recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Kevin Bahl** (sündinud 27. juunil 2000 New Westminsteris, Briti Columbias) on Kanada jäähokimängija, kes mängib kaitsjana NHL-i klubis New Jersey Devils.

Aastatel 2016–2020 mängis ta Ontario Hockey League'i klubis Ottawa 67's.

2018. aastal valis Arizona Coyotes ta NHL-i *draft* '​is 55. valikuna. 2019. aasta detsembris müüdi tema mängijaõigused New Jersey Devilsile.

Hooajal 2020–21 asus ta mängima American Hockey League'is (AHL) New Jersey tütarklubis Binghamton Devils. NHL-is debüteeris Bahl New Jersey Devilsi meeskonnas 29. aprillil 2021 mängus Philadelphia Flyersi vastu. NHL-is lõi Bahl esimese värava 12. aprillil 2022 mängus Arizona Coyotesi vastu.

2020. aastal tuli Bahl kuni 20-aastaste koondisega juunioride maailmameistriks.

Viited
------

1. 1 2 3 4  Kevin Bahl. eliteprospects.com. Vaadatud 30.4.2021
2. ↑  Kevin Bahl. NHL.com. Vaadatud 30.4.2021
3. ↑  "Zetterlund, Bahl score 1st NHL goals as Devils down Coyotes". cbsnews.com. 13.4.2022. Vaadatud 21.4.2022

Välislingid
-----------

* Kevin Bahl NHL.com lehel
* Kevin Bahl hockeydb.com lehel
* "‘He’s a monster’: At 6-6, Devils prospect Kevin Bahl is a towering presence on and off the ice". nj.com. 20.3.2021.
**Rasvaimu** ehk **liposuktsioon** on kirurgiline protseduur, mille eesmärgiks on liigse rasvkoe eemaldamine teatud kehapiirkondadest, kasutades vaakumaparaati ja peenikesi kanüüle. 

Inimesel ei teki pärast teismeiga enam juurde uusi rasvarakke, kuid olemasolevad võivad kasvada ja paisuda. Kuna rasvaimu käigus rasvarakud eemaldatakse, siis tagab see püsiva tulemuse.

Rasvaimu kõige uuem ja vähekahjustavam meetod on veejoa-rasvaimu ehk WAL-rasvaimu (ingl *Water Assisted Liposuction*) ehk WaterYet ehk BodyYet. WAL-rasvaimu puhul tuimastatakse piirkond lidokaiini ja adrenaliini lahusega, seejärel eraldatakse rasvarakud veejoa abil ümbritsevatest kudedest ning imetakse välja peenikese kanüüli abil.

Rasvaimu piirkonnad
-------------------

Rasvaimu üks piirkond hõlmab umbes ühe lahtise käelaba suurust piirkonda. Ühe protseduuri käigus võib eemaldada kuni 5 kg (5000 ml) rasva. Rasvaimu ei sobi ülekaalulistele üldiseks kaalulangetuseks. Protseduur toimub üld- või lokaalanesteesias.

Näiteid rasvaimu piirkondadest:

* 1 piirkond (nt lõug)
* 2 piirkonda (nt mõlemad õlavarred, põlved, puusad või reite siseküljed)
* 4 piirkonda (nt kogu kõht)
* 6 piirkonda (nt mõlemad jalad).

Vaata ka
--------

* Plastikakirurgia
* Kirurgia

Välislingid
-----------

* Medihub, Plastikakirurgia teenuste kataloog. Meditsiiniteenuste infoportaal, 2017
**Śakra** või **Sakka** (sanskriti keeles शक्र *Śakra*, paali keeles *Sakka*) on budistlikus mütoloogias Trāyastriṃśa taeva ja sealsete deevade valitseja. 

**Indra** (sanskritis; hiina keeles 因陀羅 *Yīn tuó luó*; jaapani keeles *Indara*; tiibeti keeles དབང་པོ་ *dbang po*) on Śakra sagedaseim sünonüüm ning veedades esineb nimi "Śakra" sageli Indra epiteedina tähendusega "võimas".

Budistlikes tekstides võib ta esineda veel mitmesuguste nimedega: sanskriti keeles *Mahendranīla*, *Sahassākkha* või *Sahasrekṣaṇa*; hiina keeles 娑婆婆 (*Suō pópo*), 千眼 (*Qiān yǎn*) või 天主 (*Tiānzhǔ*); jaapani keeles *Sababa* või *Baba* jne.

Paljude uurijate arvates on Śakra identne veedade jumala Indraga (üks Šakra epiteete on *devānām indra* ‘jumalate vürst’). Mahajaanas arvatakse, et suure jumalate ja *devaputra*’te väe eesotsas ilmus ta mõnikord inimeste maailma, et kuulata Šākjamuni õpetust ning toetada ja aidata selle järgijaid.

Śakra (paalikeelse nimega "*Sakka*") esineb paljudes paali kaanoni tekstides (*Sakka Saṃyutta*, Saṃyutta-nikāya) ning Buddha elu käsitlevates "Sünnilugudes" (*Jātaka*, Khuddaka-nikāya 10), kus tal on sageli oluline roll.

Viited
------

1. ↑  Vt näit Rigveda, 5.34.

 *Käesolevas artiklis on kasutatud "Ida mõtteloo leksikoni" materjale.*
Džaina erak
**Šramana** (sanskriti: श्रमण *śramaṇa*; pali: समण *samaṇa;* tamili: *samanam*) vaste on erak.

Šramana tähendab "inimest, kes teeb tööd, näeb vaeva või pingutab (mingil eesmärgi nimel)"  või "otsija, kokkuhoidlik askeet".

Vanaindias viitas šramana mõiste mitmele vaimulike (braahmanite) vastasele askeetlikule liikumisele, mis eraldusid veda aegsest elukorraldusest ja usundist. Šramana traditsioon hõlmas lokaajata, adžiivika, adžnaana, džainismi ja budismi. Šramanate rajatud mõttekunsti ühisnimetja on nāstika.

Etümoloogia ja päritolu
-----------------------

Sõna *śramaṇa* üks varasemaid kirjalik kasutusalasid on umbes 7. sajandil e.m.a koostatud *Bṛhadāraṇyaka-upaniṣad*´i salmis 4.3.22. Loobumise ja erakutaolise elustiili kontseptsiooni leidub vedalikus kirjanduses selliste terminitega seoses nagu *yati, rishi ja śramaṇa*.

Arvatakse, et sõna *śramaṇa* tuleneb verbitüvest *śram*, mis tähendab "pingutama, vaeva nägema või rassima". Šramana liikumine oli vastu brahminismile ja kastisüsteemile ning otsis päästmist taassündide tsüklist (*mokṣa*). Osa šramana traditsioonidest säilitas oma eristuva hinduismi enesetaju, lükates tagasi vedade teadmuse olulisuse, samas kui osa šramana traditsioonist sai hinduismi osaks, kui üks etapp *ashrama dharmas*. Rändajate ja erakute ajaloo algus vanaindias on osaliselt jälgimatu.

Allikad
-------

1. ↑  Richard Stoneman (2021). *Apolloonios Tyanast ja hellenistlik Taxila*. – Akadeemia, nr 9, 2021. Lk 1674.`{{raamatuviide}}`: CS1 hooldus: koht sisaldab numbrit (link)
2. ↑  Dhirasekera, Jotiya. Buddhist monastic discipline. Buddhist Cultural Centre, 2007.
3. ↑  Shults, Brett. "A Note on Śramaṇa in Vedic Texts." Journal of the Oxford Centre for Buddhist Studies 10 (2016).
4. 1 2  Monier Monier-Williams, श्रमण śramaṇa, Sanskrit-English Dictionary, Oxford University Press, p. 1096
5. ↑  Max Muller, Brihadaranyaka Upanishad 4.3.22 Oxford University Press, p. 169
6. ↑  École pratique des hautes études (France); Section des sciences économiques et sociales, University of Oxford; Institute of Social Anthropology; Institute of Economic Growth (India); Research Centre on Social and Economic Development in Asia (1981). *Contributions to Indian sociology, Volume 15*. Mouton. Lk 276.
*Cyanistes cyanus cyanus*
**Lasuurtihane** (*Parus cyanus*, sünonüüm *Cyanistes cyanus*) on linnuliik tihaslaste sugukonnast tihase perekonnast. Lasuurtihane on Eestis haruldane eksikülaline.

Süstemaatika
------------

Lasuurtihase kirjeldas 1770. aastal Peter Simon Pallas. Lasuurtihane on sinitihasega lähedane liik ja asendab teda Aasias.

Levila
------

Lasuurtihane on levinud Euraasia parasvöötmes Valgevenest ja Venemaa lääneosast kuni Mandžuuriani.

Välimus
-------

Lasuurtihane sarnaneb üsnagi sinitihasega, kuid tema sulestikus puuduvad täielikult kollased toonid. Ta on sinitihasest natuke suurem, kohevama sulestiku ja pikema sabaga. Pealagi ja alapool on valged, selg on sinihall. Tiivavööt ja küünra-hoosulgede ja tüürsulgede tipud on laialt valged.  Lasuurtihane on püsimatu ja vilgas nagu teisedki tihased, väljaspool pesitsusaega liigub sageli salkades. 
Häälitsused sarnanevad sinitihase omadega, kutsehüüd on sabatihasesarnane madalakõlaline "tsirr" , laul on trillerdav.

Elupaik
-------

Lasuurtihane asustab peamiselt taigavööndi ja metsastepivööndi jõgede kaldapuistuid ja kaldavõsastikke (paju, kask, haab, pappel). Teda leidub ka järvede ja kärestike kaldapuistutes, leht- ja segametsasaludes, soistes võsades, saksauulimetsas, ja mägedes. Sügisel ja talvel tegutseb ka roostikes.

Toitumine
---------

Lasuurtihane toitub putukatest ja ämblikest, talvepoolaastal ka seemnetest, marjadest ja puuviljadest.

Pesitsemine
-----------

Paarid moodustuvad hilistalvel. Mais või juunis rajab lasuurtihane puuõõnsusse pesa, maapinnast 1–4 m kõrgusele. Pesitseb ka ehitiste soppides ja kaljude vahel. Pesa koosneb samblast, kuivadest kõrtest ja karvadest, ja on põimitud vildi sarnaseks struktuuriks. Täiskurnas on 7–11 muna. Munad on valged, punakaspruunide tähnidega hõredalt kirjatud. Poegi toidavad mõlemad vanalinnud.

Hübriidid
---------

Lasuurtihane annab sinitihasega kattuvas levilaosas mõnikord hübriide. Nõnda on olnud ka osa Eestis kohatud lasuurtihaseid tegelikult lasuurtihase ja sinitihase hübriidid (niinimetatud pleske tihased (ingl Pleske's Tit)). Ehtsaid lasuurtihaseid on meil kohatud väga üksikutel kordadel.

Viited
------

1. ↑   Jonsson, L. *Euroopa linnud*. Eesti Entsüklopeediakirjastus Tallinn, 2000
2. ↑   Rootsmäe, L. Veroman. H. *Eesti laululinnud* Tallinn, Valgus 1974
3. 1 2 3   Harrap, S. & Quinn, D. *Tits, Nuthatches and Treecreepers* Christopher Helm, London 1996

Välislingid
-----------

* Lasuurtihane andmebaasis eElurikkus Muuda Vikiandmetes
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib ajakirjast; 2011. aastal linastunud Andrew Niccoli düstroopilise ulmefilmi kohta vaata artiklit Laenatud aeg; R.E.M.-i kogumikplaadi kohta vaata artiklit In Time: The Best of R.E.M. 1988–2003* |

---

**In Time** oli Estonian Airi pardaajakiri, mis ilmus 1997–2015.

Ajakirjas In Time ilmus Eestit ja tuntud eestlasi tutvustavaid artikleid, samuti artikleid lennundusest ja Estonian Airi sihtkohtadest, Eesti ja lähipiirkonna ürituste kava, ka kommertstekste. Artiklid avaldati kahes keeles – eesti ja inglise keeles.

Ajakirja In Time on kirjeldatud kui glamuurset elustiiliajakirja, mis püüab edendada eksporti ja meelitada Eestisse välisturiste.

Ajakirja levitati Estonian Airi lennukite pardal ja kassades, Tallinna Lennujaamas ja Tallinna suuremates hotellides. Ilmus 2014-2015 kuus korda aastas. Ajakiri oli elektrooniliselt kättesaadav Estonian Airi veebilehel. Viimane number oli oktoober–november 2015.

Viited
------

1. 1 2  Nordicom. In Time
2. ↑  Estonian Air. Pardaajakiri In Time[*alaline kõdulink*]

Välislingid
-----------

* In Time. Detsember 2014 / jaanuar 2015: Fingler
**Vedelikukromatograafia** (inglise *liquid chromatography*, lühendatult LC) all mõeldakse ainete lahutamise kromatograafilisi meetodeid, milles ainete segu kantakse läbi liikumatu faasi eluendi (solvendi) vooluga. 

Tavaliselt eristatakse kolme põhimeetodit: 

* planaarkromatograafia (nagu õhukese kihi kromatograafia, TLC), kus eluent liigub kapillaarjõudude mõjul alt üles,
* kolonnkromatograafia, kus eluent liigub vedelikusamba raskusjõul läbi kolonni täidise; see on klassikaline kolonnkromatograafia,
* surve-vedelikukromatograafia meetodid, millest levinumad on kõrgsurve vedelikukromatograafia ning viimase spetsiifilised modifikatsioonid, kus eluendi surumiseks läbi peeneteralise täidise rakendatakse märkimisväärset rõhku.

Enamasti on liikumatuks faasiks kolonni täidisele kantud vedelik ja seega on tegu **vedelik-vedelikukromatograafiaga** (see on olemuselt jaotuskromatograafia), mille tänapäevane laialtkasutatav meetod on kõrgsurve vedelikukromatograafia (HPLC).

Kui mobiilne faas on vähem polaarne võrreldes statsionaarse faasiga, siis vähem polaarne aine liigub kiiremini ja polaarsem aine aeglasemalt (jääb tahapoole).

Täidiskolonnide korral on selle parameetritel oluline tähtsus kolonni lahutusvõimele: pikema ja peenema täidisega kolonni lahutusvõime on palju suurem, kuid, teiseltpoolt, nõuab see vedeliku täidisest läbisurumiseks (suurt) rõhku. Selleks on välja töötatud efektiivsemad (kiiremad) surve-vedelikukromatograafia meetodid.

Survevedelikkromatograafia
--------------------------

Tänapäeval on aparatuuri tootvad firmad välja töötanud automatiseeritud süsteemid vastavalt vajadustele. Need seadmed on varustatud rõhu tõstmise pumbaga, pakitud kolonni(de)ga, detektoriga ja automaatse fraktsioneerimisseadmega.

* madalsurve vedelikukromatograafia (LPLC, nn *flash*, kuni 525 kPa ehk kuni 5 atm)
* kesksurve vedelikukromatograafia (MPLC, üle 1MPa ehk üle 10 atm)
* kõrgsurve vedelikukromatograafia (HPLC, kuni 40 MPa ehk 400 atm)
* ultrakõrgsurve vedelikukromatograafia (UPLC ehk U-HPLC, kuni 100 MPa ehk kuni 1000 atm)

Uritava segu komponentide lahutusvõime on LPLC süsteemidel alati madalam kui HPLC korral, kuid esimesed on lihtsamad ja odavamad.

Vaata ka
--------

* Kromatograafia
* Kõrgsurve vedelikukromatograafia
* Afiinsuskromatograafia
**Latiinid** olid Latiumis elanud itaalikute hõim; elasid Tiberi alamjooksu ja Albanuse massiivi vahel ning Kesk-Itaalia rannikualadel. 

Umbes 8. sajandil eKr tekkis latiinidel kogukondade liit (keskus Alba Longa). Juba varakult tegelesid latiinid põllunduse ja karjandusega ning oskasid maad kuivendada. Nad elasid kindlustatud asulais ning neil olid ühised pühamud. 

6. sajandil eKr sai hakkasid latiinide aladele peale suruma roomlased.

496 eKr võitsid roomlased latiine Regilluse järve ääres (Regilluse järve lahing). 493 eKr sõlmisid nad latiinidega võrdõiguslikkusel põhineva liidulepingu. 

Tänu roomlaste survepoliitikale alustas latiinide liit 340 eKr Rooma-vastast ülestõusu ehk nn Latiinide sõda, mis lõppes 338 eKr latiinide lüüasaamisega. Latiinide liit kaotati, osa nende linnu liideti Rooma riigiga, osa allutati lepingutega. Nende linnadel oli sestpeale piiratud (latiini) kodanikuõigus (*ius sine suffragio*). Alles pärast Liitlassõda (90–88 eKr) said latiinid Rooma kodanikuõiguse.
**Veda keel** on Sri Lankal elavate veedade keel. Veedasid oli 2002. aastal umbes 2500 inimest, kuid puhtalt räägib seda vaid 300 inimest[*viide?*].

Arvsõnad
--------

Arvsõnad põhinevad kindlatel ja määramata vormidel: *ekama* 'üks' (kindlatel) ja *ekamak* 'ükskord' (määramata). Nendeks on *ekamay*, *dekamay* ja *tunamay*.

| eesti | singali | veda |
| --- | --- | --- |
| kaks inimest | dennek | dekamak |
| kaks asja | dekak | dekamak |
| kaks korda | deparak | dekamak |

|  |  |
| --- | --- |
| 1 | Ekama |
| 2 | Dekama |
| 3 | Tunama |
| 4 | Hatarama |
| 5 | Pahama |
| 6 | Hayamay |
| 7 | Hatamay |
| 8 | Atamay |
| 9 | Namayamay |
| 10 | Dahayamay |

Keele struktuuri andmed
-----------------------

Kirjapildilt on sõnad väga sarnased singali keele sõnadega, kuid fonotaktika on väga erinev.
’’C’’ kõlab nagu ’’CH’ ja ’’J’’ hääldub samamoodi, nagu seda kirjutatakse.

| eesti keeles | singali keeles | veda keeles |
| --- | --- | --- |
| varem | issara | iccara |
| kaal | bara | barapojja |
| silm | asa | ajjejja |
| pea | isa | ijjejja |
| vesi | diya | diyaracca |

Morfoloogia
-----------

Elusolendite puhul kasutatavad järelliited on -ATTO, isikustamisel -LAATTO, nimisõnadel -POJJA ja -RAACCAA.

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| jumal | mina või meie | päike | tuli |
| deyyalaato | meeatto | irapojja | giniraaccaa |

Kehaosade puhul kasutatakse järgmisi järelliiteid: -RUKULA, -DANDA ning ka -POJJA, -TANA ja -GEJJA. Nimetatud järelliiteid kasutatakse siis, kui kehaosi märkivad sõnad on laenatud Singai keelest

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| kurk | silm | tänav |
| ugurudanda | ayrukula | veedipojja |

Asesõnad
--------

Näited asesõnadest on *meeatto* (mina), *topan* (sina), *eyaba* (seal), *koyba* (kus). Neid asesõnu kasutatakse nii ainsuse kui ka mitmuse tähistustega. Singali keel sisaldab viit vormi, kuidas liigitada inimesi nende staatuse järgi, veda keeles kasutatakse ainult ühte vormi (*topan*) sõltumata staatusest.

| singali ainsus | singali mitmus | veda ainsus/mitmus |
| --- | --- | --- |
| obanvahasee | obavahaseelaa | topan |
| ohee | oheelaa | topan |
| tamusee | tamuseelaa | topan |
| oyaa | oyallaa | topan |
| umba | umballa | topan |
| thoo | thopi | topan |

Keelenäited
-----------

|  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | mees | naine | laps | pea | jalg | silm |
|  | minik-gajja | nena | kekullala | at-pojja | eeua-kabala | Eiru-kuba |

Härra, ma tapsin siiski elevandi – botakandaa nam puccakaduvaa huura meeatto

Viited
------

1. 1 2   külastatud oktoober 2013
2. ↑   külastatud november 2013
3. ↑   külastatud oktoober 2013
**Kajak** oli 1902. aastal Šotimaal ehitatud kaubaaurik.

Põhiandmed
----------

* Pikkus: 99,8 m
* Laius: 14,9 m
* Süvis: 6,25 m
* Mahutavus: 3234 brt

Ajalugu
-------

Laeva nimi oli algul **Bacchus**, hiljem **Zandbergen**. Esimese maailmasõja ajal omandas laeva Lääne-Vene Laevaselts, kes pani laeva nimeks **Gagara**. Pärast Oktoobrirevolutsiooni Gagara natsionaliseeriti ja sai nimeks **Severnaja Kommuna**. Laev oli Balti laevastiku koosseisus transpordilaev.

4. detsembril 1918 pidas Eesti vahilaev Laene Vene-Aasia Laevaseltsile kuuluva laeva Soome lahel kinni ja saatis selle Tallinna. Laev anti üle Tallinna Laevaühisusele ja ristiti Kajakiks. Pärast järgnevaid vaidlusi Londonis asuva Vene-Aasia Laevaseltsi kontoriga otsustati, et laev jääb Eestile. Kajak oli teadaolevalt suurim Eesti laev enne kaubalaeva-kalalaeva Eestirand hankimist.

1940.-1941. aastal suudeti laev hoolimata algselt Buenos Aireses asumisest tuua Nõukogude Liitu ja natsionaliseerida. Teise maailmasõja ajal sõitis Kajak Kaug-Idas. 1954. aastal laev lammutati..

Viited
------

1. 1 2 3 4 5  Mati Õun, Hanno Ojalo. 101 Eesti laeva. Tallinn. Varrak 2015. Lk 48.
4. sajandist eKr pärit mosaiik, mis kujutab kolmhargi ja võrguga retiariust võitlemas secutoriga.
***Retiarius*** (mitmus ***retiarii***; tõlkes "võrguheitja") oli Vana-Rooma kergerelvastusega gladiaator.

*Retiarius* on kergesti äratuntav oma omapärase varustuse järgi: võrk (*rete*), kolmhark (*fuscina* või *tridens*) ja pistoda (*pugio*), ning kaitsevarustuseks käelaba ja -vart kaitsev *manica* ja õlakaitse *galerus*. Galerus oli tihti võitleja vasakul õlal (sõltus käelisusest), ning kaitses olenevalt mudelist ka kaela, samuti olid *galerused* tihti erinevalt dekoreeritud. *Retarius* kandis *manicat* erinevalt teistest gladiaatoritest tihti vasakul käel, et parema käega sujuvamalt võrku kontrollida. *Retiarius* võitles peaaegu alasti, kandes vaid niudevööd (*subligaculum*). Ta oli ainsana gladiaatoritest ilma kiivrita ning seetõttu ei saanud ta oma isikut varjata. Samuti ei kasutanud *retiarius* kilpi.

*Retiariused* ilmusid võitlejana Rooma riigi areenidele 1. sajandil pKr, 2. ja 3. sajandil olid nad tavalised võitlejad.

*Retiariuse* vastaseks oli põhiliselt raskerelvastusega *secutor*, kes kandis nähtavust piiravat raudkiivrit, suurt kilpi ja lühikest mõõka. Kolmhargiga kiireid torkeid ja petteliigutusi tegeva retiariuse eesmärgiks oli vastase tähelepanu hajutamine, et talle edukalt võrk peale heita, vastane sisse mässida ning kolmhargiga rünnata. Teine taktika oli heita võrk üle kilbi ja see secutoril käest rebida, misjärel vastane oli kaitsetu kolmhargi eest. Juhul kui võrguheide ebaõnnestus ja *retiarius* oli sunnitud võrku tagasi tõmbama, järgnes *secutori* kiire rünnak. *Retiariuse* elu olenes tema osavusest võrguheitmisel, enamsti tuli nende heitluses võitjaks secutor.

Viited
------

1. 1 2  Junkelmann, Marcus (2000). "Familia Gladiatoris: The Heroes of the Amphitheatre", Gladiators and Caesars: The Power of Spectacle in Ancient Rome. University of California Press. ISBN 0-520-22798-0. lk 59
2. ↑  Jacobelli, Luciana (2003). Gladiators at Pompeii. Rome: "L'Erma" di Bretschneider. ISBN 88-8265-249-1. lk 13
3. ↑  Rooma areenivõitleja käsiraamat. Tallinn, AS Äripäev, 2017 lk 96-98

Kirjandus
---------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Retiarius** |

* Philip Matyszak. Rooma areenivõitleja käsiraamat. Tallinn, AS Äripäev, 2017
Vecā Forštate asendikaart
Peetri ja Pauli õigeusu kirik
**Vecā Forštate** (vene keeles *Старый Форштадт*) on Läti linna Daugavpilsi osa. Asub Šunezersi järve põhjapoolsel kaldal.

Vecā Forštatet mainitakse esimest korda aastal 1784, kuid linnaosa on tunduvalt vanem. Algul asus seal Taupoli (*Тауполь*), hiljem Raipoli (*Райполь*) eeslinn, mida esimest korda märgitakse mingi kindla aastaarvuga seotult just 1784. aastal kui Daugavpilsi jesuiitide kloostri omandit. Aastal 1810, mil hakati ehitama Daugavpilsi kindlust, kasvas linnaosa tunduvalt, kuna kindluse alla jäävate maade elanikud olid sunnitud ümber asuma. Üheks peamiseks sihiks oligi neile Vecā Forštate. 

Linnaosas on põhiliselt ühekorruselised puidust eramajad. Linnaosas asuvad kultuurimaja ja raamatukogu. Seal asuvad kolm kirikut - aastal 2006 avatud katoliku kirik, õigeusu Peetri ja Pauli kirik (valminud 1934) ning vanausuliste Nikolai-Pokrovski palvemaja (valmimisaeg aastate 1890 ja 1930 vahel).

* Katoliku kirikKatoliku kirik

Viited
------

1. ↑
Tallinna Vanasadam – Eesti suurim ja tuntuim reisisadam
Noblessneri sadam ja Lennusadam Tallinnas Kalamajas
Jahid ja nende kärud Neeme sadamas 2022. aasta juulis
Maailma suuremaid sadamaid
**Sadam** on veekogu kalda äärde ehitatud taristu rajatis laevade või muude veesõidukite sildumiseks ja teenindamiseks.

Eristatakse reisi-, kauba-, kala-, sõja- ja väikesadamaid.

Asukoht ja rajatised
--------------------

Tavaliselt on sadamakohaks valitud looduslikult sobivad, muutuvate ilmaolude eest kaitstud kohad (laht, fjord, jõe suue). Vajaduse korral ehitatakse kaitseehitised (muulid, lainemurdjad). 

Sadamarajatiste hulka kuuluvad kaid, muulid, kraanad, slipid, reisi- ja kaubaterminalid. Sadamate juurde paigaldatakse tavaliselt liikluse hõlbustamiseks ka meremärke või navigastioonimärke.

Töökorraldus
------------

Sadama tööd korraldab tavaliselt sadamakapten. Lisaks on toimivas ja teenuseid osutavas sadamas tavaliselt sadama korrapidaja või sadamavaht, kes annab loa veesõidukitele veealale sisenemiseks, väljumiseks ning muudeks manöövriteks või tegevusteks. Suuremates sadamates on tavaliselt oma teenindav abilaevastik nagu näiteks vedurlaevad, puksiirid, lootsilaevad, laevakütuse tankerid, reostustõrjelaevad.

Eesti oludes on tähtis sadama talvine jäävaba olek.

Eesti sadamad ja nende pidajad ning kaptenid peavad olema registreeritud sadamaregistris.

Läänemere-äärsete sadamate omanikud ja kasutajad on kohustatud merereostuse vältimiseks järgima HELCOM-i ja MARPOL-i kokkuleppeid ja nõudeid.

Vaata ka
--------

* Väikesadam
* Eesti sadamate loend
* Tallinna sadamate loend
* Pööring
* Sadamaregister
* Kodusadam
* Sadama peakomandör

Viited
------

1. ↑  "Sadamaseadus". Riigi Teataja. 10.07.2009. Vaadatud 29.06.2018.

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Tsitaadid Vikitsitaatides: **Sadam** |

* Sadamaseadus
* Riikliku sadamaregistri pidamise põhimäärus Riikliku sadamaregistri pidamise põhimäärus @ eRT
* Veeseadus (Kehtiv alates 1. jaanuarist 2008) @ eRT
**Kaja Orupõld** (sündinud 9. juulil 1969 Tallinnas) on eesti keskkonnakeemik.

Elulugu
-------

Kaja Orupõld on teenistuja tütar.

Lõpetas 1987 Nõo Keskkooli, 1992 TÜ keemiaosakonna, keemiamagister (1994, TÜ), väitekiri "Fenoolitundliku amperomeetrilise mikroobsensori uurimine"; Ph.D. (keemia, 2000, TÜ), väitekiri "Treatment and analysis of phenolic wastewater with microorganisms". Täiendas end Rootsis Lundi Ülikoolis (külalisteadur 1994 ja 1995). Oli 1991–92 ZBI keemik, 1993–97 TÜ füüsikalise keemia instituudi teadur, 1997–2005 TÜ Tehnoloogiakeskuse keskkonnatehnoloogia osakonna teadur, 1998–2006 TÜ füüsikalise keemia instituudi lektor. Loengukursused: keskkonna analüüs, ökotoksikoloogia, keskkonnakeemia.

Teadustöö
---------

Uurimisvaldkond: keskkonna monitooringul ja analüüsis kasutatavad mikroobsensorid; aktiivmuda hapnikutarbe parameetrid, nende kasutamine reovee toksilisuse ja biodegradeeritavuse hindamisel ning puhastusseadmete töö korraldamisel; fenoolsete ühendite ja fenoole sisaldavate reovete biodegradeeritavus. Rahvusvahelise Veeühingu (IWA) (1997), Eesti Toksikoloogiaseltsi (1998), Eesti Veeühingu (2000) liige. 15 teadustrükist.

Teoseid
-------

* The application of genetically engineered Pseudomonas putida strains and activated sludge in biosensors for determination of phenol(s) (kaasautor). // Oil Shale 14 (1997)
* Batch trials to simulate biological treatment in lagoons of leachate from oil-shale ash heaps (kaasautor). // Res. Environ. Biotehnol. 2 (1999)
* Biological treatment of oil shale as heap leachate containing phenolic compounds by biofilm reactor with suspended carriers (kaasautor). // Wat. Sci. Technol. 40 (1999) 31
* Biological treatment by lagooning of oil shale semicoke ash heaps leachate containing phenolic compounds (kaasautor). // Chemosphere 44 (2001)

Viited
------

1. 1 2 3 4  Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide

Kirjandus
---------

* Tartu Ülikooli õppe-teaduskoosseisu biobibliograafia nimestik 1981–1995 (käsikiri), 121

Välislingid
-----------

* Kaja Orupõld Eesti Teadusinfosüsteemis Muuda Vikiandmetes
* *Eesti teaduse biograafiline leksikon.* 3. köide: *N–Sap* TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013

 *Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.*
Sadegh Moharrami 2019. aastal Iraani koondises
**Sadegh Moharrami Getgasari** (pärsia keeles صادق محرمی; sündinud 1. märtsil 1996 Hashtparis) on Iraani jalgpallur, kes mängib paremkaitsjana Horvaatia kõrgliigaklubis Zagrebi Dinamo ja Iraani jalgpallikoondises.

Iraani kõrgliigas debüteeris ta hooajal 2013/14 Malavani meeskonnas. Aastatel 2016–2018 mängis ta Iraani kõrgliigaklubis Persepolis. 2017. aastal ja 2018. aastal tuli ta Persepolisega Iraani meistriks. Hooajal 2017/18 valiti Moharrami Iraani kõrgliiga hooaja sümboolsesse koosseisu.

2018. aasta juunis sõlmis ta viieaastase lepingu Zagrebi Dinamoga. Hooaja 2019/20 esimeses pooles oli ta Dinamost laenul Horvaatia kõrgliigaklubis Lokomotiva. Dinamoga on Moharrami tulnud Horvaatia meistriks neli korda.

Iraani jalgpallikoondises debüteeris 11. septembril 2018 sõprusmängus Usbekistani vastu. Ta kuulub Iraani koondisse 2022. aasta maailmameistrivõistlustel.

Ta on talõši päritolu.

Saavutused
----------

Persepolis
* Persian Gulf Pro League: 2016–17, 2017–18
* Iraani kõrgliiga: 2017

Zagrebi Dinamo
* Prva HNL (4): 2018–19, 2019–20, 2020–21, 2021–22
* Horvaatia karikas: 2020–21
* Horvaatia superkarikas: 2019, 2022

Viited
------

1. ↑  "Moharrami novi igrač Dinama".
2. ↑   (vaadatud 21.11.2022)

| * v
* r
Iraani koondis  –  2022. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlused |
| --- |
| 

* 1 Beiranvand
* 2 Moharrami
* 3 Hajsafi (c)
* 4 Khalilzadeh
* 5 Mohammadi
* 6 Ezatolahi
* 7 Jahanbakhsh
* 8 Pouraliganji
* 9 Taremi
* 10 Ansarifard
* 11 Amiri
* 12 Niazmand
* 13 Kanaanizadegan
* 14 Ghoddos
* 15 Cheshmi
* 16 Torabi
* 17 Gholizadeh
* 18 Karimi
* 19 M. Hosseini
* 20 Azmoun
* 21 Nourollahi
* 22 Abedzadeh
* 23 Rezaeian
* 24 H. Hosseini
* 25 Jalali
* Treener: Queiroz

 | Iraan |
**Kaja Komissarov** (kuni 1985 **Kaja Paljasmaa**; sündinud 6. septembril 1969 Tallinnas) on Eesti ujuja ja õpetaja.

Lõpetas 1988 TSIK-i ja 1997 eesti filoloogina TPÜ.

Sportlasena
-----------

Ta alustas sportimist 1977 Kalevi ujumiskoolis. Tema treenerid olid Elvira Mikk ja Riho Aljand.

Ta tuli üheksa korda suvistel (1986–1989) ja viis korda talvistel meistrivõistlustel (1987–1989) vaba- ja teateujumises Eesti NSV meistriks. Kuulus 1986–1989 Eesti NSV koondisse.

Parimad tulemused vabaujumises: 25 m ujulas 400 m 4.26,6 (1987); 50 m ujulas 200 m 2.10,06 (1988) ja 800 m 9.14,69 (1988).

Treenerina
----------

1989–1994 oli ta Tallinna Kalevi ujumisklubi ja 1994–2000 TOP-i ujumisklubi treener.

Õpetajana
---------

2000. aastast on ta Rocca al Mare Kooli eesti keele, klassi- ja ujumisõpetaja ning teatriringi juhendaja.

Tunnustus
---------

* 1984 – meistersportlane
* 2013 – Tallinna aasta õpetaja

Isiklikku
---------

Tema ema on näitleja Luule Komissarov.[*viide?*]

Viited
------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8  Biograafia ESBL-is (vaadatud 09.05.2019)
2. ↑

Välislingid
-----------

* Biograafia ESBL-is
* Kaja Komissarovi sporditulemused
**Eduardo Frei Montalva** (16. jaanuar 1911 Santiago – 22. jaanuar 1982 Santiago) oli Tšiili poliitik. Aastatel 1964–1970 oli ta Tšiili president.

Tal oli seitse last. Tema vanim poeg Eduardo Frei Ruiz-Tagle oli Tšiili president aastatel 1994–2000.

Eduardo Frei alustas poliitilist tegevust Konservatiivses Parteis. Aastal 1938 lahkus ta erakonnast koos rühma noorte mõttekaaslastega ja asutas uue erakonna Falange Nacional, millest 27. juunil 1957 sai Tšiili Kristlik-Demokraatlik Partei. Aastal 1945 oli ta infrastruktuuriminister. Aastal 1949 valiti ta senatisse. 

Presidendiks kandideeris ta juba 1952. aastal, kuid kaotas Carlos Ibáñez del Campole. Teist korda kandideeris ta presidendiks 1958, aga jäi kolmandaks. Presidendiks sai Jorge Alessandri. Aastal 1964 võitis ta valimistel Salvador Allendet, kes omakorda võitis valimised 1970. aastal ning sai presidendiks pärast Eduardo Freid.

Frei alustas presidendina muu hulgas sotsiaalse arengu, maa- ja haridusreformi. Ta algatas majade ehitamist, tervishoiu edendamist, kasutamata alade taasmetsastamist ja riigi vasetööstuse natsionaliseerimist.

Frei surma põhjuseks diagnoositi operatsioonijärgne veremürgistus, kuid hiljem hakati kahtlustama mürgitamist. Detsembris 2009 vahistati kuus inimest, keda süüdistati Frei Montalva mürgitamises sinepigaasi ja talliumiga, mille jääke leiti lahkamisel. Ekspertide aruanne väitis, et pikaajaline väikeste annustega mürgitamine Frei haiglasviibimise ajal oli nõrgendanud tema immuunsüsteemi enne maooperatsiooni. Surma asjaolude uurimine kestab siiani.

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Eduardo Frei Montalva** |
**Külli Tammik** (1974. aastani **Külli Leppik**; 20. august 1950 Tallinn – 29. detsember 2013) oli eesti skulptor, iluuisutaja ning ilu- ja rulluisutamistreener.

Ta lõpetas 1969. aastal Tallinna 21. Keskkooli ja 1977. aastal ERKI (skulptuuri erialal). 

1987. aastast oli vabakutseline, 1983. aastast Eesti Kunstnike Liidu liige.

Skulptorina oli ta peamiselt animalist, kes lõi humoristliku alatooniga inimtüüpe karikeerivaid looma- ja linnukujusid. Tema teoseid on Eesti Kunstimuuseumi, Tartu Kunstimuuseumi, Eesti Spordimuuseumi ja Tallinna Kunstihoone kogudes, aga ka erakogudes. Tema loodud olid näiteks Vassili Võrgu pronksbareljeef Tallinna 3. Keskkooli seinal (1978) ning komnoor Leopold Linderi pronksbüst Aseri kultuurimajas (1979).

Ta tegeles Tallinna Mererajooni spordikoolis Vaike Paduri, Lilian Looringu ja Kalju Saarekese juhendamisel iluuisutamisega ning kuulus 1968. aastal Eesti koondisse. Aastatel 1969–1987 töötas Tallinna Mererajooni spordikoolis iluuisutamistreenerina, aastatel 1987–1989 oli treeneri olümpiareservi eriklassis. 

Aastatel 1993–2008 oli ta Rulluisutamisföderatsiooni president ja klubi Vigurid juht. Kuulus ka Rahvusvahelisse Rulluisutamisliidu treenerite ühendusse. 

Ta harrastas ka allveesporti, suusatamist, ratsutamist ja iluvõimlemist.

Kirjandus
---------

* Eesti kunsti ja arhitektuuri biograafiline leksikon. Tallinn 1996

Välislingid
-----------

* In Memoriam Külli Tammik
* Biograafia ESBL-is
**Küllike Realo** (aastani 1962 **Kliimand** 14. juuni 1942 Tartu – 10. november 2006 Tartu) oli eesti keemik.

Elulugu
-------

Küllike Realo oli õpetajate tütar ja Enn Realo abikaasa.

Lõpetas 1960 Tartu 5. Keskkooli, 1965 Tartu Riikliku Ülikooli keemiaosakonna ja 1982 TRÜ aspirantuuri; keemiakandidaat (1983, TRÜ), väitekiri "Выращивание монокристаллов СаS и SrS и изучение их оптических свойств". Täiendanud end rahvusvahelistel keskkonna radioaktiivsuse ja kiirguskaitse kursustel Saksamaal ja Austrias (1993, 2002), Rootsis (1998), Jaapanis (2001), Taanis (2001), Soomes (2003). Oli 1966–1971 ja 1984–1987 TRÜ elektroluminestsentsi ja pooljuhtide laboris vanemlaborant, insener ja vanemteadur, 1971–1984 ja 1987–1997 Eesti NSV Teaduste Akadeemia Füüsika Instituudis (FI) insener, vaneminsener ja teadur, 1998–2006 Tartu Ülikooli Füüsikainstituudi tuumaspektroskoopia labori teadur.

Teadustöö
---------

Uurimisvaldkond: objektide süntees ja omaduste uurimine elektroluminestsentsi, selektiivse dosimeetria ja kõrgtemperatuursete ülijuhtide valdkonnas, kõrge sulamistemperatuuriga monokristallide kasvatamine, radionukliidide gammaspektroskoopia ja radioökoloogia. Tulemused: leelismuldmetallide sulfiidide monokristallide esmakordne kasvatamine; Pb-210 radioökoloogia selgitamine. Põhjamaade Kiirguskaitse Ühingu NSFS/IRPA liige. Üle 70 teadustrükise.

Teoseid
-------

* Growth and Some Properties of Calcium Sulphide Single Crystals (kaasautor). // J. Cryst. Growth 56, 636 (1982)
* Quadrupole interaction at the Eu site in the EuBa2Cu3O7-x superconductor (kaasautor). // Phys. Lett. A139, 353 (1989)
* Studies on Radiocaesium in Estonian Soils (kaasautor). //J. Environ. Radioactivity 29 (1995) 2
* Releases of Natural Radionuclides from Oil-shale-fired Power Plants in Estonia (kaasautor). // J. Environ. Radioactivity 33 (1996) 1
* Eine Bewertung der Radiologishen Wirkung von Ölschifferflugasche in Estland (kaasautor). // In Radioaktivität in Mensch und Umwelt, II. IRPA/Fachverband für Strahlenschutz, Lindau, 1998
* Natural Radionuclides in Radium-Rich Soils in North-East Estonia (kaasautor E. Realo). // The Natural Radiation Environment VII. International Symp. on the Natural Radiation Environ. "Radioactivity in the Environment" 7, Elsevier, Amsterdam, 2005.

Viited
------

1. 1 2 3 4  Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide

Kirjandus
---------

* Tartu Ülikooli õppe-teaduskoosseisu biobibliograafia nimestik 1981–1995 (käsikiri), 145
* TRÜ keemiaosakond 1977–1986. Tartu, 1988, 149.
* *Eesti teaduse biograafiline leksikon.* 3. köide: *N–Sap* TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013

 *Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.*
**Mol** on vald Belgias Antwerpeni provintsi kirdeosas Turnhouti ringkonnas.

Valla pindala on 114,26 km², elanike arv 33 054 (1. jaanuar 2007).

Moli linnaosi nimetatakse "küladeks" (*gehuchten*): need on kesklinn (*Centrum*), Achterbos, Donk, Ezaart, Ginderbuiten, Gompel, Heidehuizen, Millegem, Postel, Rauw, Sluis ja Wezel.

Postel piirneb põhjas Hollandi küla Reuseliga; Rauw piirneb idas Limburgi provintsi linna Lommeliga. Teised naabervallad on Geeli vald, Meerhouti vald, Baleni vald, Arendonki vald, Retie vald ja Desseli vald. Mol on Baleni, Meerhouti ja Desseli vallale kultuuri-, tuletõrje-, tervishoiu- ja hariduskeskus. 

Mol on kuurortlinn metsade vahel paiknevate järvedega. Zilvermeeri järve ääres on valge liivarand. 

Kohalikul toorainel põhinev tööstusliku ränidioksiidi valmistaja Sibelco on omal alal maailma juhtiv ettevõte. Gompelis on klaasivabrik. 

Molis on ka Belgia tuumauurimiskeskus SCK•CEN ja Flaami tehnikauurimisinstituut VITO.

Endises Sluisi pastoraadis on Jakob Smitsi muuseum, kus on eksponeeritud Jakob Smitsi jt Moli koolkonna kunstnike tööd. Nad maalisid Moli maastikke, kuhu kuulusid ka tuulikud, millest mõned on säilinud. 

Moli kirdenurgas Hollandi piiri lähedal Posteli külas on 900 aasta vanune Posteli klooster, kus pruulitakse õlut ja valmistatakse juustu. 

Peter Helseni ja tema kaastööliste rajatud 15 kabeliga ristitee Ezaarti külas on kaitsealune mälestis.

Kesklinnas on massiivne Peetruse ja Pauluse kirik 15. sajandist ning selle ees raekoda 18. kuni 19. sajandist. Muid ajaloolisi hooneid on kesklinnas vaid üksikuid.

Viited
------

1. ↑  Bevolking per gemeente op 1 januari 2020

Välislingid
-----------

* Valla koduleht (*hollandi keeles*)

Antwerpeni provintsi vallad

Aartselaar **·** Antwerpen **·** Arendonk **·** Baarle-Hertog **·** Balen **·** Beerse **·** Berlaar **·** Boechout **·** Bonheiden **·** Boom **·** Bornem **·** Borsbeek **·** Brasschaat **·** Brecht **·** Dessel **·** Duffel **·** Edegem **·** Essen **·** Geel **·** Grobbendonk **·** Heist-op-den-Berg **·** Hemiksem **·** Herentals **·** Herenthout **·** Herselt **·** Hoogstraten **·** Hove **·** Hulshout **·** Kalmthout **·** Kapellen **·** Kasterlee **·** Kontich **·** Laakdal **·** Lier **·** Lille **·** Lint **·** Malle **·** Mechelen **·** Meerhout **·** Merksplas **·** Mol **·** Mortsel **·** Niel **·** Nijlen **·** Olen **·** Oud-Turnhout **·** Putte **·** Puurs-Sint-Amands **·** Ranst **·** Ravels **·** Retie **·** Rijkevorsel **·** Rumst **·** Schelle **·** Schilde **·** Schoten **·** Sint-Amands **·** Sint-Katelijne-Waver **·** Stabroek **·** Turnhout **·** Vorselaar **·** Vosselaar **·** Westerlo **·** Wijnegem **·** Willebroek **·** Wommelgem **·** Wuustwezel **·** Zandhoven **·** Zoersel **·** Zwijndrecht
|  |
| --- |
|  |
| Medalikohad |
| Taliolümpiamängud |
| **Hõbe** | 2018 | jäähoki |

**Yasin Ehliz** (sündinud 30. detsembril 1992 Bad Tölzis) on Saksamaa jäähokimängija, kes mängib Saksamaa kõrgliigaklubis EHC München ründajana paremäärel.

Saksamaa kõrgliigas debüteeris ta hooajal 2010–11 Thomas Sabo Ice Tigersi meeskonnas. Seal mängis ta kuni hooaja 2017–18 lõpuni.

2018. aasta juunis sõlmis ta üheaastase lepingu NHL-i klubiga Calgary Flames. Ehliz sai hooaja 2018–19 alguses kirja vaid neli mängu American Hockey League'is Flamesi noorteklubis Stockton Heat, kuni Flames 2018. aasta novembris Ehlizist loobus.

2018. aasta novembris naasis Ehliz Saksamaa kõrgliigas, sõlmides lepingu EHC Müncheniga. 2023. aastal tuli ta klubiga Saksamaa meistriks. 2022/23. põhihooajal oli Ehliz Kölner Haie mängija Andreas Thuressoni kõrval resultatiivseim mängija (21+39) ning valiti hooaja parimaks mängijaks.

2018. aasta taliolümpiamängudel võitis Ehliz Saksamaa jäähokikoondise koosseisus hõbemedali. Jäähoki maailmameistrivõistlustel osales Ehliz esmakordselt 2013. aastal.

Viited
------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Yasin Ehliz** |

1. ↑  "Flames sign Ehliz, Hogstrom". nhl.com. 12.6.2018. Vaadatud 13.2.2022

Välislingid
-----------

* Yasin Ehliz hockeydb.com lehel
**Külliki Karu** (aastani 1981 **Külliki Kangro**; sündinud 19. juunil 1954 Tartus) on eesti arstiteadlane ja kardioloog.

Ta lõpetas aastal 1972 Tartu 2. Keskkooli ja aastal 1978 Tartu Riikliku Ülikooli arstiteaduskonna, aastatel 1981–1985 oli arstiteaduskonna juures aspirantuuris; aastal 1986 kaitses tööga "Комплексная оценка приспособляемости сердечно-сосудистой системы к физической нагрузке у больных инфарктом миокарда методами тетраполярной грудной реографии и поликардиографии" meditsiinikandidaadi väitekirja.

Ta oli aastatel 1985–1988 Tartu Ülikooli Üld- ja molekulaarpatoloogia instituudi teadur, aastast 1988 on ta kardioloogiakliiniku assistent ja vanemassistent.

Ta on uurinud ägeda südameinfarktiga haigete südame ja veresoonkonna kohanemist füüsilise koormusega ning südame vasaku vatsakese kokkutõmbumise ja lõtvumise muutusi südame isheemiatõve korral. Tema uuringute tulemusi ja uurimismeetodeid on rakendatud kardioloogias.

Isiklikku
---------

Tema abikaasa on majandusteadlane Jaak Karu. Tema isa oli matemaatik Gunnar Kangro, ema oli arst Hilja Kangro (1922–2001); arst on ka ta õde Anu. Vanaisa Fromhold Kangro (1881–1932) oli ehitusinsener ja ettevõtja.

Viited
------

1. ↑  "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 13. märts 2010. Vaadatud 4. juunil 2014.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)

Kirjandus
---------

* Eesti teaduse biograafiline leksikon. Tallinn, 2000
Vee (H2O ) molekul on polaarne; negatiivne laeng on esitatud punase varjundiga ja positiivne laeng sinisega
Aine molekulis aatomitevahelised keemilised sidemed moodustuvad ühiste elektronpaaride kaudu. **Molekuli polaarsus** tähendab elektrontiheduse (elektrilist laengute) nihkumist molekulis tulenevalt elektronide (elektronpilvede) nihutatud paiknemisest.

Elektronide ebaühtlane paiknemine aatomitevahelisel keemilisel sidemel viib positiivse ja negatiivse elektrilise laengu nihkumisele. Naaberaatomitel tekivad erimärgilised osalaengud, mida tähistatakse δ+ (delta pluss) ja δ- (delta miinus). Esineda võivad mittepolaarsed (näiteks H2), polaarsed (näiteks Hδ+Clδ-) või ioonilised sidemed (näiteks Na+Cl-). Polaarsel molekulil on elektriline dipoolmoment. Polaarsetel molekulidel esineb vastastikune toime dipool-dipool interaktsioonide ja vesiniksidemete kaudu.

Elektronide ebaühtlast paiknemist kahe aatomi vahel põhjustab aatomite erinev võime tõmmata elektrone oma poole (s.t. aatomite elektronegatiivsuste erinevus) ja molekuli struktuuri asümmeetria.

Vesi (H2O) kui polaarne ühend lahustab kergesti paljusid teisi polaarseid ja ioonilisi ühendeid, kuid halvasti mittepolaarseid ühendeid, nagu õlid ja rasvad. 
Suurtel molekulidel, mille ühes otsas on polaarsed rühmad ja teises mittepolaarsed, evivad pindaktiivsete ühendite omadusi.

Molekuli struktuur ja polaarsus
-------------------------------

Alljärgnev tabel lubab ennustada molekuli polaarsust tulenevalt tema struktuurist.

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  | **Valem** | **Kirjeldus** | **Näide** |
| **Polaarne** | AB | Lineaarsed molekulid  | CO |
| HAx | Molekulid ühe H aatomiga | HF |
| AxOH | Otsmine OH-rühm molekulis | C2H5OH |
| OxAy | Otsmine O-aatom molekulis  | H2O |
| NxAy | Otsmine N-aatom molekulis  | NH3 |
| Mittepolaarne | A2 |  Mingi elemendi kaheaatomiline molekul  | O2 |
| CxAy | Enamus süsinikühendeid | CO2 |

Molekuli polaarsus on seotud ühe või mitme polaarse kovalentse sidemega. Molekuli polaarsust mõjutavad struktuurifaktorid:

* aatomite elektronegatiivsused – mida suurem on elektronegatiivsuste erinevus, seda polaarsem on aatomitevaheline side; piirjuhud on mittepolaarne ja iooniline side
* aatomi polariseeruvus – väikeste aatomitega võrreldes polariseeruvad suured aatomid (näiteks jood) kergemini, s.t. rohkem kui tuleneb elektronegatiivsuste erinevusest
* molekuli suurus – mingi polaarse sideme mõju molekuli polaarsusele väheneb molekuli suuruse kasvades; näiteks etanool on vees lahustuv, kuid geraniool on õli
* molekuli sümmeetria – vastassuundades asuvate sidemete polaarsused võivad molekulis üksteist kompenseerida; näiteks boortrifluoriid (BF3) molekul on mittepolaarne, sest kolm sümmeetriliselt asetsevat polaarset B–F sidet kompenseerivad üksteist.

Vaata ka
--------

* Keemiline side
* Hüdrofiilsus
* Hüdrofoobsus
Liguuria ja Itaalia Riviera
Portofino väikesadam Itaalia Rivieras
"La Riviera italienne", Itaalia Turismiameti reisiplakat, u 1920
**Itaalia Riviera** ehk **Liguuria Riviera** (itaalia keeles *Riviera ligure*) on Liguuria mere ja mereäärsete Alpide ning Apenniinide poolt moodustuva mäeaheliku vahel asuv kitsas rannikuriba. Pikuti ulatub ala Prantsusmaa ja Prantsuse Riviera (ehk Côte d'Azuri) piirist Ventimiglia lähedal (endine tollipunkt) kuni Capo Corvoni (varem tuntud ka kui *Punta Bianca*), mis tähistab La Spezia lahe idapoolset lõppu ja on Toscana piiri lähedal. Seega hõlmab Itaalia Riviera tänapäeval peaaegu kogu Liguuria rannikut, kuid ajalooliselt ulatus see kaugemale läände läbi tänase Prantsusmaa territooriumi kuni Monaconi välja.

Ülevaade
--------

Riviera keskuseks on Genova linn, mis jagab selle ka kaheks peamiseks osaks: Genovast Prantsusmaa piiri poole ulatuv Riviera di Ponente ('loojuva päikese rannik') ning Genova ja Capo Corvo vaheline Riviera di Levante ('tõusva päikese rannik').

Itaalia Riviera on kuulus oma iseäranis pehme kliima ja lõõgastunud elulaadi poolest, mis koos Riviera vanade kalasadamate ja selle maastiku iluga on teinud Rivierast populaarse reisijate ja turistide sihtkoha alates lord Byroni ja Percy Shelley aegadest 19. sajandi alguses.

Mitmed piirkonna külad ja linnad on tuntud üle maailma: näiteks Portofino, Bordighera, Lerici ja Cinque Terre.

Savona linna ümbruses asuvat Riviera di Ponente osa tuntakse omakorda nimega Riviera delle Palme ('palmide Riviera') ning Sanremo linna ümbrust tuntakse pikaajalise lillekasvatuspiirkonnana Riviera dei Fiori.

Asulad
------

Itaalia Rivieras või selle lähiümbruses olevad asulad:

* Alassio
* Albenga
* Albissola
* Ameglia
* Andora
* Arenzano
* Arma di Taggia
* Bajardo
* Balestrino
* Bergeggi
* Bergeggi saar
* Bogliasco
* Bonassola
* Bordighera
* Borghetto Santo Spirito
* Borgio Verezzi
* Bussana
* Bussana Vecchia
* Brugnato
* Colletta di Castelbianco
* Camogli
* Campo Ligure
* Campomorone
* Camporosso
* Capo di Noli
* Capo Mele
* Castelvecchio di Rocca Barbena
* Celle Ligure
* Ceriale
* Ceriana
* Cervo
* Chiavari
* Cicagna
* Cinque Terre
* Cipressa
* Civezza
* Cogoleto
* Corniglia
* Costarainera
* Deiva Marina
* Diano Marina
* Finale Ligure
* Framura
* Gallinara saar
* Genova
* Genoa Nervi
* Genoa Pegli
* Genoa Sant'Ilario
* Imperia
* Laigueglia
* Lavagna
* Lerici
* Levanto
* Loano
* Manarola
* Moneglia
* Monterosso al Mare
* Noli
* Ospedaletti
* Palmaria saar
* Pietra Ligure
* Portofino
* Porto Venere
* Rapallo
* Recco
* Riomaggiore
* Riva Ligure
* San Bartolomeo al Mare
* San Fruttuoso
* San Lorenzo al Mare
* San Pietro di Rovereto
* San Rocco
* Sanremo
* Santo Stefano al Mare
* Santa Margherita Ligure
* Sarzana
* Savona
* Sestri Levante
* Sori
* La Spezia
* Spotorno
* Taggia
* Vado Ligure
* Vallecrosia
* Varazze
* Ventimiglia
* Vernazza
* Voltri
* Zoagli
* Zuccarello

Vaata ka
--------

* Prantsuse Riviera
* Austria Riviera
* Sloveenia Riviera
* Türgi Riviera
* Genova laht
**Kojusala mõis** (läti keeles *Kojusalas muiža*) oli rüütlimõis Lätis Riia linnas Maskavas forštate asumis. Saksa keeles on ilmselt kasutusel olnud nimekuju *Manecken Hof*.

Kojusala mõisa esimene teadaolev omanik oli Riia sadama ülevaataja Andreas Koje, kellele mõis kuulus aastal 1596. Tema järgi on nime saanud ka endine Daugava jõe saar, millel mõis asus ja mis kandis nime Kojusala. Vaatamata väikesele pindalale oli tegemist rüütlimõisaga, mille valdused liideti Riia linnaga alles aastal 1899. Andreas Koje pere kätte jäi mõis kuni XVII sajandini.

Johann Christoph Brotze Riia ümbruse kaardil Kojusala-nimelist mõisa ei ole, küll aga asub selle koha peal mõis Manecken Hof. 

XVIII sajandi lõpus ühendati saar maismaaga ning mõisa ja Mazā Jumpravmuiža mõisale kuulunud kõrtsi juurde rajati Kojusala park (läti keeles Kojusalas dārzs), mis on üks vanemaid Riia parke. 1754. aastal loovutas mõis pargi Riia linnale. Linn jagas pargi ehituskruntideks ja maa ehitati kiiresti maju täis. Pargiks jäi vaid 1,5 hektari suurune maalapp. Lisaks pargile asusid täidetud alal saare ja maismaa vahel veel puidukaupmeeste firma Jēkabs Dombrovskis laod, mida mõisnikud neile välja rentisid. 

Mõisa hooned on hävinud.

Välislingid
-----------

* Sissekanne Riia mõisate saidil (*läti keeles*)
**Küllätüvä tsässon** on Nahtsi (Anastassia Vanema) tsässon Küllätüvä külas Setomaa vallas. Nahtsipäev on 11. novembril ukj (29. oktoobril vkj). Tsässon on ehitatud aastatel 1925–1928 varasema, lagunenud tsässona asemele.

Üldandmed
---------

Tsässon asub Küllätüvä külas Setomaa vallas Võru maakonnas. Paikneb keset küla, selle lähedal on ka paekivist raketega allikas. Hoone ei ole riikliku kaitse all. On heas ehituslikus seisukorras. 

Kreutzwaldi memoriaalmuuseumi 1974. aasta ekspeditsiooni materjalide andmetel ehitasid tsässona Lillepuu talu mehed. Teenistust peeti 11. novembril kell 10. Küllätüvä nahtsipäeval käis tavaliselt umbes sada inimest, nii külarahvas kui ka kaugemad külalised. 
Ajapikku tsässon lagunes, kuid 1990. aastate keskpaigas hoone remonditi. Tsässon taasavati 18. augustil 1996. Taasavamise ja korrastamise eestvedaja oli Vassili Lillepuu (Lillepuu Vasso), abilised olid ka teised küla mehed – Mati Kõivik, Raivo Uiboleht, Mihkel Uiboleht, Nikolai Lillepuu, Voldemar Sillaots. Remondi käigus paigaldati hoonele uued katusekonstruktsioonid ning ehitati poolkelpkatuse asemele viilkatus, vahetati aknad, remonditi ja uuendati siseviimistlus.

Ehituslikud andmed
------------------

Küllätüvä tsässon on praegu Eesti Vabariigi territooriumile jäävatest Setumaa kivitsässonatest suurim. See on nelinurkse põhiplaaniga, ühekorruseline, viilkatusega, valatud kividest (seest õõnsad lubjast ja kruusast valatud plokid) ehitatud hoone. Kiviplokid valati Irboskas ja toodi kohale hobustega. 

Konstruktsiooniliselt on tsässonal üks siseruum, mis on kergvaheseinaga kaheks jagatud, moodustades palveruumi (35 m2) ja altariruumi (12 m2). Altariruumi pääseb kirikule iseloomuliku kahe poolega ikonostaasivärava kaudu. 1974. aasta inventeerimise ajal oli hoonel veel laastudega kaetud poolkelpkatus, mis oli selleks ajaks väga lagunenud. Seetõttu olid kogu palvemaja ikonostaas, ikoonid ja muu sisustus täielikult hävinud. 
Hoone välismõõdud on 947 (p) x 580 (l) cm, kõrgus katuseharjani maapinnast 590 cm ja seina kõrgus 260 cm. Altariruumi suurus on 370 x 530 cm.

Sisustus
--------

Tsässonas on kümmekond ikooni, millest enamikku katavad pühaserätid (nii kootud kui ka maalitud). Tsässonas paiknevad analoid ja ristikäikudel kasutatavad kirikulipud. Laest ripub väheldasem õlilamp. Lisaks kiriklikele sisustuselementidele on tsässonas ka lauad ja pingid-toolid, mis leiavad kasutust külarahva kogunemistel nii nahtsipäeval kui ka teistel külatähtpäevadel. Tsässonasse on toodud varjule ka Küllätüvä küla maadele jäävalt külakalmistult pärit keskaegse kiviristi tükid.
Hoone loodenurgas asub väike ümmargune metallahi, mida saab puudega kütta ja mille korsten on läbi seina välja toodud.

Viited
------

1. 1 2 3  *Setomaa tsässonad*. Koostanud Tapio Mäkeläinen ja Ahto Raudoja. Kirjastus: Setu Kultuuri Fond, 2011.

Kirjandus
---------

* Küllätüvä. Nahtsi (Anastassia) tsässon. – Jaanus Plaat, Arne Maasik. Õigeusu kirikud, kabelid ja kloostrid Eestis. Eesti Kunstiakadeemia. Tallinn 2011. Lk 922–927