recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Rosalío Cortés** (*Rosalío Cortés Sánchez*, 1820 – 1884) oli Nicaragua arst, advokaat ja poliitik, koos demokraadi Gregorio Juárez Sacasaga teise Nicaragua valitseva hunta (*chachagua*) liige aastal 1857. Taoline valitsusviis oli konservatiivse *Legitimista* partei ja liberaalse *Democrático* partei vahel sõlmitud ja Nicaragua isamaasõjas flibustjeer William Walkeri vastu suunatud Pacto Providenciali jätkuks. Ta asendas huntas eelmist legitimistade partei esindajat kindralit Tomás Martínez Guerrerot.

Elu
---

Rosalío Cortés sündis aastal 1820 Leónis. Ta oli abielus Juana Floresega. Tema tütre Cándida Cortés de Bolañose (1854–1918) abikaasaks oli Alejandro Bolaños (1858–1914).

Aastal 1852 toetas ta koos Nicaragua piiskopi José Jorge Viteri y Ungoga kindral Fruto Chamorro kandidatuuri riigi valitseja kohale.

Flibustjeeride vastu peetud sõja ajal nimetas ajutise valitsuse juht Patricio Rivas ta alguses sõjandusministriks, hiljem aga välisasjade ministriks. Sõja ajal osales ta 14. septembril 1856 Jacinto all lahingus, kus José Dolores Estrada Vado juhitud väed (120–160 sõdurit) võitlesid Byron Cole juhitud 300-mehelise flibustjeeride väesalga vastu. Oma kõnes Konstitutsiooniassambleele 8. novembril 1857 ütles ta koos Gregorio Juárezega kogu ette astudes: "See liit on vajalik, et unustada sõja põhjused, rõhutada Nicaragua rahva ühtsust ja Isamaasõjas üles näidatud kangelaslikkust".

  



|  |
| --- |
| „Kolm aastat ajalugu, mis olid täidetud jõhkrustega, peaks olema igaveseks unustusehõlma maetud koos kõigi meie hullumeelsete sammude, rumaluste ja jampsimistega, et see ei varjutaks meie rahva kuulsusrikast kampaaniat, milles meie liitlasteks olid kõik Kesk-Ameerika riigid. See on sobivaim võimalus lüüa läikima oma relvad, nii et nende sära peegeltuks kogu maailmas... Neist kolmest aastast tuleks alal hoida vaid ohtrad suuremeelsuse ja au momendid, mis on Nicaragua osaks saanud; ent kõike muud, nii nende nimesid kui ka poliitilist kuuluvust, tuleks ignoreerida ja edaspidi rääkida vaid praegusest ajast, mis sai alguse selle aasta 24. juulil. "|
| –  |

Rosalío Cortés Sánchez oli aastail 1857–1860 esimeseks Masaya linnapeaks, selles ametis oli tema järeltulijaks don Manuel Zúniga. Ta suri aastal 1884 Masayas.

Viited
------

1. ↑   «Genealogía Familia Bolaños». Bolsa de Noticias, 21-06-2002
2. ↑  «La Familia Chamorro: 7 veces en la Presidencia de Nicaragua». Estrella de Nicaragua, Märts 16–31, 2008.
3. ↑  «Reflexiones sobre la Guerra Nacional». Gobierno de Nicaragua, Cancillería.
4. ↑  "«Inauguran galería de fotos de Alcaldes de Masaya». El Nuevo Diario, 08/09/2008". Originaali arhiivikoopia seisuga 13. märts 2016. Vaadatud 12. märtsil 2016.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**Tomás Martínez, Máximo Jerez (Hunta)** | **Hunta**19. oktoober 1857 – 15. november 1857 | Järgnev**Tomás Martínez** |
**Eraldusriba** on sõiduteid omavahel eraldav tõkke-, haljas- või muu riba, mis ei ole ette nähtud sõidukite liiklemiseks.

Sõidukit ei tohi peatada ega parkida eraldusribapoolsel sõiduteeäärel, välja arvatud liikluskorraldusvahendiga näidatud kohas ja viisil. Sõidukit ei tohi peatada eraldusribal ja selle katkestuskohas, välja arvatud liikluskorraldusvahendiga lubatud juhtudel. Väljaspool asulat võib eraldusribaga teel vasakule või tagasi pöörata vaid kohas, kus on asjakohased liiklusmärgid.

Kiirteel ei tohi sõita eraldusribale ja eraldusriba katkestuskohale.

Jalakäija ei tohi asulas eraldusribaga teel ületada sõiduteed väljaspool käigusilda, -tunnelit, ülekäigurada või ülekäigukohta, liikuda eraldusribaga sõiduteel eraldusriba kõrval ega piki eraldusriba, kui sellel pole kõnniteed.

Teede projekteerimisnormide järgi on 2+2 radadega maantee puhul määratud sõidusuundi eraldava riba laiuseks kuus meetrit. Kolme- ja kaherajaliste maanteede puhul on maksimaalne nõutav eraldusriba laius 1,5 meetrit.

Viited
------

1. 1 2 3  Liiklusseadus (vaadatud 19. juulil 2022)
2. ↑  "Maanteeamet: lai eraldusriba maanteedel on parem, sest on juhile mugavam" ERR, 16.01.2020

Vaata ka
--------

* ohutussaar
Wan Hu enne starti.
**Wan Hu** (*pinyin*'is *Wàn Hù*; 萬戶; on kasutatud ka nimekujusid *Wan-Hu*, *Wan Hoo*, *Wan-Hoo*; 15.–16. sajand) oli Hiina ametnik, kes legendi järgi oli tähtede vaatleja ning esimene taikonaut. Ühtlasi nimetatakse teda mõnikord naljatamisi maailma esimeseks astronaudiks.

Wan Hu olevat armastanud tähti vaadata ja pühendanud sellele peaaegu kogu oma aja. Mõne versiooni järgi oli ta poeet. Teda on peetud ka ohvitseriks või puusepaks. 1500. aasta paiku olevat ta nõuks võtnud tähtedele lennata ja asus selleks sobivat lennumasinat ehitama. Et aga tollane ettekujutus maailmaruumist erines tänapäevasest, siis mõisteti lennu all tähtedele sisuliselt lendu Maa atmosfääris. 

Nii võib Wan Hu tarbeks ehitatud lennumasinat tänapäeva mõistes nimetada ka lennukiks. Sõiduki valmistamiseks ühendati kaks suurt tuulelohet, nende alla paigutati tugitool või kandetool, selle juurde aga kinnitati 47 raketti (püssirohuga täidetud bambusevart) stardikiirenduse andmiseks (ta ostis kokku nii palju ja nii suuri rakette, kui ta jõudis). Need raketid tuli tõrvikute abil süüdata 47 inimesel korraga; seejärel pidid nad kohe varju jooksma.

Tseremooniarõivastes Wan Hu seoti tugitooli külge, kumbki käsi hoidmas kinni ühest tuulelohest. 
Raketid süüdatigi ja käis suur pauk. Nähtavus kadus. Kui abilised varjust välja tulid ja suits oli hajunud, oli Wan Hu oma tooliga kadunud. Ei ole teada, mis temast sai. Tõenäoliselt rebis plahvatus ta tükkideks.

Hiinas peetakse Wan Hud au sees kui "teaduslike uuringute käigus traagiliselt hukkunut". Teadmisjanulise kosmosepioneeri mälestuse jäädvustamiseks on tema nimi (Wan-Hoo kraater) antud ühele Kuu tagaküljel olevale kraatrile.

1945 kirjutas ameeriklane Harbord Gilmour raamatu "Rocket and Jet Propulsion", milles ta tsiteeris ühte peatükki vanast hiina raamatust "Ping Long Ren", kus ülaltoodud lugu on jutustatud. Teistes hiina raamatutes sellest juttu ei ole. Professor Liu Xianzhou arvates võis Wan Hu olla inimese nimi, kuid ka Mingi dünastia aegse ohvitseri tiitel. 

Jennifer Armstrong on kirjutanud Wan Hust lasteraamatu "Wan Hu Is in the Stars" (1995). Selle illustreeris guaššmaalidega Barry Root.

Välislingid
-----------

* "Hiina esimene taikonaut hukkus juba 16. sajandil" Postimees, 17. oktoober 2003
* Astronautide nimekiri
* The History of Rocket Science
"**Erakvähid"** (norra keeles *"Eremittkrepsene"*) on norra kirjaniku Anne B. Ragde romaanisarja teine raamat, mis ilmus kodumaal 2005. ning eesti keeles 2008. aastal Elvi Lumeti tõlkes. Sellele eelnes sarja esimene osa "Berliini paplid".

Jätkub Neshovi talu ja inimeste lugu. Pärast Anna Neshovi surma on kogu talupidamine jäänud pere vanima poja, seakasvataja Tori õlule, kelle peamiseks mureks kujuneb küsimus, kellele oma vara edasi pärandada. Kuna noorematel vendadel on eluplaanid juba paigas, paneb ta kogu lootuse tütre Torunni peale, kes samuti loomadega hästi läbi saab ning kes pole hoolimata 37 eluaastast endale veel õiget kohta elus leidnud.

Torunn aga kahtleb ega taha kuidagi lõplikku vastust anda. Tor, kes tunneb, et suure talu üksi pidamine käib talle üle jõu, vajub aina sügavamasse depressiooni, mida ei kergenda ka asjaolu, et ta peab hoolitsema oma 80-aastase isa eest, kes, nagu juhuslikult selgub, ei olegi tema isa, vaid poolvend. Tor hakkab salaja alkoholi tarvitama ning asi päädib õnnetusega, kus ta kirvega raskelt jalga vigastab. Seetõttu palgatakse tallu majapidajanna ning omaette abiline ka lauta. Torunn tuleb Oslost ära Neshovile, et isale abiks olla.

Tori vend Margido, kes ei ela samuti vanematekodust kaugel, käib aeg-ajalt talus, kuigi tunneb end seal üsna ebamugavalt, ning ka teisel vennal Erlendil, kes seni kaugel elavaid sugulasi peamiselt vaid rahaliselt toetas, tekivad pikapeale taluga omad plaanid.

Kuna Tori jalg paraneb väga visalt, ei leia mees enam kusagil asu ning ka rahaliselt on talul raske oma aitajaile tasuda. Torunn on isale küll endiselt abiks, aga talu ülevõtmise kohta ei ütle midagi selget. Masendushoos sooritab Tor enesetapu.
**Startup Wise Guys** on idufirmadele mõeldud ärikiirendi, mis aitab alustavaid ettevõtteid oma idee arendamisel ja viib neid kokku potentsiaalsete investoritega. Tegemist on kolmekuulise kohapealse praktilise programmiga, mis toimub kas Tallinnas (Eesti) või Riias (Läti). 

Startup Wise Guys asutati 2012. aastal, millega see oli üks Eesti esimestest kiirenditest. Selle asutasid Herty Tammo, Jon Bradford ja Mike Reiner. Startup Wise Guysi võib nimetada üheks laiemaks Kesk- ja Ida-Euroopa ja Põhjamaade investoriks. 

Kiirendiprogrammi võetud ettevõtetesse investeeritakse 20 000 eurot 8% suuruse osaluse vastu.

Põhimõte
--------

Tegemist on kolmekuulise kiirendusprogrammiga, mis on suunatud toodete arendamisele ja müügile äriklientidele. Üle 150 rahvusvahelise ja kohaliku mentori aitavad idufirmadel firmat kiiremini edendada. Asutajad valmistuvad programmi lõpus oma idee müümiseks investoritele. Eestis on programmi läbinud SportID, VitalFields, Liitu, Like A Local Guide, inSkilled, Budget.to.

Programmid
----------

Startup Wise Guysil on 2 programmi: Batch 10 ja Fintech, mis on koostöös Swedbankiga. 
Batch 10 on kolmekuuline programm, kus toimub üle 100 tunni individuaaljuhendamist ekspertide, ettevõtete ja kogenud asutajatega. Kogu programm on väga praktiline, mille sisse jääb 50 tunni ulatuses töötubasid. 
Fintech koosneb 3+3-kuulisest programmist, mis sisaldab 3 kuud intensiivset mentorlust, millele järgneb 3-kuuline järelvaatamise programm koos võimalusega kasutada ühisruume. Mentoritega, kes on spetsialiseerunud finantsaladele, keskendub programm ideede kujundamisele ja valideerimisele, ettevõtte arendamisele, müügile ja vahendite kogumisele.

Võimalused
----------

* Treenerid ja mentorid – aitavad idufirma alustajatel oma äriidee ellu viia.
* Rahastamine – programmi läbimisel on võimalik saada investeeringuga 30 000 eurot omakapitali, samuti toimuvad programmi ajal ettevalmistused rahaliste vahendite kogumiseks.
* Ühisruum – tasuta koostöötamisruumid programmi ajal.
* Perekond – programm ühendab üle maailma rohkem kui 100 idufirmat, toimuvad õppe- ja hooldusprogrammid.

Partnerid
---------

Startup Wise Guysi partnerid pakuvad eripakkumisi, koolitusi ja tööaega, kogukonna toetust kogu programmi vältel. Suuremad partnerid neist on Google, Microsoft, SendGrid, EIT Digital, Amazon Web Services.

Viited
------

1. ↑
2. ↑  "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 8. jaanuar 2019. Vaadatud 7. jaanuaril 2019.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
3. ↑  "Ärikiirendi loodab 20% aastatootlust" Äripäev, 14. detsember 2016
4. ↑  "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 8. jaanuar 2019. Vaadatud 7. jaanuaril 2019.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
5. ↑  "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 8. jaanuar 2019. Vaadatud 7. jaanuaril 2019.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
6. ↑  "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 8. jaanuar 2019. Vaadatud 7. jaanuaril 2019.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
7. ↑
8. ↑
**Eramets** on eraomandis mets.

Erametsad Eestis ja Euroopas
----------------------------

Erametsad moodustavad kogu Eesti metsamaast 2018. aasta seisuga 48% ning sellest kuulub füüsilistele isikutele 28% ja juriidilistele isikutele 20%. Üle poole Euroopa metsadest, v.a. Venemaal ja teistes SRÜ riikides, on eraomandis. Erametsaomanikud mängivad olulist rolli metsa ökosüsteemide säilitamisel, maaelu arengu edendamisel ja turule ressursside varundamisel. 

Eesti erametsaomanikele kuulub kokku 1,01 miljonit hektarit kogu Eesti metsamaast, mis on 47%. Eesti erametsa tagavara on umbes 275 miljonit m3. Keskmine erametsamaa pindala on 10,4 ha. Kõigest 40% Eesti erametsaomanikest elavad reaalselt enda metsamaa lähedal. 2015. aasta lõpuks kuulus umbes 10 000 kõigist 97 000st erametsaomanikust mõnda kohalikku erametsaomanike liitu. Erametsa omanikel on kasulik liituda kohalike seltsidega, mis on vastutavad ühistegevuste organiseerimise eest ning jagavad neile nõuandeid ja informatsiooni.

### Eesti Erametsaliit

Eesti erametsaomanike esindusorganisatsiooniks on Eesti Erametsaliit, mis asutati 1992. aastal ja mille liikmeteks on metsaomanike kohalikud organisatsioonid, nagu näiteks ühistud, seltsid ja liidud. Nende põhifunktsioon on metsaomanike huvide esindamine metsapoliitikas. Eesti Erametsaliidu põhimõte on see, et kõigil on võrdsed võimalused organisatsiooni töös kaasa lüüa.

### Erametsakeskus

Riigi asutatud sihtasutuse Erametsakeskus ülesanne on metsaomanike asjatundlikkuse suurendamine ning keskkonnasõbraliku ja efektiivse erametsanduse edendamine. Erametsakeskuse tegevusvaldkonnad on metsatoetuste andmise korraldamine, erametsanduse tugisüsteemi arendamine ja muu erametsandusega seotud arendustegevus.

Viited
------

1. ↑  "Olulised arvud". Vaadatud 26.01.2021.
2. ↑  "Erametsandus". Vaadatud 26.01.2021.
3. ↑  "Eesti Erametsaliit". Vaadatud 26.01.2021.
4. ↑  "Erametsakeskus". Vaadatud 26.01.2021.
Walther Rathenau
**Walther Rathenau** (29. september 1867 Berliin – 24. juuni 1922 Berliin) oli juudi rahvusest Saksamaa tööstur ja poliitik.

Walther Rathenau oli juudi rahvusest suurtöösturi Emil Rathenau poeg. 1886–1889 õppis ta Berliinis ja Straßburgis füüsikat, keemiat ja filosoofiat. 1889–1990 õppis Rathenau Müncheni Tehnikaülikoolis masinaehitust ja keemiat. 1893–1898 töötas ta Bitterfeldis elektrokeemiatehase ärijuhina. Alates 1899. aastast tegutses ta oma isa asutatud firma AEG juhatuses, alates 1915. aastast oli selle president.

Walther Rathenau kuulus 1918. aastal asutatud Saksa Demokraatlikku Parteisse (*Deutsche Demokratische Partei*).

Alates 1921. aasta maist oli ta Saksamaa ülesehitusminister. Alates 31. jaanuarist 1922 oli ta välisminister. Genova konverentsil sõlmis ta 1922. aasta aprillis Nõukogude Venemaaga Rapallo lepingu.

1922. aasta 24. juuni hommikul mõrvati autoga tööle sõitnud Walther Rathenau paremäärmuslaste poolt.

Viited
------

1. ↑  Walther Rathenau 1867-1922 Lebendiges Museum Online
2. ↑  DDP Die Weimarer Republik : Deutschlands erste Demokratie
3. ↑  Walther Rathenau : Biografie whoswho.de
4. ↑  Die Ermordung Walter Rathenaus Lebendiges Museum Online
**Jyväskylä** on linn Soomes Kesk-Soome maakonnas. Selle keskus on Jyväskylä, mis asub Päijänne järve põhjakaldal.

Jyväskylä linna naabrid on Joutsa vald, Jämsä linn, Laukaa vald, Luhanka vald, Muurame vald, Petäjävesi vald, Toivakka vald ja Uuraineni vald. Jyväskylä linna naabervallad enne valdade liitmist 2009. aastal olid Jyväskylä vald (*Jyväskylän maalaiskunta*), Muurame vald ja Toivakka vald.

Jyväskylä linn on soomekeelne.

Jyväskylä sai linnaõigused 22. märtsil 1837.

Jyväskylä linna pindala on 1466,46 km² (maapindala 1171,19 km²). Enne valdade liitmist oli pindala 137,47 km² (maapindala 105,85 km²). Linna algupärane territoorium haaras ainult nüüdset kesklinna.

Jyväskylä linna territooriumil elab 143 485 (2020) inimest, nendest 120 000 tiheasustusega Jyväskylä paikkonnas, ja kogu valla rahvastiku tihedus on 109 in/km². Enne territooriumi suurenemist 2009. aastal elas Jyväskylä linnas 86 250 inimest ja rahvastiku tihedus oli 814,8 in/km².

Jyväskyläs asub 1966. aastal asutatud Jyväskylä Ülikool. Linnas alustas tegevust 1858. aastal esimene soomekeelne keskkool Soomes, *Jyväskylän yläalkeiskoulu*.

Jyväskyläs asub Kesk-Soome Keskhaigla.

1993 liideti linnaga Säynätsalo vald. 1. jaanuaril 2009 liideti Jyväskylä linnaga Jyväskylä vald ja Korpilahti vald.

Jyväskylä jalgpalliklubi mängib Veikkausliigas ja jäähokiklubi JYP Soome jäähokiliigas. Linn on tuntud kui autoralli maailmameistrivõistluste Soome ralli keskus.

Valla territooriumil Oravivuori mäel asub UNESCO maailmapärandi nimistusse kuuluva Struve geodeetilise kaare mõõdupunkt (61° 55′ 36″ N, 25° 32′ 1″ E).

Jyväskyläst pärit tuntud inimesi
--------------------------------

* Alvar Aalto, arhitekt
* Mikko Hirvonen, rallisõitja
* Tommi Mäkinen, rallisõitja
* Matti Nykänen, suusahüppaja
* Harri Rovanperä, rallisõitja
* Raimo Summanen, jäähokimängija ja treener
* Henri Toivonen, rallisõitja
* Matti Vanhanen, Soome peaminister (2003–).
* Laura Voutilainen, laulja

Sõpruslinnad
------------

* Ungari Debrecen (Ungari)
* Taani Esbjerg (Taani)
* Rootsi Eskilstuna (Rootsi)
* Island Fjarðabyggð (Island)
* Nicaragua Jalapa (Nicaragua)
* Venemaa Jaroslavl (Venemaa)
* Hiina Mudanjiang (Hiina)
* Jaapan Niiza (Jaapan)
* Saksamaa Potsdam (Saksamaa)
* Poola Poznan (Poola)
* Norra Stavanger (Norra)

Vaade kesklinnale Harju vaatetornist

Suurenda
Vaade kesklinnale Harju vaatetornist

Vaata ka
--------

* Kypärämäki
* Nokkakivi

Viited
------

1. ↑  Kaupunkien ja kuntien lukumäärät ja väestötiedot, vaadatud 15.02.2019.
2. ↑  "Jyväskylä - Suomen Ateena" (video) (soome). Yle.

Välislingid
-----------

* Jyväskylä koduleht

| * v
* r
Kesk-Soome maakonna vallad |
| --- |
| 
Hankasalmi vald **·**  Joutsa vald **·**  Jyväskylä linn **·**  Jämsä linn **·**  Kannonkoski vald **·**  Karstula vald **·**  Keuruu linn **·**  Kinnula vald **·**  Kivijärvi vald **·**  Konnevesi vald **·**  Kyyjärvi vald **·**  Laukaa vald **·**  Luhanka vald **·**  Multia vald **·**  Muurame vald **·**  Petäjävesi vald **·**  Pihtipudase vald **·**  Saarijärvi linn **·**  Toivakka vald **·**  Uuraineni vald **·**  Viitasaari linn **·**  Äänekoski linn | Kesk-Soome vapp |
Anton Forsberg 2013. aastal Modo Hockey väravavahina
**Anton Forsberg** (sündinud 27. novembril 1992 Härnösandis) on Rootsi jäähokimängija, kes mängib väravavahina NHL-i klubis Ottawa Senators.

Rootsi kõrgliigas debüteeris Forsberg hooajal 2011–12 Modo Hockey meeskonnas.

2011. aastal valis Columbus Blue Jackets ta NHL-i *draft* '​is 188. valikuna. 2013. aastal sõlmis ta Blue Jacketsiga kolmeaastase lepingu. Hooaja 2013–14 lõpus debüteeris ta American Hockey League'is (AHL) Blue Jacketsi noorteklubis Springfield Falcons. NHL-is debüteeris Forsberg Blue Jacketsi meeskonnas 1. novembril 2014 mängus New Jersey Devilsi vastu. Blue Jacketsis jäi Forsberg varuväravavahi rolli, saades kolme hooaja jooksul kirja kokku kümme mängu. NHL-is on ta hiljem mänginud veel Chicago Blackhawksi (hooajal 2017–18), Carolina Hurricanesi (hooajal 2019–20) ja Ottawa Senatorsi (alates hooajast 2020–21) ridades.

NHL-i kõrval on Forsberg enam mänguaega saanud AHL-is. Aastatel 2015 ja 2017 on ta valitud AHL-i tähtede mängule. 2016. aastal võitis ta Blue Jacketsi noorteklubiga Lake Erie Monsters Calder Cup'i. Hooaja 2015–16 väljalangemismängudes oli Forsberg AHL-is parima tõrjeprotsendiga väravavaht (94,9%) ja lasi endale lüüa keskmiselt kõige vähem väravaid mängus (1,34).

2012. aastal tuli Fosberg Rootsi kuni 20-aastaste koondisega juunioride maailmameistriks.

Viited
------

1. ↑   (vaadatud 18.10.2021)

Välislingid
-----------

* Anton Forsberg NHL.com lehel
* Anton Forsberg hockeydb.com lehel

| * v
* r
Ottawa Senators |
| --- |
| 
**Väravavahid**: Anton Forsberg **·** Magnus Hellberg **·** Cam Talbot |
| 
**Kaitsjad**: Erik Brännström **·** Thomas Chabot **·** Travis Hamonic **·** Nick Holden **·** Jake Sanderson **·** Nikita Zaitsev **·** Artjom Zub |
| 
**Ründajad**: Drake Batherson **·** Derick Brassard **·** Alex DeBrincat **·** Tyler Ennis **·** Alex Formenton **·** Dylan Gambrell **·** Claude Giroux **·** Mathieu Joseph **·** Parker Kelly **·** Tyler Motte **·** Josh Norris **·** Shane Pinto **·** Tim Stützle **·** Brady Tkachuk **·** Austin Watson |
**Grammatiseerumine** on asju ja tegevust tähistavate sõnade teisenemises pigem süntaktilisteks morfeemideks (afiksid, prepositsioonid jt).

Grammatiseerumise käigus muutub varasem leksikaalne (iseseisev) või vähem grammatiline üksus keele arengu käigus aste-astmelt grammatilisemaks, seotud üksuseks, kaotades oma esialgse semantilise ja süntaktilise iseseisvuse.

Üks paljudest maailma keeltes tuntud grammatikalisatsioonitendentsidest on modaalsuse väljendusvahendite areng kõneviisivahenditeks.

Näited
------

### -ga

Grammatisatsiooni näiteks eesti keeles on iseseisva sõna \**kansak* (rahvas) järkjärguline kujunemine kaasaütleva käände lõpuks *-ga*.

### Las

Imperatiivivormi *lase* põhjal on eesti keeles grammatikaliseerumas partikkel *las*, mis kannab tegijale orienteeritud modaaltähendust. Sõna *las* käsitatakse imperatiivivormi *lase* lühenenud vormina: *las minna = lase minna* jne. Tegu on grammatikaliseerumisprotsessiga, kus sõnavormist kujuneb uue funktsiooniga partikkel. Partiklina kasutatav *las* väljendab enamasti võimaldamist (*Las Mari aitab sind*) või lubamist-käskimist (*Las Jüri ootab ukse taga*).

Grammatikaliseerumisprotsess imperatiivivormist *lase* partikliks *las*:

* Imperatiiv *lase*: *laskma* on kasutuses oma täies leksikaalses tähenduses (väljendab kausatiivsust ja enamasti ka dünaamilist modaalsust) ja on kõigi verbiliste omadustega, nt *Mari laseb Jüril magada*. *Lase* võib ka esineda eituses: *Ära lase Otti oodata*.
* *Las* dünaamilise modaalsuse partiklina: *las* on vormilt lühenenud ja rõhuta positsioonis, ta ei toimi enam verbina ning predikaadiks on saanud põhitähendust kandev verb, teda ei saa ka enam eitada, nt: *Las ma räägin*.
* Möönev kasutus: väide sündmuse võimaldamise kohta, kus võimaldaja on taandunud ebamääraseks, üldiseks, kujuteldavaks, nt.: *Las nad vaidlevad pealegi, küll nad ükskord ära tüdivad*. *Las ma teen selle eksami ära, siis teeme peo*. *Las*-lauset kasutatakse siin möönvana või aega väljendava osalausena tähenduses „oota/oodake, kuni".
* Jussiivne kasutus: *las*-lause on samaväärne jussiivivormilise predikaadiga lausega (*Jüri oodaku ukse taga*). *Las* märgib siin:
	+ kõneleja käsku kolmandale isikule, nt *Las Jüri ootab ukse taga*,
	+ võõra käsu vahendamist, nt *Ma ütlesin, et las Jüri ootab ukse taga*.

Vaata ka
--------

* Leksikaliseerumine

Viited
------

1. ↑  Külli Habicht, Leelo Keevallik, Ilona Tragel. "Keele muutumine kasutuskontekstis", *Keel ja Kirjandus* 8/2006, lk 616.
|  |
| --- |
|  **Poks** |
| Riik |  | Itaalia |
|  |
| Kuld | 1936 | Kukk-kaal |
|  |
| 4. koht | 1934 | Kukk-kaal |
| Kuld | 1937 | Kukk-kaal |
| Kuld | 1939 | Kukk-kaal |
|

**Ulderico Sergo** ( 4. juuli 1913 Fiume (praegu Rijeka, Horvaatia) – 20. veebruar 1967 Cleveland) oli Itaalia poksija.

Sergo oli kolmekordne Itaalia meister kukk-kaalus (kuni 119 naela ehk 54 kg) aastatel 1933, 1934 ja 1938.

Sergo võitis kukk-kaalus (kuni 119 naela ehk 54 kg) 1936. aasta Berliini olümpiamängude poksivõistlustel kuldmedali ja tuli olümpiavõitjaks.

Sergo võitis kukk-kaalus (kuni 119 naela ehk 54 kg) 5. Euroopa meistrivõistlustel (Milano, 1937) ja 6. Euroopa meistrivõistlustel (Dublin, 1939) kuldmedali ja tuli Euroopa meistriks. Ta osales ka kukk-kaalus (kuni 119 naela ehk 54 kg) 4. Euroopa meistrivõistlustel (Budapest, 1934), kuid kaotas poolfinaalis hilisemale kuldmedalivõitjale ja Euroopa meistrile István Énekesile (Ungari) ning 3. koha kohtumise Tadeusz Rogalskile (Poola).

Sergo poksis juunist 1942 kuni märtsini 1952 elukutselisena ning pidas kokku 15 kohtumist, millest võitis 5 (neist 1 nokaudiga) ja kaotas 6 (neist 1 nokaudiga) ning viigistas 4 kohtumist.

Viited
------

1. ↑  11. suveolümpiamängude poksivõistlus. Berliin 1936. Tulemused inglise keeles
2. ↑  5. Euroopa meistrivõistlused poksis. Milano 1937. Tulemused inglise keeles
3. ↑  6. Euroopa meistrivõistlused poksis. Dublin 1939. Tulemused inglise keeles
4. ↑  4. Euroopa meistrivõistlused poksis. Budapest 1934. Tulemused inglise keeles

Välislingid
-----------

* Ulderico Sergo saidil Olympedia Muuda Vikiandmetes
* Ulderico Sergo saidil BoxRec
Anton Lander 2015. aastal Edmonton Oilersi särgis
**Sven Anton Lander** (sündinud 24. aprillil 1991 Timrås) on Rootsi jäähokimängija, kes mängib keskründajana Rootsi kõrgliigaklubis EV Zug.

Ta alustas klubikarjääri kodulinna klubis Timrå IK, mille koosseisus debüteeris Rootsi kõrgliigas hooajal 2007–08. Hooajal 2010–11 lõi ta liigas 11 väravat ja andis 25 väravasöötu ning valiti liiga hooaja parimaks noormängijaks.

2009. aastal valis Edmonton Oilersi ta NHL-i *draft* '​is 40. valikuna. Oilersiga sõlmis ta lepingu 2011. aasta aprillis. NHL-is lõi Lander esimese värava 17. novembril 2011 mängus Ottawa Senatorsi vastu. Oilersis mängis ta kokku kuus hooaega. Samal ajal mängis ta NHL-i kõrvalt American Hockey League'i (AHL) klubides Oklahoma City Barons ja Bakersfield Condors. 2015. aastal osales ta AHL-i tähtede mängul.

2017. aasta mais liitus Lander KHL-i klubiga Kaasani AK Bars. 2018. aastal võitis ta klubiga Gagarini karika. 2019. aasta mais sõlmis ta kaheaastase lepingu Jaroslavli Lokomotiviga.

Hooajal 2021/22 mängis ta Šveitsi kõrgliigaklubis EV Zug, kellega tuli sel hooajal Šveitsi meistriks. 2022. aasta aprillis naasis ta Timråsse, kellega sõlmis nelja-aastase lepingu.

2010. aastal võitis Lander Rootsi kuni 20-aastaste koondisega juunioride maailmameistrivõistlustel pronksmedali. Rootsi jäähokikoondise koosseisus on ta osalenud 2015. ja 2019. aasta maailmameistrivõistlustel ning 2018. ja 2022. aasta taliolümpiamängudel.

Viited
------

1. ↑  "Anton Lander vänder hem!". Timrå IK. 4. aprill 2022. Vaadatud 4. aprillil 2022.

Välislingid
-----------

* Anton Lander NHL.com lehel
* Anton Lander hockeydb.com lehel
**Liidupresident** (saksa keeles *Bundespräsident*, prantsuse keeles *Président de la Confédération*, itaalia keeles *Presidente della Confederazione*, romanši keeles *President da la Confederaziun*) on Šveitsi seitsmeliikmelise valitsuse ehk Liidunõukogu eesistuja.

Valimiskord ja ametiaeg
-----------------------

Liidupresident valitakse Šveitsi parlamendi Liidukogu kahe koja ühisistungil üheks aastaks. Tema volitused algavad 1. jaanuaril ja lõpevad sama aasta 31. detsembril. Tavaliselt roteerub positsioon Liidunõukogu liikmete seas viisil, mis võimaldab igaühel neist seitsme aasta kestel korra liidupresidendi ametit pidada (eeldusel, et nad kõik on nii kaua ametis). Tavaliselt valitakse Liidunõukogu liikmed presidendiks vanuse järjekorras ja sama isikut kaheks aastaks järjest ei valita.

Õigused ja kohustused
---------------------

Liidupresidenti võib tinglikult nimetada valitsusjuhiks, kes täidab ka mõningaid riigipea ülesandeid. Juriidiliselt ei ole ta siiski ei valitsusjuht ega riigipea, sest selliseid ametikohti Šveitsi põhiseaduse kohaselt ei eksisteeri. Võrreldes teiste Liidunõukogu liikmetega ei ole tal mingeid eriõigusi, küll aga kaks täiendavat ülesannet – juhatada Liidunõukogu istungeid ja täita muudes riikides riigipeale kuuluvaid esindusfunktsioone (riigipühadel kõnede pidamine, riigi esindamine teatud rahvusvahelistel üritustel jms). Need ülesanded lisanduvad tema põhiülesannetele, milleks on tema haldusalas oleva osakonna (Eesti mõistes ministeeriumi) juhtimine.

Liidupresidendil on otsustav roll täita siis, kui valitsuses toimuval hääletusel on poolt- ja vastuhäälte arv võrdne. Sel juhul otsustab hääletustulemuse liidupresidendi hääl.

Vaata ka
--------

* Šveitsi liidupresidentide loend
**Jádson Rodrigues da Silva** (enam tuntud nimega **Jádson**; sündinud 5. oktoobril 1983 Londrinas) on Brasiilia jalgpallur, kes mängib poolkaitsjana Brasiilia klubis Vitória.

Ta alustas klubikarjääri Brasiilia klubis Athletico Paranaense, debüteerides klubi põhimeeskonnas 2003. aastal. 2005. aastal suundus ta Ukraina kõrgliigaklubisse Donetski Šahtar. Ta mängis seal kokku kaheksa hooaega, tuli selle ajaga kuus korda Ukraina meistriks ning võitis kolm Ukraina karikat ja 2009. aastal UEFA karika.

2011. aastal suundus ta tagasi Brasiiliasse, liitudes São Pauloga. 2014. aastal liitus ta Corinthiansega, kellega tuli aastatel 2015 ja 2017 Brasiilia meistriks. 2015. aasta hooajal andis ta Brasiilia kõrgliigas kokku 12 väravasöötu, mis oli liiga parim näitaja. Lisaks valiti ta sel aastal Brasiilia kõrgliiga hooaja sümboolsesse koosseisu. 2020. aastal naasis Jádson Athletico Paranaensesse.

Koondisekarjäär
---------------

Debüüdi Brasiilia rahvuskoondises tegi Jádson 9. veebruaril 2011 mängus Prantsusmaa vastu.

Oma esimese ja ainsa värava Brasiilia koondises lõi ta 2011. aasta Copa América teises alagrupimängus Paraguay vastu.

Ta kuulus Brasiilia koondisse ka 2013. aasta FIFA konföderatsioonide karikaturniiril. Ta pääses turniiril väljakule ainult finaalis Hispaania vastu, sekkudes mängu 73. minutil.

Saavutused
----------

Donetski Šahtar
* Premjer-Liga: 2004–05, 2005–06, 2007–08, 2009–10, 2010–11, 2011–12
* Ukraina karikas: 2007–08, 2010–11, 2011–12
* Ukraina superkarikas: 2005, 2008, 2010
* UEFA karikas: 2008–09

São Paulo
* Copa Sudamericana: 2012

Corinthians
* Campeonato Brasileiro Série A: 2015, 2017
* Campeonato Paulista: 2017, 2018, 2019

Tianjin Quanjian
* China League One: 2016

Viited
------

Välislingid
-----------

 Jádson – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
* Jádson soccerway.com lehel
19. sajandi Ostfaali kaart aastast 1000 pKr
**Ostfaal** (saksa keeles *Ostfalen*; ostfaali: *Oostfalen*) on ajalooline piirkond Põhja-Saksamaal, hõlmates ajaloolise Saksimaa hõimuhertsogkonna idaosa, piirnedes ligikaudu Leine jõega läänes, samuti Elbe ja Saalega idas. Territoorium vastab tänapäeva Alam-Saksi liidumaa kaguosale ja Lääne-Saksi-Anhaltile. Koos Vestfaali, Engerni ja Nordalbingieniga oli see üks neljast sakside peamisest halduspiirkonnast.

Etümoloogia
-----------

Nimetus *Ostfalen* tähendab tõenäoliselt "idatasandikku". *Falen* on germaani sõna, mis tähendab "tasast" ning on suguluses vanarootsi sõnaga *fala*, leidub tänapäeval kohanimedes nagu Falbygden ja Falun, samuti Põhja-Saksamaa linn Fallstedt. Põhja-Saksa tasandik Ostfaalis ja Vestfaalis, poolitatuna Weseri jõega, on kontrastiks mägisele piirkonnale lõunas, Frangimaa ja Tüüringi Kesk-Kõrgmaale. Erinevalt Vestfaali nimest, mis kinnistati Vestfaali hertsogkonnaga, mida haldasid Kölni peapiiskopid, langes Ostfaali nimi järk-järgult kasutusest välja, kui sakside hõimuhertsogkond pärast hertsog Heinrich Lõvi kukutamist aastal 1180 lammutati.

Saksa keeleteadlased taaskehtestasid mõiste 19. sajandil seoses ostfaali keele kui alamsaksa keele murde uurimisega. Teadusliku rassismi esiletõusuga 19. sajandil ja 20. sajandi algul sai märkimisväärseks "aarja rassi" "faali" (*fälisch*) alamtüüp vastavalt Jelena Blavatskaja ja tema ariosoofidest järgijate okultistlikule teooriale.

Ajalugu
-------

Pärast Karl Suure võitu ja hertsog Widukindi ristimist aastal 785 Saksi sõdade ajal ühendati sakside maad Frangi riigiga ning saksid pöörati enamasti kristlusse. Ida-Saksimaale rajati vastavalt 804. ja 815. aastal Halberstadti ja Hildesheimi piiskopkond, mida eraldas Okeri jõgi. Keskaegne Saksimaa hertsogkond jagunes Ostfaaliks (*Ostfalahi*), Vestfaaliks ja Engerniks.

Ostfaali territoorium Harzi jalamil oli Heinrich I Linnupüüdja pärusmaa. Ta oli esimene saksi hertsog, kellest sai aastal 919 Roomlaste kuningas ja tema järeltulijatest Saksi dünastia. Neist jäi maha mitmeid romaani stiilis kloostreid ja losse, kultuurimaastik, mis tänapäeval hõlmab kolme maailmapärandi objekti koos keskaegsete linnade Goslari ja Quedlinburgiga, samuti Hildesheimi toomkirik ja Püha Miikaeli kirik Hildesheimis. Kuna Ostfaali territoorium piirnes vendide maadega Elbe ja Saale jõgede taga, sai sellest Saksa *Drang nach Osten* alguspunkt, mis sai alguse kuningas Heinrichi sissetungist ja jätkus saksi markkrahvide poolt.

Pärast Welfi hertsogi Heinrich Lõvi riigivande alla panemist aastal 1180 jagati Ostfaal kiiresti väikesteks riigikesteks, eriti Welfide Braunschweig-Lüneburgi hertsogkond ning Anhalti, Wernigerode ja Blankenburgi krahvkond, samuti riigilinn Goslar, kuid ka vaimulikud territooriumid Magdeburgi peapiiskopkond, Hildesheimi ja Halberstadti piiskopkond ning Quedlinburgi klooster. Sakside traditsioone jätkasid Askania dünastia Saksi-Wittenbergi hertsogid, kes tagasid endile kuurvürsti tiitli ning rajasid hiljem Elbe ülemjooksul Saksimaa kuurvürstiriigi.
Ghirlandaio, "Kuningate kummardamine", 1417
**Kuningate kummardamine** on kristlikule ikonograafiale iseloomulik pilditüüp.

Kuningate kummardamise stseenides kujutatakse vastsündinud Jeesus-last tervitama saabunud kolme Hommikumaa tarka või kuningat, kes toovad Jeesusele kingitusi. Kuningaid kujutatakse eriealiste ja sageli eri rassidesse kuuluvatena, viidates kogu maailma ja kõigi rahvaste Messia-ootusele. Melchior on vana valge nahaga tark, pärit Araabiast. Ta kingib Jeesuslapsele kui lunastajale mürri, hariduse, kannatuste ja ka arstimisvõime sümboli. Balthasar on keskealine kollase nahavärvusega tark, pärit Pärsiast. Tema toob kingituseks kaasa viirukit, jumala läheduse ning preesterlikkuse sümboli. Kolmas on Caspar, noor mustanahaline Süüriast pärit mees, kes annetab kulda kuninglikkuse ja igavikulisuse sümbolit.

Viited
------

1. ↑  Alguses oli sõna. Näitus Mikkeli muuseumis 2013-2014
2. ↑  "Kristuse kujutamine kunstis". Originaali arhiivikoopia seisuga 7. märts 2014. Vaadatud 7. märtsil 2014.
**Šventas** on järv Leedus Zarasai rajoonis. Järv asub Smalvosest 4 kilomeetrit edelas ja kuulub Nemunase vesikonda. Järv on loode-kagusihiline. Järve kaldad on enamasti madalad ja metsased, ent kuivad, põhjakallas on kõrgem. Lõunas piirneb järv Ignalina rajooniga.

Kaldajoone pikkus on 10,38 kilomeetrit. Järve põhi on ebatasane. Järve põhja katab sügavamas osas põhjamudaga segunenud sapropeel, kalda ääres liiv. Kaldavööndis kasvab pilliroog. Šventas on üks Leedu puhta- ja selgeveelisemaid järvi. 1998. aastal loodi järve juurde Šventase botaaniline kaitseala, mis kuulub Gražutė regionaalpargi koosseisu. Šventase kaldavöönd on Leedus ainuke paik, kus kasvab vahelduvaõiene vesikuusk. Järve ümbrust võib puhkepaigana kasutada, kuid sellele on seatud piirangud, nii näiteks ei või järve kaldal ööbida.

Järve suubub üks nimetu oja, väljavool puudub. See on kaasa toonud veetaseme suure kõikumise (kuni 2,7 meetrit). Kaldad maaharimiseks ei sobi. Külad järve kaldal on Pašventė, Kazeriškės, Girutiškė II ja Kaziūriškės.

Šventase nimi tähendab püha või pühitsetut, kuigi algselt võis see tähendada eredat.

Legendi järgi asus Šventase asemel kunagi kirik, ent maast välja paiskunud vesi uputas selle. Endise pühapaiga järgi saanud siis järv ka nime.

Viited
------

1. ↑  "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 24. oktoober 2020. Vaadatud 8. septembril 2020.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
2. ↑  *Šventas (Zarasų r.)*. Tarybų Lietuvos enciklopedija, Kd. 4 (Simno-Žvorūnė). – Vilnius: Vyriausioji enciklopedijų redakcija, 1988. 236 lk.
3. ↑  Aleksandras Vanagas. *Lietuvių hidronimų etimologinis žodynas.* 337 lk. – Vilnius: Mokslas, 1981.
4. ↑  Владимир Николаевич Топоров. Об одном архаичном индоевропейском элементе в древнерусской духовной культуре – \*svęt-. Iš: Языки культуры и проблемы переводимости. Москва: Наука, 1987.
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib teletornist; telekanali kohta vaata artiklit Ostankino (telekanal)* |

---

Ostankino televisioonitorn
**Ostankino teletorn** on Moskvas asuv raudbetoonist teletorn. Aastatel 1967–1976 oli see maailma kõrgeim torn. Selle kõrgus on 540 m (mõnedel andmetel 537), vaateplatvorm asub 360 m kõrgusel.

Ajalugu
-------

Pärast pikki arutelusid ja analüüsi otsustati torn rajada rõngasvundamendile (diameeter 65 m, paksus 3–4,5 m). Vundamendiaugu rajamine algas 1960. Torni ehituse käigus rajati ehitusplatsile betoonitehas, kus pesti liiv ja killustik ning segati valmis betoon. Kasutati parimat tsementi, mida Moskva-lähedastest tsemendivabrikutest saada oli. Samas oli ka välilabor betooni kvaliteedi pidevaks kontrolliks.

Ehitus takerdus korduvalt insenertehniliste vaidluste ja lahkarvamuste tõttu. Selle tulemusel tugevdati vundamenti ja alles 1964 algas torniosa ehitus (seina paksus allosas 40 cm, ülaosas 35 cm). Torn valmis 1967.

27. augustil 2000 puhkes tornis tulekahju ning antennimast vajus kõveraks
27. augustil 2000 puhkes tornis kaablite ülekoormuse tagajärjel tulekahju. Hukkus kolm inimest. Moskva ümbrus jäi telepildita ja ka paljud teised piirkonnad jäid ajutiselt levita (säilis ainult NTV levi). Torni konstruktsioonid kahjustusid sedavõrd, et kaaluti selle lammutamist. Eriti said tules kannatada torni siseseintele kinnitatud eelpingestustrossid (kokku oli tornis 150 erinevates torni kõrgustes lõppevat, vundamendist algavat eelpingestustrossi, millest torni tipuossa ulatus 60), millest paarkümmend katkes ning oli reaalne torni varisemise oht. Siiski suudeti torn remontida ja säilitada.

25. mail 2007 oli tornis taas tulekahju. Põleng oli ühel vaateplatvormil. See tulekahju suudeti siiski kiiresti kustutada ja suuri kahjustusi tornile ei tekkinud.

Torni on kasutatud ka langevarjuhüpeteks.

Vaata ka
--------

* Ostankino telekeskus
Valeri Petšeikin
**Valeri Valerjevitš Petšeikin** (vene keeles *Валерий Валерьевич Печейкин*; sündinud 7. oktoobril 1984 Taškendis) on vene näitekirjanik ja ajakirjanik.

Ta on avaldanud tekste ka pseudonüümi **Dmitri Tihhomirov** all.

Petšeikin sündis Usbeki NSV pealinnas Taškendis. Keskkooli lõpetamise järel asus õppima Taškendi Riiklikusse Majandusülikooli, mille lõpetas majandusteaduse erialal. 2007. aastal Moskvasse kolimise järel täiendas ta ennast A. M. Gorki nimelises Kirjandusinstituudis.

Ajakirjanikuna alustas Petšeikin tööd Usbekistani valitsuse ajalehe Pravda Vostoka vanemkorrespondendina. Venemaal elades on ta alates 2009. aastast teinud regulaarselt kaastööd venekeelsele geiajakirjale KVIR. Muuhulgas on ta väljaande jaoks intervjueerinud silmapaistvaid teadlasi, kultuuri- ja ühiskonnategelasi nagu Igor Kon, Viktor Jerofejev, Dmitri Voltšek, Marija Arbatova, jpt.

Teatriga oli Petšeikin seotud juba Taškendis, kus töötas lavastaja abina teatris Ilhom. Kahasse teatri kunstilise juhi Mark Vailiga kirjutas ta oma esimese näidendi "Radenije s granatom", mis kajastas kunstnik Aleksandr Nikolajevi loomingut.

2007. aastal võitis Valeri Petšeikini esimene üksi kirjutatud näidend "Pistrikud" ("Соколы") sõltumatu kirjanduspreemia "Debüüt". Samal aastal pärast Mark Vaili mõrvamist lahkus Usbekistanist ja asus elama Moskvasse. Järgmisel, 2008. aastal võitis ta oma näidendiga "Minu Moskva" ("Моя Москва") Aleksandr Volodini mälestuskonkursi "Viis õhtut" ("Пять вечеров"). Hilisemad näidendid ei ole olnud sama menukad.

Tema näidendid on tuntud oma ühiskonnakriitika, provokatiivsuse, seksuaalse avameelsuse ja ebastandardse keelekasutuse poolest. Eestis Petšeikini näidendeid lavastatud ei ole.

Valeri Petšeikin on ka Venemaa Kirjanike Liidu liige.

Teoseid
-------

### Näidendid

* "Pistrikud" ("Соколы", 2005)
* "Minu Moskva" ("Моя Москва", 2008)
* "Net" (2009)
* "Medvedev" ("Медведев", 2010)
* "Venemaa, edasi" ("Россия, вперед", 2011)

Välislingid
-----------

* Valeri Petšeikini veebipäevik *(vene keeles)*
**Carl Prima** (26. september 1892 Rõngu – 6. juuli 1941 Põltsamaa) oli eesti arst.

Ta sündis põllupidaja peres. Üldhariduse sai ta Tartu Reaalkoolis. Arstiteadust õppis Prima Tartu Ülikoolis aastail 1913–1918 ja lõpetas selle *cum laude*. Ta oli korporatsioon Sakala liige. Carl Prima võttis osa Vabadussõjast ning töötas 1919. aastal Viljandis ja pärast sõda Eesti sõjaväes mitmel ametikohal. 1922. aasta veebruaris kaitses Carl Prima doktoriväitekirja, seejärel töötas ülikooli haavakliinikus.

1924. aastast kuni elu lõpuni oli Carl Prima seotud Põltsamaa haiglaga. 1925. aastal täiendas ta oma teadmisi Berliinis. Doktor Prima tegi linnaarstina keerukaid operatsioone: mao resektsioonid, põie- ja neeruoperatsioonid, plastilised operatsioonid jne. Tema kirjutisi ilmus Eesti Arstis ja mujal. Artiklid käsitlesid nii kirurgilisi kui ka koolitervishoiu küsimusi.

Ta arreteeriti 6. juulil 1941, kui ta oli teel haiglast koju. Carl Prima elas kunagise Uue-Põltsamaa mõisa kõrtsipidaja Stambergi majas jõe ääres. Talle esitati süüdistus haavatud metsavendade abistamises ning ta hukati täitevkomitee ruumides. Algul maeti ta linna karjamaale ühishauda. 27. juulil 1941 maeti ta ümber Põltsamaa kalmistule, sama aasta 12. oktoobril kodukihelkonna Rõngu kalmistule.

Viited
------

1. 1 2 3  "Doktor Carl Prima Põltsamaale elatud elu"[*alaline kõdulink*] Vooremaa, 17. märts 2008
Ossip Pjatnitski
**Ossip Pjatnitski**, venepäraselt ka **Jossif Pjatnitski** (*Осип Аронович Пятницкий*, sünnijärgne nimi *Иосель Ориолов Таршис*; 17. jaanuar 1882 Vilkomir, Kovno kubermang – 29. juuli 1938 Moskva) oli Nõukogude partei- ja riigitegelane; üks ülemaailmse kommunistlikke parteisid ühendanud Kommunistliku Internatsionaali juhte ning kominterni salajase luure- ja sidevõrgustiku OMC juht; rahvuselt juut.

Ossip Pjatnitski liitus VSDTP revolutsioonilise liikumisega 1898. aastal, pärast 1917. aasta oktoobrirevolutsiooni oli ta aastatel 1919–1920 Venemaa raudteetööliste ametiühingu esimees ning 1918–1922 Moskva Nõukogu Täitevkomitee liige ja Ülevenemaalise Kesktäitevkomitee liige. 1920. aastast oli Pjatnitski VK(b)P Moskva linnakomitee sekretär; aastatel 1920–1921 VK(b)P KK liikme kandidaat, 1923. aastast Kominterni Täitevkomitee sekretär, aastatel 1924–1927 ÜK(b)P Keskkontrollkomisjoni liige ja 1927–1937 ÜK(b)P KK liige. 

Arreteeriti 27. juulil 1937. Mõisteti surma 28. juulil 1938, lasti maha 29. juulil 1938. Rehabiliteeriti postuumselt 1956. aasta jaanuaris.

Viited
------

1. ↑
Osterheide paiknemine Heidekreisi kreisis
Ostenholzi kirik
**Osterheide** on inkorporeerimata ala Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Heidekreisi kreisis. Ala pindala on 177,99 km². 31. detsembril 2017 elas seal 1961 inimest.

Ala halduskeskus on Oerbke küla; teised külad on Ostenholz ja Wense. Osterheide ja Lohheide alad moodustavad Bergen-Hohne polügooni.

Ajalugu
-------

1935. aastal rajas Saksa relvajõud, Wehrmacht, Bergeni ja Fallingbosteli vahele Bergeni polügooni. Kokku evakueeriti 24 küla ja nende elanikud paigutati ümber. 1938. aastal loodi polügooni haldamiseks Bergeni ala maaomand (*Gutsbezirk Platz Bergen*) ja see allutati Fallingbosteli kreisile. 1945. aastal jaotati *Gutsbezirk* kaheks eraldi alaks, Osterheide ja Lohheide. Osterheide jäi Fallingbosteli kreisi osaks, samas Lohheide allutati taas Celle kreisile. Täna hõlmab Osterheide NATO Bergen-Hohne tulistamisala Heidekreisi kreisis, mis loodi 1958. aastal.

Õiguslik staatus
----------------

Alam-Saksi omavalitsusmäärustiku (NGO) § 16 järgi reguleerib inkorporeerimata või vallaväliste alade haldamist määrus. Selle määruse kehtiv versioon anti välja 4. detsembril 1996. See sätestab, et "avalike teenuste osutamise eest selles tegevusvaldkonnas vastutab maaomanik", mis Lohheide ja Osterheide puhul on föderaalvalitsus. Inkorporeerimata ala põhiseadus erineb valla omast. Selle vahendid on piirkonna peainspektor (*Bezirksvorsteher*) ja elanike valitud esindajate nõukogu. Linnapea pakuvad välja maaomanikud ja siis volikogu valib selle. Elanike osalusõigused piirduvad esindajate valimisega, samuti võimalusega esitada küsimusi ja kuulata nõukogu avalikke menetlusi.

Kultuurimälestised ja huvipaigad
--------------------------------

Tundmatute sõdurite kalmistu Oerbkes
Ostenholz
Kultuurimälestiste ja huvipaikade hulgas on:

* **Oerbkes** (läänes):
	+ *Tundmatute sõdurite kalmistu* (*Friedhof der Namenlosen*), sõjakalmistu, milles ühishaudadesse on maetud umbes 30 000 Nõukogude sõjavangi Teisest maailmasõjast
* *Ostenholzis'* (edelas):
	+ Puitraamiga kirik (puittorniga) aastast 1724
	+ *Hoher Stein*, mälestusmärk 1936. aastal polügooni rajamiseks evakueeritud kogukondade mälestuseks
	+ *Sieben Steinhäuser* ("Seitse kivist maja"), neoliitikumi dolmenid polügooni lõunaosas
* **Wense** (loodes):
	+ Maaomandi kabel (*Gutskapelle*), hiilgav kirik aastast 1558
*See artikkel räägib linnast. Valitseja, kelle järgi linn nimetatud on, kohta vaata artiklit Idris I (Maroko). Valitseja, kelle mausoleum Fesis asub, kohta vaata artiklit Idris II (Maroko). Mausoleumi kohta vaata artiklit Moulay Idris II zawyia.*

**Moulay Idriss** (ka **Moulay Driss Zerhoun** või **Zerhoun**, araabia keeles مولاي إدريس زرهون) on linn Maroko põhjaosas Fès-Meknèsi piirkonnas. See asub kahel kõrgendikul Zerhouni mäe jalamil. Linnas on Maroko esimese moslemist valitseja Idris I, kelle järgi linn ka nime saanud on, haud. Moulay Idris asub Meknesi lähedal ja sealt on näha paar kilomeetrit eemal asuva Berberi-Rooma linna Volubilise jäänuseid.

Viited
------

1. ↑  Touri, Abdelaziz; Benaboud, Mhammad; Boujibar El-Khatib, Naïma; Lakhdar, Kamal; Mezzine, Mohamed (2010). *Le Maroc andalou : à la découverte d'un art de vivre* (2 ed.). Ministère des Affaires Culturelles du Royaume du Maroc & Museum With No Frontiers. ISBN 978-3902782311.

Välislingid
-----------

* Lexicorient
**Helipea** on seade helisignaali saamiseks.

Keelpillide helipead (ingl *sound pickup*) muundavad keelte või pilli kõlakoja võnkumised elektriliseks võnkumiseks.

Elektromagnetiline helipea on mähisega ribamagnet, mis elektrilistel või elektroakustilistel keelpillidel muudab selle magnetväljas võnkuva(te) magnetiliste omadustega (tavaliselt rauda või niklit sisaldavate) pillikeel(t)e võnkumise elektripingeks, mida seejärel võimendatakse elektronvõimendi abil ja muundatakse muusikahelideks elektroakustiliste muundurite (valjuhääldite) abil.

Mikrofoniefektil põhinevad helipead (piesoelektriline jt) muundavad elektriliseks signaaliks selle pinna võnkumisi, millele nad on kinnitatud, või selle ruumiosa helisid, kuhu nad on paigutatud (mikrofonid).

Grammofoni puhul kasutatakse helipead (ingl. *turntable head*, *pick-up*) heliplaadi spiraalselt koonduvasse vakku salvestatud heliinformatsiooni taasesitamiseks. Selleks pannakse heliplaat grammofoni ajami (veomehhanismi) poolt ühtlaselt pöörlema. Helipea juurde kuulub nõel ehk astel, mis plaadi spiraalvaos liueldes hakkab selle looklemist järgides võnkuma.

Grammofonides on kasutatud nii mehaanilisi kui ka elektrilisi, sealhulgas elektromagnetilisi, elektrodünaamilisi või piesoelektrilisi helipäid. Mehaaniline helipea edastas mehaanilise võnkumise vahetult – vagu kompiva nõela võnkumine kanti mehaaniliselt üle membraanile, mis tekitas õhku helilaineid, mida reeglina suunati kuulaja poole ruupori kaudu. Mehaaniline helipea koormas meeletult heliplaati sest mõjuvad jõud olid suured. Kogu heli võimsus saadi plaadilt nõelale üle kanduva mehaanilise energia arvel. Seetõttu kulusid nii plaat kui ka nõel kiiresti. Alles elektriliste helipeade tulek võimaldas vähendada plaadile ja nõelale mõjuvaid hõõrdejõude või need üldse kaotada (optiline lugemine). Samuti lubas see laiendada ka edastatavat sagedusala ning edastada stereofoonilist ja hiljem ka kvadrofoonilist heli.

Magnetofonide helipead on reeglina kinnise, kuid tööpilu (või muud töö-osa) sisaldava magnetahelaga ühe või mitme mähisega seadised signaalide salvestamiseks magnetkandjale (magnetlindile, magnetkettale) ja/või nende taasesitamiseks. Kustutuspea on eriline helipea olemasoleva salvestise kustutamiseks.