recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Eristusdiagnoos** ehk **diferentsiaaldiagnoos** (ingl *differential diagnosis*) on meditsiiniteaduses kasutatav haiguslike seisundite, klassifikaatorite ja laboratoorsete analüüside täpsustamise ja tõlgendamise protsess. Kogutud andmete ja analüüsitulemuste alusel püütakse panna diagnoos. Eristusdiagnoosimine seisneb diagnoosi valimises kahe ja/või enama sümptomitelt sarnase haigusliku seisundi seast.

Meedias
-------

Teleseriaalis "Dr House" näidatakse Dr House'i tiimi töö kaudu kliinilise meditsiini eristusdiagnoosi protseduuri karikatuurset vormi.

Vaata ka
--------

* RHK-10
* Kliiniline patoloogia
* Laboratoorne diagnostika

Viited
------

1. ↑  Meditsiinisõnastik, 2004.

Kasutatud publikatsioonid
-------------------------

* Meditsiinisõnastik, 2004. Tõlkija Katrin Rehemaa, toimetajad Sirje Ootsing, Laine Trapido. Kirjastus Medicina, 2004, ISBN 9985-829-55-7.
* Eristusdiagnoosi lühikokkuvõte ingliskeelses võrguentsüklopeedias wikipedia. org
* Teleseriaali "Dr House" eestikeelne lühitutvustus
* Soovituslik väljend
**"Eriti Kurva Muusika Ansambel"** on samanimelise Eesti ansambli esimene helikandja, mis ilmus 1994. aastal kassetil. Kasseti andis välja ansambel ise.

Kasseti vahelehel olevad laulude pealkirjad, ansambli nimi ja albumite pealkirjad ("Especially Sad Music Orchestra", "ESMO") on kirjas ka inglise keeles. Kasseti vahelehelt leiab ka pikema ingliskeelse teksti, millest ansambel tänab Future Designsi ja kedagi Williamit. William olevat sündinud Oklahomas ning võidelnud oma joomisprobleemiga alates päevast, mil ta trammiõnnetuses oma nimetissõrme kaotas. Vahelehe tekst lõppeb lausetega: "Ta ei disaininud ansambli kostüüme. Kevad on saabunud. Kevad on saabunud".

Mõne allika järgi oli selle Eriti Kurva Muusika Ansambli esimese helikandja pealkiri hoopis "Narride sõda", kuid seda ei kinnita kasseti ümbris, kus vastav nimi puudub. 1996. aastal osales ansambel rahvusvahelisel teatrifestivalil Baltoscandal, kus anti kaks etendust: neist esimene toimus 24. juunil kell 21:30 Rakvere kultuurimajas ja kandis pealkirja "Narride sõda". On tõenäoline, et siit tulenebki eksitus: tegemist oli ansambli kontserdikava pealkirjaga ning kava hõlmas tõenäoliselt lugusid, mis sellel ansambli omanimelisel kassetil välja olid antud.

Enamik kasseti lauludest on eestikeelsed, kuid kahes palas on kasutatud ka võõrkeelseid tekste klassikutelt: "Du Holde Kunst" saksakeelsete sõnade autor on Friedrich Schiller ja loo "Le Corbeau Et Le Renard" prantsuskeelsete sõnade autor on Jean de La Fontaine.

Lugude nimekiri
---------------

A1. "Ei Mäleta Enam Su Nägu" ("Don't Remember Your Face Anymore")  

A2. "Kommionu" ("Candyman")  

A3. "Du Holde Kunst" ("Du Holde Kunst")  

A4. "Kellamees" ("Bell-Ringer")  

A5. "Kurat Seda Teab" ("Who The Hell Knows?")  

A6. "Sünnipäev" ("Birthday")  

A7. "Valged Saalid" ("White Halls")  

B1. "Hommik Vaikses Veerandtunnis" ("Morning In A Quiet Quarter Hour")  

B2. "Lõbulaul" ("Joysong")  

B3. "Ringimängulaul" ("Round Dance Song")  

B4. "Naabri Muta" ("Neighbor's Doggy")  

B5. "Le Corbeau Et Le Renard" ("Le Corbeau Et Le Renard")  

B6. "Karussell Kivisel Rannal" ("Merry-Go-Round On A Rocky Beach")  

B7. "Ilus Elu" ("Lovely Life")

*Lugude nimekiri on kirjas nii, nagu see on kasseti vahelehel - koos mõningate kirjavigadega.*

Esitajad
--------

* Sven Kuntu (vokaal, akustiline kitarr)
* Mait Reimann (saksofon, viiul)
* Meelis Hainsoo (viiul)
* Kristiina Sillak (vioola)
* Tauno Valdna (flööt)
* Lea Peterson (kontrabass)
* Siim Soop (kontrabass)

Viited
------

1. ↑  "ERITI KURVA MUUSIKA ANSAMBEL kassett". Originaali arhiivikoopia seisuga 16.01.2014. Vaadatud 15.01.2014.
2. ↑  "KAVA: RAHVUSVAHELINE TEATRIFESTIVAL BALTOSCANDAL 96". *Eesti Päevaleht*. 19.06.1996. Originaali arhiivikoopia seisuga 16.01.2014.
3. ↑  "Narride sõda by Eriti Kurva Muusika Ansambel" (inglise). Vaadatud 15.01.2014.
4. ↑  "Eriti Kurva Muusika Ansambel Eesti Ansamblite Andmebaasis". Originaali arhiivikoopia seisuga 9.01.2014. Vaadatud 09.01.2014.
5. ↑  "Eesti rahvusbibliograafia". Originaali arhiivikoopia seisuga 16.01.2014. Vaadatud 15.01.2014.
***Hominina*** on alamtriibus inimlaste sugukonnast. Alamtriibusesse *Hominia* ei kuulu enam šimpansid, vaid ainult *Orrorin tugenensis*, australopiteegid ja inimene. *Hominina* liigid olid suhteliselt antropomorfsed (inimesetaolised) esikloomalised. Erinevalt šimpansidest olid nad bipedaalsed, st liikusid kahel jalal. Tagajäsemetel liikumise tõendiks on suure kuklamulgu paigutus koljul, samuti reieluu kaela ja põlveliigese ehitus. Inimesel ja meie bipedaalsetel esivanematel on reieluu kael järsema nurga all reieluu suhtes ja liiges ise on suhteliselt suur. Puu otsas elavast inimahvist ei saanud üleöö bipedaal. Ökosüsteemi muutus (metsast savanniks) ei olnud "puu otsast mahatuleku" põhjus. Bipedaalsed australopiteegid elasid aladel, kus oli veel piisavalt metsa alles. Inimahvidele iseloomulikud pikad käed ja lühikesed jalad olid säilinud ka peale miljon aastat kestnud bipedalismi.

Ainus säilinud liik on Homo sapiens. 

Šimpansi ja inimese lahknemine oli 5-7 miljonit aastat tagasi. 3 miljonit aastat tagasi hakkasid lahknema Australopithecus ja Paranthropus. Mõlemad perekonnad eksisteerisid koos 1,5 miljonit aastat.

Esimeseks *Hominina* liigiks peetakse *Orrorin tugenensis*t, kes on australopiteekide viimane ühine esivanem.

Fülogeneetiline jaotus
----------------------

```
  ,______________________________________ *Ardipithecus ramidus* †
__|
  |______________________________________ *Australopithecus anamensis* †
          |
          |,____________________________  *Kenyanthropus platyops*  †
          |
          |   ,__________________________ *Australopithecus afarensis* †
          |   |
          |   |   ,______________________ *Australopithecus garhi* †
          |   ,___|
          |   |   |______________________ *Australopithecus africanus* †
          |   |
          |   |   ,______________________ *Paranthropus aethiopicus* †
          |   |___|
          |   |   |   ,__________________ *Paranthropus robustus* †
          |   |   |___|
          |___|       |__________________ *Paranthropus boisei* †
              |
              |       ,__________________ *Homo habilis* †
              |_______|
                      |    ,_____________ *Homo ergaster* †
                      |____|
                           |
                           |   ,_________ *Homo erectus* †
                           |___|
                           |   |   ,____  *Homo floresiensis †*
                           |   |___|
                           |  
                           |
                           |_____________ *Homo antecessor* †
                              |  
                              |   ,______ *Homo heidelbergensis* †
                              |___|
                              |   |   ,___*Homo neanderthalensis* †
                              |   |___|
                              |
                              |
                              |______,____*Homo rhodesiensis*  †
                                     |
                                     | ,_ *Homo sapiens*
                                     |_|
```

Välislingid
-----------

* Hominina liigid
***Hominini*** on alamsugukonda *Homininae* kuuluv triibus, kuhu kuuluvad inimene, šimpans ja nende väljasurnud esivanemad. 

Alamtriibusesse *Hominina* kuulub perekond inimene (*Homo*), kuid ei kuulu perekond šimpans (*Pan*). Viimane kuulub eraldi alamtriibusesse *Panina*.

Alamsugukonda *Homininae* kuulub kaks tänapäevast triibust: *Hominini* ja *Gorillini*. Viimasesse kuuluvad gorillad. Nende kahe triibuse loomise pakkusid 1996 välja bioloogid Alan Mann ja Mark Weiss, kes soovisid selle abil näidata, missuguses järjekorras tänapäevaste loomarühmade esivanemad üksteisest lahknesid. Kuid esimesena kasutas seda mõistet briti zooloog John Edward Gray juba 1825.

Inimese ja šimpansi perekond lahknesid 5,4–6,3 miljonit aastat tagasi. Kuid tollal ei eksisteerinud tänapäevaseid perekondi; nende asemel olid olemas inimahvid *Sahelanthropus tchadensis* ja *Orrorin tugenensis* ning veel pole jõutud üksmeelele selles, kumb neist kahest oli inimeste ja šimpansite eellane. Need kaks olid omavahel ka suhteliselt lähedalt sugulased, nii et tulevikus võib olla vaja ühendada nad samasse perekonda.

Inimeste ja šimpansite esivanemate lahknemisele järgnesid ulatuslikud liigitekke protsessid inimeste eellaste seas, mis olid seotud nende elamaasumisega metsast savanni. Šimpansite eellaste seas neid protsesse ei toimunud, sest nemad jäid endiselt metsa elama, nende elutingimused ei muutunud. Inimese perekonna tekkeajaks loetakse umbkaudu 4–4,1 miljonit aastat tagasi.

Inimesed ja šimpansid on omavahel geneetiliselt üsna lähedased. Inimese ja šimpansi erinevus on umbes sama suur kui mehe ja naise vaheline erinevus.

Hominini lahknemine inimeseks ja šimpansiks

Viited
------

1. ↑  Alan Mann ja Mark Weiss. "Hominoid Phylogeny and Taxonomy: a consideration of the molecular and Fossil Evidence in an Historical Perspective". *Molecular Phylogenetics and Evolution*. 5. aastakäik, 1. number, lk. 169–181
2. ↑  Volker Sommer. "Plädoyer für eine radikale evolutionäre Anthropologie: Menschenaffen wie wir". *Biologie in unserer Zeit*, number 30 (3/2009), lk. 200

Välislingid
-----------

* "Primatoloog Frans de Waal: soo tühistamise asemel tuleb tegeleda ebavõrdsusega" ERR Novaator, 2. mai 2022

| * v
* r
Inimese evolutsioon |
| --- |
| *Hominini* | 
*Sahelanthropus tchadensis* • *Orrorin tugenensis* • *Ardipithecus* • *Kenyanthropus platyops* |
| Australopiteegid | 
perekonnad *Australopithecus* ja *Paranthropus* |
| *Australopithecus* | 
*A. anamensis* • *A. afarensis* • *A. bahrelghazali* • *A. africanus* • *A. garhi* • *A. sediba* |
| *Paranthropus* | 
*P. aethiopicus* • *P. boisei* • *P. robustus* |
| *Homo* | 
*H. habilis* • *H. rudolfensis* • *H. georgicus* • *H. ergaster*
*H. erectus* (*H. e. lantianensis* • *H. e. palaeojavanicus* • *H. e. pekinensis* • *H. e. nankinensis* • *H. e. soloensis* • *H. e. wushanensis* • *H. e. yuanmouensis*)
*H. cepranensis* • *H. antecessor* • *H. heidelbergensis* • *H. rhodesiensis* • *H. floresiensis* 
**H. s. idaltu* • *H. s. denisovan* • *H. s. neanderthalensis* • Homo s. sapiens* |
**"Heavy Rain"** on videomäng, mille tootis Prantsuse stuudio Quantic Dream PlayStation 3 konsoolile. Mängu kirjutas ja selle valmimist juhtis Quantic Dreami looja David Cage, kes kirjutas ka kaks eelmist mängu: "Omikron: The Nomad Soul" ja "Fahrenheit". Mäng avaldati 2010. aasta veebruaris.

Ajalugu ja taust
----------------

Quantic Dream hakkas mängu välja töötama 2006. aasta veebruaris. Projekt avaldati aasta 2006. aasta mais, kui avalikkusele näidati 3D prototüüpi "The Casting". Prototüübis on näha virtuaalset tegelast ja mängu tehnilisi võimalusi 5 minuti jooksul. Prototüübi süžee ei olnud seotud lõpliku mängu süžeega.

Detailid
--------

Detaile ja lugusid sellest mängust on veel väga vähe teada, kuid seda teatakse, et tegemist ei ole järjega mängule "Fahrenheit", vaid tegu on täiesti teistsuguse loo ja tegelastega. Juhendaja David Cage mainis, et mängust "Heavy Rain" saab väga sünge action-mäng, kuid samas ka õudukas, kuigi ilma paranormaalsete nähtusteta, nagu neid võis kohata mängus "Fahrenheit". Siiski on sellel mängul samasugune mõte nagu mängul "Fahrenheit". Mängu kulgu saab mängija muuta. Peale selle on räägitud, et mängija saab kasutada mitut tegelast korraga.

The Origami Killer poster
-------------------------

2007. aasta alguses tuli poster nimega "Heavy Rain" Quantic Dreami valmival kodulehel. Postril on origami, mille ühest otsast tilgub verd, ja uus "Heavy Raini" alapealkiri: "The Origami Killer".
**Johannes Woldemar Lenz** (1. august/13. august 1855 Saarde kirikumõis – 15/27. oktoober 1895 Tallinn) oli Eesti vaimulik.

Lenz õppis aastatel 1864–1866 algkoolis ja aastatel 1867–1873 gümnaasiumis Pärnus. Aastatel 1875–1880 õppis ta Tartu Ülikooli usuteaduskonnas. Korporatsioon Neobaltia liige.

Prooviaastal oli ta aastal 1880 Peterburi Mihkli koguduses kindralsuperintendent Guido Pingoud' juures. Ordineeriti 16. novembril/28. novembril 1880 õpetajaks.

Ta oli aastatel 1880–1882 Kuressaare Laurentiuse koguduse abiõpetaja ja samaaegselt gümnaasiumi usuõpetuse õpetaja. Aastatel 1882–1885 oli ta Paldiski Nikolai koguduse õpetaja (introdutseeriti 18. juulil/30. juulil 1882). Aastatel 1885–1895 oli ta Tallinna Niguliste koguduse abiõpetaja, olles ühtlasi aastatel 1886–1888 Tallinna Toomkooli õpetaja.

Isiklikku
---------

Tema isa Christian Heinrich Friedrich Lenz oli Saarde Katariina koguduse õpetaja, vanaisa Alexander Magnus Karl Lenz oli Rõngu Mihkli koguduse õpetaja, onu Ernst Behse oli Helme Maarja koguduse ja Taagepera Jaani koguduse õpetaja.

8/20. mail 1881 abiellus ta Saaremaa rüütelkonna sekretäri Balthasar von Rehreni tütre Agnese (Nessyga).

Viited
------

1. ↑  Die evangelischen Prediger Livlands bis 1918. Böhlau Verlag Köln, Wien 1977
2. ↑  Die Pastoren des Konsistorialbezirk Estland 1885-1919. Böhlau Verlag Köln Wien
3. ↑   Genealogisches Handbuch der Oeselschen Ritterschaft
**Kikevere kalmistu** on kalmistu Pilistvere kihelkonnas Viljandimaal, tänapäevase haldusjaotuse järgi Jalametsa külas Järva vallas Järva maakonnas.

Õigeusu kogudus asutati Kikeveres 1850. aastal. Alles 1889. aastal hakati teenistusi pidama, kui Laimetsa mõisast üüritud maja kohandati kirikuks. Tõenäoliselt asutati kalmistu umbes samal ajal, sest nii Põltsamaa kui ka Pilistvere õigeusu kalmistu asus kaugel.

Kalmistuala kuulus sellal Lõimetsa külla Adavere vallas Põltsamaa kihelkonnas. 1931. aasta maadevahetusega läks see ala Imavere valla alla.

Kalmistu paikneb õigeusu kirikust linnulennult umbes 400 m idas, kuid teid pidi on nende vahemaa oluliselt pikem. Kalmistu algne suurus oli tõenäoliselt 1 Riia vakamaa (umbes 0,37 ha), praeguse kalmistukrundi suurus on umbes 1,44 ha. Praegu (detsembris 2014) on kalmistu väheses kasutuses, kuid üldiselt hästi hooldatud.

Viited
------

1. ↑  Vladimir Berens. *"Историко-статистическое описание церквей и приходов Северо-Западных епархий. Часть 2, Эстонская епархия"*. Tallinn 1974. Käsikiri TLÜAR *Baltica* kogus, Msc K1-593/I,II. Lk 143
2. ↑  Riigi Teataja 1930, nr 77. Lk 853–854

Välislingid
-----------

* Pärandkultuuri objekt: "Kikevere kalmistu" (234:HAT:001) Eesti looduse infosüsteemis
* Marika Rajamäe. Kalmistu rahu rikkusid ristilõhkujad. Järva Teataja, 5. mai 2007
* Egert Puhm. Liiga palju unustatud kalmistuid. Ikka veel… Maaleht, 26. juuli 2013
Kiko (2006)
**Kiko** (sündinud 11. septembril 1966) on Jaapani printsess, prints Akishino abikaasa.

Ta sündis Kiko Kawashima nime all Gakushuini Ülikooli professori Tatsuhiko Kawashima ja tema abikaasa Kazuyo vanima tütrena. Koolieelsed aastad veetis ta USA-s, kus tema isa omandas doktorikraadi piirkondliku majanduse alal ja hiljem õpetas seal. Ta käis algkoolis ja keskkoolis Viinis, kus tema isa sai Rakendussüsteemide Analüüsi Rahvusvahelise Instituudi vanemteaduriks ning õpetas seal ruumiteadust ja mittetulundusühingute tegevust. Juba varases nooruses sai Kiko selgeks inglise ja saksa keele.

Gakushuini Ülikoolis spetsialiseerus Kiko sotsiaalpsühholoogiale. Ta kaitses 1995 seal magistrikraadi ning jätkas doktoriõpinguid.

Kiko tutvus Jaapani printsi Akishinoga Gakushuini Ülikoolis, mille õpilased nad mõlemad olid. Akishino tegi talle abieluettepaneku 26. juunil 1986, kuid nad pidasid oma plaani 3 aastat salajas. Keiserlik Õukonnanõukogu kiitis nende kihluse ametlikult heaks 12. septembril 1989. Nad abiellusid Tōkyō keisripalees 29. juunil 1990.

See abielu lõi mitu pretsedenti. Kõigepealt oli see esimene pulm Jaapani keisrikojas, kus kroonprintsi noorem vend abiellus enne kroonprintsi. Teiseks oli see esimene pulm Jaapani keisrikojas, kus peigmees oli üliõpilane. Kolmandaks oli see esimene pulm Jaapani keisrikojas, kus pruut oli keskklassi kuuluv mitteaadlik. Kiko oli üldse teine mitteaadlik, kes abiellus Jaapani keisrikotta. Ka Kiko ämm keisrinna Michiko oli sündinud mitteaadlikuna, aga tema isa oli teraviljasaaduste kombinaadi president ja põhjatu rikas. Ning lõpuks polnud see abielu sobitatud, vaid armastusabielu.

Kikol ja Akishinol on tütred Mako (1991) ja Kako (1994) ning poeg Hisahito (6. september 2006).

Kiko on Jaapani Tuberkuloosivastase Assotsiatsiooni president ja Jaapani Punase Risti auasepresident. Ta oskab jaapani viipekeelt, kasutab seda ka kohtumistel kurtidega ja on tegutsenud viipekeele tõlgina.

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Kiko** |
MT-12 vedukitega MT-LB Berliinis paraadil 1977
**100 mm kahur 2A29 MT-12 Rapira** on Nõukogude Liidus valmistatud tankitõrjekahur, mis on tänapäevalgi kasutuses. GRAU koodnimetus 2A29.

Taktikalis-tehnilised andmed
----------------------------

* Kaliiber: 100 mm
* Raua pikkus: 63 kaliibrit
* Mürsu algkiirus: 1575 m/s
* Mürsu kaal: sõltuvalt tüübist 19,34–28,9 kg
* Tõstenurk: –6°...+20°
* Laskekiirus: 10 lasku/min
* Lahingkomplekt: 20 lasku
* Sihikuline laskekaugus otselaskmisel: 100–4000 m
* Maksimaalne laskekaugus: 8,2 km
* Kaal: 3100 kg
* Veduk: MT-LB või Ural

Kirjeldus
---------

Kahuril on lisaks teleskoopsihikule ka panoraamsihik, mille abil on võimalik anda kaudtuld. Lokaalsetes sõdades ongi kahurit kasutatud pigem kaudtuletoetuseks. Raud on erinevalt eelkäijast vintsoonteta ja sellest on võimalik tulistada ka laserjuhitavaid rakette 9M117 Kastet. Kahuril on ZiL-150 tüüpi veoauto rattad ja hüdroamortisaatoritega tugevdatud torsioonvedrustus. Vedrustus fikseeritakse laskmise ajaks. 

Relvasüsteem on moraalselt vananenud ja tänapäeva lahinguväljal tankitõrjeks vähemobiilne, kuid on siiski täiesti arvestatav jalaväe otse- ja kaudtuletoetusel ning efektiivne varitsustes.

Ajalugu
-------

Rapirad valmistati 2А19 T-12 edasiarendusena 1970. aastail ja see on hoolimata tänapäevase sõja liikuvast iseloomust siiani kasutuses. Neid on rakendatud näiteks Tšetšeenia sõdades, kuid siiski peamiselt kaudtulerelva rollis.

Kasutamine
----------

Uuemat tüüpi 2A29 Rapirad on relvastuses peamiselt:

* Bulgaaria[*viide?*]
* Ukraina
* Venemaa - Vene armees tavaliselt motolaskurbrigaadi tankitõrjepataljonis 1 patarei – 6 tk[*viide?*]

Vaata ka
--------

* 2A19 T-12 – eelkäija.
* 2A45 Sprut-B – järeltulija

Viited
------

1. ↑  Морська піхота ВМСУ використовує протитанкові гармати МТ-12 "Рапіра" (фото) (vaadatud: 23.06.2022)
Alsviķi mõisa peahoone 2018. aastal
Alsviķi mõis 1904. aasta kaardil. Väljavõte kaardilt "Wegekarte des Walkschen Kreises mit den Kirchspiels- und Gutsgrenzen" (1904). Mõisa valdused on kaardil tähistatud numbriga 24
**Alsviķi mõis** (saksa keeles *Alswig*, läti keeles *Alsviķu muiža*) oli rüütlimõis Liivimaal Valga kreisis Aluliina kihelkonnas. Tänapäevase haldusjaotuse järgi asub mõisasüda Lätis Alūksne piirkonnas Alsviķi vallas Alsviķis. 

Mõis sai nime esimeste omanike Halswigide järgi. Hiljem kuulus see Wulffidele. 

Mõisa peahoones asub Smiltene tehnikumi Alsviķi osakond.

Alsviķi mõisa hoonetekompleks (park, kelder, laut, moonakamaja, häärber, mõisavalitseja maja ja kuivati) on kohaliku tähtsusega muinsuskaitse objektid.

Mõisa suurus
------------

Bienenstammi andmetel oli mõisa suurus 1816. aastal 6 ja 3/4 adramaad, sellele allus 386 mees- ja 427 naishinge.

Maareformi ajal aastal 1920 kuulus mõisale 1208 hektarit maad.

Karjamõisad
-----------

Aastal 1816 kuulus mõisale üks karjamõis: *Neu-Alswig*.

Vaata ka
--------

* Alsviķi

Viited
------

1. ↑  Valsts kultūras pieminekļu aizsardzības inspekcija
2. ↑  Bienestamm, H. von. Geographischer Abriss der drei deutschen Ostsee-Provinzen Russlands, oder der Gouvernemens Ehst-, Liv- und Kurland. Riga: Deubner, 1826, lk 279.
3. ↑  Latviešu konversācijas vārdnīcas I sējuma 318-320 slejas. Rīga: 1927.-1928

Kirjandus
---------

* Sakk, Ivar. *Läti mõisad*. Reisijuht. Tallinn: EVG Print, 2006. Lk 96.

Aluliina kirik
Aluliina kihelkond

**Kirik**: Aluliina kirik  

**Mõisad**: Aluliina kirikumõis | Alsviķi mõis | Aluliina mõis | Ate mõis | Babecka mõis | Beja mõis | Dore mõis | Ērmaņi mõis | Jaunanna mõis | Kalnapededze mõis | Kolberģi mõis | Lāzberģi mõis | Mālupe mõis | Nēķene mõis | Rēzaka mõis | Šļukumsi mõis | Ziemeri mõis | Tūja mõis | Vecanna mõis | Vizikumsi mõis
Korbinian Holzer (2021)
**Korbinian Holzer** (sündinud 16. veebruaril 1988 Münchenis) on Saksamaa jäähokimängija, kes mängib kaitsjana Saksamaa kõrgliiga klubis Mannheimi Adler.

2006. aastal valis Toronto Maple Leafs ta NHL-i *draft* '​is 111. valikuna. Aastatel 2007–2010 mängis ta Saksamaa kõrgliiga klubis DEG Metro Stars. Alates hooajast 2010–11 mängis ta Põhja-Ameerikas. Ta mängis viiel hooajal Leafsi noorteklubi Toronto Marliesi rivistuses AHL-is ning sai aeg-ajalt Leafsi meeskonnas ka väljakule NHL-is. Aastatel 2015–2020 mängis ta NHL-is Anaheim Ducksi ridades. Hooaja 2019–20 lõpus mängis ta lisaks veel ka Nashville Predatorsis.

2020. aasta novembris sõlmis Holzer üheaastase lepingu KHL-i klubiga Jekaterinburgi Avtomobilist. 2021. aasta mais liitus ta Mannheimi Adleriga.

Holzer on kuulunud Saksamaa jäähokikoondise koosseisu 2010. aasta taliolümpiamängudel ja kuutel maailmameistrivõistlustel. 2021. aasta maailmameistrivõistlustel valiti Holzer turniiri sümboolsesse koosseisu.

Välislingid
-----------

* Korbinian Holzer KHL.ru lehel
* Korbinian Holzer NHL.com lehel
* Korbinian Holzer hockeydb.com lehel
**Kopõtšõntsi** (ukraina Копичинці, poola Kopyczyńce) on linn Ukrainas Ternopili oblastis Gusjatõni rajoonis. Kopõtšõntsi asub Ternopilist umbes 55 km lõunakagus.

Kopõtšõntsit on esmamainitud 1443. aastal, Magdeburgi linnaõigused sai 1564. aastal. Lühikest aega oli Kopõtšõntsi aastatel 1672–1683 Osmanite riigi võimu all. 

Esimese Poola jagamise tulemusel läks linn 1772. aastal Austria keisririigi võimu alla. Lühikest aega oli linn Venemaa Keisririigi võimu all aastatel 1810–1815. Aastatel 1919–1939 oli linn Poola koosseisus.

Ukraina 2001. aasta rahvaloenduse andmetel oli Kopõtšõntsi elanikest ukrainlasi 97,96%, venelasi 1,17%, poolakaid 0,31% ja armeenlasi 0,20%.

Viited
------

1. ↑  Копичинці Замки і храми України
2. ↑  Місто Копичинці Тернопільської області Державна наукова архiтектурно-будiвельна бiблiотека iмені В.Г. Заболотного
3. ↑  Національний склад міст Datatowel.in.ua
Parasvööde
**Parasvööde** on Alissovi kliimaklassifikatsiooni põhikliimavööde põhja- ja lõunapoolkeral, kus aasta läbi valitseb parasvöötme õhumass. 

Sellele kliimavöötmele on iseloomulik kõrge õhutemperatuur suvel ja madal talvel ning selgesti eristatavad neli aastaaega – talv, kevad, suvi ja sügis. 

Sademete hulk selles kliimavöötmes sõltub asukohast ja jääb vahemikku 250–2000 ning kohati ka enam millimeetrit aastas. Kliimavöötmele on iseloomulik õhumasside liikumine läänest itta, mistõttu mandrite lääneosad on sademeterikkamad. Euraasia idaosas puhuvad mussoonid. 

Parasvöötmes eristatakse nelja kliimatüüpi: mereline paraskliima, üleminekuline paraskliima, mandriline paraskliima ja mussoonparaskliima. 

* Merelise paraskliima kliimadiagramm (Plymouth, Suurbritannia)Merelise paraskliima kliimadiagramm (Plymouth, Suurbritannia)
* Üleminekulise paraskliima kliimadiagramm (Varssavi, Poola)Üleminekulise paraskliima kliimadiagramm (Varssavi, Poola)
* Mandrilise paraskliima kliimadiagramm (Irkutsk, Venemaa)Mandrilise paraskliima kliimadiagramm (Irkutsk, Venemaa)
* Mussoonparaskliima kliimadiagramm (Vladivostok, Venemaa)Mussoonparaskliima kliimadiagramm (Vladivostok, Venemaa)

Paraskliimavööde hõlmab Põhja-Ameerika keskosa ja Gröönimaa lõunapoolseimad orud, Lõuna-Ameerika äärmise lõunaosa, suurema osa Euroopast, Aasia sisealad ning Tasmaania ja Uus-Meremaa Lõunasaare, samuti maailmamere alad nimetatud mandrialade vahel. Pooluste lähedasi alalise igikeltsaga alasid nimetatakse polaaraladeks.

Vaata ka
--------

* Kliimavööde
* Parasvöö
* Paraskliima
* Parasvöötme metsad

Viited
------

1. ↑  *East Asian monsoon* (*inglise keeles*)
Paraskliima on iseloomulik paraskliimavöötmele
Parasvöötme mets
**Parasvöötme kliima** ehk **paraskliima** on Alissovi kliimaklassifikatsiooni järgi kliimatüüp, mis on iseloomulik paraskliimavöötmele. See on levinud nii põhja- (Põhja-Ameerika ja Euraasia põhjaosas ning Vaikse ja Atlandi ookeani vastavatel laiuskraadidel) kui ka lõunapoolkeral (Lõuna-Ameerika lõunaosas ning Vaikse, Atlandi ja India ookeani vastavatel laiuskraadidel). 

Kuna parasvöötmes suubuva päikesekiirguse hulk muutub aastaajati, siis eristatakse seal selgelt nelja aastaaega. Suvel on kiirgusbilanss kõrge ja väikese pilvisusega piirkondades sarnaneb see troopika omaga. Talvel on kiirgusbilanss mandritel negatiivne.

Samuti on parasvöötmes aktiivne tsüklonite tegevus, sest vöötmes esinevad polaarsed ja arktilised frondid. Seetõttu on ilm seal väga muutlik. Tihti suubuvad sinna nii arktilised kui ka troopilised õhumassid, mille tõttu võib õhutemperatuur järsult muutuda.

Kuna parasvöötme ulatus on mitu tuhat kilomeetrit, siis erinevad eri kohtade kliimatingimused suuresti. Selle tõttu eristatakse paraskliima sees mitut kliimatüüpi:

* mereline paraskliima ehk parasvöötme mereline kliima,
* üleminekuline paraskliima ehk parasvöötme üleminekuline kliima,
* mandriline paraskliima ehk parasvöötme mandriline kliima,
* mussoonparaskliima ehk parasvöötme mussoonkliima.

Tüüpilised kliimadiagrammid
---------------------------

* Merelise paraskliima kliimadiagramm (Plymouth, Suurbritannia)Merelise paraskliima kliimadiagramm (Plymouth, Suurbritannia)
* Üleminekulise paraskliima kliimadiagramm (Varssavi, Poola)Üleminekulise paraskliima kliimadiagramm (Varssavi, Poola)
* Mandrilise paraskliima kliimadiagramm (Irkutsk, Venemaa)Mandrilise paraskliima kliimadiagramm (Irkutsk, Venemaa)
* Mussoonparaskliima kliimadiagramm (Vladivostok, Venemaa)Mussoonparaskliima kliimadiagramm (Vladivostok, Venemaa)

Põhjapoolkeral esinevad kõik need kliimatüübid, aga lõunapoolkeral mandrilist paraskliimat peaaegu pole. Ookeanide piirkondades kujuneb mereline paraskliima, mandrite siseosas mandriline paraskliima. Väga erinev on mandrite lääne- ja idarannikute kliima. Läänerannikute kliima kujuneb mereliste õhumasside mõjul, neile on iseloomulik üleminekuline paraskliima. Mandrite idarannikutel, eriti Aasias, kujuneb mussoonparaskliima.

Köppeni kliimaklassifikatsiooni järgi vastavad paraskliimatüübile kliimatüüpide variandid Df ja Dw.
**Toiduga kindlustatus** ehk **toidujulgeolek** (inglise *food security*) on olukord, kus teatud piirkonna või riigi inimestel on söögiks piisavalt toitu. Toidujulgeolek ei tähenda mitte ainult, et statistiliselt toodetakse piisavalt toitu, vaid toiduga varustatus peab olema stabiilne ja kõigile kättesaadav.

Toidujulgeolek on oluline küsimus Kolmanda maailma riikides, kus näljahädad ja alatoitlus on laialt levinud. Enamasti on selle peamised põhjused olnud poliitilised otsused ja majanduslikud muutused, mis on kohalikelt ära võtnud võimaluse tegeleda traditsioonilise elatusmajandusega ja nad ei suuda ennast kindlustada toiduga. Nõnda on juhtunud nt paljude Amazonase põlisrahvastega, kelle elukeskkonnale on peale tunginud suurmaaomanikud ja rahvusvahelised korporatsioonid.

Vaata ka
--------

* Keskkonnajulgeolek
* Vaesus

Viited
------

1. 1 2  Säästva arengu sõnaseletusi. Säästva Eesti Instituut, SEI Tallinn.  (vaadatud 09.11.2011)

Kirjandus
---------

* Säästva arengu sõnaseletusi. Säästva Eesti Instituut, SEI Tallinn.  (vaadatud 09.11.2011)
**88000** ehk **Motorola 88000** (lühend **m88k**) on Motorola 32-bitiste piiratud käsustikuga arvutite protsessorite seeria, seeria 68000 järglane. 

Seeria sai alguse 1988. aastal mudelite 88100 (integreeritud ujukomaplokiga protsessor) ja 88200 (mäluhaldusplokk ja vahemälukontroller) esitlusega. Selle lahutamise idee oli lihtsustada multiprotsessorsüsteemide konstruktsiooni (üks 88200 võis hallata mitut 88100), kuid sel oli ka see nõrkus, et juba ainult ühe protsessoriga süsteem nõudis teist kiipi ja komponentidevahelisi ühendusi, mis tõstis süsteemi hinda. Hiljem töötati 88110 näol välja mäluhaldusplokki sisaldav kiip ja selle juurde sobiv vahemälukontroller 88410. 88110MP oli mitme protsessoriga arvutitele veel sobivam. Töös oli ka superskalaarne protsessor 88120, mis aga selle seeria osaks enam ei saanud. 

1980ndate lõpus tegelesid m88k-seeria arendamisega paljud firmad, eelkõige Apple ja NeXT, kes olid juba valmistanud ka m88k-protsessoritega prototüübid. Data General paigutas selle seeria oma seeriasse AViiON ja Jaapani firma OMRON mudelisse LUNA88K, muid nimetamisväärseid ostjaid aga ei olnud. 1990ndate alguses loobuti m88k-seeriast PowerPC kasuks.

Välislingid
-----------

* Motorola M8120
**Irina Preis** (aastani 1986 **Irina Zernoklejeva**; sündinud 8. augustil 1966 Kaliningradis) on Eesti tehnikateadlane.

Elulugu
-------

Irina Preis on sõjaväelase tütar, venelane ja Sergei Preisi abikaasa.

Lõpetas 1983 Kaliningradi 7. Keskkooli, 1989 Tallinna Polütehnilise Instituudi (TPI) mehaanikateaduskonna, tehnikamagister (2000, TTÜ), väitekiri "Karbiidkermiste väsimuskarakteristikud", tehnikadoktor (materjaliteadus, 2004, TTÜ), väitekiri "Fatigue performance and mechanical reliability of cemented carbides" (Tallinn, 2004). Oli 1988–1995 spetsiaalse konstrueerimisbüroo "Efekt" insener-konstruktor, 1995–1998 TTÜ keemiatehnika instituudi laborant, 1998–2005 materjalitehnika instituudi assistent, 2005 – erakorraline lektor.

Teadustöö
---------

Uurimisvaldkonnad: protsessitehnoloogia ja materjaliteadus: kulumiskindlad materjalid, kulumine ning väsimine, karbiidkermiste tehnoloogia, kaasaegsete materjalide nanostruktuur. 24 teadustrükist.

Teoseid
-------

* Duability of advanced TiC-base cermets (kaasautorid H. Klaasen, J. Kübarsepp). // Proc. Est. Acad Sci. Eng. 9 (2003) 4
* Wear behavior, durability and cyclic strength of TiC-base cermets (kaasautorid H. Klaasen, J. Kübarsepp). // Materials Sci. and Technology 20 (2003) 8
* Microstructural aspects of of fatigue mechanics of hardmetals and cermets (kaasautor F. Sergejev). // Macchine Utensili (2004)
* Murakami Approach: fatigue strength prediction of cemented carbides by concidering pores as equivalent to small defects (kaasautor). // Proc. Euro PM Congress (2005)
* Correlation between surface fatigue and microstructural defects of cemented carbides (kaasautor). // Wear (2007)

Viited
------

1. 1 2 3 4  Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide

Kirjandus
---------

* *Eesti teaduse biograafiline leksikon.* 3. köide: *N–Sap* TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013

Välislingid
-----------

* Irina Preis Eesti Teadusinfosüsteemis Muuda Vikiandmetes

 *Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.*
**DAVA Foods Estonia AS** on toiduainetetööstuse ja hulgimüügi ettevõte Eestis. See on aastal 2015 tekkinud Koks Munatootmine OÜ ja Muna Foods OÜ munatoodete tootmise ja turustamisega tegelev ettevõte ärinimega **DAVA Foods Estonia OÜ**, mis kuulub Skandinaavia DAVA Foods Group kontserni koosseisu.

DAVA Foods Estonia AS toodab ja tarnib Eggo kaubamärgi all ligikaudu 40% Eestis toodetavatest munadest ja on seega suurim munade tootja Eestis. Talle kuulub Tallinna lähedal asuv Eesti suurim Kulli farm, kus on kuus kanalat, mis mahutavad 330 000 kana. Valged Lohmanni tõugu kanad annavad päevas umbes 250 000 muna.

DAVA Foods Estonia AS omanikud on Taani ettevõte DAVA Foods Holding A/S (85%) ja Soome ettevõte Munakunta Oy (15%).

2018. aastal käive oli 8,87 miljonit eurot ja tegevuskahjum 30 484 eurot. Töötajate arv oli 38 inimest.

Viited
------

1. 1 2  Munamüüja hoidis miinusest kinni, Äripäev. Põllumajandus. 02.08.2019 (vaadatud 02.08.2019)
2. 1 2 3  DAVA Foods Estonia koduleht (vaadatud 02.08.2019)

Välislingid
-----------

* DAVA Foods Estonia AS koduleht
Haavlilaenguga padrun
**Haavlid** on väikese läbimõõduga ümmargused metallist lendkehad, mida kasutatakse haavlipüsside laengutes.

Tavaliselt on haavlid valmistatud antimonilisandiga pliist, vanasti kasutati haavlites lisandina ka arseeni. Antimon ja arseen on lisatud pliile haavli tugevuse suurendamiseks. Kvaliteethaavlid nikeldatakse pealispinna tugevdamiseks. Tänapäeval kasutatakse haavlite valmistamiseks järjest enam ka terast, vismutit või volframit.

Haavleid tugevdatakse selleks, et need lasu hetkel rauaõõnest väljudes vähem deformeeruks. Ümar haavel lendab paremini ja tagab ühtlasema haavlite külvi märgil. Samuti määrib tugevam haavel vähem püssi. 

Kuna plii on mürgine, siis nõuavad keskkonnakaitsjad pliihaavlite keelustamist ja üleminekut terashaavlitele, sest linnud võivad neelata keskkonda sattunud pliihaavleid kivikeste pähe ja seetõttu mürgistusse surra.

Haavlitega laskmine
-------------------

Jahil lastakse haavlitega väikeulukeid ja jahilinde. Haavli läbimõõt valitakse vastavalt sihtmärgiks valitud looma või linnu suurusele. 

Sportlikus jahilaskmises kasutatakse haavleid lendavate märkide (taldrikute) laskmiseks: haavleid nr 9 kasutatakse kaarrajal laengukaaluga 24 g. Haavleid nr 7 kasutatakse laskmiseks kaevikrajal ja sportingus laengukaaluga 28 g.

Haavli maksimaalne lennu kaugus
-------------------------------

Normaalse, relvale ette nähtud püssirohulaengu ning lasu 20–30-kraadise tõusunurga korral on haavlitera lennukaugus üldjuhul võrdne haavlitera 100-kordse läbimõõduga meetrites.

Haavlite andmed
---------------

| Haavli number  mm | Läbimõõt  mm | Ühe haavlitera keskmine kaal g | Haavlite arv  30 g laengus |
| --- | --- | --- | --- |
|
| 11 | 1,50 | – | – |
| 10 | 1,75 | 0,031 | 971 |
| 9 | 2,00 | 0,048 | 621 |
| 8 | 2,25 | 0,065 | 460 |
| 7 | 2,50 | 0,093 | 321 |
| 6 | 2,75 | 0,123 | 246 |
| 5 | 3,00 | 0,160 | 188 |
| 4 | 3,25 | 0,200 | 150 |
| 3 | 3,50 | 0,253 | 118 |
| 2 | 3,75 | 0,312 | 96 |
| 1 | 4,00 | 0,375 | 80 |
| 0 või 1/0  | 4,25 | 0,423 | 71 |
| 2/0 | 4,50 | 0,540 | 56 |
| 3/0 | 4,75 | – | – |
| 4/0 | 5,00 | – | – |
| 5/0 | 5,25 | – | – |
| 6/0 | 5,50 | – | – |
|

Kartetšide andmed
-----------------

Üle 5,50 mm läbimõõduga haavleid nimetatakse kartetšiks ning tähistatakse Rooma numbritega, liikudes suuremalt väiksemale. Kõige suurem käsirelvadest tulistatav kartetš on I – 8,20 mm.

| Kartetši number  mm | Läbimõõt  mm | Ühe haavlitera keskmine kaal g | Haavlite arv  30 g laengus |
| --- | --- | --- | --- |
| VI | 5,90 | – | – |
| V | 6,15 või 6,30 | – | – |
| IV | 6,88 või 7,40 | – | – |
| III | 7,80 | – | – |
| II | 8,00 | – | – |
| I | 8,20 | – | – |

Vaata ka
--------

* Haavlipüss
* Terashaavlid
* Haaveldamine

Viited
------

1. ↑  Vaidlused pliihaavlite üle pole lõppenud Uudistaja, 17/08/2016
Habarovski krai lipp
**Habarovski krai lipp** on Venemaa haldusüksuse Habarovski krai lipp.

Lipp võeti kasutusele 28. juulil 1994. Lipu autor on Habarovski kunstnik Sergei Loginov.

### Lipu kirjeldus

Habarovski krai lipuks on ristkülikukujuline kangas, mis on jagatud kolmeks väljaks. Vardapoolses osas on roheline kolmnurk, mille lehvpoolne nurk moodustab 90 kraadi ning teised nurgad ühtivad kanga vardapoolsete nurkadega. Ülejäänud kangas on jagatud kaheks võrdseks horisontaalseks laiuks, millest ülemine on hõbedane ja alumine sinine.

Lipu laiuse ja pikkuse suhe on 2:3.

### Sümbolite tähendused

Sinine on ilu, leebuse ja võimsuse sümbol ning sümboliseerib ka krai ääretuid veevarusid. Roheline on aga lootuse, rõõmu ja külluse värv ning tähistab suure mereäärse taiga taimestikku. Valge (hõbedane) tähistab puhtust, headust, süütust ning pilvitut ja rahumeelset taevast ning Habarovski krai rahva selgeid ja puhtaid mõtteid.

Habarovski krai lipu deviisiks on: "Kus kord vene lipp on heisatud, seal seda enam ei langetata" (keiser Nikolai I, 1850).

Vaata ka
--------

* Habarovski krai vapp

Välislingid
-----------

* Habarovski krai sümboolika Habarovski krai ametlikul kodulehel (*vene keeles*)
* Riiklik sümboolika: Habarovski krai - Habarovsk (*vene keeles*)
Gerhard Beil (keskel), Erich Honecker ja Ameerika Ühendriikide suursaadik Saksa DV-s Francis J. Meehan Leipzigi messil 13. märtsil 1988
**Gerhard Beil** (28. mai 1926 Leipzig – 19. august 2010 Berliin) oli Saksa DV riigitegelane.

Gerhard Beil oli pärist tisleri perekonnast. Rahvakooli lõpetamise järel õppis ta kaubandust. 1943–1945 oli ta Riigi Tööteenistuses. 1944. aasta juulis esitas ta avalduse Natsionaalsotsialistlikku Saksa Töölisparteisse astumiseks, kuid sama aasta oktoobris lükati see tagasi. 1945–1951 töötas ta ehituslukksepana, masinistina, teenistujana ja kaevurina. 1954–1958 töötas ta Kohaliku Majanduse Sekretariaadis referendina, peareferendina ja osakonnajuhatajana. 1957. aastal lõpetas ta Berliini Humboldti Ülikooli majanduse erialal. 1953. aastal astus ta Saksamaa Sotsialistlikku Ühtsusparteisse.

1958–1961 töötas ta Saksa DV kaubandusesinduses Austrias. 1962–1965 oli ta Saksa DV Väliskaubanduse Ministeeriumi Lääne-Euroopa osakonna juhataja. 1965–1968 oli ta Saksa DV väliskaubanduse ministri asetäitja. 1968. aastal omandas ta Potsdamis Saksa DV Riigi ja Õigusteaduste Akadeemias doktorikraadi poliitikateaduste alal. 1968–1977 oli ta Saksa DV Väliskaubanduse Ministeeriumi riigisekretär. 1977–1986 oli ta Saksa DV väliskaubanduse ministri esimene asetäitja.

Gerhard Beil oli alates 1976. aastast Saksamaa Sotsialistliku Ühtsusparei Keskkomitee liikmekandidaat ja aastatel 1981–1989 liige. Aastatel 1986–1990 oli ta Saksa DV väliskaubanduse minister.

Viited
------

1. ↑  Gerhard Beil Munziger
2. ↑  Beil, Gerhard : 28.5.1926 - 19.8.2010 Minister für Außenwirtschaft Bundesstiftung Aufarbeitung
3. ↑  Gerhard Beil Prabook
4. ↑  David Childs:Gerhard Beil: Politician who helped bring down the Berlin Wall Independent, 6. november 2010
5. ↑  Gerhard Beil (\* 28.05.1926) between 1986 - 1989 Minister of Foreign Trade of the GDR, between 1981 - 1989 Member of the Central Committee of SED Alamy
6. ↑  Frieda Groß:Die halbe Wahrheit : Gerhard Beil verstorben. Das leztes Zeugnis eines Außenhändlers Neues Deurtschland, 21. august 2010
7. ↑  Liste der Mitglieder und Kandidaten des ZK der SED nach dem XI. Parteitag LinkFang
Lukukivi asukoht kaares
Lukukivi Puy-en-Velay katedraali ristikäigu arkaadis
**Lukukivi** on kaare tipukivi, mis viimasena paika panduna pingestab kaare. Akende ja uste kaarsillustes on lukukivi sageli teistest kividest erineva kujundusega esile tõstetud, olles teist värvi, eenduv või raiddekooriga kaunistatud. Ristvõlvi puhul täidab võlvi kiirus sama ülesannet päiskivi.

Lukukivi võib olla silluses ka markeeritud puhtdekoratiivsel eesmärgil, nagu näiteks on Tartus asuva klassitsistliku Katariina maja akende krohvraamistustes või Värska Püha Georgiuse kiriku akende tellisraamistustes

Pildid
------

* Septimius Severuse võidukaare lukukivid ja lukukivi rõhutamine raiddetailiga kaare esiservalSeptimius Severuse võidukaare lukukivid ja lukukivi rõhutamine raiddetailiga kaare esiserval
* Lukukivi ja selle merineitsit kujutav kaunistusdetail Puy-en-Velay katedraalisLukukivi ja selle merineitsit kujutav kaunistusdetail Puy-en-Velay katedraalis
* Toruńi raekoja raiddetailToruńi raekoja raiddetail
* Barokne raiddekooriga lukukiviBarokne raiddekooriga lukukivi
* Fail:0641 - Siracusa - Facciata del Duomo - Foto Giovanni Dall&Inglipeaga lukukivi Siracusa katedraali fassaadil

Vaata ka
--------

* päiskivi
* *crossette*

Viited
------

1. ↑  Kunstileksikon. Eesti Klassikakirjastus, 2001.
**Lumekakk** (vene keeles *Полярная сова*; ametlik nimetus FKU IK-18 UFSIN Rossii po JANAO, vene keeles *ФКУ ИК-18 УФСИН России по ЯНАО*) on Venemaal Jamali Neenetsi autonoomses ringkonnas Harpis asuva eriti range režiimiga koloonia mitteametlik nimetus. Kinnipidamisasutuses kannavad karistust ka need vangid, kellele on Venemaal mõistetud eluaegne karistus. Asutuses on olemas ka range ja üldrežiimiga alad.

1961. aastal põhjapolaarjoone taha Sobi jõe kaldale rajatud kinnipidamisasutuses on 1014 kohta. Lisaks IK-18-le asub Harpis ka range režiimiga koloonia IK-3.

Lumekakk on üks viiest Venemaa kinnipidamisasutusest, kus kannavad karistust eluaegsed vangid.

Viited
------

1. ↑  "ХАРП, ПЛАТОН И ГОСУДАРСТВО (Репортаж из полярного поселка Харп, где отбывает наказание Платон Лебедев)". Originaali arhiivikoopia seisuga 29. september 2007. Vaadatud 12. oktoobril 2015.

Välislingid
-----------

* Исправительная колония ИК № 18 «Полярная сова» (пос. Харп), Ямало-Ненецкий автономный округ
* Официальный сайт ФКУ ИК-18 УФСИН России по ЯНАО

| * v
* r
Eluaegsete vangide kolooniad Venemaal  |
| --- |
| 
Lumekakk **·** Must Delfiin **·** Must Kotkas **·** Valge Luik **·** Vologda Viiekopkane
 |
"Harsprångeti kosk". Carl Svantje Hallbeck (1856)
**Luleälven** (saami *Juleveatnu*) on jõgi Rootsi Lapimaal.

Luleälven algab Skandinaavia mäestikust Norra piiri lähedalt ja voolab valdavalt kagusse. Ta suubub Perämerre Põhjalahes. Ülemjooksul läbib ta Akkajaure veehoidla ja Stora Sjöfalleti rahvuspargi. Tal ei ole suuri lisajõgesid. Suurimad asulad jõe ääres on Vietas, Porjus, Vuollerim, Harads, Boden ja Luleå.

Luleälven on 461 km pikkune. Tema valgla suurus on 25 240 km², millest 695 km² on Norras ja ülejäänu Rootsis.

19. ja 20. sajandil, kui Rootsi valmistus sõjaks Venemaaga, oli Luleälvenile kavandatud suur kaitseliin. Kogu ulatuses ääristasid jõge rohked kaitseehitised. Enamik neist ei ole tänapäeval kasutuses.

Tänapäeval on Luleälven tähtis hüdroenergia allikas. Jõele on rajatud mitu hüdroelektrijaama. Tänapäevalgi on jõel mitu kärestikku. Vanasti kasutati Luleälvenit suures ulatuses palgiparvetamiseks, aga 1980. aastatel see lõppes.

Viited
------

1. 1 2 3  Suur maailma atlas, lk. 50
**Eesti Näituste messikeskus** on Tallinnas aadressil Pirita tee 28 asuv messikeskus. Keskust haldab Eesti Näituste AS.

Keskus avati juulis 1960. Algul koosnes see 4 silikaatkividest ehitatud paviljonist ja oli mõeldud põllumajandusloomade eksponeerimiseks. NSV Liidu Rahvamajanduse Saavutuste Näituse eeskujul nimetati seda tollal Eesti NSV Rahvamajanduse Saavutuste Näituseks. 1977. aastal avati Soomest ostetud konstruktsioonidest Sinine paviljon ning 1994. aastal Valge paviljon.

1995. aastal moodustati erastamise tulemusena Eesti Näituste AS. Järgneval kahel aastal valmisid uued statsionaarsed messihallid C ning D. Tänapäeval korraldatakse messikeskuses peale messide ka näitusi, esitlusi, konverentse ja seminare.

AS Eesti Näitused plaanib kolida näitusepaviljonid Piritalt Laagrisse. Messikeskuse alale rajab Metro Capital 26 elumaja (300 korterit), ühe lasteaia ja üksikute äripindadega uusarenduse.

Toimuvad messid
---------------

* Meremess
* Ehitusmess 'Eesti ehitab'
* Sisustusmess 'Interjöör'
* Aiandusmess 'Aiandus'
* Ilumess 'Ilu sõnum'
* Turismimess 'Tourest'
* Toidumess 'Tallinn Food Fest' ja 'Tallinn Food Fair'
* Tallinn Motor Show

Viited
------

1. 1 2 3 4   (vaadatud 22.06.2016)
2. ↑  *Eesti entsüklopeedia.* 12. köide: *Eesti A–Ü.* Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus, 2003, lk 81.
3. ↑  "Eesti Näituste paviljonide asemele võib kerkida kuni 26 elumaja" ERR, 22. aprill 2019
4. ↑  "Metro Capital rajab Eesti Näituste asemele skandinaavialiku elukvartali". *www.ehitusuudised.ee*. 26. jaanuar 2023. Vaadatud 27. jaanuaril 2023.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: url-status (link)
5. ↑  "Ürituste kalender". Vaadatud 21.07.2020.

Välislingid
-----------

* Messikeskus AS Eesti Näitused kodulehel
Eesti Panga muuseum
**Eesti Panga muuseum** on Eesti Panga juures asuv muuseum, kus tutvustatakse Eesti raha ja selle ajalugu, kõneldakse keskpangast, selle tegevusest ja ajaloost. 

Muuseum avati 12. juunil 1997 ja see on üks esimesi taasiseseisvunud Eesti uusi muuseume. Muuseum läbis põhjaliku uuenduse 2011. aastal ja avati 2012. aasta alguses uues asukohas, Eesti Panga kvartalis asuvas endise ajaloolise Aadlipanga ruumides. Sellega laienes väljapanek endiselt 180 ruutmeetrilt 370 ruutmeetri suurusele pinnale. Muuseumi laienemisega seotud renoveerimistööde käigus said ühtlasi uue ilme muinsuskaitse all olevad ajaloolised ruumid. 

Eesti Panga muuseum annab ülevaate: 

* Eesti territooriumil käibinud rahadest alates Eesti Vabariigi loomisest 1918 kuni tänapäevani;
* raha rollist ühiskonnas ja raha tootmisest;
* Eesti Panga ajaloost;
* keskpanga ülesannetest eurosüsteemis: raha- ja majanduspoliitika, finantssüsteem ja selle stabiilsus, maksesüsteemid, välisvarade haldamine, majanduse prognoosimine.

Väljapanekus on kasutatud nüüdisaegseid interaktiivseid lahendusi. Lisaks tekstidele ja arhiivimaterjalidele selgitatakse majanduse ja panganduse toimimist mängude ja muude külastajaid kaasavate vahendite abil. 

Lisaks väljapanekule on muuseumikogus üle 13 000 museaali, millest suurema osa moodustab rahakollektsioon. Lisaks on muuseumikogus paberraha ja müntide kujunduskavandite kollektsioon, hulgaliselt sõjaeelse ja praeguse Eesti Panga dokumente, raamatuid, fotosid ja muid esemeid.

Eesti Panga muuseumis asuvas pressiruumis toimuvad kõik Eesti Panga pressikonverentsid. Lisaks pressikonverentsidele korraldatakse seal avalikke loenguid, kus selgitatakse päevakajalisi majandus ja- pangandusteemasid. Sissepääs muuseumisse ja loengutele on tasuta.

Eesti Panga muuseumipood on ainuke koht, kus saab vahetada Eesti krooni pangatähti ja münte eurodeks. Seda tehakse tähtajatult ja tasuta, ametliku keskkursiga 1 euro = 15,6466 krooni. Muuseumipoest saab soetada ka Eesti Panga emiteeritud meenemünte ja suveniire.

Eesti Panga muuseum asub Tallinnas Estonia pst 11.

Vaata ka
--------

* Eesti mark
* Eesti Vabariigi meenemündid

Kirjandus
---------

* Robert Treufeldt. "Eesti Panga Muuseum". // Muinsuskaitse aastaraamat 2011. Tallinn 2012. Lk 18–20

Välislingid
-----------

* Eesti Panga muuseum
* Eesti Pank
**Eesti Noorte Segakoor (ENSK)** on üle-eestiline noortekoor, mille eesmärgiks on tutvustada eesti koorimuusikat ja olla kasvulavaks noortele andekatele lauljatele. Koori eelkäijaks on aastatel 1998–2014 tegutsenud Eesti Koolinoorte Segakoor.

Eesti Noorte Segakoori peadirigent ja kunstiline juht on Silja Uhs. Aastatel 2014–2016 oli koori peadirigendiks Peeter Perens ja koormeistriks Inta Roost. 

Koor on edukalt osalenud erinevatel konkurssidel ja festivalidel nii Eestis kui ka välisriikides, näiteks saavutati Tallinn 2019 konkursil I koht rahvamuusika kategoorias. Lisaks on koor kaasa teinud erinevates projektides: andnud Etnosfääriga kontserdi XXVI Viljandi pärimusmuusika festivalil, osalenud koos teiste üle-eestiliste kollektiividega kontsertlavastuses "Eestimaa atmosfäärid", kandnud 2020. aastal ette Kaari Sillamaa oratooriumi "Kristus" ning teinud kaasa 2021. aasta taasiseseisvumispäevaks ilmunud Joel Markus Antsoni muusikavideos "Ükskord niikuinii". 2022. aastal saavutas Eesti Noorte Segakoor segakooride võistulaulmisel Tuljak A-kategoorias I koha ja andis vabariigi aastapäevaks välja oma liikme Eerik Robert Ots'a laulu "Kodu" .

Viited
------

* Facebook
*
**Lulo Purre** (aastast 1948 **Lulo Pessegov**; 25. märts 1922 Tallinn – 29. juuli 2015) oli eesti näitleja.

Ta lõpetas 1939. aastal Tallinna tütarlaste ärinduskeskkooli ja 1950. aastal Eesti Teatriinstituudi.

Ta töötas aastatel 1950–1951 ja 1957–1960 Draamateatris ning 1951–1953 Rakvere Teatris näitlejana. Aastatel 1954–1956 töötas ta režissööri abina Tallinnfilmis. Ta on mänginud filmis "Punane viiul" (1974, Tallinnfilm) ja telelavastuses "Maa ja rahvas" (1958). Lisaks on ta dubleerinud filme.

Isiklikku
---------

Ta oli abielus filmidirektor Arkadi Pessegoviga.

Rolle
-----

* 1950 Vilis Lācis / Voldemars Sauleskalns "Kaluri poeg" (Anita)
* 1952 Pedro Calderón "Nähtamatu daam" (donna Angela)
* 1952 Dmitri Štšeglov "Põgenemine" (Varvara)
* 1952 Ernst Särgava "Uus minister" (Lonni)
* 1958 Tammsaare / Andres Särev "Vargamäe" (Mari ja Juuli)
* 1958 Bertolt Brecht "Härra Puntila ja tema sulane Matti" (Emma)
* 1958 Maksim Gorki "Jegor Bulõtšov ja teised" (Glafira)
* 1959 Tammsaare / Andres Särev "Vargamäe vanad ja noored" (Mari ja Juuli)
* 1959 Jevgeni Švarts "Lumekuninganna" (Naisröövlipealik)
**Vikipalu** on küla Harju maakonnas Anija vallas.

Küla territoorium hõlmab suure osa Kehra ja Aegviidu vahelisest maa-alast. Küla piirid ulatuvad Tallinna–Tapa raudteest Jägala–Käravete maanteeni. Küla mõõtmed põhjast lõunasse on ligikaudu 8,5 km ning läänest itta 10,5 km.

Alates mai lõpust 2009 kannab Vikipalu raudteepeatus Lahinguvälja nime. Nime vahetamisel viidati ajaloolise eestipärase nime taastamisele.

Vaata ka
--------

* Väike-Aavoja veehoidla

Viited
------

1. ↑  Maa-amet, vaadatud 21.11.2020.
2. ↑  Statistikaamet, vaadatud 10.11.2020.
3. ↑  Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.
4. ↑  Maa-ameti kaardiserver
5. ↑  Vikipalu peatuskoht saab tagasi ajaloolise nime Lahinguvälja. Elektriraudtee, 20. mai 2009

Anija valla vapp
Anija valla asulad

**Linn:** Kehra  
**Alev:** Aegviidu  

**Külad:** Aavere | Alavere | Anija | Arava | Härmakosu | Kaunissaare | Kehra | Kihmla | Kuusemäe | Lehtmetsa | Lilli | Linnakse | Looküla | Lükati | Mustjõe | Paasiku | Parila | Partsaare | Pikva | Pillapalu | Rasivere | Raudoja | Rooküla | Salumetsa | Salumäe | Soodla | Uuearu | Vetla | Vikipalu | Voose | Ülejõe