recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Trieris vermitud Follis Severuse profiiliga
**Severus** (ladina keeles *Flavius Valerius Severus Augustus*; sünniaeg teadmata – 16. september 307), tuntud ka kui **Severus II**, oli Vana-Rooma ohvitser ja hiljem keiser augustist 306 aprillini 307, mil ta astus tagasi. Tapeti Rooma lähedal Maxentiuse käsul.

Valitsemisaastad
----------------

Ta oli Vana-Rooma armee ohvitser, kelle Galerius määras ta Constantius I Chloruse abikeisriks (*caesar*) ning pärast viimase surma kaasvalitsejaks (*augustus*). Pärast usurpaator Maxentiuse võimuhaaramist Roomas 28. oktoobril 306 saatis Galerius Severuse Mediolanumist (tänapäeva Milano) Rooma seda maha suruma. Tema väed alustasid Rooma piiramist, kuid Maxentius suutis tema väed enda poole võita, mille tagajärjel põgenes Ravennasse. Maximianus suutis ta sealt Rooma lähedale kohtumisele meelitada. Vangistati Tres Tabernaes ning tapeti hiljem.

Viited
------

1. ↑  DiMaio, Michael. Severus II. – De Imperatoribus Romanis: An Online Encyclopedia of Roman Emperors:  (16.08.2013)
**August Heinrich Salundi** (kuni 1938. aastani August Heinrich Preimann; 25. juuni 1907 – 4. mai 1974, Võrumaa) oli Eesti NSV ühiskonnategelane, Jõgevamaa Täitevkomitee esimees 1952. aasta jaanuarist 1953. aasta juulini.

1941. aastal astus Salundi Haapsalus formeeritud hävituspataljoni, võttis osa lahingutest Lihulas ja Karusel, sai 22. augustil haavata Kiviloo lahingus, aasta hiljem ka korra Venemaal.

1944 pandi ta Asuküla valla täitevkomitee esimeheks, aprillis 1945 saatis EK(b)P Läänemaa Komitee saatis ta parteiorganisaatorina tööle Velise valda.

1946. aastal kandideeris August Salundi NSV Liidu NSV Liidu Ülemnõukogu Rahvuste Nõukokku Lääne valimisringkonnas nr. 383. 31. augustist 1946 kuni 1948. aastani ja 1949. aastal oli ta Haapsalu TSN TK esimees.

1960. aastal oli Salundi Anija kolhoosi parteialgorganisatsiooni sekretär ja põllumajandusbrigaadi liige.

Viited
------

1. ↑
2. ↑
3. ↑  "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 15. detsember 2013. Vaadatud 30. novembril 2012.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
4. ↑
5. ↑

Kirjandus
---------

* "Johannes Vares, saadikukandidaat Liidunõukokku Pärnu valimisringkonnas nr. 654. August Salundi, saadikukandidaat Rahvuste Nõukokku Lääne valimisringkonnas nr. 383" Tallinn: Poliitiline Kirjandus, 1946 (sari "Meie kandidaadid")
**Sirkka-Liisa Anttila** (sünninimi **Sirkka-Liisa Ojala**; sündinud 20. detsembril 1943 Marttila vallas) on Soome poliitik.

Alates 19. aprillist 2007 oli ta Matti Vanhase valitsuse põllu- ja metsamajandusminister ning 22. juunist 2010 kuni 22. juunini 2011 Mari Kiviniemi valitsuse põllu- ja metsamajandusminister.

Ta kuulub Soome Keskerakonda; aastatel 1994–2000 oli ta erakonna aseesimees.

Aastal 1967 lõpetas ta Tampere Ülikooli avaliku halduse alal (*hallintonotaari*).

Sirkka-Liisa Anttila on olnud Eduskunna liige aastatel 1983–1996 ja kuulub Eduskunda uuesti alates 1999. aastast. Vahepealse aja oli ta Euroopa Parlamendi liige. Aastatel 1995–1996, 1999–2003 ja 2006–2007 oli ta Eduskunna aseesimees.

Alates 1977. aastast on ta Forssa linnavolikogu liige. Ta on tegelenud muu hulgas tarbijakaitse ja soolise võrdõiguslikkuse probleemidega.

Alates 2007. aastast on Anttila Naisorganisatsioonide Keskliidu esimees. Ta oli 1999–2009 organisatsiooni Naisjärjestöt yhteistyössä – Nytkis (Naisorganisatsioonid Koostöös) eesistuja, 2003–2007 Võrdsete võimaluste nõukogu eesistuja ja 1994–2003 Keskerakonna naiskogu eesistuja.

Anttila oli üks neist, kes kirjutas 1986. aastal alla kirikukogus arutatud eelnõule naispreesterluse lubamise kohta. Kirikukogu kiitis selle eelnõu samal aastal heaks.

Sirkka-Liisa Anttila on alates 1967. aastast abielus põllumees Risto Into Einari Anttilaga. Neil on kaks last, 1967 sündinud Hanna-Maija ja 1974 sündinud Heli.

Kuni 2002. aastani tegutses Sirkka-Liisa Anttila ka põllumehena, pidades talu, kus tegeldi peamiselt seakasvatusega. Seafarmi pidamist jätkab tema tütar Hanna-Maija.

Välislingid
-----------

* Sirkka-Liisa Anttila koduleht (soome keeles)
* Tutvustus Eduskunna lehel (soome keeles)
* Tutvustus Euroopa Parlamendi lehel (soome keeles)
**Leonard Simon Nimoy** (26. märts 1931 – 27. veebruar 2015) oli Ameerika Ühendriikide näitleja, režissöör, fotograaf, laulja ja kirjanik. Ta sai tuntuks "Star Treki" filmide ja telesarjadega, kus ta kehastas USS Enterprise'i komandöri ja teadusohvitser Spocki.

Nimoy alustas karjääri 20. eluaastate alguses, kui andis näitlemistunde ning mängis sarjades ja filmides pisirolle. Detsembris 1964 kehastas ta "Star Treki" avaosas esimest korda Spocki ning kuigi avaosa lükati tagasi, mängis ta seda rolli kuni 1969. aastani. Hiljem mängis ta sama tegelast ka kaheksas filmis ning mitmes "Star Treki" osas. Spocki tegelaskuju tõi Nimoyle peale maailmakuulsuse ka kolm Emmyt ning 2015. aastal nimetati tema järgi asteroid 4864 Nimoy.

Leonard Nimoy suri 27. veebruaril 2015 kroonilise obstruktiivse kopsuhaiguse tõttu, olles 83-aastane.

Viited
------

1. 1 2  NY Times:Leonard Nimoy, Spock of ‘Star Trek,’ Dies at 83
2. ↑  TV Guide:Leonard Nimoy
3. ↑  Leonard Nimoy, Honored: Asteroid 4864 Nimoy Named After Actor Who Played ‘Star Trek's’ Spock
**August Tamman** (17. detsember 1893 Halliste küla − 27. juuli 1934 Tallinn) oli eesti ajakirjanik ja kirjanik.

Sündis Viljandimaal Suure-Kõpu vallas Halliste külas Rossa-Anni talus kingsepa pojana. Kasvas üles Pärnumaal Kilingi-Nõmme lähedal Saareoja talus, õppis Lavi vallakoolis ja Pärnu eesti progümnaasiumis (lõputunnistuse sai 1924. aastal eksternina Tartus), 1921−1924 vabakuulajana ja 1924−1930 immatrikuleerituna Tartu ülikoolis õigusteadust, stuudiumit lõpetamata.

Juba varakult hakkas kirjutama ajalehtedele ja oli vaadetelt isegi sotsialist, kuuludes ka õpilaste salajasse organisatsiooni "Laine". Töötas 1912. aastast Pärnus Meie Kodumaa, Tartus Meie Aastasada ja Tartu Päevalehe toimetuses, 1915. aastast Tallinnas Päevalehe ja Tallinna Teataja ning 1918−1933 Vaba Maa toimetuses, 1919. aastast oli ka ajalehe Helsingin Sanomat alaline kirjasaatja. 1926−1929 oli III Riigikogu liige tööerakonnast ja alates 11. detsembrist 1928 Riigikogu juhatuse sekretär, 1931 ETA esindaja Helsingis, 1933 Tallinnas ajakirjandusbüroo juhataja, hiljem Raadio Ringhäälingu asjaajaja. Eesti Kirjanikkude Liidu liige alates 1932 ja selle juhatuse liige alates 1934. aastast.

Lõpetas oma elu enesetapuga vekslivõlgadesse sattumise tõttu Tallinnas Raadio Ringhäälingu ruumides Estonia teatrimajas. Ta on maetud Rahumäe Kaarli koguduse kalmistule.

Ajakirjanikuna ja poliitikategelasena avaldas Tamman ülevaateteoseid, kirjutas ja toimetas ühistegevusalaseid väljaandeid jms. Tema ajalooalastest töödest on tähtsamad "Eesti iseseisvuse teel", "Jüri Vilms" ja "Eesti üldised laulupidud XIX aastasajal" (kõik raamatud anti välja 1923. aastal Tallinnas) ja postuumne lühibiograaf "Johann Woldemar Jannsen" (Tallinn, 1938).

Koos Peet Vallakuga proovisid hakata välja andma raamatusarja "Lääne Euroopa kirjandus". Esimese (ja ka viimase) raamatuna oli neil tõlgitud Arthur Schnitzleri novellid "Kui surnu vaikib. Kiusatus" (Pärnu, 1910).

August Tamman joonistas nooruspõlves ka karikatuure pseudonüümi *Ataṁaṅṅ* all huumoriajakirjale Ulak (Viljandi, 1908).

Tema ilukirjandulikus loomingus on esikohal näitekirjandus.

Näidendid
---------

* Vabaõhunäidend "Tule ja verega" (1922, lavastas Draamateater)
* Skits "Koidikul" (1923)
* Poliitiline komöödia "Kriis" (Tartu 1922, lavastati teatris Vanemuine)
* Kolmevaatuslik rahvatükk "Vidriku parun" (Tartu 1929, Andres Särevi dramatiseering, 1932. aastal lavastas Draamastuudio teater)
* "Võlglane" (Tallinn, 1930)
* "Söed" (Tallinn, 1934)
* "Pilveristi" (Tallinn, 1933, lavastaja Estonia 1934)
* "Kasuisa" (Tallinn, 1933)

Viited
------

1. ↑  Marin Laak (11.10.2012). "Eesti Kirjanikkude Liidu algusaegadest". *Sirp*. Vaadatud 07.10.2018.
2. 1 2  "August Tammann". *ISIK*. Originaali arhiivikoopia seisuga 25.09.2020. Vaadatud 07.10.2018.
**"Ühe mõrva kroonika"** on 1965. aastal valminud Saksa DV mängufilm. Filmi stsenaarium põhineb Leonhard Franki romaanil "Jeesuse jüngrid".

Sisu
----

Filmi tegevus toimub 1950. aastate keskpaigas ühes Lääne-Saksamaa linnas. Oma ametisseastumise päeval lastakse maha linnapea Zwischenzahl. Tulistaja on noor juuditar Ruth Bodenheim, kes tahtis oma vanemate surma eest kätte maksta. Hoolimata kindlatest süütõenditest Ruthi vastu, sooviksid õiguskaitseorganid toimunu skandaali kartuses kinni mätsida. Erinevalt oma abikaasast dr. Martinist ei taha Ruth mahavaikimisega nõustuda. Ta ei soovi oma mineviku traumaatilisi elamusi unustada. Vanemate surm, milles Zwischenzahl SA-mehena kaasvastutav oli, ei anna Ruthile rahu. Ruth kogus varem Zwischenzahli süü kohta pealtnägijate tunnistusi ja dokumente, kuid ametivõimude poole pöördumine ei andnud mingeid tulemusi. Nii ei jäänudki tal muud üle, kui õigusemõistmine enda kätte võtta. Ruthi kindlameelsus avaldab prokurör dr. Hoffmannile sügavat muljet ja ta otsustab kohtus tema kaitsjaks hakata.

Osatäitjad
----------

* Angelica Domröse – Ruth Bodenheim
* Ulrich Thein – dr. Martin
* Jiří Vršťala – dr. Hoffmann
* Bohumil Smida – dr. Schäure
* Martin Flörchinger – Zwischenzahl
* Willi Schwabe – Lion Bodenheim
* Antje Ruge – Esther Bodenheim
* Arno Wyzniewski – David Bodenheim
* Norbert Petznick – David Bodenheim lapsena
* Monika Lennartz – Johanna
* Helmut Schreiber – kapten Liban
* Stefan Lisewski – Steve
* Gisela Graupner – valvur
* Hans Klering – direktor
* Siegfried Weiß – dr. Rotholz
* Helmut Bruchhausen – sekretär
* Horst Quednow – politseiülem
* Bruno Müller – kohtunik

Viited
------

1. ↑  "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 29. jaanuar 2016. Vaadatud 23. jaanuaril 2016.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib ökoloogia mõistest; taksoni kohta vaata artiklit Kiskjalised* |

---

**Loomtoiduline loom** ehk **lihatoiduline** ehk **karnivoor** ehk **sarkofaag** ehk **harpaktofaag** on loom, kes toitub teistest loomadest.

Karnivoori vastand on herbivoor ehk taimtoiduline. Omnivoor sööb kõike, nii liha- kui taimetoitu.

Mõnes käsitluses eristatakse loomtoiduliste seas karnivoore (lihasööjaid) ja parasiite. Neist esimesed surmavad enamasti saaklooma ja söövad ta ära (paljud kiskjalised, röövlinnud). Parasiidid kasutavad peremeesorganismi aga pikemat aega.

Maailmas tuntakse ka 630 liiki lihatoidulisi taimi, mis toituvad peamiselt putukatest, ja üle 200 liigi lihatoidulisi seeni, mis toituvad peamiselt mikroskoopilistest loomadest. Vastavalt definitsioonile ei ole need karnivoorid.

Esimesed selgroogsed karnivoorid olid kalad. Esimesed neljajalgsed karnivoorid olid kahepaiksed, kes maale elama asusid. Nad toitusid kaladest. Hiljem lisandusid putuktoidulised neljajalgsed loomad. Üleminek kalatoidult maismaaselgroogsete söömisele ei nõudnud kuigivõrd kohastumist. Alles hiljem tekkisid taimtoidulised loomad, sest kohastumine taimetoiduga, mis on väga kiuline, nõudis kompleksset kohastumist.

Vaata ka
--------

* Röövloom (kiskja)
* Raipesööjad

Viited
------

1. 1 2  EE 5. köide, 1990
**Sirje Põllu** (sündinud 8. oktoobril 1959 Tallinnas) on eesti laulja ja muusikaõpetaja. 

Ta on neljandat perioodi Neeme külavanem.

Tema juured ulatuvad Saaremaale Lümandasse ja Läänemaale Kullamaale. Ta lõpetas aastal 1979 Georg Otsa nimelise Tallinna Muusikakooli koorijuhtimise erialal Silvia Melliku klassis. 1978 asus õppima ENSV Riikliku Filharmoonia Estraadistuudiosse laulu erialale, mille lõpeta 1982 aastal. 1978 aastal asus tööle lauljana hotell Tallinna varieteesse. Samuti asus tööle Tallinna 44. keskkooli muusikaõpetajana.

Ansambel Laine laulja aastast 1981 kuni tänase päevani. 1978 a. kutsus Eino Baskin mängima seriaali Kolm Rubiini tegelaskuju Lena Toropovat.

1983 aastani 1994 Viru Varietee koosseisuline artist.

Praegu on ta muusikapedagoog mitmes Jõelähtme haridusasutuses (Neeme algkoolis, Neeme lasteaias,),Neeme külavanem aastast 2008 ja ansambli Laine laulja aastast 1981[*viide?*]. Aastal 2006 asutas ta MTÜ Neeme Naiste Rannavalve Seltsi ning on selle juhatuse liige[*viide?*].

2009. aasta kohaliku omavalitsuse volikogude valimistel kandideeris ta Jõelähtme vallavolikogu liikmeks (Sotsiaaldemokraatliku Erakonna ridades), ta sai 31 häält ning ta ei osutunud valituks. Ta kuulub 26. juunist 1998 Sotsiaaldemokraatliku Erakonna ridadesse.Aastal 2013 kohalike omavalitsuse volikogu valimistel osutus valituks Sotsiaaldemokraatliku Erakonna nimekirjas Jõelähtme vallavolikogu liikmeks. On Jõelähtme valla Hariduskomisjoni esimees.

Aastal 2017 ei osutunud kohalike omavalitsuste valimistel valituks. Lahkust Sotsiaaldemokraatlikust erakonnast aastal 2018 Valiti aga uuesti külavanemaks juulis 2017. Kostivere segaansambli Viisiväänajad juhendaja, aastast 2017 ka Viimsi naisansambli juhendaja. Peres kasvab kolm tütart. Jõelähtme valla volikogu keskkonnakomisjoni liige aastast 2017. Aastal 2020 valiti 4 korda 4 aastaseks perioodiks külavanemaks. Aastast 2015 Neeme Rahvamaja juhataja.

Viited
------

1. ↑
2. ↑
3. ↑  "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 21. oktoober 2013. Vaadatud 12. jaanuaril 2013.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)

Välislingid
-----------

* Estraadiartistist külavanemaks
**"Ühe metsa pojad"** on Maario Kullami kirjutatud ja Ats Surva lavastatud film, mille tegevus toimub 1944. aasta Kagu-Eesti lahingute ajal. 

Märkimisväärne intensiivsus on filmi 7 algusminutil, kus kujutatakse Saksa väeosade tõrjelahingut edasitungivate Punaarmee osadega 16. augustil 1944. Hiljem keskendatakse tegevus punaväe seljataha jäänud Saksa sõduri katsele jõuda oma üksustele järele. 

Ühe metsa pojad on lugu teise maailmasõja lõpu sündmustest läbi metsavendade silme läbi. Aasta on 1944 ja tegevust leiab aset kuskil Lõuna-Eesti metsades (umbes 17.–20. augustil).
Film räägib kahest metsavennast ja ühest eksinud saksa sõdurist, kes juhuste kokkusattumistel kokku saavad. Kui metsavennad saavad saksa sõduri käest teada lähenevast vene armeest, otsustatakse koos põgeneda ning punkri ehitus pooleli jätta. Metsavennad aga lubavad teha koostööd, et kadunud eestlasest saksa sõdur leiaks tee lähima staabini. Koostööd tehes võitlevad nad punaarmeelastega. Suur mets aga varjab igal pool ootamatuid ohtusid. Vaenlaste tagalas võitlevad nad end kotist välja, kuni leiavad kauaotsitud staabi. Seal nende seiklus lõpebki ning igaüks leiab oma tee. Metsavendi ootasid ees rasked võitlused kaotatud sõjajärgse Nõukogude okupatsiooniga.

Välislingid
-----------

* "Ühe metsa pojad" ametlik veebileht
* "Ühe metsa pojad" Youtube'is
**August Sunne** (4. juuli 1891 Rakvere – 7. jaanuar 1941 Tallinn) oli eesti näitleja ja lavastaja.. 

Ta lõpetas 1906. aastal Tartu linnakooli. Koolipoisina (aastast 1901) mängis Tartu saksa teatris ja hiljem raudteetelegrafisti töö kõrvalt 1910. aastast Narva seltsi Ilmarine teatris. 

1912. aastal kutsus Karl Menning ta Vanemuisesse. 1916. aastal seoses lahkhelidega teatri repertuaari küsimuses lahkus Vanemuisest koos rea näitlejatega nagu A. Teetsov, K. Triipus, O. Teetsov, A. Markus ja L. Reiman ka August Sunne. Need näitlejad tegid katset luua Tallinna uus teater, mis juhinduks oma töös Karl Menningu näitekunsti põhimõtetest. Majanduslikel põhjustel see ei õnnestunud ning varsti võtsid nad vastu kutse ühineda Tallinna Töölisteatriga. Tallinnas elas August Sunne kuni 1924. aasta lõpuni, töötades Tallinna Töölisteatris ja Draamateatris. Aastatel 1925–1926 ning 1930–1934 töötas ta taas Vanemuises, 1928–1930 Estonias ning 1935–1941 Draamateatris. 

Ta oli oma lavastustega Eesti lasteteatri rajajaid. Samuti kuulus 1926 Rändteatri idee algatajate hulka ja oli selle teatri juhatuse esimees ning 1927–1928 näitleja ja lavastaja. Aastatel 1934–1935 oli ta ka Tartu Näitekunsti Stuudio õppejõud.

Viited
------

1. 1 2  *Eesti entsüklopeedia.* 9. köide: *SUN–TÜRG.* Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus, 1996, lk 6.
*n*-nda astme (*n* on positiivne täisarv) **ühejuur** on kompleksarv, mille *n*-is aste on 1. Teiste sõnadega, *n*-nda astme ühejuur on võrrandi {\displaystyle x^{n}=1} lahend.

x ja y väärtused rahuldavad ühikulise ringi võrrandit keskpunktiga (0,0), st {\displaystyle x^{2}+y^{2}=1}. 
x ühejuure kohta on järgmised näited:

* Kui n = 2, siis selle võrrandi lahendid on {\displaystyle -1} ja {\displaystyle 1}.
* Kui n = 3, siis selle võrrandi lahendid on {\displaystyle {\tfrac {(-1\pm i{\sqrt {3}})}{2}},1}.

* Kui n = 4, siis selle võrrandi lahendid on {\displaystyle -1,1,i,-i.}

Arvu astendaja (n) ühejuured on:

{\displaystyle \cos \left({\frac {2\pi k}{n}}\right)+i\sin \left({\frac {2\pi k}{n}}\right)}

Arvu kompleksarv (x) mistahes ühejuure astendaja leidmine:

Esiteks tuleb kasutada Euleri valemit, et leida n mistahes ühejuure astendajat.

Arvu 1 viienda astme juured komplekstasandil ja kaheksanda astme juured komplekstasandil.Definitsioon:

{\displaystyle e^{ix}=cis(x)=cos(x)+isin(x)}

n on positiivne täisarv ja {\displaystyle U\_{n}} on kokku kõik arvu n ühejuured.

Definitsioon:

{\displaystyle U\_{n}=e^{\tfrac {2k\pi i}{n}}\vert k\in \{1,2,\ldots ,n\}}

Vastavalt definitsioonile saame ühejuurt leida muutes k-i väärtust avaldises: 

{\displaystyle e^{2k\pi i/n}}

Tõestus:

Vastavalt Euleri valemiga:

{\displaystyle e^{2\pi i}=cos(2\pi )+isin(2\pi )=1}

k on positiivne täisarv:

{\displaystyle (e^{2\pi i})^{k}=e^{2k\pi i}=1^{k}=1}

Astendaja n tõstame omakorda astmesse valemiga: {\displaystyle 1/n} saame:

{\displaystyle (x^{n})^{1/n}=x=e^{2\pi i/n}=e^{4\pi i/n}=e^{6\pi i/n}=...=e^{2k\pi i/n}}

Seetõttu saame, et n-il on olemas erinevad lahendused valemile {\displaystyle x^{n}=1}, iga x on võrdne valemiga: {\displaystyle x=e^{2k\pi i/n}}, kui {\displaystyle k=1,2,3,...n.}

  

Tänapäeval kasutatakse ühejuurt RSA krüptograafias kasutatavatel võtmetel. RSA krüptograafias kasutatakse suuri algarve ja nende korrutiste faktoriseerimist, et luua turvalisi võtmeid. Ühejuurte kasutamine võimaldab lahendada kompleksseid tehteid ja teha arvutusi, mis on olulised turvaliste võtmete loomiseks ja krüptimiseks.

Ühejuurt kasutatakse trigonomeetrias ja kompleksarvudega arvutamisel. Samuti on ühejuur seotud Fourier' analüüsiga, mis võimaldab signaale jagada erinevateks sageduskomponentideks, mis on leidnud kasutust mitmetes erinevates valdkondades, sealhulgas helitehnoloogias ja signaalitöötluses.

Viited
------

1. 1 2  Manzoor, Aareyan; Hayes, Andy; Anonymous, Anonymous; Pakornrat, Worranat; Shrivastava, Harsh; Khim, Jimin; Ross, Eli; Hayes, Andrew. "Roots of Unity". Vaadatud 2. mail 2023.
2. 1 2  Lynn, Ben. "Roots of Unity". Vaadatud 22.03.2023.
3. ↑  "Nth Roots Of Unity - Study Material for IIT JEE | askIITians". *www.askiitians.com*. Vaadatud 27. märtsil 2023.
4. ↑

Välislingid
-----------

* Root of unity - Wikipedia
Hugo Alfvén, Peder Severin Krøyeri joonistus, 1903
**Hugo Emil Alfvén** (1. mai 1872 – 8. mai 1960) oli üks tuntumaid heliloojaid Rootsis, kes tegutses ka viiuldaja ning dirigendina. Ta oli ligi 30 aastat Uppsala Ülikooli muusikadirektor ja üliõpilaskoori juht. Alfvéni teostes on tähtsal kohal loodus ja rahvamuusika. 

Helilooja loodud mitmekesine ja ulatuslik looming on rootsi rahvale väga südamelähedane ning tuntud väljaspool tema kodumaadki.

Looming
-------

Hugo Alfvén on kirjutanud viis sümfooniat, kolm Rootsi rapsoodiat, sümfoonilised poeemid "Jaaniöö metsas" ja "Mäekuningas", kaks balletti, viiuli- ja klaveripalad, 12 kantaati, koori- ja soololaule.

Tema loomingust on tuntud "Rootsi polka" ja "Karjasetüdruku tants".

### Rootsi rapsoodia nr 1 "Midsommarvaka"

Teos ilmus trükis 1903. aastal. Helilooja sai teose loomise idee Stockholmi saarestikus veedetud aastatest. Südasuvised öised tantsupeod oma kirevuse ja lõbusa meeleoluga, romantika ja värvide mänguga, õnnelikud inimesed ja imeline loodus ongi selle rapsoodia sisuks. Helilooja kasutas siin rahvaviise, töödeldes neid erineval viisil.

Teosest peegeldub valgete ööde eriline meeleolu, mis väljendub põhjamaa inimese hinges vallanduva rõõmuna südasuvisel ajal.

Kirjandus
---------

* Katri Peetsalu "Lühiülevaade muusikaloost VI klassile"

Vaata ka
--------

* Skageni maalijad
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib tööriistast; üliõpilasorganisatsioonide tähepõimikute kohta vaata Sirkel (tähepõimik); galaktika kohta Sirkli galaktika; tähtkuju kohta Sirkel (tähtkuju).* |

---

Sirkliga ringi joonistamine
Varasema aja sirkel
**Sirkel** on kahe liikuva haaraga riist, mille haarad on hõlpsasti fikseeritava vahekaugusega. 

Sirkliga saab joonestada ringjooni ja kaari, teostada lõikude mõõtmist ja jaotamist, kanda lõike pikkust üle ühest kohast teise, märkida detaile.

Ajaloost
--------

Varasematel aegadel kasutati sirklit mitmesugustel puutöödel, eriti puunõude põhjade valmistamisel, ringjoone tõmbamiseks, aga ka kirstude valmistamisel, veimevakkadel ornamentide ja ringide joonestamisel. Puusirkli 20–30 cm pikkused haarad (sääred) painutati samast puukepikesest ning tõmmatava ringi raadiust sai reguleerida mõlemast haarast läbikäiva peenest varvast sõle abil. Sellised sirklid olid Eesti talurahva hulgas 19. sajandil laialt levinud. Painutatud sirklite kõrval oli ka puu- või metalltelje ümber käänduva liigendiga sirkleid. Suuremate ringide (näiteks tõrrepõhjad) joonestamiseks kasutati ka puuvarval liikuvate pakkudega sirklit, kus varva pikkus oli kuni 0,75 cm. Sageli asendati varbsirkel nööriga, mille otstesse kinnitati naelad.

Vaata ka
--------

* Maamõõdusirkel
* Rööbits

Viited
------

1. ↑  Ringjoon, ring, ringjoone keskpunkt. TaskuTark (vaadatud 19.02.2018)
2. ↑  Eesti keele seletav sõnaraamat.(vaadatud 19.09.2022)
3. ↑  Eesti rahvakultuuri leksikon (3. trükk). 2007. Koostanud ja toimetanud Ants Viires. Eesti Entsüklopeediakirjastus. 2007. Lk 277
4. ↑  Eesti etnograafia sõnaraamat. Koostanud Arvi Ränk, toimetanud Õie Ränk. Tallinn 1995. Lk 184

Välislingid
-----------

* Puidust sirkel]. Eesti Rahva Muuseum.
* Tänapäeva koolisirkel.

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Sirkel** |
**August Rei valitsus** tegutses 4. detsembrist 1928 kuni 9. juulini 1929.

III Riigikogu valimistel 1926. aastal said ESDTP saadikud 22,9% häältest ning 100 kohast, 24 kohta.

Valitsuse moodustamine
----------------------

August Rei alustas valitsuse kokkuseadmist 16. novembril 1928. Riigikogus tekitasid ministrivalikud erinevaid reaktsioone. Nii ei meeldinud keskparteidele Leopold Johanson, keda nad pidasid liiga sõjakaks ja äkiliseks. Reile heideti ette, et ta riigivanemaks ei sobi, sest ta on ka Bekkeri tehases hooldajana ametis. Aleksander Oinase kui pahempoolse kandidatuur ei sobinud pangandus- ja majandusringkondadele .

Lahkhelide tulemusena jäi Rahvaliit valitsusest kõrvale ja ka kristlased kaalusid eemale jäämist, kuid siiski jäid. 
Lõpuks moodustati valitsus 24 sotsialisti, 13 tööerakondlase, 14 koonduslase ja 5 kristlase häälega, kokku 56 häält

Valitsuse koosseis
------------------

* Riigivanem – August Rei (Eesti Sotsialistlik Tööliste Partei)
* Välisminister – Jaan Lattik (Kristlik Rahvaerakond)
* Sise- ja kohtuminister – Tõnis Kalbus (Tööerakond)
* Põllutööminister – Karl Soonberg (Asunikkude, Riigirentnikkude ja Väikepõllupidajate Koondis)
* Töö- ja hoolekande- ja haridusminister – Leopold Johanson (Eesti Sotsialistlik Tööliste Partei)
* Raha- ja kaubandus-tööstusminister – Aleksander Oinas (Eesti Sotsialistlik Tööliste Partei)
* Sõjaminister – Mihkel Juhkam (Tööerakond)
* Teedeminister – Oskar Köster (Asunikkude, Riigirentnikkude ja Väikepõllupidajate Koondis)

Viited
------

1. ↑  Kaja, 3. detsember 1928, lk 3
2. ↑  Kaja, 5. detsember 1928, lk 3

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**Jaan Tõnissoni kolmas valitsus** | **Eesti Vabariigi valitsus**1928–1929 | Järgnev**Otto Strandmani teine valitsus** |
**Hugh E. H. Paterson** (26. detsember 1926 – 12. oktoober 2019) oli Austraalia evolutsiooniteoreetik ja entomoloog.

Ta on töötanud Lõuna-Aafrikas Witwatersrandi Ülikoolis, hiljem Austraalias Brisbane'i Ülikoolis.

Ta on uurinud organismidevahelisi vastastikuse äratundmise mehhanisme, ning arendanud arusaamist bioloogilisest liigist. Ta formuleeris liigi tuvastuskontseptsiooni (*recognition concept of species*), mille kohaselt liigid moodustuvad kaaslase äratundmise kaudu ja liikidevahelised hiaatused on selle tegajärg (erinevalt isolatsioonikontseptsioonist, mille kohaselt esmane on isolatsioonimehhanism).

Teoseid
-------

* Paterson, Hugh E. H. 1993. *Evolution and the recognition concept of species*. Baltimore: Johns Hopkins University Press.
* Paterson, Hugh 2005. The competitive Darwin. *Paleobiology* 31(2, Supplement): 56–76.

Viited
------

1. ↑  Coetzee, M. 2020. Hugh Edward Haldane Paterson (1926–2019). *African Entomology* 28(1): 212–213.
2. ↑  Craig, Adrian 2020. Hugh Edward Haldane Paterson (1926–2019). *Ostrich* 91(2): iii.
**August Siller** (**August Schiller**; 2. detsember 1892 Rõngu – 22. juuli 1960 Tallinn) oli Eesti sõjaväelane (major), 42. Kaitse Pioneeripataljoni ülem.

Ta sai majoriks 24. veebruaril 1938.

Juulis 1944 Siller haigestus, pataljoniülemana hakkas teda asendama Johannes Pedaja. Punaarmee üksused murdsid septembris Emajõe rindest läbi ja lõid 42. politseipataljoni puruks. Siller arreteeriti Haapsalu sõjaväehaiglast ning viidi Saaremaa kaudu Saksamaale koonduslaagrisse, kus talle mõisteti 170 aastat sunnitööd. Ta vabanes koonduslaagrist 1945. aastal ja naasis repatriandina Eestisse. Ta arreteeriti uuesti ja määrati 10+5 aastat. 1960. aastal tuli ta Siberist tagasi, kuid suri samal aastal Tallinnas.. Ta maeti 24. augustil 1960 Rõngu kalmistule.

Viited
------

1. ↑  Jaak Pihlau: "Luureagent L/127 – Kapten Pedaja lugu" Kultuur ja Elu
2. ↑  "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 12. märts 2016. Vaadatud 17. veebruaril 2014.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)

Välislingid
-----------

* Ohvitseride andmekogu
**Michael C. Corballis** (10. september 1936 Marton Põhjasaar Uus-Meremaa – 13. november 2021) oli Uus-Meremaa psühholoog, neuroteadlane ja teaduskirjanik. 

Ta oli 2008. aastast Aucklandi Ülikooli psühholoogiaosakonna emeriitprofessor. Kuigi ta alustas eksperimentaalpsühholoogina, sai varakult tema peamiseks uurimisvaldkonnaks kognitiivne neuroteadus. Selles valdkonnas on ta muuhulgas uurinud visuaalset taju, visuaalset kujundlikkust, tähelepanu, mälu ning keele teket ja evolutsiooni.

2009. aastal oli ta  Rahvusvahelise Neuropsühholoogia Seltsi president.

Haridustee ja töökäik
---------------------

Ta lõpetas 1958. aastal Uus-Meremaa Ülikooli bakalaureusekraadiga matemaatikas. Aasta hiljem sai magistrikraadi. Seejärel jätkas ta õpinguid psühholoogia erialal. 1961. aastal sai ta Uus-Meremaa Ülikoolist bakalaureusekraadi ja 1962. aastal Aucklandi Ülikoolist magistrikraadi psühholoogias. Psühholoogia erialal jätkas ta doktoriõppes Kanadas, kus 1965. aastal kaitses McGilli Ülikoolis doktoritöö.

Ta töötas McGilli Ülikoolis abiprofessori (1968–1971), kaasprofessori (1971–1975) ja professorina (1975–1977). Seejärel naasis ta Uus-Meremaale, kus töötas aastatel 1978–2008 Aucklandi Ülikoolis professorina. 2008. aastal ta emeriteerus.

Tunnustus
---------

* 1982 – valiti Uus-Meremaa Kuningliku Seltsi liikmeks
* 1998 – Waterloo Ülikooli audoktor
* 2016 – Uus-Meremaa Kuningliku Seltsi Rutherfordi medal

Raamatud
--------

* 1976: *Psychology of Left and Right*. John Wiley & Sons Inc (kaasautor Ivan L. Beale)
* 1983: *The Ambivalent Mind: The Neuropsychology of Left and Right* von Nelson-Hall, Inc (kaasautor Ivan L. Beale)
* 1984: *Human Laterality*. Academic Press Inc
* 1991: *The Lopsided Ape: Evolution of the Generative Mind*. Oxford University Press
* 2003: *From Hand to Mouth: The Origins of Language*. University Press Group Ltd
* 2011: *The Recursive Mind*. Princeton University Press
* 2013: *A Very Short Tour of the Mind*. The Overlook Press
* 2014: *The Wandering Mind: What the Brain Does When You're Not Looking*. Auckland University Press

#### Tõlked eesti keelde

* 2015: *Uitav meel. Mida teeb omapead jäetud aju?*. Tõlkinud Vahur Lokk. Äripäev, ISBN 9789949523900

Viited
------

1. ↑  INS Distinguished Career Award Winners Hawaii, 2013. the-ins.org
2. 1 2 3 4  CV. static1.squarespace.com

Välislingid
-----------

* Michael Corballis. michaelcorballis.com
* Michael Corballis. scholar.google.com
* "Uitav meel. Mida teeb omapead jäetud aju?".rahvaraamat.ee


'
**Aegkond** on geokronoloogilise skaala hierarhias eoonist järgmine väiksem üksus, mille jooksul tekkinud kivimid moodustavad ladekonna.

Kokku eristatakse kümmet aegkonda, mis kuuluvad kokku kolme eooni. Järjestatuna nooremast (ülal) vanemani (all) on need järgmised:

* kainosoikum
* mesosoikum
* paleosoikum
* neoproterosoikum
* mesoproterosoikum
* paleoproterosoikum
* neoarhaikum
* mesoarhaikum
* paleoarhaikum
* eoarhaikum

Aegkonnad ei ole ühesuguse pikkusega. Hilisemad aegkonnad on varasemaist tunduvalt lühemad, sest hilisema aja kohta on säilinud rohkem geoloogilist materjali.

Aegkonnad jagatakse ajastuteks, ajastud ajastikeks.

Arhaikum ja proterosoikum ei ole praegu kehtiva geokronoloogilise skaala kohaselt mitte aegkonnad, vaid eoonid.

Vaata ka
--------

* Geokronoloogiline skaala

Välislingid
-----------

* Stratigraafia ja geokronoloogiline skaala on pidevas arengus – Ivar Puura, Tõnu Meidla.

  


|  |
| --- |
| **Geokronoloogiline skaala** |
| Eoon • Aegkond • Ajastu • Ajastik • Iga |
**Aegruumi kõverus** (inglise keeles *spacetime curvature*) on füüsikaline efekt, mis avaldub geodeetiliste joonte deviatsioonina. Suurus, mis määrab aegruumi kõveruse, on Riemanni kõveruse tensor, mis kuulub geodeetiliste joonte deviatsiooni võrrandi koosseisu.

Aegruumi kõveruse ja meetrika seos
----------------------------------

Üldrelatiivsusteooria ja teiste gravitatsiooni meetriliste teooriate raames käsitletakse gravitatsiooni mõjutusel kõverdunud mitteeukleidilist aegruumi. Selles aegruumis ei ole enam võimalik sisse viia Galilei koordinaate, vabalt liikuvate kehade maailmajooned üksteise suhtes lahknevad või ühtivad. Sellise aegruumi skalaarne Gaussi kõverus saadakse meetrilise tensori ja Ricci tensori ahendamisel.

Tänapäeva füüsikas modelleeritakse aegruum tavaliselt neljamõõtmelise muutkonnana. Selles ruumis viiakse sisse afiinne struktuur, mis määrab täielikult aegruumi kõveruse. Kui nüüd eeldada, et sellel muutkonnal on meetriline struktuur, siis võib välja tuua ainsa meetrikaga kooskõlalise seotuse – Levi-Civita seose. Ainult meetrilises ruumis võib kõveruse tensorit ahendada, et saada Ricci tensor ja skalaarne kõverus.
**Martin Köstner** (ka **Martin Adoph Köstner**; 19. detsember 1899 Suure-Jaani – 29. märts 1977 Göteborg) oli Eesti Panga president aastail 1944–1949.

Õppis Taevere valla Kase algkoolis Jüri Nõmmiku hoole all, kihelkonnakoolis ja lõpetas gümnaasiumi Kaukasuses Kislovodskis, kuhu olude sunnil oli ümberasunud. Pärast Eesti vabadussõda naasis tema ema lastega Eestisse ja Martin Köstner asus 1922. aastal õppima Tartu Ülikooli õigus-majandusteaduskonda, mille lõpetas 1926. aastal. Üliõpilasena oli Martin Köstner Akadeemilise Majandusteadlaste seltsi ja Tartu üliõpilaskonna juhatuse liige. Oli korporatsiooni Rotalia vilistlane.

1924. aastal töötas Martin Köstner praktikandina Harju panga Tartu osakonnas ja 1925. aastal Eesti Rahvapangas. 1925–1926 oli ta Eesti ühistegeliku liidu revident-instruktor Virumaal, 1926–1928 Virumaa ühispanga asjaajaja direktorina ja alates 1928. aastast Põllumeeste Keskpanga juhataja. 1931–1932 oli Martin Köstner ka Tallinna Eesti Majandusühisuse juhatuse liige.

Omas talu Tallinna lähedal Saku vallas, kus tema abikaasa oli hõberebaste farmi omanik. Okupatsiooniajal rajati sellesse tallu karusnaha ja hõberebaste kasvatamise sovhoos.

Septembris 1944 küsis Jüri Uluots temalt kui ainsalt Tallinnas viibivalt Eesti Panga nõukogu liikmelt, kas ta on nõus enda peale võtma Eesti Panga presidendi ametikohuseid, millele ta vastas suuliselt, et on sellega nõus. Paguluses kaitses Martin Köstner Eesti Panga huvisid Rootsi riigipanga ja Inglise Panga juures.

Kirjutas artikleid pangandusest ja ühistegevusest.

Viited
------

1. 1 2 3  "Martin Köstneri juubel". Uus Eesti. 19.12.1939. Vaadatud 27.09.2018.
2. 1 2 3  Kint, Tõnis (19.12.1959). "Martin Köstner 60-a". Teataja : poliitika, kultuuri, ühiskonna- ja noorteprobleemide häälekandja = Estnisk tidning för politik, kultur, samhällsinformation och ungdomsfrågor. Vaadatud 27.09.2018.
3. ↑  Rahvusarhiiv,
4. ↑  Eesti Panga teemal. Rahvuslik Kontakt, 1969, nr. 1, lk. 11–12.

Kirjandus
---------

* Jüri Adila. M. Köstner in memoriam. Eesti Päevaleht, 16. aprill 1977, nr. 28, lk. 8.
Teadlase amet pole kergete killast. Pildil CERN-i teadur John Ellis oma töökabinetis
Teadlane suure eripinnaga süsiniku sünteesimise kümnendal tunnil 
**Teadlane** on teadustööd tegev, teaduse alal tegutsev inimene, uurija, õpetlane.

Teadlaseks nimetatakse tavaliselt seda, kellel on teaduskraadi või teaduslikke publikatsioone või kes töötab teadlase ametikohal.

Teadlast võidakse nimetada ka **teadustöötajaks** või **uurijaks**.

Teadlase tegevus- või teadusala järgi võidakse kasutada liigitamist humanitaarteadlasteks, reaal- ehk loodusteadlasteks ja tehnikateadlasteks.

Tehnikateadlaste puhul omakorda võidakse eristada inseneriteaduste esindajaid (kuigi nad otseselt inseneridena ei tööta).

Vaata ka
--------

* polümaat

Viited
------

1. ↑  "Eesti keele seletavas sõnaraamatus" (vaadatud 21.05.2014)

Kirjandus
---------

* Virgo Siil. *Teadlane miiniväljal: Lähen ütlen tihastele, et teeme nüüd uuesti*. Tallinn: Argo TTP 2019. ISBN 9789949688012

|  |  |
| --- | --- |
|  | Tsitaadid Vikitsitaatides: **Teadlane** |

|  |  |
| --- | --- |
|  | Vikisõnastiku artikkel: **teadlane** |
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib füüsikust; teisi samanimelisi vaata Michael Green (täpsustus)* |

---

**Michael Boris Green** (sündinud 22. mail 1946 Londonis) on Briti füüsik, stringiteooria ja superstringiteooria loojaid.

Ta oli aastatel 2009–2013 Lucase professuuri hoidja.

Haridus ja elukäik
------------------

Green lõpetas 1967. aastal kiitusega Cambridge'i Ülikooli bakalaureusekraadiga füüsika erialal ja sai 1970. aastal Cambridge'ist doktorikraadi (PhD) osakestefüüsika alal (doktoritöö "Crossing symmetry and duality in strong interactions"; juhendaja Richard J. Eden).

Ta oli Londoni Ülikooli Queen Mary College'i füüsikalektor (1978–1987) ja teoreetilise füüsika professor (1987–1993). Alates 1993. aastast töötab ta Cambridge'i Ülikoolis: aastatel 1993–2009 teoreetilise füüsika professorina, 2009–2013 Lucase matemaatikaprofessorina ja 2013. aastast rakendusmatemaatika ja teoreetilise füüsika osakonna uuringute direktorina.

Teadus
------

Green töötab osakestefüüsika valdkonnas rõhuasetusega stringiteooria, kvantväljateooria ja kvantgravitatsiooni kokkupuute momentidele. Samuti on ta huvitatud stringiteooria tehnikate rakendamisest üldisemalt teistele füüsikalistele süsteemidele.

Koos John Schwarziga 1984. aastal tehtud avastus, et I tüüpi stringiteoorias anomaaliad taanduvad (nimetatakse Greeni-Schwarzi mehhanismiks), viis esimese superstringirevolutsioonini teoreetilises füüsikas.

1980. aastate keskel jõudsid Schwarz ja Green järeldusele, et supersümmeetria, mis on stringiteooria keskne lüli, saab selle koosseisu lülitada mitte ühel, vaid kahel viisil: esiteks ringi maailmapinna supersümmeetriana, teiseks aegruumi supersümmeetriana.

Tunnustus
---------

* 1989 – valiti Londoni Kuningliku Seltsi liikmeks
* 1989 – Diraci medal (ICTP)
* 2002 – Dannie Heinemani matemaatilise füüsika auhind
* 2004 – Queen Mary University of Londoni audoktor
* 2004 – Diraci medal (IOP)
* 2014 – Füüsika Eesliini auhind
* 2014 – Läbimurde auhind fundamentaalfüüsikas
* on valitud ka Füüsikainstituudi auliikmeks

Teoseid
-------

* 1988 – Michael B. Green, John H. Schwarz, and Edward Witten. *Superstring Theory. Vol. 1, Introduction*. Cambridge Monographs on Mathematical Physics. Cambridge, UK: Cambridge University Press, ISBN 978-0521357524
* 1988 – Michael B. Green, John H. Schwarz, and Edward Witten. *Superstring Theory. Vol. 2, Loop Amplitutes, Anomalies and Phenomenology*. Cambridge, UK: Cambridge University Press, ISBN 978-0521357531

Viited
------

1. 1 2 3  Professor Michael B. Green, FRS. damtp.cam.ac.uk
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib SI-süsteemi ühikust; Luksemburgi suurhertsogi kohta vaata artiklit Henri (Luksemburgi suurhertsog); teiste tähenduste kohta vaata lehekülge Henri (täpsustus).* |

---

**Henri** (tähis H) on induktiivsuse mõõtühik SI-ühikusüsteemis. Ühik on nime saanud ameerika füüsiku Joseph Henry (1797‒1878) järgi.

Üks henri võrdub sellise vooluringi induktiivsusega, milles voolu tugevuse muutus ühe ampri võrra sekundis tekitab läbi tema kontuuri magnetvoo üks veeber. Induktiivpooli induktiivsus on üks henri , kui seda läbiva elektrivoolu tugevuse muutus ühe ampri võrra ühes sekundis indutseerib elektromotoorjõu üks volt:

{\displaystyle {\mbox{H}}={\frac {\mbox{Wb}}{\mbox{A}}}={\dfrac {{\mbox{V}}\cdot {\mbox{s}}}{\mbox{A}}}={\dfrac {{\mbox{J}}\cdot {\mbox{s}}^{2}}{{\mbox{C}}^{2}}}={\frac {{\mbox{m}}^{2}\cdot {\mbox{kg}}}{{\mbox{s}}^{2}\cdot {\mbox{A}}^{2}}}=\Omega \cdot {\mbox{s}}}
kus Wb ‒ veeber, A ‒ amper, V ‒ volt, s ‒ sekund, J ‒ džaul, C ‒ kulon, m ‒ meeter, kg ‒ kilogramm ja Ω ‒ oom.

Praktikas kasutatakse ka väiksemaid ühikuid: 

* millihenri (1 mH = 10‒3 H),
* mikrohenri (1 μH = 10‒6 H).

Viited
------

1. ↑  "Elektromagnetiline induktsioon" (PDF). Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 5. märts 2016. Vaadatud 29. märtsil 2013.

| * v
* r
SI-süsteem |
| --- |
| Põhiühikud | 
Amper  • Kandela  • Kelvin  • Kilogramm  • Meeter  • Mool  • Sekund |  |
| Tuletatud ühikud | 
Bekrell  • Celsiuse skaala  • Džaul  • Farad  • Grei  • Henri  • Herts  • Katal  • Kulon  • Luks  • Luumen  • Njuuton  • Oom  • Paskal  • Radiaan  • Siimens  • Siivert  • Steradiaan  • Tesla  • Vatt  • Veeber  • Volt |
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib vaimulikust; jalgpalluri kohta vaata artiklit Martin Jõgi (jalgpallur)* |

---

**Martin Jõgi** (1. november 1875 Kambja – 14. detsember 1955 Pärnu) oli eesti vaimulik.

Martin Jõgi sündis Kambjas, kuid asus juba noorena elama Venemaale. Ta õiendas õpetajaameti kutseeksamid Gattšinas sealse Eesti Konsistooriumi juures (eesti koguduste sinodil) ja omandas aseõpetaja õigused. Samal päeval, 24. septembril 1923 ordineeriti ta (koos Rudolf Raudmundiga) õpetajaametisse.

Martin Jõgi asus ametisse Pihkva Jakobi kogudusse. Veel töötas ta Kobrinos, Spankkovas, Gubanitsas, Teškovos ja Leningradis.

Hiljem tuli ta tagasi Eestisse ja töötas esialgu jutlustajana Pärnus. Aastal 1946 määrati ta Konsistooriumi otsusega Audru Püha Risti koguduse õpetajaks ja sama aasta sügisel Tõstamaa Maarja koguduse hooldajaõpetajaks. Emerituuri arvati ta 10. aprillist 1955 omaenda palvel.

Viited
------

1. ↑
2. ↑  Konrad Veem Eesti Vaba Rahvakirik Dokumentatsioon ja leksikon EVR Stockholm 1988
3. ↑  Eesti Evangeeliumi Luteriusu Kiriku aastaraamat Tallinn 1956 Konsistooriumi väljaanne
**Eino Niineste** (aastani 1935 **Nihver**; 13. detsember 1926 Vohnja vald, Kadrina kihelkond, Virumaa – 22. juuni 1983 Kohtla-Järve) oli eesti maadlustreener ja Kohtla-Järve maadluskoolkonnale alusepanija.

Ta hakkas sportima Kolu koolis. Sundvõeti Teise maailmasõja ajal Saksa sõjaväkke, tegi läbi Tšehhi põrgu ja viibis mitmes sõjavangilaagris, teenis vangipõlve lõpus Nõukogude tööpataljonis Sillamäel, kust vabanemise järel suundus aastal 1951 Kohtla-Järvele kaevuriks. Osales vabal ajal maadlustreeningutel, mille käigus näitas annet treeneritööks, millest sai elukestev kutsumus. Võistles ka Eesti NSV meistrivõistlustel Kreeka-Rooma maadluses. 

Oli 1952–1954 Kohtla-Järve LNSK maadlustreener kaevuritöö kõrvalt, aastast 1954 põhikohaga ja 1956–1963 kohakaasluse alusel ka direktor, 1963–1976 Kohtla-Järve LNSK ja 1976–1983 KSMK maadlustreener. Aastal 1964 lõpetas ta Tartu Riikliku Ülikooli kehakultuuriteaduskonna. 

Tegutses ka kohtunikuna, oli üleliidulise kategooria maadluskohtunik (1970). Oli Maadlusföderatsiooni presiidiumi mitme koosseisu liige, Eesti, Kalevi ja Nooruse koondise vanemtreener ja treener. Tema tuntuim õpilane oli Avo Talpas. 

Eino Niineste suri ootamatult peale spordikooli treenerite omavahelist korvpallimängu. Erinevalt nekroloogis väidetust[*viide?*] ei kuulunud mitte kunagi kommunistlikku parteisse.

Tunnustus
---------

* 1964 Kalevi auliige
* 1970 Eesti NSV teeneline treener

Välislingid
-----------

* Biograafia ESBL-is
* Haud Tallinna Pärnamäe kalmistul
Maite Perroni
**Maite Perroni Beorlegui** (sündinud 9. märtsil 1983 Mexicos) on Mehhiko näitleja ja laulja/muusik.

Ta on mänginud peaosa mitmes Ladina-Ameerika seebiooperis: "Rebelde" (2004), "Cuidado con el Ángel" (2008), "Mi Pecado" (2009), "Triunfo del Amor" (2010), "Cachito de Cielo" (2012), "Metskass" (2014) ja "Antes muerta que Lichita" (2015)

Ta kogus tunnustust, kui sai RBD Latin Grammy auhinna. Univision nimetas ta "uueks seebiooperite kuningannaks" 2009. aastal. 2012. aastal sõlmis ta lepingu Warner Music Groupiga, samal aastal ilmus välja tema esimene soolostuudioalbum "Eclipse de Luna", mis jõudis peamises Mehhiko albumite edetabelis Amprofon Top 20 kolmandale kohale, oli üheksas Billboardi ladinaameerika albumite edetabelis ning teine ladinaameerika popmuusika albumite edetabelis.

Elulugu
-------

Maite Perroni sündis Mexicos, aga kasvas üles Guadajaras. Kui ta oli 12-aastane, kolis ta pere Mexicosse. Tal on kaks nooremat venda: Adolfo ja Francisco. Ta õppis näitlemist Televisas 2000. aasta paiku, läbides kaks aastat kolmeaastasest kursusest.

### Näitlemine

Maite esmaroll oli seebiooperis "Rebelde" (uusversioon Argentina seebiooperist "Rebelde Way"), mis sai väga menukaks, pärast seda sai ta rolli sarjas "Cuidado con el Ángel", näitleja William Levy kõrval (eesti keeles "Ettevaatust ingliga"). See sai üle maailma tuntuks. Järgmised tähtsamad rollid – "Mi Pecado" koos näitleja Eugenio Silleriga. Seriaalis "Triunfo del Amor" tegi ta jälle koostööd William Levyga. Tema üks seni viimaseid peaosi on seriaalis "Cachito de Cielo" koos Pedro Fernandezega. Sari lõpetati plaanitust varem kehva reitingu tõttu. Sarjas "Metskass" mängis ta koos Daniel Arenasega.

### Laulmine

Maite oli populaarse ansambli RBD solist. RBD on andnud välja 9 stuudioalbumit portugali, hispaania ja inglise keeles, albumeid on siiani müüdud 20 miljonit eksemplari üle maailma. 8. augustil 2008 teatas RBD oma fännidele, et ansambel läheb laiali. Nad tegid lõputuurnee "Gira Del Adios World Tour", mis lõppes enne 2009. aastat. Maite oli ringreisil suurema osa ajast haige. 17. juulil 2010 andis Maite välja singli "No Vuelvas". Maite laulis koos Marco di Mauroga laulu "A Partir de Hoy", mis oli telesarja "Triunfo del Amor" tunnuslaul.

Isiklikku
---------

Perroni oli kihlatud Guido Larisega, kuid nad läksid lahku 2008. aasta augustis. Maite oli kaks aastat suhtes muusiku ja helilooja Mane de la Parraga, paar läks lahku detsembris 2012.

Perroni on alates 2013. aasta oktoobrist suhtes muusikaprodutsent Koko Stambukiga.
**Ühingute ja nende liitude seadus** on 19. aprillil 1938 Riigihoidja dekreedina antud seadus.

Seadus määrab mittepoliitiliste ühingute ja nende liitude korralduse, järelevalve nende üle ja likvideerimise korra. Poliitiliste parteide ehk erakondade korraldamiseks pidi antama eriseadus. Seaduse algtekstile kirjutasid alla Riigihoidja Konstantin Päts ja Siseminister Kaarel Eenpalu. Seadus avaldati Riigi Teatajas 26. aprillil 1938 (RT 1938, 42, 396) ja jõustus 6. mail 1938.

Seaduse II osa alusel kuulusid seni kehtinud Ühingute ja nende liitude seaduse alusel asutatud poliitilised parteid ehk erakonnad ja teised samu sihte taotlevad poliitilised ühingud ja nende liidud likvideerimisele. Ametlikel andmeil oli selliseid ühinguid ja liite 666, mille likvideerimiseks moodustas Siseminister Poliitiliste parteide ehk erakondade ja teiste samu sihte taotlevate poliitiliste ühingute ja nende liitude likvideerimiskomisjoni (Valitsusasutiste tegevus 1938/39. a. lk. 103.), mis nimetati ametisse 16. jaanuaril 1939. Likvideerimiskomisjoni kuulusid Johan Sooman (esimees), Eduard Kübarsepp ja Tanel Võhma. Likvideerimine toimus 1939. aasta jooksul.
**Martin Kutti** (8. märts 1888 Talli vald, Pärnumaa – 1941) oli aastail 1917–1919 Rakvere linnapea ja 1921–1940 vandeadvokaat Rakveres. 

Hariduse sai Pärnu gümnaasiumis (lõpetas 1908. aastal) ja Peterburi ülikoolis, kus 1912. aastal lõpetas õigusteaduskonna. Ülikooli lõpetamise järel töötas advokaadiabina.

Aastail 1917–1919 oli Martin Kutti Rakvere linnapea, 1919. aastast oli Viljandi-Pärnu rahukogu piirkonnas jaoskonnakohtunikuks ja sama aasta sügisel valiti Rakvere-Paide rahukogu alaliseks liikmeks. 1920. aasta veebruarist sai Rakvere-Paide rahukogu abiesimeheks. 1921. aastal lahkus rahukogu abiesimehe kohalt ja hakkas Rakveres vannutatud advokaadiks.

Ta oli noorkotkaste Viru maleva vanem ja Rakvere Veeremängu Seltsi asutajaliige.

6. juunil 1930 tunnustati teda Kaitseliidu Kotkaristi V klassi teenetemärgiga.

Martin Kutti mõrvati NKVD poolt 1941. aasta suvel (küüditati 14. juunil 1941) enne sõja algust.  Teistel andmetel vahistati ööl vastu 28. juulit 1941 ja samal aastal ööl vastu 5. augustit viidi vanglast minema.

Isiklikku
---------

Martin Kutti oli abielus ja tal oli kolm last (poeg Eerik Kutti mobiliseeriti 1941. aasta suvel Punaarmeesse, kus suri metsatöödel; poeg Martin Kutti mobiliseeriti samuti 1941. aasta suvel Punaarmeesse, kuid jõudis 1945. aastal haavatuna tagasi Eestisse ja suri 10. juunil 1989 Tartus; tütar Karin Kull suri 85-aastaselt Kanadas).

Viited
------

1. 1 2 3 4  "Advokaat M. Kutti 50-aastane". Postimees (1886-1944). 07.03.1938. Nr 65, lk 7. Vaadatud 25.08.2018.
2. 1 2 3  "..." Teataja : poliitika, kultuuri, ühiskonna- ja noorteprobleemide häälekandja = Estnisk tidning för politik, kultur, samhällsinformation och ungdomsfrågor. 19.08.1989. Lk 11. Vaadatud 25.08.2018.
3. ↑
4. ↑
5. ↑
6. ↑
7. ↑  "Rakverlased, kes küüditati Venemaale". Virumaa Teataja (1925-1940). 30.08.1941. Nr 8, lk 1. Vaadatud 25.08.2018.
8. ↑

Välislingid
-----------

* Foto: Martin Kutti
* Foto: Martin Kutti abikaasa jt Võsul suvitamas
* Foto: Martin Kutti suvepuhkusel Itaalias
**Einsteini väljavõrrandid**, ka **Einsteini võrrandid** (inglise keeles *Einstein field equations*), on Albert Einsteini loodud kümme üldrelatiivsusteooria valdkonna võrrandit, mis kirjeldavad gravitatsiooni fundamentaalset vastastikmõju massi ja energia toimel kõverdunud aegruumis. 1915. aasta novembris avaldati need esimest korda tensorvõrrandina.

Mõistet võib kasutada ka ainsuses: **Einsteini väljavõrrand**, sest sageli esitatakse Einsteini väljavõrrandid ühe võrrandina tensoravaldise kujul (võrrandi komponendid on sisuliselt võrrandite süsteemid).

Einsteini väljavõrrand näeb välja järgmiselt:


|  |
| --- |
| {\displaystyle R\_{\mu \nu }-{\tfrac {1}{2}}R\,g\_{\mu \nu }+\Lambda g\_{\mu \nu }={\frac {8\pi G}{c^{4}}}T\_{\mu \nu }} |

  

kus {\displaystyle R\_{\mu \nu }} – Ricci tensor, {\displaystyle R} – skalaarne kõverus, {\displaystyle g\_{\mu \nu }} – meetriline tensor, {\displaystyle \Lambda } – kosmoloogiline konstant, π – arv pii, c — valguse kiirus vaakumis, {\displaystyle G} – Newtoni gravitatsioonikonstant ja {\displaystyle T\_{\mu \nu }} – aine energia-impulsi tensor.

  

Toodud võrrandi võib esitada veelgi kompaktsemal kujul:


|  |
| --- |
| {\displaystyle G\_{\mu \nu }+\Lambda g\_{\mu \nu }={\frac {8\pi G}{c^{4}}}T\_{\mu \nu }} |

  

kus Ricci tensorit, skalaarset kõverust ja meetrilist tensorit ühendav Einsteini tensor {\displaystyle G\_{\mu \nu }=R\_{\mu \nu }-{\tfrac {1}{2}}R\,g\_{\mu \nu }}

Vaata ka
--------

* Üldrelatiivsusteooria matemaatiline kirjeldus
* Einsteini väljavõrrandite postuleerimine
* Einsteini väljavõrrandite lahendid
* Einsteini väljavõrrandite täpsed lahendid
* Einsteini väljavõrrandid
* Einsteini väljavõrrand