recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Launkalne** (vanasti ka **Launkalns**) on küla (*vidējciems*) Lätis Smiltene piirkonnas, Launkalne valla halduskeskus. Launkalne asub piirkonna keskusest Smiltenest 18 ja Riiast 118 kilomeetri kaugusel merepinnast 185 meetri kõrgusel. 

Lisaks vallavalitsusele on külas veel algkool, rahvamaja, raamatukogu ja postkontor. Launkalnes asuvad Launkalne ja Launkalnes skola bussipeatus.

Küla on esimest korda mainitud 1584. aastal, mil see asus Kapeņkalnsi katoliku kabeli juures. Arvatakse, et selle nimi tuleneb osaliselt eesti keelest, *kalns* tähendab läti keeles mäge ja nimetus oleks olnud siis *mäest lõunas*. Hiljem asus seal Launkalne mõisa (*Launekaln*) hoonetekompleks, mille juurde kujunes ka praegune küla. Nõukogude ajal asus seal sovhoosi Launkalne keskasula. 

2016. aastal oli külas 179 elanikku, 2019. aastal 169.

Viited
------

1. ↑  Läti Ruumiandmete Agentuur
2. ↑  Latvijas ceļu karte. Mērogs 1:200 000. Šoseju un zemesceļu departaments. 1940. Rīga
3. ↑  Smiltenes novads
4. ↑  Autotransporta direcija
5. ↑  Latvijas pagasti. Enciklopēdija. Rīga : A/S Preses nams. 2001—2002. ISBN 9984-00-412-0.
6. ↑  64-Smiltene. Ģeodēzijas-topogrāfijas daļas 1926. gada izdevums
7. ↑  Vietvārdu datubāze

| * v
* r
Launkalne valla asulad |
| --- |
| 
**Launkalne** **·**  Mežmuiža **·**  Saltupi **·**  Silva |
**Vihterpalu jõgi** (ehk *Änglema jõgi*) on jõgi Harjumaal Lääne-Harju vallas Hatu, Vihterpalu, Vilivalla ja Änglema külas ning Läänemaal Lääne-Nigula vallas Hindaste, Variku, Jaakna, Keedika, Piirsalu, Rõuma, Seljaküla ja Vidruka külas ning Risti alevikus.

Lisajõed:

1. Palderma kraav (suubumine paremalt, 36,1 km Vihterpalu jõe suudmest),
2. Hardu peakraav (vasakult, 31,1 km suudmest),
3. Põlendmaa kraav (vasakult, 24,9 km suudmest),
4. Piirsalu jõgi (paremalt, 17,3 km suudmest),
5. Metslõugu oja (paremalt, 12,8 km suudmest),
6. Sooltsu kraav (vasakult, 9,1 km suudmest),
7. Hatu peakraav (paremalt, 8,9 km suudmest),
8. Pae kraav (paremalt, 8,6 km suudmest),
9. Vädama oja (vasakult, 5,9 km suudmest).

Jõe lähe on Palivere-Risti vallseljaku põhjanõlval. Jõgi läbib Läänemaa Suursoo maastikukaitseala. Vihterpalus, Puuna silla lähistel on Vihterpalu hüdromeetriajaam.

Jõe ülemjooks on Läänemaal, alamjooks Harjumaal. Keskjooksul voolab jõgi läbi Suursoo. Praeguse Hatu küla piires on kunagi olnud jõel ainulaadne ligi meetri kõrgune Mannaru juga, mille moodustas turbaastang. Vihterpalus jääb jõe vasakkaldale Vihterpalu mõisa park. Jõgi suubub Kurkse väina edelaosas Vihterpalu lahte.

Kaladest leidub jões haugi, jõeforelli, ahvenat, särge, lepamaimu, viidikat, trullingit, lutsu ja ogalikku. Merest käivad jões kudemas lõhi, meriforell ja vimb.

Jõgi on avalik veekogu, mille piiranguvöönd on 100 m. Jõe vett kasutab majanduslikult (vee erikasutusloaga) Risti Vallavalitsus.

Vihterpalu jõe keskkonnaregistri kood on VEE1101700.

Viited
------

1. 1 2  Vihterpalu jõgi. Keskkonnaregister, vaadatud 28.03.2022.
2. 1 2 3 4  Arvi Järvekülg. Eesti jõed, Tartu 2001.
Tšita oblasti lipp
**Tšita oblasti lipp** on Venemaa haldusüksuse Tšita oblasti lipp.

Ametlikult võeti lipp kasutusele 21. detsembril 1995.

Lipu autor on Leonid Kuleš.

### Lipu kirjeldus

Tšita oblasti lipp on ristkülikukujuline kangas, mis on jagatud horisontaalselt kaheks väljaks, ülemine on roheline ja alumine punane. Kanga vardapoolses osas on aga kollane võrdhaarne kolmnurk, mille kaks tippu on lipu nurkades.

Lipu laiuse ja pikkuse suhe on 2:3.

### Sümbolite tähendused

Lipu värvid pärinevad Tšita oblasti vapilt. Punase ja rohelise kombinatsioon sümboliseerib oblasti paiknemist piiriääres ning kollane Baikali-taguseid kasakaid, kes juba ammusest ajast on kaitsnud Venemaa idapiiri. Peale selle annavad need värvid edasi ka oblasti looduse iseärasusi: kollane – ääretu stepp, roheline – taiga rikkaliku loomariigiga ning punane – regiooni maapõue.

Värvidele on antud ka heraldilised tähendused: kollane – rikkus ja õiglus, roheline – lootus, rõõm ja küllust ning punane – mehisus ja julgus.

Vaata ka
--------

* Tšita oblasti vapp

Välislingid
-----------

* Riiklik sümboolika: Tšita oblast - Tšita (*vene keeles*)
* Tšita sümboolika Venemaa heraldikaliidu kodulehel (*vene keeles*)
Petra Kelly (1987)
Petra Kelly (1982)
**Petra Karin Kelly** (sünninimi **Petra Karin Lehmann**; 29. november 1947 Günzburg – tõenäoliselt 1. oktoober 1992 Bonn) oli Saksa poliitik ja aktivist.

Petra Kelly sündis saksa vanemate lapsena. Isa lahkus perekonna juurest kui Petra oli seitsmeaastane. Ta ema abiellus USA ohvitseri John E. Kellyga ja ka tütre perekonnanimi muudeti ära. 1960. aastal asusid nad elama Ameerika Ühendriikidesse. 

1966. aastal lõpetas Petra Kelly keskkooli, misjärel ta õppis kuni 1970. aastani Washingtonis Ameerika Ülikoolis poliitikateadusi. Ta osales üliõpilasliikumises ja võttis 1968. aastal osa Robert Kennedy ja Hubert Humphrey presidendivalimiskampaaniast. 

1970. aastal pöördus Petra Kelly Euroopasse tagasi. 1970–1971 õppis ta Amsterdami Ülikoolis poliitikateadusi ja omandas 1971. aastal magistrikraadi. 1972–1982 töötas ta Brüsselis Euroopa Komisjonis ja osales samaaegselt ka saksa rahuliikumises, keskkonnkaitseliikumises ja inimõiguste alases tegevuses. 

1979. aastal astus ta Saksamaa Sotsiaaldemokraatlikust Parteist välja. 1979. aastal oli Petra Kelly üks saksa roheliste erakonna Liit 90/Rohelised asutajatest. 1983–1990 oli ta Saksamaa Liidupäeva liige. 23. märtsist 1980 kuni 1982. aasta novembrini oli ta üks kolmest erakonna Liit 90/Rohelised esimehest.1991. aasta aprillis kandideeris ta erakonna Liit 90/Rohelised esimeheks, kuid ei osutunud valituks.

Poliitikast lahkumise järel elas Petra Kelly avalikkusest tagasi tõmbununa. 19. oktoobril 1992 leidsid politseinikud Petra Kelly ridamajakorterist Bonnis Kelly ja tema elukaaslase Gert Bastiani kuulihaavadega surnukehad. Kriminaaluurimisel jõuti järeldusele, et Bastian laskis kõigepealt maha Petra Kelly ja seejärel enda. Kuid on ka oletatud, et tegemist võis olla poliitiliselt motiveeritud mõrvadega.

Viited
------

1. ↑  Petra Kelly 1947–1982 Lebendiges Museum Online
2. ↑  Federal Republic of Germany. Ministries, political parties, etc. rulers.org
3. ↑  Petra Kelly 1947-1992 / Biografie Dieter Wunderlich
4. ↑  Das Leben der Petra Kelly Der Standard, 1. oktoober 2010
5. ↑  Mark Hertsgaard. MotherJones JF93: Who killed Petra Kelly? Mother Jones
6. ↑  Petra Kelly und Gert Bastian : Im Oktober 1992 im Haus, in dem sie lebten, unter ungeklärten Umständen zu Tode gekommen Arbeiterfotografie
**Paul Reeveer** (5. mai 1918 Emmaste vald – 17. juuli 1978 Tallinn) oli eesti raamatu- ja kirjakunstnik.

Õppis kõrgemas kunstikoolis 1935–1939. Teises maailmasõjas osales suurtükiväe topograafina. Tegi rindejoonistusi, mis avaldati 1973. aasta raamatus "Eesti kunstnike rindevihikud".

Pärast sõda olid tema loominguks auaadressid, raamatukujundused, plakatid, eksliibrised ja tarbegraafika. Viljeles ka kirjakunsti, harrastas gooti kirja ja antiikvat ja lõi ruunikirja alusel algupärase hübriidkirja. Raamatutest kujundas näiteks "Dekameroni", Shakespeare'i "Kogutud teosed" ja 1963. aastal ilmunud "Eesti graafika".

Viited
------

1. 1 2  "PAUL REEVEER". Sirp ja Vasar. 21.07.1978. Lk 15. Vaadatud 01.07.2018.
2. 1 2 3  "Kultuurilooline haud (Kunstnik)". Haudi. Kalmistute register. Originaali arhiivikoopia seisuga 1.07.2018. Vaadatud 01.07.2018.

Välislingid
-----------

* Paul Reeveeri portree, 1961. aasta
* Foto: Paul Reeveer 1974. aastal
* Paul Reeveeri hauaplatsi asukoht Tallinna metsakalmistul
Guangxi tšuangid
**Tšuangid** (tšuangi keeles *bouxcuengh*) on Hiina rahvas ja Guangxi põlisrahvas, kellest enamik elab Hiinas Guangxi Tšuangi autonoomses piirkonnas.

Arv
---

Tšuangide üldarv on 18 540 000 (2010), Neist elab Guangxi Tšuangi autonoomses piirkonnas 15 640 000 ja Yunnanis 1 620 000. Tšuange elab ka Hiinas Guangdongis, Guizhouis, Hainanis, Hunanis, Hebeis, Fujianis ja mujal. 2000. aasta rahvaloendusel loendati Hiinas 16 187 163 tšuangi, neist 14 207 143 elas Guangxis, 1 144 021 Yunnanis, 570 200 Guangdongis, 52 065 Guizhoues, 50 507 Hunanis, 23 559 Hunanis, 20 832 Hebeis, 18 998 Zhejiangis, 10 818 Fujianis, 8934 Jiangsues, 7824 Hubeis, 7322 Pekingis, 6905 Sichuanis ja 5642 Xinjiangis.

Keel
----

Tšuangid kõnelevad kami-tai keelte hulka kuuluvat tšuangi keelt. Keelel on mitu murret.

Religioon
---------

Muistsed tšuangi ideogrammid Yunnani Rahvuste Muuseumis hoitavas käsikirjas
Enamik tšuange on budistid või taoistid, ent on ka moismi järgijaid. Moism sisaldab esivanematekultust, maagiat, totemismi ja keerukat mütoloogiat.

Elatis
------

Tšuangid elavad troopilises vihmametsas, nende traditsiooniline tegevusala oli põllumajandus.

Tuntud tšuange
--------------

* Madame Xian, muistne tšuangi kangelane
* Nong Zhigao, muistne tšuangi kangelane
* Xiao Chaogui, muistne tšuangi kangelane
* Shi Dakai, muistne tšuangi kangelane
* Wei Changhui, muistne tšuangi kangelane
* Wei Baqun, väejuht
* Huang Xianfan, antropoloog, pedagoog ja ajaloolane
* Wei Quiqing, väejuht
* Li Ning, võimleja

Vaata ka
--------

* Bagui koolkond

Viited
------

1. ↑  Hiina valitsuse statistika

Välislingid
-----------

* hiina:Tšuangi muuseum
* inglise:Yunnani tšuangid
**Paul Ottokar Theodor Hirsch** (17. jaanuar 1847 Pöide – 16. aprill 1902 Harju-Madise) oli Eesti vaimulik.

Õppis aastatel 1858–1864 Tartus gümnaasiumis. Tartu Ülikooli usuteaduskonnas õppis ta aastatel 1865–1869. Oli seejärel Liivimaal koduõpetaja. Ordineeriti 6. veebruaril 1872 Tartus õpetajaks.

Oli aastatel 1872–1879 õpetaja Rožištše (ka Roshischtsche) koguduses Volõõnias (Volõõnia sakslaste pastor) Ukrainas, 1879–1902 (valiti 24. märtsil 1879, introdutseeriti 3. juunil 1879) Harju-Madise koguduse õpetaja ning 1901–1902 Lääne-Harju praostkonna praost.

Isiklikku
---------

Tema isa Paul Eduard Hirsch oli Pöide ja Palamuse koguduse õpetaja, vanaisa Eduard Johann Assmuth oli Torma Maarja koguduse õpetaja. Tema onu Alexander Carl Woldemar Assmuth oli Harju-Risti koguduse ja Tallinna Jaani koguduse II pihtkonna õpetaja. Tema onu Gustav Hirsch oli Venemaa keisri õukonna meedik (tänu keisri ihuarsti Philipp Karelli eestkostele).

Viited
------

1. ↑  Erik Amburger "Die Pastoren der evangelischen Kirchen Rußlands" vom Ende des 16. Jahrhunderts bis 1937 Ein biographisches Lexikon Institut Nordostdeutsches Kulturwerk Martin Luther Verlag 1998
2. ↑  Die Pastoren des Konsistorialbezirk Estland 1885-1919. Böhlau Verlag Köln Wien
3. ↑  Liivi Aarma Põhja-Eesti vaimulike lühielulood 1525-1885 Tallinn 2007
4. ↑  Die evangelischen Prediger Livlands bis 1918. Böhlau Verlag Köln, Wien 1977

Välislingid
-----------

* Paul Ottokar Theodor Hirsch Eesti biograafilises andmebaasis ISIK
**Paul Reim** (13. veebruar 1901 Kooraste vald, Võrumaa – 24. aprill 1942 Sosva, Sverdlovski oblast) oli eesti metsateadlane.

Elulugu
-------

Paul Reim oli vallasekretär poeg.

Õppis Võrus ja Tartus, sooritas küpsuseksami 1920 Tartu Õpetajate Seminari juures küpsus- ja täienduseksamite komisjonis. Lõpetas 1924 TÜ; metsandusmagister (1927, Helsingi Ülikool), väitekiri "Tutkimuksia haavan siemenista"; metsandusdoktor (1929, TÜ), väitekiri "Haava paljunemisbioloogia Eestis ja Soomes kogutud uurimisainestiku valgusel". Osales 1918–1919 Vabadussõjas. Täiendas end stipendiaadina 1926–1928 Helsingi Ülikoolis. Oli 1923–1926 ja 1928 TÜ metsakasvatuskabinetis nooremassistent, 1929–1934 Voltvetis metsaülem ja metsakooli õpetaja, 1934–1936 Pärnus metsatööriistade töökoja omanik, 1936–1939 Audrus metsaülem, 1939–1941 Tihemetsa Metsatehnikumi direktor. 1941 arreteeriti ja 1942 hukati. Akadeemilise Metsaseltsi asutajaid (1922).

Teadustöö
---------

Uurimisvaldkond: metsataimlamajanduse, metsakasv, Eesti metsapoliitika ja ökonoomika, metsakultuurid, -tööriistad, -töövõtted, metsabioloogia. 70 teadustrükist, sh 10 raamatut ja lühimonograafiat.

Teoseid
-------

* Lõuna-Eesti tamme kultuurid. // TÜ metsandusosk toim 3. Tartu, 1924
* Metsade majanduslik tähtsus Eestis. // TÜ metsandusosakonna toim 14. Tartu, 1929
* Haava paljunemis-bioloogia. // TÜ metsandusosakonna toim 16. Tartu, 1930
* Katsete tulemusi ja tähelepanekuid Voltveti katsemetskonnast 1929.–1934. // Katsemetskondade teated nr. 1. Tallinn, 1935
* Metsamajandus Eestis. Tallinn, 1937.

Viited
------

1. 1 2 3 4  Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide

Kirjandus
---------

* Eesti avalikud tegelased. Trt, 1932, 267–268
* EE 14, 420
* Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918–1944. I–III. Trt, 1994, II, 39
* Eesti Üliõpilaste Selts 1919–1940. Biograafilised andmed. Stockholm, 1984, 112–113
* Esimene magister rerum forestalium Paul Reim. // Eesti Mets (1927) 9, 186–187
* Tuiskvere, B. Dr. rer. for. Paul Reim. Eluloolisi andmeid. // EME (1957) 25, 3–7
* M. R. Ta armastas Eestit ja Eesti metsa. // EME (1957), 25, 7–13
* Margus, M. A. Raukase mälestusi Paul Reimist. // Mets ja Puu (1991) 5, 8–11
* Meikar, T. Paul Reim – metsanduse suurkuju. // Eesti Mets (1991) 5, 11–16
* Kask, P. (koost). Paul Reim. Eesti metsanduse suurmehed. Võru, 2001.
* *Eesti teaduse biograafiline leksikon.* 3. köide: *N–Sap* TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013

 *Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.*
Ádám Lang (2022)
**Ádám Lang** (sündinud 17. jaanuaril 1993 Veszprémis) on Ungari jalgpallur, kes mängib keskkaitsjana Küprose kõrgliiga klubis Omonia ja Ungari jalgpallikoondises.

Ta alustas klubikarjääri kodulinna klubis FC Veszprém. Ungari kõrgliigas debüteeris ta hooajal 2012–13 Győri meeskonnas ning tuli samal hooajal klubiga Ungari meistriks. Aastatel 2015–2016 mängis ta Ungari kõrgliiga klubis Videoton.

2016. aasta septembris liitus ta Prantsusmaa kõrgliiga klubiga Dijon. Hooaja 2017–18 teises pooles oli ta Dijonist laenul Prantsusmaa esiliiga klubis Nancy. Hooajal 2018–2019 mängis ta Rumeenia klubis CFR Cluj ning tuli samal hooajal klubiga Rumeenia meistriks. Alates hooajast 2019–20 on ta mänginud Omonias.

Ungari jalgpallikoondises debüteeris Lang 22. mail 2014 sõprusmängus Taani vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 13. novembril 2016 MM-i valikmängus Andorra vastu. Ungari koondisse on ta kuulunud 2016. ja 2021. aasta Euroopa meistrivõistlustel.

Saavutused
----------

Győr
* Nemzeti Bajnokság I: 2012–13
* Szuperkupa: 2013
* Ungari karikas: Teine koht 2012–13

Videoton
* Szuperkupa: Teine koht 2015

CFR Cluj
* Liga I: 2018–19
* Supercupa României: 2018

Omonia
* Küprose kõrgliiga: 2020–21

| * v
* r
Ungari koondis  –  UEFA Euro 2016 |
| --- |
| 

* 1 Király
* 2 Lang
* 3 Korhut
* 4 Kádár
* 5 Fiola
* 6 Elek
* 7 Dzsudzsák (c)
* 8 Nagy
* 9 Szalai
* 10 Gera
* 11 Németh
* 12 Dibusz
* 13 Böde
* 14 Lovrencsics
* 15 Kleinheisler
* 16 Pintér
* 17 Nikolić
* 18 Stieber
* 19 Priskin
* 20 Guzmics
* 21 Bese
* 22 Gulácsi
* 23 Juhász
* Treener: Storck

 | Ungari |

| * v
* r
Ungari koondis  –  UEFA Euro 2020 |
| --- |
| 

* 1 Gulácsi
* 2 Lang
* 3 Kecskés
* 4 At. Szalai
* 5 Fiola
* 6 Orbán
* 7 Négo
* 8 Nagy
* 9 Ád. Szalai (c)
* 10 Cseri
* 11 Holender
* 12 Dibusz
* 13 Schäfer
* 14 Lovrencsics
* 15 Kleinheisler
* 16 Gazdag
* 17 R. Varga
* 18 Sigér
* 19 K. Varga
* 20 Sallai
* 21 Botka
* 22 Bogdán
* 23 Nikolić
* 24 Schön
* 25 Hahn
* 26 Bolla
* Treener: Rossi

 | Ungari |
**Reiki** on jaapanlase Mikao Usui poolt 20. sajandi algul välja töötatud vaimne tehnika, mis selle praktiseerijate väitel aitab parandada inimese vaimset ja füüsilist seisundit nn energia(te)ga manipuleerimise abil käte pealepanemise teel. Usui kinnitusel oli ta ravivõime saanud Kurama mäel mediteerides. Arvatakse ka, et ta taasavastas reiki vanu sanskritikeelseid tekste uurides. 

  
Sõna reiki tuleneb hiinakeelse sõna *língqì* (靈氣) jaapanikeelsest hääldusest (霊気: *reiki*; *rei* tähendab vaimu ja *ki* energiat või väge). Eesti keelde on see sõna tulnud jaapani keelest inglise keele vahendusel ning mõnikord kasutatakse ka inglise keeles levinud pseudotransliteratsiooni ("*universal life energy*") otsetõlget "universaalne eluenergia".

On mitmeid Reiki koolkondi, mis jagunevad üldplaanis kaheks: traditsioonilised Jaapani Reiki koolkonnad ja Lääne Reiki koolkonnad. 
  
Üldiselt usutakse, et reikiravija on vahendajaks reikienergiale ning see väljub tema peopesade kaudu abivajajasse, kusjuures tegu on nn intelligentse energiaga, mis ise teab, kuidas ravitavat on vaja mõjutada. Levinud on ka seisukoht, et reikiravijaks saamiseks tuleb eelnevalt läbida teatud pühitsusprotsess.

Reikiravi aluseks oleva *ki* olemasolu on spekulatiivne ja teaduslikult tõestamata.
Mõnedel andmetel on reiki avaldanud uuringute käigus patsientidele lõõgastavat, rahustavat, valu vaigistavat ja vererõhku alandavat mõju , samas näiteks uuringutes kemoteraapiat saavate onkoloogiliste patsientidega ei ole reiki efektiivsus võrreldes platseebomenetlusega ühest kinnitust leidnud ning patsientide suurenenud heaolu seostatakse lihtsalt füüsilise puudutuse mõju ja kellegi toetava kohaloluga 
  
2007. aasta andmeil olevat pakkunud lisateraapiana reikiravi võimalust oma patsientidele ~15% USA haiglatest (üle 800).

Vaata ka
--------

* Alternatiivmeditsiin
* Qigong
* Jooga

Viited
------

1. ↑  "Reiki". Cancer Research UK. Originaali arhiivikoopia seisuga 18.03.2015. Vaadatud 5.01.2014.
2. ↑  Catlin, A.; Taylor-Ford, LR. "Investigation of standard care versus sham Reiki placebo versus actual Reiki therapy to enhance comfort and well-being in a chemotherapy infusion center". *Oncology Nursing Forumum*. **38** (3): E212–E220. 2011. DOI:10.1188/11.ONF.E212-E220. Vaadatud 5.01.2014.
3. ↑  "Reiki In Hospitals". reiki.org. Vaadatud 5.01.2014.

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Reiki** |
**Reimar Hahn** (ka *Reymar Hane*) oli Liivi ordumeister aastatel 1324–1328.

Hahn pärines Mecklenburgist ja tema sugulased olid Taani vasallid. Mõned tema sugulased rändasid 1318. aastal Põhja-Eestisse ja seetõttu olid ka Hahnil seal tihedad sidemed. Kuid ta oli Liivi ordusse astunud juba varem: 1310. aastal oli ta Kuldīga komtuur ja 1314–1316 Paide komtuur, 1323. aastal aga Võnnu komtuur. See järel valiti ta ordumeistriks, kuid juba nelja aasta pärast palusid Liivi orduvennad ta viletsa tervise pärast ordumeistri kohalt vabastada. Tema edasine saatus on teadmata.

Kirjandus
---------

* *Ritterbrüder im livländischen Zweig des Deutschen Ordens*. Köln: Böhlau, 1993. Nr. 337 (lk 283–284).


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**Rudolf** | **Kuldīga komtuur**1310 | Järgnev**Eberhard von Monheim** |
| Eelnev**pole teada** | **Paide komtuur**1314–1316 | Järgnev**Reiner Mom** |
| Eelnev**Herbert** | **Võnnu komtuur**1323 | Järgnev**Johann Ungnade** |
| Eelnev**Konrad Kesselhut (viitsemeister)** | **Liivi ordumeister**1324–1328 | Järgnev**Eberhard von Monheim**

 |
lipp
vapp
Kergueleni saar
**Prantsuse Lõunaalad** (ametlikult **Prantsuse Antarktilised ja Lõunaalad**; prantsuse *Terres australes et antarctiques françaises*) on 1955. aastast Prantsusmaale kuuluv meretagune territoorium, mis koosneb paljudest väikestest saartest ning maa-alast Antarktika mandril. 

Territooriumi pindala on 439 666 km², halduskeskus on Port-aux-Français. Sellest suurema osa moodustab Antarktikas asuv Adélie Land pindalaga 432 000 km². Ülejäänud saarte pindala on kokku 7 666 km². Saartel ei ole alalist elanikkonda, asustajate arv sõltub aastaajast. Ühelgi saarel pole sadamat, lennukitel on võimalik maanduda neljas paigas.

Lõunaalade kõrgeimaks punktiks on 1850 meetri kõrgune Mont Ross.

2004. aasta detsembrist on Prantsuse lõunaaladel ka oma esindaja, asukohaga Saint-Pierre’s Reunioni saarel. Igal piirkonnal on vastutaja, kes peab arvet sündide-surmade üle ning täidab ühtlasi ka politseiametniku ülesandeid.

Peamised tuluallikad on kalandus ja jõevähkide püüdmine. Ülepüügi ohu tõttu on kalapüügiluba antud vaid vähestele kaluritele Réunioni saarel.

Jagunemine
----------

Saared ja osake Antarktikast jagunevad viieks alaks (sulgudes keskus):

* Kerguelen (Port-aux-Français) – vulkaanilised saared India ookeani lõunaosas, Aafrikast kagus
* St. Pauli ja Amsterdami saared (Martin-de-Viviès) – Kerguelenist põhja pool asuvad saared
* Crozet' saared (Alfred Faure) – saared India ookeani lõunaosas, Madagaskarist lõunas
* Adélie maa (Dumont d'Urville Station) – Prantsusmaa osa Antarktika kontinendist
* Éparses'i saared (Saint-Pierre) – saared Madagaskari rannikul

Kliima
------

St.Paul’i ja Amsterdami saared – ookeaniliselt tuuline ja väga niiske kliima 

Crozet’ saared – tuuline, jahe, niiske, pilvine 

Kerguelen – ookeaniliselt jahe ja tuuline

Eparses’i saared – valdavalt troopiline

Reisimine
---------

Eesti kodanik võib viisavabalt Prantsuse Lõunaaladel viibida kuni 30 päeva. 

Prantsuse lõunaaladel ei ole Eesti saatkonda.

Viited
------

1. 1 2 3 4  "French Southern and Antarctic Lands" 13. november 2011.
2. 1 2  "Prantsuse lõunaalad"[*alaline kõdulink*] 20. november 2011.
**Bělá nad Radbuzou** (saksa keeles *Weißensulz*) on linn Tšehhis Plzeňi maakonnas Domažlice ringkonnas. Bělá nad Radbuzou asub Saksamaa piirist 10 km kaugusel, Domažlicest umbes 23 km loodes ja Plzeňist ligikaudu 51 km läänes.

Bělá nad Radbuzou paikneb merepinnast 442 meetri kõrgusel.

Bělá nad Radbuzoud on esmamainitud 1121. aastal. Teise maailmasõja järel saadeti küla saksa rahvusest elanikkond riigist välja. 1964. aastal sai Bělá nad Radbuzou linnaõigused. 1991. aastal taotles kohalik omavalitsus Bělá nad Radbuzou tagasi külaks muutmist, valitsus aga leidis, et kehtivad seadused seda ei võimalda.

Viited
------

1. ↑  Malý lexikon obcí České republiky - 2017, vaadatud 28.08.2018.
2. ↑  Population in municipalities - 1 January 2022, vaadatud 2.05.2022.
3. ↑  Bělá nad Radbuzou Místopisný průvodce po České Republice
4. ↑  Historie Bělé nad Radbuzou Oficiální stránka města Bělá nad Radbuzou
5. ↑  USNESENÍ VLÁDY ČESKÉ REPUBLIKY ze dne 5. června 1991 č. 178 + P Vlády České republiky
**Eesti** oli **1937. aasta Pariisi maailmanäitusel** oma esindusega esimest korda. Esimest korda olid ka Läti ja Leedu.

Maailmanäitusele eelnenud kahe aasta jooksul korraldati Eestis mitmeid üleriigilisi konkursse ja sellest kujunes suurim välisesinemine Eesti tutvustamiseks üldse nii ulatuslikkuse kui ka kulutuste poolest. Balti riikide ühispaviljoni peaarhitektiks valiti Eestist Aleksander Nürnberg ning 17. juunil 1937 avati Pariisis külastajatele hoone suure pidulikkusega ja kõikide osapoolte ametlike delegatsioonide osavõtul. Peakunstnik oli Oskar Raunam. Ekspositsiooni kujundustöödega oli seotud ka kahe audiplomi saaja Adamson-Eric, tutvustas hiljem maailmanäitust ajakirjanduse veergudel.

Eestit esindas maailmanäitusel valdavalt Rakenduskunstnike Ühingu (RaKü) liikmete looming, fotokunst ja raamatud ning lisaks oli kaasatud kodumaist käsitööd. Väiksem osatähtsus oli tööstusel, mida esitleti eestkätt põlevkivitootmise kaudu. Eestit tutvustati ka atraktiivse turismimaana.

Pärjatud
--------

* Adamson-Eric kaks audiplomit vaipade ja keraamika ning portselanimaali eest
* Mari Adamson audiplom dekoratiivloomade ja nukkude eest
* Aleksander Nürnberg (peaarhitekt) *grand prix*
* Oskar Raunam Balti paviljoni üldhalli pannoomaalide eest *grand prix*
* Carl Sarap fotograafia kuldmedal
* Richard Wunderlich Eesti dekoratiivkaardi ja intarsiatehnikas kapi eest vastavalt audiplom ja kuldmedal
* Eduard Taska nahkehistöö valdkonna *grand prix*
* Roman Tavasti metallehistöö eest pronksmedal
* Karin Luts kuldmedal gobeläänvaiba eest
* Ede Maran (Kurrel) ning kuldmedal filigraantööde eest
* Jaan Koort keraamika audiplom
* Valli Talviku (Eller) keraamika audiplom
* Maks Roosma kuldmedal klaasigraveeringute eest

Viited
------

1. 1 2 3 4  70 aastat Pariisi maailmanäitusest aastal 1937, näitus Adamson-Ericu muuseumis, 2007

Välislingid
-----------

* ERR: 70 aastat Eesti esinemisest 1937 maailmanäitusel (video)
Prangli rahvamaja
Prangli raamatukogu sisevaade
**Prangli raamatukogu** on Viimsi raamatukogu harukogu, mis asub Harju maakonnas Viimsi vallas Prangli saarel Kelnase külas. Prangli raamatukogu asub Prangli rahvamaja 2. korrusel ja on eraldi sissepääsuga.

Prangli raamatukogu kasutuses on 74 m² kasulikku pinda, millel paiknevad ilu-, noorte-, lastekirjanduse, teadmuskirjanduse ja perioodika ala. Raamatukogus töötab bibliograaf. Kogus on ligikaudu 9000 teavikut, millele lisandub aastas keskmiselt 200 teavikut.

2012. aasta lõpu seisuga on raamatukogul 92 aktiivset kasutajat, kellest lapsi on 16. Keskmiselt külastab raamatukogu 21 inimest päevas. 2012. aasta jooksul laenutati teavikuid 9731 korral. Kõige rohkem laenutatakse perioodikaväljaandeid: 62,8% laenutustest moodustavad ajakirjad ja ajalehed, 22,4% laenutustest moodustab ilu- ja lastekirjandus. Prangli raamatukogus kogutakse alates 1993. aastast artiklite täistekste Prangli saare eluolu kohta.

Prangli raamatukogu on saare elanike suhtlus- ja vabaajakeskus. Suvel külastavad raamatukogu turistid ja suvitajad.

Klientide kasutuses on kaks arvutikohta.

Viited
------

1. ↑

Välislingid
-----------

* Viimsi raamatukogu koduleht
* Viimsi raamatukogu põhimäärus
* Viimsi raamatukogu kasutamise eeskiri
Konstantin Thon (foto 1860. aastatest)
**Konstantin Andrejevitš Thon** (vene Константин Андреевич Тон; 6. november (vkj 26. oktoober) 1794 Peterburi – 6. veebruar (vkj 25. jaanuar) 1881 Peterburi) oli Venemaa arhitekt. Salanõunik (1864).

Aastatel 1854–1871 oli ta Keiserliku Kunstiakadeemia rektor.

Haridustee ja töökäik
---------------------

Thon sündis Peterburis venestunud saksa juveliiri perekonnas. 1815. aastal lõpetas ta Keiserliku Kunstiakadeemia. Aastatel 1819–1828 stažeeris ta Itaalias. 1830. aastal sai ta Keiserliku Kunstiakadeemia akadeemikuks. Samal aastal pälvis ta 2. järgu ja 1840. aastate lõpus 1. järgu arhitektuuriprofessori nimetuse.

Thon töötas mitmes arhitektuuristiilis. Klassitsistlikus stiilis rekonstrueeris ta Väikese Teatri Moskvas (1839–1840). Enamik tema töid on tehtud pseudovene stiilis, neist tuntumad on Lunastaja Kristuse katedraal ja Suur Kremli palee Moskvas. Lunastaja Kristuse katedraali projekteeris ta 1830. aastatel. Katedraali nurgakivi pandi 1837. aastal ja ehitamiseks kulus 44 aastat. Suure Kremli palee projekteeris grupp arhitekte Thoni juhtimisel. Hoone ehitati aastatel 1839–1849.

1843. aastal määras keiser Nikolai I Thoni rajatava Peterburi–Moskva raudtee lõppjaamade vaksalite projekteerijaks. Moskva vaksal Peterburis (1855. aastast Nikolai vaksal) valmis 1851. aastal. Kompositsioonilt sarnane Peterburi vaksal Moskvas valmis samuti 1851. aastal. Vaksalite hoonekompleksi kuulusid ka ringikujulise põhiplaaniga kuppelkatusega ringdepood. Thorni projektides oli kaastegev arhitekt Rudolf Żelaziewicz.

* Tagaplaanil Lunastaja Kristuse katedraal Moskvas. Lammutati 1931, taastati 1997 (postkaart 1900. aasta paiku)Tagaplaanil Lunastaja Kristuse katedraal Moskvas. Lammutati 1931, taastati 1997 (postkaart 1900. aasta paiku)
* Moskva vaksal Peterburis (August Wilhelm Petzolti akvarell, 1851)Moskva vaksal Peterburis (August Wilhelm Petzolti akvarell, 1851)
* Konstantin Thoni projekteeritud Suomenlinna kirik 1908. aastal enne ümberehitustKonstantin Thoni projekteeritud Suomenlinna kirik 1908. aastal enne ümberehitust

Tunnustus
---------

* 1868. aastal valiti aastal Briti Arhitektide Kuningliku Instituudi auliikmeks

Isiklikku
---------

Tema vennad Aleksandr Thon ja Andrei Thon olid arhitektid.

Viited
------

1. 1 2 3 4  ТОН Константин Андреевич. funeral-spb.narod.ru

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Konstantin Thon** |

* Тон Константин Андреевич
**Konstantin Päts'i Riigivanemaks Valimist Korraldav Komitee** oli 1934. aastal asutatud Eesti poliitiline ühing. Tema eesmärk oli Konstantin Pätsi seadmine Riigivanema kandidaadiks ja valimine Riigivanemaks 1934. aasta valimistel.

Komitee registreeriti 8. veebruaril 1934, tema asutajaliikmed olid Nikolai Kann, Mihkel Juhkam, Jaan Maasing, August Jürmann, Leopold Raudkepp, Ernst Peterson ja Eduard Sahkenberg.

Komitee koosnes kohalikest linna-, alevi- ja vallakomiteedest ning abikomiteedest ja komitee juhatusest. Juhatuse asukoht oli Tallinnas.

Kohaliku komiteed asutati Tallinnas, Rakveres, Petseris, Kärevere ja Laeva vallas Tartumaal, Valgas, Tartus, Pärnus, Haapsalus, Tapal, Võrus, Mõisakülas, Väike-Maarja vallas, Viljandis, Kuressaares, Lihula vallas, Viljandis, Võhma alevikus, Suure-Jaanis ja Türil.

Konstantin Pätsi Riigivanema kandidaadiks ülesseadmise nõudmise Valimiste Peakomiteele esitas August Jürman 23. veebruaril 1934, lisades juurde Põllumeeste Keskpanga kviitungi 750-kroonise kautsjoni sissemaksmise kohta ja Konstantin Pätsi nõusoleku lasta end üles seada Riigivanema kandidaadiks ja kandideerida Riigivanema valimistel 1934. aastal.

Nõudmisele olid alla kirjutanud 39 hääleõiguslikku kodanikku: Nikolai Kann, Johannes Mürk, Timotheus Kuusik, Reinhold Julius Tammemägi, Paul Luttein, August Kurs, Viktor Viilup, Aleksander Borell, Ernst Peterson, Aleksander Veiderman, Johannes Reinthal, Reinhold Mühlbaum, Artur Tupits, August Peet, Mihkel Juhkam, August Jürman, Hans Kõrgesaar, Eduard Sahkenberg, Leopold Raudkepp, Jaan Masing, Ella Maring, August Einer, Nikolai Talts, Bernhard Etruk, Jaan Luu, Johan Holberg, Jaan Teemant, Aleksander Veiler, Hendrik Mikheim, Joonas Haarman, Aleksander Roots, Ernst Tults, Paul Männik, Hugo Tallenhof, Alfred Gross, Elfriede Ulm, Margarete Rebane, Oskar Suursööt, Oskar Amberg. 

Allkirjade kogumise lõpetamise ajaks 21. märtsil 1934 oli Konstantin Pätsi kandidatuuri ülesseadmiseks antud vähemalt 18 501 toetusallkirja, neist Harjumaal 1875, Pärnumaal ilma Pärnu linnata 1782, Tartumaal ilma Tartu linnata 3448, Võrumaal koos Võru linnaga 1345, Läänemaal koos Haapsalu linnaga 1185, Petserimaal koos Petseri linnaga 245, Saaremaal koos Kuressaare linnaga 890, Valgamaal koos Tõrva linnaga 258, Järvamaal 258, Viljandimaal koos linnadega 2042, Virumaal koos linnade ja alevitega 2845, Tartus 505 ja Tallinnas 1823. Seega oli Konstantin Pätsi kandidatuuri ülesseadmise nõudmisega ühinenud üle kümne tuhande hääleõigusliku kodaniku, mis oleks talle Riigivanema valimise seaduse § 33 alusel andnud õiguse kandideerida 22. ja 23. aprillil 1934 toimuma pidanud Riigivanema valimistel.

Komitee loeti likvideerituks Poliitiliste parteide ehk erakondade ja teiste samu sihte taotlevate poliitiliste ühingute ja nende liitude likvideerimiskomisjoni otsusega 16. juunist 1939, mis teatati Mihkel Juhkamile 21. juulil 1939.

Viited
------

1. ↑
2. ↑
3. ↑
4. ↑
5. ↑
6. ↑
7. ↑
8. ↑
9. ↑
10. ↑
11. ↑
12. ↑  Kandidaatide soovitusallkirjad arhiivi. Postimees, 23. märts 1934, nr. 81, lk. 1
**Konstantin Talven** (kuni 1939. aastani **Konstantin Schmidt**; 23. november 1892 Vana-Vändra vald, Pärnumaa – 5. september 1940 Tallinn) oli Eesti diplomaat. Talvenit autasustati 1934. aastal EPR II/1, 1935. aastal KR III ja 1940. aastal RV III, Polonia Restituta III ja Ungari III teeneteristiga.

Haridus
-------

Talven lõpetas 1911. aastal Moskva 6. Gümnaasiumi ning õppis 1911-1916 Moskva Ülikooli füüsika-matemaatika teaduskonnas.

Teenistuskäik
-------------

Schmidt/Talven töötas 1916-1920 Moskvas, Eestisse tagasi tulles oli ta aastal 1922 Vändra gümnaasiumi direktor. Kevadel 1923 suundus Schmidt/Talven tööle Välisministeeriumi Ida büroosse ja sai samal aastal selle juhatajaks. Augustist 1926 suundus tööle Riia saatkonda ja töötas seal konsul-sekretärina kuni jaanuarini 1927. Märtsist 1927 töötas Schmidt/Talven Välisministeeriumis esmalt Rahvasteliidu büroos ja septembrist informatsioonibüroos. Aprillis 1929 suundus Talven Varssavisse, kuhu jäi kuni 1936. aastani, mil ta suundus Moskva saatkonda nõunikuks, kuhu jäi veebruarini 1938. Juunist 1938 oli Talven VM Ida büroo juhataja, 1939 aga suundus tagasi Varssavisse, kus oli üks väheseid saatkonna töötajaid, kes viibis seal Varssavi pommitamise ja okupeerimise ajal. Veebruarist 1940 oli Talven lähetusel Rooma saatkonnas ja aprillist 1940 kuni surmani septembris 1940 töötas Talven Välisministeeriumi poliitilise osakonna abidirektorina.

Talven oli Kaitseliidu liige ning Eesti-Läti ja Eesti-Poola sõprusühingute liige. 

Talven suri Tallinnas 5. septembril 1940 ja maeti Tallinna Siselinna kalmistule 8. septembril 1940.

Perekond
--------

Talven oli kaks korda abielus: 1. Agathe (Agafoklia), snd 1891 Sawostin; 2. Olga Bremer, snd 1901 Volt.

Tunnustus
---------

* Riigivapi III klassi teenetemärk, 1940

Viited
------

1. ↑  Välisministeerium (2006). *Eesti välisteenistus. Biograafiline leksikon 1918-1991*. Tallinn: AS Vaba Maa. Lk 113.
2. ↑  Välisministeerium. "VM välisteenistuse biograafiline leksikon 1918-1991" (PDF). *Välisministeerium*.
3. ↑  Välisministeerium. "Diplomaatide elulood" (PDF).
4. ↑  "Kalmistute register".
5. ↑   Teenetemärkide infosüsteem
Prantsuse Rahvusliku Komitee liikmed Londonis 1942. aastal (vasakult): André Diethelm, Émile Muselier, Charles de Gaulle, René Cassin, René Pleven ja Philippe Auboyneau
**Prantsuse Rahvuslik Komitee** (prantsuse keeles *Comité national français*; lühend **CNF**) oli teise maailmasõja ajal kindral Charles de Gaulle'i Londonis loodud Vaba Prantsusmaa tööorgan, mis ühtlasi tegutses aastatel 1941–1943 Prantsusmaa eksiilvalitsusena. 

24. septembril 1941 lõpetas oma tegevuse Impeeriumi Kaitsenõukogu (esimees Charles de Gaulle). Samal päeval asutati Prantsuse Rahvuslik Komitee, mis tegutses kuni 3. juunini 1943 kui asutati Prantsuse Rahvusliku Vabastuse Komitee.

Prantsuse Rahvusliku Komitee liikmeid
-------------------------------------

* Charles de Gaulle, komitee esimees
* Philippe Auboyneau, sõjalaevastiku komissar märtsist 1942
* René Cassin, juriidiliste küsimuste komissar
* André Diethelm, tööasjade komissar
* Paul Legentilhomme, sõjaasjade komissar
* Émile Muselier, sõja- ja kaubalaevastiku komissar märtsini 1942
* René Pleven, majandusasjade komissar

Vaata ka
--------

* Vaba Prantsusmaa
* Prantsuse Vabariigi Ajutine Valitsus

Välislingid
-----------

 Prantsuse Rahvuslik Komitee – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
2010. aasta augustitormi lähenemine Munamäelt nähtuna
Väike-Maarja kirik ja Eesti kabel pärast augustitormi
**2010. aasta augusti äikesetorm** oli orkaani mõõtu torm, mis tabas Eestit 2010. aasta 8. augusti õhtul. Radariandmete järgi sisenes torm üle Eesti lõunapiiri Võru-, Valga- ja Viljandimaa piirilõigul umbes kell 18.30. Suure Munamäe vaatetornis oli tormi saabumine lõuna-edela suunast võimsa pilvemassiivina jälgitav umbes kella 18.15 paiku. Sellele järgnesid paduvihm, rahe, tormituul ja äike.

Kõige tugevam tormituul registreeriti Väike-Maarjas kella 19:00 ja 20:00 vahel ja see oli 36,5 m/s.

Arvatavasti oli tegemist küllaltki harva esineva nn *derecho* tüüpi äikesetormiga.

Tuule tugevus
-------------

Tuule kiirus (m/s)

Väike-Maarja 36,5

Tooma 31,9

Tõravere (Tartu) 26,0

Kunda 25,6

Jõgeva 23,5

Võru 23,4

Purustused
----------

Elva gümnaasiumi esine 2010 aasta augustitormi järel
Eesti Energia klientidest jäi elektrita umbes 40 000 – 60 000 klienti..

RMK metsades põhjustas tormituul ränki kahjustusi umbes 670 hektaril, erakorralist raiet vajas ligi 200 000 m³ mahus metsa. Kõige tugevamalt said kannatada Lääne-Virumaa metsad, kus lageraiet vajas umbes 430 ha metsa. Võrdluseks võib öelda, et Võrumaal oli 58 ha, Jõgevamaal 57 ha ja Tartumaal 46 ha lageraiele läinud metsa.

17. augustiks 2010 oli siseministeeriumi andmetel teatatud tormikahjudest umbes 30 miljoni krooni suuruses. Sellest umbes 15 miljonit krooni moodustas Lääne-Viru maakonna ja 8 miljonit Väike-Maarja osa.

Vaata ka
--------

* 2005. aasta jaanuaritorm
* 1967. aasta augustitorm
* Väike-Maarja kirik

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **2010. aasta augusti äikesetorm** |

Viited
------

1. 1 2 3  Võimas äikesetorm. EMHI, 09. august 2010
2. ↑  Võimas ja harvaesinev äikesetorm 8. augustil. ILM.ee, 09. august 2010
3. ↑  Kuidas me elektrit tagasi toome. Tarmo Mere, Eesti Energia Jaotusvõrgu juhataja. Eesti Energia blogi, 13.08.2010
4. ↑
5. ↑  Tormikahjustused riigimetsas osutusid esialgsest tunduvalt suuremaks.[*alaline kõdulink*] RMK, 27. august 2010
6. ↑  Martti Kass. Suure augustitormi kahjud ulatuvad üle 30 miljoni krooni. Ilmajaam.ee, 17. august 2010
**José Francisco Fonseca Gúzman** (sündinud 2. oktoobril 1979 Leónis Guanajato osariigis Mehhikos) on Mehhiko jalgpallikoondise endine ründaja.

Fonseca debüteeris Mehhiko 1. divisjonis La Piedadi meeskonnas 2001. aastal. Ta mängis La Piedadis kaks hooaega, siis siirdus Mehhiko peasarja klubisse UNAM Pumas. Fonsecast sai Pumases suur täht, kuna ta aitas meeskonnal tulla meistriks ja lõi 81 mängus 23 väravat. Ta mängis klubikarjääri jooksul põhiliselt Mehhiko klubides. Ainsaks välisklubiks oli Lissaboni Benfica, kus ta mängis 2006. aastal.

Mehhiko rahvuskoondises debüteeris Fonseca 27. oktoobril 2004, kui mängiti Ecuadori meeskonnaga. Ta mängis koondises aastatel 2004–2008 kokku 43 korda ja lõi 21 väravat. 

Fonseca osales rahvuskoondise rivistuses 2006. aasta maailmameistrivõistlustel Saksamaal. Ta lõi MM-il alagrupimängus Portugali meeskonna vastu ühe värava. Mäng lõppes Portugali võiduga 2:1. 2007. aasta CONCACAF Gold Cupil sai ta Mehhiko koondisega teise koha.

Isiklikku
---------

Francisco Fonseca on 184 cm pikk ja kaalub 79 kg.
**Jemerson de Jesus Nascimento** (sündinud 24. augustil 1992 Jeremoabos) on Brasiilia jalgpallur, kes mängib keskkaitsjana Brasiilia kõrgliiga klubis Atlético Mineiro.

Atlético Mineiros asus ta esmakordselt mängima 2012. aastal. Klubi põhimeeskonnas debüteeris ta 2013. aastal ning Brasiilia kõrgliigas oli tema esimeseks mänguks sama aasta 7. juulil toimunud kohtumine Criciúma. Esimesed kaks väravat lõi Jemerson Brasiilia kõrgliigas 17. mail 2015 mängus Fluminense vastu. Kokku lõi ta sel hooajal liigas neli väravat ja valiti liiga hooaja sümboolsesse koosseisu.

2016. aasta jaanuaris sõlmis Jemerson viieaastase lepingu Prantsusmaa kõrgliigaklubiga Monacoga. Hooajal 2016–17 tuli ta Monacoga Prantsusmaa meistriks.

2020. aasta novembris sõlmis ta lepingu Brasiilia kõrgliigaklubiga Corinthians.

2021. aasta oktoobris naasis ta Prantsusmaa kõrgliigasse, sõlmides kuni hooaja lõpuni lepingu FC Metziga.

2022. aasta juunis liitus ta taas Atlético Mineiroga.

Brasiilia jalgpallikoondises tegi Jemerson debüüdi 2017. aasta juunis sõprusmängus Austraalia vastu.

Saavutused
----------

Atlético Mineiro
* Copa Libertadores: 2013
* Recopa Sudamericana: 2014
* Copa do Brasil: 2014
* Campeonato Mineiro: 2013, 2015

Monaco
* Ligue 1: 2016–17

Viited
------

1. ↑  "Jemerson assina com o Corinthians e inicia os treinamentos no CT Joaquim Grava". globoesporte.globo.com. 5.11.2020. Vaadatud 15.1.2021
2. ↑  "Atlético-MG anuncia contratação do zagueiro Jemerson". globoesporte.globo.com. 20.6.2022. Vaadatud 21.6.2022.
|  |
| --- |
|  |
| Medalikohad |
| Euroopa U-19 meistrivõistlused |
| **Kuld** | 2018 | jalgpall |

**Francisco António Machado Mota Castro Trincão** (sündinud 29. detsembril 1999 Viana do Castelos) on Portugali jalgpallur, kes mängib äärepoolkaitsjana Portugali kõrgliigaklubis Lissaboni Sporting ja Portugali jalgpallikoondises.

Ta alustas klubikarjääri Portugali klubis SC Braga. 2016. aastal debüteeris ta Braga reservmeeskonnas Portugali esiliigas. Braga põhimeeskonnas debüteeris ta 2018. aastal. Esimese värava lõi ta Braga meeskonnas 12. detsembril 2019 UEFA Euroopa Liiga alagrupimängus Bratislava Slovani vastu. Esimese värava Portugali kõrgliigas lõi ta 4. jaanuaril 2020 mängus Belenensese vastu.

2020. aasta juulis siirdus ta 31 miljoni euro eest Hispaania kõrgliigaklubisse FC Barcelona, kellega sõlmis viieaastase lepingu. Hispaania kõrgliigas debüteeris ta 27. septembril 2020 mängus Villarreali vastu. Esimese värava lõi ta Hispaania kõrgliigas 7. veebruaril 2021 mängus Real Betise vastu. 2021. aasta juulis läks ta Barcelonast üheks hooajaks laenule Inglismaa kõrgliigaklubisse Wolverhampton Wanderers. 2022. aasta juulis läks ta laenule Lissaboni Sportingusse.

2018. aastal tuli Trincão Portugali kuni 19-aastaste koondisega omavanuste Euroopa meistriks. Ta lõi turniiril viis väravat ning oli meeskonnakaaslase Jota kõrval turniiri suurim väravakütt. Portugali jalgpallikoondises tegi Trincão debüüdi 5. septembril 2020 UEFA Rahvuste Liiga mängus Horvaatia vastu.

Saavutused
----------

Braga
* Taça da Liga: 2019–20

Barcelona
* Copa del Rey: 2020–21
|  |
| --- |
|  |
| Medalikohad |
| Maailmameistrivõistlused |
| **Kuld** | 2018 | jäähoki |

**Nils Erik Adam Jeremy Larsson** (sündinud 12. novembril 1992 Skellefteås) on rootsi jäähokimängija, kes mängib kaitsjana NHL-i klubis Seattle Kraken.

Ta alustas klubikarjääri kodulinna klubis Skellefteå AIK-s. 2011. aastal valis New Jersey Devils ta NHL-i *draft* '​is neljanda valikuna. Larsson oli 2011. aasta *draft* '​is kõige esimesena valitud kaitsemängija. 2011. aasta juulis sõlmis ta Devilsiga kolmeaastase lepingu. Kokku mängis ta Devilsis viis hooaega. 2016. aasta juunis suundus ta Edmonton Oilersisse, kus mängis kokku viis hooaega.

2021. aasta juulis valis Seattle Kraken Larssoni NHL-i *Expansion Draft* '​is, misjärel sõlmis ta klubiga nelja-aastase lepingu.

2018. aastal tuli ta Rootsi jäähokikoondisega maailmameistriks. Larsson valiti lisaks turniiri sümboolsesse koosseisu.

Viited
------

1. ↑  "Seattle Kraken Sign Adam Larsson to 4-Year Contract". The Hockey Writers. 21.7.2021. Vaadatud 20.10.2021

Välislingid
-----------

* Adam Larsson NHL.com lehel
* Adam Larsson veebilehel hockeydb.com

| * v
* r
Seattle Kraken |
| --- |
| 
**Väravavahid**: Chris Driedger **·** Philipp Grubauer **·** Martin Jones |
| 
**Kaitsjad**: Will Borgen **·** Vince Dunn **·** Cale Fleury **·** Adam Larsson **·** Jamie Oleksiak **·** Justin Schultz **·** Carson Soucy |
| 
**Ründajad**: Matty Beniers **·** Oliver Bjorkstrand **·** André Burakovsky **·** Ryan Donato **·** Joonas Donskoi **·** Jordan Eberle **·** Morgan Geekie **·** Yanni Gourde **·** Jared McCann **·** Jaden Schwartz **·** Daniel Sprong **·** Brandon Tanev **·** Eeli Tolvanen **·** Alexander Wennberg **·** Shane Wright |
**Ottheinrich** (10. aprill 1502 – 12. veebruar 1559) oli Wittelsbachide dünastia liige, Pfalzi kuurvürst ning Neuburgi pfaltskrahv aastatel 1505–1559 ja Pfalzi kuurvürst aastatel 1556–1559. Ta oli Pfalzi kuurvürsti Philippi kolmanda poja, pfaltskrahv Ruprechti ja Baieri-Landshuti hertsogi Georgi tütre Elisabethi poeg.

Elu
---

Baieri Georgi pojapojana sai noor Ottheinrich uue Pfalz-Neuburgi hertsogkonna regendiks pärast Pfalzi kaotust Landshuti pärilussõjas hertsog Albrecht IV-le. Ottheinrich käskis rekonstrueerida Neuburgi lossi, toetas kunste ja oli haaratud mitmesse konflikti oma kuluka õukonna tõttu, mille suur võlakoorem põhjustas tema pankroti, kuni ta päris aastal 1556 Pfalzi kuurvürstkonna. 1550. aastatel rajas Ottheinrich Bibliotheca Palatina.

Septembris 1546 okupeeriti Neuburg Karl V vägede poolt, kuna Ottheinrich toetas Schmalkaldeni liitu. Aastal 1552 sai Ottheinrich tänu Passau rahule Neuburgi tagasi. Kuurvürstina aastast 1556 viis ta taas läbi reformatsiooni.

Ottheinrich abiellus 16. oktoobril 1529 Neuburg an der Donaus hertsog Albrecht IV tütre Susannaga. Ta oli naisele teine abikaasa pärast Kasimiri. Nad ei saanud lapsi, kuid Susanna pani viis oma üheteistkümnest lapsest abiellu. Ta jättis mehe leseks 14 aastat hiljem, aastal 1543.

Ottheinrich suri Heidelbergis. Ta maeti Heiliggeistkirchesse Heidelbergis.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**uus tiitel** | **Neuburgi pfaltskrahv**1505–1559 | Järgnev**Wolfgang** |

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**Friedrich II** | **Pfalzi kuurvürst**1556–1559 | Järgnev**Friedrich III** |
**Lasnaidee** on 2014. aasta juunis alguse saanud kodanikualgatus, mille eesmärk on kohalike elanike kaasamisega ja kodanikualgatusega kodukoha – Lasnamäe linnaosa – elukeskkonna paremaks muutmine. Lasnaidee sai alguse Lasnapiknikust, mis toimus koostöös Linnalabori jt partneritega ning järgnevalt muutus Lasnaidee mittetulundusühinguks 2015. aasta veebruaris.

MTÜ Lasnaidee on vabatahtlik mittetulundusühing, mis püüab kohalike elanike kaasamisega ja kodanikualgatusega oma kodukoha elukeskkonda paremaks muuta. Lasnaidee pürgib võimalusterohkema ja kvaliteetsema elukeskkonna kujundamise poole koostöös võimuorganite, teiste vabaühenduste, äriühingute ja vastutustundlike piirkonna elanikega. MTÜ Lasnaidee missiooniks on parendada Lasnamäe elukeskkonda läbi kohalike elanike kodanikuaktiivsuse.

MTÜ Lasnaidee läheneb seni pigem passiivsena tuntud Lasnamäele kogukonnaarenduse ja elukeskkonna parandamise kaudu. Meie eesmärk on väärtustada Lasnamäed kui juba meeldivat elamiskeskkonda, millel on omad väärtused ning mille poolest kohalikud seda hindavad ja armastavad.

Lasnaidee tegeleb ka selliste ürituste ja aktsioonide korraldamisega, mis on suunatud elanike teadlikkuse ja motivatsiooni suurendamisele oma kodukoha suhtes, elavdavad ja mitmekesistavad linnaruumi ning suurendavad elanike ühtekuuluvustunnet. Selliste ürituste hulgas on näiteks LasnaPiknik, LasnaKino ja LasnaKirbukas.

Samuti tegeleb Lasnaidee Lasnamäe elukeskkonna kujundamisega ja ilmestamisega ühenduse liikmete ja teiste Lasnamäe elanike osalusel. Selliste tegevuste hulgas on näiteks Kotka trepi värvimise aktsioon LasnaVärvid ja Priisle pargi projekt.

Ühenduses on ligi kümmekond erineva vanuse ja taustaga aktiivset ning säravat Lasnamäe elanikku, kes kõik usuvad Lasnamäe potentsiaali ning soovivad panustada oma kodukoha arengusse.

MTÜ Lasnaidee sai hoogu tänu Linnalabori ühenduse projektile "Lasnamäe idee – paneelelamupiirkondade elanike aktiveerimine", mis viidi läbi märtsist kuni augustini 2014 partnerluses MTÜga Kontakt EMP toetusel Vabaühenduste Fond Avatud Eesti Fondi vahendusel.

Viited
------

1. ↑  "Lasnapiknik Lasnaidee kodulehel".
2. ↑  "Lasnakino Lasnaidee kodulehel".
3. ↑  "LasnaKirbukas Lasnaidee kodulehel".
4. ↑  "Lasnavärvid Lasnaidee kodulehel".
5. ↑  "Priisle Park. Priiskle kaared 2.0 Lasnaidee kodulehel".

Välislingid
-----------

* Lasnaidee koduleht
**Otto Friedemann Jakob Hörschelmann** (15/27. detsember 1830 Viru-Jaagupi – 31. oktoober/12. november 1873 Kuressaare) oli Liivimaa vaimulik.

Õppis Tallinna toomkoolis. Tartu Ülikooli usuteaduskonnas õppis ta aastatel 1851–1853 ja 1856, grad. stud. 1857. Oli seejärel koduõpetajaks Müüriku ja Mõdriku mõisas.

Oli aastatel 1860–1861 Nõo Püha Laurentsiuse koguduse õpetaja. Vabastati 18. juulil 1861 tervislikel põhjustel ametist. Elas seejärel Kuressaares, kus ta ka suri.

Isiklikku
---------

Tema isa Friedrich August Hörschelmann oli Viru-Jaakobi koguduse õpetaja, vanaisa Ernst August Wilhelm Hörschelmann oli Tallinna gümnaasiumi professor ja aastatel 1786–1807 "Revalische Wöchentliche Nachrichten"i väljaandja. Tema vend Heinrich Emil August Hörschelmann oli Põltsamaa Niguliste koguduse ja Peterburi Anna koguduse õpetaja, teine vend Carl Anton Ferdinand Hörschelmann oli Kose Püha Nikolause koguduse õpetaja. Tema abikaasa Marie isa Constantin Winkler oli Rakvere Kolmainu koguduse õpetaja, abikaasa vanaisa Friedrich August Hörschelmann oli Viru-Jaakobi koguduse õpetaja. Tema poeg August Constantin Hörschelmann oli pastoriks Vändras, Paldiskis ja Guttstadtis (praegu Dobre Miasto, Olsztyni maakonnas, Warmia-Masuuria vojevoodkonnas, Poolas)

Viited
------

1. ↑  Die evangelischen Prediger Livlands bis 1918. Böhlau Verlag Köln, Wien 1977
**Enn Käiss** (31. jaanuar 1947 Tartu – 31. oktoober 2022) oli eesti matkasportlane.

Ta on harrastanud matkamist, alpinismi ja orienteerumist. Ta on kuulunud 1965. aastast nii mägi-, jalgsi- kui ka suusamatkamises Eesti koondisse, olnud koondise kapten ja treener-esindaja.

Ta on tegelenud speleomatkamisega ja tegutsenud koopagiidina. Ta on üks esimesi Kesk-Aasias Kugitangi kanjonites ja koobastes käija.

1980. aastast oli ta matkaspordis ja orienteerumises vabariikliku kategooria kohtunik.

Ta on kuulunud aastatel 1987–1989 Matkaföderatsiooni ja 1989–1991 Matkaliidu juhatusse. 1995. aastal valiti ta Eesti Looduskaitse Seltsi juhatuse liikmeks.

Tunnustus
---------

* Eesti Matkaliit valis ta 20. sajandi Eesti 100 silmapaistvaima matkaja ja matkategelase hulka.
* 2007 Ida-Virumaa teenetemärk
* 2010. aastal valiti ta Kalevi auliikmeks.

Viited
------

1. 1 2 3 4 5  KÄISS, Enn. ESBL. esbl.ee
2. ↑  Eesti Matkaliit. "Eesti matkajate leksikon". Tallinn, 2001. Lk 52

Välislingid
-----------

* Enn Käiss: Raha pärast giiditöö tegemine muutub haltuuraks. pohjarannik.ee, 2. oktoober 2005
* Enn Käiss. Mäed ja joad. reisiajakiri.gomaailm.ee