recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Staicele kirik** (ka *Rozēni-Staicele kirik*) on luteri kirik Lätis Staiceles. See on endise Aloja kihelkonna aladel. Hoone asub aadressil Kalēju iela 3 ja seda kasutab Rozēni-Staicele kogudus.

Kuni 1927. aastani pidasid Aloja kirikuõpetajad jumalateenistusi Rozēni valla vallamajas. Aastal 1928 hakati sinna oma kirikut kavandama, kaks aastat hiljem algas ehitus ja see valmis lõplikult aastal 1932. Hoone projekteeris Eduards Daugulis, maalid tegi kohalik kunstnik Kārļis Keres. Kuni aastani 1933 teenindas sealset kogudust Aloja kirikuõpetaja Edgars Vītoliņš, seejärel sai kogudus oma pastori. Aastal 1934 valati Limbažis kirikukell, mis riputati üles aastal 1935.

Nõukogude perioodil kasutati kirikut laohoonena. Aastal 1963 veeti minema kiriku orel. Sealset kogudust siiski ei suletud ja nii hankisid selle liikmed aastal 1973 uue oreli. Kirik avati taas 1990. aastatel.

Viited
------

1. ↑  LELB
2. ↑
3. ↑  Limbažu Vēstnesī, 1935.a 26.juuli „
4. ↑  www.vietas.lv

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Staicele kirik** |

* Fotod portaalis draugiem.lv
**Harilik kurekell** (*Aquilegia vulgaris*) on kurekellade (*Aquilegia*) perekonda ja tulikaliste (*Ranunculaceae*) sugukonda kuuluv taimeliik. Lille nimetus pärineb ladina keelest *Aquila-* 'kotkas', sest kroonlehtede kuju meenutab kotka tiibu. Spetsiifiline epiteet vulgaris tähendab 'tavalist'.

See on ainuke Eestis looduslikult leitav liik, keda võib kohata valgusküllastes lehtmetsades, puisniitudel, võsastikes, teda kasvavatakse ka aedades ilutaimena. Taim on tugevavarreline**,** 45-90 cm kõrgune, laius 40–50 cm. Liigi levila hõlmab Euroopa kesk- ja lõunapiirkondi, Skandinaaviat. Õitseb kuu aega juunis-juulis.

Kasvutingimused
---------------

Kergesti kasvav, kasvab nii päikesepaistel kui varjus. Kurekell on mullastiku ja hoolduse suhtes leplik ning talvekindel. Talub mitmesuguseid muldasid, välja arvatud rasked, halvasti kuivendatud mullad. Eelistab rikkaid ja niiskeid muldasid, mis on osaliselt varjus. Kurekell on talvekindel, võib jätta samale kasvukohale mitmeks aastaks, kuid ta on suhteliselt lühiealine taim, eluiga on 5-7 aastat.

Mürgisus
--------

Taimel on mürgised seemned ja nektar (võib ärritada nahka).

Ilutaim
-------

Tihti kasutatakse kurekellasid aedades dekoratiivtaimena. On aretatud palju aiavorme, mis erinevad õite kuju ja värvi poolest. Õie värvus on varieeruv: valge, kollane, sinine, roosa või punane.

Hariliku kurekella peamised vormid ja sordid:

'Nora Barlow'- õied on heleroosat värvi, jagatud tumerohelised lehed, taime kõrgus on 70-80 cm.

'Nivea'- sinilillad õied valgete triipudega, taime kõrgus on 60-80 cm.

'Ruby Port'- tumepunased õied, taime kõrgus on 60-90 cm.

'Winky'- tumeroosad, punased õied valgete triipudega, taime kõrgus on 30-40 cm. Taim on kompaktne ja sobib konteineris kasvatamiseks.

'Green Apple' – valkjasrohelised õied, taime kõrgus on 50-75 cm.

Paljundamine
------------

Paljundada saab kurekellasid puhma jagamise teel ja seemnetega. Seemnetega paljundamisel õitsevad kurekellad teisel aastal, seeme idaneb 3-4 nädalat. Juurepuhma jagamise teel paljundades saab õisi näha juba sama aasta suvel.

Kahjurid ja haigused
--------------------

Tõsiseid haigusi taimel ei esine, kuid taimi võivad kahjustada lehekaevurid, kühvid, ämblikulestad, lehetäid, nematoodid, hallmädanik, rooste ja jahukaste, mis on selle taime kõige tavalisem haigus.

Viited
------

1. Ettevaatust: paljud kevadlilled on mürgised. Eesti loodus (2010/3)
2. Aiasõber kurekell
3. Kurekellad - graatsilised kesksuvised õitsejad. Delfi Lood (06.07.2011)
4. First nature. Aquilegia vulgaris – Columbine
5. Missouri Botanical Garden Aquilegia vulgaris
6. Aquilegia vulgaris (Columbine). Gardenia
7. Aquilegia vulgaris var. stellata 'Green Apples' (Columbine). Gardenia
8. Aquilegia vulgaris var. stellata 'Nora Barlow' (Barlow Series). The Royal Horticultural Society
9. Aquilegia riigis: istutamine, hooldamine, paljundamine. PSI chapter
Videomängu logo
**"Assassin's Creed III: Liberation"** on 2012. aastal Ubisoft Montreali, Ubisoft Milani ja Ubisoft Sofia toodetud ajaloolise seiklusmärulimäng, mis leiab aset virtuaalses New Orleansis aastatel 1765–1777. 

Mäng on neljas kõrvalmäng sarjas "Assassin's Creed" ja selle tegevus toimub samal ajal "Assassin's Creed III" omaga.

Kuigi mäng oli algselt mõeldud ainult PlayStation Vitale, ilmus see 2014. aastal "Assassin's Creed: Liberation HD-na" ka PlayStation 3, Xbox 360 ja Microsoft Windowsi jaoks. 2019. aasta märtsis ilmus mängu uuendatud versioon ka Xbox One'i, PlayStation 4 ja Microsoft Windowsi jaoks. 2019. aasta mais ilmus uuendatud versioon ka Nintendo Switchi jaoks.

Vaata ka
--------

* "Assassin's Creed III"

Viited
------

1. ↑  Tom Phillips (10. september 2013). "Assassin's Creed Liberation HD confirmed for 2014 release". *Eurogamer* (inglise keeles). Vaadatud 22. august 2019.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: tundmatu keel (link)

Välislingid
-----------

* "Assassin's Creed III: Liberation" Ubisofti kodulehel (inglise keeles)

| * v
* r
Assassin's Creed |
| --- |
| 

* Assassin's Creed
* Assassin's Creed II
* Assassin's Creed: Brotherhood
* Assassin's Creed: Revelations
* Assassin's Creed III
* Assassin's Creed III: Liberation
* Assassin's Creed IV: Black Flag
* Assassin's Creed Rogue
* Assassin's Creed Unity
* Assassin's Creed Syndicate
* Assassin's Creed Origins
* Assassin's Creed Odyssey
* Assassin's Creed Valhalla

 |
Mikrofoto granodioriidist. Pildi keskel paiknev plagioklass (hall, triibuline) on selgelt idiomorfsem kui vasakus servas paiknevad kvartsiterad (hallid, sileda pinnaga), mis viitab plagioklassi varasemale kristalliseerumisele jahtuvast magmast.
**Idiomorfsus** on mineraalitera sarnanemine tema kristallstruktuuri ehitusest tuleneva ideaalse haabitusega.

Mineraaliteri, mis teatud määral vastavad sellele kujule, nimetatakse **idiomorfseiks**, vastupidisel juhul **ksenomorfseiks** ning vahepealsel juhul **hüpidiomorfseiks**.

Need terminid on kasutusel peamiselt petrograafias, kus niimoodi iseloomustatakse mikroskoobi abil uuritavate kivimite koostisse kuuluvaid mineraaliteri. Näiteks tardkivimite puhul on tüüpilisel juhul magmast varem kristalliseerunud mineraalid idiomorfsemad, sest neil on piisavalt ruumi, et omandada neile tüüpiline kuju. Hilisema kristallisatsiooniga mineraalid peavad aga sobituma juba formeerunud kristallide vahelisse ebaregulaarse kujuga ruumi ning on seetõttu ksenomorfsemad.

#### Vaata ka

* Idiomorfne mineraal
**Teism** on usk transtsendentsesse Jumalasse, kes on maailma loonud ja juhib kõike selles toimuvat.

**Teism** on usk isikulisse Jumalasse kui üleloomulikku olevusse, kellel on mõistus ja tahe ning kes kirjeldamatul viisil mõjutab kõiki materiaalseid ja vaimseid protsesse. Kõik maailmas toimuv on Jumala tahte teostumise märk.

Nimetus "teism" tuleneb kreekakeelsest sõnast *theos*, mis tähendab "jumal". Sõna "teism" kasutas esimest korda Ralph Cudworth (1617–1688).

Teism on erinevalt deismist seisukohal, et jumal kontrollib vahetult kõiki maailma sündmusi, ning väitab erinevalt panteismist, et jumal on muust maailmast kõrgemal.

Teismi vastand on ateism.

Teismi vormid
-------------

### Monoteism

Pikemalt artiklis: Monoteism

Monoteism on usk ainsasse, universaalsesse, kõikehõlmavasse Jumalasse. Monoteistlikud religioonid on judaism, kristlus ja islam

### Polüteism

Pikemalt artiklis: Polüteism

Polüteism on usk arvukatesse võrdõiguslikesse jumalatesse, kellele on antud konkreetne kuju, nimi ja kultus. Jumalate hierarhia peegeldab ühiskondlikku tööjaotust, inimeste valitsemise ja allumise suhteid. Erinevatel jumalatel on erinevad funktsioonid ja atribuudid. 
Tuntud polüteistlikud religioonid olid Vana-Egiptuse ja Vana-Kreeka usundid. Tänapäeval on polüteistlikud religioonid hinduism ja sintoism.

Tuntud teiste
-------------

* Thales (624–546 eKr)
* Sokrates (469–399 eKr)
* Aristoteles (384–322 eKr)
* Leonardo da Vinci (1452–1519)
* Christiaan Huygens (1629–1695)
* Thomas Jefferson (1743–1826)
* Carl Friedrich Gauss (1777–1855)
* Richard Owen (1804–1892)
* Abraham Lincoln (1809–1865)
* Alfred Russel Wallace (1823–1913)
* Charles Sanders Peirce (1839–1914)
* Kurt Gödel (1906–1978)
* Antony Flew (1923–2010)

Vaata ka
--------

* Ateism
* Deism
* Panteism
* Deism

Viited
------

1. 1 2  "Filosoofia leksikon" Tallinn: Eesti Raamat, eesti keelde tõlgitud 1985. Lk 318
2. ↑
3. ↑
4. ↑  "Filosoofia leksikon", Tallinn: Eesti Raamat, eesti keelde tõlgitud 1985. Lk 247
Lennart Green 2016. aastal
**Sven Lennart Green** (sündinud 25. detsembril 1941) on Rootsi kaardimustkunstnik, meelelahutaja, kes on tuntud oma isikupäraste huumoriga vürtsitatud, näiliselt kaootiliste lavaesinemiste poolest, mis vaatamata esmamuljele on tegelikult tehniliselt keerulised ning demonstreerivad harukordset kaardikäsitsemisoskust. Tema originaalsed kaarditrikid ja esinemisstiil moodustavad ebatavalise ning uuendusliku lähenemise kaardimustkunstitehnikates.

Ta tunnistati 1991. aastal Fédération Internationale des Sociétés Magiques'i (FISM) konventsioonil Lausanne'is maailmameistriks lähivaate (*close-up magic)* kaardimustkunstis.

Green alustas mustkunstiga tegelemist 18-aastaselt. Green võistles 1988. aasta FISM-i konverentsil Haagis Hollandis ja ta diskvalifitseeriti ekslikult, kuna kohtunikud arvasid, et ta kasutas laval kaartide segamisel abilistena "näiliselt juhuslikke" inimesi, kuid kellega tegelikult oli eelnevalt kokku lepitud ning keda oli enne spetsiaalselt instrueeritud. 1991. aastal osales ta samal üritusel laval, kuid seekord nõudis, et kohtunikud ise segaksid kaarte, tõestamaks, et pole kasutanud salaabilisi. Seejärel andsid kohtunikud talle esikoha. 

Green on esinenud neljandas "World's Greatest Magic" erisaates televisioonis. Ta elab Göteborgis Rootsis ja esineb paljudel maadel loengutega.

Ta astus üles 2005. aasta veebruaris TED-il, kus esines oma originaalkavaga.

Väljaspool lavategevust on Green töötanud seitse aastat Rootsis arstina, keemia-, bioloogia-, kehakultuuri- ning kunstiõpetajana, samuti vanglas ja vaimuhaiglas. 2014. aastal sai Green insuldi, mis ei võimaldanud tal järgmistel kuudel loenguid pidada, kuid on sellest praeguseks täielikult paranenud.

Viited
------

1. ↑  "Lennart Green - International Close Up Magic Competition (Ron MacMillan)". 1988. Vaadatud 22. septembril 2020.
2. ↑  "Lennart Green and the Modern Drama of Sleight of Hand". Vaadatud 30. oktoobril 2013.
3. ↑  "World Championship of Magic – Winners 1991 to 1997". FISM. Vaadatud 24. veebruaril 2013.
4. ↑  "Lennert Green Biography (translated and posted here)". Geniimagazine.com. 25. detsember 1941. Vaadatud 24. veebruaril 2013.
5. ↑  "TED Talks: Lennart Green does close-up card magic". Ted.com. Vaadatud 24. veebruaril 2013.
6. ↑  Cui's talk: The Magician Lennart Green (9 June 2009) YouTube. Retrieved 1 February 2020
7. ↑  Richard Kaufman (5 July 2014) Lennart Green is Seriously Ill Retrieved 1 February 2020
**Harilik kuldvits** (*Solidago virgaurea*) on liik korvõieliste sugukonda kuldvitsa perekonda kuuluv mitmeaastane rohttaim.

Kirjeldus
---------

Triipkimalane kuldvitsa õisikul
Lehed munajad, elliptilised või  süstjad, ahenevad tiivuliseks  rootsuks,  saagja servaga, peaaegu paljad. Juurmised lehed õitsemisajaks kuivanud. Kollased korvõisikud on läbimõõduga 0,9–1,5 cm. Äärisõisi on 5–8, need on  putkõitest pikemad. 

Harilik kuldvits võib hübridiseeruda sissetoodud liigi kanada kuldvitsaga, moodustades hübriidi, Niederederi kuldvitsa. Eestist pole hübriidi seni leitud.

Levila ja kasvukoht
-------------------

Eestis pärismaine. Sage taim puisniitudel, kuivadel niitudel, nõlvadel, võsastikes, metsades ja raiesmikel, raudteetammidel; levinud kõikjal Eestis.

Kasutamine
----------

Kasutatakse ilutaimena. Eelistab kehvemat, vett hästi läbilaskvat pinnast. Õitest on saadud riide värvimiseks kollast värvainet.

Viited
------

1. ↑  "Solidago virgaurea — harilik kuldvits". *Eesti taimede uue levikuatlase tööversioon*. 2018.

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Harilik kuldvits** |

* Harilik kuldvits andmebaasis eElurikkus Muuda Vikiandmetes
**Ture Lennart Bodström** (20. aprill 1928 Göteborg – 30. aprill 2015 Stockholm) oli Rootsi poliitik, ametiühingutegelane ja diplomaat.

Ta kuulus Sotsiaaldemokraatlikku parteisse. 

Aastatel 1970–1982 oli Bodström Rootsi teenistujate keskliidu esimees, seejärel 1982–1985 Olof Palme teise valitsuse välisminister ja 1986–1989 Ingvar Carlssoni esimese valitsuse haridusminister.

Aastatel 1989–1993 oli ta Rootsi suursaadik Norras.

Välisministrina püüdis Bodström juurutada välispoliitilist doktriini, mille järgi ei ole Rootsil õigust avaldada arvamust teiste riikide poliitika kohta. Aastal 1985, kui oli juba aastaid täheldatud allveelaevade liikumist Rootsi ranniku lähedal, väitis Bodström, et Rootsi rannikuvetes ei ole mingeid allveelaevu, ja kui neid ka peaks olema, ei ole need Nõukogude Liidu omad. Selle peale algatasid paremerakonnad Riksdagis Bodströmi vastu umbusaldushääletuse, kuid see kukkus läbi. Peaminister Palme vabastas hiljem siiski Bodströmi ametist.

Ka Lennart Bodströmi poeg Thomas Bodström on sotsiaaldemokraadist poliitik.

Viited
------

1. ↑  Submarine Intrusions in Swedish Waters During the 1980s
**Ülereguleerimiseks** (inglise keeles *goldplating*: kuldamine) nimetatakse põhjendamatut ülereguleerimist Euroopa Liidu eeskirjade siseriiklikku õigusesse ülevõtmisel.

Ülereguleerimisega on tegemist siis kui rakendamine läheb kaugemale direktiivi järgimiseks vajalikust miinimumist:  

– laiendatakse kohaldamisala, lisatakse mingil viisil sisulisi nõudeid või asendatakse direktiivis kasutatud mõisted laiema kohaldamisalaga siseriiklike õiguslike mõistetega või  

– ei kasutata täiel määral ära erandeid, mis vähendavad nõudeid miinimumini (nt teatavate tegevusalade või konkreetsete tegevuste puhul), või  

– säilitatakse olemasolevad riiklikud standardid, kui need on kõrgemad kui direktiivis nõutavad, või  

– sätestatakse sanktsioonid, jõustamismehhanismid ja sellised küsimused nagu tõendamiskohustus, mis on pigem karistustele kui korrektsioonidele suunatud, või  

– varajane rakendamine enne direktiivis sätestatud kuupäeva.

Viited
------

1. ↑  "gold-plating" [kuldamine]. *iate.europa.eu* (inglise). IATE. Vaadatud 9. märtsil 2013.

Välislingid
-----------

* KOMISJONI TEATIS EUROOPA PARLAMENDILE, NÕUKOGULE, EUROOPA MAJANDUS- JA SOTSIAALKOMITEELE NING REGIOONIDE KOMITEELE | Parem õigusloome paremate tulemuste saavutamiseks – ELi tegevuskava. CELEX, 19. mai 2015
Graafik potentsiaalse energia sõltuvusest kaugusest 12-6 Lennard-Jonesi potentsiaali korral
**Lennard-Jones potentsiaal** (teised nimetused **L-J potentsiaal**, **6-12 potentsiaal**, või **12-6 potentsiaal**) on matemaatiliselt lihtne mudel, lähendamaks kahe neutraalse aatomi või molekuli vastastikust mõju. Selle aatomitevahelise potentsiaali kuju pakkus esimesena välja 1924. aastal John Lennard-Jones.

Kõige levinumal juhul on L-J potentsiaal kirja pandud kujulː

{\displaystyle V\_{\text{LJ}}=4\varepsilon \left[\left({\frac {\sigma }{r}}\right)^{12}-\left({\frac {\sigma }{r}}\right)^{6}\right]=\varepsilon \left[\left({\frac {r\_{\text{m}}}{r}}\right)^{12}-2\left({\frac {r\_{\text{m}}}{r}}\right)^{6}\right],}
kus *ε* on potentsiaaliaugu sügavus, *σ* on lõpliku suurusega kaugus, mille juures osakeste vaheline potentsiaal on võrdne nulliga, *r* on osakeste vaheline kaugus ja *r*m on kaugus, mille juures potentsiaal on minimaalse väärtusega. Kaugusel *r*m on potentsiaali väärtuseks −ε. Kaugused on omavahel seotud vastavalt *r*m = 21/6σ ≈ 1,122σ. Neid parameetreid saab leida regressioonanalüüsi abiga, korrates katsetulemusi või sooritades kvantkeemia arvutusi. Kuigi leiduvad täpsemad potentsiaali kirjeldused, kasutatakse Lennard-Jonesi potentsiaali laialdaselt tema arvutusliku lihtsuse tõttu teadusarvutustes ja modelleerimises.

Viited
------

1. ↑  Lennard-Jones, J. E. (1924), "On the Determination of Molecular Fields", *Proc. R. Soc. Lond. A*, **106** (738): 463–477, Bibcode:1924RSPSA.106..463J, DOI:10.1098/rspa.1924.0082
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib sotsioloogia mõistest; filosoofia mõiste kohta vaata artiklit Identsus; raamatu kohta vaata artiklit Francis Fukuyama* |

---

**Identiteet** on isiku enesetaju. 

Enesetaju sisaldab omadusi, mis teevad isiku ainulaadseks võrreldes teistega või näitab kuhugi kuulumist. Näiteks kuulumine rahvusesse, vähemusgruppi, teatud kollektiivi, rahvatantsuansamblisse, mudellennundusringi, käsitööklubisse vms. Samuti saab identiteeti käsitleda kui teadmist endast sotsiaalsetes olukordades ja suhetes. 

Tavaliselt on identiteedi teadvustamine vajalik mingi ressursi kasutamiseks, näiteks toetuse saamiseks, poest alkoholi ostmiseks, klubisse sissepääsemiseks jne ehk räägitakse isikulisest identiteedist. Kellegi identiteedi ehk õiguse kindlaks tegemiseks soovitud hüve tarbida tuleb isik identifitseerida ehk kellegina ära tunda, samastada. Isikusamasus tähendab, et see isik on see, kes ta väidab end olevat.

Ühtekuuluvustunnet mingi konkreetse paikkonnaga ja selle inimestega nimetatakse regionaalseks identiteediks ning kuuluvust teiste hulka sotsiaalseks identiteediks.

Vaata ka
--------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Tsitaadid Vikitsitaatides: **Identiteet** |

* rahvuslik identiteet
* rahvuslus
* identiteedipoliitika

Kirjandus
---------
Vene mereväe Shmel klassi suurtükikaater 2015. a
Ukraina mereväe Gürza-M klassi suurtükikaater 2018. a
**Suurtükikaater** (ka **soomuskaater**, **jõe-suurtükikaater**, **lahingukaater**) on tugeva lähitõrjerelvastusega kaater (sõjalaev), mis on mõeldud rannikumerel või siseveekogudel kohaliku tähtsusega lahinguoperatsioonideks või maavägede toetuseks.

Kirjeldus
---------

Suurtükikaatreid kasutatakse üldjuhul operatsioonideks siseveekogudel, ranniku lähedal või madala sügavusega merealadel, kus suuremad sõjalaevad ei saa tegutseda.

Suurtükikaatri relvastus ja kaitstus on sarnases suuruses valvelaevast või -kaatrist tugevam. Relvastuseks võivad olla näiteks raskekuulipildujad või automaatkahurid, kahurid, mitmelasulised raketiheitjad, lühimaa õhutõrjeraketisüsteemid, miinipildujad, automaatgranaadiheitjad ning mõned meremiinid. Suurtükikaatrid on üldjuhul kergelt soomustatud kaitseks kergerelvade tule eest. Üldjuhul puudub neil allveetõrjevõime.

Vaata ka
--------

* Valvekaater
* Suurtükilaev
* Shmel klassi suurtükikaater
* Gyrza-M klassi suurtükikaater

| * v
* r
Tänapäevased sõjalaevade liigid |
| --- |
| Lahinguotstarbelised avamerelaevad | 
Lennukikandja - Ristleja - Hävitaja - Fregatt |  |
| Lahinguotstarbelised rannikulaevad | 
Korvett - Raketikaater - Lahingukaater |
| Allveelaevad | 
Raketiallveelaev - Ründeallveelaev |
| Lahingutoetuslaevad | 
Dessantlaev - Miinijahtija - Miinitraaler - Miiniveeskaja - Kaugjuhitavate miinilaevade juhtlaev - Luurelaev - Staabilaev |
| Veeala valve ja julgeoleku laevad | 
Valvelaev - Valvekaater |
| Abilaevad | 
Toetuslaev - Remondilaev - Hospidallaev - Transpordilaev - Päästelaev - Tuukrilaev - Puksiir - Õppelaev |
WeMos D1 Mini ülemine pool
WeMos D1 MIni tagumine pool
**D1 Mini** on Hiina tootja WeMos valmistatud arendusplaat, mis on populaarne eelkõige oma hinna ja sisseehitatud WiFi-võimekuse tõttu. D1 Mini baseerub populaarsel ESP-8266 mikrokontrolleril, mille tõttu on tema sisend- ja väljundviigud vastavusse seatavad ESP-8266 viikudega.

Tehnilised andmed
-----------------

WeMos D1 Mini töövool on 3,3 V, kuid tänu pingeregulaatorile saab seda toita ka 5 V vooluga.

D1 Mini-l on 11 digitaalset sisend- ja väljundviiku ning 1 analoogsisend.

Taktsignaal on valitav 80 MHz või 160 MHz ja välkmälu on 4 MB.

D1 Mini on 25,6 mm lai, 34,2 mm pikk ja kaalub umbes 10 g.

Komponendid
-----------

WeMos D1 Mini plaadil paiknevad ESP-12S moodul, mida juhib ESP-8266EX mikrokontroller, CH340G USB-UART kiip, Micro-USB pesa, pingeregulaator, lüliti (reset), LED, kaks transistori ja hulk passiivseid komponente.

Sisend- ja väljundviigud
------------------------

D1 Mini viigud on vastavuses ESP-8266 kiibi viikudega vastavalt alltoodud tabelile. Enamikul viikudel on lisaks GPIO funktsioonile ka lisafunktsioon. Kõik viigud töötavad 3,3 voldil ja kõigil peale D0-i on olemas katkestuste, PWM-i, I2C ja ühejuhtmelise suhtluse võimekus.

| Viik | Funktsioon | ESP-8266 viik | Viigunumber Arduino IDE-s | Viigunumber NodeMCU-s |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| TX | UART andmete saatmine | TXD | 1 | 10 |
| RX | UART andmete vastuvõtmine | RXD | 3 | 9 |
| A0 | Analoogsisend, maksimaalne sisend 3,3V | A0 | A0 | A0 |
| D0 | IO (Sisend- ja väljundviik) | GPIO16 | 16 | 0 |
| D1 | IO, SCL | GPIO5 | 5 | 1 |
| D2 | IO, SDA | GPIO4 | 4 | 2 |
| D3 | IO, 10k Pull-up takisti | GPIO0 | 0 | 3 |
| D4 | IO, 10k Pull-up takisti, sisseehitatud LED | GPIO2 | 2 | 4 |
| D5 | IO, SCK | GPIO14 | 14 | 5 |
| D6 | IO, MISO | GPIO12 | 12 | 6 |
| D7 | IO, MOSI | GPIO13 | 13 | 7 |
| D8 | IO, 10k Pull-down takisti, SS | GPIO15 | 15 | 8 |
| G | Ground (Maa) | GND | – | – |
| 5V | 5V | – | – | – |
| 3V3 | 3,3V | 3,3V | – | – |
| RST | Reset | RST | – | – |

Programmeerimine
----------------

D1 Mini on võimalik programmeerida kasutades populaarset Arduino IDE-d või NodeMCU-d. Õpetused mõlemas alustamiseks on võimalik leida WeMos-i kodulehelt.

Erinevalt näiteks Arduino plaatidest tuleb D1 Mini programmeerimisel ja plaadi külge ühenduste tegemisel jälgida ka teatud viike, mis mõjutavad plaadi töörežiimi (*boot mode*).

| D3 | D4 | D8 | *Boot Mode* |
| --- | --- | --- | --- |
| X | X | Kõrge | Plaat käivitub SD-kaardi režiimis (SD-kaardi lugerit vaikimisi plaadiga kaasas pole) |
| Madal | Kõrge | Madal | Programmeerimise režiim (üle USB programmeerides toimub režiimivahetus automaatselt) |
| Kõrge | Kõrge | Madal | SPI-st käivitumine (tavaline töörežiim) |

Viited
------

1. ↑  "D1 mini". Originaali arhiivikoopia seisuga 27.02.2017. Vaadatud 30.04.2017.
2. ↑  "ESP8266EX Overview". Vaadatud 30.04.2017.
3. ↑  "New and improved version of the WeMos D1 Mini Released". Vaadatud 30.04.2017.
4. ↑  "D1 mini github". Vaadatud 30.04.2017.
5. ↑  "Problems booting with 5v pin power supply". Vaadatud 30.04.2017.[*alaline kõdulink*]
**"Ülesküntud uudismaa"** ("Поднятая целина") on vene kirjaniku Mihhail Šolohhovi romaan, mis kirjeldab kollektiviseerimist Doni jõe äärses külas.
Romaan koosneb kahest osast, millest esimene osa ilmus 1932 ja teine 1959.

Romaanis on värvikalt kujutatud erinevaid inimtüüpe, nagu linnast saadetud agitaator, keevaline Nagulnov või elutark Štšukari-taat. Lõkkele löövad armastusestki kangemad kired, mis puhkesid oma maatüki pärast.

Romaan edastab Stalini seisukohti ja isegi tsiteerib tema artikleid, kuid lugu ei ole jutustatud päris ühemõttelisena. 

Teist osa kirjutas autor ligi kolmkümmend aastat. Seda peetakse kunstiliselt nõrgemaks. Palju tähelepanu on seal pühendatud Štšukari-taadi koomilisele kujule. 

Eesti keeles anti romaani esimene osa välja Venemaal 1935 Eduard Jürgenfeldti tõlkes ning Tallinnas Friedrich Kõlli tõlkes 1947 (kordustrükid 1954, 1966, 1975 ja 1980). Teine osa ilmus eesti keeles Tallinnas 1961 Otto Samma tõlkes (kordustrükid 1966, 1975 ja 1980).

Aastal 1959 valmis romaani ainetel Lenfilmis Aleksandr Gennadijevitš Ivanovi film "Ülesküntud uudismaa", mis esilinastus 27. aprillil 1960 ja oli väga menukas (30,2 miljonit kinokülastust).

Šolohhovi autorsus on seatud kahtluse alla.

Kirjandus
---------

* A. Teesalu. *M. Šolohhovi "Ülesküntud uudismaa" käsitlemine XI klassis*, Tallinn 1976.
Suzanne Farrell (1965)
**Suzanne Farrell** (sündinud 16. augustil 1945 Cincinnatis) on ameerika balletipedagoog ja endine balletitantsija. 

Farrell lõpetas 1961. aastal School of American Ballet's. Aastatel 1961–1969 tantsis ta New York City Ballet's ja 1969–1975 Brüsselis Maurice Béjart'i trupis Ballet du XXe Siècle. 1975. aastal naasis ta New Yorki, et töötada koreograaf George Balanchine'iga (koostöö kestis kuni viimase surmani 1983. aastal). 

Pärast lavakarjääri lõpetamist 1989. aastal, tegutses Farrell balletipedagoogina (sealhulgas New York City Ballet's). 2000. aastal asutas ta Washingtonis Kennedy Center's balletitrupi Suzanne Farrell Ballet, mis eksisteeris kuni 2017. aastani.

Tunnustus
---------

* 2003 – National Medal of Arts
* 2004 – Harvardi Ülikooli audoktor
* 2005 – Kennedy Keskuse elutööauhind
* 2016 – valiti Ameerika Filosoofiaseltsi liikmeks

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Suzanne Farrell** |
**Suzuki** (inglise keeles *Suzuki Motor Corporation*, jaapani keeles スズキ株式会社) on Jaapani ettevõte, mis toodab tänapäeval peamiselt autosid, mootorrattaid ja paadimootoreid.

*Suzuki Loom Works* nimelise ettevõtte asutas Michio Suzuki 1909. aastal Jaapani mereäärses külas Hamamatsus ning ettevõte tootis Jaapani siiditööstuse jaoks kangastelgi. 1920. aastal ettevõte reorganiseeritakse, lisatakse 500 000 jeeni kapitali ning ettevõtte uueks nimeks saab *Suzuki Loom Manufacturing Co*. 1929. aastal leiutas Michio Suzuki uut tüüpi kudumismasina, mida eksporditi edukalt ka teistesse riikidesse.

1937 hakkas Suzuki tootma laskemoona keiserlikule armeele ja sai järgmisel aastal Jaapani sõjalis-tööstusliku kompleksi osaks. Seetõttu pommitati Teise maailmasõja ajal Suzuki tehaseid tugevasti.

1952 hakkas ta tootma mootorrattaid. Esimese mudeli mootor oli 36 cm³-ne ja see kandis nime Suzuki Power Free. Järgmisel aastal lisandus 60 cm³ ja ülejärgmisel 90 cm³ mootoriga mudel. 

1954. aastal tootis Suzuki juba 6000 mootorratast kuus ja ettevõtte uueks ametlikuks nimeks sai Suzuki Motor Co. Ltd-ks. Mootorrataste suurest edusti tiivustatuna valmistas Suzuki 1955. aastal ka oma esimese sõiduauto Suzuki Suzulighti, millel oli 2-silindrilise 360 cm³ mootor. Suzulight oli oma ajas vägagi uuenduslik oma esiveo, nelja ratta sõltumatu vedrustuse ja hammaslatt-rooliga, mis sai paljudel autodel tavaliseks alles aastakümneid hiljem. Suzulighti toodeti kuni 1969. aastani.

* Suzuki Power FreeSuzuki Power Free
* Suzulight SS (sedaan)Suzulight SS (sedaan)
* Suzulight vanSuzulight van

1963 asutas Suzuki esimese tehase USAs Los Angeleses. Tänapäeval on Suzukil 14 tuhat töötajat Egiptuses, Hiinas, Hispaanias, Indias, Indoneesias, Pakistanis, Tais ja Ungaris.

Vaata ka
--------

* Suzuki Celerio
* Suzuki SX4
* Suzuki Vitara

Välislingid
-----------

* Suzuki koduleht

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Suzuki** |
**Ületammi kalju** on liivakivipaljand (ehk pae) Ahja jõe ürgoru maastikukaitsealal Otteni vesiveski sillast umbes 100 meetrit ida pool, endisaegse Valgesoo–Himmaste veskitee ääres. 

Ületammi kalju on Burtnieki lademe Härma kihistiku liivakivi paljand, mis asub jõeoru paremkalda veerul metsatee mõlemal pervel, moodustades väikese kanjoni. Paljand on kõrgem metsatee lõunapoolsel küljel, kus ta on umbes 50 meetrit pikk ja kuni 7 meetrit kõrge. Metsatee põhjaküljel on paar kuni 2 meetrit kõrgust ja 10 meetrit pikka paljandit.

Ületammi kalju on tuntud mängufilmi "Viimne reliikvia" võttepaigana. See on koht, kus tõllaga Agnese juurde sõitev Hans von Risbieter küsib maskeerunud Ivo Schenkenbergilt: "Kas me oleme ikka õigel teel?" Ivo vastab: "Te oletegi kohal," haarab Hansu käest reliikvia, tõukab Hansu tõllast välja ja tulistab. Hans langeb surnult tee äärde maha. Selle järgi on paljandit hakatud nimetama ka **Risbieteri kaljuks**.

Viited
------

1. ↑  Ürglooduse objekt: Ületammi kalju Eesti looduse infosüsteemis
2. ↑  "Viimne reliikvia, Arvo Valtoni käsikiri Eduard Bornhöhe ainetel, Tallinnfilm 1969". Originaali arhiivikoopia seisuga 20. märts 2015. Vaadatud 7. veebruaril 2015.
3. ↑  Taevaskoja-Otteni matkarada. "Viimse Reliikvia radadel"
4. ↑  Keskkonnaamet. Ahja jõe ürgoru maastikukaitseala, Eoste hoiuala ja osaliselt Ahja jõe hoiuala kaitsekorralduskava aastateks 2015–2024, lk 137, tabel 2. Pärandkultuuriobjektide nimekiri

Välislingid
-----------

* Risbieteri kalju Eesti looduse infosüsteemis
**Suvine peetripäev** ehk **peeterpaulipäev** on apostlite Peetruse ja Pauluse märtrisurma mälestuspäev, kalendris on see 29. juunil (Juliuse kalendrit järgivates õigeusu kirikutes 12. juulil).

Peetrus löödi pea alaspidi risti ning Paulus hukati mõõgaga.

Eesti rahvakalender
-------------------

Päev on rahvakalendris suhteliselt väheoluline, märgib südasuve saabumist. Tuntud peamiselt Kagu-Eestis, eriti Setumaal. Võrumaal kehtis peetripäeval kuhjategemise keeld (piksekartus).
Setumaal eelnes sellele päevale paarinädalane paast, mil piimatoidud olid keelatud. Peetripäeval käidi kirikus ja viidi ande, osa ande anti santidele ja osa viidi peale kirikuskäiku surnuaiale. 

Kroonikate põhjal võib oletada, et keskajal oli peetripäev rohkem tuntud, rahvalaulud osutavad, et varasemal ajal tehti ka peetrituld. Peetripäeva kombestik on üle kandunud jaanipäevale, ilmselt pakilise heinaja tõttu.

Ersadel-mokšadel ja venelastel oli suvine peetripäev tähtsam püha kui jaanipäev.

Vaata ka
--------

* Talvine peetripäev

Viited
------

1. 1 2  Eesti etnograafia sõnaraamat. 1996. Koostanud Arvi Ränk. Tallinn: Eesti Keele Sihtasutus. Lk 139
2. ↑  Eesti rahvakultuuri leksikon (3. trükk). 2007. Koostanud ja toimetanud Ants Viires. Eesti Entsüklopeediakirjastus. Lk 200
**Glomar Challenger** oli Ameerika Ühendriikide puurimislaev, mille abil uuriti ookeanipõhja, eelkõige Atlandi ookeani keskahelikku. Aastatel 1968–1983 osales laev ekspeditsioonidel, mille käigus puuriti üle 19 000 puursüdamiku. 

24. juunil 1966 alustas California ülikool Ameerika Ühendriikide Teadusfondi toetusel ookeanipõhja puurimisprojekti. Puurimistööd tegi firma Global Marine. Laeva ehitas Levingston Shipbuilding Company ning see lasti Texase osariigi linnas Orange'is vette 23. märtsil 1968.

Laeva pikkus oli 121,9, laius 19,9 ja süvis 6,1 meetrit ning maht 6281 brt. Laeval oli 45 meetri kõrgune puurtorn. Meeskonnale lisaks töötas laeval 24 teadustöötajat ja tehnikut ning 12 puurijat.

Laev töötas esialgu 30 kuud Atlandi, Vaikses ja India ookeanis, Vahemeres ja Punases meres.

Pärast seda leiti 1067 m sügavusest soolakuplid, mis pakkusid potentsiaalsete naftaleiukohtadena huvi naftafirmadele. Järgmisel etapil puuriti Atlandi ookeanis Kesk-Atlandi mäestikus kümnes kohas 17 puurauku. Puursüdamike uurimine kinnitas järjekordselt laamtektoonika teooriat. See tõestas ka, et keskaheliku lähedal on ookeaniline maakoor võrreldes Maa vanusega väga noor.

Laev läbis kokku 375 632 meremiili. Kokku uuriti 624 kohta ja saadi 19 119 puursüdamikku. Puursüdamike kogupikkus oli 97 056 meetrit. Kõige sügavamal kohal oli ookeani sügavus 7044 meetrit; puuriti kuni 1741 meetri sügavuseni merepõhjast.

30 jala pikkused 2,5-tollise läbimõõduga puursüdamikud on hoiul Columbia ülikooli Lamonti-Doherty observatooriumis ja Scrippsi okeanograafiainstituudis.

Et laeva paigalhoidmiseks ei saanud sellise sügavuse puhul kasutada ankruid, kasutati sonarisüsteemi, mis aktiveeris laeva vööris ja ahtris paiknevad jõuallikad.

Pärast 15 aasta pikkust teenistust, mille jooksul sooritati 96 ekspeditsiooni, laev lammutati. Mõned laeva seadmed ja detailid võeti hoiule Smithsoni instituudi asutustes. Glomar Challengeri tööd jätkas laev JOIDES Resolution.

Viited
------

1. 1 2
2. 1 2

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Glomar Challenger** |

* Glomar Challenger: Drillship of the Deep Sea Drilling Project
*
**Dorfgastein** on vald *(Gemeinde)* Austria Salzburgi liidumaa Sankt Johann im Pongau ringkonnas.

Vald asub juures Gasteini oru põhjapoolse sissepääsu Kõrg-Tauerni mäestikus, laiemast Salzachi orust lõunas. Sinna pääseb Tauerni raudteelt, mis viib Bad Hofgasteini ja Bad Gasteini, ületades Tauerntunneli kaudu Alpide peaaheliku. Vallaosad on Dorfgastein ja Klammstein.

Ajalugu
-------

Ratsarada läbi Gasteini kuristiku üles Tauerni kurule on esmamainitud 1212. aasta dokumendis. Küla ennast (*ze Dorff*), toona Salzburgi peapiiskopkonna osa, on esmakordselt dokumenteeritud vanimas Gasteini kaevandamiseeskirjas 1342. aastast. Püha Ruperti kihelkonnakirik asutati 1350. aastal.

Klammsteini loss
12. sajandil püstitati sajanditeks ajaloolise kaubatee kohale Klammsteini loss, mis oli peapiiskoppide Gasteini oru valvurite halduspaik. Ajutiselt Baieri Ortenburgi krahvide käes, omandas selle 1251. aastal Salzburgi peapiiskop Philipp von Spanheim, kelle ministeriaalid kehtestasid teemaksud ja kindlustasid oru sissepääsu piirkonna. Ümberkaudsed valdused liidendati 1297. aastal Baieri hertsogite Otto III ja Stephan I nõusolekul lõpuks Salzburgi peapiiskopkonda. Haldus viidi Hofgasteini üle pärast seda, kui peapiiskop Leonhard von Keutschach andis lossi kingituseks oma sugulastele. 1589. aastal lubas peapiiskop Wolf Dietrich Raitenau välismüürid lammutada.

1735. aastal avati Dorfgasteinis esimene kool (elektrivalgus klassides 1921. aastast). Telegraafijaam avati 1893. aastal. Uus koolihoone avati 1927. aastal.

Esimene Dorfgasteini suusatõstuk avati 1959. aastal. Täna on kohalik *Großarltal-Dorfgasteini* suusapiirkond suurema Ski Amadé piirkonna osa.

Viited
------

1. ↑  Einwohnerzahl 1.1.2018 nach Gemeinden mit Status, Gebietsstand 1.1.2018, vaadatud 9.03.2019.

Sankt Johann im Pongau ringkonna vallad

* Altenmarkt im Pongau
* Bad Gastein
* Bad Hofgastein
* Bischofshofen
* Dorfgastein
* Eben im Pongau
* Filzmoos
* Flachau
* Forstau
* Goldegg
* Großarl
* Hüttau
* Hüttschlag
* Kleinarl
* Mühlbach am Hochkönig
* Pfarrwerfen
* Radstadt
* Sankt Johann im Pongau
* Sankt Martin am Tennengebirge
* Sankt Veit im Pongau
* Schwarzach im Pongau
* Untertauern
* Wagrain
* Werfen
* Werfenweng
**Dornum** on küla ja vald Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Aurichi kreisis.

Vald asub Põhjamere rannikul, ligikaudu 15 km Nordenist idas ja 20 km Aurichist põhjas. Valla pindala on 69,32 km². 31. detsembril 2015 elas seal 4636 inimest.

Vallaosad
---------

Dornumi vallas asuvad: Neßmersiel, Dornumersiel, Nesse, Roggenstede, Westerbur, Westeraccum, Schwittersum.

Tuntud paigad
-------------

Kalasadam Dornumersiel.
Dornumis on luterlik Püha Bartholomäuse kirik. Kirikus on Gerhard von Holy ehitatud orel. Orelit peetakse rahvuslikuks aardeks. Dornumis on ka ainus säilinud sünagoogihoone Ida-Friisimaal.

Europipe I ja II gaasi vastuvõttev terminal asub Dornumis. Gaas saadetakse siit läbi 48 km torujuhtme Emdenisse kvaliteedi ja mahu mõõtmiseks. Sealt suunatakse gaas klientide gaasivõrgustikku. Tšehhi ja Austria saavad gaasi Europipe II kaudu Dornumist.

Tuntud elanikud
---------------

Miene Schönberg (hiljem tuntud kui Minnie Marx), sündis Dornumis aastal 1865; ta oli Marxi-vendade ema. Tema vend Al Shean sündis aastal 1868 samuti Dornumis.

Viited
------

1. ↑  Alle politisch selbständigen Gemeinden mit ausgewählten Merkmalen am 31.12.2018 (4. Quartal), vaadatud 10.03.2019.
2. ↑  Register of German municipalities (4th quarter 2022), vaadatud 12.02.2023.

Välislingid
-----------

* www.dornum.de
* Orelituur


Aurichi kreisi vallad

* Aurich
* Baltrum
* Berumbur
* Dornum
* Großefehn
* Großheide
* Hage
* Hagermarsch
* Halbemond
* Hinte
* Ihlow
* Juist
* Krummhörn
* Leezdorf
* Lütetsburg
* Marienhafe
* Norden
* Norderney
* Osteel
* Rechtsupweg
* Südbrookmerland
* Upgant-Schott
* Wiesmoor
* Wirdum
Vladimir Putin ja piiskop Zossima (2006)
**Zossima** (vene keeles Зосима; kodanikunimega **Igor Vassiljevitš Davõdov**, vene keeles Игорь Васильевич Давыдов; 12. september 1963 Krasnojarsk, Krasnojarski krai – 9. mai 2010 Jakutsk) oli Vene Õigeusu Kiriku vaimulik (piiskop).

Ta juhtis alates 2004. aastast Jakutski piiskopkonda (tema eelkäija oli peapiiskop German).

Päritolu ja haridustee
----------------------

Igor Davõdov oli pärit põlisest raudteelaste perekonnast. Kui ta oli viieaastane, kolis perekond Moskvasse. Pärast keskkooli lõpetamist 1980. aastal õppis ta lühikest aega Moskva transpordiinseneride instituudis, kust lahkus, kui sai teada, et Moskva Vaimulik Seminar, kus ta plaanis samuti õppida, ei võta vastu kõrgharidusega õppureid. Davõdov astus keskeriharidust pakkuvasse Moskva riiklikku kunstikooli ja pärast selle lõpetamist Moskva Vaimulikku Seminari. Hiljem lõpetas ta  Moskva Vaimuliku Akadeemia.

Vaimulik teenistus
------------------

Paralleelselt õpingutega Moskva riiklikus kunstikoolis astus Davõdov kiriku teenistusse. 1991. aasta detsembris pühitseti ta mungaks (munganimega Zossima). 1992. aasta aprillis pühitses patriarh Aleksius II ta munkdiakoniks ja sama aasta detsembris munkpreestriks. 2003. aastal ülendati ta iguumeniks.

17. augustil 2004 määras Vene Õigeusu Kiriku Püha Sinod Zossima Jakutski ja Lenski piiskopkonna piiskopiks. Veel samal kuul ülendati ta arhimandriidiks. 2004. aasta septembris pühitseti Zossima Moskvas Lunastaja Kristuse katedraalis piiskopiks. Hirotoonia viis läbi Moskva ja kogu Venemaa patriarh Aleksius II.

Viited
------

1. ↑  Владыка Якутский и Ленский Зосима. pravmir.ru
2. 1 2 3 4  Зосима, епископ (Давыдов Игорь Васильевич). patriarchia.ru
**Tehniline diagnostika** (ehk diagnostika) on protsess või protseduur tehniliste vahendite seisundi määramiseks.

Laialdaselt on tehnilise diagnostika kasutusel transpordivahendite, näiteks lennukite, laevade, rongide ja autode, tehnilise seisundi määramiseks. Tuntud on ka muude vastutusrikaste elementide (näiteks turbiinide või tiivikute labade) diagnostika.

Tehniliste objektide diagnostika toimub reeglina sisseehitatud diagnostilise süsteemi poolt või selle vahendusel.

Diagnostikavahendeid liigitatakse nendes kasutatavate füüsikaliste või muude meetodite järgi. Väga levinud on ultraheli ja elektromagnetilise kiirguse kasutamine. Ehitistes kasutatakse mitmesuguseid sisseehitatud andureid (rõhu, jõu jm). Kasutatakse ka elektri näivtakistuse mõõtmisel ja muudel põhimõtetel toimivaid diagnostilisi meetodeid.

Eriti vastutusrikastel juhtudel kasutatakse pidevalt toimuvat tehnilist diagnostikat ehk tehnilise seisundi monitooringut (turbiinide ja tiivikute labad, lennukite, laevade, rongide ja autode vastutusrikkad süsteemid ja osad, ehitised).

Eriti kõrgele tasemele on tehniline diagnostika viidud sõjatehnika ja kosmosetehnika juures (näiteks stardieelne kontroll).

Arvutitehnikas on diagnostikal samuti väga oluline roll.

Vaata ka
--------

* Meditsiiniline diagnostika
* Monitooring
**Tehnoloogiline tööpuudus** ehk **tehnoloogiline töötus** on inimtööjõu asendamine masinatega.

Selleks, et suurendada tootmist ja vähendada kulutusi, kasutab iga ettevõte töö automatiseerimist. Olgu see siis kas haridus, kaubandus, tootmine, tööstus, teenindus, finants või meditsiini valdkond. Kõikjal võetakse kasutusele hetkel maksimaalselt võimalikud automatiseerimise tehnoloogiad ja meetodid. Selle tagajärjel vähenevad ettevõtte kulutused palkadele ning suureneb tootmise maht. Suurema hulga toodangu tarbimiseks on tarbijal vaja raha (palka), kuid kui potentsiaalsete töökohtade arv järjest väheneb siis väheneb ka tarbija ostujõud. Mis omakorda sunnib ettevõtteid järjest rohkem ja rohkem kokku hoidma kulutustelt ja nõudlus töö optimeerimise (automatiseerimise) vastu järjest kasvab. Läbi ajaloo on selgelt näha kuidas tehnoloogia kasutusele võtmine on inimtööjõu peaaegu välja söönud põllumajanduse ja tootmise sektoritest samas kui teenindussektor on kasvanud kordades. Nüüd oleme jõudnud tehnoloogia arenguga staadiumisse, kus töökohad vähenevad ka teenindussektoris meeletu kiirusega. Selle tagajärg on meie igapäeva reaalsus kus 10% on endiselt töötuid, samas kui majandusanalüütikud on ühel meelel, et majandus on juba terve ja tugev.
Seega tööpuudus ei ole majanduslangusest tingitud vaid majanduslangus on vähendanud üle mõistuse kasvanud tarbimist ning protsent, kes on hetkel töötud on need, kelle tehnoloogia on juba asendanud, kuid metsiku tarbimise tõttu ei olnud seda siis veel näha.

Mõni võib probleemile pakkuda lahenduseks tarbimise suurendamist. Kuid fakt on see, et lõpmatuseni suurenev tarbimine suurendab ka lõpmatuseni vajaminevate loodusressursside hulka ning meie planeet on kõike peale lõpmatu.

Vaata ka
--------

* Tööpuudus

Välislingid
-----------

* Töötus ja inflatsioon Avo Org
* thezeitgeistmovement.com
* Masinad asendavad poemüüjaid
* Ilma teenindajateta restoran Nürnbergis Saksamaal
* Autod ilma juhita
* Täisautomaatsed tehased
Viimased sündmused maailmas • Aastate loend • Aasta päevad

◄ |
1. aastatuhat eKr |
**1. aastatuhat**
| 2. aastatuhat
| ►  

◄ |
4. sajand |
5. sajand | **6. sajand**
| 7. sajand
| 8. sajand
| ►  

500. aastad |
510. aastad |
520. aastad |
530. aastad |
540. aastad |
550. aastad |
560. aastad |
570. aastad |
580. aastad |
590. aastad



**6. sajand** ehk **VI sajand** **pKr** ehk **m.a.j.** on kristliku ajaarvamise kuues sajand, mis algas 1. jaanuaril 501 ja lõppes 31. detsembril 600.

Sellesse sajandisse jäi 535.–536. aasta kliimakatastroof, mis on teadaolevalt viimase 2000 aasta kõige rängem ja pikema järelmõjuga lühiajaline ilmastikumuutus.

Sündmused
---------

* ...

Inimesed
--------

* Belisarios
* Justinianus Suur
* Narses

Avastused, leiutised ja uuendused
---------------------------------

* ...

Kümnendid ja aastad
-------------------

500. aastad: (500) 501, 502, 503, 504, 505, 506, 507, 508, 509

510. aastad: 510, 511, 512, 513, 514, 515, 516, 517, 518, 519

520. aastad: 520, 521, 522, 523, 524, 525, 526, 527, 528, 529

530. aastad: 530, 531, 532, 533, 534, 535, 536, 537, 538, 539

540. aastad: 540, 541, 542, 543, 544, 545, 546, 547, 548, 549

550. aastad: 550, 551, 552, 553, 554, 555, 556, 557, 558, 559

560. aastad: 560, 561, 562, 563, 564, 565, 566, 567, 568, 569

570. aastad: 570, 571, 572, 573, 574, 575, 576, 577, 578, 579

580. aastad: 580, 581, 582, 583, 584, 585, 586, 587, 588, 589

590. aastad: 590, 591, 592, 593, 594, 595, 596, 597, 598, 599

600
**American Airlinesi lend 191** oli Ameerika Ühendriikide sisene reisilend Chicagost Los Angelesse. 25. mail 1979, vahetult pärast õhkutõusmist, kukkus lennuk alla. Õhusõiduki küljest eraldus vasakpoolne mootor ja sellest tekkisid tasakaaluhäired. 258 reisijat, 13 meeskonnaliiget ning kaks inimest maa peal hukkusid. Kokku 273 surmasaanuga lennuõnnetus oli ohvriterohkeim Ameerika Ühendriikide ajaloos.

Lennufirma
----------

American Airlines on üks suurimaid lennufirmasid Ameerika Ühendriikides. Ettevõtte esimese lennu tegi Charles Lindbergh 15. aprillil 1926, kes lendas Saint Louisest Chicagosse, et vedada posti. Kaheksa aastat hiljem mindi posti vedamiselt üle reisilendude teenuse pakkumisele ja seda teeb ettevõte siiani. Alates 2019. aasta detsembrist lendab American Airlines 55 riiki viiel kontinendil.

Õnnetus
-------

Ilm oli selge ja lennuk McDonnell Douglas DC-10-10 valmistus õhkutõusmiseks O’Hare’i lennurajalt 32R. Õhkutõusmise ajal eraldus lennuki kerest vasak mootor koos pülooniga, lendas üle tiiva ja kukkus stardirajale. Lend 191 jätkas õhkutõusmist ja hakkas aeronavigatsiooniliste jõudude tasakaalu puudumise tõttu vasakule kreeni kalduma. Õhusõiduk jätkas tõusmist, kuni kreeni kaldenurk oli 112 kraadi ning lennuki ninaosa suunatud allapoole horisonti.

Lend 191 kukkus avatud väljale, õhusõiduk purunes ja järgnes tulekahju. Hukkus 273 inimest. Hävisid õhusõidukiangaar ning mitu autot ja haagist lähedal asuvas haagistepargis.

Õnnetuse põhjus
---------------

Ameerika Ühendriikide riiklik transporditurvalisuse amet (NTSB) tegi kindlaks, et õnnetuse võis põhjustada lennukile kriitilisel õhkutõusmise ajal mõjunud ebasümmeetrilised aerodünaamilised jõud. Sellele järgnesid õhusõiduki rullumine ning vasakpoolse mootori ja pülooni ühenduse eraldumine.

Mälestamine
-----------

2009. aastal püstitati hukkunutele mälestusmärk Lake Parki Chicagos. Enne seda ei olnud 32 aastat ohvrite mälestuseks alalist memoriaali tehtud. Mälestusmärk on 0,6 meetrit kõrge nõgus sein omavahel kokku sobivate telliskividega, mille peal on lennuõnnetuse ohvrite nimed. Pidulik memoriaali pühitsemine leidis aset 15. oktoobril 2011. aastal.

Viited
------

1. 1 2 3  National Transportation Safety Board (21.12.1979). "Aircraft Accident Report – American Airlines" (PDF).
2. 1 2 3  David M. North (04.06.1979). "Crash to Boost FAA Scrutiny" (PDF). Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 19.04.2021.
3. ↑  "American Airlines – American Company". *Encyclopaedia Britannica*. 14.02.2013.
4. ↑  Nader Issa (25.05.2019). "Flight 191 victims remembered by loved ones at ceremony on 40th anniversary of crash".
**Carl Georg Franz Hehn** (vene keeles *Карл Георг Франц Ген*) (25. aprill (ukj 7. mai) 1821 Otepää – 19. veebruar (ukj 2. märts) 1875 Tartu) oli baltisaksa päritolu agronoom, õppejõud ja publitsist.

Elulugu
-------

Ta sündis Otepää pastori Bernhard Gottlieb Hehni (1776−1856) ja tema abikaasa Karoline Körberi (1785−1878) pojana. Sai koduhariduse. 1833−1838 õppis Tartu gümnaasiumis. 1838−1842 tudeeris Tartu ülikoolis ökonoomiat ja sai 1843. aastal ökonoomiakandidaadi kraadi. Seejärel oli Peterburis ja Pihkva kubermangus koduõpetaja. Naasis Tartusse, kus õpetas 1850–1852 veterinaariainstituudis põllumajandust. Seejärel töötas kuni 1857. aastani Tartu ülikooli raamatukogu raamatukoguhoidja abina. 1858. aastal kaitses ta ülikoolis magistrikraadi. 1860. aastal sai temast Liivimaa sotsieteedi alaline sekretär, kellena oli tegev 1868. aastani. Sellesse perioodi langeb tema töö põllumajandusliku aastaraamatu Livländische Jahrbücher der Landwirtschaft ja nädalakirja Baltische Wochenschrift für Landwirtschaft, Gewerbefleiß und Handel toimetajana. 1868−1873 oli ta Riia Polütehnikumi põllumajandusprofessor ja põllumajandusosakonna direktor (dekaan). 1873. aastal valiti Tartu ülikooli korraliseks põllumajandusprofessoriks, kellena töötas surmani.

Carl Hehni tähtsus
------------------

Ta oli üks esimesi, kes hakkas uurima Liivimaa mõisaid ja talusid; oli üks sellealase statistika rajajaid. Ta andis esimesena teadusliku ülevaate Liivimaa põllumajandusest (eriti mullast) ja uuris kliima mõju põllumajandusele. Tema initsiatiivil korraldati (teostus alles pärast tema surma) 1881. aastal Riias esimene Balti kubermangude põllumajanduskongress, samuti organiseeris ta esimesi põllumajanduskesknäitusi. Hehn oli 1865. aastal ka üks Balti Metsaseltsi asutajatest.

Teoseid
-------

* *Die Intensität der livländischen Landwirtschaft* (1858)
* *Bericht ... über einen landwirtschaftlichen Ausflug nach Lettland*. − Livländisches Jahrbuch der Landwirtschaft 4 (15) (1862)

Vaata ka
--------

* Liivimaa Üldkasulik ja Ökonoomiline Sotsieteet

Viited
------

1. ↑  Lenz, Wilhelm. Deutschebaltisches biographisches Lexikon 1710−1960. Köln-Wien: Böhlau Verlag, 1970, lk 306.
2. ↑  *Eesti entsüklopeedia.* 14. köide: *Eesti elulood.* Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus, 2000, lk 83.

Välislingid
-----------

* ID puudub saidil "BBLD - Baltisches biografisches Lexikon digital"
**Dmitri** Vsevolodovitš **Šebedev** (vene **Дмитрий Всеволодович Шебедев**; 15. august 1911 Rooma – 12. jaanuar 1955 Vihhorevka küla, Bratski rajoon, Irkutski oblast) oli NSV Liidu kabetaja. Ta tuli 1930. aastal NSV Liidu meistriks.

Šebedev sündis Roomas, kuhu tema vanemad olid emigreerunud 1905. aastal. Pärast veebruarirevolutsiooni sõitis ta koos emaga (isa oli vahepeal surnud) tagasi Venemaale, algul elati Petrogradis, siis Doni-äärses Rostovis, siis Krimmis Simferopoli lähedal külas. 1923. aastal koliti Bakuusse. 1934. aastal siirdus ta edasi Moskvasse, kus temast sai male- ja kabeinstruktor, kuid mõne aja pärast saadeti ta tagasi Bakuusse. 

Seal ilmus temalt ka aserbaidžaanikeelne kaberaamat (1934), kuid tema teine raamat (koostöös A. Sidliniga) «Первые уроки шашечной игры» (1937) ilmus hoopiski ilma tema nimeta, kusjuures ka raamatus avaldatud NSV Liidu meistersportlaste nimekirjast oli ta nimi välja jäetud. Nimelt 1937. aasta septembris määras Moskva linnakohtu erikolleegium talle kriminaalkoodeksi § 58 alusel 10 aastat vabadusekaotust ning ta saadeti laagrisse Taišetlagi (Ozjorlagi) Irkutski oblastisse. Pärast vabanemist mängis ta veel mõne korra oblasti meistrivõistlustel.

Viited
------

1. ↑  ajakiri Шашки в массы; 1931, nr 1, lk 4 lühike autobiograafia
2. ↑  §58 kohta võib põhjalikult lugeda Aleksandr Solženitsõni raamatust "Gulagi arhipelaag" (eesti keeles 1990); näiteks lehekülgedelt 58–63 võib leida kommentaarid selle paragrahvi avarate tõlgendamisvõimaluste kohta.

Välislingid
-----------

* Fotod ,
* Artikkel temast
* Ramil Muhomezjanov. GULAG-i kabetšempion. Artikkel D. Šebedevi 95. sünniaastapäeva puhul ajalehes Baikalskije vesti (Irkutsk) nr 31;15. august 2006