recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Bioaktiivsus** ehk **bioloogiline aktiivsus** on loodusteadustes (nt mullateaduses, biokeemias, molekulaarbioloogias, toitumisteaduses ja farmakokineetikas) kasutatav termin, mis viitab aine/ materjali spetsiifilisele toimele või organismide rakkudes toimuvate protsesside tulemile. Bioaktiivsuse mõiste täpne tähendus võib teadusharuti veidi erineda.

Bioaktiivsus jagatakse üldjoontes: 

1. *in vivo* bioaktiivsuseks
2. *in vitro* bioaktiivsuseks

Mõiste tähendus eri teadusharudes
---------------------------------

### Mullateadus

Mullateaduses mõistetakse bioaktiivsusena mullaelustikus aset leidvaid bioloogilisi protsesse, samuti muldadesse lisatavate ainete toimet mullale ning seal elavatele organismidele. 

### Biokeemia

Bioaktiivsus näitab biokeemias (ja sellega tihedalt seotud teadusharudes) bioaktiivse ühendi on regulatoorset efekti metaboolsetele protsessidele.

### Meditsiin

Meditsiinis käsitletakse bioaktiivsusena bioloogilise materjali (nt ensüümide, hormoonide, vitamiinide), ravimi või vaktsiini võimet kutsuda teatud tingimustel esile muutusi koes või elundis; nende võimet katalüüsida teatud protsesse jmt.

### Farmakoloogia

Farmakoloogias mõeldakse bioloogilise ehk farmakoloogilise aktiivsuse all ravimi kui kompleksse keemilise ühendi toimeainete mõju elusorganismile. Ravimite toime ja mõju võivad olla nii soovitud, neutraalsed, antagonistlikud kui ka soovimatud (nt kui ravimid kutsuvad esile kõrvaltoimeid või mürgistust).

Viited
------

1. ↑  *Inimorganismi biomolekulid ja nende meditsiiniliselt olulisemad ülesanded Inimorganismi metabolism, selle häired ja haigused*. Mihkel Zilmer, Ello Karelson,Tiiu Vihalemm, Aune Rehema, Kersti Zilmer, peatükk 10, lk 138, Biokeemia Instituut, Tartu Ülikool, 2010, ISBN 978-9985-2-1540-1
2. ↑  Tõlkijad Katrin Rehemaa, Sirje Ootsing, Laine Trapido. *Meditsiinisõnastik*, ISBN 9985-829-55-7
**Euroopa Liidu Küberturvalisuse Amet (ENISA)** ehk Euroopa Liidu Võrgu- ja Infoturbeamet on Euroopa Liidu keskne küberturbe asutus. 

ENISA on küberjulgeoleku eksperdikeskus Euroopas. ENISA aitab Euroopa Liidu liikmesriikidel ja kesksetel infoturbe probleeme ennetada, tuvastada ja lahendada. ENISA osaleb Euroopa küberpoliitika ja -strateegia kujundamises, küberturbega seotud õigusloomes ning küberriskide ennetuses ja halduses. ENISA korraldab riikidevahelisi kriisiõppusi, koostab aruandeid ja uuringuid küberjulgeolekuga seotud teemadel ning koordineerib üldist liikmesriikide vahelist infoturbe-alast koostööd.

ENISA kontorid asuvad Kreekas Ateenas ja Irákleios. Plaanis on avada ka ENISA püsiv esindus Belgias Brüsselis.

ENISA tegevjuht alates 16. oktoobrist 2019 on eestlane Juhan Lepassaar.

Vaata ka
--------

* CERT-EU

Viited
------

1. ↑  "Euroopa Liidu Küberturvalisuse Amet (ENISA)". *Euroopa Liidu ametlik veebisait*. Vaadatud 7. jaanuar 2022.
2. ↑  Euroopa Komisjon (23. juuni 2021). "Establishment of a local office presence of ENISA in Brussels, Belgium". *Euroopa Komisjoni veebileht*. Vaadatud 7. jaanuar 2022.
3. ↑  Mait Ots, ERR (16. juuli 2019). "Lepassaar sai Euroopa Liidu küberjulgeoleku ameti juhiks". *ERR*. Vaadatud 7. jaanuar 2022.
4. ↑  RIA (31. juuli 2019). "Juhan Lepassaar: küberpotis oleme kõik koos". *RIA veebileht*. Vaadatud 7. jaanuar 2022.

Välislingid
-----------

* ENISA koduleht
* ENISA leht inglisekeelses Wikipedias *European Union Agency for Cybersecurity*
**Team EnVyus**, tuntud kui **Team Envy** (lühend **nV**) on Ameerika eSpordi võistkond. Võistkond loodi 2007. aastal arvutimängu "Call of Duty" mängijate poolt. Hiljem on EnVyUS tuntust kogunud Counter-Strike: Global Offensive'i meeskonnana.

Ajalugu
-------

1. veebruaril 2015 lahkusid prantsuse meeskonnast LLDC mängijad (Happy, KioShiMa, NBK, SmithZz ja Shox) ja ühinesid võistkonna EnVvUsiga, mis enne seda oli tuntud ainult "Call of Duty" meeskonnana.
Kui võideti "MLG X-Games Aspeni" kutse, sai võistkond palgata uusi töötajaid.

EnVyUs osales ka "Inferno Online Pantamera Challenge'i" võistlusel, kus saavutati kolmas koht, kui kaotati Fnaticule 2-1. 2015. aastal osalesid nad Poolas toimunud "ESL One Katowice" võistlusel. Alagrupis nad said esimese koha. Veerandfinaalis olid nende vastasteks meeskond Natus Vincere, keda nad võitsid. Veerandfinaali skoor jäi 16-12, 14-16 ja 16-3. Pärast Navi võitmist oli nende järgmine vastane Ninjas in Pyjamas. Nad kaotasid 0-2 (kaks mängu). EnVyUs lahkus Poolast neljanda kohaga.
Pärast Poolas kaotamist ei läinud kaua, kui EnVyUs sai uuesti võidu maitset tunda. Nad võitsid turniiri "Gfinity Spring Master 1" ja "StarLadder Starseries 12 Lan" turniiri finaali. Mõlemal turniiril võitis EnVyUs meeskonda Nip viiest parim järgi 3-1 ja 3-0.

EnVyUs ei suutnud esinelikusse saada esimest korda 2015. aastal. EnVyUS sai viienda-kuuenda koha "Gfinity Masters Spring 2" ja "Fragbite Masters Season" 4 võistlustel.

Teisel juulil peale kahte halba kohta: viies-kuues koht "ESL ESEA Season 1" ja neljas koht "ESWC 2015" ajasid meeskonna sisesetülid EnVyUse juhtkonna mängijaid välja vahetama. EnVyUs vahetas oma staarid Shox ja SmithZz meeskonna Titani mängijate KennyS ja apEX vastu. Algul arvas Counter-Strike'i kogukond üldiselt, et uus EnVyUsi uus koosseis on halvem kui algne, kuid EnVyUse üllatav võit "IEM Gamescom" võistlusel lükkas selle arvamuse ümber. "ESL One: Colongne 2015" turniiril, tulid nad alagrupis esimeseks ja pääsesid finaali. Finaali jõudmise käigus nad alistasid meeskonnad Natus Vincere ja TSM. Finaalis kaotasid nad `Fnaticule (0-2).

Meeskond
--------

* Happy (Vincent Cervoni)
* NBK (Nathan Schmitt)
* kennyS (Kenny Schrub)
* apEX (Dan Madesclaire)
* DEVIL (Timothée Démolon)
* enkay J (Niclas Krumhorn)

Töötajad
--------

Asutaja – Mike Rufail
Mänedžer – Jordan Savelli

Välislingid
-----------

* Team EnVyUS – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
**Euroopa Kohtu kohtujuristid** (inglise keeles *Advocates General*) on 11 kohtuametnikku, kes tegutsevad Euroopa Kohtus 28 kohtuniku kõrval.

Nagu Euroopa Kohtu kohtunikud, määratakse ka kohtujuristid ametisse liikmesriikide valitsuste kokkuleppel kuueaastaseks ametiajaks, mida võidakse pikendada. Kohtujuristid assisteerivad menetluse käigus kohtunikke, kuid ei osale otsuste langetamisel, nii nagu nad ei hääleta ka kohtupresidendi valimisel.

Iga kohtuasja menetleb üks kohtunik (ettekandja-kohtunik) ja kohtujurist. Avalikul istungil küsitlevad kohtujuristid osapooli koos kohtunikega. Kui kohtu üldkoosolekul peetakse vajalikuks kohtujuristi ettepanekut, esitab kohtujurist selle mõne nädala jooksul pärast istungit. Kohtujuristide ülesanne on esitada kohtuasjade kohta sõltumatud ja erapooletud arvamused. Erinevalt kohtuotsustest on kohtujuristide ettepanekud ühe autori töö ning selle tulemusena üldiselt kergemini loetavad ja üksikasjalikumad. Ettepanekud ei ole kohtule siduvad, kuid enamasti neid siiski järgitakse.

2016. aastal tehtud uuringu järgi langetas Euroopa Kohus 67% juhtudest otsuse, mis langes ühte kohtujuristi ettepanekuga.

Mitmed Euroopa Kohtu kohtunikud on varem töötanud samas kohtujuristina. Erinevalt Euroopa Kohtust Üldkohtus kohtujuriste ei ole.

Viited
------

1. ↑  Euroopa Kohus: Üldkirjeldus Euroopa Liidu Kohtu kodulehel (vaadatud 04.05.2018)
2. 1 2 3  Euroopa Liidu Kohtu koduleht (vaadatud 04.05.2018)
3. ↑  Craig, Paul; de Búrca, Gráinne (2011). EU Law, Text, Cases and Materials (5th ed.). Oxford, New York: Oxford University Press. ISBN 0-19-957699-8, lk 70
4. ↑  Carlos Arrebola, Ana Julia Mauricio, Héctor Jiménez Portilla, An Econometric Analysis of the Influence of the Advocate General on the Court of Justice of the European Union (January 12, 2016). Cambridge Journal of Comparative and International Law, Vol. 5, No. 1; University of Cambridge Faculty of Law Research Paper No. 3/2016
5. ↑  Euroopa Kohtu liikmed Euroopa Liidu Kohtu kodulehel (vaadatud 04.05.2018)
**Teaduslik publikatsioon** ehk **teaduspublikatsioon** (inglise *scientific publication*) on elektrooniliselt või trükis avaldatud teadustekst. Eelkõige kuuluvad nende hulka teadusartiklid ja monograafiad.

Teadusteksti iseärasuseks on peale autori või autorite äramärkimise ka kõigi selles esitatud väidete päritolu selge väljendamine ja põhjendamine teaduslike meetoditega.

Teaduspublikatsioonid on enamasti teadusvaldkondades teadlaste teadustöö väljundiks. 

Teaduspublikatsioone avaldavad peamiselt teaduskirjastused kas monograafia, teaduskogumiku või teadusajakirja artikli, väitekirja või preprindina.

Eestis kasutatakse teaduspublikatsioonidega seoses teadusajakirjade puhul Eesti Teadusinfosüsteemi (ETIS) publikatsioonide klassifikaatorit ning teaduskirjastuste puhul ETISe tunnustatud kirjastuste loetelu.

Vaata ka
--------

* Bibliomeetria
* Eesti Teadusinfosüsteem
* H-indeks
* Mõjutegur
* Teaduste klassifikatsioon

Välislingid
-----------

* Eesti Teadusinfosüsteemi (ETIS) publikatsioonide klassifikaator
* ETISe tunnustatud kirjastuste loetelu
**Euroopa Liidu Liikmesriikide Välispiiril Tehtava Operatiivkoostöö Juhtimise Euroopa Agentuur** (lühendatud kasutus **Frontex**; prantsuse keeles ***Front**ières **ex**térieures* (‘välispiirid’)) oli Euroopa Liidu Nõukogu 26. oktoobri 2004 määrusega (EÜ) 2007/2004 loodud Euroopa Liidu amet, mille ülesannete seas oli muu hulgas „Euroopa Liidu liikmesriikide välispiiri ühendatud juhtimise parandamine."

Frontexi tegevust laiendati Euroopa Parlamendi ja nõukogu 13. novembri 2019 määrusega (EL) 2019/1896, millega asutati Euroopa Piiri- ja Rannikuvalve Amet, et tagada välispiiridel Euroopa integreeritud piirihaldus eesmärgiga hallata piire tulemuslikult, järgides täiel määral põhiõigusi, ning tõhustada liidu tagasisaatmispoliitikat.

Viited
------

1. ↑  "Euroopa Parlamendi ja nõukogu 26. oktoobri 2004 määrus (EÜ) nr 2007/2004 Euroopa Liidu liikmesriikide välispiiril tehtava operatiivkoostöö juhtimise Euroopa agentuuri asutamise kohta". ELT. 26. oktoober 2006. Vaadatud 12.05.2018.
2. ↑  "Euroopa Parlamendi ja nõukogu 13. novembri 2019 määrus (EL) 2019/1896, mis käsitleb Euroopa piiri- ja rannikuvalvet". ELT. 13. november 2019. Vaadatud 2. jaanuaril 2020.

Välislingid
-----------

 Euroopa Liidu Liikmesriikide Välispiiril Tehtava Operatiivkoostöö Juhtimise Euroopa Agentuur – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Arheoloogiamälestise silt
Vähesäilinud vall ja siseõu
Siseõu
**Päälda maalinn** ehk **Päelda maalinn** asub Saare maakonnas Muhu saarel.

Linnuse madal ringvall, mis paikneb küla taga põllul, oli algselt 3 m lai ja üle meetri kõrge. Ovaalne linnuseõu on 70 m pikk ja 50 m lai, selle pindala on umbes 2800 m2.

Väliselt on praegu seda kohta raske linnuseks pidada. Umbes 80 cm kõrgune, pealt 7–8 m laiune vall eraldub vaevu ümbritsevast maapinnast. Läbimõõt põhja-lõuna suunas on 70 m, ristipidi 50 m, valli üldpikkus 191 m. Aastakümneid on linnuse sees ja ümber põldu haritud, mistõttu osa kultuurikihist on ilmselt hävinenud.

1983. aasta kaevamistel tehti ristlõige vallist. Linnuseõuele ulatunud kaevendis järgnes künnikihile hele liiv. Valli kohal tuli päevavalgele paeplaatidest laotud kuivmüür, mille laius jalamil ulatus 3 meetrini, säilinud kõrgus oli 75 cm. Valli õuepoolse varingu alt leiti umbes 70 cm laiune nõgine kiht. Siit saadi söestunud tukke, loomaluid ja mõned savinõukillud. Viimased sarnanevad meie ajaarvamise vahetuse paiku kasutusel olnud keraamikaga.

Vaata ka
--------

* Maalinn
* Eesti linnuste loend

Välislingid
-----------

 Päälda maalinn – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
* Päälda maalinn kultuurimälestiste riiklikus registris
Benjamin Verbič (2017)
**Benjamin Verbič** (sündinud 27. novembril 1993 Celjes) on Sloveenia jalgpallur, kes mängib vasaku äärepoolkaitsjana Kreeka kõrgliigaklubis PAE Panathinaikόs ja Sloveenia jalgpallikoondises.

Verbič alustas klubikarjääri 2011. aastal kodulinnaklubis NK Celje. Hooajal 2014–15 oli ta Sloveenia liigas 15 väravaga paremuselt teine väravakütt ning ta valiti liiga hooaja parimaks mängijaks.

2015. aasta aprillis sõlmis ta nelja aasta pikkuse lepingu Taani kõrgliigaklubiga København. Hooaegadel 2015–16 ja 2016–17 tuli ta klubiga nii Taani meistriks kui võitis ka karika.

2017. aasta detsembris sõlmis ta viie aasta pikkuse lepingu Ukraina kõrgliigaklubiga Kiievi Dinamo. Hooajal 2020/21 tuli ta Dinamoga Ukraina meistriks. 2022. aasta esimeses pooles oli ta Dinamost laenul Poola kõrgliigaklubis Varssavi Legia.

2022. aasta juulis sõlmis ta kolmeaastase lepingu Panathinaikόsega.

Sloveenia jalgpallikoondises tegi ta debüüdi 30. märtsil 2015 sõprusmängus Katari vastu. Esimese värava koondise särgis lõi ta 11. novembril 2016 MM-i valikmängus Malta vastu.

Saavutused
----------

København
* Superligaen: 2015–16, 2016–17
* Taani karikas: 2015–16, 2016–17

Kiievi Dinamo
* Ukraina Premjer-Liga: 2020–21
* Ukraina karikas: 2019–20, 2020–21
* Ukraina superkarikas: 2018, 2019, 2020

Viited
------

1. ↑  "F.C. København henter Benjamin Verbic". FC Copenhagen. 27.4.2015. Vaadatud 30.11.2018
2. ↑  "Zdaj je uradno, Ukrajinci odšteli milijone za slovenskega reprezentanta". Siol. 23.12.2017. Vaadatud 30.11.2018
3. ↑  "Στον Παναθηναϊκό ο Βέρμπιτς". Panathinaikos F.C. 29. juuli 2022. Originaali arhiivikoopia seisuga 29. juuli 2022. Vaadatud 29. juulil 2022.
Moodswinger
**Yuri Landman** (sündinud 1. veebruaril 1973) on Hollandi avangardistlik helilooja, laulja, instrumentalist, publitsist, muusikaõpetaja ja pillimeister.

Elulugu
-------

Yuri Landman on Hollandist pärit muusik ja keelpillide ehitaja, kes on valmistanud eksperimentaalseid elektrilisi keelpille. Tema valmistatud keelpilli kõla meenutab nii kirikukellade kui ka hiina gongide heli. 
Landmani loomingut on määratletud mõistetega mikrotonaalsus, eksperimentaalmuusika, ebatraditsioonilised muusikainstrumendid.

Ta on teinud koostööd Einstürzende Neubauten, Liarsi, Sonic Youthi, Blood Red Shoesi, The Dodosi, Half Japanese'i, Enoni, Lou Barlow', dEUSi, Kaki Kingi, Rhys Chathami, Philippe Petit', HEALTHi, Liam Finni, The Veilsi ja Micachu And The Shapesiga.

1990. aastatel mängis ta ansamblites Zoppo ja Avec-A. 2006. aastal alustas ta soolokarjääri ja mängis 2012. aastal ansamblites Yuri Landman Ensemble ja Bismuth. Aastal 2018 lõi ta mikrotoonidega diagrammide sarja.

Järgmistel organisatsioonidel on Landmani muusikariistade kogud: MIM (Phoenix), WORM, Muziekgebouw aan 't IJ, Extrapool (Nijmegen), De Toonzaal (Den Bosch), Flipside (Eindhoven), Can Vicente del Amo (Ibiza), Museum of Transitory Art, (Ljubljana), Radiona (Zagreb), St James Cavalier (Malta), Sonoscopia (Porto), Liebig 12 (Berliin), Acud Macht Neu (Berliin), TAMK (Tampere), Conservatoire TPM (Toulon) ja Maajaam (Otepää).

Albumid
-------

* *Chi pratica lo impare zoppicare* LP (1998)
* *Nontonnen* promo 7" (1998)
* *Double the fun* splitt 7" (1999)
* *Belgian Style Pop* CD (1999)
* *Vivre dans l’aisance* CD (2004)
* *Yuri Landman Ensemble feat. Jad Fair & Philippe Petit - That's Right, Go Cats* (LP/CD 2012, Siluh Records/Thick Syrup Records)
* *Bismuth - s/t* (LP 2014, Geertruida Records)

Bibliograafia
-------------

* *Je Mag Alles met me Doen* (1997)
* *Het Verdiende loon* (1998)
* *Nice Noise* Yuri Landman & Bart Hopkin, (Experimental Musical Instruments, 2012)
	+ Sound Art - prof. Holger Schulze & prof. Sanne van Krogt, 2020, Bloomsbury Publishing, ISBN 9781501338809 Pickups and Strings, p460-470

### Esseesid

* 3rd Bridge Helix, 2009
* The Seven Plus Five Pattern, Soundest #1, Oct 2018
* From Rusollo till Present , 2019

Viited
------

1. ↑  "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 18. juuni 2018. Vaadatud 20. juunil 2018.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
2. ↑

Välislingid
-----------

* www.hypercustom.nl

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Yuri Landman** |
**Aleksei Nikolajevitš Leontjev** (vene keeles Леонтьев Алексей Николаевич; 5. veebruar 1903, Moskva – 21. jaanuar 1979, Moskva) oli Nõukogude arengupsühholoog, tegevusteooria rajaja, kes tegeles teadvuse ja tegevuse teemadega.

Elukäik
-------

1924 – lõpetas M. V. Lomonossovi nimelise Moskva Riikliku Ülikooli.

1931 – asus tööle Harkivis, Ukraina Psühhoneuroloogia Akadeemias (kuni 1932. aastani Ukraina Psühhoneuroloogia Instituut) psühholoogiaosakonna juhatajana

1933–1938 – Harkivi Pedagoogilise Instituudi kateedri juhataja

1941 – Moskva Riikliku Ülikooli professor

1951 – Moskva Riikliku Ülikooli filosoofia teaduskonna psühholoogia kateedri juhataja

1966 – asutas Moskva Riiklikus Ülikoolis psühholoogia teaduskonna ja töötas seal kuni surmani 1979 (suri südameataki tagajärjel).

Teadustegevus
-------------

Oli Lev Võgotski õpilane, aastatel 1924–1930 tegi koostööd Võgotski ja Aleksandr Luriaga. Leontjevi varasem teadustöö toimus Võgotski kultuurilis-ajaloolise programmi raames ja keskendus kultuurilise vahendamise fenomeni uurimisele. Selle perioodi esinduslik uurimus oli laste ja täiskasvanute mälu kohta "The development of higher forms of memory", 1931.

Leontjevi isiklik uurimisvaldkond oli tegevuse põhjalik psühholoogiline analüüs. Tegevusteooria süstemaatiline areng algas 1930. aastatel Harkivi psühholoogide grupis, mida juhtis Leontjev ja kuhu kuulusid veel Zaporozhets, Gal'perin, Zinchenko, Bozhovich, Asnin, Lukov jt. Hiljem, kui Leontjev suundus Moskva Riiklikku Ülikooli, kujunes tegevusteooria Nõukogude Liidu sõjajärgse perioodi juhtivaks psühholoogiliseks doktriiniks.

Leontjevi aktiivsel osavõtul toimus mitmeid psühholoogilisi arutelusid, kus ta lõi lahku seisukohast, et psüühika kujuneb peamiselt väliste faktorite mõjul.

Kriitikud märgivad fakti, et Leontjev oli Nõukogude psühholoogia ideoloogia üks kõige järjekindlamaid pooldajaid. Kõiki tema töid, nende hulgas raamatut "Tegevus, teadvus, isiksus" (1975), läbis tees "Kaasajal täidab psühholoogia ideoloogilist funktsiooni ja teenib klassi huve, sellega on võimatu mitte arvestada".

Tsitaat Leontjevi kohta
-----------------------


|  |
| --- |
| „Kui poliitiline "obrok" tema tekstidest välja visata (ja ilma selleta poleks tööd ilmselt ilmavalgust näinud), on loomade ja inimese psüühika arengut suurepäraselt käsitlenud Aleksei Leontjev. Välise tegevuse põhimõttelise ehituse ülekandumine interiorisatsioonimehhanismi kaudu sisepsühholoogiliseks ning psüühika eesmärgipäraseks ja abstraktseks muutumine on selles arengus võtmeküsimused." |
| –  |

Viited
------

1. ↑  [Bachmann, T. Maruste, R. (2003). "Psühholoogia alused". Tallinn: Ilo, lk 40]
Jaan Kriisa
**Jaan Kriisa** (31. detsember 1882 Ulila vald, Tartumaa – 8. august 1942 Sosva laager, Sverdlovski oblast) oli Eesti advokaat, omavalitsustegelane ja poliitik.

Kriisa lõpetas 1911. aastal Tartu Ülikooli õigusteaduskonna ning kuulus Eesti Üliõpilaste Seltsi (*coetus* 1906 II). Ta töötas advokaadina Pärnus, Tartus ja Valgas. Oli Valgas tegutsenud Säde teatri esimees ja pidas 1917. aastal abilinnapea ametit. 

Jaan Kriisa oli 1917–1918 ja 1919 Tartu linnapea. Vahepealse Saksa okupatsiooni ajal oli linnapeaks Egmont Brock.

Eesti Rahvaerakonna liikmena kuulus Kriisa I Riigikogu koosseisu. Ta astus ametist tagasi 7. jaanuaril 1921 ning tema asemel läks Riigikokku Johannes Semm. Selle aja jooksul oli ta kuulunud ka Jaan Tõnissoni esimese (18. novembrist 1919 – 28. juulini 1920) ja teise valitsuse (30. juulist 1920 – 26. oktoobrini 1920) koosseisu toitlusministrina.

Jaan Kriisa arreteeriti NKVD poolt 14. juunil 1941 ja ta suri vangilaagris 8. augustil 1942.

Välislingid
-----------

* Jüri Saar: "Kunagise linnapea kulduur jõudis muuseumi" Tartu Postimees, 26. juuli 1999


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**Heinrich Luht** | **Tartu linnapea**26. oktoober 1917 – veebruar 1918 | Järgnev**Egmont Brock** |
| Eelnev**Egmont Brock** | **Tartu linnapea**6. juuni 1919 – november 1919 | Järgnev**Ants Simm** |
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib majandusteadlasest; pankuri kohta loe artiklist August Pakosta.* |

---

**Eerik-August Pakosta** (26. oktoober 1931 Tartu – 8. november 2020) oli eesti majandusteadlane.

Elulugu
-------

Eerik-August Pakosta oli pangadirektori poeg.

Lõpetas 1949 Tartu 1. Keskkooli, 1954 Eesti Põllumajanduse Akadeemia agronoomiateaduskonna aianduse erialal, aastast 1965 EPA kaugõppeaspirant, majanduskandidaat (1975, Tartu Riiklik Ülikool), väitekiri "Köögivilja tootmise majanduslikud alused Eesti NSV-s". 

1954–1957 töötas Vasalemma, Viljandi ja Tallinna MTJ-ides, oli 1957–1960 Kose rajoonis kolhoosiesimees, aastast 1963 Eesti NSV Ministrite Nõukogu vanemkontrolör, Ministrite Nõukogu esimehe asetäitja ja abi, 1965–1977 Eesti NSV MN Asjadevalitsuse põllumajandus- ja varumisosakonna juhataja asetäitja, 1977–1980 Eesti NSV Rahvakontrolli Komitee põllumajandusosakonna juhataja, 1980–1990 Eesti Maaviljeluse Instituudi teadusdirektor, 1990–1993 taimekasvatuse uurimiskeskuse katsetööde grupijuht. Maaviljeluse Instituudis tegeles katsemajandite töö juhtimisega.

Teadustöö
---------

Uurinud peamiselt köögiviljakasvatust ja selle majandusliku efektiivsuse tõstmist. Üle 20 teadustrükise.

Teoseid
-------

* Köögivilja tootmise ja realiseerimise struktuur ning hooajalisus. // Sotsialistlik Põllumajandus (1973) 8
* Опыт работы овощеводческих совхозов Эстонской ССР. // Картофель и овощи (1973) 12
* Структура производства и потребления овощей в Эстонской ССР и ее перспективное развитие. // Научн. тр. ЭСХА 85 (1974)
* Köögiviljakasvatuse kontsentreerimise majanduslikust efektiivsusest Eesti NSV-s. // Teaduse saavutusi ja eesrindlikke kogemusi põllumajanduses (1975) 7
* Toota köögivilja rohkem ja odavamalt. Tallinn, 1976

Viited
------

1. 1 2 3 4  Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide

Kirjandus
---------

* *Eesti teaduse biograafiline leksikon.* 3. köide: *N–Sap* TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013

 *Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.*
**Vangalased** (*Vangidae*) on Madagaskaril ja Komooridel levinud värvuliste sugukond.

Välimus
-------

Vangalased on väikesed ja keskmise suurusega värvulised, pikkusega 12–32 cm.

Nende keha on jässakas, sulestikus leidub valget, musta, pruuni ja halli. 

Vangalased eristuvad üksteisest suuresti noka kuju ja suuruse poolest ning sellest tulenevalt ka toiduotsimisviiside poolest – vangalased on ehe adaptiivse radiatsiooni näide. Paljudel liikidel on õgijate omaga sarnanev tugev konksja tipuga nokk. Eriti jäme nokk on suurnokk-vangal (*Euryceros prevostii*) (samas liigi *Falculea palliata* nokk on pikk ja kõver).

Eluviisid
---------

Vangalased elutsevad metsas või võsastikus, mitme liigi elupaik on Madagaskari lääneosa kuivades heitlehistes metsades.
Mõni liik asustab saare edelaosa astelvõsa. Kõik vangalased on paiksed.
Vangalased toituvad roomajatest, konnadest ja putukatest. Nad ehitavad puu otsa kausja pesa. Pesa ehitatakse okstest, puukoorest, juurtest ja lehtedest.

Kaitse
------

Mitmeid liike ohustab elupaikade kadu.

Süstemaatika
------------

Vangalaste sugulussidemed teiste värvuliste sugukondadega on ebaselged.
Neid on varem arvatud lähedasteks õgijalastele.

Viited
------

BirdLife

* Loomade elu, 6. kd, lk 362
**Jaan Kukk** (14. märts 1887 Viira küla (Tähemaa küla), Kavastu vald, Tartumaa – 14. märts 1947 Pärnu) oli Pärnu linnaarst, Pärnu Eesti Arstide Seltsi, Pärnu suvitus- ja supeluse seltsi ning tiisikuse vastu võitlemise seltsi asutaja.

Haridus
-------

* 1897–1907 Tartu klassikaline gümnaasium
* 1907–1908 Peterburi sõjameditsiiniline akadeemia
* 1908–1913 Tartu Ülikooli arstiteaduskond

Elukäik
-------

1912. aastal täitis Jaan Kukk üliõpilasena arsti kohuseid Pärnu-Jaagupis. 1914. aastal alustas ta Pärnus erapraksisega arstina sisehaiguste alal ja oli samal ajal ka linnakooli arst. 1914–1915 oli ta Esimese maailmasõja päevil kannatada saanud sõdurite ja nende perekondade abistamise Pärnu komitee laatsareti arst ning Vene Punase Risti Pärnu komitee laatsareti arst. 1916–1937 ja 1944–1947 oli Kukk Pärnu linnaarst. Lisaks oli ta aastatel 1916–1923 Pärnu sadamaarst.

Eesti vabadussõjast võttis Jaan Kukk osa Pärnu 9. jalaväepolgu kaitsepataljoni arstina. 1919–1920 oli ta Kaitseliidu Pärnu malevkonna arst.

1919–1923 oli Pärnu Eesti arstide seltsi asutaja ja selle juhatuse liige. 1926–1931 töötas Pärnu linna tervishoiuosakonna juhatajana.

1928. aastast alates oli Jaan Kukk Pärnu suvitus- ja supeluse seltsi asutaja ja esimees, samuti oli ta tiisikuse vastu võitlemise seltsi asutaja. Kukk lõi kaasa Pärnu Endla teatri ehitamises, kuuludes selle ehitust ette valmistavasse komiteesse.

Jaan Kukk organiseeris Pärnusse Vabadussõjas langenute monumendi püstitamist ning pidas isiklikult läbirääkimisi 1919. aastal tulevase monumendi kavandite üle skulptor Amandus Adamsoniga. 1923. aastal algatas Kukk idee püstitada Pärnusse mälestussammas Lydia Koidulale, olles selle elluviimise eestvedaja.

Kukk oli Pärnu kuurordi arendamise idee tuline pooldaja ning osales uue supelasutuse saamisloos ja 1937. aastal avamispidustuste organiseerimisel.

Jaan Kukk elas Pärnus aadressil Nikolai 19 ja hiljem Esplanaadi 5, kus ta oma kuuekümnendal sünnipäeval suri. Ta on maetud Alevi kalmistule.

Viited
------

1. ↑  Sarv, H (9.01.2018). "Dr. Jaan Kukk". *Geni.com*. Vaadatud 9.02.2019.
2. ↑  Remmel, O (14. märts 2007). "120 aastat Pärnu linnaarsti doktor Jaan Kuke sünnist". *Pärnu Postimees*. Vaadatud 9.02.2019.

Välislingid
-----------

* Foto: Jaan Kukk
**"Jõulud Vigalas"** on 1980. aastal valminud Tallinnfilmi mängufilm.

Süžee
-----

Filmi tegevust leiab aset 1905. aasta sündmuste ajal. Vigala mõis rüüstatakse ja süüdatakse põlema. Kohale saabuvad karistussalklased ja algavad repressioonid. Edumeelne talupoeg ja rahvavalgustaja Bernhard Laipman mõisa rüüstamisest osa ei võtnud, kuid ametivõimud kavatsevad temaga arved õiendada. Hoolimata oma naise ja venna nõuannetest Bernhard Laipman ei sõida ära. Ta arreteeritakse ning sündmused lõpevad traagiliselt.

Osatäitjad
----------

* Evald Aavik – Bernhard Laipman
* Kersti Kreismann – Liisa Laipman
* Jüri Arrak – Ants Laikmaa
* Linnar Priimägi – parun Uexküll
* Ago Roo – parun Rennenkampf
* Viktor Balašov – kindral Bezobrazov
* Margus Oopkaup – Anton Kolumbus
* Omar Volmer – Madis Lensmann
* Arvo Kukumägi – Mihkel Värbu, kutsar
* Ants Jõgi – Laipmani isa
* Jaan Kaplinski – pastor Busch
* Ain Kaalep – parun Budberg
* Peeter Simm – Konstantin Päts
* Peeter Urbla – Jaan Teemant
* Häli Saarm – tütar Salme
* Kadriann Soosaar – tütar Anna

Filmi retseptsioon
------------------

Film ei mahtunud mitte kuidagi filmi vastuvõtu komisjonide stampmõtlemise raamidesse ning oli seetõttu pikka aega üldse vastu võtmata. Kaaluti, kas anda filmile linastusluba või mitte. Esilinastus siiski toimus ning lõpuks jõudis film ka publiku ja kriitikute ette. Kuid ka siin tekkis väga palju eri arvamusi. Oli neid, kellele film meeldis, ja neid, kes ühinesid vastuvõtukomisjoni seisukohaga, et filmis on palju ajaloolist ebatäpsust, koguni ajaloo võltsimist. Filmile heideti ette Bernhard Laipmanni deheroiseerimist. Mõnede arvustajate meelest oli teda filmis kujutatud kõhkleva ja heitlikuna. Tegelikult oli ta olnud intelligentne, tasakaalukas ja põhimõttekindel. Filmi kunstilisele küljele pöörasid kritiseerijad palju vähem tähelepanu.

Viited
------

1. ↑  Õie Orav. Tallinnfilm. 2, Mängufilmid 1977-1991. Tallinn, 2004, lk. 145-147
**Jaan Kääramees** (8. september 1921 Allika küla, Hiiumaa – 27. aprill 1968 Tallinn) oli eesti dirigent ja muusikapedagoog.

Aastatel 1936–1940 õppis ta Tallinna konservatooriumis puhkpille. 

1941–1942 oli Eesti laskurkorpuse tagavarapolgu puhkpilliorkestri dirigent. Seejärel õppis Moskvas Sõjaväe Orkestrijuhtide Instituudis, mille lõpetas 1946. aastal.

Aastatel 1954–1958 oli ta Estonia teatri direktor, 1958–1963 Eesti NSV Rahvaloomingu Maja instruktor. Aastatel 1963–1968 oli ta Tallinna Riikliku Konservatooriumi puhkpilliorkestri dirigeerimise eriala õppejõud. Tema õpilasi on Heldur Jakon, Venda Tammann ja Enn Tomson. 

Ta oli XIII, XIV, XV ja XVI üldlaulupeo puhkpilliorkestrite üldjuht.

Ta on maetud Tallinna Metsakalmistule.

Tunnustus
---------

* 1955 Eesti NSV teeneline kunstitegelane

Viited
------

1. ↑  Eesti muusika biograafiline leksikon. Tallinn: Valgus, 1990, lk 109
2. ↑  Kalmistute register HAUDI

Välislingid
-----------

* Rahvusarhiivi fotode andmebaas. Kääramees, Jaan – Eesti NSV teeneline kunstitegelane, Tallinna riikliku Konservatooriumi vanemõpetaja, laulupidude puhkpilliorkestrite üldjuht
* Rahvusarhiivi fotode andmebaas. Dirigent, ENSV teeneline kunstitegelane Jaan Kääramees (1960)
**Vangerdus** on kuninga ja vankri samaaegne käik males.

Vangerdusel käib kuningas algseisust kahe välja võrra vasakule või paremale ja vanker tõstetakse üle kuninga naaberväljale. Alati alustatakse vangerdust kuningaga, sest vankriga alustamist võidakse lugeda lihtsalt vankrikäiguna.

Vangerdus on võimalik, kui:

* kuningas ega vanker ei ole partii kestel teinud veel ühtegi käiku;
* väljad kuninga ja vankri vahel on vabad;
* kuningas ei tohi olla tules, läbida tule all olevat välja ega jääda tule alla. (Vanker võib olla tules ja läbida tule all olevat välja.)

Vangerdus liputiivale on **pikk vangerdus** (märgitakse 0–0–0), sest vanker nihkub 3 välja võrra, vangerdus kuningatiivale on aga **lühike vangerdus** (märgitakse 0–0), sest vanker nihkub 2 välja võrra.

Vangerdatakse sellepärast, et paigutada kuningas laua keskelt, kus ta on ohustatum, äärele, kus vanker teda kõrvalt ja etturid eest kaitseksid. Lühike vangerdus on sagedasem, sest selleks on vaja vähem välju vabastada ning kuningas satub pärast vangerdust rohkem nurka.

Vangerdus ei ole võimalik varem kui 4. käigul.
Eerik Jaanvärk
**Eerik Jaanvärk** (kuni 1936 **Erich Jaanverk**; 11. november 1893 Tallinn – 6. mai 1967 Tartu) oli eesti pedagoogikateadlane ja haridustegelane.

Elukäik
-------

Ta lõpetas 1912. aastal Tallinna Nikolai Gümnaasiumi. Aastatel 1912–1918 õppis Moskva ülikoolis filosoofiat ja pedagoogikat, täiendas ennast Berliini ülikoolis psühholoogia alal (1923) ning lõpetas 1935. aastal Tartu ülikooli ka germaani filoloogia erialal. E. Jaanvärk kuulus 1936. aastast üliõpilasseltsi Raimla.

Töötas aastaid Tartu Õpetajate Seminaris, kus oli ühtlasi ka direktori asetäitja (1920–1937). Ta oli Tartu Ülikooli didaktilis-metoodilise seminari juht (1933–1937), 1937. aastast Läänemaa koolide inspektor, koolinõunik, 1947. aastast vanemõpetaja ja asedirektor Tartu õpetajate instituudis ning vanemõpetaja Tartu Ülikoolis.

Püsiva osa E. Jaanvärgi elutööst moodustavad õpikud ja metoodilis-pedagoogiline uurimistöö peamiselt saksa, vene ja teiste võõrkeelte alal. Talle kuulus Tartus kirjastus Kool (1926–1940), mis oli spetsialiseerunud õpikute ja õppematerjalide väljaandmisele eri keeltes.

Jaanvärk oli üks Eesti Psühholoogia Seltsi loojatest 1960. aastatel ning selle vastutav sekretär.

Teosed
------

* E. Mitt, E. Jaanvärk "Deutches Lesebuch" 1.-6. Kirjastus Kool 1923 (ja mitu kordustrükki)
* E. Jaanvärk "Wissenschaftliche und philosophische Prosa". Kirjastus Kool 1932.
* E. Jaanvärk (koostaja) "Psühholoogia ja kaasaeg". Kirjastus Valgus 1968.

Tunnustus
---------

* 1940 – Valgetähe IV klassi teenetemärk

Isiklikku
---------

Irene Tiivel on Eerik Jaanvärgi tütar ja Toomas Tiivel tütrepoeg.

Välislingid
-----------

* Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918–1944
**Heite-tõuke** aladeks on kergejõustikus:

* Kuulitõuge
* Kettaheide
* Vasaraheide
* Odavise

Heite- ja tõukeringi põhi on kaetud betooni, asfaldi või muu sobiva materjaliga, mis on tihke ja pole libe. Kuulitõikes ja vasaraheites on ringi läbimõõt 2,135 meetrit (kergejõustiku algpäevil 7 jalga), kettaheites aga 2,5 meetrit. Võistlejatel on keelatud jalatsitele ja heite-tõukeringi pritsida mis tahes ainet.

Odaviske hoovõturada peab olema vähemalt 30 m pikkune, kuid mitte rohkem kui 36,5 m. Oda visatakse 8 m raadiuse kaarjoone tagant, mis on valgeks värvitud. Maandumissektor on ka tähistatud valgete joontega, mille pikendused ristuvad ääreviskejoontega 29-kraadise nurga all.

Kuulitõuke ja ketta- ning vasaraheite maandumissektorit tähistavad samuti valged jooned, mille pikendused ristuvad tõuke- heiteringi keskpunktist 34,92-kraadise nurga all. 

Katse loetakse ebaõnnestunuks juhtudel kui:

* sportlane pillab heitevahendi,
* sportlane puudutab mingi kehaosaga heiteringi äärise pealispinda,
* kuulitõukes puudutab võistleja tõukepaku pealispinda mingi kehaosaga,
* odaviskes puudutab võitleja äraviskeala märgistavaid jooni või väljaspool neid maapinda.

Katse õnnestumiseks peab kuul, ketas, oda teravik või vasar maanduma sektorijoonte siseservade vahele. Enne võistlusvahendi maandumist ei tohi sportlane ringist või hoovõturajalt lahkuda.
**Mükoos** ehk **seentõbi** ehk **seenhaigus** ehk **seeninfektsioon** (ladina keeles *mycosis*) on üldnimetus seente tekitatavate haiguste kohta loomadel (sh inimestel).

Seenhaigusi esineb ka taimedel.

Inimestel
---------

Mükoosid on inimestel erinevate kudede ja elundite otsesed seenkahjustused. Mükooside hulka loetakse ka mükoallergoosid ja mükotoksikoosid (v.a mittesöödavate seente söömisel tekkinud mürgistus). 

### Liigitus

* Naha seenhaigused ehk dermatomükoosid (marrasknaha, pärisnaha, alusnaha)
* vistseraalsed ehk siseelundite mükoosid
* oportunistlikud mükoosid

#### Oportunistilikud mükoosid

Neid põhjustavad algselt mittepatogeensed seeneliigid. Oportunistlikesse mükoosidesse haigestuvad peamiselt nõrgenenud või kahjustunud lümfoid(-immuun)süsteemiga inimesed. Oprotunistlikke mükoose esineb sagedasti suhkurtõve põdejatel, AIDSihaigetel, laia toimega antibiootikume tarvitavatel, kemoteraapiat saavatel ning kortikosteroid- ja immunosupressiivsel ravil olevatel inimestel.

Viited
------

1. ↑  "Meditsiinisõnastik" 493:2004.
2. ↑  Raivo Masso, Anu Saag, Marika Masso, "Inimese parasitoloogia. Ainuraksed ja hulkraksed parasiidid", Õppevahend arstiteaduskonna üliõpilastele, Tartu Ülikool Üld- ja molekulaarpatoloogia instituut, Tartu, lk 100, 2008

Välislingid
-----------

* Sissekanne Encyclopaedia Britannicas
* Thomas J. Walsh and Dennis M. Dixon,  Chapter 75 Spectrum of Mycoses, Medical Microbiology. 4th edition, Galveston (TX): University of Texas Medical Branch at Galveston; 1996, veebiversioon (vaadatud 02.04.2014) (*inglise keeles*)
Eesti Teadusagentuuri tegevjuht Karin Jaanson esinemas 2016. aasta teaduskommunikatsiooni konverentsil
**Sihtasutus Eesti Teadusagentuur** (lühend **ETAg**; inglise keeles *Estonian Research Council*) on Haridus- ja Teadusministeeriumi haldusalas olev Eesti sihtasutus.

Eesti Teadusagentuur loodi 1. märtsil 2012 Eesti Teadusfondi baasil eesmärgiga korrastada teadus- ja arendustegevuse rahastamise süsteemi. Asutusega liideti ka Sihtasutus Archimedese teaduskoostöö keskus. Eesti Teadusagentuur asub Tartus, sihtasutusel on esindus ka Tallinnas ja kontaktbüroo Brüsselis.

Juhtimine
---------

Aastatel 2012-2020 oli Sihtasutus Eesti Teadusagentuuri juhatuse esimees Andres Koppel, kes otsustas 2021. aasta algusest juhatuse esimese lepingu lõpetada. Kuni uue juhi leidmiseni täitis juhatuse esimehe ülesandeid agentuuri tegevjuht Karin Jaanson. Alates 1. aprillist 2021 on Eesti Teadusagentuuri juhatuse esimees füüsikaprofessor Anu Noorma.

Tegevus
-------

Eesti Teadusagentuuri eesmärk on toetada riikliku teadus- ja arendustegevuse ning innovatsioonipoliitika kujundamist ja elluviimist ning suurendada teadus ja uuendustegevuste sotsiaalset ja majanduslikku mõju ning sünergiat. Eesti Teadusagentuuri ülesanne on toetada teadlasi, anda uurimistöö tegemiseks uurimistoetusi ning soodustada rakendusuuringuid nutika spetsialiseerumise valdkondades.

Eesti Teadusagentuur esindab Eestit rahvusvahelistes organisatsioonides, koordineerib koostööprogrammides osalemist ning toetab rahvusvahelist koostööd nii nõustamise kui rahastamise abil.

Eesti Teadusagentuur analüüsib teadusteavet ja rahastamisotsuste mõju, hindab uurimistoetuste kasutamise tulemuslikkust ja mõju ning teadusliku info avalikku kättesaadavust.

Sihtasutus haldab ka Eesti Teadusinfosüsteemi (ETIS), mis koondab informatsiooni teadus- ja arendusasutuste, teadlaste, teadusprojektide ning teadustegevuse tulemuste kohta.

Eesti Teadusagentuur aitab tekitada noortes huvi teaduse, tehnoloogia, inseneeria ja matemaatika vastu ning tõstame avalikkuse teadlikkust teadusest ja selle olulisusest ühiskonnale.

Vaata ka
--------

* Science Europe
* TeadusEST
* Mobilitas Pluss
* RITA programm
* NUTIKAS programm
* Õpilaste teadusfestival
* Õpilasleiutajate riiklik konkurss

Viited
------

1. ↑  Eesti Teadusagentuur analüüsis kolme esimest tegevusaastat. Eesti Teadusagentuuri veebisait, 12. november 2015.
2. ↑  Kontaktid. Eesti Teadusagentuuri veebisait.
3. ↑  Teadusagentuuri asub uuest aastast ajutiselt juhtima Karin Jaanson. Eesti Teadusagentuuri veebisait, 29. detsember 2020.
4. ↑  Eesti Teadusagentuuri hakkab juhtima Anu Noorma. Eesti Teadusagentuuri veebisait, 1. märts 2020.
5. ↑  Tutvustus. Töökorraldus. Eesti Teadusagentuuri veebisait.

Välislingid
-----------

* Eesti Teadusagentuuri koduleht
* Eesti teadus- ja kõrgharidusmaastikku tutvustavad lühivideod inglise ja vene keeles
**Liivimaa Kuller** *: sõnumid otse elust*, oli ajaleht, mis ilmus 7. jaanuarist 1993 kuni 19. oktoobrini 1998 korra nädalas Tartus.

1992. aasta detsembrini andis Liivimaa Kulleri kollektiiv välja AS Lõuna-Eesti Sõnumitele kuuluvat Liivimaa Kroonikat. Kui 1992. aasta sügisel kontrolliti firma majandusseisu, siis avastati selles mitmeid möödalaskmisi ja selgus, et firmas töötavad Hillar Talts ja Kalle Müller olid asutanud AS Sekser ning lehetöö kõrvalt andnud välja samanimelist ajakirja. Juhatus ei pidanud seda eetiliseks, ning Müllerile ja Taltsile tehti ettepanek – kas lahkuda AS Lõuna-Eesti Sõnumitest või loobuda Sekserist. Kalle Müller otsustas kogu toimetusega lahkuda ning hakata AS Zett all välja andma uut ajalehte Liivimaa Kuller. Peatoimetajaks oli Andrus Esko, tegevtoimetajaks Väino Koorberg. 1995. aastal omandas ajalehe AS Postimees.

Kaastööd ajalehele tegid näiteks Hannes Võrno koos Henri Jäägriga korporatsiooni Saatus nime all koomiksiseeria "Perekond Vismarid".

1993–1997, nr. 24 (16. juuni) ilmus ajaleht pealkirjaga "Liivimaa Kuller", hiljem "Kuller". Alustades oli lehe tiraaž 30 000 eksemplari.

Täiendavalt anti veel välja "Liivimaa Kulleri Ristsõnad" (1993–1995).

Vaata ka
--------

* Favoriit (ajakiri)

Viited
------

1. ↑  EPL (27.10.1995). "Postimees ostis Liivimaa Kulleri". *Ärileht.ee*. Vaadatud 22.04.2019.
2. ↑  "Liivimaa Kuller". *ERB*. Vaadatud 22.04.2019.[*alaline kõdulink*]
**Eesti Tantsuhariduse Liit** (lühend: ETHL) oli aastatel 1996-2016 tegutsenud tantsuõpetajaid ühendav erialaliit.

ETHL loodi 1996. aastal Mait Agu algatusel ja eestvedamisel, kandes 2011. aastani nime **Eesti Tantsupedagoogide Liit (ETPL)**. Suur osa liidu tegevusest põhines Mait Agu isiklikul nägemusel. Pärast Mait Agu hukkumist 1998. aastal jätkas liit küll põhikirjalist tegevust, kuid aeg ei soosinud tantsuhariduslike muudatuste elluviimist.

Põhikirja järgi olid ETHLi põhieesmärgid järgmised:

* "tantsuharidusliku tegevuse koordineerimine ning arendamine";
* "tantsualaste kontaktide edendamine";
* "tantsuõpetajate ametialaste huvide eest seismine";
* "avalikkuse ja oma liikmete kaasamine tantsukunsti- ja kultuuri arendamisse Eestis".

2016. aastal ühinesid 1996. aastal asutatud Eesti Tantsuhariduse Liit ja 2002. aastal asutatud Eesti Tantsukunstnike Liit. Ühinemisel sündinud uue liidu nimeks sai Eesti Tantsukunsti ja Tantsuhariduse Liit.

Vaata ka
--------

* Eesti Tantsukunsti ja Tantsuhariduse Liit
* Eesti Tantsujuhtide Rahvatantsurühm
* Eesti Tantsuõpetajate Liit

Viited
------

1. 1 2   (vaadatud 01.03.2013)
2. ↑  EE 12. köide, 2003: 100.
3. 1 2  Eesti Tantsukunsti ja Tantsuhariduse Liidu ajalugu.

Välislingid
-----------

* Eesti Tantsukunsti ja Tantsuhariduse Liidu veebisait
Maailma diabeedipäeva logo
**Maailma diabeedipäeva** (ingl *World Diabetes Day*) tähistati esimest korda 14. novembril 1991 ja see kannab igal aastal erinevat motot. Alates 2007 on maailma diabeedipäev üks ÜRO ametlikest tähtpäevadest.

Ajalugu
-------

Diabeedipäeva algatasid 1991. aastal rahvusvaheline diabeediföderatsioon (International Diabetes Federation) ja maailma terviseorganisatsioon (WHO), et juhtida tähelepanu diabeedi aina suurenevale levikule. 14. november valiti seetõttu, et sel päeval 1891 sündis Frederick Banting, kes avastas 1922. aastal koos Charles Bestiga insuliini.

20. detsembril 2006 leppis ÜRO üldkogu kokku resolutsiooni 61/225 ja kuulutas 14. novembri alates 2007. aastast ÜRO iga-aastaseks ametlikuks tähtpäevaks.  Seega on diabeet pärast AIDSi teine haigus, mis on saanud ÜRO-lt oma päeva.

Eestis on diabeedipäeva ürituste eestvedajad Eesti Diabeediliit (Estonian Diabetes Association)  ja Diabeedikool .

Sinised hooned
--------------

Keiser Wilhelmi mälestuskirik Berliinis maailma diabeedipäeval 2008
Alates 2007 on maailma diabeedipäeva puhul tuntud hooned üle maailma valgustatud sinise valgusega. Esimesel aastal oli selliseid hooneid üle maailma 279, järgmisel 1107 ja 2009. aastal 1036 hoonet 115 riigis. Ka Eesti võtab sellest ettevõtmisest osa, 2022 oli sinise valgusega kaunistatud näiteks Eesti Kunstimuuseumi hoone.

Viited
------

1. ↑  ÜRO koduleht, maailma diabeedipäev
2. ↑  EDA koduleht, tegevuskalender
3. ↑  Diabeedikooli koduleht

Vaata ka
--------

Diabeedipäeva koduleht
**Liivimaa Talurahva Rentpank** (saksa k. *Livländische Bauerrentenbank*) oli pank Liivimaal, mis asutati 1849. aasta Liivimaa talurahvaseaduse alusel ja Liivimaa maamarssali (1848-1851) Wilhelm Hamilkar von Fölkersahmi eestvedamisel.

Panka tegevust juhtis panga ülemvalitsus — president ja 2 liiget ning kantseleitöötajad, Eesti ja Läti distriktide jaoks loodi eraldi piirkonnavalitsused Tartus ja Riias. Pank väljastas vastavaid pantkirju ja renditähtede pidaja kohad rajati Võnnus (Cesises), Valgas, Viljandis ja Võrus. Talurahvapanga ametnikud, välja arvatud kantseleipersonalil, pidid kuuluma Liivimaa immatrikuleeritud aadlike hulka. Pangaametnikud valiti Liivimaa maapäeval.

Liivimaa Talurahva Rentpanga direktorina tegutses aastatel 1858–1870 Nicolai Conrad von Oettingen.

Liivimaa Talurahva Rentpanga, teised nimetused: Talurahva rendikassa, Talurahva rentpanga eesmärk oli soodustada talumaade müümist. Panga tegevus oli väheedukas, sest talle töötasid vastu vanameelne aadel ja Liivimaa Mõisnikkude Maakrediitselts. ja suurem osa taludest panditi tegelikult Liivimaa Aadli Maakrediidiseltsi krediitkassale.

Viited
------

1. 1 2  *Eesti Entsüklopeedia.* 5. köide: *Käolised–Mute.* Tartu: Loodus, 1935, lk 409.
2. ↑  Toomas Pung, Baltisaksa teadlasperekond von Oettingenid. lk 53
3. ↑  Liivimaa talurahvapank, www.eha.ee EAA.5224

Vaata ka
--------

* Liivimaa Maakrediitselts
**Eesti Teatri Agentuur** on Eesti ja vähemal määral ka välismaa teatritemaatikaga tegelev sihtasutus. 

Eesti Teatri Agentuur loodi 2007. aasta juunis Eesti Teatriliidu ja Eesti Etendusasutuste Liidu poolt Eesti Näitemänguagentuuri ja Eesti Teatriliidu Teabekeskuse baasil. Eesti Teatri Agentuur võttis üle mõlema asutuse töökohustused, olles võtnud üle kõik Eesti Näitemänguagentuuri sõlmitud lepingud, jätkates dramaturgia autoriõiguste omandamist ja vahendamist, eesti näitekirjanduse edendamist, teatriinfo koondamist ja edastamist, eesti teatri tutvustamist välismaal ning Eesti teatristatistika kogumist ja publitseerimist. Agentuur alustas tegevust 1. jaanuaril 2008.

Põhikirja järgi on agentuuri eesmärkideks muu hulgas:

* edendada teatri- ja dramaturgiaalast tegevust Eesti Vabariigis;
* tutvustada eesti teatrit väljaspool Eesti Vabariiki;
* omandada ja vahendada autoriõigusi;
* koguda ja vahendada teatrialast informatsiooni ja statistikat;
* korraldada teatrit ja dramaturgiat populariseerivaid üritusi: koolitusi, seminare, ettelugemisi, näitusi jms.

Agentuur jätkab 1995. aastal alustatud näidendivõistluste korraldamist ja Eesti algupärandite tõlgete tellimist. Veel tegeleb agentuur teatriinfo kogumise, edastamise ja vahendamisega. Eesti Teatri Agentuur jätkab ka Eesti Teatriliidu Teabekeskuse alustatud riigi dotatsioonil teatrite repertuaari- ja majandusstatistika koondamist ja publitseerimist.

Eesti Teatri Agentuur haldab Eesti Näitemänguagentuuri juurde loodud raamatukogu, mis sisaldab eesti algupäraste näidendite kõrval ka võõrkeelseid ja tõlgitud näidendeid, anti samuti üle Eesti Teatri Agentuurile. Kõik näidendid on kantud näidendite andmebaasi, mis sisaldab infot ka Eesti Teatri- ja Muusikamuuseumis, Eesti Draamateatri arhiivis ja mõningates erakogudes olevate näidendite kohta. Näidendeid on võimalik laenutada.

Vaata ka
--------

* Eesti Näitemänguagentuur
* Eesti Teatriliidu Teabekeskus
* Eesti Teatri Agentuuri näidendivõistlus

Viited
------

1. ↑  Eesti Teatri Agentuuri tutvustus. Eesti Teatri Agentuuri veebisait.
2. ↑  Visnap, Margot. Teatrikaardile on tekkinud uus agentuur. Sirp, 25. jaanuar 2008.
3. ↑  Eesti Teatri Agentuuri põhikiri.
4. ↑  Visnap, Margot. Teatrikaardile on tekkinud uus agentuur. Sirp, 25. jaanuar 2008.

Välislingid
-----------

* Eesti Teatri Agentuuri veebisait
Prints Henrik
Tema Kuninglik Kõrgus prints **Henrik**, endise nimega Henri-Marie-Jean André de Laborde de Monpezat, Laborde de Monpezat' krahv1 (11. juuni 1934 – 13. veebruar 2018) oli Taani kuninganna Margrethe II abikaasa. 

Henri de Laborde de Monpezat sündis Talence'is Prantsusmaal 11. juunil 1934 krahv1 André de Laborde de Monpezat (1907–1998) ja tema abikaasa Renée Dursenot (1908–2001) pojana. Esimesed viis eluaastat elas Henri Prantsusmaa Indohiinas (praegune Vietnam), kus ta isa juhatas perefirmat. Elanud vahepeal Prantsusmaal, naasis ta 1950 Hanoisse ja lõpetas seal 1952 prantsuskeelse keskkooli. 1952–1957 õppis ta samaaegselt Sorbonne'i ülikoolis õigusteadust ja politoloogiat ning École Nationale des Langues Orientales'is hiina ja vietnami keelt. 1957 õppis ta Hongkongis ja 1958 Saigonis. 

Pärast sõjaväeteenistust Alžeeria sõjas 1959–1962 asus ta tööle Prantsusmaa välisministeeriumis, ning 1963–1967 töötas Londoni saatkonnas sekretärina. 

Prints Henrik abiellus tollase troonipärija Margrethega 10. juunil 1967 Kopenhaagenis ning pärast abiellumist muudeti tema nimi taanipäraselt Henrikuks. Abielupaaril on pojad Frederik (1968) ja Joachim (1969) ning neli lapselast. 

Prints Henriku emakeel oli prantsuse keel, kuid kohe pärast abiellumist õppis ta selgeks taani keele. Ta rääkis vabalt ka inglise, hiina ja vietnami keelt.

Tunnustus
---------

* 1995 Maarjamaa Risti I klassi teenetemärk

Teosed
------

Prints Henrik tõlkis taani keelde mitu raamatut ja kirjutas raamatuid ka ise, näiteks:

* 1981. aastal H. M. Vejebergi varjunime all tõlkis ta koos kuningannaga taani keelde Simone de Beauvoir'i raamatu "Tous les hommes sont mortales" (Kõik mehed on surnud).
* "Chemin faisant",1982, prantsuse luule kogumik.
* "Destin oblige", 1996, tema memuaarid Taani printsina.
* "Ikke Altid Gåselever", 1999, valik printsi lemmikretsepte.
* "Cantabile", 2000, luulekogu.
* "Les escargots de Marie Lanceline", 2003.

Märkused
--------

1Laborde de Monzepat' perekond kasutab krahvitiitlit, ehkki nende õigus sellele on küsitav: Pierre-Marie Diudonnat' "Encyclopédie de la fausse noblesse et de la noblesse d'apparance" kirjutab, et Jean de Laborde tõsteti aadliseisusse 1655. aastal tingimusel, et temast saab aadlik Béarni provintsis, kus asusid tema maad. Seda tingimust pole aga täidetud ning Laborde'i nõudmistest keelduti 1703. ja 1707. aastal. Kuigi perekond kasutab tiitlit, on võimalik, et prints ise sai veast teada alles kihlumisel, kui selle avastasid tema suguvõsa uurinud genealoogid. "Destin oblige" tunnistab ebaedukat aadliseisusse tõstmist.

Välislingid
-----------

* HRH The Prince Consort