recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Põhiseaduse 14. parandus kahel lehel Ameerika rahvusarhiivi näitusel
**Ameerika Ühendriikide põhiseaduse neljateistkümnes parandus** on Ameerika Ühendriikide põhiseaduse täiendus.

14. parandus laiendab õiguste deklaratsiooni föderaalvalitsuselt kõigile osariikidele, annab õiguse korraldusele ja menetlusele, laiendab õigust kodakondsusele ka tumedanahalistele ja Ameerikas sündinud välisriikide kodanikele, täpsustab esindajate jaotamise protseduuri riiklikel valimistel, ning viimaks keelab Kongressi loata asuda tööle riigiteenistuses isikutel, kes võtsid mässulistena osa Ameerika kodusõjast või muust ülestõusust või on osutanud abi Ameerika vaenlastele.

Parandus võeti vastu kongressis 13. juunil 1866. 2. märtsil 1867 võttis kongress vastu seaduse, mis nõudis endistelt konföderatsiooni osariikidelt paranduse ratifitseerimist selleks, et välja teenida esindatus kongressis. 28 osariiki oli paranduse ratifitseerinud 9. juuliks 1868.

Viited
------

1. ↑  "U.S. Constitution - Fourteenth Amendment". *USA Kongress*. Vaadatud 26. detsembril 2023.
2. ↑  "TO CONCUR IN A SENATE AMENDMENT TO H. J. RES. … -- House Vote #259 -- Jun 13, 1866". *GovTrack.us* (inglise). Vaadatud 26. detsembril 2023.
3. ↑  An Act to provide for the more efficient Government of the Rebel States, enacted March 2, 1867, 14 Stat. 14 428, 429
4. ↑  "Amendment XIV". US Government Printing Office. Originaali arhiivikoopia seisuga 2. veebruar 2014. Vaadatud 23. juunil 2013.
**Randla** on eesti perekonnanimi.

Nimede eestistamisel määrati Randla uueks perekonnanimeks isikutele, kelle perekonnanimi oli Adamovitsch, Aksberg, Arjas, Bäärs, Bachmann, Brakmann, Erlbaum, Grimberg, Grünberg, Günter, Günther, Ilp, Johanson, Jungmann, Junkmann, Jünter, Kellamov, Kristmann, Krüüsmann, Messer, Neumann, Nitova, Oriko, Papa, Pärs, Platov, Rais, Randmann, Rätsep, Raudmann, Reimann, Roosmann, Rosenstrauch, Rostok, Rumessen, Sergejev, Vehlman ja Vevers. Robert Randla palvel kanti Randla perekonnanimede kaitseregistrisse nr. 119 all (Siseministeeriumi teadaanne 14. juunist 1935).

2017. aasta 1. jaanuari seisuga on perekonnanimi Randla Eestis 76 mehel ja 96 naisel.

* Anneli Randla, eesti arhitektuuri- ja kunstiajaloolane (1970–)
* Gunta Randla, eesti teatri- ja telekunstnik (1943–)
* Manivald Randla, Eesti sõjaväelane (1907–1979)
* Tiina Randla, eesti keskkonnabiotehnoloog (1958–)
* Tiit Randla, eesti ornitoloog, jahindustegelane ja looduskaitsja (1940–)
* Tiit Randla, eesti majandusteadlane (1943–)
**Sevilla** on linn Hispaanias, Andaluusia pealinn. Asub Guadalquiviri jõe ääres.

Ajalugu
-------

Sevilla kohale tekkis 9. või 8. sajandil eKr linn, mida roomlased tundsid *Hispalisena*. Kreeka legendi järgi rajas linna Herakles. Hispalise linna varemetele rajasid roomlased oma linna (Colonia Romulensis). 712 vallutasid linna araablased. 1091 läks Sevilla berberi almoraviidide ja 1147 almohaadide dünastia kätte. 1248 vallutas linna Fernando III.

Sport
-----

Linna edukaimad jalgpalliklubid on Sevilla FC ja Real Betis Balompié.

1999 toimusid linnas kergejõustiku maailmameistrivõistlused.

Linnas asub Sevilla olümpiastaadion.

Kultuur
-------

Sevilla on flamenkomuusika häll. 1992 toimus linnas maailmanäitus EXPO.
Sevilla on Don Juani kodulinn.

Linnas on kaks ülikooli: Sevilla ülikool ja Pablo de Olavide ülikool.

Suure reede koidikul toimub El Gran Poderi rongkäik.

Vaatamisväärsused
-----------------

Sevillas asub maailmakuulsaid vaatamisväärsusi: UNESCO maailmapärandi nimistusse kuuluv Sevilla katedraal La Giralda kellatorniga, Reales Alcázares ja Archivo General de Indias. Seal asub Hispaania vanim 18. sajandist pärit härjavõitluse areen Plaza de Toros de la Maestranza.

Vaata ka
--------

* Sevilla metroo
* Torre del Oro
* Sevilla lennujaam

Viited
------

1. ↑  Municipal Register of Spain of 2023
2. ↑  "Püha nädal ehk Semana Santa Hispaanias". *Hispaania Maja*. 3. aprill 2023. Vaadatud 5. aprillil 2023.
3. ↑  Tutvustus UNESCO maailmapärandi lehel

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Vikisõnastiku artikkel: **Sevilla** |

 Sevilla – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
* Linnavalitsuse koduleht (*hispaania keeles*)
* Sevilla turismileht
Tallinna Kergejõustikuhalli välimus enne 2022 - 2023.a renoveerimistöid
**Tallinna Kergejõustikuhall** *(endise nimega Tallinna Spordihall)* on mitmeotstarbeline spordihall Tallinna kesklinnas aadressil Herne 30. 

Hall avati esmakordselt 11. veebruaril 1996 ning see oli toona Baltimaade moodsaim kergejõustikurajatis.

Alates 2022. aasta juulist kuni 2023. aasta lõpuni toimus hallis põhjalik renoveerimine ning see taasavati 2024. aastal nimega Tallinna Kergejõustikuhall. Renoveerimine maksis üle 14 miljoni euro ning hoone sai lisaks uuele välisilmele ka täiendust ruumides.

Hallis saab korraldada võistlusi nii judos, karates, vehklemises, laskmises, sõudeergomeetritel, tõstmises, maadluses ning loomulikult ka kergejõustikus. Lisaks treeningvõimalustele areenil ning jõusaalis on hallis ka modernsed pesemisvõimalused, sealhulgas saun.

Viited
------

1. ↑  Tallinna entsüklopeedia. II köide N-Ü. Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastuse AS, 2004, lk 176.
2. ↑  "Tallinna Kergejõustikuhall | Tallinn". *www.tallinn.ee*. Vaadatud 8. jaanuaril 2024.
3. ↑  ERR (16. jaanuar 2024). "Tallinna kergejõustikuhall avas pärast põhjalikku uuenduskuuri uksed". *ERR*. Vaadatud 17. jaanuaril 2024.
4. ↑  ERR (15. oktoober 2023). "Uuendatud Tallinna Spordihall hakkab võõrustama väga erinevate alade võistlusi". *ERR*. Vaadatud 8. jaanuaril 2024.

Välislingid
-----------

* Koduleht
* Tallinna kergejõustikuhall Eesti spordiregistris
**Johann von Uexküll** (surnud 1583) oli Liivimaa aadlik Taani teenistuses.

Ta õppis 1533–1534 Heidelbergi ülikoolis, mille järel oli aastaid Taani kuninga Christian III teenistuses. Seejärel oli hertsog Magnuse õuemarssal ja nõunik (1560–1571), juhtis 1565. aastal läänemaalaste lipkonda Tallinna all, oli 1576–1579 Taani kuninga Frederik II Saaremaa asehaldur ja 1579. aastast maanõunik.

Talle kuulusid Mõniste ja Saru mõis Hargla kihelkonnas, Pühajärve Otepää kihelkonnas ja Aaspere mõis, ning ta oli hiljem Vigala Jürgen von Uexkülli ametlik pärija.

Perekond
--------

Tema vanemad olid Tartu piiskopkonnas paiknenud Antsla (Vana-Antsla vasallilinnus), Mõniste, Saru ja Pühajärve mõisnik Johann von Uexküll (surnud u 1540; Otto von Uexkülli vend) ja Elisabeth (Elsbe) von Maydell.

Ta abiellus Magdalena von Tiesenhauseniga, kes oli Vääna mõisniku Fabian von Tiesenhauseni (surnud 1559) ja Magdalena Kruse tütar. Abielust sündisid:

* Johann von Uexküll (maetud 1600), Poola teenistuses olnud Mõniste, Päinurme ja Alūksne järve äärse Lāzberģise mõisnik Liivimaal

Viited
------

1. ↑  Uexküllid: *Genealogisches Handbuch der baltischen Ritterschaften, Teil 2 Estland, Bd. 1* , Görlitz, 1930, lk. 482-483
2. ↑  Leonhard von Stryk: Beiträge zur Geschichte der Rittergüter Livlands. Teil 1, Der ehstnische District. Dorpat: C. Mattiesen, 1877, lk. 233
3. ↑  Eesti Ajalooarhiivi kinnistute register: Kivi-Vigala mõis (Vigala khk)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**Claus von Ungern** | **Saaremaa asehaldur**1576–1579 | Järgnev**Vincents Juel** |
**Aleksandr Novitski** (vene keeles *Александр Антонович Новицкий*; 1848 Venemaa Keisririik – 11. november (29. oktoober vkj) 1905 Narva) oli vene arhitekt, titulaarnõunik, 1882–1905 Narva linnaarhitekt.

1871. aastal asus ta õppima Peterburi Kunstide Akadeemiasse, mille lõpetas 1878. aastal 3. klassi kunstniku auastmega, tema lõputöö teema oli keemialabori hoone projekt. 1877. aastal sai ta hõbemedali.

8. juulil 1882 sai ta Narva linnaarhitektiks.

1902. aastal osales ta Narva linna vallutamise 200. aastapäeva piduliku programmi koostamise komisjoni töös. Alates 22. märtsist 1902 oli ta Martinsoni nimelise vaestemaja avamise komisjoni liige.

Aastatel 1896–1904 oli Aleksandr Novitski Keiserliku Vene Vee Pääl Päästmise Seltsi Peterburi ringkonna Narva osakonna liige, Harmoonia klubi liige, 1886–1887 Narva Muusikaühingu liige, alates 1890. aastast Narva vaeslastekohtu liige. Aastast 1905 Narva vabatahtliku tuletõrjeühingu liige.

Aastatel 1890–1894 ja 1902–1905 valiti ta Narva linnavolikogu liikmeks.

Villa Capriccio Narva-Jõesuus (1940)
Aleksandr Novitski koostas Narva-Jõesuu üldplaneeringu. Oletatavasti oli ta Narva linnapea Adolf Theodor Hahni suvemaja Villa Capriccio projekti autor.

Vladimiri vennaste koguduse kirik
Narvas ehitati tema projektide järgi õigeusu kabel (1891), Narva ohvitseride kasiino aadressil Vestervalli tänav 3 (1893), Vladimiri vennaste koguduse kiriku hoone (arhitekt Klodnitskiga ühisprojekt), Narva linna saun (1897).

Aleksandr Novitski suri maohaavandi tõttu ja maeti 1. novembril 1905 Jaanilinna kalmistule.

Isiklikku
---------

Abikaasa Maria Novitski (*Мария Ивановна Новицкая*). Neil oli neli last: tütar Jevgenia (29.12.1883), poeg Konstantin (04.06.1885–1887), tütar Aleksandra (31.01.1889) ja tütar Marianna (09.04.1890).

Viited
------

1. 1 2  Ilja Smirnov. Sõjaeelse pere eluolu on toodud näitusesaali Põhjarannik, 13.03.2010 (vaadatud 05.11.2021)
2. ↑  Narva – kuninganna Kristiina kroonijuveel. Koostanud Merike Ivask ja Svetlana Andrejeva. Tänapäev, 2015 (vaadatud 05.11.2021)
3. ↑  14042 Narva ohvitseride kasiino, 1898 (vaadatud 05.11.2021)
**Valga Priimetsa Kool** on põhikool Valgas aadressil Hariduse tänav 13.

Ajalugu
-------

Valga Priimetsa Kool on välja arenenud 1919. aastal asutatud Valga Vene Era Reaalgümnaasiumist, kus õppis näiteks 1922. aastal umbes 300 õpilast. 1939. aastal õpilaste arvu kiire vähenemise ja rahaliste vahendite puudumise tõttu Valga Vene Era Reaalgümnaasium suleti. Kool avati uuesti 1940. aastal 70 õpilasega. Õpilased jätkasid õpinguid eestikeelses gümnaasiumis.

1940/1941. õppeaastal, pärast Eesti okupeerimist Nõukogude Liidu poolt, jätkusid õpingud vene keeles, kuid kohe järgnes Saksa okupatsioon. Venekeelset haridust oli võimalik uuesti saada 1944. aasta oktoobris, kui kool kandis nime **Valga Mittetäielik Keskkool nr 4**. 1946. aastal nimetati kool ümber **Valga 2. Keskkooliks**.

Aastatel 1944-1951 tegutses **Valga 2. Keskkool** aadressil Kesk tänav 22 ja Uus tänav 27. Aastatel 1951-1966 aadressil Vabaduse tänav 13, Kuperjanovi tänav 63 ja Uus tänav 27. Ruumipuudusel töötas kool kahes vahetuses. 1967. aastal koliti Valga 2. Keskkool õppehoonesse aadressil J. Kuperjanovi tänav 99.

1. aprillil 1995 nimetati Valga 2. Keskkool ümber **Valga Vene Gümnaasiumiks**.

1. jaanuaril 1948 asutati Valgas venekeelne algkool, mis kandis hiljem nimesid Valga 3. 8-klassiline Kool, Valga 3. 9-klassiline Kool ja Valga 3. Põhikool.

1. septembril 1999 liideti Valga 3. Põhikool Valga Vene Gümnaasiumiga. Kuni 1. septembrini 2010 olid kooli 1.-5. klassid senise Valga 3. Põhikooli hoones aadressil Vabaduse tänav 13 ja 6.-12. klassid õppehoones aadressil J. Kuperjanovi tänav 99. Alates 1. septembrist 2010 õppisid kõik Valga Vene Gümnaasiumi 1.-12. klassi õpilased õppehoones aadressil J. Kuperjanovi tänav 99.

Valga linnavalitsus otsustas 2014. aasta novembris muuta alates 1. septembrist 2015 Valga Vene Gümnaasiumi põhikooliks. Alates 1. septembrist 2015 nimetati kool ümber **Valga Priimetsa Kooliks**. Kool on kakskeelne: ühes paralleelklassis toimub õppetöö vene keeles ja teises paralleelklassis eesti keeles. Eestikeelne on ka keelekümblusklass.

2020. aastal kolis Valga Priimetsa Kool renoveeritud koolimajja aadressil Vabaduse tänav 13. Uus koolimaja avati pudulikult 4. novembril 2020.

Viited
------

1. 1 2 3 4 5 6 7  Valga Vene Gümnaasiumi ajalugu. Valga Priimetsa Kooli veebisait.
2. 1 2  Valga Priimetsa Kool. Arengukava 2023-2028. Projekt. Valga Priimetsa Kooli veebisait.

Välislingid
-----------

*
**Maailma Taekwondo Föderatsioon** (*World Taekwondo*, varem *World Taekwondo Federation*) on ülemaailmne organisatsioon, mis kuulub Rahvusvahelisse Olümpiakomiteesse.

Maailma Taekwondo Föderatsioon asutati 28. mail 1973, kui Kukkiwonis toimus esimene avatud koosolek 35 esindajaga üle maailma. Taekwondo WTF peakorter Kukkiwon, mis on ka ühtlasi Taekwondo õppekeskus, asub Yeoksam-dongis Seoulis. 1988. aasta suveolümpiamängudel ja 1992. aasta suveolümpiamängudel oli taekwondo esindatud näidisalana.
2000. aasta suveolümpiamängudel võeti Taekwondo WTF vastu ametlikuks medalialaks. 2013. aastal oli Taekwondo WTF 2020. aasta suveolümpiamängudele väljalangemisohus koos moodsa viievõistluse ja maadlusega, kus välja hääletati maadlus.

Alast
-----

 *Pikemalt artiklis Taekwondo*
*Taekwondo* üks kõige süsteemsem ja teaduslikum traditsiooniline Korea võitluskunst, mis õpetab rohkemat kui füüsilisi oskusi ning tugevdab lisaks kehale ka vaimu ja mõtet. Tänapäeval on *taekwondo* ülemaailmne spordiala, mis on rahvusvaheliselt tunnustatud, ning seisab ametlikult olümpiakavas.

Organisatsiooni struktuur
-------------------------

Taekwondo WTF struktuur on viimase 30 aastaga pidevalt muutunud. 2011. aastast juhib MTF-i üldkogu, mis koosneb 200 liikmest, mis omakorda jagunevad viie maailmajao ühenduste vahel (Euroopa Taekwodo liit, Aasia Taekwondo liit, Aafrika Taekwondo liit, Pan-Ameerika liit ja Okeaania Taekwondo liit). WTF nõukogu koosneb täitevkomiteest ja allkomiteedest. Täitevkomitee koosneb presidendist, sekretariaadist ja nõuandekomiteest.
Föderatsiooni esimene president oli Un Yong Kim. Praegune president on Choue Chung-won.

WTF Eestis
----------

Eesti Taekwondo WTF föderatsioon asutati 20. jaanuaril 1997. Aastast 1998 kuulub Eesti Taekwondo föderatsioon Euroopa Taekwondo liitu ja on Maailma Taekwondo föderatsiooni üks 205 liikmest.

Välislingid
-----------

* Maailma Taekwondo Föderatsiooni (WTF) koduleht
* Euroopa Taekwondo Ühenduse (ETU) koduleht
* Eesti Taekwondo WTF Föderatsiooni koduleht
Loomemaja, 2012
**Räpina loomemaja** on asutus Räpinas aadressil Pargi 31.

Loomemaja tegutseb endises tall-tõllakuuris. Esimesed kirjalikud andmed selle kohta pärinevad 1877. aastal koostatud mõisahoonete nimestikust, samuti on see hoone R. G. Hermsoni Räpina mõisakaardil (1882–1883). Kuna varasematel aegadel olid abihooned valdavalt puidust ja hävisid, võis kivist hoonekehand ilmudagi siinsesse mõisaansamblisse 1870. aastatel. Tol ajal valitses mõisat Sieversite perekond, kelle edukust soodustas muu hulgas majanduse tõus kogu riigis.

Loomemaja on kahekorruseline ristkülikukujulise põhiplaani ja poolkelpkatusega ehitis, mis oma ruumijaotuse ja arhitektuurse vormiga on tüüpiline näide 19. sajandi mõisa abihoonest. Tähelepanuväärsed on küljefassaadide tugipostidele toetuvad arkaadid (mis ei ole päris sümmeetrilised), kusjuures peafassaadi keskossa jäeti kolm kaart, mille taga oli avatud varjualune. Teadaolevalt toimus keskosast ka loomasööda sissevedu. Heinad tõsteti katusealusesse ja seejuures osutus kasulikuks laetalade erinev kõrgus – keskosas madalam, talliosades (hoone otstes) kõrgem.

1950.–1960. aastatel ehitati hoonet ümber, muu hulgas suurendati katuse kaldenurka umbes 30 kraadilt praegusele 46 kraadile. 1960. aastail tehti katusesse väikesed vintskapid. Hoone oli sel ajal kasutuses aianduskooli remonditöökoja ja õppeklassina. Teadaolevalt asus sel ajal hoones ka majahoidja korter ning ühes osas peeti isegi loomi – sigu ja lehma. Katusealustes ruumides ehitati 1970. aastal välja köök ja koolisöökla, samuti kaminasaal pidulike ürituste tarvis. Ruumide otstarbest lähtudes ehitati kinni põhikorruse kaaristud, mis näevad praegu välja väga kaootilised.

1990. aastate alguses hoonet aktiivselt ei kasutatud, kümnendi lõpu poole tegutses siin kauplus. 2000. aastail seisis see täiesti jõude, vahetades vaid mõnel korral omanikke. 2010. aastal sai hoone omanikuks Räpina Vallavalitsus ning samal aastal alustati loomemaja projekteerimist. Loomemaja ehitus kestis 2012. aasta maist kuni 19. detsembrini. Avamine toimus 2013. aasta mais.

Räpina loomemaja juhataja on Leo Kütt.

Huvitegevus
-----------

Huviringid tegutsevad sügisest kevadeni.

* **Kokandus** – enamasti õpilastele
* **Käsitöö** – nii täiskasvanutele kui ka gümnasistidele
* **Kunstiring** – üks 1.–5. klassi õpilastele, teine 6.–9. klassi õpilastele
* **Lauluring** – üks 3–4-aastastele, teine 5–7-aastastele
* **Laste käsitööring** – 1.–5. klassi õpilastele
* **Keraamika** – 1.–3. klassi, 4.–5. klassi, 6.–9. klassi õpilastele, mõnel aastal ka gümnasistidele ja täiskasvanutele
* **Kokanduskursused** – täiskasvanutele

Viited
------


1. ↑
Mari Hunt (sündinud 1986. aastal Tallinnas) on Eesti arhitekt.

Mari Hunt on omandanud magistrikraadi Eesti Kunstiakadeemia arhitektuuri ja linnaplaneerimise osakonnas 2013. aastal.

Mari Hunt on arhitektuuribüroo b210 juhtiv partner ja üks asutajatest.

###### Auhinnad

2023 Noore arhitekti preemia 2023

2022 Aasta Puitehitis 2022 fassaadipreemia: Maidla Loodusvilla KÄBI

2022 Kultuurkapitali aastapreemia nominatsioon: Maidla Loodusvilla KÄBI

2022 Livingceramics "Life is for Living" preemia finalist: Maidla Loodusvilla KÄBI

2021 Dezeen awards, small interior category, public vote winner: Maidla Loodusvilla KASEKE

2021 Mies van der Rohe preemia nominatsioon: Maidla Loodusvilla KASEKE

2021 Aasta Puitehitis 2021 publikupreemia: Maidla Loodusvilla KASEKE

2020 Eesti Arhitektide Liidu preemia VÄIKE nominatsioon: Maidla Loodusvilla KASEKE

2019 Eesti muuseumide aastaauhind "Muuseumirott": püsinäitus MINU VABA RIIK (Eesti Ajaloomuuseum)

2018 Eesti Arhitektide Liidu preemia VÄIKE: Installatsioon TOOTEM (Kanada)

2018 Eesti Arhitektide Liidu aastapreemia nominatsioon: Installatsioon TOOTEM (Kanada)

2018 Eesti Sisearhitektide Liidu aastapeemia nominatsioon: püsinäitus LASTE VABARIIK (Eesti Ajaloomuuseum)

2017 Eesti Sisearhitektide Liidu aastapeemia nominatsioon: Pagarikoda RÖST

2017 Eesti Sisearhitektide Liidu aastapeemia nominatsioon: näitus POLAARRUUM (Eesti Meremuuseum, Lennusadam)

2017 Noore arhitekti preemia 2017 nominatsioon

2016 Eesti Arhitektide Liidu preemia VÄIKE: Installatsioon METSA KÕLAKOJAD

2015 Eesti Arhitektide Liidu aastapreemia nominatsioon: KURESSAARE KOLLEDŽI KATSEBASSEINI HOONE

2014 Mies van der Rohe preemia nominatsioon: KURESSAARE KOLLEDŽI KATSEBASSEINI HOONE

2012 Eesti disaini auhind Bruno, parim disainiprojekt: installatsioon KULTUURIKANAD
Aleksandr Kurenkov
**Aleksandr Vjatšeslavovitš Kurenkov** (vene keeles *Александр Вячеславович Куренков*; sündinud 2. juunil 1972 Moskva oblastis) on Venemaa riigitegelane. Tsiviilkaitse, hädaolukordade ja katastroofiabi minister alates 25. maist 2022 kindralleitnant (2022). Venemaa Föderatsiooni Julgeolekunõukogu liige alates 30. maist 2022.

Elulugu
-------

1998. aastal lõpetas ta Moskva Riikliku Kehakultuuri Akadeemia, 2004. aastal Moskva Psühholoogia- ja Sotsiaalinstituudi, 2021. aastal Venemaa Föderatsiooni Relvajõudude Kindralstaabi Sõjaväeakadeemia kõrgemad kursused.

Aastatel 1995–1999 oli ta kehalise kasvatuse õpetaja Moskvas. 1999–2002 oli ta tööl FSB-s ja 2002–2021 Föderaalses Valveteenistuses. BBC andmetel töötas ta alates 2015. aastast Vladimir Putini adjutandina ja hiljem vanemadjutandina. 25. mail 2022 määrati ta Venemaa Föderatsiooni tsiviilkaitse, eriolukordade ja loodusõnnetuste tagajärgede likvideerimise ministriks. Alates 30. maist 2022 on ta Venemaa Föderatsiooni Julgeolekunõukogu liige.

Sanktsioonid
------------

16. detsembril 2022 kanti ta Euroopa Liidu sanktsioonide nimekirja Ukraina territoriaalset terviklikkust, suveräänsust ja iseseisvust kahjustava tegevuse ja poliitika toetamise, elluviimise eest.

24. veebruaril 2023, Venemaa Ukrainasse sissetungi alguse aastapäeval, kanti ta USA sanktsioonide nimekirja.

Viited
------

1. ↑  "Nõukogu rakendusmäärus (EL) 2022/2476, 16. detsember 2022, millega rakendatakse määrust (EL) nr 269/2014, mis käsitleb piiravaid meetmeid seoses Ukraina territoriaalset terviklikkust, suveräänsust ja sõltumatust kahjustava või ohustava tegevusega". *europa.eu*. ELT. 16. detsember 2022. Vaadatud 24. märtsil 2023. 1322. | Alexander Vyacheslavovich KURENKOV /.../ Sugu: mees | Alexander Vyacheslavovich Kurenkov on tsiviilkaitse-, hädaolukorra- ja loodusõnnetuste tagajärgede likvideerimise minister. Valitsuse alla kuuluva koordineerimisnõukogu, mille eesmärk on tagada Venemaa relvajõudude, teiste väeüksuste, sõjaliste üksuste ja organite vajaduste rahuldamine Venemaa Ukraina-vastase agressioonisõja jaoks, presiidiumi liige. | Selle ametikoha vastuvõtmisega ja sellel ametikohal tegutsemisega on ta vastutav sellise tegevuse või poliitika eest, mis kahjustab või ohustab Ukraina territoriaalset terviklikkust, suveräänsust ja sõltumatust või stabiilsust või julgeolekut Ukrainas või millega takistatakse rahvusvaheliste organisatsioonide Ukrainas tehtavat tööd, või toetab sellist tegevust või poliitikat või viib seda ellu.
2. ↑
T-40 AM
Niitmisseadmega T-40 Kõrgõstani tanklas
Droonivideo tööhoos T-40 AM-st Kõrvemaal 2021. aastal
T-40 A künnil
**T-40** on kergklassi ratastraktor, mida ehitati aastatel 1961–1995 Venemaal, Lipetski traktoritehases (Липетский Тракторный Завод/ЛТЗ). T-40 on mõeldud künniks, niitmiseks ja transpordiks ning on seetõttu varustatud haakeseadme, jõuülekandega, hüdraulilise haakekonksu, jäiga ühendusega mootori ning käigukasti vahel, suure läbimõõduga tagaratastega, väikeste esiratastega ja jäigema vedrustusega kui teised traktorid. Tänu masina vastupidavusele on paljud 1970.–1980. aastatel valmistatud traktorid endiselt kasutuses ning jätkuvalt toodetakse selle varuosi.

Tehnilised omadused
-------------------

Traktor kaalub koos kabiiniga 2369 kg, sellel on õhkjahutusega mootor Д-37М, mille võimsus 40hj pööretel 1600p/m ja mis hiljem asendati Д-37М mootoriga Д-37Е, mille võimsus on 50hj pööretel 1800p/m. Mehaaniline käigukast on seitsmekäiguline, ühe aeglustatud käiguga. Minimaalne pöörderaadius on 3,4m, kliirens reguleeritav kõrgusele 500 ja 650 mm. Rataste vahekaugus on samuti reguleeritav.

Modifikatsioonid
----------------

Traktoril T-40 ilmnes erinevaid puudusi, põhiliselt kehvad veoomadused ja läbivus ning vähene pikistabiilsus raskete rippriistade kasutamisel. Samuti olid halvad liikumiskiirused – liiga suur vahe aeglustatud ja 1. käigu vahel ning seetõttu loodi vedava esisillaga ja pikem versioon T-40A. Lisandusid modifikatsioonid T-40 M (*modernaja* e A seeria uuendatud versioon, kabiin muudeti ümaramaks), T-40 AM (kombineeritud T-40 M kabiin ja T40 A vedav esisild) ja T-40 AHM (erineb T-40 AM-st selle poolest, et on järskudel nõlvadel töötamiseks lisatud kreenisignalisatsioon). Kõigil versioonidel tehti ka väiksemaid tehnilisi uuendusi.

Vaata ka
--------

* traktor
* põllutöömasinad
* John Deere
* Valtra
* MTZ-80

Viited
------

1. 1 2  Traat, Ülo (29.11.2008). "Milline on meie traktoripark". *Maaleht*. Vaadatud 22.04.2021.
2. ↑  Zaslow, David C. (1990). *The Modernization of the Soviet Agricultural Machine-building Industry*. USA: Center for International Research, U.S. Bureau of the Census. Lk 16.
3. ↑  "Eksponaat nr 437". *Varjupaik*. Vaadatud 22.04.2021.
4. 1 2  B. J. Arhangelski, L. N. Krantsov, A. I. Maltsev, A. M. Pljassov, N. I. Samohhin ja K. N. Vinogradov (1974). *Traktorid T-40 ja T-40A*. Valgus.`{{raamatuviide}}`: CS1 hooldus: mitu nime: autorite loend (link)
5. 1 2  Roos, K. (18.01.1964). "Traktor T-40". *Võitlev Sõna : EKP Paide Rajoonikomitee ja Paide Rajooni RSN häälekandja*. Vaadatud 07.05.2021.
6. 1 2  "T40 ja selle modifikatsioonid". Originaali arhiivikoopia seisuga 22.04.2021. Vaadatud 22.04.2021.
**Muhu tikand** erineb teravalt Eesti teiste saarte, aga ka mandri-Eesti tikanditest nii värvi kui ka ornamendi poolest. Muhu tikand on teostatud valgel või värvilisel foonil, kontuure, peale väheste erandite, ei tikitud. Palju kasutati erksavärvilisi lõngu.

Muhu tikand jaguneb kahte suurde rühma: 

* Muhu algupärane ornament ja
* pulmatanude tikandite ornament.

Muhu tikandite ornament ise liigitub geomeetriliseks ja taimseks. Geomeetriline on vanem ja asendub hiljem mõningatel rõivaosadel taimeaineliste motiividega.

**Muhu geomeetriline ornament** ei tundu nii range kui Saaremaa oma ega ole nii tihe. Äärekirjade kompositsiooni aluseks on kaheteljelise motiivi nihutamine või kahe taolise ehitusega motiivi vahelduv kordumine. Äärekirjade piiramiseks kasutati ohtrasti ka üla- ja alakirju. Kõige tüüpilisem, enim tarvitatud ja vanim muhu geomeetrilise kirja motiiv on suletud korrapärasesse kaheksanurka , milles esinevad kaheksaharulised tähed, ristid, diagonaalsed ristid ja teised kujundid. Neid kaheksanurki nimetatakse Muhu männaks või kaheksakannaks. 

Geomeetrilise kirja üleminekul **taimornamendiks** säilib äärekirjades peamine traditsioon – üksikute motiivide reastamine. Sellised kirjad on kasutusel hilisematel esemetel. 

**Muhu lillkiri** on suuremalt jaolt hiline ja tuli kasutusele 19. ja 20. sajandi vahetusel. Hilist lillkirja hakkati tikkima argitanudele geomeetrilise kirja asemel. Osa lillkirjast moodustab äärekirja (seeliku aiad), osa täidab kogu eseme pinna. 

Muhu lillkiri on võrreldes Eesti mandriosas kasutusel olnud lillkirjaga looduslähedane ja varjundirohke.

  

**Muhu tikandi värvid**

Muhu tikandis kasutati muude värvide kõrval **aniliinroosat** ja **miinikollast** – need toonid muutsid Muhu tikandi iseloomulikuks just sellele piirkonnale.

Muhu tikand on teostatud valgel või värvilisel foonil. Kontuure, peale väheste erandite, ei tikitud. 

19. sajandi II poolel kasutati värvimiseks vanamusta, silmakivi, sinikivi ja kahjatud musta, st lepakoorepruun värviti üle poemustaga. Oranživärvilisi seelikuid nimetati punasteks, kuna seda värvi saadi eriliste värvainete segust: kõigepealt punasest värvist, mis oli teraline ja mida osteti kaaluga. Terad jahvatati kohvimasinas peeneks ja lisati sellele nn valge pasta, mida saadi mitme nüüd unustatud aine segamisest. Sel oranžil põhjal kasutati säravaid toone, näiteks erkroosat (Muhu roosa) ja paljud teised. Peale keemiliste värvidega toonitud kodulõngade tarvitati tikkimiseks ka poest ostetud väga erksavärvilisi lõngu. Need muutsid kirjad elavamaks ja tervamaks ning andsid Muhu tikandile omase erilise harmoonia.

Välislingid
-----------

* Ilme Kosseson. Masintikandite iseloom Muhu argitanudel - tüpoloogia ja värvikombinatsioon ning masintikandiga kujundatud autorikollektsioon. 2012.
**John-Tagore Tevet** (22. mai 1931 Tallinn – 16. detsember 2020) oli eesti matemaatik. On tegelenud isokvantanalüüsi, graafiteooria ja struktuurisemiootikaga.

Elukäik
-------

Tevet oli pärit ehitusinseneri Ernst-Voldemari ja vabrikanditütre Marie Milleri perekonnast. Kooliteed alustas Prantsuse Lütseumis. Pärast Teist maailmasõda, kus ta isa Venemaal hukkus, pidi piirduma Nõmme Kinotehnika Kooliga. Määrati kuueteist-aastaselt Sillamäe kino direktor-mehaanikuks. Hiljem, aastatel 1950 kuni 1964 töötas Eesti raadio ja televisiooni tehnikapoolel.

Aastatel 1965–1970 õppis Tartu Riiklikus Ülikoolis ja Läti Riiklikus Ülikoolis kaugõppe teel matemaatikat ning 1965–1993 töötas mitmesugustes projekteerimis- ja uurimisasutustes, sh ka tollases Tallinna Botaanikaaias. On olnud abielus, teisest abielust üks poeg. Alates 1993. aastast vabakutseline.

Erialane tegevus
----------------

Erialane tegevus algas 1970. aastatel moes olnud *automatiseeritud juhtimissüsteemide* alaste uuringutega. Hiljem konstrueeris nn "robustse" statistilise analüüsi meetodi, mis valmis isokvantanalüüsi nime all ning leidis kasutamist mitmesuguste tehnoloogia-, ökoloogia-, bioloogia- ja meditsiinialaste uuringute teostamisel.

Graafide, täpsemalt, graafi struktuuri küsimuse juurde naasis Tevet 1980. aastate keskel. Hiljem õnnestus graafiteooria struktuurset aspekti rakendada ökoloogiliste protsesside analüüsimisel.

Vabakutselisena tegeles graafiteooria ja semiootika piirimail asuva uurimisvaldkonna, struktuurisemiootika, kontseptsioonide loomise ja arendamisega. 1999. aastal moodustas ta mittetulundusliku Struktuurisemiootika Edendamise ja Rakenduse Rühma (S.E.R.R.), mis korraldab seminare ja annab välja teavikuid.. Alates aastast 2009 on koostöös Dharwadkeri Matemaatikainstituudiga Indias.

Viited
------

1. ↑  Tevet, J.-T. Martin, J. Õunapuu, E. Isoquanta Models, their Architecture and Application. *Estonian Acad. Sci. Tallinn, 1988*
2. ↑  Tevet, J.-T. Interpretation on some Graph Theoretical Problems. *Estonian Acad. Sci. Tallinn, 1990*
3. ↑  Tevet, J.-T. Struktuurisemiootika: struktuursuse kujutamine graafidel. *S.E.R.R. Tallinn, 1999*
4. ↑  Tevet, J.-T. Struktuurisemiootika kokkuvõttev käsitlus. ISBN 9789949333776. *S.E.R.R. Tallinn, 2013*
5. ↑  Tevet, J.-T. Mis on struktuur. ISBN 9789949180912. *S.E.R.R. Tallinn, 2008.*
6. ↑  Tevet, J.-T. Sümmeetria. ISBN 9789949386949. *S.E.R.R. Tallinn 2015*
7. ↑  Tevet, J.-T. Süsteem. ISBN 9789949388837. *S.E.R.R. Tallinn 2016*
8. ↑  Tevet, J.-T. Religioon ja loodusseadused. ISBN 9789949883004. *S.E.R.R. Tallinn 2018*
9. ↑  Dharwadker, A. Tevet, J.-T. 2009. The Graph Isomorphism Algorithm. ISBN 9781466394374. *Proc. Institute of Mathematics, Amazon Books, 2009*
10. ↑  Tevet, J.-T. Semiotic Modelling of the Structure. ISBN 9781503367456. *Proc. Institute of Mathematics, Amazon Books, 2014*

Välislingid
-----------

* John-Tagore Tevet: Semiotic Modelling of the Graphs
* Institute of Mathematics dharwadker.org
**Maksim Reva** (sündinud 1975 Tallinn) on vene päritolu endine Eesti-vaenulik ühiskonnategelane. Ta oli üks 2007. aasta pronksiööde korraldajaid.

Ta kuulus organisatsiooni Öine Vahtkond, mis tekkis Venemaa agressiivse mõjutustegevuse ja lõhestuspoliitika tulemusena. Pronksiöö massirahutustest võtsid Öise Vahtkonna liikmed, sealhulgas Reva, osa agitaatoritena. Kapo sõnul on ta osalenud Kremli kontrolli all olevate meediakanalite töös, mis levitavad väärinfot, vaenulikku propagandat ning õhutavad viha. Aktiivse rolli eest Venemaa 2014. aasta hübriidoperatsioonis Ukrainas on Reva saanud ka medali "Krimmi eest".

Reva on ise öelnud, et kuigi ta on Eestis sündinud, siis peab ta ennast Venemaa patrioodiks. Praegu elab ta Peterburis, kus tal on oma ettevõte, mis investeerib ehitusse ja tehnoloogiaarendusse.

Julgeoleku kaalutlusel tühistati 2022. aasta mais tema elamisluba, kuna tema tegevuses nähakse ohtu põhiseaduslikule korrale, terroristliku kuritegevuse või muu raske kuritegevuse toimepanemiseks.

Viited
------

1. ↑  ""Повторение беспорядков возможно". Рева — о пресс-хате после бронзовой ночи, жизни в России, а также Путине и медали за Крым". *Delfi.ru*. 12. aprill 2019.
2. ↑  "Pronksiöö ninamehe Maksim Reva elamisluba tühistati: järgnevad 10 aastat ei tohi ta Eestisse siseneda". *Delfi*.
**Albert „Al" Cantello** (9. juuni 1931 – 17. jaanuar 2024) oli Ameerika Ühendriikide merejalaväe liige ja odaviskaja. Ta oli aastatel 1963–2018 Ameerika Ühendriikide mereväeakadeemia meeste distantsijooksu programmi treener.

Ta lõpetas 1955. aastal Philadelphias La Salle ülikooli. 1959. aastal püstitas ta odaviskes maailmarekordi ja võitis 1959. aasta Pan-Ameerika mängudel pronksmedali ning kuulus 1960. aasta suveolümpiamängudel Roomas USA olümpiakoondisesse. Vaatamata sellele, et ta sai kvalifikatsioonis mängude pikkuselt teise viske (79.72 m), saavutas ta finaalis kümnenda koha (ametliku viskega 74.70 m). Cantello võitis AAU tiitli 1959. ja 1960. aastal ning oli mõlemal aastal maailma edetabelis 4. kohal. 1964. aastal nimetas ajakiri Sport Cantello oma kõigi aegade kergejõustikumeeskonda ja valis ta maailma suurimaks konkurendiks odaviskes. Tema isiklik rekord oli vana odatüübiga 86.04 meetrit, saavutatud juunis 1959. aastal Comptonis.

Ta juhendas rohkem kui 50 aastat Ameerika Ühendriikide mereväeakadeemias, kus ta valiti kolm korda NCAA Kesk-Atlandi aasta treeneriks. Ta läks pensionile 2018. aastal. La Salles viibides nimetati Cantello kaks korda kergejõustiku All-American meeskonda. Ta võitis odaviskevõistluse neljal järjestikusel Kesk-Atlandi konverentsi kergejõustikumeistrivõistlustel ja võitis kolm korda odaviske Penn Relays (ka Penn Relays Carnival on Ameerika Ühendriikide vanim ja suurim kergejõustikuvõistlus, mida toimub igal aastal alates 21. aprillist 1895. aastal Pennsylvania Ülikool Franklin Fieldis Philadelphias).

2013. aastal võeti Cantello koos Ron Allice'i, Dennis Craddocki, Jim Hunti, Curtis Frye ja Paul Olseniga USA kergejõustiku- ja murdmaatreenerite assotsiatsiooni (USTFCCCA) treenerite kuulsuste halli.
**Autostumine** on järjest suurenev autode tootmine ja nende kasutamine transpordivahendina. Autostumistase näitab sõiduautode arvu 1000 elaniku kohta. Kasvava autostumisega kaasnevad mitmesugused linnageograafilised, ökoloogilised ja sotsiaalsed probleemid: suurenev õhusaaste ja müra, parkimiskohtade nappus, liiklusummikud, sagenevad liiklusõnnetused jms. 

Autostumist tugevdavad ühistranspordi nõrkus, kergliiklusteede vähesus, eeslinnastumine jt ühiskondlikud protsessid. Säästvas transpordipoliitikas püütakse autostumist vähendada, eelistades linnaplaneerimises ühistransporti ja kergliiklust.

Probleemid
----------

Autostumise ja transpordi kasvuga on seotud sotsiaalsete, majanduslike ja ökoloogiliste probleemide suurenemine. Järjest rohkem avaldatakse maailmas analüüse, millest ilmneb, et osa otsestest avaliku ja erasektori kuludest ning suurem osa väliskuludest ei peegeldu transpordi hinna sees. Väliskulude hulka loetakse keskkonnamõjud, liiklusõnnetused, müra, ummikud ja elukeskkonna häirimise tõttu langev elukvaliteet ning need ei kajastu transpordi hinna sees.

Autostumine riigiti
-------------------

Hõreda asustusega ja autokasutusele orienteeritud USA linnad nagu Los Angeles ja Denver kulutavad transpordile ligikaudu 5 korda rohkem energiat kui mitmekesise ja tiheda asustusega Euroopa linnad nagu Stockholm, Helsingi, Strasbourg ja Tallinn.

Neile ühistele kuludele lisanduvad puhtalt autostumisest tingitud kulud: teede laiendamine, ristmike ümberehitus ning uued ümbersõidud ja läbimurded, mille ainuke eesmärk on rohkem autosid linna ära mahutada.

Autostumise tipp[*viide?*] ehk küllastumise aste[*viide?*]. Euroopa riikides n-ö küllastumisaste on ca 600–700 autot 1000 elaniku kohta.[*viide?*]

Autostumine numbrites
---------------------

Eesti autostus 1990. aastatel kiiremini kui mis tahes Euroopa riik oma ajaloo jooksul.[*viide?*] Tallinnas on viimase 10 aastaga sõiduautode arv kasvanud 2,5 korda. Samal ajal on ühistranspordi osakaal oluliselt langenud.[*viide?*]

Autos sõitja hingab sisse 30% rohkem saasteaineid kui samas keskkonnas liiklev jalakäija või jalgrattur.[*viide?*]

Maailma teedel liigub 555 miljonit liiklusvahendit, neile lisandub igal aastal autotehastest 40 miljonit autot, maailma autod kasutavad ära sama palju hapnikku kui miljard inimest.[*viide?*]

Autode arv 1000 elaniku kohta maailma riikides 2005. aasta andmetel on kiirelt kasvanud: USA-s oli sel ajal 826, Jaapanis 581, Euroopas keskmiselt 400–600 autot. Samas oli Hiinas 15 autot, Aasias 14 ja vähem autot.

Vaata ka
--------

* Autovaba päev

Viited
------

1. ↑
2. ↑
3. ↑  Tartu Ülikooli dotsendi Eve Partsi ettekanne "Majanduskasv ja Eesti arengud Euroopa ja maailma kontekstis" 09.02.2012.
**Heinrich Johann von Schlippenbach** (1679–1748) oli Schlippenbachide aadlisuguvõsast pärit Rootsi sõjaväelane ja ooberstleitnant, kes osales Põhjasõjas.

Elulugu
-------

Heinrich Johann von Schlippenbach sündis Tallinnas 26. mail 1679 Wolmar Anton von Schlippenbachi ja Helene von Lieweni perekonda.

1696. aastal liitus ta Ihukaitserügemendiga. Järgmine kuu sai ta Vestgöta-Dalarna rügemendis lipnikuks. 1703. aastal sai ta oma isa tragunirügemendis 2. järgu majoriks. Kaks aastat hiljem oli ta Hans Heinrich von Lieweni jalaväerügemendis ooberstleitnant. 1708. aasta 15. augustil vkj osales Schlippenbach Vinni lahingus ning juhtis hiljem Rootsi jalaväe taganemist. Ta langes selles kokkupõrkes vangi. Ta naasis vangistusest 1716. aastal.

Schlippenbach abiellus 1719. aasta 24. veebruaril Juliane Helene von Ferseniga.

Heinrich Johann von Schlippenbach suri Tallinnas 22. augustil 1748.

Viited
------

1. 1 2 3  (Genealogisches Handbuch der estländischen Ritterschaft)
2. ↑  Lk 600 (Lewenhaupt, 1920)
3. ↑  "Heinrich Johann von Schlippenbach, I". Vaadatud 10.02.2024.

### Kasutatud kirjandus

* Lewenhaupt, Adam. Karl XII:s officerare. Biografiska anteckningar. 1920.

* Stackelberg, Otto Magnus von. Genealogisches Handbuch der estländischen Ritterschaft. Görlitz. Kd. 1. Lk 726. 1931.
**Jaanus Reisner** (sündinud 9. august 1970) on eesti poliitik ja ettevõtja.

Ta on lõpetanud kutsekooli (kiitusega). Oli Polümeeris praktikal. Õppinud TPIs ja Tallinna Pedagoogiline Koolis, mis jäid küll pooleli, kuid päästsid ta Vene armeest. 2007. aastal lõpetas Tartu Ülikooli, sotsioloogia ja politoloogia eriala. Läbinud Eesti Kunstiakadeemia Restaureerimiskooli, Kaitseväe Lahingukooli.

Reisneri kiire tõus algas 1989. aastal pärast tema Isamaaliitu astumist. Seal ta mitmel korral aitas Mart Laari, korraldades tema raamatu "Metsavennad" trükkimise, kui parteisisese valimiskampaania. Selle nimel ei põlanud Reisner isegi võltsimist. Ta lasi 1994. aasta suvel vähemalt seitsmel äritegelasel kirjutada Isamaasse astumise avalduse märksa varasema kuupäevaga, et nad saaksid osaleda erakonna suurkogul. Sellele suurkogu istungile tõi ta veel vähemalt sadakond inimest, kes muidu parteiüritustel ei osalenud. Laarile andsid teiste seas hääle siis Reisneri (endine) abikaasa Piret Loide-Reisner, äi, ämm ja naiseõde. Tänu sellele jäi ka Laar parteis võimule.

Kuulub Isamaa Erakonda ja on olnud seal nii välissekretär, juhatuse liige (2001) ja noorteorganisatsiooni looja.

Reisner on töötanud Eesti Talleksis, kus aitas müüa konteinereid Norrasse.

Suuräridega alustas Reisner 1995. aastal, kui Isamaaliit valimistel kaotas.

* On olnud kindlustusfirmas Aeromet (hiljem Nordika Kindlustus AS) juhatuse liige 7,5% osalusega. 2002. aastal lõpetas Nordika Kindlustus oma tegevuse.
* 1999. aastal sai Esma Auto 49 protsendilise osaluse – aktsiate endine omanik läks pankrotti.
* Oli Rapla puidufirma nõukogu liige.
* omas ENK Investeeringute aktsiaid
* Grove Invest osalus
* Introcom Ehitus
* Luterma Aktsia
* Tallink Grupp aktsiaid
* Tallinna Vesi A-aktsiaid

2001. aastal püüdis omastada Tallinna Majandusõiguse ja Poliitika Instituudi (MÕPI) peamaja Tallinnas Põhja puiesteel.

2007. aastal kuulus Eesti Filmi Sihtasutuse nõukokku.

Aastatel 2009–2018 oli ta Kadrina vallavolikogu esimees

2017. aastast on EELK Kadrina Katariina koguduses juhatuse esimees ja sinodisaadik.

Isiklikku
---------

Jaanus Reisneri elukaaslane on Liisa Pakosta ja neil on kolm ühist last. Reisneri poja ristiisa on Mart Laar.
1997. aastast omab Jaanus Reisner Kolu mõisa Lääne-Virumaal.

Viited
------

1. 1 2 3 4 5 6  Toivo Tänavsuu, Sulev Vedler (30. jaanuar 2002). "Mees varjust". *Eesti Ekspress*.
2. ↑  "Jaanus Reisner". *Eesti Kunstiakadeemia*.
3. ↑  "EE: Deniss kallistab Mart Laari ristipoega". *Eesti Päevaleht*. 19. juuli 2001.
4. ↑  "Isamaa valib suurkogul ka esimehe ja juhatuse". *Eesti Päevaleht*. 13. aprill 2001.
5. ↑  "Ametiisiku majanduslike huvide deklaratsiooni andmete väljavõte". *Riigiteataja*. 11. juuli 2013.
6. ↑  "Kadrina vallavolikogu juhib Jaanus Reisner". *Virumaa Teataja*. 28. november 2009.
7. ↑  "Kandidaat nr 170 - Jaanus Reisner".
8. ↑  "EELK Kadrina Katariina kogudus". *Kadrina Vald*.
*Mitte segi ajada mõistega avatud teadus (inglise* open science*)*

---

**Avatud teadmus** (inglise keeles *open knowledge*) on vabakultuuri teosed, millele pääseb vabalt ligi, mida saab vabalt kasutada, täiendada ning jagada, seadmata piiranguid muuks kui teadmuse allikapärasuse ja avatuse tagamiseks. Avatud teadmusesse võivad kuuluda eri tüüpi teosed alates muusikast kuni toorandmeteni ning avatuse määrab teadmuse üksusele omistatav litsents.

Avatud teadmuse definitsioon koostati 2005. ja avaldati 2006. aastal, et luua laiem määratlus infoühiskonna teoste ja praktikate jaoks kui senised vaba tarkvara, Creative Commons vm vabakultuuri litsentsid ja nende aluseks olnud definitsioonid.

Avatud teadmuse definitsioon on aluseks Open Knowledge Foundationi tegevusele.

Vaata ka
--------

* Vaba sisu
* Avaandmed
* Avatud teadus
* Avatud lähtekood
* Avatud juurdepääs
* Vikipeedia

Viited
------

1. ↑  Avatud teadmuse definitsioon 2.1
2. ↑  History of Open Definition
3. ↑  Open Knowledge: Vision and Values
Triin Ella esinemas Estonia 100 ürituse raames ooperijuttude toas 7. septembril 2013
Triin Ella esinemas kontsertetendusel "Muusika läbi pisarate" Saka mõisas 13. juulil 2012
Triin Ella Jaak Jõekalda raamatu "Unustamatu Miliza Korjus" esitlusel Viru Keskuse kaupluses Rahva Raamat 27. jaanuaril 2013
**Triin Ella** (sündinud 29. aprillil 1969) on eesti laulja (metsosopran).

Triin Ella on lõpetanud Tallinna Pedagoogikaülikooli kultuuritöö ja koorijuhtimise erialal (1993), Eesti Muusikaakadeemia klassikalise laulu erialal (2001) ja omandanud samas magistrikraadi kammerlaulu erialal (2004, professor Mati Palm). Paralleelselt õpingutega täiendas Triin Ella end Leipzigi Felix Mendelssohn Bartholdy nimelises Muusika- ja Teatri Kõrgkoolis professor Regina Werner-Dietrichi juhendamisel (2003–2004).

2001. aastast töötab Triin Ella rahvusooperi Estonia kooris ja tema repertuaari kuuluvad ka solistirollid ooperites, operettides ja muusikalides:

* Flora Bervoix, "La traviata" (Giuseppe Verdi / Francesco Maria Piave)
* Tomi ema, "Prints ja kerjus" (Priit Pajusaar / Aapo Ilves / Andres Puustusmaa)
* Majapidajanna, "Mees La Manchast" (Mitch Leigh)
* Nirenus, "Julius Caesar" (Georg Friedrich Händel)
* Orb, "Roosikavaler" (Richard Strauss)
* Haldjas ja Tüdruk, "Nukitsamees" (Olav Ehala)
* Olga Kromow, "Lõbus lesk" (Ferenc Lehár)
* Vargamäe Mari, "Vargamäe tõde ja õigus" (Tõnu Raadik / Ago-Endrik Kerge)
* Triin, "Barbara von Tisenhusen" (Eduard Tubin)
* Proua Weber, "Kolme neitsi maja" (Franz Schubert / Heinrich Berté)
* Maria, "Maria, Joosep ja Inglike" (Villu Valdmaa)
* Metsamoor, "PipiNukiPuhh!" (Ülo Vinter / Ülo Raudmäe / Tõnu Raadik / Olav Ehala)
* Mõmmi-Mari, "Mõmmi jõuluaabits" (Tõnu Kõrvits / Heljo Mänd)

Triin Ella on esinenud mitme kammermuusikakavaga:

* "Muusika läbi pisarate" (kontsertetendus Imre Kálmáni elust ja loomingust)
* "Tribute to Tango" (Ástor Piazzolla muusikast)
* "Jenny, Polly, Nanna" (Kurt Weilli muusikast)
* "Üks suhkrutükk" (operetti ja muusikaližanrit tutvustav projekt lastele) – koostöös (Eesti Kontserdiga)
* "La Testa. Armastuse hüsteeria"
* "Sekventsid" (kaasaegne muusika) – koostöös Eesti Interpreetide Liiduga.

Vaimuliku muusika kavadega on Triin Ella esinenud nii Eestis kui ka välismaal. 

Triin Ella on osalenud näitlejana teleseriaalis "Kelgukoerad" ja mitmes reklaamklipis Soomes.

Triin Ella on täiendanud end nii laulja kui ka lauluõpetajana Soomes ja Saksamaal ning on mitme koori hääleseadja. 2010. aastast on ta hääleseade ja laulu eriala õpetaja Tallinna Muusikakeskkoolis.

Septembrist 2007 juunini 2009 juhtis ta Jaak Jõekaldaga Klassikaraadios saadet "Meloodia võluvõim".

Alates septembrist 2013 juhib Triin Ella koos Jaak Jõekaldaga Vikerraadios saadet "Nostalgia" .

Hobid
-----

Talle meeldib ujumine.

Viited
------

1. ↑  Triin Ella Eesti Interpreetide Liidu kodulehel
2. ↑  Missiooniga ooperilauljast lauluõpetaja, kes ujub avavees, Saarte Hääl, 22. oktoober 2012.
3. ↑  "Meloodia võluvõim"[*alaline kõdulink*], Klassikaraadio arhiiv.
4. ↑  "Nostalgia", Vikerraadio.

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Triin Ella** |
**Connemara rahvuspark** (iiri keeles *Páirc Naisiúnta Chonamara*) on üks kuuest Iirimaa rahvuspargist, mida haldab National Parks and Wildlife Service. See asub Connemara piirkonna loodeosas Galway krahvkonnas Iirimaa läänerannikul.

Connemara rahvuspark

Ajalugu
-------

Connemara rahvuspark asutati ning avati 1980. aastal. Rahvuspargi pindala on 2000 ha ning see hõlmab endas mägesid, soosid, nõmmesid, rohumaid ja metsi. Rahvuspargi sissepääs asub Letterfracki küla Clifdeni linna poolses küljes. Pargis on palju inimasustuse jäänuseid. Seal leidub nii 19. sajandist pärit surnuaed kui ka 4000 aasta vanused megaliitsed õukonnahauad. Suur osa rahvuspargi maast oli kunagi Kylemore Abbey maavalduste osa.

Loodus
------

### Floora

Rahvuspargi levinuimad taimestikutüübid on lääne katteraba (inglise keeles *blanket bog*) ja nõmm. Rabad asuvad madalamatel märgaaladel, samas nn katteraba esineb kuivemas mägikeskkonnas. Kõige arvukam taim, mis loob kogu rahvuspargis värvilisi maastikke, on harilik sinihelmikas. Samuti mängivad pargi ökosüsteemis olulist rolli karnivoorsed taimed, millest kõige levinumad perekonnad on huulhein ja võipätakas. Teiste levinud taimede hulka kuuluvad perekonnad kuuskjalg, villpea, vahulill ja porss koos orhideeliste ning mitmesuguste samblike ja samblatega.

### Fauna

Connemara rahvuspark on tuntud oma linnustiku mitmekesisuse poolest. Tavalisteks laululindudeks on sookiur, lõoke, Euroopa kaelustäks, metsvint, punarind ja käblik. Kohalike röövlindude hulka kuuluvad tuuletallaja ja raudkull, harvemini on näha ka väike- ja rabapistrikku. Talvel rändavad Connemarasse kurvitsad, kuldnokad, laulu-, hobu-, vainu- ja hallrästad ning samuti mägikitsed.

Metsades on sagedased hiirlased, rabades on sageli näha jäneslasi, rebaseid, kärplasi, karihiirlasi ja nahkhiiri. Punahirved olid kunagi Connemaras levinud, kuid nad kütiti piirkonnast umbes 150 aastat tagasi välja. Punahirve populatsiooni on proovitud taastada ning sellel eesmärgil asustati pargi piires punahirve kari. Tänapäeval on aga pargi suurim imetaja Connemara poni.

Viited
------

1. ↑  "Connemara National Park (Official GANP Park Page)". *national-parks.org* (inglise). Vaadatud 7. septembril 2022.
2. ↑  "Visit Connemara National Park with Discover Ireland". *Discover Ireland* (inglise). Vaadatud 7. septembril 2022.
3. ↑  "Connemara National Park guide with photos of Connemara National Park and map with directions". *Galway Tourism* (Ameerika inglise). Vaadatud 7. septembril 2022.
4. ↑  Connemara National Park. Retrieved 31 December 2006.

Välislingid
-----------

* Koduleht
* National Parks of Ireland
**Brandenburgi 2024. aasta parlamendivalimised** on Saksamaa liidumaa Brandenburgi kavandatud valimised, kus valitakse Brandenburgi Maapäeva (Landtag) 8. koosseis. Valimised on kavandatud toimuma 22. septembril 2024, kolm nädalat peale kavandatud valimisi Saksis ja Tüüringis. Valimiste eel on võimul SPD-CDU-roheliste nn. Keenia koalitsioon eesotsas Dietmar Woidkega (SPD).

Brandenburgi valimisseaduse kohaselt peavad Maapäeva valimised toimuma pühapäeval või riigipühal ametisoleva valitsuse ametiaja algusest mitte varem kui 57 kuud ega hiljem kui 60 kuud, seega vahemikus 30. juuni kuni 22. september 2024. 4. mail 2023 kinnitas Maapäev uute valimiste toimumise 22. septembril 2024.

Valimised toimuvad Liidupäeva valimistele sarnase segasüsteemiga. Minimaalne Maapäeva kohtade arv on 88, millest 44 valitakse otsestes ringkondades majoritaarselt esimeste häältega (Erststimmen), teiste häälte (Zweitstimmen) põhjal jaotatakse kohad liidumaa tasemel proportsionaalselt Hare-Niemeyeri meetodiga, 5% valimiskünnisega või vähemalt ühe kohaliku mandaati saanute vahel. Kui üks partei võidab rohkem kohalikke mandaate, kui talle proportsionaalselt on ette nähtud, lisatakse teisetele parteidele tasandusmandaate, millega Maapäeva kohtade arv suureneb maksimaalselt 110ni. Samas on seda tehtud ainult ühel korral - 1999. aasta valimiste järel, kui SPD sai ühe tasandusmandaadi.

Viited
------

1. ↑  "rbb24 exklusiv: Termin für Landtagswahl 2024 steht". *presseportal.de* (saksa). 4. mai 2023. Vaadatud 9. jaanuaril 2024.