recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Saviliivmullad** on mullad, mille füüsikalise savi sisaldus on 10–20%. Savimuldasid on kerge harida, kuid nende saviosakeste vähesuse tõttu ei ole nad suutelised moodustama vastupidavaid struktuuriagregaate ja on seepärast enamasti üksikteralise struktuuriga. Üksikteralise struktuuri tõttu on saviliivmullad põuakartlikud, mistõttu tuleks nendel muldadel kasvatada põuda taluvaid taimi.

Põllumajandus
-------------

Eestis moodustavad põllumajanduslikust maast saviliivmullad 31,5%. Olenevalt liiva ja jämeda tolmu vahekorrast, eristatakse saviliivmuldasid: liivakad ja tolmjad. Enamikule kultuurtaimedele on sobivaimad kergema ja keskmise lõimisega mullad - teatud tingimustel saviliivad (lähedasem liivmullale), peamiselt aga kerged ja keskmised liivsavid (lähedasemad savimullale). Neis on piisavalt suuri poore mullaelustikule vajaliku õhu liikumiseks ja piisavalt peenikesi poore vee kinnihoidmiseks. Saviliivmuldadel on hea kasvatada nisu, puuvilla ja kaunvilju.

Lõimis
------

Üks tähtsamaid tunnuseid mulla kvaliteedi üle otsustamisel on mulla lõimis ehk mulla peeneselise osa jaotus saviosakeste esinemise järgi. Praktilises elus vajamineva täpsusega on mulla lõimist võimalik määrata võrdlemisi lihtsalt sõrmeprooviga.

1. Määramiseks piisab vähemast kui peotäiest mullast, mida tuleb segada ja niisutada parasjagu niipalju, et mullaproov veest läikima ei jääks. 

2. Edasi hakkame mulda ühe käe peopesas voolima teise käe nimetissõrmega kõigepealt 3–4 mm läbimõõduga ussikeseks. Kui seda teha ei saa, proovime samast mullast voolida kahe käe vahel kuulikest; kui ka see ei õnnestu, siis on tegemist liivmullaga. 

3. Edasi vaatame, kuidas jääb muld peopessa: 

* kui tompudena, siis on tegu sidusa liivaga,
* kui üksikute teradena, siis sõreda liivaga.

4. Kui saame veeretada kuulikese, kuid ussikest mitte, siis on meil peos saviliiv. 

5. Kui saame veeretada ussikese, hakkame seda peopesal umbes 2 cm läbimõõduga rõngaks keerama, ise jälgides, kuidas ta peopesal käitub: 

* kas murdub kohe (siis on see kerge liivsavi) või
* esialgu mõraneb ja siis murdub (keskmine liivsavi) või
* saab seda rõngaks keerata, nii et ta ainult mõraneb (raske liivsavi), või
* saab seda rõngaks keerata ja ta isegi ei mõrane (savimuld).

Viited
------

1. 1 2 3 4  Astover, Alar Leedu, Enn Reintam, Endla (1. märts 2017). "Mulla ABC nr. 1". Vaadatud 08.05.2021.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: mitu nime: autorite loend (link)
2. 1 2  Loit, Evelin Reintam, Endla. "Märksõnu mullateadusest ja ökoloogiast". Vaadatud 08.05.2021.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: mitu nime: autorite loend (link)
3. ↑  Penu, Priit (2006). "Eesti muldadest põllumehele" (PDF). Vaadatud 12.05.2021.
4. ↑  Sensoterra. "Loamy Sand" (PDF). Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 12.05.2021. Vaadatud 12.05.2021.
**Youcef Atal** (sündinud 17. mail 1996 Boghnis) on Alžeeria jalgpallur, kes mängib paremkaitsjana Prantsusmaa kõrgliigaklubis Nice ja Alžeeria jalgpallikoondises.

Ta alustas klubikarjääri Alžeerias. 2015. aastal debüteeris ta Alžeeria kõrgliigaklubis Paradou AC, kellega tuli hooajal 2016/17 Alžeeria meistriks. Hooajal 2017/18 oli ta Paradoust laenul Belgia kõrgliigaklubis Kortrijk.

Alates hooajast 2018/19 on ta mänginud Nice'ist.

2023. aasta oktoobris pärast Ḩamāsi-Iisraeli sõja puhkemist, kogus Atal kurikuulsust internetis tehtud antisemiitlike sõnumite postitamisega, mille tõttu määrati talle Prantsusmaa kõrgliigas seitsmemänguline võistluskeeld. 2024. aasta jaanuaris määrati talle lisaks usulise vihkamise õhutamise eest kaheksa kuu pikkune tingimisi vanglakaristus.

Alžeeria jalgpallikoondises debüteeris Atal 6. juunil 2017 sõprusmängus Guinea vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 18. novembril 2018 Aafrika rahvaste karikavõistluste valikmängus Togo vastu. 2019. aastal tuli ta Alžeeria koondisega Aafrika meistriks.

Viited
------

1. ↑  "French league suspends Atal for 7 games for sharing an antisemitic message on social media". *AP News* (inglise). 25. oktoober 2023. Vaadatud 26. oktoobril 2023.
2. ↑  "Youcef Atal: Nice's Algeria defender given eight-month suspended sentence for inciting religious hatred". *BBC Sport*. 3. jaanuar 2024. Vaadatud 4. jaanuaril 2024.
3. ↑   (vaadatud 20.1.2024)
Värske viilutatud *halloumi*
***Halloumi*** on Küprose päritolu, kitse-, lamba- või lehmapiimast juust, mis sobib hästi grillimiseks ja praadimiseks. Kalgendamiseks kasutatakse laapi. *Halloumi* on levinud üle kogu Vahemere idaosa. Alates 21. sajandi algusest süüakse seda palju ka Türgis. Aastal 2013 oli *halloumi* Euroopa riikidest kõige populaarsem Küprosel ja Suurbritannias.

Euroopa Liidus on *halloumi*‘l geograafiline tähis kaitstud päritolunimetus (PDO), mis tähendab, et selle nimega võib turustada vaid teatud Küprose piirkondadest pärit juustu. Ameerika Ühendriikides on *halloumi* kaitstud kaubamärk, mis kuulub Küprose riigile. Suurbritannias kuulub kaubamärk Küprose Traditsioonilise Juustu Kaitse Sihtasutusele.

Toitumisalane teave
-------------------

100 g *halloumi* juustus on keskmiselt:

| Rasva | 26,9 g |
| Süsivesikuid | 2,2 g |
| Valku | 21,2 g |
| Energiat | 336 kcal |
| Soola | 2,8 g |

Vaata ka
--------

* Praetud juust
* Leivajuust
* Juustude loend
* *Queijo coalho*
* *Saganaki*

Viited
------

1. ↑  "Tesco Halloumi 250G". Teso. Originaali arhiivikoopia seisuga 14. aprill 2016. Vaadatud 23. aprillil 2016.

Välislingid
-----------

* Ametlik veebileht
**Páno Léfkara** (kreeka keeles Πάνω Λεύκαρα; või lihtsalt **Léfkara** (Λεύκαρα)) on mägiküla Küprosel Larnaca ringkonnas. Aastal 2011 oli seal 762 elanikku. Páno Léfkara on alates 2004. aastast Euroopa Harta liige, mis on külade rühm kõigist 28 ELi liikmesriigist.

Geograafia
----------

Küla asub pealinnast Nikosiast umbes 35 km lõuna pool ja Larnacast 29 km lääne pool Tróodose mäestiku kaguosas umbes 600 meetri kõrgusel.

Vaatamisväärsused
-----------------

Tüüpiline kitsas tänav külas
Küla on tuntud oma hõbedakunsti poolest, mida on arvatavasti harrastatud juba Veneetsia aegadest saati. Külastajad saavad selle kohta rohkem teada erinevate hõbedaseppade käest ja rahvakultuurimuuseumist.

Küla on välismaalgi tuntud ka oma kudumise ja pitside poolest, mida tuntakse *lefkaritika* nime all. See traditsioon pärineb aastatest 1191-1571, mil Veneetsia aadlike naised veetsid oma aega külas tikandit tehes ja õpetades seda kohalikele koduperenaistele. Leonardo da Vinci külastas väidetavalt oma Küprose reisil küla ja sai siin valmistatud laudlina, mille ta annetas Milano toomkirikule. 2010. aastal kanti *lefkaritika* UNESCO inimkonna vaimse kultuuripärandi nimistusse.

Viited
------

1. ↑  ΤΑΞΙΝΟΜΗΣΗ ΓΙΑ ΤΟΝ ΒΑΘΜΟ ΑΣΤΙΚΟΠΟΙΗΣΗΣ ΣΤΗΝ ΚΥΠΡΟ, vaadatud 13.01.2018.
2. ↑  CLASSIFICATION FOR THE DEGREE OF URBANISATION IN CYPRUS, vaadatud 13.01.2018.
3. ↑  Cyprus census 2011, vaadatud 2.01.2018.
4. ↑  Cyprus census 2001, vaadatud 2.01.2018.
5. ↑  "Statistical Service". Originaali arhiivikoopia seisuga 12. juuni 2018.
6. ↑  "Charter Members". Originaali arhiivikoopia seisuga 30. mai 2023. Vaadatud 29. aprillil 2023.
7. ↑  Lefkara village
8. ↑  Lefkaritiko Embroidery.

Välislingid
-----------

* Páno Léfkara – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Djaniny (2013)
**Jorge Djaniny Tavares Semedo** (enam tuntud kui **Djaniny**; sündinud 21. märtsil 1991 Santa Cruzis) on Roheneemesaarte jalgpallur, kes mängib ründajana Saudi Araabia kõrgliigaklubis Al Fateh.

Klubikarjäär
------------

Profidebüüdi tegi ta 2011. aastal Portugali kõrgliigas U.D. Leiria meeskonnas. Portugali kõrgliigas mängis ta seejärel hooajal 2012–2013 Olhanense ja hooajal 2013–2014 Nacionali ridades.

Aastatel 2014–2018 mängis ta Mehhiko kõrgliigaklubis Santos Laguna, kus saavutas suurt edu. Ta tuli klubiga kahel korral Mehhiko meistriks ning oli 2017–18 kevadhooajal liiga suurim värvakütt (14 väravat).

2018. aasta juulis liitus ta Saudi Araabia kõrgliigaklubiga Al-Ahli.

2020. aasta oktoobris sõlmis ta kolmeaastase lepingu Türgi kõrgliigaklubiga Trabzonspor. Tema edukaim hooaeg oli seal 2021/22, mil ta lõi Türgi kõrgliigas kümme väravat. Hooaja 2022/23 teises pooles oli ta Trabzonsporist laenul Araabia Ühendemiraatide klubis Sharjah.

2023. aasta septembris naasis Djaniny Saudi Araabiasse, kui sõlmis kaheaastase lepingu Al-Fatehiga.

Koondisekarjäär
---------------

ja Roheneemesaarte jalgpallikoondises tegi Djaniny debüüdi 2012. aastal ja lõi koondisekarjääri esimese värava sama aasta 16. juunil Aafrika rahvaste karikavõistluste valikmängus Madagaskari vastu. Roheneemsaarte koondises mängis ta aastatel 2012–2020 kokku 35 korda ja lõi kuus väravat.

Ta kuulus Roheneemsaarte koondisse 2013. ja 2015. aasta Aafrika rahvaste karikavõistlustel.

Saavutused
----------

Santos Laguna
* Liga MX: Clausura 2015, Clausura 2018
* Copa MX: Apertura 2014
* Campeón de Campeones: 2015

Viited
------

1. ↑  "دجانيني يعوض البريكان في هجوم الفتح" [Djanini replaces Al-Braikan in Al-Fateh attack]. *Arriyadiyah* (araabia). 7. september 2023. Vaadatud 7. septembril 2023.
Dagulfi psaltri esimese psalmi alguslehekülg (*Beatus*-lehekülg)
Psaltri kunagised elevandiluust kaanetahvlid, mis tänapäeval asuvad Louvre'is, kujutavad kuningas Taavetit
**Dagulfi psalter** on Karolingide-aegne illumineeritud käsikiri, mis on loodud aastail umbes 793-795, pärit Karl Suure Aacheni pfaltsi õukonnakooli skriptooriumist ja on üks varasemaid sealt pärit käsikirjalisi raamatuid.

Käsikiri
--------

Nime on käsikiri saanud kirjutaja Dagulfi järgi. Raamat on arvatud olevat Karl Suure kingitus paavst Hadrianus I-le. Et Hadrianus suri 795. aastal, ei viidud käsikirja arvatavasti iialgi Rooma ja see kuulus järgnevatel sajanditel Karolingide suguvõsa varanduse hulka. Tänapäeval asub käsikiri Austria Rahvusraamatukogus Viinis.

Raamat koosneb 161 pärgamentleheküljest mõõdus 19,2 x 12 cm, tekst on kirjutatud tervenisti karolingide minusklis kuldtindiga. Psalter sisaldab Vana Testamendi psalme Vulgata-eelses ladina tõlkes (*Vetus Latina*) ja valikut frangi antifone tunnipalvusteks. Psalmide avaleheküljed on rikkalikult ornamenteeritud raamitud kompositsioonid suurte initsiaalidega ja algusridadega, kuid puuduvad figuraalsed illustratsioonid, mis on omased muile karolingide käsikirjadele.

Viited
------

1. ↑
2. ↑
3. ↑

Välislingid
-----------

* Dagulfi psalter portaalis Earlier Latin Manuscripts
* Dagulfi psaltri faksiimileväljaanne
* Dagulfi psalter Wikimedia Commonsis
**Lozna rajoon** (transkribeerituna *Ljozna rajoon*) on rajoon Valgevenes Viciebski oblastis. Halduskeskus on Lozna alev. Rajoon piirneb idas Venemaaga.

Rajooni pindala on 1418 km². 2014. aasta seisuga elas seal 16 156 inimest.

Rajoon moodustati 1924. aastal. Rajoon koosneb järgmistest külanõukogudest: Babinavičy, Dabramyśli, Jaśkaŭščyna, Krynki, Lozna ja Vielaškovičy külanõukogu.

* LoznaLozna
* Lozna raudteejaamLozna raudteejaam

Rajooni suurim jõgi on Daugava lisajõgi Łučosa. Rajoon asub osaliselt Łučosa madalikul, osalt aga Viciebski kõrgustikul. Kõrgeim koht on Viciebski kõrgustikul asuv Harševa hara (296 meetrit), mis on ühtlasi ka Viciebski oblasti kõrgeim koht. Madalaim koht asub Łučosa jõe ääres (142 meetrit).

2014. aasta seisuga oli elanikest 86,66% valgevenelasi, 10,74% venelasi, 1,22% ukrainlasi ja 1,38% oli muust rahvusest inimesi. 65,62% elanike emakeeleks oli valgevene keel, 33,18% elanike emakeeleks oli vene keel. Koduse keelena kõneles valgevene keelt 29,5% elanikke, vene keelt aga 69,81%.

Viited
------

1. ↑  Численность населения на 1 января 2023 г. и среднегодовая численность населения за 2022 год по Республике Беларусь в разрезе областей, районов,

Välislingid
-----------

 Lozna rajoon – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
* Rajooni täitevkomitee koduleht (*vene keeles*)
* Rajooni kaart

| * v
* r
Viciebski oblasti rajoonid |
| --- |
| 
Biešankovičy rajoon • Brasłaŭ rajoon • Čašniki rajoon • Dokšycy rajoon • Dubroŭna rajoon • Haradoki rajoon • Hłybokaje rajoon • Lepieli rajoon • Lozna rajoon • Miory rajoon • Orša rajoon • Pastavy rajoon • Połacki rajoon • Rasony rajoon • Sianno rajoon • Šarkaŭščyna rajoon • Šumilina rajoon • Tałačyni rajoon • Ušačy rajoon • Vierchniadźvinski rajoon • Viciebski rajoon |
**Korporatsioon Dzintra** on 20. mail 1924 Riias asutatud Läti üliõpilasorganisatsioon, vanuselt kolmas naiskorporatsioon Lätis.

Sümboolika
----------

Korporatsioon Dzintra värvid on oranž-roheline-helesinine.

Värvide tähendus:

* oranž (merevaiguvärv) – rahvuslik vaim, armastus kodumaa ja rahva vastu
* roheline – lootus ja usk
* helesinine – ilu ja naiselikkus

Korporatsioon Dzintra lipukiri on *Fidei et veritati!*

Korporatsioon Dzintra vapil on kujutatud Läänemere kohal lendavat kajakat tõusva päikese taustal, mis sümboliseerib püüdlust hea ja ilusa poole. Vapi kohal on õunapuuõitest pärg, männioks ja rukkivihk sümboliseerimaks organisatsiooni asutamise aega. Pärgamendirullid vapi alumises osas sümboliseerivad vaimseid väärtusi ja teadmishimu. Vapi ülaosas paiknevad seitse merevaigutükki aga korporatsiooni asutajaid.

Ajalugu
-------

Korporatsioon Dzintra asutasid kaheksa Läti Ülikooli naistudengit. 1925. aastal osales korporatsioon Dzintra koos korporatsioonide Daugaviete, Gundega ja Imeriaga Läti Naiskorporatsioonide Liidu loomises. 1934. aastal sõlmiti sõprusleping Kaunase ülikooli juures tegutsenud naiskorporatsiooni Filia Samogatiaega. Korporatsioon Dzintra likvideeriti 1940. aasta suvel okupatsioonivõimude poolt, kuid dzintrad jätkasid kooskäimist ja aktiivset tegevust väljaspool kodumaad.

Korporatsiooni tegevus Riias taastati 12. oktoobril 1989 ja sellega on Dzintra oli esimene tegevuse taastanud Läti naiskorporatsioon. 1999. aastal koliti praegusesse konvendikorterisse Krišjānis Valdemārsi tänaval. 11. märtsil 2000 sõlmiti sõprusleping korporatsioon Indlaga Eestis. 2003. aastal restaureeriti korporatsioon Dzintra vapp.

Viited
------

1. ↑  Korporatsioon Indla sõprusorganisatsioonid Kasutatud 3.12.2015
2. ↑  Korporatsioon Dzintra sümboolika. Kasutatud 3.12.2015
3. ↑  Korporatsioon Dzintra ajalugu. Kasutatud 3.12.2015

Välislingid
-----------

* Korporatsioon Dzintra

| * v
* r
Läti üliõpilasorganisatsioonid |
| --- |
| Meeskorporatsioonid | 
LettoniaT • Fraternitas Arctica • Selonija • LettgalliaT • Talavija • Fraternitas Lettica • LatviaT • VentoniaT • Tervetia • Beveronija • Philyronia • Fraternitas Metropolitana • Fraternitas Vesthardiana • Fraternitas Academica • Fraternitas Lataviensis • Patria • Fraternitas Livonica • Vendia • Salgalia† • Lacuania • Ruthenia† • Fraternitas Imantica • Gersicania • Fraternitas Cursica • Fraternitas Vanenica |
| Naiskorporatsioonid | 
Daugaviete • Gundega • Dzintra • Imeria • Selga • Gaujmaliete • Varavīksne • Sororitas Tatiana • Aurora • Spīdola • Zinta • Staburadze • Līga |
| Seltsid | 
Austrums • Latviete • Konkordija Valdemārija • Konkordija Zinteniece • Fraternitas Rusticana • LKSAA "Dzintars" • Dziesmuvara |
| 
† – tegevuse lõpetanud; T – asutatud Tartus |
Jaan Tammsalu Tallinna praostina I advendiküünla süütamisel Raekoja platsil Tallinnas
**Jaan Tammsalu** (sündinud 12. märtsil 1960 Kuressaares) on eesti vaimulik.

Elulugu
-------

Ta lõpetas aastal 1979 Tallinna Ehitus- ja Mehaanikatehnikumi tööstus- ja tsiviilehituse erialal. Aastatel 1985–1996 õppis ta Usuteaduse Instituudis. Ta ordineeriti diakoniks 28. jaanuaril 1987, aseõpetajaks 15. detsembril 1988, õpetaja õigused sai 4. juunil 1996.[*viide?*]

Aastail 1986–1989 teenis ta Saarte praostkonna Valjala, Karja ja Saaremaa Jaani kogudust, 1989–1992 Kuressaare, Kaarma ja Ruhnu kogudust.[*viide?*]

Aastatel 1992–2004 oli ta Viljandi Jaani koguduse õpetaja. 2003–2004 (10 kuud) oli Tammsalu Kanada praostkonna vikaarvaimulik ja Toronto Peetri koguduse abiõpetaja. Alates 2004. aastast on ta EELK Tallinna Jaani koguduse õpetaja.[*viide?*]

1997–2004 oli Tammsalu EELK Viljandi praostkonna praost ning aastatel 2002–2005 EELK Konsistooriumi liige. 2007–2023 Tallinna praostkonna praost.[*viide?*]

Juunis 2023 teatati, et EELK peatas Jaan Tammsalu tegevuse kirikuõpetajana, sest Tammsalu rikkus abielu ja saatis vastavalt kirikuseadustikule korda kõlblusevastase väärteo. Tammsalu tunnistas abielurikkumist. Augusti lõpul vabastati ta Tallinna Jaani koguduse õpetaja ametikohalt ning määrati Tallinna praostkonna vikaarõpetajaks.

25. novembril 2023 abiellus Jaan Tammsalu oma uue elukaaslase Maris Oidekiviga, nad olid kihlunud septembri lõpus.

Raamatud
--------

* "Argipäevast taeva poole"
* "Surm on edasitee - pajatusi paratamatusest"
* "Looja Loomingu lummuses"
* "Igaviku Hääl"
* "Vaimulikud mõtisklused 1, 2, 3 ja 4" (viimased kaks koos Anu Raua ja Dolores Hoffmanni loominguga)
* "Keldi palved"
* "Keldi palvemeel"
* "Viljandi praostkonna kirikud"[*viide?*]

Tunnustus
---------

* 1997 Viljandi linna kultuuripreemia[*viide?*]
* 2001 Kodanikupäeva aumärk [*viide?*]
* 2003 Eesti Punase Risti IV klassi teenetemärk[*viide?*]
* 2007 EELK Teeneteristi III järk [*viide?*]
* 2008 EELK Tallinna Jaani koguduse tänurist ja kotkamärk [*viide?*]
* 2010 Tallinna teenetemärk [*viide?*]
* 2011 EELK meediapreemia [*viide?*]
* 2017 EELK Kuldrist [*viide?*]
* 2017 Tallinna vapimärk nr 28 [*viide?*]
* 2022 Eesti Muinsuskaitse Seltsi teenetemedal [*viide?*]
* 2022 EELK Teeneteristi II järk [*viide?*]
* 2022 EELK Tallinna Püha Neitsi Maarja Piiskopliku koguduse Maarja medal ja kultuuripreemia [*viide?*]
* 2022 EELK Viljandi Jaani koguduse tänumedal nr. 1

Viited
------

1. ↑  EELK peatas Jaan Tammsalu tegevuse kirikuõpetajana, ERR, 26. juuni 2023
2. ↑  Jaan Tammsalu: tunnistasin abikaasale, et mu südames on uus armastus, Delfi, 30. juuni 2023
3. ↑  "EELK vabastas Jaan Tammsalu Tallinna Jaani koguduse õpetaja ametikohalt" ERR, 29. august 2023

Välislingid
-----------

* Tallinna praost Jaan Tammsalu saab 50-aastaseks. Uus Eesti, 12. märts 2010
Agrippina Vaganova (1910)
**Agrippina Jakovlena Vaganova** (vene keeles Агриппина Яковлевна Ваганова; 26. juuni (vkj 14. juuni) 1879 Peterburi – 5. november 1951 Leningrad) oli vene balletitantsija, balletipedagoog ja ballettmeister. Tema auks on nimetatud Vaganova Vene Balleti Akadeemia.

Pärast 1897. aastal Peterburi keiserliku teatrikooli lõpetamist sai Agrippina Vaganova Maria teatri rühmatantsijaks. 1901. aastal edutati ta *korifeika*’ks (klassikalises balletis soolotantsija kordeballeti ees, kes aga ei tantsi peaosi etenduses). Ta tegi kaasa Marius Petipa lavastustes. Oma lavakarjääri lõpus mais 1915 sai ta lõpuks *baleriiniks*. Sama aasta juunis vabastati ta balletitantsija ametist. Aastapensioniks määrati talle 1140 rubla.

Pärast lavakarjääri lõpetamist pühendas Vaganova end balletipedagoogiale. Pärast revolutsiooni kutsuti ta tööle Petrogradi koreograafiakooli, kus ta kasvatas üles mitu põlvkonda baleriine. Tema õpilasteks olid näiteks Marina Semjonova ja Galina Ulanova. 

Aastatel 1931–1937 oli Vaganova Kirovi-nimelise Leningradi Ooperi ja Balletiteatri balletitrupi kunstiline juht. 

1934. aastal ilmus tal raamat "Основы классического танца" ('klassikalise tantsu alused'), milles ta kirjeldab oma pedagoogilisi põhimõtteid.

Tunnustus
---------

* 1934 – Vene NFSV rahvakunstnik

Viited
------

1. 1 2  Агриппина Яковлевна Ваганова. vaganovaacademy.ru

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Agrippina Vaganova** |
**César Bernardo Arévalo de León** (sündinud 7. oktoobril 1958 Montevideos) on Guatemala poliitik, alates 15. jaanuarist 2024 Guatemala president.

Tema isa Juan José Arévalo oli esimene Guatemala demokraatlikult valitud president. 1954. aastal põgenesid ta vanemad pärast riigipööret kodumaalt ning elasid Uruguais, Venezuelas, Tšiilis ja Mehhikos. Esimest korda läks Arévalo Guatemalasse 15-aastaselt ning asus õppima Guatemala katoliiklikus erakoolis. Arévalo õppis 1980. aastatel Jeruusalemma heebrea ülikoolis sotsioloogiat ning asus seejärel tööle välisministeeriumisse. 1984–1988 töötas ta Guatemala saatkonnas Iisraelis. 1995–1996 oli ta Guatemala suursaadik Hispaanias. 1999. aastast töötas ta oranisatsioonis Interpeace. 2015. aastal osales ta protestides, kus nõuti president Otto Pérez Molina tagasiastumist.

2020–2024 oli ta erakonna Movimiento Semilla esindajana Guatemala parlamendi liige.

Viited
------



|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**Alejandro Giammattei** |  **Guatemala president**alates 2024 | Järgnev**-** |
**Failiedastusprotokoll** (inglise *File Transfer Protocol*, **FTP**) on standardne arvutivõrgu protokoll, mida kasutatakse failide vahetamiseks ja muutmiseks TCP/IP-põhises võrgus, näiteks internetis. FTP põhineb klient-server-arhitektuuril. FTP-d saab kasutada paroolautentimisega või anonüümse kasutajaga.

Algul käitati kõiki FTP-rakendusi käsurealt, kuid siis tehti kõigile operatsioonisüsteemidele FTP graafiline kasutajaliides.

Klient loob ühenduse FTP-serveri TCP-porti 21, mis jääb seansi kestel avatuks. Seda ühendust võib nimetada kontrollühenduseks. Lisaks luuakse failiülekandeks porti 20 teine ühendus.

Tavalisi FTP-ühendusi ei peeta tänapäeval turvaliseks, sest kogu info, sh ka paroolid liiguvad võrgus krüpteerimata kujul. Turvalisuse huvides on soovitatav kasutada FTPS (*FTP over Implicit TLS/SSL*) või FTPES (*FTP over Explicit TLS/SSL*) laiendatud protokolle. Rohkem levinud on *explicit*-režiim, sest see kasutab FTP standardporte (*implicit* kasutab porti 990). Sageli aetakse nimetatuid segi ka SFTP-protokolliga, kuid tegemist on erineva ja FTP-protokolliga mitteühilduva protokolliga ning see vajab serveri poolel eraldi tarkvara.

Vaata ka
--------

* SmartFTP
* Turvakest

Seotud RFC-d
------------

* RFC 959 – File Transfer Protocol
* RFC 1579 – Firewall Friendly FTP
* RFC 2228 – FTP Security Extensions
* RFC 2428 – FTP Extensions for IPv6 and NATs
* RFC 2640 – Internationalization of the File Transfer Protocol

Tarkvara
--------

* FTP Server Test (Online)
* FileZilla Server (Windows)
* Pure-FTPd (Unix)
* VsFTPd (Unix)
* ProFTPd (Unix)

Viited
------

1. ↑  port-numbers assignments at iana.org
2. ↑
**Dürnstein** on väike linn (*Stadtgemeinde*) Austrias Alam-Austria liidumaal Kremsi maaringkonnas Doonau jõe ääres. See on üks külastatavamaid turismisihtkohti Wachau piirkonnas ja ka tuntud veinipiirkond.

Etümoloogia
-----------

Linn on oma nime saanud keskaegselt Dürnsteini lossilt, millest see kätte paistab. Lossi nimi tuleb saksakeelsetest sõnadest *duerr/dürr*, mis tähendab "kuiv", ja *Stein*, mis tähendab "kivi". Loss oli kuiv, sest see asus kaljusel künkal, kõrgel Doonau niisketest tingimustest mäe jalamil ja oli ehitatud kivist. Kaasaegne linn asub lossi ja jõe vahel.

Ajalugu
-------

Dürnsteini loss
Dürnsteini on esmakordselt mainitud 1192. aastal, kui Austria hertsog Leopold V hoidis pärast tüli Kolmanda ristisõja ajal linna kohal asuvas lossis vangistuses Inglismaa kuningat Richard I. Richard Lõvisüda oli solvanud Leopold Vooruslikku, heites Akko lahingus tema standardi müüridelt alla, ning hertsog kahtlustas, et kuningas Richard tellis Jeruusalemmas tema nõbu Corrado del Monferrato mõrva. Selle tulemusel pani paavst Coelestinus III Leopoldi kaasristisõdija vangistamise eest kirikuvande alla. Hertsog andis lõpuks kuninga eestkosteõiguse Saksa-Rooma keisrile Heinrich VI-le, kes hoidis Richardit vangistuses Trifelsi lossis.

Dürnsteini lossi hävitasid 1645. aastal peaaegu täielikult Rootsi väed välimarssal Lennart Torstensoni juhtimisel.

Dürnsteini kloostri (*Stift Dürnstein*) asutasid 1410. aastal regulaarkanoonikud Třeboňist ning 1710. aastast ehitati see Joseph Munggenasti, Jakob Prandtaueri ja Matthias Steinli plaanide järgi barokk-stiilis ümber. Klooster saadeti keiser Joseph II käsul 1788. aastal laiali ja läks Herzogenburgi kloostri kätte. See on kuulus oma sinise torni poolest, mis on jõelt hästi nähtav.

Kolmanda koalitsiooni sõja ajal peeti 11. novembril 1805 seal lähedal Dürensteini lahing.

Vaade linnale koos mäe otsas oleva lossiga

Sõpruslinnad
------------

* Tegernsee, Saksamaa

Dürnsteini panoraam lossist

Viited
------

1. ↑  Einwohnerzahl 1.1.2018 nach Gemeinden mit Status, Gebietsstand 1.1.2018, vaadatud 9.03.2019.

Kremsi maaringkonna vallad

* Aggsbach
* Albrechtsberg an der Großen Krems
* Bergern im Dunkelsteinerwald
* Droß
* Dürnstein
* Furth bei Göttweig
* Gedersdorf
* Gföhl
* Grafenegg
* Hadersdorf-Kammern
* Jaidhof
* Krumau am Kamp
* Langenlois
* Lengenfeld
* Lichtenau im Waldviertel
* Maria Laach am Jauerling
* Mautern an der Donau
* Mühldorf
* Paudorf
* Rastenfeld
* Rohrendorf bei Krems
* Rossatz-Arnsdorf
* Sankt Leonhard am Hornerwald
* Schönberg am Kamp
* Senftenberg
* Spitz
* Straß im Straßertale
* Stratzing
* Weinzierl am Walde
* Weißenkirchen in der Wachau
Vana-Kasti mõisa peahoone 2023. aastal
**Vana-Kasti mõis** (saksa keeles *Alt-Kasty*) oli rüütlimõis Märjamaa kihelkonnas Läänemaal. Nüüdisajal jääb mõis Rapla maakonda Märjamaa valda.

Vana-Kasti mõisat mainiti esimest korda 1488. Keskajal oli mõisa kohal Üxküllide vasallilinnus (Kasti vasallilinnus). 

1866. aastal asutas krahv Eduard Karl Jakob Sievers (1820–1900) kolm eraldi Sieversite fideikomissi: Liivimaa kubermangu 1. Läti aladel asuvad Volmari kreisis Matīši kihelkonna Vilzēni mõis, Aloja kihelkonna Stakenberģi mõis koos Puršēni mõisaga. 2. Harjumaa Raasiku, Kambi ja Paenurme koos Topi metsaga. 3. Läänemaa Märjamaa kihelkonna Vana- ja Uue-Kasti koos Uue-Märjamaa maakohaga.

18. sajandi lõpus ehitati kahekorruseline peahoone, mida 19. sajandi algul ehitati veidi ümber. Ehkki 1905 hävis peahoone tulekahjus, siis see taastati originaalitruult.

Vana-Kasti kõrvalmõis oli Uue-Kasti mõis (*Neu-Kasty*).

Viited
------

1. 1 2 3 4 5 6  Vana-Kasti mõis Eesti mõisaportaalis (vaadatud 30.10.2015)
2. ↑  Vana-Kasti mõis (Märjamaa khk), Kinnistute register Eesti Rahvusarhiivis

Välislingid
-----------

* Vana-Kasti mõis Rahvusarhiivi Eesti ala mõisate registris
* Vana-Kasti mõis Eesti mõisaportaalis


Märjamaa kihelkond

**Kirik**: Märjamaa  

**Mõisad**: Haimre mõis | Kasti mõis | Kauri mõis | Kuuda mõis | Kõrvetaguse mõis | Lümandu mõis | Mõisamaa mõis | Mõraste mõis | Männiku mõis | Nõmmpere mõis | Orgita mõis | Paeküla mõis | Pargi mõis | Päädeva mõis | Sõtke mõis | Uue-Kasti mõis | Uue-Märjamaa mõis | Uuesalu mõis | Vaimõisa mõis | Valgu mõis | Vana-Märjamaa mõis
Seto toidukultuur
-----------------

Setode toidukultuuri omapära seisneb selle lihtsuses ja toorainepõhisuses. Seto köögis on näha teiste soomeugri rahvaste ja slaavlaste toidu mõjutusi. Eriliseks kombeks on paasapäeval kalmistul süüa ning osa toitu ka hauale jätta, et lahkunutest lugupidada.

Toidukultuuri on mõjutanud väga palju looduslik aasta ringkäik ja õigeusu kiriku tavad, näiteks suvisel perioodil valmistati toidud värskest toorainest ning talvisel ajal olid söögid valmistatud säilitatud toiduainetest. Ristiusu tõttu on suur mõju paastumisel ja paastutoitudel. Paastuajal on setod toiduks tarvitanud rohkelt kartulit, kapsast, naerist, mustrõigast, leiba, tangaineid, seeni ja kaunvilju. Võrreldes Eesti köögiga on liha osakaal küllaltki väiksem ning seda ka paastuvälisel perioodil. Seevastu süüakse loomsetest toitudest palju kala ning piimatooteid. Seto köögis on esindatud erinevad küpsetised nagu must leib, karaskid, plaadipirukad ja täidetud pirukad.  Jookidest tarbitakse eelkõige vett, kasemahla, teed, piima ja hapupiima. Alkohoolsetest jookidest seostub setude kultuuriga kodus pruulitud kange rukkiviin handsa. Levinud on ka koduõlu ja koduvein.

Toiduvalmistuse viis
--------------------

Seto köögi omapära väljendub ka toiduvalmistus viisist. Taluelu kiire rütmi tõttu on tehtud osa toite pikemaks ajaks ette valmis. Suuremas koguses toidu valmistamine võeti ette ka säilitamise eesmärgil: kala ja seente kuivatamine ja soolamine, liha soolamine ja suitsutamine, kohupiima soolamine jms. Toitu säilitati sahvris, aidas või keldris, suvel lasti ka ämbriga kaevu. Kütteperioodidel kasutatakse ära ahjusooja toidu küpsetamiseks. Ahjus tehti putru, suppi, liharoogi, keedukartuleid, leiba, saia, pirukaid jms. Tihti kasutatakse selleks spetsiaalset savist anumat. Ahju kasutati ka toiduainete kuivatatamiseks, näiteks kuivatati seeni, marju, puuvilju ja kala, aga ka näiteks kohupiima ja sõira.

Kostipäiv
---------

Kostipäiv ehk seto kohvikute päev on iga aastane suvine üritus, kus mitmed Setomaa talud avavad oma kodukohviku. Kostipäiv on suurepärane võimalus tutvuda setode kultuuri ja köögiga.

Traditsioonilised seto toidud
-----------------------------

###### Sõir

Laagerdamata kohupiimajuust, mille sisse tihti pannakse ka köömneid.

###### Suulliim

Suvine külmsupp aedviljadest, mille leem oli tehtud kurgimarinaadist ja hapukoorest

###### *Tatiruug*

Supp kuivatatud seentest

###### *Tindiruug*

Supp kuivatatud tindist, supile lisatakse kartuleid, tangu ja suitsuliha

###### Taar

Jook, mis on valmistatud hapust leivast, kääritatud või hapust (kase)mahlast või linnasejahust

###### Handsa/hansa

Kange rukkist valmistatud jook, mille alkoholisisaldus oli tavaliselt 60-70 kraadi

###### Kaerakile

Kaerajahust tehtud magustoit

Viited
------

'

1. ↑  "Seto Küük". *www.setokyyk.ee*. Vaadatud 19. jaanuaril 2024.
**Stružāni vald** (läti keeles *Stružānu pagasts*) on vald Lätis Rēzekne piirkonnas. Vald piirneb sama piirkonna Gaigalava, Nautrēni ja Dricāni vallaga. 

Valla pindala on 37,9 km². Tegemist on Rēzekne piirkonna kõige väiksema vallaga. 2011. aastal oli seal 842 elanikku, 2021. aasta seisuga elas seal 742 inimest. Valla halduskeskus on Jaunstrūžāni küla. Vallamaja asub aadressil Miera 14a, vallavanem on Diāna Saksone.

Vald asub Ida-Läti madalikul. Suurema osa sellest võtab enda alla Stružāni soo (4723 hektarit). Valda läbib Moziča jõgi.

Ajalugu
-------

Aastal 1945 moodustati Dricēni vallas Dricēni, Pelsiņi, Škuskova ja Taunaga külanõukogu, aastal 1949 vald likvideeriti. Aastal 1954 liideti Pelsiņi külanõukoguga likvideeritav Taunaga külanõukogu. Aastal 1963 liideti sellega Puderi külanõukogu kolhoosi Ausma maad. Aastal 1971 liideti Pelsiņi külanõukogu Dricēni sovhoosi alad Dricēni külanõukoguga, külanõukogu ise nimetati aga ümber Stružāni külanõukoguks. Aastal 1981 liideti külanõukoguga osa Gaigalava külanõukogu maid. Aastal 1990 muudeti külanõukogu vallaks. Aastal 2009 liideti vald Rēzekne piirkonnaga. Aastast 2021 kuulub vald selle Dricāni allüksusesse.

Asustus
-------

Aastal 2011 elas vallas 573 lätlast, 235 venelast, 5 valgevenelane, 4 ukrainlast, 17 poolakat ja 1 leedulane.

Valla keskus Jaunstrūžāni on staatusega *lielciems* ja aastal 2022 oli seal 729 elanikku. Ülejäänud külad on staatusega *skrajciems*: Čeveri 1 elanikuga aastal 2022, Esti 2 elanikuga aastal 2022, Krogasēta 5 elanikuga aastal 2022, Ramaškas 2 elanikuga aastal 2022, Seiļi 31 elanikuga aastal 2022 ja Viļumi 1 elanikuga aastal 2022.

Ülejäänud valla elanikud elasid külade koosseisu mitte kuuluvates taludes.

Viited
------

1. ↑  Iedzīvotāju skaits pēc tautības reģionos, pilsētās, novados, pagastos, apkaimēs un blīvi apdzīvotās teritorijās gada sākumā (pēc administratīvi teritoriālās reformas 2021. gadā) 2021 - 2022, vaadatud 3.10.2023.
2. ↑  Rēzeknes novads, vaadatud 6. 11 2022
3. ↑  Okupētās Latvijas administratīvi teritoriālais iedalījums. Latvijas Valsts arhīvu ģenerāldirekcija. Rīga, 1997. ISBN 9984-9256-0-9
4. ↑  «Pašvaldības apraksts un struktūra» Rēzeknes Novads
5. ↑  Ethnic composition of Latvia 2011
6. ↑  Vietvārdu datubāze. Latvijas Ģeotelpiskās informācijas aģentūra.

Välislingid
-----------

 Stružāni vald – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis

Rēzekne piirkonna haldusüksused

* Audriņi vald
* Bērzgale vald
* Čornaja vald
* Dekšārese vald
* Dricāni vald
* Feimaņi vald
* Gaigalava vald
* Griškāni vald
* Ilzeskalnsi vald
* Kantinieki vald
* Kaunata vald
* Lendži vald
* Lūznava vald
* Mākoņkalnsi vald
* Malta vald
* Nagļi vald
* Nautrēni vald
* Ozolaine vald
* Ozolmuiža vald
* Puša vald
* Rikava vald
* Sakstagalsi vald
* Silmala vald
* Sokolki vald
* Stoļerova vald
* Stružāni vald
* Vērēmi vald
* Viļāni linn
* Viļāni vald
Kirke Karja esinemas Reimsis (6.02.2019)Kirke Karja esinemas Reimsis (6.02.2019)
**Kirke Karja** (sündinud 18. septembril 1989) on eesti pianist ja helilooja.

Ta on lõpetanud Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia klaveri eriala ja džässmuusika magistrantuuri.

Karja mängib ansamblites Heliotroop, Pae Kollektiiv, Kirke Karja Kvartett, Captain Kirke and the Klingons ja Kirke Karja Trio. 2014. aastal pälvis Karja Jazzkaare ja Jazzliidu Noore Jazzitalendi auhinna

2019. aasta juunist on Karja Eesti Jazzliidu juhatuse esimees.

Ta on maikuust 2021 Sotsiaaldemokraatliku erakonna liige. Ta kandideeris 2023. aasta valimistel Riigikokku, kogus valimisringkonnas nr 1 (Haabersti, Põhja-Tallinn ja Kristiine) 154 häält ning ei osutunud valituks.

Viited
------

1. ↑  Ert, Kirke (25.02.2020). "Eesti džässi mässav kapten Kirke Karja". *MuusikaElu*. Originaali arhiivikoopia seisuga 26.08.2021. Vaadatud 26.08.2021.
2. ↑  Mölder, Maria (03.11.2019). "Kirke Karja: rohkem võiks olla muusikat, mille nimel on tõesti vaeva nähtud". *err.ee*. Vaadatud 26.08.2021.
3. ↑  Muusik ja helilooja Kirke Karja liitub Sotsiaaldemokraatliku Erakonnaga, sotsid.ee, 16. mai 2021
**Valentin** Aleksandrovitš **Serov** (vene *Валентин Александрович Серов*; 19. jaanuar (7. jaanuar vkj) 1865 Peterburi – 5. detsember 1911 Moskva) oli vene maalikunstnik, graafik ja portreekunstnik.

Valentin Serov sündis Peterburis helilooja Aleksandr Serovi peres. Aastatel 1878–1979 õppis maalikunsti Ilja Repini juhendamisel. Aastatel 1880–1885 õppis Peterburi Kunstide Akadeemias. Aastatel 1897–1909 töötas pedagoogina Moskva Maali-, Raid- ja Ehituskunstikoolis, kus üheks tema õpilaseks oli Kuzma Petrov-Vodkin.

Aastast 1894 oli ta üks peredvižnikutest.

Aastast 1898 oli Valentin Serov Mir Iskusstva liige.

Valentin Serov on maetud Moskvasse, Novodevitšje kalmistule.

Loomingu näiteid
----------------

* "Meesaktid". Süsi paberil. Tartu Kunstimuuseumi kollektsioon"Meesaktid". Süsi paberil. Tartu Kunstimuuseumi kollektsioon
* "Tüdruk virsikutega" (1887). Õli lõuendil. Tretjakovi galerii, Moskva"Tüdruk virsikutega" (1887). Õli lõuendil. Tretjakovi galerii, Moskva
* "Henriette Girshmani portree" (1907). Õli lõuendil. Tretjakovi galerii"Henriette Girshmani portree" (1907). Õli lõuendil. Tretjakovi galerii
* "Ida Rubenstein" (1910). Õli lõuendil. Vene muuseum Peterburis"Ida Rubenstein" (1910). Õli lõuendil. Vene muuseum Peterburis

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Valentin Serov** |
|  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | 

|  |
| --- |
| "Niet Molotoff" |
|  |
| 1942. aasta salvestus. |
| 

---

 |

 |

"**Niet Molotoff**" (*Ei Molotoff*) on Talvesõja ajal loodud Soome propaganda- ja sõjalaul, milles mõnitatakse Soome tunginud Nõukogude Liidu vägesid.

Selle pealkiri viitab aastatel 1939–1949 Nõukogude Liidu välisministriks olnud Vjatšeslav Molotovile, keda võrreldakse Vene keisririigi ajal, täpsemalt aastatel 1898–1904 Soome kindralkuberneriks olnud venestaja Nikolai Bobrikoviga. Laulu refrään nimetab Molotovi suuremaks valetajaks kui Bobrikov.

Laulu algseks esitajaks oli Matti Jurva, selle sõnad kirjutas Tatu Pekkarinen. Jurva salvestas laulu esimest korda 1942. aastal koos Kristalli-Tanssiorkesteriga George de Godzinsky dirigeerimisel. Laulu viisistas Robert von Essen.

Viited
------

1. ↑  "Njet Molotoff (siin: Niet Molotoff) (Soome, Finjandia, oli jälle Iivana)". *Fono.fi* (soome keeles). Vaadatud 19. juuni 2022.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: tundmatu keel (link)
Nicolaus Steno
*Elementorum myologiae specimen*, 1669
**Nicolaus Steno** (taani **Niels Steensen** või **Niels Stensen**) (11. jaanuar (1. jaanuar vkj) 1638 Kopenhaagen – 26. november 1686 Schwerin) oli Taani päritolu geoloog ja anatoom.

1660. aastal läks Steno Amsterdami, et õppida inimese anatoomiat. 1665. aastast Itaalias Firenzes suurvürst Ferdinando II ihuarst. Steno reisis Itaalias palju ning tegi tähelepanekuid, millega pani aluse geoloogiale.

1669. aastal ilmusid tema geoloogilised tähelepanekud pealkirjaga "De solido intra solidum naturaliter contento dissertationis prodromus". Steno väitis, et kvartsi kristallid võivad küll olla mitmesuguse kujuga, kuid samade tahkude vaheline nurk on neil alati sama suur. Tänapäeval tuntakse seda seadust kristallograafia esimese seadusena. Samuti arvas Steno, et fossiilid on kunagi elanud organismide kivistunud jäänused. Sarnaseid mõtteid oli küll avaldatud varemgi, mistõttu ei saa seda avastust täielikult Steno nimele kirjutada. Steno oli ka esimene, kes taipas, et maakoor on "ajalooraamat", kuhu on salvestatud geoloogilises ajas toimunud sündmused. Steno sõnastas superpositsiooniprintsiibi, kihtide algse horisontaalsuse printsiibi ning kihtide algse pidevuse printsiibi pannes sellega aluse stratigraafiale. Et olla kooskõlas piibliga, pidi Steno Maa ajaloo siiski 6000 aasta sisse ära mahutama.

Teadusega tegi Steno lõpparve väga noore mehena. Võimalik, et Steno andeka teadlasena mõistis, et geoloogilised tähelepanekud ei lähe kuidagi kokku piibli versiooniga maailma loomisest, ning otsustas seetõttu teadusest loobuda. 1667. aastal hakkas ta katoliiklaseks (oli varem luterlane) ning veetis ülejäänud osa elust misjonitööl luterlikul Põhja-Saksamaal. 1677. aastal sai ta piiskopiks.

Vaata ka
--------

* Steno seadus
Laurie Aarons
**Laurence Aarons** (**Laurie Aarons**; 19. august 1917 – 7. veebruar 2005) oli Austraalia poliitik, Austraalia Kommunistliku Partei rahvuslik sekretär 1965–1976.

Ta imetles Palmiro Togliattit ning pooldas Nikita Hruštšovi ja Alexander Dubčeki reforme. 1970. aastatel sai temast eurokommunist.

Elulugu
-------

Ta sündis Sydney kommunistliku partei tegelase ja Hispaania kodusõja veterani Sam Aaronsi pojana. Ka Laurie vend Eric Aarons oli juhtiv kommunist. Aaronsite perekond oli Saksa juudi päritolu. 

Laurie astus teismelisena kommunistlikku parteisse ja temast sai aktiivne ametiühingutegelane. 

Teise maailmasõja ajal jäeti Aarons julgeolekukaalutlustel sõjaväeteenistusse võtmata. Selle asemel tegutses ta sõjaväes teenivate kommunistliku partei liikmete büroos. 

Sõjaaeg ja sõjajärgsed aastad olid Austraalia Kommunistliku Partei õitseaeg. Parteid juhtis Lance Sharkey, kes oli ametisse pandud Kominterni poolt 1930. aastal. 1950. aastatel hakkas liikmete arv vähenema ning Sharkey vananedes hakati teda kritiseerima. Aarons juhtis nooremate parteifunktsionääride gruppi, kes pooldasid juhivahetust ja partei joone muutust. Nad imetlesid Itaalia Kommunistliku Partei juhti Palmiro Togliattit ja said tuntuks "itaallaste" nime all. 

Pärast Hiina-Nõukogude lõhet 1960. aastate alguses lõhenes ning Aaronsist sai Nõukogude-meelse enamuse juht. 1965. aastal astus Sharkey lõpuks tagasi ning Aaronsist sai tema järel partei rahvuslik sekretär. Ta toetas Nikita Hruštšovi liberaliseerimispoliitikat Nõukogude Liidus ning pärast Hruštšovi kukutamist oli ta Nõukogude juhtkonna poliitika suhtes aina kriitilisem. Aastal 1968 tervitas ta Alexander Dubčeki "Praha kevadet" Tšehhoslovakkias ning kritiseeris ägedalt Tšehhoslovakkia okupeerimist augustis 1968. Maailma kommunistlike parteide nõupidamisel pidas ta kõne, mis oli väga kriitiline Tšehhoslovakkiasse sissetungi ja Leonid Brežnevi aegse Nõukogude Liidu poliitika suhtes üldse. 

1970. aastatel hakkas Austraalia Kommunistlik Partei pooldama eurokommunismi, loobus leninismist ja demokraatlikust tsentralismist ning püüdis moodustada Vietnami sõja vastases liikumises osalevate vassakjõudude ühisrinnet. Parteil ei õnnestunud siiski 1960. ja 1970. aastate uute vasakpoolsete seast palju uusi liikmeid ning selle liikmeskond ja mõjujõud vähenesid jätkuvalt. Aastal 1976 astus Aarons rahvusliku sekretäri kohalt tagasi, kuid jäi partei mõjukaks liikmeks kuni partei laialiminekuni 1991.

Vanaduspõlves Maianbaris Uus-Lõuna-Walesis lõi Aarons vaatamata halvale tervisele kaasa kohalikus poliitikas ning kirjutas raamatuid ja artikleid.

Isiklikku
---------

1944. aastal abiellus ta Carole Arkistalliga, kellega tal sündis kolm poega: kommunistliku partei tegelane Brian Aarons, tuntud ajakirjanik Mark Aarons ja John Aarons.

Välislingid
-----------

* Eric Aaronsi nekroloog
**Leroy Johan Fer** (sündinud 5. jaanuaril 1990 Zoetermeeris) on Hollandi jalgpallur, kes mängib keskpoolkaitsjana Türgi kõrgliigaklubis Alanyaspor.

Ta alustas klubikarjääri Hollandi klubis Feyenoord, mille noortesüsteemiga liitus ta 1999. aastal. Klubi põhimeeskonnas debüteeris ta Hollandi kõrgliigas hooajal 2007/08. 2008. aasta aprillis võitis ta Feyenoordiga Hollandi karikavõistlused. Aastatel 2011–2013 mängis Fer Hollandi kõrgliigaklubis Twente.

2013. aasta juulis sõlmis ta nelja-aastase lepingu Inglismaa kõrgliigaklubiga Norwich City. Norwich City meeskonnas lõi ta esimese värava 27. augustil 2013 Inglismaa liigakarika teise ringi kohtumises Bury vastu. Inglismaa kõrgliigas lõi Fer esimese värava 9. novembril 2013 mängus West Ham Unitedi vastu. Inglismaa kõrgliigas lõi ta sel hooajal veel kaks väravat. Norwich City lõpetas hooaja 18. kohaga ja langes esiliigasse.

2014. aasta augustis sõlmis Fer kolmeaastase lepingu äsja Inglismaa kõrgliigasse tõusnud Queens Park Rangersiga. Fer lõi hooajal 2015/16 kuus väravat, kuid sarnaselt eelmise hooajaga langes ta koduklubiga Inglismaa kõrgliigast välja. Hooaja 2015/16 esimeses pooles mängis Fer Queens Park Rangersiga Inglismaa esiliigas. Hooaja teises pooles läks ta laenule Inglismaa kõrgliigaklubisse Swansea City, kellega sõlmis 2016. aasta juulis püsiva kolmeaastase lepingu.

Aastatel 2019–2021 mängis Fer taas Feyenoordis. 2021. aasta augustis sõlmis ta kolmeaastase lepingu Alanyasporiga.

Hollandi jalgpallikoondises mängis Fer aastatel 2010–2014. Koondisekarjääri ainsa värava lõi ta 2014. aasta maailmameistrivõistluste viimases alagrupimängus Tšiili vastu.

Viited
------

1. ↑  Norwich City sign Leroy Fer from FC Twente, BBC sport website, 13 July 2013. Retrieved 14 July 2013.
2. ↑  "CITY SIGN LEROY FER". Norwich City F.C. 13. juuli 2013. Originaali arhiivikoopia seisuga 14. juuli 2013. Vaadatud 27. juunil 2021.
3. ↑  "QPR sign Fer from Norwich". 20. august 2014. Vaadatud 10. detsembril 2014.  
"LEROY FER COMPLETES QPR MOVE". Queens Park Rangers F.C. 20. august 2014. Originaali arhiivikoopia seisuga 22. august 2014. Vaadatud 27. juunil 2021.
4. ↑   (vaadatud 25.12.2023)

| * v
* r
Hollandi koondis  –  2014. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlused |
| --- |
| 

* 1 Cillessen
* 2 Vlaar
* 3 De Vrij
* 4 Martins Indi
* 5 Blind
* 6 De Jong
* 7 Janmaat
* 8 De Guzmán
* 9 Van Persie  (c)
* 10 Sneijder
* 11 Robben
* 12 Verhaegh
* 13 Veltman
* 14 Kongolo
* 15 Kuyt
* 16 Clasie
* 17 Lens
* 18 Fer
* 19 Huntelaar
* 20 Wijnaldum
* 21 Depay
* 22 Vorm
* 23 Krul
* Treener: Van Gaal

 | Holland |
**Sadama peakomandör** (vene keeles *главный командир порта*) oli Venemaa keisririigis aastatel 1722−1917 olulise sõjasadama ülem.

Ajalugu
-------

Sadama peakomandöri ametikoht loodi 1722. aasta mereväereglemendiga. Nad nimetati ametisse ainult suurtesse sadamatesse, mille olulisuse tingisid sõjalised, poliitilised või muud olud. 1722. aastal olid sellisteks sadamateks ainult Kroonlinn ja Tallinn, millele 1725. aastal lisandus Astrahan ja 1732. aastal Arhangelsk. Alguses valiti peakomandörid laevastiku juhatajate hulgast ja nad vahetati välja igal aastal.

XX sajandi algul oli sadama peakomandöri ametikoht säilinud veel ainult Kroonlinnas ja Sevastopolis. Esimene neist kaotati Ajutise Valitsuse ajal 1917. aasta juunis Kõrgema ülemjuhatuse merestaabi ülema otsusega. Sevastopoli sadam langes 1918. aasta mais Saksamaa vägede kätte.

Sadama peakomandörid
--------------------

* Kroonlinn (1722−1917)
* Tallinn (1722−1858)
* Astrahan (1725−1737 ja 1780−1867)
* Arhangelsk (1732−1862)
* Sveaborg (1808−1856)
* Peterburi (1867−1882)

Kirjandus
---------

* Amburger, Erik. *Geschichte der Behördenorganisation Russlands von Peter dem Grossen bis 1917*. − Studien zur Geschichte Osteuropas. Bd X. Leiden: E. J. Brill, 1966. Lk 361 .

Välislingid
-----------

* Главный командир порта saidil imha.ru
**Sufiks** ehk **järelliide** on afiks, mis paikneb sõnatüve järel. Seejuures on sufiks seotud morfeem, mis ei saa eksisteerida omaette sõnana, vaid üksnes seotult vaba morfeemiga. Sufiksid on eesti keeles domineerivaks afiksite liigiks.

Eesti keel
----------

Eesti keeles on sufiksiteks grammatilised morfeemid (muutemorfeemid ehk vormitunnused) ja osad leksikogrammatilised morfeemid (tuletusmorfeemid ehk tuletusliited). Sõna võib sisaldada korraga üht või mitut sufiksit ehk vormitunnust ja/või tuletusliidet.

Vormitunnuseid ehk tunnuseid kasutatakse sõnavormide moodustamisel. Nende hulka kuuluvad käände-, võrde-, arvu-, kõneviisi-, tegumoe- ja pöördetunnused, näiteks *koera-**le***, *koera-**d***, *ilusa-**m***, *laula-**me***, *laul-**si**-**d***, *laul-**d**-**i***, *laula-**ksi**-**te***.

Tuletusliiteid ehk liiteid kasutatakse uute lekseemide moodustamisel, näiteks *laul-**ik***, *mõt-**le**-ma*, *avar-**da**-ma*, *ved-**ur***, *rõõm-**us***, *aru-**t**-**le**-ma*, *küsi-**tle**-ma*. Osa tuletusliidetest on prefiksid ehk tüve ees paiknevad afiksid, nagu **anti**-bakteriaalne, **de**-aktiveerima. Ajalooliselt on eesti keelele olnud omased ainult sufiksid, kõik praegused prefiksilised liited on laenatud teistest keeltest (nt ladina keelest).

Teised keeled
-------------

Sufikseid esineb maailma keeltes rohkem kui prefikseid. Paljud keeled kasutavad peaaegu ainult sufikseid (nt läänemeresoome keeled ja baski keel), samas kui ainult prefiksite olemasolu tuleb keeltes ette harva (nt tai keel). Selle jaotuse alusel nimetatakse keeli ka sufiksikeelteks ja prefiksikeelteks. Seejuures on sufiksid kõige omasemad aglutineerivatele keeltele, kus muutumatule tüvele järgneb rohkelt sufikseid (nt türgi *köpek*-***ler***-***i*** ‘koer’+mitmus+akusatiiv). Sufiksid esinevad lisaks flekteerivates keeltes (nt ladina genitiivi erinevad vormid *terr*-***ae***, *serv*-***ī***, *labor*-***is*** jne) ning osade määratluste järgi ka polüsünteetilistes keeltes. Infikseid ehk tüvesiseseid afikseid esineb maailma keeltes väga harva (nt juroki keel Californias).

Leidub keeli, kus eksisteerivad kohustuslikud nii prefiksist kui sufiksist koosnevad kombinatsioonid, mida nimetatakse tsirkumfiksideks (nt saksa ***ge**-komm-**en*** ‘tulnud’). Paljudes keeltes on nullmorfeemi kontseptsiooni järgi olemas mõttelised sufiksid, millel ei ole foneetilist sisu (nt türgi keele kolmanda isiku ainsus).

Viited
------


1. 1 2  **Metslang jt = Metslang, Helle, Mati Erelt, Külli Habicht, Tiit Hennoste, Reet Kasik, Pire Teras, Annika Viht, Eva Liina Asu, Liina Lindström, Pärtel Lippus, Renate Pajusalu, Helen Plado, Andriela Rääbis, Ann Veismann 2023**. Eesti grammatika. Tartu: Tartu Ülikooli Kirjastus, 29.
2. 1 2  Metslang jt 2023: 108
3. ↑  Metslang jt 2023: 28-29
4. ↑  Metslang jt 2023: 271-272
5. 1 2  **Karlsson, Fred 2002**. Üldkeeleteadus. Tõlkinud ja kohandanud Renate Pajusalu, Jüri Valge ja Ilona Tragel. Tallinn: Eesti Keele Sihtasutus, 128.
6. 1 2  Karlsson 2002: 129
7. ↑  Karlsson 2002: 144-145
8. ↑  **Kroeger, Paul R. 2005**. Analyzing grammar: An introduction. Cambridge University Press, 17.
Krampus ja püha Nikolaus külastavad Viini kodu. Illustratsioon 1896. aasta ajalehest
Jõulukaart Krampusega (1900. aasta paiku)
**Krampus** on Kesk-Euroopa folklooris sarvedega antropomorfne kuju, keda kirjeldatakse kui "poolenisti kitse, poolenisti deemonit", kes jõulude ajal karistab halvasti käitunud lapsi. See vastandub pühale Nikolausele, kes premeerib hästi käitunuid kingitustega. Krampus on teada kui üks püha Nikolause kaaslastest mitmes piirkonnas, nagu Austrias, Baierimaal, Horvaatias, Tšehhi Vabariigis, Ungaris, Põhja-Itaalias, sealhulgas Lõuna-Tiroolis ja Trento provintsis, Slovakkias ja Sloveenias.

Traditsioonilistel paraadidel ja sellistel üritustel nagu *Krampuslauf* osalevad Krampuseks riietatud noormehed; selliseid sündmusi toimub enamikus Alpi linnades igal aastal. Krampust kujutatakse ka *Krampuskarten*'iteks nimetatavatel õnnitluskaartidel.

Päritolu
--------

Tegelaskuju päritolu on ebaselge, mõned folkloristid ja antropoloogid on seda seostanud kristluse-eelse päritoluga. Nimetus tuleneb tõenäoliselt saksakeelsest sõnas Krampen või baieri Krampn, mis tähendab midagi elutut, kuivetunut, kärbunut või riknenut. Esimesed teated Krampusest pärinevad 16. sajandi lõpust.

Vaata ka
--------

* jõulud
* rahvakultuur
* film "Krampus"
* Perchta

Viited
------

1. ↑  Basu, Tanya (19. detsember 2013) "Who is Krampus?" *National Geographic Magazine*
2. ↑  Williams, Victoria (30. november 2016). *Celebrating Life Customs around the World: From Baby Showers to Funerals [3 volumes]*. ABC-CLIO. ISBN 9781440836596.
3. ↑  Crimmins, Peter (15. detsember 2011). "Horror For The Holidays: Meet The Anti-Santa". NPR. Vaadatud 25. november 2015.
4. ↑  Schubladen, Hans (1983). *Bayerische Hefte für Volkskunde*. Lk 1–29.
5. ↑  "Run, Kris Kringle, Krampus is Coming!". *Spiegel*. 2..12.2008. Vaadatud 4.12.2021. `{{netiviide}}`: kontrolli kuupäeva väärtust: `|aeg=` (juhend)