recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Pelči** on küla (*lielciems*) Lätis Kuldīga piirkonnas, Pelči valla halduskeskus. Küla asub merepinnast 60 m kõrgusel, piirkonna keskusest Kuldīgast 6 ja Riiast 152 kilomeetri kaugusel.

Asulas on endine Pelči mõisa (*Pelzen*) häärber, mis on muinsusmälestisena kohaliku kaitse all. Lisaks asuvad külas veel raamatukogu ja postkontor.

Esimest korda on Pelčit mainitud 1441. aastal. Nõukogude perioodil oli küla kolhoosi «Komunārs» keskasulaks.

Külas kasvavad tammed ümbermõõduga 4,96 meetrit, 4,86 meetrit, 4.51 meetrit ja 5,99 meetrit, hobukastanid ümbermõõduga 3,07 meetrit ja 3,13 meetrit, punased tammed ümbermõõduga 2,03 meetrit, 1,9 meetrit, 2,84 meetrit, 1,91 meetrit, 2,05 meetrit, 2,89 meetrit, 1,91 meetrit, 2,06 meetrit ja 2,72 meetrit, mägivaher ümbermõõduga 2,8 meetrit, saar ümbermõõduga 3,92 meetrit, vaher ümbermõõduga 3,35 meetrit, harilik pöök ümbermõõduga 3,85 meetrit, pärn ümbermõõduga 4,71 meetrit ja Euroopa lehis ümbermõõduga 3,87 meetrit on looduskaitse all.

Aastal 2015 oli külas 439 elanikku, aastal 2018 ja 2020 oli elanikke 420.

* Pelči mõisa häärberPelči mõisa häärber
* Pelči mõisa parkPelči mõisa park

Viited
------

1. ↑
2. ↑
3. ↑  Latvijas pagasti. Enciklopēdija. Rīga : A/S Preses nams. 2001—2002. ISBN 9984-00-412-0.
4. ↑  Latvijas īpaši aizsargājamām dabas teritorijām dabas datu pārvaldības sistēmā OZOLS

| * v
* r
Pelči valla asulad |
| --- |
| 
Ābele **·**  Kaltiķi **·**  **Pelči** **·**  Raidstacija **·**  Rimzātciems **·**  Skrundenieku ciems **·**  Slipiņciems |
**Marii Karell** (sündinud 27. detsembril 1980) on eesti ajakirjanik.

Ta kaitses 2003. aastal Tartu Ülikooli ajakirjanduse erialal lõputöö teemal "Toimetamine Eesti päevalehtedes".

Ta on kirjutanud lugusid Üliõpilaslehes, Eesti Päevalehes, Õhtulehes.

2001. aastal kirjutas Karell Eesti Päevalehes Eesti Ajalehtede Liidu hinnangul parima uudise. Lugu rääkis sellest, kuidas purjuspäi raske liiklusõnnetuse teinud Viljandi politseikomissar sokutas poja enda eest vereproovi andma.

Suvel 2005 sai Marii Karell sisustusajakirja Diivan peatoimetajaks.

Märtsist 2006 peatoimetas ta nädalakirja Naisteleht, 2008 hakkas lisaks tegema Naistelehe Nipiraamatut. 2016 sai temast ajakirja Mood peatoimetaja. Ta on olnud ka portaali Geenius.ee peatoimetaja.

Ta on olnud telesaadete "Värskelt õhus", "Radar", "Laser", "Ajujaht", "Ringvaade" saatejuht või toimetaja.

Isiklikku
---------

Karelli esimene abikaasa oli Siim Saidla, praegune abikaasa on Siim Männik.

22. mail 2013 sündis Karellil ja Märten Vaheril poeg Miike.

Viited
------

1. 1 2 3 4 5  Mida Marii Karell teinud on? Õhtuleht, 7. oktoober 2009.
2. ↑  Parima uudisloo kirjutas Marii Karell, Õhtuleht, 13. veebruar 2002
3. ↑  "Ajakirja Mood peatoimetajaks saab Marii Karell". *www.bestmarketing.ee*. 27. juuli 2016. Vaadatud 18. septembril 2023.
4. ↑  ERR (6. august 2018). "Marii Karell asub tööle Geenius Meedia peatoimetajana". *ERR*. Vaadatud 18. septembril 2023.
5. ↑  POMMUUDIS! Marii Karell lõpetab töö „Radaris" ja Eesti Meedias, Õhtuleht, 8. juuni 2018
6. ↑  Marii Karell avalikustab, millest räägib tema uus saade "Laser", Geenius, 23. august 2019
7. ↑  Marii Karell lahkub Geeniusest, keskendub edaspidi telesaadetele, ERR, 23. oktoober 2019
8. ↑  "Ringvaate" vastutav toimetaja Marii Karell läheb lapsepuhkusele, Kroonika, 28. detsember 2012
9. 1 2  "VIDEOINTERVJUU | Marii Karell, naine kes ronib koos tööga voodisse: aga millest sa ikka muidu kodus räägiksid..." *www.ohtuleht.ee*. Vaadatud 18. septembril 2023.
10. ↑  Anete Kruusmägi, Palju õnne! Teletoimetaja Marii Karell sai poja, Õhtuleht, 1. juuni 2013
Puzenieki mõisa häärber
**Puzenieki** on küla (*mazciems*) Lätis Ventspilsi piirkonnas Puze vallas. Puzenieki asub merepinnast 44 meetri kõrgusel ja jääb valla keskusest Blāzmast 5, piirkonna keskusest Ventspilsist 40 ja Riiast 154 kilomeetri kaugusele. Külas on Puzenieki bussipeatus.

Puzenieki on kujunenud endise Puzenieki mõisa (*Pussenecken*) juurde, mis eraldati Puze mõisast aastal 1640. Aastail 1893-1895 töötas sealses mõisas koduõpetajana Andrievs Niedra. Aastal 1895 viibis mõisas ka kunstnik Janis Rozentāls, kes maalis seal nii mõisa omaniku kui ka tema tütre Kerija portreed.

Puzenieki mõisa juures kasvab ka mitu nimetut looduskaitsealust põlispuud.

Viited
------

1. ↑  Vietvārdu datubāze, vaatatud 25. 02 2018
2. ↑  IS Mantojums
3. ↑  Dažu skaistu ziedu Pēteris Bankovskis
4. ↑  Latvijas īpaši aizsargājamām dabas teritorijām dabas datu pārvaldības sistēmā OZOLS

| * v
* r
Puze valla asulad |
| --- |
| 
Amele **·**  Banku ciems **·**  **Blāzma** **·**  Dandzītes **·**  Grūžas **·**  Līcnieki **·**  Nīcciems **·**  Puzenieki **·**  Puzes muiža **·**  Raibkrogs **·**  Rūmciems **·**  Speltes **·**  Stikli **·**  Viecītes |
**Charlemagne** on eesti *brit-pop/indie* ansambel, mis on asutatud 2016. aastal Pärnus.

Bänd moodustati 2016. aasta jaanuaris, algkoosseisu kuulusid Gloria Kõgel, Armand Sutt, Kaspar Peterson ja Martin Mitt. 25. aprillil 2016 avaldati esimene lugu "Who's Gonna Let You Walk All Over Me" ning 7. juulil 2016 toimus esimene esinemine Pärnus Puhvet A.P.T.E.K-is.

Samal aastal astus bänd üles Aloha Kite Challenge'il koos läti ansambliga Triana Park. Konkursil Noortebänd 2016 pääseti 28. oktoobril kinos Sõprus toimunud finaali.

Novembris liitus bändiga teine kitarrist Georg Orover ning bänd hakkas esinema praeguses koosseisus. Detsembris 2016 avaldati esimene album "Ignition", mille esitluskontsert toimus 7. jaanuaril 2017 Tallinnas Kultuuriklubis Kelm.

Ansambli koosseis (2019)
------------------------

* Gloria Kõgel – laul (2016–)
* Armand Sutt – kitarr (2016–)
* Georg Orover – kitarr (2016–)
* Kaspar Peterson – basskitarr
* Martin Mitt – trummid (2016–)

Viited
------

1. ↑  "Saage tuttavaks: Noortebänd 2016 finalist Charlemagne".
2. ↑  "Charlemagne".
3. ↑  "Charlemagne".
Pāle kirik
**Pāle** on küla (*vidējciems*) Lätis Limbaži piirkonnas piirkonna keskusest Limbažist 25 ja Riiast 111 km kaugusel, merepinnast 50 meetri kõrgusel. Külas on Pāle valla halduskeskus.

Pāle kujunes Pāle mõisa (*Sepküll*) juurde. Liivikeelse Sepaküla asendas tänapäevane lätikeelne nimekuju, mis tulenes mõisa omanike Pahlenite nimest. Külas on ka luteri kirik, mille altarimaali autor on Augusts Annuss. Lisaks vallavalitsusele asuvad külas veel koduloomuuseum, kus tutvustatakse Liivimaa liivlaste elu, postkontor, põhikool, kultuurimaja ja raamatukogu.

1912. aastal avati küla lähistel Pāle raudteejaam, mis suleti 1979. aastal. Külas asuvad Pāle ja Pāles skola bussipeatus.

Looduskaitse all on Zirbuļi tamm ning pärnad ümbermõõduga 3,52, 3,7 ja 3,73 meetrit, 

Küla kalmistul asub natsismiohvrite ühishaual mälestusmärk, ka asub seal mälestusmärk Teises maailmasõjas hukkunud valla elanikele.

2017. aastal oli külas 219 elanikku, 2021. aastal 220.

Viited
------

1. ↑   Vietvārdu datubāze
2. ↑  Latvijas pagasti. Enciklopēdija. Rīga : A/S Preses nams. 2001—2002. ISBN 9984-00-412-0.
3. ↑   Pāles pagasts. Esiet sveicināti Pāles pagastā!
4. ↑  Autotransporta direcija
5. ↑  Latvijas īpaši aizsargājamām dabas teritorijām dabas datu pārvaldības sistēmā OZOLS
6. ↑  Список памятников и памятных мест, связанных с событиями Великой Отечественной войны, на территории Латвийской Республики

| * v
* r
Pāle valla asulad |
| --- |
| 
Ārciema stacija **·**  Ārciems **·**  Būdele **·**  Drieliņi **·**  **Pāle** **·**  Tenīši |
**Riia**–**Skulte raudtee** (ametlikult **Zemitāni**–**Skulte raudtee**) on raudteeliin, mis oli varem Tallinna–Pärnu–Riia raudtee osa. Raudtee pikkus on 52 kilomeetrit.

Suurem osa raudteest on kaheteeline. Üks tee on Mangaļi ja Ziemeļblāzma raudteejaama vahel, kus tee ületab Mīlgrāvise kanali; ka on üks tee Carnikava ja Gauja raudteepeatuse vahel, kus tee ületab Koiva jõe. Ühe teega on veel lõik Lilaste raudteejaamast Inčupe raudteepeatuseni ja alates Saulkrasti raudteejaamast jätkub raudtee üheteelisena. Rong sõidab Riiast Skulteni tunni ja kümne minutiga.

Peatused Riia–Skulte raudteeliinil
----------------------------------

* Läti Riia (Rīga pasažieru)
* Läti Zemitāni (Valga ja Valmiera rongi peatus)
* Läti Brasa
* Läti Sarkandaugava
* Läti Mangaļi
* Läti Ziemeļblāzma
* Läti Vecdaugava
* Läti Vecāķi
* Läti Kalngale
* Läti Garciems
* Läti Garupe
* Läti Carnikava
* Läti Gauja
* Läti Garezers (endine peatus)
* Läti Lilaste
* Läti Inčupe
* Läti Pabaži
* Läti Saulkrasti
* Läti Ķīšupe
* Läti Zvejniekciems
* Läti Skulte

Ajalugu
-------

Esimene lõik raudteest valmis aastal 1872 ja viis Mīlgrāviseni. Lõppjaamaks oli toona Mangaļi raudteejaam. Algselt loeti seda Riia–Dünaburgi raudteeliini osaks ja see kuulus liini hallanud ettevõttele, aga aastal 1894 sai raudteest riigi omand. Aastal 1933 rajati üle Mīlgrāvise kanali raudteesild ja alustati raudtee pikendamist. Praegune raudtee valmis aastaks 1934, aga aastaks 1937 jõuti raudtee ehitamisega Ruhja linnani.

Aastal 1957 rajati Mangaļi raudteejaamani elektriraudtee. Aastal 1971 pikendati elektrifitseeritud lõiku Zvejniekciemsi raudteepeatuseni, aastal 1992 aga Skulteni.

Aastatel 1975–1981 ehitati Eestis kitsarööpmelise raudtee asemele laiarööpmeline raudtee. Läbi Pärnu kulgenud Tallinna ja Riia vaheline reisirongiliiklus avati pidulikult 17. juulil 1981. 1987. aasta seisuga sõitis liinil Tallinn–Pärnu–Riia mõlemal suunal üks reisirong päevas. Sõit kestis keskmiselt 5 tundi ja 15 minutit. Viimane reisirong sõitis Tallinnast Riiga läbi Pärnu 20. veebruaril 1992. 

Liinil Riia–Ipiku sõitis rong kuni 1997. aastani. Aastatel 2005–2006 võeti Läti poolelt metallivaraste rüüstatud raudtee kuni Skulteni üles. Liinil Riia–Skulte opereerivad tänaseni Läti raudtee elektrirongid, mis sõidavad Carnikavasse, Saulkrastisse ja Skultesse. Kaubarongide liiklus toimub kuni Ziemeļblāzma raudteejaamani.

Viited
------

1. ↑

Välislingid
-----------

* Video raudteest Garciemsi ja Gauja vahel
**Kuldīga ordulinnus** (saksa keeles *Jesusburg*, *Goldingen*, läti keeles *Kuldīgas viduslaiku pils*) oli algselt aastatel 1242–1245 ehitatud Saksa ordu Liivi ordu haru ordulinnus Kuramaal (läti keeles *Kurzeme*), tänapäeva Kuldīga linnas.

Linnuseehitus
-------------

Linnuse ehitust alustati 1242. aastal Liivi ordu maameistri Dietrich von Grüningeni juhtimisel endise kurelaste (lätipäraselt *kuršide*) Kuramaa vallutamise ajal mahapõletatud puidust linnuse asemel Venta jõe vasakule kaldale ning lõpetati 1245. aastal. Varasem kurelaste Veckuldīga linnamägi asus Kuldiga linna keskusest 3,5 km kaugusel, kohas, kus Kuldiga jõgi voolab Ventasse.

Loss halduskeskustena
---------------------

Järgnevalt kujunes ordulinnuse ümber asula ja linn ning 1368. aastast kuulus Kuldīga ka Hansa Liitu.

Kuldīga (*Goldingen*) oli Liivi ordu Kuldīga komtuurkonna komtuuride residents.

Kuldīga (*Goldingen*) oli ka algselt Kuramaa hertsogkonna pealinn, aastatel 1596–1616, enne pealinna üleviimist Miitavisse, loss aga Kuramaa hertsogi residents.

Linnuse lammutasid Rootsi väed Põhjasõja ajal.

Vaata ka
--------

* Kurelased
* Liivi ristisõda
* Kuldīga komtuur
* Kuldīga komtuurkond
* Kuldīga komtuurkonna ametnike loend
* Kuramaa hertsog
* Kuramaa hertsogiriik
* Kuramaa kubermang
**Akadeemiline Rahvaluule Selts** (lühend: **ARS**) on 1925. aastal Tartu Ülikooli juures asutatud selts, mis ühendab folkloriste ja teisi rahvaluulest huvitatuid.

Seltsi eesmärk on põhikirja järgi "kaasa aidata rahvaluule kogumisele, uurimisele ja tutvustamisele, kirjastada ja levitada rahvaluule-alaseid publikatsioone".

Eesti esimesel iseseisvuse ajal tegutses selts asutamisest kuni 1940. aastani. Nõukogude perioodil käis folkloristide töö Emakeele Seltsi rahvaluulesektsioonis. Selts taasasutati 1996. aastal.

Alates 2011. aastast annab Akadeemiline Rahvaluule Selts Eesti Kultuurkapitali rahvakultuuri sihtkapitali rahalisel toel välja Eesti folkloristika aastapreemiat aasta parimale folkloristile. Preemia eesmärk on tõsta esile preemia saamisele eelnenud aasta jooksul silma paistnud rahvaluuleteadlase tegevust.

Viited
------

1. 1 2 3 4   (vaadatud 19.09.2023)
2. ↑  http://www.folklore.ee/ars/pohikiri (vaadatud 19.09.2023)

Välislingid
-----------

* Seltsi koduleht (vaadatud 19.09.2023)
Traktarny raudteepeatus
**Slapianka** (vene keeles *Slepjanka*, transkribeerituna **Sljapjanka**) on Minski linnaosa, mis asub linna idaosas Partyzanski rajooni territooriumil. Linnaosa ühendavad ülejäänud linnaga trollibussid ja elektrirongid.

Ajalugu
-------

Slapianka nime on kasutatud juba XVI sajandil. Slapianka mõis läks XVIII sajandil Wańkowiczite valdusse. Aleksander Wańkowicz jagas mõisa oma kahe poja vahel. Linnaosa on kujunenud Małaja Slapianka mõisa ja selle juures asunud küla kohale, mis läks noorema poja Melchior Wańkowiczi valdusse, vanema poja omandisse läks aga Vialikaja Slapianka mõis. Järgmiseks omanikuks oli kunstnik Walenty Wańkowicz, kes kasvas üles Slapiankas ja rajas sinna ka ühe oma ateljee. Järgmine omanik oli Jan Edward Wańkowicz, kes võttis osa jaanuariülestõusust. Kui ülestõus lüüa sai, emigreerus Jan, tema Slapianka valdused aga konfiskeeriti ja neist sai riigimõis.

1917. aastal oli külas 249 elanikku, mõisas aga 53 elanikku. Aastal 1934 asutati külas sovhoos. Aastal 1949 arvati küla ja Moskva–Varssavi raudtee vahelised alad Minski koosseisu ning sinna hakati rajama Minski Traktoritehase tööliste tarbeks individuaalelamuid (toona loeti seda osaks Traktoritehase linnakust). Küla ise arvati Minski koosseisu aastal 1959. Tänapäevaks on nii küla kui ka mõisakompleksi kuulunud hooned lammutatud.

2027. aastal on plaanitud valmis saada Slapianka metroojaam, mis hakkab teenindama ka Vialikaja Slapianka linnaosa.

Viited
------

1. ↑  Ванькович Валентий Мельхиорович // Биографический справочник — Мн.: «Белорусская советская энциклопедия» имени Петруся Бровки, 1982. — Kd. 5. — Lk. 101. — 737 lk.
2. ↑  Ванькович Ян Валентиевич // Биографический справочник — Мн.: «Белорусская советская энциклопедия» имени Петруся Бровки, 1982. — Kd. 5. — Lk. 101. — 737 lk.
3. ↑  Сацукевіч І. І. Вёскі, што ўвайшлі ў склад Мінска
**Raiskums** (vanasti ka **Raiskuma muiža**) on küla (*vidējciems*) Lätis Cēsise piirkonnas, Raiskumsi valla halduskeskus. Küla asub merepinnast 75 meetri kõrgusel, piirkonna keskusest Stalbest 12 ja Riiast 89 kilomeetri kaugusel

Nüüdisaegne asula on endisaegse Raiskumsi mõisa (Raiskum) keskus. Mõis on omakorda nime saanud seal kunagi elanud *Raise Kaneggi* või siis seal asunud liivlaste asula *Roiskül* järgi. Aastani 2021 kuulus küla Pārgauja piirkonda.

Raiskumsis asuvad Auciemsi postkontor, põhikool ja internaatkool. Seal on ka raamatukogu. Külas on Raiskumsi ja Gaižēni bussipeatus.

Raiskums jääb Gauja rahvusparki. Looduskaitse all on Raiskumsi allee, tamm ümbermõõduga 4,34 ja kõrgusega 23 meetrit, pärn ümbermõõduga 3,88 ning kõrgusega 17,3 meetrit, pärn ümbermõõduga 4,74 ja kõrgusega 18 meetrit, tamm ümbermõõduga 5,75 ning kõrgusega 12,7 meetrit, tamm ümbermõõduga 4,26 ja kõrgusega 16,1 meetrit, tamm ümbermõõduga 4,6 ning kõrgusega 22 meetrit, pärn ümbermõõduga 4,34 meetrit, pärn ümbermõõduga 4,58 ja kõrgusega 14,5 meetrit, pärn ümbermõõduga 3,66 ning kõrgusega 15,3 meetrit, pärn ümbermõõduga 3,65 ja kõrgusega 16 meetrit, tamm ümbermõõduga 6,49 ning kõrgusega 16 meetrit, tamm ümbermõõduga 5,2 ja kõrgusega 10 meetrit, saar ümbermõõduga 4,33 ning kõrgusega 13,7 meetrit, tamm ümbermõõduga 4,67 ja kõrgusega 12,5 meetrit, tamm ümbermõõduga 4,9 ning kõrgusega 20,5 meetrit, tamm ümbermõõduga 4,35 ja kõrgusega 13,8 meetrit, tamm ümbermõõduga 4 ning kõrgusega 13,6 meetrit, tamm ümbermõõduga 4,02 ja kõrgusega 20 meetrit, tamm ümbermõõduga 4,02 ning kõrgusega 12 meetrit, tamm ümbermõõduga 4,25 ja kõrgusega 16 meetrit, tamm ümbermõõduga 3,9 ning kõrgusega 21 meetrit, mänd ümbermõõduga 3,3 ja kõrgusega 28 meetrit, tamm ümbermõõduga 4,25 ning kõrgusega 8 meetrit, tamm ümbermõõduga 4,13 ja kõrgusega 28 meetrit, Euroopa lehis ümbermõõduga 3,45 ning kõrgusega 32 meetrit, Euroopa lehis ümbermõõduga 3,16 ja kõrgusega 30 meetrit, Euroopa lehis ümbermõõduga 3,01 ning kõrgusega 33 meetrit, tamm ümbermõõduga 3,93 ja kõrgusega 25 meetrit, tamm ümbermõõduga 4,93 ning kõrgusega 12 meetrit, ja pärn ümbermõõduga 4,18 ning kõrgusega 17 meetrit.

2007. aastal oli külas 307 elanikku, 2017. aastal 189 ja 2021. aastal 175.

Viited
------

1. ↑
2. ↑  Latvijas pagasti. Enciklopēdija. Rīga : A/S Preses nams. 2001—2002. ISBN 9984-00-412-0.
3. ↑
4. ↑  Autotransporta direcija
5. ↑  Autotransporta direcija
6. ↑  Latvijas īpaši aizsargājamām dabas teritorijām dabas datu pārvaldības sistēmā OZOLS

| * v
* r
Raiskumsi valla asulad |
| --- |
| 
Auciems **·**  Bērziņi **·**  Gundegas **·**  Kūdums **·**  Lenči **·**  Mežvidi **·**  Miglači **·**  Pielekši **·**  **Raiskums** **·**  Unguri **·**  Vējkrogs |
Zēluste mõisa peahoone
**Zēluste mõis** (läti keeles *Zēlustes muiža*, ka *Šepmuiža* või *Ezerkrasti*) oli suvemõis Lätis Riia linnas Jugla asumis. Mõisakompleks asus aadressidel Mazajā Juglas ielā 43, 45 ja 47. Saksa keeles oli mõisa nimi *Selust*.

Zēluste mõis rajati XVII sajandil, mõisa vanim hoone valmis 1763. aastal. See hoone on tänapäeval heas korras, tegemist on riikliku arhitektuurimälestisega. Too hoone ehitati mitte Zēluste enda, vaid Mazā Jumpravmuiža mõisa maadele. Toona oli Zēluste omanik Vojvod.

Hiljem tekkis mõisa juurde tööstus, kus toodeti rohelist seepi ja veel hiljem ka tärklist. XIX sajandi alguses kuulus mõis Holstidele, toona rajati ka uusklassitsistlikud hooned Mazajā Juglas ielā 43 ja Mazajā Juglas ielā 47. Pärast Holste sai mõisa omanikuks endine mõisavalitseja Sheppe. Tema nime järgi sai mõis ka oma teise nimekuju.

Välislingid
-----------

* Sissekanne Riia mõisate veebisaidil (*läti keeles*)
* Teine sissekanne Riia mõisate veebisaidil (*läti keeles*)
* Kolmas sissekanne Riia mõisate veebisaidil (*läti keeles*)
* Sissekanne Läti mõisate veebisaidil (*läti keeles*)
**Arno Kodu** (sündinud 16. märtsil 1956 Antslas) on Eesti sõjaväelane ja poliitik, Kaitseliidu Alutaguse maleva pealik ja endine Maidla vallavanem.

Elulugu
-------

Ta on lõpetanud Tihemetsa Sovhoostehnikumi, töötanud erinevatel ametikohtadel põllumajanduses, kutsekoolis ja Antsla Tarbijate Ühistus.

Arno Kodu alustas teenistust Eesti kaitseväes 1992. aastal Kuperjanovi üksik-jalaväepataljonis.

1994. aastal lõpetas ta kaitsejõudude peastaabi nooremohvitseride ettevalmistus- ja täienduskursused ning tagalaohvitseri kursused. 2001. aastal lõpetas Kodu Soome maakaitsekõrgkooli kõrgema juhtkonna erikursuse.

Kaitseväe juhataja viitseadmiral Tarmo Kõutsi määras oma käskkirjaga sügisel 2003 major Arno Kodu Kaitseliidu Alutaguse maleva pealikuks, enne seda töötas Kodu Kaitseliidu peastaabi tagalakeskuse ülemana.

Alutaguse maleva pealiku kohalt lahkumise järel töötas Kodu Viru vangla majandusosakonnas.

2008. aasta 11. veebruarist aastani 2009[*viide?*] oli Arno Kodu Maidla vallavanem. Ta on taas tegevteenistuses Kaitseliidu Alutaguse maleva pealikuna.

Märtsis 2013 astus Kodu Eesti Konservatiivse Rahvaerakonna liikmeks. 2015. aasta Riigikogu valimistel oli ta erakonna esinumber Ida-Virumaal ja kogus 693 häält, kuid ei osutunud valituks. Pärast valimisi sai Arno Kodust erakonna Ida-Virumaa ringkonna esimees.

Viited
------

1. 1 2  Eesti Konservatiivse Rahvaerakonna Ida-Viru ringkonna esimeheks valiti Arno Kodu
2. 1 2 3  Kolm Kaitseliidu malevat said uued juhid. BNSi teade, Postimees, 3. november 2003
3. 1 2  Gerli Romanovitš. Arno Kodu valiti Maidla vallavanemaks. Põhjarannik, 8. veebruar 2008.
4. ↑  "Äriregistri teabesüsteem: Erakonnad". Originaali arhiivikoopia seisuga 2. aprill 2015. Vaadatud 17. aprillil 2015.
5. ↑

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev' | **Kaitseliidu Alutaguse maleva pealik**2003–2007 | Järgnev**Tarmo Anton** |
| Eelnev**Ain Krondel** | **Kaitseliidu Alutaguse maleva pealik**2010–2012 | Järgnev**Margus Ets** |
**Gröönimaa Ülikool** (grööni keeles *Ilisimatusarfik*; taani keeles *Grønlands Universitet*) on Gröönimaa ainus ülikool. 

Ülikool sai ülikooli staatuse aastal 1989, enne seda oli tegemist Inuiti Instituudiga (*Ilisimatusarfik*). Õppeasutus asub Gröönimaa pealinnas Nuukis. Enamik kursusi toimub taani keeles, osa aga grööni keeles.

Aasta 2014 seisuga õpib ülikoolis 600 üliõpilast, kes jaotuvad laiali kolme linnas oleva instituudi vahel. Üliõpilaste mitte liiga suur arv tuleneb sellest, et valitsuse poliitika võimaldab üliõpilastel saada tasuta ülikooliharidust ükskõik kus Euroopas ja Põhja-Ameerikas ning seetõttu õpib enamik Gröönimaa tudengeid Taanis.

Ajalugu
-------

Ülikool rajati eesmärgiga pakkuda kohalikku kõrgharidust. Algselt asus kool endises hernhuutlaste misjonijaamas *Nye-Hernhut* ning kolis seejärel aastal 2009 selleks otstarbeks ehitatud uuringukompleksi Ilimmarfik. Ülikooli eelarve on 14,8 miljonit krooni.

Osakonnad
---------

Ülikoolilinnak
Ülikool koosneb neljast instituudist, mis tegelevad uurimistööga ning annavad täielikku haridust allpool kirjas olevatel erialadel.

* Ühiskonna, majanduse ja ajakirjanduse instituut
	+ majandus- ja ühiskonnateadused
	+ ajakirjandus
	+ sotsiaaltöö
* Kultuuri, keele ja ajaloo instituut
	+ kultuur ja sotsiaalajalugu
	+ teoloogia
	+ keel, kirjandus ja meedia
	+ kirjalik ja suuline tõlge
* Pedagoogikainstituut
	+ põhikooli pedagoogika
	+ hindamine ja õppekavaarendus
* Õenduse ja terviseteaduse instituut
	+ õendus ja terviseteadus

Raamatukogu
-----------

Ülikooli raamatukogu kogud koosnevad 30 000 raamatust ning 125 eri distsipliine hõlmavast ajakirjast.

Viited
------

1. 1 2 3  "Rektor" (taani). Originaali arhiivikoopia seisuga 7.08.2020. Vaadatud 16.11.2018.
2. ↑  Kim A. McDonald. "Modest University Aims to Serve Greenland's Particular Needs". chronicle.com. Originaali arhiivikoopia seisuga 2.12.2008. Vaadatud 03.12.2007.
3. ↑  Organisation for Economic Co-operation and Development. Secretary-General (01.01.2011). *NORA Region: The Faroe Islands, Greenland, Iceland and Coastal Norway*. OECD Publishing. Lk 67. ISBN 978-92-64-09762-9. Vaadatud 20.04.2012.
4. ↑  "Organisation" (taani). Originaali arhiivikoopia seisuga 2.02.2017. Vaadatud 21.01.2017.
5. ↑  "Ilimmarfiks bibliotek" (taani). Originaali arhiivikoopia seisuga 17.02.2014. Vaadatud 06.03.2014.

Välislingid
-----------

* Ülikooli koduleht
**Mažonai** on küla Leedus Tauragė rajoonis, Mažonai valla halduskeskus. Küla asub Šunija ja Irtuona jõe kaldal. Mažonais on kultuurimaja ja raamatukogu, sealne kool on Tauragė keskkooli filiaal. Külas tegutsevad meierei ja kaks saekaatrit. Vaatamisväärsusteks on Dionizas Poška muuseum, vana mõisakompleksi park ja Bardziai mõisa vesiveski.

Mažonaid on kirjalikes allikates esmamainitud 1312. aastal. Aastal 1792 kuulus küla Urbanavičiauste suguvõsa valduses olevale Mažonai-Matiškiai mõisale, aastast 1816 kuulus see aga sama suguvõsa Sungailiškiai mõisale. Aastal 1863 konfiskeeriti mõis, kuna selle omanikku peeti Novembriülestõusu toetajaks, mõisa valdused jagati aga nende ümbruskonna mõisnike vahel, kes jäid tsaarivõimudele lojaalseks. Aastail 1915–1918 läbis küla kitsarööpmeline raudtee, mida kasutati turba ja puidu vedamiseks. Aastal 1920 raudtee demonteeriti ja kasutati selle materjale Tauragė ümbruskonna laiarööpmeliste raudteede parandamiseks. Aastal 1924 ehitati küla kalmistule neitsi Maarjale pühitsetud kabel. Küla läbiv kahe paisjärvega magistraalkraav jagab selle kaheks osaks, mõlemad pooled olid nõukogude ajal kolhooside keskasulateks.

Pilte
-----

* KultuurimajaKultuurimaja
* MažonaiMažonai
* Mažonai kalmistuMažonai kalmistu

Viited
------

1. ↑
2. ↑  Mažonai. Visuotinė lietuvių enciklopedija, Kd. XIV (Magdalena-México). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2008. 518 lk.

Välislingid
-----------

 Mažonai – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
* Küla portaalis vietoves.Lt
Kardaanliigend
**Kardaanliigend** ehk **universaalliigend**, ka Hooke’i liigend, on liigend, mis ühendab ristmikliigendiga kahte jäika pöörlevat varrast, mis on teineteise suhtes nurga all. Kardaanliigend ei ole püsiva kiirusega, see tähendab, et konstantse kiirusega pöörleva sisendvõlli kiirus ei ole sama suur kui väljundvõlli kiirus. Väljundvõlli kiirus kõigub vastavalt nurgale kiiremaks või aeglasemaks, aga keskmine kiirus võrreldes sisendvõlli kiirusega jääb samaks.

Ajalugu
-------

Kardaanliigendi nimetus tuleb itaalia matemaatikult Gerolamo Cardano, kes tuli mõttele, kuidas saab pöörlevat jõudu üle kanda nurga all (kuid mitte rohkem kui 45º ühe liigendi kohta.) Gerolamo Cardano oli esimene inimene, kes soovitas kasutada pöörleva jõu edastamiseks kardaanliigendist koostatud ülekandevõlli. Teadaolevalt kasutati terminit ja reaalset töötavat kardaanliigendit inglase Robert Hooke’i raamatus "Helioscopes". Ta avalikustas kardaanliigendi kirjelduse 1678. aastal, mille tulemusel kasutatakse terminit "Hooke’i liigend" inglise keelt kõnelevates riikides. 1683. aastal leiutas Hooke püsiva kiirusega liigendi selleks, et leevendada kardaanliigendi muutuva kiiruse probleemi.

Liigenditüübid
--------------

Topeltkardaanliigend
Topeltkardaanvõll
Kaks enamlevinud liigendi tüüpi on üksik kardaanliigend ja topeltkardaanliigend. Valdavalt kasutatakse üksikut kardaanliigendit. Kasutust leiavad ka topeltliigendid. Võimalus on kasutada kaht eri tüüpi topeltliigendit, millel on kahekordsed ülekandenurgad. Topeltkardaanliigend koosneb kahest kardaanliigendist, mis on üksteise otsa ühendatud. Topeltkardaanvõll sarnaneb väga topeltkardaanliigendiga, kuid erinevus on kardaanliigendite vahele lisatud võllis. Üksik kardaanliigend lubab kuni 45-kraadist ülekandenurka. Topeltkardaanliigend lubab kuni 90-kraadist ülekandenurka.

Kasutusalad
-----------

Kardaanliigendiga ühendused on väga laialt levinud. Üldkasutust leiab kardaanliigendid lennukitel, kontrollmehhanismidel, meditsiini- ja optikaseadmetes, õmblusmasinatel, tekstiilimasinatel ja tööpinkide ajamites. Enamasti leiavad kasutust terasest kardaanliigendid, aga kergetööstuses kasutatakse ka termoplastidest kardaanliigendeid.

Viited
------

1. ↑  Paul Heney (19. august 2019). "What is a universal joint?". *Fastener Engineering*. Vaadatud 16.02.2021.
2. ↑  "Universal Joint,Universal Joint inventors". *Edubilla*. Vaadatud 16.02.2021.
3. ↑  "Universal Joints Overview". *Belden universal*. Vaadatud 16.02.2021.
4. ↑  "UNIVERSAL JOINTS". *Stock drive products Sterling instruments*. Vaadatud 16.02.2021.
GRB 080319B järelhelendus Swifti satelliidi tehtud piltidel. Vasakul on kasutatud Swifti röntgenteleskoopi ja paremal Swifti optilist-ultraviolett teleskoopi. Tegu oli kõigi aegade heledaima gammasähvatuse järelhelendusega.
Kunstniku nägemus GRB 080319B gammasähvatusest
**GRB 080319B** oli gammasähvatus (GRB), mille avastas NASA satelliit Swift 19. märtsil 2008 kell 06:12 UTC. Sähvatuse järelhelenduse heleduseks mõõdeti 5,8 tähesuurust ja see oli palja silmaga nähtav umbes kolmkümmend sekundit.

GRB 080319B on siiani kaugeim palja silmaga nähtud taevakeha, asudes Maast 7,5 miljardi valgusaasta kaugusel Karjase tähtkujus. Kauguselt järgmine on 2,9 miljoni valgusaasta kaugusel asuv Kolmnurga galaktika.

Gammasähvatuse järelhelendus oli samuti 2,5 miljonit korda heledam kui kirkaim seni vaadeldud supernoova SN 2005ap.

Samal päeval avastasid teadlased veel kolm gammasähvatust, millest üks toimus samuti Karjase tähtkujus. Samuti suri samal päeval kuulus Briti ulmekirjanik Arthur C. Clarke.

Vaata ka
--------

* GRB 080916C
* Swift Gamma-Ray Burst Mission

Viited
------

1. 1 2 3  Laurits Leedjärv (2009). "Universumi energiapommid". *Horisont*. Horisont 2/2009. Originaali arhiivikoopia seisuga 19. märts 2018. Vaadatud 19. märts 2018.
2. 1 2  Robert Naeye (21. märts 2008). "A Stellar Explosion You Could See on Earth!" (inglise keeles). NASA. Originaali arhiivikoopia seisuga 3. märts 2012. Vaadatud 19. märts 2018.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: tundmatu keel (link)
3. 1 2  Govert Schilling (21. märts 2008). "Universe's most powerful blast visible to the naked eye". *New Scientist* (inglise keeles). Vaadatud 19. märts 2018.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: tundmatu keel (link)

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **GRB 080319B** |

* "The Double Firing Burst". Euroopa Lõunaobservatooriumi pressiteade GRB 080319B kohta (inglise keeles)
* GRB 080319B 3D mudel. NASA
**AS Pakker Avio** on Eesti lennu- ja koolitusfirma.Ettevõte asub Tartu lennujaamas, kust alustavad lendu paljud õppelennud. Õppelendude käigus külastatakse lennuvälju üle Eesti, nagu näiteks Ridali, Viljandi, Pärnu, Tallinn, Kuressaare ja Kärdla. Pakker Avio korraldab lisaks huvilende ja tellimuslende eljakohalisel lennukil Cessna C172. 2023. aasta seisuga on ettevõttel üheksa lennukit, üks helikopter ja üks gürokopter.

Ajalugu
-------

AS Pakker Avio asutati 12. juunil 1995. Pakker Avio on Balti riikide esimene litsentseeritud eralennukool, mis alustas lennukoolitusega aastal 1990. Alates sellest ajast on lennukooli lõpetanud enam kui 300 era- ja ametipilooti Eestist ja teistest Euroopa riikidest.

Teenused
--------

### Huvilennud

Pakker Avio teenuste hulka kuuluvad huvilennud neljakohalise Ameerika päritolu väikelennukiga Cessna C172R. Iga huvilend võtab korraga vastu kuni kolm inimest, kelle kogukaal ei tohi ületada 210 kg. Lend kestab 12 minutit ja toimub tavaliselt Tartu linna kohal, kuid vastavalt kliendi soovile on võimalik marsruuti muuta ja lennu aega pikendada.

### Tutvumislennud

Ettevõtte pakub tutvumislende lennukitel Cessna 172 ja helikopteril Robinson 22. Tutvumislennu käigus toimub enne lendu infotund, siis antakse lennukist ülevaade ning lõpuks lend reisijana. Lennu kestvus oleneb kliendi soovist. Tutvumislend toimub koos instruktoriga.

### Tellimuslennud

Pakker Avio teostab tellimuslende, mis jagunevad kahte kategooriasse:

* Erilennud (SPO) – ebastandardsed lennud, mis nõuavad erivarustust ja/või erilist õhusõiduki käitlemist. Erilendude hulka kuuluvad näiteks foto-, vaatlus- ja vaktsineerimislennud.
* Kommertslennud (CAT) – lennud, mille eesmärk on reisijate ja/või lasti transport. Näiteks võimalus lennata Tartust Kuressaarde. Kommertslennud toimuvad lennukitel Cessna C172R.

### Lennuki rent

Lennuki rent on mõeldud isikutele, kes soovivad arendada oma lennuoskusi, koguda lennutunde või soovivad muul põhjusel lennata iseseisvalt. Esmakordsel rentimisel tuleb enne rentimist sooritada instruktoriga kontroll-lend.

Pakker Avio renditavate lennukite valikutes on:

* Cessna C172R (Garmin G1000) - Neli istekohta, kestvus 6:00, IFR
* Cessna C172M (Garmin G5 & G650) - Neli istekohta, kestvus 4:45, IFR
* Cessna F172L (Garmin G5) - Neli istekohta, kestvus 4:45
* Cessna C152 - Kaks istekohta, kestvus 3:50

Lennukipark
-----------

| Lennuki mudel | Arv | Reisijakohti | Kutsungid |
| --- | --- | --- | --- |
| Cessna 172 | 4 | 4 | ES-ECF, ES-ECG, ES-VCW, ES-ECY |
| Cessna 152 | 2 | 2 | ES-ECL, ES-ECX |
| Piper Navajo | 1 | 8 | ES-EPA |
| Robinson R-22 | 1 | 2 | ES-HPK |

Viited
------

1. 1 2  "Lennuameti veeb: Eesti lennuettevõtjad". Originaali arhiivikoopia seisuga 5. märts 2009. Vaadatud 13. augustil 2009.
2. 1 2 3 4 5  "Pakker Avio: Ettevõttest". *Pakker Avio* (inglise). Vaadatud 30. aprillil 2023.
3. ↑  "PAKKER AVIO AS (10244223) E-Krediidiinfo". *www.e-krediidiinfo.ee*. Vaadatud 30. aprillil 2023.

Välislingid
-----------

* Pakker Avio koduleht
* Lennuameti veeb: Eesti lennuettevõtjad
Geminiidide meteoorivool 2013. aastal
**Geminiidid** on üks tuntumaid ja intensiivsemaid iga-aastasi meteoorivoole. 

See on jälgitav Kaksikute tähtkujus iga aasta u 6.–19. detsembril maksimumiga (kuni 120 meteoori tunnis) 14. detsembril. Tegu on asteroid 3200 Phaetoni järel liikuvast tolmupilvest pärit kübemetega, mis kiirusega u 35 km/s atmosfääri sisenedes süttivad ja nn langevate tähtedena nähtavaks muutuvad.

Esimesed teated geminiididest pärinevad 1862. aastast; siis oli tunniarvuks 20...30 meteoori. Aja jooksul on meteoorisadu tihenenud, ületades 1990. aastatel tunniarvu 100 ja jõudes sajandi lõpuks tunniarvuni 120...140.

Geminiidide keskmine tihedus on 1...3 g/cm3 – veidi väiksem asteroidide ja kivimeteoriitide omast, üsna sarnane maapealsete kivimite omaga ja tunduvalt suurem kometaarsete meteooride keskmisest (0,3 g/cm3).

Erinevalt teistest meteoorivooludest (perseiidid, leoniidid) ei ole geminiidide allikaks komeet, vaid asteroid 3200 Phaeton, mis avastati 1983. aastal. Spektri ja saba puudumise järgi loetakse see taevakeha kuuluvaks asteroidide hulka, ehkki tema piklik orbiit (kaugeim ots 2,4 aü, lähim ots 0,14 aü kaugusel) meenutab komeetide omi.

Viited
------

1. ↑  "Geminids". *NASA SSE*. Vaadatud 31. detsembril 2022.
2. ↑  "Wish upon a shooting star - the geminids meteor shower peaks tonight". *ESA*. Vaadatud 31. detsembril 2022.
3. ↑  "Asteroid Phaethon". *NASA Marshall*. Vaadatud 31. detsembril 2022.
**Āgenskalnsi kirikumõis** on kirikumõis Lätis Riia linnas Āgenskalnsi asumis peahoonetega aadressidel Mārtiņa ielā 3 ja Baložu ielā 27. 

Āgenskalnsi kirikumõis on Riias ainulaadne, kuna teiste kirikumõisate hooned pole säilinud. Kui Āgenskalnsi rajati luterlik kirik, siis hakkas seal koos käima kaks kogudust – lätlased ja sakslased. Mõlemal kogudusel oli ka oma pastor.

Aastail 1852–1853 ehitati läti koguduse õpetaja maja aadressil Mārtiņa ielā 3. Klassitsistlikus stiilis maja ehitas ehitusmeister Krüger. Hoones oli ruumid ka kooli jaoks ning seal hakkas tegutsema algkool. Esimeseks pastoriks oli Adam Robert Stark.

Algul ühtne kogudus jagunes XX sajandi alguseks saksa ja läti koguduseks. Nii ehitati 1902. aastal saksa koguduse õpetaja jaoks uus maja. Hoone projekteeris Wilhelm Bockslaff. Tänapäeval asub hoones muusikakool.

Välislingid
-----------

* Sissekanne Riia mõisate veebisaidil; fotod (*läti keeles*)
* Teine sissekanne Riia mõisate veebisaidil; fotod (*läti keeles*)
Vabadussõja Aidu lahingu mälestusmärk
**Aidu võidualtar** ehk **Aidu ohvri altar** (ka *Vabadussõja Aidu lahingu mälestusmärk*, *Aidu lahingu mälestussammas*) on Vabadussõja mälestussammas Jõgeva maakonnas Põltsamaa vallas Aidu külas. 

4. jaanuaril 1919 peetud Aidu lahinguga peatati bolševike rünnak Põltsamaale. Altar tähistab kohta, kuhu jõudis kõige kaugemale tunginud punaarmeelane. Ohvri Altari kavandi joonistas Eduard Järv. Mälestusmärk avati 23. juunil 1929.

1932. aastal istutati mälestusmärgi juurde kaks tamme, millest üks on säilinud. 4. jaanuaril 1934 istutas 2. üksik jalaväepataljon Aidu lahingu mälestuseks Aidust toodud tamme Tartu Lembitu kasarmute väljakule.

Mälestusmärk õhiti 1940. aasta sügisel ja purustati lõplikult 1965. aastal. 

23. juunil 1989 taastati mälestusmärk algsel kujul ja endises kohas Jõgeva–Põltsamaa maantee ääres.

Mälestusmärk on arvele võetud ajaloomälestisena.

* Aidu lahingu mälestusmärk (mai 2012)Aidu lahingu mälestusmärk (mai 2012)
* Aidu lahingu mälestusmärk (mai 2021)Aidu lahingu mälestusmärk (mai 2021)

Viited
------

1. ↑  Ly Lehtmets. Kivid kõnelevad - Ajaloolisi rännakuid, Toronto 2004, ISBN 0974735507

Välislingid
-----------

* Aidu võidualtar kultuurimälestiste riiklikus registris
Enelin Meiusi Viljandi Missi valimisel 1992. aastal
**Enelin Meiusi** (24. mai 1955 – 15. veebruar 2011 Moskva) oli eesti ettevõtja.

Ta töötas Tallinnas Kuku klubis algul kokana, hiljem klubi juhatajana. 1980. aastate lõpus alustas ta moeäri ning asutas koos ärimeestest partneritega modelliagentuuri Andrey Models. 

1994. aasta lõpuks võlgnesid Enelin Meiusi firmad Eesti Moedisain, Enelin, Altrio ja Lagonas Eesti Sotsiaalpangale kokku ligi 12 miljonit Eesti krooni.

Enelin Meiusi lahkus 1995. aastal Eestist ning elas Venemaal, jätnud endast maha ligi 15 miljoni krooni suuruse võla. Teistel andmetel oli võlgade kogumaht 23 miljonit krooni.

2009. aasta märtsis plaanis ta Saarepeedi vallas söögikoha avada.

Isiklikku
---------

Tema ema on Maimu Kass. 

2010. aasta jaanuariks olid tal amputeeritud mõlemad jalad.

Viited
------

1. ↑  Suri ärinaine Enelin Meiusi. Äripäev Online, 15. veebruar 2011
2. ↑  Enelini ettevõtmised. Õhtuleht, 8. november 2008
3. 1 2  90ndate eredaim täht Enelin Meiusi kustus. Äripäev, 28. jaanuar 2004
4. ↑  Finantsinspektsioon: Tegevuse lõpetanud krediidiasutused
5. ↑  Enelin Meiusi täielikus vaesuses elatud viimased aastad Venemaal[*alaline kõdulink*]. Eesti Ekspress, 13. september 2012
6. ↑  Maarius Suviste. Meiusi avab lähiajal kodukandis söökla. Õhtuleht, 9. märts 2009
7. ↑  Enelin Meiusi jälle kadunud![*alaline kõdulink*] Kroonika, 5. jaanuar 2010

Kirjandus
---------

* Peeter Raidla. "Enelin, tema glamuursed legendid ja skandaalid". Tänapäev. 2014. ISBN 9789949276226

Välislingid
-----------

* Haud Tallinna Pärnamäe kalmistul
Kose Teeninduskooli hoone, kuhu kolis Kose Muusikakool 2013. aastal
**Kose Muusikakool** oli muusikakool Harju maakonnas Kose vallas Kosel. Kool asutati 1978. aastal ja suleti 2019. aastal, kui asutati Kose Huvikool, kuhu koondati Kose Kunstikool, Kose Muusikakool ja Kose Spordikool. 

Kuni 2013. aastani tegutses Kose Muusikakool vanas puumajas aadressil Pikk tänav 8, seejärel koliti endise Kose Teeninduskooli ruumidesse aadressil Hariduse tänav 2. Samas jätkab tegevust ka Kose Huvikooli muusikaosakond. 

Koolis saab õppida akordioni-, klaveri-, viiuli- ja kitarrimängu, puhkpilliosakonnas antakse nii puu- kui ka vaskpillide õpet. Õpetajaid on koolis kümmekond.

Kooli direktor oli 2012. aastani Tiit Helilaid, seejärel Tarmo Velmet. 2019. aastal sai kooli direktoriks Kai Rei-Pikajago, kellest sai ka Kose Huvikooli direktor.

Kooli staažikamad õpetajad on olnud klaveriõpetajad Maarja Laas ja Karin Kivisild, viiuliõpetajad Juta Helilaid ja Angelika Kadarik ning akordioniõpetaja Karin Sarapuu.

Tuntud inimestest on Kose Muusikakoolis õppinud näiteks Rauno Roosnurm, Katrin Viirpalu, Sandra Nurmsalu, Meelis Kompus, Vahur Valgmaa, Eike Vellend, Brita Baumann, Janika Sillamaa jt.

Viited
------

1. ↑  "Kose Muusikakool". Originaali arhiivikoopia seisuga 25. september 2019. Vaadatud 25. septembril 2019.
2. ↑  "Kose Muusikakooli vilistlased". Originaali arhiivikoopia seisuga 25. september 2019. Vaadatud 25. septembril 2019.
**Rucava** (vanasti ka *Paurupe*) on küla (*lielciems*) Lätis Lõuna-Kuramaa piirkonnas, Rucava valla halduskeskus. Küla asub merepinnast 12 meetri kõrgusel maanteest A11 idas Leedu piiri lähistel.

Rucavat on esimest korda mainitud aastal 1253. Küla kujunes XVII sajandil Rucava mõisast kolm kilomeetrit läände endise postimaantee äärde kui Paurupe nimeline vaba käsitööliste ja kaubitsejate asula. Aastail 1872–1874 valmis Rucava luteri kirik. Lisaks sellele asub asulas veel baptistide kirik. Aastani 2021 kuulus küla Rucava piirkonda, olles selle halduskeskuseks.

Rucavas on põhikool, kultuurimaja ja raamatukogu. Lisaks asub seal veel Rucava piirkonna administratsioon.

Kultuurimälestistest on riikliku kaitse all Rucava luteri kiriku orel ning orelirõdu. Kohaliku kaitse all on Rucava luteri kirik.

Rucava kalmistul asuvad obeliskiga tähistatud Teises maailmasõjas langenute vennashauad. Rucavasse on põstitatud ka mälestusmärk samas sõjas hukkunud valla elanikele.

Rucavas kasvavad mitmed looduskaitsealused põlispuud: Rucava vaher ümbermõõduga 4 ja kõrgusega 24 meetrit, Rucava hiidpärn ümbermõõduga 5,43 ning kõrgusega 25 meetrit, haab ümbermõõduga 4,48 ja kõrgusega 36 meetrit, tamm ümbermõõduga 4,7 ning kõrgusega 26 meetrit, pärn ümbermõõduga 5,32 ja kõrgusega 22 meetrit, saar ümbermõõduga 3,68 ning kõrgusega 22 meetrit, pärn ümbermõõduga 4,16 ja kõrgusega 22 meetrit, harilik hobukastan ümbermõõduga 3,27 ning kõrgusega 9 meetrit, jugapuud ümbermõõtudega 0,84 meetrit, 0,74 meetrit ja 0,93 meetrit, kaks mändi ümbermõõtudega 2,52 meetrit ning sanglepad ümbermõõtude 4,72 meetrit, 2,98 meetrit, 3,11 meetrit ja 3,63 meetrit.

Aastal 2006 oli külas 700 elanikku. Aastal 2020 oli elanikke 494.

* Rucava luteri kirikRucava luteri kirik
* Rucava babtisti kirikRucava babtisti kirik
* KeskväljakKeskväljak

Viited
------

1. ↑  Läti Ruumiandmete Agentuur
2. ↑
3. ↑  Valsts kultūras pieminekļu aizsardzības inspekcija. Valsts aizsargājamo nekustamo kultūras pieminekļu saraksts
4. ↑  Valsts kultūras pieminekļu aizsardzības inspekcija. Valsts aizsargājamo nekustamo kultūras pieminekļu saraksts
5. ↑  Список памятников и памятных мест, связанных с событиями Великой Отечественной войны, на территории Латвийской Республики
6. ↑  Latvijas īpaši aizsargājamām dabas teritorijām dabas datu pārvaldības sistēmā OZOLS

| * v
* r
Rucava valla asulad |
| --- |
| 
Bajāriņciems **·**  Ģeistauti **·**  Ģigas **·**  Jūči **·**  Ķāķišķe **·**  Katuži **·**  Līkuma ciems **·**  Meirišķe **·**  Mikņu ciems **·**  Nida **·**  Palaipe **·**  Pape **·**  Peši **·**  Pirkuļi **·**  **Rucava** **·**  Rucavas muiža **·**  Sviļu ciems **·**  Zīrnāja |

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Rucava** |
**Užventis** (Helifaili info leedu i) on linn Leedus Kelmė rajoonis, Užventise valla halduskeskus. Asub Venta jõe ääres merepinnast 135 meetri kõrgusel.

Užventises on keskkool ja raamatukogu. Vaatamisväärsusteks on aastal 1825 püstitatud katoliku kirik ja selle kellatorn, Užventise mõisa hoonetekompleks. Linnas on ka koduloomuuseum.

2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Užventise elanikest leedulasi 97,6%, venelasi 2,4% ja teiste rahvaste esindajaid 0,36%.

Ajalugu
-------

Užventist mainitakse esimest korda 1527. aastal, alev sai asulast 1537. aastal. Aastail 1655–1660 ja aastal 1701 olid alevis võimul rootslased. Aastal 1609 avati seal kihelkonnakool, aga aastal 1703 sai alev turuplatsi.

Nõukogude ajal oli Užventis kohaliku sovhoosi keskasula. Toona avati seal ka trikotaažitsehh. Aastal 1956 sai Užventisest linn, kümme aastat hiljem avati endises mõisa aidas koduloomuuseum.

Tuntud elanikke
---------------

* Žemaitė – Leedu kirjanik
* Povilas Višinskis – Leedu kirjanik
* Šatrijos Ragana – Leedu kirjanik
* Jonas Smilgevičius – Leedu poliitik
* Moshe Rosenstein – juudi rabi
* Moses S. Margolies – juudi rabi
* Vytautas Šustauskas – Leedu insener ja poliitik

Pilte
-----

* Užventise veskiUžventise veski
* UžventisUžventis
* Venta jõgi linna allVenta jõgi linna all
* Kiriku kellatornKiriku kellatorn

Viited
------

1. ↑  Resident population by city / town at the beginning of the year, vaadatud 12.02.2023.
2. ↑  "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 2. aprill 2015. Vaadatud 24. märtsil 2015.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)

Välislingid
-----------

 Užventis – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
* Linn Poola geograafilises sõnastikus
* Linn portaalis vietoves.Lt
Sulev Oll sügiseses Tallinnas  
Foto: Ave Maria Mõistlik, 28. september 2022
Sulev Oll esinemas kirjandusfestivali HeadRead raames Maiasmoka kohvikus  
Foto: Ave Maria Mõistlik, 28. mai 2014
**Sulev Oll** (sündinud 17. märtsil 1964 Aseris) on eesti ajakirjanik ja luuletaja, Eesti Kirjanike Liidu liige. 

Ta lõpetas Aseri keskkooli 1982. aastal. Aastatel 1982–1987 õppis Tartu Riiklikus Ülikoolis ajalugu, lõpetas ajaloolase, ajaloo- ja ühiskonnaõpetuse õpetajana *cum laude*, diplomitöö teema "Eesti Vabariigi sportlaste maavõistlused aastatel 1920–1940". Õppis ajakirjandust Tartu Ülikoolis aastatel 1989–1993, lõpetas kaugõppes *cum laude*, diplomitöö teemaks "Talumõtte areng ning selle kajastumine Eesti põllumajandusajakirjanduses aastatel 1987–1993". 

Töötanud ajalooõpetajana Haljala Keskkoolis aastatel 1987–1993 ning ajakirjanduses (Maaleht, Äripäev, Postimees), olnud Eesti Ajalehtede Liidu Pressinõukogu liige 2014–2017. 2015. aastast oli ta Tallinna Ülikooli kommunikatsioonijuht, 2021. aastast Tallinna Tehnikaülikooli strateegilise kommunikatsiooni juht. 

Avaldanud luulekogud "Öö mõte on kuus" (fotograaf Anti Kuus, 2008), "Hea tuju kuju" (kunstnik Reti Saks, 2008), "Vana sõna vallatused" (kunstnik Catherine Zarip, 2010), "Printsessi voodikohendaja päevaraamat" (kunstnik Mari Kanasaar, 2010), "Päevad käivad päripäeva" (kunstnik Urmas Viik, 2012), "Sõnad iseeneses" (kunstnik Jüri Arrak, 2012), "Lootuste leksikon" (kunstnik Tiiu Pirsko, 2015), "Mis mulle meeldib" (kunstnik Ott Vallik, viisid luuletustele Urmas Lattikas, 2015) ja "Hoia end" (kunstnik Kristjan Kalde, 2022). 

Koos abikaasa Teaga avaldanud aabitsa neile, kes veel koolis ei käi ("Siili-aabits", 2008). 

2011. aastal ilmus Sulev Olli romaan "Põrgupõhja viimane Jürka", 2017. aastal lühijutukogu lastele ja vanavanematele "Virumaa viguriga lood" (kunstnik Ülle Meister).

Avaldanud portreeraamatud "Indrek Neivelt, Hansapanga juht" (2001), "Aeg annab kõik" (intervjuu Heidy Tammega, 2010) ja "Keskmaajooks. Eesti kergejõustiku kultusala" (koos Tiit Läänega, 2000).

Sulev Olli ja helilooja Rasmus Puuri koostööna valmis 2019. aastal kantaat "Vabaduse tuul, tarkuse tuul". Juhan Trump on loonud tema sõnadele laulu "Hooli ja hoia".

Tunnustus
---------

* 1989 Õpetajate Lehe aasta parim autor
* 2008 Karl Eduard Söödi lasteluuleauhind ("Hea tuju kuju", kunstnik Reti Saks)
* 2009 Kalju Lepiku luulevõistluse võitja
* 2002 Õlisulg 2002
* 2011 ASi Eesti Ajalehed aasta tegija
* 2013 Oivalise ajakirjanduse aastapreemia
* 2020 Tallinna Ülikooli teenetemärk

Viited
------

1. ↑  TEA OLL JA SULEV OLL - AABITS. (SIILI AABITS), leo.ee
2. ↑  Galerii: juubelipeo kontsertetendus "Vabaduse tuul" avas meie ülikooli loomuse, Tallinna Ülikool, 25. märts 2019
3. ↑  "Hoolimise laul" (PDF). Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 30. september 2022. Vaadatud 30. septembril 2022.
New Holland TX68 teraviljakombain
Video kombainiga viljakoristusest Jõgevamaal 2022. aasta augustis
Kombain Harjumaal vilja koristamas 2022. aasta juulis
"Kombain" suunab siia. Teiste tähenduste kohta vaata lehekülge Kombain (täpsustus).
**Teraviljakombain** on põllumajanduslik kõrrelise teravilja koristamise ühendmasin, mis lõikab viljakõrred, peksab peadest terad, puhastab need aganaist, kõlkaist ja muust lisandeist ning kogub terad punkrisse, suunab põhu vooluna maha, pressib pakkideks või hekseldab väetiseks. Sellist meetodit nimetatakse teraviljakultuuride otsekoristamiseks.

Teraviljakombainidele on iseloomulikuks tunnuseks heedri lõikeosa kohal pöörlev horisontaalne haspel, mis haarab viljakõrtest ja painutab need heedrisse.

Ümberseadistatud teraviljakombainiga saab koristada muidki põllukultuure, näiteks heinaseemet, tera- ja silomaisi, päevalille, sojauba, kaunvilju ja tangukultuure.

Teraviljast eraldatud põhk sisaldab piiratud koguses toitaineid. Purustatud põhk laotatakse põllule, mis randaalitakse või küntakse tagasi mulda. Vaalu kogutud põhk läheb loomadele allapanuks ja vähesel määral ka söögiks.

Šassiitraktoritele paigaldatavaid teraviljakombaine nimetatakse rippkombainideks.

Kombaini leiutas 1834. aastal Ameerika Ühendriikides Hiram Moore. Esimesed kombainid liikusid mitme hobuse või muula jõul. Ta töötas lõpuks välja kombaini, mis suutis vilja koristada mitme meetri laiuse ribana.

Esimesena organiseeris kombainide tootmise ja müümise Hugh Victor McKay Austraalias 1885.

NSV Liidus toodeti liikurteraviljakombaine SKD-5 Sibirjak, mille mootori võimsus oli 74 kW ehk 100 hj ja läbilaskevõime 5 kg/s, SK-5 Niva, mille võimsus ja läbilaskevõime olid samasugused, ning SK-6 Kolos, mille võimsus oli 110 kW ja läbilaskevõime 6 kg/s. Riisi ühe- või kaheetapiliseks koristamiseks toodeti poolroomikkombaine SKP-6R, SKD-5R ja SK-5R ning roomikkombaine SKG-5.

Automaatroolimine
-----------------

Tänapäevastel kombainidel kasutatakse üha enam **automaatroolimis**süsteeme. Automaatroolimisel kasutatakse satelliitsignaale (GPS), mis juhivad masinat ülitäpselt paralleelsel liikumisjoonel.

Süsteem aitab juhil efektiivselt ära kasutada kombaini kogu heedri töölaiust ja vähendab ülekatet, et saavutada ööpäev läbi soodsates ilmaoludes lühema aja jooksul parem viljakoristuskvaliteet.

Kombaini ehitus
---------------

Tavaline teraviljakombain

|  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 
1) haspel
2) vikat 
3) heedri kaksiktigu
4) kaldkonveier | 
5) söötebiiter
6) peksutrummel
7) peksukorvid
8) põhupuistur | 
9) terade raputuslaud
10) puhur
11) ülemine seadistatav sõel
12) alumine sõel | 
13) viljapeatigu 
14) *Rethreshing of tailings*
15) teratigu
16) terapunker | 
17) põhupurusti
18) juhikabiin
19) mootor
20) mahalaadimistigu
21) põhubiiter |

Viited
------

1. 1 2 3 4  Tehnikaleksikon, lk 509

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Kombainid** |