recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Metsastepivöönd** on ülemineku loodusvöönd põhjapoolkera parasvöötmes, kus vahelduvad metsa ja rohtla alad.

Asend
-----

Metsastepp Devíni piirkonnas
Euraasias moodustab metsastepp riba läänest itta Karpaatide idapoolsest eelmäestikust Altaini. Metsastepid paiknevad ka kohati Kesk-Doonau madalikul, Lõuna-Siberis mägedevahelistes nõgudes, Mongoolias ja Venemaa Kaug-Idas, samuti hõlmavad Mandžuuria tasandiku osa Hiina kirdeosas. Põhja-Ameerikas moodustab metsastepp riba põhjast lõunasse Suurel tasandikul kuni 38. laiuskraadini. Lõunapoolkeral metsastepivöönd puudub.

Kliima
------

Metsastepivöötmele on iseloomulik külm lumerikas talv ja soe suhteliselt niiske suvi. Jaanuari keskmine õhutemperatuur on −2 kuni −20 °С (Siberi keskosas kuni −35 °С), juuli keskmine õhutemperatuur on +18 kuni +25 °С. Aastane sademete hulk tasandikel on 400–1000 mm, rohkesti sajab suvel. Suure auramise tõttu mullad kuivavad läbi ja taimed närbuvad. Lumikate püsib kaua.

Veestik
-------

Jõgedel on kevadine suurvesi ja suvine madalvesi, kui väikesed jõed kuivavad. On hästi palju väikseid suletud nõgusid, mis on mõnikord soolase veega täidetud.

Mullastik
---------

Mullakate on kirev, peamised mullatüübid on mets-hallmullad leetumise tunnustega, leostunud ja leetunud mustmullad, preeriate niidu-mustmullad. Kontinentaalse kliimaga piirkondades on levinud soolakute mullad. 

Metsastepi muldadele on iseloomulik suur huumusesisaldus, taimede jäänuste aeglane mineralisatsioon ja püsiv struktuur. Nende suur looduslik viljakus on soodustanud maaharimise levimist. Piiramatu maaharimine on põhjustanud paljudes piirkondades mulla vee- ja tuuleerosiooni.

Taimestik
---------

Looduslikus taimestikus vahelduvad väikesed metsasalud ja rohtlate alad. Euroopa metsastepi metsades on ülekaalus tamm ja pärn, lääneosas ka saar ja valgepöök; Siberis kask, haab, lehis ja mänd, Hiina kirdeosas tamm ja teised laialehised puuliigid. Põhja-Ameerika Suurel tasandikul on levinud kask ja haab, lääneosas tamm ja hikkoripuu. Looduslik rohutaimestik on säilinud peamiselt looduskaitsealadel. Sellele on iseloomulik suur liikide arv (kuni 70–80 liiki m² kohta), rohkesti on kõrrelisi ja segarohi. Tüüpilised kõrrelised on karukellad, aruheinad, kastikud, haguheinad, Põhja-Ameerikas ka *bothriochloa*.

Loomastik
---------

Esineb nii metsale kui ka rohtlale omaseid loomi. Euroopa metsastepis elutsevad metsaloomadest orav, halljänes, mõnikord põder; rohtla loomadest suurhüpik, tähniksuslik. Siberi metsastepis on tavalised suslikud, hamstrid, Ameerikas rohtlahaukurid, hiirekujulised närilised, jänesed, ümisejad, lõgismaod.

Inimtegevus
-----------

Haritud metsastepp Ivan Šiškini pildil "Rož"
Inimtegevus on metsasteppide loodusolusid palju muutnud. Haritud maa laienemine on vähendanud metsaalade pindala. Territooriumist suur osa on üles haritud. Peamised põllukultuurid on tali- ja suvinisu, kaer, mais, kartul, suhkrupeet.

Vaata ka
--------

* Metsastepp

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Metsastepivöönd** |
"**Kadriko**" on Eesti ansambli Collage teine stuudioalbum. 

Album ilmus 1974. aastal, selle andis välja plaadifirma Meloodia. Album salvestati Tallinna Heliplaadistuudios 1971. aastal, helirežissöör oli Jazeps Kulbergs.

Lood albumil
------------

1. "Kutse õitsile" – 1.23
2. "Kadrilaul" – 2.42
3. "Une sulased" – 4.00
4. "Halb sirp" – 2.26
5. "Petis peiu" – 3.29
6. "Uni, tule silma peale!" – 2.34
7. "Venna sõjalugu" – 6.16
8. "Millal saame sinna maale!" – 2.44
9. "Tütar nutab ema" – 4.36
10. "Neiut pole kodus" – 2.15
11. "Miks sa mulle ei tulnud!" – 1.42
12. "Kiik tahab kindaid" – 2.59
13. "Neiud lähevad ära" – 2.11
14. "Kaevul kosija" – 1.29
15. "Mardilaul" – 2.11

Taust
-----

Album "Kadriko" jätkas ansambli varasemaid katsetusi eesti rahvalaulude töötlemisel. Ka ansambli esikplaadil leidus eesti rahvalaule Aarne Vahuri ja Tõnu Naissoo seades. "Kadriko" oli tervikuna kaasaegselt rüütatud rahvalaulude plaat. Kõigi laulude seaded oli ansambli juhi Aarne Vahuri sulest.

Koosseis
--------

Solistid:

* Lea Sion (3–5, 8, 13)
* Katrin Mägi (4, 13)
* Anna Köster (sündinud 1899, lindistatud 1959) (6)
* Riho Joonase (9)
* Ivar Johannson (11)
* Marie Sepp (sündinud 1863, lindistatud 1937) (12)
* Maire Eliste (14)

Eeslauljad: 

* Katrin Mägi (2)
* Ivar Johannson (7)
* Ole Valgma (8)
* Maire Eliste (10)

Instrumentaalansambel: 

* Tõnu Naissoo (klaver)
* Peep Ojavere (löökriistad)
* Jüri Pliznik (kontrabass)
* Rein Alango (viiul)
* Riho Joonase (flööt)
* Lembit Saarsalu (tenorsaksofon)
* Avo Joala (altsaksofon, flööt)

Uusväljaanded
-------------

2002. aastal ilmus album "Kadriko" esmakordselt CD-l ja kassetil duubelkogumiku "Parimad lood 1970-76" raames, väljaandjaks hyper.records. Heli restaureeris originaallintidelt Priit Kuulberg.

2014. aastal anti "Kadriko" uuesti välja vinüülplaadil (väljaandja hyper.records). LP masteeris Pauli Saastamoinen (Finnvox Studios).

Viited
------

1. ↑  Valter Ojakääru tekst vinüülplaadi tagakaanelt (Melodija 1974)
Virumaa valdade piirid enne ja pärast 1939. aasta vallareformi
**Vihula vald** oli vald Virumaal aastail 1939–1950. Vallamaja asus Paasi külas.

Vald asutati 1. aprillil 1939 järgmistes piirides [Vabariigi Presidendi otsus nr. 88 – 7. oktoobrist 1938 (RT 1938, 87, 776)]: "32. Vihula vald – maa-alaga, mis moodustub: a) senise Vihula valla maa-alast, välja arvatud Jorika, Pihlaspea ja Vergi külade, Paju nr. A-20, Mägede-Pikapõllu nr. 10 ja Mägede-Everk nr. 11 talude, Loobu metskonna Viitna metsandiku kvartaalide nr. 14–18 ning nende vahel asuvate heinamaatükkide maa-alad; b) senise Varangu valla Eisma, Andi, Kiva, Matsu ja Kandle külade maa-aladest; c) senise Palmse valla Sagadi metsandiku kvartaalide nr. 54–57 ja 65–67 maa-aladest." 

Esimene Vihula vallavanem oli Evald Etverk. Vald kuulus Riigivolikogu 67. valimisringkonda, kust valiti Rudolf Penno, ning Haljala põllumeeste konvendi tegevus- ja valimispiirkonda.

13. septembril 1945 moodustati valla koosseisus Annikvere külanõukogu, Karula külanõukogu ja Vihula külanõukogu. 26. septembril 1950 arvati valla maa-ala Loksa rajooni koosseisu.

Vaata ka
--------

* Vihula mõis

Viited
------

1. ↑  Maa-ameti kaardirakendused
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib itaalia ilmalikust saatega laulust u 1600–1640. Muusika faktuuritüübi kohta vt monofoonia* |

---

**Monoodia** (vanakreeka keelest μόνος *monos* 'üksi' + ὠδή *ōdē* 'laul') on Itaalias 16.-17. sajandil (u 1600–1640) sündinud ilmalik vokaalmuusika ja sellega seotud monoodiline muusikastiil, milles väljenduslik rõhk on poeetilisel tekstil ja ühe laulja lauldud meloodial. 

Mõiste võttis teadaolevalt esimest korda kasutusele Giovanni Battista Doni aastal 1635, defineerides monoodiat (*monodie*) ühe laulja poolt lauldud soololauluna, eristades seda nö "koroodiast" (*chorodie*), mis kujutas enesest koori poolt kas unisoonis või oktavis lauldud ühehäälset laulu. Doni räägib ka retsitatiivse stiili (*stile recitativo*) kontekstis "monoodilisest meloodiast" (*melodia monodica*) ja "monoodilisest stiilist" (*stylus monodicus*), kui ei kasuta samas retsitatiivi kohta sõna "monoodiline". Kõige suuremaks muutuseks võib lugeda muutust kompositsioonitehnikas: valitsevaks said duur- ja moll-helilaad ning varasema polüfoonia asemele, kus kõik hääled olid võrdsed ja iseseisvad, tuli **monoodia**- stiil, mille väljenduslikkus peitub peamiselt ühehäälses meloodias. Täpsemalt on see saatega monoodia: meloodiaga käib alati kaasas harmooniasaade, millel on samuti väga oluline roll. Vokaalne meloodia on selles stiilis väga tihedalt seotud tekstiga, jälgides täpselt deklamatsiooni rütmi ja kõnemeloodiat.

Tänapäeval kasutatakse monoodia mõistet alates 16. sajandi lõpust soolohäälele loodud vokaalmuusika eristamiseks 17. sajandi keskel tekkinud kammerkantaadist. Samuti nimetatakse monoodiateks 17. sajandi alguse ooperite retsitatiive.

Monoodiat oleks täpsem nimetada *basso continuo*-saatega lauluks, sest see ei esine praktiliselt kunagi ilma instrumentaalsaateta. Monoodia saatepillideks võisid olla lauto, kitarrone, teorb või klavessiin. Bassipartiid esitas tavaliselt *violone* või mõni samalaadne pill, mida võis kahendada kontrabass.
**Monosahhariidid** ehk **lihtsuhkrud** ehk **monoosid** on orgaaniliste ühendite klass. Kõigil monosahhariidide molekulidel on vähemalt kolmest süsinikuaatomist koosnev skelett (tavaliselt hargnemata ahel) ning neis on karbonüülrühm (aldehüüdrühm või ketorühm) ja vähemalt üks hüdroksüülrühm (tavaliselt mitu).

Iga süsinikuaatom, millega on ühenduses hüdroksüülrühm, (välja arvatud esimene ja viimane) on kiraalne. See tekitab rohket isomeeriat. Näiteks galaktoos ja glüktoos on erinevate keemiliste ja füüsikaliste omadustega isomeerid.

Monosahhariidid on tavaliselt värvitud, vees lahustuvad läbipaistvad kristallilised ained. Mõned neist on magusad.

Monosahhariidid on lihtsaimad sahhariidid ehk süsivesikud ja kõigi teiste sahhariidide ehituskivid: nad võivad ühineda disahhariidideks (näiteks sahharoos, maltoos, laktoos), oligosahhariidideks või polüsahhariidideks (näiteks tselluloos, tärklis).

Monosahhariidid on mitmealuseliste alkoholide osalise oksüdatsiooni saadused. 

Monosahhariidid glükoos, fruktoos ja galaktoos on ainevahetuses tähtsaimad suhkrud. Nad on energiakandjad ja rakkude ehituskivid.

Monosahhariidide klassifikatsioon
---------------------------------

Aldehüüdrühmaga monosahhariide nimetatakse aldoosideks ja ketorühmaga monosahhariide ketoosideks.

Aldooside hulka kuuluvad:

* aldoheksoosid (6 süsinikuaatomit): glükoos
* aldopentoosid (5 süsinikuaatomit): riboos ja desoksüriboos.

Ketooside hulka kuulub fruktoos ehk puuviljasuhkur.
**Schaerbeek** (prantsuse [skaʁˈbek], hollandi keeles *Schaarbeek* [ˈsçaːrbeːk]) on üks üheksateistkümnest Belgia Brüsseli piirkonna vallast. 

Schaerbeeki kutsutakse ka "eeslilinnaks" (*la cité des ânes* või *de ezelsgemeente*). Nimi meenutab aegu, mil peamiselt kirsiõlle (*Kriek*) valmistamiseks hapukirsse kasvatanud schaerbeeklased saabusid kirssidega koormatud eeslitega Brüsseli turule. Eesleid peetakse Josaphati pargis tänini ning hapukirsipuudega on ääristatud mitmed Schaerbeeki Diamanti linnaosa tänavad (Milcampsi, Emile Maxi ja Opale puiesteed).

Schaerbeek on olnud elupaigaks Jacques Brelile, René Magritte'ile, Paul Deschanelile ja paljudele teistele tuntud inimestele.

Ajalugu
-------

Josaphati orust leitud tulekivist tööriistad annavad tunnistust inimasustuse olemasolust juba kiviajal. Schaerbeeki territooriumit läbinud rooma teede äärest on leitud ka Hadrianuse valitsusajast (2. sajand) pärinevaid kalmeid ja münte.

Schaerbeeki on esmamainitud 1120. aasta dokumendis, millega Cambrai piiskop andis *Scarenbecca* ja *Everna* (praegune Evere) kirikute haldamise Soignies' kanoonikutele. 1540. aastal oli Schaerbeekis 112 majapidamist ja 600 elanikku.

Vaatamisväärsused
-----------------

* Schaerbeekis asub mitmeid *art déco* ja juugendstiilis elamuid.
* Aastatel 1845–1885 valminud Kuninglik Maarja kirik, kust 1925. aastal saadeti viimsele teele Giacomo Puccini.
* Esinduslik raekoda, mille õnnistas 1887. aastal sisse kuningas Léopold II.
* Josaphati park, mille pühitses 1904. aastal sisse samuti Léopold II. Pargi serval asub Brusilia, Belgia kõrgeim tornelamu (100 m).
* Clockarium, *art déco* stiilis portselankelladele spetsialiseerunud kellamuuseum. Schaerbeekis asuvad ka õllemuuseum ja mehaanilise oreli muuseum.

* Kuninglik Maarja kirik (1885)Kuninglik Maarja kirik (1885)
* 
* 
* Josapati parkJosapati park
* Josapati parkJosapati park
* ÕllemuuseumÕllemuuseum
* ClockariumClockarium
* RaudteejaamRaudteejaam
* Schaerbeeki kalmistu EveresSchaerbeeki kalmistu Everes

Sõpruslinnad
------------

* Belgia – Houffalize, alates 1952
* Kanada – Québec, alates 1976
* Hiina – Anyang, alates 1985
* Rumeenia – Vicovu de Sus, alates 1989
* Kosovo – Priština, alates 1999
* USA – Prairie Village, alates 2000
* Maroko – Al-Hoceima, alates 2003
* Türgi – Beyoğlu, alates 2004

Viited
------

1. ↑  Bevolking per gemeente op 1 januari 2020

Välislingid
-----------

 Schaerbeek – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
* Koduleht (prantsuse, hollandi ja inglise keeles)

Brüsseli piirkonna vallad

Anderlecht | Auderghem | Berchem-Sainte-Agathe | Brüssel | Etterbeek | Evere | Forest | Ganshoren | Ixelles | Jette | Koekelberg | Molenbeek-Saint-Jean | Saint-Gilles | Saint-Josse-ten-Noode | Schaerbeek | Uccle | Watermael-Boitsfort | Woluwe-Saint-Lambert | Woluwe-Saint-Pierre
**Edmunt Oja** (6. märts 1911 Pikakannu, Pindi vald, Võrumaa – 5. november 1946 Norilsk, Krasnojarski krai, Vene NFSV) oli eesti omavalitsustegelane.

Lõpetas 1932. aastal Võru Rahvahariduse Seltsi Ühisgümnaasiumi. Pärast sõjaväeteenistust sai aastatel 1932–1933 reservohvitseri väljaõppe Sõjakoolis. Pälvis 1934. aastal lipniku auastme. Õppis 1936–1939 Tartu Ülikoolis õigusteadust (ei lõpetanud). Oli korporatsiooni Rotalia liige. 

Töötas Ahja vallasekretärina ning kuulus Kaitseliidu Võnnu malevkonda. Saksa okupatsiooni ajal kuulus Omakaitsesse. Arreteeriti 4. novembril 1944 Tartumaal Kambja vallas. Eesti NSV Siseministeeriumi Vägede Sõjatribunal mõistis ta Vene NSFV Kriminaalkoodeksi §58-1a järgi süüdi ning talle määrati 25 + 5 aastat vabaduse kaotust. Suri 1946. aasta novembris Norillagis.

Isiklikku
---------

Edmunt Oja isa oli Alfred Oja. Tema vennad olid Boris Oja, Verner Oja, Henn Oja ja Mart Oja ning õed Tiina Oja, Susanne Teder, Senta Kõiv ja Aive Matvere. Abikaasa Endla Oja (neiupõlvenimega Unt) töötas enne pensionile jäämist Tartu Riiklikus Ülikoolis.

Välislingid
-----------

* Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918–1944
* Maaleht
**Katy lade** on ordoviitsiumi ladestu ülemordoviitsiumi ladestiku globaalne kronostratigraafiline üksus (lade). Seda hakkas esimesena eristama Stig Bergströmi juhitud töörühm aastal 2006. Lade on nime saanud Oklahomas Atoka maakonnas asuva Katy järve järgi. Lademe alumist piiri määratleb graptoliit *Diplacanthograptus caudatus* '​e esmakordne ilmumine Black Knobi mägedes Atokas Oklahomas, lademe ülempiiri märgib graptoliit *Metabolograptus extraordinarius* '​e esmakordne ilmumine Wangjiawani piirpaljandi põhjalõigus Yichangi linna lähistel Hubeis.

Katy lade lasub Sandby lademel ja see lamab Hirnanti lademe all. Lademe vanus on 455,8...445,6 miljonit aastat. Eestis vastavad sellele Pirgu, Vormsi, Nabala, Rakvere ja Oandu lade, osaliselt ka Keila lade.

Lademes eristatakse Narotši kihistut.

Suurbritannia regionaalses stratigraafias vastavad Katy lademele Cheney, Streffordi, Pusgilli, Cautley ja Rawthey lade, Põhja-Ameerikas Chatfieldi Edeni Maysville'i lade ja Richmondi lade. Austraalias vastab sellele Bolinda lademe alumine osa, Chewtoni lade ja Eastoni lade, Siberis Dolbori lade, Nirunda lade ja Buri lade, Vahemere&Põhja-Gondwana piirkonnas Kralodvori lademe ülemine osa ja Berouni lademe ülemine osa. Hiinas vastavad sellele Chientangkiangi lade ja Neichiashani lademe ülemine osa.

Viited
------

1. ↑  Stratigraafia terminoloogia
2. ↑   Bergström, Stig; Finney, Stanley; Xu, Chen; Goldman, Daniel; Leslie, Stephen (31 August 2006). "Three new Ordovician global stage names". Lethaia. 39 (3): 287–288.
3. ↑  Goldman, Daniel; Stephen A. Leslie; Jaak Nõlvak; Seth Young; Stig M. Bergström; Warren D. Huff (2007). "The Global Stratotype Section and Point (GSSP) for the base of the Katian Stage of the Upper Ordovician Series at Black Knob Ridge, Southeastern Oklahoma, USA". Episodes. 30 (4): 258–270.
4. ↑  GSSP Table - Paleozoic Era
5. ↑  LIETUVOS SILŪRO, ORDOVIKO, KAMBRO, EDIAKARO SISTEMŲ STRATIGRAFINĖ KLASIFIKACIJA, 2015, lk. 47-48
6. ↑  "Ordoviitsiumi stratigraafia Rahvusvahelise stratigraafiakomisjoni Ordoviitsiumi alamkomisjoni lehel". Originaali arhiivikoopia seisuga 6. august 2020. Vaadatud 16. detsembril 2018.

Ordoviitsiumi globaalsed lademed

Tremadoci  **·** 
Flo **·** 
Dapingi **·** 
Darriwili **·** 
Sandby **·** 
Katy **·** 
Hirnanti  

vanemad lademed  nooremad lademed
**Edmund Küürselg**, esimene Lancasteri krahv (16. jaanuar 1245 London – 5. juuni 1296 Bayonne) oli Inglise prints. Ta oli Henry III ja Provence'i Eleanori teine poeg.

1253. aastal määras paavst Innocentius IV Edmundi Sitsiilia ja Apuulia kuningaks ning umbes sel ajal sai Edmundist ka Chesteri krahv. Tegelikult aga polnud neil tiitlitel suurt väärtust ega mõju, kuna Sitsiilia tegelik kuningas Konrad IV veel elas ja Chesteri krahvkond anti Edmundi vanemale vennale Edwardile. Kui 1265. aastal võeti Simon de Montfortilt, kuuendalt Leicesteri krahvilt, tiitel, sai Edmund Leicesteri ja Lancasteri krahvkonna ja Nicolas de Segrave'i maad endale.

1271. aastal läks ta koos vend Edwardiga Jeruusalemma üheksandasse ristisõtta. Mõned ajaloolased ütlevad, et just seal sai ta endale lisanime Küürselg/Küürutaja, kuna kandis seljal risti.

Perekond
--------

8. aprillil 1269 abiellus Edmund Westminster Abbeys Aveline de Forzi, Albemarle'i krahvinnaga. Aveline suri nelja aasta pärast 15-aastaselt. Paaril polnud lapsi, kuigi mõned ajaloolased arvavad, et Aveline võis surra sünnitusel või pärast nurisünnitust.

3. veebruaril 1276 abiellus Edmund Pariisis Artois' Blanche'iga ning samal aastal sai Edmundist Champagne'i ja Brie krahv. Paaril oli neli last.

Edmundi ja Blanche'i lapsed
---------------------------

* Thomas Plantagenet (sünd. 1278), Lancasteri krahv
* Henry Plantagenet (sünd. 1281), Lancasteri krahv
* John Platangenet (u 1282 – 1327), Beauforti isand
* Mary Platanagenet (u 1284 – u 1289)
**Kaubamärgiseadus** on seadus, mis reguleerib üldtuntud ja registreeritud kaubamärkide õiguskaitset, nendega seotud õigusi ja kohustusi ning Euroopa Liidu kaubamärgi määruse alusel Euroopa Liidu Intellektuaalomandi Ametis registreeritud kaubamärkidega seotud õigusi ja kohustusi.

Kaubamärgiseadus on vastu võetud 22. mail 2002 ja jõustunud alates 1. aprillist 2019.

Kaubamärk on tähis, millega on võimalik eristada ühe isiku kaupa või teenust teise isiku samaliigilisest kaubast või teenusest.

Vastavalt kehtivale kaubamärgi seadusele on kaubamärgi omanikul õigus keelata kolmandatel isikutel kasutada äritegevuses:

* õiguskaitse saanud kaubamärgiga identseid tähiseid kaupade või teenuste puhul, mis on identsed kaupade või teenustega, mille suhtes on kaubamärk kaitstud;
* õiguskaitse saanud kaubamärgiga identseid või sarnaseid tähiseid kaupade või teenuste puhul, mis on identsed või samaliigilised kaupade või teenustega, mille suhtes on kaubamärk kaitstud, kui on tõenäoline tähise ja kaubamärgi äravahetamine tarbija poolt, sealhulgas tähise assotsieerumine õiguskaitse saanud kaubamärgiga;
* registreeritud kaubamärgiga või valdavale enamusele Eesti elanikkonnast tuntud õiguskaitse saanud kaubamärgiga identseid või sarnaseid tähiseid, millega tähistatakse teist liiki kaupu või teenuseid, kui tähisega võib ebaausalt ära kasutada või kahjustada kaubamärgi omandatud mainet või eristusvõimet.

Tähelepanu väärivatest kaubamärkidest võib esile tuua Löwenbräu, mille esmaseks kasutuselevõtu dateeringuks peetakse aastat 1383. Tänapäevases mõistes kaubamärgiseaduse eelkäijaks võib pidada Inglismaal 1266. aastal kuningas Henry III valitsemisajal vastu võetud kaubamärgiõigust, millega nõuti, et pagarid võtaksid kasutusele eristusmärgid, millega oleks võimalik teha tootjatel vahet.

Viited
------

1. 1 2 3
2. ↑
Vasknarva Prohvet Eelija skeeta Prohvet Eelija kirik (2014)
**Vasknarva Prohvet Eelija skeeta** on Vene Õigeusu Kiriku Kuremäe kloostri skeeta Ida-Viru maakonnas Alutaguse vallas Vasknarva külas.

Prohvet Eelija kirik
--------------------

Esimene puitkirik prohvet Eelija auks ehitati Vasknarvasse 1818. aastal, praegune Nikola-Arseniose kalmistukirik. Uue, kolme altariga Vasknarva Prohvet Eelija kivikiriku ehitust alustati 19. sajandi lõpus 1867. aastal ja selle ehitamiseks kulus kuus aastat. Kirik pühitseti sisse 18. detsembril 1873. 

Kiriku juures tegutses õigeusu kihelkonnakool Vasknarvas ja õigeusu abikool Jaama külas.

Kuremäe klooster asutas seitse kilomeetrit enne Vasknarvat asunud erakla haigetele ja vanadele õdedele. 1940. aastal erakla suleti.

Vasknarva Prohvet Eelija kirik sai teises maailmasõjas raskelt vigastada ja taastati varemetest 1970.–1980. aastatel.

Püha Eelija skeeta
------------------

2002. aasta septembris muudeti Vasknarva Prohvet Eelija kiriku hoonetekompleks Moskva patriarhi Aleksius II korraldusel Pühtitsa Jumalaema Uinumise Stauropegiaalse Naiskloostri Püha Eelija skeetaks ning viidi kloostri alluvusse. Seejärel algasid kogu hoonetekompleksi hõlmanud restaureerimis- ja remonditööd. Skeetas elab kümmekond Pühtitsa (Kuremäe) kloostri õde.

* Vasknarva skeeta väravVasknarva skeeta värav
* Vaade Vasknarva skeetale jõeltVaade Vasknarva skeetale jõelt
*

Viited
------

1. ↑  Vasknarva prohvet Eelija kirik (Vaadatud 18.12.2015)
2. ↑  Kuremäe kloostri erakla, Prohvet Eelija kirik, www.hramy.ee (vaadatud 27.09.2022)
3. ↑  Возрождение святыни земли эстонской Русский Портал Культура (Vaadatud 20.06.2016)

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Vasknarva Prohvet Eelija skeeta** |
**Kaubabörs** on börs, millel kaubeldakse vahetatavate kaupadega, näiteks toorainete, põllumajandusaaduste või toiduainetega. Tavaliselt on tegu põllumajanduse või tööstuse toorainetega, mineraalide jm loodussaadustega, mitte tööstustoodetega. 

Esimesed börsid olidki kaubabörsid. Need tekkisid suurtest laatadest. Kaubabörsid on väärtpaberibörsidest mitu sajandit vanemad. Esimene börs asutati 1409 Brugges; sealt pärineb ka sõna "börs". Aastal 1611 alustas tööd Amsterdami börs, mis oli 17. sajandil tähtsaim kaubabörs Euroopas. 

Olulisemate kaubabörside hulka kuuluvad Chicago kaubabörs, kus kaubeldakse põllumajandussaaduste tulevikutehingutega, New Yorgi kaubabörs, kus kaubeldakse metallide ja energiatoodete tuletistehingutega (sealhulgas naftafutuuridega) ja Londoni metallibörs.

Elektri tuletistehingutega kaubeldakse NASDAQ OMX Commodities Europe börsil. Füüsilise elektriga kaubeldakse Eestis ja Põhjamaades Nord Pool Spoti elektribörsil, kus saab osta ja müüa elektrit päev-ette oksjonitel.

Vaata ka
--------

* Energiabörs
OlümpiarõngadOlümpiarõngad
EST

EST

| Kuldmedalid | Hõbemedalid | Pronksmedalid |
| --- | --- | --- |
| 1 | 2 | – |

**Eesti** osales **1920. aasta suveolümpiamängudel** 14 sportlasega ja 3 spordialaga. See oli esimene kord, kui Eesti esines olümpiamängudel eraldi riigina.

ESS Kalev saatis Belgia Olümpiakomiteele osavõtutaotluse, millele saabus küllalt lootusetult kõlav vastus: võistlejate ülesandmine olümpiamängudeks võib toimuda Venemaa Olümpiakomitee kaudu, kuna Eesti Vabariik ei ole ROK-i liige. Johannes Villemsoni juhtimisel asuti otsima muid võimalusi. Ühendusse astuti Eesti tolleaegse saadikuga Londonis, Kalevi seltsi liikme Ants Piibuga, kes omakorda saatis kirja Belgia OK-le, et taotleda eestlaste osavõttu olümpiamängudest. Sealne olümpiakomitee andis meie taotluse edasi ROK-i presidendile Pierre de Coubertinile. Pariisis oleva kalevlase, Eesti saadiku Karl Robert Pusta ja P. de Coubertini läbirääkimiste tulemustest informeeris ROK-i president belglasi, kes teatasid ametlikult, et Eesti soov on rahuldatud, kuid tuleb luua sporditegevust juhtiv keskne organisatsioon.

### Eestit esindasid olümpiamängudel

Võistkonna esindajad olid Ado Anderkopp, William Fiskar, Karl Metti, Leopold Tõnson. 

#### kergejõustiklased

Eduard Hermann (käimine), Aleksander Klumberg (odavise, viie- ja kümnevõistlus), Jüri Lossman (maraton), Johann Martin (teivashüpe), Reinhold Saulmann (200 m ja 400 m jooks), Harald Tammer (kuulitõuge), Johannes Villemson (800 m ja 1500 m jooks);

#### maadlejad

Herman Kruusenberg, Artur Kukk, Mihkel Müller, Eduard Pütsep; 

#### tõstjad

Karl Kõiv, Alfred Neuland, Alfred Schmidt. 

Eestlaste teekond olümpialinna kulges Tallinnast aurikul Viola Helsingisse, sealt koos Soome koondislastega aurikul Oihonna Antwerpenisse. 

Võistlusvorm oli valge õlgkübar, sinine ülikond, kollased kingad, valge särk ja lips (kodumaalt sõideti välja tollases kaitseväeriietuses ja võistlusvorm muretseti alles kohapeal).

Eesti lippu kandis avadefileel kuulitõukaja Harald Tammer. 

Sõiduraha kogumiseks korraldati ülemaalised korjandused ja anti välja loteriipiletid üldtiraažiga 30 000 (á 10 marka). Valitsuselt kaubeldi välja 18 000 Soome marka ja 20 000 Prantsuse franki. Sõjaministeeriumist saadi teemoonaks mitu kasti lihakonserve, biskviite ja paar puuda võid.

Eesti sportlased võitsid 3 medalit: Alfred Neuland tõstmises kulla, Jüri Lossmann maratonis hõbeda ja Alfred Schmidt tõstmises hõbeda.

Välislingid
-----------

* Eesti 1920. aasta suveolümpiamängudel lehel *Sports-Reference*. Inglise keeles

| * v
* r
Eesti olümpiamängudel |
| --- |
| SuveOM-il | 

Antwerpen 1920 • 
Pariis 1924 • 
Amsterdam 1928 • 
Los Angeles 1932 • 
Berliin 1936 • 
Barcelona 1992 • 
Atlanta 1996 • 
Sydney 2000 • 
Ateena 2004 • 
Peking 2008 • 
London 2012 •
Rio de Janeiro 2016 •
Tōkyō 2020
Pariis 2024
 |  |
| TaliOM-il | 

Sankt Moritz 1928 • 
Garmisch-Partenkirchen 1936 • 
Albertville 1992 • 
Lillehammer 1994 • 
Nagano 1998 • 
Salt Lake City 2002 • 
Torino 2006 • 
Vancouver 2010 •
Sotši 2014 •
Pyeongchang 2018 •
Peking 2022
 |
| 
Eesti sportlaste olümpiamedalivõidud **·**  Eesti lipukandjad olümpiamängudel |
*Mitte segi ajada USA kitarristi J. J. Cale'iga*

---

**John Davies Cale** (sündinud 9. märtsil 1942) on kõmri muusik, helilooja, laulja ja muusikaprodutsent, kes oli eksperimentaalroki ansambli The Velvet Underground asutajaliige.

Ehkki kõige enam tuntakse tema tööd rokkmuusikas, on Cale tegutsenud mitmes žanris, sealhulgas klassikalises muusikas. Pärast lahkumist The Velvet Undergroundist 1968. aastal on ta avaldanud umbes 30 plaati. Tema soololoomingust on küllap tuntuim plaat "Paris 1919" ning tema versioon Leonard Coheni laulust "Hallelujah", samuti 1970. aastate keskel firmas Island Records salvestatud plaaditriloogia "Fear", "Slow Dazzle" ja "Helen of Troy".

Cale on olnud produtsent või musitseerinud koos paljude muusikute ja ansamblitega: Lou Reed, Nico, La Monte Young, John Cage, Terry Riley, Hector Zazou, Cranes, Nick Drake, Mike Heron, Kevin Ayers, Brian Eno, Patti Smith, The Stooges, The Modern Lovers, Art Bergmann, Manic Street Preachers. Ta on laulnud koos James Dean Bradfieldi, Marc Almondi, Element of Crime'i, Squeeze'i, Happy Mondaysi, LCD Soundsystemi, The Replacementsi ning Siouxsie and the Bansheesiga.

1996. aastal võeti Cale ansambli The Velvet Underground liikmena vastu Rock'n'rolli Kuulsuste Halli.

Diskograafia
------------

### Stuudioalbumid

* *Vintage Violence* (1970)
* *The Academy in Peril* (1972)
* *Paris 1919* (1973)
* *Fear* (1974)
* *Slow Dazzle* (1975)
* *Helen of Troy* (1975)
* *Honi Soit* (1981)
* *Music for a New Society* (1982)
* *Caribbean Sunset* (1983)
* *Artificial Intelligence* (1985)
* *Words for the Dying* (1989)
* *Walking on Locusts* (1996)
* *Nico: Dance Music* (1998)
* *HoboSapiens* (2003)
* *BlackAcetate* (2005)
* *Shifty Adventures in Nookie Wood* (2012)
* *M:FANS* (2016)
* *Mercy* (2023)
*Morelia spilota mcdowelli* kaheharuline keel
**Kaheharuline keel** on keel, mis haruneb otsast kaheks. Selline keel esineb paljudel roomajate liikidel, kes kasutavad seda haistmisel.

Elundi areng, asend, kuju, funktsioonid, värvus, morfoloogia võivad suuresti erineda nii liigiti kui ka indiviiditi.

Koolibrilastel on samuti kaheharuline keel.

Meeleelundina
-------------

Kaheharulist keelt kasutavad soomuselised (sh maolised) tõenäoliselt abistava haistmiselundina. Soomuslased korjavad keemilisi signaale nii liikvel olles kui ka partneri ja saaklooma tuvastamisel. Selleks koguvad nad õhuosakesi (infot) keelt suuõõnde (suulaes asetsevatesse avadesse). kust liiguvad need sahkluu-ninaelundisse.

Ajaloolist
----------

Kaheharulise keele esmakirjeldajaks peetakse vanakreeka filosoofi Aristotelest.
Varasematel aegadel peeti just madude kaheharulist keelt *surmatoovaks mürginõelaks*.

Viited
------

1. ↑  Bill Hilton Jr. "Hummingbird Internal Anatomy and Physiology". Operation RubyThroat: The Hummingbird Project. Hilton Pond Center for Piedmont Natural History. "The tongue itself splits in the floor of the mouth", *BILL, MOUTH CAVITY & TONGUE*, Veebiversioon (vaadatud 08.01.2014) (*inglise keeles*)
2. ↑  Loomade elu 5:243.

Välislingid
-----------

* Kurt Schwenk, *Why Snakes Have Forked Tongues*, Veebiversioon (vaadatud 08.01.2014) (*inglise keeles*)

*Selles artiklis on kasutatud ingliskeelset artiklit en:Forked\_tongue seisuga 08.01.2014.*
**Jaani kihistu** (inglise *Jaani Formation*) on siluri ladestu Jaani lademe kihistu.

Kihistut hakkas esimesena eristama Artur Luha aastal 1930. Kihistu stratotüübiks valis ta Jaani rannas paljanduvad kivimikihid. Hiljem leiti, et see stratotüüp on ebarahuldav ja uueks stratotüübiks on Paramaja pank. Kihistule on nime andnud Saaremaa Jaani kirik.

Kihistus eristuvad järgmised kihistikud:

* Mustjala kihistik
* Ninase kihistik
* Paramaja kihistik.

Kihistu moodustavad valdavalt mergel ja domeriit, milles esinevad mugulate või vahekihtidena savikas lubjakivi ja dolomiit.
Kihistu ülemises osas esineb lubjakivist bioherme.

Viited
------

1. ↑  Jaani kihistu Eesti geokogude infosüsteemis (vaadatud 15.09.2020)
2. ↑   (vaadatud 14.09.2020)
3. ↑
4. ↑  EESTI ALUSPÕHJA GEOLOOGILINE KAART Mõõtkavas 1: 400 OOO, SELETUSKIRI, Tallinn, 1997
5. ↑  Jaani Stage H. Heinsalu & V. Viira: Raukas, A. Teedumäe, A. (eds). 1997. Geology and Mineral Resources of Estonia. Estonian Academy Publishers, Tallinn. ISBN 9985-50-185-3.

Välislingid
-----------

* Jaani kihistu Eesti geokogude infosüsteemis
**Kaheksa tõotust** on budismis kõlblusnormide loend pühendunud järgijatele erilistel päevadel ja pühadel.

1. Ma ei võta tunnetava olendi elu;
2. Ma ei võta seda, mida mulle pole antud;
3. Ma hoidun seksuaalsest üleastumisest;
4. Ma hoidun valest kõnest;
5. Ma hoidun joobeseisundist;
6. Ma hoidun valel ajal söömisest;
7. Ma hoidun tantsust, laulust, muusikast ja etendustest;
8. Ma ei kanna ehteid, ei kasuta lõhnaaineid ega kaunista ennast.

Kuna kaheksat tõotust peetakse sageli budistlike *uposatha* päevade jooksul, siis neid nimetatakse *uposatha tõotusteks* või selles kontekstis *ühe päeva tõotusteks*. Need peaksid toetama meditatsioonipraktikat, ja sageli järgitakse neid kloostrites ja templites viibides, retriitidel jm puhul.

Mõnel perioodil ja kohtades, näiteks 7.  –  10. sajandi Hiinas, järgiti ettekirjutusi laialdaselt. Tänapäeval on tehtud nende tõotuste taaselustamise katseid ja on ka tuntud poliitilisi liidreid, kes jälgivad neid pidevalt.

Vaata ka
--------

* Viis tõotust
* Kümme tõotust
* Pratimokša
* Budistlik eetika

Viited
------

1. 1 2  Buswell & Lopez 2013.
2. ↑  Keown 2004.
3. ↑  Harvey 2000.
4. ↑  "Religions – Buddhism: Theravada Buddhism". BBC. 2.10.2002. Originaali arhiivikoopia seisuga 30.11.2018.
5. ↑  Watson 1988.
6. ↑  Harvey 2013.
7. ↑  Keyes 1989.
8. ↑  Fuengfusakul 1993.
Siinivõrgu topoloogia
**Siinvõrgu** topoloogiaks on võrk, kus kõik klientarvutid on ühendatud ühe ja sama võrgukaabli (siini) külge. 
Siinvõrk on üks lihtsamaid arvutivõrke, kuhu saab ühendada mitmeid arvuteid, kuid võivad tekkida probleemid, kui kaks arvutit soovivad samal ajal hakata saatma samale siinile andmeid. Sellest tekivad kokkupõrked (*collision*). Selliseid süsteeme, kus kasutatakse siinvõrgu arhitektuuri, kasutatakse kokkupõrgete vältimiseks sageli CSMA (*Carrier Sense Multiple Access*) seadet või siinihaldurit, mis kontrollib juurdepääsu jagatud siini ressursile.

Siinvõrk on peamiselt passiivne – arvutid asuvad samal siinil ja kuulavad signaali, mis nendest mööduvad. Kui "kuulevad", et andmepakett on temale suunatud, siis sekkuvad, kui on vaja andmeid saata, oodatakse, kui eetrisse tekib vaikus ja siis saadetakse siinile oma andmevoog. Kui saatmise hetkel alustas andmete saatmist ka mõni teine arvuti, tekib kokkupõrge. Mõlemad arvutid katkestavad saatmise, arvutid pikendavad oma ootamisaega, millal nad võiksid uuesti hakata andmeid saatma ja proovivad siis uuesti andmeid saata.

Domineerivalt on Etherneti arvutivõrgu siinvõrgud ehitatud kaabliga. Peamiselt koaksiaalkaabliga, kuid sellegipoolest saab praktiliselt kõiki traadivabasid arvutivõrke vaadelda siinvõrkudena, kuna kasutatakse sama meediat ehk raadiosagedust. Traadivabad seadmed kuulavad eetrit, kas pöördumised on temale suunatud või oodatakse vaikust, millal saab ise eetrisse pöörduda.

Etherneti standardid siinvõrkudele:

* 10Base5
* 10Base2
**Kaheaastane koeratubakas** (*Crepis biennis*) on korvõieliste sugukonda koeratubaka perekonda kuuluv kaheaastane rohttaim.

Ta on hajusalt levinud üle kogu Eesti.

Kirjeldus
---------

Taim on 40–120 cm pikkune. Vars tahuline-vaoline, harunenud. Juurmised lehed õitsemisajaks kuivanud. Varrelehed sulglõhised või -hõlmised, enamasti karedakarvased, kõige ülemised peaaegu terved. Õied kollased.

Seemned kollased, valgete lendkarvadega

Kaheaastase koeratubaka lendkarvad
Meenutab liiv-koeratubakat (*Crepis tectorum*), kuid on sellest tugevam.

Levila
------

Metsa- ja teeservadel, puisniitudel, põllupeenardel.

On lubjalembene taim.

Õitsemine
---------

Õitseb juulis ja augustis.

Viited
------

1. 1 2 3 4  "Crepis biennis". *eElurikkus*. Vaadatud 17. juuli 2023.
2. 1 2  Kuusk, V. (1972). *Taimede välimääraja. Käsiraamat kõrgemate taimede tundmaõppimiseks*. Tallinn: Valgus. Lk 302.
3. ↑  Kukk, Toomas (2022). *Eesti taimede kukeaabits* (üheksas, parandatud, täiendatud trükk). Tallinn: Varrak. Lk 298. ISBN 9789985355480.
**Vincent Alfred Ostrom** (25. september 1919 – 29. juuni 2012) oli Ameerika Ühendriikide poliitilise ökonoomia teadlane, kes koos oma abikaasa Elinor Ostromiga lõi Indiana Ülikoolis 1973. aastal poliitilise teooria ja poliitika analüüsi töötoa, mida nad pidasid ja juhtisid koos 39 aastat. 

Vincent Ostrom kombineeris teadustöös teooria ja praktika ning keskendus peamiselt loodusvarade jätkusuutlikule kasutamisele, linnade ja külade haldamisele ning rahvusvaheliste institutsioonide uurimisele. Ta oli polütsentrilise valitsemise teooria teerajaja ehk uskus, et kattuva ja samaaegse otsustusprotsessi tulemusena tehakse avaliku sektori majanduses parimad valikud.

Viited
------

1. ↑  "Distinguished Indiana University scholar Vincent Ostrom dies". *IU News Room*. 30. juuni 2012. Vaadatud 26.12.2020.
2. ↑  Walljasper, Jay (10. jaanuar 2014). "The Story of Vincent and Elinor Ostrom". *On the Commons*. Vaadatud 26.12.2020.
3. ↑  "Vincent Ostrom Biography". *Indiana University Bloomington*. Originaali arhiivikoopia seisuga 29.11.2020. Vaadatud 26.12.2020.
**Jaani seegi kalmistu** on ajalooline kalmistu Tallinna Kesklinnas.

Jaani seegi kalmistu asus kohal, kus tänapäeval on Tornimäe tänav. Arheoloogiliste uuringute kohaselt jäi seegi kalmistu suuresti praeguse Tartu maantee läbimurde alale. Kalmistule maeti inimesi 18. sajandi II pooleni, kuni 1772. aastal Venemaa keisrinna Katariina II keelas linna kirikaedadesse matmise. Jaani seegi kalmistu ei erine teistest tavalistest surnuaedadest. Sinna maeti tavalised küla- või linnaelanikud. Kalmistu eksisteeris arvatavasti juba 13. sajandil, ehkki otseseid andmeid selle kohta ei ole. Kuulsaid inimesi, kes kultuurilooliselt või muul moel olulised oleksid, Jaani seegi kalmistule tõenäoliselt maetud ei ole. Kuulsate inimeste jaoks olid juba tollal eraldi matmispaigad, samuti kirikud. Kalmistule on maetud peaaegu 500 aasta jooksul umbes 6000-7000 inimest. Kalmistule maeti Jaani seegi hoolealuseid, tõenäoliselt ka Tallinna eeslinna ja ümberkaudsete külade elanikke.

Esimesed arheoloogilised väljakaevamised selles piirkonnas algasid 1994. aastal, enne seda, kui algasid Stockmanni kaubamaja ehitustööd. Kaevamiste käigus aastatel 2001 kuni 2004 tuli kalmistualalt välja 2315 luustikku ning vähesel määral hauapanuseid, põhiliselt ehteid ja münte 17.-18. sajandist. Pärast luustike antropoloogilisi uuringuid maeti luustikud Liiva kalmistule. Leiumaterjal anti üle Ajalooinstituudile. Andmed leitud luustike kohta säilitatakse arhiivis. Hiljem saab näiteks kalmistutest või linna demograafilisest ajaloost huvitatud uurija neid materjale kasutada.

Vaata ka
--------

* Tallinna Jaani Seegi kirik
**Vincenti kurgupõletik** (ladina keeles *angina Vincenti*) või **Vincenti angiin** on igemete krooniline bakteriaalne infektsioon koos haavandite tekkimisega. See on igemepõletiku harvaesinev ja tõsine vorm ning seda tuntakse ka **ägeda nekrootilise haavandilise igemepõletiku** või **Vincent'i stomatiidi** nime all.

Haigestumine
------------

Suus esineb nii "häid" ja "halbu" baktereid. Suu haavandid tekivad, kui rikkuda nende bakterite tasakaalu, tekitades põletikku ja haavandeid.

Seda põhjustavad:

* ebapiisav suuhügieen
* vilets toit
* stress
* suitsetamine

Kõige enam on ohustatud nõrgestatud immuunsüsteemiga inimesed, nagu HIV/AIDS-i haiged. Kõige sagedamini on ohvrid alla 35-aastased täiskasvanud.

Haigusnähud
-----------

Haigusnähud võivad tekkida ootamatult. Igemed on valulikud, veritsevad kergesti ja ohtralt, on punased ja paistes. Hammaste vahel on haavandid. Hingeõhk lehkab ja suus on vastik maitse. Kohtades, kus koed on surnud ja mädanenud, võivad igemed olla hallid. Vahel võivad tursuda pea- ja kaelapiirkonna lümfisõlmed.

Ohtlikkus
---------

Ilma ravita võib nakkus levida põskedele, huultele ja lõuale ning hambad võivad välja kukkuda. Mõnikord levib nakkus ka vereringesse ja võib-olla eluohtlik.

Ravi
----

Korralik suuhügieen ja toitumine on väga olulised. Hambaid tuleb harjata pärast ja enne sööki ja enne magamaminekut korrapäraselt ning loputage suud. Igemetele mõjub hästi soolveega loputamine ja surnud igemekudede eemaldamiseks võib kasutada vesinikperoksiidi.

Viited
------

1. 1 2 3 4 5 6  M. P. Powell, Dr. O. Fischer, *101 haigust, mida te saada ei taha*, tõlge eesti keelde: Sinisukk 2006
Jaan oma perega Karepal.**Jaan Zimmermann** (22. aprill/4. mai 1880 Tõlliste vald, Valgamaa – 20. aprill 1942 Vologda oblast, Vene NFSV) oli eesti ettevõtja.

Jaan Zimmermann oli Vabadussõja ajal Tallinna 2. sõjaväehaigla majandusülem. 1920. aastate alguses asutas trükikoja J. Zimmermann, mis tegutses Tallinnas Lühike jalg 4 aastani 1935.

1935. aastal müüs trükikoja ja asutas 1936. aasta jaanuaris autoäri J. Zimmermann & J. Mölder (kaasosanikuks Johan Mölder), mis esindas ja müüs Auburn, Willys ja Nash marki sõiduautosid, samuti õlisid, mootoreid, akusid, rehve, külmkappe, kirjutusmasinaid, jalgrattaid, raadioid ja muud.

Aastatel 1929–1933 Kaubandus-Tööstuskoja kesk- ja väiketööstuse sektsiooni liige. 1926–1934 Eesti Autoklubi esimees. Oli ka Kaitseliidu liige (Tallinna maleva Põhja malevkonna pealik).

Aastatel 1928–1935 Eesti Autoklubi häälekandja ajakirja Auto (aastatel 1933–1934 Auto - Sport & Turism) väljaandja ja vastutav toimetaja.

Arreteeriti 20. detsembril 1940, hukkus 20. aprillil 1942 Nõukogude võimu poolt represseerituna Vologda oblasti Vjatlage NKVD vangilaagri laatsaretis insuldi tagajärjel (nii on kirjas laagri surma-aktis).

Jaan Zimmermannile kuulus Girard de Soucantoni aadlisuguvõsa rajatud Villa Dombrovka Karepal, mille Zimmermann nimetas Villa Metsarahuks.

Isiklikku
---------

Abiellus Juliane Künnapuga ja neil sündis kolm last: pojad August (1906) ja Alfred (1912) ning tütar Luise Johanna (1910).

Jaan Zimmermanni poja August Zimmermanni abikaasa oli laulja Milvi Laid.

Tunnustus
---------

* 1928 Eesti Punase Risti mälestusmärgi II järgu II aste
* 1931 Kotkaristi V klassi teenetemärk
* 1940 Eesti Autoklubi kuldmärk

Vaata ka
--------

* Riigi Majandusnõukogu

Viited
------

1. ↑  Geni. Jaan Zimmermann
2. ↑  Eesti Antiikautode Galerii. Eesti autoärid ja –esindused kuni 1940. aastani
3. ↑  Tallinna Tehnikaülikooli raamatukogu digikogu. Ajakiri "Auto"
4. ↑  Kadi Karine, Liisi Taimre. Suvila "Villa Dombrovka" dokumenteerimine. Eesti XX sajandi (1870–1991) väärtusliku arhitektuuri kaardistamine ja analüüs. Tallinn 2012
5. 1 2  Eesti Antiikautode Galerii. Eesti Autoklubi liikmed 1938 ja 1934
6. ↑  Eesti Vabariigi teenetemärkide kavalerid
7. ↑  Eesti Vabariigi teenetemärkide kavalerid
**Weißensee** on vald Austria Kärnteni liidumaa Spittal an der Drau ringkonnas.

Järveäärne kuurortlinn asub Weißensee kaldal Gailtali Alpides. Sinna pääseb Weißensee maantee (B 87) kaudu, mis viib Greifenburgist Drava orus üle Kreuzbergi sadula Gitschtali ja Hermagori Gaili orus.

Vallaosa on Techendorf.

Ajalugu
-------

Valla keskel on sild üle järve, mida on esmamainitud 1348. aasta dokumendis. 1967. aastal asendati see raudbetoonist konstruktsiooniga.

Protestantlik kirik
Katoliku kirikut Gatschachi külas on esmamainitud 1485. aasta dokumendis. Sellegipoolest on Weißensee üks vähestest protestantliku enamusega (73,6% 2001. aastal) valdadest Austrias. Alles 1781. aastal Habsburgist keiser Joseph II poolt välja antud Sallivuspatent võimaldas neil end tunnistada ja teenida *Bethausis* ('palvemaja' – otsesõnu mitte kirik). Tänapäevane uusgooti stiilis kirik Techendorfis püstitati aastatel 1900–1903.

*Techendorfi* vald loodi 1850. aastal; nime muudeti 1968. aastal turismi kaalutlustel. Suveturism järve ümbruses on kohaliku majanduse peamine osa. 1989. aastast korraldab SWS (Stichting Winter Sporten) seal talviti looduslikul liuväljal *Alternative Elfstedentochti*.

1986. aastal filmiti piirkonnas jäätagaajamise stseenid James Bondi filmile "007 ohutsoonis".

Viited
------

1. ↑  Dauersiedlungsraum der Gemeinden Politischen Bezirke und Bundesländer - Gebietsstand 1.1.2018, vaadatud 10.03.2019.
2. ↑  Einwohnerzahl 1.1.2018 nach Gemeinden mit Status, Gebietsstand 1.1.2018, vaadatud 9.03.2019.

Spittal an der Drau ringkonna vallad

* Bad Kleinkirchheim
* Baldramsdorf
* Berg im Drautal
* Dellach im Drautal
* Flattach
* Gmünd in Kärnten
* Greifenburg
* Großkirchheim
* Heiligenblut am Großglockner
* Irschen
* Kleblach-Lind
* Krems in Kärnten
* Lendorf
* Lurnfeld
* Mallnitz
* Malta
* Millstatt am See
* Mörtschach
* Mühldorf
* Oberdrauburg
* Obervellach
* Radenthein
* Rangersdorf
* Reißeck
* Rennweg am Katschberg
* Sachsenburg
* Seeboden am Millstätter See
* Spittal an der Drau
* Stall
* Steinfeld
* Trebesing
* Weißensee
* Winklern
**Vincenzo Iaquinta** (sündinud 21. märtsil 1979 Crotones) on endine Itaalia jalgpallikoondise ründaja.

Iaquinta mängis pikka aega madala tasemega liigasid esindavates klubides kuni siirdus 2000. aastal Udinesesse. Enne siirdumist jõudis ta esindada Reggiolot, Padova Calciot ja Castel di Sangro Calciot. Iaquinta on saanud kogu karjääri ajal piisavalt mänguaega, kuid esimese üle kümneväravalise hooaja tegi ta alles 2003–2004, kui ta lõi 29 mänguga 11 väravat.

Rahvusvahelise läbimurde tegi ta 2005–2006 hooajal, kui Udinese jõudis Meistrite liigasse. Iaquinta tõusis tähelepanu keskpunkti 14. septembril 2005, kui ta lõi Meistrite liiga mängus Kreeka klubi Panathinaikos FC vastu kolm väravat. Kohe peale seda hakkasid levima kuuldused tema siirdumisest teise klubisse ja räägiti Iaquinta probleemidest klubi juhtkonna vahel. Ta oligi mingi aeg mänguvaba, kuni 2006. aastal sõlmis uue lepingu Udinese Calcio vahel. Ta lõi 8 aasta jooksul 58 väravat 176 mängus. 2007. aasta juunis liitus Iaquinta Juventusega.

Rahvuskoondises debüteeris Iaquinta 30. märtsil 2005, kui mängiti Islandii koondisega. Ta mängis koondises aastatel 2005–2010 kokku 40 korda ja lõi kuus väravat.

Iaquinta tuli 2006. aastal Itaalia koondisega maailmameistriks. Alagrupimängus lõi ta värava mängus Ghana vastu. See oli tema esimene värav koondise rivistuses.

Isiklikku
---------

Vincenzo Iaquinta on 186 cm pikk ja kaalub 77 kilo.

| * v
* r
Itaalia koondis  –  2006. aasta FIFA maailmameister (4. tiitel) |
| --- |
| 

* 1 Buffon
* 2 Zaccardo
* 3 Grosso
* 4 De Rossi
* 5 Cannavaro (kapten)
* 6 Barzagli
* 7 Del Piero
* 8 Gattuso
* 9 Toni
* 10 Totti
* 11 Gilardino
* 12 Peruzzi
* 13 Nesta
* 14 Amelia
* 15 Iaquinta
* 16 Camoranesi
* 17 Barone
* 18 Inzaghi
* 19 Zambrotta
* 20 Perrotta
* 21 Pirlo
* 22 Oddo
* 23 Materazzi
* Treener: Lippi

 | Itaalia |
Fuckingi küla silt
**Fugging** (kuni 2020. aasta lõpuni **Fucking**) on küla Austrias Ülem-Austria liidumaa Braunau am Inni ringkonnas Salzburgi lähedal. 2018. aastal elas seal 111 inimest, 2001. aastal 99 inimest. 

Fucking asutati hiljemalt 1070. aastal ning sai nime seal 6. sajandil elanud mehe Focko järgi. Et vanasaksa sufiks -ing tähendab rahvast, on nime *Fucking* tähendus 'Focko rahva koht'. 1090. aastal juhtis linna Adalpertus de Fucingin. 1532 määrati linna ametlikuks nimeks Fugkhing ja 1760 Fucking.

Küla nime kirjapilt langes pikalt kokku ingliskeelse obstsöönse sõnaga. Seetõttu tunti küla vastu laialdast huvi. Nimesilti küla piiril on tihti varastatud. See oli Austria kõige enam varastatud liiklusmärk. Hiljem asendati senine nimesilt terasest ja betoonist sildiga, et seda oleks raskem ära viia.

Aastal 2004 toimus rahvahääletus nime muutmise küsimuses, ent enamik elanikest oli selle vastu.

2020. aasta lõpul otsustas vallanõukogu alates 1. jaanuarist 2021 panna küla nimeks **Fugging**.

Viited
------

1. ↑  , Punkt 6) Bewohner Fucking – Antrag auf Änderung des Ortsnamens in "Fugging"

Välislingid
-----------

* Ingliskeelne artikkel
* Austria küla vahetab vulgaarse tähenduse tõttu nime, ERR, 18.04.2012
**Hatanga jõgi** (vene keeles *Хатанга*) ehk **Kojku** on jõgi Venemaa põhjaosas Krasnojarski krais. Tekib Heta ja Kotui jõe liitumisel, suubub Hatanga lahte. Pikkus 227 km, valgala pindala 364 000 km². 

"Hatanga" tähendab evengi keeles "suur vesi", "palju vett".

Hatanga jõgi voolab läbi Põhja-Siberi madaliku. Tal on lai org (alamjooksul kuni 5 km), jõesängis on palju saari ja seetõttu moodustab ta palju harusid. 

Hatanga jõgikonnas on umbes 112 000 järve üldpindalaga 11 600 km².

Peamised lisajõed: parempoolsed – Nižnjaja, Bludnaja, Popigai jõgi (suubub jõkke suudmealas); vasakpoolsed – Novaja, Malaja Balahnja.

Jõgi toitub peamiselt lumesulamisveest. Suurvesi on mai lõpust kuni augustini. Jõgi on kaetud jääga septembri lõpust või oktoobri algusest kuni juuni alguseni. 

Veetase kõigub aasta jooksul kuni 8,5 meetrit, madalvee ajal ilmuvad alamjooksul looded. 

Keskmine äravool on 3320 m³/s, suurim 18 300 m³/s.

Jõest püütakse rääbist, omulit, muksunit, nelmat, taimeni, arktika paaliat. Jõgi on laevatatav (Hatanga asulas on Hatanga sadam).
***Fugu*** (jaapani keeles 河豚; 鰒; フグ) on jaapani roog, mida valmistatakse kerakala lihast. *Fugu*'t serveeritakse peamiselt *sashimi*'na. Fugu sashimi valmistamiseks kasutatakse terava otsaga *yanagi ba* tüüpi sashiminuga *fugu hiki*, mille tera on tavalisest yanagi ba'st peenem ja painduvam. Seda hoitakse teistest nugadest eraldi.

Kuigi *fugu* on Jaapanis delikatess, võib selle söömine olla eluohtlik, kuna kerakala on surmavalt mürgine. Seega tuleb kerakalast ettevaatlikult eemaldada mürgised osad, ilma et liha mürgitataks.

Kerakala maks, munasarjad, olenevalt liigist ka silmad ja nahk sisaldavad närvimürki tetrodotoksiini, mis halvab ohvri lihased, kuigi ohver ise jääb teadvusele. Lõpuks ei suuda ohver enam hingata ja sureb lämbumise tõttu. Vastumürki teada ei ole, tavalisim ravivõte on ohvri hingamiselundkonna ning südame-veresoonkonna toetamine, kuni mürk on ainevahetuse käigus organismist eemaldatud. Kuigi kala maksa peetakse maitsvaimaks osaks, sisaldab see surmavas koguses mürki, mistõttu on Jaapanis alates 1984. aastast selle restoranis serveerimine keelatud.

On tehtud kindlaks, et kerakala mürgisus tuleb sellest, et kala sööb tetrodotoksiiniliste bakteritega nakatunud loomi, mille vastu kalal endal tekib aja jooksul resistentsus.

*Fugu*'t on Jaapanis söödud juba sajandeid. Tokugawa šogunaadi ajal oli Edos (Tōkyō tollane nimi) ja selle mõjupiirkonnas *fugu* söömine keelatud, samal ajal Jaapani lääneosas, kus šogunaadi võim oli väiksem ja kerakala oli lihtsam saada, arendati paljusid valmistamisviise, et kala ohutult süüa. Meiji perioodil oli paljudes kohtades *fugu* söömine keelatud. Tänapäeval on *fugu* ainus roog, mida Jaapani keiser süüa ei tohi.

*Fugu* valmistamine ja müük on Jaapanis rangelt reguleeritud. Alates 1958. aastast on litsents kohustuslik. Kõigepealt tuleb harjutada vähemalt kaks-kolm aastat õpipoisina, siis sooritada kahetunnine kirjalik eksam ja lõpuks 20-minutine praktiline eksam, mille jooksul peab praktikant kala puhastama, eemaldama mürgised osad ilma kalaliha mürgitamata, eraldama need teisele alusele, need märgistama ja seejärel panema lukustatud karpi, puhastatud kalafileest valmistama *sashimi* ja selle ära sööma. Ainult ligi 35% litsentsi taotlejatest läbib eksamid. Kala mürgised osad, mis pandi lukustatud karpi, viiakse tagasi varustajale, kes need hävitab keemilisel teel.