recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Arkadi Perventsev 1920. aastatel
**Arkadi Perventsev** (vene Аркадий Алексеевич Первенцев; 26. jaanuar (vkj 13. jaanuar) 1905 Naguti küla, Stavropoli kubermang – 30. oktoober 1981 Moskva) oli vene kirjanik.

Arkadi Perventsevi isa oli õigeusu vaimulik, ema õpetaja. Arkadi Perventsevi ema ja Vladimir Majakovski ema olid täditütred. Arkadi Perventsev osales teismelisena Punaarmee koosseisus Venemaa kodusõjas. Pärast sõda töötas ta staniitsa täitevkomitee osakonnajuhatajana, kirjaoskamatuse likvideerimise inspektorina, ajalehe kirjasaatjana ja kohaliku ajalehe toimetajana. Armeeteenistuse järel asus ta 1929. aastal õppima Baumani-nimelises Moskva Mehaanika-Masinaehituse Instituudis. Kõrgkooli lõpetamise järel töötas ta õpitud erialal. Kirjandusse tuli Arkadi Perventsev 1930. aastate lõpul. Tema esikromaan, 1937. aastal ilmunud kaheköiteline "Kotšubei", kujutas kodusõja sündmusi. Teise maailmasõja ajal oli Perventsev ajalehe Izvestija korrespondent.

Eesti keeles on 1951. aastal ilmunud Arkadi Perventsevi romaanid "Au noorest east" ja "Leegitsev maa".

Tunnustus
---------

* Stalini preemia (1949)

Viited
------

1. ↑  Аркадий Первенцев : Прозаик (1905-1981)[*alaline kõdulink*] litcenter26.ru
2. ↑  Первенцев Аркадий Алексеевич hrono.ru
‹ Kaart ajutiselt peidetud (?) ›
**Vihuri tänav** on tänav Tallinnas Põhja-Tallinna linnaosas Pelguranna asumis.

Tänav algab Kari tänavalt ja lõppeb Puhangu tänavaga ristudes.

Vihuri tänav 3 asub Sitsi Lasteaed.

Ajalugu
-------

Praeguse nime sai Vihuri tänav 24. novembril 1995. Enne seda kandis Vihuri ja Tuulemaa tänav alates 16. oktoobrist 1953 vene revolutsioonilise demokraadi, kriitiku ja publitsisti Vissarion Belinski järgi **Vissarion Belinski tänava** nime.

Viited
------

1. ↑  Tallinna tänavad linnaosade kaupa. KNAB, vaadatud 28.01.2016.
2. ↑  Tallinna tänavanimed. KNAB.
3. ↑  Robert Nerman, Leho Lõhmus. Tallinna asumid ja ametlikud kohanimed. Tallinn, 2013, lk. 299
4. ↑  Aleksander Kivi. Tallinna tänavad. Tallinn, 1972, lk. 26

Välislingid
-----------

 Vihuri tänav – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis

| * v
* r
Pelguranna asumi tänavad |
| --- |
| Tänavad | 
Kangru tänav · Kari tänav · Ketraja tänav · Kolde puiestee · Kopli tänav · Lõime tänav · Madala tänav · Pelguranna tänav · Puhangu tänav · Randla tänav · Sõle tänav · Tuulemaa tänav · Vihuri tänav |
Arkadi Gaidari portree Nõukogude Liidu 1962. aasta postmargil
**Arkadi Gaidar** (vene keeles Аркадий Петрович Гайдар; sünninimi **Arkadi Golikov**; vene keeles Аркадий Петрович Голиков ; 22. jaanuar (9. jaanuar vkj) 1904 – 26. oktoober 1941) oli vene kirjanik, nõukogude lastekirjanduse rajajaid.

Arkadi Golikov sündis Kurski kubermangus Lgovis õpetajate perekonnas. Aastatel 1912–1918 elas Golikovide perekond Arzamassis. Arkadi Gaidar osales Vene kodusõjas, võttis osa lahingutegevusest, sai haavata. Juba 14-aastaselt võeti ta vastu VK(b)P-sse. 1921. aastal võttis Gaidar osa Tambovi ülestõusu mahasurumisest. 1922. osales ta ka mitmel pool mujal nõukogudevastaste rahutuste mahasurumisel. Armeest läks ta erru 1924. aastal.

Esimesed Gaidari jutustused ilmusid 1925. aastal. Seejärel töötas ta ajalehtede toimetustes ja kutselise kirjanikuna.

Sõja alguses tegutses rindekirjasaatjana. 1941. aasta septembris sattus ta piiramisrõngasse ja võitles seejärel partisanisalgas. Hukkus Tšerkassõ oblastis.

Isiklikku
---------

Arkadi Gaidari poeg Timur Gaidar oli admiral, kirjanik ja ajakirjanik. Lapselaps Jegor Gaidar oli poliitikategelane ja majandusteadlane, 1992. aasta märtsist kuni detsembrini Venemaa peaministri kohusetäitja.

Teoste tõlked eesti keeles
--------------------------

* "Jutustused". Tallinn, 1952
* "Jutustusi", 1-2. Tallinn, 1963
* "Kauged maad : jutustus". Tallinn, 1948, 2. tr. 1961
* "Kool : jutustus". Tallinn, 1949, 2. tr. 1963
* "Krahvilossi varemeil : [jutustus]". Tallinn, 1960
* "Ljovka Demtšenko : [jutustus koolieelikutele]". Tallinn, 1982
* "Muinasjutt sõjasaladusest, väikemees Kibaltšišist ja vaikimistõotusest". Tallinn, 1978
* "RSN : [jutustus]". Tallinn, 1957
* "RSN ; Trummilööja saatus ; Krahvilossi varemeil : [jutustused keskmisele koolieale]". Tallinn, 1987
* "Sinine tass : [jutustus]". Tallinn, 1986
* "Sõjasaladus". Tallinn, 1959
* "Timur ja tema meeskond". Tallinn, 1945. 2. tr. 1958, 3. tr. 1974
* "Trummilööja saatus : [jutustus]". Tallinn, 1956
* "Tšuk ja Gek : [jutustus]". Tallinn, 1960. 2. tr. 1984
**Henn Mikkin** (20. jaanuar 1947 – 6. veebruar 2004) oli eesti psühholoog.

Ta lõpetas 1965. aastal Tallinna 2. Keskkooli ja 1970. aastal Leningradi Riikliku Ülikooli. 1977. aastal kaitses ta Moskva Riiklikus Ülikoolis kandidaadiväitekirja.

1970. aastast töötas ta õppejõuna Tartu Riiklikus Ülikoolis, hiljem ka Tartu Ülikooli Pärnu Kolledžis ja Tallinna Pedagoogikaülikoolis.

1990. aastate esimesel poolel töötas Henn Mikkin Tartu Ülikoolis välja sotsiaaltöö eriala õppekava, pöörates erilist tähelepanu kliendikesksele sotsiaaltööle.

1990. aastate alguses osales Henn Mikkin Eesti Vabariigi sotsiaalpoliitika aluste väljatöötamises.

Eraettevõtjana tegutses ta suhtlusoskuste koolitaja, nõustaja ja psühhoterapeudina. Suhtlusoskuste koolituseks töötas ta juba 1970. aastatel välja videotagasisidega suhtlustreeningu meetodi, olles selle meetodi rajaja Nõukogude Liidus. Tema algatusel kinnitati 2003. aasta lõpul suhtlustreeneri riiklik kutsestandard ja loodi Eesti Suhtlemistreenerite Ühing.

2000. aastast oli Henn Mikkin vabakutseline lektor ja konsultant.

Viited
------

1. 1 2 3 4 5 6  "IN MEMORIAM: Henn Mikkin", Eesti Päevaleht, 12. veebruar 2004.

Kirjandus
---------

* Ann Seilenthal, Marge Vainre (toim). *Henn Mikkin ja suhtlemistreeningu arengu lugu*, Eesti Suhtlemistreenerite Ühing 2006. ISBN 9789949134390

Välislingid
-----------

* Foto
**Henn Pärn** (sündinud 3. aprillil 1939 Kaarli vallas Viljandimaal) on eesti metsandusteadlane ja ökoloog.

Elulugu
-------

Henn Pärn on talupidaja poeg.

Lõpetas 1957 Abja Keskkooli, 1963 Tallinna Polütehnilise Instituudi mehaanikateaduskonna, 1975 EPA kaugõppeosakonna metsamajanduse erialal, bioloogiakandidaat ökoloogia-s (1996, NSVL Teaduste Akadeemia Uurali Osakonna Taimede ja Loomade Ökoloogia Instituut, Jekaterinburg), väitekiri "Прирост сосновых древостоев в урбанизированной среде (на примере г. Таллина)". Oli 1961–69 Tallinna Kontrollmõõduriistade Katsetehase konstruktor, 1969–74 Tallinna Rohelise Vööndi Metsamajandi Iru metskonna abimetsaülem ja Harku metskonna metsaülem, 1974–91 Eesti TA Tallinna Botaanikaaia teadur ja vanemteadur, 1991–99 TPÜ Rahvusvahelise Keskkonnabioloogia Keskuse vanemteadur, 1999–2000 Euroülikooli keskkonnakaitse teaduskonna dekaan, 2000– EPMÜ metsandusliku uurimisinstituudi (aastast 2005 metsanduse ja maaehituse instituut) ökofüsioloogia osakonna vanemteadur.

Ta kuulub alates 1998 Eesti Keskerakonda.

Teadustöö
---------

Uurimisvaldkonnad: metsaökoloogia, dendrokronoloogia. Välja selgitanud mullatingimuste, antropogeensete (peamiselt tolmusaaste) jt tegurite mõju puistute seisundile ning puutuha väetisena kasutamise mõju puistute juurdekasvule. Väljaande "Metsanduslikud uurimused" toimetuskolleegiumi liige ja toimetaja. H. Fordi Euroopa looduskaitseauhind (1998), Eesti Vabariigi teaduspreemia (2004). Umbes 60 teadustrükist.

Viited
------

1. 1 2 3 4  Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide

Teoseid
-------

* Impact of oil shale fly ash emitted from a power plant on radial growth of Scots pine in North-East Estonia. // Oil Shale 19 (2002) 3
* Radial growth response of Scots pine to climate under dust pollution in Northeast Estonia. // Water, Air, and Soil Pollution 144 (2003)
* Forests on dunes in Southwest Estonia. // Metsanduslikud uurimused 39 (2003)
* A boreal-temperate transect in Europe: history of pine stands reconstructed from radial growth of trees. // Polish J. Ecology 51 (2003) 4
* Some results of the afforestation of closed oil shale opencasts with exotic conifers (kaasautor T. Kuznetsova). // Oil Shale 21 (2004) 4
* Metsaökosüsteemi dünaamika ja okaspuude ökofüsioloogilised seosed looduslikes ning antropogeensetes stressitingimustes (kaasautor). // Eesti Vabariigi teaduspreemiad 2004. Tallinn, 2004
* Impact of contaminants from oil shale processing on forest ecosystems. // Oil & Sediment Contamination 14 (2005) 5.

Kirjandus
---------

* EE 14, 391
* Eesti Vabariigi teaduspreemiad 2004, 81.
* *Eesti teaduse biograafiline leksikon.* 3. köide: *N–Sap* TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013

 *Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.*
Kopenhaageni ooperimaja
Taani Disainikeskus
**Henning Gøbel Larsen** (20. august 1925 – 22. juuni 2013) oli taani arhitekt.

1959. aastal asutas ta arhitektuuribüroo Henning Larsen Architects. Enne seda oli ta töötanud nii Arne Jacobseni kui ka Jørn Utzoni büroos.

Henning Larseni projekteeritud on näiteks Kopenhaageni ooperimaja, Saudi Araabia välisministeeriumi hoone ja Taani saatkonna hoone Ar-Riyāḑis, Kopenhaageni IT-ülikooli ja veel paljude haridusasutuste hooned, muuseumi Ny Carlsberg Glyptotek laiendus, Taani Disainikeskuse hoone.

Aastatel 1958–1996 oli ta kunstiakadeemia arhitektuurikooli professor. Ta õpetas ka Yale'i ja Princetoni ülikoolis.

Tunnustus
---------

* 1965 – Eckersbergi medal
* 1980 – valiti Rootsi Kuningliku Kaunite Kunstide Akadeemia välisliikmeks
* 1985 – C. F. Hanseni medal
* 1986 – Prints Eugeni medal
* 1986 – valiti Ameerika Arhitektide Instituudi auliikmeks
* 1987 – The Daylight and Building Component Award
* 1997 – Kasper Salini auhind
* 2012 – Praemium Imperiale

Välislingid
-----------

* Henning Larsen Architects
Harry Martinson (vasakul)
**Harry Edmund Martinson** (6. mai 1904 – 11. veebruar 1978) oli rootsi kirjanik. 1974. aastal jagas ta Eyvind Johnsoniga Nobeli kirjandusauhinda.

Teosed
------

### Romaanid

* "Nässlorna blomma" 1935
* "Vägen ut" 1936
* "Den förlorade jaguaren" 1941
* "Vägen till Klockrike" 1948

### Esseed

* "Resor utan mål" 1932
* "Kap farväl" 1933
* "Svärmare och harkrank" 1937
* "Midsommardalen" 1938
* "Det enkla och det svåra" 1939
* "Verklighet till döds" 1940
* "Utsikt från en grästuva" 1963
* "Gyro" 1986 (kirjutatud u 1946-47)

### Luulekogud

* "Spökskepp" 1929
* "Nomad" 1931
* "Natur" 1934
* "Passad" 1945
* "Cikada" 1953
* "Aniara" 1956 (eepos)
* "Gräsen i Thule" 1958
* "Vagnen" 1960
* "Dikter om ljus och mörker" 1971
* "Tuvor" 1973
* "Längs ekots stigar" 1978
* "Doriderna" 1980

### Kuuldemängud

* "Gringo"
* "Salvation" 1947
* "Lotsen från Moluckas" 1948

### Näidend

* "Tre knivar från Wei" 1964

### Psalm

* "De blomster som i marken bor"

### Filmistsenaarium

* "Vägen till Klockrike" 1953


Nobel
Nobeli kirjandusauhinna laureaat

1901 Prudhomme • 1902 Mommsen • 1903 Bjørnson • 1904 F. Mistral, Echegaray • 1905 Sienkiewicz • 1906 Carducci • 1907 Kipling • 1908 Eucken • 1909 Lagerlöf • 1910 von Heyse • 1911 Maeterlinck • 1912 Hauptmann • 1913 Tagore • 1915 Rolland • 1916 von Heidenstam • 1917 Gjellerup, Pontoppidan • 1919 Spitteler • 1920 Hamsun • 1921 France • 1922 Benavente • 1923 Yeats • 1924 Reymont • 1925 Shaw • 1926 Deledda • 1927 Bergson • 1928 Undset • 1929 Mann • 1930 Lewis • 1931 Karlfeldt • 1932 Galsworthy • 1933 Bunin • 1934 Pirandello • 1936 O'Neill • 1937 du Gard • 1938 Buck • 1939 Sillanpää • 1944 Jensen • 1945 G. Mistral • 1946 Hesse • 1947 Gide • 1948 Eliot • 1949 Faulkner • 1950 Russell • 1951 Lagerkvist • 1952 Mauriac • 1953 Churchill • 1954 Hemingway • 1955 Laxness • 1956 Jiménez • 1957 Camus • 1958 Pasternak • 1959 Quasimodo • 1960 Perse • 1961 Andrić • 1962 Steinbeck • 1963 Seféris • 1964 Sartre • 1965  Šolohhov • 1966 Agnon, Sachs • 1967 Asturias • 1968 Kawabata • 1969 Beckett • 1970 Solženitsõn • 1971 Neruda • 1972 Böll • 1973 White • 1974 Johnson, Martinson • 1975 Montale • 1976 Bellow • 1977 Aleixandre • 1978 Singer • 1979 Elýtis • 1980 Miłosz • 1981 Canetti • 1982 García Márquez • 1983 Golding • 1984 Seifert • 1985 Simon • 1986 Soyinka • 1987 Brodski • 1988 Mahfuz • 1989 Cela • 1990 Paz • 1991 Gordimer • 1992 Walcott • 1993 Morrison • 1994 Ōe • 1995 Heaney • 1996 Szymborska • 1997 Fo • 1998 Saramago • 1999 Grass • 2000 Gao • 2001 Naipaul • 2002 Kertész • 2003 Coetzee • 2004 Jelinek • 2005 Pinter • 2006 Pamuk • 2007 Lessing • 2008 Le Clézio • 2009 Müller • 2010 Vargas Llosa • 2011 Tranströmer • 2012 Mo • 2013 Munro • 2014 Modiano • 2015 Aliaksijevič • 2016 Dylan • 2017 Ishiguro • 2018 Tokarczuk • 2019 Handke • 2020 Glück • 2021 Gurnah • 2022 Ernaux
**Kauba tänav** on tänav Kuressaares.

Tänav saab alguse Lasteaia tänavalt ja suundub loodesse, kuni lõpeb Pikal tänaval. Tänava pikkus on umbes 400 meetrit.

Kaubahoovi ärihoone sammaskäiguga esiküljel, Kauba tänav 2
Tänav sai nime 1915. aastal.

Hoonestus
---------

Aadressil Kauba tänav 2 asub kunagine Kuressaare kaubahoov.

Kauba tänav 5 ja Turu tänava nurgal asub Kuressaare Laurentiuse kiriku pastoraadihoone, mis kuulub koos Kuressaare raekoja, vaekoja ja sadamaaidaga linna vanimate hoonete hulka. Hoone Kauba tänava poolne osa on ehitatud arvatavasti juba 17. sajandi keskpaiku ja see oli tol ajal üks väheseid kivihooneid linnas. Aastail 1838–1847 elas hoones Saaremaa superintendendina töötanud literaat, keelemees Eberhard Gutsleff. 

Turu tänava poolne tiib ehitati 18. sajandi lõpus. Hoone kuulus Kuressaare Laurentiuse kogudusele kuni Teise maailmasõja lõpuni. Eesti NSV ajal asusid hoones pikka aega Saaremaa Restaureerimisvalitsuse kontor, laod, töökoda ja ametikorter.

Hoones Kauba tänav 17 asus aastail 1888–1905 ajalehtede Saarlane ja Arensburger Wochenblatt ('Kuressaare nädalaleht') toimetus ja trükikoda.

Kauba tänav 20 asus vb Abruka koda.

Galerii
-------

* Kauba tänav 1 ja Lasteaia tänava nurgahoone. Allimanni (Pallopsoni) majaKauba tänav 1 ja Lasteaia tänava nurgahoone. Allimanni (Pallopsoni) maja
* Kauba tänav 1Kauba tänav 1
* Kauba tänav 4Kauba tänav 4
* Kauba tänav 5Kauba tänav 5
* Kauba tänav 8Kauba tänav 8
* Kauba tänava ja Lossi tänav 2 nurgahoone, Kuressaare kohtumajaKauba tänava ja Lossi tänav 2 nurgahoone, Kuressaare kohtumaja

Viited
------

1. ↑  Pastoraadihoone - Kauba 5
2. ↑  Abruka koda Kauba 20

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Kauba tänav (Kuressaare)** |
**Hilja Rüütli** (pseudonüüm **Aili Helm**; 18. aprill 1921 Vana-Kuuste vald – 18. veebruar 2009 Tallinn) oli eesti proosakirjanik, velsker ja meditsiiniõde.

Ta lõpetas aastal 1935 Reola algkooli ja aastal 1939 Tartu Tütarlaste Gümnaasiumi; jätkas õpinguid aastatel 1940 ja 1941–1942 (heideti veebruaris 1941 poliitilistel põhjustel koolist) Tartu Kolledžis. Aastatel 1942–1944 õppis Tartu Ülikooli filosoofiateaduskonnas ja aastatel 1944–1945 Tallinna Polütehnilise Instituudi majandusteaduskonnas ning aastatel 1957–1960 Tallinna Meditsiinikoolis, mille lõpetas velskrikutsega.

Ta töötas aastal 1940 Tartu raudteeambulantsis ja aastatel 1940–1944 Tartu Ülikooli bakterioloogiainstituudis keemiku abilisena. 1944 aasta augustis-septembris oli ta Tartu rindel soomepoiste pataljonis sanitariks. 

1945. aasta lõpul ta arreteeriti ja saadeti Vorkuta vangilaagrisse, kust vabanes aastal 1956, misjärel töötas Tallinna farmaatsiatehases töölisena. Aastatel 1956–1993 töötas ta Tallinna Pelgulinna Haiglas meditsiiniõena, oli aastatel 1958–1981 ülemõde. Ta on tegutsenud lektorina meditsiiniõdede täienduskursustel. Samuti oli ta Eesti Meditsiiniõdede Seltsi asutajaliige ning aastatel 1966–1974 esinaine, hiljem auliige.

Koos Helmut Tarandiga on ta kujutanud eesti poliitvangide elu romaanitetraloogias (neljas raamat "Kirjad pimedusest" pole raamatuna ilmunud).

Raamatud
--------

* Kuradil ei ole varju: märkmeid nõukogude naistevanglast 1946. Lund, Eesti Kirjanike Kooperatiiv, 1979.
* Vägivallamaa: romaan. Lund, Eesti Kirjanike Kooperatiiv, 1982
* Režiim - see kõlab uhkelt: romaan. Lund, Eesti Kirjanike Kooperatiiv, 1984

Tunnustus
---------

* 1996 Riigivapi III klassi teenetemärk

|  |  |
| --- | --- |
|  | Tsitaadid Vikitsitaatides: **Hilja Rüütli** |
**Faktikontroll** on ajakirjanduslik toiming, mille eesmärk enne või pärast artikli või loo ilmumist veenduda selles sisalduvate faktiväidete korrektsuses.

Juba avaldatud artiklites sisalduvate faktiväidete kontrollimisele keskenduvad tüüpiliselt väljaannetest sõltumatud kodanikuühendused või ettevõtted. Digitaalmeedia levikuga paralleelselt on üha enamate väljaannete toimetused kas ise loonud või käivitanud koostöös mõne kodanikuühendusega faktikontrolli üksusi, mis tegelevad poliitikute ja arvamusliidrite avalike väljaütlemiste, sotsiaalmeedias levivate postituste või konkureerivates väljaannetes avaldatud artiklite faktiväidete järelkontrolliga.

Faktikontrolli kui ajakirjandusliku žanri esiletõusu on kritiseeritud, kuna see tõstab valgusvihku kontrollitavad valeväited, tagab neile sellega täiendava avaliku tähelepanu ning juhib tähelepanu kõrvale ajakirjanike ja toimetuste põhitegevuselt kvaliteetsete uudiste või artiklite kirjutamisel.

Ajalugu
-------

Tüüpiliselt on faktikontroll olnud ajakirjaniku erialase tegevuse osa, mida tehakse artikli jaoks materjali kogumise ajal või selle järel. Väljaannetes on olnud tavapärane tööjaotus, kus mainekate ajakirjanike käsutuses on assistendid, kellele delegeeritakse materjalide kogumine, sh faktikontroll. Suuremate väljaannete toimetustes on juba 1920. aastatest olnud palgal ka eraldi toimetajaid, kelle ülesandeks on veenduda artiklite faktilises korrektsuses. 

Faktikontroll ajakirjanduse sõltumatu valvekoerana tekkis 1990. aastatel ülikoolide juures või kodanikualgatustena, ühiskondliku kandepinna saavutas see 2000. aastatel Ameerika Ühendriikides. Erilist tähelepanu said sõltumatud faktikontrolli algatused 2016. aasta Ameerika Ühendriikide presidendivalimiste kampaania raames ja 2010. aastate lõpuks olid levinud faktikontrolli algatused paljudesse maailma riikidesse.

Faktikontroll Eestis
--------------------

Eestis on algatati faktikontroll eraldi tegevusvaldkonnana Eesti Väitlusseltsi ja Delfi portaali koostöös 2017. aasta septembris. Eesti Teadusagentuur lõi 2018. aasta suvel algatuse "Kust sa tead?", mille eesmärk on edendada teadus- ja tõenduspõhist avalikku debatti, algatus tegeleb iseseisvate kampaaniatega ja on partneriks faktikontrollijatele. Postimees algatas oma faktikontrolli 2019. aasta novembris. Delfi hakkas 2020. aastal Facebooki sotsiaalmeediaportaali faktikontrolli partneriks, 2021. aasta märtsis liituti Rahvusvahelise Faktikontrolli Võrgustikuga (IFCN).

Vaata ka
--------

* Tõepõhjata ajastu

Viited
------

1. ↑  Marju Himma (6. detsember 2021). "Faktikontroll ajakirjandusžanrina on ohtlik". *ERR*.
Kalmistu sissepääs ja mälestuskivi.  
Foto: Robert Treufeldt, 25. juuni 2015
Hauad kalmistul.  
Foto: Robert Treufeldt, 25. juuni 2015
Kaarel Pauluse haud.  
Foto: Robert Treufeldt, 25. juuni 2015
**Hauamäe talu kalmistu** on kalmistu Vändra kihelkonnas Pärnumaal, praeguse haldusjaotuse järgi Tagassaare külas Põhja-Pärnumaa vallas Pärnu maakonnas.

Kalmistu omanik on perekond Paulus, ka maetud on pärit nende sugukonnast. Kalmistule on praegu teadaolevalt maetud 16 inimest, viimati 2014. aastal. Kalmistu pindala on 0,33 ha.

Kalmistule maetuid
------------------

* 1985 – Kaarel Paulus (30. november 1937 – 8. mai 1985), põllumajandus- ja kehakultuuritegelane

Kirjandus
---------

* Taavi Pae. "Hauamäe talu kalmistu". // "Eesti kalmistute kujunemine ja paiknemise seaduspärasused". Magistritöö Tartu Ülikooli Geograafia Instituudis. Tartu 2002
* Tiina Tuulik. "Oma kodu, oma maa sümbolid — talukalmistud Eestis". Tuna, 3/ 2018. Lk 38–39

Välislingid
-----------

* Hauamäe talu kalmistu kultuurimälestiste riiklikus registris Muuda Vikiandmetes
* Pärandkultuuri objekt: "Hauamäe perekalmistu" (930:HAU:001) Eesti looduse infosüsteemis
**Klin** on linn Venemaal Moskva oblastis, Klini rajooni keskus. Asub Moskvast 90 km loodes, Sestra jõe ääres. 

Esmamainitud 1317. aastal, linnaõigused sai 1781. 1851. aastast alates läbib linna Moskva-Peterburi raudtee.

Linnas asub Pjotr Tšaikovski majamuuseum.

Tuntud klinlasi
---------------

* Sergei Afanasjev
* Ilja Filatov
* Juri Karapajev
* Mark Prudkin
* Nikolai Stogov
* Ivan Ussagin

Viited
------

1. ↑  "Rahvaloenduse andmed". Originaali arhiivikoopia seisuga 30. august 2011. Vaadatud 20. augustil 2011.

Välislingid
-----------

* Klini koduleht
* 

Moskva oblasti vapp
Moskva oblasti linnad

Aprelevka  | Balašihha  | Beloozjorski  | Bronnitsõ  | Dedovsk  | Dmitrov  | Dolgoprudnõi  | Domodedovo  | Drezna  | Dzeržinski  | Dubna  | Elektrogorsk  | Elektrostal  | Elektrougli  | Frjazino  | Golitsõno  | Himki  | Hotkovo  | Istra  | Ivantejevka  | Jahroma  | Jegorjevsk  | Kašira  | Klin  | Kolomna  | Koroljov  | Kotelniki  | Krasnoarmeisk  | Krasnogorsk  | Krasnozavodsk  | Krasnoznamensk  | Kubinka  | Kurovskoje  | Likino-Duljovo  | Ljubertsõ  | Lobnja  | Lossino-Petrovski  | Luhhovitsõ  | Lõtkarino  | Možaisk  | Mõtištši  | Naro-Fominsk  | Noginsk  | Odintsovo  | Orehhovo-Zujevo  | Ozjorõ  | Pavlovski Possad  | Peresvet  | Podolsk  | Protvino  | Puškino  | Puštšino  | Ramenskoje  | Reutov  | Rošal  | Ruza  | Sergijev Possad  | Serpuhhov  | Solnetšnogorsk  | Staraja Kupavna  | Stupino  | Šatura  | Štšolkovo  | Zaraisk  | Zvenigorod  | Žukovski  | Taldom  | Tšehhov  | Tšernogolovka  | Vereja  | Vidnoje  | Volokolamsk  | Voskressensk  | Võssokovsk
**Kliment Jegorovitš Ivanov** (vene keeles Климент Егорович Иванов; sündinud 10. novembril 1936 Suntari rajoonis Jakuudi ANSV-s) on jakuudi rahvusest Sahha riigitegelane, Jakuudi-Sahha NSV valitsusjuht.

1990. aasta detsembris asus ta Jakuudi-Sahha NSV Ministrite Nõukogu esimehe ametikohale. Ta jäi Sahha valitsusjuhiks kuni 1992. aasta veebruani. Aastatel 1991–1993 oli ta Sahha kõrgeima seadusandliku võimuorgani juht (kuni detsembrini 1991 Jakuudi-Sahha NSV Ülemnõukogu esimees). Aastatel 1993–1999 oli ta Sahha (Jakuutia) Vabariigi alaline esindaja Venemaa Föderatsiooni presidendi juures.

Aastatel 1989–1991 oli ta NSV Liidu Ülemnõukogu saadik ning Sahha (Jakuutia) Vabariigi Riigikogu (Il Tümene) I, II ja III koosseisu rahvasaadik.

Haridus- ja töökäik
-------------------

Ivanov lõpetas 1956. aastal Viljuiski pedagoogikatehnikumi, töötas aastatel 1956–1959 Suntari rajoonis maakooli õpetajana, seejärel oli komsomoli- ja parteitööl. 1968. aastal lõpetas ta Habarovski kõrgema parteikooli. Aastatel 1975–1983 töötas ta Suntari Rajooni TSN Täitevkomitee esimehena. 1980. aastate lõpul määrati ta Jakuudi ANSV põllumajandusministriks.

Aastatel 1990–1992 oli ta Sahha tippjuhte. 1993. aastal määrati ta Sahha (Jakuutia) Vabariigi alaliseks esindajaks Venemaa Föderatsiooni presidendi juures.

Aastatel 1999–2001 töötas ta Sahhaneftegazi presidendina.

Tunnustus
---------

* 2000 – Sahha (Jakuutia) Vabariigi aukodanik

Viited
------

1. 1 2 3  Иванов Климент Егорович. iltumen.ru
2. 1 2  Климент Егорович Иванов[*alaline kõdulink*]. sakha.gov.ru
3. 1 2 3  Иванов Климент Егорович. ysia.ru
Charles Südi surnukeha leidmine. Charles Houry maal aastast 1862
**Nancy lahing** 5. jaanuaril 1477 oli viimane ja otsustav lahing Burgundia sõdades. Lahingus olid vastamisi Burgundia hertsogi Charles Südi väed Lorraine’i (Lotringi) hertsogi René II ja Šveitsi Konföderatsiooni vägede vastu. Charles Südi kogu vägi hukkus ja tema enda laip leiti alles kolm päeva hiljem.

Lahing käik
-----------

Lahingu kaart
Charles Südi piiras 2000–8000 mehega Lorraine’i hertsogkonna pealinna Nancyt, mille ta tahtis karmidele talveoludele vaatamata kiiresti vallutada, sest teadis, et Lorraine’i hertsog kogus ta selja taga vägesid. Hertsog René oligi kogunud 10 000–12 000 meest, kellega liitus veel 8000–10 000 Šveitsi sõdurit.

Ühendarmee liikus pealinna Nancy alla, kuhu jõuti 5. jaanuari varahommikul. Charles Südi sai viimasel hetkel sellest teada ning seadis oma väed tugevasse kaitsepositsiooni oma tavapärase lahinguplaani kohaselt – jalavägi moodustas keskele peakolonni, mille ees oli kuni 30 välikahuri positsiooni ning mõlemal tiival ratsaväeüksused. Ehkki ilmaolud olid ülimalt rasked – sadas tihedat lund –, tegi vastaspool enne lahingut korralikult luuret ning adus, et otserünnak oleks vaatamata suurele ülekaalule väga ohvriterohke. Väejuhid otsustasid saata šveitslaste 7000 jala- ja 2000 ratsaväelast rünnakule paremalt tiivalt ning peajõuna 8000 jalaväelase ja 1300 ratsaväelasega rünnata vasakult tiivalt haarates, tehes panuse sellele, et kehvades oludes burgundlased seda ei näe. Manööver õigustas ennast, sest pealöögijõud marssisid märkamatult vasakult tiivalt Charles Südi vägede selja taha.

Šveitslased alustasid allamäge rünnakut kaitses olevate burgundlaste vastu. Charlesi kahurid osutusid täiesti kasutuks, kuna nende suuet ei suudetud vajaliku kõrguseni tõsta, mistõttu esimene ja otsustav kogupauk surmas vaid kaks ründajat. Arvuline ülekaal võimaldas rünnata burgundlaste keskset peakolonni, viimaste vasak tiib löödi puruks ja koos suurtükiväega taganema. Suures arvulises vähemuses lõi peagi kogu Burgundia vägi vankuma ja pöördus põgenema. Charles üritas vägesid asjata korrastada, sattus oma staabiga lahingukeerisesse ning raiuti tõenäoliselt šveitslasest hellebardisti poolt surnuks. Enamik burgundlastest hukkus massilise põgenemisele järgnenud ühepoolsetes tapatalgutes, pääses vaid mõni üksik. Burgundia hertsogi Charles Südi keha otsiti laipade seast kolm päeva, enne kui see moonutatult leiti ja tuvastati.
**Namtsõ uluss** on 2. järgu haldusüksus (rajoon) Venemaal Sahha Vabariigi keskosas Jakutskist põhja pool.

Ulussi halduskeskus on Namtsõ küla.

2002. aasta rahvaloenduse andmeil oli ulussi elanike arv 21 454, neist 94% jakuudid ja 3% venelased.

Uluss jaguneb 18 kohalikuks omavalitsuseks (*nasleg*).

Viited
------

1. ↑  26. Численность постоянного населения Российской Федерации по муниципальным образованиям на 1 января 2018 года, vaadatud 23.01.2019.

Välislingid
-----------

 Namtsõ uluss – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis

Sahha ulussid

Abõi |
Aldan |
Allaihha |
Amga |
Anabar |
Bulun |
Eveeni-Bõtantai |
Gornõi |
Hangalassõ |
Kobjai |
Lensk |
Megino-Kangalassõ |
Mirnõi |
Moma |
Namtsõ |
Nerjungri |
Nižnekolõmsk |
Njurba |
Oimjakon |
Olenjok |
Oljokminsk |
Srednekolõmsk |
Suntar |
Žigansk |
Tatta |
Tompo |
Tšuraptša |
Ust-Aldansk |
Ust-Jansk |
Ust-Maja |
Verhnekolõmsk |
Verhneviljuisk |
Verhojansk |
Viljuisk
Olemisratas ehk sansaarat kujutav ratas budismis.
**Sansaara** (sanskriti ja paali keeles *saṃsāra* ‘ringkäik’, 'rändlemine'; tiibeti keeles *’khor ba*; hiina keeles 輪 迴 *lunhui*; jaapani keeles *rinne*) on India usundites sündide ja ühest olemisviisist teise üleminekute ahel ning olenditega asustatud maailmad, milles need üleminekud toimuvad. Sansaara ja selle ületamine – ümbersündide ahelast vabanemise idee – on kesksel kohal hinduismis, džainismis ja budismis. 

Budistlikus kosmoloogias on sansaaras kuut liiki olendeid – jumalad, asurad, inimesed, loomad, preetad ja põrguasukad. Neile kõigile on ette määratud saatus, mida iseloomustavad kannatused. Kogu sansaara kujutab endast suletud süsteemi: peale surma sünnivad olendid uuesti kas samas, paremas või halvemas sfääris, vastavalt nende poolt sooritatud tegudele ehk karmale. 

Ümbersündide ahel on alguseta, kuid sellel võib olla lõpp, milleks on nirvaana. Nirvaanasse võivad jõuda ainult inimesed, seepärast peetakse inimesena sündimist eriti soodsaks, kuigi jumalate elu tundub õnnelikum. Nirvaanat peetakse väljaspool sansaara-süsteemi asuvaks ja sel puudub sansaaraga põhjuse-tagajärje seos. Sellegipoolest lubavad mahajaana mütoloogilised ettekujutused nirvaanaolendite sekkumist ja isegi füüsilist ilmumist sansaarasse. Nii näiteks võivad dhjaanibudad ilmuda sansaaras bodhisattvate ja maiste budadena.

Veedades sansaara mõistet ei esine; see kujunes välja brahmanismis, kuid ei ole ilmselt aaria päritolu.

Budismis mõistetakse sansaarat alati individuaalsena, mis tähendab, et seda ei samastata maailmaga. Sansaara on ringlemine, samade asjade, tegude ja tahtmiste kordamine, millega koos korratakse pidevalt ka rahulolematust, kannatusi (*dukkha*), lisades nõnda veel kütust (*upādāna*) juurde. Sansaara lõpp on nirvaana ja see on samuti individuaalne.

Vaata ka
--------

* Nirvaana
* Reinkarnatsioon
* Olemiseratas
* Budistlik kosmoloogia

Viited
------

1. ↑  Ida mõtteloo leksikon: sansaara.
2. ↑  "Nulli ja lõpmatuse kohal". Tartu, Ilmamaa, 1998.
**Sanna Aaslav-Kaasik** (sündinud 11. jaanuaril 2001 Tallinnas) on eesti veemootorisportlane.

Ta lõpetas 2019. aastal Kuusalu Keskkooli. Harrastas kooliajal kergejõustikku ja jalgpalli.

Veemotospordiga hakkas ta tegelema 2012. aastal Tallinna Veemotoklubis oma isa Uku Aaslav-Kaasiku juhendamisel. 

Sanna on tulnud paadiklassis F-125 kolmel korral (2018, 2019 ja 2021) Eesti meistriks ja ühel korral (2018) Balti meistriks. 

Euroopameistrivõistlustel sai F-125 klassis 2019. aastal hõbemedali.

Maailmameistrivõistlustel võitis Sanna F-125 klassis 2021. aastal kuldmedali ning 2019. aastal hõbeda. Juunioride paadiklassis GT-15 sai 2016. aastal pronksmedali.

Isiklikku
---------

Tema isa Uku Aaslav-Kaasik ja vanaisa Lembit Aaslav-Kaasik on tuntud veemotosportlased.

Viited
------

1. ↑  Sanna Aaslav-Kaasik. Eesti Jalgpalli Liidu koduleht. *Vaadatud 28. mail 2021*

Välislingid
-----------

* Biograafia ESBL-is
* Sanna Aaslav-Kaasiku sporditulemused. *Vaadatud 28. mail 2021*
* Sanna Aaslav-Kaasik. Eesti Veemoto Liidu koduleht. *Vaadatud 28. mail 2021*
**Sredneuralsk** (vene keeles Среднеуральск) on linn Venemaal Sverdlovski oblastis, Sredneuralski linnaringkonna keskus. Linn asub Issetskoje järve ääres, Verhnjaja Põšmast umbes 5 km loodes ja Jekaterinburgi kesklinnast ligikaudu 19 km põhjaloodes.

Sredneuralsk asutati Sredneuralski soojuselektrijaama ehitajate asulana 1931. aastal. Aleviks sai Sredneuralsk 1933. aastal, linnaks 1966. aastal.

Viited
------

1. ↑  Среднеуральск "Мой Город" : Народная энциклопедия городов и регионов России. Vaadatud 18. juulil 2023

Sverdlovski oblasti vapp
Sverdlovski oblasti linnad

Alapajevsk  | Aramil  | Artjomovski  | Asbest  | Berjozovski  | Bogdanovitš  | Degtjarsk  | Irbit  | Ivdel  | Jekaterinburg  | Kamensk-Uralski  | Kamõšlov  | Karpinsk  | Katškanar  | Kirovgrad  | Krasnoturjinsk  | Krasnoufimsk  | Krasnouralsk  | Kušva  | Lesnoi  | Mihhailovsk  | Nevjansk  | Nižni Tagil  | Nižnije Sergi  | Nižnjaja Salda  | Nižnjaja Tura  | Novaja Ljalja  | Novouralsk  | Pervouralsk  | Polevskoi  | Rež  | Revda  | Serov  | Severouralsk  | Sredneuralsk  | Suhhoi Log  | Sõssert  | Zaretšnõi  | Talitsa  | Tavda  | Turinsk  | Verhni Tagil  | Verhnjaja Põšma  | Verhnjaja Salda  | Verhnjaja Tura  | Verhoturje  | Voltšansk
Tony DeAngelo (2014)
**Anthony DeAngelo** (sündinud 24. oktoobril 1995 Sewellis, New Jerseys) on USA jäähokimängija, kes mängib kaitsjana NHL-i klubis Philadelphia Flyers.

Aastatel 2011–2015 mängis DeAngelo Ontario Hockey League'i klubis Sarnia Sting ja Sault Ste. Marie Greyhounds. Aastatel 2013–2015 oli DeAngelo OHL-is kolmel hooajal järjest kõige resultatiivseim kaitsja. 2015. aastal pälvis ta OHL-i kõige silmapaistvamale kaitsjale antava Max Kaminsky Trophy ja ta valiti kogu Canadian Hockey League'i parimaks kaitsjaks.

2014. aastal valis Tampa Bay Lightning ta NHL-i *draft* '​is 19. valikuna. Hooajal 2015/16 mängis ta American Hockey League'i klubis Syracuse Crunch, mis on Lightningu noorteklubi. Lightningu meeskonnas tal NHL-is debüüti teha ei õnnestunud, sest 2016. aasta juunis siirdus ta Arizona Coyotes. NHL-is tegi ta Coyotesi meeskonnas debüüdi 8. novembril 2016 mängus Colorado Avalanche'i vastu, lüües selles mängus oma esimese NHL-i värava.

2017. aasta juunis liitus DeAngelo New York Rangers, kus mängis kokku neljal hooajal. 2021. aasta juulis sõlmis ta üheaastase lepingu Carolina Hurricanesiga. 2022. aasta juulis kaubeldi DeAngelo Hurricanesist Philadelphia Flyersi, kellega ta sõlmis seejärel kaheaastase lepingu.

Viited
------

1. ↑  "Flyers acquire DeAngelo from Carolina". Philadelphia Flyers. 8. juuli 2022. Vaadatud 8. juulil 2022.

Välislingid
-----------

* Tony DeAngelo NHL.com lehel
* Tony DeAngelo hockeydb.com lehel

| * v
* r
Philadelphia Flyers |
| --- |
| 
**Väravavahid**: Carter Hart **·** Felix Sandström |
| 
**Kaitsjad**: Justin Braun **·** Tony DeAngelo **·** Ryan Ellis **·** Ivan Provorov **·** Rasmus Ristolainen **·** Travis Sanheim **·** Nick Seeler **·** Cam York **·** Jegor Zamula |
| 
**Ründajad**: Wade Allison **·** Cam Atkinson **·** Kieffer Bellows **·** Noah Cates **·** Sean Couturier **·** Nicolas Deslauriers **·** Elliot Desnoyers **·** Joel Farabee **·** Tyson Foerster **·** Morgan Frost **·** Kevin Hayes **·** Travis Konecny **·** Tanner Laczynski **·** Scott Laughton **·** Brendan Lemieux **·** Owen Tippett **·** James van Riemsdyk |
**Tony Christian Halme** (6. jaanuar 1963 Helsingi – 8. jaanuar 2010 Helsingi) oli Soome raskejõustiklane ja poliitik. 

Õppis algkoolis ja keskkoolis ning Strömbergi mehaanikakoolis kaks aastat elektrimontööriks. Kool jäi pooleli, sest Tony puudus aastas 638 tundi.

23-aastaselt läks ta elama Ameerika Ühendriikidesse, kus elas ametlikult 15 aastat, millest kuus aastat viibis turniiridel Jaapanis.

Märtsis 2003 kandideeris Tony Halme partei Põlissoomlased nimekirjas (kuid mitte partei liikmena) Soome parlamenti ja osutus valituks. Suurem osa häältest tuli Helsingist Jakomäki linnaosast.

Tony Halme valimisprogrammis olid tasuta ravimid ja hauaplatsid sõjaveteranidele välisabi kärpimise arvel, kultuuri- ja spordikulutuste suunamine eranditult noorte harrastustele, et lahendada noorte uimasti- ja muid probleeme, radikaalsed abinõud vägistajate ja pedofiilide vastu, töötasu maksustamise vähendamine ja proportsionaalseks tegemine, politseinike arvu suurendamine Euroopa Liidu laienemise tõttu kasvavaks kuritegevuseks valmistumiseks, kohustusliku rootsi keele kaotamine.

Ta on nimetanud president Tarja Haloneni lesbiks, kuid palus hiljem avalikult vabandust. Eduskunnas on ta saanud hoiatuse sobimatu keelekasutuse eest. Teda on kohtulikult karistatud uimastite tarvitamise, relva ebaseadusliku kasutamise ja ebakaines olekus auto juhtimise eest. 2006. aastal viibis ta haiglaravil alkoholismist põhjustatud maksa- ja kõhunäärmepõletiku tõttu.

Spordisaavutused
----------------

* Atleetvõimlemise piirkondlik meister
* Neljakordne Soome meister käsipallis
* Euroopa ja maailmameister profimaadluses
* Profipoksi raskekaalu Soome meister 1997 ja 2000 ning WBF Ameerika meister 1999

Välislingid
-----------

* Sissekanne saidil BoxRec
* Foto
Tony Blair (2010)
**Anthony Charles Lynton Blair** (sündinud 6. mail 1953 Edinburghis) on Suurbritannia poliitik.

Tony Blair oli Suurbritannia peaminister 2. maist 1997 kuni 27. juunini 2007. Ta oli Leiboristliku partei esimees aastatel 1994–2007. Tema järeltulija mõlemal kohal on Gordon Brown. Tony Blairi juhtimisel võitsid leiboristid järjest kolmed parlamendivalimised.

Pärast peaministriametist lahkumist nimetasid Euroopa Liit, ÜRO, USA ja Venemaa ühiselt Tony Blairi erivolitustega saadikuks Lähis-Idas.

Poliitika
---------

Tony Blair kohtumas USA riigisekretäri Condoleezza Rice'ga
Tony Blair pani oma ametiajal rõhku hariduse ja tervishoiu arendamisele. Välispoliitikas oli ta George W. Bushi liitlane terrorismivastases sõjas ja Iraagi sõjas.

Tunnustus
---------

* 1999 – Karl Suure auhind

Isiklikku
---------

Tony Blairil on abikaasa Cheriega pojad Euan, Nicky ja Leo ning tütar Kathryn.

Hüüdnimed
---------

Kriitikud on teda kutsunud George W. Bushi välispoliitika toetamise tõttu Bushi puudliks, 51. osariigi kuberneriks, USA välisministriks ja Tony Bliariks (*liar* – 'valetaja').

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Tony Blair** |

* Tony Blair Office

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**John Major** | **Suurbritannia peaminister**1997–2007 | Järgnev**Gordon Brown** |
**Tallinna Juudi Eraühisgümnaasium** oli aastatel 1923–1924 Tallinnas tegutsenud keskkool.

1919. aastal asutati Tallinna Juudi Koguduse juurde venekeelne **Tallinna Juudi Algkool**, Raua tänaval. 1923. aastal, kui lõpetas esimene lend algkooli õpilasi, asutati **Tallinna Juudi Eraühisgümnaasium**, kus õpetus oli ajutiselt venekeelne. Esialgu oli kooli asukohaks Maakri tänav 5, alates 1924. aasta 3. veebruarist paiknes kool Karu tänav 16. 

Alates 1927. aastast allus kool Juudi Kultuuromavalitsusele ning 1930. aastast kandis nimetust Juudi Kultuurivalitsuse Tallinna Ühisgümnaasium.

1937. aastal tegi kool läbi veel ühe nimemuutuse: senine gümnaasium nimetati Tallinna Juudi Eraühisgümnaasiumiks ning selle kõrvale asutati viieaastase õppeajaga Tallinna Juudi Erareaalkool. Õppekeele küsimuses valitsesid Tallinna juudi kogukonnas suured lahkhelid ning seetõttu töötasid koolis nii heebrea- (ivriidi-) kui jidišikeelsed klassid. Kool suleti 1940. aastal.

Kooli direktorina töötas aastail 1923–1940 Samuel Gurin.

Vaata ka
--------

* Tallinna Juudi Kool

Viited
------

1. ↑  Vähemusrahvuste kultuurielu Eesti Vabariigis 1918–1940. Dokumente ja materjale. Koost. A. Matsulevitš. Tallinn: Olion, 1993, lk 97.
2. ↑  Gurin-Loov, E. Tallinna Juudi Gümnaasium 1923–1940 (1941). Ajalugu, mälestused, meenutused. Tallinn: "Horisont", 1998, lk 17–49.
**Hasso Kukemelk** (sündinud 5. detsembril 1957) on eesti pedagoog ja pedagoogikateadlane.

Ta lõpetas 1976. aastal Elva Keskkooli ja 1981. aastal Tartu Riikliku Ülikooli füüsika ja füüsiku-pedagoogi erialal. 1990. aastal kaitses ta kandidaadiväitekirja pedagoogikateadustes (juhendaja Jaan Mikk, väitekiri "Reaalainete õppeteksti omandamisaja sõltuvus tema karakteristikutest").

Seejärel töötas ta Tartu 2. Keskkoolis füüsikaõpetaja (1981–1983) ja õppealajuhatajana (1983–1989). 

1989. aastast on ta töötanud õppejõuna Tartu ülikooli pedagoogikaosakonnas (1989–1994), olnud füüsika didaktika erakorraline dotsent (1994), juhatanud ülikooli teadus- ja arendusosakonda (1995–1998), juhtinud Eesti-Soome õpetajakoolituse alast ühisprojekti (1998–2002), täitnud haridusteaduskonna dekaani kohuseid (2007−2009) ning juhtinud haridusteaduste instituuti (2010−2011), kus on olnud 2002. aastast hariduskorralduse dotsent.

Tunnustus
---------

* 1995 Eesti Haridusministeeriumi ja Eesti Akadeemilise Pedagoogika Seltsi I auhind parima pedagoogikaalase uurimuse eest (kollektiivi liikmena)
* 2007 Tartu Ülikooli aumärk

Välislingid
-----------

* Hasso Kukemelk ETISes
* Hasso Kukemelk – 60
* Hasso Kukemelk. Kuidas võidelda vägivallaga koolis? Postimees, 31. jaanuar 2013



1. ↑  "Tartu Ülikooli aumärgi kavalerid". *Tartu Ülikool*. Vaadatud 8.12.2022.
**Hatay provints** on 1. järgu haldusüksus (provints) Kagu-Türgis. Provintsist lõunas ja idas asub Süüria, provintsist läänes asub Vahemeri. Provintsi keskus on Antakya.

Haldusjaotus
------------

* Altınözü ringkond
* Antakya ringkond
* Beleni ringkond
* Dörtyoli ringkond
* Erzini ringkond
* Hassa ringkond
* İskenderuni ringkond
* Kırıkhani ringkond
* Kumlu ringkond
* Reyhanlı ringkond
* Samandaği ringkond
* Yayladağı ringkond

Viited
------

1. ↑  Population of provinces by years - 2000-2018, vaadatud 9.03.2019.

Välislingid
-----------

* Hatay provintsi koduleht (türgi keeles)

Türgi provintsid

Adana **·**  Adıyaman **·**  Afyonkarahisar **·**  Ağrı **·**  Aksaray **·**  Amasya **·**  Ankara **·**  Antalya **·**  Ardahan **·**  Artvin **·**  Aydın **·**  Balıkesir **·**  Bartın **·**  Batman **·**  Bayburt **·**  Bilecik **·**  Bingöl **·**  Bitlisi **·**  Bolu **·**  Burdur **·**  Bursa **·**  Çanakkale **·**  Çankırı **·**  Çorum **·**  Denizli **·**  Diyarbakır **·**  Düzce **·**  Edirne **·**  Elazığ **·**  Erzincan **·**  Erzurum **·**  Eskişehir **·**  Gaziantep **·**  Giresun **·**  Gümüşhane **·**  Hakkâri **·**  Hatay **·**  Iğdır **·**  Isparta **·**  İstanbul **·**  İzmir **·**  Kahramanmaraş **·**  Karabük **·**  Karaman **·**  Kars **·**  Kastamonu **·**  Kayseri **·**  Kilis **·**  Kırıkkale **·**  Kırklareli **·**  Kırşehir **·**  Kocaeli **·**  Konya **·**  Kütahya **·**  Malatya **·**  Manisa **·**  Mardin **·**  Mersin **·**  Muğla **·**  Muş **·**  Nevşehir **·**  Niğde **·**  Ordu **·**  Osmaniye **·**  Rize **·**  Sakarya **·**  Samsun **·**  Şanlıurfa **·**  Siirt **·**  Sinop **·**  Şırnak **·**  Sivas **·**  Zonguldak **·**  Tekirdağ **·**  Tokat **·**  Trabzon **·**  Tunceli **·**  Uşak **·**  Van **·**  Yalova **·**  Yozgat
**Janno Bergmann** (kunstnikunimega **(Jan) Berg**, sündinud 31. augustil 1975 Pärnus) on eesti kunstnik.

Janno Bergmann alustas kunstiõpinguid 1994. aastal Pärnu Sütevaka Humanitaargümnaasiumi kunstiosakonnas, kus ta õppis kuni selle sulgemiseni 1998. aastal. Seejärel jätkas ta kuni 2000. aastani kunstiõpinguid Academia Non Gratas ja 2002. aastal Eesti Kunstiakadeemia Pärnu kolledžis Academia Gratas.Ta on ka tegevuskunstrühmituse Non Grata asutajaliige, võttes selle tegevusest osa aastatel 1998–2002.

Aastatel 2000–2001 töötas ta New Yorgis Ilja Kabakovi stuudios assistendina. Alates 2009. aastast on Janno Bergmann olnud seotud ka rühmitusega Kunstikonteiner.

Janno Bergmann on tegutsenud kunstnikuna alates 1996. aastast[*viide?*]. Kunstnikuna on ta kasutanud erinevaid meediumeid[*viide?*]. Ta on korraldanud ise kunstiüritusi[*viide?*] ja osalenud ka rahvusvahelistel kunstifestivalidel[*viide?*]. Tema näitusi on olnud Eestis, Leedus[*viide?*], Venemaal[*viide?*], Rootsis[*viide?*], Saksamaal[*viide?*] ja Austraalias[*viide?*]. Sooloprojektides käsitleb ta kunsti, kultuuri ja kommunikatsiooni, reinterpreteerides kaasaegset kunstiajalugu.

Alates 2017. aastast juhatab Janno Bergmann Vaskjala Loomeresidentuuri.

Viited
------

1. ↑  Apollo Raamatuportaal (8. juuni 2020). "Ilmus Rae Kultuurikeskuse Vaskjala Loomeresidentuuri kokaraamat". *Postimees*. Postimees Grupp. Originaali arhiivikoopia seisuga 9. juuni 2020.
2. ↑  Sandra Jõgeva, Janno, Vaskjala kuningas, kultuur.postimees.ee
**Gustav Paul Johannes Sachsendahl** (4. august 1851, Tartu – 18. veebruar 1903, Peterburi) oli Eesti arstiteadlane, numismaatik ja sfragist.

Elulugu
-------

Gustav Paul Johannes Sachsendahl oli baltisakslane ja arsti poeg.

Lõpetas 1872 Tartu Kubermangugümnaasiumi, 1879 Tartu Ülikooli arstiteaduskonna, meditsiinidoktor (1880, TÜ), väitekiri "Ueber gelöstes Haemoglobin im circulirenden Blute" (Dorpat, 1880). Oli 1880–86 Venemaal Vjatkas vabrikuarst, tegeles 1886–87 Tartus ja Tallinnas Ehst- und Livländische Brieflade 4. köite väljaandmisega, oli 1887–92 Kaukaasias Kedabegis Siemensi ja Halske vasekaevanduse arst, 1892–95 ja 1899–1901 Tartus, 1895–99 Jõhvis ning aastast 1901 Soomes Pitkajärvi tuberkuloosihaigla arst.

Teadustöö
---------

Üks tuntumaid Balti müntide ja pitsatite/pitserite uurijaid. Õpetatud Eesti Seltsi liige (aastast 1887), samuti Riia ja Kuramaa vastavate seltside liige

Teoseid
-------

* Abhandlungen zur baltischen Numismatik. // Ehst- und Livländische Brieflade IV. Reval, 1887
* Siegel und Münzen der weltlichen und geistlichen Gebietiger über Liv-, Ehst- und Kurland bis zum Jahre 1561 nebst Siegeln einheimischer Geschlechter: eine Sammlung von Urkunden zur Adels- und Gütergeschichte Ehst- und Livlands in Übersetzungen und Auszügen. // Ehst- und Livländische Brieflade IV. Reval, 1887.

Viited
------

1. 1 2 3 4  Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide

Kirjandus
---------

* Deutschbaltisches biographisches Lexikon 1710–1960. Köln, Wien, 1977, 661.
* *Eesti teaduse biograafiline leksikon.* 3. köide: *N–Sap* TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013

Välislingid
-----------

 *Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.*
G. Pihlakas köitemärgised kahel vastakuti pildistatud raamatul
**Gustav Pihlakas** (17. veebruar 1864 Kiiu vald, Harjumaa – 4. juuli 1937 Tallinn) oli eesti kirjastaja ja raamatukaupluse omanik.

Ta õppis ühe aasta Sompa vallakoolis, seejärel läks 15-aastaselt Tallinna, kus sai tööd rändava raamatukaupmehena ja rändas raamatuid müües mööda Eestit. 

Ta oli aastatel 1885–1931 tegutsenud omanimelise kirjastuse omanik ja juht.

Pihlaka köitekoja ühe levinuma (köite)töö - Üldine ajalugu - stiilinäide.
Ta avas 1899. aastal Tallinnas raamatu- ja kirjutustarvete äri ning hiljem asutas selle juurde köitekoja ja paberilao, 1922. aastal ka kartonaažitöökoja. Pihlaka kirjastuses ilmus nii õpperaamatuid kui ka ilukirjandust.

1912. aasta detsembris kolis Pihlakas oma äri Jaani tänav 6 (praegu Pärnu mnt 10) ruumesse.

Ta tegi annetusi kultuuri ja heategevuse jaoks, näiteks andis ta 1 000 000 marka Tallinna konservatooriumile maja ehitamiseks.

Gustav Pihlakas on koos perekonnaga maetud Tallinna Vana-Kaarli kalmistule. Matmispaika tähistab monumentaalne hallist graniidist hauasammas.

Viited
------

1. ↑  Tallinna entsüklopeedia. I köide Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastuse AS, 2004. Lk 97
2. ↑  Helilooja vaikses kodus. Eesti Sõna, nr 160, 13 juuli 1944, lk 4.
Gustav Otto Douglas
Krahv **Gustav Otto Douglas-Skenninge** (*Оттон Густав Дуклас (Дуглас-Скеннинген)*; 23. veebruar 1687 Stockholm – 2. veebruar 1771 Tallinn) oli šoti päritolu Rootsi ja hiljem Venemaa sõjaväelane ning riigitegelane. 

Gustav Otto Douglas sündis Västerbotteni lääni kuberneri ooberst Gustaf Douglase (1648–1705) ja Beata Margareta Stenbocki (1661–1735) pojana. Tema isapoolne vanaisa oli Rootsi feldmarssal Robert Douglas ja emapoolne vanaisa feldmarssal Gustaf Otto Stenbock.

Ta teenis noorena Rootsi armees, kuid langes 1709. aastal Poltava lahingus vangi ja alates 1714. aastast teenis Vene sõjaväes, osaledes Soome okupeerimisel Isoviha ajal. Oli hiljem Eestimaa maanõunik. 

1725. aastast oli ta kindralmajor ja 1729. aastast kindralleitnant. 1735–1739 osales Douglas Vene-Türgi sõjas ning sai 1737. aastal *général en chef*i auastme.

11. august 1738 – 22. märts 1740 oli Douglas Eestimaa kuberner.

1740. aasta juunis ta arreteeriti.

Talle kuulusid Albu ja Kukevere mõis.

Piiskopi tänav Tallinnas on kandnud ajalooliselt nimetusi - Douglase tänav, Duglase tänav, Tuglase tänav, Kallaku tänav; saksa keeles *Douglasstraße, Douglasberg*.

Autasud
-------

* Püha Aleksander Nevski orden (1734)

Perekond
--------

Ta abiellus 26. oktoobril 1715 Tallinnas Eestimaa kindralkuberneri Wolmar Anton von Schlippenbachi tütre Helena von Schlippenbachiga. Abielust sündisid:

* Robert Wilhelm Douglas (1724–1778), Albu ja Kukevere mõisnik, polkovnik
* veel üks poeg ja viis tütart

### Sugupuu

|  |
| --- |
|  **Gustav Otto Douglase esivanemad**  |
| **KrahvOtto Gustav Douglas(1687–1771)** | Krahv Gustaf Douglas(1648–1705) | Krahv Robert Douglas(1611–1662) | Patrick Douglas |
| Christina Leslie |
| Hedvig Mörner | Stellan von Mörner (surnud 1645) |
| Maria von der Grünau |
| Beata Margareta Stenbock(1661–1735) | Gustaf Otto Stenbock(1614–1685) | Gustaf Stenbock (1575–1629) |
| Beata Brahe (1583–1645) |
| Christina Catharina De la Gardie(1632–1704) | Jakob De la Gardie (1583–1652) |
| Ebba Brahe (1596–1674) |

Vaata ka
--------

* Eesti šotlased

Viited
------

1. ↑  *Genealogisches Handbuch der baltischen Ritterschaften*, Teil 2, 1.2: Estland, Görlitz, 1930, lk.71
2. ↑  "Eestimaa kuberner Albu Douglas hoidis talupoegade nahku kirstus". *Maaleht*. 20. mai 2020. Vaadatud 16. mail 2023.
3. ↑  Erelt, Pekka (28. aprill 2020). "Albu krahv Douglas – Eesti Dracula". *Eesti Ekspress*. Vaadatud 16. mail 2023.
4. 1 2  *Genealogisches Handbuch der baltischen Ritterschaften*, Teil 2, 3: Estland, Görlitz, 1930, lk.325

Välislingid
-----------

* Albu mõis 1771–1818: Douglased
* Douglas, Gustaf Otto Svenskt biografiskt handlexikonis (rootsi keeles)

  


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**Sebastian Ernst von Manstein** | **Eestimaa kuberner**1738–1740 | Järgnev**Woldemar von Löwendahl** |