recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Hüpertekst** on arvutis, nutitelefonis või mõnes teises elektroonilises seadmes kuvatav tekst, milles viidatakse teistele tekstidele või muudele objektidele hüperlinkidega, mille aktiveerimisel sisendseamega–osutajaga (kursor) saab lugeja ligipääsu viidatavale objektile, kui selle laadimine arvutisse õnnestub. Hüpertekst võib sisaldada ka tabeleid, pilte jms. Hüpertekst on aluseks kogu veebi struktuurile, tänu millele on informatsiooni jagamine ja omavahel seostamine veebis väga lihtne

Terminit "hüpertekst" hakkas 1960-ndatel kasutama Ted Nelson, vt Xanadu.

Hüpertekst-dokumendid võivad olla staatilised (eelnevalt loodud ja salvestatud) või dünaamilised (sisu muudetakse vastavalt kasutaja tegutsemisele veebilehel, kasutaja saab ise veebilehte sisuga täita). Staatilist hüperteksti saab kasutada dokumentides olevate andmete omavahel sidumiseks (viitamiseks), tarkvararakendustes, e-raamatutes, CD-del ja DVD-del, jne. Tuntuim ja laialdasim hüpertekstide rakenduskoht on Internet.

Vaata ka
--------

* Douglas Engelbart
* HTML
* XHTML
* XML
* Veebisait
* HTTP ja HTTPS

Viited
------

1. ↑  "Internet legal definition of Internet". *West's Encyclopedia of American Law, edition 2*. Free Online Law Dictionary. 15. juuli 2009. Vaadatud 26.03.2010.
Krahv Vladimir Bobrinski
Krahv **Vladimir Aleksejevitš Bobrinski** (vene Владимир Алексеевич Бобринский; 14. oktoober (vkj 2. oktoober) 1824 – 3. juuni (vkj 22. mai) 1898 Smela, Kiievi kubermang) oli Venemaa riigimees. Kindralmajor (1863). Tõeline salanõunik.

Päritolu ja haridustee
----------------------

Ta oli pärit aadliperekonnast, krahv. 1846. aastal lõpetas ta Keiserliku Peterburi Ülikooli õigusteaduskonna.

Karjäär ja töökäik
------------------

Sõjaväelised auastmed: kornet (1854), porutšik (1855), staabirittmeister (1856), rittmeister (1859), polkovnik (1861) ja kindralmajor (1863).

Aastatel 1854–1855 osales ta Krimmi sõjas kindralfeldmarssal Ivan Paškevitši (1854. aasta juunis) ja kindral Mihhail Gortšakovi (alates 1854. aasta 10. juulist (ukj)) käskjalana. 1855. aasta mais ülendati ta keisri tiibadjutandiks. 

1858. aasta jaanuaris viibis ta Pihkva ja Vitebski kubermangus ülesandega üles otsida ja väevõimuga tagasi saata Peterburi–Varssavi raudtee ehitusele sealt ärakaranud talupojad. 1863. aasta aprillis määrati ta Grodno sõjakuberneriks. Sama aasta mais ülendati ta kindralmajoriks ja arvati keisri kaaskonda. 1863. aasta augustis vabastati ta sõjakuberneri ametist omal soovil. 

1868. aastal sai Bobrinski keisrilt ülesande viia läbi Nikolai raudteel ja Moskva–Kurski raudteel revisjon. Sama aasta juunis määrati ta teedeministri asetäitjaks. 

1869. aastal määrati ta Pavel Melnikovi asemele Venemaa Keisririigi teedeministriks. Ta pooldas riigiraudteede erakätesse andmist (aastatel 1870–1871 anti erakätesse üle 1939 km raudteid). Ta üritas ebaõnnestunult riigis juurutada kitsarööpmelisi raudteid. 1871. aasta septembris vabastati ta ministri ametist tervislikel põhjustel.

Isiklikku
---------

Tema isa Aleksei Bobrinski oli Katariina II lapselaps.

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Krahv Vladimir Bobrinski** |
**Liisa Oviir** (sündinud 1. märtsil 1977) on Eesti jurist ja poliitik.

Ta on lõpetanud 1995. aastal Tallinna Reaalkooli ja 2000. aastal Tartu Ülikooli õigusteaduse alal.

1997–1998 töötas Liisa Oviir referendina Eesti Vabariigi Suursaatkonnas Londonis. 1998–2008 oli ta AS Tallink Grupis jurist. 2008–2015 töötas ta Eesti Energia juhtiva juristina.

Sotsiaaldemokraatlikku Erakonda kuulub ta alates 31. märtsist 2014.

14. septembrist 2015 kuni 23. novembrini 2016 oli Liisa Oviir ettevõtlusminister Taavi Rõivase teises valitsuses.

19. märtsil 2016 valiti Liisa Oviir Harjumaa sotsiaaldemokraatide üldkoosolekul Sotsiaaldemokraatliku Erakonna Harjumaa piirkonna esimeheks.

24. novembrist 2016 kuni 23. augustini 2018 oli Liisa Oviir XIII Riigikogu liige ja Sotsiaaldemokraatliku Erakonna fraktsiooni aseesimees. Ta kuulus väliskomisjoni ja Euroopa Liidu asjade komisjoni.
2018. aasta sügisest on Liisa Oviir erakondade rahastamise järelevalve komisjoni esimees, enne teda oli selles ametis Ardo Ojasalu. Praegu (sügis 2022) töötab Oviir Nõmme Pihlakodu juhina.

Isiklikku
---------

Perekonnaseisult on Liisa Oviir teist korda abielus  (ta lahutas esimese abielu aastal 2010) ning ta on kahe poja ema. Tema isa on jurist ja riigiametnik Mihkel Oviir, ema poliitik Siiri Oviir. Isapoolne vanaisa oli pastor Madis Oviir.

Viited
------

1. ↑
2. ↑
3. ↑  "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 4. märts 2016. Vaadatud 15. septembril 2015.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
4. ↑  "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 22. aprill 2016. Vaadatud 15. septembril 2015.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
5. ↑  Päring Äriregistri teabesüsteemist[*alaline kõdulink*]
6. ↑  Harjumaa sotsiaaldemokraatide juhiks valiti Liisa Oviir, ERR (vaadatud 19.3.2016).
7. ↑  Karoliina Vasli. Liisa Oviir teatas, et riigikokku ta ei kandideeri. Delfi, 12. oktoober 2018
8. ↑
9. ↑

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**Urve Palo** | **Eesti ettevõtlusminister**2015–2016 | Järgnev**Urve Palo** |
Väike pehme põhjaga kummipaat päramootoriga
O-kujuline aeru-kummipaat, millele on paigaldatud ka väiksema päramootori kinnitusraam
Suur rannikupääste RIB-kummipaat ja väike RIB-kummipaat
**Kummipaat** on kummist, PVC-st, Hypalonist vms materjalist valmistatud ja õhuga täidetud ujuk-kere abil veepinnal püsiv paat.

Ehitus
------

Kummipaadid on kas U- või O-kujulise ujuk-kerega (õhu-kerega), pehme või jäiga põhjaga (RIB/RHIB), aerutatavad või mootoriga. Mootorina on tavaliselt kasutusel päramootor, mille kinnitamiseks on paadi U-kujulise kere ahtriosas [*viide?*] tugevast materjalist ahtripeegel[*viide?*]. Suurtel RIB-idel võib olla roolikamber ehk roolimaja. Valmistatud on ka kummi-purjepaate. Väiksemad paadid täidetakse õhuga tavaliselt lõõts-pumba abil, mis kinnitatakse ventiilile, suuremad kompressorist saadud suruõhuga. Ohutuse mõttes on kummipaatide õhukere jagatud eraldi täidetavateks sektsioonideks.

Kasutamine
----------

Kasutamiskõlblikke kummist või muust tihedast materjalist täispuhutavaid paate hakati valmistama juba 19. sajandil. 

Tänu hõlpsale transpordiks ja hoiustamiseks kokkupandavusele kasutatakse kergeid kummipaate sageli huvialustena rannikul või sisevetel kalastamiseks, matkamiseks jms. Väiksemaid kummipaate kasutatakse sageli tänu oma lihtsusele ja kergusele suuremate aluste abi- ja tööpaatidena, suuremaid ja tugevamaid kummipaate aga tänu merekindlusele ranniku või laeva päästepaatidena ning teenistusalustena.

Vastavalt Eesti seadusandlusele peavad kõik 2,5 m ja pikemad kasutuses kummipaadid (ja muud paadid) olema kantud veesõidukite registrisse.

Vaata ka
--------

* Veesõiduk
* Väikelaev
* Mootorpaat
Maailma Capoeira Föderatsioon
**Maailma Capoeira Föderatsioon (WCF)** on registreeritud 4. novembril 2011 Eesti Vabariigis (registreerimisnumber: 8033439). *Capoeira* on Brasiiliast pärit tantsuline võitluskunst. Ajaloo vältel see on esimene rahvusvaheline *capoeira* organisatsioon, mis on registreeritud Euroopa Liidus. 

18. juunil 2011 toimus Bakuus Kolmas Rahvusvaheline Capoeira Foorum, milles osalesid organisatsioonid kaheksalt maalt. Pärast pikki läbirääkimisi ja diskussioone tulid foorumi osalejad järeldusele, et uue capoeira maailma loomine kujunenud olukorras on heaks eelduseks ühendada kõiki *capoeira* gruppe. Foorumis võeti otsus vastu WCF loomiseks.

Tänapäeval WCF on üks võimsamatest maailma *capoeira* organisatsioonidest. Ta hõlmab erinevate rahvusvaheliste gruppide rahvuslikke föderatsioone nagu "Capoeira Brazil", "MUZENZA", "AXE Capoeira","Capoeira Berimba" jm. 
Föderatsiooni ülesanded seisnevad selles, et edendada *capoeira*t kui maailma sporti, luua sõbralikke suhteid riiklike föderatsioonide ja koolide vahel, ühendades neid. Samuti üheks WCF prioriteediks on *capoeira* liitmine olümpiaalade hulka. 
Maailma Capoeira Föderatsioon tunnustab *capoeira*t kui Brasiilia kultuuri pärand ning peab selle ajaloolisi juuri lugu. Kuid samas WCF peab prioriteediks capoeira arendamist kui spordiala. 

Maailma Capoeira Föderatsioon korraldab meistrivõistlusi erineval ulatusel, samuti seminare ja maailma võistlusi, millest saavad osa võtta kõik *capoeira* rühmad, seal hulgas ka need, kes ei ole Föderatsiooni liikmed. 
31. maist 1. juunini 2013 korraldas WCF maailma *capoeira* võistlused, mis toimuvad Bakuus. See on esimene suurejooniline kõrge taseme sündmus *capoeira* arenemise ajaloos, mis hõlmab *capoeira* gruppe, koole ja organisatsioone erinevatest maailma nurkadest. Kutsutute seas on gruppe rohkem kui 80 maalt ja umbes 20 maailmataseme *capoeira* gruppi.

Välislingid
-----------

* 
*
**Maahoki 1952. aasta suveolümpiamängudel** Helsingis

12 meeskonda

1. India: Ranganandhan Francis, Dharam Singh, Radhir Singh Gentle, Leslie Claudius, Keshava Datt, Govind Perumal, Raghbir Lal, Kunwar Digvijai Singh, Balbir Singh, Udham Singh, Muniswami Rajgopal, Meldrich Daluz, Chinadorai Deshmutu  

2. Holland: Laurenz Mulder, Henri Derckx, Johan Drijver, Julius Ancion, Hermanus Loggere, Edouard Tiel, Willem van Heel, Rius Esser, Jan Kruize, Andries Boerstra, Leonard Wery  

3. Suurbritannia: Graham Dadds, Derek Day, Roger Midgley, Denys Carnill, John Cockett, Dennis Eagan, Anthony Robinson, Anthony Nunn, Robin Fletcher, Richard Norris, Neil Nugent, John Conroy, John Paskin Taylor  

4. Pakistan: Abdoul Waheed Qazi, Mohammed Niaz Khan, Asghar Ali Khan, Jack Britto, Mansur Hussain Atif, Habib Ali Kiddi, Mahmudul Hassan, Abdul Hamid, Abdul Mallick, Habibur Rehman, Latifur Rehman, Abdul Latif Mir

**Finaal**: India-Holland 6:1 (4:0)  

**Pronksimäng**: Suurbritannia-Pakistan 2:1 (2:1)

India võitis 5. olümpiamängud järjest.
**Diana Eerma** (sündinud 27. septembril 1964) on eesti majandusteadlane ja õppejõud. 

Tema peamised uurimisteemad on konkurentsipoliitika, riiklik reguleerimine ja infrastruktuuripoliitika, regionaalpoliitika, riikide empiiriline võrdlevanalüüs ning ülikooli teaduskondade tegevuse sotsiaalse edukuse hindamine.

Haridustee
----------

Eerma on lõpetanud 1986. aastal Tartu Ülikooli majandusteaduskonna *cum laude* ning 1999. aastal majandus- ja euroteaduskonna magistriõppe.[*viide?*]

2001. aastal sai ta Columbia Ülikoolist New Yorgis rahvusvaheliste suhete magistrikraadi majanduspoliitika juhtimises. 

2014. aastal kaitses ta Tartu Ülikooli majandusteaduskonnas doktoriväitekirja "A Bookkeeping Approach to Social Accounting for a University Faculty: The Case of the University of Tartu" ("Raamatupidamislik käsitlus ülikooli teaduskonna sotsiaaltulemuse arvestuseks Tartu Ülikooli näitel", juhendajad Peter Joachim Friedrich ja Jüri Sepp). 

Eerma on end täiendanud Taani Haldusjuhtide Koolis (1996), Dalhousie Ülikoolis Kanadas (1997), Kesk-Euroopa Ülikoolis Budapestis (2001), Joensuu Ülikoolis Soomes (2003), Sofia Ülikoolis Bulgaarias (2003), NISPAcee’s Bulgaarias (2004) ning Saksamaal Baieri Riigiraamatukogus ja München Bundeswehri Ülikooli Raamatukogus (2013).

Töökäik
-------

Diana Eerma töötas aastatel 1986–1988 Elva Tarbijate Ühistu ökonomistina. 1988–1992 oli ta Valga Tarbijate Ühistu plaani- ja ökonoomikaosakonna juhataja ja 1992–1994 peaökonomist. 1994. aastast oli ta Valga Maavalitsuse maaosakonna peaspetsialist ning 1997–1999 välissuhete peaspetsialist. 

2000. aasta juunist novembrini oli Eerma Washingtonis Maailmapanga konsultant. Aastatel 2002–2005 töötas ta Ettevõtluse Arendamise Sihtasutuse (EAS) regionaalarengu ja turismivaldkonna eksperdina. 

Aastatel 2001–2006 ja 2010–2011 oli ta Tartu Ülikooli majandusteaduskonna teadur ning aastatel 2007–2008, 2010–2012 töötas ta majanduspoliitika lektorina. 2015. aastast on Diana Eerma Tartu Ülikooli majanduspoliitika dotsent. 

Ta on õpetanud külalisõppejõuna majanduspoliitika ja õigusökonoomika valdkonna ainekursusi Joensuu Ülikoolis Soomes, Deustu Ülikoolis Hispaanias ja Bratislava Majandusülikoolis Slovakkias. 

### Teadusorganisatsiooniline tegevus

Eerma on Eesti Majandusteaduse Seltsi liige. Aastatel 1997–2009 oli ta Team Europe Eesti liige, 2010. aastal oli ta Sihtasutus Archimedese Erasmuse intensiivprogrammide hindamise ekspert. 2016. aastast on ta majandusteaduse ja innovatsiooni doktorikooli juht.

Viited
------

1. ↑  "Universitas Tartuensis. Diana Eerma – 50".
2. 1 2 3  "Eesti Teadusinfosüsteem. Diana Eerma".

Välislingid
-----------

* Diana Eerma ResearchGate'is
**Kummiakaatsia** (*Acacia senegal*) on liblikõieliste sugukonda akaatsia perekonda kuuluv puu või põõsas.

Levik
-----

Levinud troopilises Aafrikas Saharast lõuna pool, idas kuni Araabia poolsaare lõunaosani.

Kirjeldus
---------

Keskmiselt 5–6 m kõrgune vihmavarjukujulise võraga puu, noorena okkaline põõsas. Tüvi okkaline ja tugevalt harunenud. Koor noorena hallikasvalge, vananedes tumeneb. Lehed hallikasrohelised, paarissulgjad, vahelduvad, umbes 7 cm pikad. Õied kollakad, õisikutes. Kaunad suhteliselt pikad, pruunid.

Ökoloogia
---------

Eelistab sügavaid liivaseid muldi ja rohket päikesepaistet. Suhteliselt külma- ja põuakindel.
Erinevalt enamikust akaatsiatest heitlehine (heidab põuaperioodil lehed maha; pärast põuaperioodi puhkevad õied ja lehed üheaegselt). Noorena on väikelindudele oluline pesapuu, kuna okkad kaitsevad pesa ründajate eest. On ka toidutaimeks paljudele gasellidele.

Majanduslik tähtsus
-------------------

Majanduslikult on kummiakaatsia tähtis eelkõige seoses ta vaigust toodetava kummiaraabikuga. See on keerulise koostisega, kleepjas, toitaineterikas valkjas mass, lahustub hästi vees. Oma toitvuse tõttu on kasutusel pärismaalaste toiduainena (200 grammist piisab täiskasvanud inimese päevatoiduks). Hotendotid kasutavad seda haigete ja nõrkade turgutamiseks.

Tänapäeval leiab kasutust mitmesugustes tööstusharudes: farmaatsiatööstuses (pillide ja pastade sideainena), akvarellvärvides, tindi paksendajana, liimides, tuletikkudes, tekstiilitööstuses ning muidugi ka toiduainetööstuses.

Kultuuriline tähtsus
--------------------

On oluline paljude Aafrika rahvaste igapäevaelus ning rahvameditsiinis ja sealt tulenevalt ka folklooris. Juba vana-ajal oli oluliseks ekspordiartikliks troopilisest Aafrikast. Kummit on muu seas mainitud ka Vanas Testamendis, kui üht Pundist väljaveetavat luksuskaupa. Egiptlased kasutasid seda värvide valmistamisel. Araabia kummi oli tuntud vanas Kreekas ja Roomas, uuesti sai tuntuks 14. sajandil Itaalias ja üleeuroopaliselt 17. sajandi Prantsusmaal. Tööstuslikult hakati kasutama alates 18. sajandist, intensiivsemalt alates 1830. aastatest.
**Wojciech Kurtyka** (sündinud 20. septembril 1947 Skrzynkas Kłodzko lähistel) on poola alpinist, kes on tõusnud kuue kaheksatuhandelise mäe tippu.

Ta lõpetas 1970. aastal Wrocławi Polütehnilise Instituudi elektroonikateaduskonna. Oma erialal töötas ta 1989. aastani, seejärel tegutses eraettevõtjana.

Alpinism
--------

Alpinismiga hakkas ta tegelema 1968. aastal. 1970. aastal tõusis ta Mały Młynarzile Kõrg-Tatrates tehniliselt väga raskel marsruudil mäe kirdeseina kaudu. See marsruut nimetati hiljem Kurtyka marsruudiks. 1973. aasta suvel ronis ta koos Jerzy Kukuczką ja Mark Łukaszewskiga Alpide kuue suure põhjaseina hulka kuuluvate Aiguille du Dru (3754 m) ja Grandes Jorassesi (4208 m) põhjaseintel uutel marsruutidel.

Ta sai laiemalt tuntuks 1974. aastal, kui Poola kaljuronijad sama aasta märtsis esimestena ronisid talvistes tingimustes Trollveggeni kaljuseinal Norras. Tõus seinal, mis kuulub Big Walli kategooriasse, kestis 13 ööpäeva.

Alates 1972. aastast ronib ta kõrgmäestikes.

### Tehniliselt rasked tipputõusud kuue- ja seitsmetuhandelistele

* 1977 – Kohe Bandaka (6843 m), kirdeküljelt (Hindukuš, Afganistan)
* 1978 – Changabang (6864 m), lõunaküljelt (Himaalaja, India)
* 1985 – Gasherbrum IV (7925 m), esmatõus lääneküljelt (Karakoram)
* 1988 – Trango Nameless Tower (6238 m), idaküljelt (Karakoram, Gilgit-Baltistan)

### Tõusud kaheksatuhandelistele

Ta võttis osa ekspeditsioonidest 1974. aastal Lhotsele (8516 m) ja 1976. aastal K2-le (8611 m). Lhotsel jõudis ta kõrgusele 8250 m ja K2-l kõrgusele 7900 m. Sai neilt pettumuse osaliseks ja edaspidi loobus ta osalemast klassikalistes Himaalaja ekspeditsioonides, eelistades neile väikesearvulisi gruppe ja kiireid alpistiilis tõuse.

#### Edukad tipputõusud

* 1980 – Dhaulagiri (8167 m), idaküljelt
* 1983 – Gasherbrum II (8034 m), peatippu tõusis traversseerides Gasherbrum II idatipult (7772 m ), mille eelnevalt esmavallutas
* 1983 – Gasherbrum I (8080 m), uus marsruut
* 1984 – Broad Peak (8051 m), liikumine traaversis üle Broad-Peaki massiivi kolme tipu (põhjatipp, kesktipp ja peatipp)
* 1990 – Cho Oyu (8188 m), edelaküljelt
* 1990 – Xixabangma (8027 m), edelaküljelt

Tunnustus
---------

* 2016 – Kuldne Alpikirka kategoorias "Elutööauhind"

Isiklikku
---------

Tema isa oli kirjanik Tadeusz Kurtyka (kirjanduslik pseudonüüm Henryk Worcell).

Viited
------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 16 17  Portret Wojtka. 19.12.2013. wspinanie.pl
2. ↑  Złote Czekany odebrane! Wojtek Kurtyka z Piolet d’Or Carrière. 18.04.2016. wspinanie.pl
**Hooglede** on hollandikeelne vald Belgias Flandria piirkonnas Lääne-Flandria provintsis Roeselare haldusringkonnas.

Hooglede pindala on 37,84 km². Vallas elas 1. jaanuaril 2006 9831 elanikku, mis teeb rahvastiku tiheduseks 260 in/km², aga 31. detsembril 2011 9897 elanikku, mis teeb rahvastiku tiheduseks 262 in/km².

Hoogledest 4 km kagus asub Roeselare, 20 km kagus Kortrijk, 26 km põhjas Brugge, 45 km kirdes Gent ja 90 km idas Brüssel.

Hoogledes asub üks neljast Saksa sõjaväekalmistust Belgias. See rajati 1917 ja sinna on maetud 8247 Esimeses maailmasõjas langenud Saksamaa sõdurit. Esialgu maeti sinna 4100 sõdurit ja kõik hauad tähistati ristidega. Aastail 1956–1958 maeti sinna langenud sakslasi ulatuslikult ümber, kui Saksa sõjaväekalmistute arvu Belgias vähendati 128-lt 4-le. Ühtlasi asendati kõik ristid nimeplaatidega. Tänapäeval korraldab Saksa Sõjahaudade Komisjon aeg-ajalt noortelaagreid sõjahaudade eest hoolitsema.

Viimastel kolmedel kohalike omavalitsuste valimistel on võitnud valimisliit SAMEN, mis koosneb kolmest erakonnast: sp.a ehk Teistsugune Sotsialistlik Partei, N-VA ehk Uus Flaami Allianss ning Open Vld ehk Avatud Flaami Liberaalid ja Demokraadid.

Asulad
------

10. märtsil 1977 Hooglede ja Gitsi ühendamisega loodud Hooglede vald jaguneb järgmisteks osavaldadeks, asulateks ja piirkondadeks:

|  |
| --- |
|  |
| Suuremas kirjas Rooma numbritega on tähistatud osavallad. Kollakad alad tähistavad linnastunud piirkondi. |
| Nr | Asula | Pindala | Elanikke(31. detsember 2011) |
| I (III)(IV) | Hooglede  - Hooglede- Sleihage  - Sint-Jozef / De Geite | 22,00 km² | 5695 |
| II | Gits | 15,83 km² | 4202 |

* HoogledeHooglede
* GitsGits
* SleihageSleihage
* GitsGits
* GitsGits
* MagistraadihooneMagistraadihoone

Viited
------

1. ↑  Wettelijke Bevolking per gemeente op 1 januari 2018, vaadatud 9.03.2019.
2. ↑  Identificatie van de gemeente, (hollandi keeles) vaadatud 16. septembril 2012

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Hooglede** |

* Koduleht (hollandi keeles)

Lääne-Flandria provintsi vallad

Alveringem | Anzegem | Ardooie | Avelgem | Beernem | Blankenberge | Bredene | Brugge | Damme | De Haan | De Panne | Deerlijk | Dentergem | Diksmuide | Gistel | Harelbeke | Heuvelland | Hooglede | Houthulst | Ichtegem | Ieper | Ingelmunster | Izegem | Jabbeke | Knokke-Heist | Koekelare | Koksijde | Kortemark | Kortrijk | Kuurne | Langemark-Poelkapelle | Ledegem | Lendelede | Lichtervelde | Lo-Reninge | Menen | Mesen | Meulebeke | Middelkerke | Moorslede | Nieuwpoort | Oostende | Oostkamp | Oostrozebeke | Oudenburg | Pittem | Poperinge | Roeselare | Ruiselede | Spiere-Helkijn | Staden | Tielt | Torhout | Veurne | Vleteren | Waregem | Wervik | Wevelgem | Wielsbeke | Wingene | Zedelgem | Zonnebeke | Zuienkerke | Zwevegem
**København** oli viiemastiline parklaev.

København ehitati 1921. aastal Šotimaa laevatehases Ramage and Fergusson. Laev ehitati Taani Ida-Aasia Kompaniile õppelaevaks. 

Aastatel 1921–1928 tegi København üheksa reisi, sh kaks ümbermaailmareisi ning külastas peaaegu kõiki maailmajagusid.

København jäi kadunuks teel Buenos Airesest Austraaliasse Atlandi ookeani lõunaosas 1928. aasta detsembri lõpus või 1929. aasta jaanuaris.

1. jaanuaril 1930 kuulutas Inglise kindlustusselts Lloyd Københavni teadmata kadunuks.

Københavni mudeli valmistas aastatel 1940–1948 Eesti kuulsaim laevamudelimeister kapten Hermann Tõnissoo, kes ehitas mudeli mõõtkavas 1:75 ning pälvis selle eest mitu kõrget üleliidulist auhinda. 1971. aastal müüs kapten Tõnissoo oma mudeli 6000 rubla eest Tallinna Meremuuseumile.

Laeva andmed
------------

* Mahutavus 3901 BRT
* Pikkus 131,9 m
* Laius 14,9 m
* Süvis 8,7 m
* Masti kõrgus 48,6 m
* Peamasin B&W 508 hj
* Purjepind 4644,4 m2
* Meeskond: 15 meeskonnaliiget, 45 kadetti

Viited
------

1. ↑  Purjelaevamudelid Eesti Meremuuseumi kogus; Tallinn 2021

Välislingid
-----------

* København
**Biomass** ehk **elusaine hulk** on elusaine mass. Sellega iseloomustatakse elusaine kogust.

Eristatakse toormassi ja kuivmassi. Kuivmass on elusaine mass ilma veeta. Biomassi mõõtmisel eemaldatakse vesi tavaliselt 80...95 °C juures kuivatades. Ökoloogilistel mõõtmistel eelistatakse tihti kuivmassi kui stabiilsemat, sest paljude organismide veesisaldus võib võrdlemisi suures ulatuses varieeruda.

Biomassi kaudu võidakse väljendada nii üksikute liikide kui ka mingi maa-ala või veekogu pindalaühikul (tavaliselt m² või km²) või ruumiosas elavate organismide kogust (grammides, kilogrammides jne) või ka kõikide Maal elavate organismide kogumassi. 

Maakera kõige suurema biomassiga loomaliik on tavaline hiilgevähk (*Euphausia superba*), kelle biomass on tõenäoliselt üle 500 miljoni tonni (inimeste biomass on umbes 250 miljonit tonni). Maakera kogu biomassiks arvatakse umbes 75 miljardit tonni, mis moodustab Maa kogumassist 0,00000000126%.

Arvatakse, et kõikide bakterite ja kõikide taimede biomass on ligikaudu võrdsed. 

Taimne biomass (tselluloos, hemitselluloos ja ligniin) koosneb põhiliselt taime rakukestade materjalist.

Vaata ka
--------

* Biomassienergia
* Mortmass
* Lignotselluloos

Viited
------

1. ↑  Keskkonnasõnaraamat 2004  (vaadatud 25.08.2011)

Välislingid
-----------

* "Kui palju elab maailmameres mikroobe?" Novaator, 31. august 2012
**Biomeditsiinilised mõõtmised** on bioloogiliste ja meditsiiniliste uuringute eesmärgil tehtavad mõõtmised. 

Termini "mõõtmine" kasutamine on mõnel juhul ebatäpne, sest näivalt ainult registreeritakse ajas muutuvaid biomeditsiinilisest seisukohast huvi pakkuvaid (diagnostilisi) suurusi nende muutumises ajas (näiteks EKG). Kuid ka sellistel juhtudel, kui millegi otsest mõõtmist ei toimu, on selleks kasutatav seadmestik iseloomustatav selliste mõõtetehniliste parameetritega nagu mõõteulatus (skaala), mõõtetäpsus või mõõteviga (mõõtemääramatus), kiiretoimelisus jms. 

Suur osa biomeditsiinilistest mõõtmistest on biokeemilist laadi (keemiline koostis, keemiline kontsentratsioon jms). Paljudel juhtudel on mõõtmiste tulemuseks tasapinnaline või ruumiline (3D) kujutis. Huvipakkuvaks suuruseks võib olla ka rõhk (vererõhk, elundisisene rõhk) või jõud, mõnel juhul ka asend või liikumise iseloom (kiirus, ühtlus jm).

Kuid teatav osa bioelektrilistest mõõtmistest on puhtalt elektrilised (EKG, EEG, EOG, EMG jt) või tehakse neid elektroonsete mõõtevahendite abil (elektriline bioimpedants). Võib isegi öelda, et tänapäeval tehakse suurem osa selliseid mõõtmisi (sh biokeemilised analüüsid) elektrooniliste vahendite abil.
**Laak** on perekonnanimi.

Statistika
----------

2022. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Laak 103 inimesel: 50 mehel ja 53 naisel. Perekonnanimede levikult oli Laak meeste puhul 2105. kohal ja naiste puhul 2164. kohal. Perekonnanime Laak kandja oli keskmiselt 43 aasta vanune. Kõige levinum oli perekonnanimi Laak vanuserühmas 20–24, kus neid on 10 000 elaniku kohta 1,63. Perekonnanimi Laak oli levinuim Rapla maakonnas, kus neid on maakonna 10 000 elaniku kohta 5,29.

19. sajandi algul pandi pärisorjusest vabastamise käigus talupoegadele Viljandimaal Põltsamaa, Paistu ja Kolga-Jaani kihelkonnas, Harjumaal Rapla kihelkonnas, Läänemaal Emmaste kihelkonnas, Tartumaal Kambja kihelkonnas ning Saaremaal Pöide kihelkonnas 7 korral nimeks Laak, Lak ja Laack (normaalnimi Laak).

Nimede eestistamise käigus loobus üks isik 1935. aastal nimest Krainev ning võttis uueks nimeks Laak.

Nime kandjaid
-------------

* Aleksander Laak, eesti sõjaväelane, väidetav sõjakurjategija (1907–1960)
* Kertu Laak, eesti võrkpallur (1998–)
* Marin Laak, eesti kirjandusteadlane (1964–)
* Tõnu Laak, eesti sporditegelane (1950–)
* Vassil Laak, eesti sõudja, treener ja spordikohtunik (1935–2016)

Viited
------

1. ↑  Statistikaamet: Nimede statistika (vaadatud 21.01.2023)
2. ↑  Onomastika andmebaas. Nimede panemine: Laak.
3. ↑  Onomastika andmebaas. Nimede eestistamine: (uus nimekuju): Laak.

Välislingid
-----------

* Laak statistikaameti andmebaasis
**Köstrikool** (teiste nimetustega **kihelkonnakool**, **talurahvakool**) oli 17. sajandi lõpust kuni 19. sajandi alguseni kihelkonnakeskustes kiriku juures tegutsenud eestikeelse talurahvakooli kõige vanem tüüp, kus lapsi õpetas kösterkoolmeister.

Köstrikoolide ulatuslikum asutamine algas pärast Rootsi kuningas Karl XI 1686. aasta korraldust, mille kohaselt tuli igasse Eestimaa ja Liivimaa kihelkonda asutada kool. 1688. aastal oli Eesti- ja Liivimaa 41 kihelkonnas kokku 49 talurahvakooli (köstrikoolid, külakoolid, mõisakoolid) ligikaudu 1100–1200 õpilasega. 1694. aastal tegutses Mandri-Eesti 45 kihelkonnas 59 kooli. Koolivõrk oli tihedam Lõuna-Eestis, eriti Tartumaal. Köstrikoolides õpetati lugemist, katekismust ja kirikulaulu.

Rootsi aja lõpul asutatud köstrikoolide tegevus katkes Suure näljahäda (1695–1697) ajal ning sellele järgnenud Põhjasõja aastatel. Köstrikoolide taastamine ja uute loomine kihelkonnakeskustesse algas 1720.–1730. aastatel. 18. sajandi keskpaigas tegutsesid köstrikoolid enamikus Liivimaa ja paljudes Eestimaa kihelkondades. Köstrikoolide peamiseks ülesandeks oli endiselt talurahva lastele lugemise õpetamine.

Köstrikoolid muudeti 19. sajandi esimese veerandi talurahvareformide käigus uut tüüpi kihelkonnakoolideks – luteri usu kihelkonnakoolideks, mis moodustasid talurahvakoolide teise ehk kõrgema astme.

Vaata ka
--------

* Vallakool
* Kihelkonnakool

Kirjandus
---------

* Liim, A. Köstrikool. – Haridusinstitutsioonid Eestis keskajast kuni 1917. aastani. Koostanud Allan Liim. Tartu: Rahvusarhiiv, 1999, lk 100–102.
**Diana Liiv** (2003. aastani **Moik**; sündinud 7. detsembril 1977 Tallinnas) on eesti pianist.

Ta on lõpetanud Tallinna Muusikakeskkooli (õpetajad Tiina Kurik, Ivo Sillamaa ja professor Valdur Roots) ning Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia magistrantuuri professor Peep Lassmanni klaveriklassis ja *cum laude* professor Marje Lohuaru kammeransambliklassis. Lisaks on ta end täiendanud ka professorite Victor Rosenbaumi (USA), Hui-Ying Tawastsjerna (Soome) ja Konstantin Bogino (Venemaa/Prantsusmaa/Itaalia) juures. 

Diana Liiv on esinenud solisti ja kammermuusikuna Eestis, Lätis, Leedus, Soomes, Rootsis, Venemaal, Hollandis, Itaalias, Iisraelis ja USA-s. Orkestrisolistina on ta esinenud Tallinna Kammerorkestri, Tartu Kammerorkestri, Longy Sümfooniaorkestriga Bostonis ja Kaunase Sümfooniaorkestriga Leedus. 

Ta on Eesti noorte pianistide konkursi laureaat ja kahekordne laureaat (nii soolo- kui ka kammeransambli kategoorias) rahvusvahelisel pianistide konkursil "Music without limits" Leedus (2010). Kuhmo kammermuusika festivali kursustel Soomes on ta saanud nii parima solisti stipendiumi (2008) kui ka parima ansambli auhinna (2009). 

Diana Liiv on salvestanud koostöös ERR-i Klassikaraadioga kaks CD-plaati Tšaikovski muusikaga. 

Ta on Muusikasõprade Seltsi kontserdisarjade kunstiline juht.

Tema tütar Tähe-Lee Liiv (sündinud 2003) on samuti pianist.

Tunnustus
---------

* 2018 Eesti Kultuurkapitali helikunsti sihtkapitali aastapreemia (Eesti ja lääne nüüdismuusikat sõnakunstiga siduva kontserdisarja „Heli ja keel" korraldamise eest)

Välislingid
-----------

* Diana Liivi elulugu Eesti Muusika Infokeskuse kodulehel
**Diferentsiaaltakistus** ehk **dünaamiline takistus** on elektrotehnikas takistus, mis väljendab elektrivoolu muutuse sõltuvust pinge muutusest. Diferentsiaaltakistus on vajalik mittelineaarse pinge-voolu karakteristikuga ehk tunnusjoonega elektronseadiste takistuse väljendamiseks muutuva pinge või vooluga elektriahelates, sealhulgas ka nõrga vahelduvsignaali ahelates.

Diferentsiaaltakistus punktis A
Negatiivse diferentsiaaltakistusega karakteristik
Kui vool elektriahelas sõltub pingest lineaarselt, siis on vool pingega võrdeline (näiteks kui püsitakistil pinge suureneb kahekordselt, siis ka vool suureneb kaks korda). Pinge-voolu tunnusjooneks on sel juhul sirge, mis algab koordinaatide nullpunktist (joonisel sirge B) ja kehtib Ohmi seadus, mille kohaselt *R = U/I*. (Kõrvalolevail graafikuil on pinge tähiseks *V*.)

Mittelineaarse pinge-voolu tunnusjoone korral aga on jagatis *U/I* iga pinge-voolu paari jaoks erisugune ja seadise või elektriahela takistust ei saa väljendada mingi ühe takistusväärtusega. Väikeses pingemuutuse ulatuses valitud tööpunkti (A) ümbruses võib *U-I*-sõltuvuse siiski lugeda lineaarseks. Selles piiratud ulatuses on voolu sõltuvus pingest määratud sirgega C, mis on tunnusjoone puutuja punktis A. Diferentsiaaltakistuse määrab selle sirge kaldenurk pingetelje suhtes: mida suurem nurk, seda väiksem takistus. 

Kui pinge-voolu tunnusjoonel on langev osa (punane tunnusjoone lõik alumisel graafikul), siis selles osas on diferentsiaaltakistus negatiivne, s.t pinge suurenemisel vool väheneb (ja vastupidi). Niisugune langev osa on näiteks tunneldioodi *U-I*-karakteristikul.

Valitud tööpunkti A ümbruses (vastavalt punkt P negatiivse diferentsiaaltakistuse graafikul) saab arvutada diferentsiaaltakistuse pingete ja voolude vahede järgi valemiga 

{\displaystyle r={\frac {\Delta U}{\Delta i}}={\frac {U\_{2}-U\_{1}}{i\_{2}-i\_{1}}},}
kus Δ*U* on pingemuutus vahemikus *U*1 ‒ *U*2 ja Δ*i* on vastav voolumuutus vahemikus *i*1 ‒ *i*2.

Niisiis on diferentsiaaltakistus seotud teatud kindlate voolu või pinge vahemikega. Näiteks kui stabiliseerimisdioodi läbivale voolule 8 mA vastab pinge 5,98 V ja voolu tugevnemisel 32 mA-ni mõõdetakse pingeks 6,04 V, siis Δ*U* = 6,04 ‒ 5,98 = 0,06 V ning Δ*I* = 32 ‒ 8 = 24 mA = 0,024 A ja diferentsiaaltakistus *r* = 0,06/0,024 = 2,5 Ω. See takistus on palju väiksem kui pinge ja voolu mõõtepaaride järgi arvutamisel saadav tulemus.

Välislingid
-----------

* Dynamic Resistance
* Differential resistance for a zener
* Negative-resistance circuits
**Bakterioloogiliste (bioloogiliste) ja toksiinrelvade täiustamist, tootmist ja varumist keelustav ning nende hävitamist nõudev konventsioon** ehk **bioloogiliste relvade konventsioon** (**BWC**) ehk **bioloogiliste ja toksiinrelvade konventsioon** (**BTWC**) oli esimene mitmepoolne desarmeerimisleping, millega keelustati kogu relvaliigi tootmine.

Konventsioon on jätkuks 1925. aasta Genfi protokollile, millega keelustati keemiliste ja bioloogiliste relvade kasutamine, kuid mitte nende omamine või väljatöötamine ja täiustamine. 

Briti valitsus esitas konventsiooni eelnõu allkirjastamiseks 10. aprillil 1972. Samal päeval allkirjastas lepingu 82 riiki.

Ratifitseerimisdokumente säilitatakse kolmes linnas: Londonis, Moskvas ja Washingtonis. Riik loetakse konventsiooniga ühinenuks, kui ta esitab oma dokumendid ükskõik millisele neist linnadest. Paljud riigid on oma dokumendid esitanud kõigile kolmele linnale, ehkki mitte tingimata ühel päeval.

Konventsioon jõustus 26. märtsil 1975, kui oma ratifitseerimisdokumendid esitasid 8 riiki, nende seas Suurbritannia, NSV Liit ja USA. Koos seda varem teinud riikidega oli selleks päevaks ratifitseerimisdokumendid esitanud 43 riiki.

Eesti ühines konventsiooniga 1993. aasta suvel. Eesti esitas ratifitseerimisdokumendid Washingtoni 21. juunil 1993 ja Moskvasse 1. juulil 1993, Londonisse ei esitanud.

Mitu riiki on konventsiooni ratifitseerinud reservatsioonidega, näiteks lisades, et nad pole konventsiooniga täiesti rahul, sest see lubab bioloogiliste ja muude mürkainete ladustamist profülaktilistel, kaitse- ja muudel rahumeelsetel eesmärkidel. Samuti on mõni riik konventsiooni ratifitseerides teatanud, et see ei tähenda teiste selle konventsiooni ratifitseerinud maade iseseisvuse tunnustamist.

10 ÜRO liikmesriiki pole seda lepingut alla kirjutanud ega ratifitseerinud. Enamasti asuvad need Aafrikas ja Okeaanias, kuid nende riikide hulka kuulub ka Iisrael. 4 riiki, sealhulgas Egiptus ja Süüria, kirjutasid küll lepingu alla, kuid pole seda ratifitseerinud. Pole ette näha, et Iisrael, Egiptus või Süüria selle lepingu lähemas tulevikus ratifitseeriks.

Vaata ka
--------

* Massihävitusrelv
* Keemiarelvade keelustamise konventsioon

Viited
------

1. ↑  "History – World Wars: Silent Weapon: Smallpox and Biological Warfare". BBC. Vaadatud 5. aprill 2014.
2. ↑  Bakterioloogiliste (bioloogiliste) ja toksiinrelvade täiustamist, tootmist ja varumist keelustava ning nende hävitamist nõudva konventsiooniga ühinemise seadus

Välislingid
-----------

* Bioloogiliste relvade konventsiooni eesti- ja ingliskeelne tekst Riigi Teatajas (mitteametlik tõlge)
Mustamäe Kännu Kuke piirkond
**Mustamäe V mikrorajoon** on Mustamäe asumi allasum Tallinnas Mustamäe linnaosas, tuntud ka kui Kännu Kuke piirkond. Asum piirneb Mustamäe tee, Keskuse tänava, Eduard Vilde tee ja Sõpruse puiesteega.

Allasumis on endine Tallinna 37. Keskkool, mille ees asub 2018. aasta novembris avatud Vilde spordipark. Allasumis tegutsevad lasteaiad Kikas ja Lehola. Seal asub ka Tallinna Lastekodu Väikelaste Turvakodu. 

Allasumis on mänguväljakud Sõpruse tee 238 ja Vilde spordipargi kõrval. Piirkond on koduks Mustamäe turule ning Mustamäe Zoomaailm lemmikloomapoele. Allasumis tegutseb Vilde tee Maxima XX ning muid ärisid Kännu Kuke ärikeskuses.

Allasumi vahetus naabruses on Männipark, Männi kohvik, Kuke Hambaravi, RealityGame'i põgenemistuba, Sõpruse Coop, Lime alkoholipood. 


Mustamäe linnaosa asumid, mikrorajoonid ja kvartalid

**Mustamäe:** I mikrorajoon - II mikrorajoon - III mikrorajoon - IV mikrorajoon - V mikrorajoon - VI mikrorajoon - VII mikrorajoon - VIII mikrorajoon - IX mikrorajoon - TTÜ kvartal  

**Kadaka:** Laki I - Laki II - Kadaka I - Kadaka II - Kadaka III - Mäepealse I - Mäepealse II - Mäepealse III - Akadeemia  

**Siili** - **Sääse**
**Diferentseerimisoperaator** on matemaatikas diferentsiaaloperaator *D*, mis seab ühe (või mitme) muutuja funktsioonile vastavusse selle funktsiooni tuletise (või osatuletise).

Diferentseerimisoperaator ühe muutuja funktsioonil
--------------------------------------------------

Ühe muutuja funktsioonile mõjuv diferentseerimisoperaator *D* on defineeritud kui

{\displaystyle Df(x)=f'(x)\,}.
Kasutatakse ka tähistust 

{\displaystyle {\frac {d}{dx}}}.

Diferentseerimisoperaator mitme muutuja funktsioonil
----------------------------------------------------

Mitme muutuja funktsioonide korral tuleb täpsustada, millise argumendi suhtes tuletis võetakse. Diferentseerimisoperaatorit tähistatakse sel juhul {\displaystyle D\_{x}}, kus {\displaystyle x} tähistab muutujat, mille suhtes tuletis võetakse. {\displaystyle D\_{x}} on defineeritud järgmiselt:

{\displaystyle D\_{x}f(x,y,z)={\frac {\partial f(x,y,z)}{\partial x}}}.
Osatuletise võtmise operaatori jaoks kasutatakse veel järgmiseid tähistusi:

{\displaystyle \partial \_{x},{\frac {\partial }{\partial x}}}.

Vaata ka
--------

* Diferentsiaaloperaator
* Lineaarne diferentsiaalvõrrand
Logo
**Mustang Jeans** on Saksamaal tegutsev ettevõte, mis esimesena Euroopas hakkas teksasid tootma. 

Perefirma lõi 1932. aastal Luise Hermann, kes võttis palgale 6 õmblejat. 1945. aastal asus perefirmasse tööle Albert Sefrenek (1920–2014), tänu kellele sisenes firma teksamaailma. Sefrenek tegi 1948. aastal ühes Frankfurdi baaris vahetuskaupa Ameerika sõduriga. Ta vahetas 6 pudelit schnappsi ehedate ameerika päritolu teksapükste vastu. Sellest teksapaarist sai alguse kogu järgnev tootmine.

Mustang Jeans on Saksamaa teksatööstuse edulugu. Firma on läbi ajaloo silma paistnud loomingulisuse ja innovaatilisuse poolest. Mustang Jeans oli Euroopas esimene ka selle poolest, et hakkas tootma naisteteksasid ja velvetteksasid. Lisaks oli firma kogu maailmas esimene stretšteksade tootja. 

Firma sümbol on Ameerika metsik ja elavaloomuline mustangi hobune. Firma moto on "True Denim for true people", mida võiks tõlkida eesti keelde kui "Õige teksa õigetele inimestele".

Välislingid
-----------

* Koduleht
Kaart
**Laagri–Harku tee** (registrinumbriga 11401) on kõrvalmaantee Saue ja Harku vallas. Tee pikkus on 6,3 km. Harkust kuni Laagrini on tee aadressiks **Instituudi tee** ja Laagri alevikus **Veskitammi** tänav.

Tee saab alguse Tallinna–Pärnu–Ikla maantee 14. kilomeetril Laagri alevikus. Tee kulgeb läbi Laagri ja Harku aleviku ning Alliku ja Hüüru küla. Tee lõpeb Tallinna–Paldiski maantee 13. kilomeetril Hüüru küla ja Harku aleviku piiril. 

Tee ületab ühe silla (Laagri sild üle Pääsküla jõe tee teisel kilomeetril) ja 10 truupi. Tee teise ja kolmanda kilomeetri vahel on ringristmik maanteega 11420. Teele jääb seitse bussipeatust: Rahnu, Metsa, Pilliroo, Alliku, Tammemäe, Rohtla ja Eri.

2017. aastal valmis maantee kõrval kulgev kergliiklustee.

Tee on asfaltkattega. Tee klass on V. Liiklussagedus teel on 1000–3000 autot ööpäevas, Harku alevikus 3000–6000 autot ööpäevas. Kiiruspiirang 50 km/h on Alliku külas ning Harku ja Laagri alevikus, ülejäänud teel on piirang 70 km/h. Teevalgustus on maantee põhilistel ristmikel ja kergliiklustee ääres kogu selle pikkuses.
**Paul Loppenowe** (1. veebruar/13. veebruar 1826 Kaive, Cēsise lähedal – 1. juuni/14. juuni 1901 Tallinn) oli baltisaksa päritolu Eesti vaimulik.

Loppenowe sündis Kaives, Cēsise lähedal. Ta õppis aastatel 1835–1844 Riia gümnaasiumis. Aastatel 1844–1849 õppis ta Tartu Ülikooli usuteaduskonnas. Aastatel 1849–1863 oli ta Narvas Konstantin Hunniuse poeglaste erakooli vanade keelte õpetaja. Prooviaastal oli ta Konstantin Hunniuse juures Narva Johannese koguduses. Ordineeriti 2. veebruaril/14. veebruaril 1861 Peterburis õpetajaks.

Ta oli aastatel 1861–1863 Narva soome-rootsi Püha Mihkli koguduse ja filiaalkoguduse Kosemkina (Narvusi) adjunktõpetaja (pidades Kosemkinas ka eestikeelseid jumalateenistusi, mõlemas ülemuseks pastor Andreas Schening). Oli aastatel 1863–1896 Jõelähtme koguduse kirikuõpetaja (kutsuti kevadel 1863, introdutseeriti 14. juulil/26. juulil 1863). Jäi aastal 1896 emerituuri. Emerituuris olles elas Tallinnas.

Loppenowe andis välja Kentmanni geograafiaõpiku juurde kaardid, kirjutas külakoolidele vene keele õpiku (*Vene keel küla koolis* 1877, ka kordustrükid) ja aritmeetikaõpiku (*Rehkendamine küla koolis*). Tema eestvõttel rajati 1869. aastal Prangli saarele kool.

Vaata ka
--------

* Loppenowe

Viited
------

1. ↑  Liivi Aarma Põhja-Eesti vaimulike lühielulood 1525-1885 Tallinn 2007
2. ↑  "Prangli Põhikooli ajalugu". Originaali arhiivikoopia seisuga 29. november 2014. Vaadatud 22. novembril 2014.

Välislingid
-----------

* Paul Loppenowe Eesti biograafilises andmebaasis ISIK
**Mustikas** (ka **Keskus Mustikas**, **Mustamäe Kaubanduskeskus Mustikas**; **Mustika Keskus**) on Tallinnas Mustamäel asuv kaubanduskeskus aadressil A. H. Tammsaare tee 116. Keskuses on ca 27 000 m2 müügipinda ja tegutseb umbes 60 poodi. 

Ajalooliselt asus samal kohal Tallinna Aiandussovhoos ja Kadaka turg.

Mustika keskuse põleng
----------------------

Mustika keskus.
5. märtsil 2009 toimus Mustika keskuses suurpõleng. Põlenguala levis 1000 ruutmeetrile ja vingu ja suitsukahjustusi sai kogu kaubanduskeskus. Põlengukahjud olid rohkem kui 100 miljonit krooni. 

Häirekeskus sai teate põlengust kell kolmveerand 6 varahommikul, sündmuskohale sõitis seitse päästeautot, kaks paakautot, kaks redelautot, operatiivkorrapidaja ja kiirabi brigaad. Kustutustööd olid raskendatud, sest kõrge temperatuuri tõttu ei saanud suitsusukeldujaid kasutada ja sissevarisenud katuse all olnud tulekolletele ei pääsetud ligi. Põleng kustutati kella poole 6 ajal, aga päästjad pidid öösel kaks korda uuesti süttinud tulekoldeid kustutamas käima. 

Põleng sai alguse tehnikapoe Onoff laoruumidest, kust levis kustutussüsteemi rikke tõttu müügisaalidesse.

### Põlengu põhjused

Alguses kahtlustati süütamist, aga Mustika keskuse põlengu uurimiseks käivitatud menetlus ei suutnud selgitada tulekahju tekkepõhjust ning seega ka võimalikku süüdlast, mistõttu lõpetas politsei kriminaalmenetluse. Põlengule aitas kaasa automaatkustutussüsteemi mittetöötamine.

Viited
------

1. ↑  "Mustika keskuse põlengukahjud ületavad 100 miljonit krooni" Õhtuleht, 31. märts 2009
2. ↑  "Tuletõrjujad ei pääse Mustika keskuse sissevarisenud katuse all tulekolletele ligi" Tallinna Postimees, 5. märts 2009
3. ↑  "Mustika keskus süttis öösel uuesti"[*alaline kõdulink*] Delfi, 6. märts 2009
4. ↑  "Tundus, nagu põleks kogu linn!" Õhtuleht, 6. märts 2009
5. ↑  "Mustika ja Szolnoki keskus võidi süüdata" ERR, 4. mai 2009
6. ↑  "Uurimine ei suutnud selgitada Mustika keskuse põlengu süüdlast" Tallinna Postimees, 29. märts 2012
7. ↑  "Suurtulekahju võis põhjustada korrast ära kustutussüsteem" Tallinna Postimees, 7. märts 2009

Välislingid
-----------

* Keskuse koduleht
Ivona Dadic (2016)
**Ivona Dadic** (horvaadi keeles Ivona Dadić; sündinud 29. detsembril 1993 Welsis) on Horvaatia päritolu Austria kergejõustiklane, seitsmevõistleja.

2011. aasta juunioride Euroopa meistrivõistlustel oli ta 5455 punktiga kümnes.

28. augustil Götzises toimunud võistlusel püstitas ta uue rahvusrekordi 5959 punktiga, ületades 1985. aastast Sigrid Kirchmannile kuulnud Austria rekordi 15 punktiga. Alates sellest ajast on Dadic parandanud Austria rekordit mitmel korral.

2012. aasta suveolümpiamängudel Londonis saavutas ta 5935 punktiga 23. koha. Isikliku rekordi püstitas ta 100 meetri tõkkejooksus ja odaviskes.

2013. aasta Euroopa U23 meistrivõistlustel Tamperes oli ta 5874 punktiga viies.

2015. aasta Euroopa U23 meistrivõistlustel Tallinnas võitis ta pronksmedali isikliku rekordiga 6033 punkti.

2016. aasta Euroopa meistrivõistlustel Amsterdamis võitis ta isikliku rekordiga 6408 punkti pronksmedali. Üksikalal püstitas ta isikliku rekordi kuulitõukes.

2016. aasta suveolümpiamängudel Rio de Janeiros saavutas ta 6155 punktiga 21. koha.

2017. aasta Euroopa sisemeistrivõistlustel Belgradis võitis ta hõbemedali rahvusrekordiga 4767 punkti, ületades isikliku rekordi üle 200 punktiga. Ta püstitas isikliku rekordi neljal üksikalal.

2017. aasta kergejõustiku maailmameistrivõistlustel Londonis saavutas ta kuuenda koha isikliku rekordiga 6417 punkti.

2018. aasta sisemaailmameistrivõistlustel Birminghamis võitis ta punktisummaga 4700 hõbemedali.

2018. aasta Euroopa meistrivõistlustel Berliinis püstitas ta 6552 punktiga isikliku rekordi, kuid pidi siiski leppima neljanda kohaga.

Isiklikud rekordid
------------------

Väljas

| Ala | Tulemus | Aeg | Koht |
| --- | --- | --- | --- |
| 200 m jooks | **23,61** | 9. august 2018 | Saksamaa Berliin |
| 800 m jooks | **2.10,67** | 27. mai 2012 | Austria Götzis |
| 100 m tõkkejooks | **13,56** | 16. juuni 2018 | Saksamaa Ratingen |
| Kõrgushüpe | **1.83** | 9. juuli 2017 | Austria Linz |
| Kaugushüpe | **6.49** | 10. juuni 2016 | Austria Ried |
| Kuulitõuge | **14.86** | 16. juuni 2018 | Saksamaa Ratingen |
| Odavise | **52.48** | 20. september 2015 | Prantsusmaa Talence |
| Seitsmevõistlus | **6552** NR | 10. august 2017 | Saksamaa Berliin |

Sees

| Ala | Tulemus | Aeg | Koht |
| --- | --- | --- | --- |
| 200 m jooks | **25,37** | 20. veebruar 2016 | Austria Linz |
| 800 m jooks | **2.13,15** | 4. veebruar 2018 | Austria Viin |
| 60 m tõkkejooks | **8,32** | 2. märts 2018 | Suurbritannia Birmingham |
| Kõrgushüpe | **1.87** | 3. märts 2017 | Serbia Belgrad |
| Kaugushüpe | **6.41** | 3. märts 2017 | Serbia Belgrad |
| Kuulitõuge | **14.27** | 2. märts 2018 | Suurbritannia Birmingham |
| Viievõistlus | **4767** NR | 3. märts 2017 | Serbia Belgrad |

Allikas: IAAF

Viited
------

1. ↑  "That moment when – Dadic broke through". IAAF.org. 8.4.2017. Vaadatud 16.8.2017
2. ↑  "Ivona Dadic überzeugt im WM-Siebenkampf". kurier.at. 6.8.2017. Vaadatud 16.8.2017

Välislingid
-----------

 Ivona Dadic – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
* Ivona Dadic Rahvusvahelise Kergejõustikuliidu kodulehel Muuda Vikiandmetes
**Mustamäe Maarja Magdaleena kirik** on kirik Mustamäel Tallinnas aadressil Kiili 9, mida kasutab EELK Mustamäe Maarja Magdaleena kogudus. 

Ehitus algas 2017. aastal. Esimesed ruumid said valmis 2019. aastal.

Mustamäe Maarja Magdaleena kirik tagant (aprill 2021)

Ajalugu
-------

3. juulil 2012 allkirjastati leping Eesti Evangeelse Luterliku Kiriku ja Tallinna linna vahel, mille järgi anti EELK-le hoonestusõigus kiriku ehitamiseks Tallinna Kiili 9 kinnistule.

2013. aastal laekus kiriku arhitektuurivõistlusele 31 võistlustööd. Augustis selgusid kolm võidutööd ja võitjaks valiti arhitektuuribüroo Karisma Arhitektide töö (autorid Margit Valma, Mait Väljas, Risto Parve, Kai Süda ja Martin Kinks).

2016. aasta juulis anti ehitusluba kiriku ehitamiseks. 28. septembril 2016 asutati sihtasutus Mustamäe Kirik, kuhu kuuluvad EELK Mustamäe Maarja Magdaleena kogudus, EELK Konsistoorium ja Tallinna linnavalitsus. Sihtasutuse juhiks sai konkursi teel Taavi Turvas.

14. märtsil 2017 allkirjastati kiriku ehitusleping SA Mustamäe Kirik ja firma Ehitus5ECO OÜ vahel.

Viited
------

1. 1 2  Koguduse tutvustus (pdf)
2. ↑  arhliit.ee 14.08.2013
3. ↑  Õhtuleht 28. august 2013
4. ↑  delfi.ee
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib ettevõttest, Tartu tänava kohta vaata artiklit Astri tänav, Tallinna tänava kohta artiklit Astri tänav (Tallinn).* |

---

**Astri** (**Astri Grupp**) on 1991. aasta asutatud ettevõtete grupp, mis tegeleb peamiselt kaubanduskeskkondade arendamise ning üüri- ja haldamisteenuste osutamisega. Astri Grupi ettevõtetel on kaubanduskeskused Tartus, Pärnus, Narvas ja Tallinnas.

Astri Grupi omanikud on Väino Põllumäe, Eve Toots, Ülo Hage, Hannes Kirs, Oleg Uglov ning Toomas Hage pärijad Pille Tükksammel ja tema lapsed ning Karin Hage ja Ilona Mening.

Ajalugu
-------

Astri Grupi asutasid 1991. aasta detsembris Väino Põllumäe ja Aleg Kirs. 1992. aastal osteti Tartu linna oksjonilt Veeriku pood, mis avati renoveeritult 1993. aasta suvel koos pagari- ja kondiitritsehhiga. Hoone ülakorrusel avati aasta hiljem grillbaar. Laienemiseks valiti Annelinnas asuv Kivilinna kauplus, millest taheti kujundada nüüdisaegne ostukeskus. Kuna pangad selleks piisavalt raha ei andnud, siis tehti 1994. aastal Paul-Toomas ja Ülo Hagele koostööettepanek. 1996. aastal laienes ettevõte Narva, kus avati lähestikku kolm kaubanduskeskust (2016. aastal sai Narva Tempo Keskusest Tempo Mööblimaja). 2000. aastal otsustati ehitada Tartu linna äärde põllumaale suur ostukeskus. Lõunakeskus avas uksed 2001. aasta augustis. Seda on aastate jooksul korduvalt laiendatud. 2006. aastal laieneti Pärnusse, kus omandati Pärnu Keskus. Tallinnas kinnitati tõsisemalt kanda 2017. aastal, kui avati Balti Jaama Turg.

Keskused ja turud
-----------------

1. Lõunakeskus, Tartu
2. Pärnu Keskus, Pärnu
3. Fama Keskus, Narva
4. Astri Keskus, Narva
5. Tempo Mööblimaja, Narva
6. DEPOO, Tallinn
7. Balti Jaama Turg, Tallinn
8. Keskturg, Tallinn

Viited
------

1. ↑  Legendaarne Keskturg läks uue omaniku kätte. Postimees, 25. juuni 2019.
2. 1 2  Pealinna ei pressigi. Äripäev, 14. november 2013.
3. ↑  Pärli Merilin. Fotod | Kolm nädalat avamiseni: Balti jaama turg on püsilepingutega kaetud. ERR, 25. aprill 2017.