recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Antropoloogia** on teadusharu, mis uurib inimest kui bioloogilist ja sotsiaalset olendit, tema iseärasusi ja põlvnemist. Antropoloogia on ka teadus inimesest kui ühiskondlikust olevusest, kultuurikandjast. Eelkõige on tegu võrdleva teadusega, mis ei piirdu ainult traditsiooniliste ühiskondade kirjeldamisega, vaid üritab välja jõuda sügavama tunnetuseni inimese olemusest üldse.

Kitsamalt eristatakse füüsilist antropoloogiat ja kultuuriantropoloogiat.

Neist esimene, mida võib nimetada ka inimbioloogiaks, tegeleb peamiselt inimese füüsilise karakteristika uurimise ja analüüsiga. Selles hõlmatud küsimused seostuvad mitmesuguste teadusharudega: bioloogia, biokeemia, meditsiin, geneetika jt. Uuritakse näiteks inimese bioloogilist evolutsiooni, rasside kujunemist, aga ka erinevat vastuvõtlikkust teatud haigustele, mis kuulub juba otseselt tänapäevaste probleemide ringi.

Kultuuriantropoloogia huviorbiiti jääb inimene kui ühiskondlik olevus, tema käitumismustrid, tavad, kombed. Ühelt poolt püütakse leida universaalset, midagi, mis on ühine kõikidele kultuuridele. Teiselt poolt tuleb aga märgata just ainulaadset, seda mis eristab ühte kultuuri teisest, muutes ta unikaalseks, kordumatuks.

Erinevus sotsioloogia ja antropoloogia vahel on sageli ähmastunud, kuna mõlemad valdkonnad kasutavad tihti samu uurimismeetodeid ja ühist andmebaasi. Paljudes ülikoolides kuuluvad need kaks distsipliini sama osakonna juurde.

Eesti antropoloogia
-------------------

Eestis õpetatakse kultuuri- ja sotsiaalantropoloogiat täismahus bakalaureuse- ja magistriprogrammina Tallinna Ülikooli humanitaarteaduste instituudis. Tartu ülikoolis saab õppida etnoloogiat/kultuuriantropoloogiat bakalaureuseõppes kirjanduse ja kultuuriteaduste õppekaval, magistriõppes etnoloogia, folkloristika ja rakendusantropoloogia õppekaval. 2017. aastal ilmus esimene eestikeelne antropoloogiaõpik "Sotsiaal- ja kultuuriantropoloogia"  (koostanud Aet Annist ja Maarja Kaaristo). 

Eestis tegutseb Antropoloogia Ühendus.

Vaata ka
--------

* filosoofiline antropoloogia
* paleoantropoloogia

Viited
------

1. ↑  TÜ etnoloogiaosakond
2. ↑  "Sotsiaal- ja kultuuriantropoloogia õpik". Originaali arhiivikoopia seisuga 1.02.2019. Vaadatud 31.01.2019.
3. ↑  Eelrand, Helen (14.12.2017). "Uus antropoloogiaõpik aitab mõista üleilmseid arenguid". *kultuur.err.ee*. Vaadatud 31.01.2019.
**Özgür Özel** (sündinud 21. septembril 1974 Manisas) on Türgi apteeker ja poliitik. Alates 2023. aasta novembrist on ta Türgi parlamendi suurima opositsioonifraktsiooni Vabariikliku Rahvapartei (CHP) esimees, ta on Türgi opositsiooniliider.

Ta sündis aastal 1974 Manisas (asub Manisa provintsis). Ta õppis Izmiris Egeuse ülikoolis farmaatsiat. Pärast ülikooli lõpetamist töötas Özel jaemüügiproviisorina, kuni valiti 2011. aasta parlamendivalimistel Türgi Suure Rahvuskogu liikmeks. Alates 2007. aastast töötas ta Türgi Apteekrite Ühenduse juhatuse liikme, raamatupidaja ja kahekordse peasekretärina ning on teinud ka arvukalt tehinguid, avaldusi ja loenguid 163 erineval kongressil ja konverentsil. Ta on ka Rahvusvahelise Apteekrite Föderatsiooni, Euroopa Liidu apteekrite rühma ja Euroopa apteekrite foorumi liige.

2023. aasta parlamendivalimistel sai ta Türgi Suure Rahvuskogu liikmeks ja ühtlasi opositsiooniliidriks.

Vabariikliku Rahvapartei 38. korralisel kongressil 4. novembril 2023 kandideeris ta juhtpositsioonile, võites lahinguhääletuse teises voorus endise presidendikandidaadi ja ametisoleva esimehe Kemal Kılıçdaroğlu vastu, kes juhtis CHP-d alates 2010. aastast.
**Martín Montoya Torralbo** (sündinud 14. aprillil 1991 Gavàs) on Hispaania jalgpallur, kes mängib paremkaitsjana Kreeka kõrgliigaklubis Aris.

Ta alustas klubikarjääri FC Barcelonas, mille noorteakadeemiaga liitus ta 1999. aastal. Klubi põhimeeskonnas debüteeris ta 2011. aasta veebruaris. Esimese värava lõi ta Barcelona meeskonnas 6. detsembril 2011 UEFA Meistrite Liiga alagrupimängus Borissovi BATE vastu. Esimese värava Hispaania kõrgliigas lõi ta 1. juunil 2013 mängus Málaga vastu.

2015. aasta juulis läks ta Barcelonast laenule Itaalia kõrgliigaklubisse Milano Inter. Hooaja 2015–16 teises pooles mängis ta laenul samasse liigasse kuuluvas Real Betises.

Aastatel 2016–2018 mängis Montoya Hispaania kõrgliigas Valencia ridades. 2018. aasta augustis sõlmis ta lepingu Inglismaa kõrgliigaklubiga Brighton & Hove Albion, kus ta mängis kaks hooaega.

2020. aasta augustis naasis Real Betisesse, kellega sõlmis nelja-aastase lepingu.

2023. aasta augustis sõlmis ta kaheaastase lepingu Kreeka kõrgliigaklubiga Aris.

2011. ja 2013. aastal tuli Montoya Hispaania kuni 21-aastaste koondisega omavanuste Euroopa meistriks. 2012. aasta suveolümpiamängude jalgpalliturniiril kuulus ta Hispaania olümpiavõistkonda. 2011. aastal debüteeris ta Kataloonia jalgpallikoondises.

Saavutused
----------

Barcelona
* La Liga: 2010–11, 2012–13, 2014–15
* Copa del Rey: 2011–12, 2014–15
* Supercopa de España: 2013
* UEFA Meistrite Liiga: 2014–15

Viited
------

1. ↑  "Martín Montoya, first Real Betis signing of the season". Real Betis. 25.8.2020. Vaadatud 6.2.2021
2. ↑  García, Basilio (8. august 2023). "Oficial: Martín Montoya ya es jugador del Aris de Salónica" (hispaania). El Desmarque. Vaadatud 8. augustil 2023.

Välislingid
-----------

 Martín Montoya – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
**Sambia president** on Sambia Vabariigi riigipea. Ta on ühtlasi valitsusjuht ja kaitsevägede juhataja.

Presidendi ametikohustused ja tema valimise korra sätestab 1991. aastal vastu võetud põhiseadus.

Presidendi ametiaeg on viis aastat. Kedagi ei tohi valida presidendiks rohkem kui kaheks ametiajaks.

Presidendi valib rahvas otsestel valimistel. Hääleõiguslikud on kõik vähemalt 18-aastased valijaks registreerunud isikud.

Presidendiks võib kandideerida vähemalt 35-aastane Sambia kodanik, kes on mõne partei liige või kellel on mõne partei toetus ja kes vastab kõigile nõudmistele, mis esitatakse parlamenti kandideerimisel.

Kui ükski kandidaat ei saa esimeses valimisvoorus üle 50 protsendi häältest, korraldatakse teine voor. Kui ka teises voorus ei saa ükski kandidaat üle 50 protsendi häältest, valib kahe enim hääli saanud kandidaadi seast presidendi parlament. Kui üles seatakse ainult üks presidendikandidaat, nimetatakse ta ametisse ilma valimisteta. President vannutatakse ametisse valimistulemuse väljakuulutamise päeval.

Presidendil on muu hulgas õigus Rahvuskogu laiali saata; nimetada ametisse diplomaate ja kõrgeid riigiametnikke, allkirjastada rahvusvahelisi lepinguid, anda armu ja määrata riiklikke aumärke.

President nimetab Rahvuskogu liikmete seast asepresidendi ja ministrid. Asepresidendil on volitused ainult presidendi antud ülesannete piires. Juhul, kui president sureb või pole mingil põhjusel suuteline oma ametikohustusi täitma, asub tema kohuseid täitma asepresident.

Esimene Sambia president oli alates riigi iseseisvumisest aastal 1964 kuni 1991. aastani ametis olnud Kenneth Kaunda. Tema ametisoleku ajal täitis valitsusjuhi ülesandeid peaminister. Alates 25. jaanuarist 2015 on president Edgar Lungu.

Vaata ka
--------

* Sambia riigipeade loend

Viited
------

1. 1 2 3 4 5 6 7  Zambian Constitution

Välislingid
-----------

* Presidency of Zambia (veebisait ei tööta ajutiselt)
* Zambian Constitution
**Baja California Suri osariik** on 1. järgu haldusüksus (osariik) Mehhiko põhjaosas California poolsaarel. Piirneb läänes Vaikse ookeaniga, idas California lahega ja põhjas Baja California osariigiga.

Ajalugu
-------

Baja California Suri territoorium moodustati 1888. aastal, kuid osariigi õigused sai 1974. aastal ja oli seega üks viimaseid territooriume, mis sai osariigi staatuse.

Haldusjaotus
------------

Baja California Suri osariik on jagatud viieks kohalikuks omavalitsusüksuseks: Comondú, Mulegé, La Paz, Los Cabos ja Loreto.

Rahvastik
---------

Suuremad linnad on Cabo San Lucas, San José del Cabo, Ciudad Constitución, Loreto ja Santa Rosalía.

Vaata ka
--------

* Baja California Suri osariigi lipp

Viited
------

1. ↑

Välislingid
-----------

* Baja California Suri osariigi koduleht

Mehhiko administratiivüksused

Aguascalientes **·**  Baja California **·**  Baja California Sur **·**  Campeche **·**  Chiapas **·**  Chihuahua **·**  Coahuila **·**  Colima **·**  Durango **·**  Guanajuato **·**  Guerrero **·**  Hidalgo **·**  Jalisco **·**  Ciudad de México **·**  México osariik **·**  Michoacán **·**  Morelos **·**  Nayarit **·**  Nuevo León **·**  Oaxaca **·**  Puebla **·**  Querétaro **·**  Quintana Roo **·**  San Luis Potosí **·**  Sinaloa **·**  Sonora **·**  Tabasco **·**  Tamaulipas **·**  Tlaxcala **·**  Veracruz **·**  Yucatán **·**  Zacatecas
"Püss" suunab siia. Eesti perekonnanime kohta vaata artiklit Püss (perekonnanimi).

Heckler & Koch G3
**Vintpüss** on pikaraualine tulirelv, mis õlalt tulistamiseks on varustatud õlatoe ehk kabaga ja mille raua õõnsusse on lõigatud vintsooned ehk keermed. Vintsooned panevad kuuli rauas liikumise ajal kiiresti ümber oma telje pöörlema. Rauast väljunud pöörleva kuuli güroskoopefekt hoiab kuuli kindlal suunal (ei teki laperdamist), seeläbi suureneb kuuli lennukaugus ning täpsus. Tänapäeval on kasutusel peamiselt automaatvintpüssid, kuid ka poltlukuga vintpüssid.

Ajalugu
-------

Pole teada, millal täpselt vintraud kasutusele võeti, kuid esimesed praktilised katsetused viidi läbi 15. sajandil. Esimesed laialdasemat kasutust leidnud vintraudsed püssid valmistati 18. sajandi lõpus ja neid kasutati peamiselt täpsusküttide relvadena. Laiemalt hakati vintpüsse kasutama 19. sajandi alguses. 

### Eestlaetav vintpüss

Eestlaadimisel jäävad tolm ja tahm relva sisse ja see surub uue kuuli rauda lükkamisel relva kinni. Prantsuse sõjaväe kapten Claude-Étienne Minié võttis kasutusele toimivama süsteemi. Minié süsteem põhineb koonusekujulisel kuulil, mis on osaliselt õõnes. Kuuli liikudes tühimik paisub ja puudutab võrdselt kõiki raua õõnsuse külgi. Selline lahendusega pääseb rauast välja vähem gaasi ja kuul saab suurema kiiruse (löögijõu). Uue lahendusega suurenes kuuli tõhus laskekaugus peaaegu 300 meetrini, varem oli see umbes 100–150 meetrit. Kuulsaim Minié süsteemi vintpüss on 1853. aastal konstrueeritud Pattern Enfield. Minié vintpüssi kasutuselevõtt põhjustas 19. sajandil Jaapani kodusõjas Tokugawa vägedele suuri kaotusi.

### Tagantlaetav vintpüss

1836. aastal leiutas sakslane Johann Nikolaus von Dreyse relva, milles kasutati *Nadelzündung*'it ehk *Zündnadelzündung*'it. Ameerika leiutaja Jacob Snider täiustas seda ja relv nimetati Snider–Enfieldiks. 1866. aastal leiutas prantslane Antoine Alphonse Chassepot poltluku. Järgmine suurem muudatus tehti 1860. aastal, mil võeti kasutusele Christopher Spenceri leiutatud seitsmepadruniline salv. Pärast tulirelva kasutuselevõttu olid tagantlaadimine, poltlukk ja seitsmepadruniline salv sõjapidamises suuremad muudatused. Selliste püssidega oli võimalik sooritada korduvlaske kiiremini ja püssi oli võimalik laadida ka lamavas asendis.

Liigitus
--------

Erinevad vintraua lõiked
Konstruktsiooni järgi jaotuvad vintpüssid: automaat, poolautomaat, kamberlukuga, poltlukuga, revolver(trummel)lukuga, ränilukuga, eestlaetav (Minié), tagantlaetav, pullpup, veealune, kaldnurkraudne (nurga taha tulistav), kombineeritud (sile- ja vintraudade kombinatsiooniga, mis võivad olla ka vahetatavad), kesktulepadruniga, ääretulepadruniga, suurekaliibriline, väikesekaliibriline. Vintsoonte järgi liigituvad vintpüssid: parem- või vasakpoolse keermega; rombi, ristiküliku, ümara, heksagonaalse lõikega; ühe ja mitme vintsoonega.

Vaata ka
--------

* Karabiin
* Snaiperrelv
* Automaat
* Mauser
* Mossin-Nagant

Välislingid
-----------

 Vintpüss – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
 vintpüss – kasutusnäited, päritolu, sünonüümid ja tõlked Vikisõnastikus
Poest ostetud Karjala pirukas
**Karjala pirukas** (soome keeles *karjalanpiirakka*; karjala keeles *kalittoa*; livviko keeles *šipainiekku*) on traditsiooniline Karjala väike pirukas ehk väikesed täidisega pirukad, pealt katteta. Tänapäeval on need levinud kogu Soomes ja mujalgi.

Traditsiooniliselt küpsetati nende pirukate õhuke koorik hapendamata rukkijahutainast. Põhja- ja Laadoga-Karjalas lisati ka nisujahu. Täidiseks kasutati odratanguputru või kama. 19. sajandil hakati täidisena kasutama kartuli- ja tatraputru, veel hiljem ka riisi- ja hirsiputru.

Tänapäeval valmistatakse Karjala pirukad kõige sagedamini rukkijahust ja riisipudrutäidisega. Euroopa Liidu tootemääratluse järgi peab Karjala piruka tainas vähemalt poole moodustama rukkijahu ning täidiseks võib olla vaid odratangu-, riisi- või kartulipuder. Leidub küll ka porganditäidisega pirukaid.

Karjala vanasõna ütleb: "Kalittoa kyzyy kaheksoa", mis tähendab, et Karjala pirukate tegemiseks on vaja kaheksat komponenti: jahu, vett, hapupiima, soola, piima, võid, koort ja täidist. Täidis valmistati kartulitest, kruupidest ja kamajahust.

Vaata ka
--------

* Porgandipirukas
* Vatruska

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Tsitaadid Vikitsitaatides: **Karjala pirukas** |

* Soomekeelne artikkel
* Soome rahvustoitude loend
* Karjalanpiirakka soomekeelne retsept
* Karjala toidupärand
* Karjala piruka toiteväärtus
* Vene köögi toitude loend
|  |  |
| --- | --- |
| 2 | 
2 |
| He
4,0026 |
| Heelium |

Heelium lahenduslambis
**Heelium** (keemiline sümbol **He**) on keemiline element järjenumbriga 2.

Stabiilseid isotoope on kaks, massiarvud 3 ja 4. Radioaktiivsetest isotoopidest stabiilseima massiarv on 6 ja poolestusaeg 0,8 sekundit.

Heelium-4 on oma tuuma stabiilsuse tõttu valdav heeliumi isotoop looduses. Universumis, peajada tähtedes ja hiidplaneetides on see prootiumi (vesinik-1) järel levikult teine kõigi keemiliste elementide isotoopidest.

Keemiliselt on He väärisgaas. Mingeid ühendeid pole seni avastatud.

Et heeliumiaatomite vahelised tõmbejõud on ülinõrgad, on heeliumi keemistemperatuur kõigi elementide seas madalaim.

Isotoopidevahelised erinevused füüsikalistes omadustes tugevamad kui ühelgi teisel elemendil.

Heelium-4 keeb normaalrõhul temperatuuril 4,2 kelvinit, heelium-3 aga temperatuuril 3,2 kelvinit, olles kõigist ainetest madalaima keemistemperatuuriga. Normaalrõhul ei tahku ei heelium-3 ega heelium-4. Nad on ainsad ained, mis absoluutsel nulltemperatuuril ei ole normaalrõhul tahked. Tahke heelium tekib suurema rõhu all.

Heelium laser
Nii heelium-3 kui ka heelium-4 muutuvad keemistemperatuurist madalamal temperatuuril ülivoolavaks. Absoluutse nulltemperatuuri lähedastel temperatuuridel nad ei segune: heelium-3 lahustub heeliumis-4 piiratud ulatuses, heelium-4 heeliumis-3 aga üldse mitte.

### Heeliumi avastamine

Heelium avastati spektroskoobi abil kõigepealt Päikesel. Avastajaks oli prantsuse astronoom Pierre Jules Janssen. Avastus toimus 18. augustil 1868. Sama aasta 20. oktoobril avastas heeliumi Janssenist sõltumata ka inglise astronoom Norman Lockyer. Alles 28 aastat hiljem õnnestus see element ka Maal avastada.

Viited
------

1. ↑  145 aasta eest avastati heelium, Menu, 18. august 2013

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Vikisõnastiku artikkel: **heelium** |



|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Keemiliste elementide perioodilisussüsteem |
| --- |
| Metallid | Poolmetallid | Väärisgaasid | Mittemetallid | Leelismetallid | Leelismuldmetallid | Lantanoidid | Aktinoidid |
| Heelium - Neoon - Argoon - Krüptoon - Ksenoon - Radoon |

 |
**Eduardo Sánchez González** (sündinud 25. jaanuaril 1995 Havannas) on Kuuba arvutiteadlane ja keeletehnoloog.

Haridus- ja töökäik
-------------------

Lõpetas 2017. aastal Havanna Ülikoolis arvutiteaduse bakalaureuseõppe ja 2021. aastal Maastrichti Ülikoolis magistriõppe tehisintellekti erialal. 2022. aastal astus doktorantuuri University College Londonis.

2021–2022 töötas keeletehnoloogina Eesti Keele Instituudi keeletehnoloogia kompetentsikeskuses. Aastate jooksul on töötanud ka õppeassistendi, vabakutselise veebiarendajana ning viibinud erinevates ettevõtetes praktikal.[*viide?*]

Veebruaris 2022 esines Tallinnas ettekandega "Neural machine translation for low-resource languages: Challenges and recent advances" Eesti Keele Instituudi ja ajakirja Keel ja Kirjandus korraldatud konverentsil "Väikekeelte võimalused kirjanduses, kultuuris ja ühiskonnas".

Tunnustus
---------

2021. aasta keeletegu – avaliku sektori valdkondlik masintõlketehnoloogia (meeskonnaliikmena).

Isiklikku
---------

Ta emakeel on hispaania keel, suurest huvist keelte vastu räägib hästi ka inglise, saksa, prantsuse, jaapani, ladina ja katalaani keelt ning on õppinud või täiendamas teadmisi hollandi, esperanto, itaalia ja eesti keelest.[*viide?*]

Näitlemine on juba väiksest saati olnud tema suur kirg. Noore poisina tegi ta kaasa 2005. aastal ilmunud Kuuba komöödia-draamafilmis "Viva Cuba".

Viited
------

1. ↑  Eduardo Sánchez González. "LinkedIn".
2. ↑  Keel ja Kirjandus 3/LXV/2022, lk. 287.
3. ↑  Keeleamet (17.03.2022). "Selgusid aasta keeleteod!". *keeleamet.ee*. Originaali arhiivikoopia seisuga 12.10.2022.

Välislingid
-----------
**Guðni Thorlacius Jóhannesson** (nime lühivorm **Guðni Th. Jóhannesson**; sündinud 26. juunil 1968 Reykjavíkis) on Islandi ajaloolane ja poliitik, riigi kuues president alates 2016. aasta augustist.

Ta sai bakalaureusekraadi ajaloos Warwicki Ülikoolis 1991. aastal ja magistrikraadi ajaloos Islandi Ülikoolis 1997. aastal ning magistrikraadi ajaloos Oxfordi Ülikoolis 1999. aastal. Doktorikraadi ajaloo alal sai ta 2003. aastal Londoni Ülikoolis.

Ta on töötanud õppejõuna Islandi Ülikoolis, Bifrösti Ülikoolis ja Londoni Ülikoolis.

Guðni Thorlacius Jóhannesson valiti islandi presidendiks 25. juunil 2016, mil ta kogus 39,1% häältest. Presidendi ametikohuseid asus ta täitma 1. augustil 2016.

27. juunil 2020 valiti ta presidendiks tagasi 92,2% häältega.

Viited
------

1. ↑  Lokatölur úr öllum kjördæmum ruv.is
2. ↑  Næst stærsti kosningasigur frá upphafi ruv.is, 28. juuni 2020

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**Ólafur Ragnar Grímsson** | **Islandi president**2016– | Järgnev**ametis** |
**Ettevõtlusvormid** (company forms) - 
Ettevõtlusvorme kasutatakse, et ettevõtet teostada ja eristada. Levinumad vormid on osaühing (OÜ) ja aktsiaselts (AS). OÜ-d eelistab suurem osa ettevõtjatest, sest sellel on väiksem stardikapitali nõue.
Kõik ettevõtlusvormid registreeritakse Maksu- ja tolliametis või Äriregistris. 

**Füüsilisest isikust ettevõtja (FIE)**
- Isik, kes teenib ise endale sissetulekut ja ei tööta mõnele teisele ettevõttele või ei ole selle juht. FIE vastutab kohustuste eest täielikult oma varaga. Algkapital puudub.

**Osaühing (OÜ)**
- Äriühing, mille osakapital on määratud asutamislepinguga. Kõige sobilikum mikro-, väike- või keskmise suurusega ettevõtte loomiseks. Osakapitali miinimum nõudeks on 2500 eurot.

**Aktsiaselts (AS)**
- Äriühing, kus ettevõtte kapital on eraldi osanike kapitalist. AS tuleb registreerida juriidiliselt notari kaudu. Algkapital AS-i asutamisel on 25 000 eurot. Osanik ei vastuta isiklikult kohustuste eest.

**Täisühing (TÜ)**
- Äriühing, mille osanikuks on füüsiline või juriidiline isik, aga mitte riik või kohalik omavalitsus. TÜ-l on vähemalt kaks osanikku, kes vastutavad võrdselt ühingu kohustuste eest oma varaga. Sissemakse suurus määratakse ühingulepinguga.

**Usaldusühing (UÜ)**
- Äriühing, milles kaks või enam isikut tegutsevad ühise ärinime all. Osanikuks ei saa olla riik või kohalik omavalitsus. Üks osanikest vastutab täielikult kogu oma varaga ja teine sissemakse ulatuses. Sissemakse suurus määratakse ühingulepinguga

**Tulundusühistu (TÜ)**
- Äriühing, mille eesmärk on ühise majandustegevuse kaudu toetada ja soodustada oma liikmete majanduslikke huve. Algkapital ühistu alustamiseks on 2500 eurot. Osanik ei vastuta ise ühistu kohustuste eest, kui pole kokkulepitud teisiti.

**Mittetulundusühing (MTÜ)**
- Vabatahtlik ühendus, mille eesmärk pole majandustegevuse kaudu tulu saamine. Tegutsetakse avalikkuse huvisid silmas pidades. MTÜ-l peab olema vähemalt kaks liiget, kelle kohustused määratakse põhikirjaga.

Viited
------

1. ↑  "Self- Employed".
2. 1 2 3 4 5 6  "Ettevõtlusvormide võrdlus". Originaali arhiivikoopia seisuga 20. märts 2017.
3. ↑  "Limited Company". Originaali arhiivikoopia seisuga 20. märts 2017.
4. ↑  "Tulundusühistu". Originaali arhiivikoopia seisuga 3. märts 2017.
5. ↑  "Mittetulundusühing". Originaali arhiivikoopia seisuga 3. märts 2017.

Välislingid
-----------

* Ettevõtlusvormid ja MTÜ

* INVESTOPEDIA. Self-Employed

* Businessdictionary. Private Limited Company

* Ettevõtlusvormide võrdlus

* Ettevõtte loomine

* Ettevõtlusvormid
**Anton Eilart** (3. veebruar 1892 Särevere vald, Järvamaa – 16. detsember 1972 Tallinn) oli eesti vaimulik.

Anton Eilart lõpetas Tallinna Aleksandri gümnaasiumi. Õppis Tartu Ülikoolis, 1912–1913 filosoofiateaduskonnas, 1913–1920 usuteaduskonnas. Oli prooviaastal Laiuse koguduses.

Ordineeriti 11. juunil 1922, Nõmme Rahu koguduse õpetaja. Ta oli Eesti Kiriku viimane okupatsioonieelne peatoimetaja ajavahemikul 29.2.1940–22.8.1940.

1944. aastal oli ta Eesti Evangeeliumi Luteriusu Kiriku piiskopi asetäitja. Novembrist 1944 elas koos abikaasa Aliidega illegaalselt. Mõlemad arreteeriti NKVD poolt 1948 ja saadeti Siberi vangilaagritesse. 

1956–1970 EELK Rannamõisa koguduse õpetaja. Anton Eilart on maetud Hiiu kalmistule.

Isiklikku
---------

Looduskaitsja Jaan Eilart oli Anton Eilarti vennapoeg.

Viited
------

1. ↑  "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 8. märts 2012. Vaadatud 5. juunil 2012.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
2. ↑  Konrad Veem, Eesti Vaba Rahvakirik: Dokumentatsioon ja leksikon, Stockholm: EVR, 1988
3. ↑
**Ants Silvere** (1935. aastani **Hans Silbergleich**; 12. detsember 1873 Paasvere vald, Virumaa – 11. märts 1943 Assino, Tomski oblast) oli Eesti ettevõtja. 

Silvere sündis Paasvere vallas Aru talus Virumaal talumehe pojana. 1916. aastal omandas ta Tartus Kalda tänaval asuva õlletööstuse Livonia (loodud 1863, moderniseeritud auruõlletehaseks 1910). 1930 võttis ettevõtte juhtimise üle tema poeg Albert Silvere, kes oli õppinud õlletehnoloogiat Tšehhoslovakkias ja Saksamaal. Ants Silvere ise juhtis Jõgeval Uku jahu-, vilja- ja saeveskeid. 30. novembril 1937 valiti Ants Silvere Kaubandus-Tööstuskoja kesk- ja väiketööstuse sektsiooni liikmeks.

1939. aastal reorganiseeriti perekonnale kuuluvad äriettevõtted aktsiaseltsiks A. Silvere & Ko. 1940. aastal Livonia natsionaliseeriti ja liideti aprillis 1941 Tartu Õlletehasega (endine A. Le Coq), Livoniast sai selle Kalda tänava osakond. Tehas sai sõjasuvel 1941 tõsiselt kannatada, tootmishooned hävisid lõplikult 1944. 14. juunil 1941 küüditati Silvere Jõgevalt Siberisse, kus Ants Silvere 1943. aastal suri.

Ants Silvere oli abielus Maria Silverega (neiuna Ruusmann), nende tütred on Laine Silvere-Pant (1911–2013) ja Aino Assor, pojad Udo Silvere ja Albert Silvere.

Ants ja Maria Silvere ning Siegfried Panti mälestuseks asutas Tartu Ülikooli auliige Laine Silvere-Pant 1995. aastal Tartu Ülikooli Sihtasutuse kaudu Tartu Ülikooli juures mälestusfondi eesti haritlaste õppetegevuse toetamiseks ning edutamiseks. Fond annab välja Ants ja Maria Silvere ning Sigfried Panti mälestusstipendiumit majanduslikku abi vajavate Tartu Ülikooli üliõpilaste ja edasiõppijate toetuseks.

Viited
------

1. ↑  "okupatsioon.ee". Originaali arhiivikoopia seisuga 3. november 2014. Vaadatud 18. oktoobril 2014.

Välislingid
-----------

* "Ants ja Maria Silvere ning Sigfried Panti mälestusstipendium"
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel on üldmõistest; Poola ajaloo sündmusest vaata Uputus (Poola); Poola filmi kohta vaata Uputus (film)* |

---

Üleujutus Floridas, mille põhjustas 2005. aasta Wilma-nimeline orkaan
Emajõe käär Tartus turu juures üleujutuse ajal, vaade Dorpati hotellist, aprill 2010. Veealusel kõnniteel võib näha jõevee toodud lainelist liivapõhja
**Üleujutus** (ka **uputus**) on nähtus, kus vesi ujutab üle mingi maismaa osa, mis varem ei olnud vee all.

Üleujutusi saab jagada **ajutisteks** ja **kestvateks**. Ajutine on näiteks kevadine jõe suurvesi, mis tõuseb üle jõesängi kallaste. Kestvad üleujutused on need, kus näiteks loodava veehoidla tarbeks ujutatakse üle mingi kindel maismaa-ala, eesmärgiga sealset vett alaliselt mingiks otstarbeks kasutada.

Üleujutusi võib toimuda paljudes veekogudes: järvedes, jõgedes, ojades jt.

Suuremaskaalalised üleujutused on maailmas sageli põhjustatud loodusnähtustest (orkaanid, tsunamid jt).

Üleujutuse motiiv esineb (tavaliselt veeuputuse nimetuse all) müütides, usundiloos on tuntuim suur veeuputus Vanas Testamendis.

Vaata ka
--------

* Üleujutustasandik

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Üleujutus** |
Botaanikaaia esimese direktori Germanni kuju Tartu botaanikaaias, veebruar 2013
Germanni büst külgvaates, veebruar 2013
**Gottfried Albert Germann** (ka **Gottfried Albrecht Germann**; 8. detsember / 19. detsember 1773 Riia – 16. november / 28. november 1809 Tartu) oli botaanik.

Germann õppis Riia toomkoolis. Aastatel 1792–1796 õppis ta Jena, Würzburgi, Berliini ja Kieli ülikoolides.

Ta oli Tartu Ülikooli Botaanikaaia esimene direktor aastast 1803.

Tunnustus
---------

Germannile on botaanikaaias püstitatud mälestuskivi ja monument (Gottfried Albert Germanni monument).

### Germanni märk

2022. aastal, kui Tartu Ülikooli loodusmuuseum tähistas 220. aastapäeva, pandi alus traditsioonile anda välja Gottfried Albrecht Germanni märk. Aumärgiga tunnustatakse loodusmuuseumi ja botaanikaaia töötajaid ning isikuid väljastpoolt loodusmuuseumi ja botaanikaaeda, kes on andnud silmapaistva panuse asutuse arengule ja eesmärkide täitmisele. 

Gottfried Albrecht Germanni märk on 27 mm pikkune titaanist rinnamärk, mis kujutab stiliseeritud papagoisulge. Märgi viimistluses on kasutatud kahte erisuunalist rihvpinda, märk on anodeeritud sinakasroheliseks. Tagaküljele on käsitsi graveeritud märgi number. Gottfried Albrecht Germanni märgi autor on kunstnik Kärt Maran.

Märgi on pälvinud botaanikaaia aednik Tiiu Tõnson, botaanikaaia botaanik Kersti Tambets, loodusmuuseumi mükoloogiliste kogude juhataja ning ökoloogia ja maateaduste instituudi lihhenoloogia kaasprofessor Ave Suija.

Viited
------

1. ↑  "TÜ Zooloogiamuuseumi ajaloost". Originaali arhiivikoopia seisuga 4. märts 2007. Vaadatud 1. juunil 2012.
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib ettevõtjast; keeleteadlase kohta vaata artiklit Enn Veskimägi (keeleteadlane)* |

---

**Enn Veskimägi** (sündinud 19. detsembril 1947 Tallinnas) on Eesti majandus- ja sporditegelane ning jalgrattur. ENSVs teenis majorina Sõjakomissariaadis. 

1994–1995 ASi Standard turundus- ja müügidirektor, 1996–2019 ASi Standard juhatuse esimees. 2019. aasta septembris loobus juhatuse esimehe kohast ja jätkab tööd ettevõtte nõukogus.

Hariduskäik
-----------

Tallinna 20. keskkool; lõpetas 1973. aastal tööstuse planeerimise erialal Tšerkassõ (Ukraina) polütehnilise instituudi ja 1979. aastal kaugõppes puidutehnoloogia erialal Võru tööstustehnikumi.

Ühiskondlik tegevus
-------------------

Eesti Tööandjate Keskliidu volikogu liige, esimees 2003–2013; 

Eesti Kaubandus-Tööstuskoja juhatuse liige (alates 1994); 

Eesti Jalgratturite liidu juhatuse liige (alates 1992), 

Eesti Vanglatööstuse nõukogu liige 2001–2014, 

Ettevõtluse Arendamise Sihtasutuse nõukogu liige 2003–2014; 

Haigekassa nõukogu liige 2002–2006; 

Riigi Kinnisvara AS nõukogu esimees 2002–2005; 

Kultuuri- ja Spordi Sihtkapitali nõukogu liige 2004–2008, 2013–2014 ja alates 2019; 

Business Europa Presidentide Nõukogu liige 2006–2013; 

Tartu Ülikooli kuratooriumi liige 2009–2012; 

Eesti Kunstiakadeemia kuratooriumi liige 2008–2012; 

Eesti Raudtee nõukogu liige (alates 2017), 

Dubai EXPO 2020 nõukogu liige; 

Tallinna Vanalinna Rotary klubi liige.

Jalgrattasport
--------------

Harrastanud jalgrattasporti Tallinna MSK-s, Dünamos ja AKSK-s, esimene treener oli Rein Roosi. Tulnud maanteesõidus 1964–1965 neli korda Eesti noorte meistriks ja 1966 kaks korda juunioride meistriks. Meistersportlane (1966). 
1991. aasta veteranide MM-il 4. koht. 1990 Eesti veteranide meister.

Koroonapandeemia
----------------

2020. aasta kevadel põdes ta raskelt koroonat, kuid tervenes sellest.

Tunnustus
---------

* 2001 – Valgetähe V klassi teenetemärk
* 2006 – Valgetähe III klassi teenetemärk
* 2008 – Belgia Kuningriigi Leopold II ordeni suurohvitser
* 2016 – Venemaa Föderatsiooni Sõpruse orden
* 2021 – Ernst&Youngi ettevõtja elutööpreemia

Viited
------

1. ↑  Kirsti Vainküla. Suurettevõtja Enn Veskimägi dramaatiline koroona­võitlus elu ja surma peale. Eesti Ekspress, 06.05.2020.
2. ↑
3. ↑

Välislingid
-----------

* Biograafia ESBL-is
* "Enn Veskimägi: on kuritegu koolitada maksumaksja raha eest haldusjuhte" ERR, 6. mai 2023
**BMW M60** on vabalthingav V8 bensiinimootor, mida toodeti aastatel 1992–1996 ning tegu oli üle 25 aasta esimese BMW poolt toodetava V8-mootoriga. 

M60 on kahe ülanukkvõlliga (DOCH) mootor ning klapiajamis on kasutusel kaherealine kett. Kaalu vähendamiseks on nii mootoriplokk kui ka plokikaaned valmistatud alumiiniumsulamist, klapikambrikaaned alumiiniumisulamist ning sisselaskekollektor plastikust. 

M60 silindriavad olid vooderdatud Nikasiliga - alumiiniumi, nikli ja räni sulamiga. See tekitas omajagu probleeme USAs, Inglismaal ja Lõuna-Ameerikas müüdud autodel, kus bensiin oli kõrge väävlisisaldusega ning väävliga reageerimisel vooderdus kulus, mistõttu mootor kaotas survet, samas mandri-Euroopa jäi sellest suhteliselt mõjutamata. BMW vahetas kahjustatud mootorid garantiikorras välja, Nikasili asemel hakati kasutama Alusili sulamit. Tänapäeval ei tohiks Nikasil enam probleemiks olla, kuna mõjutatud autodel on tavaliselt mootorid välja vahetatud ning ka USAs ja Inglismaal kasutatakse nüüd väiksema väävlisisaldusega kütust. 

M60 mootorist tehti kaks versiooni: 3,0- ja 4,0-liitrine. 

| Mootor | Töömaht | Võimsus | Pöördemoment | Tootmisaastad |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| M60B30 | 3,0 l (2 997 cm3) | 160 kW (218 hj) @ 5800 p/min | 290 Nm @ 4500 p/min | 1992–1996 |
| M60B40 | 4,0 l (3 982 cm3) | 210 kW (286 hj) @ 5800 p/min | 400 Nm @ 4500 p/min |
**Yahya Sinwar** (araabia keeles يحيى السنوار Yaḥyā as-Sinwār; sündinud 29. oktoobril 1962 Khān Yūnises Gaza tsoonis) on Hamasi organisatsiooni poliitilise tiiva juht Gaza sektoris. Ta on liikumisega töötanud alates selle asutamisest 1987. aastal ning temast sai selle Gaza sektori tiiva juht aastal 2017. Oma karjääri jooksul on teda süüdistatud näiteks hukkamistes ja inimröövides. Iisrael on teda süüdistanud ka selles, et ta oli üks 2023. aasta Ḩamāsi-Iisraeli sõja rünnakute toimepanijatest.

Ta sündis aastal 1962 Gaza sektoris Khān Yūnise põgenikelaagris. Ta sai alushariduse Khān Yūnises, misjärel lõpetas ta Gaza Islamiülikooli araabia keele erialal.

Tema kodulinn Khan Yunis oli tuntud kui Moslemi Vennaskonna tugipunkt. Liikumine oli eriti populaarne põgenikelaagrite noorte seas pärast seda, kui nad selle piirkonna mošeedes selle mõttemaailmaga tutvusid. Gazat okupeerinud Iisraeli võimud arreteerisid Sinwari kaks korda aastatel 1982 ja 1985, kui teda süüdistati islamistlikus tegevuses. Siis sai ta tuttavaks 1987. aastal asutatud organisatsiooni Hamas usujuhi Ahmad Yasiniga. Ta asutas sisejulgeolekuüksuse nimega *al-Majd*, mida Hamas on kartma hakanud. Näiteks arreteeris üksus usulistes "moraalirikkumistes" süüdistatavad ja tappis need, keda süüdistati koostöös Iisraeliga. Viimased tapeti väidetavalt väga jõhkral viisil. Ta korraldas väidetavalt ka kahe Iisraeli sõduri röövimise ja tapmise 1988. aastal. Ta arreteeriti ja sai neli eluaegset vanglakaristust 14 palestiinlase mõrva eest.

Vangistuse ajal muutus ta veelgi radikalisemaks. Temast sai ka vangla vangide juht. Ta vabastati aastal 2011, kui Iisrael sõlmis kokkuleppe 1027 Palestiina ja Iisraeli araablasest vangi vabastamiseks vastutasuks röövitud Iisraeli sõduri Gilad Shaliti vabastamise eest. Kui ta Gaza sektorisse naasis, olid paljud asjad muutunud. Iisrael oli piirkonnast taandunud ja Hamas oli tõrjunud oma poliitilise rivaali Fatahi, mis nüüd kontrollis Jordani Läänekallast. Sinwar ise tõusis kiiresti rajal juhtivatele kohtadele. Ta saavutas kuulsuse Hamasi asutamise kaudu ja saavutas veelgi suurema austuse pärast aastaid Iisraeli vanglas istumist. Ta valiti aastal 2013 Gaza sektori Hamasi poliitilise tiiva liikmeks ja aastal 2017 selle juhiks. Teda on peetud oluliseks lüliks Hamasi poliitilise tiiva ja selle sõjalise tiiva Izz ad-Din al-Qassami brigaadide vahel. Samuti on tal tihedad sidemed Iraaniga, kust Hamas on saanud raha, väljaõpet ja relvi.

Iisrael on pidanud teda 2023. aasta Ḩamāsi-Iisraeli sõja 7. oktoobri 2023 rünnaku toimepanijatest. Rünnakus hukkus umbes 1200 iisraellast ja üle 200 rööviti Gaza sektorisse. Iisraelis peetakse teda rünnaku peasüüdlaseks, kuid sõjalise operatsioonina kahtlustatakse selle taga ka Izz ad-Din al-Qassami brigaadide juhti Muhammad Deifi. Kui Iisrael alustas vastuseks oma rünnakut Gaza sektorile, võis Sinwar peita piirkonna tohutusse tunnelivõrgustikku.
**Ene Eimre** (sünninimi **Eene Üleoja**; 24. aprill 1944 – 6. juuni 2007 Kärdla) oli eesti pianist ja klaveriõpetaja.

Ene Eimre lõpetas Rakveres keskkooli. Klaveri erialal lõpetas ta 1961. aastal Rakvere Lastemuusikakooli ja 1965. aastal Tallinna Muusikakooli. 1967. aastal lõpetas ta Tallinna Konservatooriumi professor Bruno Luki õpilasena. Üliõpilaspõlves töötas ta 1966/1967. õppeaastal Tallinna 22. Keskkoolis klaveriõpetajana.

Pärast konservatooriumi lõpetamist asus Ene Eimre Hiiumaale. Seal töötas ta Rudolf Tobiase nimelise Kärdla Lastemuusikakooli klaveriõpetajana ning alates kooli loomisest 1996. aastal Käina Kaunite Kunstide Koolis klaveriõpetajana.

Lisaks õpetajatööle oli Ene Eimre helilooja sünnipaigas Käinas korraldatavate Rudolf Tobiase päevade algataja ja kunstiline juht. Tema õpilased osalesid mitmel korral Narvas rahvusvahelisel Frédéric Chopini konkursil.

Ene Eimre leiti surnuna 6. juunil 2007 oma ühetoalisest korrusmaja korterist.

Tunnustus
---------

* 1997 Kärdla linna preemia
* 2001 Valgetähe medaliklassi teenetemärk
* 2001 Aasta õpetaja

Isiklikku
---------

Ene Eimre oli sündinud kui Eene Üleoja, pärast ema surma kasvatas teda mõnd aega vanaema. Seejärel kasvas ta üles kasuvanemate juures, kes andsid talle uue nime. Oma isa Erich Eduard Üleoja leidis ta USAst ning oli temaga kirjavahetuses. Oma venna Hillar Üleojaga kohtus ta uuesti 8. klassi õpilasena.

Viited
------

1. ↑  Ave Alavainu. In memoriam Ene-Eene Eimre-Üleoja. Saarte Hääl, 27. juuni 2007
2. ↑  "Arhiivikoopia" (PDF). Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 19. aprill 2016. Vaadatud 16. jaanuaril 2017.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
3. ↑  Rakvere muusikakooli vilistlased
4. ↑  "Georg Otsa nimelise Tallinna Muusikakooli vilistlased". Originaali arhiivikoopia seisuga 2. oktoober 2016. Vaadatud 15. jaanuaril 2017.
5. ↑  Ave Alavainu. Pianist. Hiiu Leht, 15. aprill – 3. mai 2014
6. ↑  Harda Roosna. Kümme aastat Käina Kaunite Kunstide Kooli. Hiiu Leht, 3. oktoober 2006
7. ↑  Tobiase päevad Hiiumaal. Sirp, 3. juuni 2005
8. ↑  "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 16. jaanuar 2017. Vaadatud 15. jaanuaril 2017.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
9. ↑  Teenetemärkide kavaleride andmekogu – 3775
10. ↑  Ave Alavainu. Pianist. Hiiu Leht, 19. aprill 2014
**Enesehinnang** on psühholoogias inimese üldine subjektiivne emotsionaalne hinnang kui väärtuslik ta on. Hinnang peegeldab inimese enda otsust, mida ta enda kohta arvab. Enesehinnang hõlmab usku endasse (näiteks: olen pädev, olen väärtuslik) ja ka emotsionaalseid seisundeid nagu meeleheide, uhkus, häbi. Smith and Mackie (2007) defineerisid nii: "Mina-käsitlus on see, mida me arvame endast ja enesehinnang on positiivne või negatiivne hinnang sellele, kuidas me ennast tunneme."

Enesehinnang on huvitav sotsiaalpsühholoogiline konstruktsioon, kuna seda kasutatakse erinevate tulemuste edukaks ennustamiseks, nagu näiteks akadeemiline võimekus, õnnelikkus, rahuldustunne abielus ja suhetes, ja kriminaalne käitumine. Enesekindlus võib kasutada konkreetsetes olukordades (näiteks: "Ma usun, et olen hea kirjanik ja ma olen selle üle õnnelik") või ka laiemas mõistes (näiteks: "Ma usun, et olen halb inimene ja see tekitab mulle üldist halba arvamust endast"). Psühholoogid arvavad, et enesehinnang on püsiv isiku tunnusjoon, kuigi see võib ka lühiajaliselt kõikuda.

Vaata ka
--------

* Minapilt
* Ohvrimentaliteet
* Enesetähtsustamise sajand

Viited
------

1. ↑  Hewitt, John P. (2009). *Oxford Handbook of Positive Psychology*. Oxford University Press. Lk-d 217–224. ISBN 978-0-19-518724-3.
2. ↑  Smith, E. R.; Mackie, D. M. (2007). *Social Psychology* (Third ed.). Hove: Psychology Press. ISBN 978-1-84169-408-5.
3. ↑  Marsh, H.W. (1990). "Causal ordering of academic self-concept and academic achievement: A multiwave, longitudinal path analysis". *Journal of Educational Psychology*. **82** (4): 646–656. DOI:10.1037/0022-0663.82.4.646.
4. ↑  S. Yagual "Efectos de la violencia intrafamiliar en el autoestima de los estudiantes de octavo y noveno año de la Escuela de educación básica 11 de Diciembre" Editorial La Libertad. Universidad Estatal Península de Santa Elena, 2015. Ecuador. Online at
5. 1 2  Orth U.; Robbins R.W. (2014). "The development of self-esteem". *Current Directions in Psychological Science*. **23** (5): 381–387. DOI:10.1177/0963721414547414.
**Keelemäng** (saksa *Sprachspiel*; inglise *language-game*) on Ludwig Wittgensteini filosoofiline mudel, mis viitab lihtsatele näidetele keelekasutustest ja tegevustest, millesse keel on põimitud. Wittgenstein väitis, et sõnal või lausel on tähendus ainult teatud keelesüsteemi raames. Tähendus sõltub suhtluseostest ehk suhtlusolukorra "mängureeglitest". Üldkeel on mitmete keelemängude kogum. Sõltuvalt kontekstist võib näiteks lausung "Vesi!" olla tellimus, vastus küsimusele või mõni muu väljendusvorm. 

> Teoses "Tõsikindlusest" (e. k 2000) L. Wittgenstein kirjutab: *Keele "olemuseks" on **keelemäng**, mis sisaldab lisaks keelele tegevusi, millega too läbi põimub* (§7). ***Keelemäng** on algfenomen, primaarsus* (§654, 656), *mis põhineb antud keelemängu raames analüüsimatutele reeglitele* (§199). *Kui võtame omaks reeglite tavast tulenevuse, eel-keelelisuse, kaob metafüüsiline põhivajadus piire tõmmata* (§76) - *pole vaja mingit teooriat, vaid ainult keelemängu kirjeldusi* (§109). Reeglite vajalikkus, mille tõestuseks Wittgenstein toob hulganisti näiteid, näitab aga omakorda, et *mängul (keelel) on mõtet vaid kogukondlikus kontekstis* (§202). 
> 
> 

Wittgensteini keelemäng ja perekondliku sarnasuse mudelid täiendasid keelefilosoofiat.
Vladimir Obrutšev (1886)
Vladimir Obrutševi portree 1963. aasta NSV Liidu postmargil
**Vladimir Obrutšev** (vene Владимир Афанасьевич Обручев; 10. oktoober (vkj 28. september) 1863 Klepenino, Rževi maakond, Tveri kubermang – 19. juuni 1956 Moskva) oli vene geoloog, geograaf ja ulmekirjanik.

Vladimir Obrutšev lõpetas 1886. aastal Peterburi Mäeinstituudi. Instituudi lõpetamise järel osales ta geoloogina uurimisreisidel Kesk-Aasias ja Siberis. 1901–1912 oli ta Tomski Tehnoloogilise Instituudi õppejõud. 1919–1921 töötas Obrutšev professorina Simferopolis Tauria Ülikoolis. 1921–1929 oli ta Moskva Mäeinstituudi professor. Tema initsiatiivil asutati Moskvas 1930. aastal Geoloogia Instituut, mille juhatajaks ta sai. 1939. aastast alates oli ta NSV Liidu Teaduste Akadeemia Igikeltsainstituudi direktor. 1942–1946 oli Obrutšev Nõukogude Liidu Teaduste Akadeemia geoloogia-geograafiaosakonna akadeemiline sekretär. Alates 1947. aastast oli Vladimir Obrutšev Nõukogude Liidu Geograafiaühingu aupresident.

Vladimir Obrutševi teaduslikud tööd käsitlesid lössi teket, igikeltsa, tektoonikat, Siberi kullamaardlate geoloogiat jne.

1924. aastal avaldas Vladimir Obrutšev ulmeromaani "Plutoonia" ("Плутония", eesti keeles 1954). 1926. aastal ilmus tema teine ulmeromaan "Sannikovi maa" ("Земля Санникова", eesti keeles 1956). Seiklusromaan "Kesk-Aasia avarustes" ("В дебрях Центральной Азии") ilmus 1951. aastal (eesti keeles 1957).

Isiklikku
---------

Üks tema kolmest pojast (kes kõik olid geoloogiaga seotud) oli paleontoloog Dmitri Obrutšev, kes 1965. aastal kirjutas koos Elga Margiga monograafia psammosteiididest.

Viited
------

1. ↑  Владимир Афанасьевич Обручев hrono.ru
2. ↑  Мемория. Владимир Обручев polit.ru
**"Tõsikindlusest"** (saksa keeles *Über Gewissheit*) on saksa filosoofi Ludwig Wittgensteini postuumselt ilmunud raamat, mille koostasid ja andsid pärast Wittgensteini surma välja Elisabeth Anscombe ja Georg Henrik von Wright. Raamat ilmus saksa keeles 1969. aastal ja eesti keeles Andres Luure tõlkes 2000. aastal.

Raamatu aluseks on märkmed, mille Wittgenstein tegi kahe aasta jooksul enne oma surma. Vaatluse all on peaasjalikult epistemoloogilised küsimused ehk teadmise olemus, ning arutluse lähtekohaks on George Edward Moore’i 1939. aastal peetud ettekanne "Välismaailma tõestus". Wittgenstein uurib kahtlemise olemust ja võimalikkust ning jõuab järeldusele, et mõned asjad peavad jääma kahtluse alt välja selleks, et inimtegevus saaks üldse võimalik olla. Sealjuures on kahtlemine ise samuti tegevus.

Kahtlus on väljendatav ainult uskumuste taustal ning seepärast tuleb kahtlus selle kõige äärmuslikumas vormis tagasi lükata, sest kahtlus läheb seal vastuollu selle väljendamist võimaldava taustsüsteemiga.

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| „ | *114. Kes ei ole kindel üheski tõsiasjas, see ei saa olla kindel ka oma sõnade tähenduses.* 
*115. Kes tahaks kahelda kõiges, see ei jõuakski kahtluseni. Juba kahtlemise mäng ise eeldab kindlust.* | "| "Tõsikindlusest". |

Wittgenstein pakub raamatus välja ka uusi võimalusi filosoofilise skeptitsismi kummutamiseks.

Vaata ka
--------

* "Välismaailma tõestus"
* "Filosoofilised uurimused"
* Skeptitsism

Viited
------

1. ↑  Ludwig Wittgenstein 2000. Tõsikindlusest. Tlk Andres Luure. Tartu: Ilmamaa.
2. ↑  Ludwig Wittgenstein 2000. Tõsikindlusest. Tlk Andres Luure. Tartu: Ilmamaa, lk 31.
**Tõnu Talve** (sündinud 1. augustil 1957 Tallinnas) on eesti mälumängur. 

Talve tegeleb mälumänguga alates 1974. aastast. 
Aastatel 1999–2005 oli ta Eesti Mälumänguliidu juhatuse liige. 

Talve on osalenud mälumängu maailmameistrivõistlustel (2004–2005 ja 2007) ning Euroopa (2005) ja Põhjamaade (2008) meistrivõistlustel, viimaselt sai ta 5. koha võistkonnamängus (Kvart). 

Talve on viiekordne Eesti mälumängumeister – paaris- (1 – 1995 koos Jaan Õunpuuga; 3. – 2013 koos Markus Otsusega) ja pildimängus (2 – 2006 ja 2007 Kolm Kraatsiat; 3. – 1986 Tallinngaas) ning seenioride klassis (2019 ja 2023). 

Samuti on Talve saavutanud 2. koha Eesti üksik- (2007; 3. – 2009) ja võistkonnamängu (1997 Barclay hotell ja 2005 Kvart; 3. – 1996 Atlantis, 1998 Barclay hotell ning 2002, 2004, 2007 ja 2008 Kvart) meistrivõistlustel ja 3. koha Eesti Külakilval (1988 ja 1989 Haiba sovhoos). 

Talve on võitnud ka Vändra Karu üksikmängu (2001) ja Pirita Kloostriturniiri (27. turniir 1.–3. – 2006 Kolm Kraatsiat). 

Talve on kuulunud 1990–1996 Eesti Raadio saate „Mnemoturniir" Tarkade Klubisse ja 1996–2001 Kuku Raadio saate „Tarkade klubi" meeskonda. 

Ta on olnud ka Euroopa meistrivõistluste võistkonnamängu (2005, ühtlasi ka Aare Sireli mälestusvõistlus) korraldaja koos Indrek Salise, Jevgeni Nurmla ja teistega ning Eesti üksik- (2001), paaris- (1994) ja pildimängu (2011 koos Tenno Sivadi ja Aare Olanderiga) meistrivõistluste üks korraldajaid ja mängujuhte. 2000. aastast on Talve Eesti Maakilva üks korraldajaid koos Koit Noogi, Tenno Sivadi ja teistega. 

Ta on ka Seenioride Liiga 60+ idee autor ja mängu algataja. Talve meelisteemad on eesti kultuur, kirjandus, muusika, sport.
**Coupe de Ville** oli üks kestvamaid ning karismaatilisemaid mudeleid Cadillaci sõidukite reas, mille tootmine langes kokku Cadillaci õitseajaga. 1950. aastal välja toodud seeria 62 sai suure ja võimsa V8 mootoriga hartop-kupee eeskujuks. Sõidukil oli esiletikkuv kapott ning pikad sihvakad tagatiivad. 1995.aastal paigaldatud silmatorkav torpeedot meenutav esikaitseraud andis de Ville mudelile agressiivse ja unustamatu välimuse. Ent tegelikult peetakse Cadillac Coupe de Ville klassikaliseks stiiliks hoopis 1959. aastal väljalastud 6200 seeriat. Luksusliku tiibadega masina pani liikuma võimas 6384 cm3 V8 mootor.Kroomipinnad olid ülimalt viimistletud, auto sisemus toretsev ning värvikirev koos niinimetatud "jukebox-stiilis" armatuurlauaga. 1960.aastal de Ville tiibu veid kärbiti ning aastaks 1962 sai sellest allseeria mudel tähisega 6300. Ilmusid nelja uksega,ilma piilariteta sedaaniversioonid,mida kutsuti Sedan de Ville´deks ning peagi oli pakkumisel ka lahtikäiva katusega mudel. 1965. aastaks olid sõidukile kuulsust kogunud tiivad kadunud,ent de Ville oli siiski aukartustäratav auto. 1969. aastaks ümberprojekteerimiste käigus muutusid Cadillacid moodsalt nelinurksemateks. 1969.a said kõik Cadillacid üliedukast Eldorado mudelist kantud välimuse,mis tähendas ühtlasi et de Ville kaotas oma individuaalsuse.
**Harold Desty Moukoudi** (sündinud 27. novembril 1997 Bondys) on Prantsusmaal sündinud Kameruni jalgpallur, kes mängib Kreeka kõrgliigaklubis Ateena AEK ja Kameruni jalgpallikoondises.

Ta mängis noorena mitmes Prantsusmaa klubis. 2012. aastal liitus ta Le Havre'iga, mille reservmeeskonnas debüteeris ta hooajal 2014/15 Prantsusmaa tugevuselt viiendas liigas. Le Havre'i põhimeeskonnas tegi ta Prantsusmaa esiliigas debüüdi hooajal 2016/17.

2019. aastal sõlmis Moukoudi lepingu Prantsusmaa kõrgliigaklubiga Saint-Étienne. Hooaja 2019/20 teises pooles oli ta Saint-Étienne'ist laenul Inglismaa esiliigaklubis Middlesbrough.

2022. aasta augustis sõlmis ta nelja-aastase lepingu Ateena AEK-ga. Hooajal 2022/23 tuli ta AEK-ga Kreeka meistriks ja Kreeka karikavõitjaks, lisaks valiti Moukoudi hooaja lõpus Kreeka liigahooaja sümboolsesse koosseisu.

Aastatel 2012–2018 mängis Moukoudi Prantsusmaa noortekoondistes. Kameruni jalgpallikoondises tegi ta debüüdi 12. oktoobril 2019 sõprusmängus Tuneesia vastu. Ta kuulus Kameruni koondisse 2022. aasta Aafrika rahvaste karikavõistlustel.

Saavutused
----------

Saint-Étienne
* Coupe de France: teine koht 2019–20

Ateena AEK
* Kreeka Super League: 2022–23
* Kreeka karikas 2022–23

Viited
------

1. ↑  "ΑΕΚ μεταγραφές: Επίσημα κιτρινόμαυρος ο Μουκουντί" (kreeka). www.sport24.gr. 17. august 2022.
Robert Skov 2016. aasta olümpia jalgpalliturniiril
**Robert Skov** (sündinud 20. mail 1996 Marbellas) on Hispaanias sündinud Taani jalgpallur, kes mängib vasaku ääreründaja või vasaku äärepoolikuna Saksamaa kõrgliiga klubis Hoffenheim ja Taani jalgpallikoondises.

Ta alustas klubikarjääri Taani klubis Silkeborg IF, mille meeskonnas debüteeris ta Taani kõrgliigas 2013. aastal. Klubi põhikoosseisu kuulus ta alates hooajast 2014–15.

2018. aasta jaanuaris liitus ta Taani kõrgliiga klubiga København. Hooajal 2018–19 tuli ta klubiga Taani meistriks. Taani kõrgliigas lõi ta sel hooajal 29 väravat, millega oli liigas suurim väravakütt. Lisaks valiti Skov liiga hooaja parimaks mängijaks.

2019. aasta juulis siirdus ta 10 miljoni euro eest Hoffenheimi. Esimese värava Saksamaa kõrgliigas lõi ta 1. novembril 2019 mängus SC Paderborni vastu.

Taani jalgpallikoondises tegi Skov debüüdi 10. juunil 2019 EM-i valikmängus Gruusia vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta sama aasta 5. septembril EM-i valikmängus Gibraltari vastu. 2016. aasta suveolümpiamängude jalgpalliturniiril osales ta Taani olümpiameeskonna koosseisus.

Saavutused
----------

Silkeborg
* Taani esiliiga: 2013–14

København
* Taani kõrgliiga: 2018–19
Peter von Glehn
**Peter von Glehn** (vene Пётр Петрович Глен ; 8. november (vkj 27. oktoober) 1835 Jälgimäe mõis – 16. aprill (4. aprill) 1876 Peterburi) oli baltisaksa botaanik, Jälgimäe mõisnik.

Peter von Glehn sündis Harjumaal Jälgimäe mõisas Peter von Glehn vanema (1796–1843) ja tema abikaasa, Auguste Caroline Marie Burchardt von Bellavary vanima lapsena. Tema noorem vend Nikolai oli Nõmme rajaja, peale tema oli Peteril ka kolm õde: Marie Elisabeth (sünd. 1840), Julie Wilhelmine (1842–1867) ja Marie (1843–1884).

Glehn alustas kooliteed Tallinna Toomkoolis. Aastatel 1854–1858 õppis ta Tartu Ülikoolis botaanikat ja zooloogiat. Ülikooli lõpetas ta kuldmedaliga. Aastatel 1858–1862 osales Glehn Vene Keiserliku Geograafia Seltsi ülesandel ekspeditsioonidel Ida-Siberis, Amuurimaal ja Sahhalinil, mille tulemusel kirjutas ta kaks teost Siberi floorast. 

Aastal 1865 suundus Peter von Glehn elama Peterburi ning töötas sealses botaanikaaias oma surmani. Peter oli abielus Leopoldine von Bergiga.

Peter von Glehni järgi on nimetatud Glehni kuusk ja sarikaliste sugukonda kuuluv ravimtaim randgleenia.

Välislingid
-----------

* Teinbas, Lembit. Jälgimäe mõis - 350 (II osa). Saku sõnumid: