recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Jerevani ajaloomuuseum** (armeenia keeles Երևանի Պատմության Թանգարան) on Armeenia pealinna Jerevani ajaloomuuseum. Muuseum asutati 1931. aastal **kommunaalmuuseumina**. Praegu asub muuseum Jerevani raekoja juurde kuuluvas hoones. Hoone arhitekt oli Jim Torosyan.

Ajalugu
-------

Alates 1931. aastast asus muuseum Jerevani tuletõrjehoone teisel korrusel kahes ruumis ja 1936. aastal kolis see Sinisesse mošeesse (*Gyoy-Djami*). Aastatel 1994–1997 asus muuseum endises Hripsime naiste gümnaasiumis. Aastatel 1997–2005 tegutses muuseum Stepan Shahoumiani nimelise kooli N1 ühes majas. 2005. aastal rajati muuseum uude majja; see moodustab koos Jerevani raekojaga arhitektuurikompleksi.

Kollektsioon
------------

2017. aasta seisuga on Jerevani ajaloomuuseumis hoiul üle 94 000 eseme, mis esindavad kohalikku kultuuri iidsetest aegadest tänapäevani.

Viited
------

1. 1 2  "ՔԱՂԱՔԱՊԵՏԱՐԱՆԻ ՆՈՐ ՇԵՆՔԸ ԵՐԵՎԱՆՈՒՄ. ՔԱՂԱՔԻ ՊԱՏՄՈՒԹՅԱՆ ԹԱՆԳԱՐԱՆԸ ՎԵՐՋԱՊԵՍ ԳՏԱՎ ԻՐ ՀԱՆԳՐՎԱԱՆԸ" [Yerevan New City Hall Building: City History Museum at Last Sheltered]. *www.panarmenian.net*. 27. november 2004.
2. 1 2  "Yerevan History Museum". *Yhm.am*. Vaadatud 21. jaanuaril 2017.
**Loksa rajoon** oli aastatel 1950–1957 Eesti NSV territooriumil eksisteerinud haldusüksus, mille keskus oli Loksa alev.

Moodustamine
------------

Loksa rajoon moodustati Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi seadlusega 26. septembril 1950. Uude rajooni kuulusid moodustamise ajal järgmised haldusüksused:

Loksa alev, Hirvli külanõukogu, Kiiu külanõukogu, Kodasoo külanõukogu, Kolga külanõukogu, Kõnnu külanõukogu, Leesi külanõukogu, Loksa külanõukogu, Sagadi külanõukogu, Võhma külanõukogu, Võsu külanõukogu, Annikvere külanõukogu, Karula külanõukogu ja Vihula külanõukogu.

Ajalugu
-------

Aastatel 1950–1952 ja 1953–1957 oli Loksa rajoon 1. järgu haldusüksus, aastatel 1952–1953 kuulus 2. järgu haldusüksusena Tallinna oblasti koosseisu.

Loksa Rajooni TSN TK andis aastatel 1951–1957 välja ajalehte Leninlik Lipp.

Likvideerimine
--------------

Loksa rajoon likvideeriti Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi seadlusega 12. oktoobril 1957 ja likvideerimine viidi lõpule sama aasta 15. detsembriks. Likvideerimise ajal kuulusid Loksa rajooni koosseisu järgmised haldusüksused:

Loksa alev, Kolga külanõukogu, Kuusalu külanõukogu, Kõnnu külanõukogu, Loksa külanõukogu – liideti likvideerimise järel Harju rajooniga;

Vihula külanõukogu ja Võsu külanõukogu – liideti likvideerimise järel Rakvere rajooniga.

Viited
------

1. ↑  Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi seadlus maarajoonide moodustamise kohta Eesti NSV-s. – **Eesti NSV Teataja**, 11.10.1950, nr 11, art 114.
2. ↑  Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi seadlus Loksa ja Pärnu rajooni likvideerimisest. – **Eesti NSV Teataja**, 14.11.1957, nr 17, art 167.
**Loksa Vene Gümnaasium** (aastani 1996 **Loksa 2. Keskkool**) oli aastatel 1988–2010 eksisteerinud vene õppekeelega üldhariduskool Harju maakonnas Loksa linnas aadressil Posti tänav 27.

Venekeelne õpe Loksa linnas sai alguse 1948. aastal, kui tollase Loksa 7-klassilise Kooli juures avati kolm vene õppekeelega klassi. See jätkus ka kooli reorganiseerimisel Loksa 1. Keskkooliks ja alates 1966. aastast oli võimalik õppida vene keeles kõigis 11 klassis.

Õpilaste arvu jätkuva kasvu tõttu ehitati 1980. aastatel Posti tänavale uus õppehoone, kus 1988. aastal alustas tööd nüüd juba iseseisev vene õppekeelega Loksa 2. Keskkool.

1996. aastal nimetati Loksa 2. Keskkool ümber Loksa Vene Gümnaasiumiks.

Õppetöö koolis toimus Eesti Vabariigi ajal kahel põhisuunal – humanitaarteadused ja reaalteadused. Olulist rõhku pandi eesti keele õpetamisele. Alates 2000. aastast rakendati kõigis klassides osalist eestikeelset õpet.

Kooli direktor oli aastatel 1988–2010 Galina Nikitina. Aastatel 1957–1988 kureeris Loksa 1. Keskkoolis venekeelseid klasse õppealajuhataja Galina Voronina.

Nõukogude perioodil näitas õpilaste arv püsivat kasvutendentsi. Kui 1965 oli vene õppekeelega lapsi 359, siis aastaks 1988 oli nende arv kasvanud 630 õpilaseni ja 1990. aastaks 657 õpilaseni. Pärast seda on toimunud püsiv langus – nii oli 1994 venekeelses koolis õpilasi 479 ja 2009. aastaks oli nende arv langenud alla 300.

Tulenevalt sellest taasühendati Loksa Vene Gümnaasium 2010. aastal eesti õppekeelega Loksa 1. Keskkooliga. Kahe kooli liitmisel tekkinud kakskeelne õppeasutus hakkas kandma Loksa Gümnaasiumi nime.

Kirjandus
---------

* "Loksa Kool". Koostajad Valvi Joaväli ja Urve Toompuu. Tallinn: TEA Kirjastus, 2002
* "Loksa Vene Gümnaasium". Koostajad Galina Nikitina, Larissa Plehhova, jt. Loksa: Loksa Vene Gümnaasium, 2003
* "*Школьные годы чудесные*". Koostajad Loksa Gümnaasiumi õpetajad Galina Nikitina juhtimisel. Таллинн: TEA Kirjastus, Loksa Gümnaasium, 2018

Välislingid
-----------

* "Loksa vene kooli 10. klass alustas kolme õpilasega". Sõnumitooja, 23. september 2009
**Patristika** on kristlikku kirjandust uuriv teadusharu ning ajajärk filosoofia ajaloos ja teoloogias. Patristika hõlmab algkristlusele järgnevat kirjandust 2. sajandi keskelt kuni skolastika alguseni Euroopas 7.–8. sajandil.

Patristikateadus
----------------

Erinevalt patroloogiast, mis tegeleb kirikuisade õpetustega, mis on katoolse usu seisukohast olulised, on patristika aineks kõik tolleaegsed teoloogilised kirjutised, sealhulgas hereetikute omad.

Patristika kasutab keeleteaduse ja kirjandusteaduse meetodeid, sisaldades omamoodi varakristlikku kirjanduslugu.

Patristika on osa kirikuloost ning töötab käsikäes dogmadelooga.

Patristika areng
----------------

2. ja 3. sajandi apologeedid, näiteks Justinus ja Tertullianus, kirjeldasid kristlust antiikfilosoofia vahenditega, kasutades Platoni, Philoni, stoitsismi ja uusplatonismi mõistestikku, et kristlust domineerivale kultuurile arusaadavamaks teha.

Kirikuisad vaidlesid kristlike õpetustega, mis ei olnud vastavuses kiriku konsensusega, ning sõnastasid kristliku õpetuse täpsemalt, et seda konsensust teiste õpetuste suhtes piiritleda. Irenaeus vaidles 2. sajandil gnostitsismiga, Athanasios Aleksandriast ja Basileios Kaisareast 4. sajandil arianismiga, Augustinus 5. sajandil pelagianismi ja donatismiga.

Nendest vaidlustest kujunesid 2.–4. sajandil välja usutunnistused ja kristliku õpetuse alused. Neist omakorda arendati 4.–8. sajandil välja kristlik dogmaatika, mis on tänini kõikide suurte kristlike konfessioonide dogmaatiliseks aluseks. 

Kirikuisad viitasid argumenteerimisel peamiselt Piiblile, nii Vanale kui ka Uuele Testamendile. Kiriku õpetuse olemuslikuks aluseks pidasid nad Pühakirja, nii nagu apostlite traditsioon seda tõlgitses. Kujunesid erinevad hermeneutikad, sealhulgas Aleksandria allegooriline tõlgitsus, mida esindas Origenes, ja Antiookia sõnasõnaline ja grammatiline tõlgitsus, mida esindas Johannes Kuldsuu. Paljudelt kirikuisadelt on säilinud ulatuslikud Piibli-tõlgitsused.

Patristiline filosoofia
-----------------------

Patristiline filosoofia on filosoofia ajaloos skolastikale eelnev ajalõik, kui püüti kristliku õpetusi põhjendada varasemate filosoofide väidetega. Aleksandrialased püüdsid alates 2. sajandi lõpust tollast teadust ja kristlust kooskõlla viia. Samuti püüti dogmasid põhjendada. Paljud varased kristlikud teoloogid olid ühtlasi filosoofid.

Vaata ka
--------

* Kirikulugu
Nissi valla lipp
**Nissi valla lipp** on Harju maakonnas asunud endise Eesti haldusüksuse Nissi valla lipp.

Lipp kinnitati 21. novembril 1994.

Lipu kirjeldus
--------------

Valla rohe-kollane lipp on jaotatud horisontaalselt seitsmeks laiuks, iga laid hõlmab 1/7 lipu laiusest. Alates ülemisest äärest neli rohelist ja kolm kollast laidu. 

Lipu laiuse ja pikkuse vahekord on 7:11 ning normaalsuurus 105x165 cm.

Põhjendus
---------

Valla lipu värvid on tuletatud Nissi valla vapilt. Kolm kollast värvilaidu sümboliseerivad vapil olevat kolme kuldset metspähklit - usku, lootust ja armastust. Roheline aga sümboliseerib enamikku valla territooriumist katvat metsa.

Lipu kasutamise kord
--------------------

1. Valla lippu kasutatakse samadel alustel Eesti riigilipuga.
2. Valla lippu on lubatud heisata avalikel üritustel, samuti perekondlike sündmuste puhul. Muudel juhtudel võib lippu heisata valitsuse korralduse alusel või valitsusega kooskõlastatult.
3. Vallamajal heisatakse valla lipp alaliselt.

Vaata ka
--------

* Nissi valla vapp
* Harju maakond

Välislingid
-----------

* Nissi valla sümboolika valla kodulehel
* Nissi valla sümboolika Riigikantselei kodulehel
**Malaka poolsaar** (malai keeles *Semenanjung Tanah Melayu*) on poolsaar Aasia kaguosas, Indohiina poolsaare lõunaosa. Seda ka nimetatakse **Kra poolsaareks** poolsaare põhjaosas asuva Kra maakitsuse järgi.

Asukoht
-------

Malaka poolsaart ümbritsevad läänest Tai laht, Lõuna-Hiina meri (lahutab poolsaart Kalimantanist), Johori väin (lahutab Singapurist), Singapuri väin, Malaka väin ja Andamani meri. Poolsaare pikkus põhjast lõunasse on 1127 km, suurim laius on 322 km, pindala on 131 300 km².

Geograafia
----------

Malaka poolsaare pinnamood on peamiselt mägine, poolsaare keskosas paikneb paralleelselt mitu mäeahelikku. Poolsaare lõunaosas muutuvad mäed kohati künklikuks tasandikuks. Kõige läänepoolseim Lariti mäeahelik on suhteliselt lühike. Peraki jõgi eraldab seda Keskahelikust, mis ulatub edasi lõuna poole ja lõpeb Melaka linna lähedal. Malaka poolsaare kõige kõrgem tipp on Tahani mägi (2190 m). Mäed koosnevad graniitidest, lubjakividest ja savikiltadest. Jõed on lühikesed aga veerohked. Suurte jõgede merre suubumisel tekkivad estuaarid. Malaka poolsaare pikim jõgi on Pahangi jõgi, mis voolab läänest itta ja suubub Lõuna-Hiina merre. Peraki jõgi saab aluse mägedes Tai piirilt ja voolab põhjast lõuna poole ning suubub Malaka väina.

Kliima
------

Malaisia Genting Highland
Kliima on Malaka poolsaarel ekvatoriaalne. Kogu aasta jooksul õhutemperatuur kõigub 25–28 kraadi ulatuses. Mägedel kliima muutub jahedamaks. Sajab aasta jooksul enam-vähem sarnaselt, aga suvemussoonide tõttu sajab rohkem suvel.

Loodus
------

Malaka poolsaare rannikul kasvavad kitsa ribana mangroovid. Mere ja jõgede kallastel kasvavad madalad nipa palmid, nende kohal kõrguvad viigipuud, puukujulised sõnajalad ja bambusepadrikud. Tasandikud ja mäenõlvade alumised osad on kaetud vihmametsadega. Metsades kasvavad peamiselt kaksiktiibviljaliste puude liigid, mis annavad hinnalist kõva puitu. Seda kasutatakse laevade ehitamisel ning parketi ja kalli mööbli valmistamiseks. Mägedes kasvavad igihaljad tammed, rododendronid ja kohalikud okaspuud.

Metsades kasvavad paljud tarbetaimed – banaanid, papaia, mangostanipuu, leivapuu, ingveripuu, rannikul kookospalmid. Malaka poolsaarel kasvatatakse kautšukipuud, mis toodi sisse Brasiiliast.

Loomastik on väga rikas. Poolsaarel elutsevad gibonid, makaagid, erinevad hirveliigid, metskitsed ja metssead (Malaka poolsaare aborigeenide lemmiktoit). Suurtest kabjalistest esinevad must-ninasarvik, banteg, aasia taapir ning elevandid, keda aga tööloomadena ei kasutata. Kiskjatest elavad metsades tiigrid, leopardid, mustad malai karud, punased hundid, mangustid. On palju linde. Jõgedes ja soodes elutsevad krokodillid. On palju madusid, kilpkonni ja sisalikke.

Inimasustus
-----------

Malaka poolsaare idaosas asub Taman-Negara rahvuspark.

Malaka poolsaare põliselanikud on senoid ja semangid, kes räägivad austroaasia keeli. 

Malaka poolsaar on jagatud mitme riigi vahel. Elanikke on järgmiselt:

* poolsaare loodeosa – Birma kõige lõunapoolseim osa (1,4 mln inimest);
* poolsaare kesk- ja kirdeosa – Tai lõunaosa (9,5 mln inimest);
* poolsaare lõunaosa – Malaisia lääneosa (19,6 mln inimest).
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib tähest; Tõnis Mägi albumi kohta vaata artiklit Siirius (album); 1960. aastatel tegutsenud ansambli kohta vaata artiklit Siirius (ansambel)* |

---

Siiriuse asukoht Suure Peni tähtkujus
Siirius
**Siirius** (α Canis Majoris, α CMa, Suure Peni alfa, Orjatäht) on kõige suurema näiva heledusega täht tähistaevas. Eestis on Siirius nähtav madalal talvetaevas. Tema ekvaatorilised koordinaadid on α=06h45m08.9s ning δ=-16o42'58,0". Siiriuse spektriklass on A1V.

Siirius näiv tähesuurus on -1m,47, nii heledalt paistab ta põhiliselt seetõttu, et on meile ka üks lähemaid tähti, asudes 8,6 valgusaasta e. 2,64 parseki kaugusel. Tegelikult on meile ühe tähena paistev täht kaksiktähe heledam komponent **Siirius A**. Palju väiksema näiva heledusega (8m,44) kaaslase avastas Alvan Graham Clark 1862. aastal, ligi kakskümmend aastat peale Friedrich Wilhelm Besseli ennustust. Kaaslane sai nimeks **Siirius B**. 1915. aastal määrati kaaslase mass ning massi ning heleduse põhjal ka tähe raadius. See viis järeldusele, et tegu on valge kääbusega, teisega selleks ajaks avastatutest.

Tänapäeval on Siiriuse komponentide massid määratud järgmiselt: Siirius A 2,02 Päikese massi ning Siirius B 0,978 Päikese massi. Raadiused vastavalt 1,711 ja 0,0084 Päikese raadiust ning temperatuurid 9940 K ja 25200 K. Kaksiktähe tiirlemisperiood on 50,09 aastat.

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Siirius** |

* Simbad:Sirius
Nakatunud taime leht
**Nisu pruunlaiksust** (DTR) tekitab taimepatogeen *Pyrenophora tritici-repentis* (sünonüüm *Drecslera tritici-repentis*). 

Haigusele on iseloomulik tumepruuni või musta täpi teke kahjustatud ala keskele. Täpid laienevad läätsekujulisteks heledateks laikudeks, kuid tume täpp jääb lehe keskele alles. Niiskus ja soe temperatuur soodustavad nakatumist. Eoste moodustumiseks on vajalik märg leht, mille tagab hästi öine kaste.

Sümptomid
---------

Peamiselt räägime pruunlaiksuse puhul kahest selgesti nähtavast sümptomist: nekroos ehk pruunid kuni mustjaspruunid surnud koega laigud lehtedel ja kloroos ehk värvimuutus või kahvatus, mis tekib enamus lehelaiksuste kahjustuskoha ümber, sest lehel on häiritud vee- ja toitainevarustatus. Kusjuures suurim saagikadu esineb siis, kui nakatunud on lipuleht. Laigud võivad tekkida juba kevadel ning levida kuni teravilja küpsemiseni.

Levik
-----

Esmane nakkus toimub kotteostega, mis säilivad mullas leiduvatel taimejäänustel. Tavaliselt nakatuvad esmalt võrsumise lõpul alumised lehed, misjärel soodsate tingimuste puhul levib haigus loomise algul ka ülemistele lehtedele ja lehetuppedele. Haigustekitaja on võimeline arenema laias temperatuuri vahemikus ja arengut soodustab kauakestev kaste või vihm. Levikut suurendab suur õhuniiskus ja temperatuur 15-25ºC, samuti liigne lämmastikväetiste kasutamine või NPK ebaõige vahekord. Kuiv ja jahe (temperatuur alla +5ºC) ja lumikate pidurdab spooride moodustumist. Nisu pruunlaiksuse puhul on noored lehed vähem vastuvõtlikud ehkki muudel lehelaiksustel on see vastupidi. Eestis esineb võrdselt nii tali- kui suvinisul.

Tõrje
-----

Nisu pruunlaiksuse tõrje muutub vajalikuks minimeeritud mullaharimise ja sajuste ilmade korral. Efektiivsemad tõrjevõtted selle haigus puhul oleksid:

* haigusvaba seemne ja resistentsete sortidekasvatamine,
* nakatunud kõrrejäänuste hävitamine põllul,
* keemilise tõrjeks soovitatakse samu fungitsiide, mis helelaiksuse tõrjeks.

Viited
------

1. ↑  "Nisu pruunlaiksus".
2. ↑  "Helminthosporium leaf blights: spot blotch and tan spot".
3. ↑  Lindam, Jakob Johan. "NISU-PRUUNLAIKSUSE (PYRENOPHORA TRIRICI-REPENTIS) ESINEMINE TOIDUNISU VÄETAMISE TOOTMISKATSES" (PDF).
4. ↑  "Nisu pruunlaiksus".
5. ↑  "Nisu pruunlaiksus".
**Bogotá** (asutamisel ja aastatel 1991–2000 *Santa Fé de Bogotá*), ametlikult **Bogotá pealinnaringkond** (*Distrito Capital de Bogotá*, lühendatult *Bogotá, D.C.*), on Colombia pealinn ja suurim linn, riigi majandus- ja kultuurikeskus. Linn asub Andide jalamil 2640 m kõrgusel merepinnast.

Ajalugu
-------

Bogota (Bacatá) oli tšibtša-indiaanlaste keskuseks juba enne hispaanlaste kolonisatsiooni. 1538. aastal tungisid sinna eurooplased ja andsid linnale nimeks Santa Fé de Bogotá.

Vaade linnale

Haldusjaotus
------------

Linn jaguneb 20 haldusüksuseks (*localidades*): 

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 1. Usaquén
2. Chapinero
3. Santafé
4. San Cristóbal
5. Usme
6. Tunjuelito
7. Bosa
 | 8. Kennedy
9. Fontibón
10. Engativa
11. Suba
12. Barrios Unidos
13. Teusaquillo
14. Los Mártires
 | 15. Antonio Nariño
16. Puente Aranda
17. La Candelaria
18. Rafael Uribe
19. Ciudad Bolívar
20. Sumapaz
 |

Vaata ka
--------

* Torre Colpatria

Välislingid
-----------

* Linna koduleht

1. ↑  PROYECCIONES DE POBLACIÓN
**U-vitamiini teraapia** on kliinilises meditsiinis tõestatud toitumisteraapia vorm, mille korral teatud haavandtõvede puhul manustatakse patsiendile ravikuurina värsket (või kuivekstraktist valmistatud) kapsamahla.

U-vitamiini haavandivastase toime aluseks olid Stanfordi ülikooli meditsiinikooli töötaja dr Garnett Cheney tehtud katsed merisigadega (neil ennetas see histamiinitekkelisi haavandeid) ning 1953. maist kuni 1954. detsembrini kinnipeetavatega San Quentini vanglas (California) tehtud kliinilised uuringud.

Kliiniliste katsete tulemused näitasid, et U-vitamiini teraapia omab ravitoimet haavandtõve korral, vähendades sümptomeid (valu, ebameeldivustunnet kõhus) ning kiirendades haavandi paranemist (haavandi mõõtmete vähenemine (ingl k *ulcer crater*) tõestati ka röntgenograafiliselt).

U-vitamiini teraapia ajal manustatakse patsientidele iga päev mitme toidukorrana umbes 1 liiter (ingl k *quart*) toorest kapsamahla, mis on hädavajalik inimestel haavandtõve, nii mao- kui ka peensoolehaavandite (nii kaksteistsõrmiksoolehaavandi (*duodenum*) kui ka niudesoolehaavandi (*ileum*)) raviga seotult.

Ajaloolist
----------

* U-vitamiini ja U-vitamiini teraapia avastas ja nimetas ligi kümme aastat kestnud uurimistöö käigus Stanfordi ülikooli meditsiinikooli dr Garnett Cheney.

Vaata ka
--------

* U-vitamiin

Viited
------

1. ↑  CHENEY, Garret, WAXLER SH, MILLER IJ. *Vitamin U therapy of peptic ulcer* experience at San Quentin Prison. Calif Med. 1956 Jan;84(1):39–42.
2. 1 2  "Medicine: U for Ulcers", Monday, Jan. 24, 1949,  Osaline veebiversioon (vaadatud 26.07.2013)
3. 1 2  "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 22. juuli 2013. Vaadatud 26. juulil 2013.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
4. ↑  Garnett Cheney,*RAPID HEALING OF PEPTIC ULCERS IN PATIENTS RECEIVING FRESH CABBAGE JUICE*, Calif Med. 1949 January; 70(1): 10–15. PMCID: PMC1643665
Sülearvuti dokk
**Sülearvuti dokk** või lihtsalt **dokk** on sülearvuti lisaseade, mis võimaldab lihtsamal viisil ühendada sülearvutit levinud välisseadmetega. Enamikul dokitavatel seadmetel nagu mobiiltelefonidel ja arvutihiirel on erinevad üleminekud, seega pole dokid standardiseeritud ning on kujundatud vastavalt soovitavale seadmele.

Doki abil võib sülearvutist saada lauaarvuti asendaja arvuti mobiilsust ohverdamata. Dokkimist saab olenevalt süsteemi suutlikkusest läbi viia nii unerežiimil kui ka sülearvuti sisse- või väljalülitatud olekus.

**Tahvelarvuti dokk** on üldjuhul tahvelarvuti kinnitusadapter, millel võivad olla ka pordiläbiviigud või pordilaiend. Erinevalt enamusest lauaarvuti dokkidest kinnitub tahvelarvuti dokki lukustusega, et vältida soovimatut väljakukkumist.

Tüübid
------

Dokid jagunevad nelja põhikategooriasse.

### Portreplikaator

Portreplikaatorid on funktsionaalsuse ja loogika poolest sarnased hulga juhtmetega, mida saab sisse ja välja lülitada dokkimispesa kaudu. Mõni portreplikaator sisaldab adaptereid, millega saab erinevaid kontakte vahetada (näiteks Micro-DVI tavalise DVI vastu). Kõik eriseadmed on ühendatud portreplikaatori külge, ning kui kasutaja soovib ligipääsu ühele või mitmele seadmele tuleb tal selleks sülearvuti ühendada vaid portreplikaatoriga. Portreplikaator on mõeldud vaid *notebook*-tüüpi sülearvutitele. 

Sülearvuti dokk koos sülearvutiga
### *Breakout*-dokk

*Breakout*-dokk on üleminek, mis on jagatud mitmeks osaks. Sellel on duplikaadid olemasolevatest pesadest ning täiendavad välised pesad. Osa *breakout*-doki tootjaid kasutavad adaptereid, millel on ligipääs ühenduses olevatele siinidele ning seega on võimalik kasutada suuremat arvu pesasid.

### Konverterdokk

Konverterdokk loob mitu ühendust läbi ühe pesa, kuid sisemise kiibistiku asemel kasutatakse muundureid doki sees. USB baasil sisaldab see muundureid nagu USB-videokaart, -helikaart, -võrgukaart, -modem ja -mälukaardiluger, mis on ühendatud sisemise USB-jaoturi kaudu, et anda arvutile lisaühendusi.

### Hübriiddokk

Hübriiddokk on otseselt ühendatud emaplaadi kiibistikuga kasutades suletud ühendust. Mõnel hübriiddokil on laienduskaardid, RAM, VRAM, CPU, cache ja lisaprotsessorid. Hübriiddoki võimalust kasutatakse hübriidarvutitel.

Sülearvuti tugi
---------------

Vahel liigitatakse ka sülearvutitoed (*stand*) dokkide alla, aga tegelikult ei saa neid mitte mingil moel arvutiga ühendada. Tegemist on inertse tarvikuga, mis on disainitud üksnes sülearvuti füüsiliseks toetamiseks, tavaliselt tõstetakse sellega sülearvuti kasutaja jaoks paremale kõrgusele või kasutatakse alust selleks, et parandada sülearvuti jahutamist.

Viited
------

1. ↑  "Docking station". www.techopedia.com. Vaadatud 07.12.2014
2. ↑  "Port Replicator". www.whatis.techtarget.com. Vaadatud 07.12.2014
**Muqtadā aş-Şadr** (araabia مقتدي الصدر) (sündinud Iraagis arvatavasti 1974) on Iraagi šiiidi vaimulik, kuulsa šiiidi vaimuliku Mohammad Sadeq aş-Şadri poeg.

Tema ametlik nimi on Hojatoleslam Sayyid Muqtadā aş-Şadr. *Hojatoleslam* märgib kesktaseme vaimulikku, kellel ei ole õigust koraani tõlgendada ega teha religioosseid üleskutseid (fatwa). *Sayyid* märgib šiiitide hulgas isikut, kes põlvneb otseselt prohvet Muḩammadist. Põlvnemisliin käib 6. ja 7. šiia imaami, Džafar al-Sadiqi ja tema poja Mussa al-Kadimi kaudu. Ta on üks väheseid islamimaailma viimaste sajandite avaliku elu tegelasi, kelle põlvnemine Muḩammadist on nii hästi tõendatud, ehkki enda põlvnemist Muḩammadist on väitnud paljud ilmalikud ja usujuhid.

2004. aasta alguse seisuga oli ta Bagdadi Aş-Şadri linnaosa faktiline valitseja ning talle allus mässuline Iraagis võimule pürgiv al-Mahdi armee. Aprillis toimusid kokkupõrked USA vägedega. Juunis sõlmiti relvarahu. Aş-Şadr pidi oma üksused laiali saatma ja hakkama tegutsema poliitiliste vahenditega.

Okupatsioonivõimud ähvardasid mitu korda aş-Şadri kurjategijana vahistada ja 2004. aasta aprilli alguses andsidki välja vastava käsu. Juunis kinnitati, et teda ei arreteerita ja tal lubatakse kandideerida 2005. aasta valimistel, kuid augustis ründasid teda USA ja Iraagi väed.
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel on aastaajast; Oskar Lutsu jutustuse kohta vaata artiklit Sügis (Luts); Eesti filmi kohta vaata artiklit Sügis (film).* |

---

Sügisel muutuvad puude lehed punaseks, kollaseks ja pruuniks
**Sügis** on jahe aastaaeg, mis on väljendunud eriti selgelt parasvöötmes, vähem lähistroopikas ja arktilistel aladel. Sügisele on iseloomulikud õhutemperatuuri langus, sajab vihma ja vahel ka lund ning veekogudel tekib jääkate.

Igapäevaelus arvestatakse sügiskuudeks põhjapoolkeral september, oktoober ja november; lõunapoolkeral on sügiskuud märts, aprill ja mai. Sügise algus on vastavalt 1. septembril või 1. märtsil.

Astronoomiline sügis algab põhjapoolkeral sügisesel pööripäeval ja lõunapoolkeral
kevadisel pööripäeval.

Meteoroloogiline sügis algab keskmise päeva õhutemperatuuri üleminekul alla +10 °C. Sügis algab 60% vegetatsioonperioodi üleminekul arvestades suve algusest.

Heitlehised puud langetavad sügisel oma lehed ja jäävad kuni kevadeni raagu
* Vabrikusaare peegeldused Kavadi järvesVabrikusaare peegeldused Kavadi järves
* Vaskna järve kaldapealne Suure Munamäe jalamilVaskna järve kaldapealne Suure Munamäe jalamil
* Viljandi-Rõngu maantee ääres sügiseses ViisukülasViljandi-Rõngu maantee ääres sügiseses Viisukülas

Vaata ka
--------

* Hilissügis
* Kevadtalv
* Talv
* Kevad
* Suvi

Välislingid
-----------

 sügis – kasutusnäited, päritolu, sünonüümid ja tõlked Vikisõnastikus
 Sügis – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis

|  |  |
| --- | --- |
|  | Tsitaadid Vikitsitaatides: **Sügis** |
Tự Đức
**Tự Đức** (sünnipärane täisnimi **Nguyễn Phúc Hồng Nhậm**; 22. september 1829 – 19. juuli 1883) oli Annami keiser alates 4. novembrist 1847 kuni surmani.

Ta oli neljas keiser Nguyễni dünastiast. Eelmine keiser oli tema isa Thiệu Trị, kes oli määranud troonipärijaks just Tự Đứci, mitte vanema poja Hồng Bảo. Tự Đức oli vankumatu konfutsianist ning oli vastu võõramaalastele ja innovatsioonile. Temavastast mässu juhtis vanem vend Hồng Bảo. Mässajate hulgas olid konfutsianistidest õpetlased, kes ei olnud rahul, et rikuti perekondlikku järgnevust (troonile ei saanud vanim poeg), Lê dünastia pooldajad, lihtrahvas, kes polnud rahul maksudega, jt. Tự Đức surus sõjaväe abiga mässu maha ja tahtis venna hukata, kuid nende ema, keisrinna Từ Dụ, veenis ta ümber. Hồng Bảo tegi enesetapu vanglas.

Tự Đứci nimetatakse tihti Vietnami viimaseks keisriks, sest ta oli viimane, kes valitses iseseisvalt ning ei näinud oma maa tõelist koloniseerimist.

Põetud rõugete tõttu ei saanud ta järglasi. Tema adopteeritud poeg Dục Đức (tegelikult ta vennapoeg) sai pärast kasuisa surma valitseda kolm päeva, kuni ta troonilt tagandati ja hukati.
**Arequipa** on linn Peruus, Arequipa piirkonna ja Arequipa provintsi halduskeskus. Ta on Peruu rahvaarvult teine linn pealinna Lima järel.

Arequipa asub 2380 m kõrgusel merepinnast igijääga kaetud Misti vulkaani jalamil, mis kerkib 5822 m kõrgusele.

Linna kliima on kogu aasta jooksul kuiv ja päikesepaisteline. Üldiselt on ilm kogu aeg mahe ja temperatuur kõigub vahemikus 10–24 °C. Vihmaperiood on jaanuarist märtsini, kuid sadu on mõõdukas. Kõige külmem kuu on august.

Linna hüüdnimi on Valge linn (*La Ciudad Blanca*), sest linnas on palju pärlvalgest vulkaanilisest kivist ehitatud hooneid.

Arequipa kesklinnas on palju Hispaania kolonialismi aegseid hooneid ja sellepärast kuulub Arequipa vanalinn alates 2000. aastast UNESCO maailmapärandi nimistusse.

Ajalugu
-------

Väljakaevamiste andmetel on viljakas ala, millel Arequipa asub, olnud asustatud juba 6. aastatuhandel eKr.

Tõenäoliselt tuleb linna nimi aimara keelest, kus "ari" tähendab tippu ja "kipa" kohta. Linna nime on seostatud ka ketšuakeelse fraasiga "*Ari, quepay*", mis tähendab 'Jah, siin'.

15. sajandil vallutasid inkad Arequipa ala seal elanud aimarade käest. See piirkond oli inkade tähtis põllumajandustoodetega varustaja.

Tänapäeva linna asutas 15. augustil 1540 hispaania konkistadoor Garcí Manuel de Carbajal, kes oli Francisco Pizarro esindaja. Juba järgmisel aastal andis Karl V Arequipale linna õigused ja vapi, mida siiamaale kasutatakse. Esimene linnapea oli Juan de la Torre y Díaz Chacón, kellel on Peruu euroopastamises suur roll.

Arequipa jäi võrdlemisi isoleeritud linnaks kuni 1870. aastani, mil linna saabus raudteeühendus lähedalasuva sadamalinna Mollendoga. 1930. aastatel valmis Panameerika maantee, mis võimaldas veelgi ulatuslikumat kaubavahetust.

Kuni 1940. aastateni moodustasid linna põhilise elanikkonna mestiitsid, kes olid tekkinud hispaania päritolu kolonisaatorite ja kohalike indiaanlaste segunemisel. Hiljem on toimunud mägedes elanud puhtavereliste indiaanlaste suur migratsioon linna. See on muutnud linna demograafilist ja kultuurilist iseloomu.

Arequipa asub tektooniliselt aktiivses kohas. 1868. aasta maavärinas hukkus üle 10 000 inimese. Linn sai kannatada 23. juunil 2001 toimunud 7,9-magnituudises maavärinas.

Juunis 2002 oli kogu linna elu nädal aega täielikult peatunud streikide ja mässu tõttu protestiks kahe elektrijaama erastamise vastu piirkonnas.

Arequipas on kaks ülikooli: Universidad Nacional de San Agustín de Arequipa (asutatud 1828) ja Universidad Católica de Santa María (asutatud 1961). Mõlemad on eraülikoolid.

Linnas asub 1580 rajatud Santa Catalina klooster ja 1648 rajatud frantsisklaste klooster La Recoleta, mis on tuntud oma raamatukogu poolest, mille vanim raamat pärineb 1494. aastast.

Arequipa lähedal asub Rodríguez Ballóni rahvusvaheline lennujaam. See on lendude arvult Peruu 2. lennujaam.

Arequipa sõpruslinn on Honolulu (USA).

Viited
------

1. ↑  , vaadatud 23.11.2018.

Välislingid
-----------

* Arequipa – pärl Peruu lõunaosas, Postimees, 14. veebruar 2008
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib iiri ansamblist; teiste tähenduste kohta vaata lehekülge U2 (täpsustus)* |

---

**U2** [j'uut'uu] on iiri ansambel, mis alustas tegevust 1976. aastal.

U2 albumeid on maailmas müüdud ligikaudu 170 miljonit eksemplari ning see on üks edukamaid ansambleid läbi aegade.

Liikmed
-------

* Bono (Paul Hewson)
* The Edge (Dave Evans)
* Adam Clayton
* Larry Mullen, Jr.

Ajalugu
-------

Ansambel moodustati 25. septembril 1976, kui trummar Larry Mullen pani oma kooli teadetetahvlile kuulutuse, kus otsis liikmeid uude ansamblisse. Kuulutuse peale tulid kohale kuus poissi: Adam Clayton, Dave Evans, Paul Hewson, Evansi vend Dik ning Mulleni sõbrad Ivan McCormick ja Peter Martin. Mõne aja pärast võeti bändi nimeks **Feedback**. Martin ilmus kohale vaid esimesel kohtumisel ja Ivan heideti grupist välja mõne nädala jooksul, sest ta oli Claytoni arvates liiga noor. Pooleteise aasta pärast muudeti nimi **The Hype'iks**. Esimest korda jäädi silma ühel talendivõistlusel, mille nad võitsid ja teenisid 500 naela auhinnapreemiat ning lisaks said nad üles võtta oma esimese demo. 

1978 lahkus Dik Evans bändist ning grupile pandi taas uus nimi – **U2**. 1980 allkirjastas U2 lepingu Island Recordsiga ning sama aasta oktoobris anti välja esimene album "Boy". 1981 anti välja teine album "October".

Läbimurre õnnestus bändil aga 1983 albumiga "War" ning lugudega "Sunday Bloody Sunday" ja "New Year's Day". Viimane jõudis esimese U2 singlina Suurbritannias esikümnesse. Veel aasta hiljem avaldati album "The Unforgettable Fire" ning 1985 osaleti Bob Geldofi korraldatud Live Aid kontserdil. 

1987. aastal avaldati "The Joshua Tree", mis on bändi seni suurima läbimüügiga album ning U2 mängis esimest korda pidevalt väljamüüdud staadionidel. 

Järgmist albumit "Rattle and Hum" nii suur edu ei saatnud. Kuigi albumit osteti miljoneid, olid kriitikute arvamused üldiselt negatiivsed. Peale seda otsustas bänd teha pausi.

1991. aasta album "Achtung Baby" oli varasematega võrreldes tumedam. Album sai väga hea vastuvõtu osaliseks ja on paljude arvates koos "The Joshua Treega" bändi parim töö.

Järgmisi albumeid "Zooropa" ja "Pop" ei saatnud kõige suurem edu, sest olid varasematega võrreldes eksperimentaalsemad. 

2000. aasta album "All That You Can't Leave Behind" ja 2004. aastal välja antud "How to Dismantle an Atomic Bomb" sarnanevad bändi varase loominguga ning mõlemad albumid on võitnud auhindu.

Stuudioalbumid
--------------

1. 1980 "Boy"
2. 1981 "October"
3. 1983 "War"
4. 1984 "The Unforgettable Fire"
5. 1987 "The Joshua Tree"
6. 1988 "Rattle and Hum"
7. 1991 "Achtung Baby"
8. 1993 "Zooropa"
9. 1997 "Pop"
10. 2000 "All That You Can't Leave Behind"
11. 2004 "How to Dismantle an Atomic Bomb"
12. 2009 "No Line On The Horizon"
13. 2014 "Songs of Innocence"
14. 2017 "Songs of Experience"
15. 2023 "Songs of Surrender"

U2 on saanud 22 Grammy auhinda.

Välislingid
-----------

* "U2 uus album ilmub 2. märtsil". *Publik*. 19. detsember 2008.
Kose pastoraat
Pastoraadi peahoone kagunurk
**Kose pastoraat** asub Kose kirikuaiast vahetult põhjas.

Kirikla ehitati 18. sajandil. Hoone võõrandati 1940. aastal nõukogude võimu poolt koos kõigi koguduse maade ja varadega ning pärast 1941. aastat elasid seal lühikest aega lahingutes elukoha kaotanud kohalikud. Saksa okupatsiooni ajal sai kogudus hoone tagasi ja 1942. aastal toodi pastoraati elekter. Seoses taasalanud nõukoguse okupatsiooniga võeti 1944 kiriku varad taas riigi omandisse. Pastoraadis asusid rahvamaja, raamatukogu (1949–1959), spordiseltsi Jõud klubiruumid, miilitsa ülema korter ja kooliõpetaja korter ning 1950. aastal nimetati see ümber rajooni kultuurimajaks. Alates 1951. aastast tehti mitu ümberehitust. 

1980. aastatel lasti hoonel laguneda. Kultuurimaja lõpetas hoones tegevuse ning kui pärast taasiseseisvumist kirikla kogudusele tagastati, oli hoone väga halvas seisukorras. Inventar oli laiali kantud või rüüstatud ning maja konstruktsioonid lagunesid. 

Pastoraat õnnestus osaliselt tänu välisrahastusele taastada ja pühitseti taas sisse 1997. aasta lõikustänupühal. Sama aasta kevadel võeti see arvele ehitismälestisena kui näide pastoraadi peahoonest.

Kirikumõisa juurde kuulusid varem ka saun ja mitu majandushoonet (rehi, karjalaut, sealaut, hobusetall, vankrikuur, ait). Neist esimese sai 1940. aastatel oma valdusse varasem kirikumaade rentnik ja ülejäänud anti 1949. aastal kolhoosi Kose Edu kätte.

Viited
------

1. 1 2  Kose pastoraat kultuurimälestiste riiklikus registris

Välislingid
-----------

* Kose pastoraat kultuurimälestiste riiklikus registris
**Aretha Louise Franklin** (25. märts 1942 Memphis, Tennessee – 16. august 2018 Detroit, Michigan) oli USA laulja ja laululooja.

Ta alustas laulmist lapsena, lauldes Detroiti baptistikirikus gosplit. Tema isa C. L. Franklin töötas selles kirikus kirikuõpetajana. Lauljakarjääri alustas ta 18-aastaselt 1960. aastal, salvestades plaadifirmale Columbia Records, kuid saavutas tagasihoidlikku edu.

1966. aastal otsustas ta sõlmida lepingu Atlantic Recordsiga. Järgmistel aastatel saavutas suurt edu selliste soulilauludega nagu "Respect", "(You Make Me Feel Like) A Natural Woman", "Spanish Harlem" ja "Think". 1960. aastate lõpus nimetati teda juba soulikuningannaks. Ta salvestas Atlanticuga mitu kriitikutelt kiidusõnu kui ka müügiedult edukaid albumeid, mille hulka kuulusid "I Never Loved a Man the Way I Love You" (1967), "Lady Soul" (1968), "Young, Gifted and Black" (1972) ja "Amazing Grace" (1972). 1970. aastatel tekkisid tal plaadifirmaga probleemid. 1979. aastal sai tema isa tulistamises haavata. Pärast seda lahkus Franklin Atlanticust ja sõlmis plaadilepingu Arista Recordsiga, kellega leidis edu albumitega "Jump to It" (1982) ja "Who's Zoomin' Who?" (1985). Aastal 1980 mängis ta muusikalises komöödiafilmis "Bluusivennad" ("The Blues Brothers").

1998. aastal pälvis ta tähelepanu 40. Grammy auhindade tseremoonial esitatud ooperiaariaga "Nessun dorma". Samal aastal välja antud "A Rose Is Still a Rose" jäi tema viimaseks esineljakümne singliks.

Franklin suri 2018. aasta 16. augustil 76-aastaselt kõhunäärmevähki.

Billboardi edetabelitesse jõudis kokku 112 tema singlit, mille hulka kuulusid 77 singlit Billboard Hot 100-s, 17 esikümnesinglit ja 20 esikohasinglit R&B edetabelis. Franklini teiste tuntumate laulude hulka kuuluvad "Rock Steady", "Jump to It", "Freeway of Love", "Who's Zoomin' Who", "Chain of Fools", "Until You Come Back to Me (That's What I'm Gonna Do)", "Something He Can Feel", "I Knew You Were Waiting (For Me)" (koos George Michaeliga) ja The Rolling Stonesi laulu "Jumpin' Jack Flash" kaver.

Franklin pälvis karjääri jooksul 18 Grammy auhinda, sh Grammy elutööauhinna (1994). Tema plaate on maailmas müüdud üle 75 miljoni, millega kuulub ta läbi aegade edukamate artistide sekka.

1987. aastal võeti Franklin esimese naisartistina Rock'n'rolli Kuulsuste Halli liikmeks. Ajakiri Rolling Stone on ta valinud kõigi aegade saja parima artisti ja saja parima laulja hulka. 1979. aastast on tal Hollywoodi kuulsuste alleel omanimeline täht. 2020. aastal võeti ta National Women's Hall of Fame'i liikmeks.

Tunnustus
---------

* 1994 – Kennedy Keskuse elutööauhind
* 1999 – National Medal of Arts
* 2005 – Presidendi Vabadusmedal

Viited
------

1. ↑  "Suri soulikuninganna Aretha Franklin". kultuur.postimees.ee. 16.8.2018. Vaadatud 16.8.2018
2. ↑  "Suri Aretha Franklin". 16.8.2018. Vaadatud 16.8.2018

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Aretha Franklin** |

* Ametlik koduleht
Nodirbek Abdusattorov (2017)
 Nodirbek Abdusattorov (pildil paremal) mängimas Tata Steeli turniiril David Antóniga (2020)
**Nodirbek Abdusattorov** (sündinud 18. septembril 2004 Taškendis) on usbeki maletaja, rahvusvaheline suurmeister (2018). 

Abdusattorov tuli 2012. aastal noorte maailmameistriks U8-vanuseklassis. Septembris 2016 täitis ta rahvusvahelise meistri nimetuse saamiseks vajaliku kolmanda normi (FIDE kinnitas nimetuse 2017. aastal). 

Suurmeistrinormi täitis Abdusattorov esimest korda oktoobris 2016 Peterburis peetud Mihhail Tšigorini mälestusturniiril (kogudes 7 punkti 9-st jäi jagama 5.–11. kohta, edestades seejuures kunagist FIDE maailmameistrit Aleksandr Halifmani). Kolmanda suurmeistrinormi täitis Abdusattorov 13-aastaselt oktoobris 2017 taas mängides Tšigorini mälestusturniiril (FIDE kinnitas nimetuse aprillis 2018). 

2018. aastal Bathumis peetud maleolümpial mängis Abdusattorov Usbekistani võistkonna teisel laual (võistkond sai 16. koha). Detsembris 2018 jagas Makatis peetud Aasia meistrivõistlustel 4.–11. kohta.

Septembris 2019 pääses Abdusattorov mängima FIDE presidendi nominatsiooni kaudu Hantõ-Mansiiskis toimunud maailma karikaturniirile (128 osavõtjat), kus sai turniiritabelis 102. asetuse. Avaringis kaotas Maksim Matlakovile 1,5:2,5 ja langes välja edasisest konkurentsist. Oktoobris 2019 mängis Manil FIDE Suurel Šveitsi turniiril, kus tuli 154 osavõtja seas 46. kohale. 

Jaanuaris 2020 mängis Abdusattorov Wijk aan Zees Tata Steeli 15. kategooria turniiril, kus saavutas 2.–4. koha jagamise.

Viited
------

1. ↑  Wei Yi Wins Asian Continental Championship. chess.com, 19. detsember 2018

Välislingid
-----------

* Nodirbek Abdusattorov – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
* Nodirbek Abdusattorov FIDE andmebaasis
* Chigorin Memorial Tournament 2016. chessgames.com
**Herbert Johannes Rebassoo** (aastani 1936 **Rebasov**; 8. oktoober 1913 Tallinn – 12. detsember 1971 La Crosse, Wisconsin, USA) oli eesti päritolu Ameerika Ühendriikide matemaatik.

Elulugu
-------

Lõpetas 1931. aastal Tallinna Poeglaste Reaalgümnaasiumi ja 1936. aastal Tartu Ülikooli; matemaatikamagister (1939, TÜ), väitekiri "Maatriksite rakendamine determinandi väärtuse arvutamisel ja lineaarvõrrandsüsteemi lahendamisel", Ph.D. (matemaatika, 1957, Wisconsini Ülikool), väitekiri "Constant breadth cursor on the sphere". Õppis ka Tallinna Tehnikumis ja täiendas end Jena Ülikoolis. 

Oli 1937–1943 Tartu Ülikooli matemaatikainstituudi nooremassistent ja 1942–1944 Eesti Omavalitsuse Haridusdirektooriumi osakonnajuhataja. Põgenes 1944. aastal Saksamaale, oli Augsburgi Eesti Gümnaasiumis õpetaja. 1949. aastast elas USA-s. Aastatel 1950–1971 oli Iowa osariigis Decorah Luther College'i matemaatikaõppejõud, professor.

Viited
------

1. 1 2  Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide

Kirjandus
---------

* Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918–1944. I–III. Trt, 1994, III, 133.
* *Eesti teaduse biograafiline leksikon.* 3. köide: *N–Sap* TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013

 *Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.*
**Gjumri** on Armeenia suuruselt teine linn, Širaki maakonna keskus. Aastatel 1840–1924 kandis see nime *Alekhsandrapol*, 1924–1990 *Leninakan*.

Linnas asub Venemaa 102. sõjaväebaas, mis rajati 1995. aastal. 2010. aasta 20. augustil pikendati kokkulepet baasi paiknemiseks Gjumris 2044. aastani. Baasis on 3500 sõjaväelast, MiG-29 hävituslennukid ja õhutõrjeraketid S-300.

Ajalugu
-------

Gjumri asutasid kreeka kolonistid 5. sajandil eKr.

Venemaa võttis Širaki maakonna enda alla Vene–Pärsia sõja alguses 1804. Ametlikuks muudeti see sõja lõpetanud Gulistani rahuga 1. jaanuaril 1813.

Kui puhkes Vene–Türgi sõda, kolis Gjumrisse mitu tuhat armeenlast ja see pani aluse tänapäevasele linnale. Venemaale lõppes sõda võidukalt ja Gjumri sai üheks Taga-Kaukaasia keskuseks.

1837. aastal ehitasid venelased linna kohale suure kindluse. Nikolai I külastas sel aastal isiklikult kindlust ja nimetas selle ümber Aleksandrapoliks oma naise Aleksandra Fjodorovna järgi. 1840 sai Aleksandrapol linnaks. Gjumri oli Armeenia suurim ja tähtsaim linn 1918. aastani.

1988. aasta maavärin põhjustas linnas suuri purustusi, hukkus 25 000 inimest. Maavärina järel andis linnale abi ka Eesti, muuhulgas projekteeris Gjumri peaväljaku äärde hooneid Eesti arhitekt Raul Vaiksoo. Enne maavärinat elas linnas 222 tuhat inimest. Sellest ajast on elanike arv järjest vähenenud, 2018. aastal elas Gjumris ainult 114 500 inimest.

Vaade linnale

Kliima
------

Gjumris on mandriline kliima.

Linnas on aasta keskmine temperatuur +6,7 °C. Kõige kuumemad kuud on juuli (+20,1 °C) ja august (+19,4 °C), Kõige külmemad kuud on jaanuar (–8,2 °C) ja veebruar (–6,4 °C).

Maksimaalsed temperatuurid on kõige kõrgemad augustis (+38,2 °C) ja juulis (+38,0 °C), kõige madalamad jaanuaris (+10,4 °C) ja veebruaris (+13,9 °C). Minimaalsed temperatuurid on kõige madalamad jaanuaris (–41 °C) ja veebruaris (–35 °C), kõige kõrgemad juulis (+1,4 °C) ja augustis (–1,1 °C).

Aastas sajab keskmiselt 459 mm sademeid. Kõige rohkem sajab mais (78 mm) ja juunis (63 mm), kõige vähem jaanuaris ja detsembris (20 mm). Sajupäevi on kõige rohkem mais (14) ja juunis (11), kõige vähem septembris (4).

Sõpruslinnad
------------

* Ameerika Ühendriigid Alexandria, USA
* Gruusia Khuthaisi, Gruusia
* Itaalia Nardò, Itaalia
* Brasiilia Osasco, Brasiilia
* Bulgaaria Plovdiv, Bulgaaria

Nõukogude ajal oli Gjumri (tollal Leninakan) Tartu sõpruslinn, kuid hiljem ei ole sidemeid uuendatud.

Viited
------

1. ↑
2. ↑  Venemaa ja Armeenia allkirjastasid baasileppe. Postimees, 20. august 2010.

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Gjumri** |

* Gjumri koduleht (*armeenia, inglise, prantsuse ja vene keeles*)
**August Maalstein** (31. jaanuar 1914 Paide – 6. mai 1980 Hamilton, Ontario, Kanada) oli eesti kergejõustiklane.

Lõpetas Paides ühisgümnasiumi. Alustas sportimist kooli jalgpallimeeskonnas, oli edukas ka kõrgushüppes ja maadluses.

Võitis Eesti meistrivõistlustel aastatel 1938–1944 kuulitõukes 3 kulda, 2 hõbedat ja 1 pronksi, vasaraheites 1 kulla ja 1 pronksi ning kettaheites 1 pronksi. Oli 1939. aastal II Eesti mängude kergejõustikuvõistluse kuulitõuke võitja. Võistles viis korda Eesti koondises.

Maadluses oli ta Järvamaa meistreid aastatel 1935–1943. Ta võitis 1938. aastal üleriiklikel Kaitseliidu meistrivõistlustel B-klassis 1. koha.

Töötas kondiitrina.

Põgenes 1944. aastal Saksamaale. Oli pärast sõda Saksamaal põgenikelaagris, spordis oli Balti mängude võitjaid ning kuulitõukes ja maadluses 1947. aastal Baieri meistreid. 

Läks 1949. aastal Tšiilisse. Töötas kondiitrina, oli aastatel 1949–1952 kokku neljakordne Tšiili meister kuulitõukes. 

Läks 1953. aastal Kanadasse, oli kondiitriettevõtja.

Tunnustus
---------

* 1928 Aleksander Klumbergi eriauhind parimale Eesti noorsportlasele
* 1939 Järvapoegade kuldsportlane

Viited
------

1. ↑  "Uus aasta toob Järvamaale „kuldsportlase". Vana-aasta ärasaatmine Paides sportlaste austamisetähe all". Järva Teataja nr 150, 29. detsember 1939. Lk 12

Kirjandus
---------

* "Suri kuulitõukaja A. Maalstein". Vaba Eesti Sõna nr 20, 15. mai 1980. Lk 3
* Tiit Lääne. "August Maalstein – ainus Tšiili värvides võistelnud eestlane". Maaleht, 28. august 2014
* Enn Hallik, Tiit Lääne. "August Maalstein - eestlane Tšiili lipu all". // Viimase laevaga vabadusse. Meritsi läinud eestlaste lood IV. Tallinn 2015. Lk 121–131

Välislingid
-----------

* Biograafia ESBL-is
* TLÜAR väliseesti isikud
* August Maalsteini sporditulemusi
**August Liit** (24. märts 1889 – 24. detsember 1941 Kirovi oblast) oli Eesti riigiametnik, esimene Tallinna miilitsaülem ja kriminaalpolitseinik.

August Liit sündis 24. märtsil 1889 Hiiumaal Suuremõisa vallas, lõpetas Haapsalu linnakooli. Sooritas algkooliõpetaja kutseeksami eksternina ja töötas Hiiumaal paar aastat koolmeistrina ja siis vallakirjutajana. Veebruarirevolutsiooni järel 1. aprillil 1917 sai temast Hiiumaa miilitsajaoskonna ülem. Sügisel siirdus ta Tallinna, töötas pealinna miilitsas. Jaanuaris 1918 vallandati August Liit Eestimaa Nõukogude Täitevkomitee poolt ametikohalt. Saksa okupatsiooni ajal viibis Hiiumaal.

Novembris 1918, kui I maailmasõda oli lõppemas, Saksamaal oli puhkenud revolutsioon ja Saksa sõjaväelased valmistusid Eestist lahkuma, tuli A. Liit tagasi Tallinna. Koos Aleksander Hellatiga võttis ta ööl vastu 12. novembrit politseiasutused Saksa okupatsioonivõimudelt üle. Viis päeva hiljem nimetati A. Hellat Tallinna linnapeaks ja tema senine abi A. Liit Tallinna miilitsaülemaks.

5. jaanuaril 1920 asutati Eesti kriminaalpolitsei ja 4. veebruaril nimetati A. Liit Kriminaalpolitsei Peavalitsuse inspektoriks. See oli teine ametiisik pärast peavalitsuse ülemat. Kui 1924. aasta kevadel kolm politseiharu (välis-, kaitse- ja kriminaalpolitsei) ühtse juhtimise alla koondati, kaotas A. Liit esialgu oma koha. 

1921. aastal avati politseinike koolitamiseks kursused, kus õpetas ka A. Liit. Aastail 1925–1940 eksisteerinud Politseikooli üks hinnatumaid lektoreid oli samuti A. Liit.

Aastail 1924–1926 oli ta Haapsalu kriminaalpolitsei ülem. 20. veebruarist 1926 kuni 13. septembrini 1940 oli A. Liit kriminaalpolitsei inspektor, juhtis ja suunas kriminaalpolitsei tööd, oli kriminaalpolitsei tegelik juht.

Politseilehe vastutav toimetaja (1937–1940).

Peale Eesti okupeerimist NSV Liidu poolt sügisel 1940 kaotas ta töö. Alles järgmise aasta kevadel leidis ta endale asjaajaja koha ühes ehitustrustis. A. Liit arreteeriti 26. juunil 1941.

23. detsembril 1942 mõistis erinõupidamine (troika) A. Liidule 10 aastat, ehkki ta oli surnud juba 24. detsembril 1941. 
Ka August Liidu kriminaalpolitseinikust poeg Maksimilian (1913–1943) suri Venemaal Sevurallagi vangilaagris. A. Liidu abikaasa ja kaks tütart pääsesid 1941. aastal arreteerimisest ning lahkusid 1944. aastal Eestist.

Raamatud
--------

* Kuritegude jälgimine / seadnud A. Liit Tallinn: Siseministeeriumi Administratiiv-ala kirjastus, 1927 (Tallinn: Täht)
* Mida iga kodanik peab teadma kuritegude jälitamisest ja ärahoidmisest? [Tallinn], 1934 (Tallinn: Keskvangimaja trükikoda)
* Mida peab iga kodanik teadma kuritegude jälgimisest ja kuidas vargusi ära hoida? [Tallinn], 1923 (Tallinn: Ühiselu)
* Näpujäljend ja selle kasutamine isiku kindlakstegemise vahendina [Tallinn], 1939 (Tallinn: Ühiselu)

Kirjandust
----------

* August Liit - Eesti kriminaalpolitsei self-made man. Politseileht nr 32

Välislingid
-----------

* s:"Uus Eesti" küsib: Kas politsei saab pisargaasipistolid?
* August Liit Eesti biograafilises andmebaasis ISIK