recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Sadamaaida vanem osa
**Sadamaait** on hoone Kuressaares Tori linnaosas Veski tänav 9. 

Hoone ehitati 1663. aastal Tori abajasse vanale sadamakaile.

Kahekorruseline dolomiitplokkidest ehitatud hoone oli läbi aegade kasutusel laohoonena. 

1870. aastal ehitas kaupmees Schmidt hoone ümber auruveskiks, andes sellega nime tänavale, kus ehitis asub. Sel ajal ehitati juurde madalam, laevaninakujuliselt väljaulatuva otsaseinaga ühekorruseline hooneosa. 1878–1915 asus territooriumil ka Wildenbergi nahavabrik. Hilisemad nõukogudeaegsed (ETKVL-i lao) juurdeehitised on lammutatud. 

2007. aastal õnnistas hoone etenduste esitamise kohaks Anti Toplaan, hoones esitas Kuressaare Linnateater "Reigi õpetajat".

2009. aastal oli hoone kasutusel etenduspaigana. Kalju Komissarov lavastas seal Urmas Lennuki näidendi "Igavene kapten".

Fotod
-----

* Sadamaaida uuem osaSadamaaida uuem osa
* Sadamaaida uksSadamaaida uks
* Sadamaida akenSadamaida aken
* Sadamaaida otsaseinSadamaaida otsasein
* Sadamaaida silt 2010Sadamaaida silt 2010

Viited
------

1. ↑  Rita Loel. "Reigi õpetaja" mängupaik Sadamaaidas sai õnnistuse. Oma Saar, 3. juuli 2007

Välislingid
-----------

* Kirjeldus
* Sadamaait kultuurimälestiste riiklikus registris Muuda Vikiandmetes
* Sadamaaida fotod, kevad 2011
**Kaaliumnitraat** on aine molekulivalemiga KNO3. Ta koosneb kaaliumi (K+) katioonist ja nitraadi (NO3) anioonist. 

Tahke kaaliumnitraat
Rahvakeeli nimetatakse kaaliumnitraati salpeetriks.

Kaaliumnitraati kasutatakse peamiselt väetisena ja oksüdeerijana pürotehnikas (ilutulestikus). See on üks põhilisi püssirohu komponente. Keskajast saati on seda kasutatud konservandina.

Kaaliumnitraadi struktuurivalem

Üldomadused
-----------

Kaaliumnitraadi molaarmass on 101,1032 g/mol. Ta on valge tahke aine (toatemperatuuril). Tihedus on 2,109 g/cm3. Sulamistemperatuur on 334 °C. Laguneb 400 °C juures. Lahustub vees, etanoolis, ammoniaagis ja glütseroolis. 


KNO3 lahustumine vees| T (°C)  | L (g/L)  |
| --- | --- |
| 0 | 133 |
| 20 | 316 |
| 100 | 2460 |

Tootmine
--------

Kaaliumnitraati saab toota ammooniumnitraadist ja kaaliumhüdroksiidist.

NH4NO3 + KOH → NH3 + KNO3 + H2O

Alternatiivne meetod (mille tagajärjel ei teki ammoniaaki) on soolade kokkusegamine.

NH4NO3 + KCl → NH4Cl + KNO3

Samuti saab neutraliseerida lämmastikhapet kaaliumhüdroksiidiga, mille tulemusel tekib kaaliumnitraat.

KOH + HNO3 → KNO3 + H2O
Bank of Englandi peakontor, Threadneedle Street, London
**Bank of England** on Suurbritannia keskpank, mille eeskujul on loodud enamik kaasaja keskpankadest. Loodud 1694, on see vanuselt teine keskpank maailmas (vanim on Rootsi keskpank Sveriges Riksbank, mis asutati 1668). Tegutsemist alustades oli see Inglismaa kuningriigi valitsuse pank ning on jäänud Suurbritannia valitsuse pangaks. Algselt oli pank eraisikute käes, kuid 1931. aastal muudeti see rahandusministeeriumist sõltuvaks ja 1946. aastal pank riigistati.

1998. aastal sai pangast rahapoliitika elluviimisel iseseisev asutus. Panga peakontor on alates 1734. aastast asunud Londoni peamises äri- ja finantskeskuses Citys. 

Alates juulist 2013 on panga president Kanada päritolu Mark Carney.

Veebruaris 2012 ostis Bank of England 50 miljardi naelsterlingi eest valitsuse võlakirju, et aidata Suurbritannia majandusel taastuda. Oktoobris 2011 ostis pank 75 miljardi naelsterlingi väärtuses valitsuse võlakirju, et kaitsta Suurbritanniat euroala võlakriisi eest. Baasintressimäärade hoidmine madalal on osa keskpanga majanduse stimuleerimise plaanist.

**Panga reservid**: 

* 7 334 000 000 £ (kullas)
* 229 599 000 000 £ (kogu vara)

**Baasintressimäär**: 0,5%

Panga ülesanded
---------------

Bank of England on üks kaheksast pangast Suurbritannias, millel on rahatähtede emiteerimise õigus. Pangal on siiski monopol naelsterlingite emiteerimisele Inglismaal ja Walesis ning lisaks reguleerib pank kommertspankade tegevust, mis emiteerivad raha Šotimaal ja Põhja-Iirimaal.

Panga monetaarpoliitika komitee vastutab rahapoliitika eest ehk hoiab raha stabiilsena. Suurbritannia rahandusministeeriumil on õigus komiteele suuniseid anda, kui "seda nõuavad avalik huvi ja rasked majanduslikud olud", kuid selle korralduse peab parlament 28 päeva jooksul heaks kiitma.

Viited
------

1. ↑  House of Commons Debate 29th October 1945, Second Reading of the Bank of England Bill (inglise)
2. ↑  Bank of England Act 1946 (inglise)
3. ↑  1 June 1998, The Bank of England Act 1998 (Commencement) Order 1998 s 2 (inglise)
4. ↑  BBC On This Day | 6|1997: Brown sets Bank of England free, Välja otsitud 13. september 2009 (inglise)
5. ↑  Bank of England | About the Bank, Välja otsitud 13. september 2009 (inglise)
6. ↑  Bank of England: Relationship with Parliament. Bank of England. Välja otsitud 21. detsember 2007 (inglise)
7. ↑  "Inglismaa keskpank süstib majandusse 50 miljardit". aripaev.ee. 10. veebruar 2012. Vaadatud 12. mai 2012.[*alaline kõdulink*]
8. ↑   (inglise)
9. ↑  "– UK reduces interest rates to 0.5%". BBC News. 5. märts 2009. Vaadatud 10. mai 2010. (inglise)
10. ↑  "The Bank of England's Role in Regulating the Issue of Scottish and Northern Ireland Banknotes". *Bank of England website*. Originaali arhiivikoopia seisuga 4. veebruar 2012. Vaadatud 31. oktoober 2011. (inglise)
11. ↑  "Act of Parliament gives devolved responsibility to the MPC with reserve powers for the Treasury". Opsi.gov.uk. Vaadatud 10. mai 2010. (inglise)

Välislingid
-----------

* Bank of Englandi koduleht
Bangori ülikool
**Bangori ülikool** (inglise keeles *Bangor University*) on ülikool Suurbritannias Walesis Bangoris.

Ülikool asutati 1884.

Ülikoolis õpib üle 11 000 üliõpilase (2016).

Välislingid
-----------

* Koduleht

Suurbritannia ülikoolid

**Inglismaa:**
Anglia Ruskin • 
University of the Arts • 
Aston • 
Bath • 
Bath Spa • 
Bedfordshire • 
Birmingham • 
UCE Birmingham • 
Bolton • 
Bournemouth • 
Bradford • 
Brighton • 
Bristol • 
Brunel • 
Buckingham • 
Cambridge • 
Canterbury • 
Central Lancashire • 
Chester • 
Chichester • 
City • 
Coventry • 
De Montfort • 
Derby • 
Durham • 
East Anglia • 
East London • 
Edge Hill • 
Essex • 
Exeter • 
Gloucestershire • 
Greenwich • 
Hertfordshire • 
Huddersfield • 
Hull • 
Imperial • 
Kent • 
Keele • 
Kingston • 
Lancaster • 
Leeds • 
Leeds Metropolitan • 
Leicester • 
Lincoln • 
Liverpool • 
Liverpool Hope • 
Liverpool John Moores • 
London *(Kolledžid: Birkbeck • Kõne ja näitlemise kool • Courtauld Institute of Art • Goldsmiths • Heythrop • Institute of Cancer Research • Institute of Education • King's • London Business School • LSE • LSHTM • Queen Mary • Royal Academy of Music • Royal Holloway • Royal Veterinary College • St George's • SOAS • School of Pharmacy • UCL; Institutes: Institute in Paris • School of Advanced Study • Marine Biological Station, Millport)* • 
London Metropolitan • 
London South Bank • 
Loughborough • 
Manchester • 
Manchester Metropolitan • 
Middlesex • 
Newcastle • 
Northampton • 
Northumbria • 
Nottingham • 
Oxford • 
Oxford Brookes • 
Plymouth •
Portsmouth • 
Reading • 
Roehampton • 
Royal College of Art • 
Salford • 
Sheffield • 
Sheffield Hallam • 
Southampton • 
Southampton Solent • 
Staffordshire • 
Surrey • 
Sunderland • 
Sussex • 
Teesside • 
Thames Valley • 
Nottingham Trent • 
Warwick • 
UWE • 
Westminster • 
Winchester • 
Wolverhampton • 
Worcester • 
York • 
York St John

**Põhja-Iirimaa:**
Queen's Belfast •
Ulster

**Šotimaa:**
Aberdeen • 
Abertay • 
Dundee • 
Edinburgh • 
Glasgow • 
Glasgow Caledonian • 
Heriot-Watt • 
Napier • 
Paisley • 
Robert Gordon • 
St Andrews • 
Stirling • 
Strathclyde

**Wales:**
Cardiff • 
Glamorgan • 
Wales
*(Aberystwyth • Bangor • Lampeter • Newport • NEWI • RWCMD • SIHE • Swansea • Trinity • UWIC)*

**Mittegeograafiline** : Avatud Ülikool
Mongolite riik aastal 1207
**Taitšuudid** (mongoli keeles Тайчууд) oli üks kolmest 12. sajandi Mongoolia alade Khamag Mongoli liidu hõimust.

Nad elasid tänapäeva Venemaa Taga-Baikali krai ja Mongoolia Idaaimaki aladel. Kuigi taitšuudid ja kohalikud bordžiginid olid ühise esivanema Bodonchar Munkhagi kaudu lähedased sugulased, sõdisid nad Khamag Mongoli valitsemise pärast tihti. Hoolimata sellest, et bordžiginite hulka kuulunud Khabul-khaanil oli seitse poega, määras ta enda troonipärijaks taitšuudi soost Ambaghai. Nii vahetus võim Khamag Mongolis bordžiginite ja taitšuutide vahel tihti, kuni koondus bordžiginist Tšingis-khaani kätte.

Taitšuutide rivaalide hulka kuulusid muuhulgas naimanid ja Tšingis-khaan. Tõenäoliselt tehti koostööd Džamuha ja kereiitidega.

Kuigi taitšuudid alistusid Tšingis-khaanile, tegid nende järeltulijad Mongolite riigis silmapaistvat karjääri. Taitšuutidest põlvnes näiteks Džebe, kes alistas aastal 1219 Jini dünastia vallutamise käigus džurtšenid ning aastal 1223 Kalka lahingus polovetsid ja nende Euroopa liitlased. Taitšuut oli ka väejuht Baidžu, kes tegutses Pärsias. Taitšuutide lähedasest sugulashõimust suldusidest pärines üks Tšingis-khaani neljast lähikondlasest Tšilaun. Tema järeltulija Tšupan tegi karjääri Ilkhanaadi valitseja Abu Sa'id Bahadur-khaani ajal, aastal 1327 määras Yuani dünastia ta kõikide mongoli khaaniriikide ülemjuhatajaks.

Taitšuudid olid mõjuvõimsad Timuri valitsusajal. Kuigi taitšuudi juht Amir Musa oli Timuriga korduvalt vaenujalal, olid nad perekondlikult seotud, kuna Timur oli abielus nii tema tütre Tuman Agha kui õetütre Saray Mulk Khanumiga. Lisaks oli tema poeg abielus Timuri tütrega ning nende lapsest Sultan Husayn Taitšiuudistist sai mõjukas väepealik.

Taitšiuudi-nimelised inimesed elavad peamiselt tänapäeva Mongoolias, Sise-Mongoolias ja Kalmõkkias.

Viited
------

1. ↑  History of Mongolia, Volume II, 2003
2. ↑  Maria Subtelny, *Timurids in Transition* (2007), p. 44
3. ↑  John E Woods, *The Timurid Dynasty* (1990), p. 19
4. ↑  Syed Jamaluddin, *The state under Timur: a study in empire building* (1995), p. 39
5. ↑  Vasilii Vladimirovitch Barthold, *Four Studies on the History of Central Asia, Vol. 2* (1959), p. 24
6. ↑  Indian History Congress, *Proceedings - Indian History Congress, Vol. 55* (1995), p. 793
ALMA raadioteleskoobid
**Atacama Suur Millimeetri/submillimeetri Observatoorium** (*Atacama Large Millimeter/submillimeter Array*; ALMA) on Euroopa Lõunaobservatooriumi (ESO) 66-st raadioteleskoobist koosnev astronoomiline interferomeeter, mis uurib elektromagnetilist kiirgust millimeetri ja submillimeetri lainepikkustel. 

ALMA asub Atacama kõrbes 5000 meetri kõrgusel Chajnantori platool ja selle naabruses on Llano de Chajnantori Observatoorium ja Atacama Teerajaja Eksperiment. ALMAle valiti selline asukoht, sest kõrgus ning vähene õhuniiskus on hädavajalikud, et vähendada signaali müra ja sumbumist.

ALMA on rahvusvaheline koostööprojekt, milles osalevad ESO, Ameerika Ühendriigid, Kanada, Jaapan, Lõuna-Korea, Taiwan ja Tšiili. ALMA maksumus on 1,4 miljardit, mis teeb sellest kalleima Maal asuva teleskoobi. Kompleks alustas vaatlusi 2011. aasta teises pooles ja on täielikult töökorras olnud alates märtsist 2013.

Viited
------

1. ↑  "FAQ APEX/ALMA". *ESO*. Vaadatud 24. jaanuar 2019.
2. ↑  "ALMA". *ESO*. Vaadatud 24. jaanuar 2019.
3. ↑  "ALMA Telescope officially goes online". *EarthSky*. Vaadatud 24. jaanuar 2019.

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Atacama Suur Millimeetri/submillimeetri Observatoorium** |
Sõjaväeatašeed Saksamaa Kaisermanöveri ajal 1904
**Atašee** (vanaprantsuse keeles *estachier*; prantsuse keeles *attaché*, 'juurde kinnitama') on diplomaatilise esinduse töötajate hulka kuuluv isik (karjääri- või erialadiplomaat), mõnes riigis ühtlasi esimene (madalaim) diplomaatiline teenistusaste.

Sageli omavad atašeed mingi valdkonna eriteadmisi ning mõningates välisteenistuse süsteemides kasutataksegi **erialaatašeesid** (nt kaitseatašee, justiitsatašee, kultuuriatašee, pressiatašee).

Rahvusvahelises diplomaatias on järgmised kategooriad:

1. Sõjaväeatašee – määratakse ühe riigi sõjaväeliste ametkondade poolt teise riigi vastava ametkonna juurde või kuulub selle maa välissaatkonna koosseisu, olles saadiku sõjaline nõunik.

2. Pressiatašee – välissaatkonna töötaja, kelle ülesandeks on tegelda ajakirjandusega ja korraldada infovahetust.

3. Erialaatašee – riigi erinevate ametkondade (tööstuse, kultuuri, kaubanduse, tehnika, teaduse jne) esindaja välissaatkonnas; selles ametis on tavaliselt oma ala asjatundjad, mitte karjääridiplomaadid.

4. Diplomaatiline atašee – madalaim diplomaatiline aste, oma riigi välisministeeriumi poolt välissaatkonda lähetatud karjääridiplomaat.

5. Auatašee – inimene, kes on valinud endale diplomaadi karjääri, kuid ei kuulu veel välisministeeriumi koosseisu ega ole ka selle palgalehel.

Sõjaväe-, kaubandus- või pressiatašee on diplomaatilises missioonis tegelikult palju kõrgem ametikoht, kui atašee aste seda ette näeb. Sageli võivad nad olla seotud luureteenistustega, mis kasutavad atašee ametikohta agendi kattevarjuna, kuid missioonisiseses hierarhias asetuvad need noorematest diplomaatidest palju kõrgemale positsioonile.
**Taišet** on linn Venemaal Irkutski oblastis, Taišeti rajooni keskus. Asub Birjussa ja Taišeti jõe ääres.

Taišet on asutatud 1897. aastal seoses Siberi raudtee rajamisega.

Taišet on tähtis raudteesõlm, seal hargneb Siberi raudteest põhja poole Baikali-Amuuri raudtee.

2007. aastal hakati linna rajama suurt alumiiniumitehast.

Linna haldusalasse kuulub ka Birjussinski linn ja Jurtõ alev.

Viited
------

1. ↑  26. Численность постоянного населения Российской Федерации по муниципальным образованиям на 1 января 2018 года, vaadatud 23.01.2019.

Välislingid
-----------

* Taišeti koduleht

Irkutski oblasti vapp
Irkutski oblasti linnad

Alzamai  | Angarsk  | Baikalsk  | Birjussinsk  | Bodaibo  | Bratsk  | Irkutsk  | Kirensk  | Nižneudinsk  | Sajansk  | Sljudjanka  | Svirsk  | Šelehhov  | Zima  | Železnogorsk-Ilimski  | Taišet  | Tšeremhovo  | Tulun  | Ussolje-Sibirskoje  | Ust-Ilimsk  | Ust-Kut  | Vihhorevka
Lars Saabye Christensen 2013. aastal
Lars Saabye Christensen Tallinna kirjandusfestivalil HeadRead 7. mail 2010. Pildistas Ave Maria Mõistlik
**Lars Saabye Christensen** (sündinud 21. septembril 1953 Oslos) on norra kirjanik.

Christensen sündis ja elab praegu Oslos, aga on palju aastaid elanud Põhja-Norras Sortlandis. Mõlemad paigad, nii Oslo kui ka Sortland, on tema loomingus tähtsad. Ta on pooleldi taanlane ja tal on Taani kodakondsus. Ta läbis ka sõjaväeteenistuse Taanis, aga kirjutab norra keeles.

Ta õppis ülikoolis kirjandust, norra keelt, kunstiajalugu ja ideedeajalugu. Ta avaldas oma 1976 luulekogu "Historien om Gly", mis võitis Tarjei Vesaasi debütandiauhinna, kuigi ta oli juba 19-aastaselt avaldanud oma debüütluulekogu ja oli avaldanud hulganisti luulet põrandaaluses kirjandusajakirjas "Dikt og datt".

Lisaks luulele on ta kirjutanud arvukalt näidendeid ja filmistsenaariume, aga on tänapäeval tuntud eeskätt romaanikirjanikuna. Tema romaan "Beatles" (1984) võitis kirjastuse Cappelen Damm iga-aastase kirjandusauhinna Cappeleni auhinna. Romaan "Poolvend" (2001) võitis Norra iga-aastase kirjandusauhinna Brage auhinna ja Põhjamaade Nõukogu kirjandusauhinna. "Poolvenda" on välja antud 22 riigis rohkem kui 200 000 eksemplari.

24. oktoobril 2006 sai ta Kuningliku Norra Püha Olavi ordu komandöriks, mis on ordu viiest klassist kolmas. 2008. aastal nimetas Prantsusmaa valitsus ta Kunstide ja Kirjanduse ordu (*Chevalier dans L’ordre des Arts et Lettres*) rüütliks. Ta on ka Norra Keele ja Kirjanduse Akadeemia liige.

Teosed eesti keeles
-------------------

* "Poolvend". Pegasus 2006. Maarja Siineri tõlge. ISBN 9949409969
* "Modell". Eesti Raamat 2008. Eha Vainu tõlge. ISBN 9789985656372
|  |
| --- |
|  **Poks** |
| Riik |  | Türgi |
|  |
| Hõbe | 2004 | Helveskaal |
|  |
| 2. ring | 2005 | Kärbeskaal |
|  |
| 2. ring | 2006 | Kärbeskaal |

**Atagün Yalçınkaya** (sündinud 14. detsember 1986; Ankara) on Türgi endine poksija.

Yalçınkaya sai helveskaalus (kuni 48 kg) 2004. aasta Ateena olümpiamängude poksivõistlustel hõbemedali, kaotades finaalis kuldmedali- ja olümpiavõitjale Yan Barthelemíle (Kuuba).

Yalçınkaya osales kärbeskaalus (kuni 51 kg) 13. maailmameistrivõistlustel (Mianyang, 2005) pronksmedali, kuid kaotas 2. ringis oma kohtumise ning jäi edasisest medaliheitlusest välja ning 36. Euroopa meistrivõistlustel (Plovdiv, 2006), kuid kaotas samuti 2. ringis oma kohtumise ning jäi edasisest medaliheitlusest välja.

Yalçınkaya poksis märtsist kuni detsembrini 2008 elukutselisena. Ta pidas kokku 4 kohtumist ning võitis need kõik nokaudiga.

Viited
------

1. ↑  28. suveolümpiamängude poksivõistlus. Ateena 2004. Tulemused inglise keeles
2. ↑  13. maailmameistrivõistlused poksis. Mianyang 2005. Tulemused inglise keeles
3. ↑  36. Euroopa meistrivõistlused poksis. Plovdiv 2006. Tulemused inglise keeles

Välislingid
-----------

* Atagün Yalçınkaya veebisaidil Olympedia Muuda Vikiandmetes
* Atagün Yalçınkaya saidil BoxRec
**"Kiik & kirik"** on Tõnis Mäe juubelialbum. 

Album on salvestatud koos Politseiorkestriga Eesti Rahvusringhäälingu stuudios 2008. aastal.

Laulud
------

1. **Kiik** - Tõnis Mägi 1.40

2. **Rong** - Tõnis Mägi, Ott Arder, arr. Ülo Mälgand 5.22

3. **Gordioni sõlmed** - Elmu Värk, Ott Arder, arr. Tauno Aints, (flüügelhorn: Jaak Oserov) 4.57

4. **Kännud** - Tõnis Mägi, arr. Ülo Mälgand, (kitarr: Kaido Kodumäe) 3.10

5. **Tiivad** - Tõnis Mägi, arr. Tauno Aints 3.48

6. **Muulil** - Tõnis Mägi, arr. Ülo Mälgand 4.56

7. **Kunstniku kool** - Tõnis Mägi, arr. Siim Aimla, (el.klaver: Ülo Mälgand, saksofon: Benno Aava) 4.09

8. **Sünnipäev** - Toomas Taul, arr. Tõnis Mägi ja Tõnis Kõrvits 2.57

9. **Doktor, aita** - Tõnis Mägi, arr. Ülo Krigul, (klaver: Ülo Mälgand) 5.22

10. **Tuhat aastat üksindust** - Tõnis Mägi, arr. Katri Kaasik, (flüügelhorn: Jaak Oserov) 4.55

11. **Kuula, Muusik** - Tõnis Mägi, arr. Teet Raik, (kitarr: Kaido Kodumäe) 4.44

12. **Sa haara kinni mu käest** - Mikk Targo, arr. Ülo Krigul, (el.klaver: Ülo Mälgand) 4.09

13. **Silma-Pilk** - Tõnis Mägi, arr. Teet Raik 3.39

14. **See on, laps, meie muld** - Tõnis Mägi, Leelo Tungal, arr. Tõnis Kõrvits 3.01

15. **Kirik** - Tõnis Mägi 1.41

Välislingid
-----------

* Kiik & kirik andmebaasis MusicBrainz (*inglise keeles*)
L. M. Ericsson
**Lars Magnus Ericsson** (5. mai 1846 Värmskog – 17. detsember 1926 Botkyrka) oli rootsi leiutaja ja ettevõtja, Ericssoni asutaja.

Lars Magnus kasvas üles väikeses Vegerboli külas Karlstadi lähedal. Kui ta oli 12-aastane, suri tema isa ja poiss pidi kaevurina tööle hakkama.

1867 oli ta kogunud piisavalt raha, et kodukülast lahkuda ja Stockholmi minna. Seal töötas ta kuus aastat ettevõttes Öllers & Co. mis peamiselt tootis seadmeid telegraafide jaoks. Ta näitas ennast andekana ning sellepärast sai ta kaks riiklikku stipendiumi, et aastatel 1872–1875 välismaal tööriistade valmistamist õppida. Üks ettevõtteist, kus ta töötas, oli Siemens & Halske.

Ericsson asutas 1876 koos sõbra Carl Johan Anderssoniga Stockholmi kesklinnas väikese töökoja, kus asus Belli ja Siemensi aparaate eeskujuks võttes telefone tootma. See oli tegelikult endine köök pindalaga 13 m². Sellest ettevõttest kasvas välja Telefonaktiebolaget L.M. Ericsson. Telefonide tootmist alustati 1878, kuid oluline kasv algas alles 1883, kui algas koostöö Henrik Tore Cedergreniga. Ericsson oli eelkõige suurepärane ettevõtte juht, kuid ta tegi ka hulga täiustusi tolleaegsetele telefonidele, ehitas kommutaatoreid ja paigaldas telefonivõrke. Ettevõtte tegevus äratas rahvusvahelist tähelepanu ning juba 1890. aastatel asutas LM Ericsson hulga tütarettevõtteid välismaal.

Aastal 1900, 54-aastaselt loobus Ericsson oma ettevõttes töötamast. Ta hoidis selle aktsiaid aastani 1905 ja müüs siis need kõik maha.

Ericsson oli väga vähenõudlik ja tagasihoidlik mees, kes vältis tähelepanu ning isegi oma hauaplatsi palus ta tähistamata jätta. Ta vältis igasugust avalikku tähelepanu ega tahtnud enda jumaldamist. Sellegipoolest austasid töötajad Ericssoni sügavalt.

Äris oli Ericsson umbusklik ja ettevaatlik. Patentidest ta väga ei hoolinud. Paljud tema tooted ja leiutised jäänuks olemata, kui Ericsson tollaseid patendiseadusi täpselt täitnuks või kui nende täitmist oleks rangelt kontrollitud. Sellepärast ta eriti ei hoolinud, kui norralased tema telefone kopeerima hakkasid: ta ise oli ju need suuresti Siemensilt kopeerinud.

Alguses ei uskunud Ericsson, et telefonidele on massturgu. Ta pidas neid pelgalt rikaste mänguasjadeks. Siiski elas ta piisavalt kaua, et näha telefonide muutumist masskaubaks.
**"Atavist"** on Otepi viies stuudioalbum. Album anti välja 26. aprillil 2011 plaadifirma Victory Records kaudu. 

8. märtsil 2011 avaldas Otep laulude "Atom to Adam", "Blood of Saints", "Remember to Forget" ja "We Dream Like Lions" pealkirjad Facebooki ja Twitteri vahendusel oma fännidele. 15. märtsil jagas Otep Shamaya laulu "Not to Touch the Earth" Twitteri kaudu (kohaliku aja järgi 8PM PST). See laul on bändi kaver The Doorsi samanimelisest laulust. 21. märtsil avaldas Victory Records kuulamiseks "Drunk on the Blood of Saints" laulu audio. Albumi esimene singel "Fists Fall" tegi oma avaliku debüüdi Full Metal Jackie raadios 26. märtsil. Kolm päeva hiljem, 29. märtsil sai singlit iTunesist osta eraldi või komplektis lauluga "Not to Touch the Earth". 16. aprillil 2011 sai iTunesist terve albumi näidiseid kuulata, mis olid 00:30 ja 1:30 pikad. See on esimene album ilma bassist Jason "eViL j" McGuireta. Jason lahkus bändist 30. septembril 2010.

Muusika
-------

Erinevalt bändi varasemast muusikast pole sellel albumil hiphopi ja räpp-*metal*'i elemente. Albumil on elemendid *groove metal*'ist, *alternative metal*'ist ja isegi *thrash metal*'ist.

Laulud
------

Kõikide sõnade autor on Otep Shamaya; kõikide lugude muusika autor on Rani Sharone, Gil Sharone, Collyn McCoy, Tony Campos, Markus Estrada, Ulrich Wild.

| Nr | Pealkiri | Pikkus |
| --- | --- | --- |
| 1. | "Atavist Animus" | 0:46 |
| 2. | "Atom to Adam" | 4:05 |
| 3. | "Drunk on the Blood of Saints" | 4:04 |
| 4. | "Remember to Forget" | 4:24 |
| 5. | "Skin of the Master" | 3:47 |
| 6. | "We Dream Like Lions" | 3:13 |
| 7. | "I, Alone" | 3:41 |
| 8. | "Baby's Breath" | 7:12 |
| 9. | "Fists Fall" | 3:50 |
| 10. | "Stay" | 4:43 |
| 11. | "Bible Belt" | 5:38 |
| 12. | "Not to Touch the Earth" | 5:32 |
| **Kogupikkus:** | **50:55** |

Deluxe-versiooni DVD
--------------------

* Baby's Breath (lühike film)
* Spiritual Intercourse (Inside the Mind of Otep Shamaya)
* Alchemy & Atavism
* Smash The Control Machine (muusikavideo)
* Rise, Rebel, Resist (muusikavideo)
* Run for Cover (muusikavideo)

Koosseis salvestamise ajal
--------------------------

* Otep Shamaya – vokaalid
* Markus Estrada – kitarr (2-5, 7, 9, 12)
* Rani Sharone – kitarr (6, 10)
* Ulrich Wild – klahvpillid/kitarr (2, 4, 5, 10, 11)
* Collyn McCoy – basskitarr (2, 5-7, 9, 10, 12)
* Tony Campos – basskitarr (3, 4)
* Gil Sharone – trummid

Produktsioon
------------

* Lõplik töötlemine – Dave Collins
* Fotograafia – Djosefin Maurer
* Kavand – Doublej
* Pakendi kujundamine – Doublej
* Illustratsioonid – Joey James Hernandez
* Kunstiline juht – Otep
* Assistent – Raider
* Tehnik – Ulrich Wild
* Miksija – Ulrich Wild
* Produtsent – Ulrich Wild
Lars Levi Laestadius (1839)
**Lars Levi Laestadius** (ka **Læstadius**, 1. oktoober 1800 Norrbottenis Arjeplogi lähedal – 21. veebruar 1861) oli saami päritolu Rootsi luterlik pastor ja jutlustaja, botaanik ja usundiuurija.

Laestadius sündis Rootsi kõige põhjapoolsema maakonna Norrbotteni lääneosas mägipiirkonnas. Tema isa elatas oma peret jahi, kalapüügi ja tõrvaajamisega. Pere oli vaene. Laestadiuse emakeel oli rootsi keel, aga ta oskas ka Pite saami keelt.

Oma poolvenna abil, kes oli Kvikkjokkis pastor, pääses Laestadius 1820 Uppsala Ülikooli õppima teoloogiat. Seal oli ta suurepärane tudeng. Kuid ühtlasi ilmnes tema huvi botaanika vastu, mistõttu ta sai tööd botaanikaosakonnas assistendina. 1825 ordineeriti ta luteri vaimulikuks.

Tema esimene kogudus oli tema kodukohas Arjeplogis, kus ta misjonärina rändas ringi kõikjal Pite jõe ruumis. 1826 sai Laestadius Rootsi kõige põhjapoolsema koguduse Karesuando pastoriks. Sel kohal töötas ta kuni 1849, mil asus Pajalasse ja oli sealne pastor kuni oma surmani.

Enne Karesuandos tööleasumist abiellus ta kohaliku saami naise Brita Cajsa Alstadiusega. Nad said 12 last. Aastaga õppis Laestadius Karesuandos ära soome ja põhjasaami keele. Jumalateenistusi pidas ta tavaliselt soome keeles, mis oli selles piirkonnas kõige levinum keel, kuid vahel ka põhjasaami ja rootsi keeles.

Teoseid
-------

Laestadius on kirjutanud saami mütoloogiat käsitleva teose "Fragmenter i lappska mythologien" ("Lapi mütoloogia fragmendid"). Ta koostas selle Prantsusmaa saami-ekspeditsiooni ajal, mis toimus 1838–1840. Laestadius osales sellel ekspeditsioonil botaaniku, giidi ja tõlgina. Kuid seda teost ei avaldatud ekspeditsiooni ametlikus aruandes ja palju aastaid arvati, et see on kaduma läinud. Käsikirja mitu osa avastati aastail 1933–1946.

Laestadius pälvis 1841 oma osaluse eest selles ekspeditsioonis esimese skandinaavlasena Prantsusmaa Auleegioni medali.

Lestaadiuslus
-------------

Pärast 1844 toimunud usulist ärkamist rajas ta lestaadiusluse nime all tuntud luterliku äratusliikumise ja tegutses jutlustajana ka väljaspool oma kogudust. Pajalas, kuhu ta 1849 elama asus, oli vastuseis tema jutlustatavale radikaalsele kristlikule eetikale ja moraalile suurem kui Karesuandos ja kohalikele ei meeldinud ka viis, kuidas Laestadius neid nende pattude pärast kohtles. Sellepärast otsustas kohalik piiskop 1853. aastal, et jumalateenistusi tuleb hakata pidama lestaadiuslastele ja ülejäänud inimestele eraldi. Seda peetaksegi organiseeritud lestaadiusluse alguseks. Kuid laestadiuslus jäi kogu aeg Rootsi riigikiriku piiresse ega eraldunud sellest kunagi. Kui Laestadius suri, jätkas lestaadiusluse juhina Johan Raattamaa.

Lars Levi Laestadiust ja tema rajatud äratusliikumist on seoses Guovdageaidnu mässuga käsitlenud saami kirjanik Johan Turi oma 1910. aastal ilmunud raamatus "Muitalus sámiid birra" ("Jutustus saamide kohta").

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Lars Levi Laestadius** |
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib loomade perekonnast; tähtkuju kohta vaata artiklit Delfiin (tähtkuju); sugukonna kohta vaata artiklit Delfiinlased; liigi kohta vaata artiklit* 
Tavadelfiin; Eesti endise ansambli kohta vaata Delfiinid (ansambel) |

---

**Delfiin** (*Delphinus*) on mereimetajate perekond delfiinlaste sugukonnast.

Eluviis
-------

Delfiin võib vee all viibida 3-4 minutit. Magades hõljub ta umbes 50 cm sügavusel ja tõuseb iga 30 sekundi järel veepinnale hingama, ise sealjuures ärkamata.[*viide?*]

Elab kümnetest või sadadest isenditest koosnevas karjas, millel pole kindlat juhti.[*viide?*]

Delfiinid peavad jahti karjas. Nad piiravad kalaparve ringikujuliselt, et saak minema ei pääseks.[*viide?*]

Liigid
------

Delfiini perekonda kuulub kuni kolm liiki.[*viide?*]

Enne 1990. aastate keskpaika lugesid süstemaatikud perekonda vaid ühe liigi – tavadelfiini (*Delphinus delphis*). Tänapäeval loetakse delfiinide perekonda kaks liiki: tavadelfiin ja *Delphinus capensis*. Tavainimene mõistab "hariliku delfiini" all aga hoopis afaliini ehk laiksilm-delfiini, keda on kujutatud mitmes filmis ja seriaalis.[*viide?*]

Vaata ka
--------

* Delfinaarium
|  |
| --- |
| PVL-104 Tiir Kopli lahe kaldal, Meeruse ja Bekkeri sadamate vahel, 18. septembril 2016PVL-104 Tiir Kopli lahe kaldal, Meeruse ja Bekkeri sadamate vahel, 18. septembril 2016 |
| Teenistuskäik |
|
|
| **Nimi** | 
PVL-104 Tiir |
| **Kasutaja** | 
1994–2004 Eesti Piirivalve Eesti |
| **Ehitaja** | 
Volga Zavod, Nižni Novgorod |
| **Maksumus** | 
3,0 mln USA dollarit |
| **Valminud** | 
1994 |
| **Kasutusele võetud** | 
1995 |
| **Kasutusest eemaldatud** | 
1997 |
| Laeva üldandmed |
| **Klass ja tüüp** | 
Serna (projekt 11771 eksport) hilisemad projektid 11770 |
| **Tonnaaž** | 
50T |
| **Veeväljasurve** | 
95 tonni |
| **Pikkus** | 
23,55 m pikkus veeliinil 22,00 m |
| **Laius** | 
5,85 m |
| **Vabaparda kõrgus** | 
2,9 m |
| **Süvis** | 
1,25 m (täislastis 1,5 m) |
| **Kere** | 
alumiiniumi-magneesiumisulamist AMG-615T |
| **Tekiehitus** | 
maabumispraam |
| **Sõsarlaevad** | 
projekt 11771, 3 tükki AÜE ja 11770, 12 tükki Venemaal |
| **Kütusemahutid** | 
23T |
| **Õlimahutid** | 
900l |
| **Mootorid** | 
2 |
| **Peamasinad** | 
Zvesda M503A |
| **Abimasinad** | 
4Ч 8.5/11 2x16 kW 400 V 50 Hz |
| **Mastide arv** | 
1 |
| **Kiirus** | 
30 sõlme |
| **Kandevõime** | 
45T |
| **Reisijakohti** | 
100 |
| **Sõdureid** | 
100 |
| **Soomustus** | 
roolimaja |

**PVL-104 Tiir** oli Eesti Piirivalve endine dessantpraam. Kiire dessantpraam ehitati 1994. aastal Venemaal ja osteti sama aasta 12. oktoobril väikesaarte varustamisega seotud probleemide lahendamiseks. 

Eesti saartel paiknevatele kordonitele ja radarijaamadele oli hädasti vaja toimetada kütust, varustust, ehitusmaterjale ja tehnikat. Eestis sai laeva nimeks **PVL-104 Tiir**. Laev sõitis piirivalve kasutuses olles ainult kaks suve ehk 400 tundi.

25. novembril 2004 müüs Piirivalveamet laeva enampakkumisel erakätesse. Tiir müüdi, kuna piirivalveametit ootasid uued väljakutsed ja ära müüdi praktiliselt kogu laevastik. Asemele osteti piiri operatiivsemaks valvamiseks sobilikud kummipaadid. 

Tiir on 2019. aastal oluliselt ümber ehitatud, mootorid vahetatud ja alus vastab kõigile CE nõuetele.

2020. aasta seisuga on alus registreeritud Soomes huvilaevana ning prahitud mittetulundusühingule, kes kasutab seda mere puhastamiseks plastjäätmetest.

Välislingid
-----------

 Tiir (laev) – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
**Valga Muusikakool** on muusikakool Valgas aadressil Kesk tänav 22.

Kool alustas tööd 1922. aastal seitsme õpetaja ja 85 õpilasega ja tegutses Säde seltsimajas. Esimesed erialad, mida koolis õpetati, olid klaver, viiul ja laulmine. Teoreetilisi aineid käis Tartust õpetamas Juhan Simm, hiljem ka Eduard Oja.

1940. aastal muudeti Valga Muusikakool riiklikuks kooliks ja nimetati *Valga Muusikaalgkooliks*. Kool asus Vabaduse tänaval. Juhatajaks määrati Valga linnakiriku organist Osvald Mälk. 1945. aastast jätkas muusikakool Valga Keskkooli hoones ja seda nimetati *Valga Muusika Üldhariduslikud Kursused*. Juhatajana asus tööle Albert Puusta.

ENSV Kunstide Valitsuse 27. augusti 1949. aasta käskkirjaga asutati vabariikliku lastemuusikakoolide võrgu laiendamise käigus teiste seas ka **Valga Muusikakool**, mis tähendas sisuliselt, et muusikakursused nimetati lihtsalt ümber ja direktoriks määrati Albert Puusta.

1970. aastal asus koolijuhi kohale klaveriõpetaja Aime Lõhmus, kes pühendas oma energia jäägitult koolile ja juhtis muusikakooli kuni 2003. aasta sügiseni.

1992. aastast muutus Valga Muusikakool munitsipaalkooliks.

Alates 1995. aastast korraldatakse Valga Muusikakoolis klaveriansamblite festivali, mis on kasvanud populaarseks rahvusvaheliseks suurürituseks. Igal kevadel tähistatakse Valga-Valka muusikakooli ühiskontserdiga J. Cimze sünniaastapäeva.

Tänapäeval tegutsevad kooli juures nt bigbänd, vibrafoniansambel, tüdrukute Väike Viisikoor.

Direktorid
----------

* 1922-1923 Valter Peerna
* 1923-1924 Mihkel Pehka
* 1924-1929 Oskar Eomois
* 1929-1930 Robert Peenemaa
* 1930-1932 Elise Kangur
* 1932-1935 Helmi Valdmaa
* 1935-1940 Robert Peenemaa
* 1940-1941 Osvald Mälk
* 1945-1970 Albert Puusta
* 1970-2003 Aime Lõhmus
* 2004-2014 Ants Loos
* alates 2014 Tiia Parmo

Viited
------

1. 1 2 3 4 5 6  Ajalugu. Valga Muusikakooli veebisait.
2. ↑  EE 12. köide, 2003: 639–640.

Välislingid
-----------

* Valga Muusikakooli koduleht
Dwyfori krahvi Lloyd-George'i vapp
**Dwyfori krahv Lloyd-George** (*Earl Lloyd-George of Dwyfor*) on tiitel Ühendkuningriigi aadli (*peerage*) koosseisus, mille lõi 12. veebruaril 1945 kuningas George VI Suurbritannia riigimehe David Lloyd George'i jaoks, kes oli aastatel 1908–1915 varakantsler ja 1916–1922 Suurbritannia peaminister. Tiitlile loodi juurde ka viisakustiitel **Vikont Gwynedd** (*Viscount Gweynedd*).

Seoses Ühendkuningriigis aadlitiitlitele kehtivate reeglitega[*viide?*] kirjutatakse tiitlis perekonnanimi Lloyd George sidekriipsuga, nagu ka näiteks Andrew Lloyd Webberi tiitli Lord Lloyd-Webberi puhul.

Dwyfori krahvid Lloyd-George'id
-------------------------------

* David Lloyd George, 1. Dwyfori krahv Lloyd-George (1863–1945)
* Richard Lloyd George, 2. Dwyfori krahv Lloyd-George (1889–1968)
* Owen Lloyd George, 3. Dwyfori krahv Lloyd-George (1924–2010)
* David Richard Owen Lloyd George, 4. Dwyfori krahv Lloyd-George (sündinud 1951).

Vaata ka
--------

* Vikont Tenby

Viited
------

1. ↑  *The London Gazette*: nr 36938. lk 883. 13. veebruar 1945.
2. ↑  "David, 1st Earl Lloyd George (1863-1945)" (inglise keeles). National Museum Wales. Vaadatud 7. märts 2018.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: tundmatu keel (link)
3. ↑  Mosley, Charles (ed.) (2003). *Burke's Peerage & Baronetage*, 107th edn. London: Burke's Peerage & Gentry Ltd. lk 2375 (LLOYD-GEORGE OF DWYFOR, E). ISBN 0-9711966-2-1.
Tiirimetsa Kristuse Sündimise kirik (2011)
**Tiirimetsa Kristuse Sündimise kirik** (ka *Tiirimetsa Jeesuse Sündimise kirik*) on EAÕK haldusalasse kuuluv varemetes õigeusu kirik Saare maakonnas Saaremaa vallas Tiirimetsa külas.

Kirikut kasutas Tiirimetsa Kristuse Sündimise kogudus.

Ajalugu
-------

Paekivist viiekupliline kirik ehitati 1873. aastal Riia arhitekt Heinrich Scheeli projekti järgi. Kiriku ehitusmeister oli Koki külast pärit Aleksei Kann. Sama projekti järgi ehitati Liivimaal 16 õigeusu kirikut ja Eestimaal 1 õigeusu kirik.

1944. aastal rüüstasid Nõukogude sõjaväelased pühakoja ning see jäi varemeisse. Täitevkomitee andis korralduse lõhkuda hoone maha, kuid käsu saanud seda ei teinud.

Pildid
------

* 
*

Vaata ka
--------

* Eesti kirikute loend
* Tiirimetsa Kristuse Sündimise kogudus

Kirjandus
---------

* Martin Toon. "EAÕK Kuressaare Püha Nikolai koguduse ajalugu". Kuressaare 1997. AS Terbo. Tallinn 1997. Lk 4-5; lk 69
* Jaanus Plaat. "Saaremaa kirikud, usuliikumised ja prohvetid 18.-20. sajandil". Eesti Rahva Muuseum. Tartu 2003. Lk 136-140, 288-289
* "Koguteos Saaremaa II köide". TTÜ Kuressaare Kolledž, Koolibri. Tallinn 2007. Lk 429-434, 924-926
* Jaanus Plaat, Arne Maasik. "Õigeusu kirikud, kloostrid ja kabelid Eestis". Eesti Kunstiakadeemia. Tallinn 2011. Lk 756-759
Lars Johansson, 2022
**Lars Einar Johansson** (sündinud 11. juulil 1987 Avesta vallas) on Rootsi jäähokimängija, kes mängib väravavahina Rootsi kõrgliigaklubis Frölunda.

Rootsi kõrgliigas debüteeris ta hooajal 2006–07 Mora IK-s. Aastatel 2008–2013 mängis ta Mora ja Västerås IK-ga Rootsi esiliigas.

Aastatel 2013–2016 mängis Johansson Rootsi kõrgliigas Frölunda ridades. Hooajal 2015–16 oli ta Rootsi kõrgliigas parima tõrjeprotsendiga väravavaht (.927) ja lasi endale keskmiselt lüüa kõige vähem värvaid mängu kohta (1,74), lisaks sai ta kirja enim nullimänge (kokku seitse). Samal hooajal tuli ta Frölundaga Rootsi meistriks ning Johansson valiti liiga hooaja parimaks väravavahiks. 2016. aastal võitis ta Frölundaga lisaks Jäähoki Meistrite Liiga.

2016. aasta mais sõlmis ta üheaastase lepingu NHL-i klubiga Chicago Blackhawks. Hooajal 2016–17 mängis ta ainult American Hockey League'is Blackhawksi noorteklubis Rockford IceHogs.

2017. aasta juulis sõlmis ta lepingu KHL-i klubiga Moskva CSKA. 2019. aastal valiti ta KHL-i tähtede mängule. Samal aastal võitis ta CSKA-ga Gagarini karika. Hooaegadel 2017–18, 2019–20 ja 2020–21 lasi ta KHL-is kõikidest väravavahtidest endale keskmiselt lüüa kõige vähem värvaid mängu kohta (vastavalt keskmiselt 1,31, 1,40 ja 1,59 väravat mängus).

2021. aasta juunis liitus ta Peterburi SKA-ga. Hooajal 2021/22 lasi Johansson KHL-is kolmandat hooaega järjest endale lüüa keskmiselt kõige vähem väravaid mängu kohta (1,63).

2022. aasta mais naasis ta Frölundasse.

Rootsi jäähokikoondise koosseisus osales Johansson 2022. aasta taliolümpiamängudel.

Tema vanem vend Martin Johansson on murdmaasuusataja ja orienteeruja.

Viited
------

1. ↑  "Ларс Юханссон – в СКА!". ska.ru. 15.6.2021. Vaadatud 15.10.2021

Välislingid
-----------

* Lars Johansson KHL.ru lehel
* Lars Johansson hockeydb.com lehel
**Tiina Trutsi** (sündinud 19. veebruaril 1994) on Eesti jalgpallur.

Tegeles lapsepõlves kuus aastat tantsimisega ning mängis sageli tänaval poistega jalgpalli. Kui ta oli 13-aastane, siis lubasid vanemad ta jalgpallirenni. Õppis põhikoolis Tallinna Reaalkoolis ning pärast seda Arte gümnaasiumi jalgpalliklassis. Lõpetas keskkooli 2014. aastal kuldmedaliga ning õppis USA Lõuna-Alabama ülikoolis sotsioloogiat ja kõrvalerialana geograafiat.

Tiina Trutsi mängis aastast 2008–2015 Naiste Meistriliigas osalevas klubis FC Flora. Detsembris 2010 pidi siirduma mängima AC Milani naiskonda, kuid segaduste tõttu paberimajanduses jäi leping Itaalia suurklubiga sõlmimata.

Aastatel 2012–2015 mängis Eesti naiste jalgpallikoondises 20 mängu.

Tunnustus
---------

* 2012 – aasta parim noor naisjalgpallur.

Viited
------

1. 1 2  Luuk, Merili (8.11.2010). "Vutimehed. Tiina Trutsi". ERR. Vaadatud 29.01.2023.
2. 1 2  Parts, Kadi (2.02.2019). "Barcelona, USA ja AC Milan – Tiina Trutsi välismaal". Jalka : Eesti Jalgpalli Liidu ajakiri. Vaadatud 29.01.2023.
Asukohamärgis JPEG-formaadis fotol, vaadatuna rakenduses gThumb
Asukohamärgistaja Solmeta N2 fotoaparaadis Nikon D5000
**Asukohamärgis** ehk **geomärgis** (inglise keeles *geotag*) on fotole, videole, veebilehele, SMS-ile, QR-koodile või muule infole lisatud metaandmed geograafilise asukoha kohta.

Asukohamärgistamise (inglise *geotagging*) käigus seotakse andmed geograafiliste metaandmetega. See võimaldab organiseerida andmeid objektide või nähtuste asukoha järgi ning pakkuda asukohapõhiseid teenuseid. Taoliste teenuste seas on näiteks võimalus vaadata veebikaardil Google Maps infokihti, kus kaardile on paigutatud Vikipeedia asukohamärgistega artiklid, aga ka mitmesugused rikastatud reaalsuse rakendused nagu Layar.

Tänapäeval lisavad paljud seadmed - nii fotoaparaadid kui ka telefonid - automaatselt asukohamärgised fotodele ja videotele. Tavaliselt on sellistes märgistes pikkus- ja laiuskraad, kuid seal võib olla ka kõrgus merepinnast, suund ilmakaarte suhtes, kaugus mõnest objektist, asukohamäärangu täpsusaste ja kohanimi.

Vaata ka
--------

* Vikipeedia:Vikiprojekt Asukohainfo

Välislingid
-----------

* "Geomärgista pilte" Digi, 7/2009, lk 59
* Arko Olesk "Eesti teadlaste loodud tarkvara hõlbustab turisti valikuid" Postimees, 22.06.2012
Ossip Bernstein (1961)
 Ossip Bernstein (1946)
**Ossip Bernstein** (vene keeles Осип Бернштейн *Ossip Bernštein*; 20. september 1882 Žõtomõr, Volõõnia kubermang – 30. november 1962 Pariis) oli juudi päritolu Prantsusmaa maletaja ja malekohtunik, rahvusvaheline suurmeister (1950), rahvusvaheline arbiiter (1952). 

Bernstein lõpetas eksternina gümnaasiumi Žõtomõris. 1901. aastal lõpetas Hannoveri Kõrgema Tehnikakooli. Seejärel õppis õigusteadust Leipzigi ja Berliini Ülikoolis. 1908. aastal sai ta Heidelbergi Ülikoolist doktorikraadi õigusteaduses. 

Töötas advokaadina Moskvas. 1918. aastal siirdus Odessasse. 1920. aastal lahkus Nõukogude Venemaalt Konstantinoopoli ja Serbia kaudu Pariisi, kus praktiseeris advokaadina. 1928. aastal astus vabamüürlaste ühingusse. 1932. aastal sai ta Prantsusmaa kodakondsuse.

Maleturniiridel osales Bernstein 60 aasta vältel. Parimad tulemused saavutas enne esimest maailmasõda. Tuli 1903. aastal Kiievis ülevenemaalisel turniiril Mihhail Tšigorini järel teiseks. 1946. aastal tuli teiseks Londonis peetud turniiril, edestades seejuures Savielly Tartakowerit ja Karel Opočenskýt.

1954. aastal osales Bernstein Prantsusmaa võistkonna koosseisus Amsterdamis toimunud maleolümpial (mängis võistkonna esimesel laual).

1950. aastal võttis Rahvusvaheline Maleföderatsioon (FIDE) kasutusele rahvusvahelise suurmeistri nimetuse. Varasemate malesaavutuste eest anti nimetus 12 maletajale, nende seas ka Bernsteinile.

Välislingid
-----------

* Ossip Bernstein – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
* London A Tournament 1946. chessgames.com
**Vene Erakond Eestis** oli Eesti partei, mis asutati 1. oktoobril 1994. Erakond pidas ennast 1920. aastal loodud Vene Rahvusliku Liidu õigusjärglaseks.

Riigikogu 2011. aasta valimistel seadis erakond üles 16 kandidaati, kes said kokku 5027 häält ehk 0,9% häältest. Nimekirjas oli esikohal Dimitri Klenski, kes sai 1237 häält.

Erakonna esimees oli Stanislav Tšerepanov.

Erakonnal oli 30. detsembri 2011 seisuga 1207 liiget.

28. novembril 2011 alustasid Sotsiaaldemokraatliku Erakonna ja Vene Erakonna Eestis juhid koostööläbirääkimisi.

12. jaanuaril 2012 allkirjastas Vene Erakond Eestis ühinemislepingu Sotsiaaldemokraatliku Erakonnaga ning 29. jaanuaril toetas Vene Erakonna kongress liitumist.

Vaata ka
--------

* Vene Balti Erakond Eestis (VBEE)

Viited
------

1. ↑  "Vene Erakond Eestis". Eesti Erakondade Ajalugu. Originaali arhiivikoopia seisuga 7.07.2014. Vaadatud 07.07.2014.
2. ↑  "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 26. jaanuar 2012. Vaadatud 30. detsembril 2011.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
3. ↑  "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 22. veebruar 2012. Vaadatud 30. detsembril 2011.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
4. ↑  Vene Erakonna Eestis kongress toetas ühinemist sotsidega
Astuuria murded (lilla ja sinine) ja miranda keel (punane) Hispaania kaardil
**Astuuria keel** on romaani keelte hulka kuuluv keel, mida kõneldakse Hispaanias Astuuria autonoomses piirkonnas.

Astuuria keel on Astuurias kaitstud keel, kuid mitte ametlik keel. Seda saab valikainena õppida koolis.

Esimesed astuuriapäraste joontega keeles dokumendid pärinevad 10. sajandist. 17. sajandil tekkis astuuriakeelne ilukirjandus.
1974. aastal loodi liikumine astuuria keele toetuseks. 1970. aastatel loodi keskmurretel põhinev kirjakeel. 1980. aastal loodi Astuuria Keele Akadeemia. Tänapäeval ilmub aastas umbes 150 astuuriakeelset raamatut.

Leóni provintsis kõneldavaid astuuria keele murdeid peetakse mõnikord leoni keeleks. Astuuria keelele lähedane keel on miranda keel.

Keelenäide
----------

Meieisapalve astuuria keeles:

Pá nuesu que tas nel cielu, santificáu seya'l to nome. Amiye'l to reinu, fágase la to voluntá, lo mesmo na tierra que'n cielu. El nuesu pan de tolos díes dánoslu güei ya perdónanos les nueses ofenses, lo mesmo que nós facemos colos que nos faltaron. Nun nos dexes cayer na tentación, ya llíbranos del mal. Amén.

Viited
------

1. ↑

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Astuuriakeelne Vikipeedia** |

|  |  |
| --- | --- |
|  | Vikisõnastiku kategooria: **Astuuria keel** |

* Astuuria keele akadeemia
**Eesti tumedapealine lambatõug** on varavalmiv, heade lihavormidega lihalambatõug, kellelt saadakse valget poolpeenvilla (keskmine peenus u 35 μm). 

Tumedapealiste lammaste pea ja jalad on kaetud tumedate ohevillakarvadega. Eesti tumedapealine lambatõug on üldiselt suurema kehamassi ja villatoodanguga kui eesti valgepealine lambatõug, kuid on viimasest mõnevõrra väiksema viljakuse ja jämedama villaga. Jäärad kaaluvad u 95 kg, uted 76 kg, villatoodang 3,7 kg ja viljakus ligikaudu 1,50 talle poeginud ute kohta.

Eesti tumedapealise lambatõu kujunemine
---------------------------------------

Eesti tumedapealise lambatõu lähtetõugudena on kasutatud kohalikke ebaühtlase villaga maalambaid ja nende ristandeid peenvilla- ja lihalambaid, keda kasvatati 19. sajandi teisel poolel ja 20. sajandi algul kuni esimese maailmasõjani. Põhiliseks parandajatõuks eesti tumedapealisele lambatõule oli 19. sajandi teisel poolel ja 20. sajandi alguses šropširi tõug. Tänapäeval on eesti tumedapealise lambatõu parandajateks tõugudeks suffolki ja oksfordauni lambatõug, kelle abil soovitakse parandada lihajõudlust ja lihakehade kvaliteeti, ning soome maalambatõug, kes on kasutusel viljakuse parandajana.

Vaata ka
--------

* Eesti maalammas
* Eesti valgepealine lambatõug
* Suffolki lambatõug
* Oksfordauni lambatõug
* Soome maalambatõug

Viited
------

1. 1 2  Eesti tumedapealine lambatõug
2. ↑  Hõim, H. & Jaama, K. 1988. Eriloomakasvatus. Tallinn: Valgus.

Kirjandus
---------

* Hõim, H. & Jaama, K. Eriloomakasvatus. Tallinn: Valgus 1988.
**Vene Mereregister** (vene keeles Российский морской регистр судоходства, inglise Russian Maritime Register of Shipping) on Venemaa riiklik laevandusorganisatsioon (klassifikatsiooniühing). Organisatsiooni peakontor asub Peterburis.

Organisatsioon asutati 1913. 1969. aastast oli Vene Mereregister Rahvusvahelise Klassifikatsiooniühingute Assotsiatsiooni liige, kuid 11. märtsil 2022 teatas assotsiatsioon Vene Mereregistri väljaarvamisest kooskõlas Suurbritannias kui assotsiatsiooni asukohamaal Venemaale kehtestatud sanktsioonidega.

Alates 1997. aastast on Vene Mereregister INTERTANKO, INTERCARGO ja BIMCO liige.

7. oktoobril 2022 võttis Euroopa Liidu Nõukogu seoses Venemaa sõjategevusega Ukrainas vastu määruse (EL) 2022/1904, millega keelatakse alates 8. aprillist 2023 Vene Mereregistri sertifitseeritud laevade sisenemine liikmesriikide sadamaisse ja lüüsidesse.

Viited
------

1. 1 2 3 4  Vene Mereregister Merevikis (vaadatud 25.12.2015)
2. ↑  IACSi pressiteade (inglise keeles)
3. ↑  Vene Mereregistri tunnistustega laevad kaotavad õiguse siseneda Eesti sadamaisse. Transpordiameti pressiteade 12. oktoobril 2022

Välislingid
-----------

* Vene Mereregistri koduleht
* Vene Mereregister Merevikis
Ben Osborn 2016. aastal Nottingham Foresti mängijana
**Benjamin Jarrod Osborn** (sündinud 5. augustil 1994 Derbys) on Inglismaa jalgpallur, kes mängib poolkaitsja või vasakkaitsjana Inglismaa esiliigaklubis Sheffield United.

2002. aastal liitus ta kodulinnaklubiga Derby County. Aasta hiljem suundus ta Nottingham Foresti noortesüsteemi. Nottingham Foresti meeskonnas debüteeris ta Inglismaa esiliigas 2014. aasta märtsis. Alates hooajast 2014/15 kuulus ta Nottingham Foresti põhikoosseisu. Esimese värava Inglismaa esiliigas lõi ta 17. jaanuaril 2015 mängus Derby County vastu. Värav sündis teisel lisaminutil ning see tõi Nottinghamile 2:1 võidu. 2018. aastal valiti Osborn Nottingham Foresti aasta mängijaks.

2019. aasta juulis liitus ta Sheffield Unitediga. Aastatel 2019–2021 mängis ta Sheffield Unitediga kaks hooaega Inglismaa kõrgliigas. Oma esimese värava Inglismaa kõrgliigas lõi Osborn 3. aprillil 2021 mängus Leeds Unitedi vastu.

Osborn mängis Inglismaa kuni 18-aastaste, kuni 19-aastaste ja kuni 20-aastaste koondistes.

Viited
------

1. ↑  "Derby 1 Nottm Forest 2". BBC Sport. 17.1.2015. Vaadatud 12.7.2022
2. ↑  "Ben is a Blade". *www.sufc.co.uk*.
3. ↑  "Osborn departs". *www.nottinghamforest.co.uk*.
**Mihkel Reinsalu** (sündinud 13. aprillil 1964) on treener, ärikoolitaja ja juhtimiskonsultant. 

Reinsalu on lõpetanud 1987. aastal Tartu Riikliku Ülikooli kehakultuuriteaduskonna[*viide?*] ning töötanud 12 aastat korvpallitreenerina. Kahel hooajal oli ta Eesti rahvusnaiskonna peatreener[*viide?*].

Koolitajana tegutseb alates 2003. aastast. Ta on lõpetanud Drakadeemia Erakoolis näitekirjanike baaskursuse.[*viide?*] Ta on Rootsi Moreno Instituudist saanud grupiteraapia sertifikaat Director of Psychodrama, Certified Practitioner[*viide?*]. Reinsalu on Diamond Power Index® ja Power Intelligence® sertifitseeritud coach[*viide?*]. 

Reinsalu on olnud ajalehe Eesti Päevaleht vastutav väljaandja ja peadirektor[*viide?*] ning Artist Siseraadiod OÜ tegevjuht, juhtinud Äripäeva Akadeemiat[*viide?*]. 
Reinsalu on töötanud Coop Eesti juhtide arengu- ja järelkasvuprogrammi koolitajana. Ta on töötanud ka Raadio 2-s.

Reinsalu on koolitus- ja konsultatsioonifirma Teadmiste Instituut OÜ rajaja, omanik ja juht, Lastele MTÜ omanik ja juhatuse liige ning LKM Talent Group partner.