recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Anneli Ohvril välisministeeriumi teeneteristi vastuvõtmisel, 2022**Anneli Ohvril** (sündinud 14. augustil 1972 Tartus) on eesti juhtimiskoolitaja ja turundusekspert.

Tuntumad tema osalusel algatatud projektid on "Teeme ära!", "Teeme ära – maailmakoristus", "Minu Eesti" mõttetalgud, "Killerkott tapab", "Lase inimene üle tee", "Prügihunt ja Superjänes", Toidupanga avakampaania ja SOS Lasteküla Sõprade Klubi.

2008. aastal osales ta esimese "Teeme ära!" üle-eestilise koristuspäeva organiseerimisel ja on sellest ajast maailmas tutvustanud Eestist alguse saanud kodanikualgatuse formaati. Kümme aastat kestnud vabaühenduste, riikide ja munitsipaalvalitsuste nõustamisest ja inspireerimisest kasvas välja ühiseid väärtusi ja Eesti eeskuju järgiv globaalne võrgustik. 

15. septembril 2018 toimus esimene World Cleanup Day üleilmses formaadis maailmakoristus, milles osales ametliku loenduse andmetel vähemalt 18 miljonit inimest 157 riigist. 2023. aasta seisuga on maailmakoristuspäev kasvanud üheks suurimaks kodanikuliikumiseks maailmas, sellest võtab igal aastal osa kümneid miljoneid inimesi. Maailmakoristust juhitakse Eestist Tallinnast. Anneli Ohvril on maailmakoristuspäevade tegevjuht. 

2012. aastal valiti Anneli Ohvril koos Vanemuise teatrijuhi Paavo Nõgese ning TTÜ Innovatsiooni ja rahvusvahelistumise prorektori Alar Kolgiga silmapaistvaks nooreks eestlaseks. 

2020 lõpetas Anneli Ohvril *cum laude* Tartu Ülikooli esimese muutuste juhtimise magistrikava ning on sellest ajast nõutud lektor ja koolitaja muutuste ja protsesside korraldamise, kavandamise ja mõtestamise teemal ettevõtetes ja organisatsioonides. 

2021. aasta populaarsete koolitusprojektide eest pälvis Anneli Ohvril Äripäeva aasta koolitaja 2022 auhinna.

2022. aastal pälvis Anneli Ohvril välisministeeriumi teeneteristi maailmakoristuspäeva idee eduka realiseerimise eest.

Anneli Ohvril on Eesti Ettevõtlike Noorte Koja ehk JCI Estonia senaator ja JCI Go koja asutaja. Ta oli 2011. aastal JCI Estonia president.

2020. aastal pakkus Anneli Ohvril välja eestikeelse mõiste "ringmood", koondamaks mõisteid "ringmajandus", "taaskasutus", "uuskasutus", *fashion tuning* ja *upcycling* tekstiili- ja moeloomingu valdkonnas. 

Anneli Ohvril, Äripäeva aasta koolitaja 2022

Viited
------

1. ↑  "Palju-palju õnne, Anneli Ohvril, Alar Kolk ja Paavo Nõgene! | Director". *web.archive.org*. 2. mai 2014. Originaali arhiivikoopia seisuga 2. mai 2014. Vaadatud 23. jaanuaril 2023.
2. ↑  "Äripäeva juhtimiskool: muutuseks on vaja õiget meetodit ja natuke nügimist". *Äripäev*. Vaadatud 23. jaanuaril 2023.
3. ↑  "Välisminister tunnustas välisministeeriumi teeneteristidega Eesti riiklusesse panustanuid | Välisministeerium". *www.vm.ee*. Vaadatud 23. jaanuaril 2023.
4. ↑  "Homme pühitsetakse ametisse JCI Estonia uus president". *Estonian World Review*. Vaadatud 23. jaanuaril 2023.
Hiiumaa militaarmuuseumi hoone. Esiplaanil suurtükiraud. 2013. aasta suvi
**Hiiumaa militaarmuuseum** on Kõrgessaare vallas Tahkuna külas asuv muuseum, kus muu hulgas eksponeeritakse sõjatehnikat. 

Muuseumi haldab MTÜ Hiiumaa Militaarajalooselts. Muuseum avati 2007. aastal.

Muuseumi unikaalsem eksponaat on peahoone ees postamendil asuv NSV Liidu mereväe Punalipulise Balti laevastiku Teise maailmasõja aegse Läänemere rajooni rannakaitse Eelpositsiooni kaitsesektori Rannapatarei BB-316 (IV-180/57) – 180 mm suurtükiraud.

Väliekspositsioonis on veel piiririba rekonstruktsioon, tsiviilkaitsevarjend, autod tehnika varjualuses, soomustransportöörid BTR-70 ja BRDM-2, piirivalvekaater, meremiinid, tankitõrjesuurtüki positsioon, radari- ja raadiomastid.

Muuseumi peamajas on ekspositsioon viies ruumis. Oma algsel kohal on säilinud merevaatlusradar, mis olid kasutusel 2005. aastani. Eksponeeritud on suurtükimürske ja mürsukesti, kiivreid, mütse ja vormiriietust, sidevahendeid, õppeplakateid, tsiviilkaitse varustust.

Vaata ka
--------

* Sõrve militaarmuuseum Saaremaal Sõrve poolsaarel Saaremaa vallas Sääre külas
* Saaremaa Sõjavara Muuseum Saaremaal Saaremaa vallas Põripõllu külas
* Hiiumaa Muuseum
* Eesti muuseumide loend

Viited
------

1. 1 2 3   (vaadatud 26.07.2013)

Välislingid
-----------

* Hiiumaa Militaarmuuseum
* Militaarne Hiiumaa


,
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib täisarvust matemaatikas. Mõiste kohta informaatikas vaata artiklit Täisarv (andmetüüp).* |

---

**Täisarv** on arv, mis on esitatav naturaalarvude vahena.

Kõikide täisarvude hulka {\displaystyle \{\ldots ,-2,-1,0,1,2,\ldots \}} tähistatakse tavaliselt sümboliga {\displaystyle \mathbb {Z} } (lühend saksakeelsest sõnast *Zahlen* 'arvud').

Täisarvude hulgal on defineeritud liitmine, lahutamine ja korrutamine ning lineaarne järjestus. 

Täisarvu –*a* (st 0 – *a*) nimetatakse täisarvu *a* vastandarvuks.

Täisarvude omadusi uurivat matemaatika haru nimetatakse arvuteooriaks.

Täisarvude hulga omadused
-------------------------

1. Täisarvude hulk on järjestatud.
2. Täisarvude hulgas ei ole suurimat (arvu) ega vähimat elementi (arvu).
3. Täisarvude hulk on liitmise, lahutamise ja korrutamise suhtes kinnine arvuhulk (täisarvude summa, vahe ja korrutis on täisarv).
4. Kehtivad samasused:

* –(–a) = a
* –(+a) = –a
* a+(–a) = 0.

Täisarvude järjestamine
-----------------------

Kahest täisarvust loetakse suuremaks see, mille kujutis arvteljel on teisega võrreldes positiivses suunas.

Näiteks: –2>–5 ehk –5<–2;
–5<0; –2<2; –1<5

Arvteljel: 
–5 –4 –3 –2 –1 0 1 2 3 4 5

Nullist väiksemaid täisarve nimetatakse negatiivseteks täisarvudeks, nullist suuremaid täisarve positiivseteks täisarvudeks.

Vaata ka
--------

* Täis- ja murdosa
**Liina Tšernov** (sündinud 28. detsembril 1987 Sakus) on Eesti kergejõustiklane (keskmaajooksja).

Haridus
-------

Ta lõpetas Saku põhikooli, siis Audentese Spordigümnaasiumi ja seejärel õppis Tartu Ülikooli Kehakultuuriteaduskonnas.

Suurvõistlused
--------------

Ta osales 2014. aasta Euroopa meistrivõistlustel Zürichis, saavutas 800 meetri jooksus 25. ja 1500 meetri jooksus 23. koha. 2016. aasta EM-il sai 1500 meetri jooksus 20. koha.

Sportlikud saavutused
---------------------

Liina Tšernov on tulnud koos sisevõistlustega Eesti meistriks 800 meetri jooksus 10 korda ja 1500 meetri jooksus 13 korda.

### Hooaja parimad tulemused

| Hooaeg | Vanus | 800 m jooks | 1500 m jooks |
| --- | --- | --- | --- |
| 2006 | 18 |  | 4.43,05 |
| 2007 | 19 | 2.09,46 | 4.26,10 |
| 2008 | 20 | 2.07,42 | 4.26,07 |
| 2009 | 21 | – | – vigastatud |
| 2010 | 22 | 2.09,19 | 4.18,65 |
| 2011 | 23 | 2.08,21 | 4.25,60 |
| 2012 | 24 | 2.11,66 | 4.32,32 |
| 2013 | 25 | 2.05,70 | 4.14,93 |
| 2014 | 26 | 2.05,23 | 4.12,73 |
| 2015 | 27 |  | 4.38,95 |
| 2016 | 28 | 2.03,96 | 4.11,44 |
| 2017 | 29 | 2.04,23 | 4.11,47 |
|

Isiklikud rekordid
------------------

*Isiklikud rekordid välitingimustes.*

| Ala | Aeg | Aasta |  |
| --- | --- | --- | --- |
| 400 m jooks | 55,93 | 2017 |  |
| 800 m jooks | 2.03,96 | 2016 |  |
| 1000 m jooks | 2.41,31 | 2017 | ER |
| 1500 m jooks | 4.11,44 | 2016 | ER |
| 1 miili jooks | 4.36,36 | 2017 | ER |
| 2000 m jooks | 6.06,18 | 2019 |  |
| 3000 m jooks | 9.01,45 | 2017 |  |

Isiklikku
---------

Tema isa (Aleksander Tšernov) ja ema (Piia Tšernov) olid samuti arvestataval tasemel keskmaajooksjad.

Viited
------

1. 1 2 3  Aleksander Tšernovi biograafia ESBL-is

Välislingid
-----------

* Liina Tšernov Rahvusvahelise Kergejõustikuliidu kodulehel Muuda Vikiandmetes
* Profiil all-athletics.com
**Peeter** (kodanikunimega **Peeter Pähkel**; 31. detsember 1875 Käina vald – 20. august 1948 Arljuki vangilaager, Jurga rajoon, Kemerovo oblast) oli eesti õigeusu vaimulik (Tartu ja Petseri piiskop), märterpiiskop.

Piiskop Peeter on piiskop Platoni järel teine pühakuks kuulutatud eesti rahvusest õigeusu piiskop.

Peeter Pähkel lõpetas 1897. aastal Riia Vaimuliku Seminari, pärast õppis Doni-äärsesse Rostovisse evakueeritud Varssavi ülikoolis. 4. märtsil/17. märtsil 1901 pühitses Riia ja Miitavi piiskop Agafangel ta diakoniks ja seejärel preestriks.

Aastatel 1897–1901 oli ta tütarlastekooli vene keele ja matemaatika õpetaja Kuramaal, aastatel 1901–1903 oli ta Karula Jumalaema Kaitsmise koguduse preester, aastatel 1903–1908 Nõo Püha Kolmainu koguduse preester, aastatel 1908–1909 Reomäe Apostel Andrease koguduse preester, aastatel 1909–1911 Mustjala Prohvet Eelia koguduse preester; kõrvuti preestriametiga pidas ta algkooli juhataja ametit. Aastatel 1914–1916 oli ta lauaülem Riia konsistooriumis ja usuõpetaja Lerchi eragümnaasiumis, 1916–1923 usuõpetaja Taganrogis, hiljem ülempreester ja praost Azovis. Aastatel 1924–1933 ladina keele ja usuõpetaja Valga gümnaasiumides; samuti oli ta aastatel 1924–1927 Helme-Tõrva koguduse preester ja Suislepa koguduse asetäitja preester. Alates 1. augustist 1933 oli ta Petseri vaimuliku seminari ja Petseri 1. algkooli õpetaja. Aastatel 1941–1943 oli ta Petseri Varvara koguduse preester.

25. juulil 1943 pühitses metropoliit Aleksander ta Tartu ja Petseri piiskopiks. Moskva patriarhaat ei tunnistanud seda pühitsust ja piiskop Peeter teenis aastatel 1944–1945 Petseri Varvara koguduse preestrina. 

Arreteeriti 26. juunil 1945 ja mõisteti Pihkva oblasti Siseasjade rahvakomissariaadi (NKVD) vägede sõjatribunali otsusega 14. septembril 1945 §58 alusel 10 aastaks vangi. Suri 20. augustil 1948 Arljuki vangilaagris Kemerovo oblastis Jurga rajoonis.

Tunnustus
---------

Eesti Apostlik-Õigeusu Kiriku Sinodi tunnistus Peeter Pähkelile Püha Platoni II järgu ordeni andmise kohta 1943. aastast
* 1943 Püha Piiskop Platoni II järgu orden

Pühakuks kanoniseerimine
------------------------

9. jaanuaril 2019 tunnistas Konstantinoopoli Õigeusu Kiriku Püha Sinod oma otsusega nr 21 pühakuks kaheksa Eesti inimest, kes surmati või hukkusid Nõukogude Liidu vangilaagrites aastatel 1944–1955, teiste seas piiskop Peetri. Märtrite ühiseks mälestuspäevaks seati 20. august, piiskopmärter Peetri taevane sünnipäev, mis on samas ka Eesti taasiseseisvumispäev.

Viited
------

1. ↑  Православный словник Эстонии. Таллин 2011
2. 1 2  Uusmärtrid kanoniseeritud Eesti Apostlik-Õigeusu Kirik

Välislingid
-----------

* Vaimulike andmebaas
*"Sissetung Kuveiti" suunab siia. Teiste kasutuste kohta vaata artiklit Kuveidiga seotud sõdade loend.*

**Iraagi sissetung Kuveiti** algas 2. augustil 1990, koos sellega algas ka lahesõda. Iraak alistas Kuveidi 4. augustiks ning sellele järgnes seitse kuud kestnud okupatsioon. Rahvusvaheline kogukond mõistis agressiooni hukka ning ÜRO Julgeolekunõukogu võttis Iraagi heidutamiseks vastu mitmeid resolutsioone, mis soovitud vilju ei kandnud. Alguses panid okupatsioonivõimud Kuveidi aladel võimule nukuvalitsuse, 28. augustil annekteeris Iraak kogu Kuveidi. Põhja-Kuveidist sai Saddamiyat al-Mitla' piirkond ning see liideti suurema Iraagi Basra kubernerkonnaga, Lõuna-Kuveidist tehti Kuveidi kubernerkond. Novembris 1990 võttis ÜRO Julgeolekunõukogu vastu resolutsiooni 678, millega anti Iraagile vägede väljaviimiseks aega 15. jaanuarini 1991. Kuna Iraak ultimaatumile ei reageerinud, andis ÜRO Julgeolekunõukogu loa Ameerika Ühendriikide poolt juhitud rahvusvahelise koalitsiooni loomiseks.

Iraak ignoreeris ÜRO Julgeolekunõukogu poolt seatud tähtpäeva ning koalitsiooniväed asusid jõudu kasutama, 17. jaanuaril 1991 algasid õhulöögid. Õhulöögid jätkusid järgmise kuu jooksul, Iraak korraldas vastukaaluks raketirünnaku Iisraelile lootuses, et koalitsiooni moslemiriigid tema poolele asuvad. Raketirünnak koalitsiooni ei kõigutanud ning 23. veebruaril 1991 algas koalitsiooni maavägede sissetung nii okupeeritud Kuveidi aladele kui osaliselt ka Iraaki. Taganevad Iraagi väed süütasid üle 700 Kuveidi naftapuurkaevu, kuid ka see ei pannud koalitsioonivägesid seisma. Iraagi sõjavägi oli 28. veebruariks 1991 lüüa saanud ning Kuveit iseseisvuse taastanud.

Sissetungi orkestreerinud Iraagi võimude tegelikud kavatsused ei ole teada, eksperdid on välja toonud mitu teooriat. Üks võimalik põhjus oli suutmatus tagasi maksta Iraani-Iraagi sõja ajal Kuveidilt võetud 14 miljardi $ suurust laenu. Selle teooria kasuks räägib tõsiasi, et Kuveidi suurenenud toodang hoidis Iraagi sissetulekuid vaos. Kuveit tootis rohkem naftat kui OPEC-i riigid kokku leppinud olid ning põhjustas sellega rahvusvahelise turu languse. Iraak tõlgendas Kuveidi valitsuse käitumist agressioonina Iraagi majanduse vastu. Lisaks süüdistas Iraak 1990. aasta alguses Kuveiti piiri alt nafta varastamises. Samas on hiljem selgunud, et Şaddām Ḩusayn oli selleks ajaks juba Kuveiti tungimise plaanid teinud.

Vaata ka
--------

* Operatsioon Vantage
* Airlift (film)
* ÜRO Julgeolekunõukogu resolutsioon 660
* Nayirahi tunnistus

Viited
------

1. ↑  "Thirty years on, Iraq's invasion of Kuwait still haunts region". 1. august 2020.
2. ↑  Fineman, Mark (29. august 1990). "Iraq Remaps Kuwait as Province 19". *Los Angeles Times* (Ameerika inglise). Originaali arhiivikoopia seisuga 23. jaanuar 2021. Vaadatud 23. jaanuaril 2021.
3. ↑  Gause, F. Gregory III (2005). "The International Politics of the Gulf". Louise Fawcett (toim). *International Relations of the Middle East*. Oxford: The University Press. Lk-d 263–274. ISBN 0-19-926963-7.
**dBridge** (ka **D-Bridge**, **D Bridge**, **Velvit**), pärisnimega **Darren White**, on Suurbritannia elektroonilise muusika produtsent ja DJ. Ta on plaadifirma Exit Records omanik. 

1990ndatel oli ta koos DJ Maldiniga tegev trummi ja bassi duos Future Forces Inc. Lugusid anti välja plaadifirma Renegade Hardware alt. 

1998. aastal moodustasid dBridge, Maldini, Fresh ja Vegas trummi ja bassi kollektiivi Bad Company. Koos tegutseti 1990ndate lõpus ja 2000ndate alguses. Bad Company andis välja kolm albumit ja grupilt pärinevad legendaarsed lood nagu "Planet Dust", "Nitrous", "Hornet" ja "The Nine".

2003. aastal asutas dBridge plaadifirma Exit Records, mille eesmärk on välja anda kvaliteetset muusikat (ja mitte vaid trummi ja bassi).

2008. aastal tuli välja dBridge'i esimene sooloalbum "The Gemini Principle". Umbes sel ajal hakkas ta koostööd tegema Instra:mentali nimelise duoga. Kolmekesi asusid dBridge, Boddika ja Kid Drama katsetama trummi ja bassi piirimaile jäävate uuenduslike helide ja rütmidega ja andsid aastail 2009–2010 välja 12 Autonomic podcasti.

Alates 2011. aastast on dBridge techno ja house'i aliasena kasutanud nime Velvit.

2013. aastal hakkas dBridge koos Kid Dramaga välja andma autonomicu-laadset žanripiire hägustavat podcasti Heart Drive. Alates 2014. aastast on nad Heart Drive'ina välja andnud mitu singlit.

2015. aastal ilmus Exiti alt album "Legacy", mille esitajanime Module Eight taga on dBridge'i, Kid Drama, Skepticali, Resoundi ja Loxy koostöö.

dBridge on võimekas vokalist. Ta on ise sisse laulnud mitme oma loo (näiteks "Inner Disbelief" ja "Wonder Where") vokaalse osa ja teinud häält ka teiste produtsentide lugudes (näiteks Martyn – "These Words"). Kuigi ta naudib stuudios laulmist, ei soovi ta laulda laval inimeste ees olles.

Ta on öelnud, et muusikaga eksperimenteerimine võib paljudele kuulajaile võõrastavalt mõjuda, kuid ta ei tee muusikat end ümbritsevaile inimestele ega tavapublikule, vaid iseendale, ja et ta võib vaid loota, et inimestele meeldib see, mida ta teeb.

2013. aastal valisid Raadio 2 trummi ja bassi saadete kuulajad dBridge'i R2DNB hääletusel välismaa DJ-de kategoorias 4. kohale ja plaadifirma Exit saavutas plaadifirmade arvestuses 4. koha.

Viited
------

1. 1 2 3  Darren White chats to The Ransom Note about his move into house and techno production under the name Velvit. Ransom Note. 27.12.2012.
2. 1 2 3  Biography: dBridge. ESP agency.
3. ↑  DBRIDGE AND INSTRA:MENTAL'S KID DRAMA FORM HEART DRIVE, LAUNCH NEW AUTONOMIC-ESQUE PODCAST SERIES. Fact Magazine. 01.10.2013.
4. ↑  Discogs – Heart Drive
5. ↑  An Oral Guide To Module Eight. Fabric. 06.10.2015.
6. ↑  dBridge interview.K-Mag. 04.03.2011.
7. ↑  DNB parimad 2013[*alaline kõdulink*]. Raadio 2

Välislingid
-----------

* Discogs
* Twitter
* Exit Records
**Tooteartikli varu kestus,** ka varu kestus *(ingl.k. inventory days of supply; stock cover)* on oluline varude haldamise tegevusnäitaja, mis näitab päevade või nädalate  arvu, mille jooksul rahuldatakse nõudlust tooteartikli olemasoleva laosaldo ja ühe päeva või nädala keskmise nõudluse juures. Varu kestus näitab, mitme päeva müügiks või tootmises kasutamiseks piisab toote olemasolevast laovarust ühtlase nõudluse korral. Varu kestus on periood, mille jooksul väljastatakse laost suhteliselt ühtlase tarbimise korral toode kogu keskmise laosaldo ulatuses tingimusel, et vahepeal laosaldo täiendusi ei tehta. Tooteartikli varu kestus näitab, kui pikal perioodil (päev, nädal, kuu) on võimalik ühtlast nõudlust katta olemasoleva laovaruga. 

Tootevaru kestust arvutatakse järgmiste valemitega:

Tootevaru kestus päevades (tk) = Keskmine laovaru (tk) / Läbimüük aastas (tk)

Tootevaru kestus nädalates (tk) = Keskmine laovaru x 52 / Läbimüük aastas (tk)

Tooteartikli varu kestust võib mõõta ka tootevaru maksumuse alusel juhul, kui selle soetushind aasta jooksul ei muutu:

Tootevaru kestus päevades = Keskmine laovaru väärtus (€) x 365 (päeva) / Läbimüük aastas (€) 

1. 1 2  *Hanke- ja ostujuhtimine*. Seilecs. 2023. ISBN 9789916985205.
**Kirju-samblasultan** (*Staphylinus caesareus*) on mardikaliste seltsi ja lühitiiblaste sugukonda kuuluv putukaliik. Eriti laialdaselt on nad levinud Kesk-Euroopas. Eestis on ta mitte sage liik.

Kirjeldus
---------

Lühitiivalised, täiskasvanud kasvavad 17-25mm pikkuseks. Keha põhivärv on must, tergiit ja pea ülaosa kuldkollaste karvalaikudega, kattetiibade värvus helepruun. Lamedat keha katavad õhkuesed karvad. Neil on hästi arenenud lõualuud, millega nad saavad saagist hõlpsasti kinni haarata.

Käitumine
---------

Ohu korral ajab kirju-samblasultan oma lõuad laiali ja toob kõhu ette, et oma vaenlast hirmutada. Nad on lennuvõimelised mardikad. Tiivad on kattetiibade all peidus.

Paljunemine
-----------

Paaritumisaeg on kevadel ning munad munetakse otse maasse. Vastsed kooruvad mõne päevaga, aga suurema osa ajast veedavad nad maa all, kaevates endale augu, et nukkuda. Kahe kuni kolme kuuga on vastsed täielikult välja arenenud. Uue põlvkonna täiskasvanud ei paljune enne, kui nad on talvitunud

Toit
----

Toitub putukatest, keda leiab sõnnikutelt ning korjustelt. Samuti jahivad nad metsaalusel pinnal teiste putukate vastseid ja nälkjaid. Tänu oma lamedale kehale mahuvad nad toitu otsima ka väga kitsastesse pragudesse.

Levik
-----

Teda esineb kogu Euroopas, väljaarvatud Portugalis, Hispaanias ning kaugel põhjas. Kirju-samblasultan on termofiilne liik, mistõttu leidub teda avatud rohumaadel, nõmmedel ja päikesele avatud mäenõlvadel. Kesk-Euroopas leidub neid tavaliselt metsaservadelt, luidetelt ning taimestikuga kaetud kallastelt. 

Täiskasvanud isendid esinevad aastaringselt, kõige rohkem maist juulini, aga neid on tihti nähtud ka talvel.

Alamliigid
----------

* *Staphylinus caesareus caesareus*
* *S. c. corporaali*

Viited
------

1. 1 2 3 4  "Imperial rove beetle articles - Encyclopedia of Life". *eol.org*. Vaadatud 24. novembril 2023.
2. 1 2  Michael Chinery, 2005. Euroopa putukad. Eesti Entsüklopeediakirjastus. Lk 260
3. ↑  Merivee, Ermer; Remm, Hans (1973). *Mardikate määraja*. Valgus. Lk 97.
4. 1 2  "Staphylinus spp". *uk beetles* (inglise). Vaadatud 24. novembril 2023.
5. ↑  "Staphylinus caesareus". *insecta.pro*. Vaadatud 26. novembril 2023.

Välislingid
-----------

* Kirju-samblasultan andmebaasis eElurikkus Muuda Vikiandmetes
Muller Hinton agar 4% NaCl-iga, millele on külvatud *Staphylococcus aureus* (MRSA), mis on resistentne oksatsilliinile (Petri tassi keskel paiknev disk on immutatud 1 μg antibiootikumiga).
**Metitsilliinile resistentne *Staphylococcus aureus*** ehk **metitsilliinresistentne *Staphylococcus aureus*** ehk **metitsilliiniresistentne *Staphylococcus aureus*** (**MRSA**) on tihti haiglates leviv ja sageli surmajuhtumeid põhjustav "superbakter".

MRSA on tavalise bakteri *Staphylococcus aureus* vorm, mis ei allu antibiootikumravile (st ravile penitsilliini, metitsilliini või muude antibiootikumidega).

Bakterinfektsiooni võivad kergemini saada sellised haiglapatsiendid, kellel on lahtisi haavu või nõrgenenud immuunsüsteem. Kui haiglatöötajad ei järgi õigeid sanitaarprotseduure, võivad nad baktereid ühelt patsiendilt teistele edasi kanda.

Tehisintellekti loodud antibiootikum abaucin suudab hävitada nii laboritingimustes kui ka hiiremudelites MRSA-d.

Vaata ka
--------

* Haiglanakkus
* Metitsilliiniresistentsus

Välislingid
-----------

* Siim Sepp: "Norras leiti lahendus superbakteri kontrollimiseks" Novaator, 4. jaanuar 2010

1. ↑  Liu, Gary; Catacutan, Denise B.; Rathod, Khushi; Swanson, Kyle; Jin, Wengong; Mohammed, Jody C.; Chiappino-Pepe, Anush; Syed, Saad A.; Fragis, Meghan; Rachwalski, Kenneth; Magolan, Jakob; Surette, Michael G.; Coombes, Brian K.; Jaakkola, Tommi; Barzilay, Regina (2023-11). "Deep learning-guided discovery of an antibiotic targeting Acinetobacter baumannii". *Nature Chemical Biology* (inglise). **19** (11): 1342–1350. DOI:10.1038/s41589-023-01349-8. ISSN 1552-4469. `{{ajakirjaviide}}`: kontrolli kuupäeva väärtust: `|kuupäev=` (juhend)
Eesti Rooma Klubi logoEesti Rooma Klubi logo
**Eesti Rooma Klubi** (lühend **ERK**) on poliitikaväline mõtlejate ühendus, mis on asutatud 9. jaanuaril 2001 Tallinnas.[*viide?*]

ERK liikmeteks on teadlased, silmapaistvad ühiskonna-, kultuuri- ja majandustegelased, keda huvitab Planeedi maa globaalne mõõde ja kes annavad oma panuse teadmistepõhise süsteemse maailmapildi kujundamisse ning selle propageerimisse.Klubi eesmärgiks on tuua avalikkuse ette globaalse kandvusega probleeme, tulevikunägemusi ja -stsenaariume suhestatuna Eesti kultuuriruumiga ning taotleda üldsuse paremat mõistmist **iga inimese vastutusest** ühiskonna saatuse eest.

Eesti Rooma Klubi ühendab eri elualade asjatundjaid ja eristub sellega erialaliitudest. Just läbi erinevate teadmistepõhiste vaatenurkade püütakse anda holistiline tegelikkust peegeldav pilt sellest, kuhu oleme inimkonna tegevuse tagajärjel jõudnud ja millised on põhjus-tagajärg seosed nüüd ja tulevikus.

Kasvu piirid"Kasvu piirid" – Rooma Klubi esimene aruanne. Eesti keeles ilmunud 2022
Eesti Rooma Klubi on Eesti rahvuslik ühendus Rooma Klubi ülemaailmses võrgustikus. Katusorganisatsioon Rooma Klubi, mis on asutatud 1968 Itaalias, ühendab praegusi ja endisi riigipäid, ÜRO bürokraate, tipp-poliitikuid, diplomaate, teadlasi, majandustegelasi ja äriliidreid üle maailma. 2008. aastast asub Rooma Klubi peakorter Šveitsis Winterthuris.

Rooma Klubi aruanded (*Reports to the Club of Rome*) on nii Euroopa kui ka maailma poliitika- ja arengunõustajatele oluliseks suuniseks strateegiate koostamisel ja trendide teadvustamsel. Üha rohkem püüab ERK suunata ja toetada poliitiliste otsuste teadus- ja teadmistepõhist kandepinda ka Eestis jäädes mittepoliitiliseks ja erahuvidest kõrgemal seisvaks ühenduseks. Eesti Rooma Klubi tegevus on avalik ja avalikkust teeniv. 

ERK liikmeid on 40-50. Lisaks valitakse juhatus ja president. 

Eestlastest on Rooma Klubi (CoR – *Club of Rome*) liige olnud Andres Tarand (CoR auliikmena). 

Eesti Rooma Klubi avaldab oma liikmete ja toetajate artikleid, ettekannete ja arutluste salvestisi, jagab teavet sotsiaalmeedia ja uudiskirja vahendusel. ERK tegemisi on kajastatud arvukates tele- ja raadioesinemistes, ERK liikmed esinevad avalikus ruumis pidevalt oma artiklite ja sõnavõttudega. 

Eesti Rooma Klubi trükistena on avaldatud 2018/2019 toimetised "Mõõt või meelevald" ja 2022 "Kasvu piirid" - Rooma Klubi esimese aruande tõlge eesti keelde.

Vaata ka
--------

* Rooma Klubi
* Kasvu piirid

Viited
------

1. ↑  Eesti Rooma Klubi MTÜ (27. mai 2020). "Põhikiri". *roomaklubi.com/*. Originaali arhiivikoopia seisuga 23. mai 2021. Vaadatud 23. mail 2021.
2. ↑  Vt. the Club of Rome history
3. ↑  The Club of Rome and the Sustainability Movement
4. ↑  Final Warning: A History of the New World Order

Välislingid
-----------

* Eesti Rooma Klubi koduleht
* Eesti Rooma Klubi liikmed
* Rooma Klubi koduleht
**Tate Liverpool** on Suurbritannias Liverpoolis tegutsev kunstigalerii, mis on üks neljast Tate'i instituuti kuuluvast kunstimuuseumist. Veel kuuluvad sinna hulka Tate Britain, Tate Modern ja Tate St Ives. Instituudil on ka veebiportaal Tate Online, mida kasutatakse kunstinäituste korraldamiseks veebis.

Galerii asub linna keskuses Mersey jõe ääres Royal Alberti dokis. 

Tate Liverpool loodi Tate'i instituudi kollektsioonide, mis sisaldavad Briti kunsti riiklikku kogu aastast 1500 kuni tänapäevase kunstini ja ka rahvusvahelist kaasaegset kunsti, eksponeerimiseks. Galeriis on ka ajutiste näituste programm. 2003. aastani oli Tate Liverpool väljaspool Londonit suurim moodsa ja kaasaegse kunsti galerii. Seda külastab igal aastal üle 600 000 inimese.

Ajalugu
-------

Alan Bowness, kes oli 1980ndatel Tate'i instituudi direktor, otsustas rajada galerii Inglismaa põhjaossa. Loodi projekt "Tate of the North", mis pidi tulema kindla identiteediga linna, mis oleks noorema publiku jaoks atraktiivne.

Asukohaks valiti Liverpoolis asuv Royal Alberti dokk, mida varem oli kasutatud laohoonena Aasiast toodud kaupade ladustamiseks. Kuid kui 1830.–1930. aastatel oli Liverpooli sadam Inglismaa suurim, mida läbis üle 9 miljoni inimese, kes sõitsid Põhja-Ameerikasse, Austraaliasse ja Uus-Meremaale, siis pärast esimest maailmasõda jagunes sadama kaubaveomaht suuresti teiste linnade vahel ja palju hooneid jäi tühjaks.

Seega leiti, et Liverpoolis on sadamas Royal Alberti dokis suur laohoone, mis sobiks väga hästi kunstigaleriiks. 

1981. aastal hoone rekonstrueeriti, see tõi piirkonda elu ning innustas lähikonnas avama ka uusi baare ja restorane. Arhitekt James Stirling, kellele tehti 1985. aastal ülesandeks galerii kujundamine, otsustas jätta ajaloolise punastest tellistest hoone välisilme puutumata ja keskenduda hoone sisemusele. 

Galerii avas 1988. aasta mais Walesi prints Charles.

2008. aastal oli Liverpool Euroopa kultuuripealinn. Selle tähistamiseks võõrustas Tate Liverpool 2007. aastal Turneri auhinna näitust, mis oli varem alati toimunud ainult Londonis.

Viited
------

1. ↑  "VISITS MADE IN 2019 TO VISITOR ATTRACTIONS IN MEMBERSHIP WITH ALVA". *Association of Leading Visitor Attractions*. Vaadatud 22.11.2020.
2. ↑  "HISTORY OF TATE LIVERPOOL". *Tate.org.uk*. Vaadatud 22.11.2020.
3. ↑  "The fall and rise of Liverpool docks". *BBC News*. 25.11.2015. Vaadatud 22.11.2020.
4. ↑  "Tate Gallery Liverpool". *BBC Two*. 24.15.1988. Vaadatud 22.11.2020. `{{netiviide}}`: kontrolli kuupäeva väärtust: `|aeg=` (juhend)
**Charles Frank Bolden** (sündinud 19. augustil 1946 Lõuna-Carolinas Columbias) on Ameerika Ühendriikide endine astronaut. Ta oli alates 17. juulist 2009 kuni 20. jaanuarini 2017 NASA peadirektor.

Charles Bolden õppis Ameerika Ühendriikide Mereväeakadeemias elektrotehnikat ning kaitses hiljem magistrikraadi süsteemihalduse alal Lõuna-California Ülikoolis. Ta läbis lendurikoolituse ning osales seejärel lendurina Vietnami sõjas.

Pärast seda teenis ta muu hulgas merejalaväes ja töötas katselendurina. Tal on ametlikult rohkem kui 6000 lennutundi.

Aastal 1980 valiti ta astronaudiks. Ta osales aastatel 1986–1994 neljal kosmosesüstiku lennul. Lennul STS-61-C 12.–18. jaanuaril 1986 oli ta süstiku Columbia piloot ja lennul STS-31 24.–29. aprillil 1990 süstiku Discovery piloot. 24. märtsil – 2. aprillil 1992 toimunud süstiku Atlantis lennul STS-45 ja 3.–11. veebruaril 1994 toimunud Discovery lennul STS-60 oli ta lennu komandör. 1994 lahkus ta NASA astronaudikorpusest ja naasis merejalaväkke.

Esialgu asus ta 27. juunil 1994 tööle mereakadeemiasse mereväekadettide ülema asetäitjana. Juulis 1997 määrati ta mereväe ekspeditsioonivägede ülema asetäitjaks. Veebruarist juunini 1998 osales Bolden Kuveidis operatsioonis Kõrbetorm mereväe ekspeditsioonivägede ülemana. Juulis 1998 anti talle kindralmajori auaste ja ta määrati Jaapanis asuvate USA vägede ülemjuhataja asetäitjaks. Augustis 2004 läks ta sõjaväest erru.

23. mail 2009 esitas president Barack Obama Charles Boldeni NASA juhi kandidaadiks ja 15. juulil kinnitas Senat ta ametisse. Bolden teatas 12. jaanuaril 2017 oma tagasiastumisest ning lahkus NASAst 20. jaanuaril.

Viited
------

1. ↑  Spaceflight Insider:NASA leadership in transition after resignation of Administrator Bolden

Välislingid
-----------

* NASA juhi ametlik biograafia
* Biograafia NASA lehel
**Heli Pikk** (neiuna **Heli Raadik**; sündinud 24. aprillil 1958 Loksal) on Eesti Rahvusringhäälingu arhiivide juhataja. 

Ta on lõpetanud 1976. aastal Põltsamaa Keskkooli ja 1981. aastal Tartu Riikliku Ülikooli matemaatikateaduskonna matemaatika erialal.

Ta juhtis aastatel 1993–2007 Eesti Raadio fonoteeki.

Osalenud juhi ja koordineerijana alates 1996.a. Eesti Raadio fonoteegi ja heliarhiivi ning Eesti Televisiooni filmiarhiivi, videoarhiivi, uudistearhiivi ja spordiarhiivi analoogsalvestiste digiteerimise ja üldsusele kättesaadavaks tegemise juures.

Alates 1994. aastast on ta International Association of Sound and Audiovisual Archives (IASA)  liige ning alates 2010. aastast Eesti Veebiarhiveerimise Nõukoja liige.

Lisaks arhiivitööle on ta koostanud paljud Eesti Kullafondi ja Eesti rocki lapsepõlv, Eesti folgi noorusaeg I, Nõukogude Eesti POP, Estraadiklassika, Laula mu laulu, Eesti 30ndad, Eesti 50ndad, Eesti 60ndad, Eesti 70ndad, Eesti 80ndad, Eesti 90ndad, 100 armastatud eesti laulu jne kogumikud. 

Korraldanud koos Heli Teedlaga 19. aprillil 1995 eesti muusikute kokkutuleku „Eesti biitmuusika 30", millest on tehtud telesaade "Kuniks elu: Eesti beat 30".

Tunnustus
---------

* 2001 – Eesti Raadio aastapreemia suurprojekti "Georg Ots - Anthology" produtseerimise eest
* 2015 – Felix Moori tänuauhind
* 2015 – ERRi aastapreemia hea pikaajalise töö eest
* 2018 – Valgetähe V klassi teenetemärk
* 2023 - ERRi kolleegipreemia

Viited
------

1. ↑
2. ↑  Kuniks elu: Eesti beat 30
3. ↑  "Ines Aru ja Heli Pikk said raadioauhinnad", Postimees, 10. aprill 2015.
4. ↑  Teenetemärkide kavaleride andmekogu – 19674

Välislingid
-----------
Ivan Kuratovi portree 1989. aasta Nõukogude Liidu postmargil
**Ivan Kuratov** (vene keeles Иван Алексеевич Куратов; 18. juuli (vkj. 6. juuli) 1839 Kibra küla, Ust-Sõssolski maakond (tänapäeval Kuratovo küla, Sõssola rajoon, Komi Vabariik) – 29. november (vkj. 17. november) 1875 Vernõi (tänapäeval Almatõ, Kasahstan)) oli komi luuletaja ja keeleteadlane, komi kirjanduse rajajaid.

1850–1860 õppis Ivan Kuratov Jarski vaimulikus õppeasutuses ja Vologda vaimulikus seminaris. 1861–1865 töötas ta õpetajana Ust-Sõssolskis. 1866. aastal lõpetas ta Kaasani polguaudiitorite kooli ja suunati Semipalatinskisse sõjakohtu teenistusse. 1867. aastal suunati Kuratov Vernõisse, kus ta töötas 1871. aastani vägede staabis ja seejärel kuberneri erivolitustega ametnikuna.

Oma eluajal avaldas Ivan Kuratov ajakirjanduses ainult viis luuletust ja needki ilma autori nimeta. Laiema avalikkuse ette jõudsid tema luuletused alles 1923. aastal ajakirjas Parma Jol (Парма ёль). 1926. aastal ilmusid ta luuletused esimest korda raamatus "Коми гижысьяс" ("Komi kirjanikud").

Eesti keeles on 2005. aastal ilmunud Ivan Kuratovi luulevalimik "Poleks kurbust, poleks rõõmu : (luulet 1857-1875)". Ivan Kuratovi luulet on avaldatud ka 1996. aastal välja antud kogumikus "Enne koitu : soome-ugri luuleklassikat".

Viited
------

1. ↑  "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 2. veebruar 2012. Vaadatud 17. jaanuaril 2016.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
**Sophie von der Pfalz** (tavaliselt viidatud kui **Sophie von Hannover**; 14. oktoober 1630 – 8. juuni 1714) oli Hannoveri kuurvürstinna aastatel 1692–1698. Temast sai Inglismaa kuningriigi ja Iirimaa kuningriigi kroonide eeldatav pärijanna "Act of Settlement 1701" järgi. Pärast "Act of Union (1707)" järgi Inglismaa kuningriigi ja Šotimaa kuningriigi ühendamist sai ta Suurbritannia kuningriigi trooni eeldatavaks pärijannaks.

James VI ja I lapselaps Sophie suri vähem kui kaks kuud enne, kui temast oleks saanud kuninganna; tema trooninõue läks üle tema vanemale pojale, Hannoveri kuurvürstile Georg Ludwigile, kellest sai 1. augustil 1714 (vkj) George I.

Sündinud aastal 1630 Pfalzi kuurvürsti Friedrich V ja Elizabeth Stuarti tütrena, kasvas Sophie üles Hollandi Vabariigis, kuhu tema perekond oli põgenenud pärast nende kuurvürstkonna arestimist Kolmekümneaastase sõja ajal. Sophie vend Karl Ludwig sai pärast Vestfaali rahu Pfalzi tagasi. 

Sophie abiellus aastal 1658 Braunschweig-Lüneburgi hertsogi Ernst Augustiga. Vaatamata hertsogi armukadedale iseloomule ja sagedasele eemalolekule armastas Sophie teda ja sünnitas talle 7 last, kes jõudsid täisikka. Esialgu maatul Ernst Augustil õnnestus Hannoveri dünastia aastal 1692 kuurvürsti seisusse tõsta. Seega sai Sophiest **Hannoveri kuurvürstinna**, selle tiitliga mäletatakse teda kõige enam. 

Kunstide kaitsjana tellis Sophie Herrenhäuseri palee ja aiad ning toetas filosoofe, nagu Gottfried Wilhelm Leibniz ja John Toland.
**Otto II** (u. 1380 - 27. märts 1428) oli Pommeri-Stettini hertsog Pommeri dünastiast.

Elu
---

Otto II oli Pommeri-Stettini hertsogi Swantibor III ja selle naise Anna vanim poeg.

Kui Otto oli umbes 20 aastat vana, üritas isa temast Riia peapiiskopi teha, seda Saksa ordu tahte vastaselt, kes eelistas peapiiskopina Johann von Wallenrodet. Otto kinnitati 1394. aastal kuningas Wenzeli poolt peapiiskopiks ja 1396. aastal läks ta Tartusse, kus ta sõlmis liidu Leedu suurvürsti Vytautasega. Kuid järgnenud aastatel sai võitu Saksa ordu ja Otto läks Pommerisse tagasi ning see vahejuhtum oli püsivate tulemusteta.

Otto isa hertsog Swantibor III oli 1409. aastast Brandenburgi osa Mittelmarki kuberner. Kui Nürnbergi linnusekrahv Friedrich VI, hilisem Brandenburgi kuurvürst Friedrich I nimetati keiser Sigismundi poolt Brandenburgi markkrahviks ja hertsog Swantibor asus tööle kui Mittelmarki kuberner, olid tagajärjeks nende kahe relvastatud kokkupõrked. Swantibor III taandus 1412. aastal ja jättis valitsemise oma kahele pojale Otto II ja Kasimir V. Nad võitlesid 12. oktoobril 1412 ebaselges Kremmeri tammi lahingus Brandenburgi vastu.

Kui hertsog Swantibor III 21. juunil 1413 suri, otsustasid Otto II ja Kasimir V Pommeri-Stettinit üheskoos valitseda. Sõda Brandenburgiga jätkus. 1415. aastal põlustas keiser Sigismund Friedrich I palvel Otto II ja Kasimir V. 16. detsembril 1415 sõlmisid vennad Eberswaldes Friedrichiga rahulepingu. Pommeri andis rahalise hüvitise eest ära Uckermarki, Boitzenburgi ja Zehdenicki. Sellest hoolimata jätkus võitlus vahelduvate tulemustega. 1419. aastal võttis Otto II Prenzlau linna. Kuid 1420. aastal sai ta hävitava kaotuse Angermündes ja kaotas Prenzlau taas. 1425. aastal suutsid Otto II ja Kasimir V üllatuslikult Prenzlau vallutada. Kuid nad kaotasid selle taas 1426. aastal.

Brandenburg tõstatas küsimuse Pommeri otse keisrile allumisest. Brandenburg väitis, et Pommeri oli Brandenburgi vasall; Pommeri hertsog väitis, et allub otse keisririigile. 1417. aastal läänistas keiser Sigismund Pommeri-Stettini Otto II-le, Brandenburgi õiguse alusel; 1424. aastal läänistas keiser Kasimir V-le ilma sellise piiranguta.

1426. aastal astus Friedrich tagasi oma vanema poja Johanni kasuks. Hiljem samal aastal tegid Otto II ja Kasimir V Johanniga rahu ja 16. juunil 1427 sõlmiti Templinis rahuleping Johanni ja kõigi Pommeri hertsogite vahel.

Otto II suri 27. märtsil 1428. Sealt alates valitses tema vend Kasimir V Pommeri-Stettinit üksi.

Abielu
------

Otto II abiellus Mecklenburg-Stargardi hertsogi Johann II tütre Agnesega. Nad ei saanud lapsi.

Mõnikord väidetakse, et Otto oli varem abiellunud Leedu suurvürsti Vytautase tütrega. Ajaloolase Martin Wehrmanni sõnul pole sellise abielu kohta tõendeid ja kuulujutt põhineb tõenäoliselt Otto ja Vytautase liidul.

Vaata ka
--------

* Pommeri hertsogkonnad ja hertsogid
Kazdanga mõisa peahoone
**Kazdanga mõis** (*Kazdangas muiža*) on mõis Lätis Aizpute piirkonnas Kazdanga vallas Kazdangas. Saksa keeles *Katzdangen*, ka *Kaßdangen*.

Mõisa peahoone rajati aastail 1800–1804 klassitsistlikus stiilis Johann Gottfried Adam Berlitzi projekti järgi. Aastal 1905 põletati mõis maha, aga parun von Manteuffel lasi selle Paul Schultze-Naumburgi projekti järgi taastada. Taastamisel jäljendati väga hoolsalt algupärast hoonet, seda isegi interjööri osas. Esimene maailmasõda laastas taas peahoone, ent see taastati aastail 1925–1927 uuesti. 1930. aastal kolis majja Kazdanga põllumajandus-kaubanduskool, mis asub seal praegugi. 2009. aastal rajas kool peahoonesse ka muuseumi osa.

Peahoone juurest suundub üle Alokste jõe viiva kivisillani tee, mille ääres asuvad aidad ja **Kavaleride maja**, mis on veel stiililt barokne. Jõe teisel kaldal asuvad mõisavalitseja maja, tallid, kõrts, veski ja muud kõrvalhooned. Mõisakompleksi juurde kuulub veel rahula.

Pargi planeerimist alustati 18. sajandil. Metsapark kujunes siiski välja 19. sajandil. Pargis asuvad mõisa rahula ja mitu tiiki.

Välislingid
-----------

* Sissekanne Läti mõisate veebisaidil; fotod (*läti keeles*)
Liiva kalmistu kabel
Liiva kalmistu kabel
Liiva kalmistu kabel
Peasissepääs, taamal kabel
**Liiva kalmistu** on kalmistu Tallinnas Nõmme linnaosas Liiva asumis aadressil Kalmistu tee 34.

Liiva kalmistu kabel
--------------------

 *Pikemalt artiklis Liiva kalmistu kabel*
Kalmistu maa-alal paikneb 1935. aastal valminud kabel (arhitektuurimälestis) ja Punase terrori ohvrite mälestusmärk. Liiva kabel on projekteeritud arhitekt Herbert Johansoni poolt 1934. aastal. Tegemist on klomppaest funktsionalistliku sakraalehitisega.

Ajalugu
-------

Kalmistu võeti kasutusele 1935. aastal. Esimesena maeti Liiva kalmistule D-kvartalisse 28. jaanuaril 1935 ilmaliku kombetalitusega tolleaegne Eesti Sotsialistlikku Tööparteisse kuulunud Riigikogu liige Hans Martinson. Kalmistu ametlik avamine leidis aset alles 22. septembril 1935.

Kalmistu peasissepääs, kabel ja mälestusmärk moodustavad käsitletaval maa-alal kandva telje. See on Liiva kalmistu sümbol, tunnusobjekt kalmistu külastajatele.

Oma 64-hektarilise pindalaga oli Liiva 1978. aastani Tallinna suurim kalmistu. Looduselt ja pinnaselt on ta oma ülesandeks kõigiti sobiv.

Algselt oli kalmistu planeerimisel silmas peetud põhimõtet säilitada matmispaikadeks eraldatud kvartalite vaheradadel puutumatut metsamaastikku, kuid hiljem on matuste arvukuse kasvades sellest loobutud. Algsed vaheteed on hästi avarad. Osa kalmistu territooriumist üle Valdeku tänava idas on säilinud veel puutumata ja korrastamata metsaalana. Seni kasutusel olevates kvartalites domineerivad kalmude asetus sirgetes ridades ja rangete betoonääristega ümbritsetud matmispaigad. Liiva kalmistul leidub ka laiu kvartaleid reahaudadega (invaliididekodude patsientide ja teiste, enamasti omasteta surnute matmiseks), mida algul küll haljastatakse, kuid mis hiljem jäävad mahajäetud kalmudena vaesestama kalmistu üldilmet.

Maetuid
-------

* Dajan Ahmet
* Nikolai Aksinin
* Olav Anton
* Rein Aun
* Peeter Brambat
* Julia Gorbatšova
* Tatjana Hallap
* Valmen Hallap
* Marie Heiberg
* Paul Härmson
* Villem Indrikson
* Heldur Karmo
* Johannes Kaubi
* Kert Kesküla
* Mari Kinsigo
* Ardi Liives
* Märt Luige
* Guido Mamberg
* Arnold Meri
* Kaileen Mägi
* Avo Paistik
* Merike Pau
* Eduard Paukson
* Arno Pikamäe
* Aleksander Promet
* Anto Raukas
* Mati Rebane
* Erich Rein
* Marie Reisik
* Enn Roose
* Jaan Ruus
* Jüri Selirand
* Henrik Sepamaa
* Ivo Sillamaa
* Sergei Stadnikov
* Evald Tipner
* Aleksander-Harald Trilljärv
* Gea Troska
* Juhan Tuldava
* Uno Ugandi
* Hans Vanaveski
* Henri Werling
* Aarne Üksküla

Viited
------

1. ↑  8159 Liiva kalmistu kabel, 1935. a. • Mälestised

Välislingid
-----------

* Liiva kalmistu plaan
* Liiva kalmistu kultuurimälestiste riiklikus registris Muuda Vikiandmetes
**Nikolai Terentjevitš Šamalov** (vene keeles Николай Терентьевич Шамалов; sündinud 24. jaanuaril 1950 Peterburis (tollal Leningrad)) on Venemaa presidendi Vladimir Putini lähikonda kuuluv suurärimees.

Elukäik ja tegevus
------------------

Ta oli 1990. aastate alguseni hambaarst Peterburis. Aastatel 1993–1995 oli ta Vladimir Putini alluvuses Peterburi linnavalitsuse välissuhete komitees. Putin paigutas ta 1993. aastal Siemensi esindajaks Peterburis, kellena ta müüs Siemensi meditsiinitehnikat (ametis kuni 2008. aastani). 1996. aastal rajas ta koos Vladimir Putiniga suvilakooperatiivi Ozero. Alates 2004. aastast oli ta Rossija panga kaasomanik. 2005. aastal rajas ta koos Venemaa suurärimeeste Dmitri Gorelovi ja Juri Kovaltšukiga kompanii Rosinvest, mis ehitas Musta mere äärde Gelendžikisse nn Putini palee. Alates 2006. aastast oli ta Viiburi laevatehase kontrollpaki üks omanikke. 2009. aastal saavutas ta Rosinvesti üle täieliku kontrolli.

23. detsembril 2009 avaldas Venemaa suurärimehest vilepuhuja Sergei Kolesnikov Novaja Gazetas artikli, kus ta nimetas Šamalovit üheks 13-st mõjukaimast Putini "sõbrast". 2015. aastal omas ta umbes 10 protsenti Rossija panga (Vladimir Putini lemmikpanga) aktsiatest.

2014. aastal kehtestas Euroopa Liit talle viisa- ja majandussanktsioonid.

Tema poeg on Kirill Šamalov.

Viited
------

1. ↑  Karen Dawisha "Putin's Kleptocracy: Who Owns Russia?". New York: Simon & Schuster Paperbacks, 2014. Pp. 90.
2. ↑
3. ↑
4. ↑
5. ↑
6. ↑
**Eistvere mõis** (saksa keeles *Eigstfer*) oli rüütlimõis Pilistvere kihelkonnas Viljandimaal. Nüüdisajal jääb kunagine mõis Järva maakonna Järva valda.

Ajalugu
-------

Eistvere mõisa on esmamainitud 1560. aastal.[*viide?*]

1896. aastal omandas mõisa Leo August Gerhard von Zur Mühlen. Mõisa viimane omanik enne 1919. aasta võõrandamist oli Viktor von zur Mühlen, kes oli ka aastatel 1920–1939 põllupidaja, majandustegelane ja poliitik, Eistvere mõisas.[*viide?*]

Mõisakompleks
-------------

18. sajandi lõpul rajati ühekorruseline poolkelpkatusega varaklassitsistlik härrastemaja. Hoone fassaadi kaunistas kolme akna laiune pealeehitis.[*viide?*]

Mõisakeskust läbis Navesti jõgi, mis on mõisahoone juures paisutatud järveks (Eistvere järv).[*viide?*]

Tänapäeval on mõisa peahoonest järel vaid müürid. Ka mõisa park on võssa kasvanud.[*viide?*]

Vaata ka
--------

* Eesti mõisate loend

Viited
------

1. ↑  Eistvere mõis (Pilistvere khk), Kinnistute register Eesti Rahvusarhiivis

Kirjandus
---------

* Hagemeister, Heinrich von; F. von Bulhovden (1836). *Materialien zu einer Geschichte der Landgüter Livlands T. 1–2*. Riga: E. Frantzen. Lk 198.

Välislingid
-----------

* Eistvere mõisast Eesti mõisaportaalis

| * v
* r
Pilistvere kihelkond |
| --- |
| Kirik | 
Pilistvere kirik | Pilistvere kirik |
| Kirikumõis | 
Pilistvere pastoraat |
| Mõisad | 
Arussaare mõis • Eistvere mõis • Hermani mõis • Imavere mõis • Jalametsa mõis • Kabala mõis • Kõo mõis • Laimetsa mõis • Loopre mõis • Ollepa mõis • Võrevere mõis |
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel on rüütlimõisast; poolmõisa kohta vaata artiklit Meriküla mõis (Vaivara).* |

---

**Meriküla mõis** (saksa keeles *Merreküll*) oli Inju mõisa kõrvalmõis Viru-Jaagupi kihelkonnas Virumaal.

Mõisast on teateid alates 1527.

Viited
------

1. ↑   (vaadatud 15.03.2016)
2. ↑  Meriküla mõis (Viru-Jaagupi) Rahvusarhiivi Eesti ala mõisate registris (vaadatud 15.03.2016)

Välislingid
-----------

* Meriküla mõis (Viru-Jaagupi) Rahvusarhiivi Eesti ala mõisate registris
* Meriküla mõis (Viru-Jaagupi khk), Kinnistute register Eesti Rahvusarhiivis

Viru-Jaagupi kirik
Viru-Jaagupi kihelkond

**Kirik**: Viru-Jaagupi  

**Mõisad**: Aravuse mõis | Aru mõis | Immersoo mõis | Inju mõis | Inju-Aru mõis | Karila mõis | Kulina mõis | Kupna mõis  | Küti mõis | Meriküla mõis | Mõdriku mõis | Männikvälja mõis | Puka mõis | Põlula mõis | Põlula-Uuemõisa mõis | Rasivere mõis | Roela mõis | Roosna mõis | Rosentali mõis | Rägavere mõis | Tudu mõis | Vaeküla mõis | Vana-Aru mõis | Vinni mõis | Viru-Jaagupi kirikumõis | Voore mõis | Võlumäe mõis | Ädara mõis
Avalikes käimlates (peamiselt Venemaal ja Aasias) võib leida potte, mille kohal tuleb kükitada.
**Käimla** (ka *kemmerg, väljakäigukoht, peldik*) on koht, ruum või hoone, kus inimesed käivad roojamas ja urineerimas. 

Käimlatüübid on vesiklosett, kuivkäimla, välikäimla, tualett, avalik käimla ja avalik tualett[*viide?*].

Tähepaar WC pärineb inglise keelest, kus *Water Closet* tähendab vesiklosetti. Kuigi mitteingliskeelsetes maades ei tähenda see lühend midagi, on see tähepaar saanud paljudes maades käimla tunnuseks, isegi nende käimlate tunnuseks, mis pole vesiklosetid. Vahel kasutatakse ka tähist 00.

Kuivkäimla kogumiskastis kasutatakse sageli väljaheidete kogumiseks keemiat (nn keemiline kassiliiv) või turbamulda. Kuivkäimlaid võidakse kasutada autohaagistes, autosuvilates, paatides, purjekates ja pikamaabussides. Peamiselt töötavad kuivkäimlad elektrita. On olemas ka kuivkäimlaid, mis vajavad oma tegevuseks elektrit; selle abil jahutatakse väljaheiteid, et vähendada lõhnu.

Käimlad on leiutatud aastatuhandeid tagasi ja nähtavasti mitmel pool maailmas sõltumatult. Mohenjo Daros olid juba umbes 2800 eKr üsna tänapäevased käimlad, tellistest ehitatud ja puust istmetega. Harappa tsivilisatsioonis oli vesiklosett enam-vähem kõigis majades. Vesiklosette leiti ka Orkney saartel olevast Skara Brae asulast, kus elati ajavahemikul 3100–2500 eKr. Kreetal hakati tualette kasutama Minose kultuuri ajal 18. sajandil eKr, Vana-Egiptuses vaaraode ajastul.

Käimla Eestis
-------------

Otepää kirikuaias paiknev vana käimla
Käimlaid hakati Eestis maapiirkonnis propageerima 1920. ja 1930. aastatel, kuid nende levik oli visa, tol perioodil olid sellega varustatud ligi pooled taludest, need püstitati võimalikult vähese materjalikuluga ning hoonetest eemale. Enam olid need levinud tihedama asustusega külades, metsataludes käimlaid endiselt valdavalt polnud.

### Kodavere käimla

Peipsi järve ääres asunud Kodavere kogudus püstitas 1916. aasta mais kirikuaeda 70 rubla eest välikäimla. Sama aasta oktoobris kirjutati selle seinale esimesed sõnumid ning järgnevad 30 aastat kirjutisi lisandus. Pärast teist maailmasõda hoone arvatavasti hüljati ja see hakkas lagunema, kuni 2018. aastal kunstnik Jaanus Samma selle jäänused restaureeris ning viis käimlaseinad koos säilinud kirjutistega Rooma kunstinäitusele.

Vaata ka
--------

* Keemiline käimla
* üeilmne käimlapäev
* tualettpaber
* avalik tualett
* Erfurdi käimlakatastroof
* Toompea lossi dansker

Viited
------

1. ↑  Pärdi, Heiki (2002). "Kasimata talupojad ja kabedad intelligendid" (PDF). *Tuna*. Vaadatud 31.03.2021.
2. ↑  Tätte, Oliver (2017). "Kompostiva kuivkäimla projekteerimine ja ehitus". *TÜ rahvusliku ehituse osakond*. Vaadatud 31.03.2021.
3. ↑  Voog, Viljar (03.06.2019). "Välikäimla uskumatu rännak: kuidas lagunev Eesti kemmerg jõudis igavesse linna, Rooma". *Õhtuleht*. Vaadatud 31.03.2021.

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Tsitaadid Vikitsitaatides: **Käimla** |

* Käimlaselts Huussi ry, Kuivkäimlajuhend
**Finantsspekulatsioon** ehk **spekulatsioon** on finantsinstrumendi ostmine eesmärgiga see suhteliselt lühikese aja pärast kasumiga maha müüa (lühikeseks müümise korral on tehingute järjekord vastupidine ehk kõigepealt müüakse ning seejärel ostetakse).

Finantsspekulatsioonidega tegelejat nimetatakse spekulandiks ehk kauplejaks.

Spekuleerimist eristatakse investeerimisest, ehkki nende vahel ei ole teravat eraldusjoont (mõlemal juhul ostetakse ja müüakse väärtpabereid). Kõige silmatorkavamaks erinevuseks on ühe tehingu pikkus. Investeeringuid tehakse tavaliselt pikemaks perioodiks.

Erinev on ka riskiaste. Näiteks aktsiainvestor võib eeldada, et aktsiaid pikka aega hoides ta alginvesteeringut ei kaota, sest aktsiaturud tõusevad pikaajalise keskmisena umbes 10...12 protsenti aastas. Spekulandil selline eelis aga puudub. Lisaks võib aktsiainvestori eesmärgiks olla vaid dividendide teenimine. Spekulanti huvitab aga eelkõige väga raskesti ennustatav finantsinstrumendi hinna lühiajaline liikumine.

Spekuleerimist peetakse negatiivseks nii isikliku käitumise kui ka reaalmajanduse tõsise kahjustamise tõttu.

Vaata ka
--------

* Päevakauplemine

Viited
------

1. ↑
2. ↑
3. ↑   http ://www.newadvent.org/cathen/14211a.htm