**Dorian Gray (tegelane)** on keskne tegelane Oscar Wilde'i 1891. aastal avaldatud romaanis "Dorian Gray portree". Tegelane ilmus esmakordselt 1889. aastal Oscar Wilde käest tellitud samasisulises novellis, mis avaldati 1890. aastal ajakirjas Lippincott's Monthly Magazine.

Pildil on kujutatud põrandal lebavat surnud Dorian Grayd, nuga käes.Paul Thiriati illustratsioon teose peategelasest romaanis "Dorian Gray portree"
Dorian Gray tegelaskuju moraalses kõikumises nähakse autor Oscar Wilde'i kriitikat kuninganna Victoria ajastu ühiskonna moraalinormidele.

Päritolu
--------

Päritolult oli Dorian Gray kuninganna Victoria ajastu jõukas aristokraat. Tema vanemad olid lord Kelso tütar Margaret Deveraux ja tundmatu madalamast seisusest mees – suure tõenäosusega jalaväerügemendi nooremohvitser. Pärast sündi jäi Dorian orvuks ja kasvas üles oma vanaisa Kelso juures, kellelt ta päris kaubanduslinnas Selbys asuvad valdused. Oma nägususe olevat ta saanud emalt, kes oli lord George Fermori (kõrvaltegelane) sõnul omal ajal ringkonna üks kauneimaid naisi.

Iseloomustus
------------

Dorian Grayd tutvustatakse lugejale romaani esimeses peatükis kunstnik Basil Hallwardi noore muusana, kelles ta on leidnud oma kunstile uue hinguse. Basil Hallward kirjeldab teda kui imekaunist, kuid lihtsa ja kena isiksusega noormeest. Ka Basil Hallwardi kauaaegne taibukas hedonistlik sõber lord Henry Wotton (raamatus ka Harry) on Doriani ilust vaimustuses. Dorianil on kaarduvad punased huuled, avameelsed sinised silmad ja krässus kuldsed juuksed. Loo alguses on Dorian veel alaealine.

Tõlgendused
-----------

Tõlgendused Dorian Gray tegelaskuju tähendusest on olnud erinevad, sõltudes ajahetkel populaarsetest moraalinormidest ja filosoofilistest vaadetest. Esialgne vastuvõtt nii novellile kui ka romaanile oli küllaltki kriitiline, muu hulgas peeti neid ebamoraalseteks.

### Faustilik lähenemine

Sageli vastandatakse Dorian Gray tegelaskuju Johann Wolfgang von Goethe suurteose "Faust" peategelase Faustiga. Mõlemat tegelast ajendab äärmuslikele tegudele uudishimu. Mõistes, et nende võimetel ning teadmistel on nende inimlikkuse tõttu piirid, müüvad nad oma hinge pahatahtlikule entiteedile. Dorian Gray puhul oli hinge müümine pigem metafooriline – tema mõistuse (mõnes mõttes hinge) võtavad üle teda suunava isiku lord Henry Wottoni omakasupüüdlikud filosoofilised ideed. Siiski vaidlevad nii mõnedki sellele analüüsile vastu, väites, et "Dorian Gray portree" sisu on palju mitmekülgsem kui pelgalt küsimus hukatusest või lunastusest.

### Oscar Wilde'i põhimõtted

Romaani "Dorian Gray portree" tuleb analüüsida, võttes arvesse Oscar Wilde'i enda põhimõtteid. Oscar Wilde rõhutab oma essees "Kriitik kui kunstnik" kriitika subjektiivsust ja loomingulisust.

"Dorian Gray portree" eessõnas selgitab Wilde, et kunstnik peaks looma vaid ilu ilmutamiseks, mitte iseenda esiletõstmiseks. Kunstikriitikud aga leiavad ilu kritiseerides ainult iseenda vigu.

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| „ | Kunst peegeldab tegelikult vaatajat, mitte elu. (…) Igasugune kunst on täiesti kasutu. | "| Oscar Wilde, 1891 |

Kunstniku rollis Basil Hallward rikub ideaali oma ebakindlusega ja paljastab Dorian Gray tegelaskuju kriitikule, kelleks on lord Henry Wotton. Kuigi kunstnik mõistab oma viga ning püüab Dorian Grayd siiski tagasi maa peale tuua, kehastades viimset moraalset eeskuju tema elus, on tema vaev asjatu ning Dorian Gray kui kunstiteose närbumine toob kaasa ka Basil Hallwardi hävingu.

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| „ | "Dorian Gray portree" on kunstniku tragöödia. | "| Houston Alfred Baker Jr. detsember 1969 |

Basil Hallward esindab südametunnistuse ja lord Henry Wotton instinktide domineerimist. Dorian Gray tegelaskuju õnnetus seisnebki aga Doriani võimetuses siduda neid kahte osa oma loomusest. Peale Sybil Vane'i surma oli Dorian sunnitud valima kahe poole vahel: Basil Hallward või lord Henry Wotton – headus või kurjus. Siiski on ta tugevalt mõjutatud lord Henry Wottoni ideedest ning otsustab hakata oma elu pealtvaatajaks ja läheneda sellele teaduslikult.  Hea näide sellest on tema kinnisidee jälgida oma portree muundumist. Siiski ei suuda Dorian Gray teist poolt oma olemusest täielikult alla suruda – seda poolt, mis takistab teda muutumast küüniliseks hedonistiks. Kahetsuse tõttu tõstis ta portree silme eest ära, et mitte meenutada oma patte. Kui need kaks poolust Dorian Grays võitlesid, siis suunas see teda aina rohkem võigast elu kogema, kuid nüüd enam mitte avastamise eesmärgil või ilu nautlemiseks, vaid iseenda eneseteadlikkuse eest põgenemiseks.

Dorian Gray kehastab Wilde'i nägemust igaühest. Temasuguste tegelaste eesmärk ongi leida tasakaal oma superego ja kirgede vahel, leida ühendav sild inimlikkuse kahesuste vahel: keha ja hing, süda ja mõistus, instinkt ja südametunnistus. Erinevalt tavapärasest viktoriaanlikust romaanist ei leia Dorian Gray kuldset keskteed ning õilsa lõpu asemel peategelane hukkub.

### Psühhoanalüüs – Lacani peeglistaadium

Dorian Gray tegelaskuju analüüsimiseks on kasutatud prantsuse psühhoanalüütiku Jacques Lacani peeglistaadiumi teooriat. Selle tõlgenduse järgi näitlikustab teose kulg Dorian Gray sümboolset enese määratlemist teda ümbritsevate inimeste ja nähtuste kaudu.

Lacani õpetuse keskmes on kolm "registrit": kujuteldav, sümboolne ja reaalne. Kujuteldav register loob lapses ühesuse tunde: see eirab puudust ja soovi. Sümboolses faasis hakkab laps eristama ennast teistest ning reaalset faasi on kirjeldatud kui otsesele teadlikkusele kättesaamatut, kuid absoluutset täiuse olekut. Lacani teoorias on nõndanimetatud teised mõjutavad tegurid, mis "last" (selles analüüsis Doriani) iseenda avastamisel suunavad. Klassikalises stsenaariumis on teiste rollis lapse vanemad ja ümbrus. Lacani väikesed teised ehk ego peegeldused, kes Dorian Grayd mõjutavad, on aga Basil Hallward, lord Henry Wotton, Sybil Vane ja Doriani portree. Suure teise rolli mängivad viktoriaanliku ajastu sotsiaalsed normid ja reeglid.

Kõige suurema mõjuga teine Doriani elus on lord Henry Wotton, tänu kellele toimub Doriani jaoks tema isiksuse esimene eristumine ülejäänud maailmast. Isa rollis olev lord Henry toob Doriani puhul välja erakordse nooruse ja ilu, mis tema meelest on ainukesed väärtuslikud voorused maailmas. Dorian siseneb kujuteldavasse minasse – kes ta võiks olla, kui ta vaid oleks varem märganud neid võimalusi, mis lord Henry Wotton talle paljastab. Basil Hallwardi tegelaskuju vastab Lacani käsitluse ema rollile. Erinevalt isast on ema tagasihoidlikum, kuid samuti manipuleeriv jõud. Kui lord Henry Wottoni eesmärk on Dorianiga eksperimenteerida, siis Basil Hallward soovib Doriani säilitada täpselt sellisena nagu ta oli – teadmatuses iseendast ja ümbritsevast maailmast. Siiski, et vastanduda lord Henry Wottoni võimukale isa rollile, peab Basil Hallward omandama ema rolli, kes viib lapse peeglini ning kinnistab tema teadlikkuse iseendast kui objektist: peeglistaadium. Romaanis on peegel Basil Hallwardi maalitud portree.

Maali kaudu tajub Dorian end sellena, kelleks teised teda peavad, ja olles avastanud, et tema reaalne isiksus elab vaid peegelpildis, asub ta elama näiliselt tagajärgedeta elu. Isiksus on justkui jõudnud sümboolsesse registrisse, kuid Doriani minapilt kujuneb ainult teda mõjutavatest teistest lähtuvalt. Järgneva 18 aasta jooksul, mil Dorian Gray aina sügavamale pattu langeb, võtavad isa rolli ka kuninganna Victoria ajastu esteetika- ja hedonismipõhised väärtused ning inimeste ebaõnnestunud püüdlused neid ideaale järgida.

Laps-Dorian mõistab alles pärast Sybil Vane'i venna James Vane'i traagilist surma, et peegelpildis pole tema tõeline isiksus. Maali hävitamine on Dorian Gray kui lapse püüd murda läbi sümboolse registri barjääri ning saavutada reaalne mina, mis on vaba teiste ihast ja mõjutustest.

Viited
------

1. 1 2  McCrum, Robert (24. märts 2014). "The 100 best novels: No 27 - The Picture of Dorian Gray by Oscar Wilde (1891)". *The Guardian*.
2. 1 2  Wilde, Oscar (2013). Kullama, Pirja (toim). *Dorian Gray portree*. Tõlkinud Tammsaare, Anton Hansen. Tallinn: FUTU Print. ISBN 978-9949-515-24-0.
3. ↑  Réka, Vitályos-Bartalis (2016). "IMMORTAL LITERATURE: FILM ADAPTATIONS AND INTERPRETATIONS OF OSCAR WILDE'S "THE PICTURE OF DORIAN GRAY". *JÓZSA ISTVÁN - KORTÁRS MŰVÉSZET*.
4. 1 2 3 4  Baker Jr. Houston Alfred (detsember 1969). "A Tragedy of the Artist: The Picture of Dorian Gray". *Nineteenth-Century Fiction*. **24** (3): 349-355 – *cit. via* JSTOR.
5. ↑  Peegel, Mari (11. märts 2005). "Oscar Wilde'i mõtteid enne ja pärast vanglatrelle". *Eesti Päevaleht*.
6. ↑  Wilde, Oscar (2013). Kullama, Pirja (toim). *Dorian Gray portree*. Tõlkinud Tammsaare, Anton Hansen. Tallinn: FUTU Print. Lk 3-4. ISBN 978-9949-515-24-0.
7. 1 2  Liebman, Sheldon Wayne (1999). "CHARACTER DESIGN IN "THE PICTURE OF DORIAN GRAY"". *Studies in the Novel*. **31** (3): 296-316 – *cit. via* JSTOR.
8. 1 2 3 4 5  Lu, Shiting (1. juuni 2021). "Lacanian Interpretation of Dorian Gray's Self-Identifying under the Influence of Others". *Language and Semiotic Studies*. **7** (2): 86-100 – *cit. via* De Gruyter.