recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Bronisława Niżyńska (1908)
**Bronisława Niżyńska**, ka **Bronislava Nižinskaja**, ka *Bronislava Nijinska* (vene keeles Бронислава Фоминична Нижинская *Bronislava Fominitšna Nižinskaja*; poola keeles *Bronisława Niżyńska*; 8. jaanuar (vkj 27. detsember 1890) 1891 Minsk, Minski kubermang – 21. veebruar 1972 Los Angeles) oli poola päritolu Keiserliku Venemaa balletitantsija ning Ameeika Ühendriikide koreograaf, ballettmeister ja balletipedagoog. 

Pärast Peterburi keiserliku teatrikooli lõpetamist 1908. aastal töötas Niżyńska Maria teatris balletitantsijana. Aastatel 1910–1913 tantsis ta (nagu ta vendki Wacław Niżyński) antreprenöör Sergei Djagilevi balletitrupis Ballets Russes.

1919. aastal avas ta Kiievis *Bronislava Nižinskaja tantsukooli*, kus tema õpilaste hulgas oli Serge Lifar, kellest sai hiljem Djagilevi trupi esitantsija.

Emigratsioonis
--------------

1921. aastal Niżyńska emigreerus Nõukogude Venemaalt ja asus taas tööle Djagilevi juures, kus tantsimisele lisaks tegutses ka koreograafina. 

1928. aastal tegi ta koostööd antreprenöör Ida Rubinsteiniga, kelle tantsutrupis oli ta koreograaf ja pedagoog. Samal aastal lavastas ta seal balleti "Boléro" Maurice Raveli muusikaga. Esietendus toimus Pariisis.

1935. aastal töötas ta Hollywoodis, kus Max Reinhardti komöödia "Suveöö unenägu" võtetel seadis haldjate tantsu Felix Mendelssohn Bartholdy muusikaga. 

1938. aastal asus Niżyńska elama Ameerika Ühendriikidesse, kus tegutses balletipedagoogina, avas seal ka oma balletistuudio.

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Bronisława Niżyńska** |

* Bronislava Nijinska andmekogus IMDb (inglise)
Mullatüüpe
**Mulla klassifikatsioon** on muldade süstemaatiline rühmitamine taksonoomilisteks üksusteks nende tekke, geneesi (arengu), protsesside, profiili ja selle diferentseerumise, diagnostiliste horisontide ja omaduste järgi.

Mõnevõrra sarnaselt biosüstemaatika kategooriatega eristatakse mullateaduses (kahanevas järjekorras) seltse (*order*), alamseltse (*suborder*), klasse, tüüpe, alltüüpe, liike ja erimeid. Neid nimetatakse muldade taksonoomilisteks üksusteks, millesse kuuluvate muldade kogum on takson. Enamiku klassifikatsioonide põhiühikuks on mullatüüp.

Mulla klassifikatsioone on nii **globaalseid**, millega klassifitseeritakse kõiki muldi Maal, kui ka **riiklikke** ja **kohalikke**, mis käsitlevad muldi kindla riigi või selle mingi osa piires. 
Välja on töötatud ka spetsiifilisi, puhtrakenduslikke mulla klassifikatsioone, mis lähtuvad maakasutuse või majandusharu huvidest, näiteks metsamuldade, melioreeritavate ja muude muldade klassifikatsioonid.

Globaalsed mullaklassifikatsioonid
----------------------------------

Globaalsetest mullaklassifikatsioonidest on tuntuimad FAO mulla klassifikatsioon (WRB, World Reference Base) 30 suure taksoniga (Great Soil Groups) ja nende alljaotustega, ning USA Põllumajanduseosakonnas välja antud USDA mulla klassifikatsioon (USDA Soil Taxonomy). Ehkki neid kahte klassifikatsiooni kasutatakse kõikides riikides, on paljudel riikidel nendega kõrvuti kasutusel ka oma rahvuslikud mulla klassifikatsioonid. Praegu püütakse rahvuslikke mulla klassifikatsioone ühtlustada USDA ja FAO mulla klassifikatsioonidega.

Riiklikud mullaklassifikatsioonid
---------------------------------

### Eesti mullaklassifikatsioon

 *Pikemalt artiklis Eesti mullastik*
Eesti muldade nimestiku koostas 1988. aastal Rein Kask eelmiste uurimuste põhjal. Selle klassifikatsiooni järgi liigitatakse kõik mullad 14 tüübiks.

### Venemaa mullaklassifikatsioon

Venemaal oli 2004. aastaks ette valmistatud Dokutšajevi-nimelise Mullainstituudi erikomisjoni poolt Venemaa muldade klassifikatsioon, mis oli 1997. aastal loodud klassifikatsiooni järgmine variant. Aga Venemaa mullateadlased kasutavad siiani peamiselt 1977. aasta NSV Liidu muldade klassifikatsiooni.

Vaata ka
--------

* Eesti mullastik
* Mulla tüpoloogia

Viited
------

1. 1 2 3 4 5  Reintam, L. Märksõnu mullateadusest ja ökoloogiast  (vaadatud 18.08.2011)
2. ↑  Kask, R. (1988). *Eesti NSV muldade süstemaatiline nimestik ja lühidiagnostika*. Tallinn. Lk 53–55
3. ↑  "Küsitlus Moskva ülikooli mullateaduse osakonna kodulehel". Originaali arhiivikoopia seisuga 9. detsember 2008. Vaadatud 18. augustil 2011.

Kirjandus
---------

* Reintam, L. Märksõnu mullateadusest ja ökoloogiast
Julius von Kennel
**Julius Thomas von Kennel** (10. juuni 1854 Schwegenheim Germersheimi lähedal – 24. jaanuar 1939 München) oli Tartus töötanud saksa zooloog.

Ta õppis Würzburgi ülikoolis, kus teda mõjutas zooloog Karl Semper (1832–1893). Seejärel töötas ta Kieli ülikoolis Karl August Möbiuse (1825–1908). Pärast teaduskraadi kaitsmist naasis ta Würzburgi ülikooli.

1882–1883 osales ta ekspeditsioonil Trinidadile ja Venezuelasse, kus uuris Orinoco jõge. Hiljem oli ta lektor Baieri kuninglikus Metsaakadeemias Aschaffenburgis.

Ta oli 1887–1915 Tartu Ülikooli korraline zooloogiaprofessor. 1898–1899 oli ta Eesti Loodusuurijate Seltsi president. 1922 sai ta Riia zooloogiamuuseumi direktoriks.

1925 sai Kennel Saksa Looduseuurijate Akadeemia Leopoldina liikmeks. Teda peeti suureks pisiliblikate, eriti mähkurlaste asjatundjaks.

Teoseid
-------

* Kennel, Julius von 1893. *Lehrbuch der Zoologie*. Stuttgart : Ferdinand Enke. [678 lk.; ülikooli zooloogiaõpik.]
* Kennel, Julius von 1921. *Die Palaearktischen Tortriciden, eine monographische Darstellung*. Stuttgart: E. Schweizerbart'sche Verlagsbuchhandlung. [742 lk.; põhjalik ülevaade ühest liblikate rühmast.]
**Bronis Ropė** (sündinud 14. aprillil 1955 Degutėliais) on Leedu poliitik. Ta kuulub Leedu Talunike ja Roheliste Liitu. 2014. aastast on ta Euroopa Parlamendi liige, ta kuulub fraktsiooni Rohelised/Euroopa Vabaliit.

Ta sündis 1955. aastal Degutėliais, praeguse haldusjaotuse järgi Ignalina rajoonis. Ta lõpetas 1970. aastal Dūkštase keskkoolis 8. klassi ja jätkas seejärel õpinguid Vilniuse Elektromehaanika Tehnikumis, mille lõpetas 1974. aastal automaatika ja telemehaanika erialal. 1979. aastal lõpetas ta Kaunase Polütehnilise Instituudi mehaanikateaduskonna masinaehitusinsenerina.

1979. aastal töötas ta Vilniuse aparaaditehases tootmistehnoloogiainsenerina. Aastatel 1980–1985 töötas ta Dūkštase aparaaditehases tehnoloogiainsenerina, 1985–1990 samas peainsenerina.

1990. aastal oli ta Ignalina rajooni esimehe asetäitja majandus- ja finantsküsimustes ja 1992–1995 Ignalina rajooni esimees. Aastatel 1995–2014 oli ta Ignalina rajooni volikogu liige, seejuures 1995–1997 oli ta Ignalina rajoonivolikogu esimees. Aastatel 1997–2014 oli ta Ignalina linnapea.

Ta oli 2005. aastast Leedu Maarahva Erakonna liige, 2012. aastal sai erakonnast reorganiseerimise tulemusena Leedu Talunike ja Roheliste Liit.

Isiklikku
---------

Ta on abielus ja tal on kaks poega.

Välislingid
-----------

* Bronis Ropė CV Euroopa Parlamendi kodulehel
|  |
| --- |
|  |
| Medalikohad |
| Taliolümpiamängud |
| **Kuld** | 2010 | jäähoki |
| **Kuld** | 2014 | jäähoki |
| Maailmameistrivõistlused |
| **Hõbe** | 2008 | jäähoki |

**Duncan Keith** (sündinud 16. juulil 1983 Winnipegis, Manitobas) on Kanada jäähokimängija, kes mängib kaitsjana NHL-i klubis Edmonton Oilers.

Aastatel 2001–2002 mängis Michigani Osariigi Ülikooli meeskonnas. 2002. aastal valis Chicago Blackhawks ta NHL-i *draft* '​is 54. valikuna. Enne karjääri NHL-is mängis ta veel Western Hockey League'i klubis Kelowna Rockets ja American Hockey League'i klubis Norfolk Admirals.

NHL-is debüteeris ta Chicago Blackhawksi meeskonnas hooajal 2005–06 ja mängis Blackhawksis oma NHL-i karjääri 16 esimesel hooajal. Aastatel 2010, 2013 ja 2015 võitis ta Blackhawksiga võitnud Stanley karika. Hooaegadel 2009–10 ja 2013–14 pälvis ta NHL-i hooaja parimale kaitsjale antava James Norris Memorial Trophy. Samadel hooaegadel valiti ta lisaks NHL-i hooaja sümboolsesse koosseisu (*NHL First All-Star Team*). 2015. aastal pälvis ta Stanley karika väljalangemismängude kõige väärtuslikumale mängijale antava Conn Smythe Trophy.

2021. aasta juulis müüdi tema mängijaõigused Edmonton Oilersile.

Aastatel 2008, 2011, 2015 ja 2017 on Keith valitud NHL-i tähtede mängule. 2017. aastal valiti ta NHL-i ajaloo saja parima mängija hulka (*100 Greatest NHL Players*).

Aastatel 2010 ja 2014 on ta Kanada jäähokikoondise koosseisus tulnud olümpiavõitjaks. 2008. aasta maailmameistrivõistlustel võitis ta hõbemedali. 2012. aasta maailmameistrivõistlustel, kus Kanada langes välja veerandfinaalis, kogus Keith turniiri peale kaitsemängijatest enim punkte (11) ja andis enim väravasööte (10).

Viited
------

1. ↑  "Oilers acquire Keith from Blackhawks". tsn.ca. 12.7.2021. Vaadatud 31.10.2021
2. ↑  "100 Greatest NHL Players". NHL.com. 27.2017. Vaadatud 2.8.2020

Välislingid
-----------

* Duncan Keith nhl.com lehel
* Duncan Keith hockeydb.com lehel

| * v
* r
Edmonton Oilers |
| --- |
| 
**Väravavahid**: Jack Campbell **·** Stuart Skinner **·** Mike Smith |
| 
**Kaitsjad**: Evan Bouchard **·** Philip Broberg **·** Cody Ceci **·** Vincent Desharnais **·** Mattias Ekholm **·** Oscar Klefbom **·** Brett Kulak **·** Ryan Murray **·** Darnell Nurse |
| 
**Ründajad**: Nick Bjugstad **·** Leon Draisaitl **·** Warren Foegele **·** Dylan Holloway **·** Zach Hyman **·** Mattias Janmark **·** Evander Kane **·** Klim Kostin **·** Connor McDavid **·** Ryan McLeod **·** Ryan Nugent-Hopkins **·** Derek Ryan **·** Devin Shore **·** Kailer Yamamoto |
**Julius Peter Rehsche** (vkj 19. juuli/31. juuli 1822 Prauliena mõis Lazdona kihelkond, Liivimaa – vkj 15. august/28. august 1901 Riia, Liivimaa) oli Kuressaare linnapea aastatel 1885–1893.

Julius Peter Rehsche sündis 1822. aastal Liivimaa Läti osas Lazdona kihelkonna Prauliena mõisa valitseja Peter Rehsche ja Eliese (sünd. Tiller) pojana.

Pärast isa surma tuli 1830. aastate lõpus asus J. P. Rehsche Saaremaale Lahetaguse mõisa valitsejaks, talviti töötas selle rentniku kaupmees Grubeneri äris Kuressaares. Peatselt sai iseseisvaks kaupmeheks.

1875. aastal omandas ta koos vennaga Kellamäe mõisa. J.P. Rehsche oli üks mudaravila "Roomassaare" asutajaid ja laevaühingu "Osilia" kaasdirektoreid. 

1885. aastal valiti J.P. Rehsche Saksamaa aukonsuliks. 

1885. aasta 12. augustist kuni 1893. aasta detsembrini oli Julius Peter Rehsche Kuressaare linnapea.

J. P. Rehsche suri 15. augustil 1901. aastal Riias.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**Hugo von der Borg** | **Kuressaare linnapea**1885–1893 | Järgnev**Napoleon von Ditmar** |

Vaata ka
--------

* Kuressaare linnapeade loend
**Adžiivika**  (sanskriti keeles *ājīvika,* paali keeles *ājīvaka* 'eluviis') oli 1. aastatuhande keskpaigas eKr Indias alguse saanud rändõpetlaste (śramanate) koolkond. Selle rajajaks peetakse Gosāla Maskarīputrat (paali keeles Makkhali Gosāla; suri umbes 484 eKr), kes oli Mahāvīra kaaslane u 6 aastat, kuni lõi oma õpetuse. 

Erinevalt budismist, džainismist kui ka brahmanistlikest koolkondadest, kus oluliseks peetakse inimese enda jõupingutusi, järgisid adžiivika pooldajad oma õpetustes determinismi ja fatalismi põhimõtteid (sanskriti keeles *niyati* 'saatus'). Teada on karmid reeglid adžiivikasse astumiseks, askees jpm.

Viited
------

1. ↑  Andres Herkeli loeng "India budismi taust", 2002.

Kirjandus
---------

* Herkel, A. Aitareya upanišaad. Tõlge ja kommentaarid ning artikkel "Kuidas lugeda upanišaade?" - Akadeemia, 9, 1996, lk 1876-1884
* Balcerowicz, Piotr (2015). Early Asceticism in India: Ājīvikism and Jainism (1st ed.). Routledge. p. 368. ISBN 9781317538530.
* Warder, Anthony K. (1998). "Lokayata, Ajivaka, and Ajnana Philosophy". A Course in Indian Philosophy (2nd ed.). Delhi: Motilal Banarsidass Publishers. pp. 32–44. ISBN 9788120812444.
**Eelrenessanss** oli renessansiaja osa, mis jäi vahemikku 13. ja 14. sajand.

Santa Maria del Fiore katedraal Firenzes. Ehitusaastad 1296–1436
Renessansi sünnikohaks peetakse valdavalt Itaaliat, kuigi seda on ka vaidlustatud[*viide?*]. Perioodi kultuuri iseloomustanud ideed on pärit 13. sajandi lõpu Firenzest, eelkõige Dante Alighieri ja Francesco Petrarca tekstidest.

Giotto portree Dante Alighierist (1265–1321) (umbes 1300)
14. sajandil elas roomakatoliku kirik, millele toetus keskaegne kultuur ja maailmapilt, läbi tõsist kriisi. Prantsuse kuningate üha suuremad poliitilised ambitsioonid viisid roomakatoliku kiriku poliitilise lõhenemiseni ehk Suure skismani. 

Järgmisel sajandil tõusis kriis seoses reformatsiooniga veel teravamalt pinnale. Need muutused tõid kaasa uue vaimse ja kultuurilise olukorra. Kirik lakkas olemast inimese maailmapildi keskus. Toimus ilmalikustumine. Ilmaliku ja sakraalse piirid kadusid, eriti kui võrrelda väga religioonikeskse keskajaga. Kirjanduses ja kunstis ilmus jumala kõrvale maine element ning religioosseid teemasid hakati kujutama maises võtmes. Kirikuarhitektuur muutus inimesekesksemaks. Hägustus inimese ja jumala vaheline vertikaalne suhe, kus varem oli jumal üleval ja inimene kõiges all.

14. sajandil hakkas endast märku andma rikaste, kiirelt arenevate linnadega Põhja-Itaalia. Seal tekkis ideaal vabast haritud inimesest ja humanistlik mõtlemine, mis on renessansliku maailmavaate keskmeks. See on veendumus, et suurim väärtus on isiksuse vaba areng. Inimest ei hinnatud enam niivõrd päritolu kui isikuomaduste järgi. Ideaaliks sai üksikisik, kes teostab end iseseisvalt. Oluliseks muutus isikuvabadus – sõltumatus keskaegsetest kollektiividest, ka autoriteetidest, kaanonitest ja dogmadest. Sellel perioodil toimusid suured maadeavastused, leiutati trükikunst.

Itaalia renessansis kattub eelrenessanss suuresti perioodiga, mis kannab nimetust *trecento*.

Vaata ka
--------

* Vararenessanss
* Kõrgrenessanss
Julius Wess (2006)
**Julius Erich Wess** (5. detsember 1934 Oberwölz Stadt, Steiermargi liidumaa – 8. august 2007 Hamburg) oli austria füüsik, supersümmeetria loojaid.

Ta sai 1957. aastal Viini Ülikoolist doktorikraadi teoreetilises füüsikas. Pärast töötamist Ameerika Ühendriikides sai ta 1968. aastal Karlsruhe Tehnoloogiainstituudi professoriks ja teoreetilise füüsika instituudi direktoriks. Hiljem töötas ta Müncheni ülikoolis professorina ja Münchenis asuva Max Plancki Füüsika Instituudi direktorina.

Wessi uurimisvaldkonnad olid matemaatiline füüsika ja osakestefüüsika, tema uurimissuunad olid supersümmeetria ja supergravitatsioon. Ta on 1974. aastal koos Bruno Zuminoga esitatud supersümmeetria hüpoteesi autor. Tema järgi nimetati Wessi-Zumino mudel ja Wessi-Zumino-Witteni mudel.

Tunnustus
---------

* 1986 – Gottfried Wilhelm Leibnizi auhind
* 1987 – Max Plancki medal
* 1988 – Dannie Heinemani matemaatilise füüsika auhind
* 1990 – Viini Ülikooli audoktor
* 1992 – Wigneri medal
* 1992 – Max Plancki uurimispreemia
* 2005 – Berliini Humboldti Ülikooli audoktor

#### Valitud teadusakadeemiate liikmeks

* Austria Teaduste Akadeemia
* Leopoldina (1993)
* Baieri Teaduste Akadeemia
* Serbia Teaduste ja Kunstide Akadeemia (2003)

Viited
------

1. ↑  Julius Wess. ictp.it
**Eelteema** on sõna või fraas, millega sõnastatakse ennetavalt lause teema. Eelteemale järgnevas lauses märgib eelteemat asesõnaline teema.

Eesti keel
----------

Eelteema ja ülejäänud lause vahel puudub grammatiline seos – nimisõnaline eelteema on sõltumata lausest alati nimetavas käändes ja tegusõnaline eelteema *da*-infinitiivi vormis. Eelteemat märkiv asesõnaline teema on aga selles vormis, mida nõuab lause struktuur. Oma vormilise erinevuse tõttu ei kuulu eelteema lausesse kui vormilisse tervikusse. Kui aga käsitleda lauset kui teatestruktuurilist tervikut, siis on ka eelteema lause element. Eelteemat võib nimetada ka iseseisvaks fraaslauseks.

Lisaks nimisõnalisele ja tegusõnalisele eelteemale võib eelteema olla ka nimisõna- või tegusõnafraas. Nimisõnafraasi peasõna peab seejuures olema nimetavas käändes ja tegusõnafraasi peasõna *da*-infinitiivi vormis.

Eelteema eraldatakse lausest mõttekriipsu või komaga.

Näited:

* nimisõnana: ***Laupäev** – see on ju parim päev nädalas!*
* nimisõnafraasina: [*Väikesed **rõõmud**] – neid leidub meie kõigi argipäevas.*
* tegusõnana *da*-infinitiivi vormis: ***Unistada** – seda oskab iga inimene.*
* tegusõnafraasina: [***Saada** presidendiks] – sellest oli Laura alati unistanud.*

Vaata ka
--------

* Teema ja reema

Kirjandus
---------

* Erelt, Mati, Reet Kasik, Helle Metslang, Henno Rajandi, Kristiina Ross, Henn Saari, Kaja Tael, Silvi Vare. Eesti keele grammatika II. Süntaks. Lisa: Kiri. Tallinn: Eesti Teaduste Akadeemia Keele ja Kirjanduse Instituut, 1993, 196; 208–210.
* Hennoste, Tiit. Suuline süntaks ehk dialoogi protsessilausete grammatika. – Oma Keel, 2011, 2, 11–16.
* Penjam, Pille. Eesti kirjakeele *da-* ja *ma-*infinitiiviga konstruktsioonid. Tartu: Tartu Ülikooli Kirjastus 2008, 154.
**Katariina kirik** (ukraina keeles Катерининська церква) on kirik Tšernihivis Ukrainas, Ukraina Õigeusu Kiriku Tšernihivi piiskopkonna katedraalkirik. Kirik asub Tšernihivi vanalinnas ja on linna üks peamistest arhitektuurilistest maamärkidest.

Kirjeldus
---------

Kirik on põhiplaanilt kaheksanurkadest koosneva risti kujuline, viie kupliga, ehitatud tellistest ja krohvitud. Püramiidja silueti moodustavad kõrgema keskkupli ümber koondunud väiksemad kuplid; kaheksanurkadest koosnev põhiplaan on iseloomulik ka Ukraina puukirikutele. Püramiidja silueti tõttu näeb kirik välja õrn, elegantne ja pidulik. Fassaadi kaunistavad pilastrid, profileeritud raamistused, karniisid ja kolmnurkfrontoonid, skulptuurne dekoor puudub. Piilariteta siseruum koosneb viiest kaheksanurksest kambrist, iga kohal tambuuriga kuppel. Tüüpiliselt ukrainapärased pirnja kujuga kuplid on kullatud.

Ajaloost
--------

Ukraina barokkstiilis kirik ehitati 17.–18. sajandi vahetusel Tšernigivi kasakarügemendi üles näidatud vapruse auks 1696. aasta tormijooksul türklaste Azovi kindlusele. 1715. aastal pühitseti kirik pühale Katariinale. Kirik on säilinud peaaegu ehitusaegsel kujul. 1837. aastal lisati läänefassaadile narteks, ja 1908. aastal püstitati kellatorn. Mõlemad on kiriku hilisema restaureerimise käigus eemaldatud. Teise maailmasõja ajal põlesid maha kiriku katused ja tornikuplid. Ehitis ennistati kahel perioodil: 1947-1955 ja 1975-1980.

20. sajandi lõpul tegutses kirikus rahvakunsti muuseum. 2006. aastal tagastati hoone Kiievi patriarhaadi Ukraina Õigeusu Kirikule. Moskva Patriarhaadi Ukraina Õigeusu Kirik vaidlustas üleandmise ja nõudis kirikut endale; pärast kiriku üleandmist püstitasid Moskva Patriarhaadi Ukraina õigeusu kiriku esindajad Ukrainas hoone seinte äärde oma presenttelgi ehk välikiriku. Pärast 2014. aasta Ukraina revolutsiooni võtsid kiriku esindajad telgi 21. veebruaril 2014 Tšernihivi kogukonna survel maha.

2022. aasta kevadel sai kirik Vene-Ukraina sõjas raketirünnakus kannatada.

Pildid
------

* Vaade kirikule ööselVaade kirikule öösel
* Katused ja kuplidKatused ja kuplid
* Vaade läänest, sissepääsu suunastVaade läänest, sissepääsu suunast
* Akna raamistus ja kolmnurkfrontoonAkna raamistus ja kolmnurkfrontoon
* PortaalPortaal
* Sisevaade ikonostaasi suunasSisevaade ikonostaasi suunas
* Vaade põhjatiibaVaade põhjatiiba
* Raketirünnaku vigastused 2022Raketirünnaku vigastused 2022

Viited
------

1. ↑  Catherine's Church. - Discover Ukraine
2. ↑  B. Sullivan. Residents of a devastated Chernihiv ponder their future after a Russian siege ends. - NPR | APR 13, 2022
3. ↑  Damaged cultural sites in Ukraine verified by UNESCO. - unesco.org

Välislingid
-----------

Catherine's Church. - Discover Ukraine
**SSE2** (**Streaming Single Instruction, Multiple Data Extensions 2**) on IA-32 SIMD käsustik. SSE2 võttis esmakordselt kasutusele Intel oma Pentium 4 protsessoris aastal 2001. See on varasema SSE-käsustiku laiendus, mis on mõeldud täielikult välja tõrjuma MMX-käsustikku. SSE2-ga lisati SSE-le 144 uut käsku. Käsustiku toe lisas ka konkurent AMD protsessoritele vahemikus Opteron ja Athlon 64.

Muudatused
----------

SSE2 laiendab MMX-käskude kasutamise asemel võimaluse XMM-registritega töötamiseks. See võimaldab programmeerijal jätta kasutamata 64-bitised MMX-registrid, mis on tegelikult IA-32 ujukomaarvutusteks mõeldud registrid.

AMD SSE2 versioonis AMD64 (x86-64) platvormil on lisaks veel 8 registrit, mis koguarvuks annab 16 (XMM0 kuni XMM15). Need registrid on näha ainult siis, kui protsessor töötab 64-bitises režiimis. Intel lisas sama võimaluse oma protsessori x86-64 arhitektuuri aastal 2004.

SSE2 toega protsessorid
-----------------------

* AMD K8-põhised protsessorid (Athlon 64, Sempron, Turion 64 jne)
* Inteli NetBursti-põhised protsessorid (Pentium 4, Xeon, Celeron jne)
* Inteli Pentium M ja Celeron M
* Inteli Core-põhised protsessorid (Core Duo, Core Solo jne)
* Inteli Core 2 põhised protsessorid (Core 2 Duo, Core 2 Quad jne)
* Transmeta Efficeon
* Via VIA C7

SSE2 toeta protsessorid
-----------------------

* AMD protsessorid enne Athlon 64, sealhulgas Socket A põhised Sempron-protsessorid
* Inteli protsessorid enne Pentium 4
* Via VIA C3
* Transmeta Crusoe

Vaata ka
--------

* SSE
* SSE3
* SSSE3
* SSE4
* 3DNow! Professional
Tšetšeeni vapp.
**Tšetšeeni Vabariigi vapp** on Venemaa Föderatsiooni kuuluva Tšetšeeni Vabariigi riigivapp. 

See kinnitati 25. mail või 26. mail 2004 Tšetšeenia Riiginõukogus ning 22. juunil 2004 Tšetšeeni Vabariigi presidendi seadlusega nr 125. Uus vapp võeti kasutusele lamava hundiga vapi (Itškeeria Tšetšeenia Vabariigi vapp) asemel põhjendusega, et vana vapp ei ole islami traditsioonidega kooskõlas. Uus vapp vastab ametlikel andmetel rahvuslikule mentaliteedile ja tšetšeeni rahva kohale tänapäeva maailmas. 

25. veebruaril 2004 kiitis Tšetšeeni Vabariigi Riiginõukogu heaks uue vapi esialgse kavandi, millel oli muuhulgas ära toodud Tšetšeeni Vabariigi nimi vene ja tšetšeeni keeles.

Kirjeldus ja tõlgendus
----------------------

Vapil on valge ringi ümber kaks rõngast, sisemine sinine ja välimine kollane. 

Valge ringi sees paiknevad ruudukujuliselt ülal sinised stiliseeritud mäed, vasakul ajaloolist järjepidevuse väljendav sinine tšetšeenide keskaegne kaitsetorn (vainahhide torn), paremal Tšetšeenia loodusrikkusi sümboliseeriv sinine naftapuurtorn ning keskel tšetšeeni punane ühtsuse ja igaviku sümbol rahvusliku ornamendi kujul. 

Sinises rõngas on vasakul ja paremal sümmeetriliselt kollane nisupea, mis sümboliseerib tšetšeeni rahva rikkust, ning ülal kollane poolkuu ja viieharuline täht. 

Kollases rõngas on sinine rahvuslik ornament valgel taustal.

Vaata ka
--------

* Tšetšeeni Vabariigi lipp
* Itškeeria Tšetšeeni Vabariigi vapp

Välislingid
-----------

* Riiklik sümboolika: Tšetšeeni Vabariik ja Groznõi (*vene keeles*)
* Tšetšeeni Vabariigi vapp ja esialgne kavand saidil geraldika.ru (*vene keeles*)
**Yvoir** (prantsuse [i.vwaʁ]) on prantsuskeelne vald Belgias Valloonia piirkonnas Namuri provintsis Dinanti haldusringkonnas.

Asulad
------

Valla halduspiirides asuvad järgmised asulad: Dorinne, Durnal, Évrehailles, Godinne, Houx, Mont, Purnode, Spontin ja Yvoir.

* 
* Yvoir, Bocqi jõgiYvoir, Bocqi jõgi
* Godinne, Maasi jõgiGodinne, Maasi jõgi
* 
* Spontin, Spontini lossSpontin, Spontini loss
* MagistraadihooneMagistraadihoone

Viited
------

1. ↑  Wettelijke Bevolking per gemeente op 1 januari 2018, vaadatud 9.03.2019.

Välislingid
-----------

 Yvoir – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
* Koduleht (prantsuse keeles)

Namuri provintsi vallad

Andenne **·** Anhée **·** Assesse **·** Beauraing **·** Bièvre **·** Cerfontaine **·** Ciney **·** Couvin **·** Dinant **·** Doische **·** Éghezée **·** Fernelmont **·** Floreffe **·** Florennes **·** Fosses-la-Ville **·** Gedinne **·** Gembloux **·** Gesves **·** Hamois **·** Hastière **·** Havelange **·** Houyet **·** Jemeppe-sur-Sambre **·** La Bruyère **·** Mettet **·** Namur **·** Ohey **·** Onhaye **·** Philippeville **·** Profondeville **·** Rochefort **·** Sambreville **·** Sombreffe **·** Somme-Leuze **·** Viroinval **·** Vresse-sur-Semois **·** Walcourt **·** Yvoir
**Constanța maakond** on Rumeenia 1. järgu haldusüksus. Asub Rumeenia kaguosas Musta mere kaldal. Piirneb lõunas Bulgaariaga.

Linnad
------

* Cernavodă
* Constanța
* Eforie
* Hârșova
* Mangalia
* Medgidia
* Murfatlar
* Năvodari
* Negru Vodă
* Ovidiu
* Techirghiol

Välislingid
-----------

* Constanța maakonnavalitsuse koduleht

  



Rumeenia maakonnad ja keskalluvusega linn

Alba **·**  Arad **·**  Argeș **·**  Bacău **·**  Bihor **·**  Bistrița-Năsăud **·**  Botoșani **·**  Brașov **·**  Brăila **·**  Bukarest **·**  Buzău **·**  Caraș-Severin **·**  Călărași **·**  Cluj **·**  Constanța **·**  Covasna **·**  Dâmbovița **·**  Dolj **·**  Galați **·**  Giurgiu **·**  Gorj **·**  Harghita **·**  Hunedoara **·**  Ialomița **·**  Iași **·**  Ilfov **·**  Maramureș **·**  Mehedinți **·**  Mureș **·**  Neamț **·**  Olt **·**  Prahova **·**  Satu Mare **·**  Sălaj **·**  Sibiu **·**  Suceava **·**  Teleorman **·**  Timiș **·**  Tulcea **·**  Vaslui **·**  Vâlcea **·**  Vrancea
Tšetnikute lipp
**Tšetnikud** olid Jugoslaavia territooriumil aastatel 1941–1946 saksa ja ungari okupatsioonivägede vastu tegutsenud ebaregulaararmee sõdurid.

Tegelesid diversioonide ja ebatraditsisooniliste sõjapidamisvahenditega (põletasid viljavarusid, lasid raudteid õhku, lõikasid telefoniliine läbi jne).

1942. aasta jaanuaris viis Ungari kindralstaap sisse eriti ranged julgeolekunõuded ning korraldas tšetnike ja kommunistide tabamiseks suure haarangu. Toimumisajal valitsenud külma ilma tõttu hüüdnime "külmad päevad" saanud puhastusoperatsiooni käigus tabati ja hävitati veidi üle nelja tuhande tšetniku ja kommunisti (enamuses serblased, kuid ka u 80 ungarlast, kes olid pea eranditult kommunistid). Kohati hukkus aga ka süütuid inimesi. Viimast laadi juhtumeid ei vaikitud maha, vaid riigipea Miklós Horthy isiklikult andis range käsu juhtunut uurida ja süüdlased vastutusele võtta.

Vaata ka
--------

* Ravna Gora(Равна Гора)
* Suvobor

Viited
------


  


|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Tšetnikud** |
Tšerski mäestiku asend
**Tšerski mäestik** (vene *хребет Черского, цепи Черского*) on mäestik Venemaal Sahhas (Jakuutias) ja Magadani oblastis.

Tšerski mäestik kulgeb loode-kagu suunas. Selle kõrgeim tipp Pobeda mägi on 3003 m kõrgune.

Mäestik on tekkinud Euraasia ja Põhja-Ameerika tektoonilise plaadi piirile. Selle piiri loomus on siiamaale välja selgitamata. Oletatud on nii seda, et mäestiku piirkonnas liiguvad laamad teineteisest eemale, kui ka seda, et mäestik on tekkinud laamade kokkusurumise tulemusena. Tšerski mäestik on tektooniliselt aktiivne.

Mäestiku avastas 1926 Sergei Obrutšev, Vladimir Obrutševi poeg, ning nimetas selle maadeavastaja ja geograafi Jan Czerski järgi.

Tšerski mäestik ja Verhojanski mäestik takistavad õhuvoolu läände. Seetõttu vähenevad sademed neist läände jäävatel aladel, sest sademed tulevad sinna suures osas ida poolt, Vaiksest ookeanist.

Vaata ka
--------

* Tšerski ahelik (Taga-Baikalimaal)

Viited
------

Välislingid
-----------

* Mäestikust Suures Nõukogude Entsüklopeedias
Pesakast männi otsas
Kuldnokad ja linnumajad Staten Islandil
**Pesakast** (ka **linnumaja**) on inimese tehtud kast, mis on mõeldud lindudele pesitsemiseks. Tavaliselt kasutavad pesakaste mets- või kodustatud linnud, kuid neis võivad elada ka imetajad, näiteks oravad ja nahkhiired. 

Pesakastis on linnupojad paremini kaitstud. Pesakasti ühes seinas asub tüüpiliselt ümar avaus, kust linnud saavad väljuda ja hiljem kasti tagasi lennata.

Kakulistele tehtud pesakast Kõrvemaal 2021. aasta märtsis
Ava ja kasti suurus, samuti kasti kuju ja ava paigustus määravad selle, kes pesakasti elama asub. Väiksematesse pesakastidesse tulevad käblikud, pöialpoisid ja teised väiksemad linnud, kuid pesakaste on olemas ka luikede ja öökullide jaoks (viimaseid saab näha näiteks Tallinna loomaaias).

Nahkhiirte pesakastid erinevad lindude pesakastidest väiksema ava poolest, mis sageli asub pesa alaküljel. Nahkhiirte pesakastid on keskkonnasõbralik moodus kontrollida sääskede ja teiste putukate arvukust.

Pesakaste tuleb kord aastas hooldada. Vana pesamaterjal tuleb välja visata, sest sellesse võivad olla kogunenud parasiidid. Hooldamise hõlbustamiseks on paljudel pesakastidel hingega avanev kaas või külg. Lahtikäivat külge, katust või põhja saab kasutada ka lindude rõngastamiseks või nende munade ärakorjamiseks.

Linnupesades võivad olla pesakaamerad, millega jälgitakse pesas toimuvat tegevust.

Kui pesakast on valmistatud ja sobivasse kohta (ida-lõuna suunaline, vastavalt liigile ka sobival kõrgusel ja taimestikus) üles seatud, siis tavaliselt esimesel aastal sellesse veel elama ei tulda: kastil on veel inimese lõhn küljes. Järgmisel aastal, kui pesakast on aasta aega päikese, tuule ja vihma käes seisnud, võivad linnud-loomad selle juba asustada.

Halvasti kinnitatud pesakastid võivad puu otsast alla kukkuda, pesapuu võib hävida, samuti võivad probleeme põhjustada kahjurid, näiteks sipelgad, rotid ja ämblikud.

Vaata ka
--------

* tuvimaja

Viited
------

1. 1 2  "Pesakastid lindudele". *Eesti Ornitoloogiaühing*. Vaadatud 23.03.2021.

Rasvatihastele, varblastele ja teistele väiksematele lindudele sobiv pesakast Kõrvemaal 2021. aasta märtsis

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Pesakast** |
Praha rotipüüdja
**Praha rotipüüdja** (tšehhi keeles *Pražský krysařík*) on kohalikult tunnustatud koeratõug. Ajalooallikatest ilmneb, et Praha rotipüüdja tõu ajalugu ulatub kaugele Tšehhi riigi minevikku. 

Kuna see koeratõug on väikest kasvu, kuid kiire ja hästi arenenud lõhnatajuga, siis on teda palju kasutatud hiirte ja rottide püügiks. Sellest on tulnud ka tõu nimi.

Ajalugu
-------

Praha rotipüüdja kaunistas sageli Tšehhi aadlike õukondi ja bankette. Tšehhi kuningate hinnalise kingitusena jõudis see koerake ka teiste Euroopa valitsejateni. Hiljem said need populaarseks ka kodanike hulgas. Ajalooallikate põhjal võib väita, et Praha rotipüüdja pärinebki Tšehhist. 

Aastal 1980 sätestati Tšehhis tõu regenereerimine, mis toimib siiani edukalt. Praha rotipüüdja on uuesti populaarne ja huvi selle tõu vastu levib kiiresti ka teistes riikides.

Kirjeldus
---------

Praha rotipüüdja on väikest kasvu, tema turjakõrgus on 18-23 cm ja kaal 1-3 kg. Vaatamata sellele, et tegu on väikese koeraga, on ta väga energiline ja liikuv. Tema kasukas on lühikese karvaga, seega vajab koer külmas kliimas lisasoojust. Praha rotipüüdjad elavad tavaliselt 12-14 aastaseks. 

Iseloomult on Praha rotipüüdja rahulik, uudishimulik ja õrn. Võõraste suhtes mitte eriti usaldav, kuid omade suhtes sõbralik ja südamlik.

Tõustandard
-----------

* Päritolumaa: Tšehhi vabariik
* Kehtiva ametliku standardi avaldamise kuupäev: 12.10.1980
* Kasutus: seltsikoer
* Rühm: seltsi- ja kääbuskoerad
* Alarühm: rotipüüdjad

Viited
------

1. ↑  "Koer.ee".

Välislingid
-----------

* Eesti keeles
* Pure Prague Ratter Club Australia
* prazsky-krysarik.cz
* pragueratter.net
* Prazsky Krysarik club of Sweden (mitme keelne)
* Prazsky krysarik Breed Standard
* Taani keeles
* Australian Prague Ratter Club
**Morgan Richard Tsvangirai** (10. märts 1952 – 14. veebruar 2018) oli Zimbabwe poliitik ja inimõiguslane.

Ta oli Zimbabwe peaminister 11. veebruarist 2009 kuni peaministri ameti kaotamiseni 11. septembril 2013.

Ta abiellus Susan Tsvangiraiga 1978. Abielust sündis kuus last.

Morgan Tsvangirai on president Robert Mugabe vastase opositsiooni liider ning ühenduse Liikumine Demokraatliku Muutuse eest juht alates selle asutamisest 1999. aastal.

Ta võitis 2008. aasta presidendivalimiste esimeses voorus Robert Mugabet, kuid loobus kandideerimisest enne teist vooru, sest ei pidanud valimisi demokraatlikeks.

Septembris 2008 peetud võimukõneluste tulemusel otsustati Morgan Tsvangirai määrata taasasutatud Zimbabwe peaministri ametikohale. Ägedad läbirääkimised valitsuse kohtade jagamise üle kestsid 2009. aasta veebruari alguseni, mil jõuti kokkuleppele Morgan Tsvangirai juhitava partei ja president Mugabe juhitava Zanu-PF-i ühisvalitsuse moodustamises. Valitsus astus ametisse 11. veebruaril 2009.

6. märtsil 2009 sattus Tsvangirai oma naisega autoõnnetusse, kui tema auto põrkas Harare lähedal kokku vastassuunas tulnud veokiga. Veok kuulus USA Rahvusvahelise Arengu Agentuurile (USAID). Õnnetuse põhjustas veokijuht, kes väidetavalt rooli taga magama jäi. Tsvangirai viidi haiglasse väikeste pea- ja kaelavigastustega, kuid tema abikaasa Susan hukkus õnnetuses. Järgmisel päeval teatasid Liikumise Demokraatliku Muutuse eest töötajad, et Tsvangirai sõnul põhjustas veokijuht õnnetuse tahtlikult. USA endine suursaadik Zimbabwes Tom McDonald süüdistas Robert Mugabet atentaadis, tuues välja, et minevikus on Zimbabwe opositsioonitegelastega teedel teisigi seletamatuks jäänud õnnetusi toimunud. Samal päeval väitis Tsvangirai ise CNN-ile, et ei usu õnnetuse tahtlikku korraldamist.

5. aprillil 2009, mõned päevad pärast seda, kui Tsvangirai taas tööle asus, leiti tema pojapoeg Sean oma kodus Harares ujumisbasseinist uppununa.

Välislingid
-----------

* Zimbabwe peaminister Morgan Tsvangirai sai avariis vigastada ERR, 6. märts 2009

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**Robert Mugabe** | **Zimbabwe peaminister**2009–2013 | Järgnev**Positsioon kaotatud** |
Tšetšeeni Vabariigi lipp alates augustist 2004
**Tšetšeeni Vabariigi lipp** on Venemaa Föderatsiooni kuuluva Tšetšeeni Vabariigi lipp.

Lipu kinnitas 25. mail 2004 Tšetšeenia Riiginõukogu ja 22. juunil 2004 Tšetšeeni Vabariigi president. Uus riiklik sümboolika, sealhulgas ka lipp, võeti ametlikult kasutusele 18. augustil 2004.

8. septembril 2003 teatas Ahmad Kadõrov pressikonverentsil, et peagi võetakse kasutusele uus riiklik sümboolika. Lamav hunt olevat vastuolus islami traditsiooniga. 19. novembril 2003 otsustas Tšetšeenia Riiginõukogu kuulutada välja uue puna-valge-rohelise lipu (ning vapi ja hümni) kavandi konkursi. Detsembris 2003 teatas Riiginõukogu asepresident, Tšetšeenia riikliku sümboolika töögrupi juht Danilbek Tamkajev, et töö kavanditega on lõppenud ning lipuvärvideks saavad punane ja roheline. Valgel ei olevat tšetšeenide ajaloo, kommete ja traditsioonidega mingit pistmist. Punane olevat tšetšeenide sajanditepikkune lipuvärv ning roheline sümbioliseerib islamit. Hiljem kinnitati siiski valge värviga lipp.

Uut lippu kasutab põhiliselt valitsus. Opositsioon kasutab põhiliselt vanu lippe. Tšetšeeni Vabariigi varasem lipp sarnanes Itškeeria Tšetšeeni Vabariigi lipuga.

### Lipu kirjeldus

Tšetšeenia Vabariigi lipp on ristkülikukujuline kangas, millel on kaks põhivärvi – roheline ja punane. Neid lahutab kitsas valge riba. Lipu vardapoolses servas on valge kuldse rahvusliku ornamendiga kaunistatud laid. Rohelise välja kõrgus on 65 cm, valge 10 cm ning punane 35 cm. Valge vertikaalse laiu laius on 15 cm.

Lipu laiuse ja pikkuse suhe on 2:3.

### Tõlgendus

Kuldne rahvuslik ornamentika sümboliseerib ajaloolist ja eripärast tšetšeeni rahvust. Roheline on islami sümbol. Punane on sõltumatuse eest valatud vere või süütute tšetšeenide valatud vere sümbol. Valged laiud sümboliseerivad teed helgesse tulevikku või puhtust.

Tšetšeeni Vabariigi lipp 1999–2004
----------------------------------

Tšetšeeni Vabariigi lipp 18. augustini 2004
Tšetšeeni Vabariigi varasem lipp ning ühtlasi Itškeeria Tšetšeeni Vabariigi Vene-meelse opositsiooni lipp oli roheline kangas punase, valge, punase ja rohelise horisontaalse triibuga alumises osas. Proportsioonid olid 3:5.

Vaata ka
--------

* Tšetšeeni Vabariigi vapp
* Itškeeria Tšetšeeni Vabariigi lipp
* Tšetšeeni-Inguši ANSV lipp

Välislingid
-----------

* Tšetšeeni Vabariigi sümboolika saidil geraldika.ru *(vene keeles)*
* Riiklik sümboolika: Tšetšeeni Vabariik ja Groznõi (*vene keeles*)
**Fārūq I** (11. veebruar 1920 – 18. märts 1965 Rooma) oli Egiptuse kuningas aastatel 1936–1952.

Ta tuli troonile pärast oma isa Fu'ād I surma.

Süüdistatuna korruptsioonis ning kaotuses 1948. aasta Araabia-Iisraeli sõjas, sunniti ta 23. juulil 1952 pärast Gamal Abdel Nasseri juhitud riigipööret tagasi astuma. Ametlikult sai troonile tema 6-kuune poeg Fu'ād II, kes jäi riigi viimaseks kuningaks kuni vabariigi ametliku väljakuulutamiseni vähem kui aasta aega hiljem.

Fārūq elas kuni surmani eksiilis Monacos ja Itaalias.

Ametlik portree (1938)

Perekond
--------

1. abikaasa: Kuninganna Farida (Safinaz Zulficar) (1921–1988)
	* tütar Farial (1938–)
	* tütar Fawzia (1940–2005)
	* tütar Fadia (1943–2002)
2. abikaasa: Kuninganna Nariman Sadeq (1934–2005)
	* poeg Fu'ād (1952–)
3. abikaasa: Irma Capece Minutolo di Canosa (1941–)

Välislingid
-----------

* Elulugu (Royal Ark)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**Fu'ād I** | **Egiptuse kuningas**1936–1952 | Järgnev**Fu'ād II** |
**Fēlikss Cielēns** (7. veebruar 1888 Alderi – 10. juuli 1964 Stockholm) oli Läti jurist, poliitik, kirjanik ja ühiskonnategelane. Ta oli aastatel 1926–1928 Läti välisminister, samuti asutava kogu ja kõigi nelja sõjaeelse seimi liige. Ta oli Läti Sotsiaaldemokraatliku Töölispartei liige ja Läti Kesknõukogu 17. märtsi 1944 memorandumi autor.

Ta sündis 7. veebruaril 1888 Ādaži kihelkonna Alderi mõisas. Ta lõpetas Riia Aleksandri Poeglaste Gümnaasiumi. Aastatel 1906–1910 õppis ta Peterburi ülikooli õigusteaduskonnas ja seejärel mitu semestrit Pariisis Sorbonne'i ülikoolis.

1903. aastal asus ta tööle sotsiaaldemokraatide põrandaalustes seltsides. 1904. aastal ühines ta Läti Sotsiaaldemokraatliku Töölisparteiga. Ta oli üks 1905. aasta revolutsiooni osalisi, pidas kõnesid, oli üks organiseerijaid. Võttis osa mitmest lahingust. 1906. aastal mõisteti ta tagaselja surma. Sama aasta jaanuaris arreteeriti Marģers Skujenieks ja Voldemārs Salnais. Vabastati kautsjoni eest. Ta oli propagandist Riia ja Peterburi sotsiaaldemokraatlikes organisatsioonides. Ta läks 1910. aastal Lääne-Euroopasse ning elas lühikest aega Brüsselis, Bernis, Pariisis ja mujal. Varjunimede (F. Cinis, Cis F. Cns jt) all ilmus tema rahvusvahelise poliitika teemalisi artikleid ajalehtedes Arodnieks, Jaunā Dienas Lapa, Jaunais Vārds, Domas jne.

1917. aasta sügisel naasis emigratsioonist ja elas Petrogradis. 1918. aastal siirdus ta Siberisse, kus Läti Siberi ja Uurali Rahvusnõukogu saatis ta Pariisi, et osaleda Läti delegatsioonis Pariisi rahukonverentsil. Tuli tagasi augustis 1919. Ta on mõnda aega töötanud välisministeeriumis nõunikuna. Läti Sotsiaaldemokraatlik Töölispartei delegeeris Cielēnsi tööle Rahvanõukogusse – Läti Vabariigi Ajutisse Parlamenti.

Valiti 1920. aastal Asutavasse Kogusse. Töötanud välis-, õigus- ja põhiseaduskomisjonis. 1922. aastal valiti ta 1. seimi, kus ta töötas välisasjade, õigus-, avaliku õiguse ja avaliku halduse komisjonis. Valiti 1925. aastal 2. Seimi, töötas hariduse, organisatsiooni ning avaliku õiguse ja avaliku halduse komisjonis. Valiti 1928. aastal 3. Seimi, kuulus välisasjade, valimiste keskkomisjoni, õigus- ning avaliku õiguse ja avaliku halduse komisjonidesse. Valiti 1931. aastal 4. Seimi, kuulus välisasjade, keskvalimis-, õigus-, mandaat-, avaliku õiguse ja karistusõiguse komisjonidesse.

1923. aastal oli ta välisminister Zigfrīds Anna Meierovicsi liige hääleõigusega Jānis Pauļuksi valitsuses. 1926. aastal sai temast Margers Skujenieksi valitsuse välisminister.

Aastatel 1933–1934 oli ta Läti saadik Prantsusmaal. Pärast 1934. aasta Läti riigipööret, kui Fēlikss Cielēns viibis Pariisis, võttis Kārlis Ulmanis talt Läti kodakondsuse. Selle tulemusena sunniti Cielēns ja tema perekond Prantsusmaale pagendusse. Teise maailmasõja ajal naasis Cielēns koos perega Lätti. Saksa okupatsiooni ajal osales ta Läti Kesknõukogu, rahvusliku vastupanuliikumise keskuse tegevuses. 1944. aasta mais läks ta pagulusse Rootsi.

Ta suri 10. juulil 1964 Stockholmis. 2001. aastal maeti Cielēns koos abikaasaga ümber Rainise kalmistule.
**Jahroma** on linn Venemaal Moskva oblastis Dmitrovi rajoonis. Asub Moskvast 55 km põhja pool Jahroma jõe ääres.

Jahroma tekkis 1841. aastal kalevivabriku juurde. Linnaõigused sai 1940.

Viited
------

1. ↑  "Rahvaloenduse andmed". Originaali arhiivikoopia seisuga 30. august 2011. Vaadatud 20. augustil 2011.

Moskva oblasti vapp
Moskva oblasti linnad

Aprelevka  | Balašihha  | Beloozjorski  | Bronnitsõ  | Dedovsk  | Dmitrov  | Dolgoprudnõi  | Domodedovo  | Drezna  | Dzeržinski  | Dubna  | Elektrogorsk  | Elektrostal  | Elektrougli  | Frjazino  | Golitsõno  | Himki  | Hotkovo  | Istra  | Ivantejevka  | Jahroma  | Jegorjevsk  | Kašira  | Klin  | Kolomna  | Koroljov  | Kotelniki  | Krasnoarmeisk  | Krasnogorsk  | Krasnozavodsk  | Krasnoznamensk  | Kubinka  | Kurovskoje  | Likino-Duljovo  | Ljubertsõ  | Lobnja  | Lossino-Petrovski  | Luhhovitsõ  | Lõtkarino  | Možaisk  | Mõtištši  | Naro-Fominsk  | Noginsk  | Odintsovo  | Orehhovo-Zujevo  | Ozjorõ  | Pavlovski Possad  | Peresvet  | Podolsk  | Protvino  | Puškino  | Puštšino  | Ramenskoje  | Reutov  | Rošal  | Ruza  | Sergijev Possad  | Serpuhhov  | Solnetšnogorsk  | Staraja Kupavna  | Stupino  | Šatura  | Štšolkovo  | Zaraisk  | Zvenigorod  | Žukovski  | Taldom  | Tšehhov  | Tšernogolovka  | Vereja  | Vidnoje  | Volokolamsk  | Voskressensk  | Võssokovsk
**Schottky barjäär** ehk **Schottky siire** on potentsiaalibarjäär, mis kujuneb metalli ja pooljuhi kontaktpinnas. Harilikult kasutatakse sellist n-pooljuhti, mille elektronide väljumistöö on väiksem kui metallil (väljumistöö on vähim energia elektronvoltides, mis on vajalik elektroni väljutamiseks ainest). Sel juhul difundeeruvad elektronid põhiliselt pooljuhist metalli ja pooljuhi piirikihis moodustub enamuslaengukandjaist (elektronidest) vaene kiht, mida nimetataksegi Schottky barjääriks. Selle kihi paksus ja seega takistus sõltub siirdele rakendatava pinge polaarsusest, nii et siirdel on alaldustoime (ühesuunaline juhtivus).

Seda nähtust, mida matemaatiliselt kirjeldas Walter Schottky 1938. a, kasutati juba 1920. aastatel detektorraadio detektoris (alaldav kontakt tekkis püriiditükikese pinna mingi tundliku punkti ja terava traadiotsa vahel).

Schottky barjääriga väljatransistor on struktuuri ja talitluspõhimõtte poolest samalaadne pn-väljatransistoriga, ületades viimast tunduvalt toimekiiruse ja pinge-voolu karakteristiku tõusu poolest. Legeerimata dielektrilisel GaAs-kristallil on tekitatud rohke doonorlisandiga n+-tüüpi lätte- ja neelupiirkonnad; nendevahelise n-tüüpi kanali paksus on suurusjärgus 0,1 µm ja pikkus 1 µm. Kanalile on kantud paisuelektroodina toimiv metallikiht. Negatiivse paisupingega saab muuta kanali juhtivat ristlõiget ja seega tüürida neeluvoolu. Suur sisendtakistus säilib ka kuni 0,5-voldisel positiivsel paisupingel; kõrgemal päripingel siire avaneb.

Vaata ka
--------

* Schottky diood
Schola Cantorum Basiliensis 2012. aasta septembris
**Schola Cantorum Basiliensis** (SCB) on muusikakõrgkool ja uurimisasutus Baselis Šveitsis, mis keskendub varajasele muusikale ning ajalooliselt informeeritud esituspraktikale.

Ajaloost
--------

Kooli asutas Paul Sacher 1933. aastal. 1954. aastal liideti Schola kahe teise kõrgkooliga Baseli muusikaakadeemiaks.

Kooli vilistlaste hulka kuuluvad paljud nimekad vanamuusikud nagu Gustav Leonhardt, Jordi Savall, Barbara Thornton, Christina Pluhar, Elam Rotem, Jorge Guerrero Dantur, Montserrat Figueras, René Jacobs,
Xavier Díaz-Latorre, Rolf Lislevand, Andreas Scholl, Hopkinson Smith, Maria Cristina Kiehr ja Benjamin Bagby.

Eesti muusikutest on Schola Cantorum Basiliensises õppinud Maria Staak, Lilian Langsepp, Marie Saame.

Viited
------

1. ↑  Schola Cantorum Basiliensis. - University of Applied Sciences and Arts Northwestern Switserland
2. ↑  Schola Cantorum Basiliensis. - University of Applied Sciences and Arts Northwestern Switserland
Schnalsi valla paiknemine Lõuna-Tiroolis
**Schnals** (itaalia: *Senales*) on vald *(comune)* Lõuna-Tiroolis Põhja-Itaalias, paiknedes umbes 40 km Bolzanost loodes, piiril Austriaga. Valda kuulub suur osa Schnalstalist.

Geograafia
----------

2010. aasta 30. novembri seisuga elas seal 1345 inimest ja valla pindala on 211,2 km².

Schnals külgneb järgmiste valdadega: Kastelbell-Tschars, Latsch, Mals, Moos in Passeier, Naturns, Partschins, Schlanders ja Sölden (Austrias).

### Frazioni

Schnalsi vallas on *frazioni* (alljaotused, peamiselt külad ja asundused) Karthaus (Certosa) ja Katharinaberg (Monte Santa Caterina), Unser Frau (Madonna).

Ajalugu
-------

Kogukond
--------

### Keeleline jaotus

2011. aasta rahvaloenduse järgi kõneleb 98,24% rahvastikust esimese keelena saksa keelt ja 1,76% itaalia keelt.

Pilte
-----

* Finailhöfe - vasakpoolseim lumine mägi on Similaun. Pildilt väljas vasakul on Fineilspitze, mille harjalt leiti Jäämees Ötzi.Finailhöfe - vasakpoolseim lumine mägi on Similaun. Pildilt väljas vasakul on Fineilspitze, mille harjalt leiti Jäämees Ötzi.
* Külakirik Unser FrauKülakirik *Unser Frau*

Välislingid
-----------

* Turismiamet Val Senales - Schnalsi org
* Valla koduleht (saksa ja itaalia keeles)
**Standardne kasutajamudel** on teenuse kasutaja standardne andmemudel. Teoreetiliselt võimaldab see eri teenustel kohanduda kasutaja eripärade järgi. Näiteks tarkvara kasutajaliides kohandaks end kasutaja kõnekeele, silmanägemise, eelistatud disaini jne järgi.

Levinud näited standardse kasutajamudeli kohta on juhiluba, pass, kindlustusandmed ja pangaandmed, Interneti vallast näiteks Windows Live ID ja Facebooki konto.

Privaatsus
----------

Tegelikult kipub selline mudel olema pigem ettekääne kasutajate kohta info kogumiseks. Kardetakse, et kogutud infot kasutatakse hoopis inimeste vastu, mitte kasuks. Süsteeme ja liideseid arendades saab kohandavust kavandada süsteemidisaini abil.

Laiemad standardsed kasutajamudelid toovad kaasa suurema turvariski. Mida rohkem on andmebaasides isikute infot, seda suurem on oht, et info hakkab lekkima.

### ID-kaart

Paljudes riikides on kasutusel ID-kaart, kuid üldjuhul pole sellel rohkem infot kui passis. Julgeolekulise paranoia kasvades, aga ka lihtsalt biomeetrika levides hakkavad ID-kaardid tõenäoliselt kandma lisainfot kaardi omaniku kohta. Teatud piirini võib see tuua suurenenud turvalisuse, kuid sel on oht areneda politseiriigi osaks. Samuti kardetakse, et kunagi tahetakse ID-kaardile salvestada näiteks inimese poliitilisi ja usulisi vaateid ning selline asi on tugevas vastuolus privaatsuspõhimõtetega.
**Schortens** on linn Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Friisimaa kreisis.

Linna pindala on 68,67 km². 31. detsembril 2015 elas seal 20 321 inimest.

Linnaosad
---------

Linn koosneb järgmistest osadest: Schortens, Heidmühle, Grafschaft, Accum, Sillenstede, Schoost, Roffhausen, Middelsfähr, Addernhausen, Oestringfelde, Ostiem ja Upjever.

Ajalugu
-------

Esimesed asustusjäljed pärinevad 5. sajandist. Schortensit on esmamainitud 1158. aastal, kui P C Stephanus kirik, mille asutamine toimus Oestringerni ja Wangererni vahelise vaenu ajal. Keskajal oli Oestringfelde klooster, mida kasutati ka varjupaigana, hästi tuntud oma hobustearetuse poolest.

19. sajandi teisel poolel aitas Wilhelmshaveni mereväebaas oluliselt kaasa linna arengule. Paljud töölised asusid elama kohta, millest sai Schortensi keskus; 1871. aastal loodud raudteeühendus Jeveri aitas samuti linna arengule kaasa. Pärast Esimese maailmasõja lõppu lakkas sõjalaevade tootmine ja töötus kasvas. 1946. aastast jõudis Schortensisse pidev pagulaste voog, kasvatades suuresti elanikkonda. *Opympia* baasi kasutuselevõttu Roffhausenis Teise maailmasõja ajal peetakse ka linna arengule oluliseks.

1933. aastal ühendati Schortens Clevernsi ja Sandega, et moodustada *Suur-Oestringen*, kuid see ühendus tühistati Teise maailmasõja ajal.

1936. aastal avati õhujõudude baas Upjeveris, mis on ikka veel kasutusel.

Schortens sai omavalitsusõigused 21. jaanuaril 2005. 1. juunist 2005 on Schortens iseseisev omavalitsus.

Viited
------

1. ↑  Alle politisch selbständigen Gemeinden mit ausgewählten Merkmalen am 31.12.2018 (4. Quartal), vaadatud 10.03.2019.
2. ↑  Register of German municipalities (4th quarter 2022), vaadatud 12.02.2023.

Välislingid
-----------

* www.schortens.de


Friisimaa kreisi vallad

* Bockhorn
* Jever
* Sande
* Schortens
* Varel
* Wangerland
* Wangerooge
* Zetel