recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Michael Maestlin
**Michael Maestlin** (ka *Mästlin*, *Möstlin*; 30. september 1550 Göppingen – 20. oktoober 1631 Tübingen) oli saksa astronoom ja matemaatik.

Maestlin õppis Tübinger Stiftis teoloogiat, matemaatikat ja Philipp Apiani innustusel astronoomiat. Aastal 1571 sai ta magistriks, 1576 diakoniks Backnangis ja 1580. aastast matemaatikaprofessorks Heidelbergi ülikoolis, 1583. aastast Tübingeni ülikoolis, kus töötas 47 aastat. Tema õpilaste seas oli Johannes Kepler.

Maestlinit peetakse Leonardo da Vinci kõrval esimeseks, kes seletas tuhkhalli kuuvalgust õigesti maapaistena. Ta taipas, et komeedid ei ole atmosfäärinähtused ("kuualused" nähtused).

Kuigi Maestlin õpetas eeskätt Ptolemaiose maailmasüsteemi (geomeetrilist maailmasüsteemi), oli ta ka üks esimesi, kes võttis omaks Koperniku maailmasüsteemi ning hakkas seda valitud õpilastele õpetama. Ta oli Kepleriga kirjavahetuses. Suuresti tänu Maestlinile võttis Kepler omaks Koperniku süsteemi. Maestlin oli tema tähtsaim õpetaja ja ühtlasi sõber. Võib-olla veenis tema ka Galileo Galileid uue õpetuse õigsuses.

Aastal 1582 kirjutas Maestlin üldarusaadava sissejuhatuse astronoomiasse.

Ta avaldas esimesena kuldlõike kümnendmurruna: väiksema osa suhe suuremasse on "umbes 0,6180340". Ta tegi seda kirjas Keplerile. Korrektne väärtus on 0,61803398874989484821...

Ta oli esimene, kes kataloogis Plejaadide 11 tähte (24. detsembril 1579) ja on võimalik, et ta täheldas neid 14.

3. oktoobril 1590 täheldas Maestlin Marsi varjutust Veenuse poolt.

Aastal 1961 nimetati Maestlini järgi üks Kuu kraatritest (Maestlini kraater) ja asteroid **1973 Maestlin**.

Jules Verne ütles oma romaanis "Viis nädalat õhupallis", et Maestlin olevat suutnud palja silmaga eristada Jupiteri looduslikke kaaslasi ja Plejaadide 14 tähte, millest kõige väiksem oli 9. tähesuurusega. Tavaline inimene suudab ideaalsetes tingimustes eristada objekte tähesuurusega 6,5.
**Susan Jane Helms** (sündinud 26. veebruaril 1958 Charlotte'is) on Ameerika Ühendriikide endine õhuväelane ja NASA astronaut.

Helms astus õhuväkke 1980. aastal. 1985. aastal sai ta Stanfordi ülikoolist aeronautika ja astronautika magistrikraadi. 1987. aastal lõpetas ta Ameerika Ühendriikide Õhuväe Katselendurite Kooli. 

Helms valiti NASA astronaudiks 1990. aastal. Helms osales missioonidel STS-54, STS-64, STS-78, STS-101 ja STS-105 ning oli Rahvusvahelise kosmosejaama 2. ekspeditsiooni meeskonnaliige. Ta on esimene Rahvusvahelises kosmosejaamas viibinud naine. 2. ekspeditsiooni ajal väljus Helms koos James Vossiga avakosmosesse ja viibis seal 8 tundi ja 56 minutit, püstitades sellega maailmarekordi. Helms töötas NASAs 12 aastat ning naasis õhuväkke 2002. aastal. 2014. aastal lahkus Helms õhuväest kindralleitnandi auastmes.

Viited
------

1. ↑  "Susan Helms, Lt. Gen (RET)". *Colorada Women's Hall of Fame*. Vaadatud 6. juuli 2019.
2. ↑  "Lieutenant General Susan J. Helms USAF (Ret.)". *NASA Aerospace Safety Advisory Panel*. Vaadatud 6. juuli 2019.
Michael Jakobsen (2013)
**Michael Jakobsen** (sündinud 2. jaanuaril 1986 Kopenhaagenis) on Taani jalgpallur, kes mängib keskkaitsja või kaitsva poolkaitsjana Austraalia kõrgliiga klubis Adelaide United.

Ta alustas klubikarjääri Taani klubis Boldklubben af 1893. Aastatel 2003–2005 kuulus ta Hollandi kõrgliiga klubisse PSV Eindhoven, saades klubi meeskonnas Hollandi kõrgliigas kirja ühe mängu.

Aastatel 2005–2010 mängis Jakbosen Taani kõrgliiga klubis AaB Fodbold. Hooajal 2007–08 tuli ta AaB-ga Taani meistriks. 2010. aastal liitus ta Hispaania kõrgliiga klubiga UD Almería. Hooajal 2011–2012 mängis ta Almeríaga Hispaania esiliigas.

2012. aastal naasis Jakbosen Taani kõrgliigasse, liitudes FC Københavniga. 2013. aasta teises pooles mängis ta Københavnist laenul FC Nordsjællandis. Seejärel siirdus ta Esbjergi. 2016. aasta alguses suundus ta laenule Norra kõrgliiga klubisse Lillestrøm SK.

2016. aasta septembris sõlmis Jakobsen lepingu Austraalia kõrgliigasse kuuluva Melbourne Cityga. Samal aastal võitis ta klubiga Austraalia karika. Hooajal 2016–17 valiti ta Austraalia kõrgliiga sümboolsesse koosseisu.

2018. aasta mais sõlmis ta kaheaastase lepingu Adelaide Unitediga. Aastatel 2018 ja 2019 on ta Adalaide Unitediga võitnud Austraalia karikavõistlused. Hooaegadel 2018–19 ja 2019–20 on Jakobksen Adelaide Unitedis mängides valitud Austraalia kõrgliiga sümboolsesse koosseisu.

Taani jalgpallikoondises debüteeris Jakobsen 2009. aastal.

Saavutused
----------

Melbourne City
* FFA Cup: 2016

Adelaide United
* FFA Cup: 2018, 2019
**José Monserrate Feliciano García** (sündinud 10. septembril 1945 Lareses) on Puerto Rico muusik, kes on eelkõige tuntud oma rahvusvaheliste hittide, sh The Doorsi laulu "Light My Fire" kaveri (1968) ja üle maailma populaarseks saanud jõululaulu "Feliz Navidad" (1970) poolest.

Tema muusikas segunevad ladinaameerika muusika, džäss, bluus, soul ja *rock*. 

Feliciano alustas lauljakarjääri 1960. aastatel. Tema debüütalbum ilmus 1965. aastal. USA-s sai ta tuntuks oma 1968. aastal ilmunud albumiga "Feliciano!", kus ta esitas tuntud artistide kavereid, lisaks "Light My Fire'ile" näiteks The Mamas & the Papasi "California Dreamin'" ja The Beatlesi "In My Life". "Feliciano!" jõudis USA plaadimüügiedetabelis teisele kohale. 

1969. aastal pälvis Feliciano Grammy auhinna parima uue esineja kategoorias. 1987. aastal sai ta Hollywoodi kuulsuste alleele omanimelise tähe. Feliciano on karjääri jooksul välja andnud enam kui 50 albumit, lauldes nii inglise kui ka hispaania keeles.

Ta on olnud sünnist saadik pime.

Viited
------

1. ↑  "José Feliciano". walkoffame.com. 16.12.2020

Välislingid
-----------

* Ametlik koduleht
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib advokaadist; sündiku kohta vaata artiklit Eugen Erbe (Tallinna sündik)* |

---

**Eugen Carl Eberhard Erbe** (25. aprill 1897 Tallinn – 17. aprill 1965 Heidelberg) oli baltisaksa päritolu Eesti advokaat.

Ta õppis 1917. aastal Moskva ülikoolis ning 1918 ja 1921–1924 (lõpetas) Tartu ülikooli õigusteaduskonnas, Korporatsioon Neobaltia vilistlane.

Aastatel 1919–1920 võitles ta Balti rügemendi koosseisus Vabadussõjas. Aastatel 1925–1932 oli vandeadvokaadi abi ja 1933–1940 vandeadvokaat Tallinnas. Tallinna vandeadvokaat Eugen Carl Eberhard Erbe elas perega (abikaasa Hilda Magda ja tütar Marion Magda Mariaga) majas Toomkuninga tänav 13.

Aastatel 1939–1940 oli ta Saksa Usaldusvalitsuse majadevalitsuse osakonna juhataja, 1940. aastal põgenes Saksamaale.

Aastatel 1941–1945 oli ta kohtunik Posenis, 1943–1945 teenis Saksa sõjaväes. Alates 1949. aastast oli ta advokaat, 1955. aastast ka notar Lilienthalis Bremeni lähedal.

Kirjandus
---------

* Album Academicum Universitatis Tartuensis. II köide. 1994. Lk 126
**Rahvusvaheline temperatuuriskaala** ehk **praktiline temperatuuriskaala** on praktilistel kaalutlustel loodud temperatuuri mõõtmise skaala. Esimene praktiline temperatuuriskaala kinnitati 1927. aastal, selle aluseks võeti Celsiuse skaala.

Praegu kehtiv rahvusvaheline praktiline temperatuuriskaala ITS-90 (*International Temperature Scale of 1990*) võeti vastu 1990. aastal ning see on järjekorras seitsmes. 

Rahvusvahelise temperatuuriskaala sisuks on 17 loodusliku etaloniga tagatud püsipunkti (referentspunkti) olemasolu vahemikus 3 K – 1358 K, mis on sobitatud 17 punktis Celsiuse skaalasse. Püsipunktideks on madalatel temperatuuridel gaaside kolmikpunktid ja kõrgetel temperatuuridel metallide sulamistemperatuurid. 

Temperatuuriskaala ITS-90 defineerib nii rahvusvahelise kelvini temperatuuri, mille tähis on {\displaystyle T\_{90}} (ühiku kelvin tähis K) kui ka rahvusvahelise Celsiuse temperatuuri {\displaystyle t\_{90}} (°C). Ühtlasi seotakse Kelvini ja Celsiuse skaala väärtused omavahel:

{\displaystyle T\_{90}\;[{\text{K}}]=t\_{90}\;[\mathrm {{}^{\circ }C} ]+273,15}

Vaata ka
--------

* Temperatuuriskaala
* Celsiuse skaala
* Kelvini skaala

Välislingid
-----------

* Temperatuuriskaalad
**José Francisco del Montenegro** (1800 – 11. august 1851) oli Nicaragua poliitik, aastal 1851 Nicaragua ülemdirektori kohusetäitja.

José Francisco del Montenegro oli poliitilistelt vaadetelt konservatiiv. Aastal 1845 sai temast José León Sandovali valitsuskabinetis välisminister.

4. augustil 1851 korraldas kindral José Trinidad Muñoz Fernández koos Pablo Buitrago y Benaventega riigis sõjaväelise putši, mille tagajärjel riigipea José Laureano Pineda Ugarte pages Hondurasesse. Granadas seati seepeale riigipea ametisse José Francisco del Montenegro, kes aga peagi peale ametiastumist suri. Ülemdirektoriks kuulutasid end ka Hondurasesse pagenud Pineda ja lisaks veel Justo Abaunzo Leónis. Francisco Castellón Sanabria arvamuse kohaselt oli nende intriigide taga San Salvadori piiskop José Jorge Viteri y Ungo.

Viited
------

1. ↑  Nicaragua worldstatesmen.org
2. ↑  Ministerio de Relaciones Exteriores. Breve historia
3. ↑  Justo Abaunza (1851). El senador director provisorio a sus compatriotas. Imprenta de la Libertad.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**José Laureano Pineda Ugarte** | **Nicaragua ülemdirektor**5. august 1851 – 11. august 1851 | Järgnev**José de Jesús Alfaro** |
**Susitna North** (endise nimega *Y* lähedalasuva teede ristumiskoha järgi) on rahvaloenduste tarbeks määratletav asula (*census-designated place*) USA-s Alaska osariigis Matanuska-Susitna maakonnas (*Matanuska-Susitna Borough*). See asub Susitna jõe ääres.

2000. aasta rahvaloenduse andmetel elas Susitna Northis 956 inimest. 

Susitna Northi pindala on 871,6 km², sellest veekogusid on 8,1 km².

2000. aasta rahvaloenduse andmed
--------------------------------

Susitna Northis oli 956 inimest, 412 leibkonda ja 252 perekonda. 

Rahvastiku tihedus oli 1,1 in/km². 

Elamuühikuid (*housing units*) oli 818 (keskmine tihedus 0,9 in/km²). 

Rassiline koosseis oli järgmine: 

* valgeid 85,88%
* mustanahalisi 0,63%
* põlisameeriklased 6,59%
* aasialasi 0,63%
* Vaikse ookeani saarte rassist 0.00%
* teistest rassidest 0,84%
* mitmest rassist 5,44%.

Ladinaameeriklasi (sõltumata rassist) oli 2,30%. 

412 leibkonna seas oli 

* 29,1% neid, kus oli alla 18-aastasi lapsi;
* 46,6% koos elavaid abielupaare;
* 9,2% neid, kus oli ilma abikaasata naine;
* 38,6% neid, mis ei olnud perekonnad.

* 32,3% kõigist leibkondadest koosnes üksikutest ja
* 6,3% leibkondadest oli mõni üksi elav vähemalt 65-aastane inimene.

Leibkonnas oli keskmiselt 2,32 inimest ja perekonnas keskmiselt 2,90 inimest.

Elanikud jagunesid ealiselt nii: 

* 24,8% alla 18-aastasi;
* 5,3% 18–24-aastasi;
* 29,4% 25–44-aastasi;
* 32,0% 45–64-aastasi;
* 8,5% üle 65-aastasi.

Keskmise vanuse mediaan oli 41 aastat. 

Iga 100 naissoost inimese kohta tuli 117,3 meessoost inimest. Iga 100 vähemalt 18-aastase naise kohta tuli 118,5 meest.

Leibkonna aastasissetuleku mediaan oli 31 848 dollarit, perekonna sissetuleku mediaan 38 304 dollarit. Meeste sissetuleku mediaan oli 54 500 dollarit, naistel 35 625 dollarit. Sissetulek elaniku kohta oli 15 437 dollarit. 

17,4% elanikkonnast ja 9,5% perekondadest elas allpool vaesuspiiri. Kogu elanikkonnast elas allpool vaesuspiiri 12,4% alla 18-aastasi ja 13,2% üle 65-aastasi.
**Eugen Dachsenberg** (vales vormis ka **Eugen Daksenberg**; 15. detsember 1885 Võru – 1. august 1955 Võru) oli eesti viiuldaja, koorijuht ja EELK Võru Katariina Koguduse organist. Ta viiuldas muuhulgas Kandle teatris ja Võru Sümfooniaorkestris. Ta tavaametiks oli raamatupidaja.

Maetud Võru linnakalmistule.

Isiklikku
---------

E. Dachsenbergi hüüdnimi sõprade-tuttavate seas oli **Kährimägi**.

Ta isa oli tuntud Võru peenkingsepp ja "jalanõudeäri omanik Konnu majast" Peeter Dachsenberg, kellest ja kelle abikaasast Artur Adson kirjutab oma mälestustes.

Viited
------

1. ↑  kalmistud.ee
2. ↑  Artur Adson. *Väikelinna moosekant. Mälestusi Võru linnast sajandi algul.* Vadstena: Eesti Kirjastus Orto, 1946. Lk 21, 54 ja 156

Kirjandus
---------

* Arthur Ruusmaa. "120 aastat Võru muusiku Eugen-Eduard Dachsenbergi sünnist". Viruskundra: Võrumaa kultuurileht nr 2, november 2005. Lk 4, foto

Välislingid
-----------

* Eugen Dachsenbergile kuulunud noodipult Eesti Teatri- ja Muusikamuuseumis
IMOCA reeglite kohaselt ehitatud 60-jalane purjekas Temenos; vaade pukspriidile ja vöörile 
**Rahvusvaheline Ühekereliste** (purjejahtide/kiiljahtide/purjekate) **Avatud Klasside Liit** (inglise keeles IMOCA – *International Monohull Open Classes Association*) on rahvusvaheline võistluspurjetamise liit, mis korraldab ühekereliste jahtide reeglistikku, mille järgi jahid kavandatakse, ehitatakse ja mõõdetakse ning mille järgi nad hiljem võistlevad. 2010. aasta seisuga on karbireeglite järgi olnud kasutusel kolm klassi:

* IMOCA Open 40
* IMOCA Open 50
* IMOCA Open 60

Neile klassidele peeti 2002. aastal regatt The Around Alone.
2010. aasta Velux 5 Oceans regatil on võetud kasutusele klassinimi Eco 60, mis peaks hõlmama Open 60 jahte, mis on valminud enne jaanuarit 2003. Paljud tänapäevased Open 60 klassi purjetajad on alustanud purjetamist väiksemas kastireeglitega klassist Mini Transat 6.50.

Regatid
-------

 IMOCA reeglite kohaselt ehitatud 60-jalane purjekas Temenos; vaade ahtrile, kus on ka varuväljapääsude luugid
* Calais Round Britain Race
* Rolex Fastnet Race
* Transat Jacques Vabre
* Barcelona World Race [2]
* Transat B2B
* The Artemis Transat
* Route du Rhum
* Vendée Globe

Vaata ka
--------

*Ropeye* IMOCA 60 Ystad 2017.
* ORMA

Viited
------

1. ↑  en:VELUX\_5\_Oceans\_Race#The\_Around\_Alone.2C\_2002

Välislingid
-----------

* ISAF : Open 60 Monohull, Monohull Open Class International Association
* IMOCA veeb

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Rahvusvaheline Ühekereliste Avatud Klasside Liit** |
José Luis Morales 2016. aastal Levante särgis
**José Luis Morales Nogales** (sündinud 23. juulil 1987 Madridis) on Hispaania jalgpallur, kes mängib Hispaania kõrgliiga klubis Villarreal vasaku äärepoolikuna.

Ta alustas klubikarjääri Hispaania tugevuselt neljanda liiga klubis AD Parla, kus mängis aastatel 2006–2010. Hooajal 2010–11 mängis ta samasse liigasse kuuluvas CF Fuenlabradas, lüües 36 mänguga 20 väravat.

2011. aasta juulis liitus Morales Levantega. Esimesel kahel hooajal mängis ta klubi reservmeeskonnas. Hooajal 2013–14 mängis ta laenul Hispaania esiliigaklubis Eibar. Hispaania kõrgliigas debüteeris Morales Levante meeskonnas 2014. aasta augustis. Esimese värava lõi ta Hispaania kõrgliigas sama aasta 4. oktoobril oma endise koduklubi Eibari vastu. Hooaegadel 2020/21 ja 2021/22 lõi ta Hispaania kõrgliigas 13 väravat. 63 väravaga on Morales Levante läbi aegade suurim väravalööja Hispaania kõrgliigas.

Hooaja 2021/22 järel langes Levante kõrgliigast välja, misjärel sõlmis Morales 2022. aasta juunis kaheaastase lepingu Villarrealiga.

Saavutused
----------

Eibar
* Segunda División: 2013–14

Levante
* Segunda División: 2016–17

Viited
------

1. ↑  "Comandante groguet" [Yellow commander] (hispaania). Villarreal CF. 24. juuni 2022. Originaali arhiivikoopia seisuga 1. juuli 2022. Vaadatud 24. juunil 2022.
**Rahvusvaheline teatripäev** (inglise keeles *World Theatre Day*) on iga-aastane 27. märtsil tähistatav rahvusvaheline erialapüha, mis on pühendatud kõigile teatritöötajatele. Päeva traditsiooniline moto on "Teater on teineteisemõistmise vahend ja kindlustab rahu maailma rahvaste vahel".

Ajalugu, kirjeldus ja tähistamine
---------------------------------

Rahvusvahelise teatripäeva algatasid 1961. aastal UNESCO juures tegutseva Rahvusvahelise Teatriinstituudi (prantsuse keeles Institut international du théâtre) IX kongressi delegaadid. Kuna Nõukogude Liit oli Teatriinstituudi liige juba 1959. aastast, jõudis teatripäev ka Eestisse. Iseseisvas Eestis on seda pidulikumalt tähistatud 1995. aastast.

Teatripäev on pühendatud teatritöötajatele: näitlejatele, lavastajatele, produtsentidele, valgus- ja helitehnikutele, lavatöölistele, isegi piletimüüjatele ja garderoobitöötajatele. Nagu 23. jaanuaril 1933 kirjutas vene lavastaja ning näitlejameisterlikkuse õppejõud Konstantin Stanislavski: "...etendus algab teatrihoonesse sisenemise hetkest." Stanislavski rõhutas, et teatris pole teisejärgulisi ameteid.

Teatripäeva tähistamiseks korraldatakse paljudes maailma riikides teatrifestivale ja muid üritusi, mõned teatrid püüavad ajastada teatripäevale ka esietendusi. Mitmel pool antakse teatripäeval teatritöötajatele üle nii erialaühingute kui ka riiklikke auhindu. Rahvusvaheline Teatriinstituut avaldab sel puhul igal aastal ühe lavastaja, näitleja või muu teatritegelase avaliku kirja. Esimese pöördumise autor oli 1962. aastal Jean Cocteau, hiljem on autorite seas olnud Arthur Miller, Peter Brook, Laurence Olivier, Pablo Neruda, Luchino Visconti, Václav Havel, Edward Albee jpt.

Eestis on tavaks tähistada tervet märtsi kui teatrikuud, teatripäeval annab Eesti teatri aastaauhinnad üle Eesti Teatriliit. Igal aastal toimub auhinnatseremoonia eri teatris.

Viited
------

1. 1 2  "Всемирный день театра — 27 марта" Календарь Праздников 2010 (vaadatud 27. märtsil 2013)
2. 1 2 3 4  "Mis on teatripäev?"[*alaline kõdulink*] Pärnu Postimees, 22.03.2008 (vaadatud 27. märtsil 2013)
3. ↑  "Театра международный институт"[*alaline kõdulink*] Bolšaja Sovetskaja entsiklopedija, 3. trükk (vaadatud 27. märtsil 2013)
4. ↑  Станиславский К. С. "Собр. соч." Т. 8. М. 1961
5. ↑  "Täna on rahvusvaheline teatripäev" ERR, 27.03.2012 (vaadatud 27. märtsil 2013)

Välislingid
-----------

* "Mis on teatripäev?" Pärnu Postimees, 22.03.2008
* "Message of World Theatre Day 2013" Rahvusvahelise Teatriinstituudi kodulehel, Itaalia näitekirjaniku Dario Fo läkitus 2013. aasta teatripäeva puhul
* "Всемирный день театра — 27 марта" Календарь Праздников 2010
* "Täna on rahvusvaheline teatripäev" ERR, 27.03.2012
José Balmes (2007)
**José Balmes Parramón** (20. jaanuar 1927, Montesquieu, Barcelona – 28. august 2016) oli katalaani päritolu Tšiili maalikunstnik.

Elulugu
-------

Balmes õppis aastatel 1943–1949 Tšiili Ülikooli Kaunite Kunstide Koolis (Escuela de Bellas Artes de la Universidad de Chile). Ta võttis 1947. aastal Tšiili kodakondsuse ja sekkus Tšiili poliitilisse ellu. 1950. aastal nimetati ta Tšiili Ülikooli Kaunite Kunstide Kooli professoriks. 1954. aastal õppis ta Prantsusmaal ja Itaalias. 1959. aastal asutas Balmes koos maalikunstnike Gracia Barriosi, Alberto Péreze ja Eduardo Bonattiga rühmitise Grupo Signo. Aastatel 1966–1972 töötas ta Tšiili Ülikooli Kaunite Kunstide Kooli direktorina. 1968. aastal oli tema isikunäitus Galería Ibero Clubis Bonnis, Saksamaal. 1972–1973 oli ta Tšiili Ülikooli kaunite kunstide teaduskonna dekaan. 1973. aastal lahkus ta seoses sõjaväelise riigipöördega Tšiilist ja jäi elama Prantsusmaale. 1974. aastal oli ta Pariisi Ülikooli maalikunsti professor. Samal aastal olid näitused Pariisi Kongresside Palees ja Sofias Bulgaarias. 1976. aastal oli tal näitus Kunsti ja rahu galeriis (Galerie de L'Art et La Paix) Pariisis ning 1983. aastal näitus Pierre Lescot' galeriis (Galerie Pierre Lescot) Pariisis. 1986. aastal liitus ta Tšiili Katoliikliku Ülikooli Kunstide Kooli maalikunsti kateedriga (cátedra de pintura en la Escuela de Arte de la Universidad Católica de Chile).

Tunnustus
---------

* 1954 Avaliku salongi maalikunsti esimene preemia (Primer Premio de Pintura en el Salón oficial)
* 1961 Pariisi biennaali maalikunsti preemia (Premio de Pintura en la Bienal de París)
* 1971 esimene preemia Bienal Americana de Arte en Calil Columbias
* 1977 esimene preemia rahvusvahelisel näitusel "Intergraphic" Berliinis Saksamaal
* 1986 esimene preemia Iberoamericana biennaalil (Bienal Iberoamericana) Buenos Aireses Argentinas

Välislingid
-----------

* Milan Ivelic: Museo Nacional de Bellas Artes. Santiago, Chile. 1994 []
* Portal de Arte: José Balmes []
██ Liikmesriik
██ Allkirjastanud, aga mitte ratifitseerinud
██ Endine liikmesriik
██ Endine allkirjastanud riik, mis võttis enda allkirja tagasi
██ Ei ole liikmesriik ega allkirjastanud riik
**Rahvusvahelise Kriminaalkohtu Rooma statuut** on rahvusvaheline leping, millega loodi Rahvusvaheline Kriminaalkohus.

Lepingu tekst kirjutati alla diplomaatilisel konverentsil rahvusvahelise kriminaalkohtu rajamiseks, mis toimus 15. juunist 17. juulini 1998. Leping avati allakirjutamiseks 17. juulil 1998. Statuut jõustus 1. juulil 2002, kuna 60. ratifitseerimiskiri depositeeriti ÜRO peasekretäri juures 11. aprillil 2002, mil 10 riiki depositeerisid oma ratifitseerimiskirjad samaaegselt.

Kuigi lepingu tekst võeti vastu ÜRO allorganisatsiooni Toidu- ja Põllumajandusorganisatsiooni (FAO) ruumides Roomas, ei ole Rahvusvaheline Kriminaalkohus ÜRO organ ega allorganisatsioon.

Eesti oli 50. statuudi ratifitseerinud riik.

USA allkirjastamine ja allkirja tagasivõtmine
---------------------------------------------

USA oli korduvalt avaldanud seisukohta, et lepingu tekstis on "olulised vead" (*significant flaws*[*viide?*]), kuid 31. detsembril 2000 volitas Bill Clinton ometi USA esindaja statuudile alla kirjutama. 31. detsember 2000 oli viimane päev, mil oli võimalik lepingule alla kirjutada ilma selle osapooleks saamata. Samuti oli jäänud vähem kui kuu aega Clintoni ametiaja lõpuni.

6. mail 2002 teatas George W. Bushi administratsioon, et USA ei kavatse statuudiosaliseks saada ning seetõttu ei ole tal ka mingeid õiguslikke kohustusi. Sellele teole on viidatud kui "allkirja tagasivõtmisele", mida varasem rahvusvaheline õigus ei tundnud.

Välislingid
-----------

* Riigi Teataja: Ratifitseerimise seadus koos mitteametliku tõlkega
* Rome Statute of the International Criminal Court
* No Peace Without Justice: Marina Kaljuranna kõne statuudi ratifitseerimise kohta
* Diplomaatilise konverentsi lehekülg
* President Bill Clintoni selgitus statuudi allkirjastamiseks volituste andmisel
* ASIL Insights: U.S. Announces Intent Not to Ratify International Criminal Court Treaty
**José Dolores Estrada Morales** (1869 – 6. aprill 1939) oli Nicaragua poliitik ja sõjaväelane, 1910. aastal Nicaragua president. 

José Dolores Estrada sündis aastal 1869 Managuas. Tema vend oli Juan José Estrada, kes oli hiljem presidendi kohusetäitja, ka oli tal veel kaks venda, Aurelio ja Irineo. Poliitilistelt vaadetelt oli José Dolores Estrada liberaal.

Aastal 1903 lõpetas ta sõjaväelise karjääri. Seejärel sai temast Irineo ja Aurelio järel Managua linnapea. Tema alustas linna haljastamist, ühtlasi rajas Estrada pere Managua Parque Centrali.

Riigi üle-eelmise presidendi José Santos Zelaya poliitika ohustas USA huvisid piirkonnas ja see asus koos Guatemala valitsusega toetama Nicaragua konservatiivseid jõude. Aastal 1907 alustas USA laevastik Nicaragua sadamate hõivamist. Aastal 1909 hukati mitmed tabatud USA sõdurid. See tõi kaasa suurema USA interventsiooni, mille tagajärjel loobus Zelaya aasta lõpus võimust ja otsis varjupaika Mehhikost, andes võimu üle José Madriz Rodriguezele. 

Zelaya võimult lahkumine aga konflikti muutusi ei toonud. Moskiitorannikul alguse saanud *Revolución de la Costa Atlántica* haaras üha suuremat osa riigist. 19. augustil 1910 hõivasid ülestõusnute väed Managua ja Rodriguez loobus võimust. Ka tema põgenes Mehhikosse, kus ta järgmise aasta 14. mail suri.

Pärast Rodrigueze pagemist määras liberaalne partei presidendi kohusetäitjaks José Dolores Estrada, kes oli selles ametis seitse päeva.

José Dolores Estrada suri 6. aprillil 1939, külastades New Yorki.

Viited
------

1. ↑  Sanchez Ramirez, Roberto. Alcaldes de Managua. El Nuevo Diario, Sección Especiales. Edición del martes 5 de febrero de 2002. Managua, Nicaragua.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**José Madriz Rodriguez** | **Nicaragua president**20. august – 28. august 1910 | Järgnev**Juan José Estrada** |
**Michael Ryan McGlinchey** (sündinud 7. jaanuaril 1987 Wellingtonis) on Uus-Meremaa jalgpallur, poolkaitsja. 

Ta mängib 2018. aastast A-League klubis Central Coast Mariners.

Central Coast Marinersis mängis ta juba aastatel 2009–2014 ning tuli klubiga kahel korral Austraalia meistriks. Hooajal 2012–13 valiti ta Austraalia kõrgliiga hooaja sümboolsesse koosseisu.

Koondisekarjäär
---------------

Debüüdi Uus-Meremaa jalgpallikoondises tegi ta 9. septembril 2009 mängus Jordaania vastu. Esimese värava lõi ta koondise särgis 25. märtsil 2011 sõprusmängus Hiina vastu.

Ta on kuulunud Uus-Meremaa koondisse 2010. aasta maailmameistrivõistlustel, 2012. ja 2016. aasta Okeaania meistrivõistlustel ning 2017. aasta FIFA konföderatsioonide karikaturniiril. Lisaks kuulus ta 2012. aasta suveolümpiamängudel Uus-Meremaa olümpiakoondisse.

Saavutused
----------

Central Coast Mariners
* A-League Premiership: 2011–12
* A-League Championship: 2012–13

Välislingid
-----------

* Michael McGlinchey saidil National Football Teams
**José Echegaray y Eizaguirre** (19. aprill 1832 Madrid – 4. september 1916 Madrid) oli hispaania insener, matemaatik, poliitik ja näitekirjanik.

Nobel
Nobeli kirjandusauhinna laureaat

1901 Prudhomme • 1902 Mommsen • 1903 Bjørnson • 1904 F. Mistral, Echegaray • 1905 Sienkiewicz • 1906 Carducci • 1907 Kipling • 1908 Eucken • 1909 Lagerlöf • 1910 von Heyse • 1911 Maeterlinck • 1912 Hauptmann • 1913 Tagore • 1915 Rolland • 1916 von Heidenstam • 1917 Gjellerup, Pontoppidan • 1919 Spitteler • 1920 Hamsun • 1921 France • 1922 Benavente • 1923 Yeats • 1924 Reymont • 1925 Shaw • 1926 Deledda • 1927 Bergson • 1928 Undset • 1929 Mann • 1930 Lewis • 1931 Karlfeldt • 1932 Galsworthy • 1933 Bunin • 1934 Pirandello • 1936 O'Neill • 1937 du Gard • 1938 Buck • 1939 Sillanpää • 1944 Jensen • 1945 G. Mistral • 1946 Hesse • 1947 Gide • 1948 Eliot • 1949 Faulkner • 1950 Russell • 1951 Lagerkvist • 1952 Mauriac • 1953 Churchill • 1954 Hemingway • 1955 Laxness • 1956 Jiménez • 1957 Camus • 1958 Pasternak • 1959 Quasimodo • 1960 Perse • 1961 Andrić • 1962 Steinbeck • 1963 Seféris • 1964 Sartre • 1965  Šolohhov • 1966 Agnon, Sachs • 1967 Asturias • 1968 Kawabata • 1969 Beckett • 1970 Solženitsõn • 1971 Neruda • 1972 Böll • 1973 White • 1974 Johnson, Martinson • 1975 Montale • 1976 Bellow • 1977 Aleixandre • 1978 Singer • 1979 Elýtis • 1980 Miłosz • 1981 Canetti • 1982 García Márquez • 1983 Golding • 1984 Seifert • 1985 Simon • 1986 Soyinka • 1987 Brodski • 1988 Mahfuz • 1989 Cela • 1990 Paz • 1991 Gordimer • 1992 Walcott • 1993 Morrison • 1994 Ōe • 1995 Heaney • 1996 Szymborska • 1997 Fo • 1998 Saramago • 1999 Grass • 2000 Gao • 2001 Naipaul • 2002 Kertész • 2003 Coetzee • 2004 Jelinek • 2005 Pinter • 2006 Pamuk • 2007 Lessing • 2008 Le Clézio • 2009 Müller • 2010 Vargas Llosa • 2011 Tranströmer • 2012 Mo • 2013 Munro • 2014 Modiano • 2015 Aliaksijevič • 2016 Dylan • 2017 Ishiguro • 2018 Tokarczuk • 2019 Handke • 2020 Glück • 2021 Gurnah • 2022 Ernaux
**Michael Kelch** (1714 – 23. detsember 1772/3. jaanuar 1773 Türi) oli Eesti vaimulik.

Michael Kelchi sünnikoht arvatakse olevat Tallinn; isa oli Johann Gottfried Kelch (1685–1728), arvatavasti kroonik Christian Kelchi poeg. Ta oli 27. juunist 1733 Tallinna Toomorbudekodu kasvandik, läks aastal 1734 Rannu kihelkonna köstri ametisse. Edasi õppis ta (immatrikuleeriti 7. augustil 1741, oli kohal veel aastal 1744) Halle ülikoolis. Aastal 1744 sai ta Tallinna Toomorbudekodu rektoriks (*Rector Scholae ab urb*), oli aastast 1745 Tallinna toomkooli subkonrektor, aastast 1750 subrektor ja aastast 1752 konrektor; lisaks oli ta aastast 1750 Tallinna toomkiriku organist. Ordineeriti 4. mail/15. mail 1754 õpetajaks.

Ta oli aastatel 1754–1757 Järva-Jaani Ristija Johannese koguduse õpetaja ja aastatel 1757–1772 Türi Püha Martini koguduse õpetaja.

Isiklikku
---------

Tema vend Marcus Kelch oli enne teda Türi Püha Martini koguduse õpetaja. Nende vanaisa Christian Kelch oli kroonik, Järva-Jaani ja Viru-Jaakobi koguduse õpetaja.

Viited
------

1. ↑  Liivi Aarma Põhja-Eesti vaimulike lühielulood 1525-1885 Tallinn 2007
Antrekoot
**Antrekoot** (prantsuse keeles *entrecôte* 'ribidevaheline') on veise seljatükist ribikondi vahelt lõigatud steek paksusega umbes 2 cm. 

Klassikalist antrekooti lõigatakse üheksanda ja üheteistkümnenda ribi vahelt. See on väga õrn liha, mistõttu seda valmistatakse tavaliselt kiiresti praadides. Antrekoodi äärtel on rasv ja ka sees on pekisooned.

Ostmine
-------

Antrekoodiks sobib ainult korralikult laagerdunud liha. Turult ostetud värske liha praadimisel ei pehmene.

Hea antrekoodi paksus on umbes 1,5 cm ja ta kaalub 200...250 g.

Säilitamine
-----------

Loomaliha säilib külmkapis paar-kolm päeva, sügavkülmas ei ole soovitatav hoida üle kolme kuu.

Valmistamine
------------

Lõigult eemaldatakse peaaegu kogu äärtes olev rasv (paksu rasvakihi eemaldab tavaliselt lihunik). Alles jäänud rasvaviirgu tehakse täkked, et lihalõik kuumutamisel servadest kokku ei tõmbuks. Klopitakse kergelt, maitsestatakse soola ja pipraga. Soola on soovitatav lisada alles pärast valmistamist, sest sool võtab koos vedelikuga maitse välja. Praetakse pannil suure kuumusega õlis (10...15 minutit) või grillitakse (2...3 minutit) ning serveeritakse erinevate lisandite (eriti šampinjonide) ja praetud või küpsetatud kartulitega. Kaste antakse eraldi.
Eriti hästi sobib antrekoot punase veini kõrvale.

Tervislik toitumine
-------------------

Loomalihas on valku, rasva, mineraalaineid ja vitamiine. 

100 g loomaliha annab 834 kJ ehk 197 kcal energiat ning sisaldab 20 g valku ja 20 g rasva.

Vaata ka
--------

* Loomaliha
* Rostbiif
* Romsteek
* Seljatükk

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Vikisõnastiku artikkel: **Antrekoot** |

* Antrekoot
* Grillitud antrekoot veinivõiga
* Grillitud antrekoot hiina marinaadis
* Kuidas antrekoot jääb õrnaks ja milliseid kastmeid kasutada (*inglise keeles*)
**Minnesota Timberwolves** on USA korvpalliklubi, mis mängib korvpalliliigas NBA. Meeskond kuulub läänekonverentsi loodedivisjoni ja peab oma kodumänge Minneapolises Target Centeris, mida jagatakse WNBA klubiga Minnesota Lynx.

Ajalugu
-------

1989. aastal asutatud Timberwolvesi parimad aastad olid 1997–2004, kui toonase liidri Kevin Garnetti vedamisel pääseti kaheksal hooajal järjest NBA väljalangemismängudele. Meeskonna parim hooaeg NBA-s oli 2003/04, kui loodedivisjoni meistritena jõuti läänekonverentsi finaali, kus kaotati 2 : 4 Shaquille O'Neali ja Kobe Bryanti juhitud Los Angeles Lakersile.

Mängijad hooajal 2020/2021
--------------------------

* Malik Beasley
* Jarrett Culver
* Ed Davis
* Anthony Edwards
* Juan Hernangómez
* Jake Layman
* Jaden McDaniels
* Jaylen Nowell
* Josh Okogie
* Naz Reid
* Ricky Rubio
* D'Angelo Russell
* Karl-Anthony Towns
* Jarred Vanderbilt

Endised tuntumad mängijad
-------------------------

* Kevin Garnett
* Kevin Love
* Andrew Wiggins
* Karl-Anthony Towns
* Jimmy Butler

Välislingid
-----------

* Minnesota Timberwolves
**Paabapraasnik** (ka *paabaprastnik*) on abielunaiste püha viimasel kolma- või neljapäeval enne lihavõttepühadeeelset suurt paastu.

Paabapraasniku tähistamine on Eestis levinud ainult setude ja vene vanausuliste hulgas, Venemaal on see laialdaselt tuntud. Selle püha kombestikus on palju viljakusmaagia elemente.

Paabapraasnikut peetakse Setumaal võinädalal enne suurt paastu, kohati ka lihavõtte pühade ajal. Külades kogutakse peo jaoks raha ja toiduaineid. Peol süüakse, juuakse, tantsitakse tantse, lauldakse ja käiakse küla vahel jalutamas. Mehed ja lapsed ei tohi peost osa võtta ega ka selle toimumiskoha läheduses viibida. Küla peal vastu tulnud meestelt nõuti hoopis raha või rõivaid.

Peipsi järve ja Narva jõe ääres asuvates venelaste külades peeti vastavat pidu kevadel, seoses karjalaskmisega jüripäeval.

### Lüpsikute turrutamine

Kirde-Eestis (põhiliselt Jõhvi, Iisaku, aga ka Lüganuse kihelkonnas) säilis 20. sajandi alguskümnenditeni jüripäeval peetav eriline naistepüha ehk *lüpsikute turrutamine*. Sellel naistepeol, mille käigus toimus ühtlasi noorikute sümboolne pühitsemine abielunaise seisusse, oli ilmne vene traditsiooni mõju. Külanaised kogunesid kas kõrtsi või mujale sobivasse kohta. Peotoidud varuti varem ja toodi ühiselt kohale. Peo huvitavamaid osi oli suures puutünnis võitegemise jäljendamine: segati kujuteldavat võid ja loeti võisõnu. Kimbutati mehi, kes sattusid kogemata peopaika.

Taludes tehtud puunõude suurpuhastus ja turrutamine kuulus samuti selle päeva traditsioonidesse. Lüpsikute turrutamise komme kandis lehmade hea piimaanni saavutamise ning karja edendamise, aga ka otsest lüpsikute hoolduse eesmärki.

Viited
------

1. ↑  Eesti murrete sõnaraamat Vaadatud 2.06.2020
2. 1 2  Eesti rahvakultuuri leksikon (3. trükk). 2007. Koostanud ja toimetanud Ants Viires. Eesti Entsüklopeediakirjastus. Lk 49
3. 1 2  Eesti rahvakalender Jüripäev, Vaadatud 6.06.2020[*alaline kõdulink*]

Välislingid
-----------

* Paabapraasnik, Postimees 1. märts 1939
* Paabapraasnik, Setomaa Turismitalo 10. veebruar 2010
* Lüpsikute turrutamine, Eesti Rahvaluule Arhiiv, 2017
**Ants-August Nurk** (sündinud 1937) on Kaitseliidu taastaja ja esimene Jõgeva maleva pealik.

Ants-August Nurk lõpetas 1970 Jõgeva Töölisnoorte Keskkooli. Ta töötas aastatel 1961–1992 Jõgeva Tarbijate Kooperatiivis.

Aastatel 1990–2002 oli Ants-August Nurk Jõgeva maleva pealik. Praegu on ta Jõgeva maleva valverühma ülem.

Ants-August Nurk on parteitu.

Tunnustus
---------

Tal on V klassi Kotkarist, Kaitseliidu Valgeristi II ja III klass, Eesti Kaitsevägede Teeneterist, Kaitseliidu asutaja teenetemärk, Kaitseliidu eriteenetemärk, Kaitseliidu teenetemärgi I, II ja III klass, Naiskodukaitse Hõberist, Noorkotkaste teenetemärk, Jõgeva, Tallinna, Sakala ja Põlva maleva teenetemärgid, politsei teenetemärk.

2011. aastal pälvis Ants-August Nurk Jõgevamaa vapimärgi.

2012. aastal pälvis ta Jõgeva teenetemärgi.

Viited
------

1. 1 2 3 4 5  Jaanika Kressa. Ants Nurk: Usun eesti rahva tervesse mõistusse[*alaline kõdulink*], Vooremaa, 05.09.2009
2. ↑  "Maavanema poolt antavad autasud". Originaali arhiivikoopia seisuga 13. september 2014. Vaadatud 25. novembril 2012.
3. ↑  "Aukodanikud, teenetemärgi ja aumärgi omanikud". Originaali arhiivikoopia seisuga 18. detsember 2012. Vaadatud 25. novembril 2012.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**ametikoha loomine** | **Kaitseliidu Jõgeva maleva pealik**23. august 1990 – 31. juuli 2002 | Järgnev**Janno Rosenberg** |
**GAZ-64** oli neljarattaveoga maastikusõiduk, mida tootis GAZ Punaarmeele Teise maailmasõja ajal. See oli mõeldud järglaseks varasemale autole GAZ-61 ja oli võrreldes sellega täiesti rekonstrueeritud. Rekonstrueerimine toimus väga kiiresti: töö kestis 3. veebruarist kuni 25. märtsini 1941. aastal. Peakonstruktor oli Vitali Gratšov. Kokku toodeti kõigest 646 masinat ajavahemikul 1941. a märtsist kuni 1942. a suveni.

GAZ-64 kasutati alguses baasmasinana soomusauto BA-64 tootmisel 1941. aasta lõpust 1942. aastani, kuid tehnilised probleemid GAZ-64-l ja fakt, et tegemist ei olnud kõige prioriteetsema projektiga GAZ-i tehases, pidurdasid tootmist. Alates 1943. aastast hakati BA-64 tootmiseks kasutama GAZ-67B maasturit, mis oli edasiarendus GAZ-64-st.

Viited
------

1. ↑  Zaloga, lk 187 ja lk 189

Kirjandus
---------

* Steven J. Zaloga, James Grandsen *Soviet Tanks and Combat Vehicles of World War Two* Weidenfeld & Nicholson military 1984 ISBN 0853686068 *Inglise k.*

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **GAZ-64** |
**Pletron** ehk ***plethron*** (vanakreeka keeles *πλέθρον*) oli Vana-Kreeka pikkus- ja pindalaühik. 

Pikkusühikuna võrdus see 100 kreeka või 104 rooma jalaga (u 30), mis oli sportmängudel tavalise jooksuraja pikkus. Kuna maadlusvõistlusi peeti algselt jooksurajal, oli pletron pindalaühikuna maadlusala suurus ehk 100\*100 jalga (u 900 m²).

Pletronit kasutati pigem maamõõtmisel kui arhitektuuris. Pool pletronit oli *ημίπλεθρον*, kümme pletronit *δεκάπλεθρον*. Homerose tekstides tähendab *απέλεθρον* mõõtmatut.

Pletron esineb Homerosel nime all *πέλεθρον*, selle etümoloogia on teadmata.

Pikkusühikuna
-------------

1 pletron = 100 jalga. 1 pletron = 1/6 staadioni.

Kuna jala suurus on läbi aja ja piirkonniti Vanas-Kreekas olnud erinev (kõikudes 296 ja 333 millimeetri vahel), siis vastavalt on ka pletroni suurus kõikunud 29,6–33,3 meetri vahemikus.

Pindalaühikuna
--------------

1 pletron = 10 000 ruutjalga. 1 pletroni kui pindalaühiku ligikaudne väärtus (kui 1 jalg võrdub 29,6 sentimeetriga) on 876 m² või 0,0876 hektarit.

Pindalaühikuna kasutati pletronit näiteks põldude ja viinapuuaedade mõõtmiseks.

Bütsantsis
----------

Bütsantsi keisririigis oli pletron määratletud kui 100 jalga või 40 sammu (*bema/βῆμα*); üks ruutpletron oli *stremma* (1261,9 m²). Seda kasutati ka rooma juugeri vastena, ehkki oli tegelikult pigem üks *actus* ehk pool juugerit.

Viited
------

1. ↑  Libanius "Orationes", ptk 10
2. 1 2  el:Πλέθρον, 18.05.2011.
3. 1 2  "Μεγάλη Ελληνική Εγκυκλοπαίδεια Δρανδάκη" τομ.Κ΄, σελ.317
4. 1 2 3  Antiigileksikon. Tallinn: Valgus, 1985, lk 365
5. ↑  V.L. Ménage, Review of Speros Vryonis, Jr. *The decline of medieval Hellenism in Asia Minor and the process of islamization from the eleventh through the fifteenth century*, Berkeley, 1971; *Bulletin of the School of Oriental and African Studies* (University of London) **36**:3 (1973), pp. 659–661. at JSTOR (registreerimisega); vaata ka Erich Schilbach, "Byzantinische Metrologie"
6. ↑  ru:Плетр, 18.05.2011.
7. ↑  ca:Плетр, 18.05.2011.
Mälestuskivi kirjaga "Jakobi wäraw XIII-XVIII" paikneb Toome poe vastas**Jakobi värav** ehk **Nunnavärav** (ka Verine värav, saksa keeles *Jakobstor*) oli kesk- ja varauusaegse Tartu linna üks suuremaid väravaid, mis asus praegusel Jakobi tänaval, Jakobimäe all. Värav hävis Põhjasõjas, kui 1708. aastal Vene armee kõik linna kaitserajatised õhkis.

Väravast ülal Jakobimäe pool paiknes 17. sajandil ajalooline Jakobi eeslinn, väravast kagu pool seespool linnamüüri paiknes oletatavasti juba 13. sajandi teisest poolest Püha Jakobi kirik, mis liideti hiljem Katariina kiriku nime all tsistertslaste nunnakloostriga. Poola ajal kasutati kirikut jesuiitide kooliruumidena.

Jakobi väravas oli allikas ja Jakobi kaev, allikas suubus Piiskopitiiki, mis oli kuni 18. sajandini täiendav kaitserajatis lisaks linnamüürile, väravatorniga oli ühendatud linnamüürist väljapoole ulatuva ehitisena vangla. Väravast põhja pool praeguse Tähtvere tänava nõlval paiknes surnuaed.

Värava oletataval kohal Jakobi tänava Toomemäe poolses servas paikneb mälestuskivi, selle vastas üle tänava paikneb Toome pood. Säilinud vanimal linnaplaanil 1636. aastast on märgitud Laia tänava nime selgituseks, et seal olla paiknenud linna vanim turg. Oletatakse, et turu asukoht võis olla praeguse Laia ja Jakobi tänava nurgal Jakobi värava taga.

Viited
------

1. ↑  Jaak Juske "Lood unustatud Tartust" Tallinn: Pegasus, 2014 (2. trükk), lk 17
Pliinid
**Pliinid** on Vene köögile iseloomulikud pärmiga valmistatud pannkoogid. Sõna *блин*, esialgsel kujul *млин*, on tuletatud sõnast *молоть* (jahvatama).

Pliine küpsetati Venemaal juba tõenäoliselt enne leiba, sest neid oli lihtsam valmistada. Kujult ümmargused, sümboliseerisid nad päikest – elu allikat – ning olid asendamatud nii vastlatoiduna kui ka pulma- ja peielaual.

Pliinide kohevus ja kergelt hapukas maitse on tingitud spetsiaalsest pärmi-tatrajahutainast. Samas võib pliine valmistada ka teistest teraviljajahudest, oluline on vedeliku ja taina tahke koguse suhe, mõlemat peab olema võrdselt. Tainas valmistatakse 5–6 tundi enne küpsetamist ja pannakse kerkima. Küpsetamise ajal peab tainas meenutama paksu hapukoort. Kohevama taina saamiseks segatakse hulka õlut ning munakollased ja vahustatud munavalged lisatakse eraldi. 

Ehtsad Vene pliine küpsetatakse spetsiaalsel malmpannil ning need pole kunagi teetassi alustaldrikust suuremad, enamasti veelgi väiksemad.

Tatrajahupliine võib pakkuda nii soolaste kui ka magusate lisanditega. Vene pliinid valatakse üle sulavõiga ning soolalõhe või heeringa ja hapukoorega. Üks Vene köögi omapärasid on kahtlemata asjaolu, et odavate ja lihtsate kartuli- või tatrapliinide ajalooline lisand on maailma üks kallimaid hõrgutisi – must kalamari ehk kaaviar. Kevadisel ajal pakutakse pliine siia- või lõhemarjaga. Punast kalamarja serveeritakse koos peenestatud sibula, hapukoore ja terakese musta pipraga. Kõrvale serveeritakse pits viina.

Viited
------

1. 1 2 3
2. 1 2 3
3. 1 2
Ujumiskoht Purgatsi järves
**Nelijärve** ehk **Aegviidu-Nelijärve** on paik Aegviidu alevi kaguosas.

Loodus
------

Purgatsi järv Nelijärvel
Nelijärve mägedena tuntakse Aegviidu-Neitla oosistu kaht rööbitist oosiahelikku ning nendega liituvaid kühme ja künniseid. Ooside jalamil ja seljakutevahelistes sulglohkudes asuvad Nelijärve järved. 

Koht on saanud nime tänu sellele, et oosiaheliku harjalt avanes vaade korraga neljale järvele: Urbukse, Sisaliku, Purgatsi ja Ahvenajärvele.

Ajalugu
-------

Koht sai tuntuks 1930. aastate lõpus, kui sinna hakati ehitama president Konstantin Pätsi annetusega turistide kodu (insener Herman Perna). 1938. aastal valminud maja sai Eesti eliidi seas kohe populaarseks suvituskohaks. Aastast 1948 tegutses see Aegviidu-Nelijärve turismibaasi nime all. 

2003. aastal ehitati täielikult ümber ja praegu tegutseb külalistemaja Pääsu villa nime all Nelijärve Puhkekeskuse koosseisus.

Pildid
------

* Pääsu villaPääsu villa
* Nelijärve Puhkekeskuse saun Purgatsi järve rannikul (Rannamaja)Nelijärve Puhkekeskuse saun Purgatsi järve rannikul (Rannamaja)
* Vaade Purgatsi järvele Pääsu villa trepiltVaade Purgatsi järvele Pääsu villa trepilt

Vaata ka
--------

* Nelijärve raudteepeatus

Viited
------

1. ↑  Nelijärve[*alaline kõdulink*]
2. ↑  "20 aastat ehitamist Eestis. 1918–1938". Teedeministeeriumi ehitusosakonna väljaanne. Tallinn 1939. Pilt nr 148

Kirjandus
---------

* "Eesti entsüklopeedia" 6. köide

Välislingid
-----------

* Nelijärve Puhkekeskus
* 360° panoraam Purgatsi järvest talvel
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib ökopoliitikust ja filantroobist; Eestist pärit bioloogi kohta vaata artiklit Jakob von Uexküll* |

---

Jakob von Uexküll
**Carl Wolmar Jakob von Uexküll** (sündinud 19. augustil 1944 Uppsalas) on ökopoliitik, filantroop, ajakirjanik, tõlkija ja filateeliaekspert.

Ta on õppinud Oxfordi Ülikoolis. Erialaks poliitika ja keskkonnakaitse, on ta mitme rahvusvaheliste keskkonnapoliitilise organisatsiooni asutajaid, Euroopa Parlamendi liige 1984–1989. 

1980. aastal rajas ta niinimetatud alternatiivse Nobeli auhinna – õige elamisviisi auhinna (rahvusvaheline nimekuju: Right Livelihood Award) ja 1992. aastal Eesti Taassünni auhinna.

2007. aastal rajas ta Maailma Tuleviku Nõukoja (*World Future Council*).

Tunnustus
---------

* 2001 – Maarjamaa Risti III klassi teenetemärk
* 2014 – Illis Quorum

Pere
----

Ta on Jakob Johann von Uexkülli pojapoeg, Gösta von Uexkülli poeg, Thure von Uexkülli vennapoeg.

Viited
------

1. ↑  Jakob von Uexküll sai Maarjamaa Risti III klassi ordeni

Kirjandus
---------

* Uexküll J. v. 1994. *The Estonian Path to the Green Future. Eesti tee rohelisse tulevikku* (Aulaloeng 6. september 1994). Tartu: Tartu Ülikooli Kirjastus.

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Jakob von Uexküll (ökopoliitik)** |

* "Jakob von Uexküll: maailm vajab uut lugu" Postimees, 25. oktoober 2008
* "Jakob von Uexküll ja Maailma Tuleviku Nõukoda" Bioneer, 5. september 2008
**Minimaalne alveolaarkontsentratsioon** ehk **minimaalne alveolaarne kontsentratsioon** (*minimal alveolar concentration*; lüh *MAC*) on anestesioloogias ja farmakoloogias kasutatav inhalatsioonianesteetikumide võimekuse näitaja, millega väljendatakse aine manustamise järgset kopsualveoolide minimaalset selle aine aurude sisaldust, mis välistab 50%-l saajatest liikumist vastuseks kirurgilisele stimulatsioonile (naha lõige). Formaalses definitsioonis pidi selline näit püsima vähemalt 15 minutid et kontsentratsioonid kopsu alveoolides, vereringes ja ajus jõuaksid ühtlustada. 

MACi defineerisid 1963. aastal Eger ja Merkel loomauringu käigus kahe aine võrdluse tulemusel. 

1964. aastal laiendati termini kasutust ka inimeste halotaananesteesia tarbeks. 

MACi mõjutavad mitmed faktorid, nagu sedatiivse toimega ravimid, naerugaas, vanus, sugu, hüpotensioon, hüpotermia, rasedus.

Ksenooni MAC oli algselt 71%, hiljem 63–66%, naistel võib MAC olla 55%.

Viited
------

1. ↑  Koostaja Laine Trapido, "Meditsiiniterminite lühendeid", 2. trükk, AS Medicina, lk 147, 2007
2. ↑  Triin Treial, Desfluraan, Tartu 2007

Kirjandus
---------

* Uses of MAC, Br. J. Anaesth. (2003) 91 (2): 167-169.
* R. W. D. Nickalls ja W. W. Mapleson, Age‐related iso‐MAC charts for isoflurane, sevoflurane and desflurane in man, Br. J. Anaesth. (2003) 91 (2): 170-174. doi: 10.1093/bja/aeg132
**Jakob Wilhelm Reinhold Everth** (11. mai 1775 Kodavere – 6. veebruar 1837 Kodavere) oli Eesti vaimulik.

Algõpetuse sai koduõpetajalt. Lõpetas kõrgema linnakooli Tartus. Immatrikuleerus 8. augustil 1797 Jena ülikooli usuteaduskonda, õppis seal aastani 1798. Pärast seda oli koduõpetaja Valga lähedal. Ordineeriti 15. juunil 1804 Tartus õpetajaks.

Oli aastatel 1804–1837 Kodavere ja Alatskivi koguduse õpetaja.

Everth tundis elavat huvi eesti keele vastu ja püüdis viimasele anda omalt poolt lisa. Ta oli Johann Heinrich Rosenplänteri kaastööline ja on avaldanud kirjutisi "Beiträge'des":

* "Laul römo ülle" – Schilleri laulu tõlge (Beiträge II, 120–125);
* neli eesti rahvalaulu Kohtlast (Beiträge III, 104–106);
* eesti vanasõnad (Beiträge III, 112);
* lisa Hupeli sõnaraamatule (Beiträge V, 52–56)
* kolm vaimulikku laulu (tõlked) (Beiträge VI, 101–104);
* vaimulik laul (Beiträge IX, 151–153)
* 10 eesti rahvalaulu (Beiträge XVII, 119–128)

Isiklikku
---------

Jakob Wilhelm Reinhold Everth oli kolm korda abielus. Tema väimees (tütre (teisest abielust) Irene mees) Karl August Hollmann oli Puhja Püha Dionysiuse koguduse õpetaja. Tema kolmanda abikaasa isa Johann Elias Lorenz Schatz oli pastor Alojas, Luke koguduses ja Valga Jaani koguduses. Tema isa Georg Simon Everth oli Kodavere ja Alatskivi koguduse õpetaja, vend Paul Gottlieb Georg Everth oli Maarja-Magdaleena koguduse õpetaja.

Viited
------

1. ↑  Die evangelischen Prediger Livlands bis 1918. Böhlau Verlag Köln, Wien 1977

Välislingid
-----------

* Jakob Wilhelm Reinhold Everth Eesti vanema kirjanduse digitaalses tekstikogus EEVA
Tsiklon-3 start Plessetskist 15. augustil 1991
**Plessetski kosmodroom** on kosmodroom Venemaal Arhangelski oblastis Plessetski alevis. Koha geograafilised koordinaadid on 62° 55′ 0″ N, 40° 31′ 0″ E.

Plessetski kosmodroom ehitati mandritevaheliste ballistiliste rakettide stardipaigana, sest üle Põhja-Jäämere oli lühim tee Ameerika Ühendriikidesse. See valmis 1959. aastal, samal aastal paigaldati sinna esimene stardivalmis tuumalõhkepeaga R-7 rakett.

Kosmodroom on tuntud koodnimede GIK-1 ja GNIIP all.

Tänapäeval asub seal üheksa stardiseadeldist, kust võivad startida kanderaketid Rokot, Zenit, Sojuz, Molnija, Tsiklon ja Angara.

Plessetskis on toimunud üle 1500 raketistardi, kosmosesse on toimetatud üle 2000 satelliidi ja kosmoselaeva.

Kosmodroomi teenindav personal elab Mirnõi linnas.

Õnnetusjuhtumid
---------------

26. juunil 1973 hukkus stardivalmis Kosmos-3M raketi plahvatusel üheksa inimest. 18. märtsil 1980 hukkus Vostok-2M raketi plahvatamisel 48 inimest. 15. oktoobril 2002 plahvatas rakett Sojuz-U mõni sekund pärast starti, lööklaine tõttu sai lähedalasuvas hoones surma üks sõdur.

2007. aasta augustis vallandus skandaal, kui tuli avalikuks, et mitmed kosmodroomil teeninud ohvitserid osalesid reamees Sergei Sinkoneni surnukspeksmisel. 29. augustil teatati kosmodroomi staabiülema, kindralmajor Konstantin Tšmarovi vallandamisest.

Viited
------

1. ↑  Начальник космодрома "Плесецк" отстранен от должности Lenta.ru, 29.08.2007

| * v
* r
Kosmodroomid |
| --- |
| Põhja-Ameerika | 
Ameerika Ühendriigid DoD (Cape Canaveral • Vandenberg) • NASA (Kennedy • Wallops) • Kommerts (MARS) |
| Lõuna-Ameerika | 
Brasiilia FAB / AEB (Barreira do Inferno • Alcântara) • Euroopa Liit ESA / Prantsusmaa CNES (Guiana / Kourou) |
| Aasia | 
Hiina CNSA (Jiuquan • Taiyuan • Wenchang • Xichang) • India ISRO (Satish Dhawan) • Iraan ISA (Semnan) • Iisrael ISA (Palmachim) • Jaapan JAXA (Tanegashima • Uchinoura) • Kasahstan / Venemaa Roskosmos (Baikonur) • Põhja-Korea (Sohae) Lõuna-Korea KARI (Naro) • Pakistan SUPARCO (Sonmiani • Tilla) • Venemaa Roskosmos (Vostochny) |
| Euroopa | 
Norra (Andøya) • Venemaa Roskosmos (Kapustin Yar • Plesetsk) • Rootsi (Esrange) |
| Okeaania | 
Austraalia RAAF (Woomera) • Marshalli Saared / Ameerika Ühendriigid DoD (Kwajalein) • Venemaa Sea Launch |