recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Aleksei Adašev ausambal "1000 aastasele Venemaale" Novgorodi Kremlis (1862)
**Aleksei Fjodorovitš Adašev** (surnud 1561 Tartus) oli Moskva ja Vene tsaaririigi sõjaväelane, diplomaat ja riigitegelane (okolitš), tsaar Ivan Julma lähikondlane.

Aleksei Fjodorovitš Adašev oli Ivan IV valitsusaja (1533–1574; 1576–1584) alguses (1540.–1550. aastad) üks silmapaistvamaid riigitegelasi, koos õukonnavaimulik Silvesteri, metropoliit Makariose, duumadjakk Ivan Viskovatõi ja vürst Andrei Kurbskiga. Valitud Raada oli suurvürsti juures nõuandev organ, mis arutas riigireformide ja välispoliitika küsimusi ning juhtis nende elluviimist. 

Tsaari ja Valitud Raada tegevus oli suunatud tsaarivõimu ja keskvalitsuse tugevdamisele, toetudes ja edendades senise bojaaride ja pärusaadlike asemel teenisaadlikke. Valitud Raadaga viis tsaar läbi uuendusi kesk- ja kohalikus valitsemiskorralduses ning kohtupidamises (koostati kodifitseeritud Sudebnik 1550), viidi läbi sõjaväereform (moodustati streletsiväeosad ja kaotati kohajärgussüsteem sõjaväejuhtimises). Valitud Raada kaotas oma mõju riigivalitsemisele 1560. aastal ja selle liikmed sattusid tsaari repressioonide ohvriks.

Adašev sattus vastuollu Ivan IV-ga ja saadeti Vene-Liivi sõja ajal 1560 vojevoodina Viljandisse ja sealt Tartusse, kus suri vanglas.
**André Muhirwa** (1920 Murehe – 28. aprill 2003) oli tutsi päritolu Burundi poliitik UPRONA parteist. Ta oli pärit Batare sugukonnast, Burundi kuninga Ntare IV pojapojapojapojapoeg, Busumanyi pealiku Mbanzabugabo poeg. 

Ta oli Burundi peaminister 21. oktoobrist 1961 kuni 10. juunini 1963. Ta sai autonoomse Urundi peaministriks pärast Louis Rwagasore mõrvamist ning jäi peaministriks ka Burundi iseseisvudes 1. juulil 1962. Tema järel sai peaministriks Pierre Ngendandumwe.

Pärast Louis Rwagasore surma rivaalitsesid Muhirwa ja Paul Mirerekano juhtkoha pärast UPRONA-s. "Ühena haruldastest *ganwa* liikmetest Batare sugukonnast, kes olid asunud UPRONA poolele, ilmutas Muhirwa omapärast kombinatsiooni poliitilisest tarkusest ja aristokraatlikust väljapeetusest. Tema silmnähtavalt patriitslik välimus, pikk kasv ja väljaulatuvad silmamunad, tema erakordselt kiire taip ning varjata oma sisemisi tundeid ükskõiksuse maski taha tegid Muhirwast otsekui tutsi karikatuuri." Muhirwa lahkumine partei- ja valitsusjuhi kohalt sai alguse Mirerekano korraldatud UPRONA võitlejate kokkutulekust Prints Louis Rwagasore staadionil 26. augustil 1962, kus Mirerekano süüdistas partei juhtkonda Rwagasore ürituse reetmises. Seepeale kuulutas kuningas Mwambutsa IV välja partei uue täitevkomitee valimise septembris. Esimeheks sai hutu Joseph Bamina, Muhirwa ja Mirerekano olid valitud aseesimeeste seas. Teravnenud etniliste pingete õhkkonnas teatas Muhirwa 7. juunil 1963 tagasiastumisest valitsusjuhi kohalt.

Perekond
--------

Tal sündis kuus poega ja kolm tütart. 

Esimesest abielust sündisid poeg bioloog Grégoire Muhirwa ja tütar Christine Muhirwa, kes abiellus sõjaväelase ja poliitiku Albert Shiburaga. 

Aastal 1952 abiellus ta kuningas Mwambutsa IV vanema tütre Rose Paula Iribagiza (Rosa Paula Mwambutsaga). Abielu lahutati ajavahemikus 1960–1962. See oli tema teine abielu. Neil sündisid pojad Rémy ja Charles ning tütred Louise ja Michelle. 

Ta oli hiljem abielus Benedicte Mukamudariga. Neil sündisid pojad Alain, Olivier ja Eddy.

Viited
------

1. ↑  René Lemarchand. *Burundi: ethnic conflict and genocide*, Cambridge University Press: 1996, lk 64–65.
Viljaringid Šveitsis, juuli 2007
**Viljaringid** on viljapõldudel lamandatud kõrtest tekkinud või tekitatud kujundid. Kuigi nimetuse järgi on tegu ringidega, esineb ka muid kujundeid ja nende kombinatsioone.

Ajalugu
-------

Viljaringidest on teateid alates 1950. aastatest, kuid massiliseks muutus see nähtus 1970. aastatel Inglismaal. Sellest ajast alates on viljaringe leitud ka Venemaal, Kanadas, Prantsusmaal, Brasiilias, Argentinas, Hiinas ja paljudes teistes riikides, kus kasvatatakse kõrrelisi. Mõned uurijad on leidnud keskaegsetest ja vanematestki ajaloolistest ürikutest ning suulisest rahvapärimusest teateid, mida võib tõlgendada kui kirjeldusi viljaringidest.

Inimtekkelised viljaringid
--------------------------

Meedias on esinenud ülestunnistustega inimesed, kes kirjeldasid, kuidas nad nööri, laudade ja muu lihtsa varustuse abil kujundeid tekitasid. Kaks inglast, Doug Bower ja Dave Chorley teatasid 1980. aastatel, et nad on tegelnud viljaringide loomisega alates 1978. aastast. Põhjalikumal uurimisel ei suutnud nad siiski enamikku juhtumeist seletada. Mitmed viljaringide tegemise aktivistid on korduvalt demonstreerinud viljaringide tegemist. Ööl vastu 12. juulit 1992 korraldati Inglismaal Berkshire'is viljaringide tegemise võistlus. Võitjad suutsid küllalt lühikese aja ja väga piiratud varustusega luua keerukaid ja korrapäraseid kujundikombinatsioone, mis viisid segadusse ka Maavälise päritolu hüpoteesi pooldavaid uurijaid.

Seletuskatsed
-------------

On arvatud, et vähemalt osade viljaringide puhul on tegu Maa-väliste tsivilisatsioonide esindajate või teadusele seni tundmatute paranormaalsete jõudude tegevusega. Viljaringide Maa-välise või paranormaalse päritolu hüpoteesi pooldavad uurijad toetuvad asjaolule, et kujundite keerukus viitab nende loojate tähelepanuväärselt heale geomeetria- ja matemaatikatundmisele, ja väidavad, et kõrte murdekohtade dünaamika hoolikamal uurimisel on võimalik eristada inimeste tekitatud viljaringe teistsugustest, seni seletamata põhjustel tekkinud viljaringidest. Samuti on otsitud seoseid viljaringide asukoha ning vanade kultus- või matusepaikade vahel ning oletatud, et viljaringid on seotud teadusele seni tundmatute energiaväljadega.

Lisaks mainitud tekkepõhjustele on oletatud, et tegu on keeristuule toimega, keravälgu tegevusega, plasmakeeriste, satelliitidelt pärineva mikrolainelise kiirguse mõjuga või siis et taimed on need ise tekitanud.

Viited
------

1. ↑  Tõnn Sarv. Oleneb vaateviisist.

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Viljaringid** |

* Veebileht viljaringidest (inglise keeles)
* Cropcircles.org
* The Beautiful World of Crop Circles
**Matthias Siegmann** (1607 Altenhaus Magdeburgi lähedal, Brandenburgi mark – 1696 Tallinn) oli Eesti vaimulik.

Siegmann immatrikuleeriti 2. mail 1629 Wittenbergi ülikooli. Oli 4. oktoobrini 1635 Salzwedeli (asub praeguse haldusjaotuse järgi Saksi-Anhalti liidumaal).

Oli arvatavasti juba aastast 1636–1640 Haapsalu Püha Johannese koguduse adjunktõpetaja (Heinrich Lindemanni abiline vaimulikus ametis), aastal 1641 (andis ametivande 11. mail 1641) sama koguduse abiõpetaja, aastatel 1641–1657 sama koguduse õpetaja. Piiskopi visitatsioonil aastal 1639 nõuti hingekarjaselt, et ta õpetaks Stahli manuaali alusel katekismuse viit peatükki, palveid ja pihisõnu ning kuidas neid hiljem palvetes kasutada. Kõrvaldati 12. veebruaril 1657 ametist kui fanaatik ja *impos mentis* (aru kaotanud). Tema sooviks oli kõik rahvad ühte usku liita, oli tugevalt mõjutatud sünkretismi ideoloogiast. Läks Saksamaale, kus kulutas ära kogu oma varanduse ja pöördus seejärel Eestimaale tagasi. Kutsuti aastal 1667 Anna koguduse abiõpetajaks tingimusel, et ei jutlusta enam oma usulisi vaateid. Oli Anna koguduse abiõpetaja aastatel 1667–1680. Andis seejärel vanaduse tõttu koguduse teenimise üle väimehele Johannes Victorinus Boretiusele ning elas ise Tallinnas. Ta maeti 9. juulil 1696 Tallinna Niguliste kirikusse.

Isiklikku
---------

Tema väimees Johannes Victorinus Boretius oli Anna koguduse adjunktõpetaja, Saarde Katariina koguduse õpetaja, Rõuge Maarja koguduse õpetaja, hooldades ka Vastseliina Katariina kogudust.

Viited
------

1. ↑  Liivi Aarma Põhja-Eesti vaimulike lühielulood 1525–1885 Tallinn 2007
Uus-Siberi saared
De Longi saared ja igijää piir
**Vilkitski saar** (vene остров Вилькицкого) on saar Ida-Siberi meres Uus-Siberi saarestiku idaosas, De Longi saarte kõige lõunapoolsem saar. See asub koordinaatidel 75° 42′ N, 152° 30′ E.

Vilkitski saar asub Aasia mandrist 560 km põhjas, Uus-Siberi saartest 80 km põhjas ja Žohhovi saarest 40 km kaugusel lõunas.

Vilkitski saare pindala on 1,5 km², millega see on De Longi saarte väikseim saar. See on De Longi saartest ainus, mis ei asu igijää piirkonnas, ja ainus, mis pole kaetud igijääga. Administratiivselt kuulub, nagu kõik Uus-Siberi saared, Venemaale Jakuutiasse.

Vilkitski saar koosneb sügavalt erodeerunud basaltlaavavoogudest. Saar on 70 m kõrge ja seda katab arktiline tundra. Sellel kasvavad mõned rohttaimed ja samblikud.

Erinevalt teistest De Longi saartest, mis avastati juba 1881, avastas saare 1913 Põhja-Jäämere hüdrograafiaekspeditsioon, mida juhtis Boriss Vilkitski jäälõhkujatel Taimõr ja Vaigatš. Saar on nime saanud Andrei Vilkitski auks. Avastamisel nimetati see küll **Kindral Vilkitski saareks** (остров Генерала Вилькицкого), hiljem nimetati ümber lihtsalt Vilkitski saareks.

Andrei ja Boriss Vilkitski järgi on nimetatud teisigi saari Põhja-Jäämeres ning neid aetakse sageli üksteisega segi. Teiste Vilkitski-nimeliste saarte kohta vt artiklit Vilkitski saar.

Viited
------

1. ↑  "Экспедиция Вилькицкого". Originaali arhiivikoopia seisuga 22. märts 2013. Vaadatud 10. juunil 2009.
**Matthew Flinders** (16. märts 1774 – 19. juuli 1814) oli Briti mereväelane ja kartograaf.

Flinders juhtis esimest ekspeditsiooni, mis Uus-Hollandi (tänapäeva Austraalia) rannikualasid kaardistades tegi tiiru ümber mandri ja pakkus esimesena välja, et mandri võiks nimetada Austraaliaks. Flinders osales aastatel 1791–1803 mitmetel ekspeditsioonidel, millest tuntumad on seilamine ümber Austraalia ja 1798–1799 toimunud ekspeditsioon, millega Flinders ja George Bass tõestasid, et Tansaania on saar.

1803. aastal Austraaliast naasmisel arreteeris Mauritiuse prantslasest kuberner Flindersi. Sel ajal olid Suurbritannia ja Prantsusmaa omavahel sõjas ning Flinders oli ekslikult arvanud, et teadustöö tegemine tagab talle ohutu läbipääsu. Flinders viibis vangistuses enam kui kuus aastat ning vangistuse ajal pani ta kirja oma uurimisretkede kirjeldused ning põhjused, miks tema uuritud manner tuleks nimetada Austraaliaks. Flinders naasis Suurbritanniasse 1810. aastal, kuid vangistus oli ta tervist mõjutanud ning 1814. aastal Flinders suri. Tema haua asukoht oli 19. sajandi keskpaigaks unustatud ning see taasavastati 2019. aastal.

Tema järgi on nimetatud Flindersi Ülikool Adelaide'is

Viited
------

1. ↑  "Flinders, Matthew". *Australian Dictionary of Biography*. Vaadatud 6. augustil 2022.
2. ↑  "Grave of explorer Matthew Flinders unearthed near London station". *The Guardian*. Vaadatud 6. augustil 2022.
Lehmad Indias Uttar Pradeshi osariigis
**Kodustamine** ehk **domestikatsioon** on inimese juhitav tegevus, millega metsik, looduskeskkonnast pärit looma- või taimeasurkond kohastatakse tehistingimustes elamise ning inimesepoolse järelevalve ja ülevaatamisega.

Kodustamine on seotud pärilike muutustega kodustataval asurkonnal. Kodustamisega kaasneb enamasti aretus. 

Kodustamisel saavad metsikuist loomadest koduloomad (põllumajandusloomad, teenistusloomad, lemmikloomad) ja metsikuist taimedest kultuurtaimed. 

Kontrolli alt väljunud koduloomade asurkondades algab metsistumine. Seda on sagedamini juhtunud küülikute, koerte ja hobustega.

Kodustamine algas umbes 10 000 aastat tagasi. Esimesed koduloomad olid koer, siga, lammas, kits, hiljem lisandusid veis, hobune, kass, hani, kana, siidikedrik, mesilane jt.

Vaata ka
--------

* loomade kodustamine
* metsistumine

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Kodustamine** |

Viited
------

1. 1 2  Ökoloogialeksikon. (1992). Koost. Masing, V. Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus
Map

Alsunga loss
**Alsunga loss** (*Alsungas pilsmuiža*) on loss Lätis Alsunga piirkonnas Alsungas. Loss asub aadressil Pils iela 1. Saksa keeles *Alschwangen*.

Aastal 1341 rajas Kuldīga komtuur Alsungasse väikese tugipunkti, mille juures karjatati lehmi. Aastal 1372 ehitati see kivist lossiks ümber. Alsunga ordulinnus ehitati kastellina, XV sajandil rajati lõunamüüri äärde ka majapidamishooned. Nende kohale rajati teine korrus, kus asusid eluruumid. XV sajandi lõpus – XVI sajandi alguses valmis torn.

Algselt allus Alsunga loss Kuldīga komtuurile. Aastail 1573–1738 oli loss Alsunga mõisa keskuseks, mille omanikeks olid Schwerinid. Aastal 1623 võttis toonane mõisnik Johan Ulrich von Schwerin poola päritolu preili Barbara Konarskaga abiellumiseks vastu katoliku usu ja tõi Alsungasse jesuiidid. Jesuiitide misjonitöö tagajärjel pöördus osa rahvast katoliku usku, tänapäeval elavad nende järglased Lätis suitide rahvakilluna.

Aastal 1738 läks Alsunga Kuramaa hertsogite valdusse. Sellest ajast peale oli Alsunga loss kohaliku riigimõisa halduskeskuseks. Alsunga mõis jäi riigimõisaks kuni Tsaari-Venemaa lagunemiseni ja Läti iseseisvumiseni.

Aastal 1741 toimusid lossis ümberehitustööd. Hoone sai omale barokse välimuse. XVIII sajandi lõpus lisati lossile tall, ait ja väravatorn.

Aastal 1920 läks loss valla valdusse. Aastal 1925 rajati talli meierei, kolm aastat hiljem ehitati väravatorn ümber spordisaaliks. Aastal 1939 lisati aidale teine korrus ja hoone ehitati kohaliku kooli tarbeks ümber.

Välislingid
-----------

* Sissekanne Läti mõisate saidil; fotod (*läti keeles*)
**Korb** on perekonnanimi.

Statistika
----------

2022. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Korb 89 inimesel: 43 mehel ja 46 naisel. Perekonnanimede levikult oli Korb meeste puhul 2504. kohal ja naiste puhul 2574. kohal.

Korb oli kõige levinum perekonnanimi vanuserühmas 0–4 aastat, kus neid oli 10 000 elaniku kohta 1,34. Nimi oli kõige sagedasem Põlva maakonnas, kus sellist nime kandis maakonna 10 000 elaniku kohta keskmiselt 2,04 inimest.

19. sajandi algul pandi pärisorjusest vabastamise käigus Tartumaal Sangaste, Nõo ja Puhja kihelkonna, Virumaal Kadrina kihelkonna, Pärnumaal Halliste kihelkonna, Harjumaal Rapla kihelkonna, Järvamaal Peetri kihelkonna ning Läänemaal Ridala kihelkonna erinevates mõisavaldades talupoegadele 11 korral nimeks Korb.

Nimede eestistamise käigus loobuti 1935.–1938. aastal nimest Korb 7 juhul ning uueks nimeks võeti Korp 3 korral, aga ka Koskaru, Kõrboja, Raidmets ja Truu.

Nime kandjaid
-------------

* Anu Korb, eesti folklorist (1950–)
* Mihhail Korb, eesti poliitik (1980–)
* Toomas Korb, eesti sisearhitekt (1975–)
* Valeri Korb, eesti poliitik (1954–)

Viited
------

1. ↑  Statistikaamet: Nimede statistika (vaadatud 01.09.2022)
2. ↑  Onomastika andmebaas. Nimede panemine (algne nimekuju): Korb.
3. ↑  Onomastika andmebaas. Nimede eestistamine: (vana nimekuju): Korb.

Välislingid
-----------

* Korb statistikaameti andmebaasis
**Vilkėnas I** on küla Leedus Šilutė rajoonis Švėkšna vallas. Küla asub Švėkšnalė jõe ääres.

Külas on psüühiliste ja emotsionaalsete häiretega lastele haridust andev kool. Švėkšnalė jõel asub paisjärv, asulas kaevandatakse kruusa. Vaatamisväärsusteks on Švėkšna kihelkonna kalmistu (asub küla ja Švėkšna alevi piiril) ning Vilkėnase mõisa hoonetekompleks.

Ajalugu
-------

Aastal 1695 on esimest korda mainitud Švėkšna mõisale kuuluvat Vilkėnase mõisa. Aastal 1766 rajati külas asuvale kalmistule puidust kabel (aastast 1992 on see kultuurimälestisena kaitse all). Aastal 1843 rajati Švėkšnalė jõele vesiveski ja paisjärv. Aastal 1850 rajati surnuaiale veel teinegi kabel. Aastal 1879 rajati surnuaeda ümbritsev müür ja selle väravad.

Aastast 1936 hakkas Vilkėnase vesiveski tööle diiselmootoriga. Aastal 1958 rajati vanasse mõisa talli kool. Aastal 1967 muudeti vana kool sanatoorseks internaatkooliks, ka püstitati sellele uus hoone, mis valmis aastal 1978.

Pilte
-----

* Surnuaia väravadSurnuaia väravad
* Švėkšna surnuaia kabelŠvėkšna surnuaia kabel
* Platerite suguvõsa hauaplatsPlaterite suguvõsa hauaplats
* KoolimajaKoolimaja

Viited
------

1. ↑
Aleksandǎr Stambolijski (1921)
**Aleksandǎr Stambolijski** (1. märts 1879 – 14. juuni 1923) oli Bulgaaria peaminister 14. oktoobrist 1919 kuni 9. juunini 1923.

Kukutati 1923. aastal sõjaväelise riigipöördega. Teda piinati ja seejärel hukati.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**Teodor Teodorov** | **Bulgaaria peaminister**14. oktoober 1919–9. juuni 1923 | Järgnev**Aleksandǎr Cankov** |

Bulgaaria peaministrid

**Bulgaaria kuningriik:** Burmov | Drumev | D. Cankov | Karavelov | Ehrnrooth | *koht täitmata* | Sobolev | D. Cankov | Karavelov | Drumev | Karavelov | Radoslavov | Stoilov | Stambolov | Stoilov | Grekov | Ivančov | Petrov | Karavelov | Danev | Petrov | Petkov | Stančov\* | Gudev | Malinov | Gešov | Danev | Radoslavov | Malinov | Teodorov | Stambolijski | A. Cankov | Ljapčev | Malinov | Mušanov | Georgiev | Zlatev | Tošev | Kjoseivanov | Filov | Gabrovski\* | Božilov | Bagrjanov | Muraviev | Georgiev

**Bulgaaria Rahvavabariik:** G. Dimitrov | Kolarov | Červenkov | Jugov | Živkov | Todorov | Filipov | Atanasov | Lukanov

**Bulgaaria Vabariik:** Popov | F. Dimitrov | Berov | Indzhova | Videnov | Sofiyanski | Kostov | Sakskoburggotski | Stanišev | Borisov | Rajkov | Orešarski | Bliznaški | Borisov | Gerdžikov | Borisov | Petkov | Donev | Denkov
Aleksei Gromov ja Vladimir Putin 2000. aastal
**Aleksei Gromov** (vene keeles Алексей Алексеевич Громов *Aleksei Aleksejevitš Gromov*; sündinud 31. mail 1960 Zagorskis (praegune Sergijev Possad)) on Venemaa kõrgem riigiametnik, Venemaa Presidendi Administratsiooni juhataja asetäitja.

Elukäik ja tegevus
------------------

Ta lõpetas 1982. aastal Moskva Riikliku Ülikooli ajalooteaduskonna, olles õpingutel keskendunud lõuna- ja lääneslaavlaste ajaloole, ning asus tööle NSV Liidu Välisministeeriumisse. 

Aastatel 1982–1985 oli ta NSV Liidu peakonsulaadi sekretär Karlovy Varys Tšehhoslovakkias; 1985–1988 Nõukogude suursaatkonna atašee Prahas; 1988–1991 NSV Liidu välisministri asetäitja, sekretariaadi kolmas ja teine sekretär. Aastatel 1991–1992 oli ta Venemaa välisministeeriumi peasekretariaadi esimene sekretär. Aastatel 1992–1993 oli ta Venemaa Bratislava peakonsulaadi konsul Slovakkias, 1993–1996 Venemaa suursaatkonna nõunik Bratislavas. 

Alates 1996. aastast oli ta tööl Venemaa presidendi administratsioonis: 1996–2000 Venemaa presidendi pressitalituse juhataja, 2000–2008 Venemaa presidendi pressiatašee, 2008–2012 Venemaa presidendi administratsiooni juhataja teine asetäitja, alates 21. maist 2012 esimene asetäitja.

Teda peetakse üheks lähimaks isikuks Venemaa presidendile Vladimir Putinile ja Venemaa Föderatsiooni meedia "tõeliseks peremeheks".

Sanktsioonid
------------

Seoses Krimmi annekteerimise pooldamisega kehtestasid Ameerika Ühendriigid talle 20. märtsil 2014 viisa- ja majandussanktsioonid. 12. mail 2014 kehtestas talle sanktsioonid Euroopa Liit: tal on keelatud liitu kuuluvatesse riikidesse sisenemine ja tema seal olevad varad külmutati.

Viited
------

1. ↑
2. ↑
3. ↑
4. ↑
Video langetussälgu abil langetamisest
Kettsaega tehtud langetussälk vasemal, keskel läbi lõikamata osa on pideriba, paremal on langetuslõige
Kirvestega raiutud langetussälk
**Langetussälk** (ka juhtsälk) on langetuslõikest suurem lõige, mis tehakse langetatava puu sellesse külge, mis suunda soovitakse puu langetada. Langetussälgu ja langetuslõike vahele jäetakse tavaliselt pideriba. Langetussälkude suurust ja kuju varieeritakse vastavalt piirkondlikele eripäradele, ilmastikutingimustele, maastikule, ümbritsevatele tingimustele (teised puud, hooned), aastaajale jne.

Langetussälk on esimene lõige, mis langetatava puu tüvele tehakse. Sälgu sügavus on sirgel puul vähemalt 1/4 tüüka jämedusest, kaldus või pehastunud puul vähemalt 1/3 tüüka jämedusest. Sälgu ülemine pind moodustab horisontaali suhtes 45–55kraadise nurga, alumine pind on 0–5 kraadi horisontaalist allpool. Kahe paralleelse lõikega tehtaval sälgul on lõigete kõrguste vahe 1/10 tüüka läbimõõdust. Skandinaavia langetussälgu on nii ülemine kui alumine lõige 45 kraadi puu pikitelje suhtes.

Vaata ka
--------

* metsaraie
* metsanduse mõisteid
* langetuslõige
* pideriba

Viited
------

1. ↑  "Kuidas langetada puid". *Saestuudio*. Vaadatud 01.03.2021.
2. ↑  "OHUTUSJUHEND METSAMAJANDUSTÖÖDEL" (PDF). *RMK*. Vaadatud 01.03.2021.[*alaline kõdulink*]
3. ↑  "HOW TO FELL A TREE". *Chainsawacademy*. Vaadatud 01.03.2021.
**Burrel** (teised nimekujud Burelë, Bureli, Burrelë, Mat, Burele) on linn Põhja-Albaanias, Mati distrikti keskus.

Linna kaugus Tiranast on 91 km. Elanikke oli 2003. aastal 13 900, sellega on Burrel Albaanias 21. kohal. 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli elanike arv 10 985, kuid rahvastikuregistri järgi oli see 17 755.

Burrel on endine kaevurite linn, kuid kaevandused on suletud. Ta koosneb põhiliselt korrapäraselt paigutatud plokkelamutest. Linna keskel on suur väljak, mille keskel on tohutu monument haljasalaga selle ümber. Endine spordikeskus on maha jäetud (1999. aasta andmetel).

6–7 km linnast väljas asub töötav raudkroomitehas, mis meenutab pigem tehase varemeid. Neljast korstnast tuleb paksu suitsu. Kahel pool maanteed ja tee peal on tootmisjäätmed – mustaks põlenud kivid, mis tekitavad kuumaastiku. Inimesed korjavad suuremaid kive ehitusmaterjaliks.

Kosovo konflikti ajal oli Burreli lähedal põgenike laager, mis mahutas 2000 inimest.

Burrelis asus kommunistliku režiimi ajal vana ja väike vangla, mis oli tingimuste poolest kõige kohutavam kogu riigis. Seal hoiti tavaliste vangide kõrval kõige ohtlikumaid poliitvange, kelle karistustähtaeg riigivõimu kukutamise katse või kommunismivastase propaganda ja agitatsiooni eest algas 20 aastast. Sageli mõisteti vangidele enne väljasaamist uus karistus. Teiste seas istusid Burreli vanglas kirjanikud Bashkim Shehu ja Fatos Lubonja, kes on seda ilukirjanduslikult kujutanud, ning katoliku preester Simon Jubani.

Pärast kommunistliku režiimi langemist vangla suleti ja rajati vanglamuuseum. Ent 1997. aasta rahutuste ajal oli Sali Berisha režiim vanglakohtade nappuse tõttu sunnitud selle vangla uuesti kasutusele võtma.

Viited
------

Välislingid
-----------

* Fotod linnast
* Fotod põgenikelaagrist
**Olustvere vald** oli vald Viljandimaal aastail 1939–1950. Vallamaja asus Tääksi külas.

Vald moodustati senise Olustvere valla maa-alast, välja arvatud Aasu talu ja selle talu ning Särgla piirkonnas asuvad Aimla metsandiku maa-alad; senise Sürgavere valla Mudiste ja Kärevere külade piirkondadest.

1939. aastal oli vallas 2570 elanikku.

Esimene vallavanem oli Jaan Vahtramäe. 1939. aasta detsembris valiti vallavanemaks Theodor Koppel (kinnitatud siseministri poolt 19. jaanuaril 1940).

1945 septembris moodustati Olustvere vallas 3 külanõukogu: Aimla, Olustvere ja Tääksi külanõukogu.

Seoses maakondade ja valdade likvideerimise ning maarajoonide moodustamisega arvati Olustvere valla territoorium 1950 septembris Suure-Jaani rajooni koosseisu.

Viited
------

1. ↑  Maa-ameti kaardirakendused
2. ↑  Väljavõte Vabariigi Presidendi otsusest nr. 88 – 7. oktoobrist 1938 (RT 1938, 87, 776)
3. ↑  Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi 13. septembri 1945 seadlus Viljandi maakonna valdades küla töörahva saadikute nõukogude moodustamise kohta. Eesti NSV Teataja, 1945, 33, 518
4. ↑  Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi 26. septembri 1950 seadlus "Maarajoonide moodustamise kohta Eesti NSV-s". Eesti NSV Teataja, 1950, 11, 114
**Langenud ingel** on kristlikus traditsioonis taevast pagendatud ingel, kes hakkas vastu Jumalale. Paljudest langenud inglitest olevat saanud deemonid.

*Langenud ingel* (R. Bellver, 1877), Madrid

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Langenud ingel** |

Kristlikus demonoloogias tuntakse suurt hulka langenud ingleid. Neid loetleb näiteks 5. sajandist pärinev koguteos *Corpus Areopagiticum*.

Langenud inglite loend kristlikus demonoloogias
-----------------------------------------------

*(Märkus: paljud nimed esinevad erinevates väljaannetes erineval kujul.)*

Abaddon - Adirael - Agares - Amy - Ananael - Arakiba - Araqiel - Araxiel - Ariel - Arioch - Armans - Armaros - Asael - Asbeel - Asmodeus - Astaroth - Astoreth - Azael - Azaradel - Azazel - Azibeel - Azkeel - Azza - Atarculph

Badariel - Balam - Balberith - Baraqel - Barbatos - Barbiel - Basasael - Batarel - Batarjal - Beelzebub - Beleth - Beliar - Belphegor - Busasejal

Caim - Carnivean - Carreau - Chobaliel

Dagon - Daniel

Ertrael - Ezeqeel - Exael

Flauros - Focalor - Forneas

Gadreel - Goap - Gressil - Gurson

Hakael - Hosampsich

Imamiah - Iomuel - Iuvart

Jeqon - Jetrel - Junier

Kasbeel - Kasdaye - Kokabel

Lauviah - Leviathan - Lucifer

Mammon - Marchosias - Marou - Mephistopheles - Moloch - Mulciber - Murmur

Nelchael - Nilaihah - Nisroch - Nithael

Oeillet - Omiel - Orus

Paimon - Penemue - Phenex - Procell - Pruflas - Pusron

Raum - Regent - Rimmon - Rosier - Rugziel - Rumjal

Salikotal - Sameveel - Sammael - Samsapeel - Samsawiel - Saraknyal - Sarfael - Sariel - Sealiah - Semyazza - Senciner - Seriel - Shaftiel - Shamsiel - Simapesiel - Sonneillon

Zagiel - Zavebe

Tabaet - Tamiel - Thammuz - Thausael - Tiril - Tumael - Turael

Urakabarameel - Uzziel

Verrier - Verrine - Vual

Xaphon

Yomyael
**Olympic Airlines** (kreeka keeles *Ολυμπιακές Αερογραμμές, Olympiakés Aerogrammés* – OA) oli Kreeka rahvuslik lennufirma, mille peakorter asus Ateenas. Lennufirma teenindas 37 riigisisest ja 32 rahvusvahelist liini. 

6. märtsil 2009 teatas Kreeka riik, et on jõudnud kokkuleppele Olympic Airlinesi müügi asjus Marfin Investment Groupile. 29. septembril 2009 peatas Olympic Airlines kõik oma operatsioonid ja enamiku oma lendudest, Olympic Air jätkas lendudega. Olympic Airlines jäi siiski vastutavaks teatud lendude eest Kreeka saartele ja väljaspool Euroopa Liitu (Kairo, Alexandria, Tel Aviv, Beirut, Belgrad). 31. detsembril 2009 lõpetati Olympic Airlinesi tegevus täielikult. Kuni lõpliku sulgemiseni kasutas lennufirma koodi OA asemel OP-d (OA-d kasutas juba lennufirma järglane Olympic Air).

Lennukipark
-----------

ATR 42-320
Airbus A340-300
Olympic Airlinesil olid järgmised lennukid (18. jaanuari 2010 seisuga):

**Olympic Airlinesi lennukid**| Lennuk | Arv | Tellitud | Optsioonid | Reisijaid |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Airbus A320-200 | 3 | 0 | 0 | 162168180 |
| Airbus A340Airbus A340-300X | 4 | 0 | 0 | 295 |
| ATR 42-320 | 7 | 0 | 0 | 50 |
| ATR 72-202 | 7 | 0 | 0 | 68 |
| Boeing 737-300 | 3 | 0 | 0 | 136 |
| Boeing 737-400 | 13 | 0 | 0 | 150 |
| McDonnell Douglas MD-83 | 1 | 0 | 0 | 160 |
| Bombardier Dash 8-102 | 4 | 0 | 0 | 37 |
| Kokku | **44** | - | - |  |

Viited
------

1. ↑  ch-aviation.com välja otsitud 30.06.10


Kreeka
Kreeka lennufirmad

Aegean Airlines **·** 
Aeroland Airways **·** 
Air Go Airlines **·** 
AirSea Lines **·** 
ArGo Airways **·** 
Astra Airlines **·** 
Athens Airways **·** 
Aviator Airways **·** 
Ciel Airlines **·** 
Elite Airlines **·** 
EuroAir **·** 
GainJet Aviation **·** 
Hellas Jet **·** 
Hellenic Imperial Airways **·** 
InterJet **·** 
K2 SmartJets **·** 
Macedonian Airlines **·** 
Mediterranean Air Freight **·** 
Olympic Airlines **·** 
Olympic Air **·** 
Olympic Aviation **·** 
Sky Express **·** 
Sky Wings **·** 
Viking Hellas
**Olti maakond** on Rumeenia 1. järgu haldusüksus. Piirneb lõunas Bulgaariaga.

Maakond asub valdavalt tasandikul.
Suuremad jõed on lõunapiiriks olev Doonau ja selle lisajõgi Olt, mille järgi on ka maakond nime saanud.

Linnad
------

* Balș
* Caracal
* Corabia
* Drăgănești-Olt
* Piatra-Olt
* Potcoava
* Scornicești
* Slatina

Viited
------

1. ↑

Välislingid
-----------

* Olti maakonna koduleht


Rumeenia maakonnad ja keskalluvusega linn

Alba **·**  Arad **·**  Argeș **·**  Bacău **·**  Bihor **·**  Bistrița-Năsăud **·**  Botoșani **·**  Brașov **·**  Brăila **·**  Bukarest **·**  Buzău **·**  Caraș-Severin **·**  Călărași **·**  Cluj **·**  Constanța **·**  Covasna **·**  Dâmbovița **·**  Dolj **·**  Galați **·**  Giurgiu **·**  Gorj **·**  Harghita **·**  Hunedoara **·**  Ialomița **·**  Iași **·**  Ilfov **·**  Maramureș **·**  Mehedinți **·**  Mureș **·**  Neamț **·**  Olt **·**  Prahova **·**  Satu Mare **·**  Sălaj **·**  Sibiu **·**  Suceava **·**  Teleorman **·**  Timiș **·**  Tulcea **·**  Vaslui **·**  Vâlcea **·**  Vrancea
**Langenegg** on vald Austria Vorarlbergi liidumaal Bregenzi ringkonnas.

Geograafia
----------

Langenegg asub Bregenzerwaldis, Bodeni järvest kagus. Selle pindalast 38,6 % on kaetud metsaga ja 54,6 % on põllumajandusmaa. Geograafiliselt moodustab vald "pika nurga", sellest ka nimi *Langenegg* (saksa: Egg ≈ Eck(e) = nurk). Vald on Saksamaa-Austria ühisprojekti Nagelfluhkette rahvuspargi liige.

Ajalugu
-------

Habsburgid valitsesid Vorarlbergi linnu osaliselt Tiroolist ja Kaugemast Austriast. Aastatel 1805–1814 kuulus see Baierile, siis taas Austriale. Langenegg on Vorarlbergi osa alates selle asutamisest 1861. aastal. Paik oli osa Prantsuse okupatsioonitsoonist aastatel 1945–1955.

Hubertuse kabel

Kultuur
-------

**Hubertuse kabel** Hälisbühlis ehitati 1992. aastal.

Kihelkonnakirik **Unserer lieben Frau** (Maarja) ehitati 1775. aastal barokkstiilis.

**Bregenzerwald Umgang** ('Bregenzerwaldi jalutuskäik') näitab 12 traditsiooniliselt ehitatud küla Bregenzerwaldis, sealhulgas Langeneggi. Maastiku, üldkasutatavate hoonete, elamute ja igapäevaste objektide abil tutvustatakse jalutajatele tüüpilist Bregenzerwaldi arhitektuuristiili läbi aegade.

**Sennerei Langenegg** (Langeneggi meierei) tekkis 1978. aastal kolme meierei liitumisel, mis ehitati aastatel 1900, 1947 ja 1952. Sellel meiereil on 30 piimatarnijat (umbes 450 lehmaga) ja see on *Käsestrasse Bregenzerwaldi* osa – Bregenzerwaldi põllumajandustootjate, piimameeste, käsitööliste ja gastronoomide partnerlus, mille eesmärk on väikesemahuline põllumajandus, kohalike toodete mitmekesisus ja Vorarlbergi juustukultuur.

Panoraamvaade Finkenbüheli niidule Langeneggis

Viited
------

1. ↑  Dauersiedlungsraum der Gemeinden Politischen Bezirke und Bundesländer - Gebietsstand 1.1.2018, vaadatud 10.03.2019.
2. ↑  Einwohnerzahl 1.1.2018 nach Gemeinden mit Status, Gebietsstand 1.1.2018, vaadatud 9.03.2019.

Bregenzi ringkonna vallad

* Alberschwende
* Andelsbuch
* Au
* Bezau
* Bildstein
* Bizau
* Bregenz
* Buch
* Damüls
* Doren
* Egg
* Eichenberg
* Fußach
* Gaißau
* Hard
* Hittisau
* Höchst
* Hohenweiler
* Hörbranz
* Kennelbach
* Krumbach
* Langen bei Bregenz
* Langenegg
* Lauterach
* Lingenau
* Lochau
* Mellau
* Mittelberg
* Möggers
* Reuthe
* Riefensberg
* Schnepfau
* Schoppernau
* Schröcken
* Schwarzach
* Schwarzenberg
* Sibratsgfäll
* Sulzberg
* Warth
* Wolfurt
**Eesti Spordigümnaasium** (algse nimega **Tallinna Spordiinternaatkool** (lühend **TSIK**)) oli aastatel 1967–2000 Tallinnas tegutsenud riigikool, mis andis spordialast keskeriharidust. Alates 2000. aastast jätkab spordialase hariduse andmist eraõppeasutus Audentese Spordigümnaasium.

Tallinna Spordiinternaatkool tegutses Tallinnas omaaegse Dunteni (Tondi) mõisa territooriumil aadressil Tondi tänav 84/88. Mõisaaegadest on säilinud iidsed pargipuud ja kaks väikest tiiki. Puude vahele ehitati 1960.–1961. aastal hoonetekompleks Tallinna II Internaatkoolile, mille baasil alustas tööd ka Tallinna Spordiinternaatkool. Tallinna II Internaatkoolilt päranduseks saadud hoonetekompleksile (peahoone, magalad, söökla ja katlamaja) lisandusid hiljem spordihall (kilehall 1973–200?), staadion, tennisekeskus ning võimlakompleks koos meditsiinikeskuse ruumidega (1978).

1. septembril 1972 loodi Tallinna Spordiinternaatkooli juurde suusatamise osakond, mis tegutses Otepääl. Esimesel õppeaastal komplekteeriti 7. klass. Kool tegutses Otepää Internaatkooli baasil ja osakonna õppe- ja sporditööd juhendas Otepää Internaatkooli direktor.

1997. aastal sõlmis AS Audentes Eesti Spordigümnaasiumiga lepingu kooliruumide rentimiseks ühes spordigümnaasiumi õppehoones aadressil Tondi 88. 2. veebruaril 1998 alustas Audentese erakool seal tööd ja 2000. aastal sõlmis Audentes Haridusministeeriumiga lepingu Eesti Spordigümnaasiumi hoone rentimiseks 20 aastaks. See leping võimaldas luua Audentese spordikooli ja tööd sai alustada Audentese erakooli gümnaasium. Uus koolihoone ja õpilaskodu võeti kasutusele pärast remonti juba 2000. aasta sügisel.

Välislingid
-----------

* "Eesti Spordigümnaasiumi kolm aastakümmet". Õhtuleht, 29. aprill 1997
**Anton Vaarandi** (kuni 1940 **Anton Vachtmann**; 12. september 1901 Rapla – 28. september 1979 Tallinn) oli eesti ajakirjanik ja Eesti NSV riigitegelane.

Elu ja tegevus
--------------

Lõpetas 1921. aastal Tallinnas õhtukeskkooli. Ta õppis aastatel 1921–1925 Tartu Ülikoolis filosoofiateaduskonnas, aastatel 1937–1940 Oslo Ülikooli filosoofiateaduskonnas ja aastatel 1940–1941 uuesti Tartu Ülikoolis ajaloo-keeleteaduskonnas. Akadeemiliselt kuulus ta EÜS Ühendusse.

Osales Vabadussõjas kooliõpilaste pataljoni koosseisus. Oli aastatel 1921-1922 algkooliõpetaja Petserimaal ja 1923-1924 Väike-Maarja Gümnaasiumi õpetaja. 

Aastatel 1922–1924 tegutses ta Sotsiaalfilosoofilises Üliõpilaste Seltsis. Samuti tegutses ta Üle-eestimaalise Noorproletaarlaste Ühingu Rapla osakonnas. 

Aastal 1922 astus ta Eestimaa Kommunistlikku Parteisse. Aastatel 1924–1931 oli ta kommunistliku tegevuse pärast vangis.

### Paguluses

Pärast vabanemist läks Eestist ära NSV Liitu. Kui 1933. aastal saadeti ta õõnestustööle Skandinaaviasse, andis ta Taanis, Rootsis ja Norras välja eestikeelseid kommunistlikke ajalehti Kommunist ja Rahva Hääl ning ajakirja Majakas. 

### Nõukogude Eesti tegelasena

Nõukogude esimese okupatsiooni ajal oli ta eestirootslastele mõeldud ajalehe Sovjet-Estland toimetaja, 18. septembrist 1940 kuni 30. maini 1941 ajalehe Noorte Hääl toimetaja ning aastatel 1940–1941 ajalehe Sirp ja Vasar toimetaja. 

Aastatel 1941–1944 oli NSV Liidu tagalas ajalehe Rahva Hääl toimetaja asetäitja ja toimetaja. 

Pärast sõda viibis ta ainsa Nõukogude Eesti ajakirjanikuna Nürnbergi protsessil.

* 1945–1948 Eesti NSV välisministri asetäitja; tegeles pagulas- ja repatrieerimisküsimustega
* 1948–1949 Eesti NSV Ministrite Nõukogu esimehe asetäitja
* 1951–1960 ajakirja Looming vastutav sekretär
* 1960–1968 ajakirja Looming toimetaja

Lõpuks töötas ta Eesti NSV Ministrite Nõukogu aparaadis nõunikuna.

Teoseid
-------

* A. Vahtmann. Päästame neegertöölised dollarkuningate elektritoolilt. Leningrad: Külvaja 1932
* Kild killu kõrvale. (Mälestused). 1975
* Helene Johani. Anton Vaarandi kirju 1920.–1930-ndaist aastaist. Keel ja Kirjandus, 1981, lk 161–172

Tunnustus
---------

* 1965 Eesti NSV teeneline kultuuritegelane

Vaarandit on autasustatud Oktoobrirevolutsiooni ordeni, Tööpunalipu ordeni ja Punatähe ordeniga, paljude medalite ja ENSV ÜN Presiidiumi aukirjadega.

Isiklikku
---------

Ta oli lühikest aega abielus Debora Vaarandiga. Hiljem oli ta abielus sisearhitekt Maimu Vaarandiga, nende tütar Kai Vaarandi oli keraamikuharidusega tõlkija.

Viited
------

1. ↑
2. ↑  EESTI NSV TEATAJA, Nr. 35 26. oktoobril 1945, Art 561. Määrus sm. Anton Vaarandi Eesti NSV Välisasjade Rahvakomissari asetäitjaks kinnitamise kohta

Kirjandus
---------

* Aksel Tamm. Anton Vaarandi (*nekroloog*). – Keel ja Kirjandus, 1979, lk 756–757
* "Anton Vaarandi". // Raamatus: Aksel Tamm. "Aga see oli üks mees. Eluvisandeid." Kuldsulg. 2003, lk 213–225

Välislingid
-----------

* *Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918-1944*
* Anton Vaarandi Eesti biograafilises andmebaasis ISIK
* Haud Tallinna Metsakalmistul
**Anton Vill** (sündinud 18. augustil 1979 Tartus) on eesti kunstnik.

Ta sündis Tartus füüsikute pojana. Kasvas üles Tallinnas ja lõpetas Tallinna 37. Keskkooli. 

Esimesed kunstikatsetused olid vihikuservadele klassikaaslastest joonistatud eri süžeedega karikatuurid. Proovis astuda Eesti Kunstiakadeemiasse graafika erialale, kuid need katsed ebaõnnestusid. Vend Artur Villa eeskujul hakkas iseseisvalt 3D-programme õppima. Kasutas neid oskusi telereklaamides ning tegi aastal 1999 Eesti esimese 3D-lühifilmi "Fro:d".

2000. aastal tegi ta 3D-animatsioone Eesti paviljonile EXPO-l[*viide?*].

2003. aastal sõitis Austraaliasse, elas Brisbane'is ning töötas firmas Creative Assembly mängusarja "Total War" animaatorina[*viide?*].

2003. aasta lõpul asus tööle Sydney firmas Animal Logic multifilmi "Lustakad jalakesed" (inglise k "Happy Feet") kontseptuaalse disainerina[*viide?*]. Film pärjati Oscariga täispika animafilmi kategoorias. Töö käigus sõbrunes filmirežissöör George Milleriga. George'ile meeldisid Antoni maalid ning ta kutsus teda enda firmasse tööle. Kennedy Miller Mitchellis töötas Anton Vill filmidega "Mad Max", "Justice League of America" ja "Happy Feet 2"[*viide?*].

Välislingid
-----------

* "Intervjuu: tulnukad kolmandast dimensioonist" Muusa, september 2007
* "Näitus" ZA/UM, aprill 2010
*Mitte segi ajada 1907. aastal asutatud Eesti Sotsiaaldemokraatliku Tööliste Parteiga*

---

**Eesti Sotsiaaldemokraatlik Tööliste Ühisus** (lühend **ESDTÜ** või **ESTÜ**) oli aastal 1905 Tartus asutatud Vasakpoolsete sotsiaaldemokraatide-föderalistide organisatsioon, mille eesotsas oli Peeter Speek ja kirjanik Eduard Vilde, Karl Ruga ning Gottlieb Ast. Pärast 1905. aasta revolutsiooni ESDTÜ tegevus lakkas.

ESDTÜ oli põhiolemuselt marksistliku programmiga[*viide?*]. 1905. aasta kevadel avaldas Peeter Speek esmakordselt nõudmise Vene keisririigi föderaliseerimise ja Eestile autonoomse osariigi staatuse andmise kohta[*viide?*]. Eesti Sotsiaaldemokraatliku Tööliste Ühisuse (ESDTÜ) liikmeskond ulatus 1905. aasta detsembris 10 000-ni.

ESDTÜ moodustasid Eesti, Venemaa Sotsiaaldemokraatliku Tööliste Partei liikmed, kes pooldasid VSDTP ülesehitust rahvuslike parteide föderatsioonina, nähes tulevikus ka Venemaad föderatiivse vabariigina, kuhu Eesti kuulunuks ühe osariigina. 

ESDTÜ häälekandja oli ajaleht Uudised.

1903. aastal hakkas Tartus ilmuma ka Peeter Speegi ja Mihkel Martna ajaleht Uudised, mille ümber koondusid Venemaa Sotsiaaldemokraatliku Töölispartei (VSDTP) sotsiaaldemokraadid–föderalistid. Föderalistid pidasid oluliseks rahvuslikkust, nad propageerisid sotsialismi ja rahvusluse sünteesi, rõhutasid Venemaa riikliku korralduse reformimisel ja sotsiaaldemokraatliku partei ülesehitamisel autonoomia ja föderalismi põhimõtete rakendamise vajadust. Nad pooldasid tolerantsust ja pluralismi ning partei juhtimise demokraatlikke meetodeid. VSDTP Venemaa organisatsioon oli aga ülevenemaaline ja rangelt tsentraliseeritud põrandaaluse partei ja sotsialistide eesmärk oli isevalitsuse kukutamine relvastatud võitlusega.

Viited
------

1. 1 2 3  Eesti Sotsiaaldemokraatlik Tööliste Ühisus Eesti entsüklopeedia veebiversioonis (vaadatud 11.03.2013)

Välislingid
-----------

* Eesti Sotsiaaldemokraatlik Tööliste Ühisus Eesti entsüklopeedia veebiversioonis
**Ptolemaios XII Neos Dionysos Theos Philopator Theos Philadelphos** (Uus Dionysos, Jumal isaarmastaja, Jumal vennaarmastaja), hüüdnimega **Auletes** (flöödimängija), (117–51 eKr) oli Ptolemaioste dünastiast Egiptuse kuningas 80–58 eKr ja 55–51 eKr. Ta oli Ptolemaios IX poeg ning Kleopatra VII, Ptolemaios XIII ja Ptolemaios XIV isa.

Ptolemaios XII valitses esimesel valitsusajal koos oma naise Kleopatra V ja tütre Kleopatra VI-ga ning ajas Rooma-meelset poliitikat. 59 eKr sai ta Rooma ametlikuks liitlaseks. Kuid järgmisel aastal kukutati ta ebapopulaarsuse ja saamatu katse tõttu anda Küpros roomlastele. Ta põgenes riigist ning valitsejaks sai tema tütar Berenike IV. 55 eKr taastas ta tänu roomlaste toetusele oma võimu, kuid 51 eKr jäi ta raskelt haigeks ning suri. Ta määras oma pärijaks tütre Kleopatra VII, kelle trooniletõusu tagajateks määras ta testamendis roomlased.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**Ptolemaios XI** | **Egiptuse kuningas**80–58 eKr | Järgnev**Berenike IV** |
| Eelnev**Berenike IV** | **Egiptuse kuningas**55–51 eKr | Järgnev**Kleopatra VII** |
|  |
| --- |
|  **Kergejõustik** |
| Riik |  | Eesti |
|  |
| 30. koht | 1996 | Odavise |
|  |
| 12. koht | 1994 | Odavise |

**Donald-Aik Sild** (sündinud 3. oktoobril 1968 Tallinnas) on endine eesti kergejõustiklane (odaviskaja).

Ta osales 1996. aasta Atlanta suveolümpiamängude kergejõustikuvõistlusel, kus ta odaviskes ei pääsenud lõppvõistlusele ja sai kokkuvõttes 30. koha.

Ta osales 1994. aasta Euroopa meistrivõistlustel kergejõustikus Helsingis, kus ta odaviskes sai 12. koha.

Odaviskes sai ta 1987. aastal Eesti NSV juunioride meistrivõistlustel esikoha ning võitis Eesti NSV täiskasvanute meistrivõistlustel 2 pronksi (1988 ja 1990). Aastatel 1992–2000 võitis ta Eesti meistrivõistlustel 3 kulda (1993, 1994 ja 1997), 2 hõbedat ja 1 pronksi. 

Kuulitõukes võitis ta Eesti sisemeistrivõistlustel hõbeda ja pronksi.

Tema isiklik rekord odaviskes oli 85.28 (1994).

Isiklikku
---------

Tema isa on endine kergejõustiklane Heino Sild.

Tema poeg Tristan Aik Sild õpib Tallinna Reaalkoolis.

Viited
------

1. 1 2  Biograafia ESBL-is (vaadatud 12.04.2015)
2. ↑  "Donald-Aik Silla sporditulemused". Originaali arhiivikoopia seisuga 2. veebruar 2017. Vaadatud 23. jaanuaril 2017.
3. ↑  "Donald-Aik Sild veebilehel sports-reference.com". Originaali arhiivikoopia seisuga 18. aprill 2020. Vaadatud 2. augustil 2017.

Välislingid
-----------

* Biograafia ESBL-is
* Donald-Aik Sild veebisaidil Olympedia Muuda Vikiandmetes
* Donald-Aik Silla sporditulemused
"Neofüütide ristimine", Masaccio (1425–1426)
**Ristimine** on kristlik sakrament, mis patu mahapesemise läbi ühendab inimese Kristuse kirikuga: "Püha ristimine on kogu kristliku elu alus, avatud värav eluks Vaimus (*vitae spiritualis ianua*) ja teiste sakramentide juurde. Ristimise läbi vabastatakse meid pattudest ning me sünnime taas Jumala lastena, me saame Kristuse liikmeteks, siseneme Kirikusse ning osaleme Tema läkituses (vrd Firenze Kirikukogu: DS 1314; CIC can. 204, par. 1; 849; CCEO can. 579, par. 1): "Ristimine on vee ja Sõna kaudu taassünni sakrament" (Catechismus Romanus, 2,2,5)." 

Ristimist tunnistavad sakramendina kõik kristlikud kirikud.

Ristimise lähtealuseks on pärimuslikud puhastusrituaalid. Algset vettekastmist praktiseerivad veel vaid õigeusklikud ja baptistid. Teistes kirikutes praktiseeritakse veega piserdamist.

Juulis 2017 pühitseti Tartus Eesti esimene ujuv ristimiskabel.

Vaata ka
--------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Tsitaadid Vikitsitaatides: **Ristimine** |

* Ristimiskivi
* Leer
* Sakrament
* Usk
* Kristlus

Viited
------

1. ↑  "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 16. august 2018. Vaadatud 7. jaanuaril 2018.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
2. ↑  Eesti esimene ristimismaja sai õnnistuse nii preestrilt kui ka taevalt, Õhtuleht, 21. juuli 2017

Kirjandus
---------

* Ove Sander. "Kiriklikest talitustest: ristimine". Nõmme Sõnumid. 11. juuni 2010
|  | Ajastu | Ajastik |
| --- | --- | --- |
|  | järgnev | järgnev |
| PALEOSOIKUM | Perm | Loping |
| Guadalup |
| Cisural |
| Karbon | Pennsylvania |
| Mississippi |
| Devon | Hilis-Devon |
| Kesk-Devon |
| Vara-Devon |
| Silur | Přidoli |
| Ludlow |
| Wenlock |
| Llandovery |
| Ordoviitsium | Hilis-Ordoviitsium |
| Kesk-Ordoviitsium |
| Vara-Ordoviitsium |
| Kambrium | Furong |
| Miaoling |
| Ajastik 2 |
| Terre-Neuve |
|  | eelnev |

**Perm** on kronostratigraafiline üksus (ladestu) ning geokronoloogiline üksus (ajastu). Perm vastab ajavahemikule 299...251 miljonit aastat tagasi.

Perm kuulub Paleosoikumi aegkonda. Permile eelneb Karbon ning järgneb Triias. Perm jagatakse kolmeks ajastikuks.

Permi lõpus tabas Maad selle ajaloo suurim väljasuremislaine, mil hukkus umbes 96% merelistest liikidest ja suurel hulgal maismaaliike. Ühe põhilise massväljasuremiseni viinud põhjusena tuuakse välja Siberi aladel toimunud ja ligi miljon aastat väldanud ulatuslikku vulkaanilist aktiivsust, mille tulemusena sattus atmosfääri suures koguses osoonikihti hävitavaid aineid.

Vaata ka
--------

* Geokronoloogiline skaala

Viited
------

1. ↑  "Siberi kivid hävitasid osoonikihi" ERR Novaator, 30. august 2018
**Majoritaarne valimissüsteem** ehk enamusvalimised (inglise keeles *First-past-the-post*) on valimissüsteemi liik, kus enim hääli saanud rühmitus ehk partei (või isikuvalimise puhul isik) saab kindlas ringkonnas koha ja vähemusse jäänud rühmituse hääled lähevad kaotsi ja ühiskonna vähemusse jäänud osa jääb esindamata. Süsteemi kutsutakse ka võitja-võtab-kõik süsteemiks (ingl *winner takes it all*)
Tuntuim enamusvalimistel valitav ametikoht on USA president.

Enamusvalimiste korral annavad poliitilises elus tooni kaks-kolm suuremat parteid, sest valimissüsteem sunnib ühesuguste eesmärkidega erakondi ühinema. Harilikult tagab see suurimale erakonnale parlamendis ka absoluutse häälteenamuse ja võimaldab moodustada stabiilse üheparteilise enamusvalitsuse.

Enamusvalimised võivad olla ka kahevoorulised. Kui esimeses voorus keegi absoluutset häälteenamust ei kogu, siis piisab teises voorus suhtelisest häälteenamusest. Kui valitakse ühte isikut ühemandaadilisest ringkonnast, toimub teine voor tavaliselt kahe edukama kandidaadi vahel. Niisugust süsteemi kasutatakse Prantsuse Rahvuskogu ja presidendi valimistel (ka Leedu president ja pool seimist valitakse sel viisil). Kui on tegemist mitmemandaadilise ringkonna ning kandidaatide nimekirjadega, siis saab kõige rohkem hääli kogunud nimekiri endale kõik selle ringkonna mandaadid.

Majoritaarse valimissüsteemi vastand on võrdeline valimissüsteem.

Murekohad
---------

### Madal esindus

Väga suur osa hääli läheb kaduma, kuna ainult kõige rohkem hääli saanu valitakse. Näiteks kui partei A poolt hääletab 43% hääletanutest ja partei B poolt 41%, saab mandaadi partei A. Partei B poolt hääletanud jäävad esinduseta.

### Ümberpööratud häälteenamus

Üleriigiliselt enim hääli saanu ei pruugi saada kõige suuremat hulka mandaate. Näiteks kui partei A saab üleriigiliselt 60% häältest, kuid partei ei ole enamikus ringkondades kõige populaarsem, tekib olukord, kus kõige populaarsem partei ei saa enamikku mandaate.

Vaata ka
--------

* võrdeline valimissüsteem
* e-valimised
* demokraatia
* valimised
* Eesti valimised
**Makários II** (kreeka Μακάριος Β΄, ilmaliku nimega Michaíl Charalámpous Papaïoánnou (kreeka Μιχαήλ Χαραλάμπους Παπαϊωάννου); 1870 Pródromos – 28. juuni 1950 Nikosia) oli aastatel 1947–1950 Küprose Õigeusu Kiriku peapiiskop.

Ta sündis Küprose saarel Pródromose külas. Ta õppis usuteadust Istanbulis ja Chalki seminaris, lisaks õppis ta Genfis prantsuse keelt. Aastal 1912 liitus ta vabatahtlikuna Kreeka armeega, teenides seal kaplanina. 

Aastal 1917 sai temast Kyrenia piiskop. Oma piiskopkonnas seadis ta sisse tava, mille kohaselt vaimulikud iga kolmeteistkümnenda palga oma kihelkonna vaimuliku teenistuse heaks annetasid.

Aastal 1931 aset leidnud rahutuste järel saadeti ta maalt välja, seejärel jäi ta teise maailmasõja lõpuni Ateenasse. Aastal 1946 pöördus ta kodumaale tagasi ja järgmisel aastal valiti ta Nova Justiniana ja kogu Küprose peapiiskopiks.

Ametis olles asutas ta Nikosiasse vaimuliku seminari. Ta suri aastal 1950 ja maeti järgmisel päeval. Ta oli viimane Küprose peapiiskop, kes maeti saare kombe kohaselt istuvana.

Viited
------

1. ↑  churchofcyprus.org
2. ↑  О. В. Л. КИРИНИЙСКАЯ МИТРОПОЛИЯ // Православная энциклопедия. — М. : Церковно-научный центр «Православная энциклопедия», 2014. — Kd. XXXIV. — Lk. 716-720. ISBN 978-5-89572-039-4.
3. ↑  ks. Bendza M. ks. Szymaniak A.: Starożytne patriarchaty prawosławne. Białystok: Wydawnictwo Uniwersytetu w Białymstoku, 2005, lk. 139. ISBN 83-7431-060-X.
4. ↑  NOCTOC: Αρχιεπίσκοπος Κύπρου Μακάριος Β': Ένας Κύπριος Παπαφλέσσας

  



|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**Leontí** | **Küprose peapiiskop**24. detsember 1947 – 28. juuni 1950 | Järgnev**Makários III** |
**Vilivere** on küla Rapla maakonna Kohila vallas Keila jõe ääres. Asub Harju ja Rapla maakonna piiril, majanduskeskus on Kohilas.

Külas on Vilivere raudteepeatus. Lähimad koolid ja lasteaiad asuvad Kurtnas ja Kohilas. Korraldatud on õpilaste ja valla elanike transport.

Küla läbib Kiisa–Kohila tee. Küla lõunaosa ulatub kuni Kernu–Kohila teeni ning lääneosa kuni Tõdva–Hageri teeni.

Osaliselt jääb külla Kurtna-Vilivere loodusala.

Viliveres asub mitu arheoloogiamälestiseks arvatud kultusekivi ning üks kivikalme ja asulakoht.

Viliveres asub noorte turvakeskus Kati Kodu.

Külas on tegutsenud Vilivere kool. Hoone on hävinud.

Viliveres elab Eesti Teaduste Akadeemia president Tarmo Soomere.

Viited
------

1. ↑  Statistikaamet, vaadatud 10.11.2020.
2. ↑  Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.
3. ↑  Pärandkultuuri objekt: Vilivere kool (317:KOO:001) keskkonnainfo.ee
4. ↑  Toomas Sildam: "Reportaaž Sakust: kuidas Raig, Opmann ja Sirendi Soomerest presidenti teevad" ERR, 17. juuni 2021

Välislingid
-----------

* 
* 

Kohila valla vapp
Kohila valla asulad

**Alev:** Kohila  
 **Alevikud:** Aespa | Hageri | Prillimäe  

**Külad:** Aandu | Adila | Angerja | Hageri | Kadaka | Lohu | Loone | Lümandu | Masti | Mälivere | Pahkla | Pihali | Pukamäe | Põikma | Rabivere | Rootsi | Salutaguse | Sutlema | Urge | Vana-Aespa | Vilivere