recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Alfred Döblin, u 1930
**Bruno Alfred Döblin** (10. august 1878 Stettin – 26. juuni 1957 Emmendingen) oli juudi rahvusest Saksa kirjanik ja arst.

Elulugu
-------

Alfred Döblin oli pärit kodanlikust assimileerunud juudi perekonnast. 1888. aastal lahkus isa perekonna juurest ning Alfred Döblin asus koos ema ja vendade-õdedega elama Berliini. Majanduslike raskuste tõttu lõpetas ta gümnaasiumi alles 1900. aastal. Seejärel õppis ta meditsiini esmalt Berliinis, seejärel Freiburgis. Ülikooli lõpetas Döblin 1905. aastal. Pärast seda töötas ta kuni 1933. aastani närviarstina.

Natsionaalsotsialistide võimuletuleku järel emigreerus Alfred Döblin Šveitsi kaudu Prantsusmaale. 1936. aastal sai ta Prantsuse kodakondsuse. Kui Saksamaa 1940. aastal Prantsusmaale kallale tungis, põgenes Döblin Hispaania ja Portugali kaudu Ameerika Ühendriikidesse. 1941. aastal astus ta katoliku usku. 1945. aasta oktoobris pöördus Döblin Euroopasse tagasi. Kuid sõjajärgne Lääne-Saksamaa valmistas talle pettumuse ja 1953. aastal asus ta elama Prantsusmaale. Elu viimased kuud veetis Döblin Parkinsoni tõve tõttu kliinikus.

Looming
-------

Alfred Döblini esikteos on 1913. aastal ilmunud ekspressionistlik jutukogu "Die Ermordung einer Butterblume und andere Erzählungen" ("Võilille mõrvamine ja teised jutustused"). Esimene romaan "Die drei Sprünge des Wang-lun" ("Wang-luni kolm hüpet") ilmus 1915. aastal. Ekspressionistliku ajaloolise romaani "Wallenstein" (1920) tegevus toimub Kolmekümneaastase sõja ajal. 1924. aastal ilmunud "Berge, Meere und Giganten" ("Mäed, mered ja hiiglased" on eksperimentaalne romaan, mille tegevus toimub tulevikus 23.–28. sajandil.

Alfred Döblini peateos on 1929. aastal ilmunud ühiskonnakriitiline suurlinna elu kujutav romaan "Berlin Alexanderplatz" (eesti keeles "Berliin, Alexanderplatz", 2007).

Aastatel 1949–1950 ilmunud neljaköiteline romaan "November 1918. Eine deutsche Revolution" ("November 1918. Saksa revolutsioon") kujutab Saksa Novembrirevolutsiooni sündmusi. Döblini viimane romaan on 1956. aastal ilmunud "Hamlet oder Die lange Nacht nimmt ein Ende" ("Hamlet ehk Pikk öö on lõppemas").

Viited
------

1. ↑  Alfred Döblin 1878-1957 Lebendiges Museum Online
2. ↑  Alfred Döblin Daten der deutschen Literatur
3. ↑  Alfred Döbin Künste im Exil
Magnolia hotell USAs Dallases (ehitis valmis 1922). Arhitekt Alfred Bossom
**Alfred Bossom**, täisnimi **Alfred Charles Bossom, parun Bossom** (6. oktoober 1881 London – 4. september 1965 London) oli Suurbritannia poliitik, Konservatiivse Partei liige ja USA arhitekt. 

Bossom õppis arhitektuuri Londonis Royal Polytechnicis ja Royal Academy Schoolsis. 

Aastail 1903–1926 tegutses Bossom arhitektina Ameerika Ühendriikides. Bossom sai tuntuks eelkõige pilvelõhkujate projekteerijana. 

Üks tuntumaid Bossomi arhitektitöid on 1922. aastal valminud Magnolia Petroleum Building, mis tänapäeval on tuntud Magnolia hotellina. 29-korruseline naftakontserni peakorteriks ehitatud hoone oli tollal Texase osariigi kõrgeim. Hoone ehitati *beaux-arts*'i arhitektuuristiilis. 1978. aastal kanti ehitis USA ajalooliste paikade riiklikku registrisse.

1926. aastal naasis Bossom perega Inglismaale, et pojad saaksid seal hariduse omandada. Inglismaal vahetas Bossom arhitektipraksise poliitikukarjääri vastu. Bossom valiti 1931. aastal Suurbritannia parlamendi alamkoja liikmeks.

Bossom oli Inglise-Balti ühingu presidendiks Londonis ja külastas alates 1918. aastast mitmel korral Eestit. 4. oktoobril 1933 pidas ta Estonia kontserdisaalis ingliskeelse kõne Inglismaa parlamendist ja pidas kõne Eesti ringhäälingus.

Pärast Alfred Bossomi surma 1965. aastal päris tema ainus elus olev poeg Clive Bossom isalt baronetitiitli.
Bossomi parunitiitel, mille ta sai 1960. aastal, oli eluaegne ja mittepäritav.

Alfred Bossomi auks on Kuninglik kunstiselts sisse seadnud Bossomi loengu.

Tunnustus
---------

* 1952 – Pittsburghi ülikooli audoktor (*Doctor of Law*)
* 1953 – baronetitiitel
* 1960 – parunitiitel

Viited
------

1. ↑  Inglise parlamendiliikme kõne Tallinnas. Vaba Maa, 4. oktoober 1933, nr. 232, lk. 3.
2. ↑  Uinuvate võimaluste maa. Vaba Maa, 6. oktoober 1933, nr. 234, lk. 1.

|  |  |
| --- | --- |
|  | Vikitekstides on artikliga seotud alliktekste: **Eestlane – põhjamaade shotlane** |
**Juuli Suits** (4. mai 1884 Tartu – 13. jaanuar 1957 Tallinn) oli Eesti esimene kutseline keraamik ja tarbekunstnik.

Elukäik
-------

Juuli Suits õppis 1907. aastal Kristjan Raua juures, sealt siirdus Helsingisse, kus õppis Ateneumi kunsttööstuskooli (*Taideteollisuuskeskuskoulu*; asus Ateneumi majas) kõrgemas astmes keraamikat. Järgmised neli aastat õppis Saksamaal Karlsruhes ja Münchenis keraamikat ja skulptuuri. 

1913. aastal sai ta Peterburis ülevenemaalisel kunstkäsitöönduse näitusel hõbemedali ning organiseeris esimesed tarbekunstikursused Tartus. Aastal 1918 naasis ta Tartusse, kus töötas Tartu Naisühingu Käsitöökooli keraamikaosakonnas õpetajana. 

Pärast Teine maailmasõda töötas ta Tallinna Riiklikus Kunstimuuseumis restauraatorina ja 1954. aastast kuni surmani Eesti NSV Riiklikus Kunstiinstituudis.

Looming
-------

Suits viljeles tekstiilikunsti, dekoratiivskulptuuri ja väikeseformaadilist pronksbareljeefi. Ta avaldas Postimehes ja Käsitöölehes arvustusi keraamika ja tekstiili kohta, kirjutas ülevaateid ja artikleid tarbekunsti ajaloost. Suits õpetas keeli, joonistamist, kompositsiooni ja keraamikat.

Viited
------

1. 1 2  "Surmateateid raudkardina tagant". Teataja, 30. jaanuar 1957

Kirjandus
---------

* Nekroloog. Sirp ja Vasar nr 3, 18. jaanuar 1957. Lk 8
* Leila Anupõld. "Suits, Juuli, keraamik ja tekstiilikunstnik". // Eesti kunsti ja arhitektuuri biograafiline leksikon. Eesti Entsüklopeediakirjastus. Tallinn 1996. Lk 494–495
**Hopfgarten im Brixental** on vald (*Gemeinde*) Austrias Tirooli liidumaal Kitzbüheli ringkonnas. Vald asub 622 m kõrgusel merepinnast. Valla pindala on 166.55 km², 1. jaanuaril 2016 elas seal 5657 inimest. Vald on suurim ringkonnas ja suuremate hulgas Tiroolis.

Turism
------

See on populaarne koht kõigi tasemete suusatajatele erinevate nõlvadega, mis ulatuvad *mustadest nõlvadest* kogenud suusatajatele *lasteaia nõlvadeni* algajatele ja kus on suusakool. Samuti on palju naaberasulaid paljude erinevate nõlvadega, sealhulgas Itteri ideaalne nõlv nendele varajastele suusatundidele. Gondlireisi on väärt teha, kui tahetakse näha vaid tippu.

Põnevuse mitteotsijatele on ka rohkesti võimalusi. Võite külastada üht tüüpilistest Austria restoranidest, nagu Gasthof Traube, kus saate proovida sööke nagu šnitsel, struudel või nuudlid.

Hopfgarteni panoraam

Viited
------

1. ↑

Välislingid
-----------

* www.hopfgarten.tirol.gv.at
* Hopfgarteni turismiinfo
* Hopfgarteni panoraam

Kitzbüheli ringkonna vallad

* Aurach bei Kitzbühel
* Brixen im Thale
* Fieberbrunn
* Going am Wilden Kaiser
* Hochfilzen
* Hopfgarten im Brixental
* Itter
* Jochberg
* Kirchberg in Tirol
* Kirchdorf in Tirol
* Kitzbühel
* Kössen
* Oberndorf in Tirol
* Reith bei Kitzbühel
* Schwendt
* Sankt Jakob in Haus
* Sankt Johann in Tirol
* Sankt Ulrich am Pillersee
* Waidring
* Westendorf
**Meerhout** on hollandikeelne vald ja asula Belgias Flandria piirkonnas Antwerpeni provintsis.

* 
* 
* 
* 
* 
*

Viited
------

1. ↑  Bevolking per gemeente op 1 januari 2020

Välislingid
-----------

 Meerhout – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
* Koduleht (hollandi keeles)

Antwerpeni provintsi vallad

Aartselaar **·** Antwerpen **·** Arendonk **·** Baarle-Hertog **·** Balen **·** Beerse **·** Berlaar **·** Boechout **·** Bonheiden **·** Boom **·** Bornem **·** Borsbeek **·** Brasschaat **·** Brecht **·** Dessel **·** Duffel **·** Edegem **·** Essen **·** Geel **·** Grobbendonk **·** Heist-op-den-Berg **·** Hemiksem **·** Herentals **·** Herenthout **·** Herselt **·** Hoogstraten **·** Hove **·** Hulshout **·** Kalmthout **·** Kapellen **·** Kasterlee **·** Kontich **·** Laakdal **·** Lier **·** Lille **·** Lint **·** Malle **·** Mechelen **·** Meerhout **·** Merksplas **·** Mol **·** Mortsel **·** Niel **·** Nijlen **·** Olen **·** Oud-Turnhout **·** Putte **·** Puurs-Sint-Amands **·** Ranst **·** Ravels **·** Retie **·** Rijkevorsel **·** Rumst **·** Schelle **·** Schilde **·** Schoten **·** Sint-Amands **·** Sint-Katelijne-Waver **·** Stabroek **·** Turnhout **·** Vorselaar **·** Vosselaar **·** Westerlo **·** Wijnegem **·** Willebroek **·** Wommelgem **·** Wuustwezel **·** Zandhoven **·** Zoersel **·** Zwijndrecht
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib praegusest Afganistani vääringust ja rahaühikust; 2002. aastani kehtinud vääringu ja rahaühiku kohta vaata artiklit Afganistani afgaani (AFA)* |

---

**Afgaani** (dari ja puštu keeles افغانۍ *afghānī*) ehk **Afganistani afgaani** ehk **uus afgaani** (ISO 4217 kood **AFN**) on Afganistani vääring (rahaühik). 

1 afgaani jaguneb 100 *pūl*'iks (پول)[*viide?*].

Ajalugu
-------

Üleminek vanalt afgaanilt praegusele leidis aset 7. oktoobrist 2002 kuni 2. jaanuarini 2003 rahareformi käigus, et taastada toimiv rahasüsteem. 

President Burhānuddīn Rabbānī valitsuse poolt käibele lastud pangatähed vahetati välja kursiga üks uus 1000 vana vastu, Põhjaalliansi (‘Abdul Rashīd Dostumi režiimi pangatähed) kursiga üks 2000 vastu. 

Esialgseks kursiks määrati 43 afgaanit 1 USA dollari vastu.

Rahatähed ja mündid
-------------------

Aastal 2002 lasti käibele 1-, 2-, 5-, 10-, 20-, 50-, 100-, 500- ja 1000- afgaanised pangatähed. Aastal 2005 lasti käibele 1-, 2- ja 5-afgaanised mündid, mis vahetasid vastavad pangatähed välja.

Välislingid
-----------

* Vahetuskursid Afganistani Panga saidil (arhiveeritud lehekülg)
**Adiafoorid** (vanakreeka ja ladina *adiaphora*) on filosoofias ja teoloogias eetika seisukohast neutraalsed, hea ja halva vahepealsed asjad. Nad ei ole head ega halvad ning õnn (õndsus) neist ei olene.

Filosoofia
----------

Mõiste pärineb stoitsismist. Stoitsismi järgi on hea ainult voorus ja halb ainult pahe. Kuulsus ja kuulsusetus, rikkus ja vaesus, tervis ja haigus, ilu ja inetus, andekus ja andetus, elu ja surm on *adiaphora*. 

Seevastu Epikuros seda mõistet ei tunnistanud. 

Immanuel Kant eitas *adiaphora* olemasolu. "Kombeõpetuses üldse (...) on väga tähtis mitte tunnistada moraalselt vahepealseid asju, ei tegudes (*adiaphora*) ega inimeste iseloomudes, nii palju kui see võimalik on; sest sellise kahemõttelisuse korral on kõikidel maksiimidel oht oma kindlaksmääratust ja kindlust kaotada." Hea ja halva meelestuse vahel ei ole midagi vahepealset. "Moraalselt ükskõikne tegu (*adiaphoron morale*) oleks üksnes loodusseadustest tulenev tegu, millel pole seega kõlbelise seadusega kui vabaduse seadusega mitte mingit pistmist, sest ta pole fakt ning tema suhtes ei leia aset ega ole vajalik ei käsk ega keeld ega ka mitte luba (seaduslik lubamine)." Kuri on inimene ainult seeläbi, et ta on seaduse vastu, võttes oma maksiimi sisse seadusest kõrvalekaldumise.

Kristlik teoloogia
------------------

*Adiaphora* kohta on klassikaline kirjakoht 1. kirjas korintlastele. Vastuseks korintlaste küsimusele, kas kristlased tohivad süüa ebajumalatele ohverdatud toitu, kirjutab Paulus: *Söök ei vii meid Jumalale lähemale. Kui me ei söö, ei jää me millestki ilma, ega saa me mingit kasu, kui sööme. Vaadake aga, et see teie meelevald kuidagi ei saaks komistuseks nõrkadele!* (8:8,9) 

Teisal aga ütleb Paulus: *Ja kõik, mida te iial teete sõnaga või teoga, seda tehke Issanda Jeesuse nimel, tema läbi Jumalat Isa tänades!* (Pauluse kiri koloslastele 3:17)

Pietism on alates 17. sajandist hukka mõistnud näiteks tantsimist, kaardimängu ja teatris käimist, enamik teisi kristlasi peab neid adiafoorideks.

Vaata ka
--------

* Adiaforistlikud vaidlused
Ilse Lehiste 2009. aastal
**Ilse Lehiste** (kuni 8. märtsini 1935 Lest; 31. jaanuar 1922 Tallinn – 25. detsember 2010 Columbus, Ohio) oli eesti päritolu ameerika keeleteadlane, paljude foneetikaalaste uurimuste autor.

Haridus
-------

Koolihariduse sai Ilse Lehiste Elfriede Lenderi Tütarlaste Eragümnaasiumis Tallinnas. Seejärel pühendus ta filoloogiaõpingutele Tartu ja Hamburgi Ülikoolis. Doktorikraadi sai ta Hamburgi Ülikoolist väitekirjaga inglise prerafaeliitliku kirjaniku William Morrise kohta. 1959. aastal lõpetas ta doktorikraadiga keeleteaduses Michigani Ülikooli.

Akadeemiline tegevus
--------------------

Ameerika Ühendriikidesse jõudis Ilse Lehiste 1949. aastal. Tema teine doktoritöö (kaitstud 1959, lingvistika alal Michigani ülikoolis) oli teemal "An Acoustic-Phonetic Study of Internal Open Juncture", selle juhendajaks oli Kenneth L. Pike.

Ilse Lehiste on töötanud lektorina Hamburgi Ülikoolis (1948–49), nüüdiskeelte abiprofessorina Kansase Wesley Ülikoolis (1950–51) ja Detroiti Tehnoloogiainstituudis (1951–1956) ning uurimisassistendina Michigani Ülikoolis (1957–63). Doktorikraadi saamise järel õpetas Ilse Lehiste Ohio Osariigi Ülikooli keeleteaduskonnas peamiselt foneetikat (1963–87). Aastatel 1965–71 ja 1985–87 oli ta samas keeleteaduskonna juhataja. Ta on olnud külalisprofessor Kölni Ülikoolis Saksamaal (1965), Viini Ülikoolis Austrias (1974) ja Tōkyō Ülikoolis Jaapanis (1980). 1980. aastal valiti Ilse Lehiste Põhja-Ameerika keeleteadlasi ühendava Ameerika Keeleteaduse Seltsi presidendiks.

Publikatsioonid
---------------

Ilse Lehiste sulest on ilmunud 11 raamatut, 176 teaduslikku artiklit ja 101 retsensiooni. 1989. aastal avaldas ta Roomas Vello Salo kirjastuses Maarjamaa luulekogu "Noorest peast kirjutatud laulud. Luuletusi aastaist 1938-48".

Tunnustus
---------

* 1977 Essexi Ülikooli audoktor
* 1982 Lundi Ülikooli audoktor
* 1989 Tartu Ülikooli audoktor
* 2001 Valgetähe III klassi teenetemärk
* 2008 Eesti Teaduste Akadeemia välisliige
* 2009 Ferdinand Johann Wiedemanni keeleauhind
* Soome Teaduste Akadeemia välisliige

Viited
------

1. ↑  Ilse Lehiste. 2000. *Keel kirjanduses*. Ilmunud sarjas "Eesti mõttelugu", köide 36, koostaja Jaan Ross. Tartu: Ilmamaa. lk. 9. (ISBN 9985-878-89-2)
2. 1 2 3  Ilse Lehiste CV.
3. ↑  "Tartu Ülikooli audoktorid". *Tartu Ülikool*. Vaadatud 13. detsembril 2022.

|  |  |
| --- | --- |
|  | Tsitaadid Vikitsitaatides: **Ilse Lehiste** |
**Ilse Heß**, ka **Ilse Hess** (neiupõlvenimega **Ilse Pröhl**; 22. juuni 1900 Hannover – 7. september 1995 Lilienthal/Allgäu/) oli Kolmanda Reichi poliitiku Rudolf Heßi abikaasa, Hitleri lähikondlane ja usaldusalune.

Rudolf Hessi ja Adolf Hitleriga tutvus Ilse gümnaasiumiõpilasena. Neiu Pröhl õppis germanistikat. 

NSDAP-sse astus 1921. Kuna partei oli vahepeal keelustatud, siis astus Pröhl NSDAP-sse uuesti 1925. aastal, oli tegev parteiaktivistina. 

Rudolf Hessiga abiellus Ilse 20. detsembril 1927. aastal Münchenis. Neil sündis 18. novembril 1937 üks poeglaps Wolf Rüdiger.

Pärast teist maailmasõda sai tuntuks ka raamatute autorina, mil ta hakkas välja andma oma abikaasa artikleid ja kirju.

Teosed
------

* *"Ein Schicksal in Briefen"*. Druffel-Verlag, Leoni am Starnberger See, 1971 (üle 40. väljaanne).
* *"Antwort aus Zelle 7"*. Druffel-Verlag, Leoni am Starnberger See 1967.
* *"England – Nürnberg – Spandau"*. Druffel-Verlag, Leoni am Starnberger See 1967.
* *"Gefangener des Friedens - Neue Briefe aus Spandau"*. Druffel-Verlag, Leoni am Starnberger See 1955.

Viited
------

1. ↑  Hess-Pröhl, Ilse. veebiversioon (vaadatud 20. oktoobril 2017) inglise keeles
**Roheline Paharet** (inglise keeles *Green Goblin*) on Ämblikmehe üks tuntumatest ja peamistest vaenlastest. 

Ta on Ämblikmehe *alter ego* Peteri parima sõbra Harry Osborni isa **Norman Osborn**. Norman oli firma Oscorpi asutaja ja tegevjuht, kuni juhtus laboriõnnetus, mis muutis Normani hulluks. Ta hakkas kurikaelaks, seda nime all Roheline Paharet. Pärast Normani surma hakkas teda matkima mitu kurikaela, nende hulgas ka ta enda poeg Harry, kes hakkas peale isa surma tema hallutsinatsioone nägema ja nendes käskis Norman enda eest kätte maksta. Normani mängis 2002. aasta filmis Willem Dafoe ja Harry Rohelise Pahareti versiooni Dane Dehaan 2014. aasta filmis "Imeline Ämblikmees 2".

Rohelise Pahareti kehastajad
----------------------------

| Film/Animasari | Näitleja/dubleerija |
| --- | --- |
| "Spider-Man" (1967 animasari) | Len Carlson |
| "Spider-Man" (1981 animasari) | Neil Ross |
| "Spider-Man: The Animated Series" (1994 animasari) | Neil Ross |
| "Spider-Man" (filmid aastast 2001–2007) | Willem Dafoe |
| "The Spectacular Spider-Man" (2008 animasari) | Steven Blum/Alan Rachins/James Arnold Taylor |
| "The Ultimate Spider-Man" (2012 animasari) | Steven Weber |
| "The Amazing Spider-Man 2" (2014 film) | Dane Dehaan |
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib atmosfäärinähtusest, Jules Verne'i romaani kohta vaata artiklit Roheline kiir (romaan).* |

---

Roheline kiir La Silla observatooriumi vaatlusel 15.oktoobril 2005.
**Roheline kiir** on optikanähtus, mis seisneb vahetult pärast päikeseloojangut või enne päikesetõusu esinevas rohetuses horisondi kohal. 

Nähtus on tavaliselt jälgitav vaid mõne sekundi jooksul. 

Selle tekkimise eelduseks on hästi läbipaistev atmosfäär (päike on loojudes pigem kollane kui punane). 

Rohelist kiirt põhjustab valguse refraktsioon atmosfääris: päikesekiired ei liigu mitte otsejoones, vaid pisut kaardudes, kusjuures kaardumise ulatus sõltub valguse lainepikkusest. Väiksema lainepikkusega sinakasrohelised valgusosised kaarduvad rohkem kui suurema lainepikkusega punased. Seega tekib hetk, kus punaste päikesekiirte jõudmine vaatlejani on juba horisondiga takistatud, kuid sinakasrohelised on veel nähtavad. Kui atmosfäär ei ole piisavalt läbipaistev, siis nähtus ei teki, sest atmosfäär neelab sinakasrohelise valguse.
**Sophie Wilmès** (sündinud 15. jaanuaril 1975) on Belgia poliitik, kes oli 27. oktoobrist 2019 kuni 1. oktoobrini 2020 Belgia peaminister. 1. oktoobrist 2020 14. juulini 2022 oli ta Belgia välisminister.

27. oktoobrist 2019 kuni 17. märtsini 2020 oli ta peaministri kohusetäitja, kuna alalist valitsust ei suudetud moodustada ja eelmine peaministri kohusetäitja Charles Michel oli ametist lahkunud, saades Euroopa Ülemkogu eesistujaks. 16. märtsil 2020 nimetas kuningas Philippe I Wilmès' seoses 2019.–2020. aasta koroonapandeemiaga juhtima alalist vähemusvalitsust, 17. märtsil andis tema valitsus parlamendis ametivande ja astus sellega ametisse.

Ta kuulub prantsuskeelsesse liberaalsesse erakonda Mouvement Réformateur. 2014. aastal sai ta asendusliikmena Belgia parlamendi alamkoja liikmeks.

Wilmès on lõpetanud kommunikatsiooni erialal ülikooli Institut des Hautes Etudes de Communications Sociales ning Brüsseli Saint-Louise ülikooli finantsjuhtimise erialal.

Isiklikku
---------

Sophie Wilmès on abielus Austraalia endise jalgpalluri Chris Stone'iga ja neil on kolm tütart.

Välislingid
-----------

* "Belgian Foreign Minister Sophie Wilmès in intensive care for COVID-19", Politico Europe, 22. oktoober 2020
Sophie Liebknecht abikaasa ja tolle lastega esimesest abielust
**Sophie Liebknecht** (sünninimi Sofia Rõss (Софья Рысс); 18. jaanuar 1884 Rostov Doni ääres – 11. november 1964) oli vene päritolu saksa sotsialist, feminist ja kunstiajaloolane. 

Sophie Liebknecht sündis kaupmehe ja inseneri peres. Ta sai hariduse Saksamaal ning astus Sotsiaaldemokraatlikku Parteisse. 

1912. aastal abiellus ta kommunist Karl Liebknechtiga. 1918. aastal astus ta Saksamaa Kommunistlikku Parteisse. Ta osales novembrirevolutsioonis 1918–1919. Pärast seda, kui Karl Liebknecht ja Rosa Luxemburg olid 1919. aastal hukkunud (tapetud), põgenes ta Londonisse. 

1934. aastal läks ta Nõukogude Liitu ning teda ei lubatud enam välismaale. Ta jäi elama Moskvasse. Liebknecht suri 1964. aastal Moskvas, kuid on maetud Berliini.

Rosa Luxemburgi kirjavahetus Sophie Liebknechtiga on avaldatud.

Viited
------

1. ↑
2. ↑  "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 31. jaanuar 2020. Vaadatud 27. mail 2020.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
3. ↑
Sopho Nižaradze üks päev enne Eurovisiooni poolfinaali (2010)
**Sopho Nižaradze** (gruusia keeles სოფო ნიჟარაძე, vene keeles София Нижарадзе; sündinud 6. veebruaril 1985 Thbilisis) on Gruusia laulja.

Sopho vanaisa on pärit Türgist. Vanaisa kohtus puhkusel olles vanaemaga ja jäi Gruusiasse elama. Nõukogude Liit pidas kõiki välismaalasi natuke ohtlikeks, mis tekitas vanaisale raskusi oma sugulastega suhtlemisel.

Sopho hakkas laulma väga varases nooruses ja ema julgustas teda selles. 7-aastaselt kutsus gruusia helilooja ja dirigent Džansug Kahhidze ta laste muusikastuudiosse, millega ta esines lauljana paljudes telesaadetes ja mitmesugustel kontsertidel. Ta õppis Thbilisi Riiklikus Konservatooriumis laulmist ja klaverit ning lõpetas selle kiitusega. Ta jätkas õpinguid Moskvas Venemaa Teatriakadeemias (GITIS) ja lõpetas kiitusega Gnessinite-nimelise Venemaa Muusikaakadeemia.

2010. aasta Eurovisioon
-----------------------

Nižaradze esindas Gruusiat 2010. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel. Gruusia Rahvusringhääling valis ta Gruusiat esindama ja kuulutas välja avaliku laulukonkursi. Sellele esitati üle saja laulu, millest ringhääling valis välja 6. 27. veebruaril korraldati üleriigiline finaal, kus kõiki neid laule esitas Nižaradze. Gruusia eurolauluks valiti "Shine".

Nižaradze esines teises poolfinaalis eelviimasena. Ta kogus 106 punkti ning sai oma naabrite Türgi ja Aserbaidžaani järel kolmanda koha. Finaali pääses 10 paremat. Need 106 punkti olid žürii ja rahva antud punktide keskmised; ainult žürii punktide järgi oleks ta olnud 102 punktiga 5. kohal (parimad Aserbaidžaan 126 ja Türgi 119 punktiga) ja ainult rahva punktide järgi kindel võitja 117 punktiga (järgmised Türgi 93 ja Aserbaidžaan 89 punktiga).

Finaalis esines Nižaradze 13ndana. Arvesse läksid ainult rahva antud punktid, mille põhjal ta saavutas 127 punktiga 9. koha. Maksimumpunktid sai ta Armeenialt ja Leedult, teise koha 10 punkti Venemaalt ning kolmanda koha 8 punkti Aserbaidžaanilt ja Eestilt. Žürii punktid arvesse ei läinud, nende põhjal olnuks ta 160 punktiga 4. kohal.

Diskograafia
------------

### Albumid

* *Svadba Soek* (2003)
* *Musical Romeo & Juliette "Ot Nenavisti Do Lubvi"* (2005)
* *Where are you...* (2008)

| * v
* r
Gruusia esindajad Eurovisiooni lauluvõistlusel |
| --- |
| 

* 2007: Sopho Halvaši
* 2008: Diana Gurtskaja
* ~~2009: Stephane & 3G~~
* 2010: Sopho Nižaradze
* 2011: Eldrine
* 2012: Anri Džohhadze
* 2013: Sopho Gelovani ja Nodiko Tatišvili
* 2014: The Shin ja Mariko Ebralidze
* 2015: Nina Sublatti
* 2016: Nika Kocharov & Young Georgian Lolitaz
* 2017: Thamara Gatšetšiladze
* 2018: Iriao
* 2019: Otho Nemsadze
* ~~2020: Thornike Kiphiani~~
* 2021: Thornike Kiphiani
* 2022: Circus Mircus
* 2023: Iru Hetšanovi

 |
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib kalapüügiriistast, perekonnanime kohta vaata artiklit Sopp (perekonnanimi)* |

---

**Sopp** (ka *voluk*, *tõkkekott*) on pujuseta võrkkott kalapüügil.

Sopp oli tuntud Läänemere ümbruses, Skandinaavias ning mitmel pool Lääne-Euroopas.

Kirjeldus
---------

Sopil on avar nelinurkse puuraamiga suuosa (kõrgus kuni 1,5 meetrit) ning pikk (kuni 4,5 meetrit) võrgust osa kitsa päraga, milles kala ei saanud ennast tagasi pöörata. Tõkkekott oli punutud nöörist, jämedusega ligikaudu 5 mm, silma laius 3,5–10 cm. Raami küljeosale oli kinnitatud paar puuvõru, mille abil sopp kinnitati vees kahe teiba vahele. Sopp asetati kalatõkke silma (ka veskitamme avause taha), suuga vastuvoolu.

Soppi kasutati peamiselt Pärnu jõel silmupüügil, samuti Peipsi järve ümbruse jõgedel.

Sopiga sarnane peru oli seevastu vitstest valmistatud, kaarja suuosaga ning seda kasutati kevadeti väikestel kiirevoolulistel jõgedel Põhja-Eestis ning Läänemaal.

Vaata ka
--------

* mõrd
* noot
* peru
* rüsa
* sääs

Viited
------

1. 1 2  Eesti rahvakultuuri leksikon. 2000. Koostanud Ants Viires. Tallinn, Ühiselu AS trükikoda. Lk 280
2. ↑  Arvi Ränk. Eesti etnograafia sõnaraamat. Tallinn: Eesti Keele Sihtasutus, 1996. Lk 148

Kirjandus
---------

* Ilmari Manninen. Die Sachkultur Estlands I. 1931.

Välislingid
-----------

* Sopp Eesti Rahva Muuseum
**Tungsjangi keel** on mongoli keelkonna lõunarühma kuuluv keel, mida räägivad tungsjangid Hiina Gansu provintsi Linxia Huei autonoomses ringkonnas ja Xinjiangis Ili Kasahhi autonoomses ringkonnas. 

Umbes 500 000 tungsjangist räägib tungsjangi keelt umbes 200 000, ülejäänud on enamasti üle läinud hiina keelele.

Tungsjangi keeles on 29 või 28 konsonantfoneemi ja 7 vokaalfoneemi. Vokaalharmoonia ei ole säilinud. Pikki ja lühikesi vokaale ei eristata. Rõhk langeb enamasti sõna viimasele silbile.

Sõnajärg on SOV, kuid hiina keele mõjul on Linxia ringkonnas hakanud levima ka sõnajärg SVO.

Tungsjangi keeles on palju hiina laensõnu, kuid ka pärsia, araabia ja turgi laene.

Tungsjangi keelt kasutatakse kirjakeelena vähe, kasutatud on araabia ja ladina kirja.

Viited
------

1. ↑
2. ↑
3. ↑  Bao, Saren (包萨仁) (2006), 从语言接触看东乡语和临夏话的语序变化 [Sequential Changes in Dongxiang Language and Linxia Dialects from the View of Linguistic Contact], Journal of the Second Northwest University for Nationalities (Social Science Edition)

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Vikisõnastiku kategooria: **Tungsjangi keel** |

* Corff, Oliver (1996), The Dongxiang Mongols and Their Language.
* Field, Kenneth Lynn (1997), A grammatical overview of Santa Mongolian.
*
**Marika Jürgenson** (sündinud 23. oktoobril 1956 Pärnus) on eesti ajakirjanik ja publitsist. 

Ta lõpetas 1975. aastal Tallinna 46. Keskkooli kunstiklassi ning 1983. aastal Tallinna Pedagoogilise Instituudi eesti keele ja kirjanduse erialal. Ta on töötanud eesti keele ja kirjanduse õpetaja, korrektori ja keeletoimetajana.

Marika Jürgenson töötab Ajakirjade Kirjastuses ajakirja Tervis Pluss toimetajana. Ta on üle kümne aasta kirjutanud terviseteemalisi artikleid ja portreelugusid ning avaldanud tõlketekste.

Marika Jürgenson on koostanud raamatud "Terve pealaest jalatallani" (AS Ajakirjade Kirjastus, 2004), "Külmetushaigused – vältimine, ravi, taastumine" (AS Ajakirjade Kirjastus, 2005), "25 haigust ja terviseriket" (AS Ajakirjade Kirjastus, 2006), "Ilu ja tervis toidulisanditest" (AS Ajakirjade Kirjastus, 2006), "Terviseapteek: mida osta apteegist?" (AS Ajakirjade Kirjastus, 2007), "Väike külmetusaabits" (AS Ajakirjade Kirjastus, 2009), "Väike terviseteatmik" (AS Ajakirjade Kirjastus, 2010), "Rõõm tervisest" (AS Ajakirjade Kirjastus, 2010), "Gripiraamat" (AS Ajakirjade Kirjastus, 2010).

Marika Jürgensonilt on ilmunud lasteraamat "Kõuts Ämbriroog" (Ilo, 2004), "Villi, Volli ja Majesteet" (Joon, 2011), ajalooline ülevaade "Saare mõisa Mannteuffellid" (Menu Kirjastus, 2019) ning "Saare vald 1866-2017" (Trükikunst OÜ, 2021).

Isiklikku
---------

Marika Jürgenson on abielus Toivo Jürgensoniga, neil on kaks tütart: Margit (sündinud 1983 Tallinnas), Ester (sündinud 1986 Tallinnas).
**Hamit Altıntop** (sündinud 8. detsembril 1982 Gelsenkirchenis) on Türgi jalgpallur, poolkaitsja.

Klubikarjääri jooksul on Altıntop mänginud Saksamaa kõrgliiga klubides Schalke 04, Müncheni Bayern ja Darmstadt 98, Hispaania kõrgliiga klubis Madridi Real ning Türgi kõrgliiga klubis Galatasaray.

Türgi jalgpallikoondist esindas ta aastatel 2004–2014 ning lõi 82 mängus kokku seitse väravat.

2008. aasta Euroopa meistrivõistlustel jõudis ta Türgi koondisega poolfinaali. Altıntop lisaks ka turniiri sümboolsesse koosseisu.

2010. aastal pälvis ta Euroopa meistrivõistluste valikmängus Kasahastanile löödud värava eest FIFA Puskási auhinna.

Saavutused
----------

Schalke 04
* DFB-Ligapokal: 2005
* UEFA Intertoto karikas: 2003, 2004

Müncheni Bayern
* Bundesliga: 2007–08, 2009–10
* DFB-Pokal: 2007–08, 2009–10
* DFB-Ligapokal: 2007
* DFL-Supercup: 2010
* UEFA Meistrite Liiga: teine koht 2009–10

Madridi Real
* La Liga: 2011–12

Galatasaray
* Süper Lig: 2012–13, 2014–15
* Türkiye Kupası: 2013–14, 2014–15
* Süper Kupa: 2012, 2013, 2016

Välislingid
-----------

 Hamit Altıntop – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis

| * v
* r
Türgi koondis  –  UEFA Euro 2008 |
| --- |
| 

* 1 Rüştü
* 2 Servet
* 3 Hakan
* 4 Gökhan Zan
* 5 Emre (c)
* 6 M. Topal
* 7 M. Aurélio
* 8 Nihat
* 9 Semih
* 10 Gökdeniz
* 11 Tümer
* 12 Tolga
* 13 E. Güngör
* 14 Arda
* 15 E. Aşık
* 16 U. Boral
* 17 Tuncay
* 18 C. Kâzım
* 19 Ayhan
* 20 Sabri
* 21 Erdinç
* 22 Altıntop
* 23 Volkan
* Treener: Terim

 | Türgi |
Reza Ghoochannejhad (2014)
**Reza Ghoochannejhad Nournia** (pärsia keeles رضا قوچان‌نژاد نورنیا‎; sündinud 20. septembril 1987 Mashhadis) on Iraani jalgpallur, kes mängib ründajana Hollandi kõrgliigaklubis PEC Zwolle.

Ta sündis Iraanis ja kolis perega nelja-aastaselt Hollandisse. Seal alustas ta ka jalgpalli klubikarjääri. 1998. aastal liitus Reza SC Heerenveeni noorteakadeemiaga. Heerenveeni põhimeeskonnas tegi ta debüüdi hooajal 2005/06. Klubikarjääri jooksul on ta mänginud veel mitmes Hollandi esiliigaklubis, samuti Belgia kõrgliigaklubides Sint-Truidense ja Standard Liège, Inglismaa esiliigas Charlton Athleticus, Kuveidi kõrgliigas Kuwait SC-s, Katari kõrgliigas Al-Wakrahis ja Küprose kõrgliigas APOEL-is. 

2016. aastal naasis Ghoochannejhad Heerenveeni ning tegi hooajal 2016/17 oma klubikarjääri edukaima hooaja, kui lõi Hollandi kõrgliigas 19 väravat, millega oli liigas paremuselt teine väravakütt.

2019. aasta jaanuaris liitus ta esimese iraanlasena Austraalia kõrgliigaga, kui suundus Küprose kõrgliiga klubist APOEL kuueks kuuks laenule Sydneysse.

2019. aasta septembris siirdus Ghoochannejhad tagasi Hollandi, liitudes Zwollega.

Ghoochannejhad mängis Iraani jalgpallikoondises aastatel 2012–2018 ning lõi 44 mänguga kokku 16 väravat. 2014. aasta maailmameistrivõistluste viimases alagrupimängus lõi ta värava Bosnia ja Hertsegoviina vastu, samuti 2015. aasta Aasia meistrivõistluste viimases alagrupimängus Araabia Ühendemiraatide vastu ja veerandfinaalis Iraagi vastu.

Saavutused
----------

Sydney FC
* A-League'i finaalseeria: 2018/19

Viited
------

1. ↑  "Reza Ghoochannejhad: The biggest name in the A-League". *smh.com.au*. 1.02.2019. Vaadatud 23.02.2019

Välislingid
-----------

 Reza Ghoochannejhad – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis

| * v
* r
Iraani koondis  –  2018. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlused |
| --- |
| 

* 1 Beiranvand
* 2 Torabi
* 3 Hajsafi
* 4 Cheshmi
* 5 Mohammadi
* 6 Ezatolahi
* 7 Shojaei (c)
* 8 Pouraliganji
* 9 Ebrahimi
* 10 Ansarifard
* 11 Amiri
* 12 Mazaheri
* 13 Khanzadeh
* 14 Ghoddos
* 15 Montazeri
* 16 Ghoochannejhad
* 17 Taremi
* 18 Jahanbakhsh
* 19 Hosseini
* 20 Azmoun
* 21 Dejagah
* 22 Abedzadeh
* 23 Rezaeian
* Treener: Queiroz

 | Iraan |
**Siim Idnurm** (sündinud 11. juulil 1942 Tallinnas) on eesti ehitusinsener, tehnikateadlane ja Tallinna Tehnikaülikooli professor.

Ta lõpetas 1960. aastal Tallinna 4. Keskkooli ning 1965. aastal Tallinna Polütehnilise Instituudi ehitusteaduskonna ehitusinsenerina. Ta kaitses samas 1970. aastal Johannes Aare juhendamisel väitekirja "Расчёт тонкостенных металличеслих рам" (Õhukeseseinaliste metallist raamide arvutus) ning sai tehnikakandidaadi kraadi.

Ta töötas aastatel 1971–1991 Eesti NSV Teaduste Akadeemia Küberneetika Instituudis. Aastatel 1992–2000 oli ta Tallinna Tehnikaülikooli ehitusteaduskonna ehitiste projekteerimise instituudi ehituskonstruktsioonide õppetooli dotsent ja 2000–2005 professor. Aastatel 2005–2015 oli ta sillaehituse õppetooli professor, alates 2015. aastast emeriitprofessor.

Töid
----

Aastatel 1997–2009 projekteeris ta 29 silda, millest ehitati valmis 22.

* 2007 – Puurmani betoonist kaarsild
* 2009 – Rannu-Jõesuu terasest võrkkaarsild

Tunnustus
---------

* 2008 "Aasta betoonehitise" 2007. aasta peaauhinna – Puurmani silla – konstruktiivse osa üks autoreid

Viited
------

1. ↑  Siim Idnurm Eesti Teadusinfosüsteemis
2. ↑  Puurmani kaarsild Eesti Betooniühingu kodulehel

Kirjandus
---------

* 2000 – "Idnurm, Siim". // Eesti teaduse biograafiline leksikon. I kd, A-Ki. Tallinn 2000. Lk 417

Välislingid
-----------

* Siim Idnurm Eesti Teadusinfosüsteemis

 *Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.*
**Planktoni paradoks** ehk **vetikaparadoks** ehk **Hutchinsoni paradoks** (inglise *plankton paradox*) on vastuolu, kus vaatamata piiratud ressurssidele (nt valgus, mineraaltoitained), esineb rikkalik planktoniorganismide koosseis. Paradoksile pööras esimesena tähelepanu USA limnoloog George Evelyn Hutchinson.

Planktoni paradoksi teeb vastuoluliseks see, et konkurentsi välistamise reegli (Gause reegel) järgi peaks kahest liigist, kel on sarnased ressursinõudlused, ellu jääma üks, mitte mõlemad. Fütoplanktoni suur mitmekesisus on aga nt mingis veekogus sarnastest ressursinõudlustest hoolimata (nt valgus, nitraadid, fosfaadid, ränihapped, raud) suur.

G. E. Hutchinson püüdis paradoksi seletada selliste tegurite nagu valguse või vee turbulentsi püstgradiendi olemasoluga, sümbioosi või kommensalismiga, valikulise kisklusega (inglise *differential predation*) või alaliselt muutuvate keskkonnatingimuste kaudu. Hilisemad tööd on välja toonud, et paradoksi saab selgitada suurussõltuva herbivoorsuse (inglise *size-selective grazing*), ruumilis-ajalise heterogeensuse, veekeskkonna fluktueerimise kaudu. Üldisemas plaanis on mõned teadlased välja pakkunud, et ökoloogilised ja keskkonnategurid muutuvad alaliselt ning planktoni asustatavates elupaikades ei saa kunagi tekkida tasakaal, kus üks liik on pikemat aega ainueelises.

Vaata ka
--------

* konkurentsi välistamise reegel
* fütoplankton
* zooplankton

Viited
------

1. ↑  Hutchinson, G. E. (1961) The paradox of the plankton. *American Naturalist* **95**, 137-145.
2. ↑  Wiggert, J.D. Haskell, A.G.E. Paffenhofer, G.A. Hofmann, E.E. and Klinck, J.M. (2005) The role of feeding behavior in sustaining copepod populations in the tropical ocean. *Journal of Plankton Research* **27**, 1013-1031.
3. ↑  Miyazaki, T. Tainaka, K. Togashi, T. Suzuki, T. and Yoshimura, J. (2006) Spatial coexistence of phytoplankton species in ecological timescale. *Population Ecology* **48**, 107-112.
4. ↑  Descamps-Julien, B. and Gonzalez, A. (2005) Stable coexistence in a fluctuating environment: An experimental demonstration. *Ecology* **86**, 2815-2824.
5. ↑  Scheffer, M. Rinaldi, S. Huisman, J. and Weissing, F.J. (2003) Why plankton communities have no equilibrium: solutions to the paradox. *Hydrobiologia* **491**, 9-18.
Kiriku sisevaade
**Marijampolė Püha Peaingel Miikaeli basiilika** (leedu keeles *Marijampolės Šv. arkangelo Mykolo bazilika*) on kirik Leedus Panevėžysi rajoonis Marijampolės, aadressil Bažnyčios g. 1.

Kirikut kasutab katoliku kiriku Vilkaviškise piiskopkond, see on ametlikult *basilica minoris*.

Kirik on Johannes Paulus II palverännakupaikadest.

Kirikuhoone
-----------

Praegune kirikuhoone õnnistati sisse aastal 1824, kuigi praeguse üldilme sai see hiljem. Hoone esindab neobarokki. Kirik on ladina risti kujulise põhiplaaniga kolmelööviline ehitis, millel on ka apsiid. Sellel on kaks torni ja kolm löövi. Hoone ümber on müüriga piiratud kirikaed.

Ajalugu
-------

Prienai maavanem lasi aastal 1717 praeguse Marijampolė kohale Pašesupise külla kabeli rajada.

Hiljem rajasid alevi staatuse saanud asulasse kloostri mariaanid. Aastal 1750 ehitasid nad alevisse ka puidust kiriku. Nende järgi hakati alevit kutsuma Marijampolėks. Aastal 1758 eraldati kohalikust mõisast kiriku ja kloostri tarbeks maad. Aastal 1777 on mainitud seal tegutsevat kihelkonnakooli. Kihelkond ise moodustati siiski aastal 1783.

Aastal 1803 põles maha kirik, tules hävis ka kloostri katus. Jumalateenistused jätkusid laudadest kokkuklopsitud varjualuses, mis aga aastal 1818 tormis hävis. Aastal 1819 valmisid uue kirikuhoone seinad ja katus.

Aastal 1824 valmisid ka uue hoone laed ja põrandad. Sama aasta 5. septembril õnnistati uus kirik sisse. Toonane kirik ei olnud aga veel praeguse ilmega. Aastal 1882 lisati frontoon ja kaks torni, aastal 1914 aga kaks kabelit. Ühtlasi hakkas kirik kandma peaingel Miikaeli nime.

Aastail 1906-1940 oli sealne kogudus organisatsiooni Žiburys liige. Aastal 1906 avas kogudus organisatsiooni toel ka linnas kooli. Aastal 1907 avati õhtukool ja raamatukogu, aastal 1909 avas kogudus kooli ka Kvietiškises. Aastal 1918 hakkas kiriku juures tegutsema Neitsi Maarja Patuta Viljastumise ordu emaklooster, mille juures avati ka algkool. Aastal 1923 valmis kiriku juurde ka kloostri kolmekorruseline hoone. Aastal 1938 hakkas selle juures tegutsema tütarlaste kutsekool.

Ka mariaanid avasid aastal 1920 kiriku juures oma gümnaasiumi, mille hoone valmis aastal 1923. Aastal 1927 avasid nad seal raamatukogu.

Aastal 1987 avati kiriku juures Jurgis Matulaitise kabel (Jurgis Matulaitis kuulutati selsamal aastal õndsaks). Aastal 1992 sai kirikust *basilica minoris*.

Viited
------

1. ↑  http://www.piligrimukelias.lt/
2. ↑  Marians of the Immaculate Concepcion
3. ↑

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Marijampolė Püha Peaingel Miikaeli basiilika** |
**Probleemmale** ehk **kompositsioonmale** on valdkond males, mis tegeleb maleprobleemide koostamise ja lahendamisega.

Probleemmalet edendab rahvusvahelises ulatuses Ülemaailmne Probleemmale Föderatsioon. Korraldatakse võistlusi ja konkursse probleemmales. Publitseeritakse 
maleülesannete ja -etüüdide valikkogumikke (näiteks FIDE albumeid). 

Probleemmalega tegelejat nimetatakse **probleemmaletajaks** ehk **problemistiks**.

Probleemmale Eestis
-------------------

Eesti probleemmalele rajas aluse Albert Burmeister (1870–1940) 19. sajandi viimasel aastakümnel. Rida tema töid on märgitud auhindadega rahvusvahelistel konkurssidel. 1920. aastatel kujunesid juhtivateks problemistideks Martin Villemson (1897–1933), Vladas Mikenas, Ilmar Raud ja mõned teised. Villemsoni tööd ilmusid Hollandi, Inglise, Saksa, Rootsi ja teiste maade ajakirjanduses. Esimene ülemaaline konkurss toimus 1925. aastal.

Viited
------

1. ↑  "Male Eestis". Koostanud E. Lukk. Tallinn: Eesti Raamat, 1965. Lk 518
2. ↑  "Male Eestis". Koostanud E. Lukk. Tallinn: Eesti Raamat, 1965. Lk 524–525

Kirjandus
---------

* Jüri Randviir. "Matt". Tallinn: Eesti Raamat, 1975, 82 lk
* Isai Rozenfeld. "Mis on probleemmale?". Tallinn: Eesti Raamat, 1976, 95 lk
* Isai Rozenfeld. "Maleetüüdid". Tallinn: Eesti Raamat, 1981, 80 lk
Adjektiiv, mis koosneb ladina keelest tulenevast eesliitest pro- ja omadussõnast aktiivne.

Proaktiivne <+ akt`iiv|ne -se 2 adj> (< pro- + aktiivne) • (tuleviku probleeme, vajadusi v muutusi) ennetav. Proaktiivne tegevus (ettevaatav).

Prefiks ehk eesliide pro- (pro ‘ees-, eel-, eest-; abi-, ase-’) pro/tsent, pro/seminar, pro/noomen, pro/rektor

Aktiivne <akt`iiv|ne -se 2 adj> (ld activus < agere, perf partits actus tegutsema) • tegev, toimekas.

Etümoloogia
-----------

Esmane kasutuselevõtt on märgatud 1933. aastal Paul Whiteley ja Gerald Blankforti poolt, eksperimentaalpsühholoogia valdkonnas. Nende artiklis oli proaktiivne kasutusel tehnilise terminina: proaktiivne hõlbustus ja pidurdus tähistavad eelneva info soodustavat või häirivat mõju uue info omandamisele.

Populaarteaduslikus kontekstis sai sõna laialdasemalt tuntuks 1946. aastal välja antud raamatus „*Man’s Search for Meaning*", mille autoriks oli Austria päritolu eksistentsialistlik neuropsühhiaater Viktor Emil Frankl. Autor kasutas sõna *proaktiivne* holokausti kontekstiks, kirjeldamaks inimest, kes ise vastutab oma elu eest ega otsi ebaõnnestumise põhjuseid välistest asjaoludest või teistest inimestest. Frankl rõhutas, et oluline on julgus, järjekindlus, isiklik vastutus ja teadlik olemine valikute paljususest olenemata olukorrast.

Oma raamatus defineerib Frankl proaktiivset suhtumist kui „vabadust valida oma suhtumist olukordadesse, mis elus ette tulevad".

Kasutusvaldkond
---------------

Kirjeldab probleeme ennetavat, ettenägelikku ja tulemusele orienteeritud käitumisviisi. Vastandiks on reaktiivne käitumisviis, mis tegeleb olukorra tagajärgede likvideerimisega ehk reageerimisega juba tekkinud probleemile.

Proaktiivne käitumine on seotud aktiivse tegutsemisega, probleemide ette nägemise ja ära hoidmisega ning kõigi kasulike võimaluste ärakasutamisega enda huvides. See on mõtteviis, mille kohaselt muutuste loomine on inimese enda kätes. Tulevik ei ole ette määratud, vaid sõltub kõikidest meie igapäevastest otsustest.

Eesti Keele Instituudi „Ametniku soovitussõnastik" nimetab sõna *proaktiivne* ebamäärase sisuga võõrsõnaks, mida on soovitav mõnikord asendada täpsema omasõnaga, näiteks ennetav.

Näiteks: Proaktiivne juhtimisstiil — ettenägelik ja tulevikku vaatav juhtimisstiil

Viited
------

1. ↑  Eesti õigekeelsussõnaraamat ÕS 2013.. 12.12.17
2. 1 2 3  Võõrsõnade leksikon. (2012).. 12.12.17
3. ↑  OED.. 12.12.17
4. ↑  Whitely, P. L. & Blankfort, G. (1933). The influence of certain prior conditions upon learning. *Journal of Experimental Psychology, 16(6),* 843-853.
5. ↑  Medical Device – Sales and Marketing Insights.. 12.12.17
6. ↑  BusinessDiktionary.. 12.12.17
7. ↑  Parker, S.K. Bindl, U.K. & Strauss, K. (2010). Making Things Happen: A Model of Proactive Motivation. *Journal of Management, 36*, 827 – 856
8. ↑  Eesti Keele Instituudi „Ametniku soovitussõnastik".. 12.12.17
**Ilse-Aurelie Lepikson** (aastani 1952 **Ilse Piksaar**, aastatel 1952–1972 **Ilse Rosenfeld**; 5. detsember 1926 Tallinn – 5. august 2013) oli eesti tarbegraafik ja portselanimaalija.

Elulugu
-------

Ilse-Aurelie Lepikson õppis aastatel 1943–1944 Tallinna Kujutava ja Rakenduskunsti Koolis ning aastatel 1945–1949 Tallinna Riiklikus Tarbekunsti Instituudis, mille lõpetas keraamikuna.

Aastatel 1949–1956 töötas ta ERKI keraamika ja klaasehistöö kateedris õppejõuna ning aastatel 1959–1975 kunstnikuna (aastast 1967 peakunstnikuna) kondiitritoodete vabrikus Kalev. Aastast 1975 tegutses ta vabakunstnikuna ja aastast 1957 oli Eesti Kunstnike Liidu liige.

Looming
-------

Ilse-Aurelie Lepikson oli tuntud viljaka portselanimaalikunstnikuna, kelle töid iseloomustab tavaliselt tervet eset kattev külluslik, jõuline ja tihe dekoor; graafilist joonerütmi täiendab erk, lausa hõõguv koloriit, kus autor on kasutanud julgelt punase-musta-kulla kombinatsioone, millele on lisandanud värviaktsentidena kõikvõimalikke toone portselanvärvide kogu paletist. Inspiratsiooni sai ta loodusest ja rahvakunstist, millest on sageli välja kasvanud abstraktsed kompositsioonid, kus põhitähelepanu lasub joonte ja pindade põneval rütmistikul. Samuti oli viljakas ja laiahaardeline tema tegevus tarbegraafikuna; ta on kujundanud rohkelt maiustuspakendeid, reklaamivoldikuid ja katalooge.

Isiklikku
---------

Tema teine abikaasa oli tehnikateadlane Heino Lepikson.

Viited
------

1. ↑
2. ↑  In memoriam: ILSE-AURELIE LEPIKSON Sirp, 15.08.2013
***Prochlorococcus*** on tsüanobakterite perekond, mille esindajad on 0,5–0,7 µm pikkuse läbimõõduga organismid. Teadaolevalt on nad kõige väiksemad fotosünteesi teostavad organismid planeedil Maal (kui anoksügeenne fotosüntees välja jätta).

Pisikhõljumi hulka kuuluv bakter *Prochlorococcus* on arvatavasti ka kõige arvukam fotosünteesiv organism planeedil. Samuti arvatakse, et see pisibakter moodustab suurima osa autotroofidest lähtuva toiduahela algusest ookeanides, olles nii ka kogu ökosüsteemi tähtsaks osaks. *Prochlorococcus* bakterite fotosünteesitud hapniku kogus arvatakse olevat märkimisväärselt suur.

Tema fotosünteesiks tarvilikud valgust neelavad pigmendid klorofüll a2 ja b2 on võrreldes teiste fotosünteesi teostavate organismide klorofülli molekulidega ebaharilikud.

Kui eukarüootsetel vetikatel on umbes 10 000 geeni, siis prokarüootsel bakteril *Prochlorococcus* on genoomi suuruseks umbes 2000 geeni.

Sellel bakteril on palju varieerunud vorme. Ühed on kohastunud eluks rohkem ookeani pindmise kihi jaoks, teiste elupaik on sügavamal jne.

*Prochlorococcus*`te rakumembraan ei koosne fosfolipiididest nagu enamus teiste organismide rakkude membraanid vaid sulfolipiididest – molekulidest, kus tähtis roll on väävli aatomil.

Kuigi väikeste fotosünteesivate bakterite kohta oli teateid ka varem, loetakse tsüanobakterite perekonna *Prochlorococcus* avastajaks Sallie W. Chisholm koos Robert J. Olsoni ja teiste kolleegidega. Bakterid leiti 1986. aastal Sargasso merest.
Marika Blossfeldt 1991. aastal Kiek in de Kökis
Marika Blossfeldt vahetult enne loengu "Lae keha ja meel värske energiaga arukalt toite valides" andmist 5. oktoobril 2012 Von Krahli akadeemias
**Marika Blossfeldt** (sündinud 1. mail 1958 Tallinnas) on eesti tantsija ja koreograaf.

Tema vanemad kolisid Lääne-Saksamaale, kui Marika oli 1,5-aastane. Ta kasvas üles Düsseldorfi lähedal. Ta õppis aasta aega Rootsis Boråsi Tekstiiliinstituudis disaini, aastatel 1978–1984 Berliini Kunstiülikoolis maalimist, pühendudes paralleelselt kaasaegsele lavatantsule.

Aastal 1980 kolis ta New Yorki, kus ta tegeles moderntantsu ja koreograafiaga, olles lavastaja. Aastal 1983 äratas tähelepanu lavastusega "Mitte müts, vaid juuksed", kus ta kasutas nii slaide, filmi kui ka soolotantse, taustaks Leegajuse regilaulud. Aastatel 1994–1995 õppis ta New Yorgis kundalini jooga õpetajaks.

Aastatel 1994–1997 oli ta New Yorgi eesti päevade peakorraldaja; aastal 1996 korraldas ta New Yorgi La Mama teatris eesti kultuurifestivali.

Aastal 1995 ostis ta Läänemaal Hanila vallas Rame külas Polli talu; aastal 1998 asutas ta *MTÜ Polli Talu Loominguline Keskus*, kus korraldab rahvusvahelisi seminare ja festivale. Suviti elab ta Eestis, talviti New Yorgis, aeg-ajalt Beaconis.

2009. aastal ilmus temalt kokaraamat "Looduslik toit. Täisväärtuslik elu". 

2014. aastal ilmus temalt kokaraamat "Looduslik toit. Ehe ja tervendav".

Isiklikku
---------

Võrkpallur Eduard Blossfeldt oli tema onu.

Viited
------

1. ↑  Urmas Lauri, Tantsijal Marika Blossfeldil ilmus kokaraamat, err, 13. oktoober 2009

Välislingid
-----------

* Marika Blossfeldt andmekogus IMDb (inglise)
* Koduleht
* Meelis Kapstas, TUNDELISELT ÜHEST TEATRIPIIBLIST, Teater. Muusika. Kino, detsember 2000
* Saatekülaline saates "Hallo, Kosmos!" Raadio 2-s 23. septembril 2012 (hüpikaken; alates umbes 37. minutist)
* AINULT ALKEEMIAS! Marika Blossfeldti hüva nõu: organismi sügispuhastus loomulikul ja isuärataval viisil I, 13. oktoober 2014, veebiversioon (vaadatud 13.10.2014)
**Førde vald** oli vald Norras Sogn og Fjordane maakonnas Sunnfjordis. Vald piirnes Põhjamerega Førdefjordeni sopi ääres ning ulatus sellest lõuna, kirde ja ida poole. Valla kirde- ja idaosa (Angedaleni ja Haukedaleni) vahele oli kiilutud Jølsteri valla lääneosa.

Valla pindala oli 590 km². Elanike arv oli 11 838 (2009).

Loodus
------

Førde kirik
Fjordist ida pool asetseb kõigepealt Holsendaleni org, seejärel Rørvikfjelli mägi (543 m), Haukedaleni org, Grovebreeni liustik, millel asetseb valla kõrgeim punkt (1636 m). Liustiku edelapoolsed harud on moodustanud eraldi liustiku Jostefonni. Holsedalenist voolab Førdefjordenisse Jølstra jõgi, Haukedalenist Dalsfjordenisse Gaula jõgi.

Valla endise ala kirdeosas on Kupefjelleti mägi (1287 m) ja Angedaleni org.

Orgude madalamad osad langevad laugjalt. Orupõhjad on laiad ja metsased. Orgudes on kruusa- ja liivaterrassid. Eriti lai org on Førde juures, kuhu on kuhjunud palju kruusa ja liiva. Orgude nõlvad on järsud.

### Geoloogiline ehitus

Aluspõhi koosneb gneissidest ning on mõjutatud Kaledoonia kurrutusest.

Haldusajalugu
-------------

Aastal 1964 lahutati Førde vallast Førdefjordeni lõunakallas ning liideti Naustdali vallaga. Hiljem ei ole territoriaalseid muudatusi olnud.

2020. aastal liideti Førde vald Sunnfjordi vallaga.

Haldus
------

Valla keskus oli Førde, mis asetseb Førdefjordeni sopi ääres.

Rahvastik
---------

Pärast Teist maailmasõda kasvas elanike arv oluliselt.

Asustus oli koondunud peamiselt Førdesse ning piki orgu kuni Moskogini. Asustust oli ka teistes orgudes ning hõredamalt fjordi ääres.

Viited
------

1. ↑  Arealstatistikk for Norge
2. ↑  Befolkning, 1. januar 2016

Välislingid
-----------

* Sissekanne Store norske leksikonis
Tartus saavad Võidu sillalt alguse kaks peatänavat: fotol on näha Narva maantee, teisele poole jääb Riia tänav
**Peatänav** on asula või selle osa keskne, tavaliselt keskmisest suurema liiklusega tänav, tihti ka põhiline kaubandustänav, mis viib asula keskväljakule. Harilikult paiknevad peatänava ääres esinduslikumad hooned ning kohaliku omavalitsuse või riigiasutused.

Paljudes maades on tavaks anda peatänavale nimi, mis eesti keelde tõlgituna tähendab pea- või põhilist tänavat: ingliskeelsetes maades Main Street või High Street, Lõuna-Aafrika Vabariigis Main Road, Saksamaal Hauptstraße, Rootsis ja Norras Storgatan/Storgaten, Malaisias Jalan Besar jne. Eestis kannavad peatänavad üldjuhul maanteede nimesid, millena need linnast väljudes jätkuvad (Narva maantee, Pärnu maantee, Riia maantee, Peterburi tee jne), ajalooliste isikute nimesid (eriti levinud okupatsiooniaegadel: Adolf Hitleri tänav, Lenini puiestee jne) või lihtsalt iseloomustavaid nimesid (nt Pikk tänav).

Viited
------

1. ↑