recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Erhard von Queis** (ka *Queiss* või *Queiß*; umbes 1490 Storkow – 10. september 1529 Preussisch Holland) oli Preisimaa vaimulik, teoloog ja Pomesaania piiskop aastatel 1523–1529.

Queis sündis Storkowis ja õppis õigusteadust Frankfurt-Oderi ja Bologna ülikoolides. 1515. aastal sai ta viimasest õigusteaduse doktori kraadi. Seejärel oli ta Sileesias Liegnitzi hertsogi Friedrichi teenistuses, olles tema kantsleriks. 1523. aastal soovitas Friedrich tema teeneid aga oma sugulasele, Saksa ordu kõrgmeistrile Albrecht von Hohenzollernile. Too nimetaski Queisi Pomesaania piiskopi kandidaadiks ning toomkapiitel kinnitas ta sama aasta sügisel. Paavstlikku kinnitust ja preestripühitsust ei saanud Queis aga kunagi, kuid astus siiski Saksa ordu liikmeks.

Peagi selgus, et sarnaselt Samlandi piiskopi Georg von Polenziga oli ka Queis reformatsiooniliselt meelestatud ning 1525. aasta uusaastal viiski ta reformatsiooni oma piiskopkonnas läbi. Kaks aastat hiljem likvideeris ta piiskopi ilmaliku võimu täielikult ning andis kõik valdused üle hertsog Albrechtile. Ta suri 1529. aastal Pomesaania esimese luterliku piiskopina.

Kirjandus
---------

* *Die Bischöfe des Heiligen Römischen Reiches. 1448 bis 1648*. Toimetaja Erwin Gatz. Berliin, 1996. S. 559.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**Georg von Polenz** | **Pomesaania piiskop**1523–1529 | Järgnev**Paul Speratus**


 |
**Humanitaarteadused** on inimese kultuurilist ja ühiskondlikku tegevust käsitlevad teadused.

Eelkõige arvatakse humanitaarteaduste alla: ajalugu, teoloogia, filoloogia, kirjandusteadus, psühholoogia, semiootika, muusikateadus, teatriteadus ja kunstiteadus. Sageli peetakse humanitaarteadusteks ka mitmeid kitsamaid distsipliine nagu kultuuriantropoloogia, inimgeograafia, mütoloogia jms. 

Traditsiooniliselt käsitletakse humanitaarteadusi vastandatuna reaalteadustele ehk loodusteadustele, samas ei saaks loodusteadused ilma humanitaarse osata olemas olla, sest kogu haridus (ka reaalteaduslik) põhineb keele ja kirja olemasolul. 

Uuemal ajal on püütud humanitaarteadustest eristada sotsiaalteadusi, mis keskenduvad inimeksistentsi ühiskondlikule aspektile, samas on praktikas vahel raske tõmmata nende vahele ranget piiri.

Humanitaarteaduste hulka arvatakse mõnikord ka filosoofia, kuid filosoofia kuulumine teaduste hulka on vaieldav. 

Humanitaarteadusi rõhutavat haridust nimetatakse humanitaarhariduseks.

Seoses andmeanalüüsi laienemise ja digitaalsete vahendite kasutuselevõtuga humanitaarias on hakatud rääkima ka digihumanitaariast (inglise *digital humanities*). Samas on vaieldav, kas seda saab pidada eraldi valdkonnaks.

Mõiste ajalugu
--------------

Filosoofia jaotati valgustusajastul loodusfilosoofiaks ja moraalifilosoofiaks (inglise keeles *natural philosophy* ja *moral philosophy*). Selle liigituse eeskujul eristas John Stuart Mill loodusteadust ja "moraaliteadust" (*moral science*). "Moraaliteadusi" hakati saksa keeles nimetama *Geisteswissenschaften* – 'vaimuteadused'.

Wilhelm Dilthey määratles "vaimuteadused" (humanitaarteadused) neile omase meetodi – mõistmise – kaudu (mõistmise ja hermeneutika mõiste olid Friedrich Schleiermacherist saadik tulnud käibele ka väljaspool filoloogiat).

Viited
------

1. ↑  Liina Lindström, Kristel Uiboaed: "Valdkondade vastasseis? Digihumanitaaria – see ongi tänane humanitaaria" ERR Novaator, 7. juuni 2017

|  |  |
| --- | --- |
|  | Tsitaadid Vikitsitaatides: **Humanitaarteadused** |

| * v
* r
Põhilised humanitaarteadused |
| --- |
| 
Ajalugu **·**  Filoloogia **·**  Kirjandusteadus **·**  Kunstiteadus **·**  Muusikateadus **·**  Teatriteadus **·**  Psühholoogia **·**  Semiootika **·**  Teoloogia |
**Valgustusfilosoofia** on inimmõistuse kõikvõimsuse ideest lähtuv filosoofia ning ajalõik Euroopa ühiskondlikus, poliitilises ja kultuurielus 17. sajandi II poolest 19. sajandi alguseni. Nimetus pärineb Immanuel Kantilt. Valgustusfilosoofia tõi kaasa tööstusliku pöörde, kodanlikud revolutsioonid, kodanluse esiletõusu ning loodusteaduste ja tehnika arengu. Tähtsamad valgustusfilosoofid olid David Hume, Jean-Jacques Rousseau, Voltaire ja Denis Diderot. Valgustusliikumise järgi nimetatakse perioodi ligikaudu 1680–1780 Euroopa ajaloos valgustusajastuks.

Valgustusfilosoofia põhimõtted
------------------------------

* Inimene on olemuselt arukas ja hea.
* Üldine optimism ja usk ühiskonna arengusse ehk progressi.
* Usk maailma mõistuspärase korrastamise võimalikkusesse.
* Mõistuse väärtustamine; hakkas murenema usk autoriteetidesse.

Valgustusfilosoofia kujunes valgustusideoloogiaks (humanism, ratsionalism, empirism). 

1. Kõigi hinnangute peamine alus on inimmõistus. Sündis ratsionalism, mille kohaselt tõsikindlate teadmiste aluseks on mõistus ja loogiline mõtlemine.
2. Esiplaanile seati inimene oma vajaduste ja kirgedega. Inimese tähtsustamise, humanismiga astuti kiriku vastu, mis nõudis loobumist maise maailma mõnudest.
3. Eraomandi kaitse (esialgu feodaalse vägivalla vastu).

Uus mõtlemine Inglismaal (empirism)
-----------------------------------

Thomas Hobbes (1588–1679). Sünnilt on kõik inimesed võrdsed; ühiskondlik leping andis võimu valitsejale – kuningale. Kuna võim on vajalik rahu ja julgeoleku kindlustamiseks, peab see olema võimalikult tugev (absolutism). Materialist.

John Locke (1632–1704). Riigi ja valitsuse ülesanne on eraomandi, isikuvabaduse ja julgeoleku kaitse. Kõrgeim võim peab kuuluma parlamendile. Vabadus tähendab ka täielikku usuvabadust.

Uus mõtlemine Prantsusmaal
--------------------------

René Descartes (1596–1650). Ratsionalismi rajaja.

François Marie Arouet (1694–1778), varjunimi Voltaire. Voltaire'i filosoofilises tegevuses on esiplaanil absolutistliku roomakatoliku kiriku, usulise sallimatuse ja fanatismi kritiseerimine. Valgustus tähendab vaimuvabadust ja võitlust kiriku preestrite vastu, kes püüavad takistada uue maailmapildi levimist. Sallivus on sõnavabaduse eeldus. 

Charles Louis de Montesquieu (1689–1755).

Jean-Jacques Rousseau (1712–1778).

Denis Diderot ja entsüklopedistid olid vaenulikud kiriku suhtes.

Uus mõtlemine Saksamaal
-----------------------

Saksa valgustusfilosoofid polnud kiriku suhtes vaenulikud, sest saksa valgustusliikumine lähtus osaliselt luterlikust kirikust, pietismist.

Gottfried Wilhelm Leibniz (1646–1716). Ratsionalism.

Johann Gottfried von Herder (1744–1803).

Immanuel Kant (1724–1804). Teadus on võti kogemusmaailma mõistmiseks. Kõlblus on alus religioonile, mida ei saa mõistuse ega teaduse väidetega tõestada.

Vaata ka
--------

* Humanism
* Valgustusajastu
* Valgustuse projekt
**"Twin Peaks"** on Kuldgloobuse ja Peabody auhinnaga pärjatud USA draamasari, mis oli USA-s esmakordselt eetris 8. aprillist 1990 kuni 10. juunini 1991. 
Sarja tegevus toimus fiktiivses Twin Peaksi linnas Washingtoni osariigi kirdeosas. Sari filmiti tegelikult Washingtoni osariigi loodeosas.

Sarja loojad olid David Lynch ja Mark Frost, kuid enamikul jagudest olid külalisstsenaristid.

Sari kujutab kohaliku koolitüdruku Laura Palmeri (Sheryl Lee) mõrva uurimist FBI eriagendi Dale Cooperi (Kyle MacLachlan) poolt. Uurimise käigus tulevad ilmsiks väikelinna elanike austusväärsuse taga peituvad kahtlased teod ja silmakirjalikkus.

Sari sisaldab arvukalt üleloomulikke elemente ning viiteid varasemale popkultuurile.

Osatäitjad
----------

* Kyle MacLachlan – FBI eriagent Dale Cooper
* Michael Ontkean – Šerif Harry S. Truman
* Lara Flynn Boyle – Laura parim sõbranna Donna Hayward
* Sherilyn Fenn – Audrey Horne
* Joan Chen – Josie Packard
* Richard Beymer – Benjamin Horne
* Peggy Lipton – Norma Jennings
* Jack Nance – Pete Martell
* Piper Laurie – Catherine Packard Martell
* Mädchen Amick – Shelly Johnson

Tsitaadid popkultuuris
----------------------

* Eesti *drum'n'bass*'i grupil Lobsand Dorje ilmus 1996. aastal album "The Owls Are Not What They Seem". Sarjas annab hiiglane sama vihje agent Cooperile.
* "Laura Palmer's Theme'i" on sämplinud muuhulgas Moby oma loos "Go".

Vaata ka
--------

* "Twin Peaks: Fire Walk With Me" (film aastast 1992)

Välislingid
-----------

* "Twin Peaks" andmekogus IMDb (inglise)
Roberto Calasso (1991)
**Roberto Calasso** (30. mail 1941 Firenze – 28. juuli 2021 Milano) oli itaalia kirjanik, kirjastaja ja esseist. 

1962. aastal asutas ta koos Roberto Bazleni, Luciano Foà jt kirjastuse Adelphi Edizioni. Calasso valdas peale itaalia keele prantsuse, inglise, hispaania, saksa, ladina ja vanakreeka keelt. Teda on nimetatud ühe-mehe-kirjandusinstituudiks.

Eesti keeles on 2019. aastal Calassolt ilmunud kirjastajakarjäärile tagasivaatav "Kirjastaja jälg" (itaalia keeles "L'impronta dell'editore", 2013).

Elulugu
-------

Calasso sündis Toscana kõrgklassi peres, mille lähiringi kuulus hulk tolleaegseid Itaalia intellektuaale. 1954. aastal kolis perekond Rooma. Calasso lõpetas ülikoolis inglise keele ja kirjanduse eriala ning juba 21-aastaselt, 1962. aastal alustas koos Roberto Bazleniga ja Luciano Foàga ettevalmistusi uue kirjastuse, Adelphi Edizioni loomiseks. 1971. aastal sai temast peatoimetaja, 1999. aastal president. Calasso töötas Adelphis katkestusteta surmani. Calasso tõlkis Friedrich Nietzsche, Karl Krausi, Franz Kafka jt teoseid ning kirjutas arvukalt raamatuid.

Teoseid
-------

* "L'impuro folle", 1974
* "La rovina di Kasch", 1983
* "Le nozze di Cadmo e Armonia", 1988
* "I quarantanove gradini", 1991
* "Ka", 1996
* "La letteratura e gli dèi", 2001
* "K.", 2002
* "Cento lettere a uno sconosciuto", 2003
* "La follia che viene dalle Ninfe", 2005
* "Il rosa Tiepolo", 2006
* "La Folie Baudelaire", 2008
* "L'ardore", 2010
* "L'impronta dell'editore", 2013
* "Il Cacciatore Celeste", 2016
* "L'innominabile attuale", 2017
* "I geroglifici di Sir Thomas Browne", 2018

Tunnustus
---------

* 2001 Viareggio Prize, Special Prize, La letteratura e gli dei
* 2002 Bagutta Prize, La letteratura e gli dei
* 2018 Prix Formentor

Viited
------

1. ↑  Lila Azam Zanganeh (sügis 2012). "Roberto Calasso, The Art of Fiction No. 217". *The Paris Review*.
Tehisvalguse tekitatud valgussambad Alaskal
**Valgussammas** on optiline atmosfäärinähtus. See kujutab endast vertikaalset valgusriba, mis näib ulatuvat valgusallikast üles- või allapoole. Nähtust tekitab valguse peegeldumine rohketelt väikestelt jääkristallidelt, mis atmosfääris hõljuvad.

Valgus võib olla pärit Päikeselt (tavaliselt siis, kui see on horisondi lähedal või isegi horisondist allpool). Sel juhul nimetatakse nähtust **päikesesambaks**. Valgussambaid tekitav valgus võib olla pärit ka Kuult või maistest valgusallikatest, näiteks tänavavalgustitelt.

Teke
----

Kuna valgussambad tekivad valguse ja jääkristallide koosmõjul, kuuluvad need halode hulka. Valgussambaid tekitavad kristallid on tavaliselt tasapinnalised ja kuusnurksed ning paiknevad õhus langedes enam-vähem paralleelselt maapinnaga. Need kristallid on lumehelvestest palju väiksemad. Peegeldused eri kõrgustel ja vaatlejast eri kaugustel hõljuvatelt kristallidelt tekitavad kujutise valgusallika all või kohal kõrguvast valgussambast. Mida suuremad on kristallid, seda paremini on see efekt näha. Harvemini võivad valgussambaid põhjustada ka sambakujulised kristallid. Nähtus on olemuselt väga sarnane kergelt lainetaval veepinnal nähtava Päikese või Kuu "teega".

Pildid
------

* Päikesesammas USA Arizona osariigis
* Valgussambad USA Wyomingi osariigis
* Päikesesammas Antarktikas

Viited
------

1. ↑  Mis on päikese sammas?
2. ↑  "Astronomy Picture of the Day". nasa.gov (18.12.2013). Vaadatud 28.03.2016.
3. ↑  Crystal Pillars". www.atoptics.co.uk. Vaadatud 28.03.2016.
4. ↑  Kikas, Jaak;(06.01.2016). "Lugeja küsib: Kuidas tekivad valgussambad?" novaator.err.ee. Vaadatud 28.03.2016.
5. ↑  "Light Pillars". www.atoptics.co.uk. Vaadatud 28.03.2016.
**Jelena Hartšenko** (sündinud 23. detsembril 1975) on Eesti majandusteadlane. Tema uurimisvaldkonnaks on jaepanganduse areng Eestis ja maailmas.

Aastast 1993 õpib ta Tallinna Tehnikaülikoolis, kus kaitses 1998 bakalaureusekraadi ja 2000 magistrikraadi. Viimane anti talle Enn Listra juhendatud uurimuse "Jaepanganduse arenguperspektiivid konsolideeruvas ja internatsionaliseeruvas finantskeskonnas" eest. Alates 2002. aastast on ta sama ülikooli doktorant, kirjutades August Aarma juhendamisel väitekirja jaepanganduse arengust Eestis.

Alates 1998. aastast töötab Jelena Hartšenko Tallinna Tehnikaülikooli majandusteaduskonna statistika ja ökonomeetria õppetoolis lektorina.

Ta on osalenud arvukates Eesti Teadusfondi rahastatud uurimisprojektides ning avaldanud artikleid Eesti erapankade efektiivsusest, Baltimaade pankade finantsinstrumentide ja finantssektori arengust.

2007. aastal pälvis ta Rein Otsasoni Fondi stipendiumi.

Välislingid
-----------

* Jelena Hartšenko Eesti Teadusinfosüsteemis Muuda Vikiandmetes
**Roberto Di Matteo** (sündinud 29. mail 1970 Schaffhausenis Šveitsis) on Itaalia jalgpallitreener ja endine jalgpallur (poolkaitsja).

Klubikarjääri jooksul mängis Di Matteo Šveitsi klubides Schaffhausen (1988–1991), FC Zürich (1991–1992) ja FC Aarau (1992–1993), Itaalia klubis Rooma Lazio (1993–1996) ning Inglismaa klubis Londoni Chelsea (1996–2002). Itaalia jalgpallikoondises mängis ta aastatel 1994–1998 kokku 34 korda ja lõi kaks väravat. Ta kuulus Itaalia koondisse 1996. aasta Euroopa meistrivõistlustel ja 1998. aasta maailmameistrivõistlustel.

Aastatel 2008–2009 oli ta Milton Keynes Donsi ja 2009–2011 West Bromwich Albioni peatreener.

2011. aastal sai temast Chelsea abitreener ning peatreeneriks sai André Villas-Boas. 2012. aasta märtsis sai temast pärast Villas-Boasi lahkumist klubi peatreener kuni hooaja lõpuni.

13. juunil 2012 teatati Chelsea kodulehel, et Di Matteo jätkab tööd klubi peatreenerina. Leping sõlmiti kaheks aastaks, aga Di Matteo vallandati töölt 21. novembril 2013 pärast 3-0 kaotust Juventusele UEFA Meistrite Liiga raames.

2014–2015 Di Matteo töötas Saksamaa Bundesliga klubis Schalke 04 peatreenerina. 2016. aasta juunist kuni septembrini oli ta Inglismaa esiliiga klubi Aston Villa peatreener.

Saavutused
----------

### Mängijana

FC Aarau
* **Swiss Super League** (1):
	+ 1993

Chelsea FC
* **FA Cup** (2):
	+ 1997, 2000
* **UEFA karikavõitjate karikas** (1):
	+ 1998
* **Euroopa superkarikas** (1):
	+ 1998
* **FA Charity Shield** (1):
	+ 2000

### Treenerina

Chelsea FC
* **FA Cup** (1):
	+ 2012
* **UEFA Meistrite Liiga** (1):
	+ 2011–2012
Francisco de Goya kuulus maal "Kronos sööb oma lapsi" (1819–1823)
**Kronos** (vanakreeka keeles Κρόνος) on vanakreeka mütoloogias titaan, lõikusejumal, Uranose ja Gaia noorim ning vägevaim poeg. 

Ta on Rhea abikaasa ning Hestia, Demeteri, Hera, Hadese, Poseidoni ja Zeusi isa. Kronose lapsi nimetati kroniidideks (kõige sagedamini kasutatakse seda sõna Zeusi kohta). Vanarooma mütoloogias vastas Kronosele Saturnus.

Hesiodose järgi kukutas Kronos oma isa Uranose, kohitsedes ta sirbiga. Kartes, et ta lapsed võivad temaga teha sedasama, neelas Kronos nad alla, kuid Rhea päästis noorima, Zeusi, andes abikaasale vastsündinu asemel mähkmeisse mässitud kivi. Gaia sundis kavalusega Kronost lapsi uuesti välja oksendama. Võitluses titaanidega (titanomahhia) võitis Zeus Kronost ja teisi titaane ning sulges nad Tartarosse.

Nime kõlalise sarnasuse tõttu on Kronost sageli samastatud isikustatud ajajumala Chronosega (kr *chronos* 'aeg').

Viited
------

1. ↑  Hesiodos, *Theogonia* 176–181.
2. ↑  Hesiodos, *Theogonia* 459–491.

|  |  |
| --- | --- |
|  | Tsitaadid Vikitsitaatides: **Kronos** |
Roberto Ayala
**Roberto Fabián Ayala** (sündinud 14. aprillil 1973 Paranás,Entre Ríose provintsis) on endine Argentina jalgpallikoondise kaitsja.

Argentina rahvuskoondises debüteeris Ayala 16. novembril 1994, kui mängiti Tšiili meeskonnaga. Karjääri jooksul on ta koondises mänginud 115 korda ja löönud 7 väravat. Ayala on kuulunud Argentina koondisse kolmedel maailmameistrivõistlustel (1998, 2002 ja 2006). Kõige paremini on koondisel läinud 2006. aastal Saksamaal, kui jõuti veerandfinaali ning kus veerandfinaalmängus Saksamaa vastu lõi Roberto Ayala ka avavärava. Mängu normaalaeg lõppes 1:1 viigiga. Lisaaeg ei toonud selgust ja tuli võtta kasutusele penaltilöömine. Ayala lõi teisena oma penalti, kuid Saksamaa väravavaht Jens Lehmann tõrjus selle. Penaltite löömine lõppes sakslaste võiduga 4:2.

Klubi tasandil on ta mänginud Ferrocarril Oestes (1991–1994), River Plates (1994–1995), Napolis (1995–1998) ja AC Milanis (1998–2000).

Isiklikku
---------

Roberto Ayala on 177 cm pikk.

Välislingid
-----------

* Infot 2006 MM-ilt

| * v
* r
Argentina koondis  –  2006. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlused |
| --- |
| 

* 1 Abbondanzieri
* 2 Ayala
* 3 Sorín (c)
* 4 Coloccini
* 5 Cambiasso
* 6 Heinze
* 7 Saviola
* 8 Mascherano
* 9 Crespo
* 10 Riquelme
* 11 Tevez
* 12 Franco
* 13 Scaloni
* 14 Palacio
* 15 Milito
* 16 Aimar
* 17 Cufré
* 18 Rodríguez
* 19 Messi
* 20 Cruz
* 21 Burdisso
* 22 González
* 23 Ustari
* Treener: Pékerman

 | Argentina |
**Rameko** (ka *Rameke*; nime tähendus ilmselt "vaikne, rahulik") oli 13. sajandi latgali ülik Tālavas, Talibaldi poeg.

Andmed Rameko elu kohta pärinevad peamiselt Henriku Liivimaa kroonikast. Seal on teda esimest korda mainitud teda seoses ta isa Talibaldi ja venna Waribule röövimisega leedulaste sõjaväe poolt, kui Rameko koos ordumeister Bertoldiga neid jälitama asus. Rameko loobus võimalusest leedulasi selja tagant rünnata, kartes, et nad seepeale ta isa tapavad, ja üritas ebaõnnestunult ringiga mööda minnes neil tee sulgeda. Talibaldil õnnestus hiljem siiski omal jõul põgeneda ja koju jõuda. Lisaks Waribulele oli tal veel vähemalt üks vend – Drivinalde. Kui 1214. aastal hakati ehitama Turaida piiskopilinnust, tuli sinna ka Rameko oma vendadega, kes andsid end Riia piiskopi Alberti võimu ja kaitse alla ning lubasid vahetada oma senise õigeusu Riia kiriku katoliikluse vastu ja maksta piiskopile makse.

Pärast seda, kui 1215. aastal Trikātasse tunginud ugalaste ja sakalaste vägi vangivõetud Talibaldi surnuks piinas, kui ta neile oma poegade raha asupaika keeldus avaldamast, tegi Rameko koos Drivinaldega kättemaksuks mitu rüüsteretke Ugandisse, Jogentaganasse ja Vaigasse, mille käigus olevat nad lisaks teistele tapetutele üle 100 mehe surnuks piinanud. Viimast korda mainib kroonika Ramekot, kui ta 1223. aastal taas puhkenud konflikti ajal käis Ugandit rüüstamas ja pärast seda Tālavasse tunginud ugalaste, sakalaste ja venelaste väega võitles. 1224. aastal Riia piiskopi ja Mõõgavendade ordu vahel sõlmitud Tālava jagamise lepingus tuuakse Rameko välja kui ühe osa sealsete maade valitseja. Tema valdusi mainib ka üks 1259. aastast pärinev dokument. Nende põhjal on arvatud, et talle kuulusid Asti järvest ida poole jäävad alad Säde jõe ja Trikāta vahel ning pärast Talibaldi surma ka Trikāta.

Vaata ka
--------

* Liivimaa ristisõda
* Russin
* Waridote

Viited
------

1. 1 2  Indriķa hronika. Läti keelde tõlkinud Ā. Feldhūns; eessõna ja kommentaarid Ē. Mugurēvičs. Rīga: Zinātne, 1993. XVII, kommentaar 4
2. ↑  Henriku Liivimaa kroonika = Heinrici chronicon Livoniae. Ladina keelest tõlkinud Richard Kleis, toimetanud ja kommenteerinud Enn Tarvel. Tallinn: Eesti Raamat 1982. XVII 2, lk 147
3. ↑  Indriķa hronika, XII, kommentaar 15
4. ↑  HLK, XVIII 3, lk 149
5. ↑  HLK, XIX 3, lk 159–161
6. ↑  HLK, XXVI 12, XXVII 1, lk 237–239
**Julija Pajevska** (ukraina keeles *Юлія Георгіївна Паєвська*, hüüdnimi **Taira**; sündinud 19. detsembril 1968 Kiievis) on Ukraina vabatahtlik ja sõjaväemeedik.

Elukäik
-------

### Tegevus tsiviilis

Pajevska töötas kuni 2014. aastani disainerina. Samuti tegeles ta aikidooga, on töötanud aikidootreenerina ja on ühtlasi olnud Ukraina aikidooföderatsiooni president. Meditsiini õppima ajendas teda enda sõnul just töö treenerina, kuna sport ja vigastused käivad käsikäes.

Ta liitus detsembris 2013 meedikuna Euromaidaniga ja hakkas kasutama hüüdnime Taira.

### Sõjaväemeedikuna

Pärast sõja puhkemist 2014. aastal tegutses ta sõjaväemeediku ja sõjaväemeditsiini õpetajana Donbassis, kus viibis kuni 2018. aastani. Sel ajal asutas ta vabatahtliku meditsiiniüksuse Taira Inglid ("Ангели Тайри"), mis ravis nii tsiviilisikutest kui ka sõjaväelastest haavatuid. 2018. aastal liitus ta Ukraina relvajõududega, tema üksus paiknes Mariupolis, kus ta juhtis 61. mobiilset hospitali. 2020. aastal ta demobiliseeriti, ent jätkas vabatahtliku parameedikuna.

Pärast Venemaa täiemahulist sissetungi 2022. aastal jätkas ta meedikuna tegevust Mariupolis.

2021. aastal oli ta saanud kehakaamera, et jäädvustada oma tegevust dokumentaalsarja jaoks. 6. veebruarist kuni 10. märtsini 2022 salvestas ta 256 GB videoid. 15. märtsil andis ta piiramisrõngas Mariupolis mälukaardi Associated Pressi ajakirjanikule, kes selle linnast välja smugeldas.

### Vangistus

16. märtsil 2022 langes Pajevska koos kiirabiauto juhiga Vene sõjaväelaste kätte vangi. Hiljem näidati teda korduvalt Venemaa propagandakanalites, ent Venemaa võimud ei tunnistanud tema vangis viibimist ja väitsid, et ei tea ta asukohta. Pajevska vabastati pärast kolmekuulist vangistust 17. juunil 2022.

### Vigastus ja Invictus Games

Teenistuse käigus sai Pajevska vigastada, mille tagajärjel paigaldati talle puusaproteesid.

Vigastatud veteranina pidi ta võistlema 2020. aasta Invictus Gamesi mängudel ujumises ja vibulaskmises. Koroonapandeemia tõttu lükati spordivõistlus kaks aastat edasi, 2022. aasta aprilli. Vangistuses viibimise tõttu ei saanud Pajevska seega mängudel osaleda ja tema asemel võistles seal tema tütar Anna-Sofija Puzanova, kes võitis vibulaskmises pronksmedali.

Viited
------

1. 1 2  «Ангели» стріляють з лука: «Тайра» – учасниця Invictus Games 2020 Armyinform, 29. november 2019.
2. 1 2 3 4  Captive medic’s bodycam shows firsthand horror of Mariupol AP News, 19. mai 2022.
3. 1 2  Вона допомогла дістати з-під завалів 66 жінок, дітей, літніх людей. Історія парамедикині Тайри, яка потрапила у полон РФ Suspilne, 17. mai 2022.
4. ↑  Українську волонтерку Тайру звільнили із полону Suspilne, 17. juuni 2022.
5. ↑  Донька взятої в полон військами РФ української волонтерки завоювала медаль на "Іграх нескорених" tsn.ua, 18. aprill 2022.
6. ↑  Anna-Sofia Puzanova Invictus Games'i tulemuste veebilehel.
Tydeus ja Ismene, kujutis amforal, u. 560 e.Kr
**Tydeus** oli vanakreeka mütoloogias Oineuse ja **Periboia** poeg, Diomedese isa.

Tydeus sündis väljaspool abielu. Oineus ei hoolinud ei temast ega ta emast, võib-olla sellepärast, et Periboia oli madalast soost. Tema sugulaste ega päritolu kohta pole midagi teada. Oineus abiellus Althaiaga.

Periboia asus elama Argosesse, kus Tydeus üles kasvas. Ta tegi sõjaväes kiiret karjääri, kuni Argose kuningas Adrastos talle oma tütre **Deipyle** naiseks andis. Neil oli üks laps, poeg Diomedes.

Tydeus hukkus sõjakäigus Seitse Teeba vastu, olles kaotajate poolel. Melanippos haavas teda surmavalt. Jumalanna Athenale Tydeus meeldis; ta hankis kõiki haavu raviva eliksiiri ja jooksis sellega Tydeuse juurde. Vahepeal oli Amphiaraos Melanippose tapnud ja tema pea Tydeusele toonud. Tydeus lõi kolju lõhki ja sõi Melanippose ajusid. Seda ilgust nähes virutas Athena eliksiiripudeli puruks ja Tydeus suri.

Adrastos pidas langenute matusetuleriida juures kõne, milles nimetas Tydeust heaks vaikseks meheks, kes oskas mõõka ja kilpi targalt tarvitada. Tal olevat olnud avar hing ja oma väärtust näitas ta mitte sõnade, vaid tegudega. Teised allikad nimetavad teda seevastu metsikuks võitlejaks; seesuguste lahknevuste puhul on matusekõne harilikult vähem usaldusväärne.

Nimetatud sõjas ja järgnenud epigoonide sõjaretkel, ehkki tagumise neist Argos võitis, langes niisugusel hulgal Argose ülikuid, et kui Adrastos oma poja surma üle kurvastades hinge heitis, polnud paremat troonipärijat kui Tydeuse poeg Diomedes.

Homeros on "Iliases" Tydeusele nii sageli ja detailselt vihjanud, et on oletatud, et ta koostas veel ühe eepose sõjast Seitse Teeba vastu, mille peategelane pidi olema Tydeus.
**Julija Andrejevna Jefimova** (vene keeles Юлия Андреевна Ефимова; sündinud 3. aprillil 1992 Groznõis) on Venemaa ujuja, kuuekordne maailmameister ja 10-kordne Euroopa meister. Olümpiamängudelt on ta võitnud kaks hõbemedalit ja ühe pronksmedali. Ta on spetsialiseerunud rinnuliujumise distantsidele.

Jefimova võitis noorte EM-võistlustel 2007. aastal Antwerpenis kaks kuldmedalit – 50 m ja 200 meetri rinnuliujumises – ning hõbemedali nii 4 × 100 meetri kompleksujumises segavõistkonnas kui ka 100 meetri rinnuliujumises. Samal aastal võitis ta Debrecenis täiskasvanute Euroopa lühiraja meistrivõistlused 50 m, 100 m ja 200 meetri rinnuliujumises.

2008. aasta pika raja Euroopa meistrivõistlustel Eindhovenis võitis ta kulla 200 m rinnuliujumises ajaga 2.24,09 ja hõbeda 50 m rinnuliujumises ja 4 × 100 m kompleksujumises. 2008. aastal Manchesteris toimunud lühiraja maailmameistrivõistlustel oli ta 200 meetri rinnuliujumises kolmas. 2008. aasta olümpiamängudel Pekingis saavutas ta 100 meetri rinnuliujumises neljanda ja 200 meetri rinnuliujumises viienda koha.

2009. aasta MM-il Roomas tuli Jefimova 50 m rinnuliujumises maailmameistriks maailmarekordiga 30,09 ja sai 100 m rinnuliujumises hõbeda. Budapestis tuli ta 2010. aastal Euroopa meistriks rinnuliujumises nii 50 m (30,29) kui ka 100 m distantsil (1.06,32). 2011. aasta maailmameistrivõistlustel Shanghais sai ta hõbeda 50 ja 200 meetri rinnuliujumises ning sai 100 meetri rinnuliujumises neljanda koha. 2012. aasta olümpiamängudel Londoni võitis ta pronksmedali 200 m rinnuliujumises ja oli 100 m rinnuliujumises. 

2014. aasta jaanuaris teatati, et Jefimovalt 2013. aasta oktoobris võetud dopinguproov näitas dopingukasutamist. Tema positiivne proov oli DHEA – endogeenne steroidhormoon, mis on spordis keelatud. 13. mail 2014 diskvalifitseeriti ta 16 kuuks, alates 31. oktoobrist 2013 kuni 28. veebruarini 2015.

Välislingid
-----------

* Julija Jefimova Venemaa ujumisliidu kodulehel
* Julija Jefimova FINA kodulehel
* Julija Jefimova ROK-i kodulehel
* Julija Jefimova veebisaidil Olympedia Muuda Vikiandmetes
**Johann Tischler** (1. november/13. november 1855 Kabala – 21. juuli 1940 Berliin) oli eesti vaimulik.

Sündis Pilistvere kihelkonna Kabala valla talupoja perekonnas, õppis aastatel 1867–1871 kihelkonnakoolis Kabalas ja 1873–1875 Paide kreiskoolis. Seejärel sooritas ta elementaarkooliõpetaja eksamid ja töötas kihelkonnakooliõpetajana Türil ja Raplas. Aastatel 1878–1880 töötas koduõpetajana Hagudi mõisas parun Krusensterni juures. Aastal 1882 oli abiturient, lõpetades gümnaasiumi. Aastatel 1883–1890 õppis Tartu Ülikoolis õigusteadust, filoloogiat ja usuteadust. Oli aastatel 1890–1891 prooviaastal Viljandi Pauluse koguduses August Jakob Westren-Dolli juures. Ordineeriti 13. märtsil/25. märtsil 1891 õpetajaks.

Oli aastatel 1891–1911 Kõpu Peetri koguduse adjunktõpetaja ja 1911–1922 sama koguduse õpetaja. Aastatel 1923–1935 oli Kolga-Jaani Johannese koguduse õpetaja. Jäi 1. novembril 1935 emerituuri, elas seejärel Tartus. Siirdus aastal 1939 Saksamaale, kus ta aastal 1940 Berliinis suri.

Isiklikku
---------

Abiellus aastal 1901 Puiatu mõisniku Joseph von Kruedeneri tütre Anna Mariaga, kellega tal olid tütar Sigrid Elisabet ja poeg Heinrich Johannes. Kuulus aastast 1883 Eesti Üliõpilaste Seltsi ridadesse.

Viited
------

1. ↑  Die evangelischen Prediger Livlands bis 1918. Böhlau Verlag Köln, Wien 1977
2. ↑  "Johann Tischleri Geni profiil".
3. ↑  Eesti Üliõpilaste Selts 1870-1905, Väljaandja Eesti Üliõpilaste Seltsi vanematekogu, New-York 1965
**Utagawa Hiroshige** (jaapani keeles 歌川広重, tuntud ka kui **Andō Hiroshige** (安藤広重) ja **Ichiyusai Hiroshige**, kodanikunimega **Andō Tokutarō**; 1797 Edo (tänapäeval Tōkyō) – 12. oktoober 1858) oli jaapani puulõikekunstnik.

 Hiroshige Utagawa 
Ta sündis Tōkyōs, mis sel ajal kandis nime Edo, Edo lossist idas olevas Yaesus. Tema kodanikunimi oli Andō Tokutarō. Tema isa oli Edo lossi tuletõrjeüksuse pärilik juht. Isa sissetulek oli väike, aga stabiilne ja töö oli lihtne. Peamiselt veetsid tuletõrjujad oma päevi hasartmängude, joomingute ja muu meelelahutusega.

Nagu paljud väikeaadlikud (samuraid), ei olnud ka Hiroshige sissetulek tuletõrjeülemana äraelamiseks piisav ja ta pidi töö kõrvalt juurde teenima. See oli tuletõrjeülemal lihtne, sest tal polnud vahel pikka aega üldse tööd.

Andō Tokutarō õppis joonistama arvatavasti väga noorelt ja teda õpetas üks tema isale alluvaist tuletõrjujaist.

Ta kasutas joonperspektiivi ning valgust ja varju, mis mõnevõrra lähendas teda Euroopa kunstile.

Teosed
------

Fuji nähtuna üle vee
* "Mishima hommikuudus". Puulõige
* "Vihmane öö". Puulõige
* "53 jaama Tōkaidōl"
* "Edo 100 kuulsat kohta"
* "100 Edo vaadet". Puugravüürisari

Näitus Eestis
-------------

2003. aasta juulis oli Adamson-Ericu muuseumis näitus "300 aastat Jaapani puulõike traditsiooni. Ukiyo-e puulõiked meister Keizo Sato töökojast". Seal oli kõige enam eksponeeritud Hiroshige graafilisi lehti. 

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Hiroshige Utagawa** |
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib vaimulikust, kes elas 1663–1710; 1717–1783 elanud vaimuliku kohta vaata artiklit Johann Georg Zimmermann.* |

---

**Johann Zimmermann** (1663 Kuressaare – 3. september 1710 Tallinn) oli Eesti vaimulik.

Ta õppis aastast 1669 Kuressaare koolis ja aastast 1678 Riia lütseumis. Aastatel 1680–1685 õppis ta (immatrikuleeriti 4. detsembril 1680) Kieli ülikoolis.

Ta oli aastatel 1688–1695 (kutsuti 28. märtsil 1688, introdutseeriti 17. juunil 1688) Hanila Pauluse koguduse adjunktõpetaja, aastatel 1695–1696 oli ta sama koguduse õpetaja. Aastatel 1696–1710 oli ta Tallinna Toompea Kaarli koguduse õpetaja.

Alates temast tegutsesid soome ja eesti kogudused eraldi ning eesti kogudusele ehitati oma pastoraat. Aastal 1704 vangistasid venelased Zimmermanni koos abikaasaga, kuid vabastasid nad peagi.

Zimmermann võttis osa (aastast 1704, koos Eberhard Gutsleffi, Arnold von Huseni, Johannes Schoppiuse ja Joachim Salemanniga) Uue Testamendi tõlketegevusest. Samuti aastal 1699 ilmunud kirikuagendaga *Kässi-Ramat...*. Teda on nimetatud ka seoses piiskop Jacob Langi juhtimisel toimetatud lauluraamatu revideerimisega.

Isiklikku
---------

Tema abikaasa Christina Elisabethi isa Johann Bärner oli Hanila Pauluse koguduse õpetaja.

Viited
------

1. ↑  Liivi Aarma Põhja-Eesti vaimulike lühielulood 1525-1885 Tallinn 2007
Ludwig Friedrich Kämtz
**Ludwig Friedrich Kämtz** (11. jaanuar 1801 Treptow, Pommeri (Pomorze) – 20. detsember 1867 Peterburi) oli saksa füüsik ja meteoroloog.

Õppis 1819–22 Halle Ülikoolis õigusteadust, filoloogiat, füüsikat ja matemaatikat. Omandas 1823 samas doktorikraadi. Oli 1827–41 Halle, 1841–65 Tartu Ülikooli füüsikaprofessor, seejärel Peterburis Füüsika Peaobservatooriumi direktor.

Koostas ja avaldas 1860–64 kolmeköitelise meteoroloogiateatmiku "Repertorium für Meteorologie", milles 6 artiklit käsitlevad meteoroloogiliste vaatluste tulemusi Tartus.

Kämtzi peetakse kaasaja meteoroloogia üheks rajajaks. Ta käis uurimisretkedel Alpides, kus jälgis liustike dünaamikat ja ilmastikunähtusi. Oma artikleis on käsitlenud Golfi hoovust, tuuli jms.

Tartus alustas reeglipäraseid meteoroloogilisi vaatlusi, mõõtis õhurõhku, õhutemperatuuri, tuule suunda ja tugevust. Koos meteoroloogiaga luges Kämtz Tartu ülikoolis ka klimatoloogiat. Ta oli Loodusuurijate Seltsi asutajaliige ja Peterburi Teaduste Akadeemia liige (1865).

Välislingid
-----------

* Bibliograafia
* Teoseid
**Valgemiao keel** ehk **hmong-dau keel** (inglise keeles *Hmong Daw*) ehk **valge hmong** on miao-jao keelte hulka kuuluv keel. Seda kõnelevad valged hmongid.

Seda kõneleb umbes 4 miljonit inimest[*viide?*]. Keele kõnelejaid elab Lõuna- ja Edela-Guizhous, Loode-Guangxis ning Yunnani provintsi kagu- ja edelaosas. Samuti Prantsusmaal, Laoses, Tais, Ameerika Ühendriikides, Vietnamis ja Itaalias.

Klassifitseerimine
------------------

Miao-jao, Chuangiandiani miao keeled

Kirjaviis
---------

Lao kiri, esmane kirjutusviis- ladina kiri, Miao (Pollard) kiri, mida kasutatakse Hiinas. Phahau-hmongi kiri. Tai kiri, mida kasutatakse Tais. 

### Tähestik

**Latiniseeritud tähestik (RPA):** 

**Phahau-hmongi tähestik:**

Konsonandid:

Vokaalid:

### Sõnajärg

SVO 

### Tüüp

Toonikeel, esineb 7 tooni.

Murded
------

Sarnaneb Hmong Njua'ga, mida nimetatakse veel Blue Hmong (Sinine hmong). Need keele ja hõimu nimetused (Sinised ja Valged hmongid) tulevad naiste riietuste värvidelt. Valged hmongi naised kannavad pidulistel päevadel tumedat jakki ja valget seelikut, aga sinised hmongi naised tumedat jakki ja helesinist seelikut.

Keelenäited
-----------

"Koj ua dabtsi?" (Mida sa teed?)

"Kuv pub npua." (Ma söödan sigu.)

"Kuv pub qaib." (Ma söödan tibusid.)

"Kuv pub nees." (Ma söödan hobust.)

"Kuv tsis ua dabtsi." (Ma ei tee mitte midagi.)

Esimeses lauses tähendab sõna „dabtsi" „mida?", viimases aga „mitte midagi".

### Arvsõnad 1–10

* 1 – ia
* 2 – ɔa
* 3 – pea
* 4 – plaua
* 5 – tʂia
* 6 – ʈaua
* 7 – ɕaa
* 8 – yia
* 9 – cuaa
* 10 – kau

**Arvsõnad Phahau-hmongi kirjas** 

**Arvsõnad Tai kirjas** 

### Asesõnad

Valge hmongi keeles on kolm grammatilist isikut:

Asesõnad|  | Ainsus | Duaal | Mitmus |
| --- | --- | --- | --- |
| Esimene | kuv | wb | peb |
| Teine | koj | neb | nej |
| Kolmas | nws | nkawd | lawv |

### Huvitavat

Hmongid elavad mägedes, 1000–1200 meetri kõrgusel.

Vietnami sõja ajal olid paljud hmongid ameeriklaste liitlased. Paljud hmongid said siis surma, aga nende ellu jäänud peredele anti USA kodakondsus. Praegu elavad paljud hmongid USA-s.

Kagu-Aasias elavad hmongi hõimud ei pruugi teineteisest aru saada, kuna nad elavad väga kaugel ning ei suhtle omavahel. 

Hmongide peredes on patriarhaalsus; tööd on kindlalt meeste ja naiste vahel jaotatud, kõik füüsiliselt rasked tööd teeb mees. Pered on peamiselt monogaamsed, kuigi polügaamia ei ole keelatud.

Viited
------

1. ↑
2. ↑  Hmong Daw ethnologue
3. ↑
4. ↑  "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 20. jaanuar 2013. Vaadatud 22. novembril 2013.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)

### Muud allikad

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
*

Välislingid
-----------

* Film Valge hmongi keeles
**Ludwig Heinrich Schnakenburg** (1820–1894) oli Tartus tegutsev baltisakslasest raamatukaupmees, trükikoja omanik, kirjastaja.

Omas Tartus raamatukauplust. 1875. aastal ostis koos isaga Conrad Edmund Heinrich Shnakenburg Tartus lübecklaselt Wilhelm Heinrich Christian Gläseri raamatukaupluse, trükikoja ja laenuraamatukogu, mis asusid Raekoja plats 2 hoones ning mis sai Riia trükikoja filiaaliks.

Hiljem läks trükikoda Ludwig Heinrichi vennale Heinrich Emil Schnakenburgile (1852–1889), pärast tolle surma nende õele Emilie Constance Schnakenburgile (1861–1923) ja 1894 nooremale vennale Alexander Samuel Schnakenburgile (1863–1923). 1909–1911 kuulus ettevõte E. Andresenile ja viidi 1912 Riiga.

1870. aastate lõpust kuni 1890. aastateni olid Schnakenburgid eesti raamatukirjastajate ja trükkalite seas tööde arvult esikohal. Nad trükkisid eesti ilukirjandust, rohkesti õpikuid, „Isamaa Kalendrit" ja sarja „Eesti Rahva-Biblioteek".

Isiklikku
---------

Tema isa oli Conrad Edmund Heinrich Schnakenburg (1820–1894), kes asutas 1859. aastal Riias trükikoja.

Viited
------

1. ↑  "Johann Christian Schünmanni trükikoda Tartus 1814-1840: tegevuskäik ja trükitoodang". *ojs.utlib.ee*.
2. ↑  "Schnakenburg". *Eesti entsüklopeedia*.
**Tüüringi hertsogkond** oli idapoolseim piirimark Merovingide Frangi kuningriigi Austraasia osas, mille rajas Dagobert I pärast oma kaotust Samo slaavi konföderatsioonile Wogastisburgi lahingus aastal 631/2. See taasloodi Karolingide impeeriumis ja selle hertsogid nimetas kuningas, kuni see aastal 908 Saksimaasse sulandus. 

Esimene Tüüringi hertsog (*dux*) oli Radulf. Kroonik Fredegari järgi tegid tema võidud aastal 641/2 ta uhkeks ning ta asus liitu Samoga ja mässas Dagoberti järglase, Sigibert III vastu, minnes isegi nii kaugele, et kuulutas end Tüüringi kuningaks (*rex*). Kohalik hertsogidünastia Hedeniidid toetas misjonitegevust hertsogkonnas, kuid näib, et kaotas oma haarde Tüüringis pärast Pippiniidide tõusu 8. sajandi algul. Konflikt Karl Martelliga umbes aastatel 717–19 tegi autonoomiale lõpu.

Frangi riigi alad (481-814) koos ajalooliste territooriumide Austraasia, Neustria, Burgundia, Alemannia ja Akvitaaniaga
Aastal 849 organiseeriti Tüüringi idaosast *limes Sorabicus*, või Sorbi mark, ja anti see hertsog Thakulfi võimu alla. *Annales Fuldenses* järgi oli tema tiitel *dux Sorabici limitis*, "Sorbi piiriala hertsog", kuid tema ja ta järglased olid üldiselt tuntud kui *duces Thuringorum*, "tüüringite hertsogid", kuna nad asusid taastama võimu vana hertsogkonna üle. Pärast Thakulfi surma aastal 873 tõusid sorbid üles ja tema järglaseks sai tema poeg Radulf. Aastal 880 asendas kuningas Ludwig Radulfi Poppoga, võib-olla oli sugulane. Poppo algatas aastal 882 sõja Saksimaaga ning aastal 883 võitlesid tema ja tema vend Egino kodusõjas kontrolli pärast Tüüringi üle, milles viimane oli edukas. Egino suri aastal 886 ja Poppo taastas võimu. Aastal 892 asendas kuningas Arnulf Poppo Konradiga. See oli kuninga poolt eestkosteakt Konradi perekonnale, Konradiinidele, kes olid varsti vaenus Poppoga, Babenbergide eestkostealusega. Kuid Konradi valitsemine oli lühike, võib-olla kohaliku toetuse puudumise pärast. Ta asendati Burchardiga, kelle tiitel aastal 903 oli *marchio Thuringionum*, "tüüringite markkrahv". Burchard pidi kaitsma Tüüringit madjarite rünnakute eest ning võideti ja tapeti lahingus 3. augustil 908, koos endise hertsogi Eginoga. Ta oli viimane ülestähendatud Tüüringi hertsog. Hertsogkond oli väikseim niinimetatud "noorematest hõimuhertsogkondadest" ja neelati pärast Burchardi surma Saksimaasse. Tüüringid jäid eraldi rahvaks ja keskajal organiseeriti nende maa maakrahvkonnaks.

Hertsogite loend
----------------

 *Pikemalt artiklis Tüüringi valitsejate loend*
"Vanem" hõimuhertsogkond
* 632–642 Radulf (I)
* 642–687 Heden I
* 687–689 Gozbert
* 689–719 Heden II

"Noorem" hõimuhertsogkond
* 849–873 Thakulf
* 874–880 Radulf (II)
* 880–892 Poppo
* 882–886 Egino (in opposition)
* 892–906 Konrad
* 907–908 Burchard

Vaata ka
--------

* Tüüringi maakrahvkond
**Pinan** (kanjis 平安 'rahu, rahulik meel'; nt Shotokanis kasutatakse hääldust *Heian*) on üks tänapäeval enamikus karatestiilides harjutatavatest katade seeriatest.

Pinani/Heiani seeria koosneb viiest järjekorras õpetatavast katast (shodan, nidan, sandan, yodan, godan – jaapani keeles 'esimene aste', 'teine aste' jne). Kuigi Pinani ja Heiani katad on sama algupära, on need siiski üksikasjade osas küllaltki erinevad. Enamasti peetakse Pinani katade algupäraks Kushanku katat ja veel lisaks mõnda (nt Bassai, Gojushiho), aga on ka teistsuguseid arusaamu, näiteks osutatakse Channanile kui võimalikule algupärale.

Katade õpetamise järjekord stiiliti erineb, näiteks Shotokanis õpitakse esimesena Heiani katat, millele vastab Wado-ryu teine Pinani kata, seega vastab Shotokani Heian shodan hoopis Wado-ryu Pinan nidanile ja Wado Pinan shodan Shotokani Heian nidanile.

Pinani katad
------------

Pinani katad töötas välja Itosu Anko vastukaaluks keerulisematele katadele, et oleks võimalik õpilastele jõukohaselt karatet õpetada. Pinaneid õpitakse tänapäeval Wado-ryus, Kyokushinkais, Shito-ryus.

Heiani katad
------------

Heiani katad on Gichin Funakoshi poolt ümber nimetatud ja modifitseeritud Pinani katad ning neid õpitakse tänapäeval Shotokanis.

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Pinan** |

* Pinan sandan, video (Wado Ryu)
* Pinan @ YouTube
**Pimestamisvastane ekraan** (inglise keeles *Anti-Glare screen*) on ekraan, mis töötab peegeldava valguse vastu, et see ei segaks kuvaril oleva info nägemist. Näiteks ekraanilt peegelduv päikesevalgus vähendab ekraani kontrasti ja teravust ning on silmadele väsitav. Tänapäeval on paljude tootjate arvutite LCD-ekraanid pimestamisvastased.

2. On Olemas kahte sorti Anti-Glare ekraane. Esimene Anti-Glare kõige tavalisemalt on töötlemata matte viimistatud ekraan, ja hajutab valgust mis töötab väga teisiti kui sileda pinnaga ekraan milles valgus peegeldaks ekraani vaatleja näkku. Aga seda sorti Anti-Glare ekraani ei ole soovitatud kasutusele võtta inimestele kellel on töö voi huvi alaks piltide, või filmide töötlemine, sest selline Anti-Glare ekraan töötab väga rangelt vastu nende inimeste huvidele. Ei ole soovitatav sest valgust imev matte viimistatud ekraan neelab liiga palju kontrasti, teravust, ja värve. Teist sorti Anti-Glare Ekraan kasutab pimestamis vastase aluseks keemilist varianti. See keemiline variant töötab täpselt sama põhimõttega, aga valguse neelamine on tunduvalt nõrgem keemilise alusega.
**Daisen** (jaapani 大山 'suur mägi') on vulkaan Honshū saarel Jaapanis Tottori prefektuuris. 

Vulkaani kõrgus on 1729 meetrit.

Daisen asub mere kaldal, Honshū põhjarannikult 20 km lõunas. See muudab ta kaugele nähtavaks ja ta tundub eriti suurena. 

Daisen kuulub Jaapani 100 kuulsaima mäe hulka.

Esmamainimine ja nimed
----------------------

Esimest korda mainiti seda mäge aastal 733 nime all *Ōkami-take*, mis sõna-sõnalt tähendab 'suure jumala mägi'. Hiljem on teda nimetatud ka *Hōki Fuji* ja *Izumo Fuji*, sõltuvalt sellest, kummal mäeküljel ütleja oli, sest Daisen jäi vanasti Hōki provints ja Izumo provintsi piirile.

Teke
----

Vulkaan asub Edela-Honshū vulkaanilises kaares, kus Filipiini laam sukeldub Hiina-Korea platvormi alla.

Daisen on liitvulkaan ning on tekkinud paljude aastatuhandete pikkuse vulkaanilise tegevuse tulemusena. Pursked selles piirkonnas algasid 1,8 miljonit aastat tagasi ja tekitasid umbes pool miljonit aastat tagasi nn Vana Daiseni. Vana Daiseni kaldeerasse hakkas 50 tuhat aastat tagasi teise pursete seeria tulemusel tekkima tänapäevane Uus Daisen. See protsess algas nii vägeva purskega, et sellest pärit vulkaanilist tuhka on leitud isegi Honshū põhjaosas olevast Tohoku prefektuurist, ja lõppes 10 tuhat aastat tagasi (hiljem pole Daisen pursanud).

Tempel
------

Mäe küljel umbes poolel mäe kõrgusest on budistlik tempel Daisen-ji, mille asutas Tendai sekt juba Heiani perioodil aastal 718.

Tipud
-----

Mäel on kolm kõrgemat tippu. Kõige kõrgem on Kengamine (1729 m), teine on Misen (1709 m).

Ronimine
--------

Ilma Daisen-ji templi munga juuresolekuta on mäe otsa ronida karmilt keelatud ja kuni Edo perioodini ei tohtinud lihtrahvas üldse mäe otsa ronida.

Aastal 2000 toimus Tottoris maavärin, mille järel tunnistati mägi ebastabiilseks: mõned tema tipud on kokkuvarisemise äärel. Nii näiteks on mäe Kengamine tippu üldse keelatud ronida, minna tohib üksnes Miseni tippu. Tõus Daisen-ji templist Miseni tippu kestab 3 tundi.

Välislingid
-----------

 Daiseni vulkaan – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
**Daisy Jazz Isobel Ridley** (sündinud 10. aprillil 1992 Westminsteris Londonis) on inglise filminäitleja. Ta on tuntud oma rolli poolest "Star Warsi" järelloo triloogias, kus ta kehastab peategelast Reyd. 

Ta alustas näitlejakarjääri pisirollidega teleseriaalides, kuni ta valiti "Star Warsi" saaga seitsmenda filmi "Star Wars: Jõud tärkab" peaosalise Rey rolli.

Lapsepõlv ja perekond
---------------------

Daisy Ridley on Louise Fawkner-Corbetti ja Chris Augustine Ridley kolmest tütrest noorim. Tal on ka kaks poolõde isa eelmisest abielust. 9–18-aastaselt käis ta Tring Parki etenduskunstide koolis. Seejärel astus ta Brickbeckis Londoni ülikooli, kus õppis klassikalist tsivilisatsiooni, kuid peagi lahkus ülikoolist ja pühendus näitlejakarjäärile. Tema vanaonu Arnold Ridley (1896–1984) oli inglise näitleja ja näitekirjanik.

Karjäär
-------

### Film

| Aasta | Originaalpealkiri | Pealkiri | Roll |
| --- | --- | --- | --- |
| 2013 | "Lifesaver" | "Lifesaver" | Jo |
| "Blue Season" | "Blue Season" | Sarah |
| "100% BEEF" | "100% BEEF" | Tüdruk |
| "Crossed Wires" | "Crossed Wires" | Tema ise |
| 2015 | "Scrawl" | "Scrawl" | Hannah |
| "Star Wars: The Force Awakens" | "Star Wars: Jõud tärkab" | Rey |
| 2016 | "Only Yesterday" | "Only Yesterday" | Taeko Okajima |
| 2017 | "Star Wars: Episode VIII" | "Star Wars: Viimased Jedid" | Rey |
| 2018 | "Ophelia" | "Ophelia" | Ophelia |
| "Peter Rabbit" | "Peeter Pikk-kõrv" | Tuttsaba |
| 2019 | "Star Wars: The Rise of Skywalker" | "Star Wars: Skywalkeri tõus" | Rey |
| 2020 | "Peter Rabbit 2: The Runway" | "Peeter Pikk-kõrv: jänes jooksus" | Tuttsaba |

Viited
------

1. ↑

Välislingid
-----------

 Daisy Ridley – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
* Daisy Ridley andmekogus IMDb (inglise) Muuda Vikiandmetes
**Pin-diood** on pooljuhtdiood, mille elektronjuhtivusega (n) ja aukjuhtivusega (p) piirkonna vahel on i-juhtivusega ehk omajuhtivusega piirkond (i tuleb inglise keele sõnast *intrinsic*, 'sisemine'). Tugevalt legeeritud (dopeeritud) n- ja p-kihiga võrreldes on i-kiht peaaegu lisandivaba (legeerimata). Niisuguses puhtas pooljuhis on väga vähe laengukandjaid ja seetõttu on elektritakistus väga suur.

Erinevalt alaldusdioodist on pin-dioodis p-kiht ja n-kiht teineteisest eraldatud suhteliselt laia i-kihiga ja päripinge korral moodustub ruumlaengu just i-kihis, ilma et ulatuks vastupidise polaarsusega kihti.

Pin-dioodi iseloomulikud omadused tulevad esile seadise päripingestamisel (pinge pluss p-kihil, s.o dioodi anoodil). Siis injekteeruvad (sisenevad) laengukandjad (elektronid n-kihist ja augud p-kihist) i-kihti. Laengukandjate eluiga on i-kihis pikk, sest vabade laengukandjate vähesuse tõttu on rekombinatsiooni võimalus väike. Seetõttu jääb pin-diood teatavaks ajaks juhtivaks ka lühiajalise vooluimpulsi järel.

Alalisvoolurežiimis käitub pin-diood naga tavaline alaldusdiood. Vahelduvvoolu korral aeglustavad i-kihi laengukandjad dioodi ümberlülitumist seda enam, mida laiem on i-kiht. Alates sagedusest umbes 10 MHz ei jõua voolu suund enam muutuda ja diood hakkab toimima kui reaktiivtakistus, mille väärtus muutub pöördvõrdeliselt teda läbiva vooluga.

Vastupingestatud pin-dioodi võib käsitada kui mahtuvusdioodi, mille mahtuvus sõltub ruumlaengutsooni laiusest (vastavalt elektroodidevahelisest kaugusest), see aga omakorda vastupingest. 

Pin-dioode kasutatakse peamiselt kõrgsagedustehnikas sumbelülina ehk atenuaatorina kõrgsagedusliku signaalipinge amplituudi reguleerimiseks, samuti kõrgsagedussignaali lülitamiseks.
|  |  |
| --- | --- |
|  | **See artikkel on esitatud kustutamiseks.**
Põhjus: **tähelepanuväärsus? Palun mitte luua Wikidata üksust enne, kui tähelepanuväärsus õnnestub kinnitada!** 
Lisateavet võid leida arutelu- või ajalooleheküljelt. Vaata ka: Vikipeedia:Artiklite kustutamise kord. Kustutamisettepaneku saad vaidlustada arutelulehel. |

**Elmi Ilomets** (sündinud Elmi Rosenbusch; 4. märts 1926 Metodati küla, Zõrjanski rajoon, Tomski oblast – 6. veebruar 1966) oli eesti geograaf.

Õppis 1945 Tomski Polütehnilises Instituudis, tuli 1946 Eestisse, kus oli geograafia ja vene keele õpetaja Lahu 7-klassilises koolis. Õppis 1948–1953 (lõpetas *cum laude*) TRÜ matemaatika-loodusteaduskonna geograafia osakonnas, alates 1953 samas assistent, alates 1963 vanemõpetaja. Kirjutanud raamatud "Geograafia kabinet ja õppevahendid" ja "Geograafiaväljak koolis" (mõlemad 1960). Kandidaadiväitekiri "8-klassilise kooli geograafia-alaste ekskursioonide süsteem", mis jäi surma tõttu kaitsmata.

Abikaasa Heikki Ilomets, kaks tütart.

*