recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Jaan Elken** (sündinud 27. juunil 1954 Krasnojarski krais) on eesti maalikunstnik.

Jaan Elken lõpetas 1972. aastal Tallinna 21. Keskkooli ja 1977. aastal Eesti Riikliku Kunstiinstituudi arhitektuuri erialal. 1977–1979 töötas Tallinna Arhitektuuri ja Planeerimise Peavalitsuses arhitektina ning 1980–1987 Tallinna Kultuurivalitsuses kunstiteadlase-kontrolörina.

Aastatel 1987–1988 õpetas ta maalikunsti Tallinna Pedagoogilises Instituudis. Aastail 1988–1997 oli ta maaliõppejõud Eesti Kunstiakadeemias, alates 1997. aastast on ta Tartu Ülikooli kultuuriteaduste ja kunstide instituudi maalikunsti õppetooli professor. 2017. aasta juunis sai Jaan Elken Tartu Ülikooli humanitaarteaduste ja kunstide valdkonna emeriitprofessoriks.

Aastast 1981 Kunstnike Liidu liige, 1995–1999 Eesti Maalikunstnike Liidu esimees ning aastatel 1999–2013 Eesti Kunstnike Liidu president.

Tunnustus
---------

* 2000 Konrad Mäe preemia
* 2002 Sadolini kunstipreemia
* 2006 Tartu Ülikooli aumärk
* 2006 Kristjan Raua preemia (isikunäitused "Maalid 1998-2005" Tallinna kunstihoones ja "Oktoobridemonstratsioon" Tartu kunstimuuseumis)
* 2007 Valgetähe IV klassi teenetemärk
* 2020 AkzoNobeli kunstipreemia

Viited
------

1. ↑  "Tartu Ülikooli aumärgi kavalerid". *Tartu Ülikool*. Vaadatud 8.12.2022.

Välislingid
-----------

* Koduleht
* Elulugu
* Jaan Elken MAALID 1978–2005
* Ants Juske: "Jaan Elken ja Korsakovi sündroom" Eesti Päevaleht, 27. september 2007
* Riin Kübarsepp: "Poeet Jaan Elken uurib pintsli abil madratsite saladusi" Postimees, 17. detsember 2008
Gomera kosmosest

**Gomera** on saar Kanaari saarestikus.

Saare pindala on 378 ruutkilomeetrit. Elanike arv 21 136 (2018). Saare pealinn on San Sebastian de la Gomera, elanike arv 8 945 (2018). Gomera on mägine, suurim kõrgus merepinnast on 1487 meetrit (Garajonay). 

Gomera jaguneb kuueks omavalitsuseks (*municipio*): Agulo, Alajeró, Hermigua, San Sebastian de la Gomera, Valle Gran Rey ja Vallehermoso. 

Gomera keskosa mägedes kasvab *laurisilva* – igihaljas laialeheline lehtmets niiske ja suhteliselt maheda kliimaga, kus peale loorberiliste perekonna liikide on suur osatähtsus ka puukujulistel kanarbikel.

Saare üks omapära on sealsete elanike kasutatav vilekeel silbo.

Geneetilistel uuringutel on leitud, et Gomeral on Kanaari saartest suurim Loode-Aafrika panus (42,5%), samas on see ka Kanaari saartest suurima soolise asümmeetriaga: emapoolsetest markeritest on Loode-Aafrika päritolu 51% ja isapoolsetest 0,3–10%. See viitab vallutusaegsele meessoost rahvastiku peaaegu täielikule hävitamisele.

Maastik Vallehermoso naabruses: viinamarjaistandused ja Roque Cano rahvusmonument

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Gomera** |

Viited
------

1. ↑  Centre, UNESCO World Heritage. "Garajonay National Park". *UNESCO World Heritage Centre* (inglise). Vaadatud 11. augustil 2023.
2. ↑  "UNESCO - Whistled language of the island of La Gomera (Canary Islands), the Silbo Gomero". *ich.unesco.org* (inglise). Vaadatud 11. augustil 2023.
3. ↑  Fregel, Rosa; Cabrera, Vicente M.; Larruga, José M.; Hernández, Juan C.; Gámez, Alejandro; Pestano, Jose J.; Arnay, Matilde; González, Ana M. (2015). "Isolation and prominent aboriginal maternal legacy in the present-day population of La Gomera (Canary Islands)". *European Journal of Human Genetics* (inglise). **23** (9): 1236–1243. DOI:10.1038/ejhg.2014.251. ISSN 1476-5438.
4. ↑  Ayuntamiento de Vallehermoso (2017). "Roque Cano Natural Monument". *vallehermoso.info*. Vaadatud 11.08.2023.
Osa Virtsu tuulepargist
Tuulegeneraatorid Lääneranna vallas
**Tuuleelektrijaam** on elektrijaam, mis muundab tuule kineetilist energiat elektrienergiaks. 

Palju tuuleelektrijaamu üksteise läheduses moodustavad tuulepargi.

Tuuleelektrijaam koosneb tuulemootorist, elektrigeneraatorist, nende juhtimise automaatseadmetest ja hoonest. Tuulevaikuse puhuks võib see olla varustatud tagavarasoojusmootoriga.

Tuulelektrijaama kõige tähtsam seade on tuulegeneraator, mis muundabki tuule kineetilist energiat teist liiki energiaks. Tuulegeneraator koosneb tuulemootorist ja selle juurde kuuluvast ühe või mitme töömasina kompleksist, energiat akumuleerivast või võimsust reserveerivast plokist ning automaatsest juhtimis-reguleerimissüsteemist. Tuulegeneraatorisse võib kuuluda ka dubleeriv mootor, milleks harilikult on soojusmootor.

Tuuleparke rajatakse tuulistesse paikadesse. Neiks sobivad kõrgemad künkad, samuti ava- või rannikumere madalikud. Need sobivad piirkondadesse, kus side ülejäänud maailmaga on nõrk, nii et seal pole elektriliine, näiteks steppidesse, poolkõrbetesse ja Arktikasse.

1984. aasta seisuga jäid maailma suurimad tuulelektrijaamad võimsuselt umbes sajakordselt alla suurimatele hüdro- ja tuumaelektrijaamadele ning ligi sajakordselt geotermilistele elektrijaamadele, aga edestasid kõiki päikeseelektrijaamu ja peaaegu kõiki loodete-hüdroelektrijaamu. Maailma esimesed seitse enam kui 10 MW võimsusega tuulelektrijaama valmisid 1983. aastal Ameerika Ühendriikides Californias ning igaühel neist oli erinev omanik.

Tuuleelektrijaamad kasutavad elektrienergia tootmisel taastuvat energiaallikat, samuti võimaldavad need energiatootmist detsentraliseerida, sellega suurõnnetuste ohtu vähendades. Need on olnud tuuleelektrijaamade rajamisel olulisteks argumentideks.

2018. aasta seisuga on Eestis paigaldatud 139 tuulegeneraatorit, nendest 60 kuuluvad Nelja Energiale ja 49 Eesti Energiale. Kavas on ehitada Tootsis veel 46 tuulegeneraatorit.

Viited
------

1. 1 2 3 4  Tehnikaleksikon, lk. 539-540
2. ↑  "A ja O". Tallinn, "Valgus" 1987, lk. 283
3. ↑  Юридически все ОК, или Дыры в земле за 150 миллионов евро, Postimees 8. juuni 2018.

Välislingid
-----------

* Eesti Tuuleenergia Assotsiatsioon
**ABB AS** on Norra ettevõte, mis kuulub tervenisti rahvusvahelisele kontsernile ABB. 

Ettevõte toodab põhiliselt energeetika- ja automaatikaseadmeid. 

Peakontor on Askeris, harukontorid Skienis, Oslos (Etterstadis) ja Brynes.

ABB AS-i alla kuuluvad või on kuulunud muu hulgas telekommunikatsiooniseadmeid tootev ettevõte Nera, Norsk Viftefabrikk Oslos (ventilaatorid), Trallfa Brynes (tööstusrobotid) ning Strømmens Værksted (rongid), Norsk Kabelfabrikk (kaabel) ja National Industri (trafod) Drammenis. 

Käive oli 2000. aastal umbes 28 miljardit Norra krooni, 2007. aastal umbes 7 miljardit krooni.

Töötajate arv oli 2000. aastal umbes 15 000, 2007. aastal umbes 2000. 

Haldusdirektor on alates 2007. aastast Rune Finne.

Ajalugu
-------

Aastal 1988 omandas ABB aktsiate enamuse Norra firmas Elektrisk Bureau (asutatud 1882); samal ajal integreeriti Elektrisk Bureau kontserni tütarseltsidena Asea Per Kure (asutatud 1873) ja Norsk Elektrisk & Brown Boveri (NEBB; asutatud 1897). 

Aastal 1991 ostis ABB ära Elektrisk Bureau ülejäänud aktsiad. 

Aastal 1992 sai ettevõte nimeks **Asea Brown Boveri Norge**. 

Kjell Erik Almskog, kes oli 1986 saanud Elektrisk Bureau juhiks, oli 1998. aastani ettevõtte juht, pärast seda oli ta lühikest aega ABB juhatuses. 

Aastal 2000 osteti ettevõtte Umoe AS nafta- ja gaasiharu, sealhulgas laevatehas Haugesund Mekaniske Verksted, ning loodi ettevõte ABB Offshore Systems, mis tarnis veealuse nafta- ja gaasitootmise tehnikat ja ujuvaid tootmisüksusi. Ettevõttes oli umbes 5000 töötajat Norras ja mujal maailmas. Aastal 2004 müüdi see ettevõte ära. 

Aastast 2001 kannab ettevõte praegust nime ABB AS.

Välislingid
-----------

* ABB Norras
* Store Norske Leksikoni artikkel "ABB Ltd."
Andres Allsalu
Andres Allsalu kõige paremal
**Andres Allsalu** (sündinud 9. detsembril 1988) on Eesti elukutseline pokkerimängija ja endine tõstja.

Pokker
------

Tema põhimänguks on internetipokkeri üks-ühele (heads-up) turniirid, mida mängitakse väga kiires (hyper turbo) formaadis. Ta on Eesti üks parimaid internetipokkeri mängijaid ja Pokerstarsis võib leida teda mängimas kasutajanimega ChuckNorrisQ.

2012. aastal oli ta esimene eestlane, kes saavutas Pokerstarsis kõige kõrgema lojaalse mängija taseme (Supernova Elite). 

2013. aasta esimese kahe kuuga teenis ta rohkem kui 150 000 dollarit.

Tõstmine
--------

* 2008 Põhjamaade meister tõstmises.

Sellel võistlusel tegi ta kolm isiklikku rekordit — rebimises 125 kg, tõukamises 151 kg ning kogusummas 276 kg.

Kasutajanimed
-------------

* Full Tilt Poker / PokkeriProd.com (foorum): **Andu\_andu**
* PokerStars : "**ChuckNorrisQ**"

Viited
------

1. ↑  "Andres Allsalu saavutas esimese eestlasena PokerStars kõrgeima VIP taseme". Originaali arhiivikoopia seisuga 23. mai 2013. Vaadatud 17. septembril 2013.
2. ↑  "Eesti pokkerimängija on võitnud kahe kuuga üle 150 000 dollari". Originaali arhiivikoopia seisuga 23. september 2013. Vaadatud 17. septembril 2013.
3. ↑  "Andres Allsalu tuli Põhjamaade meistriks"[*alaline kõdulink*], err.ee, 27. oktoober 2008

Välislingid
-----------

* Andres Allsalu pokkeripäevik
* PokkerNews (profiil)
* Andres Allsalu tuli Põhjamaade meistriks ERR Sport, 27. oktoober 2008
**Andres Allik** (sündinud 13. aprillil 1958 Tallinnas) on keraamikaahjude ehitusmeister.

Elulugu
-------

1986. aastal asus Andres Allik meistrina tööle Eesti Riikliku Kunstiinstituudi keraamikaosakonnas. Sealt hakkas süvenema huvi keraamikaahjude vastu. 1990. aastate alguses täiendas ta end Kuopio Disainiakadeemias keraamikaahjude ehitamise alal. Seejärel hakkas juhtima keraamikaahjude ehitamisele spetsialiseerunud ettevõtet OÜ Kerako, mille omanik on ta tänini. 

Andres Allik on keraamik Ingrid Alliku abikaasa.

Looming
-------

Andres Allik on ehitanud peamiselt elektri-, gaasi- ja puuküttega ahjusid. Ta on öelnud, et tema töö eesmärgiks on aidata kunstnikel realiseerida oma ideid.

Alates 1990. aastate keskpaigast on loometöö fookuses puuküttega ahjude arhitektuur ja ehitus. Andres on disaininud ja ehitanud kümneid seda tüüpi ahje Ameerika Ühendriikides, Jaapanis, Austraalias ja mitmes Euroopa riigis. Eritööna on valminud *petal kiln* ehk õielehe tüüpi ahi, mida saab rakendada suurte, inimmõõtu saviskulptuuride põletamiseks, sest ahi ehitatakse skulptuuri ümber. Lisaks muudab seda tüüpi põletuse eriliseks asjaolu, et ahi võetakse skulptuuri ümbert lahti ajal, kui temperatuur selle sees on üle tuhande kraadi. Skulptuur, põletus ja ahju avamine moodustavad tervikliku *performance*'i.

Aastal 2000 disainis ja ehitas Andres koos Seagrove'i (USA) keraamikutega anagama tüüpi puupõletusahju Kohilasse. Sellest sai ajend esimese Kohila Sümpoosioni korraldamiseks, mida ta edaspidi viis läbi koos keraamikute Aigi Orava ja Külli Kõivuga.

Andres on esinenud erialastel konverentsidel ja sümpoosionidel, näiteks Euroopa Puupõletuskonverentsil ja Austraalia Keraamikatriennaalil.

Viited
------

1. 1 2  "Firmast". *OÜ Kerako koduleht*.
2. 1 2  "First European Woodfire Conference - Presenters".
3. 1 2 3  Gottovi, Nancy (5. detsember 2016). "Clay Culture: Petal Kiln". Originaali arhiivikoopia seisuga 20. juuli 2020.
4. ↑  ELENOR WILSON (19. juuni 2017). "Ingrid Allik's Breathtaking Fire Sculpture". *Studio Potter*.
5. ↑  Külli Kõiv. "Enchanted By Fire". *The Log Book*.
6. ↑  "Special Projects - Petal Kiln and Fire Sculpture". Originaali arhiivikoopia seisuga 23. detsember 2019.
16. sajandist pärit astrolaab
18. sajandist pärit astrolaab lahtivõetuna
**Astrolaab** (< kreeka *astron* 'täht' + *lambanein* 'võtma, haarama') ehk tähesihik on vahend taevakehade kõrguse mõõtmiseks ja kalendriarvutuste tegemiseks.

Tuntuim on tasapinnaline taevaskera kujutav astrolaab, mille aluseks on ekvaatori tasandile kujundatud taevaskera. Tüüpiline astrolaab oli vasest, kuni 60 cm läbimõõduga plaat, millele oli kraabitud taevakaart. Plaadi keskpunkti oli kinnitatud 15 cm läbimõõduga ring, mis oli jaotatud kraadideks ja tundideks. Ringile oli kinnitatud sihikuga visiir ehk alidaad, mis suunati taevakehale. Tagaküljele graveeriti arvutuste tegemiseks vajalikud nomogrammid (näiteks araabia astrolaabidel olid seal palvuse aja ning Meka suuna leidmise skaalad).

Antiik-Kreeka esimesi taevauurijaid Hipparchos, kes koostas täheteatmiku, leiutas ka riista taevakeha kõrguse mõõtmiseks, mida loetakse esimeseks astrolaabiks. Taolist vahendit kasutas ka Ptolemaios.

Keskajal kasutasid taevakehade kõrguse, kohaliku aja ja kohaliku laiuse määramiseks laialt astrolaabi araablastest taevauurijad, meremehed ja ennustajad. Mekasse suunduvad palverändurid leidsid kõrbes tee samuti astrolaabi abil. Araabia taevauurija Muhammad al-Fazari leiutas esimesena astrolaabi pärsia-araabia rahvaste seas, järgnevalt al-Battani ja az-Zarqali täiendasid astrolaabi nii, et vaatlusi sai teostada mitte üksnes kindlal geograafilisel laiusel, vaid igal pool. Keskaegsesse Euroopasse tuli astrolaab läbi islami võimu all oleva Andaluusia 12. sajandil. 15. sajandist on säilinud Abraham Zacuto poolt jäädvustatud astrolaabi kirjeldus ja kasutusjuhend Lissabonis.

Astrolaab jäi tuntuimaks taevakehade mõõtmisvahendiks 17. sajandi keskpaigani, mil selle vahetasid välja lihtsamini kasutatavad mõõteriistad. Arvestades astrolaabi kohmakust, mitme inimese osaluse vajadust vaatlusel ja kasutamiskeerulisust õõtsuval laeval, leidis astrolaab meresõidus vähest kasutust. Selle asemel võeti tarvitusele lihtsustatud mereastrolaab, mis koosnes vaid kraadideks jaotatud ringist koos alidaadiga. Sellist vahendit kirjeldas esimesena Mallorcalt pärit taevauurija Ramon Llull 1292. aastal ning see oli meresõidu puhul kasutusel kuni 17. sajandi lõpuni, mil seda hakkasid asendama veelgi lihtsamini käsitletavad kvadrant ja Davise kvadrant.

Vaata ka
--------

* Sfääriline astrolaab

Kirjandus
---------

* "Mereleksikon". Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus, 1996

Välislingid
-----------

* The Astrolabe
**Nostrokonto** (ladina *nostro*, eesti *meie*) on arvelduskonto või korrespondentkonto mitteresidendist krediidiasutuses. Nostrokontol hoitakse selle maa valuutat, kus nostrokonto asub. Näiteks on nostrokonto mõne Eestis tegutseva panga Rootsi kroonide konto mõnes Rootsi pangas.

Selline konto on mõeldud peamiselt välisvaluuta vahetuseks ja rahvusvaheliseks kaubanduseks ning avatakse üldjuhul kõikides maades, mille valuutades on konto omanikul vaja sagedamini tehinguid teha. 

Nostrokonto mõistega seondub ka **vostrokonto** (ladina *vostro*, eesti *teie*), mis on mõne mitteresidendist panga või ettevõtte konto krediidiasutuses. Näiteks on ülaltoodud juhul Eesti panga nostrokonto Rootsi panga jaoks vostrokontoks.

Viited
------

1. ↑  "Eesti Panga presidendi määrus nr 21, 16.12.2002, Rahvusvaheliste maksete deklareerimise ja maksebilansistatistika koostamiseks vajalike andmete esitamise kord". *Riigi Teataja Lisa*.

Välislingid
-----------

* Nostro account – investopedia.com (*inglise keeles*)
**Norwegian Star** on ettevõttele Norwegian Star Limited kuuluv ristluslaev, mis on ehitatud 2001. aastal Meyer Werfti tehases Papenburgis Saksamaal.

Norwegian Star on Dawn-klassi laev, ta sõsarlaevad on Norwegian Dawn, Norwegian Jewel, Pride of Hawaii, Norwegian Pearl ja Norwegian Gem. Laeva käitab laevakompanii Norwegian Cruise Line.

Ajalugu
-------

Laev tehases pandud nimega SuperStar Libra ja numbriga 648 telliti Star Cruisese jaoks Saksamaalt Meyer Werfti laevatehaselt Papenburgis. Kiil pandi 23. juunil 2000, laev lasti vette 6. juulil 2001. 31. oktoobril 2001 anti valmis laev laevakompaniile üle. Laeva ehitamine maksis kolmveerand miljardit Saksa marka. Laev ristiti 17. novembril 2001 Miamiis, ristiema on Miss America 2001 Angela Baraquio. 19. novembril 2001 asus Norwegian Star oma esmareisile Miamist Los Angelesse.

2013. aasta seisuga sõitis Norwegian Star Euroopas ja reisid väljusid Kopenhaagenist. Laev sõidab Bahama lipu all. Kodusadam on Nassau.

Viited
------

1. 1 2 3 4 5  DNV
2. ↑  Fakta om fartyg (rootsi keeles)
3. ↑  Start of Construction of New Luxury Liner Meyer Werft, pressiteade, 23. juuni 2000 (inglise keeles).
4. ↑  Die "Norwegian Star" geht auf Jungfernfahrt Die Welt, 9. november 2001 (saksa keeles).

Välislingid
-----------

* Norwegian Star Norwegian Cruise Line'i kodulehel (inglise keeles)
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib loomast; perekonnanime kohta vaata artiklit Nirk (perekonnanimi)* |

---

Nirk ohtu tajumas
**Nirk** (*Mustela nivalis*) on kärplaste sugukonda kuuluv väike kiskja, kõige väiksem tänapäevane kiskjaline. 

Nirk kuulub kõige vähem ohustatud liikide hulka.

Alamliigid
----------

Nirgil eristatakse kolme alamliiki:

* Põhjanirk (*Mustela nivalis nivalis*), Põhja-Skandinaavia, Venemaa ja Põhja-Ameerika
* Lõunanirk (*Mustela nivalis vulgaris*), Lõuna-Euroopa, Põhja-Aafrika ja Kesk-Aasia
* *Mustela nivalis minuta*, Põhja-Skandinaavia

Eestis elab nirk kõikjal, kuid on vähearvukas.

Välimus
-------

"Loomade elu" andmeil on nirgi tüvepikkus 13–28 cm, saba pikkus 9 cm, mass 40–100 g. Isaste nirkide tüvepikkus on Suurbritannias 202–314 mm, emastel 173–181 mm. Piirkonniti ja alamliigiti on need üpris erinevad. 

Nirgi keha on väike ja silinderjas, vilajas ja väga paindlik. Tal on ühevärviline saba. Nirk meenutab suuresti kärpi, kuid viimase sabaots on must. Suvel on nirk seljalt helepruun, alt valge või kollakas. Levila põhjaosas muutub ta talvel üleni lumivalgeks.

Eluviis
-------

Nirk elab seal, kus leidub palju hiirlasi: põldudel, jäätmaadel, põõsastikel, raiesmikel, metsaservades, põhuhunnikutes ja heinakuhjades, kuid üksnes siis, kui ümbruses ei ole tema peamist toidukonkurenti kärpi. Oma levila lõunaosas on nirk kärbist märksa arvukam, põhjas on vastupidi.

Nirgid on aktiivsed nii öösel kui päeval. Nende toiduks on tavaliselt närilised, periooditi ka näiteks linnumunad. 

Nirk kütib pisinärilisi üllatava osavuse ja energiaga, jälitades neid isegi urgudes ja varjepaikades. Nirk murrab nii palju kui jaksab, võimalusel isegi rohkem kui ära süüa ja ära viia suudab. Sellise tegevusega toob ta inimestele suurt kasu. 

Nirgi sigimist on puudulikult uuritud. Tiineid emaseid ja vastsündinud poegi on leitud nii suvel kui talvel. Nirgi tiinus on lühikese latentsusstaadiumiga ja kestab 35–37 päeva. Pesakonnas on 3–10 poega. Närilisterohkeil aastail sünnib poegi rohkem.

Viited
------

1. 1 2 3 4 5 6 7  "Loomade elu", 7. kd. lk. 248
2. ↑  MacDonald, D. W & Barrett P. "Euroopa imetajad". Eesti Entsüklopeediakirjastus. 2002, lk 115-117

Välislingid
-----------

* Nirk andmebaasis eElurikkus Muuda Vikiandmetes
**Ovariohüsterektoomia** on kirurgiline menetlus, mille käigus eemaldatakse emaslooma emakas koos munasarjadega.

Menetlust nimetatakse kõnekeeles ka **steriliseerimiseks**, kuigi õigupoolest on tegemist kastreerimisega.

Ovariohüsterektoomia on eelistatuim meetod tiinuse vältimiseks loomadel, kellelt ei soovita järglasi. Alternatiivne meetod tiinuse vältimiseks on innatsükli mõjutamine hormonaalsete preparaatidega.

Menetlust kasutatakse sagedamini kassidel, harvem koertel. Steriliseeritakse ka tuhkruid, merisigu ja teisi eksootikuid.

Vastunäidustused
----------------

Koertel ei ole ovariohüsterektoomiat soovitatav teha kahe kuu jooksul pärast poegimist ja ebatiinuse ajal. Esimesel juhul tekib ebatiinus ja teisel juhul võib jätkuda piima sekretsioon imetitest, mis allub halvasti ravile.

Tüsistused
----------

Õige operatsioonitehnika kasutamisel esineb tüsistusi harva.

* Nahahaava lahtirebimine – sagedane tüsistus, tingitud peamiselt loomapoolsest haava vigastamisest.
* Haavainfektsioon – tekib aseptika ja antiseptika nõuete eiramise korral.
* Hemoperitoneum – tekib valesti asetatud ligatuuride tõttu.
* Peritoniit – tekib aseptika ja antiseptika nõuete eiramise korral. Tüsistusena esineb harva.
Nevski prospekti ja Sadovaja ulitsa ristumine Gostinnõi Dvori juures
**Nevski prospekt** (vene keeles *Невский проспект*) on Peterburi peatänav Venemaal.

4,5 kilomeetri pikkune tänav algab Neeva kaldapealsel asuva Admiraliteedi juurest ja lõppeb samuti Neeva kaldapealsel asuva Aleksander Nevski kloostri juures. Nevski prospekt ületab Moika (Roheline sild), Gribojedovi kanali (Kaasani sild) ja Fontanka (Anitškovi sild). Tänava suurim laius on 60 meetrit (Gostinnõi Dvori juures) ja väikseim 25 meetrit (Moika juures).

Nevski prospektile avanevad 240 ehitise esiküljed. Tänava parempoolset osa (paaritud majanumbrid) kutsutakse "varjuliseks" («теневая») ja vastaspoolt "päikeseliseks" («солнечная»); umbes tänava keskel asuva Moskva vaksali juurest Aleksander Nevski kloostrini kulgevat lõiku kutsutakse ka "Staro-Nevski" prospektiks («Старо-Невский проспект»).

Ajalugu
-------

Nevski prospekt XIX sajandil
20. aprillil 1738 andis valitsejanna Anna Leopoldovna Romanova käsu luua ühendustee Admiraliteedi ja Aleksander Nevski kloostri vahele. 1781. aastal sai tänav kloostri järgi oma tänapäevase nime.

1863. aastal avati tänaval linna esimene trammiliin.

Nõukogude Venemaa algusaastatel (1918–1944) oli tänava nimi alul "Proletkuldi tänav" («улица Пролеткульта») ja hiljem "25. oktoobri prospekt" («проспект 25-го Октября»). Alates 13. jaanuarist 1944 nimetatakse tänavat taas Nevski prospektiks.

Galerii
-------

* Maja nr 28, «Dom knigi» («Дом книги»,«Raamatu maja») Maja nr 28, «Dom knigi» («Дом книги»,  
«Raamatu maja»)
* Maja nr 25, Kaasani katedraal Maja nr 25, Kaasani katedraal
* Maja nr 56, vendade Jelissejevite kaubamaja Nevski prospekti ja Väikese Sadovaja nurgal Maja nr 56, vendade Jelissejevite kaubamaja Nevski prospekti ja Väikese Sadovaja nurgal

Viited
------

1. ↑  Lynn Mally, *Culture of the Future: The Proletkult Movement in Revolutionary Russia.* Berkeley, CA: University of California Press, 1990; pg. 44.

Välislingid
-----------

 Nevski prospekt – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
India värav New Delhis
**New Delhi** (inglise keeles; hindi keeles नई दिल्ली, *Naī Dillī*) on India pealinn, Delhi pealinnaterritooriumi keskus.

Elanike arv on 321 900 (2006).

Linna planeeris inglise arhitekt Edwin Lutyens. See ehitati India pealinnaks Delhi keskusest lõuna poole 20. sajandi alguses. India valitsus kolis Calcuttast New Delhisse 12. detsembril 1911.

Transport
---------

Kuna New Delhi ei ole ise kujunenud, vaid planeeritud linn, siis on selles palju magistraaltänavaid. Neist kõige tuntumad on Rajpath, Janpath ja Akbar Road. Delhis on 1 km² kohta keskmiselt 19,22 km teid – see arv on üks kõige suuremaid Indias.

Iga 1000 elaniku kohta on New Delhis keskmiselt 85 autot. See arv on Euroopa keskmisest märgatavalt väiksem, aga suureneb kiiresti, mistõttu New Delhis pööratakse transpordile suurt tähelepanu.

New Delhi ühistranspordisüsteemi moodustavad bussid, autorikšad ja Delhi metroo. 60% reisijatest veetakse bussidega. New Delhis on 2700 bussipeatust.

1998 võttis India Ülemkohus vastu otsuse, mille kohaselt peavad kõik ühistranspordisõidukid kasutama vesinikkütust. Niisugune samm oli eesrindlik kogu maailmas ja see on aidanud vähendada New Delhi õhureostust.

Autorikšad on Delhis populaarsed, sest nad on odavamad kui taksod. Enamik neist töötab vesinikkütusega. Autorikšad on tavaliselt kollast või rohelist värvi.

Linnas on metroo 6 liini ja 140 peatusega ning kogupikkusega 183,7 km. Osa metroost on rööpmelaiusega 1676 mm, osa rööpmelaiusega 1435 mm. Metrood teenindab 188 rongi, mis on kõik nelja või kuue vaguniga. Keskmiselt sõidab metroos 1,6 miljonit reisijat päevas. Metroo töötab kella 6–23 ja tipptundidel väljuvad rongid intervalliga 2,5 minutit. Metrood hakati plaanima 1984. ja ehitama 1998. aastal ning see alustas tööd 24. detsembril 2002.

Taksod ei kuulu New Delhi ühistranspordi hulka, aga nad on linnas kergesti kättesaadavad. Enamik taksosid on eraomanduses ja enamikus asumites on taksopeatus. Leidub konditsioneeriga varustatud taksosid.

New Delhis asub Indira Gandhi rahvusvaheline lennuväli. See asutati Teise maailmasõja ajal India lennuväe jaoks, aga teenindas ka tsiviillende. 2. mail 1986 anti lennujaamale Indira Gandhi nimi. Hooajal 2006/07 külastati seda lennujaama rekordiliselt palju – registreeriti 23 miljonit reisijat.

Vaata ka
--------

* Safdarjungi haud

Viited
------

1. ↑  2011 census of India

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **New Delhi** |

*
**Nevşehiri provints** on 1. järgu haldusüksus (provints) Kesk-Türgis. Provintsi keskus on Nevşehir.

Haldusjaotus
------------

* Acıgöli ringkond
* Avanosi ringkond
* Derinkuyu ringkond
* Gülşehiri ringkond
* Hacıbektaşi ringkond
* Kozaklı ringkond
* Nevşehiri ringkond
* Ürgüpi ringkond

Viited
------

1. ↑  Population of provinces by years - 2000-2018, vaadatud 9.03.2019.

Välislingid
-----------

* Nevşehiri provintsi koduleht (türgi keeles)

Türgi provintsid

Adana **·**  Adıyaman **·**  Afyonkarahisar **·**  Ağrı **·**  Aksaray **·**  Amasya **·**  Ankara **·**  Antalya **·**  Ardahan **·**  Artvin **·**  Aydın **·**  Balıkesir **·**  Bartın **·**  Batman **·**  Bayburt **·**  Bilecik **·**  Bingöl **·**  Bitlisi **·**  Bolu **·**  Burdur **·**  Bursa **·**  Çanakkale **·**  Çankırı **·**  Çorum **·**  Denizli **·**  Diyarbakır **·**  Düzce **·**  Edirne **·**  Elazığ **·**  Erzincan **·**  Erzurum **·**  Eskişehir **·**  Gaziantep **·**  Giresun **·**  Gümüşhane **·**  Hakkâri **·**  Hatay **·**  Iğdır **·**  Isparta **·**  İstanbul **·**  İzmir **·**  Kahramanmaraş **·**  Karabük **·**  Karaman **·**  Kars **·**  Kastamonu **·**  Kayseri **·**  Kilis **·**  Kırıkkale **·**  Kırklareli **·**  Kırşehir **·**  Kocaeli **·**  Konya **·**  Kütahya **·**  Malatya **·**  Manisa **·**  Mardin **·**  Mersin **·**  Muğla **·**  Muş **·**  Nevşehir **·**  Niğde **·**  Ordu **·**  Osmaniye **·**  Rize **·**  Sakarya **·**  Samsun **·**  Şanlıurfa **·**  Siirt **·**  Sinop **·**  Şırnak **·**  Sivas **·**  Zonguldak **·**  Tekirdağ **·**  Tokat **·**  Trabzon **·**  Tunceli **·**  Uşak **·**  Van **·**  Yalova **·**  Yozgat
Felli poni
**Felli poni** on Põhja-Inglismaalt pärit poni.

Sõna "fell" tähendab Põhja-Inglismaa kaljust küngast või mäenõlva, samuti soist kõnnumaad. 

Felli poni on tumeda karvaga. Suurem osa neist on musta karvkattega, kuid leidub ka kõrbe ja halle felli ponisid. Felli ponidel on paks ja kohev lakk ning saba, kõvad kabjad, mis on nii mustad, et tunduvad sinakatena. 

Poni keskmine kasv on 137 ja suurim lubatud kasv 142 cm. Poni on suhteliselt raske, kuni 450 kg.

Felli ponid on head hüppajad. Nad ei suuda küll teha nii kõrgeid hüppeid kui maailma tippklassi ponid, kuid nad on osavad. See tuleb välja murdmaastikul, mids nad pole varem läbinud ega tea täpselt, mis takistuse taga on.

Felli poni kasutatakse ratsa- ja koormahobusena. 19. sajandil kasutati Felli ponisid kaevandustes.

Felli ponil on vaba ja kerge samm. Kiire ja kerge käik muudab ratsutamise mugavaks ning kindel samm tagab ohutu liikumise murdmaastikul. Felli ponil saab ratsutada nii raskel maastikul, kus teised ponid hätta jäävad. Lisaks raskele maastikule sobib Felli poni ka raskesse kliimasse. Vastupidavuse tõttu suudab ta nädala ajaga läbida 400 km ja seetõttu on ta talvistes tingimustes suhteliselt kiire loom.

Rahuliku meele ja sobiva suuruse tõttu kasutatakse Felli ponisid hobuteraapias ja puuetega lastel lubatakse nendel ratsutada. Ponide suurus võib oluliselt erineda, mistõttu ka täiskasvanud ratsutaja jaoks saab leida sobiva poni.

Felli poni on aretatud väljasurnud Galloway ponist. Usutakse, et ta aretati Inglismaa ja Šotimaa piiril Cumbria kandis Rooma ajal, kui sisse toodud sõjahobuseid ristati kohalike keltide ponidega. Algselt olid nad pruunid, kuigi viimastel kümnenditel on kõige levinumateks saanud mustad isendid; sageduselt järgnevad pruunid, kõrvid ja hallid.

Maailmas on umbes 4000 Felli poni. Aastas sünnib juurde 300–350 poni.

Viited
------

1. ↑  Johannes Silvet. Inglise-eesti sõnaraamat. "Valgus" 1990.

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Felli poni** |
Sompa kaevanduse peahoone, 2014
**Sompa kaevandus** oli põlevkivikaevandus Ida-Virumaal Kohtla-Järve Sompa linnaosa juures. Kaevandus oli kasutusel 1948–1999.

Ajalugu
-------

Tegemist oli allmaakaevandusega, (aastani 1972 kaevandus nr 6; 1953–1975 tegutses Sompa loodeserval ka kaevandus number 4). Pärast kaevanduse sulgemist on kaevanduskäigud täitunud veega.

Eesti iseseisvuse taastamise järel, 8. aprillil 1996 võttis EV Valitsus vastu korralduse, mille alusel kujundati senine riigiettevõte Eesti Põlevkivi ümber aktsiaseltsiks Eesti Põlevkivi.

1997. aastal moodustati aktsiaseltsi Eesti Põlevkivi 14 tütarettevõtet, kellele Eesti Põlevkivi loovutas oma varad: AS Ahtme Kaevandus, AS Aidu Karjäär, AS Eesti Põlevkivi Ehitus, AS Estonia Kaevandus, AS Kohtla Kaevandus, AS Mäetehnika, AS Narva Karjäär, AS Põlevkivi Kaubandus, AS Põlevkivi Raudtee, AS Sirgala Karjäär, AS Sompa Kaevandus, AS Tammiku Kaevandus, AS Toila Sanatoorium ja AS Viru Kaevandus. 

31. augustil 1999 sõlmitud ühinemislepingu kohaselt liitis aktsiaseltsi Sompa Kaevanduse endaga AS Estonia Kaevandus. 

Kaevanduse peahoone on võetud arvele kultuurimälestisena. See on ainuke Eestis olev kaevanduse peahoone, mis on kaitse alla võetud.

Sompa kaevandus (Eesti)Sompa kaevandus
Asendikaart
* 
* 
* 
*

Viited
------

1. ↑  Sompa kaevandus kultuurimälestiste riiklikus registris
2. ↑  "Postimees 1938. aastal: eluohtlikud põlevkivikaevandused" Postimees, 14. detsember 2015

Välislingid
-----------

* Sompa kaevandus, geoloogia.info
* Jaan Surva: Sompa kaevandus-lõpetamata ajalugu
* Sompa elu läheb hingusele, www.ohtuleht.ee, 26. juuli 1999
**Liwathon E.O.S.** (varem **AS Vopak E.O.S.**) on nafta ja naftasaaduste sadamaoperaator Muuga sadamas.

Ettevõte tekkis 2008. aastal endiste sadamaoperaatorite Pakterminali (sealt tuli nimi Vopak) ja E.O.S.i (*Estonian Oil Service*) ühendamisel. Ettevõttel on Muuga sadamas neli terminali, mille mahutite kogumaht on umbes 1 miljon m³. 

Ettevõtte tütarettevõte on AS E.R.S..

Ajalugu
-------

2013. aastal maksis ettevõte oma omanikele 100 miljoni euro jagu dividende. See oli kuni 2015. aasta Swedbanki dividendimakseni suurim dividend, mida oli ükski Eesti ettevõte maksnud.

2017. aastal sai Vopak E.O.S. 99 miljonit eurot kahjumit, mida on arvatud läbi aegade suurimaks kahjumiks Eestis.

2019. aasta kevadel müüsid Vopak E.O.S. omanikud Royal Vopak N.V. ja Global Ports Investments PLC kõik ettevõtte aktsiad Abu Dhabi ettevõttele Liwathon. Ettevõte võttis uueks nimeks Liwathon E.O.S.

Viited
------

1. 1 2   (vaadatud 14.12.2015)
2. 1 2  "Ajastu lõpp: Eesti transiidilegend lasti ametist lahti" majandus24.postimees.ee, 4. juuni 2019
3. ↑  "Araabia ettevõte ostab Vopak E.O.S.-i" Äripäev, 3. aprill 2019

Välislingid
-----------

* vopakeos.com
* liwathoneos.com

Meedias
* Kristjan Pruul: "Skandaalne perekond sisenes Eestis transiidiärisse" Äripäev, 3. aprill 2019
**Bhopali avarii** toimus 3. detsembri hommikul 1984 Indias Madhya Pradeshi osariigis asuva Bhopali kesklinnas. Õnnetus leidis aset USA kontserni Union Carbide pestitsiide tootvas tütarettevõttes, kus lekkis metüül-isotsüanaat.

Bhopali avariid on sageli nimetatud maailma suurimaks tööstuskatastroofiks[*viide?*]. BBC andmetel hukkus umbes 3000 inimest kohe ja vähemalt 15 000 suri hiljem õnnetuse tagajärjel saadud haigustesse. Greenpeace arvab hukkunute üldarvuks umbes 20 000 inimest. Mahajäetud tehas reostab põhjavett ka veel veerand sajandit pärast õnnetust.

1989. aastal tasus Union Carbide India Ülemkohtu otsusel hukkunute ja kannatanute omastele kahjutasuna 470 miljonit USA dollarit. 2010. aasta juunis mõistis Bhopali kohus Union Carbide'i India haru endise juhi Keshub Mahindra ja kuus Union Carbide'i endist juhtivtöötajat süüdi surma põhjustamises hooletuse tõttu, määrates neile kaheaastase vanglakaristuse. Veel üks süüalune suri enne kohtuotsust.

1993. aastal loodi Bhopalis katastroofis kannatanute meditsiinilise abi korraldamiseks Rahvusvaheline Meditsiinikomisjon (*International Medical Commission*).

Kirjandus
---------

* Alfred de Grazia (1985). *A Cloud over Bhopal - Causes, Consequences and Constructive Solutions* (HTML). ISBN 0-940268-09-9. The first book on the Bhopal disaster, written on-site a few weeks after the accident. `{{cite book}}`: eiran teksti "Metron Publications" (juhend); kontrolli parameetri `|isbn=` väärtust: checksum (juhend)
**Tata Group** on India konglomeraat, mille tütarettevõtted on tegevad (Tata Groupi enda liigituse järgi) seitsmes sektoris: materjalide sektor, masinaehitus, kommunikatsiooni- ja infosüsteemid, energia, kemikaalid, teenused ja tarbekaubad.

Tata Group kontrollib enam kui sadat ettevõtet, tegutsetakse enam kui 85 riigis. Suurem osa tootmisest paikneb Indias, peakorter asub Mumbais.

Tata omanikeringist umbes 2/3 moodustavad heategevusorganisatsioonid.

Ettevõte asutamisajaks loetakse 1868. aastat, mil Jamsetji Tata asutas Bombays (tänases Mumbais) puuvillakaubandusega tegeleva ettevõtte Tata Sons. Ettevõtte juhid on kuni 21. sajandini olnud Tata perekonna liikmed. Alates 1991. aastast juhib Tata Groupi Ratan Tata.

Tata Groupi kuuluvad ka autootjad Tata Motors ning selle tütarettevõtted Jaguar Land Rover ja Tata Daewoo. 

Tata Groupile kuulub ka 'The Taj Mahal Palace'i hotell Mumbais, mis oli 2008. aasta 26. novembri terrorirünnakute üks sihtmärk.

Vaata ka
--------

* Tata Winger

Välislingid
-----------

* Tata veebileht
**Jaan Aiaots** (sündinud 13. jaanuaril 1953 Hagudis) on Eesti põllumajandustegelane ja poliitik.

Jaan Aiaots on lõpetanud Hagudi 8-klassilise kooli ja Kohila Keskkooli. 1976. aastal sai ta Eesti Põllumajandusakadeemiast agronoomidiplomi. Töötas aastatel 1976–1990 Adavere näidissovhoosis agronoomina, osakonnajuhatajana ja direktori asetäitjana. 1990–1993 oli ta Esku sovhoosi esimene ja viimane direktor.

Aastatel 1994–2003 töötas Jaan Aiaots Jõgeva maavalitsuses maamajandusosakonna juhatajana ja majandusosakonna juhataja kohusetäitjana.

Ta oli aastatel 1994–2003 Põltsamaa vallavolikogu esimees ning valiti Põltsamaa linnavolikokku 2005. ja 2009. aastal.

Aastatel 2003–2017 oli ta Põltsamaa linnapea.

Jaan Aiaots kuulus 3. juulini 2011 Eestimaa Rahvaliitu. 24. novembrist 2011 on ta Sotsiaaldemokraatliku erakonna liige.

Tunnustus
---------

* 2006 Valgetähe IV klassi teenetemärk
* 2011 Jõgevamaa Kuldrist

Viited
------

1. ↑  Maakonna ja omavalitsuste juhid Kalevipoja tegude maalt. Koostaja Jaan Lukas. Tallinna Raamatutrükikoda 2007
2. ↑  "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 21. oktoober 2013. Vaadatud 26. juunil 2012.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)

Välislingid
-----------

* Endisest rahvaliitlasest Jaan Aiaotsast sai sotsiaaldemokraat.
* Põltsamaa linnapeaks valiti 17 poolthäälega Jaan Aiaots
Johannes Voorhout (1647-1723) maali Kodune musitseerimine. Hamburg (1674) fragment. Dietrich Buxtehude
**Dietrich Buxtehude** (umbes 1637 – 9. mai 1707) oli taani-saksa organist ja helilooja.

Dietrich Buxtehude sündis Helsingborgis, mis kuulus 1637. aastal Taanile. Suurema osa oma elust töötas ta Saksamaal Lübeckis.

Elu
---

Dietrich Buxtehude isa Hans Jensen Buxtehude oli samuti organist, kes töötas 30 aastat Olai kirikus. Dietrich õppis orelimängu oma isa juures. 

Aastal 1657 sai noor Dietrich Buxtehude organistiks Helsingborgis ja kolm aastat hiljem (1660) Helsingøris. 30-aastaselt kolis Dietrich Buxtehude Põhja-Saksamaale Lübeckisse, kus sai organisti koha Lübecki Maria kirikus. Selles kirikus töötas ta 40 aastat. 

Tolle aja kohaselt pidi Dietrich Buxtehude abielluma oma eelkäija Franz Tunderi tütre Anna Margareta Tunderiga. 11. aprillil 1668 abiellus Dietrich Anna Margaretaga. 

Lübeckis oli Dietrich Buxtehude tuntud orelivirtuoosi ja heliloojana. Isegi noor Johann Sebastian Bach sõitis maha 200 miili selleks, et kuulata Dietrich Buxtehude orelimängu. Dietrich Buxtehude stiil mõjutas noore Johann Sebastian Bachi loomingut. Ka Georg Friedrich Händel käis 1770. aastal Buxtehudet kuulamas. Dietrich Buxtehude õpilastest tuleb märkida Nikolaus Bruhnsi (1665–1697). 

Buxtehudel oli võimalus kasutada väga head ja suurt orelit. Tema orelimäng oli värvirikas ja virtuoosne. Dietrich Buxtehude on põhja-saksa barokikoolkonna ere esindaja. Lübecki Maria kirikus hakkas Dietrich Buxtehude alates 1673. aasta algusest regulaarselt mängima kirikus õhtukontserte (*Abendmusiken)*. Need õhtukontserdid olid esimesed kontserdid kontinendil, mis toimusid viiel pühapäeval enne jõule ehk advendiajal. Need olid nii orelikontserdid kui ka vokaal- ja orkestrimuusikaga, mida Dietrich Buxtehude ise kirjutas. 

Dietrich Buxtehde suri 9. mail 1707 Lübeckis Saksamaal.

Looming
-------

Dietrich Buxtehude kirjutas palju orelile. Need olid *chacona*'d, tokaatad, prelüüdid ja fuugad, passakaljad, *Magnificat*, koraaliprelüüdid orelile. Kammermuusika näide: sonaadid keelpillidele *basso continuo*'ga. Koorimuusikast on tuntud "Missa Brevis" ja kantaadid.

Selle artikli kirjutamisel on kasutatud materjali "Great composers 1300-1900 A Biographical and Critical Guide The H.W.Wilson Company New York"

Välislingid
-----------

* Dietrich Buxtehude ühing
* Dietrich Buxtehude Werkverzeichnis. Werke sortiert nach BuxWV. Teoste kataloog, CD
* /Buxtehude teoste salvestised internetis
* /Buxtehude teoste salvestised internetis
* /Werner Icking Musik Archive (WIMA)
**Aleksander Glikman** (sündinud 4. septembril 1929 Tallinnas) on Eesti advokaat.

Ta alustas aastal 1936 õpinguid Tallinna Prantsuse Lütseumis. Õpingud jäid seal sõja tõttu pooleli (sõja ajal oli ta Nõukogude Liidu tagalas), aastal 1946 lõpetas ta Tallinna 6. Keskkooli, aastal 1951 Tartu Riikliku Ülikooli õigusteaduskonna.

Sai aastal 1951 Eesti NSV Advokaatide Kolleegiumi liikmeks. Ta oli aastatel 1951–1955 õigusnõuandla juhataja Haapsalus, Hiiumaal, Loksal, Kiviõlis ja Kosel. Aastatel 1956–1965 oli ta Tallinna II õigusnõuandla juhataja, töötades ka advokaadina. Aastal 1972 valiti ta Eesti NSV Advokaatide Kolleegiumi presiidiumi liikmeks, oli aastatel 1972–1990 presiidiumi esimehe asetäitja.

Tunnustus
---------

* 1977 Eesti NSV teeneline jurist
* 1997 Valgetähe IV klassi teenetemärk
* 2003 Eesti Advokatuuri teenetemedal

Isiklikku
---------

Tema isa Abram Glikman ja ema Rosa Glikman olid arstid. Ta on aastast 1955 abielus Ilmi Glikmaniga; nende poeg Leon Glikman on samuti advokaat.

Välislingid
-----------

* Priit Pullerits. Isa-poega Glikmanid pooldavad JOKKi. Postimees, 8. oktoober 2011
* Eesti ühe eakama tegevadvokaadi Aleksander Glikmani esimene intervjuu. Äripäev, 5. september 2009
* Isa, poeg ja paragrahvi vaim. Eesti Ekspress, 31. jaanuar 2008
**Autoostuluba** oli Nõukogude Liidus ja selle mõnedes satelliitriikides dokument, mille väljastas partei täitevkomitee, ning mille alusel võis asutuse ja selle kommunistliku partei allorganisatsiooni juhtkonna silmis "eesrindlik" töötaja muretseda endale auto. Autoostuloa soovituse andis asutuse ametiühing. Täiendavateks kriteeriumiteks võisid olla parteiline kuuluvus ja perekondlik seis (abielu ja lapsed). Autoostulube jagati ka eriteenete eest, näiteks sõjaveteranidele ja edukatele sportlastele. Eelisolukorras asutuste (sh administratiivsektor, julgeolek) ning ka suurte tööstusettevõtete töölistele jagati autoostulube lihtsamalt.

Autoostuloa saamine ei tähendanud automaatselt kohe auto ostmist ja kättesaamist, sest pärast ostuloa saamist satuti autoostu-järjekorda, mis Ida-Saksamaal küündis tihtipeale kümne aasta pikkuseks ja vahel pikemakski.

Sellise järjekorra põhjustas plaanimajandus, mis ei suutnud nõudlust mistahes kaupade järele rahuldada. Nõudlus ületas tugevalt pakkumise, ning nõutud kaupadest oli pidevalt puudus ehk defitsiit. Sõna *defitsiit* läks oskussõnana käiku mistahes kauba ja toodete kohta, mille järele oli nõudlus pakkumisest oluliselt suurem. Defitsiitse kauba hind oli mustal turul toote omahinnast palju kõrgem ning isegi kasutatud auto turuhind oli suurem kui uue auto hind. Seepärast tuli autoostulubadega sageli ette äritsemist.

Moskvitš 412 suure populaarsuse tõttu idabloki riikides ja ka Soomes tol ajal (aastaid enne Žigulite tootmise alustamist) pidid Nõukogude Liidus elavad inimesed ootamisega rohkem kannatama, sest ootejärjekorrad sellevõrra pikenesid.

Suurele osale NSV Liidu elanikkonnast oli sõiduauto siiski luksusese, mille muretsemiseks tuli väga pikka aega raha koguda, ning auto asemel kasutasid paljud inimesed sõitmiseks ühistransporti.

Viited
------

1. 1 2  Margus Kruut (21. august 2016). "Miljonite unistuste auto" (Registreeritud juurdepääs). *Postimees Pluss*. Vaadatud 22. augustil 2016. aga lisaks oli ju vaja ostuluba. Neid jagati lihtrahvale näpuotsaga töökohtade kaudu. Kasutatud auto soetamiseks ostuluba vaja ei olnud ning see oligi paljudele ainuke võimalus endale sõiduvahend muretseda.

Välislingid
-----------

* FOTOD: Nõnda uhkelt reklaamiti nõukogude sõidukeid Läänele! Delfi, 16. juuni 2010.
**Margarita Kornõševa** (vene *Маргарита Корнышева*; sündinud 1957. aastal) on venekeelne Eesti ajakirjanik, on olnud venekeelse Delfi üks toimetajaid. 

Margarita Kornõševa oli Eesti Ajakirjanike Liidu juhatuse liige (ta valiti EAL-i juhatusse 2003. aasta jaanuaris) ja MTÜ Avaliku Sõna Nõukogu aseesimees.

On olnud ajalehe Den za Dnjom ja venekeelse Postimehe ajakirjanik.

Pärast Margarita Kornõševa vallandamist Delfi venekeelse toimetuse ajakirjaniku ametikohalt 15. aprillil 2015 kirjutas Postimehe veebiversioon järgmist:

*Delfi peatoimetaja Urmo Soonvaldi sõnul oli Kornõševaga töösuhte lõpetamiseks mitu ajas kasvanud põhjust.* 
*«Ta ei pööranud tähelepanu tööandja korraldustele ja rikkus töökohustusi, mis puudutasid nii lugude toimetamist kui tasakaalu. Lisaks on tema ajakirjanduslik tegevus kasvatanud usaldamatust meie toimetuse vastu,» ütles Soonvald venekeelsele Postimehele.* 
*Margarita Kornõševa tegeles Delfi venekeelses toimetuses viimasel ajal uuriva ajakirjandusega. Avalikkuses on teda korduvalt süüdistatud Kremli-meelsuses.* 
1. septembrist 2015 asus ta tööle Euroopa Parlamendi liikme Yana Toomi nõunikuna.

Publikatsioone
--------------

* Drambjani lähedalt tundnud inimene: ta lasi end teistel tappa – Delfi, 11. august 2011
* Vene ajakirjanik pani Eesti-sõbralikkuse tõttu riiulile jäänud dokfilmi üles oma blogisse – Delfi, 2. oktoober 2012

Viited
------

1. ↑  Eesti artiklite andmebaas ISE
2. ↑  Eesti Ajakirjanike Liidu veebileht[*alaline kõdulink*]
3. ↑  EAL 16. KONGRESSI OTSUSED[*alaline kõdulink*] – Eesti Ajakirjanike Liidu veebileht
4. ↑  Avaliku Sõna Nõukogu veebileht
5. ↑  Postimees: Delfi vallandas ajakirjanik Margarita Kornõševa
6. ↑  Незаконно уволенная с портала Delfi Маргарита Корнышева стала советником бюро депутата Европарламента Яны Тоом
**Urve Arrak** (1962. aastani **Urve Roodes**; 5. aprill 1938 Tallinn – 7. november 2011) oli eesti nahakunstnik.

Ta lõpetas 1956. aastal Tallinna 7. Keskkooli ja 1968. aastal Eesti Riikliku Kunstiinstituudi nahkehistöö erialal.

Ta kujundas nahkesemeid Kunstikombinaadile ning töötas nahkehistöö-õpetaja ja metoodikuna. 1967. aastal rajas ta Tallinna 24. Keskkooli juurde nahkehistöö klassi, hiljem oli direktor ja õpetaja Nõmme Pioneeride Majas. Pedagoogitöö kõrvalt tegutses ta ka kunstnikuna. Ta on jätnud suure jälje polüfunktsionaalsete ruumielementide loomisega ja popkunsti mõjude sissetoomisega eesti nahakunsti.

Ta oli 1970. aastast Eesti Kunstnike Liidu liige.

1989. aastal asus ta elama USA-sse Los Angelesse, 1995. aastal kolis ta Kanadasse Torontosse, 1997. aastal kolis ta tagasi USA-sse Portlandi. 1993. aastal asutas ta ettevõtte Urve Arrak Design Business, kus ta algul tegutses nahatöö alal, hiljem kujunduskunstniku ja maalijana. Viimastel eluaastatel elas ta Tallinnas.

Isiklikku
---------

Ta oli abielus Jüri Arrakuga. Poeg Arno Arrak on kunstnik, poeg Jaan Arrak oli üks galerii Tokko & Arrak omanikke.

Välislingid
-----------

* In memoriam Urve Arrak
* Urve Arrak ei kipu Eestisse Eesti Päevaleht 23. veebruar 2000
* Eesti Kunstide Keskus: Urve Arrak
* Society of Estonian Artists in Toronto (EKKT): Urve Arrak
**Allkiri** on omakäeline nimekirjutus dokumendil, mis väljendab allakirjutanu nõusolekut dokumendi sisuga või selle teatavaksvõtmist.

Kirjaoskamatud kasutavad allkirja asemel kolme risti. 

Tallinna Ringkonnakohtu õigusemõistja Virgo Saarmets on seisukohal, et allkirjal puudub legaaldefinitsioon.

Ta nendib, et pika aja jooksul on kujunenud praktika, mil inimesed ei kirjuta allkirja samamoodi nagu nad kirjutaksid oma nime käsitsi kirjutatud teksti sees, see tähendab, allkiri on sageli stiliseeritud ja seeläbi lihtsustunud või keerukamaks muutunud. Sellest tulenevalt on Virgo Saarmets jõudnud seisukohale, et allkirja õiguslik siduvus ei sõltu sellest, kas allkiri kujutab tähti, millest koosneb allkirja andja nimi, või mitte. Samas on ta veendumusel, et õiguslikult siduva allkirjana ei saa käsitada mis tahes omakäelist graafilist kujutist. Tuginedes "Eesti keele seletavale sõnaraamatule", mis defineerib allkirja kui *omakäeliselt kirjatähtedega kirjutatud nime teksti all*, leiab ta, et viimane rõhutab asjaolu, et allkirjana kasutatavas kujutises peab väljenduma allkirja andjat iseloomustav käekiri, kusjuures ta on seisukohal, et üksnes sirgetest joontest või tõmmetest koosnevas nelja risti kujutises isiku käekirja eripära ei avaldu.

Vaata ka
--------

* autogramm
* autograaf
* digiallkiri

Viited
------

1. 1 2  Virgo Saarmets. "(Üld)tuntud ja tundmatu (ema)keel" 2, Õiguskeel (2011/3),. Vaadatud 30.10.2011.

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Tsitaadid Vikitsitaatides: **Allkiri** |

* Kolme ristiga allkiri pangale ei kõlba delfi.ee, 12. aprill 2009
**Harry Olev Olt** (26. aprill 1929 Porkuni vald Kadila küla – 27. juuli 2016 Stockholm) oli eesti muusikateadlane ja helilooja.

Elulugu
-------

Harry Olt sündis talupoja peres. 15-aastaselt jõudis ta 1944. aasta sügisel üksi Rootsi. Varem palju muusikaga tegelnud Harry Olt hakkas õppima Ingesundi Kõrgemas Muusikakoolis Lääne-Värmlandis klaverit, viiulit ja muusikateooriat. Ta õppis eraviisil ka dirigeerimist Olav Rootsi juures ning kompositsiooni 1949–1955 Eduard Tubina käe all, seejärel veel muusikateadust Uppsala ülikoolis ja muusikasotsioloogiat Stockholmi ülikoolis.

Harry Olt on pidanud Stockholmis erastuudiot, juhatanud Stockholmi muusikakooli, olnud seejärel Rootsi Raadios muusikatoimetaja ja Rootsi Riikliku kontserdibüroo Rikskonserter produtsent ning aastail 1970–1994 Södertälje linnavalitsuse teatri- ja muusikaintendant. Ta on tegutsenud ka lektori ja õppejõuna. 1974–1988 oli Olt selle kõrval Stockholmi ülikooli Balti uuringute instituudi teatri- ja muusikareferent, 1987. aastast ka selle sekretär.

Need ametikohad andsid talle võimaluse alates 1960. aastatest luua kontakte Eesti kultuuriinimestega. Harry Olt oli peamisi eesti ja rootsi kultuuri vahendajaid, korraldades kontserdireise, konverentse, näitusi, publikatsioone ja etendusi, näiteks projekt "Tuule ja vee lapsed" (1986–2002), tutvustades regulaarselt eesti muusikat ka Rootsi Raadios. Ta oli 1952–1964 ajakirja Vaba Eesti tegevtoimetaja ja vastutav väljaandja.

Olt osales Rootsi kultuuriuuringuis, koostas Balti Instituudis ning Rootsi Raadios eesti muusika referentsfonoteegi ja Rootsi Kuninglikus Muusikaakadeemias Eduard Tubina käsikirjade fondi. 1985. aastaks valmisid tal Tubina loomingu koondülevaade, diskograafia ja bibliograafia.

1970. aastal ilmus Eesti nüüdisheliloojaid käsitlev raamat rootsi ja inglise keeles. Raamatuid rootsi ja eeskätt eesti muusikast on Oldil vähemalt kümmekond, nende hulgas koguteos "Estonian Music".

### Isiklikku

Maalikunstnik Mihkel Olt on tema poeg.

Teoseid
-------

### Heliteoseid

* koorilaul (1952) "Ankruketi lõpp on laulu algus" (Ilmar Laaban)
* koorilaulud segakoorile ja meeskoorile[*viide?*]
* soololaulud, laste- ja lavamuusika[*viide?*]
* teosed klaverile, viiulile ja orelile[*viide?*]

### Raamatuid

* Estonian music. (Tallinn, 1980)
* Moderna estniska tonsättare. (Tallinn, 1972)
* Modern Estonian composers. (Tallinn, 1972)

Viited
------

1. ↑  Jaan Seim. In memoriam Harry Olt. Eesti Päevaleht (Rootsi), 7. september 2016

Välislingid
-----------

* Suri helilooja ja muusikateadlane Harry Olt, ERR uudised, 27. juuli 2016
* Alo Põldmäe, "Heliloojast sillaehitajaks", Ärileht, 26. aprill 1999
* "Vastab Harry Olt", Teater. Muusika. Kino, mai 1999