recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Gunnar Thoroddsen** (29. detsember 1910 – 25. september 1983) oli Islandi poliitik (Iseseisvuspartei).

Gunnar Thoroddsen lõpetas Islandi Ülikooli õigusteaduse alal 1934. aastal. Magistriõpe põhiseaduse- ja kriminaalõiguse alal Taanis, Saksamaal ja Suurbritannias 1935. aprillist kuni 1936. aasta juulini. Õigusteaduste doktorikraad sai Islandi Ülikoolist 1968. aastal. 1940–1950 oli Islandi Ülikooli professor. 1947–1959 oli ta Reykjavíki linnapea. 1959–1965 töötas ta Islandi rahandusministrina. 1965– 1969 oli ta Isladi suursaadik Taanis. Oli Riigikohtu kohtunik 1970. aasta 1. jaanuarist kuni 16. septembrini. 1971. aastal määrati Islandi Ülikooli professoriks. 1974–1978 oli tööstus- ja sotsiaalminister. Ta oli Alþingii (parlamendi) liige aastatel 1934–1937, 1942–1965 ja 1971–1983. Ta oli Iseseisvuspartei parlamendifraktsiooni esimees aastatel 1973–1979.

1968. aastal kandideeris Gunnar Thoroddsen Islandi presidendiks, kuid ta kogus ainult 34,4% häältest ja jäi alla vastaskandidaat Kristján Eldjárnile, kes sai 65,6% häältest.

Gunnar Thoroddsen oli 8. veebruarist 1980 kuni 26. maini 1983 Islandi peaminister.

Viited
------

1. ↑  Gunnar Thoroddsen Alþingi
2. ↑  Iceland. Presidential Election 1968 Electoral Geography 2.0
3. ↑  Countries I rulers.org

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**Benedikt Sigurðsson Gröndal** | **Islandi peaminister**1980–1983 | Järgnev**Steingrímur Hermannsson** |
„Maffeo Barberini portree"| „Ritratto di Maffeo Barberini" |
|  |
| Autor | Caravaggio |
|
|
| Loomisaeg | umbes 1558 |
|
|
|
| Liik | maal |
| Tehnika | õlimaal |
|
|
| Materjal | lõuend |
|
| Mõõtmed | 124 cm × 90 cm |
|
|
|
|
|
|
|
|
| Asukoht | erakogu (Firenze) |
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|  Meediafailid Wikimedia Commonsis |

Kardinal „**Maffeo Barberini portree**" (umbes 1598/1599) on Itaalia kunstniku Michelangelo Merisi da Caravaggio maal. 

Firenze väljapaistvast Barberinide perekonnast pärit Maffeo Barberini oli maalimise ajal 30–aastane kiiret karjääri tegev kiriku prelaat ning Caravaggio patrooni, kardinal Francesco Maria Bourbon del Monte Santa Maria sõber. Barberini oli ka ise luuletaja ja kaunite kunstide metseen. 

Maffeo Barberini jätkas kunstniku toetamist ka hilisematel aastatel – 1603. aastal tellis ta Caravaggiolt maali "Iisaki ohverdus".

Allikad
-------

* Creighton Gilbert "Caravaggio and his two cardinals" Penn State Press, 1995. ISBN 0271013125

Välislingid
-----------

* Teose kirjeldus (hispaania keeles)
**Gunnison** on linn Ameerika Ühendriikides Colorado osariigis, Gunnisoni maakonna halduskeskus ja suurim linn.

Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 5854. Aastal 2000 oli 5409 elanikku.

Linn on nime saanud ohvitser John Williams Gunnisoni järgi.

1918. aasta Hispaania gripi pandeemia ajal isoleerisid linnaelanikud ennast kaheks kuuks aasta lõpus. Osariigi toonase kuberner Julius C. Gunteri soovitused keelati linnas kõik rahvakogunemised ja koolid suleti oktoobris. Kõik teed maakonna piiril barrikadeeriti ja autojuhid saadeti tagasi, rongikonduktorid hoiatasid reisijaid, et kui nad linnas rongist väljuvad, siis nad vahistatakse ja neid hoitakse viis päeva karantiinis. Seetõttu oli Gunnison üks väheseid kohti, kus keegi ei surnud Hispaania grippi.

Gunnisonis ilmub nädalaleht Gunnison Country Times.

Gunnison paikneb mitme oru allosas. Sõltuvalt asukohast Kaljumäestikus tungib Gunnisoni öösel kõikidest orgudest külm õhk, tehes sellest talvel ühe külmema paiga USA-s, eriti siis, kui maa on lumega kaetud. Jaanuaris langeb temperatuur kuni −21 °C-ni ja juulis tõuseb +27 °C-ni. Madalaimaks temperatuuriks on mõõdetud −51 °C. Kõrgeim temperatuur registreeriti 15. augustil 1931, kui oli 37 °C.

Sajab umbes 269 mm aastas. Ümbritsevates mägedes sajab 380−1000 mm aastas. Lumikate püsib novembrist kuni aprillini. Ümberkaudsed mäed võivad põhjustada suuri lumesadusid. Lund ei saja varasügisel ega varakevadel. Lumi on ühtlasi veevaru kohalike suusakeskustele.

Välislingid
-----------

* Gunnisoni koduleht
Tarō Kōno (aastal 2015)
**Tarō Kōno** (jaapani keeles 河野 太郎 *Kōno Tarō*; sündinud 10. jaanuaril 1963 Hiratsukas) on Jaapani poliitik, ta on Liberaaldemokraatliku Partei liige. Ta oli 3. augustist 2017 Jaapani välisminister ja seejärel 11. septembrist 2019 kuni 16. septembrini 2020 Jaapani kaitseminister.

Ta sündis 1963. aastal Hiratsukas Kanagawa prefektuuris. Pärast keskkooli lõpetamist õppis 1981. aastast Keiō ülikoolis majandust, 1985. aastal lõpetas Georgetowni Ülikooli bakalaureusekraadiga.

Seejärel töötas ettevõttes Fuji Xerox. 1991. aastal asus tööle ettevõtte filiaalis Singapuris, 1993. aastast töötas ettevõttes Nippon Tanshi.

1996. aastal valiti ta esimest korda Jaapani Parlamendi alamkoja liikmeks. Ta valiti sinna tagasi aastatel 2000, 2003 ja 2005.

Isiklikku
---------

Ta on abielus ja tal on poeg. Tema isa Yōhei Kōno oli aastatel 1994–1996 ja 1999–2001 Jaapani välisminister ning aastatel 2003–2009 Jaapani Parlamendi alamkoja spiiker. Nii tema isa Yōhei Kōno kui ka vanaisa Ichirō Kōno ja vanaonu Kenzō Kōno olid Jaapani kergejõustiklaste assotsiatsiooni presidendid.

2002. aastal, kui isa Yōhei Kōno jäi 30 aasta tagusest C-hepatiidi viiruse nakkusest haigeks, pakkus Tarō Kōno talle siirdamiseks osa oma maksast. See tõi kaasa avaliku väitluse, kuna isa keeldus pakkumisest. Lõpuks isa nõustus ja 2002. aasta aprillis toimuski 15-tunnine operatsioon. Kōno on sellest ajast toetanud elundidoonorluse seaduse muudatusi.
**Godeco Hünerjäger** (ka *Gotke* või *Gottke Honerjeger*, *Honergeger*, *Honeryeger*, *Honerjegher* jne; enne 1466 Lübeck – 1533 Tartu) oli Tartu raehärra ja bürgermeister 16. sajandi alguses.

Godeco pärines Lübecki kaupmeeste seast, tema isa Johann Hünerjäger oli Lübecki Antoniuse vennaskonna varahoidja (*Schaffer*), ema nimeks oli aga Geseke Lange. 1494. aastal on Godeco Hünerjägerit esimest korda mainitud Tartu raehärrana, teist korda 1501. aastal. 1504. aastal nimetatakse teda juba bürgermeistriks, viimast korda aga 1522. 1538. aastast pärineb teade, et bürgermeister Hünerjeger suri viis aastat varem. Lisaks raehärra ja bürgermeistri ametile on Hünerjegerit 1517. aastal mainitud ka Tallinna Mustpeade vennaskonna liikmena.

Godeco Hünerjeger abiellus Tartu raehärra Johann Roleberchi tütre Catharina ja tal oli poeg Gotke (ka Gotke noorem), kellest hiljem sai samuti raehärra.

Kirjandus
---------

* Robert Arthur von Lemm. Dorpater Ratslinie 1319-1889 und das Dorpater Stadtamt 1878-1918. Marburg: Herder, 1960. Lk 79.
**Maersk Alabama kaaperdamine** oli sündmusteahel, mis sai alguse 8. aprillil 2009, kui neli piraati kaaperdasid India ookeanil, 240 meremiili (440 km) kaugusel Somaalia rannikulinnast Eylist kirdes kaubalaeva MV Maersk Alabama. Vastasseis lõppes 12. aprillil Ameerika Ühendriikide mereväe päästeoperatsiooniga.

Tegu oli 19. sajandi algusest saadik esimese eduka USA lipu all seilava laeva kaaperdamisega. Eelmine taoline sündmus toimus tõenäoliselt teise berberi sõja ajal aastal 1815 või hiljemalt aastal 1822. Maersk Alabama oli 2009. aasta aprilli teise nädala kuues alus, mis piraatide saagiks langes. Eelmiste laevade eest olid piraadid saanud miljoneid dollareid lunaraha.

Kaaperdamise ajal kuulus Maersk Alabama Taani ettevõttele Maersk Line. Hiljem ostis aluse ettevõte Element Shipmanagement SA ning see nimetati MV Tygraks. Aastal 2020 oli laev endiselt kasutuses.

Juhtumi rääkis lahti laeva toonane kapten Richard Phillips 2010. aasta raamatus "A Captain's Duty" (*kapteni kohustus*, kaasautor ajakirjanik Stephan Talty). Aastal 2013 tehti raamatu põhjal sündmustest film "Captain Phillips" (peaosas Tom Hanks).

Vaata ka
--------

* Somaalia piraatide poolt rünnatud laevade loend
* Somaalia piraadid

Viited
------

1. ↑  Sanders, E.; Barnes, J. (9. aprill 2009). "U.S. ship captain held by Somali pirates". *Los Angeles Times*. Vaadatud 9. jaanuar 2020.
**Harkader** on künnitööriist, millel on suur kaheharuline künnipuu koos mulda pöörava lusikaga.

Harkader jõudis Baltimaile II aastatuhande algul pKr. Ta võimaldas teha senisest tõhusamat pöörkündi ning seepärast tõrjus ta ajapikku konksadra ja vannasadra Lääne-Eestisse ja saartele, kus olid õhemad mullad. Läänemaa loodeosas ja Hiiumaal kasutati ka algelisemat künniriista – nn. seanina, mille efekt oli harkadrast väiksem, kuid mis püsis seal osalt põllupinnase tingimuste, osalt aga ka traditsioonide tõttu. 

Harkatra kasutati sügavamate muldade korral, esmalt peamiselt alemaadel, hiljem ka põlispõldudel. Harkadra künnipuu harude otsa pandi sahkrauad, mulda pööravat lusikat sai ühelt sahkraualt teisele ümber tõsta.

Sellel adral on suhteliselt lühikesed aisad, hobune rakendati ette pikkade nöörist rahketega. Säärast atra oli hõlpus tõsta üle alemaal rohkesti leiduvate puujuurte, kändude või kivide. Kuna Põhja- ja Kesk-Eestis olid raskemad mullad, ühendati neis paigus konksadra ja harkadra eri osad uueks, oludele sobivamaks adratüübiks.

Harkader oli kerge tööriist, ca 53 naela, seejuures rauda 10–15 naela adra labidal ja sahkraudadena. Puuosad tegi talupoeg ise, rauaga varustas aga kohalik sepp.

Harkadra tõrjus 19. sajandil kõrvale hõlmader, 20. sajandil kasutati harkatra kartuliharimisriistana.

Vaata ka
--------

* ader

Viited
------

1. ↑   Etnograafia sõnaraamat. Arvi Ränk. Tallinn. 1995. lk 19
2. 1 2   Eesti rahvakultuur. Eesti Entsüklopeediakirjastuse AS. Tallinn. 2008. lk 84
3. 1 2   Eesti rahvakultuuri leksikon. Ants Viires. Eesti Entsüklopeediakirjastuse AS. Tallinn. 2007. lk 31

Välislingid
-----------

* Harkader, Eesti Põllumajandusmuuseum
**Godric Gryffindori mõõk** on J. K. Rowlingu romaanisarjas "Harry Potter" mõõk, mis kuulus ühele Sigatüüka asutajatest Godric Gryffindorile. Oli ka Gryffindori maja talisman.

"Harry Potter ja saladuste kamber"
----------------------------------

Teises osas peab Harry Potter Saladuste Kambris võitlust basiliskiga, kui talle tõttab appi Fawkes ja toob talle ka sõõlamiskübara. Just sõõlamiskübarast tõmbab Harry välja Gryffindori mõõga, millega ta basiliski tapab. See on aga justkui vastus Harry kahtlustele (kas ta ikka sõõlati õigesse majja, kuna algul tahtis sõõlamiskübar teda paigutada Slytherini majja), sest Godric Gryffindori mõõga suudab sõõlamiskübarast välja tõmmata vaid tõeline gryffindorlane.

"Harry Potter ja segavereline prints"
-------------------------------------

Albus Dumbledore kasutab seda Marvolo Gaunti sõrmuse hävitamiseks. Gaunti sõrmus on varikätk ning Harry Potter saab hiljem teada, et mõõgaga saab hävitada varikätke.

"Harry Potter ja surma vägised"
-------------------------------

Ron Weasley hävitab mõõgaga Salazar Slytherini medaljoni. Raamatu lõpus kasutab Neville Longbottom mõõka, et hävitada Voldemorti varikätkist madu Nagini. Neville saab mõõga kätte, kui ta on hädaohus; mõõk tuleb talle sõõlamiskübara seest appi nagu Harry Potterilegi, sest Neville on nagu Harrygi tõeline gryffindorlane.
**Richard Pallas** (14. november 1908 Harjumaa, Kuivajõe – 18. veebruar 1952 Tšiili, Santiago) oli eesti kunstnik.

1931. aastal lõpetas kiitusega Riigi Kunsttööstuskooli dekoratiivmaali erialal, töötas peamiselt reklaamikunstnikuna. Ta on kujundanud vaateaknaid ja näitusi, tegi kaastööd ajalehtede ja ajakirjadele, näiteks Huvitav Žurnaal, kuhu valmistas peamiselt kaanekujundusi. 

1937. aastal viibis riigi stipendiaadina Pariisis, misjärel töötas ta Riigi Kunsttööstuskoolis õppejõuna. 

1941.aastal oli ta Moskvas NSVL Põllumajandusnäituse Balti liiduvabariikide väljapaneku peakunstnik. 

1942 lahkus Eestist Soome, 1944. aasta sügisel asus edasi elama Rootsi Stockholmi, kus töötas suuremas rakenduskunsti ettevõttes Dekor. 

21. augustil 1946 jõudis põgenikepaadil Inanda USAsse Miamisse. 1950. aasta kevadel saadeti ta USAst välja. 

Aastatel 1950–1952 elas Tšiilis Santiagos. 18. veebruaril 1952 sooritas atentaadi USA konsulile Santiagos, kuna talle ei vormistatud viisat USA-sse, misjärel ise hüppas seitsmenda korruse aknast alla.

Richard Pallas on maetud Santiago üldkalmistule, Union Social Mutulista mausoleumis number 14 alla.

Viited
------

1. ↑  Tiit Lääne (17. mai 2015). "Eesti kunstniku atentaadikatse USA konsulile". *Maaleht*. Vaadatud 21.03.2020.
Anneli Jäätteenmäki
**Anneli Tuulikki Jäätteenmäki** (sündinud 11. veebruaril 1955 Lapual) on Soome ja Euroopa Liidu poliitik, endine Soome justiitsminister ja peaminister. Ta kuulub Soome Keskerakonda.

Jäätteenmäki juhtis Keskpartei napile võidule 2003. aasta parlamendivalimistel pärast kaheksa aastat kestnud opositsioonis olekut ja vastavalt Soome põhiseadusele sai automaatselt õiguse moodustada valitsus. Koalitsioonivalitsusse kuulusid veel sotsiaaldemokraadid ja Rootsi Rahvapartei. Põhiosas jätkas tema valitsus eelmise valitsuse joont.

Jäätteenmäki oli sunnitud ametist tagasi astuma, kui ilmnes, et valimiskampaania ajal sai ta kasutada salajasi dokumente, mis sisaldasid tollase peaministri Paavo Lippose jutuajamise teksti kohtumisel George W. Bushiga Soome toetusest Iraagi sõjale. Nende jutuajamiste avalikustamine aitas kaasa sotsiaaldemokraatide kaotusele valimistel. Jäätteenmäki astus tagasi peaministri kohalt 24. juunil ja Keskpartei juhi kohalt 5. oktoobril 2004.

Tema valitsus oli kestuse poolest Soome läbi aegade eelviimane valitsus (viimane oli Juho Vennola teine valitsus aastal 1920, mis pidas vastu alla 2 kuu). Ta oli Euroopa (kuid mitte maailma) esimene naispeaminister, kes oli võimul samal ajal, kui riigil oli ka naispresident. Pooled tema valitsuse ministritest olid naised.

Aastatel 2004–2019 oli ta Euroopa Parlamendi liige. Ta sai 2004. aasta Euroopa Parlamendi valimistel ligikaudu 140 000 häält, mis oli Soome kõige suurem häälte arv ja moodustas 8% häältest Soomes. 2007. aastal loobus ta kandideerimast Soome parlamendivalimistel ning lubas selle asemel keskenduda tööle Euroopa Parlamendis.

2009. ja 2014. aastal valiti ta Euroopa Parlamenti uueks ametiajaks tagasi. 2015. aastal valiti ta Euroopa Parlamendi asepresidendiks.

Viited
------

1. ↑

Välislingid
-----------

* Koduleht

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**Paavo Lipponen** | **Soome peaminister**2003 | Järgnev**Matti Vanhanen** |
**Richard Nikolaus Eijiro von Coudenhove-Kalergi** (16. november 1894 Tōkyō – 27. juuni 1972 Schruns, Vorarlberg) oli Austria poliitik ja Pan-Euroopa liikumise algataja, krahv.

Coudenhove-Kalergi sündis Jaapanis, tema isa oli Austria-Ungari diplomaat ja ema jaapanlanna. Olles nii kasvanud kosmopoliitses keskkonnas kui ka elanud üle Esimese maailmasõja õudused, otsustas Coudenhove-Kalergi rajada liikumise, mille eesmärgiks oleks ühtse Euroopa teke. Ta avaldas oma idee 1922. aastal artiklis "Pan-Euroopa – üks ettepanek". Tema seisukohad ühtsest Euroopast mõjutasid ka Rahvasteliitu ja mitmeid patsifistidest poliitikuid, näiteks Aristide Briand'i. Pan-Euroopa liikumine sai enne Teist maailmasõda küllaltki populaarseks, kuid ei suutnud veel mõjutada otseselt Euroopa riikide poliitikat. 

1938. aastal, kui Saksamaa Austria annekteeris, põgenes Coudenhove-Kalergi Prantsusmaale ning 1940. aastal edasi Ameerika Ühendriikidesse. Pärast sõda naasis ta Prantsusmaale, kus töötas politoloogia õppejõuna. Ta püüdis jätkuvalt populariseerida oma ühtse Euroopa ideid, eriti Euroopa Parlamendi loomist. Mõistagi toetas ta ka Euroopa majanduslikku integratsiooni (Euroopa Söe- ja Teraseühendus 1952, Euroopa Majandusühendus 1957). 

Just Coudenhove-Kalergi pakkus ühtse Euroopa hümniks Ludwig van Beethoveni viisi ja Friedrich Schilleri sõnadega "Oodi rõõmule", mis 1985. aastal saigi Euroopa Ühenduse ja hiljem Euroopa Liidu hümniks.

Tunnustus
---------

* Karl Suure auhind, 1950 (selle auhinna esimene laureaat)

Teosed eesti keeles
-------------------

* "Totaalne riik, totaalne inimene". Saksa keelest tõlkinud Heino Anto, eessõna: Joakim Puhk. Tallinna Eesti Kirjastus-Ühisus, 1938, 158 lk; 2. trükk: Tallinn 1940; 3. trükk: Loomingu Raamatukogu 1988, nr 39 (järelsõna: Ülo Kaevats)

Kirjandus
---------

* Arvustus: R. N. Coudenhove-Kalergi, "Totaalne riik – totaalne inimene" – Akadeemia 1989, nr 5: Linnar Priimägi (lk 1083–87), Jaan Isotamm (lk 1087–91)
* Tõnn Sarv. Vendluse revolutsioon. – Teater. Muusika. Kino nr 7/8, 2020.

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Richard Nikolaus von Coudenhove-Kalergi** |

* 

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**puudus** | **Pan-Euroopa liikumise president**1926–1972 | Järgnev**Otto von Habsburg** |
**Loreto piirkond** on Peruu 1. järgu haldusüksus (piirkond). Loreto on Peruu põhjapoolseim ja pindalalt suurim piirkond. Piirneb põhjas Ecuadori ja Colombiaga, idas Brasiiliaga. Piirkonna suurim jõgi on Amazonas.

Valdav osa piirkonnast on kaetud vihmametsaga.

Haldusjaotus
------------

Piirkond on jagatud seitsmeks provintsiks:

* Alto Amazonase provints (keskus Yurimaguas)
* Datem del Marañóni provints (San Lorenzo)
* Loreto provints (Nauta)
* Mariscal Ramón Castilla provints (Caballococha)
* Maynase provints (Iquitos)
* Requena provints (Requena)
* Ucayali provints (Contamana)

Provintsid

Välislingid
-----------

* Loreto piirkonna valitsuse koduleht (*hispaania keeles*)

Peruu piirkonnad

Amazonas **·**  Ancash **·**  Apurímac **·**  Arequipa **·**  Ayacucho **·**  Cajamarca **·**  Callao **·**  Cusco **·**  Huancavelica **·**  Huánuco **·**  Ica **·**  Junín **·**  La Libertad **·**  Lambayeque **·**  Lima **·**  Loreto **·**  Madre de Dios **·**  Moquegua **·**  Pasco **·**  Piura **·**  Puno **·**  San Martín **·**  Tacna **·**  Tumbes **·**  Ucayali
**Anneli Mäeots** (sündinud 31. detsembril 1942) on koorijuht ja muusikapedagoog.

Anneli Mäeots on alates 1965. aastast töötanud õpetaja ja koorijuhina Tallinna Muusikakeskkoolis. 1970. aastast alates on ta kooristuudio Ellerhein lastekoori dirigent. Ta on võitnud vabariiklikel ja rahvusvahelistel koorikonkurssidel auhindu ning olnud mitmetel noorte ja üldlaulupidudel mudilas- ja lastekooride üldjuht. 

Anneli Mäeots sai Uno Järvela stipendiumifondilt esimesena lastekoori dirigendi stipendiumi.

Isiklikku
---------

Anneli Mäeotsa pere on muusikud. Tema vanaonu oli Cyrillus Kreek. Abikaasa oli Vello Mäeots. Tütar Ingrid Kõrvits on Tallinna Muusikakeskkooli (TMKK) koorijuhtimise ja vokaali osakonna juhataja ning TMKK Noortekoori ja Ellerheina peadirigent. Poeg Kristjan Mäeots mängib ERSOs löökpille ning on TMKK õppejõud.

Viited
------

1. ↑  Foto: Valdo Rebane. Laulu- ja tantsupeo tänumedalite kätteandmine 06.10.2004.tallinn.ee, 16.10.2004 (vaadatud 30.03.2017)
2. ↑  Eesti Kooriühing. Uno Järvela stipendiumifondi esimesed stipendiumid saavad Anneli Mäeots ja Mariliis Kreintaal[*alaline kõdulink*] (vaadatud 30.03.2017)
3. ↑  Eevi Kuht Muusikuid võlub elu metsatalus.Virumaa Teataja, 29.06.2007 (vaadatud 30.03.2017)
**Aenga laht** (ka *Aeng*) on rannikujärv Saare maakonnas Saaremaa vallas Siiksaare külas.

Järve pindala on 16,7 ha, suurim sügavus 0,5 m (2010).

Järves on kaks saart kogupindalaga 0,25 ha.

Aenga lahe ökosüsteemi iseloomustab ühendus merega, väike veemaht ja väga väike sügavus. Elustiku koosseis, isendite arvukused, kogused ja ökoloogiline seisund on üsna ebastabiilsed ja tundlikud mõjutustele.

2010. aasta suvel läbi viidud uuringute alusel oli Aenga lahe mikrovetikate biomass ülisuur ja klorofüll-a tase ülikõrge, mille järgi hinnati lahe seisund halvaks või väga halvaks.

Setete hulka kuuluvad rohekashall muda, savikas muda ja savi. Mudakihi all võib olla lubjakivine põhi, kruus, liiv või aleuriit.

Taimestik
---------

Aenga lahe kaldaveetaimestikus kasvab valdavalt harilik pilliroog koos meri-mugulkõrkja ja hariliku kukesabaga. Üksikute kogumikena on levinud ka liht-randpung (II kategooria kaitsealune taimeliik) ja rannikas.

Vees levinud taimestiku hulgas on ülekaalus mändvetikad (*Chara* spp.) koos kamm-penikeele ja vahelmise näkirohuga (II kaitsekategooria), kattes praktiliselt kogu järve põhja. Vahelmine näkirohi esineb hajusalt kogu järves, kuid üldjuhul siiski kaldaveetaimede vööndi servas, kus muu veesisene taimestik puudub.

Kalad
-----

Aenga lahes on (2010. aasta seisuga) levinud hõbekoger, koger, ogalik, roosärg ja viidikas. Neist arvukaim on ogalik.

Kaitsestaatus
-------------

Aenga laht kuulub Laidevahe looduskaitseala koosseisu. Samuti kuulub järv Euroopa Liidu Natura 2000 võrgustikku Siiksaare-Oessaare lahtede linnuala ja Siiksaare-Oessaare loodusala koosseisus.

Viited
------

1. 1 2 3 4 5  Aenga laht Eesti looduse infosüsteemis (vaadatud 9. veebruaril 2015)
2. 1 2 3 4 5 6 7 8  Rannikulõukad Eestis ja Läänemere keskosas : arengulugu, geoloogia ja hüdroloogia, elustik ning looduskaitseline väärtus Tartu Ülikool (2012).
Paavst Aleksandri relikviaar, umbes aastast 1145. Pronks, osaliselt kullatud hõbe, kaunistatud emaili ja vääriskividega
Püha Domitianuse relikviaar
Püha Mengoldi relikviaar
**Godefroid de Claire**, ka **Godefroid de Huy** (umbes 1100 – umbes 1173) oli tänapäeva Belgia aladelt pärit kullassepp ja emailikunstnik, romaani kunstkäsitöö silmapaistev esindaja.

Eluloolist
----------

Sündinud oli ta ilmselt Huy's (Huy sur le Meuse) ja tema peamine tegutsemisperiood jäi ajavahemikku 1130–1150. Godefroid kuulub Maasi koolkonda, mis oli spetsialiseerunud champlevé-tehnikas pühapiltidele, kirikuriistadele ja relikviaaridele. Tema elust on vähe teada, kuid peamine tegutsemispaik paistis tal olevat Staveloti benediktlaste klooster.

Arvatakse, et ta õppis oma kunsti Rainer de Huy'lt ja on oletatud, et ta oli Verduni Nikolause õpetaja.

Teosed
------

Godefroid de Claire'ile omistatud teoste hulgas on kuulsaimad pronksist, hõbedast ja kullatud akvamaniil-relikviaar pühaku paavst Aleksander I säilmetele (u 1145), mis tänapäeval asub Brüsselis Kuninglikus kunsti- ja ajaloomuuseumis, samuti kaks emailtahvlit, millel on kujutatud Kristuse ristimist ja ristilöömist. Talle on omistatud ka Staveloti triptühhon, kuigi autorsuse üle vaieldakse.

V. Vaga nimetab Godefroid de Claire'i tööks ka Heribertuse relikviaari Deutzis, mis on küll kahtlemata Maasi koolkonna töö, aga selle loomisaeg paigutatakse tänapäeval 1180. aastatesse.

Pildid
------

* Püha risti triptühhonPüha risti triptühhon
* Elu puu. Uurdeemailiga plaatElu puu. Uurdeemailiga plaat
* Emailitud altari osa StavelotistEmailitud altari osa Stavelotist
* Emailitud altari osa StavelotistEmailitud altari osa Stavelotist
* Raamatukaas ristilöömise ja evangelistidegaRaamatukaas ristilöömise ja evangelistidega
* Staveloti triptühhonStaveloti triptühhon

Viited
------

1. 1 2
2. ↑
3. ↑  W. H. Forsyth. Around Godefroid de Claire. – The Metropolitan Museum of Art Bulletin, vol 24, no 10. 1966. lk 304–315
4. ↑  V. Vaga. Üldine kunstiajalugu. Tallinn, 1999
5. ↑  Repertorium für Kunstwissenschaft. Band 27, 2018. lk 520–521

Välislingid
-----------

* Godefroid de Claire. - visual-arts-cork.com
**Anneli Kuusk** (sündinud **Anneli Linno**, sündinud 20. jaanuaril 1958 Türil) on eesti flötist ja muusikapedagoog.

Haridus
-------

Anneli Kuusk on lõpetanud 1975. aastal Georg Otsa nimelise Tallinna Muusikakooli flöödi erialal (õpetaja Erika Tompson), 1986. aastal Tallinna Riikliku Konservatooriumi Elmar Peäske klassis ja on end hiljem täiendanud ka plokkföödi erialal.

Muusikaline tegevus
-------------------

Aastail 1980–2004 töötas Anneli Kuusk Vanemuise teatri orkestris, alates 1981. aastast on ta Heino Elleri nimelise Tartu Muusikakooli flöödiõpetaja, hiljem on õpetanud ka Tartu I Muusikakoolis, Tartu II Muusikakoolis ja Ardente muusikastuudios. Peale Vanemuise orkestri on ta mänginud flöödiansamblites ja projektiorkestrites, Eller Sümfonietis, Eesti Muusikaõpetajate sümfooniaorkestris. 

Ta on plokkflöödiansambli Ellerino asutaja ja juht.

Anneli Kuuse õpilased on olnud Oksana Iljašenko, Kaur Kohv, Karina Vološina, Sander Tamm, Kersti Perandi ja Merilin Teppo.

2019. aastal pälvis Anneli Kuusk ühe tunnustuspreemiatest Eesti parimatele muusikaõpetajatele.

Viited
------

1. ↑
2. ↑
**Järeltäiend** on täiend, mis asub nimisõnafraasis põhisõna järel.

Järelasendit kasutatakse täiendi esiletõstmiseks peamiselt ilukirjanduskeeles ja emotsionaalses kõnekeeles: *Aken, **väike ja määrdunud**, summutas kogu valguse*; *Tüdruk, **väle kui välk**, jooksis kommipoodi.*

Eesti keel
----------

### Järeltäiendi omadused

Järeltäiend võib olla

* täpsustavat lauseosa esile tõstev ja pikem:

*Talveöö, **karge ja sünge**. Maja, **massiivne ja kandiline**.*

* asesõna laiendav:

*Miski **inimlik** pole meile võõras. Miski **muu**; mina **vaene**.*

* võrdlustarind:

*Meri, **must kui öö**. Naeratus, **särav kui päike**.*

* fraasi peasõnast lahutatud, mis tähendab et järeltäiend paikneb lause lõpus:

*Referaadi saatis ta mulle **ingliskeelse** = Ta saatis mulle **ingliskeelse** referaadi*. 

*Vesi jooksis kraanist **hästi külm** = Kraanist jooksis **hästi külm** vesi.*

*Kirja saatis ta **lühikese** = Ta saatis **lühikese** kirja.*

* asendatav täiendkõrvallausega, kus vastav omadussõna on öeldistäide, ning lause lõpus paiknev järeltäiend on kui iseseisev elliptiline lause:

*Ta kleit, **päikesest pleekinud ja vihmast märg**, rebenes katki. = Ta kleit, **mis oli päikesest pleekinud ja vihmast märg**, rebenes katki.*
*Rühma juhtis nooruke leitnant, **peenike kui piitsavars**. = Rühma juhtis nooruke leitnant. **Peenike kui piitsavars**.*

* mitmesõnaline. Ühesõnaline järeltäiend esineb vaid asesõna või nime, sõnade *ema, isa, õde, vend* jms juures, eriti üttes:

*Õde, **kallis***, *ulata mulle raamat.* *Sina, **õnnetu***, *oled tõesti palju kannatanud!*

* lauses fraasi peasõnaga käändes ja arvus ühilduv, v.a. neli viimast käänet.

### Järeltäiendiks asesõna

Järeltäiendina kasutatakse asesõnu *niisugune, selline, seesugune, säärane ja sihuke* jmt, mis laiendavad

* isikulist asesõna:

*Kes ta **niisugune** on?*

* kõnekeeles hinnangulist nimisõna:

*Lollpea **niisugune**!*

* nimisõna, kui nimisõnafraas sisaldab ka eestäiendit, milleks on näitav asesõna:

*Kes see plika **säärane** on?*

### Järeltäiendi kirjavahemärgid

Kui järeltäiendiks on omadussõna, siis eraldatakse see põhjast koma(de)ga. 
Omastavas käändes täiendi või kaassõna laiendi järellisand eraldatakse komaga vaid eest. 

*Lydia Koidula, meie ärkamisaja suurima luuletaja haud asub Metsakalmistul.*

Komaga ei eraldata 

* olevas käändes ja *kui*-lisandit:

*Onu **vanema inimesena** ei võtnud noorte trallist osa. Onu **kui vanem inimene** ei võtnud noorte trallist osa.*

* vähendava või hellitleva varjundiga ilma täienditeta järellisandit:

*Laps **rumaluke** ei saa veel asjadest aru*.

* isikulist asesõna laiendavat täienditeta järellisandit, kui lause ei muutu arusaamatuks:

*Teil **perenaistel** on alati kiire.*

Vaata ka
--------

* Omadussõnaline täiend
* Eestäiend
* Määrustäiend

Viited
------

* Mati Erelt, Reet Kasik, Helle Metslang, Henno Rajandi, Kristiina Ross, Henn Saari, Kaja Tael, Silvi Vare 1993. Eesti keele grammatika II. Süntaks. Lisa: Kiri. Tallinn: Eesti Teaduste Akadeemia Keele ja Kirjanduse Instituut
* 
*
**Anneli Kaasa** (sündinud 1. märtsil 1975) on eesti sotsiaalteadlane. 

Tema peamised uurimisteemad on kultuurilised erinevused, sotsiaalkapital ja nende mõju majandusnähtustele.

Haridustee
----------

Anneli Kaasa on lõpetanud 1996. aastal Tartu Ülikooli (majandusteaduskonnas) *cum laude*, 1999. aastal sai sealsamas magistrikraadi *cum laude* ning 2004. aastal kaitses doktoriväitekirja teemal "Sissetulekute ebavõrdsuse mõjurite analüüs struktuurse modelleerimise meetodil" (juhendaja Helje Kaldaru).

Töökäik
-------

Anneli Kaasa oli 1998–1999 Tartu Ülikooli majandusteooria õppeülesande täitja, 1999–2002 majandusteooria assistent ning 2002–2008 majandusteooria lektor. 

Ta töötas aastatel 2008–2015 majandusteooria dotsendi ja vanemteadurina ning aastatel 2016–2019 majandusteooria dotsendi ja teadurina. Alates 2019. aastast on ta Tartu Ülikooli majandusteaduslike sotsiaal- ja kultuuriuuringute professor. Kaasa õpetatavad ained Tartu Ülikoolis on näiteks kõrgema matemaatika rakendused majandusteaduses ning mikroökonoomika.

2016. aastast on Kaasa Tartu Ülikooli majandusteaduskonna õppetooli juhataja ning 2019. aastast majandusteaduskonna asejuhataja teaduse alal.

Tunnustus
---------

* 2009 – ajakirja Akadeemia kolleegiumi hõbepreemia Socialia alal
* 2020 – nomineeritud naissoost tippteadlaste portaali AcademiaNet

Liikmesus
---------

Kaasa on 2011. aastast Euroopa Sotsiaaluuringu (ESS) Eesti nõukogu liige. 

Ta kuulub üliõpilaskorporatsiooni Indla.

Viited
------

1. 1 2 3 4 5  "Eesti Teadusinfosüsteem. Anneli Kaasa".
2. ↑  "Anneli Kaasa. Õppetöö".

Välislingid
-----------

* Anneli Kaasa Google Scholaris
* Anneli Kaasa ResearchGate'is
* Anneli Kaasa tähtsamad publikatsioonid
**Apollo 15** oli NASA Apollo programmi üheksas mehitatud missioon, mis sooritas neljanda maandumise Kuule.

Missioon startis Kennedy Kosmosekeskusest 26. juulil 1971 kell 13:34.00 UT.

Kuumoodul kuundus 30. juulil kell 22:16.29 ja lahkus sealt 2. augustil kell 17:11.22, jõudes Maale tagasi 7. augustil kell 20:45.53. Lennu kestus oli kokku 295 tundi, 11 minutit ja 53 sekundit.

Apollo 15 meeskonda kuulusid komandör David Scott, kellele see oli kolmas lend, juhtimismooduli "Endeavor" piloot Alfred Worden, kellele see oli esimene lend, ja kuumooduli "Falcon" piloot James Irwin, kellele see oli esimene lend. Varem olid nad kolmekesi moodustanud Apollo 12 varumeeskonna.

Apollo 15 oli esimene lend, millel astronaudid veetsid Kuu pinnal suhteliselt kaua aega, keskendudes teadusuuringutele. Kokku tõid nad kaasa 76,8 kg kivimeid.

James Irwin ja David Scott tegid Kuul esimese sõidu kuuautoga, sõites läbi 27,9 km. Kuuauto pikkus oli 310 cm, laius 183 cm, kõrgus 144 cm, mass 209 kg, kandevõime 480 kg, jõuallikateks 2 36 V akut, iga ratast vedas 190 W võimsusega mootor.

Scott kontrollis Kuu peal teooriat, et vaakumis kukuvad kõik esemed võrdse kiirusega, pillates maha kotkasule ja oma geoloogivasara. Nad kukkusid tõepoolest ühesuguse kiirusega. Enne kui Scott jõudis nad üles korjata, astus Irwin kogemata sulele peale ja see jäigi kuu peale.

Kuu orbiidil tiirlev Worden asus lennu ajal rekordilisel kaugusel lähimast inimesest. Scott ja Irwin olid Kuul, tema aga Apollo 15 juhtmoodulis neist 3596,4 km kaugusel.

Apollo 15 kergitas oma maandumispaigas üles tohutu tolmupilve. Selle fikseeris Jaapani kuukaaslane SELENE ja need andmed langevad hästi kokku Apollo 15 juhtimismoodulist tehtud fotodega Kuu pinna albeedo muutuste kohta maandumispaigas. Fotode analüüs kinnitas selle pilve olemasolu veel 2008. aasta mais. Niisugused tõendid on tähtsad oletuste kummutamiseks, nagu olnuks kogu programm suur pettus.

Apollo 15 logo kujutas kolme lindu lendamas Kuu maastiku kohal. Vahetult lindude taga moodustavad kraatrite ahelikud Rooma numbri XV. Logo ümbritsevad punane, valge ja sinine rõngas ning keskmisele neist, valgele on kirjutatud kosmonautide nimed. Logo kujundas Itaalia moekunstnik ja poliitik Emilio Pucci, kes esitas kolme linnu motiivi, kuid meeskond muutis selle värvid esialgsest sinisest ja rohelisest patriootlikumateks punaseks, valgeks ja siniseks.

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Apollo 15** |

* David Scotti muljeid Miksikeses
* Kuusõiduki pilt

| * v
* r
Apollo programm |
| --- |
| 
Apollo 1 • Apollo 4 • Apollo 5 • Apollo 6 • Apollo 7 • Apollo 8 • Apollo 9 • Apollo 10 • Apollo 11 • Apollo 12 • Apollo 13 • Apollo 14 • Apollo 15 • Apollo 16 • Apollo 17 • Apollo-Sojuzi testprojekt |  |
**Aeroakustika** on akustika haru, milles uuritakse helide tekkimist voolise turbulentse voolamise tõttu või aerodünaamiliste jõudude interaktsioonist pindadega. Heli teket võib siduda ka perioodiliselt varieeruva voolamisega. Selle nähtuse märkimisväärne näide on tuuleheli, mida tekitab tuul erinevatest paigalseisvatest objektidest mööda puhudes.

Kuigi puudub täielik teaduslik teooria aerodünaamilisest voolamisest tulenevate helide tekke kohta, põhineb kõige praktilisem aeroakustiline analüüs n-ö aeroakustilisel analoogial, mille esitas Sir James Lighthill 1950. aastatel töötades Manchesteri Ülikoolis. Aeroakustilise analoogia kohaselt on vedeliku liikumist kirjeldavad valemid viidud kujule, mis sarnanevad klassikalise (lineaarse) akustika helilainevõrrandiga vasakul poolel ja allesjäänud liikmed allikatena paremal poolel.

Vaata ka
--------

* Akustika
* Heliallikas
* James Lighthill
* Tuulekannel

Viited
------

1. ↑  M. J. Lighthill, "On Sound Generated Aerodynamically. I. General Theory," *Proc. R. Soc. Lond. A* **211** (1952) pp. 564–587. This article on JSTOR
2. ↑  M. J. Lighthill, "On Sound Generated Aerodynamically. II. Turbulence as a Source of Sound," *Proc. R. Soc. Lond. A* **222** (1954) pp. 1–32. This article on JSTOR
**Aela-Viirika soo** asub Rapla maakonnas Rapla vallas. Soo pindala (sookaitsealana) on 2601 ha. 

Sooala võeti kaitse alla 1981. aastal (**Aela-Viirika sookaitseala**), praegu kaitstakse osa soomassiivist **Aela maastikukaitseala** (1341,6 ha) nime all.

Nagu nimigi vihjab koosneb soo kahest soomassiivist: **Aela soost** ja **Viirika soost**, neid lahutab Kuimetsa-Vahastu tee.

Aela-Viirika soos on arvukalt rabasid, mida lahutavad siirdesoo- ja madalsooalad. Suuremad rabad soostiku Viirika poolel on Masila soo, Ülesoo raba, Kõrgemäe raba, Kaasika raba ja Plangimäe raba. Suuremad rabad soostiku aela poolel on Käometsa raba ja Aela raba. Ala mosaiiksust suurendavad arvukad soosaared, millest suurimal asub Viirika küla. Soostiku loodeosas asuvad Aeli järv ja Kadja järv.

Viited
------

1. 1 2 3  Sissekanne Eesti looduse infosüsteemis (vaadatud 03.04.2013)
2. ↑  Sissekanne Eesti looduse infosüsteemis (vaadatud 03.04.2013)

Välislingid
-----------

* Aela-Viirika soo Eesti looduse infosüsteemis
17. sajandi väljaande tiitelleht
"**L'Astrée**" on Prantsuse kirjaniku Honoré d'Urfé pastoraalromaan, ilmus ajavahemikus 1607–1627.

Romaan oli 17. sajandi prantsuse kirjanduse tuntuim ja mõjukaim teos, osaliselt tema tohutu mahu tõttu (viis osa ja nelikümmend lugu kokku kuueteistkümnes raamatus), osaliselt aga tema tohutu menu pärast kõikjal Euroopas: see tõlgiti paljudesse keeltesse ja seda loeti õukondades. Seda on ka tänapäeval korduvalt välja antud. Kolm esimest osa ilmusid 1607. 1610. and 1619. aastal; pärast Honoré d'Urfé surma 1625. aastal koostas neljanda osa Balthazar Baro ning viienda (ja kuuenda, kuid need kaks viimast loetakse üheks osaks) avaldas 1626. aastal Pierre Boitel.

Teose süžee on keerukas, kuid pealiin on karjusneiu Astrée ja karjus Céladoni (kelle nimest on tuletatud seladonkeraamika nimetus) ideaalne armastus viienda sajandi Gallias, Forezis. Olulise osa romaanist võtavad enda alla teiste tegelaste sepitsused ja poliitilised ambitsioonid, mis toovad paari jaoks kaasa palju ebaõnne, sagedased on pikad kõrvalepõiked, mis pole omavahel rangelt seotud, kuid mille eesmärk on luua maailma, milles tegevus toimub. D'Urfé kirjeldused Forezist on nii detailsed, et nende kohtade prototüübid leiab kergesti üles tema valdustest ja neist on tänapäeval kujundatud matkarada (*chemins de l'Astrée*).

Viited
------

1. ↑  Honoré d’ Urfé, French author. - britannica.com
**Must vengepuu** (​*Millettia laurentii​*)​ on liblikõieline kaunviljaline lehtpuu, mis on pärit Aafrikast. Selle peamine levila on Kongo Vabariik, Kongo Demokraatlik Vabariik, Kamerun, Gabon ja Ekvatoriaal-Guinea. 

Must vengepuu eelistab kasvada soistel aladel. Rahvusvaheline Looduskaitseliit on kandnud liigi punasesse raamatusse elukohtade hävimise ja üleraie tõttu. ​Musta vengepuu puitu nimetatakse vengeks.

Nimetus
-------

Kõrgelt hinnatud puidu tõttu kutsutakse tihti ka seda puud lihtsalt lihtsalt vengeks, ehkki leidub muidki vengepuid (nt india vengepuu, kepi-vengepuu, sile vengepuu, panga-vengepuu). Rahvapäraselt nimetatakse venge puitu ka​ Aafrika roosipuuks, võltseebeniks, *dikela*'ks, *mibotu*'ks, *bokonge*'ks ja *awong*'iks.

Kirjeldus
---------

Must vengepuu kasvab enamasti 25–30 meetri kõrguseks ja tema tüve läbimõõt ulatub 1–1,2 meetrini. Kuid on leitud ka 50 meetri kõrgusi isendeid. Sellistel puudel on ligikaudu 20 meetri jagu sirget ja oksteta tüve, mille puit on väga kõrgelt hinnatud. Puidu koor on pruunikashall.

Puit
----

Musta vengepuud iseloomustab väga omapärane tume värvus ja väljanägemine. Musta vengepuu sügav šokolaadipruun värvus on põimitud mustade läbijooksvate triipudega. Tume ja lihtsalt äratuntav ​venge värvitoon on tänapäeval kasutusel standardvärvitoonina mitmes rahvusvahelises värvisüsteemis. Lihtsalt õlitatud puidule on võimalik anda peaaegu täielikult tumeda läikega pind, mis teeb temast ühe alternatiivi eebenipuule. Tema lõhn on kergelt mõrkjas ja see on tuntav ainult puidu töötlemisel. Puit on raskesti töödeldav, nüristab terariistu. Pinnud tekivad kergelt ja lihvimisel on raske saavutada ühtlast pinda. Kare tekstuur, sirge ja ühtlane kiud, naturaalne läige. Töötlemata kujul on puit vastupidav mädanikule ja termiitidele. Venge puit on kallis ja puidu vähese kättesaadavuse tõttu hind aina kallineb.

### Füüsikalis-mehaanilised omadused

Venge puidu tihedus on 870 kg/m3 ja tugevus 8600 N. 

### Terviseohud

Kokkupuude puidu töötlemisel tekkiva peene saepuruga võib põhjustada astmat ja allergilist dermatiiti. Venge puidust on leitud 2,6-dimetoksü-p-bensokinooni, mis väikestes kogustes toimib küll bakterivastaselt, kuid suuremates kogustes on inimesele mürgine kontaktallergeen.
**Telesto** on Saturni üks kaaslastest. Selle avastasid 1980. aastal Smith, Reitsema, Larson ja Fountain. Algul kandis see nime **S/1980 S 13**. Kreeka mütoloogiast pärit nime Telesto sai kaaslane 1983. aastal. Telestot on nimetatud ka Saturn XIII-ks ja Tethys B-ks. 

Telesto on kaasorbitaalne Saturni kuuga Tethys, jäädes Tethyse Lagrange'i punkti L4. Selline seos avastati 1981. aastal. Tethyse teises Lagrange'i punktis (L5) asub Kalypso.

Saturni kaaslased

S/2009 S 1 • Pan • Daphnis • Atlas • Prometheus • Pandora • Epimetheus • Janus • Aegaeon •  Mimas • Methone • Anthe • Pallene • Enceladus • Tethys • Telesto • Kalypso • Dione • Helene • Polydeuces • Rhea • Titan • Hyperion • Iapetus • Kiviuq • Ijiraq • Phoebe • Paaliaq • Skathi • Albiorix • S/2007 S 2 • Bebhionn • Erriapus • Skoll • Siarnaq • Tarqeq • S/2004 S 13 • Greip • Hyrrokkin • Jarnsaxa • Tarvos • Mundilfari • S/2006 S 1 • S/2004 S 17 • Bergelmir • Narvi • Suttungr • Hati • S/2004 S 12 • Farbauti • Thrymr • Aegir • S/2007 S 3 • Bestla • S/2004 S 7 • S/2006 S 3 •  Fenrir • Surtur • Kari • Ymir • Loge • Fornjot
**Satanismi erinevad suunad**
LaVey Satanism | Luciferianism | Religioosne Satanism | Sat/Tan Satanism | Setianism

**Satanistlikud organisatsioonid**
First Satanic Church | Misanthropic Luciferian Order | Church of Satan | First Church of Satan | Order of Mars | Order of Nine Angles | Order of the Left Hand Path | Temple of Set

**Musta Veenuse Ordu** (lühend: **MVO**) on Anton Szandor LaVey mõtteid järgivate eesti satanistide liit. 

MVO asutati 30. aprillil 2001 kui **Eesti Satanistlik Kogudus "Musta Veenuse Ordu"**.

MVO asutamisele eelnes mitme aasta pikkune töö, mille võiks jaotada kümnesse etappi:

1. satanismi puudutava info otsimine
2. saadud infoga tutvumine, vajaliku väljasõelumine ja Eesti oludele sobivaima põhijoone kujundamine
3. satanismi puudutava kirjanduse hankimine ja tõlkimine
4. satanismist huvituvate inimeste otsimine ja koondamine
5. avalikkuse teavitamine MVO asutamise plaanidest
6. avaliku arvamuse kujundamine
7. MVO asutamiseks sobivaimate isikute väljaselgitamine
8. asutava kogu kokkukutsumine
9. prioriteetide paikapanemine asutava kogu poolt
10. põhikirja väljatöötamine

Kuigi modernses satanismis on mitu suunda – ratsionaalne, okultistlik, lutsiferiaanlik (ajalooliselt on neid veelgi rohkem), leidis asutav kogu, et ei tohiks keskenduda ühele kindlale suunale, vaid tuleks luua organisatsioon, mis koondaks kõiki satanismi suundi, jättes seejuures välja kriminaalsusesse kalduvad elemendid nagu happeline satanism. Praegu kuulub MVO ridadesse nii ratsionaliste, okultiste kui ka lutsiferiaane.

Raskused registreerimisel
-------------------------

MVO on püüdnud registreerida end juriidilise isikuna, kuid nelja aasta jooksul ei ole see õnnestunud. Algul toodi välja kõikvõimalikke pisivigu esitatud dokumentides, kuid kui need parandati, hakkasid ametnikud kasutama venitamistaktikat, vastates päris viimasel hetkel. Jätkuvat registreerimisest keeldumist põhjendatakse erinevate demagoogiliste ja otsitud väidetega. Peamiseks probleemiks mitteregistreerimisel näevad MVO esindajad seda, et hoolimata väidetavast (EV põhiseaduse kohaselt) usuvabadusest ja riigikiriku puudumisest Eesti Vabariigis lähtuvad ametnikud MVO'ga seotud võtmemõistete ("Saatan", "satanism") hindamisel kristlikust seisukohast ja terminoloogiast, jättes tähelepanuta asjaolu, et MVO on korduvalt rõhutanud oma mitteseotust "kristliku Saatanaga".

Vaata ka
--------

* Saatan
* Satanism
* Joy of Satan

Välislingid
-----------

* Musta Veenuse Ordu koduleht
* Eve Heinla. Eesti satanistid lähevad uuele ringile. Õhtuleht, 8. juuni 2005
* Satanistlik ühendus pühitses Eesti koolid saatanale. ERR uudised, 26. detsember 2007
Areios kujutatuna Bütsantsi Kreeta koolkonna ikoonil Nikaia kirikukogu auks
Mosaiigil Sant'Apollinare Nuovo basiilikas Ravennas on kujutatud Theoderichi paleed. Mosaiik laoti umbes 500. aasta paiku ariaanist Theoderichi valitsusajal ja sel oli kujutataud valitsejat ja tema õukondlasi, kuid 560. aastatel eemaldati mosaiigilt nende kui hereetikute kujutised. Asemele laoti eesriided tühjadel taustadel, kuid sammastel võib mõnes kohas märgata kunagi kujutatud isikute käsi vm märke neist
**Arianism** ehk **ariaanlus** oli 4.–7. sajandil levinud kristlik õpetus, mis on saanud nimetuse Aleksandria presbüteri Areiose järgi.

Õpetuse põhijooned
------------------

Ariaanluses polnud kolmainsusõpetust sellisel kujul nagu usutunnistustes, mis sõnastati esimestel oikumeenilistel kirikukogudel, Areiose õpetuse vastu.

Ariaanlik kristoloogiline õpetus eitab enne loomist olevat (pre-eksisteerivat) Jeesus Kristuse kui Jumala Poja täielikku jumalikkust. Areios väitis, et "oli aeg, kui teda ei olnud," ja seega on Kristus loodud ja ajalik. See on vastuolus kolmainsuseõpetusega. Kirik kuulutas Nikaia I kirikukogul (325) arianismi väärõpetuseks ja pani Aleksandria Areiose (surn 336) kirikuvande alla.

Keiser Constantinus põletamas ariaanlikke raamatuid. Illustratsioon Itaalia 9. sajandi kanoonilise õiguse raamatust, MS CLXV, Biblioteca Capitolare, Vercelli

Pooldajad ja vastased
---------------------

Arianismi tähtsad esindajad olid Areiose kõrval Eusebius Nikomedeiast, Eunomios, vastupaavst Felix II, Wulfila ja Konstantinoopoli patriarhid Makedonios, Eudoxios Antiookiast, Demophilos ja Maxentius.

Arianismi tähtsamad vastased olid Athanasios Aleksandriast, Basileios Kaisareast, Gregorios Nazianzosest, Gregorios Nyssast, Ambrosius Milanost ja Hilarius Poitiers'st.

Hilisantiikajal kasutasid Nikaia I kirikukogu otsuste pooldajad oma vastaste kohta nimetust "ariaanid" ka juhul, kui need tegelikult ei olnudki Areiose õpetuse pooldajad.

Levik
-----

Mitmed germaani rahvad, nagu läänegoodid, langobardid, burgundid ja vandaalid, omandasid ristiusu esmalt arianismi kaudu.

Kui Nikomeedia piiskop ariaan Eusebios pühitses Wulfila (311–383) gootide piiskopiks, võtsid idagermaanlased vastu ristiusu Areiose õpetusena. Alles Frangi kuningas Chlodovech I võttis ristiusu vastu katoliku õpetusena.

Kuna Muhammad oli legendi järgi kaupmehena kohtunud ariaanliku eremiidi Sergiosega, siis on alust arvata, et arianism mõjutas ka islami kujunemist. Nagu arianismis, nii ka islamis tunnustatakse Jeesust kui Jumala saadikut ja prohvetit, kuid mitte kui jumalust.

Pärast reformatsiooni tekkis kolmainsuse vastane liikumine, mis taaskasutas arianismi arusaamu (selle liikumise pooldajad kutsusid end poola vendadeks). 18. sajandil levis arianism Inglismaal, eesotsas Isaac Newtoniga.

Välislingid
-----------

* Katoliiklik entsüklopeedia arianismist (*inglise keeles*)
**Brüsseli börs**, ametliku nimega **Euronext Brussels**, on Belgia väärtpaberibörs, mis tegutseb Brüsselis. Börsi operaatorettevõte on Euronext N.V. ja see on osa Euronexti börsist.

Brüsseli börsil saab kaubelda seal noteeritud aktsiate, investeerimisfondidega, börsil kaubeldavate fondidega (ETF) ja võlakirjadega. Börsil kaubeldakse eurodes.

Brüsseli börsile teostab järelevalvet kaks asutust: Belgia Keskpank (inglise keeles: *the Belgian National Bank (BNB)*) ja Finantsteenuste ja Finantsturgude Amet (inglise keeles: *Financial Services and Markets Authority (FSMA)*).

Ajalugu
-------

* **1801. aastal** loodi börs Napoleon Bonaparte'i valitsuse korraldusel.
* **2000. aastal** liitusid Brüsseli börs, Pariisi börs ja Amsterdami börs Euronexti börsiks.
* **Perioodil 2007–2014** oli börs New Yorgi börsi osa. Euronext eraldus, kui Intercontinental Exchange võttis üle New Yorgi börs

Brüsseli börsi suurus
---------------------

2020. aasta detsembris tehti Brüsseli börsil päevas tehinguid keskmiselt 345,8 miljoni euro väärtuses ning börsil noteeritud ettevõtete koguväärtus (turuosa) oli 305,7 miljardit eurot. See moodustab umbes 4% Euronexti börsil tekkivast päevasest käibe mahust ja 7% Euronexti börsi turuosast. Aastaga vähenes börsi turuosa 8,8%. Tegemist on suuruselt neljanda Euronexti sisebörsiga.   

31. detsembri 2020. aasta seisuga oli Brüsseli börsi reguleeritud turul noteeritud 133 ettevõtte aktsiad, Euronext Growthi turul 7 ettevõtte aktsiad, 97 investeerimisfondi osakud, 17 ETFi osakud ja 1135 võlakirja.

Aktsiate hinnaliikumisi iseloomustavad indeksid
-----------------------------------------------

BEL 20 – hõlmab 20 enim kaubeldud ettevõtte aktsia hinnaliikumisi. Indeks on kasutusel alates 1990. aasta 30. detsembrist. Indeksi baasväärtus on 1000. Indeksis olevaid ettevõtteid vaadatakse üle korra aastas (veebruaris).

2020. aastal vähenes indeksi väärtus aasta alguse 3955,83 punktilt aasta lõpu 3621,28 punktini (–8,5%). Indeksi väärtus oli 2020. aasta kõrgeim 17. veebruaril, mil indeksi väärtus oli 4201,35 punkti ja madalaim 17. märtsil, mil indeksi väärtus oli 2406,75 punkti.

Enim kaubeldud aktsiad
----------------------

2020. aastal kaubeldi börsil enim järgmiste ettevõtete aktsiatega (käibe alusel, enim kaubeldud aktsia on toodud esimesena):

1. ING GROEP N.V
2. AB INBEV
3. GALAPAGOS
4. KBC
5. UCB
6. UMICORE

Vaata ka
--------

* Euroopa börside loend
* Euronext

Viited
------

1. ↑  "Supervision of the Belgian financial sector". Vaadatud 11.12.2020.
2. ↑  "A history of Euronext, the leading pan-European euro exchange". Vaadatud 11.12.2020.
3. ↑  "CASH - DAILY". Vaadatud 23.01.2021.
4. 1 2 3  "CASH - MONTHLY". Vaadatud 23.01.2021.
5. ↑  "BEL 20". *Wikipedia - English*. Vaadatud 11.12.2020.
6. ↑  "BEL 20". Vaadatud 23.11.2021.

Välislingid
-----------

* Euronext - Brüssel
**Beauraing** [bor'ään] (prantsuse [bo.ʁɛ̃]) on linn ja vald Belgias Valloonia piirkonnas Namuri provintsis.

Asulad
------

1977. aastal moodustatud valla piiridesse kuuluvad järgmised asustatud punktid: Beauraing, Baronville, Dion, Felenne, Feschaux, Focant, Froidfontaine, Honnay, Javingue, Martouzin-Neuville, Pondrôme, Vonêche, Wancennes, Wiesme ja Winenne.

* BaronvilleBaronville
* DionDion
* FelenneFelenne
* FroidfontaineFroidfontaine
* HonnayHonnay
* Martouzin-NeuvilleMartouzin-Neuville
* VonêcheVonêche
* WinenneWinenne

Viited
------

1. ↑  Wettelijke Bevolking per gemeente op 1 januari 2018, vaadatud 9.03.2019.

Välislingid
-----------

 Beauraing – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
* Koduleht (prantsuse, hollandi ja inglise keeles)

Namuri provintsi vallad

Andenne **·** Anhée **·** Assesse **·** Beauraing **·** Bièvre **·** Cerfontaine **·** Ciney **·** Couvin **·** Dinant **·** Doische **·** Éghezée **·** Fernelmont **·** Floreffe **·** Florennes **·** Fosses-la-Ville **·** Gedinne **·** Gembloux **·** Gesves **·** Hamois **·** Hastière **·** Havelange **·** Houyet **·** Jemeppe-sur-Sambre **·** La Bruyère **·** Mettet **·** Namur **·** Ohey **·** Onhaye **·** Philippeville **·** Profondeville **·** Rochefort **·** Sambreville **·** Sombreffe **·** Somme-Leuze **·** Viroinval **·** Vresse-sur-Semois **·** Walcourt **·** Yvoir