recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
***Gorodskoi golova*** (vene keeles городской голова, 'linna pea') oli valitav ametikoht Venemaa Keisririigis, linna ühiskondliku juhtimise pea. 

*Gorodskoi golova* ametikoht asutati 1767. aastal Katariina II valitsemise ajal. 1775. aastal välja antud õigusakti alusel valiti *gorodskoi golova* kolmeks aastaks. 1862. aastal välja antud määruse alusel valiti *gorodskoi golova* neljaks aastaks ja valitu kinnitas keiser. 

1892. aastal välja antud õigusakti alusel oli linna ühiskondliku juhtimise tähtsaimaks organiks linnaduuma. Linna täidesaatev organ oli linnavalitsus (городская управа). Linnavalitsust juhtis esimehe rollis *gorodskoi golova*. 1892. aasta määruse järgi nimetas Peterburis ja Moskvas *gorodskoi golova* siseministri esildise alusel keiser (varem valiti linnaduuma poolt). Ülejäänud Venemaa linnades jätkus *gorodskoi golova* valimine, nagu see toimus varem.

*Gorodskoi golova* oli ametkondlikult alluv kindralkubernerile.

*Gorodskoi golova* ametikoht kaotati koos linnaduuma institutsiooni kaotamisega mõni kuu pärast bolševike võimuletulekut. Viimane Venemaa pealinna *gorodskoi golova* oli Mihhail Kalinin, kes sai selle ameti 30. novembril 1917 Petrogradi Linnaduuma otsusel. 1918. augustis andis Petrogradi Tööliste ja Soldatite Saadikute Nõukogu välja dekreedi, millega kaotati nii *gorodskoi golova* ametikoht kui ka Petrogradi Linnaduuma.

Ametikoht tänapäeval
--------------------

1997. aastal ilmus Ukraina õigusaktidesse mõiste *gorodskoi golova* (ukraina keeles міський голова). See on ametiisik, kes juhib linna volikogu.

Venemaa Föderatsioonis kasutatakse seda ametinimetust harva: on teada, et meeri tähenduses kasutatakse sellist ametinimetust Kaluga linnas (*gorodskoi golova* juhib seal Kaluga linnavalitsust).

Viited
------

1. ↑  "Город". Энциклопедический Словарь Ф.А.Брокгауза и И.А.Ефронаі. vehi.net
2. ↑  Про місцеве самоврядування в Україні. zakon2.rada.gov
Maksim Oreškin (2016)
**Maksim Stanislavovitš Oreškin** (vene keeles Максим Станиславович Орешкин; sündinud 21. juulil 1982 Moskvas) on Venemaa ökonomist ja poliitik. 

Ta sai 34-aastaselt Venemaa Föderatsiooni Valitsuse noorimaks ministriks. Alates 30. novembrist 2016 kuni 15. jaanuarini 2020 oli ta Venemaa majandusarengu minister

Haridus- ja töökäik
-------------------

Ta lõpetas aastal 2002 bakalaureusena ja aastal 2004 magistrina Kõrgema Majanduskooli Moskvas, õppesuunal "majandus". Seejärel töötas mitmes Venemaa ja välismaa päritolu suurpangas.

2013. aasta septembrist kuni 3. maini 2015 oli ta Venemaa rahandusministeeriumi pikaajalise strateegilise planeerimise osakonna juhataja. 3. maist 2015 kuni 30. novembrini 2016 oli ta Venemaa aserahandusminister.

30. novembrist 2016 kuni 15. jaanuarini 2020 oli ta Venemaa majandusarengu minister.

Putini favoriit
---------------

Maksim Oreškin (2016)
25. augustil 2017 teatas agentuur Bloomberg Politics et minister Oreškini mõju ja poliitiline kaal on Venemaal suurenenud ja temast on saanud Vladimir Putini favoriit. Agentuur tuletas lugejatele meelde, et just Oreškin oli see, kes avaldas 2017. aasta juulis Hamburgis peetud G-20 tippkohtumisel toimunud Venemaa presidendi Putini ja USA presidendi Donald Trumpi esimese kohtumise üksikasjad. Lisaks rõhutati asjaolu, et Oreškin töötab praegu, 2018. aasta Venemaa presidendivalimiste eel, majandusreformi projekti kallal.

Isiklikku
---------

Tema isa Stanislav Oreškin (sündinud 1943) töötas õppejõuna Moskva riiklikus ehitusülikoolis. Tema ema Nadežda Nikitina (sündinud 1947) on Moskva riikliku ehitusülikooli pinnasemehaanika ja geotehnika kateedri professor, tehnikakandidaat. Maksim Oreškini vanem vend Vladislav Oreškin (sündinud 1972) on pankur.

Maksim Oreškini 2015. aasta deklareeritud aastatulu oli 12,0 ja 2016. aastal 16,9 miljonit rubla.

Ta valdab võõrkeelena inglise keelt.

Viited
------

1. 1 2 3 4  Максим Орешкин. svpressa.ru
2. ↑  Putin’s New Favorite Official Plans Ministry of Future to Revamp Economy. bloomberg.com, 25. august 2017
3. ↑  Орешкин отреагировал на публикации о попадании в фавориты Путина. lenta.ru, 31. august 2017
4. ↑  Максим Орешкин: биография. 24smi.org
5. 1 2 3  Станислав Орешкин. finparty.ru

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Maksim Oreškin** |

* Орешкин отреагировал на публикации о попадании в фавориты Путина. lenta.ru, 31. august 2017

  


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**Aleksei Uljukajev** | **Venemaa majandusarengu minister**2016– | Järgnev' |
Raudondvaris
**Raudondvaris** on küla Leedus endise Kaunase maakonna aladel Kaunase rajoonis, Raudondvarise valla keskus. Asub Kaunasest loode pool Nevėžise jõe kaldal.

Külas on gümnaasium ja algkool. Seal asuvad raamatukogu ja kultuurikeskus. Külas tegutseb 1956. aastal asutatud Aleksandras Stulginskise Ülikooli põllumajandusinseneride instituut, külas on ka puukool. Vaatamisväärsusteks on Raudondvarise mõisa hoonetekompleks, küla kalmistu ja 1938. aastal valminud katoliku kirik.

Ajalugu
-------

Raudondvarist on esimest korda kirjalikult mainitud 1392. aastal. Seal elasid XIV sajandil ristisõdijad, kes rajasid Nevėžise jõe Virgalė või Vyrgalė saarele kindluse. Pärast Grünwaldi lahingut sai sellest Leedu suurvürstide valdus. Sealse mõisa kohta pärinevad esimesed teated aastast 1615. XVI sajandil kandis küla nime *Naujuoji Aukštadvaris*, XVII sajandil aga *Aukštutinis Raudondvaris*. Esimene kirik ehitati külla aastal 1856. Tsaari ajal kandi küla vene keeles nime Червонный Дворъ.

Aastal 1914 rajati esimene sild üle Nevėžise jõe. Puidust sild lammutati aastal 1928  ja aastal 1931 valmis selle asemele praegune sild. Sild oli 106 meetrit pikk ja toona oli see pikim sild Leedu aladel. Aastal 1956 rajati külla põllumajanduse mehhaniseerimise ja elektrifitseerimise instituut. Aastal 1966 liideti Raudondvarisega Šiaudinė (ka Solomenka, Salomenka või Salamenka) küla.

* Raudondvarise kirikRaudondvarise kirik
* GümnaasiumGümnaasium
* Vana kalmistuVana kalmistu
* Uus kalmistuUus kalmistu
* Vana silla varemedVana silla varemed

Tuntud elanikke
---------------

* Juozas Naujalis – Leedu helilooja ja dirigent
* Wawrzyniec Cezary Anichini – Itaalia arhitekt

Viited
------

1. ↑
2. ↑  Червонный Дворъ. Географическо-статистический словарь Российской империи, Kd. 5 (Таарджалъ — Яя). СПб, 1885, 617 lk.
3. ↑  "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 17. jaanuar 2012. Vaadatud 25. augustil 2016.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
4. ↑

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Raudondvaris** |

* Küla koduleht
* Raudondvaris Poola geograafilises sõnastikus
* Küla portaalis vietoves.Lt
Raudna tehisjärv
**Raudna looduskaitseala** oli looduskaitseala Sakala kõrgustiku põhjaosas, Viljandi maakonnas Viljandi vallas Raudna külas. 

Kaitseala moodustati 1994. aastal järve linnustiku kaitseks ja ala arvati kaitse alt välja 2019. aastal, kuna seire ei näidanud enam haruldaste koosluste või linnuliikide esinemist. 

Kaitseala asus Raudna ürgorus, selle koosseisu kuulusid endisesse kruusakarjääri ehitatud Raudna tehisjärv (pindala 16,6 ha, sügavus 1,8 m) ja selle kaldaalad. Kaitseala oli rändepeatuseks ning pesitsus- ja toitumiskohaks II ja paljudele III kategooria kaitsealustele linnuliikidele (loendatud on ligikaudu 26 liiki linde).

Kaitseala pindala oli 30,1 ha, sellest maismaa pindala on 14,2 ha ja veekogu pindala 15,9 ha. Kaitseala põhjaosast läks läbi Tartu – Viljandi – Kilingi-Nõmme maantee.

Kaitsealused loomaliigid olid kühmnokk-luik, väiketüll, tutkas, hallpõsk-pütt, mustviires, väikekajakas, jõgitiir, suurkoovitaja, kaldapääsuke, harilik kärnkonn ja tiigikonn, kaitsealused taimeliigid olid kahkjaspunane sõrmkäpp ja kuradi-sõrmkäpp.

Vaata ka
--------

* Raudna tehisjärv
* Raudna ürgorg

Viited
------

1. 1 2 3 4  Raudna looduskaitseala Eesti looduse infosüsteemis (vaadatud 13.09.2016)
2. ↑  "Vabariigi Valitsus arvas kaitse alt välja Raudna looduskaitseala ja Postiteena tuntud Liiva-Varbuse maanteelõigu". *Keskkonnaamet*. 04.07.2019. Vaadatud 01.08.2019.

Välislingid
-----------

* Raudna looduskaitseala Eesti looduse infosüsteemis

Raudna looduskaitseala (Eesti)Raudna looduskaitseala
Asendikaart
**Gorleben** on väike vald (*Gemeinde*) Gartow piirkonnas Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Lüchow-Dannenbergi kreisis. Valla pindala on 21,25 km². 31. detsembril 2017 elas seal 600 inimest. Piirkond on tuntud ka kui Wendland.

Gorlebenit on linnana esmamaininud Dannenbergi valitsejad 1360. aastal; paigas oli linnus. Nimi "Gorleben" tuleb arvatavasti sõnadest *Goor* ("muda"; kuid slaavi keeles tähendab *Gor* "mäge") ja *leben* ("pärand").

Gorleben on tuntud kui vastuoluline radioaktiivsete jäätmete lõppladustamise koht, mida praegu kasutatakse vahehoidlana, kuid mida kavatsetakse Gorlebeni soolakupliga kasutada tulevase sügava lõpphoidlana jäätmetele tuumareaktoritest. Alates 1970. aastast on see põhjustanud keskkonnakaitsjate sagedasi proteste.

Elbe Gorlebeni juures
Väikelinn asub otse Elbe vasakul kaldal, umbes 20 m üle merepinna. Elbe maastik ulatub itta, põhja ja loodesse, kaitstuna kui Alam-Saksi Elbe oru niitude biosfääri kaitseala. Lõunasse jääb suur männimetsa ala, *Gartower Tannen*. Saksamaal on see suurim jätkuv eraomanduses mets, mille omanik on Gartowi krahv Bernstorff, ja see on suurel künklikul alal, mis kasvas periglatsiaalses protsessis tuule poolt kokku puhutud liivaga.

Kogu piirkond kuni Drawehni mäeahelikuni läänes jääb Elbe liustikutekkelisse orgu, viimase jääaja liustiku sulavee peamisesse äravoolu. Biogeograafiliselt kuulub ala Kirde-Saksa madalikule.

On mõned loodusajaloo huvipunktid, sealhulgas Höhbecki otsamoreen Saale jääajast, mis kerkib lameda Elbe oru keskosas kui pleistotseeni "saareke".

Vaata ka
--------

* Bundesamt für Strahlenschutz
* Radioaktiivsed jäätmed

Viited
------

1. ↑  Alle politisch selbständigen Gemeinden mit ausgewählten Merkmalen am 31.12.2018 (4. Quartal), vaadatud 10.03.2019.
2. ↑  Register of German municipalities (4th quarter 2022), vaadatud 12.02.2023.

Välislingid
-----------

* www.gorleben.de


Lüchow-Dannenbergi kreisi vallad

* Bergen an der Dumme
* Clenze
* Damnatz
* Dannenberg
* Gartow
* Gorleben
* Gusborn
* Göhrde
* Hitzacker
* Höhbeck
* Jameln
* Karwitz
* Küsten
* Langendorf
* Lemgow
* Luckau
* Lübbow
* Lüchow
* Neu Darchau
* Prezelle
* Schnackenburg
* Schnega
* Zernien
* Trebel
* Waddeweitz
* Woltersdorf
* Wustrow
Joseph Haydn, 1792
**"Orlando paladino"** on helilooja Joseph Haydni ooper, mis lavastati esmakordselt 1782. aastal. See põhineb Ludovico Ariosto värsseeposel "Orlando furioso".

Libreto autorid on vürst Nikolaus Esterhazy ja Nunziato Porta, selle aluseks on Carlo Francesco Badini koomiline ooper "Le pazzie d’Orlando". "Orlando paladino" žanriks nimetas Porta *dramma*
eroicomico *("heroilis-koomiline draama"); see on segu tõsistest, koomilistest, pastoraalsetest ja maagilistest elementidest nii karakterites, süžees kui ka muusikas.*

Muusikaloolane René Jacobs on kirjutanud: "Haydni "Orlando paladino" muusika ületab tema itaalia kolleegide loomingu ning seda võib kõrvutada Mozarti koomiliste ooperitega, kui jätame vaatluse alt välja Mozarti (hilised) da Ponte ooperid."

Viited
------

1. 1 2 3  Saale Kareda "Reveranss Haydnile: Haydni vabamüürlik ooper Innsbrucki festivali fookuses II" Teater. Muusika. Kino 2/2012, lk 57-63

Välislingid
-----------

* Saale Kareda "Reveranss Haydnile: Haydni vabamüürlik ooper Innsbrucki festivali fookuses II" Teater. Muusika. Kino 2/2012, lk 57-63
Endine Pervalka vapp
**Pervalka** on endine küla Kura lahe kaldal, Leedu linna Neringa osa. Saksa keeles *Perwelk*. Asub Kura säärel Kura sääre rahvuspargi territooriumil. Linnaosa asub Karvaičiaist lõunas.

Aastal 2001 oli seal 20 elanikku.[*viide?*]

Ajalugu
-------

XIX sajandi alguses elasid Pervalkas kalurid, endise liiva alla mattunud Karvaičiai küla elanikud. Sinna kolisid elanikud ka teisest liiva alla mattunud külast – Nagliaist. XIX sajandi teisel poolel olid Pervalka elanikud sunnitud oma küla pealetungiva liiva eest poolteist kilomeetrit põhja poole kolima. Aastal 1900 asutati Pervalka kool, samuti valmis Pervalka tuletorn.

Vana Pervalka vapp on osa praegusest Neringa vapist.

Galerii
-------

* Traditsiooniline Pervalka kalurimajaTraditsiooniline Pervalka kalurimaja
* Pervalka randPervalka rand
* Pervalka tuletornPervalka tuletorn
* Vaade Pervalkale kailtVaade Pervalkale kailt
* Traditsiooniline Kura sääre arhitektuurTraditsiooniline Kura sääre arhitektuur
* DroonifotoDroonifoto

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Pervalka** |

* Pervalka portaalis Vietoves.Lt (*leedu keeles*)
**Sendero Luminoso**, mille ametlik nimetus on **Peruu Kommunistlik Partei – Sendero Luminoso**, on Peruu terroriorganisatsioon, mille ideoloogias on marksistlikke, leninistlikke ja maoistlikke sugemeid. 

Sendero Luminoso ehk Hiilgava Tee eesmärk on asendada kõik Peruu valitsemisorganid, mida rühmitus peab kodanlikeks, maarahva revolutsioonilise kommunistliku režiimiga, mis väidetavalt saab alguse maoistliku Uue Demokraatia ideest. 1980. aastal vallandus Peruus suur terrorismilaine, mille peamine liikumapanev jõud oli Sendero Luminoso kuni selle liidri Abimael Guzmán Reynoso arreteerimiseni 1992. aastal.  Pärast seda on olnud üksikuid terrorismiilminguid. Sendero Luminoso ideoloogial ja meetoditel on olnud suur mõju teiste maoistlike mässuliste rühmituste tekkele nagu Nepali Kommunistlik Partei jt. 

Sendero Luminoso on saanud rahvusliku ja rahvusvahelise hukkamõistu osaks ääretu julmuse tõttu, mida näitab vägivalla kasutamine maarahva, ametiühingute juhtide ja rahva valitud esindajate vastu, aga ka rünnakud eraomandile ja riiklikule taristule (kõrgepinge alajaamade hävitamine; teede, sildade, raudtee, puhastusjaamade jms õhkimine) ning elanikkonna kõige vaesemate, politseinike ja sõjaväelaste vastu. Peruu vabariik, Euroopa Liit  ja Kanada peavad Sendero Luminosot terroriorganisatsiooniks. Rühmitus on lisatud ka USA terroriorganisatsioonide nimekirja.  

Peruu tõe- ja lepituskomisjoni hinnangul põhjustas Sendero Luminoso 1980.–2000. aastani 31 331 inimese surma.  Umbes 50 000 last jäid 1980ndate terrorilaine tõttu orvuks.

Viited
------

1. ↑  "Los actores armados" (PDF). Tõe- ja lepituskomisjoni lõpparuande teise raamatu teise köite esimene peatükk.
2. ↑  James F. Rochlin (2003). "Vanguard revolutionaries in Latin America: Perú, Colombia, México". Boulder y Londres: Lynne Rienner Publishers. `{{netiviide}}`: puuduv või tühi `|url=` (juhend)
3. ↑  Burt, Jo-Marie (2006). "'Quien habla es terrorista': The political use of fear in Fujimori's Peru." Latin American Research Review 41 (3) 32-62.
4. ↑  "Council Common Position 2005/936/CFSP" (PDF). 2003. Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 22. november 2011.
5. ↑  US Department of State, "Foreign Terrorist Organizations (FTOs)" 11.10.2005.
6. ↑  "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 15. detsember 2011. Vaadatud 27. veebruaril 2017.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) CS1 hooldus: robot: algne URL-i olek teadmata (link)
7. ↑
8. ↑  "Peruu". *Communist Crimes*. Vaadatud 24.11.2020.
Penžina lahe asendikaart
**Penžina laht** (vene keeles Пенжинская губа) on laht Euraasia kirdeosas Ohhoota meres Šelihhovi lahe kirdeosas.

Penžina lahte eraldavad Gižiga lahest Taigonossi poolsaar ja Beringi merest Kamtšatka poolsaar. 

Halduslikult kuuluvad Penžina lahe kaldad Venemaale Magadani oblastisse, sealjuures loode-, põhja-, ida- ja kagurannik kuulub Korjakkiasse. 

Lahe pikkus on 300 km, keskmine laius 65 km, suurim sügavus 62 m. Lahe keskel on ühes kohas Taigonossi ja Kamtšatka poolsaar kõigest 30 km kaugusel teineteisest.

Lahe kirdesoppi suubub Penžina jõgi ja kaguserva Pustaja jõgi. 

Lahe kaldad on mägised. Taigonossi poolsaare kõrgeim tipp on 1422 m kõrgune, lahe idaservas on Penžina ahelik, mille kõrgeim tipp Lõnnai (1059 m) on üsna lahe kaldal, ja põhjakaldal asub Itšigeemi ahelik, mille kõrgeim tipp küündib 1465 meetrini. 

Oktoobrist kuni maini on laht kaetud jääga.

Loodete kõrgus on kuni 12,9 m, mis on Vaikses ookeanis suurim.

Viited
------

1. 1 2 3 4  Suur maailma atlas, lk. 85
**Rõusa külanõukogu** oli külanõukogu Eesti NSV-s aastatel 1945–1966.

Rõusa külanõukogu moodustati 1945 augustis Pärnumaal Vändra valla territooriumil. Külanõukogu halduskeskus asus Rõusa külas.

Seoses maakondade ja valdade likvideerimise ning maarajoonide moodustamisega arvati Rõusa külanõukogu 1950 septembris Vändra rajooni koosseisu.

1954. aasta seisuga tegutsesid külanõukogu territooriumil Lidia Koidula nimeline, Carl Robert Jakobsoni nimeline, "Sirbi ja Vasara" ning "Viisaastaku" kolhoos ning Võidula sovhoos.

1959 veebruarist liideti Rõusa külanõukoguga "Koidula" kolhoosi alad likvideeritud Kaansoo külanõukogu maadest.

Seoses Vändra rajooni likvideerimisega 1962. aastal arvati Rõusa külanõukogu Pärnu rajooni koosseisu.

1966. aastal Rõusa külanõukogu likvideeriti, selle territoorium liideti Vändra külanõukoguga.

Viited
------

1. ↑  Eesti nõukogude entsüklopeedia, nr 7, 1975: 15
2. ↑  Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi 16. augusti 1945 seadlus "Pärnu maakonna valdades küla töörahva saadikute nõukogude moodustamise kohta". Eesti NSV Teataja, 1945, 30, 463
3. ↑  Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi 26. septembri 1950 seadlus "Maarajoonide moodustamise kohta Eesti NSV-s". Eesti NSV Teataja, 1950, 11, 114
4. ↑  Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi 17. juuni 1954 seadlus "Eesti NSV külanõukogude ühendamisest". Eesti NSV Teataja, 1954, 10, 104
5. ↑  Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi 24. jaanuari 1959 seadlus "Eesti NSV rajoonide reorganiseerimisest". Eesti NSV Teataja, 1959, 6, 38
**Pear Rootalu** (1938. aastani **Bernhard Rosenbaum**; 12. november 1904 Villandi, Virumaa – 30. aprill 1999) oli eesti pedagoog ja koolijuht.

Aastatel 1913–1918 õppis ta Vihula Ministeeriumikoolis, 1919–1920 Vihula Rahvakoolis. 1926. aastal lõpetas ta Rakvere Õpetajate Seminari.

Töötas Vihula Algkoolis õpetajana. Aastatel 1931–1940 juhtis noorkotkaste tegevust. Aastatel 1933–1938 oli ta Kavastu Algkooli juhataja. 1944. aastast oli ta Rakvere 2. Mittetäieliku Keskkooli direktor, 1945. aastast Rakvere Õpetajate Seminari õppealajuhataja, 1946. aastast direktor, samas ka pedagoogika õppejõud ja praktika juhendaja. Aastatel 1958–1967 oli ta Rakvere 1. Keskkooli direktori asetäitja ja ajalooõpetaja.

Ta on maetud Tõrma kalmistule.

Tunnustus
---------

* 1938 Kotkaristi kuldrist
* 1965 Eesti NSV teeneline õpetaja
* 1997 Rakvere Kroonimärk

Viited
------

1. ↑  Pear Rootalu 90 – Virumaa õpetajate õpetaja. Õpetajate Leht, 11. november 1994
2. ↑  Pear Rootalu – in memoriam. Eesti Päevaleht, 5.05.1999
Rõuge valla vapp
**Rõuge valla vapp** on Võru maakonnas asuva Eesti haldusüksuse Rõuge valla vapp.

Vapp on kinnitatud 19. juunil 2018.

Rõuge valla vapil on valgel kilbil kumerlõikes jalus, mille jagab roheliseks ja siniseks väljaks valge lainelõikes tala. Jaluse kohal on kolm kuuske. Jalus tähistab valla rohkeid järvi ja jõgesid ning kuppelmaastikku. Kuused viitavad metsarohkusele, mida rõhutab ka roheline värv vapil. Valge tähistab uut algust ja Rõuge valla puhast, rahulikku ning puutumata keskkonda.

Valla vapi kasutamine
---------------------

Valla vapi kujutist kasutatakse:

* volikogu, vallavalitsuse ja valla ametiasutuste pitsatil;
* volikogu, vallavalitsuse ja valla ametiasutuste dokumendiplankidel;
* valla asutuste kodulehtedel.

Valla vapi kujutist võib kasutada:

* valla ametiasutuste hallatavate asutuste dokumendiplankidel, pitsatil või sümbolites;
* valla asutust ja valla piiri tähistavatel siltidel;
* valla tunnustusavaldustel ja meenetel, ametlikel trükistel ja suveniiridel;
* ametiasutuse teadetel, kutsetel ja kaartidel;
* üritusi või projekte tutvustavatel reklaamidel, trükistel ja mujal, et tähistada valla poolt vastava ürituse, isiku või projekti toetamist.

Valla vapi värvideta (mustvalgel) kujutamisel tähistatakse värve vastavalt heraldikareeglitele.

Endise Rõuge valla vapp
-----------------------

Endise Rõuge valla vapp
Enne 2017. aasta haldusreformi kasutusel olnud Rõuge valla vapp oli kinnitatud 21. juunil 1999.

Vapil on rohelisel kilbil kuldne lind (ööbik) ja hõbedane kaarlõikeline vapitüvi. Lainelõikega põikjaostatud vapitüve allosa on sinine.

Vaata ka
--------

* Rõuge valla lipp

Välislingid
-----------

* Rõuge valla sümboolika valla kodulehel
* Rõuge valla sümboolika Riigikantselei kodulehel
**Rõuk** oli vilja, heina, põhu vm koresööda järelkuivatamiseks tehtud puidust sisetoestikuga kuhilas. Põhjaeesti murretes nimetati rõuku ka *aun*, Saaremaal *reigas*.

Neid võis olla mitmesuguse kujuga: koonusjast rõuku nimetati ka kärbis, kaarjast aun, katusjast rõuguredel ning seinakujuga rõuku sard. Rõukude toestikuks olid oksatüügastega teibad, latid, neli- või kolmnurksed rõuguredelid, aga ka maasse löödud vaiad, mille vahele pingutati traat. Samuti tähendas rõuk mõnel pool Eestis nimetatud ehitisele pandud heina- või viljakuhilat.. 
19. sajandi II poolest alates olid enim kasutatusel vastamisi seatud rõuguredelid, mille otspuudes paiknesid tapitud rõhtlatid.

Lõuna-Eestis nimetati rõuguks veel vankrikorvi külgtugesid, mis olid poolviltu kaldu väljapoole. Rõugud oli äravõetavad või püsikinnitusega.

Vaata ka
--------

* Kärbis
* Aun
* Sard
* Rõuguredel
* Saad
* Naber
* Hakk

Viited
------

1. 1 2   Eesti etnograafia sõnaraamat. Arvi Ränk. Tallinn. 1995. lk 183
2. 1 2 3   Eesti rahvakultuuri leksikon. Ants Viires. Eesti Entsüklopeediakirjastuse AS. Tallinn. 2007. lk 261
**Penuja** on küla Mulgi vallas Viljandimaal.

Külas asub kaitsealune Penuja tamm. (Foto: Kalle Danilov, 31. mai 2015)
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Abja valda.

Penuja küla kirjutas kuulsaks August Kitzberg (1855–1927) oma raamatus "Ühe vana tuuletallaja noorpõlve mälestused". Penuja Niitsaadul elasid Kitzbergid 1857–1871, kus Augusti vend Jaan Kits oli koolmeister. 

Penujal asub õigeusu kirik. Penuja kalmistule on maetud Eesti Apostlik-Õigeusu Kiriku ülempiiskop Nikolai (Leisman) (1862–1947). 

Penujal oli mõis (*Penneküll*).

Külas asuvad Kassikuru tiik ja Penuja järv.

Vaata ka
--------

* Penuja tamm
* Penuja kalmistu

Viited
------

1. ↑  Maa-amet, vaadatud 21.11.2020.
2. ↑  Statistikaamet, vaadatud 10.11.2020.
3. ↑  Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.

Mulgi valla asulad

**Linnad:** Abja-Paluoja • Karksi-Nuia • Mõisaküla   

**Alevikud:** Halliste • Õisu   

**Külad:** Abja-Vanamõisa • Abjaku • Ainja • Allaste • Atika • Ereste • Hirmuküla • Hõbemäe • Kaarli • Kalvre • Kamara • Karksi • Kulla • Kõvaküla • Laatre • Lasari • Leeli • Lilli • Maru • Metsaküla • Morna • Mulgi • Muri • Mõõnaste • Mäeküla • Naistevalla • Niguli • Oti • Penuja • Polli • Pornuse • Põlde • Päidre • Päigiste • Pärsi • Pöögle • Raamatu • Raja • Rimmu • Räägu • Saate • Saksaküla • Sammaste • Sarja • Sudiste • Suuga • Tilla • Toosi • Tuhalaane • Umbsoo • Univere • Uue-Kariste • Vabamatsi • Vana-Kariste • Veelikse • Veskimäe • Äriküla • Ülemõisa
Paul Wandel esinemas Berliini Ülikooli taasavamise aktusel 29. jaanuaril 1946
**Paul Wandel** (16. veebruar 1905 Mannheim – 3. juuni 1995 Berliin) oli Saksa DV partei- ja riigitegelane ning diplomaat.

Paul Wandel oli pärit töölisperekonnast. Põhikooli lõpetamise järel õppis ta kutsekoolis masinatehnikuks. Aastatel 1925–1929 töötas ta tehnikuna ühes Mannheimi ettevõttes. 1919. aastal astus ta ühingusse Sotsialistlik Töölisnoorus (Sozialistische Arbeiter-Jugend), 1923. aastal Saksamaa Kommunistlikku Noorsooliitu ja 1926. aastal Saksamaa Kommunistlikku Parteisse. 1930–1931 oli ta Saksamaa Kommunistliku Partei Badeni piirkonna juhatuse sekretär ja 1930–1932 Mannheimi linnavolikogu Saksamaa Kommunistliku Partei fraktsiooni esimees. 1931–1932 oli ta kursant Moskvas Lenini Koolis ja 1932–1933 samas aspirant. Seejärel oli ta kuni 1936. aastani Lenini Kooli õpetaja ja parteisekretär. Aastatel 1931–1945 oli ta Üleliidulise Kommunistliku (bolševike) Partei liige. 1936–1941 töötas ta NLKP Keskkomitee juures asuvas Marksismi-Leninismi Instituudis ja oli Wilhelm Piecki sekretär. 1941. aasta oktoobris evakueeriti ta Moskvast ja oli seejärel Kominterni kooli osakonnajuhataja Kušnarenkovos. Alates 1943. aastast oli ta Moskvas asuva Saksamaa Kommunistliku Partei Välismaabüroo liige. Samuti oli ta Wilhelm Piecki sekretär ja tegi kaastööd raadiojaamale Deutscher Volkssender. 10. juunil 1945 pöördus Wandel Saksamaale tagasi. 1945. aasta augustist kuni 1949. aasta oktoobrini oli ta Saksa Rahvahariduse Keskvalitsuse president. 1946. aasta aprillist kuni 1958. aasta juulini oli ta Saksamaa Sotsialistliku Ühtsuspartei Eestseisuse (hiljem Keskkomitee) liige. 1949–1950 ja 1954–1958 oli ta Rahvakoja (parlamendi) liige. 1949. aasta oktoobrist kuni 1952. aasta augustini oli Wandel Saksa DV rahvahariduse minister. 1953. aasta juulist kuni 1957. aasta oktoobrini oli ta Saksamaa Sotsialistliku Ühtsuspartei Keskkomitee kultuuri ja hariduse sekretär. 1957. aasta oktoobris tehti talle ränk noomitus Saksamaa Sotsialistliku Ühtsuspartei kultuuripoliitilise liini mitteküllaldase ellurakendamise eest. 1958. aasta aprillist kuni 1961. aasta veebruarini oli ta Saksa DV suursaadik Hiina Rahvavabariigis. 1961–1964 oli Wandel Saksa DV välisministri asetäitja. 1964–1975 oli ta Rahvaste Sõpruse Liiga (Liga für Völkerfreundschaft) president ja 1975–1984 asepresident. 1982–1989 oli ta Saksa DV ja Hiina Rahvavabariigi Sõpruskomitee esimees. Alates 1990. aastast kuulus ta Demokraatliku Sotsialismi Parteisse ja oli selle seenioridenõukogu liige.

Viited
------

1. ↑  Wandel, Paul 16.2.1905 - 3.6.1995 SED-Funktionär, Minister für Volksbildung Bundesstiftung Aufarbeitung
2. ↑  Die DDR und China 1945-1990: Politik - Wirtschaft - Kultur. Eine Quellensammlung. Berlin, 1995. Lk. 464
**Paul Varandi** (15. september 1913 Tallinn – 5. august 1974 Tallinn) oli Eesti näitleja ja lavastaja.

1930. aastal lõpetas ta Tallinna Linna Vene Gümnaasiumi. Aastatel 1934–1936 õppis ta Moskvas Juri Zavadski teatristuudios.

Aastatel 1931–1934 oli ta Tallinna Vene Teatri näitleja, 1936–1937 Doni-äärse Rostovi draamateatri ja 1937–1939 Riia Vene Draamateatri näitleja. 1939–1941 oli Vanemuise teatri näitleja. Teise maailmasõja ajal 1943–1944 kuulus ta Jaroslavlis Eesti NSV Riiklike Kunstiansamblite koosseisu. Aastatel 1944–1951 oli ta Eesti NSV Riikliku Filharmoonia direktor ja lavastaja. Aastatel 1951–1954 töötas ta Rakvere Teatris lavastaja (1951–1952) ja peanäitejuhtina (1953–1954), seejärel oli ka Kohtla-Järve teatri peanäitejuht. 1954–1968 oli ta Eesti NSV Riikliku Vene Draamateatri näitleja.

Ta on mänginud filmides "Juunikuu päevad", "Veealused karid" ja "Inimesed sõdurisinelis" ning A. Dovženko nimelise kinostuudio filmis "Antarktika seadus" ja Nõukogude Liidu – Saksa DV ühisfilmis "Tagasipöördumine ellu".

Tunnustus
---------

* 1962 – Eesti NSV teeneline kunstnik

Isiklikku
---------

Tema abikaasa oli laulja Ia Uudelepp (1913–1983).

Viited
------

1. ↑  Tunnustus kunstirahvale. Paul Varandi. Sirp ja Vasar, 30. märts 1962
2. ↑  Eesti filmi andmebaas. Olev Tinn
3. ↑  Кино-Театр.Ру Пауль Варанди. Фильмография

Välislingid
-----------

* Rahvusarhiivi fotode andmebaas. Eesti NSV Riikliku Vene Draamateatri näitleja Paul Varandi filmistuudio Tallinnfilm mängufilmi Juunikuu päevad proovivõtetel (1959)
* Eesti filmi andmebaas. Paul Varandi (1963). Ringvaade „Nõukogude Eesti" nr 37, 3/8
|  |
| --- |
|  |
| Medalikohad |
| Maailmameistrivõistlused |
| **Kuld** | 2014 | jäähoki |
| **Hõbe** | 2015 | jäähoki |
| **Pronks** | 2016 | jäähoki |

**Maksim Valerjevitš Tšudinov** (vene keeles Максим Валерьевич Чудинов; sündinud 25. märtsil 1990 Tšerepovetsis) on Venemaa jäähokimängija, kes mängib kaitsjana KHL-i klubis Omski Avangard.

Ta alustas klubikarjääri 2007. aastal Tšerepovetsi Severstalis.

2010. aastal valis Boston Bruins ta NHL-i *draft* '​is 195. valikuna, kuid Põhja-Ameerikas pole ta kunagi mänginud.

Aastatel 2012–2017 mängis ta Peterburi SKA-s. Aastatel 2015 ja 2017 võitis ta Peterburi SKA-ga Gagarini karika. Hooajal 2014–15 valiti ta KHL-i hooaja sümboolsesse koosseisu. Hooajal 2015–16 oli Tšudinov KHL-is enim lööke (113) blokeerinud mängija.

2017. aasta oktoobris liitus ta Omski Avangardiga. Hooajal 2018–19 oli Tšudinov Riia Dinamo mängija Kristaps Sotnieksi kõrval KHL-is taas enim lööke (99) blokeerinud mängija. 2021. aastal võitis ta Avangardiga Gagarini karika.

Aastatel 2012 ja 2014 on ta osalenud KHL-i tähtede mängul.

Venemaa jäähokikoondisega tuli ta 2014. aastal maailmameistriks. Lisaks on ta maailmameistrivõistlustelt võitnud veel kaks medalit.

Viited
------

1. 1 2   (vaadatud 28.5.2021)

Välislingid
-----------

* Maksim Tšudinov lehel KHL.ru
* Maksim Tšudinov lehel hockeydb.com
**2012. aasta Aurora kinotulistamine** toimus 20. juulil 2012, kui raskerelvastuses mees avas Auroras Colorados Century 16 kinos filmi "Pimeduse rüütli taastulek" kesköise esilinastuse ajal tule, tappes vähemalt 12 ja vigastades vähemalt 58 inimest.

Tulistajal oli mitu tulirelva, ta oli riietatud musta ning kandis kuulikindlat vesti ja gaasimaski. Politsei pidas arvatavasti üksi tegutsenud tulistaja James Eagan Holmesi kinoparklas kinni. Üritati kahjutuks teha pomme kahtlusaluse mineeritud korteris. Tulistamine oli ohvrite arvult suurim USA ajaloos.

Tulistamine
-----------

Tulistamine toimus Century 16 kino 9. kinosaalis. Tulistaja ostis seansile pileti ja sisenes kinno. Seejärel lahkus ta varuväljapääsu kaudu, jättis selle lahti ja naasis raskerelvastuses. Aurora politseiülema Dan Oatesi sõnul oli tulistaja üleni mustas ja kandis kiivrit, vesti, jalakaitsmeid, kõrikaitset, kubemekaitset ja musti kindaid.

Tulistaja viskas saali pisargaasi- või suitsupommi ja avas saalis viibinud inimeste pihta tule. Esialgu inimesed ohtu ei tajunud: mees kandis kostüümi, aga filmi vaadanud inimesed olid esilinastuse puhuks samuti kostümeeritud. Alles siis, kui kanistrid saali lendasid ja inimeste pihta tuli avati, mõisteti olukorra tõsidust.

Mees avas inimeste pihta valimatult tule, peatudes ainult selleks, et relva laadida. Mõned kuulid lendasid kõrvalsaali, kus inimesed samuti pihta said. Teated tulistamisest sai politsei kell 00.39 ja esimesed patrullid saabusid minutitega. Mõni kuu enne tulistamist oli John Eagan Holmes ostnud 6000 padrunit. Relvad ja laskemoon olid hangitud seaduslikult.

### Pärast tulistamist

John Eagan Holmes saadi kinotaguses parklas kätte ja ta ei osutanud kinnipidamisel vastupanu. Politseinikud leidsid kinost ja tema autost mitu tulirelva. Võimud teatasid hiljem, et mees oli oma juuksed punaseks värvinud ja kutsus ülekuulamisel ennast Jokkeriks.

Ohvrid
------

Tulistamises sai pihta või vigastada 70 inimest, kellest kuulihaavadesse suri sündmuskohal 10 ja haiglas 2. Ohvrite vanus varieerus 3 kuust 45 eluaastani.

Hukkunute nimekiri:

* Jonathan T. Blunk (26)
* Alexander J. Boik (18)
* Jesse E. Childress (29)
* Gordon Cowden (51)
* Jessica Ghawi (Redfield) (24)
* John T. Larimer (27)
* Matthew McQuinn (27)
* Micayla Medek (23)
* Veronica Moser-Sullivan (6)
* Alex M. Sullivan (27)
* Alexander Teves (24)
* Rebecca Wingo (32)

Kahtlusalune
------------

James Eagan Holmes on sündinud 13. novembril 1987 ja kasvanud üles San Diegos.

Holmesil polnud varasemaid tõsiseid rikkumisi: ainuke rikkumine oli trahv kiiruseületamise eest 2011. aasta oktoobris.

Mees viidi pärast tabamist Arapahoe kinnipidamisasutusse ning ta paigutati üksikkongi, sest kardeti, et kaasvangid võivad proovida teda tappa.
|  |  |
| --- | --- |
| **Tiitlikaitsja** | **Tiitlipretendent** |
|  |  |
| India **Viswanathan Anand** | Iisrael **Boris Gelfand** |
| 6 (2½) | 6 (1½) |
|

**2012. aasta male maailmameistrivõistluste tiitlimatš** oli males 2012. aastal FIDE egiidi all peetud maailmameistrivõistluste tsükli 2008–2012 lõppvõistlus – tiitlimatš valitseva maailmameistri ja tiitlipretendentide turniiri võitja vahel.

10.–30. mail 2012 Moskvas peetud 12-partiilise tiitlimatši põhiosa valitseva maailmameistri 42-aastase India maletaja Viswanathan Anandi ja aasta varem tiitlipretendentide turniiri võitnud 43-aastase Iisraeli maletaja Boris Gelfandi vahel lõppes viigilise tulemusega **6:6**. Lisapartiides (kiirpartiid) oli edukam maailmameister **2½:1½**. Anand kaitses kolmandat korda 2007. aastal võidetud maailmameistri tiitlit.

Matši peakohtunik oli rahvusvaheline arbiiter Ašot Vardapetjan Armeeniast.

Välislingid
-----------

* 2012. aasta MM-tiitlimatš males – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
* Koduleht
**Toiduainete steriliseerimine** on toiduainete kuumtöötlemine temperatuuril 110–114 ºC eesmärgiga hävitada toiduainetes, valmistoidus või hoidistes mikroorganismid ja nende spoorid.

Toiduainet kuumutatakse 30 minutit kuni 2 tundi temperatuuril 105...140 °C, rõhul 1,0...1,5 atü õhukindlalt suletud katlas ehk autoklaavis. Sellist meetodit kasutatakse laialdaselt konservide valmistamisel. Steriliseeritud toiduaine toiteväärtus on alati väiksem võrreldes värskete toiduainetega. Hävivad ensüümid ja vitamiinid, muutub toidu maitse, väheneb valgurikka toidu bioväärtus. Steriliseeritud toiduained säilivad hermeetilises taaras aastaid.

Konserveeritud, pastoriseeritud või steriliseeritud toiduainetel on oht tekitada botulismi. Toidubotulism on toiduainete kantud botulism, mida põhjustab botulismi mürkainet sisaldava toidu söömine. Ohtlikud on toidud, mida hoitakse õhukindlalt, näiteks (peamiselt kodus valmistatud) lihakonservid, suitsuliha jms. Saastunud toiduained ei ole kuidagi iseäralikud, ainsaks väliseks tunnuseks on "kummis" konservikaaned.

Välislingid
-----------

* Mikroobide hävitamine
**Heino Pallo** (17. september 1932 Võrumaa, Luutsniku – 5. august 2017) oli eesti tootmisjuht, Tartu Eksperimentaalõlletehase direktor.

Pallo oli neljalapselise perekonna noorim laps. Ta õppis Luutsniku koolis, Võru 1. Keskkoolis ja Eesti Põllumajanduse Akadeemias, mille ta lõpetas maakorralduse erialal.

Ta töötas 1956. aastast RPI Eesti Põllumajandusprojektis. Aastast 1967 töötas ta Tartu õlletehase linnase-keedujaoskonna meistrina. Ta algatas tehases isetegevuse ja sporditegevuse. Aastast 1976 oli ta Tartu Lihakombinaadi kommertsdirektor. 1. septembrist 1978 kuni 1980. aastate teise pooleni[*viide?*] oli ta Tartu õlletehase direktor. Tema ajal ettevõtte tootmine kasvas ja töötati välja tehnoloogilisi uuendusi, mida hiljem rakendati teistes NSV Liidu õlletehastes. Tartu õlletehases toodeti peale õlle ka karastusjooke ja Värska vett.

Viited
------

1. 1 2 3  *In Memoriam* HEINO PALLO. – *Postimees*, 10. august 2017, lk 30.

Kirjandus
---------

* *In Memoriam* HEINO PALLO. – *Postimees*, 10. august 2017, lk 30.
**2011. aasta Euroopa meistrivõistlused võrkpallis** olid meeste Euroopa meistrivõistlused võrkpallis, mida korraldati 27. korda. Võistlusi korraldas Euroopa Võrkpalliliit CEV. Finaalturniir toimus Austrias ja Tšehhis. Kokku kvalifitseerus võistlustele 16 Euroopa võrkpallikoondist, sealhulgas ka Eesti võrkpallikoondis.

Teist korda krooniti Euroopa meistriks Serbia, kes võitis finaalis 3:1 Itaaliat. Turniiri väärtuslikuimaks mängijaks (MVP) valiti Serbia diagonaalründaja ja kapten Ivan Miljkovic.

Eesti võrkpallikoondis kvalifitseerus põhiturniirile läbi kvalifikatsiooniturniiri. Põhiturniiri alagrupimängudes jäädi ühe võidu ja kahe kaotusega alagrupi kolmandaks, mis tagas võimaluse mängida *play-off* ringis koha eest veerandfinaalis. *Play-off* ringis oli vastaseks Bulgaaria, kellele kaotati 0:3. Koondis saavutas 12. koha, mis oli seni parim tulemus Euroopa meistrivõistlustel.

Viited
------

1. ↑  Finaalturniiri MVP oli Ivan Miljkovic, kes sai sama tiitli ka 2001. aastal ERR Sport arhiiv, 18.09.2011.

Välislingid
-----------

* EM 2011 CEV arhiiv

| * v
* r
CEV Euroopa meistrivõistlused võrkpallis |
| --- |
| 

* Itaalia 1948
* Bulgaaria 1950
* Prantsusmaa 1951
* Rumeenia 1955
* Tšehhoslovakkia 1958
* Rumeenia 1963
* Türgi 1967
* Itaalia 1971
* Jugoslaavia 1975
* Soome 1977
* Prantsusmaa 1979
* Bulgaaria 1981
* Ida-Saksamaa 1983
* Holland 1985
* Belgia 1987
* Rootsi 1989
* Saksamaa 1991
* Soome 1993
* Kreeka 1995
* Holland 1997
* Austria 1999
* Tšehhi 2001
* Saksamaa 2003
* Itaalia/Serbia ja Montenegro 2005
* Venemaa 2007
* Türgi 2009
* Austria/Tšehhi 2011
* Taani/Poola 2013
* Itaalia/Bulgaaria 2015
* Poola 2017
* Prantsusmaa/Sloveenia/Belgia/Holland 2019
* Poola/Tšehhi/Eesti/Soome 2021
* *Itaalia/Bulgaaria/Põhja-Makedoonia/Iisrael 2023*

 |
**2011. aasta snuukri maailmameistrivõistlused** (*2011 Betfred.com World Snooker Championship*) olid 74. maailmameistrivõistlused snuukris, mis toimusid Inglismaal Sheffieldis 16. aprillist 2. maini 2011.

Võistluspaigaks oli Crucible Theatre, kus maailmameistrivõistlusi on peetud alates 1977. aastast.

Maailmameistritiitlit kaitses Neil Robertson, kes kaotas avaringis hilisemale finalistile Judd Trumpile 8:10.

Maailmameistriks tuli neljandat korda John Higgins, kes alistas tasavägises finaalmängus Trumpi 18:15. Kohtumist on peetud üheks paremaks ja meeldejäävamaks finaaliks alates 1994. aasta maailmameistrivõistlustest, kui Stephen Hendry võitis Jimmy White'i 18:17.

Võitja auhind oli 250 000 naelsterlingit.

Viited
------

1. ↑  Snooker showpiece stays at the Crucible[*alaline kõdulink*]. The Tournament Guide, 30.04.2009
2. ↑  "Superb Higgins claims fourth world crown". *Eurosport*. 02.05.2011. Originaali arhiivikoopia seisuga 31.07.2012. Vaadatud 5.05.2011.
3. ↑  worldsnooker.com vaadatud 5.05.11

Välislingid
-----------

* Ametlik koduleht
**Besançon** on linn Prantsusmaal, Bourgogne-Franche-Comté piirkonna ja Doubs' departemangu keskus. Asub Doubs' jõe looke sees Šveitsi piiri lähedal.

Tänapäeva linna kohal asus seekvanite asula Vesontio, mille vallutas 58 eKr Julius Caesar ja rajas sinna oma tugipunkti võitluses sueebide kuninga Ariovistuse vastu. 1032 läks linn Saksa-Rooma riigi koosseisu. 1668. aastast kuulub Prantsusmaale.

Linn jaguneb ajalooliselt ja halduslikult 14 linnaosaks.

Besançon on Prantsusmaa tähtsaim kellade tootmise keskus.

Sébastien Vaubani projekteeritud tsitadell, linnamüür ja Griffoni kindlus kuuluvad 2008. aastast UNESCO maailmapärandi nimistusse.

Besançoni plaan ja teda ümbritsevad vallad
Besançonis on sündinud Victor Hugo, Charles Fourier ja vennad Auguste ja Louis Lumière.

Sõpruslinnad
------------

* Suurbritannia Huddersfield, Suurbritannia (1955)
* Saksamaa Fribourg-en-Brisgau, Saksamaa (1959)
* Itaalia Pavia, Itaalia (1964)
* Iisrael Hadera, Iisrael (1964)
* Šveits Neuchâtel, Šveits (1975)
* Soome Kuopio, Soome (1986)
* Burkina Faso Douroula, Burkina Faso (1985)
* Elevandiluurannik Man, Elevandiluurannik (1991)
* Venemaa Tver, Venemaa (1996)
* Rumeenia Bistrița, Rumeenia (1997)
* Poola Bielsko-Biała, Poola (2000)
* Ameerika Ühendriigid Charlottesville, Ameerika Ühendriigid (2006)
* Palestiina Aqabat Jabr, Palestiina (2004)

* 
* Besançoni tsitadellBesançoni tsitadell

Vaata ka
--------

* Planoise
* Vaba riigilinn Besançon

Viited
------

1. ↑  Populations légales 2020

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Besançon** |

* Besançoni koduleht
**Peaminister Riigivanema ülesannetes** oli Eesti riigipea ametinimetus aastail 1934–1937.

Uue põhiseaduse jõustumisega 24. jaanuaril 1934 lahutati riigipea ja valitsusjuhi ametikohad. Senine riigivanem Konstantin Päts hakkas täitma riigivanema (ametinimetusega *Peaminister Riigivanema ülesannetes*) ja peaministri (ametinimetusega *Peaminister*) ülesandeid. See olukord pidi kestma kuni 22. ja 23. aprillil 1934 valimisele kuuluva riigivanema ametisse astumiseni, kuid valimised lükati kuni kaitseseisukorra kogu riigis lõpuni edasi sama aasta 19. märtsil antud dekreediga ja jäid lõpuks toimumata.

Ühendades enda isikus nii riigipea kui ka valitsuse juhi ülesanded, oli Peaministril Riigivanema ülesannetes suuremad võimalused riigi juhtimises osaleda, kui hilisemal Vabariigi Presidendil ja Peaministril Vabariigi Presidendi ülesandeis. Samas ei saanud ta ametist vabastada valitsust, mille liige ta ise oli. 

3. septembril 1937 võttis Konstantin Päts Üleminekuaja seaduse alusel endale Riigihoidja ametinimetuse, täites kuni 21. aprillini 1938 edasi riigivanema ja peaministri ülesandeid.

Riigivanema käsukiri nr. 1.
---------------------------

RT 1934, 8, 63.

24. jaanuaril 1934.

Eesti Vabariigi Põhiseaduse § 59 põhjal olen asunud Riigivanema ülesannete täitmisele, arvates 24. jaanuarist kell 00.00.

Riigivanema ülesannetes Peaminister K. Päts.

Vaata ka
--------

* Peaminister Vabariigi Presidendi ülesandeis
* Riigivanem

Viited
------

1. ↑
2. ↑

Kirjandus
---------

* A.-T. Kliimann. Riigivanema asendus. "Õiguse" kirjastus, Tartu, 1934.

Välislingid
-----------

* s:Riigivanema tööpäev
* s:Riigivanema vastuvõtupäev
* Vabariigi Valitsuse otsus 24. jaanuarist 1934
AvtoVAZi peahoone
**Togliatti** (vene Тольятти) on linn Venemaal Samara oblastis. Asub Volga jõe ääres Kuibõševi veehoidla lähedal 60 km kaugusel Samarast. Togliatti on Stavropoli rajooni keskus.

Asutatud 1737, linnaõigused 1780. aastast. 1950. aastatel jäi linna territoorium rajatava veehoidla alla ja linn ehitati uuesti üles veidi kaugemal. Kuni 1964. aastani kandis linn nime **Stavropol** (Ставрополь), mitteametlikult ka **Stavropol Volga ääres** või **Volga-äärne Stavropol** (Ставрополь-на-Волге või Ставрополь-Волжский). Linn nimetati ümber Itaalia Kommunistliku Partei peasekretäri Palmiro Togliatti järgi.

Linnas on AvtoVAZ-i tehased, kus toodetakse sõiduautosid **VAZ (LADA)**. 

Elanikke oli 2005. aastal 704 800 ja 2007. aastal 705 300. Togliatti on suurim Venemaa linn, mis ei ole Venemaa föderatsioonisubjekti keskus. Halduslikult jaguneb linn kolmeks (linna)rajooniks.

31. oktoobril 2007 plahvatas hommikuse tipptunni ajal ühes Togliatti linnaliini bussis pomm. Hukkus 8 inimest, vigastada sai 60.

Viited
------

1. ↑  Численность постоянного населения Самарской области по муниципальным образованиям на 01.01.2022 г, vaadatud 20.04.2022.

Välislingid
-----------

*
**Maia Raudseping** (aastani 1968 **Teemaa**; sündinud 13. veebruaril 1942 Jõgeva vallas Tartumaal) on eesti põllumajandusteadlane.

Elulugu
-------

Maia Raudseping on talupidaja tütar.

Lõpetas 1960. aastal Jõgeva Keskkooli, 1965. aastal Räpina Aiandustehnikumi ja 1971. aastal Eesti Põllumajanduse Akadeemia agronoomina. Oli 1974–1977 Eesti Maaviljeluse ja Maaparanduse Teadusliku Uurimise Instituudi (EMMI) aspirant; doktorikraad (taimekasvatuses 1994, EPMÜ), väitekiri "Agrotehnilised võtted ja spontaanse risttolmlemise võimalikkus aedherne seemnekasvatuses Eestis". Töötas 1977–1984 Jõgeva Sordiaretusjaamas (aastast 1992 Jõgeva Sordiaretuse Instituut) nooremteadurina, aastast 1984 vanemteadur.

Teadustöö
---------

Uurimisvaldkond: köögiviljade sordiaretus ja seemnekasvatus. Üle 30 teaduspubliktasiooni, aretanud üle 10 tomati-, aedherne- ja -oasordi.

Tunnustus
---------

* 2007 Valgetähe medaliklassi teenetemärk

Teoseid
-------

* Agrotehnilisi uurimusi aedherne seemnekasvatuses. // EMMI tead tööd XLVII. Tallinn, 1980
* Aedherne aretus saagikusele ja kvaliteedile. // EMMI tead tööde kogumik LXIX. Tallinn, 1990
* Boor- ja molübdeenväetiste mõju aedherne seemnesaagile ja saagi kvaliteedile. // Agraarteadus (1993) 1
* Hernes aias ja köögis, 2000
* Uba aias ja köögis, 2002
* "Sibul aias ja köögis", 2006, Maalehe Raamat, ISBN 9985 64 304 6

Viited
------

1. 1 2 3 4  *Eesti teaduse biograafiline leksikon.* 3. köide: *N–Sap* TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013
2. ↑  Jõgeva Keskkooli vilistkaste nimekirjad. Jõgeva Põhikooli veebisait.

Kirjandus
---------

* Eesti Maaviljeluse Instituut 1946–2006. Saku, 2006, 38.
* *Eesti teaduse biograafiline leksikon.* 3. köide: *N–Sap* TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013

 *Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.*
**Tohuvabohu** (heebrea keeles *תֹ֙הוּ֙ וָבֹ֔הוּ*) on heebreakeelne väljend ürgkaose kohta, mida on kasutatud Vana Testamendi loomismüüdis 1. Moosese raamatus. 

Heebrea väljendi täpse sisu osas ei ole Vana Testamendi uurijate seas ühtset seisukohta. Ehkki tihti kirjeldatakse tohuvabohu kui kaose või segaduse seisundit, mis Vana Testamendi kosmogoonia kohaselt valitses vahetult enne valguse loomist, seab näiteks diplomaat Mikael Laidre selle tõlgenduse kahtluse alla. Tema hinnangul ei kuulu segadus või kaootilisus "tohuvabohu" algse tähenduse juurde, selle asemel "viitab "tohuvabohu" perfektsuse ehk lõpetatuse potentsiaalile".

Eestikeelne väljend *tohuvabohu* on heebrea laen, mis jõudis eesti keelde saksa keele vahendusel. Saksa keeles tõi selle laiemalt kasutusele Johann Wolfgang von Goethe, kes 1817. aastal laenas selle saksa akadeemilisest hebraistikast. Prantsuse vaste *tohu-bohu* ajalugu ulatub aga 16. sajandisse.

Piiblikeele uurija Kristiina Rossi sõnul pole sõna *tohuvabohu* eesti piiblitõlgetes siiski kunagi kasutatud, uuemais tõlkeis on see kirjakoht "tühi ja paljas". Küll on *tohuvabohu* aga tarvitusel kirjanduslikus eesti keeles. Samasisuline on ka laensõna *virvarr* (saksa *Wirrwarr*), mida ent samuti pole kasutatud piibli tõlkimisel.

Viited
------

1. 1 2  tohuvabohu EKSS
2. ↑  tohuvabohu ÕS
3. 1 2 3  Diana Tomingas Piibli rollist eesti keele arenguloos Eesti Kirik, 09.04.2014 (intervjuu Kristiina Rossiga)
4. ↑  Mikael Laidre "Pahupidi tohuvabohu – utoopiline soov luua maapealne paradiis" Sirp, 18.03.2016
5. ↑  Udo Uibo "Sõnalood. Etümoloogilisi vesteid" Tallinn: Tänapäev, 2014. *Cit. via*: Tohuvabohu Keele ja kirjanduse maailm (vaadatud 22.04.2018)

Välislingid
-----------

* Keiti Vilms "Sõnasäuts. Tohuvabohu ulatub vanasse testamenti" ERR, 13.09.2017
Georgi Buštšan (2020)
**Georgi Mõkolajovõtš Buštšan** (ukraina keeles Георгій Миколайович Бущан; sündinud 31. mail 1994 Odessas) on Ukraina jalgpallur, kes mängib väravavahina Ukraina kõrgliiga klubis Kiievi Dinamo ja Ukraina jalgpallikoondises.

Kiievi Dinamoga liitus ta 2010. aastal. Hooajal 2013–14 debüteeris ta klubi reservmeeskonnas Ukraina esiliigas. Klubi põhimeeskonnas on ta mänginud Ukraina kõrgliigas alates hooajast 2017–18. Hooajal 2019–20 kerkis ta Dinamo põhiväravavahi kohale. Hooajal 2020–21 tuli ta klubiga Ukraina meistriks.

Ukraina jalgpallikoondises debüteeris Buštšan 7. oktoobril 2020 Prantsusmaa vastu toimunud sõprusmängus, mis lõppes prantslaste 7:1 võiduga. Ta kuulub Ukraina koondisse 2020. aasta Euroopa meistrivõistlustel.

Saavutused
----------

Kievi Dinamo
* Premjer-Liga: 2020–21
* Ukraina karikas: 2019–20, 2020–21
* Ukraina superkarikas: 2018, 2019, 2020

| * v
* r
Ukraina koondis  –  UEFA Euro 2020 |
| --- |
| 

* 1 Buštšan
* 2 Sobol
* 3 Sudakov
* 4 Krivtsov
* 5 Sõdortšuk
* 6 Stepanenko
* 7 Jarmolenko
* 8 Malinovskõi
* 9 Jaremtšuk
* 10 Šaparenko
* 11 Marlos
* 12 Pjatov (c)
* 13 Zabarni
* 14 Makarenko
* 15 Tsihankov
* 16 Mõkolenko
* 17 Zintšenko
* 18 Bezus
* 19 Bjesjedin
* 20 Zubkov
* 21 Karavajev
* 22 Matvijenko
* 23 Trubin
* 24 Timtšik
* 25 Popov
* 26 Dovbik

 | Ukraina |