recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Siegfried Lander von Sponheim** (ka *Lander von Spanheim*; surnud 31. märtsil 1424) oli Liivi ordu maameister aastatel 1415–1424.

Tema isa oli arvatavasti Gerhard Lander von Sponheim, Saksa ordusse kuuluva rüütelvenna Wilhelm Lander von Sponheimi vend. Ta pärines Reinimaalt Hunsrücki regioonist Sponheimi krahvkonnast Burgsponheimist Bad Kreuznachi lähedalt. Tema suguvõsa pärines piirkonna ministeriaalide seast ning oli seal üks väiksemaid ja tähtsusetumaid aadlisuguvõsu.

Sponheim astus Liivi ordu liikmeks tõenäoliselt 14. ja 15. sajandi vahetuse paiku. 1411. aastal sai ta Aluliina komtuuriks, 1413. aastal aga samasse ametisse juba Viljandis. 1415. aastal valiti ta aga maameistriks. Selles ametis oli ta kuni oma surmani üheksa aastat hiljem. Ta ajas suhteliselt kõrgmeistri-meelset poliitikat, toetades teda Poola ja Leedu vastu, kuid sisepoliitikas olid tal suhteliselt vabad käed, ta oli ilmselt esimene maameister, kes valis oma valitsusala käsknikud ise, kõrgmeistriga konsulteerimata.

Kirjandus
---------

* *Ritterbrüder im livländischen Zweig des Deutschen Ordens*. Köln: Böhlau, 1993. Nr. 520 (lk 398–399).
* Bergmann, Gustav (1776). *Geschichte von Livland, nach bossuetischer Art entworfen*. Leipzig: Im Schwickertschen Verlage. Lk-d lk. 25.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**Gerlach von Harem** | **Aluliina komtuur**1411–1413 | Järgnev**Cisse von dem Rutenberg** |
| Eelnev**Dietrich Torck** | **Viljandi komtuur**1413–1415 | Järgnev**Goswin von Pulheim** |
| Eelnev**Dietrich Torck** | **Liivi ordu maameister**1415–1424 | Järgnev**Cisse von dem Rutenberg**

 |
Krüüdneri abikirik (2008)
**Krüüdneri abikirik** on Kambja koguduse endine abikirik, mis asub Kanepi vallas Sulaoja külas (Krüüdnerist umbes 5 km kaugusel).

Kiriku ehitas Kambja kihelkonna lõunapiirile kolme kihelkonna (Kambja, Kanepi ja Otepää) piirimaile Krüüdneri mõisa omanik von Maydell. Parun kinkis kirikule oreli, paruni proua aga kroonlühtri ja altaripildi. Abikirik pühitseti 2. oktoobril 1904 (19. septembril 1904 vkj).

Kiriku tegevust korraldas kohalik vennastekogudus, kuus korda aastas käis seal teenimas Kambja koguduse õpetaja, lisaks käisid teenimas Kanepi ja Otepää koguduse õpetaja (kumbki üks kord aastas).

Viimased jumalateenistused Krüüneri abikirikus pidas 1950. aastatel õpetaja Harald Tammur. Seejärel võeti pühakoda koguduselt ära ja muudeti kolhoosi laoruumiks. Krüüdneri abikiriku altar asub praegu Kambja kirikus ja positiivorel Nõo kirikus. 2001. aastal tagastati hoone Kambja kogudusele.

Kirjandus
---------

* Kristjan Luhamets. Kambja kihelkonna ajalugu. Tartu: Ilmamaa, 2011.

Välislingid
-----------

* Krüüdneri kirikust Valgjärve valla arengukavas (lk. 12)
Siegfried Aaslava.
**Siegfried Johannes Aaslava** (1. märts 1899 Tartu – 22. aprill 1957 Tartu) oli eesti usuteadlane.

Haridus
-------

Aaslava õppis Tartu ülikoolis aastatel 1918 ja 1920–1927 usuteadust. 1928. aastal sai ta teoloogiamagistriks. Aaslava oli üliõpilasseltsi Raimla vilistlane.

Teenistuskäik
-------------

Osales Vabadussõjas. 1922–1928 oli usuteaduskonna, seminari raamatukogu ja kristliku arheoloogia kabineti asjaajaja, 1928–1929 Eesti Noorsoo Kasvatuse Seltsi Tütarlastegümnaasiumi ja Hugo Treffneri Gümnaasiumi klassikaliste keelte õpetaja. 1929–1931 teaduslik stipendiaat Greifswaldis, Heidelbergis ja Pariisis. 1931–1937 õppeülesande täitja, 1937 dotsent, 1938 adjunktprofessor. 22. jaanuaril 1940 valiti usuteaduskonna dekaaniks. Eesti Entsüklopeedia usuteaduse osakonna abitoimetaja. 

NKVD arreteeris ta 1945. aastal, viibis vangilaagris Krasnojarski krais. Eestisse tagasi tuli pärast vabanemist 1955. aastal.

Teoseid
-------

* Rooma rahva raamatu õigeksmõistmise õpetuse võrdlus Pauluse teiste kuulutusollustega (auhinnatöö, Tartu Ülikooli usuteaduskond, 1925)
* Das Neue Testament und die Askese. Erster Teil, Voraussetzungen betreffend das Problem, den Gegenstand und die Aufgabe (magistritöö, Tartu Ülikooli Usuteaduskond, 1928)

Viited
------

1. ↑

Kirjandus
---------

* Album academicum universitatis Tartuensis. II köide, Tartu 1994, lk. 1027.
* Andreas Härm, Siegfried Aaslava elu ja töö (diplomitöö, EELK Usuteaduse Instituut, 2002)
**Noormets** on perekonnanimi.

Statistika
----------

2022. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Noormets 248 inimesel: 118 mehel ja 130 naisel. Perekonnanimede levikult oli Noormets meeste puhul 646. kohal ja naiste puhul 639. kohal.

Noormets oli levinumaks nimeks vanuserühmas 10–14 aastat, kus seda oli 10 000 elaniku kohta 2,66. Perekonnanimi Noormets oli kõige sagedasem Pärnu maakonnas, kus sellist nime kandis maakonna 10 000 elaniku kohta keskmiselt 4,16 inimest.

19. sajandi algul pandi pärisorjusest vabastamise käigus Viljandimaal Helme kihelkonna Helme mõisavallas talupojale perekonnanimi Normötz (Noormets).

1930. aastate nimede muutmise kampaania käigus Eestis valiti perekonnanimi Noormets uueks nimeks 63 korral. Enim loobuti nimedest Normann (kaheteiskümnel korral), Noorberg ja Norberg (viiel korral), Nikopensius, Nordberg, Nolk, Norenberg ja Nordmann (kahel korral) jne. Samal ajal nimest Noormets ei loobunud keegi.

Nime kandjaid
-------------

* Aivo Noormets, eesti kergejõustiklane (1961–)
* Allan Noormets, eesti näitleja (1964–)
* Andres Noormets, eesti lavastaja, näitleja, pedagoog ja improvisaator (1963–)
* Eve Noormets, eesti tantsupedagoog (1964–)
* Joe Noormets, eesti sporditeadlane (1966–)
* Kadri Noormets, eesti tantsija, tegevuskunstnik, koreograaf ja lavastaja (1988–)
* Mall Noormets, eesti koreograaf (1966–)
* Marek Noormets, eesti korvpallur (1971–)
* Merrit Noormets, eesti põllumajandusteadlane (1973–)
* Sänni Noormets, eesti muusik, helilooja ja näitleja (1990–)
* Tiit Noormets, eesti ajaloolane ja arhivaar (1959–)

Viited
------

1. ↑  Statistikaamet. Rahvastikuregister (vaadatud 06.05.2022)
2. ↑  Rahvusarhiiv. Onomastika andmebaas. Nimede panemine (algne nimekuju): Noormets.
3. ↑  Rahvusarhiiv. Onomastika andmebaas. Nimede eestistamine (uus nimekuju): Noormets.
4. ↑  Rahvusarhiiv. Onomastika andmebaas. Nimede eestistamine (vana nimekuju): Noormets.

Välislingid
-----------

* Noormets statistikaameti andmebaasis
**İznik** on linn ja ringkond Bursa provintsis Türgis.

Linn asub İzniki järve viljakatel kallastel, põhjas ja lõunas piirneb mägedega. Linnulennult on İstanbul vaid 80 kilomeetrit loodes, teed mööda on İstanbuli koguni 200 km kaugusel, kuna tuleb minna ümber Marmara mere. Bursasse on teed mööda 80 kilomeetrit.

Ajalugu
-------

Linna ajalooline nimi on Nikaia (*Nicaea*, kreeka keeles Νίκαια), sealt pärineb ka tänapäevane nimi.

25. juulil 325 peeti Nikaias Nikaia I kirikukogu. Tegemist oli esimese oikumeenilise, kõiki kristlikke piiskoppe ühendava konverentsiga. I Nikaia kirikukogu on tähtsaim kontsiil kirikuajaloos, selle tulemusena moodustati esimene uskumiseks kohustuslik reegel, Nikaia usutunnistus. Pärast Nikaia kirikukogu ja Constantinus Suure valitsemisaega muutus varakristlik kirik autoriteetseks, tsentraliseeritud ja Rooma keisririigiga seotud organisatsiooniks.

787. aastal peeti Nikaias ka 7. oikumeeniline kirikukogu.

Aastatel 1204–1261 oli Nikaia Väike-Aasia kirdeosas asunud Nikaia keisririigi, mis tekkis Neljanda ristisõja ajal pärast Ida-Rooma riigi pealinna Konstantinoopoli vallutamist Lääne-Euroopa ristisõdijate poolt (1204) pealinn. Nikaia keisririiki valitsesid kreeka päritolu Palaiologoste dünastia keisrid. Nikaia keiser Michael VIII Palaiologos (1258–1261) sõlmis 1261. aastal Genova vabariigiga Ladina keisririigi ja Veneetsia vastase lepingu, hõivas 25. juulil 1261. aastal Konstantinoopoli ja taastas Bütsantsi keisririigi.

Välislingid
-----------

 İznik – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
**Ingrida Šimonytė** (sündinud 15. novembril 1974 Vilniuses) on Leedu poliitik, alates 11. detsembrist 2020 peaminister, 24. novembril 2020 esitas president Gitanas Nausėda oma dekreediga peaministri kandidaadiks, mille seim heaks kiitis. Peaministri kandidaat peab 15 päeva jooksul esitama parlamendile valitsuse programmi ja koosseisu. Esialgu on see kavas 10. detsembril, seni jätkab kohusetäitjana Saulius Skvernelis. Šimonytė on parteitu. Ta oli 7. juulist 2009 kuni 13. detsembrini 2012 Leedu rahandusminister.

Ta lõpetas aastal 1992 Vilniuse 7. Keskkooli (praegu Vilniuse Žirmūnai Gümnaasium, asub Žirmūnai linnaosas). Aastal 1996 lõpetas ta Vilniuse Ülikooli majandusteaduskonna ärikorralduse bakalaureusena, aastal 1998 majandusteaduskonna rahandusmagistrina.

Vaata ka
--------

* Ingrida Šimonytė valitsus

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**Algirdas Gediminas Šemeta** | **Leedu rahandusminister**2015–2012 | Järgnev**Rimantas Šadžius** |

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**Saulius Skvernelis** | **Leedu peaminister**2020– | Järgnev**-** |
Ingrid ja Frederik pärast kihlumist
**Rootsi printsess Ingrid** (**Ingrid Victoria Sofia Louise Margareta**; 28. märts 1910 – 7. november 2000) oli Taani kuninga Frederik IX abikaasa. 

Printsess Ingrid oli Rootsi kuningas Gustaf VI Adolfi ja tema esimese abikaasa Connaughti printsessi Margareti kolmas laps. Tema ema suri 1920. aastal ning kolm aastat hiljem abiellus tema isa leedi Louise Mounbatteniga, kes oli Margareti täditütre tütar.

Ingrid oli suguluses ka Suurbritannia kuninganna Victoriaga. 

1928. aastal tutvus Ingrid Walesi printsi Edwardiga ning arvati, et nad abielluvad. Kuid kihlust ei järgnenud. 

Selle asemel abiellus printsess 24. mail 1935 Taani ja Islandi kroonprintsi Frederikiga ning 20. aprillil 1947 sai temast kuningas Frederik IX abikaasana Taani kuninganna. Neil sündis kolm tütart:

* printsess Margrethe (kuninganna Margrethe II; sündinud 1940);
* printsess Benedikte (sündinud 1944);
* printsess Anne-Marie (aastail 1964–1973 Kreeka kuninganna; sündinud 1946).

Kuninganna Ingrid oli kirglik autosõitja, teda võis sageli kohata Kopenhaageni ümbruses Daimler Majesticu roolis.

Kuninganna Ingrid suri 7. novembril 2000 ning maeti oma abikaasa kõrvale Roskilde katedraali. 

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Ingrid (Taani kuninganna)** |
**Tihedaõieline käoraamat** (*Gymnadenia densiflora*) on käpaliste sugukonda kuuluv taimeliik.

Sarnased liigid: harilik käoraamat, lõhnav käoraamat ja püramiid-koerakäpp.

Mõned botaanikud ei tunnustanud veel hiljuti tihedaõielist käoraamatut iseseisva liigina või määratlesid seda vääralt.

Segadust tekitavaks asjaluks on taime morfoloogilised tunnused, mis on väga sarnased hariliku käoraamatu tunnustega. Siiski on tänu 21. sajandi alguses tehtud geneetilistele uuringutele võimalik neid liike üksteisest eristada.

Botaanilised tunnused
---------------------

Taime kõrgus on 36–72 (kuni 88 cm). Õisik on ruljas, paljude õitega ja väga tihe. Selles on sageli üle 100 õie (harva kuni 163). Õie kannus on 1,2–1,8 cm pikkune. Õied on roosakaslillad (harva valged), mustrita ja intensiivse meeldiva lõhnaga. Lineaalsed lehed asetsevad varrel vaheldumisi. Ühel taimel on 7–14 lehte, neid on rohkem ja nad on suuremad kui harilikul käoraamatul.

Ökoloogia
---------

Tihedaõieline käoraamat on lubjalembene taim. Tavaliselt kasvab ta loopealsetel, allikasoodes ja niisketel niitudel. Õie kannus sisaldab nektarit, millest toituvad päeva- ja ööliblikad.

Viited
------

1. 1 2 3  Rainar Kurbel, Toomas Hirse (2017). *Eesti orhideede käsiraamat*. Tallinn. Lk 217–221.
2. 1 2  Morphological and karyological differentiation of *Gymnadenia densiflora* and *G. conopsea* in the Czech Republic and Slovakia
Jevgeni Šeljakin (2020)
**Jevgeni Vladimirovitš Šeljakin** (vene keeles Евгений Владимирович Шелякин; sündinud 18. septembril 1976 Krasnodaris) on vene filmirežissöör ja stsenarist.

Šeljakin töötas pärast 1998. aastal Venemaa Föderatsiooni Siseministeeriumi Krasnodari Juriidilise Instituudi lõpetamist neli aastat uurijana. Tööst vabal ajal osales KVN-is. Jõudis oma meeskonnaga 1999. aastal KVN-i kõrgliigas poolfinaali. 2008. aastal lõpetas Šeljakin Ülevenemaalise Riikliku Kinematograafia Ülikooli mängufilmi režii alal. Töötas televisioonis meelelahutussaadete režissööri ja stsenaristina. 2014. aastal oli mängufilmi "T/B" ja 2016. aastal "Pjatnitsa" ('reede') režissöör ja üks stsenaristidest. 2019. aastal mängis kolmes filmis episoodilistes rollides kehastades telerežissööri.

Tunnustus
---------

* 2009 – Venemaa Televisiooniakadeemia auhind TEFI (kategoorias "Parim telesaate stsenarist")
* 2010 – Venemaa Televisiooniakadeemia auhind TEFI (kategoorias "Parim telesaate stsenarist")

Välislingid
-----------

* Jevgeni Šeljakin andmekogus IMDb (inglise) Muuda Vikiandmetes
* Евгений Шелякин. kinopoisk.ru
* Евгений Шелякин. kino-teatr.ru
? Iraagi riigi- ja rahvuslipp. Proportsioonid 2:3.
**Iraagi lipp** on Iraagi ametlik lipp.

Riigi- ja rahvuslipp
--------------------

Praegune Iraagi riigi- ja rahvuslipp võeti kasutusele 2008. aasta jaanuaris ajutise kompromissvariandina. Varasem, 28. juunil 2004 kasutusele võetud lipp oli panaraabia värvides puna-valge-must horisontaalsete väljadega trikoloor, mille valgele väljale oli paigutatud kolm rohelist viisnurkset tähte. Tähtede vahel oli araabiakeelne tekst *allah akbar* ehk "jumal on suur". Jaanuaris 2008 eemaldati viisnurgad.

Punane (PMS 186C) sümboliseerib julgust, valge õilsust, must islami võitu ja roheline (PMS 347C) islami usku.

Iraagi ajaloolised lipud
------------------------

Aastatel 1922–1924 oli Iraagi lipuks horisontaalväljadega, must-valge-roheline kangas, mille vardapoolses osas oli punane hašmiidide kolmnurk. Lipp, mis oli peaaegu täpne Jordaania lipu koopia (puudus vaid punasel kolmnurgal olev seitsmeharuline täht) võeti kasutusele 23. augustil 1921 ning selle proportsioonid olid 1:2.

1924. aastal muudeti lippu, vardapoolses osas oleval punasel kolmnurgal lõigati tipp ning sellele lisati kaks seitsmeharulist valget tähte üksteise alla.

1958. aastal kukutati kuningas ja kuulutati välja vabariik. Uueks lipuks võeti must-valge-roheline vertikaalsete väljadega lipp, mille keskel oli suur kaheksaharuline täht, mis on Babüloonia päikesejumala sümbol. Tähe harud olid punased ja selle keskel olev kollane sõõr oli eraldatud valge äärisega.

Aastatel 1963–2004 kasutusel olnud lipp (kasutusele võetud 31. juulil 1963) sarnanes praeguse lipuga, sellel olid islami värvideks peetud ja araabia maade lippudel laialdaselt kasutatavad punane üleval ja must riba all, keskel valgel taustal kolm rohelist viisnurgaks nimetatavat tähekest. 13. jaanuaril 1991, Kuveidi vallutamise ajal lisas Saddam Hussein valgele osale sõnad *allah akbar* ehk "jumal on suur", mis on ka praegusel lipul veidi muudetud kujul.

Pärast seda, kui 2003. aastal Ameerika Ühendriigid koos liitlastega Iraagi vallutasid, mõeldi välja ka uus lipp. See erines täiesti varasematest panaraabia traditsioone järginud lippudest. Uue lipu valge põhi sümboliseeris rahu ja kaks sinist triipu Tigrise ja Eufrati jõgesid ning nende vahel olev kollane triip kurdi vähemust. Poolkuu viitas islamile. Lipp oli kasutusel väga lühikest aega 26. aprillist kuni 28. juunini 2004. Iraaklased ei kiitnud lippu heaks ning kasutusele võeti uuesti endine lipp veidi muudetud kujul.

Varasemad lipud
---------------

* 1922–19241922–1924
* 1924–19591924–1959
* 1959–19631959–1963
* 1963–19911963–1991
* 1991–20041991–2004
* 20042004
* 2004–20082004–2008

Vaata ka
--------

* Iraagi vapp

Välislingid
-----------

* Iraagi lipp andmebaasis *Flags of the World* (*inglise keeles*)
* AlJazeera.net Iraagi uuest lipust
* "Iraagi lipp vabanes Saddami vaimust", Eesti Ekspress, 22. jaanuar 2008
Jevgeni Ševtšuk
**Jevgeni Ševtšuk** (vene Евгений Васильевич Шевчук, ukraina Євген Васильович Шевчук; sündinud 19. juunil 1968 Rîbnițas) on tunnustamata Transnistria Moldaavia Vabariigi endine poliitik. Ta oli 2011–2016 Transnistria president. Enne seda oli ta parlamendi (Ülemnõukogu) liige 2000. aastast ja Ülemnõukogu esimees 2005–2009.

Ševtšuk võitis 2011. aasta presidendivalimistel nii endist presidenti Igor Smirnovi kui Venemaa soosikut Anatoli Kaminskit. 30. detsembril 2011 vannutati ta ametisse.

2016. aasta presidendivalimistel kaotas ta Vadim Krasnoselskile, kes astus ametisse 16. detsembril 2016.

27. juunil põgenes ta Moldovasse. 28. juunil võttis Transnistria parlament talt puutumatuse. Talle on esitatud Transnistrias 6 kriminaalsüüdistust, sealhulgas korruptsioonis, salakaubavedamises, võimu kuritarvitamises ja riigivara riisumises 8 miljoni USA dollari ulatuses.

21. detsembril 2018 mõistis Transnistria ülemkohus Ševtšuki tagaselja süüdi ja karistas teda 16 aasta vangistuse ja 600 miljoni rubla trahviga.

Viited
------

1. ↑  Transnistria presidendivalimised võitis Jevgeni Ševtšuk
2. ↑
3. ↑
4. ↑

Välislingid
-----------

*
? Uus-Meremaa riigi- ja rahvuslipp. Proportsioonid 1:2.
2016. aasta lipureferendumil uueks lipuks kandideerinud kujundus
**Uus-Meremaa lipp** on Uus-Meremaa ametlik lipp.

1840. aastal moodustati Uus-Meremaast Suurbritannia koloonia ning kasutusele võeti Suurbritannia lipp. 1865. aastal võttis Suurbritannia parlament vastu seaduse, mille kohaselt pidid kõik Suurbritannia kolooniate laevad kasutama Suurbritannia lippu, millel on kolooniat tähistav tunnus. Kuna Uus-Meremaal puudus koloonia tunnus, jätkati Suurbritannia lipu kasutamist 1866. aastani, mil kaks Uus-Meremaa laeva said kolooniat tähistava tunnuse mittekasutamise eest noomituse.

Esialgne lipukavand sarnanes praeguse lipuga, kuid Lõunaristi tähtede asemel oli lipul tähed "NZ". Praegune Uus-Meremaa lipp võeti kasutusele 1869. aastal laevadel ning sai kiiresti Uus-Meremaa rahvuslipuks. Lipp sai seadusega ametlikuks riigilipuks 12. juunil 1902. 

Lipp on kujundatud Suurbritannia mereväe lipu järgi ning sellel on kujutatud Lõunaristi tähtkuju, mis sümboliseerib riigi asukohta Vaikse ookeani lõunaosas. Värvid Pantone värviskaala järgi on sinine PMS 280 ja punane PMS 186 ning värvid on identsed Suurbritannia lipu värvidega.

Aastakümnete jooksul on korduvalt tehtud ettepanek valida riigile uus lipp. Peamisteks lipuvahetuse argumentideks on olnud liigne sarnasus Austraalia lipuga ning väide, et Suurbritannia lipp ei peaks enam olema osa riigi lipust. 2016. aastal toimunud referendumil anti valijatele valida, kas riik peaks jätkama senise lipu kasutamist või võtma kasutusele 2015. aastal toimunud referendumi võitnud alternatiivi. 2016. aasta referendumil osalenud valijatest pooldas 56,6% senise lipu kasutamise jätkamist riigilipuna.

Vaata ka
--------

* Uus-Meremaa vapp

Viited
------

1. ↑  "Flags of New Zealand". *New Zealand History*. Vaadatud 13. aprill 2022.
2. ↑  "Introduction". *New Zealand History*. Vaadatud 13. aprill 2022.
3. ↑  "Introduction". *New Zealand History*. Vaadatud 14. aprill 2022.
4. ↑  "Uusmeremaalased otsustasid referendumil senise lipu säilitada". *Eesti Päevaleht*. Vaadatud 14. aprill 2022.

Välislingid
-----------

* Uus-Meremaa lipp andmebaasis *Flags of the World* (*inglise keeles*)
**Jevlampijus Laškovas** (sündinud 10. septembril 1932 Rokiškises) on leedu geoloog.

Ta lõpetas 1956. aastal Vilniuse Riikliku Ülikooli geoloogia erialal. Aastal 1969 sai temast geoloogia ja mineraloogia kandidaat. Ta on abielus Lidija Laškovaga, kes on samuti geoloog.

Teadustöö
---------

Ta on aastast 1956 tegelenud geoloogilise kaardistamisega. Laškovas on tegelenud ka kivimite klassifitseerimise ja ordoviitsiumi stratigraafiaga, metabentoniitide keemilise ja mineraloogilise koostisega. Jevlampijus Laškovas on konstateerinud setete tekete tsüklisisust ja selle sõltumist maailmamere taseme kõikumisega. Ta kasutas Baltikumi alade triivi uurimiseks lisaks fauna muutustele ka magnetismist tekkinud muudatusi. Jevlampijus Laškovas on määratlenud ligi 40 litostratigraafilist üksust (kihistut ja kihistikku). Ka on ta uurinud tänapäevaste merepõhjade morfotektoonikat, seda nii Botnia lahe lõunaosas kui ka Preisimaa aladel.

Teoseid
-------

* Pietų Pabaltijo apatinio paleozojaus naftingų nuogulų litologija ir facijos (koos Petras Lapinskase ja Vincentas Korkutisega), 1972.
* Rytų Europos platformos pietvakarinio pakraščio ordoviko baseino sedimentacinės sąlygos ir nuosėdų lilogenezė, monografija, 2000.
* Lietuvos ir Pietryčių Baltijos naftos geologija, 2001.

Tunnustus
---------

* 1980 – Leedu NSV riiklik preemia.

Viited
------

1. ↑  Algirdas Gaigalas. *Jevlampijus Laškovas.* Visuotinė lietuvių enciklopedija, Kd. XI (Kremacija-Lenzo taisyklė). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2007. 556 lk.
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib alevist; Minski linnaosa kohta vaata artiklit Aziaryšča (Minsk)* |

---

**Jeziaryšča**, ka **Aziaryšča** (poola keeles **Jezieryszcze** või **Ozieryszcze**) on alev Valgevenes Viciebski oblastis, Haradoki rajoonis, samanimelise järve edelakaldal. Läbi alevi voolab järvest alguse saav Obali jõgi. Asulast kilomeetri kaugusel asub Venemaa piir.

Asulat läbib raudteeliin Viciebsk-Nevel, lisaks läbib asulat Viciebskist Neveli ja Pihkva suunas viiv maantee Jeziaryščas asuvad põhikool, laste spordikool, kultuurimaja, raamatukogu. Tegutsevad hotell ja restoran. Alevis on toiduainete tööstus ja Garadoki puidutööstuse filiaal.

Ajalugu
-------

Jeziaryščat mainitakse esimest korda XIV sajandi lõpus, mil suurvürst Algirdas sealsed maad oma naisele Tveri Uljanale andis ja see sinna kiriku rajas. Järve kaldale rajati kindlus, enne Liivi sõda rajas suurvürsti esindaja A Valovič uue kindluse, mille vene väed aastal 1564 hõivasid. Aastal 1583 asula vabastati ja kolm aastat hiljem sai Jeziaryščast alev. Aastast 1772 esimese Poola jagamise tagajärjel Venemaa koosseisus. XIX sajandi algul kaotas asula alevi õigused, kuigi asula nimesse jäi sõna alev alles (*Езярышча-Мястэчка*). XX sajandi algul rajati raudtee ja selle ümber hakkas kujunema uus asula, mida kutsuti lihtsalt Jeziaryšča. Aastast 1924 Valgevene NSV osa. Vanas Jeziaryšča asus sõjaväeosa. Teises maailmasõjas kaotas elu 2974 kohalikku elanikku. Asulad liideti aastal 1957 ametlikult üheks aleviks.

* Jeziaryšča vaade Jeziaryšča vaade
* Tank T-70 Jeziaryšča memoriaalkompleksis Tank T-70 Jeziaryšča memoriaalkompleksis

Välislingid
-----------

* Asula võrguentsüklopeedias
**Jevgenia Litvinova** (sündinud **Jevgenia Mahhotina**, ka **Eugenia Litvinova**; 13. detsember 1877 Peterburi – 1945 Dresden) oli baleriin ja balletipedagoog.

Ta õppis aastatel 1886–1895 Peterburi teatrikoolis ja hiljem täiendas end Nikolai Legati juures. Tantsis aastatel 1895–1913 Peterburi Maria Teatris, sai I järgu solistiks.

1913. aastast elas ta Tallinnas ja juhtis aastatel 1918–1939 oma balletistuudiot (E. Litvinova balletistuudio). Ta korraldas õpilaste balletiõhtuid, esines nendega ka Riias ja Stockholmis. Tema õpilaste seas olid Lilian Looring, Emmy Holz, Rahel Olbrei, Robert Rood, Nadežda Taarna, Anna Ekston, Alja Elbing, Erna Sadde, Jelena Izerovitš, Liia Leetmaa ja Ada Ahi. Ta oli üks Pariisis tegutsenud Rahvusvahelise Tantsuühingu asutajaid.

1939. aastal põgenes ta Saksamaale.

Isiklikku
---------

Ta oli abielus Tallinna komandandi S. Litvinoviga.

Viited
------

1. 1 2 3 4  Eesti entsüklopeedia, 12. köide, 2003: 298.
2. ↑  Eesti teatri biograafiline leksikon Tallinn 2000
**Esimene Läti ärkamisaeg** (läti keeles *Pirmā atmoda*) oli esimene rahvusliku ärkamise periood 1850.–1880. aastatel, kui noorlätlased toetasid läti keelt ja kultuuri ning astusid vastu baltisaksa parunitele.

Ühiskonnaliikumise esimesed tunnused ilmusid juba 18. sajandil, kui lätlased said esimest kogemust kirikuliikumisel (1729–1861). Üks selle liikumise esindajatest oli saksa luuletaja ja proosakirjanik Johann Gottfried von Herder, kes töötas aastatel 1764–1769 Riias pastori ja õpetajana. Läti rahvuskultuuriga tutvudes oli von Herder vaimustunud ja üllatunud Läti rahvalaule mitmekesisust.

Esimene Läti ärkamisaeg on otseselt seotud 1848. aasta revolutsioonidega Euroopas. Selle peamised ideoloogid oli noorlätlased Krišjānis Valdemārs, Krišjānis Barons ja Juris Alunāns. 

Noorlätlaste peamised ideed olid

* lätlaste rahvusliku kultuuri loomine, pöörates erilist tähelepanu emakeelele ja riikliku koolisüsteemi kujunemisele,
* läti ühiskonna diferentseerumine ja tugevdamine,
* lätlaste rahvuslikuideoloogia loomine, mis põhineks Juris Alunānsi, Atis Kronvaldsi ja Ausekļisi artiklitel,
* lätlaste ühingute ja liitude loomine.

Noorlaste liikumine oli tekkinud 1850. aastatel, kui Tartu Ülikoolis õppis umbes 30 lätlast. Nende hulgas oli inimesed, kes oli olnud saksastamise surve vastu. Üks nendest oli Krišjānis Valdemārs, kes hakkas korraldama Tartus läti õhtuid. Temaga ühines 10–13 mõttekaaslast, kõigepealt Juris Alunāns ja Krišjānis Barons.
**Iraani rahvad** on ajalooline etniline-lingvistiline grupp, mida ühendab iraani keelte rääkimine. Nende ajalooline asuala on olnud peamiselt tänapäeva Iraanis ja erinevates Kesk-Aasia piirkondades nagu Tadžikistan, enamuses Afganistan, osaliselt Iraak, Türgi, Pakistan ja hajutatult Kaukasuse mäestik.

Nad kujunesid varasest indo-iraani unioonist hilisel pronksiajal, ja nad ilmusid ajalooareenile varasel rauaajal. Pärslased lõid 6. sajandil eKr Ahhemeniidide riigi, mil sküüdid domineerisid Euraasia steppe. Koos arvukate kunstiliste, teaduslike, arhitektuuriliste ja filosoofiliste saavutustega ning paljude kuningriikide ja impeeriumitega mis ületasid paljud antiikmaailma omad, olid iraani rahvad tihedates sidemetes kreeklaste, roomlaste, indialastega ja hiinlastega. Lisaks arvavad paljud õpetlased, et muistsed iraani rahvaste religioonid zoroastrism, mitraism ja manihheism mõjutasid filosoofiliselt kristlust ja judaismi. Varased iraani rahvad on esivanemateks paljudele tänapäeva iraanlastele.
Heriot-Watt University Postgraduate Centre'i Riccartoni ülikoolilinnaku üks uuemaid hooneid
Üliõpilaste ühiselamu Herioti-Watti ülikooli Scottish Borders Campusis
**Herioti-Watti ülikool** (inglise keeles *Heriot-Watt University*) on ülikool Šotimaal Edinburghis, mis sai ülikooli staatuse 1966. aastal. Herioti-Watti ülikool kuulub kümne vanima kõrgkooli hulka Suurbritannias.

Ülikooli eelkäija School of Arts of Edinburgh asutati 1821. aastal. Kool oli esimene mehaanikainstituut maailmas. 

School of Arts of Edinburghi nimi muudeti 1852. aastal James Watti mälestuseks. Uus nimi – Watt Institution and School of Arts. 

Aastal 1885 kooli nimi muudeti George Herioti mälestuseks – Heriot-Watt College'iks.

Üliõpilaste arv oli 2006/2007 õppeaastal 17 700.


Suurbritannia ülikoolid

**Inglismaa:**
Anglia Ruskin • 
University of the Arts • 
Aston • 
Bath • 
Bath Spa • 
Bedfordshire • 
Birmingham • 
UCE Birmingham • 
Bolton • 
Bournemouth • 
Bradford • 
Brighton • 
Bristol • 
Brunel • 
Buckingham • 
Cambridge • 
Canterbury • 
Central Lancashire • 
Chester • 
Chichester • 
City • 
Coventry • 
De Montfort • 
Derby • 
Durham • 
East Anglia • 
East London • 
Edge Hill • 
Essex • 
Exeter • 
Gloucestershire • 
Greenwich • 
Hertfordshire • 
Huddersfield • 
Hull • 
Imperial • 
Kent • 
Keele • 
Kingston • 
Lancaster • 
Leeds • 
Leeds Metropolitan • 
Leicester • 
Lincoln • 
Liverpool • 
Liverpool Hope • 
Liverpool John Moores • 
London *(Kolledžid: Birkbeck • Kõne ja näitlemise kool • Courtauld Institute of Art • Goldsmiths • Heythrop • Institute of Cancer Research • Institute of Education • King's • London Business School • LSE • LSHTM • Queen Mary • Royal Academy of Music • Royal Holloway • Royal Veterinary College • St George's • SOAS • School of Pharmacy • UCL; Institutes: Institute in Paris • School of Advanced Study • Marine Biological Station, Millport)* • 
London Metropolitan • 
London South Bank • 
Loughborough • 
Manchester • 
Manchester Metropolitan • 
Middlesex • 
Newcastle • 
Northampton • 
Northumbria • 
Nottingham • 
Oxford • 
Oxford Brookes • 
Plymouth •
Portsmouth • 
Reading • 
Roehampton • 
Royal College of Art • 
Salford • 
Sheffield • 
Sheffield Hallam • 
Southampton • 
Southampton Solent • 
Staffordshire • 
Surrey • 
Sunderland • 
Sussex • 
Teesside • 
Thames Valley • 
Nottingham Trent • 
Warwick • 
UWE • 
Westminster • 
Winchester • 
Wolverhampton • 
Worcester • 
York • 
York St John

**Põhja-Iirimaa:**
Queen's Belfast •
Ulster

**Šotimaa:**
Aberdeen • 
Abertay • 
Dundee • 
Edinburgh • 
Glasgow • 
Glasgow Caledonian • 
Heriot-Watt • 
Napier • 
Paisley • 
Robert Gordon • 
St Andrews • 
Stirling • 
Strathclyde

**Wales:**
Cardiff • 
Glamorgan • 
Wales
*(Aberystwyth • Bangor • Lampeter • Newport • NEWI • RWCMD • SIHE • Swansea • Trinity • UWIC)*

**Mittegeograafiline** : Avatud Ülikool
Tihemetsa Põllumajandustehnikumi õppehoone Voltveti mõisa härrastemajas
**Tihemetsa Põllumajandustehnikum** oli aastatel 1925–2003 Pärnu maakonnas Saarde vallas Tihemetsas tegutsenud kutsekool. Tehnikum asus Voltveti mõisa härrastemajas.

Ajalugu
-------

1925. aastal asutati Voltveti mõisa härrastemajas **Voltveti metsakool**, kus koolitati metsnikke. 1939. aastal nimetati see kool ümber **Tihemetsa metsatehnikumiks**. Aastatel 1945–1959 kandis kool nime **Tihemetsa metsatehniline tehnikum**. 1959. aastal viidi metsaosakonna varad üle Luuale. Tihemetsa toodi üle Vaeküla Põllumajanduse Mehhaniseerimise Tehnikum ja metsaharidus asendus põllumajanduslikuga. Aastatel 1959–1961 kandis kool nime **Tihemetsa Põllu- ja Metsamajandustehnikum**, 1961–1968 **Tihemetsa Põllumajanduse Mehhaniseerimise Tehnikum**, 1969–1993 **Tihemetsa Sovhoostehnikum** ja aastatel 1993–2003 **Tihemetsa Põllumajandustehnikum**. 

Vabariigi valitsuse 11. veebruari 2003. aasta korraldusega nr 139 "Pärnu Kutseõppekeskuse, Sindi Kergetööstuskooli ja Tihemetsa Põllumajandustehnikumi ümberkorraldamine" lõpetati 31. augustist 2003 nimetatud kolme kooli tegevus ja moodustati nende baasil uus kutseõppeasutus – Pärnumaa Kutsehariduskeskus. Õppetöö Voltveti mõisas jätkus: Tihemetsas filiaali nimeks oli aastatel 2003–2009 *Pärnumaa Kutsehariduskeskuse Tihemetsa õppekoht* ja aastatel 2009–2016 *Pärnumaa Kutsehariduskeskuse Voltveti koolituskeskus*. Pärnumaa kutsehariduskeskuse Voltveti koolituskeskus suleti 1. septembrist 2016. 

Tihemetsas on kutsetunnistuse saanud üle 9000 inimese.

Tehnikum andis aastatel 1998–2002 välja õpilaslehte Tihnu Teataja.

Viited
------

1. 1 2 3 4  Eesti maaelu entsüklopeedia (L–Ü), 2009. Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus. Lk ??
2. ↑  "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 4. märts 2016. Vaadatud 2. jaanuaril 2015.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
3. ↑  Pärnu Kutseõppekeskuse, Sindi Kergetööstuskooli ja Tihemetsa Põllumajandustehnikumi ümberkorraldamine. RTL 2003, 24, 361.
4. ↑  Paluoja, Silvia. Tihemetsa päästab halvatusest vaid häärberi ettevõtlik omanik. Postimees, 9. märts 2017.

Välislingid
-----------

* Tihemetsa päästab halvatusest vaid häärberi ettevõtlik omanik maaelu.postimees.ee, 9. märts 2017
**Adrastos** oli vanakreeka mütoloogias Argose kuningas, Argose kuninga Talaose poeg ja Eriphyle vend. Väidetavalt oli neil veel viis venda **Aristomachos**, Hippomedon, **Mekistos**, Parthenopaios ja **Pronax** ning kaks õde **Astynome** ja **Metidike**.

Tal oli poeg **Aigialeos** ning tütred **Deipyle** ja **Argeia**. Ta naitis Deipyle Aitoolia kuninga abieluvälise poja Tydeusega ning Argeia Teeba kuninga Oidipuse poja Polyneikesega.

Kui Polyneikese vend Eteokles kukutas Polyneikese Teeba troonilt, siis palus Polyneikes oma äialt abi ja too korraldas sõjaretke Seitse Teeba vastu, mis kukkus hiilgavalt läbi. Seitsmest sõjapealikust jäi ellu ainult Adrastos (tänu oma hobusele Areionile); surma said väimehed Polyneikes ja Tydeus, õe Eriphyle mees Amphiaraos, vennad Hippomedon ja Parthenopaios ning Kapaneus.

Kümme aastat hiljem korraldas Adrastos uue sõjakäigu Teeba vastu, mida kutsutakse epigoonide sõjaretkeks. Seda saatis edu, Teeba vallutati ja rüüstati, ent Adrastose poeg Aigialeos hukkus. Südamevalust suri ka Adrastos ning maeti poja kõrvale Megarasse.

Sikyonis austati teda jumalana.
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel on saarest. Provintsi kohta vaata Uus-Iirimaa provints.* |

---

Uus-Iirimaa topokaart
**Uus-Iirimaa** on Bismarcki saarestikku kuuluv saar Vaikses ookeanis, kuulub Paapua Uus-Guineale.

Uus-Iirimaa on Paapua Uus-Guinea kirdepoolseima provintsi Uus-Iirimaa suurim saar. Uus-Iirimaa on kitsas ja mägine, pikkust on saarel 320 km. Saare pindala on 8650 km². Kõrgeim mäetipp on Lambel (2150 meetrit). Tähtsaim linn ja provintsikeskus on saare põhjatipus asuv Kavieng; teised tähtsad linnad on Namatanai ja Taron. Saarest edelasse jääb Bismarcki meri.

Saare lähedal on palju pisisaari ja pisisaarestikke, mis kõik kuuluvad Uus-Iirimaa provintsi: Lavongai ehk Uus-Hannover, Dyaul, Tabari saared, Lihir, Tanga saared ja Feni saared.

Kultuur
-------

Uus-Iirimaal nagu enamuses Paapua Uus-Guineas on uue ja vana kultuuri segu. Vana traditsiooniline kultuur on laiahaardeline ja universaalselt austatud, kuid tänapäeval on ühiskond muutumas kiriku tegevuse ja urbaniseerumise tagajärjel. Arvatavasti on Uus-Iirimaa kõige kuulsam kultuurisüsteem Malagan.

Ajalugu
-------

Viimase 40 000 aasta jooksul on Uus-Iirimaal toimunud vähemalt 3 migratsioonilainet. Lapita potikultuur oli esindatud ligikaudu 3300 aastat tagasi. Sidemed Hiina ja Kagu-Aasiaga paistavad olevat pikaajalised, kuigi tõendeid selle kohta napib.

Esimesena eurooplastest puutusid saarega kokku hollandlased aastal 1516. Usulevitus algas alles aastal 1877. Uus-Iirimaa oli aastast 1886 Saksamaa koloonia nagu kogu tänapäeva Paapua Uus-Guinea põhjaosa.
**1993. aasta Balti tsooniturniir males** (inglise keeles *Baltic Zonal Tournament 1993*) oli 1993. aastal Vilniuses peetud Balti tsooniturniir, male MM-võistluste kvalifikatsioonivõistlus. 

Märtsis 1993. aastal Vilniuses toimunud 14 osavõtjaga Balti tsooniturniirist võttis osa kolme riigi (Eesti, Läti, Leedu) maleparemik.

Tsooniturniiri lõpptulemused
----------------------------

1.–2. Lembit Oll ja Vidmantas Mališauskas 9 punkti, 3. Darius Ruželė 8,5 p, 4 Zigurds Lanka 8 p, 5. Daniels Fridmans 7,5 p, 6.–7. Algimantas Butnorius ja Valērijs Žuravļovs 7 p, 8. Andrejs Sokolovs 6 p, 9.–11. Mihhail Rõtšagov, Olav Sepp ja Ilmars Lutskan 5,5 p. Ülar Lauk jäi nelja punktiga eelviimaseks.

* Vidmantas Mališauskas
* Zigurds Lanka
* Daniels Fridmans
* Algimantas Butnorius

Balti tsooniturniirilt edasipääsejad
------------------------------------

1993. aastal Balti tsooniturniiril esikohta jaganud suurmeister Lembit Oll (Eesti) ja rahvusvaheline meister Vidmantas Mališauskas (Leedu) kvalifitseerusid juulis 1993 Bielis peetud 74 osavõtjaga FIDE MM-võistluste tsoonidevahelisele turniirile.

Viited
------

1. ↑  Vilnius zt 1993. 365chess.com
**"Paranenud ravist hoolimata"** (originaali pealkiri *Parantunut hoidosta huolimatta – Päättömiä potilaskertomuksia*) on Mervi Marttila kirjutatud raamat kõikvõimalikest keeleapsakatest meditsiinilises suhtlemises. Raamat ilmus Soomes 2005. aastal kirjastuse Otava väljaandel.

Oma eessõnas ütleb autor, et ta on aastaid töötanud haigla osakonnasekretärina ja kirjutanud diktofonilindilt maha arstide dikteeritud juttu. Autor ei taha väita, et Soome arstid oleksid mingilgi määral ebakompetentsed, vaid et teinekord moodustuvad kiiruga loetud sõnadest absurdsed laused. Eessõna lõpus ütleb autor, et raamatus toodud ehedad sõnavääratused on naerutanud nii teda ennast kui ka tema kolleege.

Keeleapsakate näiteid
---------------------

* Jalad takistavad veel natukene käimist.
* Üldine seisund hea. Antud hetkel surnud.
* Räägib, et kõrvalestad võivad hommikul väga valulikud olla, kui need padjalt tõsta.
* Lisaks ütleb vasak silm, et ei näe korralikult.
* Teeme kliendist koopia ja anname kaasa.
* Parema kõrva kasutamine vasakul pool ei ole soovitatav.
* Täna hommikul läks patsient vetsu. Siis tekkis kummaline tunne, et on seal ka varem käinud.
* Kukkudes kaotas meelemärkuse põrandale.
* Palju pahkluid mõlemas jalas, rohkem aga vasakus.

Plagiaat
--------

Humoorikas teos on nii vaimukas, et aeg-ajalt esitatakse raamatu teksti plagiaadina – pärit olevana mujalt, lugejale lähemalt. Näiteks ringelevad eestikeelsena netis väljavõtted sellest raamatust väitega, et need keelepärlid on kogutud Eestist, näiteks pärinevana Ida-Viru arstide koostatud haiguslugudest.

Viited
------

1. ↑  Väljavõtteid haiguslugudest: Patsient paranes ravist hoolimata. Delfi/Kroonika, 05.09.2010.

Kirjandus
---------

* Mervi Marttila. "Paranenud ravist hoolimata – haigeid haiguslugusid", Kunst, 2008

Välislingid
-----------

* Paranenud ravist hoolimata
**Parameetriruum** (inglise keeles *parameter space*) on matemaatilise mudeli kõigi võimalike parameetrite kõigi võimalike väärtuste kõigi võimalike kombinatsioonide hulk. 

Parameetrite väärtuste määramispiirkonnad võivad moodustada pinna teljed ning mudeli väljundi võib visualiseerida nende telgede vahelise pinnana. Selle abil on võimalik illustreerida, kuidas parameetriruumi erinevad piirkonnad põhjustavad mudeli erinevat tüüpi käitumist. 

Kuna parameetrid on enamasti funktsiooni sisendiks, nimetatakse parameetriruumi ka funktsiooni domeeniks.

Parameetriruume kasutatakse eelkõige parameetritest sõltuvate tõenäosusjaotuste perekondade kirjeldamiseks. Üldiselt kasutatakse parameetriruumi mõistet teaduses eksperimentaalsete muutujate kirjeldamiseks.

Statistikas moodustab parameetriruum parameetrilise estimeerimise tausta.

Ajalugu
-------

Parameetriruumi mõiste võeti kasutusele, kui geomeetria vabastati kolmemõõtmelisest ruumist. Näiteks kolmemõõtmelisel keral on neli mõõdet: kolm kera keskpunkti ning nelja raadiuse jaoks. Julius Plücker näitas oma raamatus "Uus ruumigeomeetria" (*Neue Geometrie des Raumes*, 1849), et geomeetria ei põhine ainult punktidel kui põhielementidel. Ruumi elementidena võib kasutada ka sirgeid, tasandeid ja kerasid. Geomeetrias võib kasutada ükskõik millise positiivse täisarvu mõõtmeid, mille arv sõltub üksnes elemendi määratlemiseks vajalike parameetrite arvust. Enamate mõõdete kasutamist illustreerivad Plückeri koordinaadid. Dirk Struiki meelest on Plückeri sirgete geomeetriat kolmemõõtmilises ruumis võimalik vaadelda neljamõõtmelises ruumis ning Felix Kleini neljamõõtmelist geomeetriat viiemõõtmelises ruumis.

Viited
------

1. ↑  Struik, Dirk 1967. *A Concise History of Mathematics*, 3rd ed. p. 165, 168, Dover Books
Luiz Henrique Mandetta (2019)
**Luiz Henrique Mandetta** (sündinud 30. novembril 1964 Campo Grandes) on Brasiilia arst-ortopeed ja poliitik. Ta oli 1. jaanuarist 2019 kuni 16. aprillini 2020 Brasiilia tervishoiuminister.

Ta lõpetas Rio de Janeiros oleva Gama Filho Ülikooli arstina, seejärel spetsialiseerus ta ortopeediale Mato Grosso do Suli Föderaalülikoolis.

Aastal 2010 valiti ta Brasiilia parlamendi alamkotta.

20. novembril 2018 kinnitas Mandetta tervishoiuministri ametikohale valitud president Jair Bolsonaro (ametisse asus ta 1. jaanuaril 2019). Rikkumiste süüdistuste kohta, kui ta oli Campo Grande tervishoiuminister, kinnitas Mandetta nädal enne kinnitust, et oli Bolsonaroga juhtumi üksikasjadest rääkinud. Tema sõnul ütles valitud president, et ainult kaebus pole põhjus tema kandidatuuri tõkestamiseks. 

Mandetta on 2020. aastal saanud laialdast tähelepanu seoses sellega, et ta käsitles Brasiilias koroonapandeemiat 2019–2020. Terviseminister on president Bolsonaroga mitmel korral vaielnud; Kui Mandetta on COVID-19 leviku tõkestamiseks kaitsnud sotsiaalseid distantseerimismeetmeid, siis Bolsonaro on selliste meetmete vastane ja kritiseerinud osariikide kubernere, kes rakendasid oma osariikides distantseerimismeetmeid

Mandetta teatas 16. aprillil 2020, et Jair Bolsonaro vallandas ta töölt. Mandetta järeltulijaks tervishoiuministrina sai onkoloog Nelson Teich.

Isiklikku
---------

Mandetta on vabamüürlane.
**Mateeria** (mõnikord ka: *aine*) mõistet on filosoofias traditsiooniliselt kasutatud Aristotelese mõistes. 

Aristoteles nimetab mateeriaks materjali, millest mingi substants koosneb. Substantsi mateeria võib ka ise olla mingi substants, näiteks maja mateeria on tellised. Mateeriat ei oma mitte kõik substantsid, vaid üksnes hülemorfsed substantsid. Elementide mateeria on algmateeria, mida aktuaalsena olemas ei ole. Mateeriale vastandub vorm, mis substantsi organiseerib ja korrastab.

Uusaja filosoofias hakati mateeriat samastama ainega füüsikalises mõttes ning aine omadusi peeti sageli pelgalt mõistuse abil tunnetatavateks. Kui füüsikas hakati tegema uusi avastusi aine ehituse kohta, siis senised ettekujutused ainest muutusid ning tekkisid vastuolud teadusliku ja filosoofilise aine- ehk mateeriamõiste vahel. Mateeria mõiste uurimine jäi põhiliselt füüsikafilosoofia tegevusalaks. Tänapäeva füüsikas eristatakse mateeria eksisteerimise põhivormidena ainet ja välja.

Dialektilises materialismis on mateeriale omistatud iseliikumine, millega on muudetud traditsioonilist arusaama, et mateeria on passiivne. Mateeriat on sealjuures mõistetud objektiivse reaalsusena, mis on inimesele antud meelte kaudu. Sellisena on mateeria vastandatav teadvusele.

Viited
------

1. ↑  "3.6. AINE JA VÄLI". Originaali arhiivikoopia seisuga 23. aprill 2021.

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Tsitaadid Vikitsitaatides: **Mateeria**
 |

* Form vs. Matter. Stanford Encyclopedia of Philosophy
***Garage punk*** ('garaažipunk') on *punk rock*'i alamstiil, mis on tihedalt seotud *garage rock*'iga.

Mõiste ei ole täpselt määratletud. Sageli arvatakse *garage punk*'i alla garaažibändid, mille muusikat annavad välja sõltumatud plaadifirmad või mille muusikat antakse välja väljaspool firmasid, ning mis mängivad muusikaliselt algeliselt ja viletsalt *punk rock*'i ja *rock'n'roll*'i segu. Selles mõttes on *garage punk*'i alged vastandkultuurse muusikalise liikumisena 1960. aastate *garage rock*'is ja 1970. aastate lõpu ja 1980. aastate alguse *punk rock*'is ja *new wave*'is.

1980. aastate lõpus ja 1990. aastatel tekkis *indie rock*'i *underground*'is *punk rock*'i taaselustav uus stiil, mida nimetataksegi *garage punk*'iks. *Garage punk* on olnud tihedalt seotud *garage rock*'i taaselustamisega, kuid *garage punk*-ansambleid on lisaks 1960. aastate *garage rock*-ansamblitele, mida arvatakse tihti *protopunk*'i alla, (The Sonics, The Monks) mõjutanud ka 1970. aastate alguse *protopunk*-ansamblitest (The Stooges, MC5, New York Dolls), toorest *hardcore punk*'ist, briti *pub rock*'ist, *power pop*'ist ja varajasest *new wave*'ist. Paljud *garage punk*-ansamblid on tugevalt mõjutatud ka 1950. aastate ja 1960. aastate alguse *rhythm and blues*'ist ja primitiivsest *rock'n'roll*'ist, mis on samuti aidanud eristada seda stiili teistest *punk rock*'i stiilidest. Mõned ansamblid (näiteks The Mummies, Phantom Surfers ja The Bomboras) olid mõjutatud ka instrumentaalsest *surf rock*'ist.

*Garage punk* ei püüdnud niivõrd kopeerida 1960. aastate saundi ja ilmet kui mängida pretensioonitut ja metsikut kolmeduurilist *punk rock*'i. Teatud hoiak ja primitiivne odavuse esteetika olid stiili arengus palju olulisemad kui kergesti meeldejäävad meloodiad ja modide stiilis kirevad rõivad. See suhtumine peegeldus ka muusikas: saund oli primitiivne, määrdunud, toores, räpakas, seksikas, ähvardav, kärarikas ja lausa inetu.

Esimeste *garage punk*'i ansamblite seas olid DMZ, The Dwarves, The Stomachmouths, Thee Mighty Caesars, Poison 13, Pussy Galore, The Gories, The Devil Dogs, Supercharger, The Mummies, The Makers, Teengenerate, The New Bomb Turks ja The Oblivians.

Eesti ansamblitest on selle stiili alla arvatud Les Diamants.

*Garage punk*'i ansamblite loend
--------------------------------

* Black Lips
* Boss Hog
* Cheater Slicks
* Billy Childish
* The Devil Dogs
* Les Diamants
* DMZ
* The Drags
* The Dwarves
* The Gories
* Guitar Wolf
* Thee Headcoats
* The Hives
* The Hunches
* Lost Sounds
* The Makers
* Thee Mighty Caesars
* The Mummies
* New Bomb Turks
* Oblivians
* Poison 13
* Pussy Galore
* Reatards
* The Reigning Sound
* The Rip Offs
* Les Sexareenos
* The Stomachmouths
* Supercharger
* The Supersuckers
* Teengenerate
* The Trashwomen
Luiz Felipe 2016. aastal Santos särgis
**Luiz Felipe do Nascimento dos Santos** (enam tuntud lihtsalt kui **Luiz Felipe**; sündinud 9. septembril 1993 Tubarãos) on Brasiilia jalgpallur, kes mängib keskkaitsjana Brasiilia kõrgliiga klubis Santos.

Ta alustas klubikarjääri Caxiases, millega liitus 2011. aastal. 2012. aastal debüteeris ta klubi põhimeeskonnas Brasiilia tugevuselt kolmandas liigas. 2014. aastal mängis ta laenul sama liiga klubis Duque de Caxias ja Paraná osariigi meistrisarja teise divisjoni klubis Cascavel.

2015. aastal liitus ta Brasiilia esiliiga klubiga Paraná. 2016. aasta veebruaris siirdus ta Santosesse, kellega sõlmis nelja-aastase lepingu. 22. juunil 2016 lõi ta mängus Fluminense vastu oma esimese värava Brasiilia kõrgliigas. 2017. aasta oktoobris pikendas ta lepingu Santosega 2022. aastani.

Saavutused
----------

Santos
* Campeonato Paulista: 2016

Viited
------

1. ↑  "João Paulo e Luiz Felipe renovam com o Santos FC". Santos FC. 10.10.2017. Vaadatud 5.6.2019
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib planeedi Jupiter kuust. Kreeka mütoloogilise tegelase kohta vaata artiklit Ganymedes; muude tähenduste kohta artiklit Ganymedes (täpsustus).* |

---

**Ganymedes** on üks planeedi Jupiter kuudest. Tegemist on suurima kuuga Päikesesüsteemis. Ganymedese läbimõõt (umbes 5268 km) on suurem kui Merkuuril, kuid tema mass on Merkuuri omast ligikaudu poole väiksem. 

Ganymedese avastas 1610. aastal Galileo Galilei ja sellele pani nime Simon Marius.

See on teadaolevalt ainuke magnetväljaga kuu siinses Päikesesüsteemis. Selle elektromagnetvälja on uurinud kosmosesond Juno.

Ganymedesel on selgelt eristuv tuum. Arvatakse, et sügaval jäise pealispinna all võib leiduda ka vedel ookean, mis võiks olla sobilik eluks.

Viited
------

1. 1 2  "NASA avalikustas Ganymedese tontliku magnetvälja heli" ERR Novaator, 21. detsember 2021

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Ganymedes** |

Jupiteri kaaslased

Metis •  Adrastea • Amalthea • Thebe •  Io • Europa • Ganymedes • Kallisto • Themisto  •  Leda • Himalia • Lysitheia • Elara • S/2000 J 11 • Carpo • S/2003 J 12 • Euporie • S/2003 J 3 • S/2003 J 18 • S/2011 J 1 • S/2010 J 2 • Thelxinoe • Euanthe • Helike • Orthosie • Iocaste • S/2003 J 16 • Praxidike • Harpalyke • Mneme • Hermippe • Thyone • Ananke • Herse • Aitne • Kale • Taygete • S/2003 J 19 • Chaldene • S/2003 J 15 • S/2003 J 10 • S/2003 J 23 • Erinome • Aoede • Kallichore • Kalyke • Carme • Callirrhoe • Eurydome • S/2011 J 2 • Pasithee • S/2010 J 1 • Kore • Cyllene • Eukelade • S/2003 J 4 • Pasiphaë • Hegemone  • Arche • Isonoe • S/2003 J 9 • S/2003 J 5 •  Sinope • Sponde • Autonoe • Megaclite • S/2003 J 2
**Luiza Pesjak** (12. juuni 1828 Ljubljana – 31. märts 1898 Ljubljana) oli sloveeni päritolu Austria-Ungari kirjanik ja tõlkija.

Elulugu
-------

Luiza Pesjak (sünd. Aloizija Crobath) sündis 12. juunil 1828 Austria-Ungari aladel Ljubljanas (tänapäeva Sloveenia). Tema isaks oli advokaat Blaž Crobath. Nooruses veetis ta suure osa ajast teatris käies, oopereid kuulates ja lugedes.

Aastal 1842 avaldas ta luulekogu Dem wohlgeborenen Fräulein Aloisia Crobath. Nagu tema ülejäänud teosed, nii oli ka see saksakeelne, kuna ta ei osanud sloveeni keelt. Aastal 1844 järgnes sellele sonettide kogu *An eine junge Dichterin*.

Luiza abiellus 3. oktoobril 1848 ettevõtja Simon Pesjakiga. Neil sündis viis tütart: Helena, Louise, Mary, Ida ja Emma- Peres olid kasutusel saksa ja prantsuse keel.

Aastal 1860 õppis Luiza selgeks sloveeni keele ja asus edaspidi selles kirjutama. Ta oli esimene naine, kes avaldas sloveenikeelse raamatu, milleks oli *Beatin dnevnik*. Edaspidi tegeles ta ka teiste luuletuste sloveeni keelde tõlkimisega. Tema romaan ilmus aastal 1887. Aastal 1672 valmis Luizal sloveenikeelne ooperilbreto *Gorenjski slavček*.

Aastal 1897 sai ta Podbrezjes viibides rabanduse. Järgmise aasta märtsis ta suri.

Teosed
------

### Proosa

* *Očetova ljubezen* (1864)
* *Dragotin* (1864)
* *Rahela* (1870)
* *Iz mojega detinstva* (autobiograafia, 1886)
* *Beatin Dnevnik* (1887)

### Dramaturgia

* *Svitoslav zajček* (1865)
* *Slovenija Vodniku* (1866)
* *Na Koprivniku* (1872)
* *Gorenjski slavček* (ooperilibreto, 1872)

Viited
------

1. ↑  Dr. Constant v. Wurzbach Pesjak, Luise // Biographisches Lexikon des Kaiserthums Oesterreich: enthaltend die Lebensskizzen der denkwürdigen Personen, welche seit 1750 in den österreichischen Kronländern geboren wurden oder darin gelebt und gewirkt haben — Wien: 1856. — Vol. 22. — lk. 49
2. ↑  Slovenska akademija znanosti. "Pesjakova, Luiza (1828–1898)". Slovenska biografija
3. ↑  Tonra, Justin. "Distant Reading Recommends: Beatin dnevnik (Beata's Diary) by Luiza Pesjak. – Distant Reading for European Literary History"
4. ↑  Kotnik, Vlado (2016). *Opera as Anthropology: Anthropologists in Lyrical Settings.* Cambridge Scholars Publishing. lk. 271. ISBN 978-1-4438-9757-0.
5. ↑  Petrović, J. (2018). *Women's Authorship in Interwar Yugoslavia: The Politics of Love and Struggle.* Springer International Publishing. lk. 117. ISBN 978-3-030-00142-1. Retrieved 2020-07-06.