recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Aberratsionikonstant** on aastaaberratsiooni suurim väärtus. 

Aberratsioonikonstant kirjeldab tähe aastasel liikumisel taevaskeral moodustuva ellipsi mõõtmeid. 

Aberratsioonikonstandi määramine vaatluste põhjal on seotud süstemaatiliste raskustega. Rahvusvahelisel nõupidamisel astronoomiliste konstantide asjus Pariisis 1950 otsustati jätta aberratsioonikonstant välja vahetult vaatluste põhjal määratavate fundamentaalsete astronoomiakonstantide seast ning tuletada selle väärtust edaspidi Päikese parallaksist.

Alates 1960. aastast hakati astronoomilist aberratsiooni radiolokatsiooniastronoomia arenguga arvutama tunduvalt täpsemalt planeetide radiolokatsiooni abil.

Aberratsioonikonstandi väärtuse on otsustanud Rahvusvaheline Astronoomiaunioon (2000. aastaks): *k* = 20,49552″.

Viited
------

1. ↑  Б. Н. Гиммельфарб «К объяснению аберрации звёзд в теории относительности»
2. ↑  "БСЭ «Астрометрия»". Originaali arhiivikoopia seisuga 22. aprill 2013. Vaadatud 29. septembril 2012.
Aberdeeni Ülikooli vapp
**Aberdeeni Ülikool** ülikool, mis asub Aberdeenis. Ta on asutatud aastal 1495. Ta on Šotimaa vanimaid ülikoole.


Suurbritannia ülikoolid

**Inglismaa:**
Anglia Ruskin • 
University of the Arts • 
Aston • 
Bath • 
Bath Spa • 
Bedfordshire • 
Birmingham • 
UCE Birmingham • 
Bolton • 
Bournemouth • 
Bradford • 
Brighton • 
Bristol • 
Brunel • 
Buckingham • 
Cambridge • 
Canterbury • 
Central Lancashire • 
Chester • 
Chichester • 
City • 
Coventry • 
De Montfort • 
Derby • 
Durham • 
East Anglia • 
East London • 
Edge Hill • 
Essex • 
Exeter • 
Gloucestershire • 
Greenwich • 
Hertfordshire • 
Huddersfield • 
Hull • 
Imperial • 
Kent • 
Keele • 
Kingston • 
Lancaster • 
Leeds • 
Leeds Metropolitan • 
Leicester • 
Lincoln • 
Liverpool • 
Liverpool Hope • 
Liverpool John Moores • 
London *(Kolledžid: Birkbeck • Kõne ja näitlemise kool • Courtauld Institute of Art • Goldsmiths • Heythrop • Institute of Cancer Research • Institute of Education • King's • London Business School • LSE • LSHTM • Queen Mary • Royal Academy of Music • Royal Holloway • Royal Veterinary College • St George's • SOAS • School of Pharmacy • UCL; Institutes: Institute in Paris • School of Advanced Study • Marine Biological Station, Millport)* • 
London Metropolitan • 
London South Bank • 
Loughborough • 
Manchester • 
Manchester Metropolitan • 
Middlesex • 
Newcastle • 
Northampton • 
Northumbria • 
Nottingham • 
Oxford • 
Oxford Brookes • 
Plymouth •
Portsmouth • 
Reading • 
Roehampton • 
Royal College of Art • 
Salford • 
Sheffield • 
Sheffield Hallam • 
Southampton • 
Southampton Solent • 
Staffordshire • 
Surrey • 
Sunderland • 
Sussex • 
Teesside • 
Thames Valley • 
Nottingham Trent • 
Warwick • 
UWE • 
Westminster • 
Winchester • 
Wolverhampton • 
Worcester • 
York • 
York St John

**Põhja-Iirimaa:**
Queen's Belfast •
Ulster

**Šotimaa:**
Aberdeen • 
Abertay • 
Dundee • 
Edinburgh • 
Glasgow • 
Glasgow Caledonian • 
Heriot-Watt • 
Napier • 
Paisley • 
Robert Gordon • 
St Andrews • 
Stirling • 
Strathclyde

**Wales:**
Cardiff • 
Glamorgan • 
Wales
*(Aberystwyth • Bangor • Lampeter • Newport • NEWI • RWCMD • SIHE • Swansea • Trinity • UWIC)*

**Mittegeograafiline** : Avatud Ülikool
Miikael võitlemas lohega (Raffael)
**Miikael** (heebrea keeles 'otsekui (Jumal) El', aramea keeles ܡܝܟܐܝܠ *Mīkhāʼēl* [miχaˈʔel], kreeka keeles Μιχαήλ *Michaél*, araabia keeles مِيكَالَ *Mikal* ja ميكائيل *Mika´il*, ukraina keeles Архангел Михаїл) on kristluses üks peainglitest. Piibli järgi on Miikael Iisraeli ning kristliku koguduse taevane kaitsja, taevavägede juht, õiguse ja kohtumõistmise, ent ka armu ja halastuse ingel. Koos teiste peainglitega kuulub ta kaheksandasse üheksast ingellike jõudude astmest ning on kõigi üheksa ingliseisuse patroon, headuse, aususe ja inimkonna hüvede eestseisja. Ta on inimeste eestkostja Jumala juures, toetab surijaid ja juhib nende hinged taevasse. Apokalüpsises on tema ülesandeks lõpliku võidu saavutamine kurjuse jõudude üle.

Käes hoiab ta saua – Jumala käskjala sümbolit ja peeglit, mille kaudu saab jumalikku ennustusvõimet.

Seosed Eestiga
--------------

Eestis on Miikaelile pühitsetud Keila, Juuru, Jõhvi, Kodavere, Kihelkonna, Räpina, Häädemeeste, Rõngu, Läänemaa Mihkli kihelkonna, Tallinna Mihkli kirik. Hävinud on Narva Mihkli kirik. Rakvere Kolmainu kirikut nimetati varem samuti Mihkli kirikuks. Tallinnas asus ka tsistertslaste Miikaeli nunnaklooster ning Rakveres 16. sajandi I poolel Rakvere frantsisklaste Miikaeli mungaklooster.

Eesti rahvakalendris tähistatakse Miikaeli nimepäeva ehk mihklipäeva 29. septembril.

Judaism
-------

Ingel ja Jahve-Elohimi sõnumitooja, Jumala Trooniingel ja jumaliku loomiskorra hoidja.

Kristlus
--------

Ingel ja Kyriose sõnumitooja.

Vaata ka
--------

* Mihkel
* Michael
Fahrenheiti ja Celsiuse skaalaga termomeeter
**Fahrenheiti skaala** on temperatuuriskaala, mille võttis 1714. aastal kasutusele Saksa füüsik Daniel Gabriel Fahrenheit. 

Fahrenheiti skaala püsipunktideks on vee keemispunkt temperatuuril +212 °F ja jää sulamispunkt temperatuuril +32 °F. Fahrenheiti kraad võrdub 1⁄180 nende temperatuuride vahest normaalrõhul. Fahrenheiti kraadi tähis on **°F**.

Fahrenheit valis oma skaala nullpunktiks (0 °F) lume ja ammooniumkloriidi (salmiaagi) segu sulamistemperatuuri, millele Celsiuse skaalal vastab –17,77… °C. Kraadide arvuks püsipunktide vahemikus valis Fahrenheit 180 selle mõttega, et inimese kehatemperatuur jääb siis 100 °F lähedale. 

Fahrenheiti skaala on rahvusvahelise temperatuuriskaalaga seotud järgmiselt:

**Celsiuse kraadid Fahrenheiti kaudu**: °C = (°F − 32) / 1,8; näiteks temperatuurile 100 °F vastab   
(100 – 32) / 1,8 ≈ 37,8 °C
**Fahrenheiti kraadid Celsiuse kaudu**: °F = °C × 1,8 + 32; näiteks temperatuurile 25 °C vastab   
25 × 1,8 + 32 = 77 °F
Absoluutne nulltemperatuur on Fahrenheiti skaalal –459,67 °F.

Fahrenheiti termomeeter oli esimene praktilisse kasutusse võetud temperatuurimõõteriist. Fahrenheiti termomeetrid on seniajani kasutusel Ameerika Ühendriikides ja veel mõnes riigis. Kõikjal mujal maailmas on tänapäeval üldlevinud Celsiuse skaala.

Vaata ka
--------

* Celsiuse skaala
* Kelvini skaala
**Pulmakivid ehk pruudikivid** on rändrahnud ja kivid, mis asuvad Eesti lääneosas Noarootsi poolsaare edelarannal Einby küla supelranna kohal rannavees umbes saja meetri kaugusel kaldast. Kõrgvee ajal on nähtaval üksik kivi, teised kivid on veel all. Kivi juures on vee sügavus umbes 1 m ning kaldalt vaadatuna jääb kivi kõrguseks 1,5–2 m. 

Kuigi Pulmakive pole kaitse alla võetud, on neil oluline roll ürglooduse pärandis. 

Pulmakivide kohta on liikvel huvitav rahvajutt. Nimelt toonud Paslepast (Noarootsi kihelkond) pärit peigmees endale pruudi Vormsi saarelt (Vormsi kihelkond). Kõik oli ilus hetkeni, kui peigmees oma pruudiga ning kogu ülejäänud pulmaseltskond vette kukkusid ja uppusid. Jää oli õhuke ja sestap polnudki palju vaja. Kõik uppunud muutusid vee all kivideks. Ajendatuna sellest kurva lõpuga loost, ei abiellu ükski neiu võõra paikkonna mehega, sest jumalast olla määratud, et iga kihelkond peab omaette jääma.

Viited
------

1. ↑  Sissekanne Eesti looduse infosüsteemis
**Charles Kasiel Bliss** (sündinud **Karl Kasiel Blitz** 1897 Czernowitz Austria – 13. juuli 1985 Austraalia) oli Austria semiootik.

Bliss sai tuntuks sooviga rajada universaalkiri, milles saaksid suhelda kogu maailma inimesed. Selle kirja edasiarendatud kuju tuntakse blisskirjana.

Charles Bliss sündis optiku-elektriku perekonnas. Ta lõpetas 1922 Viini Tehnikaülikooli keemiainsenerina. Töötas mõnda aega patendiosakonna ülemana. Pärast anšlussi (*Anschluss*) Austrias viidi ta Dachau koonduslaagrisse, hiljem sealt edasiBuchenwaldi koonduslaagrisse. Sai tänu oma naisele vabaks, kuid pidi siiski lahkuma Suurbritanniasse. Sealt edasi rändas mitmel maal, kuni jõudis 1940 Shanghaisse.

Hiinas märkas C. Bliss, et hiina dialektid erinevad üksteisest sedavõrd, et eri murdeid kõnelevad inimesed üksteist ei mõista. Küll aga on neil ühine hieroglüüfkiri. Sellest tekkis ülemaailmselt mõistetava kirja idee.

1946 suundus ta Sydneysse Austraalias. Seal asus ta arendama oma maailmakirja projekti, kirja esimeseks nimetuseks sai semantograafia (kreeka k. "sema" = joonistama + "graphein" = kirjutama). Projekt ei pälvinud laialdast huvi.

1949 aastal Sydneys leidis Bliss võimaluse oma ideede avaldamiseks – ilmus raamat "International Semantography: A non-alphabetical Symbol Writing". Selle peamine idee oli "erinevad keeled, üks kirjaviis". Tema töid küll uuriti, kuid huvi kadus peagi. 1952 nimetas üks Austraalia kohalik ajaleht teda filosoofiliseks idealistiks.

1965 aastal avaldas Bliss Sydneys oma raamatu "Semantography (Blissymbolics)".

Alles 1971 tuli sarnase projektiga välja üks Kanada puuetega inimeste organisatsioon.
1975 sai Kanada Blissymbolics Communication Foundation litsentsi Blissi väljatöötatud märkide kasutamiseks.

1976 oli Bliss Nobeli auhinna kandidaat.
Sõjalaevad 2014
Soome piirivalvelaev ja politseikaater 2011
**Teenistuslaev** on veekogul riigi- või muu asutuse olulise mittetulundusliku funktsiooni täitmiseks või tagamiseks mõeldud laev; samuti vastav kaater või paat.

Jagunemine
----------

Teenistuslaevad on üldjuhul:

* sõjalaevad;
* julgeoleku- või õiguskorra tagamise funktsioonide täitmiseks mõeldud valvelaevad (patrull-laevad);
* riigiasutuste funktsioonide täitmiseks korraldatavateks vedudeks mõeldud transpordilaevad;
* riigiasutustele ja õppeasutustele kuuluvad õppelaevad.

Kirjeldus
---------

Teenistuslaevade ehitamisel, kasutamisel ega eelarvestamisel ei lähtuta reeglina majanduslikust (ärilisest) tasuvusest, vaid riigi või ühiskonna vajadustest konkreetse olulise riikliku funktsiooni (riigikaitse, keskkonnakaitse, korrakaitse, haridus vms) efektiivsel ja jätkusuutlikul täitmisel. Seda võimaldab asjaolu, et teenistuslaevade kasutamist rahastatakse tavaliselt riigieelarvest kindla suurusjärgu ulatuses, sõltumata laevade tegevuse tulemusel kogutavatest võimalikest trahvidest, lõivudest või muudest tasudest. See ei välista säästlikkuse nõudeid teenistuslaeva projekteerimisel.

Teenistuslaevadel on tavaliselt laevanduses üldlevinust rangem teenistuskorraldus, mis toetab vastutus- või riskirikka funktsiooni efektiivsemat täitmist, aga ka võimaliku sunni või jõu korrektsemat rakendamist. Samuti on üldjuhul kasutusel määratud vormiriietuskomplektid ja tunnused. 

Sama asutuse teenistuslaevad on tavaliselt määratud värvilahenduse, märgistuse või tähistusega. Riigiasutuse teenistuslaevadel võib olla ka spetsiaalne (näiteks riigilipust stiliseeritud) laevalipp.

Vaata ka
--------

* Eriotstarbeline laev
* Abilaev
**Saavutusvajadus** on inimese enda soov täita püstitatud eesmärk efektiivsemalt, kui ta on juba varem teinud. Näiteks sportlane on jooksnud 10 km ajaga 0,44 minutit ning soovib tulemust parandada. Saavutusvajadus on iga ühiskonna jaoks tähtis ning selle kohta on läbi viidud uuringuid. Uuringute tulemustest selgub, et mida rohkem on riigis kõrge saavutusvajadusega inimesi, seda produktiivsem on selle rahvuse majandus ja ka inimesed .

**Saavutusvajadus** (*achievement*) McClellandi vajaduste teooria järgi on vajadus seada siht parima poole ja anda endast parim, et olla edukas. Inimese motivatsioon muutub vastavalt saavutusvajaduse tugevusele. McClellandi järgi on kõrge saavutusvajadusega inimesed enamasti edukad ettevõtjad (nt juhid, ka sportlased). Edukatel inimestel on enamasti vajadus suurema tähelepanu järele ning neile on tegutsemisel olulised sotsiaalsed suhted.

Viited
------

1. ↑  Juhte motiveerib saavutusvajadus, Ruth Alas, Postimees 2002

Eesti keeles
------------

* Kitvel, T: Saavutusvajadus Metoodiline õppematerjal, E. Vilde nim. Tallinna Pedagoogiline Instituut 1989

Välislingid
-----------

*
Maurice Bavaud u. 1937
**Maurice Bavaud** (15. jaanuar 1916 Neuchâtel – 14. mai 1941 Berliin) oli Šveitsi teoloogiaüliõpilane, kes kavatses 1938. aasta sügisel tappa Adolf Hitlerit.

9. oktoobril 1938 sõitis Maurice Bavaud rongiga Saksamaale eesmärgiga tappa Adolf Hitler. Hiljem nimetas Bauvaud oma motiivideks seda, et Adolf Hitler kujutas endast ohtu inimkonnale ja Šveitsi iseseisvusele. Veel oli põhjuseks katoliiklike organisatsioonide tagakiusamine Saksamaal. Maurice Bavaud esines Hitleri pooldajana ja liikus Baieris ringi eesmärgiga talle ligi pääseda. 9. novembril 1938 tähistati Münchenis Õllekeldriputši 15. aastapäeva. Bauvaud hankis pääsme Feldherrnhalles toimunud pidulikule üritusele. Tal oli püstol mantlitaskus ja ta kavatses Hitlerit tulistada. Kuid Hitler muutis teadmata põhjustel oma tavalist marsruuti ja ei tulnud Bavaud' lähedusse. Samuti takistasid sihtimist tervituseks ülestõstetud käed. 

Ka järgnavatel päevadel ei õnnestunud tal Hitleri lähedusse pääseda. Tal oli raha otsa lõppemas ja 12. novembril 1938 istus ta Pariisi kiirrongile, et Saksamaalt lahkuda. Augsburgis vahistati Bavaud piletita sõidu ja relva omamise eest. Talle mõisteti piletita sõidu ja loata relvaomamise eest kaks kuud vangistust. 1939. aasta algul tunnistas Bavaud ülekuulamisel üles, et ta kavatses tappa Adolf Hitlerit.

18. detsembril 1939 mõistis Rahvakohus Bavaud' surma. 14. mail 1941 hukati Maurice Bavaud Berlin-Plötzensee vanglas giljotineerimise teel.

Järellugu
---------

1950. aastatel pöördus Maurice Bavaud' isa Albert Bavaud Lääne-Saksamaa kohtuvõimude poole palvega oma poeg rehabiliteerida. 12. detsembril 1955 vähendas Berliin-Moabiti Maakohus Maurice Bavaud' karistust viie aasta vabadusekaotuseni ja kümne aasta kodanikuõiguse äravõtmiseni. 1956. aastal vaadati kohtuotsus ümber ja Marice Bavaud rehabiliteeriti ning tema Šveitsis elavatele omastele määrati kompensatsiooniks 40 000 franki.

Viited
------

1. ↑
2. ↑
3. ↑
4. ↑
5. ↑  "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 24. september 2015. Vaadatud 15. augustil 2015.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
6. ↑  "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 4. märts 2016. Vaadatud 15. augustil 2015.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
7. ↑
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib maadlejast; helilooja kohta vaata artiklit Viktor Lebedev (helilooja).* |

---

Viktor Lebedev (2016)
**Viktor Nikolajevitš Lebedev** (jakuudi keeles Виктор Николаевич Лебедев; sündinud 10. märtsil 1988  Tompo rajoonis Jakuudi ANSV-s) on eveeni rahvusest Sahha maadleja, Venemaa teeneline meistersportlane,  Põhjatähe ordeni kavaler.

Ta on kahekordne maailmameister vabamaadluses (kaalukategoorias 55 kg, 2010. aastal Moskvas ja 2011. aastal İstanbulis). 2009. aastal Herningis ja 2015. aastal Las Vegases võitis ta maailmameistrivõistlustel pronksmedali. Euroopa meistrivõistlustelt on ta saanud ühe pronksmedali (2010. aastal Bakuus).

Kahel korral on ta võitnud maailma karika (2010, 2011) ja Venemaa meistriks on ta tulnud kuuel korral (2009, 2010, 2011, 2014, 2015, 2016).  Esimestel Euroopa mängudel 2015. aastal Bakuus tuli ta võitjaks.

Olümpiamängud
-------------

Viktor Lebedev ja Hassan Rahimi
Rio de Janeiro OM-i veerandfinaalis
2012. aasta  olümpiamängudele Lebedev ei pääsenud, sest kaotas Venemaa katsevõistluste finaalis tšetšeen Džamal Otarsultanovile, kes paar kuud hiljem Londonis olümpiavõitjaks pärjati.

Neli aastat hiljem lülitati ta Venemaa olümpiakoondisse  olümpiamängudele Rio de Janeiros (kaalukategoorias 57 kg), kuid tema esinemine seal ebaõnnestus – kaotus veerandfinaalis iraanlasele Hassan Rahimile sulges tee medaliheitlusse.

Haridus- ja töökäik
-------------------

Viktor Lebedev on lõpetanud  Ammossovi-nimelise Kirde Föderaalülikooli.

Ta oli aastatel 2009–2017 Venemaa vabamaadluse koondise liige. 17. mail 2017 teatas ta oma karjääri lõpetamisest. 15. maist 2017 töötab ta Jakutski linnapea nõunikuna üldistes küsimustes. 

Venemaa teenelise meistersportlase rinnamärk

Tunnustus
---------

* 2011 – Venemaa teeneline meistersportlane
* 2016 –  Põhjatähe orden

Viited
------

1. 1 2 3 4  Лебедев Виктор Николаевич. infosport.ru
2. ↑  Виктор Лебедев: Охотник на медведей. sport-express.ru
3. ↑  Борец Лебедев остался без медали Игр в Рио. news.sportbox.ru
4. ↑  Лебедев Виктор Николаевич. s-vfu.ru
5. ↑  Глава Якутска отметил бойцовский характер Лебедева. news.ykt.ru
6. ↑  О награждении орденом Республики Саха (Якутия) «Полярная звезда». ysia.ru

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Viktor Lebedev** |

* Виктор Лебедев: Я не рассматриваю II или III места на пьедестале. Для меня важна золотая медаль. youtube.com, 28. jaanuar 2015
* Виктор Лебедев начинает «Эстафету добра»!. sportyakutia.ru, 1. juuni 2017
Maurice Greene. Detail Francis Haymani maalilt (1747)
**Maurice Greene** (12. august 1696 London – 1. detsember 1755) oli inglise organist, klavessinist ja helilooja.

Maurice Greene sündis vaimuliku peres. Lapsena laulis ta Püha Pauluse katedraalis Jeremiah Clarke'i (1674–1707) ja Charles Kingi (1687–1748) ajal. Orelit õppis ta Richard Brindi juures ja pärast Brindi surma 1718 sai ta Püha Pauluse katedraali organistiks. 1727 sai ta organisti koha Kuninglikus Kapellis pärast eelmise organisti William Crofti surma.

1730 sai ta muusikaprofessoriks Cambridge'i Ülikoolis.

1735 määras George II ta kuninga muusikameistriks. Selleks jäi Greene kuni oma surmani nagu kõik teised kuninga muusikameistrid kuni tänapäevani.

Ta töötas kogumiku "Cathedral Music" kallal, mida hiljem jätkas tema õpilane ja järglane kuninga muusikameistri kohal William Boyce. Seda kasutatakse anglikaani kirikus tänapäevani. Tema vaimulikud teosed on kirjutatud tekstile, mis on täis paatost. Muusikateostes on kasutatud polüfooniat, aga inimhäälte taustal on pidevalt kuulda keelpillide bassikäike.

Looming
-------

Maurice Greene kirjutas nii vaimulikku kui ka ilmalikku vokaalmuusikat. Tema teoste hulka kuuluvad 

* hümn "Hearken Unto Me, Ye Holy Children" (1728),
* oratoorium "The Song of Deborah and Barak" (1732),
* ooper "Florimel" (1734),
* oratoorium "Jefta" (1737),
* muusika Edmund Spenseri sonettidele "Amoretti" (1739),
* hümnide kogumik (1743), millest tuntuim on "Lord, let me know mine end",
* ooper "Phoebe" (1747).

Greene kirjutas ka keelpillimuusikat, sealhulgas

* "Choice Lessons" klavessiinile ja spinetile (1733),
* "6 Overtures ... in Seven Parts" klavessiinile ja spinetile (1745),
* "A Collection of Lessons" klavessiinile (1750),
* 12 *voluntary*t orelile või klavessiinile (1779).

Välislingid
-----------

* / Werner Music Archive (WIMA)
**Carlos Mauricio Funes Cartagena** (sündinud 18. oktoobril 1959 San Salvadoris) on El Salvadori poliitik. Ta oli 1. juunist 2009 kuni 1. juunini 2014 El Salvadori president.

Ta õppis ülikoolis kirjandusteadust ning töötas seejärel televisioonis saatejuhi ja uudistereporterina. Tal oli enne presidendivalimisi televisioonis oma jutusaade, milles ta oli eelmiste valitsuste suhtes väga kriitiline. Juba kodusõja ajal intervjueeris ta ajakirjanikuna vasakpoolsete mässuliste juhte.

28. septembril 2007 sai temast vasakpoolse partei Farabundo Martí Vabastusrinde (FMNL) presidendikandidaat. Tema vastaskandidaat oli Rahvusliku Vabariikliku Liidu kandidaat Rodrigo Ávila, endine riikliku politsei asedirektor. 15. märtsil 2009 peetud presidendivalimistel sai Mauricio Funes 51,32% häältest ja valiti presidendiks. Ta on esimene FMNL-i president, kelle valitsusajal ei ole riigis kodusõda.

Funes on lubanud tõsta rikaste kodanike makse, et rahastada vaeste inimeste tervishoidu maapiirkondades ja kuritegevuse ennetuse programme.

Poliitilised vastased kirjeldasid Funesit mehena, kes Venezuela liidri Hugo Cháveze kombel asub konfrontatsiooni USA-ga, kuid Funese sõnul on koostöö teiste Kesk-Ameerika riikidega ja suhete tugevdamine USA-ga tema välispoliitika prioriteedid ning Salvador jätkab USA dollari kasutamist riigis käibiva rahana.

Funes on abielus Vanda Pignatoga, kes kuulus kunagi Brasiilia Tööliste Parteisse. Neil on poeg Gabriel.

Funesi vend hukkus kodusõjas. Venna vanema poja Alejandro tapsid 27-aastaselt Maroko päritolu kurjategijad Pariisis, kus Alejandro fotograafiat õppis.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**Antonio Saca** | **El Salvadori president**(2009–2014) | Järgnev**Salvador Sánchez Cerén** |
**Mauritaania lipp** on Mauritaania ametlik lipp.

Praegune lipp võeti kasutusele 6. augustil 2017 5. augustil toimunud referendumi järel.

 ? Mauritaania riigi- ja rahvuslipp. Proportsioonid 2:3.
Mauritaania lipp 1959-2017
Mauritaania eelmine rahvuslipp võeti kasutusele 1. aprillil 1959, kui Mauritaania sai autonoomia Prantsusmaa koosseisus. Pärast iseseisvumist 28. novembril 1960 kuulutati see ka riigilipuks. 

Mauritaania ei võtnud oma lipuks teiste Prantsusmaa Lääne-Aafrika asumaade kombel trikoloori ega panaafrika värve, vaid otsustas vastavalt oma nimele (Mauritaania Islamivabariik) islami sümbolite kasuks. Plagu on roheline kangas, millel on kollane ülalt avanev kuusirp ja selle kohal kollane viisnurkne täht.

Kuusirp, täht ja roheline värv viitavad islamile, mis on ainuke ühendav asjaolu nii rahvuslikult, territoriaalselt kui ka sotsiaalselt kuuluvuselt lõhenenud riigis.

Roheline (PMS 361C) sümboliseerib islamit, lootust ja õitsengut, kollane (PMS 116C) on aga kõrbe ja päikese värv.

Vaata ka
--------

* Mauritaania vapp

Välislingid
-----------

* Mauritaania lipp andmebaasis *Flags of the World* (*inglise keeles*)
**Pulmaleib** oli eesti talupojapulmadeks küpsetatud leib - odrajahust karask, kakk või odraleib.

19. sajandi keskpaiku tehti pulmaleib kodus jahvatatud ja hästi sõelutud rukkijahust, segatud keeva veega, leiba nimetati peenleivaks. Hiljem hakati pulmaleiba tegema veskis jahvatatud rukkipüülist. Magushapu peenleib oli eesti talus pühade-, pulma- ja matuseleivaks veel 1930. aastate paiku. Pulmaleibade kuju erines tavaleibade omast ning suurus sõltus pulmaliste arvust. Pulmaleivaga olid seotud mitmed noorpaarile leivaõnne taotlevad kombed. Nii pidi kogu pulmapeo ajal üks terve leivapäts puutumatult seisma. See tagas uskumuste kohaselt perekonnale õnne ja peletas eemale toidumured.

Pulmaleib oli tavalisest maitsvam ja suurem, sageli rattakujuline, mitmesuguste märkidega ehitud leib. Leib oli laual (laua otstel) juba enne pulmaliste tulekut, leiba võisid lõigata ainult pulma ametmehed - pruudikodus pruudivend, peiukodus ajumees või isamees.

Viited
------

1. ↑   Etnograafia sõnaraamat. Arvi Ränk. Tallinn. 1995. lk 152
2. ↑   Ülo Tedre. Pulmasõnastik III
Conrad Paumann oma hauaepitaafil Müncheni Frauenkirche lääneseinal
**Conrad Paumann** (u 1410 Nürnberg – 24. jaanuar 1473 Münchenis) oli Saksamaa vararenessansi perioodi organist, lautomängija ja helilooja. Sündinud pimedana, oli ta siiski üks 15. sajandi andekamaid ja mõjukamaid muusikuid. Koos Sebastian Virdungi, Arnolt Schlicki, Elias Nikolaus Ammerbachi ja Paul Hofhaimeriga koondatakse ta koloristideks nimetatud heliloojate rühma, kelle kompositsioone iseloomustas rikkaliku ornamentatsiooni kasutamine häältes.

Conrad Paumanni hauaepitaaf asub Müncheni Frauenkirches, sellel on muusikut kujutav reljeef, oletatavasti Conrad Paumann ise, ja tekst:

*"An[no] MCCCCLXXII an S. Pauls bekerung abent* [st 24.1.1473] *ist gestarbn und hie begraben der kunstreichist aller instrament und der Musica maister, Cunrad pawman, Ritter, purtig von nurnberg und plinter geboren, dem got genad."*
'Anno 1473, Püha Pauluse pöördumise õhtul suri ja maeti siia kunstirikkaim kõigil instrumentidel muusikameister Conrad Paumann, rüütel, sündinud Nürnbergis pimedana, Jumala arm olgu temaga.'

Looming
-------

Enamik Paumannile omistatud muusikateostest on instrumentaalmuusika. Andeka improviseerijana tuntud helilooja ise ei kirjutanud oma muusikat üles, kuid Conrad Paumanni orelivariatsioonide tabulatuurid on kirja pandud ja köidetud kokku Lochamer Liederbuch'is pealkirja all "Fundamentum organisandi" ja neli orelikompositsiooni Buxheimer Orgelbuch'is märkega "Sequitur fundamentum magistri Conradi Pauman Contrapuncti" nootide alguses, ja üksikud laulud Hartmann Schedeli laulukäsikirjas. Talle on omistatud ka saksa lautotabulatuuri leiutamine; kuigi seda ei saa millegagi tõestada, on teada Paumanni suur mõju lautomängijana ja lautotabulatuuri kasutamise hõlpsus mängimisel.

Temalt on säilinud vaid üks kolmehäälne *tenorlied* "Wiplich figur", mis on stiililt lähedane Madalmaade koolkonna heliloojate muusikale.

Viited
------

1. ↑  Lochamer Liederbuch. - Historisches Lexikon Bayerns

Välislingid
-----------

* Conrad Paumanni teosed andmebaasis International Music Score Library Project (IMSLP)
* Video: Conrad Paumanni teos "Mit ganczem willen" Eduardo Paniagua ja Música Antigua esituses
* Video: Conrad Paumanni teos "En avois"
Pakri pank vana tuletorni varemetega
Pakri pank talvel
**Pakri pank** (vanasti **Pakerordi pank**) on Pakri poolsaarel asuv pank. Pakri pank on Balti klindi kõige läänepoolsem osa Mandri-Eestis.

Panga kõrgus on 22–24 m (25 m). Tektooniliste püstlõhede tõttu on panga serv sakiline ja sageli esineb varinguid.

Pangal paljanduvad Alam-Kambriumi, Ülem-Kambriumi ja Ordoviitsiumi kivimid. Seal on Pakerordi lademe tüüppaljand, kus glaukoniitliivakivi ja diktüoneemaargiliidi paksus on suurim, vastavalt 3,7 ja 4,5 m. Pank on ka Pakri kihistu stratotüübiks.

Panga keskosa geograafilised koordinaadid on 59° 23′ 9″ N, 24° 2′ 9″ E.

Pakri panga idaossa jääb 5,8 m kõrgune Pakri juga.

Pakri pank hakkas merest kerkima umbes 4000 aastat tagasi.

Pakri pangal asub Pakri tuletorn. Vana tuletorn rajati 1808. Tänapäevane tuletorn on Eesti kõrgeim ja rajati 1889.

Viited
------

1. 1 2  Ürglooduse objekt: Pakri paekallas (vaadatud 09.04.2013)
2. 1 2 3 4 5  *Eesti entsüklopeedia.* 12. köide: *Eesti A–Ü.* Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus, 2003, lk 394.
3. ↑  Pakri kihistu Eesti Stratigraafia Komisjoni andmebaasis (vaadatud 07.04.2018)

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Pakri pank** |
**Menševikud** ehk **vähemlased** (vene keeles *меньшевики*) olid 20. sajandi alguses Venemaa keisririigis tegutsenud poliitilise partei – Venemaa Sotsiaaldemokraatliku Töölispartei (VSDTP) mõõdukama fraktsiooni (tiiva) esindajad.

Fraktsiooni moodustumine
------------------------

VSDTP II kongressil 1903. aastal said radikaalsed sotsiaaldemokraadid, keda juhtis Vladimir Lenin, partei keskorgani VSDTP Keskkomitee valimisel häälteenamuse. Sellest osaluse jaotusest tekkisidki VSDTP-siseste fraktsioonide jaotuses nimetused "vähemlased" ja "enamlased". Vähemusse jäänud vastaseid hakati nimetama menševikeks (vene keeles *меньше*, 'vähem') ehk vähemlasteks. Menševike farktsiooni juht oli Georgi Plehhanov, aktiivsemad fraktsiooniliikmed: Juli Martov (pseudonüüm "Lev Martov", sünnijärgne nimi Juli Zederbaum), Fjodor Dan, Irakli Tsereteli, Pavel Akselrod, Aleksandr Potresov, Veera Zassulitš.

Poliitiline tegevus
-------------------

Sotsiaaldemokraadid hindasid aastatel 1905–1907 alanud revolutsioonilist liikumist kui kodanlik-demokraatlikku revolutsiooni, mis oli suunatud tsaari isevalitsuse nõrgestamisele, mitte aga klassivõitlusest lähtuvat proletariaadi diktatuuri kehtestamisele. Bolševike arvates pidi see revolutsiooniline liikumine üle kasvama sotsialistlikuks, menševikud aga arvasid, et Venemaa peab enne sotsialismi läbima rea reforme. Samuti olid bolševikud ja menševikud eriarvamusel VSDTP organisatsioonilise ülesehituse suhtes: bolševikud ja Lenin arvasid, et partei peab olema rangelt tsentraliseeritud, sõjaväe tüüpi organisatsioon, mis võimaldaks saavutada peale taktikaliste eesmärkide ka strateegilisi eesmärke (proletariaadi maailmarevolutsioon jne). 

Vähemlaste parteisisene võitlus enamlaste vastu lõppes VSDTP VI Kongressil 1912. aastal sellega, et vähemlased heideti VSDTP-st välja ning Venemaa Sotsiaaldemokraatlik Partei nimetati ümber Venemaa Sotsiaaldemokraatlikuks (bolševike) Parteiks. 

Parteist eraldunud vähemlaste seast eraldus omakorda väiksemaid poliitiliste erimeelsustega gruppe: menševikud-parteilased (*меньшевики – партийцы* ja menševikud-likvidaatorid (*меньшевики – ликвидаторы*).

Menševike tegevus 1917. aasta veebruarirevolutsiooni ajal
---------------------------------------------------------

Menševike tegevus 1917. aasta oktoobrirevolutsiooni ajal
--------------------------------------------------------

Menševike tegevus Gruusias
--------------------------

 *Pikemalt artiklis Gruusia Demokraatlik Vabariik*

  

Menševikel oli suur kandepind Gruusias. 25. novembril 1917 toimunud Ülevenemaalise Asutava Kogu valimistel võitsid menševikud kokku vaid 3 protsenti häältest, kuid Lõuna-Kaukaasia valimisringkonnas olid 27 protsendiga suurimaks parteiks. Lõuna-Kaukaasias võitsid kolm parteid kokku 75% häältest, mis olid selgelt jagunenud etniliselt: grusiinid toetasid menševikke, armeenlased dašnakke ja moslemid (aserid) müsavatte. Lõuna-Kaukaasias olid menševikud põimunud gruusia rahvuslusega, valituks osutunud Gruusia menševikud muutusid ruttu vägagi natsionalistlikeks.[*viide?*]

Vaata ka
--------

* Eesti Sotsiaaldemokraatlik Tööliste Partei

Välislingid
-----------

* БАНК БИОГРАФИЧЕСКИХ ДАННЫХ ПО МЕНЬШЕВИСТСКОМУ ПРОЕКТУ
‹ Kaart ajutiselt peidetud (?) ›
Hospidali tänav, vaade Ravi tänavalt. Paremal Liivalaia tänav 30 nurgahoone
**Hospidali tänav** on tänav Tallinnas Kesklinna linnaosas Veerenni asumis Liivalaia ja Ravi tänava vahel.

Tänaval asub vaid üks hoone Hospidali tänav 4, ca. 1947 aastal ehitatud 4-kornde korterelamu. Liivalaia tänava nurgahooned on Liivalaia tänava aadressiga Liivalaia tänav 28 ja 30 ning tänava ääres asub ka Tallinna Liivalossi Lasteaed.

Ajalugu
-------

Hospidali tänava nimi võeti kasutusele Üldise Hoolekande Kolleegiumi (Приказ Общественного Призрения) korraldusel 1786. aastal rajatud nn. Priihospidali, praeguse Ida-Tallinna Keskhaigla järgi. 1881. aastal kandis tänav saksa keeles *Hospitalstraßе* ja vene keeles *Госпитальная улица* ning eesti keeles 1885. ja 1910. aasta andmetel Hospitali tänava nime. 

1923. aasta Tallinna tänavate nimekirjas kasutati Hospidali tänava nimevormi.

Hospidali 2a asus kino „Mars" hoone.

Liivalaia tänav 30 hoone Hospidali tänava poolses tiivas asus Eesti NSV Riiklik Laste- ja Noorteraamatukogu. Eesti Lastekirjanduse Keskus kolis 2007. aastal Liivalaia tänavalt praegusesse asukohta Pikk tänav 73. Tallinna Keskraamatukogu võõrkeelse kirjanduse osakond asub aadressil Liivalaia 40, hotell Olümpia vastas, mitmekordse elumaja esimesel korrusel.

Vaata ka
--------

* Kentmanni tänav

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Hospidali tänav (Tallinn)** |

Viited
------

1. ↑  Eesti Lasteraamatukogu põhimäärus Eesti Hoiuraamatukogu põhimäärus, RTL 1996, 146, 717

Välislingid
-----------

* Foto 1938. aastast, kino "Mars" sildiga

| * v
* r
Veerenni asumi tänavad |
| --- |
| Tänavad | 
Herne tänav · Hospidali tänav · Invaliidi tänav · Juhkentali tänav · Kauna tänav · Kodu tänav · Liivalaia tänav · Luku tänav · Magasini tänav · Naeri tänav · Oa tänav · Pille tänav · Puhke tänav · Pärnu maantee · Ravi tänav · Tare tänav · Tatari tänav · Tiiu tänav · Töökoja tänav · Uus-Tatari tänav · Vaikne tänav · Vana-Lõuna tänav · Vana-Veerenni tänav · Varre tänav · Veerenni põik · Veerenni tänav · Vineeri tänav · Võtme tänav · Õilme tänav · Õpetajate tänav |
**Mennikpunane ekmea** (*Aechmea miniata*) on õistaim bromeelialiste sugukonda kuuluvast ekmea perekonnast, looduslik kasvukoht Ida-Brasiilias Bahia osariigis. Kasvatatakse ka toataimena.

Kirjeldus
---------

Mennikpunasele ekmeale annab dekoratiivse välimuse korallpunaste karikaks kokkukasvanud tupplehtedega ja väikeste siniste õitega õisik tugeval varrel. Ka marjad on erkpunased. Oliivrohelised nahkjad läikivad lehed on rihmataoliselt kitsad ning pehmelt kaarduvad, teravate ogadega piki leheserva. Lehed paiknevad rosetja kodarikuna nagu paljudel teistel bromeelialistel.

Mennikpunane ekmea on eluviisilt epifüüt, kes aga ei võta toitaineid puult, millel kasvab, vaid saab suurema osa veest ja toitainetest kätte lehekodariku tekitatud anumast. Troopilistes ja lähistroopilistes piirkondades kasvab see liik õues puudel või peenardes. Taim eelistab poolvarjulist kasvukohta ja niisket pinnast, kuid kasvab ka päikese käes.

Pildid
------

* Taim kasvamas müürilTaim kasvamas müüril
* LehekodarikLehekodarik
* ÕisikÕisik

Viited
------

1. ↑  Aechmea miniata. - Gardens Online
**Pala** on küla Harju maakonnas Kose vallas.

Kuni 2013. aastani kuulus küla Kõue valda.

Külast läände jääb Lagisoo ja lõunasse Laukesoo. Sooalad on kaitstud Laukesoo looduskaitseala koosseisus.

Külas asub kolm arheoloogiamälestist.

Viited
------

1. ↑  Maa-amet, vaadatud 21.11.2020.
2. ↑  Eesti 2011. aasta rahvaloendus, vaadatud 14.07.2014.
3. ↑  Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.

Kose valla lippKose valla lipp
Kose valla asulad

**Alevikud:** Ardu | Habaja | Kose | Kose-Uuemõisa | Ravila   

**Külad:** Aela | Ahisilla | Alansi | Harmi | Kadja | Kanavere | Kantküla | Karla | Kata | Katsina | Kirivalla | Kiruvere | Kolu | Krei | Kuivajõe | Kukepala | Kõrvenurga | Kõue | Laane | Leistu | Liiva | Lutsu | Lööra | Marguse | Nutu | Nõmbra | Nõmmeri | Nõrava | Ojasoo | Oru | Pala | Palvere | Paunaste | Paunküla | Puusepa | Rava | Raveliku | Riidamäe | Rõõsa | Saarnakõrve | Sae | Saula | Silmsi | Sõmeru | Sääsküla | Tade | Tammiku | Triigi | Tuhala | Uueveski | Vahetüki | Vanamõisa | Vardja | Vilama | Virla | Viskla | Võlle | Äksi
Connor Wickham 2014. aastal Sunderlandi särgis
**Connor Neil Ralph Wickham** (sündinud 31. märtsil 1993 Herefordis) on Inglismaa jalgpallur, kes mängib ründajana Inglismaa kõrgliiga klubis Crystal Palace.

Ta alustas klubikarjääri Ipswich Townis, mille noorteakadeemiaga liitus 2006. aastal. Hooajal 2008–09 tegi ta klubi põhimeeskonnas debüüdi Inglismaa esiliigas. Järgmisel hooajal kuulus ta juba Ipswich Towni põhikoosseisu.

2011. aasta juunis sõlmis ta lepingu Inglismaa kõrgliiga klubiga Sunderland. Üleminekusumma oli kaheksa miljonit naelsterlingit. 29. oktoobril 2011 lõi ta mängus Aston Villa vastu oma esimese värava Inglismaa kõrgliigas. Sunderlandis mängis ta kokku neljal hooajal, kuid hooaegadel 2012–13 ja 2013–14 mängis ta ka laenul Sheffield Wednesdays ning hooajal 2013–14 Leeds Unitedis.

2015. aasta augustis sõlmis ta viieaastase lepingu Crystal Palace'iga. 2016. aasta novembris vigastas Wickham põlve, mille tõttu jäi ta meeskonnast eemale kuni 2018. aasta oktoobrini. Crystal Palace'i algkoosseisu pääses ta uuesti alles 2019. aasta jaanuaris karikamängus Tottenham Hotspuri vastu, lüües selles mängus avavärava. 2020. aasta jaanuaris suundus ta hooaja lõpuni laenule Sheffield Wednesdayssse.

Viited
------

1. ↑  "Wickham Moves South". Crystal Palace FC. 3.8.2015. Vaadatud 7.2.2018
2. ↑  "Connor Wickham ends long wait as Crystal Palace knock out Tottenham". theguardian.com. 27.1.2019. Vaadatud 7.2.2019

Välislingid
-----------

 Connor Wickham – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
|  |
| --- |
|  |
| Medalikohad |
| Maailmameistrivõistlused |
| **Kuld** | 2021 |  |

**Connor Brown** (sündinud 14. jaanuaril 1994 Torontos) on Kanada jäähokimängija, kes mängib NHL-i klubis Washington Capitals ründajana paremäärel.

Aastatel 2011–2014 mängis ta Ontario Hockey League'i klubis Erie Otters. Hooajal 2013–14 oli Brown liigas resultatiivseim mängija (45+83), pälvides liiga hooaja kõige resultatiivseimale mängijale antava Eddie Powers Memorial Trophy ja hooaja silmapaistvamale mängijale antava Red Tilson Trophy.

2012. aastal valis Toronto Maple Leafs ta NHL-i *draft* '​is 156. valikuna.

Hooajal 2014–2015 asus ta mängima American Hockey League'is (AHL) Maple Leafsi noorteklubis Toronto Marlies. Debüüthooajal lõi ta AHL-is 21 väravat ja andis 40 väravasöötu ning valiti AHL-i tähtede mängule ja uustulnukate hooaja sümboolsesse koosseisu. NHL-is debüteeris Brown Maple Leafsi meeskonnas 17. märtsil 2016 mängus Florida Panthersi vastu. Esimese värava lõi ta liigas sama aasta 24. märtsil mängus Anaheim Ducksi vastu. Hooajal 2016–17 kindlus ta koha Maple Leafsi põhikoosseisus. Samal hooajal lõi ta liigas 20 väravat ja andis 16 väravasöötu.

2019. aasta juulis siirdus Brown Senatorsi. Hooajal 2020–21 lõi ta Senatorsi meeskonnas NHL-is 21 väravat.

2022. aasta juulis kaubeldi Brown Senatorsist Capitalsi.

2021. aastal tuli Brown Kanada jäähokikoondise koosseisus maailmameistriks. Ta oli 2021. aasta jäähoki maailmameistrivõistlustel turniiri resultatiivseim mängija (2+14).

Viited
------

1. ↑  "Capitals get Connor Brown from Senators for 2024 second-round pick". Sportsnet.ca. 13. juuli 2022. Vaadatud 13. juulil 2022.

Välislingid
-----------

* Connor Brown NHL.com lehel
* Connor Brown hockeydb.com lehel

| * v
* r
Washington Capitals |
| --- |
| 
**Väravavahid**: Darcy Kuemper **·** Charlie Lindgren |
| 
**Kaitsjad**: Aleksandr Aleksejev **·** John Carlson **·** Gabriel Carlsson **·** Martin Fehérváry **·** Matt Irwin **·** Nick Jensen **·** Rasmus Sandin **·** Trevor van Riemsdyk |
| 
**Ründajad**: Nicolas Aubé-Kubel **·** Connor Brown **·** Nicklas Bäckström **·** Nic Dowd **·** Carl Hagelin **·** Jevgeni Kuznetsov **·** Anthony Mantha **·** Sonny Milano **·** T. J. Oshie **·** Aleksandr Ovetškin **·** Aleksei Protas **·** Conor Sheary **·** Craig Smith **·** Dylan Strome **·** Tom Wilson |
**Paksulehelised** (*Crassulaceae*) on kaheiduleheliste klassi kivirikulaadsete seltsi kuuluv õistaimede sugukond.

Süstemaatika
------------

Sugukonda kuulub 39 perekonda umbes 1400 liigiga.

Eestis kuulub sellesse sugukonda 6-7 looduslikult kasvavat liiki kukeharja (*Sedum*), liivsibula (*Jovibarba*) ja vesika (*Crassula*) perekondadest.

Levila
------

Paksulehelisi kasvab eriti arvukalt Aafrika edelaosas, mõnevõrra vähem Euroopa ja Kesk-Aasia mägedes..

Kirjeldus
---------

Õitsev kestvik
Paksulehelised on ühe-, kahe- või mitmeaastased rohttaimed, mõned ka põõsad. Paksulehelised on sukulendid: nad talletavad oma lehtedesse vett. Seetõttu on nende lehed iseloomulikult paksud, mis ongi sugukonnale nime andnud.

Paksulehelised on peaaegu kõik kahekojalised, välja arvatud kukeharjad, mis on ühekojalised. Abilehti ei ole. Õies on tolmukaid sama palju kui kroonlehti või siis poole rohkem ning nad võivad paikneda eraldi, aga olla ka alusel kokku kasvanud. Seemnealgmed on arvukad, väikesed ja paiknevad kahes reas. Vili on kukkurvili.

Kasutamine
----------

Paksulehelised ei ole majanduslikult tähtsad taimed. Oma huvitava välimuse poolest kasvatatakse neist mitmeid ilutaimedena kiviktaimlates ning erilise vastupidavuse ning kuivataluvuse tõttu toataimena. Toataimed on näiteks portulak-turdleht ja Blossfeldi kalanhoe.

Perekonnad
----------

*Adromischus mammilaris*
Rosulaaria õis
* *Adromischus* – padilehik
* *Aeonium* – kestvik
* *Aichryson* – harksibul
* *Chiastophyllum* – kuldhari
* *Cotyledon* – lasnlehik
* *Crassula* – turdleht
* *Diamorpha*
* *Dudleya* – dudelia
* *Echeveria* – soomuslehik
* *Graptopetalum* – kõrbehari
* *Greenovia*
* *Hylotelephium* – liidetud perekonnaga kukehari
* *Hypagophytum*
* *Jovibarba* – liivsibul
* *Kalanchoe* – kalanhoe
* *Lenophyllum*
* *Monanthes* – erakõis
* *Orostachys* – mägitähk
* *Pachyphytum* – tüsik
* *Perrierosedum*
* *Phedimus*
* *Pistorinia*
* *Prometheum*
* *Pseudosedum*
* *Rhodiola* – kuldjuur
* *Rosularia* – rosulaaria
* *Sedum* – kukehari
* *Sempervivum* – mägisibul
* *Thompsonella*
* *Tylecodon*
* *Umbilicus* – nabarohi
* *Villadia*

Viited
------

1. ↑  A. Kalda. Raamatus "Kõrgemad taimed". K. Eichwald, A. Kalda (koost.), E. Kukk jt. Tallinn, Valgus 1970. Lk 484
Horvaadi rahvamuusikud Zagrebis 2008
**Horvaatia muusika** on Horvaatiast pärinev või horvaatide loodud või esitatud muusika.

Horvaatia muusika on mõjutusi saanud peamiselt kahelt poolt: riigi kesk- ja põhjaosa ning Slavoonia on olnud Kesk-Euroopa mõjualas, rannikualad Dalmaatsia ja Istria on mõjutatud Vahemere maade kultuurist.

Vanimad teated horvaadi muusikakultuurist puudutavad religioosset muusikat. 15. sajandi alguses Horvaatiasse jõudnud humanism tõi uued ideed ka muusikasse. Muusikahuvi jõudis ka väljapoole kiriku- ja kloostriseinu. 16. sajandi keskel sai alguse rahvamuusika kogumine ja üleskirjutamine. Horvaadi muusikanäited sisaldusid Veneetsias koostatud antoloogiates.

Rahvamuusikast võib leida mitmesuguseid stiile. Klapa on traditsiooniline saateta lauluvorm Dalmaatsia piirkonnas.

Mitmed linnad peavad iga-aastasi folkloorifestivale.

20. sajandi keskpaigast on Horvaatia popmuusikas põhitooni andnud šlaagritest ja šansoonidest inspireeritud laulud.

Vaata ka
--------

* "Lijepa naša domovino", Horvaatia hümn
* Horvaatia Eurovisiooni lauluvõistlusel
Pakri kihistu stratotüübiks oon Pakri neeme pank
**Pakri kihistu** (inglise keeles *Pakri Formation*) on ordoviitsiumi ladestu Kunda lademe kihistu. Seda hakkas esimesena eristama Armin Öpik aastal 1927.

Kihistu stratotüüp on Pakri neeme pank ja see on nime saanud Pakri saarte järgi. Kihistu on kõige paksem Tareste F-352 puuraugus (3,8 m). 

Kihistu sisaldab järgmisi kihistikke:

* Suurupi kihistik
* Osmussaare kihistik
* Kallaste kihistik
* Jägala kihistik

Kihistu koosneb suure liivasisaldusega lubjakividest ja suure lubjasisaldusega liivakividest. Need sisaldavad vahekihtidena kerogeenset merglit (põlevkivi). Kihistu läänepoolsemas osas valdavad liivakivid, seal eristatakse Suurupi ja Osmussaare kihistikke. Tallinna ümbruskonnas hakkavad domineerima Kallaste ja Jägala kihistike lubjakivid, kus esineb ka konglomeraati. Osmussaarel ja vähemal määral ka sealse ümbruskonna mandrialadel sisaldab kihistu daike.

Viited
------

1. 1 2 3  Kihistust Eesti Stratigraafia Komisjoni andmebaasis (vaadatud 07.04.2018)
2. ↑  Geology and Mineral Resources of Estonia. Kunda stage Tõnu Meidla
3. ↑  *Hiiumaa, Läänemaa ja Harjumaa stratotüüpsete läbilõigete seisundi hindamine* Tõnu Meidla, Tavo Ani, Sigrid Soomer, Reelika Helde, Siim Tsarjov, Kaarel Mänd, Tõnn Paiste, Tartu 2014, lk. 15
4. ↑  Kalle Suuroja *Põhja-Eesti klint Eesti looduse sümbol*, Tallinn 2006, lk. 52
5. ↑  Geology and Mineral Resources of Estonia. Kunda stage Tõnu Meidla

Välislingid
-----------

* Kihistust Eesti Stratigraafia Komisjoni andmebaasis
**Ari-Pekka Liukkonen** (sündinud 9. veebruaril 1989 Pieksämäel) on Soome ujuja ja Euroopa meister 50 m vabaujumises. Ta on sel distantsil Soome rekordiomanik ajaga 21,58. Tema nimel on ka 100 m vabaujumise Soome rekord ajaga 49,44. 2016. aasta olümpiamängudel osales ta 50 ja 100 m vabaujumises. 208 sentimeetri pikkune Liukkonen kuulub Espoost pärit Cetuse klubisse.

Liukkonen oli 32-aastane, kui ta võitis oma esimese suurvõistluste kuldmedali. Budapestis tuli ta 2021. aastal 50 meetri vabaujumises Euroopa meistriks. 23. mail 2021 ujus ta finaalis aja 21,61.

2. veebruaril 2014 teatas Liukkonen Yle intervjuus, et ta on gei. Ta on esimene Soome tippsportlane, kes on oma homoseksuaalsuse ise avalikustanud.

2015. aasta novembris teatas Liukkonen oma ajaveebis, et talle tehti südameoperatsioon astmauuringutel leitud südame elektrolüüsihäire tõttu. Enne operatsiooni osales ta lühirajal Soome meistrivõistlustel, samuti lühiraja Euroopa meistrivõistlustel, mille käigus ta hospitaliseeriti arütmiate tõttu.

Viited
------

1. ↑  "Suomalainen olympiauimari kaapista ulos - "Vihdoin voin olla oma itseni"". Vaadatud 23.05.2021.

Välislingid
-----------

* Ari-Pekka Liukkoneni ametlik veebileht
Felipe (2019)
**Felipe Augusto de Almeida Monteiro** (tuntud lihtsalt kui **Felipe**; sündinud 16. mail 1989 Mogi das Cruzesis) on Brasiilia jalgpallur, kes mängib keskkaitsjana Inglismaa kõrgliigaklubis Nottingham Forest.

Ta alustas klubikarjääri kodulinna klubis União Mogi. 2011. aastal mängis ta Brasiilia esiliiga klubis Bragatino.

2012. aastal liitus ta Brasiilia kõrgliigaklubiga Corinthians. 26. juulil 2015 lõi ta mängus Coritiba vastu oma esimese värava Brasiilia kõrgliigas. Samal hooajal tuli ta klubiga Brasiilia meistriks.

2016. aastal siirdus ta Portugali kõrgliigaklubisse Porto. 23. augustil 2016 lõi ta UEFA Meistrite Liiga *playoff*-mängus Roma vastu värava. Viis päeva hiljem lõi ta Lissaboni Sportingu vastu oma esimese värava Portugali liigas. Hooajal 2017–18 tuli Felipe Portoga Portugali meistriks.

2019. aasta mais suundus ta 20 miljoni euro eest Hispaania kõrgliigaklubisse Madridi Atlético. Hooajal 2020–21 tuli ta klubiga Hispaania meistriks. 2023. aasta jaanuaris suundus ta 18 kuuks laenule Nottingham Foresti.

Brasiilia jalgpallikoondises tegi Felipe debüüdi 11. septembril 2018 sõprusmängus El Salvadori vastu. Ta kuulus algselt Brasiilia koondisse 2021. aasta Copa Américal, kuid vigastuse tõttu asendati ta Léo Ortiziga.

Saavutused
----------

Corinthians
* Campeonato Brasileiro Série A: 2015
* Campeonato Paulista: 2013
* Copa Libertadores: 2012
* Recopa Sudamericana: 2013
* Klubide maailmameistrivõistlused: 2012

Porto
* Primeira Liga: 2017–18
* Supertaça Cândido de Oliveira: 2018

Madridi Atletico
* La Liga: 2020–21

Viited
------

1. ↑  "Forest complete signing of Felipe". Nottingham Forest F.C. 31. jaanuar 2023.

| * v
* r
Nottingham Forest FC mängijad  –  Premier League |
| --- |
| 

* 1 Henderson
* 2 Biancone
* 3 Cook
* 4 Worrall
* 5 Mangala
* 6 Shelvey
* 7 Williams
* 8 Colback
* 9 Awoniyi
* 10 Gibbs-White
* 11 Lingard
* 12 Navas
* 13 Hennessey
* 15 Toffolo
* 16 Surridge
* 17 Mighten
* 18 Cafú
* 19 Niakhaté
* 20 Johnson
* 21 Kouyaté
* 22 Yates
* 23 Freuler
* 24 Aurier
* 25 Dennis
* 26 McKenna
* 27 Richards
* 28 Danilo
* 30 Boly
* 31 Scarpa
* 32 Lodi
* 33 Taylor
* 34 Ayew
* 38 Felipe
* 39 Wood
* Treener: Cooper

 |
**Menocchio**, õige nimega **Domenico Scandella** (umbes 1532 – 1599) oli Friuli mölder, kes on tuntuks saanud itaalia ajaloolase Carlo Ginzburgi raamatu "*Juust ja vaglad*" peategelasena.

Menocchio elust ja usulistest tõekspidamistest on teada tänu inkvisitsiooniprotokollidele, ta oli kahel korral inkvisitsioonikohtu ees: 1583. aastal ja 1599. aastal. Tegu oli oma aja kohta haritud mehega, sest ta oskas nii lugeda kui ka kirjutada, samuti oli ta loonud äärmiselt originaalse maailma- ja usunägemuse, mistõttu ta katoliku kiriku huviorbiiti sattuski. Tema arusaamades segunesid erinevatest raamatutest loetu ning sajanditevanune talurahvakultuur, mis andsid tulemuseks maailmapildi, kus kristlikel dogmadel kuigivõrd kohta polnud, ka tema käsitlus Jumalast oli tunduvalt erinev kiriku omast. Memnocchio ei hoidnud oma arusaamu ainult enda teada, vaid püüdis neid levitada ka oma külas ning laiemaski ümbruskonnas, kuid kohalik preester kaebas tema tegevuse inkvisitsioonile ära. Kohtus püüdis Menocchio oma seisukohti äärmiselt innukalt põhjendada ja kaitsta, mistõttu teda nimetati kohtuotsuses isegi peaketseriks. Et parajasti oli käimas vastureformatsioon ning kiriku ametlikust doktriinist kõrvalekaldujaid karistati karmilt, mõisteti Menocchio 1584. aastal eluks ajaks vangi. 1586. aastal vabastati ta siiski tema pere palvete tõttu ning järgnevalt püüdis ta hoida madalamat profiili. Siiski kippus ta endiselt inimestega usuküsimuste üle vaidlema ning 1599. aastal, pärast korduvaid kaebusi, pidi ta taas inkvisitsioonikohtu ette tulema. Seekord püüdis ta väita, et ei usu enam oma endisi tõekspidamisi, kuid kohus otsustas, et ta on oma arusaamadele siiski kindlaks jäänud ning on endiselt ketser. Menocchio kohtuasi jõudis isegi paavst Clemens VIII-ni, kes käskis ta hukata.