recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Gotthard Johann von Manteuffel/Mannteuffell** (26. detsember 1796 – 9. november 1849) oli baltisaksa mõisnik ja sõjaväelane. 

Ta sündis 26. detsembril 1796 Maarja-Magdaleena kihelkonnas Saare mõisas. Tegi juba noore mehena tsaariarmees märkimisväärset karjääri. Teenis 19-aastaselt kornetina Tatari ulaanirügemendis, seejärel Kinburgi tragunipolgus ja Jekaterinoslavi kürassiirirügemendis Barclay de Tolly raskeratsaväes ning võttis osa Napoleoni vägede vastu peetavatest lahingutest. 

Gotthard Johann teenis ka tsaariarmee üksikusse kaardiväekorpusesse kuuluvas kavalergardide polgus, seejärel sai temast jalaväekindral ja Peterburi kindralkuberneri Miloradovitši [[adjutant]. 
Pärast dekabristide ülestõusu mahasurumist ülendati krahv Manteuffel tiibadjutandiks ning temast sai sõjaminister Tatištševi eriülesandeid täitev abi. Pärast sõjaministri pensionileminekut sai Gotthard Johannist keiser Nikolai I tiibadjutant, mis sisuliselt tähendas Venemaa salateenistuse töötajat. 

Gotthard Johann osales Vene-Türgi sõjas ning Poola ja Leedu mässu mahasurumises. Krahvist sai kindralmajor, mis kindlustas talle tsiviilelus riigi poolt rahastatava tegeliku riiginõuniku ametikoha.

Pärast isa Gotthard Andrease surma sai 37-aastasest kindralmajor Gotthard Johannist Manteuffelite vara ja majoraadi omanik. Sellest ajast muutis krahv Manteuffelite Liivimaa haru oma perekonnanime Mannteffelliks. 

Oma legendaarseks muutunud veidra tembutamise tõttu hakkas Saare kohalik rahvas Gotthard Johanni hulluks krahviks kutsuma. Olenevalt tujust võisid krahvi tembud olla naerma ajavad, kuid võisid olla ka julmad. Oma elu lõpuaastal olevat aga kunagine elukutseline sõjamees kaotanud iseseisva kõndimisvõime ning tema käitumine muutus väga pahuraks: piitsutas lähedalolijaid ja enda kandjaid ning tema hoobist oli Saare mõisavalitseja koguni surnud.

Krahv Gotthard Johann von Mannteuffell suri vallalisena ja lastetuna 9. novembril 1849 isalt päritud maavalduses Teplitzis. Legendid temast aga elavad senini, ületades juttudes igasugused "hullu krahvi" tegelikud eluaja piirid.

Kirjandus
---------

* Marika Jürgenson. "Saare mõisa Mannteuffellid" (239 lk), Menu Meedia, 2019.
Berliini metrooliinid
U5 liin
**U5** on Berliini metrooliin. See avati 21. detsembril 1930 ning seda pikendati 1973. ja 1989. aastal. 2020. aastal peaks valmima selle ühendus U55 liiniga.

U5 on laiade vagunitega. See on ka ainuke liin, mida Saksa Demokraatliku Vabariigi ajal pikendati. Liin ühendab Hönowi Alexanderplatziga. Aastal 2009 võeti kasutusele liin U55, mis on kavandatud U5 pikendamiseks. Pikendust alustati teisest otsast ja kahe otsa vaheline ühendus kesklinnas seni veel puudub. U5 jätk, mis ühendab praeguse U5 liini U55-ga, avatakse seniste plaanide kohaselt 2020. aastal. Kurioosne on sel liinil see, et Hönowi lõpp-peatuse platvormi üks ots asub väljaspool Berliini, mida teistel U-Bahni liinidel ette ei tule, see-eest ulatuvad paljud S-Bahni liinid kilomeetreid Brandenburgi liidumaale välja.

Peatused
--------

| Peatus | Tsoon | Ümberistumised |
| --- | --- | --- |
| Hönow | B |  |
| Louis-Lewin-Straße | B |  |
| Hellersdorf | B |  |
| Cottbusser Platz | B |  |
| Neue Grottkauer Straße | B |  |
| Kaulsdorf-Nord | B |  |
| Wuhletal | B | S5 |
| Elsterwerdaer Platz | B |  |
| Biesdorf-Süd | B |  |
| Tierpark | B |  |
| Friedrichsfelde | B |  |
| Lichtenberg | B | S5, S7, S75 |
| Magdalenenstraße | B |  |
| Frankfurter Allee | A |  |
| Samariterstraße | A |  |
| Frankfurter Tor | A |  |
| Weberwiese | A |  |
| Strausberger Platz | A |  |
| Schillingstraße | A |  |
| Alexanderplatz | A | S5, S7, S75, S9, U2, U8 |
|

Viited
------
**Uku Pihlak** (sündinud 19. oktoobril 1946 Tallinnas) on eesti keemik.

Elulugu
-------

Lõpetas 1965 Tallinna 21. Keskkooli, 1970 Tallinna Polütehnilise Instituudi (TPI) keemiateaduskonna, keemiakandidaat (1979, NSVL Teaduste Akadeemia Naftakeemia Sünteesi Instituut, Moskva), väitekiri "Исследование плазмохимических реакций в условиях турбулентного перемешивания". Oli 1965 TPI laborant, 1970–1971 Eesti NSV TA Termofüüsika ja Elektrofüüsika Instituudi (TEFI) insener, 1971–1979 nooremteadur, ühtlasi 1975–1979 mittestatsionaarne aspirant, 1979–1986 vanemteadur, 1986–1995 Eesti NSV TA Energeetika Instituudi (EI) juhtivteadur, 1995–1998 ajakirja Energia Teataja peatoimetaja, 1999–2001 EI ja 2001–2002 TTÜ EI teaduse- ja teabekorralduse juht, 2003–2004 infotehnoloogia spetsialist, 2004 – matemaatika-loodusteaduskonna mitmefaasiliste keskkondade füüsika teaduslabori infotehnoloogia spetsialist.

Teadustöö
---------

Uurimisvaldkonnad: plasmakeemia protsessid, madalatemperatuurse plasma diagnostika, plasmatronide konstrueerimine, peenikeste osakeste (klaas, kvarts) sfäroidiseerimine plasmajoas, eksperimendi automatiseerimine, vedeliku ejektsiooni analüüs. Projekti "Vedeliku ejektsiooni mehhanismi analüüs, lähtudes optimaalsuskontseptsiooni kriteeriumidest", täitjaid. 

Rahvusvahelise Aatomienergia Agentuuri (IAEA) diplom (2002). 36 teadustrükist.

Infolehe Mesinik toimetaja.

Viited
------

1. 1 2 3  Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide

Teoseid
-------

* High temperature superconductor thick films produced by plasma sputtering technique. // International Symp. on Theoretical and Applied Aspects of Plasma Chemistry. Riga, 1991
* Measurement of plasma jet parameters (kaasautor E. Krieger). // Prace Institutu Elektrotehniki, zeszyt 179 (1994)
* Nonisothermal pool boiling on porous plasma sprayed surface (kaasautorid U. Tehver, V. Temkina). // Conf. Trans. 4th UK National Conf. on Heat Transfer. London, 1995
* Plasmatron construction (kaasautor E. Krieger). // Proc. Est. Acad. Sci. Eng. 4 (1998) 1
* Spheroidization of quartz powder in a low temperature plasma jet (kaasautor). Proc. 2nd International Conf. Tallinn, 2000
* Gas-solid particle mixture in vertical duct by RANS approach (kaasautor). // Chemical and Process Eng. (2005) 3.

Kirjandus
---------

*Eesti teaduse biograafiline leksikon.* 3. köide: *N–Sap* TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013

Välislingid
-----------

Uku Pihlak Eesti Teadusinfosüsteemis Muuda Vikiandmetes

 *Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.*
**Gottlieb Wilhelm Frantzen** (12. veebruar/24. veebruar 1826 Pärnu – 1903) oli Eesti vaimulik ja kooliõpetaja.

Ta õppis Pärnu progümnaasiumis. Tartu Ülikoolis õppis ta aastatel 1844–1849 majandust ja usuteadust. Prooviaastal oli ta aastatel 1851–1852 Pärnu Eliisabeti koguduses Ernst Wilhelm Woldemar Schultzi juures. Ordineeriti 4. märtsil/16. märtsil 1852 Riias õpetajaks.

Oli aastatel 1852–1855 Tartu, Pärnu ja Viljandi praostkonna vikaarõpetaja. Aastatel 1856–1857 (introdutseeriti 23. märtsil/4. aprillil 1856) oli Tõstamaa Maarja koguduse õpetaja. Aastatel 1857–1870 (introdutseeriti 1. septembril/13. septembril 1857) oli Karula koguduse õpetaja. Aastatel 1870–1886 oli ta õpetajaks Tartu kreiskoolis, hilisemas Tartu reaalkoolis. Tartus olles pidas ta ka Tartu Maarja koguduses vikaarõpetaja ametit.

Isiklikku
---------

Tema väimees oli Rõuge Maarja koguduse adjunktõpetaja, mitme Tartu kooli usuõpetaja ja Peterburi Jaani koguduse abiõpetaja Adalbert Klasep.

Viited
------

1. ↑  Die evangelischen Prediger Livlands bis 1918. Böhlau Verlag Köln, Wien 1977

Kirjandus
---------

* Petlemast Kolgata mäele. Kõne, mis keskmisel Jõulupühal 1902. a. Evangelilise Noortemeeste Seltsi Eesti osakonnas pidanud õpetaja W. Frantzen. Jurjev: 1904
**Aube'i departemang** on 2. järgu haldusüksus (departemang) Kirde-Prantsusmaal Grand Esti piirkonnas.

Departemang sai nime Aube'i jõe järgi.

2015. aastani kuulus departemang Champagne-Ardenne'i piirkonda.

Departemang jaguneb halduslikult järgmiselt:

| Ringkond | Elanike arv(2010) | Pindala(km²) | Valdu |
| --- | --- | --- | --- |
| Bar-sur-Aube | 29 318 | 1193 | 104 |
| Nogent-sur-Seine | 53 435 | 1277 | 80 |
| Troyes | 220 574 | 3534 | 247 |

Vaata ka
--------

* Aube'i departemangu haldusüksuste loend

Viited
------

1. ↑  Populations légales 2019

Prantsusmaa departemangud

Ain **·** 
Aisne **·** 
Allier **·** 
Alpes-de-Haute-Provence **·** 
Alpes-Maritimes **·** 
Ardèche **·** 
Ardennes **·** 
Ariège **·** 
Aube **·** 
Aude **·** 
Aveyron **·** 
Bas-Rhin **·** 
Belfort **·** 
Bouches-du-Rhône **·** 
Calvados **·** 
Cantal **·** 
Charente **·** 
Charente-Maritime **·** 
Cher **·** 
Corrèze **·** 
Corse-du-Sud **·** 
Côte-d'Or **·** 
Côtes-d'Armor **·** 
Creuse **·** 
Deux-Sèvres **·** 
Dordogne **·** 
Doubs **·** 
Drôme **·** 
Essonne **·** 
Eure **·** 
Eure-et-Loir **·** 
Finistère **·** 
Gard **·** 
Gers **·** 
Gironde **·** 
Guadeloupe **·** 
Haut-Rhin **·** 
Haute-Corse **·** 
Haute-Garonne **·** 
Haute-Loire **·** 
Haute-Marne **·** 
Haute-Saône **·** 
Haute-Savoie **·** 
Haute-Vienne **·** 
Hautes-Alpes **·** 
Hautes-Pyrénées **·** 
Hauts-de-Seine **·** 
Hérault **·** 
Ille-et-Vilaine **·** 
Indre **·** 
Indre-et-Loire **·** 
Isère **·** 
Jura **·** 
Landes **·** 
Loir-et-Cher **·** 
Loire **·** 
Loire-Atlantique **·** 
Loiret **·** 
Lot **·** 
Lot-et-Garonne **·** 
Lozère **·** 
Maine-et-Loire **·** 
Manche **·** 
Marne **·** 
Martinique **·** 
Mayenne **·** 
Meurthe-et-Moselle **·** 
Meuse **·** 
Morbihan **·** 
Moselle **·** 
Mayotte **·** 
Nièvre **·** 
Nord **·** 
Oise **·** 
Orne **·** 
Pariis **·** 
Pas-de-Calais **·** 
Prantsuse Guajaana **·** 
Puy-de-Dôme **·** 
Pyrénées-Atlantiques **·** 
Pyrénées-Orientales **·** 
Réunion **·** 
Rhône **·** 
Saône-et-Loire **·** 
Sarthe **·** 
Savoia **·** 
Seine-Maritime **·** 
Seine-et-Marne **·** 
Seine-Saint-Denis **·** 
Somme **·** 
Tarn **·** 
Tarn-et-Garonne **·** 
Val-d'Oise **·** 
Val-de-Marne **·** 
Var **·** 
Vaucluse **·** 
Vendée **·** 
Vienne **·** 
Vosges **·** 
Yonne **·** 
Yvelines
Governors Islandile avanenud vaade ülikõrge pilvelõhkuja One World Trade Center observatooriumist (2017)
**Governors Island** ('kuberneri saar') on 70-hektari suurune avaliku pargi ja ajalooliste hoonetega saar Upper New York Bay lahes, umbes 732 meetri kaugusel Manhattani saare lõunatipust. Long Islandi saarel asuvast Brooklyni linnaosast on see eraldatud Buttermilk Channel kanaliga, mille laius on umbes 366 meetrit. Siiski kuulub saar New Yorgi linna Manhattani linnaosa alla. Ühendust mõlema linnaosaga teenindavad parvlaevad.

Etümoloogia
-----------

Manhattani piirkonna indiaanlased nimetasid saart algupäraselt *Paggank* ("pähklisaar"), tõenäoliselt selle hikkori-, tamme- ja kastanipuude järgi. Hollandi maadeavastaja Adriaen Block kutsus saart *Noten Eylant*, mis hiljem muudeti inglispäraseks *Nutten Island*. Saare praegune nimi muudeti ametlikuks 1784. aastal ja see tuleneb Briti koloniaalajastust, kui koloonia nõukogu andis saare kasutamiseks üksnes New Yorgi kuberneridele.

Rajatised
---------

Aastal 1776, Ameerika iseseisvussõja ajal, alustasid saarel Continental Army väed kaitserajatiste ehitamist, mida nad kasutasid Briti laevastiku ründamiseks enne nende alistamist. Aastatel 1783–1966 oli saarel USA armee tugipunkt ja aastatel 1966–1996 hõivas saart Ameerika Ühendriikide Rannavalve. Algupärase kujuga umbes 42-hektari suuruse saare kaldad täideti maaparandustööde käigus aastal 1912, andes saarele tänapäevase kuju ja suuruse.

Mälestis
--------

Aastal 1985 kanti see Ameerika Ühendriikide Ajalooliste Paikade Riiklikusse Registrisse (*National Register of Historic Places*).

Välislingid
-----------

 Governors Island – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis

| * v
* r
New Yorgi linnapiirides asuvad saared |
| --- |
| Suursaared | 

* Long Island
* Manhattan
* Staten Island

 |
| Pelhami saarterühm | 

* The Blauzes
* Chimney Sweeps Islands
* City Island
* Green Flats
* Hart's Island
* High Island
* Hunter Island
* Rat Island
* Twin Island

 |
| New Yorgi lahe saared | 

* Governors Island
* Liberty Island
* Ellis Island
* Hoffman Island
* Swinburne Island

 |
| Jamaica lahe saared | 

* Barren Island
* Coney Island
* Canarsie Pol
* Mau Mau Island
* Ruffle Bar
* Rulers Bar Hassock

 |
| Arthur Kill · Kill van Kull | 

* Isle of Meadows
* Prall's Island
* Shooters Island

 |
| East Riveri saared | 

* Mill Rock
* North and South Brother Islands
* Randalls and Wards Islands
* Rikers Island
* Roosevelt Island
* Belmont Island

 |
**Gotthard von Gilsen** (ka *Goddert Gilsen*) oli Saaremaa ehk Kuressaare stiftifoogt aastatel 1530–1534.

Gilsen pärines ilmselt Läänemaalt. 1528. aastal võis ta olla Preisimaa hertsogi Albrecht von Hohenzollerni teenistuses, 1530. aastal on teda aga mainitud Kuressaare stiftifoogtina, kellena ta keeldus esialgu linnust vastvalitud Saare-Lääne piiskopile Reinhold von Buxhoevedenile üle andmast, kuna talle ja teistele ametnikele ei olnud palka makstud. Hiljem tema suhted piiskopiga aga paranesid ning 1532. aasta lõpus, kui Läänemaa aadlikud eesotsas Georg von Ungerniga valisid endale uueks piiskopiks Riia peapiiskopi koadjuutori Wilhelm von Hohenzollerni, jäi Gilsen Buxhoevedenile truuks. 1533. aastal juhtis ta rüüsteretkede korraldamist Läänemaale ning 12. augusti paiku tapsid tema sõjamehed Saare-Lääne toomhärra Michael Gralowi. Gilsenit selles mõrvas siiski otseselt ei süüdistatud ning ta jäi Saaremaa stiftifoogtiks kuni 1534. aasta oktoobrini, mil teda selles ametis on viimast korda mainitud, detsembris oli stiftifoogtiks ka enne Gilsenit selles ametis olnud Johann von Buxhoeveden.

Kirjandus
---------

* Leonid Arbusow vanem. *Livlands Geistlichkeit von 12. bis ins 16. Jahrhundert. 3. Nachtrag*. 1913, lk 66.
**Lubańi maakond** (poola *powiat lubański*) on maakond Poolas Alam-Sileesia vojevoodkonna läänes. Maakonna halduskeskus on Lubańi linn.

Maakond jaguneb seitsmeks vallaks (*gmina*).

Linnad
------

| Linn | Pindala (km²) | Elanikke (2015) |
| --- | --- | --- |
| Lubań | 16,12 | 21 506 |
| Świeradów-Zdrój | 20,72 | 4250 |
| Leśna | 8,56 | 4587 |
| Olszyna | 20,26 | 4391 |

* Lubańi raekoda ja kesklinnLubańi raekoda ja kesklinn
* Świeradów-Zdróji kirikŚwieradów-Zdróji kirik
* Leśna raekodaLeśna raekoda
* Olszyna lähedal asuv Złotnickie järvOlszyna lähedal asuv Złotnickie järv

Viited
------

1. ↑
2. ↑

Välislingid
-----------

* Koduleht

Alam-Sileesia vojevoodkonna vapp
Alam-Sileesia vojevoodkond

**Maakonnaõigustega linnad:** Jelenia Góra |
Legnica |
Wałbrzych |
Wrocław  

**Maakonnad:** Bolesławiec |
Dzierżoniów |
Głogów |
Góra |
Jawor |
Jelenia Góra |
Kamienna Góra |
Kłodzko |
Legnica |
Lubań |
Lubin |
Lwówek Śląski |
Milicz |
Oława |
Oleśnica |
Polkowice |
Środa Śląska |
Strzelin |
Świdnica |
Ząbkowice Śląskie |
Zgorzelec |
Złotoryja |
Trzebnica |
Wałbrzych |
Wołów |
Wrocław
**Arvutuslaud** on lihtne ning väga vana mehaaniline arvutusseade. Paljudes kohtades kasutatakse seda tänini.

Tuntumad arvutuslauad on abakus, *suanpan*, *soroban* ja arvelaud.

Kirjeldus
---------

Arvutuslaud kujutab endast raami, millele on paigaldatud kepikesed, traadid või nöörid, või lauda, milles on sooned või praod. Kivid liiguvad traadile, nöörile või kepikesele lükituna või soontes või pragude vahel.

Kive on kindel arv, mis tavaliselt on seotud positsioonisüsteemiga.

Enamasti jaguneb arvutuslaud pikuti kaheks osaks, nii et ühes osas asuvatel kividel on suurem (tavaliselt viiekordne) väärtus. Erandiks on arvelaud, mis aga nõuab murdudega arvutamiseks lisalauda.

Arvutuslauaga saab sooritada liitmist, lahutamist, jagamist, korrutamist ning isegi juurimist.

Ajalugu
-------

Arvutuslaud (puulõige arvatavasti Strasbourgist)
Arvutuslaud on kõige vanem teadaolev arvutusseade. See leiutati tõenäoliselt umbes 1100 eKr Hiinas või Indias.

See võeti kasutusele vanaajal (Euroopas Vana-Kreekas ja Vana-Roomas abakusena) juba enne kümnendsüsteemi üldist kasutuselevõttu. Alates 17. sajandist on arvutuslaudu hakanud välja tõrjuma arvutusmasin ning hiljem kalkulaator, nii et näiteks Lääne-Euroopas peetakse seda nüüdseks kõigest mänguasjaks, kuigi seda kasutavad pimedad. Kasutusel on arvutuslaud kohati ka Venemaal ja SRÜ riikides ning Hiinas ja Jaapanis.

Vanimaks säilinud arvutuslauaks (umbes 300 eKr) on Salamise tahvlid (Ateenas Rahvusmuuseumis).

Saksa arvutusmeister Adam Ries kirjeldas arvutuslaudade kasutamist teoses "Rechenbuch auf Linien und Ziphren in allerlei Handthierung / geschäfften und Kaufmanschafft".

Vaata ka
--------

* Joontel arvutamine
* *Yupana*
Uko Nõulik koos poja Uko Nõulik juunioriga 2010. aastal
**Uko Nõulik** (sündinud 2. juulil 1974) on eesti alpinist.

Ta on tõusnud üle 7500 m kõrguse mäe tippu ja üle 8000 m kõrguse mäe tipuplatoole.

Ta on teedeinsener ja töötab aktsiaseltsis Tallinna Teed projektijuhina.

Mägironimine
------------

### Tõus üle 7500 m kõrguse mäe tippu

 2011. aastal vallutasid Uko ja Anu Nõulik üle 7500 m kõrguse mäe Hiinas – Muztagata.
3. augustil 2011 tõusis ta koos Anu Nõulikuga Pamiiris asuva Muztagata (7509 m) tippu (jääb Hiina alale).

### Tõus kaheksatuhandelisele

13. mail 2013 üritas Uko Nõulik koos Anu Nõulikuga tõusta kaheksatuhandelise Cho Oyu tippu (8188 m), kuid järsult halvenenud ilmaolud ei võimaldanud neil tipuplatoolt edasi minna (nad olid tõusnud umbkaudu tipuplatoo platoo algusesse).

Isiklikku
---------

Ka tema abikaasa Anu Nõulik ja poeg Uko Nõulik juunior on alpinistid.

Viited
------

1. ↑  07.06.2016 ANTUD KUTSED TEEDEINSENERIDELE. ehitusinsener.ee
2. ↑  Tallinna Teede AS-i kontaktandmed. cms.artmedia.ee
3. ↑  Ülevaade Eesti alpinismi ajaloost. jkalpiklubi.ee
4. ↑  Ajalugu. ajaveeb.alpinism.ee

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Uko Nõulik** |

* Muztagh-Ata 2011 Expedition report. ajaveeb.alpinism.ee
* Uko ja Anu Nõulik lennujaamas pärast Himaalajast naasmist. tv.delfi.ee. 25.05.2013
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib nutust; õisikutüübi kohta vaata artiklit Nutt (botaanika)* |

---

Nutt pisaratega
**Nutt** on emotsiooni poolt tingitud tegevus, mis tähendab, et nutu põhjuseks võib olla viha, kurbus, hirm, rõõm vms.

Nutu kehalised ilmingud on seotud peamiselt

* rindkere lihaste tegevusega, mille tulemusena surutakse õhku kopsudest välja. Õhu liikumisel läbi häälepaelte ja resonantsruumide tekib nutule eriomane heli;
* näolihaste tegevusega;
* pisaravoolusega.

Üldiselt ollakse arvamusel, et nutmine on inimspetsiifiline nähtus. Kuid on uurimusi, mis näitavad, et nutta võivad ka mõned kõrgemad loomad, nagu kaamel, elevant, gorilla.

Nutt imikul
-----------

Neljapäevane imik nõuab nuttes süüa
Nutmine on vastsündinu üks esimesi tahteelu akte. Nutu intensiivsus on oluline näitaja vastsündinu tervisliku seisundi hindamisel. Apgari skaala võtab nutmist arvesse kahel puhul:

* hingamise hindamisel,
* stiimulile reageerimise hindamisel.

Mida intensiivsem on mõlemal juhul nutt, seda parem on vastsündinu tervis.

Terve imiku nutt on põhjustatud peamiselt näljast.

Esimestel elukuudel inimese nutt on ilma pisarateta, kuna pisaranääre pole veel lõplikult välja arenenud. Ja ka nutu tekke põhjused on imikul teised, kui täiskasvanul ja seda põhjusel, et imiku eneseväljenduse viisid on oluliselt ahtamad kui täiskasvanul. Seega imik, kui ta soovib tähelepanu, kasutab selleks nuttu, seal kus täiskasvanu kasutab sõnalist kommunikatsiooni.

Uurimused, mis käsitlevad nutmise mõju organismile, on näidanud, et nuttev imik põhjustab lakteerival emal kehatemperatuuri tõusu ja suuremat piimaeritust.

Nutt täiskasvanul
-----------------

Nutvad täiskasvanud
Täiskasvanud inimene nutab tavaliselt pisaratega.

Kuid täiskasvanute nutu füsioloogiline olemus on 2008. aasta seisuga selgusetu. Kui imiku puhul on mõistetav nutu kommunikatiivne tähendus, siis miks täiskasvanud kasutavad sõnumi edastamiseks sellist mitteverbaalset moodust nagu nutt?

Uurimused on näidanud, et emotsionaalsed pisarad erinevad kaitseotstarbelistest pisaratest keemilise koostise poolest – emotsionaalsetes pisarates on rohkem kõrgmolekulaarseid ühendeid, nagu adrenokortikotroopne hormoon, prolaktiin, ja mineraalaineid, nagu mangaani.

Viited
------

1. ↑  Carrie J. Lane (2006). "Evolution of gender differences in adult crying" (PDF). *Filosoofia doktori väitekiri* (inglise). Texase Ülikool. Originaali (pdf) arhiivikoopia seisuga 8. juuli 2008. Vaadatud 3.08.2008.
2. ↑  Masson, Jeffrey Moussaieff, McCarthy, Susan, When Elephants Weep, Delta 1996 isbn: 978-0385314282
3. ↑  Lapse arengust ja selle jälgimisest[*alaline kõdulink*]

Vaata ka
--------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Tsitaadid Vikitsitaatides: **Nutt** |

* Nutukramp
* Naer
**Somnambuul** oli Eesti ansambel, mis tegutses 2002-2003 koosseisus Bob Margus Kuul, Sandra Sepp, Daniel Erm, Maria Kivirand, Aive Siitan (sünd. Asperk), Tom Valsberg ja Eerik Kändler. Muusikastiiliks oli ambient-jazz-folk. Algkoosseis koosnes harrastusmuusikutest, keegi polnud kunagi pilli ega muusikat õppinud. Alustati Kivimäe raudteejaamas, Jaak Johansoni innustusel toimusid kontserdid Kloostri Aidas, Katariina Kirikus, Rocca al Mare kabelis, Vanalinna Muusikamajas ja Kuku klubis. 

2002 ilmus *bootleg* album "Puud hoiavad hinge kinni", mis võitis kujundusega auhinna Kuldmuna 2002. 

Somnambuuli järelkaja võib tunda Eerik Kändleri kitarriviisides ansamblis Mantra Gora ja ansamblis Indigolapsed. Viimasele kirjutab laulutekste enamiku Somnambuuli sõnade autor Tom Valsberg ja laulab Somnambuuli naisvokalist Aive Asperg. Erinevalt Somnambuulist on Indigolaste repertuaar esitatud veidi positiivsemas võtmes ja lisandunud on tšello.

Puud hoiavad hinge kinni (2002)
-------------------------------

* 1. Haldjamälestus
* 2. Kolm korda kuus
* 3. Päikeses
* 4. Ja sa oled
* 5. Puud hoiavad hinge kinni
* 6. Verevein
* 7. Liivakell
* 8. Rohi kasvas taevast pähe
* 9. Tormavas tuules
* 10. Läbi puiestee
* 11. Hing
* 12. Maailm on ümmargune
* 13. Õunad
* 14. Kuldsed silmad
* 15. Haldjamälestus [Versioon II]

Välislingid
-----------

* Bändi koduleht
***Au pair*-tüdruk** [op'äär] või ka ***au pair*-poiss** (ka: *au pair*) on täisealine noor inimene, kes keeleoskuse parandamise ning välisriigi (või riigi teise piirkonna) eluga tutvumise eesmärgil elab välismaa (või kodumaa teise piirkonna) peres lapsi hoides ja sellega seotud majapidamistöid tehes, saades vastutasuks tasuta öömaja ning toidu ning taskuraha. Teda ei kohelda teenijana, vaid pigem perekonnaliikmena. 

Paljudes riikides on *au-pair*-tüdruku staatus ja õigused riigi poolt kindlaks määratud. 

Väljend tuleneb prantsuskeelsest väljendist ***au pair***. See väljend tähendab muu hulgas 'korteri ja kosti eest; vastuteene eest', mis väljendab ühelt poolt töötamise ja teiselt poolt majutamise ja toitmise tingimusi, mis on mitterahalised. Inglise keele sõnaraamatud viitavad inglise sõna *au pair* päritolule prantsuse väljendist *au pair* tähendusega 'võrdväärselt, ühe pulga peal'.

Kohustused
----------

Au pairilt oodatakse laste eest hoolitsemist ja kergeid majapidamistöid. Nad ei ole kohustatud kodutöödeks, mis ei ole seotud laste või ühiste elamispindadega, mida hoitakse korras kõigi perekonnaliikmete poolt. Au pairi kohustuste hulka võivad kuuluda:[1]

* laste äratamine
* laste kooli viimine/koolist toomine
* laste aitamine kooli kodutöödega
* lastega mängimine
* laste parki, mängugruppidesse või muudele tegevustele viimine
* lastele lihtsa toidu valmistamine
* laste pesu pesemine ja triikimine
* laste voodi korda tegemine
* laste vannitoa koristamine
* köögi puhtana hoidmine, sh. põranda pühkimine ja pesemine
* poes sisseostude tegemine

Viited
------

1. ↑  Au Pair Garden Au Pair requirements and responsibilities

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Vikisõnastiku artikkel: **au pair** |

|  |  |
| --- | --- |
|  | Vikisõnastiku artikkel: **au pair-tüdruk** |

* Au Pair Garden - Families and Au Pairs' place
* International Au Pair Association
**Sonaadivorm** ehk **sonaat-allegro** on muusikavorm, mis koosneb ekspositsioonist, töötlusest ja repriisist. 

Sonaadivormile võib eelneda sissejuhatus ja järgneda kooda.

Sonaaditsükli esimene osa on tavaliselt sonaadivormis.

Ekspositsioon
-------------

Ekspositsioon on muusikalise peateema ja kõrvalteema esmakordne esitus. Ekspositsioon koosneb järgmistest osadest:

1. Peapartii, milles esitatakse peateema põhihelistikus.
2. Sidepartii, mis seob peapartiid ja kõrvalpartiid, valmistab ette üleminekut dominanthelistikku.
3. Kõrvalpartii, milles esitatakse kõrvalteema tavaliselt dominanthelistikus.
4. Lõpupartii, milles kinnitatakse dominanthelistik.

Ekspositsiooni võidakse korrata.

Töötlus
-------

Töötluses toimub vaba arendus ekspositsioonist pärit või uutel teemadel läbi erinevate helistike, peateemat ei tohi esitada põhihelistikus.

Repriis
-------

Repriisis korratakse muusikalist teemat uues kvaliteedis.

1. Peapartii, milles peateema tuleb tagasi põhihelistikus.
2. Kõrvalpartii, milles tuleb tagasi kõrvalteema, kuid samuti põhihelistikus.
3. Lõpupartii, milles kinnitatakse põhihelistik.

Peapartii ja kõrvalpartii vahel võib olla ka sidepartii.
**Põhja-Ameerika numeratsiooniplaan** (inglise keeles *North American Numbering Plan, NANP)* on telefoninumbrite numeratsiooniplaan, mida kasutavad 25 regiooni 20 riigis: Ameerika Ühendriigid (koos ülemereterritooriumitega), Kanada ja enamik Kariibi mere saari. Numeratsiooniplaani ei kasuta Kuuba, Haiti ja Prantsusmaa Kariibi mere ülemereterritooriumid (Guadeloupe, Martinique, Saint Martin, Saint Barthelemy).

NANP lõi 1940. aastatel USA telefonifirma AT&T Bell Systemile ja Ameerika telefonioperaatoritele, et ühendada senised numeratsiooniplaanid ühtseks.

NANP numbrite rahvusvaheline maakood on **+1**. NANP numbrid on kümnekohalised: esimesed kolm numbrit vahemikus 201-989 on suunakood, millele järgneb kolmekohaline keskjaama kood ning neljakohaline vastuvõtja number.

NANP suunakoodi esimene number võib olla vahemikus 2-9, teine ja kolmas number võivad olla 0-9. Kui suunakoodi teine ja kolmas number on samad, on tegu kergesti äratuntava koodiga (*Easily Recognizable Code; ERC*). ERCsid kasutatakse ainult eriteenuste jaoks - näiteks 888 on tollivaba number, ning 911 - häirekeskus. Suunakoodid, kus teine number on 9, on reserveeritud hilisemate plaani laienduste jaoks.

Keskjaama kood ei saa samuti alata 0 või 1-ga. Geograafiline keskjaama kood ei saa olla formaadis X11, teistel on lubatud (välja arvatud 911).

Põhja-Ameerika numeratsiooniplaani suunakoodid
August Lillakas
**August Lillakas** (10. jaanuar 1893 Aaspere mõis, Võipere küla, Kadrina vald, Lääne-Virumaa – 7. detsember 1924 Tapa Lääne-Virumaa) oli eesti kommunist ning üks 1. detsembri riigipöördekatse juhte.

Elulugu
-------

August Lillakas õppis aastail 1910–1911 Kadrina vallakoolis, ja 1912–1915 Rakvere Õpetajate Seminaris. Esimeses maailmasõjas teenis Venemaa keiserlikus armees ohvitserina. 1918. aasta alguses saabus Eestisse, kus vahistati Saksa okupatsioonivõimude poolt, kuid vabastati ning astus punakaardi Rakvere partisanisalka ja sõdis järgnevalt Punaarmees, roodukomandöri, ja brigaadikomandörina.

A. Lillakas osales Eesti Vabadussõjas, Nõukogude Venemaa Eesti Punaarmee 3. eesti kütipolgu ülemana.

A. Lillakas osales 1924. aasta 1. detsembri riigipöördekatses Jaan Anveldi sõjalise nõuandjana, ta tabati pärast ülestõusukatse mahasurumist 6. detsembri öösel Aegviidus ja hukati 7. detsembril 1924 Tapal, Männimäe soos koos oma adjutandi Richard Kääriga. 

1940. aastal maeti nende põrmud ümber Tapa linna Noorteparki (tollal Tapa linna Punane väljak).

Mälestuse jäädvustamine
-----------------------

1. detsembril 1958. aastal avati August Lillakasele ja Richard Käärile Tapa linna Punasel väljakul (Maa-ala, mis oli piiratud Ambla maanteega, Kesk tänavaga ja Kooli tänavaga) mälestustahvel. 

Tapa linna peatänav – Pikk tänav kandis Lillaka(se) tänava nime.

Vaata ka
--------

* Eesti kütiväed, Eesti Punaarmee
* 1. detsembri riigipöördekatse

Viited
------

1. ↑  Haljala kiriku personaalraamat. "Kirikuraamat". *Kirikuraamat*.
2. ↑  Kadrina August Lillakas, Mälestustahvel Kadrina endisel koolihoonel
3. ↑  August Lillaki mälestustahvel, Muinsuskaitseameti digiteeritud arhivaalid
4. ↑  Mälestuskilde 1918. aastast. R. Majak. Kalender 1968, lk 59
5. ↑  Tapa Linnavanema poolt 5. oktoobril 1940 linnavolikogu
ülesannetes vastu võetud ja Järva Maavanema poolt 10. oktoobril 1940 kinnitatud. Otsus tänavate ja platside nimede muutmiseks Tapa linnas. ENSV Teataja lisa; 16 1940-10-22

Välislingid
-----------

* Tapa August Lillakas ja Richard Käär, Eesti monumentide e-kataloog
* Kadrina August Lillakas
**August Lepasaar** (28. juuni 1915 Oonurme, Tudulinna vald – 20. august 1968) oli Eesti majandijuht.

Lepasaar lõpetas 1929. aastal Roela 6-klassilise Algkooli ja 1931. aastal Rakvere Poeglaste Gümnaasiumi.

1960–1968 oli ta Rakvere rajooni Eduard Vilde nimelise kolhoosi esimees.

Ta oli Narva-Jõesuu kolhoosidevahelise sanatooriumi asutajaliige ja esimene esimees. Lepasaar oli Rakvere Jahindusklubi esimees ning kolhoosidevahelise toiduainetööstuse "Võhu" juhatuse esimees.

Mälestuse jäädvustamine
-----------------------

1969. aastast korraldatakse August Lepasaare mälestusturniiri võistlusbridžis. 

1980. aastate alguses nimetati Pajustis üks tänav Lepasaare tänavaks.

2014. aastal sai August Lepasaar Vinni-Pajusti tammikus omanimelise tamme.

Tunnustus
---------

* Lenini orden
* Austuse märk

Viited
------

1. 1 2  Eesti majanduse biograafiline leksikon 1951–2000, Tallinn 2003
2. ↑  Vildelased tähistavad kuulsa esimehe August Lepsaare 100. sünniaastapäeva, Koduvalla Sõnumid : Vinni valla infoleht, nr. 6, 1. juuni 2015
3. ↑  Eduard Vilde nimelise kirjandusauhinna laureaatide tammik. Vinni valla veebisait.
**August Loopmann** (8. aprill 1927 Leningradi kubermang, Volossovo lähedal – 22. november 2001 Tallinn) oli eesti maismaa hüdroloog, sooteadlane ja polaaruurija.

Ta oli Euroülikooli professor.

August Loopmann lõpetas 1949. aastal Väike-Maarja Keskkooli, 1954. aastal Tartu ülikooli ja 1965. aastal Leningradi Riikliku Hüdroloogia Instituudi aspirantuuri (sai geograafia kandidaadiks).

Alates 1949. aastast osales veekogude kompleksses väliuurimises. Ekspeditsioonide käigus uuris jõgesid, järvi, soid ja liustikke nii Eestis kui ka Lääne-Siberis, Põhja-Jäämere-äärsetes piirkondades, Hollandis, Saksamaal, Lõuna-Prantsusmaal ja Antarktikas. Eestis uuris ta soode veerežiimi.

August Loopmann töötas Antarktises Nõukogude Liidu Antarktika Ekspeditsiooni meeskonnas hüdroloogina 1983.-1984. aastal Schirmacheri ja Untersee oaasides, kus uuris koostöös vene ja saksa uurijatega alaliselt jääga kaetud mägijärvede nõgude morfoloogiat ja batümeetriat, peamiste ioonide hüdrokeemiat, äravoolu (kaasa arvatud selle toiteelementide ja isotoopide sisaldus) ning järvede veevahetust. Samuti töötas ta 1987.-1988. aastal Jetty oaasis (MacRobertsoni Maa) järvi.

August Loopmann arvutas 1964. aastal Eesti saarte arvu ja 1996. aastal täpsustas ta andmeid nii uuemate kaartide järgi kui ka looduses.

Töötas Eesti Meteoroloogia ja Hüdroloogia Instituudis.

Aastast 1998 oli ta Eesti Geograafia Seltsi auliige.

Publikatsioonid ja teosed
-------------------------

* Loopmann, A. (1971). Vesi kui loodusvara. Eesti Loodus, nr 4.
* Loopmann, A. (1974). Kuresoo. – Eesti Loodus, nr 5: 272–278.
* Loopmann, A. (1979). Eesti NSV jõgede nimestik. Tallinn: Valgus.
* Loopmann, A. (1984). Suuremate Eesti järvede morfomeetrilised andmed ja veevahetus. Tallinn: Eesti NSV Teaduste Akadeemia.
* Loopmann, A. (1996). Eesti meresaarte nimestik. Tallinn: Eesti Vabariigi Keskkonnaministeerium. Info- ja Tehnokeskus.

Viited
------

1. ↑  Varia, Eesti kultuurileht SIRP, 05.04.2002
2. ↑  "August Loopmann. Loodusmõjudest: miks ja kuidas tekivad soos laukad ja älved?". Originaali arhiivikoopia seisuga 19. märts 2012. Vaadatud 19. märtsil 2012.
3. 1 2  Hüdroloogia Eestis, EMHI kodulehel
4. 1 2  Eestist pärit Antarktika uurijatest
5. ↑  Väikesaared, meie rannikumere aarded, Eesti Loodus, 2010, nr 6–7
6. ↑  Eesti Geograafia Seltsi koduleht

Kirjandus
---------

* Järvet, A.; Kaup, E. (2005). August Loopmann – hüdroloog ja sooteadlane ning Antarktika uurija. Eesti Geograafia Seltsi aastaraamat (196–203). Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus
Malagassi lapsed
**Malagassid** on Madagaskari põhirahvas. 

Neid on ligi 20 miljonit. Peale Madagaskari elab neid Réunionil (5000), Seišellidel (1000), Komooridel (2000) ja Prantsusmaal (2000).

Nad kõnelevad malagassi keelt, samuti prantsuse keelt.

Päritolu
--------

Saare põliselanikud pärinesid Aafrikast. Hiljem on saarele sisse rännanud Indoneesia päritolu inimesed. Malagassi rahvas on kujunenud Aafrika ja Indoneesia päritolu inimeste liitumisel.

Etnilised rühmad
----------------

Malagassid jagunevad 18 etniliseks rühmaks (nimetatakse ka hõimudeks), millel on erinev kultuuriline ja religioosne pärand. Nad on Madagaskarile rännanud eri aegadel. Kõik nad kõnelevad malagassi keelt, kuid igaühel on oma murre. 

Suuremad rühmad on merinad, betsileod, betsimisarakad, tsimihetid ja sakalavad. 

### Loend

* antaifasid
* antaimorod
* antaisakad
* antambahoakad
* antandroid
* antanosid
* antankaranad
* antehirokad
* barad
* bezanozanod
* betsileod
* betsimisarakad
* karanad
* mahafalid
* merinad
* mikelad
* sakalavad
* sihanakad
* tanalad
* tsimihetid
* vazimbad
* vezod
**La Spezia provints** on provints Itaalias Liguuria maakonnas. Provintsi keskuseks on La Spezia linn.

Põhjas piirneb La Spezia provints Emilia Romagna maakonna Parma provintsiga, idas Toscana maakonna Massa-Carrara provintsiga ja lõunas Liguuria merega.

La Spezia on mereäärne provints, kus La Spezia lahe rannikul asuvad reas maalilised Cinque Terre rahvuspark ning Lerici ja Porto Venere.

Haldusjaotus
------------

Spezia provints jaguneb 32 omavalitsusüksuseks (*comune*).

* Ameglia
* Arcola
* Beverino
* Bolano
* Bonassola
* Borghetto di Vara
* Brugnato
* Calice al Cornoviglio
* Carro
* Carrodano
* Castelnuovo Magra
* Deiva Marina
* Follo
* Framura
* La Spezia
* Lerici
* Levanto
* Maissana
* Monterosso al Mare
* Ortonovo
* Pignone
* Porto Venere
* Riccò del Golfo di Spezia
* Riomaggiore
* Rocchetta di Vara
* Santo Stefano di Magra
* Sarzana
* Sesta Godano
* Varese Ligure
* Vernazza
* Vezzano Ligure
* Zignago

Välislingid
-----------

 La Spezia provints – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
* La Spezia provintsi koduleht (itaalia keeles)

Liguuria maakonna lipp
Liguuria maakonna provintsid

Genova · Imperia · La Spezia · Savona
Juho Kusti Paasikivi
Juho Kusti Paasikivi vapp.
**Juho Kusti Paasikivi** (1887. aastani **Johan Gustaf Hellstén**; 27. november 1870 Huljala, Koski HI. vald – 14. detsember 1956 Helsingi) oli Soome poliitik, Soome president aastail 1946–1956.

22. maist 1907 kuni 31. maini 1909 ning 1. märtsist 1910 kuni 1. veebruarini 1914 oli ta Soome kindralkubermangu Eduskunna liige (Soome Erakond). 

1. augustil 1908 valiti Paasikivi Hjelti senati rahandussenaatoriks. Tal õnnestus saada Inglismaalt Soomele riigilaenu. 

Aastatel 1914–1934 juhtis Paasikivi panka Kansallis-Osake-Pankki. Aastatel 1915–1918 oli ta Helsingi linnanõukogu liige. 

1918. aastal astus Paasikivi Rahvuslikku Koonderakonda. Temast sai Soome teine peaminister (maist novembrini 1918). 

Tema järgi on nimetatud Paasikivi-Kekkose joon, mis põhines heade suhete sisseseadmisel ja hoidmisel Nõukogude Liiduga ning seda ka teatud riigisiseste piirangute (sh sõnavabaduse piiramise) hinnaga. Seda poliitikat jätkas Soome järgmine president Urho Kaleva Kekkonen; see aitas Soome majandust kaubanduse laienemise teel NSV Liiduga.

1930. aastal sai ta riiginõuniku aunimetuse.

Paasikivi on maetud Helsingi Hietaniemi kalmistule.

Vaata ka
--------

* Juho Kusti Paasikivi esimene valitsus
* Juho Kusti Paasikivi teine valitsus
* Juho Kusti Paasikivi kolmas valitsus

Välislingid
-----------

 Juho Kusti Paasikivi – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**Carl Gustaf Emil Mannerheim** | **Soome president**1946–1956 | Järgnev**Urho Kekkonen** |

Soome presidendilipp
Soome presidendid

Kaarlo Juho Ståhlberg • Lauri Kristian Relander • Pehr Evind Svinhufvud • Kyösti Kallio • Risto Ryti • Carl Gustaf Emil Mannerheim • Juho Kusti Paasikivi • Urho Kekkonen • Mauno Koivisto • Martti Ahtisaari • Tarja Halonen • Sauli Niinistö
**Vesikaare talu kalmistu** on kalmistu Hanila kihelkonnas Läänemaal, tänapäevase haldusjaotuse järgi Kuke külas Lääneranna vallas Pärnu maakonnas.

Ajalugu
-------

Kalmistu rajamise idee pärineb Vesikaare talu peremees Villem (Vassili) Nõu vennalt Aleksei Nõult, kes aga ise evakueerus ametikohustuste tõttu oktoobris 1917 Venemaale ning suri Omskis 1920. aastal. 

Kalmistule maeti 1920. aastal Villemi (Vassili) tiisikusse surnud poeg Mihkel (Mihhail) ning 1922. aastal Aleksei Venemaalt tagasijõudnud abikaasa Apollinaria. Nende kalmudele paigaldati pronksplaatidega mälestuskivid, mis kõrvaldati 1990. aastatel. Praegu on nende kalmudel valged puust ristid.

Kalmistule maetud
-----------------

Kalmistule on teadaolevalt maetud 2 inimest:

* 1920 – Mihkel (Mihhail) Nõu (28. juuni 1904 – 26. juuni 1920), Villemi (Vassili) poeg
* 1922 – Apollinaria Nõu (sündinud Malein; 1865–1922), Aleksei abikaasa

Viited
------

1. ↑  Enn Nõu. "Aleksei Nõu eluloost". – Aleksei Nõu. "Mõnda lauluisa F. R. Kreutzwaldist ja tema töödest. // Akadeemia nr 12, 2006. Lk 2644–2645

Kirjandus
---------

* Enn Nõu. "Aleksei Nõu eluloost". – Aleksei Nõu. "Mõnda lauluisa F. R. Kreutzwaldist ja tema töödest. // Akadeemia nr 12, 2006. Lk 2620-247
* "Mereäärne matmiskoht". – Hanila vald. // Läänemaa pärandkultuurist. Koostaja Lembitu Tarang. Kullamaa 2007. Lk 16–17
* Tiina Tuulik. "Oma kodu, oma maa sümbolid — talukalmistud Eestis". // Tuna, 3/2018. Lk 51–53

Välislingid
-----------

* Pärandkultuuri objekt: "Mereäärne matmiskoht" (195:HAU:001) Eesti looduse infosüsteemis
**August Kõrgma** (kuni 1935. aastani **August Korkmann**; 2. detsember 1891 Ambla, Järvamaa – 11. mai 1966 Stockholm, Rootsi) oli Eesti sõjaväelane (major) ja piirivalvur.

Omandas algkooliõpetaja kutse ja mobiliseeriti Esimese maailmasõja ajal Vene sõjaväkke. Lõpetas sõjaaegse lipnike kursuse. 

Vabadussõja puhkedes oli Paide omakaitse ülem. Viidi üle 9. Jalaväepolku, kus oli ratsakomando ülem ja võttis osa paljudest lahinguist nii lõuna- kui ka Narva rindel.

1923. aastal läks üle piirivalve koosseisu, kus algul oli rajooniülem Kuressaares ja siis Plüssa kordoni ülem Narva jaoskonnas. Hiljem tegutses Irboskas Petseri jaoskonnas õpperajooni ja piirivalvurite kooli juhatajana. 1939. aastal määrati Narva piirivalvejaoskonna ülemaks. Teenis sel ametikohal kuni Eesti piirivalve likvideerimiseni. 1939. aasta 8. oktoobri hommikul avas just tema Nõukogude vägede sissetulekuks Narva piiril värava.

Juunis 1940 määrati ta Petseri piirivalvejaoskonna ülemaks. Eesti piirivalve likvideerimise järel jäeti August Kõrgma Nõukogude piirivalvevägede koosseisu. Arreteeriti 1941. aasta juunis, kuid vabastati tänu sellele, et oli töötanud NKVD piirivalvevägedes. Seejärel varjas ta end Läänemaal.

Saksa okupatsiooni ajal alustas Narvas piirivalveüksuse moodustamist, see aga liideti 185. Eesti Julgestusgrupiga. Kuna see kavatseti saata Venemaale valveteenistusse, siis lahkus teenistusest. Oli aastatel 1943–1944 Haapsalus Omakaitse Lääne maleva ülem. 

Rootsis elas Södertäljes. Oli pikka aega Eesti Rahvusfondi (ERF) sealse osakonna esimees ning kuulus ka ERFi juhatusse. Osales muudegi Södertälje eestlaste organisatsioonide töös.

Tunnustus
---------

* 1920 tasuta maa normaaltalu mõõdus

Välislingid
-----------

* Ohvitseride andmekogu
* Geni
* Poliitilised arreteerimised Eestis. Köide 2
**Juhtlõik** (inglise keeles *lead* või *lede* [ˈliːd]) on ajakirjandus- või suhtekorraldusteksti (uudise, artikli, pressiteate vms) avalõik, milles antakse teksti sisu lühikokkuvõte. Juhtlõik järgneb vahetult pealkirjale, nende vahel võivad üldjuhul olla vaid teksti ilmumisandmed (väljaande nimi, avaldamise aeg ja autor).

Juhtlõik peaks vastama küsimustele, mida ingliskeelses ajakirjandusteoorias nimetatakse 5W viie *w*-tähega algava sõna järgi: *who* (kes), *what* (mis), *when* (millal), *where* (kus) ja *why* (miks). (Piiratud mahu tõttu saab enamasti vastuse siiski vaid osa neist.) Sellele järgnevas tekstis avatakse teate sisu pikemalt, lisatakse asjassepuutuvate isikute kommentaare ja muud taustainfot, ent juhtlõigus sisaldub kõige olulisem. Põhimõtteliselt peaks juhtlõik äratama lugejas huvi ka kogu ülejäänud tekst läbi lugeda, kuid andma vajaduse korral kogu põhiinfo kiirelt kätte.

Anglosaksi maade ajakirjanduses eristatakse nn kõva ja pehmet juhtlõiku (*hard vs soft lead*). Kõva juhtlõik annab lugejale eelkõige ülevaate teksti sisust, pehme aga on sõnastatud tähelepanu köitvana ja võib vahel kõigile põhiküsimustele mitte vastata. Pehmele juhtlõigule järgneb tavaliselt fakte kokkuvõttev lõik (*nut graph*).

Eesti ajakirjanduses on üldiselt tavaks kirjutada juhtlõik ühe lausena, isegi kui see vahel annab grammatiliselt kohmakaid tulemusi. See nõue pole siiski absoluutne, eriti rikutakse seda pikemates ajakirjatekstides. Anglosaksi ajakirjanduse juhtlõikudes on tavaks 1-2 lauset, milles on 20-25 sõna.

Meediakriitikute hinnangul võib just juhtlõik artikli eri osadest kõige enam vaidlusi tekitada, samuti ilmneb just pealkirjade ja juhtlõikude sõnastuses sageli toimetaja kallutatus.
See artikkel See artikkel räägib keemilisest ühendist.  Värvuse kohta vaata artiklit Malahhiitroheline (värvus).  

---

Malahhiitrohelise struktuurivalem
Malahhiitroheliseoksalaadi kristallid
Lõhe pintseldamine malahhiitrohelise baasil fungitsiidiga. Corvallis, USA, 1972
**Malahhiitroheline**, ka **viktooria roheline B** on säravrohelist värvi orgaaniline värvaine. Kuulub triarüülmetaanühendite hulka, ta valem on C23H25N2. Esineb kristallilisel kujul kloriidina (C23H25ClN2) või oksalaadina, metalse läikega rohelised kristallid lahustuvad kergesti vees ja etanoolis. Aine on mürgine ja limaskesti ärritava toimega ning sellel arvatakse pikaajalisel kokkupuutel olevat vähki tekitav mõju.

Malahhiitrohelise tähised värvainete indeksis on C.I. BG4 (Basic Green 4) ja C.I. 42000.

Nimetus on ühendile antud rohelise värvuse järgi ja ainel pole midagi ühist anorgaanilise pigmendina kasutatava mineraali malahhiidiga.

Ajalugu
-------

Värvaine sünteesis esimesena 1877. aastal keemik Otto Fischer ja 1878. aastal avastas selle sünteesi eelmisest sõltumatult Oskar Doebner. Patenti seostatakse mõlema keemiku nimega. 1990. aastate algul avastati ühendi võimalik kantserogeensus.

Kasutamine
----------

##### Värvaine

Malahhiitrohelist kasutatakse naha, siidi, džuudi ja paberi värvimiseks, samuti meditsiinis ja histoloogias preparaatide värvimiseks. Värvi on kasutatud ka tätoveeringute tegemiseks.

##### Fungitsiid

Akvaariumides ja kalakasvandustes on malahhiitrohelise oksalaadi lahust kasutatud fungitsiidina kalade seeninfektsioonide tõrjumiseks. Ühendi võimaliku kantserogeensuse pärast on 21. sajandil selle kasutamine Euroopas keelatud. 2004. aastal lükkas Euroopa Liit korduvalt tagasi Tšiilist pärit külmutatud lõhe saadetised, milles leiti malahhiitrohelise jälgi.

##### Indikaator

Malahhiitrohelist kasutatakse laborites pH-indikaatorina.

| Malahhiitrohelise lahuse värvuse muutumine erineva pH puhul |
| --- |
| *kollane*happeline keskkond | *üleminekutoonid*pH 0,2 kuni pH 1,8 | *sinakasroheline*tavavärvus laias pH vahemikus | *üleminekutoonid*pH 11,5 kuni pH 13,2 | *värvitu*aluseline keskkond |
|

Viited
------

1. ↑
2. 1 2
3. ↑
4. ↑
**August Leisk** (VR II/3) (8. aprill 1893 Kõrre talu, Suureküla, Adavere vald, Pilistvere kihelkond, Viljandimaa – 27. juuni 1972 Kalmar, Rootsi) oli Eesti sõjaväelane ja piirivalveohvitser (major).

Elulugu
-------

August Leisk õppis Paide 4-klassilises linnakoolis ja Soomes Otava Põllutöökoolis. 

Esimese maailmasõja ajal 1917. aastal suunati August Leisk õppima Irkutski 2. Lipnikekooli Venemaal, pärast selle lõpetamist ülendati lipnikuks ja määrati nooremohvitserina 190. jalaväe tagavarapolku. 1918. aasta alguses teenis August Leisk 2. Eesti Polgus 7. roodu nooremohvitserina kuni märtsini 1918.

Eesti Vabadussõjas teenis August Leisk aastatel 1918–1919 Eesti Rahvaväe 2. Jalaväepolgu 2. roodu nooremohvitseri, rooduülema ja vanemohvitserina.

Pärast Vabadussõda teenis Leisk aastatel 1920–1923 2. Jalaväepolgu 1. roodu nooremohvitseri, ajutise rooduülema, leitnandi ja majandusülemana.

1923. aastast asus Leisk Eesti Piirivalve teenistusse, Piirivalve Valitsuse, Lääne jaoskonda, kus teenis Kuivastu rajooni ülema, Virtsu rajooni ülemana, 1936. aastal ülendati ta majoriks. 

1938. aasta detsembrist kuni 1940. aastani oli Leisk Viljandimaa piirivalve Mõisaküla rajooni ülem. 

Pärast Eesti okupeerimist ja annekteerimist 1940. aastal vabastati Leisk 1940. aasta sügisel piirivalve teenistusest ja võeti Punaarmeesse. 

1941. aastal pärast Eesti okupeerimist Saksa vägede poolt ning Eesti ja NSV Liidu vahelise piiri kaitseks moodustatud Piiriomakaitse moodustamist määrati Leisk 25. novembril 1941. aastal 3. Piirikaitse Üksikpataljoni majandusülemaks, kus ta teenis kuni 1942. aasta sugiseni, mil Eesti piiriomakaitseüksused likvideeriti.

1944. aastal põgenes Leisk Rootsi, kus elas kuni oma surmani 1972. aastal.

Ühiskondlik tegevus
-------------------

August Leisk oli Rootsis Eesti Ohvitseride Kogu liige ning Kalmari Eesti Seltsi asutajaliige, juhatuse liige ning ka esimees.

Autasud
-------

* Vabadusristi II liigi 3. järk (1920), lahingutes osutatud vapruse eest 25 000 marka, talumaa ja tasuta koolihariduse omandamise õigus kuni kõrgkooli lõpuni
* Kotkaristi IV klassi teenetemärk, 1938

Kirjandus
---------

* Eesti ohvitserid ja sõjandustegelased. IV. Tallinn, 2005. lk. 31-32
* Eesti Vabadusristi kavalerid. [2. tr.]. Stockholm, [1984]. lk. 182
* "Major A. Leisk 60 a.", Stockholms-Tidningen Eestlastele (Stockholm, Rootsi), 1953, 26. apr. nr. 94, lk. 1.
* "Major A. Leisk VR II/3 mälestuseks", Eesti Päevaleht (Stockholm, Rootsi), 1972, 15. juuli, nr. 53, lk. 6.

Välislingid
-----------

* TLÜAR väliseesti isikud: August Leisk
**Juhtraud** on torukujuline juhtimismehhanism, mille abil juhitakse jalg- või mootorratast.

Kõnekeeles kasutatakse juhtraua kohta järgmisi nimetusi: **leistang**, **lenkstang** või **lenks**.

Jalgratta juhtraud
------------------

Jalgratta juhtraua küljes on tavaliselt käepidemed, mis lihtsustavad ratta käsitsemist. Jalgratta juhtraua lisavarustusse kuuluvad rattakell ja rattakorv.

Juhtraud pöörab kahvlit, mille vahel asub esiratas. Juhtraua kuju varieerub, levinumad on kolm varianti:

1. Ülespoole kaarduv juhtraud, mida kasutatakse linnasõidurattal.

2. Allapoole kaarduv juhtraud, mis võimaldab kätele eri asendeid. Aerodünaamilise kehaasendi jaoks võib hoida juhtraua alt kinni, püstisema sõiduasendi jaoks hoitakse pidurikatetest. Selline juhtraud on ergonoomiline (peopesad on suunatud sissepoole käe tavalise puhkeasendi sarnaselt) ja aitab tõusudel kergemini jalgratast juhtida.

3. Sirge või peaaegu sirge juhtraud, mida kasutatakse maastikurattal. See tagab suurema kontrolli esiratta pööramise üle.

Mootorratta juhtraud
--------------------

Mootorratta juhtraua küljes on samuti käepidemed, mis lihtsustavad sõiduki juhtimist. Mootorratta juhtraua lisavarustusse kuuluvad peeglid, gaasi käepide, spidomeeter ja elektroonilised lülitid.

Vaata ka
--------

* Rool
Parabool fookusega (F) ja juhtsirgega (L)
**Juhtsirge** (ka juhtjoon või direktriss) on koonuselõigete (ringjoone, ellipsi, parabooli ja hüperbooli) kõverjoonte loogikat, seaduspära selgitav mõiste. Juhtsirge on selline sirgjoon, mis on risti koonuselõigete selle sümmeetriateljega, mis läbib fookust või fookusi. 

Kui fookus asub lõiketasandil kõverjoone seespoolses osas (näiteks nagu ringjoone keskpunkt ringjoone sees), siis juhtsirge asub koonuselõike joonest kindlal kaugusel selsamal tasandil teisel pool, n-ö kumerusepoolsel välisküljel. Seega on koonuselõiked kõverjooned, mis jäävad fookuse ja juhtsirge vahele. 

Koonuselõigete puhul kehtib kindel seaduspärasus: koonuselõike joone iga punkti kaugus fookusest ja kaugus juhtsirgest moodustavad terve koonuselõike joone ulatuses täpselt sama suhte. Seda suhet iseloomustab ekstsentrilisus. Erinevad koonuselõiked on erineva ekstsentrilisusega. Ekstsentrilisuse muutumisega muutub ka juhtsirge kaugus koonuselõike joonest. Ringjoone puhul asub juhtsirge lõiketasandil lõpmatus kauguses (ringjoone puhul ainukesena saab juhtsirgeid olla lõpmatult palju, sest ringjoonele saab luua lõpmatult palju sümmeetriatelgi). 

Ellipsitel on 2 juhtsirget. Ellipsite ekstsentrilisuse suurenedes 0-st 1 poole liiguvad juhtsirged lõpmatusest ellipsi joonele lähemale. Kui juhtsirge on koonuselõike joonest täpselt samal kaugusel kui fokaalkaugus, siis on tegemist parabooliga. Ekstsentrilisuse suurenedes arvust 1 suuremaks moodustuvad hüperboolid. Hüperboolil, mis koosneb kahest kõverjoonest on ka vastavalt 2 juhtsirget. Ekstsentrilisuse suurenedes lähenevad juhtsirged hüperbooli joontele. Kui ekstsentrilisus on maksimaalne, on ka juhtsirge ja hüperbooli joone vahe minimaalne.

Välislingid
-----------

* Juhtsirge iseloomustus (inglise keeles)