recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Madis Mikko** (sündinud 18. novembril 1963) on eesti endine ajakirjanik ja praegune ametnik.

Ta on õppinud Tartu Riiklikus Ülikoolis õigusteadust ja filosoofiat.

Madis Mikko on töötanud ajakirjanikuna, sh tollase Eesti Raadio korrespondendipunkti asutaja[*viide?*] ja reporterina Brüsselis ELi ja NATO juures (1994–1999)[*viide?*]. 

Pärast seda töötas Mikko kaitseministeeriumi avalike suhete osakonna juhataja ametikohal kuni 2007. aastani. Sel perioodil tegi Eesti ettevalmistusi liitumiseks ELi ja NATOga. Samal ajal käivitati Mikko otsesel eestvedamisel[*viide?*] muu hulgas ajakiri Diplomaatia, Eesti NATO Ühing, RKK ja 1999. aasta sügisest kõrgemad riigikaitsekursused[*viide?*]. Mikko on töötanud nõunikuna nii kaitseministeeriumis (välisabi küsimustes Ukrainas, Gruusias, Makedoonias, Bosnias ja Hertsegoviinas jm) kui ka Eesti Sõjamuuseumis.[*viide?*]

Jaanuarist 2013 töötab Mikko Rahvusvahelises Kaitseuuringute Keskuses.[*viide?*] Samas on ta üks RKK asutajatest[*viide?*] ja esimese nõukogu liige.[*viide?*]

Tunnustus
---------

* 2005 Valgetähe V klassi teenetemärk

Isiklikku
---------

Tema vanemad olid Ene Hion ja Klaus Mikko.

Tema abikaasa aastatel 1984–2008 oli Marianne Mikko.

Viited
------

1. ↑
2. ↑  Teenetemärkide kavaleride andmekogu – 4740
3. ↑  Leedi Hion: 10 minuti pärast 1000aastane, Virumaa Teataja, 17. august 2007.
4. ↑  Marianne Mikko: miks peab mehele jääma õigus ka siis, kui ta tegelikult eksib?
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib sõjaväelasest; kirjaniku kohta vaata artiklit Leonid Sobolev (kirjanik); laeva kohta vaata artiklit Leonid Sobolev (jõelaev)* |

---

Leonid Sobolev
**Leonid Nikolajevitš Sobolev** (*Леонид Николаевич Соболев*; 9. juuni 1844 – 13. oktoober 1913) oli Venemaa sõjaväelane, Bulgaaria peaminister 1882 – 19. september 1883.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev***Riigipea ja valitsusjuhi kohuseid täitis Bulgaaria vürst***
Alexander I Battenberg | **Bulgaaria peaminister**1882 – 19. september 1883 | Järgnev**Dragan Cankov** |

Bulgaaria peaministrid

**Bulgaaria kuningriik:** Burmov | Drumev | D. Cankov | Karavelov | Ehrnrooth | *koht täitmata* | Sobolev | D. Cankov | Karavelov | Drumev | Karavelov | Radoslavov | Stoilov | Stambolov | Stoilov | Grekov | Ivančov | Petrov | Karavelov | Danev | Petrov | Petkov | Stančov\* | Gudev | Malinov | Gešov | Danev | Radoslavov | Malinov | Teodorov | Stambolijski | A. Cankov | Ljapčev | Malinov | Mušanov | Georgiev | Zlatev | Tošev | Kjoseivanov | Filov | Gabrovski\* | Božilov | Bagrjanov | Muraviev | Georgiev

**Bulgaaria Rahvavabariik:** G. Dimitrov | Kolarov | Červenkov | Jugov | Živkov | Todorov | Filipov | Atanasov | Lukanov

**Bulgaaria Vabariik:** Popov | F. Dimitrov | Berov | Indzhova | Videnov | Sofiyanski | Kostov | Sakskoburggotski | Stanišev | Borisov | Rajkov | Orešarski | Bliznaški | Borisov | Gerdžikov | Borisov | Petkov | Donev | Denkov
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib eesti teatriteadlasest ja -kriitikust; muusikateadlase kohta vaata artiklit Madis Kolk.* |

---

**Madis Kolk** (sündinud 16. oktoobril 1974 Keilas) on eesti teatriteadlane ja -kriitik. 

Ta õppis aastatel 1982–1985 Keila Algkoolis, 1985–1992 Keila 1. Keskkoolis. 1994. aastal lõpetas Tallinna Bakalaureuse Erakooli ja 1999. aastal Tartu Ülikooli teatriteaduse eriala bakalaureusekraadiga, magistrikraadi sai 2010. aastal. 

Aastatel 2000–2001 oli ta ajalehe Sirp teatritoimetaja, 2001–2002 Ugalas kirjandusala juhataja, 2002–2003 ajakirja Teater. Muusika. Kino teatritoimetaja ja peatoimetaja kohusetäitja ning alates 2003. aastast peatoimetaja ja teatritoimetaja. 2006. aastast on ta ka Eesti Apostlik-Õigeusu Kiriku kirjastuse peatoimetaja.

Madis Kolk õpetab Tallinna Ülikoolis, Eesti Kunstiakadeemias ning Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia lavakunstikoolis teatriajalugu ja -teooriat. 

Ta on olnud teatrifestivalide „Draama 2001" ja „Draama 2010" ning 2013. aastal teatrikeskuse Vaba Lava kuraator, kuulunud teatrite loomenõukogudesse, koostanud aastaraamatuid "Teatrielu" (2005, 2006, 2009 ja 2010). 

Madis Kolk oli 2018. aastast kuni 2020. aasta märtsini koos Lea Tormise ja Meelis Oidsaluga Vikerraadio teatrisaate „Teatrivaht" saatejuht.

Liikmesus
---------

Ta on alates 2000. aastast Eesti Teatriuurijate ja -kriitikute Ühenduse ning Eesti Teatriliidu liige.

Tunnustus
---------

* 2000 ajalehe Sirp aastapreemia
* 2012 Reet Neimari nimeline kriitikaauhind

Isiklikku
---------

Madis Kolk oli aastatel 2002–2016 abielus Sheila Kolgiga (sündinud Laos). 2016. aastast on tema elukaaslane Kaja Kann.
**Madis Schmidt** (sündinud 6. septembril 1942 Kalmaru küla, Vändra vald, Pärnumaa) on eesti puhkpilliorkestri dirigent, fagotist ja muusikapedagoog.

Ta lõpetas 1962. aastal Tallinna Muusikakooli fagoti erialal Elmar Milkopi klassis ning 1971. aastal Tallinna Riikliku Konservatooriumi fagoti erialal Rein Olsperti klassis.

Schmidt on mänginud aastatel 1962–1976  Estonia ja 1962–66 Balti laevastiku mereväeorkestris. Ta on töötanud aastatel 1972–1976 Saku Muusikakoolis puhkpilliõpetaja ja dirigendina, juhatades ühtlasi Saku Õlletehase ning 1973–1975 tehase Silikaat puhkpilliorkestrit. Õpetajatööd jätkas Madis Schmidt 1976–1981 Vändra Lastemuusikakoolis ning juhtis samas dirigendina kultuurimaja orkestrit. Ta on asutanud 1981. aastal Pärnu-Jaagupi Lastemuusikakooli (1981–2000 direktor ja õpetaja) ning 1983. aastal selle filiaali, Kilingi-Nõmme Lastemuusikakooli (1983–85 direktor ja õpetaja). Perioodil 1977–2004 oli ta tegev ka  Vabariiklikus Orkestrijuhtide Puhkpilliorkestris ja juhatas dirigendina aastatel 1978–1982  Pärnu Sümfooniaorkestrit ning 1982–2008 Pärnu-Jaagupi puhkpilliorkestrit Halinga. Alates aastast 2000 on ta töötanud Pärnu Muusikakoolis õpetajana. 

Madis Schmidti õpilased on teiste seas olnud Artur Raidmets, Madis Mäekalle, Hando Põlluste, Priit Volmer, Taavi Reimets, Mari Kalmet, Liis Mäevälja ja Julia Žigun.

Viited
------

1. ↑  EE Schmidt, Madis

Välislingid
-----------

* Tallinna Muusikakooli fagotieriala õpilane Madis Schmidt õpetaja Rein Olsperdiga tunnis.
* Pärnu-Jaagupi lastemuusikakooli direktor Madis Schmidt ja tema õpilased Jaanus Blauert ja Rain Luur.
* Pärnu-Jaagupi Muusikakool- Ajalugu
* Noored instrumentalistid noppisid auhinnalisi kohti  Pärnu Postimees 30.03.2009
**Leonidas I** (Dooria murdes: Λεωνίδᾱς, *Leōnídās*; Joonia ja Atika murdes Λεωνίδης, *Leōnídēs*; 'lõvipoeg'; hukkus augustis 480 eKr Termopüülides) oli Vana-Kreeka linnriigi Sparta kuningas aastatel 488–480 eKr. 

Ta osales ühena Kreeka väejuhtidest pärslaste teises sissetungis Kreekasse (480–479 eKr) ja sai eriti tuntuks kreeklaste ühendatud sõjaväe juhtimisega Termopüülide lahingus, kus ta koos oma sõjameestega ülekaalukate Pärsia vägede vastu võideldes langes.

Eleegilises distihhonis kirjutatud epigrammis, mille autor on arvatavasti Simonides, ülistatakse lakooniliselt võitlejate kangelassurma. Seda on hiljem mitu korda tõlgitud (muu seas Cicero ja Schiller).

Eesti keeles on epigramm ilmunud Johannes Semperi tõlkes:

"Rändaja, tõtta ja vii Lakedaimoni rahvale teade:
täitsime tõotuse siin, langenud viimseni me."

Viited
------

1. ↑  Bradford 2011

Allikad
-------

* Bradford, Alfred S. (2011) *Leonidas and the Kings of Sparta: Mightiest Warriors, Fairest Kingdom*. ABC-CLIO. ISBN 978-0313-385-98-8

Välislingid
-----------

* Leonidas I – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Tarr Steps võib olla eelajalooline, kuid võib-olla ka keskajast pärit
Tarr Steps. Pikivaade sillale
**Tarr Steps** on looduskivist talasild (kiviplaatsild) üle Barle'i jõe Exmoori rahvuspargis Somerseti krahvkonnas Inglismaal.

Tarindus
--------

Jalgteesillana kasutatava 55 meetri pikkuse silla kanduriteks (ühtlasi sillatekiks) on graniidist kiviplaadid. Kivisild on 17-avaline, suurim sildeava on 2,59 meetrit.

Ehitusaeg
---------

Tarr Steps on üks tuntumaid Exmoori rahvuspargi ajaloolisi ehitismälestisi, sest ta vanuseks on arvatud 3000 aastat. Silla tegelik vanus on siiski teadmata, teooriaid on mitmeid, mõned neist dateerivad Tarr Stepsi pronksiaega, teised paigutavad silla ehitusaja 14.–15. sajandisse, see on keskaja lõppu.

Taastamised
-----------

Tarr Steps on sisuliselt lahtistest kividest üksteise peale kuhjatud kivikogum. Üleujutused on sageli kive sillalt ära viinud. 20. sajandi jooksul on üleujutused kolmel korral põhjustanud suuri kahjustusi. Pärast silla restaureerimist 1949. aastal sai sillast turismimagnet. Restaureerimistööde käigus kõik kivid mõõdistati juhuks, kui neid tuleb ükskord asendada. Mõõdistustest oli kasu 1952. aastal, kui üleujutus hävitas silla pea täielikult – kõik sildeavad peale ühe olid oma kohalt vetega ära pühitud. Väiksemad kivid leiti 50 meetrit allavoolu, raskemad kiviplaadid olid oma asukohast 12 meetri kaugusel. Kiviplaatsild taastati juunis 1953.
Sealtpeale tehakse sillale iga-aastane ülevaatus. Kohalt nihkunud üksikud plaadid tõmmatakse algsesse asendisse tagasi. Arvatakse, et seoses kliima soojenemisega jääb üleujutustest tingitud kahjustuste oht sillale suureks.

Viited
------

1. ↑  Tarr Steps www.en.structurae.de  (inglise)
2. ↑  Tarr Steps The Megalithic Portal  (inglise)
3. ↑  Inglismaal oli pronksiaeg 2700 eKr–700 eKr
4. ↑  Clapper Bridges on Exmoor Everything Exmoor. Exmoor Encyclopedia Pages  (inglise)
5. ↑  "Tarr Steps". *Images of England*. Originaali arhiivikoopia seisuga 6. märts 2008. Vaadatud 8. mail 2011. English Heritage
6. ↑  Floods at Tarr Steps (inglise)

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Tarr Steps** |

* Video Tarr Stepsi sillast
**Leonora Palu** (varem **Leonora Järvet**; sündinud 20. veebruaril 1979) on eesti flötist ja luuletaja. 

Ta on lõpetanud Pärnu Muusikakooli, Pärnu Sütevaka Humanitaargümnaasiumi muusikaosakonna ja Eesti Muusikaakadeemia dotsent Raivo Peäske ja professor Imants Sneibise juhendamisel flöödi erialal. Aastal 2003 täiendas ta end Brüsseli Kuninglikus Konservatooriumis professor Frank Hendrickxi flöödiklassis. On osalenud selliste nimekate flötistide nagu Renate Greiss-Armin, Patrick Gallois, Moshe Epstein, Matti Helin, Maarika Järvi jt meistrikursustel. 

Leonora Palu tegutseb kammermuusikuna. Eesti Muusika- ja Teatriakadeemias oli tema juhendajaks professor Matti Reimann. Koostöö teiste kammermuusikutega, teiste hulgas Jorma Tootsi ja Kristo Käoga, on viinud teda konkurssidele ja festivalidele Leetu, Rootsi, Austriasse, Saksamaale ja Itaaliasse. Tema kavadest leiab tihti uuemat eesti muusikat. Leonora Palu töötab Rahvusooperis Estonia orkestrandina ning osaleb sageli ka Tallinna Kammerorkestri ja Pärnu Linnaorkestri töös. Viimase ees on esinenud korduvalt ka solistina. 

2007. aasta kevadest on ta kontseptuaalse muusikateatrikollektiivi Repoo Ensemble liige, osaledes muuhulgas audiovisuaalse kontsertetenduse "Topeltwagner juustuga" (stsenarist-lavastaja Sven Sildnik) loomisprotsessis ja ettekannetel.

Leonora Palu tegutseb ka improvisaatorina. Aastal 2002 võitis ta duos Tauno Aintsiga eripreemia vabaimprovisatsiooni konkursil Leipzigis. Anto Petti juhitud ansambli ProImpro koosseisus on ta andnud kontserte Eestis ja Põhjamaades.
**Office national d'études et de recherches aérospatiales** (**ONERA**) on Prantsusmaa juhtiv lennundus-, kosmose- ja kaitsevaldkonna uurimiskeskus. Kaasatud on kõik valdkonna erialad ja tehnoloogiad. ONERAst on läbi käinud paljud kosmoseprogrammid: Ariane, Falcon, Rafale, Airbus, raketid, helikopterid, mootorid, radarid jne.

Kaitseministeeriumi järelevalve all oleva tööstusliku ja kaubandusliku iseloomuga avalik-õigusliku asutuse (KIK) eelarve on ligikaudu 230 miljonit eurot, millest pool on riigitoetused, ning seal töötab ligikaudu 2000 inimest, kellest enamik on teadlased, insenerid ja tehnikud. ONERA käsutuses on märkimisväärsed testimis- ja arvutusressursid ning eelkõige suurim tuuletunnelipark Euroopas. ONERA presidendi nimetab ametisse ministrite nõukogu kaitseministri ettepanekul.

Viited
------

1. ↑  La recherche aérospatiale : l’ ONERA
2. ↑  L'Onera présente ses résultats financiers
3. ↑  ONERA : être à la hauteur des défis aérospatiaux des 30 prochaines années ou pas.
**Tarn** on jõgi Lõuna-Prantsusmaal, Atlandi ookeani vesikonda kuuluva Garonne'i parempoolne lisajõgi.

Jõgi on andnud nime Tarni departemangule.

Jõgi algab Sevennidest ja voolab valdavalt läände sügavas orus läbi Keskmassiivi. Ta läbib Millau, Albi, Gaillaci ja Rabastensi. Siis suubub temasse suurim vasakpoolne lisajõgi Agout ja Tarn pöördub loodesse. Pärast Montaubani linna läbimist suubub temasse suurim parempoolne lisajõgi Aveyron ja Tarn pöördub taas läände. Pärast Moissaci linna läbimist suubub ta paremalt Garonne'i jõkke.

Jõe pikkus on 381 kilomeetrit ja valgla on umbes 12 000 km². Jõe vooluhulk suudmes on keskmiselt 200 m³/s. Jõe allikas on 1560 ja suue 65 m kõrgusel merepinnast, mis teeb jõe languks 1495 m.

Tarn voolab peaaegu kogu ulatuses Lõuna-Püreneede departemangus, ainult lühike algusosa asub Languedoc-Roussilloni departemangus.

Kunagi oli Tarn laevatatav 38 km ulatuses, suudmest kuni umbes Montaubanini. Selleks oli jõele rajatud 7 lüüsi. Tänapäeval on lüüsid kasutamata ja seetõttu ei saa neist mööda sõita. Garonne'i veetaset on vahepeal tõstetud, et Golfechi tuumaelektrijaama jaoks veehoidla rajada, see on kõige alumise, Moissaci ja Garonne'i vahelise lüüsi üle ujutanud ja seetõttu saab Moissaci laevaga sõita ka ilma lüüse taastamata (4 km). On tehtud ettepanek taastada ka 5 ülejäänud lüüsi, et Tarni mööda saaks laevaga sõita kuni Montaubanini.

Albi ja Rabastensi vahel kulgevad jõe kaldal maantee ja raudtee, aga seal, kus Tarn loodesse keerab, jätkavad need oma kulgu Toulouse'i suunas.

Millau linna lähistel ületab jõge aastatel 2004–2012 maailma kõrgeim rippsild Millau viadukt.

Tarni jõgi on tuntud metsikute üleujutuste poolest. Need on ühed kõige ohtlikumad kogu Euroopas. 1930. aasta märtsis tõusis Tarn ööpäeva jooksul Montaubanis oma tavalisest tasemest 17 m võrra kõrgemale ja tema vooluhulk oli sel ajal 7000 m³/s. Näiteks Reini keskmine vooluhulk on kõigest 2200 m³/s, aga Niiluse keskmine vooluhulk iga-aastase üleujutuse ajal enne Assuani paisu rajamist oli 8500 m³/s. Kolmandik Tarn-et-Garonne'i departemangust ujutati üle ja hävis tuhandeid maju, sealhulgas Montaubanis hävisid kõik madalamal olevad linnaosad ja Mossaic hävis peaaegu täielikult. Hukkus kolmsada inimest.

Viited
------

1. 1 2 3  Suur maailma atlas, lk. 59

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Tarni jõgi** |
|  |
| --- |
|  **Korvpall** |
|  |
| Riik |  | Eesti |
| 9–14. koht | 1936 | meeskond |

**Leonid Saar** (2. veebruar (vkj)/ 15. veebruar 1913 Mõisaküla, Halliste kihelkond, Pärnumaa – 26. jaanuar 2010 Bogart, Oconee maakond, Georgia, USA) oli Eesti korv- ja jalgpallur ning jäähokimängija.

Lõpetas 1932. aastal Tallinna poeglaste kommertsgümnaasiumi ning õppis aastatel 1934–1936 ja 1943 Tartu Ülikooli õigusteaduskonnas. Akadeemiliselt oli ta korporatsioon Fraternitas Estica liige.

Jalgpalli mängis esialgu Siiriuses, 1935. aastal oli ta Spordi II meeskonnas Eesti meistrivõistluste sügisringi võitja ning aastatel 1938 ja 1942 Eesti karika võitja.

Jäähokis treenis ja mängis ta Heinrich Paali juhendamisel, oli 1935. aastal Spordi meeskonnas Eesti I talimängude võitja ning 1936. aastal Tartu EASK ja 1940. aastal Spordi meeskonnas Eesti meister.

Korvpalluris treenis ta Richard Masti juhendamisel, oli 1935. aastal NMKÜ meeskonnas Eesti meister ning oli 1936. aastal Berliini olümpiamängudel varumängija.

Kuulus jäähokis 8, jalgpallis ja korvpallis kahel korral Eesti koondisse.

Nõukogude–Saksa sõja ajal teenis Saksa lennuväes.

Põgenes 1944. aastal Rootsi, sealt läks 1951. aastal Kanadasse ja hiljem USA-sse.

Välislingid
-----------

* Biograafia ESBL-is
* *Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918-1944*
**Oetz** (Ötz) on vald (*Gemeinde*) Austrias Tirooli liidumaal Imsti ringkonnas. Vald asub 812 m kõrgusel merepinnast. Valla pindala on 29,2 km², 1. jaanuaril 2016 elas seal 2361 inimest. Vald paikneb 11,7 km Imstist kagus Ötztaler Ache alamjooksul Ötztali orus Acherkogeli mäe (3008 m) jalamil.

Ajalugu
-------

Oetzi piirkonda hakati asustama umbes 2000 aastat tagasi. Küla on kirjalikult esmamainitud *(Ez)* 1266. aastal. Kihelkonnakirik ehitati hilisgooti stiilis, laiendused aastal 1667. Barokkinterjööri muudatused lõpetati 1744. aastal. Kirikus on krüpt, Püha Miikaeli maaliga altar (1683), nikerdused ja kujud.

Turism
------

Ötz on kahehooajaline turismisihtkoht ligikaudu 350 000 ööbimisega ja on populaarne kärestikusõidu- ja turismipaik. Linnas on kohalik pärandimuuseum ja kunstigalerii *Turmmuseum Ötz* (ametlikult *Galerie zum alten Ötztal*). Lähedalolevad vaatamisväärsused on Piburgi järv, Auer Klamm (kuristik), Stuibenfall (juga) ja Tumpenbachi (oja) juga.

Koostööpartnerid
----------------

Ötz teeb koostööd järgmiste paikadega:

* Hargesheim, Rheinland-Pfalz, Saksamaa

Viited
------

1. ↑  Dauersiedlungsraum der Gemeinden Politischen Bezirke und Bundesländer - Gebietsstand 1.1.2018, vaadatud 10.03.2019.
2. ↑

Välislingid
-----------

* Oetz
* Ötztal
* www.oetz.tirol.gv.at

Imsti ringkonna vallad

* Arzl im Pitztal
* Haiming
* Imst
* Imsterberg
* Jerzens
* Karres
* Karrösten
* Längenfeld
* Mieming
* Mils bei Imst
* Mötz
* Nassereith
* Obsteig
* Oetz
* Rietz
* Roppen
* Sankt Leonhard im Pitztal
* Sautens
* Silz
* Sölden
* Stams
* Tarrenz
* Umhausen
* Wenns
Alfalagunemine
**Alfalagunemine** on tuumareaktsioon, mille puhul aatomituumast kiirguvad välja alfaosakesed (α). Alfalagunemine on üks radioaktiivsuse liike. Alfaosakeste kiirgust nimetatakse ka **alfakiirguseks** ja see on üks radioaktiivse kiirguse liike. Teised võimalikud radioaktiivsed kiirgused on beetakiirgus, gammakiirgus ja neutronkiirgus.

Reeglina toimub alfalagunemine rasketes aatomituumades ja selle tagajärjel väheneb tuuma aatomnumber (prootonite arv) kahe võrra ja massiarv (nukleonide koguarv) nelja võrra. Näiteks on uraani alfalagunemine tooriumiks:

23892U → 23490Th + α

Alfalagunemisel eralduv alfaosake (heelium-4 aatomituum) haarab võimaluse korral elektrone laguneva aatomi elektronkattest või mõnelt muult negatiivselt ioonilt või neutraalselt aatomilt (tal on vaja neutraalseks aatomiks saamiseks hankida kaks elektroni), moodustades tavalise heeliumiaatomi. Enamik Maa atmosfääris leiduvast heeliumist ongi tekkinud raskete elementide (poloonium ja selle omast suurema aatomnumbriga elemendid) aatomituumade alfalagunemise tagajärjel.

Alfakiirgus
-----------

 *Pikemalt artiklis Alfakiirgus*
**Alfakiirgus** on alfalagunemisel tekkiv alfaosakeste voog. Alfakiirgus on ioniseeriv radioaktiivne kiirgus, mille läbimisvõime on kõigist ioniseeriva kiirguse tüüpidest kõige väiksem. Alfalagunemisel eraldunud alfaosakese kineetiline energia on tüüpiliselt suurusjärgus 5 MeV (mis on umbes 0,13% alfaosakese koguenergiast) ja tema kiirus on tüüpiliselt umbes 15 000 km/h.

Alfakiirguse väike läbimisvõime tuleneb tema suurest massist, tugevast elektrilaengust ja alfaosakeste väikesest kiirusest (võrreldes teiste kiirguste osakeste kiirusega). Tänu nendele omadustele on suur tõenäosus, et läbi aine liikuv alfaosake põrkub mõne aatomi vastu ning kas neeldub selle aatomi tuumas või hajub elektronkattelt, andes oma energia üle aatomile ning ioniseerides teda. Piisab juba paberilehest või mõnesentimeetrisest õhukihist, et praktiliselt kõik alfaosakesed põrkuks mõne paberi või õhu aatomiga.

Väline alfakiirgus inimesele ohtlik ei ole, sest isegi naha surnud rakkudest koosnev väliskiht pidurdab alfakiirguse efektiivselt. Küll aga võib alfakiirgus olla ohtlik, kui see toimub inimese sees (kui kehasse on sattunud alfalagunev keemiline element).

Alfakiirguse avastas Ernest Rutherford 1899. aastal ja kasutas seda aatomituuma olemasolu tõestamiseks.

Vaata ka
--------

* Radioaktiivsus
* Beetalagunemine
* Gammakiirgus
* Neutronkiirgus
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel on poliitikust; korvpalluri kohta vaata artiklit Sven Schultze.* |

---

**Sven Schulze** (sündinud 31. juulil 1979 Quedlinburgis) on Saksamaa poliitik, Kristliku Demokraatliku Liidu (CDU) liige ja Euroopa Parlamendi liige (Euroopa Rahvapartei).

  

**Elu**

Schulze õppis tööstusliklikke Ingeneeriteadused Claushali Tehnilises Ülikoolis ja pärast seda töötas kesksuuruses ingeneerilises ettevõttes Harzis müügijuhina.

1997. aastal ta astus CDUsse ja Noorte Liidusse (CDU noored). Ta oli Heteborni Linnavalitsuse ja Quedlinburgi regionaal valitsuse liige.
Alates 2006, ta oli CDU Saxony-Anhalt juhatuse llige ja Noorte Liidu Saxony-Anhalt esimees. Aastal 2011 sai ta Euroopa asjade komitee Saxony-Anhalt-ilt esimeheks.
Aastal 2014 valiti ta Euroopa Parlamenti, kus ta on tööhõive- ja sotsiaalküsimuste kommiteedi, Mašriki riikidega suhtlemiseks delegatsiooni ja Parlamentaarse Assamblee – Vahemere Liit delegatsiooni liige.

Sven on abielus ja tal on kaks last.
Sverker Göranson (2010)
**Sverker John Olof Göranson** (sündinud 3. mail 1954 Lundis) on Rootsi sõjaväelane, 25. märtsist 2009 Rootsi kaitsejõudude ülemjuhataja.

Ta on sündinud Lundis. Oma sõjaväelist karjääri alustas ta juunis 1974, teenides *Norra skånska regementet'*is Kristianstadis ja kadetikoolis Enköpingis. Aastatel 1975–1977 õppis ta Karlbergi Kõrgemas Sõjakoolis (*Militärhögskolan Karlberg*) ja 1985–1987 Sõjaväekõrgkooli kõrgematel kursustel. Aastatel 1993–1994 viibis ta USA Kõrgematel Juhtimis- ja Staabikoolitusel Fort Leavenworthis (asub Leavenworthis Kansases).

Ta oli aastatel 1995–1996 ÜRO Rahukaitsejõudude koosseisus olevas Nordbat 2-s Bosnia ja Hertsegoviinas. Aastatel 1997–2000 teenis ta *Svea livgarde'*s; 2000–2003 oli ta Rootsi sõjaväeatašee Washingtonis. Aastatel 2005–2007 oli ta peakorteri planeerimisosakonna juhataja ja armee inspektor, 2007–2009 oli ta maaväe taktikaline ülem. 

25. märtsist 2009 on ta Rootsi kaitsejõudude ülemjuhataja.

Ülendamine
----------

* 1977 – leitnant
* 1980 – kapten
* 1984 – major
* 1993 – kolonelleitnant
* 1997 – kolonel
* 2003 – brigaadikindral
* 2005 – kindralmajor
* 2007 – kindralleitnant
* 2009 – kindral
**Sven Varkel** (sündinud 20. aprillil 1976 Viljandis) on eesti muusik.

Varkel on õppinud Tallinna Tehnikaülikoolis informaatikat. 2004. aastal lõpetas ta Tallinna Pedagoogikaülikooli reklaami ja meedia erialal.

Muusikuteed alustas ta Viljandi 5. Keskkoolis 1991. aastal loodud bändis Heavy Angels, kus oli algul laulja ja hiljem laulja-kitarrist. 

Varkel on mänginud mitmes eesti *heavy*-bändis: Ignorabimus (kitarr, vokaal), Suckbrain (vokaal, kitarr), Human Ground (kitarr) ja Skriimsilm (vokaal, rütmikitarr).

Ta on laulnud Tehnikaülikooli Akadeemilises Meeskooris ja Tallinna Ülikooli Meeskooris.

Sven Varkeli esinejanimi/hüüdnimi on Aksel (ka Aksel Sclerose).

2007. aastal ilmus Varkelilt sooloplaat "Ära valeta!", mis on ainult Interneti teel kättesaadav ehk tema kodulehelt tasuta allalaaditav. Plaadil laulab ja mängib Varkel enamikku pille ise, samuti on tema tehtud viis ja sõnad. Plaat on tema enda produtseeritud.

Alates 2009. aastast on Varkel *metal*-bändi Herald laulja.

Välislingid
-----------

* Koduleht
* Varkeli profiil Estonianmetal.com-is
* Varkel Skriimsilma kodulehel
**"Duell"** on Ameerika Ühendriikide 1971. aasta telefilm, mille lavastas Steven Spielberg. Filmi stsenaariumi kirjutas Richard Matheson, lugu põhineb ta enda lühijutul, mis ilmus samal aastal ajakirjas Playboy.

Lugu
----

Lugu jälgib David Manni (Dennis Weaver), kes sõidab autoga töö asjus läbi California kõrbe. Teel möödub ta ka ühest aeglasest tankerveokist. Pärast seda, kui David on samast veokist veel mõne korra mööda sõitnud, hakkab selle tundmatu juht Davidi autot suurel kiirusel taga ajama. (Veokijuht, kelle nägu filmis ei näidata, on näitleja ja kaskadöör Carey Loftin).

Tootmine
--------

Enamik filmist on filmitud Lõuna-Californias. Algne televisiooni jaoks toodetud filmiversioon oli ainult 74 minutit pikk ja valmis 23 päevaga telesarja "ABC nädala filmi" jaoks. Õnnestunud teleesilinastuse järel tehti filmist 15 minutit pikem versioon, mis sisaldas uusi stseene (koolibussi ja raudteeülesõidu stseen ning lõik, kus David räägib oma naisega telefonitsi) ning lisati veel pikem algus. 1972. aastal linastus film üle maailma ja Euroopas.
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib Venemaa Orjoli oblasti rajoonist; Ukraina Luhanski oblasti rajooni kohta vaata artiklit Dovžanski rajoon* |

---

**Sverdlovski rajoon** (vene keeles *Свердловский район*) on 2. järgu haldusüksus (munitsipaalrajoon) Venemaal Orjoli oblasti kaguosas. Rajooni keskus on Zmijovka alev.

Rajoon piirneb kirdes Zalegoštši rajooniga, idas Pokrovskoje rajooniga, kagus Maloarhangelski rajooniga, lõunas Glazunovka rajooniga, läänes Kromõ rajooniga ja loodes Orjoli rajooniga.

Rajooni pindala on 1061,4 km². Elanike arv oli 2012. aastal 16 275, 2009. aastal 17 596 ja 2002. aastal 18 070.

Sverdlovski rajoonis on 112 asulat, mis kuuluvad ühe linnaasunduse (Zmijovka alevi) ja seitsme külaasunduse koosseisu.

Rajooni tähtsamad jõed on Nerutš ja Optuhha.

Viited
------

1. ↑  26. Численность постоянного населения Российской Федерации по муниципальным образованиям на 1 января 2018 года, vaadatud 23.01.2019.
**Sisemine transkribeeritav speisser** ehk **ITS** (ingl k. *Internal transcribed spacer*) on ribosoomi subühikute strukturaalsete RNA-de vaheline transkribeeritav mittefunktsionaalne RNA lõik, millele vastavat DNA järjestust kasutatakse laialdaselt liikide määramisel. Loetuna 5' → 3' suunas, koosneb polütsistroonne ribosomaalse RNA prekursor transkript 5' otsas välisest transkribeeritud järjestusest (5' ETS), 18S rRNA-st, ITS1-st, 5.8S rRNA-st, ITS2-st, 28S rRNA-st ja 3' lõpus 3' ETS-ist. Ribosomaalse RNA valmimisel lõigatakse ITS lõigud, kui mittefunktsionaalne kõrvalprodukt, välja ja degradeeritakse. Geenid, mis kodeerivad ribosomaalset RNA-d ja speisserit, esinevad tuhandete koopiate pikkuste tandeemsete kordustena, milles iga koopia on eraldatud teisest mitte-transkribeeritava ehk intergenoomse speisser-DNA regiooniga (*intergenic spacer*, IGS). 
ITS järjestusi (nende võrdlemist) kasutata palju taksonoomias ja molekulaarses fülogeneesis.

ITS regioon on üks kõige rohkem sekveneeritavam DNA regioon seente molekulaarses ökoloogias ja sellele viidatakse kui seente universaalsele ribakoodile.

Viited
------

1. ↑  Peay K.G. Kennedy P.G. Bruns T.D. (2008). "Fungal community ecology: a hybrid beast with a molecular master". BioScience 58: 799–810.
2. ↑  Schoch, C.L. Seifert, K.A. Huhndorf, S. Robert, V. Spouge, J.L. Levesque, C.A. Chen, W. Bolchacova, E. Voigt, K. Crous, P.W. et al. (2012). Nuclear Ribosomal Internal Transcribed Spacer (ITS) Region as a Universal DNA Barcode Marker for Fungi. PNAS.
**Sven Nõmm** (sündinud 21. novembril 1973 Leningradis) on eesti matemaatik.

Elulugu
-------

Sven Nõmm on teenistujate poeg.

Nõmm lõpetas Peterburi 282. Keskkooli, 1995 Peterburi Ülikooli rakendusmatemaatika erialal, oli 2000–2004 Tallinna Tehnikaülikooli ja 2001–2004 Nantes'i Ülikooli doktorant, PhD (loodus- ja täppisteadused, 2004, TTÜ, Nantes'i Ülikool), väitekiri "Realization and identification of discrete-time nonlinear systems" (Tallinn, 2004).

Nõmm oli 1999–2001 TTÜ matemaatikainstituudi assistent, 1999–2004 TTÜ Küberneetika Instituudi teadur, 2004– vanemteadur.

Teadustöö
---------

Sven Nõmme uurimisvaldkonnad on juhtimissüsteemide teooria ja mittelineaarsed juhtimissüsteemid. Esinenud rahvusvahelistel konverentsidel. Rahvusvahelise Automaatjuhtimise Föderatsiooni (IFAC) Eesti Rahvusliku Komitee kontaktisik. Üle 30 teadustrükise.

Teoseid
-------

* Systems with associative dynamics (kaasautorid R. K. Pearson, Ü. Kotta). // Kybernetika 38 (2002) 5
* Classical state space realizability of input-output bilinear models (kaasautorid Ü. Kotta, F. N. Chowdhury). // Int. J. Control 76 (2003) 12
* Generalization of transfer equivalence for discrete-time non-linear systems: comparison of two definitions (kaasautorid Ü. Kotta, E. Pawluszewitcz). // Int. J. Control 77 (2004) 8
* On realizability of neural networks-based input-output models in the classical state-space form (kaasautorid Ü. Kotta, F.N. Chowdhury). // Automatica 42 (2006), 7

Viited
------

1. 1 2 3 4 5  Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide, lk 24

Kirjandus
---------

* Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide

Välislingid
-----------

* Sven Nõmm Eesti Teadusinfosüsteemis Muuda Vikiandmetes

 *Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.*
| Medalikohad |
| --- |
| Taani esindaja |
|  Olümpiamängud |
| Kolmas koht | 1948 | Kergekaal |
| Euroopa meistrivõistlused |
| Kolmas koht | 1947 | Kergekaal |

**Svend Wad** (3. veebruar 1928; Bov, praegu Åbenrå vald, Lõuna-Taani piirkond, Taani – 4. detsember 2004; Haderslev, Haderslevi vald, Lõuna-Taani piirkond) oli Taani poksija.

Wad oli Taani meister sulgkaalus (kuni 126 naela ehk 57,2 kg) 1946. aastal.

Wad sai kergekaalus (kuni 62 kg) 1948. aasta Londoni olümpiamängude poksivõistlustel pronksmedali, kaotades poolfinaalis hilisemale kuldmedali- ja olümpiavõitjale Gerald Dreyerile (Lõuna-Aafrika Liit) ning saades 3. koha kohtumises võidu Wallace Smithi (USA) üle.

Wad sai kergekaalus (kuni 62 kg) 7. Euroopa meistrivõistlustel (Dublin, 1947), pronksmedali, kaotades poolfinaalis hilisemale hõbemedalivõitjale Roger Baourile (Prantsusmaa) ning saades 3. koha kohtumises võidu William Frithi (Šotimaa) üle.

Wad poksis oktoobrist 1949 kuni septembrini 1958 elukutselisena. Ta pidas kokku 18 kohtumist, millest võitis 15 ja kaotas 2 kohtumist ning üks kohtumine jäi viiki.

Tunnustus
---------

* 1946 – aasta uustulnuk Taani spordis

Viited
------

1. ↑  Taani meistrivõistlused poksis 1915–2000. Tulemused inglise keeles
2. ↑  14. suveolümpiamängude poksivõistlus. London 1948. Tulemused inglise keeles
3. ↑  7. Euroopa meistrivõistlused poksis. Dublin 1947. Tulemused inglise keeles

Välislingid
-----------

* Svend Wad saidil Olympedia Muuda Vikiandmetes
* Svend Wad lehel *BoxRec*. Inglise keeles
**Æbleskiver** (taani keeles 'õunaviilud', ainsuses *æbleskive*) on traditsioonilised kerakujulised taani pannkoogid. Tekstuurilt on need tavalise pannkoogi sarnased, kuid õhulisemad ja kohevamad.

Æbleskiveri pann
----------------

Æbleskiveri pannkooke küpsetatakse pliidiplaadil, spetsiaalse mitme poolkerakujulise auguga pannil. Toodetakse nii gaasi- kui ka elektripliitidele mõeldud panne (viimased on tasase põhjaga). Pannid on reeglina malmist, mis on hea soojusjuhtivusega. Traditsioonilisi vasest panne kasutatakse tänapäeval vaid dekoratiivsetel eesmärkidel.

Valmistamine
------------

Æbleskiveri tainas sisaldab tavaliselt nisujahu, mis on segatud peti, piima või koorega, ning mune, suhkrut ja näpuotsatäit soola. Mõned retseptid sisaldavad rasva (tavaliselt võid), kardemoni ja sidrunikoort. Kergitusainena kasutatakse kõige sagedamini küpsetuspulbrit, kuid vahel ka pärmi.

Tainas valatakse õliga määritud aukudesse ja kui pannkoogid hakkavad küpsema, pööratakse need puidust orgi või kahvli abil ümber, et koogid võtaksid neile omase kerakujulise vormi. Et saada ilusad ümmargused pannkoogid, tuleb neid keerata kolm-neli korda. Traditsiooniliselt lisati kookidele õunatükke või -keedist. Mujal maailmas küpsetatakse neid pannkooke ka täidisega, ent tänapäeva Taanis kasutatakse lisandeid harva.

Kooke süüakse mooside, värskete marjade, puuviljade ning ka soolaste täidistega. Peale puistatakse tuhksuhkrut.

Traditsioonid
-------------

Taanis on neid tavaks küpsetada enne jõule. Detsembris serveeritakse neid tihti koos glögi – Skandinaavia hõõgveiniga. Taanis ei sööda æbleskiversi pannkooke hommikusöögiks.
**Alessandro Silva de Sousa** (enam tuntud nime all **Dudu Cearense** või lihtsalt **Dudu**; sündinud 15. aprillil 1983 Fortalezas) on endine Brasiilia jalgpallur (poolkaitsja).

Ta alustas klubikarjääri Vitórias, kus mängis aastatel 2000–2003. Aastatel 2002 ja 2003 võitis ta klubiga Bahia osariigi meistrivõistlused Campeonato Baiano ning 2003. aastal võideti veel Copa do Nordeste. Seejärel mängis ta mitmes Euroopa klubis: Prantsusmaa klubis Rennes'i Stade (2004–2005), Venemaa klubis Moskva CSKA (2005–2008) ja Kreeka klubis PAE Olympiakós (2008–2011). Moskva CSKA-ga tuli ta kahel korral Venemaa meistriks, võitis superkarika ja karika, lisaks mängiti 2005. aastal Euroopa superkarikafinaalis, kus kaotati 1:3 Inglismaa klubile Liverpool. Olympiakósega tuli ta kahel korral Kreeka meistriks ja võitis korra karika.

Pärast seda naasis Dudu Cearense Brasiiliasse. 2011–2012 mängis ta Atlético Mineiro eest, kellega võitis 2012. aastal Minas Geraisi osariigi meistrivõistlused Campeonato Mineiro. 2012–2013 esindas ta Goiást, millega ta jõudis 2013. aasta hooajaks Brasiilia kõrgliigasse. 2013. aastal võitis ta klubiga Goiási osariigi meistrivõistlused Campeonato Goiano. 2016. aastal võitis ta veel Fortalezaga Ceará osariigi meistrivõistlused Campeonato Cearense.

Tema viimaseks klubiks jäi Brasiilia kõrgliiga klubi Botafogo, kus ta mängis aastatel 2016–2018. 2018. aasta hooajal võitis ta klubiga Rio de Janeiro osariigi meistrivõistlused Campeonato Carioca.

2003. aastal tuli ta Brasiilia juunioride koondisega maailmameistriks. Ta oli nelja väravaga turniiri üks suurimaid väravakütte.

Brasiilia koondisse kuulus ta 2003. aasta konföderatsioonide karikavõistlustel, 2003. aasta Panameerika mängudel, mil võideti hõbemedal, ja 2004. aasta Copa Américal, mil tuldi seitsmendat korda Lõuna-Ameerika meistriks.

Koondisekarjäär
---------------

Brasiilia jalgpallikoondises mängis ta aastatel 2004–2007 11 mängu.

| Brasiilia jalgpallikoondis |
| --- |
| Aasta | Mänge | Väravaid |
| 2004 | 4 | 0 |
| 2005 | 0 | 0 |
| 2006 | 5 | 0 |
| 2007 | 2 | 0 |
| Kokku | 11 | 0 |

Välislingid
-----------

* Dudu Cearense saidil National Football Teams
**Çorumi provints** on 1. järgu haldusüksus (provints) Põhja-Türgis. Provintsi keskus on Çorum.

Haldusjaotus
------------

* Alaca
* Bayat
* Boğazkale
* Çorum
* Dodurga
* İskilip
* Kargı
* Laçin
* Mecitözü
* Oğuzlar
* Ortaköy
* Osmancık
* Sungurlu
* Uğurludağ

Viited
------

1. ↑  Population of provinces by years - 2000-2018, vaadatud 9.03.2019.

Välislingid
-----------

* Çorumi provintsi koduleht (türgi keeles)

Türgi provintsid

Adana **·**  Adıyaman **·**  Afyonkarahisar **·**  Ağrı **·**  Aksaray **·**  Amasya **·**  Ankara **·**  Antalya **·**  Ardahan **·**  Artvin **·**  Aydın **·**  Balıkesir **·**  Bartın **·**  Batman **·**  Bayburt **·**  Bilecik **·**  Bingöl **·**  Bitlisi **·**  Bolu **·**  Burdur **·**  Bursa **·**  Çanakkale **·**  Çankırı **·**  Çorum **·**  Denizli **·**  Diyarbakır **·**  Düzce **·**  Edirne **·**  Elazığ **·**  Erzincan **·**  Erzurum **·**  Eskişehir **·**  Gaziantep **·**  Giresun **·**  Gümüşhane **·**  Hakkâri **·**  Hatay **·**  Iğdır **·**  Isparta **·**  İstanbul **·**  İzmir **·**  Kahramanmaraş **·**  Karabük **·**  Karaman **·**  Kars **·**  Kastamonu **·**  Kayseri **·**  Kilis **·**  Kırıkkale **·**  Kırklareli **·**  Kırşehir **·**  Kocaeli **·**  Konya **·**  Kütahya **·**  Malatya **·**  Manisa **·**  Mardin **·**  Mersin **·**  Muğla **·**  Muş **·**  Nevşehir **·**  Niğde **·**  Ordu **·**  Osmaniye **·**  Rize **·**  Sakarya **·**  Samsun **·**  Şanlıurfa **·**  Siirt **·**  Sinop **·**  Şırnak **·**  Sivas **·**  Zonguldak **·**  Tekirdağ **·**  Tokat **·**  Trabzon **·**  Tunceli **·**  Uşak **·**  Van **·**  Yalova **·**  Yozgat
**Ząbkowice Śląskie maakond** (poola *powiat ząbkowicki*) on maakond Poolas Alam-Sileesia vojevoodkonna põhjaosas. Maakonna halduskeskus on Ząbkowice Śląskie linn.

Maakond jaguneb neljaks vallaks (*gmina*).

Linnad
------

| Linn | Pindala (km²) | Elanikke (2015) |
| --- | --- | --- |
| Bardo | 4,71 | 2624 |
| Ząbkowice Śląskie | 13,67 | 15 335 |
| Ziębice | 15,07 | 8966 |
| Złoty Stok | 7,73 | 2888 |

* Läbi Bardo kesklinna voolav Nysa Kłodzka jõgiLäbi Bardo kesklinna voolav Nysa Kłodzka jõgi
* Ząbkowice Śląskie kesklinnZąbkowice Śląskie kesklinn
* Ziębice innamüürZiębice innamüür
* Złoty Stokis asuv villaZłoty Stokis asuv villa

Viited
------

1. ↑  "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 8. november 2016. Vaadatud 12. veebruaril 2017.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
2. ↑

Välislingid
-----------

* Koduleht

Alam-Sileesia vojevoodkonna vapp
Alam-Sileesia vojevoodkond

**Maakonnaõigustega linnad:** Jelenia Góra |
Legnica |
Wałbrzych |
Wrocław  

**Maakonnad:** Bolesławiec |
Dzierżoniów |
Głogów |
Góra |
Jawor |
Jelenia Góra |
Kamienna Góra |
Kłodzko |
Legnica |
Lubań |
Lubin |
Lwówek Śląski |
Milicz |
Oława |
Oleśnica |
Polkowice |
Środa Śląska |
Strzelin |
Świdnica |
Ząbkowice Śląskie |
Zgorzelec |
Złotoryja |
Trzebnica |
Wałbrzych |
Wołów |
Wrocław
**Raharinglus** on rahaliste vahendite pidev ringlus majanduses. See on protsess, mille keskmes on raha jätkusuutlik liikumine. Ringluses on sularaha, ülekanderaha ja väärtpaberid. Ringluses oleva raha hulk sõltub majanduse olukorrast, ringluskiirusest ja kaupade hindadest. Iga riigi pank reguleerib oma raharinglust iseseisvalt.

Raharinglus koosneb juhuslikest ostudest ja müümistest, mis toimuvad samal ajal. Müüja esindab kaupa ja ostja raha ning kaupa ostes toimub juba üks raharingluse etapp.

Ajalugu
-------

Raha on põhiline osa raharinglusest. Raha olemasolu alus on ühiskondlik kokkulepe millegi kasutamiseks vahetusvahendina. See kokkulepe võib olla kas otsene või kaudne, vabatahtlik või sunduslik. Raha väärtus võib muutuda inflatsiooni ja deflatsiooni tõttu.

Raharinglus sai alguse Ameerikast, kus hakati esimest korda väljastama võlakirju.

1990. aastal ületas maailmas ringluses olev rahahulk ühe triljoni USA dollari künnise. 

2002. aastal oli ringluses olev rahahulk kasvanud kahe triljonini ja 2008. aastaks nelja triljoni USA dollarini.

Raharinglus Eestis
------------------

Eestis on olnud ringluses erinevad valuutad, nagu näiteks Eesti mark ja Eesti kroon. Praegu ringleb Eestis peamiselt euro. 

Eesti Vabariigis korraldab raharinglust Eesti Pank, kes seisab koos Euroopa Keskpanga ja teiste liikmesriikide pankadega euro vääringu stabiilsuse eest.

Viited
------

1. ↑
2. ↑  "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 6. märts 2019. Vaadatud 5. märtsil 2019.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
3. ↑  Karl Marx, Maurice Bobb (1859). *A Contribution to the Critique of Political Economy*. Progress Publishers, Moscow. Lk 386.
4. ↑
5. ↑  Solomon, Lewis D. (1996). *Rethinking Our Centralized Monetary System: The Case for a System of Local Currencies*. Greenwood Publishing Group. Lk 101.
6. ↑
**Richard Stewart Addinsell** (13. jaanuar 1904 London – 14. november 1977 Brighton) oli inglise helilooja, kes on tuntud peamiselt lava- ja filmimuusika autorina.

Elulugu
-------

Addinsell sündis Londonis raamatupidaja William Arthur Addinselli ja tema abikaasa Annie Beatrice Addinselli (sündinud Richards) teise pojana. Ta sai üldhariduse kodus ja astus seejärel Oxfordi Ülikooli Hertfordi kolledžisse õigusteadust õppima, kuid kaotas peatselt selle vastu huvi ja lahkus 18 kuud kestnud õpingute järel, et pühenduda muusikale.

1925. aastal astus ta Kuninglikku Muusikakolledžisse, kuid pidas sealgi vastu vaid kaks õppeaastat ja lahkus taas ilma diplomita. Selleks ajaks oli ta asunud tegema kaastööd André Charlot' revüüteatrile Londonis, kus tema heaks kolleegiks kujunes Briti popmuusika säravamaid heliloojaid Noel Gay. 1928. aastal töötas ta The Old Vici teatris tegutsenud projekti *Adam's Opera* juures, kus tegi tihedat koostööd naisdramaturgi Clemence Dane'iga. Tema kujunemisperioodi lõpuks võib pidada 1929. aastat, mil ta sooritas ringreisi Euroopa muusika- ja teatrielu tähtsamates keskustes, külastades ka Berliini ja Viini.

1930. aastad tõid Addinsellile tuntuse filmiheliloojana. Tema esimeseks filmiks oli 1932. aastal valminud muusikaline komöödia "His Lordship", mille lavastas Michael Powell. Samal aastal kirjutas ta mõned vahepalad Broadwayl lavastatud muusikalile "Alice imedemaal". Sõnad Addinselli muusikale kirjutas omakorda Clemence Dane.

Aastatel 1933–1935 elas helilooja Ameerika Ühendriikides, luues seal muusikat Hollywoodi filmidele.

1940. aastatel tegi Addinsell tihedat koostööd Joyce Grenfelliga, kirjutades muusikat tema revüü- ja monoetendustele.

1960. aastatel tõmbus ta üha enam avalikust elust tagasi, võõrandudes ka lähedastest sõpradest. Ta suri 1977. aastal Brightonis ja tema matusetalitus leidis aset Golders Greeni krematooriumis.

Addinselli kauaaegne partner ja elukaaslane oli moekunstnik Victor Stiebel.

Looming
-------

Richard Addinselli tuntuimaks muusikapalaks on 1940. aastal valminud Varssavi kontsert, mille ta kirjutas 1941. aastal linastunud filmile "Dangerous Moonlight". Tegemist on ka tänapäeval populaarse kontsertpalaga. Addinsell sai ülesande pala kirjutada, kui Sergei Rahmaninov oli sellest keeldunud ja teos püüab jäljendada suure vene helilooja stiili.

Kokku kirjutas Addinsell muusikat enam kui 40 mängu- ja dokumentaalfilmile. Muuhulgas on ta komponeerinud muusika filmidele "Hüvasti, mr. Chips" (1939), "Blithe Spirit" (1945), "Under Capricorn" (1949), "Scrooge" (1951) ja "The Prince and The Showgirl" (1957).

Viited
------

1. ↑  Lane, Philip. "The film music of Richard Addinsell", Chandos Records, 2003 (vaadatud 05.08.2012)
2. ↑  Lamb, Andrew. "British light music: sound good, feel good", Gramophone, November 2002, pp. 34–38 (vaadatud 05.08.2012).
3. ↑  Richard Addinsell andmebaasis IMDb.com (vaadatud 05.08.2012).
**Raguviškiai** on küla Leedus Kretinga rajoonis, Žalgirise valla halduskeskus. Külas asuvad Kretinga keskkooli ja raamatukogu filiaalid. Raguviškiai asub Kretingast 9 kilomeetrit idas Minija jõe kaldal.

Ajalugu
-------

Raguviškiai piirkond on ammuse asustusega ala. Külas asuvad kaks muinaskalmet, ka on sealt leitud rauast odaotsi, pronksist käevõrusid ja sõlgesid. Vanimad neist pärinevad IX sajandist.

Raguviškiaid on esimest korda kirjalikult mainitud aastal 1694. See kuulus algselt Kartena mõisale, seejärel aga Mišučiai mõisale. Selle omanike seas on olnud ka Sapiehad.

Aastal 1940 rajas Punaarmee külla betoonist punkri. Aastal 1944 peatasid Saksa väed mõneks ajaks küla juures Punaarmee pealetungi, kuni see 10. oktoobril 60 tankiga Minija jõe silla hõivas. Nõukogude ajal oli Raguviškiai kohaliku sovhoosi keskasula.

Viited
------

1. ↑  Tarybų Lietuvos enciklopedija, Kd. 3. - lk. 495

Välislingid
-----------

 Raguviškiai – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
* Küla portaalis vietoves.Lt
Ömürbek Babanov 2011. aastal.
**Ömürbek Babanov** (Өмүрбек Бабанов, sündinud 20. mail 1970) on Kõrgõzstani ärimees ja poliitik, 23. detsembrist 2011 22. augustini 2012 Kõrgõzstani peaminister ja 22. augustist 1. septembrini 2012 peaministri kohusetäitja.

Ta on partei Respublika juht alates 2010. aasta juunist, esimene asepeaminister alates 2010. aasta lõpust. Ta peatas oma volitused 2011. aasta 13. aprillil seoses süüdistustega korruptsioonis ja ametiposti kuritarvitamises. 23. septembrist 14. novembrini 2011 oli ta peaministri kohusetäitja, kui Almazbek Atambajev seoses presidendiks kandideerimisega ametist loobus.

Babanov oli asepeaminister ka 2009. aasta jaanuarist 2010. aasta aprillini.

Aastatel 2005–2007 oli ta Kõrgõzstani Ülemnõukogu liige, saadikuteühenduse *El birimdigi*(?) juht.

2007. aasta parlamendivalimistel oli Babanov Sotsiaaldemokraatliku Partei valimisstaabi juht ja valimisnimekirja esinumber. Päev enne valimisi arvas rajoonikohus ta kandidaatide nimekirjast Kasahstani topeltkodakondsuse tõttu välja. Ülemkohus muutis otsuse 10 päeva möödudes. Babanov loobus mandaadist Roza Otunbajeva kasuks.

2009. aasta jaanuaris kustutati ta partei nimekirjast.

Ajakiri De Fakto tõi riigi saja rikkaima isiku nimekirjas ära ka Babanovi nime.

Babanov on abielus, tal on kolm last.

Välislingid
-----------

* БАБАНОВ Омурбек Токтогулович centrasia.ru-s
**Ragnhild Alexandra Lorentzen** (9. juunil 1930 Oslo – 16. september 2012 Rio de Janeiro) oli Norra kuninga Olav V tütar ja Harald V vanem õde. 

Ta abiellus 15. mail 1953 lihtsat päritolu Erling Lorentzeniga. Pärast abiellumist oli tema printsessi tiitel "printsess Ragnhild, proua Lorentzen", mis näitab tema morganaatilist (ebavõrdset) abielu. Paaril oli kolm last:

* Haakon Lorentzen (sündinud 1954)
* Ingeborg Lorentzen (sündinud 1957)
* Ragnhild Lorentzen (sündinud 1968)

Abikaasad elasid Brasiilias Rio de Janeiros. 

Veendunud konservatiivina oli printsess Ragnhild 2004. aastal Norra televisioonis avalikult kritiseerinud oma vennatütart Märtha Louiset ja -poega Haakonit, nende lihtsa päritoluga abikaasasid ning armuelu. Kommentaaride hulgas oli naise arvamus, et abielud tavakodanikega viivad Norra monarhia alla, ning lootus, et ta ise on surnud enne, kui Haakoni abikaasast Mette-Maritist saab kuninganna. Printsessi abikaasa kuuldavasti palus telekanalilt kommentaaride kärpimist, mida aga ei tehtud. 

On teadmata, kui suur osa tema kommentaaridest on "hapud viinamarjad", sest tema vennatütar ja vennapoeg on Norras väga populaarsed. Kui printsess abiellus lihtsat päritolu Lorentzeniga, ei võetud seda hästi vastu ning abikaasad pidid Brasiiliasse elama asuma. Varsti pärast laulatust teatati, et printsessi sünnipäeval ei heisata enam kuningapalees Norra lippu.

Printsessi auks on Antarktikas nimetatud 540 000 km² suurune ala – Printsess Ragnhildi rannik.

Printsess Ragnhild oli Edward VII järeltulijana Briti troonipärimisjärjekorras 1. aprilli 2010 seisuga 71. kohal.

Sugupuu
-------

|  |
| --- |
|  **Printsess Ragnhild Lorentzeni esivanemad**  |
| **Norra printsessRagnhild Lorentzen(sündinud 1953)** | Norra kuningasOlav V(1903–1991) | Norra kuningasHaakon VII(1872–1957) | Taani kuningas Frederik VIII(1843–1912) |
| Rootsi printsess Lovisa(1851–1926) |
| Ühendkuningriigi printsessMaud(1869–1938) | Ühendkuningriigi kuningas ja India keiser Edward VII(1841–1910) |
| Taani printsess Alexandra(1844–1925) |
| Rootsi printsessMärtha(1901–1954) | Västergötlandi hertsogCarl(1861–1951) | Rootsi ja Norra kuningas Oscar II (1829–1907) |
| Nassau printsess Sophia(1836–1913) |
| Taani printsessIngeborg(1878–1958) | Taani kuningas Frederik VIII(1843–1912) |
| Rootsi printsess Lovisa(1851–1926) |
Ricardo Pereira 2018. aasta MM-il
**Ricardo Domingos Barbosa Pereira** (sündinud 6. oktoobril 1993 Lissabonis) on Portugali jalgpallur. Ta mängib kaitsjana Premier League'i klubis Leicester City ja Portugali jalgpallikoondises.

Ta alustas profikarjääri 2012. aastal Portugali kõrgliiga klubis Vitória de Guimarães. Debüüdi Portugali kõrgliigas tegi ta 1. aprillil 2012 mängus Paços de Ferreira vastu. 2013. aastal võitis ta klubiga Portugali karika ning Pereira lõi finaalmängus Lissaboni Benfica vastu Vitória de Guimarãesi võiduvärava.

2013. aasta juulis liitus ta teise Portugali kõrgliiga klubiga, Portoga. Esimesed kaks hooaega veetis ta vaheldumisi nii Porto põhimeeskonnas kui ka duubelmeeskonnas.

2015. aasta suvel läks ta kaheks hooajaks laenule Prantsusmaa kõrgliiga klubisse Nice. Debüüdi Prantsusmaa kõrgliigas tegi ta 12. septembril mängus Guingampi vastu. Esimese värava lõi ta liigas 2. oktoobril 2016 mängus Lorienti vastu.

Hooajal 2017–18 mängis ta taas Portos ning tuli sel hooajal klubiga Portugali meistriks.

2018. aasta mais liitus ta 25 miljoni euro eest Leicester Cityga. Debüüdi Premier League'is tegi ta 10. augustil mängus Manchester Unitedi vastu. Esimese värava lõi ta klubi meeskonnas oma 25. sünnipäeval 6. oktoobril mängus Evertoni vastu, kuigi mäng lõppes Evertoni 1:2 võiduga. 2019. aastal valiti ta Leicester City aasta mängijaks.

Debüüdi Portugali jalgpallikoondises tegi Pereira 14. novembril 2015 sõprusmängus Venemaa vastu.

Ta kuulus Portugali koosseisu 2018. aasta maailmameistrivõistlustel. Tema ainsaks mänguks jäi turniiril kaheksandikfinaali kohtumine Uruguay vastu.

Saavutused
----------

Vitória Guimarães
* Taça de Portugal: 2012–13

Porto
* Primeira Liga: 2017–18

Viited
------

1. ↑  "Guimarães claim famous cup win". PortuGOAL. 26.5.2013. Vaadatud 31.12.2018
2. ↑  "Ricardo e Tiago Rodrigues reforçam dragões". Record. 16.4.2013. Vaadatud 31.12.2018
3. ↑  "Ricardo Pereira (FC Porto) prêté deux ans à Nice". L'Équipe. 31.8.2015. Vaadatud 31.12.2018
4. ↑  "Ricardo Pereira to Leicester City deal agreed". Leicester Mercury. 17.5.2018. Vaadatud 31.12.2018
5. ↑  "Gylfi Sigurdsson wonder strike gives Everton win over 10-man Leicester". The Guardian. 6.10.2018. Vaadatud 31.12.2018

| * v
* r
Portugali koondis  –  2018. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlused |
| --- |
| 

* 1 Patrício
* 2 Alves
* 3 Pepe
* 4 M. Fernandes
* 5 Guerreiro
* 6 Fonte
* 7 Ronaldo (c)
* 8 Moutinho
* 9 A. Silva
* 10 João Mário
* 11 B. Silva
* 12 Lopes
* 13 Dias
* 14 William
* 15 Ricardo
* 16 B. Fernandes
* 17 Guedes
* 18 Gelson
* 19 Rui
* 20 Quaresma
* 21 Cédric
* 22 Beto
* 23 Adrien
* Treener: Santos

 | Portugal |