recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Moussa Diaby (2019)
**Moussa Diaby** (sündinud 7. juulil 1999 Pariisis) on Prantsusmaa jalgpallur, kes mängib äärepoolkaitsjana Inglismaa kõrgliiga klubis Aston Villa ja Prantsusmaa jalgpallikoondises. Ta on Mali päritolu.

Ta alustas klubikarjääri Paris Saint-Germainis, mille noorteakadeemiaga liitus ta 2013. aastal. 2016. aastal valiti ta Paris Saint-Germaini akadeemia aasta kõige talendikamaks mängijaks. Hooaja 2017–18 teises pooles mängis ta Paris Saint-Germainist laenul Itaalia kõrgliiga klubis Crotone. Paris Saint-Germaini põhimeeskonnas debüteeris ta 2018. aastal. Esimese värava Prantsusmaa kõrgliigas lõi ta 14. septembril 2018 mängus Saint-Étienne'i vastu. Ta tuli hooajal 2018–19 klubiga Prantsusmaa meistriks.

2019. aasta juunis sõlmis ta viieaastase lepingu Leverkuseni Bayeriga. Esimese värava Saksamaa kõrgliigas lõi ta 23. novembril 2019 mängus SC Freiburgi vastu. Kokku lõi ta hooajal 2019–20 Saksamaa kõrgliigas viis väravat ning lisaks kaks väravat Saksamaa karikavõistlustel.

Suvel 2023 liitus Diaby ligi 50 miljoni euro eest Aston Villaga.

2018. aastal osales ta Prantsusmaa kuni 19-aastaste koondisega omavanuste Euroopa meistrivõistlustel. 2019. aastal osales ta Prantsusmaa kuni 20-aastaste koondisega omavanuste maailmameistrivõistlustel, kus ta lõi ühe värava. Prantsusmaa jalgpallikoondises debüteeris Diaby 1. septembril 2021 MM-i valikmängus Bosnia ja Hertsegoviina vastu.

Saavutused
----------

Paris Saint-Germain
* Ligue 1: 2018–19
* Trophée des Champions: 2018
**Tanel Visnap** (sündinud 23. septembril 1992) on eesti kergejõustiklane, kurtide maailmameister 100 m ja 200 m jooksus (2021) ja kurtide olümpiavõitja kaugushüppes (2022).

Tema treener on Raimond Luts.

2019. aastal Tallinnas toimunud kurtide kergejõustiku sisemaailmameistrivõistlustel võitis Tanel Visnap pronksmedali kaugushüppes ja seitsmevõistluses.

2021. aastal Poolas Lublinis toimunud kurtide maailmameistrivõistlustel võitis Tanel Visnap kaks kuldmedalit ja ühe pronksi. 100 m jooksu võitis ta ajaga 10,54 ning 200 m jooksu ajaga 21,46, mis on uued kurtide maailmameistrivõistluste rekordid. Lisaks võitis ta kaugushüppes pronksmedali tulemusega 7.00.

2022. aastal osales ta XXIV kurtide suveolümpiamängudel Brasiilias Caxias do Sulis, kus võitis meeste kaugushüppes kuldmedali isikliku rekordiga 7.43. Visnapi tulemus oli kurtide olümpiamängude kõigi aegade teine resultaat – temast kaugemale (7.63) on hüpanud vaid Dean Barton-Smith Uus-Meremaalt (1989. aastal Christchurchis).

2023. aastal võitis Visnap Eesti kergejõustiku meistrivõistlustel kuldmedali tulemusega 7.42, 100 m jooksus oli ta kolmas ajaga 10,85.

Tunnustus
---------

* 2021 Eesti Paraolümpiakomitee aasta parim meessportlane

Viited
------

1. ↑  "Tanel Visnap võitis MM-i avapäeval pronksmedali". *sport.err.ee*. 15.03.2019. Vaadatud 26.01.2022.
2. ↑  "Eesti seitsmevõistleja sai kurtide MM-il pronksmedali". *sport.err.ee*. 18.03.2019. Vaadatud 26.01.2022.
3. ↑  "Tanel Visnap krooniti 100 m jooksus kurtide maailmameistriks". *sport.err.ee*. 25.08.2021. Vaadatud 26.01.2022.
4. ↑  "Tanel Visnap tuli ka 200 m jooksus kurtide maailmameistriks!". *EKJL*. 27.08.2021. Vaadatud 26.01.2022.
5. ↑  Tanel Visnap võitis kurtide olümpial kuldmedali ERR Sport, 10.05.2022.
6. ↑  Mariliis (30. juuli 2023). "Eesti meistrivõistluste teine päev | Rasmus Mägi täitis olümpianormi". *Eesti Kergejõustikuliit*. Vaadatud 31. juulil 2023.
7. ↑  Mariliis (29. juuli 2023). "Eesti meistrivõistluste avapäeval näitasid sprinterid kiireid aegu". *Eesti Kergejõustikuliit*. Vaadatud 31. juulil 2023.
**Näpi Kool** tegutseb Lääne-Virumaal Rakvere külje all Näpi külas.

Näpi kooli eripedagoog on Ave Ojasalu.

Ajalugu
-------

Enne 1959. aastat oli Vaekülas tegutsenud mitu põllumajanduskooli: Vaeküla Tööjuhatajatekool (1930–1944) ja Vaeküla Karjatalitajatekool (1937–1944) ning 1944–1959 Vaeküla Põllumajanduse Mehhaniseerimise Tehnikum. 1959 avatud internaatkool võttis üle tehnikumi õppehoone. Kool alustas tööd 8-klassilise koolina, hiljem pidi sellest saama keskkool. Kooli internaat mahutas 220 õpilast. Kooli esimene direktor oli Richard Valgepea.

Vaeküla Internaatkooli nime all tegutses kool kuni 1977. aastani. 1977 loodi senise kooli asemele **Vaeküla Eriinternaatkool** õpiraskustega lastele. 

1993 sai uueks nimeks **Vaeküla Kool**. Kooli algklassidest moodustati Rakvere Lilleküla Kool, mis lõpetas tegevuse 1996, kui Vaeküla hoonetes lõpetati kapitaalremont. Tagasi kolisid 4. ja 5. klassi õpilased ning 1.–3. klassi õpilased viidi üle Porkuni Kooli, kuna viimast ähvardas õpilaste vähesusel sulgemine.

2010. aastal alustati koolimajas taas ehitust ning järgnenud õppeaastal töötas kool Inju mõisas. Ehitusega tekkisid aga probleemid ning uue koolihoone otsingutel jõuti Näpi külla, kuhu sai täies ulatuses sisse kolida 2013. aastal.

2019. aastal andis Haridus- ja Teadusministeerium kooli üle Rakvere vallale ja õppeasutuse uueks nimeks pandi **Näpi Kool**.

Viited
------

1. ↑  Pulver, Andres (4. september 2023). "Õpetajad pürgivad suure tunnustuse suunas". *Lääne-Virumaa Uudised*. Vaadatud 5. septembril 2023.
2. 1 2 3 4  Kooli ajaloost Näpi Kool (vaadatud 24. märtsil 2020)

Välislingid
-----------

* Näpi Kooli koduleht (endine Vaeküla Kool)
**Arthur Henrique Ramos de Oliveira Melo** (mängijanimega **Arthur**; sündinud 12. augustil 1996 Goiânias) on Brasiilia jalgpallur, kes mängib poolkaitsjana Itaalia kõrgliiga klubis ACF Fiorentina (laenul Torino Juventusest) ja Brasiilia jalgpallikoondises.

Arthur alustas klubikarjääri kodumaa klubis Grêmio. Brasiilia kõrgliiga hooajal 2017 valiti ta kõrgliiga hooaja parimaks uustulijaks ja samuti hooaja sümboolsesse koosseisu.

2018. aasta juulis sõlmis ta Hispaania kõrgliiga klubiga Barcelona kuue aasta pikkuse lepingu. Debüüdi Hispaania kõrgliigas tegi ta sama aasta 18. augustil kodumängus Deportivo Alavése vastu.

2019. aasta juulis sõlmis ta viieaastase lepingu Juventusega. 2022–2023 oli ta laenul Inglismaa kõrgliiga klubis Liverpool, kus ta mängis vaid 13 minutit.

Suvel 2023 siirdus ta laenulepingu alusel Fiorentinasse.

Debüüdi Brasiilia rahvuskoondise meeskonnas tegi ta 8. septembril 2018 sõprusmängus USA vastu. 2019. aasta Copa Américal valiti ta turniiri sümboolsesse koosseisu.

Saavutused
----------

Grêmio
* Copa Libertadores: 2017
* Recopa Sudamericana: 2018
* Campeonato Gaúcho: 2018

Barcelona
* La Liga: 2018–19
* Supercopa de España: 2018

Viited
------

1. ↑  "Agreement for the transfer of Arthur". FC Barcelona. 9.7.2018. Vaadatud 14.8.2018
**Jaan Saul** (12. august (31. juuli) 1866 Pringi veski, Pringi mõis, Kuigatsi vald, Tartumaa – 1. november 1954 Tatarski rajoon, Irkutski oblast) oli Eesti poliitik, Riigikogu liige ja Valga maavalitsuse esimees.

Elulugu
-------

Tema vanemad olid mölder, veski ja kõrtsi pidaja Paul Saul ning Henriette Undrits.

Ta õppis Soontaga vallakoolis, 1876–1882 Sangaste kihelkonnakoolis ja 1882–1885 Valga kreiskoolis, mille ta lõpetas.

Ta töötas isa talus ning oli 1893–1924 Kuigaste vallas Ädu mõisa (Hädu mõisa) ja Pringi mõisa ning Ädu mõisa osamaade rentnik.

Vabadussõja ajal töötas ta rahvaväe varustuse komisjonides.

Jaan Saul oli I Riigikogu liige 1920–1923. Ta oli Valga maakomitee (Valga maavolikogu) asutajaliige ja I Tartu maavolikogu liige.

29. juulist 1933 kuni 2. oktoobrini 1936 oli ta Valga maavalitsuse esimees, seejärel Valga maavalitsuse sekretäri kohusetäitja, maanõunik ja põllumajanduse osakonna juhataja.

Ta kuulus Põllumeestekogudesse ning oli Kuigatsi põllumeeste kogu asutajaliige ning esimees 1920. aastast.

Ta oli Eesti Põllumeeste Keskseltsi nõukogu liige.

Ta oli 1895. aastast Sangaste Põllumeeste Seltsi asutajaliige, 1908–1915 selle abiesimees, 1915–1925 esimees, 1925. aastast auliige.

Ta oli Kuigatsi Kaitseliidu üksuse asutajaliige ning Sangaste kirikunõukogu ja juhatuse esimees 1919. aastast. Ta oli Sangaste Laenu-Hoiu Ühisuse asutajaliige ja nõukogu liige 1909–1917. Ta oli Kuigatsi ühispiimatalituse asutajaliige ning nõukogu liige 1909–1917, samuti Kuigatsi karja-kontrollühisuse asutajaliige ning esimees 1924. aastast ja Kuigatsi turbaühisuse asutajaliige ning esimees 1927. aastast.

Aastal 1948 arreteeriti ta NKVD poolt Valgas. Seejärel oli Saul 1950. aastani asumisel Venemaal Novosibirski oblastis ning hiljem kandis karistust Irkutski oblastis.

Tunnustus
---------

* 1938 Eesti Punase Risti IV klassi teenetemärk

Isiklikku
---------

Tema abikaasaks sai 1893 Vilhelmine Sild.

Ta elas Hädu asunduses.

Viited
------

1. ↑

Kirjandus
---------

* *Eesti avalikud tegelased*, lk 295.
* Segased ärioperatsioonid. Kuigatsi piimaühisus oma endiste juhtidega protsessimas. Kelle kätte jäid rukkimüügi rahad? – *Postimees*, 21. november 1930, nr 317, lk 5.
* Jaan Saul 70-aastane. – *Postimees*, 12. august 1936, nr 215, lk 7.

Välislingid
-----------

* Valga maavanemad läbi aegade
* Kuigatsi kohta ajalehest Lõuna-Eesti
Carl Woese 2004. aastal
16S rRNA struktuuri erinevuste alusel kirjeldatud "elu puu"
**Carl Richard Woese** (15. juuli 1928 New York – 30. detsember 2012) oli USA mikrobioloog, mikrobioloogia professor Illinoisi ülikoolis.

Ta on tuntud eelkõige arhede kui uue domeeni kirjeldajana 1977. aastal. Arhede domeeni eristamisele ajendas teda metanogeensete bakterite 16S rRNA nukleotiidide järjestuste analüüs, mis näitas, et metanogeensed bakterid on fülogeneetiliselt sama lähedased nii bakteritele kui eukarüootidele (varem käsitleti elusloodust üksnes kahe suurrühma – eukarüootide ja prokarüootidena, Woese eristas kolmanda, prokarüoodid kaheks jaotades).

Tema kasutatud uusi molekulaarseid uurimisvõtteid kasutatakse tänapäeval laialdaselt organismide klassifitseerimisel.

Woeselt pärineb ka 1967. aastal välja pakutud RNA maailma hüpotees.

Tunnustus
---------

* 1983 – valiti Leopoldina liikmeks
* 1985 – valiti Ameerika Kunstide ja Teaduste Akadeemia liikmeks
* 1987 – valiti Baieri Teaduste Akadeemia korrespondentliikmeks
* 1988 – valiti USA Rahvusliku Teaduste Akadeemia liikmeks
* 1997 – valiti Rootsi Kuningliku Teaduste Akadeemia välisliikmeks
* 2000 – National Medal of Science
* 2003 – Crafoordi auhind
* 2004 – valiti Ameerika Filosoofiaseltsi liikmeks
* 2006 – valiti Londoni Kuningliku Seltsi välisliikmeks
**Joosep Kapp** (12. mai (vkj 30. aprill) 1833 Rutikvere vald – 20. veebruar (vkj 8. veebruar) 1894 Suure-Jaani) oli eesti koolmeister ja muusik.

Kapp sündis Rutikveres Põltsamaa kihelkonnas. Tema isa oli koolmeister, kes venestamise alguses asus Adavere mõisa aidameheks. Alghariduse sai Joosep Kapp Rutikveres isa käe all, kuid peagi saadeti Tartusse Kreiskooli. Õpingudi jätkas ta Tartu gümnaasiumis ja aastatel 1850–1853 Cimze seminaris, kus tema klassikaaslaseks oli C. R. Jakobson, kellega ta jätkas koostööd ning kirjavahetust ka pärast kooli.

1853. aastal sai temast 20-aastaselt Suure-Jaani kihelkonnakooli õpetaja ja kohalik köster. Joosep Kapi juures on õppinud mitmed hilisemad tuntud nimed. Erilist rõhku pani Kapp külakoolmeistrite väljaõpetamisele, üsna pea olid kõik oma kihelkonna õpetajad juba tema käe alt tulnud.

Üritades rikastada tolleaegset kehva koolikirjanduse valikut koostas Kapp 1878. aastal "Geomeetria. Kihelkonnakoolidele ja iseöpetuseks välja annud J. Kapp", mis jäi paljudeks aastateks esimeseks ja ainukeseks selleteemaliseks õpikuks. 1879. aastal ilmus temalt "Eesti ema - lühikene teejuht emadele, kuidas nad oma lapsi esimeste eluaastate siis kasvatama peavad".

Õpetajatöö kõrvalt leidis Kapp aega osaleda ka seltsiliikumises: asutas Suure-Jaani mees- ja mängukoori ning oli Aleksandrikooli liikumise raames aastast 1870 Eesti Aleksandrikooli peakomitee liige. Samuti oli ta Viljandi Eesti Põllumeeste Seltsi asutajaliige, kuni 1872. aastani selle president, hiljem asepresident. Ta kuulus ka Eesti Kirjameeste Seltsi ning tegi kaastööd ajalehtedele Eesti Postimees ja Sakala. 1887. aastal asutas Joosep Kapp Suure-Jaani haridusseltsi Ilmatar.

Joosep Kapp on maetud Suure-Jaani kalmistule. 1896. aastal püstitati tema hauale Kapi endise õpilase, harrastusskulptor Meineri kavandi järgi hauasammas. Põhjaka nõmmelt leitud maakivist hauatähis on 5 meetrit kõrge ning läks maksma 500 rubla. Samba avamispäevaks oli Kapi noorim poeg Artur, kes siis õppis Peterburi Konservatooriumis, komponeerinud ühe oma esimestest lauludest.

Isiklikku
---------

Tema pojad olid Artur, Aleksander ja Hans Kapp.

Viited
------

1. ↑  Das ritterschaftliche Parochiallehrer-Seminar in Walk, seine Lehrer und Zöglinge 1839–1890. Riga, 1898
2. 1 2 3 4  Helm, Heinrich. Joosep Kapp. Tema sünnipäevast 100 aasta möödumise puhul. - Olion, nr 5-6, 1933, lk 340-346.

Välislingid
-----------

* Joosep Kapp Eesti biograafilises andmebaasis ISIK
Jacques Prévert
**Jacques Prévert** (4. veebruar 1900 Neuilly-sur-Seine – 11. aprill 1977 Omonville-la-Petite) oli prantsuse luuletaja ja stsenarist. Jacques Préverti luule on prantslaste seas siiani menukas, eriti koolides. Teda tuntakse kogu maailmas kui ühte 20. sajandi populaarseimat prantsuse luuletajat ning tema luuletusi kasutatakse keelelise lihtsuse tõttu sageli prantsuse keele õpikutes, muuhulgas ka Lauri Leesi õpikutes.

Prévert on oma elu jooksul välja andnud kuus luulekogu. Tema luule räägib enamasti elust Pariisis ja elutingimustest pärast Teist maailmasõda. Ta ei armastanud iseendast rääkida, tema juhtmõtteks oli „ära jutusta oma elust". Ta tõrjus intervjuusid, pani kirja vaid üksikuid mälestuskatkeid ega soostunud seletama oma loomingut. Kuigi Préverti tuntakse eelkõige hiilgava luuletajana, kirjutas ta oma esimesed tekstid teatrile. Neile järgnesid filmistsenaariumid, laulusõnad ja alles seejärel nägid ilmavalgust esimesed luuleraamatud. 

Prévert kirjutas luuletusi juba aastast 1928, ent need levisid aastaid peamiselt käsikirjadena ja avaldatuna üksikutes kirjandusajakirjades. Avalikkuse jaoks sündis Prévert luuletajana alles 1946. aastal. Sel aastal ilmus korraga mitu luulekogu, kus Préverti nimi esines autori või kaasautorina, ning samal aastal seadis Joseph Kosma mitmed tema luuletused muusikasse.

Prévert kirjutas ka mitmeid stsenaariumeid režissöör Marcel Carnéle. Paljud neist on kriitikute poolt väga armastatud ning neid peetakse üle aegade ühtedeks parimateks filmideks. Tal oli pikk sõprus Paul Grimault'ga, kellega nad lõid mitmed animafilmid, nagu „Väike sõdur" („Le Petit Soldat", 1947), „Melomaan koer" („Le Chien mélomane", 1973) jt. Nad töötasid koos Préverti surmani 1977. aastal, mil lõpetasid parajasti filmi „Kuningas ja lind" („Le Roi et l'Oiseau"). Film pühendati lahkunule ning selle esilinastusel hoidis Grimault enda kõrval kinni kohta, kus Jacques oleks pidanud istuma.

Teosed eesti keeles
-------------------

* 2 luuletust: "Kuidas portreteerida lindu", "Muutlik maastik". Tõlkinud ja järelmärkus: Ain Kaalep – Looming 1962, nr 1, lk 92–95; loetav ka Eesti Rahvusraamatukogu digitaalarhiivis
* "Kuidas portreteerida lindu" (luulevalimik). Prantsuse keelest tõlkinud ja eessõna: Ain Kaalep. Perioodika, Tallinn, Loomingu Raamatukogu 1965, nr 11, 64 lk
* "Rongkäik" (luulevalimik; rööptekst prantsuse keeles). Tõlkinud Ain Kaalep; järelsõna: Marek Tamm. Varrak, Tallinn 2004, 152 lk; ISBN 9985309464

Kirjandus
---------

* "20. sajandi väliskirjandus" (kõrgkooliõpik), Valgus, Tallinn 1971, lk 131–133

Välislingid
-----------

* Veiko Märka, "320 grammi head prantsuse luulet tuntud linnuportreteerijalt" (luulevalimiku "Rongkäik" arvustus) – Eesti Päevaleht / Arkaadia 21. jaanuar 2005, lk 14
* Rolf Liiv, "Lõhkuda poeesiat. Kaalepi tõlked on liigagi meisterlikud" (luulevalimiku "Rongkäik" arvustus) – Sirp 18. veebruar 2005, lk 7
**Magadan** (vene keeles *Магадан*) on linn Venemaal, Magadani oblasti keskus. Asub Ohhoota mere Taui lahe kaldal. Geograafilised koordinaadid on 59°34'N, 150°48'E.

Magadani hakati rajama 1930-ndate alguses seoses kullakaevandamisega. Seal asusid ka sunnitöölaagrid. Linnaõigused sai 1939. aastal ja 1959. aastast on Magadani oblasti keskus.

Magadan on suur sadamalinn, linnas on ka masina- ja metallurgiatööstus. Magadan on kullakaevanduste keskus.

Rahvastik
---------

Väljarände tõttu on Magadani rahvaarv tunduvalt vähenenud, kuid viimasel ajal[*millal?*] ületab sisseränne väljarände. Sisseränne toimub põhiliselt Magadani oblastist.

Elanike arvu areng:

* 1939 - 27 000
* 1962 - 68 000
* 1972 - 102 000
* 1979 - 121 200
* 1989 - 151 600
* 1991 - 155 000
* 2000 - 121 000
* 2005 - 104 700
* 2006 - 107 500
* 2007 - 112 200
* 2010 - 95 925
* 2020 - 92 052

Linna haldusalasse kuuluvad ka Sokoli (49 km keskusest, 4700 elanikku) ja Uptari (41 km keskusest, 2000 elanikku) alev.

Viited
------

1. ↑
2. ↑  26. Численность постоянного населения Российской Федерации по муниципальным образованиям на 1 января 2018 года, vaadatud 23.01.2019.

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Magadan** |

* Magadani koduleht
* Jaanus Piirsalu, "Üllatuse tipp — Eesti restoran Kolõmal, Eesti Päevaleht, 11. aprill 2009
**Johanna Lahesalu** (10. märts 1899 – 8. märts 1979 Tallinn) oli Keila elanik; sai tuntuks ajaloolise kirjutisega Keila minevikust.

Johanna Lahesalu esitas ajaloolise uurimistöö "Killukesi Keilast" Etnograafiamuuseumi XVII teatmematerjali kogumise võistlusele 1975. aastal. Seda tööd säilitatakse Eesti Rahva Muuseumis, koopia sellest on olemas Harjumaa Muuseumi kogus. Katkendeid sellest tööst on ilmunud veebilehel eestielu.delfi.ee.

Lahesalu isa oli Keila ettevõtja, kaupmees ja fotograaf Gustav Kulp. Lahesalu omandas Keila raudteejaamas telefonisti elukutse. 1940. aastal asus ta tööle telegrafistina Keila raudteejaamas ja töötas seal 1954. aastani. 10 aastat pärast Gustav Kulbi maja natsionaliseerimist tõsteti maja omanik ja tema tütar perekonnaga majast välja. Pensionärina elas Lahesalu Pääskülas tütre peres.

Tema abikaasa Eduard Lahesalu (sündinud Lammas) oli kooliõpetaja.

Johanna Lahesalu on maetud Tallinna Liiva kalmistule.

Viited
------

1. 1 2 3  Johanna Lahesalu. "Killukesi Keilast". eestielu.delfi.ee. 17.09.2012.

Välislingid
-----------

* Keila 770: Katked Johanna Lahesalu tööst "Killukesi Keilast" "Keila minevikust" (u 15. saj keskpaik). eestielu.delfi.ee. 28.06.2011.
**Naftageoloogia** on maa all leiduvate süsivesinikel põhinevate vedelkütuste päritolu, liikumiste ning nafta kogunemist uuriv teadusharu.

Settebasseini analüüs
---------------------

Naftageoloogias võetakse arvesse seitse võtmeelementi settebasseini uurimisel.

Struktuurne lõks, kus lõhe on kõrvuti poorse ja läbistatava reservuaariga läbistamatu kivimikihi vastas. Nafta (punasena) koguneb pideme all kuni läbimatu kiht on struktuurselt terve. Nii kui nafta jõuab läbitava kihini pääseb see lõksust minema kas maapinnale lähematesse kihtidesse või maapinnale.

* Nafta kättesaamiseks vajalik juhuste kokkulangemine
	+ Nafta tekkekivi
	+ Reservuaar
	+ Pide
	+ Lõks
	+ Ajastus
	+ Küpsemine
	+ Migratsioon

Vajalike tingimuste leidmine käib läbi väga piiratud "akende" ühe või enama uurimiskaevupuurkaevu näol. Need kaevud näitavad ainult 1D segmenti uuritavast aluspõhjast ning sellest 3D omaduste lugemise oskus on üks naftageoloogia alustalasid. Viimasel ajal[*millal?*] on suhteliselt odava ning hea kvaliteediga 3D seismilise andmestiku kättesaadavus ning andmed erinevatest elektromagnetilis-geofüüsikalistest meetoditest aidanud saada palju täpsemat tõlgendust.

Nafta **allika** hindamisel kasutatakse geokeemiat, et uurida orgaanikarikast kivimit, et hinnata mis tüüpi ja kvaliteediga süsivesinikud erituvad.
Tarkvaratehnikas mõõdab **sidestus** (ingl k. *coupling*), kui tihedalt moodulid üksteisest sõltuvad. Kõrge sidestus on tarkvara ülesehituse halb omadus. Kõrge sidestusega mooduli ümbertegemisel on tõenäoline, et mõni teine moodul enam ei tööta ja selle sisu tuleb ümber teha. Madala sidestusega kujustuse ülesehitust ja koodi on kerge jälgida. Programmeerija saab teisi mooduleid vaatamata lihtsalt aru, mida uuritav moodul teeb. Moodulite vahelisi liideseid peaks sidestuse kontrolli all hoidmiseks looma võimalikult vähe, need peaksid olema väikesed ja selgelt määratletud.

Ühenduste liigid
----------------

Moodulid võivad olla omavahel ühendatud erinevatel viisidel. Sellest, mismoodi moodulid ühendatud on, sõltub kui palju ühendus mõjutab üldist sidestust. Liidestes määratlemata moodulitevahendusi ühendusi, nagu näiteks GOTO kasutamine või olukord, kus üks moodul kasutab teise mooduli andmeid, peetakse haiguslikeks.

Saadetavate andmete liigid
--------------------------

Eristatakse **arvutussidestust** ja **otsustussidestust**, mis viitavad andmetele, mida üks mooduli osa teisele saadab. Arvutussidestuse puhul kasutatakse andmeid arvutusteks ja järjekordade loomiseks, ning otsustussidestuse puhul kasutatakse andmeid otsuse tegemiseks. Arvutussidestus tõstab sidestuse määra vähem, kui otsustussidestus.

Sidestuse suund
---------------

Sidestus, mis liigub läbi sisendite allapoole, omab tugevamat mõju, kui sidestus, mis liigub läbi tagastatavate väärtuse ülespoole. Allapoole liikuva sidestuse puhul võib moodul olla vastutav asjade eest, mille tähendus suuremas pildis on ebaselge.

Vaata ka
--------

* Sidusus
|  |
| --- |
|  |
| Medalikohad |
| Taliolümpiamängud |
| **Kuld** | 2010 |  |
| **Kuld** | 2014 |  |
| Maailmameistrivõistlused |
| **Kuld** | 2015 |  |

Sidney Crosby (2013)
**Sidney Patrick Crosby** (sündinud 7. augustil 1987 Cole Harbouris, Nova Scotias) on Kanada jäähokimängija. Ta mängib 2005. aastast NHL-i klubis Pittsburgh Penguins ja on meeskonna kapten.

Ta valiti 2005. aasta NHL-i *draft*'is esimesena. Esimesel hooajal NHL-is kogus ta 102 punkti ja oli sellega liigas kuues. Hooajal 2006/2007 võitis ta resultatiivseimale mängijale antava Art Ross Trophy, kui kogus hooajaga 120 punkti. Ta sai sellega kõige nooremaks mängijaks, kes mõnes Põhja-Ameerika kõrgliigas resultatiivseima mängija auhinna võitnud. Samal hooajal sai Crosby ka liiga kõige väärtuslikumale mängijale antava Hart Memorial Trophy ja kõige silmapaistvamale mängijale antava auhinna Ted Lindsay Award. Sellega sai ta seitsmendaks mängijaks NHL-i ajaloos, kes on ühel hooajal kõik need kolm auhinda võitnud.

Hooaega 2007/2008 alustas ta Penguinsi kaptenina ja juhtis meeskonna Stanley karika finaali, kus kaotati Detroit Red Wingsile. Penguins kohtus Red Wingsiga finaalseerias ka järgmisel hooajal, kuid suutis nüüd selle võitja. Crosby sai kõige nooremaks kapteniks NHL-i ajaloos, kes Stanley karika võitnud.

Hooajal 2009/2010 lõi ta 51 väravat, mis tema suurim ühe hooaja jooksul löödud väravate arv. Ta jagas koos Steven Stamkos sellega liiga suurimale väravalööjale antavat Maurice "Rocket" Richard Trophyt. Crosby kogus hooajaga kokku 109 punkti ja oli nii liigas teisel kohal. Hooajaväliselt sai ta Mark Messier Leadership Awardi auhinna.

Hooajal 2010/2011 saadud vigastuse tõttu pidi ta kümme ja pool kuud väljakult kõrvale jääma.

Hooajal 2013/2014 pälvis ta oma karjääri teise nii Hart Memorial Trophy kui ka Art Ross Trophy.

Hooajal 2015/2016 oli ta liiga kolmas suurim väravalööja ja oli Penguinsi kapteniks 2016. aasta Stanley karika finaalis, kus alistati San Jose Sharks. Ta pälvis Stanley karika *playoff* '​de kõige väärtuslikumale mängijale antava Conn Smythe Trophy.

Stanley karikas võideti ka järgmisel hooajal, kui finaalis alistati Nashville Predators mängudega 4:2.

2017. aastal valiti ta NHL-i ajaloo 100 läbi aegade parima mängija sekka. Esimese mängijana pärast Mario Lemieux'd võitis ta teist korda järjest Conn Smythe Trophy.

NHL-i hooaja esimesesse sümboolsesse koosseisu (NHL First All-Star Team) on ta valitud kokku neljal korral.

Crosby on esindanud Kanadat nii noorte kui ka täiskasvanute koondises. 2010. ja 2014. aastal on ta Kanada koondisega tulnud olümpiavõitjaks. 2015. aastal tulid maailmameistriks.

Välislingid
-----------

* Sidney Crosby – ESPN
* Sidney Crosby hockeydb.com lehel
Iirimaa köieveomeeskond 2009. aasta Euroopa Meistrivõistlustel
**Köievedu** on rahvalik jõu- ja osavusmäng, millest on välja kasvanud ka sportlik võistlus.

Kõige rohkem harrastasid köievedu meremehed, kellel igapäevases töös oli sageli vaja purjesid heisata ja langetada – mõlemat tehti köite sikutamise abil.

Köit veavad kaks meeskonda, kes kumbki hoiab kinni köie ühest otsast. Köie keskpaik ja sellest kummalgi pool 2 meetri kaugusel olevad kohad märgistatakse riideribaga, keskpaik peab jääma maha märgitud joone kohale. Veetakse kolm korda, pärast iga vedu pooled vahetuvad. Võidab see meeskond, kes tõmbab vastase 2 meetri märgi kaks korda üle keskjoone.

Köievedu oli 1900–1920 olümpiamängude kavas. Suurbritannia on ainsana saanud 2 kuldmedalit, ainsana 2 hõbemedalit ja kõige rohkem medaleid (5). 1904. aasta suveolümpiamängudel saavutasid USA meeskonnad kolmikvõidu ja 1908. aasta suveolümpiamängudel saavutas Suurbritannia kolmikvõidu.

Tänapäeval koordineerib köievedu kui spordiala Rahvusvaheline Köieveoföderatsioon, millel on 53 liikmesriiki, sealhulgas kõik Baltimaad, Venemaa ja Rootsi, kuid mitte Soome, Norra ja Taani.

Vaata ka
--------

* Köievedajate loend

Viited
------

1. 1 2  Eesti Entsüklopeedia, 5. kd
**Jaanika Anderson** (kuni 2008 **Jaanika Tiisvend**; sündinud 28. juunil 1978) on eesti klassikaline filoloog ja muuseumitöötaja.

Haridus
-------

Ta on lõpetanud 1996. aastal Tartu Miina Härma Gümnaasiumi. Aastatel 1997–2001 õppis klassikalist filoloogiat Tartu Ülikooli bakalaureuseõppes. Aastail 2001–2002 läbis ta Tartu Ülikoolis õpetajakoolituse ladina keele õpetaja erialal, 2002. aastal astus klassikalise filoloogia magistriõppesse. 2002. aasta sügisel viibis ta 2,5 kuud stipendiaadina Göttingeni Ülikooli klassikalise filoloogia seminaris. 2005. aastal kaitses ta Tartu Ülikoolis magistrikraadi klassikalise filoloogia alal tööga "Rooma poeedid Aulus Gelliuse teoses *Noctes Atticae*: filoloogia ja kirjanduskriitika" (juhendaja Ivo Volt), 2015. aastal doktorikraadi väitekirjaga "Reception of Ancient Art: the Cast Collections of the University of Tartu Art Museum in the Historical, Ideological and Academic Context of Europe (1803–1918)" (juhendajad Kristi Viiding ja Epi Tohvri).

Töökäik
-------

Aastail 2001–2004 töötas Jaanika Anderson Põlva Talurahvamuuseumis muuseumipedagoogina. 

2004. aastast töötab ta Tartu Ülikooli kunstimuuseumis, aastatel 2014–2018 oli ta muuseumi juhataja ja 2018. aastast on Tartu Ülikooli muuseumi teadusdirektor.

Tunnustus
---------

2015. aastal pälvis ta Tartu Ülikooli Sihtasutuse võõrkeelse väitekirja eestikeelse resümee stipendiumi.

2016. aastal pälvis ta Tartu Ülikooli aumärgi.

Viited
------

1. 1 2  Jaanika Anderson Eesti Teadusinfosüsteemis Muuda Vikiandmetes
2. ↑  2015. aasta Võõrkeelse väitekirja eestikeelse resümee stipendium[*alaline kõdulink*]
3. ↑  "Tartu Ülikooli aumärgi kavalerid". *Tartu Ülikool*. Vaadatud 9.12.2022.

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Tsitaadid Vikitsitaatides: **Jaanika Anderson** |

* Jaanika Anderson Eesti Teadusinfosüsteemis Muuda Vikiandmetes
* Jaanika Anderson, "Reception of Ancient Art: the Cast Collections of the University of Tartu Art Museum in the Historical, Ideological and Academic Context of Europe (1803–1918)" (doktoritöö täistekst)
* Jaanika Anderson. "Vastse-Kuustest maailma avastama: Otto Friedrich von Richter". Meie Vald, 1 juuni 2016
Adolf Hitler autasustab Hanna Reitschi II klassi Raudristiga 1941. aastal
**Hanna Reitsch** (29. märts 1912 Hirschberg (tänapäeval Jelenia Góra, Poola) – 24. august 1979 Frankfurt) oli 20. sajandi tuntuim ja edukaim saksa naislendur.

Ta oli maailma esimene naislennukikapten ja esimene naine, kes juhtis helikopterit, rakettlennukit ja reaktiivlennukit. Ta püstitas üle 40 lennundusrekordi, millest osa on siiani ületamata.

Ta oli ka ainus naine teljeriikide poolel, kes teenis Teises maailmasõjas välja I klassi Raudristi ja teemantidega kuldse Lenduri- ja vaatlejamärgi (Flugzeugführer- und Beobachterabzeichen).

Rekordid
--------

1978. aastal püstitatud purilennu naiste maailmarekord

Teosed
------

* *Fliegen – Mein Leben* (1951). (eesti keeles *Lendamine – mu arm!* (2008) ISBN 9985665541)
* *Ich flog für Kwame Nkrumah* (1968)
* *Das Unzerstörbare in meinen Leben* (1975)
* *Höhen und Tiefen – 1945 bis zur Gegenwart* (1978)

Viited
------

1. ↑  Lendamine – mu arm! (2008) ISBN 9985665541

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Hanna Reitsch** |
Läti leegionäride päeva tähistamine 2008. aastal Lätis
**Läti leegionäride päev** (läti keeles *Leģionāru piemiņas diena*; nimetatud ka: *Läti Leegioni päev*) on organisatsiooni Daugava Kotkad (läti keeles *Daugavas Vanagi*) poolt ellu kutsutud mälestuspäev, mil leinatakse ja meenutatakse 16.–19. märtsini 1944 Velikaja jõe ääres toimunud lahingutes osalenuid ja hukkunuid.

16. märts kuulutati läti leegionäride päevaks Daugava Kotkaste keskjuhatuse poolt 12. aprillil 1952. Lätis tähistati seda päeva esmakordselt 1990. aastal.

1998. aasta suvel lisati 16. märts ametlike tähtpäevade loetellu ja nimetati Läti sõdurite mälestuspäevaks. Mitme organisatsiooni survel kustutati mälestuspäev Läti Seimi otsusega 2000. aastal ametlike tähtpäevade nimistust.

Viited
------

1. ↑  Läti rahvuslased valmistuvad Leegionipäevaks - Kultuur & Elu 1/2009

Välislingid
-----------

* Läti pelgab järjekordset leegionäride päeva – Postimees, 13. märts 2008
* Läti leegionäride marss lõppes intsidentideta – Delfi, 16. märts 2008
* Läti leegionäride päev oli pingeline, kuid läks rahulikult – Eesti Päevaleht, 17. märts 2008
* Läti president andis leegionäridele ninanipsu – Postimees, 1. märts 2010
* Provokatsioonid ei suutnud Läti leegionäride päeva rikkuda – Postimees, 17. märts 2010
Mukatševo raekoda
**Mukatševo** (kuni 2017. aastani **Mukatševe**) on linn Ukrainas Taga-Karpaatia oblastis.

Ukraina 2001. aasta rahvaloenduse järgi oli linna elanike hulgas 77,1% ukrainlasi, 9,0% venelasi ja 8,5% ungarlasi.

Nimi
----

Linna ungarikeelne nimi Munkács on saadud isikunimest, mis on tuletatud nimisõnast *munka* 'töö'.[*viide?*]

Ukraina keeles on paralleelselt käibel olnud mitu varianti linna nimest. Normeeritud variant linna nimest oli kuni 23. maini 2017 Mukatševe. Siis sai Ülemraada otsusega linna ametlikuks nimeks Mukatševo. Kasutusel on olnud ka nimekuju Mukatšiv (Мукачів).

Ajalugu
-------

Linna tekkimisaeg pole teada, kuid linna lähedalt on leitud paleoliitikumi asulakohti. 6. sajandil oli nüüdse linna piirkonnas slaavi asustus. Legendi järgi ehitas linnuse 9. sajandil ungari vürst Álmos. Ungari kroonikas on asulat esmamainitud 1064. aastal ning 1138. aastal nimega Muncas. Linn kuulus 10. või 11. sajandist alates 1538. aastani Ungari kuningriigile. 1445. aastal sai linnaõigused. Seejärel kuulus Munkács Transilvaania vürstiriigi ja aastatel 1867–1918 Austria-Ungari keisririigi, 1918–1938 Tšehhoslovakkia ja 1938–1944 taas Ungari koosseisu.

1910. aastal oli linnas 17 275 elanikku, neist 12 686 (73,44%) ungarlased, 3078 (17,82%) sakslased ja 1394 russiinid.

### Mukatševo tulistamine

11. juulil 2015 sai linnas alguse relvastatud konflikt Paremsektori võitlejate ja miilitsa vahel, mille põhjuseks oli Parem Sektori tungimine kriminaalse taustaga parlamendisaadiku Mõhhailo Lanjo valdustesse. Tulevahetuse käigus sai surma vähemalt kolm inimest, kellest kaks olid Parem Sektori võitlejad. Väidetavalt olid Mukatševo sündmused ajendiks mitmete muudatuste tegemisele oblasti juhtkonnas.

Sõpruslinnad
------------

* Mátészalka (Ungari)
* Kisvárda (Ungari)
* Nyírmeggyes (Ungari)
* Eger (Ungari)
* Mielec (Poola)
* Prešov (Slovakkia)
* Humenné (Slovakkia)
* Subotica (Serbia)
* Senta (Serbia)
* Pelhřimov (Tšehhi)
* Vugledar (Ukraina)
* Kolomõja (Ukraina)
* Hartsõzk (Ukraina)

Tuntud isikuid
--------------

Mukatševost on pärit ansambli Okean Elzy solist Svjatoslav Vakartšuk.

Viited
------

1. ↑  Чисельність наявного населення України на 1 січня 2019 року, vaadatud 25.06.2019.
2. ↑  Закарпатська область Національний склад населення.
3. ↑  Про перейменування міста Мукачеве Закарпатської області Постанова Верховної Ради України від 23 травня 2017 року № 2065-VIII.
4. ↑  Three attackers killed in Mukacheve shooting – Herashchenko Censor, 11. juuli 2015.
5. ↑  Stern, David (15. juuli 2015). "Ukraine clashes raise questions over Right Sector militia". BBC News Online. Vaadatud 15. juulil 2015.
6. ↑  "Порошенко назначил Москаля губернатором Закарпатья". KorrespondenT.net. 15. juuli 2015. Vaadatud 16. juulil 2015.
7. ↑  "Міста партнери (побратими) міста Мукачева". Originaali arhiivikoopia seisuga 13. juuli 2015. Vaadatud 12. juulil 2015.
**Elektrokromatograafia** ehk **elektrokineetiline kromatograafia** on keemiliste ühendite lahutamise kombineeritud meetod, milles kromatograafia kolonnile rakendatakse elektrivälja. 

Elektrokromatograafias kasutatakse kromatograafiale iseloomulikke statsionaarseid faase. Liikuv faas on elektrit juhtiv keskkond, mille liikumapanev jõud on elektriväli. Sealjuures toimivad kaks mehhanismi: kromatograafia ja elektromigratsioon.

Enamasti on tegemist eksklusioonkromatograafia (geelfiltratsiooni) ja geelelektroforeesi kombineerimisega. See võimaldab suurte biomolekulide (näiteks peptiidide) lahutamist. Molekulid lahutuvad vastavalt mõõtmetele (geelfiltratsiooni mehhanismi järgi) ja elektroforeetilisele liikuvusele (elektroforeesi mehhanismi järgi). 

Kapillaarne elektrokromatograafia (CEC) ühendab kapillaarelektroforeesi ja HPLC iseloomu. HPLC korral kasutatakse kapillaaris liikumatut faasi (täidist) ja juhtivat liikuvat faasi. Kapillaari otste vahel rakendatakse kõrgepinget. Analüüsitava segu komponendid lahutuvad elektroforeesi (olenevalt osakeste massist ja laengust) ja jaotuskromatograafia (olenevalt osakeste interaktsioonidest kapillaarkolonni faasidega) mehhanismide koostoimel.

Mitsellaarse elektrokineetilise kromatograafia tüüpiline mitsell on naatriumdodetsüülsulfaat (SDS). Selle korral jagunevad neutraalsed ühendid mitselli ja puhvri vahel. Siinkohal esineb analoogia pöördfaasi kromatograafiaga.

Vaata ka
--------

* Eksklusioonkromatograafia
* Geelelektroforees
* Kapillaarne elektrokromatograafia (CEC)
Vaade tööstusliku gaasiturbiini rootorile
**Gaasiturbiin** on soojusmootor, milles rõhu all oleva kõrgtetemperatuurilise gaasi potentsiaalne energia muundub esmalt kineetiliseks energiaks ja seejärel pöörleva rootori mehaaniliseks energiaks. Gaasiturbiin koos sellega samal võllil oleva õhukompressori ja nende vahel paikneva põlemiskambriga moodustab gaasiturbiinseadme. Gaasiturbiinist kõneldes mõeldakse harilikult niisugust tervikseadet. 

Turbiini telje ümber paiknevasse põlemiskambrisse pihustatakse kütusepumbaga gaas- või vedelkütus ja antakse kompressorist suruõhk, mida põlev kütus kuumutab. Kambrist pidevalt väljuv põlemisgaas suunatakse turbiini rootori labadele, kus gaas paisudes paneb rootori pöörlema. Turbiinseadme käivitamisel süüdatakse küttesegu süüteküünlaga, edasi jätkub põlemine iseseisvalt.

Gaasiturbiin on diiselmootoriga võrreldes ehituselt palju kompaktsem, kuid kasutegur on madalam, sest suur osa arendatavast võimsusest kulub turbiiniga samal võllil töötava kompressori käitamiseks. Kasuteguri tõstmiseks rakendatakse suurtes seadmetes soojuse regeratsiooni (põlemisõhu eelsoojendamist turbiinist väljuva gaasiga), õhu astmelist kokkusurumist koos vahejahutusega, samuti põlemisgaasi mitmeastmelist paisumist koos kütuse järkjärgulise põletamisega. Nii saavutatakse kasutegur üle 40 %. 

Gaasiturbiine kasutatakse soojuselektrijaamades, laevadel, lennukitel, veduritel jm.

Välislingid
-----------

* Alan Vaht, Rein Kruus. Kombineeritudsoojusjõuseadmed – Gaasiturbiin. Tallinna Tehnikaülikool, 2001
* Heino Punab, Jüri Kask. Gaasiturbiin
* Variable Geometry in Miniature Gas Turbine for Improved Performance and Reduced Environmental Impact
* Trends of Micro Turbojet Engines within Thrust Range up to 1,000N
*

Viited
------

1. 1 2  ENE 3. köide, 1988
**Douzelage** on Euroopa Liidu linnade ühendus, mille eesmärk on luua eri linnade ja nende elanike vahel sidemeid mitmesugustes valdkondades (kultuur, sport, haridus, majandus, turism). Igast Euroopa Liidu liikmesriigist võib liituda ainult üks linn. Ühendust toetab Euroopa Komisjon.

Nimi Douzelage on tuletatud prantsuskeelsetest sõnadest *douze* ('kaksteist' – algul oli liikmeid 12) ja *jumelage* ('partnerlus').

Ajalugu ja laienemine
---------------------

Mõte luua selline liit tekkis 1989. aastal Prantsusmaa linna Granville'i ja Inglismaa linna Sherborne'i sõprussuhetest. 1991. aastal said Granville'is kokku asutajaliikmed (igast Euroopa Liidu toonasest 12 liikmesriigist üks) ning lõid ühenduse Douzelage.

### Asutajalinnad

* Hispaania Altea, Hispaania
* Itaalia Bellagio, Itaalia
* Iirimaa Bundoran, Iirimaa
* Prantsusmaa Granville, Prantsusmaa
* Taani Holstebro, Taani
* Belgia Houffalize'i vald, Belgia
* Saksamaa Bad Kötzting, Saksamaa
* Holland Meerssen, Madalmaad
* Luksemburg Niederanven, Luksemburg
* Kreeka Préveza, Kreeka
* Portugal Sesimbra, Portugal
* Suurbritannia Sherborne, Suurbritannia

### Hiljem liitunud linnad

Ühendus on võtnud juurde uusi liikmeid Euroopa Liiduga hiljem liitunud riikidest:

* Soome Karkkila, Soome (1997)
* Rootsi Oxelösund, Rootsi (1998)
* Austria Judenburg, Austria (1999)
* Poola Chojna, Poola (2004)
* Ungari Köszeg, Ungari (2004)
* Läti Sigulda, Läti (2004)
* Tšehhi Sušice, Tšehhi (2004)
* Eesti Türi, Eesti (2004)
* Slovakkia Zvolen, Slovakkia (2007)
* Leedu Prienai, Leedu, (2008)
* Malta Marsaskala, Malta (2009)
* Rumeenia Siret, Rumeenia (2010)

### Kandidaadid

* Küpros Geroskipou, Küpros
* Sloveenia Sloveenia linnad Celje, Portorož, Škofja Loka

Välislingid
-----------

* Ühenduse koduleht
Matheus Pereira 1. FC Nürnbergi särgis
**Matheus Fellipe Costa Pereira** (sündinud 5. mail 1996 Belo Horizontes) on Brasiilia jalgpallur, kes mängib ründava poolkaitsja või äärepoolkaitsjana Brasiilia kõrgliigaklubis Cruzeiro.

Ta alustas klubikarjääri Portugali klubis Lissaboni Sporting, mille noorteakadeemiaga liitus ta 2010. aastal. Aastatel 2014–2017 mängis ta põhiliselt Sportingu reservmeeskonnas Portugali esiliigas, kuid sai hooaegadel 2015–16 ja 2016–17 mänguaega ka Sportingu põhimeeskonnas Portugali kõrgliigas.

Hooajal 2017–2018 mängis ta Sportingust laenul Portugali kõrgliigaklubis Chaves, kus tema arvele jäi seitse väravat. Hooajal 2018–19 oli ta laenul Saksamaa kõrgliigaklubis 1. FC Nürnberg.

2019. aasta augustis läks Pereira Sportingust laenule Inglismaa klubisse West Bromwich Albion. Hooajal 2019–20 lõi ta Inglismaa esiliigas kaheksa väravat ja aitas klubi Inglismaa kõrgliigasse jõuda. 2020. aastal valiti Pereira West Bromwich Albioni aasta parimaks mängijaks. 2020. aasta augustis sõlmis ta klubiga püsiva nelja-aastase lepingu. Esimese värava Inglismaa kõrgliigas lõi ta 19. septembril 2020 mängus Evertoni vastu. Hooajal 2020–21 lõi ta Inglismaa kõrgliigas 11 väravat, kuid West Bromwich Albion langes Inglismaa kõrgliigast välja. Pereira oli alates hooajast 2014–15 pärast Saido Berahinot esimene West Bromwich Albioni mängija, kes lõi Inglismaa kõrgliigas ühel hooajal üle kümne värava.

2021. aasta augustis siirdus ta Saudi Araabia kõrgliigaklubisse Al Hilal. 2021. aastal võitis ta klubiga AFC Meistrite Liiga ja hooajal 2021/22 Saudi Araabia liiga. 2023. aasta esimeses pooles oli ta Al Hilalist laenul Araabia Ühendemiraatide klubis Al Wahda. 2023. aasta juulis läks ta laenule Cruzeirosse.

Saavutused
----------

Al Hilal
* Saudi Professional League: 2021–22
* Saudi Super Cup: 2021
* AFC Meistrite Liiga: 2021

Viited
------

1. ↑  "Pereira pens permanent deal at The Hawthorns". West Bromwich Albion F.C. 17.8.2020. Vaadatud 4.3.2021
2. ↑  "Cruzeiro anuncia a contratação de Matheus Pereira" (portugali). Globo Esporte. 24. juuli 2023. Vaadatud 26. juulil 2023.
Ángel Romero 2018. aastal Corinthianse särgis
**Ángel Rodrigo Romero Villamayor** (sündinud 4. juulil 1992 Fernando de la Moras) on Paraguay jalgpallur, kes mängib vasaku äärepoolikuna Brasiilia kõrgliigaklubis Corinthians ja Paraguay jalgpallikoondises.

Ta alustas klubikarjääri Paraguay klubis Cerro Porteño, debüteerides Paraguay kõrgliigas 2011. aastal. 2013. aastal valiti Romero Paraguay aasta jalgpalluriks.

Aastatel 2014–2018 mängis ta Brasiilia kõrgliigaklubis Corinthians, kellega tuli aastatel 2015 ja 2017 Brasiilia meistriks.

Aastatel 2019–2021 mängis Romero Argentina kõrgliigaklubis San Lorenzo ja 2022. aastal Mehhiko kõrgliigaklubis Cruz Azul.

2023. aasta jaanuaris naasis ta Corinthiansi, kellega sõlmis kaheaastase lepingu.

Paraguay jalgpallikoondises tegi Romero debüüdi 6. septembril 2013 MM-i valikmängus Boliivia vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 14. novembril 2014 sõprusmängus Peruu vastu. Ta kuulus Paraguay koondisse 2021. aasta Copa Américal, kus lõi esimeses alagrupimängus kaks väravat Boliivia vastu.

Tema kaksikvend Óscar Romero on samuti jalgpallur.

Saavutused
----------

Corinthians
* Campeonato Brasileiro Série A: 2015, 2017
* Campeonato Paulista: 2017, 2018

Cruz Azul
* Supercopa de la Liga MX: 2022



1. ↑   (vaadatud 1.8.2023)
Austria **Ükssarvikukoobas** (saksa: *Einhornhöhle*) asub Alam-Austria liidumaal Dreistetteni lähedal Hohe Wandi looduspargis ja sinna pääseb tähistatud matkaradadel u. 20 minutiga Dreistettenist (tüüpiline teeviit illustreeritud). Koopa avastas 1927. aastal Otto Langer vanem ja avas selle näitusekoopana 1930. aastal. 1964. aastal moderniseeriti Otto Langer noorema rajatud ehitised. Ligikaudu 20 minutit kestvad giidiekskursioonid toimuvad ülestõusmispühadest septembri lõpuni pühapäeviti ja riigipühadel.

Giidiga ekskursioon viib esmalt piki kunstlikult loodud galeriid koopasse. Selle loomulik sissepääs asub praeguse kunstliku sissepääsu kohal ja on nähtav tänapäevaselt rajalt. Tehisgalerii ette on ehitatud hütt, mille kaudu pääseb galerii sissepääsu. Koopa sees viib ringkäik alguses piki külgtunnelit alla ja seejärel piki peakoridori esimesse kitsaskohta. Selle kitsaskoha ees olevas saalis asuvad giidiga ekskursiooni suurimad tilkumiskivid - u. 1 m kõrgused stalagmiidid (vaata illustratsiooni). Kahes vahekäigus olevast hargnemisest sellesse saali kulgeb ringkäik piki lõiku, kus laest on rippumas kaltsipaagutatud kardin ja mitu stalaktiiti. Püha Barbara kuju kõrval asuvas nišis on ka Perlsinter. Koopast leiti arvukalt loomaluid (näiteks koopakaru), mitmed eksponaadid on välja pandud koopas endas või on näha kivimikihtides (näiteks üksikud hambad või luud).

Galerii
-------

* Sissepääs koopasseSissepääs koopasse
* Teeviit koopasseTeeviit koopasse
* StalaktiididStalaktiidid
* Stalagmiidid ZwergenreichisStalagmiidid Zwergenreichis
*Mitte segi ajada Belgia jalgpalluriga Mousa Dembélé.*

---

Moussa Dembélé 2017. aastal Celticu särgis
**Moussa Dembélé** (sündinud 12. juulil 1996 Pontoise'is) on Prantsusmaa jalgpallur, kes mängib ründajana Saudi Araabia kõrgliiga klubis Al-Ettifaq.

Aastatel 2004–2012 kuulus ta Paris Saint-Germaini noorteakadeemiasse. Seejärel liitus ta Inglismaa klubiga Fulham. Hooajal 2013–14 debüteeris ta klubi põhimeeskonnas Inglismaa kõrgliigas. Hooajal 2015–16 lõi ta Fulhami särgis Inglismaa esiliigas 15 väravat.

2016. aasta juunis sõlmis ta nelja-aastase lepingu Šotimaa kõrgliiga klubiga Celtic. Hooaegadel 2016–17 ja 2017–18 võitis ta klubiga nii Šotimaa meistrivõistlused, Šotimaa liigakarikas kui ka Šotimaa karika. Hooajal 2016–17 valiti Dembélé Šotimaa kõrgliiga sümboolsesse koosseisu.

2018. aasta augustis sõlmis ta viieaastase lepingu Lyoni Olympique'iga. Hooajal 2018–19 lõi ta Prantsusmaa kõrgliigas 16 väravat ja 2019–20 15 väravat, kuid hooaja 2020–21 esimesel poolel lõi ta vaid ühe värava. Hooaja 2020–21 teises pooles oli ta laenul Hispaania kõrgliiga klubis Madridi Atlético, kuid ühtegi väravat ta seitsme mänguga seal ei löönud.

Suvel 2023 tema leping Lyoni Olympique'iga lõppes ning ta siirdus Saudi Araabia klubisse Al-Ettifaq.

Dembélé on mänginud Prantsusmaa noortekoondistes.

Saavutused
----------

Celtic
* Scottish Premiership: 2016–17, 2017–18
* Scottish League Cup: 2016–17, 2017–18
* Scottish Cup: 2016–17, 2017–18

Madridi Atletico
* La Liga: 2020–21
Mehaaniline elektromeeter
**Elektromeeter** on mõõtevahend elektrivälja potentsiaali mõõtmiseks. Elektromeeter koosneb metallvardast ja -osutist, mis saab vabalt ümber horisontaaltelje pöörduda. Varras koos osutiga paiknevad klaaskestas.

Kui anda näiteks klaaspulgale seda mingi isoleermaterjaliga hõõrudes elektrilaeng ning puudutada selle pulgaga elektromeetri varrast, siis läheb elektrilaeng klaaspulgalt üle nii vardale kui ka osutile. Samanimeliste elektrilaengute vahel valitseva elektrostaatilise tõukejõu mõjul osuti ülemine ots eemaldub vardast ning osuti kaldub skaalal laengu suurusest sõltuva nurga võrra.

Esimese elektroskoobi valmistas Georg Wilhelm Richmann 1745. aastal.

Samal põhimõttel töötav, kuid ilma skaalata mõõtevahend on elektroskoop. 

Tänapäeval kasutatakse niisuguseid mehaanilisi mõõtevahendeid üksnes õppeotstarbel. Vastavate elektrooniliste mõõtevahenditena võib käsitada ülisuure sisendtakistusega (kuni 1016 Ω) elektrimõõteriistu.

Välislingid
-----------

* Richmanni elektromeeter (video)
Urmas Paet ja Peter Van Loan (paremal) (2010). Foto: Välisministeerium.
**Peter Van Loan** (sündinud 18. aprillil 1963 Ontario provintsis Niagara Fallsis) on Kanada poliitik, alates 2010. aastast Kanada rahvusvahelise kaubanduse minister.

Ta on ema poolt eestlane, kuid eesti keelt ei räägi. Tema ema põgenes koos oma vanematega Teise maailmasõja ajal Kanadasse.

Ta õppis Toronto ülikoolis ja Yorki ülikoolis ning lõpetas magistrikraadiga rahvusvahelises õiguses ja teise magistrikraadiga geograafias. 1989 võeti ta vastu Toronto advokaatide kolleegiumi.

Peter Van Loan valiti Kanada parlamenti Yorki-Somcoe valimisringkonnast alates selle loomisest 2004 kuni oma poliitikukarjääri lõpuni 2018 ja ta valiti vahepeal 4 korda tagasi. Aastail 2006–18 täitis ta vahetapidamata kokku seitset ministrikohta või sellega võrdsustatud ametikohta. 2006–07 oli ta spordiminister, ühtlasi provintsi- ja territooriumivalitsustega suhtlemise minister ning kuninganna Kanada erinõukogu president. 2007–08 oli ta demokraatlike reformide minister ja ühtlasi riigiminister ehk teisisõnu valitsuse esindaja parlamendi alamkojas. 2008–10 oli ta julgeolekuminister, 2010–11 väliskaubandusminister ja 2011–15 taas riigiminister.

Van Loan oli üks 14 kanadalasest, kellel Vladimir Putin märtsis 2014 keelas vastusanktsioonide korras Venemaale reisida. Van Loan ütles selle kohta, et sellel ei ole tõsiseid tagajärgi ja et ta ei kaota sellepärast und.

29. juulil 2018 teatas Van Loan, et astub parlamendist tagasi enne ametiaja lõppu. Parlamendist lahkus ta 30. septembril. Tema erakonnakaaslane Scot Davidson võitis nii samal aastal toimunud erakorralised kui järgmisel aastal toimunud korralised valimised Van Loani valimisringkonnas.

Tunnustus
---------

* 2009 Maarjamaa Risti II klassi teenetemärk

Välislingid
-----------

* Eesti mees Kanada parlamendis Eesti Päevaleht, 15. aprill 2006
* Kanada valitsuses on eesti päritolu minister Õhtuleht, 19. detsember 2006
* Kanada minister Peter Van Loan on hobieestlane Eesti Ekspress, 1. märts 2007
* Peter Van Loan Kanada eestlaste häbipostis Eesti Ekspress, 30. mai 2007
Helibelton Palacios 2016. aasta suveolümpiamängudel
**Helibelton Palacios Zapata** (sündinud 11. juunil 1993 Santander de Quilichaos) on Colombia jalgpallur, kes mängib paremkaitsjana Brasiilia kõrgliiga klubis Cruzeiro

Ta alustas klubikarjääri Colombia klubis Deportivo Cali, mille meeskonnas debüteeris ta Colombia kõrgliigas 2011. aastal.

2016. aasta detsembris siirdus ta Belgia kõrgliigaklubisse Club Brugge. 2018. aasta jaanuaris naasis ta Colombiasse, liitudes Atlético Nacionaliga.

2021. aasta veebruaris sõlmis Palacios lepingu Hispaania kõrgliigaklubiga Elche. 

2023. aasta juulis sõlmis ta 1,5-aasta pikkuse lepingu Cruzeiroga.

Colombia jalgpallikoondises debüteeris Palacios 2015. aastal. 2016. aasta suveolümpiamängude jalgpalliturniiril kuulus ta Colombia olümpiavõistkonda.

Saavutused
----------

Deportivo Cali
* Categoría Primera A: Apertura 2015

Atlético Nacional
* Copa Colombia: 2018

Viited
------

1. ↑   (vaadatud 1.8.2023)

Välislingid
-----------

 Helibelton Palacios – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis