recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Kaido Kikkas** (sündinud 12. septembril 1969) on eesti infotehnoloog ja IT-õppejõud.

Haridus
-------

Aastatel 1977–1984 õppis ta liikumispuude tõttu koduõppe vormis. 1988. aastal lõpetas Tallinna 44. Keskkooli kuldmedaliga. 1994. aastal kaitses Tallinna Tehnikaülikooli informaatikainstituudis tehnikamagistri kraadi tööga "Puuetega inimene ja infotehnoloogia". 1999. aastal kaitses Tallinna Tehnikaülikoolis tehnikateaduste doktori kraadi väitekirjaga "Using the Internet in rehabilitation of people with mobility impairments – case studies and views from Estonia".

Töö
---

Aastatel 1994–1997 oli ta Astangu Toimetulekukeskuse informaatika peakonsultant, 1994. aastast Tallinna Tehnikaülikooli infotehnoloogia teaduskonna informaatikainstituudi õppejõud (assistent, 1999. aastast lektor) ja teadur, 1997–2002 ka TTÜ rehabilitatsioonitehnoloogia labori juhataja. 2002–2004 Tallinna Ülikooli Kasvatusteaduste Instituudi vanemteadur, 2004–2006 TLÜ haridustehnoloogia keskuse vanemteadur, 2006–2008 TLÜ Matemaatika ja Loodusteaduste Instituudi informaatika osakonna dotsent ja vanemteadur, 2008–2015 TLÜ Informaatika Instituudi dotsent, 2015. aastast TLÜ Digitehnoloogiate Instituudi sotsiaalse ja vabatarkvara dotsent. 2008–2009 Eesti Infotehnoloogia Kolledži lektor, 2009. aastast dotsent.

Ta on MTÜ Eesti Interneti Kogukond juhatuse liige.

Raamatud
--------

* Puuetega inimesed ja infotehnoloogia – mis? kuidas? miks? Tallinn, 1995
* Infotehnoloogiasõnastik eripedagoogidele. Tallinn: Tallinna Tehnikaülikool, 1998
* WWW ja HTML: abiks algajale võrguhuvilisele. Tallinn: Tallinna Tehnikaülikooli Kirjastus, 1998
* Pingviiniaabits: Linux töölauaarvutis. Tallinn: Tallinna Pedagoogikaülikooli Kirjastus, 2005

Tunnustus
---------

* 2004 Eesti Punase Risti V klassi teenetemärk

Viited
------

1. 1 2  Eesti Teadusinfosüsteem. Kaido Kikkas
2. ↑  "Tallinna Ülikool. Digitehnoloogiate instituut. Kontaktid". Originaali arhiivikoopia seisuga 10. juuli 2016. Vaadatud 11. veebruaril 2016.
3. ↑  Eesti Infotehnoloogia Kolledž. Õppejõud
4. ↑  Eesti Interneti Kogukond sai uue juhi. Äripäev, 11. veebruar 2013
5. ↑  Eesti Vabariigi teenetemärgid. Kaido Kikkas
Instituudi peahooneks oli Harku mõisa häärber
**Eksperimentaalbioloogia Instituut** (lühend EBI) oli bioloogilise uurimistööga tegelev teadusasutus Harkus.

See loodi 1. aprillil 1957 Tallinna Bioloogilise Eksperimentaalbaasi alusel TA Bioloogia- ja Meditsiiniteaduste Osakonna koosseisus kui Teaduste Akadeemia instituut. 1997. aastal liitus ta Eesti Maaülikooliga, saades 2005. aastal osaks selle Põllumajandus- ja keskkonnainstituudist.

Instituudi peahooneks oli Harku mõisa häärber. Selle lähedal asuvad instituudi laborihooned ja töötajate elamud.

Instituudi töötajaid
--------------------

Selles instituudis on töötanud rida eesti biolooge, sealhulgas Olav Keerberg, Henn Mikelsaar, Toivo Orav, Ants-Peep Silvere, Toomas Tiivel, Galina Grossmann, Oleg Toompuu, jt.

Direktorid
----------

* Johan Eichfeld
* Oskar Priilinn (1957–1991)
* Aavo Aaviksaar (1991–2004)

Viited
------

1. ↑  "Eesti Teaduste Akadeemia. Kronoloogia". Originaali arhiivikoopia seisuga 9. veebruar 2019. Vaadatud 21. oktoobril 2011.
Balašihha raudteejaam
**Balašihha** on linn Venemaal Moskva oblastis, Balašihha rajooni keskus. Linn asub Pehhorka jõe kaldal, 20 km Moskvast idas.

Linn on moodustatud 1830. aastal külade liitmise teel, linnaõigused sai 1939. aastal. 22. jaanuaril 2015 liideti Balašihhaga Železnodorožnõi linn.

Balašihha lähedal asub 460 m kõrgune raadiomast.

Linnas ilmub ajaleht Fakt (*Факт*).

Balašihha on rasketööstuse keskus.

Elanike arv
-----------

* 156 800 (2004)
* 182 800 (2006)
* 188 700 (2008)
* 192 800 (2009)
* 215 300 (2010. aasta rahvaloendus)
* 260 700 (2015)
* 520 962 (2021)

Viited
------

1. ↑
2. ↑  26. Численность постоянного населения Российской Федерации по муниципальным образованиям на 1 января 2018 года, vaadatud 23.01.2019.

Välislingid
-----------

* 

Moskva oblasti vapp
Moskva oblasti linnad

Aprelevka  | Balašihha  | Beloozjorski  | Bronnitsõ  | Dedovsk  | Dmitrov  | Dolgoprudnõi  | Domodedovo  | Drezna  | Dzeržinski  | Dubna  | Elektrogorsk  | Elektrostal  | Elektrougli  | Frjazino  | Golitsõno  | Himki  | Hotkovo  | Istra  | Ivantejevka  | Jahroma  | Jegorjevsk  | Kašira  | Klin  | Kolomna  | Koroljov  | Kotelniki  | Krasnoarmeisk  | Krasnogorsk  | Krasnozavodsk  | Krasnoznamensk  | Kubinka  | Kurovskoje  | Likino-Duljovo  | Ljubertsõ  | Lobnja  | Lossino-Petrovski  | Luhhovitsõ  | Lõtkarino  | Možaisk  | Mõtištši  | Naro-Fominsk  | Noginsk  | Odintsovo  | Orehhovo-Zujevo  | Ozjorõ  | Pavlovski Possad  | Peresvet  | Podolsk  | Protvino  | Puškino  | Puštšino  | Ramenskoje  | Reutov  | Rošal  | Ruza  | Sergijev Possad  | Serpuhhov  | Solnetšnogorsk  | Staraja Kupavna  | Stupino  | Šatura  | Štšolkovo  | Zaraisk  | Zvenigorod  | Žukovski  | Taldom  | Tšehhov  | Tšernogolovka  | Vereja  | Vidnoje  | Volokolamsk  | Voskressensk  | Võssokovsk
**Balalaika** (vene keeles *балала́йка*) on kolme keele, puust kolmnurkse kõlakasti ja pika sõrmlauaga vene keelpill. Balalaikat mängitakse sõrmede või plektroniga. 

Sarnaselt kitarriga on balalaika sõrmlaual krihvid.

Tüübid
------

Moodne balalaika võib olla järgmistes suurustes:

* pikolo
* *prima*
* *secunda*
* alt
* bass
* kontrabass
* subkontrabass

Kõige tavalisem sooloinstrument on *prima*, häälestusega E-E-A (kaks alumist keelt on häälestatud unisoonis). Mõnikord kasutatakse "kitarrihäälestust" G-B-D (vene kitarri kolm kõrgemat keelt), et vene kitarri mängijatel oleks balalaikat lihtsam mängida. Kasutatakse ka kuuekeelseid balalaikasid. Sel juhul on kolmekeelse balalaika iga keelt samal kõrgusel dubleeritud. Selline balalaika sarnaneb keelestuselt mandoliiniga ja on populaarne Ukrainas. Leidub ka neljakeelseid altbalalaikasid. Pikolo, *prima*- ja *secunda*-pillidel olid traditsiooniliselt madalamad keeled tehtud soolest ja kõrgem traadist. Tänapäeval kasutatakse soole asemel nailonit.

Tehnika
-------

Balalaika mängimise tehnikas on oluline osa vasaku käe pöidlal, mis määrab noodikõrgust madalamal keelel, eriti *prima* puhul, kus see on oluline akordide mängimisel. 

*Prima*'l mängib noote nimetissõrm, suurematel pillitüüpidel kasutatakse plektronit. Tegelikult võib ka *prima*'t mängida plektroniga, kuid see pole traditsiooniline. Kontrabass-balalaika keelte hiiglaslike mõõtmete pärast pole haruldane, et plektron on valmistatud nahkkinga või -saapa kontsast. 

Bass- ja kontrabass-balalaika toetuvad mängimise ajal ühe nurgaga maapinnale puust või metallist pulga abil.
**Valdo Kallion** (27. märts 1923 Järvakandi – 7. aprill 1997) oli Eesti ja Saksa sõjaväelane ning eesti ehitusinsener.

Ta sündis 1923. aastal Järvakandis koolijuhataja perekonnas, Järvakandis lõpetas ta ka 1935. aastal algkooli. Pöördelisel 1941. aastal lõpetas ta Gustav Adolfi Gümnaasiumi. Õpilasena oli ta spordipoiss ja kuulus kooli korvpallivõistkonda. Samuti mängis ta GAG-i orkestris saksofoni. Pärast gümnaasiumi lõpetamist asus õppima Tallinna Tehnikaülikooli keemiateaduskonda.

1. aprillil 1943 mobiliseeriti ta Saksa sõjaväkke. Esialgu oli ta väljaõppel Heidelageris, kuid suunati 3. juunist 1943 Bad Tölzi sõjakooli, mille lõpetas suurtükiväeleitnandina. 25. märtsil 1944 saabus ta tagasi Tallinna, järgnes teenistus Jägala suurtükiväelaagris. Sama aasta mais saadeti ta Narva rindele 20. eesti diviisi III suurtükiväegruppi, kus osales esialgu 7. patarei tulejuhina, hiljem patareiülemana lahingutes Narva, Sinimägede, Krivasoo ja Avinurme juures. Valdo Kallioni sulest on ilmunud mälestused Avinurme lahingust. 

Pärast Avinurme lahingut langes ta 22. septembril 1944 Ambla piirkonnas sõjavangi. Esialgu viibis ta Kohtla-Järve, Jägala ja Maardu vangilaagris. Juulis 1945 määras kohalik sõjatribunal talle 10+5 aastat vangistust ja asumist. Seejärel oli ta metsatöödel Burepolomi ja Uhta laagrites, kus jäi vaevu ellu.

Vangistusest vabanes ta 1954. aastal. Esialgu asus ta tööle Vasalemma paemurdudesse markšeidrina. Olude leevenemisel asus ta kaugõppe teel õppima Tallinna Polütehnilise Instituudi ehitusteaduskonda, mille lõpetas 1962. aastal *cum laude* tööstus- ja tsiviilehituse erialal. Seejärel töötas ta Eesti Dolomiidis ja Eesti Maaehitusprojektis. 

Valdo Kallion ehitas endale kodu Sakku ja elas seal kuni surmani. Valdo oli väga muusikalembene, laulis Nõukogude ajal Teaduste Akadeemia Meeskooris ja Saku segakooris Tuljak, kus aitas kaasa ka kontsertide ja koori reiside korraldamistel.

Pärast Eesti Vabariigi taastamist moodustas ta Saku Vabadusvõitlejate Ühingu ja oli aastatel 1993–1997 selle esimees. Sellest ühendusest kasvas hiljem välja Eesti Kodumaakaitsjate Harju Ühendus.
**Valdeku raudteepeatus** on raudteepeatus Tallinnas Nõmme linnaosas Männiku asumis, Balti jaamast 8,5 kilomeetri kaugusel.
Rong sõidab Balti jaamast Valdekusse umbes 15 minutit.
Peatuses asub üks 150 m pikkune ja 550 mm kõrgune perroon.
Valdekus peatuvad Elroni edelasuunalised reisirongid (v.a Viljandi kiirrongid), kokku kummaski suunas 12 väljumist päevas. 
Valdeku jääb Liiva ja Männiku peatuse vahele ning on sõidupiletilt I ja II tsooni piiriks.

Peatus avati 10. detsembril 2017.

Ajalugu
-------

Valdeku raudteepeatus on eksisteerinud ka varem, kuid suleti ilmselt 1960. aastate teisel poolel seoses kitsarööpmelise raudtee ümberehitamisega laiarööpmeliseks.

Viited
------

1. ↑  Pealinn: "Valdeku saab rongipeatuse 10. detsembrist", 30.10.2017
2. ↑  Delfi: "Tallinnasse lisandub uus raudteepeatus", 08.12.2017

Välislingid
-----------

* "Nõmme saab sügisel juurde uue rongipeatuse", Postimees, 17. mai 2017
* Infot peatuse kohta, fotod (*vene keeles*)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **Eelnev peatus** |  **Raudteepeatus lõunasuunalistel reisirongiliinidel** | **Järgnev peatus** |
|  Liiva |  **Valdeku** | Männiku  |


|  |  |
| --- | --- |
|  | ***Portaal Nõmme***  |
**Kotsar** on perekonnanimi.

Statistika
----------

2022. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Kotsar 88 inimesel: 44 mehel ja 44 naisel. Perekonnanimede levikult oli Kotsar meeste puhul 2427. kohal ja naiste puhul 2713. kohal.

Kotsar oli kõige levinum perekonnanimi vanuserühmas 20–24 aastat, kus neid oli 10 000 elaniku kohta 1,00. Nimi oli kõige sagedasem Viljandi maakonnas, kus sellist nime kandis maakonna 10 000 elaniku kohta keskmiselt 4,83 inimest.

19. sajandi algul pandi pärisorjusest vabastamise käigus Tartumaal Torma kihelkonnas Vaiatu ja Viljandimaal Pilistvere kihelkonnas Kõo mõisavallas talupoegadele nimeks Kotsar.

Nimede eestistamise käigus loobuti 1935. aastal nimest Kotsar 2 juhul ning uuteks nimeks võeti Kodusaar ja Koitsaar.

Nimi Kotsar võeti uueks nimeks ühel korral, kui 1935. aastal loobuti nimest Kalmann.

Nime kandjaid
-------------

* Andres Kotsar, eesti arst ja tervishoiujuht (1974–)
* Kaarel Kotsar, eesti haridustegelane (1921–2007)
* Kustas Kotsar, Eesti prosaist ja ajakirjanik (1872–1942)
* Maik-Kalev Kotsar, eesti korvpallur (1996–)
* Valter Kotsar, Eesti diplomaat (1903–1977)

Viited
------

1. ↑  Statistikaamet: Nimede statistika (vaadatud 17.09.2022)
2. ↑  Onomastika andmebaas. Nimede panemine (algne nimekuju): Kotsar.
3. ↑  Onomastika andmebaas. Nimede eestistamine: (vana nimekuju): Kotsar.
4. ↑  Onomastika andmebaas. Nimede eestistamine: (uus nimekuju): Kotsar.

Välislingid
-----------

* Kotsar statistikaameti andmebaasis
**Holger Kirkholm Nielsen** (sündinud 23. aprillil 1950) on Taani poliitik. Ta kuulub Sotsialistlikku Rahvaparteisse.

Holger K. Nielsen lõpetas Aarhusi Ülikooli poliitikateaduste erialal 1973. aastal. Magistrikraadi sotsiaalteaduste ja taani keele alal sai ta 1979. aastal Kopenhaageni Ülikoolis. 1974–1977 oli ta Sotsialistliku Rahvapartei noorteorganisatsiooni esimees. Ta oli 1976–1979 ja 1984–2005 Sotsialistliku Rahvapartei keskjuhatuse liige ja 1984–1987 täitevjuhatuse liige. 1979–1981 oli ta Euroopa Parlamendis kommunistide ja liitlaste fraktsiooni sekretär. 1982. aastal oli ta Põhjamaade Nõukogu liige. Aastatel 1981 ja 1984–1987 töötas Nielsen Energeetikaministeeriumis osakonnajuhatajana. Holher K. Nielsen oli Folketingi liige 1981. aasta detsembrist kuni 1984. aasta jaanuarini ja 1987. aasta septembrist kuni 2019. aasta juunini. Aastatel 1991–2005 oli Holger K. Nielsen Sotsialistliku Rahvapartei esimees. 16. oktoobrist 2012 kuni 12. detsembrini 2013 oli ta Taani maksuminister ja 12. detsembrist 2013 kuni 3. veebruarini 2014 oli ta Taani välisminister.

Viited
------

1. ↑  Holger K. Nielsen The Danish Parliament
Holger Bech Nielsen (2012)
**Holger Bech Nielsen** (sündinud 25. augustil 1941 Kopenhaagenis Taanis) on taani füüsik, Taani Kuningliku Teaduste Akadeemia liige. 

Tuntud on tema tööd osakestefüüsika ja stringiteooria alalt. Tema järgi on nimetatud Nielseni-Olseni keeris, Nielseni-Olseni string ja Nielseni-Ninomiya teoreem. Koos kolleegidega Niels Bohri Instituudist lõi ta juhusliku dünaamika teooria.

Nielsen astus 1961. aastal Kopenhaageni Ülikooli füüsikat õppima. 1968. aastal sai ta Niels Bohri Instituudist doktorikraadi füüsikas. Doktoritöö käsitles kvargi mudelit ("Nogle konsekvenser af quark modellens selvkonsistens"). Aastatel 1973–1985 töötas ta Niels Bohri Instituudis lektorina ja 1985–1990 teadur-professorina. 1990. aastal sai ta Niels Bohri Instituudi kõrge energia füüsika professoriks.

Tunnustus
---------

* 1987 – valiti Norra Teaduste Akadeemia välisliikmeks
* 1988 – valiti Taani Kuningliku Teaduste Akadeemia liikmeks

Viited
------

1. ↑  Random dynamics. nbi.dk
2. 1 2  Curriculum vitae. nbi.dk

Välislingid
-----------

* Holger Bech Nielsen – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
* Jonathan Leake. "A particle God doesn’t want us to discover". bibliotecapleyades.net, 18. oktoober 2009
**Bulee** 'nõukogu' oli Vana-Kreeka poliste kõrgeim valitsusorgan, mis koosnes valitud kodanikest. 

Joonia linnades nimetati seda organit buleeks, geruusiaks või sünedrioniks, dooria linnades oli selle nimetus in *alia*, *apella* või *aliaia*.

Ateena
------

Bulee ehk **neljasaja nõukogu** (**viiesaja nõukogu**) oli nõukogu, mille asutas arhont Solon 594 eKr. 

Algselt koosnes bulee 400 mehest. Igast algsest Ateena hõimust kuulus bulee koosseisu 100 meest. Nad pidasid koosolekuid Pnyxi mäel Ateena akropoli lähedal. Bulee oli aristokraaatide nõukogu areopaagi nõuandev organ ning valmistas ette rahvakoosolekute päevakorda. 

Kleisthenese reformidega suurendati bulee koosseisu 500 meheni, kusjuures iga uut hõimu (füüli) esindas 50 meest. Bulee liikmed valis rahvakoosolek üle 30-aastaste Ateena kodanike seast üheks aastaks. 

Bulee 50-liikmeline juhtkond prütaania valiti bulee liikmete seast iga kuu uuesti. Prütaania esimees vaheldus iga päev ning ta valiti liisuga. Kes oli kord sellel ametikohal olnud, see ei tohtinud enam kunagi sellele kohale uuesti asuda. Iga füül valitses aastas kordamööda nõukogu hoones ehk buleuteerionis. 

Ephialtese ja Periklese reformidega 5. sajandi keskel eKr läksid buleele üle paljud areopaagi funktsioonid ning areopaag kaotas peaaegu kogu oma võimu.
**Regeneratiivpidurdus** ehk elektrilise ajamiga pidurdamine on energiakasutuse süsteem, kus lisaks tavalisele mehaanilisele pidurdamisele kasutatakse ratastega pidurdamiseks ka mootori pöörlemistakistust. Sellises süsteemis kasutab elektriline veomootor sõiduki inertsi, et säilitada energiat, mis oleks konventsionaalses veomootoris kaduma läinud.

Regeneratiivpidurite tööprotsess
--------------------------------

Regeneratiivpidurdus põhineb elektrimootori suutlikkusel jäädvustada inertsist tekkinud kineetilist energiat. Kui piduripedaal on alla vajutatud, hoiustab elektrimootor inertsist tekkinud energia mida on võimalik tagasi pöörata akusse. See aitab hoida aku laetud elektrisõidukit ühendamata või vahelduvvoolugeneraatorita, mis suurendab tõhusust.

Kuna regeneratiivpidurid muudavad kineetilise energia tõhusalt elektrienergiaks, on see suuteline sõidukit aeglustama. Regeneratiivpidurduse hõlpsust takistab asjaolu, et süsteem ei tööta madalatel kiirustel sama hästi kui suurel kiirusel. Selle tõttu on enamik sõidukeid varustatud ka traditsioonilise pidurisüsteemiga.

Regeneratiivpidurite piirangud
------------------------------

Regeneratiivpidurdamine töötab ainult veoratastel ega anna tavaliselt piisavalt pidurdusjõudu äkiliseks seiskamiseks. Taastava süsteemi efektiivsust piiravad sellised tegurid nagu energiasalvestussüsteemi maht ja elektrimootori väljund. Traditsioonilised regeneratsioonisüsteemid ei ühildu koventsionaalsete sõidukitega. Mõned regeneratiivsed süsteemid kasutavad täiendavat dünaamilist pidurdamist, mis ei salvesta taastatud kineetilist energiat.

Viited
------

1. ↑  "regenerative braking - how it works".
2. ↑  "Regeneratiivpidur". Originaali arhiivikoopia seisuga 22. juuni 2020.
3. ↑  "Kas regeneratiivpidurdamine võib kaotatud energiat taastada?".[*alaline kõdulink*]
4. ↑  "Overview of the IVT system". Originaali arhiivikoopia seisuga 14. oktoober 2008.
**Kaido Jaanson** (21. juuni 1940 Pärnu – 2. mai 2015 Tartu) oli eesti ajaloolane ja politoloog.

1965. aastal lõpetas ta Tartu Ülikooli ajaloo eriala, õppis 1968–1971 aspirantuuris ning sai 1975. aastal ajalookandidaadiks.

Aastatel 1971–1991 töötas ta Tartu Ülikooli üldajaloo kateedri õppejõuna, oli 1991–1995 lähiajaloo õppetooli dotsent, 1995–1999 politoloogia osakonna juhataja, 1995–2001 rahvusvaheliste suhete professor ning alates 2001. aastast rahvusvaheliste suhete õppetooli hoidja.

Kaido Jaanson kuulus EV presidendi akadeemilisse nõukokku, Eesti Diplomaatide Kooli nõukokku ning okupatsioonide repressiivpoliitika uurimise riiklikku komisjoni.

Tunnustus
---------

* 2005 Tartu Ülikooli medal

Teosed
------

* *Kodanliku Eesti ja Skandinaaviamaade suhted aastail 1917–1925 : dissertatsioon ajalookandidaadi teadusliku kraadi taotlemiseks*. Juhendaja: P. Vihalem; Tartu Riiklik Ülikool, üldajaloo kateeder. Tartu, 1975.
* *Draakoni hambad : Rootsi ja Taani palgasõdurid 1919. aastal Eestis*. Tallinn, 1987.

Viited
------



1. ↑  "Tartu Ülikooli medali kavalerid". *Tartu Ülikool*. Vaadatud 5.12.2022.
**Komooride lipp** on Komooride ametlik lipp.

Riigi- ja rahvuslipp
--------------------

 ? Komooride riigi- ja rahvuslipp. Proportsioonid 3:5.
Praegune Komooride riigi- ja rahvuslipp võeti kasutusele 7. jaanuaril 2002. Lipp sarnaneb Mauritiuse ja Seišellide lipuga. Sellel on ühendatud horisontaalsete laidudena Ndzwani, Mwali ja Mayotte'i lipuvärvid. Vardapoolses osas on aga islami tunnusena roheline kolmnurk, valge kuusirp ja neli valget viisnurkset tähte. Kuigi riik koosneb kolmest saarest, Ngazidja, Ndzwani ja Mwali, tähistab neljas täht Prantsusmaale kuuluvat Mayotte. Sellega väljendatakse soovi ühendada kõik neli saart ühtseks riigiks.

Lipu värvide toonid on roheline PMS 363C, kollane PMS 123C, punane PMS 186C ja sinine PMS 285C.

Oma lipud on ka Ngazidjal – sinine kangas, millel valge poolkuu ja neli viisnurkset tähte, Ndzwanil – punane kangas, mille keskel valge käsi ja poolkuu ning Mwalil – kollane kangas, mille vardapoolsel osal on must vertikaalne laid, kollase välja keskel on aga valge viisnurkne täht ning poolkuu.

Komooride ajaloolised lipud
---------------------------

 Komooride lipp 1978–1992
 Komooride lipp 1992–1996
 Komooride lipp 1996–2001
1963. aastal võeti Prantsusmaa autonoomse piirkonnana kasutusele roheline lipp, mille vardapoolses ülanurgas oli valge poolkuu ning kanga poolitasid diagonaalselt paigutatud neli valget viisnurkset tähte. Kui Komoorid iseseisvusid 1975. aastal siis võeti see lipp ka riigi tunnusena kasutusele. Selle lipu iga iseseisva riigi tunnusena jäi aga lühikeseks, juba kuu aega hiljem toimunud riigipöörde käigus vahetati see lipp välja. 

Uus lipp oli jagatud kaheks horisontaalseks väljaks, punane ehk ülemine väli oli laiem ja alumine roheline kitsam. Punase laiu vardapoolses osas olid eelmiselt lipult pärit valged poolkuu ja neli tähte.

1978. aastal eemaldati lipult punane väli ning poolkuu ja tähed paigutati rohelise välja keskele.

1992. aastal muudeti lippu sellega, et poolkuu pöörati selili. Nii sarnanes uus plagu Mauritaania lipuga, erinevuseks oli tähtede arv.

Aastatel 1996–2002 oli poolkuu lipul jälle püstises asendis. Vardapoolsesse ülanurka oli lisatud araabiakeelne kiri "Allah" ja lehvi allnurka "Muhamed".

Vaata ka
--------

* Komooride vapp

Välislingid
-----------

* Komooride lipp andmebaasis *Flags of the World* (*inglise keeles*)
**Pete** on võltsliigutus või -liikumine vastase eksitamiseks võitlusaladel või pallimängudes, millega juhatatakse sisse rünnakut või püütakse saavutada positsioonilist eelist.

Vehklemises ja poksis on petteliigutusi nimetatud ka findiks.

Eristatakse petteliigutusi nagu pettelöögid, -visked, -söödud, -sammud ja petteliikumisi või -asendeid nagu pettejooksud, -sööstud, keha- või kerepetted ja kombineeritud petteid.

Võitlusaladest treenitakse petteid vehklemises ja muudel mõõgavõitluse aladel, poksis ja teistel käsitsivõitlusaladel, pallimängudest jalgpallis, võrkpallis, korvpallis, sulgpallis, lauatennises, ameerika jalgpallis jt aladel.

Pettemanöövritest räägitakse ka poliitikas ja sõjapidamise taktikas, sj on võimalik nii petterünnak kui ka pettetaandumine.

Viited
------

1. ↑  Võõrsõnade leksikon. Valgus, 2006. Lk 304
2. ↑  A. Guetier (20. mai 1936). "Poks kõigile". *Eesti Spordileht*. Vaadatud 22. juuli 2020.
3. ↑  Helmut Valgmaa (2011). "Võimlemise ja pallimängude sõnastik" (PDF). Vaadatud 23. juuli 2020.
Lyman James Briggs ja Paul R. Heyl (1922)
**Magellanic Premium**, ka **Magellanic Gold Medal**, ka **Magellanic Prize**, on Ameerika Filosoofiaseltsi auhind olulise panuse eest kas navigatsiooni, astronoomia või loodusfilosoofia valdkonnas.

Magellanic Gold Medali avers
Auhind on nimetatud portugali loodusfilosoofi Jean Hyacinthe de Magellani (portugalipäraselt *João Jacinto de Magalhães*) (1722–1790) järgi, kes muu hulgas valmistas astronoomia- ja meteoroloogiainstrumente. De Magellan oli mitme teadusakadeemia liige (Londoni, Pariisi, Madridi ja Peterburi). 1784. aastal valis Ameerika Filosoofiaselts ta oma liikmeks.

Auhinna loomise ettepaneku Ameerika Filosoofiaseltsile tegi De Magellan, kes andis selleks ka rahalised vahendid. Toonane seltsi president Benjamin Franklin nõustus ettepanekuga ja auhind asutati 1786. aastal.

218 aasta jooksul (1790–2018) on Ameerika Filosoofiaselts Magellan Premiumit välja andnud ainult 35 korral: 12 auhinda navigeerimise, 13 loodusfilosoofia ja 10 astronoomia valdkonnas.

Laureaadid
----------

|  |  |
| --- | --- |
| * 1790 – Francis Hopkinson
* 1792 – Robert Patterson ja William Thornton
* 1795 – Nicholas Collin
* 1804 – William Mugford ja Benjamin Smith Barton
* 1807 – John Garnett
* 1809 – James Humphries
* 1820 – Josiah Chapman
* 1823 – James Ewing
* 1825 – Charles D. Brodie
* 1836 – James P. Espy
* 1864 – Pliny Chase
* 1887 – Lewis M. Haupt
* 1922 – Paul R. Heyl ja Lyman James Briggs
* 1952 – James Gilbert Baker
* 1953 – Philip Van Horn Weems
* 1956 – Karl von Frisch
* 1959 – Charles Stark Draper
* 1960 – Stuart William Seeley
 | * 1961 – Edward L. Beach
* 1966 – William Hayward Pickering
* 1971 – Paul M. Muller ja William L. Sjogren
* 1975 – Robert Herman ja Ralph A. Alpher
* 1980 – Martin Lindauer
* 1984 – J. Frank Jordon
* 1988 – George C. Weiffenbach ja William H. Guier
* 1990 – Joseph H. Taylor
* 1992 – Edward C. Stone
* 1994 – Gordon Pettengill
* 1997 – Bradford Parkinson ja Roger L. Easton
* 2000 – Jocelyn Bell
* 2002 – Wendy Freedman
* 2004 – John Carlstrom
* 2008 – Margaret Geller
* 2014 – Alar Toomre
* 2018 – Sandra Faber
 |

Viited
------

1. ↑  Jean-Hyacinthe Magellan. amphilsoc.org
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib kirikust Roomas; Bergamo kiriku kohta vaata artiklit Santa Maria Maggiore (Bergamo)* |

---

Santa Maria Maggiore basiilika fassaad (2013)
Santa Maria Maggiore Giovanni Paolo Pannini maalil aastast 1744
**Santa Maria Maggiore basiilika** (itaalia Basilica di S.Maria Maggiore) on neitsi Maarjale pühitsetud varakristlik kirik Itaalias Roomas. See on Rooma peakirik ja üks neljast neitsi Maarjale pühitsetud pühakojast Roomas.

Kiriku ehituslugu algab sellest, et paavst Liberiusele ilmus neitsi Maarja, kes ütles: "Homme, seal kohas, kus sajab lund, sinna ehita mulle kirik." Järgmisel päeval, 5. augustil 356 tuli Roomas Esquilinuse künkal lumi maha ja paavst palus ehitada sinna jumalaema auks kiriku. Selle päeva mälestuseks puistavad koguduse liikmed iga aasta 5. augustil kiriku üle valgete lilleõitega.

Aastal 440 alustas paavst Sixtus III kiriku rekonstrueerimist. Ka järgmistel sajanditel ehitati kirikut palju ümber. Näiteks aastal 1377 ehitati kirikule 75-meetrine romaani stiilis kellatorn, mida loetakse Rooma kõrgeimaks.

Tänapäevase ilme sai basiilika 1740. aastatel.

Lisaks kõrgele kellatornile on Santa Maria Maggiore basiilikale iseloomulik viie võlviga sammaskoda, mis on eraldatud pilastritega ja kaunistatud sammastega. Sambad on valmistatud esterelliidist. Kiriku kesklöövil on iseloomulik akenderida ja selle ülaosas on säilinud kiriku rajamisel valminud mosaiigid, millel on kujutatud 36 stseeni vanast testamendist.

Kirikus on kolm kabelit: Sixtuse kabel, Sforza kabel ja Borghese kabel, kus asub Salus Populi Romani nime all tuntud Jumalaema ikoon.

Basiilikasse on maetud:

* arhitekt ja skulptor Gian Lorenzo Bernini
* paavst Pius V
* paavst Clemens VIII
* paavst Paulus V
* paavst Sixtus V
* Napoleon I õde Pauline Bonaparte
* Junio Valerio Borghese
* Hieronymus

Pilte
-----

* KellatornKellatorn
* Basiilika interjöörBasiilika interjöör
* PeaaltarPeaaltar
* 
* 
* 
* MosaiikMosaiik
* Borghese kabelBorghese kabel
* Sixtuse kabeli altarSixtuse kabeli altar

Viited
------

1. ↑  "Ecco gli immobili vaticani esenti dalle imposte italiane". Il Sole 24 Ore. 1. aprill 2015. Vaadatud 4. oktoobril 2015.

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Santa Maria Maggiore basiilika** |

* Koduleht
**Magdalena de Guzmán, markiis del Valle** (umbes 1570 – 1621) oli Hispaania õukondlane. 

Ta oli algselt peaminister Lerma hertsogi protežee. Too muretses talle kuningas Felipe III abikaasa kuninganna Margarete õuedaami koha. 

Novembris 1601 määrati ta infanta Ana guvernandiks. Samuti asendas ta oma ülemuse Gandía hertsoginna haiguse ajal teda kuninganna majapidajana.

Kuni 1603. aastani jäi ta Lerma hertsogi nuhiks, kuid hakkas tasapisi välja kujundama oma kontaktide võrgustikku õukonnas. Kui tal kujunes kuningannaga sõprus, hakkas ta palujaid vastu võtma ning edastas palved koos kuningannaga kuningale. Kui markii de Montesclaros sai palutud ametikoha Mehhikos, tänas ta markiis del Vallet ja kuningannat. 

Lõpuks nägi Lerma hertsog markiis del Valles ohtlikku võistlejat ja hakkas kartma oma soosingu kadumist kuninga juures. Oktoobris 1603 kästi tal õukonnast lahkuda ning ta vangistati süüdistatuna ametikoha kuritarvitamises. Vahistati ka tema erasekretäriks olnud sugulane Ana de Mendoza ning mõlemad paigutati 4. oktoobril 1604 koduaresti Logronosse. Kuigi markiis del Valle kaotas ametikoha, sai ta Lerma hertsogi korraldusel ka vangis ja pagenduses viibides tasu. 

Nad vabastati 1608, kuid õukonda neid tagasi ei lubatud. Nad naasid sinna alles pärast Felipe III surma ja Felipe IV troonile astumist. Markiis del Valle suri varsti pärast seda õukonnas.

Kirjandus
---------

* Luis Fernández Martín. La Marquesa del Valle. Una vida dramática en la corte de los Austrias. – *Hispania*, 39, 1979, lk 559–590.
* Antonio Feros. *El Duque de Lerma: realeza y privanza en la España de Felipe III*, Marcial Pons Historia: 2002, lk 182–183.Google'i raamat
* Michele Olivari. La Marquesa del Valle: un caso de protagonismo político femenino en la España de Felipe III. – *Historia social*, nr 57, 2007, lk 99–126.

Välislingid
-----------

* Naiste elulugude sait abitofhistory.net
**Pessimistlik induktsioon** ehk **pessimistlik metainduktsioon** on teadusfilosoofias realismivastane argument, mille järgi teadusliku teooriate edukus (ennustusvõime, seletusjõud) ei anna veel tunnistust tema tõesusest. Paljud väga edukad teooriad on välja tõrjutud veel edukamate teooriate poolt, mis on eitanud eelmiste teooriate poolt postuleeritud teoreetiliste objektide olemasolu, nii et võib oodata, et ka praeguste teooriate asemele tulevad uued teooriad, mis postuleerivad hoopis teistsuguseid mittevaadeldavaid teoreetilisi objekte.

See on üks tugevamaid realismivastaseid argumente. 

Seda laadi argumenti on esitanud teiste hulgas Pierre Duhem, Henri Poincaré ja Larry Laudan. Tänapäeval tuntud eksplitsiitsel kujul esitas selle esimesena Laudan 1981. aastal. 

Realistide väitel me oleme õigustatud uskuma, et meie praegused edukad teooriad on tõesed või ligikaudu tõesed, kusjuures ligikaudne tõesus tähendab, et nende teooriate kesksed terminid tõesti osutavad millelegi. Pessimistlik induktsioon õõnestab realisti õigustust oma episteemilisele optimismile ajaloolise vastunäitega. Larry Laudani väitel on teaduse ajalugu surnuaed, kus puhkavad kunagi empiiriliselt edukad teooriad, mille kesksed terminid osutusid mitte millelegi osutavateks. Näiteks 18. sajandil olid valguse eetriteooria ja humoraalne teooria meditsiinis uskumatult edukad, ometi ei usu me enam eetri olemasolu ega taha neid teooriaid nimetada ligikaudselt tõesteks. Laudan väidab, et kui mineviku edukasd teooriad on osutunud vääradeks, siis meil pole alust uskuda realisti väidet, et meie praegused edukad teooriad on ligikaudselt tõesed. 

Ei saa otseselt näidata, et varasemad edukad teooriad on väärad. Võib ainult öelda, et varasemad ja praegused edukad teooriad on omavahel vastuolus, mistõttu nad ei saa kõik tõesed olla. Sellest aga piisab, et öelda, et teooria empiiriline edukus ei saa olla tema (ligikaudse) tõesuse usaldatav tunnus. Niisiis pole ka põhjust pidada praegusi edukaid teooriaid (ligikaudselt) tõesteks.

Kirjandus
---------

* Larry Laudan. A Confutation of Convergent Realism. – *Philosophy of Science*, 1981, nr 1, lk 19-49. Ümbertrükk: David Papineau (toim). *Philosophy of Science*, New York: Oxford 1996, lk 107–138.
**Hõbemäe** on küla Viljandi maakonnas Mulgi vallas. 

Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Halliste valda.

Külas saab alguse Pale jõgi.

Viited
------

1. ↑  Maa-amet, vaadatud 21.11.2020.
2. ↑  Statistikaamet, vaadatud 10.11.2020.
3. ↑  Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.

Mulgi valla asulad

**Linnad:** Abja-Paluoja • Karksi-Nuia • Mõisaküla   

**Alevikud:** Halliste • Õisu   

**Külad:** Abja-Vanamõisa • Abjaku • Ainja • Allaste • Atika • Ereste • Hirmuküla • Hõbemäe • Kaarli • Kalvre • Kamara • Karksi • Kulla • Kõvaküla • Laatre • Lasari • Leeli • Lilli • Maru • Metsaküla • Morna • Mulgi • Muri • Mõõnaste • Mäeküla • Naistevalla • Niguli • Oti • Penuja • Polli • Pornuse • Põlde • Päidre • Päigiste • Pärsi • Pöögle • Raamatu • Raja • Rimmu • Räägu • Saate • Saksaküla • Sammaste • Sarja • Sudiste • Suuga • Tilla • Toosi • Tuhalaane • Umbsoo • Univere • Uue-Kariste • Vabamatsi • Vana-Kariste • Veelikse • Veskimäe • Äriküla • Ülemõisa
**Filister** on väikekodanlik, kitsarinnaline ja enesega rahulolev, konservatiivne, madala kohanemisvõimega, kultuurivaenulik ja rutiini armastav inimene.

Seda sõna kasutatakse ka psühholoogiaterminina.

Kierkegaard
-----------

Filosoof Søren Kierkegaardi järgi on **filister** inimene, keda iseloomustab olemasolu ilma eksistentsita.

Kierkegaard võrdles filistrit mutriga suures masinavärgis. 

Filistrite puhul on tegemist erilise eksisteerimisvormiga, mida Kierkegaard ei liigitanud kolme põhitüübi alla (esteetiline, eetiline ning religioosne). Küll aga võib tema arvates toimuda üleminekuid filisterlikust eksisteerimisvormist mõnda kolmest põhistaadiumist ning vastupidi.

Kellegi filistriks olemist on võimalik tuvastada vaid analüüsi kaudu, kuna filistril puuduvad ainuomased välised tunnused.

Lisaks sellele pole filister oma filistriks olemisest teadlik, kuna ei tunneta sotsiaalset survet, mis tema tõelist Mina hävitab.

Filister usub end kontrollivat oma tegusid ja mõtteid, olemata tegelikult oma tahtes vaba – alateadlikult juhindub ta sotsiaalse surve juurutatud ideaalnägemustest, kuidas õigesti elada ja mida uskuda.

Vaata ka
--------

* Vilistid
* Väikekodanlane
Video hõbekogrest Kõrvemaal 2022. aasta oktoobris
**Hõbekoger** (*Carassius gibelio*; sünonüüm (*Carassius auratus gibelio*) on karpkalaliste seltsi kuuluv kala.

Hõbekoger kasvab harilikult 15–40 cm pikkuseks ja kuni 2 kg raskuseks. Keha on külgedelt lamenenud. Värvus varieerub suuresti keskkonnast tingituna ja on enamasti hõbehall kuni rohekashall. Suu on otseseisune ja poised puuduvad.

Hõbekogre looduslik leviala on asub Kaug-Idas: Hiinas, Koreas ja Jaapani saartel. Sealt on teda kunstlikult levitatud eri piirkondadesse, kaasa arvatud Euroopa ja Austraalia. Eestis suhteliselt laialt levinud.

Hõbekoger on soojalembene kala, kes eelistab aeglase vooluga jõgesid ja järvi. Esineb ka riimveelises rannikumeres. Talub hästi hapnikuvaeseid tingimusi.

Iseärasusena on hõbekoger võimeline paljunema ka ilma isaste hõbekokredeta, kasutades selleks teisi karpkalaliste liiki kuuluvaid isaseid. Nii viljastatud marjast arenevad välja emased hõbekogred, nii-öelda kloonid. Seetõttu koosneb osades veekogudes hõbekokrede populatsioon peamiselt emastest.

Hõbekokre aetakse mõnikord segi tavalise ehk kuldkogrega.

Hõbekoger Eestis
----------------

Hõbekoger on Eestis (nagu ka mujal Euroopas) võõrliik. Ta toodi meile sisse aastail 1948-1949, esmalt Maardu ja Kahala järve.

Vaata ka
--------

* Eesti kalade süstemaatiline nimestik
* koger

Välislingid
-----------

* Hõbekoger andmebaasis eElurikkus Muuda Vikiandmetes
* Ajakiri Kalastaja: Eesti vete kalad: Koger & hõbekoger. Leili Järv
* Ajakiri Kalastaja: MEIE VETE PÜÜGIKALU Hõbekoger. Leili Järv
* Hõbekogrest kalapeedias
Metsatee Leedus
**Pinnastee** on põllu-, metsa- või muu selline pealiskihita tee, mis on teeks rajatud või sõidukite looduslikul pinnasel liikumise tulemusena selleks kujunenud. Pinnasteed võivad olenevalt aastaajast olla ajutiselt läbimatud (näiteks kevadsuurvee ajal).

Pinnasteed Eestis
-----------------

Keskkonnaministri määrus "Metsatee seisundi kohta esitatavad nõuded" kehtestab nõuded pinnasteedele vastavalt nende järkudele.

2007. aasta alguse seisuga oli Eestis 32 kilomeetrit katteta kõrvalmaanteid. 2012. aasta alguse seisuga oli selliseid kõrvalmaanteid 27 kilomeetrit.

Galerii
-------

* Kõrvemaa pinnastee jaanuarisKõrvemaa pinnastee jaanuaris
* Kõrvemaa pinnastee maisKõrvemaa pinnastee mais
* Kõrvemaa pinnastee septembrisKõrvemaa pinnastee septembris
* Suurvee tõttu suletud sõidutee SoomaalSuurvee tõttu suletud sõidutee Soomaal
* Talvine pinnastee USA-sTalvine pinnastee USA-s

Vaata ka
--------

* Kruusatee
* teedelagu

Viited
------

1. ↑  Katete olem riigimaanteedel 01.01.2007 Teeregister (vaadatud 1. märts 2012)
2. ↑  Katete olem teeliikide loikes 01.01.2012 Teeregister (vaadatud 1. märts 2012)

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Pinnastee** |

* Metsatee seisundi kohta esitatavad nõuded
**Böckenförde dilemma** on endise Saksamaa põhiseaduskohtuniku Ernst-Wolfgang Böckenförde kirjeldatud probleem, mille kohaselt sekulaarsetel riikidel on raskusi sotsiaalse kapitali loomisel.

> „Liberaalne, sekulariseeritud riik elab eeldustest, mida ta ei suuda ise garanteerida. See on suur avantüür, millele riik on vabaduse nimel läinud. Liberaalse riigina saab ta ühelt poolt püsida ainult siis, kui riigi poolt kodanikele võimaldatud vabadust reguleeritakse seest, üksikisikute moraalsest olemusest ja ühiskonna homogeensusest tulenevalt. Teiselt poolt ei saa ta selliseid reguleerivaid jõude iseenesest tulenevalt, see tähendab õigusliku sunni ja autoritaarse käsu korras üritada garanteerida, ilma enda liberaalsusest loobumise sunnita - ja sekulaarsel tasemel - ilma totalitaarsustaotlusse tagasi langemata, millest riik konfessionaalsete kodusõdade ajal alustas."
> 
> 
>  – "Staat, Gesellschaft, Freiheit" 1976 (S. 60)
> 
> 

Sellesse konteksti asetub ka arutelu väärtuste ja eetika üle kaasaegses konfessioonideüleses ühiskonnas.
**Filippuse evangeelium** on 1945/46. aastal Nag Hammadist leitud Uue Testamendi väline (apokrüüfne) evangeelium. Tekst on säilinud koptikeelse käsikirjana ja selle loomise ajaks peetakse 2. sajandi lõppu. Autorsus omistati apostel Filippusele ilmselt pärimuse põhjal, mille järgi Filippus oli Jeesuse salajase ilmutuse vastuvõtja ja kirjapanija. 

Nimetus "evangeelium" on eksitav, sest tekst ei sisalda Jeesuse sõnu, jutustusi tema elust või kõnelusi õpilastega, vaid ütlusi Jeesuse kohta. Filippuse evangeelium on õpetus- ja manitsusteos, kogumik mõtteteri erinevate teoloogiliste küsimuste kohta (ülestõusmine, sakramendid jms) ning ei ole kirjanduslikult ega teoloogiliselt ühtne tervik. 

Filippuse evangeeliumi autor mõistab end ise kristlasena ja ta kirjutab kristlastele (vt ütlused 6, 59, 67, 95 ja 102). Need keda tänapäeval gnostikuteks nimetatakse, pidasid end ise kristlasteks. Filippuse evangeeliumi kuulumine gnostilise kristluse kirjanduse hulka on tunnustatud enamiku teadlaste poolt. Teksti seostatakse gnostilise valentiaanide koolkonna õpetusega.
Santi Mina 2019. aastal Valencia särgis
**Santiago Mina Lorenzo** (sündinud 7. detsembril 1995 Vigos) on Hispaania jalgpallur, kes mängib ründajana Saudi Araabia kõrgliigaklubis Al Shabab.

Ta liitus 2005. aastal Celta de Vigo noorteakadeemiaga. 2013. aasta jaanuaris sõlmis ta klubiga esimese profilepingu. Hispaania kõrgliigas tegi ta debüüdi sama aasta 16. veebruaril mängus Getafe vastu. Esimese värava lõi ta Hispaania kõrgliigas 16. septembril 2013 mängus Athletic Bilbao vastu. 17 aasta, 9 kuu ja 10 päeva vanuselt sai ta Celta de Vigo noorimaks väravalööjaks Hispaania kõrgliigas.

Aastatel 2015–2019 mängis Mina Hispaania kõrgliigas Valencia ridades. Tema kõige edukam hooaeg oli 2017/18, mil ta lõi liigas 12 värat.

2019. aastal naasis ta Celta de Vigosse. Hooajal 2020/21 lõi ta Hispaania kõrgliigas taas 12 väravat. 2022. aasta augustis läks ta Celta de Vigost laenule Al Shababi.

Aastatel 2013–2016 mängis Mina Hispaania noortekoondistes.

Saavutused
----------

Valencia
* Copa del Rey: 2018–19
**"Metropolis Pt. 2: Scenes from a Memory"** on Ameerika progressiivse *metal*'i ansambli Dream Theater kuues stuudioalbum, mis ilmus 1999. aastal. 

See oli ansambli esimene stuudioalbum, kus nende uus liige Jordan Rudess mängis klahvpille, mõjutades tugevalt nende loomingut. Fännid võtsid selle plaadi innukalt vastu ning pidasid seda paremaks kui eelmist stuudioalbumit "Falling Into Infinity". 

Muusikaliselt sarnaneb plaat väga nende teise stuudioalbumiga "Images and Words", tegelikult on terve plaat järjeks nende "Images and Wordsi" loole "Metropolis Pt. 1: The Miracle and the Sleeper". "Metropolis Pt. 2" jutustab terve loo mehest, kes hüpnoteraapia abil õpib tundma oma eelmist elu. Peategelane Nicholas saab teada, et oli eelmises elus neiu Victoria, kes tapeti jõhkralt, ning Nicholas soovib saada teada, miks ja kuidas see juhtus.

Plaadi lood
-----------

1. *Scene One: Regression*
2. "Scene Two: I. Overture 1928"
3. "Scene Two: II. Strange Deja Vu"
4. "Scene Three: I. Through My Eyes"
5. "Scene Three: II. Fatal Tragedy"
6. "Scene Four: Beyond This Life"
7. "Scene Five: Through Her Eyes"
8. "Scene Six: Home"
9. "Scene Seven: I. The Dance of Eternity"
10. "Scene Seven: II. One Last Time"
11. "Scene Eight: The Spirit Carries On"
12. "Scene Nine: Finally Free"
El Greco maal kahetsevast Peetrusest pärineb umbes samast ajast nagu Orlando di Lasso teos
**"Lagrime di San Pietro"** ("Püha Peetruse pisarad") on Orlando di Lasso viimane helitöö, 20 madrigalist ja lõpumotetist koosnev vokaaltsükkel. Teos on kirjutatud seitsmele häälele ning jaguneb kolmeks seitsmest palast koosnevaks plokiks. Helilooja pühendas teose paavst Clemens VIII-le 24. mail 1594, kolm nädalat enne oma surma, ning see avaldati järgmisel aastal Münchenis.

Tsükli teksti moodustavad 20 Luigi Tansillo itaaliakeelset luuletust, mis kujutavad apostel Peetruse ahastust pärast Kristuse mahasalgamist ja tema meenutust Jeesuse manitsusest (Mt 26:69-75). Lõpumotett on ladinakeelne "Vide homo, quae pro te patior" ("Vaata, inimene, kuidas ma sinu pärast kannatan"), siin kõneleb ristilöödud Jeesus esimeses isikus Peetruse ja kogu patuse inimkonnaga.

Helilooja on kasutanud ohtralt arvusümboolikat: 7 häält sümboliseerivad neitsi Maarja seitset valu, seitset surmapattu, seitset patukahetsuspsalmi. Mitu madrigali jaguneb seitsmesse ossa. Tsükli osade arv – 21 – on 7 korda 3, püha Kolmainsuse liikmete arv.

Lisaks sellele kasutab helilooja seitset kirikuhelilaadi, jättes kaheksanda täiesti välja. Madrigalid on grupeeritud helilaadide järgnevust mööda: I–IV on esimeses, V–VIII teises, IX–XII kolmandas ja neljandas, XIII–XV viiendas, XVI–XVIII kuuendas, XIX–XX seitsmendas laadis. Tsüklit lõpetav motett kasutab tonus peregrinust, mis ei kuulu keskaegsesse kirikuhelilaadide süsteemi.

Mingis mõttes naaseb Orlando di Lasso oma viimase teosega oma Müncheni-perioodi algusse, mil ta kirjutas tsükli "Psalmi Davidis poenitentiales", seitse patukahetsuspsalmi ning lisas neile psalm-moteti "Laudate Dominum de caelis". Ka selles tsüklis toimub kirikuhelilaadide järgnevus, iga psalm oma helilaadis ning lõpumotett kaheksandas.

Muusikalises plaanis võtab "Lagrime" kokku terve Orlando di Lasso loomingu, tsüklis rakendab ta varem ilmalikes madrigalides kasutatud tehnikaid, kromatismi, mis iseloomustas tema *musica reservata* stiilis teost "Prophetiae Sibyllarum" ning Palestrina stiilis ranget ja rafineeritud muusikalist keelt. Tekst on muusikale seatud süllaabiliselt, diktsiooni ja kõnerütmile omaseid hingamispause silmas pidades.

Viited
------

1. 1 2  Alexander J. Fisher.'Per mia particolare devotione': Orlando di Lasso's Lagrime di San Pietro and Catholic Spirituality in Counter-Reformation Munich. Journal of the Royal Musical Association, Vol. 132, No. 2 (2007)
2. ↑  Peter Bergquist. Modal ordering within Orlando di Lasso’s publications. - Rmt: Orlando di Lasso Studies. Ed. Peter Bergquist. Cambridge University Press, 2006. ISBN 978-0-521-02813-4, lk 203-226

Välislingid
-----------

* Le Lagrime di San Pietro tekst inglise ja saksa tõlgetega Choralwikis
**Lahe** on eesti perekonnanimi.

Statistika
----------

2023. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Lahe 265 inimesel: 122 mehel ja 143 naisel. Perekonnanimede levikult oli Lahe meeste puhul 623. kohal ja naiste puhul 567. kohal. Kõige levinum oli perekonnanimi Lahe vanuserühmas 10–14, kus neid on 10 000 elaniku kohta 2,57. Nimi oli kõige sagedasem Lääne maakonnas, kus sellist nime kandis maakonna 10 000 elaniku kohta 4,80 inimest.

19. sajandi algul pandi pärisorjusest vabastamise käigus talupoegadele Läänemaal Pühalepa kihelkonnas ja Ridala kihelkonnas, Tartumaal Palamuse kihelkonnas ja Pärnumaal Pärnu-Elisabethi kihelkonnas neljal korral nimeks Lahhe (Lahe).

Nimede eestistamisel võeti Lahe 1935.–1940. aastal uueks perekonnanimeks 99 korral isikute poolt, kelle perekonnanimi oli varem Bastig, Bauvald (2 korral), Kell, Klimand, Kressel, Laatson (2), Ladin, Laga, Läks, Lampberg, Leinsküll, Libber, Lieders, Limberverk, Luggenberg, Lunts, Lutsius, Mikson (2), Neyvaldt (2), Pibing (3), Pinberg (2), Poolenkoolmann, Puström (3), Sau, Serka, Spiess, Veiber, Vetterberg (3), Viridov, Volens (5), Zimmermann jne.

Nime kandjaid
-------------

* Anneli Lahe, eesti teleprodutsent ja -ajakirjanik (1971–)
* Anu Ormisson-Lahe, eesti kunstiajaloolane (1984–)
* Hanah Lahe, eesti kliimaaktivist ja poliitik (1999–)
* Jaan Lahe, eesti teoloog (1971–)
* Janno Lahe, eesti õigusteadlane (1978–)

Viited
------

1. ↑  Statistikaamet: Nimede statistika (vaadatud 19.04.2023)
2. ↑  Onomastika andmebaas. Nimede panemine: Lahe.
3. ↑  Onomastika andmebaas. Nimede eestistamine: (uus nimekuju): Lahe.

Välislingid
-----------

* Lahe statistikaameti andmebaasis
**Mark Selby** (sündinud 19. juunil 1983 Leicesteris) on Inglismaa elukutseline snuukrimängija ja neljakordne snuukri maailmameister (aastatel 2014, 2016, 2017 ja 2021). Ta on võitnud 21 edetabeli tiitlit, millega on kõigi aegade edetabelis kaheksas. Ta on maailma edetabelis olnud esikohal mitmeid kordi, esimest korda 2011. aasta septembris ning oli ajavahemikus 2015. aasta veebruar kuni 2019. aasta märts järjest üle nelja aasta esikohal.

Peale 1998. aasta Inglismaa alla 15-aastaste meistrivõistluste võitmist sai Selbyst 1999. aastal 16-aastaselt professionaalne snuukrimängija. Ta sai 2007. aasta snuukri maailmameistrivõistlustel John Higginsi järel teise ​​koha ja on sellest ajast alates võitnud snuukri Triple Crowni turniirid (kolmekordne kroon viitab elukutseliste snuukri kolme mainekama turniiri – maailmameistrivõistluste, Ühendkuningriigi meistrivõistluste ja Mastersi turniiri – võitmisele) vähemalt kaks korda, olles võitnud kolm Mastersi (2008, 2010 ja 2013), kaks Ühendkuningriigi meistrivõistlust (2012 ja 2016) ja neli maailmameistrivõistlust (2014, 2016, 2017 ja 2021). Ta on võitnud ka Walesi lahtised meistrivõistlused, Shanghai Mastersi, Saksa Mastersi, Hiina lahtised (kolm korda), Paul Hunter Classicu, rahvusvahelised meistrivõistlused (rahvusvaheline meistrivõistlus on elukutseliste pingerea turniir) kaks korda, Hiina meistrivõistlused, Euroopa Mastersi ja kolm neljast Home Nations Series (kodurahvaste sari on snuukriturniiride sari Ühendkuningriigi neljas koduriigis) sarja võistlustest.

Selby on üle 750 korra saavutanud ühes freimis üle 100 punkti. Hüüdnime "Nukitsamees Leicesterist" pani talle snuukrimängija Richard Beare. Selby on ka piljardimängija; ta on 2006. aastal kaheksa palliga pooli maailmameister ja sai 2015. aastal teise koha Hiina kaheksa palli maailmameistrivõistlustel.
Börsimaakler
**Börsimaakler** on vahendaja investori ja emitendi vahel, kes teeb ostu- ja müügitehinguid aktsiate ja muude väärtpaberitega nii jae- kui ka institutsionaalsetele klientidele börsil. Börsimaaklerid töötavad maaklerifirmades ja kauplevad börsil, kus korraldatakse toodete ning väärtpaberite regulaarset ostu ja müüki. Maaklerifirmad on investeerimispangandusega tegelevad ettevõtted, näiteks pangad. Börsimaakleri konkreetsem ametinimetus võib sõltuda talle antud litsentsist, tema müüdavate väärtpaberite tüübist või tema pakutavatest teenustest.

Eestis tegutseb üks reguleeritud väärtpaberiturg, mida korraldab NASDAQ OMX Tallinn AS.

Töö sisu
--------

* Ostu- ja müügitehingute tegemine
* Investeerimisnõuannete ja soovituste pakkumine
* Aktsiabörside jälgimine
* Uute aktsiate emissioonide ostmine
* Finantsaruannete tõlgendamine
* Klientide investeerimisettevõtete haldamine ja hindamine
* Enda turundamine potentsiaalsetele klientidele

Börsimaakler peab täitma tehingukorraldusi võimalikult soodsatel tingimustel. Et sellega edukalt hakkama saada, peab maakler tundma börsireglementi ja kauplemissüsteemi.

Ajalugu
-------

Esimesed tehingud aktsiabörsil toimusid 2. sajandil eKr Roomas. Pärast Rooma riigi lagunemist jäi väärtpaberitega kauplemine tagaplaanile. Uuesti sai võlakirjadega kauplemine hoo sisse renessansiajastul Itaalia linnades nagu Genova ja Veneetsia. Uued börsid avasid uksed 16.–17. sajandil. Sealhulgas alustas tegevust Londoni börs, mille tegevus algas 1698. aastal kohvikus. New Yorgi börs alustas tegevust 1800. aastatel paplipuu all, kus 24 börsimaaklerit allkirjastas Buttonwoodsi kokkuleppe, nõustudes müüma viit väärtpaberit.

Haridus ja väljaõpe
-------------------

Börsimaakleri amet eeldab keskharidust ja vähemalt bakalaureusekraadi finants- või ärijuhtimise alal. See tagab, et maakler orienteerub majanduse põhimõistetes ja üldistes majandusnäitajates, tunneb ettevõtlust ja börsi tööpõhimõtteid, on kursis äritegevust reguleerivate seaduste ja maailma börsidel toimuvaga. Palju õpitakse vahetult töö käigus.

 Ameerika Ühendriikides peab börsimaakleril olema tehtud nii üldine väärtpaberi esindaja kvalifikatsioonieksam (Series 7) kui ka Series 63 või Series 66 eksamid.

Vaata ka
--------

* Väärtpaber
* Euroopa börside loend
* Tallinna börs

Viited
------

1. ↑
2. ↑
3. ↑
4. ↑
5. ↑  "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 22. august 2018. Vaadatud 20. veebruaril 2018.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
6. ↑
7. ↑  "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 21. veebruar 2018. Vaadatud 20. veebruaril 2018.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)

Välislingid
-----------

* Nasdaq Tallinna börsi reeglistik