recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Kalev Rannat** (sündinud 22. oktoobril 1958 Tallinnas) on eesti geofüüsik.

Elulugu
-------

Lõpetas 1977. aastal Tallinna 21. Keskkooli ja 1982. aastal Tallinna Polütehnilise Instituudi elektroonikainsenerina; füüsikamagister (1994, Tartu Ülikool), väitekiri "Nõrgalt mittelineaarsete Rossby lainete interaktsioon 2-kihilises ookeanis"; Ph.D. (füüsika, 2007, Tartu Ülikool), väitekiri "Long weakly nonlinear waves in geophysical applications". 

Oli 1982–1989 Küberneetika Instituudi mikroprotsessortehnika sektori insener ja vaneminsener, konstruktor, 1989–1990 Eesti NSV TA Termofüüsika ja Elektrofüüsika Instituudi nooremteadur, 1990–1992 Eesti TA Ökoloogia ja Mereuuringute Instituudi nooremteadur, 1992–2002 Eesti Mereinstituudi merefüüsika sektori teadur, 2002–2005 TTÜ Meresüsteemide Instituudi teadur, aastast 2005 TTÜ Küberneetika Instituudi teadur, aastast 2008 automaatika instituudi erakorraline vanemteadur.

Teadustöö
---------

Uurimisvaldkond: nõrgalt mittelineaarsete Rossby lainete interaktsiooni teooria kihilises meres, sünoptiliste liikumiste modelleerimine, keerukate mõõtesüsteemide autokalibreerimise metoodika, mere vahekihi numbriline modelleerimine ning topeltdifusioonist tingitud efektid, pinnalainete mõõtmine ja modelleerimine, GPS-tomograafia rakendused geofüüsikas, integreeritud infosüsteemid ja nende kalibreerimine.

Teoseid
-------

* A numerical method for solving the kinetic equation for Rossby waves in two-layer ocean (kaasautor T. Soomere). // Oceanology 32 (1991)
* An experimental study of wind waves and ship wakes in Tallinn Bay (kaasautor T. Soomere). // Proc. Est. Acad. Sci. Eng. 9 (2003) 3
* Natural and anthropogenic wave forcing in the Tallinn Bay, Baltic Sea, in Coastal Eng. 2003 (kaasautor). // WIT Press, Southampton, Boston, 2003
* Simulation of the tropospheric water vapor distribution monitoring (kaasautorid P. Miidla, P. Uba). // Proc. I3M International Mediterranean Modelling Multiconf. EMSS 2005, Marseille, France, October 20–22, 2005
* Trends and extremes of wave fields in the north-eastern part of the Baltic Proper. // Oceanologia 48 (2006) 5.

Viited
------

1. 1 2 3  Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide

Kirjandus
---------

* *Eesti teaduse biograafiline leksikon.* 3. köide: *N–Sap* TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013

Välislingid
-----------

* Kalev Rannat Eesti Teadusinfosüsteemis Muuda Vikiandmetes

 *Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.*
**Kalev Pügi** (perekonnanime rööpkuju **Pugi**; 31. detsember 1925, Tartu – 13. oktoober 1984, Kingston, Kanada) oli eesti keemiainsener.

Elulugu
-------

Kalev Pügi oli metsatöösturi poeg.

Lõpetas 1944 Tartus gümnaasiumi. Põgenes 1944 Saksamaale. Õppis 1946–1947 Balti Ülikoolis Pinnebergis keemiat. Oli aasta Kanadas metsatöödel, õppis 1948–1952 Vancouveris Briti Columbia Ülikoolis, lõpetas keemiainseneri erialal, M.Sc. keemilise tehnoloogia alal (1955, Queensi Ülikool, Kingston). Oli 1952–1964 Maitlandi (Kingstoni lähedal) rajatud DuPonti suurfirma keemiainsener, 1964–1971 sama firma arendusgrupi uurija, 1971–1984 uurimisgrupi juht.

Teadustöö
---------

Uurimisvaldkond: orgaaniline süntees, peamiselt polüamiidide saamine ja polüamiidkiudude tööstuslik tootmine. Pügi uurimistulemuste alusel ehitati tehases uus reaktor, mis võimaldas toota nailonit varasemast efektiivsemalt. Juhtis esimese täieliku matemaatilise mudeli loomist kunstkiudude valmistamiseks. Uuringute tulemused on patenteeritud paljudes tööstusriikides. Oli innukas maletaja ja maleelu organiseerija Kanadas, valiti korduvalt Ida-Kanada Maleliiga ja 1973–1984 Kanada Maleliidu presidendiks. Korraldanud mainekaid ülekanadalisi maleturniire, millest 1975. aastal (vahetult enne surma) võttis osa ka Paul Keres. Maletajana on Pügi autasustatud kuninganna Elisabeth II hõbemedaliga (1977). Canadian Society of Chemical Engineers'i liige.

Viited
------

1. 1 2 3 4  Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide

Teoseid
-------

* Oxidation of cyclohexane. USA, Prantsusmaa ja Belgia patendid. Referaat Chemical Abstracts 64 (1966) Nr P1982e, 65 (1966) Nr P15248a
* Polyamides by continuous polymerization (kaasautor). Kanada ja Saksamaa patendid. Referaat Chemical Abstracts 82 (1974) Nr 31793h.

Kirjandus
---------

* Balti Ülikool Saksamaal (1946–1949). Toronto, 1991. Lk 271, 469–470.
* *Eesti teaduse biograafiline leksikon.* 3. köide: *N–Sap* TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013

 *Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.*
Jõgeva mõisa katsejaam asutati Jõgeva mõisa pärast võõrandamist 1920. aastatel. Nõukogude ajal koliti sordiaretusjaam uude hoonesse.
**Jõgeva Sordiaretuse Instituut** (inglise keeles *Jõgeva Plant Breeding Institute*) oli Põllumajandusministeeriumi valitsemisalas tegutsenud riigi teadus- ja arendusasutus.

Instituudi ajalugu ulatub aastasse 1920, kui Eesti Sordiparanduse Seltsi ja Eesti Seemnevilja Ühisuse eestvedamisel asutati **Jõgeva Sordikasvandus**. Eesti NSV ajal kandis asutus nime **Jõgeva Sordiaretusjaam**.

Jõgeva mõisa maad valiti sel põhjusel, et selles piirkonnas valitsevad äärmuslikud kliimaolud (Jõgeva on Eesti "külmapealinn") sobisid hästi kohalike sortide arendamiseks.

Instituudi tegevusvaldkondade seas on põllumajanduskultuuride sordiaretus ja algseemnekasvatus, taimekasvatuslikud alus- ja rakendusuuringud, arendustegevus, innovatsioon ning geneetiliste ressursside säilitamine.

1. juulil 2013 ühendati Eesti Maaviljeluse Instituut ja Jõgeva Sordiaretuse Instituut Eesti Taimekasvatuse Instituudiks.

Vaata ka
--------

* Jõgeva mõis
* Jõgeva
* Eesti Taimekasvatuse Instituut

Viited
------

1. ↑   (vaadatud 23.01.2013)
2. ↑  "23900 Jõgeva mõisa katsejaam". *Kultuurimälestiste register*. Vaadatud 01.02.2021.
3. ↑  Arusoo, Helen (2010). "'Jõgeva kollane' tuleb tagasi!". *Loodusesõber*. Vaadatud 01.02.2021.
4. ↑   (vaadatud 23.01.2013)

Välislingid
-----------

* Instituudi koduleht (vaadatud 23.01.2013)
Vaade toomkirikule kagust
Toomkiriku põhiplaan
**Lübecki toomkirik** (saksa keeles *Lübecker Dom*, *Dom zu Lübeck*) on esimene suur telliskirik Läänemere ääres, see pühitseti 1247. aastal. Kiriku kaitsepühakud on Ristija Johannes, püha Blasius, Maarja ja Nikolaus.

Kirik on oma 130 meetrise pikkusega üks pikimatest telliskirikutest. Toomkirikus asub muude kunstivarade hulgas Bernt Notke nikerdatud triumfirist.

Ajaloost
--------

1173. aastal asetas Heinrich Lõvi kiriku donaatorina paika tulevase Lübecki piiskopkonna peakiriku nurgakivi. Algselt pühitseti hoone Ristija Johannesele ja pühale Nikolausele.
Algselt romaani vormides püstitatud kirik valmis u 1230. aastal, kuid aastail 1266–1335 ehitati see ümber gooti kodakirikuks, kõrgendades külglöövide võlve kesklöövi võlviga samale, 21 meetri kõrgusele. 14. sajandi keskpaigas järgnes hoone pikendamine – piiskop Heinrich II ajal ehitati juurde gooti vormides idapoolne kooriruum, mis valmis 1341. Ehituse käigus lammutati romaanipärane apsiid alusmüürideni ja juurdeehitus kasvatas hoone pikkust poole võrra. Vanemat ja uuemat hooneosa saab eristada tugede järgi – ehitise vanemas osas toetavad võlve massiivsed kandilised piilarid, gooti kooriruumis aga saledad ümarsambad. Pikihoone külgedele ehitati gooti perioodil rida külgkabeleid, mille sisustus pärineb osaliselt barokiajast.

Reformatsioonini allus toomkapiitel ainult piiskopile ja mitte linna raele, alates reformatsioonist kuni 1803. aastani oli kirik linna ja toomkapiitli ühisvalduses ja pärast toomkapiitli laialisaatmist kuulus ainult linnale. Lübecki toomkloostri hoonetest sai 19. sajandi lõpul Lübecki toommuuseum.

1942. aasta 28.–29. märtsil (palmipuudepühal) pommitasid liitlaste õhuväed rusudeks viiendiku linnast ja kiriku lähedale langenud pommide tõttu varises kooriruumi idapoolne võlv ning hävis 1696. aastast pärit altar. Toommuuseumist alguse saanud tulekahju levis kiriku puitsõrestikuni ja pühapäeva keskpäeval varisesid tornid. Arp Schnitgeri ehitatud orel hävis tules, kuid tulekahjust õnnestus päästa siiski palju kiriku sisustust, sealhulgas triumfirist, koorivõre ja rida keskaegseid tiibaltareid. 1946. aastal varises põhjapoolse transeptiharu viil ja purustas peaaegu täielikult põhjaeeskoja.

Katedraali taastati aastakümneid, tööd lõpetati alles 1982. aastal.

2002. aastal tehti ettepanek uurida Arp Schnitgeri oreli taastamise võimalust. Otsustati, et rekonstruktsioon on võimalik, kuid selle alustamist pole otsustatud.

Viited
------

1. ↑  Imposanter Sakralbau - Der Lübecker Dom. - Lübeck-Travel
2. ↑  Zeitreise: Einzigartiger Kunstschatz in Lübeck. – Scleswig-Holstein Magazin, 21.02.2021
3. ↑  Der Dom – Wo in Lübeck das Paradies blüht. – Sehenswürdigkeiten. Hansestadt Lübeck
**Riisipere** on alevik Harju maakonnas Saue vallas.

Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal oli alevik Nissi valla halduskeskus.

Asula varasem nimi oli *Riesenberg* (vene *Ризенберг*).

Asub Ääsmäe-Haapsalu maantee ääres. Kaugus Tallinnast on 45 km, Haapsalust 50 km, Märjamaalt 30 km, Raplast 40 km.

Riisipere raudteejaam oli Tallinna poolt saabuvate elektrirongide ja aastatel 2004–2019 kogu Haapsalu-suunalise rongiliikluse lõpp-punkt. Vasalemma–Riisipere raudteelõik oli seni viimane elektrifitseeritud raudteelõik Eestis, millel sõitsid elektrirongid 1981. aastast. 2019. aastal pikendati elektrifitseeritud raudteelõiku Turbani.

Vaatamisväärsuste hulka kuuluvad Nissi kirik, Vabadussõja mälestussammas, Riisipere raudteejaama veetorn jm.

Riisiperes on sündinud helilooja Raimond Valgre, koorijuht Ene Kangron ja kasvatusteadlane Tuuli Oder.

Alevikku läbivad järgmised kõrvalmaanteed: Nissi tee, Riisipere jaama tee, Riisipere–Kernu tee, Riisipere–Nurme tee.

Pildid
------

* Vabadussõja mälestussammasVabadussõja mälestussammas
* Sauna tn 4Sauna tn 4
* Nissi kirikNissi kirik
* Riisipere raudteejaama veetornRiisipere raudteejaama veetorn

Vaata ka
--------

* Nissi
* Riisipere mõis
* Nissi palvemaja
* Nissi Põhikool
* Riisipere raamatukogu
* Riisipere sovhoos
* Riisipere raudteejaam
* Keila–Haapsalu raudteelõik

Viited
------

1. ↑  Maa-amet, vaadatud 21.11.2020.
2. ↑  Statistikaamet, vaadatud 10.11.2020.
3. ↑  Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.

| * v
* r
Saue valla asulad |
| --- |
| Linn | 

* Saue

 |  |
| Alevikud | 

* Laagri
* Riisipere
* Turba

 |
| Külad | 

* Aila
* Allika
* Alliku
* Aude
* Ellamaa
* Haiba
* Hingu
* Hüüru
* Jaanika
* Jõgisoo
* Kaasiku
* Kabila
* Kernu
* Kibuna
* Kiia
* Kirikla
* Kivitammi
* Kohatu
* Koidu
* Koppelmaa
* Kustja
* Laitse
* Lehetu
* Lepaste
* Madila
* Maidla
* Metsanurga
* Munalaskme
* Mustu
* Muusika
* Mõnuste
* Nurme
* Odulemma
* Pohla
* Pällu
* Pärinurme
* Püha
* Ruila
* Siimika
* Tabara
* Tagametsa
* Tuula
* Valingu
* Vanamõisa
* Vansi
* Vatsla
* Vilumäe
* Viruküla
* Ääsmäe
* Ürjaste

 |
**Orenburgi kubermang** oli Venemaa keisririigi ja Venemaa NFSV haldusüksus (kubermang). Kubermangu keskus oli Orenburg. Kubermang eksisteeris aastatel 1744–1782 ja 1796–1928.

Kubermangu kuulus osaliselt tänapäeva Baškortostanis asuvat 10 maakonda: Orenburgi maakond, Verhneuralski mk, Troitski mk, Tšeljabinski mk, Ufa mk, Sterlitamaki mk, Birski mk, Menzelinski mk, Bugulma mk ja Buzuluki mk. 1802. aastal taastati ka kubermangu koosseisus 1796. aastal likvideeritud Belebei mk ja Buguruslani mk. 

Kubermangu territoorium oli umbes 282 551 ruutversta ja see oli 1850. aastail pindalalt neljas Venemaa Keisririigis. 

Elanike arv oli 2 393 628 inimest, nendest 1 306 299 venelast, baškiire – 448 738, teptjaare – 246 753, tatarlasi – 98 647, mišaare – 97 743, mordvalasi – 77 328, tšuvašse – 58 240, marisid − 38 567, udmurte – 18 205, sakslasi – 1034.

1865. aastal jaotati Orenburgi kubermang keiser Aleksander II korraldusel mööda kubermangu looduslikult jaotavat Uurali mäestiku pooleks, moodustades Ufa kubermangu ja Orenburgi kubermangu, mille kubermangukeskuseks määrati Orenburg. Eraldatud kubermangud kuulusid siiski ühisesse Orenburgi kindralkubermangu (*Оренбургское генерал-губернаторство*) kuni kindralkuberneri ametikoha likvideerimiseni 1882. aastal.

1865–1919 oli kubermang jaotatud 5 maakonnaks – Orenburgi, Verhneuralski, Tšeljabinski ning vastloodud Troitski ja Orski maakond.

Viited
------

1. ↑  "Р. И. КАНТИМИРОВА. ГОСУДАРСТВЕННОЕ УПРАВЛЕНИЕ В УФИМСКОЙ ГУБЕРНИИ ВО ВТОРОЙ ПОЛОВИНЕ XIX – НАЧАЛЕ ХХ вв. МОНОГРАФИЯ". Originaali arhiivikoopia seisuga 24. oktoober 2008. Vaadatud 28. veebruaril 2016.
Riisipere mõisa park
Mõisapark
**Riisipere mõisa park** on kaitsealune park Harjumaal Saue vallas Vilumäe külas. Pargi pindala on 17,8 ha. Park on nii muinsuskaitse kui ka looduskaitse all.

Park on vabakujuline ja paikneb põhiliselt endise Uue-Riisipere mõisa peahoone ning Munalaskme oja vahel. Parki hakati rajama koos härrastemaja rajamisega aastail 1819–1821, põhiosas kujundas selle aga Carl Otto von Stackelbergi abikaasa Wilhelmine von Ungern-Sternberg, kellele on pühendatud pargis asuv graniidist mälestuskivi. Mõisasüdame kaart aastast 1888 annab tunnistust sellest, et park on olnud küllaltki suur, selles on olulist osa mänginud Munalaskme oja ja sellest vesiveski abil paisutatud veekogu. Omal ajal sõitsid sellel gondlid, tiigi ääres olid uusgooti stiilis paviljonid ja paadisillad.Tänapäevaks on see süsteem suuremas osas kadunud, tiik on jagunenud kaheks.

Peahoone ette rajati kaarjas tee, seal XX sajandi algul kasvanud pügatud pärnad on kadunud. Peahoone taga asusid algselt looklevad teed, tänapäeval on see osa pargist saanud regulaarse kujunduse. Keskteljel asub suve- ja püsilillepeenardega ääristatud jalutustee. Pargi alumises osas on 3 meetri kõrgune poolkaarekujuline hekk, mille vahel avaus, avamaks vaadet suurele aiavaasile.

Pargi tagumine osa on muutunud metsapargiks, kus asub endisest suurest tiigist eraldunud väike tiik, mida kasutatakse ka ujumiskohana.

Riisipere mõisa pargis kasvab 24 liiki võõrliike, varem on neid olnud rohkem. Suurema osa liigirikkusest annavad pärast Teist maailmasõda istutatud puittaimed. Haruldasemad neist on hõbevaher (*Acer saccharinum*, ümbermõõt 255 cm), hall pähklipuu (*Juglans cinerea*) ja täpiline viirpuu (*Crataegus punctata*). Pargist lähtub berliini papli (*Populus berlionensis*) allee.

Riisipere mõisa pargi keskkonnaregistri kood on KLO1200571. Kaitseala geograafilised koordinaadid on 59° 7′ 0″ N, 24° 16′ 0″ E.

Vaata ka
--------

* Riisipere mõis

Välislingid
-----------

* Riisipere mõisa park keskkonnaportaalis Muuda Vikiandmetes
* Riisipere mõisa park kultuurimälestiste riiklikus registris Muuda Vikiandmetes
Kiriku läänefassaad 2019. aastal
Kiriku ja kloostri põhiplaan
**Lübecki Püha Katariina kirik** (saksa keeles *Katharinenkirche*, *Museumskirche St. Katharinen zu Lübeck*) on 14. sajandil ehitatud Aleksandria Katariinale pühitsetud telliskirik Lübeckis, mis oli kunagise frantsisklaste kloostri kirik ja on tänapäeval ainuke säilinud kloostrikirik Lübeckis.

Frantsisklaste Püha Katariina klooster tegutses Lübeckis 1225. aastast kuni sulgemiseni reformatsiooni ajal 1531. aastal. Keskaegne ehitiste kompleks Lübecki vanalinnas kuulub tänapäeval UNESCO maailmapärandi nimistusse. Kunagises kloostrikirikus tegutseb muuseum, kiriku juurdeehitistes vanu keeli süvendatult õpetav kool Katharineum ja linnaraamatukogu.

Viited
------

1. ↑  Katharinenkirche. Klosterkirche im Weltkulturerbe. - Hansestadt Lübeck

Välislingid
-----------

* Katharinenkirche (ametlik koduleht, saksa keeles)
* Monastery Church in the World Cultural Heritage. - Katharinenkirche
* Katharinenkirche. Klosterkirche im Weltkulturerbe. - Hansestadt Lübeck
Gruusia pass
**Gruusia kui riigi nimena** kasutatakse eesti keeles eksonüümi "Gruusia", harvem ka eksonüümi "Georgia". Nimevariant "Gruusia" tuleneb venekeelsest nimest Грузия *Gruzija*. Nimevarianti "Georgia" või sellest tulenevaid nimevariante kasutatakse inglise keeles ja veel mitmes Euroopa keeles. Gruusias kasutatakse gruusiakeelset endonüümi საქართველო *Sakharthvelo*. Naaberriigis Armeenias on kasutusel armeeniakeelne eksonüüm Վրաստան *Vrastan*.

Nii riigi endonüüm kui ka eksonüümid pärinevad samast riigimoodustisest Kesk-Gruusia piirkonnas Kharthlis (antiiksetes ja Bütsantsi allikates tuntud kui Ibeeria), mille ümber kujunes grusiinide varakeskaegne kultuuriline ja poliitiline ühtsus.

Kõik väliseksonüümid on tõenäoliselt tuletatud pärsiakeelsest sõnast گرگان *gorğān*. See sõna omakorda arenes parthiakeelsest sõnast 𐭅𐭓𐭊𐭍 *wurğān* ja keskpärsiakeelsest sõnast 𐭥𐭫𐭥𐭰𐭠𐭭 *wiručān*, juurdudes vanapärsiakeelses sõnas 𐎺𐎼𐎣𐎠𐎴 *vrkān*, mis tähendab "hundimaad". See kajastub ka vanaarmeeniakeelses sõnas վիրք *virk*, millest on tuletatud vanakreekakeelne sõna Ἰβηρία *Ibēríā*, mis võeti ladina keelde üle kui *Hiberia*. *Vrkān*-i muutumine *gorğān*-iks ja *v* muutumine *g*-ks oli foneetiline nähtus ürgaaria ja muistsete iraani keelte sõnatekkes. Kõik eksonüümid on lihtsalt sama tüve *vrk*/*varka* (𐎺𐎼𐎣) foneetilised variatsioonid. See tüvi tähendab eesti keeles hunti.

Esimest korda on Georgia-sarnast nime maininud Pietro Vesconte oma itaaliakeelsel maailmakaardil aastast 1320 pKr. Kuna see ei olnud alati kirjutatud samas transliteratsioonis, siis esimene kaashäälik kirjutati algselt J-iga: *Jorgia*.

Riigi täielik ametlik nimi on lihtsalt *Gruusia*, nagu on täpsustatud riigi põhiseaduses. Enne 1995. aasta põhiseaduse jõustumist oli riigi nimi *Gruusia Vabariik*. 2005. aastast on Gruusia valitsus astunud samme selleks, et eemaldada kogu maailmas kasutusest vene päritolu eksonüüm *Gruzija*.

Viited
------

1. ↑
2. ↑
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib järvest Tõrva linnas; Viljandi vallas asuva järve kohta vaata artiklit Pärsti Riiska järv* |

---

**Riiska järv** on järv Lõuna-Eestis Tõrva linna kaguservas Tõrva-Valga maantee ääres Riiska linnaosa läheduses.

Järve pindala on umbes 4,3 hektarit ning sügavus küündib kuni 12,5 meetrini. Kaldajoone pikkus umbes 800 m. Järv on ebaühtlase ovaalse kujuga. Järve ääres asuvad võrkpalliplatsid ja selle põhja- ning lõunakaldal väikesed tehislikud supelrannad, veidi eemal asuvad mõlemal kaldal eramud. Kaldad on ääristatud ida ja lääne suunas puuderiviga.

Järv toitub peamiselt arvukatest külmaveelistest allikatest ja sissevoolavast kraavist. Väljavool on kitsas kraav Õhne jõkke. Järve vesi on väga punakaspruun, väikse kuni keskmise läbipaistvusega (1,2–2 m), keskmise karedusega ja tugevalt kihistunud.

Kaldad on võrdlemisi kõrged, laugjad, kohati esineb soostunud serva. Liivast kaldavöödet leidub peamiselt põhja- ja lõunakaldal ujumiskohtade juures (tehislikult liivatatud), sügavamal on põhi kaetud suhteliselt paksu mudakihiga.

Elustik
-------

Kaladest on esindatud ahven, särg, haug, linask, angerjas, latikas ja karpkala. Taimestikku on suhteliselt vähe, liike keskmisel arvul. Veesiseste taimede seas leidub haruldast tömbilehist penikeelt. Loomadest vähesel hulgal esindatud jõevähid ja järvekarbid. Järve kõrkjatest ümbritsetud kallastes pesitsevad mitmesugused veelinnud.

Meelelahutus
------------

Järve kaldal asub 2014. aastal avatud Tõrva Wakepoint ja kohvik Supelung

Kirjandus
---------

* Aare Mäemets. "Eesti NSV järved ja nende kaitse". Tallinn 1977

Välislingid
-----------

* Riiska järv keskkonnaportaalis
Klaipėda delfinaarium
Klaipėda meremuuseum endises kindluses
**Kopgalis** (saksa keeles *Süderspitze*) on Leedu linna Klaipėda osa. Asub Kura säärel Smiltynėst põhja pool. Kuna linnaosa on ülejäänud Klaipėdast eraldatud Kura lahega, siis peavad Klaipėdaga ühendust praamid.

Kopgalis asub Kura sääre rahvuspargi territooriumil. Seal asub Leedu meremuuseum ja delfinaarium. Linnaosa lõunapiiril on Kopgalise ja Smiltynė ühine kalmistu, ka asub seal kalurite elu kajastav etnograafiamuuseum.

Ajalugu
-------

Kopgalis tekkis 1795. aastal paigana, kus laevadele toimetati ballasti. Kuigi Preisi võimud andsid sealsetele asukatele mitmeid privileege, elas 1821. aastal Kopgalises siiski vaid 7 peret. Elanikud tegelesid kalapüügiga ja kasvatasid kartuleid.

XIX sajandi keskpaigas kujunes Kopgalis esimeseks kuurordiks Kura säärel, seal asusid eraldi supelrannad nii naistele kui ka meestele.

Aastal 1866 ehitati Kopgalisesse fort, mis hävis Teise maailmasõja ajal. Tänapäeval on fort rekonstrueeritud ja seal asub 1979. aastast Klaipėda meremuuseum. Vana kaluriküla on muudetud vabaõhumuuseumiks, aastast 1994 asub seal delfinaarium.

Kopgalises elas Liudvikas Stulpinas, esimene leedulasest kapten. Teine tuntum elanik on Leedu kirjanik Jonas Žilius-Jonila, kes oli aastatel 1925-1926 Klaipėda piirkonna kuberner.
**Neeme Katt** (sündinud 21. augustil 1962) on eesti õpetaja, Jõgeva Põhikooli keemia- ja informaatikaõpetaja, õppematerjalide autor.

Haridus
-------

Neeme Katt lõpetas keemia eriala Tartu Riiklikus Ülikoolis 1985. aastal.

Ametialane ja ühiskondlik tegevus
---------------------------------

Õpetas alates 1985. aastast Jõgeva 2. Keskkoolis, hiljem Jõgevamaa Gümnaasiumis ja Jõgeva Põhikoolis. Juhendas Jõgeva 2. Keskkoolis matkaringi ning õpetab Jõgevamaa Gümnaasiumis valikkursust "Matkamise alused". Neeme Katt on ka juutuuber, tema omanimelisel Youtube'i lehel on arvukalt keemiateemalisi videoid. Ta on koostanud mitmeid e-õppematerjale: Moodle'i kursused "Uurimistöö alused" ja "Programmeerimine I, II, III; "Informaatika 8. klassile".

Tunnustus
---------

* 2017 – Jõgevamaa Kuldrist
* 2013 – Aasta gümnaasiumiõpetaja (riiklik)
* 2013 – Maakonna parim gümnaasiumiõpetaja

Neeme Kati juhendatud õpilaste uurimistööd on korduvalt edukalt osalenud vabariiklikel ja rahvusvahelistel uurimistööde konkurssidel, töid on avaldatud õpilaste teadusajakirjas "Akadeemiake".

Teosed
------

* 2000, uuendatud 2017 – "Keemia lühikursus gümnaasiumile"
* 2004, täiendatud 2007, uuendatud 2021 – "Keemia lühikursus põhikoolile"

Isiklikku
---------

Ta vanemad olid õpetajad.

Tema abikaasa on Jõgeva Muusikakooli direktor ja koorijuht Merike Katt, neil on lapsed Maria, Anna ja Joosep. Huvitub matkamisest ja fotograafiast ning on korraldanud õpetajakarjääri algusest peale matku õpilastega nii mägedesse kui ka kõrbetesse. Tema kursusekaaslane oli muusik ja saatejuht Onu Bella ehk Igor Maasik. Tal on leitnandi auaste.

Viited
------

1. 1 2 3 4 5 6  Sirje Pärismaa (7.1.2022). "Keemiaõpetajaga rappa ja mägedesse". *Õpetajate Leht*. Vaadatud 11.1.2022.
2. ↑  TRÜ füüsika-keemiateaduskonna keemia osakonna lõpetajad 1985. aastal
3. 1 2  "Aasta gümnaasiumiõpetaja jätkab tööd kahes Jõgeva koolis". *Vooremaa*. 8.10.2013. Vaadatud 11.1.2022.
4. ↑  "Neeme Katt". *Youtube*. Vaadatud 11.1.2022.
5. 1 2 3  "JÕGEVAMAA GÜMNAASIUMI ÕPETAJAD PÄLVISID TUNNUSTUSE". *Jõgeva Gümnaasium*. 2017. Vaadatud 11.1.2021.
6. ↑  "Saage tuttavaks: õpilasleiutaja Ander Järv ja keemia õpikeskkond". *Kirjastus Argo*. 18.12.2021. Vaadatud 11.1.2022.
7. 1 2  Raivo Juurak (12.11.2009). "Neeme Katt – palverändur ja nomaad". *Delfi Kultuurileht*. Vaadatud 11.1.2022.
8. ↑  Riina Mägi (18.11.2017). "Merike Katt, virulase ja saarlase verd direktor". *Vooremaa*. Vaadatud 11.1.2022.
9. ↑  "Jäljed". *Neeme Kati matkablogi*. Vaadatud 11.1.2022.
10. ↑
11. ↑  "Sõjaväeliste auastmete andmine". *Riigi Teataja*. 18.02.2013. Vaadatud 11.1.2022.

Välislingid
-----------

* Neeme Katt Youtube'is
**Neeme** on küla Jõelähtme vallas Harjumaal. See asub Tallinna kesklinnast umbes 40 km kaugusel. Neeme (varem *Sumini*, *Sunaneeme* ja saksa keeles *Ihhasalloneem*) küla asutati 1560. aastal ja see asub Ihasalu poolsaare tipus. 

1977—1997 oli Ihasalu küla osa. 

Neeme küla on esimene küla Eestis, millel on oma lipp ja vapp, mille kirjeldus on järgmine: sinisel kilbil hõbedane kilbi ülaservani ulatuv kaarjate külgedega teravik ja kaks püstasendis seljakuti asetatud vastandvärvustes kala. Sinine tähistab merd, hõbedane teravik viitab neemele. Kalad osutavad randlaste traditsioonilisele tegevusele – kalapüügile. Neeme küla vapp on kantud 22. juunil 1996 Eesti vapiregistrisse.[*viide?*]

Neeme külas on lasteaed, kuueklassiline kool (asutatud 1898), raamatukogu, rahvamaja, pood, Wana Kala kõrts, restoran Ruhe. Kuni 2007. aastani tegutses Neemes postipunkt.[*viide?*]

Külas on väga arenenud kolmas sektor – tegutsevad mitmed mittetulundusühingud: MTÜ Neeme Rannavalve Selts, MTÜ Neeme Sadam, MTÜ Lühitneeme Selts). Neeme küla oli üks esimesi külasid, mis liitus naabrivalve liikumisega.[*viide?*]

Traditsioonilistest üritustest suurimad on iga viie aasta tagant tähistatavad Neeme päevad, iga aasta juulis peetav kalurite päev, augustis toimuv muinastulede öö ja septembris toimuv Neeme lõikuskuu laat.[*viide?*]

Aastatel 2002–2005 ilmus Neeme küla ajaleht Neemekene. 2006. aastast kannab Neeme ja Ihasalu küla ajaleht nime Oma Poolsaar.

Neeme küla tunnistati 2001. aastal Harjumaa kauneimaks külaks[*viide?*] ning 2002. aastal tunnistas president selle Eesti kauneimaks külaks[*viide?*].

Külas on käimas ka vilgas kinnisvaraarendus, suurim arendatav elamurajoon on Kadakaranna. Tegelik elanike arv külas on ametlikest andmetest tunduvalt suurem.[*viide?*]

Neeme külas on ka väikesadam Neeme Sadam, mis on rekonstrueeritud, aga mida veel arendatakse. Neeme sadamas on võimalik randuda väikestel ja keskmise suurusega alustel. Sadamal on oma tankla.[*viide?*]

Enamik supluskohtadest on liivarannad.[*viide?*]

Pilte
-----

* Neeme küla sadam
* Droonivideo Neeme külast

Viited
------

1. ↑  Statistikaamet, vaadatud 10.11.2020.
2. ↑  Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.
3. 1 2  "Neeme". *Eesti kohanimeraamat*. Eesti Keele Instituut.
4. ↑  "Neeme". *Eesti kohanimed*. Eesti Keele Instituut.

Jõelähtme valla vapp
Jõelähtme valla asulad

**Alevikud:** Kostivere | Loo  

**Külad:** Aruaru | Haapse | Haljava | Ihasalu | Iru | Jõelähtme | Jõesuu | Jägala | Jägala-Joa | Kaberneeme | Kallavere | Koila | Koipsi | Koogi | Kostiranna | Kullamäe | Liivamäe | Loo | Maardu | Manniva | Neeme | Nehatu | Parasmäe | Rammu | Rebala | Rohusi | Ruu | Saha | Sambu | Saviranna | Uusküla | Vandjala | Võerdla | Ülgase
**Ülemaaline Maanoorte Ühendus** ehk **Maanoored** oli Eesti noorteorganisatsioon.

Tegevus
-------

Organisatsioonis keskenduti peamiselt noore maa-majanduslikule harimisele. Korraldati vastavaid võistlusi ja kursusi, samuti kokkutulekuid ja pidulikke üritusi. 

Matkamise edendamiseks oli loodud kodudes ööbimiskohtade võrgustik, kuhu 1939. aastal kuulus üle 200 talu.

Liikmed
-------

Liikmeks võisid olla noored alates koolieast kuni 25 eluaastani. Organisatsioonil oli 1930ndate teisel poolel umbes 7000 liiget. 1940. aasta kevadeks oli organisatsioonis 451 ringi ja 14780 liiget, neist 5080 (umbes 34,4%) olid vanemad, kui 20 eluaastat. Seega oli tegemist toona ühe suurima Eesti noorteorganisatsiooniga.

Viited
------

1. ↑  A ja O taskuteatmik Eesti. Eesti Entsüklopeediakirjastus, 2007. Lk 280
2. ↑  Maanoorte organisatsioonis 14780 liiget. Meie Maa 12.05.1940.

Välislingid
-----------

* Organisatsiooniga seotud artiklid Eesti ajakirjanduse analüütilise bibliograafia andmebaasis
**Üleminekuperiood** oli Eesti Vabariigi Ülemnõukogu poolt 1990. aasta kevadel välja kuulutatud periood, mille lõppeesmärgiks oli Eesti Vabariigi taastamine iseseisva riigina ning luua riigile omased tunnused.

1.1.1990
--------

NSV Liidu lipp 1923–1991Eesti NSV lipp
Riigi nimi: Eesti Nõukogude Sotsialistlik Vabariik
Pindala: 45 215,4 km²
Rahvaarv: 1 565 662 (01.01.1989 rahvaloendus)
Pealinn: Tallinn
Haldusjaotus: 15 rajooni ja 6 vabariikliku alluvusega linna
Riigikeel: eesti keel
Rahaühik: rubla (rubla = 100 kopikat)
Riigitähis: ENSV
Riigikord: NSV Liidu liiduvabariik
Põhiseadus (faktiliselt): Eesti NSV 1978. aasta konstitutsioon

8.05.1990
---------

Eesti Vabariigi lippNSV Liidu lipp 1923–1991
Riigi nimi: Eesti Vabariik
Pindala: 45 215,4 km²
Rahvaarv: 1 565 662 (01.01.1989 rahvaloendus)
Pealinn: Tallinn
Haldusjaotus: 15 maakonda
Riigikeel: eesti keel
Rahaühik: rubla (rubla = 100 kopikat)
Riigitähis: EV
Riigikord: NSV Liidu liiduvabariik
Põhiseadus (faktiliselt): Eesti NSV 1978. aasta konstitutsioon

20.08.1991
----------

 Eesti Vabariigi lipp
Riigi nimi: Eesti Vabariik
Pindala: 47 450 km²
Rahvaarv: 1 565 662 (01.01.1989 rahvaloendus)
Pealinn: Tallinn
Haldusjaotus: 15 maakonda
Riigikeel: eesti keel
Rahaühik: rubla (rubla = 100 kopikat)
Riigitähis: EV
Riigikord: parlamentaarne vabariik
Põhiseadus (faktiliselt): Eesti NSV 1978. aasta konstitutsioon

20.06.1992
----------

 Eesti Vabariigi lipp
Riigi nimi: Eesti Vabariik
Pindala: 47 450 km²
Rahvaarv: 1 565 662 (01.01.1989 rahvaloendus)
Pealinn: Tallinn
Haldusjaotus: 15 maakonda
Riigikeel: eesti keel
Rahaühik: kroon (kroon = 100 senti)
Riigitähis: EV
Riigikord: parlamentaarne vabariik
Põhiseadus (faktiliselt): Eesti NSV 1978. aasta Eesti NSV konstitutsioon

05.10.1992
----------

 Eesti Vabariigi lipp
Riigi nimi: Eesti Vabariik
Pindala: 47 450 km²
Rahvaarv: 1 565 662 (01.01.1989 rahvaloendus)
Pealinn: Tallinn
Haldusjaotus: 15 maakonda
Riigikeel: eesti keel
Rahaühik: kroon (kroon = 100 senti)
Riigitähis: EV
Riigikord: parlamentaarne vabariik
Põhiseadus (faktiliselt): Eesti Vabariigi 1992. aasta põhiseadus

Viited
------

1. ↑  11. märts 2015, Heiki Suurkask, Eesti Kongress ja Ülemnõukogu: Suur tüli ja neli otsust, mis viisid Eesti iseseisvuse taastamiseni
2. ↑  15. aprill 1997, 0:00, Mart Nutt, Üleminekuperiood jätkub
**Valka Püha Katariina luteri kirik** (ka *Valka Luke kirik*; läti keeles *Valkas Svētās Katrīnas evaņģēliski luteriskā baznīca* ehk *Lugažu luterāņu baznīca*) asub Valkas Lätis aadressil Rīgas ielā 9.

Kirik rajati 1477. aastal. Pärast seda on Valka Luke kirikut (saksa keeles *Die Luhdesche Kirche*) korduvalt ümber ehitatud. Esimesed ümberehitustööd leidsid aset Liivi sõja järel, seejärel taastasid kiriku aastal 1702 vene sõjavangid. Tänapäevasesse asukohta rajati kirik aastal 1729. Hoone ehituskvaliteet oli aga madal ja nii vajas see aastail 1752–1755 kapitaalremonti, mille käigus tuli ehitada ka uus kirikutorn. Aastal 1907 kirik põles, mistõttu seda aastal 1910 taas remonditi. Viimased remondi- ja ümberehitustööd toimusid aastal 1997.

Valga Jaani kirikut nimetati linnakirikuks ja Luke kihelkonnakirikut maakirikuks.

Kirikuesisel haljasalal asub 2002. aastal valminud päikesekell. Kiriku juures asub ka aastal 1907 rajatud kalmistu. Kirikutorn on kasutusel Valka linna vaatetornina.

* Vaade kirikule loodestVaade kirikule loodest
* Vaade altari suunasVaade altari suunas
* KantselKantsel
* AltarAltar
* AltarimaalAltarimaal
* Vaade peaukse suunasVaade peaukse suunas
* Päikesekell kiriku esisel haljasalalPäikesekell kiriku esisel haljasalal

Vaata ka
--------

* Valga Jaani kirik

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Valka Püha Katariina evangeelne luterlik kirik** |

* Koguduse koduleht
* Luke kiriku altar enne 1907. aasta põlengut

Luke kirik
Luke kihelkond

**Kirik**: Luke kirik  

**Mõisad**: Luke kirikumõis | Burga mõis | Luke mõis | Paju mõis | Sooru mõis
Laavatunnel Maal, Hawaii saarel
**Marsi laavatunnelid** on pinnaalused koopad planeedil Marss, need on tekkinud, kui pinnaalune laavavool on väljastpoolt kivistunud ning selle kooriku sisse jäänud laava on ära voolanud. Marsi laavatunnelite hinnangulist suurust saab määrata planeedi pinnal olevate pikkade looklevate süvikute järgi, kuna usutavasti on tegemist kokku varisenud laavatunnelitega. Enamik erialateadlasi on üksmeelel, et Marsil leidub laavatunneleid, kuid planeedi orbiidilt tehtud analüüside abil ei ole võimalik lõplikult tõestada nende olemasolu ega kirjeldada nende omadusi.

Laavatunnelid on üks tõenäolisi asukohti Marsil, kus võiks eksisteerida elu. Tunnelite sisemus pakuks organismidele kaitset UV-kiirguse eest ning vulkaanilised mineraalid oleksid kemosünteetilistele organismidele toitainete allikaks. Teoreetiliselt võiks planeedi sisemusest pärinev soojus teha tunnelites võimalikuks püsiva vedela vee olemasolu.

Marsi koobastes olevad mineraalid võivad sisaldada infot mineviku keskkonnatingimuste kohta või isegi tõendeid elust.

Marsi koobaste uurimiseks vajalikud tehnoloogiad on praegu alles arendusjärgus ning neid testitakse Maa koobastes.

Võimalused inimkasutuseks
-------------------------

Laavatunnelites saaksid geoloogid uurida kivimeid, mida planeedi pinnal uurida pole võimalik. Samuti saaks aluskivimeid kasutada seismoloogiauuringuteks.

Tunnelid pakuvad ka kaitset Päikeselt pärit laetud osakeste, mikrometeoriitide ning tolmu eest. Seega oleks need heaks asukohaks, kuhu rajada astronautide baas.

Viited
------

1. 1 2 3 4 5 6  Andrew Daga & Associates LLC, Malvern, PA USA. "Lunar and Martian Lava Tube Exploration as Part of an Overall Scientific Survey". www.lpi.usra.edu. vaadatud 26.01.2017.
Struktuurivalem stereoisomeere arvestamata.

**Diaminopimeliinhape** ehk **2,6-diaminopimeliinhape** (lühend **DAP**) on üks aminohapetest. Kui pole teisiti öeldud, mõistetakse selle all kolme stereoisomeeri segu.

Ehitus
------

Diaminopimeliinhape baseerub 7 aatomist koosneval hargnemata süsinikuahelal. Kummaski otsas on karboksürühm, mille kõrval on aminorühm. Ta sarnaneb lüsiiniga, kuid lüsiinil puudub ühes otsas karboksürühm. Et diaminopimeliinhappe molekul sisaldab nii happelisi kui ka aluselisi rühmi, on ta amfoteerne.

2,6-diaminopimeliinhappe molekulil on kaks stereokeset. Stereoisomeere on kolm: (2*S*, 5*S*)-vorm, sellega enantiomeerne (2*R*, 5*R*)-vorm ja *meso*-vorm.

Füüsikalised omadused
---------------------

Diaminopimeliinhape on valge pulber.

Bioloogiline tähtsus
--------------------

*Meso*-diaminopimeliinhape on peptidoglükaanide ehituskivi, mis gramnegatiivsetel bakterite rakukestas sageli esineb. *meso*-vormis kuulub diaminopimeliinhape peptiidahelatesse, mis seovad omavahel *N*-atsetüülmuraamhappe molekule, mis koos *N*-atsetüülglükoosamiiniga moodustavad peptidoglükaani suhkruselgroo. 

Peptidoglükaanis sisalduv *meso*-diaminopimeliinhape on Brauni lipoproteiini kinnituskoht. Peptidoglükaani iga 10.–12. *meso*-diaminopimeliinhappe molekuli karboksürühmal on kovalentne side Brauni lipoproteiin C-otsa lüsiini ε-aminorühmaga.. 

*Meso*-diaminopimeliinhape esineb paljude bakterite rakukestas, kuid seda ei esine kunagi arhede ega eukarüootide rakukestas.

Diaminopimeliinhape ei ole proteinogeenne aminohape.

Lüsiini biosünteesis bakterite puhul on diaminopimeliinhape lüsiini vahetu prekursor. Mutandid, kes sünteesiahelas diaminopimeliinhappeni ei jõua, kasvavad normaalselt, kui nad saavad diaminopimeliinhapet keskkonnast; kui nad saavad keskkonnast ainult L-lüsiini, siis nad küll kasvavad, kuid ei moodusta uut peptidoglükaani rakukesta jaoks, mistõttu nad lüüsuvad.

Viited
------

1. ↑  Guntram Seltmann, Otto Holst. *The Bacterial Cell Wall*, Berlin: Springer 2002, lk 81. ISBN 3-540-42608-6.
2. ↑  *Jawetz, Melnick, & Adelberg's Medical Microbiology*, 27. trükk, McGraw-Hill Education 2016, lk 25.
3. ↑  *Jawetz, Melnick, & Adelberg's Medical Microbiology*, 27. trükk, McGraw-Hill Education 2016, lk 25.
**"Marsi printsess"** (inglise keeles "A Princess of Mars") on Edgar Rice Burroughsi 1917. aastal ilmunud ulmeromaan, kus astub üles John Carter. Teos on "Barsoomi" sarja esimene osa.

Romaan ilmus ajakirja All-Story Magazine joonealusena 1912. aasta veebruarist juulini pealkirjaga "Under the Moons of Mars".

Sisu
----

Romaani sündmused toimuvad aastatel 1866–1876. Konföderatsiooni poolel võidelnud John Carter osaleb pärast Ameerika kodusõda geoloogiaekspeditsioonidel Arizonas. Avastatakse rikkalikud kulla leiukohad. Kuid edu joovastust saadab ka ebaedu nõiaring. Lääne poole liikuvatele ameeriklastele osutavad tugevat vastupanu kohalikud apatšihõimud. Ühe järjekordse konflikti ajal peitub John Carter indiaanlaste pühasse kooüasse, kust avanes side kõrbelise Marsiga. Barsoomi-nimelises ühiskonnas on vaenujalal rohelised Tharki ja punase nahavärviga Heliumi hõimud.

Tegelased
---------

* John Carter
* Dejah Thoris
* Tars Tarkas
* Sola
* Sarkoja
* Kantos Kan

Eestikeelsed väljaanded
-----------------------

* "Marsi printsess". Eesti Kirjastus-Ühisuse kirjastus, 1923. Tõlkija Hilja Mändmets
* "Marsi printsess". Ajalehe joonealune. Virulane, 1933
* "Marsi printsess". Heining & Ko, 1993

Ekraniseeringud
---------------

2012. aastal linastus romaani ainetel eepiline seiklusfilm "John Carter" (Walt Disney Pictures). Lavastas Andrew Stanton, peaosades Taylor Kitsch, Lynn Collins, Willem Dafoe.

Viited
------

1. ↑  John Carter. Forum Cinemas

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Vikitekstides on artikliga seotud alliktekste: **A Princess of Mars** |

* Princess of Mars. Edgar Rice Burroughs, Inc.
* Marsi printsess. Raamatukoi
* Edgar Rice Burroughs. A Princess of Mars. Retsensioonid. BAAS
|  |
| --- |
|  |
| Medalikohad |
| Euroopa meistrivõistlused |
| **Hõbe** | 2012 Ukraina ja Poola |  |
| Konföderatsioonide karikas |
| **Pronks** | 2013 Brasiilia |  |

**Alessandro Diamanti** (sündinud 2. mail 1983 Pratos) on Itaalia jalgpallur, kes mängib ründava poolkaitsjana Austraalia kõrgliiga klubis Western United.

Ta alustas klubikarjääri kodulinna klubis A.C. Prato. Klubikarjääri esimestel aastatel mängis ta Itaalia madalamate liigade klubides. Itaalia kõrgliigas debüteeris ta hooaja 2007–08 Livorno meeskonnas. Hiljem on ta klubikarjääri jooksul mänginud veel sellistes Itaalia klubides nagu Brescia, Bologna, Fiorentina, Atalanta, Palermo ja Perugia, Inglismaa kõrgliiga klubides West Ham United ja Burnely ning Hiina kõrgliiga klubis Guangzhou Evergrande.

2019. aasta juulis liitus ta Western Unitediga, mis debüteeris algaval hooajal Austraalia kõrgliigas. Hooajal 2019–20 lõi Diamanti Austraalia kõrgliigas seitse väravat ja andis seitse väravasöötu ning valiti hooaja lõpus liiga hooaja parimaks mängijaks.

Itaalia jalgpallikoondises mängis Diamanti aastatel 2010–2013 kokku 17 korda. Koondisekarjääri ainsa värava lõi ta 2013. aasta FIFA konföderatsioonide karikaturniiri kolmanda koha mängus Uruguay vastu. Ta kuulus Itaalia koondisse ka 2012. aasta Euroopa meistrivõistlustel, kus ta realiseeris veerandfinaalis Inglismaa vastu penaltiseerias otsustava tabamuse.

| * v
* r
Itaalia koondis  –  UEFA Euro 2012 |
| --- |
| 

* 1 Buffon (c)
* 2 Maggio
* 3 Chiellini
* 4 Ogbonna
* 5 Motta
* 6 Balzaretti
* 7 Abate
* 8 Marchisio
* 9 Balotelli
* 10 Cassano
* 11 Di Natale
* 12 Sirigu
* 13 Giaccherini
* 14 De Sanctis
* 15 Barzagli
* 16 De Rossi
* 17 Borini
* 18 Montolivo
* 19 Bonucci
* 20 Giovinco
* 21 Pirlo
* 22 Diamanti
* 23 Nocerino
* Treener: Prandelli

 | Itaalia |
Ross Kemp BAFTA auhindade kättejagamisel 2009.
**Ross James Kemp** (sündinud 21. juulil 1964) on inglise näitleja ja ajakirjanik.

1990–1999 mängis ta BBC seebiooperis "EastEnders". Nii televaatajad kui ka seriaali kaasnäitlejad on korduvalt palunud tal seriaali naasta ning 2005 ja 2006 tegigi ta lühikest aega seriaalis kaasa, vastavalt mõne nädala ja kolm kuud. 1999. ja 2006. aastal valiti ta Suurbritannia parimaks seebiooperite meesnäitlejaks.

Kemp on saavutanud rahvusvahelise tunnustuse ohtlike ja uurivate dokumentaalsarjadega.

Neist esimene sari oli "Ross Kemp on Gangs" ("Ross Kemp jõukudes"), mis käsitleb kuritegelikke organisatsioone kõikjal maailmas. Aastail 2007–2009 esilinastus 19 osa. 2007 võitis see sari BAFTA auhinna parima dokumentaalfilmi kategoorias. Eelviimasena esilinastunud osa "Ross Kemp: A Kenya Special" ("Ross Kemp: Keenia eri") nimetati 2009 BAFTA auhinna kandidaadiks parima uudisloo kategoorias, kuid ta ei võitnud seda auhinda.

Teine sari oli "Ross Kemp in Afghanistan" ("Ross Kemp Afganistanis"), millest aastail 2008 ja 2009 esilinastus 10 osa. See sari nimetati 2009 BAFTA auhinna kandidaadiks parima dokumentaalfilmi kategoorias, kuid ta ei võitnud seda auhinda.

Järgnesid kaheosaline dokumentaalfilm "Ross Kemp: Middle East" ("Ross Kemp: Lähis-Ida"), mis käsitleb olukorda Iisraelis ja Gaza sektoris, ning dokumentaalfilm "Ross Kemp: Battle for the Amazon" ("Ross Kemp: Lahing Amazonase pärast"), milles käsitletakse vihmametsade hävitamist Brasiilias ja Ecuadoris. Mõlemad mainitud filmid esilinastusid 2010.

Välislingid
-----------

 Ross Kemp – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
* Ross Kemp andmekogus IMDb (inglise) Muuda Vikiandmetes
Under Marsoroligheterna i Stockholm 1848. Fritz von Dardel - Nordiska Museet - NMA.0035335
Marsoroligheterna 1848 Söndags-Nisse
**Marsoroligheterna** (Märtsirahutused) oli rida Rootsi pealinnas Stockholmis aset leidnud mässe 1848. aasta revolutsioonide ajal.

2. märtsil 1848 jõudsid Stockholmi uudised Prantsuse revolutsioonist. 18. märtsi hommikul leidis politsei kogu pealinnas üleskutseid, mis trotsisid valitsust ja nõudsid reforme, sealhulgas valimise ja valimisõiguse reformi. Samal pärastlõunal korraldati Hotel de la Croix bankett. Rahvahulk kogunes Brunkebergstorgi väljakule selle kõrval ja ähvardas hoonesse siseneda. Rahvahulk aeti politsei poolt laiali ja mõned vahistati, kuigi nad kaitsesid end kive loopides.

Õhtul kogunes rahvahulk Stockholmi kuningalossi ja Storkyrkani vahele. Kuningas Oskar I, kes käis Kuninglikus Ooperis Jenny Lindi etendusel, kohtus meeleavaldajatega Storkyrkobrinkenis, kuulas nende kaebusi ja käskis vahistatud vabastada, mispeale rahvahulk laiali läks.

Kuid veel üks rahvahulk moodustus hiljem samal päeval, kes loopis kive Gustav Adolfs torgi, Drottninggatani ja Blasieholmeni akendesse, sealhulgas peapiiskop Wingårdi akendesse.

19. märtsil kogunesid rahvahulgad taas ja rüüstasid ärisid. Kui rahvahulk Storkyrkobrinkenis keeldus laiali minemast, kutsus monarh välja miilitsa. Kõlasid lasud, mis viis 18 ohvrini meeleavaldajate hulgas. Norra Smedjegatanis ründas sõjavägi barrikaadi. Rikaste kaupmeeste klassi hulgas moodustati relvarühmitusi rahu hoidmiseks.

Järgmine päev oli rahulik. 21. märtsil saabusid pealinna armee tugevdused, et olla käepärast edasiste rahutuste puhul, kuid midagi ei toiminud.
Õigeusu kiriku kolm apsiidi Jaroslavli Lunastaja kloostri peakirikul (1505-1515). Altar on keskmises apsiidis, *prothesis* on parempoolses ja diakonikon vasakpoolses apsiidis.
**Diakonikon** (kreeka keeles διακονικόν *diakonikon*, kirikuslaavi keeles *диаконник* või *малая ризница*) on õigeusu ja kreekakatoliku kirikus pühakoja altariruumi keskapsiidist lõuna poole jääv apsiid või kamber, kus hoitakse jumalateenistusteks tarvilikke liturgilisi raamatuid, kirikutekstiile ja vaimulike rüüsid (armulaua valmistamiseks vajalikud nõud on põhjapoolses ruumis *prothesis*'es).

Diakonikonis on tavaliselt kätepesuorv *thalassidion* (nagu on *piscina* katoliku kirikus), kus vaimulikud pesevad käsi enne liturgiat, ja kapp või riiulid, milles on raamatud ja rõivad. Siin võidakse hoida ka viirukinõu sütt, käterätte ja muud vajalikku ning see võib olla kohaks, kus kuumutatakse vett, mis valatakse armulauakarikasse enne armulauda.

Viited
------

1. ↑  John Anthony McGuckin. The Encyclopedia of Eastern Orthodox Christianity.

Vaata ka
--------

* *Bema*
* Käärkamber
**Diagenees** on kõikide setteid ja settekivimeid mõjutavate füüsikaliste ja keemiliste protsesside (v.a murenemine ja moone) kogum.

Lihtsustatud käsitluse järgi on **diagenees** setete muutumine settekivimeiks. Tegelikult hõlmab diagenees peale settekivimite moodustumise ka nendega toimuvaid litifitseerumisjärgseid muutusi.

Diagenees algab kohe pärast setteosakese settimist ja jätkub seni, kuni kivim moondub. Diagenees ei ole sugugi mitte alati ühesuunaline protsess, sest mattunud ja kivistunud setted ei pruugi lõpptulemusena moonduda, vaid võivad tektooniliste liikumiste käigus taas maapinnale lähemale liikuda.

Enamasti liigitatakse diagenees sarnaselt murenemisega kaheks – füüsikaliseks ja keemiliseks. Füüsikaline diagenees hõlmab näiteks kompaktsiooni ja sellest tulenevat pooriruumi ruumala vähenemist, lõhede tekkimist jne. Keemiline diagenees on olemasolevate sette- või kivimiosakeste lahustumine pooriruumis ringlevates vedelikes, uute mineraalide tsemendina pooriruumi settimine jms. Ka siin tuleb eristada diageneesi, mis toimub suhteliselt madalatemperatuurilistes vedelikes, hüdrotermaalsest moondest, mida põhjustavad kuumad fluidid.
**Kädva mõis** (saksa keeles *Kedwa*) oli 1876. aastani rüütlimõis, hiljem poolmõis Juuru kihelkonnas Harju kreisis.

Tänapäeval jääb kunagine mõis Kehtna valda Rapla maakonnas.

Ajalugu
-------

Kädva mõis on asutatud 17. sajandi alguses, sel ajal kuulusid piirkonna maa-alad perekond Dückeritele. 1662. aastal omandas mõisa Hans Ernst von Wolframsdorff.

1715. aastal sai omanikuks tema väimees Detloff von Helffreich, kellelt 1733. aastal sai mõisa omakorda tema väimees Johann Reinhold vabahärra Meyendorff. Seejärel olid mõisa omanikeks järgemööda Gustav Adolph Nieroth, kapten Franz Nicolas Virgin ja Hedwig Dorothea Ehinger. 1767. aastast pärandus mõis taas perekond Helffreichile.

1876. aastal alandati mõisa staatust – senisest rüütlimõisast sai poolmõis, mis oli Purila mõisa kõrvalmõisaks. Mõisa viimased omanikud olid 1900. aastast Maydellid.

Vaata ka
--------

* Eesti mõisate loend
* Kädva

Välislingid
-----------

* Kädva mõis, Eesti Ajalooarhiivi Kinnistute register
* Kädva mõis Eesti mõisaportaalis
* Kädva küla


Juuru kihelkond

**Kirik**: Juuru kirik  

**Mõisad**: Atla mõis | Hiiru mõis | Hõreda mõis | Härgla mõis | Ingliste mõis | Juuru kirikumõis | Juuru mõis | Järlepa mõis | Kaiu mõis | Karitsa mõis | Kuimetsa mõis | Kädva mõis | Mahtra mõis | Maidla mõis | Oraniku mõis | Pae mõis | Pirgu mõis | Purila mõis | Põlliku mõis | Seli mõis | Umbru mõis
**Loodusajakirjanik** on ajakirjanik, kes vahendab ajakirjanduslikus vormis teavet looduse kohta. 

Loodusajakirjanikud töötavad enamasti loodusteemadele spetsialiseeritud väljaannetes. 

Kuid üldhuviväljaandes töötava loodusajakirjaniku tööpõld võib peale otseste loodusteemade hõlmata sageli ka keskkonnakaitseteemasid. Eriti pärast ÜRO keskkonna- ja arengukonverentsi 1992. aastal Rio de Janeiros, Agenda 21 levima hakkamist ja säästva arengu liikumise hoogustumist on loodus- ja keskkonnaajakirjanduse ja -ajakirjanike määratlemise piirid hägustunud. Keskkonnateemadele hakati nii riikide valitsustes kui ka ajakirjanduses pöörama senisest suuremat tähelepanu ning traditsiooniline loodusajakirjandus tegi läbi uuenduskuuri. 

Harvemini võib kohata seda, et loodusajakirjanikele on pandud kohustus käsitleda loodusteemadena koguni põllumajandust (nt kariloomade tõuge, taimekasvatust) ja kodumajapidamist (nt kassi- ja koeratõuge, maitsetaimi ja vesirotitõrjet). 

Kuidas loodusajakirjanike ametikohti täpselt nimetada, see sõltub ajakirjandusväljaande suunitlusest ja suurusest. 

Hariduselt võib loodusajakirjanik olla nii ajakirjandusharidusega ajakirjanik, kes on spetsialiseerunud loodusteemade käsitlemisele, kui ka loodusteadusharidusega spetsialist, loodusvaldkonna praktik, kes on saanud veidi ajakirjanduslikku lisakoolitust. 

Eestis on loodusajakirjanikena tegutsenud näiteks Gustav Vilbaste, Kustas Põldmaa, Fred Jüssi, Ann Marvet, Toomas Jüriado, Kristel Vilbaste, Juhani Püttsepp jt. 

Ameerika keskkonnaajakirjanike ühing (Society of Environmental Journalists) loodi aastal 1990.

Vaata ka
--------

* Eesti Teadusajakirjanike Selts
* loodusajakirjandus
* loodusfotograaf