recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Biosfääri programmiala** (inglise keeles *biosphere reserve*) on UNESCO programmi "Inimene ja biosfäär" alusel loodud ala haridus-, seire- ja uurimistöö korraldamiseks ning loodusvarade kaitse ja säästva kasutamise ühitamiseks (säästva arengu seadus).

Ala ülesanne on kaitsta terviklikult ökosüsteeme, mille osa on inimene: nii floorat, faunat ja kogu eluta loodust kui ka kultuuriväärtusi ja inimeste sotsiaal-majanduslikku arengut piirkonnas. Biosfääri programmialal on üks või mitu tuumala, neid ümbritsev puhverala ja neist väljapoole jääv majandusala. Biosfääri programmialad arendavad ning levitavad tasakaalustatud looduskaitse ja looduskasutuse meetodeid ja võtteid. Biosfääri programmialad moodustavad UNESCO programmi "Inimene ja biosfäär" biosfääri programmialade ülemaailmse võrgustiku ja juhinduvad oma tegevuses Sevilla strateegiast (1996), mis käsitleb biosfääri programmialasid säästva arengu mudelaladena. Eestis on loodud Lääne-Eesti saarte biosfääri programmiala. Vaata täiendavalt

Vaata ka
--------

* Biosfäär
* Kaitseala
* Biosfäärikaitseala

Viited
------

1. 1 2  Biosfääri programmiala Säästva Eesti Instituudi veebisõnastikus "Säästva arengu sõnaseletusi" (vaadatud 22.06.2019)

Kirjandus
---------

* Biosfääri programmiala Säästva Eesti Instituudi veebisõnastikus "Säästva arengu sõnaseletusi"

Välislingid
-----------

* UNESCO Biosfääri programmiala veebileht
|  |
| --- |
|  |
| Medalikohad |
| Taliolümpiamängud |
| **Hõbe** | 2018 | jäähoki |

**Dominik Kahun** (sündinud 2. juulil 1995 Planás, Tšehhis) on Saksamaa jäähokimängija, kes mängib ründajana Šveitsi kõrgliiga klubis SC Bern.

Kahun sündis Tšehhis ja kolis perekonnaga Saksamaale lapsepõlves. Ta hakkas jäähokit mängima Saksamaa noorteklubis Jungadler Mannheim. 2012. aastal suundus ta Põhja-Ameerikasse, liitudes Ontario Hockey League'i klubiga Sudbury Wolves.

2014. aastal naasis ta kodumaale, liitudes Saksamaa kõrgliiga klubiga EHC München. Aastatel 2016–2018 tuli ta klubiga kolmel korral Saksamaa meistriks.

2018. aasta mais sõlmis ta kaheaastase lepingu NHL-i klubiga Chicago Blackhawks. Debüüdi NHL-is tegi ta 3. oktoobril mängus Toronto Maple Leafsi vastu. Esimese värava lõi ta 11. oktoobril mängus Minnesota Wildi vastu. 2019. aasta juunis liitus ta Pittsburgh Penguinsiga. 2020. aasta veebruaris siirdus ta Buffalo Sabresi.

2020. aasta novembris sõlmis ta üheaastase lepingu Edmonton Oilersiga.

2021. aasta septembris sõlmis ta kolmeaastase lepingu Šveitsi kõrgliiga klubiga SC Bern.

2018. aasta taliolümpiamängudel võitis ta Saksamaa jäähokikoondise koosseisus hõbemedali. Lisaks on ta kuulunud koondisse maailmameistrivõistlustel.

Viited
------

1. ↑  "RELEASE: Blackhawks agree to terms with four players". NHL.com. 21.5.2018. Vaadatud 1.1.2019
2. ↑  "Oilers sign Dominik Kahun". Edmonton Oilers. 1.11.2020. Vaadatud 15.11.2020

Välislingid
-----------

* Dominik Kahun NHL.com lehel
* Dominik Kahun hockeydb.com lehel
**Põhja-Kaukaasia** ehk **Ees-Kaukaasia** (vene *Северный Кавказ*) on Kaukaasia osa, mis jääb Kaukasuse peaahelikust põhja poole, ulatudes kuni Aasia ja Euroopa loodusgeograafilise piirini Kuma-Manõtši nõos.

Põhja-Kaukaasia kuulub alates 19. sajandist Venemaale, kes kulutas piirkonna allutamiseks kaks esimest kolmandikku nimetatud sajandist (nn Kaukaasia sõjad).

Põhja-Kaukaasia haldusjaotus aastal 1940.  
 Tänased piirid on näidatud valgete joontega.
Põhja-Kaukaasia haldusjaotus aastal 1950.  
 Valgete joontega on näidatud 1940. aasta piirid.
Põhja-Kaukaasia aastal 2005.
Suurimad linnad: Jekaterinodar, Vladikavkaz, Rostov Doni ääres, Stavropol, Groznõi, Pjatigorsk.

Etniline koosseis
-----------------

Etniliselt ja religioosselt on Põhja-Kaukaasia kirev piirkond.

Piirkonna riigid 1918. aastal
-----------------------------

Pärast Venemaa keisririigi lagunemist 1917. aastal moodustati Põhja-Kaukaasias 1918. aasta kevadel 3 nõukogude vabariiki: Kubani-Mustamere Nõukogude Vabariik (*Кубано-Черноморская*), keskus Jekaterinodar; Terski Nõukogude Vabariik (*Терская*), keskus Vladikavkaz ja Doni Nõukogude Vabariik (*Донская*) ning bolševike juhitav Stavropoli kubermangus. 1918. aasta juulis moodustati nende nõukogude vabariikide poolt Põhja-Kaukaasia NSV

Vaata ka
--------

* Taga-Kaukaasia
* Lõuna föderaalringkond
Domeikava kirik
**Domeikava** on küla Leedus endise Kaunase maakonna aladel Kaunase rajoonis, Domeikava valla keskus. Asub 10 km Kaunasest põhja pool.

Domeikava on elanike arvult Leedu suurim küla. Seal on nii gümnaasium kui ka raamatukogu. Vaatamisväärsuseks on Kaunase kindluse Domeikava fordi varemed.

Ajalugu
-------

Esimesed teated sealse mõisa kohta pärinevad aastast 1850, mil see Kudrevičiustelt Martusevičiuste valdusse läks. 1863. aastal võtsid sealsed elanikud osa jaanuariülestõusust. Kättemaksuks küüditati nad Siberisse ja sealsete elanike asemele asustati venelased. 
XIX sajandi lõpuks olid Kaunasest põhja poole jäävad alad Nerise ja Nemunase põhjakaldal, Nevėžisest idas ja Jonava-Kėdainiai joonest lõuna pool kujunenud kakskeelseteks. Taolise olukorra põhjuseks oli osalt see, et poolakatest mõisnikud asustasid oma maadele inimesi Poolast, aga osalt ka see, et Jaanuariülestõusu järel sinna asustatud venelased võtsid üle poola keele.

1913. aastal rajati küla maadele Domeikava fort. Asula hakkas kasvama nõukogude ajal, mil sinna rajati masinajaama keskasula. 2002. aastal ehitati sinna katoliku kirik, sellest ajast peale on Domeikava kohaliku kihelkonna keskuseks.

Tuntud elanikke
---------------

* Kastytis Klimas – leedu jooksja
* Mindaugas Pukštas – leedu jooksja

Viited
------

1. ↑
2. ↑
3. ↑  Domeikava. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. V (Dis-Fatva). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2004. 62 lk.

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Domeikava** |

* Domeikava Poola geograafilises sõnastikus
* Küla portaalis vietoves.Lt
**Põhja-Korea vonn** (*won*) (korea keeles 조선민주주의인민공화국 원, hanja: 朝鮮民主主義人民共和國 圓) on Põhja-Korea rahaühik.

Etümoloogiliselt tuleb sõna "vonn" samast sõnatüvest kust Hiina rahaühik "jüaan" ja Jaapani rahaühik "jeen". Vonn jaguneb 100 tšoniks.

Põhja-Korea vonn tuli käibele 6. detsembril 1947 ja ta asendas seni käibinud Korea vonni.

1959. aastal toimus Põhja-Koreas rahareform ja kasutusele võeti teine vonn. Esimene vonn vahetati teise vastu kursiga 100:1. Teine vonn oli jäigalt seotud USA dollariga kursiga 2,14 vonni = 1 dollar ja kuulujuttude põhjal oli see kurss valitud Kim Jong Ili sünnipäeva 16. veebruari järgi. 2001. aastal loobus Põhja-Korea vonni ja dollari seotusest ja sellele järgnes kiire inflatsioon.

2009. aasta novembris toimus rahareform, mille käigus 100 vana vonni eest sai 1 uue vonni. Vahetatava raha hulk oli piiratud. Rahareform ei peatanud inflatsiooni ja 20. augusti 2010 seisuga maksis Põhja-Korea vonn 8,16610 Lõuna-Korea vonni ehk umbes 0,7 USA senti või 10 Eesti senti.

Käibel on pangatähed väärtusega 5, 10, 50, 100, 200, 500, 1000, 2000 ja 5000 vonni.
***Bipes biporus*** on roomajaliik. Ta on üks neljast taanduriliste liigist, kellel on jalad.

Teda leidub peamiselt Mehhikos Baja California poolsaarel.

Kirjeldus
---------

*Bipes biporus* on roosa ussisarnane roomaja, kelle kehapikkus on 18–24 cm ja laius 6–7 mm ning kes elab vähemalt 3 aastat. Vangistuses elas täiskasvanuna püütud isend 3-aastaseks, kuid suguküpsus saabub alles ligikaudu 4-aastaselt. Soomused paiknevad kehal rõngastena, mis annab talle vihmaussisarnase välimuse. Selline naha ehitus hõlbustab looma lõõtspillitaolist liikumist maa-alustes urgudes. *Bipes*'i perekonna liikidel on taanduriliste seas ainsana jäsemed. Esijäsemed on tugevad ja kaevamiseks spetsialiseerunud. Tagajäsemetest on säilinud vaid rudimentaarsed luud. *Bipes biporus*'el on perekonnast ainsana esijalgadel viis küünistega varvast.

Paljunemine
-----------

Liik on ovipaarne. Emasloom muneb juunis või juulis 1–4 muna. Emased saavutavad suguküpsuse ligikaudu 45. elukuuks. Nad munevad ainult maa-alustes urgudes. Muna lükatakse kahe kuu pärast maapinnale ja seal kooruvad nad mõne tunni jooksul.

Levik
-----

*Bipes biporus*'t on leitud Mehhiko osariikidest Baja Californiast, Baja California Surist, Guerrerost ja Chiapasest.

Käitumine
---------

*Bipes biporus* väljub harva oma urust. Öösel viibib ta maapinnale lähemal, päeval sügavamal maa all.

Toitumine
---------

Ta on oportunistlik karnivoor, kes sööb peamiselt sipelgaid ja termiite, aga ka teisi selgrootuid, putukate vastseid ja mune ning kõike muud, mis suhu mahub. *Bipes biporus* sööb oma saaki alati maa all.

Viited
------

1. ↑  Hollingsworth, B. & Frost, D. R. (2007). "Bipes biporus". *IUCNi punane nimestik*. Vaadatud 18.01.2020.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: mitu nime: autorite loend (link)
2. 1 2 3 4  "Bipes biporus". *Animal Diversity Web*. Vaadatud 18.01.2020.
3. ↑  Berkovitz, B. Shellis, P. (2016). "Chapter 6 - Reptiles 1: Tuatara and Lizards: Amphisbaenia". *The Teeth of Non-Mammalian Vertebrates*. Academic Press. Lk 177–179.`{{raamatuviide}}`: CS1 hooldus: mitu nime: autorite loend (link)
4. ↑  Grismer, L. L. (2002). *Amphibians and Reptiles of Baja California, Including Its Pacific Islands and the Islands in the Sea of Cortés*. Berkeley: University of California Press. Lk 254–255.
5. ↑  Kearney, Maureen. "Diet in the Amphisbaenian Bipes biporus". *Journal of Herpetology*. **37**: 404–408 – via JSTOR.
**Lood** (hollandi keeles *lood* - tina) on seade, millega mõõdetakse (looditakse) vee sügavust.

Käsiloodiga määratakse vee sügavust põhjalastava tinast 3-5 kg raskuse külge kinnitatud loodiliini pikkust mõõtes. Selleks on loodiliin jaotatud eri värvusega ja kujuga märkide abil meetripikkusteks osadeks. Käsiloodiga mõõdetakse väikest sügavust, kuni 45 meetrit. Suuremat sügavust mõõdetakse käsitsi diploodiga, selle raskuse mass on suurem.

Mehaanilisi loode kasutati enne kajaloodi leiutamist meresõidus kuni 200 meetri sügavuste määramiseks, okeanograafilistel uuringutel kuni 4000 meetri sügavuste määramiseks. Vintsi abil lasti merre peenest terastrossist loodiliini otsas olev raskus, mille külge oli kinnitatud klaastoruga pinal. Sügavus määrati pinnale tõstedud pinali püstisesse, ülevalt kinnise otsaga klaastorusse põhjalähedase veerõhu toimel tunginud fikseeritud veesamba kõrguse järgi.

Kajalood
--------

 *Pikemalt artiklis Kajalood*
Kajaloodi (veepinnal tekitatud heli ja sama heli veepõhjast püstsuunalise peegelduse ehk kaja saabumisaja vahemiku järgi vee sügavuse määramise akustiline riist) kasutatakse vee sügavuste 0,1 kuni 12 000 meetrit mõõtmiseks, sõltumata laeva kiirusest. Kajaloodi kasutatakse ka kalaparvede ja allveelaevade otsimisel ning hüdroakustilistel mõõdistamistel.

Vaata ka
--------

* Sonar
* Logi

Viited
------

1. ↑  Eesti Entsüklopeedia EE5, Tallinn, kirjastus "Valgus", 1990, lk. 621
|  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | 

|  |
| --- |
| Antifoon ja Magnifikaat |
|  |
|  |
| 

---

 |

 |

**Antifoon** ehk **antifon** (kr ἀντίφωνον, ἀντί 'vastas' + φωνή 'hääl') on üldjuhul proosatekstiline kompositsioon lääne kirikulaulus, mis enamasti on seotud teatava psalmi või kantikumi laulmisega. 

Tunnipalvuse repertuaaris valdavas osas miniatuurne ja lihtsa meloodikaga (nt vespri psalmi antifoon), aga esineb ka pikemaid ja keerukama meloodikaga (nt Maarja kiituslaulu antifoonid), missarepertuaaris on valdavalt keskmised (nt *communio* ehk armulaualaulu antifoonid) ja pikad antifoonid (nt *introitus* ehk algussalmide antifoon; lääne kirikulaulus on antifoon reeglina proopriumi ehk vastavalt kirikuaastale muutuva tekstikorpuse osa ja ladina kirikulaulus ulatub antifoonide repertuaar tuhandetesse üksustesse. Esineb eraldi kategooriaid, nt „O antifoonid" ja „maarjaantifoonid". Antifoon võib olla ka täiesti iseseisev muusikaline kompositsiooni, nt maarjaantifoon „Salve Regina". Esineb ka stroofilise värsstekstiga antifoone, nt riimitud tunnipalvuses (*rhymed office*). 

Ida kirikulaulus on antifoonil täiesti teistsugune tähendus. **Antifoon on muusikaline osa jumalateenistuses, mida lauldakse antifonaalselt.** Antifooni võib nt leida kolmest laulust koosneva muusikalise osana armulaualiturgia alguisast, aga ka tunnipalvustes, kus see tähendab antifonaalselt lauldud psalmi. 

Antifooni mõiste on lääne kirikulaulus ambivalentne, sest seda terminit on erinevatel perioodidel mõistetud erinevalt. Antifoon on nimetuse saanud antifonaalsest laulmisest ehk „millestki, mida laulavad vaheldumisi kaks koori". Psalmi esimene salm muutus iseseisvaks vormiosaks, mis tänapäevases praktikas kõlab lauldud psalmi alguses ja lõpus. Teatud perioodil ja kohati ka täna lauldakse antifooni ja psalmi või kantikumi salmide vahele. Tänapäevani lauldakse nii invitatooriumi antifooni matutiini ehk ööteenistuse alguses. Sellega tekib responsoriaalsele laulmisele sarnane refrääniline komponent. Oluline on aga tähele panna, et responsoriaalsel laulmisel on refrään defineerivaks tunnuseks, aga antifonaalsel laulmisel mitte.

Kristlikus liturgias kasutatav laulutüüp, kus vaheldumisi laulavad kaks koori (katoliku ja õigeusu kirikus) või vaimulik ja kogudus (luteri kirikus). 

Katoliku kirikus on see Gregoriuse koraal, tavaliselt psalmitekstiga.

Vaata ka
--------

* Maarja antifon
Dominic Monaghan, 2003
**Dominic Bernard Patrick Luke Monaghan** (sündinud 8. detsembril 1976) on Inglismaa näitleja. Ta on püüdnud rahvusvahelise tähelepanu kääbik Meriadoc Brandybucki rolliga "Sõrmuste Isanda" filmitriloogias (režissöör Peter Jackson, teine tuntum roll on Charlie Pace USA telesarjas "Teadmata kadunud" (Lost).

Isiklikku
---------

Monaghan sündis Saksamaal Berliinis. Saksa keel on inglise keele kõrval tema teine kodune keel.

Tema lemmikfilm on "Tähtede sõda". Filmi ühe tegelase, Luke'i järgi valis ta ka endale viimase eesnime. 

Ta on suur loodusearmastaja ning tal on olnud palju lemmikloomi, sealhulgas kameeleon. Tal on ka Indias oma mets ning ta oli ajutiselt loomaõiguste ühingu PETA liige.

Monaghan on jalgpallitiimi Manchester United fänn.

Tema paremale käele on tätoveeritud haldjakeelne sõna "üheksa", kvenja (Quenya) vormis Tengwaris. See viitab osalemisele "Sõrmuste Isanda" filmitriloogias ja sellele, et tema tegelane oli üks üheksast Sõrmuse Vennaskonna liikmest.

Talle meeldib lahendada ristsõnu, lemmikuks on ajalehe New York Times ristsõna.

Karjäär
-------

Esimest korda sai teda teleekraanil näha sarjas "Hetty Wainthropp Investigates", kus ta mängis Geoffrey Shawcrossi, ühte põhitegelast. Tema kinofilmidebüüdiks aga osutus Sasha 1997. aasta Briti filmis "Hostile Waters". Aastal 2000 mängis ta telesarjades "Monsignor Renard" ja "This is Personal: The Hunt for the Yorkshire Ripper" väikeosi. Aastatesse 2001–2003 jäi tema tuntuim roll, Meriadoc Brandybuck (eestikeelses variandis Ilomac Kangepukk). Aastal 2004 näitles ta filmides "Spivs" ja "The Purifiers" ning alustas telesarjas "Teadmata kadunud". Aasta hiljem käis ta läbi filmidest "Ringers: Lord of the Fans" Narratorina ning "Shooting Livien" Owen Scottina. 2008. aastal mängis ta filmis "I Sell the Dead", kus ta kehastas hauaröövlist Arthur Blake'i, aasta enne seda kirjutati ta "Teadmata kadunutest" välja. Aastasse 2009 jäävad rollid Chris Bradley filmis "X-Meeste algus: Wolverine" (X-Men Origins: Wolverine), ühe osaga piirdunud roll sarjas "Chuck", kahes osas olev Andy Britt sarjas "Meeleheitel koduperenaised" (Desperate Housewives) ning samuti alustas Monaghan sarjas "Vaade tulevikku" (FlashForward). Aastasse 2011 planeeritakse filmi "Pet" ning aastal 2010 alanud "Teadmata kadunute" kuuendal hooajal ilmus taas ekraanile Charlie Pace'ina.

Välislingid
-----------

 Dominic Monaghan – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
* Dominic Monaghan andmekogus IMDb (inglise) Muuda Vikiandmetes
**Vienne'i departemang** on 2. järgu haldusüksus (departemang) Prantsusmaal Nouvelle-Aquitaine'i piirkonnas.

Departemang moodustati pärast Prantsuse revolutsiooni 4. märtsil 1790 varasematest Poitou ja Anjou provintsidest. 
Teise maailmasõja ajal oli departemang jagatud kaheks. Üks osa kuulus Prantsuse Riigi koosseisu, teise osa olid okupeerinud sakslased. Departemangus asus 20 000-meheline Saksa okupatsioonivägi.

2015. aastani kuulus departemang Poitou-Charentesi piirkonda.

Departemang jaguneb halduslikult järgmiselt:

| Ringkond | Rahvaarv(2010) | Pindala(km²) | Valdu |
| --- | --- | --- | --- |
| Châtellerault | 112 286 | 2065 | 92 |
| Montmorillon | 74 802 | 3000 | 91 |
| Poitiers | 240 105 | 1926 | 83 |

Vaata ka
--------

* Vienne'i departemangu haldusüksuste loend

Viited
------

1. ↑  Populations légales 2019

Prantsusmaa departemangud

Ain **·** 
Aisne **·** 
Allier **·** 
Alpes-de-Haute-Provence **·** 
Alpes-Maritimes **·** 
Ardèche **·** 
Ardennes **·** 
Ariège **·** 
Aube **·** 
Aude **·** 
Aveyron **·** 
Bas-Rhin **·** 
Belfort **·** 
Bouches-du-Rhône **·** 
Calvados **·** 
Cantal **·** 
Charente **·** 
Charente-Maritime **·** 
Cher **·** 
Corrèze **·** 
Corse-du-Sud **·** 
Côte-d'Or **·** 
Côtes-d'Armor **·** 
Creuse **·** 
Deux-Sèvres **·** 
Dordogne **·** 
Doubs **·** 
Drôme **·** 
Essonne **·** 
Eure **·** 
Eure-et-Loir **·** 
Finistère **·** 
Gard **·** 
Gers **·** 
Gironde **·** 
Guadeloupe **·** 
Haut-Rhin **·** 
Haute-Corse **·** 
Haute-Garonne **·** 
Haute-Loire **·** 
Haute-Marne **·** 
Haute-Saône **·** 
Haute-Savoie **·** 
Haute-Vienne **·** 
Hautes-Alpes **·** 
Hautes-Pyrénées **·** 
Hauts-de-Seine **·** 
Hérault **·** 
Ille-et-Vilaine **·** 
Indre **·** 
Indre-et-Loire **·** 
Isère **·** 
Jura **·** 
Landes **·** 
Loir-et-Cher **·** 
Loire **·** 
Loire-Atlantique **·** 
Loiret **·** 
Lot **·** 
Lot-et-Garonne **·** 
Lozère **·** 
Maine-et-Loire **·** 
Manche **·** 
Marne **·** 
Martinique **·** 
Mayenne **·** 
Meurthe-et-Moselle **·** 
Meuse **·** 
Morbihan **·** 
Moselle **·** 
Mayotte **·** 
Nièvre **·** 
Nord **·** 
Oise **·** 
Orne **·** 
Pariis **·** 
Pas-de-Calais **·** 
Prantsuse Guajaana **·** 
Puy-de-Dôme **·** 
Pyrénées-Atlantiques **·** 
Pyrénées-Orientales **·** 
Réunion **·** 
Rhône **·** 
Saône-et-Loire **·** 
Sarthe **·** 
Savoia **·** 
Seine-Maritime **·** 
Seine-et-Marne **·** 
Seine-Saint-Denis **·** 
Somme **·** 
Tarn **·** 
Tarn-et-Garonne **·** 
Val-d'Oise **·** 
Val-de-Marne **·** 
Var **·** 
Vaucluse **·** 
Vendée **·** 
Vienne **·** 
Vosges **·** 
Yonne **·** 
Yvelines
**Jüri Paalma** (12. juunini 1940 **Jüri Pahlman**; 23. aprill 1934 Tallinn – 12. jaanuar 2000 Tallinn) oli eesti spordiajakirjanik.

Haridus ja sport
----------------

Ta lõpetas 1952. aastal Tallinna 2. Keskkooli ning 1966. aastal eesti keele ja kirjanduse erialal Tartu Riikliku Ülikooli.

Ta hakkas 1947. aastal mängima koolis võrk- ja korvpalli, hiljem treenis Kalevi SK-s Ivan Dratšovi ja Tartus Aleksander Rünga juhendamisel. 

Ta võitis võrkpallis Eesti meistrivõistlustel 1952. aastal Tallinna Kalevi ja 1958. aastal TRÜ meeskonnas hõbeda, 1959. aastal võitis meeskonnaga karika.

Töökohad
--------

Ta töötas 1956–1957 ALMAVÜ Tartu linnakomitees, 1957–73 Noorte Hääle toimetuses, 1973–1981 EKP Keskkomitees, 1981–1988 Spordilehe toimetajana, 1988–1990 ENSV Televisiooni- ja Raadiokomitee esimehena, 1991–1992 Agrotööstuskoondise reklaamibüroo juhatajana, 1992–1994 teledokumentalistika stuudio Tricycle Films toimetajana.

Liikmesus
---------

Ta oli 1961. aastast Ajakirjanike Liidu liige. Aastatel 1982–1988 oli ta Spordiajakirjanike Föderatsiooni esimees.

Jüri Paalma on maetud Metsakalmistule.

Tunnustus
---------

* 1988 Eesti NSV teeneline ajakirjanik

Isiklikku
---------

Jüri Paalma oli abielus spordipedagoog Maie-Reet Paalmaga. Ka poeg Veiko Paalma on õppinud ajakirjandust.
Vidzeme eeslinna asend Riias
**Vidzeme eeslinn** (läti *Vidzemes priekšpilsēta*) on Riia linnaosa. Vidzeme eeslinn asub Riia ida- ja keskosas Daugava paremal kaldal. Linnaosa pindala on 57 km² ja Läti Rahvastikuregistri andmetel elas 1. jaanuaril 2012 seal 172 705 elanikku. Linnaosa moodustati 1941. aasta jaanuaris ja kandis kuni 1990. aasta 28. detsembrini nime **Proletaarne rajoon** (*Proletāriešu rajons*). Praegustes piirides on linnaosa alates 1979. aastast.

Läti Rahvastikuregistri andmetel oli 1. jaanuaril 2012 Vidzeme eeslinna elanikest lätlasi 48,07%, venelasi 36,57%, valgevenelasi 3,42%, ukrainlasi 3,34%, poolakaid 1,91%, juute 1,30% ja teistest rahvustest inimesi 3,27%. 2,11% elanike rahvus oli teadmata.

Asumid
------

Vidzeme eeslinn jaguneb 11 asumiks:

* Berģi
* Brasa
* Brekši
* Bukulti
* Dreiliņi
* Jugla
* Mežciems
* Purvciems
* Skanste
* Suži
* Teika

Osaliselt paiknevad linnaosa territooriumil ka Centrs ja Čiekurkalns.

Viited
------

1. 1 2  "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 28. märts 2012. Vaadatud 17. augustil 2012.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
2. ↑  Rīga : enciklopēdija. Rīga, 1988, lk. 553

| * v
* r
Riia linnaosad |
| --- |
| 
Keskrajoon · Kurzeme rajoon · Latgale eeslinn · Põhjarajoon · Zemgale eeslinn · Vidzeme eeslinn |
**Nea Salamis Famagusta FC** on Famagustast pärit Küprose jalgpalliklubi mis tegutseb alates 1974. aasta Türgi invasioonist Küprosele ajutiselt eksiilis Larnacas. Klubi nimi tuleneb Vana-Kreeka linnast Salamina (Küpros), mis asub tänapäevase Famagusta linna lähistel. 

Nea Salamise kõige märkimisväärsemateks saavutusteks on Küprose karika ja superkarika võit 1990. aastal. Klubi kõrgeim koht Küprose meistriliigas on olnud kolmas koht. Oma esimese viie tegutsemisaasta (1948–1953) jooksul osales Nea Salamis Küprose amatööride jalgpalliföderatsiooni korraldatud meistrivõistlustel. 1953. aastal ühines klubi Küprose jalgpalliliiduga, hakates osalema riigi meistri- ja karikavõistlustel.

Klubi võttis esimest korda osa Euroopa võistlussarjast 1990. aasta UEFA karikavõitjate karikasarja raames ning mängis ka 1995, 1997, ja 2000 aasta UEFA Intertoto karikasarjades. Jalgpalliklubi on osa Nea Salamis Famagusta spordiklubist, mis asutati 1948 aastal. Lisaks jalgpallimeeskonnale tegutseb ka Nea Salamis Famagusta võrkpallimeeskond.

**Famagusta Néa Salamís** on 1948. aastal asutatud Küprose jalgpalli- ja võrkpalliklubi. Klubi on pärit Famagustast, kuid tegutseb pärast Türgi invasiooni 1974. aastal Larnacas.

Eesti ja eestlased
------------------

### Eesti mängijad

* Martin Vunk (2011–2012, 28 liigmängu ja 3 -väravat)
* Andres Oper (2012–2013, 42 liigmängu ja 8 -väravat)

Galerii
-------

* Klubi fännidKlubi fännid
* Klubi fännidKlubi fännid
* Klubi fännidKlubi fännid
* Klubi fännidKlubi fännid
* Klubi fännidKlubi fännid
* Klubi fännidKlubi fännid
* Klubi fännidKlubi fännid
* Klubi fännidKlubi fännid
* Klubi fännidKlubi fännid
* Klubi fännidKlubi fännid
* Klubi fännidKlubi fännid
* Klubi fännidKlubi fännid

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Néa Salamís Famagusta FC** |
**Dominiiklaste Kloostri Muuseum** oma varasemal kujul tegutses aastatel 1994–2009 
Rooma-Katoliku Kiriku Tallinna Peeter-Pauli kogudusele kuuluvates endistes kloostri ruumides ja kloostri idatiivas. 

Sagedased olid vanamuusika ansambli Rondellus esinemised ja gregoriaani koraalide laulmised. Kunagise kloostri aias ja aeda ümbritsevates ristikäikudes korraldasid Ülle ja Vambo Käeri ajaloohõngulisi üritusi ja esinemisi.

###### Tänapäeval on muuseumina avatud endises idatiivas asunud klausuur ehk munkade elu- ja tööruumid. Seal tegutseb Mauritiuse Instituudi kureeritav muuseum ja galerii, www.1246.eu

Kapiitlisaalis ja dormitooriumis on erinevate kunstnike vahelduvad näitused, peamiselt fotokunst. 

Ülemises idaristikäigus ja kabelis saab vaadelda 16.-17. sajandi raidkive. 

Omaette vaatamisväärsus on aga väike romantiline sisehoov, sissepääsuga Müürivahe 33.

Viited
------

1. ↑  "Kloostri juures on muuseum". Originaali arhiivikoopia seisuga 10. august 2011. Vaadatud 13. juunil 2013.
2. ↑  "Dominiiklaste Kloostri arhitektuurist". Originaali arhiivikoopia seisuga 9. august 2011. Vaadatud 13. juunil 2013.

Välislingid
-----------

* Galerii koduleht
**Vidzy** (valgevene-eesti transkriptsioonis **Vidzõ**) on alev Valgevenes Viciebski oblastis Brasłaŭ rajoonis, Vidzy külanõukogu halduskeskus. 

Asula nimi on poola keeles *Widze* ja leedu keeles *Vidžiai*.

Ajalugu
-------

Sigismund Kęstutaitis andis piirkonna maad kolmele vennale, kellest üks, Naruš, pani aluse Vidzyle. 1481. aastal rajati Vidzy mõis ja ehitati esimene kirik. 16. sajandil sai Vidzyst alev. Kui Brasłaŭ 1794. aastal maha põles, sai Vidzyst piirkonna keskus. Aastal 1795 läks kolmandal Poola jagamisel Venemaa koosseisu. 1812. aasta isamaasõda tõi Vidzysse Vene vägede 30 000-mehelise garnisoni. Mõnda aega oli seal Aleksander I ja Michael Andreas Barclay de Tolly peakorter. Pärast Vene vägede taganemist valis Vidzy mõneks ajaks oma staabi asukohaks Prantsuse marssal Joachim Murat. Vilniuse ülikoolis käies suvitas seal oma onu pool poola kirjanik Adam Mickiewicz. 

Pärast 1835. aasta tulekahju kaotas Vidzy veidi oma tähtsusest, ent aastal 1843 sai siiski linnaõigused. Linnas oli peaaegu 4000 elanikku, seal peeti suuri hanelaatasid. I maailmasõda purustas asula peaaegu täielikult ja Poola riigi valdustesse sattudes sai Vidzyst taas alev. 

Vidzys sündis ja suri poola väejuht ja poliitik Tomasz Wawrzecki.

Pilte
-----

* Vidzy kirikVidzy kirik
* Vidzy kiriku sisevaadeVidzy kiriku sisevaade
* Tomasz Wawrzecki haudTomasz Wawrzecki haud

Viited
------

1. ↑

Välislingid
-----------

* Ingliskeelne portaal
**Jüri Nuust** (26. juuli 1936 Tartu – 13. märts 1996 Tartu) oli eesti põllumajandusteadlane.

Elulugu
-------

Jüri Nuust oli talupidaja ja õpetaja poeg, Maie Nuusti vend.

1955. aastal lõpetas Nuust Tartu Töölisnoorte Keskkooli, 1961 Eesti Põllumajandusakadeemia agronoomiateaduskonna; 1963–67 EPA aspirant, põllumajanduskandidaat (1970, samas), väitekiri "Lehediagnostilistest uurimustest õunapuudel Lõuna-Eesti tingimustes".

Nuust oli 1967–85 EMMI Polli katsebaasis nooremteadur, 1985–91 vanemteadur, aastast 1992 aiandustalu pidaja.

Teadustöö
---------

Jüri Nuusti uurimisvaldkond on viljapuude agrotehnika. Uurinud õuna- ja ploomiaedade väetamist ja viljapuude väetisevajaduse hindamiseks lehediagnostilise meetodi rakendamist ning õunaaedade niisutamist ja harimist. Korraldas Polli katsebaasis ploomi- ja kirsipuude meristeempaljunduse. Kõrvalharrastuseks oli sibullillede ja rooside kasvatamine. Üle 50 teadus- ja aimetrükise.

Teoseid
-------

* Agrotehnilised soovitused tööstuslikuks õunakasvatuseks Eesti NSV-s (kaasautorid E. Haak, E. Pärtel). Tallinn, 1981
* Roosid aias ja kasvuhoones. Tallinn, 1990

Viited
------

1. 1 2 3 4 5  Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide, lk 24

Kirjandus
---------

* Eesti aianduse biograafiline leksikon. Tallinn, 1998, 96
* Eesti Maaviljeluse Instituut 1946–2006. Saku, 2006, 67

 *Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.*
Hudsoni-Raritani suudmeala
**Hudsoni-Raritani suudmeala** (inglise keeles **Hudson-Raritan Estuary**) on lahtede ja väinade süsteem, mis on moodustunud Hudsoni, Hackensacki, Passaici, Rahwayi ja Raritani jõe suuetele Atlandi ookeanis. Estuaar hõlmab nii New Yorgi ülemlahte koos maailma aktiivseima New Yorgi sadamaga kui ka ürgset Jamaica Bay Wildlife Refuge'i.

Geograafia
----------

USA Kesk-Atlandi osariikides New Yorgi ja New Jersey osariigis asuv Port of New York and New Jersey on maailma suurim looduslik sadam, mis avaneb Raritani lahes ja sellega külgnevas New Yorgi alamlahes Sandy Hooki maasääre ja Rockaway poolsaare vahel Atlandi ookeani.

Topograafia
-----------

Suudmeala on alates teadaolevalt esimese eurooplase Giovanni da Verrazzano saabumisest 1524. aastal üldmuljelt säilinud muutumata kujul. Siiski on peaaegu kõigi selle rannaaladel märgata tehnogeenseid ehk inimtegevuse tagajärjel tekitatud pinnamoode. Seda eriti seoses New Yorgi linnaarenemise looga piirkonnas, näiteks on Hell Gate ja Ellis Island suuresti ümber kujundatud.

Vaata ka
--------

* Hudsoni jõgi
* Raritani jõgi

Viited
------

1. ↑
Dodô 2017. aastal Brasiilia noortekoondise mängijana
**Domilson Cordeiro dos Santos** (tuntud enam nime **Dodô** järgi; sündinud 17. novembril 1998 Taubatés) on Brasiilia jalgpallur, kes mängib paremkaitsjana Itaalia kõrgliigaklubis Fiorentina.

Ta alustas jalgpalli mängimist kodulinnaklubis Esporte Clube Taubaté. 2014. aastal liitus ta Coritibaga, mille põhimeeskonnas debüteeris ta Brasiilia kõrgliigas 2016. aastal.

2017. aasta novembris sõlmis ta lepingu Ukraina kõrgliigaklubiga Donetski Šahtar. Hooajal 2018/19 oli ta laenul Portugali kõrgliigaklubis Vitória de Guimarães.

2022. aasta juulis sõlmis ta lepingu Fiorentinaga.

Aastatel 2015–2020 mängis Dodô Brasiilia noortekoondistes.

Saavutused
----------

Coritiba
* Campeonato Paranaense: 2017

Donetski Šahtar
* Ukraina kõrgliiga: 2017–18, 2019–20, 2021–22
* Ukraina karikas: 2017–18
* Ukraina superkarikas: 2021

Viited
------

1. ↑  "DODO IS A VIOLA". Fiorentina. 22. juuli 2022. Vaadatud 22. juulil 2022.

Välislingid
-----------

 Domilson Cordeiro dos Santos – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
* Profiil ACF Fiorentina kodulehel
Donyell Malen (2017)
**Donyell Malen** (sündinud 19. jaanuaril 1999 Wieringenis) on Hollandi jalgpallur, kes mängib ründajana Saksamaa kõrgliiga klubis Dortmundi Borussia ja Hollandi jalgpallikoondises.

Aastatel 2007–2015 kuulus ta Amsterdami Ajaxi ja 2015–2017 Arsenali noorteakadeemiasse.

2017. aasta augustis liitus ta PSV Eindhoveniga. Hooajal 2017–18 mängis ta põhiliselt Eindhoveni reservmeeskonna rivistuses Hollandi esiliigas ning lõi liigas 22 mänguga 13 väravat. Eindhoveni põhimeeskonnas debüteeris ta Hollandi kõrgliigas 3. veebruaril 2018 mängus PEC Zwollega. Esimese värava Hollandi kõrgliigas lõi ta 29. septembril 2018 mängus NAC Bredaga. Kokku lõi ta hooajal 2018–19 Hollandi kõrgliigas 10 väravat. Hooajal 2019–20 jäi tema arvele Hollandi kõrgliigas 11 väravat, millest viis lõi ta 14. septembril 2019 mängus Vitesse. Hooajal 2020–21 lõi ta kokku 27 väravat, millest 19 Hollandi kõrgliigas.

2021. aasta juulis sõlmis ta viieaastase lepingu Dortmundi Borussiaga.

Debüüdi Hollandi jalgpallikoondises tegi Malen 6. septembril 2019 EM-i valikmängus Saksamaa vastu ja lõi selles mängus ka kohe värava. Ta kuulus Hollandi koondisse 2021. aasta Euroopa meistrivõistlustel.

Saavutused
----------

PSV Eindhoven
* Eredivisie: 2017–18

| * v
* r
Holland koondis  –  UEFA Euro 2020 |
| --- |
| 

* 1 Bizot
* 2 Veltman
* 3 De Ligt
* 4 Aké
* 5 Wijndal
* 6 De Vrij
* 7 Berghuis
* 8 Wijnaldum (c)
* 9 Weghorst
* 10 Depay
* 11 Promes
* 12 Van Aanholt
* 13 Stekelenburg
* 14 Gravenberch
* 15 De Roon
* 16 Klaassen
* 17 Blind
* 18 Malen
* 19 L. de Jong
* 20 Van de Beek
* 21 F. de Jong
* 22 Dumfries
* 23 Krul
* 24 Koopmeiners
* 25 Gakpo
* 26 Timber
* Treener: De Boer

 | Holland |
**MTÜ Eesti Klavessiinisõprade Tsunft** on asutatud 2000. aastal. Tsunft ühendab kutselisi klavessiinimängijaid ning eri elualade inimesi, kes klavessiinimuusikat armastavad. Tsunfti juhatuse esimees on Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia professor Imbi Tarum. Juhatusse kuuluvad veel Eesti klavessinistid Ene Nael ja Kristiina Are.

Igal paarisaastal korraldab tsunft rahvusvahelist klavessiinifestivali, kus lisaks omamaistele mängijatele on fookus maailmanimega klavessinistidel. 

Viisteist aastat on tsunfti ja Vanalinna Hariduskolleegiumi koostöös aset leidnud ajaloolisele interpretatsioonile pühendatud suvine klahvpilli- ja orkestrilaager, kuhu tulevad oma oskusi lihvima ja täiendama Eesti noorimad muusikud. 

Tsunfti klavessiinimängijatest liikmed annavad kontserte ja loengkontserte ning korraldavad meistrikursusi Eestis ja väljaspool seda, ning õpetavad klavessiinimängu eri vanuses ja tasemel mängijaile Tallinnas, Tartus, Viljandis ja Rakveres.

Klavessiinipäevad 2014
----------------------

Üheksas klavessiinifestival toimus 9.–13. aprillil 2014 Tallinna Raekojas, Eesti Ajaloomuuseumis, Kõltsu mõisas ja Eesti Lastekirjanduse Keskuses. Festivali seitsmel kontserdil astusid üles:

* Kenneth Weiss (klavessiin)
* Duo Ovocutters: Sonja Leipold (klavessiin) / Christoph Hofer (akordion)
* Anna Maria McElwain (klavessiin, Soome)
* Duo Marieke Spaans (klavessiin) / Anton Steck (barokkviiul)
* Imbi Tarum (klavessiin)
* Julia Ageyeva Hess (klavessiin)
* Eesti noorimad klavessiinimängijad

Klavessiiniharidus Eestis
-------------------------

* Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia, prof. Imbi Tarum
* Tallinna Muusika- ja Balletikool, õp. Kristiina Are
* Heino Elleri Muusikakool, õp. Ele Sonn
* VHK Muusikakool, õp. Ene Nael
* Rakvere Muusika- ja Kunstikool KAUR, õp. Piret Villem
* Viljandi Muusikakool, õp. Heili Kirsimäe

Välislingid
-----------

* Tsunfti koduleht
**Lineaarne korrelatsioonikordaja** ehk **Pearsoni korrelatsioonikordaja** *r* kasutab hajuvusdiagrammi informatsiooni ning on kõige levinum kordaja. Excel'is r = CORREL(X,Y) 

Korrelatsioonikordaja r omab tähendust vaid pidevatele ja normaaljaotusega tunnustele.

Mida lähemal on r absoluutväärtus ühele, seda tugevamalt on tunnused omavahel seotud.

Matemaatiline definitsioon
--------------------------

Lineaarne korrelatsioonikordaja *r* avaldub kujulː

{\displaystyle r={\frac {\sum (x\_{i}-{\overline {x}})(y\_{i}-{\overline {y}})}{n\sigma \_{X}\sigma \_{Y}}}},

kus *n* on juhuslike suuruste *X* ja *Y* väärtuste {\displaystyle x\_{i}} ja {\displaystyle y\_{i}} paaride arv (valimi maht), {\displaystyle {\overline {x}}} ja {\displaystyle {\overline {y}}} aritmeetilised keskmised ning {\displaystyle \sigma \_{X}} ja {\displaystyle \sigma \_{Y}} vastavad standardhälbed.

Omadused
--------

* Väärtus asub lõigus –1 kuni 1 -1≤r≤1.
* Kui tunnused on kasvavalt seotud on r>0.
* Kui tunnused on kahanevalt seotud, on r<0.
* Kui tunnused on sõltumatud, siis r =0.
* Nõrk seos: kordaja |r|< kui 0.3
* Keskmine seos: kordaja 0.3< |r| < 0.7.
* Tugev seos: kordaja |r|> 0.7.

Puudused
--------

* Mõjutub erinditest (paar erindit võivad "venitada" kordaja suureks, kuigi tegelikult on seos nõrk) – erind välja jätta
* Mõjutub kolmandast tunnusest ehk punktid moodustavad mingi kolmanda tunnuse suhtes tõusva (langeva) pilve – uurida kordajaid kolmanda tunnuse väärtuste kaupa
* Tunneb ära vaid lineaarse seose, muu seose korral (ruutfunktsionaalne seos vms) võib anda tulemuseks nõrga või olematu sõltuvuse.

Kõigil juhtudel on üldjuhul probleem nähtav hajuvusdiagrammilt.

Vaata ka
--------

* Korrelatsioon

Viited
------

1. ↑  Ako Sauga (2020). *Statistika õpik majanduseriala üliõpilastele*. Tallinn: Tallinna Tehnikaülikooli kirjastus. Lk 398. ISBN 978-9949-83-519-5.
**Narva lade** on keskdevoni ladestiku regionaalne lade. Narva lademe all lamab Pärnu lade ja temal lasub Aruküla lade.

Ladet hakkas esimesena eristama D. Obrutšev aastal 1933. Üleilmses standardis vastab sellele Eiffeli lade, lademes eristatakse Kernavė, Leivu ja Vadja alamlademeid. Lademe vanus on 384...387,5 miljonit aastat.

Lademe paksus Eestis on 30–109 m. Läti aladel on lademe paksus 70–170 meetrit, põhjast lõuna suunas liikudes lademe paksus kasvab.

Lademe avamusala kulgeb vööndina Ruhnu saarel ja Mandri-Eestis Häädemeeste ja Mustvee joonel, üksikult esineb ladet Narva jõe keskjooksul. Lätis avaneb lade Kuramaa põhjaosas Slītere rahvuspargi aladel. Selle paljandeist on tähelepanuväärseim Oore meierei paljand, kus paljanduvad nii Pärnu lade kui ka Narva lade. Lademe kivimid esinevad kogu avamusalast lõunasse jääval alal.

Litostratigraafiliselt vastavad sellele kolm kihistut: Kernavė ehk Gorodenka, Leivu ja Vadja kihistu. Lade jaguneb kolmeks alamlademeks: Kernavė alamlade, Leivu alamlade ja Vadja alamlade.

Lademe kivimkoosseisus on palju dolokivi, domeriiti ja aleuroliiti. Läti aladel moodustab lademe ülemise osa punane liivakivi, samuti sisaldab see Lätis kipsi.

Lademe vana nimetus oli Narvajõe lade.

Viited
------

1. 1 2 3 4  EE 12. köide, 2003: 361.
2. ↑  Stratigraafia terminoloogia
3. ↑  Suuroja, K. 1997. Eesti aluspõhja geoloogiline kaart mõõtkavas 1:400 000. Seletuskiri.
4. ↑   (vaadatud 16.02.2013)
5. ↑  Latvijas ģeoloģiskā karte M 1:500 000 - Latvijas Universitāte
6. ↑  Narvajõe lademe geoloogiast Eesti NSV-s. Kaarel Orviku, 1948.

Devoni lademed (Balti stratigraafia)

Tilžė **·** 
Ķemeri **·** 
Rēzekne **·** 
Pärnu **·** 
Narva **·** 
Aruküla **·** 
Burtnieki **·** 
Gauja **·** 
Amata **·** 
Pļaviņase **·** 
Dubniki **·** 
Daugava  

vanemad lademed  nooremad lademed
**Friedrich von Ampten** (ka **Friedrich von Ambten**; surnud 1557) oli Tallinna piiskop aastatel 1551–1557.

Ampten pärines tõenäoliselt Kuramaalt Embūtest (saksa *Amboten*). Ta oli arvatavasti samanimelise Kuramaa aadlisuguvõsa liige, kuid tema varasema elukäigu kohta pole kuigi palju teada. Tõenäoliselt oli ta õppinud ülikoolis ning 1542. aastal võeti ta Bologna ülikooli auliikmeks. 

1539. aastal sai Amptenist Tallinna toomdekaan ehk sealse toomkapiitli juht (Tallinna kapiitlis puudus toompraosti ametikoht), kellena ta tegutses kuni 1551. aastani. Peale selle sai temast 1546. aastal aga Saare-Lääne toompraost, kellena ta oli tegev vähemalt 1556. aastani, võimalik ka, et kuni surmani. Amptenil olid tihedad ja lähedased suhted Kuramaa ja Saare-Lääne piiskopi Johann von Münchhauseniga. 

1546. aastal võttis Tallinna piiskop Arnold Annebat Ampteni enda koadjuutoriks, kuid seda ei kinnitatud paavsti juures. Juba aasta varem oli piiskop Johannes Münchhauseni sõnul olnud juttu sellest, et Amptenist võiks saada Tallinna koadjuutor, kuid siis olevat Ampten pakkumisest keeldunud, kuna ta olevat protestandiks hakanud. Kuus aastat hiljem, 1551. aastal, edastas Riia peapiiskop Wilhelm aga arvamuse, et Ampten on "täielik papist".

Kuna Amptenil paavsti kinnitust polnud, pidi Tallinna kapiitel ta 1551. aastal pärast Annebati surma piiskopiks valima. Paavsti kinnituse sai Ampten 1553. aastal, olles ka viimane Tallinna piiskop, kes selle sai.

Usulistelt vaadetelt oli Ampten tõenäoliselt pigem katoliiklane ja seetõttu tekkis tal kohati arusaamatusi luterliku Tallinna linnaga. Kuid Toompea oli eraldi ordu jurisdiktsiooni all ning sealses toomkirikus jätkusid katoliiklikud jumalateenistused. Amptenit püüti ka piiskopiks pühitseda, kuid see osutus võimatuks, sest 1556. aastal polnud Liivimaale jäänud enam ühtegi sobiliku pühitsusega piiskoppi. Teda plaaniti saata Ermlandi piiskopi Stanislaus Hosiuse juurde, kuid see reis jäi siiski ära.

Aastatel 1556–1557 käis Ampten Liivimaa saadikuna mitmel korral Poola kuninga Zygmunt II Augusti juures, püüdes lahendada koadjuutorivaenuse ajal tekkinud pingeid.

Ampteni surmaaeg pole teada. 1557. aasta aprillis on teda viimast korda elusolevana mainitud, kuid veel septembris saatis Johann von Münchhausen talle kirju. Novembriks oli ta kindlasti surnud, seetõttu on tema surmaajana välja pakutud 1557. aasta oktoobrit.

Viited
------

1. ↑  *Herzog Albrecht von Preussen und Livland (1540–1551)*, Nr. 1312.
2. ↑  *Herzog Albrecht von Preussen und Livland (1551–1557)*, Nr. 1529.

Kirjandus
---------

* Leonid Arbusow vanem. *Livlands Geistlichkeit vom Ende des 12. bis ins 16. Jahrhundert*, 1. osa, lk 39; 2. osa, lk 145; 3. osa, lk 39; 4. osa, lk 7–8.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**Arnold Annebat** | **Tallinna piiskop**1551–1557 | Järgnev**Mauritius Wrangel**

 |
**Marija Nikititšna Bõrdõnnõrova**  (vene keeles Мария Никитична Бырдыннырова; sündinud Aleksejevski rajoonis Jakuudi ANSV-s) on jakuudi kabetreener ja kabetaja, Venemaa teeneline treener. Kuulub Kõtškinite spordidünastiasse.

Ta on lõpetanud Viljuiski pedagoogikatehnikumi, kus ta õppis ajaloo ja ühiskonnaõpetuse õpetajaks.

1962. aastal tuli ta Jakuutia noortemeistriks males, hiljem täiskasvanuna on ta tulnud vabariigi kabemeistriks. 1965. aastast tegutseb ta kabetreenerina. Koos abikaasa Nikolai Kõtškin vanemaga töötas ta edukalt Õtõk-Küölis, Tšuraptšas ja Jakutskis, kus nad koos kasvatasid üles arvukalt vabariigi juhtivaid kabetajaid. Tuntumaid tema õpilasi on rahvusvahelised suurmeistrid Gavril Kolesov ja Matrena Nogovitsõna.

Tšuraptšas töötasid nad Korkini-nimelises Tšuraptša Vabariiklikus Spordiinternaatkoolis, kus 1992. aastal taasavati kabeosakond. Viljakas treeneritegevus Tšuraptšas ajendas vabariikliku spordikomitee juhtkonda kutsuma treeneripaar pealinna tööle – Jakuudi Riikliku Ülikooli juures asuvasse Jakutski 5. spordikooli. 2004. aastast töötab ta seal vanemtreenerina.

Tallinnas
---------

2015. aastal osales Bõrdõnnõrova Venemaa koondise treenerina Tallinnas peetud Euroopa noorte meistrivõistlustel rahvusvahelises kabes (neljas vanusegrupis: kuni 10-aastased, 11–13-, 14–16- ja 17–19-aastased). Venemaa koondis, kelle koosseisus tegi kaasa 9 Sahha noort kabetajat, sai neilt võistlustelt kokku 10 medalit, sealhulgas 3 kuldmedalit jakuudi noorkabetajalt.

Venemaa teenelise treeneri rinnamärk

Tunnustus
---------

* Sahha (Jakuutia) Vabariigi teeneline treener
* Venemaa teeneline treener
* Sahha (Jakuutia) Vabariigi Korkini-nimeline riiklik preemia kehakultuuri ja spordi valdkonnas (2013)

Isiklikku
---------

Tema pojad on Nikolai Kõtškin noorem ja Vassili Kõtškin. Aijanika Kõtškina on tema lapselaps.

Viited
------

1. ↑  Почетные граждане Таттинского улуса. tattalib.ru
2. ↑  Народная энциклопедия якутского спорта: Буква К. bmsi.ru
3. 1 2 3  Республиканский конкурс. belinka-lib.ru
4. ↑  Юные якутские шашисты завоевали три золотые медали на первенстве Европы. sakhapress.ru
Kogalõm talvel
Tallinna tänav Kogalõmis
**Kogalõm** (vene keeles Когалым) on linn Venemaal Handi-Mansi autonoomses ringkonnas.

Linna pindala on 20,5 ruutkilomeetrit, rahvaarv 58 803 inimest (2012). Kohanime päritolu kohta on kaks versiooni: see võib pärineda handi keele sõnast, mis tähistab mädasood ja lodu, või sõnadest *koh*, *kog* (кох, ког, "pikk") ja *alõng* (алынг, "algus"), mis viitab pikale jõelähtele. 

Linnaõigused sai Kogalõm aastal 1985. Aastail 1991–1993 oli Kogalõmi linnapeaks Sergei Sobjanin.

Kogalõmis on elamuid ehitanud Tallinna Ehitus-trusti ehitusvalitsus nr 7 ning Eesti päritolu ettevõtted Estkogalõmstroi ja Cueks.

Loodus
------

### Geograafiline asend

Kogalõm asub Ingujaguni ja Kirill-Võsjaguni jõe vahel Hantõ-Mansiiskist 493 km ja Surgutist 207 km. 

### Kliima

Linnas valitseb parasvöötme mandriline kliima. Talv kestab umbes seitse kuud ja suvi üks kuni kaks kuud. Jaanuari keskmine õhutemperatuur on –18,4 °C ja juuli keskmine õhutemperatuur on 17,1 °C.

Rahvastik
---------

2010. aasta rahvaloenduse andmeil elab Kogalõmis 58,2 tuhat inimest. Rahvuslik koosseis on järgmine: venelasi 56,7%, ukrainlasi 16,8%, tatarlasi 8,1%, baškiire 3,5%, aserbaidžaanlasi 2,2%, valgevenelasi 2,0%, moldovlasi 1,9%, tšuvašše 1,0%, sakslasi 0,9% ja ülejäänuid 6,5%.

Transport
---------

Linnast 12 km eemal asub lennujaam, kust saab lennukiga Moskvasse, Omskisse, Tjumeni, Jekaterinburgi, Novosibirskisse ja Hantõ-Mansiiskisse. Linnast 3 km eemal asub raudteejaam, kus peatuvad Moskva, Tjumeni, Jekaterinburgi ja Novõi Urengoi rongid. Bussiga jõuab Surgutti, Hantõ-Mansiiskisse ja teistesse lähilinnadesse.

*Selle artikli kirjutamisel on kasutatud venekeelset artiklit ru:Когалым ja hollandikeelset artiklit nl:Kogalym.*

Viited
------

1. ↑  "Venemaa Statistikaamet". Originaali arhiivikoopia seisuga 6. august 2015. Vaadatud 7. jaanuaril 2015.
2. 1 2  Jaanus Piirsalu. Kogalõm – Siberi mädasoosse rajatud Lukoili naftapealinn. Eesti Päevaleht, 7. juuni 2008.
3. ↑  "Handi-Mansimaa meteoandmed". Originaali arhiivikoopia seisuga 10. juuli 2012. Vaadatud 10. juulil 2012.
4. ↑  Kogalõmi üldinfo
5. ↑  "Strana.ru: Kuidas saada Kogalõmi". Originaali arhiivikoopia seisuga 1. jaanuar 2011. Vaadatud 4. juunil 2012.

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Kogalõm** |

* Administratsiooni koduleht
* Juri Vella. Ajutine linn. Fenno-Ugria Infoleht, 2000, nr 5 (25). (Kogalõmi linnale pühendatud luuletus.)

Handi-Mansi autonoomse ringkonna vapp
Handi-Mansimaa linnad

Belojarski  | Hantõ-Mansiisk  | Jugorsk  | Kogalõm  | Langepass  | Ljantor  | Megion  | Neftejugansk  | Nižnevartovsk  | Njagan  | Pokatši  | Põt-Jahh  | Radužnõi  | Sovetski  | Surgut  | Urai
**Agemäe linnus** on muistne linnamägi Tartu maakonnas Kastre vallas Roiu ja Kurepalu vahel Age maastikukaitsealal Mõraoja lõunaküljel, ojaoru ja sellesse suubuva uhtoru vahelisel pikal neemikul, Age veskikoha taga.

Linnuse kirjeldus
-----------------

Linnust kaitsesid ülejäänud külgedest nõlvad, maapoolsest otsast on linnus olnud kaitstud valliga, mis on säilinud õuepinna suhtes ligi 1 m kõrgusena. Linnuse-esise platoo suhtes 1,5–2 m kõrgune vall on rajatud peamiselt kruusast ja saviliivast. Valli tasane pealispind on olnud vähemalt 4 m lai. Valli välisküljel asus vähemalt 1,5 m sügavune vallikraav, kuid see on heakorratööde käigus hävinud. Valli ja linnuseõue on aegade jooksul kahjustatud kruusavõtmisega, seega on linnamäest nüüdseks vähe alles jäänud.

Arheoloogilised uuringud
------------------------

2011. aastal toimusid arheoloogilised kaevamised, mille käigus linnuse alalt leitud savinõukildude hulgas oli palju tekstiilkeraamikat. Tekstiilkeraamika kasutamine lõppes Lõuna-Eestis I aastatuhande keskel. Kogu leitud ja uuritud keraamika on tehtud käsitsi. Kaevamistel ilmnes, et valli all on säilinud õhuke tume, rohkelt savinõukilde ja kalaluid sisaldav kultuurkihiviirg.

Vaata ka
--------

* Age maastikukaitseala

Viited
------

1. ↑   Heiki Valk, 24. sept 2011
**Itai-Itai haigus** (jaapani keeles イタイイタイ病 *itai-itai byō*) oli 20. sajandil Jaapanis Toyama prefektuuris kaadmiumimürgistusest alguse saanud epideemia. Jaapani keeles tähendab "itai" suurt valu, mille järgi sai haigus ka nimetuse.

Toyama prefektuuris hakati kulda kaevandama juba 1710. aastal. 1589. aastal algas hõbeda kaevandamine, hiljem hakati kaevandama ka pliid, vaske ja tsinki. Vene-Jaapani sõja ja esimese maailmasõja ajal tekkinud toorainenõudlus, samuti Euroopa uued kaevandustehnikad suurendasid kaevanduste kasumit. 1910. aastal algas ulatuslik kaadmiumireostus, ning esimesed haiged avastati juba 1912. aastal. Toona oli kaevanduste omanikuks ettevõte Mitsui Mining and Smelting Co. Eriti reostav oli kaadmium Jinzū jões, mida kasutati peamiselt riisipõldude niisutamiseks, aga ka joogiveeks, pesemiseks ja kalapüügiks.

Kalad hakkasid surema kaadmiumimürgistusse, ning reostatud veega niisutatud riis kasvas halvemini kui tavaliselt. Enne 1946. aastat ei saadud aga mürgistusest aru ning arvati, et tegu oli lihtsalt mõne bakteriaalse nakkusega.

Siis hakati asja uurima, ning alguses arvati, et vesi oli reostunud pliiga. 1955. aastal aga avastati, et vesi oli hoopis kaadmiumiga reostunud. Siiski pole pärast 1946. aastat keegi mürgistust saanud. Kuigi Toyama prefektuuris olid sümptomid kõige hullemad, leiti haigeid ka veel viiest prefektuurist.

Sümptomiteks olid luude hõrenemine, neerupuudulikkus ja aneemia, mis lõpuks viisid surmani.

1968. aastal kaevati Mitsui korporatsioon kohtusse ja 1971. aastal mõisteti korporatsioon süüdi. Taas tuli korporatsioonil maksta kompensatsiooni.

Inimesed, kes arvavad, et neil on itai-itai haigus, on kohustatud sellest teatama Jaapani Tervishoiu-, Töö- ja Heaoluministeeriumile, et nende arvamus üle vaadataks. Tavaliselt peetakse inimest itai-itai haigusse haigestunuks, kui ta on elanud reostunud alal ja tal avastatakse luude hõrenemine või neerupuudulikkus. 1967. aastast on avastatud 184 itai-itai ohvrit, ja potentsiaalseid on 388. 1993. aastal oli nendest veel 15 elus.

Kaadmiumireostus tekitas Jaapanis ka palju põllumajanduslikke probleeme.