recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Stolbovo rahu** sõlmiti 9. märtsil (vkj 27. veebruaril) 1617 Rootsi kuningriigi ja Moskva tsaaririigi vahel Stolbovo külas Tihvini lähedal Venemaal. 

Stolbovo rahu lõpetas rootslaste osaluse aastatel 1613 kuni 1617 toimunud Rzeczpospolita ja Rootsi vägede osaluse Venemaa pärilussõjas. 

Lahingutegevuse käigus Rootsi ja Vene vägede vahel Soome lahe idaosa valdamise pärast toimunud nn. Ingerimaa sõja lõpetanud rahulepinguga sai Venemaa Rootsilt tagasi Novgorodi, Staraja Russa, Porhovi, Gdovi ja teisi alasid, kuid pidi loovutama Rootsile Ingerimaa koos Ivangorodi kindlusega (Jaanilinna), Jaama, Koporje, Nöteborgi (Schlüsselburgi kindluse) ja Laadogast läänes oleva Laadoga-Karjalaga Käkisalmi lääni, mille tõttu kaotasid venelased täielikult ühenduse Soome lahele ja Läänemerele.

Stolbovo rahuga määratud piir kehtis Vene-Rootsi sõjani aastatel 1656–1658. 1658. aastal sõlmitud Vallisaare vaherahuga see piir muudeti, kuid taastati Kärde rahuga 1661. aastal ja kehtis kuni Põhjasõjani

Vaata ka
--------

* Vene-Poola sõjad

#### Galerii Rootsile loovutatud linnustest

* Jaanilinna linnusJaanilinna linnus
* Koporje linnusKoporje linnus
* Schlüsselburgi linnusSchlüsselburgi linnus
* Käkisalmi linnusKäkisalmi linnus
**Virolahti** on vald Soomes Lõuna-Soome läänis Kymenlaakso maakonnas.

Virolahti naaberomavalitsused on Hamina linn ja Miehikkälä vald. Vallas räägitakse peamiselt soome keelt.

Külad 1939
----------

Tärniga on märgitud külad, mis praegu on osaliselt või täielikult Venemaa poolel.

Alapihlaja, \*Alaurpala, Eerikkälä, Hailila, Hanski, Hellä (Heligby), Hämeenkylä (Tavastby), Häppilä, Järvenkylä, Kattilainen, \*Kiiskilahti, Klamila, Koivuniemi, \*Koskela, Koskelanjoki, Kotola, Kurkela, \*Laitsalmi, Länsikylä (Flonckarböle), \*Martinsaari, Mattila, Mustamaa, Nopala, \*Orslahti, \*Paatio (Båtö), Pajulahti, \*Pajusaari, \*Pitkäpaasi, Pyterlahti, Ravijoki, Ravijärvi, Reinikkala, Rännänen (Grennäs), Sydänkylä (Kallfjärd), Säkäjärvi, Tiilikkala, Vaalimaa (Vaderma), Vilkkilä, Virojoki, Virolahti, Yläpihlaja, \*Yläurpala

Viited
------

1. ↑  Kaupunkien ja kuntien lukumäärät ja väestötiedot, vaadatud 15.02.2019.

Välislingid
-----------

* Virolahti valla koduleht

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Virolahti vald** |

| * v
* r
Kymenlaakso maakonna vallad |
| --- |
| 
Hamina linn **·**  Kotka linn **·**  Kouvola linn **·**  Miehikkälä vald **·**  Pyhtää vald **·**  Virolahti vald | Kymenlaakso vapp |
| 
***Endised omavalitsused*** |
| 
Anjala vald **·**  Anjalankoski linn **·**  Elimäki vald **·**  Haapasaari vald **·**  Jaala vald **·**  Karhula alev **·**  Kuusankoski linn **·**  Kymi vald **·**  Sippola vald **·**  Suursaare vald **·**  Tütarsaare vald **·**  Valkeala vald **·**  Vehkalahti vald |
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib linnast USA Tennessee osariigis; teiste tähenduste kohta vaata lehekülge Kingsport (täpsustus).* |

---

**Kingsport** (Ameerika inglise keelne mugand nimest **King's Port**) on linn Ameerika Ühendriikides Tennessee osariigi idaosas, nii Sullivani kui Hawkinsi maakonnas. Apalatšides asuva linna keskus paikneb Holstoni jõe vahetus läheduses Tennessee orus.

Kingsport on Kingsporti-Bristoli suurlinnastu suurim linn, 2020. aastal elas suurlinnastus kokku 307 614 inimest.

Lisaks kuulub linn regiooni Tri-Cities.

Linnal on mõnesaja meetri ulatuses ühiseid piire Virginia osariigiga.

Long Island
-----------

 *Pikemalt artiklis Long Island of the Holston*
Linna keskuse vastas Holstoni jõe vasakkaldal asub ligilähedaselt 6,4 km pikkune jõesaar Long Island, kus on arendatud rasketööstust. Seal asub ka tehas, mis toodab sõjaväele laskemoona. Jõesaar kuulub põlisuse tõttu ning ajaloomälestiste piirkonnana nimistusse National Register of Historic Places.

Ajalugu
-------

Jõesaar oli põlismaalaste tšerokiide, koloniaalsete rajaleidjate ja varajaste asunike jaoks oluline koht, nagu on mainitud Lochaberi rahulepingus (1770). Ameerika iseseisvussõja järel hakati Holstoni jõe niinimetatud North Forki ja South Forki ühinemiskohas piirkonda asustama. See oli vajalik Wilderness Roadi maanteel edasireisijatele, kes suundusid Kentuckysse läbi Cumberland Gapi. 1822. aastal liideti eurooplastest kolonistide asulad Christianville ja Rossville väikeseks linnaks nimega **Town of Kingsport**.

### Elevant Mary

1916. aastal tappis aasia elevant Mary linna jõudnud tsirkusetuuril äsja tööle võetud talitaja. Harukordselt otsustati elevant raudteekraanaga ülesse puua 53 km kaugusel Erwinis, kuhu ta viidi vagunis. 2500 inimese pealtvaatamisel toimuski avalik hukkamine.

Viited
------

1. ↑  2016 U.S. Gazetteer Files
2. ↑  Explore Census Data – Kingsport city, Tennessee, vaadatud 11.11.2021.
3. ↑  2020 United States Census, vaadatud 1.01.2022.
4. ↑  "From The Archive: The Day They Hanged an Elephant in East Tennessee". blueridgecountry.com

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Kingsport** |

* Koduleht
* Ajalugu
**Spiro Theodore Agnew** (9. november 1918 Baltimore – 17. september 1996 Berlin, Maryland) oli Ameerika Ühendriikide poliitik, USA asepresident 1969–1973 president Richard Nixoni ametiajal. 

Ta oli sunnitud ametist lahkuma altkäemaksude nõudmise ja maksudest kõrvalehoidmise tõttu. 

Tema isa oli kreeka immigrant Anagnostópoulos, kes USA-sse kolides oma perekonnanime lühendas. Tema ema Margaret Akers oli pärit USA Virginias osariigist. Spiro õppis keemiat Johns Hopkinsi ülikoolis ja hiljem õigusteadust Baltimore'i ülikoolis. 

Ta sõdis teises maailmasõjas USA armees Prantsusmaal ja Saksamaal ning teda autasustati Pronkstähe medaliga. Enne sõjaväkke minekut töötas ta kindlustusfirmas, kus tutvus Elinor Judefindiga, keda hüüti Judyks. Nad abiellusid 27. mail 1942 ja said neli last: Pamela, James Rand, Susan ja Kimberly.

Ta tegi kiiret karjääri, tõustes kuue aastaga kommunaalpoliitikust asepresidendiks. Ta oli algul Demokraatliku Partei liige, kuid hiljem liitus vabariiklastega. Aastal 1967 valiti ta Marylandi osariigi kuberneriks. Konservatiivsete valijate hulgas oli ta väga populaarne.

Agnew sai tuntuks oma ilukõnedega opositsiooni ja meedia vastu, milles ta kaitses Vietnami sõda. Tema kuulsad käibefraasid on alliteratsiooni kasutavad *"nattering nabobs of negativism", "pusillanimous pussyfooters"* ja *"hopeless, hysterical hypochondriacs of history"*. Kõnedes väljendas ta sageli mõtteid, mida president ei saanud poliitilistel põhjustel välja öelda. Nii on tuntud tema sõnavõtud sotsiaalhoolduse ja vaestele antavate toetuste vastu, sest vaesed olevat ise süüdi selles, et nad vaesed on.

Spiro Agnew' vapp

| * v
* r
Ameerika Ühendriikide asepresidendid |
| --- |
| 

* Adams
* Jefferson
* Burr
* Clinton
* Gerry
* Tompkins
* Calhoun
* Van Buren
* R. Johnson
* Tyler
* Dallas
* Fillmore
* King
* Breckinridge
* Hamlin
* A. Johnson
* Colfax
* Wilson
* Wheeler
* Arthur
* Hendricks
* Morton
* Stevenson
* Hobart
* Roosevelt
* Fairbanks
* Sherman
* Marshall
* Coolidge
* Dawes
* Curtis
* Garner
* Wallace
* Truman
* Barkley
* Nixon
* L. Johnson
* Humphrey
* Agnew
* Ford
* Rockefeller
* Mondale
* Bush
* Quayle
* Gore
* Cheney
* Biden
* Pence
* Harris

 | USA asepresidendi pitsat |
Eesti Logistika ja Ekspedeerimise Assotsiatsiooni (ELEA) asutamiskoosolek toimus 6. detsembril 1994 Tallinnas. Käesoleval ajal ühendab ELEA endas 58 rahvusvahelise transpordi ja ekspedeerimisega või muude logistikateenuste pakkumisega tegelevat firmat.

ELEA on rahvusvahelise ekspedeerimisega ja logistikateenuste pakkumisega tegelevate juriidiliste isikute vabatahtlik ühendus. Organisatsiooni eesmärgiks on esindada ja kaitsta liikmete ühiseid tööalaseid huve, vältida ebaausat konkurentsi ja aidata kaasa oma valdkonna õigusaktide väljatöötamisele ning sellealase info levikule. Seatud eesmärkide saavutamiseks korraldab ELEA istungeid, koostab ettekandeid, teeb koostööd Eesti ning teiste riikide organisatsioonide ja ametiisikutega. Assotsiatsioon on mittetulundusühing.

ELEA esmasteks strateegilisteks eesmärkideks oli ühinemine Ekspedeerijate Assotsiatsioonide Rahvusvahelise Föderatsiooniga (FIATA) ning ekspedeerijate ja nende klientide omavahelisi suhteid sätestavate Eesti Ekspedeerijate Assotsiatsiooni Üldtingimuste sisseviimine Eestis. Koos Eesti Kaubandus-Tööstuskojaga kirjutati leping EEA Üldtingimuste sisseviimise kohta alla 6. mail 1995 ning need jõustusid 1. juulist 1995. Üldtingimused on analoogilised Põhjamaade Ekspedeerijate Assotsiatsiooni Üldtingimustega ning kasutusele võetud Põhjamaade Ekspedeerijate Assotsiatsiooni teadmisel ja heakskiidul. Alates 01. jaanuarist 2001 hakkasid kehtima uued ELEA Üldtingimused, EEA ÜT 2000, mis on analoogsed Põhjamaades kasutatava NSAB 2000-ga.

Alates 1. jaanuarist 2016 hakkasid kehtima uued Põhjamaade Ekspedeerijate Assotsiatsiooni Üldtingimused NSAB 2015. ELEA uued, kaasajastatud ja NSAB 2015-ga kooskõlla viidud üldtingimused, ELEA 2015 Üldtingimused, hakkasid kehtima 1. jaanuarist 2017.

ELEA võeti FIATA liikmeks vastu 4. oktoobril 1995. FIATA-sse kuulumine annab ELEA-le eelkõige ligipääsu ekspedeerimisalasele informatsioonile globaalses ulatuses, võimalust välja anda FIATA multimodaalse transpordi dokumente ning täiendavaid võimalusi ekspedeerimisfirmade töötajate erialaseks koolitamiseks, kus õppeprogrammi läbiteinud saavad rahvusvaheliselt aktsepteeritud FIATA diplomid.

Viited
------

1. 1 2 3 4  "Avaleht". *Elea*. Vaadatud 23. mail 2023.
**Bussikaart** on bussipileti tüüp.

Bussikaart võib olla ka kiipkaart. Tavaliselt on Bussikaardil kirjas kliendi nimi. Kaardil on kirjas veel kaardi number.

Bussikaart on linna, piirkonna või riigi konkreetse transpordisüsteemi jaoks ning see võib hõlmata erinevaid bussiliine ja marsruute. Bussikaartidel on tavaliselt kujutatud bussiliinide firmat, mis näitab erinevaid marsruute ja nendega seotud peatusi. Sõidugraafikud näitavad tavaliselt busside saabumis ja lahkumisaegu erinevatest peatustest ning võivad sisaldada teavet nädalapäevade, nädalavahetuste või pühade erinevuste kohta.

Bussikaardi kasutamine
----------------------

Bussikaardi kasutamine on lihtne astud bussi, ütled bussijuhile sõidu sihtkoha, kui ta on selle masinasse ära märkind võid viibata kaardiga ja edasi kõndida enda istekohale.

Ajalugu
-------

Bussikaardid on loodud 19. sajand. Kui need loodi olid need esialgu paberil. Esimesed magnetkaardid ilmusid 1960. aastatel, kuid see tehnoloogia ei levinud laialdaselt enne 1980. aastaid. Tänapäeval kasutatakse bussikaarte üle maailma. 

Bussikaardid loodi selleks, et tõendada, et bussisõitja on ostnud sõiduõiguse. Esimesed bussikaardid olid paberil, kuid hiljem hakati kasutama ka magnetkaarte, mida oli lihtsam kasutada ja mida oli raskem võltsida. 

Tänapäeval kasutatakse bussikaarte üle maailma.

Bussikaardi omandamine
----------------------

Enamikus kohtades saab osta bussikaardi bussijaamast või bussijuhi käest, mõnes kohas on võimalik osta bussikaart internetist või mobiilirakendusest. 

Bussikaarti võib omada igas vanuses inimene.
Todd Lodwick
**Todd Lodwick** (sündinud 21. novembril 1976 Steamboat Springsis Colorado osariigis) on USA endine kahevõistleja, maailmameister (2009).

1996. aasta juunioride MM-il Itaalias Asiagos tuli ta normaalmäevõistlusel juunioride maailmameistriks.

Lodwick on osalenud neljadel taliolümpiamängudel. 2002. aasta OM-il Salt Lake Citys sai ta sprindis viienda ja tavavõistluses seitsmenda koha. Lisaks osales ta USA koondises meeskonnavõistluses, kus oldi neljandad. 2006. aasta OM-il Torinos oli Lodwicki parimaks kohaks individuaalselt tavavõistluses saadud kaheksas koht. Meeskonnavõistluses oli ta seitsmes.

Maailmameistrivõistlustelt võttis Lodwick esimest korda osa 1995. aasta MM-il Thunder Bays, kus ta sai meeskonnavõistluses neljanda koha. Ta on osalenud maailmameistrivõistlustel rohkem kui 15 korral, kuid esimese medali ja kohe ka kuldmedali võitis ta Liberecis 2009. aasta MM-il ühisstardigavõistluses, kus sõideti 10 km ja tehti hüppemäel kaks hüppet.

Maailma karikasarjas on Lodwick võitnud kuus etappi. Tema parim tulemus üldarvestuses on olnud neljas koht ja seda kolmel hooajal.

Lodwick lõpetas oma karjääri 2005/2006 hooajal, kuid naasis 2008/2009 hooajal. 2008. aasta detsembris võistles ta Continental Cupil neljal etapil, millest võitis kolm ja oli korra teine. Esimesel MK-etapil pärast tagasitulekut kahevõistlejate hulka osales ta 2008. aastal 27. ja 28. detsembril Oberhofis ja oli mõlemal võistlusel teine.

Saavutused
----------

###  Olümpiamängudel

* 2010 Kanada Vancouveris
	+ hõbemedal meeskonnavõistlusel

### Maailmameistrivõistlustel

* 2009 Tšehhi Liberecis
	+ Kuld **maailmameister** ühisstardiga võistluses
	+ Kuld **maailmameister** tavavõistluses
* 2013 Itaalia Val di Fiemmes
	+ Pronks pronksmedal normaalmäe meeskonnavõistluses

### Juunioride maailmameistrivõistlustel

* 1996 Itaalia Asiagos
	+ Kuld **juunioride maailmameister** tavavõistluses

### Maailma karikasarjas

Todd Lodwick on osalenud 175 maailma karikasarja etapil (seisuga 19. jaanuar 2015), millest poodiumile jõudnud 28 korda ja neist 6 korral kõige kõrgemale astmele.

#### Maailma karikasarja etapivõidud

| Jrk-nr | Aasta | Kuupäev | Koht | Riik | Ala |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| **1.** | 1995 | 6. detsember | Steamboat Springs |  USA | tavavõistlus (K-88/15 km) |
| **2.** | 1998 | 3. jaanuar | Schonach  |  Saksamaa | tavavõistlus |
| **3.** | 1998 | 13. märts | Oslo |  Norra | sprint |
| **4.** | 2001 | 25. jaanuar | Steamboat Springs |  USA | tavavõistlus |
| **5.** | 2001 | 1. detsember | Lillehammer |  Norra | tavavõistlus (K-120/15 km) |
| **6.** | 2004 | 4. jaanuar | Schonach |  Saksamaa | tavavõistlus (K-90/15 km) |

Välislingid
-----------

* Todd Lodwick FIS-i kodulehel (inglise)
Toiterööbas Bukaresti metroos
**Toiterööbas** (**kontaktrelss**, **kolmas rööbas**) on elektriliselt isoleeritud rööbas, mida kasutatakse metroo- ja elektrirongide toitmiseks. See kulgeb väikesel kõrgusel rööbastee kõrval või kahe rööpa vahel. Tavaliselt on toiterööbas kinnitatud isolaatorite abil liiprite külge. Maksimaalne kasutatav pinge on 1200 V (Hamburgi linnalähirongid), tavaliselt on see 600–750 V.

Toiterööbastel on mitmesuguseid puudusi:

* ei ole võimalik kasutada kõrget pinget;
* seetõttu on voolutugevus suur;
* toiterööbas tuleb katkestada pöörmete ja ristumiste kohal;
* suur elektrilöögi oht – tuleb vältida kõrvaliste isikute ja loomade ligipääsu raudteele.

Toiterööpa kontaktpind võib asuda peal, küljel ja all. Peal asuva kontaktpinnaga toiterööbas on kõige vanem ja lihtsam, kuid ühtlasi ka kõige ohtlikum juhusliku puudutamise seisukohast. Seda kasutatakse näiteks Inglismaa kaguosas, mõnedel Berliini metroo liinidel ja Püreneedes kitsarööpmelisel raudteel Villefranche–La Tour de Carol. Mõnevõrra ohutum on all asuva kontaktpinnaga toiterööbas, mis on pealt kaetud isolatsioonimaterjalist kattega. Küljel asuva kontaktpinnaga toiterööpaid kasutatakse vähe, näiteks Hamburgi linnalähirongidel ja Berliini metroos vanematel sildadel, kus pole tavalise toiterööpa jaoks piisavalt ruumi.

Londoni metroos kasutatakse kaht toiterööbast, st mõlema pooluse jaoks. Sellega välditakse uitvoolude tekkimist. 
Uitvoolude tõttu ei kasutata toiterööbast välitingimustes põhjamaistes lumeoludes (Soomes ja Rootsis), kuigi kesk-euroopas kasutatakse seda ka välitingimustes nt. Berliini linnaraudteel.

Vaata ka
--------

* Kontaktliin
* Kontaktvõrk
**Greiffenhageni haigla** (ka: **Tallinna Erakliinik**) oli aastatel 1904–1988 Tallinnas, Suur-Roosikrantsi tänaval tegutsenud haigla (tänase aadressiga Roosikrantsi 2a). 

Algne haiglahoone Roosikrantsi tänaval
Haigla asutati 1904. aastal kirurg Wilhelm Adolf Greiffenhageni eestvedamisel. 

Haigla oli Eestis esimene, kus aastast 1907 hakati tegema röntgenläbivalgustust ja -pildistamist ning aastast 1908 röntgenravi. 

1940. aastal, peale baltisakslaste lahkumist Eestist, jäi haigla ka edaspidi töötama vastavalt sihtasutuse põhikirjale. Sihtasutuse juhatusest siirdusid mõned liikmed küll Saksamaale, kuid nende asemele valiti eesti ringkondadest uued. Haigla juhatajana asus tegevusse dr. Theodor Asu, sisejaoskonna juhatajana dr. Julius Bartels, tema assistendina dr. Olga Nartsissov, haava jaoskonna juhatajana dr. Bruno Vahtrik ja tema assistendina dr. A. Naber. Konsultantidena olid haigla teenistuses kõrvahaiguste alal dr. Henno Lender ja dr. Gottfried Dunkel, närvihaiguste alal dr. Endel Kirsimägi, laste- ja sisehaiguste alal dr. Roman Laamann, kuna röntgeneoloogia alal jutis haigja juhataja dr. Th. Asu. 

Nõukogude ajal nimetati haiglat Harjumäe haiglaks. 

1997. aastal koostati hoonele rekonstrueerimisprojekt, millega muudeti varasem kasutusotstarve majutusasutuseks. Kunagist kalmistu nime kandev Hotell St. Barbara tegutseb hoones tänaseni.

Vaata ka
--------

* Püha Barbara kalmistu

Viited
------

1. 1 2 3 4  Tallinna entsüklopeedia. I köide Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastuse AS, 2004. Lk 96
2. ↑  Dr. Hirschi sanatooriumil uus omanik. Uus Eesti, nr. 280, 14 oktoober 1939
3. ↑  Greiffenhageni haigla sihtasutuse juhtimisele. Uus Eesti, nr. 28, 30 jaanuar 1940
Olga Zavjalova
**Olga Viktorovna Zavjalova** ['olga v'iktorovna zavj'aalova] (Ольга Викторовна Завьялова; sündinud 24. augustil 1972 Leningradis) on Venemaa endine murdmaasuusataja.

Saavutused
----------

### Maailmameistrivõistlustel

* 2003 Itaalia Val di Fiemmes
	+ Kuld **maailmameister** 30 km vabastiilis
	+ Pronks pronksmedal topeltjälitussõidus (5 km klassika + 5 km vabastiilis)
	+ Pronks pronksmedal 15 km klassikas (ühisstart)
	+ Pronks pronksmedal teatesõidus
* 2007 Jaapan Sapporos
	+ Kuld **maailmameister** 7,5 + 7,5 km suusavahetusega sõidus
	+ Hõbe hõbemedal 10 km vabastiilis

### Maailma karikasarjas

Olga Zavjalova osales 199 maailma karikasarja etapil ja jõudis poodiumile 15 korral, millest ühel korral kõige kõrgemale astmele.

#### Maailma karikasarja etapivõidud

| Jrk-nr | Aasta | Kuupäev | Koht | Riik | Ala |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| **1.** | 2005 | 12. veebruar | Reit im Winkl |  Saksamaa | 10 km vabalt |

Välislingid
-----------

* Olga Zavjalova FIS-i kodulehel
Niskanen Stockholmis 2013. aastal
**Kerttu Elina Niskanen** (sündinud 13. juunil 1988 Oulus) on Soome murdmaasuusataja.

Ka ta noorem vend Iivo Niskanen on tuntud murdmaasuusataja ja olümpiavõitja.

Saavutused
----------

###  Olümpiamängudel

* 2014 Venemaa Sotšis
	+ hõbemedal teatesõidus
	+ hõbemedal sprinditeates

### Maailmameistrivõistlustel

* 2015 Rootsi Falunis
	+ Pronks pronksmedal teatesõidus

* 2017 Soome Lahtis
	+ Pronks pronksmedal teatesõidus

### Maailma karikasarjas

* Tavadistantside karikas
	+ 3. koht: 2014

Kerttu Niskanen on individuaalarvestuses osalenud (seisuga 24. veebruar 2019) 188 maailma karikasarja etapil ja jõudnud esikolmikusse üheksal korral, kahel korral on ta võitnud.

#### Maailma karikasarja etapivõidud

| Jrk-nr | Aasta | Kuupäev | Koht | Riik | Ala |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| **1.** | 2014 | 1. jaanuar | Lenzerheide |  Šveits | 10 km klassika |
| **2.** | 2019 | 17. veebruar | Cogne |  Itaalia | 10 km klassika |

Viited
------

1. ↑
**Lehtsammaltaimed** (*Bryophyta*) on taimede hõimkond, kuhu kuuluvad väikesed pehmed, tavaliselt 1–10 cm pikkused, harva pikemad sammaltaimed. Enamasti kasvavad nad puhmas (kolooniates).

Maailmas tuntakse umbes 10 000 liiki lehtsammaltaimi.

Ajalugu
-------

Lehtsammaltaimedest on säilinud vähe fossiile, sest nad on pehmed ja haprad. Sellepärast ei ole täpselt teada, millal nad tekkisid. Vaieldamatult on lehtsammaltaimede fossiile leitud 1972. aastal Antarktikas ja Venemaal Permi ladestust. On väidetud, et sammaltaimed eksisteerisid juba siluris.

Samblaaed
---------

19. sajandi algul tabas Briti saari ja USA-d samblakasvatamise mood. Sel ajal rajati palju samblaaedu, millest osa on säilinud tänapäevani. Samblaaiad ehitati tavaliselt madala katusega ja põhja poole avatuna, et varju säilitada. Samblad kasvavad paremini niiskes keskkonnas, sellepärast tuleb samblaaedu korrapäraselt niisutada.

Kasutamine
----------

Loodusest korjatud sammaldele on maailmas märkimisväärne turg. Terveid taimi kasutatakse samamoodi nagu õistaimi lillepoodides, eluruumide kaunistamiseks ja ikebanade valmistamiseks.

Kõdunev turbasammal moodustab turba, mida kasutatakse kütusena. Sellepärast kasutatakse kõdunevat turbasammalt pinnaselisandina selle viljakuse suurendamiseks, eriti puukoolides ja taimelavadel. Enne müümist seda nopitakse ja kuivatatakse. Turbasambla kogumist ei tohi segi ajada turba kaevandamisega. Turbasammal on taastuv loodusvara, sest seda saab korjata nii, et ta tagasi kasvab, kuid turba taastumine on märgatavalt aeglasem, mistõttu seda alati ei loetagi taastuvaks loodusvaraks.

Turbasamblad imavad tugevalt niiskust ja on kergete antibakteriaalsete omadustega. Sellepärast on neid minevikus kasutatud haavade sidumiseks, mõnikord ka mähkmete valmistamiseks ja isegi tampoonide asemel.

Suure imavuse tõttu on märga sammalt kasutatud tulekustutusvahendina. Ühe lehtsambla teaduslik nimi *Fontinalis antipyretica* tähendab kreeka keeles tulevastast.

Tõrjumine
---------

Sammalde kasvu takistamiseks ja sammalde hävitamiseks on hulgaliselt vahendeid:

* vee juurdepääsu vähendamine kastmise lõpetamise või pinnase kuivendamisega
* otsese päikesekiirguse suurendamine
* konkureerivate taimeliikide, näiteks rohttaimede kasvatamine
* pinnase pH suurendamine lubja lisamisega
* raudsulfaat ja raudammooniumsulfaat on enamiku samblatõrjevahendite koostises
* tallamine ja väljakitkumine – samblad taluvad neid teistest taimedest halvemini.

Sammalde hävitamine ei väldi nende uuestikasvamist, kui säilivad selleks soodsad tingimused.

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Lehtsammaltaimed** |

|  |  |
| --- | --- |
|  | Tsitaadid Vikitsitaatides: **Sammal** |
**Juho Olkinuora** (hüüdnimega **Jussi**; sündinud 4. novembril 1990 Helsingis) on Soome jäähokimängija, kes mängib väravavahina Šveitsi kõrgliigaklubis Genève-Servette.

Klubikarjäär
------------

Ta mängis noorena jäähokit Põhja-Ameerikas. Hooajal 2010–11 mängis ta United States Hockey League'is. Aastatel 2011–2013 mängis ta Denveri Ülikooli jäähokimeeskonnas.

2013. aastal sõlmis ta lepingu NHL-i klubiga Winnipeg Jets. Aastatel 2013–2016 mängis ta American Hockey League'i (AHL) klubides St. John's IceCaps ja Manitoba Moose ning ECHL-i klubides Ontario Reign ja Tulsa Oilers, kuid Jetsi meeskonnas tal NHL-is debüüti teha ei õnnestunud.

2016. aastal siirdus Olkinuora Soome kõrgliigasse, liitudes klubiga SaiPa. Hooaja 2016–17 teises pooles asus ta mängima JYP Jyväskyläs. Hooajal 2017–18 võitis ta JYP-ga jäähoki Meistrite Liiga. Hooajal 2018–19 mängis ta Lahti Pelicansis.

Hooajal 2019–20 mängis ta KHL-is Vladivostoki Admirali ridades. 2020. aasta juunis sõlmis ta kaheaastase lepingu Magnitogorski Metallurgiga. KHL-ist lahkus ta 2022. aasta märtsis seoses Venemaa sissetungiga Ukrainasse.

2022. aasta juunis sõlmis ta üheaastase lepingu NHL-i klubiga Detroit Red Wings. Hooajal 2022/23 sai ta mänguaega ainult AHL-is Red Wingsi tütarklubis Grand Rapids Griffins. 2023. aasta veebruaris sõlmis ta hooaja lõpuni lepingu Rootsi kõrgliigaklubiga Brynäs IF.

2023. aasta juulis naasis Olkinuora Pelicansi. 2023. aasta detsembris siirdus ta Šveitsi kõrgliigaklubisse Genève-Servette, kus liitus koondisekaaslaste Sami Vataneni, Valtteri Filppula, Teemu Hartikaineni ja Sakari Mannineniga. 2024. aasta veebruaris võitis ta Genève-Servette'i meeskonnaga jäähoki Meistrite Liiga finaali Rootsi klubi Skellefteå vastu.

Koondisekarjäär
---------------

2019. aasta tuli Olkinuora Soome jäähokikoondisega maailmameistriks. 2021. aasta maailmameistrivõistlustel, kus võideti hõbemedali, tõusis Olkinuora Soome koondise esiväravavahiks. 2022. aastal tuli ta Soome koondisega olümpiavõitjaks ja maailmameistriks. 2022. aasta maailmameistrivõistlustel valiti Olkinuora turniiri parimaks väravavahiks ja väärtuslikumaks mängijaks.

Viited
------

1. ↑  ЮХО ОЛКИНУОРА В «МЕТАЛЛУРГЕ». metallurg.ru. 17.6.2020. Vaadatud 3.10.2020
2. ↑  "Venäläismedia: Suomalaiset KHL-pelaajat lähtevät joukolla Venäjältä". *Ilta-Sanomat* (soome). 4. märts 2022. Vaadatud 4. märtsil 2022.
3. ↑  Schram, Carol. "NHL Suspends Dealings With KHL As Russia's Ukraine Invasion Impacts Hockey World". *Forbes*.
4. ↑  "Snapshots: KHL Departures, AHL Signings, NHL Trade Market". *Pro Hockey Rumors*.
5. ↑  "Juho Olkinoura wechselt in die NHL" (saksa). EHC Biel. 15. juuni 2022. Vaadatud 15. juunil 2022.[*alaline kõdulink*]
6. ↑  "Olympic and WC gold medalist ready for Brynäs IF" (rootsi). Brynäs IF. 3. veebruar 2023. Vaadatud 3. veebruaril 2023.

Välislingid
-----------

* Juho Olkinuora KHL.ru lehel
* Juho Olkinuora hockeydb.com lehel
**Valtteri Filppula** (sündinud 20. märtsil 1984 Vantaas) on Soome jäähokimängija, kes mängib keskründajana Šveitsi kõrgliigaklubis Genève-Servette HC.

Ta alustas jäähoki mängimist Soome klubis Jokerit, debüteerides Soome kõrgliigas hooajal 2003–04.

2002. aastal valis Detroit Red Wings ta NHL-i *draft* '​is 95. valikuna. Red Wingsi meeskonnas debüteeris ta NHL-is hooajal 2005–06, Red Wingsi põhikoosseisu kuulus ta alates järgmisest hooajast. Red Wingsi meeskonnas mängis ta kuni hooaja 2012–13 lõpuni. 2008. aastal võitis ta Red Wingsiga Stanley karika. Filppula kõige resultatiivseim hooaeg NHL-is oli 2011–12 (23+43).

Aastatel 2013–2017 mängis ta Tampa Bay Lightningis. 2017. aasta märtsis siirdus ta Philadelphia Flyersi. Hooajal 2018–19 mängis ta New York Islandersis ja aastatel 2019–2021 taas Red Wingsis.

2021. aasta augustis sõlmis ta lepingu Genève-Servette'iga. 2023. aastal tuli ta klubiga Šveitsi meistriks ja võitis 2024. aastal jäähoki Meistrite Liiga.

Aastatel 2003 ja 2004 võitis Filppula Soome kuni 20-aastaste koondisega juunioride maailmameistrivõistlustel pronksmedali. 2010. aasta taliolümpiamängude jäähokiturniiril võitis ta pronksmedali Soome jäähokikoondise koosseisus. 2022. aastal tuli ta Soome koondisega olümpiavõitjaks ja maailmameistriks.

Filppula on ainus soomlane, kes on tulnud jäähokis olümpiavõitjaks ja maailmameistriks ning võitis Stanley karika.

2022. aasta taliolümpiamängude avatseremoonial oli Filppula Soome lipukandja.

Tema vanem vend Ilari Filppula on samuti jäähokimängija.

Viited
------

1. ↑  "Esimene Soome hokimees liitus Kolme kulla klubiga". sport.postimees.ee. Vaadatud 21.2.2024

Välislingid
-----------

 Valtteri Filppula – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
* Valtteri Filppula NHL.com lehel
* Valtteri Filppula hockeydb.com lehel
Didier Defago
**Didier Défago** (sündinud 2. oktoobril 1977) on Šveitsi mäesuusataja, olümpiavõitja (2010).

2010. aasta taliolümpiamängudel Vancouveris võitis ta kuldmedali kiirlaskumises. Parim koht maailmameistrivõistlustel on 2007. aastal Alpi kahevõistluses saavutatud neljas koht.

Saavutused
----------

###  Olümpiamängudel

* 2010 Kanada Vancouveris
	+ **olümpiavõitja** kiirlaskumises

### Maailma karikasarjas

#### Maailma karikas

* Kiirlaskumise karikas
	+ 3. koht: 2009
* Ülisuurslaalomi karikas
	+ 3. koht: 2009

### Maailma karikasarja etapivõidud

Didier Defago on osalenud (seisuga 22. jaanuar 2015) 393 MK-etapil ja jõudnud poodiumile 15 korda, millest 5 korral kõige kõrgemale astmele.

| Jrk-nr | Aasta | Kuupäev | Koht | Riik | Ala |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| **1.** | 2002 | 20. detsember | Val Gardena |  Itaalia | ülisuurslaalom |
| **2.** | 2009 | 18. jaanuar | Wengen |  Šveits | kiirlaskumine |
| **3.** | 2009 | 24. jaanuar | Kitzbühel |  Austria | kiirlaskumine |
| **4.** | 2011 | 29. detsember | Bormio |  Itaalia | kiirlaskumine |
| **5.** | 2014 | 26. jaanuar | Kitzbühel |  Austria | ülisuurslaalom |

Välislingid
-----------

* Didier Defago koduleht
* Didier Défago FIS-i kodulehel (inglise)
Anders Södergren 2006. aastal Holmenkollenis
**Hans Anders Södergren** (sündinud 17. mail 1977 Söderhamnis) on Rootsi murdmaasuusataja, kes on võitnud mitu suurvõistluste medalit.

Södergren sai 2003. aasta maailmameistrivõistlustel Val di Fiemmes 50 km distantsil vabastiilis hõbemedali, kaotades võitjale Martin Koukalile 15 sekundiga. Lisaks sõitis ta 4×10 km teatesõidus avavahetuse Rootsi meeskonnas, kes sai Norra ja Saksamaa järel pronksmedali. 2006. aasta olümpiamängudel Torinos sõitis ta teatesõidus teist vahetust ja sai jälle pronksmedali. 2007. aasta MM-il Sapporos tuli järjekordne pronksmedal teatesõidus. 2009. aasta MM-il Liberecis võitis Södergren hõbemedali. 2010. aasta taliolümpiamängudel Vancouveris aitas ta teatesõidus Rootsil võita kuldmedali; Södergren kolmandat vahetust. 2011. aasta MM-il Oslos suusatas ta samuti kolmandat vahetust, kui võideti hõbemedal.

2014. aasta taliolümpiamängudel avatseremoonial Sotšis kandis ta Rootsi lippu.

Maailma karikasarjas on Södergren võitnud kolm etappi. Esimese etapivõidu sai ta 50 km vabatehnikadistantsil Holmenkollenis 11. märtsil 2006. Lisaks on ta olnud neli korda teine ja seitse korda kolmas (seisuga 15. jaanuar 2015).

Saavutused
----------

###  Olümpiamängudel

* 2006 Itaalia Torinos
	+ Pronks pronksmedal teatesõidus
* 2010 Kanada Vancouveris
	+ **olümpiavõitja** teatesõidus

### Maailmameistrivõistlustel

* 2003 Itaalia Val di Fiemmes
	+ Hõbe hõbemedal 50 km vabastiilis
	+ Pronks pronksmedal teatesõidus
* 2007 Jaapan Sapporos
	+ Pronks pronksmedal teatesõidus
* 2009 Tšehhi Liberecis
	+ Hõbe hõbemedal suusavahetusega sõidus
* 2011 Norra Oslos
	+ Hõbe hõbemedal teatesõidus

### Maailma karikasarjas

#### Maailma karikas

* Tavadistantside karikas
	+ 3. koht 2006

Anders Södergren on osalenud (seisuga 28. märts 2015) 164 korda maailma karikasarja etappidel ja jõudnud poodiumile 14 korda, millest kolmel korral kõige kõrgemale astmele.

#### Maailma karikasarja etapivõidud

| Jrk-nr | Aasta | Kuupäev | Koht | Riik | Ala |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| **1.** | 2006 | 11. märts | Oslo |  Norra | 50 km vabastiilis |
| **2.** | 2008 | 8. märts | Oslo |  Norra | 50 km vabastiilis |
| **3.** | 2009 | 14. veebruar | Valdidentro |  Itaalia | 15 km klassikas |

Välislingid
-----------

* Anders Södergren FIS-i kodulehel
* Koduleht rootsi keeles
Filmi kohta vaata artiklit Draakoni aasta (film).  

---

**Draakoniaasta** on osa Hiina kalendri 12-aastasest tsüklist. Hiina astroloogias on kaksteist loomamärki, millest igaüks mõjutab ja märgistab üht kuuaastat ja sellel aastal sündinud inimeste iseloomuomadusi. 

Draakon on hiina mütoloogias suure au sees ja draakoniaastal sündinud inimesi peetakse aasia maades õnnesärgis sündinuteks. Draakon esindab head õnne, tugevust ja tervist ning sümboliseerib Yang elementi.

Iseloom
-------

Draakonid on enamasti intelligentsed, andekad, domineerivad, valjuhäälsed, ülbed ja tujukad, ent samas ka populaarsed ja edukad. Nad on elurõõmsad ja entusiastlikud. Draakonid näivad sageli väga avatud inimestena, ent tegelikult on nad tohutult õrnahingelised. Nad on äärmiselt lahked. Nad annavad ilma mõtlemata, ilma kartmata. Draakon on pühendanud end neile, keda ta armastab.

Armastus
--------

Draakonile meeldib, et teda imetletakse, ta ei talu, kui keegi teine teda varju jätab. Oma kaaslasena eelistab ta kedagi, kes poleks sama ambitsioonikas ja julge kui tema. Et ta saaks silma paista ja särada, ning teise üle valitseda. Kui Draakon õige inimese endale leiab, saab temast truu kaaslane. Tähelepanelik ja hooliv.

Töö
---

Draakon armastab, et talle jäetakse töö juures kogu vabadus. Ta armastab omapead tegutseda ja omas rütmis. Ta on väga dünaamiline, tema töö tegemine on kiire ja tõhus. Oma projektid viib ta kiirelt ellu. Ta on kiire reageerimisega. Temast saaks hea firmajuht. Ta armastab iseseisvust, seega kõik juhtivad kohad on tema jaoks loodud. Alluvana ei tunneks ta end hästi, sest ta ei suudaks austada olemasolevat hierarhiat. Ta ei talu, kui teda käsutatakse. Draakonile sobivateks ametiteks on kunstnik, preester, poliitik ja juht.

Draakoni õnnenumbrid: 3, 4, 5, 6, 15, 21, 34, 36, 45

Draakon sobib kokku: Rott, Madu, Jänes, Ahv

Draakon ei sobi kokku: Draakon, Härg, Koer

Tuntud Draakoneid
-----------------

Kihnu Virve, Birgit Sarrap, Elle Kull, Tambet Tuisk, Anu Kaal, Andres Ehin, Marju Lauristin, Tiit Made, Andres Tarand, Jaak Lipso, Tarmo Pihlap, Jüri Tuulik, Ülo Tuulik, Sandra Bullock, Che Guevara ja Sigmund Freud.

Draakoniaastad
--------------

* 1916 (03.02.1916 – 22.01.1917)
* 1928 (23.01.1928 – 09.02.1929)
* 1940 (08.02.1940 – 26.01.1941)
* 1952 (27.01.1952 – 13.02.1953)
* 1964 (13.02.1964 – 01.02.1965)
* 1976 (31.01.1976 – 17.02.1977)
* 1988 (17.02.1988 – 05.02.1989)
* 2000 (05.02.2000 – 23.01.2001)
* 2012 (23.01.2012 – 09.02.2013)
* 2024 (10.02.2024 – 28.01.2025)

Viited
------

1. Hiina Horoskoop, 19.07.2016, Kodused lood.

  


| * v
* r
Hiina astroloogia |
| --- |
| 

* Rott
* Härg
* Tiiger
* Jänes
* Draakon
* Madu
* Hobune
* Lammas
* Ahv
* Kukk
* Koer
* Siga

 |

1. ↑  "Chinese Zodiac | Dragon". *depts.washington.edu*. Vaadatud 10. veebruaril 2024.
Christian Marti 2014. aastal Genève-Servette'i meeskonnas
**Christian Marti** (sündinud 29. märtsil 1993 Bülachis) on Šveitsi jäähokimängija, kes mängib kaitsjana Šveitsi kõrgliigaklubis ZSC Lions.

Ta alustas klubikarjääri Kloten Flyersis, debüteerides Šveitsi kõrgliigas hooajal 2011/12.

Hooajal 2012/13 mängis ta Põhja-Ameerikas noorteliiga Quebec Major Junior Hockey League'i klubis Blainville-Boisbriand Armada.

Aastatel 2013–2015 mängis Marti Šveitsi kõrgliigaklubis Genève-Servette.

2015. aasta mais sõlmis ta lepingu NHL-i klubiga Philadelphia Flyers. Hooajal 2015/16 mängis ta American Hockey League'i klubis Lehigh Valley Phantoms ja ECHL-i klubis Reading Royals, kuid NHL-is jäi debüüt tegemata.

Alates hooajast 2016/17 on ta mänginud Lionsis. 2018. aastal tuli ta klubiga Šveitsi meistriks.

Šveitsi jäähokikoondise koosseisus on Marti neljadel maailmameistrivõistlustel (2016, 2017, 2022 ja 2023).

Viited
------

1. ↑  "Flyers sign Swiss defenseman Christian Marti". nhl.com. 1.5.2015. Vaadatud 14.5.2022
2. ↑   (vaadatud 13.5.2022)

Välislingid
-----------

* Christian Marti hockeydb.com lehel
**Karl Kull** (sündinud 11. detsembril 1989) on Eesti pedagoog, ettevõtja ja poliitik. Ta kuulub Isamaa ja Res Publica Liitu.

2013. aastal asutas Karl Kull meditsiinivaldkonnaga seotud idufirma HealMe ja 2014. aastal disainibüroo Snap Design.

Töötanud Miina Härma Gümnaasiumis õpetajana.

Haridus
-------

Karl Kull on lõpetanud Miina Härma Gümnaasiumi. 2012. aastal lõpetas Kull Tartu Ülikooli keemia erialal.

Tegevus ühingutes
-----------------

Kull on korporatsiooni Sakala juhatuse liige 2014. aastast, MTÜ Sport & Music Plus asutaja ja juhatuse liige. Sport & Music Plus on toetanud Eesti Veelaua ja Veesuusa Liitu, Eesti noori poksijaid ning kultuuriga seotud ettevõtmisi.

Mudel Euroopa Parlament
-----------------------

Osalenud Euroopa Majaga seotud Mudel-Euroopa Parlamendi istungite korraldamisel. Kull on olnud 2010 aastal rahvusvahelise Model European Parliament Istanbul 2010 istungi asepresident ning 2011. aastal rahvusvahelise Model European Parliament Tallinn 2011 istungi president.

Poliitiline tegevus
-------------------

2013. aastal astus IRL-i ning valiti Tartu linnavolikogu 8. koosseisu volikogu liikmeks. Ta on ka Tartu linnamajanduse ja Tartu linnavara komisjonide liige.

HealMe.eu
---------

2013. aastal asutas Kull koos onkoloog Peeter Padrikuga healme.eu. HealMe on rahvusvahelise meditsiinivõrgustiku abil meditsiiniteenuste vahendamisega tegelev firma. HealMe-l on partnerlussidemed Eesti, Šveitsi, Belgia, Inglismaa, Saksamaa ja Leedu haiglatega.

Isiklikku
---------

Karl Kull sündis Tartus arstiteadlase professor Mart Kulli ja gastroenteroloog Ingrid Kulli peres. Vend Mart Kull on üks Eesti juhtivaid reumatolooge.

Viited
------

1. ↑  Karl Kulli koduleht[*alaline kõdulink*]
2. ↑  Äriregistri teabesüsteem (nimeline otsing)
3. ↑  "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 30. detsember 2020. Vaadatud 27. juunil 2022.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
4. ↑   Snap Design
5. ↑  Äriregistri teabesüsteem (nimeline otsing)
Georg von Bock
Bocki (Lahmuse) suguvõsa aadlivapp
**Georg von Bock** (vene keeles *Георгий Тимофеевич Бок*) (6. oktoober (ukj 18. oktoober) 1818 – 12. juuni 1876 Schwerin) oli baltisaksa päritolu Venemaa keisririigi mereväelane, viitseadmiral.

Elulugu
-------

Georg von Bock kuulus nimekasse baltisaksa Bockide aadlisuguvõsasse. Ta oli Võisiku mõisniku polkovnik Timotheus Eberhard von Bocki (1787–1836) ja tema eestlannast abikaasa Ewa Catharina (suri 1862) ainus laps. 10-aastaselt kirjutati ta õppima merekorpusesse, mille lõpetas 1835. aastal mitšmani auastmes. Teenis esialgu Musta mere laevastikus, hiljem mereväe peastaabis adjutandina. 1860. aastal arvati 1. järgu kaptenina reservi. 1865. aastal sai temast tiibadjutant, 1866. aastal kontradmiral ja 1872. aastal suurvürst Vladimir Aleksandrovitši õuemeister.

Perekond
--------

Bock naitus 1847. aastal kindralmajor Dmitri Ignatjevi tütre Annaga (1824–1916). Abielust sündis kaks poega ja tütar. Vanema poja riiginõunik ja kammerhärra Vladimiri (1850–1899) surmaga kustus Bockide suguvõsa Võisiku liin.

Sõjaväeline karjäär
-------------------

| Aasta | Kuupäev | Õlak | Auaste |
| --- | --- | --- | --- |
| 1833 | 31. detsember |  | gardemariin |
| 1835 | 21. detsember |  | mitšman |
| 1841 | 30. aprill |  | leitnant |
| 1851 | 8. aprill |  | kaptenleitnant |
| 1856 | 25. august |  | 2. järgu kapten |
| 1859 | 8. september |  | 1. järgu kapten |
| 1866 | 28. oktoober |  | kontradmiral *svita* |
| 1876 | 1. jaanuar |  | viitseadmiral |

Autasud
-------

Teda autasustati Püha Anna II, Püha Vladimiri IV ja III klassi ordeni ning mitmete välismaa ordenitega.

Viited
------

1. 1 2  Genealogisches Handbuch der baltischen Ritterschaften. Bd I. Görlitz 1929. Lk 584.
2. 1 2  Erik Amburgeri andmebaas. Nr 1840

Välislingid
-----------

* ID puudub veebisaidil "BBLD - Baltisches biografisches Lexikon digital"
**Karvtutik** (*Orthotrichum diaphanum*) on samblaliik tutikuliste sugukonnas.

Kirjeldus
---------

See kasvab tihedate hallikate kuni 1 cm kõrguste padjanditena. Lehed lai-lantsetja või munaja alusega, ahenevad ühtlaselt ja lõpevad tipus pika hüaliinse, hambulise karvaga. Leheserv alusest peaaegu tipuni allapoole käändunud, tipus veidi saagjas. Rakud veidi paksenenud või peaaegu paksenemata kestadega, siledad, harvem ebaselgelt näsalised. Ühekojaline. Eoskupraid üsna harva. Kupar periheetsi-lehtede varjus, silinderjas, helekollane, ebaselgete pikitriipudega, kuivalt sile või veidi vaoline. Õhulõhed sukeldunud, laia avaga. Suuääris kaheli. Välishambaid 16, lantsetjad ja näsalised, sisehambad 16 näsalise rips-mena. Tanu paljas või hõredalt karvane. Eosed 16-18 µm, näsalised, valmivad kevadel või varasuvel. Vegetatiivne paljunemine pulgakujuliste või ovaalsete sigikehade abil, mis võivad vahel haruneda. Üksikute puude tüvedel, kividel. Väga haruldane, Põhja-Eestis.

Identifitseerimine
------------------

Kasvab kuni 1 cm kõrguste kitsaste püstiste võrsete väikeste kimpudena, tavaliselt rohkete kapslitega. Lehed on 2,5–4 mm pikad ja kapslid 1,5 mm pikad. Küpsed kapslid on kaetud karvutu helerohelise kaliptraga, küpsed kapslid on aga helepruunid ning vanad ja kuivad veidi kortsulised. 16 helepruuni välist peristoomi hammast peegelduvad kuivades.

Kasvukoht ja levitamine
-----------------------

Karvtutik on tuntud Põhja- ja Lõuna-Ameerikast, Euroopast, Aasia parasvöötme lääneosast, Makaroneesiast, Hawaiilt ning Põhja-, Ida- ja Lõuna-Aafrikast. Flora piirkonnas kogutakse seda liiki kõige sagedamini idaosa vabariigis ning Kapi ida-, kesk-, lõuna-, edela- ja loodepiirkonnas, kuid see on tuntud ka KwaZulu-Natalist ja Lõuna-Transvaali piirkonnast.

Sarnased liigid
---------------

Segadus teiste Orthotrichumi liikidega on valge lehe tipu tõttu ebatõenäoline. Enamikul teistel karvaotsaga sammaldel on kapslid suhteliselt pikad, nii et segiajamine on tõenäoline ainult Schistidiumi liikidega. Need on tavaliselt kõrgemad, hargnenud, hargnenud taimed, millel on väike kaliptra, mis vaevalt kapslit katab, ja punased või oranžid peristoomhambad.

Liigid
------

* *Orthotrichum pallens* Brid. — kahkjas tutik
* *Orthotrichum speciosum* Nees — tüvetutik
* *Orthotrichum rupestre* Schwaerg. — kaljututik
* *Orthotrichum anomalum* Hedw. – kivitutik

Viited
------

1. ↑  Ingerpuu, Nele (1998). *Eesti sammalde määraja*. Tartu. Lk 62.
2. ↑  "Orthotrichum diaphanum : karvtutik". *elurikkus.ee*. Vaadatud 21. jaanuaril 2024.
3. ↑  "Orthotrichum diaphanum". *British Bryological Society* (Briti inglise). Vaadatud 22. jaanuaril 2024.
4. 1 2 3  Halpin, Claire. *Journal of Bryology* (inglise). Lk 654.
5. ↑  Le Roux, Marianne. "e-Flora of South Africa".
Hitler ja Mussolini sündmuskohal
**20. juuli vandenõu** (saksa keeles tuntud kui *Das Attentat vom 20. Juli 1944*) oli tähtsaim Adolf Hitleri vastu suunatud tapmis- ja riigipöördekatse. 

Rohkem kui 200 osavõtja seas oli üks kindralfeldmarssal (Erwin von Witzleben), 19 kindralit, 26 ooberstit, kaks suursaadikut, seitse diplomaati, üks minister ning mitmed teised riigiametnikud. Vandenõu eesmärgiks oli esmalt tappa Adolf Hitler ning võtta üle riigi poliitiline ja sõjaline juhtimine, misjärel oleks võimalikult kiiresti sõlmitud rahu liitlasvägedega.

Vandenõus osalenud proovisid Hitlerit tappa viiel korral, kuid kõik katsed olid ebaõnnestunud. Hitleri tapmise muutis keerulisemaks ka Gestapo, mis oli hakanud kahtlustama, et sõjaväe peastaabis töötavad ohvitserid plaanivad Hitleri vastu atentaati. Viimaks plaaniti Hitler tappa, lõhates Ida-Preisimaal Hundikoopas toimunud koosoleku ajal pommi, mis oli peidetud kohvrisse. Pommi paigutas ruumi kolonelleitnant Claus von Stauffenberg, kes lahkus seejärel telefonikõne tegemiseks ruumist. Arvatavalt liigutas kohvrit kolonel Heinz Brandt, kes polnud vandenõust teadlik. Pomm plahvatas mõni minut hiljem. Plahvatuses hukkus üks ning veel kolm sõjaväelast, sealhulgas Brandt, surid hiljem plahvatuses saadud vigastustesse, kuid Hitler jäi ellu.

Plahvatusele järgnenud nädalatel arreteeris Gestapo kõik, kel oli vandenõuga väiksemgi seos. Kokku arreteeriti üle 7000 inimese, kellest 4980 hukati. Mitmed vandenõulased sooritasid enne kohtuistungit või hukkamist enesetapu. 

Seda vandenõud on kajastatud mitmes filmis, millest tuntuim on tänapäeval vast 2008. aastal valminud "Operatsioon "Valküür"".

Viited
------

1. ↑  "A Group of German Leaders Tried to Kill Hitler in 1944. Here's Why They Failed". *Time*. Vaadatud 26. november 2020.
2. ↑  "1944: Hitler survives assassination attempt". *BBC*. Vaadatud 26. november 2020.
3. ↑  "July Plot". *History.com*. Vaadatud 26. november 2020.
**Gustav Oskar Reimann** VR I/2 (5. november 1883 Taevere vald, Suure-Jaani kihelkond, Viljandimaa – 31. mai 1941 Vanaveski talu, Kõpu vald, Viljandimaa) oli Eesti arst ja sõjaväelane (sanitaarmajor, 1934).

Elulugu
-------

Gustav Oskar Reimann sündis Suure-Jaani jõuka kaupmehe ja aktiivse kohaliku elu tegelase Karl Reimanni (1841-1915) ja Anna Marie Pauline Reimanni (1847-1920) (sündinud Sild) perekonnas. Isa Karl oli edumeelne, andes panuse kohalikku kultuuri ja laste haridusse. Ta oli kohaliku laulu- ja mänguseltsi Ilmatar ja Suure-Jaani Vabatahtliku Tuletõrje Ühingu üks asutajatest.  Oskar Reimanni ema Pauline oli riigimees August Rei ema õde. Eesti naisliikumise rajaja Marie Reiman (1878-1963) oli Gustav Oskari õde.

### Haridus

Oskar Reimann õppis Kuhlbarsi algkoolis Viljandis, Tartu Reaalkoolis ja Tartu Ülikoolis, kus lõpetas arstiteaduskonna (1914). Aastatel 1922–1926 täiendas ta ennast Tartu Ülikooli juures silmaarsti erialal. 

Oli korp! Sakala asutaja ja liige. Enne seda kuulus Eesti Üliõpilaste Seltsi.

### Tegevus Vabadussõjas

Oskar Reimann osales arstina I Maailmasõjas 1914–1917, seejärel Vabadussõjas kogu selle kestuse ajal. 

Vabadussõja eel 23. novembril 1918 võeti sõjaväkke ning määrati 2. jalaväepolgu nooremarstiks, jaanuarist 1919 polgu vanemarstiks. Juunist 1919 oli Pääsküla sõjavangilaagri arst, septembrist 3. diviisi arst. Oskar Reimann vabanes teenistusest 1922. aastal.

### Hilisem tegevus arstina

Aastatel 1926–1929 praktiseeris Oskar Reimann Viljandis eraarstina.

Septembris 1929 astus Oskar kaitseväeteenistuse Viljandi garnisoni arsti ametikohale, kus tal oli sanitaar kapteni auaste. Oli veebruarist oktoobrini 1940 Viljandis asuva 4. Diviisi arst.

Autasud
-------

Oskar Reimannile on annetatud 1920. aastal Vabadusristi I liigi 2. järgu teenetemärk:

VR I/2, nr 2560/25.08.1920 3 Diviisi arstile, Dr. Oskar Karli p. REIMANN´ile hinnates sõjalisi teenuseid, mis ülesnäitanud Wabadussõja kestusel sõjawäe sanitaarkorralduste loomisel ja taudide wastu wõitlemisel.

1934. aastal anti Oskar Reimannile Eesti Punase Risti II järgu I astme teenetemärk.

Välislingid
-----------

* Ohvitseride andmekogu
* Viljandi Muuseumi aastaraamat, 2010
* Vabadussõjast osavõtnute elulookirjeldused "R"; ERA.2124.2.587 --- VR I/2 kavaler, san. kapten Reimann
* Album "Eesti Vabadusristi Kavalerid", Stockholm, ERA.4996.1.285

Viited
------




1. ↑  Jürisson, Johannes (1999). *Hüpassaare*. Maalehe Raamat. Lk 57.
2. ↑
3. ↑  "korp! Sakala asutajaliikmed". *sakala.ee*. Vaadatud 10. märtsil 2024.
4. ↑
5. ↑  "Sakala asutajaliikmete taust". *sakala.ee*. Vaadatud 10. märtsil 2024.
6. ↑  *Eesti tänab 1919-2000*. Eesti Vabariigi Riigikantselei. 2000. Lk 24, 266.
**Liivimaa tragunieskadron** (rootsi k. *Livländskt dragonskvadron*) oli 1701–1709 tegutsenud Rootsi ratsaüksus, mis osales Põhjasõjas nii Eesti kui ka Venemaa sõjategevuses. Üksus hävis Poltava lahingus. Üksuse juhatajad olid Adam Johann von Schlippenbach ja Georg Reinhold Skogh.

Üksuse teenistusajalugu
-----------------------

Liivimaa tragunieskadron moodustati värbamise teel 1701. aastal. Eskadroni kapitulatsioonileping kinnitati 1703. aastal, millega muudeti üksus rügemendiks, kuhu pidi kuuluma 12 kompaniid. Üksuse ülemaks sai ooberstleitnant Adam Johann von Schlippenbach. 

Algselt kuulus eskadron Wolmar Anton von Schlippenbachi armeesse. 1706. aastal oli üksus Lõuna-Eestis ning 1708 Liivimaal. Hiljem, kui üksuse juhatajaks sai ooberstleitnant Georg Reinhold Skogh, tungis eskadron Adam Ludwig Lewenhaupti vägede koosseisus Valgevenessening võitles Lesnaja lahingus. Lahingus hukkus ka Skogh. Eskadroni riismed võitlesid hiljem veel Poltava lahingus, peale mida üksus likvideeriti.

Kasutatud kirjandus
-------------------

* Nordensvan, Carl Otto. Svenska arméns regementen 1700–1718. Lk 13. 1920.