recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Šiiidid** (araabiakeelsest sõnast شيعة‎ *shī‘ah* 'partei, rühmitus'; varasemas õigekirjas *ši-iidid*) moodustavad sunniitide järel islami suuruselt teise suuna. Neid on muslimitest 10–15%. Šiiitide usuvool sai alguse juba islami algaastatel. Nende nimi tähendab, et nad on *shī‘atu ‘Alī* ehk ‘Alī partei.

Šiiitide haru tekkimine
-----------------------

Pärast prohvet Muḩammadi surma tekkis muslimite seas lahkarvamus, kes peaks saama Muhammadi järglaseks islamikogukonna eesotsas. Enamuse (kellest said alguse hilisemad sunniidid) toetusel valiti kaliifiks Abū Bakr, tema järel ‘Umar ibn al-Khaţţāb ja ‘Uthmān ibn ‘Affān. Šiiidid peavad aga Muhammadi seaduslikuks järglaseks tema onupoega ja väimeest ‘Alīd, kes koos oma naise Fatima ning poegade Hasani ja Husseiniga moodustas *Ahl al-bayt*'i ehk prohveti perekonna. 

680. aastal sai kaliifiks Jazid, kuid šiiidid toetasid Husseini. Husseini tapsid valitsuse väed teel Mediinast Al-Kūfah'sse – see märtrisurm saigi alguseks šiiitide usule. Šiiidid jäid muslimite seas vähemusse, neid kiusati taga ning nad arendasid välja "vaga varjamise" (*taqiya*) põhimõtte, mis lubab neil oma usku varjata, kui seda on ohtlik avalikult tunnistada.

Imaamlus
--------

Šiiitide jaoks on imaam koguduse usujuht, kelle tiitel on pärandatav. Jaffar Al-Zadiqi imaamluse ajal kehtestati doktriin, mille järgi imaami juhib Jumal ning imaam on eksimatu ja veatu. Selline imaamluse staatus on põhjustanud koguduse lõhenemisi, mille tulemusel tekkinud olulisimad rühmitused on imamiidid ehk "kaheteistkümne imaami järgijad" ja ismailiidid ehk "seitsme imaami järgijad". Ismailiitide seas tekkis omakorda hulk väiksemaid sekte, kellest olulisemaks on nizariidid, kelle imaami nimetatakse *agaa khaan*'iks.

Šiiitide õpetus
---------------

Nagu sunniitidelgi, on ka šiiitide usu aluseks Koraan ja *hadith*'id, kuid neile lisanduvad veel täiendavad imaamide *hadith*'id ja õpetused. Šiiitide õpetuse järgi võib ilmutus toimuda lisaks Koraanile ka hiljem. Suure tähtsusega on ‘Alīle omistatav õpetussõnade kogu "Nahj al-Balagha" ehk 'kõneosavuse tee'. 

Šiiidid sooritavad palverännakuid Kerbelasse ja Najafi.

Šiiidi muslimid tänapäeval
--------------------------

Šiiidid elavad paljudes maades. Iraan on šiiitlik riik. Aserbaidžaani usklike enamus on šiiidid. 

Iraagi muslimitest, keda on riigi elanikkonnast 95%, on umbes 2/3 šiiidid. Ba'athi sunniitidele tugineva režiimi ajal olid nad rõhutud olukorras. Palju šiiite elab veel Pakistanis (20%), Saudi Araabias Ash-Sharqīyah provintsis (10%), Bahreinis (peaaegu 70%), Omaanis ning väiksemate rühmadena mujal Pärsia lahe ääres.

Liibanonis moodustasid šiiidid 1982. aastal Ḩizb Allāh' (ka *Hezbollah*, *Hizbollah*, *Hizballah*, araabia keeles ‮حزب الله‬) ehk Jumala Partei või Allahi Partei.
**Eldur Parder** (10. august 1928 Tartu – 30. mai 2003) oli eesti poliitik, VIII Riigikogu liige.

Ta alustas kooliteed Tartus ja jätkas õpinguid Tallinna Ehitus- ja Mehaanikatehnikumis. Ta osales skaudiliikumises ja pärast selle keelustamist aastal 1944 liikumise illegaalses vormis arreteerimiseni aastal 1947. Eesti NSV Ülemkohus mõistis talle Vene NFSV Kriminaalkoodeksi §5810 ja §5811 järgi 10 aastat vabadusekaotust. 1958. aastani oli ta asumisel Komimaal Intas.

Eestis asus ta tööle Põlva KEK-i töödejuhatajana, seejärel Otepää autoremonditehase peamehaanikuna ja aastatel 1968–1975 Valga rajooni "Esimese Mai" kolhoosi peainsenerina. Ta lõpetas aastal 1967 töö kõrvalt Valga kaugõppekeskkooli ja aastal 1972 mittestatsionaarselt Eesti Põllumajanduse Akadeemia mehhaniseerimisteaduskonna. Aastatel 1975–1979 oli ta Valga EPT automajandi ülem, aastatel 1979–1982 oli ta Hummuli sovhoosi garaažijuhataja, aastatel 1982–1990 Valgamaa Põllumajandusliku Õppekeskuse juhataja.

Aastast 1988 oli ta Hummulis Rahvarinde tugirühma volinik, aastast 1990 Rahvarinde Valgamaa volikogu liige. Samuti oli ta aastatel 1988–1991 Valgamaa Talupidajate Liidu volikogu esimees, aastast 1991 oli ta Eestimaa Talupidajate Keskliidu esimees. Ta valiti veebruaris 1990 Eesti Kongressi saadikuks ja märtsis 1990 Eesti Vabariigi Ülemnõukogu liikmeks. Ülemnõukogus olles kuulus maaelu- ja haldusreformikomisjoni, ta osales maaelu puudutavate seaduseelnõude koostamises.

Tunnustus
---------

* 2002 Riigivapi V klassi teenetemärk

Kirjandus
---------

* Kes on kes Eesti poliitikas 1988–1992. Eesti Entsüklopeediakirjastus. Tallinn 1992
| Medalikohad |
| --- |
| Taani esindaja |
|  Olümpiamängud |
| Kolmas koht | 1928 | Raskekaal |
| Euroopa meistrivõistlused |
| Kolmas koht | 1927 | Raskekaal |
| Esimene koht | 1930 | Raskekaal |

**Michael Jacob Michaelsen** (11. aprill 1899 Sundby, Kopenhaagen – 13. august 1970 Frederiksberg) oli Taani poksija, rahvuselt juut.

Michaelsen oli kokku neljakordne Taani meister: poolraskekaalus (kuni 175 naela ehk 79,4 kg) 1929. aastal ning raskekaalus (üle 175 naela ehk 79,4 kg) aastatel 1928, 1930 ja 1932.

Michaelsen sai raskekaalus (üle 175 naela ehk 79,4 kg) 1928. aasta Amsterdami olümpiamängude poksivõistlustel pronksmedali, kaotades poolfinaalis hilisemale kuldmedali- ja olümpiavõitjale Arturo Rodríguezele (Argentina) ning võites 3. koha kohtumises Sverre Sørsdali (Norra).

Michaelsen võitis raskekaalus (üle 175 naela ehk 79,4 kg) 3. Euroopa meistrivõistlustel (Budapest, 1930) kuldmedali ja tuli Euroopa meistriks. Ta sai raskekaalus (üle 175 naela ehk 79,4 kg) 2. Euroopa meistrivõistlustel (Berliin, 1927) pronksmedali.

Viited
------

1. ↑  Taani meistrivõistlused poksis 1915–2000. Tulemused inglise keeles
2. ↑  9. suveolümpiamängude poksivõistlus. Amsterdam 1928. Tulemused inglise keeles
3. ↑  3. Euroopa meistrivõistlused poksis. Budapest 1930. Tulemused inglise keeles
4. ↑  2. Euroopa meistrivõistlused poksis. Berliin 1927. Tulemused inglise keeles

Välislingid
-----------

* Michael Michaelsen saidil Olympedia Muuda Vikiandmetes
**Helmut Raig** (19. aprill 1922 Kõlleste vald, Võrumaa – 3. detsember 2002 Tartu) oli eesti põllumajandusteadlane.

Elulugu
-------

Helmut Raig oli talupidaja poeg ja Ivar Raigi isa.

Lõpetas 1940 Jäneda põllumajanduskeskkooli, 1951 TÜ agronoomiateaduskonna ja 1955 Moskvas Timirjazevi-nimelise Põllumajanduse Akadeemia aspirantuuri; põllumajanduskandidaat (1956, Moskva); põllumajandusdoktor (1971, Eesti Teaduste Akadeemia), väitekiri "Пути и способы рационального использования сланцевой золы и сланцевых смол в растениеводстве и земледелии". Oli 1940–1941 Petserimaal Kirovo mõisa (riigimõis) raamatupidaja, 1941–1944 Võrus ja Kanepis põllumajanduse konsulent, 1944–1948 Uusna sovhoosi direktor, 1951–1971 EPA-s: 1951–1956 mullateaduse, agrokeemia ja maaviljeluse kateedri assistent ja vanemõpetaja, 1956–1971 maaviljeluse kateedri dotsent, 1960–1964 dekaan ja 1964–1966 maaviljeluskateedri juhataja. Töötas 1971–1994 Eesti Maaviljeluse ja Maaparanduse Teadusliku Uurimise Instituudis (EMMI): 1971–1984 põllumajanduse osakonna juhataja, 1984–1994 uute söödakultuuride grupi juhataja, konsultant, 1994– Eesti Maaülikooli emeriitprofessor.

Teadustöö
---------

Uurimisvaldkonnad: põlevkivisaaduste (õli, fenoolid, tuhk) kasutamise võimalused taimekasvatuses, liblikõieliste söödakultuuride kasvatus, uue söödakultuuri ida-kitshernes (*Galega*) aretamine ja juurutamine ning levitamine, mügarbakter *Rhizobium galegae* tüve eraldamine ja sellest bakteripreparaadi galeperliini loomine. 4 autoritunnistust, ligi 100 teadustrükist.

Teoseid
-------

* Kohalike väetiste osatähtsus happeliste muldade viljakuse tõstmisel. Tallinn, 1961
* Lutserni seemnekasvatuse agrotehnoloogia Eesti NSV-s (kaasautor A. Niglas). Tallinn, 1979
* Söödagaleega kasvatamine ja kasutamine. Tallinn, 1980
* Experience with a newly introduced fodder plant Galega orientalis Lam. In the Estonian S. S. R. Tallinn, 1982
* Söödagaleega kasvatamise kogemusi. Tallinn, 1988.

Viited
------

1. 1 2 3 4  Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide

Kirjandus
---------

* EE 8, 6
* EE 14, 401–402
* Eesti Põllumajanduse Akadeemia õppe-teadusliku koosseisu bio-bibliograafiline teatmeteos 1951–1981. Trt, 1981, 42
* Sotsialistlik Põllumajandus 11 (1971) 524
* Toomre, R. 134–135
* Eesti majanduse biograafiline leksikon. Tallinn, 2000, 400–401.
* *Eesti teaduse biograafiline leksikon.* 3. köide: *N–Sap* TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013

 *Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.*
**Arstivanne** on arstide ja proviisoride traditsiooniline kinnitus järgida arsti- ja proviisorikutse humaanseid põhimõtteid vahetult pärast diplomi kättesaamist.

Tartu Ülikooli arstiteaduskonna nõukogu kinnitas 18. märtsil 2009 uuendatud arstivande teksti.

"Olles omandanud arstikutse, tänan oma õpetajaid. Tõotan oma au ja südametunnistuse nimel, et pühendun arstitöös inimese abistamisele ja humaansuse põhimõtete teenimisele. Minu tegevuse sihiks olgu rahva tervise säilitamine ja edendamine, haiguste ennetamine, haigete ravimine ning nende kannatuste leevendamine. Lähtun oma töös arstiteaduse põhimõtetest ja kasutan vaid selliseid raviviise, mille tulemuslikkus on teaduslikult ja eduka praktika kaudu tõendatud. Uuringu või raviviisi soovitamisel austan patsiendi tahet ning teavitan teda nii selle oodatavast kasust kui ka võimalikest ohtudest. Suhtun oma kolleegidesse austusega ega keeldu abist, kui nad oma patsiente ravides minu poole pöörduvad. Täiendan pidevalt oma teadmisi ja oskusi ning jagan neid oma kolleegidega. Hoian kõrgel arstikutse au nii patsientide kui ka kogu ühiskonna ees. Pean hoolikalt saladuses, mida patsiendiga seoses mulle on usaldatud. Täidan oma arstikohust ühtviisi kõigi patsientide suhtes, kedagi eelistamata. Miski ei saa mind sundida oma oskusi kasutama arstieetika põhimõtete vastu" .

Vaata ka
--------

* Hippokratese vanne

Viited
------

1. 1 2  Eesti Arst 2009; 88(6):449.
Oprah Winfrey (2009)
**Oprah Gail Winfrey** (sündinud 29. jaanuaril 1954 Kosciuskos Mississippi osariigis) on Ameerika Ühendriikide telesaatejuht.

Tema ülipopulaarne vestlussaade "The Oprah Winfrey Show" oli eetris aastatel 1986–2011. 

Oprah Winfreyst sai maailma esimene mustanahaline naissoost miljardär. Tema varanduse suuruseks hinnati veebruaris 2008 2,5 miljardit dollarit. Ta on ka filantroop: 2007. aastal annetas ta üle 50 miljoni dollari heategevusorganisatsioonidele. 

2008. aastal avaldas ta Ameerika Ühendriikide presidendivalimiste eelvalimistel toetust Barack Obamale. Tema toetus aitas Obamal edestada Hillary Clintonit.

Elulugu
-------

Oprah Winfrey sündis vaese teismelise üksikema Vernita Lee esimese lapsena. Tema isa oli teismeline söekaevur Vernon Winfrey. Vernita rasestus nende esimesest vahekorrast. Kaks nädalat hiljem kaotas Vernon huvi Vernita käekäigu vastu. Lapse sündimise ajal oli ta sõjaväes. 

Laps sündis kodus. Tema nimeks pandi Orpah (Piiblis Ruti raamatus (1:4) mainitud Orpa järgi). Et aga peres ei osatud seda nime õigesti hääldada, jäi tema nimeks Oprah. (Teise versiooni järgi kirjutas ämmaemand sünnitunnistusele ekslikult Oprah' asemel Orpah.)

Oprah' ema asus elama põhjaosariikidesse. Esimesed 6 eluaastat veetis Oprah maal emapoolse vanaema juures seakasvatustalus äärmises vaesuses. Ta kandis kartulikottidest riideid, mistõttu teda kutsuti kotitüdrukuks (*Sack Girl*). Oprah on meenutanud, kuidas ta nelja-aastaselt verandalt keeva veega pesu pesevat vanaema jälgides järsku mõtles, et temal saab parem elu olema. 

6-aastaselt kolis ta ema juurde Milwaukee kesklinna vaeste linnaossa. Ema elas seal koos oma mehega. Ema ei saanud Oprah' kasvatamisega hästi hakkama. Kui Oprah oli 9-aastane, vägistas teda nõbu. Hiljem kuritarvitasid teda seksuaalselt perekonnatuttav ja onu. 13-aastaselt jooksis Oprah kodunt ära. Teda taheti panna parandusmajja, kuid seal olid kõik kohad täis. Oprah jäi 13-aastaselt rasedaks ja 14-aastaselt sünnitas enneaegse poja, kes suri varsti (teise versiooni järgi sündis surnuna).

Välislingid
-----------

*
**Helmut Evald Piir** (24. märts 1924 Võru – 14. detsember 1976 Vancouver) oli eesti vaimulik.

Lõpetas Võru gümnaasiumi. Sõja ajal põgenes Saksamaale. Oli Saksamaal Ameerika tsoonis Bambergis põgenikelaagris. Hakkas aastal 1946 õppima usuteadust Erlangeni ülikoolis, kuulutades jumalasõna põgenikelaagreis, eelkõige Bambergis. Asus aastal 1948 USA-sse ning õppis usuteadust St. Olaf College'is ja Lutheran Theological Seminary St. Paulis. Viimase lõpetas ta 1952. aastal. 25. mail 1952 ordineeriti ta õpetajaametisse.

Aastatel 1952–1964 oli ta Ameerika koguduse abiõpetaja Minnesota osariigis Como Park Lutheran Churchis, hooldades ka eestlasi Winnipegi linnas Kanadas. Kuna praost Manivald Heinam Vancouveris läks emerituuri, kolis Helmut Piir Minnesotast Vancouverisse. EELK Vancouveri koguduse õpetaja oli ta 1965–1976. Aastal 1973 sai ta Kanada praostkonna abipraostiks, mõni kuu hiljem praostiks. Kanada praost oli ta aastatel 1973–1976.

Isiklikku
---------

Oli abielus Helme Põlluga. Sellest abielust sündis neli last. Poeg Gustav Piir oli Toronto Peetri ja Tallinna Toompea Kaarli koguduse õpetaja ning on praegu Tallinna Püha Vaimu koguduse õpetaja. Abikaasa isa Peeter Põld oli teoloogi haridusega Eesti haridus- ja riigitegelane. Abikaasa vend Agu Põld oli Vigala ja Saarde koguduse õpetaja, abikaasa vend Toomas Põld oli luterlik pastor Saksamaal ja E.E.L.K. Saksamaa praostkonna praost. Tema emapoolse vanaisa vend oli Karula koguduse õpetaja Heinrich Ewald Paslack.

Viited
------

1. ↑  DP kroonika. Eesti pagulased Saksamaal 1944-1951.(lk. 221) Ferdinand Kool
2. ↑  Konrad Veem Eesti Vaba Rahvakirik Dokumentatsioon ja leksikon EVR Stockholm 1988
3. ↑  Eesti Kirik nr.2 1977
4. ↑  Jaan Lattik. Teekond läbi öö III. Ilmamaa, 2016 (lk. 124)
**Helmut Gerhard Thomson** (24. jaanuar 1905 Hageri – 14. august 1985 Wüstenselbitz, Baieri) oli eesti vaimulik.

Thomson lõpetas Tallinna Toomkooli ja õppis aastatel 1924–1930 Tartu Ülikooli usuteaduskonnas. Täiendas end Tübingenis. Ordineeriti pastoriks 2. mail 1932.

Ta oli 1932. aastal Lääne-Harju praostkonna vikaarõpetaja, aastatel 1933–1936 Hageri Lambertuse koguduse abiõpetaja ja 1936–1941 Hageri Lambertuse koguduse õpetaja.

1941. aastal põgenes ta Saksamaale ja oli aastatel 1941–1945 pastor Lääne-Preisimaal Gross-Leistenaus. 1946. aastal oli ta ametis abistamiskontoris Sonnenfeldis, 1947. aastast oli pastor Ahornbergis (Baieri liidumaal).

Isiklikku
---------

Tema isa oli Hageri Lambertuse koguduse õpetaja, praost Konstantin Thomson. Vend Waldemar Thomson oli Pärnu Nikolai koguduse õpetaja. Vend Paul Thomson oli soo-uurija ja geoloog (Tartu Ülikooli geoloogia ja paleontoloogia dotsent). Tema õemees oli Harju-Madise koguduse õpetaja Otto Etzold. Teise õe poeg oli Burchard Lieberg, luterlik pastor Hesseni liidumaal Saksamaal. Tädimees, praost Friedrich Wilhelm Ederberg oli Kaarma ja Kambja koguduste õpetaja. Tädipoeg Bruno Ederma oli Lääne-Nigula ja Rakvere Kolmainu koguduste õpetaja.

Viited
------

1. ↑  Lexicon deutschbaltischer Theologen seit 1920, Bearbeitet von Wilhelm Neander
2. ↑
Helmuth Johannes Ludwig von Moltke
**Helmuth Johannes Ludwig von Moltke** ehk **Helmuth Moltke noorem** (25. mai 1848 Biendorf – 18. juuni 1916) oli Saksamaa sõjaväelane ja Saksamaa keisririigi kindralstaabi ülem (1906–1914).

Tema onu Helmuth Karl Bernhard von Moltke ehk Helmuth Moltke vanem oli Preisimaa ja Saksamaa kindralstaabi juhataja. Vennapoeg sai nime selle onu järgi.

Prantsuse-Preisi sõjas teenis Helmuth Johannes Ludwig von Moltke 7. grenaderirügemendis ja tema vahvust märgiti ära. 1875–1878 õppis ta sõjaakadeemias. 1880. aastast töötas ta kindralstaabis. 1882. aastal sai ta oma onu, kindralstaabi ülema isiklikuks adjutandiks. 1891. aastal, pärast onu surma sai ta Saksamaa keisri Wilhelm II *aide-de-camp*'iks ja pääses nii keisri lähiringkonda. 1890. aastate lõpul oli ta brigaadiülem, seejärel diviisiülem ja 1902. aastal ülendati ta kindralleitnandiks. 1904. aastal sai temast kindralstaabi ülema asetäitja ja 1906. aastal pärast Alfred von Schlieffeni erruminekut kindralstaabi ülem.

Moltke määramine kindralstaabi juhiks tekitas kuulujutte, nagu oleks ta selle koha saanud tänu oma kuulsa onu nimele ja sõprusele keisriga. Sellele kohale oli teisigi väärt kandidaate: Hans Hartwig von Beseler, Karl von Bülow ja vabahärra Wilhelm Leopold Colmar von der Goltz. Väidetavalt oli Beseler Schlieffenile liiga lähedane selleks, et tema ametikoht endale saada, aga Bülow ja von der Goltz olid Wilhelmi meelest liiga iseseisvad.

Moltke pooldas Esimese maailmasõja alguses Schlieffeni plaani järgimist, mis tähendas Saksa vägede hiiglaslikku tiibmanöövrit Pariisile. Kuid esimestel sõjakäikudel saavutatud edust tiivustatuna hülgas ta selle ja püüdis Prantsusmaa pealinnani otserünnakuga jõuda. See tõi kaasa Esimese Marne'i lahingu, kus Saksamaa lüüa sai. Pärast seda Moltke tagandati kindralstaabi ülema kohalt ja ta elas üle närvivapustuse. Tema asemel hakkas Saksa kindralstaapi juhtima Erich von Falkenhayn.

Kaks aastat hiljem ta suri. Surm saabus marssal von der Goltzi matustel, kes oli kaks kuud varem Bagdadis surnud.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**Alfred von Schlieffen** | **Saksamaa Keisririigi Kindralstaabi ülem**1906–1914 | Järgnev**Erich von Falkenhayn** |
Optilise koherentstomograafiaga saadud kujutis sõrmeotsast
Tüüpiline ühepunktilise OCT optiline skeem. Seadme liigutamisel piki nahka saab mitteinvasiivselt naha läbilõike kuni 3 mm sügavuseni
**Optiline koherentstomograafia (OCT)** on interferomeetriline mitteinvasiivne meetod, millega saab uurida naha või muude kudede ehitust kuni 2–3 mm sügavuseni mikromeetrites mõõdetava lahutusvõimega. Esmakordselt demonstreeriti meetodit 1991. aastal pikisuunalise lahutusega ~30 µm. Seoses lairibaliste valgusallikate (eriti heledate valgusioodide) kasutuselevõtuga saavutati 2001. aastal mikromeetrist täpsem lahutus. Praeguseks on OCT kasutusel laialt aktsepteeritava pilditehnikana, eriti oftalmoloogias ja teistes biomeditsiinirakendustes.

Teooria
-------

Michelson-Morley interferomeeter annab interferentspildi ainult juhul, kui valguse läbitavate teepikkuste erinevus kummaski interferomeetri õlas on väiksem kui valgusallika koherentsuse teepikkus. Näiteks koherentne laserivalguse kasutamisel optiliste teepikkuste erinevus olla meetrites või isegi kilomeetrites, aga mittekoherentse hõõglambi kasutamisel kaob interferentspilt juba mõnemikromeetrise erinevuse korral. OCT kasutabki mittekoherentset valgust, et eristada kudedest tagasi hajunud valgust sügavuse järgi: võrdlusõla pikkuse muutmisel anduri registreeritav valgustugevuse võnkeamplituud vastab koest sellelt sügavuselt tagasi hajunud valguse hulgale.
**Helmut Recknagel** (sündinud 20. märtsil 1937 Steinbach-Hallenbergis) on endine Saksa DV suusahüppaja, olümpiavõitja ja maailmameister .

Recknageli karjääri edukamad aastad olid 1950 lõpus ja 1960 alguses, kui ta oli maailma tipus. Ta võitis olümpiakulla, kolm MM-medalit ja on kolm korda tulnud nelja hüppemäe turnee võitjaks.

Võites olümpiakulla 1960. aasta olümpiamängudel Squaw Valleys Recknagel tuli esimese mitte skandinaavia suusahüppajana olümpiavõitjaks. 1962. aasta maailmameistrivõistlustel Zakopanes võitis ta suurelt mäelt kuldmedali ja temast tuli esimene suusahüppaja, kes ületas rahvusvahelistel võistlustel 100 m piiri, kui tema hüppepikkuseks teises voorus mõõdeti 103 meetrit.

Recknagel võttis esimesena kasutusele suusahüppestiili, kus käsi hoiti suusahüppe ajal sirgelt ees. 1962. aastal valiti ta Saksa DV aastasportlaseks.

Saavutused
----------

###  Olümpiamängudel

* 1962 Ameerika Ühendriigid Squaw Valleys
	+ **olümpiavõitja** normaalmäel

### Maailmameistrivõistlustel

* 1958 Soome Lahtis
	+ Pronks pronksmedal normaalmäel
* 1962 Poola Zakopanes
	+ Kuld **maailmameister** suurel mäel
	+ Pronks pronksmedal normaalmäel

### Nelja hüppemäe turnee

* **1. koht: 1957-1958, 1958-1959, 1960-1961**
**Artašes** Mamikoni **Geghamjan** (Արտաշես Մամիկոնի Գեղամյան) (sündinud 2. detsembril 1949 Jerevanis) on Armeenia poliitik.

Ta lõpetas 1971 Jerevani Polütehnilise Instituudi elektrotehnikainsenerina.

1974–1978 oli ta komsomolitöötaja. 1979–1986 töötas ta Armeenia Kommunistlikus Parteis. 1987–1989 oli ta Armeenia Kommunistliku Partei Jerevani linna Maštotsi rajoonikomitee esimene sekretär, 1989–1990 Jerevani linnapea (linna täitevkomitee esimees).

1990 lahkus ta Armeenia Kommunistlikust Parteist, 1991–1995 juhtis äriettevõtteid.

Aastal 1995 valiti ta Armeenia Rahvusassambleesse (parlamenti). Aprillis 1997 rajas ta Rahvusliku Ühtsuse Partei, mis oma erakorralisel suurkogul 1998. aasta veebruaris valis ta sama aasta presidendivalimiste presidendikandidaadiks. Ta sai nendel valimistel ainult 0,45% häältest, kuid valiti parlamenti taas 1999. ja 2003. aastal. Ta juhib oma erakonna parlamendifraktsiooni.

2003 kandideeris uuesti Armeenia presidendivalimistel.

Ta on abielus ja tal on kaks last.

Välislingid
-----------

* Info Armeenia parlamendi leheküljel
**Toomas Trass** (sündinud 12. detsembril 1966 Tartus) on eesti helilooja ja organist. 

Lõpetanud 1992 Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia Lepo Sumera heliloominguõpilasena. Heliloominguõpingutele lisaks õppis Eesti Muusika- ja Teatriakadeemias Hugo Lepnurme juures orelit. Täiendanud ennast Jaan Räätsa juhendamisel ning osalenud oreli meistrikursustel Belgias ja Hispaanias. 

Alates aastast 1993 tegutseb Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia oreli- ja kirikumuusika õppejõuna. Aastast 2008 Nõmme Lunastaja kiriku organist.

Esinenud organistina Eestis, Põhjamaades, Venemaal ja Hispaanias. Plaadistanud koos Eesti Rahvusmeeskooriga gruusia helilooja Othar Taktakiašvili loomingut. 

Olulisemaid teoseid on animaooper "Die Sprotte im Sonnenhein" (režissöör Mati Kütt, Tallinnfilm 1993, eripreemia Annecy animafilmide festivalil 1996), oratoorium "Passion of St Luke" (1997), advendikantaat "Immanuel" (1998), "Ohio Mass" (1998) ning *Concerto* (1998).

Tunnustus
---------

* 1999 Heino Elleri nimeline muusikapreemia

Isiklikku
---------

Tema isa oli botaanik Hans Trass, ema näitleja Raine Loo.
Kalle Vilpuu esinemas Ultima Thule koosseisus veteranipäeva kontserdil Vabaduse väljakul 23. aprillil 2013
**Kalle Vilpuu** (sündinud 24. juulil 1963) on eesti kitarrist.

Ta on lõpetanud Georg Otsa nimelise Tallinna Muusikakooli kitarri erialal. 

Vilpuu on mänginud ansamblites Seitsmes Meel, Tõnis Mägi & 777, Magnetic Band, Saxxapeal Bänd, Kuller, Data, Pantokraator, Underwater, House of Games. Ta on teinud koostööd Marju Länikuga.

1991. aastast mängib Vilpuu rokkansamblis Ultima Thule, mis on siiani tema põhibänd.

Looming
-------

* Ta on lavastuse "Džinnimäng" (Rakvere teater) muusika autor.

* Aastal 2014 ilmus tema esimene sooloalbum "Silver Lining".

Tunnustus
---------

* 2015 – sooloalbum "Silver Lining" Hollandi raadiojaamas T-on-Air – kuu album (august)

* 2015 – sooloalbum "Sliver Lining" Hollandi raadiojaamas T-on-Air – aasta album

Viited
------

1. ↑  Kitarrigeeniuse ankeet: Kalle Vilpuu[*alaline kõdulink*], Delfi, 10.11.2011

Välislingid
-----------

* Kalle Vilpuu koduleht

* Kalle Vilpuu Facebookis
**Kalle Nigola** (10. märts 1930 Kanepi vald, Võrumaa – 29. aprill 2011) oli eesti õigusteadlane.

Elulugu
-------

Kalle Nigola oli talupidaja poeg.

Lõpetas 1948 Võru 1. Keskkooli, 1955 Tartu Riikliku Ülikooli õigusteaduskonna, 1962–65 Tartu Riikliku Ülikooli aspirant, õiguskandidaat (1970, TÜ), väitekiri "Karistuse mõistmine autotranspordialaste kuritegude eest Eesti NSV materjalide põhjal". Oli 1955–60 ENSV Siseministeeriumi Miilitsavalitsuse uurija, 1960–62 Eesti NSV Siseministeeriumi Tartu linna miilitsaosakonna ülema asetäitja, 1965–66 TRÜ kriminaalõiguse ja -protsessi kateedri õpetaja, 1966–70 kriminoloogia-labori vanemteadur, 1971–75 kriminaalõiguse ja -protsessi kateedri vanemõpetaja, 1975–92 dotsent, ühtlasi 1983–86 kateedri juhataja, 

Aastatel 1992–95 Tartu Ülikooli õigusteaduskonna avaliku õiguse instituudi dotsent, 1996–2003 õppeülesannete täitja, 1998–2003 ka Riigikohtu konsultant, aastast 2007 oli Tartu Ülikooli emeriitdotsent.

Teadustöö
---------

Uurinud kriminaalõigust, kohtukorraldust ja õigusemõistmise protsessi. Umbes 50 teadustrükist ja aimeartiklit.

Viited
------

1. 1 2 3 4  Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide

Teoseid
-------

* Mõningaid küsimusi seoses "Eesti NSV kriminaalkoodeksi" § 204 kohaldamisega. // TÜ Toimetised 183 (1966)
* Autotranspordialaste kuritegude ühiskonnaohtlikkuse iseloomust ja astmest. // Nõukogude Õigus (1969) 1
* Kuriteo toime panemine joobeseisundis raskendava asjaoluna. // Nõukogude Õigus (1973) 2
* Nõukogude kohus. Tartu, 1976
* Konkreetse kuriteo ühiskonnaohtlikkuse iseloomu ja astet mõjutavad asjaolud. // TÜ Toimetised 447 (1978)
* Peamist liiki varavastaste kuritegude reglementeerimisest ENSV KrK-s. // TÜ Toimetised 666 (1984)
* Kohtueelse uurimise korraldus NSV Liidus. Tartu, 1986
* Prokuratuur NSV Liidus. Tartu, 1990.

Kirjandus
---------

* Tartu Riikliku Ülikooli õppe-teaduskoosseisu biobibliograafia nimestik 1944–1980. Tartu, 1987, 440
* Tartu Ülikooli õppe-teaduskoosseisu biobibliograafia nimestik 1981–1995 (käsikiri), II, 113
* University of Tartu: Faculty of law: directory. Tartu, 1994, 46.

*Eesti teaduse biograafiline leksikon.* 3. köide: *N–Sap* TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013

 *Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.*
FIDE logo
Giorgi Giorgadze, 2018. aastal Bathumis peetud maleolümpia turniiridirektor
Hendrik Olde, ainus IO nimetuse saanud Eesti maletegelane
**Rahvusvaheline organisaator** (inglise keeles *International Organizer*; lühend **IO**) on males rahvusvahelise võistluskorraldusliku tegevuse eest antav nimetus.

Nimetuse võttis kasutusele Rahvusvaheline Maleföderatsioon (FIDE). 
Rahvusvahelise organisaatori nimetus on eluaegne. 

2020. aasta aprilli seisuga on FIDE andmebaasis kirjas 515 maletegelast, kes on saanud rahvusvahelise organisaator nimetuse.

Rahvusvahelisi organisaatoreid
------------------------------

* 1996 – Vanik Tšhakharjan (tunnistus nr 1)
* 1998 – Strátos Grívas
* 2002 – Zurab Azmaipharašvili
* 2008 – Husan Turdialiev
* 2011 – Ye Jiangchuan, Gunnar Björnsson, Theódoros Tsormpatzoglou
* 2012 – Geórgios Makrópoulos
* 2012 – Kirsan Iljumžinov, Ilja Levitov, Boris Kutin, Kurt Jungwirth
* 2013 – Mahir Məmmədov
* 2014 – Giorgi Giorgadze, Akaki Iašvili
* 2015 – Martha Fierro, Andrei Filatov
* 2018 – Anastassija Sarokina

### Nimetuse saanud Eesti maleorganisaatoreid

* 2002 – Hendrik Olde

Välislingid
-----------

* International Organizer. ratings.fide.com
Parki maakonna kohtumaja, mis algselt asus Buckskin Joe's, hiljem viidi see Fairplaysse ja on nüüd South Park City vabaõhumuuseumis
**Buckskin Joe** (ka **Laurette** või **Lauret**) on kummituslinn USA-s Colorado osariigis.

Buckskin Joe oli minevikus kaevanduslinn ja Parki maakonna halduskeskus.

Buckskin Joe asub 3 kilomeetri kaugusel läänes vähem kui 200 elanikuga Alma külast, 3280 meetri kõrgusel merepinnast.

Ajalugu
-------

Buckskin Joe asutati 1859. aastal Pike's Peaki kullapalaviku ajal, kui Mosquito aheliku idanõlval Buckskini oja äärest leiti kulda. Asutamise ajal kuulus see piirkond Kansase territooriumi alla. Ametnikud tunnustasid asulat 1860 ja selle nimeks sai Laurette, mis oli lühend asula rajamises osalenud mõlema naise eesnimest. Sellegipoolest hakati asulat kutsuma Buckskin Joeks. See nimi tuli **Joseph Higginbottomi** järgi, aga Higginbottomi kohta pole õigupoolest midagi muud teada. Mõne allika järgi olnud Higginbottom neeger, teiste kuulujuttude järgi olnud ta esimene, kes sealkandis kulda leidis.

1861 likvideeriti Kansase territoorium. Selle idaosast moodustati Kansase osariik ja lääneosa põhjal moodustati Colorado territoorium. Buckskin Joe jäi Coloradosse. Samal aastal avati Buckskin Joes / Laurette'is postkontor, 2 võõrastemaja, 14 kauplust ja pank. 7. jaanuaril 1862 kolis Tarryallist sinna maakonnakeskus ja Tarryall muutus seepeale kummituslinnaks. Tippajal oli linnas umbes 5000 elanikku[*viide?*], kuid ajaloolane Robert Brown arvab, et neid oli vähem.

Kullasooned Buckskin Joes olid küll puhtad, aga ammendusid kiiresti. Juba 1866. aastal nimetati linna mahajäetuks. Linna kohtuhoone võeti koost lahti ja viidi orgupidi alla uude maakonnakeskusse Fairplaysse, mis asutati 1872. Fairplay on maakonnakeskus tänapäevani.

1950. aastate lõpus võeti ka Horace Tabori üldkauplus koost lahti, viidi 110 km kaugusel olevasse Metsiku Lääne teemaparki, mis sai samuti nimeks Buckskin Joe, ja pandi seal uuesti kokku. Teemapark on tänapäevani turismisihtpunkt, ühtlasi on seal filmitud hulgaliselt vesterne.

Viited
------

1. ↑  "Park County Local History Archives: *Hiking through history*". Originaali arhiivikoopia seisuga 24. juuli 2008. Vaadatud 29. märtsil 2013.
2. ↑  Robert L. Brown. *Ghost Towns of the Colorado Rockies*.
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib lauljast; karikaturisti kohta vaata artiklit Kalle Sepp (karikaturist); poliitiku kohta vaata artiklit Kalle Sepp (poliitik)* |

---

**Kalle Sepp** (sündinud 12. novembril 1982 Tallinnas) on eesti laulja.

Haridus
-------

Ta õppis Tallinna Kivimäe Põhikoolis ning lõpetas 2001. aastal Tallinna Nõmme Gümnaasiumi. 2007. aastal sai Tallinna Ülikoolist töö- ja tehnoloogiaõpetuse õpetaja erialal bakalaureusekraadi, pärast seda astus magistriõppesse.

Töö
---

Ta on töötanud Eesti Televisiooni produtsendi assistendina ning lauljana kruiisilaevade meelelahutusprogrammides. 2009. aastast töötab revüüteatris Starlight Cabaret õhtujuhi ja lauljana. Lisaks laulab ta veel Tallinna Ülikooli Meeskooris (oli 2003–2013 koori president) ja solistina ansamblis The Purple Gang. 

### Teatris ja televisioonis

Ta on osalenud koorilauljana muusikalides „Romeo ja Julia" (NUKU), „Pipi Pikksukk" (Muusikaliteater), Cole Porteri „Nii on meil moes" (Muusikaliteater), „Shrek" (NUKU) ning üles astunud Juan Peróni rollis muusikalis "Evita", Ooperifantoomi ja *monsieur* André rollis muusikalis "Ooperifantoom" (Vanemuine). 

Ta on mänginud telesarjades "Kelgukoerad" (2010) ja "Viimane võmm" (2015).

Saavutusi
---------

Ta võitis 2016. aastal (viiendal hooajal) meelelahutussaate "Su nägu kõlab tuttavalt".

Isiklikku
---------

Tema ema on Tallinna Kivimäe Põhikooli direktor Maie Sepp. Kalle Sepp peab end saarlaseks, ta maakodu asub Saaremaal Pöides.

Viited
------

Välislingid
-----------

* Kalle Sepp IMDb
Paadla kihistu Uduvere kihtide paljandiks on Katri pank
**Paadla kihistu** (inglise keeles *Paadla Formation*) on siluri ladestu Paadla lademe kihistu.

Kihistut hakkas esimesena eristama Henrik Bekker aastal 1925. Kihistu stratotüübiks on Paadla murdu tehtud Paadla puurauk, kus kihistu kivimid esinevad 0.1..12.8 meetril. Kihistu neostratotüübiks on aga Kuressaare (Kingissepa) G1 puurauk, kus kihistu kivimid esinevad 19.8..43.4 meetril. Kihistule on nime andnud endine Paadla küla.

Kihistus eristuvad järgmised kihid:

* Sauvere kihid
* Uduvere kihid

Ka arvatakse vahel nende hulka Himmiste kihid..

Kihistu on 20-35 meetri paksune ja esineb Saaremaal, välja arvatud Sõrve poolsaar. Selle moodustavad lubimudast tekkinud kildalaadsed lubjakivid ja dolomiidid,mille vahel on lubjakivi, mergli ja korallidest ning stromatopooridest fossiilikogumike vahekihid.

Viited
------

1. ↑  Paadla kihistu Eesti geokogude infosüsteemis (vaadatud 15.09.2020)
2. ↑  "Stratigraafia terminoloogia". Originaali arhiivikoopia seisuga 6. august 2020. Vaadatud 16. septembril 2020.
3. ↑  Eesti stratotüüpsed paljandid
4. ↑  Rootsiküla Stage H. Heinsalu & V. Viira: Raukas, A. Teedumäe, A. (eds). 1997. Geology and Mineral Resources of Estonia. Estonian Academy Publishers, Tallinn. ISBN 9985-50-185-3.

Välislingid
-----------

* Paadla kihistu Eesti geokogude infosüsteemis
**Kallemäe külanõukogu** oli külanõukogu Eesti NSV-s aastatel 1945–1960.

Kallemäe külanõukogu moodustati 1945 septembris Saaremaal Valjala vallas. Külanõukogu keskus asus Viira külas.

Seoses maakondade ja valdade likvideerimise ning maarajoonide moodustamisega arvati Kallemäe külanõukogu 1950 septembris Orissaare rajooni koosseisu.

1954. aasta seisuga tegutsesid külanõukogu maadel "Kungla", "Hommiku" ja V. Kingissepa nimeline kolhoos.

Seoses Orissaare rajooni likvideerimisega 1959. aastal arvati Kallemäe külanõukogu Kingissepa rajooni koosseisu.

1960 septembris Kallemäe külanõukogu likvideeriti ja selle territoorium arvati Valjala külanõukogu koosseisu.

Viited
------

1. ↑  Kallemäe külanõukogu Eesti nõukogude entsüklopeedia faksiimileversioonis (vaadatud 23.11.2017)
2. ↑  Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi 13. septembri 1945 seadlus Saare maakonna valdades küla töörahva saadikute nõukogude moodustamise kohta. Eesti NSV Teataja, 1945, 34, 524
3. ↑  Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi 26. septembri 1950 seadlus maarajoonide moodustamise kohta Eesti NSV-s. Eesti NSV Teataja, 1950, 11, 114
4. ↑   Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi 3. septembri 1960 seadlus mõnede Eesti NSV külanõukogude likvideerimise ning mõnede külanõukogude ja rajoonide piiride muutmise kohta. Eesti NSV Ülemnõukogu Teataja, 1960, 29, 83
**Jakob Welitar** (kuni 1923 Jakob Kükamees; 13. veebruar 1897 Tooma talu, Aruküla, Rae vald, Harjumaa – 30. detsember 1993 Fjälkinge, Rootsi) oli eesti agronoom. Koos Johan Hanseniga pani Jakob Welitar aluse ratsionaalsele peekoni ja tõusigade kasvatusele Eestis.

Haridus
-------

Jakob Welitar õppis Aruküla kihelkonnakoolis, Treffneri Gümnaasiumis, Westholmi Gümnaasiumis, Gustav Adolfi Gümnaasiumis (lõpetas 1920) ja Tartu Ülikooli põllumajandusteaduskonnas.

Täiendas teadmisi Inglismaal, Saksamaal, Taanis, Rootsis ja mujal katsejaamades, põllumajandusasutustes ja teadusinstituutides.

Töökäik
-------

Üliõpilasena asus 1924. aastal tööle Eesti Seakasvatajate Seltsi sekretärina. Selles ametis arendas ta välja Eesti konsulentide ja sugulavade võrgu, millega aretustöö viidi teaduslikult kaasaegsele tasemele. Tema töö tulemusel arenes välja üks tolleaegseid tähtsamaid Eesti ekspordiartikleid: eesti peekon. Welitari väljavalikul imporditi Eestisse tõuloomi.

1944. aastal põgenes Rootsi. Rootsis töötas Welitar Kristianstadi läänis karjakontrolli alal, ka pikalt üle pensioniea. Töö kõrvalt rentis sõjaväe lennuvälju ja tühjaksjäänud lautu lihaloomde ja sigade kasvatamiseks.

Töötas põllumajandusnõuandjana Viru- ja Harjumaal. Oli juhatuse liige Estonia Eksporttapamajas, Tallinna Eesti Majandusühingus ja Aruküla piimaühisuses ning revisjonikomisjoni liige Põllumeeste Keskpangas, P/K Võiekspordis, K/K Estonias jne.

Kirjutas mitu raamatut ja koostas põllumajandusteemalisi jätkväljaandeid.

Ühiskondlik tegevus
-------------------

Võttis osa Vabadussõjast, oli Põllumeeste Kogude liige ja Korporatsioon Rotalia vilistlane.

Viited
------

1. ↑  Kalmet, Alfred (14.02.1957). "J. VELITAR 60-A". Vaba Eesti Sõna = Free Estonian Word : Estonian weekly. Vaadatud 18.09.2018.
2. 1 2  "Leinateateid". Teataja : poliitika, kultuuri, ühiskonna- ja noorteprobleemide häälekandja = Estnisk tidning för politik, kultur, samhällsinformation och ungdomsfrågor. 22.01.1994. Vaadatud 18.09.2018.
3. ↑  "Lahkus armas vilistlane". Vaba Eesti Sõna = Free Estonian Word : Estonian weekly. 3.02.1994. Vaadatud 18.09.2018.
4. ↑  Kint, Tõnis (2.02.1957). "Agr. Jakob Velitar 60. a." Teataja : poliitika, kultuuri, ühiskonna- ja noorteprobleemide häälekandja = Estnisk tidning för politik, kultur, samhällsinformation och ungdomsfrågor. Vaadatud 18.09.2018.
5. 1 2 3 4 5 6 7  Karupää, Leo (11.02.1987). "Agr. Jakob Welitari 90-aasta juubel". Eesti Päevaleht = Estniska Dagbladet. Vaadatud 18.09.2018.
6. 1 2 3 4  "Agr. J. Welitar 90". Vaba Eesti Sõna = Free Estonian Word : Estonian weekly. 12.03.1987. Vaadatud 18.09.2018.

Välislingid
-----------

* Foto (ajalehe artiklis): Jakob Welitar
Mandrilise paraskliima kliimadiagramm (Irkutsk, Venemaa)
**Mandriline paraskliima** ehk **parasvöötme mandriline kliima** on Alissovi kliimaklassifikatsiooni järgi paraskliima alamtüüp, mis kujuneb paraskliimavöötmes mandrite sisealades ja idarannikutel välja arvates mussoonkliimaga aladel.

Parasvöötmes valitsevad läänetuuled, mistõttu jäävad sademed mandrite lääneosadesse ning ookeani kohal kujunevad niisked õhumassid ei jõua mandrite sisealadele ja idarannikule. Seetõttu on talved külmad, sajab lund ja tekib püsiv lumikate, mille paksus sõltub sademete hulgast talveperioodi jooksul. Suved on palavad ja kuivad, esinevad põuad, vihma sajab harva. Aastane õhutemperatuuride amplituud on suur, see kasvab mandrite sisealadele liikudes.

Aasta keskmine sademete hulk väheneb läänest itta, suurenedes mägede tuulepealstel nõlvadel. Õhuniiskus sõltub sademete hulga ja aurumise suhtest ning muutub nii põhjast lõunasse kui ka läänest itta. 

Euraasia parasvöötme lõunaosas on talvel kõrgrõhuala ja seal asub Aasia antitsükloni keskosa. Selle antitsükloni haru määrab Venemaa Euroopa-osa talvise ilmastiku. Selles piirkonnas on sademete hulk väike ja lumikate õhuke. Antitsükloni keskuse lähedal Taga-Baikalis on lumikate väga õhuke, kuigi talved on karmid.

Suvel valitsevad sageli lähistroopikas tekkinud kõrgrõhualad, mis muudavad ilmastiku palavaks ja kuivaks. Sajab rohkem, aga kõrgete õhutemperatuuride ja suure aurumise tõttu on niiskus suhteliselt madal.

Aastane sademete hulk on 200–450 mm. Kliima iseärasuste tulemusena on tekkinud Moldovast Mongooliani rohtlad, kus suvised põuad on igapäevane nähtus. Kaspia madalikul muutuvad rohtlad poolkõrbeks, Uurali taga Turaani madaliku põhjaosas isegi kõrbeks, st pidevalt ariidse kliimaga aladeks.

Euraasia parasvöötme suuremate laiuskraadides suvi pole nii palav, kuid on endiselt väga soe; talv on karmim ja sademete hulk suurem (300–600 mm aastas). Samuti kasvab läänest itta (peamiselt madalamate talviste õhutemperatuuride tõttu) kliima mandrilisus: kasvab õhutemperatuuride amplituud ja väheneb sademete hulk. Lumikatte paksus on suurem ja see püsib kauem. Siinses kliimas kasvavad on segamets ja lehtmetsade vöönd.

Edasi põhja poole liikudes jõuame okasmetsavööndisse, mis ulatub Skandinaaviast Vaikse ookeanini. Kliima muutub endiselt läänest itta, talv on omakorda veel karmim. Ida suunas nihkub okasmetsavööndi lõunapiir madalamatele laiuskraadidele. Taga-Baikalis paiknevad taigakliima alad kõrvuti rohtlakliima piirkondadega, lehtmetsavöönd nende vahel kaob. Taiga põhjapiir on Taimõri poolsaarel. Suvi on okasmetsavööndis sama palav kui madalamatel laiuskraadidel, kuid talv on külmem. Karmi talve tõttu on taiga idaosa kliima järsult mandriline. Sajab sama palju nagu lehmetsavööndis.

Põhja-Ameerikas on mandrilise kliimaga piirkondade paiknemine pinnamoe tõttu keeruline. Mandri siseala lääneosas on ülekaalus kõrbed ja rohtlad, sest Kaljumäestik takistab Vaikse ookeani kohal kujunenud õhumasside liikumist. Siseala idaosas on lehtmetsad. Kanada põhjaosa on kaetud taigaga, mis levib Alaskas eriti kaugele põhja. Sellele vastavad on ka kliimatingimused.
**Johan Raudsepp** (2. aprill 1882 Vanaküla, Koiola vald, Võrumaa – jaanuar 1974) oli eesti omavalitsustegelane.

Johan Raudsepp sündis Vanakülas, Lokko talus taluperemehe pojana. Õppis Põlva kihelkonnakoolis. Hiljem oli põllumees ja pidas ise Lokko talu.

Ta oli Põlva Hariduse Seltsi ja Koiola Põllumeeste Kogu üks asutajaid, samuti Koiola vabatahtliku tuletõrje ühingu asutaja ja esimees. Kuulus Isamaaliitu ja oli Isamaaliidu Koiola osakonna juhataja.

1926. aastast oli ta Koiola Piimaühingu esimees, kelle eestvõttel ehitati Koiola meierei.

1935. aastal valis Koiola vallavolikogu ta Koiola vallavanemaks, kuid valimise peale esitati ministeeriumile kaebus süüdistusega, et Raudsepp olevat teinud volikogus oma valimiseks lubamatut kihutustööd. Ministeerium peatas ametisse kinnitamise 3 kuuks, kuid peale juurdlust kinnitati ta 1936. aasta veebruaris siiski vallavanemaks.

1936 mais valiti ta Põlva põllumeeste konvendi liikmeks.

Viited
------

1. ↑  Sünnipäevi. Uudisleht, 31. märts 1939
2. ↑  Johan Raudsepp – Koiola vallavanem, seltskonnategelane ja eeskujulik põllumees. Maa Hääl, 7. august 1936
3. ↑  Ringi ümber kodumaa. Võrumaalt. Postimees, 22. jaanuar 1937
4. ↑  Ringi ümber kodumaa. Võrumaalt. Postimees, 3. jaanuar 1936
5. ↑  Ringi ümber kodumaa. Võrumaalt. Postimees, 6. veebruar 1936
**Rene Tammist** (sündinud 5. juulil 1978 Tartus) on energeetikaekspert ja Eesti poliitik. Ta oli 2018–2019 ettevõtlus- ja infotehnoloogiaminister Jüri Ratase esimeses valitsuses.

Haridus
-------

Aastal 1996 lõpetas Tammist Tartu 7. keskkooli (Tartu Karlova Kool) ning 2001. aastal Tartu ülikooli bakalaureusekraadiga avaliku halduse erialal. 2004. aastal kaitses ta magistrikraadi avaliku poliitika ja halduse erialal Manchesteri Ülikoolis. Aastal 2006. alustas Tammist University College Londoni doktorantuuris. 2009. aastal osales USA Kongressi Atlandi-üleses kliima- ja energeetikapoliitika vahetusprogrammis.

Töökohad
--------

2001–2002 välisministri nõunik

2004–2011 Euroopa Parlamendi sotsiaaldemokraatide fraktsiooni energiapoliitika nõunik

2007–2009 Eesti Energia nõukogu liige

2009–2011 Eesti Kliimaagentuuri nõukogu liige

2011–2012 Tartu ülikooli lektor Euroopa liidu energeetika ja kliimapoliitika alal

2011–2018 Eesti Taastuvenergia Koja juhataja 

2012–2018 EL Energeetikasektorit Reguleerivate Asutuste Koostööameti Haldusnõukogu Euroopa Parlamendi poolt esitatud liige (2 mandaati).

2014–2018 Sihtasutuse Kredex nõukogu liige

2018–2019 ettevõtlus- ja infotehnoloogiaminister

2019- Utilitase tuule-ja päikeseenergia ärisuuna juht

Poliitiline tegevus
-------------------

Sotsiaaldemokraatliku Erakonna liige aastast 1996. 2019. aasta Riigikogu valimistel kandideeris ta Sotsiaaldemokraatliku Erakonna nimekirjas Harju- ja Raplamaal.

22. augustil 2018 asus ettevõtlus- ja infotehnoloogiaministri ametikohale peale ametivande andmist. Ta oli ametis Jüri Ratase esimese valitsuse lõpuni 29. aprillini 2019.

Hobid
-----

Ajalugu ja pikamaajooks

Viited
------

1. ↑  "Rene Tammist koduleht". Originaali arhiivikoopia seisuga 30. september 2020.
2. ↑  "Ettevõtlus- ja infotehnoloogiaminister". Originaali arhiivikoopia seisuga 6. aprill 2019.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**Urve Palo** | **Ettevõtlus- ja infotehnoloogiaminister**2018–2019 | Järgnev**Marti Kuusik** |
**Johan Laidoneri plats 8** on hotellihoone Viljandis, kus tegutseb Park Hotell Viljandi.

Ajalugu
-------

Enne praegust hoonet asus krundil kahekorruseline puidust Ormissoni võõrastemaja, mis hävis 1909. aastal tulekahjus. Praegune hoone valmis 1910. aastal ja selles tegutses kuni 1940. aastani võõrastemaja Grand Hotell. Pärast valmimist oli see üks Viljandi esinduslikumaid hooneid. Grand Hotell oli kuni Viljandi hotellihoone valmimiseni parim Viljandi võõrastemaja, kus olid hea köök ja meelelahutus.

Teise maailmasõja ajal asus hoones saksa koonduslaagri haigla. Pärast sõda hoone riigistati ja seal tegutsesid kaubandustehnikum ja Viljandi Meditsiiniline Keskkool. Aastatel 1960–1991 tegutses hoones Viljandi Kultuurikool ja kuni 1997. aastani Viljandi Kultuurikolledž. 

Pärast 1997. aastat seisis hoone enamasti kasutuseta. Viljandi linn üritas hoonet korduvalt oksjonil müüa, see õnnestus alles 2016. aastal. Selleks ajaks oli hoone sisemus pöördumatult kahjustada saanud, säilinud olid vaid välisseinad. Samal aastal alustati hoones uue hotelli rajamise ehitus- ja restaureerimistöid.

2018. aasta suvel avati hoones Park Hotell Viljandi.

Galerii
-------

* Hoone pildistatuna Viljandi muuseumihoone eest 2011. aastalHoone pildistatuna Viljandi muuseumihoone eest 2011. aastal
* Hoone fassaad 2011. aastalHoone fassaad 2011. aastal
* Hoone nurk Johan Laidoneri platsi ja Hiire tänava nurgal 2011. aastalHoone nurk Johan Laidoneri platsi ja Hiire tänava nurgal 2011. aastal
* Hoone fassaad pildistatuna Johan Laidoneri plats 5 eest 2006. aastalHoone fassaad pildistatuna Johan Laidoneri plats 5 eest 2006. aastal

Viited
------

1. ↑  Aare Olander (2015). *Viljandi kadunud vaated*. Tänapäev. Lk 122. ISBN 978-9949-27-829-9.
2. ↑  Ain-Andris Vislapuu (2007). *Viljandi vanadel fotodel*. Tallinn: Tänapäev. Lk 69. ISBN 978-9985-62-590-3.
3. ↑  Marko Suurmägi (21.09.2016). "Ehitaja sai hotelli rajamiseks vajaliku loa" (PDF). *Sakala*. Vaadatud 17.10.2017.

Välislingid
-----------

* Park Hotell Viljandi
Vahi õpetajamaja
**Vahi aiandus-mesinduskool** oli aastatel 1918–1944 tegutsenud kool Tartumaal Vahi külas.

Kool kasvas välja Tartu Eesti Põllumeeste Seltsi eestikeelsetest kursustest. Kool avati 1918 nime all **Vahi põllutöökool**, kuigi alanud Vabadussõda ei võimaldanud õppetöö alustamist enne 1919. aastat.

Kooli uus maja (maksumus koos sisustusega umbes 19 miljonit marka) avati 4. septembril 1926. Aastast 1933 kandis kool nime *Vahi aiandus-mesinduskool*. 1939. aastal liikus kooli haldamine Tartu Eesti Põllumeeste Seltsilt ära selleks eraldi moodustatud sihtasutuse kätte.

Kooli on allikates nimetatud ka nimedega *Vahi põllundus- ja aianduskool, Vahi põllutöö- ja aiandus-mesinduskool, Vahi põllu- ja aiatöökool*. 

Kooli tegevus toimus alates 1. novembrist 1919 ning seda juhtis agronoom Märt Sõrra. Pärast tema pensionile minekut 1937. aastal võttis juhtimise üle Viktor Riks.

Kooli asukohal on tänapäeval mälestuskivi.

Vahi põllutöökool kunstis
-------------------------

Kooli hooneid kujutas 1936. aastal oma graafilistel lehtedel Arkadio Laigo. Tartu Kunstimuuseumi kogusse kuuluvad graafilised lehed:

* Vahi põllutöökooli peahooneVahi põllutöökooli peahoone
* Vahi põllutöökooli peahooneVahi põllutöökooli peahoone
* Vahi kooli kasvuhoonedVahi kooli kasvuhooned
* Vahi kooli kõrvalhoonedVahi kooli kõrvalhooned
* Vahi kooli kõrvalhooneVahi kooli kõrvalhoone

Vaata ka
--------

* Sahkapuu põllutöö- ja majapidamiskool
* Vahi mõis

Viited
------

1. 1 2 3   (vaadatud 27.10.2018)
2. 1 2 3 4  "Vahi" koolide 25 a. juubel Postimees, 17. detsember 1943 (DIGAR)
3. ↑  ""Wahi" põllutöökooli uus ajakohane hoone. Uue maja awamine". Waba Maa. 7.09.1926. Vaadatud 28.10.2021.
Liuväli
Jääpallimäng Hänninhauta liuväljal Mikkelis Soomes
Teisaldatava liuvälja üldehitus
**Liuväli** on looduslikule jääle (nt järvejää, merejää) või kunstjääle rajatud sileda jääpinnaga ala uisutamiseks. Liuvälju on vabas õhus ja katuse all olevatel uisustaadionidel. Kasutatakse vaba aja veetmiseks, iluuisutamiseks, jäähoki, jääpalli ja jääkeegli mängimiseks.

Liuvälju
--------

 Rideau kanali uisutee jaanuaris 2005
Maailma suurimaks looduslikult tekkivaks uisurajaks loetakse Rideau kanalil Kanadas Ottawas talviti kasutusel olevat 7,8 km pikkust jääkaant.

Aastal 2007 ehitati ajutine tasuta 3200 m² suurune uisustaadion Zócalo väljakule Mehhikos Méxicos.

Medeu aastal 2007
Merepinnast kõrgeimal asuv liuväli on Almatõ lähedal Medeus, mis on mägedes 1691 m kõrgusel, kasutusel on üle 10 000 ruutmeetri jääpinda uisutamiseks ja jääpalli mängimiseks.

Vaata ka
--------

* Jäähall

Viited
------

1. ↑  The Rideau Canal Skateway in Ottawa, Ontario, Canada, is 7.8 km (4.8 miles) long and has a total maintained surface area of 165, 621 m² (1.782 million ft²), which is equivalent to 90 Olympic size skating rinks. guinnessworldrecords.com
2. ↑  "medey.kz Medeu". Originaali arhiivikoopia seisuga 16. märts 2012. Vaadatud 13. veebruaril 2012.

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Liuväli** |