recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Preiļi lossi varemed.
**Preiļi** (lätiⓘ) (latgali *Preili*) on linn Lätis Latgales, Preiļi piirkonna keskus. Linna nimi saksa keeles on *Prely*, poola keeles aga *Prele*. Linnas asub Preiļi loss.

Ajalugu
-------

Kirjalikes allikates on Preiļit esimest korda mainitud aastal 1250, ent asula ümbruses asuvad X sajandist pärinevad linnamäed. Tänapäevane asula kujunes käsitööliste ja kaupmeeste asulana Preiļi mõisasüdame lähedusse. Aastal 1850 sai Preiļist alev, kus aastal 1894 oli 2104 elanikku. Kuigi Preiļi on üks vanimaid Läti asulaid, on ta linn aastast 1928. Aastal 1935 oli linnas intensiivse väljarände tõttu vaid 1662 elanikku, neist pooled olid juudid. Teise maailmasõja järel oli seal elanikke ligikaudu tuhat. Nõukogude ajal kasvas linna elanike arv märgatavalt, kuna sinna rajati mitmeid tööstusettevõtteid. 2009. aastani oli Preiļi rajooni keskus.

Galerii
-------

* KesklinnKesklinn
* Borchide perekonna rahulaBorchide perekonna rahula
* Katoliku kirikKatoliku kirik
* Vanausuliste kirikVanausuliste kirik
* TuletõrjedepooTuletõrjedepoo

Viited
------

1. ↑  Reģionu, novadu, pilsētu un pagastu kopējā un sauszemes platība gada sākumā, vaadatud 18.01.2023.
2. ↑  Iedzīvotāju skaits pēc tautības reģionos, pilsētās, novados, pagastos, apkaimēs un blīvi apdzīvotās teritorijās gada sākumā (pēc administratīvi teritoriālās reformas 2021. gadā) 2021 - 2022, vaadatud 3.10.2023.
3. ↑

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Preiļi** |

* 


Läti linnad

Ādaži | Ainaži | Aizkraukle | Aizpute | Aknīste | Aloja | Alūksne | Ape | Auce | Baldone | Baloži | Balvi | Bauska | Brocēni | Cesvaine | Cēsis | Dagda | Daugavpils | Dobele | Durbe | Grobiņa | Gulbene | Iecava | Ikšķile | Ilūkste | Jaunjelgava | Jelgava | Jēkabpils | Jūrmala | Kandava | Kārsava | Ķekava | Koknese | Krāslava | Kuldīga | Ķegums | Lielvārde | Liepāja | Limbaži | Līgatne | Līvāni | Lubāna | Ludza | Madona | Mārupe | Mazsalaca | Ogre | Olaine | Pāvilosta | Piltene | Pļaviņas | Preiļi | Priekule | Rēzekne | Rīga | Rūjiena | Sabile | Salatsi | Salaspils | Saldus | Saulkrasti | Sigulda | Seda | Skrunda | Smiltene | Staicele | Stende | Strenči | Subate | Talsi | Tukums | Valdemārpils | Valka | Valmiera | Vangaži | Varakļāni | Ventspils | Viesīte | Viļaka | Viļāni | Zilupe
**Subate** (lätiⓘ) on linn Lätis Augšdaugava piirkonnas Leedu piiri ääres. Asub ajaloolise Sēlija alal.

Elanikke oli 2007. aastal 1176 ja 2010. aastal 749.

Ajalugu
-------

Subate tekkis kaubanduskeskuse ja sõjalise tugipunktina seelide aladele. Algselt allus see Daugavpilsi komtuuridele. Aastal 1570 andis Gotthard Kettler Subate turupaiga (*Subbath*) Platerite suguvõsa valdusse.

17. sajandil võtsid Platerid vastu katoliku usu. Sellega seoses muudeti ka Subate luteri kirik aastal 1677 katoliku kirikuks. Aastal 1690 sai sellest jesuiitide kirik. Luterlikud linnaelanikud asusid seepeale elama Subate järve idakaldale, Prode mõisa maadele, rajades sinna alevi, mida hakati nimetama Jaunsubateks (tõlkes *Uus Subate*). Aastal 1682 andis mõisa omanik H. F. Osten-Sacken kaks tuhat taalrit alevisse ladinakooli rajamiseks, kus õpetati lätlastest talunike lapsi. Aastal 1686 püstitati Jaunsubatesse ka luteri kirik.

Vana Subatet oli sel ajal hakatud nimetama Vecsubateks. Aastal 1680 sai see Magdeburgi linnaõigused. Aastal 1720 ehitasid jesuiidid sinna uue puidust palvemaja, mida uuendati aastal 1763. Aastal 1773 lõpetasid jesuiidid asulas oma misjonitegevuse.

Umbkaudu samal ajal asusid asula idaossa elama vanausulised. Aastal 1831 püstitati läänepoolse asula turuväljakule praegune katoliku kiriku hoone. Aastal 1894 liideti Vecsubate ja Jaunsubate ühtseks Subate aleviks, asula sai piiratud linnaõigused. Linn aastast 1917. 2009. aastani kuulus Daugavpilsi rajooni ja seejärel 2021. aastani Ilūkste piirkonda.

* Subate luteri kirikSubate luteri kirik
* Vanausuliste kirikVanausuliste kirik
* KeskväljakKeskväljak
* Suurem Subate järvSuurem Subate järv
* Väiksem Subate järvVäiksem Subate järv
* Katoliku kirikKatoliku kirik

Viited
------

1. ↑  Iedzīvotāju skaits pēc tautības reģionos, pilsētās, novados, pagastos, apkaimēs un blīvi apdzīvotās teritorijās gada sākumā (pēc administratīvi teritoriālās reformas 2021. gadā) 2021 - 2022, vaadatud 3.10.2023.

Välislingid
-----------

 Subate – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis

Läti linnad

Ādaži | Ainaži | Aizkraukle | Aizpute | Aknīste | Aloja | Alūksne | Ape | Auce | Baldone | Baloži | Balvi | Bauska | Brocēni | Cesvaine | Cēsis | Dagda | Daugavpils | Dobele | Durbe | Grobiņa | Gulbene | Iecava | Ikšķile | Ilūkste | Jaunjelgava | Jelgava | Jēkabpils | Jūrmala | Kandava | Kārsava | Ķekava | Koknese | Krāslava | Kuldīga | Ķegums | Lielvārde | Liepāja | Limbaži | Līgatne | Līvāni | Lubāna | Ludza | Madona | Mārupe | Mazsalaca | Ogre | Olaine | Pāvilosta | Piltene | Pļaviņas | Preiļi | Priekule | Rēzekne | Rīga | Rūjiena | Sabile | Salatsi | Salaspils | Saldus | Saulkrasti | Sigulda | Seda | Skrunda | Smiltene | Staicele | Stende | Strenči | Subate | Talsi | Tukums | Valdemārpils | Valka | Valmiera | Vangaži | Varakļāni | Ventspils | Viesīte | Viļaka | Viļāni | Zilupe
**"Teletutvus"** (vene keeles "Телевизионное знакомство") oli Urmas Oti saatesari ETV-s ja hiljem NSV Liidu (hiljem Venemaa) Kesktelevisioonis.

Saatesari sai tuntuks üle kogu toonase Nõukogude Liidu. Intervjueerija stiil oli oma aja kohta uuenduslik. Saatesari kestis seitse hooaega: 1986–1993. 

Ott intervjueeris põhiliselt Nõukogude Liidu ja Venemaa kultuuri-. spordi- ja ühiskonnategelasi (M. Gorbatšov, J. Ligatšov, V. Tretjak, V. Gomelski, I. Rodnina, A. Raikin, G. Tovstonogov, M. Šatrov, V. Spivakov, I. Glazunov, R. Štšedrin, A. Voznessenski, V. Tihhonov, A. Freindlich, L. Gurtšenko, J. Svetlanov, J. Kobzon, I. Smoktunovski, O. Jefremov, G. Arbatov, A. Metreveli, V. Korotitš, A. Sobtšak, D. Lihhatšov, A. Pugatšova, M. Plissetskaja, J. Nikulin, N. Mihhalkov, A, Karpov jpt).[*viide?*]

Kuid ka välisriikide juhte, kultuuri- ja äritegelasi ning teisi. (A. Hammer, L. Walesa, Y. Nakasone, L. Kravtšuk, R. Pauls, M. Liepa, V. Noreika, A. Sabonis jt). Eesti tuntud persoonidest valmisid saated G. Ernesaksast, E. Klasist ja M. Laarist. [*viide?*]

Sarjas sündis 61 isikuintervjuud. Neist 24 on näha ERR-i veebikeskkonnas. 

Enamus intervjuudest on ilmunud trükis raamatutes "Телевизионное знакомство", 1992, "Вопрос + ответ = интервью", 1991 ja "Playback", 1994.

Välislingid
-----------

* Saated ERR-i arhiivis
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel on Ambla kihelkonna rüütlimõisast; Lääne-Nigula kihelkonna Kirimäe kõrvalmõisa kohta vaata artiklit Roosna mõis (Lääne-Nigula); Viru-Jaagupi kihelkonna mõisa kohta vaata artiklit Roosna mõis (Viru-Jaagupi)* |

---

**Roosna mõis** (saksa keeles *Sonorm*) oli rüütlimõis Ambla kihelkonnas Järvamaal. Nüüdisajal jääb mõisa ala Jõgisoo küla lähedale Järva maakonda Järva valda.

Roosna mõis (Sonorm) oli enne 1402. aastat Curd Sonorme valduses, seejärel läänistas ordumeister Conrad von Vietinghoff mõisa Diderik von Gilsenile.

1594. aastal kinnitas kuningas Sigismund III Harju-Viru õiguse järgi Soonurme/Roosna mõisa kuulumist Johann von Rosenile. Mõisa omanikud olid teiste seas Rosenid, Wrangellid.

Vaata ka
--------

* Roosna-Alliku mõis (Järva-Jaani kihelkonnas)

Viited
------

1. ↑   (vaadatud 23.01.2016)
2. ↑  Roosna mõis (Ambla khk), Kinnistute register Eesti Rahvusarhiivis

Välislingid
-----------

* Roosna mõis Rahvusarhiivi Eesti ala mõisate registris
* Roosna mõis (Ambla khk), Kinnistute register Eesti Rahvusarhiivis

Ambla kirik
Ambla kihelkond

**Kirik**: Ambla  

**Mõisad**: Aru mõis | Jootme mõis | Jäneda mõis | Järvajõe mõis | Kaarli mõis  | Kalle mõis | Karkuse mõis | Koigi mõis | Kukevere mõis | Kurge mõis | Kuru mõis | Käravete mõis | Lehtmetsa mõis | Lehtse mõis | Linnape mõis | Moe mõis | Nõmmküla mõis | Pruuna mõis | Prümli mõis | Põriki mõis | Raka mõis | Roosna mõis | Rägavere mõis | Räsna mõis | Saiakopli mõis | Tamsalu mõis | Tapa mõis | Trilli mõis | Uudeküla mõis
Müstiline kujutluspilt Sophiast, raamatust "Geheime Figuren der Rosenkreuzer" (Altona, 1785)
**Sophia** (kreeka kirjapildis Σοφíα) ehk **Tarkus** on paljudes gnostilistes süsteemides esinev figuur, jumaliku tarkuse personifikatsioon. Ta esineb Siimon Nõia, Basilidese, Valentiose ja teiste gnostikute süsteemides. Sophia on aioon. Siimona süsteemis on ta Jumala naispartner, "Jumala esimene idee", kes sünnitas inglid ja väed, milledest loodi maailm, Valentinosel üks kõrgematest aioonidest, ent mõlemal juhul jutustatakse tema langusest vaimumaailmast. Siimona süsteemis langeb Tarkus seetõttu, et tal tekib tahtmine luua.
Aioon Sophia paneb gnostilistes kosmogooniates aluse materiaalse maailma tekkimisele. Materiaalne maailm on gnostikute käsitluses läbinisti halb, sest on tekkinud Sophia languse tagajärjel.

"Eugnostose kirjas" on Sophia "Taevane Ema", Isa paariline, kes lunastab inimkonna. Mõnede gnostikute, eriti hilisemate valentiaanide kujutluses on Sophia Kristuse püha abikaasa.

Viited
------

1. ↑  Lahe 2004, lk 43.
2. ↑  Lahe 2004, lk 79.
3. ↑  Lahe 2004, lk 214.
4. ↑  Lahe 2004, lk 58.
5. ↑  Lahe 2004, lk 165.

Kirjandus
---------

* Lahe, Jaan (2004). *Gnoosis ja algkristlus* (teine, parandatud ja täiendatud trükk). Tallinn: Kodutrükk. ISBN 9985-805-43-7.
**Aleksandr** Konstantinovitš **Glazunov** (10. august (29. juuli vkj) 1865 Peterburi – 21. märts 1936 Pariis) oli vene hilisromantismi helilooja, muusikapedagoog ja dirigent.

Glazunov jäi noore mehena silma Mili Balakirevile, kes suunas ta õppima Nikolai Rimski-Korsakovi juurde. Klaverimänguga hakkas Glazunov tegelema üheksa- ja komponeerimisega üheteistaastaselt. 

Aastatel 1905–1928 oli ta Peterburi konservatooriumi rektor, siis lahkus ta Nõukogude Liidust ega naasnud enam kunagi. Glazunovi tuntuim õpilane Peterburis oli Dmitri Šostakovitš. Alates 1928. aastast vahetas Glazunov tihti elukohta, resideerides nii Euroopa eri paigus kui ka Ameerika Ühendriikides. 

Tallinna Konservatoorium valis Glazunovi 1935. aastal oma auprofessoriks, võttes arvesse, et Peterburi konservatooriumis oli ta mitme Eesti helilooja (sh Juhan Aaviku ja Artur Lemba) õpetaja ning käis paar korda ka Eestis oma helitöid juhatamas.

Glazunov suri 1936. aastal Pariisis.

Glazunovi tuntud teoste hulka kuuluvad tema üheksa sümfooniat, millest viimane jäi lõpetamata. Seejuures kirjutas ta esimese sümfoonia 1881. aastal, mil oli vaid 16-aastane. Veel on ta tuntud oma instrumentaalkontsertide, eriti saksofonikontserdi, kolme balleti ja kammermuusika poolest. 

1897. aastal dirigeeris Glazunov Sergei Rahmaninovi esimese sümfoonia esiettekannet, mis ebaõnnestus ja põhjustas Rahmaninovile kolmeaastase depressiooni, mille jooksul ei kirjutanud ta ühtegi teost. Vähemalt Rahmaninovi abikaasa sõnul oli läbikukkumise põhjuseks Glazunovi alkoholijoobes dirigeerimine.

Viited
------

1. ↑  Juhan Aavik. Aleksander Konstantinovič Glasunov †. Muusikaleht nr 3, 1936

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Aleksandr Glazunov** |

* Noote Glazunovi muusikaga International Music Score Library Projectis

| * v
* r
Romantism |
| --- |
| Muusika | 
Alkan **·**  Beethoven **·**  Bellini **·**  Berlioz **·**  Berwald **·**  Bizet **·**  Brahms **·**  Chopin **·**  Field **·**  Franck **·**  Glazunov **·**  Glinka **·**  Grieg **·**  Hensel **·**  Liszt **·**  Mendelssohn **·**  Mussorgski **·**  Rahmaninov **·**  Schubert **·**  Schumann **·**  Smetana **·**  Verdi **·**  Wagner **·**  Weber |
| Kirjandus | 
Blake **·**  Burns **·**  Byron **·**  Carlyle **·**  Chateaubriand **·**  Coleridge **·**  Goethe **·**  Heine **·**  Hoffmann **·**  Hölderlin **·**  Hugo **·**  Keats **·**  Krasiński **·**  Lamartine **·**  Leopardi **·**  Lermontov **·**  Macpherson **·**  Mickiewicz **·**  Nerval **·**  Novalis **·**  Oehlenschläger **·**  Poe **·**  Puškin **·**  Scott **·**  Mary Shelley  **·**  Percy Shelley **·**  Southey **·**  Słowacki **·**  Stendhal **·**  Ujejski **·**  Wordsworth |
| Kujutav kunst ja arhitektuur | 
Blake **·**  Brüllov **·**  Constable **·**  Corot **·**  Delacroix **·**  Friedrich **·**  Géricault **·**  Goya **·**  Hudsoni jõe koolkond **·**  Leutze **·**  Natsareenlased **·**  Uusgootika **·**  Palmer **·**  Turner |
| Kultuur | 
Boheemlus **·**  Ossian **·**  Rahvusromantism **·**  Maailmakirjandus |
| 

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  « | ValgustusajastuKlassitsism | Victoria ajastuRealism | »  |

 |
**Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukogu** (inglise keeles *European Systemic Risk Board* ehk ESRB) moodustab osa Euroopa Finantsjärelevalve Süsteemist, mille eesmärk on tagada Euroopa Liidu finantssüsteemi järelevalve.

### Asutamine

Üleilmse finantskriisiga seoses tegi Euroopa Komisjon Jacques de Larosière'i juhitavale kõrgetasemelisele töörühmale ülesandeks kaaluda, kuidas tugevdada järelevalve korraldust Euroopas, et parandada kodanike kaitset ja taastada usaldus finantssüsteemi vastu. Töörühma üks järeldusi oli, et järelevalve ei tohiks piirduda ainult üksikute ettevõtetega, vaid peab keskenduma finantssüsteemi kui terviku stabiilsuse tagamisele.

Larosière'i töörühma 2009. aasta aruandes soovitati muu hulgas luua ELi tasandil organ, mille ülesandeks on tegeleda riskide järelevalvega finantssüsteemis tervikuna.
16. detsembril 2010 jõustusid õigusaktid, millega asutati Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukogu:

Euroopa Parlamendi ja nõukogu 24. novembri 2010. aasta määrus (EL) nr 1092/2010 (laadi pdf) finantssüsteemi makrotasandi usaldatavusjärelevalve kohta Euroopa Liidus ja Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukogu asutamise kohta;
Nõukogu 17. novembri 2010. aasta määrus (EL) nr 1096/2010, millega antakse Euroopa Keskpangale eriülesanded seoses Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukogu tegevusega
Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukogu moodustab osa Euroopa Finantsjärelevalve Süsteemist, mille eesmärk on tagada ELi finantssüsteemi järelevalve.

Lisaks Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukogule kuuluvad Euroopa Finantsjärelevalve Süsteemi:

* Euroopa Pangandusjärelevalve
* Euroopa Kindlustus- ja Tööandjapensionide Järelevalve
* Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve
* Euroopa Järelevalveasutuste ühiskomitee
* liikmesriikide pädevad järelevalveasutused, nagu on nimetatud Euroopa järelevalveasutuste asutamist käsitlevates õigusaktides.

### Organisatsioon ja struktuur

Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukogu moodustavad:

* haldusnõukogu

Haldusnõukogu teeb vajalikud otsused, et tagada Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukogule usaldatud ülesannete täitmine. Haldusnõukogu koosolekud toimuvad vähemalt neli korda aastas (praeguse kava kohaselt märtsis, juunis, septembris ja detsembris).

* Juhtkomitee

Juhtkomitee toetab Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukogu otsustusprotsessis, valmistades ette haldusnõukogu koosolekuid, vaadates läbi arutlusele tulevad dokumendid ja jälgides Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukogus käimasoleva töö edenemist.

* sekretariaat

Sekretariaat vastutab Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukogu igapäevase töö eest. Sekretariaaditeenused tagab Euroopa Keskpank.

* teaduslik nõuandekomitee

Teaduslik nõuandekomitee annab nõu ja toetab Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukogu tema tööga seotud küsimustes. Teaduslik nõuandekomitee koosneb tehnilise nõuandekomitee eesistujast ja 15 eksperdist, kellel on erinevad oskused ja ulatuslik kogemus.

* tehniline nõuandekomitee

Tehniline nõuandekomitee annab nõu ja toetab Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukogu tema tööga seotud küsimustes.

Vaata ka
--------

* Euro
* Euroopa Komisjon
* Euroopa Liit
* Euroopa Nõukogu

Viited
------

1. ↑

Välislingid
-----------

* 
*
Karbamiidvaik saadakse karbamiidi ja metanaali polükondensatsioonil
**Polükondensatsioon** on polümeeride või polükondensaatide saamine ühest või mitmest monomeerist, mis sisaldavad erinevaid funktsionaalseid rühmi (näiteks –COOH, –OH, –NH2). Funktsionaalrühmade reageerimisel eraldub kõrvalproduktina mingi madalmolekulaarne ühend (näiteks vesi või alkohol). 

Polükondensatsiooni katalüsaatoriteks sobivad samad, mis katalüüsivad analoogsete monofunktsionaalsete ühendite kondensatsiooni. Kui monomeeri molekulis on enam kui kaks funktsionaalrühma, siis on tõenäoline hargnenud struktuuride ja võrkstruktuuridega polümeeride teke.

Polükondensatsioon toimub astmelise polümerisatsiooni mehhanismi järgi. Lihtsaim polükondensatsiooni näide (monomeer a-A-b funktsionaalrühmadega a ja b):

a-A-b + a-A-b → a-AA-b + ab
a-AA-b + a-A-b → a-AAA-b + ab jne
a-An-b + a-Am-b → a-An+m-b + ab
Polümeer moodustub nii makromolekulide ja lähtemonomeeri reaktsioonis, kui ka juba moodustunud makromolekulide omavahelisel ühinemisel. Polükondensatsioonireaktsioonid on enamasti tasakaalureaktsioonid, mis kulgevad polümeeri tekke suunas ainuüksi sel juhul, kui tekkinud kõrvalproduktid eraldatakse pidevalt reaktsiooni keskkonnast.

Polükondensatsiooni kasutatakse paljude polümeeride valmistamisel. Sel teel saadakse **kondensatsioonipolümeerid**, näiteks polüestreid, polüamiide ning karbamiid-, epoksü- ja fenoolformaldehüüdvaike.

Vaata ka
--------

* Kondensatsioonireaktsioon
* Astmeline polümerisatsioon
* Polümerisatsioon
**Guinea** on riik Lääne-Aafrikas. See on endine Prantsusmaa asumaa (Prantsuse Guinea), mis iseseisvus 1958. aastal.

Guinea piirneb läänes Guinea-Bissauga, põhjas Senegali ja Maliga, idas Elevandiluurannikuga, lõunas Libeeria ja Sierra Leonega ning edelas Atlandi ookeaniga.

Haldusjaotus
------------

Riik jaguneb seitsmeks piirkonnaks ja üheks keskalluvusega linnaks:

|  |  |
| --- | --- |
| * Boké piirkond
* Conakry (keskalluvusega linn)
* Faranahi piirkond
* Kankani piirkond
* Kindia piirkond
* Labé piirkond
* Mamou piirkond
* Nzérékoré piirkond
 | Guinea piirkonnad |

Piirkonnad jagunevad 33 prefektuuriks.

Kaart

Rahvatervis
-----------

2014. aastal tabas Guinead Ebola viirushaiguse epideemia. ÜRO Lastefondi UNICEF-i 24. märtsi teate kohaselt oli Guineas Ebola viirusega nakatunud 80 inimest ja nendest haigusse surnud 59 inimest.

WHO juunikuu statistika järgi on Aafrikas – Guineas, Sierra Leones, Libeerias ja veel mitmes riigis – registreerinud juba enam kui 500 Ebola viirusega nakatunud patsienti ja enam kui 300 surmajuhtumit.

Vaata ka
--------

* Guinea laht
* Guinea riigipeade loend
* Guinea jalgpallikoondis

Viited
------

1. ↑  Maailmapanga andmebaas, vaadatud 8.04.2019.
2. ↑  Maailmapanga andmebaas, vaadatud 22.10.2018.
3. ↑  Maailmapanga andmebaas, vaadatud 27.05.2019.
4. ↑  Inna-Katrin Hein. Ebola viirus jõudis Guinea pealinna. Postimees, 24. märts 2014.
5. ↑  Matti Aivar Lind. Ebola viirus on täielikult kontrolli alt väljunud. Delfi, 22. juuni 2014.

Välislingid
-----------

* Armee haaras Guineas presidendi surma järel võimu, epl.ee, 23. detsember 2008
* Hetlin Villak. Guinea senine nooremohvitser kuulutas end uueks riigipeaks EPL, 25. detsember 2008
* Luure Keskagentuur, The World Factbook - Guinea (*inglise keeles*)


Aafrika maad

**Iseseisvad riigid:** Alžeeria | Angola | Benin | Botswana | Burkina Faso | Burundi | Djibouti | Egiptus | Ekvatoriaal-Guinea | Elevandiluurannik | Eritrea | Etioopia | Gabon | Gambia | Ghana | Guinea | Guinea-Bissau | Kamerun | Keenia | Kesk-Aafrika Vabariik | Komoorid | Kongo Vabariik | Kongo Demokraatlik Vabariik | Lesotho | Libeeria | Liibüa | Lõuna-Aafrika Vabariik | Lõuna-Sudaan | Madagaskar | Malawi | Mali | Maroko | Mauritaania | Mauritius | Mosambiik | Namiibia | Niger | Nigeeria | Roheneemesaared | Rwanda | Sambia | São Tomé ja Príncipe | Senegal | Seišellid | Sierra Leone | Somaalia | Sudaan | Svaasimaa | Zimbabwe | Tansaania | Togo | Tšaad | Tuneesia | Uganda  

 **Sõltuvad alad:** Briti India ookeani ala | Ceuta | Chafarinase saared | Kanaari saared | Madeira | Mayotte | Melilla | Peñón de Alhucemas | Peñón de Vélez de la Gomera | Réunion | Saint Helena  

 **Tunnustamata riigid ja okupeeritud alad:** Edela-Somaalia | Jubaland | Lääne-Sahara | Puntland | Somaalimaa

 **Aafrika maad** | Aasia maad | Austraalia ja Okeaania maad | Ameerika maad | Euroopa maad
**Aleksander Mildeberg** (14. märts 1902 Saku – 21. aprill 1977 Tallinn) oli eesti graafik.

Elulugu
-------

Aleksander Mildeberg õppis aastatel 1909–1914 Saku algkoolis ja 1914–1915 Jälgimäe koolis. Edasi õppis 1916–1917 Tallinna Kunsttööstuskoolis (Roman Nymani ja Nikolai Triigi juhendusel) ja 1938–1941 Riigi Kõrgemas Kunstikoolis maaliosakonnas. Graafikuoskused omandas ta iseseisvalt.

Ta tegutses 1925. aastast fotograafi ja rakenduskunstnikuna. Mildeberg evakueeriti 1941. aastal Baškiiriasse, kus töötas Birski rajoonis põllutöölisena. Ta oli aastatel 1942–1945 Punaarmee Eesti Laskurkorpuses rindekunstnik ja fotograaf. Tema sõjaaegseid rindejoonistusi eksponeeriti aastatel 1941–1945 Moskvas, Leningradis, Tallinnas jm. Neid iseloomustas olustikuline täpsus ja elulisus. 1945. aastast Kunstnike Liidu liige. 

1945. aastal Tallinna naasnult töötas Mildeberg Rahva Hääle fotokorrespondendina, oli aastatel 1945–1946 ajakirja Pikker tehniline toimetaja ja tegutses hiljem vabakunstnikuna. Pärast sõda joonistas ta kultuuritegelaste, teadlaste ja revolutsionääride portreid. Mildeberg on portreteerinud muuhulgas Eduard Wiiralttit, Eugen Kappi, Gustav Ernesaksa, Rasmus Kangropoolt jt.

1950. aastate keskel hakkas Mildeberg eelistama graafikatehnikaid. Tema loomingusse kuulub maastikke ja linnavaated. Eriti armastas ta kujutada Tallinna vanalinna motiive. Ta illustreeris ka raamatuid, joonistas karikatuure, mida avaldati 1946. aastal ajakirjas Pikker, lisaks joonistas šarže.

Näitused
--------

* 1942 Esmaesinemine Moskvas
* 1944 Rühmanäitus Tallinnas
* 1962 Tallinna Kunstihoones koos Arnold Alasega
* 1972 Isikunäitus Türil
* 1975 Isikunäitus S. Kirovi nimeline näidiskalurikolhoosis
* 1977 Isikunäitus Tallinna Kunstihoones

Isiklikku
---------

Tema poeg on kunstnik Jüri Mildeberg ja pojanaine Piret Mildeberg on lasteraamatute illustraator.

Kirjandus
---------

* *Eesti kunsti ja arhitektuuri biograafiline leksikon*. Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus, 1996. ISBN 589900049X
**Veritase staadion** (soome keeles *Veritas Stadion*) on jalgpallistaadion, mis asub Soomes Turus. Staadion paikneb Kupittaa linnaosas. Turu Inter kasutab staadioni oma Soome kõrgliiga (*Veikkausliiga*) kodumängudeks.

2009. aastal laiendati staadioni tribüüne 1644 lisaistmekohaga, et täita 2009. aasta naiste Euroopa meistrivõistluste tingimused. 
Staadioni mahutavus on 9372 pealtvaatajat, mis sisaldab 8072 istekohta ja 1300 seisukohta.

Veritase staadionil on kaks vastastikust tribüüni. Vana Olümpia tribüün (Olympiakatsomo) ehitati 1952. aasta suveolümpiamängude jaoks, mida uuendati 2003. aastal. Pärast seda muudeti ka nime: Kupittaa jalgpallistaadionist (*Kupittaan jalkapallostadion*) sai *Veritase staadion*. 

Vana Kuppittaa staadioni publikurekord oli umbes 15 000 pealtvaatajat 1987. aasta UEFA karikamängul Turun Palloseura ja Itaalia suure Milano Interi vahel. Veritase staadioni publikurekord on 9089 pealtvaatajat, mis pärineb 2009. aastast, kui kohalikus derbis kohtusid Turu PS ja FC Inter. 

Staadion Veritas Turu linnas  
Foto: Ave Maria Mõistlik, 9. juuni 2015

Välislingid
-----------

* 1952. aasta suveolümpiamängude ametlik protokoll lk 62–63.
* Staadioni koduleht
Vaade Maardu linna lääneosale. Muuga aedlinn paikneb esiplaanil nähtava Kärmu tööstuspiirkonna ja tagaplaanil nähtava Muuga sadama vahel
**Muuga aedlinn** on eramupiirkond Maardu linna haldusalas, mis on kujunenud varem Tallinna piires olnud suvilapiirkonnast.

Muuga on tiheasustusega, kuni kahekorruseliste eramute piirkond, mille planeering võimaldab seda käsitleda omaette aedlinnana. Aedlinna kogupindala on ligikaudu 448 ha ning selles paikneb ligikaudu 3000 kinnistut keskmise suurusega 1000 m².

Ajalugu
-------

Muuga aedlinna hakati suvilaid ehitama 1950. aastail. Vanemad suvilad Muuga tee ääres olid vastavalt tolleaegseile ehitusnormidele üsna väikesed.

1967. aastal liideti Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi otsusega, Tallinna linna Mererajooni territooriumiga 294 ha suurune osa (Muuga aianduskruntide maa-ala) Harju rajooni Viimsi külanõukogu territooriumist.

Sadam
-----

Pääsu Muuga aedlinnast mere äärde lõikas ära Muuga sadama ehituse algus. Aedlinna serva läbib sadamasse suunduv tee.

Transport
---------

Muuga aedlinna pääseb bussidega: Tallinna bussiliin 34A; Maardu linna bussidega 102, 103, 172 ja 173; Viimsi valla bussidega V6, V7 ja V7A; ja Jõelähtme valla bussidega J6, J9, J16N ja J16T.

Vaatamisväärsused
-----------------

Muuga aedlinna vaatamisväärsused asuvad Viimsi valla territooriumil. Suuruselt teine hiidrahn Eestis – Muuga Kabelikivi – on 18,7 m pikkune, 15 m laiune ja kuni 7 m kõrgune hiidrahn. Kivi maapealse osa maht on 728 kuupmeetrit, kuid koos maa-aluse osaga on see eeldatavasti palju suurem.

Hansumäe kivikülv asub Muuga Kabelikivist 700 meetri kaugusel loodes Hansumäe talu ümbritsevas soises sanglepa-toomingalodus. See koosneb 10 rändrahnust: 6 neist lesib üsna lähestikku vana talumaja ümber, 4 üksikult pisut kaugemal. Neist suurima, 31,2-meetrise ümbermõõduga Hansumäe hiidrahnu (nimetatud ka Keldrikiviks) mõõtmed on: pikkus 10,2 meetrit, laius 7,8 meetrit ja kõrgus 4,5 meetrit. Maht on ligi 200 m³. Keldrikivi koosneb rabakivist. Hiidrahnu ümbruses on mitmesaja meetri laiune kivikülv. Kive jätkub ka kõrvalasuva Mustamäe talu metsa alla.

Viited
------

1. ↑  SEADLUS nr. 427 Tallinna linna administratiivpiiri muutmise kohta. EESTI NÕUKOGUDE SOTSIALISTLIKU VABARIIGI ÜLEMNÕUKOGU JA VALITSUSE TEATAJA, 29. november 1967 Nr. 50 (107)

Allikad
-------

* Muuga Aedlinna Selts MTÜ
* Muuga sadama ilmajaam
Kärevere sild
**Kärevere sild** on maanteesild Tallinna–Tartu–Võru–Luhamaa maantee 166. kilomeetril, Tartu poolt tulles vahetult enne Käreveret.

Ajalugu
-------

Enne 1923. aastat ületati Kärevere juures Emajõge parvega. Tallinna ja Tartu vaheliseks liiklemiseks oli peamine marsruut Piibe maantee.

Aastatel 1923–1928 kasutati ülesõiduks nn nahksilla tüüpi ujuvsilda, kuid et see takistas laevasõitu, otsustati see asendada püsisillaga.

1938. aastal valminud Kärevere sild
1928. aastal ehitati Kärevere sild, pikkusega 48 meetrit, kuid tehniliste puuduste tõttu varises see sild sama aasta 14. detsembril kell 21.15 kokku. 1930. aasta märtsis toimunud kohtuprotsessi tulemusena mõisteti Ado Johanson silla projekteerija ja ehitajana süüdi. Kohus mõistis talle ühekuulise aresti ning Tartu maavalitsus nõudis tagasi 64 000 krooni, mis oli kulunud silla projekteerimiseks ja ehitamiseks. Esimene sild oli ühesildeline raudbetoon-konsooltalasild.

Umbes 1929. aastal ehitati üle Emajõe puitsild.

1936–1937 rajas Soome firma Cyclop raudbetoonist õõnesristlõikega taladega jätkuvtalasilla. Silla pikkus oli 82,4 meetrit. Sild ehitati kuivale maale, hiljem õgvendati jõgi selle alt läbi voolama.

Raudbetoonsild purustati II maailmasõjas 1941. aastal. Vana silla sambavundamendid säilisid. 1945. aastal ehitati sõjas purustatud silla asemel uuesti puitsild (pikkus 73 meetrit).

1941. aastal purustatud silla sambavundamentidele ehitati 1953–1954 uus monoliitraudbetoonist sild. Sild ehitati 3-sildeline (silded 20-27-20m), gerbertalasüsteemis. Silla pikkus oli 66,7 meetrit pluss kaldakonsoolid 8,6 meetrit.

1992. aastal tehtud silla ülevaatus näitas, et silla tehniline olukord jätab soovida, mistõttu telliti Tallinna Tehnikaülikooli ehitiste projekteerimise instituudi ekspertidelt täpsem hinnang. 1995. aastal valminud hinnangus anti konkreetsed soovitused remondi teostamiseks. Arvestades liikluskoormust jõuti järeldusele, et otstarbekam on ehitada uus sild. 1999. aastal avatigi liikluseks uus raudbetoonsild. 1956. aastal valminud sild jäi alles, kuid suleti liikluseks.

* Kärevere sild 2007. aastalKärevere sild 2007. aastal
* Kärevere sild 2007. aastalKärevere sild 2007. aastal
* Kärevere sild 2007. aastalKärevere sild 2007. aastal
* Taamal paistab 1956. aastal ehitatud sildTaamal paistab 1956. aastal ehitatud sild
* 1928. aastal peale valmimist kokku kukkunud Kärevere sild1928. aastal peale valmimist kokku kukkunud Kärevere sild
* Kärevere puitsild 1936. aastalKärevere puitsild 1936. aastal

Viited
------

1. ↑  Carl-Dag Lige, Raudbetoonist puiduni: ehitusinsener Ado Johanson lk 7

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Kärevere sild** |

* Alo Lõhmus. Wabariigi lohakuse musternäidis: Kärevere sillavaring, Postimees, 13. detsember 2008
Alexander Stadium 2022. aastal
**Alexander Stadium** ehk **Alexanderi staadion** on Inglismaal Birminghamis Perry Parkis asuv kergejõustikustaadion. Seal korraldati kergejõustiku ning 2022. aasta Rahvaste Ühenduse mängude ava- ja lõputseremoonia. Muude seal toimuvate võistluste hulka kuuluvad iga-aastane Briti Grand Prix aastatel 2011–2019 ja 2022, amatööride kergejõustikuliidu meistrivõistlused, 1998. aasta puuetega inimeste kergejõustiku maailmameistrivõistlused ja Inglismaa koolide kergejõustikumeistrivõistlused. Staadion võõrustab alates 2023. aastast ka Midlands Hurricanesi ragbiliiga meeskonda.

Staadioni ehitus algas 1975. aastal ja staadion avati 1976. aastal. Staadion kuulub Birminghami linnavolikogule kes seda haldab. Birchfield Harriers (Birchfield Harriers on 1877. aastal asutatud kergejõustikuklubi) kasutab seda oma kodustaadionina, asendades oma endise kodu Alexanderi spordiväljakul. Staadion läbis aastatel 2019–2022 renoveerimise, et valmistada see ette Rahvaste Ühenduse mängude korraldamiseks.
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel on Juuru kihelkonna mõisast; Kihelkonna kihelkonna mõisa kohta vaata artiklit Atla mõis (Kihelkonna).* |

---

Atla mõisa peahoone (2013)
**Atla mõis** (saksa keeles *Attel*, ka *Groß-Attel*) oli rüütlimõis Juuru kihelkonnas Harjumaal. Nüüdisajal jääb mõis Rapla maakonda Rapla valda.

Ajalugu
-------

Mõisat on esimest korda mainitud 1422, kui selle omanik oli Hans van Treyden. 16.–17. sajandil valdasid mõisat Dückerid. Pärast Põhjasõda valdasid mõisat Maydellid ja Helffreichid. 

Aastatel 1873–1919 kuulus see Barlöwenitele. sh Harju ülemkirikueestseisja ameti ilmalikule liikmele Konstantin von Barlöwenile (1844–1912) ja viimane mõisnik oli Alexander von Barlöwen. (sünd 1875)

Viited
------

1. 1 2 3 4 5  Atla mõis (Juuru) Eesti mõisaportaalis (vaadatud 18.05.2015)
2. ↑  Eestimaa Rahukohtu-ametite kandidaadid. Tallinna Sõber, nr. 41, 6 oktoober 1889

Välislingid
-----------

* Atla mõis (Juuru) Eesti mõisaportaalis
* Atla mõisa lugu Mõisablogis

Juuru kirik
Juuru kihelkond

**Kirik**: Juuru kirik  

**Mõisad**: Atla mõis | Hiiru mõis | Hõreda mõis | Härgla mõis | Ingliste mõis | Juuru kirikumõis | Juuru mõis | Järlepa mõis | Kaiu mõis | Karitsa mõis | Kuimetsa mõis | Kädva mõis | Mahtra mõis | Maidla mõis | Oraniku mõis | Pae mõis | Pirgu mõis | Purila mõis | Põlliku mõis | Seli mõis | Umbru mõis
**Rodney George Laver** (sündinud 9. augustil 1938 Rockhamptonis Queenslandi osariigis) on Austraalia endine tennisist. 

Laver sai üheksa aasta jooksul maailma turniiridel esikoha, mis on tennise kõigi aegade rekord. Aastatel 1964–1970 oli ta edetabeli esinumber, mis hõlmas neli aastat enne ja kolm aastat pärast avatud ajastu algust 1968. aastal. Ta oli ka amatööride esinumber aastatel 1961–1962.

Laveri 198 üksikmängu tiitlit on tenniseajaloos kõige rohkem. See hõlmas tema kõigi aegade meeste rekordit 10 või enam tiitlit aastas seitse järjestikust aastat (1964–1970). Ta paistis silma kõigil oma aja väljakupindadel: rohul, savil, kõval, vaibal ja puidul.

Laver võitis 11 suure slämmi turniiri üksikmängus, ehkki tal oli Open Era-le eelnenud viiel aastal keelatud neil turniiridel mängida (Laver liitus elukutseliste tennisega 1963. aastal ja selle tagajärjel keelati tal võistelda amatööride suure slämmi turniiridel kuni Open Era alguseni 1968. aasta Prantsusmaa lahtiste turniiril). Laver on ainus mees- või naismängija, kes võitis üksikmängus kaks suure slämmi turniiri (1962. ja 1969. aastal; viimane on ainus kord, kui mees seda Open Era ajal on teinud). Ta on kolmest meesmängijast teine, kes on kaks korda võitnud suure slämmi turniiri (enne oli Roy Emerson ja järgnes Novak Djokovic). Laver võitis 1967. aastal ka kaheksa Pro Slami tiitlit (elukutseliste tenniseturniirid enne Open Era), sealhulgas "pro Grand Slam" ning ta panustas viide Austraalia Davise karika võitu ajal, mil Davise karikat peeti sama oluliseks kui suure slämmi võitu. 

Tema järgi on nimetatud Laver Cupi turniir ja Rod Laver Arena.

Välislingid
-----------

* Rod Laver ATP veebilehel
* Rod Laver Rahvusvahelise Tenniseföderatsiooni veebilehel
* Rod Laver Davis Cupi veebilehel
* Rod Laver Tennis Australia veebilehel

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Rod Laver** |
**Hiina esiaeg** on periood alates inimese ilmumisest Hiina alale arvatavalt 2,5 miljonit aastat tagasi kuni kirja tekkimiseni Kollase jõe alamjooksu orus umbes 1200 eKr.

Esimene tänapäeva inimese eelkäija kivistis, nimelt Wushani inimese kivistis, mis on leitud Longgupo leiukohast Sichuani provintsist, on dateeritud 2,48 miljoni aasta vanuseks; on vaidluse all, kas bioloogiliselt on tegu inimese või ahviga, kuigi inimese kohalolust annavad tunnistust koos kivistisega leitud samasse aega dateeritud kivitöötlemise jäljed. Shangcheni leiukoht on dateeritud 2,1 kuni 1,3 miljoni aasta vanuseks ja Longgudongi leiukoht umbes 2 miljoni aasta vanuseks. Kaks 936 000 aasta vanust Yunxiani inimese koljut, mis avastati Hubei provintsist 1989 ja 1990, on kõige vanemate Hiinast leitud oluliste inimese kivististe seas. Zhoukoudianist Pekingi lähedalt avastas rahvusvaheline uurimisrühm aastatel 1921–1937 Pekingi inimese, 780 000 kuni 300 000 aasta vanuse *Homo erectus* '​e kivistisi. Need vanema paleoliitikumi inimesed kasutasid mitmesugusteks tegevusteks, sealhulgas jahipidamiseks, kvartsiidist tööriistu. *Homo sapiens* ilmus Hiinasse umbes 110 000 aastat tagasi (Zhireni koobas). Pisut hiljem on leitud temalt matuseid, mis on võrreldavad samaaegsete Euroopa ja Lähis-Ida omadega. Neilt küttide-korilaste populatsioonidelt pärinevad mõned Hiinale omased uuendused, näiteks vanim keraamikaleid, mis on dateeritud 18 000 kuni 14 000 aasta vanuseks.

Mitmed tegurid tõid sel viimasel perioodil kaasa olulisi muutusi eluviisis. Kõige tähtsam tegur oli jääajajärgne soojenemine: 17 000 aastat tagasi algas soojenemine, mida võimendasid mussoonid suuremas osas Kagu-Hiina alast.


1. ↑  Han F. Bahain J.J. Deng C. Boeda E. Hou Y. jt. The earliest evidence of hominid settlement in China: Combined electron spin resonance and uranium series (ESR/U-series) dating of mammalian fossil teeth from Longgupo cave. – *Quaternary International*, 2017, 34, lk 75–83. Täistekst.
2. ↑  Zhu Z. Dennell R. Huang W. jt. Hominin occupation of the Chinese Loess Plateau since about 2.1 million years ago. – *Nature*, 11. juuli 2018. Veebis.
3. ↑  Li H. Li CR, Kuman K. Longgudong, an Early Pleistocene site in Jianshi, South China, with stratigraphic association of human teeth and lithics. – *Science China Earth Sciences*, 2017, 60, 3, lk 452–462. Veebis.
Petra Vlhová (2018)
**Petra Vlhová** (sündinud 13. juunil 1995 Liptovský Mikulášis) on Slovakkia mäesuusataja, kelle põhialad on slaalom ja suurslaalom. Olümpiavõitja slaalomis (2012) ja maailmameister suurslaalomis (2019).

2012. aasta noorte taliolümpiamängudel Innsbruckis võitis ta slaalomis kuldmedali. Samal aastal toimunud juunioride maailmameistrivõistlustel sai ta samal alal pronksmedali. Maailma karikasarjas tegi ta debüüdi 17. detsembril 2012.

Tema esimesed maailmameistrivõistlused olid 2013. aastal Schladmingis, kus ta võistles vaid slaalomis, kuid katkestas. Järgmisel aastal sai ta Sotši taliolümpiamängudel slaalomis 19. ja suurslaalomis 24. koha. Samal aastal tuli ta kodumaal Jasnás toimunud juunioride maailmameistrivõistlustel maailmameistriks slaalomis.

2015. aasta maailmameistrivõistlustel Beaver Creekis jäi tema parimaks kohaks 30. koht suurslaalomis. Sama aasta 13. detsembril saavutas ta maailma karikasarjas oma esimese poodiumikoha ja kohe kõige kõrgema: ta võitis Åre etapil slaalomivõistluse.

2017. aasta maailmameistrivõistlustel Sankt Moritzis tuli ta slaalomis neljandaks, medalist jäi lahutama 14 sajandikku. Võistkonnavõistluses võitis ta hõbemedali.

2018. aasta taliolümpiamängudel Pyeongchangis tegi ta kaasa kõigil kuuel kavas olnud alal. Alpi kahevõistluses sai ta viienda koha, nii slaalomis kui ka slaalomis oli ta 13. ülisuurslaalomis 32. kiirlaskumises katkestas ning võistkonnavõistluses sai üheksanda koha.

2019. aasta maailmameistrivõistlustel Åres tuli ta suurslaalomis maailmameistriks ning võitis Alpi kahevõistluses hõbemedali ja slaalomis pronksmedali.

Saavutused
----------

### Maailmameistrivõistlustel

* 2017 Šveits Sankt Moritzis
	+ Hõbe hõbemedal võistkonnavõistluses
* 2019 Rootsi Åres
	+ Kuld **maailmameister** suurslaalomis
	+ Hõbe hõbemedal Alpi kahevõistluses
	+ Pronks pronksmedal slaalomis

### Juunioride maailmameistrivõistlustel

* 2012 Itaalia Roccarasos
	+ Pronks pronksmedal slaalomis
* 2014 Slovakkia Jasnás
	+ Kuld **maailmameister** slaalomis

### Maailma karikasarjas

Petra Vlhová on võistelnud (seisuga 11. märts 2019) 94 maailma karikasarja etapil ja jõudnud esikolmikusse 24 korral, neist 9 etappi on ta võitnud.

#### Maailma karikasarja etapivõidud

| Jrk-nr | Aasta | Kuupäev | Koht | Riik | Ala |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| **1.** | 2015 | 13. detsember | Åre |  Rootsi | slaalom |
| **2.** | 2017 | 18. märts | Aspen |  USA | slaalom |
| **3.** | 2017 | 18. märts | Levi |  Soome | slaalom |
| **4.** | 2018 | 28. jaanuar | Lenzerheide |  Šveits | slaalom |
| **5.** | 2018 | 28. detsember | Semmering |  Austria | slaalom |
| **6.** | 2019 | 1. jaanuar | Oslo |  Norra | paralleelslaalom |
| **7.** | 2019 | 8. jaanuar | Flachau |  Austria | slaalom |
| **8.** | 2019 | 1. veebruar | Maribor |  Sloveenia | suurslaalom |
| **9.** | 2019 | 8. märts | Špindlerův Mlýn |  Tšehhi | suurslaalom |

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Petra Vlhová** |

* Ametlik koduleht
* Petra Vlhová FIS-i lehel
* Petra Vlhová ski-db.com lehel
**Piret Järvis-Milder** (sündinud 6. veebruaril 1984 Tallinnas) on eesti muusik ja teleajakirjanik.

Piret Järvis-Milder on lõpetanud Tallinna 21. Keskkooli. Seejärel õppis Concordia Rahvusvahelises Ülikoolis meedia ja suhtekorralduse erialal[*viide?*]. Hiljem õppis Tartu Ülikoolis ajakirjandust ja kommunikatsiooni[*viide?*].

Laulma hakkas kolmeaastaselt[*viide?*], hiljem õppis klaverit ja kitarri[*viide?*]. Piret Järvis-Milder on üks kolmeliikmelise tüdrukutebändi Vanilla Ninja liikmeid, kus mängib kitarri ja laulab ning mille koosseisus esindas 2005. aastal Eurovisioonil Šveitsi.

Ta kirjutab ka laule. Vanilla Ninja läbimurdehiti "Club Kung Fu" sõnad, nagu ka paljude teiste Vanilla Ninja lugude sõnad ja viisid on tema kirjutatud.

2002. aastal juhtis ta TV3 saateid "Suve Fizz" ja "Meeletu maailm". 2004. aasta sügisest pühendus ta ainult muusikale, kuid hakkas juba 2005. aasta sügisel juhtima telesaadet "Malaisia". Hiljem töötas ta MTV Eesti saatejuhina. 

2011. aastast töötab ta Eesti Televisiooni saatejuhi ja toimetajana. Teiste seas on ta juhtinud ja toimetanud selliseid saateid nagu "Pealtnägija" , "Eesti Laul", "Terevisioon", "TeadusEST".

Isiklikku
---------

3. augustil 2017 abiellus ta Gruusias Egert Milderiga. Augustis 2020 sündis neile tütar, märtsis 2023 poeg.

Viited
------

1. 1 2  "Piret Järvis hakkas jälle koolis käima". *Kroonika*. 8. detsember 2010. Vaadatud 22. veebruar 2024.
2. ↑  Gruusias abiellunud Piret Järvis-Milder peab teise peo Eestis, Õhtuleht, 14. august 2017.
3. ↑

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Piret Järvis** |
Punase joonega on tähistatud juuli 10 °C isoterm, mida kokkuleppeliselt loetakse Arktika piiriks
Kevadine jäälagunemine Arktikas
**Arktika** on polaarpiirkond, mis ümbritseb põhjapoolust. Ta hõlmab kogu Põhja-Jäämere ning Aasia, Euroopa ja Põhja-Ameerika põhjaosa.

Arktika looduslikuks piiriks loetakse sageli isotermi, kus juuli keskmine õhutemperatuur on 10 °C. See langeb enam-vähem kokku puupiiriga.

Põhjapoolust ja seda ümbritsevaid alasid katab hiiglaslik (Euroopast suurem) jääkilp, mis ujub Põhja-Jäämere pinnal. Suviti jää taandub ning sulades murduvad sellest lahti tohutu suurusega osad, millest vormuvad jäämäed. Jääkilbi suurus taastub talvel, kui õhutemperatuur võib langeda −60 °C-ni.

Arktikale on iseloomulik madal suvine õhutemperatuur, aasta keskmine õhutemperatuur alla 0 °C, oru- ja mandriliustikud ning igikelts. Arktika on tundrate ja arktiliste kõrbete levikupiirkond.

Elu
---

Hoolimata vaenulikust kliimast ja karmidest elamistingimustest on Arktika koduks paljudele suurimetajatele, sealhulgas jääkarudele, muskusveistele, morskadele ja hüljestele. Enamus neist elavad suurtes kolooniates.

Seal elavad ka merelinnud ning meres planktonid. Ainsad taimed on samblikud ja vetikad.

Ka inimasustus on seal tuhandeid aastaid vana – põlisrahvaste hulka kuuluvad Põhja-Ameerikas elavad inuitid ehk lääneeskimod ning Arktika Euroopa-osa asustavad laplased ehk saamid.

Globaalse soojenemise mõjud
---------------------------

* Polaaralad
* Antarktika
* Põhja-Jäämeri
* Eestist pärit Arktika-uurijad

|  |  |
| --- | --- |
|  | Tsitaadid Vikitsitaatides: **Arktika** |
**Suurbritannia maavägi** (inglise keeles *British Army*) on Suurbritannia peamine maaväeüksus. Kuni aastani 1964, kui see Suurbritannia kaitseministeeriumiga liideti, haldas maaväge Londonis asunud War Office; pärast seda vastutab toimimise eest kaitseministeerium. Briti maaväge juhib peastaabi ülem. 

Briti maavägi on Briti sõjaväe regulaarvägi, 1908. aastal loodi ka reservvägi Territorial Force. Kõik maaväega liitunud vannuvad monarhile kui ülemjuhatajale truudust. 1689. aastal vastu võetud "Bill of Rights" kohustab parlamenti andma püsiva maaväe säilitamisele rahuajal nõusolekut. Suurbritannia parlament hääletab iga viie aasta tagant uuesti relvajõudude seaduse poolt (või vastu).

Oma ajaloo jooksul on Briti maavägi olnud osaline paljudes suurtes konfliktides, näiteks seitsmeaastases sõjas, Napoleoni sõdades, Krimmi sõjas, Esimeses ja Teises maailmasõjas. Arvukatest sõdadest korduvalt võitjana välja tulnud Suurbritannia on osaliselt tänu sõjalisele edule saavutanud maailmas võrdlemisi suure mõjuvõimu. Pärast külma sõja lõppu on Briti maavägi tihti osalenud välisekspeditsioonidel, näiteks ÜRO rahuvalvemissioonidel. Briti maaväel on baase ka mitmes välisriigis.

Vaata ka
--------

* Special Air Service
* Artists Rifles

Viited
------

1. ↑  Walton 1894, lk 1–2.
2. ↑  Williams 1994, lk 16.

Kirjandus
---------

* Walton, Clifford (1894). *History of the British Standing Army. A.D. 1660 to 1700*. Harrison and Sons.
* Williams, Noel T. St. John (1994). *Redcoats and courtesans: the birth of the British Army (1660–1690)*. Brassey's.

Välislingid
-----------

* Koduleht (*inglise keeles*)
* Suurbritannia maavägi Twitteris Muuda Vikiandmetes
TÜ Eesti mereinstituudi teadurid teevad uurimislaeva Vilma pardal viimaseid ettevalmistusi uudse juhitava püügisügavusega seirenooda vettelaskmiseks.
TÜ Eesti mereinstituudi korraldatav merelinnustiku laevaloendus Kihnu merepiirkonnas 2012. aastal
**Tartu Ülikooli Eesti mereinstituut** on Tartu Ülikooli struktuuriüksus. 

Mereinstituut tegeleb eeskätt Läänemere ökosüsteemide ja funktsioneerimise uurimise ja selgitamisega, selles leiduvate veeorganismide ja -keskkonna seisundi hindamise ja prognoosimisega, samuti keskendutakse mereelustiku ratsionaalse kasutamise tagamisele ja bioloogilise mitmekesisuse kaitsele. 

Instituut koosneb viiest osakonnast koos nelja laboriga ja Kalanduse teabekeskusega. Välitöid viiakse regulaarselt läbi kuues välibaasis (Pärnu, Praaga, Matsalu, Kihnu, Käsmu, Kõiguste).

Ajalugu
-------

3. märtsil 1992 loodi Eesti Kalandusinstituudi ning Eesti Teaduste Akadeemia Ökoloogia ja Mereuuringute Instituudi üksuste baasil **Eesti Mereinstituut**. 1996. aastal muudeti see Keskkonnaministeeriumi teadusasutuseks.

Alates 2000. aastast on Eesti mereinstituut Tartu Ülikooli koosseisus. Alates 2008. aastast oli instituut Tartu Ülikooli loodus- ja tehnoloogiateaduskonna instituut (varem bioloogia- ja geograafiateaduskonna instituut). Pärast Tartu Ülikooli struktuurireformi kuulub instituut alates 1. jaanuarist 2016 Tartu Ülikooli loodus- ja täppisteaduste valdkonna koosseisu.

Koostöö
-------

Eesti mereinstituut teeb koostööd mitme välisorganisatsiooniga. Aastast 1994, mil Eesti sai Rahvusvahelise Mereuurimise Nõukogu (ICES) täisliikmeks, viiakse läbi mitmeid ICESi koordineeritud tegevuskavasid. Samuti on koopereeritud HELCOMi, Läänemere Bioloogide Assotsiatsiooni jmt.

Vaata ka
--------

* Eesti mereinstituudi raamatukogu
* Pärnu lootsitorn

Viited
------

1. 1 2  TÜ Eesti mereinstituut. Tartu Ülikooli veebisait.

Välislingid
-----------

* Koduleht

| * v
* r
Tartu Ülikool |
| --- |
| Valdkonnad | 

|  |  |
| --- | --- |
| Humanitaarteadused ja kunstid | 

* Ajalugu ja arheoloogia
* Eesti ja üldkeeleteadus
* Filosoofia ja semiootika
* Kultuuriteadused
* Maailma keeled ja kultuurid
* Usuteaduskond
* Viljandi kultuuriakadeemia

 |
| Sotsiaalteadused | 

* Haridusteadused
* Johan Skytte poliitikauuringute instituut
* Majandusteaduskond
* Psühholoogia
* Õigusteaduskond
* Ühiskonnateadused
* Narva kolledž
* Pärnu kolledž

 |
| Meditsiiniteadused | 

* Bio- ja siirdemeditsiin
* Farmaatsia
* Hambaarstiteadus
* Kliiniline meditsiin
* Peremeditsiin ja rahvatervishoid
* Sporditeadused ja füsioteraapia

 |
| Loodus- ja täppisteadused | 

* Arvutiteadus
* Eesti mereinstituut
* Füüsika
* Genoomika
* Keemia
* Matemaatika ja statistika
* Molekulaar- ja rakubioloogia
* Tartu observatoorium
* Tehnoloogiainstituut
* Ökoloogia ja maateadused

 |

 |
| Asutused | 

* Tartu Ülikooli raamatukogu
* Tartu Ülikooli muuseum
* Tartu Ülikooli loodusmuuseum
* Tartu Ülikooli botaanikaaed
* Tartu Ülikooli teaduskool
* Tartu Ülikooli Kirjastus

 |
| Hooned | 

* Physicum
* Chemicum
* Iuridicum
* Oeconomicum
* Biomeedikum
* Philosophicum
* Tartu tähetorn
* Uus Anatoomikum

 |
| Juhtimine | 

* Rektor
* Nõukogu
* Senat
* Sihtasutus

 |
| 

* Ajalugu

 |
ABC
**ABC** on inglise uusromantiline ansambel. Bändi populaarsemad lood on jäänud 1980. aastatesse. 

Ansambli rajasid 1980 Sheffieldis Martin Fry, Mark White ja Stephen Singleton. Bänd läks laiali 1990. aastal, kuid alates 1997. aastast kasutab Martin Fry bändi nime taas.

Ansambli eelkäija oli post-punk-ansambel Vice Versa. ABC sai mõjutusi punkmuusikast ja 1970ndate toretsevat popmuusikast.

Ansambel paistis silma jaheda ülesastumisega. ABC katsetas väga erinevate stiilidega New Wave'i aja poliitpopist disco funki, electro ja house'ini. Iseloomulikud olid rikkalikult orkestreeritud süntesaatorikõlad ja Martin Fry kirglik croonerlik laul. 

Debüütalbumi "The Lexicon of Love" produtsent oli Trevor Horn. Selle singlid "The Look of Love" ja "Poison Arrow" jõudsid Briti singlite edetabeli etteotsa ning USA-s 24. kohale. See jäi nende menukaimaks albumiks. 

Hiljem olid menukad singlid "Be Near Me" albumilt "How To Be A...Zillionaire!" (1985 ning "When Smokey Sings" (soulilaul albumilt "Alphabet City".

Algne koosseis
--------------

* Martin Fry (laul/laulusõnade autor)
* Mark White (kitarr)
* Stephen Singleton (süntesaator, saksofon)
* Mark Lickley (bass)
* David Robinson (trummid)

Diskograafia
------------

### Albumid

* "The Lexicon of Love" (1982) (UK nr 1)
* "Beauty Stab" (1983)
* "How To Be A...Zillionaire!" (1985)
* "Alphabet City" (1987) (UK nr 7)
* "Up" (1989)
* "Abracadabra (ABC)" (1991)
* "Skyscraping" (1997)
* "Traffic" (2008)
* "The Lexicon of Love II" (2016)

Välislingid
-----------

* Ametlik koduleht