recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
|  |
| --- |
|  |
| Medalikohad |
| Olümpiamängud |
| **Kuld** | 2022 |  |
| Maailmameistrivõistlused |
| **Kuld** | 2022 |  |
| **Hõbe** | 2021 |  |

**Saku Petteri Mäenalanen** (sündinud 29. mail 1994 Tornios) on Soome jäähokimängija, kes mängib NHL-i klubis Winnipeg Jets ründajana paremäärel.

Ta alustas klubikarjääri Soome klubis Oulun Kärpät, mille meeskonnas debüteeris ta Soome kõrgliigas hooajal 2013–14. Aastatel 2015 ja 2018 tuli ta Kärpätega Soome meistriks.

2013. aastal valis Nashville Predators ta NHL-i *draft* '​is 125. valikuna.

2018. aasta mais sõlmis ta üheaastase lepingu NHL-i klubiga Carolina Hurricanes. Hooaja 2018–19 alguses mängis ta Hurricanesi noorteklubis Charlotte Checkers American Hockey League'is. NHL-is tegi ta Hurricanesi meeskonnas debüüdi 7. detsembril 2018 mängus Anaheim Ducksi vastu. Esimese värava lõi ta liigas 8. jaanuaril 2019 mängus New York Islandersi vastu. Kokku sai ta sel hooajal NHL-is kirja neli väravat ja neli väravasöötu.

2019. aasta septembris sõlmis ta kaheaastase lepingu KHL-i klubis Jokerit. 2021. aasta juunis naasis ta Kärpätesse, kus mängis ühe hooaja.

2022. aastal suundus ta tagasi Põhja-Ameerikasse, sõlmides üheaastase lepingu Winnipeg Jetsiga.

2014. aastal tuli Mäenalanen Soome kuni 20-aastaste koondisega juunioride maailmameistriks. 2014. aasta juunioride maailmameistrivõistlustel oli ta seitsme väravaga turniiri suurim väravakütt. Aastal 2022 tuli ta Soome jäähokikoondisega olümpiavõitjaks ja maailmameistriks. 2021. aasta maailmameistrivõistlustel võitis ta Soome koondise koosseisus hõbemedali. Ta kuulus Soome koondise ka 2018. aasta maailmameistrivõistlustel.

Välislingid
-----------

* Saku Mäenalanen KHL.ru lehel
* Saku Mäenalanen NHL.com lehel
* Saku Mäenalanen hockeydb.com lehel

| * v
* r
Winnipeg Jets |
| --- |
| 
**Väravavahid**: Connor Hellebuyck **·** David Rittich |
| 
**Kaitsjad**: Kyle Capobianco **·** Dylan DeMelo **·** Brenden Dillon **·** Josh Morrissey **·** Neal Pionk **·** Dylan Samberg **·** Nate Schmidt **·** Logan Stanley |
| 
**Ründajad**: Mason Appleton **·** Morgan Barron **·** Kyle Connor **·** Pierre-Luc Dubois **·** Nikolaj Ehlers **·** Sam Gagner **·** David Gustafsson **·** Axel Jonsson Fjällby **·** Karson Kuhlman **·** Adam Lowry **·** Saku Mäenalanen **·** Vladislav Namestnikov **·** Nino Niederreiter **·** Cole Perfetti **·** Mark Scheifele **·** Kevin Stenlund **·** Blake Wheeler |
**Theresa Mary May** (neiupõlvenimi **Brasier**; sündinud 1. oktoobril 1956 Eastbourne'is) on Suurbritannia poliitik, kes alates 11. juulist 2016 kuni 23. juulini 2019 oli Briti Konservatiivse Partei juht ja 2016. aasta 13. juulist kuni 2019. aasta 24. juulini Suurbritannia peaminister.

24. mail 2019 teatas May, et astub 7. juunil 2019 partei juhi ametist tagasi, kuid jääb ametisse peaministrina kuni uue Konservatiivse Partei peaministrikandidaadi kinnitamiseni.

Elukäik
-------

Ta sündis 1956. aastal Eastbourne'is Ida-Sussexi krahvkonnas Inglismaa Kiriku vaimuliku tütrena. 1977. aastal lõpetas ta Oxfordi Ülikooli geograafia erialal bakalaureusekraadiga.

Ta töötas aastatel 1977–1983 Bank of Englandis.

Poliitiline karjäär
-------------------

1997. aastal valiti ta Suurbritannia parlamenti. 

Alates 2010. aastast oli ta Suurbritannia siseminister (nii David Cameroni esimeses kui ka David Cameroni teises valitsuses). Siseministrina tegeles ta narkootikumide leviku piiramisega ning pooldas immigrantide sisserände piiramist. 

2016. aasta 13. juulil sai May pärast David Cameroni tagasiastumist Suurbritannia peaministriks. May on teine naispeaminister Suurbritannias pärast Margaret Thatcherit. Peaministrina on May pidanud tegelema Brexitiga ehk Suurbritannia väljaastumisega Euroopa Liidust.

Viited
------

1. ↑  "Theresa May resigns | PM in tears as she reveals decision to stand down as Tory leader on June 7" (inglise). The Times.

Välislingid
-----------

* Ametlik koduleht (inglise keeles)
* Theresa May] Encyclopædia Britannicas (inglise keeles)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**David Cameron** | **Suurbritannia peaminister**2016–2019 | Järgnev**Boris Johnson** |
**Sakussaare mõis**, ka Sakko mõis (saksa keeles *Sakkosaar*) oli Palmse mõisa karjamõis Kadrina kihelkonnas Virumaal. tänapäeva Sakussaare küla lähedal Haljala vallas Lääne-Virumaal.

Viited
------

1. ↑  Sakussaare mõis Rahvusarhiivi Eesti ala mõisate registris (vaadatud 08.05.2020)
2. ↑  Sakussaare krjms, www.eki.ee

Välislingid
-----------

* Sakussaare mõis Rahvusarhiivi Eesti ala mõisate registris

Kadrina kirik
Kadrina kihelkond

**Kirik**: Kadrina  

**Mõisad**: Arbavere mõis | Eigu mõis | Hulja mõis | Hõbeda mõis | Imastu mõis | Ilumäe mõis | Jõepere mõis | Jõetaguse mõis | Kadrina kirikumõis | Kihlevere mõis | Kolu mõis | Kruusimäe mõis | Kõrve mõis | Lante mõis | Lasila mõis | Liblika mõis | Liigvere mõis | Lepiku mõis | Loksu mõis | Muike mõis | Muusi mõis | Mõndavere mõis | Neeruti mõis | Oonurme mõis | Pala mõis | Pakitu mõis | Palmse mõis | Polli mõis | Pressi mõis | Päri mõis | Saksi mõis | Sakussaare mõis | Sinnepali mõis | Soomukse mõis | Tuimõisa mõis | Tõdva-Kõnnu mõis | Udriku mõis | Undla mõis | Uku mõis | Vandu mõis | Vasivere mõis | Vatku mõis | Vohnja mõis | Võduvere mõis | Võsu mõis
**Lehiste** on eesti perekonnanimi.

Nimede eestistamisel määrati Lehiste uueks perekonnanimeks isikuile, kelle perekonnanimi oli Adler, Beekmann, Domaselski Elevant,Gutman Hansson, Jakobson, Johanson, Koppelmann, Kornet, Krelovitz, Krieger, Krillo, Kruusmann, Laarson, Laksberg, Lärm, Latsius, Leelpuhrand, Leemann, Leepin, Leesment, Lehmann, Leiberg, Leimann Leison, Lembork, Lest, Lichtberg, Liebert, Liiber, Liidemann, Liinbek, Liipa, Limeon, Lindemann, Lisits, Listmann, Lõmps, Luberg, Mathiesen, Meemann, Memann, Mihhailov, Mitt, Mõspak, Mullikas, Naruson, Neumann, Obervelthut, Opr, Pokk, Pura, Puura, Rekk, Rõikberg, Sissas, Sissas-Obervelthut, Tirmann, Todi, Varrusk, Varusk, Veltmann ja Zernask.

2021. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Lehiste 307 inimesel: 162 mehel ja 145 naisel. Perekonnanimede levikult on Lehiste meeste puhul 415. kohal ja naiste puhul 563. kohal. Nimi on levinuim Pärnu maakonnas, kus neid on 10 000 elaniku kohta 8,64.

Nime kandjaid
-------------

* Harri Lehiste, eesti ajakirjanik ja följetonist (1931–1984)
* Ilse Lehiste, eesti päritolu keeleteadlane (1922–2010)
* Juta Lehiste, eesti tantsija ja tantsupedagoog (1941–)

Viited
------

1. ↑   (vaadatud 12.08.2021)
Cosette oma nukuga Léon Comerre'i maalil
**Cosette** on Victor Hugo romaani "Hüljatud" üks läbivaid tegelaskujusid.

Cosette'i ristinimi on Euphrasie, hüüdnime Cosette pani talle tema ema Fantine. 

Tüdruku teekond on vaatluse all alates tüdruku sündimisest kuni abielunaiseks saamiseni. Cosette'i ema Fantine loovutab ainelise kitsikuse tõttu oma vastsündinud tütre õelate kõrtsmike Thénardier'de hoolde, kavatsedes lapsukese amme juurest peatselt tagasi võtta. Fantine aga sureb ning Cosette'i ostab kõrtsmikelt vabaks hoopis Jean Valjean, kes kohtleb last kui lihast tütart. 

Elatakse Pariisis vaikelu, Cosette on hoitud ja hoolitsetud, kuid Valjean piirab tüdruku liikumisvabadust, tahtes teda kaitsta kõige kurja eest. Ta ei räägi Cosette'ile sõnagi tema tegelikust päritolust ega emast. 

Cosette'i sirgudes ei jää Valjeanil märkamata salajane armuleek, mis Pariisis Luxembourgi aias jalutamas käies lahvatab tudeng Mariuse ja kasutütre vahel. Marius külastab salaja Cosette'i öösiti tagaaias. Vana mees mõistab, et noorte armastus on võitmatu ning ta päästab linnas puhkenud tudengirahutuste ajal Mariuse elu. Cosette abiellub Mariusega. Jean Valjean aga mõistab, et tema tunded neiu vastu on midagi rohkemat kui vaid isa-tütre armastus. Victor Hugo kirjeldab liigutavalt raugastunud Valjeani üksinduspäevi pärast noorte pulmi, ent mehe surivoodil, kuhu siiski saabuvad ka Cosette ja Marius, kuuleb Cosette tõde Fantine'i kohta ning saab aimu oma minevikust. Pisarates Cosette ja Marius langetavad pea vana mehe Jean Valjeani õilsameelsuse ees ning mõistavad, kui palju armastust neile mehe eluajal tema näiliselt karmist koest hoolimata osaks sai.

Muusikalis "Hüljatud" on Cosette'i karakter üheplaanilisem võrreldes näiteks krutskeid täis Eponine'iga, kuid õnneliku armastaja Cosette'i esitada on kaks kaunist duetti Mariusega. Ka muusikalis on publiku ees lapseealine Cosette, keda Thénardier'd sunnivad põrandaid küürima ning raskeid veeämbreid tassima. Seda rolli mängis muusikali Eesti lavastuses Hanna-Liina Võsa, kelle dublant oli Nele-Liis Vaiksoo. Lapseeas astus Cosette'i rollis teiste seas üles Maria Listra, kes mängib täiskasvanud Cosette'i Vanemuise teatris 2017. aastal esietendunud "Hüljatute" lavastuses koos Elizabeth Paaveliga.
**Vöötkood** (ka **ribakood**, **joonkood**, **triipkood**) on kodeerimissüsteem, mis esitab muutuva jämeduse ja sammuga püstkriipsudest märke, mis on kaupadel, ID-kaartidel, postisaadetistel jm, ja see identifitseerib kodeeritud kujul toodet, isikut, tootjat, aadressi jne. Peale vöötide sisaldab kaubakood ka numbreid, mis sisaldavad kindlates gruppides konkreetset infot.

Vöötkoodi põhiline ülesanne on ühelt poolt identifitseerida toode, teiselt poolt võimaldada seda toodet kassas tuvastada koodilugerite ehk skannerite abil. Kord kaubale määratud vöötkoodi kasutavad kõik kauba liikumise ahela lülid tootjast müüjani. Seda on vaja nii kaupade liikumise paremaks jälgimiseks kui ka kaubanomenklatuuri korrastamiseks.

Eestis kasutatakse kaupade kodeerimiseks 2 liiki EAN-koodi: EAN-13 ja EAN-8. Numbrite arv koodis (13 või 8) sõltub kaubapakendi pinna suurusest, kuhu kood tahetakse paigutada: põhiliselt kasutatakse 13-numbrilist koodi, pisipakenditel 8-numbrilist koodi.

Vöötkood vedelseebi anumal

### EAN – 13 ülesehitus

RRR VVVV TTTTT C

* RRR – reeglina valmistaja riigi tunnus (Eesti kood 474); siinkohal tuleb arvestada, et riigi tunnus ei tähenda alati seda, et toode on antud riigis valmistatud, vaid seda, millise riigi koodiregistris kood on registreeritud.
* VVVV – ettevõtte tunnus.
* TTTTT – toote tunnus.
* C – kontrollnumber, mida saab arvutada kindla skeemi kohaselt ja mis näitab, kas uuritava kauba kood on õige ja registreeritud.

### EAN – 8 ülesehitus

RRR TTTT C

Lühikoodis puudub ettevõtte tunnus ja ka toote tunnus väljendatakse vähemate numbritega.

Vaata ka
--------

* Vöötkoodiluger

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Vöötkood** |
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib Firenze hertsogist ja Toscana suurhertsogist, Firenze esimese Medicist valitseja kohta vaata: Cosimo de' Medici, teiste samanimeliste kohta Cosimo de' Medici (täpsustus).* |

---

**Cosimo I** ehk **Cosimo di Giovanni de' Medici** (ka Cosimo I Suur; 12. juuni 1519 – 21. aprill 1574) oli teine Firenze hertsog aastatel 1537–1569 ja esimene Toscana suurhertsog 1569–1574.

Cosimo oli väejuht Giovanni dalle Bande Nere poeg. Kui Firenze hertsog Alessandro de' Medici tapeti, kutsus Firenze *Signoria* Cosimo kui sobivaima Medicite esindaja linna valitsejaks. Oma esimestel valitsusaastatel tugines ta valitsemisel oma nõunikele, näiteks ajaloolasele Francesco Guicciardinile. Hiljem asus ta aga valitsema küllaltki autoritaarselt, juskui Niccolò Machiavelli nõuandeid järgides.

Cosimo ajal muutus Firenze taas arvestatavaks jõuks Itaalias. Tal õnnestus saavutada keiser Karl V toetus ning ta aitas keisril prantslasi Itaaliast välja tõrjuda. Lisaks sellele suurendas ta keisri toel oluliselt ka Firenze võimuala, allutades sellele Siena. 1559. aastaks oli Cosimo saanud enda kontrolli alla juba kogu Toscana ning kümme aastat hiljem sai ta suurhertsogiks. Tema positsiooni kindlustasid ka edaspidi head suhted Habsburgide, eriti Hispaania kuninga Felipe II-ga.

Cosimo rajas Firenzele ka tugeva laevastiku, merebaasi rajamiseks ostis ta Genovalt Elba saare. 1572. aastal toimunud Lepanto merelahingus, kus kristlike riikide laevastik Türgi armaada purustas, oli oluline roll ka Firenze laevadel.

Oma eelkäijatega sarnaselt toetas ka tema kauneid kunste. Ta lasi endast maalida mitmeid portreid ning valmistada ka ratsamonumendi.

1560. aastatel tõmbus Cosimo kahe poja ja naise ootamatu surma tagajärjel tekkinud vapustuse tõttu riigivalitsemisest tagasi ja andis tegeliku võimu pojale, Francescole. 

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**Alessandro de' Medici** | **Firenze hertsog**1537–1569 | Järgnev**tiitel kaotati** |
| Eelnev**uus tiitel** | **Toscana suurhertsog**1569–1574 | Järgnev**Francesco I de' Medici** |
**Vööthüään** (*Hyaena hyaena*; eesti keeles ka *tava-vööthüään*) on hallikaspruun mustade vöötidega loomaliik hüäänlaste sugukonnast.

Levila
------

Vööthüään on levinud Aafrika põhjaosas, Lähis-Idas ja Hindustani poolsaarel. Kunagi on vööthüäänid elanud ka Euroopas, kuid sealt on nad välja surnud. Aeg-ajalt võib neid näha Türgis Anatoolias.

Alamliigid
----------

Võib eristada viit alamliiki:

* *Hyaena hyaena syriaca* Lähis-Idas
* *Hyaena hyaena sultana* Araabia poolsaarel
* *Hyaena hyaena dubbah* Aafrika kirdeosas
* *Hyaena hyaena barbara* (de Blainville, 1844); Aafrika loodeosas
* *Hyaena hyaena hyaena* (Linnaeus, 1758); Indias

Välimus
-------

Vööthüäänidel on üle kogu keha hallikaspruun karvkate, mida katavad valdavalt mustad triibud. Koon ja kõrvad on üleni mustad.

Kui ähvardab oht, siis vööthüäänil on võime lakk turri ajada; nii näib ta kolmandiku võrra suuremana.

Välimuselt sarnaneb vööthüääniga pruunhüään, kes elab Aafrika lõunaosas, põhiliselt Kalahari ja Namiibia kõrbes.

Eluviis
-------

Vööthüäänid elavad troopilistes savannides, rohumaadel, poolkõrbetes, samuti metsasel või võsastunud maastikul.

Reeglina liiguvad vööthüäänid üksikult, harva võib näha mitut looma korraga. Urgudes elavad nad siiski mitmekesi.

Vööthüäänid on raipesööjad, kuid püüavad ka väiksemaid loomi, söövad puuvilju ja putukaid.

Ainsa hüäänlasena on vööthüään esindatud Tallinna loomaaias.

Vaata ka
--------

* Tähnikhüään

Välislingid
-----------

* Pilt koljust
|  |
| --- |
|  **Poks** |
| Riik |  | Bosnia jaHertsegoviina |
|  |
| 2. ring | 1995 | I keskkaal |

**Almedin Fetahović** (sündinud 19. mail 1964 Sarajevos) on Bosnia ja Hertsegoviina ja Jugoslaavia FSV endine poksija.

Jugoslaavia sportlasena
-----------------------

Ta võistles kuni märtsini 1991 Jugoslaavia FSV koondvõistkonnas. 

Jugoslaavia-siseselt võistles ta Bosnia ja Hertsegoviina SV eest. Ta oli 1989. aastal II kergekeskkaalus (kuni 67 kg) Jugoslaavia meister.

Bosnia ja Hertsegoviina sportlasena
-----------------------------------

Ta oli 1995. aastal II keskkaalus (kuni 75 kg) Bosnia ja Hertsegoviina meister.

Ta võitis I keskkaalus (kuni 71 kg) 12. Vahemere Mängude poksivõistlusel (Narbonne, 1993) kuldmedali. See oli iseseisva Bosnia ja Hertsegoviina riigi poksija esimene rahvusvaheliste tiitlivõistluste võit.

Ta osales I keskkaalus (kuni 71 kg) 8. maailmameistrivõistlustel (Berliin, 1995), kus kaotas 2. ringis oma kohtumise ja jäi edasisest medaliheitlusest välja.

Treenerina
----------

Ta on hiljem töötanud poksitreenerina ning olnud muuhulgas ka Bosnia ja Hertsegoviina poksikoondise treener. Tema õpilaste hulgas on ka Memnun Hadžić, kes tõi 2008. aastal Bosniale ja Hertsegoviinale esimese rahvusvahelise meistrivõistluste medali poksis.

Tunnustus
---------

* 2014 Bosnia ja Hertsegoviina riiklik spordipreemia

Viited
------

1. 1 2  Bosnia ja Hertsegoviina riikliku spordipreemia määramine, 1. oktoober 2014. Bosnia keeles
2. ↑  Jugoslaavia meistrivõistlused poksis. Tulemused Inglise keeles
3. ↑  Bosnia ja Hertsegoviina meistrivõistlused poksis. Tulemused Inglise keeles
4. ↑  12. Vahemere Mängude poksivõistlus. Narbonne 1993. Tulemused inglise keeles
5. ↑  8. maailmameistrivõistlused poksis. Berliin 1995. Tulemused inglise keeles
**Malabo** on Ekvatoriaal-Guinea pealinn ja Põhja-Bioko provintsi halduskeskus. Asub Bioko saare põhjakaldal.

Ajalugu
-------

Linna asutasid 1827. aastal britid ja selle nimi oli alguses *Port Clarence*. See oli orjakaubanduse mahasurumiseks mõeldud laevastiku tugipunkt. Linna asus elama palju vabastatud orje. 1843 läks linn Hispaania kontrolli alla ja nimetati *Santa Isabeliks*. 1969 viidi riigi pealinn üle Batast Santa Isabeli. Praeguse nime sai 1973. aastal osana president Francisco Macías Nguema kampaaniast euroopalike nimede asendamiseks aafrikapärastega. Nguema diktatuuri ajal hävitati ja sunniti kodudest põgenema Bioko põliselanikke bubisid ja linna asustati mandrilt fangi hõimu liikmeid.

Kliima
------

Linnas valitseb ekvatoriaalne kliima. Aasta keskmine õhutemperatuur on 25 °C.

Transport
---------

Linnast 9 km lääne pool asub lennujaam, kuhu lendavad Iberia, Swiss, Spanair, Air France, KLM, Astraeus ja Lufthansa lennukid.

Malabo on hea looduslik sadam, sest linn asub kustunud vulkaani kraatri serval.

Majandus
--------

Linna lähedal asuvad naftaleiukohad. Linnas on mitmed nafta- ja maagaasitootmisettevõtted, mis asuvad peamiselt Punta Europa tööstuslinnaosas.

Arhitektuur
-----------

Malabos on 1916. aastal ehitatud gooti stiilis toomkirik, presidendipalee ja mitmeid hispaania koloniaalehitisi.
**Suuremõisa** on küla Vormsi vallas Lääne maakonnas.

Küla on nime saanud Suureõisa mõisa järgi. Selle eestikeelne nimi on rootsikeelse kohaliku nime *Storhovet* ehk suur mõis tõlkelaen; rootsi asukad kasutasid ka lühemat nimekuju *Hovet* ehk mõis. Aastal 1604 läänistas Rootsi kuningas lipnik Magnus Brümmerile Bussby küla, kuhu see rajas väikese mõisa. 1625 ja 1645 mainitakse mõisat oma asutaja nimega Magnushof, ent ka külast tulenevalt Hof Busby või Bussby herrgård; kasutatud on veel nimesid Nyhof, Grossenhof jne.

Suuremõisa tekkis aastal 1920 asundusena, külaks kujunes see aastal 1977. Selle osaks on ka Bussby ehk Bussbe (*`bũsbe*), Kärreti ehk Kärre ja Tompo (*tompu*) asunduspiirkonnad.

Külas asub Suurallikas. Suuremõisa jääb ka osa Vormsi maastikukaitsealast. Ka asub seal endise Suuremõisa mõisa hoonetekompleks, millest üks abihoone, tuuleveski, härjatall, piirdemüürid, karjalaut, peahoone, jääkelder, park alleega ja viinavabriku, aida, teenijatemaja ning valitsejamaja varemed on muinsuskaitse all.

Külas asuvad bussipeatused Suuremõisa I ja Suuremõisa II.

Viited
------

1. ↑  Maa-amet, vaadatud 21.11.2020.
2. ↑  Statistikaamet, vaadatud 10.11.2020.
3. ↑  Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.
4. ↑  Eesti kohanimede leksikon
5. ↑

Vormsi valla asulad

**Külad:** Borrby | Diby | Fällarna | Förby | Hosby | Hullo | Kersleti | Norrby | Rumpo | Rälby | Saxby | Sviby | Suuremõisa | Söderby
Karl Friedrich Burdach
**Karl Friedrich Burdach** (12. juuni 1776 Leipzig – 16. juuli 1847 Königsberg) oli saksa anatoom ja füsioloog. 

Ta õppis 1793–97 Leipzigi ülikoolis loodusteadusi ja arstiteadust. Ta kaitses 1798 samas ülikoolis doktoriväitekirja. Oli 1800–06 Leipzigi ülikooli dotsent ja 1806–11 erakorraline professor, 1811–14 Tartu Ülikooli anatoomia-, füsioloogia- ja kohtuarstiteaduse professor. 1814 võttis ta vastu sarnase ametikoha Königsbergi ülikoolis.

1817 ehitati Königsbergi ülikoolis Burdachi algatusel uus anatoomikum. 1818 valiti ta Peterburi Teaduste Akadeemia väliskorrespondentliikmeks. Königsbergis asutas ta esimese teadusliku anatoomiainstituudi ja osales anatoomiamuuseumi loomises. Alates 1835 oli ta sealse meditsiinikolleegiumi direktor ja 1837–44 juhtis füüsika-meditsiiniühingut. 1845 läks ta erru.

Ta töötas peamiselt kesknärvisüsteemi anatoomia alal, kirjeldas seljaaju talbvääti, hiljem nimetati see Burdachi väädiks. Erilist tähelepanu pööras ta peaaju morfoloogiale, ontogeneesile ja fülogeneesile. Ta kasutas närvikoe värvimiseks esimest korda alkoholi ja kaaliumi lahust. 

Ta oli Karl Ernst von Baeri õpetaja.

Burdach oli esimesi termini "bioloogia" kasutuselevõtjaid (1800) paralleelselt Lamarcki ja Treviranusega (1802). Samuti võttis ta kasutusele termini "morfoloogia".

Kirjandust
----------

* Maie Toomsalu, "Tartu Ülikooli Vana Anatoomikumi professorid". – Tartu, 2002, lk. 23–31 (sisaldab ka bibliograafiat)

Välislingid
-----------

* Teoseid
* Kiri Karl Morgensternile
* Väljavõte andmebaasist "TLÜAR rahvusbibliograafia isikud"
Kaart
**Suuremõisa–Käina–Emmaste maantee** (registrinumbriga 83) on üks Eesti tugimaanteedest. Asub Hiiumaal.

See saab alguse Heltermaa–Kärdla–Luidja maantee 5. kilomeetril Valipe ja Pühalepa küla piiril. Tee pikkus on 31,2 km. Tee lõpeb Emmaste külas. Samas algab Emmaste–Luidja maantee. Käina alevikus kannab nimesid Spordi tänav ja Sõpruse tänav.

Sillad Suuremõisa–Käina–Emmaste maanteel
----------------------------------------

Sildade nimistu pärineb Maa-ameti andmebaasist

| Silla nimi | Kaugus maantee algusest, km | Ületatav takistus |
| --- | --- | --- |
| Suuremõisa sild | 1,8 | Suuremõisa oja |
| Vaemla sild | 7,1 | Vaemla magistraalkraav |
| Luguse sild | 17,2 | Luguse magistraalkraav |

Asulad Suuremõisa–Käina–Emmaste maanteel
----------------------------------------

Pühalepa küla, Suuremõisa küla, Kalgi küla, Viilupi küla, Jõeküla küla, Niidiküla küla, Vaemla küla, Kogri küla, Laheküla küla, Putkaste küla, Käina alevik, Mäeküla küla, Nõmme küla, Selja küla, Nasva küla, Luguse küla, Utu küla, Jausa küla, Valgu küla, Ulja küla, Harju küla, Prassi küla, Kõmmusselja küla, Tilga küla, Emmaste küla.

Viited
------

1. ↑  Maa-amet
**Raik Aarma** (kuni 9. september 1935 **Ralf Edvin Armann**; 4. (vkj) / 17. september 1915 Tallinn – 29. juuni 1987) oli eesti ajakirjanik.

Ta lõpetas 1933. aastal Tallinna Gustav Adolfi Gümnaasiumi. Ta õppis aastatel 1938–1941 Tartu Ülikooli õigusteaduskonnas. Ta õppis aastatel 1951–1962 Tartu Riikliku Ülikooli ajaloo-keeleteaduskonnas ja lõpetas selle eesti filoloogina.

Töötas alates 1940. aastast ajakirjanikuna. Oli Nõukogude-Saksa sõja ajal aastatel 1941–1944 Nõukogude Liidu tagalas ja Nõukogude sõjaväes (1. Eesti partisanibrigaadis), 1944. aastal Leningradis ajalehe Rahva Hääl toimetuse liige. 

Aastatel 1944–1945 oli ta Tallinnas ajalehe Noorte Hääl peatoimetaja, siis Rahva Hääle toimetuse liige. 1950. aastatel oli ta Eesti Televisiooni ühiskondlik-poliitiliste saadete peatoimetaja. Ta oli esimene "Aktuaalse kaamera" toimetaja alates 11. märtsist 1956, samal ajal oli režissöör Grigori Kromanov ja kaadritagune diktor Kalmer Tennossaar. 

Aastatel 1964–1973 oli ta ajakirja Pikker peatoimetaja, hiljem kuni 1983. aastani ajalehe Kodumaa toimetuse liige.

Tegevus VEKSA-s
---------------

Aarma oli VEKSA asutajate juhtgrupis, kuhu kuulusid veel Nigol Andresen, Leida Loone, Gustav Ernesaks ja ajakirjanik Elmar Mustmets.

Raamatuid
---------

* "Lemmikmark". Koostaja ja toimetaja Raik Aarma, illustraator ja kujundaja Olav Maran. Eesti NSV Ajakirjanike Liit. Tallinn 1966, 80 lk
* "Fakta om Sovjetestland". Perioodika. Tallinn 1976, 171 lk

Viited
------

1. ↑  "Kesknädal – "Sahinad ajaloo koridoris" Rein Kordes, (14. november 2001)". Originaali arhiivikoopia seisuga 3. veebruar 2016. Vaadatud 27. jaanuaril 2016.

Välislingid
-----------

* *Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918-1944*
* Kesknädal – 14. November 2001 – Sahinad ajaloo koridoris
* ERR Arhiivi fotod
*Afzelia africana* seeme
**Afseelia** (*Afzelia*) on puude perekond liblikõieliste sugukonnast. 

Afseeliad on pärit troopilisest Aafrikast ja Aasiast.

Kasutamine
----------

Afseeliate puit on seente ja putukate suhtes väga vastupidav, nii et ta ei vaja eraldi kaitset, ning väga hea soojusjuhtivusega. Teda kasutatakse köetavate põrandate parketina, uste, akende, laudade ja paatide materjalina ning (väikese hõõrdejõu tõttu) velodroomide pinnakattena. Puit on kollakas kuni helepruun ning värvub seismisel punakaspruuniks. Seda tuleb aeglaselt kuivatada, et ta ei deformeeruks. 

Seemned on punased või mustad ja neist tehakse keesid. 

*Afzelia xylocarpa* seemneid ja koort kasutatakse meditsiinis. 

Perekonnale andis Adam Afzeliuse järgi nime James Edward Smith 1798.

Liigid
------

Afseeliaid on kuni 13 liiki, nende seas

* *Afzelia africana* (aafrika afseelia)
* *Afzelia bella*
* *Afzelia bipindensis*
* *Afzelia bracteata*
* *Afzelia pachyloba*
* *Afzelia palembanica*
* *Afzelia peturei*
* *Afzelia quanzensis* (õnne-afseelia)
* *Afzelia rhomboidea*
* *Afzelia xylocarpa*

Mõne süsteemi järgi kuulub perekonda ka kanuu-intsia (*Afzelia bijuga*).

Välislingid
-----------

* Perekonna prantsuskeelne kirjeldus saidil delta-intkey.com
* Afseeliapuidu hollandikeelne kirjeldus saidil houtinfo.nl
**Afrodisiaakum** (kuju "**afrodisiakum**" ei ole korrektne) on aine (kas toiduaine või ka ravim), millel on või arvatakse olevat suguiha või ka seksuaalset naudingut või potentsi suurendav toime.

Afrodisiaakumite hulka on arvatud näiteks ženšennijuurt, makat, roosilõhnalist kuldjuurt, alraunijuurt, tšillipipart, austreid, pullimunandeid, narvaliluud, kanepit, pastinaaki, amüülnitritit ja johimbiini ja harilikku sibulat.

Afrodisiaakumiteks on peetud mehe või naise suguelundeid meenutavaid toiduaineid ning tugevate või suure potentsiga loomade saadusi. Näiteks peetakse Aafrikas ninasarvikusarvepulbrit meeste afrodisiaakumiks. Arvatakse, et selliste ainete toime põhineb psühholoogilisel efektil.

Afrodisiaakumid on kultuuriti erinevad. Näiteks Jaapanis usutakse moivamarjasse, põhjapõdramunanditesse ja põhjapõdrasarvepulbrisse.

Tõestatud toime on suguhormoonidel, juhul kui organism neid piisavalt ei tooda.

Väikestes annustes võivad tõhusad olla (kuid võivad ka vastupidi mõjuda) ka näiteks kanep, amfetamiin ja kokaiin, kuid nende puhul on kuritarvitamise oht. Alkohol suurendab väikeses koguses tarvitatuna suguiha, suuremates kogustes vähendab seda[*viide?*].

Veresooni laiendavad ained, näiteks amüülnitrit, võivad orgasmi pikendada ja tugevdada.

Mõni afrodisiaakum, näiteks strühniin ja Hispaania kärbes, võib parandada suguelundite verevarustust, kuid on ülimürgine. Paljud afrodisiaakumid on füsioloogiliselt kahjutud ja kasutud.

Seksuoloogid peavad ainetest tõhusamaks emotsionaalset külgetõmmet, head füüsilist vormi, väljapuhkamist, turvalisust ja piisavat aega.

Vaata ka
--------

* Anafrodisiaakum
* Impotentsus

Kirjandus
---------

* Ramandeep Singh, Sarabjeet Singh, G. Jeyabalan, Ashraf Ali, Journal of Pharmacognosy and Phytochemistry, An Overview on Traditional Medicinal Plants as Aphrodisiac Agent, IC Journal nr 8192, 1. väljaanne, nr 4, 2012
**Raiering** või **raidering** (*rotation period*) on aeg, mille kestel metsaosad (puistud, metsaeraldised) uuendatakse.

Kui võtta 100 hektarit metsamaad ja iga-aastase ühtlase kasutuse arvestuslangi suurus on 2 hektarit, siis on raieringi pikkus 50 aastat. 

Raieringi järgi metsakasutuse kavandamine sobib ühtlase vanuselise jaotusega metsade valimi jaoks. Eesti metsade vanuseline jaotus ei ole ühtlane, kuna peale teist maailmasõda on toimunud põllumajandusmaade, looduslike rohumaade ja soode metsastumine ja metsastamine. Seega tuleb lähtuda raiemahtude kavandamisel puistute küpsusvanusest eesmärgiga saavutada tulevikus majandusmetsade ühtlane vanuseline jaotus.

Vaata ka
--------

* küpsusvanus

Viited
------

1. ↑  Schaback, E. 1931. Talumetsade korraldamisest: Metsa peakasutusviisid. Eesti Mets XI (7), 199–201.
2. ↑  Raudsaar, M. Sims, A. Timmusk, T. Pärt, E. Nikopensius, M. Matson, T. 2020. Metsavarud – Puistute jagunemine vanuseklassidesse enamuspuuliigi järgi (10 a vanuseklassid). Aastaraamat Mets 2018. Keskkonnaagentuur. ISSN (e-väljaanne): 2382–7068. lk 7–75.
**Daugai** (Helifaili info leedu i) (poola keeles *Daugi*, saksa keeles vanasti *Daugen*) on linn Leedus Alytuse maakonnas Alytuse rajoonis. Linn asub Dzūkija kõrgustikul merepinnast 137 meetri kõrgusel Didžiulise järve kaldal.

Daugais on saekaater, veski ja mõned puidutöötlemisettevõtted. Linnas on raamatukogu, kultuurimaja ja keskkool. Lisaks annab seal haridust Daugai tehnoloogia- ja kaubanduskool. Vaatamisväärsuseks on aastal 1862 valminud katoliku kirik.

Ajalugu
-------

Linna piiridesse jääb esimesel aastatuhandel rajatud ja XIV sajandini kasutusel olnud Daugai linnamägi.

Asulat on esmamainitud 1384. aastal. Toona suundusid ristisõdijad sealse linnuse kaudu Trakai ja Vilniuse suunas. XIV sajandil rajati sinna suurvürstide jahiloss, mis oli kasutusel XV sajandini. Arvatakse, et Vytautas lasi sinna ka esimese kiriku rajada. Aastal 1503 andis suurvürst Aleksander Daugaile linnaõigused. Arvatakse, et aastal 1639 kihlus Władysław IV Waza seal oma naise Ludwika Maria Gonzagaga. XVIII sajandi alguseks oli linn aga katku, näljahäda ja sõdade tõttu peaaegu inimtühjaks jäänud ja nii kaotas see aastal 1732 oma privileegid.

1792 sai Daugai taas linnaõigused, kuid 1793 võeti linnaõigused ära. Selle lühikese aja vältel jõuti linna siiski kool asutada.

Alevi elanikud osalesid jaanuariülestõusus. Alev kandis tsaariajal venekeelset nimekuju Дауги. 1906. ja 1925. aastal Daugai põles.

Teise maailmasõja järel tegutsesid alevi ümbruses Leedu metsavennad. Uuesti sai linnaks 1956. aastal. Nõukogude perioodil oli Daugais piimakombinaat, seal tegutses ka kalakasvatus.

Elanikkond
----------

|  |  |
| --- | --- |
| * 368 (1833)
* 534 (1865)
* 833 (1880)
* 1288 (1897)
* 1287 (1959)
* 1384 (1970)
* 1900 (1974)
 | * 2000 (1976)
* 2054 (1979)
* 2790 (1989)
* 1458 (2001)
* 1120 (2011)
* 993 (2018)
 |

2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Daugai elanikest leedulasi 96,6%, venelasi 1,53% ja tatarlasi 1,11%.

* Daugai tänavavaadeDaugai tänavavaade
* KoolimajaKoolimaja
* Tehnoloogia- ja kaubanduskoolTehnoloogia- ja kaubanduskool
* Daugai kirikDaugai kirik
* DaugaiDaugai

Tuntud elanikke
---------------

* Janina Buzūnaitė-Žukaitienė – Leedu luuletaja

Viited
------

1. ↑  Resident population by city / town at the beginning of the year, vaadatud 12.02.2023.
2. ↑  Gintautas Zabiela. Lietuvos medinės pilys. Vilnius. 1995, lk. 227 (Nr. 13).
3. ↑  Дауги. Географическо-статистический словарь Российской империи, Kd. 2 (Дабанъ — Кяхтинское Градоначальство). СПб, 1865, 15 lk.
4. ↑
5. ↑  "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 1. august 2015. Vaadatud 29. augustil 2018.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Daugai** |

* 
* Linn portaalis Vietoves.lt
**Kollane emajuur** (*Gentiana lutea* L.) on emajuureliste sugukonda emajuure perekonda kuuluv mitmeaastane kuni 140 cm kõrgune rohttaim.

Kasvab 1200–2000 meetri kõrgusel üle merepinna Lõuna-, Kesk- ja Ida-Euroopas. Eesti looduses ei kasva. Droogina kasutatakse juurt ja juurikat. Maitse on mõru.

Botaaniline kirjeldus
---------------------

### Juur

Võimsa juurestikuga taim. Peajuur on paks ja lühike, sellest harunevad lisajuured. Pealt on juur pruun, seest kollane.

### Vars

Varred on püstised, paksud ja silindrilised, seest õõnsad.

### Leht

Emajuure lehed on lihtlehed, nad on varreümbrised, asuvad vaheldumisi. Lehelaba on kujult elliptiline. Leheserv on terve. Lehe pikkus võib ulatuda kuni 30 cm ja laius kuni 15 cm. Lehel on 5–7 tugevat leheroodu. Lehed on sinakasrohelised.

### Õis

Taim hakkab õitsema 3. või 4. eluaastal. Õitsemise aeg on juunist augistini. Õied on kollased ja neid on palju, nad on koondunud varrele mitmekorruseliste männastena. Emajuur on kahesuguline putuktolmleja taim, millel on viis tolmukat ja üks emakas.

### Vili ja seemned

Viljad hakkavad valmima augusti alguses ja valmivad augusti lõpuks või septembri alguseks. Vili on piklik, ühepesaline kupar, kus on palju seemneid. Seemned on väiksed (3 mm), lamedad, piklikud või ümarad, helepruunid.

Droog
-----

Kollase emajuure droogiks on 5–6-aastase taime juure ja juurte tükikesed.Juur kaevatakse välja kevadel või sügisel, puhastatakse mullast, pestakse külma veega ja lõigatakse 15 cm pikkusteks tükkideks. Tükikesed kuivatatakse temperatuuril 45–60 oC. Hoitakse kuivas ja jahedas kohas. Säilivusaeg on 5 aastat.

Keemiline koostis
-----------------

Mõru maitse annavad taimele mõruglükosiidid: amarogentiin, gentsiopikrosiid, svertiamariin ja sverosiid. Taimes leidub veel mono- ja oligosahhariide, puriinalkaloide, ksantoone, triterpeene, eeterlikku õli, pektiine, lima ja vaiku.

Kasutamine
----------

### Kasutamine meditsiinis

Tänu oma mõrule maitsele soodustab seedetegevust ja suurendab isu. Omab ka seenevastast toimet. Aitab võidelda isutuse, lihaselõtvuse, kõhupuhituse, maomahla alahappesuse ja vähese sapinõristusega. Ei tohi kasutada need, kellel on haavandtõbi, maomahla ülihappesus, maopõletik või kõrgvererõhktõbi. On vastunäidustatud ka rasedatele.

### Muu kasutusala

Kasutatakse ka brändi lisandina.

Viited
------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8  Ain Raal (2010). *Maailma ravimtaimede entsüklopeedia*.
2. 1 2 3 4 5 6 7  "Горечавка жёлтая". 2018. Vaadatud 24.04.2018.
3. 1 2 3 4  "Горечавка жёлтая (Gentiana lutea L.)". 2018. Originaali arhiivikoopia seisuga 26.04.2018. Vaadatud 25.04.2018.
4. ↑  "Kollane emajuur Gentiana lutea". Originaali arhiivikoopia seisuga 26.04.2018. Vaadatud 26.04.2018.
5. 1 2 3  Ain Raal (2010). *Farmakognoosia*. Tartu. Lk 319.
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib liigist; perekonna kohta vaata artiklit Merisk (perekond).* |

---

**Merisk** (*Haematopus ostralegus*) on harakasuurune mererannikuid asustav lind. Pesitseb ka Eestis.

Levik
-----

Meriskid omavad ulatuslikku areaali ja mererannikuid asustades on nad levinud suurele osale Euraasia ja Aafrika rannikutest ning paljudes Venemaa paikades pesitsevad nad suviti ka siseveekogude ääres.

Eesti territooriumil on meriskid tavalised keskmise arvukusega haudelinnud, keda kohtab rannikul ja Lääne-Eesti saartel. Meriski pesitsusaegset arvukust hinnatakse 3000 – 4000 paarile.

Elupaigad
---------

Põhilisteks elupaikadeks on vee lähedal paiknevad klibu- ja liivarannikud või madalad rohtunud ning kariloomade poolt kõvaks tallatud rannaäärsed alad.

Meriski munad

Toitumine
---------

Ta toiduks on väikesed molluskid ja vähilised. Ta avab molluskite karbid osavalt oma terava noka abil.

Paljunemine
-----------

Emaslind muneb 2–4 muna, mida ta haub 24–27 päeva jooksul. Pojad lahkuvad pesast umbes 40 päeva vanustena, kui nad on saanud lennuvõimelisteks.

Välimus
-------

Meriskil on mustade sulgedega kaetud pea, kael ja keha ülemine pool ning keha alaosa on valge. Iseloomulikuks on võrdlemisi pikk, kinaveripunane nokk. Jalad on roosakad.

Merisk kaalub tavaliselt 470–560 grammi ja on 40 cm kõrge.

Noor merisk Osmussaarel
Merisk on Fääri saarte rahvuslind.

Viited
------

1. ↑  BirdLife International (2008). *Haematopus ostralegus*. *IUCNi punase nimistu ohustatud liigid*. IUCN 2008.
2. ↑
3. ↑

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Merisk** |

* Merisk andmebaasis eElurikkus Muuda Vikiandmetes

* Meriski liigikirjeldus
* Häälitsus

Pilte
* Pilte looduspilt.ee leheküljel
* Pilt meriskist
**Afyonkarahisari provints** on 1. järgu haldusüksus (provints) Lääne-Türgis. Provintsi keskus on Afyonkarahisar.

Haldusjaotus
------------

* Afyonkarahisari ringkond
* Başmakçı ringkond
* Bayati ringkond
* Bolvadini ringkond
* Çay ringkond
* Çobanlari ringkond
* Dazkırı ringkond
* Dinari ringkond
* Emirdaği ringkond
* Evcileri ringkond
* Hocalari ringkond
* İhsaniye ringkond
* İscehisari ringkond
* Kızılöreni ringkond
* Sandıklı ringkond
* Sinanpaşa ringkond
* Sultandağı ringkond
* Şuhuti ringkond

Viited
------

1. ↑  Population of provinces by years - 2000-2018, vaadatud 9.03.2019.

Välislingid
-----------

* Afyonkarahisari provintsi koduleht (türgi keeles)

Türgi provintsid

Adana **·**  Adıyaman **·**  Afyonkarahisar **·**  Ağrı **·**  Aksaray **·**  Amasya **·**  Ankara **·**  Antalya **·**  Ardahan **·**  Artvin **·**  Aydın **·**  Balıkesir **·**  Bartın **·**  Batman **·**  Bayburt **·**  Bilecik **·**  Bingöl **·**  Bitlisi **·**  Bolu **·**  Burdur **·**  Bursa **·**  Çanakkale **·**  Çankırı **·**  Çorum **·**  Denizli **·**  Diyarbakır **·**  Düzce **·**  Edirne **·**  Elazığ **·**  Erzincan **·**  Erzurum **·**  Eskişehir **·**  Gaziantep **·**  Giresun **·**  Gümüşhane **·**  Hakkâri **·**  Hatay **·**  Iğdır **·**  Isparta **·**  İstanbul **·**  İzmir **·**  Kahramanmaraş **·**  Karabük **·**  Karaman **·**  Kars **·**  Kastamonu **·**  Kayseri **·**  Kilis **·**  Kırıkkale **·**  Kırklareli **·**  Kırşehir **·**  Kocaeli **·**  Konya **·**  Kütahya **·**  Malatya **·**  Manisa **·**  Mardin **·**  Mersin **·**  Muğla **·**  Muş **·**  Nevşehir **·**  Niğde **·**  Ordu **·**  Osmaniye **·**  Rize **·**  Sakarya **·**  Samsun **·**  Şanlıurfa **·**  Siirt **·**  Sinop **·**  Şırnak **·**  Sivas **·**  Zonguldak **·**  Tekirdağ **·**  Tokat **·**  Trabzon **·**  Tunceli **·**  Uşak **·**  Van **·**  Yalova **·**  Yozgat
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel on kalapüügivahendist, teiste tähenduste kohta vaata artikleid hüdrograafiline traal, traal (kabe) ja miinitraal.* |

---

Traali väljatõmbamine koos saagiga
**Traal** (inglise keeles *trawl*) ehk **traalpüünis** on kalapüügivahend, mis meenutab kujult lahtise avaga võrkkotti.

Püügiviis
---------

Püünist ennast nimetatakse traalnoodaks ja seda veetakse laevade järel. Traalnoot on laeva külge kinnitatud vaierite abil. Laevu, mis on kohandatud kala püüdmiseks traali abil, nimetatakse traaleriteks. Kala püüdmist traali abil nimetatakse traalimiseks.

Kasutatakse muudetava püügisügavusega traale, põhjatraale ja sügavtraale.

Määratlus
---------

Traalpüüniste määratlus ja kasutamine on Eestis sätestatud Kalapüügieeskirjaga.

Lubatud traalpüünised on: traalnoot; põhjatraalnoot, pelaagiline traalnoot ja agariku tragi.

Keskkonnakaitse
---------------

Keskkonnakaitsjad kritiseerivad traalimist sellepärast, et esiteks kahjustavad põhjatraalid merepõhja ja teiseks puudub traalimisel selektiivsus: kinni püütakse kõik, mis traali satub, ja kui kala juba talle ebasoodsas piirkonnas on, siis tal praktiliselt puuduvad võimalused traalist pääseda. Kinni püütakse nii täiskasvanud kui alamõõdulised, nii soodsas seisundis kui ohustatud liikidesse kuuluvad kalad. Sellepärast on traalimine enamikus riikides rangelt reguleeritud.

Ajalugu
-------

Viited
------

1. 1 2 3  Tehnikaleksikon, lk. 523
2. ↑  "Kalapüügieeskiri" 16.06.2016. § 9.1

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Trawling** |

* Traalpüünised
* Kalapüügieeskiri
**Sakura** on linn Jaapanis Chiba prefektuuris. Linn asub 40 kilomeetri kaugusel Tōkyō kesklinnast ja 15 kilomeetri kaugusel Narita lennujaamast. 2022. aasta seisuga elas linnas 171 747 elanikku.

Loodus
------

Sakura asub Chiba prefektuuri põhjaosas Shimōsa lavamaal. Linna põhjaküljel asub Inba järv, millesse suubub neli jõge. Linnas on rohkelt rohealasid, matkaalasid ja parke.

Transport
---------

Sakura linna läbib kaks raudteeliini:

* Jaapani idaraudtee (JR) Nartita ja Sōbu liin, peatusega Sakura
* Keisei elektriraudtee Keisei liin peatustega Shizu, Yūkarigaoka, Keisei-Usui, Keisei-Sakura, Ōsakura

Linnas asub ka Yamaman Yūkarigaoka monorelsstee ringliin.

Sakura linna monorelsstee mootorvagun

Sümbolid
--------

Sakura linna embleemil on kujutatud hobuserauakujuliste lehtedega Jaapani kirsipuu (sakura) õit. Hobuserauakujulised lehed sümboliseerivad Sakura linna elanike kindlameelsust panustada oma linna jätkuvasse kasvu. Linna tunnuspuu on kirsipuu (sakura) ja tunnuslill on Jaapani iiris.

Vaatamisväärsused
-----------------

Sakura linnas asuv tuulik De Liefde
Sakura linnas on säilinud Edo-aegset arhitektuuri, mis on võetud muinsuskaitse alla. Linnas asuvad Jaapani ajaloomuuseum ja Sakura linna kunstimuuseum.

1994. aasta sügisel avati linna 40. aastapäeva tähistamiseks tuulik De Liefde. Välimuselt on tuulik identne Hollandi tuulikutega, kuna selle projekteeris ja ehitas Hollandi firma. Tuulik on nimetatud esimese Jaapanisse jõudnud Hollandi laeva järgi ning sümboliseerib Jaapani ja Hollandi sõprussidemeid.

Viited
------

1. 1 2 3  "佐倉市の紹介".
2. ↑  "佐倉市人口の推移" (jaapani). Vaadatud 22.09.2022.
3. ↑  "JR東日本：【佐倉駅】" (jaapani).
4. ↑  "京成電鉄【京成佐倉駅】" (jaapani).
5. ↑  "山万ユーカリが丘線運行情報".
6. ↑  "「北総四都市江戸紀行」日本遺産に認定！". Vaadatud 23.09.2022.
7. ↑  "佐倉市の有形文化財" (jaapani). Originaali arhiivikoopia seisuga 23.09.2022. Vaadatud 23.09.2022.
8. ↑  "Introduction To The National Museum of Japanese History" (inglise).
9. ↑  "この美術館について" (jaapani). Vaadatud 23.09.2022.
10. ↑  "オランダ風車「リーフデ」" (jaapani). Originaali arhiivikoopia seisuga 23.09.2022. Vaadatud 23.09.2022.
Terastraadi vihid laoplatsil
Okastraat
**Traat** on pikk, peen ja painduv, enamasti paljassooneline metalltoode, mida saab kerida hasplile, poolile või trumlile.

Tavaliselt toodetakse ümmarguse, nelinurkse, kuusnurkse, ovaalse, kolmnurkse vms ristlõikega traati, mille läbimõõt on kuni 12 mm.

Tootmine
--------

Traati läbimõõduga üle 8,0 mm toodetakse kuumvaltsimise teel. 0,002–8,0 mm läbimõõduga traadid tõmmatakse enamasti tõmbepingis külmtõmbamise teel kuumvaltsitud suurema läbimõõduga traadist. Alla 0,002 mm läbimõõduga traat ümbritsetakse tõmbamisel (katkemise vältimiseks ja libisemise parandamiseks) poolsula klaasikihiga. 
Traati toodetakse terasest, vasest, alumiiniumist ja muudest metallidest või nende sulamitest.

Mingist metallist valmistatud traat võib olla kaetud teise metalli kihiga. Sellist traati nimetatakse bimetalltraadiks.

Traadi kasutamine
-----------------

Terastraati kasutatakse trosside, võrkude ja kinnitusvahendite tootmisel, ehitussarruste sidumisvahendina, samuti paljude muude toodete lähtematerjalina.

Vasest, alumiiniumist, volframist ja niklisulameist valmistatud traati kasutatakse elektrijuhtmete ja -mähiste valmistamiseks elektrotehnikatööstuses ja mujal.

Kullast, hõbedast, plaatinast ja muudest väärismetallidest traati kasutatakse elektroonikatööstuses, laborites, ehtetööstuses jm.

Vaata ka
--------

* Okastraat
* Takistustraat
Christine Buchholz (2013)
**Christine Buchholz** (sündinud 2. aprillil 1971 Hamburgis) on Saksa vasakpoolne poliitik.

Christine Buchholz lõpetas gümnaasiumi 1990. aastal. Ta õppis aastatel 1991–1998 Hamburgi Ülikoolis poliitikateadusi, kasvatusteadusi, religiooni ja sotsiaalteadusi. 

Aastatel 1995–2005 töötas ta puuetega inimeste abistajana, 2002–2005 ja 2007–2009 tegi kaastööd ajakirjandusväljaannetele. 2005–2006 oli ta Vasakfraktsiooni teaduslik kaastöötaja. 

2009. aastast on ta Saksamaa Liidupäeva liige.

Aastatel 1994–1999 oli Christine Buchholz Saksamaa Sotsiaaldemokraatliku Partei liige. 2004. aastal astus ta Töö ja Sotsiaalse Õigluse Parteisse (WASG), mis 2007. aastal ühines Demokraatliku Sotsialismi Parteiga Vasakparteiks (Die Linke). Christine Buchholz kuulub partei vasakpoolsesse tiiba.

Viited
------

1. ↑  Christine Buchholz, Die Linke. Freiberufliche Redakteurin, wissenschaftliche Mitarbeiterin Deutscher Bundestag
2. ↑  Christine Buchholz Die Linke im Bundestag
3. ↑  Linken-Abgeordnete fordert Solidarität ohne Luftschläge Spiegel Online, 11. oktoober 2014

Välislingid
-----------

* Christine Buchholzi koduleht
Udria maastikukaitseala
**Udria maastikukaitseala** asub Ida-Viru maakonnas Narva-Jõesuu linnas Perjatsi, Pimestiku Udria ja Meriküla maadel ning lahustükiga Arumäe külas. Kaitseala suurus on 375 hektarit ning jääb Perjatsi oja ja Narva-Jõesuu linna vahele pikki mereranda.

Ajalugu
-------

Udria ala on osaliselt kaitse all juba alates 1939. aastast, mil tähelepanu alla võeti Udria kivikülv, hiljem ka rahnud. 1986. aastal moodustati seal *Utria jõe oru ja parkmetsa kaitseala*, pindalaga 9 hektarit.

Praegune staatus ja piirid on aastast 2007. Kaitseala on jagatud neljaks sihtkaitsevööndiks ja kaheks piiranguvööndiks.

Kaitsealal kaitstakse pangametsa, parki, klinti koos klindiastangute ja pankadega (Pimestiku pank, Udria pank koos Utria kõrgekalda ja Utria savikaldaga, Meriküla pank), rusukaldeid, rannavalle, pangaalust kooslust, püsitaimestikuga liivarandu ja metsastunud luiteid, vanu laialehelisi ning jääraku metsi, Utria ürgorgu ja selles voolavat Udria oja koos Utria joaga ja rändrahnudest mandrijää poolt mahajäetud kivikülve.

Kaitsealune taimeliik on mets-kuukress.

Kaitseala sisse jäävad ka I. aastatuhande esimesest (Papikivik) ja teisest poolest pärinevat neli kivikalmet.

Vaata ka
--------

* Udria
* Utria juga
* Utria dessant
* Utria kivikülv
* Udria oja
* Utria pank
* Utria savikallas
* Vaivara klindilõik
Viimased sündmused maailmas • Aastate loend • Aasta päevad

◄ |
2. aastatuhat eKr |
**1. aastatuhat eKr** |
1. aastatuhat |
►  

◄ |
6. sajand eKr |
5. sajand eKr |
**4. sajand eKr** |
3. sajand eKr |
2. sajand eKr |
►   

390. aastad eKr |
380. aastad eKr |
370. aastad eKr |
360. aastad eKr |
350. aastad eKr |
340. aastad eKr |
330. aastad eKr |
320. aastad eKr |
310. aastad eKr |
300. aastad eKr



**4. sajand ekr** ehk **IV sajand** **eKr** ehk **e.m.a.** oli neljas sajand enne kristlikku ajaarvamist, mis algas 1. jaanuaril 400 eKr ja lõppes 31. detsembril 301 eKr.

Sündmused
---------

* ...

Inimesed
--------

* ...

Avastused, leiutised ja uuendused
---------------------------------

Kümnendid ja aastad
-------------------

400. aastad eKr: 400 eKr

390. aastad eKr: 399 eKr, 398 eKr, 397 eKr, 396 eKr, 395 eKr, 394 eKr, 393 eKr, 392 eKr, 391 eKr, 390 eKr

380. aastad eKr: 389 eKr, 388 eKr, 387 eKr, 386 eKr, 385 eKr, 384 eKr, 383 eKr, 382 eKr, 381 eKr, 380 eKr

370. aastad eKr: 379 eKr, 378 eKr, 377 eKr, 376 eKr, 375 eKr, 374 eKr, 373 eKr, 372 eKr, 371 eKr, 370 eKr

360. aastad eKr: 369 eKr, 368 eKr, 367 eKr, 366 eKr, 365 eKr, 364 eKr, 363 eKr, 362 eKr, 361 eKr, 360 eKr

350. aastad eKr: 359 eKr, 358 eKr, 357 eKr, 356 eKr, 355 eKr, 354 eKr, 353 eKr, 352 eKr, 351 eKr, 350 eKr

340. aastad eKr: 349 eKr, 348 eKr, 347 eKr, 346 eKr, 345 eKr, 344 eKr, 343 eKr, 342 eKr, 341 eKr, 340 eKr

330. aastad eKr: 339 eKr, 338 eKr, 337 eKr, 336 eKr, 335 eKr, 334 eKr, 333 eKr, 332 eKr, 331 eKr, 330 eKr

320. aastad eKr: 329 eKr, 328 eKr, 327 eKr, 326 eKr, 325 eKr, 324 eKr, 323 eKr, 322 eKr, 321 eKr, 320 eKr

310. aastad eKr: 319 eKr, 318 eKr, 317 eKr, 316 eKr, 315 eKr, 314 eKr, 313 eKr, 312 eKr, 311 eKr, 310 eKr

300. aastad eKr: 309 eKr, 308 eKr, 307 eKr, 306 eKr, 305 eKr, 304 eKr, 303 eKr, 302 eKr, 301 eKr
**Peeter Võsa** ehk Võsa-Pets (sündinud 28. detsembril 1967 Tallinnas) on endine eesti teleajakirjanik ja poliitik, XII Riigikogu liige. Tema juhitud saated on "Võsareporter", "Politseinädal", "Kriminaalkroonika", "Politseikroonika", "Baar", "Saaga", "Võimalik vaid Eestimaal" .

Ta on kuulunud Isamaa ja Res Publica Liidu ridadesse ja Keskerakonda. 2014. aastal süüdistati Keskerakonna fraktsiooni liiget Peeter Võsa rassismis ja ta saadeti partei aukohtu ette. Samal aastal avaldas Võsa arvamust, et Eesti poliitika on räpasem, kui ta oletas. 

Võsa on paistnud silma värvikate ja rahvalike sõnavõttudega. Nii on ta immigratsiooni ja pagulaste teemal ütelnud: "Igatahes, olge valmis – mustmiljon hämarat tegu võib olla meie poole teel. Praegu on need plaanid kõik veel võib-olla peidus hallides ajurakkudes pruunide silmade taga mustade mõtete laekas."

Tuntuse tipus on politsei teda korduvalt kainenema viinud ja ta on joobes peaga avalikes kohtades vahele jäänud.

2018. aasta intervjuus rääkis Võsa-Pets "Reporterile" oma uuest raamatust "Kadunud Eesti", milles käsitletakse "Politseikroonika" aegseid lugusid, ehk teisisõnu kirjutas Võsa prostituutidest ja politseist.

Alates 2022. aasta märtsist juhib ta saadet Võsavinkel.

Haridus
-------

Peeter Võsa on lõpetanud Tallinna 43. Keskkooli. 2009. aastast õpib ta Tallinna Tehnikaülikoolis haldusjuhtimist.

Osalemine valimistel
--------------------

| Valimine | Vald/linn | Ringkonna number | Nimekiri | Kandidaadi number | Tulemus | Kas osutus valituks |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| KOV 2005 | Tallinna linn | 3 | Erakond Isamaaliit | 833 | 203 | ei |
| RK 2007 |  | 9 | Eesti Keskerakond | 295 | 3694 | ei |
| KOV 2009 | Rakvere linn | 1 | Eesti Keskerakond | 254 | 582 | jah |
| RK 2011 |  | 6 | Eesti Keskerakond | 656 | 1936 | jah |
| RK 2015 |  | 6 | Eesti Keskerakond | 789 | 1235 | ei |
|

Isiklikku
---------

Peeter Võsa on vallaline, tal on poeg ja tütar.

Viited
------

1. ↑  19. mai, Facebook. *Cit. via*: "Märgatud rassisti. Ojuland, Helme, Võsa, Pullerits ja teised" Eesti Ekspress, 5. august 2015

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Tsitaadid Vikitsitaatides: **Peeter Võsa** |

* Peeter Võsa Riigikogu kodulehel
* Peeter Võsa lõpetab politseisaate juhtimise
* Joobes telemeest Peeter Võsa peksti ja rööviti
* Peeter Võsa "arenes" Keskerakonda
* Politsei võttis kinni purjus Võsareporteri
* Karoliina Vasli. Vaataja valik: Kersna saade põrus Õhtuleht, 10. jaanuar 2009
* Argo Ideon. Kuidas Peeter Võsa saab olla Rakvere linnapea kandidaat? Eesti Ekspress, 15. jaanuar 2009
* Skandaalne Peeter Võsa valiti Keskerakonna osakonnajuhiks ERR, 27. veebruar 2009