recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
2-D ABC logo aastatel 1962–2006, mida kasutatakse sekundaarse logona.
**American Broadcasting Companies, Inc.** (lühend **ABC**) on USA üleriigiline erameediakontsern (telejaamade võrgustik). 2008. aastal olid ABC telesaated USA-s kõige vaadatavamad.

Ettevõte tekkis 1943. aastal, kui Edward John Noble ostis pärast Föderaalse Kommunikatsioonide Komisjoni otsust, et Radio Corporation of America (RCA) peab ühe oma kahest raadiojaamade võrgustikust võõrandama, NBC Blue Networki. 1945. aastast kannab firma nime ABC. Aastal 1985 võttis Warren Buffetti olulisel osavõtul palju väiksem meediaettevõte Capital Cities tollase rekordsumma 3,5 miljardi USA dollari eest ABC üle. Uue firma Cap Cities/ABC võttis 1996 üle The Walt Disney Companyle. Ta on nüüd osa Disney-ABC televisioonigrupist.

Peakorter on New Yorgis Manhattanil. Programmikontorid asuvad Californias Burbankis Walt Disney stuudiote ning Walt Disney Company peakorteri kõrval.

Raadiosaateid alustati 12. oktoobril 1943 ja telesaateid 19. aprillil 1948.

ABC telejaamade lipulaev on New Yorgi WABC-TV.

ABC saated levivad USA-s, Kanadas, Mehhikos ja Kariibi mere saartel.

ABC tunnuslause on "Start Here".

Välislingid
-----------

* ABC koduleht
Gustavo Morínigo (2018)
**Gustavo Eliseo Morínigo Vázquez** (sündinud 23. jaanuaril 1977 Coronel Oviedos) on Paraguay jalgpallitreener ja endine jalgpallur.

Jalgpallurina oli tema positsioon poolkaitsja. Tema jalgpallurikarjäär kestis aastatel 1996–2011, mille jooksul mängis ta Paraguay klubides Libertad, Guaraní, Cerro Porteño ja Nacional, Argentina klubis Argentinos Juniors ning Colombia klubis Deportivo Cali. Paraguay meistriks tuli ta aastatel 2002 ja 2003 Libertadiga ning 2009 ja 2011 Nacionaliga. Paraguay jalgpallikoondises mängis ta aastatel 2001–2005 kokku 18 korda ja lõi kolm väravat. Ta kuulus Paraguay koondisse 2001. aasta Copa Américal ja 2002. aasta maailmameistrivõistlustel.

Pärast jalgpallurikarjääri lõppu alustas ta tööd treenerina. 2012. aastal sai ta oma viimase koduklubi Nacionali peatreeneriks ning juhendas seda kuni 2015. aastani. Peatreenerina tuli ta Nacionaliga Paraguay meistriks 2013. aastal. Hiljem on ta juhendanud klubisid Cerro Porteño ja Libertad ning Paraguay noortekoondisi. 2018. aastal oli ta lühikest aega Paraguay jalgpallikoondise ajutine peatreener. 

2021. aasta jaanuaris sai ta Brasiilia kõrgliigaklubi Coritiba peatreeneriks.

Viited
------

1. ↑  "Coritiba e Morínigo chegam a acordo; treinador assina contrato e é aguardado na quarta". Globoesporte.com. 4. jaanuar 2021. Vaadatud 20. augustil 2021.
See artikkel See artikkel räägib Tallinna tänavast.  Narva tänava kohta vaata artiklit Masina tänav (Narva).  

---

Kaart
Endine AS Põhja paberi- ja tselluloosivabriku peakontori hoone Masina tänaval
**Masina tänav** on tänav Tallinnas Kesklinna linnaosas Juhkentali asumis.

Masina tänav
Tänav algab Juhkentali tänavalt ja lõppeb Tartu maanteega ristudes.

Masina tänav sai nime 1908. aastal. Tänav on saanud nime Drümpelmanni masinaehitustehase järgi.

Hoonestus
---------

Masina tänav 2 asub aastatel 1880–1890 ehitatud Tallinna veevärgi pumbajaam.

Masina tänav 9 asub Ernst Gustav Kühnerti projekteeritud 20. sajandi alguse eramuarhitektuuri ilmekas näide, endise viinavabriku direktori villana tööstusansambli juurde kuuluv ehitis.

Masina tänav 18 asub 1970. aastatel ehitatud Ülemiste katlamaja.

Masina tänav 22 asub arhitekt Jacques Rosenbaumi projekteeritud AS Põhja paberi- ja tselluloosivabriku peakontor.

Viited
------

1. ↑   (vaadatud 28.01.2016)
2. ↑
3. ↑  Robert Nerman, Leho Lõhmus. Tallinna asumid ja ametlikud kohanimed. Tallinn, 2013, lk. 282
4. ↑  Leele Välja, OÜ Arhitektuuriväljad. Tallinna kesklinna väärtuslikud hooned. Tallinn 2020 lk 15
5. ↑   Epp Lankots, EESTI 20. SAJANDI ARHITEKTUURI KAITSE PROGRAMM. TALLINNA NÕUKOGUDEAEGNE EHITUSPÄRAND, Tallinn 2009, lk 25
6. ↑  Tselluloosi- ja paberivabriku peakontor, 1915. a kultuurimälestiste riiklikus registris (vaadatud 26.12.2020)

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Masina tänav** |
Tüüpiline *hot rod* on lakoonilise joonega, kuid siiski väga eristuv sõiduk
***Hot rod*** on suurema kiiruse, võimsuse, aga ka parema välimuse saavutamiseks märkimisväärselt ümber ehitatud auto. Termini "hot rod" (otsetõlkes kuum keps) päritolu on jäänud ebaselgeks, võimalik on seos sõnaga "rodster" (rotster ehk lahtine sportauto). Inimesi, kes *hot rod*e ehitavad ja nendega sõidavad, nimetatakse *rodder*iteks.

Taust
-----

Esimesed *hot rod*id ehitati 1930. aastatel Californias, kuid õitsengu saavutas see kultuur pärast Teist maailmasõda. *Hot rod*i toorikuks on tavaliselt 1920. ja 1930. aastatel toodetud Ameerika kupeekerega autod (ennekõike Fordid ja Chevrolet´d). Tüüpilised võtted *hot rod*i ehitamisel on kere ja katuse madaldamine, teatud kereosade eemaldamine, suurema mootori või kompressori lisamine, laiemate rataste kasutamine, erilised värvi- ja disainilahendused jne.

*Rat rod* mõjub sõiduvõimetuna
*Hot rod*id jagunevad mitme allkategooria vahel: *street rod (tänavarod)*, *rat rod (rotikas)*, *volksrod*, *rust rod (roosterod)* jne. Roddingu-kultuurist kasvas välja *drag racing* ehk kiirendusvõistlus.

Viited
------

1. ↑  Vandeusen, Amos (31.08.2023). "The History Of Hot Rods: From Street Racing To Custom Cars". *Majormotorshotrods*. Vaadatud 04.12.2023.
2. ↑  "History of hot rods". *Oldtimerhotrod*. Vaadatud 04.12.2023.
3. ↑  Veski, Priit (28.04.2006). "Hot rod: Kuumad võllid ehk autode ehedaim ameerikalikkus". *Äripäev*. Vaadatud 04.12.2023.
Sinquefield Cupi turniirsaal (2015)
**Saint Louise maleturniir Sinquefieldi karikale** (inglise keeles *Sinquefield Cup*) on Saint Louises 2013. aastast korraldatav iga-aastane maleturniir, Grand Chess Touri üks etappe. 

Turniiri nimetatakse ameerika filantroobi Rex Sinquefieldi auks **Sinquefield Cupiks**. Turniirile kutsutakse 6–10 maailma male absoluutsesse tippu kuuluvat maletajat.

Võitjad
-------

| # | Aasta | Koht | Võitja(d) |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | 2013 | Saint Louis | Norra Magnus Carlsen |
| 2 | 2014 | Saint Louis | Itaalia Fabiano Caruana |
| 3 | 2015 | Saint Louis | Armeenia Levon Aronian |
| 4 | 2016 | Saint Louis | Ameerika Ühendriigid Wesley So |
| 5 | 2017 | Saint Louis | Prantsusmaa Maxime Vachier-Lagrave |
| 6 | 2018 | Saint Louis | Norra Magnus Carlsen 

---

 Ameerika Ühendriigid Fabiano Caruana 

---

 Armeenia Levon Aronian |
| 7 | 2019 | Saint Louis | Hiina Ding Liren |

Vaata ka
--------

* Tata Steeli maleturniir
* Linarese maleturniir

Välislingid
-----------

* Sinquefield Cup 2020. grandchesstour.org
Jackson Pollocki ateljee põrand, mis oli tema maalimisaluseks 1946. aastast kuni kunstniku surmani 1956. aastal
***Dripping*** ('tilgutamine'), ka ***Drip Painting*** on tehnika, mida hakkas esimesena kasutama Ukraina päritolu Ameerika Ühendriikide kunstnik Janet Sobel. Sobelilt sai mõjutusi ja tegi laiemalt tuntuks Jackson Pollock aastatel 1946–1947. Seda tehnikat kasutades sai ta põhjendada oma teoste suuri mõõtmeid ja seda, et see mis lõuendile jõuab, ei ole pilt, vaid tegevus.

Tehnika seisneb selles, et värv jõuab lõuendile auklikust kastist välja voolates. Värvi lõuendile kandmiseks kasutatakse tihti ka keppe, nugasid, kellusid või muid esemeid, millega on võimalik värviniresid lõuendile kanda.

Pollock kirjeldas tehnikat 1947. aastal nõnda: *"Minu maal ei tule molbertilt. Ma pingutan oma lõuendi enne alustamist harva raamile. Eelistan seda asetada otse seinale või maha. Vajan kõva pinna vastupanu. Maapinnal tunnen end vabamalt, maalile lähemal, tunnen, et osalen selles suuremal määral, sedamööda, kuidas võin kõndida ümber terve maali, töötada selle kallal kõigist neljast küljest ning olla otseses mõttes maali sees. See sarnaneb Lääne indiaanlaste liivamaalingumeetodiga. Hoidun endiselt traditsiooniliste töövahendite – molberti, paleti, pintslite – eest. Ma eelistan keppe, kellusid, nuge ning vedelat värvi, mis tilgub, või siis pakse liivast, klaasikildudest või muudest segatud materjalidest värvikihte."*

Vaata ka
--------

* Action painting
* Janet Sobel
* Jackson Pollock

Viited
------

1. ↑  Grovier, Kelly (7. märts 2022). "Janet Sobel: The woman written out of history". *BBC Culture*. Vaadatud 22. märtsil 2022.
2. ↑  Hill, Isabella (27. aprill 2021). "Janet Sobel: the Forgotten Female Artist Who Influenced Jackson Pollock". *DailyArt Magazine*. Vaadatud 22. märtsil 2022.
3. ↑  "Overlooked No More: Janet Sobel, Whose Art Influenced Jackson Pollock". *The New York Times*. 30. juuli 2021. Vaadatud 22. märtsil 2022.
4. ↑  "Janet Sobel". *National Gallery of Art*. Vaadatud 22. märtsil 2022.
5. ↑  Sandra Zalman (2015). "Janet Sobel: Primitive Modern and the Origins of Abstract Expressionism". *Woman's Art Journal*. Vaadatud 22.3.2022.

Välislingid
-----------

* Drip painting. - HiSoUR
* Jackson Pollock’s drip-painting process. - San Francisco Museum of Modern Art (SFMOMA)
**Eesti Vabariigi teenetemärgid** (ka *Eesti riiklikud teenetemärgid*) on kuus Eesti teenetemärki, mida annab välja Eesti president 24. veebruaril ja välisvisiitide puhul.

Teenetemärgid ja jagunemine
---------------------------

Eesti Vabariigi teenetemärgid:

* Riigivapi teenetemärk
* Valgetähe teenetemärk
* Kotkaristi teenetemärk
* Eesti Punase Risti teenetemärk
* Maarjamaa Risti teenetemärk
* Vabadusrist (anti välja 1919–1925)

Teenetemärkidega seonduvat korraldab teenetemärkide seadus.

Teenetemärkide klassistruktuur on järgmine:

Vabadusrist: jaguneb 3 järguks, numbrid 1 kuni 3, ja 3 liigiks, numbrid I kuni III. II. liigi 1 järgu Vabadusrist on välja andmata.

Riigivapi teenetemärk: kett (kasutusel presidendi ametitähisena) ja 5 klassi, numbrid I kuni V. Medalid taastatud Eesti Vabariigis puuduvad.

Valgetähe teenetemärk: kett, 5 klassi, numbrid I kuni V, ja 1 medaliklass.

Kotkaristi teenetemärk: (kett puudub) 5 klassi, numbrid I kuni V, ja 3 medaliklassi

Punase Risti teenetemärk: (kett puudub) 5 klassi, numbrid I kuni V, ja 1 medaliklass.

Maarjamaa Risti teenetemärk: kett, 5 klassi, numbrid I kuni V. (Medalid puuduvad.)

Ajalugu
-------

Eesti Vabariigi teenetemärkidest asutati esimesena Vabadussõja ajal 24. veebruaril 1919 Vabadusrist.

Teenetemärkide seaduse ja selle muutmise seadusega taastati 1994. ja 1995. aastal kõik sõjaeelsed teenetemärgid, kuid mitte kõik nende klassid. 

Eesti Vabariigi uue teenetemärgina loodi Maarjamaa Rist. 

Vabariigi 90. aastapäevaks valmis Riigivapi teenetemärgi kett, mida kannab ametitunnusena Vabariigi President. Praegune Riigivapi teenetemärgi kett on koopia algsest, mis asub teadmata põhjusel Moskva kremli relvapalatis ja on siiani Eesti riigile tagastamata.

Läbi aastate on Eesti riiklike teenetemärkide valmistamisega olnud seotud OÜ Roman Tavast, ARS Juveel, OÜ Juveel, OÜ Miniplast Pluss, OÜ ARS Vasetööd jt. Esimese partii Maarjamaa Riste valmistas firma „Marquise", lintidega varustas ja täiendavalt komplekteeris OÜ Miniplast Pluss.

Teenetemärkidele on peale täiskuju ette nähtud ka miniatuuri kuju, rosettmärgi kuju ja lindilõike kuju.

Vaata ka
--------

* Eesti riiklike teenetemärkide galerii

Viited
------

1. ↑

Välislingid
-----------

* EV teenetemärkidest EV presidendi kodulehel
**Saksa 8. armee** (sks k *Die 8. Armee; Armeeoberkommando 8; AOK 8*) oli Saksa väliarmee Teises maailmasõjas.

Ajalugu
-------

Moodustati 1. augustil 1939. Dresdenis. Võttis osa Poola vallutamisest. 20. oktoobril 1939. formeeriti ümber 2. armeeks.

Formeeriti uuesti 22. augustil 1943. armeegrupist Kempf. Sai suurte kaotuste osaliseks, kui Idarindel osa väegrupp Südi 8. armeed 1944. aasta veebruaris Korsun-Tšerkassõ rajoonis ümber piirati. Alistus 8. mail 1945.

Komandörid
----------

* Johannes Blakowitz (1.08.1939)

* Otto Wöhler (22.08.1943)
* Hans Kreysing (28.12.1944)

Allunud väeosad
---------------

5. september 1939.:

* XXXXVII korpus
* III korpus
* XI korpus
* XXXXII korpus

  

21. august 1943.:

* III tankikorpus
* XI korpus
* XXXXII korpus

1. jaanuar 1944.:

* XI korpus
* XXXVIII tankikorpus
* III tankikorpus

15. juuni 1944.:

* Rumeenia 4. armee
* IV korpus
* Rumeenia IV korpus
* XXXX tankikorpus
* Rumeenia 18. mägidiviis

26. november 1944.:

* Ungari 1. armee
* Ungari IX korpus
* XXIX korpus
* Ungari 9. piirivalvediviis

12. aprill 1945.:

* LXXII korpus
* IV tankikorpus
* XXXXIII korpus
**Dekreet** on riigipea või valitsuse poolt antud seadus.

Eestis
------

Seaduste andmise õiguse sai ajutine valitsus tagantjärele 24. novembril 1918 (Ajutised administratiivseadused olid vastu võetud juba 19. novembril 1918). Ka 4. juunil 1919 vastuvõetud Eesti vabariigi valitsemise ajutine kord andis Vabariigi Valitsusele õiguse Asutava Kogu ja Seadusandliku Delegatsiooni istungite vaheaegadel seadusi vastu võtta. See õigus säilis ka Konstantin Pätsi esimesel valitsusel kuni 1. novembrini 1921 (RT 1921, 101, 192).

1932. aasta detsembris andis V Riigikogu volitusseadusega Vabariigi Valitsusele õiguse dekreete anda.

Uuesti sai Riigivanem seaduste andmise õiguse dekreedina 24. jaanuaril 1934 jõustunud põhiseadusega. Aastail 1935 ja 1936 toimus kogu seadusandlus (ka riigieelarvete andmine) ainult dekreedi teel. Kuni 1937. aastani esitati dekreedid ametis oleva V Riigikogu juhatusele. Vabariigi Presidendi dekreetide andmise õiguse Riigikogu istungjärkude vaheajal sätestas ka 1938. aasta põhiseadus.

1992. aasta põhiseadus sätestab riigipea dekreediõiguse seadluse nime all PS §§ 109-110-s. Tegemist on piiratud nn hädadekreedi andmise õigusega – seadluse võib välja anda juhul, kui Riigikogu ei saa kokku tulla ning esineb edasilükkamatu riiklik vajadus. Seadlusele peavad andma kaasallkirja Riigikogu esimees ja peaminister, kuid Riigikohus on selgitanud, et nende osa piirdub allkirjastamisega. PS sätteid seadlusandlusõigusest täpsustavad Vabariigi Presidendi töökorra seaduse §§ 14–17.

Nõukogude Venemaal ja Nõukogude Liidus
--------------------------------------

Nõukogude Venemaal ja seejärel Nõukogude Liidus reguleeriti sünnituspuhkust, vööndiaega jm valitsuse (Rahvakomissaride Nõukogu, Ministrite Nõukogu) dekreetidega.

Eesti NSV-s nimetati dekreediks vene keele eeskujul sünnituspuhkust (dekreetpuhkus). Levinud oli väljend *dekreeti minema* ehk *sünnituspuhkusele minema*. Eesti NSV-s nimetati dekreediajaks ka Moskva aega ehk vööndiaega.

Viited
------

1. ↑  "Riigikohtu otsus III-4/A-4/94". Originaali arhiivikoopia seisuga 26. august 2021. Vaadatud 2. juulil 2022.
2. ↑  Vt näiteks Rahvakomissaride Nõukogu dekreet vööndiaja sisseviimise kohta Nõukogude Venemaal (vene keeles)
3. 1 2  U. Mereste, 2003. Majandusleksikon. Eesti Entsüklopeediakirjastus. Köide I (A–M). Lk 107

Kirjandus
---------

* Johannes Klesment. Dekreet. Uus Eesti, 17. jaanuar 1939, nr 16, lk 4.
* Johannes Klesment. Kuidas saabub seadus. Politseileht, 20. märts 1939, lk 108–112 \*; 4. aprill 1939, nr 6, lk 144–146 \*; 18. aprill 1939, nr 7, lk 173–176 \*; 20. juuni 1939, nr 11/12, lk 262–264 \*; 19. juuli 1939, nr 13, lk 297–299 \*
**Eesti Keele Kaitse Ühing** (lühend **EKKÜ**) on 12. oktoobril 1999 asutatud ühing eesti keele kaitseks.

Tegevus
-------

EKKÜ korraldab regulaarselt ettekandekoosolekuid, analüüsib ajakirjanduskeelt ja tutvustab tulemusi lehetoimetustes. Ühing tähistab emakeelepäeva ja kultuuritegelaste tähtpäevi, korraldab keeleseminare ja abiturientidele suunatud keelekonsultatsioone. 

Kord aastas annab ühing välja ajakirja Keelekaitsja.

EKKÜ toetas Meinhard Laksi algatust kuulutada emakeelepäev riiklikuks tähtpäevaks.

Korduvalt on ühing tauninud Eesti ärinimede võõrapärasust, ingliskeelsete tsitaatsõnade rohkust ajakirjanduses ja "keele risustamise tendentse" ilukirjanduses. "Häiriv on eestlaste alaväärsuskompleks, rahvustunde lahjenemine, haridustegelaste endi keeleline nõrkus, mille tõttu eesti keel kui õppeaine on asendatud segaõppeainega. /---/ On viimne aeg peatada eesti keele laostumine Eesti Vabariigis," kirjutati EKKÜ üldkoosoleku seisukohtades 21. märtsil 2001. 

EKKÜ on ka seisukohal, et kirjakeele tugevus seisneb selle reeglistatuses. "Väärade lähtealuste tõttu on keelekorraldajateks hakanud inimesed loobunud kirjakeele reeglistamisest, selle asemele on võetud soovitamine, mis seisneb peaaegu kõige lubamises. Üldsusele on antud info, et nüüd on kõik lubatud nagu kõnekeeles või murdes."

Kui Tallinna Pedagoogikaülikooli üld- ja rakenduslingvistika professori Martin Ehala kirjastus Künnimees avaldas kolme noore õpetaja kirjutatud õpiku "20. sajandi Eesti kirjandus", otsustas Eesti Keele Kaitse Ühing Ehalalt professori tiitli ära võtta.

Juhatus
-------

Ühingu esimene juht oli Eduard Vääri, hiljem on juhataja olnud Reet Vääri.

Viited
------

1. 1 2 3 4 5  "Keeletegu 2010" kandidaadid Eesti keelenõukogu kodulehel (nr 7)
2. ↑  "Eesti kirjakeele olukorrast: Eesti Keele Kaitse Ühingu üldkoosoleku seisukohad 21.03.2001" Sirp, 20.04.2001
3. ↑  Anneli Ammas "Eesti keel on luksus!" Eesti Päevaleht, 14. detsember 2002

Välislingid
-----------

* "Eesti kirjakeele olukorrast: Eesti Keele Kaitse Ühingu üldkoosoleku seisukohad 21.03.2001" Sirp, 20.04.2001 (avaldatud patendiameti kodulehel)
* Asael Truupõld "Jälgige oma keelekasutust - kas see ikka on eestlase jutt?" Delfi, 2. juuni 2011
* Eduard Vääri "Eesti keelest ja meelest" Videvik
* Aili Künstler "Parema rahva sekka minek ehk Kust ostaks Julia Roberts muruniiduki, kui ta elaks Eestis?" Sirp, 10.06.2011 - vestlus Eesti Keele Kaitse Ühingu juhatuse esimehe Reet Vääriga
**Alexandre Liwentaal** (3. jaanuar 1868 Šveits – 13. august 1940 Kanada) oli aviaator. 

Alexandre Liwentaali isapoolne suguvõsa on pärit Eestist Liivi mõisast Läänemaal.

1894. aastal sooritas ta Inglismaal isevalmistatud purilennukil 80-meetrise lennu.

1897. aastal ületas ta kuumaõhupalliga Alpid.

Töötas insenerina krahv Ferdinand von Zeppelini tehases Saksamaal.

1906. aastal osales National Geographicu ekspeditsioonis, mille eesmärk oli vallutada kuumaõhupalliga põhjapoolus.

Alexandre Liwentaal oli tegev umbes 20 valdkonnas, seal hulgas auto- ja sõjatööstuses.

Ülemiste Citys asuv Lõõtsa 12 kontorihoone kannab Alexandre Liwentaali nime.

Viited
------

1. ↑  Mihkel Kärmas (23. august 2001). "Eestlane konstrueeris lennuki enne Wrighti vendi". *Eesti Ekspress*.
2. ↑  "Lõõtsa 12, Alexandre Liwentaal Office Building". *Ülemiste City*.

Kirjandus
---------

* Jean-Claude Cailliez: Alexandre Liwentaal Pionnier Suisse de l'aéronautique européenne entre 1890 et 1914. Genève: Editions Secavia, 2004, ISBN 2882680147

Välislingid
-----------

* Alexandre Liwentaal
* Avastamata eestlasest geenius raiutakse ajalukku Eesti Ekspress, 4. detsember 2003
* Eestlane konstrueeris lennuki enne Wrighti vendi Eesti Ekspress, 23. august 2001
**Andris Kolbergs** (21. detsember 1938 – 5. november 2021) oli läti kirjanik ja filmistsenarist, kes on tänapäeval tuntud eelkõige kriminaalromaanide autorina.

Elukäik
-------

Kirjanik sündis Jūrmalas meremehe perekonnas. Üldhariduse omandas ta Riias. Aastatel 1966–1968 õppis ta Moskva Polügraafia Instituudis. Kolbergs on töötanud Riia Vagunitehases, VEFis ja huumoriajakirjas Dadzis (1965–1968), kus avaldati ka tema esimesed kirjanduslikud katsetused. 1970. aastate keskel algas viljakas koostöö Riia kinostuudioga. Esimene kriminaalromaan "Krimināllieta trijām dienām" ilmus 1977. aastal.

Läti taasiseseisvumise järel oli Andris Kolbergs Riia Läti Seltsi esimene esimees (1989), ajakirja Atpūta peatoimetaja (1991–1992) ja Läti Kriminaalkirjanike Assotsiatsiooni (Latvijas Detektīvžanra asociācijas; Латвийской ассоциации писателей детективного жанра) president.

Teosed eesti keeles
-------------------

* "Mees, kes jooksis üle tänava" – "Cilvēks, kas skrēja pāri ielai", 1978; eesti keeles: Eesti Raamat, 1984 sarjas "Mirabilia"
* "Riia : Läänemere väärikas emand" – "Rīga : cēlā dāma Baltijas vidū"; eesti keeles: Grenader, 2006 ja 2008

Viited
------

1. ↑  Колбергс, Андрис.[*alaline kõdulink*] древний восток
2. ↑  Andris Kolbergs // Portrets. Latvijas Literatūras Centrs
3. ↑  Andris Kolbergs // Biogrāfija. Latvijas Literatūras Centrs

Välislingid
-----------

* Andris Kolbergs. Ideju Foruma bibliotēka
Peep Peterson
**Peep Peterson** (sündinud 29. märtsil 1975 Tartus) on poliitik ja endine Eesti Ametiühingute Keskliidu juht. 18. juulist 2022 17. aprillini 2023 oli ta tervise- ja tööminister.

Peterson on lõpetanud Tartu 10. Keskkooli ja Tallinna Majanduskooli õigusteaduse erialal ning õppinud Tartu Ülikoolis õigusteadust ja ajakirjandust. 

Peterson kuulus Sotsiaaldemokraatlikku Erakonda (SDE) kuni 2013. aastani ning naasis 2019. aastal. Ta oli aastatel 1994–1998 Noorte Sotsiaaldemokraatide president. Ta oli 2009–2013 Tartu linnavolikogu Sotsiaaldemokraatliku Erakonna fraktsiooni liige.

Peep Peterson oli Eesti Ametiühingute Keskliidu juhatuse esimees ja Rahvusvahelise Transporditöötajate Föderatsiooni juhatuse liige. 21. veebruaril 2013 valis Eesti Ametiühingute Keskliidu volikogu Peep Petersoni liidu uueks juhiks. Ta astus ametisse 4. märtsil 2013. 11. oktoobril 2019 valiti Peterson ametisse järgmiseks ametiajaks, kus ta jätkas kuni 2022. aastani.

Ta on Korporatsiioon Fraternitas Estica vilistlane.

Artikleid
---------

* 21.02.2023 Hea vaimse tervise märk on võime säilitada tegutsemistahe igas olukorras, mitte igikestev õnn või piiramatul hulgal teraapiat
* 15.02.2023 Peep Peterson ja Gerda Kordemets: Riik peaks valdadele enne pankrotti appi minema
* 13.02.2023 Peep Peterson Irja Lutsarile: meie vastsündinute elud päästab see, et ravikindlustus antakse kõigile rasedatele
* 07.02.2023 Peep Peterson: dr Vassili Novak on EMO ülekoormuse probleemiga juba alla andnud, aga olukorraga ei saa lihtsalt leppida!

Viited
------
Rapla kalmistu (juuli 2012)
Rapla kalmistu kabel (aprill 2011)
II maailmasõjas hukkunute haud Rapla kalmistul (oktoober 2020)
**Rapla kalmistu** on kalmistu Rapla kihelkonnas Harjumaal, tänapäevase haldusjaotuse järgi Uuskülas Rapla vallas Rapla maakonnas.

Rapla kalmistu õnnistati matmiseks 18. oktoobril 1780.

Kalmistu on tunnistatud riiklikuks kultuurimälestiseks.

Kalmistu kabel
--------------

Kabeli tagumises osas paiknes Tiesenhausenite perekonna krüpt. Kabelisse olid enne kalmistule ümbermatmist maetud admiral Adam Johann von Krusrensterni vanemad Johann Friedrich von Krusenstern (1724–1791) ja Christina Fredericke von Toll (1730–1804). Kabel on tunnistatud riiklikuks kultuurimälestiseks.

Teise maailmasõja mälestusmärk
------------------------------

Kultuurimälestis on ka kalmistul paiknev Teises maailmasõjas 1941. aasta Rapla lahingutes hukkunute matmispaik. Mälestusmärk ei ole püstitatud Nõukogude relvajõududes võidelnute auks.

Memoriaali eesküljel on poleeritud tumedast graniitkivist mälestuskivi, millel on tekst: "Memoriaal Rapla lahingu ohvritele, rajatudrahva annetuste abil, Kaitseliidu Rapla maleva poolt, augustis 2001". Memoriaali tagaosa lõpetab graniidist kaar tekstiga: "Isamaa ilu hoieldes, vaenlase vastu võideldes" ning selle taga metallist rist. 

Ühishauda on maetud 9.-11. augustil 1941 hukkunud Rapla lahingu ohvrid: Helmuth Kuusemets, Endel Andok, Johannes Jaani, Elmar Kiima, Edvard Lootus, Voldemar Mikker, Amandus Roosipuu, Elmar Soome, Oskar Urva, Julius Volmer, Mihkel Laiapea, Jaan Raudkivi ja Vladimir Vreimann.

Viited
------

1. 1 2  Rapla kalmistu kultuurimälestiste riiklikus registris (vaadatud 03.09.2015)
2. ↑  Rapla kalmistu kultuurimälestiste riiklikus registris (vaadatud 05.10.2020)
3. ↑  II maailmasõjas hukkunute matmispaik kultuurimälestiste riiklikus registris (vaadatud 05.10.2020)
4. ↑  "1941. aasta lahingud Raplas". *rindeleht.ee*. 7. august 2005. Vaadatud 5.10.2020.

Välislingid
-----------

* Rapla kalmistu kultuurimälestiste riiklikus registris
* Rapla kalmistu kabel kultuurimälestiste riiklikus registris
* II maailmasõjas hukkunute matmispaik kultuurimälestiste riiklikus registris
**Rõuge vald** oli vald Võru maakonnas.

Rõuge vald oli suuruselt teine vald Võru maakonnas. Peale Rõuge aleviku olid suuremad keskused Nursi küla, Viitina küla ja Sänna küla. 1. jaanuari 2016. aasta seisuga elasid valla 2213 inimest 108 külas ja Rõuge alevikus.

Rõuge vallavanem oli Tiit Toots.

2017. aasta Eesti omavalitsuste haldusreformi käigus moodustati Haanja, Misso, Mõniste, Rõuge ja Varstu valla ühinemise uus haldusüksus, mille nimeks sai Rõuge vald.

Asustus
-------

### Alevid

Rõuge.

### Külad

Rõuge vallas on 108 küla: Aabra, Ahitsa, Augli, Haabsilla, Haki, Hallimäe, Handimiku, Hansi, Hapsu, Heedu, Heibri, Hinu, Horsa, Hotõmäe, Hurda, Härämäe, Jaanipeebu, Jugu, Järvekülä, Järvepalu, Kadõni, Kahru, Kaku, Kaluka, Karaski, Karba, Kaugu, Kavõldi, Kellämäe, Kiidi, Kogrõ, Kokõ, Kokõjüri, Kokõmäe, Kolga, Kuklasõ, Kurgjärve, Kurvitsa, Kuuda, Kähri, Kängsepä, Laossaarõ, Lauri, Liivakupalu, Listaku, Lutika, Lükkä, Matsi, Mikita, Muduri, Muhkamõtsa, Muna, Murdõmäe, Mustahamba, Mõõlu, Märdi, Möldri, Nilbõ, Nogu, Nursi, Ortumäe, Paaburissa, Paeboja, Petrakuudi, Pugõstu, Pulli, Põdra, Põru, Pärlijõe, Püssä, Rasva, Raudsepä, Rebäse, Rebäsemõisa, Riitsilla, Ristemäe, Roobi, Ruuksu, Saarlasõ, Sadramõtsa, Saki, Sandisuu, Savioru, Sika, Sikalaanõ, Simmuli, Soekõrdsi, Soemõisa, Soomõoru, Suurõ-Ruuga, Sänna (Sännä), Tallima, Taudsa, Tialasõ, Tiidu, Tilgu, Tindi, Toodsi, Tsirgupalu, Tsutsu, Tüütsi, Udsali, Utessuu, Vadsa, Vanamõisa, Viitina, Viliksaarõ ja Väiku-Ruuga küla.

* Rõuge kirikRõuge kirik
* Hinni kanjonHinni kanjon
* Luhasoo sügiselLuhasoo sügisel
* Ruuga tamm Väiku-Ruuga külasRuuga tamm Väiku-Ruuga külas
* Ahitsõ järvAhitsõ järv
* Nursi magasiaitNursi magasiait
* Sänna Alaveski järv PärlijõelSänna Alaveski järv Pärlijõel
* Sänna mõisapargi taevaradaSänna mõisapargi taevarada
* Ööbikuoru keskus ja tuulegeneraatoriga vaatetornÖöbikuoru keskus ja tuulegeneraatoriga vaatetorn

Viited
------

1. ↑  Maakatastri statistika, vaadatud 24.03.2020.
2. ↑  Statistikaamet, vaadatud 30.05.2017.
3. ↑  Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator
4. ↑  T. Varrak. Ü. Kaevats. *Eesti Entsüklopeedia* Tallinn:Eesti Entsüklopeediakirjastus. 1995
5. ↑  Siseministeerium: Kohalike omavalitsuste juhid 2014. a. jaanuari seisuga, vaadatud 17. oktoober 2014
6. ↑  Haanja valla, Misso valla, Mõniste valla, Rõuge valla ja Varstu valla osas haldusterritoriaalse korralduse ja Vabariigi Valitsuse 3. aprilli 1995. a määruse nr 159 „Eesti territooriumi haldusüksuste nimistu kinnitamine" muutmine (Riigi Teataja, vastu võetud 31.01.2017 nr 38)
**Austraalia Liberaalne Partei** (*Liberal Party of Australia*) on Austraalia paremtsentristlik erakond, mis on koos Austraalia Tööparteiga üks kahest Austraalia suuremast erakonnast. Erakond on asutatud 1944. aastal Ühendatud Austraalia Partei järglasena ning see on Austraalia ajaloo edukamaid erakondi.

Liberaalne Partei on föderaalne erakond, millel on autonoomsed harud kõigis Austraalia osariikides ja Austraalia pealinna alal. Põhjaterritooriumil on erakonna filiaaliks Country Liberal Party. Novembris 2022 oli Liberaalne Partei valitsuses Uus-Lõuna-Walesis ja Tasmaanias ning ülejäänud osariikides ja mõlemal territooriumil oli see opositsioonis. 

Liberaalne Partei moodustab koos Austraalia Rahvusparteiga koalitsiooni. Föderaalselt on Liberaalne Partei ja selle eelkäijad olnud koalitsiooni osa alates 1920. aastatest. Partei varasemad juhid Robert Menzies ja John Howard on olnud pikka aega Austraalia peaministrid (sh Menzies 18 aastaga ajaloo staažikaim).

Viited
------

1. ↑  "Our History". *Liberal Party of Australia*. Vaadatud 10. november 2022.
2. ↑  "Why do the Nationals and Liberals work together while the other parties (Labor, Greens, etc) are by themselves?". *Parliamentary Education Office*. Vaadatud 10. november 2022.
3. ↑  "Fast facts on Australia's prime ministers". *National Archives of Australia*. Vaadatud 10. november 2022.
Casey DeSmith (2017)
**Casey DeSmith** (sündinud 13. augustil 1991 Rochesteris, New Hampshire'is) on USA jäähokimängija, kes mängib väravavahina NHL-i klubis Pittsburgh Penguins.

Aastatel 2009–2011 mängis ta United States Hockey League'i klubis Indiana Ice. Aastatel 2011–2014 mängis ta New Hampshire'i Ülikooli jäähokimeeskonnas.

2014. aasta septembris arreteeriti DeSmith naise, kes oli või oli olnud tema tüdruksõber, ründamise eest. Pärast seda eemaldati ta New Hampshire'i Ülikooli jäähokimeeskonnast püsivalt. DeSmith vabastati lõpuks siiski tema vastu esitatud süüdistustest, välja arvatud ühe korrarikkumise eest.

2015. aasta juunis sõlmis DeSmith lepingu ECHL-i klubiga Wheeling Nailers. 2016. aasta jaanuaris asus ta mängima aste kõrgemal, American Hockey League'i (AHL) klubis Wilkes-Barre/Scranton Penguins. Seal asus DeSmith püsivalt mängima. Hooajal 2016/17 sai DeSmith AHL-is kirja 21 võitu ja viis kaotust. Keskmiselt lasi ta endale lüüa 2,01 väravat mängus, mis oli liiga parim näitaja. See tõi DeSmithile sel hooajal Harry "Hap" Holmes Memorial Award'i.

2017. aasta juulis sõlmis DeSmith lepingu Pittsburgh Penguinsiga. NHL-is debüteeris ta 29. oktoobril 2017 mängus Winnipeg Jetsi vastu, kui sekkus mängu Matt Murray  asemele. Esimest korda kuulus DeSmith NHL-is algkoosseisu 18. jaanuaril 2018 mängus Los Angeles Kingsi vastu.

USA jäähokikoondise koosseisus osaleb DeSmith 2023. aasta maailmameistrivõistlustel.

Viited
------

1. ↑  Cox, Zach (3. september 2014). "UNH Goalie Casey DeSmith Arrested, Suspended After Alleged Domestic Dispute". *NESN.com*. Vaadatud 4. detsembril 2017.
2. ↑  Palmer, Morgan (3. september 2014). "UNH goalie charged with assault, resisting arrest". *fosters.com*. Originaali arhiivikoopia seisuga 11. veebruar 2020. Vaadatud 27. veebruaril 2018.
3. ↑  "DeSmith no longer on New Hampshire roster". *uscho.com*. 19. november 2014. Originaali arhiivikoopia seisuga 12. juuni 2021. Vaadatud 27. veebruaril 2018.
4. ↑  Palmer, Morgan (6. detsember 2014). "Ex-UNH goalie agrees to diversion,receive counseling, avoids jail". *Fosters.com*. Vaadatud 4. detsembril 2017.

Välislingid
-----------

* Casey DeSmith NHL.com lehel
* Casey DeSmith hockeydb.com lehel

| * v
* r
Pittsburgh Penguins |
| --- |
| 
**Väravavahid**: Tristan Jarry **·** Alex Nedeljkovic |
| 
**Kaitsjad**: Ryan Graves **·** Pierre-Olivier Joseph **·** Erik Karlsson **·** Kris Letang **·** John Ludvig **·** Marcus Pettersson **·** Jack Rathbone **·** Chad Ruhwedel **·** Ryan Shea |
| 
**Ründajad**: Noel Acciari **·** Jeff Carter **·** Sidney Crosby **·** Lars Eller **·** Jake Guentzel **·** Jansen Harkins **·** Jevgeni Malkin **·** Matt Nieto **·** Drew O'Connor **·** Rickard Rakell **·** Bryan Rust **·** Reilly Smith |
**Nutu** on küla Harju maakonnas Kose vallas.

Nutule lähimad külad on kirdes Vahetüki, lõunas Kadja ja läänes Vaopere.

2011. aasta rahvaloenduse andmetel elas külas 8 inimest. Kõik olid eestlased.

Nimest
------

Nime kohakääne on "Nutusse" või "Nuttu".

Tõenäoliselt tuleb külanimi talupoja lisanimest. Seda saab kõrvutada sõnaga "nutt : nutu" ja eesnime Knut mugandustega Nuudo ja Nuut.

1929 kirjutati üles rahvapärimus, mille järgi asula sai nime mõisa samanimeliselt rendikohalt. Talu olnud väga vaene ja rent olnud suur. Peremees käinud Triigi mõisas nutmas ja kaebamas ning palunud renti vähendada. Sellest saanud nime Nutu talu, millest pärastpoole kasvanud terve küla.

Ajalugu
-------

Nutu mõis eraldati Triigi mõisast 1659. Varem oli seal samanimeline küla. Nutu mõisa mainiti 1695 ja 1726 kujul *Nutz*. Nutu karjamõisa nimetati 1815 kujul *Nutz* ja 1871 kujul *Nutto*. 1726 nimetati talupoega *Nutto Johann* ja 1765 ka küla kujul *Nuß*. Küla kuulus Kose kihelkonda.

Kuni 2013. aastani kuulus küla Kõue valda.

Loodus
------

Küla põhjapiir kulgeb mööda Kuivajõge.

Külast läände (naabermaakonda) jääb Mustsoo, mida ümbritsev Aela maastikukaitseala ulatub vähesel määral ka Nutu küla alale.

Viited
------

1. ↑  Maa-amet, vaadatud 21.11.2020.
2. ↑  Statistikaamet, vaadatud 17.09.2023.
3. ↑  Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.
4. ↑  Eesti kohanimeraamat, kaart 12
5. ↑  Statistikaameti andmebaas
6. 1 2 3 4  Eesti kohanimeraamat, lk. 425

Kose valla lippKose valla lipp
Kose valla asulad

**Alevikud:** Ardu | Habaja | Kose | Kose-Uuemõisa | Ravila   

**Külad:** Aela | Ahisilla | Alansi | Harmi | Kadja | Kanavere | Kantküla | Karla | Kata | Katsina | Kirivalla | Kiruvere | Kolu | Krei | Kuivajõe | Kukepala | Kõrvenurga | Kõue | Laane | Leistu | Liiva | Lutsu | Lööra | Marguse | Nutu | Nõmbra | Nõmmeri | Nõrava | Ojasoo | Oru | Pala | Palvere | Paunaste | Paunküla | Puusepa | Rava | Raveliku | Riidamäe | Rõõsa | Saarnakõrve | Sae | Saula | Silmsi | Sõmeru | Sääsküla | Tade | Tammiku | Triigi | Tuhala | Uueveski | Vahetüki | Vanamõisa | Vardja | Vilama | Virla | Viskla | Võlle | Äksi
**Sotsiaalne haavatavus** (inglise *social vulnerability*) tähendab inimeste, organisatsioonide või ühiskondade vastuvõtlikkust erinevatele stressitekitajatele ja šokkidele nagu kuritegelik käitumine, sotsiaalne tõrjutus ja loodusõnnetused. Nad ei suuda nende mõjudele vastu hakata. Tavaliselt on sellised olukorrad tingitud sotsiaalsest suhtlemisest, institutsioonide ja süsteemide kultuurilistest väärtustest.

Sotsiaalset haavatust suurendavad nt eluliselt oluliste ressursside (toit, joogivesi) äkiline vähenemine, äärmuslikud ilmastikuolud, sõjalised konfliktid.

Psühholoogias peetakse haavatavust inimese vastupanuvõime puudumiseks, kaitsetuseks. Need inimesed on emotsionaalselt kergelt haavatavad ja neil on ka suurem tõenäosus psüühikahäiretele.

Need inimesed on tavaliselt aktiivsed, impulsiivsed, agressiivsed ja vihastuvad kergesti. Neil on väike rutiinitaluvus ja nad otsivad tegutsemiseks väliseid stiimuleid. Neil puudub hirm oma tegevuse tagajärgede pärast. Neil on väihe empaatiat teiste inimeste tunnete vastu.

Inimene läbib oma arengus haavatavuse faasi näiteks teismelisena.

Viited
------

1. ↑  Luis Flores Ballesteros. "What determines a disaster?" 54 Pesos May. 2008:54 Pesos 11 Sep 2008. <>
2. ↑  Säästva arengu sõnaseletusi. Säästva Eesti Instituut, SEI Tallinn.  (vaadatud 10.10.2012)
3. ↑  Lexikon der Psychologie. Vulnerabilität. 8. detsember 2016. Spektrum Akademischer Verlag
4. ↑  Judith Rich Harris. "The Nurture Assumprion". 1998. The Free Press, S. 295/296
Lauri Räpp (2022)
**Lauri Räpp** (sündinud 9. mail 1977) on eesti turundusspetsialist ja luuletaja.

Ta on lõpetanud 2019. aastal Tartu Ülikooli ärijuhtimise erialal ning saanud magistrikraadi turunduse alal. 2011. aastal asutas ta ettevõtte EstNet Trading OÜ.

Räpil on ilmunud viis raamatut. 

Ta on kirjutanud laulusõnu näiteks Tanel Padari, Jüri Pootsmanni, Liina Saare ja Jaagup Tuisu repertuaari jõudnud lugudele. Tema luuletusi on viisistanud näiteks Mikk Tammepõld ja Tõnu Timm; ka Karin Tuule naiskoorile ja keelpilliorkestrile loodud tsükli "Rännak" sõnade autor on Lauri Räpp.

2022. aastal esietendus Miksteatris Lauri Räpi lastenäidend "Marakratt ja kesköine raamatukogu" (lavastaja Kristo Toots).

Raamatud
--------

* See ei ole minu Kuuba. 2015, Tammerraamat, ISBN 9789949565016
* Linn on minu: Tartu tahavaatepeeglis. 2016, ITI OÜ, ISBN 9789949813698
* Maailma lõpus on kohvik. 2018, Rahva Raamat, ISBN 9789949722792
* Minu Tartu. Väljast väike, seest suur. 2019, Petrone Print, ISBN 9789949651788
* Lihtsate asjade tähtsus. 2021, Rahva Raamat, ISBN 9789916661741 (auhinna Aasta Raamat 2022 võitja kategooriates "Parim eesti autori ilukirjanduslik teos" ja "Rahva lemmik". Apollo 2021. aasta rahvahääletuse parim luuleraamat)
**Edgar August Tamm** (6. november 1911 Tallinn – 17. juuli 1943 Tallinn) oli eesti kergejõustiklane ning korv-, käsi- ja võrkpallur. 

Tamm lõpetas 1930. aastal Tallinna Reaalkooli ja õppis Tartu Ülikooli õigusteaduskonnas. Ta oli korporatsioon Sakala vilistlane.

Ta tuli 1931. aastal kümnevõistluses ja 1936. aastal kaugushüppes Eesti meistriks ning sai individuaalselt 3 hõbe- ja 3 pronksmedalit. 1932. aastal tuli ta Eesti meistriks 4 x 100 m ja 4 x 400 m teatejooksus ning püstitas viievõistluses Eesti rekordi. Ta võistles 5 korda Eesti kergejõustikukoondises ja tuli Tallinna Kalevi meeskonnas Eesti meistriks 1929. 1931. ja 1933. aastal võrkpallis ning 1931. aastal korvpallis. 1932. aastal osales ta Kalevi korv- ja võrkpallurite edukal Poola-Tšehhoslovakkia-Šveitsi-Itaalia turneel, 1935. aastal Eesti-Läti-Poola kolmikmaavõistlusel ja 1937. aastal Eesti-Läti maavõistlusel. Käsipallurina osales ta Kalevi meeskonnaga 1936. aastal turneel Kesk-Euroopas, kaugushüppes kuulus talle tulemusega 7.37 Eesti kõigi aegade edetabelis teine koht. Ta osales neli korda SELLi mängudel kergejõustikus.

1936. aastal asus ta tööle Viljandimaa spordiinstruktorina, 1938. aastal Eesti Spordi Keskliidu kergejõustikutreenerina, mille järel siirdus ta ärialale.

Viited
------

1. 1 2 3  "ESBL". *www.esbl.ee*. Vaadatud 11. detsembril 2023.
2. ↑  "Korporatsioon Sakala - Kogume pärandit!". *sakala.ee*. Vaadatud 11. detsembril 2023.
3. 1 2  "Sakala (1878-1940) 21 juuli 1943 — DIGAR Eesti artiklid". *dea.digar.ee*. Vaadatud 11. detsembril 2023.
Pirkko Mannola Soome Eurovisiooni lauluvõistluse eelvoorus 15. jaanuaril 1964
Pirkko Mannola (1973)
**Pirkko Mannola** (kodanikunimega **Pirkko Martta Irmeli Mannola**; sündinud 27. detsembril 1938 Valkeakoskis) on soome näitleja ja estraadilaulja. Lauljana oli ta eriti populaarne 1960. aastate esimesel poolel.

1950. aastate lõpul alustas ta Tamperes modellikarjääri. 1958. aastal võitis ta Miss Soome iludusvõistluse. Seejärel hakkas mängima filmides ja esinema lauljana. Ta on mänginud ligi 30 filmis. 

1962. aastal võistles ta duetis Wyn Hoopiga Saksamaa Eurovisiooni lauluvõistluse eelvoorus looga "Mama will Dich sehn". Nad said neljanda koha. Samal aastal osales Pirkko Mannola Soome Eurovisiooni lauluvõistluse eelvoorus lauluga "Sitä rakkaus on", kuid ei osutunud valituks. Soome 1964. aasta Eurovisiooni lauluvõistluse eelvoorus sai Pirkko Mannola neljanda koha.

1963. aastast töötas ta mitmes teatris ning lõpetas koosseisulise teatrinäitleja töö 2003. aastal.

2009. aastal saavutas ta Soome MTV3 telesaates "Tanssii tähtien kanssa" teise koha.

Isiklikku
---------

1968. aastal abiellus Pirkko Mannola filmilavastaja ja näitleja Åke Lindmaniga (1928–2009). Neil on tütar Heidi (sündinud 1978).
See artikkel See artikkel räägib ilmanähtusest.  Teiste tähenduste kohta vaata lehekülge Udu (täpsustus).

---

Hommikune Narva jõgi 
Udu Vetlas, maantee kohal
Udu Paljassaare sadamas
**Udu** on vahetult aluspinna kohal heljuvate veepiiskade, harvemini jääkristallide või mõlema kogum, mis vähendab nähtavuse alla 1 km.

Udu tekib siis, kui õhu suhteline niiskus on 100%. Udupiisad moodustuvad, kui veeaur kondenseerub kondensatsioonituumakestele.

Eestis on keskmiselt 50–70 päeva aastas, mil esineb udu. Kõige harvemini esineb seda mais ja juunis. Rannikul esineb udu harvemini kui sisemaal.

Udu vähendab vahemaid, mille piires saab esemeid selgelt näha (nähtavus), ja on seetõttu ohtlik liiklejatele. Nähtavuse parandamiseks udus kasutatakse udulaternaid, mis kuuluvad tänapäeval enamiku sõidukite standardvarustusse.

Maailma kõige udusem koht on Newfoundlandi saare lähedal asuv madalik Grand Banks, kus kohtuvad põhjast tulev külm Labradori hoovus ja edelast tulev soe Golfi hoovus. Maismaal on uduseimad paigad Newfoundlandi kagurannikul asuv Argentia ja San Franciscost läänes asuv Reyese neem, kus aastas on üle 200 uduse päeva. Märkimisväärselt udused paigad on veel Uus-Meremaal asuv Hamilton, Lõuna-Tšiili rannik ja Severnaja Zemlja.

Californias asuvad ranniksekvoiametsad saavad 30–40% veest udu kaudu. Leidub loomi, kelle jaoks on udu koguni põhiline veeallikas. Niisugused loomad elavad põhiliselt kuivas kliimas, näiteks kõrbes, ja eriti palju on selliste loomade seas putukaid. Ka mõned rannikul elavad inimeste kogukonnad kasutavad uduvõrke niiskuse kogumiseks, kui pinna- ja põhjavee varud ei ole piisavad.

Udu valmistatakse ka kunstlikult. Selleks juhitakse vee ja glükooli või glütserooli segu kuuma kambrisse, milles on väike ava. Kuuma pinnaga kokku puutudes aurustub vedelik kiiresti ja selle käigus paisub. Sellest tekkiv rõhk surub udu ava kaudu välja. Väljas puutub kuum aur kokku jaheda keskkonnaga ja kondenseerub kohe, tekitades udu.

Pilte
-----

* Heinarullid talvelHeinarullid talvel
* Varahommikune udu Männikjärve rabasVarahommikune udu Männikjärve rabas
* Suur Saarjärv paadigaSuur Saarjärv paadiga
* Tihe udu EmumäelTihe udu Emumäel

Vaata ka
--------

* Hämu
* Sudu

Viited
------

1. ↑  EE 9. köide, 1996

Välislingid
-----------

* Ele Pedassaar, "Udud Eestis", Eesti Loodus 2008/4

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Udu** |

|  |  |
| --- | --- |
|  | Tsitaadid Vikitsitaatides: **Udu** |
Taivo Rist mängimas Eesti meistrivõistlustel 64-ruudulises kiirkabes 8. septembril 2013
**Taivo Rist** (sündinud 9. juulil 1971) on eesti kabetaja, vikipedist ja ulmekirjanik.

Ta lõpetas 1995. aastal Tallinna Tehnikaülikooli majandusinsenerina.

Taivo Rist on töötanud pangas pangaülekannete sisestajana ja Tehnilise Tõlke Keskuses tõlgina.

Ta on 2009. aastast eestikeelse Vikipeedia ning aastast 2013 Wikimedia Commonsi administraator.

Tegevus poliitikas
------------------

Ta on Eestimaa Ühendatud Vasakpartei juhatuse liige.

Ta kandideeris 2023. aasta valimistel Riigikokku, kogus valimisringkonnas nr 1 (Haabersti, Põhja-Tallinn ja Kristiine) 180 häält ning ei osutunud valituks.

Tunnustus
---------

* 2008 Stalker (lühijutt "Laatsaruse rahamasin")

Publitsistika
-------------

* Eesti ei kuulu vabade riikide hulka

Isiklikku
---------

Ta on Arvo Risti poeg. Raivo Rist on tema onu.

Viited
------

1. ↑  Sissekanne Vabariigi Valimiskomisjoni lehel
2. ↑  "Artikkel: Kuidas ma lõpetasin muretsemise ja õppisin armastama roboteid" Reaktor, suvi 2021
3. ↑  Eesti ei kuulu vabade riikide hulka
4. ↑  EÜVP juhtkond

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Taivo Rist** |
**Allveeorienteerumine** on spordiala, mis seisneb orientiiride otsimises vee all kasutades selleks akvalangi, kompassi, kaugusemõõtjat (logi) ja sügavusmõõtjat. 

Allveeorienteerumise eesmärk on võimalikult suur täpsus ja kiirus. Allveeorienteeruja liigub edasi lihasjõuga, kasutades jalgade otsa kinnitatud lesti. Allveeorienteeruja ainukeseks ühenduseks veepinnaga on poinöör ja selle külge kinnitatud kontrollpoi. Võistlused peetakse 2–20 meetri sügavusel välisveekogudes. Enne harjutuse sooritamist teeb võistleja vajalikud ettevalmistused kaldal. Start antakse vees 2-meetrise läbimõõduga starditsoonist. Summaarne aeg arvutatakse ümber punktideks punktitabeli abil. Allveeorienteerumine ei ole pealtvaatajate jaoks väga atraktiivne spordiala. Jaguneb mitmeteks harjutusteks: tsooniujumine, poiujumine, täheujumine, kaardiharjutus, võistkonnaharjutus 1 ja võistkonnaharjutus 2 ning paralleelujumine.

Allveeorienteerumine Eestis
---------------------------

Juba 1908. aastal korraldasid sindilased võistlusi kiviga vee all käimises. 1921. aastal võistlesid pärnakad vee all ujumises. Ala algus meil ja mujal 1950. aastatel oli tingitud huvist veealuse maailma vastu ja legendide järgi seal olla võivatest aaretest. 

Eesti esivõistlus peeti 1957. aastal Tõrva Vanamõisa järvel, mille võitis Vello Prangel. 1967. aastal anti avastart esimestel Euroopa Meistrivõistlustel Lago Maggiorel Itaalias. Selle sündmusega algas ülemaailmse allveetegevuse konföderatsiooni CMAS egiidi all peetavate rahvusvahelise allveeorienteerumise ajalugu. Tänapäeval on CMAS kõige võimsam allveeorganisatsioon maailmas, mis ühendab asjaarmastajaid kogu maailmas ja liidab enam kui 90 rahvuslikku organisatsiooni. 

Eestis korraldab allveesporti Eesti Allveeliit. Tegu on meil spordialaga, mille rahvusvahelisest tipust oleme tänapäeval taandunud ja mille õitseajad meil jäävad kaugemasse minevikku. Läbi aegade parimaks treeneriks on Ott Ernesaks. Läbi aegade edukaimad allveeorienteerujad on Imand Kompus (25 kordne Eesti meister) ja Einari Talviste (21 kordne Eesti meister), Vladimir Kunitsõn (37 kordne Eesti meister). Naistest Tiina Krutob (34 kordne Eesti meister).
27. novembril 2023 valmis täispikk lavastuslik allveeorienteerumist tutvustav dokumentaalfilm "Kutsuv Kevad".

Vaata ka
--------

*Vaata kategooriat: Eesti allveeujujad*

Kirjandus
---------

* Andero Põllu, Allveeorienteerumine Nõukogude Eestis. Bakalaureusetöö, Tallinna Ülikool, Tallinn, 2014. Juhendaja, Vladimir Kunitsõn.
Kohila Vabadussõja mälestussammas (september 2011)
**Kohila Vabadussõja mälestussammas** on Rapla maakonnas Kohila vallas Kohilas asuv Eesti Vabadussõjas langenutele püstitatud mälestusmärk. See on tunnistatud riiklikuks kultuurimälestiseks.

Mälestussammas avati 9. juulil 1939. Samba kavandi autor oli skulptor Anton Starkopf. Nõukogude okupatsioonivõimu korraldusel sammas lõhuti 20. juunil 1941, sõdurikuju suudeti öö varjus päästa. 26. juulil 1942 avati kordatehtud mälestusmärk taas. Teise Nõukogude okupatsiooni alguses 1944. aasta sügisel hävitati sammas täielikult, tükid visati jõkke. Mälestussammas taastati ja avati uuesti ilma pronkssõdurita 23. juunil 1993. Taastamisjoonised koostas Kohilast pärit arhitekt M. Hammer. Kiviöö tehti Kohila kivitööstuses. Koos pronkssõduriga avati ausammas uuesti 23. juunil 2006.

Viited
------

1. 1 2 3 4 5 6 7  Kohila Vabadussõja mälestussammas kultuurimälestiste riiklikus registris (vaadatud 02.09.2015)

Kirjandus
---------

* Mati Strauss, Ain Krillo, Jaak Pihlak, René Viljat. *Vabadussõja mälestusmärgid I*. Keila: M. Strauss, 2002. ISBN 9985786696 (köites)

Välislingid
-----------

* Kohila Vabadussõja mälestussammas kultuurimälestiste riiklikus registris
Václav Pilař
**Václav Pilař** (sündinud 13. oktoobril 1988 Chlumec nad Cidlinous) on Tšehhi jalgpallur, kes mängib äärepoolkaitsjana Tšehhi kõrgliigaklubis Plzeňi Viktoria.

Tšehhi kõrgliigas on ta mänginud veel Hradec Králové, Libereci Slovani, Olomouci Sigma ja FK Jabloneci meeskonnas. Tšehhi meistriks on ta tulnud hooajal 2014/15 Viktoriaga. Ainus välisklubi, kus ta on mänginud, oli hooajal 2013/14 Saksamaa kõrgliigaklubi SC Freiburg.

Tšehhi jalgpallikoondises mängis Pilař aastatel 2011–2015 kokku 22 korda ja lõi viis väravat. UEFA Euro 2012 alagrupi turniiri ajal lõi Pilař kaks väravat, aidates oma rahvuskoondisel jõuda väljalangemismängudeni.

| * v
* r
Tšehhi koondis  –  UEFA Euro 2012 |
| --- |
| 

* 1 Čech
* 2 Gebre Selassie
* 3 Kadlec
* 4 Suchý
* 5 Hubník
* 6 Sivok
* 7 Necid
* 8 Limberský
* 9 Rezek
* 10 Rosický (c)
* 11 Petržela
* 12 Rajtoral
* 13 Plašil
* 14 Pilař
* 15 Baroš
* 16 Laštůvka
* 17 Hübschman
* 18 Kolář
* 19 Jiráček
* 20 Pekhart
* 21 Lafata
* 22 Darida
* 23 Drobný
* Treener: Bílek

 | Tšehhi |
*Mitte segi ajada paisuga*

---

Sacramento jõe tamm
**Tamm** (ka *kaldavall*) on pinnaspaisutaoline vesiehitis, mis võimaldab veekogu voolu suunata (juhttammid) või kaitseb veekogu üleujutuste ja lainete või hoovuste purustava toime eest (näiteks poldritammid). Tamm võib olla nii inimese ehitatud kui ka looduslik.

Ehituselt sarnaneb tamm muldpaisuga. Eristatakse survelisi ja surveta tamme. Survelised tammid rajatakse jõe või mere kaldale näiteks üleujutuste vältimiseks, kanali vallitamiseks või hüdrosõlme ehitiste ühendamiseks kallastega. Nad on ette nähtud vastu pidama kõrge veeseisu suurele survele. Seevastu surveta tamme ehitatakse selleks, et reguleerida jõgede voolu või parandada veelaske- ja veehaardeehitiste töö või laevasõidu tingimusi.

Tammid on kaldakindlustiste kõige tähtsam rühm. Kaldakindlustised rajatakse veekogude kallaste kaitseks lainete, jää ja teiste looduslike tegurite purustava toime eest. Sealjuures eristatakse aktiivseid ja passiivseid kaldakindlustisi. Aktiivsed kaldakindlustised rakendavad voolu energiat kalda täitmiseks setetega. Nende hulka kuuluvad buunid, reguleerimistammid, voolusuunamiskilbid ja lainemurdjad. Passiivsed kaldakindlustised on tugevad ja püsivad konstruktsioonid, mis võtavad vastu voolava vee energiat. Nende hulka kuuluvad näiteks merede tüünestusseinad, kividest ja muudest massiivelementidest puistud ning gabioonidest ja betoonplaatidest ehitised.

Buun ehk kannustamm on selline vesiehitis, mis kuulub tammi juurde, aga paikneb sellega (järelikult ka kaldaga) risti või väikese nurga all. Buunid reguleerivad voolu ning kaitsevad mere või jõe kallast ärauhtumise eest. Buunid on tammidest palju väiksemate mõõtmetega, aga see-eest rajatakse neid ühe tammi juurde palju.

Tammi ja paisu peamine põhimõtteline erinevus on selles, et tamm paikneb vaadeldava veekogu suhtes (eriti hästi ilmneb see jõgedel) piki seda (rööbiti), pais aga viimasega risti; esitatud eristamisalus ei pruugi alati kehtida. Argikeeles kasutatakse sõna "tamm" ka paisu tähenduses.

Viited
------

1. ↑  Sõnaseletus EnDic2004-s
2. ↑  Tehnikaleksikon, lk 494
3. ↑  Tehnikaleksikon, lk. 179
4. 1 2 3 4 5  Tehnikaleksikon, lk. 180
5. ↑  Tehnikaleksikon, lk. 58