recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Tallinna Jalgpallikool-1983** (ka **TJK-83**) on endine Eesti jalgpalliklubi, mis tegutses Tallinnas. Tegu oli Tallinna Jalgpallikooli teise klubiga, kus mängisid peamiselt 1983. aastal sündinud jalgpallurid. Klubi lõpetas tegevuse 2001. aastal, kui selle põhjal taasasustati Tallinna Jalgpalli Klubi.

Statistika ja loendid
---------------------

### Varasemad liigahooajad

| Hooaeg | Liiga | Koht | Me | Mä | Võ | Vi | Ka | Lv | Vv | Va | Pu | Suurim väravakütt |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1998 | IV liiga põhi | **3.** | 5 | 8 | 4 | 0 | 4 | 22 | 21 | +1 | **12** |  |
| 1999 | IV liiga põhi | **2.** | 6 | 20 | 12 | 4 | 4 | 65 | 33 | +32 | **37** | Nikolai Glebov - **13** |
| 2000 | III liiga põhi | **1.** | 6 | 20 | 14 | 3 | 3 | 69 | 20 | +49 | **45** | Nikolai Glebov - **16** |
| 2001 | II liiga ida/põhi | **2.** | 6 | 20 | 11 | 5 | 4 | 53 | 31 | +22 | **38** | Nikolai Glebov - **16** |

### Märkimisväärsed endised mängijad

* Konstantin Vassiljev

Viited
------

Välislingid
-----------
**Turbliss** OÜ on Eesti turbakosmeetika ettevõte, mis kasutab oma toodetel kaubamärki Turbliss. 

Ettevõtte toodete unikaalsus seisneb ürgloodusest pärit kosmeetilises turbas ja puhtas rabavees. 

Turblissi asutasid 3. juulil 2014 Margit Naptal, Sirli Mangus ja Jane Pappel. Tooteid müüakse ka Itaalias, Soomes, Suurbritannias, Saksamaal ja Kreekas.

Ajalugu
-------

Uuringute käigus tehti kindlaks, et turbal on mõju nahastruktuuri parandamisel. Tehti koostööd teadlaste ja Tallinna Ülikooli Loodusteaduste Instituudiga ning peagi valmis nende esimene looduslik turbamask. Edasi liiguti eri nahatüüpide maskide suunas ja otsiti kvaliteetseid koostisosi, millega turba toimet veel võimendada. Uuringud ja eeltöö kestsid umbes poolteist aastat, enne kui tootega turule tuldi.

Kaevandus
---------

Turvast kaevandatakse siiani enda kätega, sest raviturba kiht on õhuke ning masinad lahjendaksid humiinained ära. Tootjad on kaardistanud Eestis neli rabapiirkonda. Kõik kaevekohad asuvad Eesti keskjoonest lõuna pool. Kaevandamine toimub ainult nendes täpsetes kohtades, kus on saadud pinnaseproovide kaudu suure humiiniainesisaldusega tulemused. Turba kaevandamisel avatakse väikeses mahus pinnase ja ˈasetatakse sobiva turbakihi anumatesse, milleks on suured puhtad tünnid. Need toimetatakse ATV abil treilerini. Kokku kaevandatakse umbes 5 korda aastas. Praegu kulub ettevõttel umbes kaks tonni turvast.

Tooted
------

Turblissi turbamaskides kasutatakse ainult kosmeetilist, balneoloogilist ehk raviturvast. Raviturvas on 5000–8000 aastat vana. Raviturvas mõjub tõhusalt tänapäeval laialt levinud nahamurede korral, nagu näiteks akne ja psoriaas. Humiinhape neutraliseerib näiteks hüaluronidaasi ensüümide tööd, mis pikendab nahas loomuliku hüaluroonhappe eluiga. Üheskoos teadlaste ja rabameistritega töötasid nad välja süsteemi, mille abil raviturba asukohti kaardistada, turvast kaevandada, analüüsida, töödelda ja muuta funktsionaalseks tooteks. Peale turba kasutatakse kodumaise toorainena rabavett. Turblissil on 16 toodet, milleks on näomaskid, juuksemaskid, kehamaskid, toonikud, näo- ja kehaõlid jm.

Ettevõtte eesmärk on väärtustada Eesti turvast. Osa tootmisest, mis puudutab raviturba kaevandamist ja sorteerimist, jääb alati käsitööks. Muid protsesse kiirendatakse mehhaniseerimisega.

Müügikohad
----------

Turblissi toodete müügikohtadeks on Ökopood, Kaubamaja, I.L.U, Pillerkaar, Mimesis, TradeHouse, Eesti Rahva Muuseum, Rosalind, Saaremaa Kaubamaja, Võru Kaubamaja, Tallinn Design House, Loverte, Mia24, Nordica, Rakvere Turutare, Eerin, Lillerand ja Mahemarket.

Tunnustus
---------

* Rahvusvaheline Beauty Shortlist Editor’s Choise tunnustus[*viide?*]
* Anne & Stiili Ilulemmik – näohooldustoodete kategooria võitja

Välislingid
-----------

* Kasutatud 23.03.2019
* Kasutatud 23.03.2019
San José kaevanduse skeem
**2010. aasta Tšiili kaevandusõnnetus** juhtus 5. augustil 2010 Tšiili põhjaosas Copiapó lähedal San José vase- ja kullakaevanduses, kus varises kaevanduskäik.

Kaevanduses viibis sel ajal kaks gruppi kaevureid. Üks grupp oli kaevanduse sissekäigu lähedal ja pääses tervena. Suurem grupp - 33 kaevurit - jäi lõksu viie kilomeetri kaugusel kaevanduse sissekäigust umbes 700 m sügavusel. 

Lõksu jäänud kaevurid üritasid välja pääseda ventilatsioonikanaleid pidi, aga neis puudusid redelid. Katsed rajada ummistunud käigu kõrvale tunnel põhjustasid uusi varinguid ja tööd peatati. Lõksujäänud kaevurite leidmiseks puuriti kaheksa 15 cm läbimõõduga puurauku. 19. augustil jõudis üks puurauk piirkonda, kus arvati olevat kaevurid, aga elumärke ei leitud. 22. augustil jõudis teine puurauk 688 m sügavusel kaldkäiku umbes 20 m kaugusel lõksujäänud kaevurite varjendist. Kaevurid kinnitasid käiku jõudnud puuriotsa külge kirja teatega, et 33 kaevurit on elus ja terved. 

Kaevurite päralt oli 50 m² varjend kahe pingiga, aga ventilatsiooniprobleemide tõttu pidid nad varjendist väljuma kaevanduskäikudesse. Neil oli liikumisruumi umbes 2 km. Vee kogumiseks kaevasid nad auke, vett saadi ka kaevanduses olevate masinate jahutusradiaatoreist. Toiduvaru oli igal kaevuril kaheks-kolmeks päevaks, aga toitu kasutati kokkuhoidlikult ja nii suutsid nad vastu pidada 17 päeva, kuni saadi kontakt päästjatega. Varjendini puuriti veel kaks puurauku ja nende kaudu toimetati varjendisse hapnikuga rikastatud õhku ning toitu.

Kaevurid toodi maa alt välja ükshaaval trossi otsas rippuva 54 cm läbimõõduga kapsliga Fénix-2 13. oktoobril. Kapsel liikus tunnelis kiirusega 1 m/s, ühe kaevuri ülesviimine kestis veidi üle kümne minuti. Kogu päästeoperatsioon esimese päästja laskumisest kaevandusse, kuni viimase päästja maapinnani jõudmiseni kestis veidi üle 25 tunni. Ühelgi 69 päeva kaevanduses lõksus olnud kaevuril ei olnud tõsiseid terviseprobleeme.
**Tallinna Jalapalli Liit** oli aastatel 1916–1917 Tallinnas tegutsenud praeguse Eesti Jalgpalli Liidu eelkäija. 

Asutajaliikmed olid Tallinna SS Olümpia, Tallinna ESS Kalev ja Tallinna VS Sport. 

2. juunil 1916 moodustasid Olümpia, Kalevi ja Spordi esindajad **Tallinna Jalapalli Liiga** (Revalskaja Futbol-Liga). Ajutise komitee esimeheks valiti Ado Anderkopp, kellest sai 1920 ka Eesti Spordi Liidu esimene esimees. 

24. augustil 1916 (vkj 11. august) kinnitati esimene **Tallinna Jalapalli Liidu** põhikiri.

1917. aasta sügisel, Saksa okupatsiooni ajal, oli Tallinna Jalapalli Liit sunnitud oma tegevuse lõpetama.

Otse tõlge:  
"Tallinna jalapalli liit kinnitatud.  
 -am- Nende päevade sees tuli Tallinna „Jalapalli Liidu" põhikiri kinnitatult asutajatele kätte. Ta on 11. augustil s.a. sisemiste asjade ministri würst Wolkonski poolt kinnitatud. Põhjuskiri saadeti umbes paari kuu eest Tallinnast Wenemaa kehalise kultura edendamise peajärelwalwaja kindral Wojeikowi kaudu sisemiste asjade ministeriumi.  
Põhjuskirja 1. punkt lausub: Tallinna „Jalapalli Liidul" on sihiks jalapallimängu Tallinnas ja Eesti kubermangus edendada ja kohalikke asjaarmastajate spordiseltse, kelle eeskavasse jalapallimäng kuulub, ühendada. See põhjuskiri maksab terve Eesti kubermangu kohta. Punkt 2-es seisab: Tallinna „Jalapalli Liit" asutatakse Tallinna spordiseltsi „Olümpia", Eestimaa spordiseltsi „Kalewi" ja Tallinna spordiringi „Spordi" poolt. Uute spordiseltside juurdeasutamiseks tuleb Wenemaa kehalise kultura edendamise pealewalwajalt iga kord luba küsida.  
Arwatavasti wotab nüüd jalapalli edu Tallinnas suuremat hoogu ja laieneb aegamisi ka muudesse kubermangu kohtadesse. Uue liidu asutamise koosolek on Tallinnas lähemail päewil."  
Tallinna Teataja, nr. 199, 2 september 1916

Viited
------

1. ↑  Niilop, Heigo, toim (2015). *Eesti Spordi Aastaraamat 1918-1940*. Tallinn: Eesti Spordiajaloo Selts. Lk 15-16. ISBN 9789949384631. `{{cite book}}`: parameeter `|pages=` ja `|page=` on topelt (juhend)
2. ↑  Tallinna Teataja, nr. 199, 2 september 1916
3. ↑   Eesti Spordileht, nr. 2, 1 veebruar 1940
**Olemus** (vanakreeka keeles *ousia*, ladina keeles *essentia*, saksa keeles *Wesen*) on filosoofias enamasti see, mis jääb asja muutudes samaks, olles asjale olemuslikuks.

Enamasti leitakse filosoofias, et olemus ei ole tabatav puhtalt meeltetaju abil.

Olemus saab esimest korda keskseks mõisteks Platoni filosoofias. Skolastikas kasutatav ladinakeelne termin *essentia* ('olev-us') on moodustatud Platonil ja Aristotelesel kasutusel olnud termini *ousia* ('olev-us') eeskujul. (See sõna on skolastikas siiski enamasti tõlgitud ladina sõnaga *substantia* 'substants'.) Enamik sõna "olemus" tähendusi filosoofia ajaloos lähtub nendest mõistetest. 

Olemus on ontoloogiliselt see, mis põhistab asja olemist iseeneses (*das Selbst-Sein*), sellele kõige omasemat, muutumatut loomust, eristades seda aegruumiliselt määratud muutlikust eksisteerimisest (*Dasein*, *existentia*). Asja olemus peab olema loogiliselt see, mille tõttu tema peale mõeldakse (*worauf es für die Zwecke des Denkens ankommt*), mis pannakse paika, säilitatakse ja rõhutatakse asja mõiste puhul (*was man im Begriffe der Sache festlegen, festhalten, betonen will, muß*). Olemus määratakse kindlaks ja määratletakse metoodilse otsustamise abil mõistena. Olemus on teadusliku mõiste objektiivne korrelaat. Tunnetuse suhtelisuse ja mittetäielikkuse tõttu on asja olemus ainult suhteliselt ja osaliselt (*relativ-partiell*), mitte aga absoluutselt ja tervikuna (*absolut-total*) kättesaadav. Olemuslik (*wesentlich*, *ousiôdês*, *essentialis*) on see, mis on vajalik mõiste moodustamiseks, mis kuulub asja koosseisu, mis on asja mõistest loogiliselt lahutamatu (näiteks olemuslik omadus). 

Olemus võib olla ka üksik substants (*Einzelsubstanz*), üksik asi (*Einzelding*). 

Asja olemuseni võib jõuda kogemuse üle metoodiliselt mõeldes.

Vaata ka
--------

* Substants ja aktsidents
* Missus
* Seesus
* Essents
* Olemuslikkus
* Loomus
* Essentsialism

Välislingid
-----------

* Eisler, Rudolf 1904. Wesen. – *Wörterbuch der philosophischen Begriffe*
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel on tööriistast; ehitise kohta vaata Puur (ehitis)* |

---

*Eriotstarbelised puurid:*  

• A – metallipuur,  

• B – puidupuur,  

• C – betoonipuur,  

• D – lame puidupuur,  

• E – universaalpuur metalli ja betooni puurimiseks,  

• F – plekipuur,  

• G – universaalpuur metalli, puidu ja kunstmaterjalide puurimiseks
**Puur** on lõikeriist, mida kasutatakse puurimisel materjali eemaldamiseks ja üldjoontes silindriliste aukude saamiseks, aga ka mitmetahuliste (kolmnurksete, ruudukujuliste, viie- ning kuuetahuliste, ovaalsete) aukude jaoks. Aukude tegemiseks on puur üldjoontes kinnitatud trelli või puurpingi puurpadruni külge. Puure saab liigitada kuju (keerd, lame, astmeline, forstner tüüpi), materjali, mille puurimiseks need mõeldud on (metall, puit, plastmass, betoon, kivi, klaas). või puuri valmistamiseks kasutatud materjali (süsinikteras, vähelegeeritud teras, kõvasulamiga varustatud teras, teemandiga varustatud teras) järgi.

Vaata ka
--------

* Vurrpuur

Viited
------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Puur** |

1. ↑  "The Different Types of Drill Bits". *diy network*.
Naftakatastroofi mõõtmed Mehhiko lahel 2010. aasta 24. mai seisuga (NASA satelliidifoto)
**2010. aasta Mehhiko lahe naftareostuse** põhjustas BP-le liisitud naftaplatvormil Deepwater Horizon 20. aprillil toimunud plahvatus ja järgnenud tulekahju Mehhiko lahel Macondo nafta- ja gaasileiukohas. Teadlaste andmetel on tegemist ajaloo suurima õnnetusest tingitud naftalekkega merekeskkonda.

Õnnetuse ajal tegutses USA-s Mehhiko rannikul ligi 4000 naftaplatvormi. Deepwater Horizon asus loode-kagusuunalise Mississippi delta pikenduse kaguotsas kõige enam avamere pool. See oli suurem kui jalgpalliväljak: 121 m pikk ja 78 m lai. Plahvatuses hukkus 11 ja sai vigastada 17 inimest. Ta uppus 2 päeva hiljem, 22. aprillil. Torusse, mis ühendas merepinnal olevat ujuvplatvormi merepõhjas oleva naftaleiukohaga, tekkis kolm pragu, millest igaühe kaudu hakkas naftat merre lekkima.

Pragusid püüti kinni toppida kummipallide, golfipallide, kummitükkide ja köiejuppide seguga, mis aga ebaõnnestus. Juba lekkinud naftat püüti nii kokku koguda kui ka ära põletada. Lekkinud naftasse lisati ka naftat lagundavaid mikroobe. Hinnanguliselt saadi kätte 3% ja põletati 5% lekkinud naftast, ülejäänu segunes pikapeale veega.

Augusti alguseks oli teadlaste hinnangul lekkinud ligi viis miljonit barrelit naftat. Umbes 800 000 barrelit sellest oli BP-l õnnestunud kinni püüda.

Vaata ka
--------

* Corexit ka COREXIT

Viited
------

1. 1 2  Gulf Spill Is the Largest of Its Kind, Scientists Say, The New York Times, 2. august 2010.
2. ↑  Erik Puura. Mehhiko lahe naftareostus 2010 – mis juhtus ja missugused on tagajärjed? 4. mai 2010. Vaadatud 19. aprillil 2020.
3. ↑  Erik Puura. Naftaleket Mehhiko lahes pole senini suudetud peatada 29. mai 2010. Vaadatud 19. aprillil 2020.
4. ↑  Nalco Europe: COREXIT® Oil Spill Dispersants.

Välislingid
-----------

* Erik Puura, Mehhiko lahe naftareostus 2010 – mis juhtus ja missugused on tagajärjed, 4. mai 2010
* Erik Puura, Katastroof meie silme all, Eesti Päevaleht, 27. mai 2010
* Erik Puura, Naftaleket Mehhiko lahes pole senini suudetud peatada, 29. mai 2010
**Olekuparameetrid** on füüsikalised suurused, mis iseloomustavad termodünaamilise süsteemi olekut. Kui olekuparameetrid jäävad ajaliselt muutumatuks, siis on süsteem termodünaamilises tasakaalus, s.t aine- ja energiavood süsteemis puuduvad (või püsivad muutumatuna – süsteemi väljundsuurused võrduvad sisendsuurustega). Olekuparameetrid kirjeldavad süsteemi hetkeolekut sõltumata sellest, kuidas süsteem selle olekuni jõudis.

Peamised olekuparameetrid on temperatuur, rõhk, ruumala (ehk maht), ainehulk (osakeste arv), entroopia ja termodünaamilised potentsiaalid: siseenergia, entalpia, Gibbsi vabaenergia. Muud olekuparameetrid tuletatakse nendest suurustest. 

Termodünaamilised olekuparameetrid jagunevad ekstensiivseteks ja intensiivseteks:

* ekstensiivsed parameetrid sõltuvad süsteemi ainehulgast; ekstensiivsed parameetrid on mass, ruumala (maht), entroopia, entalpia, siseenergia;
* intensiivsed parameetrid ei sõltu ainehulgast; peamised intensiivsed parameetrid on temperatuur, rõhk, tihedus (eriruumala pöördsuurus) ja molaarsed suurused (molaarmass, molaarruumala).

Kui jaotada süsteem kahte võrdsesse ossa, siis vähenevad ekstensiivsed parameetrid kahekordselt, intensiivsed parameetrid aga ei muutu. Näiteks kui klaasitäiest veest pool välja valada, siis väheneb vee kogus (ainehulk kui ekstensiivne suurus) poole võrra, aga vee temperatuur (intensiivne suurus) seejuures ei muutu.

Olekuparameetreid liigitatakse ka termilisteks ja energeetilisteks:

* termilised olekuparameetrid on temperatuur, rõhk ja erimaht (tihedus);
* energeetilised olekuparameetrid on siseenergia, entroopia, entalpia.

Olekuparametrite muutumise kulgu kirjeldavad protsessiparameetrid, nagu töö ja soojus.

Vaata ka
--------

* Olekuvõrrand

Välislingid
-----------

* Soojustehnika (loeng) – Termodünaamilised olekuparameetrid
Halgudest ja savist maja
**Puuhalgmasiivsavi seinakonstruktsiooni** ehitamiseks on kasutatud puuhalgusid ja savimörte.

Konstruktsioon
--------------

Peamiselt on levinud kahte tüüpi seinakonstruktsioone: lisasoojustusega ja ilma lisasoojustuseta seinakonstruktsioonid. Mõlema täitematerjaliks on puuhalud ja sideaineks on kasutatud erinevaid savimörte. Seinte paksus varieerub tavaliselt 30–60 cm vahel, kuid Põhja-Kanadas leidub ka seinu, mis on 90 cm paksud.

Seinu jaotatakse ka kandvateks ja mittekandvateks. Kandvateks puuhalgmassiivsavi seinakonstruktsioonideks kutsutakse seinu, kus puuhalgmassiivsavi seinakonstruktsioon on kandev element. Mittekandvateks puuhalgmassiivsavi seinakonstruktsioonideks kutsutakse seinu, kus kandvateks elementideks on eraldi postid ja talad. Puuhalgmassiivsavist seinte eeliseks on ilus välimus. Seinu saab laduda ringikujuliselt, mistõttu on põrandapinna ja välisseinapinna suhe optimaalsem, kui näiteks ristkülikukujulise põhiplaaniga hoonel. Puuhalgmasiivsavist seinte puuduseks on seina väike soojapidavus, mis ei vasta tänapäeval projekteeritavate hoonete nõuetele. Peale selle käituvad konstruktsioonis kasutatavad materjalid õhuniiskuse muutudes erinevalt, mistõttu tekivad ajapikku seintesse praod.

### Lisasoojustuseta seinakonstruktsioon

Lisasoojustuseta seinakonstruktsioonis asetsevad puuhalud läbivalt ühes reas. Paremaks soojapidavuseks on savimörtidesse lisatud halva soojusjuhtivusega täiteaineid (näiteks saepuru).

### Lisasoojustusega seinakonstruktsioon

Puuhalud on laotud kahes reas ning nende vaheline tühimik on täidetud isolatsioonimaterjaliga (näiteks saepuru). Sideainena kasutatavale mördile ei ole tavaliselt lisatud halva soojusjuhtivusega täitematerjale.

Ajalugu
-------

Seinakonstruktsiooni lihtsuse tõttu ei ole teada, kes on selle kasutusele võtja. Seepärast on ka ilmselt nii palju erinevaid tehnikaid. Tänapäeval on puuhalgmassiivsavi peamiselt kasutatud Põhja Ameerikas. Euroopas ja mujal maailmas leidub puuhalgmassiivsavi seinu võrdlemisi vähe.

Viited
------

* R. Mouterde, J.C. Morel, V. Martinet, Fre´de´ric Sallet. The mechanical performance of cordwood. 2011 Biosystems Engineering. Kättesaadav:  03.05.2018
* Clark Snell and Tim Callahan. Building Green. – New York: Lark Books, 2005.- 615 lk.
**Timofei Samsonov** (vene keeles *Самсонов Тимофей Петрович*; 9. mai 1888 – 28. oktoober 1956) oli Nõukogude sõjaväelane ja riikliku julgeoleku (Tšekaa) juhtivtöötaja.

Timofei Samsonov lülitus Venemaa keisririigis poliitilisse tegevusse varakult, kuuludes algul anarhokommunistide liikumisse, osales terroriaktide läbiviimises Bessaraabias ja Ukrainas, aastatel 1907–1914 viibis asumisel ja vanglates.

Aastatel 1915–1917 viibis Samsonov emigratsioonis Suurbritannias, kus mõisteti ka Esimene maailmasõja ajal Briti kohtu poolt sõjavastaste väljaastumiste eest kuueks kuuks sunnitööle, misjärel saadeti Suurbritanniast välja.

Pärast 1917. aasta oktoobrirevolutsiooni Venemaal kuulus Samsonov 1918. aastal Tšeljabinski Sõja-Revolutsioonikomiteesse.

Venemaa kodusõja ajal, alates 1918. aastast teenis Timofei Samsonov 3. armee sõjalise kontrolli osakonna (armee sõjaline vastuluure) instruktorina, seejärel aga 3. armee Eriosakonna ülemana. Venemaa kodusõja ajal 1919. aasta veebruaris astus Timofei Samsonov VK(b)P-sse, bolševike parteisse.

Alates 1919. aasta kevadest määrati Timofei Samsonov Moskva kontrrevolutsiooni ja sabotaaži vastu võitlemise Erakorralise Komisjoni eriosakonna ülemaks;

1920. aastal sai ta Ülevenemaalise EKi Salajase Operatiivvalitsuse Salajase osakonna ülemaks;

1923. aastal sai Valgevene-Balti raudtee esimehe asetäitjaks;

1924–1926 oli NSV Liidu Kõrgema Rahvamajandusnõukogu liige (revisjonivalitsuse ülem);

1927–1936 oli ÜK(b)P KK Sekretariaadi asjadevalitseja;

1936. aastast Mežrabpomfilmi (*«Межрабпомфильма»*) direktor;

1936. aasta augustist kuni 1938. aasta veebruarini Kommunistliku Internatsionaali Kesktäitevkomitee asjadevalitseja.

20. veebruaril 1938 kinnitati ta NSV Liidu Teaduste Akadeemia kirjastuse direktoriks, kellena töötas kuni 1939. aasta augustini, mil vabastati ametikohalt ja represseeriti, kuid ei hukatud.
Olav Sepp, võitnud 2010. aastal Paul Kerese mälestusturniiri
**2010. aasta Paul Kerese rahvusvaheline mälestusturniir** oli Paul Kerese mälestusfestivali raames Tallinnas peetud suurmeistrinormiga põhiturniir klassikalises males.

28. jaanuarist 3. veebruarini 2010 Tallinnas Paul Kerese Malemajas peetud turniiril 
saavutas esikoha Eesti rahvusvaheline meister Olav Sepp 7 punktiga 9-st edestades talle järgnenud suurmeistreid pooleteist punktiga. Seejuures täitis ta kolmandat korda suurmeistrinormi (6 punkti).

Turniiril kasutati ajakontrolli 90 minutit partiile, millele lisandus 30 sekundit igale käigule.

Turniiri lõpptabel
------------------

1. rm Olav Sepp (Eesti) 7 punkti 9-st, 2.–4. rsm Meelis Kanep (Eesti), rsm Šarūnas Šulskis (Leedu) ja rsm Kaido Külaots (Eesti) 5,5 p, 5. rm Aleksandr Volodin (Eesti) 5 p, 6.–9. rm Arturs Neikšāns (Läti), rm Ilmārs Starostīts (Läti), rm Artjom Smirnov (Venemaa) ja rm Tarvo Seeman (Eesti) 3,5 p, 10. fm Andrei Šiškov (Eesti).

Viited
------

1. ↑  Paul Kerese rahvusvaheline mälestusturniir 2010. maleliit.ee
Timo Steiner 2022. aasta Arvamusfestivalil
**Timo Steiner** (sündinud 6. mail 1976) on eesti helilooja ja koolijuht. 

Timo Steiner on lõpetanud 1994. aastal Tallinna Muusikakeskkooli kompositsiooni erialal (õpetajad René Eespere, Toomas Trass, Mati Kuulberg) ja 1999. aastal Eesti Muusikaakadeemia (juhendaja Jaan Rääts). Aastatel 1999–2001 õppis ta Eesti Muusikaakadeemia magistrantuuris Raimo Kangro käe all. 

1997. aastal asutas Timo Steiner Poogenklaveri Ansambli ning oli selle kunstiline juht kuni tegevuse lõpetamiseni aastal 2000.

1999. aastal pani Steiner koos Ülo Kriguliga aluse Eesti Muusikaakadeemia Sügisfestivalile ning on alates 2003. aastast festivali kunstiline juht. 

1996. aastast töötas Steiner Tallinna Muusikakeskkoolis kompositsiooni ja muusikateoreetiliste ainete õpetajana, alates 2005. aasta sügisest kuni 2021. aasta kevadeni oli ta ka Tallinna Muusikakeskkooli direktor. 13. aprillil 2021 valiti Timo Steiner Tallinna Muusika- ja Balletikooli direktoriks. Sellesse ametisse astus ta 2. mail 2021. 

Eesti Heliloojate Liidu liige aastast 1999.

Aastatel 2012–2015 oli ta Eesti Televisiooni muusikasaate "MI" autor ja saatejuht ning 2005–2006 eesti heliloojaid portreteeriva ETV saatesarja "Elus helid elus" autor ja saatejuht. Ta on olnud saatejuht või esineja ka muudes kultuurisaadetes.

Tunnustus
---------

* 2002 Heino Elleri nimeline muusikapreemia
* 2006 Eesti Kultuurkapitali helikunsti sihtkapitali aastapreemia (koos Ülo Kriguliga, festivali Eesti Muusika Päevad korraldamise ja Eesti nüüdismuusika propageerimise eest)
* 2011 Eesti Kultuurkapitali helikunsti sihtkapitali aastapreemia (isikupärase uusooperi ning tõhusa tegevuse eest publitsistikas ja haridusmaastikul)
* 2019 Eesti Muusikanõukogu muusikapreemia (piire laiendav looming)

Viited
------

1. ↑  Timo Steiner ETV muusikasaate "MI" autori ja saatejuhina ERR Arhiiv. Vaadatud 12.04.2022.

Välislingid
-----------

* Timo Steiner Eesti Muusika Infokeskuse veebilehel (vaadatud 12.07.2012)
Umurga kirikumõis (Läti)Umurga kirikumõis
Asendikaart
Umurga kirikumõis 1903. aasta kaardil. Väljavõte kaardilt "Wegekarte des Wolmarschen Kreises mit den Kirchspiels- und Gutsgrenzen" (1903). Mõisa maad on kaardil tähistatud ristiga
**Umurga kirikumõis** (saksa keeles *Ubbenorm Pastorat*, läti keeles *Umurgas mācītājmuiža*) oli kirikumõis Liivimaal Volmari kreisis Umurga kihelkonnas. Mõisakompleks jääb tänapäeval Limbaži piirkonda ja Umurga valda Umurga küla maadele.

Mõisa suurus
------------

Bienenstammi andmetel oli mõisa suurus 1816. aastal 1 ja 1/4 adramaad, sellele allus 52 mees- ja 53 naishinge. Aastal 1688 oli kirikumõisa suurus üks adramaa. 1734. aastal oli adramaid 1 ja 1/4, 1757. aastal aga 1 ja 1/4. Aastal 1832 oli mõisal adramaid 1 ja 17/20, aastal 1881 aga 1 ja 3/80 adramaad mõisale kuuluvate talude valduses.

Viited
------

1. ↑  Bienestamm, H. von. Geographischer Abriss der drei deutschen Ostsee-Provinzen Russlands, oder der Gouvernemens Ehst-, Liv- und Kurland. Riga: Deubner, 1826, lk 250.
2. ↑  Materialien zu einer Geschichte der Landgüter Livlands, Heinrich von Hagemeister; lk. 144
3. ↑  Stryk, Leonhard von. Beiträge zur Geschichte der Rittergüter Livlands. Zweiter Teil. Der lettische District. Dresden: Druck von Albanus´schen Buchdruckerei, 1885, lk 221.

Umurga kirik.
Umurga kihelkond

**Kirik**: Umurga kirik  

**Mõisad**: Umurga kirikumõis | Ārciemsi mõis | Āstere mõis | Kaijese mõis | Kalnamuiža mõis | Katvari mõis | Ķipēni mõis | Muižkalnsi mõis | Pociemsi mõis | Roperbeķi mõis | Rucka mõis | Sārumi mõis | Tiegaži mõis | Umurga mõis | Vainiži mõis
Anatoli Lukjanov
**Anatoli Lukjanov** (Анатолий Иванович Лукьянов; 7. mai 1930 Smolensk – 9. jaanuar 2019 Moskva) oli NSV Liidu partei- ja riigitegelane ja Venemaa poliitik, viimane Nõukogude Liidu Ülemnõukogu esimees 1990. aasta 15. märtsist kuni 1991. aasta 4. septembrini.

Anatoli Lukjanov oli õigusteaduste doktor (1979) ja alates 2004. aastast Moskva Ülikooli professor.

Poliitiline tegevus NSV Liidus
------------------------------

Anatoli Lukjanov osales 1977. aastal NSV Liidu Konstitutsiooni ettevalmistamisel, aastatel 1977–1983 oli ta NSV Liidu Ülemnõukogu Presiidiumi sekretariaadi juhataja.

Aastatel 1983–1985 oli Anatoli Lukjanov NLKP KK üldosakonna juhataja asetäitja, 1985–1987 juhataja ning aastatel 1987–1988 NLKP KK administratiivorganite osakonna juhataja.

1985. aastal valiti Anatoli Lukjanov NLKP Keskkomitee liikmeks ja Vene NFSV Ülemnõukogu saadikuks.

Ta on olnud ka NLKP KK sekretär (1987—1988) ja NLKP KK Poliitbüroo liikmekandidaat (1988—1990). 

1987. aastal valiti Anatoli Lukjanov NSV Liidu Ülemnõukogu liikmeks ja oli aastatel 1988–1989 NSV Liidu Ülemnõukogu Presiidiumi esimehe esimene asetäitja. 1989. aastal valiti NSV Liidu Rahvasaadikute Kongressi ja Ülemnõukogu liikmeks.

NSV Liidu Ülemnõukogu viimase esimehena oli ta algul NSV Liidu esimese ja viimase presidendi Mihhail Gorbatšovi poolehoidja, hiljem aga oponent.

Poliitiline tegevus Venemaa Föderatsioonis
------------------------------------------

Anatoli Lukjanov osales 1991. aastal augustiputšis ja teda hoiti kuni 1992. aasta detsembrini eeluurimisisolaatoris. Teda süüdistati riigireetmises ja võimuhaaramise katses kuid koos teiste putšis osalenutega amnesteeriti ta 1994. aastal. 
Vabanenud 1992. aasta lõpus vahi alt, valiti ta 1993. aastal kommunistide nimekirjas Riigiduumasse. Anatoli Lukjanov oli üks Venemaa Föderatsiooni Kommunistliku Partei asutajaid 1993. aastal ja selle Presiidiumi liige aastatel 1994—2000. 

Duumasaadiku ametit pidas ta kuni 2003. aastani.

Autasud
-------

* Tööpunalipu orden (1971)
* Oktoobrirevolutsiooni orden (1980)
* Smolenski linna aukodanik (2000)
* Vene Föderatsiooni teeneline jurist (2012)

Viited
------

1. ↑  "Smolenski riiklik muuseum". Originaali arhiivikoopia seisuga 22. aprill 2016. Vaadatud 10. jaanuaril 2019.
2. ↑  Venemaa presidendi ukaas nr 902
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib Wyomingi linnast; Kansase linna kohta vaata artiklit Lost Springs (Kansas).* |

---

**Lost Springs** (inglise keeles 'Kadunud allikas') on linn USA-s Wyomingi osariigis Converse'i maakonnas.

Lost Springs asub maantee U.S. Route 18 ääres Suurel tasandikul. Valitseb külmade ja kuivade talvede ning soojade ja võrdlemisi sajuste suvedega kliima. Jaanuaris langeb madalaim keskmine õhutemperatuur −12 °C-ni ja juulis tõuseb kõrgeim keskmine õhutemperatuur 30 °C-ni. Sajab 345 millimeetrit aastas.

2010. aasta USA rahvaloenduse kohaselt elas seal neli inimest. 2000. aasta andmetel oli elanikke aga 1, millega oli see ainus linn USA-s, kus elas ainult üks inimene.

Lost Springsi linnapea on Leda Price. Lost Springsis asuvad postkontor, kauplus ja linnavalitsushoone. Linnast möödub Chicago and North Western Transportation Company raudtee haruliin.

Ajalugu
-------

Lost Springsi silt 2007. aastal
Lost Springsi piirkonda rajati asula 1880. aastatel. See sai nime selle järgi, et raudteetöölised ei suutnud leida selle ala maakaardil märgitud allikat.

Lost Springs sai linnaõigused 1911. aastal. 1910. aastate alguses elas seal üle 200 inimese, kellest suurem osa töötas lähedal asuvas Rosini kivisöekaevanduses. Sel ajal asus seal mitu ettevõtet ja pank. 1914. aastal hakkas ilmuma linna oma ajaleht Lost Springs Times. Pärast seda, kui kaevandus umbes 1921. aastal suleti, hakkas elanike arv linnas kiiresti vähenema. 1930. aastal lõppes tegevus ka lähedal asuval Lance Creeki naftaväljal. 1930. aastaks oli elanike arv vähenenud 65-ni ja 1940. aastaks 38-ni.

1960. aastaks oli elanike arv vähenenud juba viieni. 1976. aastal nimetati seda USA väikseimaks linnaõigustega linnaks.

Aastatel 1923–1928 asus linnas keskkool.

Viited
------

1. ↑
2. ↑  "Hometown U.S.A.: Lost Springs, Wyo. Population quadruples -- to 4". Los Angeles Times. 15. mai 2011. Vaadatud 11.12.2016
3. ↑  Lost Springs -- Wyoming Tales and Trails. Vaadatud 11.12.2016

Välislingid
-----------

* "Next Exit, Main Street" - Lost Springs, WY. Population: 1". YouTube.com
Sahha (Jakuutia) Vabariigi vapp
**Sahha (Jakuutia) Vabariigi Riigikogu (Il Tümene)** (jakuudi keeles Саха Өрөспүүбүлүкэтин Ил Түмэнэ; vene keeles Государственное Собрание (Ил Тумэн) Республики Саха (Якутия)) on Sahha (Jakuutia) Vabariigi parlament, Sahha (Jakuutia) Vabariigi riigivõimu esindus-, seadusandlik- ja kontrollorgan.

Sahha parlament on ühekojaline. Il Tümenes on 70 liiget, kes valitakse vabadel valimistel viieks aastaks.

Ajalugu
-------

4. aprillil 1992 võttis Sahha (Jakuutia) Vabariigi Ülemnõukogu vastu uue konstitutsiooni. See jõustus 27. aprillil. Uue konstitutsiooni kohaselt on Sahha (Jakuutia) Vabariik suveräänne riik, Venemaa Föderatsiooni võrdõiguslik liige, mille kõrgem seadusandlik organ Riigikogu (Il Tümene) on ennetähtaegselt oma tegevuse lõpetanud Sahha (Jakuutia) Vabariigi Ülemnõukogu õigusjärglane.

Il Tümene esimesed valimised toimusid 12. detsembril 1993. Parlamenti valiti 56 saadikut, neist 35 Vabariigi kotta (Палата Республики) ja 21 Esindajate kotta. Aastatel 1993–2002 oli Sahha parlament kahekojaline. Parlamendi teise koosseisu valimistel 28. detsembril 1997 valiti 70 rahvasaadikut – kummasegi kotta 35 inimest. 29. detsembril 2002 valiti Sahha ühekojalisse parlamenti 70 rahvasaadikut.

Il Tümene koosseisud
--------------------

* I koosseis (12. detsember 1993 – 28. detsember 1997)
* II koosseis (28. detsember 1997 – 29. detsember 2002)
* III koosseis (29. detsember 2002 – 2. märts 2008)
* IV koosseis (2. märts 2008 – september 2013)
* V koosseis (2. oktoober 2013 – 2018)

Sahha (Jakuutia) Vabariigi Riigikogu (Il Tümene) Vabariigi Koja esimehed
------------------------------------------------------------------------

* Jegor Larionov (1993–1998)
* Vassili Filippov (1998 –2003)

Sahha (Jakuutia) Vabariigi Riigikogu (Il Tümene) Esindajate Koja esimehed
-------------------------------------------------------------------------

Sahha parlamendi esimees Aleksandr Žirkov
* Afanassi Illarionov (1993–1998)
* Nikolai Solomov (1998–2003)

Sahha (Jakuutia) Vabariigi Riigikogu (Il Tümene) esimehed
---------------------------------------------------------

* Nikolai Solomov (2003–2005)
* Njurgun Timofejev (2005–2008)
* Vitali Bassõgõssov (2008–2013)
* Aleksandr Žirkov (alates 2013)

Sahha (Jakuutia) Vabariigi seadusandliku võimu esindajad Föderatsiooninõukogus
------------------------------------------------------------------------------

* Jegor Larionov (1996–1998)
* Nikolai Solomov (1998–2002)
* Robert Burnašov (2002–2003)
* Aleksandr Matvejev (2003–2013)
* Aleksandr Akimov (2013–2018)

Viited
------

1. 1 2  Конституция (Основной Закон) Республики Саха (Якутия). constitution.garant.ru
2. 1 2  Исторический обзор. iltumen.ru

Välislingid
-----------

* Koduleht. iltumen.ru
* Государственное Собрание (Ил Тумэн). ysia.ru
1965. aasta Eesti NSV – Soome sõpruskohtumine poksis toimus 15. jaanuaril Helsingis, sellase nimetusega *Messuhalli*s (praeguse nimetusega *Töölön kisahalli* ja aadressiga Paavo Nurmen kuja 1 D). Eesti NSV võitis 6:4.

  

Kärbeskaal (kuni 51 kg): Teppo Oksanen (Soome) – Rein Pajur (Eesti NSV) 2 - 1

Kukk-kaal (kuni 54 kg): Mart Keersalu (Eesti NSV) – Pauli Kemppainen (Soome) 3 - 0

Sulgkaal (kuni 57 kg): Harry Kozlovski (Eesti NSV) – Risto Meronen (Soome) 3 - 0

Kergekaal (kuni 60 kg): Antero Halonen (Soome) – Aleksandr Lomov (Eesti NSV) 3 - 0

I kergekeskkaal (kuni 63,5 kg): Mauri Ruonala (Soome) – Jaroslav Melnitšuk (Eesti NSV) KO 3

II kergekeskkaal (kuni 67 kg): Pentti Valtonen (Soome) – Priidik Kippar (Eesti NSV) TKO 3

I keskkaal (kuni 71 kg): Aniss Murtazin (Eesti NSV) – Yrjö Sikiö (Soome) RSC 3 

II keskkaal (kuni 75 kg): Arved Väikmeri (Eesti NSV) – Leo Salonranta (Soome) 3 - 0

Poolraskekaal (kuni 81 kg): Pavel Dubovik (Eesti NSV) – Svjatoslav Aleksandroff (Soome) RSC 2

Raskekaal (üle 81 kg): Koit Joor (Eesti NSV) – Reino Kivekäs (Soome) 3 - 0

Vaata ka
--------

* Eesti-Soome maavõistlused poksis

Kirjandus
---------

* "Täna poksimaavõistlus Soome-Eesti NSV". *Spordileht* 15.01.1965
* "Soome-Eesti NSV. Meie poksijate kaks 6:4 võitu". *Spordileht* 18.01.1965
**Anatoli Tõmoštšuk** (ukraina *Анатолій Тимощук*; sündinud 30. märtsil 1979 Lutskis) on endine Ukraina jalgpallur.

Ta on mänginud ka Peterburi Zenitis ja Müncheni Bayernis.

Tõmoštšuk oli mängijakarjääri ajal Ukraina üks armastatumaid jalgpallureid, kuid 2022. aasta veebruaris alanud sõja järel on ta selgelt väljendanud oma meelsust, jätkates tööd Venemaal Zeniti treenerina ning vaikides Ukraina sõja osas.

Seetõttu otsustas Ukraina jalgpalliliit tühistada tema saavutused mängijana ning ametlikult võeti talt ära kõik tiitlid. Lisaks võib ta ilma jääda oma treenerilitsentsist, sest selle on väljastanud Ukraina. 

Tõmoštšuk kaebas Ukraina jalgpalliliidu otsuse edasi selle apellatsioonikomiteesse, kuid seal lükati tema palve otsus ümber pöörata tagasi.

Lisaks kuulub ta Ukraina riigi poolt ametlikult sanktsioneeritud sportlaste hulka ning jäi ilma sünnilinna Lutski aukodaniku tiitlist. 

| * v
* r
Ukraina koondis  –  UEFA Euro 2016 |
| --- |
| 

* 1 Boiko
* 2 Butko
* 3 Hatšeridi
* 4 Tõmoštšuk
* 5 Kutšer
* 6 Stepanenko
* 7 Jarmolenko
* 8 Zozulya
* 9 Kovalenko
* 10 Konopljanka
* 11 Seleznjov
* 12 Pjatov
* 13 Ševtšuk (c)
* 14 Rotan
* 15 Budkivski
* 16 Sõdortšuk
* 17 Fedetski
* 18 Rõbalka
* 19 Garmaš
* 20 Rakõtski
* 21 Zintšenko
* 22 Karavajev
* 23 Ševtšenko
* Treener: Fomenko

 | Ukraina |
**Hatha jooga** (sanskriti sõnast हठ, *haṭha*, 'tugevus') on India joogatraditsioonist pärinev kehaliste harjutuste süsteem, mille eesmärk on korrastada inimese keha ja psüühika toimimist. Kõnekeeles nimetatakse hatha joogat kui kehaliste harjutuste süsteemi ka lihtsalt joogaks.

Üks mõjukamaid tekste hatha jooga teemal on 15. sajandist pärinev "Haṭha Yoga Pradīpikā", mille kirjutas Svāmi Svātmārāma. Olulised ajaloolised allikad on ka "Gheranda Samhita" ja "Shiva Samhita" ning hilisem, Srinivasabhatta Mahayogaindra kirjutatud "Hatharatnavali". 16.–17. sajandist pärineva Shiva Samhita kohaselt rajas hatha jooga jumal Šiva.

Hatha jooga praktikas pööratakse suurt tähelepanu kehaasenditele (*āsana*) ja hingamisele (*prānāyāma*) ning erilise energiat kandva ihuvedeliku (*kundalini*) suunamisele. Oluline on ka keha puhastamine, askees, maagia jpm. Kõik see teenib vaimset arengut ja aitab kaasa üleloomulike võimete (*siddhi*) saavutamisele.

Hatha jooga sugemeid on nüüdisajal läänemaailmas rakendatud ravikehakultuuris ja meditsiinis. Mitmesugused hatha jooga treeningud ja koolitused on 1990. aastatest levinud ka Eestis. Enamasti ei pöörata nende puhul erilist tähelepanu vaimsetele väärtustele. Ameerika Ühendriikides on hinduistliku liikumise juhtiv organisatsioon *Hindu American Foundation* juhtinud tähelepanu sellele, kuidas vaimse õpetuse traditsioon on taandatud üksnes kehalistele poosidele.

Viited
------

1. ↑  James Mallinson, *Hatha Yoga*
2. ↑  Swami Muktibodhananda Saraswati and Swami Satyananda Saraswati. *Hatha Yoga Pradipika*. Yoga Publications Trust, 2000, ISBN 978-81-85787-38-1, p. 1.
3. ↑  Patañjali, "Yogasūtra", tõlkinud Martti Kalda, 2015, lk 58.
4. ↑  Mikel Burley, *Haṭha-Yoga: Its Context, Theory, and Practice*, Delhi: Motilal Banarsidass Publ. (Jan 1, 2000)
5. ↑  Patañjali, "Yogasūtra", tõlkinud Martti Kalda, 2015, lk 57–59.
6. ↑  Not as Old as You Think Open, 12 February 2011

Välislingid
-----------

* Not as Old as You Think Open, 12 February 2011
**Ildar Abdrazakov** (baškiiri Абдразаҡов Илдар Әмир улы; sündinud 26. septembril 1976 Ufas) on baškiiri päritolu Venemaa ooperilaulja (bass).

2004. aastal tegi ta debüüdi Metropolitan Operas ja on seejärel seal regulaarselt esinenud. Samal aastal esines ta ka La Scalas, esitades Rossini ooperis "Mooses Egiptuses" Moosese osa. 2009. aastal esines ta samas rollis Salzburgi festivalil. Samal aastal esines ta esimest korda Londonis Royal Opera House'is.

Ta on mänginud Fjodor Šaljapini rolli filmides ja telesarjades.

Abdrazakov on salvestanud albumeid Rossini, Verdi, Šostakovitši, Rahmaninovi jt heliloojate loominguga. 2017. aastal sõlmis ta eksklusiivse salvestuslepingu Deutsche Grammophoniga.

Chicago sümfooniaorkestri Giuseppe Verdi "Reekviemi" salvestus Abdrazakovi osalusel ja Riccardo Muti dirigeerimisel võitis 2010. aastal kaks Grammy auhinda.

2016. aastal asutas ta noorte talentide toetuseks omanimelise fondi.

Veebruaris 2023 teatas ta, et katkestab koostöö Metropolitan Operaga. La Scala otsustas tühistada Abdrazakovi eelolevad esinemised. Veel novembris 2022 kaitses La Scala otsust avada hooaeg Mussorgski Boriss Godunoviga, mille peaosas esineb Abdrazakov.

2013. aastal pälvis ta Venemaa teatriauhinna "Kuldne Mask". 2021. aastast on ta Venemaa teeneline kunstnik.

Ka tema vend Askar Abdrazakov on ooperilaulja.

Viited
------

1. ↑
2. ↑
3. ↑

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Ildar Abdrazakov** |

* 
* 
* Stephan Burianek, Im Dienste des Bösen, 22. veebruar 2023, OpernNews (saksa keeles)
Lothar Schmid (2005)
**Lothar Maximilian Schmid** (10. mai 1928 Radebeul – 18. mai 2013 Bamberg) oli saksa malekohtunik ja maletaja, rahvusvaheline arbiiter (1975), rahvusvaheline suurmeister (1959), kirimale suurmeister (1959). 

Ta sai tuntuks mitme male maailmameistrivõistluste tiitlimatši peakohtunikuna (1972. aastal Reykjavíkis peetud Robert Fischeri ja Boriss Spasski, 1978. aastal Baguios Anatoli Karpovi ja Viktor Korchnoi vahel ning 1986. aastal Londonis ja Leningradis mängitud MM-matšil Anatoli Karpovi ja Garri Kasparovi vahel). Schmid oli ka 1992. aastal Sveti Stefanis mitteametliku MM-revanšmatši Fischer–Spasski peaarbiiter. 

Maletajana tuli ta 1941. aastal 13 aasta vanuses Dresdeni meistriks. Mängis korduvalt Lääne-Saksamaa meistrivõistlustel, kus 1949. aastal jagas esikohta, 1955. ja 1959. aastal tuli teiseks. Ta sai 1951. aastal FIDE-lt rahvusvahelise meistri nimetuse. Suurmeistriks sai 31-aastaselt 1959. aastal. 1968. aastal Bambergi turniiril jagas Paul Kerese järel koos valitseva maailmameistri Tigran Petrosjaniga teist kohta.

Schmid mängis Lääne-Saksamaa võistkonna koosseisus 11 maleolümpial (1950–1964, 1968, 1970, 1974). Sai olümpiatel kaks võistkondlikku pronksmedalit (1950, 1964).

Välislingid
-----------

 Lothar Schmid – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
**Nauru vapp** on Nauru Vabariigi riigivapp. 

Vapp kavandati pärast riigi iseseisvumist 1968 ning võeti ametlikult kasutusele 1970ndate alguses.

Kirjeldus
---------

Vapikilbi ülemises osas on kuldsel punutud taustal hõbedane (valge) fosfori alkeemiline sümbol. 

Vapikilbi alumise osa vasakul poolel on hõbedasel (valgel) taustal must fregatilind, kes istub siniste ookeanilainete kohal punasel ridval. Vapikilbi alumise osa paremal poolel on sinisel taustal õitega ilulehiku oks. 

Vapikilbi ümber on kujutatud hõimupealiku tseremoniaalsed atribuudid – palmilehtedest nöörid, fregatilinnusuled ja haihambad. 

Vapikilbi kohal on samasugune valge täht nagu Nauru lipul. 

Valge tähe kohal on lint, millele on kirjutatud "NAOERO" (Nauru naurukeelne nimi). 

Vapikilbi all on lint Nauru deviisiga "GOD'S WILL FIRST" (inglise keeles 'kõigepealt Jumala tahe').

Tõlgendus
---------

Punutud kuldne taust sümboliseerib Nauru rahvast, fregatilind saare loomastikku, ilulehikuõied saare taimestikku, fosfori sümbol fosforiidi kaevandamist.

Vaata ka
--------

* Nauru lipp

Välislingid
-----------

* Vapi kujutis
Vabadussambast mööduvad rongkäigust osavõtjad lätlaste rahvuslippudega (2. juuli 2023)
**27. üldlaulupidu ja 17. tantsupidu hüüdlausega "Kopā augšup"** (eesti keele otsetõlkes **"Üheskoos üles"**) peeti Läti pealinnas Riias kümne päeva kestel 30. juunist kuni 9. juulini aastal 2023.

2. juulil toimus tunde kestnud rongkäik.

6. juulil lauldi Ukraina Ülemraada esimehe Ruslan Stefantšuki kohalolul umbes 16 000-kesi Ukraina hümni ("Ще не вмерла України").

Mežaparka laululaval ja Daugava staadionil toimusid põhiüritused, mida lõpetas öölaulmine 10. juuli hommikuni.

Festivalidega tähistati 150 aasta möödumist Läti esimesest üldisest laulupeost, mis toimus aastal 1873.

Läti ajaloo ühte kõige suuremat sündmust korraldas Läti Riiklik Kultuurikeskus.

Sellest võttis osa üle 40 000 laulja ja tantsija, nii Lätist koha peal kui ka mujalt maailmast.

Vaata ka
--------

* Läti üldlaulu- ja tantsupidu

Viited
------

1. ↑
2. ↑
3. ↑
4. ↑
5. ↑

Välislingid
-----------

* Ametlik veebilehekülg
**Ilga K.** (tema nimi on eri andmetel *Ilga Kirps* või *Ilga Kirks*; sündinud 28. veebruaril 1925) oli Läti talutüdruk Riia lähedalt Trapenest. 

Parapsühholoogiaalases kirjanduses esineb ta tavaliselt perekonnanime esitähega – Ilga K. Ilga oli vaimse arengu peetusega. Ta ei osanud lugeda ega kirjutada. Oma nime oskas kirjutada. Ka suguvõsa uuriti, kõik olid terved, välja arvatud Ilga emapoolse isa vend, kel olevat olnud suur pea (vesipea?). Ema vend oli terve. Katsete käigus luges ta erinevaid tekste ja lahendas matemaatikaülesandeid läbi teises toas oleva katseisiku silmade, kes talle ette pandud materjale vaatas. Katse ajal mängis Ilga kõrvaliste asjadega. 

Läti Ülikooli kohtumeditsiini dotsent dr Ferdinand von Neureiter uuris 1935. aasta kevadel Ilga meeltevälise taju võime piire. Tüdruk oli siis 8- või 9aastane. Ilga saabus Riiga 8. aprillil. Neureiter avaldas uurimistulemused trükis: "Wissen um fremdes Wissen, auf unbekantem Wege erworben", Leopold Klotz Verlag Gotha, Riga 1935, 56 lk. Väljaanne sisaldab katsete tingimuste, läbiviimise ja tulemuste protokolli, 9 ... 2 kirjaproovi ja 2 tabelit. Eessõna on kirjutatud 13. juulil 1935. 

Katseprotokollide kohaselt Ilga kordas järgi ka sõnu (sh võõrkeelseid) ja numbreid, mida katseisikutele teises toas näidati. Oma ema ja isa loetavat materjali kordas Ilga veatult, venna puhul oli üks ebatäpsus, õega tehtud katse nr 35 sisaldas kaks ebatäpsust. Katses nr 39 kui "saatjaks" oli Neureiter ise, ei näinud Ilga üheksast sõnast kolme. Ülejäänud katsed olid täpsed, st Ilga luges kõik ülesanded veatult.

Ilga uurimises osalesid ka teised teadlased (farmakoloogiainstituudi direktor dr C. Amsleter, elektrotehnika instituudi direktor inseneriasjanduse doktor A. Brückmann, religiooniajaloo õppetooli hoidja teoloogiadoktor G. Mensching jt). Professor Hans Bender avaldas 1938–1940 vähemalt kaks selleteemalist artiklit parapsühholoogia alastes ajakirjades. Katseisikule näidati midagi ja Ilga hõikas täpselt seda mida nägi, kui tegu tähtede või numbritega.

Hiljem moodustas Läti haridusministeerium Ilga võimete uurimiseks 13 eksperdist komisjoni, mis töötas 1936–1937 ja mida juhtis Riia ülikooli eksperimentaalpsühholoogia labori juhataja dr Paul Dahle. Teadlased pakkusid fenomeni seletuseks välja erinevaid teooriaid, sh teksti lugeva inimese tahtmatute liigutuste vahendamine, kõneelunditelt ülinõrkade helisignaalide vastuvõtmine ja otsene mõtetelugemine. Uurimistulemused publitseeriti artiklis "Experimentelle Untersuchungen uber das Gedankenslesen dallettischen Madchens Ilga K.", Zeitschrift fur angewandte Psychologie und Charakterkunde 58 (1940), 273-316.

Vaata ka
--------

* meelteväline taju
* parapsühholoogia
* Silva meelekontroll

Kirjandus
---------

* Hans Bender. The case of Ilga K.: Report of a phenomenon of unusual perception. – *The Journal of Parapsychology*, 2, 1 (1938), 5–22.
* Paul Dahle. Experimentelle Untersuchungen über das Gedankenslesen des lettischen Mädchens Ilga K. *Zeitschrift für angewandte Psychologie und Charakterkunde*, 58 (1940), 273–316.
Mees kõneleb nauru keelt
**Nauru keel** (*dorerin Naoero*) on mikroneesia keelte hulka kuuluv keel, mida kõneldakse Naurul, kus see on kõrvuti inglise keelega ametlik keel. 

Kõnelejate arv on umbes 6000.

Murded
------

Aastal 1937 Sydneys avaldatud aruande kohaselt oli Naurul kuni 1888. aastani, mil Saksamaast sai Nauru koloniaalvõim, ning enne esimeste nauru keeles avaldatud tekstide avaldamist hulk murdeid. Erinevused olid osalt nii suured, et eri paikadest pärit inimestel oli ilmseid raskusi üksteisest arusaamisega. Sedamööda, kuidas kasvas võõrkeelte mõju ning avaldati rohkem naurukeelseid tekste, kujunes ühtne kirjakeel, mida edendasid ka sõnaraamatud ning Alois Kayseri ja Philip Delaporte tõlked.

Tänapäeval murdeerinevusi praktiliselt enam ei ole. Ainult Yareni ringkonnas ja selle lähemas ringkonnas kõneldakse veel Yareni murret, mille erinevused kirjakeelest on siiski juba peaaegu kadunud.

Viited
------

1. ↑  Nauru keel. *Ethnologue.com* Kasutatud 24.07.2009 (inglise)

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Naurukeelne Vikipeedia** |

* Delaporte inglise-nauru-saksa sõnastik (nauru keele vanas kirjaviisis)
Soome hernesupp koos selle juurde söödava pannkoogiga
**Hernesupp** on kuivatatud hernestest keedetud supp. 

Herned pannakse enne supikeetmist vette likku, seda isegi juba eelmisel õhtul. Tavaliselt lisatakse hernesupile suitsutatud sealiha, porgandit, odrakruupe ja maitseaineid.

Hernesupp on olenevalt hernesordist tavaliselt roheka või kollaka värvusega.

Hernesuppi on tehtud ja söödud antiikajast alates. Hernesuppi on mainitud Aristophanese "Lindudes" ja sel ajal müüdi Ateenas hernesuppi tänavail.

Eesti kultuuris on hernesupp koos seajalgadega traditsiooniline vastlatoit.

Kunagise Rootsi impeeriumi aladel, sealhulgas Soomes, on tavaks süüa hernesuppi neljapäeviti. See komme pärineb reformatsioonieelsest ajast, kui reede oli paastupäev. Hernesuppi serveeritakse seal sealiha ja sinepiga. Retsept sisaldab sageli sibulat ja selliseid rohttaimi nagu tüümian ja majoraan. Kõrvale võidakse süüa näkileiba. Hernesupi järel süüakse tavaliselt pannkooke moosiga, mida võetakse pigem supi osana kui iseseisva magustoiduna.

Neljapäeviti pakutakse hernesuppi nii Rootsi kui ka Soome armees. See komme pärineb Teise maailmasõja ajast.

Venemaal lisatakse hernesupile kartuleid, mida mujal ei tehta. Kõrvale võidakse pakkuda röstitud leiba.

Knorri toodetav lahustuv hernesupp
Hernesupp on üks esimesi toite, mida hakati tootma lahustuval kujul. Johann Heinrich Grüneberg leiutas 1867 lahustuva hernesupi, mis koosnes peamiselt peenestatud hernestest ja liharasvast. Grüneberg müüs selle retsepti Preisi riigile. Peatselt puhkes Prantsusmaa-Preisi sõda ning Preisimaa valitsus ehitas suure supivabriku, mis tootis igal aastal 4000–5000 tonni lahustuvat suppi. Pakendi sarnasuse tõttu hakati seda toitu nimetama hernevorstiks (*Erbswurst*). 1889 ostis valitsuselt supi tootmise litsentsi lahustuvate toiduainete tootja Knorr, kes toodab lahustuvat hernesuppi tänapäevani.

Hernesuppi võidakse pakkuda suurtel rahvakogunemistel. Nimelt on hernesupp odav, seda on lihtne suures koguses valmistada ja enamik inimesi armastab seda mingil määral.

Rahvajutu järgi mürgitati kukutatud Rootsi kuningas Erik XIV hernesupiga. 20. sajandil tehtud uuringud näitasid, et kuninga surnukehas oli tõepoolest palju arseeni, mistõttu mürgitamine oli tõenäoline, ja on ajaloolisi tõendeid selle kohta, et tema vend Johan III soovis teda mürgitada.