recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Endise Vastemõisa valla lipp
**Vastsemõisa valla lipp** oli Eesti haldusüksuse Vastemõisa valla lipp.

Lipp oli kasutusel 16. novembrist 1995 kuni 2005. aasta oktoobrini, mil vald ühines Olustvere valla, Suure-Jaani valla ja Suure-Jaani linnaga ühtseks Suure-Jaani vallaks.

Lipu kirjeldus
--------------

Valla lipp oli ristkülikukujuline, selle vardapoolsest alanurgast suundusid lehviva otsa keskpunktini ja ülaservani (2/3 lipu pikkusest) kaldsirged, need jaotasid lipu kolmeks: valgeks, roheliseks ja mustaks väljaks. Valgel väljal oli roheline seitsmeharuline heraldiline okaspuutaim.

Lipu normaalmõõtmed olid 100×150 cm ning laiuse ja pikkuse suhe 6:9 ühikut.

Lipu kasutamise kord
--------------------

1. Kui vallalipp heisati koos Eesti riigilipu või mõne teise riigi või mõne Eesti maakonna, linna, valla või muu lipuga, asus valla lipp lippude poolt vaadates vasakul teise riigi või Eesti riigilipust.
2. Vertikaalselt heisatud lippude puhul asus vallalipp allpool Eesti riigilipust või teiste riikide lippudest.
3. Vallalippu võis heisata või kasutada ameti- ja eluruumides. Vallaelanikel oli õigus heisata koos riigilipuga vallalipp.
4. Kasutamiskõlbmatuks muutunud vallalipp kuulus sündsal viisil hävitamisele.

Vaata ka
--------

* Vastemõisa valla vapp
* Suure-Jaani valla lipp
* Olustvere valla lipp
* Suure-Jaani linna lipp
**Alusuuringud** (ka fundamentaaluuringud, baasuuringud) (inglise *basic research*, *fundamental research*, *pure research*) on eksperimentaalne või teoreetiline teaduslik uurimistöö, mida tehakse peamiselt selleks, et saada uusi teadmisi nähtuste ja vaadeldavate faktide põhialuste kohta ilma otsese praktilise rakenduse eesmärgita. 

Alusuuringutes analüüsitakse omadusi, struktuure ja seoseid eesmärgiga sõnastada ja kontrollida hüpoteese, teooriaid või seaduspärasid. Määratlusse on lisatud täpsustus „ilma otsese praktilise rakenduse eesmärgita" sellepärast, et uuringute tegija ei pruugi uuringu ajal või uurimisküsimustikku täites võimalikke rakendusi ette näha. 
Alusuuringute tulemusi üldjuhul ei müüda, vaid avaldatakse teadusajakirjades või levitatakse huvitatud kolleegide seas. Mõnikord võidakse alusuuringute tulemuste avaldamist piirata riikliku julgeoleku kaalutlustel.

Alusuuringute puhul eeldatakse, et teadlasel on teatav vabadus oma eesmärkide püstitamisel. Tavaliselt toimuvad sellised uuringud kõrgharidussektoris, aga teataval määral ka valitsussektoris. Alusuuringud võivad olla suunatud mõnele üldist huvi pakkuvale laiemale valdkonnale koos selge eesmärgiga leida nende põhjal tulevikus erinevaid rakendusi. Alusuuringutega võivad tegeleda ka erasektori äriühingud, kuigi neil ei pruugi olla lähiperspektiivis kindlat tulunduslikku rakendust. Teatud laadi energiasäästutehnoloogiaid käsitlevad uuringud võivad kuuluda alusuuringute määratluse alla juhul, kui neil ei ole ettenähtavat kindlat rakendust. Sellegipoolest on neil kindel suunitlus – suurendada energiasäästu. Sellist teadustegevust nimetatakse suunitletud alusuuringuteks.

Suunitletud alusuuringud eristuvad n-ö puhastest alusuuringutest järgmiste tunnuste poolest:

* Puhtaid alusuuringuid tehakse teadmiste suurendamise eesmärgil ilma majandusliku või ühiskondliku kasu taotluseta ning ilma aktiivse püüdluseta kasutada tulemusi praktiliste probleemide lahendamiseks või nende rakendamisega tegelevatesse sektoritesse siirdamiseks.
* Suunitletud alusuuringuid tehakse eeldusega, et nende tulemusena luuakse lai teadmusbaas, mille põhjal on tõenäoliselt võimalik leida lahendus teadaolevatele või prognoositavatele praegustele või tulevastele probleemidele või võimalustele.

Allikad
-------

* OECD Frascati käsiraamat 2015, 2. peatükk (eesti keeles)
* OECD Frascati Manual 2015

Vaata ka
--------

* Alusteadused
* Teadus- ja arendustegevus
* Rakendusuuringud
* Eksperimentaalarendus

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Vikisõnastiku artikkel: **alusuuringud** |
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib füüsika mõistest; matemaatika mõiste kohta vaata artiklit Parema käe reegel (matemaatika); liikluse mõiste kohta vaata artiklit Parema käe reegel (liiklus)* |

---

Kui voolu I suunda näitab pöial, siis magnetvälja {\displaystyle B} suunda näitavad sõrmed
Rusikareegel juhtmepooli magnetvälja {\displaystyle B} suuna leidmiseks
**Parema käe rusikareegel**, ka **parema käe reegel**, on elektriõpetuses mnemotehniline juhis, mis määrab elektrivooluga kaasneva magnetvälja suuna.

Juhet läbiv vool tekitab sirge juhtme ümber silindrilise magnetvälja. Seda välja näitlikustavad jõujooned ümbritsevad juhet kontsentriliste ringidena.

>  Parema käe rusikareegel ütleb, et kui rusikas parema käe väljasirutatud pöial näitab voolu suunda (vooluallika plussilt miinusele), siis neli kõverdatud sõrme näitavad selle vooluga kaasneva magnetväljasuunda jõujoontel.
> 
> 

Juhtme ümber olev magnetväli on nõrk. Kui kerida juhe pooliks (solenoidiks), osutavad kõik pooli sees olevad väljajooned samas suunas. Juhtmepooli ühest otsast väljuvad väljajooned teevad väljaspool pooli ringi ja sisenevad pooli teisest otsast.

>  Kui ümbritseda pool parema käega nii, et sõrmed näitavad voolu suunda juhtmekeerdudes, siis näitab pöial magnetilise põhjapooluse (N) suunas.
> 
>

Vaata ka
--------

* Vasaku käe reegel

Viited
------

1. ↑  Kalev Tarkpea, Henn Voolaid. Elektromagnetism
**Aluseta lause** on lause, mis ei sisalda alust.

Eesti keel
----------

Aluseta lause on kas lünklause või vaeglause.

**Lünklauses** ei ole aluse puudumise põhjused sisulised ning aluse puudumine vajab seetõttu kompenseerimist. Aluse puudumist võivad kompenseerida näiteks 1. ja 2. pöörde tunnus või lause kontekst: *Ø taha**n** sind näha.*
Lünga esinemine lauses ei ole kohustuslik, v.a juhul kui öeldis on käskiva kõneviisi mitmuse 1. pöördes.

Aluseta **vaeglauses** pole alust sisulistel põhjustel – subjektisiku sisulise ebamäärasuse tõttu. Selliseid lauseid nimetatakse ka vaegisikulisteks lauseteks. Vaegisikulised laused on

* üldisikulised laused: *Oma tööd peab armastama.*
* umbisikulised laused: *Talle anti aukiri.*
* isikuta laused: *Eile müristas.*

Üld-ja umbisikulistes lausetes kehtib predikatsiooniseos, isikuta lausetes mitte. Isikuta lauses puudub alus öeldisverbi leksikaalse tähenduse tõttu ning perdikatsiooniseos puudub.

### Aluse puudumise põhjused

* Alust ei ole lauses, kui öeldis on umbisikulises tegumoes: *Päev otsa **tehti** heina.*
* Alust ei ole mõnes väljajättelises lauses, kus see on juurdemõeldav: *Mida Jaan teeb? – (**Jaan**) istub kodus.*
* Alus võib lausest puududa, kui öeldis on käskivas kõneviisis: *Pontu, **tule** siia!*
* Alust ei saa kasutada, kui öeldisverb on käskiva kõneviisi mitmuse 1. pöördes: *Õppigem!*
* Eesti keeles on tegusõnu, mis ei vajagi enda kõrvale alust: *Läheb vihmale. Sajab.*

Kirjandus
---------

* Erelt, Mati, Reet Kasik, Helle Metslang, Henno Rajandi, Kristiina Ross, Henn Saari, Kaja Tael, Silvi Vare. 1993. Eesti keele grammatika II. Süntaks. Lisa: Kiri. Tallinn: Eesti Teaduste Akadeemia Keele ja Kirjanduse Instituut.
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib poliitilisest parteist; samanimelise poliitilise liikumise kohta vaata Paremjõudude Liit (liikumine)* |

---

**Paremjõudude Liit** (*Союз правых сил*) oli aastatel 2001–2008 eksisteerinud Venemaa partei.

Paremjõudude Liit loodi 1999. aastal valimisliiduna, mille koosseisu kuulus muuhulgas Venemaa Demokraatlik Valik (*Демократический выбор России*). 1999. aasta Riigiduuma valimistel sai liit 8,52% häältest ja moodustas Riigiduuma fraktsiooni.

Paremjõudude Liidu eellasteks olid 1995. aasta valimistel osalenud Venemaa Demokraatlik Valik – Ühendatud Demokraadid (*Демократический выбор России — Объединённые демократы*, 3,9%) ning 1993. aasta valimistel osalenud Venemaa Valik (*Выбор России*, 15,5%).

Partei asutati 2001. aasta mais. Kaasesimeesteks said Jegor Gaidar, Sergei Kirijenko, Boriss Nemtsov, Irina Hakamada ja Anatoli Tšubais. Detsembris valiti parteijuhiks Nemtsov.

2003. aasta duumavalimistel kogus partei 4 protsenti häältest ja valimiskünnist ei ületatud. Kolm ühemandaadilistest ringkondadest Riigiduumasse valitud partei liiget ühinesid Ühtse Venemaa fraktsiooniga.

2007. aasta parlamendivalimistel sai partei 0,96% häältest, 2008. aasta sügisel võeti vastu otsus laiali minna.
**Pottsepis** ehk **pottsepatooted** (ka **talurahvakeraamika** või **jäme keraamika**) on puhtast või liivasegusest punasavist valmistatud poorsed pottsepatooted. Enamasti on need kaetud angoobide ja lihtsakoeliste toorglasuuridega (valdavalt läbipaistvate pliiglasuuridega). Põletatud temperatuurivahemikus 850–1000 °C.

Eelpõletus tehakse vahemikus 800–900 °C, glasuuripõletus 900–1000 °C. Praktiseeritakse ka ühekordset põletust.

Pottsepatoodetes kasutatav keraamiline mass
-------------------------------------------

Pottsepatoodete jaoks sobivat keraamilist massi valmistatakse enamasti ühe savi alusel, lisades sellele vajadusel lahjendajaid (tavaliselt liiva 10–20% ulatuses). Paremaid tulemusi on võimalik saavutada kahe savimassi kokkusegamisel, millest üks on rasvasem ja teine liivasem. 

Pärast põletust jääb keraamilise massi värvus kollakaspruuniks või punakaks.

Pottsepis Eestis
----------------

Eestis leiduvad savid sobivad pottsepatoodete valmistamiseks peaaegu eranditult.

Pottsepatooteid on valmistatud näiteks Setumaal.

Vaata ka
--------

* Keraamika
Christian III portree
Zweibrücken-Birkenfeldi pfaltskrahv **Christian III** (7. november 1674 – 3. veebruar 1735) oli Saksa aadlimees. Ta oli Wittelsbachide kõrvalharu Pfalz-Zweibrücken-Birkenfeldi liige. Ta oli pfaltskrahv Christian II ja Rappoltsteini krahvinna Katharina Agathe poeg. Ta oli Zweibrücken-Birkenfeldi hertsog ja pfaltskrahv aastatel 1717 kuni 1731. Aastal 1731 päris ta suveräänse Pfalz-Zweibrückeni hertsogkonna ja sai seega Zweibrückeni pfaltskrahviks ja hertsogiks. Ta oli ka Rappoltsteini krahv aastast 1699 kuni oma surmani.

Elu
---

Christian sündis Strasbourgis. Ta oli pfaltskrahv Christian II ainus täisikka jõudnud poeg.

Ta alustas oma karjääri aastal 1697 Prantsuse sõjaväes ja võttis üle Alsace'i rügemendi. Aastal 1699 päris ta oma emalt Rappoltsteini krahvkonna. Aastal 1702 sai temast välimarssal ja aastal 1704 edutati ta kindralleitnandiks. Ta paistis sõjaliselt silma Oudenaarde lahingus aastal 1708.

Aastal 1717 suri tema isa. Ta lahkus sõjaväest ja võttis üle Zweibrücken-Birkenfeldi valitsemise, mis oli väike osa Sponheimi krahvkonnast. Aastal 1731 suri lastetuna Zweibrückeni pfaltskrahv Gustav Samuel Leopold ja Christian III päris tema territooriumi. Tema sugulased olid vastu, kuid Mannheimis 24. detsembril 1733 sõlmitud lepingus Pfalzi kuurvürsti Karl III Philippiga sätestati, et Christian saab Pfalz-Zweibrückeni.

Ta suri Zweibrückenis ja maeti Alexanderskirchesse.

Abielu ja lapsed
----------------

Ta abiellus aastal 1719 Lorentzeni lossis Karoline von Nassau-Saarbrückeniga ja nad said neli last.

1. Karoline Henriette (9. märts 1721 – 30. märts 1774)
2. Christian IV (6. september 1722 – 5. november 1775)
3. Friedrich Michael (27. veebruar 1724 – 15. august 1767)
4. Christiane Henriette (16. november 1725 – 11. veebruar 1816)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev:**Katharina Agathe** | **Rappolsteini krahv**1699–1735 | Järgnev:**Christian IV** |
| Eelnev:**Christian II** | **Sponheimi krahv**1717–1735 |
| Eelnev:**Gustav** | **Zweibrückeni hertsog**1731–1735
 |
**Vladimir Botškarjov** (vene keeles *Владимир Борисович Бочкарев*; 1909 Lubnõ, Poltava kubermang – 27. august 1941 Läänemeri) oli Nõukogude Liidu diplomaat.

Pärines väiketeenistuja perekonnast, 1925. aastal lõpetas 7-klassilise algkooli ja töötas neli aastat Ukrainas Kiievis tööstusettevõtetes, misjärel alustas karjääri komsomoliorganisatsioonis. Aastail 1929–1933 õppis Kiievi Ülikooli sotsiaalmajandusteaduskonnas, 1936. aastal lõpetas Kiievi Ülikooli kirjanduskateedris aspirantuuri ja jäeti sama kateedri dotsendiks, 1937. aastal sai ta filosoofiateaduskonna dekaaniks. 1938. aastal astus ÜK(b)P-sse. Samal aastal suunati tööle NSV Liidu Välisasjade Rahvakomissariaati. Septembrist 1939 kuni juunini 1940 oli NSV Liidu esindaja (saadiku) Eestis asetäitja ning juulis-augustis 1940 NSV Liidu täievoliline esindaja Eestis, asendades oma endist ülemust Nikitinit tema esindajakohal, kes vahetati välja 29. juunil 1940. 

Augustist 1940 oli ta ÜK(b)P KK ja NSV Liidu RKN-i volinik Eesti NSV-s. Juulis-augustis 1941 oli ta Eesti NSV Vabariikliku Kaitsekomitee liige. Botškarjov hukkus 27. augustil (teise versiooni järgi 28. augustil) 1941. aastal Nõukogude aktiivi evakueerimisel Juminda miinilahingu käigus, uppudes miiniristlejal Jakov Sverdlov (teise versiooni kohaselt miiniristlejal Volodarski).

Viited
------

1. ↑  Hanno Ojalo (detsember 2017). "Tallinna lahing 1941: Röövel päästab röövli käest". *Kultuur ja Elu : K & E : rahvuskultuuri ajakiri*. Vaadatud 26. märtsil 2019.
Vladimir Cosma (2007)
**Vladimir Cosma** (sündinud 13. aprillil 1940 Bukarestis) on Rumeenia päritolu Prantsusmaa helilooja ja viiuldaja.

Cosma sündis Bukarestis muusikute perekonnas. 1963. aastal pääses õppima Pariisi Konservatooriumi Nadia Boulangeri juurde. Esines viiuldajana.

1966. aastal usaldas Michel Legrand talle Jacques Demy filmis "Les Demoiselles de Rochefort" kõlanud laulude arranžeerimise. Järgmisel aastal soovitas Legrand Yves Robertile, et too võiks lasta Cosmal kirjutada muusika uue filmi jaoks. 

Ühtekokku on Cosma loonud filmimuusikana üle 300 heliteose. 1983. aastal linastunud Etorre Scola filmi "Le Bal" muusika eest sai Cosma Césari ja Donatello.

Eestis näidatud filme, mille muusika on kirjutanud Vladimir Cosma:

* "Pikk blond mees, must king jalas" (1972)
* "Pikk blond mees tuleb tagasi" (1974)
* "Vihmavarjutorge" (1980)
* "Hädavaresed" (1981)
* "Isad" (1983)
* "Kaksik" (1984)
* "Pageja" (1986)

Tunnustus
---------

* 1981 – César
* 1984 – César
* 1984 – David di Donatello

Välislingid
-----------

* Vladimir Cosma – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
* Vladimir Cosma. Filmography. Imdb.com
**Christian Georg Magnus Knüpffer** (21. veebruar / 3. märts 1752 Kuusalu – 24. detsember / 5. jaanuar 1806/1807 Kuusalu) oli Eesti vaimulik.

Knüpffer õppis Greifswaldi ja Göttingeni ülikoolis. Ordineeriti õpetajaks 2. aprillil / 13. aprillil 1777.

Ta oli aastatel 1777–1806 (kutsuti 16. märtsil / 27. märtsil 1777, introdutseeriti 14. mail / 25. mail 1777) Kuusalu Laurentsiuse koguduse õpetaja. Ülemapellatsioonikohtu liige 29. jaanuarist / 9. veebruarist 1789, Eestimaa konsistooriumi assessor 26. jaanuarist / 6. veebruarist 1798.

Isiklikku
---------

Tema isa Arnold Johann Knüpffer oli Kuusalu Laurentsiuse koguduse õpetaja, vanaisa Arend Johann Knüpffer oli Kuusalu ja Jõelähtme Püha Neitsi Maarja koguduse õpetaja, vend Friedrich Gustav Knüpffer oli Juuru Mihkli koguduse õpetaja, vennapoeg Arnold Friedrich Johann Knüpffer oli Kadrina Katariina koguduse õpetaja, poeg Carl Magnus Johann Knüpffer oli Kuusalu Laurentsiuse koguduse õpetaja, väimees (tütre Helena Sophia abikaasa) oli Harju-Madise ja Risti koguduse õpetaja Carl August Wehrmann.

Vaata ka
--------

* Knüpffer

Viited
------

1. ↑  Liivi Aarma Põhja-Eesti vaimulike lühielulood 1525-1885 Tallinn 2007
**Bioküberneetika** on teine nimetusskeem (mõiste "küberneetika" ise on pärit bioloogiliste süsteemide toimimise kajastamisena), mida kasutatakse küberneetikas kui tehnoloogiliselt mõistetud bioloogilise teaduse kirjeldust, mis hõlmab bioloogilisi distsipliine, mis saavad kasu küberneetika rakendamisest, sealhulgas neuroloogia ja hulkraksed süsteemid. Bioküberneetika mängib olulist rolli süsteemibioloogias, püüdes integreerida erinevaid teabetasandeid, et mõista, kuidas bioloogilised süsteemid toimivad.

Bioküberneetika on abstraktne teadus ja on teoreetilise bioloogia põhiline osa, mis põhineb süsteemitehnika põhimõtetel.

Terminoloogia
-------------

Bioküberneetika on liitsõna, mis tuleneb sõnadest bio (kreeka keeles βίο / elu) ja küberneetika (kreeka keeles κυβερνητική / kontrolliv-juhtiv). Kuigi sõna laiendatud vorm on bioloogiline küberneetika, nimetatakse seda valdkonda teadusartiklites kõige sagedamini bioküberneetikaks. Bioinformaatikat võib korrektselt nimetada ka bioinformaatikaks.

Varased pooldajad
-----------------

Bioküberneetika varajaste pooldajate hulka kuuluvad muu hulgas Ross Ashby, Hans Drischel ja Norbert Wiener. Allpool on loetletud nende teadlase avaldatud populaarsed tööd.

* Ross Ashby, "Introduction to Cybernetics", 1956
* Hans Drischel, "Einführung in die Biokybernetik." 1972
* Norbert Wiener, "Cybernetics or Control and Communication in the Animal and the Machine", 1948

Sarnased valdkonnad
-------------------

Bioküberneetikaga seotud teemadesse süvenevaid artikleid ja uurimusi võib leida paljude sarnaste nimetuste all, sealhulgas molekulaarküberneetika, neuroküberneetika ja rakuküberneetika. Sellised valdkonnad hõlmavad teadusharusid, mis täpsustavad elusorganismi uurimise teatud aspekte (näiteks neuroküberneetika keskendub organismide neuroloogiliste mudelite uurimisele).

Kategooriad
-----------

* Bioküberneetika – kogu elusorganismi uurimine.
* Neuroküberneetika – küberneetika, mis tegeleb neuroloogiliste mudelitega. (Psühhoküberneetika oli ühe eneseabiraamatu pealkiri ja ei ole teaduslik distsipliin).
* Molekulaarküberneetika – molekulaarsete süsteemidega tegelev küberneetika (nt molekulaarbioloogia küberneetika)
* Rakuküberneetika – rakusüsteemidega tegelev küberneetika (nt infotehnoloogia/rakutelefonid või bioloogilised rakud).
* Evolutsiooniline küberneetika – infosüsteemide evolutsiooni uurimine (vt ka evolutsiooniline programmeerimine, evolutsiooniline algoritm).

Viited
------

1. ↑  W. Ross Ashby, *Introduction to Cybernetics*. Methuen, London, UK, 1956. PDF text.
2. ↑  Hans Drischel, *Einführung in die Biokybernetik.* Berlin 1972
3. ↑  Norbert Wiener, *Cybernetics or Control and Communication in the Animal and the Machine*, (Hermann & Cie Editeurs, Paris, The Technology Press, Cambridge, Massachusetts, John Wiley & Sons Inc. New York, 1948).

Välislingid
-----------

* Max Planck Institute for Biological Cybernetics
* Journal "Biological Cybernetics"
* Scientific portal on biological cybernetics
* UCLA Biocybernetics Laboratory
Kössen
**Kössen** on vald (*Gemeinde*) Austrias Tirooli liidumaal Kitzbüheli ringkonnas. Vald asub 588 m kõrgusel merepinnast. Valla pindala on 69,34 km², 1. jaanuaril 2016 elas seal 4251 inimest. Vald paikneb 24 km Kitzbühelist põhjas, samuti 15,5 km Sankt Johann in Tirolist põhjas Kitzbühler Ache ääres Saksamaa piiri juures.

Asend
-----

Kössen paikneb laias orus Chiemgau Alpide (põhjas) ja Kaiseri mägede (lõunas) vahel, Großache, Kohlenbachi ja Weißenbachi ühinemiskohas.

Vaatamisväärsused
-----------------

Maria Klobenstein on palverännu kirik Kösseni vallas Tiroolis piiril Baieriga.

Tegevused
---------

Kösseni topograafia pakub suvekuudel lennusporti. Ümbritsevad mäemassiivid loovad suurepäraseid õhuvoole, mis on peaaegu täiuslik deltaplaani ja tiibvarju lendudele, samas orupõhi on ohutu maandumiseks, kuna on lai, tasane ja enamasti heinamaa; veelgi enam, talvised suusatõstukid võimaldavad võrdset ligipääsu tippudele hooajaväliselt, uue lennuspordi seikluste turu tarvis.

Deltaplaaneritele oli Kössen avapaigaks nii maailmameistrivõistlusteks 1976. aastal kui ka Euroopa meistrivõistlusteks 1977. aastal. Meistrivõistlusi hakati varsti kooskõlastatult korraldama vaheldumisi, Euroopa omad 'paaris' aastatel ja maailma omad 'paaritutel' aastatel. Mõlema võistluse jaoks valitakse igal aastal uus koht, kuid lennuspordi kohana on see Kösseni populaarsuse märk, mis on siiani ainsaks keskuseks, mida on kasutatud mõlema võistluse taastoimumiskohana, 1980. ja 1985. aastal. Tiibvari on Unterbergis samuti hästi välja kujunenud.

Viited
------

1. ↑

Välislingid
-----------

* www.koessen.tirol.gv.at

Kitzbüheli ringkonna vallad

* Aurach bei Kitzbühel
* Brixen im Thale
* Fieberbrunn
* Going am Wilden Kaiser
* Hochfilzen
* Hopfgarten im Brixental
* Itter
* Jochberg
* Kirchberg in Tirol
* Kirchdorf in Tirol
* Kitzbühel
* Kössen
* Oberndorf in Tirol
* Reith bei Kitzbühel
* Schwendt
* Sankt Jakob in Haus
* Sankt Johann in Tirol
* Sankt Ulrich am Pillersee
* Waidring
* Westendorf
Köögiviljaaed
**Köögiviljapeenar** on väike peenar või aia osa, kus kasvatatakse köögivilju ja muid toiduks tarbitavaid taimi. Maailmas on olemas väga palju erinevaid köögivilju ja paljusid saab kasvatada ka Eestis.

Eesmärk
-------

Köögiviljapeenra eesmärgiks on kasvatada värsket toitu söömiseks, jagamiseks ja müümiseks. Köögiviljade kasvatamiseks on vaja ruumi, kuid paljusid kultuure saab kasvatada ka konteinerites.

Asukoht
-------

Taimede kasvuks on vaja palju päikesevalgust ja ligipääsu veele. Köögiviljapeenart ei tohiks olla puudele ning suurematele põõsastele liiga lähedal, sest need konkureerivad köögiviljataimedega päikese, vee ja toitainete pärast. Eri kultuuride valgustarbimine on kohati väga erinev. Vähem päikesevalgust vajavad kultuuri, mida me kasvatame lehtede, juurte või mugulate pärast. Sellised on näiteks spinat, lehtkapsas, peet, redis. Kultuurid, mida kasvatame viljade pärast, vajavad rohkem päikesevalgust nagu näiteks tomat ja kurk. Vesi on teine oluline komponent, mida taimed rohkesti vajavad. Köögiviljad koosnevad keskmiselt 90% veest. Kastmisel peaks olema ettevaatlik, et mitte vett lehtedele pritsida, sest see võib aidata kaasa erinevate haiguste levikule.

Peenrad
-------

Väikeaias on soovitav kasvatada köögiviljataimi erineva suuruse ja kujuga peenardel. Peenrad võib ümbritseda puidust, metallist, tellistest või muust materjalist piiretega. Köögiviljataimede kasvatamisel väikeaias on soovitav planeerida peenrad nii, et oleks arvestatud taimede sobivus naabritega. See vähendab märgatavalt kahjurite ja haiguste levikut. Väikeaias ja rõdul kasvatatakse köögiviljataimi sageli anumates, mille sügavus võiks olla umbes 30 cm või rohkem. Anumad täidetakse köögiviljataimede kasvatamiseks sobiva kasvusubtraadiga, näiteks universaalse kasvuturbaga. Erinevad mullasegud koosnevad turbast, kompostist, liivast, savist.

Taimede valik
-------------

Kasvatada tasuks kultuure, mida inimene ise tarbib. Eestis on enamus köögivilju hooaegsed ehk intensiivsem kasvuaeg on suvel ja sügisel, talvel taimed hukkuvad. Kevadel tasub istutada taimi, mis suudavad öökülmad üle elada. Tavaliselt istutatakse ja külvatakse enamus köögiviljadest avamaale mais, sest siis on suurem öökülmade oht möödas. Peenardeks jaotatud kasvualal on otstarbekas jälgida viljavaheldust. Kõige levinum on viljavahelduse neljaväljasüsteem, mis sobib keskmise raskusega huumusrikkale mullale. Seemnedpakkidel on külviks vajalikud vahemaad ja külviajad olemas. Ettekasvatatud taimede puhul tuleb kasvukohale istutamisel arvestada taimede täiskasvuga. Piisav õhuvahe taimede vahel aitab ära hoida haiguste levikut.

Viited
------

1. ↑  "The World's Fastest Dictionary | Vocabulary.com". *www.vocabulary.com*. Vaadatud 29. märtsil 2023.
2. 1 2 3 4  "Vegetable Gardening: A Beginner's Guide | NC State Extension Publications". *content.ces.ncsu.edu* (Ameerika inglise). Vaadatud 29. märtsil 2023.
3. 1 2  Paasik, Tiina (2014). *"Köögiviljakasvataja aabits"*. Menu Kirjastus.
EELK **Mustamäe Maarja Magdaleena kogudus** on luterlik kogudus Tallinnas Mustamäel. See on Eesti Evangeelse Luterliku Kiriku noorim kogudus (asutatud 2010). Kogudus ehitas ja kasutab Mustamäe Maarja Magdaleena kirikut.

Kogudus kuulub Tallinna praostkonda. Koguduse õpetaja on Tiina Klement (enne abiellumist märtsis 2011 Tiina Kliiman) ja juhatuse esimees Jaana Maria Unga. 

Jumalateenistused toimuvad igal pühapäeval kell 15.00 Tallinnas aadressil Kiili tänav 9. Tegutseb pühapäevakool. Reedeti kell 19.00 toimuvad ühispalvused Taizé lauludega. Iga kuu viimasel neljapäeval kl 18.30 toimuvad otsijate õhtud, kus teoloogiadoktor Jaan Lahe räägib igapäevase elu ja usuga seotud teemadel, millele järgneb vestlusring.

Ajalugu
-------

Septembris 2008 alustas kuue inimesega palvegrupp kooskäimist kodudes ja Tallinna Jaani kiriku ruumides.
Kevadel 2009 toimusid jumalateenistused EELK Usuteaduse Instituudi kabelis ja Tallinna Tehnikaülikooli ruumides. 
Aastatel 2009–2010 kasutati EELK Nõmme Rahu koguduse ruume jumalateenistusteks, lastetööks ja huviringideks. Alates septembrist 2010 kasutati ruume Mustamäe Linnaosa Valitsusemaja keldris.

23. novembril 2010 toimunud Eesti Evangeelse Luterliku Kiriku XXVIII Kirikukogu 3. istungjärk otsustas kinnitada EELK Mustamäe Maarja Magdaleena koguduse avamise. 

2012. aastal algas Mustamäe Maarja Magdaleena kiriku ehitamine aadressil Kiili tänav 9. Suvel 2019 said esimesed ruumid valmis ja kogudus kolis sisse.

Viited
------

1. ↑  Eesti Taizé Sõprade koduleht
2. ↑  Koguduse tutvustus (pdf)
3. ↑

Välislingid
-----------

* Mustamäe koguduse koduleht
Märt Volmer (2020)
**Märt Volmer** (sündinud 1966. aastal Tallinnas) on Eesti diplomaat. 

Ta on lõpetanud Tallinna Mustamäe Gümnaasiumi, Tallinna ülikooli ja Eesti Diplomaatide Kooli. Rahvusvahelise ärijuhtimise magistrikraadi omandas Volmer EBS-is.

Alates 1993. aastast on Märt Volmer Eesti välisteenistuses, ta on töötanud erinevatel ametikohtadel välisministeeriumis ja Eesti välisesindustes. Aastatel 2004–2008 oli ta Eesti suursaadik Türgis ja Aserbaidžaanis, 2011–2015 peaministri välisnõunik ja 2015–2019 Eesti suursaadik Taanis. 2020. aastast on ta välisministeeriumi Euroopa küsimuste asekantsler.

Tunnustus
---------

* 2015 Auleegioni orden (rüütel)

Viited
------

1. 1 2  Eesti suursaadik andis Taani kuningannale üle volikirja. Postimees, 13. oktoober 2015.
2. ↑  Välisministeeriumi Euroopa küsimuste asekantslerina alustab tööd Märt Volmer. Välisministeerium, 30. detsember 2019.
3. ↑  Auleegioni ordeni üleandmine Märt Volmerile (11. märts 2015)

Välislingid
-----------

* "AS Matkar süüdistab peakonsulit pettuses" Õhtuleht, 20. mai 1997
**Kärevere raudteepeatus** (saksa *Kerrefer*) on raudteepeatus Järvamaal Türi vallas Käreveres, Tallinna–Viljandi raudteeliinil.

Kärevere peatuses on üks madal perroon. Käreveres peatub 8 reisirongi päevas (pooled Viljandi ja pooled Tallinna poole). Tavarong sõidab Balti jaamast Käreverre umbes 1 tund ja 50 minutit, kiirrong umbes 1 tund ja 40 minutit.

Ajalugu
-------

Kärevere jaamaesine 20. sajandi alguses
Kärevere (vanas kirjaviisis Kerevere) pooljaam rajati koos raudteeliiniga 1900. aastal. Toona jäi see Türi kihelkonda Kärevere mõisa maadele. Praegu on alles vaid raudteepeatus.

Jaamahoone
----------

Algset, koos jaama rajamisega ehitatud, väikest puidust jaamahoonet kasutati kuni uue valmimiseni.

1920. aastate alguses valmis uus, punastest tellistest ja paekivist eriprojekti järgi ehitatud jaamahoone.

Ristkülikulise põhiplaaniga hoone otsal sopistub välja viilkatusega eeskoda, fassaade raamistavad laiad krohvliseenid. 
Madala segmentkaarega välisavad on piiratud eenduva krohvraamistusega, mille silluse siseserval katmata telliskaar. 
Väljaulatuvad sarikaotsad on dekoratiivselt tahutud. Hoone eklektilises arhitektuuris kohtuvad traditsionalistlik murdkelpkatus ja segmentfrontooniga keskviil eelnenud ajastu kroonuhistoritsismi meenutavate tellisest rõhtvööde, avaääriste ning laiade fassaadipiiretega.

Hoone sai suuresti kannatada 7. veebruaril 2007 toimunud tulekahjus. Põlengu käigus hävis hoone palkidest teine korrus, esimene korrus sai veekahjustusi. Tänaseks on hoonest alles vaid müürid.

Vaata ka
--------

* Eesti raudteejaamade ja raudteepeatuste loend
* Eesti raudteetransport

Viited
------

1. ↑  Mehis Helme "Eesti Raudteejaamad"(Tänapäev 2003)
2. ↑  Leele Välja: Raudteearhidektuur; Tallinn 2012
3. ↑  Eile öösel hukkus Käreveres endise raudtee jaamahoone tulekahjus mees; Järva Teataja, 08.02.2007

Välislingid
-----------

* Infot peatuse kohta; fotod (*vene keeles*)
* FOTO: Kärevere peatus ja reisirong aastal 1993; Baltic Trains Picture Gallery

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **Eelnev peatus** |  **Raudteepeatus lõunasuunalistel reisirongiliinidel** | **Järgnev peatus** |
|  Taikse |  **Kärevere** | Ollepa  |
**Potšep** on linn Venemaal Brjanski oblastis, Potšepi rajooni keskus. Asub Sudosti jõe ääres, 80 km Brjanskist edelas.

Potšepi on esimest korda kirjalikes allikates mainitud 1447. aastal. 1618–1686 kuulus linn Poolale. 1919 sai linnaõigused

1887. aastal ehitati linna läbiv Gomeli-Brjanski raudteeliin.

Linnas on toiduainete-, tekstiili- ja puidutööstuse ettevõtteid.

Potšepis asub 18. sajandi keskel ehitatud Antonio Rinaldi projekteeritud Ülestõusmise katedraal.

Potšepis on sündinud helilooja Matvei Blanter.

Viited
------

1. ↑  26. Численность постоянного населения Российской Федерации по муниципальным образованиям на 1 января 2018 года, vaadatud 23.01.2019.

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Potšep** |

Brjanski oblasti vapp
Brjanski oblasti linnad

Brjansk  | Djatkovo  | Fokino  | Karatšev  | Klintsõ  | Mglin  | Novozõbkov  | Potšep  | Seltso  | Sevsk  | Starodub  | Suraž  | Zlõnka  | Žukovka  | Trubtševsk  | Unetša
MapKlooga harjutusväli
**Klooga harjutusväli,** pindalaga 989,9 ha, asub Harjumaal Lääne-Harju vallas. Suurem osa territooriumist (763 ha) paikneb Klooga aleviku ning on üks seitsmest Riigi Kaitseinvesteeringute Keskuse hallatavast harjutusväljast. 

Klooga harjutusväli on lähim harjutuskoht Paldiskis paiknevatele väeosadel – nii toetuse väejuhatuse logistikapataljonil kui ka vahipataljon. Harjutusvälja kasutavad Kaitseliidu malevad, Lennubaas Ämaris, staabi- ja sidepataljon, Merevägi ning Politsei- ja Piirivalveamet.

Ajalugu
-------

Nõukogude Sotsialistlike Vabariikide Liidu ajal oli 1373 ha sõjaväelinnakus üks Nõukogude armee motoriseeritud laskurdiviis. 36. kaardivägede motoriseeritud laskurdiviis asus seal 1950ndate lõpus.

Klooga harjutusväli võeti taas kasutusele 2008. aasta 24. juulil Vabariigi Valitsuse korraldusega nr 334 "Kaitseväe Klooga harjutusvälja asutamine".

Vaata ka
--------

* Keskpolügoon
* Sirgala harjutusväli
* Männiku harjutusväli
* Soodla harjutusväli
* Kikepera harjutusväli
* Nursipalu harjutusväli
* Tsiatsungõlmaa

Viited
------

1. ↑  "Kaitseväe harjutusväljad: Klooga harjutusvälja ajalugu". Originaali arhiivikoopia seisuga 26. jaanuar 2016. Vaadatud 21. jaanuaril 2016.
2. ↑  Michael Holm,
3. ↑  "Kaitseväe harjutusväljad: Klooga harjutusväli". Originaali arhiivikoopia seisuga 26. jaanuar 2016. Vaadatud 21. jaanuaril 2016.
**"Poisid ei nuta"** (originaalpealkiri "Boys Don't Cry") on Oscariga pärjatud 1999. aasta draamafilm, mis põhineb tõestisündinud lool ühest noorest transsoolisest, kes vägistati ja tapeti sõprade poolt, kui tuli ilmsiks, et tal olid naise suguelundid.

Süžee
-----

Tüdrukuna sündinud Teena Brandon (Hilary Swank) on end alati tundnud poisina ning et omada võimalust oma edasine elu poisina veeta, kolib ta Nebraska osariigis asuvast Lincolni linnast 75 miili kaugusel asuvasse väikelinna Falls Citysse ja muudab oma nime Brandon Teenaks. Karismaatiline, heasüdamlik ja lahke poiss saab väikelinnas kiiresti kõigi lemmikuks ning ta armub isegi kohalikku tüdrukusse Lanasse (Chloë Sevigny). Ei lähe kaua aega, kui Lana endine poiss-sõber armukadedusest Brandonit jälgima hakkab ning kahtlustab, et too ei pruugigi olla see, kellena ta ennast on esitlenud.

Auhinnad
--------

**Oscar**

* 2000 Parim naisnäitleja – Hilary Swank

**Kuldgloobus**

* 2000 Parim naisnäitleja (draama) – Hilary Swank

**Satellite Awards**

* 2000 Parim naisnäitleja (draama) – Hilary Swank
* 2000 Parim naiskõrvalosatäitja (draama) – Chloë Sevigny

Välislingid
-----------

* Poisid ei nuta andmekogus IMDb (inglise)
* Koduleht
* Court TV Crime Library Artikkel teemal Teena Brandon
Antwerpeni moemuuseumi kogus asuv 1950.–1960. aastatel toodetud kangas, milles punased ja roosad triibud on klokee-efektiga
**Klokee** (prantsuse sõnast *cloqué* 'vill', 'villistuma') on topeltkangaste hulka kuuluv reljeefse pinnaga efektkangas, milles alus- ja pealiskangas on ühendatud mustrit pidi.

Klokee kudumisel kasutatakse kaht lõime ja kaht kude ning efekt saavutatakse erinevate omadustega materjalide abil: näiteks kasutatakse ühes lõngasüsteemis tiheda keeruga krepplõnga ja teises siledat sünteetilist lõnga, selline klokee on liigitatud ka kreppkangaste hulka; või saavutatakse efekt kokkutõmbuva ja mittekokkutõmbuva materjali kasutamisel ja kanga hilisemal töötlemisel veeauruga.

Omadused
--------

Klokee alumine kangas on siledatest niitidest, selle kohal moodustab krepplõngast kootud pealiskangas krepplõnga omaduste tõttu villi meenutavaid kummis kuplasid. Kangast kasutatakse selle efektse struktuuri tõttu õhtukleitide ja bleisrite õmblemiseks. Klokeed ei tohi triikida, aga kui see on siiski vajalik, triigitakse kangast vaid kerge kuumusega pahemalt poolt.

Kudumisviisi ja materjali järgi liigitatakse klokeekangad kolme rühma:

* tõeline klokee on kootud kahest lõimest ja kahest koest, kusjuures üks koelõng on sile ja teine krepplõngast;
* poolklokee, milles on ainult üks lõim, kuid kaks koelõnga (sile ja krepplõng);
* klokee, milles on kudumisel kasutatud kokkutõmbuvat ja mittekokkutõmbuvat sünteetilist materjali, klokee-efekt saavutatakse valmiskootud kanga viimistlemisel.

Vaata ka
--------

* klokeerimine

Viited
------

1. ↑
2. ↑  A. Tervonen. Kangad. Argo, 2016
3. ↑  Holly Brackmann. Cloqué & Deflected Double Weave. – hollybrackmann.com
**Kärevere külanõukogu** oli külanõukogu Eesti NSV-s.

Kärevere külanõukogu moodustati 1945 septembris Tartumaal Laeva vallas. Külanõukogu keskus asus Kärevere asunduses.

Seoses maakondade ja valdade likvideerimise ning maarajoonide moodustamisega arvati Kärevere külanõukogu 1950 septembris Tartu rajooni koosseisu.

1954 juunis liideti Kärevere külanõukoguga likvideeritud Laeva külanõukogu territoorium. 1954. aasta seisuga tegutsesid külanõukogu piirides "Emajõe", "Arengu" ja А. H. Tammsaare nimeline kolhoos ning Eesti NSV Teaduste Akadeemia Tähtvere Katsebaasi osakond. Külanõukogu keskus asus Kärevere külas.

1968. aastal nimetati Kärevere külanõukogu ümber Laeva külanõukoguks.

Viited
------

1. ↑  Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi 13. septembri 1945 seadlus "Tartu maakonna valdades küla töörahva saadikute nõukogude moodustamise kohta". Eesti NSV Teataja, 1945, 33, 516
2. ↑  Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi 26. septembri 1950 seadlus "Maarajoonide moodustamise kohta Eesti NSV-s". Eesti NSV Teataja, 1950, 11, 114
3. ↑  Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi 17. juuni 1954 seadlus "Eesti NSV külanõukogude ühendamisest". Eesti NSV Teataja, 1954, 10, 104
4. ↑  Eesti nõukogude entsüklopeedia, nr 4, 1972: 296
**Christian Heinrich Friedrich Lenz** (6. august/18. august 1817 Rõngu – 19. detsember/31. detsember 1869 Tartu) oli Eesti vaimulik.

Ta õppis Tartus gümnaasiumis. Tartu Ülikooli usuteaduskonnas õppis ta aastatel 1837–1843. Seejärel töötas ta Kuramaal koduõpetajana. Ta oli aastal 1846 prooviaastal Rõngu Mihkli koguduses Arnold Friedrich Christiani juures. Ordineeriti 6. aprillil/18. aprillil 1847 õpetajaks.

Lenz oli aastatel 1847–1869 (introdutseeriti 4.mail/16. mail 1847) Saarde Katariina koguduse õpetaja. Peale selle oli ta veel aastatel 1858–1864 Pärnu praostkonna vaimulik koolirevident ja aastatel 1864–1869 Pärnu praostkonna praost.

Isiklikku
---------

Tema isa Alexander Magnus Karl Lenz oli Rõngu Mihkli koguduse õpetaja, tema poeg Johannes Woldemar Lenz oli Kuressaare Laurentiuse koguduse abiõpetaja, Paldiski Nikolai koguduse õpetaja ja Tallinna Niguliste koguduse abiõpetaja. Ta oli kaks korda abielus, tema esimese naise Luise vend Ernst Behse oli Helme Maarja koguduse ja Taagepera Jaani koguduse õpetaja.

Viited
------

1. ↑  Die evangelischen Prediger Livlands bis 1918. Böhlau Verlag Köln, Wien 1977
Üleujutatud Ruskeala marmorikarjäär
Ruskeala endise marmorikaevanduse maapealne osa
**Ruskeala marmorikarjäär** on marmorikarjäär Karjala Vabariigis Sortavala rajoonis.

Kaevanduse rajamist alustati 1765. aastal. Ruskeala marmorit on kasutatud Iisaku ja Kaasani katedraali seintel, sellega on kaunistatud Ermitaaži aknaid, metroojaamu ja muid Peterburi ehitisi. Marmorit on kaevandatud mitmekihiliselt kuni 60 m sügavusest. 

Endise marmorikaevanduse ümber on kõrgele kaldapealsele, piiretega alale rajatud valgustatud teedega mägine park. Turistidele avatud mitmekümnemeetrises sügavikus asuva karjääri pikkus on kuni 450 m, laius 60–100 m ja sügavus 30–50 m. Karjäär on täitunud Tohmajoki jõeveega sestpeale, kui soomlased selle Talvesõja aegu õhkisid. Marmorikarjääri pole enam võimalik tühjaks pumbata. Maapealsest kaevandusest on näha üksikuid paljandeid ja lahtimurtud tükke. Ruskeala karjääridest on saanud 1998. aastast Venemaa looduskaitseala, mida saab aastaringselt külastada. Sügava veekihi all võivad sukeldujad leida soomlaste mahajäetud kraana ja veoauto. Ruskeala park asub samanimelises külas Karjala Vabariigis, mis jääb Värtsilä piiripunktist 27 ja Sortavala linnast 1 km kaugusele.

* Ruskeala marmorkallastega järv KarjalasRuskeala marmorkallastega järv Karjalas
* Marmorkallastega Ruskeala karjäärMarmorkallastega Ruskeala karjäär
* Marmorsein mahajäetud karjäärisMarmorsein mahajäetud karjääris
* Kivine mäekülg. Ruskeala marmorikarjäärKivine mäekülg. Ruskeala marmorikarjäär
* Mahajäetud marmorikaevandus Ruskeala karjäärisMahajäetud marmorikaevandus Ruskeala karjääris
* Veega täitunud Ruskeala marmorikarjäärVeega täitunud Ruskeala marmorikarjäär

Viited
------

1. ↑  "Kasulik teave pro mountain park Рускеала". Originaali arhiivikoopia seisuga 5. juuli 2015. Vaadatud 9. detsembril 2020.

Välislingid
-----------

* Ruskeala park (vene keeles)
* Turismiobjekt Karjalas: Ruskeala marmorikarjäärid
* Рускеальский мраморный карьер (venekeelne matkakirjeldus ja ajalooline ülevaade)
Christian Djoos (2018)
**Christian Djoos** (sündinud 6. augustil 1994 Göteborgis) on Rootsi jäähokimängija, kes mängib kaitsjana Šveitsi kõrgliiga klubis EV Zug.

Ta alustas jäähoki mängimist Rootsi klubis Brynäs IF, debüteerides Rootsi kõrgliigas hooajal 2011–12. Brynäsi põhikoosseisu kuulus ta alates hooajast 2012–13.

2012. aastal valis Washington Capitals ta NHL *Draft* '​is 195. valikuna. 2014. aasta mais sõlmis ta Capitalsiga kolmeaastase lepingu. Aastatel 2015–2017 mängis ta American Hockey League'is (AHL) Capitalsi noorteklubis Hershey Bears. Hooajal 2016–17 andis Djoos AHL-is kõikidest kaitsemängijatest enim väravasööte (45). NHL-is debüteeris ta Capitalsi meeskonnas 11. oktoobril 2017 mängus Pittsburgh Penguinsi vastu. Ta lõi selles mängu värava ja andis ka väravasöödu. Sellega sai Djoos Capitalsi ajaloo esimeseks kaitsemängijaks, kes on oma debüütmängus kaks punkti teinud. Debüüthooajal sai Djoos kirja kokku kolm väravat ja 11 väravasöötu. Lisaks võitis ta 2018. aastal Capitalsiga Stanley karika. Hooajal 2019–20 kaotas Djoos aga ka koha Capitalsi põhikoosseisu, naastes Hershey Bearsi.

2020. aasta veebruaris kaubeldi Djoos Daniel Sprongi vastu Anaheim Ducksi. Hooajal 2020–21 mängis ta NHL-is Detroit Red Wingsi meeskonnas.

2021. aasta mais sõlmis ta kaheaastase lepingu EV Zugiga.

Aastatel 2013 ja 2014 võitis Djoos Rootsi kuni 20-aastaste koondisega juunioride maailmameistrivõistlustel pronksmedali.

Tema isa Pär Djoos on endine jäähokimängija.

Viited
------

1. ↑  "Djoos Shines in NHL Debut". nhl.com. 13.10.2017. Vaadatud 13.11.2021

Välislingid
-----------

* Christian Djoos NHL.com lehel
* Christian Djoos hockeydb.com lehel
**Trenčianske Teplice** (saksa keeles *Trentschin-Teplitz*, ungari keeles *Trencsénteplic*) on linn Slovakkias Trenčíni maakonnas Trenčíni ringkonnas.

Trenčianske Teplice on kuurortlinn, seal asuvad kuumaveeallikad.

Geograafiline asend
-------------------

Trenčianske Teplice asub riigi lääneosas Strážovi mäestiku jalamil, Trenčínist ligikaudu 9 km idas.

Ajalugu
-------

Küla on esmamainitud 1355. aastal ja kuumaveeallikaid 1379. aastal. 1835. aastal ostis spaa Viini pankur Jozef Sina, kes alustas selle arendamist ja populariseerimist. Linnaõigused sai Trenčianske Teplice 24. novembril 1990.

Rahvastik
---------

Slovakkia 2021. aasta rahvaloenduse andmetel oli Trenčianske Teplice elanikest slovakke 91,78%, tšehhe 0,78%, ungarlasi 0,18% ja poolakaid 0,13%. Rahvus oli teadmata 6,06%-l elanikest.

Kultuur
-------

Alates 1993. aastast korraldati Trenčianske Teplices filmifestivali Art Film Fest, mis hiljem laienes ka Trenčínisse. 2016. aastal viidi filmifestival üle Košicesse.

Sõpruslinnad
------------

* Saksamaa Aschersleben, Saksamaa
* Austria Bad Deutsch-Altenburg, Austria
* Poola Nałęczów, Poola
* Austria Spitz, Austria
* Tšehhi Uherský Ostroh, Tšehhi
* Tšehhi Vsetín, Tšehhi
* Poola Wilamowice, Poola
* Poola Żarki, Poola

Viited
------

1. ↑  Sčítanie obyvateľov, domov a bytov 2021 na Slovensku
2. ↑  Trenčianske Teplice Krížom-krážom Slovenskom. Vaadatud 14. mail 2023
3. ↑  Number of population by ethnicity in the municipality Trenčianske Teplice at 1. 1. 2021 Sčítanie obyvateľov, domov a bytov 2021. Vaadatud 14. mail 2023
4. ↑  Art Film Fest Profile Art Film Fest - International Film Festival. Vaadatud 14. mail 2023
|  |
| --- |
|  |
| Medalikohad |
| Aafrika rahvaste karikavõistlused |
| **Kuld** | 2013 | jalgpall |
| **Pronks** | 2019 | jalgpall |

**Kenneth Josiah Omeruo** (sündinud 17. oktoobril 1993 Abia osariigis) on Nigeeria jalgpallur, kes mängib kaitsjana Hispaania kõrgliiga klubis CD Leganés ja Nigeeria jalgpallikoondises.

Aastatel 2010–2012 mängis ta Belgia klubi Standard Liège'i noortemeeskondades. 2012. aasta jaanuaris sõlmis ta lepingu Chelseaga. Alates sellest ajast ei ole ta Chelsea meeskonnas üheski mängus mänginud, kuid on olnud laenul paljudes teistes klubides. 2012–2013 oli ta poolteist hooaega laenul Hollandi kõrgliiga klubis ADO Den Haag, hooaegadel 2013–14 ja 2014–15 Inglismaa esiliiga klubis Middlesbrough, hooajal 2015–16 Türgi kõrgliiga klubis Kasımpaşas, hooajal 2016–17 Türgi kõrgliigas Alanyasporis ja hooajal 2017–18 taas Kasımpaşas. 2018. aasta augustis läks ta laenule Leganésesse.

Debüüdi Nigeeria jalgpallikoondises tegi Omeruo 9. jaanuaril 2013 sõprusmängus Roheneemesaarte vastu. Samal aasta tuli ta Nigeeria koondisega Aafrika meistriks. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 2019. aasta Aafrika rahvaste karikavõistluste teises alagrupimängus Guinea vastu. Ta on kuulunud Nigeeria koondisse veel ka 2013. aasta FIFA konföderatsioonide karikaturniiril ning 2014. ja 2018. aasta maailmameistrivõistlustel.

| * v
* r
Nigeeria koondis  –  2014. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlused |
| --- |
| 

* 1 Enyeama
* 2 Yobo (c)
* 3 Uzoenyi
* 4 Gabriel
* 5 Ambrose
* 6 Egwuekwe
* 7 Musa
* 8 Odemwingie
* 9 Emenike
* 10 Mikel
* 11 Moses
* 12 Odunlami
* 13 Oshaniwa
* 14 Oboabona
* 15 Azeez
* 16 Ejide
* 17 Onazi
* 18 Babatunde
* 19 Nwofor
* 20 Uchebo
* 21 Agbim
* 22 Omeruo
* 23 Ameobi
* Treener: Keshi

 | Nigeeria |

| * v
* r
Nigeeria koondis  –  2018. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlused |
| --- |
| 

* 1 Ezenwa
* 2 Idowu
* 3 Echiéjilé
* 4 Ndidi
* 5 Troost-Ekong
* 6 Balogun
* 7 Musa
* 8 Etebo
* 9 Ighalo
* 10 Mikel (c)
* 11 Moses
* 12 Abdullahi
* 13 Simy
* 14 Iheanacho
* 15 Obi
* 16 Akpeyi
* 17 Onazi
* 18 Iwobi
* 19 Ogu
* 20 Awaziem
* 21 Ebuehi
* 22 Omeruo
* 23 Uzoho
* Treener: Rohr

 | Nigeeria |
**Anija vald** oli vald Harju maakonnas aastail 1939–1950.

1939. aasta vallareform
-----------------------

Vald moodustati 1939. aasta vallareformiga senise Anija valla maa-alast, välja arvatud Aavere küla ja Pillapalu asunduse maa-alad ning Anija asunduse läänepoolse osa maa-ala kuni taludeni nr. A-122 ja A-151, viimased kaasa arvatud; senise Raasiku valla Paasiku küla ja asunduse maa-aladest; senise Peningi valla Kiviloo mõisa järgi oleva Soo-otsa talu ja metsakvartaalide nr. 25, 26, 29, 30 ja 31 maa-aladest; senise Alavere valla Uuearu, Pikva, Arava, Soo-otsa, Jõeääre ja Kuusiku külade ning Alavere ja Pikva asunduste maa-aladest.

Eesti valdade kaart. Musta kontuuriga vanad vallapiirid, punasega 1939. aastal moodustatud vallad
1939. aastal kuulusid Anija valla koosseisu: Anija, Aruoja, Härmakosu, Kehra, Kõrve, Lille, Loo, Pirsu, Pirga, Oja, Ülejõe, Lehtmetsa, Vikipalu, Soodla, Partsaare ja Paasiku külad, Kehra alevik, Kehra riigimõis ja Kehra tehased, Kuusiku, Jõeääre, Pikva, Arava, Uuearu, Soo-otsa ja Rasivere külad ja Alavere ja Pikva asundused.

Valla pindala oli 21 988,72 hektarit (219,89 km²), elanikke 3490 (1940).

Vabariigi Valitsuse otsusega 11. aprillist 1940 tunnustati asulaks Anija vallas asuv Kehra alevik ja selle lähem ümbrus.

Esimene vallavanem oli Johannes Kallang. Vald kuulus Riigivolikogu 17. valimisringkonda, kust valiti Jakob Kalle, ning Raasiku põllumeeste konvendi tegevus- ja valimispiirkonda.

Vallas asus Kehra asula.

Külanõukogude moodustamine ja valla likvideerimine
--------------------------------------------------

8. augustil 1945 moodustati Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi seadlusega valla maa-alal Anija külanõukogu, Kehra külanõukogu ja Pikva külanõukogu.

26. septembril 1950 arvati Anija valla maa-ala Harju rajooni koosseisu.

Vaata ka
--------

* Anija mõis

Viited
------

1. ↑  Väljavõte 776. Vabariigi Presidendi otsusest nr. 88. Riigi Teataja, nr. 87, 14 oktoober 1938
2. ↑  588. Harju Maavanema otsus Harju maakonna vallavolikogude valimisringkondade arvu ja nende piiride kohta. Riigi Teataja, nr. 75, 9 september 1939
3. ↑  RT 1940, 34, 268
4. ↑  EESTI NSV TEATAJA, Nr. 35 26. oktoobril 1945, Art 543. Seadlus Harju maakonna valdades küla töörahva saadikute nõukogude moodustamise kohta.
Lossi lõunafassaad
**Kensingtoni palee** on Londonis Kensingtoni ja Chelsea linnaosas Kensingtoni aedades asuv loss, kus alates 17. sajandist on elanud kuninglik perekond. Mõned ruumid lossis on avatud ka külastajatele.

1605. aastal ehitas Sir George Coppin Kensingtoni külla lihtsa kahekorruselise hoone. 1619. aastal ostis selle Nottinghami krahv Heneage Finch, kelle järgi hakati hoonet tundma Nottinghami majana. Kui William III ja Mary II 1689. aastal koos troonile tõusid, hakkasid nad Williami astmale mõeldes otsima paremat elukohta kui Whitehalli palee, mis asus liiga lähedal udu ja üleujutusi põhjustavale Thamesi jõele. Sama aasta suvel ostsid nad maja Nottinghami krahvi Daniel Finchi käest 20 000 naela eest ja lasid arhitekt Christopher Wrenil kohe laiendustöid alustada. Lossi ümber kujundati ka park. Aastate jooksul tehti veel ümber- ja juurdeehitusi. Mary ja William surid lossis 1694. ja 1702. aastal.

Pärast seda asus paleesse elama kuninganna Anne. Tema valitsusaja tähtsamad arendused toimusid palee pargis, näiteks ehitati 1704. aastal talveaed ning rajati 12 ha suurune barokkstiilis peenarde ja jalgradadega aed. Anne suri palees 1714. aastal.
**Sillamäe Jumalaema Kaasani pühakuju kirik** on õigeusu kirik Sillamäe linnas aadressil Jõe tänav 1.

Kirik kuulub Moskva Patriarhaadi Eesti Õigeusu Kiriku Sillamäe Jumalaema Kaasani ikooni kogudusele.

Kiriku juurde kuulub ka kolmekorruseline endine lasteaiahoone, mida kasutatakse koguduse maja ja preestri eluruumidena.

Ajalugu
-------

Samanimeline õigeusu kirik rajati Sillamäele juba 1898. aastal, see õhiti 1941. aastal hävituspataljoni poolt ja hävis täielikult Teises maailmasõjas. Nõukogude võimu ajal oli Sillamäe kinnine linn ja kogudusi seal ei tegutsenud. Õigeusu kogudus taastati linnas poliitiliste olude muutumisel 1990. aastal ja peatselt kerkis päevakorrale ka kiriku ehitamise küsimus.

Kirik ehitati ümber ühekorruselisest elamust Sõtke veehoidla kaldal, mille kogudus sai 1990. aastal enda kasutusse. Maja ümberehitus kirikuks algas juunis 1993 ja väiksemas mahus jätkuvad ehitustööd tänaseni. Praeguse välimuse sai kirik 1995. aastal, kui valmisid kellatorn ja katusel asuv kuppel. Kiriku pühitses 29. juulil 1995 Tallinna ja kogu Eesti peapiiskop Kornelius.

* Otsevaade kellatornileOtsevaade kellatornile
* Vaade kirikuaiastVaade kirikuaiast
* Vaade Jõe tänavaltVaade Jõe tänavalt
* Vaade Jõe tänavaltVaade Jõe tänavalt
* Vaade Sõtke veehoidla teiselt kaldaltVaade Sõtke veehoidla teiselt kaldalt

Välislingid
-----------

 Sillamäe Jumalaema Kaasani pühakuju kirik – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis