recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Diestrid** (inglise *diesters*) on väikese viskoossusega sünteesõli, mida kasutatakse masinate ja aparaatide laagrite määrimiseks. On väga heade määrimisomadustega temperatuurivahemikus -60...+120 °C. Viskoossus sõltub temperatuurist vähe.

Mootoriõli
Õlid ja määrded

Aparaadiõli | Avioõli | Baasõli | Destillaatõli | Diestrid |
Diisliõli | Elektroreoloogiline vedelik | EM-määre | Emulsioon | Fluoritud õli | Grafiitmääre | Hüdroõli | Hüpoidõli | Immutusõli | Isolatsiooniõli | Jääkõli | Kaabliõli | Karastusõli | Kastoorõli | Kellaõli | Kolloidne grafiit | Kompaundõli | Kompressoriõli | Kondensaatoriõli | Kondiõli | Konserveerimismääre | Konstaliin | Külmutiõli | Kütteõli | Ligroiin | Lihvõli | Linaõli | Loputusõli | Magnetvedelik | Manusteta õli | Masinaõli | Metallitöötlusõli | Mineraalõli | Mittelenduv õli | Molübdeensulfiid | Mootoriõli | Määrdeõli |Naatriummääre | Oliiviõli | Parafiin | Petrolaatum | Petrooleum | Polüglükoolõli | Põlevkiviõli | Rafineeritud õli | Rapsiõli | Rasketööõli | Rasv | Rasvõli | SHC-õli | Silikoonõli | Silindriõli | Solaarõli | Solidool | Spindliõli |Sööbekindelõli | Sünteetiline määre | Sünteetiline õli | Taimeõli | Talveõli | Tavott | Teljeõli | Tihendusmääre | Trafoõli | Transmissiooniõli | Trossimääre | Tseresiin | Turbiiniõli | Tööstusõli | Vaakumõli | Valgeõli | Tehniline vaseliin | Vaseliinõli | Värtnaõli | Õmblusmasinaõli | Üldmasinaõli |
Oomäe memoriaal 1941. aasta sügisel hukatud ning maetud nõukogude terrori ohvrite mälestuseksOomäe memoriaal
**Oomäe memoriaal** on Pühalepa ja Kõrgessaare valla piiril Ristimäe läheduses Oomäe talukoha naabruses asuv mälestusmärk.

20. juunil 2014 avati Hiiumaa Muinsuskaitse Seltsi algatusel Pühalepa ja Kõrgessaare valla piiril Ristimäe läheduses Oomäe talukoha naabruses mälestusmärk, mälestuskivi tahvliga ja metallrist kohas, kus 1941. aasta sügisel hukati ning maeti Nõukogude terrori ohvrid. Kui algas sõda Nõukogude Liidu ja Saksamaa vahel, siis edenesid Saksa väed kiirelt ja lõikasid läbi Nõukogude vägede taganemistee maismaa kaudu, saartel püsis Nõukogude võim kauem, Hiiumaal veel oktoobriski.

Sellel ajal läks Hiiumaal inimesi jäljetult kaduma. Pärast Hiiumaa vallutamist sakslaste poolt hakkasid pereliikmed nende jälgi otsima. Oli selge, et neid siit ära ei saadud viia. 1941. aasta oktoobris kaevati Oomäel lahti esimese üheksa inimese hauad, neist kaheksa tunti omaste poolt ära ja maeti kodukalmistutele. Viimased hauad leiti 1943. aastal.

Poolesajast hukatust on nimeliselt teada vaid kolmteist: Leopold Ellerberg, Feliks Jakobson, Martin-Karl Leivalt, Julius Liiva, Robert Liiva, Harald Mammuspuu, Eduard Nõmm, Hugo Puusemp, Leida Pähel, Anton Tammekivi, Kustav Tilk, Edgar Tänava ja Joosep Õispuu. Lisaks kohalikele elanikele oli hukatute hulgas ka Nõukogude sõjaväelasi ja madruseid, baaside töölisi, mandrilt evakueerunuid ja kolm Saksa sõjavangi. Punamadrused olevat kavatsenud sakslastele alla anda, kuid üks neist reetis kaaslased ja teised lasti maha. Tundmatuks jäänud ohvrid ja sõjaväelased maeti ilmselt kohe seejärel Malvaste kalmistule, kuid nende matmise täpne asukoht ei ole tänaseks teada.

Oomäele püstitati Hiiumaa Muinsuskaitse Seltsi algatusel mälestusrist juba 2. novembril 1988. 2014. aastal asendati veerand sajandi eest paigaldatud rist suurema ja tugevama tammepuust ristiga. Sealsamas on ka mälestuskivi, millel tahvel selgitava tekstiga. Hiiumaa Muinsuskaitse Selts jätkab Oomäe sündmuste saladuste uurimist. 1988 maantee äärde püstitatud puurist oli pühendatud samale traagilisele sündmusele ühes võimalikus hukkamiskohas.

Viited
------

1. ↑  "Oomäe memoriaal Risti külas". *Hiiu Valla Teataja, nr. 9,*. 28. juuli 2014.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: üleliigsed kirjavahemärgid (link)
2. ↑  Harda Roosna (4.07.2014). "Oomäel avati mälestusmärk". *Hiiu Leht*. Originaali arhiivikoopia seisuga 28.06.2018.

Välislingid
-----------

*
Andreï Sokolov (2009)
**Andreï Sokolov** (vene keeles Андрей Юрьевич Соколов *Andrei Jurjevitš Sokolov*; sündinud 20. märtsil 1963 Vorkutas) on vene päritolu Prantsusmaa maletaja, rahvusvaheline suurmeister (1984). 

Sokolov võitis Nõukogude Liidu maletajana 18-aastaselt aastavahetusel 1981/1982 Groningenis peetud Euroopa juunioride meistrivõistlustel pronksmedali. 1982. aastal tuli ta Kopenhaagenis juunioride maailmameistriks. Suurmeistriks sai ta 21-aastaselt 1984. aastal. Kaks aastat varem oli ta FIDE-lt saanud rahvusvahelise meistri nimetuse. 

1984. aastal tuli ta NSV Liidu malemeistriks. 

Sokolov sai 1983. aastal Bielis MM-i tsoonidevahelisel turniiril kolmanda koha ja pääses 1985. aastal Montpellier's toimunud 16 osavõtjaga pretendentide turniiri esimesse etappi, kus jagas 1.–3. kohta. Neli paremat kvalifitseerusid 1986. aastal Minskis ja Riias toimunud pretendentide turniiri teise etappi, kus Sokolov võitis finaalis Artur Jussupovit ja sai õiguse kohtuda nn superfinaalis (tiitlipretendentide matš) 1985. aastal toimunud tiitlimatši kaotaja Anatoli Karpoviga. Veebruaris-märtsis 1987 Linareses toimunud matši Sokolov kaotas tulemusega 3½:7½. 

1988. aastal mängis Sokolov 15 osavõtjaga MM-i pretendentide matšturniiril, kus sai kaotuse esimeses ringis.

1995. aastal osales ta Venemaa meistrivõistluste finaalturniiril, kus jagas 1.–5. kohta. Järgnenud väljalangemismängude tulemusel tuli Venemaa malemeistriks Pjotr Svidler.

Sokolov on võitnud Nõukogude Liidu võistkonna koosseisus kuldmedalid kahel maleolümpial (1984, 1986) ja Luzernis peetud esimestel võistkondlikel maailmameistrivõistlustel (1985).

Prantsusmaa maletaja
--------------------

2000. aastal sai Sokolov Prantsusmaa kodakondsuse. Ta esindab rahvusvahelistel malevõistlustel Prantsusmaad. Prantsusmaa meistrivõistlustel jõudis ta esikolmikusse 2003. ja 2005. aastal. Prantsusmaa võistkonna koosseisus on ta mänginud kahel maleolümpial (2002, 2006). Ta tegutseb ka maletreenerina.

Välislingid
-----------

* Andreï Sokolov – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
* Andreï Sokolov FIDE andmebaasis
Andrew Ladd 2018. aastal New York Islandersi meeskonnas
**Andrew Joseph Ladd** (sündinud 12. detsembril 1985 Maple Ridge'is, Briti Columbias) on Kanada jäähokimängija, kes mängib NHL-i klubis Arizona Coyotes ründajana vasakäärel. Ta on klubi meeskonna asekapten.

Aastatel 2003–2005 mängis ta Western Hockey League'i klubis Calgary Hitmen. Hooajal 2003–04 oli ta liigas kõige resultatiivsem uustulnukas (30+45).

2004. aastal valis Carolina Hurricanes ta NHL-i *draft* '​is neljanda valikuna. NHL-is debüteeris ta Hurricanesi meeskonnas hooajal 2005–06. Kohe esimesel hooajal võitis ta Hurricanesiga Stanley karika.

2008. aasta veebruaris kaubeldi Ladd Hurricanesist Tuomo Ruutu vastu Chicago Blackhawksi. 2010. aastal võitis Ladd Blackhawksiga oma NHL-i karjääri teise Stanley karika.

2010. aasta juulis siirdus Ladd Atlanta Thrashersi. 2010. aasta novembris määrati Ladd klubi meeskonna kapteniks. Pärast hooaega 2010–11 kolis Atlanta Trashers Kanadasse, kus sai nimeks Winnipeg Jets. Seal jätkas Ladd mängimist veel viis hooaega. Aastatel 2011–2016 oli ta Jetsi kapten. Hooajal 2014–15 tegi Ladd NHL-is oma kõige resultatiivsema hooaja, kui lõi 24 väravat ja andis 38 väravasöötu.

2016. aasta veebruaris kaubeldi Ladd tagasi Blackhawksi, kus ta mängis vaid hooaja 2015–16 lõpuni. 2016. aasta juulis sõlmis ta seitsmeaastase lepingu New York Islandersiga. Islandersi ridadesse kuulus ta viis hooaega, kuid kõige paremaks hooajaks jäi esimene, 2016–17, mil ta sai kirja küllaltki tagasihoidlikud 23+8, ja kolmel viimasel hooajal sai ta märkimisväärselt vähe mänguaega.

2021. aasta juulis kaubeldi Ladd Islandersist Arizona Coyotesi.

2005. aastal tuli Ladd Kanada kuni 20-aastaste koondisega omavanuste maailmameistriks. Kanada jäähokikoondise koosseisus osales ta 2011. 2012. ja 2013. aasta maailmameistrivõistlustel, kuid kõigil neil kordadel langes Kanada välja veerandfinaalis.

Viited
------

1. ↑   (vaadatud 28.4.2022)
2. ↑  "Andrew Ladd signs 7-year deal with New York Islanders". Sportsnet.ca. 1.7.2016. Vaadatud 28.4.2022
3. ↑  "Islanders send Ladd, picks to Coyotes". tsn.ca. 17.7.2021. Vaadatud 28.4.2022

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Andrew Ladd** |

* Andrew Ladd NHL.com lehel
* Andrew Ladd hockeydb.com lehel

| * v
* r
Arizona Coyotes |
| --- |
| 
**Väravavahid**: Connor Ingram **·** Karel Vejmelka |
| 
**Kaitsjad**: Josh Brown **·** Jakob Chychrun **·** Shayne Gostisbehere **·** Dysin Mayo **·** Janis Jérôme Moser **·** Patrik Nemeth **·** Troy Stecher **·** Conor Timmins **·** Juuso Välimäki |
| 
**Ründajad**: Nick Bjugstad **·** Travis Boyd **·** Lawson Crouse **·** Christian Fischer **·** Barrett Hayton **·** Zack Kassian **·** Clayton Keller **·** Andrew Ladd **·** Matias Maccelli **·** Jack McBain **·** Liam O'Brien **·** Nick Ritchie **·** Nick Schmaltz |
**Andrew Garfield** (sündinud 20. augustil 1983 Los Angeleses) on USA ja Briti topeltkodakondsusega filminäitleja.

Näitlejakarjääri alustas Garfield Briti televisioonis, astudes 2005. aastal üles noortedraamas "Sugar Rush" ja tehes 2007. aastal kaasa BBC sarjas "Doctor Who". Tema esimesed filmirollid olid filmides "Lions for Lambs", "The Imaginarium of Doctor Parnassus" ja "Boy A". Viimase eest sai Garfield 2008. aastal BAFTA televisiooniauhinna parima näitleja kategoorias. Laiema tuntuse saavutas Garfield 2010. aastal, kui kehastas Eduardo Saverini filmis "Sotsiaalvõrgustik" ("The Social Network"). Rolli eest nomineeriti ta Kuldgloobuse ning BAFTA auhindadele. Ta mängis nimitegelast 2012. aasta filmis "Imeline ämblikmees" ("The Amazing Spider-Man").

Elulugu
-------

Garfield sündis Los Angeleses inglasest ema ja ameeriklasest isa peres. Tema perekond kolis Suurbritanniasse, kui Garfield oli kolmeaastane. Garfield on juut ja kasvas üles keskklassi perekonnas. Tema vanematele kuulus väike sisekujundusfirma; hiljem sai ta isast ujumisklubi treener ja ta ema töötab lasteaias. Tema vanem vend on arst. Garfield kasvas üles Surreys Inglismaal ning tegeles lapsepõlves võimlemise ja ujumisega. Esialgu oli tal kavas õppida äri, kuid 16-aastaselt hakkas teda huvitama näitlemine.

2004. aastal lõpetas Garfield Londoni Ülikooli kõne- ja näitekunsti kooli (Central School of Speech and Drama).

Viited
------

1. ↑  Miles Fielder: "Andrew Garfield: The Sundance kid" The List, 1. november 2007.
2. ↑  Rob Carnevale: "Lions For Lambs - Andrew Garfield interview" indieLONDON, kasutatud 17. juuli 2012.
3. ↑  Anita Singh: "Andrew Garfield as Spider-Man: who is he?" The Telegraph, 2. juuli 2010.
4. ↑  "Andrew Garfield’s Parents On How Their Son Is Handling Spider-Man Fame" Access Hollywood, 29. juuni 2012.
5. ↑  Isabel Albiston: "Andrew Garfield: ready for take-off" The Telegraph, 27. oktoober 2007.
6. ↑  Rebecca Louie: "Emma & Andrew's Amazing Adventure" USA Weekend, 21. juuni 2012.

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Andrew Garfield** |
Andrew Nabbout (2018)
**Andrew Nabbout** (sündinud 17. detsembril 1992 Melbourne'is) on Austraalia jalgpallur, kes mängib ründaja või äärepoolkaitsjana Austraalia kõrgliiga klubis Melbourne City ja Austraalia jalgpallikoondises.

Ta alustas klubikarjääri Austraalia madalamate liigade klubides. Austraalia kõrgliigas debüteeris ta 2013. aastal Melbourne Victorys. 2016. aasta esimeses pooles mängis ta Malaisia kõrgliiga klubis Negeri Sembilan, naastes seejärel Austraalia kõrgliigasse. Aastatel 2016–2018 mängis ta Newcastle Jetsi ridades. Hooajal 2017–18 lõi ta Austraalia kõrgliigas 10 väravat ning valiti liiga hooaja sümboolsesse koosseisu, lisaks pälvis ta samal hooajal auhinna liiga hooaja parima värava eest.

2018. aasta märtsis liitus Nabbout Jaapani kõrgliiga klubiga Urawa Red Diamonds. Hooajal 2019–20 mängis ta taas Melbourne Victorys. 2020. aasta septembris sõlmis ta üheaastase lepingu Melbourne Cityga.

Austraalia jalgpallikoondises tegi Nabbout debüüdi 24. märtsil 2018 sõprusmängus Norra vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 1. juunil 2018 sõprusmängus Tšehhi vastu. Samal aastal kuulus ta maailmameistrivõistlustel osalenud Austraalia koondisse. 2019. aastal kuulus ta Austraalia koondisse Aasia meistrivõistlustel.

Saavutused
----------

Melbourne Victory
* A-League'i Premiership: 2014–15

Urawa Red Diamonds
* Emperor's Cup: 2018

| * v
* r
Austraalia koondis  –  2018. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlused |
| --- |
| 

* 1 Ryan
* 2 Degenek
* 3 Meredith
* 4 Cahill
* 5 Milligan
* 6 Jurman
* 7 Leckie
* 8 Luongo
* 9 Juric
* 10 Kruse
* 11 Nabbout
* 12 Jones
* 13 Mooy
* 14 Maclaren
* 15 Jedinak (c)
* 16 Behich
* 17 Arzani
* 18 Vukovic
* 19 Risdon
* 20 Sainsbury
* 21 Petratos
* 22 Irvine
* 23 Rogic
* Treener: Van Marwijk

 | Austraalia |
Modell Christy Turlington räägib 2000. aasta telereklaamis kopsuvähist ja nikotiinisõltuvusest 
**Reklaam** on turunduses kasutatav kommunikatsioonivõte toodetele ja teenustele vahendatud tähelepanu pööramise kaudu tarbijate manipuleerimiseks. Reklaam on turunduse tähtsamaid vahendeid. Reklaami üks eesmärk on informeerida tarbijat meedia kaudu teatud toodete ja teenuste olemasolust ja omadustest nii, et sihtrühm sooviks neid tooteid ja teenuseid kasutada või osta. Teine eesmärk on levitada soovitud ideid ning ühtlasi muuta inimeste suhtumist, teadlikkust ja/või tarbimisharjumusi.

Reklaami liigitamine
--------------------

Reklaame liigitatakse

* auditooriumi järgi (lõpptarbijale või organisatsioonile)
* tellijate järgi (tootjad, edasimüüjad või mittetulundusühingud, samuti ühisreklaam)
* meediakanalite järgi (ajalehed, teatmikud, otsepostitus, välireklaam, sotsiaalmeedia reklaam, e-posti-reklaam, müügikoha reklaam, pakendireklaam, massimeedia, reklaamkingitused, sealhulgas internet)
* objektide järgi (kauba reklaam ja ettevõtte reklaam, ideereklaam, üksikisiku reklaam)
* mastaapide järgi (kohalik, üleriigiline või rahvusvaheline)
* teema või valdkonna järgi (alkoholireklaam, tubakareklaam, poliitiline reklaam)

Mitmele reklaami alaliigile (nt alkoholi- ja tubakareklaam, samuti poliitiline reklaam) on paljud riigid kehtestanud erilised piirangud. Näiteks ei lubata poliitilist välireklaami vahetult enne valimisi, alkoholireklaami noorteväljaannetes jne.

Reklaam Eestis
--------------

2020. aastal hinnati Eesti reklaamituru mahuks 88,7 miljonit eurot. Võrreldes varasema aastaga oli see 17% väiksem ja selle languse põhjuseks peetakse koroonapandeemia mõju.
Reklaamiturust 27% võttis televisioon, 26,3% internetireklaam, 14,7% välireklaam ja 11,4% raadioreklaam.

Kõige paremini läks kriisiajal internetireklaami turul, mille maht oli 21,3 miljonit eurot. Sellest hinnanguliselt 9,7 miljonit liikus Google'isse ja Youtube'i ning 6,5 miljonit Facebooki ning Instagrami.

Mõisteid
--------

* Alateadvusreklaam
* Kaubamärk
* Korporatiivne identiteet
* Logo
* Postiloend
* Rämpspost
* Reklaamiagentuur
* Reklaamikampaania
* Valgusreklaam
* Varjatud reklaam
* WAP-reklaam

Vaata ka
--------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Tsitaadid Vikitsitaatides: **Reklaam** |

* Kalle Lasn
* Harry Egipt

Viited
------

1. 1 2  "Google ja Facebook vähendavad üha vahet kodumaiste reklaamimüüjatega" ERR, 13. mai 2021
Audion-vastuvõtja põhiskeem
Regeneratiivvastuvõtja põhimõtteskeem
**Audion-vastuvõtja** (ladina k sõnast *audio* kuulen) on raadiovastuvõtja skeemilahendus, mille patenteeris 1906. aastal USA elektriinsener ja leiutaja Lee de Forest (1873‒1961).. Koos skeemiga patenteeris ta ka selle realiseerimiseks vajaliku lamptrioodi (*audion tube*), seega siis esimese kolme elektroodiga elektronlambi. See lamp võimendas vastuvõtja sisendvõnkeringiga väljaselekteeritud kõrgsagedusvõnkumisi ja toimis ühtlasi detektorina, eraldades amplituudmoduleeritud kõrgsagedusvõnkumisest helisagedussignaali.

Audoni skeemis on oluline osa sidestuskondensaatorist ja võretakistist koosneval võrekomplektil, mis tekitab võrel väikese negatiivse eelpinge. Seetõttu toimib elektronlambi võre ja katoodi vahemik demodulaatorina (detektorina).

Alates 1913. a lisati skeemile tundlikkuse ja eraldusvõime parandamiseks positiivse tagasiside ahel. Niisuguses regeneratiivvastuvõtjas suunati osa võimendatud kõrgsagedussignaalist tagasi sisendvõnkeringi edasiseks võimendamiseks. Edaspidi hakati trioodi asemel kasutama tundlikumaid lisavõre[de]ga elektronlampe ‒ tetroodi (nelja elektroodiga) ja pentoodi (viie elektroodiga).

Audion-vastuvõtja oli detektorraadiost oluliselt tundlikum ning seda toodeti ringhäälingusaadete vastuvõtmiseks kahelambilisena (audioni lambile järgneva helisagedusvõimenduse lambiga) ja kolmelambilisena (eelneva kõrgsagedusastmega), kuni 1930. aastatel tuli laialdaselt kasutusele täiuslikum superheterodüünvastuvõtja.

Audionskeemiga vastuvõtja, milles detekteerimine toimub vastuvõetava signaali sagedusel, oli pärast sagedusmuundusega raadiovastuvõtja – superheterodüünvastuvõtja – kasutusevõttu tuntud otsevastuvõtja nimetuse all.

Vaata ka
--------

* Detektorraadio

Viited
------

1. ↑
**Audioloogia** on teadus, mis uurib elusolendite, eeskätt inimese kuulmise ja tasakaaluprobleeme ja püüab leida neile lahendusi.

Termin "audioloogia" on tuletatud ladinakeelsest sõnast *audire* (kuulma) ja kreekakeelsest sõnast *λογία* (-loogia) 1940. aastatel.

### Audiomeetria

Audioloogiliste uuringute põhiliseks, kuid mitte ainsaks meetodiks on audiomeetria. Audiomeetria põhiline töövahend on audiomeeter – kuulmisteravuse mõõtur, elektroakustiline aparaat inimese kuulmisteravuse määramiseks. Audiogrammid on põhilised kuulmislanguse diagnoosi koostamise vahendid, mille abil saadakse teada kas tegemist on kuulmislangusega või mitte, kas kuulmislangus on madalates, keskmistes või kõrgetes sagedustes, kui tugev on kuulmislangus (kerge, mõõdukas, tugev, sügav) ja millises kõrva osas (välis-, kesk- või sisekõrv) probleem on. Kui kahtlustatakse kuulmisnärvi või tsentraalse närvisüsteemi patoloogiat, on vaja täiendavaid uuringuid. Lisaks kasutatakse tümpanomeetriat ja stapesrefleksi uuringut (keskkõrva seisundi mõõtmiseks) ning erinevaid teisi kuulmist (nt ABR, OAE) ja tasakaalu (nt VNG, vHIT, VEMP) uurivaid meetodeid. 

Audioloogia kui iseseisev eriala on väga noor. Vajadus kuulmisspetsialistide jaoks pärast II maailmasõda aitas kaasa audioloogia loomisele, kuid 1940. ja 1950. aastatel tegelesid audioloogid peamiselt vaid teaduse ja diagnostikaga (kuulmisuuringute tegemisega). Näiteks USAs müüsid sageli kuulmisaparaate edasimüüjad ja erafirmade töötajad, kel polnud meditsiiniharidust.  Audioloog, kes sobitas ja programmeeris kuuldeaparaate, arvati audioloogia seltsidest välja. Sellist käitumist pidas ASHA (American Speech–Language–Hearing Association) ebaeetiliseks. 

Eestis tegutseb ka Eesti Audioloogia Selts, mis proovib arendada audioloogiat ja seda Eestis kaasajastada .

Audioloog
---------

Audioloog on spetsialist, kes tegeleb kuulmislanguse ja tasakaaluprobleemide testimise, hindamise ja habilitatsiooni/rehabilitatsiooniga ning kuulmislanguse ennetustöö ja nõustamisega. Spetsialiseerunud audioloog võib nõustada ka tinnituse, hüperakuusia ja misofooniaga patsiente ning pakub kuulmisteraapiat.

Audioloogid programmeerivad ka kuuldeaparaate, spetsialiseerunud audioloogid pakuvad rehabilitatsiooni sisekõrvaimplantaatide, luukuulmisimplantaatide ja ajutüveimplantaatidega inimestele.

Viited
------

1. ↑  Stanley A. Gelfand (2009). *Essentials of Audiology*. New York: Thieme Medical Publishers.
2. ↑  "Audiology".
3. 1 2  Jack Katz; et al. (2014). *Handbook of Clinical Audiology 7th edition*. Lippincott Williams & Wilkins. `{{raamatuviide}}`: et al.-i üleliigne kasutus kohas: `|autor=` (juhend)
4. ↑
**Audi TT** on Audi toodetav väike kaheukseline sportauto, mis võib olla nii 2+2 istekohaga kupee *(Coupé)* kui ka kaheistmeline rotster *(Roadster)* ning mida on toodetud alates 1998. aastast. 

Seda on toodetud kolm põlvkonda ning kõik põlvkonnad on Volkswagen Golfiga samal platvormil.

TT Mk1 (*Type* 8N)
------------------

1. põlvkond avalikustati 1998. aasta septembris ning jagas platvormi 4. põlvkonna Golfiga. 1999. aasta augustis lisandus kerevalikusse ka kaheistmeline rotster kerevalikusse. Mootorivalikus 1,8-liitrine 20 klapiline turboga R4 ja 3,2-liitrine VR6. 

* 1. põlvkond1. põlvkond
* 1. põlvkonna rotster1. põlvkonna rotster
* 1. põlvkonna DTM1. põlvkonna DTM

TT Mk2 (*Type* 8J)
------------------

2. põlvkond avalikustati 2006. aasta aprillis ning see oli ehitatud 5. põlvkonna VW Golfi platvormile.

2008. aasta augustis lisandus mootorivalikusse ka 2,0-liitrine diiselmootor, auto sai mudelitähiseks Audi TT 2.0 TDI quattro.

* 2. põlvkond2. põlvkond
* 2. põlvkonna rotster2. põlvkonna rotster
* 2. põlvkonna VLN Serie2. põlvkonna VLN Serie

### TTS

Audi TTS
2008. aastat esitleti Detroiti autonäitusel TT S-mudelit, mis kandis nime Audi TTS quattro. Auto varustati modifitseeritud 2,0-liitrise TFSI mootoriga, mille mootoriplokk, silindripead ja pihustid olid oluliselt muudetud ja selle tulemusena oli mootori võimsuseks nüüd 200 kW (272 hj) ning pöördemoment 350 N⋅m.

TT Mk3 (*Type* FV/8S)
---------------------

2014. aastal esitletud Audi TT 3. põlvkond jagab platvormi 7. põlvkonna Golfiga, kasutades Volkswagen grupi MQB platvormi. TT Mk3 tühimass on võrreldes 2. põlvkonna TT-ga 60 kg väiksem. 

Baasmootoriks on 1,8-liitrine 132 kW (180 hj) bensiinimootor, S-versioonil (TTS) 2,0-liitrine 228 kW (310 hj) mootor ning võimsaim mudel on TTRS, millel 2,5-liitrine 5-silindriline TFSI mootor võimsusega 294 kW (400 hj).

* 3. põlvkonna rotster3. põlvkonna rotster
* 3. põlvkond3. põlvkond

Lingid
------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Audi TT** |
**Kuldiga kihistu** (inglise *Kuldiga Formation*) on ordoviitsiumi ladestu Porkuni lademe kihistu. Seda hakkasid esimesena eristama Rita Ulste ja Lilita-Ilga Gailīte aastal 1970. Kihistu on nime saanud Kuldīga linna järgi.

Kihistiku stratotüüp on Mezmali 16 puurauk. Saldus 5PM puurauk on aastast 1989 Kuldiga kihistu neostratotüüp.

Kihistu sisaldab järgmisi kihistikke:

* Bernāti kihistik
* Ēdole kihistik.

Eestis eristatakse selle kihistu kivimeid Kesk- ja Lõuna-Eesti aladel. Enamasti lasub sellel Salduse kihistu ja kihistu tekkeaeg vastab umbkaudu Ärina kihistu tekkeajale. Väikesel alal Tartust kirdes esineb üksnes Kuldiga kihistu. Leedus eristatakse kihistikku maa loodeosas, kus see on kuni 8,5 meetri paksune.

Kihistu moodustavad liiva lisanditega tume- ja rohekashallid lubjakivid ja merglid.

Viited
------

1. 1 2  Kuldiga kihistu Eesti geokogude infosüsteemis (vaadatud 03.08.2019)
2. ↑  Stratigraafia terminoloogia
3. ↑  Kaljo, D. Hints, L. Hints, O. Martma, T. and Nõlvak, J. 1999. *Carbon isotope excursions and coeval environmental and biotic changes in the late Caradoc and Ashgill of Estonia.* Acta Universitatis Carolinae, Geologica 43: 507–510.
4. ↑  Kaljo, D. Hints, L. Männik, P. Nõlvak, J. 2008. *The succession of Hirnantian events based on data from Baltica: brachiopods, chitinozoans, conodonts, and carbon isotopes.* Estonian Journal of Earth Sciences 57: 197–218.
5. ↑  LIETUVOS SILŪRO, ORDOVIKO, KAMBRO, EDIAKARO SISTEMŲ STRATIGRAFINĖ KLASIFIKACIJA, 2015, lk. 21

Välislingid
-----------

* Kuldiga kihistu Eesti geokogude infosüsteemis
Carlo Ginzburg, 2013
**Carlo Ginzburg** [k'arlo g'intspurg] (sündinud 15. aprillil 1939 Torinos) on juudi päritolu Itaalia ajaloolane, üks mikroajaloo kui uurimissuuna algatajaid. Ta on Leone Ginzburgi ja Natalia Ginzburgi poeg.

Ta oli 1970–1988 Bologna ülikooli professor ja hiljem California Ülikooli Los Angeleses professor.

Ginzburg on uurinud peamiselt rahvakultuuri, eriti nõiakunsti, religiooni ja maagia käsitust selles. Tema kuulsaim teos on "Juust ja vaglad: ühe 16. sajandi möldri maailm" (see ilmus eesti keeles 2000. aastal, kirjastus Varrak), mis käsitleb ketserina süüdi mõistetud möldri Menocchio religioosseid arusaamu ning mida on peetud ka esimeseks mikroajaloo teoseks. Ta on uurinud 16. ja 17. sajandi Itaaliat, religioosseid teisitimõtlejaid, nõiaprotsesse, ikonograafiat ja historiograafiat. Ta on kirjutanud metodoloogilisi ja ajalooteoreetilisi töid, kus ta on püüdnud ühendada kunstiajalugu (Giovanni Morelli), kriminoloogiat (Sherlock Holmes) ja psühhoanalüüsi (Sigmund Freud), ning lahendada ratsionalismi ja irratsionalismi vastuolu.

Seoses nõiaprotsessidega on ta rääkinud Euroopa šamanismist.

Raamatuga "Il giudice e lo storico" püüdis ta edutult saavutada Adriano Sofrile omistatud mõrva uut uurimist ning üldisemalt võrdles ajaloolase ja kohtuniku tööd.

Carlo Ginzburg käis Eestis 2014. aasta septembris, esinedes loengutega Tallinnas ja Tartus.

Tunnustus
---------

* 2010 – Balzani auhind
* 2013 – valiti Ameerika Filosoofiaseltsi välisliikmeks

Teoseid
-------

* *[[I benandanti*. Ricerche sulla stregoneria e sui culti agrari tra Cinquecento e Seicento*, Einaudi, 1966, uustrükid 1972, 2002*
* *Il formaggio e i vermi. Il cosmo di un mugnaio del Cinquecento*, Einaudi, 1976, uustrükid 1999, 2009 (eesti keeles *Juust ja vaglad*, 2000
* *Il giudice e lo storico. Considerazioni in margine al processo Sofri*, Einaudi, 1991, uustrükk Feltrinelli, 2006

### Eesti keeles ilmunud kirjutised

* *Juust ja vaglad: ühe 16. sajandi möldri maailm*. Tallinn: Varrak, 2000.
* *Ajalugu, retoorika, tõendus*. Tuna 4/2003, lk. 100–118.
* *Ükski saar pole saar: Neli pilguheitu inglise kirjandusele globaalsest vaatenurgast.* Inglise keelest tõlkinud Aet Varik, intervjuu autoriga Marek Tamm. Tallinn: Tallinna Ülikooli Kirjastus, 2014.

Välislingid
-----------

* Garlo Ginzburgi esinemine Tartus 24. sept. 2014
Carles Pérez 2019. aastal FC Barcelona särgis
**Carles Pérez Sayol** (sündinud 16. veebruaril 1998 Granollersis) on Hispaania jalgpallur, kes mängib äärepoolikuna Hispaania kõrgliigaklubis Celta de Vigo.

2012. aastal liitus ta FC Barcelona noortesüsteemiga. Enne seda kuulus ta klubisse Espanyol. 2015. aasta oktoobris debüteeris ta Barcelona reservmeeskonnas Hispaania tugevuselt kolmandas liigas. Enam hakkas ta Barcelona reservmeeskonnas mänguaega saama hooaja 2017/18, kui meeskond mängis Hispaania esiliigas. Barcelona põhimeeskonnas debüteeris ta Hispaania kõrgliigas 19. mail 2019 mängus Eibari vastu. Esimese värava Hispaania kõrgliigas lõi ta 25. augustil 2019 mängus Real Betise vastu. 10. detsembril 2019 lõi Pérez UEFA Meistrite Liiga alagrupiturniiril värava Milano Internazionale vastu.

2020. aasta jaanuaris läks ta Barcelonast laenule Itaalia kõrgliigaklubisse AS Roma. Sama aasta suvel läks ta Romasse püsivalt üle.

2022. aasta augustis naasis Pérez Hispaania kõrgliigasse, kui läks Romast laenule Celta de Vigosse. Aasta aega hiljem sõlmis ta klubiga püsiva lepingu.

Aastatel 2014–2019 mängis Pérez Hispaania noortekoondistes.

Saavutused
----------

Barcelona
* La Liga: 2018–19

Roma
* UEFA Euroopa Konverentsiliiga: 2021–22

Viited
------

1. ↑  "CARLES PEREZ JOINS THE GIALLOROSSI". AS Roma. 30. jaanuar 2020. Vaadatud 30. jaanuaril 2020.
2. ↑  "RC Celta y AS Roma alcanzan un principio de acuerdo para la cesión de Carles Pérez" (hispaania). Celta Vigo. 8. august 2022. Vaadatud 8. augustil 2022.
Napuka ja Tepoto saar. Pukapuka on sinine täpp neist idas
**Désappointementi saared** (prantsuse *Îles du Désappointement*) on saared Prantsuse Polüneesias, kõige kirdepoolsemad Tuamotu saartest.

Saarte pindala on 12 ruutkilomeetrit. Saared on madalad ja kuivad, inimeluks vähesobivad. 

Saarestik koosneb kolmest väikesest koralliatollist Tepoto, Napuka ja Puka-Puka. 2002. aasta rahvaloenduse põhjal elab saartel vastavalt 54, 257 ja 197, kokku 508 inimest, peamiselt polüneeslased. Ajaloolistel põhjustel moodustavad Tepoto ja Napuka ühise vala, Pukapuka moodustab eraldi valla.

Läänes olevad Tepoto ja Napuka saare koloniseerisid lähedalolevatelt Tuamotu saartelt pärit rändurid, idapoolse Pukapuka koloniseerisid ümberasujad Markiisaartelt, mis asuvad viissada kilomeetrit põhja pool.

Fernão de Magalhães avastas eurooplaste jaoks Pukapuka saare 1521. Ekslik kuulujutt räägib, et saarestikule andis nime just Magalhães, kes ei suutnud sealt leida magedat vett. Tegelikult oli selleks Briti maadeavastaja John Byron 1765. Tema oli esimene eurooplane, kes Napukale jõudis. Ta nimetas Napuka ja Tepoto Pettumuse saarteks (*Disappointment Islands*) sellepärast, et pärismaalased suhtusid neisse vaenulikult.
| * v
* r
Eesti Vabadussõda |
| --- |
| 
Narva 1918 – Joala – Auvere – Rägavere – Punapargi – Kunda – Valkla – Kehra – Vetla – Voose – Priske – Aidu – Kärstna – Tapa – Kunda – Tartu – Utria – Laagna – Narva 1919 – Reola – Pikksaare – Uderna – Kirepi – Paju – Sänna – Pihkva – Marienburg-Jakobstadt – Lemsalu – Võnnu – Krasnaja Gorka – Krivasoo |

**Pihkva rahukonverents** oli 16.–18. septembril 1919 Pihkvas toimunud vaherahuläbirääkimised Eesti Vabariigi ja Vene SFNV esindajate vahel Eesti Vabadussõja lõpetamiseks. 

Rahukonverentsi korraldamise aluseks oli 31. augustil 1919 Vene SFNV poolt tehtud rahuläbirääkimiste initsiatiivettepanek. Rahuläbirääkimiste eesmärgiks oli Vene SFNV-l separaatrahu sõlmimine Eestiga, eesmärgiga nõrgendada Nõukogude Venemaa vastast sõjalist blokki, kuhu kuulusid Nõukogude Venemaaga sõdivad ja oma iseseisvust kaitsevad: Soome, Eesti, Läti, Leedu, Ukraina ja Poola.

Eestipoolseteks rahukonverentsi osalisteks olid Eesti valitsuskoalitsiooni parteide esindajad: 

* Ado Birk (Eesti Rahvaerakond),
* Julius Seljamaa (Eesti Tööerakond),
* Mait Püüman (Eesti Sotsiaaldemokraatlik Tööliste Partei) ja
* Eesti Rahvaväe Kindralstaabi Valitsuse ülem, polkovnik Jaan Rink,
* Eesti Välisministeeriumi esindajad Aleksander Schipai ja Nikolai Maim.

Vene SFNV esindajateks rahukonverentsil olid:

* Leonid Krassin, Vene SFNV side rahvakomissar,
* Maksim Litvinov, Vene SFNV Välisasjade Rahvakomissariaadi Kolleegiumi liige,
* Dmitri Bogolepov,
* Punaarmee esindajana Aleksander Kukk.

Soome, Eesti, Läti ja Leedu pea- ja välisministrite konverentsil, mis Eesti kutsel oli peetud Tallinnas 14.–16. septembrini 1919, otsustati, et rahuläbirääkimisi Nõukogude Venemaaga peetakse üheskoos.

Vaherahurääkimised katkesid, kuna Eesti delegatsioon esitas nõudmise sõlmida vaherahukokkulepe ühiselt koos Läti, Leedu ja Soome valitsustega, Nõukogude Venemaa oli teinud ettepaneku Soomele, Lätile ja Leedule astuda läbirääkimistesse rahutegemiseks, kuid kuna polnud veel saanud vastust, siis katkestati vaherahuläbirääkimised Eesti ja Nõukogude Venemaa vahel 18. septembril 1919.

29. septembrist kuni 1. oktoobrini 1919 peeti Tartus Eesti, Läti ja Leedu valitsuste ühine Balti riikide konverents, millel koostati teadaanne Nõukogude Venemaa välisasjade rahvakomissarile Georgi Tšitšerinile ja saadeti nende kolme riigi välisministrite allkirjadega 4. oktoobril ühises telegrammis, milles nende riikide valitsused teatasid, et nad on valmis astuma Nõukogude Venemaa valitsusega läbirääkimistesse rahulepingu sõlmimise üle Tartus.

Vaata ka
--------

* Tartu rahu
* Läti Vabadussõda

Välislingid
-----------

* EESTI LUGU 200. Pihkva rahukonverents. Eesti lugu, 19.09.2009
Kolme sõrme juhis: kui nimetissõrm näitab magnetvälja {\displaystyle B} suunda ja keskmine sõrm voolu I suunda, siis nätab pöial jõu {\displaystyle F} (või liikumise) suunda
Ampère'i vasaku käe reegel
**Vasaku käe reegel** on elektriõpetuses mnemotehniline juhis, mis määrab magnetväljas paiknevale vooluga juhtmele mõjuva jõu suuna. 

Reeglit on esitatud mitmel kujul. Tuntuim on kolme sõrme reegel:

>  Kui asetada vasaku käe pöial, nimetissõrm ja keskmine sõrm üksteise suhtes risti ning seejärel suunata nimetissõrm magnetvälja suunda ja keskmine sõrm elektrivoolu suunda, siis näitab pöial juhtmele mõjuva jõu suunda.
> 
> 

Vooluga juhtmele mõjuv magnetinduktsiooni jõud on seega alati risti nii voolu kui ka magnetvälja suunaga. Magnetvälja suunaks loetakse suund lõunapooluselt põhjapoolusele (S > N) ja voolu puhul suund plussklemmilt miinusklemmile (kokkuleppeline elektrivoolu suund).

Tuntud on ka Ampère'i seaduses esitatud samasisuline juhis:

>  Kui väljasirutatud sõrmedega vasaku käe peopesa asetada vastu magnetvälja {\displaystyle B} suunda nii, et sõrmed näitavad voolu I suunda, siis näitab pöial juhtmele mõjuva jõu {\displaystyle F} suunda. 
> 
>

Vaata ka
--------

* Ampère'i seadus

Viited
------

1. ↑  ENE 10. köide, 1998

Välislingid
-----------

* Ampere'i seadus. Vasaku käe reegel
**Sidrunpuju** (*Artemisia abrotanum*) on korvõieliste sugukonda kuuluv taimeliik. Ametliku ravimtaimena võeti sidrunpuju Lääne-Euroopas kasutusele 19. sajandil.

Botaaniline kirjeldus
---------------------

Sidrunpuju lehed
Sidrunpuju on mitmeaastane taim, kuni 2 m kõrguseks kasvav poolpõõsas. Tal on pika rootsuga, 4–8 cm pikkused, ja kuni 6 cm laiused peenelt jagunenud lehelabaga rohekashallid lehed. Rohekaskollased õied asetsevad väikestes õisikutes.Tolmleb tuule abil. Sidrunpuju meenutab estragonpuju, kuid tema lehed on hoopis peenemad, mõneti aedtilli meenutavad.

Õitsev sidrunpuju

Kasvukohad
----------

Levinud Kaukaasias, Lääne-Siberis, Kagu-Aasias, Anatoolias ning Kagu-Euroopas. Kasvatatakse laialdaselt.

Keemiline koostis
-----------------

Droog sisaldab kuni 0,3% eeterlikku õli. Fenoolsetest ainetest on sidrunpujus flavonoide, kumariine, parkaineid, mõruaineid, sisaldab ka tsüklitooli, kvebrahiiti, klorogeenhapet, kohvhapet, abrotiini, artemisitiini, kalükantosiidi, isofraksidiini, kvabrahitooli, adeniini, adenosiidi, koliini jm. Alkaloididest on leitud obretaniini.

Kasutamine
----------

### Droog

Droogiks kasutatakse värskeid ja kuivatatud lehti ja rohtseid võrseid. Võrsed lõigatakse maapinnast 30–40 cm kõrguselt maha. Kuivatatakse koos lehtedega või eelnevalt eraldatud lehti. Vürtsina kaotavad kuivatatud lehed pujule iseloomuliku kibeda maitse peaaegu täielikult, nende aroom meenutab sidrunit. Ravi otstarbel tarvitatakse ka sügisel kogutavaid juuri.

#### Kasutamine meditsiinis

Sooleparasiidivastane. Söögiisu suurendav ja seedimist soodustav, sapinõristust ergutav. Korrastab menstruatsiooni. Maapealset osa kasutatakse mõningail andmeil skrofuloosi (kaela lümfisõlmede paistetuse) ja angiini korral. Juuri kasutatakse langetõve ja tuberkuloosse meningiidi toetavas ravis. Rahvameditsiinis on juuri kasutatud langetõve ja meningiidi korral.

#### Kasutamine väljaspool meditsiini

Vähesel määral parfümeeria- ja toiduainetööstuses. Eeterlik õli annab parfümeeriatoodetele, toitudele ja jookidele meeldiva lõhna ja heleda värvitooni. Nahale määritud mahl peletab putukaid.

#### Ohud

Kokkupuutel nahaga võib põhjustada allergilist löövet ja nahapõletikku. Tulenevalt alkaloid obretaniini sisaldusest võib droog pikaajalisel tarvitamisel osutuda tervisele ohtlikuks. Raseduse jooksul droogi kasutamine on ebasoovitatav.

Viited
------

1. 1 2 3 4 5  Ain Raal (2010). *Maailma ravimtaimede entsüklopeedia*. Lk 96.
2. ↑  "Liigikirjeldused – Puju". 2011. Originaali arhiivikoopia seisuga 25.04.2018. Vaadatud 19.04.2018.
3. 1 2 3 4  Ain Raal (2005). *Tervist ja vürtsi maailma maitsetaimedest*. Lk 182–183.

Välislingid
-----------

* Sidrunpuju andmebaasis eElurikkus Muuda Vikiandmetes
**Elektronegatiivsus** on dimensioonita suurus, mis iseloomustab aatomi suhtelist võimet siduda endaga molekulis või keemilises ühendis elektrone. Suure elektronegatiivsusega elementide aatomid seovad tekkinud molekulides elektrone tugevalt. Kokkuleppeliselt võetakse ühikuks liitiumi aatomi elektronegatiivsus XLi = 1. Teiste elementide elektronegatiivsused leitakse võrdluse teel. 

Tabelis on esitatud mõne elemendi elektronegatiivsus.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 0,7 | 0,8 | 0,9 | 1,0 | 1,2 | 1,5 | 1,6 | 1,7 | 1,8 | 2,0 | 2,1 | 2,4 | 2,5 | 2,8 | 3,0 | 3,5 | 4,0 |
| Cs | KRb | Na | LiCaSrBa | Mg | BeAl | Pb | GeSn | SiSb | BAs | HPTe | SeI | CS | Br | NCl | O | F |

Tinglikult saab elektronegatiivsuse põhjal eristada metalle ja mittemetalle. Elemendid elektronegatiivsusega alla 1,7 on metallilised, elektronegatiivsusega üle 1,7 mittemetallilised. Elektronegatiivsuste vahe alusel saab ka kindlaks teha valdava sideme liitaine molekulides ning ühendeis. Elemendid, mille elektronegatiivsuste vahe on alla 1,7, moodustavad kovalentse sideme, teised ioonilise sideme. 

Ühendites täiendavad suurema elektronegatiivsusega elemendid oma välist elektronkihti kuni oktetini (8 elektronini) nende valentselektronide arvel, mida loovutavad väiksema elektronegatiivsusega elementide aatomid. Erandiks on vesinik, mis täiendab elektronide arvu kuni kaheni.

Vaata ka
--------

* Keemiline side
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib kalast; restorani kohta vaata artiklit Mõõkkala (restoran)* |

---

**Mõõkkala** ehk **atlandi mõõkkala** (*Xiphias gladius*) on ahvenaliste seltsi mõõkkalalaste sugukonda kuuluv kala, selle sugukonna ainuke esindaja.[*viide?*]

Mõõkkala on levinud troopilistetest kuni mõõdukalt soojade meredeni, kasvab 4,3 meetri pikkuseks kaaludes seejuures 650 kilogrammi, tavaliselt jäävad mõõdud siiski 2–3 meetri vahele. Põhjapoolkera meredes täheldatakse rändamist talvel lõunapoolsematesse ja soojematesse vetesse, suvel toimub vastupidine ränne põhja poole. Eluviisilt on nad kiired ja aktiivsed avamere röövkalad, kes toituvad peamiselt pisemates parvekalades.[*viide?*]

Mõõkkalad on ühed kiiremad kalad, arendavad vees kiirust kuni 100 km/h.[*viide?*]

Läänemerre satub eksikülalisena. Eestist on mõõkkala leitud väga harva. Augusti alguses 1998 leiti Karala rannast mõõkkala, kes kaalus 81 kg ning oli 246 cm pikkune. Sellest kalast tehti Saaremaa muuseumile topis. Muuseumis on ka 1894. aastast pärinev mõõkkala pea.[*viide?*]

Mõõkkala skelett
Mõõkkala tarvitatakse toiduks. Eestis pakutakse mõõkkalast valmistatud rooga Tallinna restoranis Mõõkkala.[*viide?*]

Mõõkkala Essaouira sadamas Marokos

Vaata ka
--------

* Eesti kalade süstemaatiline nimestik

Välisiviited
------------

* Kirsi Lattu, 31. august 2009, Maaleht, Torm tõi Ristna randa suure mõõkkala

Välislingid
-----------

* Mõõkkala andmebaasis eElurikkus Muuda Vikiandmetes
Platon Oiunski (1921) 
**Platon Aleksejevitš Sleptsov**, kirjanduslik pseudonüüm **Oiunski**; jakuudi keeles Платон Алексеевич Слепцов; Былатыан Ойуунускай; vene keeles Платон Алексееви Слепцов; Платон Ойунский; 11. november (vkj 30. oktoober) 1893 Jakuudi oblast – 31. oktoober 1939 Jakutsk) on jakuudi kirjanik, riigitegelane ja filoloog, jakuudi nüüdiskirjanduse rajaja.

Koos Maksim Ammossovi ja Issidor Barahhoviga andis ta olulise panuse Jakuudi ANSV moodustamisel.
Ta oli aastatel 1922–1923 Jakuudi ANSV Rahvakomissaride Nõukogu esimees ning 1928–1931 vabariigi hariduse ja tervishoiu rahvakomissar. Tema initsiatiivil loodi 1935. aastal Jakuudi keele ja kultuuri teadusuurimisinstituut. Ta sai selle instituudi esimeseks direktoriks. 1935. aastal kaitses ta Moskvas lingvistikakandidaadi kraadi.

1938. aastal Oiunski represseeriti. Rehabiliteeriti 1955. aastal.

Päritolu, haridustee ja kirjandustegevus
----------------------------------------

Ta on pärit Kesk-Jakuutias asuvast ulussist (praeguse nimega Tatta uluss). Ta lõpetas 1917. aastal Jakuudi õpetajate seminari. Aastatel 1917–1918 õppis ta Tomski õpetajate instituudis. Kirjandustegevust alustas ta 1917. aastal (avaldati esimene luuletus). Tema jutustused ja näidendid on läinud Jakuudi kirjanduse kullafondi. Ta kogus ja valmistas ette avaldamiseks jakuudi eeposed. Ta on tõlkinud jakuudi keelde vene ja maailma klassikat.

1934. aastal valiti ta NSV Liidu Kirjanike Liidu liikmeks.

Mälestuse jäädvustamine
-----------------------

Tema auks antakse välja Sahha (Jakuutia) Vabariigi Oiunski-nimelist riiklikku preemiat.

Viited
------

1. 1 2 3 4 5  Ойунский Платон Алексеевич. ysia.ru

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Platon Oiunski** |

* Платон Ойунский. vcisch2.narod.ru
**Ērgļi raudteejaam** on endine raudteejaam Lätis Riia–Ērgļi–Madona–Lubāna–Kārsava raudteel. Peatuse hoone jäi Madona piirkonda ja Ērgļi valda Ērgļisse.

Peatus asus Riia jaamast 97 km kaugusel.

Peatus avati 10. detsembril 1937. Kuna algselt ei pidanud see olema lõppjaam, vaid vahejaam, siis rajati sinna rajati reisijate ja tööliste tarbeks ajutised hooned. Jaamast edasi rajati ka raudteetamm läbi Ogre jõe oru, millele lisandus saksa okupatsiooni ajal ka sild. Nii need kui ka jaama rajatised hävisid teise maailmasõja ajal. Aastal 1951 püstitati nende asemele uus tüüpprojekti järgi ehitatud jaamahoone. Teise maailmasõja ajal katkenud rongiliiklus taastati Riiast Ērgļini 1953. aastal. Aastal 2009 suleti sealne peatus seoses raudtee sulgemisega.

Aastal 2016 omandas jaamahoone Läti bioloog ja ajakirjanik Māris Olte, kes rajas sinna restorani.

Viited
------

1. ↑  T. Altbergs, K. Augustāne, I. Pētersone. Dzelzceļi Latvijā. R: Jumava, 2009, 177. lk. ISBN 978-9984-38-698-0
2. ↑  T. Altbergs, K. Augustāne, I. Pētersone. Dzelzceļi Latvijā. R: Jumava, 2009, 178. lk. ISBN 978-9984-38-698-0
3. ↑  «Māris Olte par 6000 eiro nopircis dzelzceļa staciju»

Välislingid
-----------

 Ērgļi raudteejaam – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
* Infot jaama kohta; fotod (*vene keeles*)
* Jaam vanal kaardil

|  |  |
| --- | --- |
| **Eelnev peatus** | **Endine raudteepeatus**  |
|  Roplaiņi |  **Ērgļi** |
Üldplaan.  
Hamelin de Guettelet, 25. aprill 2008
**Ħal Saflieni hüpogeum** (inglise keeles *Ħal Saflieni Hypogeum*; prantsuse keeles  *Ipogée de Ħal Saflieni*; malta keeles *Ipoġew ta' Ħal Saflieni*) on 1980. aastal UNESCO maailmapärandi nimistusse kantud objekt, mis asub Maltas Malta saarel pealinnast Vallettast lõunas Raħal Ġdidi (Paola) linnas.

Nimetus
-------

Termin 'hüpogeum' on pärit vanakreeka keelest (*υπόγειο*; 'hypogeion') ja tähendab 'maa-alust (pühamut)'.

Ajalugu
-------

Maailmapärandi objekt on tohutu maa-alune ehitis, mis raiuti kivisse ja ehitati kuivmüüritises kiviplokkidega enne 2500. aastat eKr. Algselt võis see olla pühamu, kuid juba eelajaloolisel ajal sai sellest nekropol. Hinnanguliselt on sinna maetud umbes 7000 lahkunut.

Unustussevajunud ehitis avastati veehoidlat kaevates 1902. aastal. Külastusteks avati ehitis juba 1908. aastal, kui seal veel käisid arheoloogilised väljakaevamised. Hiljem on ehitis olnud korduvalt suletud erinevateks uurimis-, restaureerimis- ja korrastustöödeks.

Maltast võeti 1980. aastal maailmapärandisse kolm objekti, nende seas ka objekt "Ħal Saflieni hüpogeum, Malta". Juunis 2014 nimetati objekt ümber nimega "Ħal Saflieni hüpogeum".

Kirjeldus
---------

Ħal Saflieni hüpogeum koosneb 34 ovaalsest kambrist, mis on seotud koridoride süsteemiga. Uued seinad on laotud hiiglaslikest korallilistest lubjakiviplokkidest ilma mördita. Olulisematel ruumidel on pseudovõlve ning ustele ja akendele viitavaid nišše.

Märkimisväärne on nn Oraakli ruum, kus madala meeshäälega esitatud helid kostuvad kõikides hüpogeumi ruumides ja kõik teised jäävad naaberruumides kuuldamatuks ning kõige alumine ruum, kuhu astmed lõppevad mitme meetri kõrgusel põrandapinnast.

Pildid
------

* Sissekäik hüpogeumi.Hamelin de Guettelet, 11. aprill 2008Sissekäik hüpogeumi.  
Hamelin de Guettelet, 11. aprill 2008
* Ühest ruumist leitud "Magava esiema" kuju.Fotoː 8. oktoober 2009Ühest ruumist leitud "Magava esiema" kuju.  
Fotoː 8. oktoober 2009

Vaata ka
--------

* UNESCO maailmapärand Maltal

Välislingid
-----------

* Ħal Saflieni hüpogeum, maailmapärandi objekt nr 130. UNESCO maailmapärandi koduleht. Inglise keeles. Vaadatud 26. aprillil 2023


|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Ħal Saflieni hüpogeum** |
**Kivirand** on eesti perekonnanimi.

Statistika
----------

2022. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Kivirand 253 inimesel: 111 mehel ja 142 naisel. Perekonnanimede levikult on Kivirand meeste puhul 705. kohal ja naiste puhul 576. kohal.

Kivirand oli levinuim nimi vanuserühmas 65–69 aastat, kus seda oli 10 000 elaniku kohta 2,44. Nime kandja oli keskmiselt 44 aasta vanune. Perekonnanimi Kivirand oli kõige sagedasem Põlva maakonnas, kus sellist nime kandis maakonna 10 000 elaniku kohta keskmiselt 5,32 inimest.

19. sajandi algul pärisorjusest vabastamise käigus talupoegadele Eestimaa ja Liivimaa kubermangus nime Kivirand ei pandud.

1930. aastate nimede muutmise kampaania käigus võeti Kivirand uueks nimeks kokku 70 korral, kui loobuti nimedest Steinbach, Reimann, Pillman, Pedda, Köniksmann, Altrov, Dobrov ja Kirkmann kahel juhul, samuti nimedest Blumkvist, Grents, Greuzstein, Hindreus, Kamorant, Kirhäiding, Köbler, Koulsohn, Kristelstein, Plumkvist jne.

Nime kandjaid
-------------

* Gustav Kivirand, EELK esimene ilmikust assessor (1958–2008)
* Gustav-Leo Kivirand, eesti muusik (sündinud 1982)
* Lembit Kivirand, eesti kunstnik (1941–)
* Olav Kivirand, eesti karateka (1954–)

Viited
------

1. ↑  Statistikaamet. Rahvastikuregister (vaadatud 21.05.2022)
2. ↑  Onomastika andmebaas. Nimede panemine: (algne nimekuju): Kivirand.
3. ↑  Onomastika andmebaas. Nimede eestistamine:(uus nimekuju): Kivirand.

Välislingid
-----------

* Kivirand statistikaameti andmebaasis
**Kivisalu** on eesti perekonnanimi.

Statistika
----------

2022. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Kivisalu 149 inimesel: 71 mehel ja 78 naisel. Perekonnanimede levikult on Kivisalu meeste puhul 1312. kohal ja naiste puhul 1303. kohal.

Kivisalu oli levinuim nimi vanuserühmas 75–79 aastat, kus seda oli 10 000 elaniku kohta 1,80. Selle nime kandja oli keskmiselt 39 aasta vanune. Perekonnanimi Kivisalu oli kõige sagedasem Rapla maakonnas, kus sellist nime kandis maakonna 10 000 elaniku kohta keskmiselt 2,39 inimest.

19. sajandi algul pärisorjusest vabastamise käigus talupoegadele Eestimaa ja Liivimaa kubermangus nime Kivisalu ei pandud.

1930. aastate nimede muutmise kampaania käigus võeti Kivisalu uueks nimeks kokku 61 korral, kui loobuti nimest Kleejer neljal ning Kleimann, Flintmann ja Fliedermann kolmel juhul, Kilter, Kits, Kister ja Kirkmann kahel juhul, samuti nimedest Bucht, Kleinfürst, Klemms, Konks, Lyra, Meithal, Napast, Punnius, Tereshka jne.

Nime kandjaid
-------------

* Garibaldi Kivisalu, eesti tantsija (1924–2015)
* Johannes Kivisalu, eesti vaimulik (1912–1976)
* Toivo Kivisalu, eesti lendur (1941–2012)

Viited
------

1. ↑  Statistikaamet. Rahvastikuregister (vaadatud 21.05.2022)
2. ↑  Rahvusarhiiv. Onomastika andmebaas. Nimede panemine: (algne nimekuju): Kivisalu.
3. ↑  Rahvusarhiiv. Onomastika andmebaas. Nimede eestistamine:(uus nimekuju): Kivisalu.

Välislingid
-----------

* Kivisalu statistikaameti andmebaasis