recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Alfonso XIII (1902)
Alfonso XIII (1923)
Alfonso XIII (1933)
**Alfonso XIII** (*Alfonso León Fernando María Jaime Isidro Pascual Antonio de Borbón y Habsburgo-Lorena*; 17. mai 1886, Madrid – 28. veebruar 1941, Rooma, Itaalia) oli Hispaania kuningas sünnist kuni 1931. aastani. 

Ta kuulus Bourboni dünastia Hispaania liini ja oli eelmise kuninga Alfonso XII postuumne poeg. Alfonso XII surma järel oli Hispaania regendiks kuni poja 16-aastaseks saamiseni 1902. aastal Alfonso XIII ema María Cristina. 

Alfonso XIII-l oli valitsema hakates esialgu küllaltki suurt võimu. Kuid pärast Esimest maailmasõda sattus riik majanduskriisi ning seetõttu haaras ohjad enda kätte diktaator Primo de Rivera, kes oli võimul aastatel 1923–1930. Tema karmi diktatuuri kuritegudes süüdistati ka kuningat, mistõttu hakati pärast diktaatori tagasiastumist nõudma ka kuninga troonist loobumist. Teise Hispaania Vabariigi väljakuulutamisel 14. aprillil 1931 läks kuningas pagulusse ja elas Roomas kuni surmani 28. veebruaril 1941. Poolteist kuud varem, 15. jaanuaril 1941 loobus Alfonso XIII oma õigustest Hispaania troonile oma poja, troonipärija Juani kasuks. 

Alfonso XIII pojapoeg Juan Carlos I sai 1975. aastal, pärast Francisco Franco surma, Hispaania kuningaks ning taastas nii Hispaanias Bourbonide võimu.

Alfonso XIII oli abielus Battenbergi printsess Victoria Eugeniega ja neil oli seitse last:

* Prints Alfonso (1907–1938). Tal oli veritsustõbi.
* Prints Jaime (1908–1975). Ta oli kurt.
* Printsess Beatriz (1909–2002)
* Prints Fernando (1910, sündis surnult)
* Printsess Maria (1911–1996)
* Prints Juan (1913–1993)
* Prints Gonzalo (1914–1934) Tal oli veritsustõbi.

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Alfonso XIII** |

* "Hispaania endine kuningas oli viljakas pornostsenarist". maailm.postimees.ee. 17.11.2021.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**Alfonso XII** | **Hispaania kuningas**1886–1931 | Järgnev**Juan Carlos I** |
| Eelnev**Alfonso XII** | **Jeruusalemma kuningas**1886–1941 | Järgnev**Juan de Borbón** |
**Siim Tammsaar** (sündinud 2. juulil 1986 Pärnumaal) on eesti tarkvaraarendaja ja ettevõtja. Ta on lõpetanud Pärnu Ülejõe Gümnaasiumi aastal 2004 ning õppinud kaks aastat Tallinna Tehnikaülikoolis. 

Siim Tammsaar on Skype'i rakenduse üks loojatest. Sel ajal oli ta kõigest 17-aastane. Koos kaasautorite Jaan Tallinna, Ahti Heinla ja Priit Kasesaluga loodi rakendus ning hakati tegema koostööd rootslase Niklas Zennströmi ja taanlase Janus Friisiga. Registreeriti osaühing Lewis Group.[*viide?*] 2005. aastal müüsid nad ettevõtte 2,6 miljardi dollari eest internetioksjonifirmale eBay, mis müüs selle omakorda 2011. aastal 8,5 miljardi dollari eest Microsoftile.[*viide?*] Hiljem pole Siim ettevõttega seotud olnud.

Kui Skype maha müüdi, hakkas Siim töötama välja teisi programme. Ta on olnud abiks Soome ettevõtte Rovio Mobile tarkvaraarendajatel, kui nad töötasid välja arvutimängu "Angry Birds".[*viide?*] Lisaks on ta võrgupõhise arvutimängu "DarkSide Tetris: The Second Block" kaasautor.[*viide?*]  

2008. aasta suvel oli ta Southwesterniga USAs raamatuid müümas.

2010. aastast on Siim tegelenud kinnisvara investeeringutega.

2013. aastast on Siim müügikoolitaja. Ta on teinud koostööd selliste ettevõtetega nagu Viasat, Elion, Tele2 jpt.[*viide?*]
Ilumetsa Põrguhaud
Ilumetsa meteoriidikraater-Põrguhaud
Põrguhaua värav
**Ilumetsa meteoriidikraatrid** on meteoriidikraatrid Võru maakonnas Võru vallas.

Piirkonnas on vähemalt viis lohkvormi (kraatrit), millest kahe puhul – **Põrgu**- ja **Sügavhaud** – on kindlalt teada nende meteoriitne päritolu. Ülejäänud kraatrite nimed on Ingli-, Tondi- ja Kuradihaud.

Põrguhaud
---------

Põrguhaud on kraatritest suurim: selle läbimõõt valliharjalt on 75–80 m ja sügavus 12,5 m.

Vanus
-----

2017. aastal tehti radiosüsinikumeetodi abil lõplikult kindlaks, et Ilumetsa kraatrid on meteoriitset päritolu ning nende vanuseks määrati 7170–7000 aastat.

Viited
------

1. 1 2 3  Sissekanne Eesti looduse infosüsteemis (vaadatud 09.04.2013)
2. ↑  "Eesti teadlased tegid Ilumetsa meteoriidikraatri vanuse kindlaks söetükkide järgi." *Eesti Päevaleht* 14. november 2017.

Välislingid
-----------

* Sissekanne Eesti looduse infosüsteemis
* Ilumetsa meteoriidikraatrid: info ja pildid TÜ Geoloogiamuuseumi kodulehel
* Arvi Liiva: Ilumetsa kraatrid: rahvalugudest teaduseni Eesti Loodus, 2008/8
Alfonso Garcia Robles (1981)
**Alfonso García Robles** (20. märts 1911 Zamora, Michoacáni osariik – 2. september 1991 México) oli Mehhiko diplomaat ja poliitik. 

Ta jagas 1982. aastal Alva Myrdaliga Nobeli rahuauhinda. Auhinna pälvis ta tegevuse eest desarmeerimise alal, eriti seoses Tlatelolco lepingu allkirjastamisega 1967. aastal.

Välislingid
-----------

* Alfonso García Robles Nobeli auhinna lehel

  


Nobel
Nobeli rahuauhinna laureaat

1901 Dunant, Passy • 1902 Ducommun, Gobat • 1903 Cremer • 1904 IDI • 1905 Suttner • 1906 Roosevelt • 1907 Moneta, Renault • 1908 Arnoldson, Bajer • 1909 Beernaert, d'Estournelles de Constant • 1910 IPB • 
1911 Asser, Fried • 1912 Root • 1913 La Fontaine • 1917 Punane Rist • 1919 Wilson • 1920 Bourgeois • 1921 Branting, Lange • 1922 Nansen • 1925 Chamberlain, Dawes • 1926 Briand, Stresemann • 1927 Buisson, Quidde • 1929 Kellogg • 1930 Söderblom • 1931 Addams, Butler • 1933 Angell • 1934 Henderson • 1935 Ossietzky • 1936 Lamas • 1937 Cecil • 1938 Nanseni Pagulasbüroo • 1944 Punane Rist • 1945 Hull • 1946 Balch, Mott • 1947 FSC ja AFSC (kveekerid) • 1949 Boyd Orr • 1950 Bunche • 1951 Jouhaux • 1952 Schweitzer • 1953 Marshall • 1954 UNHCR • 1957 Pearson • 1958 Pire • 1959 Noel-Baker • 1960 Lutuli • 1961 Hammarskjöld • 1962 Pauling • 1963 Rahvusvaheline Punase Risti Komitee ja Punase Risti Seltside Liiga • 1964 King • 1965 UNICEF • 1968 Cassin • 1969 ILO • 1970 Borlaug • 1971 Brandt • 1973 Kissinger, Lê (keeldus auhinnast) • 1974 MacBride, Satō • 1975 Sahharov • 1976 B. Williams, Corrigan • 1977 AI • 1978 as-Sādāt, Begin • 1979 Ema Teresa • 1980 Esquivel • 1981 UNHCR • 1982 Myrdal, García Robles • 1983 Wałęsa • 1984 Tutu • 1985 IPPNW • 1986 Wiesel • 1987 Arias • 1988 ÜRO Rahuvalvejõud • 1989 XIV dalai-laama • 1990 Gorbatšov • 1991 Suu Kyi • 1992 Menchú • 1993 Mandela, de Klerk • 1994 ‘Arafāt, Peres, Rabin • 1995 Pugwashi konverentsid, Rotblat • 1996 Belo, Ramos Horta • 1997 ICBL, J. Williams • 1998 Hume, Trimble • 1999 MSF • 2000 Kim • 2001 ÜRO, Annan • 2002 Carter • 2003 ‘Ebādī • 2004 Maathai • 2005 IAEA, al-Barāda‘ī • 2006 Grameen Bank, Yunus • 2007 Gore, IPCC • 2008 Ahtisaari • 2009 Obama • 2010 Liu • 2011 Sirleaf, Gbowee, Karmān • 2012 Euroopa Liit • 2013 Keemiarelvade Keelustamise Organisatsioon • 2014 Satyarthi, Yūsafzay • 2015  Tuneesia rahvusliku dialoogi nelik • 2016  Juan Manuel Santos  • 2017  ICAN  • 2018  Murad, Mukwege • 2019  Ahmed • 2020 Maailma Toiduprogramm • 2021 Ressa, Muratov • 2022 Alies Bialiacki, Memorial, 
Kodanikuvabaduste Keskus
**Evengi keel** on tunguusi-mandžu keel, millel on 16 800 kõnelejat Venemaal, Hiinas ja Mongoolias. Lisaks evenkidele on evengi keele oskus levinud ka naaberrahvaste seas. Evengi keel on ohustatud, emakeelena omandab seda vaid väike arv lapsi ning keele kõnelejate arv väheneb.

Murded
------

Venemaal kõneldav evengi keel jaguneb kolme murderühma – põhja-, lõuna- ja idamurdeks–, mis jagunevad 14 murdeks ja paljudeks murrakuteks. Murreteks jaguneb ka Hiinas ja Mongoolias kõneldav evengi keel.

Kiri
----

Venemaal kirjutati evengi keelt 1931–1937 ladina kirjas, alates 1937. aastast kirillitsas. Hiinas on evengi keelt varem kirjutatud mandžu kirjas, tänapäeval ladina kirjas ja harvemini mongoli kirjas.

Grammatika
----------

Evengi keeles on erinevatel andmetel 11 või 13 täishäälikut ning 18 või 21 kaashäälikut.

Evengi keeles on 13 käänet. Eristatakse ainsust ja mitmust ning esimest, teist ja kolmandat isikut. Keeles puuduvad eesliited, käändeid märgitakse järelliidetega. Morfoloogiliselt ülesehituselt sarnaneb evengi keel mongoli keelega. Evengi keelele on omane SOV-tüüpi sõnajärg.

Sõnavara
--------

Kuna evengid tegelevad põhilised karjakasvatusega, on neil väga suur loomi puudutav sõnavara. Eri soost ja vanusega loomade kohta kasutatakse sadu erinevaid sõnu.

Keelenäited
-----------

*Упкат илэл ты̄нмукирди, урэ̄лди мэ̄нңи са̄рича̄ди балдыдяра. Нуңартын дялитви, һалдяндыви биси, мэмэгӣлвэр аяралды̄дяна тэдет о̄мамачитын.*

Tõlge: Kõik inimesed sünnivad vabade ja võrdsetena oma väärikuselt ja õigustelt. Neil on mõistus ja südametunnistus ning nende suhtumist üksteisesse peaks kandma vendluse vaim

(ÜRO inimõiguste ülddeklaratsiooni 1. artikkel)

*bi nungan ma sa* – Ma tunnen teda.

*bi uliki je vadam* – Ma jahin oravaid.

*bejel mokare gennevki* – Tavaliselt toovad mehed küttepuid.

*tar asi knigava tangdaran* – See naine loeb raamatut.

### Arvsõnad 1–10

1. *umūn*
2. *dyūr*
3. *ilan*
4. *dygin*
5. *tunŋa*
6. *nyuŋun*
7. *nadan*
8. *dyapkun*
9. *egin*
10. *dyān*

Viited
------

1. ↑  Evengi keel Ethnologue'is.
2. ↑  Evengi keel Ethnologue'is.
3. ↑
4. ↑

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Vikisõnastiku kategooria: **Evengi keel** |

* Evengi tähestik
* Evengi tähestik ladina kirjas
* Evengi tähestik mongoli kirjas
**Tuneesia rahvusliku dialoogi nelik** (araabia keeles الرباعي التونسي للحوار الوطني‎, prantsuse keeles *Quartet du dialogue national*) on neli kodanikuühiskonna organisatsiooni, mis töötasid demokraatia ja püsiva konstitutsioonikokkuleppe nimel Tuneesias pärast 2011. aasta jasmiinirevolutsiooni. Nelik moodustati 2013. aastal. 2015. aastal anti nelikule eduka töö eest Nobeli rahuauhind.

Neliku moodustasid Tuneesia Ametiühingute Liit (UGTT), Tuneesia Tööstuse, Kaubanduse ja Käsitöö Liit (UTICA), Tuneesia Inimõiguste kaitse Liiga (LTDH) ning Tuneesia Juristide Liit.

Viited
------

1. ↑  "Nobeli rahupreemia võitis Tuneesia ühendus" Postimees, 9. oktoober 2015

Nobel
Nobeli rahuauhinna laureaat

1901 Dunant, Passy • 1902 Ducommun, Gobat • 1903 Cremer • 1904 IDI • 1905 Suttner • 1906 Roosevelt • 1907 Moneta, Renault • 1908 Arnoldson, Bajer • 1909 Beernaert, d'Estournelles de Constant • 1910 IPB • 
1911 Asser, Fried • 1912 Root • 1913 La Fontaine • 1917 Punane Rist • 1919 Wilson • 1920 Bourgeois • 1921 Branting, Lange • 1922 Nansen • 1925 Chamberlain, Dawes • 1926 Briand, Stresemann • 1927 Buisson, Quidde • 1929 Kellogg • 1930 Söderblom • 1931 Addams, Butler • 1933 Angell • 1934 Henderson • 1935 Ossietzky • 1936 Lamas • 1937 Cecil • 1938 Nanseni Pagulasbüroo • 1944 Punane Rist • 1945 Hull • 1946 Balch, Mott • 1947 FSC ja AFSC (kveekerid) • 1949 Boyd Orr • 1950 Bunche • 1951 Jouhaux • 1952 Schweitzer • 1953 Marshall • 1954 UNHCR • 1957 Pearson • 1958 Pire • 1959 Noel-Baker • 1960 Lutuli • 1961 Hammarskjöld • 1962 Pauling • 1963 Rahvusvaheline Punase Risti Komitee ja Punase Risti Seltside Liiga • 1964 King • 1965 UNICEF • 1968 Cassin • 1969 ILO • 1970 Borlaug • 1971 Brandt • 1973 Kissinger, Lê (keeldus auhinnast) • 1974 MacBride, Satō • 1975 Sahharov • 1976 B. Williams, Corrigan • 1977 AI • 1978 as-Sādāt, Begin • 1979 Ema Teresa • 1980 Esquivel • 1981 UNHCR • 1982 Myrdal, García Robles • 1983 Wałęsa • 1984 Tutu • 1985 IPPNW • 1986 Wiesel • 1987 Arias • 1988 ÜRO Rahuvalvejõud • 1989 XIV dalai-laama • 1990 Gorbatšov • 1991 Suu Kyi • 1992 Menchú • 1993 Mandela, de Klerk • 1994 ‘Arafāt, Peres, Rabin • 1995 Pugwashi konverentsid, Rotblat • 1996 Belo, Ramos Horta • 1997 ICBL, J. Williams • 1998 Hume, Trimble • 1999 MSF • 2000 Kim • 2001 ÜRO, Annan • 2002 Carter • 2003 ‘Ebādī • 2004 Maathai • 2005 IAEA, al-Barāda‘ī • 2006 Grameen Bank, Yunus • 2007 Gore, IPCC • 2008 Ahtisaari • 2009 Obama • 2010 Liu • 2011 Sirleaf, Gbowee, Karmān • 2012 Euroopa Liit • 2013 Keemiarelvade Keelustamise Organisatsioon • 2014 Satyarthi, Yūsafzay • 2015  Tuneesia rahvusliku dialoogi nelik • 2016  Juan Manuel Santos  • 2017  ICAN  • 2018  Murad, Mukwege • 2019  Ahmed • 2020 Maailma Toiduprogramm • 2021 Ressa, Muratov • 2022 Alies Bialiacki, Memorial, 
Kodanikuvabaduste Keskus
Alfred Adler
**Alfred Adler** (7. veebruar 1870 Viin – 28. mai 1937 Šotimaa) oli Austria meditsiinidoktor ja psühholoog, individuaalpsühholoogilise koolkonna rajaja. Teda nimetatakse sageli Sigmund Freudi mantlipärijaks. Õpetaja ja õpilase erinevus: Adler ei tunnistanud kunagi, et vaimuhäirete põhjus on ainuüksi seksuaalprobleemides, vaid interpreteeris unenägusid – millele Freudki toetus – laiemalt, kogu alateadvust haaravatena. 

Adler sündis Viinis. Isa oli keskklassist juudist arst, Adler õppis ise ka arstiks, sai kraadi 1895. aastal. Oli Viinis psühhoanalüütilise seltsi president, läks 1911 Freudist lahku, kuna tekkisid oma ideed, misjärel nad Freudiga enam kunagi ei kohtunud. Elundi alatalitlust uurides märkas, et haigus tabab kõige nõrgemat elundit, aga see ei tähenda veel haigust, kuna leiab aset kompensatsioon. Adler pani aluse individuaalpsühholoogiale. 

Poliitilistelt vaadetelt oli Adler vasakpoolne ja lävis tihedalt sotsialistidega. Ka oma tulevase abikaasa, Venemaalt pärit Raissaga tutvus ta sotsialistide ühingu koosolekutel. Nad abiellusid 1897. aastal ja nende abielust sündis neli last.

Teosed eesti keeles
-------------------

* "Raskelt kasvatatavad lapsed". Tõlkinud Alma Ostra-Oinas. Eesti Lastesõprade Ühing, Tallinn 1932, 25 lk.
* "Inimesetundmine: inimeste iseloomude peategurid ja nende areng". Tõlkinud D. Hint (= Debora Vaarandi koos Aadu Hindiga). Redigeerinud Leo Anvelt, saatesõna August Annist. Sari "Elav Teadus", nr 85/86, EKS, Tartu 1939, 212 lk; 2. trükk: Kupar, Tallinn 1995

Kirjandus
---------

* Aleksander Elango, "Analüütilised voolud psühholoogias ja nende rakendamine pedagoogikas" – Kasvatus 1933, nr 6 ja 8; uustrükk Elango artiklikogumikus "Tagasivaade", Tartu Ülikooli Kirjastus 2001, lk 132–193
* Valmar Adams, "Alfred Adleri vaimne pärandus" – Looming 1937, nr 7, lk 794–798; artikli veebiversioon Kirjandusarhiivis; uustrükk: Valmar Adams, "Oomega. Esseid ja murdmemuaare", LR 1985, nr 1/2, lk 62–67

Välislingid
-----------

* Aivar Kull: "Kuidas Alfred Adler läks tülli Sigmund Freudiga" Postimees, 22. jaanuar 1996, lk 19 (raamatu "Inimesetundmine" kordustrüki arvustus)
* Annika Alasoo: "Freudi õpilane ja hilisem vastane Adler" (lühitutvustus) Postimees, 7. veebruar 2000, lk 27
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib Rooma keisrist; I sajandi rooma filoloogi kohta vaata artiklit Marcus Valerius Probus.* |

---

**Probus** (**Imperator Caesar Dalmatii Marcus Aurelius *Probus* Augustus**; sünninimi **Marcus Aurelius Probus**; 19. august 232 Sirmium – oktoober 282) oli Vana-Rooma keiser juulist 276 kuni surmani.

Lisanimed: Gothicus maximus (277), Germanicus maximus (279), Parthicus Persicus maximus (279), Medicus maximus (279).

Ta võttis osa keisrite Valerianuse, Gallienuse, Claudius II ja Aurelianuse sõjakäikudest. Tacitus määras ta itta kuberneriks. Keisriks kuulutasid ta tema oma väeosad pärast eelmise keisri Tacituse surma. Ta võitis Tacituse venna Florianuse, kelle sõdurid kuulutasid keisriks läänes, septembris 276, samuti vastukeisrid Saturninuse, Proculuse ja Bonosuse 280. Ta saavutas lühiajalist edu võitluses frankide, alamannide, vandaalide ja pärslaste vastu.

Probus tühistas Domitianuse keelu kasvatada viinamarju väljaspool Itaaliat ning aitas sellega kaasa viinamarjakasvatuse levikule.

Probuse ideaal oli sõjaväe kaotamine ja riigi valitsemine ainult seaduste jõul. Ta rakendas sõdureid rahu ajal ehitustöödel. Selle peale muutusid sõdurid rahulolematuks ning tapsid Probuse.

  


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**Florianus** | **Vana-Rooma keiser**276–282 | Järgnev**Carus** |
"Minuit, chrétiens'" noodivihiku esikaas
"**Oo jõuluöö**" või lihtsalt "**Jõuluöö**" (prantsuse keeles "Minuit, chrétiens", inglise keeles "O Holy Night") on jõululaul, mille autor on prantsuse helilooja Adolphe Adam, kes lõi 1847. aastal muusika prantsuse luuletaja Placide Cappeau' luuletusele "Minuit, chrétiens" ("Kesköö, kristlased").

Cappeau kirjutas luuletuse "Minuit, chrétiens" 1843. aastal, et tähistada Prantsusmaa linna Roquemaure'i kiriku oreli töökorda seadmist samal aastal. Umbes samal aastal lõi Adam luuletusele muusika. Laulu esmaettekanne toimus Roquemaure'is 1847. aastal, kus seda esitas ooperilaulja Emily Laurey. Laul sai kiiresti populaarseks katoliku kirikutes üle Prantsusmaa, kuid see keelati paarikümneks aastaks pärast seda, kui selgus, et Cappeau oli kirikust lahkunud ja liitunud sotsialistliku liikumisega, ja Adam oli juudi päritolu. Laulu tegi 1850. aastatel USA-s populaarseks vaimulik ja muusikakriitik John Sullivan Dwight, kes oli sellele 1855. aastal kirjutanud ingliskeelsed sõnad..

Tänapäeval on "Oo jõuluöö" rahvusvaheliselt tuntud ja seda esitatakse katoliiklikes kirikutes keskööl.

Eestikeelsed sõnad esinevad mitmes versioonis, ühede sõnade autor on Heldur Karmo.

Viited
------

1. ↑  Scott, Brian (2015). *But Do You Recall? 25 Days of Christmas Carols and the Stories Behind Them*. Lk 89.
2. ↑  Nobbman, Dale V. *Christmas Music Companion Fact Book*. 2000. lk. 36.
3. ↑   (vaadatud 25.12.2022)
**Roheline Partei** (rootsi *Miljöpartiet de Gröna*, lühend MP; otsetõlkes: Keskkonnapartei Rohelised, tavaliselt nimetatakse Rootsis parteid *Miljöpartiet*, tõlkes Keskkonnapartei) on Rootsi partei. Partei asutati 1981. aastal tuumaelektrijaamade vastase liikumise baasil, mis osales 1980. aasta vastavateemalisel referendumil. 

Esimesed Riksdagi (Rootsi parlament) kohad võitis partei 1988. aastal, kuid kukkus parlamendist välja 1991. aasta valimistel. Parlamenti naasid rohelised 1994. aasta valimistel.

Partei programm
---------------

Rohelised taotlevad Rootsi tuumajaamade sulgemist ja nende asendamist alternatiivsete energiaallikatega. 2008. aastani oli partei Euroopa Liidu vastane, jäädes ELi kriitiliseks.

Partei juhtkond
---------------

Rohelistel ei ole liidrit, vaid on kaks eestkõnelejat. Partei sisereeglite järgi peavad eestkõnelejad olema sooliselt võrdses proportsioonis.
Praegused eestkõnelejad on Isabella Lövin ja Per Bolund.

Valimistel
----------

2018. aasta Rootsi parlamendivalimistel sai partei 4,6% häältest ja 16 kohta 349-st. Alates 2014. aastast ollakse koalitsioonis Sotsiaaldemokraatidega. Tegemist on vähemusvalitsusega. Rohelistel on praeguses valitsuses 5 ministrikohta, Sotsiaaldemokraatidel 18 ministrikohta. 2019. aasta Euroopa Parlamendi valimistel sai partei 11,52% häältest ja 3 kohta 21-st.

Rahvusvahelised kontaktid
-------------------------

Partei kuulub Ülemaailmsete Roheliste ühendusse, Euroopas Euroopa Rohelistesse. Euroopa Parlamendis Euroopa Roheliste ja Euroopa Vabaliidu gruppi.

Välislingid
-----------

* Rohelise Partei lehekülg (*rootsi keeles*)
* Rootsi parlament: Roheline Partei
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel on Võnnu kihelkonna mõisast; Lätis Palsmane kihelkonnas asunud Mēri mõisa kohta vaata artiklit Mēri mõis.* |

---

Meeri mõisa peahoone. Häärber on minetanud oma esialgse ilme
**Meeri mõis**, varem **Mõisaküla mõis** (saksa keeles *Meyershof*, varem *Moiseküll*) oli rüütlimõis Nõo kihelkonnas Tartumaal.

Ajalugu
-------

Mõisat on mainitud 16. sajandil ja tollal kuulus see Tartu toomkapiitlile. 

1837. omandas mõisa vene luuletaja Vassili Žukovski, kes müüs selle seoses abiellumise ja Saksamaale kolimisega Karl Johann von Seidlitzile. Meeri mõisa omanik Oskar Alexander Karl Maria von Seidlitz küüditati Esimese maailmasõja ajal Irkutskisse, kus ta ka suri.

Mõisa viimane omanik enne 1919. aasta mõisate võõrandamist oli Ernst Karl Maria von Seidlitz.

Viited
------

1. 1 2 3  Meeri mõis - 1390 Eesti Ajalooarhiivi fondiloendis (vaadatud 15.11.2015)
2. ↑  Malle Salupere, "Meeri mõisnik Karl Johann von Seidlitz" - Rmt: Agnes-Asta Marand, "Meie Meeri"; Nõo: 2006, lk 52

Kirjandus
---------

* Maiste, Juhan. Nutt, Nele. *Tartumaa mõisad*. Näituse "Kaotatud paradiis" kataloog. − Eesti Põllumajandusülikool. Maastikuarhitektuuri eriala toimetised II. Balti villa rustica II. Tartu: 2005. Lk 58-60.
* *Tartumaa: maadeteadusline, majandusline ja ajalooline kirjeldus*. Peatoim. J. Rumma, toim. J. G. Granö, J. V. Veski. − Eesti I. Tartu: Eesti Kirjanduse Selts, 1925. Lk 297 .

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Meeri mõis** |

Välislingid
-----------

* Meeri mõis - 1390 Eesti Ajalooarhiivi fondiloendis

Nõo kirik.
Nõo kihelkond

**Kirik**: Nõo Püha Laurentsiuse kirik  

**Mõisad**: Nõo kirikumõis | Aru mõis | Keeri mõis | Luke mõis | Meeri mõis | Pangodi mõis | Tähtvere mõis | Unipiha mõis | Vana-Nõo mõis | Vastse-Nõo mõis
**Julius Eduard Sõrmus** (9. juuli 1878 Kure talu, Kõivu küla, Luunja vald, Tartumaa – 16. august 1940 Moskva) oli eesti päritolu viiuldaja ja revolutsionäär.

Esimese viiuli sai ta kuueaastaselt kingituseks ning esimese viiulimänguõpetuse külarätsepalt ja kohaliku keelpilliansambli juhilt Gustav Puksilt. 1902. aastal asus ta viiulimängu õppima Peterburi konservatooriumis viiulipedagoog Leopold Aueri klassis, kuid oli sunnitud revolutsioonilise tegevuse tõttu Peterburist lahkuma. Hiljem täiendas ta end 1910. aastal Berliinis ja 1913. aastal Pariisis.

Ta õppis aastatel 1900–1902 Tartu Ülikoolis õigusteadust ning 1904–1905 Peterburi Ülikoolis ajalugu ja filosoofiat.

Sõrmus osales 1905–1907 revolutsioonides, toimetas Peterburi eesti bolševistlikku ajalehte Edasi. 

Esines kontsertidega Põhjamaades, Eestis, Venemaal, Saksamaal ja Inglismaal, ühendas viiulimängu poliitilise agitatsiooniga. Muuhulgas väitis ta Saksamaal "Tuljakut" esitades, et see on vene töölislaul.

Alates 1936. aastast elas Moskvas. Suri valgeveresusse (verevähki). Maeti Moskvas Novodevitšje kalmistule.

Mälestuse jäädvustamine
-----------------------

* 1966 ehitati Mõkolajivis (Ukraina NSV) laev (suur külmutustraaler nr 441), mis ristiti "Eduard Sõrmuseks". Laeva kodusadam oli alates 1968. aastast Tallinn. Lammutati 1987.
* 1971 "Muusikaline tund: Eduard Sõrmus". Saate autor Harri Kõrvits, toimetaja Priit Raik. Salvestatud 02.04.1971, esmaeeter 05.04.1971.
* 1974 mängufilm "Punane viiul" (Tallinnfilm ja DEFA) Eduard Sõrmusest.
* 1978 andis NSV Liidu Sideministeerium välja eriümbriku Sõrmuse pildiga (kunstnik Pjotr Bendel). Viiulil on pildil nelja asemel kuus keerpulka.

Viited
------

1. 1 2  "Luunjas algab revolutsionäärile ja viiuldajale Julius Eduard Sõrmusele pühendatud nädal". Portaal kultuur.err.ee, 2. juuli 2014, vaadatud 11. oktoobril 2016.
2. ↑  "Tuljak – punaste hümn?" Esmaspäev nr 45, 9. november 1925. Lk 2

Kirjandus
---------

* Harri Kõrvits. "Eduard Sõrmus". Monograafia. Eesti Raamat. Tallinn 1968.
Eduard Rudolf Kobert
**Eduard Rudolf Kobert** (3. jaanuar 1854 Bitterfeld – 27. detsember 1918 Rostock) oli saksa meditsiiniajaloolane ja farmakoloog, oli ka Tartu Ülikooli professor.

Kobert lõpetas 1877 Halle ülikooli. Tema lõputöö käsitles tärpentini mõju. Seejärel töötas ta Halles haiglas ja polikliinikus, hiljem Straßburgi ülikoolis füsioloogi Friedrich Goltzi ja farmakoloogi Oswald Schmiedebergi assistendina.

Ta oli 1886–1896 Tartu Ülikooli arstiteaduskonna farmakoloogia, dieetika ja meditsiini ajaloo professoriks. Sellest ajast pärinevad tema tööd saponiinide, riitsinuse ja rohelise kärbseseene kohta. Ta pidi ülikoolist lahkuma Tsaari-Venemaa venestamispoliitika tõttu ja läks Saksamaale tagasi.

Tema õpilane Tartus oli Peter Hermann Stillmark, kes tema juhendamisel tehtud doktoritöös avastas lektiinid.

Kobert sai Görbersdorfis (tänapäeval Poolas asuv Sokolowsko) asuva tuberkuloosihaigete sanatooriumi direktoriks. See oli maailma esimene tänapäevane tuberkuloosihaigete ravila, mille 1854 oli asutanud Hermann Brehmer (1826–1889).

1899 määrati ta Rostocki ülikooli farmakoloogia, füsioloogilise keemia ja meditsiini ajaloo professoriks. Sellel kohal töötas ta kuni oma surmani.

Koberti teadustöö käsitleb põhiliselt saponiine ja mitmesuguseid taimseid ja loomseid mürke, sealhulgas tungalterasid ja skopolamiini. Ta kirjutas ka mitu raamatut, millest kõige populaarsem oli "*Historischen Studien aus dem Pharmakologischen Institut der Universität Dorpat*" ("Ajaloolised uurimused Tartu Ülikooli farmakoloogiainstituudis", 5 köidet 1889–96).
|  |
| --- |
| Austraalia asend |
| Austraalia reljeef (USGS-i andmed).*Suurendamiseks vajuta kaardile!* |
| Austraalia satelliidilt |

**Austraalia manner** on Uus-Meremaa mandri järel väikseim manner Maal.

See asub lõunapoolkeral.

Selle pindala on 7,7 miljonit ruutkilomeetrit.

Austraalia on ainus manner, kus pole ei liustikke ega tegutsevaid vulkaane. Suurima ulatuse hõlmas ta pleistotseenis u. 18 tuhat aastat tagasi, kui meretase tugevalt alanes ja paljastus kogu Sahuli šelf (haarab ka Uus-Guinea jt saared; fotol helesinine). Tänapäevastest mandritest on ta kõige madalam – tipuks Kosciuszko mägi, 2228 m. Sahul ulatus mitu korda kõrgemale (praegu Jaya, varasematel andmetel 5030 m).

Austraaliat ümbritsevad Vaikne ja India ookean. Väga pikaajalise eraldatuse tõttu teistest mandritest on seal ülimalt eripärane taimestik ja loomastik, suurel hulgal liike, mida kuskil mujal ei esine.

Kogu Austraalia mandri hõlmab Austraalia Ühendus.

Vaata ka
--------

* Austraalia ja Okeaania

Mandrid

Aafrika - Antarktis - Austraalia - Euraasia - Lõuna-Ameerika - Põhja-Ameerika
|  |
| --- |
|  |
| Medalikohad |
| Suveolümpiamängud |
| **Hõbe** | 2020 | jalgpall |

**Bryan Gil Salvatierra** (sündinud 11. veebruaril 2001 L'Hospitalet de Llobregatis) on Hispaania jalgpallur, kes mängib Hispaania kõrgliigaklubis Sevilla ja Hispaania jalgpallikoondises.

Sevilla noortesüsteemiga liitus Gil 2012. aastal. Klubi põhimeeskonnas debüteeris ta Hispaania kõrgliigas 6. jaanuaril 2019 mängus Madridi Atlético vastu. Esimese värava lõi ta liigas sama aasta 25. aprillil mängus Rayo Vallecano vastu, millega sai esimeseks 21. sajandil sündinud mängijaks, kes on Hispaania kõrgliigas värava löönud. Hooaja 2019/20 teises pooles mängis Gil laenul Hispaania kõrgliigaklubis Leganés ja hooajal 2020/21 samasse liigasse kuuluvas SD Eibaris.

Hooaja 2021/22 eel liitus Gil Inglismaa kõrgliigaklubiga Tottenham Hotspur. Vastupidises suunas siirdus samal ajal Sevilasse Erik Lamela. Hooaja teises pooles oli ta laenul Hispaania kõrgliigaklubis Valencia. 2023. aasta jaanuaris naasis ta laenulepingu alusel Sevilasse.

2017. aastast mängis Gil Hispaania noortekoondistes. 2020. aasta suveolümpiamängude jalgpalliturniiril võitis ta Hispaania võistkonnaga hõbemedali. Hispaania jalgpallikoondises tegi ta debüüdi 25. märtsil 2021 MM-i valikmängus Kreeka vastu.

Viited
------

1. ↑  "Five-star second half by Sevilla heaps misery on Rayo Vallecano". *Marca*. 25. aprill 2019. Vaadatud 24. juulil 2019.
2. ↑  "Tottenham transfer news: Spurs fully agree swap deal with Sevilla for winger Bryan Gil with Erik Lamela to join Spanish side". Sky Sports. 26. juuli 2021. Vaadatud 27. juulil 2021.
**Jamali Neenetsi autonoomne ringkond** (**Jamal**) on 1. järgu haldusüksus Venemaal Uurali föderaalringkonnas Tjumeni oblastis. Hõlmab Jamali ja Gõda poolsaare.

Suuremad linnad on Novõi Urengoi, Nojabrsk, Nadõm ja Salehard.

59% elanikest on venelased, 5,2% neenetsid.

95% ringkonna tööstustoodangust moodustab maagaas ja naftatooted.

Haldusjaotus
------------

Ringkonnas on seitse rajooni õigustega linna ja seitse rajooni.

|  |  |
| --- | --- |
| Linnad:
* Gubkinski
* Labõtnangi
* Muravlenko
* Nadõm
* Nojabrsk
* Novõi Urengoi
* Salehard
 | Rajoonid:
* Jamali rajoon
* Krasnoselkupi rajoon
* Nadõmi rajoon
* Priuralski rajoon
* Purovski rajoon
* Šurõškarõ rajoon
* Tazovski rajoon
 |

Viited
------

1. ↑

Välislingid
-----------

 Jamali Neenetsi autonoomne ringkond – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis

Uurali föderaalringkond

Handi-Mansi Jugra autonoomne ringkond  **·**  Jamali Neenetsi autonoomne ringkond  **·**  Kurgani oblast  **·**  Sverdlovski oblast  **·**  Tjumeni oblast  **·**  Tšeljabinski oblast
**Sophie, Edinburghi hertsoginna** (**Sophie Helen Mountbatten-Windsor**, neiupõlvenimega **Rhys-Jones**; sündinud 20. jaanuaril 1965) on Ühendkuningriigi kuninglikku perekonda kuuluva prints Edwardi abikaasa.

Lapsepõlv
---------

Sophie Helen Rhys-Jones sündis 20. jaanuaril 1965 Oxfordis Christopher Bournes Rhys-Jonesi ja Mary Rhys-Jonesi teise lapse ja esimese tütrena. Krahvinna teine eesnimi on pandud Christopheri õe auks, kes oli kümme aastat varem ratsutamisõnnetuses surma saanud. Tal on ka vanem vend David. Oma abikaasaga on ta väga kaugelt suguluses.

Kui ta oli koolieelik, kolis tema perekond Kenti, kus tema haridustee algas Dulwichi Kolledži algkoolis. Seejärel käis ta Kenti Tüdrukutekolledžis ja lõpetas oma hariduse West Kenti Kolledžis.

Töö
---

Sophie Rhys-Jones töötas mitmes ettevõttes, sealhulgas Capital Radios ning ka suhtekorraldusfirmades Quentin Bell Organisation ja MacLaurin Communications & Media. 1996. aastal hakkas ta koos äripartner Murray Harkiniga pidama oma suhtekorraldusfirmat RJH Public Relations.

Abielu
------

1999. aasta jaanuaris kihlus Sophie prints Edwardi, kuninganna Elizabeth II ja Edinburghi hertsogi noorima pojaga. Laulatus toimus 19. juunil 1999 St. George'i kabelis Windsoris, erinevalt teistest kuninganna järeltulijate abieludest, mis olid sõlmitud Westminster Abbeys või Saint Pauli katedraalis.

Pulmapäeval sai Edwardist Wessexi krahv ja Severi vikont; sellega sai Sophiest Tema Kuninglik Kõrgus Printsess Sophie, Wessexi krahvinna.

Krahvil ja krahvinnal on kaks last: tütar Louise, keda tuntakse kui Leedi Louise Windsorit, ja James Windsor, Severni vikont. Louise on esimene valitseva monarhi meesliinis järeltulija, kes ei ole prints/printsess tiitliga Tema Kuninglik Kõrgus. See on kooskõlas Edwardi ja Sophie sooviga, et nende lapsed ei kannaks kuninglikke tiitleid ega aunimetusi.

Wessexi krahvinna
-----------------

Wessexi krahvinna asus täitma kuninglikke kohustusi kohe pärast pulmi, ehkki töötas veel oma firmas RJH Public Relations. Krahvinna sattus varsti aga kriitikatule alla, süüdistatuna oma kuningliku staatuse ärakasutamises ärilistel eesmärkidel, kuna ilmus RJH klientidega avalikkuse ette.

Mõned päevad pärast pulmi tekkis skandaal, kui ajaleht The Sun avaldas krahvinnast *topless*-foto koos Capital Radio saatejuhi Chris Tarrantiga. Pilt oli tehtud sellal, kui krahvinna veel raadiojaamas töötas. Hiljem tuli välja, et pilt müüdi kõrgeima hinna pakkujale ühe Sophie endise "sõbra" poolt.

Isiklikku
---------

2001. aasta detsembris viidi krahvinna haiglasse, kuna ta ei tundnud ennast hästi. Selgus, et tal oli emakaväline rasedus. 

Tütar Louise Windsor on sündinud 8. novembril 2003 ja poeg James Windsor 17. detsembril 2007.

Välislingid
-----------

* Edwardi ja Sophie pulmad
Taralõnga marjad
**Harilik taralõng** (*Lycium barbarum*) on maavitsaliste sugukonda taralõnga perekonda kuuluv põõsas.

Nimi
----

Esimesena kirjeldas harilikku taralõnga teaduslikult šoti botaanik Philip Miller. Ta andis sellele ladinakeelse nime *Lycium* Lõuna-Anatoolias asuva Lüükia maakonna järgi. Harilik taralõng oli esimene oma perekonnast kirjeldatud liik.

Kirjeldus
---------

Taim kasvab 1–3 meetri kõrguseks. Harilikul taralõngal on süstjad või ovaalsed lehed, mis paiknevad võrsel vahelduvalt või kahe-kolmekaupa. Lehed on 7 cm pikad ja 3,5 cm laiad ning tömbi või ümmarguse tipuga.

Õied on lillakad ja kasvavad ühe- kuni kolmekaupa. Tupplehed moodustavad kellukakujulise või toruja õietupe. Selle otsast paistavad 5 lühikese kolmnurkse hõlmaga õielehte. Õis on 9–14 mm lai. Tolmukatel on tolmukaniit pikem kui tolmukapea. Kui tolmukas saavad tolmuterad küpseks, siis avaneb tolmukapea pikisuunas ise. Harilik taralõng õitseb juunist septembrini ja vili valmib augustist oktoobrini, aga see oleneb kasvukoha pikkus- ja laiuskraadist ning kliimast.

Vili on 1–2 cm läbimõõduga ere oranžikaspunane ümmargune mari. Seemnete arv marjas oleneb marja suurusest ja sordist, aga üldjuhul on marja sees 10–60 tibatillukest kollakaspunast seemet.

Levila
------

Harilik taralõng pärineb arvatavasti Kagu-Euroopa ja Kagu-Aasia vaheliselt alalt ning on levinud paljudesse maailma piirkondadesse.

Kasvatamine
-----------

Suurbritanniasse tõi esimesena hariliku taralõnga Argylli hertsog Archibald Campbell 1730. aastatel, kes hakkas seda Londonis kasvatama. Harilik taralõng kasvas hästi ja sai ruttu levinud hekitaimeks, kusjuures paljud linnud õppisid kiiresti selle silmatorkavaid marju sööma.

Kasutamine
----------

Hariliku taralõnga lähedast sugulast hiina taralõnga (*Lycium chinense*) on Hiinas ammusest ajast kasutatud ravimtaimena.

Hariliku taralõnga viljaliha sisaldab 31 massiprotsenti polüsahhariide. Beetakaroteeni sisaldub 100 g kuivatatud viljades 7 mg. Zeaksantiinisisalduse osas lähevad allikad väga lahku, andes 100 g kuivatatud viljade zeaksantiinisisalduseks 2,4–200 mg. Umbes kolmveerand taralõngamarjades olevatest karoteenidest moodustab zeaksantiin.

21. sajandi alguses sai harilik taralõng oma antioksüdantide sisalduse ja suure toiteväärtuse tõttu populaarseks tervisetoitude ja toidulisandite turul. Müüakse nii kuivatatud marju, mahla kui ka taimeekstrakte. Marju turustatakse muuhulgas **goji marjade** nime all.

Hariliku taralõnga marju müüakse tavaliselt kuivatatuna väikestes pakkides ja lahtistes kastides. Traditsiooniliselt neid keedetakse enne söömist, kuid viimasel ajal on leiutatud palju retsepte, mida kasutades hariliku taralõnga marju toiduks valmistada: nii kana- kui sealihaga, nii juurviljade kui teiste taimedega, jookidest tee, õlle ja isegi veini koosseisus.

Välislingid
-----------

* Harilik taralõng andmebaasis eElurikkus Muuda Vikiandmetes
Hamiltoni graaf (dodekaeeder) ning selle Hamiltoni tsükkel
Hamiltoni tee (must)
**Hamiltoni graaf** on graaf mis sisaldab *Hamiltoni teed* või *Hamiltoni tsüklit*.
**Hamiltoni tee** (või **Hamiltoni ahel**) on tee, mis läbib graafi igat tippu parajast üks kord. Hamiltoni tee, mille alguse- ja lõputipp langevad kokku on **Hamiltoni tsükkel** (ehk **-ring**). Neid võiks võrrelda Euleri graafiga.

Hamiltoni tee, tsükkel ja graaf on nimetatud Iiri matemaatiku William Rowan Hamiltoni järgi, kes uuris "ümbermaailma reisi" ülesannet dodekaeedri graafi pinnal, mille tipud sümboliseerisid maailma suurlinnu ning servad nendevahelisi seoseid.

Omadusi
-------

* Enam kui kahe tipuga täisgraaf on hamiltonlik.
* Iga Hamiltoni tsükkel on teisendatav Hamiltoni teeks ühe serva eemaldamise teel, kuid Hamiltoni tee osutub Hamiltoni tsükliks vaid siis kui selle otstipud kokku langevad.
* Hamiltoni graafi servagraaf on hamiltonlik. Euleri graafi servagraaf on hamiltonlik.
* Enam kui kahe tipuga turniir on hamiltonlik parajasti siis, kui see on tugevalt sidus.
* Hamiltoni tsükli leidmise ülesandes soovitatakse kasutada ka nö *null-eelteadmistega tõestusviisi*.

Olemasolutingimused
-------------------

### Tarvilik tingimus

Kui lihtgraaf (harilik graaf) *G* sisaldab Hamiltoni tsüklit, siis selles ei esine ühtki tippu x(i) valentsusega (lokaalse astmega) p(x(i)) < 2.
Selle tõestus järeldub määratlusest.

### Diraci tingimus (1952)

Olgu {\displaystyle p} – tippude arv graafis; kui iga tipu valentsus (lokaalne aste) ei ole väiksem kui {\displaystyle {\frac {p}{2}}}, siis seda graafi nimetatakse Diraci graafiks. Diraci graaf on ühtlasi ka hamiltonlik.

### Ore tingimus (1960)

Olgu {\displaystyle p} – tippude arv antud graafis. Kui iga mittenaaber tipupaari {\displaystyle x,y} jaoks kehtib võrratus {\displaystyle d(x)+d(y)\geqslant p}, siis nimetatakse graafi Ore graafiks (teisisõnu: kahe suvalise mittenaaber-tipupaari valentsuste (lokaalsete astmete) arv on mitte väiksem kui tippude koguarv). Ore graaf on hamiltonlik.

### Bondy-Chvátali teoreem

See teoreem üldistab Diraci ja Ore tingimusi. Tippude arvuga *n* graafi *G sulund* on määratud serva (*u*,*v*) lisamisega igale mittenaabertippude paarile *u* ja *v*, mille valentsuste (lokaalsete astmete) summa on mitte väiksem kui *n*.

***Graaf on hamiltonlik parajasti siis, kui tema sulund on Hamiltoni graaf***.

Kirjandust
----------

* A. Buldas, P. Laud, J. Villemson. 2003. *Graafid*. Tartu, ISBN 9789949118182
* F. Harary. 1972. *Graph Theory*. Addison-Wesley
* A. Dharwadker, S. Pirzada. 2011. *Graph Theory*. Amazon Books, 2011. ISBN 9781466254992.
Sophie portreemaal, autor Joseph Stieler (1832)
Joseph Kriehuberi lito (1836)
**Sophie** Friederike Dorothea Wilhelmine (27. jaanuar 1805 München – 28. mai 1872 Viin) oli **Baieri printsess** ja **Austria ertshertsoginna**.

Lapsepõlv ja noorpõlv
---------------------

Sophie oli Baieri Baieri kuninga Maximilian I ja tema teise abikaasa Karoline Friederike Wilhelmine von Badeni tütar.

Sophie Friederike ja Saksimaa kuninganna Maria Anna olid ühemunakaksikud.

Erinevalt tolle aja tavast hoolitsesid printsess Sophie vanemad oma arvukate laste eest isiklikult. Nad tahtsid, et lastest kasvaksid moodsa mõtlemisega inimesed. Hoolimata kasvatuse vabadusest taotleti kinnipidamist teatud reeglitest, mille seas peamine oli absoluutne täpsus. 

Sophie oli kena välimusega tüdruk. Tal olid tumedad silmad, roosa nahk ja sale figuur.

Sophie isale oli keisri Austria keisri Franz I kavatsus naita oma teine poeg Franz Karl Sophiega väga tähtis, mistõttu taustauuringuid ei tehtud. Sophie esimene kohtumine oma tulevase abikaasaga oli šokeeriv, sest peigmees oli kohmaka olekuga ja silmapaistmatu välimusega ning temaga sai vestelda üksnes jahist. Et ka Sophie vanemad polnud ertshertsog Franz Karli kujutlenud nii raskepärase ja väheligitõmbavana, lootis tüdruk, et isa selle kosilase tagasi lükkab. Ent võidule pääsesid poliitilised kaalutlused: Franz Karl oli Austria troonipärilusjärjestuses teisel kohal ning arvati, et troonipärija oma epilepsia tõttu kunagi keisriks ei saa. Sophie sai rikkaliku kaasavara, et teda Viini õukonnas ei peetaks vaeseks provintsipruudiks. Rasked kirstud täideti kõige peenemast linast pitspesuga ning kõige mainekamate Müncheni moeloojate rõivastega. Ehted valis välja Sophie isa Maximilian I isiklikult, keda peeti kalliskivide asjatundjaks.

Elu Viinis
----------

Sophie abiellus 4. novembril 1824 Viinis Austria ertshertsogi Franz Karliga, kes oli Austria keisri Franz I ning ühtlasi viimase Saksa-Rooma keisri Franz II ja tolle abikaasa, Napoli-Sitsiilia printsessi Maria Theresa poeg. Alles pärast kuut abieluaastat ja mitmeid nurisünnitusi ning mitmeid kuurordis viibimisi tuli Bad Ischlis ilmale paari esimene laps Franz Joseph. Vastavalt kaks ja pool aastat hiljem sündisid pojad Maximilian (Mehhiko)Ferdinand Maximilian ja Karl Ludwig ning kaksteist aastat hiljem Ludwig Viktor. Viinis levisid kuulujutud, et kahe vanema poisi tegelik isa on kas Vasa prints Gustav või Reichstadti hertsog. Paaril oli ka tütar ertshertsoginna Maria Anna (1835–1840), kes elas ainult nelja-aastaseks. Oma onu Ferdinandi kombel põdes ta epilepsiat, millesse ta ka suri. 

Kriisiaastal 1848 päästis Sophie oma otsustavusega Austria monarhia. Ta oli vaimurikas ja energiline inimene ning avaldas ultramontanismi soovijana Austria poliitikale suurt mõju. Rahvas nimetass teda "ainsaks meheks" õukonnas. Keiser Franz Josephi emana oli tal suur võim, mida said omal nahal tunda eelkõige Ungari patrioodid, keda ta vihkas.

Viited
------

1. ↑  Sigrid-Maria Größing. *Sisi und ihre Familie*, Ueberreuter

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Sophie Friederike, Baieri printsess** |
**Anna Samuil** (vene keeles *Анна Александровна Самуил*; sündinud 1976 Permis) on Venemaa ooperilaulja, sopran. 

Ta pälvis 2001. aastal Pärnus toimunud Klaudia Taevi nimelisel Rahvusvahelisel Ooperilauljate Konkursil I preemia.

Ta on õppinud nii viiulit kui ka ooperilaulu Moskvas Tšaikovski nimelises Konservatooriumis, mille lõpetas 2003 aasta Irina Arhipova vokaalklassis. Lisaks Klaudia Taevi nimelise konkursi esimesele preemiale on ta auhindu võitnud ka teistel mainekatel konkurssidel nagu rahvusvaheline Tšaikovski nimeline konkurss ja Glinka konkurss Venemaal, "Concorso Franco Corelli" ja "Concorso Riccardo Zandonai" Itaalias ja "Neue Stimmen" Saksamaal.

Aastatel 2001-2004 oli ta Moskva Stanislavski ja Nemirovitš-Dantšenko nimelise ooperiteatri solist, kus tegi ja oma ooperidebüüdi. 

Aastal 2003 osales ta Klaudia Taevi konkursi raames Endla Teatris toimunud Linnar Priimäe lavastatud G. Verdi ooperis "Rigoletto", kus ta esitas Gilda rolli. Sellest sündmusest sai alguse traditsioon, et Klaudia Taevi konkursi võitja peapreemiaks on võimalus valida endale ooperiroll, mis kahe aasta pärast, järgmise konkursi ajal ette kantakse. 

Sama aasta sügisel debüteeris ta Violetta rolliga Daniel Barenboimi juhatusel Berliinis, Staatsoper Unter den Lindenis. Selle teatri solist on ta tänaseni. 

Anna Samuil on esinenud ka Milano La Scala's (Donna Anna, Freia, Gutrune), New Yorgis Metropolitan Operas (Musetta), Müncheni Riigiooperis (Violetta, Donna Anna), Dresdeni Semperoperis (Mimì), Hamburgi ooperiteatris (Adina, Fiordiligi, Donna Anna, Violetta), Valencia ooperiteatris (Donna Anna), Lyoni ooperis (Maria ooperis Mazeppa), Tel Avivis, Tokyos (Donna Anna, Rosalinde), USA-s Pittsburghis (Violetta, Tatiana), Baltimore'is (Mimì) ja Grand Théâtre de Luxembourgis (Violetta). Ta on tihe külaline kuulsatel festivalidel: Salzburg Festival (Tatjana), Aix-en-Provence'i ja Edinburghi festivalidel (Violetta, Maria), Glyndebourne'i, Verbier'i festivalide (Donna Anna) ja Arena di Veronal (Donna Anna) ja mitmetel teistel rahvusvahelistel festivalidel.
Arktiline tundra
**Tundravöönd** on loodusvöönd, mis paikneb Põhja-Ameerika ja Euraasia põhjaosas ning Gröönimaa lõunarannikul.

Kliima
------

Tundravöö suurim osa paikneb lähisarktilises kliimavöötmes, ülejäänud osa paikneb arktilises kliimavöötmes. Aladel polaarjoonest põhja pool esineb polaaröö ja -päev. Talv on tundravöötmes pikk, külm ja vähe sademeid. Lumikate on õhuke ja sellepärast külmub maapind sügavalt (esineb igikelts). Suvi on lühike, jahe ja niiske. 
Kuigi sademete hulk on väike, aurumine on veel väiksem ja selletõttu on tundrad liigniisked ja seal on palju soid.

Mullastik
---------

Vööndile on omased teiste seas soostunud ja keltsmullad.

Taimestik
---------

Taimestik ei ole väga liigirikas, taimed õitsevad kiiresti ning enamik taimi paljuneb vegetatiivselt. Kasvavad paljud samblad ja samblikud, puhmastaimed, rohttaimed, kidurad puud ja põõsad.

Loomastik
---------

Paljudel loomadel on tihe karvkate või sulestik ning paks nahaalune rasvkude. Suvel pesitsevad tundras paljud linnud (haned, pardid, luiged jt). Loomadest elavad näiteks põhjapõder, muskusveis, lumekakk, lemming.

Inimtegevus
-----------

Inimesed tegelevad põhiliselt põhjapõdra kasvatamisega, kalandusega ja jahindusega. Karmide kliimatingimuste tõttu on asustustihedus hõre. Tundras on palju kaevandusi. Põlisrahvad: saamid e laplased, neenetsid, tšuktšid, islandlased.
**Filmiprodutsent** on isik, kes juhib ja korraldab filmi tootmisel organisatsioonilist, rahanduslikku ja sageli osaliselt ka kunstilist poolt. Produtsent kannab peamist administratiivset ja finantsilist vastutust filmi tootmise eest. Produtsent on tehniline, mitte loominguline töötaja.

Enne seda, kui Eestis produtsendi ametinimetust kasutama hakati, nimetati filmi administratiivse, organisatoorse ja finantsjuhtimise eest vastutavat isikut **filmidirektoriks**. Filmidokumentatsioonis ja -tiitrites võidi kasutada ka nimetusi "tootmisjuht" või "filmitootja".

Filmil võib olla ka mitu produtsenti, kes kas jagavad kogu filmi eest vastutust võrdselt või vastutavad mingi kindla töölõigu või valdkonna eest.

Legaaldefinitsioon
------------------


|  |  |
| --- | --- |
|  |  Legaaldefinitsioon: *"Teose produtsendiks loetakse füüsilist või juriidilist isikut, kelle finantseerimisel või juhtimisel on teos loodud ja kelle nimi on fikseeritud selles audiovisuaalses teoses."* |

:Autoriõiguse seadus § 33, lg. 3

Vaata ka
--------

* Filmiprodutsentide loend

Viited
------

1. 1 2  Filmitegijad Eesti filmi andmebaas (vaadatud 17. märtsil 2018)
**Siim Poll** (14. august 1965 Haapsalu – 6. november 2014) oli eesti muusikapedagoog, pianist ja kontsertmeister.

Ta lõpetas aastal 1984 klaverierialal Tallinna Muusikakeskkooli (Tiina Kuriku ja Bruno Luki õpilasena). Aastal 1990 lõpetas ta Tallinna Konservatooriumi (Bruno Luki klassis); aastal 2003 Eesti Muusikaakadeemia magistriõppe Ivari Ilja juhendamisel, kaitsnud tööd "Clara Schumanni klaverikäsitlusest klaverikontserdi a-moll op. 7 põhjal" (Kristel Pappeli juhendamisel).

Ta töötas aastatel 1986–1994 kontsertmeistrina Nõmme Muusikakoolis, aastast 1991 tegutses ta vanemkutseõpetajana Georg Otsa nimelises Tallinna Muusikakoolis ja aastast 1997 kontsertmeistrina Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia lavakunstikoolis.

Ta on tegutsenud interpreedina, tema repertuaaris oli klassikute (Wolfgang Amadeus Mozarti, Franz Schuberti ja Johannes Brahmsi looming), aga ka eesti heliloojate (Mart Saare, Eduard Oja, Urmas Sisaski, Erkki-Sven Tüüri, Mart Siimeri ja Toivo Tulevi loomingut). Samuti on ta esinenud klaverisaatjana, koostööpartnereiks on olnud Anne-Liis Poll, Mati Kõrts, Tarmo Sild, Henno Soode, Valentīna Tāluma, Mati Turi, Peeter Sarapuu, Toomas Vavilov ja teised. Ta on osalenud klahvpillimängijana NYYD Ensemble'i ja ERSO kavades. Ta on olnud tegev ka meelelahutus- ja levimuusikuna, on kuulunud ansamblitesse *Evergreen 94* ja *Free Style*.

Siim Poll suri 6. novembril 2014 ja ta maeti 16. novembril 2014 Rahumäe kalmistule.

Isiklikku
---------

Ta oli kaks korda abielus. Tema esimene naine oli Kadri Hunt; nende lapsed on pianist Mihkel Poll ja viiuldaja Mari Poll. Aastast 1996 oli ta abielus koorijuhi, laulja ja muusikapedagoogi Anne-Liis Polliga.

Viited
------

1. ↑

Välislingid
-----------

* *Eesti muusika biograafiline leksikon.* 2. köide: *N–Y.* Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus, 2008, lk. 113.
**Rudamina** on alev Leedus Lazdijai rajoonis Lazdijai vallas. Alevis on põhikool, postkontor ja raamatukogu. Vaatamisväärsusteks on 1592. aastal valminud katoliku kirik, Rudamina mõisa hoonetekompleks ja linnamägi.

Ajalugu
-------

Sealne linnamägi võeti kasutusele V sajandil ja oli kasutusel kuni XIV sajandini. Linnuse pindala on 75 x 51 meetrit ja kõrgus on 15 meetrit (koos laugema ümberkujundamata künka osaga 25 meetrit). Linnuse juures oli nelja hektari suurune muinasasula, kus elasid jatvingid. Linnuse juures asuvad tumulused dateeritakse veel varasemasse aega (III-IV sajand).

1576. aastal läks küla Massalskite valdusse, kes rajasid sinna 1592. aastal kiriku. XVII sajandil kujunes Rudamina aleviks ja sai Magdeburgi õigused. Sealse mõisa hoonetekompleks rajati XVIII sajandil.

Algselt asus Rudamina Šeštokai vallas, ent 2003. aastal läks see Lazdijai valla koosseisu.

* KoduloomuuseumKoduloomuuseum
* Rudamina kirikRudamina kirik
* LinnamägiLinnamägi

Tuntud elanikke
---------------

* Jan Witkiewicz – poola arhitekt
* Zigmas Starkus – leedu poliitik
* Andrzej Rudolf Czaykowski – Poola sõjaväelane

Viited
------

1. ↑
2. ↑  Kviklys, Bronius (1964). Mūsų Lietuva. I. Boston: Lietuvių enciklopedijos leidykla. lk. 486–489. OCLC 3303503.

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Rudamina** |

* Alev portaalis vietoves.Lt
**San Ramon** on linn USA-s California osariigis Contra Costa maakonnas. See asub San Franciscost umbes 55 km kaugusel idas San Ramoni orus. San Ramon piirneb põhjas Danville'iga ja lõunas Dublini linnaga Alameda maakonnas.

Elanike arv on 2020. aasta rahvaloenduse seisuga 84 605. Aastal 2010 oli elanikke 72 148. See on elanike arvult maakonna neljas linn. 2010. aasta rahvaloenduse kohaselt moodustasid 53,6% rahvastikust valged, 35,6% aasialased, 2,8% afroameeriklased ja 0,3% põlisameeriklased. Ladinaameeriklaste osatähtsus (sõltumata rassist) oli 8,7%.

San Ramon sai linnaõigused 1. juulil 1983. Linn sai nime indiaani päritolu loomakarjuse järgi, kes 19. sajandil sellel alal asunud rantšos lambaid karjatas.

San Ramonis valitseb soojade ja kuivade suvedega ning võrdlemisi lühikeste pehmete ja niiskete talvedega vahemereline kliima. Aasta keskmine sademete hulk on 672 mm. Suurem osa sademetest langeb novembrist märtsini. Suvekuudel sajab väga harva.

San Ramonis asub energiaettevõtte Chevroni peakorter.

Linna läbib maantee Interstate 680.

Viited
------

1. ↑  2016 U.S. Gazetteer Files
2. ↑  2020 United States Census, vaadatud 1.01.2022.