recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Mario K. Frick** (sündinud 8. mail 1965 Churis Šveitsis) on Liechtensteini jurist ja poliitik, Isamaalise Liidu liige. 15. detsembrist 1993 kuni 5. aprillini 2001 oli ta Liechtensteini valitsusjuht.

Ta on õppinud õigusteadust Šveitsis Sankt Galleni Ülikoolis.

Pärast Isamaalise Liidu valimisvõitu oktoobris 1993 toimunud ennetähtaegsetel parlamendivalimistel valiti Mario Frick valitsusjuhiks ja võttis sama aasta detsembris ameti üle vaid seitse kuud riiki juhtinud Markus Büchelilt. 28-aastaselt sai temast maailma noorim valitsusjuht.[*viide?*]

Tema tagasivalimise järel pärast 1997. aasta parlamendivalimisi keeldus konservatiivne Progressiivne Kodanikepartei valitsuskoalitsioonis osalemast ja esmakordselt pärast 1938. aastat sai Liechtenstein endale üheparteivalitsuse.

Frick astus tagasi pärast Progressiivse Kodanikepartei valimisvõitu 2001. aasta valimistel, kuid jätkas aktiivset tegevust nii poliitiku kui ka juristina. 2003. aastal juhtis ta poliitilisi jõude, kes vastustasid vürst Hans Adam II ettepanekut vürsti võimupiiride laiendamiseks. Ettepanek pälvis siiski samal aastal korraldatud rahvahääletusel Liechtensteini kodanike enamuse toetuse.

Alates 2002. aastast on ta vandeadvokaat. Frick on advokaadifirma Seeger, Frick & Partner partner. Tal on õigusteaduse doktori kraad (dr. iur.) ja ta on pidanu Liechtensteini õiguse loenguid Churi tehnika- ja majanduskõrgkoolis.

  


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**Markus Büchel** | **Liechtensteini valitsusjuht**1993–2001 | Järgnev**Otmar Hasler** |

Liechtensteini valitsusjuhid

Liechtensteini lipp Ospelt | Feger\* | Gubelmann\* | Schädler | Prints Alfred Roman\* | Hoop | Frick | Batliner | Hilbe | Kieber | Brunhart | Büchel | Frick | Hasler | Tschütscher | Hasler | Risch Liechtensteini lipp

  
\* valitsusjuhi kohusetäitja
**Svätý Jur** (aastatel 1960–1990 **Jur pri Bratislave**, saksa keeles *Sankt Georgen*, ungari keeles *Szentgyörgy*) on linn Slovakkias Bratislava maakonnas Pezinoki ringkonnas.

Linn on saanud nime Püha Jüri järgi.

Svätý Jur on oluline viinamarjakasvatuse ja veinitootmise keskus.

Geograafiline asend
-------------------

Svätý Jur asub Väikeste Karpaatide jalamil, Pezinokist umbes 5,5 km edelas ja Bratislavast ligikaudu 13 km kirdes.

Ajalugu
-------

Asulat on esmamainitud 1209. aastal. Mongolid hävitasid asula 1241. aastal. 13. sajandi lõpul saabus asulasse saksa koloniste. 1434. aastal põletasid hussiidid Svätý Juri maha. 1647. aastal sai Svätý Jur vaba kuningliku linna staatuse. 17. sajandi lõpus ja 18. sajandi alguses linna tähtsus vähenes.

Rahvastik
---------

Slovakkia 2021. aasta rahvaloenduse andmetel oli Svätý Juri elanikest slovakke 93,81%, tšehhe 0,69%, ungarlasi 0,69%, ukrainlasi 0,25% ja russiine 0,1%. Rahvus on teadmata 3,6%-l elanikest.

Sõpruslinnad
------------

* Tšehhi Bělá pod Bezdězem, Tšehhi
* Tšehhi Miroslav, Tšehhi
* Itaalia San Giorgio Piacentino, Iitaalia

Viited
------

1. ↑  História Mesto Svätý Jur. Vaadatud 3. detsembril 2023
2. ↑  Number of population by ethnicity in the municipality Svätý Jur at 1. 1. 2021 Sčítanie obyvateľov, domov a bytov 2021. Vaadatud 3. detsembril 2023

Kategootia:Slovakkia linnad
**Heikki Päeva** (sündinud 18. aprillil 1953 Tallinnas) on eesti matemaatik.

Elulugu
-------

Heikki Päeva on elektrotehniku poeg.

Ta lõpetas aastal 1971 Keila 1. Keskkooli, aastal 1976 Tartu Riikliku Ülikooli matemaatikateaduskonna, 1985 samas aspirantuuri (juhendajaks dotsent Mati Kilp), füüsika-matemaatikakandidaat (1988, Moldaavia Teaduste Akadeemia Matemaatikainstituut), väitekiri "Pareminverssed paremalt iseinjektiivsed poolrühmad". Oli 1976–1982 ja 1985–1988 Tallinna Polütehnilise Instituudi matemaatika kateedri assistent, 1988–1990 vanemõpetaja, 1990–1991 dotsent, 1991–1992 kateedri juhataja, 1992–1997 matemaatikainstituudi direktor; 1997– Estonian Business School'i infotehnoloogia õppetooli dotsent. Õpetanud kõrgemat matemaatikat, matemaatilist planeerimist, üldalgebra aluseid, lineaaralgebrat; koostanud õppevahendeid.

Teadustöö
---------

Uurimisvaldkond: poolrühmade algebraline teooria. Põhitulemused on seotud iseinjektiivsete poolrühmaklasside kirjeldamisega. 10 teadustrükist.

Teoseid
-------

* Self-injectivity of right-inverse semigroups whose subsemigroup of idempotents is a finite chain of R-classes. // TÜ Toim 700 (1985)
* Right-inverse weakly self-injective semigroups. // TÜ Toim 764 (1987)
* Right-self-injective semigroups. // TÜ Toim 764 (1987)
* Almost commutative right weekly f-self-injective bands. // TTÜ Toimetised 738 (1994)

Viited
------

1. 1 2 3 4  Eesti Teaduse Biograafiline Leksikon, 3. köide

Kirjandus
---------

* *Eesti teaduse biograafiline leksikon.* 3. köide: *N–Sap* TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013

Välislingid
-----------

* Heikki Päeva Eesti Teadusinfosüsteemis Muuda Vikiandmetes

 *Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.*
Dylan DeMelo 2015. aastal Worcester Sharksi mängijana
**Dylan DeMelo** (sündinud 1. mail 1993 Londonis, Ontario provintsis) on Kanada jäähokimängija, kes mängib kaitsjana NHL-i klubis Winnipeg Jets.

Aastatel 2010–2013 mängis ta Ontario Hockey League'i (OHL) klubides Mississauga St. Michael's Majors ja Mississauga Steelheads.

2011. aastal valis San Jose Sharks ta NHL-i *draft* '​is 179. valikuna. Sharksiga sõlmis ta lepingu 2012. aasta aprillis. Hooajal 2013/14 asus ta mängima American Hockey League'is (AHL) Sharksi tütarklubis Worcester Sharks. NHL-is debüteeris ta 17. oktoobril 2015 mängus New York Islandersi vastu. Esimese värava lõi ta liigas 26. jaanuaril 2016 mängus Colorado Avalanche'i vastu.

2018. aasta septembris kaubeldi DeMelo suurema tehingu raames Sharksist Ottawa Senatorsi. Senatorsis asus ta mängima ühes kaitsepaaris koos Senaotrsi perspektiivika kaitsemängija Thomas Chabot'ga.

2020. aasta veebruaris kaubeldi DeMelo Senatorsist Winnipeg Jetsi. 2020. aasta oktoobris sõlmis ta Jetsiga uue nelja-aastase lepingu.

Viited
------

1. ↑  Garrioch, Bruce (25. detsember 2018). "Dylan DeMelo and the Ottawa Senators are a perfect fit". Montreal Gazette. Vaadatud 14. juulil 2020.
2. ↑  "Jets acquire defenceman Dylan DeMelo from the Ottawa Senators". *nhl.com*. National Hockey League. 18. veebruar 2020. Vaadatud 14. juulil 2020.
3. ↑  "Jets sign Dylan DeMelo to a four-year contract". *nhl.com*. National Hockey League. 7. oktoober 2020. Vaadatud 15. märtsil 2021.

Välislingid
-----------

* Dylan DeMelo NHL.com lehel
* Dylan DeMelo hockeydb.com lehel

| * v
* r
Winnipeg Jets |
| --- |
| 
**Väravavahid**: Laurent Brossoit **·** Connor Hellebuyck |
| 
**Kaitsjad**: Declan Chisholm **·** Dylan DeMelo **·** Brenden Dillon **·** Josh Morrissey **·** Neal Pionk **·** Dylan Samberg **·** Nate Schmidt **·** Logan Stanley |
| 
**Ründajad**: Mason Appleton **·** Morgan Barron **·** Kyle Connor **·** Nikolaj Ehlers **·** David Gustafsson **·** Alex Iafallo **·** Rasmus Kupari **·** Adam Lowry **·** Vladislav Namestnikov **·** Nino Niederreiter **·** Cole Perfetti **·** Mark Scheifele **·** Gabriel Vilardi |
**Jaan Lepa** (14. aprill 1926 Mälgi – 13. november 2021) oli eesti põllumajandusteadlane ja energeetikainsener, Eesti põllumajanduse energeetika rajaja.

Jaan Lepa alustas elektrotehnika õpinguid Tartu tehnikumis, mis jäi pooleli sõjaväkke mobiliseerimise tõttu. Sõjaväes olles õppis ta Tallinna Elektromehaanika Tehnikumi õhtuses osakonnas tööstusettevõtete elektriseadmete erialal. Tehnikumi lõpetamise järel jätkas õpinguid Tallinna Polütehnilise Instituudi õhtuses osakonnas, mille lõpetas 1957. aastal *cum laude* elektrisüsteemide ja -võrkude erialal.

Instituudis õppimise kõrvalt töötas ta Tallinna Trammi- ja Trollibussivalitsuse energeetikateenistuses. Tema ülesanne oli kindlustada kontaktvõrgu häireteta töö.

Pärast Tallinna perioodi kutsuti ta Eesti Põllumajanduse Akadeemia põllumajanduse elektrifitseerimise kateedrisse assistendiks. Kandidaadi väitekirja kaitses ta Moskvas 1968. aastal ja temast sai Eesti esimene tehnikateaduste kandidaat põllumajanduse elektrifitseerimise erialal. Dotsendikutse sai 1972. aastal ja professorikutse 1985. aastal; nii kraad kui ka kutsed anti välja Nõukogude Liidu Kõrgeima Atestatsioonikomisjoni poolt. Aastatel 1980–1985 juhtis ta Eesti Põllumajanduse Akadeemia elektrifitseerimise kateedrit. Jaan Lepa emeriteerus 1994. aastal.

Ta oli aktiivne EPA elektrifitseerimise kateedri loomise juures peaaegu algusest peale ühendades eriala algatajad noorema põlvkonnaga, olles Eesti Põllumajanduse Akadeemias põllumajanduse energeetika eriala alusepanija. Ta õpetas selliseid erinevaid õppeaineid nagu elektroonika, automaatika, elektriajamid. Pikemat aega tegeles Jaan Lepa elektriseadmete kasutamise ning elektrivarustuse loengute ja praktikumidega. Valikainetena pidas ta väikeenergeetika ja põllumajanduse energiavarustuse loenguid. 

Teadustöö peasuunaks oli tal elektriseadmete kaitse uurimine, kaitseseadmete loomine ja elektrienergia ratsionaalne kasutamine ning tuuleenergeetika.

Välislingid
-----------

* Lahkus Eesti põllumajanduse energeetika rajaja emeriitprofessor Jaan Lepa
Kuchinoerabujima vaade
**Kuchinoerabujima** (口永良部島, *Kuchinoerabu-jima*) on vulkaaniline saar Jaapanis Ōsumi saarestikus. Kuchinoerabujima kuulub Kagoshima prefektuuri Kumage allprefektuuri Yakushima omavalitsusüksusse koos Yakushima saarega, mis asub 15 km kaugusel idas.

Saare pindala on 38 km², pikkus 12 km ja laius 5 km. Saare kliima on subtroopiline. 

Kuchinoerabujima saar asub Kyūshū lõunarannikul asuvast prefektuuri keskusest Kagoshima linnast 130 km kaugusel lõunas. Saarel elab umbes 170 inimest. Saarega on regulaarne laevaühendus, lennuühendus puudub.

Saar on tekkelt vulkaaniline, tüübilt kihtvulkaan. Saare suurimad mäed on vulkaanilised Furudake (kõrgus merepinnast 657 meetrit) ja sellest kirdes olev Shindake (640 meetrit). Lisaks tegutseb saarel palju geisreid: Nemachi-no-tategami, Nosaki-no-tategami, Nemachi Onsen, Nishinoyu Onsen ja Yumuki Onsen.

Kõik ajaloolised vulkaanipursked on toimunud Shindakest, mis tegutseb aktiivselt alates 1840. Suurim purse toimus 24. detsembril 1933, kui 8 inimest sai surma ja 26 vigastada. 1980. a purske käigus tekkis Shindake idanõlva 800 m pikkusele põhja–lõunasuunalisele joonele mitu kraatrit. Viimane suurem purse toimus 29. mail 2015.

Välislingid
-----------

* Saare mäed (inglise keeles)
* Shindake vulkaaniline aktiivsus (inglise keeles)
* Luuletaja jäi Kuchinoerabujimal kadunuks. (inglise keeles)
Ragne Kõuts-Klemm 2021. aasta Arvamusfestivali alal "Tõde ja õiglus"
**Ragne Kõuts-Klemm** (sündinud 14. oktoobril 1977) on eesti sotsioloog ja Tartu Ülikooli Ühiskonnateaduste instituudi ajakirjandussotsioloogia kaasprofessor. 

Tema peamised uurimisteemad on meediasüsteem, meediakasutus ja ajakirjandus.

Ragne Kõuts-Klemm 2021. aasta Arvamusfestivalil, alal "Tõde ja õiglus"

Haridus- ja töökäik
-------------------

Kõuts-Klemm on Viljandi Carl Robert Jakobsoni nimelise gümnaasiumi matemaatika-füüsika 25. lennu vilistlane, õppinud Tartu Ülikooli sotsioloogia bakalaureuse- ja magistriõppes (lõpetas 2002. aastal) ning omandas doktorikraadi meedia ja kommunikatsiooni erialal 2013. aastal. Tema doktoritöö teema oli "Media-connected society: the analysis of media content and usage patterns from a systems-theoretical perspective" ("Meedia kaudu seostatud ühiskond: meedia sisu ja kasutusmustrite analüüs süsteemiteoreetilisest perspektiivist", juhendaja Peeter Vihalemm). 

Kõuts-Klemm töötab alates 2021. aastast Tartu Ülikooli ajakirjandussotsioloogia kaasprofessorina, varem oli sealsamas lektor (aastast 2002).  Ta on lugenud meedia ja kommunikatsiooni teooriate loenguid ka Tallinna Ülikoolis. 2022. aasta augustist on ta Tartu Ülikooli ühiskonnateaduste instituudi juhataja.

Tunnustus
---------

* 2002 Üliõpilaste teadustööde riikliku konkursi I preemia
* 2019 Sirbi laureaat
* 2019 Tartu Ülikooli aumärk
* 2021 Hea töö aastaauhind (TÜ ühiskonnateaduste instituut)

Teadusorganisatsiooniline tegevus
---------------------------------

Kõuts-Klemm oli 1999–2002 integratsiooni meediamonitooringu koordineerija ja aastatel 2008–2015 tegeles ajakirjandusmuuseumi asutamisega. 

Alates 2007. aastast on ta Balti Ajakirjandusuurijate Assotsiatsiooni juhatuse esimees, 2010. aastast Akadeemilise Ajakirjanduse Seltsi revisjonikomisjoni liige, 2017. aastast Bibliotheca Mediorum et Communicationis kirjastuskolleegiumi liige ning 2020. aastast Pressinõukogu liige.

Teoseid
-------

* Ragne Kõuts-Klemm, Külliki Seppel. "Juhatus meedia ja kommunikatsiooni teooriatesse". Tartu Ülikooli Kirjastus. Tartu 2018

Viited
------

1. 1 2 3 4 5  "Eesti Teadusinfosüsteem. Ragne Kõuts-Klemm".
2. ↑  "Tartu Ülikooli ühiskonnateaduste instituudile valiti uus juhataja". *Välisveeb*. Vaadatud 15. juunil 2022.
3. ↑  "Tartu Ülikooli aumärgi kavalerid". *Tartu Ülikool*. Vaadatud 9.12.2022.
4. ↑  "Selgusid ühiskonnateaduste instituudi hea töö aastaauhindade saajad". *ÜTI*. 20.12.2021. Vaadatud 20.12.2021.

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Tsitaadid Vikitsitaatides: **Ragne Kõuts-Klemm** |

* Ragne Kõuts-Klemm Eesti Teadusinfosüsteemis
* Ragne Kõuts-Klemm Google Scholar lehekülg
* Ragne Kõuts-Klemm ResearchGate lehekülg
* Ragne Kõuts-Klemm Academia.edu lehekülg
* 07. juuli 2023 kell 08:51, Ragne Kõuts-Klemm, tõde ja vale ajakirjanduse sisus
**Masty** on linn Valgevenes Hrodna oblastis, Masty rajooni halduskeskus. Leedu keeles *Mastai*, poola keeles *Mosty*. 

Asub Nemunase kaldal. Asulast hargnevad raudteed Hrodnasse, Lidasse ja Vaŭkavyski suunas. Masty linnas suubub Nemunase jõkke Zelvianka jõgi.

Linna piirides on neli keskkooli, põhikool, laste spordikool ja kunstikoolkool. Mastys on kino, kaks kultuurimaja ja viis raamatukogu. Vaatamisväärsusteks on raudteejaam ning aastal 1910 valminud õigeusu kirik. Masty linnas viib üle Nemunase jõe Valgevene pikim jalakäijatele mõeldud rippsild, mille pikkuseks on 193 meetrit. 

Tööstusettevõtetest on Mastys metsatööstus, kergetööstus ja toiduainetetööstus. Toodetakse ehitusmaterjale ja valmistatakse mööblit.

Ajalugu
-------

Mastyt mainitakse esimest korda aastal 1496, mil ta oli piirkondlik keskus Trakai vojevoodkonda kuuluvas Hrodna maakonnas. Aastal 1514 sai asulast alev. Aastal 1539 ehitati Mastysse katoliku kirik, kirikule annetas maa Bona Sforza. Asulas viis üle Nemunase jõe praam, peamiseks tegevusalaks oli metsandus. Mastyst parvetati palke nii Hrodnasse, Kaunasesse kui ka Königsbergi. Aastast 1633 on teada, et Mastys asus turuplats, ka peeti seal kaks korda aastas laata.

Aastal 1795 läks alev Poola kolmandal jagamisel Vene impeeriumi koosseisu. Aastast 1818 kuulus Masty Hrodna kubermangu. Aastaks 1897 oli alevisse tekkinud kool, ka oli selleks ajaks seal hakatud tootma limonaadi.

Aastast 1921 oli Masty Poola koosseisus, 1939. aastal liideti Valgevene NSV-ga. Aastal 1955 sai Mastyst linn, aga aastal 1965 rajoonikeskus.

Pilte
-----

* Masty raudteejaamMasty raudteejaam
* Sild üle Nemunase jõeSild üle Nemunase jõe
* MastyMasty

Tuntud elanikke
---------------

* Taćciana Baŭkałava – valgevene näitleja

Välislingid
-----------

 Masty – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
* Masty YouTube'is
* Masty
* Linn Valgevene fotoentsüklopeedias

1. ↑  Численность населения на 1 января 2023 г. и среднегодовая численность населения за 2022 год по Республике Беларусь в разрезе областей, районов,
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib ajakirjanikust; maalikunstniku kohta vaata artiklit Kaja Kärner (kunstnik).* |

---

Kaja Kärner Kuressaare Arensburgi ooperikohvikus Vikerraadio otselülituste vahel 23. juulil 2013
**Kaja Kärner** (sündinud 5. septembril 1953 Tallinnas) on eesti raadioajakirjanik.

Ta on lõpetanud Tallinna 46. Keskkooli. Tartu Riikliku Ülikooli lõpetas ta filoloogi-toimetajana ning ajakirjanduse vallas on ta end koolitanud kursustel nii kodu- kui ka välismaal. 

Eesti Raadios alustas Kaja Kärner tööd 1973. aastal. Seal on ta töötanud teadustaja, kommentaatori ja toimetaja-saatejuhina. 

Ta on olnud ka Raadio Vaba Euroopa lepinguline autor.

Vikerraadios teeb ta saateid "Reporteritund", "Uudis+", "Kajalood" ja "Aiatark".

2016. aastal oli Kaja Kärner Eesti hüdrograafialaeva Kaja ristiemaks.

Tunnustus
---------

* 2012 – Hea Sõna auhind
* 2013 – Valdo Pandi nimeline ajakirjanduspreemia
* 2017 – Valgetähe V klassi teenetemärk
* 2019 – Selge Kõneleja auhind
* 2023- Kuldmikrofon.

Viited
------

1. ↑  Kaja Kärner pälvis Valdo Pandi nimelise ajakirjanduspreemia, Vikerraadio, 31. mai 2013
2. ↑  "Galerii: Vikerraadio saatejuht Kaja Kärner on VTA uue aluse "Kaja" ristiema" ERR menu, 25. aprill 2016
3. ↑  Hea Sõna auhinna pälvib raadioajakirjanik Kaja Kärner[*alaline kõdulink*], Delfi, 9. oktoober 2012
4. ↑  Teenetemärkide kavaleride andmekogu – 19497
5. ↑  Selged kõnelejad 2021 Eesti Vaegkuuljate Liit, 11. jaanuar 2022
**Pille Valk** (kuni 1980 **Pille Luisk**; 21. detsember 1959 – 12. september 2009 Tartu) oli eesti ajaloolane ja teoloog.

Lõpetanud 1978. aastal Nõo Keskkooli, sooritas ta edukalt sisseastumiseksamid Tartu Riikliku Ülikooli ajaloo osakonda, mille lõpetas 1983. aastal *cum laude* ajaloo ja ühiskonnaõpetuse õpetajana.

1990. aastal läbis ta teoloogia kursused Helsingi Ülikoolis.

Pille Valk kaitses 1995. aastal Tartu Ülikooli filosoofiateaduskonnas magistritöö "Usuõpetus Eesti koolides aastatel 1918–1940". Aastal 2002 kaitses ta sama ülikooli usuteaduskonna juures väitekirja "Eesti kooli religiooniõpetuse kontseptsioon" ja sai doktorikraadi.

1983. aastast töötas ta Kehra Keskkooli ajaloo ja kultuuriloo õpetajana. 1990. aastast töötas Tartu Ülikoolis: oli aastatel 1990–1995 filosoofiateaduskonna ajaloo osakonna lektor ning õpetas alates 1993. aastast Tartu Ülikooli usuteaduskonnas. Alates 2003. aastast oli ta praktilise usuteaduse õppetooli dotsent.

Alates 2005. aastast töötas Pille Valk ka Helsingi Ülikoolis käitumisteaduskonna õpetajakoolituse osakonna dotsendina. Ta pidas ka kirikuajaloo loenguid Eesti Metodisti Kiriku Teoloogilises Seminaris.

Pille Valk oli Eesti juhtivaid eksperte religioosse kunsti ja religioonihariduse, eelkõige koolide usu- ja usundiõpetuse alal. Alates 2001. aastast oli ta üleriigilise religiooniõpetuse ainenõukogu esimees.

Pille Valk suri pärast rasket haigust 12. septembril 2009 Tartus.

Isiklikku
---------

Ta oli abielus arheoloog Heiki Valguga, nende lapsed on Kristiina Valk ja rahvamuusikud Toomas Valk ja Katrin Soon. Tema õde on pedagoog ja koolijuht Ülle Matsin.

Teoseid
-------

* *Ühest heledast laigust Eesti kooli ajaloos : usuõpetus Eesti koolides aastatel 1918–1940.* Tallinn : Logos, 1997. ISBN 9985806557
* *Eesti kooli religiooniõpetuse kontseptsioon.* Tartu : Tartu Ülikooli Kirjastus, 2002.
* *Religiooniõpetuse õpetamisest.* / koost. Pille Valk. Tallinn : Riiklik Eksami- ja Kvalifikatsioonikeskus, 2007. ISBN 9789949415892

Vaata ka
--------

* Kultuuriteooria tippkeskus

Välislingid
-----------

* *Eesti teaduse biograafiline leksikon.* 4. köide: *Sar-Y. Lisa* TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013, lk. 1043-1044
* Lahkus ajaloolane ja teoloog Pille Valk

 *Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.*
**Kanada eestlased** on Kanada kodakondsusega Eestis sündinud eestlased või nende Kanadas elavad järeltulijad. Kanadas elab umbes 24 000 eestlaste järeltulijat, mõne allika järgi isegi 50 000 inimest.

Kanadas asub suurim ja püsivaim eestlaste kogukond väljaspool Eestit. 1940. aastate lõpus ja 1950. aastate alguses siirdus Kanadasse umbes 17 000 eestlast.

Eriti aktiivne on eestlaste elu Torontos, kus asuvad Toronto Eesti Maja, Tartu College, Toronto Eesti Ühispank, antakse välja ajalehte Eesti Elu jm. Toronto Ülikoolis on Kanada eestlaste loodud Eesti professuur.

Tuntumate Kanada eestlaste seas on psühholoog Endel Tulving, ajakirjanik ja roheline poliitik Kalle Lasn, keemik Olev Träss, arhitektid Arthur Jürvetson ja Elmar Tampõld, kirikuõpetajad Edgar Heinsoo ja Andres Taul, kirjanikud Ilmar Külvet ja Arved Viirlaid, keemik ja muusik Olaf Kopvillem, sotsioloog Tõnu Parming, poliitik ja publitsist Edgar V. Saks, jalgpallur Andreas Vaikla, veiniasjatundja ja -koolitaja Eik Järvi, laulja ja näitleja Leida Järvi jpt.

Pikka aega elasid Kanadas vaimulik Vello Salo ning tehnikateadlane ja poliitik Arvo Niitenberg.

Vaata ka
--------

* Seedrioru mälestusmärk

Viited
------

1. 1 2  "Government of Canada: Canada-Estonia Relations". Originaali arhiivikoopia seisuga 20. november 2013. Vaadatud 30. jaanuaril 2016.
2. ↑  "Estonian Embassy in Ottawa: Canada - Relations". Originaali arhiivikoopia seisuga 5. juuli 2015. Vaadatud 30. jaanuaril 2016.
3. ↑  "The Estonian Presence in Toronto". Originaali arhiivikoopia seisuga 12. märts 2012. Vaadatud 30. jaanuaril 2016.
**Harald Martin Nurk** (9. oktoober 1918 Viljandi – 20. juuni 2014 Stockholm) oli eesti majandusteadlane.

Elulugu
-------

Harald Martin Nurk oli kaupmehe poeg.

1936. aastal lõpetas Nurk *cum laude* Viljandi Poeglaste Gümnaasiumi, 1936–1940 õppis Tartu Ülikooli majandusteaduskonnas, sai 1939 auhinna uurimuse "Segamajanduslikud ettevõtted Eestis" eest.

Nurk oli aastatel 1940–1943 Hindade Inspektuuri, Kergetööstuse RK ja firma "Eesti Kast" ametnik. Põgenes 1943 perekonnaga Soome, kus jätkas õpinguid Helsingi Kaubandusülikoolis, mille lõpetas 1944. Samal aastal siirdus perega Rootsi. Töötas esialgu Uppsalas Tööstuse Uurimise Instituudi teadurina, seejärel Stockholmis mitmes firmas revidendi ja raamatupidajana; 1949–1950 täiendas end Stockholmi Kaubanduslikus Kõrgkoolis.

Ta kuulus korporatsiooni Vironia.

Teadustöö
---------

Harald Martin Nurk uuris Eesti majandusliku arengu probleeme ja olukorda okupeeritud Eestis, mille kohta avaldas rea kirjutisi. Aastatel 1946–1952 koostas raamatupidamise õppekirju Eesti Korrespondentinstituudis, 1958–1959 õpetas raamatupidamise kursust õigusteaduse üliõpilastele Eesti Teaduslikus Instituudis (ETI) Rootsis, 1968–1969 pidas Gimo Rahvaülikoolis loenguid olukorrast okupeeritud Eestis. Osales juhtival kohal mitme väliseesti organisatsiooni tegevuses, sh Eesti Majandusteaduse Seltsis, ETI-s Rootsis, Eesti Rahvusfondis, Rootsi Eestlaste Esinduses jm.

Tunnustus
---------

* 2006 Valgetähe V klassi teenetemärk

Teoseid
-------

* Eesti majandus punasel aastal. // Eesti riik ja rahvas Teises maailmasõjas. III. Stockholm, 1956
* Eesti majandus Saksa okupatsiooni ajal. // Eesti riik ja rahvas Teises maailmasõjas. VIII. Stockholm, 1959
* Die Deportation im Baltikum. Stockholm, 1966
* Nii elatakse Eestis. Olukord arvudes. // Rahvuslik Kontakt 31 (Stockholm, 1968) 3
* Olukord okupeeritud Eestis. // Rahvuslik Kontakt 45 (1970) 1
* Baltikum ja juudid. // Rahvuslik Kontakt 113 (1987) 1
* Meie kauni emakeele probleeme. // Rahvuslik Kontakt 115 (1987) 3
* Baltikum ja Rootsi neutraalsus. // Rahvuslik Kontakt (1994) 2

Viited
------

1. 1 2 3 4 5  *Eesti teaduse biograafiline leksikon.* 3. köide: *N–Sap* TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013, lk. 24

Kirjandus
---------

* Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide
* Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918–1944. Tartu, 1994, III, 263
* Ester, H. Harald Nurk 80-aastane. // Teataja (1998) 24. X

Välislingid
-----------

* 

 *Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.*
**Kummibursera** (*Bursera simaruba*) on mürripuuliste sugukonda bursera perekonda kuuluv troopilise lehtpuu liik.

Punakaspruuni värvuse tõttu on kummibursera oma levila piires tuntud ka kui "alasti indiaanlane" (hispaania keeles *indio desnudo*) ning päikesepõletuse tagajärjel ketendava nahaga turisti meenutava koore tõttu "turistipuuna". Ingliskeelsed nimetused *gumbo limbo*, *turpentine tree* ja *birch-gum* osutavad vaigusele ja tärpentinilõnalisele koorele.

Kirjeldus
---------

Kummibursera on keskmise suurusega heitlehine või osaliselt igihaljas kiirekasvuline troopiline puu, mis võib kasvada kuni 15,2 m kõrguseks. Massiivsest kuni 0,9 m läbimõõduga tüüakast ja kõverast tüvest hargnevad jässakad ebakorrapärase kujuga oksad. Punakaspruuni ketendavalt koorduva pealiskihi alt paistab oliivroheline või hallikas sile puukoor. Koor on vaigune ja tärpentini meenutava lõhnaga. Liitlehed 10,2–20,3 cm pikkused, 2,5–5,1 cm pikkused lehekesed ovaalsed või süstjad. Lehed langevad varakevadel vahetult enne uute lehtede ilmumist. Õitseb talvel, samal puul on tavaliselt nii isas- kui ka emasõied. Puit on hele, pehme ja kerge.

* Kummibursera koorKummibursera koor
* Kummibursera koorKummibursera koor

Levila
------

Kummibursera kasvab looduslikult Ameerika Ühendriikides Lõuna-Floridas, Mehhikos, kõikides Kesk-Ameerika maades, Kariibi mere saartel ning Lõuna-Ameerika põhjaosas Guyanas, Venezuelas ja Brasiilias Roraima ja Amazonase osariikides.

Kasutamine
----------

Ebahariliku, kuid atraktiivse koore ja tüve tõttu on kummibursera linnahaljastuses populaarne varjupuu. Kergesti kasvamaminevaid oksi kasutatakse "elavtara" istutamiseks. Vaigust valmistatakse liimi ja värnitsat. Haitilased valmistavad tüvest trumme. Pehme puit sobib nikerdamiseks.

Viited
------

1. ↑  Kershner, Bruce et al. 2008. *National Wildlife Federation field guide to trees of North America*. New York: Sterling Publishing Co. (ISBN 978-1-4027-3875-3)
2. 1 2  *Bursera simaruba* Floridata kodulehel.
3. ↑  Bursera simaruba teave USDA andmebaasis.
Aheldustasakaalutuse hääbumine. Mida rohkem ajas edasi, seda rohkem rekombinatsioonisündmusi toimub ja seda rohkem liiguvad alleelid aheldustasakaalutusest aheldustasakaalu. Teisisõnu esialgselt sageli koosesinevad alleelid hakkavad üha harvemini koos esinema.
**Aheldustasakaalutus** (ingl *linkage disequilibrium*, lühend **LD**) on arvsuurus geneetikas, mis näitab erinevate lookuste alleelide omavahelist mittejuhuslikku seost. Aheldustasakaalutus tugineb erinevate alleelide esinemissageduse kovariatsioonile, kuid vastupidiselt terminile, see kovariatsioon ei pruugi pärineda kahe lookuse geneetilisest aheldusest.

Aheldustasakaalutus on oluline mõõdik populatsioonigeneetikas, inimgeneetikas ja evolutsioonilises bioloogias. Sellega saab hinnata populatsiooni ajalugu ja evolutsiooni. Selle formuleerisid 1960. aastal Richard Lewontin ja Ken-Ichi Kojima.

Definitsioon
------------

Aheldustasakaalutusel on mitu definitsiooni. Kõik definitsioonid on aga ühel või teisel moel seotud suurusega *D*, mis on kahe alleeli esinemissageduse kovariatsioon.

### Algne definitsioon

Olgu meil kaks bialleelset lookust. Ühes lookuses on võimalikud alleelid *A* ja *a* ning teises lookuses on võimalikud alleelid *B* ja *b*. Alleelid *A* ja *B* esinevad populatsioonis vastavate sagedustega {\displaystyle p\_{A}}ja {\displaystyle p\_{B}}. Kui haplotüüp (alleelide kogum) koosneb alleelidest *A* ja *B*, st meil on *AB* haplotüüp, siis selle haplotüübi sagedus on {\displaystyle p\_{AB}}. Sel juhul {\displaystyle D\_{AB}=p\_{AB}-p\_{A}p\_{B}}, kus:

* {\displaystyle D\_{AB}} on kahe erineva lookuse kahe alleeli esinemissageduse kovariatsioon;
* {\displaystyle p\_{AB}} on haplotüübi *AB* sagedus populatsioonis;
* {\displaystyle p\_{A}p\_{B}} on alleeli *A* ja alleeli *B* koosesinemise sagedus.

Kui {\displaystyle D=0}, siis lookused on aheldustasakaalus ehk lookustele ei mõju mingit evolutsioonilist survet (näiteks looduslik valik). Kui {\displaystyle D>0} või {\displaystyle D<0}, siis lookused on aheldustasakaalutuses.

### Normaliseeritud kuju

Kuna D sõltub alleelisagedustest, siis erinevate lookustepaaride aheldustasakaalutuse võrdlemine ei ole võrdeline. Et erinevate lookustepaaride aheldustasakaalutust võrrelda, jagatakse D läbi selle maksimaalse võimaliku väärtusega. Seeläbi saadakse D suhteline ehk normaliseeritud kuju, {\displaystyle D'}.

### Levinud kuju

Kõige levinum kuju aheldustasakaalutuse väljendamiseks on {\displaystyle r^{2}}, mis defineeritakse järgnevalt:

{\displaystyle r^{2}={\frac {D^{2}}{p\_{A}(1-p\_{A})p\_{B}(1-p\_{B})}}}.

See on sarnane normaliseeritud kujule, sest isegi madalate alleelisageduste korral {\displaystyle r^{2}} võib sellegipoolest võrduda ühega.

Vaata ka
--------

* Geneetiline aheldus

Viited
------

1. ↑  Slatkin, Montgomery (2008). "Linkage disequilibrium — understanding the evolutionary past and mapping the medical future". *Nature Genetics Reviews*. Vaadatud 11.05.2022.
2. 1 2 3  Coop, G. (2020). "Population and Quantitative Genetics (3rd release)". Vaadatud 15. november 2023.
3. ↑  Lewontin, R. C. (1960). "The Evolutionary Dynamics of Complex Polymorphisms". *Evolution*. Vaadatud 15. november 2023.
Ptolemaios VI
**Ptolemaios VI Philometor** (Emaarmastaja; umbes 191 eKr – 145 eKr) oli Ptolemaioste dünastiast Egiptuse kuningas 180–164 ja 163–145 eKr. Ta oli Ptolemaios V ja Kleopatra I poeg.

Algul (kuni 176 eKr) valitses Ptolemaios koos oma emaga, tolle surma järel abiellus ta oma õe Kleopatra II-ga. 170 eKr alustas Ptolemaios taas sõda Seleukiidide riigi vastu, kuid see lõppes katastroofiga: Antiochos IV tungis Egiptusse ning lasi end kuningaks kroonida. Kuid et Ptolemaiosel olid head suhted Roomaga, pidi Antiochos peagi Egiptusest taanduma. Seejärel valitses Ptolemaios riiki koos oma õest abikaasa ning noorema vennaga, kes sai hiljem tuntuks Ptolemaios VIII nime all. 164 eKr kukutas too oma vanema venna ning tõusis ainuvalitsejaks. Kuid Ptolemaios VI põgenes Rooma, kus pälvis Marcus Porcius Cato Vanema ja senati toetuse. Rooma toetusel võitis ta juba järgmisel aastal trooni tagasi ning valitses ebakindlalt ja julmalt veel 20 aastat, kuni ta Süürias tapeti. 152 eKr tõstis ta oma kaasvalitsejaks poeg Ptolemaios Eupatori, kuid too suri ilmselt juba samal aastal.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**Ptolemaios V** | **Egiptuse kuningas**180–164 eKr | Järgnev**Ptolemaios VIII** |
| Eelnev**Ptolemaios VIII** | **Egiptuse kuningas**163–145 eKr | Järgnev**Ptolemaios VII** |
**Louis Pasteur** (27. detsember 1822 Dole – 28. september 1895 Pariis) oli prantsuse keemik ja mikrobioloog, kes on tuntud vaktsineerimise, käärimise ja pastöriseerimise põhimõtete avastajana – neist viimane ongi tema järgi nimetatud. 

Tema keemiaalased uuringud panid aluse läbimurretele haiguste põhjuste mõistmise ja vältimise osas ning panid aluse tänapäevasele hügieenile, tervishoiule ja meditsiinile. Pasteuri on peetud miljonite inimeste päästjaks, sest ta leiutas vaktsiinid marutõve ja Siberi katku vastu. Teda on nimetatud bakterioloogia isaks ning koos Robert Kochi ja Antonie van Leeuwenhoekiga ka mikrobioloogia isaks.

Pasteur lükkas ümber elu iseenesliku tekke doktriini. Prantsuse Teaduste Akadeemia järelevalve all tehtud katses näitas ta, et steriliseeritud ja pitseeritud anumates ei tekkinud mingit elu, kuid steriliseeritud ja avatuks jäetud anumates hakkasid kasvama mikroorganismid.

Pasteuril oli juhtroll haiguste leviku ja põhjuste selgitamisel, täpsemalt bakteriteooria võidulepääsus. Enne teda oli bakteriteooria olnud meditsiinis vähetähtis seisukoht. Tema paljud katsed näitasid, et haiguste levikut saab vältida või peatada bakterite hävitamisega. Selle seisukoha omaksvõtt tõi kaasa pöördelise muutuse tervishoius ja meditsiinis. Tänapäeval tuntakse Pasteuri nime eeskätt pastöörimismeetodiga, mille abil hävitatakse piimas või veinis bakterid.

Pasteuril on avastusi ka keemias. Nendest tähtsaimad on teatud kristallide asümmeetria põhjuseks oleva molekulistruktuuri avastamine ja sellega seotud ratsemiseerimine. Teadlaskarjääri alguses uuris ta kiraalseid molekule naatriumammooniumtartraadi näitel.

1887 asutas ta Pasteuri instituudi ja oli kuni surmani selle direktor.

Kuigi Pasteur sooritas palju teedrajavaid eksperimente, ei saanud ta sageli teiste teadlastega hästi läbi. Tema märkmete uurimine on paljastanud, et Pasteur harrastas pettusi, et oma konkurentidest üle olla.

1849 abiellus Pasteur Marie Laurentiga. Neile sündis 5 last. Neist vanim, Jeanne, suri 9-aastaselt. 1865 suri 2-aastane Camille ja 1866 12½-aastane Cécile, kõik kolm tüüfusesse. Suureks kasvasid poeg Jean Baptiste ja tütar Marie Louise. Poeg sõdis Prantsuse-Preisi sõjas.

Tunnustus
---------

* 1856 – Rumfordi medal
* 1869 – valiti Londoni Kuningliku Seltsi välisliikmeks
* 1885 – valiti Ameerika Filosoofiaseltsi välisliikmeks
* 1895 – Leeuwenhoeki medal
* Auleegioni ordeni suurristi järk

Vaata ka
--------

* Pasteuri efekt

|  |  |
| --- | --- |
|  | Tsitaadid Vikitsitaatides: **Louis Pasteur** |
**Żory** (saksa *Sohrau*) on maakonna õigustega linn Poolas Sileesia vojevoodkonnas. Żory asub Tšehhi piirist umbes 17 km kaugusel, Katowicest ligikaudu 33 km edelas.

Asulat on esmamainitud 1258. aastal. Żory sai linnaõigused 1272. aastal. Rahvahääletuse tulemusel läks linn 1922. aastal Poola koosseisu. Teises maailmasõjas hävis umbes 80% linnast.

1. mail 2014 kehtestati Żorys tasuta ühistransport.

Sõpruslinnad
------------

* Saksamaa Kamp-Lintfort, Saksamaa
* Ungari Mezőkövesd, Ungari
* Leedu Pasvalysi rajoon, Leedu
* Prantsusmaa Montceau-les-Mines, Prantsusmaa
* Ukraina Tetijiv, Ukraina

Viited
------

1. ↑  Żory Encyklopedia PWN
2. ↑  Historia miasta Portal miejski Zory.com.pl
3. ↑  Triin Oja:Zory linnapea nõunik tasuta ühistranspordist: nüüd on bussis peale juhi veel inimesi Pealinn, 10. mai 2018

Sileesia vojevoodkonna vapp
Sileesia vojevoodkond

**maakonnaõigustega linnad:** Bielsko-Biała |
Bytom |
Chorzów |
Częstochowa |
Dąbrowa Górnicza |
Gliwice |
Jastrzębie-Zdrój |
Jaworzno |
Katowice |
Mysłowice |
Piekary Śląskie |
Ruda Śląska |
Rybnik |
Siemianowice Śląskie |
Sosnowiec |
Świętochłowice |
Tychy |
Zabrze |
Żory  

**maakonnad:**
Będzin |
Bielsko-Biała |
Bieruń-Lędziny |
Cieszyn |
Częstochowa |
Gliwice |
Kłobuck |
Lubliniec |
Mikołów |
Myszków |
Pszczyna |
Racibórz |
Rybnik |
Tarnowskie Góry |
Wodzisław Śląski |
Zawiercie |
Żywiec
**"Põdrakasvataja"** (Ikka viin, viin, viin...) on ansambli PS Troika 1987. aastal avaldatud laul.

Laulu autor (meloodia + tekst) ning esitaja (vokaal ja kitarrid) on Allan Sarri.

Salvestatud Heliloojate Maja helistuudios 1986. aastal. Helirežissöör Alar Kotkas, kes mängis linti ka bassipartii. Klahvpillid ja rütmimasin - Jaak Jürisson.

Kaader "Põdrakasvataja" videost 1987Kaader "Põdrakasvataja" videost 1987. Vasakult: Allan Sarri, Imre Luur, Jaak Jürisson.
"Põdrakasvataja" sai tuntuks populaarses saates "Noortestuudio pärastlõuna", mida juhtis Ivar Vigla.

Kaader "Põdrakasvataja" videost 1987, Allan Sarri.Kaader "Põdrakasvataja" videost 1987, Allan Sarri.
Laulu tekst on allegooriline, seotud Gorbatšovi uutmispoliitika (perestroika) alkoholikeeldude ja eestlaste ning teiste soome-ugri hõimude (vennasrahvaste) saatusega NSVL rüpes.

Sõnad
-----

1.Minu vend on põdrakasvataja kaugel põhjas, mis ma talle küll sünnipäevaks viin? 2x

R1: Ikka viin, viin, viin, ikka viin, viin, viin, ikka viin, viin, viin, ikka viin, viin, viin 2x

2.Minu õde korjab põhjas põtradele sammalt, mis ma talle küll sünnipäevaks viin? 2x

R2:Ikka viin, viin, viin, ikka viin, viin, viin, ikka viin, viin, viin, ikka viin, viin, viin 2x

3.Minu onu paneb liipreid maha kaugel põhjas, mis ma talle küll sünnipäevaks viin? 2x

R3: Ikka viin, viin, viin, ikka viin, viin, viin, ikka viin, viin, viin, ikka viin, viin, viin 2x

4. Minu isa teine vend on miljonär Alaskal, mis ta mulle küll sünnipäevaks toob? 2x

R4: Ikka viin, viin, viin, ikka viin, viin, viin, ikka viin, viin, viin, ikka viin, viin, viin 2x

5. Minu sugulased ei saa põhjast ära tulla, neile armas on põhjapöörijoon. 2x

R5: Ikka joon, joon, joon, ikka joon, joon, joon,ikka joon, joon, joon, ikka joon, joon, joon 2x

Hai-joo, hai-joo, hai-joo, hai-joo... 4x

Välislingid
-----------

* PS Troika - Põdrakasvataja (Ikka viin, viin, viin) + sõnad (YouTube)
Trieri Egbert raamatus oleval miniatuuril. Tema nelinurkne aupaiste viitab sellele, et ta oli illustratsiooni valmimise ajal elus ja pühakuna austatud. Kaks Reichenau munka Keraldus ja Heribertus ulatavad talle evangelistaari
Kristuse sündimine ja ingli ilmumine karjastele
Miniatuur leheküljel fo 90r kujutab imelist kalapüüki (Johannese 21:1–19)
***Codex Egberti*** on illumineeritud evangelistaar, 10. sajandi ottode raamatumaali näide. Käsikirjaline raamat valmis ajavahemikus 980–993 Reichenau kloostri skriptooriumis tellimusena Trieri peapiiskop Egberti jaoks. Käsikirjas on vanim teadaolev Uue testamendi pilditsükkel stseenidega Kristuse elust. Käsikiri asub Trieri linnaraamatukogus.

Käsikiri kanti 2004. aastal UNESCO maailma mälu registrisse.

Kirjeldus
---------

Käsikiri koosneb 165 pärgamentlehest 60 miniatuuriga. 52 miniatuuri on perikoopide illustratsioonid, mis paiknevad kirikuaasta pühade järjekorras, sh Kristuse elusündmusi ja tegevust kujutavad stseenid. See on esimene teadaolev Kristuse elu kujutav terviklik pilditsükkel kunstiajaloos. Seitsme miniatuuri autorsus on omistatud Trieri meistrile, keda seostatakse ka *Registrum Gregorii* nimelise käsikirjaga.

Raamatu tekst on kirjutatud ühtlases ja ilusas karolingide minusklis vähemalt kahe kirjutaja käega. Kirikupühade kohta käivad rubriigid on kuldtindi või punase tindiga kirjutatud rustikas ja iga perikoobi avarida on untsiaalkirjas. Käsikirja enam kui kakssada initsiaali on kaunistatud kulla, hõbeda ja oranžpunase pliimenniktindiga. Raamatus on ka neli ehis-paarislehekülge tervet lehekülge täitvate evangelistifiguuridega, pühenduslehekülg koos pühendusluuletusega ja vastasolev *incipit*-lehekülg evangeeliumi algussõna initsiaalidest kujundatud ligatuuriga. Kahel viimasel on kuldtähed purpurtaustal ja avasõna CVM on kujundatud kuldsest ja hõbedasest põimornamendist ja viinamarjaväänlaist.

*Codex Egberti* miniatuuride stiil on rahulik ja mõõdukas. Stseenid on selged ja hoolikalt paigutatud, figuuride kohal on kuldses untsiaalkirjas tekstid kujutatute nimedega. Ühel juhul, Kristuse kinnivõtmise üksteisele järgnevate sündmuste juurde, on lisatud purpurlintidele kullaga kirjutatud selgitused.

Ajaloost
--------

Arvatud on, et käsikiri telliti Trieri peapiiskopi isiklikuks kasutamiseks Trieri toomkiriku missadel. Käsikirja stiili peetakse hilisema Falkensteini Kuno perikoopideraamatu (1380. aastad) eeskujuks. 18. sajandini oli käsikiri Trieri Püha Paulinuse kirikus missaevangelistaarina kasutusel. 1810. aastal viidi raamat Trieri linnaraamatukokku.

Viited
------

1. 1 2 3 4  Codex Egberti Facsimile Edition. - facsimilefinder.com
2. 1 2 3  "Codex Egberti. - visitworldheritage.com". Originaali arhiivikoopia seisuga 30. november 2022. Vaadatud 30. novembril 2022.

Välislingid
-----------

* Codex Egberti. MASTER of the Registrum Gregorii. - Web Gallery of Art
* Codex Egberti Facsimile Edition. - facsimilefinder.com
* Codex Egberti. - Ziereis facsimiles
* The Codex Egberti, Containing the Earliest Picture Cycle of the Life of Christ in Manuscript Illumination. - HistoryofInformation (blog)
**Näärid** on Eestis aastavahetuse aeg, mida tähistatakse vähemalt keskajast. Selle ajaga on seotud omapärased kombed nagu näärisoku jooksmine ehk sokutamine. Nääride nimetus, tähistamine ja kombestik viitab selgelt Skandinaavia päritolule. Nimetus tuleb arvatavasti rootsi sõnast *nyår* (uus aasta). Võimalik on nimetuse pärinemine sama tähendusega keskalamsaksakeelsetest sõnadest *nē jār*.

Nõukogude okupatsiooni ajal, mil jõule nende kristliku tähenduse tõttu avalikult ei peetud, võttis jõulukombestiku suuresti üle näärikombestik (jõuluvana asemel näärivana jms).

Eesti rahvakultuuris on näärikombestikku kõige rohkem järgitud nääriõhtul (ka: vana-aastaõhtu) ja nääriõhtu tavad, uskumused ja toidud on lähedased jõuluõhtu omadega.

Vaata ka
--------

* nääris
* näärisokk
* näärikroon
* jõulud eesti rahvakalendris

Viited
------

1. ↑  Eesti rahvakultuur. Koostanud Ants Viires ja Elle Vunder. 600 lk. Eesti Entsüklopeediakirjastus 2008
2. ↑  Eesti rahvakultuuri leksikon (3. trükk). 2007. Koostanud ja toimetanud Ants Viires. Eesti Entsüklopeediakirjastus. Lk 189

Välislingid
-----------

* Näärid. Miksike.ee.
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib linnast; laeva kohta vaata artiklit Princess Anastasia."Bilbo" suunab siia. Kääbiku kohta vaata artiklit Bilbo Paunaste.* |

---

**Bilbao** (hispaania; baski *Bilbo*) on linn Hispaanias Baski autonoomses piirkonnas, Biskaia provintsi keskus ja Baskimaa suurim linn.

Bilbaos elab 353 000 inimest, kuid koos eeslinnadega ulatub elanike arv 1 miljonini. Alates 1981. aastast on linna elanike arv langenud, peamiselt linnaelanike kolimise tõttu eeslinnadesse ja mere äärde. Bilbao on üks kallimaid Hispaania linnu.

Tuntuimad vaatamisväärsused on Guggenheimi muuseum, Kaunite Kunstide Muuseum ja Santiago katedraal.

Bilbaos asub mitu ülikooli (näiteks Deustu Ülikool).

Bilbaos asub Euroopa Töötervishoiu ja Tööohutuse Agentuuri kontor Gran Via 33.

Linn jaguneb 8 halduslikuks linnaosaks.

Bilbao tunnuslause on "Alati sinu südames" (baski *Beti zure bihotzan*, hispaania *Siempre en tu corazón*).

Bilbao linnapea on Iñaki Azkuna Urreta.

* Guggenheimi muuseumGuggenheimi muuseum
* Bilbao katedraali portaalBilbao katedraali portaal
* Bilbao kliimadiagrammBilbao kliimadiagramm

Vaata ka
--------

* Bilbao metroo
* EuskoTran
* Isozaki Atea
* Zubizuri
* Athletic Bilbao

Viited
------

1. ↑  Municipal Register of Spain of 2022

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Bilbao** |

* Bilbao koduleht *(baski, hispaania ja inglise keeles)*
Narva-Jõesuu sadama kai, taamal mere pool Suur-Lootsi sadam (2009)
**Narva-Jõesuu sadam** on väikesadam Narva-Jõesuus. Ta paikneb Narva jõe suudmes.

Rekonstrueeritud sadam
----------------------

2019. aastal rekonstrueeriti sadamat ulatuslikult. Töid rahastati Kesk-Läänemere programmi, Euroopa Regionaalarengu Fondi ja Narva-Jõesuu linna eelarvest. 
Sadam rajati Narva jõe kaldal Suur-Lootsi tänaval olnud vana betoonkai kohale. Kai ja kaldapealne korrastati, lisati uus ujuvkai ning sadamateenuste osutamiseks vajalikud seadmed. Rekonstrueeritud jahisadam avati 19. mail 2019 ning avamise puhul korraldati regatt.

Uuendatud sadamas on 19 kaikohta, töötab veesõidukitele mõeldud tankla. Erisusena tuleb sadamat kasutades arvesse võtta, et Narva jõgi on piiriveekogu ja seetõttu tuleb sellel veesõidukitega liiklemiseks eelnevalt teavitada Politsei- ja Piirivalveameti kordonit. Öisel ajal on piiriveekogul liiklemine keelatud.

Üldandmed
---------

### Põhiandmed

|  |  |
| --- | --- |
| Sadamakood | EE NJS |
| Sadama aadress | Suur-Lootsi tn 4, Narva-Jõesuu linn, Ida-Virumaa |
| Sadama ülesanne | Väikesadam, kus osutatakse tasulisi sadamateenuseid 
kohalikele laevaomanikele ja mereturistidele. |
| Sadamateenuseid osutatakse vaid 
riigihaldusülesannetega veesõidukitele | Ei |
| Sadamateenuseid osutatakse ka 
välisriigi veesõidukitele | Jah |
| Veekogu liik | Laevatatav siseveekogu |
| Veekogu nimetus | Narva jõgi |
| Navigatsiooniperiood | 1. mai – 31. september |
| Registreerimise aeg | 22.08.2016 |

### Sadama tehnilised andmed

|  |  |
| --- | --- |
| Sadama asukoht | 59°27'52.70*N ; 28°02'43.77*E |
| Veesõiduki kogumahutavus | alla 500 |
| Veesõiduki suurim pikkus (m) | 24,0 |
| Veesõiduki suurim laius (m) | 15,0 |
| Veesõiduki suurim süvis (m) | 2,7 |
| Sissesõidutee väikseim laius (m) | 15,0 |
| Sissesõidutee väikseim sügavus (m) BK77 | 3,0 |
| Sissesõidutee väikseim sügavus (m) EH2000 | - |

### Sadama maa-ala andmed

|  |  |
| --- | --- |
| Tunnus | 51301:001:0048 |
| Pindala (m²) | 1552,3 |

Viited
------

1. ↑  Rekonstrueeritud Narva-Jõesuu jahisadam ootab külalisjahte. Postimees, 20. mai 2019.

Välislingid
-----------

* Sadama koduleht
* Narva-Jõesuu sadam sadamaregistris
**Kunming** (hiina keeles 昆明; *pinyin*'is *Kūnmíng*) on ringkonna õigustega linn Hiinas, Yunnani provintsi halduskeskus. 

Linn asutati aastal 765 eKr ja kandis alguses nime Tuodong. Tänapäevase nime sai 1276. aastal. 

Mõõduka kliima tõttu on Kunming tuntud kui Kevade linn või Igavese Kevade linn (春城). Kunmingi keskus on turismikeskus, kus on palju pilvelõhkujaid ja luksushotelle. Keskus asub Diani järve põhjakaldal.

Kunmingis elab palju vähemusrahvuste esindajaid. Suuremad neist on jiid, hueid ja baid.

Haldusjaotus
------------

Ringkonna õigustega linn koosneb ühest maakonna õigustega linnast, viiest maakonnast, kolmest autonoomsest maakonnast ja viiest linnarajoonist:

* Dongchuani linnarajoon
* Guandu linnarajoon
* Panlongi linnarajoon
* Wuhua linnarajoon
* Xishani linnarajoon
* Anningi linn
* Chenggongi maakond
* Fumini maakond
* Jinningi maakond
* Songmingi maakond
* Yiliangi maakond
* Luquani Jii ja Miao autonoomne maakond
* Shilini Jii autonoomne maakond
* Xundiani Huei ja Jii autonoomne maakond

* 
*

Välislingid
-----------

* Kunmingi koduleht


1. ↑
**Andre De Grasse** (sündinud 10. novembril 1994) on Kanada sprinter; olümpiavõitja 200 m jooksus (2020) ja maailmameister 4x100 m teatejooksus (2022).

2015. aasta Panameerika mängudel võitis ta kuldmedali 100 m ja 200 m jooksus. Samal aastal pälvis ta maailmameistrivõistlustel nii 100 m jooksus kui ka 4×100 m teatejooksus pronksmedali. 

2016. aasta suveolümpiamängudel Rio de Janeiros sai De Grasse Usain Bolti järel hõbemedali 200 m jooksus ning pronksi 100 m ja 4×100 m jooksus.

2017. aastal jooksis De Gasse Teemantliiga etapil Stockholmis lubatust tugevama taganttuulega 100 meetrit ajaga 9,69. Maailmameistrivõistlustel ta reievigastuse tõttu ei võistelnud.

2019. aasta maailmameistrivõistlustel Dohas võitis De Grasse 100 meetri jooksus isikliku rekordiga 9,90 pronksmedali. 200 meetri jooksus oli ta Noah Lylesi järel teine.

2020. aasta suveolümpiamängudel Tokyos tuli De Grasse 200 meetri jooksus Kanada rekordiga 19,62 olümpiavõitjaks. Ta püstitas isikliku rekordi ka 100 meetri jooksus, saades tulemusega 9,89 Marcell Jacobsi ja Fred Kerley järel pronksmedali. 4×100 meetri teatejooksus jooksis ta viimast vahetust ning võitis Kanada meeskonnaga hõbemedali.

2019. aasta maailmameistrivõistlustel Eugene'is segas De Grasse'i vigastus, tema võistlus ebaõnnestus 100 meetri jooksus ning ta oli sunnitud 200 meetri jooksust loobuma. 4×100 meetri teatejooksus aitas ta viimase vahetuse jooksjana Kanada meeskonnal tulla USA ja Suurbritannia neliku ees maailmameistriks.

Isiklikud rekordid
------------------

Väljas

| Ala | Tulemus | Aeg | Koht |
| --- | --- | --- | --- |
| 100 m jooks | **9,69** | 1. august 2021 | Jaapan Tokyo |
| 200 m jooks | **19,62** NR | 4. august 2021 | Jaapan Tokyo |
| 400 m jooks | **47,93** | 29. märts 2014 | Ameerika Ühendriigid Arkansas City |

Sees

| Ala | Tulemus | Aeg | Koht |
| --- | --- | --- | --- |
| 60 m jooks | **6,60** | 7. veebruar 2015 | Ameerika Ühendriigid Lincoln |
| 200 m jooks | **20,26** NR | 14. märts 2015 | Ameerika Ühendriigid Fayetteville |

Viited
------

1. ↑

Välislingid
-----------

* Andre De Grasse Rahvusvahelise Kergejõustikuliidu kodulehel Muuda Vikiandmetes

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Andre De Grasse** |
**Sisenõrenäärmed** ehk **sisesekretoorsed näärmed** (ladina *glandulae endocrinae*; *glandula sine ductu*) on peamiselt selgrootute ja selgroogsete loomade endokriinsüsteemi kuuluvad juhata näärmed. Sisenõrenäärmete ülesandeks on eritada verre teiste elundite talitlust olulisel määral mõjutavaid aineid, näiteks hormoone.

Sisenõrenäärmed ja nende produtseeritavad hormoonid moodustavad endokriinsüsteemi.

Inimkeha suurimaks endokriinelundiks on vere- ja lümfisoonte ja südame sisepinda kattev endoteel. Sisenõrenäärmed on näiteks hüpofüüs, pankreas, sugunäärmed munasarjad (naistel) ja munandid (meestel), kilpnääre jt.

Sisenõrenäärmetega seotud haigusi uurib meditsiini haru endokrinoloogia.

Termin
------

Sisenõrenäärmete sünonüümidena kasutatakse erialakirjanduses ka termineid **endokriinnäärmed**, **sisesekretsiooninäärmed**, **sisenõristusnäärmed** ja **endokriinorganid**.

Endokriinnääre on kantud kehtivasse inimese tsütoloogia ja histoloogia standardsõnavarasse Terminologia Histologica.

Viited
------

1. ↑  "Meditsiinisõnastik", 705:2004.

Välislingid
-----------

* Sissekanne Terminologia Histologicas, H2.00.02.0.03072: Glandula endocrina. Endokriinnääre
* Enn Ernits, Esta Nahkur, "Koduloomade anatoomia", Eesti Maaülikool, Tartu, Halo Kirjastus, lk 265, 2013, ISBN 978-9949-426-28-8.