Veronika rätt. Wilhelm Kalteysen, u 1450
Valumees inglitega. Meister Francke, u 1435. Hamburgi Kunstihall
Puhkav Kristus ja *arma Christi*. Tundmatu Elsassi meister, 1450–1460
*Pietà*. Ercole de' Roberti, u 1482
**Harduspilt** (saksa keeles *Andachtsbild*, inglise keeles *devotional image*) on 20. sajandi algul kasutusele võetud mõiste, mis hõlmab hiliskeskajal kujunenud ja üksikisiku vagaduse ja kontemplatsiooni teenimiseks mõeldud kristliku kunsti pilditüüpe, kasutamiseks vagadeks mõtisklusteks väljaspool kirikus toimuvaid jumalateenistusi. Harduspildil puudub didaktiline eesmärk, see on sageli eraldatud seda ümbritsevast narratiivist ja rõhutatult emotsionaalne kujutis, mis on mõeldud vaatlemiseks ja teatud teemade üle mõtisklemiseks, nagu Kristuse kannatuslugu, Maarja ja pühakute elusündmused, usu ja pühendumuse küsimused üldisemalt.

Nimetust on kasutatud eriti Saksamaa ja Põhja-Euroopa gootikas 14. ja 15. sajandil levinud süžeede kohta, nagu *Pietà*, puhkav Kristus, Valumees, *arma Christi*, Veronika rätt, Valurikas Neitsi jt. Harduspiltide kasutamist isikliku palve ja kontemplatsiooni toetamiseks julgustasid hiliskeskaegses Euroopas frantsisklaste ordu jutlustajad, *devotio moderna* usuliikumine ja saksa kristlikud müstikud.

Mõistest
--------

Mõiste on suhteliselt noor, selle võtsid saksa kunstiteaduses pärast aastat 1900 kasutusele eelkõige Georg Dehio ja Erwin Panofsky.

Dehio piiritleb harduspildid plastiliste teostena, mis ei ole ette nähtud ega sobi liturgia altariteenistuse vajadusteks. Ta paigutab sellesse gruppi *Pietà*, Valumehe, Kristuse-Johannese skulptuurigrupi, Püha Haua ning Kaitsemantlimadonna.

Panofsky defineerib harduspildi vormiliselt kui lüürilise tundetooniga kujutise, milles jutustav ajaloopilt on kokku sulanud religioosse objekti hieraatilise representatsiooniga nii, et esimene on materiaalse ja olustikulise rõhutamisega toodud vaatajale lähemale ning teine on esitatud inimlikult emotsionaalselt puudutavana. Eesmärgiks on avaldada mõju palvetaja tundmustele ja ergutada teda kontemplatiivselt süüvima kujutatusse, nii et ta saab ise justkui loo osaks. See saavutatakse üksikmotiivi isoleerimisega muust sündmusega seotud narratiivist ning selle representatsiooni inimlikult lähendavate joonte rõhutamisega. Panofsky paigutas harduspiltide alla lisaks eelnimetatutele ka Ristikandmise, põlvitava Lunastaja, Veronika räti, Kristuslapse (vastsündinuna või seisvana), puhkava Kristuse, püha perekonna, Madonna, kes on vahel koos Püha Katariina müstilise kihlusega, Kristuslapse *Salvator Mundi* '​na, Madonna kuusirbil, Madonna roosilehtlas, Neitsi Maarja lapsevoodis.

Ka Kolmainsuse kujutamist Armutroonina on nimetatud harduspildiks.

Pilditüübid
-----------

* Valumees, *imago pietatis*
* *arma Christi*
* *Ecce homo*
* Veronika rätt
* Puhkav Kristus
* Kristus ja Johannes
* *Pietà*
* *Mater dolorosa*
* Kaitsemantlimadonna
* Madonna kuusirbil
* *hortus conclusus*
* Madonna roosilehtlas
* Maarja lapsevoodis
* Püha perekond
* Armutroon

Vaata ka
--------

* Püha hõimkond
* Jõulusõim

Viited
------

1. ↑  Kunstileksikon. Eesti Klassikakirjastus, 2001
2. ↑  Andachtsbild. - Reallexikon zur Deutschen Kunstgeschichte
3. ↑  Der Gnadenstuhl: Andachtsbild der Heiligen Dreifaltigkeit. - LWL-Newsroom (Landschaftsverband Westfalen-Lippe, kuu kunstiteos 13.01.16)
4. ↑  Mechelner Alabaster: Gnadenstuhl. - Stadtmuseum Simeonstift Trier

Välislingid
-----------

* Andachtsbild. - Reallexikon zur Deutschen Kunstgeschichte
* Devotional images. - Web Gallery of Art