recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Suella Braverman (2019)
**Sue-Ellen Cassiana "Suella" Braverman** (neiuna Fernandes; sündinud 3. aprillil 1980 Londonis Harrow asumis) on Suurbritannia jurist ja poliitik, ta on Konservatiivse Partei liige. Ta oli 6. septembrist 2022 kuni 19. oktoobrini 2022 Suurbritannia siseminister.

Tema India päritolu vanemad immigreerusid Suurbritanniasse 1960. aastatel Keeniast ja Mauritiuselt. Tema ema Uma Fernandes oli meditsiiniõde ja Brenti linnavolinik ning konservatiivide kandidaat 2003. aasta vahevalimistel ning tema Goas sündinud isa Christie Fernandes töötas elamuühistus.

Ta sündis 1980. aastal Londonis Harrow's ja kasvas üles Wembleys. Ta õppis Cambridge'i Ülikooli Queen's College'is õigusteadust ja oli ülikooli konservatiivide assotsiatsiooni president. Samuti õppis ta Prantsusmaal Panthéon-Sorbonne'i ülikoolis Euroopa õigust ja Prantsuse õigust ning lõpetas magistrikraadiga.

Aastal 2005 sai tast advokaat Inglismaal ja Walesis. Vandeadvokaadina oli ta spetsialiseerunud äriõigusele, haldusõigusele, immigratsioonile ja planeerimisele. Lisaks Inglismaale ja Walesile on ta litsentseeritud advokaat Ameerika Ühendriikides New Yorgi osariigis.

Ta kandideeris esmakordselt 2005. aasta üldvalimistel Leicesteri idapoolses valimisringkonnas, kuid kaotas leiborist Keith Vazile. Ta kandideeris ka 2012. aasta Londoni linnavolikogu valimistel Konservatiivse Partei nimekirjas, kuid ei osutunud valituks.

Ta valiti 2015. aasta üldvalimistel Farehami valimisringkonnast alamkojasse 56,1 protsendiga häältest.

2016. aasta Suurbritannia Euroopa Liidu liikmesuse referendumil toetas ta Brexitit ehk Ühendkuningriigi lahkumist Euroopa Liidust. Ta oli Brexiti-meelsete konservatiivide parlamendiliikmete rühma Euroopa uurimisrühma esimees, kuni 2018. aasta jaanuaris määrati ta Brexiti-ministeeriumi parlamentaarseks aseriigisekretäriks. Ta astus tagasi novembris 2018, protesteerides peaminister Theresa May läbiräägitud Brexiti-leppe vastu.

Veebruaris 2020 määrati ta Inglismaa ja Walesi ning Põhja-Iirimaa peaprokuröriks.

6. septembrist 2022 kuni 19. oktoobrini 2022 ning 25. oktoobrist 2022 kuni 13. novembrini 2023 oli ta Suurbritannia siseminister.

Isiklikku
---------

Ta on abielus ja kahe lapse ema. Usutunnistuselt on ta budist; parlamendis andis ta ametivande hoides kätt Dhammapadal.

Välislingid
-----------

* Suella Bravermani koduleht
**Hankimine**, ka **hanketegevus** (inglise keeles *procurement*) on organisatsioonis logistika ja tarneahela juhtimise valdkonnas tehtav töö, tagamaks tootmiseks ja äritegevuseks vajalike toorainete, materjalide, komponentide ja/või valmistoodete olemasolu ning selle tegevuseks vajalike teenuste osutamine nõutavas mahus ja vajaliku kvaliteediga. Avalikus sektoris mõeldakse hanketegevuse all riigiasutuse või kohaliku omavalitsuse üksuste ja nende haldusorganite tegevuse tagamist vajalike toodete ja teenustega seadustega määratud ülesannete täitmisel. 

Hankimine täidab organisatsioonis alljärgnevaid funktsioone: hangete planeerimine ja läbiviimine, ostutegevus, vedude haldamine, varude haldamine, tarnete ja vastuvõtu jälgimine. Hanketegevus on organisatsiooni väliste ressursside haldamine/juhtimine ning selle tuumik- ja tugitegevuste toimumise kindlustamine organisatsioonile kõige soodsamatel tingimustel. 

Organisatsiooni tegevus, juhtimine ja arendamine nõuavad erinevaid tooteid ja teenuseid, samuti ka erioskusi ja –teadmisi väljastpoolt organisatsiooni.  Hanketegevus on olemuselt organisatsiooni väliste ressursside kaasamine ja haldamine organisatsiooni ülesannete täitmiseks. Äriühingutes püütakse hanketegevusega kasutada tarnijaturgude võimalusi viisil, kus tarbijate vajadused rahuldatakse ettevõtte võimalikku kogukasu maksimeerival moel. 

Hanketegevus on suurel määral tarnijate ja koostööpartnerite tegevuse jälgimine ning analüüs. Kontrollitakse, et ostetav kaup või teenus on kvaliteetne, soetatud minimaalse ressursikuluga ja parimatel võimalikel tingimustel. Toimub pidev pakkumuste analüüs ja võrdlemine, uute potentsiaalsete tarnijate otsimine, turu-uuringute läbiviimine ja läbirääkimiste pidamine tarnijailt uute, soodsate ettepanekute saamiseks.

Hanketegevuse vastutusalad on tüüpiliselt järgmised:

* kindlustada ettevõttes vajaminevate materjalide pidev saadavus;
* kindlustada materjalide saadavus pikas perspektiivis;
* mõjutada materjalide ja teenuste ostukulude vähendamist;
* osaleda arendusprojektides, vajaduse korral neid ka juhtida;
* luua tarneahela liikmetele positiivne ettekujutus oma ettevõttest.

Strateegilise hanketegevuse olulisteks eesmärkideks on arendada välja valitud tarnijatega toimivad suhted ja efektiivne koostöö, tagada ostetavatele toodetele ja teenustele sobivad (mõõdukad) hinnatasemed ja minimeerida toote elutsükli kulud. Keskendutakse õigete tarnijatega kõige tõhusamate suhete arendamisele, tagamaks optimaalset ostuhinda ja minimeerimaks toote olelusringi kulusid.

#### Vaata ka

* Strateegiline hankimine

Viited
------

1. 1 2  *Hanke- ja ostujuhtimine*. Seilcs OÜ. 2023. ISBN 978-9916-9852-0-5.
Vabahärra **Axel Johan Gripenhielm** (18. märts 1686 Sörby, Örtomta kihelkond, Östergötlandi lään − 13. juuli 1755 Gävle) oli Rootsi sõjaväelane (jalaväe kindralmajor).

Elulugu
-------

### Päritolu

Põlvnes 1660. aastal aadeltatud ja 1673. aastal vabahärra tiitli saanud aadlisuguvõsast. Tema isa oli kuninga nõunik ja mäekolleegiumi president vabahärra Nils Gripenhielm (1653−1706). Ema vabapreili Maria Elisabet Bonde (1654−1736) oli riiginõunik vabahärra Gustaf Bonde tütar.

### Sõjaväeteenistus

Astus 1700. aastal Rootsi sõjaväeteenistusse. Sai lipniku auastme ja teenis Upplandi kolmijalaväerügemendis. Osales sõjategevuses Riia all ja Kliszówi lahingus (1702). 1703. aastast alates teenis orurügemendis. Võttis osa Thorni piiramisest (1703) ja sõjategevusest Varssavi all (1705), samuti Hołowczyni (1708) ja Meskowitzi lahingust. 1709. aastal langes Perevolotnja all Venemaa sõjavangi ja viidi Tobolskisse. Vabanes alles 1722. aasta kevadel. Rootsi naastes sai ooberstleitnandi auastme. Alates 1733. aastast teenis taas orurügemendis. 1740. aastal sai ta selle väeosa komandöriks. Osales Vene-Rootsi sõjas, kus langes 1741. aastal Villmanstrandi all Venemaa sõjavangi. Vabanes 1743. aastal ja ülendati 1747. aastal jalaväe kindralmajoriks.

### Viimased eluaastad

Alastes 1750. aastast oli ta Gävleborgi lääni ja Västernorrlandi maapealik. Suri 1755. aastal vallalisena 69 aasta vanuses.

Auastmed
--------

| Aasta | Kuupäev | Auaste |
| --- | --- | --- |
| 1700 | 30. juuli | lipnik |
| 1703 | 14. aprill | leitnant |
| 1706 | 6. märts | alamkapten |
| 1722 | 26. juuni | ooberstleitnant |
| 1740 | 23. oktoober | ooberst |
| 1747 | 29. juuni | jalaväe kindralmajor |

Autasud
-------

* Rootsi Mõõga orden (16. aprill 1748)

Kirjandus
---------

* Elgenstierna, Gustaf. *Den introducerade Svenska adelns ättartavlor med tilläg och rättelser*. IV kd. Stockholm: P. A. Norstedt & Söners Förlag, 1928. Lk 138.
* Lewenhaupt, Adam. *Karl XII:s officerare*. Stockholm: P. A. Norstedt & Söners förlag, 1920. Lk 243.
Monika Tamla rahvusooperi Estonia avamise peo eel 6. septembril 2013
**Monika Tamla** (1992–2017 **Monika Tamla-Kelder**; sündinud 18. novembril 1971) on eesti ajakirjanik ja riigiametnik. 

Ta on lõpetanud 1990. aastal Tallinna Reaalkooli, 1995. aastal Tallinna Tehnikaülikooli majandusarvestuse õppesuunal ökonomistina (haridus võrdsustatud magistrikraadiga) ja 2000. aastal Eesti Diplomaatide Kooli diplomaatia ja rahvusvaheliste suhete alal. Aastatel 2001–2004 õppis ta Tartu Ülikooli politoloogia magistriõppes. 

Aastatel 1996–2001 töötas ta OÜ-s Balti Müügiedendusagentuur.

Eesti Televisioonis alustas Tamla tööd ülikooliõpingute kõrvalt 2001. aasta veebruaris, kui ta valiti ETV ilmateadustajaks. Aastatel 2001–2018 oli ta Eesti Televisiooni / Eesti Rahvusringhäälingu teleuudiste saatejuht-toimetaja, töötades algul "Terevisiooni" uudistetoimetajana ja 2007. aastast "Aktuaalse kaamera" saatejuht-toimetajana. 

Lisaks uudistesaadetele on Tamla juhtinud selliseid ETV erisaateprojekte nagu "Teadlaste öö" ja otseülekandeid Eesti presidendi vastuvõttudelt ning osalenud valimis- ja muude poliitikasaadete tegemisel. Ta on andnud oma panuse ka meelelahutus-, arutlus- ja liiklussaadete, näiteks "Laululahing", "Tänavaristlejad", "Mida teie arvate?", "Tippkohtumine", "Teletaip", "Suur digiõhtu", tegemisse.

2017. aasta lõpus, kui ETV uudistetoimetust oli tabanud Eesti Rahvusringhäälingu juhtkonna- ja struktuurimuudatustest tingitud töötajate koondamise ja omal soovil lahkumise laine ning tööõhkkond oli eriti pingeline, algatas Monika Tamla olukorrale lahendust leida soovides rahvusringhäälingu nõukogule esitatud töötajate ühispöördumise. 2018. aasta mais lahkus Tamla omal soovil ERR-ist töölt, viimast korda juhtis ta "Aktuaalse kaamera" uudistesaadet 1. mail 2018.

Alates 14. maist 2018 töötab ta Riigikantselei tippjuhtide kompetentsikeskuse nõunikuna.

Isiklikku
---------

Monika Tamlal on kolm last.

Viited
------

1. ↑  Nelli Pello. "Monikaga palmi all", Postimees, 19.04.2008.
2. ↑  "Ma olen see, kes jää-ääb!" Eesti Ekspress, 04.10.2007.
3. ↑  Monika Tamla CV Linkedinis Vaadatud 04.03.2023.
4. ↑  Monika Tamla tutvustus andmebaasis Telekraat. Vaadatud 13.11.2023.
5. ↑  Monika Tamla CV Linkedinis Vaadatud 04.03.2023.
6. ↑  Monika Tamla lahkub ERR-ist. ERR Menu, 02.05.2018.
7. ↑  Monika Tamla CV Linkedinis Vaadatud 04.03.2023.
8. ↑  Monika Tamla lahkub ERR-ist. ERR Menu, 02.05.2018.
9. ↑  Monika Tamla tutvustus andmebaasis Telekraat. Vaadatud 13.11.2023.
10. ↑  Ingrid Veidenberg. Monika Tamla: see oli suurte üllatuste aasta. Tuli pettuda nii mõneski inimeses. Laupäevaleht, 02.05.2018
11. ↑  Monika Tamla lahkub ERR-ist. ERR Menu, 02.05.2018.
12. ↑  Galerii: Monika Tamla 20 säravat aastat ETV-s ERR Menu, 02.05.2018.
13. ↑  Monika Tamla asub tööle riigikantseleisse. ERR Menu, 08.05.2018.
14. ↑  "Palju õnne! Uudisteankur Monika Tamla sai kolmanda lapse". Elu24 / Postimees. 22. veebruar 2016. Vaadatud 23. veebruaril 2016.

Välislingid
-----------

* Maarius Suviste. Monika Tamla: Uudistes on põnev!, Maaleht, 28. juuli 2005
* Simo Meinert. "Kadumaläinud diplomaat Monika Tamla". Naistemaailm.ee, 5. august 2005
**Tsüstiidid** ehk **merikerad** (*Cystoidea*) on okasnahksete hõimkonda kuuluvate merelise eluviisiga väljasurnud loomade klass.

Morfoloogia
-----------

Tsüstiidid olid väga erineva suuruse ning kujuga, nii perekonniti kui liigiti ja ka indiviiditi. Enamik merikerasid oli arvatavasti kas bilateraalsümmeetrilised ehk radiaalse kehakujuga.

Plaatidest rüüga kaetud keha oli neil kinnistunud lüliliste varrekestega otse merepõhja. Suuava asus neil plaatidest rüü pealmises osas.

Geokronoloogia
--------------

Fossiilsete tsüstiitide geoloogiliseks vanuseks peetakse vanaaegkonda (kambriumist devonini), mil nad välja surid.

Anatoomia ja füsioloogia
------------------------

Tsüstiitidel oli, sarnaselt paljude teiste okasnahksetega, keha läbiv vaskulaarsoonte võrgustik ehk hiljuse- ehk ambulakraalsüsteem, mis oli neil abiks liigutamisel aga ka väliskeskkonnaga suhtlemisel. Sooned aga koondusid sõlmekestesse ehk kottidesse, mis toimisid vedelikureservuaarina.

Neil oli välja arenenud algeline närvisüsteem. 

Tsüstiitidel toimis paljunemine suguliselt. Nende paljunemisorganid asusid keha sees paiknevas õõnsuses.

Keskordoviitsiumi tsüstiit *Echinosphaerites aurantium* (Eesti)

Süstemaatika
------------

Tsüstiidid jaotatakse mitmesse perekonda:

* †Echinosphaerites (Wahlenberg, 1821[1819])
* †Lepadocystis (Carpenter, 1891)
* †Proteroblastus (Jaekel, 1895)

Viited
------

1. ↑  Pearse, Arthur Sperry, "Zoological names. A list of phyla, classes, and orders, prepared for section F", American Association for the Advancement of Science, 1947, Durham, N.C. Duke University Press,
2. ↑  Subphylum Pelmatozoa. Systema Naturae 2000.
3. ↑  Cystoidea. A Dictionary of Earth Sciences, 1999.
4. ↑  Cystoidea. Mineralienatlas.
5. 1 2  "Loomade elu". 2. kd. lk. 148
6. ↑  Class †Cystoidea. Systema Naturae 2000.
7. ↑  Class †Cystoidea. Taxonomicon.

Välislingid
-----------

* Cystoidea Eesti geokogudes
Suurbritannia ja Põhja-Iiri Ühendkuningriigi kuninglik vapp
**Suurbritannia valitsus**, ametlikult tuntud ka kui **Tema Majesteedi Suurbritannia ja Põhja-Iiri Ühendkuningriigi valitsus** (lühemalt ka **Ühendkuningriigi valitsus** ja **Briti valitsus**), on Suurbritannia valitsus.

Valitsust juhib peaminister, kes valib teised ministrid. Peaminister ja 21 juhtivat ministrit kuuluvad valitsuskabinetti. Ministrid on parlamendi liikmed ja on aruandekohustuslikud parlamendi ees. 

Parlamendi alamkoja (House of Commons) valimised toimuvad reeglina iga viie aasta järel. Pärast parlamendivalimisi nimetab monarh peaministriks selle partei juhi, mis saab alamkojas kõige rohkem kohti.

Walesis, Šotimaal ja Põhja-Iirimaal on kohalikud valitsused, millest igaüks vastutab oma kohaliku parlamendi ees. Neil parlamentidel on teatud otsustusõiguse piirangud, mille on paika pannud peamine parlament Westminsteris.

Praegune peaminister on Konservatiivse Partei juht Rishi Sunak. Liz Truss oli peaminister alates september 2022. aastast kuni ametist lahkumiseni oktoober 2022. aastal. 

Suurbritannia valitsuse peakorter asub Londonis aadressil Downing Street 10.
Jake Virtanen (2023)
**Jacob Virtanen** (tuntud kui **Jake Virtanen**; sündinud 17. augustil 1996 New Westminsteris Briti Columbia provintsis) on Kanada jäähokimängija, kes mängib KHL-i klubis Moskva Spartak ründajana paremäärel.

Aastatel 2011–2015 mängis ta Western Hockey League'i klubis Calgary Hitmen.

2014. aastal valis Vancouver Canucks ta NHL-i *draft* '​is kuuenda valikuna. American Hockey League'i hooaja 2014–15 väljalangemismängudes debüteeris ta Canucksi noorteklubis Utica Comets. NHL-is tegi ta debüüdi 13. oktoobril 2015 mängus Los Angeles Kingsi vastu. Sama aasta novembris lõi ta mängus Philadelphia Flyersi vastu oma esimese värava NHL-is. Tema edukaim hooaeg NHL-is oli 2019–20, mil ta lõi 18 väravat ja andis 18 väravasöötu.

2021. aasta septembris sõlmis ta üheaastase lepingu Moskva Spartakiga.

2013. aastal tuli Virtanen Kanada kuni 18-aastaste koondisega omavanuste maailmameistriks ja 2015. aastal kuni 20-aastaste koondisega juunioride maailmameistriks.

Ta on isa poolt Soome päritolu.

2021. aasta mais sai Virtanen vägistamissüüdistuse.

Viited
------

1. ↑  "Jake Virtanen signs one-season deal with KHL's Spartak Moscow". sportsnet.ca. 7.9.2021. Vaadatud 12.9.2021
2. ↑  "Jäähokitähte süüdistatakse vägistamises". sport.postimees.ee 2.5.2021. Vaadatud 12.9.2021

Välislingid
-----------

 Jake Virtanen – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
* Jake Virtanen NHL.com lehel
* Jake Virtanen hockeydb.com lehel
**Alar Rosentau** (sündinud 22. jaanuaril 1975 Võrus) on eesti geoloog.

Elukäik
-------

Alar Rosentau on kooliõpetaja ja töölise poeg.

Lõpetas 1993. aastal Friedrich Reinhold Kreutzwaldi nimelise Võru 1. Keskkooli ja 1998. aastal Tartu Ülikooli magistrikraadiga (geoloogia, 2001, TÜ), väitekiri "Looduslike ehitusmaterjalide majandus- ja keskkonnageoloogiline analüüs Võru maakonna näitel"; sai doktorikraadi (geoloogia, 2006, TÜ) väitekirjaga "Development of Proglacial Lakes in Estonia" (Tartu, 2006). Täiendas end 2003. aastal Rootsis Stockholmi Ülikooli kvaternaarigeoloogia ja loodusgeograafia osakonnas (Rootsi Instituudi stipendiaadina) ja 2006. aastal Läänemere uuringute instituudis Saksamaal Warnemündes (külalisteadur).

Oli 1999. aastal Tartu Ülikooli geoloogia instituudi vanemlaborant, 2000 insener, 2001–2005 vaneminsener, 2005. aastast Tartu Ülikooli ajaloo osakonna arheoloogia õppetooli erakorraline teadur, 2007 ka geoloogia instituudi erakorraline teadur. Loeb Tartu Ülikoolis geoloogia seadusandluse ja kaevandusalade rekultiveerimise kursuseid.

Teadustöö
---------

Uurimisvaldkonnad: Läänemere ja hilisjääaegsete jääpaisjärvede paleogeograafia. Maavarade kaevandamise keskkonnamõju. Üle 20 teadustrükise.

Tunnustus
---------

* 2023 Tartu Ülikooli aumärk

Teoseid
-------

* Looduslikud ehitusmaterjalid Võrumaal // XXIV Eesti looduseuurijate päev. Lõuna-Eesti loodus. 2001.
* Kuremaa järve geoloogiast (kaasautor). // XXVI Eesti looduseuurijate päev. Vooremaa loodus. 2003.
* Simulation of the shorelines of glacial Lake Peipsi in Eastern Estonia during the Late Weichselian (kaasautorid T. Hang ja A. Miidel). // Geol. Quart. 48 (2004) 4.
* Setomaa paekivist (kaasautor L. Ainsaar). // XXVIII Eesti looduseuurijate päev. Setomaa loodus. Tartu, 2005.
* Fluoride levels in the Silurian-Ordovician aquifer system of western Estonia (kaasautor E. Karro). // Fluoride 38 (2005) 4.
* Palaeogeographic reconstruction of proglacial lakes in Estonia (kaasautor). // Boreas 36 (2007) 2.

Viited
------

1. 1 2 3 4  Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide.
2. ↑  "Tartu Ülikooli aumärgi kavalerid". *Tartu Ülikool*. Vaadatud 27. oktoobril 2023.

Kirjandus
---------

* *Eesti teaduse biograafiline leksikon.* 3. köide: *N–Sap* TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013

Välislingid
-----------

* Alar Rosentau Eesti Teadusinfosüsteemis Muuda Vikiandmetes

 *Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.*
**Sõltumatu Infokeskus** (lühend SI) on Eesti teabeagentuur, mis alustas tegevust 17. juunil 1988 ametlikust ajakirjandusest sõltumatu ja tsensuurivaba ühiskondlik-poliitilise foorumina. Asutamise algtõuge tuli samal kuul Tallinnas toimunud Sõltumatu Noortefoorumi otsusest.

Sõltumatu Infokeskuse üks algatajaid ja ajakirja Heinakuu (1988–1991) toimetaja oli Mait Raun.

Sõltumatu Infokeskuse teated on nummerdatud kujul SI-... (järgneb teate järjenumber). Neid SI-teateid on tagantjärele välja antud kronoloogiliste või valikkogumikena.

Sõltumatu Infokeskus üllitas aastatel 1988–1990 ka ajakirja Heinakuu ja aastal 1991 ajalehte Teataja.

Aastatel 2005 kuni 2012 tegutses SI internetiportaalina. Peale 2013 aasta juunit jätkab SI internetiportaalina, mis jaguneb kahte ossa – Sõltumatu Infokeskus ja SI Uudised.

SI tegevuse põhimõtted
----------------------

Sõltumatu Infokeskus esitles avateates SI eesmärkidena teabevahendust, sõna- ja trükivabaduse kui esmaste inimõiguste teostamist, ühisürituste koordineerimist ja õigusalast nõustamist. 
Tegevustoimkonna taastamise järel juunis 2005 lisandusid eesmärgid nagu avaliku arutelu elavdamine Eesti tuleviku üle ja koostöö iseseisvuslaste, kaasa arvatud Euroopa Liidu vastaste organisatsioonidega.
Alates 2013 säeb Sõltumatu Infokeskus oma esmasteks eesmärkideks:

* igati kaasa aidata 1918. aastal loodud Eesti Vabariigi taastamisele restitutio ad integrum;
* pakkuda teabelevi võimalust Eesti Vabariigi taastamise eest seisvatele üksikisikutele ja organisatsioonidele;
* seista vastu kõlbelisele laostumisele ja võõrideoloogiate sissetungile, globaliseerumise ja eurointegratsiooni sildi all toimuvale eesti rahva ja riikluse hävitamisele.

SI väljaandeid
--------------

* Lauri Vahtre, Teekond läbi aja. Sõltumatu Infokeskus, 1992, 112 lk.
* Kroonika 2006. Kirjastus Iseseisvus, 248 lk.

Viited
------

1. ↑  "Herkel: Mõnda mu senisest elust". Originaali arhiivikoopia seisuga 28. aprill 2012. Vaadatud 25. jaanuaril 2013.
2. ↑  Sõltumatu Infokeskus:SI-1:Sõltumatu Infokeskus sai 25 aastaseks[*alaline kõdulink*]
3. ↑  Sõltumatu Infokeskus:Manifest:Tarvis taastada Eesti Vabariik![*alaline kõdulink*]
Kuningliku Šoti Akadeemia hoone Edinburghis. Vaade lõunast
Kuningliku Šoti Akadeemia hoone George Meikle Kempi maalil (umbes 1840)
**Kuninglik Šoti Akadeemia** (inglise keeles *Royal Scottish Academy*, täisnimi *Royal Scottish Academy of Painting, Sculpture, Architecture and Printmaking*, lühendatult **RSA**) on maalikunstnike, skulptorite ja arhitektide organisatsioon, mis edendab Šotimaa kunsti. 

Kuninglik Šoti akadeemia asutati 1826. aastal Edinburghis. Esialgu kandis ta nime **Šoti Akadeemia**, aga 1838 sai ta kuninglikuks. Ta ei kuulu Kuningliku Kunstiakadeemia alla, kuigi nende kahe organisatsiooni vahel on tihedad sidemed.

Lisaks pidevale uute näituste programmile annab akadeemia välja stipendiume, auhindu ja tegevustoetusi kunstnikele, kes elavad ja töötavad Šotimaal. Akadeemiale on kogunenud suur kunstikollektsioon ja ulatuslik sellega seotud materjalide arhiiv, milles on jäädvustatud Šotimaa kunsti ja arhitektuuri areng akadeemia tegutsemise ajal. See arhiiv asub Deani galeriis, mis paikneb Šotimaa moodsa kunsti muuseumi vastas. Arhiiviallikatega tutvumiseks on vaja enne kokku leppida, kuid arhiiv korraldab oma kogudest sageli näitusi.

Kuninglik Šoti Akadeemia asub oma praeguses hoones alates 1911. Akadeemia hoone asub Šoti Rahvusgalerii hoone kõrval ja rahvusgalerii haldab ka akadeemia maja, kuid juba 1910. aastast alates on akadeemiale tagatud ametiruumid praeguses hoones. Seevastu näituseruume peab akadeemia jagama rahvusgalerii ja teiste organisatsioonide, näiteks Šoti Kunstnike Näituste Ühinguga. Hoone arhitekt on William Henry Plaifair (1790–1857). 2004 käivitus 30 miljonit naelsterlingit maksev projekt, mille käigus hoone renoveeriti ja ühendati rahvusgaleriiga maa-aluse käigu abil.

Akadeemia liikmeskonda kuulub 104 akadeemikut, kes saavad õiguse kasutada nimejärgseid tähti RSA, ja 30 auakadeemikut, kes saavad õiguse kasutada nimejärgseid tähti HRSA. Akadeemikud valitakse teiste akadeemikute poolt. Auakadeemikute hulka kuulub ka akadeemia patroon Edinburghi hertsog prints Philip Mountbatten-Windsor. Pärast paranduste tegemist akadeemia täiendavasse hartasse 2005. aastal saavad akadeemikuks valitud isikud akadeemia täisliikmeks alles pärast seda, kui nad on akadeemia kunstikogusse annetanud niinimetatud diplomitöö.

Välislingid
-----------

* The Royal Scottish Academy Kuningliku Šoti akadeemia koduleht (inglise keeles)
**Esperance** on linn Lääne-Austraalia lõunarannikul. Linn asub 720 kilomeetrit Perthist kagus.

Prantsuse maadeavastajad jõudsid sinna 1792. aastal ja nimetasid selle prantsuse laeva Espérance järgi. Esimesed asunikud saabusid 1870. aastatel. 1876 avati telegraafijaam. 1890. aastatel rajati sadam. 1960. aastatel tehti hakati suuremat tähelepanu pöörama põllumajanduse arendamisele.

Põhilised majandusharud on turism, põllumajandus ja kalandus.

Pärast 2002. aastal tehtud süvendustöid on linna sadam üks sügavamaid Austraalias. See on suurim niklimaaki transportiv sadam lõunapoolkeral.

Linna lähedal asub Esperance'i lennujaam.

1979. aastal kukkus linna lähedale taevast orbitaaljaama Skylab tükke.

Jaanuaris 2007 tabas asulat väga tugev torm, milles tuul puhus kuni 110 km/h ja 24 tunni jooksul tuli maha 155 mm sademeid.

Viited
------

1. ↑
2. ↑  About Esperance Ports Sea and Land
3. ↑  6 Biggest Spacecraft to Fall Uncontrolled From Space space.com
4. ↑  Esperance declared a natural disaster zone after storm

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Esperance (Austraalia)** |

* visitesperance.com
Eestimaa aadliku ja Rootsi ohvitseri Heinrich von Knorringi vappepitaaf Niguliste kirikus
**Vappepitaaf** on epitaafi ja surnusildi funktsioone ühendav enamasti puust nikerdatud polükroomne aadlivapina kujundatud mälestustahvel koos mälestustekstiga, mis on aadlisoost surnu mälestuseks kirikusse üles seatud.

Vappepitaafi kanti matuserongkäigus sarga ees ning riputati kadunukese haua vahetusse lähedusse kiriku seinale. Aadlike vappepitaaf koosnes suguvõsa vapi pildiga vapikilbist, mille all paiknes tekstitahvel kadunukese elulooliste andmetega. Vapikilpi ümbritses rikkaliku taimornamendiga kiivrikate, mille kohal kõrgus turvisekiiver aadlikrooni ja kiivriehisega.

Vappepitaafide kasutamise kõrgaeg oli 17. sajand. Vappepitaafide traditsioon hakkas hääbuma pärast kirikuisse matmise keelustamist 1772. aastal.

Eestis on tänapäevani säilinud alla 200 vappepitaafi, üle poole neist asuvad Tallinna Toomkirikus.

 *Pikemalt artiklis Eesti vappepitaafide loend*

Viited
------

1. ↑  Mäeväli, Sulev ja Ene Tromp. 2013. *Tallinna toomkiriku epitaafid. Die Wappenepitaphe der Tallinner Domkirche. Epitaphs of the Tallinn Cathedral*. Teine trükk. Tallinn: EELS Tallinna Piiskoplik Toomkogudus. lk. 8. (ISBN 978-9985-68-285-2)

Allikad
-------

* Merike Kurisoo, *Ars moriendi* – suremise kunst, EKM, 2013
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib Maa geograafilisest lõunapoolusest; teiste tähenduste kohta vaata lehekülge Lõunapoolus (täpsustus)* |

---

Antarktika kaart lõunapoolusega
Lõunapoolust tähistav vai
**Lõunapoolus** ehk **geograafiline lõunapoolus** on lõunapoolkera punkt, kus Maa pöörlemistelg lõikub Maa pinnaga. See asub Antarktise keskosas 2835 m kõrgusel merepinnast, kus jää paksus on umbes 2700 m, nii et kui kõik see jää sulaks, oleks lõunapoolus allpool merepinda. Lähim meri, McMurdo laht, on umbes 1300 km kaugusel.

Lõunapoolust ei tohi segamini ajada magnetilise lõunapoolusega.

Lõunapooluse koordinaatideks märgitakse tavaliselt lihtsalt 90° S. Kõik pikkuskraadid saavad lõunapoolusel kokku ja sellepärast ei ole lõunapooluse pikkuskraad defineeritud. Kui siiski on tarvis ka pikkuskraadi anda, siis kasutatakse selleks 0 °W. Ükskõik mis suunas lõunapooluselt liikuda, on see ikka põhjasuund. Ent lõunapoolusel kasutatakse siiski kokkuleppeliselt ka ilmakaari; sel juhul tähendab põhjasuund nullmeridiaani suunda.

Lõunapoolusel on 6 kuud aastas polaaröö ja 6 kuud aastas polaarpäev. Polaarpäeva ajal on päike küll kogu aeg näha, ent on madalal ega soojenda. Lõunapoolus on alati kaetud jää ja lumega, mis peegeldavad tagasi peaaegu kogu päikesekiirguse. Sellepärast on lõunapoolus üks kõige karmima kliimaga kohti maailmas. Siiski on veel külmem koht polaarjaam Vostok, mis asub veelgi kõrgemal ja merest veelgi kaugemal.

Juulis on kuu keskmine temperatuur –63 °C, jaanuaris –23 °C. Registreeritud maksimaalne temperatuur on –13,6 °C (27. detsember 1978) ja minimaalne temperatuur –82,8 °C (23. juuni 1982). Aasta keskmine sademehulk on 2,5 mm. Rohkem toovad lund tuuled, paarkümmend sentimeetrit aastas. Õhuniiskus on praktiliselt 0.

Lõunapoolus on palju külmem kui põhjapoolus. Esiteks asub põhjapoolus meretasemel, lõunapoolus kõrgmägedes. Teiseks asub põhjapoolus merel, mis toimib soojareservuaarina, lõunapoolus maismaamassiivi keskel, kus soojusallikat pole.

Lõunapoolusel olev jää liigub kiirusega kümmekond meetrit aastas Weddelli mere suunas. Seetõttu tuleb lõunapooluse tähist aeg-ajalt nihutada. Seda tehakse kord aastas, aastavahetusel. Tähiseks on metallvai, mille juures oleval metallsildil on Roald Amundseni ja Robert Scotti lõunapoolusele jõudmise kuupäevad.

Ajalugu
-------

14. detsembril 1911 jõudis esimese inimesena lõunapoolusele norra polaaruurija Roald Amundsen, edestades vaid ühe kuuga Briti maadeuurija Robert Scotti ekspeditsiooni. 29. novembril 1929 lendas USA kontradmiral Richard Byrd esimesena üle lõunapooluse.

1956. aastal asutati lõunapoolusel Amundseni-Scotti polaarjaam, mis kuulub Ameerika Ühendriikidele.

Vaata ka
--------

* Põhjapoolus

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Lõunapoolus** |

Amundseni-Scotti polaarjaama veebikaamera video
|  |  |
| --- | --- |
|  | **See artikkel on esitatud kustutamiseks.**
Põhjus:  **tähelepanuväärsus? Lühiaegne. Meediakajastusi väga vähe. Tähelepanu kasutaja:Geonarva** 
Lisateavet võid leida arutelu- või ajalooleheküljelt. Vaata ka: Vikipeedia:Artiklite kustutamise kord. Kustutamisettepaneku saad vaidlustada arutelulehel. |

**Sõru sadama TUULEPARK** oli 2004. aastal Hiiumaal Pärna külas Sõru sadamas toimunud kunstiprojekt, mille autorid oli Eesti Kunstiakadeemia arhitektuuriosakonna tudengid. Projekti juhendajateks olid rahvusvaheliselt tuntud keskkonnakunstnik ja arhitekt Sami Rintala Oslost ja KAVAKAVA arhitektid Tallinnast.

See maastikuarhitektuuri suvekool avati 18. juunil 2004. Nädala jooksul uurisid tudengid oma juhendajatega saare fenomeni – miks nimelt saared on nii erilised ja ligitõmbavad. Projekti raames toimusid loengud ja diskussioonid, üks nendest oli kohaliku Arhipelaagi projekti vedaja geograafi Toomas Kokovkini ettekanne saarest ja maastikust geograafide käsitluses. Sami Rintala rääkis saare mitmekihilisest.

Viited
------

1. 1 2  Sõru sadamas on avatud TUULEPARK[*alaline kõdulink*], Hiiu Leht, 26.06.2004
Krahv **Gustaf Adolf Lewenhaupt**, Matthäus Meriani maal aastast 1650.
Krahv **Gustaf Adolf Lewenhaupt** (Löwenhaupt, 24. veebruar 1619 Vinäsi mõis, Småland – 29. november 1656 Rautise mõis, Soome), Rootsi riigitegelane ja väejuht.

Gustaf Adolf Lewenhaupt oli Raseborgi ja Falkensteini krahv, Reipoltskircheni, Kägleholmi ja Vinbergi vabahärra, Gräfsnäsi, Sangaste, Himmelspforti, Östadi ja Reberga härra.

Gustaf Adolf Lewenhaupt sündis Gustav II Adolfi abikaasa Maria Eleonora nõuniku, Raseborgi ja Falkensteini krahvi Johann Casimir Lewenhaupti (1583–1634) ja vabapreili Sidonia Gripi (1585–1652) pojana. Tema vanaisa oli Vinäsi ja Ternö vabahärra Mauritz Grip (1547–1591), ning tema tädi Margareta Grip (1586–1624) oli abielus Herman Wrangeliga ja oli Carl Gustaf Wrangeli ema.

Ta juhatas Leipzigi lahingus 1642. aastal kaptenina Rootsi väeüksust, sellele järgnes ülendamine ooberstleitnandiks ning seejärel ooberstiks. 1645 anti talle jalaväe kindralmajori ja 1648 kindralleitnandi auaste, ning oli 1649 Soome miilitsa ülem. 1650 sai Lewenhaupt riigi- ja sõjanõukogu liikmeks, 1651 kindraliks, 14. aprillil 1655 feldmarssaliks ja 1656 Liivimaa asekuberneriks.

Isiklikku
---------

Gustaf Adolf Lewenhaupt abiellus 1648 Magnus Gabriel De la Gardie noorema õe Christina Catharina De la Gardiega (1632–1704), kes lesestununa abiellus 1658 Gustaf Otto Stenbockiga ja oli Magnus Stenbocki (1632–1704) ema.

Viited
------

1. ↑  Carl Georg Starbäck, Per Olof Bäckström: "Berättelser ur svenska historien", Sjette bandet. Carl X Gustaf. Carl XI, 1885–86, lk. 311–312
2. ↑  Anders Anton von Stiernman: Swea och Götha Höfdinga-Minne, 1836 lk. 382–383
3. ↑  "Släkten Leijonhufvud-Lewenhaupt". Originaali arhiivikoopia seisuga 7. veebruar 2012. Vaadatud 5. mai 2010.
4. ↑  Svenskt biografiskt handlexikon, 1906, lk. 41–42
5. ↑  August Wilhelm Hupel: Historisch-chronologisch-biographische Nachrichten von den liefländischen Generalgouverneuren, Gouverneuren und Statthaltern des Schlosses zu Riga zur königl. schwedischen Regierungszeit. / "Nordische Miscellaneen" St. 18–19, Riga: Hartknoch 1789, lk. 506–507
Pildiseeria, mis demonstreerib fookuse virnastamist. Kaks esimest pilti on tavalise teravussügavusega (DOF) ning viimane pilt on kuue pildi fookuse virnastamisel saadud kujutis.
**Fookuse virnastamine** (ka fookuskuhi)  on meetod, mille puhul tehakse samast objektist mitu erineva teravuspunktiga jäädvustust ja koondatakse need digitaalse pilditöötlustehnika abil üheks pildiks. Tulemuseks on üksikpildist suurema teravussügavusega (inglise keeles DOF – *depth of field*) kujutis.  

Fookuse virnastamist kasutatakse olukordades, kus üksikul pildil on väga madal teravussügavus. Tüüpilisteks näideteks on tootefotod, makrofotograafia ja optiline mikroskoopia. Fookuse virnastamine on levinud ka maastikufotograafias.

Fookuse virnastamise tulemusel saadakse pinupilt.

Tehnika
-------

Pinupilt tavalise toakärbse suust
Fookuse virnastamine eeldab pildistamist fotoaparaadiga, mis paikneb statiivil ja pildistatav motiiv peab olema suhteliselt staatiline.  Kõigepealt tehakse pildiseeria, mille puhul iga pilt on jäädvustatud erineva fookuskaugusega ning igal pildil on fookusesse võetud objekti või kujutise erinevad aspektid.

Ühelgi neist piltidest pole objekt täielikult fookuses, kuid need sisaldavad ühiselt kõiki lõpliku pildi loomiseks vajalikke andmeid, millel on fookuses kõik pildistatava objekti osad. Iga pildi fookuspiirkonnad võidakse tuvastada automaatselt või valida käsitsi. Seejärel liidetakse fookuses olevad osad kokku, et luua lõplik pilt.

Fookuse virnastamist võimaldavad mitmed tarkvarad, näiteks Adobe Photoshop , Helicon Focus, Zerene Stacker.

Viited
------

1. 1 2 3  "Arbo Rae annab nõu – kuidas teha fookuskuhja?". *Fotojutud*. 18. august 2019. Vaadatud 18. novembril 2023.
2. ↑  Edgett, Kenneth S.; Siebach, Kirsten L.; Stack, Kathryn M.; Edgar, Lauren A.; Fedo, Christopher M.; Stein, Nathaniel T.; Rivera-Hernandez, Frances; Banham, Steven G.; Yingst, R. Aileen; Minitti, Michelle E. (2017). "RECOGNITION AND OBSERVATIONS OF THE MAFIC SANDSTONES OF GALE CRATER, MARS, USING CURIOSITY'S MARS HAND LENS IMAGER (MAHLI)". *Geological Society of America Abstracts with Programs*. Geological Society of America. DOI:10.1130/abs/2017cd-292551.
3. 1 2  Leboeuf, Michel; Le Tirant, Stéphane (4. mai 2017). "Proposition de désignations de noms communs français pour 11 lépidoptères du Québec". *Entomologie*. **141** (2): 22–25. DOI:10.7202/1039733ar. ISSN 1929-3208.
4. ↑  Edgett, Kenneth S.; Siebach, Kirsten L.; Stack, Kathryn M.; Edgar, Lauren A.; Fedo, Christopher M.; Stein, Nathaniel T.; Rivera-Hernandez, Frances; Banham, Steven G.; Yingst, R. Aileen; Minitti, Michelle E. (2017). "RECOGNITION AND OBSERVATIONS OF THE MAFIC SANDSTONES OF GALE CRATER, MARS, USING CURIOSITY'S MARS HAND LENS IMAGER (MAHLI)". *Geological Society of America Abstracts with Programs*. Geological Society of America. DOI:10.1130/abs/2017cd-292551.
5. ↑  "Focus Stacking Made Easy with Photoshop | Envato Tuts+". *Photo Envato Tuts+*. 14. märts 2013. Vaadatud 18. novembril 2023.
6. ↑  "stacker [Zerene Stacker]". *www.zerenesystems.com*. Vaadatud 18. novembril 2023.
Yvonne Elliman 1975. aastal San Bernardinos esinemas
**Yvonne Marianne Elliman** (sündinud 29. detsembril 1951 Honolulus Hawaii osariigis) on USA laulja ja näitleja.

Tema ema oli jaapani päritolu. 1960. aastate lõpus kolis ta Londoni, kus alustas baarides ja pubides esinedes lauljakarjääri.

1970. aastal sai ta Maarja Magdaleena rolli Andrew Lloyd Webberi rokkooperis "Jeesus Kristus superstaar" ("Jesus Christ Superstar"). Elliman esitas seda rolli 1970. aasta albumil, alates 1971. aastast Broadwayl ja 1973. aastal selle põhjal tehtud muusikalises mängufilmis.

Ellimani esimene hittlaul oli ooperist "Jeesus Kristus superstaar" pärit "I Don't Know How to Love Him", mis jõudis USA singlite edetabelis 28. kohale. 1970. aastate teisel poolel oli tal veel mitu suurt hitti, muuhulgas "Love Me" (1976; USA-s 14. koht, Suurbritannias 6. koht), "Hello Stranger" (1977; USA-s 15. koht) ja "If I Can't Have You" (1978; USA-s esikoht, Suurbritannias 4. koht). 1980. aastatel otsus ta keskenduda perekonnale ja loobus lauljakarjäärist. Lauljana hakkas uuesti esinema 2004. aastal.

Välislingid
-----------

*
**Senica** (saksa keeles *Senitz*, ungari keeles *Szenice*) on linn Slovakkias Trnava maakonnas, Senica ringkonna halduskeskus.

Geograafiline asend
-------------------

Senica asub Väikeste Karpaatide lähedal, Tšehhi piirist 15 km kaugusel.

Ajalugu
-------

Asulat on esmamainitud 1256. aastal. Linnaõigused sai Senica 1396. aastal. Linnaõigusi kinnitati 1419. aastal.

Majandus
--------

1954. aastal asutati linnas siiditootmiskombinaat Slovenský hodváb. 2005. aastal viskooskiu tootmine ettevõttes lõpetati. Ettevõtted Slovenský hodváb ja Kord ühendati ning loodi uus kombinaat Slovkor, mis tootis kunstkiudu.

Senicas asub ka LED-valgustustehnoloogia tootja ja tarnija OMS lightingi peakorter.

Rahvastik
---------

Slovakkia 2021. aasta rahvaloenduse andmetel oli Senica elanikest slovakke 93,49%, tšehhe 1,1%, ungarlasi 0,12% ja mustlasi 0,11%. Rahvus oli teadmata 4,51%.

Sõpruslinnad
------------

* Serbia Bač, Serbia
* Šveits Herzogenbuchsee, Šveits
* Poola Pułtusk, Poola
* Tšehhi Trutnov, Tšehhi
* Tšehhi Velké Pavlovice, Tšehhi
* El Salvador Santa Tecla, El Salvador

Viited
------

1. ↑  Senica Tourist-channel.sk Vaadatud 13. novembril 2023
2. ↑  Number of population by ethnicity in the municipality Senica at 1. 1. 2021 Sčítanie obyvateľov, domov a bytov 2021. Vaadatud 13. novembril 2023
Boeing 707
**Boeing 707** on alltiivaline nelja mootoriga reaktiivreisilennuk, mille väljatöötamist alustas Boeing 1950. aastate algul. Kuigi tegemist ei ole esimese regulaarliinilendudele tulnud reaktiivreisilennukiga (see au kuulub De Havilland Cometile), oli see üks esimesi edukaid pikamaa reaktiivreisilennukeid, mis juhatas reisijatele sisse reaktiivlennukitega üle ookeani lendamise ajastu. Kokku ehitati 1010 Boieng 707 lennukit. 

Boeing 707 põhineb algsel prototüübil 367-80
(ka Dash-80), mille alusel riikliku konkursi võitnud Boeing ehitas Ameerika Ühendriikide õhujõududele (USAF) tankurlennuki Boeing KC-135. Boeing 707 kere on viimase omast 15 cm (6 tolli) võrra laiem. Esmalend toimus oktoobris 1958.

Algselt oli Boeing 707-l neli turboreaktiivmootorit (ühekontuursed), kuid hiljem asendati need turboventilaatormootoritega, mis olid vaiksemad, võimsamad ja kütusesäästlikumad. 

Boeing 707 oli esimene sarjana ehitatud reaktiivreisilennuk Ameerika Ühendriikides. Lennuk oli tehase ellingutel 1977. aastani. Sõjaväe eriversioonide ehitamine lõppes 1991. aasta mais.

Kuigi Ameerika Ühendriikide suuremate lennufirmade lennuliinidel Boeing 707 enam ei lenda, on see veel kasutusel väiksemates lennufirmades teistes riikides. 

Esimesed kaks Ameerika Ühendriikide presidendi lennukit olid Boeing 707 baasil eritellimusel ehitatud valitsuse lennukid.

### Lennutehnilised andmed

707-120B

* Pikkus 44,0 m
* Tiivaulatus 39,9 m
* Tiiva noolsus 35°
* Kõrgus 12,7 m
* Tiiva pindala 226 m²
* Suurim lennukaal 116,7 tonni
* Tühikaal 58,7 tonni
* Kasulik last 19,3 tonni
* Lennukaugus 6700 km
* Reisikiirus 965 km/h
* Mootorid P&W JT3D-1, 4 x 80 kN

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Boeing 707** |

* (fotod)

| Boeingu reisilennukid |
| --- |
| Praegu tootmises | 

* 737
* 737 MAX
* 747
* 747-8
* 767
* 777
* 777X
* 787
* BBJ

 |  |
| Tootmine lõpetatud | 

* 707
* 717
* 727
* 307 Stratoliner
* 757

 |
**Bell X-1** on rakettmootoriga katselennuk. See oli esimene õhusõiduk, mis ületas helibarjääri (standardatmosfääris 1235 km/h). Õhusõiduki arendus toimus Ameerika Ühendriikide relvajõudude ja NACA (National Advisory Committee for Aeronautics, alates 1958 NASA) koostöös. Esimene ülehelikiirusel lend toimus 14. oktoobril 1947, õhusõiduki piloodiks oli Charles Elwood Yeager.

Tehniline taust
---------------

Lennukikere on poolmonokoki konstruktsiooniga ja valmistatud tugevast alumiiniumsulamist. Kütusemahutid valmistati terasest. Esimeses kahes lennukis ei kasutatud kütusepumpasid, vaid lämmastikugaasi kütusemahutites rõhu tõstmiseks. Lennukikere disainiti 50-kaliibrilise Browningu raskekuulipilduja kuuli järgi.

Esialgu plaaniti, et lennuk tõuseks õhku ja maanduks maapinnal, kuid soovimata teha kompromisse sooritusvõime ja turvalisuse arvelt, otsustati kasutada suuremat lennukit, mis kannab õhusõiduki 25 000 jala kõrgusele ja seejärel vabastab õhusõiduki. Algselt kavandati selle jaoks B-29 pommituslennuk, kuid hiljem kasutati ka B-50 pommitajaid selle ülesande jaoks.

Lennuk kasutas RMI XLR-11 rakettmootorit. Mootoril on 4 põlemiskambrit, mida saab individuaalselt käitada. Kõiki nelja põlemiskambrit kasutades tekitab mootor 27 kN tõukejõudu. Mootor kasutab kütuseks vedelhapnikku ja lahjendatud etanooli.

X-1 kinnitatud B-29 külge
Õhusõiduk kasutas kokpiti ja kütusesüsteemi survestamiseks lämmastikku: pardal oli 12 lämmastikumahutit. Lämmastikumahutite suure massi tõttu oli vajalik teha kompromiss kütuse koguse arvelt. Algselt kavandati kaasaskantava kütuse koguseks 3700 kg, hiljem jäi selleks 2100 kg, millest piisas maksimaalselt kaheks ja pooleks minutiks.

Esimene helikiirust ületav lend
-------------------------------

Maailma esimene helikiirust ületav lend toimus 14. oktoobril 1947. Lennu piloodiks oli 24-aastane USA õhuvägede piloot kapten Charles Elwood Yeager, kes lendas Californias Mojave kõrbe kohal. Lennuk saavutas kiiruse 1,06 Machi 43 000 jala (umbes 13 kilomeetri) kõrgusel. See oli X-1 programmi viiekümnes lend.

Tehnilised parameetrid
----------------------

Bell X-1 tehnilised parameetrid on tabelis.

|  |  |
| --- | --- |
| Tühimass | 3077 kg (6784 *lb*) |
| Täismass | 5912 kg (13 034 *lb*) |
| Kerepikkus | 9,4 m (31 jalga) |
| Kõrgus | 3,3 m (10 jalga) |
| Tiivaulatus | 8,5 m (28 jalga) |
| Tiivapindala | 12 ruutmeetrit (130 ruutjalga) |
| Kütusekogus | 1177 l (311 US *gal*) vedelhapnikku 

1109 l (293 US *gal*) lahjendatud etüülalkoholi |

Viited
------

1. 1 2  „Bell X-1", Smithsonian Institute (vaadatud 22. märtsil 2022)
2. 1 2 3 4  R. Calzada, „X-1 Technical Data" NASA, 7 August 2017 (vaadatud 22. märtsil 2022)
3. 1 2  M. Waligorski, „Modeller's Guide to Bell X-1 Experimental Aircraft (Part One)" IPMS Stockholm of Sweden, 22 September 2006 (vaadatud 22. märtsil 2022)
**Jaan-Reinhold Klaar** (ka **Jaan Reinhold Klaar**; 14. oktoober 1911 Uue-Põltsamaa vald, Põltsamaa kihelkond, Viljandimaa – 3. mai 1983 Tartu) oli eesti piimandusteadlane ja mikrobioloog. 

Ta lõpetas 1930. aastal Põltsamaa Ühisgümnaasiumi humanitaarharu. Seejärel õppis Tartu Ülikoolis aastatel 1931–1937 ja lõpetas 1940. aastal põllumajandusteaduskonna. Oli korporatsiooni Ugala liige.

Ta kaitses 1962. aastal väitekirja "Piimhappebakterite esinemise ja füsioloogiliste omaduste võrdlev uurimus sileeritavate taimede epifüütses mikroflooras Eesti NSV-s" ning sai bioloogiakandidaadi kraadi. Ta kaitses 1971. aastal doktoriväitekirja, kuid doktorikraad jäi kinnitamata, sest väitekiri olevat läinud atesteerimiskomisjonis kaotsi. Ta valmistus uuesti kaitsma doktoriväitekirja 1983. aastal, kuid suri enne seda.

Ta töötas aastatel 1937–1941 mitmel pool Eestis piima- ja juustutööstustes. Ta tegi õppereisi aastatel 1938–1939 Saksamaale, Austriasse, Šveitsi, Taani, Rootsi ja Soome. Ta oli aastatel 1941–1944 Tallinna Piimandusameti konsulent. 

Aastatel töötas Klaar 1944–1945 Tallinna Toitlustustehnikumi mikrobioloogiaõpetajana. Aastatel 1945–1951 oli Tartu Riikliku Ülikooli põllumajandusteaduskonna õppejõud, 1951–1983 Eesti Põllumajanduse Akadeemia õppejõud, alates 1963. aastast dotsent. 

Tal on ilmunud umbes 50 publikatsiooni piimanduse alalt.

Tunnustus
---------

* 1966 – Eesti NSV teeneline teadlane

Viited
------

1. ↑  Nimekuju 'Jaan-Reinhold' on talle 12. aprillil 1938 välja antud välispassis. Eesti Riigiarhiiv, ERA 1-3-1673
2. ↑  Põltsamaa ühisgümnaasiumi lõpetajad. Sakala nr 64, 7. juuni 1930
3. ↑  "Klaar, Jaan Reinhold". // Eesti entsüklopeedia. 14. kd (Eesti elulood). Eesti Entsüklopeediakirjastus. Tallinn 2000. Lk 166

Kirjandus
---------

* 1994 – *Album Academicum Universitatis Tartuensis*. III köide. Tartu 1994. Lk 70
* 2000 – "Klaar, Jaan Reinhold". // Eesti entsüklopeedia. 14. kd (Eesti elulood). Eesti Entsüklopeediakirjastus. Tallinn 2000. Lk 166
* 2005 – "Klaar, Jaan-Reinhold". // Eesti teaduse biograafiline leksikon. II kd, Kj-M. Tallinn 2005. Lk 10

Välislingid
-----------

* *Album Academicum Universitatis Tartuensis* 1918–1944

 *Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.*
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib Läti saarest: Prantsusmaa linna kohta vaata Dole (Prantsusmaa).* |

---

**Dole** on jõesaar Lätis Daugava jões. Kõrgus kuni 15 m üle merepinna. 

Osa Dole saarest ja Daugava ääres asunud mõisate (Katlekalen, Steinholm, Jungfernhoff) kaart. Johann Christoph Brotze
Saare idaosa on üle ujutatud Riia HEJ tammi tõttu. Enne tammi ehitust oli saare pikkus 9,2 km, laius kuni 2,7 km ja pindala 18,5 km². Praegu on saare pindala 9,75 km².

Saarel asusid varem Ķivutkalnsi linnamägi ning pronksi- ja rauaaegsed kalmistud. Tänapäeval jäävad sinna Dole piiskopilinnuse asupaigad ja Dole mõisa hoonetekompleks. Saarel asub ka jaanimäe hiiepaik.

Doleks kutsutakse ka saarel asuvat Doles dārzsi küla. Saarele jäävad küladest veel Rumbenieši, Taurītes, Dolesmuiža, Lebenieši ja Annuška.

Vaata ka
--------

* Dole kihelkond

Välislingid
-----------

* Dole saarest Salaspilsi kodulehel (inglise keeles)

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Dole** |
**Mihkel Langebraun** on eesti esseist.

Haridus
-------

Lõpetanud Hugo Treffneri Gümnaasiumi 2005. aastal ja 2010. aastal Tallinna Tehnikaülikooli bakalaureuseõppe rahvamajanduse erialal.[*viide?*] Tema kirjatöid on autasustatud esseekonkurssidel[*viide?*], ka Hansapanga stipendiaat 2008.

Ühiskondlikku
-------------

Õppinud Karlova Gümnaasiumi muusikaklassis, olnud Tartu Poistekoori liige ja lõpetanud 2004. aastal Tartu I Muusikakooli klarneti erialal Tiit Veigeli klarnetiklassis, sh aastatel 2002-2004 Tartu Klarnetikvintetis. Õpingute vältel osalenud üleriigilistel ja rahvusvahelistel konkurssidel.[*viide?*] Tudengipõlves on laulnud Tallinna Tehnikaülikooli Kammerkooris ja segakooris HUIK!. 

Osalenud avalikus debatis Rail Balticu ehituse teemal, sh arvamusartiklitega 2012-2018, 222 kirja ja 400 kirja allakirjutanu. 

Harrastaja tasemel on ta tegelenud alpinismiga, läbinud 2008./2009. aastal Jaan Künnapi Alpinismiklubi baaskursuse, käinud 2009. aastal õppereisil Elbrusel ja samal hooajal Mont Blanci tipus 36 tunniga jalamilt.

Viited
------

Välislingid
-----------

### Artikleid

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
*
Puu langetamiseks mootorsaega on vaja teha kolm sisselõiget.
**Raietööd** ehk puude langetamise mõiste pärineb metsatööstusest. Puude langetamine on ohtlik tegevus, mis võib põhjustada tõsiseid vigastusi või surma. Inimesed on sellest ohust teadlikud ja otsustavad sageli jätta selle ülesande professionaalidele.

Abivahendid
-----------

Sageli kasutatakse puude langetamiseks mootorsaagi. Mootorsaag koosneb kolmest põhiosast: mootor, juhtplaat ja saekett. Need kolm osa tuleb kokku panna nii, et nad sobituksid üksteisega ja vastaksid töö iseloomule.

Mootorsaag on kaasaskantav mehaaniline saag, mis lõikab tänu pöörlevale, hammastega kaetud ketile, mis omakorda kulgeb mööda juhtriba.

Lisaks mootorsaele kasutatakse ka kirvest ja käsisaagi.

Töö käik
--------

Kontrollige põhjalikult puu ümbrust, mida soovite langetada. Veenduge, et ei oleks takistusi - inimesi, loomi, hooneid või kaableid. Kontrollida tuleb ala, mis on võrdne langetatava puu kõrgusega. Tuleb otsustada, millisesse suunda puu kukub ning endal tuleb taganeda vastupidises suunas. Puule tehakse kolm sisselõiget: esimesed kaks tekitavad ühele küljele V- kujulise sälgu ning kolmas sisselõige tehakse vastasküljele, et puu langeks. Ärge lõigake puud, mille tüve läbimõõt on laiem kui sae pikkus.

Varustus
--------

Kõik inimesed, kes viibivad piirkonnas, kus puid langetatakse, peaksid olema äärmiselt valvsad nii langetamisega kaasnevate ohtude kui ka muude riskide tõttu. Samuti on oluline, et kõik piirkonnas viibijad kannaksid sobivat kaitsevarustust. Põhiliselt kasutatakse näokaitseekraani ja kõrvakaitsmetega kiivrit; metallist turvaninaga saapaid, pikkade varrukatega särki, kindaid ning kaitsepükse.

Raietööde liigid
----------------

Raietööd on vajalikud metsa uuendamisel, hooldamisel ja maa sihtotstarbe muutmisel. Eestis on lubatud järgmised raied:

1) uuendusraie, mille hulka kuuluvad lage- ja turberaie;

2) hooldusraie, mille hulka kuuluvad valgustusraie kuni 8-sentimeetrilise keskmise rinnasdiameetriga puistus, harvendusraie 8-sentimeetrilise ja suurema keskmise rinnasdiameetriga puistus ning sanitaarraie;

3) valikraie;

4) trassiraie, mille hulka kuulub kuni nelja meetri laiuselt kvartali- või piirisihi sisseraie või olemasoleva sihi või teeserva, kraavikalda ja kraaviserva puhastamine puudest, mille keskmine rinnasdiameeter ületab kaheksat sentimeetrit;

5) raadamine;

6) kujundusraie, mida tehakse kaitstaval loodusobjektil kaitse-eesmärgi saavutamiseks vastavalt kaitsekorralduskavale, liigi kaitse ja ohjamise tegevuskavale või kaitstava looduse üksikobjekti või vääriselupaiga seisundi säilitamiseks ja parandamiseks.

Viited
------

1. ↑  Dye, Felicia. "What is tree felling?". Vaadatud 29.12.2021.
2. ↑  English Dictionary. "Chainsaw meaning". Originaali arhiivikoopia seisuga 29.12.2021. Vaadatud 29.12.2021.
3. 1 2  Dean. "How to fell tree". Vaadatud 29.12.2021.
4. ↑  "eRT. Metsaseadus".