ta NHL-is 3. novembril 2016 mängus Nashville Predatorsi vastu.

Pärast viit hooaega Coyotesi müüdi tema mängijaõigused 2021. aasta septembris Montreal Canadiensile.

2016. aastal võitis Dvorak USA kuni 20-aastaste koondisega juunioride maailmameistrivõistlustel pronksmedali. 2017. aasta maailmameistrivõistlustel kuulus ta USA jäähokikoondisse.

Viited
------

1. ↑  "Canadiens acquire forward Christian Dvorak". NHL.com. 5.9.2021. Vaadatud 16.10.2021

Välislingid
-----------

* Profiil NHL.com lehel
* Profiil lehel hockeydb.com

| * v
* r
Montreal Canadiens |
| --- |
| 
**Väravavahid**: Jake Allen **·** Sam Montembeault **·** Carey Price |
| 
**Kaitsjad**: Joel Edmundson **·** Kaiden Guhle **·** Jordan Harris **·** Johnny Kovacevic **·** Mike Matheson **·** David Savard **·** Corey Schueneman **·** Chris Wideman **·** Arber Xhekaj |
| 
**Ründajad**: Josh Anderson **·** Joel Armia **·** Paul Byron **·** Cole Caufield **·** Kirby Dach **·** Jevgeni Dadonov **·** Jonathan Drouin **·** Christian Dvorak **·** Jake Evans **·** Brendan Gallagher **·** Mike Hoffman **·** Sean Monahan **·** Michael Pezzetta **·** Rem Pitlick **·** Juraj Slafkovský **·** Nick Suzuki |
Kallavere alumine tulepaak
**Kallavere sihi alumine tulepaak** on tulepaak Harju maakonnas Jõelähtme vallas Saviranna külas. Moodustab Kallavere ülemise tulepaagiga sihi.

Tulepaagi geograafilised koordinaadid on 59° 30′ 9″ N, 25° 1′ 40″ E. Asub merepinnast umbes 15 meetri kõrgusel, ehitis ise on 25 meetri kõrgune. Ehitis on rannajoonest 200 meetrit lõunas ja liitsihi ülemisest tulepaagist 1,3 kilomeetrit põhjas.

Tulepaak rajati 1986. aastal. Torn on valmistatud metallist ja värvitud valgeks. Külgedel on mustad ristkülikud.

Tule omadused
-------------

Tulepaak töötab pimedal ajal aastaringselt.

Tulepaagi tipus põleb valge tuli järgmise tsükliga: 1 sekund valge ja 1 sekund pime. Paistab asimuudist 187,5° asimuudini 190,5° 12 meremiili kaugusele. Tuli on sihi ülemise tulepaagiga sünkroonimata. Sihi asimuut on 189°.

Välislingid
-----------

 Kallavere alumine tulepaak – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
* Kallavere alumine tulepaak navigatsioonimärkide andmekogus
Gata Kamsky (2006)
**Gata Kamsky** (tatari keeles kirillitsas Гата Камский; vene keeles Гата Камский *Gata Kamski*; tegelik tatari nimi Гатаулла Рөстәм улы Сабиров *Ğataulla Rөstəm uğlı Sabirov*; sündinud 2. juunil 1974 Novokuznetskis) on Ameerika Ühendriikide maletaja, rahvusvaheline suurmeister (1990). 

1989. aastast elab Kamsky Ameerika Ühendriikides. Suurmeistriks sai ta 16-aastaselt 1990. aastal. Ta on viiekordne USA malemeister (1991, 2010, 2011, 2013, 2014). Maleolümpiatel võitis ta USA võistkonna koosseisus kaks pronksmedalit (2006, 2008).

FIDE maailmameistrivõistlustel tuli ta 1993. aastal Bielis tsoonidevahelise turniiril kolmandaks ja pääses MM-i turniirile (kestis 1994–1996), kus võitis veerandfinaalis Viswanathan Anandit ja poolfinaalis Valeri Salovit, kuid kaotas finaalis maailmameistriks tulnud Anatoli Karpovile.

2005. aastal maailmakarikavõistlustel Hantõ-Mansiiskis (128 osavõtjat, nokautsüsteem) sai Kamsky 9. koha ja pääses 2007. aastal Elistas toimunud 16 osavõtjaga pretendentide turniirile, kus veerandfinaalis kaotas Boris Gelfandile.

Kamsky mängis novembris-detsembris 2007 Hantõ-Mansiiskis maailma karikal (128 osavõtjat), kus võitis veerandfinaalis Ruslan Ponomarjovi, poolfinaalis Magnus Carlsenit ja finaalis Alexéi Shírovit. Karikavõiduga sai ta õiguse kohtuda tiitlipretendentide matšis 2006. aasta MM-i tiitlimatši kaotaja Veselin Topaloviga. 2009. aastal Sofias toimunud matši Kamsky kaotas tulemusega 2½:4½. 

2009. aasta tiitlipretendentide matši kaotajana pääses ta 2011. aastal Kaasanis peetud 8 osavõtjaga pretendentide matšturniirile, kus võitis veerandfinaalis Topalovit, kuid pidi alistuma poolfinaalis turniiri võitnud Boris Gelfandile.

Välislingid
-----------

* Gata Kamsky – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
* Gata Kamsky FIDE andmebaasis
**Johann Teras** (7. juuli 1909 Tartu – 15. märts 1992 Chicago) oli eesti vaimulik.

Lõpetas Tartus Hugo Treffneri Gümnaasiumi. Õppis seejärel Tartu Ülikooli usuteaduskonnas, mille lõpetas 1. märtsil 1935. Oli prooviaastal Jüri ja Tallinna Jaani koguduse II-s pihtkonnas. Ordineeriti Tallinna Toomkirikus piiskop Hugo Bernhard Rahamäe poolt 29. märtsil 1936 õpetajaametisse.

Oli aastatel 1936–1939 Tõstamaa Maarja koguduse ja aastatel 1939–1944 Varbla Püha Urbanuse koguduse õpetaja.

Lahkus Paatsalu Salumetsast 22. septembril 1944 Rootsi (Visby) koos 202 põgenikuga Priidik Jungermanni laeval Minnalaid. Rootsis asutas E.E.L.K. Norrköpingi Matteuse koguduse, kus oli õpetajaks 1944–1950, mil siirdus Kanadasse. Kanadas oli ta 1951–1952 Ottawa koguduse õpetaja, teenides ka usuliselt Põhja-Ontario kaevanduslinnades (Kirkland Lake'os, North Bays, Timminsis ja mujal) elavaid eestlasi. Asudes aastal 1952 Torontosse, organiseeris ta Toronto Kolmainu koguduse ja oli aastatel 1952–1962 selle koguduse õpetaja. 1962–1967 teenis ta Chicago Esimest kogudust. Tema ametiajal tasuti kiriku ostuvõlg. Eesti koguduse kõrval pidas ta 1963–1967 saksakeelseid jumalateenistusi ameerika Jehoova Ev. Lut. kirikus Chicagos.

Novembris 1966 läks ta Ameerika Evangeelse Luterliku Kiriku teenistusse. Ta valiti Illinoisi osariigi Altamonti Bethlehemi koguduse õpetajaks, kus ta teenis 1966–1969 saksa ja inglise, 1969–1974 vaid inglise keeles, tehes ka kaastööd ümbruskonna ajalehtedele, kirjutades eesti rahva saatusest ja inglise keeles jutlusi. 1974. aastal kolis ta Chicagosse ning asus Ameerika Evangeelse Luterliku Kiriku Põhja-Illinoisi distrikti teenistusse ja oli vanade hoolduskodude õpetaja. 9. detsembrist 1966 teenis ta Chicago Reformatsiooni kogudust. 7. detsembril 1975 lisandusid Buffalo Pauluse ja Rochesteri kogudus, hooldajana teenis ta Thunder Bay kogudust ja vajaduse korral teisi Chicago kogudusi.

Tunnustus
---------

* 1957 kuldrist Toronto Kolmainu koguduse poolt
* 1961 auaadress ja kallihinnaline kingitus Toronto Kolmainu koguduse poolt

Viited
------

1. ↑  Konrad Veem Eesti Vaba Rahvakirik Dokumentatsioon ja leksikon EVR Stockholm 1988
2. ↑  Eesti Kirik nr. 5. 1979
3. ↑  Eesti Kirik nr. 4. 1992