Kullast ja granaatpanustega ketassõled Chlothar I kuninganna Arnegonde hauast
Kullast langobardi ketassõlg nelja kotkapeaga, silmadeks almandiinid
Lehtkullatud pronksist kotkakujulised sõled granaatide, ametüstide ja värvilise klaasiga, läänegoodi kullassepatöö
**Oterdis**, ka **klaasoterdis** (saksa keeles *Zelleneinlage*, *Zellenverglasung* 'kärgpanustehnika', 'kärgklaasimine', prantsuse keeles *verroterie cloisonnée*, 'väikesed klaasesemed suletuna kärgedesse') on varakeskaegne metallesemete kaunistamise tehnika, mille puhul erinevalt kärgsulatisest sobitati pealejoodetud metalliribast kujunditesse emaili asemel vastavas suuruses vääris- ja poolvääriskivid või värvilised klaasitükid.

### Sõnavara

Uuemas eestikeelses kirjanduses on käsitletud klaasoterdist lihtsustavalt kui üht kärgsulatise (*cloisonné*) erijuhtu, kuid teistes keeltes kasutatakse neid tehnikaid eristavaid sõnastusi, kuna selle panustehnika puhul pole tegemist klaasimassi sulatamisega nagu kärgemailis.

Ajalugu
-------

Vääriskivide panustehnika metallesemel ulatub ajaloos Vana-Egiptuse Keskmise riigi aega (umbes 2100–1700 eKr) ja klaasi panusmaterjalina kohtab Induse kultuuris 3. aastatuhandel eKr.

Klaasoterdise tehnika jõudis Euroopasse koos gootidega rahvasterännuajal, oletatavasti Lõuna-Venemaa või Ungari aladelt või sarmaatidelt. Levinuim vääriskivi, mida kasutati, oli punane almandiin, vahel ka rohelised granaadid. Seda tehnikat kasutasid gootide eeskujul omakorda frangid, alemannid, burgundid, langobardid ja anglosaksid. Almandiin lihviti õhukesteks tahvliteks ja sellest lõigati sobiva kujuga tükid metallvaheseinte vahelistesse süvenditesse eseme pinnal, eelistatult geomeetrilised kujundid, nagu nelinurk, kolmnurk või ringisegment, kuid eriti hilisemal ajal ka keerukama kujuga, näiteks südame- või liiliakujulised tükid. Sageli kraabiti süvendi põhja viirutus või võrgumuster, mis läbipaistvast materjalist läbi kumades sädeles. Rahvasterännuaja lõpul, merovingide kunstis, hakkas vääriskivipanuseid kõikjal üha rohkem asendama värviline klaas. Ottode kunstis hakkab Bütsantsi mõjul metallesemete kaunistamistehnikana domineerima bütsantsi meistrite väga kõrge taseme saavutanud kärgemailtehnika ja selle mõjul kaob oterdis tehnikana järk-järgult käibelt.

Oterdisega kaunistati rahvasterännuajale väga iseloomulikke loomakujulisi sõlgi, samuti kullast, hõbedast ja pronksist ketas- ning kaarsõlgi, ehisnaaste ja -plaate, muid vürstlikke toredusesemeid, nagu vööd ja mõõgaosad, ning liturgilisi nõusid ja relikviaare.

Pildid
------

* Kullast ja granaatpanustega kingapannal 4. sajandist, hunnide töö Edela-VenemaaltKullast ja granaatpanustega kingapannal 4. sajandist, hunnide töö Edela-Venemaalt
* Granaatidega, merevahu ja karneooliga kaunistatud hunni ketassõlgGranaatidega, merevahu ja karneooliga kaunistatud hunni ketassõlg
* Kukru detail, kullatud hõbe granaat- ja rohelisest lasuriidist panustega, frangi kullassepatöö 525.–550. aastatestKukru detail, kullatud hõbe granaat- ja rohelisest lasuriidist panustega, frangi kullassepatöö 525.–550. aastatest
* Paar langobardi ketassõlgi 6. sajandist, leitud Vyškovist TšehhistPaar langobardi ketassõlgi 6. sajandist, leitud Vyškovist Tšehhist
* Läänegoodi vööpannal aastaist 520-560, pronks granaat-, klaas- ja pärlmutterpanustegaLäänegoodi vööpannal aastaist 520-560, pronks granaat-, klaas- ja pärlmutterpanustega
* Läänegoodi pronkspannal värvilisest klaasist ja luust panustega 6. sajandi esimesest poolestLäänegoodi pronkspannal värvilisest klaasist ja luust panustega 6. sajandi esimesest poolest
* Granaat- ja türkiispanustega kuldne pateen Gourdoni aardeleiust 6. sajandistGranaat- ja türkiispanustega kuldne pateen Gourdoni aardeleiust 6. sajandist
* Kullast ja keeruka kujuga granaatpanustega mõõgapideme detail 8. sajandist, anglosaksi kullassepatööKullast ja keeruka kujuga granaatpanustega mõõgapideme detail 8. sajandist, anglosaksi kullassepatöö

Vaata ka
--------

* kärgsulatis
* inkrustatsioon

Viited
------

1. ↑  Kunstileksikon. Eesti Klassikakirjastus, 2001
2. ↑  V. Vaga. Üldine kunstiajalugu. Tartu, 1937
3. ↑  G. Ney: Voldemar Vaga — üldine kunstiajalugu. – Eesti Kirjandus. Nr 6, 1939
4. ↑
5. ↑
6. ↑  Kunstileksikon. Eesti Klassikakirjastus, 2001
7. ↑  V. Vaga. Üldine kunstiajalugu. Tallinn, 1999
8. ↑
9. ↑
10. ↑
11. ↑
12. ↑
13. ↑