recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Maris Sild** (sündinud 15. märtsil 1987 Tallinnas) on eesti poliitik.

Ta on Tallinna Linnavolikogu liige ja rahanduskomisjoni esimees, Sotsiaaldemokraatliku erakonna Tallinna piirkonna aseesimees. Varem on ta juhtinud Kristiine linnaosakogu, olnud Kristiine linnaosa halduskogu aseesimees, Sotsiaaldemokraatliku erakonna juhatuse liige. 

Ta on valitud kolme Tallinna Linnavolikogu koosseisu kandideerides Kristiine linnaosas ning 2021. aasta kohalikel valimistel kogus Kristiines 239 häält. 

Aastatel 2008–2015 oli ta Noorte Sotsiaaldemokraatide peasekretär. 11. aprillil 2015 valiti Sild Euroopa Noorte Sotsialistide (Young European Socialists, YES) asepresidendiks. 2015-2016 oli Sild MTÜ Noored Sotsiaaldemokraadid president. Aastatel 2016–2019 töötas Maris Sild kultuuriminister Indrek Saare nõunikuna. Hetkel töötab Euroopa Parlamendi saadiku Sven Mikseri Eesti assistendina. 

Ta kandideeris 2023. aasta valimistel Riigikokku, kogus valimisringkonnas nr 1 (Haabersti, Põhja-Tallinn ja Kristiine) 151 häält ning ei osutunud valituks.
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel on 19. sajandil asutatud koolist; 15. sajandil asutatud kooli kohta vaata Tallinna linnakool (1428).* |

---

**Tallinna linnakool** oli aastal 1873 asutatud vene õppekeelega algkool (aastast 1912 kõrgem algkool). Kooli tegevus kestis 1920. aastani, mil kehtestati Eesti vabariigi avalikkude algkoolide seadus.

Pikk tänav 69 // Tolli tänav 1 hoone
1872. aasta 31. mail Venemaa keisri Aleksander II kinnitas Venemaa Riiginõukogu otsuse kreiskoolide reorganiseerimisest linnakoolideks. Linnakoolideks muudeti ka Tallinna ja Tartu vene õppekeelega elementaarkoolid.

1872. aastal kinnitatud Venemaa keisririigi linnakoolide määruse kohaselt tuli saksakeelsed kreiskoolid alates 1874. aastast reorganiseerida linnakoolideks. Uut tüüpi linnakoolid olid 6-aastase kursusega venekeelsed riiklikud poeglaste kõrgema astme algharidusasutused. Linnakooli eesmärgiks oli anda täielikku algharidust kõikidest seisustest lastele vanuses 7–14 eluaastat.. 

1873. aasta 23. jaanuari Riiginõukogu otsusega muudeti kaks vene õppekeelega elementaarkooli Tallinnas 3-klassiliseks linnakooliks (vene keeles *Ревельское 3-классное городское училище*), mille asukohaks sai Pikk tänav 69.

Vaata ka
--------

* Haridus Tallinnas, Linnakool (1873–1913)
* Tallinna Tõnismäe Reaalkool

Viited
------

1. 1 2 3  EE 12. köide, 2003: 555.
2. ↑  Eesti kooli ajalugu. 2. köide. 1860. aastaist 1917. aastani. Koostaja ja toimetaja Endel Laul. Toimetaja Veronika Varik. Tallinn: Teaduste Akadeemia Kirjastus, 2010, lk 130.
**MHPArena** on jalgpallistaadion Stuttgardis Saksamaal. See on jalgpalliklubi VfB Stuttgart koduväljakuks.

Alates ehitamisest 1933. aastal kuni 1945. aastani kandis staadion nime **Adolf-Hitler-Kampfbahn**, aastatel 1945–1949 **Century Stadium/Kampfbahn**, aastatel 1949–1993 **Neckarstadion** (Neckari jõe järgi), aastatel 1993–2008 **Gottlieb-Daimler-Stadion**, aastatel 2008–2023 **Mercedes-Benz Arena**. 

Saksamaa esimene Teise maailmasõja järgne rahvusvaheline võistlus jalgpallis oli sellel staadionil peetud kohtumine Saksamaa ja Šveitsi meeskonna vahel 1950. aastal. 40 aastat hiljem võõrustati Saksamaa taasühinemise järel jälle esimesel maavõistlusel šveitslasi.

Gottlieb-Daimler-Stadion moderniseeriti 2006. aasta jalgpalli maailmameistrivõistluste tarbeks juba aastatel 1999–2001 FIFA maailmameistrivõistluste standarditele vastavaks. MM-i tarvis tehtud värskenduse järel hinnati silmapaistvaimaks tekstiilist katusekatet. See projekt läks maksma 51,5 miljonit eurot. Staadion mahutab 53 200 pealtvaatajat.

Sellel staadionil on toimunud nii spordivõistlusi kui ka kultuuriüritusi. Ka 1974. aasta jalgpalli maailmameistrivõistluste raames toimus seal osa alagrupi mänge. 1986. aasta toimusid staadionil Euroopa meistrivõistlused kergejõustikus. Kaks aastat hiljem 1988. aastal võõrustas staadion jälle jalgpallureid, kui seal peeti jalgpalli Euroopa meistrivõistluste alagrupi mänge. 1993. aastal toimusid Stuttgardis IV kergejõustiku maailmameistrivõistlused. Sellel staadionil on peetud Euroopa Karikavõistluste Finaal.

2008. aasta märtsis tehti teatavaks, et mais 2009 hakatakse staadioni ümber ehitama vaid jalgpalliareeniks. Ehitustööd peaksid lõppema 2011. aasta lõpuks.

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **MHPArena** |

* MHPArena koduleht

| * v
* r
2006. aasta jalgpalli maailmameistrivõistluste staadionid |
| --- |
| 
Berliini Olümpiastaadion (Berliin) **·**  Signal Iduna Park (Dortmund) **·**  Commerzbank-Arena (Frankfurt) **·**  Veltins-Arena (Gelsenkirchen) **·**  HSH Nordbank Arena (Hamburg) **·**  AWD-Arena (Hannover) **·**  Fritz-Walter-Stadion (Kaiserslautern) **·**  RheinEnergieStadion (Köln) **·**  Red Bull Arena (Leipzig) **·**  Allianz Arena (München) **·**  Stadion Nürnberg (Nürnberg) **·**  Gottlieb-Daimler-Stadion (Stuttgart) |
**Enn Sarap** (1. september 1945 Valga – 6. detsember 2019 Tallinn) oli eesti poliitik ja majandusjuht.

Ta lõpetas 1969. aastal Tallinna Polütehnilise Instituudi mehaanikateaduskonna peenmehaanika erialal.

Ta oli aastatel 1969–1973 Valga tuubitsehhi peamehaanik. Aastatel 1973–1977 oli ta Paide Autobaasi peainsener, 1977–1989 samas direktor.

Aastatel 1989–1992 oli ta transpordiministri esimene asetäitja; 1992. aastal sai transpordi- ja sideministriks Tiit Vähi esimeses valitsuses.

Aastatel 1993–1994 oli ta RE Tallinna Sadam peadirektori asetäitja, 1994–1999 AS Tallinna Sadama juhatuse esimees-peadirektor.

Tunnustus
---------

* 1988 Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi aukiri
* 1988 Eesti NSV teeneline transporditöötaja

Isiklikku
---------

1968. aastal abiellus ta Elve Sarapiga, kellega oli tal üks poeg. Ta hilisem abikaasa Ruth Martin oli 2001. aastani Teede- ja sideministeeriumi kantsler.

Kirjandus
---------

* Kes on kes? Eesti 2000. Ekspresskataloogide AS, 2000 (lk 178)

Välislingid
-----------

* Biograafia ESBL-is
**Ookeaniline saar** on peamiselt basaldist ja teistest vulkaanilistest kivimitest või biogeenseist kivimeist koosnev ookeanis asuv saar.

Ookeanilisi saari eristatakse saartest, mille aluspõhi on mandriline. Lahti seletatult tähendab see seda, et ookeanilised saared asuvad ookeanilisel, mandrilised aga mandrilisel maakoorel.

Ookeanilised saared on vulkaanide tegevuse produkt. Enamasti tekivad nad kuuma täpi kohale. Kui ookeaniline saar asub soojas kliimavöötmes, võivad tema ümber moodustuda korallrifid. Sellisest saarest võib kujuneda atoll. 

Ookeaniliste saarte ümbruses on vesi ookeanidele tüüpiliselt enamasti ligi 5 kilomeetri sügavune. Ookeanilised saared on seega üle merepinna ulatuvad mäetipud.

Ookeanilised saared ei ole väga suured. Maailma suurimad saared on mandrilisel maakoorel.

Ookeanilised saared on väga levinud Vaikses ookeanis. 

Ookeaniliste saarte rannikute liiv on tume, punakas või valge (kui on tegemist biogeensete kivimite fragmentidega). Erinevalt mandriliste rannikute liivast ei sisalda ookeaniliste saarte liiv kvartsi. 

Ookeanilised saared on näiteks Hawaii, Tahiti ja Island. Vaatamata vulkaanilisele aktiivsusele ning asetsemisele ookeanis ei ole ookeanilised näiteks need saared, millel asuvad Filipiinid, Jaapan ja Uus-Meremaa.

Vaata ka
--------

* Saar
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib Ookeani keskahelikust; Taiwani mäestiku kohta vaata artiklit Keskmäestik (Taiwan)* |

---

Maavärinate epitsentrite kaardil tulevad hästi esile ka seismiliselt aktiivsed piirkonnad ookeanides, mis ühtivadki ookeani keskahelikega
**Ookeani keskahelik** on vulkaaniline mäeahelik, mis läbib Atlandi ja India ookeani ning Vaikse ookeani lõunaosa.

Ookeani keskaheliku kogupikkus on 84 000 km, olles seega kaugelt kõige pikem mäeahelik planeedil Maa.

Ookeani keskahelik pole mitte alati asunud ookeani keskosas. Nimetus tuleb sellest, et kõigepealt avastati ta Atlandi ookeanist, mida ta tõepoolest enam-vähem poolitab. Siis nimetati see Atlandi ookeani keskahelikuks, mida Atlandi ookeanis paiknev osa ookeani keskahelikust kannab siiani.

Ookeani keskahelikud on hiiglaslikud riftivööndid, seal toodetakse pidevalt uut ookeanilist maakoort, mis hävib uuesti subduktsioonivööndites. Seetõttu on ookeani keskahelik piltlikult öeldes hiiglasliku konveieri üks osa.

Ookeani keskahelik on seismiliselt aktiivne piirkond. Aktiivsed on nad ka vulkaaniliselt, kuid paiknemise tõttu merepõhjas ei ole seda tüüpi vulkanism laiemale avalikkusele kuigi tuntud. Erandiks on näiteks Islandi saar, mis asub täpselt ookeani keskaheliku ja samas ka kuuma täpi kohal, mistõttu on seal võimalus jälgida "ookeanipõhja" laienemist kuival maal.

Ookeani keskaheliku kõrgus merepõhjast on 1...3 km ning laius umbes 1500 km. Seega on nõlva kalle suhteliselt lauge ning jääks inimsilmale praktiliselt märkamatuks. Esile tuleb ta vaid kui suuremõõtmeline, globaalne geoloogiline struktuur.

Kivimiliselt koosnevad ookeani keskahelikud peaaegu eranditult basaldist. Petroloogias nimetatakse ookeani keskahelikule tüüpilist basalti MORB-iks (*mid-ocean ridge basalt*).

Ookeani keskaheliku avastamine 1950. aastatel sillutas teed laamtektoonika teooriale, mis pani aluse tänapäevasele geoloogiale.

Vaata ka
--------

* Merepõhja pinnavormide loend
Ookeanilise maakoore vanuse kaart. Mandrilist maakoort on kujutatud halli värviga. Mandriline maakoor asub mandrite (hall) ning mandrilavade all (sinakashall). Ookeanilist maakoort on kujutatud punaka, kollase, rohelise või sinaka värviga. Punane on kõige noorem ja sinine kõige vanem. Kaardi vasakul allosas on legend, mis selgitab, kui vanadele kivimitele mingi värvus vastab.
**Ookeaniline maakoor** on ränivaese koostisega kivimeist koosnev õhuke maakooretüüp.

Ookeanilise maakoore ehitus
---------------------------

Ookeaniline maakoor moodustab ookeanide põhja. Moodustab 60% maakoorest.[*viide?*] Ta on tekkinud basaltse magma tardumisel kivimitest, millel lasuvad süvameresetted, peamiselt värvilistest kivimitest ja simast. Ookeanilise maakoore põhilised elemendid on räni ja magneesium, suhteliselt palju leidub rauda. 

Ookeaniline maakoor on mandrilisest maakoorest õhem (paksus umbes 11 km) ja noorem (keskmine vanus 180 miljonit aastat). Ta on ka suurema tihedusega (2,9 t/m³), mistõttu ta paikneb mandrilisest maakoorest madalamal.

Ookeanilise maakoore "elutsükkel"
---------------------------------

Ookeaniline maakoor uueneb pidevalt. Ookeani keskahelikes tekib teda järjest juurde. Nendes ahelikes lahknevad laamad. Seal tõuseb magma maakoore pinnale, jahtub ja tardub, moodustades maakoore. Magmat tõuseb keskahelikes järjest juurde ja surub äsjamoodustunud maakoort keskahelikust järjest eemale. Selle protsessi käigus maakoor jahtub veelgi ja tiheneb ning tema peale hakkavad kogunema setted. Üldiselt ongi nii, et keskaheliku juures on maakoor kõige noorem ja mida kaugemale, seda vanem.

Kui maakoor on lükatud lõpuks laama teise otsa subduktsioonivööndini, siis sukeldub maakoor seal taas maa alla ja seda nimetatakse subduktsiooniks. Teisele poole neeldumiskohta tekib kurrutuse tulemusena kõrge mäestik ja tüüpiline näide selle kohta on Ameerika läänerannik, kuhu on tekkinud Andid ja Kordiljeerid. Kui põrkuvad kaks ookeanilist maakoort, võivad sinna tekkida saarekaared, nagu näiteks Antillid.

Kuna laamad ei ole lõpmata suured, siis ei leidu Maal üldiselt ookeanilist maakoort, mis oleks vanem kui 200 miljonit aastat.

Ookeanilise maakoore magnetväli
-------------------------------

Ookeanilises maakoores on märgata ookeani keskahelikuga paralleelseid magnetjooni, mis on salvestunud basalti. See avastati 1950. aastatel, kui kaardistati ookeanipõhja kivimite tekitatav magnetväli. Nad märkasid, et kummalgi pool ookeani keskahelikku olid sümmeetrilised positiivsed ja negatiivsed magnetvälja jooned ning et sümmeetriateljeks oli ookeani keskahelik. See on seletatav asjaoluga, et kui ookeani keskahelikust välja voolanud värske magma jahtudes tardub, siis joondub ta vastavalt Maa magnetväljale sel hetkel. Kuid Maa magnetiline põhja- ja lõunapoolus on palju kordi kohta vahetanud. Ookeanilise maakoore magnetismi uurides on niimoodi võimalik täpsemini kindlaks teha, millal maakera magnetilised poolused on kohti vahetanud.

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Ookeaniline maakoor** |
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib kodukassi tõust, metskassi alamliigi kohta vaata artiklit Aafrika metskass.* |

---


**Ookerkass** (inglise keeles *ocicat*) on kodukassi tõug.

Leoparditähniline ookerkass näeb välja nagu miniatuurne metskass. Nimetuse on ta saanud sarnasuse tõttu kauge metsiku esivanema otselotiga. 

Esimene ookerkass sündis USA-s Michigani osariigis 1964. aastal. Siiami kasside aretamisega tegelev Virginia Daly ristas siiami ja abessiinia-siiami tõu, et saada tähnilist kassi. Nii saadigi kreemi karva kuldsete tähnidega kassipoeg, kelle kasukas sarnanes metskassi otseloti omaga. See kassipoeg, kes hiljem küll kastreeriti ja maha müüdi, ristiti nimega Tonga ning teda peetakse oma tõu esiisaks. Tõukassiaretajad töötasid välja ookerkassi aretusprogrammi. Ookerkass on segu abessiinia, siiami, ameerika lühikarvaliste ja veel paarist tähnilisest tõust. 1987. aastal registreeriti kassitõug Ühendriikides ja hiljem ka teistes riikides. 

Ookerkass on suurt kasvu ja tugeva kehaehitusega. Keha ja saba on ühtlaselt tähnilised, käppadel rõngakesed, kaelal "lahtine kaelus". Kassi kõrvad on suured ja tugevad, mandlikujulised silmad kas kullakarva, rohelised või taevasinised. 

Ookerkass on mänguhimuline, väga kiinduv ja lahkeloomuline. Teda kutsutakse ka "kasskoeraks", kuna ta käitub sageli koera kombel: toob palli, reageerib nimele ning käib omanikule "pai tegemas" nagu koer. Ta talub hästi reisimist ja harjub kiiresti uue elupaigaga. 

Eesti leidub ookerkasse 2001. aasta suvest.
Graham Russell ja Russell Hitchcock
**Air Supply** on Austraalia *soft-rock*'ibänd.
Bänd sai alguse 1976. aastal Sydneys, kui kaks lauljat: Russell Hitchcock ja Graham Russell tutvusid rokkooperi "Jesus Christ Superstar" proovides. Tunnetades koostöö sobivust, moodustati bänd Air Supply.
Mitu aastat tegutses bänd vaid Austraalias, kogemata mingitki tähelepanu mujalt maailmast, kuni Rod Stewart kutsus nad 1979. aastal ühte oma kontserditurneed soojendama.

Saavutades 1980-ndatel maailmas mõningase edu, lagunes bänd 1986 pärast ebaõnnestunud albumit.
Bänd tuli uuesti kokku 1991 ja andis välja veel mõne albumi, kuid ka need ei pälvinud loodetud tähelepanu.
2001. aastal andis Air Supply välja esimese stuudioalbumi pärast 4-aastast pausi.

Koosseis
--------

* Russell Hitchcock – vokaal
* Graham Russell – kitarr, vokaal
	+ Ülejäänud liikmed on vahelduvad.

### Algses koosseisus

* + Frank-Esler Smith – klahvpillid
	+ David Moyse – kitarr
	+ David Green – basskitarr
	+ Ralph Cooper – trummid

Diskograafia
------------

### Albumid

* "Air Supply" (1976)
* "The Whole Thing Started" (1977)
* "Love & Other Bruises" (1977)
* "Life Support" (1979)
* "Lost in Love" (1980)
* "The One That You Love" (1981) (US #2)
* "Now and Forever" (1982)
* "Air Supply" (1985)
* "Hearts in Motion" (1986)
* "The Christmas Album" (1987)
* "The Earth Is..." (1991)
* "Vanishing Race" (1993)
* "News from Nowhere" (1995)
* "The Book of Love" (1997)
* "Yours Truly" (2001)
* "Across the Concrete Sky" (2003)
* "Mumbo Jumbo" (2010)

Välislingid
-----------

* Air Supply ametlik koduleht (*inglise keeles*)
**Airbus A320neo** (*neo: new engine option*; eesti keeles: uue mootori võimalus) on Airbusi lennukite perekond, kuhu kuulub kolm lennukit (319neo-321neo), mis erinevad suuruselt ja lennukauguselt, kuid mille tehnoloogia ja peamised näitajad on sarnased üksteisele. Airbus A320neo lennukite perekond arenes välja Airbus A320 lennukite perekonnast. Lennukite perekonna esimene lend toimus 25. septembril 2014 ning esimene tellimus võeti vastu 25. jaanuaril 2016 Lufthansa poolt. Airbus A320neo lennukite perekond peaks olema 15% rohkem kütuse säästlikum. 2019. aasta veebruari seisuga on Airbus A320neo perekonnast tellitud 6501 lennukit ja vastu on võetud 687 lennukit.

Lennukite perekonna suurimad konkurendid on Boeing 737 MAX, Airbus A220, Comac C919, Embraer E-Jet E2 ja Irkut MC-21.

Airbus A319neo
--------------

Airbus A319neo on lennukite perekonnast väikseim lennuk. Airbus A319neo peamine kasutaja on Avianca.

Airbus A320neo
--------------

Airbus A320neo on lennukite perekonnast suuruselt teine lennuk. Airbus A320neo kolm peamist kasutajat on AirAsia, IndiGo ja Frontier Airlines.

Airbus A321neo
--------------

Airbus A321neo on lennukite perekonnast suurim lennuk. Airbus A321neo kaks peamist kasutajat on Wizz Air ja IndiGo.
**Airest** (AS Airest) on Eesti erakapitalil põhinev lennuettevõte, mis asutati 2002. aasta jaanuaris. Opereeriti regulaarse kauba- ja reisijateveoga Tallinna–Helsingi liinil. Airest oli Eesti ainuke siduja maailma suurima kullerteenuseid osutava firmaga UPS.

Airest alates 2012
------------------

Alates 2012. aastast on Airest spetsialiseerunud kaubaveole. Lepingupartneriteks on üle maailma tegutsevad transpordi- ja logistikafirmad nagu UPS, TNT ja Lufthansa Cargo tütarettevõte time:matters. 

2013. aasta juuliks on Airest sõlminud välislepinguid mahus 6,1 miljonit eurot, mis on orienteeritud 100-protsendiliselt ekspordile.

Tegutsetakse Lennuameti poolt 2012. aastal välja antud sertifikaadi alusel; kolmetäheline tähis: AEG; Telephony tähis: AIREST CARGO; Sitatex aadress: XH-TLL-AE (tüüp B: TLLAEXH).

2012. aasta lõpus avaldati ettevõtte uus imago ja koduleht.

11. juulil 2013 kinnitati Lennuametis Airestile EASA osa 145 hooldusorganisatsiooni sertifikaat. AIREST hooldusorganisatsiooni (AIREST Technical Support) töövaldkond on SAAB 340 liini hooldus kuni 800FH (kaasa arvatud). Tallinna jaam hakkas tööle alates 1. augustist 2013.

2014 septembris sõlmis Airest lepingu viienda SAAB 340 ostuks. Lennuk registrinumbriga ES-LSE ja hüüdnimega Echo suundus lendama Ungari ja Rumeenia vahel.

2015. aasta algul täiendati lennukiparki kuuenda SAAB 340 lennukiga, mille soetamist aitas rahastada KredEx.

15. septembri 2014 seisuga lendab Airest 14 sihtkohta ja omab 4 hooldusjaama.

Airesti lennukid lendavad järgmistesse Euroopa linnadesse: Arad, Baden-Baden, Billund, Budapest, Cluj-Napoca, Göteborg, Helsingi, Jönköping, Malmö, Stavanger, Stockholm, Tampere, Tallinn ja Turu.

31. augustil 2015 teavitas Airest uue brändi algatamisest nimega FLYEST, mille tegevuseks on reisijate tellimuslendude teenuse innoveerimine ning ka sise- ja rahvusvaheliste lendude teenuse osutamine. Esimene FLYEST brändi all opereeriv lennuk SAAB 340 koodiga ES-LSF alustas sama päev ka tellimuslende Eesti rahvuslikule lennufirmale Estonian Air liinidel Stockholm - Tallinn - Peterburi.

Lennukipark alates 2012
-----------------------

Saab 340AF Tallinna lennujaamas
2015. aasta märtsi seisuga:

* 6 Saab 340A reg.nr. ES-LSA, ES-LSB, ES-LSC, ES-LSD, ES-LSE, ES-LSF, ES-LSG ja ES-LSH.

Lennukipark enne 2012
---------------------

2006. aasta augusti seisuga:

* 3 Let L-410 UVP-E reg-nr ES-LLA, ES-LLB ja ES-LLC
* 1 Antonov 26B Tallinn - Helsingi liin, reg-nr EW-246TG

Viited
------

Välislingid
-----------

* Airest AS ametlik koduleht
* Airest AS-i tutvustav bülletään
* FLYEST Koduleht (inglise keeles)
* "Airest tõuseb jalgadele" Äripäev, 15.07.2013
* "Lennuk kui hea investeering" Äripäev, 3.03.2015

|  Eesti lennufirmad |
| --- |
| Toimivad lennufirmad | 

* Airest
* Avies
* Nordica
* Panaviatic
* Smartlynx Airlines Estonia

 |  |
| Tegevuse lõpetanud lennufirmad | 

* Aero Airlines
* Aeronaut
* Ago
* Air Livonia
* Copterline
* ELK Airways
* Enimex
* Estonian Air

 |
**Airbus A350 XWB** on kahemootoriline laia kerega pikamaa reaktiivreisilennuk, mida arendab ja ehitab Airbusi kontsern. A350 on esimene Airbusi reisilennuk, mille kere ja tiivastruktuuri kandva osa moodustab peamiselt süsinikkiuga tugevdatud polümeerkonstruktsioon ehk komposiit. A350 sarja lennukites on tavalise kolmeklassilise salongijaotuse korral 280 kuni 366 istekohta. Lennukite Airbus A330 ja Airbus A340 järglane A350 on otseselt konstrueeritud püsimiseks konkurentsis lennukitega Boeing 787.

Airbus A350 esimene kavand loodi aastal 2004 ja see oli sisuliselt parema aerodünaamilise lahenduse ja uuemate ökonoomsemate mootoritega A330. 2006. aastal reageeris Airbus suurte potentsiaalsete tellijate kriitikale ja tegi kavandi täielikult ringi. Uuendatud kavand sai tähistuse Airbus A350 XWB ('extra wide body' ehk 'eriti laia kerega'). Lennuki väljatöötamise kulusid hinnatakse 12 miljardile eurole. 2015. aasta jaanuari seisuga oli Airbus saanud tellimusi 780 lennukile kokku 40 kliendilt üle maailma.

A350 prototüüp tegi esmalennu 14. juunil 2013 Toulouse'is Prantsusmaal. Euroopa Lennundusohutusamet (EASA) väljastas Airbus A350-le tüübisertifikaadi septembris 2014, kaks kuud hiljem väljastas tüübisertifikaadi USA Föderaalne Lennuamet (FAA). Esimene A350 alustas liinilende Qatar Airwaysi värvides 15. jaanuaril 2015.

A350-900 tehnilised andmed
--------------------------

* Mootor: 2 x 374 kN, Rolls-Royce Trent XWB
* Istmeid reisijatele (tava): 325

### Mõõtmed

* Tiivaulatus: 64,75 m
* Pikkus: 66,89 m
* Kõrgus: 17,05 m
* Kere laius: 5,96 m

### Massid

* Max lennukaal: 268,0 tonni
* Max kaal maandumisel: 205,0 tonni

### Lennuvõimekus

* Max lennukiirus: Mach 0,89
* Lennukaugus: 14 350 km

Viited
------

1. 1 2 3  "Airbus average list prices 2015". Airbus.com. 13. jaanuar 2015. Originaali arhiivikoopia seisuga 2. mai 2015. Vaadatud 19. juuli 2015.
2. ↑  "Taking the lead: A350XWB presentation" (PDF). EADS. Detsember 2006. Originaali arhiivikoopia (PDF) seisuga 27. märts 2009. Vaadatud 15. juulil 2015.
3. ↑  "A350XWB". Airbus. Originaali arhiivikoopia seisuga 26. juuni 2011. Vaadatud 15. juulil 2015.
4. ↑  "15 bln U.S dollars for Airbus A350". Reuters. Vaadatud 1. juuli 2011.
5. ↑  Orders & Deliveries summary, spreadsheet with details. Airbus, 31. jaanuar 2015. Vaadatud 4. märtsil 2015.

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Airbus A350 XWB** |

* Lennukist A350 Airbusi firma kodulehel (*inglise keeles*)
**Kosmos** oli kino Ahtme linnaosas Kohtla-Järvel Sõpruse ja Lehola tänava ristil, ametliku aadressiga Sõpruse 20. 

Arhitekt Raul-Levroit Kivi projekteeris 1950. aastate lõpus 400 istekohaga laiekraankino tüüpprojekti. Selline kino kavandati ka Ahtmesse, mis 1960. aastal liideti Kohtla-Järve linnaga ning kino on edaspidi tuntud ka kui Kohtla-Järve oma. Kino avati 1961. aastal. Selle tüüpprojekti järgi valmisid kinod ka Võrus (Noorus), Tallinnas Pääskülas (Koit) ja Tartus (Ekraan).

Kinos lõpetati filmide näitamine umbes 1992. aastal. Seda on püütud ehitada ümber nii kaupluseks kui ka hiljem eluhooneks, kuid see seisab seni kasutuseta.

Viited
------

1. ↑  Niina Raid. "Kivi, Raul-Levroit" // Eesti kunsti ja arhitektuuri biograafiline leksikon. Eesti Entsüklopeediakirjastus. Tallinn 1996. Lk 187
2. ↑  Kino "Kosmose" hoone Ehitisregistris
3. ↑  "Tartu kino Ekraan jääb muinsuskaitse alt välja" ERR kultuur, 25. märts 2022
4. ↑  "Endise kino Kosmos hoonesse tuleb autoremonditöökoda". Põhjarannik, 12. juuni 2004
5. ↑  Ümberehitusprojekti registreerimine 2008. aastal Ehitisregistris

Välislingid
-----------

* "Kino "Kosmos" välisvaade Ahtmes". Foto: Samuel Migdal, 1966. Eesti Rahvusarhiivi Filmiarhiivi kogu
Diane Schuur
**Diane** Joan **Schuur** (sündinud 10. detsembril 1953) on USA laulja-pianist, üks hinnatumaid tänapäeva džässartiste.

Diane Schuur on sünnist saati pime. 

Tema esimene singel "Dear Mommy and Daddy" ilmus 1971. aastal.

1975. aastal kutsus trummar Ed Shaughnessy teda koos oma bigbändiga esinema Monterey džässifestivalile. Läbimurre saabus samal festivalil 1979. aastal, kus saksofonist Stan Getz vaimustus tema talendist ning kutsus ta Valgesse Majja esinema.

1984. aastal kutsus tollane Ameerika Ühendriikide presidendi abikaasa Nancy Reagan Schuuri teist korda esinema Valgesse Majja. Selle kontserdi raadioülekanne tõi talle plaadilepingu firmaga GRP. Samal aastal ilmus ka tema esimene plaat "Deedles".

Oma esimese naisvokalisti Grammy võitis ta 1986. aastal, järgmine tuli juba 1987. aastal. Pärast neid auhindu on teda võrreldud džässmuusika suurkujude Sarah Vaughni ja Ella Fitzgeraldiga.

2002. aastal külastas Diane Schuur Eestit ning oli džässifestivali "Jazzkaar" peaesineja.

Albumid
-------

* "Deedles" (1984)
* "Timeless" (1986)
* "Diane Schuur and the Count Basie Orchestra" (1987)
* "Talkin' 'Bout You" (1988)
* "Diane Schuur Collection" (1989)
* "Pure Schuur" (1991)
* "In Tribute" (1992)
* "Love Songs" (1993)
* "Heart To Heart" (1994)
* "Blues For Schuur" (1997)
* "The Best of Diane Schuur" (1998)
* "Music Is My Life" (1999)
* "Friends for Schuur" (2000)
* "Swingin' for Schuur" (2001)
* "Midnight" (2003)
* "Schuur Fire" (2005)
* "Live in London" (2006)
* "Some other time" (2008)
* "The Gathering" (2011)
* "I Remember You: Love to Stan and Frank" (2014)

Välislingid
-----------

* Koduleht
**Limaskestaks** ehk **mukoosaks** (ladina keeles *tunica mucosa*) nimetatakse paljude selgroogsete loomade kehaavausi ja õõneselundite (sh sooled) sisepinda katvat kesta.

Limaskestade areng, morfoloogia, funktsioonid, histoloogia ja patoloogia võivad suuresti erineda nii liigiti, indiviiditi, arenguastmeti kui ka asendist lähtuvalt. 

Limaskest koosneb valdavalt mitmekihilisest limaskesta epiteelist ja selle all paiknevast sidekoelisest limaskesta päriskihist (*lamina propria mucosae*) ning paiguti ka limaskesta lihaskihist (*lamina muscularis mucosae*). Limaskestale järgneb submukooskiht. 

Limaskest on kantud rahvusvahelisse inimese anatoomia standardisse Terminologia Anatomica ning inimese tsütoloogia ja histoloogia standardsõnavarasse Terminologia Histologica vastavate elundite limaskestana. Eristatakse nina, suu, neelu, söögitoru, seedetrakti, mao, hingetoru, bronhide, sapipõie, ussripiku, kusejuha, kusepõie, peensoole, käärsoole, tühisoole, kaksteistsõrmiku, tupe, sugutiluku, pärasoole, emakalimaskesta ja silmade sidekesta jt.

Paljude limaskestade seintes paiknevad näärmed, mis eritavad lima. Mitmeis paigus sisaldavad limaskestad ka närve ja veresooni. 

Limaskestade funktsioonid sõltuvad elundkonnast. Nii on suuõõnes, neelus, söögitorus ja pärakus limaskesta ülesandeks limaskestaimmuunsuse tagamine, maos aga kaitse ja maomahla eritamine, peensooles imendumine, jämesooles kaitse, imendumine ja sooltes ka ainete transport.

Immuunkaitse tagamisel osaleb limaskestas paiknev limaskestaga seotud lümfikude (sh ninaga seotud lümfikude, sooltega seotud lümfikude, bronhidega seotud lümfikude, silmasidekestaga seotud lümfikude, kõriga seotud MALT, nahaga seotud MALT, kuseteedega seotud MALT, LDALT, TALT jt).

Limaskestas on mitmeid rakutüüpe, mille esinemine oleneb limaskesta asukohast, näiteks Langerhansi rakud.

Vaata ka
--------

* endokardium
* emakalimaskest
* limaskestabarjäär

Viited
------

1. ↑  "Meditsiinisõnastik", 429:2004.
2. ↑  Arne Lepp. "Inimese anatoomia, I osa. Liikumisaparaat, siseelundid", Tartu Ülikooli Kirjastus, lk 336, 2013, ISBN 978-9949-32-239-8.

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Vikisõnastiku artikkel: **mucous membrane** |

* Sissekanne Encyclopædia Britannicass
* Beebipillide kasutamine võib rikkuda suu limaskesta, 6. märts 2013, veebiversioon (vaadatud 25.12.2014)

*Selles artiklis on kasutatud ingliskeelset artiklit en:Mucous membrane seisuga 27.07.2014.*
**Pernå** (soome keeles Pernaja) oli vald Soomes Lõuna-Soome läänis Ida-Uusimaa maakonnas. Valla elanikud rääkisid suuremas osas rootsi keelt.

1. jaanuaril 2010 liideti vald Loviisa linnaga.

Külad
-----

Bagarböle, Baggböle, Baggnäs, Bergby, Blybergs, Böle, Erlandsböle, Fasarby, Garpgård, Gerby, Gislarböle, Gislom, Greggböle, Grevböle, Haddom, Hartola (Hardom), Hormnäs, Horslök, Hämeenkylä (Tavastby), Härkäpää (Härpe), Idlax, Isnäs, Kabböle, Kinnarinkylä (Skinnarby), Kivisalo (Kjevsalö), Koskenkylä (Forsby), Kukumi (Kuggom), Kuuskoski (Kuskosk), Kärppä (Kärpe), Lapinkylä (Labby), Lappnor, Malmsby, Malmgård, Näse, Paavalinkylä (Påvalsby), Pernå (Pernaja; Kirkonkylä/Kyrkoby), Pernajan pappila (Pernå prästgård), Pitkäpää, Pålböle, Riikki (Rike), Rosendal (Pernå), Rösund, Sandvik, Sarvilahti (Sarvlax), Sarvisalo (Sarvsalö), Sjögård, Strömmen, Sundarö, Särkilahti (Särklax), Tervik, Tetom, Torsby (Torstila), Tjuvö, Trännäs, Tjusterby, Vanhakylä (Gammelby), Villmansgård, Våtskär, Österby

Tuntud pernålasi
----------------

* Mikael Agricola, Soome vaimulik, soome kirjakeele rajaja

Viited
------

1. ↑  Kaupunkien ja kuntien lukumäärät ja väestötiedot, vaadatud 15.02.2019.

Välislingid
-----------

* Pernå valla koduleht

| * v
* r
Ida-Uusimaa maakonna omavalitsused |
| --- |
| Ida-Uusimaa vapp | 
Askola vald **·**  Lapinjärvi vald **·**  Loviisa linn **·**  Myrskylä vald **·**  Porvoo linn **·**  Pukkila vald **·**  Sibbo vald |  |
| 
***Endised omavalitsused*** |
| 
Liljendali vald **·**  Pernå vald **·**  Ruotsinpyhtää vald |
**Vesitäht** (*Callitriche*) oli traditsiooniliselt ainus perekond vesitäheliste sugukonnast. APG II süsteemi järgi loetakse taime aga teeleheliste sugukonda kuuluvaks. Sellele vaatamata on vesitäheliste sugukonna nimi *nomen conservandum* (säilitatav nimetus, vastavalt nomenklatuurikoodeksile).

Kreeka keeles tähendab *kallitriche* "ilusate juustega".

Vesitähtede liigid on väga sarnased, nende määramine on raske. Eristatakse 25–30 liiki, mis on levinud üle maailma. Nende seas on nii ühe- kui mitmeaastasi taimi. Osa neist kinnitub peenikese varre abil veekogu põhja, osa hõljub vabalt veekogu pinnal.

Lehtede kuju ja paigutus sõltub suuresti taime eluviisist. Vees hõljuvate taimede lehed on sageli sirged kitsad ja paiknevad varrel suurte vahedega. Põhja kinnituvate taimede lehed paiknevad väiksema vahega, on ellipsi- või labidaterakujulised ja paiknevad männases.

Mõned vesitähed on ühekojalised, mõned kahekojalised. Mõnel liigil paiknevad isas- ja emasõis paarikaupa kõrvuti. Vesitähed on taandarenenud õitega. Üks õieleht on arenemata, kaks tupplehte on poolkuukujulised. Isasõiel on kolm tolmukat. Emasõiel on kaks emakasuuet, mis on ühendatud ühe emakaga. Emakas asub neljaosaline seemnealgmik, millest igaühes on üks seemnealge. Vili jaguneb neljaks osaks, igaühes üks seeme.

Eestis kasvavaid vesitähti
--------------------------

* harilik vesitäht (*Callitriche cophocarpa*)
* sügis-vesitäht *Callitriche hermaphroditica*)
* soo-vesitäht (*Callitriche palustris*)
* tiik-vesitäht (*Callitriche stagnalis*)
**Maximinius Thrax** (**Imperator Caesar Caius Julius Verus *Maximinius* Augustus**); sünninimi **Caius Julius Maximinus**; 172 – aprill 238) oli Vana-Rooma keiser veebruarist 235 kuni surmani, olles seega keiser kolm aastat. Ta suri 66-aastaselt.

Maximinus Thrax
Tema nimi Thrax viitab, et ta oli Traakiast pärit. Ta olevat olnud nooruses karjane, hiljem astus sõjaväkke. Ta tegi sõjaväes karjääri ning ta valiti järgmiseks keisriks. Ta on esimene, kes sai reamehest keisriks. Oma valitsusajal püüdis ta sõduritele meele järele olla. Maximinus Thrax vihkas südamest intelligentseid inimesi ja see on üks põhjustest, miks ta ei käinud kordagi oma keisriks olemise ajal Roomas, olles selles osas esimene Rooma valitseja, kes pealinnas polnud viibinud. [*viide?*] Teda on kirjeldatud äärmiselt tugeva mehena. Ta hukati sõdurite poolt.

Pärast teda oli Rooma impeeriumis segased ajad, kus keisrid vahetusid väga kiiresti ja neid oli impeeriumi piirkondades korraga mitmeid.

Viited
------

1. 1 2  Vseviov, David ja Soots, Terje (21.08.1996). "Maailmapilt: MAAILMAPILT. Ole tervitatud, imperaator! 16. Rooma keisrid 3. sajandil". *ERR Arhiiv*. Vaadatud 06.02.2021.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: mitu nime: autorite loend (link)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**Severus Alexander** | **Vana-Rooma keiser**235–238 | Järgnev**Gordianus I** |
**Sisemise juhtimise keskus** (*Zentrum Innere Führung*) on Saksamaa kaitseministeeriumi otsealluvuses tegutsev Bundeswehri sisemise juhtimise õppeasutus.

Sisemine juhtimine
------------------

Saksamaa maaväe väejuhatuse 1990. aasta määrus 100/900 kirjeldas sisemist juhtimist (*Innere Führung*) kui terminit, mille all mõeldakse Saksamaa põhiseadusest ja väärtuskorrast lähtuvat kontseptsiooni, mille eesmärk on kujundada relvajõudude sisemist korda ja luua selleks meetmete süsteem, mis aitab seda ellu viia. 2018. aastast pärineva Bundeswehri konstseptsiooni kohaselt on sisemine juhtimine sõdurite juhtimisfilosoofia, mis peab tagama, et võitlusvõimeline Bundeswehr toimib kooskõlas vabadust ja demokraatiat austavate õigusriigi põhimõttetega.

Ajalugu
-------

1. oktoobril 1956 alustas tööd Bundeswehri sisemise juhtimise kool (*Schule der Bundeswehr für Innere Führung*). 1. jaanuaril 1981 nimetati kool ümber Sisemise juhtimise keskuseks.

Kirjandus
---------

* Wolf Graf von Baudissin. *Soldat für den Frieden: Entwürfe für eine zeitgemässe Bundeswehr*. München: Piper, 1970.

Viited
------

1. ↑  Dirk Freudenberg. AUFTRAGSTAKTIK JA INNERE FÜHRUNG. – Sõjateadlane, 11 / 2019. Lk. 15.
2. ↑  Konzeption der Bundeswehr. 20. juuli 2018. Lk. 14.
3. ↑  Die Geschichte des Zentrums Innere Führung (vaadatud. 12.08.2023)
**Almatõ** (kasahhi keeles Алматы, ladina kirjaviisis **Almatı**; aastatel 1867–1921 ametlikult **Vernõi**; 1921–1941 kasahhi keeles ja 1921–1993 vene keeles ametlikult *Alma-Ata*) on Kasahstani suurim linn ja endine pealinn (kuni 1997. aastani).

Linn oli 2001. aastani Almatõ oblasti keskus.

Almatõ kandideeris 2022. aasta taliolümpiamängude korraldajaks. Kandidatuur siiski ebaõnnestus ning 2022. aasta taliolümpiamängude korraldajaks valiti Peking. Almatõ lähedal asub Medeo uisustaadion.

Nimi
----

Linna ametlik nimi oli aastatel 1867–1921 Vernõi. 

5. veebruaril 1921 otsustas Turkestani ANSV Kesktäitevkomitee Vernõi linnas peetud istungil anda linnale nimeks Alma-Ata, kuigi koha kasahhikeelne nimi ja ka venekeelne nimi enne aastat 1854 oli Almatõ ('õunapuu-'). Nimi Alma-Ata ('õun-vanaisa') pandi sooviga arvestada kohalikku nime. Eeskujuks võeti teised Ata-lõpuliste nimedega kohad. Need kohad on pandud esiisade nimede järgi, kuid Alma saab kasahhi keeles olla ainult naisenimi. Istungist osavõtjad, kes olid kasahhi rahvusest, olid selle nime vastu ning pooldasid nime Almatõ, kuid nende seisukohta ei arvestatud. 

Algul oli nimi Alma-Ata ametlik nii kasahhi kui ka vene keeles. Aastal 1941 sai kasahhikeelseks ametlikuks nimeks Almatõ. 

Aastal 1993 otsustasid Kasahstani võimud hakata ka vene keeles kasutama nime Almatõ. Venemaa keelekorraldajad soovitasid kasutada vene keeles nime Alma-Ata ning detsembris 1995 sanktsioneerisid selle nime kasutamise ka Venemaa võimud.

Vaata ka
--------

* Almatõ metroo
* Abaj-nimeline Kasahhi Riiklik Akadeemiline Ooperi- ja Balletiteater

Märkused
--------

1. ↑  Nõukogude allikates väideti hiljem, et see nimi tähendab 'õunte isa'.

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Almatõ** |

* АЛМАТЫ қаласының ресми интернет-ресурсы
* 17.-18. detsembril 1986 olid massilised rahutused Alma-Atas, mis oli tollajal Kasahhi NSV pealinn.

Kasahstani 1. järgu haldusüksused

Abaj oblast **·**  Akmola oblast **·**  Aktöbe oblast **·**  Almatõ linn **·**  Almatõ oblast **·**  Astana linn **·**  Atõrau oblast **·**  Ida-Kasahstan **·**  Karagandõ oblast **·**  Kostanaj oblast **·**  Kõzõlorda oblast **·**  Lääne-Kasahstan **·**  Manggõstau oblast **·**  Pavlodari oblast **·**  Põhja-Kasahstan **·**  Šõmkendi linn **·**  Žambõli oblast **·**  Žetisu oblast **·**  Türkistani oblast **·**  Ulõtau oblast


1. ↑
**2008. aasta Alam-Saksi parlamendivalimised** toimusid 27. jaanuaril 2008. Nende tulemusel valiti Saksamaa liidumaa Alam-Saksi parlamendi Maapäeva (*Landtag*) uus koosseis järgmiseks viieks aastaks.

Valimissüsteem
--------------

Maapäevas on vähemalt 135 kohta, sellest 87 mandaati jagatakse ühemandaadilistes ringkondades lihthäälteenamuse põhimõttel. Ülejäänud mandaadid jagatakse proportsionaalse valimissüsteemi põhjal, võttes aluseks Maapäeva kohtade koguarvu. Kasutatakse 5% valimiskünnist. Kohad jagatakse d'Hondti meetodil.

Valimistulemus
--------------

| Partei | Häälte arv | % | Kohtade arv |
| --- | --- | --- | --- |
| Kristlik Demokraatlik Liit | 1 455 687 | 42,5 | 68 |
| Saksamaa Sotsiaaldemokraatlik Partei | 1 035 894 | 30,3 | 48 |
| Vaba Demokraatlik Partei | 279 557 | 8,2 | 13 |
| Liit 90/Rohelised | 273 934 | 8,0 | 12 |
| Vasakpartei | 243 106 | 7,1 | 11 |
| Muud parteid | 134 374 | 3,9 | - |

Kokku: 152 mandaati  

Valimisõigusega inimeste koguarv: 6 088 430  

Osavõtt: 3 472 945  

Valimisaktiivsus: 57,0%  

Kehtetuid hääli: 50 393  
 
Kehtivaid hääli: 3 422 552

Välislingid
-----------

* Alam-Saksi statistikaameti veebisait valimistulemustega (saksa keeles)
* Alam-Saksi statistikaameti veebisait kohtade jaotusega (saksa keeles)
**Ilona Laaman** (10. veebruar 1934 Tallinn – 26. juuni 2017 Uppsala) oli eesti luuletaja.

Anna Ilona Laaman oli eesti ajakirjaniku ja poliitiku Eduard Laamani (1888–1941) tütar. Pärast Eesti okupeerimist nõukogude vägede poolt arreteeriti ta isa 1941. aasta veebruaris okupatsioonivõimude poolt ning hukati mõni kuu hiljem Kirovi vanglas. Isa saatusest teavitati perekonda alles destaliniseerimise käigus.

1944. aastal põgenes Ilona Laaman koos ema, õigusteadlase Tatjana Poska-Laamani (1900–1988) ja õe Silviaga Rootsi. Pärast abituuriumi lõpetamist 1953. aastal õppis ta 1954/1955. aastal Uppsala Ülikoolis. Seitsme aasta jooksul töötas ta meditsiiniõena vaimse puudega inimeste hooldekodus. 1983. aastal tegi ta lõpueksamid prantsuse, vene ja eesti filoloogia erialal. 

Ilona Laaman on tuntuks saanud eelkõige luuletajana. Tema tihti irooniliste luuletuste teemadeks on muuhulgas protest kehtivate normide vastu. Tihti on tajutav ka tema skeptilisus religiooni suhtes.

Ta kuulus Välismaisesse Eesti Kirjanike Liitu. Tema teosed on ilmunud väliseesti kirjastustes Kanadas (Toronto), Ameerika Ühendriikides ja Rootsis. Laaman kuulub nende väliseestlaste põlvkonda, kes on oma koolihariduse omandanud valdavalt väljaspool Eestit. 

Lisaks luuletustele kirjutas Laaman ka lühiproosat ning tõlkis eesti keelest rootsi keelde ilukirjandust, sealhulgas Valev Uibopuu loomingut.

1997. aastal avaldas ta kergelt võõrandatud, ilukirjanduslikus vormis oma autobiograafia "Vesi ahjus".

Luulekogud
----------

* 1970 "Mis need sipelgad ka ära ei ole"
* 1974 "Süda vaatab kiikriga"
* 1980 "Üks üsna kerge haigus"
* 1984 "Nii on see inimeseks olemine"
* 1994 "Mõttekriips"
* 1999 "Mulle ei meeldinud su nimi"
* 2003 "Maakulgur on maandunud"

Tunnustus
---------

* 2003 Valgetähe V klassi teenetemärk

Viited
------

1. ↑  "LAAMAN, ILONA ANNA (ISIK)". Originaali arhiivikoopia seisuga 6. märts 2016. Vaadatud 24. aprillil 2015.
2. ↑  Süda vaatab kiikriga
3. ↑  "Spanner in the Works (Vesi ahjus)". Originaali arhiivikoopia seisuga 14. juuli 2012. Vaadatud 14. juulil 2012.
4. ↑  Teenetemärkide kavaleride andmekogu – 4227

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Tsitaadid Vikitsitaatides: **Ilona Laaman** |

* Eesti elulood. Tallinn: Eesti entsüklopeediakirjastus 2000 (Eesti Entsüklopeedia 14) ISBN 9985-70-064-3, S. 216
* Ilona Laaman. Eesti biograafilises andmebaasis
* Short outlines of books by Estonian authors
* Ilona viimane tulemine Eesti Päevaleht 5. veebruar 2000
* Ilona Laaman tähistas juubelit Postimees 13. veebruar 2004
**Arno Ratas** (sündinud 17. mail 1952 Viljandis) on Eesti füüsik.

Elulugu
-------

Ta lõpetas 1970. aastal Nõo Keskkooli ja 1975. aastal Tartu Riikliku Ülikooli füüsikuna. Oli aastatel 1975–1977 Eesti NSV Teaduste Akadeemia Füüsika Instituudi insener, 1977–1992 Tartu Riikliku Ülikooli analüütilise keemia kateedri vanemteadur ja teadur, 1994–1999 Ulila Põhikooli õpetaja, 2000–2002 Eesti Põllumajandusülikooli Agrobiokeskuse tehnoloog, aastast 2002 Tartu Rakendusliku Kolledži (varasema nimega Tartu Kutseõppekeskus) õpetaja, aastast 2004 Tartu Ülikooli doktorant.

Teadustöö
---------

Uurimisvaldkond: luminofooride keemia ja füüsika, termoluminestsentsdosimeetrid, luminofoorid. 2 NSV Liidu autoritunnistust.

Teoseid
-------

* Edge luminescence of excitons in MgO crystals in vacuum ultraviolet region of spectrum (kaasautor). // JETP Letters 22 (1975) 2
* Edge luminescence of excitons in ionic-crystals (kaasautor). // J. of Luminescence 11 (1976) 3–4

Viited
------

1. 1 2 3  Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide

Välislingid
-----------

* Arno Ratas Eesti Teadusinfosüsteemis Muuda Vikiandmetes
* *Eesti teaduse biograafiline leksikon.* 3. köide: *N–Sap* TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013

 *Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.*
Bengali viigipuu
**Bengali viigipuu** ehk **baanian** (*Ficus benghalensis*, sünonüüm *Ficus indica*) on viigipuu perekonda kuuluv puuliik. Viigipuu perekond kuulub mooruseliste sugukonda, mis omakorda kuulub roosilaadsete seltsi.

Puul on tugevad õhujuured, millest moodustuvad tihti uute tüvedena funktsioneerivad tüvijuured, mille otsad võivad ulatuda maapinnast üles ja üksiti jätta mulje eraldi puust. Sedamoodi võib vana paljutüveline puu moodustada terve salu. 

Baaniani puitu kasutatakse tarbepuiduna. Bengali viigipuu annab omapärast looduslikku saadust – šellakit, seda tekitavad tillukesed punased lakitäid (*Kerria lacca*), kes noortest võrsetest mahla imedes eritavad kaitsevarjuks kummitaolist vedelikku.

Maailma suurim baanian on Thimmamma Marrimanu, mis asub Anantapuri linnas (261 000 elanikku), mis omakorda asub u 25 km Kadiri linnast (125 000 elanikku) Andhra Pradeshi osariigis Indias. Puu võrestiku ulatus on 19 107 m² ehk 4,721 aakrit. Thimmamma Marrimanu puud peetakse Indias pühaks puuks (hiiepuuks), mille juurde rändab palju naisi ja neide, sest puud peetakse viljakussümboliks.

Puu ingliskeelse nimetuse *banyan* järgi nimetati AT&T UNIX System V jaoks välja töötatud Banyan VINES-i võrguoperatsioonisüsteem.

Viited
------

1. ↑  Ain Raal, "Maailma ravimtaimede entsüklopeedia", lk 359, Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus, 2010
Vaade Toila laululavale küljelt**Toila laululava** on hoone Toila alevikus Toila-Oru pargi lauluväljakul, mis on Lääne-Virumaa üks suuremaid kontserdipaiku. Hoone on tunnistatud arhitektuurimälestiseks.

Hoone projekteerisid Rein Tomingas ja Vello Hütsi .

Ajalugu
-------

Hoone avati 7ndal juunil 1995 aastal ning selle maksumuseks kujunes 2.2 miljonit krooni. 

Toila laululava aastal 2023
Märtsis 1996 vajus kokku hoone lume all olev lavaosa katus.  Hilisema ehitusekspertiisi kohaselt selgus, et ehitajad olid kinnitanud kooriku projekteeritust lühemate naeltega, mida oli meetri kohta vaid kolmandik ettenähtust. Katuse kokkukukkumisele eelnes laste mäng batuudina õõtsuval katusel. Katus taastati ja tugevdati.

Järgmine kord vajus katus lume all sisse 2007 aastal, mille järgselt lava katus demonteeriti. Katus taastati aastal 2011.

Viited
------

1. 1 2  Laululava katus kukkus kokku, Eesti Päevaleht, 19. märts 1996
2. ↑  Karl Õiger, "Varisemisohtlikest ehitusvigadest", Tallinn 2014. Lk 33
3. ↑  Toila laululava saab talveks katuse alla, Põhjarannik, 8. september 2011
Postmarkide käsitsemine spetsiaalse margipintsetiga
Jaapani teemaliste postmaride kogu avatud margialbumis.
**Filateelia** on postmarkide ning teiste postimaksevahendite, postisaadetiste, posti tegevusega seotud dokumentide ning maksumarkide kogumise uurimine ja kollektsioneerimine. 

Filateeliaga tegeleja on **filatelist**.

**Postiajaloo** kogus kogutakse postisaadetiste, posti dokumente ja muid teemakohaseid materjale, mis annavad ülevaadet posti tegevusest. Postiajaloo kogu piirideks võib olla mingi ajavahemik, geograafiline piirkond või mõni konkreetne postitegevuse aspekt.

**Temaatilise filateelia** puhul piiritletakse kogu mingi konkreetse teemaga, mille puhul püütakse koguda kõiki mingi konkreetse motiiviga kogumisobjekte - (sport, loomad, liblikad, konkreetne riik, uus aasta, jne).

**Maksimumkaardiks** nimetatakse kunstiliselt kujundatud postkaarti, mille pildiküljele on kleebitud postkaardi pildiga sobiva motiiviga postmark ning neile on peale kleebitud postmark, mis on kustutatud ilmumispäeval.

Viimasel ajal[*millal?*] on taas tunnustatud filateelia osana ka tempel- ja maksumarkide kogumist ning uurimist.

Ajalugu
-------

Filateelia ajalugu ulatub 19. sajandisse. Selle algust saab määratleda maailma esimese postmargi ilmumisega 6. mail 1840. Esimeseks filatelistiks on peetud postiljoni arvatava nimega Mansen, kes elas Pariisis ja müüs 1855. aastal oma kollektsiooni, kuhu kuulusid peaaegu kõik selleks ajaks ilmunud postmargid. 19. sajandi lõpuks oli margikogujaid juba arvukalt ja ka mitmetel muuseumitel olid loodud postiajalugu käsitlevad kollektsioonid.

Valdkonnad
----------

Filateelia võib jaguneda ka erivaldkondade kaudu, mis on seotud postiteate kujunemise ajalooga, postikulu maksmisega jne:

* *lennupost* (mis võib jaguneda - lennuki post, helikopteri post, dirižaabel post, raketi post, õhupalli post, purilennuki post, katapult post, tuvi post jne);
* *laevapost*;
* *allveepost*;
* *raudteepost*;
* *polaarpost*;
* *pneumaatiline post*;
* *vigadega postmargid*;
* *postitemplid* (sh eeltempel , eri-, nummerdatud jne);
* *frankeerimismasinate templid* (makse ja postitamise kuupäeva märkimine);
* *kaubamärgiga punktsioonidega templid*;
* *veerise-eelsed tähed*;
* *äriposti kirjad*;
* *väliposti kirjad* jne

Vaata ka
--------

* Bergedorfi postmargid
* Eesti posti ja postmargi ajalugu
* Eesti tempelmargid
* Elobey, Annobón ja Corisco
* Konstantin Pätsi näopildiga postmargid
* Lillemustriga postmargid
* Olümpiamargid
* Otepää postmargid
* Penny Black
* Õpetatud Eesti Seltsi juubelipostmargid
* Yvert et Tellier
* Margiplokk
* Tervikasi
* Maksimumkaart

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Filateelia** |

* filateelia.ee
* viki.filateelia
* Philatelic Database (inglise keeles)
* Freestampcatalogue
Savist katusekivid
Kivikatused Toompeal
**Kivikatus** on katus, mille ehitamisel kasutatakse betoonist või savist katusekive.

Kivikatuse kestvuseks hinnatakse üldiselt üle saja aasta.

Tänapäeval kasutatakse esimese kivirea kinnitamiseks metallklambreid ning järgmised read laotakse vastavalt mustrile ja kivide omaraskus hoiab neid paigas. Esimese kivirea all kasutatakse plastikharjaseid, et hoida kivi alumist serva üleval ning tõkestaks lume pääsu kivi laine alla (juhul kui on tegemist lainetava kiviga). Kivikatuse neelukohtades kasutatakse neeluplekke ja lõigatud kivide servade alla pannakse neelukoha pikkuses spetsiaalne poroloonriba, et takistada vee voolu katusekivide ääre alla. Esimene kivirida peab ulatuma vähemalt 60 mm üle tuulekasti ääre, et takistada vee sattumist katusekivide alla.

Kivitüübid
----------

* Betoonist katusekivi – seda on võimalik toonida. On nii lainelise kui ka lameda profiiliga kive.
* Savist katusekivi – neid on kas valtsiga või valtsita. Ajalooliselt on kasutatud valtsita kive. On võimalik toonida. Kasutatakse enamasti soojema kliimaga piirkondades, kuid on võimalik kasutada ka külmades piirkondades kui kivid on töödeldud külmale vastu pidama.
* Kiltkivi – looduslik kivi, mis on töödeldud vastavasse kujusse, et saaks seda katusele paigaldada.

Viited
------

Välislingid
-----------

* Savist katusekivid (ingl. k *clay shingle*)
* Betoonist katusekivid (ingl. k *roof concrete tile*)
**Salon-de-Provence** on linn Prantsusmaal Bouches-du-Rhône'i departemangus, Salon-de-Provence'i 1. ja 2. kantoni halduskeskus.

Linna territoorium asub 53–325 meetri kõrgusel üle merepinna.

Linna keskmine kõrgus on 30 meetrit üle merepinna. Linna idaosa on mägisem ja parkiderohke. Seal jookseb paralleelselt kiirteega A7 ettevõtte Prantsuse Vesi rajatud kanal (*Canal de l'EDF*). Linna lõunaosas ristuvad kiirteed A7 (Lyon–Marseille) ja A54 (Salon–Nîmes). Tööstusettevõtted asuvad peamiselt linna edelaosas.

Linna lõunaosas asub tähtis Prantsuse sõjaväe lennukool ja kooli kasutatav lennuväli.

Salon-de-Provence'i plaan ja teda ümbritsevad vallad
Salon-de-Provence'is elas ja suri Michel de Notre-Dame ehk Nostradamus.

Sõpruslinnad
------------

* Suurbritannia Wertheim, Suurbritannia (1964)
* Saksamaa Huntingdon-Godmanchester, Saksamaa (1974)
* Itaalia Gubbio, Itaalia (1978)
* Hispaania Aranda de Duero, Hispaania (1992)
* Ungari Szentendre, Ungari (1997)
* Rumeenia Teliu, Rumeenia

Viited
------

1. ↑  Populations légales 2020

Välislingid
-----------

* Linna koduleht