recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Erik Püha (S:t Erik) on kujutatud Stockholmi vapil
Erik Püha kujutis Stockholmi pitsatil
Rootsi ajaloolised piirkonnad: Götaland, Svealand, Norrland
**Erik Püha** ehk **Erik IX** ehk **Erik Jedvardsson** ehk **Püha Erik** (umbes 1120 – 18. mai 1160) oli Rootsi kuningas umbes 1150. aastast kuni surmani 1160. aastal.

Ise ta järjenumbrit IX ei kasutanud. See on hilisem leiutis: Erik XIV võttis endale järjenumbri vastavalt viit fiktiivset Erikut sisaldavale Rootsi kuningate väljamõeldud sugupuule ja varasemaid Erikuid nummerdatakse 14-st tagasi. Tegelikult oli Erik Püha Rootsi neljas Eriku-nimeline kuningas.

Ühtegi tema kaasaegset allikat Eriku elu kohta ei ole. Kogu ta elu on teada ainult legendide põhjal, mis pandi kirja pärast tema kuulutamist pühakuks.

Ta oli abielus Inge Vanema sugulase Kristinaga Taani Stenkili kojast. Neil oli neli last: Rootsi kuningas Knut Eriksson, Filip Eriksson, Katarina Eriksdotter, kes abiellus Nils Blakega, ja Margareta Eriksdotter, kes abiellus aastal 1185 Norra kuninga Sverre I-ga.

Vastavalt legendidele tegi Erik palju selleks, et ühendada kristlasi oma riigis ja levitada kristlust ka Soome. Ta olevat organiseerinud Lõuna-Soome aladele Esimese Rootsi ristisõja, et soomlasi alistada ja ristida, ning saatnud Uppsala piiskopi Henriku Soome sealseid rahvaid usku pöörama. Henrikust olevat seal märter saanud, kui Lalli ta tapnud olevat. Esimesed viited sellele sõjale pärinevad alles 14. sajandist, mistõttu on ka oletatud, et kogu see lugu on väljamõeldis. Esimese Rootsi ristisõja tulemusena vallutati Rootsile kõige lähemal üle Põhjalahe Edela-Soomes olev ala, formaalselt kinnistus Edela-Soome Rootsi külge aga alles 1220. aastail. Samal ajal laiendas Taani kuningas Valdemar I Suur oma valdusi Vendi ristisõjas lääneslaavlastega Läänemere-äärsetele vendide aladele.

Eriku tappis 1160. aastal palgamõrvar Emund Ulvbane. Emundi olevat palganud rivaalitsev Sverkeri koda, et omandada Eriku valdusi, või teine troonipretendent Magnus Henriksson, kes mõnedel andmetel olevat lühikest aega Eriku surma järel ise kuningas olnud.

Erik maeti Vana-Uppsalasse ning tema säilmed viidi sealt Uppsala toomkirikusse tõenäoliselt juulis 1273.

Eriku pea on kujutatud Stockholmi vapil.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**–** | **Rootsi kuningas**umbes 1150–1160 | Järgnev**Magnus Henriksson** |

Vaata ka
--------

* Eerikupäev

Välislingid
-----------

* New research sheds light on the life of Saint Erik, Uppsala University, 2016-03-16

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Erik Püha** |
Texase revolutsiooni aegse sõjategevuse kaart
**Texase revolutsioon** ehk **Texase iseseisvussõda** oli 1835.–1836. aastal Mehhiko ja Texase Vabariigi vahel toimunud sõda, mille tulemusena Texase Vabariik iseseisvus. Mehhiko seda siiski ei tunnustanud ning konfliktid jätkusid ka 1840. aastatel. 1845. aastal annekteerisid Texase Vabariigi Ameerika Ühendriigid, kus Texasest sai 28. osariik; anneksiooni tagajärjel algas Mehhiko-Ameerika sõda.

Sõda algas 2. oktoobril 1835 ning lõppes 21. aprillil 1836. Texase vägesid juhtis Sam Houston, Mehhiko armeed president Antonio López de Santa Anna. Ehkki sõda algas Texase pealetungiga oktoobrist detsembrini, oli valdava osa vältel sõjast initsiatiiv Mehhiko armee käes, kuid pärast Santa Anna vangistamist 21. aprillil 1836 taandusid Mehhiko väed lõuna poole riikide piiriks saanud Rio Grande jõge.

Mehhiko poolel osales sõjas umbes 6500 meest, Texase poolel umbes 2000. Mehhiklastest sai surma umbes 1000 ja haavata 500, teksaslastest suri umbes 700 ja haavata sai 100. Sõja lõpetas Velasco rahuleping, mis sõlmiti Texases Velascos (tänapäeval Surfside Beach) 14. mail 1836. Lepingule kirjutas Mehhiko poolt alla vangistatud president Santa Anna, mistõttu Mehhiko valitsus lepingut ei ratifitseerinud. Lepingu sõlmimise tõttu kaotas Santa Anna oma ametikoha.

Mehhiko võimud süüdistasid Texase kaotuses USA sõjalist sekkumist. Ehkki Ühendriigid jäid formaalselt neutraalseks, tuli 40 protsenti 1. oktoobrist 21. aprillini Texase armeesse astunud meestest USAst pärast sõjategevuse algust. Üle 200 neist olid USA sõjaväelased, kellest ühtki ei karistatud, kui nad oma teenistuskohale naasid. Teksaslastest astus armeesse alla viie protsendi, mis on ajalooliselt üsna madal osakaal.

Sõja järel kehtestati Texases senisest karmimad reeglid orjapidamise toetuseks, vabastatud orjadel kästi Texasest lahkuda ning kaotati naiste õigused majanduslikule iseseisvusele.

Alamo lahing
------------

Üks tuntumaid sõjalisi kokkupõrkeid Texase revolutsiooni vältel oli Alamo lahing, milles Mehhiko väed tapsid peaaegu kõik Alamo kindluse kaitsjad (eri hinnangul 182–257) Béxaris, mehhiklasi hukkus 400–600. Lahing oli sõjaliselt tähtsusetu, kuid sel olid ulatuslikud poliitilised tagajärjed. 

Alamo lahingust on tehtud arvukalt filme ja raamatuid, neist tuntumate seas on 1960. aastal režissöör John Wayne'i filmitud "The Alamo". Kuni 1970. aastateni kujutati Alamo lahingut ingliskeelsetes raamatutes ja filmides peamiselt heade teksaslaste ja kurjade mehhiklaste kokkupõrkena, võrreldes seda Termopüülide lahinguga antiikajaloos ning kajastamata Texase põlisasukate perspektiivi ja Texase revolutsiooni seoseid orjapidamisega.

Vaata ka
--------

* Fredonia mäss
**Erika Esop** (aastani 1935 **Müller**, 1935–1952 **Möldre**; 2. juuni 1927 Tallinn – 24. detsember 1999 Tallinn) oli eesti lastekirjanik ja prosaist.

Elu
---

Erika Esop sündis major Erich Möldre perekonnas. Aastatel 1935–1940 õppis ta Tallinna inglise erakolledžis. Aastal 1946 lõpetas Tallinna Arve- ja Plaanindustehnikumi. Aastatel 1946–1983 töötas raamatupidaja ja ökonomistina mitmes asutuses, kõige kauem ETKVLi peavalitsuse plaani-finantsosakonna juhatajana (1961–1983).

Aastast 1983 oli ta vabakutseline kirjanik. 

Eesti Kirjanike Liidu liige 1988. aastast.

Looming
-------

Lastevärsse ja -jutte avalda Erika Esop alates 1961. aastast. Nii lasteluules kui ka -proosas on valdavad motiivid laste eluolust.

#### Luulekogud

* "Naerulind" (1975)
* "Jõhvikavärvija" (1979)

### Jutustused

* "Valge peaga poiss" (1983)
* "Ruubiku kuubik ja mina" (1986)
* "Rikas tüdruk" (1995)

### Telelavastused

* "Kadekops"

### Romaanid

* "Magamata ööd" (1992)
* "Patu hind" (2000)

Tunnustus
---------

* 1995 Karl Eduard Söödi lasteluuleauhind ("Pildinõid", kunstnik Regina Lukk)
* 1998 Nukitsa konkurss, 2. koht kirjanike kategoorias ("Rikas tüdruk")

Pseudonüüm Artur Erich
----------------------

Kahasse sugulase Ira Lemberiga kirjutas Erika Esop pseudonüümi Artur Erich all neli romaani.

 *Pikemalt artiklis Artur Erich*

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Tsitaadid Vikitsitaatides: **Erika Esop** |

* Erika Esop Eesti biograafilises andmebaasis ISIK
Joe Morrow 2016. aastal Boston Bruinsis mängimas
**Joseph Mathew Alexander Morrow** (sündinud 9. detsembril 1992 Edmontonis) on Kanada jäähokimängija, kes mängib kaitsjana Šveitsi kõrgliigaklubis HC Davos.

Aastatel 2008–2012 mängis ta Western Hockey League'i klubis Portland Winterhawks.

2011. aastal valis Pittsburgh Penguins ta NHL-i *draft* '​is 23. valikuna. Enne NHL-is debüteerimist mängis ta American Hockey League'i klubides Wilkes-Barre/Scranton Penguins, Texas Stars ja Providence Bruins. NHL-is debüteeris ta lõpuks hooajal 2014–15 Boston Bruinsi meeskonnas. NHL-is on ta mänginud veel ka Montreal Canadiensi ja Winnipeg Jetsi ridades.

2019. aasta detsembris sõlmis Morrow lepingu KHL-i klubiga Minski Dinamo. 22 põhihooaja mänguga suutis ta teha vaid kolm resultatiivset söötu. Hooajal 2020–21 mängis ta Soome kõrgliiga klubis Ässät. 2021. aasta septembris naasis ta KHL-i, sõlmides lepingu Nur-Sultani Barõsiga. 2022. aasta juulis sõlmis ta üheaastase lepingu HK Sotšiga.

2023. aasta veebruaris liitus ta HC Davosiga.

Viited
------

1. ↑  "Еще один канадский защитник – в «Динамо-Минск»". hcdinamo.by. 16.12.2019. Vaadatud 21.12.2021
2. ↑  "ДЖО МОРРОУ ПРОДОЛЖИТ КАРЬЕРУ В БАРЫСЕ". hcbarys.kz. 3.9.2021. Vaadatud 21.12.2021

Välislingid
-----------

* Joe Morrow KHL.ru lehel
* Joe Morrow NHL.com lehel
* Joe Morrow hockeydb.com lehel
**Ibrahim Afellay** (sündinud 2. aprillil 1986 Utrechtis) on Maroko päritolu Hollandi jalgpallur, kes mängib poolkaitsjana Hollandi kõrgliiga klubis PSV Eindhoven.

Klubikarjäär
------------

### PSV

1996. aastal liitus Afellay PSV Eindhoveni noorteakadeemiaga. 

Klubidebüüdi tegi ta 4. veebruaril 2004 KNVB bekeri mängus NAC Breda vastu, kui oli 17-aastane. Oma esimese Eredivisie mängu mängis ta kümme päeva hiljem Twente vastu. 

Afellay mängis Hollandi klubis kaheksa hooaega jooksul 159 kohtumist ja lõi 38 väravat.

### Barcelona

2011. aastal liitus ta Hispaania kõrgliiga klubiga Barcelona. Üleminekusumma oli 3 miljonit eurot. 

Afellay debüteeris Barcelona meeskonnas Athletic Bilbao vastu Hispaania karikavõistlustel. Oma esimese La Liga värava lõi Afellay mängus Malaga vastu hooaja viimasel päeval. 

2011. aasta Meistrite Liiga finaalis Manchester Unitediga vahetati ta sisse 90. minutil. 

#### Schalke (laenul)

21. augustil 2012 anti ta laenuks Saksamaa kõrgliiga klubisse Schalke 04.

#### Olympiakos (laenul)

2014. aasta 10. augustil liitus Afellay laenulepingu alusel Olympiakósega. 

Esimesel hooajal Kreekas võitis ta nii liiga kui ka karikavõistlused.

### Stoke City

2015. aastal liitus Afellay Inglismaa kõrgliiga klubiga Stoke City. 

Ta lõi oma esimese Premier League'i värava 13. veebruaril 2016 mängus Bournemouthi vastu, kui Stoke võitis 3:1.

Koondisekarjäär
---------------

Afellay on Hollandi jalgpallikoondise koosseisus mänginud 2008. ja 2012. aasta Euroopa meistrivõistlustel ning 2010. aasta maailmameistrivõistlustel, kus jõuti finaali, aga kaotati Hispaaniale lisaajal 0:1.

Saavutused
----------

### Klubi

PSV
* Eredivisie: 2004–05, 2005–06, 2006–07, 2007–08
* KNVB beker: 2004–05
* Johan Cruijff Schaal: 2008

Barcelona
* La Liga: 2010–11
* Copa del Rey: 2011–12
* Hispaania superkarikas: 2011, 2013
* UEFA Meistrite Liiga: 2010–11
* Euroopa superkarikas: 2011
* Jalgpalliklubide maailmameistrivõistlused: 2011

Olympiakos
* Kreeka meister: 2014–15
* Kreeka karikas: 2014–15

### Rahvuskoondis

Holland
* Hõbemedalist Hõbe
	+ Jalgpalli maailmameistrivõistlused: 2010

Viited
------

1. ↑  "Afellay". *Transfermarkt*. Vaadatud 6. september 2017.

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Ibrahim Afellay** |

| * v
* r
Holland koondis  –  UEFA Euro 2012 |
| --- |
| 

* 1 Stekelenburg
* 2 Van der Wiel
* 3 Heitinga
* 4 Mathijsen
* 5 Bouma
* 6 Van Bommel (c)
* 7 Kuyt
* 8 N. de Jong
* 9 Huntelaar
* 10 Sneijder
* 11 Robben
* 12 Vorm
* 13 Vlaar
* 14 Schaars
* 15 Willems
* 16 Van Persie
* 17 Strootman
* 18 L. de Jong
* 19 Narsingh
* 20 Afellay
* 21 Boulahrouz
* 22 Krul
* 23 Van der Vaart
* Treener: Van Marwijk

 | Holland |
**Leo Karpin** (19. august 1946 – 3. november 2014) oli eesti tele- ja filmirežissöör.

Ta õppis aastatel 1963–1967 Tartu Riiklikus Ülikoolis ajalugu. 

Eesti Televisioonis alustas Karpin tööd 1960. aastatel uudistesaate "Aktuaalne kaamera" assistendina. Tegi muuhulgas kaastööd Kesktelevisioonile ("Kutsuv tuluke") ning oli paljude muusikafilmide ja -saadete režissöör. 1972. aastal oli Karpin üks ETV saatesarja „Kaks takti ette" algatajaid[*viide?*] ja aastatel 1993–2002 lõi kaasa Eurovisiooni lauluvõistluse saadete tegemisel[*viide?*]. Teletöö lõpuperioodil oli ta saatesarja "Klaver põõsas" režissöör. 

Karpin töötas Eesti Televisioonis 2002. aastani, hiljem oli eraettevõtja.

Filme
-----

* 1969 "Tantsugalerii"
* 1970 "RAM"
* 1970 "Duett-duell"
* 1971 "Mängib Abi Zeider"
* 1972 "Päev keemiata"
* 1978 "Džäss - 78"
* 1979 "Olümpiaregati tähed"
* 1981 "Regatirütmid"
* 1981 "Jaak Joala"
* 1982 "Teisikud"
* 1984 "Läänemere tuuled"
* 1986 "Anne Veski"

Viited
------

1. ↑  "Vananeb teletehnika, mitte Leo Karpin" TV Nädal, 1997 nr 45
Vidriku talu Vägeva külas Jõgevamaal, kunagise Selli rüütlimõisa aladel
**Talude päriseksostmine** oli 19. ja 20. sajandil Eesti- ja Liivimaa kubermangus nähtus, kus talurahvas ostis seni mõisnikele kuulunud mõisamaad.

1849. aastal võeti vastu uus talurahvaseadus Liivimaa kubermangus, millega mõisate valdused jagati mõisa- ja talumaaks ning sai võimalikuks ka ulatuslikum **talude päriseksostmine**. See sõltus aga suurel määral mõisniku tahtest ja võimalustest tema omanduses olevaid renditalusid päriseks müüa. Päriseksostmine oli ennekõike seotud naturaalmajanduselt lõplikult rahamajandusele üleminekuga, kus mõisnik hakkas oma põldudel kasutama palgatööjõudu. Päriseksostmine edenes tunduvalt kiiremini Lõuna-Eestis, kus juba 19. sajandi lõpuks oli enamik talusid talupoegade omanduses.

Enne seda olenes talude omandamine, konkreetse mõisniku volist. Esimesi talusi müüdi aga ka enne üldkehtiva seaduse vastuvõtmist, 1823. aastal Luunja vallas.

Põhja-Eestis, Eestimaa kubermangus sai talude päriseks ostmise aluseks 1856. aasta Eestimaa talurahvaseadus. Esimese 20 aasta jooksul osteti Eestimaa kubermangus päriseks ca 1500 talu.

1851/1852. aastal oli talupoegade omanduses 0,07 % taludest, raharendil oli 13,88 %, segarendil oli 4,2 % ja teorendil oli 81,83 % taludest.
1867/1868. aastal oli talupoegade omanduses 14,26 %, raharendil 80,71 %, segarendil 3,59 % ja teorendil 1,42 % talundit.

1916. aasta põllumajandusloenduse andmeil oli Eestimaal mõisnikke (nende seas oli ka eestlasi ja teistest rahvustest inimesi) koos perekonnaliikmetega loendatud u. 4000, mis moodustas 0,7% põllumajandusega tegelevast rahvastikust, maarahvastikust u. 0,5% Eesti mõisamajapidamiste omanduses oli üle poole kogu maast ja seal oli tööjõuna hõivatud üle 100 000 inimese.

1917. aastal oli Eestimaal ja Liivimaal kustutamata krediidiga: Eestimaa Krediitseltsis 8560 talundit, Liivimaa Maakrediitseltsis 7407, Talurahva Põllupangas 10 089, Doni Põllupangas 712, Peterburi-Tuula Põllupangas 250 ja kokku 27 018 talundit.

Vaata ka
--------

* talude kruntimine

Viited
------

1. ↑  T. Hallik, 2009. Ajaloo mõisted gümnaasiumile (eesti-vene-eesti sõnastik). Tartu Ülikooli Kirjastus. Lk 168
2. ↑  Feliks Sauks, Krediidinduse ajaloolise arengu põhiprobleemistik Eestis. Ajalooline Ajakiri, 1939 nr 2, lk 77
3. ↑  A. Köörna. Suure Sotsialistliku Oktoobrirevolutsiooni majanduslikud eeldused Eestis. Eesti Riiklik Kirjastus, Tallinn, 1961, lk. 125
4. ↑  A. Andresen, E. Jansen, T. Karjahärm, M. Laar, M. Laur, L. Leppik, T. Rosenberg, T. Tannberg, S. Vahtre. Eesti ajalugu V. Pärisorjuse kaotamisest Vabadussõja-ni. Peatoim. S. Vahtre, tegevtoim. T. Karjahärm ja T. Rosenberg. Õpetatud Eesti Selts, Tartu, 2010, lk. 124–125.
5. ↑  Feliks Sauks, Krediidinduse ajaloolise arengu põhiprobleemistik Eestis. Ajalooline Ajakiri, 1939 nr 2, lk 78
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib sportlasest; Taani poliitiku kohta vaata artiklit Erik Holst (poliitik)* |

---

**Erik Johannes Peter Ernst von Holst** (30. august 1894 Vaivara vald, Virumaa – 31. mai 1962 Eutin, Lääne-Saksamaa) oli Eesti purjetaja ja jääpurjetaja ning Saksamaa purjetamistegelane.

Hariduse omandas ta Võnnu lähedal Bērzaines asuvas Liivimaa rüütelkonna Maagümnaasiumis (*Livländisches Landesgymnasium zu Birkenruh bei Wenden*) ja Tallinna toomkoolis.

Ta konstrueeris 1932. aastal Monotüüp-XV klassi jääpurjeka.

Aastast 1932 oli ta Eestimaa Merejahtklubi asekommodoor. 1936. aasta Berliini olümpiamängudel tuli ta purjetajana jollil (O-joll ehk olümpiajoll) 17. kohale.

Ta läks 1939. aastal *Umsiedlung*i käigus Saksamaale ning tegutses seal purjetamise alal edasi.

Viited
------

1. ↑  Lääne-Saksamaal suri üks tuntumaid purjesportlasi Erik von Holst, Võitleja = The Combatant: ülemaailmne Eesti sõjameeste ja vabadusvõitlejate häälekandja, 1 august 1962
2. 1 2 3 4  Biograafia ESBL-is (vaadatud 25.12.2014)
3. ↑  Monotüüp-XV
4. ↑  "Monotype-XV ice yacht by Mats Åkerblad". Originaali arhiivikoopia seisuga 3. märts 2016. Vaadatud 30. juulil 2016.

Välislingid
-----------

* Biograafia ESBL-is
* Erik von Holst veebisaidil Olympedia Muuda Vikiandmetes
* Erik von Holst - the designer of the XV, monotype-xv.org
**Iceland Express** oli Islandi odavlennufirma, mille 24. oktoobril 2012 omandas WOW air. Lennufirma kodulennuväljaks oli Reykjavíki lennujaam. Lennufirma teenindas kahe liisitud lennukiga 17 sihtkohta Euroopas ja Põhja-Ameerikas.

Ajalugu
-------

Firma asutati 2002. aastal. 27. veebruaril 2003 algasid igapäevalennud Kopenhaagenisse ja Londonisse. Selleks kasutati lennukeid Boeing 737-300, mis liisiti ettevõttest Astraeus koos meeskonna, hoolduse ja kindlustusega. Astraeusel ja Iceland Expressil on ühine omanik, Islandi reisibüroo Eignarhaldsfelagid Fengur hf.

Esmalt pidi Iceland Express alustama lende üle Atlandi ookeani juba 2007. aasta kevadel, aga see lükkus edasi Astraeuse omaniku, kelleks siis oli Suurbritannia ettevõte, rahaliste raskuste tõttu. Astraeusega sõlmitud lepingud võttis üle algul JetX Airlines ja siis Hello. Omanikettevõtte pankroti tõttu oleks Astraeus äärepealt likvideeritud, kuid Islandi ettevõte Fengur suutis selle pankrotipesast välja aidata, nii et ta sai tööd jätkata. Siiski algasid Iceland Expressi lennud Põhja-Ameerikasse alles 2010. aasta suvel.

Iceland Express lendas Newarki lennujaama 4 korda nädalas ja Winnipegi lennujaama 2 korda nädalas, vahel Boeing 737-ga, vahel Boeing 757-ga. Hooajalised lennud toimusid Orlandosse. 2011. aasta suvel algasid lennud ka Chicagosse ja Bostonisse.

24. oktoobril 2012 võttis Iceland Expressi üle WOW air.

Boeing 737-700

Lennukipark
-----------


**Iceland Express Fleet**| Lennuk | Kokku | Kohti | Märkused |
| --- | --- | --- | --- |
| Airbus A320-214 | 2 | 180 | Opereerib Holidays Czech Airlines |

Seisuga november 2011.

### Varem lennukipargis

Iceland Expressi McDonnell Douglas MD-90
* Boeing 737-300 opereeris Astraeus Airlines
* Boeing 737-500 opereeris Astraeus Airlines
* Boeing 737-700 opereeris Astraeus Airlines
* Boeing 757-200 opereeris Astraeus Airlines
* McDonnell Douglas MD-82
* McDonnell Douglas MD-90

Viited
------

1. ↑  "The Company." Iceland Express. Retrieved on December 29, 2010. "Head Office: Ármúli 7, IS-108 Reykjavik"
2. ↑   Iceland Express Fleet

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Iceland Express** |

* Iceland Express
* Iceland Expressi lennukipark

Island
Islandi lennuettevõtted

Air Atlanta Icelandic **·**  Air Iceland **·**  Bluebird Cargo **·**  Eagle Air **·**  Flugfélag Vestmannaeyja **·**  Icejet **·**  Iceland Express **·**  Icelandair **·**  Islandsflug **·**  Mýflug **·**  Norlandair **·**  Primera Air
**Tezlaw**, ka *Tetzlav*, *Tetzlaw* ja *Tetislaw* (enne 1163 – 1170. ja 1181. aasta vahel) oli Rügeni vürst.

Elu
---

Pommeri krooniku Thomas Kantzowi sõnul oli ta ranide kuninga Ratislaus von Rügeni (1105−1140) poeg. Isegi enne Tezlawi esimest kirjalikku mainimist Rügeni saare kuningana 1164. aastal Saxo Grammaticuse poolt oli ranide hõim Taani kuninga Valdemar I ja Saksi hertsogi Heinrich Lõvi mitme kampaania sihtmärk. Tezlaw ja tema kaasvalitsejast vend Jaromar pidid iga kord oma vallutajate süseräänsust tunnistama. Näiteks võtsid nad 1162. aastal osa Valdemari sõjatetkest Wolgasti vastu ja 1163. aastal Lübecki toomkiriku pühitsemisest Heinrich Lõvi poolt.

Pärast seda, kui taanlased 1168. aastal Valdemar I ja piiskop Absaloni juhtimisel Jaromarsburgi vallutasid, alistusid Tezlaw ja Jaromar oma peamises residentsis ja templipaigas Charenzas pärast läbirääkimisi ilma võitluseta. Taani kuninga süseräänsuse tunnistamise ja ristiusku pöördumisega tagasid nad oma võimu Rügenil. See ilmnes eelkõige Svantoviti preestrite vabastamise kaudu, kes seni oli olnud ilmalike valitsejate staatuses. Tezlaw oli edaspidi Rügeni vürst. Taanlaste vasallidena osalesid ranid peagi uuesti sõjakäikudes pomoraanide vastu, sealhulgas Stettini piiramine Valdemar I poolt 1170. aastal.

1170. aastal mainitakse Tezlawit viimast korda kirjalikes ürikutes. 1181. aastal sai tema vend Jaromar I ainsaks Rügeni vürstiks. *Tetzlawstraße* tänav Stralsundis kannab tema nime.
Erik Salumäe 1999. aastal
**Erik Salumäe** (sündinud 5. mail 1970 Kuressaares) on Eesti jurist ja poliitik, endine Riigikogu ja Reformierakonna liige.

Haridus
-------

Erik Salumäe on lõpetanud kuldmedaliga Viljandi 4. Keskkooli 1988 ja Tartu Ülikooli õigusteaduskonna 1994.

Töökäik ja tegevus ühingutes
----------------------------

Salumäe on töötanud Eesti Evangeelse Luterliku Kiriku Konsistooriumis juristina, kantseleiülemana 1991–1992 ja kantslerina 1993–1995, Riigikogu põhiseaduskomisjoni nõunik-sekretariaadi juhatajana 1995–1999, OÜ Infobüroo Firmus juhatuse liikmena 2002–2003, rahvastikuministri nõunikuna 2003–2005 ja justiitsministri nõunikuna 1999–2002, 2005–2007.

Salumäe oli Eesti Muinsuskaitse Seltsi Asutava Kogu liige 1987. Ta on SA Eesti Draamateater nõukogu liige, Taustainfo OÜ juhatuse liige, OÜ Infobüroo Firmus osanik, SA Hooliv Eesti juhatuse liige, Õismäe Humanitaargümnaasiumi SA nõukogu liige, Rooma-Katoliku Kiriku Tallinna Peeter-Pauli koguduse liige, Eesti Üliõpilaste Seltsi liige ja Eesti Akadeemilise Õigusteaduse Seltsi liige.

Poliitiline tegevus
-------------------

Erik Salumäe oli Eesti Kongressi liige 1990–1992, Tallinna Linnavolikogu liige 2001–2002 ja XI Riigikogu (2007–2011) liige. Ta oli Eesti Liberaaldemokraatliku Partei liige 1990–1992 ja 1997–2017 Eesti Reformierakonna liige.

Erik Salumäed on korduvalt segi aetud Erika Salumäega. Tegelikult pole nad sugulased ega kuulu ka samasse erakonda.

Isiklikku
---------

Tema ema Anne-Mai Salumäe on koorijuht, isa Ivar-Jaak Salumäe on kirikuõpetaja, õde Ene Salumäe on kirikumuusik, organist ja koorijuht. Vaimulikud olid ka tema vanaisa Eduard Salumäe, tädimees Endel Kuulpak ja on onud piiskop Tiit Salumäe, Mart Salumäe ja tädipoeg Peeter Paenurm.[*viide?*]

Viited
------

1. ↑
2. ↑  "Kes? Mis? Kus?" 2008 register lk. 478 peab neid samaks isikuks.

Välislingid
-----------

* Tutvustus Reformierakonna lehel
Mostafa Mohamed (2021)
**Mostafa Mohamed Ahmed Abdallah** (araabia keeles مصطفى محمد أحمد عبد الله; sündinud 28. novembril 1997 Gizas) on Egiptuse jalgpallur, kes mängib ründajana Prantsusmaa kõrgliigaklubis Nantes ja Egiptuse jalgpallikoondises.

Ta alustas klubikarjääri Egiptuse klubis Zamalek. Egiptuse kõrgliigas debüteeris ta hooajal 2016–17 El Dakhleya meeskonnas.

2021. aasta veebruaris läks ta Zamalekist laenule Türgi kõrgliigaklubisse Galatasaray. Hooajal 2020–21 lõi ta Türgi kõrgliigas 16 mänguga kaheksa väravat. 2021. aasta lõpus sõlmis ta Galatasarayga püsiva lepingu. 2022. aasta juulis läks ta Galatasarayst laenule Nantes'i.

2019. aastal tuli Mohamed Egiptuse kuni 23-aastaste koondisega Aafrika omavanuste meistriks. Turniiril oli ta nelja väravaga suurim väravakütt. Egiptuse jalgpallikoondises debüteeris ta 23. märtsil 2019 Aafrika rahvaste karikavõistluste valikmängus Nigeri vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 5. septembril 2021 MM-i valikmängus Gaboni vastu. Ta kuulus Egiptuse koondisse 2022. aasta Aafrika rahvaste karikavõistlustel, kus saavutati teine koht.

Saavutused
----------

Zamalek
* Egiptuse kõrgliiga: 2020–21
* Egiptuse karikas: 2018–19
* Egiptuse superkarikas: 2019–20
* CAF-i superkarikas: 2020

Egiptus U-23
* Aafrika U-23 rahvaste karikavõistlused: 2019
**Wendisch Evern** on vald Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Lüneburgi kreisis. Valla pindala on 14,9 km². 31. detsembril 2017 elas seal 1772 inimest.

Ajalugu
-------

Sakslaste alistumine allkirjastati Timelobergil
4. mail 1945 allkirjastas Saksa delegatsioon Hans-Georg von Friedeburgi juhtimisel Briti välimarssali Bernard Montgomery juuresolekul *Timelobergi* mäel Deutsch Everni servas dokumendi kolme Loode-Saksamaal tegutsenud Saksa armee tingimusteta alistumisest. See jõustus 5. mail kell 7 hommikul. Alistumislepingu allakirjutamisega jõudis Teine maailmasõda Loode-Saksamaal lõpule. Pärast sõda püstitati brittide poolt mälestusmärk kohas, mida nüüd kutsutakse *Victory Hill*. Mälestusmärk lammutati 1958. aastal ja ehitati uuesti üles Sandhursti kuninglikus sõjaväeakadeemias. Täna asub paik sõjaväe keelualas ja pole ligipääsetav. 1995. aastal püstitati teine mälestusmärk Timelobergi servale, väljapoole keeluala.

Pärast Heinrich Himmleri enesetappu 1945. aasta mais maeti tema keha Wendisch-Everni polügoonil teadmata kohta.

Viited
------

1. ↑  Alle politisch selbständigen Gemeinden mit ausgewählten Merkmalen am 31.12.2018 (4. Quartal), vaadatud 10.03.2019.
2. ↑  Register of German municipalities (4th quarter 2022), vaadatud 12.02.2023.

Lüneburgi kreisi vallad

* Adendorf
* Amelinghausen
* Amt Neuhaus
* Artlenburg
* Bardowick
* Barendorf
* Barnstedt
* Barum
* Betzendorf
* Bleckede
* Boitze
* Brietlingen
* Dahlem
* Dahlenburg
* Deutsch Evern
* Echem
* Embsen
* Handorf
* Hittbergen
* Hohnstorf
* Kirchgellersen
* Lüdersburg
* Lüneburg
* Mechtersen
* Melbeck
* Nahrendorf
* Neetze
* Oldendorf
* Radbruch
* Rehlingen
* Reinstorf
* Reppenstedt
* Rullstorf
* Scharnebeck
* Soderstorf
* Südergellersen
* Thomasburg
* Tosterglope
* Vastorf
* Vögelsen
* Wendisch Evern
* Westergellersen
* Wittorf
**Jesteburg** on vald Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Harburgi kreisis.

Valla pindala on 27,97 km². 31. detsembril 2017 elas seal 7966 inimest. Vald asub umbes 25 km Hamburgist lõunas ja 6 km Buchholz in der Nordheidest idas.

Jesteburgis on kahe väikese jõe, Schmale Aue ja Seeve kokkuvool.

Ajalugu
-------

Jesteburgi on esmamainitud 1202. aastal dokumendis, mille on allkirjastanud Bremeni peapiiskop Hartwig II.

Loss, mis andis linnale oma nime, valvas arvatavasti Seeve ülepääsu 13. sajandini. Selle jäänuseid pole siiski veel leitud.

Aastatel 1872/73 ehitati Buchholz in der Nordheide ja Lüneburgi vahele raudtee, mis läbis ka Jesteburgi.

Liitlaste õhurünnakutes Hamburgile 1943. aasta jaanuaris visati Jesteburgile süütepomme, mitu hoonet hävitati. 19. aprillil 1945 lasti raudteesild Wehrmachti poolt õhku Briti vägede edenemise aeglustamiseks.

Aastatel 1933 kuni 1945 Jesteburgi rahvaarv peaaegu kahekordistus, peamiselt põgenike arvel.

Vaatamisväärsused
-----------------

Aastatel 1986/87 ehitati Niedersachsenplatzil üles *Heimathaus*. *Heimathaus* on 450. aastane hoone, mis pärineb Eyendorfist.

Jesteburgis on ka *Kunststätte Bossard*, ekspressionistlik ühendkunstiteos.

Viited
------

1. ↑  Alle politisch selbständigen Gemeinden mit ausgewählten Merkmalen am 31.12.2018 (4. Quartal), vaadatud 10.03.2019.
2. ↑  Register of German municipalities (4th quarter 2022), vaadatud 12.02.2023.

Välislingid
-----------

* Valla veebileht


Harburgi kreisi vallad

* Appel
* Asendorf
* Bendestorf
* Brackel
* Buchholz in der Nordheide
* Dohren
* Drage
* Drestedt
* Egestorf
* Eyendorf
* Garlstorf
* Garstedt
* Gödenstorf
* Halvesbostel
* Handeloh
* Hanstedt
* Harmstorf
* Heidenau
* Hollenstedt
* Jesteburg
* Kakenstorf
* Königsmoor
* Marschacht
* Marxen
* Moisburg
* Neu Wulmstorf
* Otter
* Regesbostel
* Rosengarten
* Salzhausen
* Seevetal
* Stelle
* Tespe
* Toppenstedt
* Tostedt
* Undeloh
* Vierhöfen
* Welle
* Wenzendorf
* Winsen
* Wistedt
* Wulfsen
**Vingumürgistus** ehk **karboksühemoglobineemia** on vingugaasi ehk süsinik(mono)oksiidi sissehingamisest põhjustatud haigus.

Vingugaas sattub organismi sissehingatava õhuga. Et hemoglobiin seob vingugaasi paremini kui hapnikku, kandub vingugaas kudedesse kiiremini, jättes organismi hapnikuvaegusse.

Vingugaasimürgistuse oht tekib siis, kui vingugaasi kontsentratsioon õhus on liiga suur. Vingugaasi allikateks igapäevaelus võivad olla näiteks halva tõmbega gaasiboiler, liiga vara kinni pandud ahjusiiber, valesti reguleeritud gaasipliit või isegi vesipiibu suitsetamine. Ka tulekahjus hukkutakse eelkõige vingugaasimürgistuse tagajärjel.

Haiguse avaldumine
------------------

Inimese keha jääb hapnikuvaegusse, mis põhjustab peapööritust ning halvemal juhul kuulmis- ja nägemishäireid, mürgistuse pikaajalisel süvenemisel võib inimene langeda ka koomasse, mis on eluohtlik.

Vingumürgistuse sümptomid: 

* iiveldus
* südame pekslemine
* üldine nõrkus
* peapööritus
* õhupuudus
* silme eest kisub mustaks
* kuulmishäired
* teadvuse kaotus

Esmaabi
-------

Kergematel juhtudel, kus kannatanul ei esine tõsisemaid terviseprobleeme, tuleb lihtsalt manustada valke ja vitamiine.

Raskematel juhtudel tuleb kannatanu viia puhta õhu kätte lamama, hoida teda soojas, et vältida alajahtumist, ning joota talle võimalikult palju vedelikku. Kindlasti tuleb kutsuda kiirabi.

Ennetamine
----------

Haiguse ennetamiseks tuleb olla tuleohtlike tarbeasjadega ettevaatlik (näiteks mitte jätta järelevalveta küünlaid, küdevaid pliite ja ahje, vältida tikkude ning välgumihklite sattumist laste kätte).

Viited
------

1. ↑  Eesti Entsüklopeedia veebiväljaanne[*alaline kõdulink*] (vaadatud 17.05.2015).
2. ↑  Vingumürgistusest veebilehel kliinik.ee (vaadatud 17.05.2015).
3. ↑  Orm Tammepuu, "Vaikne mõrvar meie kodus", Nädaline (13.12.2005).
4. 1 2  Veebileht tuleohutus.wordpress.com (vaadatud 17.05.2015).
5. ↑  Soovitusi suitsumürgistuse leevendamiseks. Eesti Tuletõrjeliidu veebileht[*alaline kõdulink*] (vaadatud 17.05.2015).
6. ↑  Eesti Tuletõrjeliidu veebileht (vaadatud 17.05.2015).
**JetBlue Airways Corporation** (NASDAQ: JBLU), lühinimega **jetBlue**, on Ameerika Ühendriikide odavlennufirma, mille peakorter asub New Yorgis Ameerika Ühendriikides. 

Lennufirma on suuruselt kuues lennufirma Ameerika Ühendriikides ja Põhja-Ameerikas suuruselt seitsmes lennufirma. JetBlue peakorter asub Long Island City naabruskonnas Queensi linnaosas New Yorgis. Lennufirma kodulennujaam on John F. Kennedy rahvusvaheline lennujaam. Lennufirmal on ka ettevõtte kontorid ka Cotttonwood Heightsis Utah' osariigis ja Orlandos Florida osariigis. 

2018. aasta mai seisuga on JetBluel 102 sihtkohta (kõige uuem neist Steamboat Springs Colorados) USAs, Mehhikos, Kariibidel, Kesk-Ameerikas ja Lõuna-Ameerikas.

Ajalugu
-------

JetBlue asutati 1998. aasta augustis Delawere'is. David Neeleman rajas firma 1999. aasta veebruaris nimega NewAir. JetBlue sai alguse, pakkudes odavaid lende nagu turukonkurent Southwest, kuid lennufirma püüdis ennast teistest eristada nii, et neil on meelelahutus lennukis, televiisor iga istme juures ja Sirius XM satelliitraadio. Neelemani sõnul üritab JetBlue tuua inimlikkuse õhutransporti tagasi.

Sihtkohad
---------

*Pikemalt artiklis: JetBlue sihtkohad*

2018. aasta mai seisuga lendab JetBlue 102 sihtkohta Põhja-, Lõuna- ja Kesk-Ameerikas; sihtkohamaad: Aruba, Bahama, Barbados, Bermuda, Colombia, Costa Rica, Dominikaani Vabariik, Ecuador, Grenada, Jamaica, Kuuba, Mehhiko, Peruu, Puerto Rico, Sint Maarten, Saint Lucia, Trinidad ja Tobago, Turksi ja Caicose saared ja Ameerika Ühendriigid.

### Koodijagamine

JetBluel on koodijagamislepingud järgmiste lennufirmadega:

* Azul Brazilian Airlines
* El Al
* Emirates
* JetSuiteX
* Lufthansa
* South African Airways

Lennukipark
-----------

JetBlue Airwaysi lennukipark| Lennukid | Teenistuses | Tellitud |
| --- | --- | --- |
| Airbus A320-200 | 130 | 0 |
| Airbus A320neo | 0 | 25 |
| Airbus A321-200 | 53 | 13 |
| Airbus A321neo | 0 | 60 |
| Embraer 190 | 60 | 24 |
| **Kokku** | **243** | **122** |

Ameerika Ühendriigid
Ameerika Ühendriikide lennufirmad

Air Wisconsin  **·** 
Alaska Airlines  **·** 
Allegiant Air  **·** 
American Airlines  **·** 
Cape Air  **·** 
Commut Air  **·** 
Compass Airlines  **·** 
Contour Airlines  **·** 
Delta Air Lines  **·** 
Elite Airways  **·** 
Endeavor Air  **·** 
Envoy Air  **·** 
ExpressJet  **·** 
Frontier Airlines  **·** 
GoJet Airlines  **·** 
Hawaiian Airlines  **·** 
Horizon Air  **·** 
JetBlue Airways  **·** 
Mesa Airlines  **·** 
Pen Air  **·** 
Piedmont Airlines  **·** 
PSA Airlines  **·** 
Republic Airline  **·** 
Silver Airways  **·** 
SkyWest Airlines  **·** 
Southwest Airlines  **·** 
Spirit Airlines  **·** 
Sun County Airlines  **·** 
Trans States Airlines  **·** 
United Airlines  **·** 
ViaAir  **·**
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib kommunikatsioonieksperdist; moeajakirjaniku kohta loe artiklist Kristina Herodes.* |

---

Kristiina Herodes (2021)
**Kristiina Herodes** (sündinud 22. juulil 1975 Järva-Jaanis) on eesti suhtekorraldaja ja endine poliitik.

Ta lõpetas 1999. aastal Tartu Ülikooli ajaloo erialal.

Herodes on töötanud 1999–2003 justiitsministeeriumi pressiesindajana, 2003–2008 Riigiprokuratuuri avalike suhete osakonna juhatajana, 2008–2011 Euroopa Liidu suurima tsiviilmissiooni EULEX-Kosovo justiitsvaldkonna kõneisikuna ja 2011–2014 välisministeeriumi pressiosakonna nõunikuna, 2014. aastast töötas ta konsultandina kommunikatsioonibüroos Peegel ja Partnerid. Samuti on ta töötanud reporterina ajalehes Järva Teataja. Hiljem on ta juhtinud siseministeeriumi kommunikatsiooniosakonda ning novembrist 2018 Swedbanki kommunikatsiooniosakonda

1999–2002 oli Kristiina Herodes Paide linnavolikogu liige. Ta oli aastatel 1998–2004 erakonna Ühendus Vabariigi Eest - Res Publica liige.

Ta on üliõpilaskorporatsiooni Amicitia vilistlane ja Eesti Kommunikatsioonijuhtide Liidu liige.

Viited
------

1. ↑  "PUBLIKU KLÕPS: Peaaegu nagu kaksikud – Kristina Herodes ja Kristiina Herodes" Kroonika, 20.08.2016 (vaadatud 20.08.2021)
2. ↑
3. ↑  Silja Oja, "Peegel ja Partneritega liitus Kristiina Herodes" Bertmarketing, 4. veebruar 2014 (vaadatud 20.08.2021)
4. 1 2 3  "Meeskond", Peegel ja Partnerid (vaadatud 20.08.2021)
5. ↑  "Swedbank sai uue kommunikatsioonijuhi" Delfi Ärileht, 05.11.2018 (vaadatud 20.08.2021)
6. ↑  Erakonnaregistri päring
7. ↑  "Liikmed" Eesti Kommunikatsioonijuhtide Liit (vaadatud 20.08.2021)
**Jessica Arellano** (sündinud 20. detsembril 1982), lavanimega **Jessy J**, on Ameerika Ühendriikide *contemporary jazz*'i stiili muusik.

Elulugu
-------

Jessica Arellano sündis Oregoni osariigis Portlandis 20. detsembril 1982, aga kasvas üles California osariigis Hemetis. Ta on Ameerika-Mehhiko verd, tema isa on mehhiklane ja ema pärit Texasest. 

Ta hakkas klaverimängu õppima nelja-aastaselt. Viieteistaastaselt võitis ta auhinna Béla Bartóki festivalil "Piano State Championship". Ta mängis saksofoni osariiklikult tunnustatud bändides, näiteks ansamblis The Grammy Band, ja esines rahvusvahelistel üritustel, sealhulgas Montreux' džässifestivalil Šveitsis. Saanud stipendiumi Lõuna-California Ülikooli, õppis ta džässmuusikat ja teda nimetati kõige väljapaistvamaks džässiõpilaseks.[*viide?*]

Pärast lõpetamist töötas ta stuudios koos Michael Bubléga.[*viide?*] Ta on käinud kontserditurneedel selliste ansamblite ja artistidega nagu The Temptations, Jessica Simpson, Michael Bolton ja Seal.[*viide?*]
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib karpkalaliste seltsi kuuluvast kalaliigist; kalade perekonna kohta vaata artiklit Vingerjas (perekond); Harry Potteri raamatusarja tegelase kohta vaata artiklit Peter Pettigrew.* |

---

**Vingerjas** (*Misgurnus fossilis*) on karpkalaliste seltsi hinklaste sugukonda kuuluv kala. 

Vingerjas on 15–30 cm pikkune mageveekala, kes eelistab aeglase vooluga jõe ja seisuveekogu mudast põhja. Öise eluviisiga. Keha on piklik, värvuselt seljalt kollakaspruun, külgedel pruunikad pikitriibud vaheldumisi kollakatega, uimed pruunikad.

Levinud Kesk- ja Ida-Euroopas ning Kagu-Aasias. Eestis suhteliselt laialt levinud, eriti Lõuna-Eestis.

Vingerjat on kasutatud akvaariumis ilmaennustajana.

Vingerjas kuulub Eestis III kategooria kaitsealuste liikide hulka.

Emajõe soodi vingerjas. Foto: Tiit Hunt

Vaata ka
--------

* Eesti kalade süstemaatiline nimestik

Välislingid
-----------

* Vingerjas andmebaasis eElurikkus Muuda Vikiandmetes

* Vingerjas TÜ Loodusteadusliku veebipõhises õpikeskkonnas
**Cadillac BLS** oli kompaktne keskklassi auto, mida tootis Euroopas General Motorsile kuuluv Cadillac. BLS ehitati GM Epsilon (General Motorsi keskmise suurusega esiveoline auto) platvormile ning see oli tegelikult muudetud välisdisainiga Saab 9-3. Arendustöö tegi Saab ja see maksis rohkem kui miljard Rootsi krooni (umbes 140 miljonit dollarit ja 109,6 miljonit eurot). Seda toodeti Trollhättanis, Rootsis, koos Saab 9-3 ja 9-5-ga. Sedaanide müük algas märtsis 2006 ja 2007 lisandus tootmisse ka universaalkere. 2007. aasta mudelit tutvustati Araabia, Mehhiko, Lõuna-Aafrika ja Lõuna-Korea turgudele, aga Põhja-Ameerika ja Kanada turul BLS-i ei müüdud.

BLS ei olnud edukas: 2007. a toodeti 2772 autot Trollhättani tehases, millest 282 müüdi Saksamaal. Sel aastal müüdi neid üle maailma ainult 3,15 miljoni dollari eest. 2006 toodeti 3257, kuid 2007 langes toodang juba 2772-le. BLS-i tootmine peatati 2009 seoses halva läbimüügiga.

Tehnilised andmed
-----------------

BLS oli saadaval diiselmootoriga (1,9-liitrine turboga R4) ja kahe bensiinimootoriga (2,8-liitrine turboga V6 ja 2,0-liitrine variant, kahe eri võimsusega).

BLSi üldpikkus oli peaaegu kuus tolli (15,24 cm) lühem kui CTS-il, mis oli väiksem Põhja-Ameerika turul müüdav Cadillac.

Mootorid:

* 1,9 L Fiati turbodiisel I4 16v, 150 hj (110 kW)
* 1,9 L Fiati turbodiisel I4 16v, 180 hj (132 kW) (2007-)
* 2,0 L *Ecotec LK9* I4, kesksurve turboga, 175 hj (129 kW)
* 2,0 L *Ecotec LK9* I4, kõrgsurve turboga, 210 hj (154 kW)
* 2,0 T FlexPower 200 hj (147 kW)
* 2,8 L *HFV6* V6, turbo, 250 hj (184 kW)

Viited
------

1. 1 2  *Automobil Revue*, catalog 2008, p. 47
2. ↑  auto *motor und sport*, #3/2008, p.13
3. ↑  Lienert, Anita (18.08.2009). "It's the End of the Line for the Cadillac BLS in Europe". *Edmunds Inside Line*. Edmunds Inc. Originaali arhiivikoopia seisuga 21.08.2009. Vaadatud 16.08.2013.

Vaata ka
--------

* WhatCar.Com BLS Review
* Car and Driver Article on BLS Debut
* Auto Express Review BLS 2.0T
Osiris, Egiptuse allilma ja ülestõusnute jumal
**Vanaegiptuse mütoloogia** on müütide kogum vanaegiptusest, mis käsitleb Egiptuste jumalate ja jumalannade tegemisi. Nendes müütides väljenduvad mõtted on suur osa vanaegiptuse religioonist. Müüdid esinevad tihti Egiptuse kirjutistes ja kunstis, eriti lühijuttudes ja religioossetes teostes nagu hümnides, rituaali- ja matusetekstides ning templi kaunistustes. Need allikad sisaldavad harva täielikku müüti ning tihti kirjeldavad ainult väikeseid lõigukesi.

Inspireerituna looduse tsüklilisusest, tajusid vanaegiptlased olevikku korduvate tsüklitena, minevikku aga lineaarsena. Mineviku lineaarsuses toimunud müüdid andsid aluse olevikulises ajas toimuvate sündmuste tsükliteks. Olevikus toimuvad sündmused kordavad müüte, mis uuendab Maati, universumi fundamentaalset korda. Kõige tähtsamate episoodide hulgas on loomisemütoloogiad, milles jumalad loovad universumi ürgsest kaosest; lood päikesejumala Ra valitsemisest Maa üle; ja Osirise müüt, mis räägib jumalate Osirise, Isise ja Horose võitlusest kaosejumala Sethi vastu. Olevikusündmused, mida võib pidada müütideks, hõlmavad Ra igapäevastteekonda läbi maailma ja allmaailma Duati. Korduvad teemad nendes müütilistes episoodides hõlmavad konflikti Maati pooldajate ja segaduse jõudude vahel, vaarao tähtsus Maati säilitamisel ja jätkuv jumalate surm ja taassünd.

Nende pühade sündmuste detailid erinevad tekstides ja on tihti vastuolus üksteisega. Vanaegiptuse müüdid on põhiliselt metafoorilised, tõlkides jumaluste olemust ja käitumisviise inimestele mõistetavaks. Iga müüdi variant esindab erinevat sümboolset perspektiivi, rikastades egiptlaste arusaama jumalatest ja maailmast.

Mütoloogial oli suur mõju Vana-Egiptuse kultuurile. See inspireeris või mõjutas mitmeid usurituaale ja tagas ideoloogilise aluse vaarao positsioonile. Müütide stseenid ja sümbolid esinevad hauakambrite, templite ja amuletide kunstis. Kirjanduses kasutati müüte või nende elemente humoorikates kui ka allegoorilistes juttudes, mis näitab, et egiptlased kasutasid mütoloogiat mitmesuguste eesmärkide saavutamiseks.
**Caesar IV** on Ameerika Ühendriikide tarkvarafirma Tilted Mill Entertainment loodud linnaehitusmäng operatsioonisüsteemi Microsoft Windows kasutavatele personaalarvutitele. Mäng ilmus Põhja-Ameerikas 26. septembril 2006, seda turustas ja levitas Sierra Entertainment. Euroopa Liidus jõudis mäng turule sama aasta oktoobris.

Caesar IV on neljas versioon 1993. aastal ilmuma hakanud Caesar arvutimängude seerias.

Mängu Caesar IV tegevus toimub Rooma riigi ajal. Mängija ülesandeks on tegelda linnaehituse ja linnaelu administreerimisega. Mäng on jagatud kolme ossa – kuningriik, vabariik ja keisririik. Kuningriigi osa kujutab endast mängimise õpetust, vabariigi ja keisririigi osa on mõeldud tegelikuks mängimiseks. Mõlemas osas on mängijal võimalik valida nii rahumeelseid kui ka sõjalisi missioone.

Caesar IV on kolmemõõtmelist arvutigraafikat kasutav mängu mootor. Võrreldes varasemate versioonidega on muudetud maastikke ja linnavaateid realistlikumaks, parandatud nende nähtavust ja optimeeritud visuaalse ruumi kasutatavust. Hoonete ja linnaelanike loomisel on püütud lähtuda ajaloolisest realismist. Mängu visuaalne külg ja muusikaline kujundus on enim positiivset tagasisidet pälvinud aspektid.

Negatiivse poole pealt on Caesar IV ette heidetud mängu katkemist, kasutajaliidese probleeme, venimist ja liigseid kordusi. 

Tehniliselt on operatsioonisüsteemile, riist- ja tarkvarale esitatavad miinimumnõuded Caesar IV mängimiseks järgmised: Windows 2000, 1,6 GHz protsessor, 512 MB muutmälu, 2 GB vaba ruumi kõvakettal, CD-ROM lugeja olemasolu, DirectX rakendusliidese versioon 9.0, 64 MB videokaart.
**Vene tänava eeluurimisvangla** oli kinnipidamisasutus, mis asus aastatel 1821–1928, Tallinnas Vene tänav 25 hoones.

Endise Vene tänava eeluurimisvangla hoone Vene tänav 25, 2011. aasta kevad
Tallinna vanalinnas asuvale kinnistule paigutati vangla 1821. aastal, enne seda kasutati kinnipidamiskohana Tallinna parandusvanglat Rataskaevu tänaval.

1846. aastal tehti siseruumides esimesed suuremad kohandused, et see sobiks vanglaks; projekti autor oli arhitekt Christoph August Gabler. 

Aastatel 1875–1879 ehitati tagahoovi spetsiaalne neljakorruseline kongidekorpus (arhitekt Rudolf Otto von Knüpffer). 

Eeluurimisvangla rüüstati 1917. aasta märtsirevolutsiooni ajal. See jätkas tegevust ka Eesti vabariigi ajal, vangla likvideerimise järel 1928. aastal hakati hoonet taas elamuna kasutama.

Eeluurimisvangla direktorid
---------------------------

* August Ustalu

Viited
------

1. ↑  Elamu Vene t. 25
2. ↑  VANGLASUTUSED. Eeluurimise vangimaja. Vene t. 25, tel. 80. Tallinn Address Calendar 1928
2019. aastal toimus 58. Veneetsia biennaal
**Veneetsia biennaal** (itaalia keeles *La Biennale di Venezia*) on Veneetsias 1895. aastast alates üle aasta korraldatav kaasaegse kunsti näitus. Aja jooksul on sellest välja kasvanud rida kunstinäitusega kaasnevaid festivale teistes žanrides nagu kaasaegse muusika festival (1930. aastast), teatrifestival ja Veneetsia filmifestival (1934. aastast), arhitektuuribiennaal (1980. aastast), kaasaegse tantsu festival (1999. aastast) ning lastekarneval (2009. aastast).

Biennaali algatamisel 1895. aastal oli üks põhieesmärke luua turg kaasaegsele kunstile. 1968. aastal lõpetati näitusel müügitegevus. Kunstiturg on siiski jäänud biennaaliga seotuks, muuhulgas ka seetõttu, et sellega samal ajal toimub Veneetsia lähedal Šveitsis maailma suurim kaasaegse kunsti laat Art Basel, kus tihti esinevad samad kunstnikud.

Veneetsia biennaali keskus asub Giardini pargis, mille suures näitusehallis toimub biennaali direktori korraldatud teemanäitus. Kokku paiknevad pargis 30 riigi alalised paviljonid, mis jagunesid suuresti 1930. aastate ja külma sõja aegse poliitika mõjul, neid haldavad riikide kultuuriministeeriumid. Riigid, kel pole alalist paviljoni, eksponeerivad oma teoseid mujal Veneetsias. Nii esines Hiina Rahvavabariik Veneetsia biennaalil esimest korda 2005. aastal, 2007. aastal lisandusid Mehhiko ja Aafrika paviljonid, 2009. aastal Araabia Ühendemiraadid ning 2011. aastal India.

2013. aastal oli põhinäituse eelarve 2,3 miljonit USA dollarit, lisaks annetasid enam kui 2 miljonit dollarit eraisikud, fondid ja filantroobid. 

Eesti paviljon Veneetsia biennaalil on esindatud 1997. aastast, 1999. aastast korraldab seda Kaasaegse Kunsti Eesti Keskus.

Vaata ka
--------

* Eesti paviljon
* 59. Veneetsia biennaal

Välislingid
-----------

* Veneetsia biennaali ametlik koduleht (inglise keeles)
	+ Veneetsia biennaali ajalugu näituse kodulehel
**Lepanto merelahing** oli merelahing 7. oktoobril 1571 Kreeka läänerannikul Lepanto (tänapäeva Nafpaktos) lähedal Osmanite impeeriumi ja Hispaania, Veneetsia vabariigi ja Püha Liiga ühendlaevastiku vahel.

1571. aastal vallutasid Selim II Osmanite väed Veneetsia Stato da Mare osa Küprose, mille Veneetsia garnison Küprosel Famagustas alistus 15. augustil. 

Habsburgidest Hispaania kuninga alad 16. sajandil
1571. aastal palusid Selim II ja Osmanite rünnaku all olevad Küprose veneetslased abi Hispaania kuninga Felipe II käest. Maikuus asus Küprose suunas teele Hispaania, Veneetsia vabariigi ja Püha Liiga ühendlaevastik. Juulis-augustis 1571 kogunesid Sitsiilias Messina esisel kristlaste Püha Liiga merevägi - koondades Hispaania, Veneetsia, Kirikuriigi, Genova, Savoia ja Malta ordu sõjalaevastikke. 

Veneetsia vabariigi valdused tänapäevaste riigipiiride taustal. Tumepunaselt: 15. sajandi alguses vallutatud alad. Punaselt: valdused 16. sajandi alguses. Roosalt: ajutiselt vallutatud alad.
Vaenupooled said kokku 7. oktoobril 1571 Kreeka läänerannikul Lepanto (tänapäeva Nafpaktos) lähedal ning kristlaste ühendvägi vallutas 117 galeeri ja 20 galiotti ning uputas enam kui 50 laeva, saavutades nõnda Osmanite üle võidu. Umbes 10 000 türklast võeti vangi. 

1573. aastal aga sõlmis Veneetsia Osmanite impeeriumiga rahulepingu, millega tunnustas viimase võimu Küprosel.
Püha Nikolause sarkofaag Myra basiilikas
**Kevadine nigulapäev** on eesti rahvakalendris 9. mail. Sellele päevale on nime andnud 3.– 4. sajandi pühak Myra piiskop Püha Nikolaus.

1087. aastal röövisid Itaalia kaupmehed Väike-Aasia rannikul paiknevast Myra linnast piiskop Nikolause säilmed. Need toimetati Bari linna. Sitsiilia kuningas Roger I toetusel püstitati San Nicola kirik, mille krüpti paigutati hinnalises sarkofaagis imettegevaks peetud pühakusäilmed. Paavst Urbanus II õnnistas 1. oktoobril 1089 Püha Nikolause altarit kiriku krüptis ning kuulutas 9. mai katoliku kiriku jaoks Püha Nikolause mälestuspäevaks. Venemaa metropoliit Jefrem määras 9. mai pidupäevaks ka oma kirikus. Katoliku ja kreeka-katoliku kirik tähistavad Püha Nikolause surmapäeva 6. detsembril. 

Mõlemad Nigulapäevad on juurdunud ka Eesti rahvakalendris. Kevadine nigulapäev on rohkem tuntud Lõuna-Eestis, peamiselt Setumaal.

Sel päeval hakati uba ja hernest külvama. Keelatud oli hobustega töötada.

Välislingid
-----------

* Nigulapäevast Eesti rahvakalendri tähtpäevade andmebaasis *Berta*
**Środa Śląska maakond** (poola *powiat średzki*) on maakond Poolas Alam-Sileesia vojevoodkonna keskosas. Maakonna halduskeskus on Środa Śląska linn.

Maakond jaguneb viieks vallaks (*gmina*).

Linnad
------

| Linn | Pindala (km²) | Elanikke (2015) |
| --- | --- | --- |
| Środa Śląska | 14,94 | 9370 |

* Środa Śląska kesklinnŚroda Śląska kesklinn
* Środa Śląska kirikŚroda Śląska kirik
* Środa Śląska raekodaŚroda Śląska raekoda
* Środa Śląska linnamüürŚroda Śląska linnamüür

Viited
------

1. ↑
2. ↑

Välislingid
-----------

* Koduleht

Alam-Sileesia vojevoodkonna vapp
Alam-Sileesia vojevoodkond

**Maakonnaõigustega linnad:** Jelenia Góra |
Legnica |
Wałbrzych |
Wrocław  

**Maakonnad:** Bolesławiec |
Dzierżoniów |
Głogów |
Góra |
Jawor |
Jelenia Góra |
Kamienna Góra |
Kłodzko |
Legnica |
Lubań |
Lubin |
Lwówek Śląski |
Milicz |
Oława |
Oleśnica |
Polkowice |
Środa Śląska |
Strzelin |
Świdnica |
Ząbkowice Śląskie |
Zgorzelec |
Złotoryja |
Trzebnica |
Wałbrzych |
Wołów |
Wrocław
**Lasva vald** oli vald Võru maakonnas aastail 1939–1950.

Eesti valdade kaart. Musta kontuuriga vanad vallapiirid, punasega 1939. aastal moodustatud vallad
Vald kuulus Riigivolikogu 75. valimisringkonda, kust valiti Karl Puusemp.

Esimene vallavanem oli Arnold Maidla, kes valiti 17. aprillil 1939 Võru maavolikogu liikmeks. 9. juulil 1941 määras Lasva komandant ta tagasi vallavanemaks, täitevkomitee esimees Oskar Soo (9. november 1885 – september 1941 Võru) arreteeriti ja hukati aktiivse kommunistina Võru Omakaitse välikohtu otsuse alusel. Esimesi sakslasi nähti Lasva vallas 26. juulil 1941.

Valla aukodanik oli Richard Veermaa.

13. septembril 1945 asutati valla koosseisus Lasva külanõukogu ja Loosi külanõukogu. 26. septembril 1950 arvati valla maa-ala Võru rajooni koosseisu.

Väljavõte Vabariigi Presidendi otsusest nr. 88
----------------------------------------------

8. Lasva vald – maa-alaga, mis moodustub: a) senise Lasva valla maa-alast; b) senise Pindi valla Kaku, Tiri ja Mõisküla külade, Mäesaare, Otsa, Kõrgesaare ja Pindi asunduste ning Pindi vallamaja ümbruse piirkonnad; c) senise Loosi valla maa-alast; d) senise Orava valla Veriora metsandiku osa maa-alast.

Viited
------

1. ↑  R. Veermaa Lasva aukodanikuks. Uus Eesti, 30. detsember 1939, nr. 354, lk. 9.
2. ↑  776. Vabariigi Presidendi otsus nr. 88. Riigi Teataja, nr. 87, 14 oktoober 1938