recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Peter Pell** (ka **Peeter**; 14. september (vkj 2. september) 1807 Peterburi – 30. detsember (vkj 18. detsember) 1861 Peterburi) oli Eesti põllumajandus- ja loodusteadlane ning pedagoog.

Elulugu
-------

Peter Pell lõpetas 1830 Tartu Ülikooli loodusteaduste osakonna, kus 1836. aastal kaitses filosoofiakandidaadi kraadi väitekirjaga "Über die ölingen und fettigen Stoffe in Pflanzen und Thieren". 1836–39 oli ta Vana-Kuuste Põllumajanduse Instituudi adjunktprofessor ja direktori abi. Instituudis õpetas ta zooloogiat, koduloomade füsioloogiat, taimede süstemaatikat ja füsioloogiat, teoreetilist ja praktilist vene keelt, samuti juhendas taimede külvi- ja hooldustöid ning jälgis taimede kasvamist.

1838–41 täiendas Pell end põllumajandusteaduses välismaal. 1841–59 töötas ta Kaasani Ülikoolis põllumajanduseriala õppejõuna, õpetades 1845–48 ühtlasi sama ainet ka Kaasani vaimulikus akadeemias.

Viited
------

1. 1 2 3  *Eesti teaduse biograafiline leksikon.* 3. köide: *N–Sap* TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013

Teoseid
-------

* О превращении растений. Казань, 1857.

Kirjandus
---------

* Левицкий, Григорий Васильевич (ред.), *Биографический словарь профессоров и преподавателей Императорского Юрьевского, бывшего Дерптского, университета за сто лет его существования (1802–1902).* Юрьев: Тип. К. Маттисена, 1902–1903, Том 1, 389–390
* *Eesti teaduse biograafiline leksikon.* 3. köide: *N–Sap* TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013

Välislingid
-----------

* Album academicum der Kaiserlichen Universität Dorpat

 *Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.*
Peter Pekarík (2012)
**Peter Pekarík** (sündinud 30. oktoobril 1986 Žilinas) on Slovakkia jalgpallur, kes mängib paremkaitsjana Saksamaa kõrgliiga klubis Hertha ja Slovakkia jalgpallikoondises.

Ta alustas klubikarjääri kodulinna klubis MŠK Žilina. Slovakkia kõrgliigas debüteeris ta 2004. aastal FK Dubnica ridades, kus ta mängis laenul Žilinast. Alates hooajast 2005–06 mängis ta Žilina põhimeeskonnas. Hooajal 2006–07 tuli ta Žilinaga Slovakkia meistriks.

2009. aasta jaanuaris sõlmis ta lepingu Saksamaa kõrgliiga klubiga VfL Wolfsburg, kellega tuli samal hooajal Saksamaa meistriks. Hooajal 2011–12 mängis ta Wolfsburgist laenul Türgi kõrgliiga klubis Kayserispor.

2012. aastal sõlmis ta lepingu Saksamaa esiliiga klubiga Hertha. Alates hooajast 2013–14 on ta Herthaga mänginud Saksamaa kõrgliigas. 31. märtsil 2017 lõi ta mängus Hoffenheimi vastu oma esimese värava Saksamaa kõrgliigas.

Slovakkia jalgpallikoondises tegi Pekarík debüüdi 10. detsembril 2006 mängus Araabia Ühendemiraatide vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 6. juunil 2009 MM-i valikmängus San Marino vastu. Ta on kuulunud Slovakkia koondisse 2010. aasta maailmameistrivõistlustel ja 2016. aasta Euroopa meistrivõistlustel.

Saavutused
----------

MŠK Žilina
* Slovakkia kõrgliiga: 2006–07
* Slovakkia superkarikas: 2007

VfL Wolfsburg
* Bundesliga: 2008–09

Hertha BSC
* 2. Bundesliga: 2012–13

Välislingid
-----------

 Peter Pekarík – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis

| * v
* r
Slovakkia koondis  –  2010. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlused |
| --- |
| 

* 1 Mucha
* 2 Pekarík
* 3 Škrtel
* 4 Čech
* 5 Zabavník
* 6 Štrba
* 7 Weiss III
* 8 Kozák
* 9 Šesták
* 10 Sapara
* 11 Vittek
* 12 Perniš
* 13 Hološko
* 14 Jakubko
* 15 Stoch
* 16 Ďurica
* 17 Hamšík (c)
* 18 Jendrišek
* 19 Kucka
* 20 Kopúnek
* 21 Saláta
* 22 Petráš
* 23 Kuciak
* Treener: Weiss II

 | Slovakkia |

| * v
* r
Slovakkia koondis  –  UEFA Euro 2016 |
| --- |
| 

* 1 Mucha
* 2 Pekarík
* 3 Škrtel (c)
* 4 Ďurica
* 5 Gyömbér
* 6 Greguš
* 7 Weiss
* 8 Duda
* 9 Šesták
* 10 Stoch
* 11 Nemec
* 12 Novota
* 13 Hrošovský
* 14 Škriniar
* 15 Hubočan
* 16 Saláta
* 17 Hamšík
* 18 Švento
* 19 Kucka
* 20 Mak
* 21 Ďuriš
* 22 Pečovský
* 23 Kozáčik
* Treener: Kozák

 | Slovakkia |
**Mountbatten-Windsor** on 1960. aasta otsuse põhjal Briti kuningliku perekonna mõne liikme perekonnanimi. See ei ole sama mis Briti kuningapere ametlik nimi Windsor. Perekonnanimemuutus ei laiene neile kuningakoja liikmetele, kes pole Elizabeth II otsesed järglased. Seaduse kohaselt kasutavad seda perekonnanime need kuningakoja liikmed, kes on küll kuninganna otsesed järglased, kuid ei oma kuninglikke tiitleid; tegelikult kasutavad seda ka kuningliku tiitliga liikmed.

Nime Mountbatten ajalugu
------------------------

Mountbatten tuleneb saksakeelsest sõnast Battenberg. Battenbergi prints Louis vahetas Esimese maailmasõja ajal oma perekonnanime kuningas George V palvel Mountbatteniks. Kui toonane Kreeka ja Taani prints Philip võttis endale Briti kodakondsuse, kasutas ta Mountbattenit oma perekonnanimena, kuna põlvneb ema kaudu sellest suguvõsast.

Mountbatten-Windsori nime kasutajad
-----------------------------------

Järgmised inimesed kasutavad või on kasutanud Mountbatten-Windsori nime perekonnanimena. Nad on reastatud troonipärimisjärjekorras.

* Walesi prints Charles. Tema mõlemad abikaasad said abiellumisel selle nime.
	+ Prints William
	+ Prints Harry
* Prints Andrew
	+ Printsess Beatrice
	+ Printsess Eugenie
* Prints Edward (tema abikaasa Sophie Rhys-Jones sai perekonnanime abielu kaudu)
	+ Louise Windsor, nende tütar, (kasutatakse ainult Windsorit).
* Printsess Anne kuni oma abieluni 1973 Mark Philipsiga, kui ta võttis abikaasa perekonnanime. Pärast teist abielu muutus nimi taas.

Enamik neist eelistab ametlikku tiitlit. Näiteks kui Yorki hertsog oli mereväes, oli tema nimeks Leitnant, Tema Kuninglik Kõrgus prints Andrew, enne kui temast sai Leitnant, Tema Kuninglik Kõrgus, Yorki hertsog, kuid ta pole olnud Leitnant Mountbatten-Windsor.

Mõlemad printsid Harry ja William on Sandhurstis õppimise ajal kasutanud perekonnanime Wales ning neid tuntakse kui ohvitser-kadett Wales. Printsesside Beatrice ja Eugenie perekonnanimeks on York.

Wessexi krahv võttis abielludes nimeks Edward Wessex. Enne seda oli ta Edward Windsor.
**Normaallause** on üks eesti lause põhitüüpidest, kus alus on aktiivseim osaline, asub lause alguses ja on nimetavas käändes.

Eesti keel
----------

### Eesti lause põhitüübid

Eesti lause põhitüübid võib jagada tegevussubjekti (st aktiivseim osaline, kes kontrollib olukorda) vormistuse alusel kahte põhitüüpi:

* markeerimata lausetüüp
* markeeritud lausetüüp.

Markeerimata lausetüüp on normaallause.

Normaallausele on iseloomulik, et **grammatiline subjekt** ehk alus on ühtlasi **tegevussubjekt** ehk teadlik tegutseja ja suhtlussubjekt ehk **teema**, s.t asub lause alguses. Normaallause peab sisaldama tüüpalust, mis on nimetavas käändes.

Normaallaused on näiteks sellised laused nagu

* *Mihkel mängib palli*
* *Mihkel sööb.*

Normaallause võib olla sihitisega ehk sihiline nagu *Mihkel mängib palli* või ilma sihitiseta ehk sihitu nagu *Mihkel sööb.*

Enamik eesti keele lauseid on sellised, kus kõiki kolme subjektiliiki (grammatiline subjekt, tegevussubjekt ja suhtlussubjekt) esindab üks ja seesama moodustaja. Näiteks lauses *Peeter sööb õuna* on *Peeter* alus, tegevussubjekt ja teema. Selliseid lauseid nimetataksegi normaallauseteks.

Eesti keeles on ka teistsuguseid lauseid. Nendes pole sellist vastavust aluse, tegevussubjekti ja teema vahel, need on olemasolu- ehk eksistentsiaallaused ja kogeja-omajalaused.
**Peter Nicolai Arbo** (18. juuni 1831 – 14. oktoober 1892) oli norra maalikunstnik.

Ta viljeles ajaloomaali, mille põhiliseks motiiviks olid tegelased ja süžeed Skandinaavia mütoloogiast.

Aastail 1851–1852 õppis Kopenhaagenis Helstedi kunstikoolis, seejärel aastail 1853–1855 Düsseldorfi kunstiakadeemias Karl Ferdinand Sohni juhendamisel. Düsseldorfis elades sõbrunes Hans Gudega, kellega koos üüris mitu aastat korterit.

Aastal 1861 pöördus Peter Nicolai Arbo tagasi Norrasse ning juba järgmisel aastal võttis koos Hans Gude'i ja Frederik Collett'iga ette õppereisi. Sellel reisil valmisid tal esimesed joonistused hobusest ja mäest, motiivid, mis kordusid palju tema hilisemates töödes. 

Aastail 1863–1871 elas ja töötas põhiliselt Pariisis, seejärel naasis Norrasse.

1882. aastal, olles 43-aastane, abiellus ta endast 23 aastat noorema kunstitudengi Eliza Thomasiga.

Tema tuntuim töö on "Valküür" (1865).

Galerii
-------

* "Valküür", 1865"Valküür", 1865
* "Ingeborg""Ingeborg"
* "Olav Tryggvason""Olav Tryggvason"
Polüklooritud bifenüülide keemiline struktuur
**Polüklooritud bifenüülid** (lühendatult **PCB**-d) on tsüklilised orgaanilised ühendid, kus kahel omavahel seotud benseenituumal on 1–10 vesiniku aatomit asendunud kloori aatomi(te)ga.

Polüklooritud bifenüülide keemiline üldvalem on **C**12H10-x**Cl**x.

Et PCB-d on keemiliselt väga püsivad ning kõrge kuumataluvusega, olid nad aastatel 1930–1980 laialdaselt kasutusel elektri- ja hüdraulikaseadmetes ning määrdeainetes (näiteks jahutusvedelikena ning trafo- ja kondensaatoriõlide segudes). PCB-sid leidubki peamiselt trafodes ja kondensaatorites. Näiteks sisaldavad PCB-sid peaaegu kõik kondensaatorid, mis on toodetud aastatel 1930–1980.

PCBd on väga toksilised ühendid, sealhulgas kantserogeensed, ja neil on kalduvus ökoloogilistes toiduahelates biomagnifitseeruda. Samuti on nad veekeskkonnas väga püsivad. Kuna PCB-d on kantserogeensed, on nad ohtlikud inimese tervisele. Nad võivad sattuda inimorganismi hingamis- ja neeluteede või naha kaudu.

Euroopa Liidus keelustati rangelt PCB-de kasutamine ja nendega kauplemine juba 1985. aastal, kuid hiljemalt 2010. aasta lõpuks tuli kõrvaldada või saastest vabastada kõik ikka veel PCB-sid sisaldavad seadmed.

Viited
------

1. ↑  Keskkonnasõnaraamat 2004 (EnDic2004).  (vaadatud 4.06.2010)

Välislingid
-----------

* PCB-sid sisaldavad jäätmed, Kliimaministeeriumi veebisait
Pastora Imperio
Pastora Imperio monument Sevillas O'Donnelli ja Velázqueze tänava ristumiskohal
**Pastora Imperio** (õieti **Pastora Rojas Monje**; 1889 Sevilla – 14. september 1979 Madrid) oli üks kuulsamaid hispaania flamenkotantsijaid. Ta oli näitleja Pastora Vega vanavanaema.

Elukäik ja karjäär
------------------

Tema ema oli flamenkotantsija La Mejorana ja isa rätsep Víctor Rojas, kes õmbles tuntud härjavõitlejatele riideid. Pastora astus esimest korda lavale juba kümneaastaselt. 12-aastaselt esines ta **Pastora Monje** nime all, seejärel **Pastora Rojase** nime all. Hiljem valis ta oma artistinimeks Pastora Imperio (hispaania keeles 'impeerium'). Ta oli väga andekas etleja, laulja ja tantsija.

Peagi sai temast laialt tuntud artist. 1912. aastal esines ta Madridi Teatro Romas ja hiljem paljudes paikades üle kogu Hispaania. 1914. aastal reisis ta Pariisi ja hiljem käis muu hulgas Kuubas, Argentinas ja Mehhikos. Ta sai naispeaosa Manuel de Falla balletis "El amor brujo". Esietendus toimus 15. aprillil 1915 Madridi Teatro Laras. 

14. veebruaril 1917 esines ta ühe Punase Risti ürituse raames Hispaania kuningapaarile.

1928. aastal lõpetas ta karjääri, kuid naasis lavale juba 1934. aastal. Lõpliku punkti oma karjäärile pani ta 1962. aastal. 

Ta oli abielus ühe kõigi aegade kuulsama härjavõitleja Rafael Gómezega (hüüdnimega El Gallo; 'kukk').

Pastora mängis filmides "Surmatants" (*La danza fatal*) (1914), "Ühe rassi kuninganna" (*La reina de una raza*) (1917), "María de la O" (*María de la O*) (1936), "Suur markiis" (*La marquesona*) (1940), "Kaneelikooreke!" (*¡Canelita en rama!*) (1943), "Nõiduslik armastus" (*El amor brujo*) (1949) ja "Duell karjas" (*Duelo en la cañada*) (1959). Ta mängis ka Juan Ignacio Luca de Tena näidendis "Kuhu lähed, Alfonso XII? (*¿Dónde vas, Alfonso XII?* ) (1957).
Shahīd Minār
**Shahīd Minār** (bengali keeles শহীদ মিনার 'Märtrite monument') on monument Bangladeshi pealinnas Dhakas, mis on püstitatud 1952. aasta veebruaris Pakistani politsei poolt tapetud rahulike meeleavaldajate mälestuseks.

21. veebruaril 1952 tulistas Pakistani politsei Bengali Keele Liikumise organiseeritud demonstratsiooni, mille osalejad protesteerisid urdu keele muutmise vastu Ida-Pakistani (tänapäeva Bangladeshi) ainsaks ametlikuks keeleks. Esialgne monument rajati juba 26. veebruaril 1952, kuid politsei hävitas selle. Uus mälestusmärk rajati 1956. aastal, selle hävitas Pakistani armee 1971. aastal ülestõusu mahasurumise käigus. Praegune memoriaal pärineb 1972. aastast, seda laiendati 1983. aastal.

Shahīd Minār asub Dhaka Meditsiinikolledži Haigla ja Dhaka Ülikooli lähedal.

  


Mälestusmärgi panoraampilt

Suurenda
Mälestusmärgi panoraampilt

Viited
------

1. ↑  Shaheed Minar National Monument - Honoring the Bengali Language Movement Martyrs bangladesh.com
2. ↑  Shaheed Minar londoni.co
3. ↑  Central Shaheed Minar offroadbangladesh.com
**Maailmaküla** ehk **globaalne küla** (inglise keeles *global village*) on kontseptsioon, mille järgi on tänapäeva maailm kui üks ühtne kogukond. Globaalse küla tekkimist on soodustanud tänapäevased transpordi- ja sidesüsteemid, globaliseerumine, massimeedia ja üleilmsed keskkonnaprobleemid. Need on maailma surunud justkui kokku, mille tagajärjel on kaduma hakanud regionaalsed kultuurilised erinevused. Trendiks on saanud ka lääneliku ja linliku kultuuri laiaulatuslik laienemine. Mõiste võttis kasutusele Kanada filosoof Marshall McLuhan. Selle termini kasutuselevõtmine mõjutas hilisemat globaliseerumise ja meedia vaheliste seoste mõtestamist.

Kasutamine
----------

Eesti majandusteadlane Andres Arrak väljendas 2012. aastal sama mõtet järgmiselt: "Me olemegi üha rohkem üks suur küla ja burkas või miniseelikus naised võivad kaubanduskeskuses vabalt teineteisest mööduda ilma üksteist kividega surnuks pildumata".

Viited
------

1. ↑  Säästva arengu sõnaseletusi. Säästva Eesti Instituut.
2. ↑  Ritzer, George. Globalization : a basic text. Chichester, Wiley-Blackwell, 2010. Lk. 287.
3. ↑  Arrak, Andres. Globaalne kolkaküla. - ERR uudised, 10.07.2012  (04.09.2013)
Rob Halford
**Rob Halford** (täisnimega **Robert John Arthur Halford**; sündinud 25. augustil 1951 Birminghamis) on briti muusik, ansambli Judas Priest laulja aastatel 1973–1992 ja alates 2003.

Rob Halford alustas lauljana 1960. aastate lõpul bändides Athens Wood, Lord Lucifer, Abraxas, Thark ja Hiroshima. 1973. aastal liitus ta aga Judas Priest'iga, kuna selle bassimees Ian Hill käis Halfordi õega ning viimane tutvustas lauljat bändile. Juba järgmisel aastal andis Judas Priest koos Halfordiga välja oma debüütalbumi "Rocka Rolla", millele peagi järgnesid "Sad Wings of Destiny" (1976), "Sin After Sin" (1977), "Stained Class" (1978) ja kontsertalbum "Unleashed in the East". Tõeline läbimurre saavutati aga 1980. aasta albumiga "British Steel", mis aitas heavy metalit muuta laiade rahvahulkade seas populaarseks. Halford sai tuntuks oma suure hääleulatuse poolest (üle nelja oktavi) Samuti tõi Rob Halford alates "British Steel'ist" raskesse muusikasse naha, needid ja kõik muu sellesarnase. Tema muusika ja väljanägemise tõttu hakati teda kutsuma **Metal God'**iks, laulu Metal Gods järgi. Samas on ka Judas Priesti puhul kasutatud hüüdnime Metal Gods.

"British Steel'i" järel andis Judas Priest välja veel viis edukat stuudioalbumit: "Screaming for Vengeange" (1982), "Defenders of the Faith" (1984), "Turbo" (1986), "Ram it Down" (1988) ja "Painkiller" (1990). Viimase plaadi tegemise järel otsustas Halford aga Judas Priestist lahkuda. 1990. aastatel tegeles ta peamiselt sooloprojektidega: esialgu moodustas ta bändi Fight, seejärel projekti 2wo ning viimaks klassikalist heavy metal'it tegeva Halfordi. Viimane osutus kõige edukamaks, Halford on seni välja andnud neli stuudioalbumit: "Resurrection" (2000), "Crucible" (2002), "Halford III: Winter Songs" (2009) ja "Halford IV: Made of Metal" (2010).

2003. aastal otsustas Halford aga Judas Priestiga taasühineda ning 2005. aastal anti välja plaat nimega "Angel of Retribution". Seda tutvustava tuuri raames jõudis Judas Priest ka Eestisse. 2008. aastal anti välja duubelalbum "Nostradamus".

Lisaks Judas Priestile ja sooloprojektidele on Halford olnud külalisesinejaks ka Black Sabbathis, Panteras ja mitmetes teistes tuntud heavy-bändides.
**Uusna raamatukogu** on rahvaraamatukogu Viljandi vallas Uusna külas aadressil Uusna tee 6.

Ajalugu
-------

Uusna raamatukogu algus ulatub aastasse 1900, mil loodi Uusna Laulu- ja Mänguselts ning selle koosseisus ka raamatukogu. Sel ajal oli raamatutel ka samanimeline tempel.

Esimene raamatukogu oli Anni koolimajas. Raamatukogu juhataja oli Jüri Täht, kes 1913. aastani ka raamatuid laenutas. Raha raamatute ostmiseks saadi pidude korraldamisega.

1919. aastal nimetati Uusna Laulu- ja Mänguselts Uusna Haridusseltsiks. Raamatukogu sai samanimelise templi. Seltsi liikmed said raamatuid laenutada tasuta, alles 1920. aastate lõpul otsustati kõigile soovijatele anda võimalus tasuta lugemiseks.

1957–1963 vahetusid juhatajad iga paari aasta tagant. Viimase ajal kolis raamatukogu, mis seni oli asunud Ärmal (endine kolhoos "Täht") vanas rahvamajas, Uusna mõisahoonesse, kus ruumi oli vähe – raamatud pidid ära mahtuma vaid kahte ruumi.

Suuremad ruumid sai raamatukogu alles 1994. aasta detsembris, kui anti luba kolida kõrvalhoonesse. Esialgu remonditi kaks varem sovhoosi sööklale kuulunud ruumi, kuhu asutaski end raamatukogu. Hiljem renoveeriti ka teised ruumid.

2005. aasta detsembris, kui valmis Uusna külamaja, sai raamatukogu seal oma ruumid. Avar ja moodsalt sisustatud raamatukogu sai Viiratsi valla kingiks raamatukogu 105. aastapäeva puhul.

Viited
------

1. 1 2 3 4 5 6  Viljandimaa raamatukogud
**Pastoraal** on maaelu maalilisust kujutav karjaselaul või kirjandusteos, lamburielu kajastav lühiooper, ballett või pantomiim.

Kirjanduslikud pastoraalid pärinevad juba antiikajast, populaarsed olid need ka Euroopa klassitsismis. Sel ajal levisid pastoraalid ka balletti ja ooperisse, kus üks tuntumaid näiteid on Jean-Baptiste Lully "Les Fêtes de l'Amour et de Bacchus" (1672, "Armastuse ja Bakchose peod"). Itaalia-Vene helilooja Francesco Araja komponeeris vene külaelust allegoorilise pastoraalooperi "Rahu pelgupaik" ("L'asilo della pace", 1748).

20. sajandil on muusikalisi pastoraale kirjutanud nt Hollandi helilooja Hendrik Andriessen ja prantslane Georges Auric. 20. sajandi kunstist on tuntud Henri Matisse'i "Pastoraal" (1906),

Eesti kultuuris
---------------

Eesti kirjandusest on tuntud nt Vello Lattiku "Pastoraal mummulisest kleidist" (1978) ja Kalju Saaberi novell "Eesti pastoraal II" (1986), muusikas Juhan Simmi "Pastoraal puhkpilliseptetile" (1956), Juhan Aaviku "Pastoraal" op. 133 (1955) ja Peeter Süda samanimeline teos. Peeter Vähi on kirjutanud teose "Komputeriseeritud maailma pastoraal" flöödile, tšellole ja klaverile, Alo Põldmäe "Pastoraal" oboele ja orelile valmis 2005. 1994. aastal tõi Tiit Palu Eesti Muusikaakadeemia Kõrgema Lavakunstikooli XVII lennuga Nukuteatri lavale Friedebert Tuglase "Eesti pastoraali".

Nime "Pastoraal" kannab ka Kaarel Liimandi 1940. aastast pärit õlimaal. Skulptor Edgar Viiese viimane teos oli 2006. aasta suvel Viljandis avatud purskkaevuskulptuur "Pastoraal allikal". Pastoraali nime on kandnud ka Arnold Lauguse ja Malle Leisi näitused.

Tänapäeval kõneldakse pastoraalidest tihti iroonilises võtmes. Eesti kirjanduses on selline näiteks August Alle "Eesti pastoraal", muusikas ansambli Ultima Thule populaarne laul Villu Kanguri sõnadele "Liivimaa pastoraal".
**Passionaarsus** on Lev Gumiljovi etnogeneesi teooria järgi elusaine biokeemilise energia ülejääk, mis tekitab eneseohverdust ja seda tihti illusoorsete eesmärkide pärast. See on vastupandamatu püüdlus mingite eesmärkide teostamisele suunatud tegevustele. Selle eesmärk on passionaarsele isikule hinnalisem ta enese elust ning seda enam ta kaasaegsete ja kaasmaalaste õnnest. Sel pole pistmist eetikaga ja see genereerib sama kergelt nii kangelastegusid kui ka kuritegusid. Passionaarsus välistab vaid ükskõiksuse, kuid ei tee inimest rahvahulki juhtivaks kangelaseks, sest enamik passionaaridest on osa rahvast, määrates selle potentsiaalsuse selles või teises etnose arengu epohhis.

Passionaarsuse tasemed
----------------------

### Peamine klassifikatsioon

1. Üle optimaalse normi olev passionaarsus ("passionaarsus" selle kitsas mõistes)
2. Normi tasemel olev keskkonnaga tasakaalus olev passionaarsus (harmoonilisus)
3. Alla normi olev passionaarsus (subpassionaarsus), mis viib laiskusele, passiivsusele, parasitismile ja reetmisele.

### Üksikasjalik klassifikatsioon

Lev Gumiljev eristas üheksat passionaarsuse taset, neist kuut passionaarsusele omast ja alumisi juba tarbijalikule ellusuhtumisele omaseid (0 tase ja subpassionaarsuse omased negatiivsed tasemed).

Vaata ka
--------

* passionaarne tõuge
**Polümorfism** on tehnika, mille puhul on võimalik kasutada sama koodi ja funktsioone erinevate andmetüüpidega, mille tulemuseks on rohkem üldised ning abstraktsed implementatsioonid.

Polümorfismi võib esineda nii funktsioonide puhul kui ka andmetüüpide korral. **Polümorfne funktsioon** on funktsioon, mida saab kutsuda välja erinevate andmetüüpidega või mis väljastab erinevaid andmetüüpe. **Polümorfne andmetüüp** on andmetüüp, mille tüüp on spetsifitseerimata või mis võib osutuda teiseks andmetüübiks kui näidatud.

On olemas põhimõtteliselt kahte tüüpi polümorfismi:

* Kui kasutatavate andmetüüpide hulk on lõplik ja nende kombinatsioonid tuleb määratleda enne kasutamist, nimetatakse seda *oodatud* polümorfismiks (*ad-hoc*).
* Kui kogu lähtekood on kirjutatud ilma konkreetsele tüüpidele viitamata ja seega võib seda kasutada suvaliste uute andmetüüpidega, nimetatakse seda *parametriseeritud* polümorfismiks (*parametric*).

Viimase mooduse abil programmeerimist nimetatakse üldistavaks programmeerimiseks (*generic programming*).

Näide
-----

Järgnevas C++ näites on *printNumber* polümorfne funktsioon. Selle argumendi tüüp võib olla mis tahes klassist *Number* pärinev alamklass (*Integer* või *Float*).

```
class Number {
  public:
    virtual void print() = 0;
};

class Integer : public Number {
  public:
    virtual void print() { /\* print Integer \*/ }
};

class Float : public Number {
  public:
    virtual void print() { /\* print Float \*/ }
};

void printNumber(Number& obj) {
    obj.print();
}

int main()
{
    Integer i;
    Float f;
    printNumber(i);
    printNumber(f);
}

```
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib Mulgi valla külast; sõna muude kasutusviiside kohta vaata artiklit Veskimäe.* |

---

**Veskimäe** on küla Mulgi vallas Viljandimaal.

Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Abja valda.

Külas asuvas Ärma talus on elanud president Toomas Hendrik Ilves.

Külas voolab Lüütre oja, millele on paisutatud Kille paisjärv.

Viited
------

1. ↑  Maa-amet, vaadatud 21.11.2020.
2. ↑  Statistikaamet, vaadatud 10.11.2020.
3. ↑  Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.

Mulgi valla asulad

**Linnad:** Abja-Paluoja • Karksi-Nuia • Mõisaküla   

**Alevikud:** Halliste • Õisu   

**Külad:** Abja-Vanamõisa • Abjaku • Ainja • Allaste • Atika • Ereste • Hirmuküla • Hõbemäe • Kaarli • Kalvre • Kamara • Karksi • Kulla • Kõvaküla • Laatre • Lasari • Leeli • Lilli • Maru • Metsaküla • Morna • Mulgi • Muri • Mõõnaste • Mäeküla • Naistevalla • Niguli • Oti • Penuja • Polli • Pornuse • Põlde • Päidre • Päigiste • Pärsi • Pöögle • Raamatu • Raja • Rimmu • Räägu • Saate • Saksaküla • Sammaste • Sarja • Sudiste • Suuga • Tilla • Toosi • Tuhalaane • Umbsoo • Univere • Uue-Kariste • Vabamatsi • Vana-Kariste • Veelikse • Veskimäe • Äriküla • Ülemõisa
**Letsie III** (**David Mohato Bereng Seeiso**; sündinud 17. juuli 1963 Morijas) on Lesotho kuningas 12. november 1990 – 25. jaanuar 1995 ja alates 7. veebruarist 1996. Ta krooniti 31. oktoobril 1997 Maserus. Ta on konstitutsiooniline monarh, kelle kohustused on enamjaolt tseremoniaalsed.

Letsie omandas keskhariduse Suurbritannias Ampleforthi kolledžis ja kõrghariduse juristina Lesotho Rahvusülikoolis. Pärast seda jätkas ta õpinguid Bristoli ülikoolis, Cambridge'i ülikoolis ja Londoni ülikoolis. Pärast õpingute lõpetamist 1989 naasis ta Lesothosse.

Tema isa oli kuningas Moshoeshoe II, kes pärast Justin Letzing-Lekhanja sõjaväelist riigipööret põgenes 1990 riigist. Pärast seda sai kuningaks Letsie. 1991 korraldas Elias Fisvana-Ramaema uue riigipöörde ja juhtis riigi demokraatlike valimisteni 1993, mile võitis Basoto Kongressipartei. Moshoeshoe tohtis riiki tagasi tulla, ent lihtkodanikuna. Letsie püüdis valitsust veenda oma isa uuesti kuningana tunnustama, ent ebaõnnestunult. Seepeale organiseeris Letsie augustis 1994 sõjaväe toetusel ise järgmise riigipöörde, millega kukutas valitsuse. Uus valitsus ei saavutanud täielikku rahvusvahelist tunnustamist, mistõttu Letse sõlmis eelmise valitsusega kokkuleppe, et nad võivad taas riiki valitsema hakata, kui Moshoeshoe saab taas kuningaks. Ent Moshoeshoe hukkus juba järgmisel aastal autoõnnetuses ja Letsie sai uuesti kuningaks.

Letsie abiellus 2000. aastal Karabo Mots'oenengiga. Neil on kaks tütart ja üks poeg:

* Tema Kuninglik Kõrgus printsess Mary Senate Mohato Seeiso (sündinud 7. oktoobril 2001)
* Tema Kuninglik Kõrgus printsess 'M'aSeeiso (sündinud 20. novembril 2004)
* Tema Kuninglik Kõrgus prints Lerotholi David Mohato Bereng Seeiso (sündinud 18. aprillil 2007)

Välislingid
-----------

* Elulugu


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**Moshoeshoe II** | **Lesotho kuningas**1990-1995 | Järgnev**Moshoeshoe II** |
| Eelnev***Kuninganna* 'MaMohato** | **Lesotho kuningas**Alates 1996 | Järgnev**—** |
**Mari Kurismaa** (sündinud 19. aprillil 1956 Pärnus) on eesti sisearhitekt ja kunstnik.

Kurismaa õppis Tallinna 46. Keskkoolis ja lõpetas 1979. aastal ERKI sisearhitektina. 1994. aastal kaitses ta Eesti Kunstiakadeemias kunstimagistri kraadi. 2013. aastal täiendas ta end Suurbritannias ajaloolise interjööri ja kollektsioonide alal Attingham Trusti suvekoolis.

1980. ja 1990. aastatel tegutses Mari Kurismaa peamiselt maalikunstnikuna ja õpetas sisearhitektuuri kateedris maalimist. 1990. aastate lõpus pöördus ta tagasi sisearhitektuuri juurde ja 2002. aastast töötab ta sisearhitektina oma firmas Stuudio Kurismaa OÜ.

Kurismaa on Eesti Kunstnike Liidu liige aastast 1987 ja Eesti Sisearhitektide Liidu liige aastast 1999.

Tunnustus
---------

* 1994 Kristjan Raua preemia
* 1997 Eesti Kultuurkapitali arhitektuuri sihtkapitali aastapreemia (koos Leila Pärtelpoja, Ülar Saare, Mart Kalmu ja Kaarel Kurismaaga; Riigikogu istungitesaali ajaloolise interjööri ennistamine)
* 2004 Eesti Kultuurkapitali arhitektuuri sihtkapitali aastapreemia (Eesti Draamateatri interjööri renoveerimine, milles autoritöö sulandub elegantselt algupärase inerjööriga)
* 2015 Eesti Kultuurkapitali arhitektuuri sihtkapitali aastapreemia (koos Jaak Huimerinnaga; villa Pärnus)

Isiklikku
---------

Mari Kurismaa abikaasa on kunstnik Kaarel Kurismaa.

Välislingid
-----------

* Eesti nüüdiskunst: Mari Kurismaa. ETV, 1990. Režissöör Jaanus Nõgisto.
* Eesti kunst: Mari Kurismaa. ETV, 1998. Režissöör Mariina Mälk.
**Polünoom** ehk **algebraline hulkliige** on matemaatikas hulkliige, mis on moodustatud muutujatest (ehk tundmatutest) liitmise, lahutamise ja/või korrutamise abil. 

Polünoome saab esitada üksliikmete, mis on muutujate naturaalarvuliste astmete ja konstantsete kordajate korrutised, summana. Vastavaid üksliikmeid nimetatakse polünoomi liikmeteks. Polünoomi liikmed on seega kujul

{\displaystyle ax\_{1}^{k\_{1}}x\_{2}^{k\_{2}}\ldots x\_{n}^{k\_{n}},}
kus {\displaystyle x\_{1}},{\displaystyle x\_{2}}, ... ,{\displaystyle x\_{n}} on muutujad, {\displaystyle a} on üksliikme kordaja ja {\displaystyle k\_{i}} on muutuja {\displaystyle x\_{i}} naturaalarvuline astendaja. Antud üksliikme astmeks nimetatakse kõikide muutujate astendajate summat:

{\displaystyle k\_{1}+k\_{2}+\ldots +k\_{n}.}
Polünoomi astmeks nimetatakse polünoomi suurima astmega liikme astet.

**Polünoom üle korpuse** *K* on polünoom, mille liikmete kordajad on korpuse *K* elemendid. Näiteks polünoomid üle reaalarvude korpuse {\displaystyle \mathbb {R} } on sellised, mille korral polünoomi liikmete kordajad {\displaystyle a\_{i}} on kõik reaalarvud ({\displaystyle a\_{i}\in \mathbb {R} }).

Ühe muutuja polünoomid üle reaalarvude korpuse on koolimatemaatikast tuntud ruutfunktsioon, kuupfunktsioon jne, vastavalt polünoomi astmele.

Vaata ka
--------

* Polünoomide ring
* Polünoomi nullkoht
* Ühe muutuja polünoom

Viited
------

1. ↑  Kilp, M. (2005). *Algebra I*. Eesti Matemaatika Selts. lk 196
2. 1 2 3  Ü. Kaasik. "Matemaatikaleksikon". Tartu 2002
**Ferdinand Kull** (14. november 1884 Aruküla – 23. märts 1957 Tallinn) oli eesti diplomaat ja riigiametnik.

Ferdinand Kull sündis Saueaugu talus Arukülas Küti vallas (praeguse haldusjaotuse järgi Arukülas Vinni vallas Lääne-Virumaal) Virumaal. Haridusteed alustas ta aastal 1892 Aruküla algkoolis. Aastatel 1895–1901 õppis ta Rakvere linnakoolis ning omandas pedagoogilistel kursustel algkooli õpetaja kutse. Siis töötas ta Erra vallas Savala algkoolis (praeguse haldusjaotuse järgi Lüganuse vallas Ida-Viru maakonnas) õpetajana. 

Aastatel 1903–1906 õppis ta Hugo Treffneri Gümnaasiumis, aastatel 1906–1907 Tartu Ülikooli õigusteaduskonnas. Aastal 1907 Kull arreteeriti revolutsioonilise tegevuses osalemise eest ja pärast vangistusest vabanemist oktoobris 1910 asus ta poliitilise emigrandina elama Pariisi, kuhu jäi seitsmeks aastaks. Pariisis töötas ta mitmel ametikohal, tegi kaastööd Tallinna Teatajale ning õppis aastatel 1910–1914 ülikoolis matemaatikat ja elektrotehnikat. Eestisse naasis ta 1917. aasta juulis ja töötas Maavalitsuse administratiivosakonnas statistika toimkonnas.

Aastal 1918 kuulus ta Eesti Vabariigi tunnustamist taotlema saadetud välisdelegatsiooni (sai delegatsiooni liikmeks tänu väga heale prantsuse keele oskusele ja headele suhetele tööerakondlastega (eeskätt Jüri Vilmsiga). Ent ta läks vastuollu ülejäänud delegatsiooni liikmetega Eesti välispoliitilise orientatsiooni küsimuses (toetas tugevalt Entente’i liini) ja 1918. aasta sügisel arvati välisdelegatsioonist välja. Novembris 1918 sai temast Eesti välisministeeriumi esimene ametnik, ametinimetusega välisministeeriumi peasekretär. Selles ametis oli ta 4. jaanuarini 1919.

Pärast välisministeeriumi teenistusest lahkumist töötas ta ajalehe Vaba Maa välisinfo osakonna juhatajana, gümnaasiumi matemaatikaõpetajana ja tegutses elektrotehnika alal. Tema eestvedamisel asutati Tallinnas 1923. aastal Eesti-Prantsuse Ühing ja 1925. aastal Eesti Elektrotehnikute Liit. Ta oli Tallinnas elektriäri omanik ning Pariisis töökoja juhataja ja meister.

Aastal 1940, pärast juunipööret oli Kull mõnda aega Ametiühingute Keskliidu ametnik ja töötas siis Tallinna Elektrijaamas insenerina. Saksa okupatsiooni ajal oli ta Tallinnas matemaatika eraõpetaja. Sõja järel oli ta Õhtulehe toimetuses tõlkija, Tallinna merekoolis matemaatika ja füüsika õpetaja, kaupluse juhataja Tallinnas ning Järva-Jaani Põllumajanduse Mehhaniseerimise Koolis elektromehaanika õpetaja.

1947. aastal astus Ferdinand Kull NLKP-sse, kuid EKP Tallinna Linnakomitee heitis ta paar kuud hiljem parteist välja. Parteisse astumine saigi talle saatuslikuks, sest kandidaadiks olemise perioodil uuriti põhjalikult tema minevikku. Ta arreteeriti 1951. aasta aprillis ning vabastati vangilaagrist neli aastat hiljem seoses kuriteokoosseisu puudumise ja haigusega. Ta suri aastal 1957 Tallinnas ning on maetud Tallinna Metsakalmistule.

Viited
------

1. ↑  Ferdinand Kull. Mässumehi ja boheemlasi. Esimesi Eesti diplomaate. Eesti Päevaleht, Akadeemia 2010

Välislingid
-----------

* Ferdinand Kull
Uue-Suislepa mõisa härrastemaja, kus alates 1921. aastast tegutses Suislepa kool (2008)
Klassiruum Suislepa koolis (2008)
**Suislepa Lasteaed-Algkool** oli lasteaed-algkool Viljandi maakonnas Viljandi vallas Suislepa külas.

Alates 1765. aastast on Suislepas kool tegutsenud 18 kohas.

1880. aastal asutati Murikatsil **Suislepa kihelkonnakool**. 1892. aastal kolis kool uude kihelkonnakoolihoonesse Pitsule. 1921. aastast kuni Suislepa Lasteaed-Algkooli sulgemiseni 2014. aastal tegutses kool Uue-Suislepa mõisa härrastemajas. Samas jätkasid õppetööd Tarvastu Gümnaasiumi Suislepa õppekoha algklassid kuni 2016. õppeaasta lõpuni.

Kuni 1992. aastani kandis kool nime **Suislepa 9-klassiline Kool**, kuni 1999. aastani **Suislepa Põhikool** ja alates 1999. aastast **Suislepa Lasteaed-Algkool**. 2014. aastal otsustati Suislepa kool õpilaste vähesuse tõttu sulgeda. Alles jäi lasteaed. Algklassilapsed said Uue-Suislepa mõisa härrastemajas veel kaks aastat edasi õppida, kuid see, kuni 2016. aasta lõpuni tegutsenud õppeasutus oli juba Tarvastu Gümnaasiumi Suislepa õppekoht.

Viited
------

1. 1 2   (vaadatud 09.09.2015)
2. 1 2  Tarvastu Gümnaasiumi Suislepa Õppekoht | Uue-Suislepa mõis. Mõisakoolide portaal.
3. 1 2  Koorep, Sigrid. Auväärse ajalooga haridustemplid pidasid viimast aktust. Sakala, 6. juuni 2014.
4. 1 2  Baum, Kristiina. Sulgemisjärg jõuab Suislepa õppekohani. Sakala, 18. november 2015.

Välislingid
-----------

* Kooli ajaloost Suislepa Paadiselts MTÜ kodulehel
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib liigist; perekonna kohta vaata artiklit Avahi (perekond)* |

---

**Avahi** ehk **pisiindri** (*Avahi laniger*) on indrilaste sugukonda avahi perekonda kuuluv leemur.

Avahi tüvepikkus on 30–33 cm, saba on veidi pikem (33–37 cm). Karvastik on tihe ja pehme, põhiliselt hallikaspruun, saba ja jäsemed on roostekarva. Laubal on valge vööt. Kõrvad on väikesed ja karvade sees peidus, silmad aga suured.

Täiskasvanud loom kaalub 1–1,3 kg. Tagajalad on eesjalgadest pikemad.

Avahi on suhteliselt tavaline, kuid raskesti märgatav loom.

Avahi on Madagaskari vihmametsade ööloom, kes päeval magab kerratõmbunult puu otsas, tüvest pisut eemal lehestiku varjus. Avahid elavad monogaamsete paaridena koos järglastega. Omavahel suhtlevad nad röhkimise ja pika maheda või kõrge vile vahendusel.

Elab kuni kilomeetri kõrgusel merepinnast. Perekonna koduterritoorium on 1–2 hektarit suur.

Avahi toitub lehtedest, putukatest, puuviljadest, puukoorest ja õitest.

Paaritumine toimub aprillis või mais. Septembris või oktoobris toob emasloom ilmale ühe poja. Järgmised pool aastat elab poeg ema seljas ja reisib sellega kaasa.

1889 elas üks avahi Londoni loomaaias.

Kolju

Viited
------

1. 1 2 3 4  "Loomade elu", 7. kd. lk. 416
**Mari Plakk** (sündinud 24. novembril 1951 Tallinnas) on eesti tehnikateadlane.

Elulugu
-------

Mari Plakk on Paul Plaki tütar ja Peeter Plaki õde.

Ta lõpetas 1970 Tallinna 24. Keskkooli, õppis 1970–1972 Tallinna Polütehnilise Instituudis (TPI) tööstuselektroonikat ja 1972–1975 Saksa DV-s Karl-Marx-Stadti Tehnikakõrgkoolis informaatikatehnikat. 1978–1980 oli ta TPI aspirant. 1984 kaitses ta Küberneetika Instituudis tehnikakandidaadi kraadi tehnilises küberneetikas ja informaatikateoorias väitekirjaga "Разработка и исследование методов синтеза тестов для дискретных устройств на основе модели альтернативных графов". 1994. aastal läbis ta täienduskoolituse Bentley Kolledžis USAs. 

1975–1977 oli Mari Plakk TPI teadusliku uurimise sektori elektronarvutite kateedri insener ja vaneminsener, 1978–1980 samas aspirandina nooremteadur, 1981–1990 Teadusliku Õppe-Tootmiskeskuse Algoritm vanemteadur, 1991–2001 TTÜ majandusteaduskonna arvutisaali juhataja ning teoreetilise majandusteaduse ja -metodoloogia instituudi vaneminsener, 2001–2002 Tiigrihüppe Sihtasutuse internetiportaali Koolielu toimetaja, 2003–2005 TPÜ haridustehnoloogia keskuse koolitusjuht, 2006. aastast keskuse teadur. Ta on õpetanud digitaalsüsteemide diagnostikat, informaatikat, arvutiõpetust ja arvutite kasutamisega seotut eri rakendusvaldkondades, samuti koostanud õppematerjale.

Teadustöö
---------

Mari Plaki peamised uurimisvaldkonnad on arvutustehnika ja informaatika, sh digitaalskeemide testdiagnostika; ta on töötanud välja testide sünteesi meetodid alternatiivsete graafide mudelil, tegelenud e-õppe juurutamise ja arendamisega seotuga (uuringud, võtted, metoodika, virtuaalsed e-õppe keskkonnad) ning haridusuuringutega. Ta on avaldanud üle 15 teadustrükise.

Teoseid
-------

* Применение модели альтернативных графов при синтезе тестов для комбинационных схем (kaasautor R. Ubar). // TPI Toimetised 432 (1977)
* Uus eesti-saksa majandussõnaraamat (kaasautorid M. Hiiemäe, K. Püssa). Tallinn, 2001 (võrguteavikuna 2004)
* IVA – Interactive Virtuelle Akademie. // Deutsch in Estland (DiE) (2003) 19
* Infotehnoloogia eesti koolides (kaasautorid A. Toots, T. Idnurm). Tallinn, 2004
* Eesti e-ülikooli vajaduste analüüs (kaasautorid M. Laanpere, R. Läheb). // Arvutustehnika ja Andmetöötlus (2004)
* Tiger in Focus. Executive Summary. A longitudinal survey on ICT in Estonian schools 2000–2004 (kaasautorid A. Toots, T. Idnurm). Tallinn, 2005

Viited
------

1. 1 2 3 4  "Eesti teaduse biograafiline leksikon", 3. köide

Kirjandus
---------

* "Tallinna Polütehniline Instituut 1936–1986" Tallinn 1986, lk 429
* "Eesti Matkajate Leksikon" Tallinn 2001, lk 81
* *Eesti teaduse biograafiline leksikon.* 3. köide: *N–Sap* TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013

Välislingid
-----------

* Koduleht

 *Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.*
**Veste Paas** (12. august 1931 Narva – 8. detsember 2002 Tallinn) oli eesti filmiajaloolane.

Elulugu
-------

Veste Paas oli sõjaväelase tütar.

Lõpetas 1949 Türi Keskkooli ja 1956 Nõukogude Liidu Kirjanike Liidu M. Gorki nimelise Kirjandusinstituudi, 1962–1965 Ajaloo Instituudi ja NSV Liidu Kunstide Ajaloo Instituudi aspirant, mag 2002, (Tallinna Pedagoogikaülikool), väitekiri "Eesti dokumentaalfilmi kujunemine 1912–1940 ja hävinguaasta 1941". 

Töötas 1960.–1970. aastail peamiselt ajakirjanduses, oli Tallinna Kinostuudios ja Eesti Televisioonis toimetaja, 1977–1983 Eesti NSV Kino-, Foto- ja Fonodokumentide Riikliku Keskarhiivi vanemarhivaar, aastast 1992 TPÜ kultuuriteaduskonna filmi- ja videokateedri lektor.

Teadustöö
---------

Uurinud eesti, vene ja maailma filmikunsti ajalugu, eriti selle varasemat perioodi 1895–1940. Avaldanud filmikriitilisi ja uurimuslikke artikleid ajakirjanduses, teinud kaastööd "Eesti entsüklopeediale", pidanud loenguid eesti, vene ja maailmakinost koolides, rahvaülikoolides jm.

Teoseid
-------

* Loenguid filmiteooriast. Tallinn 1972
* Teerajajad. Tallinn 1972
* Kui tummfilm naeris... Tallinn 1973
* Olnud ajad. Tallinn 1980
* Ajahetked. Eesti dokumentaalfilm 1920–40. Tallinn 1985
* The Development of Estonian Documentary Films from 1912–1940. Tallinn 1996
* Oli kunagi Tallinna Kinostuudio. // Teater. Muusika. Kino (2002) 6
* Möödunud sajandil, suure sõja ajal. (Filmielust Eestis 1941–1944). // Teater. Muusika. Kino (2002) 12

Tunnustus
---------

* 1995 Eesti Kultuurkapitali audiovisuaalse kunsti sihtkapitali elutööpreemia (filmiajalooalane uurimistöö)

Viited
------

1. 1 2 3 4  Eesti Teaduse Biograafiline Leksikon, 3. köide

Kirjandus
---------

* Eesti entsüklopeedia, 14 kd. Lk 649

Välislingid
-----------

 *Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.*
Dioolist ja diisotsüonaadist toodetud polüuretaani üldine struktuur. Uretaanirühm on näidatud siniselt. R1 ja R2 tähistavad sünteesimisjääke
Pehmest PUR-vahust svammid
**Polüuretaan** (lühend PUR või PU) on uretaanirühma –NH–CO–O– sisaldav polümeer. Polüuretaan moodustub polüisotsüonaatide ja polüoolide vahelises reaktsioonis. Polüoolide ja diisotsüonaadide reaktsioonina saadakse lineaarsed polüuretaanid. Hargnenud ja ruumilise struktuuriga polüuretaane on võimalik saada triisotsüonaadi–diisotsüonaadi ja triooli–diooli erisugustest segudest.

Polüuretaanist plastmaterjalidel ja -toodetel on hea heli-, soojus- ja elektriisolatsiooni võime, samuti külma-, niiskus- ja kulumiskindlus. Polüuretaanide termilisel lagunemisel tekib mürgiseid aineid.

Sõltuvalt tootmisel kasutatavate isotsüonaatide ja olioolide liigist ja kasutatavast tehnoloogiast on võimalik toota termoplastseid (kuumutamisel pehmenevaid ning jahtumisel taas kõvenevaid) ja termoreaktiivseid (kuumutamisel jäävalt kõvenevaid), elastseid ja hapraid, vahustatult pehmeid ja jäiku materjale, sealjuures avatud või suletud pooridega. 

Polüuretaan leiab laialdast kasutamist mitmel kujul:

* jäigad vahturetaanmaterjalid on kasutusel soojusisolatsioonimaterjalina ehitistes (soojustusplaatidena ja montaaživahu kujul tühimike täitmiseks), samuti torustikes ja külmikutes;
* elastsest polüuretaanist saadakse kulumiskindlat tehisnahka jalatsitööstusele;
* pehme vahtpolüuretaan (poroloon) on laialt kasutusel mööblis, autoistmetes, madratsites ja patjades;
* polüuretaanvaigust valmistatakse valumeetodil mitmesuguseid detaile (rattad, laagrid, puksid), täiendosi, töövahendeid ja -riistu;
* polüuretaanilisand liimides, lakkides jm pinnakatetes tagab head nakkumisomadused, ilmastikukindluse ja vastupidavuse keemiliste välismõjude suhtes;
* lineaarse peaahelaga polüuretaanist toodetakse kiudainet tekstiiltoodete valmistamiseks.

Polüuretaani leiutas Saksa keemiku Otto Bayeri uurimisgrupp 1937. aastal.

Välislingid
-----------

* Karoliine Korol. Lubage tutvustada – polüuretaan!
Suisapäisa Heateo festivalil Tammsaare pargis (7. mai 2011)
**Suisapäisa** on Türil tegutsev segakoor. 2008. aastal võitis Suisapäisa Eesti Televisiooni saatesarja "Laululahing". Suisapäisa tegutseb 2008. aasta algusest, koori dirigent on Kuldar Schüts. Koor moodustati varasema ansambli Uisapäisa laiendamisega.

"Laululahing"
-------------

"Laululahingu" eelvooru registreerumiseks salvestati etteantud laulude seast "Aeg ei peatu". Koor alustas võistlust saatesarja esimeses eelvoorus 29. märtsil koos Tallinna Ülikooli meeskoori ja Emajõe Laulikutega. Saates esitati laulud "Vaikus on kuldne" (Kollane Allveelaev G), "Unistus" (The Sun) ning saatekülalise Maarja-Liis Ilusaga "Kohtumine". Žürii otsusel pääsesid nad järgmisesse vooru. Saatesarja kolmandas poolfinaalis 10. mail esitati laulud "Vaid üks pilk" (algselt Doris Troy, eesti keeles Fix), "Soovide maa – see on muusika" (Ele Kõlar ja Kaja Kõlar & Admiral) ning saatekülalise Hannaliisa Uusmaga "Absoluutselt". Finaali pääses Suisapäisa tänu telefonihääletusel kogutud 5993 häälele, edestades Konguta segakoori (5390 häält) ja Pärnu kammerkoori (3659 häält). 

Saatesarja finaal toimus 17. mail 2008. Saates esitati laulud "Tänav, pink ja puu", "Tule metsa" (Ruja) ja Tanel Padariga "Võta aega". Telefonihääletusega kogus Suisapäisa ülekaalukalt 26 038 häält. Teised finalistid said 15 376 häält (HaleBopp Singers) ja 12 455 häält (Nuku- ja noorsooteatri segakoor).

Rahvusvahelised festivalid
--------------------------

Pärast saatesarja sõitis Suisapäisa auhinnareisile kooride olümpiale (World Choir Games) Austriasse Grazi, kus võideti kuldmedal folkloori ja hõbemedal segakooride kategoorias.

2010. aastal osales Suisapäisa Taani Põhjamaade koorifestivalil "International Choir Competition 2010".

Seltsielu
---------

Koori eestvedamisel toimusid 20. juunil 2009 Türil "Lahingukooride mängud 2009", mille võitis segakoor Sõpruskond.

Diskograafia
------------

* "Suisapäisa laululahing" (2008)

Viited
------

1. 1 2  "Suisapäisa: Avaleht". Originaali arhiivikoopia seisuga 7. mai 2009. Vaadatud 6. detsembril 2009.
2. ↑  Suisapäisa läheb lahingusse. / Järva Teataja, 20. märts 2008
3. ↑  Esimese Laululahingu võitjad selgunud! Uudised. Eesti Televisioon, 29. märts 2008
4. ↑  Tiit Reinberg. Türi segakoor võidutses telesaates. / Järva Teataja, 1. aprill 2008
5. ↑  Laululahingu kolmas finalist on segakoor Suisapäisa. Uudised. Eesti Televisioon, 10. mai 2008
6. ↑  Laululahingu võitis segakoor Suisapäisa! Uudised. Eesti Televisioon, 17. mai 2008
7. ↑  Laululahingu auhinnareis viib võitjad Austriasse, kooride olümpiale.[*alaline kõdulink*] "Laululahing", uudised 7. aprill 2008
8. ↑  Suisapäisa : Segakoor Suisapäisa sõidab Aarhusi rahvusvahelisele koorifestivalile.[*alaline kõdulink*]
9. ↑  Suisapäisa : Lahingukooride mängud 2009.[*alaline kõdulink*]
10. ↑  Jaanus Kulli
"Laululahingu" koorid viskasid võidu Leinatamme saabast ja Aunaste kinga. / Õhtuleht, 22. juuni 2009
11. ↑  "Suisapäisa laululahing" – CD. Express Posti tellimiskeskkond

Välislingid
-----------

* Koduleht
* Blogi: Suisapäisa. Eesti Televisioon
* Suisapäisa plaat jõudis müügile. Järva Teataja, 18. detsember 2008
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib Saksa-Rooma keisrist; samanimeliste kohta vaata Ferdinand II (täpsustus).* |

---

**Ferdinand II** (9. juuli 1578 – 15. veebruar 1637) oli Saksa-Rooma keiser 1619–1637. Tema isa oli ertshertsog Karl, kes oli Ferdinand I noorim poeg.

Tema ajal sai tegelikult alguse Kolmekümneaastane sõda, kus üliambitsioonikas keiser püüdis oma võimule allutada kogu Saksa-Rooma riiki. Esialgu olid keiserlikud väed (tänu katoliiklaste ja eriti Baieri abile) edukad, Tšehhi väed purustati Valgemäe lahingus ning Böömimaa liideti otse Habsburgide pärusvaldustega, kuid hiljem hakkasid asjad kiiva kiskuma. Maale tungisid Rootsi, Taani ja teiste protestantlike riikide väed. Viimaks ründas isegi katoliiklik Prantsusmaa. Kui keiser suri, oli kogu Saksamaa täielikult laastatud, enamik inimesi näljas ning sõjas ei paistnud olevat mingit lahendust, toimusid vastastikused röövretked, mis vaesestasid maad üha enam.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**Matthias** | **Saksa-Rooma keiser, Böömimaa kuningas, Ungari kuningas**1619–1637 | Järgnev**Ferdinand III** |
**Priit Leito** (4. veebruar 1975 Tallinn – 21. märts 2020 Tallinn) oli eesti ajakirjanik, meediajuht, maletaja ja kirjastaja.

Ta lõpetas aastal 1993 Tallinna 21. Keskkooli ja aastal 1997 Tartu Ülikooli majandusteaduskonna.

Lisaks õppis ta aastatel 1981–1993 Jevgeni Kaljundi juhendamisel Tallinna Malekoolis. Aastal 2002 võttis ta osa (varumängijana) 35. maleolümpiamängudest Bledis. Aastal 2002 sai ta Eesti meistrivõistlustel males hõbemedali. Ta oli aastatel 2000–2010 Eesti Maleliidu juhatuse liige.

Ta töötas aastatel 1994–1995 ajalehes Eesti Sõnumid majandusreporterina. Aastatel 1997–2000 töötas ta Sõnumilehe arendusdirektori ja peadirektorina. Aastatel 2000–2005 töötas ta AS-i SL Õhtuleht juhatuse esimehena, aastatel 2000–2005 AS-i Ekspress Grupp juhatuse esimehena. Aastatel 2009–2017 töötas ta MTG Eesti ettevõtete juhina. Aastatel 2009–2020 oli ta TV3 tegevjuht ja All Media Eesti juhatuse esimees.

Isiklikku
---------

Tema isa oli ajakirjanik ja meediajuht Toomas Leito, vend Ivo Leito on keemik ja Tartu Ülikooli professor.

Välislingid
-----------

* Biograafia ESBL-is
* Suri TV3 tegevjuht Priit Leito
* Meie seast lahkus TV3 juht Priit Leito
* TV3 tegevjuht Priit Leito suri ootamatult
Super Piti kullakaevandus Austraalia lääneosas
Endine Ülgase fosforiidikaevandus Eesti põhjaosas
**Avakaevandamine** ehk **pealmaakaevandamine** (mitte lahtine kaevandamine) toimub avatud maapõues. Pealmaakaevandamisele vastandub allmaakaevandamine.

Seejuures kasutatakse aukkaevandamist, kui katendit on vähe. Nii kaevandatakse Eestis liiva, paasi ja savi. Aukkaevandamisel jääb pärast maavara väljamist kaevandamiskohale auk.

Vaalkaevandamist kasutatakse seal, kus maavara katab paks katend, mis tõstetakse kaevandatud alale vaaludesse. Pärast kaevandamist ja kaevandatud ala korrastamist (rekultiveerimist) tekib maale, kus kasutati vaalkaevandamist, uus maakate. Vaalkaevandamine on kasutusel Eesti põlevkivimaardlas ja oli kasutusel fosforiidi tootmisel Maardus.

Väljakkaevandamisel moodustatakse maardlas välja(ku)d, millelt kooritakse kaevist. Eestis kasutatakse väljakkaevandamist turba tootmisel.

Avakaevandamine, eriti aukkaevandamine, on vanim kaevandamise liik. Avakaevandused, näiteks liiva saamiseks, on umbes sama vanad kui riiklus.

Suurimad tänapäeva avakaevandused võivad olla rohkem kui poole kilomeetri sügavused.

Vaata ka
--------

* Allmaakaevandamine
* Karjäär
**Roelof Frederik "Pik" Botha** (27. aprill 1932 Rustenburg – 12. oktoober 2018 Pretoria) oli Lõuna-Aafrika Vabariigi poliitik ja diplomaat.

Pik Botha oli pärit koolidirektori perekonnast. 1953. aastal lõpetas ta Pretoria Ülikooli õigusteaduste erialal ja asus seejärel tööle Lõuna-Aafrika Välisministeeriumis. 1956–1960 töötas ta Lõuna-Aafrika saatkonnas Stockholmis ja 1960–1963 saatkonnas Lääne-Saksamaal. 1963–1966 töötas ta Lõuna-Aafrika Vabariigi esindajana Rahvusvahelises Kohtus. Alates 1966. aastast töötas ta välisministeeriumi juriidilise nõunikuna. Alates 1970. aastast oli ta Lõuna-Aafrika Vabariigi parlamendi liige. 1975. aastal määrati ta Lõuna-Aafrika Vabariigi erakorraliseks ja täievoliliseks esindajaks Ameerika Ühendriikides, olles samaaegselt ja Lõuna-Aafrika Vabariigi esindaja Ühinenud Rahvaste Organisatsioonis.

1. aprillist 1977 kuni 11. maini 1994 oli ta Lõuna-Aafrika Vabariigi välisminister.

1994–1996 oli ta Lõuna-Aafrika Vabariigi maavarade ja energeetika nimister.

Viited
------

1. ↑  Roelof Frederik 'Pik' Botha South African History Online
2. ↑  South Africa. Ministries, etc. rulers.org
3. ↑  J Brooks Spector.Roelof ‘Pik’ Botha, the ultimate survivor Daily Maverick, 2. september 2011