recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Arnold Vihvelin** (täisnimega **Arnold Peeter Vihvelin**, ka **Vichvelin** ja **Wihwelin**) 10. aprill 1892 Mustvee vald, Rääbise, Tartumaa – 20. aprill 1962 Viljandi) oli eesti graafik ja maalikunstnik. 

Arnold Vihvelin sündis Rääbise mõisa metsavahi pojana. Tema isa Hans Vihvelin kogus rahvalaule ning saatis neid Kreutzwaldile. Perel oli oma raamatukogu. Tulevane kunstnik hakkas maalimisega tegelema juba 6-aastaselt, eeskujuks temast vanem onupoeg, kes oli portreemaalija.

Vihvelin töötas 1905. aastal Laiuse apteegis õpilasena, samal ajal lõpetas Torma kihelkonna algkooli. Aastatel 1906–1909 Tartus joonestajana leiba teenides õppis õhtuti Rudolf Julius von zur Mühleni juures joonistamist ja maalimist, külastas ka Kristjan Raua stuudiot. Arnold Vihvelin võttis osa Karlsruhes korraldatud graafikavõistlusest ning sai teise koha. 1910. aastal astus ta Tartu reaalkooli inspektor Peter Barthi soovitustega Peterburi Kunstide Edendamise Seltsi kooli ja pääses eksamiga kohe kolmandasse klassi. 1911. aastal valis ta erialaks Ivan Bilibini graafikaklassi, ühtlasi töötades Nikolai Samokiši ja Dmohowski sulejoonistusklassis. Temaga koos õppisid samas koolis Peet Aren, August Roosileht, Jaan Vahtra, Konrad Mägi jt. Peterburis õppis ta aastatel 1910–1914.

Aastail 1914–1920 õppis Peterburi Kunstiakadeemia kõrgemas kunstikoolis professor V. Maté juures (1914–1916). Mõned tema selleaegsed teosed avaldati eesti kunstiõpilaste ajakirjas Ronk, mida ilmus üldse kaheksa numbrit, sisuks luule, proosa ja kunstiõpilaste reproduktsioonid. 1916. aastal Maté suri ning akadeemia ei leidnud kohe uut graafika õppejõudu. Vihvelin jätkas õppimist maastikuateljees A. Rõlovi õpilasena. Vihvelin lõpetas akadeemia 1918. aastal. Osales 1918 Petrogradi kunstiseltsi Lennok asutamises. 1920 asus ta Rakveres ametisse joonistusõpetajana.

Seejärel täiendas ta ennast 1928. aastal välismaal, viibides Kujutava Kunsti Sihtkapitali Valitsuse stipendiaadina pikemat aega Viinis. 1930. aastast elas Piira mõisas Timoleon von Neffi ateljees. Kuulus 1930–1931 Rakvere muuseumi juhatusse.

Looming
-------

Arnold Peeter Vihvelini loomingus on maastikumaale ja salongilikke portreid. Joonistas ka illustratsioone, mis ilmusid ajakirjas Tuuslar (1922) ja karikatuure, mida avaldati satiiriajakirjas Sädemed (1926). Ta on autoriks Tartu Peetri kiriku altarimaali tiibkaunistuste kompositsioonidele "Ketsemani aed" ja "Kolgata" (1925). Vabariigi ajal oli ta tuntud peamiselt Vabadussõja-aineliste kompositsioonide autorina, ehkki viljeles ka muid žanre. Sõjajärgsel perioodil tõmbus ta kunstielust täiesti tagasi, ilmselt kartes repressioone oma iseseisvusaegse loomingu pärast, ning töötas n-ö sahtlisse.

Viited
------

1. 1 2 3 4  Arno Wihwelin - Eesti Kunst, Eesti iseseisvate kunstnike ühingu väljaanne 1935
2. ↑  Ons see uudiseks, et... - Maa Hääl : maarahva ajaleht, nr. 145, 9 detsember 1934
3. 1 2  Eesti Kunsti ja Arhitektuuri Bibliograafiline leksikon - Eesti Entsüklopeediakirjastus, Tallinn 1996
4. ↑  "ERB - Tuuslar". Originaali arhiivikoopia seisuga 26. mai 2018.
5. ↑  Raimu Hanson, Altari ette kerkivad tellingud - Postimees, 12.01.2015
Püha Bonifaciuse kirik (Bachkirche)
**Arnstadt** on linn Saksamaal Tüüringi liidumaal Ilmi maakonnas Gera jõe ääres. See on üks Tüüringi vanemaid linnu ja kannab hüüdnime "Das Tor zum Thüringer Wald" ('Tüüringi metsa värav').

Tänapäeval on Arnstadtis umbkaudu 25 000 elanikku (31. detsember 2010). See on tööstuskeskus, kus tegutsevad klaasitehased ja sulatusahjud, päikesepaneelitehas, kindavabrik ja puidutöötluskäitised. Linna läheduses kaevandatakse mangaanimaaki. Linn asub keskmiselt 288 m kõrgusel merepinnast, selle pindala on 55,29 km² ja see jaguneb kuueks linnaosaks. Praegune linnapea on Hans-Christian Köllmer.

Igal aastal toimub Arnstadtis kõrgushüppeüritus Hochsprung mit Musik, mis toob kohale maailma parimad kõrgushüppajad. 2006. aastal püstitas Kajsa Bergqvist Arnstadti spordisaalis Jahn-sportparkis maailmarekordi.

Ajalugu
-------

14. sajandil valitsesid Arnstadti Schwarzburgi krahvid, hiljem sai sellest Schwarzburg-Sondershauseni pealinn.

Linnas alustas oma muusikalist karjääri helilooja Johann Sebastian Bach, kelle suguvõsa oli ümbruskonnas elanud mitu põlvkonda. Enamik Bachi-uurijaid usub, et Bach kirjutas oma tuntud "Tokaata ja fuuga d-molli" aastatel 1703–1709 just Arnstadtis.

Vaatamisväärsused
-----------------

Arnstadti vanalinn on säilinud heas korras ning avatud vaid jalakäijatele. Silmapaistvamate hoonete seas on 13. sajandist pärinev Neitsi Maarja kirik ja 18. sajandil ehitatud loss.

Kuulsusi
--------

* Johann Sebastian Bach
* Willibald Alexis
* Ludwig Bechstein

Sõpruslinnad
------------

* Dubí, Tšehhi Vabariik
* Gurk, Austria
* Kassel, Saksamaa
* Le Bouscat, Prantsusmaa

Viited
------

1. ↑  Register of German municipalities (4th quarter 2022), vaadatud 12.02.2023.
2. ↑  Bergqvist joy at breaking record. BBC Sport (2006-02-05). Retrieved on 2010-02-09.

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Arnstadt** |

* Arnstadti koduleht
Armeenia rahvamuusikud

**Armeenia muusika** on Armeenia ja armeenlaste muusika.

Traditsioonilise armeenia rahvamuusika ja ka kirikumuusika aluseks on tetrahordidest koosnev helirida. Iga tetrahordi viimane noot on ühtlasi järgmise tetrahordi esimene noot. Traditsioonilise armeenia muusika juured on Armeenia mägismaal. Armeenia rahvamuusikal on väga pikk ajalugu, mis ulatub antiiki. Rändmuusikud ehk ašuugid, kellest tuntuim on Sajath-Nova, esitasid oma laule baglama saatel. Nõukogude ajal õpetati rahvamuusikat riigi rahastatud konservatooriumides.

Armeenia klassikalise muusika alusepanijaks nimetatakse Komitast, kes oli preester, helilooja, koorijuht, laulja, muusikaetnoloog ja muusikapedagoog. Ta kogus ja harmoniseeris armeenia muusikaainest 19. sajandi lõpus ja 20. sajandi alguses. Samuti tõi 19. sajandi lõpus ta armeenia kirikumuusikasse polüfoonia.

Rahvusvaheliselt on armeenia muusikat tutvustanud heliloojad Aram Hatšhaturjan, Arno Babadžanjan, Barsegh Kanahjan, dudukimängija Jivan Gasparjan, lauljad Sirusho, Eva Rivas ja paljud teised.

Rahvapille
----------

* blull, karjuseflööt
* dudukk, puupuhkpill
* parkapzuk, armeenia torupill
* pku, klarnetisarnane puhkpill
* švi, plokkflöödisarnane aukhuulikuga puhkpill
* uud, pirnikujuline keelpill

Vaata ka
--------

* Armeenia hümn
* Armeenia Eurovisiooni lauluvõistlusel
**"Always"** on Aserbaidžaani laulja Aysel Teymurzadə (lavanimega AySel) ja Rootsi-Iraani popstaari Arashi singel. See on Ayseli jaoks esimene ja Arashi jaoks kümnes singel. Laul esindas Aserbaidžaani 2009. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel. İctimai Televiziya (İTV) tegi hääletuse, kus osales 30 laulu, ning televaatajad hääletasid laulu "Always" võitjaks. Laulu kirjutas terve meeskond (kuhu kuulus ka Arash).

Muusikavideo režissöör on rootslane Fredrik Boklund. Videot näidati rahvale esimest korda 24. aprillil 2009 İctimai TV vahendusel. Boklund kirjeldas videot kui "visuaalset artistide emotsioonide ja tunnete matkimist". Laulus on kasutatud tari (traditsionaalne aserite muusikainstrument). Sarnaselt ilmnes instrument ka laval Arashi käes Eurovisioonil. 

Paar esitas laulu kaheteistkümnendana Eurovisiooni teises poolfinaalis 14. mail. Neile eelnes Ungari esindaja Zoli Ádok lauluga "Dance with Me" ning neile järgnes Kreeka laulja Sákis Rouvás looga "This Is Our Night". Arash ja Aysel said 180 punkti, millega tulid teisele kohale (Norra laulja Alexander Rybaki järel), jõudes lõppfinaali.

Finaalis esinesid nad üheteistkümnendana pärast Venemaa artisti Anastassija Prõhhodkot looga "Mamo" ning enne Bosnia ja Hertsegoviina esindajat Regina lauluga "Bistra voda". Nad said 207 punkti ning jäid kolmandaks (Islandi laulja Jóhanna Guðrún Jónsdóttiri ja Norra laulja Alexander Rybaki taha). 

"Always" on Aserbaidžaani esimene kord jõuda Eurovisioonil edetabeli esikolmikusse.

21. juuliks 2013 oli laulu "Always" muusikavideot mängitud YouTube'is üle 18 miljoni korra.

Jaanuaris 2010 teatas Tophit.ru, et laulust on saanud läbimüügilt teine telefonihelin Ukrainas ja Valgevenes.

Kohad edetabelites
------------------

| Riik | Edetabel (2009) | Koht |
| --- | --- | --- |
| Kreeka | Billboard Singles Chart | 2. |
| Rootsi | Sverigetopplistan | 3. |
| Ukraina | Airplay Chart | 4. |
| Island | RÚV | 16. |
| Norra | VG-lista | 18. |
| Türgi | Türkiye Top 20 | 18. |
| Tšehhi | Republic Airplay Chart | 40. |
| Ungari | Maha Sz | 40. |
| Slovakkia | Airplay Chart | 47. |
| Euroopa | European Hot 100 Singles | 92. |
| Saksamaa | GfK | 96. |
| Šveits | Schweizer Hitparade | 98. |
| Suurbritannia | Singles Chart | 137. |

### Aastalõpu edetabelites

| Riik | Edetabel (2009) | Koht |
| --- | --- | --- |
| Rootsi | Sverigetopplistan | 50. |

Laulud CD-singlil
-----------------

* **CD-singel (2009)**

1. "Always" (Single Version) – 3:03
2. "Always" (Ali Payami Remix) – 4:09
Amedeo Avogadro
"Mémoire"
**Lorenzo Romano Amedeo Carlo Avogadro**, Quareqa ja Carreto krahv (9. august 1776 Torino – 9. juuli 1856 Torino) oli itaalia füüsik ja keemik.

1811. ilmus ajakirjas Journal de Physique, de Chimie et d'Histoire naturelle ('füüsika, keemia ja looduse ajaloo ajakiri') Avogadro artikkel "Essai d'une manière de déterminer les masses relatives des molécules élémentaires des corps, et les proportions selon lesquelles elles entrent dans ces combinaisons" ("Essee kehade elementaarmolekulide suhteliste masside kindlaksmääramisest ja proportsioonidest, millega nad astuvad ühenditesse"). Artikkel ilmus Prantsusmaal ja prantsuse keeles sellepärast, et Põhja-Itaalia oli tollal Prantsuse vägede poolt okupeeritud. Artiklis väljendas Avogadro seaduspära, mille kohaselt eri gaaside võrdses ruumalas sisaldub võrdsel temperatuuril ja rõhul võrdne arv aineosakesi. Seaduspära sai tema auks nime Avogadro seadus. Osakeste arv määrati kindlaks alles hiljem ning nimetati Avogadro arvuks.

Avogadro õppis esialgu kanoonilist õigust, kuid pühendus peagi füüsikale ja matemaatikale. 1820. aastal sai ta Torino Ülikooli professoriks. Et ta osales 1821. aastal poliitilises vastuseisus Sardiinia kuninga kukutamiseks, sunniti ta 1823. aastal professoriametist loobuma. Osa ajaloolasi arvab, et Avogadro annetas Sardiinia revolutsionääridele raha. 1833. aastal kutsuti ta ülikooli tagasi ning ta õpetas seal veel 20 aastat. Ta pidas ameteid, mis on seotud statistika, metroloogia ja meteoroloogiaga. Avogadro juurutas Piemontes meetrisüsteemi.

Esialgu tema gaaside teooriat ei tunnistatud, sest teatud tingimustes (mõnede ainete ja temperatuuride puhul) tehtud katsed seda ei kinnitanud. Tol ajal ei tehtud vahet aatomitel ja molekulidel. Avogadro selgitas välja, et gaaside molekulid koosnevad aatomitest, kuigi ta kasutas aatomi mõiste asemel sõna "elementaarmolekul".

Avogadro eraelust on vähe teada. Ta abiellus Felicita Mazzèga ja neil oli kuus last.

Välislingid
-----------

* Essay on a Manner of Determining the Relative Masses of the Elementary Molecules of Bodies, and the Proportions in Which They Enter into These Compounds
|  |
| --- |
|  **Kergejõustik** |
| Riik |  | Rootsi |
|  |
| 11. koht | 1956 | Maraton |
| 21. koht | 1960 | Maraton |
|  |
| 7. koht | 1958 | Maraton |

**Arnold Vaide** (kuni 4. jaanuar 1940 **Weidebach**; 17. aprill 1926 Salla vald, Simuna kihelkond, Virumaa – 5. juuni 2011 Halmstad, Rootsi) oli Rootsi kergejõustiklane (pikamaajooksja). 

Ta lõpetas Salla algkooli ja õppis tööstuskoolis. Hakkas Salla koolis Elmar Liivi õhutusel harrastama suusatamist. Põgenes 1944. aastal Eestist. 

Süstemaatiliselt hakkas ta sportima 1953. aastal Rootsis. Tuli maratonijooksus 1958. ja 1960. aastal Rootsi meistriks, võitis Rootsi meistrivõistlustel medaleid ka muudel pikamaajooksu muudel ja murdmaajooksus. Ületas maratonijooksus eestlastest esimesena Jüri Lossmanni tippaja. Suusatajana osales ta alates 1949. aastast 19 korda Vasaloppetil, parim saavutus oli 1956. aastal 27. koht. 

Ta sai maratonijooksus 16. suveolümpiamängude kergejõustikuvõistlusel (Melbourne, 1956) 11. koha, 17. suveolümpiamängude kergejõustikuvõistlusel (Rooma, 1960) 21. koha ja 6. Euroopa meistrivõistlustel (Stockholm, 1958) 7. koha.

Töötas 36 aastat Halmstadis spordirajatiste meistrina ja spordikeskuse juhatajana. Tegutses ka jalgpallitreenerina. 

Ta on maetud Halmstadi Söndrumi kalmistule.

Isiklikku
---------

Tema vend oli Eesti spordipedagoog Karl Vaide.

Välislingid
-----------

* Biograafia ESBL-is
* Olympedia. Inglise keeles
* Arnold Vaide Rootsi Olümpiakomitee lehel. Rootsi keeles
**Gulnara Vassiljeva Dulova** (vene keeles Гульнара Васильевна Дулова; sündinud 14. novembril 1965) on jakuudi balletitantsija ja balletipedagoog, Sahha rahvakunstnik.

Ta on Jakutski koreograafiakooli pedagoog. 2013. aasta oktoobrist 2014. aasta novembrini töötas ta pedagoogina Jaapanis Toyotas asuvas balletikoolis.

Haridustee ja töökäik
---------------------

Pärast Ulan-Udes  Burjaatia riikliku koreograafiakooli lõpetamist 1984. aastal asus ta balletisolistina tööle Jakutski muusikateatrisse (praegu Sivtsev-Omollooni nimeline riiklik ooperi- ja balletiteater).

Tunnustus
---------

* Sahha (Jakuutia) Vabariigi rahvakunstnik

Viited
------

1. 1 2 3  Дулова Гульнара Васильевна. theatreinform.ru
2. ↑  Педагогический состав. sakhaballet.ru
3. ↑  Самыми большими проблемами якутянки в Японии были…. sakhalife.ru

Välislingid
-----------

* Foto. sakhaballet.ru
* Самыми большими проблемами якутянки в Японии были…. sakhalife.ru, 13. oktoober 2014
Map
**Alūksne raudteejaam** on raudteejaam Alūksne–Gulbene raudteel Alūksne piirkonnas Alūksnes aadressil Jāņkalna iela 52.

Raudteejaam on selle raudteeliini lõpp-peatus. Jaam asub Gulbene raudteejaamast 33 ja Riia jaamast 244 km kaugusel. Jaamas on kaks ooteplatvormi ja kolm teed. Raudteel kehtib oma peatusepõhine piletitariifide süsteem.

Jaam rajati aastal 1903. Algselt kandis see nime *Marienburga* ja jäi Aluliina kihelkonda Aluliina mõisa maadele. Algne jaamahoone sarnanes Valka raudteejaama omaga. Teise maailmasõja ajal sealne jaamahoonestu suuremalt jaolt hävis; nii pärineb praegune jaamahoone sõjajärgsest ajast. Varem järgnes Alūksne jaamale Alsviķi raudteejaam. Jaamast viib Hopa suunas edasi kolmesaja meetri pikkune demonteerimata raudteelõik.

Kuigi säilinud on 1939. aastal püstitatud elevaatorihoone ja mitmed puidust laohooned ning sealsetel teedel seisab veel kaubavaguneid, ei kasutata seda jaama enam kaubajaamana.Jaama kasutatakse üksnes reisiliikluseks; päevas saabub Gulbenest kaks rongi.

* Talvel jaamahooneTalvel jaamahoone
* JaamahooneJaamahoone
* Ladu - Alūksne Bānītise jaamLadu - Alūksne Bānītise jaam
* LaduLadu
* ElevaatorElevaator
* Auruvedur Alūksne jaamasAuruvedur Alūksne jaamas

Viited
------

1. ↑  "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 29. mai 2018. Vaadatud 26. mail 2018.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
2. ↑  T. Altbergs, K. Augustāne, I. Pētersone. Dzelzceļi Latvijā. R: Jumava, 2009, 114. lk. ISBN 978-9984-38-698-0
3. ↑  "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 2. november 2012. Vaadatud 26. mail 2018.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)

Vaata ka
--------

* Valga–Mõniste–Ape–Alūksne–Gulbene raudtee
* Alūksne–Gulbene raudtee

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Alūksne raudteejaam** |

* Infot jaama kohta; fotod (*vene keeles*)
* Jaam vanal kaardil

|  |  |
| --- | --- |
| **Eelnev peatus** |  **Raudteepeatus liinil Gulbene-Alūksne** |
|  Vējiņi |  **Alūksne** |
**Usupuhastuspüha** (varem ka **õige usu ülevõtmise püha**) peetakse 31. oktoobril, sest sel päeval 1517. aastal naelutas Martin Luther Wittenbergi linnakiriku uksele 95 teesi, kus ta mõistis hukka patukustutuse sedelite müütamise. 

Nende ladinakeelsete teeside üle plaaniti avalikku väitlust Wittenbergi ülikoolis. Selle asemel aga levisid teesid saksa keelde tõlgituina kogu riigis ja panid liikuma sündmuste ahela, mis paisus kristliku kiriku revolutsiooniks.

Usupuhastus ehk reformatsioon uuendas lääne kiriku, kuid ühtlasi killustas selle. Liikumine ei vallanud kogu kirikut. Seda püha tähistavad või märgivad vaid luterlased ja teised reformatsiooniaja sündmustest alguse saanud kirikud. 

Reformatsioon elustas ka katoliku kirikut. Kuid nüüd ei olnud ta enam oma nimele vastavalt katoliiklik, st üleüldine, vaid üks konfessioon teiste hulgas. Eri konfessioonidel oli algul raske üksteisega läbi saada. Peeti ususõdu. Pikkamööda rajas kristlaskonna jagunemine teed sallivusele: tunnustati õigust uskuda ja mõtelda erinevalt.

Algselt tähistasid luterlikud kirikud Euroopas usupuhastuspüha ehk reformatsioonipäeva eri päevadel: Lutheri sünnipäeval, surmapäeval ja Augsburgi usutunnistuse esitamise päeval (25. juuni). 1667. aastal määras kuurvürst Johann Georg II Saksimaal reformatsioonipäevaks oktoobri viimase päeva. Teised luterlikud kirikud mujal järgisid seda eeskuju ning pühana kinnistus 31. oktoober.

Välislingid
-----------

* "31. oktoober – usupuhastuspüha", Eesti Kristlik Televisioon, 29. oktoober 2004
* Vallo Ehasalu, "Usupuhastuspüha", Eesti Kirik, 29. oktoober 2008
* "Katoliiklased väärtustavad usupuhastuspüha", Meie Kirik, 1. november 2008
**Ilmar Aasmets** (aastani 1937 **Ilmar Frei**; 3. jaanuar 1934 Kirikuvalla küla – 20. detsember 2007 Tallinn) oli eesti fagotimängija.

Elulugu
-------

Ta lõpetas aastal 1954 (Jaan Hargeli klassis) Tartu Muusikakooli ja aastal 1959 Tallinna Riikliku Konservatooriumi (Sergei Prohhorovi klassis).

Ta töötas aastatel 1955–1978 ja 1980–1985 Estonias (olles aastast 1960 fagotirühma kontsertmeister); 1978–1979 ja 1980–1987 oli ühtlasi ERSO-s (mittekoosseisulisena ka aastatel 1991–2001) ning 1979–1980 Bagdadis Iraagi Rahvuslikus Sümfooniaorkestris.

Ta oli aastatel 1982–2003 Tallinna Muusikakeskkooli vanemõpetaja.

Ilmar Aasmetsa õpilaste hulka kuuluvad Martin Kuuskmann, Kristjan Kungla, Rene Sepalaan ja Kadri-Ann Suss.

Ilmar Aasmets mängis aastatel 1974–1981 Jaan Tamme nimelises puhkpillikvintetis (24 salvestist Eesti Raadios, 1977 ilmus heliplaat) ja 1987–1992 puhkpilliorkestris Tallinn.

Isiklikku
---------

Ilmar Aasmets oli aastatel 1967–1979 abielus viiuldaja Juta Schütziga.

Viited
------

1. ↑  "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 23. jaanuar 2013. Vaadatud 16. jaanuaril 2013.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)

Kirjandus
---------

* Eesti muusika biograafiline leksikon. 1. köide (A–M). Tallinn, 2007. Lk 13.

Välislingid
-----------

* Foto
**Teek** (ingl. *library*) on funktsioonide, makrode, klasside, moodulite vms komponentide kogu, mida saab programmis vajadust mööda kasutada. Lisaks alamprogrammidele võivad teegid sisaldada ka andmeid, kuid selleks neid tavaliselt ei kasutata. Erinevalt programmist pole teegid iseseisvad, vaid programmidele teenuseid pakkuvad abifailid.

Tänapäeva tavaarvutitele teeke mittekasutavaid programme peaaegu ei kirjutata, kuna tavaprogrammidel puudub vahetu ligipääs arvuti riistvarale. Sisendi ja väljundi jaoks on operatsioonisüsteemidel kaasas palju teeke, mis suhtlevad operatsioonisüsteemi tuumaga; tuum vastutab riistvara juhtimise eest. Lisaks kasutavad programmid tihti kasutatava programmeerimiskeelega kaasas olevaid standardteeke.

Linkimine
---------

 *Pikemalt artiklis linkur*
Staatilise linkimise korral lahendatakse sümbolid vahetult pärast programmi kompileerimist. Kõik viidatud teegiosad kopeeritakse samasse käivitusfaili koos programmi enda koodiga.

Dünaamilise linkimise korral lahendatakse sümbolid programmi käivitamise ajal. Mällu laaditakse nii programm kui ka kasutatavad teegifailid ja programmis kasutatud sümbolite viidad suunatakse seejärel teegifailile. Windowsis on dünaamiliste teegifailide tunnuseks laiend .DLL, Unixi-laadsetes operatsioonisüsteemides kasutatakse eesliidet lib ja laiendit .so.
**"Teekond Ussinuumajani"** on 2015. aasta Eesti dokumentaalfilm, mille on lavastanud Liivo Niglas ja Priit Tender. Dokumentaalfilm on lähedalt seotud Priit Tenderi joonisfilmiga "Ussinuumaja" (2012), mis põhineb tšuktši muinasjutul "Unesnõiduja": filmis jälgitakse Tenderit joonisfilmi aluseks oleva muinasjutu sisu, tähenduse ja allteksti otsingute teekonnal. Dokumentaalfilmi tegemist alustas Tender juba siis, kui joonisfilmi valmimine on lõpujärgus.

Filmis alustab Tender oma otsinguid Eestist, kus psühhiaater Pille Vaarmann selgitab muinasjutu lugu tänapäeva vaatepunktist. Järgmisena liigub ta Londonisse rääkima näitekirjaniku ja luuletaja Deborah Levyga, kes räägib lähemalt muinasjutu emotsionaalsest ja seksuaalsest küljest. Seejärel sõidab ta Peterburi pedagoogilisse ülikooli, kus räägib tšuktši keele kateedris tšuktš Ida Vladimirovna Kulikovaga, kelle uurimistöö keskmes on tänapäevane tšuktši põhjapõdrakarjuste sõnavara. Aleksandra Megežekskaja räägib lähemalt tšuktši naiste ürgsest iseloomust. Teekond lõpeb Tšuktšimaal, kus Penentegren rääkis 1953. aastal rahvaluuleuurijale Pjotr Inenlikeile esimest korda "Ussinuumaja" loo.

Festivalid
----------

* 2015. aasta jaanuaris dokumentaalfilmide festivalil DocPoint Helsingis (Soome)

Välislingid
-----------

* Filmi reklaamklipp – vimeo.com
* Tänu Karjatse "Tõnu Karjatse uuest eesti dokfilmist "Teekond Ussinuumajani": side arhailise maailmatunnetusega "– kultuur.err.ee, 15. jaanuar 2015
* Tiit Tuumalu "Eestlased lahendavad tšuktši punk-muinasjutu saladust". Postimees, 15. jaanuar 2015
* Filipp Kruusvall "Boreaalne *road movie* viib Eestist Tšukotkale". Sirp, 16. jaanuar 2015
**Gumma prefektuur** (kohalikus transkriptsioonis *Gunma*) on Jaapani prefektuur Honshū saare keskosas.

Gumma prefektuur piirneb läänes Nagano, lõunas Saitama, idas Tochigi, kirdes Fukushima ja põhjas Niigata prefektuuriga.

Prefektuur asub sisemaal. Prefektuuri põhjaosas asub Mikuni ahelik, lääneosas Kantō ahelik. Tema põhjapiiril asub 2578 m kõrgune Shirane vulkaan ja läänepiiril 2560 m kõrgune Asama vulkaan.

Prefektuuri halduskeskus on Maebashi.

Gumma prefektuuri tunnuslind on vaskfaasan (*Phasianus soemmerringii*), tunnuspuu on Thunbergi mänd (*Pinus thunbergii*) ja tunnuslill jaapani rododendron (*Rhododendron japonicum*).

Gumma prefektuur on jaotatud 40 omavalitsusüksuseks, millest 12 on linnad (市 *shi*): An'naka, Fujioka, Isesaki, Kiryū, Maebashi, Midori, Numata, Ōta, Shibukawa, Takasaki, Tatebayashi ja Tomioka.

Viited
------

1. ↑  群馬県統計情報提供システム > 移動人口調査 > 月報
2. ↑  Suur maailma atlas, lk. 89
3. 1 2  Suur maailma atlas, lk. 94

Välislingid
-----------

* Gumma prefektuuri koduleht

Jaapani prefektuurid

Aichi **·**  Akita **·**  Aomori **·**  Chiba **·**  Ehime **·**  Fukui **·**  Fukuoka **·**  Fukushima **·**  Gifu **·**  Gumma **·**  Hiroshima **·**  Hokkaidō **·**  Hyōgo **·**  Ibaraki **·**  Ishikawa **·**  Iwate **·**  Kanagawa **·**  Kagawa **·**  Kagoshima **·**  Kōchi **·**  Kumamoto **·**  Kyōto **·**  Mie **·**  Miyagi **·**  Miyazaki **·**  Nagano **·**  Nagasaki **·**  Nara **·**  Niigata **·**  Ōita **·**  Okayama **·**  Okinawa **·**  Ōsaka **·**  Saga **·**  Saitama **·**  Shiga **·**  Shimane **·**  Shizuoka **·**  Tochigi **·**  Tokushima **·**  Tōkyō **·**  Tottori **·**  Toyama **·**  Wakayama **·**  Yamagata **·**  Yamaguchi **·**  Yamanashi
WD-40
**WD-40** on määrdeõli kaubamärk Ameerika Ühendriikides, mida toodab Californias, San Diegos asuv ettevõte WD-40. WD-40 lahus arendati välja Rocket Chemical Company tellimusel 1953. aastal, enne kui sellest kujunes välja WD-40 nimeline firma. Alates aastast 1961 sai WD-40 kaubanduslikult kättesaadavaks. Toode töötab esmalt määrdeainena, mis eemaldab ka niiskust.  See on tänapäevani edukas toode, mille puhastulu kasvab: 27 miljonilt dollarilt 2008. aastal 70,2 miljonile dollarile 2021. aastal. 2014. aastal lisati see San Diegos asuvasse rahvusvahelisse õhu- ja kosmosekuulsuste halli.

Ajalugu
-------

1961. aastal kirjutati toode üles kui uus tarbekaup. 1965. aastaks kasutasid seda lennufirmad, sealhulgas Delta ja United; näiteks United kasutas seda DC-8 ja Boeing 720 lennukite hooldamisel ja kapitaalremondil. 1969. aastal kasutasid lennufirmad WD-40 varianti nimega WD-60 turbiinide puhastamiseks, kerge rooste eemaldamiseks kontrollliinidelt ja metallosade käitlemisel või ladustamisel. 1969. aastaks hakati WD-40 turustama Inglismaal põllumajandustootjatele ja mehaanikutele. 1973. aastal WD-40 Company, Inc, läks esimese aktsiaemissiooniga börsile. NASDAQi aktsia sümbol on (Nasdaq: WDFC).

Kasutamine
----------

WD-40 kasutatakse peamiselt mehaaniliste ajamite puhul. Määrdeainena ei ole WD-40 kõige parem, kuid ajutise lahendusena on sobilik.

Lahus on tõhus rooste eemaldaja, lisaks eemaldab niiskust.

Viited
------

1. ↑  "Homepage". *WD-40 Company* (Ameerika inglise). Vaadatud 22. märtsil 2022.
2. ↑  "Inline XBRL Viewer". *www.sec.gov*. Vaadatud 22. märtsil 2022.
3. ↑  "WD-40 Company net income 2021". *Statista* (inglise). Vaadatud 22. märtsil 2022.
4. ↑  "New Materials". *Aircraft Engineering and Aerospace Technology*. **37** (5): 165–165. 1. jaanuar 1965. DOI:10.1108/eb034021. ISSN 0002-2667.
5. ↑  *New on the Market* (English). London: Farm & County. Jaanuar 1969. Lk 72.`{{cite book}}`: CS1 hooldus: tundmatu keel (link)
6. ↑  "About Us". *WD-40 UK* (Briti inglise). Vaadatud 5. aprillil 2022.
**Detsember 2005**, kroonika

1. detsember
------------

* Eestit külastas Suurbritannia peaminister Tony Blair, kes arutas Balti riikide peaministritega Euroopa Liidu eelarveküsimusi.

23. detsember
-------------

* Aserbaidžaanis Bakuus kukkus lendutõusul alla Aserbaidžaani reisilennuk.

24. detsember
-------------

* Tšaad kuulutas sõja Sudaanile.

27. detsember
-------------

* Iraagis Karbalā' linnas avastati Lahesõja-aegne ühishaud.

Sündmused kuude lõikes

**2003**: jaanuar | veebruar | märts | aprill | mai | juuni | juuli | august | september | oktoober | november | detsember  

**2004**: jaanuar | veebruar | märts | aprill | mai | juuni | juuli | august | september | oktoober | november | detsember  

**2005**: jaanuar | veebruar | märts | aprill | mai | juuni | juuli | august | september | oktoober | november | detsember  

**2006**: jaanuar | veebruar | märts | aprill | mai | juuni | juuli | august | september | oktoober | november | detsember  

**2007**: jaanuar | veebruar | märts | aprill | mai | juuni | juuli | august | september | oktoober | november | detsember
**Usulise ekstremismi** (ehk **usuline äärmuslus** ehk **religioosne ekstremism** ehk **religioosne äärmuslus**) all on tavaliselt mõistetud vägivallaaktide sooritamist ajendatuna oma usulistest tõekspidamistest. 

Laiemas mõttes on USA-s pärast 11. septembri terrorirünnakuid hakatud nimetama usuliseks ekstremismiks ka teiste uskude vihkamise õhutamist oma usukaaslaste seas.

Üks suurimaid ohte maailmas
---------------------------

Usuline ekstremism ja sallimatus moodustavad ühe suurima ohu tänapäeva maailmale, ütles ÜRO Inimõiguste Komisjoni esindaja professor Abdelfattah Amor, kõneldes 10. juunil 2002 Maailma Usuvabaduse Kongressi avakoosolekul Manilas Filipiinidel. Kongress, mille organiseerijaks on Rahvusvaheline Usuvabaduse Assotsiatsioon (IRLA), kutsutakse kokku eesmärgiga leida lahendusi, kuidas kasutada uusi meetodeid usulise sallivuse ja vabaduse propageerimiseks.

Vaata ka
--------

* Kristlik ekstremism
* Kristlik terrorism
* Islami ekstremistlik terrorism
* Fundamentalism
* Terrorism
* Majanduslik ekstremism
* Ristisõjad

Kirjandus
---------

* Lehtsaar, Tõnu. *Äärmusliku usugrupi psühholoogia* / Tõnu Lehtsaar. - Tartu : T. Lehtsaar, 1997. ISBN 9985-9112-0-2

Välislingid
-----------

* Usufanatism, loeng, Tõnu Lehtsaar (video)
**Fərid Mənsurov** (sündinud 10. mail 1982) on Aserbaidžaani Kreeka-Rooma maadleja, juunioride maailmameister (2001).

Ta hakkas maadlusega tegelema 1992. aastal.

2008. aasta olümpiamängudel oli ta Aserbaidžaani meeskonna lipukandja, maadlusturniiril ta võistlus ebaõnnestus: ta sai ühe kaotuse ja 19. koha. Lipukandmise au olümpiamängudel on olnud Aserbaidžaani maadlejatest veel Namiq Abdullayevil.

2010. aastal sai ta Euroopa meistrivõistlustel raske lõualuu vigastuse ja lõpetas tippspordi. Samal aastal sai temast Aserbaidžaani maadluskoondise peatreener.

2004. ja 2007. aastal tunnistati ta Aserbaidžaani parimaks sportlaseks.

2001. aastal tuli ta Kreeka-Rooma maadluses juunioride maailmameistriks. 1997. aastal maailmameistrivõistlustel kadettide vanuseklassis sai ta hõbemedali.

Viited
------

1. ↑  "arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 24. juuni 2016. Vaadatud 24. märts 2012.`{{cite web}}`: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)

Välislingid
-----------

* Fərid Mənsurov veebisaidil Olympedia Muuda Vikiandmetes
Vigala jaamahoone aprillis 2009 raudteetammi poolt
**Vigala raudteejaam** on hoonete kompleks Rapla maakonnas Märjamaa vallas Vana-Vigala külas. Algselt oli tegemist raudteejaamaga Rapla–Virtsu raudtee 46. kilomeetril.

Raudteejaama peahoone on hästi säilinud ja seal töötab tänapäeval Vana-Vigala raamatukogu.
Täpselt sama projekti järgi on ehitatud Märjamaa ja Põlva jaamahoone. Hoonete näol on tegemist sümmeetrilise ristkülikukujulise põhiplaani ja madala kelpkatusega kahekorruselise kivihoonega, mis ehitati tõenäoliselt Leon Johansoni projekti järgi.

Viimane rong lahkus jaamast 1968. aastal, peale rongiliikluse sulgemist raudtee demonteeriti.

Kui vaadata raudteetammilt Virtsu poole, jääb jaamahoone vasakule.

Pildid
------

* Vigala raudteejaam 1930. aastalVigala raudteejaam 1930. aastal
* Raudteejaama kõrvalhoone Vana-VigalasRaudteejaama kõrvalhoone Vana-Vigalas
* Raudteejaama veevõtupump Vana-VigalasRaudteejaama veevõtupump Vana-Vigalas
* Raudteeliste maja Vana-VigalasRaudteeliste maja Vana-Vigalas
* Veetorn Vana-Vigala Jaama platsilVeetorn Vana-Vigala Jaama platsil
* Säilinud ooteruumi silt ja lamp Vana-Vigala endises raudteejaamahoonesSäilinud ooteruumi silt ja lamp Vana-Vigala endises raudteejaamahoones
* Endine Rapla-Virtsu raudteetrass ja veevõtupunktEndine Rapla-Virtsu raudteetrass ja veevõtupunkt

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **Eelnev peatus** | **Endine raudteepeatus**  | **Järgnev peatus** |
|  Tiduvere |  **Vigala** | Paljasmaa  |

Viited
------

1. ↑  Vigala jaam; raudtee.eu
2. ↑  "Rapla-Virtsu raudtee 1931-1968". Originaali arhiivikoopia seisuga 30. jaanuar 2014. Vaadatud 30. juunil 2015.
3. ↑  Vana-Vigala veetorn ärkab uuele elule; Raplamaa Sõnumid, 30.03.2022
Martin Dúbravka (2018)
**Martin Dúbravka** (sündinud 15. jaanuaril 1989 Žilinas) on Slovakkia jalgpallur, kes mängib väravavahina Inglismaa Premier League'i klubis Newcastle United ja Slovakkia jalgpallikoondises.

Ta alustas klubikarjääri kodulinna klubis MŠK Žilina, mille põhimeeskonnas debüteeris ta Slovakkia kõrgliigas 2009. aasta mais. Hooaegadel 2009–10 ja 2011–12 tuli ta Žilinaga Slovakkia meistriks.

Aastatel 2014–2016 mängis ta Taani kõrgliiga klubis Esbjerg. Hooajal 2016–2017 mängis ta Tšehhi kõrgliigas Libereci Slovani ridades. 2017. aasta juulis sõlmis ta lepingu Tšehhi kõrgliiga klubiga Praha Sparta.

2018. aasta jaanuaris läks ta Praha Spartast laenule Newcastle Unitedi. 2018. aasta mais sõlmis ta klubiga püsiva lepingu. 2020. aastal valiti ta Newcastle Unitedi aasta mängijaks.

Slovakkia jalgpallikoondises tegi Dúbravka debüüdi 23. mail 2014 mängus Montenegro vastu.

Saavutused
----------

Žilina
* Slovakkia Superliga: 2009–10, 2011–12
* Slovakkia superkarikas: 2010

Välislingid
-----------

 Martin Dúbravka – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
**Annika Reintam Blaser** (sündinud 1. oktoobril 1971 Tartus) on eesti arstiteadlane, anestesioloog ja ujuja.

Elulugu
-------

Annika Reintam on Aimu Reintami tütar.

Lõpetas 1989 Tallinna Spordiinternaatkooli ja 1995 Tartu Ülikooli arstiteaduskonna; meditsiinidoktor (2008, TÜ), väitekiri "Gastrointestinal failure in intensive care patients". 

Oli 1995–1997 Tartu Ülikooli Kliinikumis intern, 1997–2000 üldintensiivravi osakonna arst, 2000–2005 anestesioloogia arst-õppejõud, aastast 2004 Tartu Ülikooli doktorant, aastast 2005 Ida-Tallinna Keskhaigla anestesioloogia ja intensiivravi osakonna juhataja, aastast 2021 kaasprofessor. 

Aastatel 1994–1997 oli ta ka Ihaste Ratsaspordikeskuse ja Luunja ratsakooli ratsutamistreener. Samuti on ta paljukordne Eesti meister ujumises.

Teadustöö
---------

Uurimisvaldkond: gastrointestinaalne puudulikkus intensiivravis, hulgiorganipuudulikkus, sepsis.

Tunnustus
---------

* 2018 – Eesti riigi teaduspreemia

Teoseid
-------

* Tsentraalvenoosse rõhu interpretatsioon sepsisega intensiivravihaigetel (kaasautor). // Eesti Arst (2004) 3
* Incidence of gastrointestinal failure in intensive care unit patients: retrospective and prospective study (kaasautor). // Crit. Care 9 (2005) 1
* The impact of gastrointestinal failure on intensive care unit mortality (kaasautor). // Crit. Care 9 (2005) 1
* Gastrointestinal failure in intensive care: a retrospective clinical study in three different intensive care units in Germany and Estonia (kaasautor). // BMC Gastroenterol. 6 (2006) 19.

Viited
------

1. 1 2 3 4  Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide
2. ↑
3. ↑  Aire Koik (8. veebruar 2018). "Teaduse elutööpreemia saavad Mall Hiiemäe ja Agu Laisk". *Haridus- ja Teadusministeerium*. Originaali arhiivikoopia seisuga 18. veebruar 2018.

Kirjandus
---------

* Eesti spordi biograafiline leksikon, 548
* Tartu Ülikooli arstiteaduskond 1982–2007. Trt, 2007, 223.
* *Eesti teaduse biograafiline leksikon.* 3. köide: *N–Sap* TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013

 *Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.*

Välislingid
-----------

* Biograafia ESBL-is
**Radioola Estonia** oli tehases Punane RET toodetud kõrgekvaliteediline raadiovastuvõtja, mille eri mudeleid toodeti umbes 1950. aastast alates. Radioola koosseisu kuulus grammofoniseade. 

Tuntud mudel oli Estonia-2, mis tunnistati Brüsseli maailmanäitusel 1958. aastal kuldmedali vääriliseks. Radioola Estonia-2 komplekti kuulusid lisaks kaks lisavaljuhääldit, mille abil püüti saavutada heli ruumilist (pseudostereofoonilist) efekti.

Eriti kõrge helikvaliteedi poolest oli tuntud mudel Estonia-3 aastast 1962, millel taasesitatav sagedusala oli 50–15 000 Hz. Sellel mudelil oli ka valmisolek stereofooniliseks vastuvõtuks stereodekooderiga lisaseadme abil, nagu ka järgnenud mudel Estonia 3M. Sellele järgnes mudel Estonia 4.

Estonia Stereo aastast 1969 oli üks esimesi stereofoonilisi raadiovastuvõtjaid Nõukogude Liidus. Järgnenud mudelid kandsid Nõukogude Liidus kehtima hakanud tähistussüsteemi järgi nimetuses numbreid 006, 008 ja 009.

Järgmise 1980ndate Estonia mudeli – raadiokomplekti (*modular stereophonic radio-grammophone*) Estonia 010 koosseisu kuuluvana toodeti arvatavalt kogu Nõukogude Liidu esimest CD-plaadimängijaseadmega raadiokomplekti. Selle komplekti jaoks töötati välja ka kassettmagnetofon Estonia MΠ110, mis aga seeriatootmisse ei läinud.

Järgnes veel mitu komplektiga ühilduvat seadet (mitmed neist nimetuse koodiga 016).

Viited
------

1. ↑  "https://audes.ee/". `{{netiviide}}`: välislink kohas ``|Pealkiri=`` (juhend)
**Vigala kirikumõis** (saksa keeles *Pastorat Fickel*) oli kirikumõis Vigala kihelkonnas Läänemaal. Tänapäevase haldusjaotuse järgi on mõisa süda Naravere külas Märjamaa vallas Rapla maakonnas.

Mõisaansambel
-------------

Kirikumõisa ühekorruseline historitsistlik puidust pastoraat ehitati 1881. aastal. Praegu asub endises pastoraadis hooldekodu. Selle ees on ringteega väljak ja taga paisutatud Enge jõgi.

Pastoraati ümbritsev kirikumõisa park on looduskaitse all.

Viited
------

1. ↑  Juhan Maiste. "Vigala pastoraat". // Eesti arhitektuur 3 (Harjumaa, Järvamaa, Raplamaa, Lääne-Virumaa, Ida-Virumaa). Valgus. Tallinn 1997. Lk 116
2. ↑  Looduskaitse objekt: "Vigala kiriku pastoraadi park" (KLO1200414) Eesti looduse infosüsteemis

Välislingid
-----------

* Vigala kirikumõis veebiportaalis eestigiid.ee

Vigala kirik
Vigala kihelkond

**Kirik**: Vigala  

**Mõisad**: Vigala kirikumõis | Hallivere mõis | Jädivere mõis | Kivi-Vigala mõis | Konuvere mõis | Nõlva mõis | Palase mõis | Päärdu mõis | Vaguja mõis | Vana-Vigala mõis | Velise mõis
**Estländische Wochenschau** oli aastatel 1929-1930 Tallinnas ilmunud saksakeelne ajaleht. Ajaleht ilmus sagedusega kord nädalas.

Ajalehe asutasid Edgar von Wahl väljaandjana ja Karl Steinberg toimetajana. Nende väljaandmisel ilmusid Estländische Wochenschau 1929. aasta numbrid 1-15. Nr 16–40 väljaandja ja toimetaja oli Arthur Hoffmann. 1930. aastal oli ajalehe väljaandja ja vastutav toimetaja Eduard Clever ning toimetaja Edmund Hunnius.

Suunitlus
---------

Ajalehe avanumbris toodi välja, et Estländische Wochenschau on mõeldud eelkõige neile lugejatele, kel pole võimalust või tahtmist iga päev ajalehti lugeda, aga kes sellegipoolest soovivad maailmas toimuvaga kursis olla. Toimetus seadis endale eesmärgiks pakkuda võimalikult mitmekesist sisu ja ühtlasi olla Eesti saksluse loomutruu peegel.

Viited
------

1. ↑  An unsere Leser Estländische Wochenschau, 24. märts 1929.

Välislingid
-----------

* Digari Eesti artiklite andmebaasis
* Estländische Wochenschau E-kataloogis ESTER
* Eesti rahvusbibliograafia kataloogis
Martin Hallik 2016. aasta teaduskommunikatsiooni konverentsil.
**Martin Hallik** (sündinud 5. septembril 1975 Pärnus) on eesti ajaloolane, haridusjuht ja raamatukogutegelane.

Haridus
-------

Hallik lõpetas 1993. aastal Pärnu Sütevaka Humanitaargümnaasiumi hõbemedaliga ning 1997. aastal Tartu Ülikooli ajaloo erialal (*cum laude*). 1999. aastal kaitses ta ajaloo erialal magistrikraadi (*cum laude*) tööga "Poliitilise koostöö probleeme Kagu-Aasias 1945–1976" ning 2001. aastal doktorikraadi tööga "Tartu Ülikooli õppejõudude ja kasvandike osast humanitaarorientalistikas (1802–1940)".

Töökäik
-------

1995–1996 oli Hallik Tartu Ülikooli Üliõpilaskonna esimees, 1997–1998 Tartu linnapea Roman Muguri abi.

Alates 1999. aastast on ta töötanud Tartu Ülikoolis, seejuures 1999–2000 Aasia maade lähiajaloo assistendina, 2000–2002 lektorina, 2002–2005 dotsendina. Veebruarist 2000 kuni septembrini 2004 oli ta Tartu Ülikooli filosoofiateaduskonna prodekaan.

Alates 2005. aastast oli Martin Hallik Tartu Ülikooli raamatukogu direktor. 2010–2015 oli tema tööleping sel kohal peatatud, kuna ta töötas Tartu Ülikooli õppeprorektorina. 

Alates jaanuarist 2018 on Hallik aktsiaseltsi Eesti Keskkonnateenused Põhja regiooni juht. 

### Süüdistus ebaväärikas käitumises

Raamatukogu juhina asus ta taas tööle 2016. aasta juunis. 29. augustil 2018 lõpetas Tartu Ülikool Halliku töölepingu ühepoolselt usalduse kaotuse tõttu, mille põhjuseks toodi Halliku ebaväärikas käitumine. Meedias liikusid teated, et endised alluvad süüdistavad Hallikut seksuaalses ahistamises.

Märtsis 2020 karistas Tartu maakohtus Hallikut 1,5-aastase tingimisi vabadusekaotusega, mõistes ta süüdi seksuaalkuriteos.

Tartu ringkonnakohus tühistas 3. septembril Tartu maakohtu 18. märtsi otsuse ning mõistis Martin Halliku õigeks. Otsus jõustus lõplikult 1. detsembril 2020.

Tunnustus
---------

* 2009 Tartu Ülikooli aumärk

Viited
------

1. 1 2  Martin Hallik Eesti Teadusinfosüsteemis Muuda Vikiandmetes
2. ↑  "Tartu Ülikool lasi lahti raamatukogu direktori Martin Halliku" ERR, 29. august 2018
3. ↑  "Leht: endised alluvad süüdistavad Hallikut seksuaalses ahistamises" ERR, 27. november 2018
4. ↑  "Tartu maakohus mõistis Martin Halliku seksuaalkuriteos süüdi" ERR, 18. märts 2020
5. ↑  "Martin Halliku õigeksmõistmine jõustus". *ERR*. 1. detsember 2020. Vaadatud 01.12.2020.
6. ↑  "Tartu Ülikooli aumärgi kavalerid". *Tartu Ülikool*. Vaadatud 8.12.2022.

Välislingid
-----------

* Martin Hallik Eesti Teadusinfosüsteemis Muuda Vikiandmetes
**Saima Sõmer** (sünninimi **Saima Pastarus**; 6. veebruar 1933 – 8. mai 2006) oli eesti keraamik, olümpiamaskoti Vigri kavandi autor.

1959. aastal lõpetas ta Eesti NSV Riikliku Kunstiinstituudi keraamika eriala.

Seejärel töötas Eesti Televisioonis, kus valmistas lastesaadete jaoks nukke. 

Keraamikuna hakkas 1960. aastatel tarbenõusid kujundama. Tema loomingut iseloomustab ergas koloriit, ta arendas savikunsti maalilisi võimalusi. Keraamiliste serviiside ja vaaside kõrval on ta maalinud keraamilisi natüürmorte ja teinud keraamilisi seinapannoosid. 

Tegutses ka tekstiilikunstnikuna, valmistades aplikatsioonitehnikas seinavaipu.

Ta on 1980. aasta suveolümpiamängude purjeregati maskoti Vigri kavandi autor.

Aastatel 1972–1977 oli ta Eesti NSV Kunstnike Liidu juhatuse sekretär tarbekunsti alal.

Ta on maetud Tallinna Metsakalmistule.

Tunnustus
---------

* 1977 Eesti NSV teeneline kunstnik

Viited
------

1. ↑  Rahvusraamatukogus avatakse tarbekunstnik Saima Sõmeri näitus. Õhtuleht, 7. oktoober 2008
2. ↑  Saima Sõmer 6. II 1933 – 8. V 2006. Sirp, 19.05.2006
3. ↑  Kalmistute register HAUDI

Välislingid
-----------

* ENSV Kunstnike Liidu juhatuse tarbekunstiala sekretär Saima Sõmer (1973)
***Rothmannia annae*** on ohualdis puuliik madaraliste sugukonnast.

Levik
-----

*Rothmannia annae* on endeemne liik, mis kasvab ainult Seišellidel Aride'i saarel. Saarel on teada 7 kasvukohta; osa neist ainult paari meetri kõrgusel merepinnast, osa aga mäetipus. Saarel on loendatud 922 tervet täiskasvanud isendit.

Veel 20. sajandi alguses kasvas puu ka Mahé, Silhouette'i, Praslini ja Félicité saarel, kuid arvatavasti metsade maharaiumise tõttu on liik neilt saartelt hävinud.

Kirjeldus
---------

Puu kasvab kuni 6 meetri kõrguseks. Tüvi on sile, koor hallikasroheline. 

Lehed on suhteliselt pikad (kuni 12 cm) ja kitsad, teravatipulised, tumerohelised. 

Õied on valged, punaste tähnidega; tugeva joovastava lõhnaga. Puu õitseb kogu vihmaperioodi vältel, oktoobrist maini, kuid õite eluiga on lühike.

Puu vili on kuni 6 cm pikkune oliiviroheline mari, mis sisaldab palju seemneid.

Säilitamine
-----------

Aride'i saarel on loodud looduskaitseala, kust on eemaldatud peaaegu kõik võõrliigid. Puud on istutatud ka Silhouette'i ja Frégate'i saarele.

Viited
------

1. ↑  Nature Protection Trust of Seychelles (1998). *Rothmannia annae*. *IUCNi punase nimistu ohustatud liigid*. IUCN 2008.
2. ↑  Habitat[*alaline kõdulink*]
3. ↑  IUCN
4. ↑  Description[*alaline kõdulink*]
5. ↑  Conservation[*alaline kõdulink*]

Välislingid
-----------

* Fotod
Martin Fehérváry 2022. aastal Washington Capitalsis mängimas
**Martin Fehérváry** (sündinud 6. oktoobril 1999 Bratislavas) on Slovakkia jäähokimängija, kes mängib kaitsjana NHL-i klubis Washington Capitals.

15-aastaselt asus ta mängima Rootsi klubis Malmö Redhawks. Hooajal 2015–16 debüteeris ta Rootsi kõrgliigas, saades kõige nooremaks välismängijaks, kes on Rootsi kõrgliigas mänginud. Hooajal 2017–18 mängis ta Rootsi esiliiga klubis IK Oskarshamn ja hooajal 2018–19 Rootsi kõrgliiga klubis HV71.

2018. aastal valis Washington Capitals ta NHL-i *draft* '​is 46. valikuna. NHL-is debüteeris ta 2. oktoobril 2019 mängus St. Louis Bluesi vastu. Hooajal 2019–20 pääses ta NHL-is väljakule kokku kuues põhiturniiri mängus ja kahes mängus väljalangemismängude faasis. Suurem osa hooajast 2019–20 mängis ta American Hockey League'is (AHL) Capitalsi tütarklubis Hershey Bears.

Uuesti pääses Fehérváry Capitalsi meeskonda hooajal 2020–21 pärast kaitsemängijate Zdeno Chára ja Brenden Dilloni lahkumist. Ta asus esimeses kaitsepaaris mängima koos John Carlsoniga. Esimese värava lõi ta NHL-is 23. oktoobril 2021 mängus Calgary Flamesi vastu.

Slovakkia jäähokikoondise koosseisus on Fehérváry osalenud 2018. ja 2019. aasta maailmameistrivõistlustel.

Viited
------

1. ↑  "Don’t Settle – The Story Of Martin Fehervary". novacapsfans.com. 3.2.2019. Vaadatud 10.4.2022
2. ↑  "Why Martin Fehervary may be the key to the Caps defense". NBC Sports. 5.8.2021. Vaadatud 10.4.2022
3. ↑  "Fehervary continues to show he is already one of the Caps' top defensemen". NBC Sports. 14.11.2021. Vaadatud 10.4.2022
4. ↑  "Lindholm hat trick lifts Flames past Capitals in OT". nhl.com. 24.10.2021. Vaadatud 10.4.2022

Välislingid
-----------

* Martin Fehérváry NHL.com lehel
* Martin Fehérváry hockeydb.com lehel

| * v
* r
Washington Capitals |
| --- |
| 
**Väravavahid**: Darcy Kuemper **·** Charlie Lindgren |
| 
**Kaitsjad**: Aleksandr Aleksejev **·** John Carlson **·** Gabriel Carlsson **·** Martin Fehérváry **·** Matt Irwin **·** Nick Jensen **·** Rasmus Sandin **·** Trevor van Riemsdyk |
| 
**Ründajad**: Nicolas Aubé-Kubel **·** Connor Brown **·** Nicklas Bäckström **·** Nic Dowd **·** Carl Hagelin **·** Jevgeni Kuznetsov **·** Anthony Mantha **·** Sonny Milano **·** T. J. Oshie **·** Aleksandr Ovetškin **·** Aleksei Protas **·** Conor Sheary **·** Craig Smith **·** Dylan Strome **·** Tom Wilson |
**Indikaatorliik** ehk **tunnusliik** on bioloogiline liik, mis on tundlik keskkonnategurite muutuste suhtes. Näiteks iseloomustab indikaatorliigi olemasolu (ja ka tema suhteline arvukus) vastava ökosüsteemi, koosluse vm. seisundit, olgu seal siis haiguspuhang, saastumisnähud, liikidevaheline konkurents, kliimamuutus jne. 

Indikaatorliike kasutatakse bioindikatsioonis ja nad moodustavad olulise osa bioindikaatoreist.

Nõuded esinduslikule indikaatorliigile
--------------------------------------

W. N. Harmani järgi peaks indikaatoriliigid vastama järgmistele nõuetele:

1. olema hõlpsasti määratavad uurija poolt, kes pole selle taksonoomilise rühma süstemaatika eriteadlane;
2. liik peab olema enamikus temale sobivates biotoopides arvukas ja levinud suurel geograafilisel alal;
3. liigil peab olema kitsapiiriline nõudlus mingi keskkonnateguri suhtes ja see nõudlus peab olema ühesugune kogu levila piires;
4. liik peab olema suhteliselt pika eluaega;
5. liik peab olema kas sessiilne või väheliikuv, s.t mitte suutma keskkonnatingimuste järsu muutumise korral vahetada kiiresti oma elupaika. See seab piirid paljudedele potentsiaalsetele indikaatororganismidele.

Vaata ka
--------

* Bioindikaator

Viited
------

1. ↑  Harman, W. N. 1974. Chapter 9. Snails (Mollusca: Gastropoda). In: Pollution ecology of freshwater invertebrates. New York, p 272-312.
**Rotermanni kaubamaja** oli aastatel 1849–1850 arhitekt I. Jefimovi[*viide?*] projekti järgi Viru väljaku (tolleaegse nimetusega Vene turu) põhjaküljele ehitatud kahekorruseline Christian Abraham Rotermannile kuulunud kivihoone, mille teisel korrusel asusid eluruumid ja esimesel korrusel kauplused. Hoone lõunafassaad jäi Viru valliväravast algava Narva maantee äärde. 

Rotermanni kaubamaja hoone, kus 1872–1917 asus Tallinna Aleksandri Gümnaasium (pärast ümberehitust)
Rotermanni kaubamaja hoone asub Tallinna Kesklinnas, aadressil Viru väljak 2.

Kaubamajas asusid kraami-, pudu- ja toidupoed. Maja juurde, nüüd juba Vene turu idapoolsesse ossa, kujunes turg, kus kaubitsesid lähedalasuvate juurviljaaedade peamiselt venelastest omanikud.

Kaubamajas esimesel korrusel asus aastatel 1850–1870 ka Georg Heinrich Haetge apteek. 

Hoone koolimajana
1871. aastal müüdi hoone Tallinna linnale, kauplused ja hoones asunud korterid ehitati ümber, trepid lammutati ja 31. mail 1871 alustas hoones tegevust Tallinna Aleksandri Gümnaasium, esimene venekeelne poeglastegümnaasium Eestis. 

1900. aastal rajati koolimajale uus peatrepp ja selleks laiendati ka hoonet hoovi suunas, Tallinna Aleksandri Gümnaasium tegutses hoones kuni 1917. aastani, mil seal alustas tegevust Tallinna Linna I Tütarlaste Gümnaasium, pärast Teist maailmasõda Tallinna Eritööstuskool nr 49 ja Tallinna Pedagoogikaülikool. 

Kahe maailmasõja vahel oli Rotermanni kaubamaja hoone kaugbussiliinide oote- ja alguspaik ning sealt algavad ka Tartu, Pärnu ja Narva maanteed. Hoone ees asuvat Viru ringi loetakse Tallinna 0-punktiks ehk linna keskpunktiks.

1995. aastal võeti hoone riikliku kaitse alla ajaloomälestisena, 2007. aastal alustati hoone ümberehitamist, mille käigus valmis moodne Rotermanni keskus.

Vaata ka
--------

* Christian Barthold Rotermann
* Rotermanni keskus
* Rotermanni kvartal

Viited
------

1. ↑  Hoone, kus 1872–1917 asus Tallinna Aleksandri Gümnaasium Kultuurimälestiste riiklik register