recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Dušan Kožíšek 2010. aasta Tour de Skil
**Dušan Kožíšek** (sündinud 25. aprillil 1983 Jilemnices) on endine Tšehhi murdmaasuusataja, kes sõitis põhiliselt sprindidistantse. Ta võitis maailmameistrivõistlustel paarissprindis kaks pronksmedalit.

2005. aasta maailmameistrivõistlustel Oberstdorfis võitis ta esimest korda kavas olnud sprinditeates koos Martin Koukaliga pronksmedali. 2007. aasta maailmameistrivõistlustel Sapporos võitis ta samal alal koos Milan Šperliga samuti pronksmedali. Tema parim individuaalvõistluse saavutus oli 2007. aasta Sapporo maailmameistrivõistlustel klassikasprindis saadud 16. koht.

Esimest korda osales Kožíšek maailma karikasarja etapil 2003. aasta jaanuaris Oberhofis, kus sai vabasprindis 63. koha. Esimest korda jõudis ta punktikohale 2004. aasta novembris Kuusamos, olles 15 km vabatehnika distantsil 30. Esimest korda jõudis ta kümne parema sekka 2005. aasta detsembris, kui oli Nové Městos sprindis kaheksas. Ainsal korral jõudis ta esikolmikusse 2011. aasta jaanuaris Liberecis, kus oli vabatehnikasprindis kolmas.

Kožíšek kuulus klubisse Dukla Liberec.

Saavutused
----------

### Maailmameistrivõistlustel

* 2005 Saksamaa Oberstdorfis
	+ Pronks pronksmedal paarissprindis
* 2007 Jaapan Sapporos
	+ Pronks pronksmedal paarissprindis

### Maailma karikasarjas

Dušan Kožíšek on osales individuaalselt 128 maailma karikasarja etapil ja jõudis esikolmikusse ühel korral.

Välislingid
-----------

* Dušan Kožíšek FIS-i kodulehel
Toivo Ninnas 1996. aastal
**Toivo Ninnas** (sündinud 29. veebruaril 1940 Käpla külas Ridala vallas) on Eesti kaugsõidukapten, merendustegelane ja poliitik. 

Varem kuulus ta Reformierakonda, kuid astus hiljem Keskerakonda.

Toivo Ninnas õppis aastatel 1947–1954 Parila 7-klassilises koolis ja seejärel Haapsalu I Keskkoolis, mille lõpetas 1958. aastal. 1961. aastal lõpetas ta Tallinna Merekooli. Kiitusega lõpetanuna oli tal õigus töökohta valida ja ta asus tööle Sahhalini Merelaevandusse.

Aastatel 1962–1966 õppis ta kaugõppes Vladivostokis Kaug-Ida Admiral Nevelskoi nimelises Kõrgemas Inseneride Merekoolis veetranspordi juhtimise erialal.

1972. aastal naasis Toivo Ninnas Eestisse ja alustas tööd Eesti Merelaevanduses. Aastail 1987–1997 oli ta Eesti Merelaevanduse peadirektor. Ta oli NSV Liidu Rahvasaadikute Kongressi liige 1989–1991.

Aastatel 1997–2014 oli ta ASi Tallink Grupp nõukogu esimees, alates 2015. aastast on ta ASi Tallink Grupp nõukogu liige.

Aastatel 2000–2001 Tallinna linnavolikogu liige, 2001–2004 Tallinna abilinnapea, 2004–2005 Tallinna linnavolikogu liige.

Lembit Uustulnd on kirjutanud Toivo Ninnasest raamatu "Kapten Toivo Ninnase üheksa lainet".

Tunnustus
---------

* 1990 – NSVL meretranspordi autöötaja
* 2008 – Tallinna teenetemärk
* 2012 – Eesti Kaubandus-Tööstuskoja I klassi aumärk
* 2017 – Pärnu vapimärk (Pärnu linna ettevõtluse ja taastusravikeskuse Viiking pikaajalise arendamise eest)

Isiklikku
---------

Õigupoolest on tema perekonnanimi Niinas, kuid Venemaal Kaug-Idas elades muutus see Ninnaseks.

Viited
------

1. ↑  Lembit Uustulnd. Kapten Toivo Ninnase üheksa lainet. Tallinn, 2012

Välislingid
-----------

* Biograafia ESBL-is
**Häädemeeste** (saksa *Gudmannsbach*) on alevik Pärnu maakonnas Häädemeeste vallas.

Häädemeestel on Häädemeeste Mihkli kirik ja EAÕK Häädemeeste Issanda Muutmise kirik.

Häädemeeste Keskkool annab keskharidust alates 1958. aastast. Praegune koolihoone valmis 1964.

1991. aastal alustas tegevust Häädemeeste muuseum, mis kolis 2004. aastal vanasse kõrts-koolimajja.

Häädemeeste vana kultuurimaja avati renoveeritud kujul 2009. aastal Häädemeeste Seltsimajana.

Aadressil Pärnu mnt 27 asuvad ühe hoone eri osades Häädemeeste Lasteaed ja Häädemeeste Raamatukogu.

1954. aastal ehitati Häädemeeste tulepaak.

Tänavad
-------

Häädemeeste asulas on järgmised tänavad:

* Aiandi
* Asuja
* Jõe
* Kalevi
* Kevade
* Kooli
* Lasteaia
* Lille
* Majaka
* Mere
* Metsa
* Metsa põik
* Männi
* P. Laredei (Peeter Laredei järgi)
* Pärnu mnt
* Raja
* Side
* Staadioni
* Suurküla
* Tuule
* Tööstuse

Häädemeeste nähtused
--------------------

Häädemeeste piirkond on kõneainet andnud sealkandis väidetavalt aset leidvate paranormaalsete nähtuste tõttu, näiteks väidetakse seal olevat nähtud ufosid, tulnukaid ja jumalusi, seal korraldatavat vastavaid vaatlusi ja olevat esinenud isegi kontaktijuhtumid. 2010. aastal hakkas Häädemeestele kolinud meditsiinidoktor Ivo Kolts fenomeni lähemalt uurima ja pildistama. 2010. aastal tegi Eesti Televisiooni telesaade "Pealtnägija" Häädemeeste nähtustest saatelõigu, kus püüti fenomenile kiiret seletust leida. Sama aasta detsembris valmis Urmas Eero Liivil dokumentaalsaade "Häädemeeste UFO"  ning 2016. aastal esilinastus Joonas Palmi ja Steven Eomoisi (MoonGold Productions) dokumentaalfilm "Häädemeeste fenomen". Dokumentaalfilmis "Häädemeeste fenomen" võtab nähtuste teemal sõna ka Eesti ufoloog Igor Volke, kes pani 2014. aastal kokku uurimisgrupi ning asus fenomeni uurima.[*viide?*] Müstilisi nähtusi väidetakse Häädemeestel esinevat tänapäevani.[*viide?*]

* HäädemeesteHäädemeeste
* Häädemeeste MuusikakoolHäädemeeste Muusikakool
* Purjelaeva Julie mälestusmärkPurjelaeva Julie mälestusmärk
* Häädemeeste Mihkli kirikHäädemeeste Mihkli kirik
* Häädemeeste laululavaHäädemeeste laululava
* Häädemeeste bussipeatusHäädemeeste bussipeatus

Vaata ka
--------

* Häädemeeste mõis
* Häädemeeste kirikumõis
* Häädemeeste luteri kalmistu
* Häädemeeste õigeusu kalmistu
* Häädemeeste vana kalmistu
* Häädemeeste kolhoos
* Suurküla

Viited
------

1. ↑  Maa-amet, vaadatud 21.11.2020.
2. ↑  Statistikaamet, vaadatud 27.08.2023.
3. ↑  Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.
4. ↑  Ülevaade ajaloost Häädemeeste Keskkool
5. ↑  "Häädemeeste muuseum". Originaali arhiivikoopia seisuga 7. märts 2013. Vaadatud 1. septembril 2012.
6. ↑  "Seltsimaja lööb uksed valla" Pärnu Postimees, 5. august 2009
7. ↑
8. ↑
9. ↑
10. ↑

Välislingid
-----------

 Häädemeeste – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
**Radosław Tomasz Sikorski** (sündinud 23. veebruaril 1963 Bydgoszczis) on Poola poliitik, ajakirjanik ja politoloog. 

Sikorski oli 31. oktoobrist 2005 kuni 5. veebruarini 2007 Poola kaitseminister ja 16. novembrist 2007 kuni 22. septembrini 2014 Poola välisminister. Alates 24. septembrist 2014 kuni 23. juunini 2015 oli ta Poola parlamendi alamkoja ehk seimi esimees. 2019. aastal valiti ta Euroopa Parlamenti.

Elulugu
-------

Sikorski osales 1970. aastate lõpus üliõpilaste protestiliikumises ja juhtis streigikomiteed Bydgoszczis. Pärast sõjaseisukorra kehtestamist emigreerus 1981 Suurbritanniasse, kus õppis Oxfordi ülikoolis filosoofiat ja politoloogiat. 1984 võttis ta Suurbritannia kodakondsuse. 

Aastatel 1986–1989 töötas ta ajalehtede The Spectator ja The Observer korrespondendina Afganistanis, Angolas ja Jugoslaavias. 1988. aastal pälvis ta oma fotode eest World Press Photo auhinna. 1990–1991 töötas ta The Sunday Telegraphi Poola korrespondendina ja nõustas Rupert Murdochit Poolasse investeerimise osas.

1992. aastal oli ta lühikest aega Poola kaitseministri asetäitja. 1998–2001 oli ta välisministri asetäitja. Välisministri asetäitjana juurutas ta poliitika, millega Poola keeldus tunnistamast tuhandete Poolast kommunismi eest põgenenute ja nende laste uut kodakondsust, käsitledes neid endiselt Poola alamatena. Samal ajal muutis ta kodakondsusest loobumise bürokraatliku asjaajamise väga keeruliseks. Selle tulemusena lubati sellistel inimestel Poolasse siseneda, kuid keelati neil lahkumast ettekäändel, et neil pole kehtivat isikut tõendavat dokumenti. Nood pidid omandama kehtiva Poola passi, enne kui riigist välja said.

Sikorski on nimetanud Põhja-Euroopa gaasijuhtme projekti uueks Molotovi-Ribbentropi paktiks.

Aastatel 2005–2007 kuulus ta erakonda Õigus ja Õiglus, alates 2007. aastast kuulub Kodanikeplatvormi.

Ta on abielus ameerika ajaloolase Anne Applebaumiga, kellega tal on kaks last.

1990 avaldas ta raamatu "Prochy świętych" Afganistani sõjast.

Isiklikku
---------

Ta on abielus Poola-Ameerika ajakirjaniku ja ajaloolase Anne Applebaumiga, neil on kaks poega.

Tunnustus
---------

* 2011 Vürst Jaroslav Targa orden, III klass
* 2013 Kolme Tähe orden
* 2014 Maarjamaa Risti I klassi teenetemärk

Välislingid
-----------

* Radosław Sikorski koduleht
* Radosław Sikorski Poola seimi lehel
* Kellest saab NATO järgmine peasekretär? 21. veebruar 2009
* Aadu Hiietamm: Poola välisminister võitles Nõukogude vägede vastu, Õhtuleht, 28. november 2007.
**Anu** on Eestis levinud naisenimi. Pole siiski kindel, kas see on puhteestilist päritolu või mugandus kristliku traditsiooni nimest *Anna*. Igatahes aitasid *Anna* ja selle tuletised *Anu* levikule kindlasti kaasa.

Varem kirjutati *Anu* ka kujul *Ano*.

Eestis elas Rahvastikuregistri andmetel 9. mai 2012 seisuga 3269 Anu-nimelist inimest.

2017. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis eesnimi Anu 3229 naisel. Anu on populaarsuselt 36. naisenimi.

Anu on keskmiselt 48 aasta vanune (mediaanvanus on 48). Kõige populaarsem on eesnimi Anu vanuserühmas 50–54, kus neid on 10 000 elaniku kohta 54,54.

Kõige populaarsem on eesnimi Anu Saare maakonnas, kus neid on maakonna 10 000 elaniku kohta 35,53.

Anu-nimelisi naisi
------------------

* Anu Anton
* Anu Hint
* Anu Juurak
* Anu Kaal
* Anu Karavajeva
* Anu Lamp
* Anu Narusk
* Anu Raud
* Anu Saluäär
* Anu Saagim
* Anu Tali
* Anu Taul
* Anu Välba

Viited
------

1. ↑
2. 1 2 3  "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 22. september 2017. Vaadatud 15. novembril 2017.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)

|  |  |
| --- | --- |
|  | Vikisõnastiku artikkel: **Anu (eesnimi)** |
**Zabrze** (saksa *Hindenburg O.S.*) on maakonnaõigustega linn Lõuna-Poolas Sileesia vojevoodkonnas. Linn on osa Ülem-Sileesia linnastust.

Ajalugu
-------

Zabrzet on mainitud 1295–1305. 18. sajandil läks Preisimaa koosseisu ja linnast sai Preisimaa mäetööstuse keskus. 1915 nimetati Zabrze vald ja kreis kindralmarssal Paul von Hindenburgi auks *Hindenburgiks*. 1922 sai linnaõigused. 1945. aastal liideti Poolaga, ennistati vana nimi ja linnas elanud sakslased asustati Saksamaale ümber.

Zabrze on metallurgia-, klaasi- ja toiduainetetööstuse keskus.

Linna jalgpalliklubi Górnik Zabrze on tulnud ajavahemikus 1957–1988 14 korda Poola meistriks.

Zabrze

Viited
------

1. ↑

Välislingid
-----------

* Zabrze koduleht

Sileesia vojevoodkonna vapp
Sileesia vojevoodkond

**maakonnaõigustega linnad:** Bielsko-Biała |
Bytom |
Chorzów |
Częstochowa |
Dąbrowa Górnicza |
Gliwice |
Jastrzębie-Zdrój |
Jaworzno |
Katowice |
Mysłowice |
Piekary Śląskie |
Ruda Śląska |
Rybnik |
Siemianowice Śląskie |
Sosnowiec |
Świętochłowice |
Tychy |
Zabrze |
Żory  

**maakonnad:**
Będzin |
Bielsko-Biała |
Bieruń-Lędziny |
Cieszyn |
Częstochowa |
Gliwice |
Kłobuck |
Lubliniec |
Mikołów |
Myszków |
Pszczyna |
Racibórz |
Rybnik |
Tarnowskie Góry |
Wodzisław Śląski |
Zawiercie |
Żywiec
**"Igri bez granici"** (makedoonia kirillitsas: *Игри Без Граници* ("Piirideta mängud")) on Põhja-Makedoonia laulja Toše Proeski seitsmes stuudioalbum. Album avaldati Makedoonias ja hiljem ka Horvaatias, Serbias, Montenegros, Bosnia ja Hertsegoviinas ning Sloveenias. Albumi horvaadikeelne pealkiri on "Igra Bez Granica".

Laulud albumil
--------------

1. "Dusa ostana"
2. "Nikoj kako tebe ne baknuva"
3. "Boze, cuvaj ja od zlo"
4. "Mesechina"
5. "Igri Bez Granici"
6. "Srekjna li si ti"
7. "Najdraga moja"
8. "Jas ne sum vinoven"
9. "Cresha"

### Lisalood albumil

1. "Volim Osmijeh tvoj ft Antonija Sola"
2. "Vezhi me za sebe"
3. "Srce nije kamen"
4. "Nesanica"
5. "Nesanica" (remiks)
6. "Feeling good"

Albumi edukus
-------------

Igri Bez Granici on Toše Proeski kõige edukam album, mis jäi ka viimaseks. Ta suri varsti pärast albumi väljaandmist, kuid jõudis seda tutvustada publikule[*viide?*]. Albumi eest saadud auhinnad anti üle ta perele[*viide?*]. Albumit müüdi üle 1 000 000 eksemplari[*viide?*]. Laulud "Igri Bez Granici", "Cresha", "Srekjna li si ti" said suurteks hittiteks kogu Balkanis[*viide?*]. Horvaatias valiti laulud "Jos i danas zamirise tresnja" (makedoonia keeles "Cresha") ja "Nesanica" aasta hitiks ja edetabelisse Hr TOP 20.

Viited
------

1. ↑  "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 28. september 2011. Vaadatud 29. augustil 2009.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
2. ↑
*Mitte segi ajada kirpvähilistega (Amphipoda), kes kuuluvad kõrgemate vähkide rühma*

---

Karpvähilise liikumine mikroskoobi all
Karpvähiline *Dolerocypris fasciata*
**Karpvähilised** ehk **karpvähid** ehk **ostrakoodid** (*Ostracoda*) on vähkide klassi kuuluvad loomad. Praeguseks on tuvastatud umbes 50 000 väljasurnud või nüüdisaegset liiki, mis jagunevad seitsmesse seltsi. Eestist on leitud 93 liiki karpvähilisi.

Karpvähilised on väikesed vähid, kelle suurus jääb 0,2 ja 30 mm vahele. Enamiku karpvähiliste suurus jääb 1 mm juurde.

Ehitus
------

Karpvähkide keha on suletud kahepoolmelisse karpi, mille ehitus on liigiti erinev. Karp on tavaliselt kitiinist või lubjast ning selle peamine funktsioon on vähi kaitse. Kõhupoolel asub neil pilu, kust ulatuvad välja jalad, tundlad ja osa tagakehast. 

Karpvähilised kuuluvad tavaliselt veekogu zoobentosesse. Mõned liigid elavad ka avavees. Karpvähilised elavad nii mage-, riim- kui ka merevees, üksikuid liike on leitud ka mullast.

Kirjandust
----------

* Sohar, K. (2006). Karpvähilised – võimalus selgitada järvee arengulugu. – *Eesti Loodus* **1**: 20–23.

Välislingid
-----------

* Karpvähiliste iseloomustus ZBI kodulehel
Kalev Vapper 2010. aastal  
Foto: Jaan Künnap
**Kalev Vapper** (sündinud 17. juulil 1953 Tallinnas) on eesti ettevõtja, purjetaja, tele- ja spordiajakirjanik ning sommeljee.

Elulugu
-------

Lõpetas 1971 Tallinna 36. Keskkooli ja 1976 ajakirjanduse erialal Tartu Riikliku Ülikooli. Õppis Tartu Ülikooli magistriõppes majandust 1999–2001. 

### Töö

Kalev Vapper 1980. aastal Eedo Raidet intervjueerimas  
Foto: Jaan Künnap
Töötanud 1976–1993 Eesti Televisioonis (1978–1980 spordisaadete toimetuses) toimetajana, vanemtoimetajana ja peatoimetajana.

1992. aastal asutas esimese Eesti–Prantsuse ühisfirma AS Riviera, mida juhtis kuni aastani 1998 (veinide, tipp-parfümeeria ja kosmeetika import ja hulgimüük), 1993–1995 tegutses ka rõivaäris (United Colors of Benetton), 1999–2002 juhtis EMT müügivõrku, 2002–2005 töötas rootslastele kuuluvas alkoholifirmas V&S veinidivisjoni juhina, 2005–2007 oli juhatuse liige ja reklaamidirektor aktsiaseltsis Ühinenud Ajakirjad, 2007–2014 Majandus- ja Kommunikatsiooniministeeriumi avalike suhete osakonna juhataja ning AS-i Eesti Loots nõukogu liige, aastatel 2015–2023 Coop Eesti veinivaldkonna projektijuht.

### Purjetajana

Purjetama hakkas 1964 Kalevi Jahtklubis Taavi Oru juhendamisel. Võitnud 1964–2022 Eesti meistrivõistlustel klassides Optimist, Kadett, Finn ja Soling ning avamerepurjetamises kokku 22 medalit ja tulnud korduvalt Eesti meistriks nii roolimehe, kui meeskonnaliikmena. Võitnud MM-il avamerejahi Forte meeskonnas 2014 klassis ORC B kuldmedali ja 2010 klassis X-41 pronksmedali ning EM-il 2015 klassis ORC A/B kuldmedali[*viide?*]. Olnud aastast 1968 Eesti Spordiseltsi Kalev Jahtklubi liige, aastatel 2006-2022 juhatuse liige ja aastatel 2012-2022 kommodoor. Aastast 2020 on ta Eesti Jahtklubide Liidu president. Aastast 2022 Kalevi Jahtklubi auliige.

### Tegevus poliitikas

Kalev Vapper kuulub alates 2002. aastast erakonda Isamaa.

Tallinna Linnavolikogu liige aastatel 2009–2017 (IRL).

Ta kandideeris 2023. aasta valimistel Riigikokku, kogus valimisringkonnas nr 2 (Tallinna Kesklinna, Lasnamäe ja Pirita linnaosad) 106 häält ning ei osutunud valituks.

Teoseid
-------

* "Lähme olümpiaregatile" (1980)
* "Täistuules" (1980)
* "XXII olümpiamängud. Moskva '80" (kaasautor) (1982)
* "Olümpiaregatiraamat" (kaasautor) (1983)
* "Maalt ja merelt" (2015)
* "Meri meid mõõdab" (2023)

Ta on avaldanud purjetamis- ja veiniteemalisi artikleid ajakirjanduses (Spordileht, Kehakultuur, Kodukolle, Vine, Tehnikamaailm, Navigaator, Paat, Hetk)[*viide?*].Taon toimetanud ETV saatesarja "Eesti 1600".

Liikmesus
---------

* 1980 Eesti Ajakirjanike Liit
* 1990 Rahvusvahelise Spordiajakirjanike Liit (AIPS)

Välislingid
-----------

* Biograafia ESBL-is
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib Nõukogude poliitikust; tanki kohta vaata artiklit SMK; laeva kohta vaata artiklit Viking Truvor* |

---

**Sergei Kirov** (tegelikult **Sergei Mironovitš Kostrikov**; 27. märts (15. märts vkj) 1886 Uržum, Vjatka kubermang – 1. detsember 1934 Leningrad) oli Nõukogude Liidu poliitik, ÜK(b)P Leningradi oblastikomitee 1. sekretär ja ÜK(b)P Keskkomitee sekretär. 

Sergei Kirov oli 1930ndate alguses üks Stalini peamisi soosikuid ning sai ÜK(b)P Leningradi oblastikomitee parteijuhiks – keskkomitee 1. sekretäriks. 

Kuid siis muutus ta juba liiga populaarseks, hakates koguni ohustama Stalini juhtrolli parteis, (1934. aastal toimunud ÜK(b)P Kongressil, nn Võitjate kongressil sai ta rohkem saadikute hääli kui Jossif Stalin) ja seega kogu riigis. Aastal 1934 valitigi ta koos Staliniga kommunistliku partei keskkomitee sekretäriks. 

1934. aastal, vaid mõni kuu hiljem, lasti NKVD Leningradi oblastivalitsuse poolt kaitstav Kirov kolmandal katsel maha. Võimalik, et mõrv oli sooritatud Stalini soovil, kuid kindlaid tõendeid selle kohta *pole säilinud*. 

Igal juhul sai Stalin sellest ettekäände suure terrori alustamiseks. Kirovi surmas süüdistati Grigori Zinovjevit ja Lev Kamenevi, kes ka kohe süüdi mõisteti (esialgu vangi, 1936. aastal surma), hiljem järgnesid tunduvalt mastaapsemad ja verisemad "puhastused".

Mälestuse jäädvustamine
-----------------------

1934. aastal nimetati senine Vjatka linn Kiroviks.

1934. aastal nimetati Ukraina NSV-s senine Zinovjevsk ümber Kirovoks, seejärel 1939–2016 kandis linn nime Kirovograd.

1935–1989 kandis Aserbaidžaani NSV-s Gäncä linn nime Kirovobad.

1935–1991 kandis Armeenia NSV-s Vanadzori linn nime Kirovakan.

1935–1992 kandis Peterburi Maria teater Kirovi nime.

Eestis NSV-s kandis 1950-1990 Kirovi nime S. Kirovi nimeline näidiskalurikolhoos.

1967. aastal oli Eesti NSV-s kokku 13 Kirovi nimelist majandit.

Saksa DV-s nimetati Kirovi järgi masinaehitusettevõte Leipzigis (Kirow Leipzig). See nimi sai raudteekraanade kaubamärgina nii tuntuks, et ettevõte nimi on ka tänapäeval Techne Kirow GmbH.

Viited
------

1. ↑  Сталин – заказчик убийства Кирова, novayagazeta.ru, 01.06.2009
2. ↑  Ats Remmelg, Majandinimed Eesti NSV-s, 2020
Simon Coveney (2014)
**Simon Anthony Coveney** (sündinud 16. juunil 1972 Corkis) on Iirimaa poliitik, alates 14. juunist 2017 Iirimaa välis- ja kaubandusminister. 

Ta sündis aastal 1972 Corkis. Ta õppis Clane'is Kildare'i krahvkonnas Leinsteri provintsis Clongowes Wood College'is, kuid keskhariduse sai ta Corkis Presentation Brothers College'is. Seejärel õppis ta University College Cork'is ja Gurteen Agricultural College'is (Tipperary krahvkonnas), misjärel ta lõpetas BSc kraadiga põllumajanduse alal Kuningliku Põllumajandusülikooli (en:Royal Agricultural University) Cirencesteris Gloucestershire'i krahvkonnas.

Ta kuulub erakonda Fine Gael. 

Ta oli aastatel 1998–2004 Iirimaa parlamendi alamkoja Dáil Éireanni liige (Fine Gaeli nimekirjas). Aastatel 2004–2007 oli ta Euroopa Parlamendi liige; europarlamendis olles kuulus ta Euroopa Rahvapartei/Euroopa Demokraatide fraktsiooni. Euroopa Parlamendi ridades oli ta aastani 2007, tema järeltulijaks europarlamendis sai Colm Burke. 2007. aasta Iirimaa parlamendivalimistel valiti ta uuesti Dáil Éireanni liikmeks (Fine Gaeli nimekirjas).

Isiklikku
---------

Tema isa Hugh Coveney (1935–1998) oli samuti erakonna Fine Gael poliitik. Ta on 2008. aastast abielus ja tal on kolm last.
Borovec (Bulgaaria)Borovec
Boroveci asukoht Bulgaarias
Boroveci linn mäenõlvadel
**Borovec** (bulgaaria keeles Боровец *Borovets*, 20. sajandi keskpaigani Чамкория *Čamkorija*) on Bulgaaria populaarne mägikuurort, mis asub Sofia provintsis Rila põhjanõlvadel 1350 m kõrgusel. Borovec asub Samokovist 10 km, Sofiast 73 km ja Plovdivist 125 km kaugusel.

1896. aastal oli prints Ferdinand I oma suveresidents Tsarska Bistritsal, mille ehitas arhitekt Georgi Fingow. See oli Bulgaaria vanima kuurordi Boroveci ajaloo algus. Borowez oli Bulgaaria kuningate jahipidude lähtepunkt. Sellest sai Bulgaaria aristokraatia jahimaa ja suveresidents. Muu hulgas mängiti golfi. Talispordialad olid toona peaaegu tundmatud ja tulid alles hiljem. Rila mägedes asunud endine tsaaripalee natsionaliseeriti pärast 1944. aastat ja seda nimetati mitteametlikult kommunistliku riigipea Todor Živkovi elukohaks kuni 1989. aastani.

Borovec on vanim Bulgaaria talvine kuurort. Borovec kujunes järk-järgult kaasaegseks suusakeskuseks, kus asuvad hotellid, restoranid, baarid ning Rila mägede nõlvadel paiknevate suusaradade ja tõstukite võrk, mis pakub terve hulga talisporti. Kuurordis on kahel korral korraldatud mäesuusatamise maailma karikasarja etappe (1981 ja 1984), samas on sealne laskesuusatamise rada üks paremaid maailmas. 

Suusatajad tulevad Boroveci novembris. Detsembris on kohalikel nõlvadel 1,5 meetri paksune lumi. Temperatuur on nendel kuudel keskmiselt –4,8 °C. Hooaeg lõpeb aprillis.

Borovecis toimusid 1993. aastal laskesuusatamise maailmameistrivõistlused.

* Vana villa BorovecisVana villa Borovecis
* Boroveci suusapiirkondBoroveci suusapiirkond
**Illuka mõis** (saksa keeles *Illuck*) oli rüütlimõis Jõhvi kihelkonnas Virumaal. Tänapäevase haldusjaotuse järgi asub mõisasüda Illuka külas Alutaguse vallas Ida-Viru maakonnas.

Ajalugu
-------

Mõisa peahoone (2014)
Mõisa peahoone (2014)
19. sajandil läks mõis Dieckhoffide valdusse, kes lasid aastatel 1885–1888 ehitada ühekorruselise kivist peahoone. Historitsistlikus stiilis hoone valmis Friedrich Modi projekti järgi. 19. sajandi lõpul rajati ka Illuka mõisa park.

Vennad Dieckhoffid müüsid 1912. aastal mõisa parun Claus von Nottbeckile, kes müüs selle 1921. aastal Eesti riigile.

1921. aastast tegutseb mõisa peahoones Illuka Kool. Septembris 2010 liideti kool kõrvalmajas tegutsenud lastepäevakeskusega lasteaed-põhikooliks.

Nii mõisa park kui ka peahoone on arvatud kultuurimälestisteks.

* AbihooneAbihoone
* AbihooneAbihoone
* MõisaparkMõisapark
* MõisaparkMõisapark

Vaata ka
--------

* Illuka mõisa park
* Külastusmäng Unustatud mõisad

Viited
------

1. 1 2 3  Ajalugu Illuka Kool
2. ↑  Illuka mõisa park kultuurimälestiste riiklikus registris

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Illuka mõis** |

* Illuka mõis Eesti mõisaportaalis
* Mõisakompleks läbi ajaloo ja hetkeolukord
* Külli Kriis: "Illuka mõisa legendid ja lood" Põhjarannik, 10. november 2014
* Illuka mõisa peahoone kultuurimälestiste riiklikus registris

Jõhvi Mihkli kirik
Jõhvi kihelkond

**Kirik**: Jõhvi kirik  

**Mõisad**: Amula mõis | Apandiku mõis | Atsalama mõis | Dubniku mõis | Edivere mõis | Edise mõis | Ereda mõis | Illuka mõis | Järve mõis | Jõetaguse mõis | Jõhvi mõis | Jõhvi kirikumõis | Kalina mõis | Kiikla mõis | Kohtla mõis | Konju mõis | Kukruse mõis | Kurtna mõis | Mäetaguse mõis | Ohakvere mõis | Ontika mõis | Oru mõis | Paate mõis | Pagari mõis | Peeri mõis | Päite mõis | Pühajõe mõis | Rutiku mõis | Sompa mõis | Tammiku mõis | Tarakuse mõis | Toila mõis | Vaivina mõis | Voka mõis | Võhma mõis
Millvina Dean
**Elizabeth Gladys Millvina Dean** (2. veebruaril 1912 London – 31. mai 2009) oli viimane Titanicu huku üle elanud reisija.

Millvina oli laevahuku ajal üheksanädalane ja noorim reisija laeval. Ta oli koos oma vanemate Bertram Frank ja Georgette Eva Deaniga ning vanema venna Bertramiga teel USA Kansase osariiki uut elu alustama. Neil oli seal sugulasi ja Millvina isa soovis avada Kansases tubakapoe.

Millvina, tema ema ja vend olid pärast Titanicu kokkupõrget esimeste hulgas, kellel õnnestus päästepaati pääseda, kuid Millvina isa hukkus, sest meestele päästepaate ei jätkunud.

Pere pöördus Inglismaale tagasi. Millvina sai emalt alles kaheksa-aastaselt teada, et ta oli laevahukust pääsenute hulgas.

Ei Millvina ega tema vend abiellunud kunagi ja neil polnud lapsi.

Titanicuga seotud üritustele ei kutsutud Millvinat enne 1970. aastaid, kuid alates 1980. aastatest hakkas Millvina Dean meediale Titanicu hukuga seotud mälestusi jagama, ehkki laevahukku ta arusaadavalt ise mäletada ei saanud. 2008. aastal pani ta müüki oma mälestusesemed, et tasuda hooldekoduarveid.

Oktoobris 2007, pärast Barbara West Daintoni surma, sai Millvinast viimane Titanicu huku üle elanud inimene.

Millvina Dean pärandas oma varanduse riiklikule päästeasutusele Royal National Lifeboat Institution.

Viited
------

1. ↑

Välislingid
-----------

* Titanicu viimase reisija põrm heideti tuulde Õhtuleht, 24. oktoober 2009
**Ara Širaz** (kodanikunimega **Aramazd Karapetjan**; 8. juuni 1941 – 18. märts 2014, armeenia keeles: Արա Շիրազ/Արամազդ Կարապետյան) oli Armeenia skulptor. Tema vanemad olid luuletajad Silva Kaputikjan ja Hovhannes Širaz.

Elulugu
-------

Ara Širaz sündis 1941. aastal Jerevanis. 1966. aastal lõpetas ta Jerevani teatri- ja kaunite kunstide instituudi. Ta võttis osa arvukatest noorte kunstnike näitustest Armeenias ja Nõukogude Liidus. Alates aastast 1968 kuni oma surmani aastal 2014 oli Shiraz Armeenia Kunstnike Liidu liige. Tema teoseid on eksponeeritud Nõukogude Liidu suurimates linnades (Moskva, Leningrad, Thbilisi) nii personaal- kui ka grupinäituste raames. Ta on osalenud Armeenia kunsti festivalil "Alates Urartust kuni tänapäevani" (Pariis, 1970).

Širazt iseloomustavad tema monumentaalsed skulptuurid, nagu Parujr Sevaki mälestised (Jerevan, 1974), Jeghiše Tšharentsh (Tšarentsavan, 1977), Aleksander Mjasnikjan (Jerevan, 1980) ja William Sarojan (Jerevani panteon, 1991).

1979. aastal pälvis Širaz Armeenia riigipreemia oma dekoratiivsete skulptuuride eest, mis kaunistavad Jerevanis asuvat Dvin hotelli fassaadi. 1977. aastal pälvis Ara endale ''Armeenia kõige teenete rohkema kunstniku'' tiitli. 1987. aastal valiti ta Armeenia Kunstnike Liidu presidendiks ja Nõukogude liidu Kunstnike Liidu sekretariaadi liikmeks.

Širaze kõige kuulsamad teosed on Pablo Picasso, Jervand Kotšari, Hovhannes Širazi ja Vruir Galstiansi büstid. Paljud tema skulptuurid on eksponeeritud Armeenia kaasaegse kunsti muuseumis, Armeenia riigigaleriis Jerevanis, Tretjakovi galeriis ja Ida-Rahvaste kunstimuuseumis Moskvas.

Širaze maale ja skulptuure võib leida mitmetest erakogudest üle maailma, näiteks: Moskvast, Peterburist, Tbilisist, Jerevanist, Beirutist, Pariisist, Londonist, New Yorgist, Los Angelesest, Chicagost, Detroitist ja Montréalist. Širaz on ka Andraniku kuju autor (2002). Andranik istub korraga kahe hobuse seljas, kes sümboliseerivad Lääne- ja Ida-Armeeniat.

Teosed
------

* Jeghiše Tšharentsh, Tšarentsavan, 1977
* Parujr Sevak, Jerevan, 1978
* Aleksander Mjasnikjan, Jerevan, 1980
* William Sarojan, Komitase panteon, Jerevan, 1984
* Tigran Petrosjan, Chess House, Jerevan, 1989
* Hovhannes Širaz, Komitase panteon, 1989
* Sergei Parajanov, Komitase panteon, 1999
* Kahe hobusega Andranik Püha Gregoriuse katedraali kõrval, 2002
* Hovhannes Širaz, Malatia-Sebastia rajoon, Jerevan, 2005
* Vazgen I, Vaskeni teoloogiaakadeemia, Sevan, 2008
* Andranik Ozanjani kuju

Viited
------

1. ↑  "Ara Širaze biograafia (armeenia keeles)". 2008. Originaali arhiivikoopia seisuga 27.03.2019. Vaadatud 29.05.2019.
2. ↑  "Uudis Ara Širaze surmast". 18.03.2014. Vaadatud 29.05.2019.
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib loomast, perekonnanime kohta vaata artiklit Mäger (perekonnanimi)* |

---

**Mäger** (*Meles meles*) on kärplaste sugukonda kuuluv kiskjaline.

Elupaik
-------

Mäger elab urgudes, mida aastakümneid kasutades võivad moodustuda suured "mägralinnakud". Sellised linnakud võivad olla mitme korrusega ja üle 100 urusuudmega. Elab monogaamsete paaridena, vahel mitu perekonda koos. Mäger saab urge teha vaid sinna, kus on põhjavesi võimalikult sügaval ja kuhu ei kogune pinnavett. Eelistab liigirikkaid segametsi, kuid urge on leitud ka kuivadest männikutest ja isegi rabasaartelt. Tema urgusid kasutavad hiljem teised loomad, näiteks kährikud.

Eluviis
-------

Mäger on peamiselt öise eluviisiga ja alustab toiduotsinguid hämaras. Öine toiduring võib kujuneda mitme kilomeetri pikkuseks, see sõltub elupaigast ja toidu kättesaadavusest.

* Mägra jäljeradaMägra jäljerada

Toitumine
---------

Segatoiduline. Aeglase ja kohmaka liikumise tõttu ei ole mäger võimeline saaki jälitama. Toitub ussidest, tõukudest, linnupoegadest ja -munadest, hiirtest, sisalikest, konnadest, ka raipest, marjadest, seentest, juurtest. Sügisese intensiivse toitumisega kogub talveks endale rasvavarud, mis võivad moodustada 50–60% kehakaalust.

Välislingid
-----------

* Mäger andmebaasis eElurikkus Muuda Vikiandmetes
* Mägrad on nuhtluseks muutunud, Eesti Päevaleht, 8. september 2010.
* , Taavi Kask
*
**Iver Tildheim Andersen** (sündinud 29. septembril 2000) on Norra murdmaasuusataja.

Rustad IL-i esindav Andersen osales juunioride võistlustel 2020. aastani. Ta tuli 2017. ja 2018. aastal Norra juunioride meistriks 10 km sõidus (vabas tehnikas). 2019. aasta juunioride suusatamise maailmameistrivõistlustel Lahtis võitis ta 10 km sõidus (vabas tehnikas) pronksmedali. 30 km ühisstardist sõidus sai ta 11. ja teatevõistluses neljanda koha, järgmisel aastal võitis ta Oberwiesenthalis toimunud juunioride MM-il 30 km ühisstardiga sõidus kuldmedali ja saavutas teatesõidus kümnenda koha. U23 MM-il 2021. aasta veebruaris Vuokattis võitis ta 15 km vabasuusatamises pronksmedali. Hooaja 2021-22 alguses startis ta esimest korda Skandinaavia võistlustel Beitostølenis, kus sai 15 km klassikas 25. ja 15 km vabatehnikas 24. koha. 

2022. aasta U23 maailmameistrivõistlustel Lygnas tuli ta kaheksandaks 15 km klassikasõidus ja sai esimesed maailma karikasarja punktid MK-debüüdil 2022. aasta märtsis Oslos, saavutades 50 km ühisstardist sõidus 24. koha. Esimese maailma karikasarja etapi võitis ta 2022. aasta detsembris Norras Lillehammeris 10 km distantsil (vabas tehnikas).

MK-sarja etapivõidud
--------------------

| Jrk-nr | Kuupäev | Võistluspaik | Võistlusala |
| --- | --- | --- | --- |
| 1. | 2. detsember 2022 | Norra Lillehammer | 10 km (vaba) |

Välislingid
-----------

* Iver Tildheim Andersen Rahvusvaheline Suusaföderatsioon-i veebilehelRahvusvaheline Suusaföderatsiooni veebilehel
"**Jalgat**" (ersa keeles Я́лгат 'sõbrad') on Uljanovski oblastis kord kuus ilmuv ersa- ja venekeelne ajaleht, mis esindab soome-ugri omariikluseta põlisrahvaste rahvuskeelset ajakirjandust Venemaal. Ta asutati 2001. aasta juulis kuberneri Vladimir Šamanovi korraldusel ja esimene väljaanne ilmus 20. oktoobril 2001. Ajalehe peatoimetaja ja direktor on Tatiana Miganova.

Uljanovski piirkonnas elab üle 100 rahvuse, kellest mordvalasi ehk ersasid ja mokšasid on rohkem kui 50 tuhat inimest. Mordvalased koos maridega on ühed rohkearvulisemad soome-ugri rahvad Venemaal. Ajaleht "Jalgat" edastabki tugeva vene mõju all olnud ersa ja mokša rahvaste ajalugu ja traditsioone, tutvustab traditsioonilist elukäiku ja -keskkonda, rahvakombeid ja -kultuuri ning räägib soome-ugri rahvaste emakeele ja kultuuri taassünniga seotud probleemidest, kaasaegsetest võimalustest ja üritustest. Ajaleht jälgib sündmusi Uljanovski paljurahvuselises piirkonnas ja materjali ettevalmistamisel korraldab tellijatega kohtumisi. Ajaleht peab ersa-mokša ühiskonna ja kultuuri mõjutajateks vene bõliinakangelast Ilja Murometsa, Moskva ja kogu Venemaa patriarhi Nikonit, kirjanikku Fjodor Gladkovi, skulptorit Stepan Erziat, ajaloolast Vassili Kljutševskit, rahvalaulikut Lidia Ruslanovat, näitlejat Oleg Tabakovi jne.

Viited
------

1. ↑  Ajaleht "Jalgat", piirkondlik riigiasutus. (ГУЧ «Редакция газеты «Ялгат», областное государственное учреждение,), Komreport. Loetud 11.4.2017. (vene keeles)
2. ↑  [ Ajaleht "Jalgat". Informatsiooni. ("Ялгат". Газета. Информация. I Uljanovski portaal, 1U.ru. Loetud 11.4.2017. (vene keeles)
3. ↑  [ "Jalgat". Meist.("Ялгат". Про Нас. Loetud 11.4.2017. (vene keeles)
4. 1 2  [ "Jalgat". Kuulsused. ("Ялгат". Знаменитости. loetud 11.4.2017. (vene keeles)
5. ↑  Uurali Kaja. Eesti Rahva Muuseum. Loetud 11.4.2017
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib Eesti töölisest; Venemaa saatkonna töötaja kohta vaata artiklit Sergei Andrejev (nõunik).* |

---

Sergei Andrejev
**Sergei Andrejev** (16. oktoober 1897 Tallinn – 12. veebruar 1930 Kirgiisia) oli Eesti tööline ja kommunist.

Andrejev oli alates 1917. aastast VSDT(b)P liige ning aitas organiseerida Punakaarti. 1920. aasta sügisest oli ta Tallinna Ametiühisuste Kesknõukogu asjaajaja ja sama aasta detsembris osales Noorproletaarlaste Ühingu loomisel.

1921. aastal toimunud valimistel pääses Tallinna Linnavolikogusse. Ta suunati ühena esimestest EISTP-sse parteid õõnestama. Arreteeriti 1921. aasta kevadel.

Asendas I Riigikogus 15. märtsist 1922 Johannes Soansi. Ta mõisteti 1922. aasta mais 115 protsessi sõjaringkonnakohtus 6 aastaks sunnitööle, pärast mida läks põranda alla ja asus tööle Kominterni Eesti sektsiooni juurde Moskvas. Alates 6. detsembrist 1922 asendas teda Riigikogus Alfred Maurer.

Andrejev oli EKP Keskkomitees 1922–1923 ja 1928–1929.

Ta langes punaarmeelasena lahingus Kirgiisias Sõrdarja ringkonnas ülestõusnud talupoegade vastu.

Välislingid
-----------

* I Riigikogu, 20.12.1920 – 30.05.1923
* Mari-Leen Tammela: Kommunistlik töölisterühm I Riigikogus (1920-1923) Riigikogu Toimetised
* Eesti biograafiline andmebaas ISIK. Andrejev, Sergei
**Eesti Rada** on Saksamaal ilmuv väliseesti ajaleht, mis on praegu ühenduse Eesti Ühiskond Saksa Liitvabariigis (EÜSL) häälekandja. 

Eesti Rada on vanim järjepidevalt ilmuv väliseesti ajaleht, mis hakkas ilmuma juba 29. septembril 1945 Augsburgi põgenikelaagris, kui laagrisse tuli Ferdinand Kool, kelle ülesandeks oli korraldada laagri informatsioonisüsteemi. 

Algul ilmus ajaleht üks kord nädalas, hiljem juba kaks korda nädalas, tiraaž oli 3000, hiljem 6000 eksemplari. Seal ilmus ajaleht kuni 1950. aastani, seejärel kolis Geislingeni. Hiljem on Eesti Rada ilmunud ka Hamburgis. 1990. aasta keskpaiku toodi ajalehe trükkimine Eestisse.

Praegu ilmub Eesti Rada Kölnis, viimased kümme aastat on toimetaja olnud Karin Aanja.

Viited
------

1. ↑   (vaadatud 22.02.2013)
2. 1 2  Aavo Kokk, Andres Eilart (2012). *Pintsliga tõmmatud linnad*. Tallinn: Tallinna Raamatutrükikoda. Lk lk 12.
3. ↑  EE 12. köide, 2003: 88.
4. ↑  Karin Aanja. Saksamaa eestlaste leht Eesti Rada pidas 70. juubelit. Eesti Päevaleht (Rootsi), 14. oktoober 2015

Välislingid
-----------

* Lehest EÜSLi kodulehel (vaadatud 26.10.2015)
**Mārtiņš Roze** (28. september 1964 Riia – 8. september 2012 Liepāja) oli Läti poliitik, aastatel 2002–2009 Läti põllumajandusminister.

Ta lõpetas aastal 1982 Liepaja 1. Keskkooli, aastal 1987 lõpetas ta Läti Riikliku Ülikooli bioloogiateaduskonna bioloogi, bioloogia- ja keemiaõpetaja kvalifikatsiooniga. Aastal 1992 lõpetas ta aspirantuuri, uurimisteemaks "Качество выращенной в Латвии пшеницы, ячменя и овса в зависимости от состава резервных белковых веществ". Aastal 1992 lõpetas ta Läti Ülikooli sotsiaalteaduskonna, 

Aastatel 2001–2002 oli ta Euroopa Liiduga integreerumise osakonna ja Läti põllumajandusministeeriumi välissuhete osakonna direktor. Ta oli Läti Seimi 9. koosseisu liige (Roheliste ja Talurahva Liidu nimekirjas). Aastatel 2002–2009 oli ta Läti Vabariigi põllumajandusminister (Einars Repše, Indulis Emsise, Aigars Kalvītise 1. ja 2. valitsuses ning Ivars Godmanise valitsuses).

Mārtiņš Roze suri ootamatult 8. septembril 2012.
**Giorgio Prodi** (12. august 1928 Scandiano, Itaalia – 4. detsember 1987) oli Itaalia arstiteadlane, onkoloog ja semiootik. 

Ta õppis arstiteadust ja keemiat Bologna Ülikoolis. Alates 1958. aastast töötas ta õppejõuna, õpetades üldist patoloogiat ja eksperimentaalset onkoloogiat. 1973. aastast oli ta Kantseroloogia Instituudi direktor.

Ta on avaldanud raamatuid meditsiini- ja bioloogiafilosoofiast. Koos Thomas Sebeoki ja Thure von Uexkülliga arendas ta semiootilist lähenemist bioloogias (biosemiootikat) oma 1970. ja 1980. aastate töödes.

Tema auks on loodud Giorgio Prodi Vähiuuringute Keskus Bologna ülikoolis.

Isiklikku
---------

Tema vend on Romano Prodi.

Teoseid
-------

* Prodi, Giorgio 2021. *The Material Basis of Meaning*. (Tartu Semiotics Library 22.) Tartu: University of Tartu Press.

Viited
------

1. ↑  Cimatti, Felice 2000. The circular semiosis of Giorgio Prodi. *Sign Systems Studies* 28: 351-379.
2. ↑  Prodi, Giorgio 1988. *Teoria e metodo in biologia e medicina*. Bologna: Editrice CLUEB.
3. ↑  Sebeok, Thomas 1998. The Estonian connection. *Sign Systems Studies* 26: 20-41.
4. ↑  Prodi, Giorgio 1988. Material basis of signification. *Semiotica* 69: 191-241.
**Richard-Voldemar Mirring** (vene keeles *Меринг, Рихард Августович*; 29. juuni 1901 Tallinn – 1. september 1938 Kommunarka, Moskva oblast, NSV Liit) oli eesti päritolu NSV Liidu poliitikategelane (Üle-eestimaalise Noorproletaarlaste Ühingu ja EKP Keskkomitee sekretär).

Elukäik
-------

Õppis Tallinna Kaubanduskoolis. 1920. aastal astus EKP liikmeks. 1921. aastal vahistati ning saadeti sama aasta detsembris vangide vahetuse korras Nõukogude Venemaale. Tegutses 1922. aasta suvest kuni 1923. aasta maini Eestis põranda all.

Alates 1923. aastast taas NSV Liitu asudes kasutas nime Richard Meering, ka nimekujusid *Mehring* ja *Mering*.

Töötas EKNÜ esindajana Kommunistliku Noorsoo Internatsionaali täitevkomitee juures Moskvas. Õppis 1927–1930 Moskvas kõrgematel marksismi-leninismi kursustel, töötas 1930–1931 EKP KK sekretäri ja esindajana Kominterni täitevkomitees, 1930–1933 Kominterni Skandinaavia maade sekretariaadi juhatajana, 1933–1935 Kominterni Inglise-Ameerika maade sekretariaadis. Esindas EKP-d 1935 Kominterni VII kongressil. Ta töötas 1935–1937 EKP esindajana III Kommunistliku Internatsionaali Täitevkomitees.

Ta arreteeriti 26. juulil 1937 süüdistatuna "kontrrevolutsioonilises organisatsioonis osalemises" ja mõisteti NSV Liidu Ülemkohtu Sõjakolleegiumi poolt süüdi. Ta lasti maha 1. septembril 1938. Rehabiliteeriti 23. juulil 1956.

Viited
------

1. ↑  "Eesti biograafiline andmebaas ISIK, Mirring, Richard-Voldemar". Originaali arhiivikoopia seisuga 20. veebruar 2007. Vaadatud 6. märtsil 2012.
2. ↑  Herbert Romerstein, Eric Breindel. The Venona secrets: exposing Soviet espionage and America's traitors, lk 74

Välislingid
-----------

* Ivo Juurvee. "Briti sideluure paljastas Eesti kommunistide salasõnumeid". Postimees, 25. detsember 2011
* ru.openlist.wiki
Tomáš Suslov 2023. aastal FC Groningeni mängijana
**Tomáš Suslov** (sündinud 7. juunil 2002 Spišská Nová Vesis) on Slovakkia jalgpallur, kes mängib ründava poolkaitsja või parema äärepoolkaitsjana Itaalia kõrgliigaklubis Verona Hellas ja Slovakkia jalgpallikoondises.

2018. aastal siirdus ta Slovakkist Hollandi klubisse FC Groningen. Groningeni põhimeeskonnas debüteeris ta Hollandi kõrgliigas 2020. aasta veebruaris. Groningeni põhikoosseisu kuulus ta alates hooajast 2020/21.

2023. aasta septembrist läks ta Groningenist laenule Verona Hellasesse, kellega sõlmis 2024. aasta jaanuaris püsiva lepingu. Itaalia kõrgliigas lõi Suslov esimese värava 28. jaanuaril 2024 penaltist Frosinone vastu.

Slovakkia jalgpallikoondises debüteeris Suslov 18. novembril 2020 UEFA Rahvuste Liiga mängus Tšehhi vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 3. juunil 2022 Rahvuste Liiga mängus Valgevene vastu. Ta kuulus Slovakkia koondisse, kus pääses vahetusest väljakule kahes alagrupimängus.

Viited
------

1. 1 2  T. Suslov. soccerway.com. Vaadatud 17.3.2024
2. ↑  "Tomas Suslov is officially a Yellow-Blue player". Hellas Verona. 31. jaanuar 2024. Vaadatud 1. veebruaril 2024.
3. ↑  Tomas Suslov - National Team. transfermarkt.co.in. Vaadatud 17.3.2024

| * v
* r
Slovakkia koondis  –  UEFA Euro 2020 |
| --- |
| 

* 1 Dúbravka
* 2 Pekarík
* 3 Vavro
* 4 Valjent
* 5 Šatka
* 6 Greguš
* 7 Weiss
* 8 Duda
* 9 Boženík
* 10 Suslov
* 11 Bénes
* 12 Kuciak
* 13 Hrošovský
* 14 Škriniar
* 15 Hubočan
* 16 Hancko
* 17 Hamšík (c)
* 18 Haraslín
* 19 Kucka
* 20 Mak
* 21 Ďuriš
* 22 Lobotka
* 23 Rodák
* 24 Koscelník
* 25 Hromada
* 26 Schranz
* Treener: Tarkovič

 | Slovakkia |
**Wessington Springs** on linn USA-s Lõuna-Dakota osariigis, Jerauldi maakonna halduskeskus ja suurim linn. Elanike arv oli 2020. aasta rahvaloenduse järgi 771.

Wessington Springs asutati 1880. aastal ja tänavavõrk pandi maha 1882. aastal. Linnaõigused sai see 1893. aastal. Linna kasv hoogustus 1903. aastal pärast seda, kui sinna jõudis Milwaukee Roadi raudteeliin. Linna elanike arv jõudis tipptasemele 1920. aastal, kui seal elas 1618 inimest. Viimati küündis elanike arv üle tuhande 2000. aastal, kui elanike arvuks loendati 1011.

Aastatel 1887–1968 tegutses linnas kutsekõrgkool Wessington Springs College.

Linnas asub 1932. aastal valminud Shakespeare Garden and Anne Hathaway Cottage, mis jäljendab Inglismaal asuva William Shakespeare'i abikaasa Anne Hathaway kodukohta koos Shakespeare'i aiaga. Tänapäeval on see ürituse toimumiskoht ja kohalik turismiatraktsioon.

Linn asub maantee South Dakota Highway 34 ääres.

Wessington Springsis asuv Shakespeare Garden and Anne Hathaway Cottage

Viited
------

1. ↑  "SD Towns" (PDF). South Dakota State Historical Society. Vaadatud 17. veebruaril 2010.
2. ↑  Andrews, John (mai–juuni 2009). "Celebrating Our Ethnic Ways: Wessington Springs English Society". *South Dakota Magazine*. Kd 25, nr 1. Lk 54. ISSN 0886-2680. Mall:EBSCOhost. Vaadatud 26. veebruaril 2024.

Välislingid
-----------

*
*Rostrum*iga varustatud kreeka bireemi mudel
Athlitist leitud *rostrum* ja laevamudel Haifa meremuuseumis
***Rostrum*** (ladina keeles 'nokk', 'kärss', 'laeva nina') on antiikse sõjalaeva vööri pikendus, mida kasutati merelahingus vastase laeva parda rammimiseks ja mulgustamiseks, et laev upuks või muutuks manööverdamisvõimetuks.

Ühe kujutise varal arvatakse, et taolist rammi tunti juba alates 9. sajandi keskpaigast eKr. See kuulus Foiniikia, Kreeka, Kartaago ja Rooma laevade põhivarustusse. Kreeka keeles nimetati seda *embolon*, ladina keeles *rostrum*. Vabariigiaegses Roomas kaunistati foorumi kõnelava 4. sajandil eKr sõjasaagiks saadud laevaninadega (kõnelava nimetati nende järgi *rostra*); sellest tavast on tuletatud klassitsistlik monument *columna rostrata*.

1971. aastal leiti Stagnone laguunist Marsala lähedal kahe Kartaago sõjalaeva jäänused, milles ühel oli *rostrum* kiilu küljes säilinud. Sarnane leid on saadud Athlitist Iisraelis, ramm on ühes tükis valatud pronksist ja kaalub u 500 kg. Napoli lahest tõsteti 21. sajandi alguskümnendil välja 11 *rostrum*i.

Bütsantsi perioodil jäi *rostrum* ja sellega rammimine seoses uute relvade kasutuselevõtuga merelahingu taktikas kõrvale.

Pildid
------

* Foiniikia laeva kujutav reljeefFoiniikia laeva kujutav reljeef
* Sõjalaeva kujutav mälestusmärk Küreenes, 3. sajand eKrSõjalaeva kujutav mälestusmärk Küreenes, 3. sajand eKr
* 3.–2. sajandi sõjalaeva rostrum Mainzi meresõidumuuseumis3.–2. sajandi sõjalaeva *rostrum* Mainzi meresõidumuuseumis
* Rostrum raamatuillustratsioonil. "Les Décades, de Tite Live", 1583*Rostrum* raamatuillustratsioonil. "Les Décades, de Tite Live", 1583

Viited
------

1. ↑  S. DeCasien. "Proto-Rams": Piecing Together the Early History of Naval Ram Development. - The Ancient Near East Today. May 2023, Vol. 11, No. 5.
2. ↑  Antiigileksikon. Tallinn, 1983
3. ↑  The Athlit Ram. - The National Maritime Museum
4. ↑  Video: How a rostrum works on an ancient Roman Navy vessel. - Australian National Maritime Museum

Välislingid
-----------

* Video: How a rostrum works on an ancient Roman Navy vessel. - Australian National Maritime Museum (Napoli lahe 11 rostrumi, videoklipid animatsioonid näituse "Escape from Pompeii" juurde)
Matz Sels (2015)
**Matz Willy Els Sels** (sündinud 26. veebruaril 1992 Lintis) on Belgia jalgpallur, kes mängib väravavahina Inglismaa Premier League'i klubis Nottingham Forest ja Belgia jalgpallikoondises.

Belgia kõrgliigas debüteeris ta hooajal 2012/13 Lierse meeskonnas. Aastatel 2014–2016 mängis ta Belgia kõrgliigaklubis Gent. Hooajal 2015/16 valiti Sels Belgia kõrgliiga hooaja parimaks väravavahiks.

2016. aasta juunis siirdus ta 6,5 miljoni naelsterlingi eest Inglismaa esiliigaklubisse Newcastle United, kellega sõlmis viieaastase lepingu. Newcastle Unitedist mängis ta vaid ühe hooaja. Hooajal 2017/18 oli ta Newcastle Unitedist laenul Belgia kõrgliigaklubis Anderlecht.

Aastatel 2018–2024 mängis Sels Prantsusmaa kõrgliigaklubis Strasbourg.

2024. aasta veebruaris sõlmis ta lepingu Nottingham Forestiga. Inglismaa kõrgliigas debüteeris ta sama aasta 4. veebruaril 1:1 viigimängus Bournemouthi vastu.

Aastatel 2009–2014 mängis Sels Belgia noortekoondistes. Belgia rahvuskoondisse kustuti ta esmakordselt 2015. aasta oktoobris, kuid koondisedebüüdi tegi ta enam kui viis aastat hiljem, 3. juunil 2021 sõprusmängus Kreeka vastu. Ta oli Belgia koondise varuväravavaht 2021. aasta Euroopa meistrivõistlustel.

Viited
------

1. ↑  "FOREST COMPLETE MATZ SELS SIGNING". Nottingham Forest F.C. 1. veebruar 2024. Vaadatud 2. veebruaril 2024.
2. ↑  "Bournemouth 1-1 Nottingham Forest: Justin Kluivert and Callum Hudson-Odoi score in draw". *BBC Sport*. 4. veebruar 2024. Vaadatud 5. veebruaril 2024.

| * v
* r
Nottingham Forest FC mängijad  –  Premier League |
| --- |
| 

* 1 Turner
* 3 Tavares
* 4 Worrall
* 5 Mangala
* 6 Sangaré
* 7 Williams
* 8 Kouyaté
* 9 Awoniyi
* 10 Gibbs-White
* 11 Wood
* 12 Santos
* 13 Hennessey
* 14 Hudson-Odoi
* 15 Toffolo
* 16 Domínguez
* 18 Felipe
* 19 Niakhaté
* 21 Elanga
* 22 Yates
* 23 Vlachodímos
* 24 Aurier
* 26 McKenna
* 27 Origi
* 28 Danilo
* 29 Montiel
* 30 Boly
* 32 Omobamidele
* 34 Horvath
* 38 G. Shelvey
* 40 Murillo
* 41 Aguilera
* 43 Aina
* Treener: Nuno

 |

| * v
* r
Belgia koondis  –  UEFA Euro 2020 |
| --- |
| 

* 1 Courtois
* 2 Alderweireld
* 3 Vermaelen
* 4 Denayer
* 5 Vertonghen (c)
* 6 Witsel
* 7 De Bruyne
* 8 Tielemans
* 9 Lukaku
* 10 E. Hazard
* 11 Carrasco
* 12 Mignolet
* 13 Sels
* 14 Mertens
* 15 Meunier
* 16 T. Hazard
* 17 Vanaken
* 18 Dendoncker
* 19 Praet
* 20 Benteke
* 21 Castagne
* 22 Chadli
* 23 Batshuayi
* 24 Trossard
* 25 Boyata
* 26 Doku
* Treener: Roberto Martínez

 | Belgia |
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib poliitikust; teiste isikute kohta vaata lehekülge Lembit Annus (täpsustus).* |

---

Lembit Annus 1990. aastal
**Lembit Annus** (vene keeles *Lembit Elmarovitš Annus*, *Лембит Эльмарович Аннус*) (17. september 1941 Kohtla-Järve – 4. juuli 2018) oli eesti kommunist ja Eestimaa Kommunistlik Partei tegelane, NSV Liidu kommunistide platvormi toetava Eestimaa Kommunistlik Partei (NLKP) 1. sekretär 1990. aasta detsembrist 1991. aasta oktoobrini.

Elukäik
-------

Lembit Annus õppis Tallinna Ehitustehnikumis, mille lõpetas 1960. aastal, pärast seda teenis Nõukogude armees. 1973. aastal lõpetas ta NLKP KK juures asuva Kõrgema Parteikooli, 1979. aastal kaitses ta ajalookandidaadi väitekirja.

1961. aastast töötas Tallinna Remondi- ja Ehitusvalitsuses algul meistri ja brigadirina, hiljem tsehhiülemana. 

Lembit Annus oli NLKP liige 1963. aastast, aastatel 1964–1971 oli komsomolitööl. 

Aastatel 1971–1979 EKP Tallinna Linna Mererajooni Komitee osakonnajuhataja, instruktor, ELKNÜ Keskkomitee osakonnajuhataja, 1979–1983 EKP Keskkomitee osakonna ülema asetäitja ja EKP Keskkomitee 1. sekretäri abi. Aastatel 1983–1989 oli ta ajakirja Eesti Kommunist peatoimetaja ja 1989–1990 EKP Keskkomitee inspektor.1990. aastast EKP Tallinna Linna Kalinini Rajooni Komitee I sekretär, NLKP Keskkomitee liige aastail 1990–1991. 

Eesti NSV Ülemnõukogu saadik 1990–1992; kuni augustiputšini kuulus ta saadikurühma "Kommunistlik fraktsioon" (pärast augustiputši otsustasid saadikurühmad "Virumaa", "Võrdsete õiguste eest", "Koostöö" ja "Kommunistlik fraktsioon" minna laiali). 

Oli NLKP KK Poliitbüroo liige 1991. aasta 31. jaanuarist kuni 23. augustini. Eestimaa Kommunistlik Partei (NLKP) 1. sekretär 1990. aasta detsembrist 1991. aasta oktoobrini, pärast Aleksandr Gussevit. Aastatel 1991–1994 ajalehe Pravda korrespondent Eestis. 

1993. aasta kohaliku omavalitsuse volikogude valimistel sai KVL Vene nimekirjas Revel (Tallinna 8. ringkonnas) 4116 häält, oli 1993–1996 Tallinna Linnavolikogu liige. 1996. aasta kohaliku omavalitsuse volikogude valimistel sai nimekirjas Vene Erakond Eestis (Tallinna 8. ringkonnas) 995 häält, oli 1996–1999 Tallinna Linnavolikogu liige. 1999. aasta kohalikel valimistel (kandideeris KVL Vene Ühises Nimekirjas (Tallinna 8. ringkonnas) ja sai 341 häält) ja 2002. aasta kohalikel valimistel (kandideeris "Eestimaa Ühendatud Rahvapartei" nimekirjas (Tallinna 8. ringkonnas), sai 94 häält) ei osutunud linnavolikokku valituks.

Viited
------

1. ↑
2. ↑  Аннус Лембит Эльмарович e-reading.club.
3. ↑
4. ↑

Välislingid
-----------

*