recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Johannes Toom** (5. jaanuar (vkj)/ 18. jaanuar 1907 Suure-Kambja vald, Kambja kihelkond, Tartumaa – 1960. aastad Santa Catarina osariik, Brasiilia; täpne surmaaeg ja -koht on teadmata) oli eesti päritolu Brasiilia poksija. 

Ta poksis novembrist 1929 kuni aprillini 1934 elukutselisena. Ta pidas kokku 27 kohtumist, millest võitis 11 (neist 5 nokaudiga), kaotas 14 (neist 7 nokaudiga) ja viigistas 2 kohtumist. Teade, et ta tuli 1938. aastal kergekaalus (kuni 135 naela ehk 61,2 kg) Brasiilia meistriks, ei vasta ilmselt tõele.

Toom oli tegev Brasiilia eestlaste seltsielus. Ta organiseeris Brasiilia eestlaste koori tulekut 9. üldlaulupeole 1938. aastal. Ta pidi reemigreeruma Eestisse 1938. aastal kahel korral ja 1939. aastal ühel korral, kuid arvatavasti loobus ta tagasitulekust Euroopas tekkinud sõjaohu pärast.

Isiklikku
---------

Tema vend oli näitleja Kaarel Toom.

Viited
------

1. ↑  Rein Pajur. "Poksi lugu". Tallinn 2009. Lk 201
2. ↑  "Lõuna-Ameerika eestlased Eesti laulupeole". Postimees nr 143, 27. mai 1935. Lk 5
3. ↑  "118 Brasiilia eestlast kodumaale". Päevaleht nr 165, 20. juuni 1938. Lk 6
4. ↑  "70 väliseestlast teel koju". Maa Hääl nr 99, 24. august 1938. Lk 6
5. ↑  "Veel 150 Brasiilia eestlast kodumaale". Järva Teataja nr 55, 15. mai 1939. Lk 5

Kirjandus
---------

* "Eesti poksija edu Brasiilias". Uudisleht nr 188, 17. november 1933. Lk 8
* Rein Pajur. "Poksi lugu". Tallinn 2009. Lk 201

Välislingid
-----------

* Johannes Toom lehel *BoxRec*. Inglise keeles
* "Toom, Johannes – Välis-Eesti tegelane". 1933. Eesti Rahvusarhiivi kogu
Adrian Sutil märtsis 2009
**Force India** (aastatel 2008–2011 *Force India Formula One Team* ja 2012–2018 *Sahara Force India Formula One Team*) oli India Vormel 1 meeskond.

Force India on kunagise Jordan Grand Prix' järeltulija. 2006. aastal kandis tiim nime Midland ja 2007. aastal nime Spyker. Oktoobris 2007 ostsid India ärimees Vijay Mallyale ja hollandlane Michiel Moli meeskonna 88 miljoni euro eest ning see tegutses alates 2008. aastast Force India nime all. Oktoobris 2011 soetas India ettevõte Sahara India Pariwar meeskonnas osaluse ning meeskonna nimeks sai **Sahara Force India**. 2018. aasta keskel ostsid meeskonna uued omanikud ja sellest sai Racing Point Force India, mis jätkas 2019. aastal tegevust juba nime all Racing Point F1 Team.

Meeskonna esimeseks ralliks oli 2008. aasta Austraalia Grand Prix ja viimaseks ralliks 2018. aasta Ungari Grand Prix. Kokku osaleti 203 võidusõidus. Poodiumile jõuti nende aastate jooksul kuuel korral.

Meeskonna peakorter asus Suurbritannias Silverstone'is. 2008. aasta hooajal kasutati Ferrari mootoreid; alates 2009. aastast on kasutusel Mercedese mootorid.

Ajalugu
-------

Force India sõitjad olid alguses Adrian Sutil ja Giancarlo Fisichella. Meeskond sai oma esimesed punktid 2009. aasta Belgia GP-l, kus Giancarlo Fisichella sai kõigepealt üllatusliku esimese stardikoha ning seejärel lõpetas võistluse teise kohaga. Alates 2009. aasta Itaalia GP-st suundus Giancarlo Fisichella Ferrari meeskonda vigastatud Felipe Massa asemele ning omakorda tema asemele asus senine testisõitja Vitantonio Liuzzi.

Adrian Sutil jätkas meeskonnas ka 2011. aastal. Vitantonio Liuzzi asemele võeti Suurbritannia sõitja Paul di Resta. Force India sai 2011. aastal konstruktorite arvestuses kuuenda koha.

Paul di Resta jätkas meeskonnas ka 2012. aastal. Adrian Sutili asemele võeti Saksamaa sõitja Nico Hülkenberg. Force India sai 2011. aastal konstruktorite arvestuses seitsmenda koha.

Paul di Resta jätkas meeskonnas ka 2013. aastal. Nico Hülkenbergi asemele võeti tagasi Saksamaa sõitja Adrian Sutil. Force India sai 2013. aastal konstruktorite arvestuses kuuenda koha.

2014. aastal sõitsid tiimis sakslane Nico Hülkenberg ja mehhiklane Sergio Perez.

2014.aasta auto VJM07
2013.aasta auto VJM06
2012.aasta auto VJM05
2011.aasta auto VJM04
2010.aasta auto VJM03
2009.aasta auto VJM02
Adrian Sutil 2008.aasta auto VJM01
Adrian Sutil
Giancarlo Fisichella
Vitantonio Liuzzi
Paul di Resta
Nico Hülkenberg
Sergio Perez
**Ford Mondeo** on Fordi mudel, mida toodetakse 1993. aastast ning mida müüakse sedaan-, universaal- ja luukpärakerega. Mondeo loomise eesmärgiks oli valmistada üle maailma müümiseks sobiv automudel, mis Euroopas oli mõeldud asendama Ford Sierrat, Aasias ja Austraalias müüdavat Ford Telstari ning Põhja-Ameerika turul müüdavat **Ford Tempot** ja **Mercury Topazi**. 

Põhja-Ameerika turule saabus esimese põlvkonna Mondeo müügile nimede **Ford Contour** ja **Mercury Mystique** all. 

Esimese põlvkonna Mondeo pärjati 1994. aastal ka Euroopa aasta auto tiitliga.

* 1. põlvkond (Mk1)1. põlvkond (Mk1)
* Ford Contour 1995Ford Contour 1995
* 1. põlvkond (Mk2. mudeliuuendus)1. põlvkond (Mk2. mudeliuuendus)
* 2. põlvkond (Mk 3)2. põlvkond (Mk 3)
* 3. põlvkond (Mk 4)3. põlvkond (Mk 4)

Neljas põlvkond
---------------

Ford Mondeo Mk V tutvustati 2012. aasta Detroiti autonäitusel ning Põhja-Ameerika turul kandis see sarnaselt oma eelkäijatele nime Fusion. Euroopa turule pidi uus Mondeo jõudma 2013. aasta suvel, aga tegelikult jõudis uus mudel müügile alles 2014. aasta sügisel. 

Infolustisüsteemide (autos olev puutetundlik ekraan) valdkonnas on saadaval internetiga Ford Sync. Mootorivalikus on põhimootoriteks 1-liitrine bensiini- ja 1,5-liitrine diiselmootor. Ghia-nimeline varustustase on vahetatud välja tippvarustustasemega Vignale.

2021. aasta märtsis teatas Ford, et lõpetab 2022. aasta algusest Fordi müügi Euroopas ning keskendub rohkem elektriautodele ja linnamaasturitele. 

* 4. põlvkond (Mk 5) Wagon4. põlvkond (Mk 5) Wagon

Viited
------

1. ↑  "Ford Mondeo to be phased out in 2022". 25. märts 2021. Originaali arhiivikoopia seisuga 26. märts 2021. Vaadatud 29. märtsil 2021.

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Ford Mondeo** |
See artikkel See artikkel räägib ajakirjast.  Ansambli kohta vaata artiklit Forbes (ansambel).  

---

**Forbes** on USA ajakiri, mis ilmub kaks korda kuus. Seda annab välja samanimeline meediafirma. 

Forbesi peamised võistlejad on samuti kaks korda kuus ilmuv Fortune ja iganädalane Business Week. Forbes on tuntud edetabelite poolest, mille seas on rikkaimate ameeriklaste edetabel ("Forbes 400") ja miljardärite edetabel. Ajakirja moto on "Kapitalistlik tööriist" ("The Capitalist Tool") ning selle peatoimetaja on Steve Forbes.

Forbesi asutasid Randolph Hearsti ajalehtede finantskolumnist B. C. Forbes ja ajakirja Wall Street juht Walter Drey 1917. aastal.

Juulist 2012 ilmub ajakiri ka eesti keeles.

Muud väljaanded
---------------

Muude väljaannete seas on lisaks *Forbes Life'*ile ja *Forbes Asia*le vee järgmised:

* *Forbes Africa*
* *Forbes África Lusófona*
* *Forbes Afrique*
* *Forbes Argentina*
* *Forbes Australia*
* *Forbes Austria*
* *Forbes Baltics*
* *Forbes Brazil*
* *Forbes Bulgaria*
* *Forbes Central America*
* *Forbes Colombia*
* *Forbes Chile*
* *Forbes China*
* *Forbes Czech*
* *Forbes Dominican Republic*
* *Forbes Ecuador*
* *Forbes En Español*
* *Forbes Estonia*
* *Forbes France*
* *Forbes Georgia*
* *Forbes Greece*
* *Forbes Hungary*
* *Forbes India*
* *Forbes Indonesia*
* *Forbes Israel*
* *Forbes Italy*
* *Forbes Japan*
* *Forbes Kazakhstan*
* *Forbes Korea*
* *Forbes Latvia*
* *Forbes Lithuania*
* *Forbes Lusophone Africa*
* *Forbes Mexico*
* *Forbes Middle East*
* *Forbes Monaco*
* *Forbes New York*
* *Forbes Perú*
* *Forbes Poland*
* *Forbes Portugal*
* *Forbes Romania*
* *Forbes Russia*
* *Forbes Zone*
* *Forbes Slovakia*
* *Forbes Spain*
* *Forbes Thailand*
* *Forbes Ukraine*
* *Forbes Uruguay*
* *Forbes Vietnam*

Viited
------

1. ↑  "Forbes.com Footer". *Forbes*.
Friedrich II 16. või 17. sajandi kujutluses
**Friedrich II** (19. november 1413 – 10. veebruar 1471), hüüdnimega "**Raudne**" (*der Eiserne*) ja mõnikord "**Raudhammas**" (*Eisenzahn*), oli Brandenburgi markkrahvkonna kuurvürst 1440. aastast kuni oma tagasiastumiseni 1470. aastal; ta oli Hohenzollernite dünastia liige.

Alexander Calandrelli loodud kuju, 1898, endine Siegesallee, Berliin

Elulugu
-------

Friedrich II sündis Tangermünde lossis *(Burg Tangermünde)*, kui Tangermünde oli Brandenburgi markkrahvkonnas, Friedrich I-le, Brandenburgi esimesele Hohenzollernist valitsejale, ja tema naisele Elisabethile. Teise pojana olid tal vennad Johann Alkeemik ja Albrecht Achilles, kes mõlemad valitsesid samuti Brandenburgi kui markkrahvid.

1421. aastal, 8-aastaselt, kihlati Friedrich Jadwiga Jagiellonkaga, kuid too suri 8. detsembril 1431, enne abielu sõlmimist.

Kui Friedrich I 1437. aastal tagasi tõmbus, andis ta oma saamatule vanemale pojale Johannile Bayreuthi vürstkonna, samas asus Friedrich II Brandenburgi valitsema. Erinevalt isast pöördus ta keiserlikust poliitikast kõrvale ja keskendus jõupingutustele rahustada kuurvürstkonna aadel ja linnad. Tülid Berliini linnaga algasid 1440. aastal tema plaanidest ehitada uus elukoht Spree jõe Cöllni saarele. 1448. aastal kulmineerus *Berliner Unwille* (nördimus) linna territooriumi loovutamise vastu kuurvürsti linnuse jaoks avalikuks mässuks, kui kodanikud ujutasid üle tulevase *Stadtschlossi* kaevetööd. Sellegipoolest võitis Friedrich II, kui palee ehitati ja linna õigusi otsustavalt piirati.

1453. aastal saadeti Friedrich II-le kui Brandenburgi markkrahvile Rhodoselt Püha Johannese rüütlite suurmeistri kirjutatud kiri, milles ta teavitas teda Konstantinoopoli langemisest ja palus tal saata neile toetust, mis lubaks neil jätkata võitlust Türgi ohu vastu. Tema vastus on teadmata.

1454. ja 1455. aastal sõlmis ta Cöllni ja Mewe lepingud ning sai nendega Saksa ordu riigilt Neumarki tagasi. Väsinuna pikast võitlusest Pommeri hertsogkonnaga, astus ta 1470. aastal oma noorema venna Albrecht Achillesi kasuks tagasi, taandus Bayreuthi vürstkonda ja suri aasta hiljem Neustadt an der Aischis.

Perekond ja lapsed
------------------

11. juunil 1441 abiellus Friedrich II Saksimaa kuurvürsti Friedrich I tütre Katharinaga (1421 – 23. august 1476). Nad said kolm last (ja Friedrichil oli üks sohilaps):

* Dorothea (u. 1446 – märts 1519)
* Margarete (u. 1450 – 1489)
* Johann (23. detsember 1406...16 – 1454)
* Erasmus (u. 1452 – 1465)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**Friedrich I** | **Brandenburgi kuurvürst**1440–1470 | Järgnev**Albrecht Achilles** |
Saint-Tropez' sadam
**Côte d'Azur** [kot-daz'üür] ehk **Prantsuse Riviera** on piirkond Lõuna-Prantsusmaal Vahemere rannikul, mis ühendab kaht departemangu – Alpes-Maritimesi 6. ja Vari 83. rannikuala. Piirkond kuulub PACA (Provence Alps Côte d'Azur) regiooni. Côte d'Azur on aasta läbi pehme lähistroopilise vahemerelise kliimaga hinnatud kuurort. Suuremate linnade hulka kuuluvad Menton, Nice, Antibes, Cannes ning iseseisev Monaco vürstiriik.

Ajalugu ja populaarsus
----------------------

Piirkond on olnud kuulus suvituskoht juba alates 18. sajandi lõpust. Tollal väisasid Côte d'Azuri eelkõige inglise aristokraadid, kes sinna terveks hooajaks tervist parandama läksid. Koht kogus populaarsust 19. sajandil, kui sinna ehitati raudtee. See võimaldas lihtsamat ja kiiremat ligipääsu ning turismitööstus ja suvituskeskused hakkasid kiiresti kasvama. Avati kasiinosid, kohvikuid, ballisaale, ehitati mereäärseid promenaade ja uhkeid villasid. Nice'i (Nizza) populaarsust võis võrrelda Bathiga Inglismaal – kõik mainekad ja auväärsed inimesed kolisid sinna igal suvehooajal ümber. Nice'is korraldati olulisi seltskonnaüritusi, mis varem olid aset leidnud Pariisis ja Londonis. Monacos asub kuulus Monte Carlo kasiino.

Seos kunstiga
-------------

Côte d'Azur on oma võluva looduse ja värvikirevusega olnud üks kunstnike lemmikpaiku. Tänu imeheale kliimale kasvab seal palju lillesorte, apelsinisalusid ja päevalillepõlde, lavendlit ja mimoosi, mägesid ja merd. Côte d'Azuri on külastanud mitmed suured kunstnikud, teiste hulgas Pierre Bonnard, Georges Braque, Paul Cézanne, André Derain, Henri Matisse, Claude Monet, Pablo Picasso, Auguste Renoir ja Paul Signac. Suuremal osal neist on kunagistes elukohtades praegu oma muuseumid.

Siiani on tegu populaarse suvituskohaga, kuhu nii prantslased kui ka välismaalased eelkõige juulikuus massiliselt rannapuhkust veetma sõidavad.

Vaata ka
--------

* Riviera
* Austria Riviera
* Sloveenia Riviera
* Türgi Riviera
**Sanidiin** on kivimit moodustav mineraal, mis kuulub päevakivide kaaliumpäevakivide rühma. Võib ka öelda, et sanidiin on ortoklassi erim. 

Ta esineb ainult vulkaanilistes kivimites. Sanidiin moodustub kõrgel temperatuuril sellistes vulkaanilistes kivimites nagu rüoliidid, fonoliidid ja trahhüüdid.

Sanidiin on monokliinne kaaliumpäevakivi ja tema kristallid on tahveljad.

Sanidiin on värvitu või piimjas; klaasiläikega, kuid lõhenevuspindadel pärlmutriläikega. Mineraali tihedus on vahemikus 2,56–2,62 g/cm³, suhteline kõvadus Mohsi skaala alusel 6.

Sanidiini keemiline valem on (K,Na)[(Si,Al)4O8].

Viited
------

1. 1 2 3 4  Kalle Suuroja (2007). "Kiviaabits: Eesti mineraalid". Tallinn. Lk 133, 199.
2. ↑  Herbert Viiding (1984). "Eesti mineraalid ja kivimid". Valgus. Lk 157.
3. 1 2 3  Monica Price, Kevin Walsh (2005). "Kivimid ja mineraalid". Looduse taskuraamatu sari. Varrak. Lk 164.

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Sanidiin** |
|  |
| --- |
|  **Poks** |
| Riik |  | Rumeenia |
|  |
| Pronks | 1984 | I kerge-keskkaal |
|  |
| Veerand-finaal | 1982 | I kerge-keskkaal |

**Mircea Fulger** (sündinud 26. jaanuaril 1959 Hârsești vallas Argeși maakonnas) on Rumeenia endine poksija.

Fulger sai I kergekeskkaalus (kuni 63,5 kg) 1984. aasta Los Angelese olümpiamängude poksivõistlustel pronksmedali, kaotades poolfinaalis hilisemale hõbemedalivõitjale Dhawee Umponmahale (Tai) ja jäi edasisest medaliheitlusest välja.

Fulger osales I kergekeskkaalus (kuni 63,5 kg) 3. maailmameistrivõistlustel (München 1982), kuid kaotas veerandfinaalis hilisemale kuldmedalivõitjale ja maailmameistrile Carlos Garcíale (Kuuba) ning jäi edasisest medaliheitlusest välja.

Viited
------

1. ↑  23. suveolümpiamängude poksivõistlus. Los Angeles 1984. Tulemused inglise keeles
2. ↑  3. maailmameistrivõistlused poksis. München 1982. Tulemused inglise keeles

Välislingid
-----------

* Mircea Fulger veebisaidil Olympedia Muuda Vikiandmetes
**Friedrich III Ilus** (1286 või 1289 – 13. jaanuar 1330) oli Habsburgide dünastiasse kuuluv Saksa kuningas 1326–1330 ja Austria hertsog 1308–1330.

Ta oli hilisema keisri Ludwig IV sõber, kuid sattus peale keiser Heinrich VII surma tollega konflikti ning kandideeris tema vastasena Saksa-Rooma valitsejaks. Lõpuks valiti kuningaks Ludwig, kuid Friedrich seda ei tunnistanud ning jätkas temaga sõda. 1322. aastal sai ta lüüa ning võeti Ludwigi poolt vangi. 1325 vabanes ta vangist, kuid saabus Saksa kuninga juurde Münchenisse siiski vangina, austades oma vannet tollele. Seepeale otsustas Ludwig oma sõpruse temaga taastada ning teha ta oma kaasvalitsejaks. 1326. aastal sõlmitud leppe kohaselt pidi Friedrichist saama Saksa kuningas ja Ludwigist Saksa-Rooma keiser. Tegelikult loobus Friedrich aga kohe oma võimust Saksa-Rooma riigi üle ning tegutses 4 oma viimast eluaastat peamiselt Austria valitsejana (tema sealne kaasvalitseja, vend Leopold, suri 1326. aastal). 

  



|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**---** | **Saksa kuningas, Ludwig IV kaasvalitseja**1326–1330 | Järgnev**---** |
| Eelnev**Albrecht I** | **Austria hertsog Friedrich I nime all  kaasvalitseja oli 1326. aastani Leopold I**1308–1330 | Järgnev**Albrecht II** |
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib Saksamaa riigipresidendist; Saksa DV poliitiku kohta vaata artiklit Friedrich Ebert noorem* |

---

Friedrich Ebert (1925)
**Friedrich Ebert** (4. veebruar 1871 Heidelberg – 28. veebruar 1925 Berliin) oli Saksa sotsiaaldemokraatlik poliitik, Saksa Riigi Weimari vabariigi perioodi esimene riigipresident aastatel 1919–1925.

Friedrich Ebert oli pärit rätsep Karl Eberti kuuelapselisest perekonnast. Põhikooli lõpetamise järel õppis ta aastatel 1885–1888 sadulsepaks.

1889. aastal astus Friedrich Ebert Saksamaa Sotsialistlikku Töölisparteisse, mis 1890. aastal nimetati ümber Saksamaa Sotsiaaldemokraatlikuks Parteiks. 1905. aastast alates oli Friedrich Ebert Saksamaa Sotsiaaldemokraatliku Partei juhatuse liige.

1912–1918 oli Friedrich Ebert Riigipäeva liige, alates 1916. aasta jaanuarist selle sotsiaaldemokraatliku fraktsiooni liider. 1913–1919 oli ta Saksamaa Sotsiaaldemokraatliku Partei esimees. Friedrich Ebert esindas sotsiaaldemokraatide pragmaatilist ja mõõdukat suunda, 4. augustil 1914 hääletas ta koos enamuse sotsiaaldemokraatlike Riigipäeva saadikutega valitsuse sõjakrediitide poolt.

Pärast 1918. aasta Novembrirevolutsiooni haarasid sotsiaaldemokraadid initsiatiivi. 10. novembrist 1918 kuni 11. veebruarini 1919 oli ta Saksamaa ajutine valitsusjuht (nn. Rahvakomissaride nõukogu esimees). Weimari Rahvavolinike Nõukogu valis Friedrich Eberti 11. veebruaril 1919 Saksamaa riigipresidendiks. 24. oktoobril 1922 pikendas parlament Friedrich Eberti ametiaega kuni 23. juunini 1925. Friedrich Ebert suri enne oma ametiajal lõppu 1925. aasta veebruari lõpus.

Friedrich Eberti ametiaega iseloomustas sisepoliitiline ebastabiilsus. Ta oli parlamentaarse demokraatia veendunud pooldaja, oma ametiajal püüdles ta töölisklassi ja kodanlaste poliitilise ja sotsiaalse tasakaalu poole ning loobus klassivõitluse poliitikast. Parempoolsed laimasid pidevalt Ebertit ja esitasid talle valesüüdistusi, täielikku toetust ei leidnud ta isegi sotsiaaldemokraatide seas.

Viited
------

1. ↑  Friedrich Ebert 1871–1925 / Biografie dieterwunderlich.de
2. ↑  Friedrich Ebert 1871-1925 Lebendiges Museum Online
3. ↑  Friedrich Ebert geboren4.2.1871 in Heidelberg, gestorben28.2.1925 in Berlin preussenchronik.de
4. ↑  Friedrich Ebert : Eine Kurzbiographie Friedrich-Ebert-Stiftung
5. ↑  1905–1918 Organisator der Massenpartei Stiftung Reichspräsident Friedrich-Ebert-Gedenkstätte
6. ↑  Die Ausrufung der Republik 1918 Geschichts- und Kulturverein Köngen
7. ↑  Friedrich Ebert : Biografie whoswho.de
8. ↑  Friedrich Eberti elulugu (1871–1925) Friedrich Eberti Fond
**Hasli org** (saksa keeles *Haslital*; sarapuupõõsaste (*Haselnussstrauch*) järgi) on kõrgete mägede vaheline tasandik Šveitsis Berni kantonis Berner Oberlandis. Ta ulatub Brienzi järvest Meiringenini.

Läbi Hasli oru voolab Aare jõgi.

Maastik on mitmekesine: leidub peaaegu kõiki alpimaastiku vorme, sealhulgas liustikuorge, mägijärvi ja hiigelkaljusid. Iseloomulikud on mägiojad, joad ja liustikukuristikud.

Hasli org oli kunagi liustikuorg. Orupõhi on tuhandeid aastaid tagasi olnud Brienzi järve all.

Hasli oru keskus on Meiringen. Seal asuvad ka Brienz ja Innertkirchen. Hasli oru juurde arvatakse ka mäeseljal asuv Hasliberg.

Hasli org on populaarne turistide sihtkoht ning suusa- ja mägimatkakeskus.

Aastal 1433 paisutasid Interlakeni kloostri mungad Aare jõe, nii et tekkis *Unterseenschwelle* 'Unterseeni pais'. Vee-energiat kasutasid nad sae- ja viljaveski käitamiseks. samuti lootsid nad paisutamisest suuremat kalasaaki. Brienzi järve tase tõusis umbes kahe meetri võrra ning seetõttu tõusis ka põhjavee tase. Aare jõe langus vähenes ja äravool tõkestus. Jõgi vahetas mitu korda sängi ja ajas kõrgvee ajal üle kallaste, mistõttu Hasli orgu tabasid suured üleujutused. Orupõhi soostus. Elanikud haigestusid tüüfusesse ja malaariasse. Niigi viletsat olukorda raskendasid mäesööst Kienholzi lähedal Brienzi vallas 16. sajandi esimesel poolel ja hoolimatu metsaraie Bürgleni ja Mühletali rauakaevanduste tarbeks. Mäenõlvad jäid ilma metsadest, mis oleksid pakkunud kaitset laastavate mägiojade eest. Sajandite jooksul rajati kaitseks Aare üleujutuste eest arvukalt kulukaid tamme ja müüre. Nende kulutuste tõttu elanikud vaesusid ja paljud rändasid välja.

19. sajandi teisel poolel asendas Berni kantoni valitsus paisu lüüsiga. Aare sängi hakati õgvendama ning orupõhja dreneerima. See lahendas üleujutuste probleemi.

Välislingid
-----------

* Fotod
Sania Mirza  
Foto: Andrew Campbell, 2017
**Sania Mirza** (sündinud 15. novembril 1986 Mumbais) on India tennisist, kelle parimad tulemused on saavutatud paarismängus. Ta on võitnud kuus suure slämmi turniiri (3 naispaaris- ja 3 segapaarismängus).

Profikarjäär üksikmängus
------------------------

Temast sai elukutseline tennisist veebruaris 2003. Üksikmängus jäi tema parimaks kohaks WTA edetabelis 27. koht (27. augustil 2007). 2013. aastal lõpetas ta järjest mitme 2012. aastal saadud vigastuse tõttu tipptennises üksikmängijakarjääri.

Profikarjäär paarismängus
-------------------------

Paarismängus on Sania Mirza olnud üks maailma edukamaid tennisiste (tegevtennisistide seas) eeskätt võidetud WTA turniiride arvestuses (42 turniirivõitu 2021. aasta veebruari seisuga). Tema parim koht WTA edetabelis on olnud esikoht, kuhu ta jõudis 13. aprillil 2015 ja on püsinud seal kokku 91 nädalat. 

Kõik paarismängus võidetud kolm suure slämmi turniiri (Wimbledon 2015, USA lahtised meistrivõistlused 2015 ja Prantsusmaa lahtised meistrivõistlused 2016) võitis ta koos Šveitsi esindava Martina Hingisega. Koos Hingisega mängisid nad end 2015. aasta maailma parimaks tennisepaariks ning peatselt pärast seda püsisid nad võitmatuna tervelt 44 mängu järjest.

Veel 2020. aasta jaanuaris võitis ta paarismängus koos ukrainlanna Nadia Kitšenokiga Austraalias Hobartis WTA turniiri, alistades Hiina paari Peng Shuai ja Zhang Shuai. Kuid sellele järgnenud Austraalia lahtistel meistrivõistlustel tuli neil juba esimeses ringis võtta vastu kaotus, kuna Saina Mirza vigastas jalga (sääremarja piirkonnas).

Isiklikku
---------

2010. aastal abiellus ta Pakistani kriketimängija Shoaib Malikuga. Oktoobris 2018 sündis neil poeg.

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Sania Mirza** |
Apple Musicu logo
**Apple Music** on ettevõtte Apple Inc. poolt välja töötatud muusika ja video voogedastuse teenus. 

Kasutajad valivad oma seadmesse voogesituseks mõeldud muusika või saavad kuulata olemasolevaid, kureeritud esitusloendeid. Teenus hõlmab ka Interneti-raadiojaama Beats 1, mis edastab rohkem kui 100 riigis 24 tundi ööpäevas. Teenus kuulutati välja 8. juunil 2015 ja see avati 30. juunil 2015 üle 100 maailma riigis. Uued tellijad saavad kolmekuulise tasuta prooviperioodi enne, kui teenus nõuab igakuist tellimust.

Apple Musicu saadavus maailmas
Algselt rangelt muusikateenusena hakkas Apple Music 2016. aastal laienema videote näitamises. Jimmy Iovine on öelnud, et teenuse eesmärk on saada "kultuuriliseks platvormiks", ja Apple väidab, et teenus soovib, et teenus oleks "ühekordne kontaktpunkt popkultuuriga". Ettevõte investeerib videomaterjali tootmisse ja ostmisse nii muusikavideote kui ka muusikaväljaandeid toetavate kontsertmängude, samuti veebisarjade ja mängufilmide osas.

Apple Musicu iOS-i originaalversioon sai nii häid kui ka halbu hinnanguid, kusjuures kriitika oli suunatud kasutajaliidese pihta, mida peetakse "intuitiivseks". Kuid seda kiideti selle eest, et ta mängis esitusnimekirja, voogesituse laia valikut ja selle integreerimise teiste Apple'i seadmete ja teenustega. IOS 10-s sai rakendusele oluline ümberkujundamine, mis sai positiivseid kommentaare värskendatud liidese kohta, kus on vähem segadust, parem navigeerimine ja suurem rõhk kasutajate valikule. Apple Music sai populaarsuse pärast selle käivitamist kiiresti, läbides vaid kuue kuu jooksul 10 miljoni kliendi verstaposti. Alates detsembrist 2018 on teenusel maailmas 56 miljonit kliendi.
**Georg Loogna** (aastani 1939 **Georg Gross**; 20. november 1914 Peterburi – 20. jaanuar 2009) oli eesti arstiteadlane, meditsiinikandidaat.

Ta sündis Peterburis eesti-vene segaperekonnas meremees Oskar Grossi ja tema abikaasa Sofia (neiuna Ozerova) pojana; tema isa jäi kadunuks Esimese maailmasõja ajal ning ema suri, kui ta oli nelja-aastane. Lapse- ja koolipõlve veetis ta Narvas, kus teda kasvatas õmblejast tädi, seal lõpetas ta ka 1934. aastal Narva Vene Ühisgümnaasiumi. Aastatel 1935–1941 ja 1947–1950 (lõpetas) õppis ta (vaheaegadega) Tartu Ülikooli arstiteaduskonnas. 1939. aastast kuulus ta Eesti Üliõpilaste Seltsi.

1941. aasta mobilisatsiooniga saadeti ta Siberisse tööpataljoni ning 1942. aasta jaanuaris määrati Eesti Laskurkorpuse 7. Eesti Laskurdiviisi sidepataljoni vanemvelskriks. Pärast haavatasaamist ja rindelt äratulekut õppis ta kümme kuud Moskvas II Meditsiiniinstituudis. Seal alustas ta plaanitava meditsiiniraamatukogu komplekteerimist. 

1944. aasta sügisel saabus ta Eestisse ja asutas Tallinnas Arstide Koja endistes ruumides Uus tänav 3 Riikliku Teadusliku Meditsiiniraamatukogu, mille direktor oli kolm aastat. 1947. aastal jätkas ta õpinguid Tartus ja lõpetas ülikooli 1950. aastal. Aastatel 1951–1992 töötas Loogna Eksperimentaalse ja Kliinilise Meditsiini Instituudis teadussekretärina ja kantserogeneesimehhanismide labori juhatajana. Ta töötas ka õppejõuna ning avaldas kolm anatoomiaõpikut ja soome keelest tõlgitud ja täiendatud meditsiinisõnastiku.

Georg Loogna suri 20. jaanuaril 2009 ja ta maeti 24. mail 2009 Hiiu-Rahu kalmistule.

Isiklikku
---------

Georg Loogna on olnud kaks korda abielus. Esimesest abielust on tal tütar. 1969. aastast oli ta abielus arstiteadlase Naomi Loognaga.

Viited
------

1. ↑  "arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 2. aprill 2015. Vaadatud 28. veebruar 2015.`{{cite web}}`: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)

Kirjandus
---------

* Helbe Merila-Lattik. Eesti arstid 1940–1960. Lk. 797–798.

Välislingid
-----------

* Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918-1944
* Georg Loogna 20.11.1914–20.01.2009
Normaaljaotuse tihedusfunktsioon. Punane kõver vastab standardsele normaaljaotusele
**Normaaljaotuseks** (ka **Gaussi jaotuseks**) nimetatakse matemaatikas pideva juhusliku suuruse X jaotust, mida iseloomustab tihedusfunktsioon

{\displaystyle f(x)={\frac {1}{\sigma {\sqrt {2\pi }}}}e^{-{\frac {1}{2}}\left({\frac {x-\mu }{\sigma }}\right)^{2}}}
kus

* {\displaystyle \mu } on keskväärtus, mis iseloomustab kõige suurema tõenäosusega esinevat suurust (normaaljaotusel sama väärtusega ka aritmeetiline keskmine, mediaan ja mood);
* {\displaystyle \sigma } on standardhälve, mis iseloomustab, kui palju juhuslikud suurused keskväärtusest erinevad. Normaaljaotuse tihedusfunktsiooni nimetatakse ka **Gaussi funktsiooniks** ja selle graafikut **Gaussi kõveraks**.

Normaaljaotuse eriline tähtsus tuleneb tsentraalsest piirteoreemist, mille kohaselt suure arvu sõltumatute muutujate liitmisel, on nõrkadel eeldustel saadud jaotus ligilähedaselt normaaljaotus.

Paljude mõõtmistulemuste hälbeid keskmisest saab loodus-, majandus- ja tehnikateadustes kas täpselt või väga heas lähenduses kirjeldada normaaljaotuse (bioloogias sageli logaritmilise normaaljaotuse) abil. See on nii eeskätt olukordades, kus paljud faktorid mõjuvad üksteisest sõltumatult eri suundades.

Näiteid
-------

Eesti meeste kehapikkust kujutav normaaljaotuse kõver 20. sajandi keskpaigast
Normaaljaotusega juhusikke suurusi kasutatakse näiteks järgmiste nähtuste kirjeldamisel:

* juhuslikud mõõtevead
* juhuslikud hälbed etteantud mõõtmest detailide valmistamisel
* Browni liikumine.

Kindlustusmatemaatikas sobib normaaljaotus kahjuandmete modelleerimiseks keskmise suurusega kahjude korral.

Mõõtetehnikas kasutatakse sageli normaaljaotust, mis kirjeldab mõõtevigade hajumist.

Standardhälve
-------------

Normaaljaotuse korral peaks keskväärtusest standardhälbe {\displaystyle \pm \sigma } vahemikus paiknema 68,27%, {\displaystyle \pm 2\sigma } korral 95,45% ja {\displaystyle \pm 3\sigma }korral 99,73% kõigist mõõtetulemustest
Standardhälve {\displaystyle \sigma } kirjeldab normaaljaotuse laiust. Normaaljaotuse poollaius on umbes 2,4-kordne (täpselt {\displaystyle 2{\sqrt {2\ln 2}}}-kordne) standardhälve. Ligilähedaselt kehtib:

* hälbe vahemikus {\displaystyle \pm \sigma } keskväärtusest paikneb 68,27% kõigist mõõtetulemustest;
* hälbe vahemikus {\displaystyle \pm 2\sigma } keskväärtusest paikneb 95,45% kõigist mõõtetulemustest;
* hälbe vahemikus {\displaystyle \pm 3\sigma } keskväärtusest paikneb 99,73% kõigist mõõtetulemustest;

Ja ümberpöördult saab antud tõenäosuste jaoks leida maksimaalsed hälbed keskväärtusest:

* 50%-l kõigist mõõtetulemustest on hälve keskmisest kuni {\displaystyle 0{,}675\sigma };
* 90%-l kõigist mõõtetulemustest on hälve keskmisest kuni {\displaystyle 1{,}645\sigma };
* 95%-l kõigist mõõtetulemustest on hälve keskmisest kuni {\displaystyle 1{,}960\sigma };
* 99%-l kõigist mõõtetulemustest on hälve keskmisest kuni {\displaystyle 2{,}576\sigma }.

Nii saab peale keskmise ka standardhälbele lihtsa tähenduse omistada.

Vaata ka
--------

* Poissoni jaotus
* Binoomjaotus

Viited
------

1. ↑  EE 6. köide, 1995.
**Normaaltingimused** on füüsikas ja keemias kokkuleppelised tingimused temperatuurist ja rõhust sõltuvate suuruste üheseks fikseerimiseks.

Füüsikas loetakse normaaltingimusteks NTP (lühend inglise keele sõnadest *Normal Temperature and Pressure*) temperatuuri 273,15 K (0 °C) ja rõhku 101 325 Pa = 101,325 kPa (1 atm = 760 mm Hg). Need väärtused vastavad ligikaudu jää sulamistemperatuurile ja õhurõhule merepinna tasemel.

Keemias, eriti materjalide termodünaamiliste omaduste määramisel, kasutatakse IUPACi standardtingimusi STP (*Standard Temperature and Pressure*), kusjuures temperatuur on samuti 273,15 K, kuid rõhk on 100 000 Pa = 100 kPa (1 bar).

USA Riikliku Standardite ja Tehnoloogia Instituudi (*National Institute of Standards and Technology*, lühend NIST) määratluse kohaselt on normaaltingimuste temperatuur 20 °C = 293,15 K ja rõhk 1 atm = 101 325 Pa. 

Eri ainevaldkondades on kasutusel veel muidki kokkuleppelisi mõõtetingimusi. Tööstuses ja kaubanduses on normaaltingimuste arvväärtustel määrav tähtsus, sest nende alusel arvestatakse gaasi ja vedeliku mahtu.

Vaata ka
--------

* Toatemperatuur

Viited
------

1. ↑  ENE 6. köide, 1992
2. ↑  .Standard pressure
**Aprill 2003**, kroonika

**Kuupäevad:**  
1
2
3
4
5
6
7
8
9
10
11
12
13
14
15
16
17
18
19
20
21
22
23
24
25
26
27
28
29
30

3. aprill
---------

Bagdadi Rahvusvaheline lennuväli
* USA väed said enda valdusse Bagdadi Rahvusvahelise lennuvälja.

4. aprill
---------

* USA väed vallutasid Bagdadi. Linna keskväljakule kogunenud inimesed tõmbasid maha Saddami hiigelkuju.

19. aprill
----------

* Nigeerias toimusid presidendivalimised.

30. aprill
----------

* Enesetaputerrorist laskis ennast Tel Avivis õhku, tappes 3 inimest.

Sündmused kuude lõikes

**2001**: jaanuar | veebruar | märts | aprill | mai | juuni | juuli | august | september | oktoober | november | detsember  

**2002**: jaanuar | veebruar | märts | aprill | mai | juuni | juuli | august | september | oktoober | november | detsember  

**2003**: jaanuar | veebruar | märts | aprill | mai | juuni | juuli | august | september | oktoober | november | detsember  

**2004**: jaanuar | veebruar | märts | aprill | mai | juuni | juuli | august | september | oktoober | november | detsember  

**2005**: jaanuar | veebruar | märts | aprill | mai | juuni | juuli | august | september | oktoober | november | detsember
**Isamees**, ka **pulmaisa** või **mõõgaisa** või **saajavanem** oli eesti pulmapeo peategelane ja juht, enamasti peigmehe vanim ja autoriteetseim abielus sugulane. Ta esindas pulmakombestikus peiupoolseid pulmalisi, olles peigmehe eestkõneleja juba kosjades.
Läbi aegade on tal olnud eri paikades muidki nimesid: ninamees, peiuisa, raudkäsi, saajavanem. Varasematel aegadel kandis isamees pulmas valget rätti õlgadel ja vööl või käes mõõka, mis 19. sajandil enamasti olid puust mõõkade imitatsioonid. Pulmatseremoniaali aitasid tal juhtida peiupoisid, vallalised noormehed.

Isameheks valiti vanem sõnaosav mees, algselt ilmsesti suurpere vanem. Ta oli peiu peamine abiline, kosjade läbiviija, pulmade korraldaja ja pulmarongi juht. Nõutav oli isamehe sõnaosavus ja kommete tundmine.  Ta istus söögilaua otsas noorpaari lähedal, oli kesksel kohal rahakorjamisel. Isamehe partner pulmas oli mõrsja sugulane - kaasanaine.

Isamehe ülesandeid: oli sõitudel kõige ees, keegi ei tohtinud temast mööda sõita (Hageri); tuppa minnes oli õlletoobiga kõige ees, kaasanaine paeltega järel (Hanila); näitas pulmalistele raha eest pruuditanu (Pühalepa), istus lauaotsas ja jälgis, et süüa oleks (Karksi), pidi jälgima, et pruut ei saaks üksi teiste meestega kokku või et mõni mees ei saaks vägisi pruudi manu minna (Tarvastu); pidi olema laulumees (Rõuge); ütleb tanutamise sõnad (Räpina); pani noorpaari magama (Vastseliina.)

Viited
------

1. 1 2 3  Ülo Tedre. Pulmasõnastik I[*alaline kõdulink*]
2. ↑   Ülo Tedre. Pulmasõnastik III
3. 1 2   Etnograafia sõnaraamat. Arvi Ränk. Tallinn. 1995. lk 28
4. ↑   Eesti rahvakultuur. Eesti Entsüklopeediakirjastuse AS. Tallinn. 2008. lk 317
5. ↑   Eesti rahvakultuuri leksikon. Eesti Entsüklopeediakirjastuse AS. Tallinn. 2007. lk 45

Välislingid
-----------

Isamees, ERM Fk 2623:9, Eesti Rahva Muuseum,
Kakskeelne tänavasilt Genísio külas Miranda do Douro omavalitsuses kannab tänava nime miranda ja portugali keeles.
**Miranda keel** (miranda keeles *mirandés* või *lhéngua mirandesa*; portugali keeles *mirandês* või *língua mirandesa*) on astuuria-leoni rühma kuuluv romaani keel, mida kõneldakse vähesel määral väikeses piirkonnas Kirde-Portugalis, Miranda do Douro, Mogadouro ja Vimioso omavalitsustes. Portugali parlament tunnustas miranda keelt ametliku paralleelkeelena portugali keele kõrval kohalikes asjades 17. septembril 1998, seadus nr 7/99 jõustus 29. jaanuaril 1999.[*viide?*]

Miranda keelel on eripärane fonoloogia, morfoloogia ja süntaks, see on olnud iseseisev keel vähemalt Portugali riigi rajamisest saati 12. sajandil. Algselt põlvneb miranda keel Pürenee poolsaare põhjaosa köögiladina keelest. Selle lähem eellane oli aga Leóni kuningriigi kunagise keele järeltulija astuuria-leoni keel, mis on ka tänapäeva Hispaania astuuria-leoni keelte eellane. Keelte areng Hispaanias ei mõjutanud siiski miranda keelt, milles on säilinud erisused nii portugali kui ka hispaania keelest. Suur osa miranda keele sõnavarast on ühine portugali murretega samas piirkonnas.

Kõnelejate arv
--------------

19. sajandil kirjeldas José Leite de Vasconcelos miranda keelt kui "talude, töö, kodu ja mirandalaste vahelise armastuse keelena". 1986.–87. aastast on seda õpetatud 10–11-aastastele lastele ning nüüdseks hakkab keel juba taastuma.

Tänapäeval kõneleb miranda keelt vähem kui 5000 inimest emakeelena, kuid kuni 15 000 teise keelena. Enamik kõnelejaist elab Miranda do Douro omavalitsuse külades ning Vimioso omavalitsuse idaosas (nt Vilar Seco & Angueira; Caçarelhoses on keel välja surnud). Keelelisi mõjusid võib märgata ka Vimioso teiste külades ning Mogadouro, Macedo de Cavaleirose ja Bragança omavalitsustes.

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Miranda keel** |

* Mirandakeelne Wikipedia
* Mirandese as an Endangered Language (PDF, inglise keeles)
* Miranda keele ortograafia põhimõtted (PDF, portugali keeles)
* Mirandés na Net Lhéngua i Cultura Mirandesa (Miranda Keel ja Kultuur)
* Lõik Portugali rahvuseeposest "Lusiaadid" miranda keeles
* L Mirandés: Ũa Lhéngua Minoritaira an Pertual Miranda: Portugali vähemuskeel (PDF, miranda keeles)
* Seadus, mis tunnustab miranda keelt Portugalis (portugali keeles)
* Seth Kugel "In Portugal, Mirandese spoken here - and only here" *New York Times*, January 17, 2012
|  |
| --- |
|  |
| Medalikohad |
| Rumeenia esindaja |
|  Olümpiamängud |
| Teine koht | 1976 | üliraskekaal |
| Euroopa meistrivõistlused |
| Kolmas koht | 1975 | üliraskekaal |
| Kolmas koht | 1977 | üliraskekaal |

**Mircea Șimon** (22. jaanuar 1954 Bukarest) on Rumeenia endine poksija.

Harrastajana
------------

Ta oli kokku neljakordne Rumeenia meister – 1974. aastal raskekaalus (üle 81 kg) ning aastatel 1975–1977 üliraskekaalus (üle 91 kg).

Ta sai üliraskekaalus (üle 91 kg) 1976. aasta Montréali olümpiamängude poksivõistlustel hõbemedali, kaotades finaalis kuldmedali- ja olümpiavõitjale Teófilo Stevensonile (Kuuba).

Ta sai üliraskekaalus (üle 91 kg) pronksmedali 21. Euroopa meistrivõistlustel (Katowice, 1975), kaotades poolfinaalis hilisemale kuldmedalivõitjale ja Euroopa meistrile Andrzej Biegalskile (Poola) ja jäädes edasisest medaliheitlusest välja ning 22. Euroopa meistrivõistlustel (Halle, 1977), kaotades poolfinaalis hilisemale kuldmedalivõitjale ja Euroopa meistrile Jevgeni Gorstkovile (Nõukogude Liit) ja jäädes edasisest medaliheitlusest välja.

Elukutselisena
--------------

Ta põgenes 1978. aastal Ameerika Ühendriikidesse.

Ta poksis märtsist 1978 kuni septembrini 1979 elukutselisena ning pidas selle aja jooksul kokku 14 kohtumist, millest võitis 12 (neist 10 nokaudiga) ja viigistas 2 kohtumist.

Treenerina
----------

Pärast külma sõja lõppu pöördus ta tagasi Rumeeniasse ning töötas poksiteenerina. Tema tuntumad õpilased olid vennad Marian ja Dorel Simion. Ta tegi 1990. aastate keskel umbes kümneaastase pausi ja pöördus poksi juurde tagasi 2007. aastal, kui aitas Rumeenia koondisel valmistuda 2008. aasta Pekingi olümpiamängude poksivõistluseks.

Pärast seda siirdus ta Kanadasse ning asutas Winnipegis oma poksiklubi.

Viited
------

1. ↑  21. suveolümpiamängude poksivõistlus. Montréal 1976. Tulemused inglise keeles
2. ↑  21. Euroopa meistrivõistlused poksis. Katowice 1975. Tulemused inglise keeles
3. ↑  22. Euroopa meistrivõistlused poksis. Halle 1977. Tulemused inglise keeles

Välislingid
-----------

* Mircea Șimon veebisaidil Olympedia Muuda Vikiandmetes
* Mircea Șimon veebilehel BoxRec (*inglise keeles*)
**Sani Abacha** (20. september 1943 Kano, Nigeeria – 8. juuni 1998 Abuja, Nigeeria) oli hausa päritolu Nigeeria sõjaväelane ja poliitik, Nigeeria Ajutise Valitseva Nõukogu esimees 1993–1998.

Ta sai Suurbritannias ja Nigeerias sõjaväelise hariduse. 

Ta teenis Nigeeria sõjaväes 1963. aastast ja tegi edukat sõjaväelist karjääri (1975 kolonel; 1980 brigaadikindral) ja osales sõjaväelises riigipöördes detsembris 1983, millega Ibrahim Babangida kukutas valitud presidendi Alhaji Shehu Shagari.

Aastal 1985 sooritas Babangida teise riigipöörde ja kinnitas ennast võimule Rahva Juhina. Abachast sai siis armee staabiülem (1985) ning 1989 relvajõudude staabiülem. Ta sai 1993 ka kaitseministri koha ja oli teine mees, keda Babangida usaldas.

1993. aasta valimistel võitis ootamatult Sotsiaaldemokraatide kandidaat Moshood Abiola, kuid sõjaväeline valitsus tühistas peagi valimistulemused.

Abacha kasutas ära avalikkuse rahulolematust ja võttis novembris 1993 ise võimu (1993. aasta Nigeeria sõjaväeline riigipööre). Kuigi ta lubas taastada tsiviilvalitsuse 1995. aastal[*viide?*], lammutas ta suurema osa demokraatlikke institutsioone ja omastas 4 miljardit dollarit riigi naftatuludest. Juunis 1994 kuulutas Abiola end riigi täiesti õigusjärgseks presidendiks ja edasistest tema poolt lubatud muutustest ei teostunud ükski.

10. novembril 1995 hukati kirjanik ja keskkonnaekspert Ken Saro-Wiwa ja veel kaheksa aktivisti naftarikkast Ogonilandist süüdistatuna riigireetmises. Pärast seda intsidenti heideti Nigeeria kohe Briti Rahvaste Ühendusest välja.

Märtsis 1997 süüdistas Abacha riigireetmises ka ise eksiili läinud Wole Soyinkat, Nobeli auhinna laureaati ja Nigeeria tuntuimat kirjanikku.

Kuigi Abacha oktoobris 1995 lubas pärast 1998. aasta valimisi tagasi astuda, vihjas ta 1997. aasta alguses, et ta võib-olla siiski soovib jätkata riigijuhi ametis ja võib-olla koguni valimistel osaleda.

Kui tema toetajad olid teinud puhastustöö vastaskandidaatide hulgas, pani ta ennast valimisnimekirja kõigi viie poliitilise partei eest (aprillis 1998). Nende valimisteni ta ei elanud. Valimised pidid toimuma 1. augustil, kuid ta suri 8. juunil loomulikku surma.

Internetis on levinud rämpspost, milles Sani Abacha lähisugulastena esinevad inimesed püüavad lihtsameelsetelt, aga ahnetelt inimestelt raha välja petta.
**Noroviirused** ehk **Norwalk-viirused** on grupp viirusi, mis põhjustavad inimestel gastroenteriiti, mis on tuntud ka talvise oksendamistõvena, mida rahvasuus nimetatakse eksitavalt kõhugripiks. Noroviirus on vägagi nakkusohtlik.

Noroviiruse põhjustatud haigus ei kesta kaua, kuigi tihti võib haige tunda end väga halvasti ja oksendab korduvalt. Haigestunud paranevad ühe-kahe päeva jooksul ning pikaajalisi tervisehäireid ei teki. Kui haigestunu ei joo piisavalt vett, et tagasi saada vedelikku, mida kaotab oksendamise ja kehaeritiste kaudu, siis võib tekkida organismis dehüdratatsioon ehk veetustumine ja siis võib olla vajalik kiire arstiabi. Veetustumine tekib tavaliselt ainult väikelastel ning väga vanadel ja nõrgenenud immuunsüsteemiga isikutel.

Sümptomid
---------

Noroviirushaiguse sümptomid on iiveldus, oksendamine, kõhulahtisus ja kõhuvalu. Mõnikord võib esineda väike palavik, külmavärinad, peavalu, lihasevalud ja väsimustunne. Haigus algab järsku, umbes 12–20 tundi pärast viirusega kokkupuutumist, kuid kestab tavaliselt lühikest aega, 24 kuni raskematel juhtudel ka 48 tundi.

Nakatumine
----------

Noroviirused väljuvad nakatunud inimese kehast ainult väljaheite ja oksega. Haigel on võimalik nakatada teisi inimesi kas

* saastatud toidu või joogiga;
* saastatud pinna või esemete puudutamisega või
* otsesel kokkupuutel nakatunud isikuga.

Ravi
----

Seni ei leidu ühtegi viirusevastast ravimit, mis viirusele mõjuks, ning puudub ka nakatumist ennetav vaktsiin. Antibiootikumid ei mõju noroviiruste vastu.

Tervetel isikutel kestab haigus tavaliselt vaid päeva. Nii kaua, kui haigel esineb oksendamine ja kõhulahtisus, tuleb tal juua rohkesti vedelikku, vältimaks veetustumist. Väikelastel, vanuritel ja noroviirushaiguse ajal muid haigusi põdevate isikute hulgas tekib veetustumine sagedamini ning see ongi noroviirusnakkuse kõige tõsisem tagajärg. Veetustumise ohtu saab vähendada mahla, vee, tee ja muude selliste jookide joomisega. Spordijoogid ei asenda haigusega kaotatud toitaineid ega mineraale.

Vaata ka
--------

* Gastroenteriit
**Blaze Starr** (sünninimi **Fannie Belle Fleming**; 10. aprill 1932 Wilsondale, Lääne-Virginia – 15. juuni 2015 Wilsondale või Williamson, Lääne-Virginia) oli USA burleskitantsija, striptiisitar ning foto- ja aktimodell.

Ta sündis Lääne-Virginia osariigis 11-lapselises peres. Ta lahkus kodust teismeeas ja kolis Washingtoni, kus hakkas tööle kelnerina. Washingtonis avastas ta Red Snyder, kes soovitas tal tööle asuda meelelahutusäris. Snyderist sai tema esimene mändežer ja Snyderi soovitusel hakkas ta esinema nimega Blaze Starr.

1950. aastatel esines ta Baltimore'is tantsijana paljudes ööklubides ja töötas modellina. Hiljem töötas ta veel New Orleansis. Tal oli armuafäär Louisiana kuberneri Earl Longiga.

1989. aastal valmis tema 1974. aastal ilmunud memuaaridel põhinev film "Blaze", kus peaosades mängivad Paul Newman Earl Longi ja Lolita Davidovich Starri. Filmis tegi pisirolli ka Starr ise.

Starr oli 12 aastat abielus Baltimore'i ööklubi 2 O'Clock Club omaniku Carroll Gloriosoga.

Viited
------

1. 1 2 3 4  Southall, Ashley. "Blaze Starr, Burlesque Queen Who Was Linked to a Governor, Dies at 83". The New York Times. 16.6.2015. Vaadatud 6.4.2017
2. 1 2  "Burlesque dancer Blaze Starr dies at 83". The Baltimore Sun. 15.6.2015. Vaadatud 6.4.2017

Välislingid
-----------

* Blaze Starr andmekogus IMDb (inglise)
**Uusvokalism** (inglise keeles *new vocalism*) on muusikas 1950-ndatel tekkinud suundumus, mille all mõisteti inimhääle kasutamise uudset esteetikat ja vokaaltehnikaid. 

Uusvokalismi on algselt seostatud põhiliselt Luciano Berio avangardistliku vokaalmuusikaga, kuid uusvokalistlikuks võib pidada ka näiteks George Crumbi, Karlheinz Stockhauseni, Milton Babbitti ja Peter Maxwell Daviesi muusikat. Uusvokalismi eesmärgiks ei olnud tingimata hääle esteetiline ilu. Pigem väärtustati inimhäält kogu tema kummalisuses ja võimes kõlada "teisiti".

Uusvokalismi võib pidada reaktsiooniks lihtsameelsele tavapärasele "ilusale" laulmisele. Kuna heliloojaid huvitas inimhinge erinevate, ka keerukate ja "tumedate" tahkude kajastamine muusikas, siis leiti selleks uudseid kõlasid, mida traditsiooniliselt oli peetud ebasobivateks, ebapuhasteks või lihtsalt ebameeldivateks. Selline mõtlemine rajas teed uuele vokaaltehnikale ning muutis arusaama inimhäälest kui sellisest. Uusvokalismi võib käsitleda tihedas seoses uuskomplekssusega ja vastandina bel canto traditsioonidele. 

Uusvokalismil on tihe seos ka laiema muusikainstrumentide virtuoosse käsitlemise suundumusega, milles kombati muusika esitajate tehnilise võimekuse piire ja arendati asjana iseeneses formaalset komplekssust. Uusvokalistlik muusika võib lisaks tavapärasele laulmisele sisaldada häälepaelte kasutamise eriefekte (*chordal effects*), kuuldavat sisse-välja hingamist (*articulated breathing*), laulmist ülemtoonidel ja kõnelaulu erinevaid variatsioone. Tihti oli eesmärgiks moonutatud hääl (*tortured voice*), ekstaatiline hääl (*ecstatic voice*), kunstlik hääl (*artful voice*), murtud hääl (*broken voice*) ja isegi "hääletu" hääl (*voiceless voice*).

Uusvokaalset muusikat kirjutavad heliloojad töötasid tihti koos lauljatega. Teada on näiteks Luciano Berio loominguline koostöö oma abikaasa, ameerika metsosoprani Cathy Berberianiga. Peter Maxwell Daviesi "Kaheksa hullu kuninga laulu" (Eight Songs for a Mad King) aastast 1969 valmisid koostöös inglise baritoni Roy Hartiga, kelle ideaaliks oli n-ö kaheksa oktavi laul.

Uusvokalistlikest tehnikatest ja inimhääle potentsiaalsetest võimalustest on oma raamatus "The 21st-century Voice. Contemporary and Traditional Extra-Normal Voice" aastast 2005 kirjutanud ameerika helilooja ja muusikateadlane Michael Edward Edgerton.
**Budaväli** (sanskriti keeles *buddhakṣetra*; tiibeti keeles *sangs rgyas kyi shing*; hiina keeles 佛國⼟ *foguotu*, 净⼟ *jingtu*; jaapani keeles *bukkoku do*, *jōdo*) on budismis, eriti mahajaanas, ühe buda mõjuala, et juhtida olendeid virgumisele ja nirvaanasse.

Hiina budismis kasutatakse budavälja tähenduses mõistet puhas maa.

Käsitlusi
---------

Iga maailmasüsteem, kus on buda, on vaadeldav budaväljana. Meie praegune maailm on Buddha Šākjamuni budaväli.

Budaväljad on kas täiesti puhtad, kus kõik olendid on juba virgunud, või osaliselt puhtad, kus osa olendeid on ja osa veel ei ole virgunud. 

Mahajaana õpetuste kohaselt on budaväljad dhjaanibudade ehk mütoloogiliste budade poolt loodud ideaalsed maailmad. Bodhisattva hakkab oma budavälja kujundama juba enne budaks saamist. Budaväljadel on võimalik jõuda nirvaanasse selle buda abil, kes on antud budavälja loonud. 

Üldiselt peetakse buda Amitābha budavälja ehk läänepoolset puhast maad, 
Sukhāvatīt, kõige kergemini ligipääsetavaks tavalistele inimestele. Teised budaväljad olevat ligipääsetavad vaid pühendunutele.

Budistlikus kosmoloogias paiknevad budaväljad kolmikilma vormidega olus (paali keeles *rūpāvacara* või *rūpaloka*, sanskriti keeles *rūpadhātu*), milles on vaid puhtad vormid, kujud, asukohad ja seosed muu maailmaga, kuid puuduvad ihad, tahtmised ja soovid. 

Budaväljadele võidakse jõuda kas ümber sündides või pühendumusliku vaimse praktika abil, teisenenud teadvusseisundites, vormidega seotud *jhāna'*des.

Allikad
-------

Budaväljade kirjeldusi leidub paljudes mahajaana suutrates, nagu Kaheksatuhandeline ületava mõistmise suutra, Lootossuutra, Õnnemaa suutrad, Lillepärjasuutra jt. 

Vimalakirti suutras rõhutatakse aga budavälja kui olendite puhta meele ja puhaste püüdluste tähendust.

Vaata ka
--------

* Dhyāna
* Dhjaanibudad
* Budistlik kosmoloogia

Välislingid
-----------

* Lühike ülevaade (inglise keeles).

 *Käesolevas artiklis on kasutatud "Ida mõtteloo leksikoni" materjale.*
Adam Ant 1980. aastate alguse uusromantikute stiilis riietuses: husaari kuues ja piraadi särgis (2012)
**Uusromantikuteks** nimetatakse 1970. aastatel Suurbritanniast alguse saanud popkultuurivoolu. Uusromantikuid iseloomustab toretsev ja ekstsentriline riietumisstiil. Uusromantikute  riietumisstiili inspireeris 18. sajandi lõpu ja 19. sajandi alguse mood, mille järgi liikumine sai endale ka nime.

Moevooluna alanud liikumisega liitusid mitmed briti bändid 1970. aastate lõpus ja 1980. aastate alguses. Tüüpilisemateks esinejate seas võib nimetada selliseid artiste nagu Duran Duran, Spandau Ballet, Classix Nouveaux, A Flock Of Seagulls, The Human League, Boy George ja Adam and the Ants. Nende süntpopil põhinevat stiili on nimetatud ka *futu*'ks ja *new wave*'iks. Taoliste 1970. aastate glämmroki esindajate nagu David Bowie ja Roxy Music poolt mõjutatud uusromantikute liikumises nähtava punkliikumise mõju tõttu nimetatakse seda sageli ka postpungiks. Kõlapildis andsid tugevalt tooni süntesaatorid. Suurbritannia artistide võidukäiku Ameerika Ühendriikide muusikaturul 1982. aastal tegevust alustanud uudses muusikavideote kanalis MTV tohutu populaarsuse saavutanud Duran Durani kiiluvees on nimetatud ka teiseks briti invasiooniks.