recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib ehitise ruumiosast; pika ja lahtise katusealuse kohta vaata artiklit Lööv (ehitis)* |

---

Fresko Püha Peetruse basiilikast Roomas, mis oli viielööviline võlvimata basiilika. Kesklööv on kõrvallöövidest kõrgem, kaugemad kõrvallöövid on omakorda madalamad.
Kolmelöövilise gooti kodakiriku sisevaade
Vaade Krakówi Püha Kolmainu basiilika kesklööv
**Lööv** on kummaltki poolt välisseina või toenditega piiratud pikisuunaline siseruum pikiehitistes, nagu näiteks kirikutes. Lööve võib olla üks või mitu ja nii paaris- kui ka paaritu arv, paarituarvulise asetuse puhul eristatakse ruumis kesklöövi ja kõrvallööve.

Löövide arvu alusel jaotatakse kirikud ühelöövilisteks, kahelöövilisteks, kolmelöövilisteks jne. Kesk- ja külglöövide kõrguse järgi eristatakse kirikute ruumitüüpe nagu basiilika, kodakirik, pseudobasiilika, astmeskirik jne. Kõik need ruumitüübid eeldavad vähemalt kolme löövi olemasolu; erinevalt neist on saalkirik alati ühelööviline.

Kesklööv ja külglöövid
----------------------

**Kesklööv** ehk **pealööv** asetseb ehitise keskel ja see on reeglina kõige laiem, kõige kõrgem ja vahel ka kõige pikem ruum kirikus. Kesklööv oli reeglina mõeldud jumalateenistuse jälgijatele; sealt avaneb vaade peaaltarile. Kesklööviga külgnevaid, sellest sammaste või piilaritega eraldatud lööve nimetatakse **kõrvallööv**ideks või **külglööv**ideks. Kesklööv ja kõrvallöövid koos moodustavad kiriku põhiplaanil pikihoone.

Ka kiriku kooriosa ja transept võivad olla jaotatud pea- ja kõrvallöövideks. Kesklöövi ja kõrvallööve eraldavad enamikus kirikutes sammastikud või arkaadid.

Kui külglöövi kohal on lööviga ühelaiune teine korrus, nimetatakse seda kirikuarhitektuuris empooriks.

Joonised
--------

* Kiriku pikihooneKiriku pikihoone
* KesklöövKesklööv
* KülglöövidKülglöövid

Viited
------

1. ↑  Kunstileksikon, Kunst, Tallinn, 2000, lk 311
**Tuhalaane Jumalaema Uinumise kogudus** on Eesti Apostlik-Õigeusu Kiriku Tartu piiskopkonna kogudus Paistu kihelkonnas Viljandimaal, tänapäevase haldusjaotuse järgi Tuhalaane külas Mulgi vallas Viljandi maakonnas.

Kogudus asutati 1846. aastal. Algselt kandis see Paistu koguduse nime, kuid 1850. aastal nimetati ümber Tuhalaane koguduseks. Siis koliti ka keskus 2 km lõuna poole, jumalateenistusi hakati pidama üüritud koolimajas.

Esimene preester Tuhalaane koguduses oli Vassili Polistovski. 20. detsembril 1853. aastal sai preestriks Gavriil Bragis. Vahepeal olid preestrid Stefan Bežanitski, Jefim Küppar, siis tema poeg Nikolai Küppar ja kõige viimaks Aleksander Lääts.

1938. aastal oli kogudusel üle 500 liikme, praeguseks on neid 20 ringis.

Aastatel 1870–1873 ehitati külla uus kivist Tuhalaane Jumalaema Uinumise kirik. 20. juulil 1950 süttis see pikselöögist põlema, ning sai osaliselt kahjustada. 1952. aastal likvideeriti ka kogudus. 

2008. aastal kogudus taasasutati. Kiriku taastamiseks on kogudus sealtpeale korraldanud heategevuskontserte.

Tuhalaane Jumalaema Uinumise koguduse juhatuse esimees on preester Miikael Raissar, aseesimees ja kirikuvanem on muusik Jaak Tuksam. Koguduse abistamiseks on loodud MTÜ Tuhalaane Kiriku Toetuskogu, mida samuti juhib Jaak Tuksam.

Viited
------

1. 1 2  Tuhalaane Jumalaema Uinumise kogudus[*alaline kõdulink*] EAÕK kodulehel (vaadatud 10. märtsil 2013)
2. ↑  Jooni Tuhalaane kihelkonna elust. Postimees, nr 207, 4 august 1925
3. ↑  Tuhalaane Jumalaema Uinumise kirik portaalis "Varemetes kristlus" (vaadatud 10. märtsil 2013)
4. 1 2 3  "Kirik"[*alaline kõdulink*] Tuhalaane küla kodulehel (vaadatud 10. märtsil 2013)

Välislingid
-----------

* Tuhalaane Jumalaema Uinumise kogudus EAÕK kodulehel
**Sejong** (kor. 세종특별자치시, *Sejong Teukbyeol-jachisi*, Hanja 世宗 特別 自治市) on linn Lõuna-Koreas. Sellel on vabariigi regionaalvalitsuse kõrgeima autonoomse eristaatusega linna staatus (특별자치시; 特別自治市; teukbyeol-jachisi). 2016. aastal oli linna elanike arv hinnanguliselt 243 048. Linn on nime saanud kuningas Sejongi järgi, kes valitses Korea poolsaart 15. sajandil Joseoni dünastia osana.

Linn asub Seoulist 120 kilomeetrit lõuna pool. Avatud 2012. aastal mitmed Lõuna-Korea ministeeriumid ja muud valitsuse funktsioonid on 2010. aastatel riigi julgeoleku parandamiseks linna kolinud. Sejong kavandati Korea Vabariigi uueks pealinnaks, ning üleviimist toetas teiste seas aastatel 2003–2008 Lõuna-Korea presidendina töötanud Roh Moo-Hyun. Ülekandmise vastu oli Seouli linnapea Lee Myung-bak, kellest sai hiljem president. 2004. aastal hindas riigi konstitutsioonikohus ettepanekut pealinna ebaseaduslikuks ümberpaigutamiseks. Nii jäävad näiteks Seouli presidendi kantselei ning riigi kaitse- ja välisministeeriumi. Kavatsus oli viia keskvalitsus Põhja-Korea "kahuripolügoonist" välja või selle lähedale. Kuigi Lõuna- ja Põhja-Korea vahel on pikka aega kehtinud relvarahu, pole riigid Korea sõja kiiluvees rahulepingut omavahel sõlminud.

Ülikooliharidust annab noores linnas teiste seas Sejongi Ülikool.

Välislingid
-----------

1. ↑

Lõuna-Korea lipp
Lõuna-Korea 1. järgu haldusüksused

Busan **·** 
Daegu **·** 
Daejeon **·** 
Gangwoni provints **·** 
Gwangju **·** 
Gyeonggi provints **·** 
Incheon **·** 
Jeju provints **·** 
Lõuna-Chungcheongi provints **·** 
Lõuna-Gyeongsangi provints **·** 
Lõuna-Jeolla provints **·** 
Põhja-Chungcheongi provints **·** 
Põhja-Gyeongsangi provints **·** 
Põhja-Jeolla provints **·** 
Sejong **·** 
Soul **·** 
Ulsan
**Lüchow (Wendland)** on linn Saksamaal Alam-Saksi liidumaal, Samtgemeinde Lüchowi ja Lüchow-Dannenbergi kreisi keskus. Linn asub umbes 13 km Salzwedelist põhjas. Polaabi keeles kutsuti Lüchowit *Ljauchüw* (*Lgauchi* või *Lieuschü* vanemas Saksa viitematerjalis).

Lüchowis leidub Stones Fan Museum. Muuseum on pühendatud Rolling Stonesile ja asutati aastal 2011.

Elbe lisajõgi Jeetzel voolab läbi linna. Ümbritsev maastik loodi liustike toimel, läänes kõrgem, idas madalam.

Paika on esmamainitud 1158. aastal ja linnaõigused sai 1293. aastal. Ainus säilinud hiliskeskajal ehitatud kaitserajatis on torn, mida kohandati ja kasutatakse Ristija Johannese kiriku kellatornina. 1555. aastal püstitati värav, mis eraldas kesklinna läänepoolsetest eeslinnadest. See värav lammutati 1793. aastal. Lüchow kannatas 1537. aastal katkupuhangus ja vaevu pool sajandit hiljem, 1589. aastal, hävines suuresti tulekahjus. Veel üks tulekahju 1608. aastal hävitas enamuse sellest, mis oli taas üles ehitatud. Halvim tulekahju 1811. aastal hävitas isegi raekoja ja lossi.

* DrawehnDrawehn
* Turuplats, taustal vana raekodaTuruplats, taustal vana raekoda
* "Amtsturm", jäänuk lossist"Amtsturm", jäänuk lossist

Inimesi
-------

* Friedrich Syrup sündis Lüchowis.
* Detlef Weigel kasvas üles ja käis keskkoolis Lüchowis.

Viited
------

Välislingid
-----------

* Linna veebileht


Lüchow-Dannenbergi kreisi vallad

* Bergen an der Dumme
* Clenze
* Damnatz
* Dannenberg
* Gartow
* Gorleben
* Gusborn
* Göhrde
* Hitzacker
* Höhbeck
* Jameln
* Karwitz
* Küsten
* Langendorf
* Lemgow
* Luckau
* Lübbow
* Lüchow
* Neu Darchau
* Prezelle
* Schnackenburg
* Schnega
* Zernien
* Trebel
* Waddeweitz
* Woltersdorf
* Wustrow
**Peetri park** on 1 hektari suurune haljasala Rae vallas Peetri aleviku keskuses. Enamus puid on parki istutatud Peetri keskuse aktiivse arendustegevuse ajal 2000. aastatel, seetõttu on puud üsna noored ja väiksed. Suhteliselt hõredas pargis asub ka aleviku keskuse jõulukuusk, mis talvel on illumineeritud elektriküünaldega. Pargis on valgustatud jalgrajad ja istepingid.

Peetri küla on esimest korda mainitud 1631. aastal. Esmamainimise 380. aastapäeva tähistamiseks paigaldati 2011. aastal Peetri Seltsi ettepanekul ja eestvedamisel Peetri parki mälestusrahn. 

Alates 2011. aastast peetakse Peetri pargis Peetri Seltsi eestvedamisel ühel augustikuu laupäeval Peetri laata, mis on Peetri elanike seas muutunud väga populaarseks ürituseks.

Peetri pargi järgi on nimetatud pargi idaküljelt mööduv Pargi tee.

Pilte
-----

* Peetri parkPeetri park
* Peetri esmamainimise mälestuskivi Peetri pargisPeetri esmamainimise mälestuskivi Peetri pargis
* Peetri laat Peetri pargisPeetri laat Peetri pargis
* Peetri laat Peetri pargisPeetri laat Peetri pargis
* Peetri laat Peetri pargisPeetri laat Peetri pargis
* Peetri laat Peetri pargisPeetri laat Peetri pargis
* Peetri laat Peetri pargisPeetri laat Peetri pargis
* Laadapäeva kontsert Peetri pargisLaadapäeva kontsert Peetri pargis
* Peetri laada lõpusaluut Peetri pargisPeetri laada lõpusaluut Peetri pargis
Lüganuse Vabadussõja mälestussammas (2011)
**Lüganuse Vabadussõja mälestussammas** on Ida-Viru maakonnas Lüganuse vallas Lüganusel asuv Vabadussõjas langenutele püstitatud mälestusmärk. See on arvele võetud kultuurimälestisena.

Lüganuse Vabadussõja mälestussammas avati 28. septembril 1924. 6,4 m kõrguse samba autor oli Lüganuse kihelkonnast pärit Voldemar Mellik. Sammas hävitati Nõukogude okupatsiooni ajal 1940. aastal. Samba taastas 13. augustil 1944 Voldemar Mellik ise. Teise Nõukogude okupatsiooni ajal 1944. aastal lõhuti sammas uuesti. 

Lüganuse Vabadussõja mälestussammas taasavati Laulva revolutsiooni ajal 30. septembril 1989. Samba arhitektuurilise osa taastas fotode järgi Voldemar Melliku poeg, arhitekt Tõnu Mellik, samba skulptuurigrupi valmistas Ants Viitmaa.

Viited
------

1. 1 2  Lüganuse Vabadussõja mälestussammas kultuurimälestiste riiklikus registris (vaadatud 17.08.2016)

Välislingid
-----------

* Lüganuse Vabadussõja mälestussammas kultuurimälestiste riiklikus registris
Eichsfeldi kaart aastast 1900
**Eichsfeld** (*Tammeväli*) on ajalooline piirkond Saksamaal Alam-Saksi kaguosas ("Untereichsfeld" = Alam-Eichsfeld) ja Tüüringi loodeosas ("Obereichsfeld" = Ülem-Eichsfeld), Harzi mägedest lõunas. Aastani 1803 oli Eichsfeld sajandeid Mainzi peapiiskopkonna osa, mis on põhjuseks tema praegusele positsioonile katoliikliku enklaavina valdavalt protestantlikul Põhja-Saksamaal. Pärast Saksamaa jagamist aastal 1945 sai Lääne-Saksamaa osast Duderstadti kreis. Mõned väikesed territooriumite vahetused Ameerika ja Nõukogude okupatsioonitsoonide vahel toimusid vastavalt Wanfriedi kokkuleppele.

Geograafia
----------

Tüüpiline Eichsfeldi maastik: külad põldude ja metsaste küngaste vahel
Täna moodustab suurem osa Obereichsfeldist **Landkreis Eichsfeldi**. Teised osad kuuluvad Unstrut-Hainich-Kreis kreisi. Untereichsfeld, hiljem **Landkreis Duderstadt**, liideti enamuses Göttingeni kreisiga, samas kui Lindau sai Katlenburg-Lindau osaks, mis nüüd on Northeimi kreisi osa. 

Linnad Eichsfeldis on Duderstadt, Heiligenstadt, Leinefelde-Worbis ja Dingelstädt.

Ajalugu
-------

Eichsfeldi kaart aastast 1759
Eichsfeldi on esmamainitud 897. aastal. 1022. aastal loetles Mainzi peapiiskopkond oma valdusi piirkonnas, mida suurendati 1573. aastani. Ottoonide Untereichsfeld sai Eichsfeldi osaks pärast seda, kui oli aastatel 1342–1434 olnud Braunschweig-Lüneburgi ja Grubenhageni osa.

Saksa talurahvasõja ajal Vabas riigilinnas Mühlhausenis rüüstati suurem osa kloostritest, kirikutest ja lossidest ning suurem osa Eichsfeldist sai protestantlikuks. 

Aastal 1575 teostasid jesuiidid Eichsfeldis edukalt Vastureformatsiooni. Kolmekümneaastane sõda jõudis Eichsfeldi aastal 1622 ning aastate jooksul rüüstasid piirkonda mitmed armeed (Rootsi, Taani, Tüüringi). Vestfaali rahu kohaselt taastas Mainzi peapiiskopkond katoliikluse piirkonnas, mis oli 2/3 ulatuses rüüstatud ja kaotanud 75% oma elanikkonnast. 

Napoleoni ajastul oli Eichsfeld osa Vestfaali kuningriigist, mis kaotati pärast Napoleon I kaotust Leipzigi lahingus.

Aastatel 1949–1990 kuulus Obereichsfeld Ida-Saksamaale. Selles ateistlikus riigis säilitasid inimesed oma katoliiklikud juured ja kirikuelu jäi suhteliselt puutumatuks.

Poliitika
---------

Eichsfeldi traditsioonilisuse tagajärjel on CDU valijate osakaal märkimisväärselt suurem kui ümberkaudsetel aladel.
Soome sõdurid talvesõjas läkiläkidega
Nõukogude sõjaväevormi karusnahast läkiläki
Läkiläki Vepsamaal kuivamas
**Läkiläki** (murretes ka **karbus**) on allapööratavate karusnahksete kõrvadega talvemüts.

Kasutus
-------

Põhja-Euroopas on kõrvadega talvemütsid laialdaselt tuntud mitmesugustes variantides. Lätis on sarnase mütsi leide juba I aastatuhande lõpust. Eestis oli läkiläki kõige levinum meeste talvemüts ning seda kasutatakse tänini.

Valmistamine
------------

19. sajandil tehti läkiläkid tumedast kodukootud kalevist või ka mustast parknahast.
Mütside lambanahkse voodriga pealagi oli ümara kujuga ning see õmmeldi kokku neljast siilust. Läkiläki kõrvad, mis olid pealael paelaga kokkuseotavad, ja mütsi kuklataguse kitsam ääris olid mustast lambanahast ning need sai koos vajaduse järgi alla käänata või üles tõsta. Jõukamatel talumeestel oli lambanaha asemel rebase- või saarmanahk. 

Mütsidest oli Eestis läkiläkiga kõige sarnasem lontmüts.

Vaata ka
--------

|  |  |
| --- | --- |
| * Peakatete loend

Eestis varem kantud vanemat tüüpi mütse:* härjasüdamemüts
* kabimüts
* kikk-kõrvamüts
* ketasmüts
* lontmüts
* murumüts
* nelja sopi müts
* nokkmüts
 | * pottmüts
* punane kübar
* rannamüts
* ratasüll
* rumm-müts
* sariküll
* topsmüts
* tuttmüts
* udarmüts
* võrkmüts
 |

Viited
------

1. ↑  Eesti murrete sõnaraamat vaadatud 02.09.2020
2. ↑  Eesti rahvakultuuri leksikon (3. trükk). 2007. Koostanud ja toimetanud Ants Viires. Eesti Entsüklopeediakirjastus. Lk 156
3. ↑  Eesti etnograafia sõnaraamat. 1996. Koostanud Arvi Ränk. Tallinn: Eesti Keele Sihtasutus. Lk 121

Välislingid
-----------

* Läkiläki Saaremaa Muuseum

 Läkiläki – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
**STS-7** oli NASA Space Shuttle'i programmi seitsmes missioon ja kosmosesüstik Challengeri teine missioon. 

Challenger viis orbiidile mitu satelliiti ja selle meeskonda kuulus NASA esimene naisastronaut Sally Ride. Lisaks oli see stardi ajal suurima meeskonnaga kosmoselaev läbi aegade ja esimene missioon, kus osales NASA 8. astronautide grupi liige (Ride). 8. astronautide grupp oli esimene rühm, mis moodustati Space Shuttle'i programmi jaoks. STS-7 startis 18. juunil 1983 ja maandus 24. juunil.

Meeskond
--------

* Komandör – Robert L. Crippen
* Piloot – Frederick H. Hauck
* Missiooni spetsialist 1 – John M. Fabian
* Missiooni spetsialist 2 – Sally Ride
* Missiooni spetsialist 3 – Norman E. Thagard

  


|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| Iste | Start | Maandumine |  |
| 1 | Crippen | Crippen |
| 2 | Hauck | Hauck |
| 3 | Fabian | Thagard |
| 4 | Ride | Ride |
| 5 | Thagard | Fabian |
|

Missiooni kokkuvõte
-------------------

STS-7 startis 18. juunil 1983 kell 7:33 kohaliku aja järgi. Meeskonda juhtis Robert L. Crippen, kes oli oma teisel missioonil. Ülejäänud meeskonnale oli see esimene missioon.

Challenger paigaldas missiooni ajal orbiidile Kanada ja Indoneesia sidesatelliidid ning katsetas satelliiti SPAS-1, mis viidi hiljem Maale tagasi. Meeskond tegi süstiku pardal ka mitmeid teaduslikke katseid ja esimest korda õnnestus kosmosesüstikul pidada Maaga raadiosidet TDRS-satelliitside süsteemi kaudu.

STS-7 pidi algselt sooritama esimese maandumise Kennedy Kosmosekeskusesse, kuid halva ilma tõttu suunati maandumine ümber Edwardsi õhujõudude baasi. Missioon kestis 6 päeva 2 tundi ja 23 minutit. Challenger tegi 97 tiiru ümber Maa ja see viidi Kennedy kosmosekeskusesse tagasi 29. juunil.

### Kosmoseprügi tabamus

Missiooni ajal tabas Challengeri akent kosmoseprügi, kuid kosmosesüstik ei saanud tõsiselt kannatada ja missiooni vahejuhtum ei ohustanud.

Galerii
-------

* Challengeri teine startChallengeri teine start
* Palapa B1 paigaldusPalapa B1 paigaldus
* Anik C2 paigaldusAnik C2 paigaldus
* Kosmoseprügi kahjustus ühel aknalKosmoseprügi kahjustus ühel aknal
* SPAS-1 Canadarmi küljesSPAS-1 Canadarmi küljes

Viited
------

1. ↑  "STS-7". Spacefacts. Vaadatud 26. veebruar 2014.
**STS-61-C** oli NASA Space Shuttle'i programmi 24. ja kosmosesüstik Columbia seitsmes missioon. 

See oli esimene kord pärast missiooni STS-9, mil missiooni teenindas Columbia. STS-61-C startis Kennedy Kosmosekeskusest 12. jaanuaril 1986 ja maandus 18. jaanuaril. Meeskonnas olid teine afroameeriklasest piloot ja tulevane NASA peadirektor Charles Bolden ning esimene Costa Rica astronaut Franklin Chang-Diaz. Lisaks oli meeskonnas teine ametis olev USA poliitik, Bill Nelson. See oli viimane edukas missioon enne Challengeri katastroofi, mis toimus 10 päeva pärast Columbia maandumist.

Meeskond
--------

* Komandör – Robert L. Gibson
* Piloot – Charles F. Bolden
* Missiooni spetsialist 1 – George D. Nelson
* Missiooni spetsialist 2 – Steven A. Hawley
* Missiooni spetsialist 3 – Franklin Chang-Diaz
* Laadungi spetsialist 1 – Bill Nelson
* Laadungi spetsialist 2 – Robert J. Cenker

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| Iste | Stardil | Maandumisel |  |
| 1 | Gibson | Gibson |
| 2 | Bolden | Bolden |
| 3 | G. Nelson | Chang-Diaz |
| 4 | Hawley | Hawley |
| 5 | Chang-Diaz | G. Nelson |
| 6 | B. Nelson | B. Nelson |
| 7 | Cenker | Cenker |
|

Ettevalmistused
---------------

STS-61-C oli esimene missioon enam kui kahe aasta jooksul, mida teenindas kosmosesüstik Columbia, sest pärast missiooni STS-9 saadeti Columbia kaasajastamiseks remonti. Remondi käigus paigaldati Columbia sabakiilu külge infrapunakaamera, mis pidi atmosfääri sisenemise ajal jälgima vasaku tiiva kuumenemist. Kaamerat kasutati veel ainult paaril missioonil, kuid selle kinnituskoht oli Columbial alles kogu ülejäänud teenistusaja. Remondi käigus eemaldati ka pilootide katapultistmed, mis asendati tavaliste istmetega ja paigaldati HUD ekraanid.

Missiooni kokkuvõte
-------------------

Missiooni starti tuli edasi lükata neli korda ja algselt 18. detsembril 1985 startima pidanud Columbia startis 12. jaanuaril 1986.

Missiooni peamine eesmärk oli viia orbiidile Satcom K1 satelliit. Satelliidi orbiidile paigutamine möödus edukalt ja meeskond asus seejärel süstiku pardal tegema teaduslikke eksperimente keemias, bioloogias, astronoomias jne. Muuhulgas tegeles Cenker USA õhujõudude tellitud salastatud eksperimendiga, mis Boldenile antud info kohaselt oli infrapunakaamera prototüüp.

STS-61-C pidi algselt kestma seitse päeva, kuid NASA otsustas missiooni pärast neljandat päeva lõpetada, sest stardi hilinemine oli põhjustanud ka järgmise missiooni, STS-51-L, hilinemise. Maandumine tuli halva ilma tõttu neli korda edasi lükata ja see õnnestus viiendal katsel. Columbia maandus Edwardsi õhujõudude baasis 18. jaanuari varahommikul.

Naljapilt
---------

Ametliku meeskonnapildi tegemise ajal tegi NASA fotograaf ka naljapildi, kus meeskonnaliikmetel olid peas kiivrid ja nende näod olid visiiriga kaetud.

STS-61-C meeskonna naljapilt

Viited
------

1. ↑  STS-61-C
**Mihkel Kallas** (17. august 1824 Saaremaa, Leisi, Mäe talu – 31. mai 1896 Kaarma) oli köster-koolmeister Saaremaal, rahvaluulekoguja ja rahvusliku liikumise tegelane.

Elulugu
-------

Mihkel Kallas õppis Karja kihelkonnakoolis Carl Allase käe all. Abiellus tema õe Miina Wilhelmiinega ja töötas 1843. aastast Kaarmal köstri ja koolmeistrina.

Kallas võttis üle ka kohaliku laulukoori juhatamise ja osales Kaarma kihelkonnakooli uue hoone ehitamise juhtimises. Selles Kaarma köstrimajas sündisid lapsed: 1851. aastal Rudolf Gottfried Kallas (1851–1913), kellest kasvas kirikuõpetaja, tuntud rahvusliku liikumise tegelane ja viljakas kirjamees; tütar Ida, kes abiellus tuntud pedagoogi ja rahvusliku liikumise tegelase Carl Heinrich Niggoliga; poeg Eduard, kes lõpetas samuti Tartu ülikooli ja kuulus EÜSi, jõudis avaldada paar luulekogu, kuid suri noorelt; noorem tütar Wilhelmiine ehk Minni, kes abiellus Kaarma õpetajate seminari vanemõpetaja Johann August Kirotariga; ja Oskar Philipp Kallas (1868–1946), kellest sai rahvaluuleteadlane ja diplomaat, kes etendas olulist osa Eesti iseseisvuse sünnil.

Mihkel Kallas oli esimeste eestlaste seas, kes suutis kõigile kolmele pojale anda ülikoolihariduse. Ta lõi ka ise rahvuslikus liikumises kaasa, kogus rahvaluulet ning tegi kaastööd Perno Postimehele ja Eesti Postimehele. 1871. aastal korraldas ta Kaarma maalinnas esimese kohaliku laulupäeva. Kallas oli Kaarmal ametis üle poole sajandi, suri 1896. aastal ning on maetud Kaarma kalmistule.

Isiklikku
---------

Mihkel Kallase minia kirjanik Aino Kallas on teda kasutanud prototüübina jutustuses "Ants Raudjalg".
**Mihkel Truusööt** (kuni 1936 **Mihkel Traugot Treuhold**; 5. november 1903 Risti – 23. märts 1993 Stockholm) oli Eesti poliitik ja ettevõtja. Ta oli 1937. aastal Rahvuskogu liige ja Johannes Sikkari valitsuses majandusminister (12. jaanuarist 1953 kuni 10. septembrini 1956). 

Põgenes 15-aastaselt kodunt ja osales alaealisena Vabadussõjas, võitles Scoutspataljoni D-kompaniis. Sai raskesti haavata. 

Ta lõpetas Gustav Adolfi Gümnaasiumi ja Tartu Ülikooli õigusteaduskonna majandusteaduse osakonna 1929. Akadeemiliselt kuulus Korp! Rotaliasse. 

Hiljem töötas ta Viljandi Eesti Põllumajanduse Seltsi Kaubanduse Osakonna (VEPSKO) kaubamaja ärijuhina Viljandis, kujundades sellest esimese universaalkaubamaja Eestis. Oli ajalehtede Sakala ja Oma Maa kaasomanik, samuti Kaitseliidu Sakala Maleva Üksiku Raskekuulipilduja Kompanii pealik Viljandis.

Ta on maetud Stockholmi Metsakalmistule.

Tunnustus
---------

* Eesti Vabadussõja mälestusmärk
* Eesti Vabariigi Põhiseaduse mälestusmärk, 1937
* Kotkaristi teenetemärgi V klass, 1938
* Kaitseliidu Valgeristi III klass

Isiklikku
---------

Mihkel Truusööt abiellus 1928 Benita Rammoga, kes lõpetas Tartu Ülikooli temaga samal erialal. Nende lapsed: dipl. insener Ants Truusööt (1929–2013), sekretär Õie Wikmark (1938) ja jurist Jüri Sven Truusööt (1947).

Kirjandus
---------

* Scouts Rügement Vabadussõjas. Koostanud: Aarne Võting. Tallinn: Selts "Scouts-Rügement", 1936.
* J[üri] Adila, M. Truusööt 70-aastane. Eesti Päevaleht (Stockholm), 2. november 1973.
* Mõttevahetus: A. Ots contra M. Truusööt. Eesti Päevaleht (Stockholm), 28. august 1976, lk 5.
**STS-41-D** oli NASA Space Shuttle'i programmi 12. missioon ja esimene missioon, mida teenindas kosmosesüstik Discovery. Missioon startis Kennedy kosmosekeskusest 30. augustil 1984 ja maandus Edwardsi õhujõudude baasi 5. septembril. Discovery viis orbiidile kolm sidesatelliiti ja sooritas mitmeid teaduslikke katseid. 

Missiooni lükati mitu korda edasi ja ühe stardikatse ajal peatasid Discovery pardaarvutid esmakordselt kosmosesüstikute programmi jooksul stardiloenduse 6 sekundit enne stardikiirendite käivitumist, sest tuvastasid rikke ühes peamootoris.

Meeskond
--------

Meeskond koosnes peaaegu täielikult algajatest ja missioon oli kõigile peale, komandör Hartsfieldi, esimene lend.

* Komandör Henry Hartsfield
* Piloot Michael L. Coats
* Missiooni spetsialist 1 Richard M. Mullane
* Missiooni spetsialist 2 Steven A. Hawley
* Missiooni spetsialist 3 Judith Resnik
* Laadungi spetsialist 1 Charles D. Walker

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| Iste | Start | Maandumine |  |
| 1 | Hartsfield | Hartsfield |
| 2 | Coats | Coats |
| 3 | Mullane | Resnik |
| 4 | Hawley | Hawley |
| 5 | Resnik | Mullane |
| 6 | Walker | Walker |
|

Missiooni taust
---------------

Start oli algselt planeeritud 25. juunile 1984, kuid mitmed tehnilised probleemid lükkasid stardi korduvalt edasi ja ühel korral tuli kosmosesüstik koostehalli tagasi viia, et asendada vigane peamootor. 

### 26. juuni stardikatse

26. juunil toimunud stardikatse oli esimene kord pärast missiooni Gemini 6A, kus peamootorid seisati vahetult enne starti. Discovery pardaarvutid märkasid ühe peamootori töös viga ja seiskasid peamootorid. Olukord muutus ärevaks, kui ootamatult käivitus starditorni tulekahjualarm. Meeskonna õnneks ei järgitud tavapärast evakuatsiooniprotseduuri, sest tulekahjualarmi käivitanud vesiniku põlemine oli silmale nähtamatu ja meeskond oleks tulle jooksnud. Evakuatsiooni protseduure ei järgitud lennujuhtide kõhkluste tõttu, sest avariisüsteeme ei olnud keegi reaalselt katsetanud. 

Hilisemal uurimisel selgus, et peamootori rikke põhjustas vigane kütuseklapp.

Missiooni kokkuvõte
-------------------

STS-41-D startis lõpuks 30. augustil 1984 toimunud neljandal katsel. Kosmosesüstik viis orbiidile kolm sidesatelliiti ja testis OAST-1 päikesepaneeli. OAST-1 oli 4 meetrit lai ja 31 meetrit pikk, ning see oli sel ajal suurim mehitatud kosmoselaeval testitud süsteem. OAST-1 tõestas, et nii suur ja kerge päikesepaneel on edukalt kasutatav ning tänapäeval kasutatakse analoogseid paneele ISS-is.

Missioon kestis 6 päeva, 56 minutit ja 4 sekundit. Discovery maandus Edwardsi õhujõudude baasi, olles orbiitil teinud 97 tiiru ümber Maa. STS-41-D oli esimene missioon, kus insenerid märkasid tahkekütusekiirendite O-tihendite juures kahjustusi. See sai hiljem Challengeri katastroofi põhjuseks.
**Zillingtal** (horvaadi: *Celindof*, ungari: *Völgyfalva*) on vald *(Gemeinde)* Austrias Burgenlandi liidumaal Eisenstadt-Umgebungi ringkonnas.

Vallamaja
Vallas on vähemusrahvus Burgenlandi horvaadid.

Vald asub Burgenlandi põhjaosas Alam-Austria piiri lähedal.

Ajalugu
-------

Enne Kristust oli kogukond osa keldi Noricumi kuningriigist ja osa mäetipul asuva keldi Burgbergi asula ümbruskonnast.

Hiljem, Rooma riigi valitsemise all, asus Zillingtali kogukond Pannoonia provintsis.

Seal on avaaride kalmuväli 7. ja 8. sajandist, mis avastati 1927. aastal.

Zillingtali on ametlikult esmamainitud 1271. aastal. 1529. ja 1683. aastal hävitas Zillingtali Türgi armee. Seejärel taastäitsid Türgi sõdades hävitatud elanikkonda horvaadid. 1920./21. aastani oli Zillingtal Ungari osa, nagu ka ülejäänud Burgenland. 1898. aastast tegi Ungari valitsuse poolt Budapestis jõustatud Ungari madjariseerimispoliitika Zillingtali ungarikeelse nime Völfyfalu kasutamise kohustuslikuks.

Pärast Esimese maailmasõja lõppu liideti Burgenland pärast mitmeid läbirääkimisi St. Germainis ja Trianonis 1919. aastal Austriaga.

Viited
------

1. ↑  Dauersiedlungsraum der Gemeinden Politischen Bezirke und Bundesländer - Gebietsstand 1.1.2018, vaadatud 10.03.2019.
2. ↑  Bevölkerung am 1.1.2021 nach Ortschaften (Gebietsstand 1.1.2021)

Eisenstadt-Umgebungi ringkonna vallad

* Breitenbrunn am Neusiedler See
* Donnerskirchen
* Großhöflein
* Hornstein
* Klingenbach
* Leithaprodersdorf
* Loretto
* Mörbisch am See
* Müllendorf
* Neufeld an der Leitha
* Oggau am Neusiedler See
* Oslip
* Purbach am Neusiedler See
* Sankt Margarethen im Burgenland
* Schützen am Gebirge
* Siegendorf
* Steinbrunn
* Stotzing
* Zagersdorf
* Zillingtal
* Trausdorf an der Wulka
* Wimpassing an der Leitha
* Wulkaprodersdorf
**Valitsusside asutus** oli Riigikantselei haldusalas tegutsenud riigiasutus.

Valitsusside asutuse põhiülesanne oli tagada riigiasutustele eriside ning teostada signaalluuret. Valitsusside asutus loodi Eesti NSV RJK Valitsusside Sidekeskuse erisideliinide ülevõtmiseks ning riigiasutuste vaheliste sideliinide väljaehitamiseks.

Valitsusside asutuse põhiülesanneteks oli Vabariigi Valitsuse, valitsusasutuste, valitsust teenindavate asutuste ning vajaduse korral kohaliku omavalitsuse asutuste sidealasel teenindamisel erisidega kindlustamine, teatavatele tarbijatele edastatava informatsiooni konfidentsiaalsuse tagamine, elekterside turvalisuse tõstmiseks vajalike meetmete väljatöötamine ning avaliku korra ja turvalisuse tagamise vajadusel üldkasutatavale elektersidevõrgule alternatiivsete võimaluste loomine, iseäranis side korraldamine eriolukorras ning erakorralises seisukorras. 

2000. aasta lõpul otsustati luua Teede- ja Sideministeeriumi haldusalas olev Riigi Infokommunikatsiooni Sihtasutus, millele anti üle Valitsusside asutuse vara ja lepingud. Valitsusside asutuse signaalluureüksus liideti Teabeametiga.

2001. aastal kutsus Riigi Infokommunikatsiooni Sihtasutuse nõukogu usalduse kaotuse tõttu sihtasutuse juhatusest tagasi endise Valitsusside asutuse peadirektori Jaak Lippmaa. Põhjuseks oli kaitsepolitsei kiri, mis saabus endiste valitsusside juhtide tegevuse uurimise tulemusena. Riigikontroll avastas kevadel, et aastatel 1997-1999 tellis valitsusside oma juhtkonnaga seotud äriühingutelt mitmesuguseid töid ja teenuseid vähemalt 15 miljoni krooni eest 2001. aastal lõpetas Kaitsepolitsei endise valitsusside asutuse juhtide tegevuse uurimiseks algatatud kriminaalasja, mille algatamist valitsusside ja erafirmade lepingute selgitamiseks. Eeluurimisel ei leidnud kinnitust valitsusside peadirektori Jaak Lippmaa ning teiste valitsusside ametnike poolt kuritegude toimepanemine.

Viited
------

1. ↑  Riigi infokommunikatsioonidega hakkab tegelema sihtasutus , epl.delfi.ee, 06.11.2000
2. ↑  Valitsusside asutuse ülesannete määramine, Vabariigi Valitsuse korraldus, RT I 1996, 72, 1281
3. ↑  Välisluureamet Ajalugu, www.valisluureamet.ee
4. ↑  Jaak Lippmaa kaotas usalduse , www.ohtuleht.ee, 30. august 2001
5. ↑  Jaak Lippmaa pääses kriminaalasjast, www.aripaev.ee, 6. august 2001
Kärla kirik
**Kärla kihelkond** (lühend **Kär**; saksa keeles *Kirchspiel Kergel in Oesel*) oli kirikukihelkond Saaremaal ja Liivimaa kubermangus Kuressaare kreisis.

Eestimaa kubermangu Kuressaare kreis. Liivimaa atlas (1798)

Piirkonna ajalugu
-----------------

Piirkond kuulus algselt Kaarma kihelkonda. Eraldus pärast Kärla Maarja Magdaleena kiriku ehitamist (arvatavasti 14. sajandi alguses); ürikuis on kihelkonda esmamainitud 1438. aastal (*Kergel*). Nüüdne kirik on ehitatud 1843. aastal.

Usuvahetusliikumise ajal, 1868. aastal ehitati Kärlale ka vene õigeusu Mõnnuste Jumala Ilmumise kirik (praegu varemeis).

Kärla kihelkonna mõisad
-----------------------

Kärla kihelkonnas paiknes 12 mõisat: 1 kirikumõis, 4 rüütlimõisast peamõisat koos 1 kõrvalmõisaga, 2 poolmõisat, 1 rüütelkonnamõis ja 3 riigimõisat.

* Kärla kirikumõis (*Pastorat Kergel*)
* Kandla mõis (*Kandel*) rüütlimõis
* Kaarmise mõis (*Karmis*) riigimõis
* Käesla mõis (*Kaesel*) rüütlimõis
* Kärla mõis (*Kergelhof*) riigimõis
* Kulli mõis (*Kulli*) poolmõis
* Mõnnuste mõis (*Mönnust*) riigimõis
* Mäe-Nõmpa mõis (*Hoch-Nempa*) poolmõis
* Oriküla mõis (*Orriküll*) rüütelkonnamõis
* Paadla mõis (*Padel*) rüütlimõis
* Tergemäe mõis (*Terkimäggi*) rüütlimõis
* Vennarti mõis (*Fenieth*) Paadla kõrvalmõis
* Järumetsa mõis (*Jerwemetz*), poolmõis.

Kihelkonna alad tänapäeval
--------------------------

Kärla kihelkonna alad hõlmasid nüüdse Kärla valla ala.

Viited
------

1. ↑  Kärla kihelkond Kirchspiel Kergel in Oesel, Eesti mõisaportaalis
2. ↑  Märt Uustalu, Poolmõisatest ja nende omanikest Eesti- ja Liivimaal, Tallinna Ülikool

Kirjandus
---------

* Hupel, August Wilhelm (1782). *Topographische Nachrichten von Lief- und Ehstland. Dritter und lelzter Band*. Riga: zu finden bey Johann Friedrich Hartknoch. Lk-d 394–398.
* Bienenstamm, H. von (1826). *Geographischer Abriß der drei deutschen Ostsee-Provinzen Rußlands, oder der Gouvernemens Ehst-, Liv- und Kurland*. Riga: Deubner. Lk-d 345–347.
* Arnold Soom. *Ajalooline traditsioon Kärla kihelkonnast 1930. aastal* Eesti Kirjandusmuuseum. Folkloristika osakonna e-raamat. 2018.

Välislingid
-----------

* Eesti kihelkondade kaart EKI veebis

Saaremaa kihelkonnad 20. sajandi algul

Anseküla kihelkond – Jaani kihelkond – Jämaja kihelkond – Kaarma kihelkond – Karja kihelkond – Kihelkonna kihelkond – Kärla kihelkond – Muhu kihelkond – Mustjala kihelkond – Pöide kihelkond – Püha kihelkond – Ruhnu kihelkond – Valjala kihelkond
Pandivere veekaitsealal ja Porkuni maastikukaitseala piiril asuval Assamalla karstiluhal on Keskkonnaamet teinud ettepaneku viia väetiste ja taimekaitsevahendite kasutamise piir veekogudest senise 25 meetri asemel 50 meetri kaugusele. Foto: 22. aprill 2012
**Pandivere veekaitseala** (**Pandivere Riiklik Veekaitseala**) on 1988. aastal Pandivere kõrgustikul asuvate allikate, jõgede ja seal moodustuva põhjavee kaitseks asutatud veekaitseala. Pandivere veekaitsealal asuvad ulatuslikud karstialad, mida läbivad rikkevööndid. Veekaitseala pindala on 350 875 hektarit.

Kaitsealal Pandivere kõrgustiku nõlvade allikatest saab alguse 11 jõge: Pärnu jõgi, Jägala jõgi, Ambla jõgi, Soodla jõgi, Valgejõgi, Selja jõgi, Sõmeru jõgi, Kunda jõgi, Avijõgi, Pedja jõgi, Põltsamaa jõgi.

Piirkond on olnud intensiivse põllumajandusega ala. Selle tulemusel oli Pandivere veeseisund aastatel 1974–1985 muutunud kriitiliseks – võrreldes 1960. aastatega suurenes lämmastikuühendite sisaldus põhjavees üle kümne korra. Piirkonnas paiknes ka vett reostavaid militaarobjekte. Pandivere veekaitseala moodustamine oli üks osa fosforiidisõjast – kaitseala piirangute kaudu sai ära hoida ohtlikku ja mittemõistlikku fosforiidi kaevandamist.

Aastail 1987–1999 koostati majandite ja seejärel valdade veekaitseskeemid. Pandivere veekaitseala kaitse-eeskiri koostati 1995–1999.

Eesti Vabariigi Valitsuse määrusega (nr 124, 3. aprillist 2001) "Vesikondade ja alamvesikondade nimetamine" kehtestati Pandivere põhjavee alamvesikond, mis langeb kokku varem piiritletud Pandivere veekaitsealaga. Alates 1. juulist 2003 kehtib **Pandivere ja Adavere-Põltsamaa nitraaditundliku ala** kaitse-eeskiri (Vabariigi Valitsuse 21. jaanuari 2003 määrus nr 17). See kehtestab, et sellel alal:

1. mineraalväetistega antav lämmastikukogus ei tohi olla aastas üle 120 kg/ha haritaval maal ning taliviljadele ja mitmeniitelistele rohumaadele korraga antav lämmastikukogus aastas üle 80 kg/ha;
2. ei tohi pidada loomi üle 1 loomühiku haritava maa hektari kohta;
3. ei tohi kasutada reoveesetet.

Veekaitsealal asub mitu maastikukaitseala: Neeruti maastikukaitseala, Ebavere maastikukaitseala jt.

Viited
------

1. ↑  Kink 1991: 70–71.

Kirjandus
---------

* Kink, Hella 1991. Pandivere veekaitseala. Rmt.: Puura, Väino; Kalm, Volli; Puura, Ivar (toim.), *Eesti geoloogiline ehitus ja maavarad: Ekskursioonijuht*. Tallinn: Eesti Geoloogia Selts, lk. 70–72.
**Valkeala** oli vald Soomes Lõuna-Soome läänis Kymenlaakso maakonnas. Vald liideti 1. jaanuaril 2009 Kouvola linnaga.

Vallas elas 2008. aastal 11 500 inimest ja rahvastiku tihedus oli 13,6 in/km². Valkeala naabervalad olid Anjalankoski linn, Elimäki vald, Jaala vald, Kouvola linn, Kuusankoski linn, Luumäki vald, Mäntyharju vald ja Savitaipale vald. Vallas räägiti soome keelt.

Külad
-----

Aitomäki, Anttila, Haimila, Heikkilä, Hevosoja, Inkerilä, Jokela, Joutjärvi, Karhula, Kinansaari, Kipparila, Kourula, Kuivala, Kääpälä, Lipiälä, Mattila, Miettula, Multamäki, Niinistö, Oravala, Parola, Pihlajasaari, Pyöriälä, Pyötsiälä, Rautjärvi, Ruotsula, Rämälä, Saarento, Selänpää, Sorsala, Toikkala, Uro, Utti, Tuohikotti, Valkeala, Vekaranjärvi, Voikoski, Vuohijärvi

Viited
------

1. ↑  Kaupunkien ja kuntien lukumäärät ja väestötiedot, vaadatud 15.02.2019.

| * v
* r
Kymenlaakso maakonna vallad |
| --- |
| 
Hamina linn **·**  Kotka linn **·**  Kouvola linn **·**  Miehikkälä vald **·**  Pyhtää vald **·**  Virolahti vald | Kymenlaakso vapp |
| 
***Endised omavalitsused*** |
| 
Anjala vald **·**  Anjalankoski linn **·**  Elimäki vald **·**  Haapasaari vald **·**  Jaala vald **·**  Karhula alev **·**  Kuusankoski linn **·**  Kymi vald **·**  Sippola vald **·**  Suursaare vald **·**  Tütarsaare vald **·**  Valkeala vald **·**  Vehkalahti vald |
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib Saturni kaaslastest; teiste samanimeliste, reaalsete ja fiktiivsete taevakehade teemal vaata täpsustuslehte Pandora (täpsustus).* |

---

**Pandora** on üks Saturni kaaslane.

See avastati oktoobris 1980 Voyager 1 fotode põhjal. 1985. aastal pandi talle nimi vanakreeka mütoloogia tegelase Pandora järgi.

Pandora tiirleb ümber Saturni, asudes selle F-rõnga läheduses, välimisel poolel.

Pandora mõõtmed on 104 × 81 × 64 km.

Pandora on kaetud kraatritega tihedamalt, lähedal asuv Prometheus. Tal leidub vähemalt kaks üle 30 kilomeetrise läbimõõduga kraatrit. Enamik kraatreid Pandoral on madalad ning täitunud pinnase ja purdmaterjaliga. Esineb veel vagujaid ning künklikke pinnavorme.

Pandora ja Prometheuse vahel neljaste seeriatena esineva orbitaalresonantsi 118:121 tõttu tundub Pandora orbiit olevat kaootiline. Kõige märgatavam muutus nende kuude orbiitides toimub iga 6,2 aasta tagant, kui Pandora joondub oma orbiidi periapsises Prometheusega, mis samal ajal on oma orbiidi apoapsises, mille tõttu need kuud lähenevad teineteisele umbes 1400 kilomeetri kaugusele. Pandoral on orbitaalresonants ka Mimasega (3:2, Pandora teeb 2 tiiru ümber Saturni samal ajal kui Mimas teeb 3).

Oma väikese tiheduse ja suhteliselt suure albeedo tõttu on tõenäoline, et ta koosneb peamiselt vee jääst ja on väga urbse struktuuriga. Kuigi midagi kindlat ta koostise kohta praeguseks veel öelda pole.

Pilte
-----

* Voyager 2 tehtud pilt Pandorast (august, 1981).Voyager 2 tehtud pilt Pandorast (august, 1981).
* Kosmosesond Cassini pilt Pandorast aastal 2005. Taamal Saturni rõngad.Kosmosesond Cassini pilt Pandorast aastal 2005. Taamal Saturni rõngad.
* Cassini poolt lähemal möödalennul 2. juuli 2010 tehtud pilt Pandorast.Cassini poolt lähemal möödalennul 2. juuli 2010 tehtud pilt Pandorast.

Saturni kaaslased

S/2009 S 1 • Pan • Daphnis • Atlas • Prometheus • Pandora • Epimetheus • Janus • Aegaeon •  Mimas • Methone • Anthe • Pallene • Enceladus • Tethys • Telesto • Kalypso • Dione • Helene • Polydeuces • Rhea • Titan • Hyperion • Iapetus • Kiviuq • Ijiraq • Phoebe • Paaliaq • Skathi • Albiorix • S/2007 S 2 • Bebhionn • Erriapus • Skoll • Siarnaq • Tarqeq • S/2004 S 13 • Greip • Hyrrokkin • Jarnsaxa • Tarvos • Mundilfari • S/2006 S 1 • S/2004 S 17 • Bergelmir • Narvi • Suttungr • Hati • S/2004 S 12 • Farbauti • Thrymr • Aegir • S/2007 S 3 • Bestla • S/2004 S 7 • S/2006 S 3 •  Fenrir • Surtur • Kari • Ymir • Loge • Fornjot
Alligaatorit tapvad jaaguarid Brasiilias
**Jaaguar** (*Panthera onca*) on läänepoolkera suurim ja võimsaim kaslane. Kaslastest on jaaguarist suuremad vaid lõvi ja tiiger.

Välimus
-------

Jaaguari kere on 150–180 cm pikk, jässakas saba on 40–70 cm pikk. Täiskasvanud isendid kaaluvad 70–110 kilogrammi. Emasloomad on kergemad kui isasloomad. 

Jaaguaril on kuldne või pruunikaskollane mustade laikudega karv. Nagu leopardilgi, esineb sagedasti melanismi (must panter). 
Vihmametsades (selvas) elavad jaaguarid on tavaliselt väiksemad ja tumedama karvaga kui ljaanos, kampos ja soostikes elavad isendid.

Levila ja elupaigad
-------------------

Jaaguari areaal on Põhja- ja Lõuna-Ameerikas, elutsedes selvades, vähemal määral ka põõsastutes ja pampades. Kuni 2017. aastani jagati liik populatsioonide järgi alamliikideks, kuid nüüd käsitletakse jaaguarit monotüüpse liigina.

Jaaguari levila on tänapäeval oluliselt vähenenud, kuid liigi säilimise seisukohalt on see veel piisavalt suur. Jaaguari arvukus väheneb jätkuvalt.

Toitumine
---------

Jaaguar püüab saaki enamasti öösiti, oma näljaste poegade toitmiseks ka päeval. Peamised saakloomad on hirved, metssead, pekaarid, aguutid, vöölased ja kapibaarad. Jaaguarid murravad kariloomi ja koeri, samuti püüavad nad kalu, väiksemaid kaimaneid, kilpkonni ja muid pisiloomi. Jaaguaridel on võimsad lõualuud ja nad suudavad kihvadega purustada saaklooma kolju või kilpkonna kilbi.

Paaritumine
-----------

Jaaguarid elavad tavaliselt üksikult, paarid moodustuvad vaid pulmaajal. Jaaguaril võib olla 4–5 poega aastas. Emane ja isane elavad koos ainult 90–170 päeva.

Käitumine
---------

Jaaguarid on head ujujad ja ronijad. Nad veavad sageli oma saagi puu otsa ja söövad seal.
Nad jooksevad 60 km/h, mis tähendab, et nad on veidi aeglasemad kui teised suured kassid (nt gepard või lõvi).

Ökoloogia
---------

Suurkiskjana on tal peale inimese vähe vaenlasi. Jaaguari võib looduses ohustada vaid anakonda, kelle peale jaaguar ka ise jahti peab.

Eluiga
------

Jaaguar elab looduses keskmiselt 10–12-aastaseks, vangistuses kuni 22-aastaseks.

Mütoloogia
----------

Jaaguar on paljude indiaanihõimude mütoloogias oluline tegelane. Teda seostatakse nii tule kui ka veega ning ta võib olla nii purustava kui ka viljastava mõjuga.

Viited
------

1. ↑  Kitchener, A. C.; Breitenmoser-Würsten, C.; Eizirik, E.; Gentry, A.; Werdelin, L.; Wilting, A.; Yamaguchi, N.; Abramov, A. V.; Christiansen, P.; Driscoll, C.; Duckworth, J. W.; Johnson, W.; Luo, S.-J.; Meijaard, E.; O'Donoghue, P.; Sanderson, J.; Seymour, K.; Bruford, M.; Groves, C.; Hoffmann, M.; Nowell, K.; Timmons, Z. & Tobe, S. (2017). "A revised taxonomy of the Felidae: The final report of the Cat Classification Task Force of the IUCN Cat Specialist Group" (PDF). *Cat News*. Special Issue 11: 70–71. Originaali arhiivikoopia (PDF) seisuga 30. juuli 2018. Vaadatud 13. mail 2018.
**NSV Liidu rahvakunstnik** oli Nõukogude Liidus aunimetus loomeinimestele nende tähelepanuväärsete saavutuste eest. Aastast 1936 anti välja aunimetust (vene keeles *Народный артист СССР*) teatri, muusika ja filmi valdkonnas ning aastast 1943 (vene keeles *Народный художник СССР*) kujutava ja tarbekunsti valdkonnas. 

Aunimetust anti NSV Liidu Kultuuriministeeriumi, NSV Liidu Riikliku Kinematograafia Komitee, NSV Liidu Kunstnike Liidu või NSV Liidu Kinematograafia Liidu ettepanekul. 

Aunimetuse saanud said vastava NSV Liidu Ülemnõukogu Presiidiumi diplomi ja tunnistuse. Rinnamärki algselt ei antud ja see asutati alles 19. augustil 1985. Ka varem aunimetuse saanud ja rinnamärgi asutamise ajal elus olnud rahvakunstnikud said rinnamärgi, kuid see oli ilma numbrita. Isikud, kes said rahvakunstnikuks pärast 19. augustit 1985, said diplomi, tunnistuse ja rinnamärgi, kuid rinnamärk oli seerianumbriga.

Märki kanti paremal pool rinnal ordenitest kõrgemal.

Kokku anti NSV Liidu rahvakunstniku aunimetus 1006 inimesele.

**Eesti NSV-s sai NSV Liidu rahvakunstniku aunimetuse 19 inimest**:

* 05.06.1948 – Ants Lauter
* 04.03.1954 – Tiit Kuusik
* 30.12.1956 – Eugen Kapp
* 30.12.1956 – Kaarel Karm
* 30.12.1956 – Gustav Ernesaks
* 05.10.1960 – Georg Ots
* 18.12.1964 – Ants Eskola
* 08.01.1966 – Aino Talvi
* 11.09.1967 – Heino Eller
* 18.02.1970 – Kaarel Ird
* 18.12.1975 – Jüri Järvet
* 14.01.1977 – Tiiu Randviir
* 18.09.1977 – Voldemar Panso
* 06.03.1979 – Margarita Voites
* 31.01.1980 – Hendrik Krumm
* 23.10.1981 – Anu Kaal
* 05.06.1986 – Eri Klas
* 26.03.1987 – Veljo Tormis
* 12.01.1990 – Mikk Mikiver
**Pandivere servamoodustiste vöönd** on umbes 12 000 14C-aastat tagasi viimase mandrijää taandumise ajal liustiku pealetungil tekkinud pinnavormide vöönd Eesti aladel.. 

Pandivere servamoodustiste vöönd kulgeb Peipsi järvest põhja pool, ümbritseb ida, põhja ja lääne küljest Pandivere kõrgustikku, ja jätkub läbi Kesk-Eesti Pärnu suunas. Läbi Pärnumaa kulgeb vöönd läänesuunas üle Suure väina ning Saaremaa Sõrve poolsaareni ja ida suunas jätkub Loode-Venemaal Neeva vööndina. Vööndi moodustavad Iisaku ja Illuka ümbruse oosid ja mõhnad, samuti ka Sinimäed, lisaks veel otsamoreenid Lääne-Saaremaa kõrgendikul. Pärnu jõe basseinis seostub vöönd jääjärvedega, kus settisid viirsavid.

Vaata ka
--------

* Haanja servamoodustiste vöönd
* Otepää servamoodustiste vöönd
* Sakala servamoodustiste vöönd
* Palivere servamoodustiste vöönd

Viited
------

1. 1 2 3  EE 12. köide, 2003: 402.
2. ↑  Kajak, K.(koost.). 1999. Eesti Kvaternaarisetted. Seletuskiri. Karukäpp, R. Rattas, M. Raukas, A. (toim.). Eesti Geoloogiakeskus, Tallinn, 34 lk.

Välislingid
-----------

* Eesti mandrijääst vabanemine. Eesti Geoloogiakeskuse lehel(lk. 25)
Di-*t*-butüüldikarbonaat ehk Boc2O
**Di-*tert*-butüüldikarbonaat** (molekulvalem C10H18O5, lühend Boc2O) on orgaanilises sünteesis tihti kasutatav reagent. Oluline kasutusala on aminorühma blokeerimine, sellele kaitserühma sisseviimine. 

Di-*tert*-butüüldikarbonaat on kaubandusvõrgu kaudu kättesaadav suhteliselt odav reagent. See on värvitu tahke aine, vees lahustumatu, kuid lahustub enamuses orgaanilistes solventides, sulamistemperatuur 22–24 °C, keemistemperatuur 56–57 °C vaakuumis 0,5 mmHg. 

Di-*tert*-butüüldikarbonaat ühineb amiinide lämmastikuaatomile ja moodustab N-*tert*-butoksükarbonüül derivaadi, mida lühidalt tähistatakse *t*-BOC (ka BOC või Boc) derivaat. **Boc-derivaadid** ei astu amiinidele iseloomulikesse reaktsioonidesse, s.t aminorühm on blokeeritud. 

Amiini Boc-derivaadi võib saada vesikeskkonnas kasutades di-tert-butüüldikarbonaati aluse (näiteks naatriumbikarbonaat) juuresolekul:

R-NH2 + Boc2O → R-NH-Boc
Boc-rühma saab „maha võtta", s.t aminorühma taastada tugeva happe toimel.

Vaata ka
--------

* Kaitserühm
Ludhiana elanik oma kodu ees
**Pandžab** on India osariik. Piirneb läänes Pakistaniga.

Pandžabi levinuim usund on sikhism (59% elanikest), järgnevad hinduism (39%) ja kristlus (1%). Amritsaris asub sikhide pühapaik Kuldne Tempel.

Suuremad linnad on Ludhiana, Amritsar, Jalandhar ja Patiala. Pealinn on Chandigarh, mis moodustab eraldi liiduterritooriumi.

Haldusjaotus
------------

Pandžab on jagatud halduslikult 20 ringkonnaks:

1. Amritsari ringkond
2. Barnāla ringkond
3. Bathinda ringkond
4. Fīrozpuri ringkond
5. Fatehgarh Sahibi ringkond
6. Farīdkoti ringkond
7. Gurdāspuri ringkond
8. Hoshiārpuri ringkond
9. Jalandhari ringkond
10. Kapūrthala ringkond
11. Ludhiāna ringkond
12. Mānsa ringkond
13. Moga ringkond
14. Mohāli ringkond
15. Muktsari ringkond
16. Nawanshahri ringkond
17. Patiāla ringkond
18. Rūpnagari ringkond
19. Sangrūri ringkond
20. Tarn Tārani ringkond

Vaata ka
--------

* Pandžab
* Pandžab (Pakistan)

Viited
------

1. ↑  2011 census of India

India 1. järgu haldusüksused

**Osariigid**: Andhra Pradesh **·**  Arunachal Pradesh **·**  Assam **·**  Bihar **·**  Chhattisgarh **·**  Goa **·**  Gujarat **·**  Haryana **·**  Himachal Pradesh **·**  Jharkhand **·**  Karnataka **·**  Kerala **·**  Lääne-Bengal **·**  Madhya Pradesh **·**  Maharashtra **·**  Manipur **·**  Meghalaya **·**  Mizoram **·**  Nagaland **·**  Odisha **·**  Pandžab **·**  Rajasthan **·**  Sikkim **·**  Tamil Nadu **·**  Telangana **·**  Tripura **·**  Uttarakhand **·**  Uttar Pradesh

**Liiduterritooriumid**: Andamanid ja Nicobarid **·**  Chandigarh **·**  Dadra ja Nagar Haveli ja Daman ja Diu **·**  Delhi **·**  Jammu ja Kashmir **·**  Ladakh **·**  Lakshadweep **·**  Puducherry
**Jaagup Linnakivi** (kuni 1936. aastani **Jakob Eduard Teinburk**; 1900–1965) oli eesti arhitekt, Pärnu linna peaarhitekt 1960–1965.

Elukäik
-------

Jaagup Linnakivi sündis Pärnu Raeküla kalurikülas. Poeg Ilmar Linnakivi (sündinud 1948) on metroloogia ja mõõtetehnika spetsialist.

Töö ja looming
--------------

Lõpetas Tallinna Tehnikumi ehitusosakonna arhitektuuriharu 1932. aastal.

Aastatel 1937–1939 töötas koos Pärnu linnaarhitekti Olev Siinmaaga.

Linnakivi oli Pärnu linna peaarhitekt 1960–1965.

### Töid

* Motell Kajakas Pärnus Seedri tänaval
* Rahkla koolimaja (1936)
* Elamu Tartus Hermanni 9 (1937)

*Hermanni 9 maja esindab 1930. aastate teisel poolel Eestis levinud moodsat elamutüüpi. Selliseid leidus eriti palju Nõmmel. Muidu üpris tavaline maja eristub Tähtvere linnaosa tuimavõitu hoonestusest. Mõlemal korrusel asuvad sarnased, neljatoalised korterid, esindades keskmist elustandardit.*
* Õppeotstarbelise teatmiku „Ehitusala seaduste ning määruste kogu ühes Tallinna ja Nõmme määrustega" (1937)
* Pangahoone Pärnus Rüütli 51 (1939)
* Korterelamu Pärnus Kuninga 3 (1940)
* Osalus Narva-Jõesuu puhkekompleksi kavandamisel (1970. aastad)

Viited
------

1. ↑  "Albumitäis algkoolimaju" Sirp, 23. märts 2007
2. ↑  "Pärnu: Mida suutsid põllumeestest pankurid?" Pärnu Postimees, 05.11.2003
3. ↑  "Üks olematu hoone Pärnu kesklinnas" Tarbija (Postimees), 20. detsember 2006
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib meditsiini mõistest; bioloogia mõiste kohta vaata artiklit Diagnoos (bioloogia)* |

---

Diagnoos
**Diagnoos** meditsiinis on arstlik otsus haiguse olemuse ja haige seisundi kohta.

Diagnoos on arstlikus tegevuses vajalik adekvaatse ravi määramiseks, edasiste uuringute planeerimiseks, prognoosi määramiseks. Diagnoos ei ole enamasti lõplik, vaid see võib aja jooksul muutuda, kuna:

* haigus võib lõppeda tervistumisega – sel juhul võetakse diagnoos maha;
* krooniline haigus võib aja jooksul kas süveneda või paraneda;
* haigus võib üle minna teiseks haiguseks, näiteks reuma läheb üle reumatoidartriidiks.

Ideaalsel juhul peegeldab diagnoos haiguse etioloogiat, patogeneesi, anatoomilist substraati. Esialgse diagnoosina võib kasutada ka sümptomaatilisi diagnoose (nohu, peavalu), kuid lõpliku diagnoosina tuleks neid võimalusel vältida. Tavaliselt tuleks diagnoos vormistada ladina keeles.

Diagnoosis märgitakse ära kõik patsiendil esinevad haigused. Kusjuures tuuakse eraldi välja põhihaigus ja kaasuvad haigused. Kaasuvate haiguste arv ei ole piiratud. Ei ole harvad juhused, kui inimesel on diagnoosis ära toodud 10 ja enam haigust.

Haigused võivad esineda ühes või mitmes elundkonnas. Mitmes elundkonnas esinevad kroonilised haigused võivad anda aluse käsitleda haiget liitpuudega inimesena.

Diagnoosid
----------

* Esialgne diagnoos
* Kliiniline diagnoos
* Laboratoorne diagnoos
* Patoloogilis-anatoomiline diagnoos

Vaata ka
--------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Tsitaadid Vikitsitaatides: **Diagnoos** |

* Diagnostika