**Helgi-Maret Olvet** (kuni 25. märtsini 1936 **Jensen**; 13. november 1930 Tartu – 14. juuni 2020) oli eesti graafik.

Ta õppis aastatel 1938–1941 Petseri 2. (eesti) algkoolis, lõpetas 1949. aastal Tartu 2. Keskkooli. Samal aastal jätkas ta õpinguid Tallinna Riiklikus Tarbekunsti Instituudis, lõpetas selle (juba Eesti NSV Riikliku Kunstiinstituudi nime kandva õppeasutuse) 1955. aastal graafika erialal raamatukujundaja diplomiga. Teda soosis ja soovitas tal graafikat õppida tema õpetaja Vanda Juhansoo. ERKIsse asus ta õppima väga tagasihoidlikes sõjajärgsetes tingimustes.

Ta oli aastatel 1955–1964 Moskvas ja Tallinnas kujunduskunstnik, aastatel 1974–1975 Eesti Televisiooni peakunstnik ja aastatel 1976–1977 Eesti NSV Kohaliku Tööstuse Ministeeriumi[*viide?*] peakunstnik. Aastatel 1979–1986 oli ta ERKI joonistuskateedri vanemõpetaja, seejärel oli ta vabakunstnik.

Tema meelistehnikad olid litograafia ja söövitus, 2000. aastast serigraafia ja kõrgtrükk. Olvet tegutses illustraatori ja graafilise kujundajana, kujundas raamatuid, heliplaate ja rinnamärke. Maret Olvet esines näitustel nii Eestis kui ka välismaal, eriti sageli Soomes. Pika kunstnikukarjääri jooksul lõi ta kokku 260 eksliibrist. Lisaks eksliibristele on palju tunnustust pälvinud ka Olveti 1970. aastatel valminud plakatid.

Tema teoseid on Eesti Kunstimuuseumi ja Tartu Kunstimuuseumi kogudes, Eesti Rahvusraamatukogus, Pärnu Linnamuuseumis, Tretjakovi galeriis Moskvas, Atheneumi Muuseumis Helsingis ja Göteborgi Kunstimuuseumis Rootsis. Tema loomingust on ilmunud trükiseid ning samuti leidub tema töid paljudes albumites.

Tema pikka loometeed iseloomustab pidev muutumine, otsimine ja katsetamine. 1990. aastatel jõudis Olvet vormikeeleni, mille iseloomulikud abstraktsed ja värvilised kujundid on ühtlasi dialoogis 20. sajandi avangardkunstiga. Olveti loomingu läbivaks jooneks on sümbolid, seda nii teostes kui ka pealkirjades, mis lisavad tema loomingule iseseisva tähenduskihi. Olveti graafika on tundlik, mõtlev ja sügavale vaatav, sisult ja vormilt märgiline. Tema käekiri, kompositsioonimängud geomeetriliste kujunditega ning mitmetähenduslikud pealkirjad on olnud aastakümneid tuttavad kõigile graafikakunsti austajatele.

Maret Olvet tundis suurt muret metsade koosluse kadumise pärast. Tema lapsepõlve metsad Lõuna-Eestis olid sügavrohelised, sama roheline kumab vastu ka tema viimases, 2020. aastal lõpetatud sarjas „Metsa müüt".

Ta oli 1959. aastast Eesti Kunstnike Liidu, 1980. aastast Soome Eksliibrisekunstnike Ühingu ja 1993. aastast Exlibris Aboensise liige ning 2011. aastast Eesti Vabagraafikute Ühenduse auliige; 2015. aastal nimetas ühendus ta ka aasta graafikuks.

Isiklikku
---------

Maret Olveti isa oli Eesti Vabariigi ohvitser Vallo Olvet (sündinud Voldemar Adolf Jensen, 1902–1943), kelle traagilisest eluteest on inspireeritud ka Maret Olveti graafikasari „Minu isa lugu". Maret Olveti isa küüditati 14. juunil 1941.

Tema abikaasa Lev Vassiljev oli skulptoriharidusega graafik.

Viited
------

1. 1 2 3 4 5 6 7  "In memoriam Maret Olvet. Eesti Vabagraafikute Ühendus". Originaali arhiivikoopia seisuga 22. juuli 2020. Vaadatud 22. juulil 2020.

Kirjandus
---------

* Rein Loodus. "Olvet, Maret, graafik". // Eesti kunsti ja arhitektuuri biograafiline leksikon. Eesti Entsüklopeediakirjastus. Tallinn 1996. Lk 357–358