recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Jurjev-Polski** (vene *Юрьев-Польский*) on linn Venemaal Vladimiri oblastis, Jurjev-Polski rajooni keskus. Asub 68 km Vladimirist loodes Kolokša jõe kaldal. Jurjev-Polski on üks Kuldse ringi linnadest.

Jurjev-Polski asutas Juri Dolgoruki 1152. aastal. Tema käsul rajati ringikujulise põhiplaaniga kindlus, mida ümbritsesid kuni 7 m kõrgused muldvallid. Linna nimi tuleb Juri Dolgoruki kaitsepühaku püha Jüri nimest ning täiend Polski tuleb sõnast поле (põld), et eristada seda metsade vahel olnud Jurjevist, mis oli tänapäeva Tartu kohal asunud kindluse venekeelne nimi.

1212. aastast oli linn Jurjev-Polski vürstkonna keskus, seda valitses Vsevolod Suurpesa poeg Svjatoslav. Tema valitsusajal ehitati linna Peaingel Miikaeli klooster. 1234 valmis Püha Georgi katedraal.

1340. aastal läks Moskva suurvürstiriigi alluvusse.

Aastatel 1238, 1382 ja 1408 rüüstasid linna mongolite väed. 1612 rüüstasid linna Poola väed.

1778. aastal sai maakonnalinnaks Vladimiri kubermangus.

2010. aastani kuulus Jurjev-Polski Venemaa ajalooliste linnade loendisse.

Tänapäeval on linn põllumajandusliku piirkonna keskus, kus on toiduainetetööstuse ettevõtted, 

2017. aastal oli linnas 18 600 elanikku.

Viited
------

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Jurjev-Polski** |

* 
*
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib T-mälurakkudest; B-mälurakkude kohta vaata artiklit B-mälurakud* |

---

**Mälu-T-rakkudeks** ehk **T-mälurakkudeks** (inglise *memory T cells*) nimetatakse paljude selgroogsete lümfisüsteemi (lümfoid(-immuun)süsteemi) rakke. Mälu-T-rakud liigitatakse T-lümfotsüütide hulka, kuna nad moodustuvad nii CD4+T- kui ka CD8+-T-rakkudest.

T-mälurakud on tüümustekkelised, kuid migreeruvad hiljem luuüdisse.

Ülesanded
---------

T-mälurakkude populatsioon on väike, kuid nad ringlevad mitte ainult lümfoidkoes, vaid kogu organismis. Nende ülesandeks loetakse antigeeniga kokkupuute kohta käiva informatsiooni säilitamist ja kiiret reageerimist sama antigeeniga kokkupuutel, isegi aastate möödudes.

Toime
-----

T-mälurakke ja B-mälurakke (indutseeritud vaktsiinipõhiseid) seostatakse immuunmäluga. 
T-mälurakkude kohta on vähe andmeid. Kokkupuutel sama antigeeniga aktiveerivad APC-rakud arvatavasti 2 tunni jooksul T-mälurakud. Pärast aktivatsiooni moodustavad T-mälurakud üsna kiiresti hulgaliselt T-abistaja- ja tsütotoksilisi T-rakke. 
Enamik T-lümfotsüüte hävib pärast ägeda nakkuse taandumist, kuid arvatakse, et T-mälurakud jäävad siis ellu.

Kliiniline meditsiin
--------------------

Arvatakse, et T-mälurakud on need, kes käivitavad siiratud elundite hülgamise.

Liigitus
--------

T-mälurakkude populatsioonil eristatakse järgmisi allpopulatsioone:

* *central memory* ehk *(TCM cells)* – komplekteerivad ja eritavad IL-2, kuid mitte gammainterferooni (IFNγ) või IL-4;
* *effector memory* ehk *(TEM cells)* – komplekteerivad tsütokiine IFNγ ja IL-4.

Viited
------

1. 1 2  Ain Heinaru, "Geneetika" õpik kõrgkoolile, Tartu Ülikooli Kirjastus, lk 727, 2012, ISBN 978-9949-32-171-1
2. ↑  Kuulo Kutsar, Vaktsineerimisega mikroobide ja viiruste vastu, veebiversioon (vaadatud 06.03.2014)

Välislingid
-----------

* Fadi G. Lakkis, Mohamed H. Sayegh, Memory T Cells: A Hurdle to Immunologic Tolerance, JASN September 1, 2003 vol. 14 no. 9 2402-2410, Veebiversioon (vaadatud 06.03.2014) (*inglise keeles*)
* Camille L Novis, Nancie M Archin, Maria J Buzon, Eric Verdin, June L Round, Mathias Lichterfeld, David M Margolis, Vicente Planelles, Alberto Bosque, Reactivation of latent HIV-1 in central memory CD4+ T cells through TLR-1/2 stimulation, Retrovirology 2013, 10:119 doi:10.1186/1742-4690-10-119, Veebiversioon (vaadatud 06.03.2014) (*inglise keeles*)

*Selles artiklis on kasutatud ingliskeelset artiklit en:Memory T cell seisuga 06.03.2014.*
Nikolai Žukovski
**Nikolai Žukovski** (vene keeles Николай Егорович Жуковский, *Nikolai Jegorovitš Žukovski*; 17. jaanuar (vkj 5. jaanuar) 1847 Orehhovo, Pokrovi maakond, Vladimiri kubermang, praegune Sobinka rajoon, Vladimiri oblast – 17. märts 1921 Moskva) oli Venemaa mehaanikateadlane ja matemaatik, kes tegutses aero- ja hüdrodünaamika alal.

Žukovski oli Peterburi Teaduste Akadeemia korrespondentliige. Teda tuntakse kui Venemaa lennunduse isa.

Haridustee
----------

* 1858 alustas õpinguid Moskva 4. gümnaasiumis, mille lõpetas 1864.
* 1868 lõpetas Moskva ülikooli matemaatika-füüsikateaduskonna.
* 1876 sai magistrikraadi, magistritöö teema oli "Vedela keha kinemaatika".
* 30. aprillil 1882 kaitses doktoritöö «О прочности движения» (*O protšnosti dviženija*) rakendusmatemaatikas, vabatõlkes võiks pealkiri olla 'liikumise tugevusest (vastupidavusest)'.

Õpilased
--------

Žukovski oli Moskva ülikooli professor. Tema õpilaste hulgas on Jānis Akermanis (John D. Akerman), Aleksandr Arhangelski, Leonid Assur, Nikolai Delone, Aleksandr Mikulin, Leonid Leibenzon, Boriss Stetškin, Sergei Tšaplõgin ja Andrei Tupolev.

Tunnustus
---------

* 1894 Keiserlik Peterburi Teaduste Akadeemia korrespondentliige
* 1905–1921 Moskva matemaatikaühingu president (*Московское математическое общество*)
* 1910 Tartu ülikooli auliige
* 1910 Moskva ülikooli teeneline professor

Mälestuse jäädvustamine
-----------------------

Nõukogude Liidu postmark aastast 1963
Tema nime kannavad Aero- ja Hüdrodünaamika Keskinstituut ehk TsAGI (ЦАГИ – Центральный аэрогидродинамический институт им. профессора Н. Е. Жуковского, Professor N. J. Žukovski nimeline Aero- ja Hüdrodünaamika Keskinstituut) ja Žukovski linn ning Kuu kraater taevakeha tagaküljel, Õhujõudude Inseneriakadeemia, Žukovski rahvusvaheline lennujaam (IATA: ZIA, ICAO: UUBW) (*Международный аэропорт «Жуко́вский»*) (55°33′12″ 38°09′06).

Vaata ka
--------

* Kutta-Žukovski teoreem
* Žukovski Lennuväe Akadeemia
* MAGI
* NACA – *National Advisory Committee for Aeronautics*
* L’Etablissement Central de l’Aérostation Militaire Meudonis, Pariisi eeslinnas
* Tiivaprofiil
* Tuuletunnel

* 
* 
*

Viited
------

1. 1 2 3 4  [ 
Летопись Московского университета]

Välislingid
-----------

* Nikolai Žukovski
* Nikolai Egorovich Zhukovsky
* 2003, S. Strizhevsky, Nikolai Zhukovsky: Founder of Aeronautics, "The Father of Russian Aviation"
* TsAGI ajalugu
* Avioprofiilide teatmik
* 22. mai 2014, Мосфильм 1950, Жуковский, youtube.com

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Nikolai Žukovski** |
Aaron Ramsdale 2020. aastal AFC Bournemouthi särgis
**Aaron Christopher Ramsdale** (sündinud 14. mail 1998 Stoke-on-Trentis) on Inglismaa jalgpallur, kes mängib väravavahina Inglismaa Premier League'i klubis Arsenal.

2013. aastal liitus ta Sheffield Unitediga, kellega sõlmis esimese profilepingu 2016. aasta mais. Klubi põhimeeskonnas debüteeris ta 6. novembril 2016 Inglismaa karikavõistluste mängus Leyton Orienti vastu.

2017. aasta jaanuaris sõlmis ta lepingu Inglismaa kõrgliiga klubiga AFC Bournemouth. Hooaja 2017–18 teises pooles oli ta Bournemouthist laenul Inglismaa tugevuselt neljanda liiga klubis Chesterfield ja hooaja 2018–19 teises pooles Inglismaa tugevuselt kolmanda liiga klubis AFC Wimbledon. Hooajal 2019–20 oli Ramsdale Inglismaa kõrgliigas Bournemouthi põhiväravavaht. Hooaja 2019–20 lõpus valiti ta Bournemouthi fännide poolt klubi hooaja parimaks mängijaks.

2020. aasta augustis naasis Ramsdale Sheffield Unitedi, kellega sõlmis nelja-aastase lepingu. Hooaja 2020–21 lõpus valiti ta Sheffield Untedi hooaja parimaks mängijaks ja parimaks noormängijaks.

2021. aasta augustis liitus ta Arsenaliga.

Aastatel 2016–2021 mängis Ramsdale Inglismaa noortekoondistes. 2017. aastal tuli ta Inglismaa kuni 20-aastaste koondisega Euroopa omavanuste meistriks. 2021. aasta juunis kutsuti Ramsdale 2021. aasta Euroopa meistrivõistlustel osalevasse Inglismaa jalgpallikoondisse vigastada saanud Dean Hendersoni asemele. Koondisedebüüdi tegi ta 15. novembril 2021 MM-i valikmängus San Marino vastu.

Viited
------

1. ↑  "Aaron Ramsdale: Sheffield United re-sign goalkeeper from Bournemouth". BBC Sport. 19.8.2020. Vaadatud 21.1.2022
2. ↑  "End of Season Awards". Sheffield United F.C. 23.5.2021. Vaadatud 21.1.2022
3. ↑  "Aaron Ramsdale joins in permanent deal". Arsenal F.C. 20.8.2021. Vaadatud 21.1.2022

Välislingid
-----------

 Aaron Ramsdale – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
* Aaron Ramsdale'i profiil Arsenali kodulehel

| * v
* r
Arsenal FC mängijad  –  Premier League |
| --- |
| 

* 1 Ramsdale
* 3 Tierney
* 4 White
* 5 Partey
* 6 Gabriel
* 7 Saka
* 8 Ødegaard
* 9 Jesus
* 10 Smith Rowe
* 11 Martinelli
* 12 Saliba
* 14 Nketiah
* 15 Kiwior
* 16 Holding
* 17 Cédric
* 18 Tomiyasu
* 19 Trossard
* 20 Jorginho
* 21 Vieira
* 24 Nelson
* 25 Elneny
* 30 Turner
* 31 Hein
* 34 Xhaka
* 35 Zintšenko
* Treener: Arteta

 |
Aaron Sorkin (2008)
**Aaron Benjamin Sorkin** (sündinud 9. juunil 1961 New Yorgis) on USA stsenarist, filmiprodutsent ja näitekirjanik.

Ta lõpetas 1983 Syracuse'i ülikooli bakalaureusekraadiga muusikalinäitleja erialal. Kuid näitlejana sai ta tööd üksnes aeg-ajalt ja pisirollides. Seejärel avastas ta näidendite kirjutamise ja need osutusid menukateks. Tema näidend "A Few Good Men" lavastati Broadwayl 1989. aastal ja David Brown ostis selle filmimise õigused veel enne esilinastust. Seejärel palgati ta seda näidendit filmistsenaariumiks kirjutama. Samanimeline film valmis 1992.

Ta on telesarjade "Sports Night" (1998–2000), "Presidendi meeskond" (1999–2006) ja "Studio 60 on the Sunset Strip" looja, stsenarist ja produtsent. Ta kirjutas stsenaariumi filmidele "Malice" (1993) ja "Sotsiaalvõrgustik" (2010).

Sorkin kirjutab sageli poliitilistel teemadel. Ta kasutab filmides ja telesarjades suhteliselt sageli võtet, kus tegelased jalutavad ja samal ajal vestlevad: see tekitab mulje, et sündmustik areneb.

Eraelu
------

Sorkin hakkas 1987 tarvitama marihuaanat ja kokaiini. 1995 läks ta oma pruudi Julia Binghami soovil ravile. 1996 nad abiellusid. 2000 sündis neil tütar Roxy. 2001. aasta veebruaris sai ta Tõusva fööniksi auhinna, mis antakse väljapaistvatele inimestele, kes on edukalt vabanenud sõltuvusainetest. Kuid juba 15. aprillil 2001 peeti ta Californias asuvas Burbanki lennujaamas kinni, kui turvavärava metallidetektoriga leiti tema pagasist kokaiini suitsetamiseks mõeldud metallist piip. Lisaks leiti tema pagasist hallutsinogeenseid seeni, marihuaanat ja kokaiini. Ta pidi tagasi ravile minema. Sorkini ülemäärane töötamine ja narkomaania mõjusid halvasti tema abielule, mis lõppes 2005 lahutusega.

Sorkin toetab Demokraatlikku Parteid. Aastail 1999–2007 tegi ta sageli selle erakonna kampaaniate heaks suuri annetusi.

Tunnustus
---------

Oscar

* 2011. aastal parima mugandatud stsenaariumi kategoorias filmi "Sotsiaalvõrgustik" eest

Briti Akadeemia auhind

* 2011. aasta parim mugandatud stsenaarium "Sotsiaalvõrgustik"

Chicago Filmikriitikute Ühenduse auhind

* 2010. aasta parim mugandatud stsenaarium "Sotsiaalvõrgustik"

Kuldgloobus

* 2011. aastal parima filmistsenaariumi kategoorias filmi "Sotsiaalvõrgustik" eest

Los Angelese Filmikriitikute Ühenduse auhind

* 2010. aasta parim mugandatud stsenaarium "Sotsiaalvõrgustik"

Samuti on Aaron Sorkin aastatel 2000–2003 võitnud telesarja "Presidendi meeskond" eest mitu Emmy auhinda.

Välislingid
-----------

* Aaron Sorkin andmekogus IMDb (inglise)
**Aaron Wells Peirsol** (sündinud 23. juulil 1983 Irvine'is Orange'i maakonnas California osariigis) on Ameerika endine ujuja, kes spetsialiseerus põhiliselt seliliujumisele. Ta on 16-kordne maailmameister ja maailmarekordi omanik 200 m seliliujumises 50 m basseinis. 

Peirsol on osalenud kolmedel olümpiamängudel ja ta on seitsme olümpiamedali võitja (viis kuld- ja kaks hõbemedalit). USA koondvõistkonna liikmena hoiab ta ka maailmarekordit meeste 4 × 100 meetri kompleksujumises (pikk rada). 2011. aasta veebruaris teatas Peirsol sportlaskarjääri lõpetamisest, öeldes: "Ma tegin kõik, mida olin plaaninud teha."

Peirsol on võitnud suurtel rahvusvahelistel võistlustel kokku 36 medalit (sh 29 kulda, 6 hõbedat ja 1 pronksi) olümpiamängudel, maailmameistrivõistlustel, Panameerika mängudel ja Vaikse ookeani meistrivõistlustel.

Olümpiadebüüdina 2000. aasta suveolümpiamängudel Sydneys võitis Peirsol 17-aastaselt hõbemedali 200 meetri seliliujumises. 2004. aasta suveolümpiamängudel Ateenas võitis Peirsol kulla 100 meetri ja 200 meetri seliliujumises ja 4 × 100 meetri kompleksujumises. Oma kolmandatel olümpiamängudel (2008. aasta olümpiamängud) Pekingis võitis Peirsol kulla 100 meetri seliliujumises ja 4 × 100 meetri kompleksujumises. Pekingis võitis ta 200 meetri seliliujumises hõbemedali, finišeerides Ryan Lochte järel.

Välislingid
-----------

 Aaron Peirsol – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
* Aaron Peirsol veebilehel USA Swimming
* Aaron Peirsol Ameerika Ühendriikide olümpia- ja paraolümpiakomitee veebilehel
* Aaron Peirsol ROK-i portaalis
* Aaron Peirsol Olympic Channeli portaalis
* Aaron Peirsol Olympics veebiportaalis Sports-Reference.com
Aaron Boupendza 2018. aastal Gazélec Ajaccio särgis
**Aaron Salem Boupendza Pozzi** (sündinud 7. augustil 1996 Moandas) on Gaboni jalgpallur, kes mängib ründajana Major League Socceri (MLS) klubis FC Cincinnati.

Ta alustas klubikarjääri Gaboni klubis CF Mounana.

2016. aastal liitus ta Prantsusmaa klubiga Bordeaux' Girondins, kuid klubi põhimeeskonnas ta liigadebüüti ei teinud. Hooajal 2017–2018 oli ta laenul Prantsusmaa tugevuselt kolmanda liiga klubis Pau, hooajal 2018–19 Prantsusmaa esiliigaklubis Gazélec Ajaccio ja tugevuselt kolmanda liiga klubis Tours ning hooajal 2019–20 Prantsusmaa esiliigaklubis Feirense.

2020. aasta augustis sõlmis ta lepingu Türgi kõrgliigaklubiga Hatayspor. Hooajal 2020–21 oli Boupendza Türgi kõrgliiga suurim väravakütt, kui lõi 22 väravat.

2021. aasta augustis siirdus ta Katari kõrgliigaklubisse Al-Arabi. Hooajal 2022/23 mängis ta Saudi Araabia kõrgliigaklubis Al Shabab. 2023. aasta juunis sõlmis ta lepingu FC Cincinnatiga.

Gaboni jalgpallikoondises debüteeris Boupendza 2016. aasta jaanuaris. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta sama aasta 20. jaanuaril Aafrika rahvuste meistrivõistluste mängus Rwanda vastu. 2022. aasta Aafrika rahvaste karikavõistluste esimeses alagrupimängus 10. jaanuaril lõi ta värava Komooride vastu.

Viited
------

1. ↑  "FC Cincinnati acquire Gabonese striker Aaron Boupendza as Designated Player". 13. juuni 2023.
2. ↑   (vaadatud 10.1.2022)
Kooli mälestusmärk
**Kurenurme 4-kl Algkool** oli kool Võru maakonnas Sõmerpalu vallas Kurenurme külas. Kool tegutses aastatel 1931–2001. 

Õppetöö algaastal oli õpilasi 110 ning arvukus pidevalt kasvas, nii et aastal 1947 oli koolis juba 133 õpilast. Edaspidi hakkas õpilaste arv pidevalt vähenema ja kool suleti 2001. aastal õpilaste puudumise tõttu. Kool on tegutsenud algkooli (1931–1944), mittetäieliku keskkooli (1944–1946), 7-klassilise kooli (1946–1960), 8-klassilise kooli (1960–1991), põhikooli (1991–2000) ja algkoolina (2000–2001).

Koolil oli 4 ha maad, rajati 1,61 ha suurune õuna- ja marjaaed. Oma kasvatatud kartul, köögivili, valmistatud mahlad ja moosid võimaldasid õpilasi toitlustada väga odavalt.

Olulise panuse koolimaja hoone ehitusele ja aia loomisele andis Boris Rebane (1916-2001), kes oli piirkonna suurtalunik ja kelle eramajas Kurenurme külas töötas aastaid Kurenurme velsker.

Õpetajad
--------

Koolis on töötanud 151 õpetajat. Pikima staažiga Asta Veri (54 aastat). Koolijuhtidena on töötanud seitse pedagoogi (Bernhard Ploomipuu, Voldemar Feldmann, Eduard Aarna, Arkadi Reigo, Vaike Kähr, Nordon Antons ja Anti Ossis).

Vilistlasi
----------

Kurenurme kooli vilistlaste hulgas on näiteks Tallinna Ülikooli professor Taimi Tulva, Tartu Ülikooli professor Vambola Raudsepp, ooperilaulja Väino Puura ning motosportlane Avo Leok.

Viited
------

1. ↑  Kurenurme 4-kl Algkooli põhimääruse kinnitamine. Sõmerpalu Vallavolikogu, KO 2000, 46, 719.
**Rasina külanõukogu** oli külanõukogu Eesti NSV-s aastatel 1945–1963. Külanõukogu halduskeskus asus Rasina külas.

Rasina külanõukogu moodustati Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi 13. septembri 1945 seadlusega Tartumaa Ahja valla koosseisus. Külanõukogu esimees 1945. aastast oli Johannes Hiiesalu.

Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi 26. septembri 1950 seadlusega Ahja vald likvideeriti ja Rasina külanõukogu territoorium arvati Põlva rajooni koosseisu. 1954. aastal liideti Rasina külanõukogu senisele territooriumile likvideeritud Laane külanõukogu alad.

Rasina külanõukogu likvideeriti Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi 18. jaanuari 1963 seadlusega. Selle alad liideti Mooste külanõukoguga.

Viited
------

1. ↑  Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi seadlus "Tartu maakonna valdades küla töörahva saadikute nõukogude moodustamise kohta". Eesti NSV Teataja, 1945, 33, 520
2. ↑  Andmed külanõukogude kohta Tartumaal. Postimees, 17. juuni 1945
3. ↑  Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi seadlus "Maarajoonide moodustamise kohta Eesti NSV-s". Eesti NSV Teataja, 1950, 11, 114
**Rasina Põhikool** oli kool Põlva maakonnas Rasina külas.

Kooli eelkäijaks oli 1765. aastal Liivimaa kindralkuberneri koolipatendi alusel asutatud Rasina külakool. 1866. aastast tegutses see Rasina vallakoolina. 1870. aastal valmis uus koolihoone.

1919. aastal reorganiseeriti vallakool **Rasina Algkool**iks (algselt 5-klassiline, hiljem 6-klassiline kool). 1934–1935. aastal ehitati uus kahekorruseline funktsionalistlikus stiilis koolimaja, mille projekteeris arhitekt Tõnis Mihkelson. Vana koolimaja müüdi 1936. aastal enampakkumisel palkidena äravedamiseks.

1944. aastal reorganiseeriti kool Nõukogude koolikorralduse järgi Rasina Mittetäielikuks Keskkooliks. Aastatel 1949–1962 oli kooli nimeks **Rasina 7-klassiline Kool**, 1962–1988 **Rasina 8-klassiline Kool**, 1988–2000 Rasina Põhikool. 2000. aastal kool reorganiseeriti algkooliks. Kool suleti 2005. aastal väikese õpilaste arvu tõttu.

Kooli juhatajaid ja direktoreid
-------------------------------

* 1921–1936 Paul Sillaste (end. Siilaberg)
* 1936–1940 O. Kaarna
* 1940–1941 Juhan Kala
* 1944–? August Plaks
* 1968-1973 Rudolf Seppa
* 1973-1977 Juta Süld
* 1977–2000 Arvo Prükk

Viited
------

1. ↑  Sandra Mälk. Maakoolimajad 1920–40. Tallinn, 2012
2. ↑  Ring ümber kodumaa. Postimees, 9. aprill 1936
3. ↑  Rahvusarhiivi fondiloend. Rasina algkool
4. ↑  "Võnnu kihelkonna koolide ajaloost". Originaali arhiivikoopia seisuga 6. märts 2016. Vaadatud 1. jaanuaril 2016.
5. ↑  Kärsa rahvaraamatukogu selts[*alaline kõdulink*]
6. ↑  Rahvusarhiivi fotode andmebaas. Rasina Põhikooli direktor Arvo Prükk

Kirjandus
---------

* Anne Ly Loskit (1985). Rasina kooli ajalugu 1765–1917–1944
* Arvo Prükk (2000). Rasina kool aastatel 1970–2000
**NLKP Jakuudi Oblastikomitee** (vene keeles Якутский областной комитет КПСС) oli NLKP Jakuudi ANSV parteiorganisatsiooni kõrgeim kollektiivne juhtorgan, mis allus NLKP Keskkomiteele. Oblastikomitee liikmeid valiti regulaarselt, tavaliselt iga nelja aasta tagant Jakutskis peetud NLKP vabariiklikel parteikonverentsidel. Oblastikomitee pleenum valis oblastikomitee büroo, mis oli Jakuudi ANSV võimutasandi võimukese. Tähtsamad parteijuhid olid esimene sekretär, teine sekretär ja sekretärid.

Oblastikomitee eksisteeris aastatel **1922–1991**. Aastatel 1922–1925 kui **VK(b)P Jakuudi Oblastikomitee**, 1925–1952 **ÜK(b)P Jakuudi Oblastikomitee** ja 1952–1991 NLKP Jakuudi Oblastikomitee.

20. septembril 1990, s.o nädal enne deklaratsiooni Jakuutia riiklikust suveräänsusest vastuvõtmist, reorganiseeriti NLKP Jakuudi Oblastikomitee **Vene NFSV Kommunistliku Partei Jakuudi vabariiklikuks komiteeks**. Pärast Augustiputši Vene NFSV Kommunistliku Partei tegevus peatati.

Esimesi partei Jakuudi oblastikomitee juhte oli Maksim Ammossov (1923. aasta jaanuarist märtsini) ja Issidor Barahhov (1926–1928). 14 aasta vältel juhtis vabariigi parteiorganisatsiooni Semjon Borissov (1951–1965). Viimane Jakuudi oblastikomitee juht oli Juri Prokopjev (1982–1991).

Viited
------

1. ↑  Часть IV. Личные фонды. guides.rusarchives.ru
**NING** (ingl k AND) on lauseloogikas konjunktsiooni tehte märgi ∧ sõnaline kuju (samas tähenduses on kasutusel ka sidesõna JA).

Sõna NING kasutatakse ka vastava loogikaelemendi nimena. NING-elemendi väljundis on signaal 1 ainult siis, kui kõigis sisendites on signaal 1.

NING-elemendi IEC standardi kohases tingmärgis väljendab konjunktsiooni tehet märk &. 

| Funktsionaalse seose kirjutusviisid | Tingmärk skeemidel | Olekutabel | Realiseerimine releedega |
| --- | --- | --- | --- |
| IEC 60617-12 | USA ANSI 91-1984 |
| {\displaystyle Y=A\wedge B}{\displaystyle Y=A\cdot B}{\displaystyle Y=A\,B} |  |  | 

| A | B | **Y = A ∧ B** |
| --- | --- | --- |
| 0 | 0 | **0** |
| 0 | 1 | **0** |
| 1 | 0 | **0** |
| 1 | 1 | **1** |

 |  |

NING-loogikaelemendi skeem
NING-elemendid valmistatakse CMOS-tehnoloogias, kus lülititena toimivad MOSFET-transistoride paarid. Kui sisenditel A ja B on kõrge potentsiaal (signaal 1), siis on transistorid T3 ja T4 juhtivad (lülititena suletud seisus) ning T1 ja T2 mittejuhtivad (lülititena avatud seisus). Seetõttu on T5 ja T6 sisendis madal potentsiaal (signaal 0), mille tulemusena on T5 juhtiv ja T6 mittejuhtiv ning lülituse on väljundis Y kõrge potentsiaal. Kõigi muude sisendiolekute korral on väljundis madal potentsiaal, sest transistor T6 on juhtiv.

Vaata ka
--------

* Konjunktsioon
* Digitaalloogika
* Loogikavärav


| * v
* r
Loogiline tehe / konnektor |
| --- |
| 
Konjunktsioon (NING)  • Disjunktsioon (VÕI)  • Eitus (EI)  • Konjunktsiooni eitus (NING-EI)  • Disjunktsiooni eitus (VÕI-EI)  • Välistav disjunktsioon (XOR)  • Implikatsioon  • Ekvivalents |
| Vaata ka | 
Boole'i algebra  • De Morgani seadused  • Loogikaelement |
**Sander Raieste** (sündinud 31. märtsil 1999 Tallinnas) on eesti korvpallur, kes esindab 2016. aastast Hispaania kõrgliigaklubi Saski Baskoniat, kelle meeskonnaga mängib Hispaania meistriliigas (Liga ACB) ja Euroliigas. 2018. aastast kuulub Raieste ka Eesti korvpallikoondisse.

Karjäär
-------

Raieste alustas korvpallurikarjääri KK Viimsi ja Audentese ridades. 

Raieste sõlmis 12. augustil 2016 Hispaania klubiga Saski Baskonia viieaastase lepingu, mida pikendas 4. augustil 2020 veel nelja aasta võrra. Raieste esindas aastatel 2017–2019 Hispaania madalamates liigades Baskonia duubelmeeskonda ning hooajal 2019/20 BC Kalev/Cramot.

Raieste tõi oma esimesed punktid Euroliigas 18. veebruaril 2021 Baskonia 89 : 67 võidumängus Moskva Himki vastu, kui viskas kaks punkti. Ligi nädal hiljem, 26. veebruaril 2021 alistas Baskonia Raieste viie punkti toel Belgradi Crvena Zvezda seisuga 87 : 67.

Saavutused
----------

* Hispaania meister (2020)

Rahvuskoondis
-------------

Raieste tegi oma rahvuskoondise debüüdi 29. juunil 2018 mängus Suurbritannia vastu, kus ta viskas viis punkti.

Viited
------

1. ↑  Suurde mängu: Viimsi korvpalliklubi kasvandik liitus Euroliiga klubiga Delfi Sport. 12.08.2016.
2. ↑  Sander Raieste pikendas Hispaania meistriga lepingut ja alustab hooaega esindusmeeskonnas! Korvpall24.ee. 04.08.2020.
3. ↑  Sander Raieste viskas ajaloolised esimesed punktid Euroliigas Moskva Himki vastu Korvpall24.ee. 18.02.2021.
4. ↑  Raieste tegi Baskonia võidumängus enda Euroliiga hooaja resultatiivseima etteaste Korvpall24.ee. 26.02.2021.

Välislingid
-----------

* Sander Raieste basket.ee
**Sir Ridley Scott** (sündinud 30. novembril 1937) on Suurbritannia filmilavastaja, produtsent ja Tony Scotti vend.

Ridley Scott on tuntud eri žanritele iseloomulike elementide julge kokkusegajana, mille heaks näiteks on teadusfantastika ja *film noir’i* tunnustega "Blade Runner". Lisaks kasutab ja eksperimenteerib ta oma linateostes kõikvõimalike uuenduslike tehnoloogiliste võimalustega ("Gladiaator", "Allatulistatud Black Hawk").

Elulugu
-------

Ridley Scott omandas filmikunstihariduse Royal College of Artis. Oma karjääri algul, 1960. aastatel lavastas ta BBC-s telesarju. 1970. aastatel asutas Ridley koos Alan Parkeri, Hugh Hudsoni ja noorema venna Tony Scottiga reklaamifirma, kus jõudis toota üle 2000 reklaami.

Esimene mängufilm "Duellandid" valmis 1977. aastal, kuid publiku vastuvõtt oli leige. Edu ja tuntus saabus Ridley Scottile alles kahe aasta pärast ulmeõudusfilmiga "Tulnukas". Sellele järgnenud düstoopne ulmetriller "Blade Runner" (1982) sai kultusfilmiks. Ulmefilmidega eksperimenteeris Scott kuni 1987. aastani, mil valmis romantiline triller "Keegi jälgib mind", mis leidis suhteliselt külma vastuvõttu publiku hulgas. Trilleriga "Must vihm" (1989) võitis ta oma reputatsiooni filmiringkondades tagasi.

Oscari nominatsiooni võitis ta filmiga "Thelma ja Louise" (1991). Pärast seda on valminud ajaloolised filmid "1492: Paradiisi vallutamine" ja Oscari võitja "Gladiaator". Õudusklassika "Hannibal" kuulub samuti Scotti parimate näidete hulka.

Mitmetele tema filmidele on muusika loonud Vangelis.

Filmograafia
------------

* "Duellandid" (*The Duellists*, 1977)
* "Tulnukas" (*Alien*, 1979)
* "Blade Runner" (1982)
* "Legend" (1985)
* "Keegi jälgib mind" (*Someone To Watch Over Me*, 1987)
* "Must vihm" (*Black Rain*, 1989)
* "Thelma ja Louise" (*Thelma and Louise*, 1991)
* "1492: Paradiisi vallutamine" (*1492: Conquest of Paradise*, 1992)
* "Valge maru" (*White Squall*, 1996)
* "G.I. Jane" (1997)
* "Gladiaator" (*Gladiator*, 2000)
* "Hannibal" (2001)
* "Allatulistatud Black Hawk" (*Black Hawk Down*, 2001)
* "Petised" (*Matschstick Men*, 2003)
* "Taevane kuningriik" (*Kingdom of Heaven*, 2005)
* "Hea aasta" (*A Good Year*, 2006)
* "Ameerika gangster" (*American Gangster*, 2007)
* "Valede rägastik" (*Body of Lies*, 2008)
* "Robin Hood" (2010)
* "Prometheus" (2012)
* "The Counselor" ("Advokaat", 2013)

Viited
------

1. ↑  James Thurlow. Modernism ja postmodernism Ridlet Scotti filmides.

Välislingid
-----------

* IMDb link puudub Ridley Scott andmekogus IMDb (inglise)
* Ridley Scott filmiveebis
* The Ridley Scott Fan Information Page
**Riegersburgi linnus** on keskaegne linnus, mis asub kustunud vulkaanil Riegersburgi linna kohal Austria Steiermargi liidumaal. Linnus kuulub Liechtensteinide vürstisoole ja seal on muuseum koos vahelduvate näitustega. Riegersburgi linnus asub merepinnast 450 m kõrgusel.

Asukoht
-------

Linnus ehitati künkale, mis oli kunagi olnud iidne vulkaan. Täpsustuseks võib öelda, et need on kivistunud jäänused tahkestunud sulast sisemusest, suure kihtvulkaani nekist, mis hääbus arvatavasti paar miljonit aastat tagasi nagu teised samalaadsed künkad Põhja-Kesk-Euroopas. Tipp on merepinnast 482 m kõrgusel. Linnuse ehitamiseks kasutati iidset mäe basalti.

Ajalugu
-------

Inimesed on Riegersburgi ümbruses elanud paar tuhat aastat. Suur küla asutati 9. sajandil eKr, seal elas 300 inimest. Hiljem, 15 eKr – 476 pKr oli piirkond Rooma riigi osa. 3. ja 9. sajandil rändasid sisse baierlased ja idast tungisid sisse ungarlased. See oli pikkade relvastatud konfliktide algus. Linnuse ajalugu algab 1122. aastal. Esimene teadaolevalt seal elanud rüütel oli Rudiger von Hohenberg. Sajandite jooksul oli linnusel palju erinevaid omanikke, kuid olulist rolli mängisid vaid vähesed. Hilisemate omanike hulgas oli Walsee perekond, kellel oli 1415. aastal tüli Steiermargi suverääniga. Graben auf Kornbergi isandad esinevad Wallseede halduritena Gleichenbergis 14. ja 15. sajandil. Tähtsaim omanik oli paruness Katharina Elisabeth von Wechsler, kes abiellus Galleriga ja keda tunti Gallerini nime all. Aastatel 1637–1653 lõpetas ta linnuse, muutes selle üheks suurimaks ja tugevaimaks linnuseks riigis. Seda ümbritsevad 3 km müüre viie värava ja kahe kraaviga ning see sisaldab 108 tuba. 17. sajandil oli piir Osmanite riigiga linnusest mõnikord vaid 20–25 km kaugusel ning piirkonda vaevasid konfliktid türklaste ja ungarlastega. Linnus oli lähikonna inimeste turvapaik, mõnikord oli seal varjul mitu tuhat inimest. Emand Galler oli kolm korda abielus ja tal oli üks tütar, kes abiellus Purgstalli krahviga. Linnus läks Purgstalli perekonnale, mis hääbus 1800. aasta paiku. 1822. aastal ostis linnuse suverään Johann Josef von Liechtenstein. See on kuulunud Liechtensteinide perekonnale kuni tänapäevani. Linnuse vallutas 8. mail 1945 Grazi suunas liikuvate Nõukogude vägede 10. kaardiväe laskurdiviis.

Muuseum
-------

Linnus kuulub Liechtensteinide vürstisoole, kes elab all külas. Linnus on tänapäeval muuseum, 108 ruumist 25 on avatud külastamiseks. 16 ruumis on näha Riegersburgi linnuse ajalugu ning üheksas pajatatakse nõidadest ja sortsidest.

* Kogu Riegersburgi linnuse kompleksKogu Riegersburgi linnuse kompleks
* Riegersburgi linnuse paleekompleksRiegersburgi linnuse paleekompleks
* Linnust ümbritsevad linnusemäe otsas viinamarjaistandusedLinnust ümbritsevad linnusemäe otsas viinamarjaistandused
* Linnuse juurde viib jalgteeLinnuse juurde viib jalgtee
* Wenzeli värav, peasissepääs (1653)Wenzeli värav, peasissepääs (1653)
Marta Litõnska (1982)
**Marta Ivanivna Litõnska** (sünninimi **Marta Šul**; ukraina keeles Марта Іванівна Літинська; vene keeles Марта Ивановна Литинская *Marta Ivanovna Litinskaja*; sündinud 25. märtsil 1949 Lvivis) on ukraina maletaja, naiste suurmeister (1976).

Litõnska on kahekordne Ukraina naiste malemeister (1977, 1995). NSV Liidu naiste meistrivõistlustel võitis ta kuldmedali (1972) ja viis hõbemedalit (1971, 1973, 1974, 1982, 1985). 

Ta mängis FIDE tsooniturniiridel: 1972. (1. koht), 1978. (2. koht) ja 1985. aastal (1. koht) ning tsoonidevahelistel turniiridel: 1973. (2.–5. koht), 1976. (4.–5. koht), 1979. (4. koht), 1982. (6. koht), 1985. (1 koht) ja 1987. aastal (1. koht).

Litõnska sai FIDE-lt 1972. aastal rahvusvahelise meistri ja 1976. aastal naiste suurmeistri nimetuse.

Kirimale
--------

Litõnska on mänginud ka kirimalet. Ta kuulus 1. 2. ja 3. naiste kirimaleolümpial olümpiavõitjaks tulnud Nõukogude Liidu naiskonna koosseisu. Litõnska sai ICCF-ilt 1978. aastal kirimale naiste rahvusvahelise meistri nimetuse.

Tunnustus
---------

* 1990 – NSV Liidu teeneline meistersportlane

Viited
------

1. ↑  LIM Litinskaya, Marta. iccf.com

Välislingid
-----------

* Marta Litõnska – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
* Marta Litõnska FIDE andmebaasis
**Langenud vabadusvõitleja päev** on mitteametlik tähtpäev, mida tähistatakse Eesti vabadusvõitleja Jüri Kuke (1. mai 1940 Pärnu – 27. märts 1981 Vologda) surma-aastapäeval 27. märtsil. 

Ettepaneku 27. märtsi tähistamiseks langenud vabadusvõitleja päevana tegi publitsist ja filmirežissöör Vladimir-Georg Karassev-Orgusaar aasta pärast Jüri Kuke hukkumist, 27. märtsil 1982 Vabadusraadios. 

Alates 1996. aastast on Tartu ülikoolis korraldatud langenud vabadusvõitleja päeva aulakonverentse. Mälestusüritusi Jüri Kuke auks on korraldatud ka Tallinnas, Kursis ja Mõisakülas.

Vaatamata korduvatele taotlustele ei ole Riigikogu ega Eesti Vabariigi valitsus soostunud 27. märtsi riiklikuks tähtpäevaks kuulutama.


|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| „ | *On räägitud, et meil ju on küüditatute mälestuspäev, kuid küüditatud ei olnud otseselt vabadusvõitlejad, need olid enamuses naised, lapsed ja vanurid, lühidalt – kannatada saanud inimesed. Aga neid, kes teadlikult ja aktiivselt kommunistliku süsteemi vastu võitlesid, ei taheta enam mäletada.* | "| Mart Niklus |

Viited
------

1. ↑  "Kas tänapäeva Eesti oskab käituda riigina?" - Kultuur ja Elu 1/2003.

Välislingid
-----------

* Langenud Vabadusvõitleja Päeva XVI aulakonverents 25.03.2012 uttv.ee Tartu Ülikooli Televisioon (videosalvestis)
* Propagandamüüdid, tegelikkus ja tulevikuväljavaated (Jüri Kuke mälestuskonverentsil võeti vastu ettepanek kuulutada 27. märts, langenud vabadusvõitleja päev, riiklikuks tähtpäevaks.) Kultuur ja Elu 2/2006
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib koomiksisarjast; filmi kohta vaata artiklit Sin City (film)* |

---

**"Sin City"** on Frank Milleri *neo-noir* koomiksisari. Esimene koomiks ("The Hard Goodbye"; "Karm hüvastijätt") ilmus esmakordselt 1991. aasta aprillis väljaandes "Dark Horse Presents Fifth Anniversary Special" ning jätkus ajakirja "Dark Horse Presents" numbrites 51–62. Kokku oli koomiksit 13 osa. Esimesele loole on tehtud mitu erinevate pealkirjadega järge. Kõikide nende tegevus leiab aset Basin Citys, lugudes on korduvaid tegelasi ning lood ise on omavahel tihedalt põimunud.

Koomiksisarja lood:

* "The Hard Goodbye" ("Karm hüvastijätt", 1991, eesti keeles 2009)
* "A Dame to Kill For"
* "The Big Fat Kill"
* "That Yellow Bastard"
* "Family Values"
* "Hell and Back"

Koomiksite põhjal on tehtud ka samanimeline film, mille režissöörid Robert Rodriguez ja Frank Miller tegid koostööd Quentin Tarantinoga. Film esilinastus 2005. aastal ning sellele on plaanis teha ka järg.
Saksa ordu valdused aastal 1410 Põhja- ja Ida-Euroopas
Saksa ordu valdused 1466. aastal
**Saksa meister** (ladina *Magister Germaniae*, saksa *Deutschmeister*) oli Saksa ordu kõrge võimukandja tiitel. 1219. aastast oli see Saksa-Rooma keisririiki jäävate ordumaade maameistri ametlik tiitel.

1494. aastal sai Saksa meister riigivürstiks. 1527. aastal sai Saksa meistrist ühtlasi kõrgmeistri ametikoha administraator, kuna eelmine kõrgmeister Albrecht von Hohenzollern oli ordu valdused Preisimaal sekulariseerinud ja saanud Preisimaa hertsogiks. 1530. aastal läänistas keiser Karl V Saksa meistrile ka Preisimaa ning seejärel oli ta kuni 1809. aastani ametlikult Saksa Ordu kõrgmeistrikoha administraator ning Saksa meister. Siiski ei õnnestunud Saksa harul saavutada piisavalt toetust, et maad ordule tagasi võita. Alates 17. sajandi algusest nimetati Saksa meistrit ja kõrgmeistrikoha administraatorit ka kõrg- ja Saksa meistriks (*Hoch- und Deutschmeister*), ametlikult oli see tema tiitliks aastail 1834–1929. Seejärel on Saksa ordu kõrgeimat ametikandjat nimetatud lihtsalt kõrgmeistriks.

Vaata ka
--------

* Saksa meistrite loend
* Saksa ordu kõrgmeister
* Saksa ordu haru Liivimaa ordu maameister, Liivimaa ordu

Viited
------

1. ↑  Kõrgmeistrite ajalugu Saksa ordu kodulehel (saksa keeles)
Saksa ordu riik 1410. aastal
**Saksa Ordu riik** ka **Saksa orduriik** (saksa keeles *Staat des Deutschen Ordens*; ladina keeles *Civitas Ordinis Theutonici*), saksa keeles nimetatud ka **Deutschordensstaat'**iks (saksa keeles [ˈdɔʏtʃ ɔɐdənsˌʃtaːt]) või **Ordensstaat** ([ˈɔɐdənsˌʃtaːt]) oli ristisõdijate riik, mille rajasid Saksa ordu rüütlid 13. sajandil toimunud Läänemere ristisõdade käigus. Riik baseerus Preisimaal pärast seda, kui ordu vallutas paganlikud vanapreislased. Edaspidi laienes see eri aegadel Kuramaale, Gotlandile, Liivimaale, Neumarki, Pommeri ja Samogitiale. See hõlmas territooriume tänapäevastest riikidest Eestis, Lätis, Leedus, Saksamaal, Poolas, Venemaal ja Rootsis (Gotland). Suurem osa territooriumist vallutati sõjaliste ordude poolt, misjärel Saksa kolonisatsioon oli erineva mõjuga.

Liivimaa Mõõgavendade Ordu, mis haldas Maarjamaad (*Terra Mariana*), inkorporeeriti Teutooni ordusse selle autonoomse Liivimaa haruna 1237. aastal. 1346. aastal müüs Taani kuningas Eesti hertsogkonna 19 000 Kölni marga eest Saksa ordule. Suveräänsuse üleminek Taanilt Saksa ordule toimus 1. novembril 1346.

Pärast lüüasaamist Grunwaldi lahingus 1410 tabas Saksa Ordut langus, ja selle Liivimaa haru liitus aastatel 1422–1435 asutatud Liivi Konföderatsiooniga. Sakslaste valduses olnud maad Preisimaal ja Pommeris jagunesid kaheks pärast Thorni rahu 1466. Läänepoolne osa integreeriti Poola Kuningriigiga kui Preisi kuninglik provints, idaosa jäi aga läänina Saksa valitsuse alla, kinnitusega, et seda peetakse Poola Kuningriigi lahutamatuks osaks. Idas asuv kloostririik sekulariseerus 1525. aastal protestantliku reformatsiooni ajal Preisimaa hertsogkonnaks Poola läänina, mida juhtis Hohenzollernid. Liivimaa haru jätkus Liivi Konföderatsiooni koosseisus kuni selle lagunemiseni 1561. aastal.

Viited
------

1. ↑  France, John (2005). The Crusades and the Expansion of Catholic Christendom, 1000–1714. New York: Routledge. p. 380. ISBN 0-415-37128-7.
2. ↑  Frucht, Richard C. (2005). Eastern Europe: An Introduction to the People, Lands, and Culture. ABC-CLIO. p. 69. ISBN 1-57607-800-0.
3. ↑  Skyum-Nielsen, Niels (1981). Danish Medieval History & Saxo Grammaticus. Museum Tusculanum Press. p. 129. ISBN 87-88073-30-0.
4. ↑  Skyum-Nielsen, Niels (1981). Danish Medieval History & Saxo Grammaticus. Museum Tusculanum Press. p. 129. ISBN 87-88073-30-0.
5. ↑  Skyum-Nielsen, Niels (1981). Danish Medieval History & Saxo Grammaticus. Museum Tusculanum Press. p. 129. ISBN 87-88073-30-0.
6. ↑  Skyum-Nielsen, Niels (1981). Danish Medieval History & Saxo Grammaticus. Museum Tusculanum Press. p. 129. ISBN 87-88073-30-0.
Ülestõusnud talupojad oma puukingalippu kandes ümber sissepiiratud rüütli (1539).
**Saksa Talurahvasõda** (saksa keeles *Deutscher Bauernkrieg*) oli Kesk-Euroopa saksakeelseil aladel 1524–1526 toimunud laiaulatuslik rahvaülestõus. Konflikti tippajal, 1525. aasta kevadel ja suvel, osales selles ligikaudu 300 000 talupoega; kaasaegsete hinnangul oli surnud 100 000. Nagu ka eelnenenud Bundschuh-liikumine ja hussiitide sõjad, hõlmas see terve rea niihästi majanduslikke kui ka usulisi ülestõuse, milles osalesid talupojad, linnarahvas ja aadel.

Ülestõusu käigus sattusid talupojad silmitsi mitme põhimõttelise probleemiga. Nende organisatsiooni demokraatlik loomus raskendas sõjalist organiseerumist. Talupoegi häiris ka kahurväe ja ratsaväe puudumine. Paljudel neist puudus sõjaväekogemus ning neil polnud raha, et palgata palgasõdureid. Seevastu olid talupoegade vastastel kogenud väejuhid ja küllalt varandust sõja rahastamiseks. Takistustele vaatamata oli Saksa Talurahvasõda Euroopa suurim ja levinuim rahvaülestõus kuni Prantsuse revolutsioonini 1789. aastal. See haaras kaasa linnarahva, maaelanikud ja aristokraadid; selles kasutati esiletõusva protestantliku reformiliikumise retoorikat, millega talupojad püüdsid oma tegevust põhjendada. Sõda algas ülestõusudega, mis puhkesid tänapäeva Edela-Saksamaal ja Elsassis, levis sealt Kesk- ja Lõuna-Saksamaale ning tänapäeva Austria aladele. Kui ülestõus oli Saksamaal maha surutud, lahvatas see veel lühidalt mitmes Šveitsi kantonis.

Historiograafias pani Saksa Talurahvasõda aluse Friedrich Engelsi ja Karl Marxi ajaloolise materialismi kontseptsioonile. Engels kirjeldas talurahva võitluse nurjumist 1524–1526 oma töös "Talurahvasõda Saksamaal". Engels pidas ebaõnnestumise põhjuseks talupoegadele loomuomast konservatiivsust. Sellest järeldasid Marx ja Engels, et tulevast kommunistlikku revolutsiooni peab juhtima mitte talurahvas, vaid linnaproletariaat. Sellest saati on teised ajaloolased tõlgendanud Saksa Talurahvasõja majanduslikke aspekte teistmoodi. Ühiskonna- ja kultuuriloolased vaidlevad jätkuvalt ülestõusu iseloomu ja põhjuste üle: kas see kerkis esile arenevast religioossest vastasseisust, mis kuhjus Martin Lutheri ümber, püüdis jõukate talupoegadekiht taastada oma kaduvat jõulust ja õigusi, või seisid talupojad vastu moderniseeruva ja tsentraliseeruva poliitilise riigi tekkele.

Viited
------

1. ↑  Frederick Engels "The Peasant War in Germany" - Rmt: "Collected Works of Marx and Engels: Volume 10" (International Publishers: New York, 1978), lk 397-482
John Richard Gott (1989)
**John Richard Gott III**, ka **J. Richard Gott**, (sündinud 8. veebruaril 1947 Louisville'is Kentucky osariigis) on Ameerika Ühendriikide astrofüüsik ja teaduskirjanik. 

Ta lõpetas Harvardi Ülikooli bakalaureusekraadiga füüsika alal. 1973. aastal sai Princetoni Ülikoolist doktorikraadi (PhD) astrofüüsikas. Oli järeldoktor California Tehnoloogiainstituudis ja külalisteadur Cambridge'i Ülikoolis. Alates 1976. aastast töötab ta Princetoni Ülikoolis. 2016. aastast on ta emeriitprofessor.

Gotti peamised uurimisalad on kosmoloogia ja üldrelatiivsusteooria. Ta on uurinud ajarändamise võimalusi ja arendanud maailmalõpu arutluse teooriat.

Tunnustus
---------

* 1975 – Robert Trumpleri auhind Vaikse Ookeani Astronoomiaseltsilt

Teosed
------

* 2001 – *Time Travel in Einstein's Universe: The Physical Possibilities of Travel Through Time*. Houghton Mifflin Books
* 2010 – *Sizing Up the Universe: The Cosmos in Perspective* (kaasautor Robert J. Vanderbei)
* 2016 – *The Cosmic Web: Mysterious Architecture of the Universe*. Princeton University Press

Viited
------

1. 1 2  John Richard Gott III. dof.princeton.edu

Välislingid
-----------

* J. Richard Gott. amazon.com
* The Mysterious Architecture of the Universe - with J Richard Gott. YouTube, 12. juuli 2017
Elektrienergia ülekandmine ja jaotamine energiasüsteemis  
Höcstspannung – ülikõrgepunge, Hochspannung – kõrgepinge, Mittelspannung – keskpinge, Niederspannung – madalpinge  
Kohlenkraftwerke – soojuselektrijaam, Atomkraftwerke – tuumaelektrijaam, Wasserkraftwerk – hüdroelektrijaam, Windpark – tuuleelektrijaam, Solarkraftwerk – päikeseelektrijaam, Ortsnet – kohalik jaotusvõrk, Industrielle Abnehmer – tööstustarbijad 
**Energiasüsteem** on elektrienergia ja soojuse tootmise, edastamise ja tarbijaile jaotamise süsteem teatud territooriumil. Energiasüsteemi juhitakse ühest keskusest eesmärgil tagada tarbijate töökindel elektrivarustus.

Energiasüsteemi kuuluvad 

* ühtses režiimis talitlevad elektrijaamad;
* elektriliinidest koosnevad elektrivõrgud, sealhulgas põhivõrk (pingel kuni 330 kV), piirkondade jaotusvõrgud (kuni 35 kV) ja kohalikud jaotusvõrgud (kuni 400 V);
* eri pingega elektrivõrke ühendavad alajaamad ja elektritarbijaid toitvad alajaamad;
* koostootmisjaamade korral ka kaugkütte-soojusvõrgud.

Vaata ka
--------

* Elektrienergia ülekanne
* Elektrivõrk

Viited
------

1. ↑  Energiasüsteem

Välislingid
-----------

* Mati Valdma. Energiasüsteemid (loengukonspekt). Tallinna Tehnikaülikool, 2008
* Eesti elektrisüsteem
Talastiku osad, sammaste jämedus- ja kõrgussuhted ning kapiteelide kujundus eri orderites
Toscana orderi sammas ja talastik Andrea Palladio raamatu illustratsioonil
**Order** (ladina keeles *ordo* – 'rida, asetus, kord') on ehituses arhitektuuriliste vahendite ja kompositsioonivõtete süsteem, mis põhineb sammas-talakonstruktsiooni kandvate ja kantavate osade kindlaksmääratud ühendustel ja plastilisel töötlusel.

Sammas-talakonstruktsiooni kandvad osad on näiteks sambad koos kapiteeli, baasi ja vahel ka pjedestaaliga, pilastrid ja piilarid. Kantavad osad on näiteks arhitraav, friis ja karniis.

Tüübid
------

Viis klassikaliseks peetavat orderit on

* dooria order
* joonia order
* Korintose order
* Toscana order
* komposiitorder

Ajalugu
-------

Klassikalised kunstiliselt mõtestatud orderid kujunesid välja Vana-Kreekas. Neid hakati nimetama Kreeka piirkondade järgi: dooria, joonia ja Korintose order. Need orderite liigid levisid Vana-Roomasse ning selle mõjul kasutati nende orderite tõlgendusi sageli renessansiaja ja klassitsistlikus arhitektuuris. Näiteks dooria orderi Itaalia töötlus on Toscana order. Komposiitorder ehk liitorder ühendab Korintose ja joonia orderi elemente.

Samba kõrgus sõltub tema läbimõõdust ja stiilist. Dooria samba kõrgus on läbimõõdust 7 korda suurem, joonia samba kõrgus 8 ja Korintose samba kõrgus 9 korda. Kuna sammas ei pruugi olla kogu ulatuses ühesuguse läbimõõduga, tavaliselt on see alt laiem kui ülevalt, siis kasutatakse samba alumist, maapinnalähedast läbimõõtu. Talastiku kõrgus on umbes veerand samba kõrgusest.

Orderit kasutatakse hoonetel ka selleks, et neile kunstipärast ilmet anda. Sageli kasutatakse orderit suure ühiskondliku tähtsusega hoonete, sealhulgas kultusehitiste ideoloogilise tähtsuse esiletoomiseks.

Ainus antiikaja arhitektuuri käsitlev säilinud käsiraamat on Vitruviuse "De architectura", mis avastati 15. sajandil. Seetõttu oli Vitruviusel hiliskeskaja ja uusaja arhitektuurile määratu mõju.

Vaata ka
--------

* kolossaalorder
* protodooria sammas
* aioolia order
* keerdsammas

Viited
------

1. 1 2 3 4  Tehnikaleksikon, lk. 353

Välislingid
-----------

* Greek architectural orders. Khan Academy (artikkel illustratsioonidega, inglise keeles)
* Video: Classical Orders. Khan Academy video
**Energiaväli** on paljude usundiliste ja alternatiivmeditsiini süsteemide järgi väidetavalt eksisteeriv ruumilise ulatusega esoteeriline energia, mis väidetavalt ümbritseb ja/või täidab näiteks kõiksust või elusorganisme. 

Traditsioonilises Hiina meditsiinis on *qi* (jaapani keeles *ki*) elujõud või energiavoog, mis ringleb kehas teatud kanaleid pidi ja mille liikumise häired arvatakse avalduvat haigustena. India usundites ja india meditsiinis on tuntud eluenergia praana, mis kontsentreerub kehas teatud sõlmpunktidesse tšakratesse.

Eluenergia mõiste jõudis idamaistest usunditest New Age'i õpetustesse. Laialdaselt on levinud kujutelm elusolendeid ümbritsevast aurast, mille kaudu arvatakse olevat võimalik mõjutada inimese psüühikat või tervislikku seisundit. Ligikaudu samas tähenduses räägitakse energiaväljadest, bioväljadest,  vibratsioonidest,  kiirgustest, võnkumistest jms. Wilhelm Reich kasutas universaalse eluenergia kohta sõna "orgoon" (energia). Lähedalt seotud mõisted on näiteks eeterkeha ja peenmateeria. Lisaks bioenergiaväljadele on oletatud ka muud liiki energeetiliste nähtuste nagu universaalne infoväli, energoinformatiivne väli, egregor jt olemasolu.

Eesti rahvausundis oli energiat tähistavaks sõnaks "vägi"; maausuliste arvavad väe olevat kõiges, sh inimestes, paikades, rituaalides jm.

On võimalik, et selliste kujutelmade levikule on kaasa aidanud puudulikult mõistetud mateeria omadusi kirjeldavad füüsikateooriad, samuti seni kinnitamata füüsika ja metafüüsika piirimail paiknevad hüpoteesid (torsioonväli; William A. Tilleri, Karl Pribrami ja David Bohmi teooriad jms). Esoteeriliste energiaväljade olemasolu pole senini teaduslikku empiirilist kinnitust leidnud.

Vaata ka
--------

* Bioväli
Anton Mirantšuk (2017)
**Anton Mirantšuk** (sündinud 17. oktoobril 1995 Slavjansk-na-Kubanis) on vene jalgpallur, kes mängib poolkaitsjana Venemaa kõrgliiga klubis Moskva Lokomotiv.

Ta liitus Moskva Lokomotiviga 2011. aastal ja debüteeris klubi esindusmeeskonnas 2013. aastal. Aastal 2016 mängis ta laenul Eesti Meistriliiga klubis FC Tallinna Levadia. Ta lõi sel hooajal Meistriliigas 14 väravat ja oli Levadia resultatiivseim mängija. 2017. aasta aprillis debüteeris Mirantšuk Venemaa kõrgliigas.

Venemaa jalgpallikoondises tegi Mirantšuk debüüdi 7. oktoobril 2017 sõprusmängus Lõuna-Korea vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 8. juunil 2019 EM-i valikmängus San Marino vastu. Ta kuulus Venemaa koondisse 2018. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlustel.

Saavutused
----------

Moskva Lokomotiv
* Premjer Liga: 2017–18
* Venemaa karikas: 2018–19

Välislingid
-----------

* Indrek, Petersoo, Anton Mirantšuk liitus FC Levadiaga, fclevadia.ee, 5. veebruar 2016

| * v
* r
Venemaa koondis  –  2018. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlused |
| --- |
| 

* 1 Akinfejev (c)
* 2 Fernandes
* 3 Kutepov
* 4 Ignaševitš
* 5 Semjonov
* 6 Tšerõšev
* 7 Kuzjajev
* 8 Gazinski
* 9 Dzagojev
* 10 Smolov
* 11 Zobnin
* 12 Lunjov
* 13 Kudrjašov
* 14 Granat
* 15 Al. Mirantšuk
* 16 An. Mirantšuk
* 17 Golovin
* 18 Žirkov
* 19 Samedov
* 20 Gabulov
* 21 Jerohhin
* 22 Dzjuba
* 23 Smolnikov
* Treener: Tšertšessov

 | Venemaa |
**Anton Sulgar** (aastani 1938 **Anton Schutinski**, Lätis **Antons Šutinis**; 21. september 1890 Riia – 2. mai 1976 Tartu) oli Eesti ja Läti flötist ja muusikapedagoog.

Ta lõpetas aastal 1909 Riia Kõrgema Muusikakooli (F. Jungi klassis), õppis aastatel 1914–1918 Petrogradi konservatooriumis (Vladimir Tsõbini klassis), mängides ühtlasi Peterburis Maria teatri orkestris.

Ta töötas aastatel 1911–1912 Tallinna saksa teatris, aastatel 1915–1916 Soomes Åbo muusikaühingu Sümfooniaorkestris. Aastatel 1913–1914 ja 1918–1940 töötas ta teatri Estonia orkestris (olles aastani 1934 flöödirühma kontsertmeistriks). Aastatel 1940 ja 1943–1964 töötas ta Läti Ooperi- ja Balletiteatris orkestrandina; ta mängis suviti ka Riia ranna kuurortides, Jaltas, Pavlovskis ja mujal.

Ta on eesti flöödikoolkonna rajaja, oli aastatel 1919–1935 Tallinna Konservatooriumi ja aastatel 1967–1969 Tartu Muusikakooli flöödiõppejõud. Tema õpilased on olnud Evald Brauer, Elmar Peäske, Arnold Sepp. Ta on esinenud sümfooniakontsertidel solistina.

Tunnustus
---------

* 1938 – teeneline muusik

Isiklikku
---------

Ta oli aastatel 1920–1929 abielus Alice Sermaniga.

Kirjandus
---------

* *Eesti muusika biograafiline leksikon.* 2. köide: *N–Y.* Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus, 2008, lk. 270.