recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Žanr** (prantsuse sõnast *genre*) on algselt tähendanud kunstiloomingu sisu iseloomust tingitud ja ajalooliselt traditsiooniliseks saanud kujutamisvormi. Tänapäeval nähakse aga žanri laiemalt kui kultuurilist või kommunikatiivset akti.

Žanri mõiste pärineb Aristotelese "Poeetikast". 

Eepika žanrite hulka kuuluvad romaan, novell ja jutustus. Rahvaluule olulisemad proosažanrid on muinasjutt, müüt ja muistend. 

Näitekirjanduse põhižanrid on tragöödia, komöödia ja draama, kuid teistest žanritest eristatakse ka tragikomöödiaid. 

On ka veel kõnekäänd, lüürika, mõistatus, poeem, sonett, uudis, vanasõna.

Vaata ka
--------

* Muusikažanr
* Kunstižanr
* Kirjandusžanr
* Filmižanr
* Žanr keeleteaduses
* Retoorilised žanrid

Viited
------

1. ↑  Devitt, Amy J. (2015), Heilker, Paul; Vandenberg, Peter (toim.), "Genre", *Keywords in Writing Studies*, Utah State University Press, lk 82–87.
2. ↑  Miller, Carolyn R. (1984). ""Genre as Social Action"". *Quarterly Journal of Speech*. **70.2**: 151–67.
Ben Davies 2016. aastal Preston North Endi mängijana
**Benjamin Keith Davies** (sündinud 11. augustil 1995 Barrow-in-Furnessis) on Inglismaa jalgpallur, kes mängib kesk- või vasakkaitsjana Šotimaa kõrgliigaklubis Rangers.

Ta alustas klubikarjääri Inglismaa klubis Preston North End. Klubi põhimeeskonnas debüteeris ta 17. jaanuaril 2013 Inglismaa esiliiga mängus Coventry City vastu ja andis selles mängus kohe ka väravasöödu. Aastatel 2013–2017 oli ta Preston North Endist peamiselt laenul teistes Inglismaa klubides: hooajal 2013/14 tugevuselt neljanda liiga klubis York City, hooaja 2014/15 esimeses pooles neljanda liiga klubis Tranmere Rovers, hooajal 2015/16 viienda liiga klubis Southport ja neljanda liiga klubis Newport County ning hooajal 2016/17 kolmanda liiga klubis Fleetwood Town. Preston North Endi põhikoosseisu kuulus Davies lõpuks alates hooajast 2017/18. 2019. aastal valiti Davies Preston North Endi aasta mängijaks.

2021. aasta veebruaris sõlmis ta lepingu Inglismaa kõrgliigaklubiga Liverpool, kuid ei mänginud klubi põhimeeskonnas kordagi. Hooajal 2021/22 oli ta Liverpoolist laenul Inglismaa esiliigaklubis Sheffield United.

2022. aasta juulis sõlmis ta nelja-aastase lepingu Rangersiga.

Viited
------

1. ↑  "PNE youngster set for the top". *Lancashire Evening Post*. Preston. 28. jaanuar 2013. Vaadatud 7. detsembril 2016.
2. ↑  Carroll, James (1. veebruar 2021). "Liverpool seal signing of Ben Davies on long-term deal". Liverpool F.C. Vaadatud 1. veebruaril 2021.
3. ↑  "Ben Davies: Rangers sign defender from Liverpool on four-year deal". *BBC Sport*. 19. juuli 2022. Vaadatud 21. juulil 2022.

Välislingid
-----------

 Ben Davies (sündinud 1995) – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
* Profiil Rangers FC kodulehel
**Tim Kuypers** on hollandi bariton.

Ta omandas ooperimagistri kraadi Amsterdami konservatooriumis ja täiendas ennast Baieri riigiooperi stuudios Münchenis. 

Pärast õpingute lõpetamist on ta esinenud Luzerni festivalil Šveitsis, Dartingtoni suvefestivalil Inglismaal, Berliini kontserdimajas, Théâtre de Champs Elysée's Pariisis ja Royal Concertgebouw's Amsterdamis. Ta on esinenud koos selliste dirigentidega nagu Marco Armiliato, Fabio Luisi, Zubin Mehta, Kirill Petrenko, Bertrand de Billy, Paolo Carignani, Kent Nagano, Ádám Fischer, Lothar Koenigs, Friedrich Haider, Asher Fisch, Henrik Nánási, Constantinos Carydis, Eivind Gullberg Jensen, Mihhail Tatarnikov, Carlo Montanaro, Daniele Callegari, Dan Ettinger, Oksana Lyniv, Marc Piollet, Emmanuel Villaume, Karl Mark Chichon, Francesco Angelico ja Richard Egarr ning teinud koostööd lavastajatega nagu Richard Jones, Krzysztof Warlikowski, Andreas Kriegenburg, David Böschi, Carlus Padrissa, Christiane Pohle, Immo Karaman ja Aernout Mik. 

Tema rollide hulka kuuluvad Hermann Offenbachi ooperist "Hoffmanni lood", Marullo Verdi ooperist "Rigoletto", Lovec Dvoraki ooperist "Russalka", Fiorello Rossini ooperist "Sevilla habemeajaja" (*Il barbiere di Siviglia*), Mittenhofer Hans Werner Henze ooperist "Eleegia noorele armastajale" (*Elegie für Junge Liebende*), Einäugige Richard Straussi ooperist "Varjuta naine" (*Die Frau ohne Schatten*), Ping Puccini ooperist "Turandot", Harasta Leoš Janáčeki ooperist "Väike rebane" (*Příhody lišky Bystroušky*), Silvio Leoncavallo ooperist "Pajatsid", krahv Almaviva Mozarti ooperist "Figaro pulm", Wolfram Richard Wagneri ooperist "Tannhäuser", Isa Engelbert Humperdincki ooperist "Hansuke ja Greteke" (*Hänsel und Gretel*), Sid Benjamin Britteni ooperist "Albert Herring", Belcore Gaetano Donizetti ooperist "Armujook" (*Elisir d'amore*) ja Pantalon Sergei Prokofjevi ooperist "Armastus kolme apelsini vastu" (*L’Amour des trois oranges*). 

Lisaks ooperirollidele kuuluvad tema repertuaari Gustav Mahleri laulutsüklid "Surnud laste laulud" (*Kindertotenlieder*), "Rändava selli laulud" (*Lieder eines fahrenden Gesellen*), "Rückerti laulud" (*Rückert-Lieder*) ja "Poisi võlusarv" (*Des Knaben Wunderhorn*), Franz Schuberti "Talvine teekond" (*​Winterreise*), Frank Martini "Kuus Igamehe monoloogi" ("6 Monologe aus Jedermann"), Robert Schumanni "Lauluring" (*Liederkreis*) op. 39 ja "Kerneri laulud" (*Kerner-Lieder*) ning Johannes Brahmsi Laulud op. 32. 

Ta on teinud kaasa ka paljude vokaalsümfooniliste suurvormide, nagu Mendelssohni oratooriumi "Elias", Händeli oratooriumi "Messias", Brahmsi, Fauré, Duruflé reekviemide ning Carl Orffi lavalise kantaadi "Carmina Burana" ettekannetel.

Välislingid
-----------

* Tim Kuypersi koduleht
Skandinaavia kütt-korilaste geneetilise päritolu jaotus
**Skandinaavia kütid-korilased** on arheogeneetika termin, millega tähistatakse teatavat geneetilise päritolu komponenti, mis märgib põlvnemist Skandinaavia keskmise kiviaja küttidest-korilastest.

Skandinaavia kütid-korilased olid koos lääne küttide-korilaste ja ida küttide-korilastega üks kolmest keskmise kiviaja Euroopa rahvastiku geneetilisest rühmast. Skandinaavia küttide-korilaste geneetiline komponent on määratletud Rootsist leitud indiviidide DNA alusel ja on oma päritolult segu nii lääne kui ida küttidest-korilastest.

Viited
------

1. 1 2  David W. Anthony (2019). "Ancient DNA, Mating Networks, and the Anatolian Split". Raamatus: Serangeli, Matilde; Olander, Thomas (toim). Dispersals and Diversification: Linguistic and Archaeological Perspectives on the Early Stages of Indo-European. BRILL. lk 21–54. ISBN 9004416196
2. 1 2  Lehti Saag (2019). The prehistory of Estonia from a genetic perspective: new insights from ancient DNA. Tartu Ülikooli Kirjastus. Lk 25–26
Žamysłaŭli mõisa peahoone
**Žamysłaŭli mõis** ehk **Žamõslavli mõis** (*Жамыслаўскaя сядзіба*) on endine mõis Valgevenes Hrodna oblastis Iŭje rajoonis, Subotniki külanõukogus Žamysłaŭli asulas. Mõisakompleks asub Gauja jõe kaldal.

Esimest korda on mõisa mainitud 1587. aastal. Toona kuulus see Zenowiczitele ja kandis nime Kandraciški mõis, mille ostsid Roskad. Aastaks 1700 olid sealsete valduste omanikud Žemłyd, kuigi ametlikult need alad iseseisvat territooriumi endast ei kujutanud. Seejärel olid omanikeks Pacid, aastast 1723 Andruszkiewiczid. Andruszkiewiczite valduses sai alast taas iseseisev mõis. Aastal 1806 ostis mõisa Kenewiczitelt krahv Umiastowski. 

Mõisa vana puidust peahoone oli barokkstiilis. Aastal 1828 lasi toonane omanik selle külgedele ehitada kaks kivist klassitsistlikku kontorihoonet (neist säilinud on üks). Samal ajal rajati ka maneež, kasvuhoone ja jääkelder. Peahoone valmis aastal 1877. Aastal 1883 valmis keskse allee äärde kivist lehtla, kus asus Jumalaema kujutav ikoon. Aastal 1885 valmis ka pruulikoda. Lisaks paraadhoonetele on säilinud ka mõned majandushooned: tall, veski, ladu ja ait.

Mõisa peahoone projekteeris arhitekt Leonard Marconi. Loss ise oli Varssavis asuva Łazienkowski lossi väiksem koopia. T-kujuline peahoone on kahekorruseline, seda kroonib vaatepaviljon. Peamise fassaadi keskel asub täisnurkne lodžaga risaliit. Risaliidi keskel asub nelja sambaga portikus. Fassaadi kaunistavad Korintose sambad. Hoone külgedel asuvad madalad juurdeehitised, mille katusel asuvad avatud terrassid.

Hoone keskel asus ruudukujuline suure kahhelahjuga saal, millest viisid igasse suunda anfilaadidena kujundatud koridorid. Tubades oli parkettpõrand; ruumides asusid marmorist kaminad. Tubade seinu katsid ehispaneelid. Hoones asuv mööbel oli kohalike meistrite poolt käsitsi valmistatud.

XIX sajandi lõpus andis toonane omanik mõisa peahoone välibaasina Vilniuse ülikooli käsutusse. Esimese maailmasõja ajal rajasid sakslased hoonesse kuurordi (aastal 1914). Nõukogude ajal asus hoones kohaliku sovhoosi kontor. Tänapäeval seisab hoone tühjalt; selle interjöör on hävinud.

Park rajati aastal 1883. Selle pindala on seitse hektarit ja see jaguneb kaheks osaks. Regulaarse planeeringuga osa asub peahoone juures, vabakujundusega osa aga Gauja jõe kaldal. Pargis kasvavad harilik pärn, Siberi seedermänd, harilik vaher, pensilvaania saar ja dalekarlia kask. 

* Mõisa park. Vaade Gauja jõeltMõisa park. Vaade Gauja jõelt
* Mõisa aitMõisa ait
* JääkelderJääkelder
* Mõis Napoleon Orda maalilMõis Napoleon Orda maalil

Viited
------

1. ↑  «Архітэктура Беларусі. Энцыклапедычны даведнік». Мінск, «Беларуская Энцыклапедыя імя Петруся Броўкі», 1993 год. 620 стар. ISBN 5-85700-078-5

Välislingid
-----------

* Artikkel mõisa kohta; fotod
* Artikkel mõisa kohta
**Johan Sooman** (16. november 1889 Massu vald, Läänemaa – 17. juuni 1942 Ussollagi laager, Permi oblast, Venemaa) oli Eesti politseiametnik.

Aastal 1923 sai ta Kaitsepolitsei Peavalitsuse ülema kohusetäitjaks, seejärel oli Kaitsepolitsei ülem ning 1924. aasta 23. detsembrist Siseministeeriumi Politsei Peavalitsuse ülema abi ja asedirektor. 

1933. aastal oli ta Jaan Tõnissoni valitsuse nimetatuna lühikest aega Vangimajade Peavalitsuse abidirektor. 

Aastatel 1938–1940 oli ta Siseministeeriumi Politseitalituse direktor.

Ta arreteeriti NKVD poolt 28. augustil 1940 ning viidi Ussollagi vangilaagrisse Permi oblastis Venemaal. Surmaotsus, lasti maha.

Tunnustus
---------

* Eesti Punase Risti II järgu II astme teenetemärk (1928)
* Eesti Punase Risti II järgu I astme teenetemärk (1933)
* Kotkaristi III klassi teenetemärk (1935)
* Riigivapi III klassi teenetemärk (1937)

Viited
------

1. ↑  Ametisse kinnitused. Riigi Teataja, nr. 4, 13 jaanuar 1925
2. ↑  J. Sooman uuesti politseipeavalitsuse abidirektoriks. Hommikleht, 23. detsember 1933, nr. 116, lk. 1.

Välislingid
-----------

* Okupatsioon.ee
|  |
| --- |
|  |
| Medalikohad |
| CONCACAF Gold Cup |
| **Hõbe** | 2011 |  |
| **Hõbe** | 2019 |  |

**Timothy Michael Ream** (sündinud 5. oktoobril 1987 Saint Louises) on USA jalgpallur, kes mängib keskkaitsjana Inglismaa Premier League'i klubis Fulham ja USA jalgpallikoondises.

Aastatel 2006–2009 mängis ta Saint Louise Ülikooli jalgpallimeeskonnas. Major League Socceris (MLS) debüteeris ta 2010. aastal New York Red Bullsi meeskonnas.

2012. aasta jaanuaris sõlmis ta lepingu Inglismaa kõrgliigaklubiga Bolton Wanderers. Klubi sai ta kindlaks põhikoosseisu liikmeks hooajal 2013/14, mil mängiti Inglismaa esiliigas. 2014. ja 2015. aastal valiti Ream Bolton Wanderersi aasta mängijaks.

2015. aasta augustis sõlmis ta lepingu Inglismaa esiliigas mänginud Fulhamiga. Fulhamiga mängis ta Inglismaa kõrgliigas esmakordselt hooajal 2018/19. 2018. aastal valiti Ream Fulhami aasta mängijaks ja hooajal 2021/22, mil võideti Inglismaa esiliiga, liigahooaja sümboolsesse koosseisu.

USA jalgpallikoondises tegi Ream debüüdi 17. novembril 2010 mängus Lõuna-Aafrika Vabariigi vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 22. mail 2016 sõprusmängus Puerto Rico vastu. Ta on kuulunud USA koondisse 2011. 2015. ja 2019. aasta CONCACAF Gold Cupil ning 2022. aasta maailmameistrivõistlustel.

Viited
------

1. ↑  "American Tim Ream agrees four-year deal with Fulham – sources". ESPN. 20. august 2015. Vaadatud 20. augustil 2015.

Välislingid
-----------

 Tim Ream – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis

| * v
* r
USA koondis  –  2022. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlused |
| --- |
| 

* 1 Turner
* 2 Dest
* 3 Zimmerman
* 4 Adams (c)
* 5 Robinson
* 6 Musah
* 7 Reyna
* 8 McKennie
* 9 Ferreira
* 10 Pulisic
* 11 Aaronson
* 12 Horvath
* 13 Ream
* 14 De la Torre
* 15 Long
* 16 Morris
* 17 Roldan
* 18 Moore
* 19 Wright
* 20 Carter-Vickers
* 21 Weah
* 22 Yedlin
* 23 Acosta
* 24 Sargent
* 25 Johnson
* 26 Scally
* Treener: Berhalter

 | Ameerika Ühendriigid |
Jüri Lossmann 1920. aastal
**Jüri Lossmann** (ka **Lossman**; 4. veebruar 1891 Kabala mõis, Kõo vald – 1. mai 1984 Stockholm) oli eesti pikamaajooksja. 

Jüri Lossmann õppis kullassepaks. 1916 tuli ta Venemaa meistriks 5000 m jooksus. Esimeses maailmasõjas sai ta haavata.

1920. aasta suveolümpiamängudel Antwerpenis võitis ta hõbemedali maratonijooksus ajaga 2:32:48,6 kaotades soomlasest võitjale Hannes Kolehmaisele 13 sekundiga. 1924. aasta suveolümpiamängudel Pariisis saavutas ta maratonis 10. koha.

Ta püstitas pikamaajooksudes üle 20 Eesti rekordi.

1928. aastal osales ta kestvusjooksul Los Angelesest New Yorki (Bunion Derby).

Tallinna linnavalitsusega sõlmitud lepingu alusel pidi Jüri Lossmann Tallinnas üles seadma 252 liiklusmärki ja neid viie aasta jooksul korras hoidma, misjärel need läksid Tallinna linnavalitsuse omandusse.

1944. aastal põgenes Rootsi, kus töötas kullassepana.

Tema mälestuseks korraldatakse 1991. aastast juunikuus Viljandis "Jüri Lossmanni mälestusjooksu", mille distants on 6,5 km.
Kuni 2005. aastani oli mälestusjooksu raja pikkus 21,1 km ehk poolmaraton.

Viited
------

1. ↑  "Ettevaatust!" Esmaspäev, 31. oktoober 1932, nr. 44, lk. 5

Kirjandus
---------

* Tiit Lääne. "Jüri ja Leks", Tallinn 1996

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Jüri Lossmann** |

* Eesti raha maandus bensiini ja verega
* Biograafia ESBL-is
* Jüri Lossmanni mälestusjooksu koduleht
**Belozersk** on linn Venemaal Vologda oblastis, Belozerski rajooni keskus. Asub Valgjärve ääres 149 km Vologdast loode pool.

Linna asutamisaastaks loetakse 864 ja see on üks esimesest 5 vene linnast, mida kroonikas mainitakse. Esialgu asus linn Valgjärve teisel kaldal Kisnema küla lähedal. 1777. aastani oli linna nimi **Beloozero**. Valgjärve ümbrus oli asustatud läänemeresoome hõimudega, tänapäeva vepslaste esivanematega, kes avaldasid tõsist vastupanu ristiusustamisele. 1071 suruti Jan Võšatitši juhtimisel maha paganate ülestõus. Nestori kroonika kirjeldab, kuidas paganate preestrite surnukehad riputati tammede otsa ja lasti karudel nad tükkideks kiskuda. 1352 tabas linna katk ning 1363-1364 ehitati linn uuesti üles tänapäeva asukohta.

1238–1370 oli Beloozero väikese vürstiriigi keskus.

Viited
------

1. ↑  26. Численность постоянного населения Российской Федерации по муниципальным образованиям на 1 января 2018 года, vaadatud 23.01.2019.

Välislingid
-----------

*
**Timm Klose** (sündinud 9. mail 1988 Frankfurdis) on endine Šveitsi jalgpallur (keskkaitsja).

Ta sündis Saksamaal Saksa isa ja Šveitsi ema pojana. Viieaastasena kolis ta oma ema kodulinna Baseli Šveitsis. Noorena mängis Klose BSC Old Boysi ja FC Baseli noortemeeskondades.

2009. aastal liitus ta Šveitsi esiliiga klubiga Thun, kellega tõusis hooajal 2009–10 Šveitsi kõrgliigasse. Seejärel mängis ta Saksamaa kõrgliigaklubides, aastatel 2011–2013 1. FC Nürnbergis ja 2013–2016 VfL Wolfsburgis.

2016. aasta jaanuaris liitus ta Inglismaa kõrgliigasse kuuluva Norwich Cityga, kellega sõlmis kolme ja poole aasta pikkuse lepingu. Esimese värava lõi ta klubi meeskonnas 2. aprillil 2016 liigamängus Newcastle Unitedi vastu. Aastatel 2016–2019 mängis ta Norwich Cityga kolm hooaega Inglismaa esiliigas. Hooajal 2018–19 võideti esiliiga ja tõusti tagasi kõrgliigasse. 2019. aasta mais sõlmis ta klubiga uue kolmeaastase lepingu. Hooajal 2020/21 oli ta Norwich Cityst laenul Šveitsi kõrgliigaklubis FC Basel. Tema klubikarjääri viimaseks klubiks jäi Inglismaa esiliigaklubi Bristol City, kus ta mängis hooajal 2022/23.

Šveitsi jalgpallikoondises tegi Klose debüüdi 10. augustil 2011 sõprusmängus Liechtensteini vastu. Šveitsi koondises mängis ta aastatel 2011–2018 kokku 18 korda. 2012. aasta suveolümpiamängude jalgpalliturniiril kuulus ta Šveitsi olümpiameeskonda.

Saavutused
----------

FC Thun
* Swiss Challenge League: 2009–10

VfL Wolfsburg
* DFB-Pokal: 2014–15
* DFL-Supercup: 2015

Norwich City
* EFL Championship: 2018–19

Viited
------

1. ↑  "Timm Klose: Norwich City defender signs new three-year contract". bbc.co.uk. 20.5.2019. Vaadatud 25.5.2019
**Jüri Marran** (12. veebruar 1937 Tartu – 19. aprill 2021 Elva) oli eesti pedagoog ja maalikunstnik.

Ta sündis aastal 1937 Tartus Tartu Ülikooli füüsikaõppejõu perekonnas. Ta lõpetas aastal 1956 Tartu 5. Keskkooli ja aastal 1961 Tartu Riikliku Ülikooli füüsikuna.

Pärast ülikooli lõpetamist töötas ta ühe aasta Kingissepa Keskkoolis füüsikaõpetajana, aastast 1962 pidas ta sama ametit Tartu õhtukeskkoolis. 

Kunstihariduse omandas ta aastatel 1962–1967 Melanie ja Erich Arraku ateljeekoolis. Ta on viljelenud värviküllast lille- ja figuurimaali, portreed ja abstraktset kompositsiooni. Samuti on ta teinud raamatuillustratsioone (Karl August Hindrey "Aovalged aknad", 1995) ja kavandanud lavakostüüme ("Hingede öö", 1995, "Vanemuine"). Lisaks on ta loonud keskkooli füüsika õppevahendiks sarja slaide.

Pere
----

Tema ema oli matemaatikaõpetaja Tartu 10. 8-klassilises koolis.

Kirjandus
---------

* Eesti kunsti ja arhitektuuri biograafiline leksikon. Tallinn 1996

Välislingid
-----------

* Anti Liiv. Jüri Marran 75. Lühikeseks jäänud õpetajatöö Saaremaal, Saarte Hääl, 27.02.2012
* Pildigalerii
**Žarnovica** (saksa keeles *Scharnowitz*, ungari keeles *Zsarnóca*) on linn Slovakkias Banská Bystrica maakonnas, Žarnovica ringkonna halduskeskus.

Žarnovicat läbib Nové Zámky–Zvoleni raudteeliin.

Linnas asuvad Revište lossi varemed.

Geograafiline asend
-------------------

Žarnovica asub Žiari nõos Hroni jõe ääres, Banská Bystricast ligikaudu 42 km edelas.

Ajalugu
-------

Žarnovicat on esmamainitud 1332. aastal. Hilisgooti stiilis loss ehitati Žarnovicasse aastatel 1480–1485.

Linnaõigused sai Žarnovica 1563. aastal. 1644 ja 1664. aastal said türklased Žarnovica all lüüa.

Rahvastik
---------

Slovakkia 2021. aasta rahvaloenduse andmetel oli Žarnovica elanikkonnast slovakke 90,99%, mustlasi 0,6%, poolakaid 0,45%, tšehhe 0,29% ja hiinlasi 0,14%. Rahvus oli teadmata 7,17%-l elanikest.

Viited
------

1. ↑  Počet obyvateľov SR k 31. 12. 2019
2. ↑  Revište Castle kamnavylet.sk. Vaadatud 5. mail 2023
3. ↑  Žarnovica Mesto Žarnovica. Vaadatud 5. mail 2023
4. ↑  Zsarnóca Hungarian-Ottoman Wars. Vaadatud 6. mail 2023
5. ↑  Number of population by ethnicity in the municipality Žarnovica at 1. 1. 2021 Sčítanie obyvateľov, domov a bytov 2021. Vaadatud 5. mail 2023
**Tallinna kilud** on vürtsikilutoode ja selle toote kaubamärk.

Toote retsept pärineb keskaegsest Tallinnast, kus juba tollal kilusid soolati.

18. sajandil oli toode tuntud väljaveokaup, mille etiketile oli kirjutatud "Rewaller Killo" (Venemaal "Ревельские кильки"), saksa keeles «Rewelsche kilke».

Toote konservikarbi etiketil kujutati Tallinna vanalinna siluetti – sellest ka väljend "kilukarbisiluett".

Tallinna kilusid tootis OÜ Papissaar, mis aga lõpetas tegevuse 2012 kala nappuse ja hinnatõusu ning traditsiooniliste plekk-karpide hinnatõusu tõttu.

Tallinna kilusid toodab veel AS Kihnu Kala, mis on asutatud 1994. aastal Kihnu saarel. Alates 2005. aastast asub tootmine Pärnus. Ettevõtte toodetav Tallinna kilude vürtsisegu koosneb 12-st vürtsist. Kilude tootmist alustatakse tavaliselt septembri lõpus ja toodetakse kuni aprillikuuni. Toote kaane ja toosi kujundus ning ka retseptuur on alates 1997. aastast patenteeritud. Toode on pälvinud seitsmel korral tunnustatud Eesti toidu märgi ehk Pääsukese.

Viited
------

1. 1 2  Tallinna entsüklopeedia. II köide N–Ü. Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastuse AS, 2004. Lk 208
2. ↑  "Tallinna kilusid enam ei tehta" Postimees, 06.09.2012
3. ↑  Kihnu Kala AS. "Kihnu Kala info".
**Johann Aken** (u 1629 Danzig – 1689 Riia) oli saksa maalikunstnik, barokk-kunsti esindaja, kes töötas 17. sajandi kolmandal veerandil Tallinnas.

Eluloolist
----------

Johann Akeni elust on vähe teada. Ta töötas maalijana Danzigis ja Lübeckis. Hiljemalt 1662. aastal asus ta Tallinna, arhiiviandmete kohaselt maalis nii aadlikele kui ka linnakodanikele. Võimalik, et tal oli Tallinnaga juba varasemaid sidemeid. Suri Riias 1689. aastal.

Kunstnikuna
-----------

Kus Aken sai oma professionaalse väljaõppe, pole teada, aga kindlasti mõjutasid tema kujunemist Danzigi 'kuldajastu' hilismaneristlik maalikunst ja hilisem Hollandi-mõjuline portreemaal Saksamaal. Ainukese kindlalt tema nimega seostatava teose, Tallinna raekoja raesaali maalide puhul pole tegemist originaalkompositsioonidega, vaid eeskujudena on kasutatud kaasaegset originaal- ja reprodutseerivat graafikat. Äratuntavad on Rembrandti ja Rubensi kompositsioonid ja laenud Matthäus Meriani pildipiiblist. Siiski annab Akeni toetumine nende meistrite töödele tunnistust tema kursisolekust ajastu maitse-eelistustega. Kunstniku professionaalsusest annab märku oskus kohandada erinevad eeskujud ühtsena mõjuvaks pildiprogrammiks.

Teosed
------

Tema tuntuim töö Eestis on seotud Tallinna raekoja renoveerimisega 17. sajandil. Ta maalis 1667. aastal raesaali kaheksa piibliainelist lünettmaali:

* "Herodias Ristija Johannese peaga"
* "Simson ja Delila"
* "Susanna kohtu ees"
* "Kristus ja abielurikkuja naine"
* "Salomoni kohus"
* "Kristus Pilatuse ees"
* "Seeba kuninganna Salomoni ees"
* "Kristus teenarirahaga"

Raekoja lünettmaalid on alates 1964. aastast kunstimälestisena muinsuskaitse all. Kunstiajaloolaste hinnangul ei ole J. Aken mitte kõigi maalide autor, vaid erinev teostus lubab oletada meistriabiliste olemasolu.

Viited
------

1. ↑  P. Ehasalu. Raekoja lünettmaalid. - Avalikud hooned - omavalitssuste arhitektuurne ja kunstiline manifest. Eesti kunsti ajalugu 2. EKA 2005
2. ↑  P. Ehasalu. Raekoja lünettmaalid. - Avalikud hooned - omavalitssuste arhitektuurne ja kunstiline manifest. Eesti kunsti ajalugu 2. EKA 2005
3. ↑
4. ↑
5. ↑
6. ↑
7. ↑
8. ↑
9. ↑
10. ↑
11. ↑
**Narva ja Sillamäe 1993. aasta autonoomia referendum** oli 16. ja 17. juulil 1993 Narvas ja Sillamäel toimunud ebaseaduslik referendum rahvuslik-territoriaalse autonoomia küsimuses, mille organiseerisid Narva ja Sillamäe linnavolikogu.

28. juunil 1993 võttis Narva Linnavolikogu vastu otsuse nr 15/163 "Suhtumisest
välismaalaste seadusesse". Selle järgi otsustati korraldada Narvas 16. ja 17. juulil 1993 referendum (plebistsiit) küsimusega "Kas Te soovite, et Narval oleks rahvuslik-territoriaalse
autonoomia staatus Eesti Vabariigi koosseisus?".

6. juulil 1993 võttis Sillamäe Linnavolikogu vastu otsuse "1993. aasta 30. juuni
miitingust osavõtnute juhendite täitmisest", mille punktiga 1 määrati 17. juuliks
1993 referendum (elanike küsitlus) küsimusega "Kas Te soovite, et Sillamäel
oleks Eesti Vabariigi koosseisus rahvuslik-territoriaalse autonoomia staatus,
mille territooriumil oleksid kõigile elanikele tagatud võrdsed õigused?".

Referendum toimus 16. juulil ja 17. juulil 1993. Narva Linnavolikogu andmetel osales Narvas referendumil 54% hääleõiguslikest. Sillamäe Linnavolikogu andmetel osales Sillamäel referendumil 60% hääleõiguslikest. Narvas olevat autonoomiat pooldanud 97% hääletanutest, Sillamäel 98,6%. Eesti Vabariigi valitsuse vaatlejate hinnangul oli tegelik osalusprotsent alla poole.

Õiguskantsler esitas 3. augustil 1993 Riigikohtule taotluse, milles tegi ettepaneku tunnistada Sillamäe Linnavolikogu 6. juuli 1993. aasta otsus "1993. aasta 30. juuni miitingust osavõtnute juhendite täitmisest" kehtetuks.

Riigikohus tunnistas 11. augustil 1993 oma otsusega Narva ja Sillamäe refendumi tulemused kehtetuks.

Viited
------

1. ↑  .
2. ↑
**Aasiaat** on linn Gröönimaa läänerannikul Disko lahe edelasopis Aasiaati saarel Gröönimaa saare lääneranniku keskosa lähedal Qeqertaliki vallas. Geograafilised koordinaadid on 68° 43′ N, 52° 45′ W.

Vaade Aasiaati linnale.
Elanike arv oli 2011. aastal 3115. Aasiaat on elanike arvult neljas asula Gröönimaal.

Nimi
----

Gröönikeelne nimi Aasiaat [a:sia:t] tähendab 'ämblikud'. 

Varasema ametliku nime, taanipärase *Egedesminde* [e:jsmin] ('Egede mälestus') andis 1759. aastal linna asutamisel misjonär ja kaupmees Niels Egede oma isa Hans Egede järgi. 

Teise maailmasõja ajal kasutati nime *Bluie West Five* või *Bluie West 5*.

Loodus
------

Jäämäed Aasiaati saarestikus sadama vastas
Meri on jäävaba aprillist detsembrini. 

1. detsembrist 12. jaanuarini on polaaröö ning 27. maist 18. juulini polaarpäev.

Haldusajalugu
-------------

Aasiaat on Aasiaati pastoraadi keskus ning oli 1953–2009 Aasiaati valla keskus. Seejärel kuulus Aasiaati valla ala 2009–2017 Qaasuitsupi valla koosseisu. 2018. aastast on Qeqertaliki valla keskus.

Rahvastik
---------

Elanike arv on olnud:

* 1991: 3273
* 1992: 3239
* 1993: 3253
* 1994: 3201
* 1995: 3154
* 1996: 3039
* 1997: 3112
* 1998: 3147
* 1999: 3224
* 2000: 3229
* 2001: 3239
* 2002: 3179
* 2003: 3142
* 2004: 3129
* 2005: 3100 (1. jaanuar)
* 2006: 3086
* 2007: 2977
* 2008: 2853
* 2009: 2947
* 2010: 3005
* 2011: 3115
* 2013: 3114
* 2018: 3081

Aasiaat on elanike arvult neljas linn Gröönimaal.

Majandus
--------

Linnas on kalasadam ja krevetikonservitehas Disko lahes. Krevette püütakse Disko lahest.

Kalatööstus sai alguse 1949, kui linnalähedasele meresaarele Transitøenele rajati kalatöötlemistehas. Aastal 1951 rajati krevetivabrik. Aastal 1966 ehitati see ümber kalafileevabrikuks. Aastal 1987 valmis uus kreveti- ja kalafileevabrik, mis on varustatud suure külmlaoga, et tootmine saaks toimuda aastaringselt. Kalatoodete aastane tootmismaht on 70 miljonit Taani krooni (2004). 

Kaladest püütakse turska, hiidlesta, harilikku merihunti ja merivarblaslasi. Püütakse ka loivalisi. 

Neljandik töötajatest on hõivatud kalanduses (6%) ja kalatöötlemises (18%). Halduses, hariduses, kaubanduses ja teeninduses on hõivatud 63% töötajatest.

Infrastruktuur
--------------

Aastal 1998 avati uus Aasiaati lennujaam.

Haridus
-------

Aasiaatis asub üks kolmest Gröönimaa gümnaasiumist ja abikool Ado Lynge Skolen.

Aastal 1928 asutati Aasiaatis Gröönimaa esimene *efterskole* poistele ja 1932 tüdrukutele.

Ajalugu
-------

Koht oli asustatud ammu enne kolonisatsiooni.

Misjonär ja kaupmees Niels Egede rajas 1759. aastal Egedesminde koloonia praegusest linnast lõuna pool. Koloonia toodi 1763. aastal üle praegusesse kohta, et tulla paremini toime konkurentsis hollandi vaalapüüdjatega. 

Teise maailmasõja ajal sai Aasiaatist Lääne-Gröönimaa põhjaosa transiitsadam.

Kultuur
-------

Alates 1982. aastast on Aasiaatis Gröönimaa suurima muusikakirjastuse ja plaadistuudio ULO peakorter.

Viited
------

1. ↑  "qaasuitsup.gl". Originaali arhiivikoopia seisuga 30. oktoober 2010. Vaadatud 31. jaanuaril 2011.
**Alma Kurtna** (aastani 1942 **Alma Hablitz**; 1. aprill 1906 Peterburi – 12. juuli 1984 Tartu) oli eesti laulja (sopran) ja muusikapedagoog.

Ta lõpetas aastal 1925 Eesti Noorsoo Kasvatuse Seltsi Tütarlaste Gümnaasiumi ja aastal 1931 *cum laude* Tartu Ülikooli matemaatika-loodusteaduskonna. Aastal 1935 lõpetas ta Budapesti Liszti nimelise Muusikaakadeemia ooperiklassi. Täiendas end aastatel 1935–1936 Budapestis ja Viinis, laulis aastatel 1936–1937 Berliini Riigiooperis.

Oli aastatel 1937–1938 Tallinnas laulupedagoog Ficki juures diktsiooniõpetaja ja esines Eestis kontsertlauljana. Peale selle täiendas end (Eesti Vabariigi stipendiaadina) 1939–1941 Itaalias, töötas *Academia Nazionale di Santa Cecilia'*s laulupedagoogina, aastatel 1941–1942 oli Rooma Raadio kammerlaulija. Aastatel 1942–1944 oli ta Roomas vangis, vahetati aastal 1944 Nõukogude Liidus vangis olnud itaallase vastu, elas aastani 1945 Moskvas.

Töötas aastatel 1945–1980 Tartu Muusikakoolis laulu- ja itaalia keele õpetajana, oli aastatel 1957–1979 ka Vanemuise teatri hääleseadja ja pedagoog. Ta pälvis tunnustust kui isikupärase musitseerimise kujundaja. Õpilasi: Silvia Urb, Helju Koppa, Leida Jürgens, Illart Orav, Voldemar Kuslap, Mare Jõgeva, Kaie Konrad, Silvia Vestmann, Nadia Kurem.

Isiklikku
---------

Ta oli abielus Aleksander Kurtnaga, abielust sündis tütar.

Viited
------

Välislingid
-----------

* Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918-1944
* *Eesti muusika biograafiline leksikon.* 1. köide: *A–M.* Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus, 2007, lk. 339.
**Jász-Nagykun-Szolnoki komitaat** on 1. järgu haldusüksus Ungari keskosas. Komitaati läbivad Tisza ja Körös. 

Komitaadi halduskeskus on Szolnok, teised suuremad linnad on Jászberény, Törökszentmiklós ja Karcag.

Haldusjaotus
------------

Komitaat jaguneb alates 2013. aastast 9 kreisiks (*járás*). Enne seda jagunes 7 alampiirkonnaks (*kistérség*).

| Kood | Kreis | Kreisi keskus | Elanikke(1.01.2013) | Pindala(km²) | Valdadearv | Neistlinnu |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 161 | Jászapáti kreis | Jászapáti | 33 160 | 544,45 | 9 | 2 |
| 162 | Jászberény | Jászberény | 50 928 | 617,01 | 9 | 3 |
| 163 | Karcag | Karcag | 43 152 | 857,26 | 5 | 3 |
| 164 | Kunhegyes | Kunhegyes | 20 434 | 464,58 | 7 | 2 |
| 165 | Kunszentmárton | Kunszentmárton | 36 300 | 576,49 | 11 | 2 |
| 166 | Mezőtúr | Mezőtúr | 27 798 | 725,74 | 5 | 2 |
| 167 | Szolnok | Szolnok | 118 245 | 914,48 | 18 | 5 |
| 168 | Tiszafüred | Tiszafüred | 19 895 | 417,05 | 7 | 1 |
| 169 | Törökszentmiklós | Törökszentmiklós | 36 742 | 464,54 | 7 | 2 |
|

Välislingid
-----------

* Komitaadi koduleht

Ungari komitaadid

Bács-Kiskuni komitaat  **·**  Baranya komitaat  **·**  Békési komitaat  **·**  Borsod-Abaúj-Zempléni komitaat  **·**  Csongrád-Csanádi komitaat  **·**  Fejéri komitaat  **·**  Győr-Moson-Soproni komitaat  **·**  Hajdú-Bihari komitaat  **·**  Hevesi komitaat  **·**  Jász-Nagykun-Szolnoki komitaat  **·**  Komárom-Esztergomi komitaat  **·**  Nógrádi komitaat  **·**  Pesti komitaat  **·**  Somogyi komitaat  **·**  Szabolcs-Szatmár-Beregi komitaat  **·**  Zala komitaat  **·**  Tolna komitaat  **·**  Vasi komitaat  **·**  Veszprémi komitaat
**Alma Tamm** (1. mai 1910 Narva-Jõesuu – 19. juuni 1979 Tallinn) oli Eesti koorijuht ja pedagoog.

Alma Tamm omandas alghariduse Narva-Jõesuu 6-klassilises algkoolis ja keskhariduse Narva Ühisgümnaasiumis. Aastatel 1929–1933 õppis ta Tartu Ülikooli õigusteaduskonna majandusteaduse osakonnas. Pärast ülikooli lõpetamist töötas aastatel 1935–1950 õpetajana Narvas, Rakveres ja Tallinnas. 1950 lõpetas Alma Tamm Tallinna Riikliku Konservatooriumi muusikapedagoogika erialal.

Alma Tamm on olnud laulja Eesti Raadio Segakooris, töötanud Tallinna Polütehnilise Instituudi graafikakateedris, olnud õppejõud Tallinna Pedagoogilise Instituudi muusikakateedris ja koolimuusika lektor-metoodik Tallinna Riiklikus Konservatooriumis.

Alma Tamm on Tallinna Polütehnilise Instituudi naiskoori (nüüd Tallinna Tehnikaülikooli Akadeemiline Naiskoor) asutaja-dirigent ja juhatas koori 22 aastat. Oli Wachi-nimelise Määrimaa Naisõpetajate koori auliige.

Alma Tamm on maetud Tallinna Rahumäe kalmistule.

Välislingid
-----------

* Alma Tamm. Elulookirjeldus.
* Tallinna Tehnikaülikooli Akadeemiline Naiskoor 60
|  |
| --- |
|  **Poks** |
| Riik |  | Tšehhoslovakkia |
|  |
| Kuld | 1952 | Sulgkaal |
| Veerandfinaal | 1956 | Sulgkaal |
|  |
| 2. ring | 1955 | Sulgkaal |
| 1. ring | 1957 | Sulgkaal |
|

**Ján Zachara** (sündinud 27. augustil 1928 Kubrás (praegu Trenčín) Slovakkias) on Tšehhoslovakkia endine poksija, rahvuselt slovakk.

Zachara oli kokku vähemalt kahekordne Slovakkia meister – kukk-kaalus (kuni 54 kg) 1947. aastal ja sulgkaalus (kuni 57 kg) 1948. aastal ning neljakordne Tšehhoslovakkia meister sulgkaalus (kuni 57 kg) aastatel 1951 ja 1954–1956. Ta esindas maavõistlustel Tšehhoslovakkiat vähemalt 15 korda ning võitis neist 7 ja kaotas 8 kohtumist.

Zachara võitis sulgkaalus (kuni 57 kg) 1952. aasta Helsingi olümpiamängude poksivõistlustel kuldmedali ja tuli olümpiavõitjaks. Ta osales sulgkaalus (kuni 57 kg) 1956. aasta Melbourne'i olümpiamängude poksivõistlustel, kuid kaotas veerandfinaalis hilisemale pronksmedalivõitjale Pentti Hämäläisele (Soome) ja jäi edasisest medaliheitlusest välja

Zachara osales sulgkaalus (kuni 57 kg) 11. Euroopa meistrivõistlustel (Lääne-Berliin, 1955), kuid kaotas 2. ringis Thomas Nichollsile (Inglismaa) ja jäi edasisest medaliheitlusest välja ning 12. Euroopa meistrivõistlustel (Praha, 1957), kuid kaotas 1. ringis hilisemale hõbemedalivõitjale Mario Sitrile (Itaalia) ja jäi edasisest medaliheitlusest välja.

Viited
------

1. ↑  15. suveolümpiamängude poksivõistlus. Helsingi 1952. Tulemused inglise keeles
2. ↑  16. suveolümpiamängude poksivõistlus. Melbourne 1956. Tulemused inglise keeles
3. ↑  11. Euroopa meistrivõistlused poksis. Lääne-Berliin 1955. Tulemused inglise keeles[*alaline kõdulink*]
4. ↑  12. Euroopa meistrivõistlused poksis. Praha 1957. Tulemused inglise keeles

Välislingid
-----------

* Ján Zachara veebisaidil Olympedia Muuda Vikiandmetes
Velise kirik 2014. aastal
**Velise Ristija Johannese kirik** on õigeusu kirik, mis asub Velise külas Märjamaa vallas Rapla maakonnas.

Kirik on arvele võetud ehitismälestisena.

Velise Ristija Johannese kirik (vene k. *Велисская Иоанно-Предтеченская церковь*) on ehitatud aastatel 1888–1889. Punastest tellistest historitsistlikus stiilis hoone arhitekt oli Erwin Bernhardt. Kiriku juurde ehitati veel preestrimaja, ait-tõllakuur, saun ja puukuur. 

Algselt oli kirik planeeritud ehitada Kalase talu maale ja sinna jõuti kohale vedada ka osa ehituskive. Plaanist sai teada Velise mõisa omanik parun Maydell ja kuna Kalase oli renditalu, keelas parun sinna kiriku ehitamise. Uus ehitusplats saadi Kõhi talu maadele. Kuna see talu oli välja ostetud, siis seal paruni sõna enam ei maksnud.

Vaata ka
--------

* Velise Ristija Johannese kogudus

Viited
------

1. ↑  Velise Ristija Johannese kirik kultuurimälestiste riiklikus registris
2. ↑  Ivar Sakk. Eesti kirikud. Tallinn, 2014. lk. 317
3. ↑  VELISE RISTIJA JOHANNESE KOGUDUS, www.eoc.ee

Välislingid
-----------

* Velise Ristija Johannese kirik kultuurimälestiste riiklikus registris
* EAÕK Velise Ristija Johannese Koguduse koduleht
**Aasa Ellerhein** (sünd. Soom) (16. detsember 1913 – 25. november 2014) oli eesti koorijuht ja muusikaõpetaja ning Haapsalu vapimärgi kavaler. Tegutses ka Kolovere rahvatantsijate trupijuhina.
 Oli Pärt Ellerheina abikaasa.

Õppis Läänemaa Õpetajate Seminaris, 1935. aastal lõpetas Tallinna Pedagoogiumi. 1938. aasta suvel omandas ta algkooli õpetaja kutse ning sama aasta sügisel valiti ta Kolovere-Kalju vallas kodukaunistamise komiteesse. Töötas paljudes Läänemaa koolides (sh Maidlas, Lauknal ja Liivil), hiljem Haapsalu Pedagoogilise Kooli Harjutuskoolis. Juhatas 35 aastat Haapsalu naiskoori "Heli". Võttis osa kohalikest ja üldlaulupidudest.

Viited
------

1. 1 2  Tarang, L. "Kullamaa kihelkond" 2005, lk 178
2. ↑  "In memoriam Aasa Ellerhein". Eesti Kirik. 10.12.2014. Vaadatud 02.01.2018.
3. ↑  "Töö kiidab Koluvere perenaist". Maa Hääl: maarahva ajaleht. 08.07.1938. Lk 8. Vaadatud 02.01.2018.
4. ↑  "Seminarid said uue tunnikava". Õpetajate Leht. 17.06.1938. Nr 24/25, lk 5. Vaadatud 14.01.2018.[*alaline kõdulink*]
5. ↑  "Siseriigist. Läänemaa. Wallawanemad kodukaunistamise komiteede esimeesteks". Uus Eesti. 01.09.1938. Lk 9. Vaadatud 14.01.2018.
**Allüülne ümbergrupeering** ehk **allüülne isomerisatsioon** on orgaaniline reaktsioon, milles allüülse ühendi funktsionaalrühm nihkub asendist 1 asendisse 3 ja samaaegselt nihkub kaksikside vastassuunas järgmiste süsiniku aatomite vahele. 

C=C–C-Y <–> Y-C–C=C

Allüülse ümbergrupeeringuga tuleb arvestada paljude orgaaniliste reaktsioonide korral (eriti happelise komponendi olemasolul). Keemilise reaktsiooni käigus või kuumutamisel (ka toatemperatuuril seismisel) võivad allüülsed ühendid kergesti isomeriseeruda, sest termodünaamiline kontroll viib stabiilsema isomeeri moodustumisele. Näiteks isopreeni hüdrokloorimisel moodustub tertsiaalne kloriid 3-kloro-3-metüül-1-buteen, mis protsessi käigus või seismisel või fraktsioneerimisel kergesti isomeriseerub kuni tasakaalu seguni, milles toatemperatuuril on 90% stabiilsemat primaarset isomeeri – prenüülkloriidi. 

СН2=С(СН3)–СН=СН2 + HCl → CH3–CCl(СН3)-СН=CH2 → CH3–С(СН3)=СН–CH2–Cl 

Nukleofiilse asenduse korral SN1 reaktsiooni tingimustes moodustub karbokatioonne intermediaat, mis edasi võib anda nukleofiiliga isomeerse produkti – nimetatakse seda **SN1' asendusreaktsiooniks**. Näiteks 1-kloro-3-metüül-2-buteen annab asendusreaktsioonis tertsiaarse alkoholi 3-metüül-2-buten-1-ooli (85%):

CH3–С(СН3)=СН–CH2–Cl + H2O → CH3–СOH(СН3)-СН=CH2

Võimalik on ka nukleofiili otsene atakk asendisse 3 samaaegse lahkuva rühma elimineerumisega asendist 1 – see on **SN2' asendusreaktsioon**. See saab toimuda steerilise takistuseta allüülse ühendi ja tugeva nukleofiili korral. Näiteks:

CH3–CH=СН–CH2–Cl + NaOH → CH3–CHOH–СН=CH2

Vaata ka
--------

* Allüülsed ühendid
János Kádár (1977)
**János Kádár** [j'aanoš k'aadaar] (sünninimi **János Czermanik**, hiljem **János Csermanek**; 26. mai 1912 Rijeka – 6. juuli 1989 Budapest) oli Ungari kommunistlik poliitik ja riigitegelane.

János Kádár sündis tol ajal Austria-Ungarile kuulunud sadamalinnas Rijekas (tänapäeva Horvaatias). Ema Borbála Czermanik oli ungari-slovaki päritolu teenijanna. Isa János Krezinger lahkus väga varakult perekonna juurest ja János ei kohtunud temaga enam kunagi. Vahepeal elasid nad emaga paar aastat maal, 1918. aastal kolisid Budapesti. Lapsepõlv möödus vaesuses, 14-aastaselt pidi ta kooli pooleli jätma ja tööle minema. 

1928. aastal tutvus ta marksistliku kirjandusega ja temast sai veendunud sotsialist. Novembris 1931 astus ta Kommunistlikku Noortööliste Ühingusse. Samal aastal astus ta ka Ungari Kommunistlikku Parteisse. Detsembris 1931 vahistati ta süüdistatuna kommunistlikus tegevuses, kuid ametivõimud olid sunnitud asitõendite puudusel ta vabastama. Aastal 1933 ta arreteeriti ja ta oli seejärel kaks aastat vangistuses. Aastal 1935 astus ta Ungari Sotsiaaldemokraatlikusse Parteisse, et püüda seda allutada kommunistide mõjule. 

Teise maailmasõja ajal oli Kádár üks vastupanuliikumise juhte. 1944. aasta aprillis ta arreteeriti, põgenes aga sama aasta novembris vanglast. Aastal 1945 võttis ta oma parteilise varjunime Kádár ("Püttsepp") oma päris nimeks. Sõja järel oli ta 1945–1948 Ungari Kommunistliku Partei Budapesti Linnakomitee sekretär, 1945–1951 Ungari Kommunistliku Partei Keskkomitee Poliitbüroo liige. Ta oli 1946–1948 Ungari Kommunistliku Partei Keskkomitee ja 1948–1950 Ungari Töörahvapartei Keskkomitee peasekretäri asetäitja ning 1948–1950 ühtlasi siseminister. Aastatel 1950–1951 oli Kádár Ungari Töörahvapartei Keskkomitee osakonnajuhataja. 

Aastal 1951 ta arreteeriti süüdistatuna titoismis ja omaaegses koostöös Miklós Horthy valitsuse salapolitseiga. Juulis 1954 võeti süüdistused tagasi ja ta vabastati vanglast. 

Oli seejärel 1954. aastal Ungari Töörahvapartei Budapesti 13. Rajooni ja 1955. aastal Pesti Piirkonnakomitee esimene sekretär. 25. oktoobril 1956 valiti Kádár Ungari Sotsialistliku Töörahvapartei Keskkomitee esimeseks sekretäriks. Alates 30. oktoobrist oli ta ka riigiminister Imre Nagy'i teises valitsuses. 

Seejärel aga lahkus Kádár koos Ferenc Münnichiga Nõukogude diplomaatide abil 1. novembril Ungarist Nõukogude Liitu. Ta veenis Nõukogude juhtkonda, et Ungaris on "kontrrevolutsiooni" tõttu olukord kontrolli alt väljunud ning vajalik on välisabi. 4. novembril toimus Nõukogude interventsioon Ungari ülestõusu mahasurumiseks. 7. novembril saabus Kádár tagasi Budapesti ning järgmise päeva hommikul teatas ta võimu üleminekust tema poolt juhitava Ungari Revolutsioonilise Tööliste ja Talupoegade Valitsuse kätte. 1956–1958 ja 1961–1965 oli ta ka Ungari Rahvavabariigi Ministrite Nõukogu esimees ning 1958–1961 riigiminister. János Kádár suutis oma võimuperioodi jooksul läbi viia mitmed majandusreformid, mille tulemusel Ungaris elatustase märgatavalt tõusis. János Kádár jäi parteijuhi ametikohale kuni 22. maini 1988, mil ta halveneva tervise tõttu ametist tagasi astus.

Viited
------

1. ↑
Corey Crawford (2011)
**Corey Crawford** (sündinud 31. detsembril 1984 Châteauguays, Québecis) on endine Kanada jäähokimängija (väravavaht).

Aastatel 2001–2005 mängis ta neli hooaega Quebec Major Junior Hockey League'i klubis Moncton Wildcats.

Ta mängis kogu oma NHL-i karjääri jooksul Chicago Blackhawksis. 2003. aastal valis Blackhawks ta NHL-i *draft* '​is 52. valikuna. NHL-is debüteeris ta Blackhawksi meeskonnas 22. jaanuaril 2006 mängus Minnesota Wildi vastu. Aastatel 2005–2010 mängis ta suurema osa ajast American Hockey League'i klubides Norfolk Admirals ja Rockford IceHogs. Blackhawksi põhiväravavahiks sai ta hooajal 2010–11. Samal aastal valiti ta NHL-i hooaja uustulnukate sümboolsesse koosseisu (*NHL All-Rookie Team*).

Aastatel 2013 ja 2015 võitis ta Blackhawskiga Stanley karika. Samadel aastatel pälvis Crawford William M. Jennings Trophy (auhind väravavahile, kes on vähemalt 25 mänguga lasknud oma meeskonnale lüüa kõige vähem väravaid). Aastatel 2015 ja 2017 valiti Crawford NHL-i tähtede mängule.

Välislingid
-----------

 Corey Crawford – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
* Corey Crawford NHL.com lehel
* Corey Crawford hockeydb.com lehel
Tommy Tabermann
**Tommy Olavi Tabermann** (3. detsember 1947 Ekenäs – 1. juuli 2010 Helsingi) oli soome luuletaja ja Soome poliitik.

Tabermann oli kakskeelne, kodus räägiti nii rootsi kui ka soome keelt, aga ta kirjutas soome keeles. Tema esimene luulekogu "Roosid Rosa Luxemburgile" ilmus 1970. aastal, sellele järgnes kümneid luulekogusid ja proosateoseid. Ta on tuntud eelkõige romantiliste ja erootiliste luuletuste autorina.

Tema populaarsemate teoste hulgas on armastusromaan "Suudlus" ("Suudelma", 1977).

Tabermann õppis Tampere ülikoolis ning töötas muu hulgas ajalehtedes ja raadiojaamades. Ta kogus aastaid populaarsust ka teleekraanil, esinedes üheksa aasta jooksul üle 300 korra ühena kaptenitest saates "Uutisvuoto" (Eestis "Teletaip").

Aastal 1995 valis Soome luuletajate liit Tommy Tabermanni aasta luuletajaks.

2007. aastal valiti Tommy Tabermann 4972 häälega sotsiaaldemokraatide nimekirjas Eduskunna liikmeks. Rahvaesindajana tekitas ta elevust, kui esitas seaduseelnõu, millega soovis sisse seada lisapuhkuse, mis oleks pühendatud armastusele.

Sügisel 2009 diagnoositi tal pahaloomuline peaaju kasvaja.

Tabermanni põrm on maetud Helsingi Hietaniemi kalmistule.

Välislingid
-----------

* Tommy Tabermanni koduleht
**Tarni departemang** on 2. järgu haldusüksus (departemang) Prantsusmaal Oksitaania piirkonnas. 

Departemang on nime saanud Tarni jõe järgi.

Tarni departemang jaguneb Albi ringkonnaks (keskus Albi) ja Castresi ringkonnaks (keskus Castres), 23 kantoniks ja 314 vallaks.

Departemangu number on 81.

2015. aastani kuulus departemang Midi-Pyrénées' piirkonda.

Vaata ka
--------

* Tarni departemangu haldusüksuste loend

Viited
------

1. ↑  Populations légales 2020

Prantsusmaa departemangud

Ain **·** 
Aisne **·** 
Allier **·** 
Alpes-de-Haute-Provence **·** 
Alpes-Maritimes **·** 
Ardèche **·** 
Ardennes **·** 
Ariège **·** 
Aube **·** 
Aude **·** 
Aveyron **·** 
Bas-Rhin **·** 
Belfort **·** 
Bouches-du-Rhône **·** 
Calvados **·** 
Cantal **·** 
Charente **·** 
Charente-Maritime **·** 
Cher **·** 
Corrèze **·** 
Corse-du-Sud **·** 
Côte-d'Or **·** 
Côtes-d'Armor **·** 
Creuse **·** 
Deux-Sèvres **·** 
Dordogne **·** 
Doubs **·** 
Drôme **·** 
Essonne **·** 
Eure **·** 
Eure-et-Loir **·** 
Finistère **·** 
Gard **·** 
Gers **·** 
Gironde **·** 
Guadeloupe **·** 
Haut-Rhin **·** 
Haute-Corse **·** 
Haute-Garonne **·** 
Haute-Loire **·** 
Haute-Marne **·** 
Haute-Saône **·** 
Haute-Savoie **·** 
Haute-Vienne **·** 
Hautes-Alpes **·** 
Hautes-Pyrénées **·** 
Hauts-de-Seine **·** 
Hérault **·** 
Ille-et-Vilaine **·** 
Indre **·** 
Indre-et-Loire **·** 
Isère **·** 
Jura **·** 
Landes **·** 
Loir-et-Cher **·** 
Loire **·** 
Loire-Atlantique **·** 
Loiret **·** 
Lot **·** 
Lot-et-Garonne **·** 
Lozère **·** 
Maine-et-Loire **·** 
Manche **·** 
Marne **·** 
Martinique **·** 
Mayenne **·** 
Meurthe-et-Moselle **·** 
Meuse **·** 
Morbihan **·** 
Moselle **·** 
Mayotte **·** 
Nièvre **·** 
Nord **·** 
Oise **·** 
Orne **·** 
Pariis **·** 
Pas-de-Calais **·** 
Prantsuse Guajaana **·** 
Puy-de-Dôme **·** 
Pyrénées-Atlantiques **·** 
Pyrénées-Orientales **·** 
Réunion **·** 
Rhône **·** 
Saône-et-Loire **·** 
Sarthe **·** 
Savoia **·** 
Seine-Maritime **·** 
Seine-et-Marne **·** 
Seine-Saint-Denis **·** 
Somme **·** 
Tarn **·** 
Tarn-et-Garonne **·** 
Val-d'Oise **·** 
Val-de-Marne **·** 
Var **·** 
Vaucluse **·** 
Vendée **·** 
Vienne **·** 
Vosges **·** 
Yonne **·** 
Yvelines
**Ameerika Betooniinstituut** (inglise keeles *American Concrete Institute*, lühendatult **ACI**) on tehniline ühing, mis arendab standardeid ja mille peakorter asub USAs Michiganis Farmington Hills'is. 

ACI asutati 1904. aastal. Betooniinstituudi loomise tingis asjaolu, et 20. sajandi alguses betoonplokkide tootmises standardite puudumine mõjus ehitusele negatiivselt. Standardite loomise käivitamiseks rajatigi betooniinstituut. 

Üksikisikuid hakati ACI liikmeks (*ACI Fellow*) valima alates 1973. aastast. Üldjuhul eeldatakse potentsiaalselt liikmekandidaadilt väljapaistvat panust hariduse, teadusuuringute, toodete evitamise, projekteerimise, ehituse või juhtimise valdkonnas konkreetsete materjalide, toodete ja konstruktsioonide tootmisel või kasutamisel. Samuti peab liikmekandidaat eelnevalt töötanud olema ACI komiteedes.

ACI annab välja mitmesuguseid auhindu, sealhulgas Wason Medal for Most Meritorious Paper.

Viited
------

1. ↑  ACI Fellows Ameerika Betooniinstituudi koduleht  (inglise)

Välislingid
-----------

* American Concrete Institute Ameerika Betooniinstituudi koduleht (inglise)
Friedrich III
**Friedrich III** (18. oktoober 1831 Potsdam – 15. juuni 1888 Potsdam) oli Saksa keiser ja Preisimaa kuningas 1888. aastal, Wilhelm I poeg ja Wilhelm II isa.

Ta valitses vaid sada päeva, kuna kannatas kõrivähi käes, mis ta kõnevõimetuks muutis ning lõpuks ka tappis. Teda peeti erinevalt isast suhteliselt liberaalsete vaadetega meheks, kuid ta ei saanud neid ellu rakendada, kuna elas oma isast vaid 3 kuud kauem. Enne troonile saamist oli ta end näidanud ka silmapaistva armeejuhina, võites 1866 koos Helmuth von Moltke vanemaga Königgrätzi lahingu ning osaledes ka 1870–1871 Preisi-Prantsuse sõjas. Tema naine oli kuninganna Victoria tütar Victoria. Nende vanimast lapsest Wilhelmist sai isa surma järel keiser Wilhelm II. Friedrichil oli kõrivähk, mille ebaõnnestunud ravi, liiga hilja teostatud trahheotoomia ei suutnud teda enam päästa ning põhjustas talle ainult veelgi suuremaid kannatusi.

Isiklikku
---------

Friedrich III isa oli Preisi kuningas Wilhelm I ja ema Sachsen-Weimar-Eisenachi Marie Luise Augusta Katharina.

Friedrich III oli abielus Saksi-Coburg-Gotha Victoria Adelaide Marie Luisega, nende järglased:

* Friedrich Wilhelm Viktor Albert ehk Wilhelm II, viimane Saksa keiser ja Preisimaa kuningas aastail 1888–1918.
* Victoria Elisabeth Augusta Charlotte
* Sigismund
* Friederike Amalie Wilhelmine Viktoria
* Joachim Friedrich Ernst Waldemar
* Sophie Dorothea Ulrica, kes oli abielus Kreeka kuninga Konstantínos I-ga.
* Margarethe Beatrice Feodora
* Albert Wilhelm Heinrich

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev:**Wilhelm I (Suur)** | **Saksa keiser**1888 | Järgnev:**Wilhelm II** |
| **Preisimaa kuningas**1888 |
**Tarmo Virkus** (sündinud 28. jaanuaril 1971 Pärnus) on Eesti sõudja.

Lõpetas 1989 Pärnu 4. Keskkooli ja 1997 rahvusvahelise ärijuhtimise alal Eesti Majandusinstituudi. Töötanud AS-i Fazer Eesti Baltikumi ostujuhina. Olnud 2011–16 AS-i Kalev juhatuse liige ja operatsioonide direktor ning aastast 2015 müügidirektor. Aastast 2016 Orkla Foods Fenno Baltic divisjoni tarneahela juhi asetäitja ja direktor.

Sõudmine
--------

Sõudmist harrastanud aastast 1983 Rita Morrissoni, Mati Villsaare ja Matti Killingu juhendamisel. 

### Saavutused

* Saanud 1992 Barcelona OM-il roolijata neljapaadil 14. ja 1993 MM-il roolijata kahepaadil 17. koha.
* Võitnud 1991 NL-i juunioride mv-tel roolijata kahepaadil pronksi.
* Tulnud 10 korral Eesti meistriks:
	+ 1993 roolijata kahepaadil,
	+ 1992–94 roolijata neljapaadil,
	+ 1992–93 roolijaga neljapaadil,
	+ 1993 paarisaerulisel neljapaadil
	+ 1992–94 kaheksapaadil.

B: Eesti sõudespordi ajalugu. [Koostanud H-H. Artma] Tln, 2001, lk 281.

Viited
------

1. ↑