recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Polaarjaamad ja nõudlusalade piirid (2002)
1959. aasta Wilkesi postkontori ümbrik Austraalia Antarktise Territooriumi avastamise auks
**Antarktika leping** on rahvusvaheline leping, mis määratleb Antarktika staatuse ning seal lubatud ja keelatud tegevused, samuti selle lepingu täitmist jälgiv organisatsioon, mille liikmeteks on lepingu ratifitseerinud riigid.

Antarktika lepingu sõlmisid 1959. aastal Washingtonis 12 riigi – Argentina, Austraalia, Belgia, Tšiili, Prantsusmaa, Jaapani, Uus-Meremaa, Norra, Lõuna-Aafrika Vabariigi, Nõukogude Liidu, Suurbritannia ja Ameerika Ühendriikide – esindajad. Selle lepinguga külmutati tähtajatult kõik territoriaalsed nõudmised ning 60. lõunalaiusest lõunasse jääv maismaa ja šelfiliustikud kuulutati rahvusvahelise teadusliku koostöö objektiks. Antarktika lepingu järgi on keelatud Antarktises igasugune sõjaline tegevus.

Antarktika leping oli esimene külma sõja aegne relvastuse kontrolli leping.

Antarktika lepingul on 2016. aasta seisuga 53 liikmesmaad. Liikmed on kahesugused: 29 neist on hääleõiguslikud ja ülejäänud vaatlejaliikmed. Kõik lepingu asutajaliikmed on hääleõiguslikud.

Antarktika lepingu sekretariaat asub alates 2004. aastast Buenos Aireses.

Eesti liitus Antarktika lepinguga 45. riigina 17. mail 2001. Eesti on Antarktika lepingu vaatlejaliige.

Aja jooksul on Antarktika lepingule sõlmitud 5 lisaprotokolli. Vanim neist on 2. juunil 1964 sõlmitud Kokkulepitud Meetmed Antarktika Loomastiku ja Taimestiku Kaitseks, mis jõustus 1. novembril 1982.

11. veebruaril 1972 sõlmiti Londonis Antarktika Hüljeste Kaitse Konventsioon, mis jõustus 11. märtsil 1978. Selle on ratifitseerinud 18 liikmesmaad. Uus-Meremaa andis sellele küll allkirja, aga pole seda tänapäevani ratifitseerinud.

1. augustil 1980 avati allakirjutamiseks Antarktika Mereliste Elusressursside Kaitse Konventsioon, mis jõustus 7. aprillil 1982. Selle konventsiooni eesmärk on säilitada lõunamandrit ümbritsevate merealade unikaalne looduslik tasakaal ja puhtus.

2. juunil 1988 sõlmiti Wellingtonis Antarktika Maavarade Kaevandamise Reguleerimise Konventsioon. 19 riiki kirjutas selle alla, aga ükski ei ratifitseerinud seda ja seetõttu ei hakanud see konventsioon kehtima. Tänapäeval puudub selle protokolli ratifitseerimiseks ka vajadus, sest selle asendas järgmine protokoll.

4. oktoobril 1991 lisandus lepingule Madridis sõlmitud Keskkonnakaitse protokoll, mis jõustus 14. jaanuaril 1998. See kehtestas selles maailmajaos üliranged keskkonnakaitse reeglid. Keskkonnakaitse protokoll keelab Antarktikas igasuguse maavarade kaevandamise, välja arvatud teaduslikuks otstarbeks.

Antarktika lepingu liikmed
--------------------------

██ hääleõiguslik liige, territoriaalsed nõuded
██ hääleõiguslik liige, potentsiaalsed territoriaalsed nõuded
██ hääleõiguslik liige
██ vaatlejaliige
██ ei ole liige

Välislingid
-----------

* Antarktika lepingu süsteem saidil Eesti ja Antarktika
* Antarktika leping pdf-vormingus
**Globaalne kapitalism** ehk **globaalne kapitalistlik süsteem** ehk **kapitalistlik maailmamajandus** on maailmamajandus, mida iseloomustab kogu maailma ulatuses toimuv vaba kauplemine kaupade ja teenustega ning kapitali vaba liikumine. 

Globaalne kapitalism toimis kuni Esimese maailmasõjani suhteliselt stabiilsena. Stabiilsuse tagas George Sorosi arvates kolm asjaolu: 

* imperialistlike suurriikide olemasolu, kes süsteemi tuumikuna koos hoidsid,
* kulla näol ühtse ja ainsa rahvusvahelise valuuta kehtimine,
* ühiselt tunnustatud kindlate tõekspidamiste ja kõlbeliste normide olemasolu, mida vabatahtlikult enamasti küllaltki rangelt järgiti.

Need kolm väärtust "ühendasid endas usu, mõistuse ja austuse teaduse vastu ning juudakristliku eetilise traditsiooni, olles kokkuvõttes märksa kindlamaks teenäitajaks õige ja vale äratundmisel kui tänapäeval valitsevad tõekspidamised".

Hiljem on need kolm asjaolu oma tähtsuse kaotanud ja koos sellega on globaalne kapitalism järk-järgult muutunud aina ebastabiilsemaks, kuni on jõudnud nüüdisaegsesse kriisiseisundisse. 

Globaalset kapitalismi kriitika osas toob Georg Soros välja kaks olulist punkti. Esiteks kritiseerib ta turumehhanismi puudusi, eeskätt finantsturgude loomupärast ebastabiilsust; teiseks osutab ta suurtele vajakajäämistele turuvälises sektoris (poliitika, eetika).

Viited
------

1. 1 2  U. Mereste, 2003. Majandusleksikon. Eesti Entsüklopeediakirjastus. Köide I (A–M).
2. 1 2  Soros, G. 1999. Globaalse kapitalismi kriis. Avatud ühiskonda ähvardavad ohud. Tallinn, VB. Lk 29
Olivier van Deuren, "Noor astronoom" (u 1685)
**Gloobus** on sfäär, mille pinnal on kujutatud mõne sfäärilise taevakeha, tavaliselt Maa kaart.

Kaart võib olla otse sfääri pinnale joonistatud või graveeritud, kuid enamasti on ta kantud gloobusele paberist, plastist või muust materjalist segmentidena. 

Gloobust kasutatakse enamasti õppevahendina, et näitlikustada Maa kuju ning mandrite, riikide jms suurusvahekordi, millest lamedale paberile kantud projektsioonidest moonutatud kaardid võivad jätta vale ettekujutuse. Gloobusi kasutatakse ka ruumikaunistusena.

Gloobustel võib kujutada ka muid taevakehi ja isegi tähistaevast.

Ajalugu
-------

Gloobus oli antiikajal esmajoones öötaeva kujutis. Sellena vastas ta Anaximandrose ettekujutusele. Gloobusi koostasid paljud astronoomid ning kandsid puust, kivist või metallist valmistatud kerale üha täpsemini mõõdetud tähtkujusid. Antiiksete gloobuste ümber oli kaks rõngast: horisont ja meridiaan. Gloobust kasutati koolis tähtkujude õpetamiseks ja astroloogias tähtede seisu seletamiseks.

Niisugustest gloobustest on säilinud näiteks 2. sajandi keskpaigast pärinev vanema skulptuuri marmorkoopia Farnese Atlas, mis kujutab Atlast kandmas kera, millel on kujutatud 48 klassikalisest tähtkujust 41 või 42.

4. sajandil eKr sai gloobus astronoomia muusa Urania tunnusesemeks. 

Gloobuse kui maakera kujutise valmistas teadaolevalt esimesena Krates Mallusest, kes elas Kiliikias, 2. sajandil eKr. See gloobus ei ole säilinud.

Gloobust kui maakera kujutist kasutati antiikajal harva, peamiselt valitseja võimu sümbolina. Esimesena hakkas gloobust selles tähenduses kasutama Demetrios Poliorketes, hiljem ka Rooma keisrid. Võimu sümbolina arenes gloobusest välja riigiõun.

9. sajandi alguses koostasid maakera gloobuse Abbassiidide kaliifi Al-Ma'mūni heaks töötanud kartograafid. 1267 valmistas maakera gloobuse pärsia astronoom Jamal ad-Din Pekingis. Need ei ole aga säilinud.

Vanima säilinud gloobuse valmistas saksa kartograaf Martin Behaim 1492 Nürnbergis. 1507 valmistas Martin Waldseemüller esimese gloobuse, millel on kujutatud Ameerikat.

Viited
------

1. 1 2 3  "Antiigileksikon, 1. kd. lk. 168

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Globe** |

|  |  |
| --- | --- |
|  | Tsitaadid Vikitsitaatides: **Gloobus** |
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib linnast Saksamaal Baieris; Norra linna kohta vaata artiklit Hof (Norra); teiste tähenduste kohta vaata lehekülge Hof (täpsustus).* |

---

**Hof** on kreisivaba linn Saksamaal Baieri liidumaal Ülem-Frangimaal. Asub Saale kaldal. 

Hof oli tuntud kui õllepruulijate linn. Seal on asunud kuni 12 iseseisvat pruulikoda. Linnas on ka arenenud tekstiilitööstus.

Ajalugu
-------

Hof tekkis 1080. aasta paiku Rekkenze nimelise külana. Asulat on kirjasõnas esmamainitud 1214. aastal. Linnaõigused saadi 1319. aastal.

Linn langes 1792 preislaste kätte ja 1806 läks see prantslaste võimu alla. 1810. aastast kuulus Hof Baieri kuningriigi koosseisu. 1823. aastal hävis linn peaaegu täielikult tules.

Pilte
-----

* Hofi teaterHofi teater
* Pearaudteejaama hoonePearaudteejaama hoone
* Schilleri-nimeline gümnaasiumSchilleri-nimeline gümnaasium
* LabyrinthLabyrinth

Viited
------

1. ↑  Register of German municipalities (4th quarter 2022), vaadatud 12.02.2023.

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Hof** |

* Hofi koduleht
**Gregorio Juárez** (*Gregorio Juárez Sacasa*, 1800 – 1879) oli Nicaragua poliitik ja diplomaat, koos konservatiivi Rosalío Cortésiga teise Nicaragua valitseva hunta (*chachagua*) liige aastal 1857. Taoline valitsusviis oli konservatiivse *Legitimista* partei ja liberaalse *Democrático* partei vahel sõlmitud ja Nicaragua isamaasõjas flibustjeer William Walkeri vastu suunatud Pacto Providenciali jätkuks. Ta asendas huntas eelmist liberaalide partei esindajat kindralit Máximo Jerez Telleríat.

Elu
---

Gregorio Juárez sündis 9. mail 1800 Leónis. Ta õppis sama linna *Convento de San Francisco* kloostris matemaatikat ja meditsiini; hiljem, aastal 1830, lasi ta selle kloostri sulgeda. Temast sai Leóni linnapea ja Nicaragua parlamendi liige.

Poliitikuna viis ta aastal 1829 läbi reformi, millega vaimulikud ordud muudeti juriidilisteks isikuteks. Aastal 1848 vahendas ta Nicaragua ja Costa Rica vahelisi piiriläbirääkimisi. Aastal 1857 oli ta lühikest aega Nicaragua riigipea. Aastal 1870 sai temast Nicaragua Riigikohtu kohtunik.

Gregorio Juárez suri 21. septembril 1879 Leónis.

Viited
------

1. ↑  *La Prensa* 29. oktoober 2007, Cementerio de Guadalupe desentierro histórico de León
2. ↑

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**Tomás Martínez, Máximo Jerez (Hunta)** | **Hunta**19. oktoober 1857 – 15. november 1857 | Järgnev**Tomás Martínez** |
|  |
| --- |
|  |
| Medalikohad |
| Euroopa U-21 meistrivõistlused |
| **Kuld** | 2013 | jalgpall |

**Cristian Tello Herrera** (sündinud 11. augustil 1991 Sabadellis) on Hispaania jalgpallur, kes mängib ründajana või äärepoolkaitsjana Saudi Araabia kõrgliigaklubis Al Fateh.

2002. aastal liitus ta FC Barcelona noorteakadeemiaga. Hooajal 2009–10 debüteeris ta Hispaania tugevuselt kolmandas liigas RCD Espanyoli reservmeeskonnas. Seejärel naasis ta Barcelonasse, mängides esmalt Barcelona reservmeeskonnas Hispaania esiliigas. Barcelona põhimeeskonnas 2011. aasta novembris Hispaania karikamängus. Hispaania kõrgliigas tegi ta debüüdi 28. jaanuaril 2012 mängus Villarreali vastu. Esimese värava lõi ta Hispaania kõrgliigas 2012. aasta veebruaris mängus Real Sociedadi vastu. Hooajal 2012–13 tuli ta Barcelonaga Hispaania meistriks.

Aastatel 2014–2016 mängis ta Barcelonast laenul Portugali kõrgliigaklubis FC Porto. 2016. aasta jaanuaris läks ta laenule Itaalia kõrgliigaklubisse ACF Fiorentina.

2017. aasta juunis sõlmis ta lepingu Hispaania kõrgliigaklubiga Real Betis. Seal mängis ta viis hooaega.

2022. aasta augustis sõlmis ta kolmeaastase lepingu Major League Socceri klubiga Los Angeles FC. Vaid pool aastat hiljem siirdus ta Saudi Araabia kõrgliigaklubisse Al Fateh

2012. aasta suveolümpiamängude jalgpalliturniiril kuulus Tello Hispaania olümpiameeskonda. 2013. aastal tuli ta Hispaania kuni 21-aastaste koondisega Euroopa omavanuste meistriks. Hispaania jalgpallikoondises debüteeris ta 14. augustil 2013 sõprusmängus Ecuadori vastu.

Saavutused
----------

Barcelona
* La Liga: 2012–13
* Copa del Rey: 2011–12
* Supercopa de España: 2013

Betis
* Copa del Rey: 2021–22

Los Angeles FC
* MLS Cup: 2022
* Supporters' Shield: 2022

Viited
------

1. ↑  Serrano, Rodrigo (21. august 2022). "Cristian Tello has reached an agreement to join LAFC". *Diario AS*. Vaadatud 25. augustil 2022.
2. ↑  "LAFC signs forward Cristian Tello". Los Angeles FC. 26. august 2022. Vaadatud 26. augustil 2022.
3. ↑  Al-Habib, Issa (25. jaanuar 2023). "الفتح يتعاقد مع كريستيان تيلو حتى2024" [Al-Fateh sign Christian Tello until 2024]. *Al Madina* (araabia). Vaadatud 25. jaanuaril 2023.

Välislingid
-----------

 Cristian Tello – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
**Greibipuu** (*Citrus × paradisi*) on ruudiliste sugukonda tsitruse perekonda kuuluv igihaljas viljapuu.

Välimus
-------

Puu kasvab 7–10 meetri kõrguseks. Võra on ümar. Jämedaim teadaolev greibipuu tüvi on olnud 2,4-meetrise läbimõõduga. Noored oksad on kaetud ogadega. Munajad lehed on nahkjad ja läikivad, tumerohelised, õhukesed ja kuni 15 cm pikad. Õied on valged, nelja kroonlehega. 

### Vili

 *Pikemalt artiklis Greip*
Greibipuu vili on greip. Vili sarnaneb väliselt apelsiniga, kuid on suurem ja kollasem. Kujult ümmargune, lapik või pirnikujuline. Läbimõõt tavaliselt 10–15 cm. Koor 1 cm paks, kahvatukollane või roosa. Keskelt võib vili olla kas täis või poolõõnes.

Viljaliha asub 11–14 mõrkja kilega eraldatud segmendis. Viljaliha on lõhnav, väga mahlane, kollane, roosakas või punakas, maitselt hapukas, magus või mõrkjas. Kasvatatakse nii seemnetega kui seemneteta sorte. Ühes viljas võib olla kuni 90 teravatipulist kuni 1,25 cm pikkust seemet. Viljad kasvavad kobarates. On leitud isegi kuni 20 viljast koosnevaid kobaraid.

Ajalugu
-------

Greibipuu on pomelipuu ja apelsinipuu hübriid.

Kuigi kuulujutu järgi tõi keegi kapten Shaddock esimesena pomeliseemneid Jamaicale ja aretas esimesena greibipuu, on tõenäolisem, et esimene greibipuu tekkis loodusliku hübriidina.

Esimest korda kirjeldas greipi 1750 Barbadost uurinud pastor ja loodusteadlane Griffith Hughes, kes nimetas seda "keelatud viljaks". Kuni 19. sajandini tunti seda vilja nimetusega *shaddock* või *shattuck*. Tänapäeval peetakse greibipuud üheks Barbadose seitsmest imest.

Krahv Odette Philippe viis greibipuu 1823 Floridasse. Kuni 1830. aastateni ei eristatud greibi- ja pomelipuud ning alles seejärel sai greibipuu endale eraldi teadusliku nime *Citrus paradisi*. Kuid alles 1940. aastatel avastati, et greibipuu on apelsini- ja pomelipuu hübriid, ning talle anti tänapäevane teaduslik nimekuju, mis sisaldab ×-märki, mis tähistab hübriidset päritolu. Greibipuu edasisel ristamisel on aretatud tangelo (1905) ja sweetie (1984).

1929 patenteeriti greibisort Ruby Red. Sellest sai esimene greibisort, mida saatis suur põllumajanduslik edu. Aastakümneid kasvatati USA lõunaosas üksnes Ruby Redi ja valged greibisordid tõrjuti alaväärtuslikena kõrvale. Punane greip sai Texase tunnuspuuviljaks.

Kasvatamine
-----------

Praegu kasvatatakse greibipuud peamiselt Ameerika Ühendriikide lõunaosas, kust tuleb ligi 70% maailmatoodangust. 1971. aastal toodeti maailmas 3,1 miljonit tonni greipe. Praeguseks kasvatatakse greipe lisaks nende algkodule Lääne-India saarestikus veel Jaapanis, Ees-Indias ja mujal[*viide?*].

Viited
------

1. ↑  Julia Morton 1987. Grapefruit. lk. 152–158. Teoses "*Fruits of warm climates*"
**Stala & SO.** on meloodilist *rock*'i viljelev Soome ansambel. 

Bänd on asutatud 1997. aastal ning selle juhtfiguur on laulja Stala ehk Sampsa Astala, kes laulukirjutaja ja produtsendina on teinud koostööd paljude artistidega. Algselt oli bändi nimeks **So.**, aga kuna bändi laulja Stala plaanis ka omanimelist sooloalbumit, aga muusikat tegev bänd oleks sama olnud, saigi bändi nimeks 2010. aastal Stala & So.

Stala & So. Eurovisionil
------------------------

2011. aastal osales bänd ka Soome Eurovisiooni eelvoorus "Euroviisut" looga "Pamela". Bänd esines 3. poolfinaalis 28. jaanuaril, kus sai edasi ka 12. veebruaril toimuvale finaali Turu linnas. Sealt aga edasi superfinaali ehk kolme parema sekka ei pääsetud. "Üks meie sõber kuulis lugu ja soovitas osaleda avalikul konkursil. Osalejaid oli kokku 270 ja nende seast pääsesid lood poolfinaali. Üllatuseks olime me üks nendest," ütlesid Sami J. ja Stala bändist. Viimased on koos õppinud ka Orimattilas muusikatehnoloogiat.

Stala & So. (2011–)
-------------------

2011. aasta veebruaris ilmus bändi esimene album It Is So. mis septembris ja oktoobris ilmus nii Jaapanis, Kagu-Aasias, Saksamaal ja Põhja-Ameerikas. 2011. aasta sügisel ilmus EP "Gimme Five" viie uue looga. 

2012. aasta märtsis läks Stala & SO. Euroopa tuurile USA bändiga Vain ning esineti Suurbritannias, Saksamaal, Belgias, Rootsis ja Norras. Pärast Euroopa tuuri algas lugudde kirjutamine uue albumi jaoks ning sai alguse koostöö Ameerika produtsendiga Beau Hill. Uus album "Play Anohter Round" ilmus 2013. aasta veebruaris.

Albumid
-------

* It Is So. (2011)
* Gimme Five (EP) (2011)
* Play Another Round (2013)
* Naughty Or Nice (EP) (2013)

Koosseis
--------

Praegu kuuluvad bändi koosseisu:

* Stala (Sampsa Astala) – vokaal
* Nick Gore (Niko Hurme) – basskitarr, taustavokaal
* Hank – trummid
* Sami J. – soolokitarr, taustavokaal
* Pete Vaughn – rütmikitarr, taustavokaal

Välislingid
-----------

* Stala & SO. koduleht
* Bändi Twitter
* Bändi Facebook
* Bändi Myspace

Allikad
-------

<references>Sampsa Astala (KitaStala) on TwitterStala & SO. -bändi euroviisuehdokkaanaStala & So. : It Is So. – Levykauppa Äx 

1. ↑  Sampsa Astala (KitaStala) on Twitter
2. ↑  Stala & SO. -bändi euroviisuehdokkaana[*alaline kõdulink*]
3. ↑
Keskkonnaajaloo keskuse logoKeskkonnaajaloo keskuse logo
**Keskkonnaajaloo keskus** (**KAJAK**) on 2011. aastal asutatud Tallinna Ülikooli ajaloo, arheoloogia ja kunstiajaloo keskuse teadusvõrgustik, mis edendab keskkonnaajaloo uurijate tegevust Eestis.

Keskuse peamised uurimisteemad on toidukultuuri ajalugu, keskkonnaajalugu ja arheoloogia ning inimeste ja loomade vahelised suhted ajaloos.

Keskus korraldab ettekandekoosolekuid, teaduskonverentse, seminare ja avalikke loenguid; edendab oma tegevusvaldkonnaga seotud doktoriõpet, bakalaureuse- ja magistriastme keskkonnaajaloo loengukursusi ja seminare; aitab avaldada uurimistulemusi ja allikmaterjale ning koordineerib keskkonnaajalugu tutvustavate teoste tõlkimist; osaleb rahvusvahelistes uurimisprojektides ja teeb koostööd teiste samalaadsete institutsioonidega välismaal. Keskuse rahastus on valdavalt projektipõhine.

Keskus koosneb eelkõige Eestis tegutsevatest uurijatest, kes huvituvad keskkonna ja inimkultuuri koosmõjust ning nende vastastikusest toimest ajaloo vältel. Lisaks Tallinna Ülikooli ajaloo, arheoloogia ja kunstiajaloo keskuse töötajatele kuuluvad KAJAK-i koosseisu partnerliikmetena teadlased paljudest Eesti teadusasutustest.

2017. aasta alguse seisuga on KAJAK-il 40 liiget.

Keskust juhib Tallinna Ülikooli humanitaarteaduste instituudi teadur Kadri Tüür. Juhatusse kuuluvad Tallinna Ülikooli ajaloo, arheoloogia ja kunstiajaloo keskuse vanemteadur Priit Raudkivi ja Rootsi kuningliku tehnikainstituudi (KTH) teadur Kati Lindström.

2015. aastal septembris ilmus keskusel koostöös ajakirjaga Horisont keskkonnaajaloo erinumber.

Viited
------

1. 1 2 3 4 5  "Keskkonnaajaloo keskuse koduleht". Originaali arhiivikoopia seisuga 3. aprill 2018.
2. ↑  "Horisont 5/2015 keskkonnaajaloo erinumber" (PDF).
**Cross Riveri osariik** on Nigeeria 1. järgu haldusüksus (osariik) riigi kaguosas. Piirneb idas Kameruniga.

Osariik jaguneb 18 omavalitsusalaks. Osariigi pealinn on Calabar. 

Ametlik keel on inglise keel, kuid osariigis räägitakse paljusid keeli. Laiemalt on levinud efiki keel ja edžaghami keel.

Osariigi idaosas asub Cross Riveri rahvuspark.

Majanduses on olulisel kohal põllumajandus. Peamised põllukultuurid on maniokk, jamss, riis, mais, kakao, kautšuk, maapähkel ja kookospähkel.

Välislingid
-----------

* 

Nigeeria 1. järgu haldusüksused

Abia **·**  Adamawa **·**  Akwa Ibom **·**  Anambra **·**  Bauchi **·**  Bayelsa **·**  Benue **·**  Borno **·**  Cross River **·**  Delta **·**  Ebonyi **·**  Edo **·**  Ekiti **·**  Enugu **·**  Gombe **·**  Imo **·**  Jigawa **·**  Kaduna **·**  Kano **·**  Katsina **·**  Kebbi **·**  Kogi **·**  Kwara **·**  Lagos **·**  Nasarawa **·**  Niger **·**  Ogun **·**  Ondo **·**  Osun **·**  Oyo **·**  Plateau **·**  Rivers **·**  Sokoto **·**  Zamfara **·**  Taraba **·**  Yobe **·**  Föderaalne pealinnaala
**Keskkonnajalugu** on ajalugu ja ökoloogiat ühendav teadusharu, mis uurib loodusmuutuste mõju kultuuri ajaloole ja kultuuri toimet ökosüsteemile.

Keskkonnaajalugu laiendab ajaloo käsitlust loodusprotsesside dünaamika lisamisega, vaadates seega kultuuriprotsesse ökosüsteemi raames. 

2019. aasta augustis toimus Tallinnas suur poole tuhande osavõtjaga rahvusvaheline keskkonnaajaloo konverents teemal "Boundaries in/of environmental history", mille korraldajad olid Eestist Ulrike Plath, Kati Lindström, Kadri Tüür, Linda Kaljundi, Sirli Peda ja Sirje Vägi.

Vaata ka
--------

* Keskkonnaajaloo keskus
* ökosemiootika

Kirjandust eesti keeles
-----------------------

* *Horisont*, september 2015 (keskkonnaajaloo erinumber)
* Kull, Kalevi 2001. Mis tähendab metsarahvas: looduse loodud eestlasest ja tema maastike keelest. Rmt.: Palang Hannes, Sooväli Helen (toim.), *Maastik: loodus ja kultuur. Maastikukäsitlusi Eestis*. Tartu: Tartu Ülikooli Kirjastus, lk. 96–104.
* Ponting, Clive 2009. *Uus maailma roheline ajalugu: Keskkond ja suurte tsivilisatsioonide kokkuvarisemine*. (Roheline Raamat 6.)(Tõlkinud Ehte Puhang.) Tallinn: Varrak.
**Keskkonnaindikaator** ehk **keskkonnanäitaja** ehk **keskkonnamõõdik** on näitaja, mis iseloomustab keskkonna seisundit ning selle mõju inimestele, ökosüsteemidele ja materjalidele.

Keskkonnaindikaatorid viies rühmas
----------------------------------

Euroopa Keskkonnaameti ja EUROSTAT-i kasutatavas DPSIR-mudelis jaotatakse keskkonnaindikaatorid viide rühma, mis kirjeldavad ühiskonna ja keskkonna vahelisi seoseid. Need viis rühma on:

1. **liikumapanevad jõud** (*driving forces*) on inimtekkelised mõjurid, mis põhjustavad keskkonnakoormust (nt poliitikad, sotsiaal-majanduslik struktuur, eluviis);
2. **koormuse**- ehk **surveindikaatorid** (*pressure*) peegeldavad inimtegevuse intensiivsust (nt taastumatute loodusvarade ja energia tarbimismahud, transpordimahud ja nende muutumine, saasteainete heitkogused);
3. **seisundiindikaatorid** (*state*) näitavad surve tagajärjel muutuvat keskkonnaelemendi või terviku kvaliteeti ja/või kvantiteeti (nt vee ja õhu kvaliteet, liigiline arvukus, veekvaliteet, taastumatute loodusvarade kogused);
4. **mõjuindikaatorid** (*impact*) mõõdavad seisundi muutuste tagajärgi inimesele, ökosüsteemidele ja tehiskeskkonnale (nt muutused ökosüsteemide viljakuses, toitainete ringes, inimese tervises);
5. **vastumõjuindikaatorid** (*response*) iseloomustavad keskkonnaseisundi hoidmise või parandamise põhimõtteid ja tegevust (nt keskkonnainvesteeringud, keskkonnamaksud, korduskasutus, keskkonnaharidus, puhtam tootmine).
Keskkonnaindikaatorite rühmitamine ei ole absoluutne, vaid võib sõltuda probleemi käsitlusviisist.

Vaata ka
--------

* Keskkonnategevuse tulemuslikkuse indikaator
* Säästva arengu indikaator
* Keskkonnainfo
* Keskkonnaaruanne
* Bioindikaator

Viited
------

1. ↑  Keskkonnasõnaraamat 2004  (vaadatud 23.10.2011)
2. ↑  Säästva arengu sõnaseletusi. Säästva Eesti Instituut, SEI Tallinn.  (vaadatud 30.01.2009)

Kirjandus
---------

* Säästva arengu sõnaseletusi. Säästva Eesti Instituut, SEI Tallinn. (Vaadatud 30.01.2009)
Gregory Kaidanov (2002)
**Gregory Kaidanov** (vene keeles Григорий Зиновьевич Кайданов *Grigori Zinovjevitš Kaidanov*; ukraina keeles Григорій Зіновійович Кайданов *Grõgori Zinovijovõtš Kaidanov*; sündinud 11. oktoobril 1959 Berdõtšivis) on Ameerika Ühendriikide maletaja ja maletreener, rahvusvaheline suurmeister (1988), FIDE vanemtreener (2009). 

Kaidanov asus 1960. aastal perega elama Kaliningradi. Suurmeistriks sai ta 29-aastaselt 1988. aastal. Aasta varem oli ta FIDE-lt saanud rahvusvahelise meistri nimetuse. 1991. aastal emigreerus ta abikaasaga Ameerika Ühendriikidesse. Ta elab Lexingtonis ja töötab seal maletreenerina.

Ta osales 1993. aastal PCA maailmameistrivõistluste valikturniiril Groningenis (54 osavõtjat), kus sai 24. koha. Ta kvalifitseerus USA meistrivõistlustelt FIDE maailmameistrivõistlustele 1997. aastal Groningenis ja 2002. aastal Moskvas, kus kaotas mõlemal turniiril avamatšid. Ka maailma karikaturniiril Hantõ-Mansiiskis 2005. ja 2007. aastal kaotas ta juba avaringis. 

Kaidanov võitis 2001. aastal Põhja-Ameerika lahtised meistrivõistlused ja 2002. aastal Moskvas peetud Aeroflot Openi.

Ta on võitnud USA võistkonna koosseisus võistkondlikel maailmameistrivõistlustel Luzernis kaks medalit (1993. aastal kuldmedali ja 1997. aastal hõbemedali) ning maleolümpiatel kolm medalit (1996. aastal Jerevanis pronksmedali, 1998. aastal Elistas hõbemedali ja 2006. aastal Torinos pronksmedali).

Välislingid
-----------

* Gregory Kaidanov – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
* Gregory Kaidanov FIDE andmebaasis
**Keskkonnainspektsioon** (lühend **KKI**) oli aastatel 1988–2020 Keskkonnaministeeriumi haldusalas tegutsenud valitsusasutus.

Ajalugu
-------

KKI sai alguse 1988–1991 tegutsenud **Riiklikust Looduskaitse Inspektsioonist**. Aastatel 1991–1995 moodustas see ühe Keskkonnaministeeriumi osakondadest. Keskkonnainspektsiooni nime kandis asutus aastast 1997. Aastal 2000 liideti Keskkonnainspektsiooniga Mereinspektsioon.

Tegevusvaldkonnad
-----------------

KKI tegevusvaldkond oli loodusressursside ja -keskkonna järelevalve koordineerimine ja selle teostamine, samuti tegeles KKI keskkonnaseaduste rikkumise tuvastajana ja teostab vajaduse korral nende uurimistoiminguid.

Struktuur
---------

KKI struktuuris oli seitse osakonda (sh keskkonna-, looduskaitse- ja kalakaitseosakond) ning 15 maakondlikku bürood. 

KKI keskus asus alates 19. märtsist 2018 Pärnus aadressil Roheline tänav 64. Kuni Pärnusse kolimiseni asus KKI keskus Tallinnas aadressil Kopli tänav 76.

Tegevuse lõpetamine
-------------------

1. jaanuaril 2021 liideti Keskkonnainspektsioon Keskkonnaametiga.

Välislingid
-----------

* Keskkonnainspektsiooni põhimäärus
**Edgartown** on linn USA-s Massachusettsi osariigi ranniku lähedal Martha's Vineyardi saarel. Edgartown on Dukesi maakonna halduskeskus. Elanike arv on 2010. aasta seisuga 4067.

Edgartown asub Martha's Vineyardi idarannikul. Edgartowni vastas asub 15,9 km² suurune Chappaquiddicki saar, millega on parvlaevaühendus.

Edgartowni rajasid 1642. aastal inglise asunikud. Algselt asustasid saart vampanoagi indiaanlased. Linn on saanud nime hilisema Inglismaa kuninga James II 1671. aastal kolmeaastasena surnud Cambridge'i hertsogist poja Edgari mälestuseks. Edgartown sai linnaõigused 8. juulil 1671. 19. sajandil sai Edgartown vaalapüüdjate sadamaks. Tänapäeval on Edgartowni peamiseks majandusharuks turism.

Edgartownis valitseb mereline kliima. Keskmine õhutemperatuur on jaanuaris −5...3 °C ja juulis 17–26 °C. Kõrgeim mõõdetud õhutemperatuur on 37 °C ja kõige madalam −23 °C. Aasta keskmine sademete hulk on 1169 mm. Sademeid langeb kuude lõikes võrdlemisi ühtlaselt.

Edgartownis tegutseb 1905. aastal asutatud jahtklubi. Edgartowni sadamasse viiva sissepääsu juures asuval neemel paikneb Edgartowni tuletorn, mis on kantud USA ajalooliste paikade riiklikku registrisse *National Register of Historic Places*.

Edgartownis toimusid 1975. aasta trilleri "Lõuad" ("Jaws") osad võtted.

Viited
------

1. ↑  2020 United States Census, vaadatud 1.01.2022.

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Edgartown** |

* Koduleht
**Uudo Timm** (sündinud 20. märtsil 1959) on eesti zooloog (terioloog), looduskaitsja ja teaduse populariseerija.

Elukäik
-------

Aastatel 1982–1993 töötas Tallinna Loomaaias osakonnajuhatajana.

1993–1997 oli ta Keskkonnaministeeriumi looduskaitseosakonnas liigikaitse peaspetsialist, aastast 1997 Keskkonnaministeeriumi Info- ja Tehnokeskuse looduskaitsebüroo (hilisema nimega loodusbüroo) juhataja.

Aastatel 1993–2000 juhtis ta CITESi konventsiooni elluviimist Eestis, samuti on ta osalenud Eesti looduse infosüsteemi (EELIS) rajamisel.

Teadustöö
---------

Oma teadustöös on ta põhjalikult käsitlenud mitmete pisiimetajate, näiteks unilaste ja lendorava, ökoloogiat, levikut ja süstemaatikat.

Ta on 1980. aastal loodud Eesti Terioloogia Seltsi asutajaliige, olnud ka seltsi esimees.

Teaduse populariseerimine
-------------------------

Uudo Timm on olnud nii dokumentaal- kui ka mängufilmide loodusteemade konsultant, näiteks:

* 1984 – "Karoliine hõbelõng"
* 2004 – "Sundasunik"
* 2004 – "Õhtumaa kaduvad liigid"

Ta muu hulgas järgmiste loodushariduslike aimeteoste kaaskoostaja:

* "Väike käsiraamat neile, kes loodusest hoolivad" (Eesti Looduseuurijate Selts, 2006),
* "Eesti looduskaitse infoatlas : kaitsealad, kaitsealused pargid ja puistud ning looduse üksikobjektid" (Keskkonnaministeeriumi Info-ja Tehnokeskus, 2006),
* "Eesti looduse taskuentsüklopeedia" (TEA Kirjastus, 2013).

Tema tehtud loodusfotosid on avaldatud paljudes loodusteemalistes voldikutes ja kümmekonnas loodusraamatus.

Uudo Timm on loodusteadlase ja -kaitsjana olnud sage külaline nii Eesti Televisiooni keskkonnasaates "Osoon" kui ka muudes loodussaadetes.

Koos Haldi Saarna-Normetiga oli ta 2013. aastal Vikerraadio saatesarja "Looduse lemmikud" kaasautor.

Tunnustus
---------

* 2012 – Valgetähe V klassi teenetemärk
* 2019 – Eesti looduskaitsemärk

Tsitaat
-------

*Raha võim on loodusega koos eksisteerimise oskuse ära tapnud. See, et me oleme üks osa loodusest, ei ole suurel osal inimestest enam üldse kõrvade vahel. Trambime nagu elevandid portselanipoes.*

Viited
------

1. ↑  Uudo Timm Eesti Filmi Andmebaasis (vaadatud 12.08.2019)
2. ↑  Uudo Timmi fotod raamatutes – ESTER (vaadatud 12.08.2019).
3. ↑  Uudo Timm ETV telesaadetes. ERR-i arhiiv (vaadatud 12.08.2019).
4. ↑  Vikerraadio saatesarja "Looduse lemmikud" avasaade. ERR-i arhiiv (vaadatud 12.08.2019).
5. ↑  Teenetemärkide kavaleride andmekogu – 18656
6. ↑  Aet Süvari. Täismahus: 99 inimest, innustuseks ja eeskujuks kõigile Eesti Päevaleht, 02.02.2012.
**Jaan Rieti ateljeemaja** on fotograaf Jaan Rieti rajatud elamu ja ateljeehoone Viljandis, Posti ja Koidu tänava nurgal aadressil Posti tänav 24 / Koidu tänav 10.

Kirjeldus
---------

Hoone alumine korrus on krohvitud, katusekorrus ja eenduv viil vooderdatud laudadega. Koidu tänava poolt avanevad aeda alumise ja katusekorruse verandad, peasissekäik jääb fassaadi keskele. Fotoateljee ruumid paiknesid Posti tänava pool esimesel korrusel. Hoone taga asuvas juurdeehitises oli avar pildistamise ruum. Rieti korter asus kahel korrusel. Alumisel oli kabinet, külaliste- ja lastetuba, katusekorrusel aga söögituba ja magamistoad.

Ajalugu
-------

Riet ostis ateljee rajamiseks krundi tollasel Harjutuse tänaval (Harjutuse 3, hiljem ka Koidu 3). Hoone ehitamist alustas ta 1913. aastal Karl Burmani projekti järgi, elamu valmis 1914. aastal.

Rieti ateljee oli kõrgetasemeline: ülesvõtete ruum oli klaasseina ja -katusega, valguse reguleerimist võimaldasid sinised ja valged eesriided, kunstliku valguse jaoks oli ateljees kaksteist 500-vatist Osram Nitraphoti lampi, mille valgust mahendati valgete eesriietega. Pildistuseks oli 15 erinevat objektiivi. Pimikus paiknesid muuhulgas ka 3 kopeerimise ja 2 suurendamise-vähendamise aparaati. Laboratoorium oli varustatud automaatse pesemismasinaga, samuti oli kaks tuba sisse seatud piltide ja plaatide retušeerimiseks (milles olid masinad piltide kartongile kleepimiseks, pressid, lõikurid jms). Kõrgetasemelise tehnika hulka kuulus ka 1925. aastal Leipzigi kevadmessil esmakordselt fotomaailmale tutvustatud 35 mm filmiga töötav väikesemõõtmeline fotoaparaat Leica, mille Riet otse Saksamaalt tellis. Jaan ja tema tütar Hilja olid ühed esimesed Leica kasutajad Eestis.

Ateljee arengus mängis olulist rolli naispere: abikaasa Marie Riet, Marie noorem õde Anna Kukk (sündinud Udelt, õppis Leipzigis), tütred Hilja ja Elma. Jaan Rieti fotoateljee tegutses 50 aastat kuni nõukogude võim selle 1940. aastal natsionaliseeris. Ateljee suleti 1948. aastal ning 1951. aastal tõsteti Jaan Riet koos perega oma majast välja.

Vaata ka
--------

* Jaan Riet

Viited
------

1. ↑  Rits, Sirje. *Fotograaf J. Rieti elamu*. – Viljandi linn (sarjast: „Meie kodu lugu"), 1996.
2. ↑  Allik, Liis. *Viljandi arhitektuur 19. ja 20. sajandi vahetusel*. – Viljandi Muuseum, 16.02.2006.
3. ↑  Sakalamaa Elu. Pärnu: Sõna, 1936.
4. ↑  Tooming, Peeter. Hõbedane teekond. Tallinn: Valgus, 1990.
**Uudisväärtus** on tunnus, mis teeb uudise inimestele huvitavaks ja uudislikuks. Uudis, millel esineb rohkem uudisväärtusi, saab tõenäolisemalt kajastust ja on inimeste jaoks huvitavam. Uudisväärtused aitavad toimetajatel ja ajakirjanikel otsustada, mis on uudis ja mis ei ole.

Läbi ajaloo on uudisväärtusi defineeritud mitmeid kordi. Ühe levinuma – Denis McQuaili teooria järgi on lääne meedias esinevad peamised uudisväärtuse kriteeriumid sündmuse ulatus, lähedus, selgus, värskus, relevantsus, kooskõla, personifitseeritus, negatiivsus, dramaatilisus ja aktiivne köide.

Ajalugu
-------

Esimesena defineerisid uudisväärtused Norra teadlased Johan Galtung ja Mari Ruge. Nende nimekiri koosnes 12 uudisväärtusest: 

* sagedus
* künnise ületamine
* üheseltmõistetavus
* tähenduslikkus lugejale
* seotus suurema sündmusega
* ebaharilikkus
* väljaande kompositsiooniga sobimine
* viited eliitriikidele
* viited eliitinimestele
* viited isikutele (personifitseeritud uudis)
* viited negatiivsetele asjaoludele

Uudisväärtused Eestis
---------------------

Eestis on uudisväärtuste sõnastamise ja uurimisega peamiselt tegelenud Tiit Hennoste. Oma teoses "Uudise käsiraamat" tõi ta välja seitse peamist uudisväärtust: mõjukus, ebatavalisus, prominentsus, konfliktsus, lähedus (nii füüsiline kui ka psüühiline), värskus, päevakajalisus.

Viited
------

1. ↑  Owen Spencer-Thomas. "News values". Vaadatud 08.03.2018.
2. ↑  Denis McQuail (2000). *McQuaili massikommunikatsiooni teooria*. Tartu: Tartu Ülikooli Kirjastus.
3. ↑  Johan Galtung, Mari Holmboe Ruge (17.12.2010). "The Structure of Foreign News" (PDF). *Journal of Peace Research*. Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 12.08.2017. Vaadatud 08.03.2018.
4. ↑  Tiit Hennoste (2001). *Uudise käsiraamat. Kuidas otsida, kirjutada, toimetada ja serveerida ajaleheuudist*. Tartu: Tartu Ülikooli Kirjastus.
Lutsharel Geertruida 2022. aastal Feyenoordi särgis
**Lutsharel Geertruida** (sündinud 18. juulil 2000 Rotterdamis) on Hollandi jalgpallur, kes mängib paremkaitsja, keskkaitsja või kaitsva poolkaitsjana Hollandi kõrgliigaklubis Feyenoord ja Hollandi jalgpallikoondises.

Feyenoordi noortesüsteemiga liitus ta 2012. aastal. Enne seda kuulus ta Rotterdami Spartasse. Feyenoordi põhimeeskonnas debüteeris Geertruida 2017. aasta oktoobris Hollandi karikavõistluste mängus. Hollandi kõrgliigas tegi ta debüüdi järgmisel hooajal. Alates hooajast 2020/21 on Geertruida kuulunud Feyenoordi põhikoosseisu. 27. septembril 2020 lõi ta mängus ADO Den Haagi vastu oma esimese värava Hollandi kõrgliigas. Hooajal 2022/23 tuli ta Feyenoordiga Hollandi meistriks.

Hollandi jalgpallikoondises debüteeris Geertruida 24. märtsil 2023 EM-i valikmängus Prantsusmaa vastu.

Ta on Curaçao päritolu.

Saavutused
----------

Feyenoord
* Eredivisie: 2022–23
* Johan Cruijff Schaal: 2018
* UEFA Euroopa Konverentsiliiga: Teine koht 2021–22
**Lutš** (tehasenimedega ka *Lutsh* ja *Lutz*, vene keeles *Луч*, tõlkes '(valgus)kiir') oli pärast Teist maailmasõda Soomes sõjakahjutasukuunarina ehitatud 3-mastiline puust purjelaev.

Ajalugu
-------

Lutš ehitati 1949. aastal Soomes Raumas Filip Walter Hollmingi laevatehases sõjakahjude korvamiseks NSV Liidule. Kokku ehitati Soomes sõjakahjudeks 91 puukuunarit, Lutš oli selle tehase 20. laev (kogu sarja laevadest oli ta 50. laev).

Laev anti NSV Liidule üle 9. detsembril 1949. Ta oli arvel Eesti Merelaevanduses ja teenis Läänemerel kaubalaevana.

Ta kanti 1959. aastal maha ja vrakk jäeti Pirita jõe suudmesse rajatavate muulide täiteks.

Viited
------

1. 1 2  Sirpa Wahlqvist. "*Sydämellä rakennetut seililaivat. Sotakorvauskuunareiden rakentaminen ja rakentajat F.W. Hollming Oy:n telakalla Raumalla 1945–1952*". Turku 2011. Leht 319

Kirjandus
---------

* "1954. Mootorpurjelaevad Raketa, Lutš, Saira, Tšaika, Kõpu, Mõntu, Ristna, Albatros". // 100 aastat kiilu all. Eesti lugu laevades. Eesti Meremuuseum. Tallinn 2015. Lk 80–81

Välislingid
-----------

Arvatavasti Viljo Anslan, 1952. aasta. Eesti Meremuuseumi fotokogu:

* MM F 831/1, MM F 831/2, MM F 831/3, MM F 831/4, MM F 831/5, MM F 831/6, MM F 831/7, MM F 831/8, MM F 831/9, MM F 831/10, MM F 831/11.
**Osek** (saksa keeles *Ossegg*) on linn Tšehhis Teplice ringkonnas Ústí maakonnas.

Üldist
------

Osek asub Põhja-Böömimaal Maagimäestiku lõunajalamil, Teplicest 8 kilomeetrit idas ja Tšehhi-Saksamaa piirist umbes 15 kilomeetrit lõunas. Elanikke on umbes 4700.

Ajaloost
--------

Osek on enim tuntud Oseki kloostri poolest, mis rajati 13. sajandil. Algsest hoonestusest on säilinud varagooti kapiitlisaal ja ristikäik, enamik kloostrikompleksist on barokkstiilis ja pärineb 17. ja 18. sajandist. Kloostrikompleks on sajandeid olnud kohaliku majandusliku ja ühiskondliku elu keskmeks.

Linna keskus paikneb ajaloolises vanalinnas. Asula tekkis 12. sajandil vanale kaubateele, mis viis Böömimaalt üle Bílina Saksimaale, selle tänava nimi on tänapäeval Alte Salzstraße ('vana soolatee'). Kloostrist loodes asuvad varasema kaitseehitise Rýzmburki kindluse varemed Otakar II Přemysli aegadest. 1914. aastal sai Osek linnaõigused.

Loučná tee ääres surnuaias on mälestusmärk, mis meenutab kaevandusõnnetust 1934. aastal, kus söetolmuplahvatuses hukkus 142 mäetöölist.

Salesiuse küngas Osekis on maaliline kalju suurte kvartsiidiplokkide, -piilarite ja lõhedega, omapärane geoloogiline fenomen.

Tänapäeval on Osek populaarne turismisihtkoht. 2006. aastal andis Tšehhi vabariik välja Oseki kloostrit kujutava postmargi.

Pildid
------

* Kohalik kaubamajaKohalik kaubamaja
* Oseki lõunaosaOseki lõunaosa
* Oseki kloosterOseki klooster
* Hukkunud mäetööliste mälestusmärkHukkunud mäetööliste mälestusmärk
* Salesiuse küngasSalesiuse küngas

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Osek** |

Viited
------

1. ↑  Population of Municipalities - 1 January 2020
2. ↑  "Geschichte Ossegg. - historie.osek.cz". Originaali arhiivikoopia seisuga 21. aprill 2021. Vaadatud 21. aprillil 2021.
3. ↑
4. ↑  R. Mikuláš. Features of sandstone palaeorelief preserved: The Osek area, Miocene, Czech Republic. - researchgate.net
5. ↑
**Jackson Arley Martínez Valencia** (sündinud 3. oktoobril 1986 Quibdós) on Colombia jalgpallur, kes mängib ründaja Portugali kõrgliiga klubis Portimonense.

Ta mängis karjääri algusaastatel kodumaal Independiente Medellín. 2009. aastal suundus ta Mehhiko klubisse Chiapas. 2012. aastal liitus ta Portugali kõrgliiga klubiga Porto, kus mängis kolm hooaega ja oli kõigil neil hooaegadel Portugali liiga suurim väravakütt, lüües kõigil hooaegadel liigas vähemalt 20 väravat.

2015. aastal siirdus ta Madridi Atléticosse, kuid ei suutnud seal enam nii edukalt esineda. Hooajal 2015–16 pääses ta Hispaania kõrgliigas väljakule 15 mängus ja lõi vaid kaks väravat. Juba samal hooajal liitus ta 42 miljoni euro eest Hiina kõrgliiga klubiga Guangzhou Evergrande. Hiinas läks Martínezel veel halvemini, sest ta jäi vigastuse tõttu eemale kogu 2017. aasta hooajast. 2018. aasta augustis suundus ta laenule Portimonensesse.

Debüüdi Colombia rahvuskoondises tegi Martínez 2009. aasta 5. septembril 2010. aasta MM-i valikmängus Ecuadori vastu. Samas mängus lõi ta ka rahvuskoondises esimese värava.

2014. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlustel lõi ta viimases alagrupimängus 24. juunil kaks väravat Jaapani vastu.

Rahvuskoondises mängis Martínez kuni 2015. aastano

Saavutused
----------

Independiente Medellín
* Categoría Primera A: 2009-II

Jaguares de Chiapas
* Copa Mesoamericana: 2011

Porto
* Primeira Liga: 2012–13
* Supertaça Cândido de Oliveira: 2012, 2013

Guangzhou Evergrande
* Chinese Super League: 2016
* Chinese FA Super Cup: 2016

| * v
* r
Colombia koondis  –  2014. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlused |
| --- |
| 

* 1 Ospina
* 2 Zapata
* 3 Yepes (c)
* 4 Arias
* 5 Carbonero
* 6 Sánchez
* 7 Armero
* 8 Aguilar
* 9 Teo
* 10 James
* 11 Cuadrado
* 12 Vargas
* 13 Guarín
* 14 Ibarbo
* 15 Mejía
* 16 Balanta
* 17 Bacca
* 18 Zúñiga
* 19 Ramos
* 20 Quintero
* 21 Jackson M.
* 22 Mondragón
* 23 Valdés
* Treener: Pékerman

 | Colombia |
Uue-Salatsi mõis 1903. aasta kaardil. Väljavõte kaardilt "Wegekarte des Wolmarschen Kreises mit den Kirchspiels- und Gutsgrenzen" (1903). Kaardil tähistatud numbriga 38
**Uue-Salatsi mõis** ehk **Svētciemsi mõis**, ka **Jaunsalaca mõis** (saksa keeles *Neu-Salis*, läti keeles *Svētciema muiža*, ka *Jaunsalacas muiža*) oli rüütlimõis Liivimaal Volmari kreisis Salatsi kihelkonnas. Mõisakompleks jääb tänapäevase haldusjaotuse kohaselt Limbaži piirkonda Salatsi valla Svētciemsi külla.

Mõisa omanikele kuulus (koos Vana-Salatsi mõisa omanikega) Salatsi kihelkonnas patronaadiõigus, kaaspatrooniks oli Ķirbiži mõisa omanik.

Ajalugu
-------

Mõis eraldati XVII sajandil Vana-Salatsi mõisast. 1738. aastal kuulus see lesestunud von Diepenbrockile, kelle tütar oli abiellunud J. G. von Dunteniga. Too päris mõisa aastal 1780 nii abielu kaudu kui ka asjaolu tõttu, et tema ema oli olnud Diepenbrock. Tema poeg pantis mõisa aastal 1795 Casimir von Meyendorffile (1749−1813), kes eraldas sellest aastal 1800 Heinaste mõisa, mis müüdi 70 500 taalri eest kapten Bergile. Aastal 1841 läks mõis Vegesackide valdusse.

Mõisa suurus
------------

Bienenstammi andmetel oli mõisa suurus 1816. aastal 11 ja 1/4 adramaad, sellele allus 253 mees- ja 309 naishinge. 1641. aastal oli mõisa suurus koos Vana-Salatsi ja Kliķi mõisaga 22 ja 3/4 adramaad. 1688 oli mõisa suurus 12 ja 3/4 adramaad, aastal 1734 oli adramaid 6 ja 1/2, aastal 1757 aga üksteist. Aastal 1823 oli mõisa suurus 8 ja 9/10 adramaad. Aastal 1836 oli adramaid 8 ja 9/10, aastal 1881 aga 13 ja 55/60, lisaks 10 ja 15/60 mõisale kuuluvate talude valduses.

Karjamõisad
-----------

Aastal 1816 kuulus mõisale kaks karjamõisa: *Annenhof* ja *Lippe*.

Mõisa maadel asunud Uexküllshofi karjamõis oli algselt iseseisev mõis, mille suurus oli kaheksa adramaad. Selle esimene teadaolev omanik Hermann Korbeck müüs mõisa aastal 1519 Michael Nötkenile. Aastal 1523 müüs tema poeg mõisa Nicolaus Hastferile. Neli aastat hiljem läks mõis Uexküllide valdusse, kuuludes neile aastani 1599. Hiljem oli see Vana-Salatsi mõisa kõrvalmõis, edaspidi aga karjamõis.

Viited
------

1. ↑  Materialien zu einer Geschichte der Landgüter Livlands, Heinrich von Hagemeister; lk 176
2. ↑  Stryk, Leonhard von. Beiträge zur Geschichte der Rittergüter Livlands. Zweiter Teil. Der lettische District. Dresden: Druck von Albanus´schen Buchdruckerei, 1885, lk 211.
3. ↑  Bienestamm, H. von. Geographischer Abriss der drei deutschen Ostsee-Provinzen Russlands, oder der Gouvernemens Ehst-, Liv- und Kurland. Riga: Deubner, 1826, lk 247.
4. ↑  Materialien zu einer Geschichte der Landgüter Livlands, Heinrich von Hagemeister; lk. 174
5. ↑  Stryk, Leonhard von. Beiträge zur Geschichte der Rittergüter Livlands. Zweiter Teil. Der lettische District. Dresden: Druck von Albanus´schen Buchdruckerei, 1885, lk 208.
6. ↑  Materialien zu einer Geschichte der Landgüter Livlands, Heinrich von Hagemeister; lk. 175

Salatsi kirik.
Salatsi kihelkond

**Kirik**: Salatsi kirik  

**Mõisad**: Salatsi kirikumõis | Heinaste mõis | Ķirbiži mõis | Kliķi mõis | Zonepe mõis | Uue-Salatsi mõis | Vana-Salatsi mõis | Vīskalni mõis
**Uue-Suislepa mõisa kalmistu** on kalmistu Tarvastu kihelkonnas Viljandimaal, tänapäevase haldusjaotuse järgi Suislepa külas Viljandi vallas Viljandi maakonnas. Kalmistu jääb Uue-Suislepa mõisa südamest linnulennult umbes 0,25 km kaugusele idakirdesse.

Kalmistu rajasid mõisa tollased omanikud Krüdenerid millalgi 19. sajandil, tõenäoliselt Moritz Reinhold von Krüdeneri poolt 19. sajandi II veerandil, sest tema võttis mõisas ette olulisi muudatusi. 

Kalmistut ümbritseb piirdemüür, seal paikneb väike kabel. Kalmistule maetute üldarv pole teada, praegu on see jäetud maha ja rüüstatud ning piirdemüürist ja kabelist on säilinud vähesed varemed.

Kalmistule maetuid
------------------

* 1858 – Moritz Reinhold von Krüdener (1783–1858)
* 1866 – Theodor von Krüdener (1808–1866)

Kirjandus
---------

* Taavi Pae. Eesti kalmistute kujunemine ja paiknemise seaduspärasused. Magistritöö. Tartu 2002

Välislingid
-----------

* Pärandkultuuri objekt: "Suislepa mõisnike von Kreudeneride matmiskoht" (797:HAU:001) Eesti looduse infosüsteemis
**.lv** on Läti Interneti tippdomeen. Domeen on kasutusel alates 1993. aastast.

Domeeni registreerimine ei ole piiratud ainult Lätiga seotud saitidele, kuigi viimased on registreerimisel eelisseisus, aga mujal maailmas ei ole see domeen eriti populaarne.

Välislingid
-----------

* Domeeni registreerimise sait

Riikide tippdomeenid

**Aktiivsed:**
.ac  .ad  .ae  .af  .ag  .ai  .al  .am  .ao  .aq  .ar  .as  .at  .au  .aw  .az  .ax  .ba  .bb  .bd  .be  .bf  .bg  .bh  .bi  .bj  .bm  .bn  .bo  .br  .bs  .bt  .bv  .bw  .by  .bz  .ca  .cc  .cd  .cf  .cg  .ch  .ci  .ck  .cl  .cm  .cn  .co  .cr  .cu  .cv  .cw  .cx  .cy  .cz  .de  .dj  .dk  .dm  .do  .dz  .ec  .ee  .eg  .er  .es  .et  .eu  .fi  .fj  .fk  .fm  .fo  .fr  .ga  .gd  .ge  .gf  .gg  .gh  .gi  .gl  .gm  .gn  .gp  .gq  .gr  .gs  .gt  .gu  .gw  .gy  .hk  .hm  .hn  .hr  .ht  .hu  .id  .ie  .il  .im  .in  .io  .iq  .ir  .is  .it  .je  .jm  .jo  .jp  .ke  .kg  .kh  .ki  .km  .kn  .kp  .kr  .kw  .ky  .kz  .la  .lb  .lc  .li  .lk  .lr  .ls  .lt  .lu  .lv  .ly  .ma  .mc  .md  .me  .mg  .mh  .mk  .ml  .mm  .mn  .mo  .mp  .mq  .mr  .ms  .mt  .mu  .mv  .mw  .mx  .my  .mz  .na  .nc  .ne  .nf  .ng  .ni  .nl  .no  .np  .nr  .nu  .nz  .om  .pa  .pe  .pf  .pg  .ph  .pk  .pl  .pm  .pn  .pr  .ps  .pt  .pw  .py  .qa  .re  .ro  .rs  .ru  .rw  .sa  .sb  .sc  .sd  .se  .sg  .sh  .si  .sk  .sl  .sm  .sn  .so  .sr  .ss  .st  .su  .sv  .sx  .sy  .sz  .tc  .td  .tf  .tg  .th  .tj  .tk  .tl  .tm  .tn  .to  .tr  .tt  .tv  .tw  .tz  .ua  .ug  .uk  .us  .uy  .uz  .va  .vc  .ve  .vg  .vi  .vn  .vu  .wf  .ws  .ye  .yt  .za  .zm  .zw

**Määratud/kasutamata:**  .bv  .gb  .sj       **Reserveeritud/määramata:** .bl  .bq  .eh  .mf     **Kustutatud/kasutamine lõpetatud:** .an  .bu  .cs  .dd  .zr  .tp  .um  .yu       **IDN domeenid:**  .бг  .мкд  .рф  ‏.срб  ‏.укр
**.mg** on Madagaskari Interneti tippdomeen. Domeen on kasutusel alates 1995. aastast.

Riikide tippdomeenid

**Aktiivsed:**
.ac  .ad  .ae  .af  .ag  .ai  .al  .am  .ao  .aq  .ar  .as  .at  .au  .aw  .az  .ax  .ba  .bb  .bd  .be  .bf  .bg  .bh  .bi  .bj  .bm  .bn  .bo  .br  .bs  .bt  .bv  .bw  .by  .bz  .ca  .cc  .cd  .cf  .cg  .ch  .ci  .ck  .cl  .cm  .cn  .co  .cr  .cu  .cv  .cw  .cx  .cy  .cz  .de  .dj  .dk  .dm  .do  .dz  .ec  .ee  .eg  .er  .es  .et  .eu  .fi  .fj  .fk  .fm  .fo  .fr  .ga  .gd  .ge  .gf  .gg  .gh  .gi  .gl  .gm  .gn  .gp  .gq  .gr  .gs  .gt  .gu  .gw  .gy  .hk  .hm  .hn  .hr  .ht  .hu  .id  .ie  .il  .im  .in  .io  .iq  .ir  .is  .it  .je  .jm  .jo  .jp  .ke  .kg  .kh  .ki  .km  .kn  .kp  .kr  .kw  .ky  .kz  .la  .lb  .lc  .li  .lk  .lr  .ls  .lt  .lu  .lv  .ly  .ma  .mc  .md  .me  .mg  .mh  .mk  .ml  .mm  .mn  .mo  .mp  .mq  .mr  .ms  .mt  .mu  .mv  .mw  .mx  .my  .mz  .na  .nc  .ne  .nf  .ng  .ni  .nl  .no  .np  .nr  .nu  .nz  .om  .pa  .pe  .pf  .pg  .ph  .pk  .pl  .pm  .pn  .pr  .ps  .pt  .pw  .py  .qa  .re  .ro  .rs  .ru  .rw  .sa  .sb  .sc  .sd  .se  .sg  .sh  .si  .sk  .sl  .sm  .sn  .so  .sr  .ss  .st  .su  .sv  .sx  .sy  .sz  .tc  .td  .tf  .tg  .th  .tj  .tk  .tl  .tm  .tn  .to  .tr  .tt  .tv  .tw  .tz  .ua  .ug  .uk  .us  .uy  .uz  .va  .vc  .ve  .vg  .vi  .vn  .vu  .wf  .ws  .ye  .yt  .za  .zm  .zw

**Määratud/kasutamata:**  .bv  .gb  .sj       **Reserveeritud/määramata:** .bl  .bq  .eh  .mf     **Kustutatud/kasutamine lõpetatud:** .an  .bu  .cs  .dd  .zr  .tp  .um  .yu       **IDN domeenid:**  .бг  .мкд  .рф  ‏.срб  ‏.укр
**Väike Skellig** (inglise keeles *Little Skellig*, iiri keeles *Sceilig Bheag*) on väike asustamata kivine saar Atlandi ookeanis. See asub 11 kilomeetrit Valentia saarest edelas Kerry krahvkonnas Iirimaal. 

See on üks kahest Skelligi saarest: teine saar Skellig Michael asub edelas 1 kilomeetri kaugusel. Saarel elab palju linde, sealhulgas ka Iirimaa suurim ja maailmas suuruselt teine suulade koloonia. Koos Sellig Michaeliga moodustab see keskuse 364-hektarisele tähtsale linnualale, mille rajas BirdWatch Ireland 2000. aastal.

Saare pindala on 8 hektarit ja kõrgeim punkt 134 meetrit.

Viited
------

1. ↑  BirdWatch Ireland (17. juuni 2012). "Important Bird Areas factsheet: The Skelligs: Great Skellig and Little Skellig" (Inglise keel). BirdLife International. Originaali arhiivikoopia seisuga 25. jaanuar 2015. Vaadatud 17. juuni 2012.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: tundmatu keel (link)
2. ↑  Little Skellig, Co. Kerry Kasutatud: 17. juuni 2012

Välislingid
-----------

 Väike Skellig – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis