recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Karusepäev** ehk **maretapäev** on eesti rahvakalendri ja maausu püha, liikumatu pühana on karusepäev igal aastal 13. juulil. 

Karusepäeva on tähistatud Panga pangal Saaremaal Mustjala kihelkonnas.

Karusepäeval oli kombeks künda mõni vagu. See pidi tõrjuma rukkiussi.

Maarahva pühad

6. I kolmekuningapäev  • 
13. I nuudipäev ehk kanutipäev  • 
14. I taliharjapäev ehk korjusepäev  • 
17. I tõnisepäev, ka jõuluemapäev  • 
1. II pudrupäev  • 
2. II küünlapäev  • 
9. II luuvalupäev  • 
22. II talvine peetripäev  • 
24. II talvine madisepäev  •
kihlakud: liugupäev ja tuhkapäev  • 
9. III sirgupäev  • 
17. III käädripäev  • 
21. III pendipäev  •
eidepäev  •
urbepäev  •
kevadine pööripäev  •
kiigepüha  •
suur neljapäev  •
suur reede  •
ülestõusmispühad  • 
25. III marjapunapäev  • 
1. IV karjalaskepäev  • 
14. IV künnipäev  •
maahingaus  • 
23. IV jüripäev  •
suvisted  • 
9. V ligupäev, ka kevadine nigulapäev  • 
25. V urbanipäev  •
taevaminemispüha  •
nelipüha  •
suvine pööripäev  • 
23. VI leedopäev  • 
24. VI jaanipäev  • 
29. VI suvine peetripäev  • 
2. VII heinamaarjapäev, ka heinaleedo  • 
10. VII seitsmevennapäev  • 
13. VII karusepäev  • 
25. VII jakobipäev  • 
26. VII annepäev  • 
29. VII olevipäev, ka jakepäev  • 
10. VIII lauritsapäev, ka esimene rukkiema päev  • 
15. VIII rukkimaarjapäev, ka suur rukkiema päev  • 
24. VIII pärtlipäev, ka viimane rukkiema päev  • 
8. IX ussimaarjapäev, ka ussiurguminemisepäev  •
pekopäev  •
sügisene pööripäev  • 
21. IX sügisene madisepäev  • 
29. IX mihklipäev, ka kasupäev  • 
14. X kolletamispäev  • 
26. X midruskipäev  • 
28. X simunapäev  • 
2. XI hingepäev  • 
10. XI mardipäev  • 
25. XI kadripäev, ka hanipäev  • 
30. XI andresepäev  • 
6. XII talvine nigulapäev  • 
7. XII tõnnipäev  • 
13. XII luutsinapäev  • 
21. XII toomapäev  • 
21.–24. XII jõulud  • 
25. XII ajastaja päev
31. XII näärid  •

Välislingid
-----------

* Karusepäevast Maavalla Koja lehel
**Karusselja pärn** on kaitsealune puu, pärn, Läänemaal Lääneranna vallas Kloostri külas. Puu mõõdud on: kõrgus 23 m (22 m), ümbermõõt (1,3 m kõrgusel) 3,1 m (3,0 m). Puu võeti kaitse alla aastal 1959. Puu asukoht on Matsalu rahvuspargis Karusselja mäel. Puust umbes 100 m ida pool kulgeb Lihula–Kloostri–Kirbla tee. Puust umbes 1,2 km läänes voolab Penijõgi.

Karusselja pärna kasvukohale on kehtestatud piiranguvöönd 50 m (0,77 ha).

Karusselja pärna keskkonnaregistri kood on KLO4000876.

Viited
------

1. ↑  Keskkonnaregistri vahendusel Läänemaa Keskkonnateenistuse andmed aastast 2002
2. 1 2  Keskkonnaregistri vahendusel 1998. a. andmed kogumikust Eesti põlispuud
3. 1 2  Keskkonnaregistri vahendusel maakatastri andmed (Relve projekt)

Välislingid
-----------

* Karusselja pärn keskkonnaportaalis
* ENSV MN Looduskaitse Valitsuse juhataja käskkiri nr. 25 Rändrahnude, kivikülvide ja põlispuude nimekirja kinnitamine
* Karusselja pärn Eesti looduse infosüsteemis
* Kaitstavate looduse üksikobjektide kaitse-eeskiri
**"Öös on asju"** on Mati Undi 1990. aastal ilmunud romaan. 

Eklektilises ja mitmekihiliselt sümbolistlikus postmodernistlikus romaanis otsitakse tegelikkuse taga suurt lugu, mis annaks elule mõtte ja sügavuse. Kokkupõrge laheneb Lennart Meri välja mõeldud ajutise lahendusega. 

Romaan on ilmunud ka 2010. aastal Mati Undi "Kogutud teoste" V osas (koos romaaniga "Doonori meelespea", kirjastus Hermes). Romaan tõlgiti 2006. aastal ka inglise keelde (tõlkija Eric Dickens, kirjastus Dalkey Archive Press).

Retseptsioon
------------

Kirjandusteadlaste Epp Annuse ja Hasso Krulli väitel pani Mati Undi "Öös on asju" (koos Jaan Unduski "Kuuma" ja Peeter Sauteri "Indigoga") paika järgmise kümmekonna aasta piirid ja võimalused. Tegu on nn äärmustekstiga, mis tähendab, et selle tekstiloomeviis erineb tolle aja kirjandustraditsioonist ja ka lugejal tuleb muuta oma lugemisstrateegiat. 

Kalev Kesküla hinnangul (aastal 1990) on "Öös on asju" eesti kirjanduse kõige iroonilisem teos. Kirjandusteadlane Neeme Lopp täpsustab, et teos on eriline ka selle poolest, et Unt jõuab just ise teksti luues kollektiivse argimütoloogia parodeerimiseni. 

Ilmumise järel tekitas vastakaid arvamusi ka romaani postmodernistlik suund. Seda peeti puuduseks nii seetõttu, et see olevat liiga lihtsasti analüüsitav, kui ka paradoksaalselt keerulisuse tõttu. 

Romaani kese on elekter, kuid see kese on näiline: algne plaan kirjutada romaan elektrist umbub ning järele jääb vajadus kirjutada, sest "millestki peab ju kirjutama". Elektri kirjutamisest saab asendustegevus, mille mõõtmed üha laienevad, kuni "sõnad tühjenevad tähendusest".

Viited
------

1. ↑  Tiit Hennoste "Mati Unt. Mälestused ja lootused". Vikerkaar 1993, nr 12, lk 62
2. ↑  Kalev Kesküla "Milleks Mati Undile viiul". Looming 1990, nr 6, lk 845
3. ↑  Neeme Lopp (2004). "Asendussõnalisus ja teksti mõju" (PDF). Keel ja Kirjandus, nr 9. Originaali arhiivikoopia (PDF) seisuga 5.07.2014. Vaadatud 11.12.2012.

Kirjandust
----------

* Hasso Krull "*Mimesis*t jäljendamas". Eesti Ekspress, 1. juuni 1990
* Kalev Kesküla "Milleks Mati Undile viiul". Looming, nr 6, 1990
* "Eesti kirjanduslugu" (toimetajad Epp Annus, Luule Epner, Ants Järv jt). Koolibri 2001, lk 498
* Neeme Lopp "Kolm erinevat tekstiloomeviisi: Mati Unt "Öös on asju", Jaan Undusk "Kuum", Peeter Sauter "Indigo". Bakalaureusetöö. Tartu Ülikool 2003
* Kalev Kesküla "Verest ja elektrist". Järelsõna Mati Undi "Kogutud teose" V osale, Hermes House 2010

Välislingid
-----------

* Neeme Lopp "Asendussõnalisus ja teksti mõju". Keel ja Kirjandus, nr 9, 2004
* Theo Schell-Lambert "Books. "Things in the Night"". The Village Voice Books, 28. veebruar 2006 (inglise keeles)
* Scott Esposito "Things in the Night" – raintaxi.com. Kevad 2006 (inglise keeles)
Ööriku kirik (august 2009)
**Ööriku Püha Kolmainu kirik** on EAÕK haldusalas olev õigeusu kirik Saare maakonnas Saaremaa vallas Öörikul.

Ajaloost
--------

Ööriku õigeusu kogudus asutati Saaremaal 1846. aastal Jaani koguduse nime all. 1849. aastal eraldati Jaani kogudusest Tornimäe õigeusklikud. Endine Jaani õigeusu kogudus nimetati ümber Ööriku koguduseks. Kuni oma kirikuhoone valmimiseni toimetati teenistusi Tagaverel ühe talu kiviküünis. Kavandi külas kasutati aastatel 1852–1857 jumalateenistuste läbiviimiseks puuhoonet.

Arhitektuurist
--------------

Tüüpprojekti järgi ehitatud kiriku pühitses 1873. aastal Riia ja Miitavi ülempiiskop Veniamin (Karelin) Püha Kolmainsuse auks. Paekivist, seest ja väljast krohvitud viie kupliga kirik oli algselt Kreeka risti kujuline ja toetub neljale kaarvõlvile. Kirikuhoonele lisati aastatel 1899–1900 pikendus ja kolmekorruseline püramiidja kiivriga kellatorn. 1988. aastal renoveeriti Ööriku Püha Kolmainu kiriku katuseid, Eesti Apostlik-Õigeusu Kiriku Varahaldus OÜ algatusel restaureeriti 2011. aastal kellatorn. Ööriku Püha Kolmainu kirik on kantud Kultuurimälestiste riiklikku registrisse.

Kirikut kasutab Ööriku Püha Kolmainu kogudus.

Vaata ka
--------

* Ööriku klooster

Viited
------

1. ↑  "Ööriku Püha Kolmainu kirik". Originaali arhiivikoopia seisuga 30. oktoober 2021.

Kirjandus
---------

* Martin Toon. "EAÕK Kuressaare Püha Nikolai koguduse ajalugu". Kuressaare 1997. Lk 4-5; lk 69
* Jaanus Plaat. "Saaremaa kirikud, usuliikumised ja prohvetid 18.–20. sajandil". Eesti Rahva Muuseum. Tartu 2003. Lk 136–140
* "Koguteos Saaremaa II köide". TTÜ Kuressaare Kolledž. Kirjastus Koolibri. Tallinn 2007. Lk 430–434
* Jaanus Plaat ja Arne Maasik. "Õigeusu kirikud, kloostrid ja kabelid Eestis. Eesti Kunstiakadeemia. Tallinn 2011. Lk 604–607

Välislingid
-----------

 Ööriku Püha Kolmainu kirik – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
* Saaremaa teatmikus "Teeliste kirikud"
* Ööriku Püha Kolmainu kogudus EAÕK kodulehel
|  |
| --- |
|  |
| Medalikohad |
| Suveolümpiamängud |
| **Pronks** | 2020 | jalgpall |

**Jorge Eduardo Sánchez Ramos** (sündinud 10. detsembril 1997 Torreónis) on Mehhiko jalgpallur, kes mängib paremkaitsjana Hollandi kõrgliigaklubis Amsterdami Ajax ja Mehhiko jalgpallikoondises.

Ta alustas klubikarjääri Santos Lagunas, debüteerides Mehhiko kõrgliigas 2016. aasta septembris. 2018. aastal *Clausura*-hooajal tuli ta klubiga Mehhiko meistriks.

2018. aasta juunis liitus ta Mehhiko kõrgliigaklubiga América, kellega tuli Mehhiko meistriks 2018. aasta *Apertura*-hooajal.

2022. aasta augustis sõlmis Sánchez nelja-aastase lepingu Ajaxiga.

Mehhiko jalgpallikoondises tegi Sánchez debüüdi 26. märtsil 2019 sõprusmängus Paraguay vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 7. oktoobril 2021 MM-i valikmängus Kanada vastu. 2020. aasta suveolümpiamängude jalgpalliturniiril võitis ta Mehhiko olümpiavõistkonnaga pronksmedali.

Saavutused
----------

Santos Laguna
* Liga MX: Clausura 2018

América
* Liga MX: Apertura 2018
* Copa MX: Clausura 2019
* Campeón de Campeones: 2019
Jordon Mutch 2011. aastal Birmingham City särgis
**Jordon James Edward Sydney Mutch** (sündinud 2. detsembril 1991 Derbys) on Inglismaa jalgpallur, kes mängib keskpoolkaitsjana Austraalia kõrgliiga klubis Macarthur FC.

2007. aastal liitus ta Birmingham Cityga. Klubi põhimeeskonnas debüteeris ta 26. augustil 2008 Inglismaa liigakarika mängus Southamptoni vastu, saades 16 aasta ja 268 päeva vanuselt Birmingham City teiseks kõige nooremaks debütandiks. Hooajal 2009–10 oli ta laenul Inglismaa tugevuselt neljanda liiga klubis Hereford United ja Inglismaa esiliiga klubis Doncaster Rovers. Hooajal 2010–11 esimeses pooles oli ta laenul Inglismaa esiliiga klubis Watford, lüües 23 mänguga viis väravat. Inglismaa kõrgliigas debüteeris Mutch Birmingham City meeskonnas 22. jaanuaril 2011 mängus Manchester Unitedi vastu.

2012. aasta juunis siirdus Mutch Inglismaa esiliiga klubisse Cardiff City. Hooajal 2012–13 võitis ta Cardiff Cityga Inglismaa esiliiga. Hooajal 2013–14 Inglismaa kõrgliigas mängides tegi Mutch kahtlemata klubikarjääri kõige silmapaistvama hooaja, kui lõi Inglismaa kõrgliigas seitse värvat. 22. märtsil 2014 lõi ta mängus Liverpooli vastu kaks väravat ja andis lisaks väravasöödu Frazier Campbellile.

2014. aasta augustis siirdus ta umbes viie miljoni naesterlingi eest Inglismaa kõrgliiga klubisse Queens Park Rangers, kellega sõlmis viieaastase lepingu, kuid seal tal läbi lüüa ei õnnestunud. 2015. aasta jaanuaris siirdus ta samuti Inglismaa kõrgliigas mängivasse Crystal Palace'i. Hooaja 2016–17 teises pooles oli ta Crystal Palace'ist laenul Inglismaa esiliiga klubis Reading ja 2018. aastal Major League Socceri klubis Vancouver Whitecaps. Hiljem on Mutch mänginud veel Lõuna-Korea kõrgliiga klubis Gyeongnam (2019), Norra kõrgliiga klubis Aalesunds (2020) ning Austraalia kõrgliiga klubides Western Sydney Wanderers (2021) ja Macarthur (alates 2021. aasta juulist).

Aastatel 2007–2011 mängis Mutch Inglismaa noortekoondistes.

Viited
------

1. ↑  "Southampton 2 Blues 0". Birmingham City F.C. 26.6.2008. Vaadatud 8.4.2022
2. ↑   (vaadatud 8.4.2022)
3. ↑  "Jordon Mutch: Cardiff midfielder completes £6m QPR move". BBC Sport. 5.8.2014. Vaadatud 8.4.2022
4. ↑  "Transfer news: Crystal Palace agree £4.75m fee with QPR for Jordon Mutch". Sky Sports. 28.8.2014. Vaadatud 8.4.2022
See artikkel See artikkel räägib linnast USA Pennsylvania osariigis; New Yorgi osariigis asuva linna kohta vaata Johnstown (New Yorgi osariik); Colorado osariigis asuva linna kohta vaata Johnstown (Colorado).  Teiste tähenduste kohta vaata lehekülge Johnstown (täpsustus).

---

**Johnstown** on linn USA-s Pennsylvania osariigis, Cambria maakonna ainus linn ja suurim asula. See asub Pittsburghist umbes 110 km kaugusel idas. Stonycreeki jõgi ja Little Conemaugh' jõgi moodustavad Johnstownis Conemaugh' jõe.

Elanike arv on 2019. aasta seisuga arvestuse järgi 19 195. 2010. aasta rahvaloenduse kohaselt oli elanikke 20 978. 2010. aastal moodustasid 80% rahvastikust valged ja 14,6 afroameeriklased. Ladinaameeriklaste osatähtsus oli 4,3%.

Johnstown on asutatud 1770. aastal. Linnaõigused sai Johnstown 18. detsembril 1889.

Johnstowni on tabanud paljud katastroofilised üleujutused, millest suurim leidis aset 31. mail 1889 (Johnstowni üleujutus). Linnast umbes 20 km kaugusel purunes tugevate vihmade tõttu pais, mille tagajärjel tekitas tulvavesi linnas suuri purustusi. Hukkus üle 2200 inimese. Viimane suurem üleujutus leidis aset 1977. aastal.

Tippajal, 1920. aastal, elas linnas üle 67 000 inimese. Alates sellest ajast on linnas elanike arv pidevalt vähenenud, suuresti sagedaste üleujutuste tõttu.

Viited
------

1. ↑  2020 United States Census, vaadatud 1.01.2022.

Välislingid
-----------

 Johnstown – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
* Koduleht
Endine Frauenlob-klassi miinitraaler eksponaadina Lennusadamas
Miinitraali makett
**Miinitraaler** (ka *traaler*) on veeteede, sadamate ja muu akvatooriumi meremiinidest puhastamiseks ja leitud meremiinide hävitamiseks valmistatud sõjalaev.

Tänapäeval on paljud miinitraalerid asendatud suuremate võimalustega miinijahtijatega, kuid on siiski efektiivsed miinisõja tingimustes.

Kirjeldus ja jagunemine
-----------------------

Miinitraalerid on valmistatud võimalikult mittemagnetilistest materjalidest. Laevad on tavaliselt relvastatud lähi-enesekaitseks kergete kahurite ja kuulipildujatega. Sageli on neil meremiinide pealevõtmise ja veeskamise võime. Enamasti on miinitraalerid aeglasekäigulised ja vajavad suuremate sõjalaevade poolset julgestamist ning kaitset.

Miinitraalereid on võimalik klassifitseerida vastavalt otstarbele ja mõõtmetele (vene süsteemi näitel):

* jõetraalerid ja kaatertraalerid – töödeks sadamates, siseveekogudel ja kitsamatel või väiksematel veeteedel;
* reiditraalerid ja baasitraalerid – töödeks rannikulähedasel merel ja lahtedes;
* meretraalerid – töödeks avamerel ja liikumiseks suurte sõjalaevakoondiste koosseisus kõigil meredel.

Miinide traalimine
------------------

Miinide traalimine toimub tavaliselt kas vettelastava kontakttraaliga (kontaktmiinid), veetava akustilise või magnetilise traaliga (akustilised miinid ja magnetmiinid). Kontakttraaliga purustatakse kontaktmiini ankrutross ja miin kerkib veepinnale, misjärel on võimalik see hävitada. Magnetmiinide ja akustiliste miinide õhkimiseks simuleeritakse pukseeritava traali impulsiga vastavat välja. Miinidest puhastatud laevatee või läbipääs miinitõkkest märgistatakse poidega.

Vaata ka
--------

* Miinijahtija
* Kalev M414
**Joke keel** on paapua keel, mis kuulub Alam-Mamberamo keelkonda. Seda keelt kõneleb vaid umbes 200 inimest. Keele staatus on 6b (ohustatud). 
Joke keel on halvasti dokumenteeritud keel, mida räägitakse Paapua maakonna põhjapool Indoneesias. Alguses räägiti seda keelt ainsas külas sisemaal, kuid hiljuti asustas valitsus kolmandiku populatsioonist rannikule Mantarbori külla.
Seda keelt kasutatakse Indoneesias Paapua maakonna põhjaosas Ida-Waremboris Mamberomo jõe idarannikul Mantarbori külas. Alles hiljuti on keel jõudnud sisemaalt suuresti ka rannikule.

### Keel

Umbes kolmandik joke keele sõnavarast on suguluses varembori keelega. Need kaks keelt on grammatiliselt väga sarnased, sarnased on ka nende morfoloogilised ebareeglipärasused, mis näitab, et keeled on omavahel suguluses. 
Ebatavaline ühe paapua keele kohta on joke keelel nagu ka varembori keelel eessõnade kasutamine ja alusest-verbist-sihitisest koosnev sõnajärg milles alus tuleb esimesena, verb teisena ning kolmandana tuleb sihitis. Neil verbidel on aluse eesliited ning võib-olla ka üks või enam sihitise järelliiteid. Verbi liited on:

|  | Alus | Sihitis |
| --- | --- | --- |
| 1sg | e- | -e |
| 2sg | a- | -a |
| 3sg | i-, ja-, ∅- | -i |
| 1pl | ki- | -oɣo |
| 2pl | mi-, im- | -amo |
| 3pl | si- | -esi |

### Häälikud

Täishäälikud / a e i o u /

Kaashäälikud:| p | t | k |
| b | d | g |
| β | ɾ | ɣ |
| m | n | ɲ |
| w | s | j |

### Arvsõnad

1. oschénu
2. kaiámba
3. biméssi
4. biméngsi
5. baóngsi

### Keelenäide

Eβu eɾaβupiaβiɾanakumambao – Ma olen juba sinu jaoks maha raidunud sago puu kirvega.

Sellel leheküljel saab kuulata näidet joke keelest:
Keelenäide

Viited
------

1. ↑
2. 1 2 3
3. ↑
4. ↑
**Ljubomir Miletič** (kirillitsas *Любомир Милетич*; 14. jaanuar 1863 İştip, Osmanite riik – 1. juuni 1937 Sofia, Bulgaaria kuningriik) oli bulgaaria juhtiv keeleteadlane, dialektoloog, etnograaf ja ajaloolane. Ta oli ka Bulgaaria Teaduste Akadeemia esimees 1926. aastast kuni surmani.

Haridus ja teadustöö
--------------------

Miletič õppis Sofias ja Novi Sadis, kuid lõpetas 1882. aastal keskkooli Zagrebis. Slavistika erialal lõpetas ta Zagrebi Ülikooli ja Karli Ülikooli Prahas, kus teda õpetas Jan Gebauer. Miletič osales 1888. aastal Sofia Ülikooli asutamises. Aasta hiljem sai temast filosoofiadoktor filoloogia ja slaavi filoloogia erialal Zagrebi Ülikoolis. Õppeaastal 1903/1904 oli ta Sofia Ülikoolis ajaloo- ja filoloogiateaduskonna dekaan. Õppeaastail 1900/1901 ja 1921/1922 oli ta ülikooli rektor.

Alates 1898. aastast oli ta olnud Bulgaaria Teaduste Akadeemia liige, mida juhatas aastast 1926 kuni surmani. Samamoodi oli ta Bulgaarias aastast 1927 kuni surmani Makedoonia Teadusliku Instituudi esimees.

Tiitlid
-------

Miletič oli Harkivi Ülikooli audoktor. Samuti oli ta Venemaa Teaduste Akadeemia, Venemaa Arheoloogia Instituudi, Venemaa Ajaloo Seltsi, Poola Õpingute Akadeemia, Lõunaslaavi Teaduste Akadeemia, Tšehhi Teaduste Akadeemia ja Tšehhi Teaduste Seltsi, Tšehhi Etnograafia Seltsi ja Ungari Etnograafia Seltsi korrespondentliige.

Tunnustus
---------

Tema järgi on saanud nime Miletichi nina Greenwichi saarel Lõuna-Shetlandi saarestikus Antarktikas.

Viited
------

1. ↑

Välislingid
-----------

 Ljubomir Miletič – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Saksamaa president Heinrich Lübke ja Jomo Kenyatta (1966)
**Jomo Kenyatta** (sünninimi **Kamau wa Ngengi**; ka **Kamau Ngengi**; 20. oktoober 1894 Gatundu – 22. august 1978 Mombasa) oli Keenia poliitik, riigi esimene peaminister (1963–1964) ja esimene president (1964–1978).

Jomo Kenyatta kuulub kikujude hulka. Ta käis šoti misjonikoolis ning sealt saadud mõjutuste sunnil pöördus 1914. aastal ristiusku. Ristimisel sai ta nimeks John Peter Kamau, kuid võttis peagi uueks nimeks **Johnstone Kamau**.

Jomo Kenyatta oli Keenia esimene peaminister 1. juunist 1963 kuni 12. detsembrini 1964. Pärast seda peaministri ametikoht kaotati ning presidendist sai ühtlasi valitsusjuht. Ametikoht loodi uuesti alles 2008. aastal. 

Seejärel sai Kenyattast Keenia president. Riigipea oli ta kuni oma surmani 22. augustil 1978.

Keenia neljas president Uhuru Kenyatta on Jomo Kenyatta poeg.

Teoseid
-------

* "Facing Mount Kenya" (1938)
* "My People of Kikuyu and the Life of Chief Wangombe" (1944)
* "Suffering Without Bitterness" (autobiograafia 1968)
* "Kenya: The Land of Conflict" (1971)
* "The Challenge of Uhuru: The Progress of Kenya" 1968–1970

  

Tema järgi on nimetatud Nairobi Jomo Kenyatta rahvusvaheline lennujaam.

Välislingid
-----------

* Mzee Jomo Kenyatta
Yohan Goutt Goncalves
**Yohan Goutt Goncalves** (sündinud 20. detsembril 1994 Suresnesis Prantsusmaal) on Ida-Timori mäesuusataja.

Ta oli esimene Ida-Timori sportlane, kes võttis osa 2014. aasta taliolümpiamängudest, mäesuusatajana, saavutades meeste slaalomis 43. koha. Ta osales slaalomis ka 2018. aasta taliolümpiamängudel Pyeongchangis, kuid katkestas.

Ta on sündinud Suresnesis (asub Hauts-de-Seine departemangus Île-de-France piirkonnas Prantsusmaal). Tema ema on pärit Ida-Timorist ja isa Prantsusmaalt, kuid tema isal on veidi eesti verd. Tema isa Pierre Goutt (sündinud 1957) tegeleb Pariisis äriga, isapoolne vanaema Eva Goutt (neiuna Liiv; sündinud 1924 Eestis, elab Pariisis), isapoolse vanaema isa August Liiv (1882–1931) oli muusik, kes emigreerus 1927. aastal perega Austraaliasse, kus ta 1931. aastal Sydneys suri; samuti oli muusik isapoolse vanaema vanaisa Elias Liiv (1857–1892); Eliase vennad olid kirjanikud Jakob ja Juhan Liiv. Yohani onu Maurice Goutt on Prantsusmaal elav estofiil, kes on abielus eestlanna Airega. Yohani onupoeg Kaido Goutt on Tallinna Ülikooli prantsuse keele õppejõud.

Välislingid
-----------

* Viis sammu Juhanist Yohanini (Sotši taliolümpial võistleb kuulsa eesti luuletaja Juhan Liivi sugulane eksootilise Aasia riigi lipu all.)
**2015. aasta Soome parlamendivalimised** olid Soome parlamendi Eduskunna 37. koosseisu valimised. 

Valimised peeti 19. aprillil 2015. Eelhääletamine toimus 8.–14. aprillil, välismaal 8.–11. aprillil.

2146 kandidaadi seast valiti 200 parlamendiliiget, sealhulgas üks Ahvenamaa esindaja.

Valimistulemused
----------------

| Partei | Häälte arv | Häälte % | Kohtade arv | Muutus |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Soome Keskerakond | 625 687 | 21,1 | 49 | +14 |
| Põlissoomlased | 523 045 | 17,6% | 38 | –1 |
| Rahvuslik Koonderakond | 539 615 | 18,2% | 37 | –7 |
| Sotsiaaldemokraatlik Partei | 489 705 | 16,5% | 34 | –8 |
| Roheline Liit | 252 872 | 8,5% | 15 | +5 |
| Vasakliit | 211 615 | 7,1% | 12 | –2 |
| Rootsi Rahvapartei | 144 520 | 4,9% | 9 | 0 |
| Kristlikud Demokraadid | 105 022 | 3,5% | 5 | –1 |
| Muud parteid |  |  | 1 | 0 |

Kandidaatidest said enim hääli Keskerakonna esimees Juha Sipilä (30 733), Põlissoomlaste esimees Timo Soini (29 420), Koonderakonna esimees Alexander Stubb (26 984) ja Rootsi Rahvapartei esimees Carl Haglund (21 350).

Viited
------

1. ↑  Tässä ovat vaalien ääniharavat - top 10
**Rootsi-Poola sõda** oli sõjaline konflikt Rootsi ja Poola vahel aastail 1617–1618. Seda on käsitletud ka 1600–1629 kestnud Rootsi-Poola sõja osana.

Eellugu
-------

Poola-Rootsi sõda (1600–1611) oli katkenud 1611. aasta aprillis sõlmitud relvarahuga, mida hiljem pikendati. Rootsi kuningriigi ja Moskva tsaaririigi vahel sõlmitud Stolbovo rahu lõpetas aastatel 1613–1617 toimunud Rootsi vägede osaluse Venemaa pärilussõjas. Poola kuninga Zygmunt III Waza väed jätkuvalt seotud sõjategevusega 1618. aastani, mil rahulepinguga sai Poola endale mõningaid piiriäärseid alasid.

Rootsi kuningas Gustav II Adolf otsustas soodsat olukorda ära kasutada ning rünnata poolakaid Rzeczpospolita vasallriigis Kuramaa hertsogiriigis, kus samal ajal leidsid aset ägedad sisevõitlused ja kohaliku aadli kodusõda, mille üks pool taotles abi ka rootslastelt.

Lisaks oodatavale toetusele Kuramaal lubas Rzeczpospolita valduste Liivimaa kuberner Wolmar Farensbach mängida rootslaste kätte Daugavgriva kindluse ja abistada neid Riia vallutamisel.

Sõjategevus
-----------

1617. aasta juunis saabusid Rootsi väed nelja Rootsi sõjalaevaga Väina jõe suudmesse ning võtsid Farensbachilt üle Väina jõe suudmes asunud Daugavgriva kindluse. 

Riia piiramine Gustav II Adolfi vägede poolt
Juuli lõpul saabus laevadega umbes 2000-meheline Rootsi vägi, kes ei julgenud aga hästi kindlustatud Riia kindlust rünnata, vaid purjetas Pärnu alla ja sundis linna mõnepäevase piiramise järel 11. augustil kapituleeruma. Rootsi väed okupeerisid Liivimaa ranniku Grobinast Pärnuni. 18. augustil vallutati Salatsi ning hilissuvel oli Rootsi vägede kontrolli all peaaegu kogu Liivimaa, välja arvatud Riia linn. 

Farensbackiga peetud läbirääkimiste tulemusel pöördus ta tagasi Poola leeri, viies endaga kaasa ka Daugavgriva ja Kuramaal rootslaste poolt vallutatud kindlused, kuid Rootsi vägede valdusse Pärnu.

Poola väed tegid pärast vägede koondamist Viljandi lähistele, rüüsteretki Paide lähedusse ja Läänemaale ning Rootsi väed ei suutnud nende pidurdamiseks ja rüüsteretkede takistamiseks midagi ette võtta. 

Raske majandusliku olukorra ja toiduainete puuduse tõttu (kuna maa oli suures ulatuses rüüstatud) muutus sõjaväe toitlustamine raskeks ka Poola poolel ning nad tõmbusid Eestimaalt tagasi Liivimaale. 

1618. aasta novembris sõlmiti Rootsi ja Poola vahel kaheks aastaks vaherahu.
**Karussõstar** ehk **sõstik** (*Ribes × nidigrolaria*) on sõstraliik, musta sõstra, haralise karusmarja ja karusmarja hübriid. (*Ribes* × *nidigrolaria* = *Ribes nigrum* × *Ribes divaricatum* × *Ribes uva-crispa*). Karussõstart ei tasu sassi ajada ka Eestis kasvava Musta Neegusega mis on ainult musta sõstra ja karusmarja hübriid (*Ribes nigrum* × *Ribes uva-crispa*), erinevalt Mustast Neegusest ei ole karussõstral okkaid.

Hübriid on saadud teadaolevalt Saksamaal, maailmas tuntakse teda nimega Josta, milles on ühendatud saksakeelsete sõnade *Johannesbeere* ('sõstar') ja *Stachelbeere* ('karusmari') algusosad.
Omadusi on taim pärinud mõlemalt ristlusvanemalt: lehed meenutavad karusmarja lehti, kuid on suuremad; okasteta, nagu sõstar; võrsed sarnanevad musta sõstra võrsetega; paljundada saab nagu musta sõstart; viljad on vahepealse suurusega, hapukad, valminult mustad.

Sordid
------

Levinumad sordid on 'Josta' ja 'Kroma'.

* 'Jocheline' H. Murawski
* 'Jogranda' R. Bauer
* 'Josta' R. Bauer
* 'Jostine' R. Bauer
* 'Rikö' - Ungari sort.

Viited
------

1. ↑  "Eestikeelsed taimenimed".
2. ↑  "Eestikeelsete taimenimede andmebaas". Originaali arhiivikoopia seisuga 14. detsember 2013. Vaadatud 14. detsembril 2013.
3. ↑  "Aednik soovitab". *Videvik*. Neljapäev, 12. jaanuar 2006. Vaadatud 2021.01.12. `{{netiviide}}`: kontrolli kuupäeva väärtust: `|vaadatud=` ja `|aeg=` (juhend)

Välislingid
-----------

 Karussõstar – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
**Claymore** (jaapani keeles: クレイモア) on mangade ning anime sari, mille autor on Norihiro Yagi.

Taust
-----

Lugu räägib maailmast, kus inimeste kõrval eksisteerivad Yomad: koletised, kes söövad inimeste sisikonda. Yomad on ka kujumuutjad ning suudavad võtta inimese kuju ja elada inimeste kõrval maskeerituna. Ära süües inimese aju, saavad nad tema mälestused endale ja suudavad selle inimesena olla oma pereliikmete kõrval, ilma, et nad viimased Yoma olemasolu märkaksid. 

Nimetu ja väga salapärane organisatsioon on loonud ordu, mis koosneb üliinimlikest sõdalastest, kes on mõeldud kaitseks inimestele Yomade eest. Neid sõdalasi on hakatud rahva seas nimetama Claymore'ideks, oma hiiglaslike Claymore mõõkade järgi. Külad, keda Yomad ründavad, kutsuvad appi Claymore'e, kes suure hulga raha eest Yomad tapavad. Organisatsioon loob Claymore'e siirdates Yoma liha ja vere inimestesse, luues hübriidid, kes on tugevamad kui algsed Yomad, lisaks nende relvatreeningule ja kõrgemale intellektile. Need hübriidid kasutavad suuri Claymore mõõku, mida tavalised inimesed ei jõua kasutada ja neile on iseloomulikud hõbedased silmad ja juuksed. 

Claymore'i tavaliste oskuste alla kuuluvad üleüldised füüsilised oskused (kõige märkimisväärsemalt suur jõud), kiire paranemine (kehaosade regeneratsioon), piiratud kujumuutmine ja oskus märgata Yomasid, tunnetades nende Yokit. Kuid iga Claymore'i Yoma jõud kasvavad ajapikku, kuni Claymore kaotab oma inimlikkuse ja temast saab väga tugev, kõrge intellektiga verejanuline Yoma nimega "Äratatud olend". Nad on samuti pidevalt riski all, kui nad liigtarvitavad oma jõudu, kiirendama oma transformatsiooni Äratatuks. Hea Claymore palub oma sõbral (üldiselt kaas-Claymore'ilt) ennast tappa, kui ta tunnetab enese Yomaks ärkamist, kindlustades selle, et ta sureb veel inimliku olendina.
Map
Lizumsi jaamahoone
**Lizumsi raudteejaam** on endine raudteejaam Ieriķi–Gulbene–Abrene raudteel Gulbene piirkonna Lizumsi vallas Lizumsis (tänapäeval Pieti külas). Avamisaegse haldusjaotuse järgi jäi see Velēna kihelkonda Lizumsi mõisa maadele.

Jaam asus Riia jaamast 154 km kaugusel. 

Jaam avati 1. septembril 1919. Algne jaamahoone oli väike puidust rajatis, mille asemele ehitati l. Grinberga projekti järgi aastal 1929 uus kahekorruseline kivist jaamahoone. Uus jaamahoone hävis teise maailmasõja ajal; selle kohal asub tänapäeval mälestusmärk Lizumsi jaama kaudu küüditatutele. Nõukogude perioodil ehitati üks jaama hoonetest piletikassaks ja ootepaviljoniks ümber. Jaam suleti raudtee sulgemisel aastal 1999, kuigi reisiliiklus lõppes seal juba aastal 1988.

Jaamas oli kolm teed ja üks perroon. Lisaks jaamahoonele on säilinud veel üks majandushoone.

Viited
------

1. ↑  T. Altbergs, K. Augustāne, I. Pētersone. Dzelzceļi Latvijā. R: Jumava, 2009, 124. lk. ISBN 978-9984-38-698-0

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Lizumsi raudteejaam** |

* Infot jaama kohta; fotod (*vene keeles*)
* Jaam vanal kaardil

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **Eelnev peatus** | **Endine raudteepeatus**  | **Järgnev peatus** |
|  Uriekste |  **Lizums** | Tirza  |
Ljaisan Utjaševa (2010)
**Ljaisan Utjaševa** (vene keeles *Ляйсан Альбертовна Утяшева*, baškiiri keeles *Ләйсән Альберт ҡыҙы Үтәшева*; sündinud 28. juunil 1985 Alšejevski rajoonis) on Baškiiria päritolu Venemaa telesaatejuht ja endine iluvõimleja. Pärast rütmivõimlemise karjääri lõpetamist otsustas Ljaisan proovida ennast televisioonis. Hea välimus ja loomulik sarm tegid oma töö: täna pole Ljaisan mitte ainult populaarne telesaatejuht, vaid ka üks Venemaa sõubisnise peamisi *it girl*'e.

Viited
------

1. ↑  Tādas sievas sev nolūkojuši "Comedy Club" zvaigznes! FOTO Jauns.lv 2013. gada 12. augustā
2. ↑  "Man nācās zaudēt 30 kg, lai Paša nesastieptu muguru" – Ļaisana Utjaševa zaudēja svaru vīra dēļ Abiem.eu

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Ljaisan Utjaševa** |

* Ametlik koduleht
* Утяшева Ляйсан Альбертовна (elulugu r-gymnastics.com-i kodulehel)
* Rhythmic Gymnastics Results
|  |
| --- |
|  |
| Medalikohad |
| Juunioride maailmameistrivõistlused |
| Esimene koht | 2015 |  |
| Euroopa U-19 meistrivõistlused |
| **Kuld** | 2013 |  |

**Mijat Gaćinović** (serbia kirillitsas Мијат Гаћиновић; sündinud 8. veebruaril 1995 Novi Sadis) on Serbia jalgpallur, kes mängib poolkaitsjana Kreeka kõrgliigaklubis Ateena AEK ja Serbia jalgpallikoondises. 

Ta alustas klubikarjääri Serbia klubis FK Vojvodina, debüteerides Serbia kõrgliigas hooajal 2012–13. 2014. aastal võitis ta klubiga Serbia karika. Hooaegadel 2013–14 ja 2014–15 valiti Gaćinović Serbia kõrgliiga hooaja sümboolsesse koosseisu.

2015. aasta suvel siirdus ta Saksamaa kõrgliigaklubisse Frankfurdi Eintracht. 2018. aastal võitis ta klubiga Saksamaa karika, kui karikafinaalis alistati Müncheni Bayern tulemusega 3:1. Gaćinović lõi selles mängus Frankfurdi Eintrachti kolmanda värava.

2020. aasta augustis sõlmis ta nelja-aastase lepingu Saksamaa kõrgliigaklubiga TSG 1899 Hoffenheim. Hooaja 2021/22 teises pooles oli ta laenul Kreeka kõrgliigaklubis Panathinaikόs.

2022. aasta juunis sõlmis ta nelja-aastase lepingu Ateena AEK-ga.

2015. aastal tuli Gaćinović Serbia kuni 20-aastaste koondisega juunioride maailmameistriks. Debüüdi Serbia rahvuskoondises tegi ta 24. märtsil 2017 MM-i valikmängudes Gruusia vastu. Ta sekkus mängu 81. minutil ja lõi viis hiljem minutit värava.

Saavutused
----------

Vojvodina
* Serbia karikas: 2013–14

Frankfurdi Eintracht
* DFB-Pokal: 2017–18

Panathinaikόs
* Kreeka karikas: 2021–22
Ljubomir Cuculovski.
**Ljubomir Cuculovski** (sündinud 1. septembril 1948 Bitolas, Makedoonias) on Makedoonia filosoof, Skopje Püha Kyrillose ja Methodiose Ülikooli professor.

Cuculovski sai bakalaureusekraadi sama ülikooli filosoofiateaduskonna filosoofiaosakonnas tööga "The Sources of Bergson's Theory of Knowledge" ("Henri Bergsoni teadmisteooria allikad"). 1982. aastal sai ta magistrikraadi sotsioloogias Sotsioloogia, Politoloogia ja Õigusteaduse Instituudis Skopjes väitekirjaga religiooni ja eetika teemal. Filosoofiadoktori kraadi sai ta Kyrillose ja Methodiose Ülikooli filosoofiateaduskonnas väitekirjaga "Karl Marx: The Origin of Historical Materialism (1841–1849)" ("Karl Marx: Ajaloolise materialismi päritolu (1841–1849)").

Teoseid
-------

* *Marx's Concept of Man, Labor and Alienation*, Komunist, Skopje, 1981.
* *Testimonials and Comments*, Kultura, Skopje, 1999.
* *Different Narratives*, Kultura, Skopje, 2002.
* *Political Narratives*, Kultura, Skopje, 2002.
* *Marx's Anthropological Critique of Capital*, Az-Buki, Skopje, 2007.
* *Some Controversies Around Marx* (LXVIII pages). Introduction to K. Marx and F. Engels: *The Communist Manifesto*, Az-Buki, Skopje, 2008.
* *A Novel in One Night*, ViG Zenica, Skopje, 2011, 179 p. ISBN 9786084587156

Välislingid
-----------

* Religious diversity: factor of disintegration or factor of integration
* Дилеми за социјализмот во Македонија
**Karuse lahing** oli 16. veebruaril 1270 Leedu suurvürstiriigi ja Vana-Liivimaa riikide vägede vahel peetud lahing. Lahingus hukkus Liivi ordu maameister Otto von Lutterberg.

Peamine info lahingu kohta pärineb Liivimaa vanemast riimkroonikast.

Eellugu
-------

Otto von Lutterberg viibis orduvägedega sõjakäigul Zemgales, kui sai teate, et leedulased planeerivad rüüsteretke Liivimaale. Ordumeister suundus kiiresti Riiga ning saatis oma käskjalad Tartusse, Lihulasse ja mujalegi.

Leedu väed suundusid suurvürst Traidenise juhatuse all läbi Läänemaa ning üle jäätunud mere Saaremaale, kus nad kõvasti rüüstasid. Ordumeister oli leedulaste järel liikunud Läänemaale ning tema väega olid ühinenud Tartu piiskop Friedrich ja Saare-Lääne piiskop Hermann I oma vägedega, samuti Taani vasallid Eestimaa hertsogkonnast.

Lahing
------

Lahing leidis aset merejääl. Leedulased võitsid lahingu ning sundisid vastased põgenema. Kroonika andmeil hukkus lahingus 1600 leedulast ja 600 liivimaalast. Teiste hulgas hukkus ordumeister ja 52 ordurüütlit. Piiskop Hermann sai vigastada.

Lahingus langenud Otto von Lutteberg maeti tõenäoliselt Karuse kirikusse.

Viited
------

1. 1 2 3 4  "Läänemaa keskaeg: Karuse lahing". Originaali arhiivikoopia seisuga 23. juuni 2007. Vaadatud 14. mail 2009.
2. ↑
Andrei Karlov
**Andrei Karlov** (vene keeles *Андрей Геннадьевич Карлов*, *Andrei Gennadjevitš Karlov*; 4. veebruar 1954 Moskva – 19. detsember 2016 Ankara) oli Venemaa diplomaat. Ta oli aastatel 2013–2016 (kuni surmani) Venemaa suursaadik Türgis. Ta mõrvasid Ankaras kaasaegse kunsti keskuses toimunud näituse avamisel terroristid.

Ta omandas kõrghariduse Moskva Riiklikus Rahvusvaheliste Suhete Instituudis, mille lõpetas 1976. aastal. Hiljem täiendas end Nõukogude Liidu Välisministeeriumi Diplomaatia Akadeemias, mille lõpetas 1992. aastal.

1976. aastast diplomaatilises teenistuses. Aastatel 1976–2008 mitmesugustel ametikohtadel Venemaa välisministeeriumi keskaparaadis ja välismaal. 9. juulist 2001 kuni 20. detsembrini 2006 Venemaa Föderatsiooni erakorraline ja täievoliline saadik Korea Rahvademokraatlikus Vabariigis. Aastatel 2007–2009 Venemaa VM Konsulaarosakonna direktori asetäitja. 26. jaanuarist 2009 kuni 12. juulini 2013 Venemaa VM Konsulaarosakonna direktor. 12. juulist 2013 kuni 19. detsembrini 2016 Venemaa Föderatsiooni erakorraline ja täievoliline saadik Türgi Vabariigis.

Isiklikku
---------

Andrei Karlov oli abielus ja tal on üks poeg.

Välislingid
-----------

* Fotod ja videod: Ankaras lasi ründaja maha Venemaa suursaadiku
Raul Hadžimba
**Raul Hadžimba** (abhaasi Рауль Џьумка-иҧа Ҳаџьымба; sündinud 21. märtsil 1958 Tkvartšelis) on Abhaasia poliitik, 25. septembrist 2014 kuni 13. jaanuarini 2020 Abhaasia president.

Enne oli ta riigi asepresident aastatel 2005–2009. Ta on partei Abhaasia Rahvusliku Ühtsuse Foorum juht. Aastatel 2003–2005 oli ta Abhaasia peaminister, 2002–2003 kaitseminister.

2004. aastal kaotas Hadžimba, keda toetasid nii lahkuv president Vladislav Ardzinba kui Venemaa president Vladimir Putin, presidendivalimistel Sergei Bagapšile. Hadžimba süüdistuste kohaselt võltsiti Bagapšit toetanud Gali rajoonis valimistulemusi. Detsembris jõuti aga kokkuleppele, et korraldatakse kordusvalimised, Hadžimbast saab Bagapši asepresidendikandidaat ja asepresidendi volitusi suurendatakse. Jaanuaris peetud valimistel võitis Bagapš üle 90% häältest.

2009. aasta mais astus Hadžimba erimeelsuste tõttu Bagapšiga tagasi. Aasta lõpus toimunud presidendivalimistel kaotas Hadžimba uuesti Bagapšile, saades 15,32% häältest.

2011. aastal Bagapš suri, augustis peetud ennetähtaegsetel presidendivalimistel jäi Hadžimba kolme kandidaadi hulgas viimaseks kogudes 19,83% häältest. 

25. augustil 2014 kuulutati Hadžimba presidendivalimiste võitjaks  ning vannutati sama aasta 25. septembril ametisse. 

Ta võitis ka 2019. aasta sügisel toimunud presidendivalimised, kogudes 8. septembril peetud teises voorus 47,39 % häältest, kuid 10. jaanuaril 2020 tühistas Ülemkohus valimiste tulemused ning opositsiooni nõudmisel kuulutati 22. märtsiks 2020 välja erakorralised presidendivalimised ja Hadžimba astus 12. jaanuaril 2020 ametist tagasi. Parlament rahuldas tema tagasiastumispalve järgmisel päeval, 13. jaanuaril ja nimetas presidendi kohusetäitjaks peaminister Valeri Bganba.

Viited
------

1. ↑  "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 14. juuni 2014. Vaadatud 29. augustil 2011.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
2. ↑  , Gruusia separatistliku Abhaasia Vabariigi presidendiks kuulutati Raul Hadžimba.
3. ↑  Президент Абхазии Рауль Хаджимба ушел в отставку под давлением оппозиции, BBC, 12.01.2020
**Raul Pettai** (USA-s ka **Raoul Pettai**, sündinud 20. septembril 1928 Tartus) on eesti elektroonikainsener.

Elulugu
-------

Raul Pettai on näitleja Ferdinand Pettai poeg ja politoloog Vello Pettai isa.

Alghariduse omandas Tartus. Läks 1944 Saksamaale, lõpetas Blombergi põgenikelaagris eesti gümnaasiumi. Aastast 1950 elab USA-s New Jersey osariigis. Lõpetas 1953 Colorado Osariigi Ülikooli elektriinseneri erialal, M.Sc. (elektroonika ja mikrolainete tehnoloogia, 1960, Brooklyni Polütehniline Instituut, New York), väitekiri "Difference-Frequency Parametric Upconverter". Töötas peamiselt mikrolainete tehnoloogia alal: 1953–1958 Bell Telephone Laboratoriesi (Senior Member of Technical Staff), 1958–1962 Radio Corporation of Americas, 1962–1992 Raytheon Companys (Principal Engineer, 1962–1992), kust läks pensionile.

Teadustöö
---------

Uurimisvaldkond: mikrolainete filtrid ja muud komponendid, mikrolainete saatjad/vastuvõtjad ning nendest koostatud sidesüsteemide arhitektuur. Kirjastuse John Wiley & Sons väljaandel 1984 ilmunud raamat "Noise in Receiving Systems" käsitleb termilise päritoluga elektrilist müra sidesüsteemides. Pensionärina teinud kaastööd Välis-Eesti ajalehtedele ajaloo, kunsti, muusika, rahvuspoliitika, teaduse/tehnoloogia jm valdkondades. Olnud 1976–80 ja 1991–1993 ajakirja Eesti Üliõpilaste Selts paguluses tegevtoimetaja. Eesti Üliõpilaste Seltsi (EÜS) USA-s liige (1956 ja 1997–98 esimees), Bostoni Eesti Seltsi liige (1988–1992 esimees.)

Teoseid
-------

* Noise in Receiving Systems. New York, 1984: Spektraallaiendi mõiste ning rakendus sidesüsteemides. Melbourne, 1988 (konverentsi ettekanne)
* Reis tühjusse. // Horisont (2000) 3.
* Artiklid ajalehtedes Vaba Eesti Sõna (New York), Eesti Elu (Toronto) ja Eesti Päevaleht (Stockholm).

Viited
------

1. 1 2 3 4  Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide
2. ↑  Tiina Jõgeda (12. juuli 2017). "Kas Heimar Lenk on tõesti omandireformi ohver, nagu ta end esitleb?". *Eesti Ekspress* (eesti keel). AS Ekspress Meedia. Originaali arhiivikoopia seisuga 14. juuli 2017.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: tundmatu keel (link)

Kirjandus
---------

* *Eesti teaduse biograafiline leksikon.* 3. köide: *N–Sap* TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013

Välislingid
-----------

* 

 *Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.*
**Raul Kilgas** (sündinud 2. detsembril 1951) on eesti ajakirjanik, tõlkija ja toimetaja.

Hariduskäik
-----------

Ta on õppinud aastatel 1959–1962 Püssi Keskkoolis, 1962–1963 Kuremäe algkoolis, 1963–1970 Rakvere Internaatkoolis ja 1970–1975 Tartu Riiklikus Ülikoolis psühholoogiat.

Töö
---

Aastatel 1975–1978 oli ta Tootmiskoondise Ookean psühholoog, Tallinna Linna Täitevkomitee Kultuurivalitsuse insener, Tallinna Pedagoogilise Instituudi psühholoogiakateedri vanemteadur, 1979–1983 ajalehe Sirp ja Vasar publitsistikatoimetaja, 1984–1991 kirjastuse Eesti Raamat toimetaja, 1992–1998 Maalehe peatoimetaja, 1999–2002 Eesti Entsüklopeediakirjastuse peatoimetaja, 2003–2008 kirjastuse Ilo peatoimetaja, 2008–2009 TEA Kirjastuse TEA entsüklopeedia peatoimetaja.

1993–1998 oli ta Maalehe juures 1993. aastal loodud Arno Tali Sihtkapitali juhatuse esimees.

Raul Kilgas on üks "Väikese entsüklopeedia" (2002; 2006) ja TEA entsüklopeedia koostajaid ja autoreid.

Ta on tõlkinud peamiselt inglise keelest aime- ja teaduskirjandust.

Raamatuid
---------

* "Ajatud lood". Koostanud Raul Kilgas ja Heiki Raudla. Kirjastus Sator. 2011; 2012
* "Õpetajat otsimas". Koostanud Raul Kilgas ja Heiki Raudla. Kirjastus Sator. 2013; 2014
* "Kuldsed ajatud lood". Koostanud Heiki Raudla, Ringa Raudla ja Raul Kilgas. Kirjastus Sator. 2017

Isiklikku
---------

Tema isa oli näitleja, lavastaja ja draamakirjanik Paul Kilgas, tema lell oli näitleja ja lavastaja Gunnar Kilgas.

Kirjandus
---------

* TEA entsüklopeedia, 10. kd. Tallinn: TEA, 2013
Heinzi tomatiketšup
**Ketšup** on tomatipüreest, äädikast ning lõhna- ja maitseainetest koosnev kaste, mida kasutatakse toitude maitsestamiseks.

Ketšupi ajalugu saab alguse 17. sajandist, mil inglased käisid Hiinast kaupu toomas ning said seal maitsta imelist kohalikku kastet, mis oli valmistatud anšoovistest, pähklitest, aedubadest, veinist, seentest, soolveest ja abiainetest. Terav aasia kaste oli inglise meremeestele meelt mööda ja nad tõid ketšupi retsepti kodumaale kaasa.

Kohalikud kokad kohandasid kastme oma traditsioonilise köögiga, mistõttu asendati anšoovised peagi tomatitega. Kaste muutus veel maitsvamaks ning sai kiiresti populaarseks Euroopa maades ja Põhja-Ameerikas.

18. sajandi algul ilmus ketšupi retsept Euroopa ja Ameerika kokaraamatutesse. Ketšupi eest, mida me tarvitame makaroni- ja lihatoitudega peaaegu iga päev, tuleb tänada Saksa-Ameerika ärimeest Henry Heinzi. Just Heinz hakkas 19. sajandi teisel poolel esimesena kasutama ketšupi tootmiseks paksu tomatipastat, mille eest saigi ketšupikuninga aunimetuse.
Algul tootsid suured ettevõtted kibesoolast ketšupit. Praegu võib aga poelettidelt leida nii magusa, vürtsika kui ka hapuka maitsega ketšupeid. Aasia punastes kastmetes on valdav umami maitse.

Välislingid
-----------

* Ketšup. Ajalugu, retseptid.
**Mika Tapani Vasara** (sündinud 22. oktoobril 1983 Pieksämäki linnas) on endine soome kuulitõukaja, kes kuulus Pieksämäen Veikot -98 spordiklubisse. Vasara treenis oma isa Markku Vasara käe all.

Vasara kuulitõukesaavutuste hulka kuulub 19-aastaste MM-pronks (2002) ja U23 Euroopa meistrivõistlustel pronks (2005). Oma esimese Soome meistrivõistluste medali sai Vasara aastal 2006, kui ta võitis sisekergejõustiku võistlustel pronksi ja Soome meistrivõistlustel (Kalevan kisat) hõbeda. Vasara tõukas esmakordselt 20 meetrit Leppävirral 4. juunil 2006 ja tänu sellele tulemusele sai temast 20. liige 20 meetri klubis. Praegu on tema tipptulemus 20,21. See on kõigest 9 cm vähem kui praeguse Eesti tippmargi omanikul Taavi Peetrel. Vasara võttis osa ka 2006. aasta Göteborgi EM-ist, finaali ta aga ei pääsenud.

2007. aasta suvel esindas Vasara Soomet kergejõustiku Euroopa karika võistlusel, kus jäi teiseks. Soome meistrivõistlustel 2007 sai ta ka samuti teise koha. Samal aastal võistles Vasara Osaka kergejõustiku maailmameistrivõistlustel, kus ta kuulitõuke kvalifikatsioonivõistlusel tõukas 19,55 m. Aasta lõpus valis noorte ettevõtluskoda ta 2007. aasta pieksämäelaseks.

Aastal 2008 algas Vasara hooaeg lubavalt, kui ta sisekergejõustiku SM-võistlustel saavutas teise koha. Suvehooajal läks tal käevigastuse tõttu kehvasti. Kõik püstitatud eesmärgid jäid saavutamata.

2009. aasta veebruaris toimunud sisekergejõusiku SM-võistlustel vigastusest hoolimata võitis Vasara oma esimese täiskasvanute sisekergejõusiku Soome meistrivõistluste kulla tulemusega 18,49 m. Ka 2009. aasta suvehooaeg läks Vasaral küünarnukivigastuse tõttu kehvasti. Oma sõnade kohaselt mõtles ta vigastuste tõttu isegi sportlaskarjäärile kriipsu pealetõmbamist. Nüüdseks on Vasaral selja taga juba 9 operatsiooni, viimased kaks on olnud seoses küünarnukiga.

Spordi kõrvalt on lõpetatud ka kõrgharidus. Mika on õppinud Kuopios Savonia Ametikõrgkoolis majandust.

2008. aastast alates elab ta abikaasa Terje Vasara ja lastega Eestis.

Saavutused
----------

* 19-aastaste MM-pronks 2002 (tulemusega 20,50 m)
* U23 Euroopa meistrivõistlustel pronks 2005
* Soome Meistrivõistlused (Kalevan kisat)
	+ SM-hopeaa 2007 (tulemusega 19,79 m)
	+ SM-võistlustel pronks 2006 (tulemusega 19,46 m)
* Sisekergejõustiku Soome meistrivõistlused
	+ SM-võistlustel kuld 2009 (tulemusega 18,49 m)
	+ SM-võistlustel hõbe 2008 (tulemusega 19,21 m)
	+ SM-võistlustel pronks 2006 (tulemusega 19,46 m)
* Kergejõustiku Euroopa karika hõbe 2007

Välislingid
-----------

* Vasara koduleht
* Mika Vasara Tilastopajan tietokannassa
Manor Solomon 2022. aastal Iisraeli koondisesärgis
**Manor Solomon** (heebrea keeles מנור סולומון; sündinud 24. juulil 1999 Kfar Savas) on Iisraeli jalgpallur, kes mängib rüdava või äärepoolkaitsjana Inglismaa Premier League'i klubis Tottenham Hotspur ja Iisraeli jalgpallikoondises.

Iisraeli kõrgliigas debüteeris ta hooajal 2016/17 Petaẖ-Tikva Maccabi meeskonnas.

2019. aasta jaanuaris sõlmis ta lepingu Ukraina kõrgliigaklubiga Donetski Šahtar. Šahtariga tuli ta neli korda Ukraina meistriks. Hooajal 2019/20 lõi ta UEFA Meistrite Liiga alagrupimängudes värava Atalanta ja Manchester City vastu ning UEFA Euroopa Liiga kuueteistkümnendikfinaalis VfL Wolfsburgi vastu. Hooajal 2020/21 lõi ta Meistrite Liigas värava Madridi Reali vastu nii kodu- kui ka võõrsilväljakul.

2022. aasta juulis läks Solomon Šahtarist laenule Fulhami. Hooaja 2022/23 esimene pool jäi Solomonil põlvevigastuse tõttu suuresti vahele. Esimese värava Inglismaa kõrgliigas lõi ta 11. veebruaril 2023 mängus Nottingham Foresti vastu.

Suvel 2023 lõppes tema leping Šahtariga ning ta liitus Tottenham Hotspuriga.

Iisraeli jalgpallikoondises debüteeris Solomon 7. septembril 2018 UEFA Rahvuste Liiga mängus Albaania vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 18. novembril 2020 Rahvuste Liiga mängus Šotimaa vastu.

Saavutused
----------

Donetski Šahtar
* Ukarina Premjer-Liha: 2018–19, 2019–20, 2021–22
* Ukraina karikas: 2018–19
* Ukraina superkarikas: 2021

Viited
------

1. ↑  "Solomon Deal Agreed". *Fulham FC*. 25. juuli 2022. Vaadatud 25. juulil 2022.
2. ↑  "Israeli footballer describes harrowing experience of fleeing Ukraine".
3. ↑  Zenziper, Nadav (25. juuli 2022). "Israeli soccer prospect Manor Solomon signs for English side Fulham". *Ynetnews*.
4. ↑  "Fulham 2-0 Nottingham Forest: Willian and Manor Solomon score as Cottagers end Forest's unbeaten run in 2023". *Sky Sports* (inglise). Vaadatud 6. märtsil 2023.
**Joig** (saami keeles *juoigos,* põhjasaami keeles *juoigan*) on saamide ja Viena-Karjalas tuntud traditsiooniline laululiik. Peamiselt esineb seda Lapimaal. Joig on enamasti imporivseeritud ja seda lauldakse ilma muusikalise saateta. Mõnel juhul kasutatakse saatepillina mõnda löökpilli. 

Joiule iseloomulik helivärving sünnib kõrilihaste tööna. Meloodia varieerub vastavalt esitaja meeleseisundile. Häälekasutus on jõuline. Viisid on ühe-kaherealised, kusjuures teine rida sarnaneb tihti esimesega. Tuntakse ka sõnadeta laulmist, kuid tänapäeval pole see eriti laialt levinud.

2022. aastal valiti saami hümniks Nils-Aslak Valkeapää loodud *Sámi eatnan duoddariid* .

Joiu määratlused
----------------

Saamide laul idas ja läänes on erinev. Saami laulu tuntuim nimetus on joig. Verb *juoigat* või *juoaiger* tähendab põhjasaami keeles 'kedagi või midagi laulma', Rootsi-Lapis kasutatakse sõna *vuolle*, Norras Finnmargis *luohti*. Kõiki neid nimetusi kasutatakse läänepoolsest laulustiilist rääkides. Idapoolset laulu nimetavad koltad *levde* või *leudd*, kildinisaamid *lõvvt*.

Joiu tänapäev
-------------

Joig on säilitanud oma elujõu ja muutunud üha enam lavakunstiks, samas kui seda on hakatud kombineerima teiste muusikaliikidega, nagu džäss ja orkestrimuusika. Traditsioonilist joigu kasutava nüüdismuusika teerajajaks peetakse Nils-Aslak Valkeapääd, kes avaldas 1968. aastal esimese saatepillidega salvestatud joiuheliplaadil. Salvestis ilmus Otava kirjandusliku heliplaadina (Otava OT-LP 50) ja seda peetakse joiu uue ajastu alguseks. Samal ajal alustas tegevust ka Soome saamikeelne raadiokanal. Valkeapää järgijatena ja joiu jätkuvate uuendajatena on tuntud Dædnugádde Nuorat (Tenonranta noored), Máze nieiddat (Masi tüdrukud) jt.

Tuntud joigujad
---------------

* Wimme Saari
* Nils-Aslak Valkeapää
* Mari Boine
* Katarina Barruk

Viited
------

1. 1 2  Helen Kõmmus (1998). "Laulikute soost ehk saamide rahvalaulutraditsioon tänapäeval. Intervjuude analüüs". *Folklore.ee*. Vaadatud 20.08.2022.
2. ↑  Fenno-Ugria (18. august 2022). "Kuula ja loe sõnu: Saamid valisid oma rahvushümniks joiu". *Fenno-Ugria*. Vaadatud 20. august 2022.
3. 1 2  Järvinen, Minna-Riikka: Nykymusiikki 2003. Saamelaiskulttuurin ensyklopedia.
4. *Eesti nõukogude entsüklopeedia.* 4. köide: *IST–KONI.* Tallinn: Valgus, 1989, lk 101.