recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Pakruojis** (Helifaili info leedu i) on linn Põhja-Leedus, Pakruojise rajooni ja Pakruojise valla halduskeskus. Linn asub Kruoja jõe kaldal, merepinnast 76 meetri kõrgusel.

Linna ümber on suured dolomiidi varud, selle kaevandamine on ka üks linna tähtsamaid tööstusharusid. Vaatamisväärsusteks on Pakruojise mõisa hoonetekompleks, aastal 1887 valminud katoliku kirik ja aastal 1801 püstitatud sünagoog (vanim säilinud puidust sünagoogihoone Leedus).

Elanikkond
----------

|  |  |
| --- | --- |
| * 642 (1868)
* 1420 (1898)
* 2427 (1959)
* 3727 (1970)
* 4500 (1976)
 | * 4809 (1979)
* 6218 (1989)
* 6057 (2001)
* 5139 (2011)
 |

2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Pakruojise elanikest leedulasi 98,6%, venelasi 0,51% ja teiste rahvaste esindajaid 0,9%.

Ajalugu
-------

Pakruojis asub vanal semgalite alal. Asulat on esimest korda mainitud 1531. aastal. Kui aastal 1581 mainitakse sealset mõisa, oli Pakruojis juba alev. Aastal 1613 ehitati sinna esimene katoliku kirik. Kuni XVIII sajandini kandis asula saksa keeles nime *Pockroy*. Aastal 1801 valmis sealne sünagoog. Asula kuulus pikka aega Roppide suguvõsale. Linnaõigused sai 1950. aastal. Aastal 1982 valmis linna Radviliškisega ühendav raudtee.

Sport
-----

* FC Pakruojis
* Centrinis stadionas

Pilte
-----

* PakruojisPakruojis
* Pakruojise veskiPakruojise veski
* Pakruojise sünagoogPakruojise sünagoog
* Pakruojise katoliku kirikPakruojise katoliku kirik

Tuntud elanikke
---------------

* Eugen von Keyserling – baltisaksa arahnoloog
* Stasys Ušinskas – Leedu kunstnik
* Algimantas Kunčius - Leedu fotograaf
* Darijus Beinoravičius – Leedu jurist ja filosoof

Viited
------

1. ↑  Resident population by city / town at the beginning of the year, vaadatud 12.02.2023.
2. ↑  "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 2. aprill 2015. Vaadatud 7. juunil 2015.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Pakruojis** |

* Pakruojise sünagoog
* Linn portaalis vietoves.Lt
**Voldemar Kures** (kuni 19. november 1936 **Voldemar Koch**; 23. november (vkj) / 5. detsember 1893 Tartu – 29. juuli 1987 Stockholm) oli eesti ajakirjanik ja ametnik.

Aastatel 1911–1916 oli ta Postimehe reporter ja toimetuse liige.

Esimese maailmasõja ajal oli Kures tsaariarmee ohvitser. Aastatel 1918–1920 osales ta Vabadussõjas, kus oli 2. jalaväepolgus, oli ka sõjakirjasaatja.

1920. aastast töötas ta Päevalehe toimetuses ja 1935. aastast Riiklikus Propaganda Talituses informatsiooni juhatajana.[*viide?*]

Saksa teise okupatsiooni ajal oli Kures kahel korral vangistatud. 1943. aastal põgenes ta Soome ja 1944. aastal sealt Stockholmi.

Stockholmis töötas ta reporterina ajalehes Stockholms Tidningen Eestlastele, tegi kaastööd ka USA ja Kanada ajalehtedele, toimetas Eesti Meremeeste Uniooni väljaannet Eesti Meremees.

Teosed
------

* Seitsme lukuga suletud raamat
	+ Seitsme lukuga suletud raamat I. Tartu 2006. ISBN 9985771745
	+ Seitsme lukuga suletud raamat II. Tartu 2006. ISBN 9985771990
	+ Seitsme lukuga suletud raamat III.Tartu 2007. ISBN 9789985772294
	+ Seitsme lukuga suletud raamat IV. Tartu 2008. ISBN 9789985773024
	+ Seitsme lukuga suletud raamat V. Tartu 2009. ISBN 9789985773352

Isiklikku
---------

Tema abikaasa Greete (Margarete) töötas toimetaja ja korrektorina, äi oli ajakirjanik Anton Jürgenstein.

Poeg Toomas oli soomepoiss, hukkus 17. aprillil 1944 laskemoonaõnnetuses Jalkalas Soomes.

Viited
------

1. 1 2 3 4  Voldemar Kures Eesti biograafilises andmebaasis ISIK (vaadatud 03.02.2016)
2. 1 2  Heino Arumäe. Mis peitus seitsme luku taga? Tuna 1/ 2007. Lk 129
3. ↑  Voldemar Kures. Seitsme lukuga suletud raamat. II köide, Tartu 2006; III köide, Tartu 2007

Kirjandus
---------

* Heino Arumäe. Mis peitus seitsme luku taga? Tuna 1/ 2007. Lk 129–135
* Mart Juur. Eksiilis sõpru ei valita. Sirp, 28. august 2009

Välislingid
-----------

* Voldemar Kures Eesti biograafilises andmebaasis ISIK
* TLÜAR väliseesti isikud
* Eesti ohvitserid 1918-1940
* A. Malõševi intervjuu Voldemar Kuresega, 1965 (audio, vene keeles), Columbia Ülikooli digikogu
Ketiratas  
Do: ketiratta välisdiameeter  
Dp: jaotusringjoone diameeter
**Ketiratas** on masinaelement, mida kasutatakse kettülekandes. Ketirattad erinevad silinderhammasratastest ainult hammasvöö ehituselt. Seetõttu määratakse rummu läbimõõt ja pikkus samade seostega mis hammasratastelgi. Ketirattad valmistatakse malmist või terasest.

Ketiratta hammaste arv
----------------------

Ketiratta minimaalset hammaste arvu piiravad keti šarniiride kulumine, dünaamilised koormused ja ülekande tekitatav müra. Ketiratta hammaste arvu vähendamisel kasvab keti liikumiskiiruse ebaühtlus ning keti pekslemine vastu ketiratast. Praktikas lubatakse väikesekäigulistel ja väikese võimsusega ülekannetel ketiratta minimaalseks hammaste arvuks hammasketi puhul 13; rull- ja rullpuksketi puhul 7.

Valemid
-------

### Rull- ja puksketirataste hammasvöö valemid

* jaotusläbimõõt d = p/sin(180°/Z)
* peadeläbimõõt De = p[0,5+cot(180°/Z)
* jalgadeläbimõõt Di = d–2r
* soone läbimõõt Dc = p cot(180°/z)–1,3h
* üherealise ketiratta hamba laius (mm) b = 0,93Bs–0,15
* Kahe- ja kolmerealise ketiratta hamba laius (mm) b = 0,9Bs–0,15
* Hammasvöö laius B = (n–1)A+b
* hamba ümardusraadius R = 1,7d1
* hammasvöö paksus δ = 1,5(De–d)
* ketta paksus C = (1,2...1,3)δ (kus δ on varem arvutatud hammasvöö paksus)

kus p on keti samm

Z – ketiratta hammaste arv,

r – jalakaare raadius (r = 0,5025d1 + 0,05 mm),

d1 – keti rulli läbimõõt,

Bs – keti plaatide sisepindade vahekaugus,

A – mitmerealise keti sümmeetriatelgede vahekaugus,

h – ketiplaadi laius,

n – ketiratta hambaridade arv.

### Hammasketirataste hammasvöö mõõtmete valemid

* d = p/sin(180°/Z),
* peadeläbimõõt De = p/tan(180°/Z),
* jalgade läbimõõt Di = d–2h/cos(180°/Z)
* soone läbimõõt Dc = De–1,5p
* hammasvöö laius b = B+2S, kus B on keti laius ja Sketiplaadi paksus.
* hamba ümardusraadius R = p
* Raadiuse R algpunkti koordinaat E = 0,4p
* juhtsoone laius a = 2S
* hamba kõrgus h = b1+e, kus b1 on kaugus liigendi teljest keti hamba tipuni ja e on radiaallõtk,
* pöia paksus δ = 1,5(De–d)
* ketta paksus C = (1,2...1,3)δ

b1, S, e ja B arvväärtused leitakse tabelist.
**Voldemar Kolga** (18. oktoober 1947 Kuressaare – 1. juuli 2021) oli eesti psühholoog. 

Ta lõpetas 1971. aastal Leningradi Riikliku Ülikooli. 1979. aastast töötas Tallinna Pedagoogilise Instituudi õppejõuna, 1993. aastast Tallinna Pedagoogikaülikooli professorina. 

Ta oli Akadeemia Nord isiksuse- ja arengupsühholoogia instituudi korraline professor ning psühholoogia- ja kommunikatsiooniteaduskonna dekaan.

Ta oli Tallinna Ülikooli emeriitprofessor.[*viide?*]

Ta osales 2001 Eesti sotsiaalteadlaste avalikus pöördumises "Kaks Eestit", milles tunti muret Eesti ühiskondliku arengu pärast. 

2003. aastal sattus Kolga skandaali, kui katsus ja suudles telesaates Riho Rõõmuse elukaaslase Marje Hansari rindu.

Teosed
------

* "Mina metamorfoosid. Postmodernne perspektiiv" (Kirjastus Akadeemia Nord 2008)

### Artiklid

* "Ebatraditsioonilist tööd tegevad naised on eluga rohkem rahul", Tarbija24 2. märts 2007
* "Virginia tapatöö õppetunnid", Ärileht 19. aprill 2007
* "Kurja aheldamine", Eesti Ekspress 19. juuli 2007
* "Miks vaatan muu­keelset televisiooni?", Maaleht 19. juuli 2007
* "Heledam kui tuhat päikest", Eesti Ekspress 4. oktoober 2007
* "On ju ametnik inimene...", Maaleht 21. november 2007
* "Hirmufaktor" EPL, 12. jaanuar 2009
* Konformism ja isemõtlemine EPL, 16. veebruar 2009
* Usalduse loits EPL.ee, 3. juuni 2009

Viited
------

1. ↑  Pöördumine Postimehes.
2. ↑  "Voldemar Kolga sai ema käest võõra naise rindade suudlemise eest pragada".
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib 1939. aastal moodustatud vallast, varasema valla kohta vaata artiklit Pakri vald (Harju-Madise kihelkond).* |

---

**Pakri vald** oli vald Pakri saartel Harjumaal aastail 1939–1947. Vallamaja asus tänapäeva Paldiski linna territooriumil, Väike-Pakri saarel Suurkülas.

Eesti valdade kaart. Musta kontuuriga vanad vallapiirid, punasega 1939. aastal moodustatud vallad
Pakri vald moodustati 1939. aasta vallareformiga senise Pakri valla piires.

1939. aastal oli vallas 329 elanikku, territooriumi suurus oli 2547,72 ha.

Esimene vallavanem oli Erik Rosenborg.

Vald kuulus Riigivolikogu 13. valimisringkonda, kust valiti Julius Voolaid. 

30. detsembril 1947 Pakri vald likvideeriti seoses elanike väikse arvuga. Valla koosseisu kuulunud Suur-Pakri ja Väike-Pakri saar allutati administratiiv-territoriaalselt Paldiski Linna Töörahva Saadikute Nõukogule.

Viited
------

1. ↑  Maa-ameti kaardirakendused
2. ↑  Väljavõte Vabariigi Presidendi otsusest nr. 87 – 7. oktoobrist 1938 (RT 1938, 87, 776)
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib Iisraeli sõjalisest operatsioonist Gaza tsoonis; samanimeliste operatsioonide kohta vaata lehekülge Operatsioon Vikerkaar (täpsustus).* |

---

**Operatsioon Vikerkaar** (heebrea מבצע קשת בענן) oli Iisraeli Relvajõudude sõjaline operatsioon Gaza tsoonis Rafaḩis 18.–23. mail 2004. 

Operatsiooni eesmärk oli tõkestada relvade salakaubavedu Palestiina araablaste poolt üle Gaza tsooni ja Egiptuse vahelise piiri, et piirata juudi asunduste ründamist ning raskendada enesetapurünnakuid Iisraelis ning raketirünnakuid Iisraeli pihta.

Selleks otsiti piiri alla kaevatud tunneleid. Operatsiooni käigus leiti 3 tunnelit.

Aktsiooni käigus lõhuti Iisraeli andmetel 43 maja, Palestiina poole andmetel umbes 100 maja. Majade lõhkumine lõpetati reedel, 21. mail.

Hukkus vähemalt 43 inimest (kõik Palestiina araablased).

Reaktsioonid
------------

ÜRO Julgeolekunõukogu mõistis tsiviilisikute tapmise ja elumajade lõhkumise hukka, viidates 4. Genfi konventsioonile. 

USA president George W. Bush kritiseeris sellist terrorismiga võitlemise viisi, viidates siiski Iisraeli enesekaitseõigusele. 

Iisraeli justiitsminister Yosef Lapid ütles valitsuses, et pilt vanast palestiinlannast oma maja varemetes meenutab talle tema enda vanaema holokaustis. Polevat andestust inimestele, kes vana naist niiviisi kohtlesid. Pärast protestiavaldusi võttis Lapid oma sõnad osaliselt tagasi.
**Maaris Raudsepp** (sündinud 8. detsembril 1955 Tallinnas) on eesti psühholoog.

Elulugu
-------

Maaris Raudsepp on sõjaväelase ja filoloogi tütar ning Terje Raudsepa õde.

Lõpetas 1974 Tallinna 21. Keskkooli ja 1981 TÜ psühholoogina, 1988 samas aspirantuuri ja 2000 TPÜ doktorantuuri; MSc (psühholoogia) (2000, Tallinna Pedagoogikaülikool), väitekiri "Väärtused ja keskkonnateadvus", *Ph.D.* (sotsioloogia, 2002, Tallinna Pedagoogikaülikool), väitekiri "Loodussäästlikkus kui regulatiivne idee: sotsiaalpsühholoogiline analüüs". Oli 1981–88 TPÜ keskkonnapsühholoogia uurimisgrupi nooremteadur, 1989–93 Eesti TA Filosoofia, Sotsioloogia ja Õiguse Instituudi nooremteadur, aastast 1993 TLÜ keskkonnapsühholoogia ja -sotsioloogia uurimisgrupi teadur ja vanemteadur, aastast 2007 ka TLÜ Eesti Humanitaarinstituudi nüüdiskultuuri uurimiskeskuse vanemteadur.

Teadustöö
---------

Uurimisvaldkond: keskkonnapsühholoogia ja -sotsioloogia.

Viited
------

1. 1 2 3 4  Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide

Teoseid
-------

* Social subject and the supportive environment. // Environmental conditions for community development. Tallinn, 1989
* Values and enviromentalism. // Trames 3 (2001) 5
* Sustainability as a regulative idea and norm of behavior. Social and psychological aspects (kaasautor M. Heidmets). // Handbook of sustainability research. Frankfurt, 2005
* Eestlaste loodusesuhe keskkonnapsühholoogia pilgu läbi. // Eesti looduskultuur. Tartu, 2005
* Why is it so difficult to understand the theory of social representations? // Culture and psychology 11 (2005) 4.

Kirjandus
---------

* Virkus, R. Tallinna Pedagoogikaülikool läbi aegade. Tallinn, 1998, 127.
* *Eesti teaduse biograafiline leksikon.* 3. köide: *N–Sap* TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013

 *Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.*
**Njandža keel** on Nigeri-Kordofani hõimkonda Bantu keelte hulka kuuluv keel.

Seda räägitakse peamiselt Ida-Aafrikas. See üks Ida-Aafrika levinumatest keeltest, seda kõneleb umbes 8,6 miljonit inimest. Njandža keel on olnud *lingua franca* Malawis ja Sambias ja alates 1968. aastast olnud neis ka valitsev keel. Mosambiigis kõneldakse tševa murret. 

Njandža keel kasutab ladina kirja. 

Njandža keel on nominaalkeel.

Sõnavar
-------

### Arvsõnad

* 1 – modzi
* 2 – wiri
* 3 – tatu
* 4 – nayi
* 5 – sanu
* 6 – sanu n'chimodzi
* 7 – sanu n'ziwiri
* 8 – sanu n'zitatu
* 9 – sanu n'zinayi
* 10 – khumi

### Isikulised asesõnad

1.Ine *–* mina

2.Iwe *–* sina

3.Iye *–* tema

4.Ife *–* meie

5.Inu *–* teie

6.Iwo *–* nemad

### Määrsõnad

Nditku *–* päriselt, tõesti

Pang’ono *–* natukene

Kwambiri *–* palju

Manga *–* kiiresti

Kaya *–* ei tea

Pang’onopang’ono *–* natukese haaval

Morfosüntaks
------------

Tševa keeles on negatiiv märgitud eesliitega *si*, mis asub kaashääliku ees, näiteks:

*Si-ndi-ona* *–* Ma ei näe

*S-u-ona* *–* Sa ei näe

Häälikusüsteem
--------------

Njandža kirjasüsteem põhineb ladina tähestikul. Sõnade hääldus aga sõltub vaatamata ühisele kirjasüsteemile peamiselt dialektist. 

**Täishäälikud:** 
A [a] 
E [e]
I [i]
O [ou]
U [u] 

**Kaashäälikud ja konsonantühendid:**
B [b]
C,Ch [tš]
D [d]
Di [dzi]
F [ph]
G [g, ž]
H [h]
J [ž]
K [[[Aspiratsioon|aspireerimata]] k]
Kh [k]
L [l]
M [m]
N [n]

Ng [nk, ng]
Ny [ni,nj]
P [aspireerimata p]
Ph [p]
R [[[palatalisatsioon|palataliseeritud]] l]
S [ss]
Si [š]
T [aspireerimata t]
Th [t]
Tch [tš]
W [w]
Ŵ [f]
Z [z]

Keelenäited
-----------

*Moni!* – Tere!    
*Muli bwanji?* *–* Kuidas sul läheb?   
*Dzina lanu ndani?/Dzina lanu ndi yani?* *–* Mis su nimi on?   
*Mwauka bwanji? / Mwadzuka bwanji?* *–* Tere hommikust!   
*Ndalama zingati room ya munthu m'modzi/anthu awiri?* *–* Kui palju maksab tuba ühele/kahele?   
*Chakudya chinali bwino* *–* See oli maitsev.    
*Sindingakwanitse* *–* Ma ei saa seda endale lubada.   
*Sindiri kufuna –* Ma ei taha seda.

Viited:
-------

1. 1 2  Nyanja - A language of East-Africa, Ethnologue
2. ↑  njandža keel, LINGUAE
3. 1 2 3 4 5 6 7 8  "Chichewa Learning Materials" (inglise keeles). Originaali arhiivikoopia seisuga 2014-01-16. Vaadatud oktoober, 2013. `{{netiviide}}`: kontrolli kuupäeva väärtust: `|Kasutatud=` (juhend)CS1 hooldus: tundmatu keel (link)

Välislingid
-----------

* Nyanja phrasebook - Wikivoyage
Pakruojise mõisa peahoone
**Pakruojise mõis** (leedu *Pakruojo dvaras* ) on endine mõis Leedus Šiauliai maakonnas Pakruojise rajoonis Pakruojise linnas. Mõisakompleks asub Kruoja jõe kaldal, peahoone aadress on Parko g. 5.

Mõisa mainiti esimest korda aastal 1531. Esimeseks omanikuks oli M. Vakavičius. Hiljem kuulus mõis Martinavičiustele, Koleckistele, Juškevičiustele, Zabielodele, Burbadele ja Münsteritele. Aastatel 1780–1940 kuulus mõis von der Roppidele. Mõis oli suur, XVII–XIX sajandil kuulus sellele üle 30 tuhande hektari maad; praktiliselt olid selle kõrvalmõisadeks veel üheksa mõisa. Pärast maareformi 1922. aastal vähenesid mõisa valdused 300 hektarini.

1780. aastal sai mõisa omanikuks Wilhelm von der Ropp. Tema ja ta poeg Theodor von der Ropp projekteerisid mõisale selle praeguse klassitsistliku peahoone ja ehitasid aastatel 1820–1840 selle valmis. Järgmise omaniku, Hermanni tegi tuntuks tema julmus talupoegade suhtes. Eelviimane omanik oli Leon, kes asutas Pakruojise linnas hoiu-laenuühistu, temalt päris aastal 1940 mõisa tema vennapoeg Julius. 1940. aastal mõis natsionaliseeriti, sealne kunstikogu viidi Kaunase ja Šiauliai muuseumidesse.

Peahoone on ristkülikukujuline kahekorruseline hoone, mida ehivad kolm sammastega portikust. Esiküljel asuv portikus on kuue sambaga. Maakivist hoone esimesel korrusel asusid paraadruumid, teisel korrusel magamiskambrid. Alumisel korrusel asub hea akustikaga Ovaalsaal. Pärast teist maailmasõda oli hoones kohaliku sovhoosi kontor. Aastal 1959 hoonet remonditi. 1979. aastal asus hoones põllumajandustehnikum. 2004. aastast kuulub hoone Pakruojise rajoonile. Euroopa Liit on mõisakompleksi restaureerimiseks eraldanud kokku 19,5 miljonit litti. 

Enamik kompleksist valmis XVIII sajandi lõpus – XIX sajandi alguses. Mõisakompleks jagunes neljaks osaks: kaks tootmiskompleks, tööstuspiirkond ja esindushooned. Mõisakompleksi pindala on 48,2 hektarit ja see on suurim säilinud mõisakompleks Leedus.

Vanimad hooned mõisakompleksis olid kauplus ning õlle- ja viinavabrik. Aastal 1940 kuulusid mõisakompleksi juurde veel kabel, üheksa mõisateenijate maja, kümme lauta, kuus küüni, kolm aita, vesiveski ja aastal 1823 valminud hollandi tuulik, sepikoda, garaaž, pesuköök, kasvuhoone, lindla, puukuur ja silotorn. Tänapäeval on säilinud 34 hoonet, neist osad varemetes. Kruoja jõel asub kaaravadega pais-kivisild.

Mõisakompleksi juures asub ka 9,2 hektari suurune park. Kompleksi piiras müür, üks selles asunud värav on säilinud.

* Allee paisjärve kaldal, taamal vesiveski ja sildAllee paisjärve kaldal, taamal vesiveski ja sild
* Mõisa lautMõisa laut

Viited
------

1. ↑
2. ↑

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Pakruojise mõis** |

* Sissekanne Leedu mõisate saidil; fotod (*leedu keeles*)
* Mõisa koduleht
* Pakruojise mõis
* Mõisakompleks YouTube'is
Sforza dünastia rajaja Francesco Sforza
**Sforza dünastia** oli Milano dünastia, kelle esindajad valitsesid Milano hertsogitena aastail 1450–1535 (vaheaegadega) suuremat osa Lombardiast. Sforzade ajal sai Milanost tähtis kultuurikeskus.

Sforza aadlisuguvõsa põlvneb kondotjeer Muzio Attendolost, keda hüüti *Sforza*, mis tähendab 'vägivallaga võitja'.

### Sforza dünastiast Milano valitsejad

* 1450–1466 Francesco I Sforza
* 1466–1476 Galeazzo Maria Sforza (Francesco I poeg)
* 1476–1494 Giovanni Galeazzo Sforza (Galeazzo Maria poeg)
* 1494–1499, 1500 Ludovico Maria Sforza ehk Ludovico Il Moro (Francesco I poeg; tõugati troonilt; suri 1508; järgnes Prantsuse võim 1499–1500 ja 1500–1512)
* 1512–1515 Massimiliano Sforza (Ludovico Maria poeg; tõugati troonilt; suri 1530; järgnes Prantsuse võim 1515–1521)
* 1521–1535 Francesco II Sforza (Massimiliano vend)

Kondotjeer Francesco I Sforza sai 1450 Milano hertsogiks, vallutas 1464 Genova, Korsika ja Bari.

Hertsogid Galeazzo Maria Sforza ja Ludovico Il Moro Sforza jätkasid sõdadega Milano valduste laiendamist. 

Giovanni Galeazzo Sforza tütar Bona Sforza (1494–1557) oli abielus Poola kuninga (1506–1548) Zygmunt I-i abikaasa ja Poola kuninganna. 

Rahvaülestõus sundis Lodovicot 1499 Milanost lahkuma, kuid tema pojad Massimiliano Sforza ja Francesco II Sforza taastasid 1521–1525 Sforzade võimu.

Francesco II surma (1535) järel läks Milano Hispaania valdusse.
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib mütoloogilisest olendist; kassitõu kohta vaata artiklit Sfinks (kassitõug), vanakreeka mütoloogia tegelase kohta artiklit Sfinks (Vana-Kreeka)* |

---

**Sfinks** on lõvi keha ja inimese peaga mütoloogiline olend. Kõige enam on tuntud Vana-Egiptuse ja Vana-Kreeka sfinksid, kuid samalaadseid olevusi esines ka mujal Vana-Lähis-Idas. Sõna 'sfinks' pärineb vanakreeka keelest (Σφίνξ) ja tähendab kägistajat.

Sfinks Egiptuses
----------------

Egiptuses tähistasid sfinkside skulptuurid valitsejat või päikesejumalat, tavaliselt oli neil mehe pea. Kõik sfinkside kujud pärinevad Vana Riigi perioodist. Egiptlaste sõna sellise skulptuuri tähistamiseks ei ole teada.

Criosfinkside allee Karnaki templi ees
Tuntuim sfinksi kuju on Chephreni sfinks, mis asub Egiptuses Giza platool vaarao Chephreni püramiidi kõrval. Samuti on kuulus sfinkside allee, mis kulgeb Karnaki templist Luksori templini. Algselt koosnes see rohkem kui 900 sfinksist, tänaseks on säilinud 300. Karnaki templist Niiluse suunas kulgeb teine, oinapeadega sfinkside (criosfinkside) allee.

Sfinks Kreekas
--------------

Hiljem laenati sfinksitaoline olend tegelasena arhailise perioodi kreeka mütoloogiasse. Kreeklased nimetasid teda Sphinxiks, millest hiljem kujundati üldnimetaja nii mütoloogilisele olendile kui ka egiptlaste kujudele. Kreeka käsitluses muundus mehe pea naise omaks, lisandusid naiserind ja tiivad. Kõige tuntum vanakreeka tekst, milles Sphinx esineb, on Sophoklese "Kuningas Oidipus".

Tänapäeval on sfinks üks tuntumaid mütoloogilisi olendeid, kes esineb sageli kunstis ja kirjanduses.

Teised samalaadsed olevused
---------------------------

Kõik muistsed inimpäised olendid ei ole sfinksid.

Klassikalises Kreeka mütoloogias on kõik inimese ja looma tunnustega olendid inimlikud, kuid võivad käituda ka oma loomanatuurist lähtudes. Kreeka säärased olendid (kentaurid, Typhon, Medusa jt) on pärit Olümpose-eelsest religioonist.

India mütoloogias on üks Višnu avataarasid Narasimha ehk Narasingh, mis tähistab mees-lõvi. Sellel avataaral oli inimese keha ja lõvi pea.

Akkadi mütoloogias olid jumalused nimega *šedu* või *lamassu*, kes kaitsesid maju, losse ja linnu. Tavaliselt kujutati neid tiivuliste härgadena, harvemini tiivuliste lõvidena. Mõlemal juhul oli kujul inimese pea.

|  |  |
| --- | --- |
|  | Tsitaadid Vikitsitaatides: **Sfinks** |
**Feliks Oorn** (2. oktoober 1924 Tallinn – 23. märts 2004) oli eesti energeetik ja Eesti NSV teeneline õpetaja.

Elulugu
-------

  

Õppis Tallinna XVII algkool 1932 – 1938, Tallinna II Keskkool 1938 – 1941, Tallinna Elektromehaanika Tehnikumis 01.09.1941 – 30.06.1945 tugevvoolu tehnika erialal.

Ülikooli astumiseks sai keskharidust tõendava lõputunnistuse Tallinna IX Keskkoolist 01.08. – 01.10.1945.

Kõrghariduse omandas Tallinna Polütehniline Instituudis (01.11.1945 – 10.05.1951) elektrijaamade, võrkude ja süsteemide erialal.

Täiendkoolitust sai Moskva Autoteede Instituudis 1977, TPI-s 1988 elektriajamite ja tööstusseadmete automatiseerimise kateedris.

Tööle asus Tallinna Elektromehaanika Tehnikumi õpetajaks 01.09.1950.

Määratud energeetika osakonna juhatajaks 01.09.1961 

Felix Oorn on lugenud energeetika eriala ained 1949–1990

Tunnustus
---------

ENSV Ministrite nõukogu riikliku Kõrgema ja Kesk-erihariduse komitee aukiri 06.11.1965

ENSV Ministrite nõukogu riikliku Kõrgema ja Kesk-erihariduse ministeeriumi aukiri 28.08.1970

ENSV Ülemnõukogu Presiiidiumi seadlusega 30.09.1966 omistatud aunimetus – ENSV teeneline õpetaja

ENSV Ministrite nõukogu riikliku Kõrgema ja Kesk-erihariduse ministeeriumi aukiri 25.09.1974

Tallinna Polütehnikumi aukiri 02.10.1974

ENSV Kõrgema ja Kesk-erihariduse ministeeriumi aukiri 02.10.1984

ENSV Kõrgema ja Kesk-erihariduse ministeeriumi Tallinna Polütehnikumi tänukiri 05.10.1984

Tallinna Polütehnikumi tänukiri 09.11.1990

NSVL Ülemnõukogu presiidiumi medal "Suurepärane töö", 03.04.1970

NSVL Kõrgema ja Keskerihariduse ministeeriumi medal "1976 aasta sotsialistliku võistluse võitja" 27.01.1977

ENSV Ülemnõukogu medal "Tööveteran" 29.03.1984

Seltsitegevus
-------------

Aianduse ja mesinduse seltsi liige 10.04.1987

Vetelpäästeühingu liige alates 29.12.1971

Ühing AUTOM Tallinna Linnanõukogu liige alates 18.03.1975

Kalastajate seltsi liige 20.11.1975

Üleliidulise Ühingu „Teadus" liige 28.08.1981

Vabariikliku tähtsusega personaalpensionär alates 30.01.1985

Purjelaeva juhtimise luba 19.06.1979 kuni purjega 12m2, väikelaevade juhtimisluba 21.05.1984

Õpikud
------

Alajaamad, koostanud Jakubovitš J. Nero E. Oorn F. 1967 Tallinn

Tööstusettevõtete elektrivarustuse ülesannete kogu, koostanud Jakubovitš J. Nero E. Oorn F. 1969 Tallinn

Elektrimaterjalid, Nikolai Drozdov, Nikolai Nikulin, tõlkija: Feliks Oorn 1968 Tallinn

Isiklikku
---------

Isa Eduard-Aleksander Oorn oli kondiiter, ema Alvine Oorn (sünd. Maripuu) töötas tekstiili alal.

Viited
------

1. ↑  Felix Oorn 1964–1986 energeetika osakonna juhataja
2. ↑  Felix Oorn energeetika eriained 1949–1990
**Chowchilla** on linn Ameerika Ühendriikides California osariigis Madera maakonnas. Asub Maderast 24 km kaugusel loodes 73 m kõrgusel merepinnast.

Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 18 720 ja 2000. aasta rahvaloenduse järgi 11 127.

Esimene postkontor avati Chowchillas 1912. aastal. 7. veebruaril 1923 sai Chowchilla linnaõigused.

Chowchillas on lähistroopiline vahemereline kliima. Seal on kuivad ja kuumad suved ning jahedad ja vihmased talved. Novembrist märtsini on sageli tihe udu. Jaanuaris on keskmine temperatuur 8 °C. Suvel võib temperatuur tõusta kuni 43 °C-ni. Sajab 312 mm aastas. Kõige sademeterohkem kuu on veebruar, kui sajab 57 mm. Suvekuudel ei saja peaaegu üldse. Lumi on Chowchillas haruldane.

Chowchillas on sündinud stsenarist ja teleprodutsent Ronald D. Moore.

Viited
------

1. ↑  2020 United States Census, vaadatud 1.01.2022.
2. ↑  "Avarage Weather for Chowchilla, CA - Temperature and Precipitation". *weather.com*. Vaadatud 22. detsembril 2013.

Välislingid
-----------

* Chowchilla koduleht

| * v
* r
Madera maakond |
| --- |
| 
Maakonna halduskeskus: **Madera** |
| Linnad | 
Chowchilla **·** Madera |  |
| *CPD*-d | 
Ahwahnee **·** Bass Lake **·** Bonadelle Ranchos-Madera Ranchos **·** Coarsegold **·** Fairmead **·** La Vina **·** Madera Acres **·** Nipinnawasee **·** Oakhurst **·** Parksdale **·** Parkwood **·** Rolling Hills **·** Yosemite Lakes |
**"Vámonos con Pancho Villa"** on Mehhiko film. Selle võtted toimusid 1935. aastal, esilinastus 31. detsembril 1936.

Režissöör oli Fernando de Fuentes. Film põhineb Rafael F. Muñozi samanimelisel romaanil. See on tema teine film Mehhiko revolutsiooni ainelisest triloogiast, kuhu kuuluvad ka "El compadre Mendoza" ja "Allá en el Rancho Grande". 

Film jutustab loo sõpruskonnast, kellest saavad Pancho Villa (osatäitja Domingo Soler) võitluskaaslased. Kõik peale ühe, kes koju tagasi jõuavad, hukkuvad kõik raske võitluse tõttu ning Pancho Villa vähese huvi tõttu oma meeste vastu. Režissöör näitab revolutsiooni julmust ja hoidub paljudele sõjafilmidele omasest glorifitseerimisest. 

Riik subsideeris vastloodud Studio Cinematográfico Latino Americana toodetud filmi. Varem ei olnud Mehhikos nii suure eelarvega filmi tehtud. Pärast võtete lõppu oli stuudio pankroti äärel ja riik aitas võlad maksta. 

Film ei olnud menukas, alles hiljem hakkas huvi selle filmi vastu kasvama. Praegu peetakse seda Mehhiko filmikunsti meistriteoseks.

Välislingid
-----------

* IMDb link puudub Vámonos con Pancho Villa andmekogus IMDb (inglise)
**Felix Baumgartner** (sündinud 20. aprillil 1969 Salzburgis) on Austria helikopteripiloot ja ekstreemsportlane.

14. oktoobril 2012 sooritas Felix Baumgartner Ameerika Ühendriikide New Mexico kohal eduka hüppe 39,045 kilomeetri kõrguselt stratosfäärist Maa pinnale.

Baumgartneri eesmärk oli vaid skafandrit kandes ületada helikiirus. Projekti teaduslik eesmärk oli rõhkskafandrite tehnoloogia uuendamine ja biomeditsiiniliste andmete kogumine.

Felix Baumgartneril õnnestus kosmosest vabalangemises helikiirus (1235 km/h) ületada. Esialgu mõõdeti tema maksimumkiiruseks 1342 km/h, hilisemal täpsustamisel saadi kiiruseks 1357 km/h.

Suur kiirus oli võimalik tänu väga väikesele õhutakistusele, mis aga tähendas, et hüppe esimeses faasis puudus Baumgartneril oma lennuasendi suhtes kontroll. Pöörlemisest aitas välja tulla atmosfääri madalamate kihtide suurem õhutakistus. Hüpe kestis umbes 10 minutit, millest vabalangemine kestis 4 minutit ja 22 sekundit ning vabalangemise pikkus oli 36 529 meetrit. Enne helikiiruse ületamist oli Baumgartner vabalangemises 34 sekundit. Langevari avanes 1,6 kilomeetri kõrgusel maapinnast.

Rekordid
--------

Baumgartner püstitas vabalangemise kiirusrekordi ja sooritas kõrgeima maapinnale tehtud hüppe. Vabalangemise kestuse maailmarekord jäi tal siiski püstitamata – see on 4 minutit ja 36 sekundit.

Varem kuulus vabalangemise rekord Joe Kittingerile, kes 32-aastaselt 1960. aastal sooritas hüppe 31 kilomeetri kõrguselt.

Baumgartner tõusis üles erilise aparaadiga, mille ülesjõudmine kestis 2–2,5 tundi.

Nii kõrgelt alla hüppamisel kaitses meest selliste surmaohtude eest nagu alajahtumine või vererõhu muutused, eriline skafander.

Rekordiüritus võinuks kaks korda luhtuda. Esimene kahtlushetk tekkis teel rekordkõrgusesse õhupallikapslis viibides, kui tema kiivri visiir hingeõhust auruseks läks, mis omakorda tekitas kahtlusi kiivrikatte soojenduse korrasoleku kohta. Teine hetk oli hüppe algfaasis, kui ta keha kontrollimatult pöörlema hakkas. Baumgartner võinuks sel hetkel teadvuse kaotada või selle vältimiseks vajutada nuppu, mis langevarju avanuks ja ta kiirusrekordita jätnuks. Lisaks teadvusekaotusele võib selline pöörlemine inimesel ka silmad koobastest välja suruda. Baumgartneril õnnestus teadvusele jääda ja lend stabiliseerida.

"Vahel tuleb minna tõeliselt kõrgele, saamaks aru, kui väike oled. Tulen koju!" teatas mees hetk enne miljonite ekraanidelt jälgijate silme all õhupallikapslist vabalangemise alustamist.

«Vaade oli muidugi fantastiline – seista maailma kohal on imeline –, kuid samas teadvustasin endale, et kõik mis mind ümbritseb, oli sellel hetkel minu vastu vaenulik,» meenutas Baumgartner. «Ausalt öeldes ma ei nautinud hüpet. See oli tõsine katsumus. Esimest korda nautisin kogu protseduuri alles siis, kui minu langevari oli avanenud.»

Viited
------

1. ↑  "arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 5. veebruar 2013. Vaadatud 5. veebruar 2013.`{{cite web}}`: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)

Välislingid
-----------

* Red Bull Stratos – freefall from the edge of space – SUCCESS!, salvestis kogupikkusega 7 t 57 min 51 s
* Felix Baumgartneri hüpe
Elevandid ületavad Luangwa jõge
Rodeesia kaelkirjakud
**Lõuna-Luangwa rahvuspark** on rahvuspark Sambias.

Rahvuspargi pindala on 9050 km².

Peamine inimasustus on rahvuspargi idaservas Mfuwes, kus asub ka rahvusvaheline lennujaam.

Asukoht
-------

Rahvuspark asub Sambia idaosas Luangwa jõe orus. Selle geograafilised koordinaadid on 13° 0′ S, 31° 30′ E.

Läänes ja loodes piirneb rahvuspark Muchinga kaljuseinaga, idas ja lõunas on piiriks Luangwa jõgi. Ida poole jõe suunas reljeef langeb. Rahvuspargi lääneosa jääb Põhja- ja Keskprovintsi alale, jõe idakallas on Idaprovintsis. Sissepääs rahvusparki on ainult ida pool.

Ajalugu
-------

Aastal 1938 loodi Luangwa jõe orus ulukikaitseala, mis oli algselt mõeldud 1904. aastal avastatud endeemse rodeesia kaelkirjaku kaitseks.

Rahvuspark asutati 1972. aastal.

Elustik
-------

Kahvripühvel Mfuwes
*Equus quagga crawshayi*
Rahvuspargi loomastik on väga rikkalik. Nähtud on rohkem kui saja imetajaliigi esindajaid ja üle 470 liigi linde. Lõuna-Luangwa rahvuspargis elab rodeesia kaelkirjakuid, elevante, kahvripühvleid, leoparde, impalasid, vesivohlusid, võsapukke, pukusid. Viimast esineb väljaspool Sambiat harva. Luangwa jões elab rohkelt krokodille ja jõehobusid. 

See on üks Aafrika populaarsemaid jalgsisafarisid korraldavaid rahvusparke.

Park hõlmab kaht ökoregiooni. Mõlemad on puistusavannid. Nõlva kõrgemas osas domineerib miombopuu, orupõhjas aga mopaanipuu. Mopaanipuu talub hästi oru põhjas esinevaid kõrgemaid temperatuure ja sademetenappust. Kohati on miombo- ja mopaanipuude vahel ka ahvileivapuid. Puudesalud vahelduvad avarate rohumaadega; tänu sellele esineb kõrvuti rikkalikult nii rohtu söövaid sebrasid kui ka lehti näksivaid kaelkirjakuid. Jõe ääres on kohati lammialad, kus jõehobud öösiti söömas käivad. Vette sattunud jõehobusõnnik on toiduks kaladele, keda omakorda söövad krokodillid.

Luangwa org saab kaugemal läänes kokku Lunsemfwa jõe oruga. Jõe orus elavad muu hulgas endeemsed või peaaegu endeemsed sinignuud ja sebrad *Equus quagga crawshayi*. Org moodustab inimeste liikumisele omamoodi loodusliku tõkke, sest seda ei ületa ükski tee, ning tõenäoliselt tänu sellele on ka looduslik mitmekesisus paremini säilinud.

Salaküttimise järele valvatakse hoolega. Sellegipoolest hävitati 1987. aastaks kogu rahvuspargi teravmokk-ninasarviku populatsioon ja ka elevantide populatsioon kannatab salaküttimise tagajärjel.

Pilte
-----

* MopaanipuudMopaanipuud
* JõehobudJõehobud
* LõvipereLõvipere

Viited
------

1. 1 2  Visiting South Luangwa

Välislingid
-----------

 Lõuna-Luangwa rahvuspark – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
* South Luangwa National Park website
* Kanne Wikivoyage'is
* Luangwa rahvuspargi kaart
**Kesk-Okinawa** keel kuulub Ryūkyū keelte hulka. Ryūkyū keeled kuuluvad Jaapani keelkonda. Kesk-Okinawa keelt kõneletakse Okinawa saare lõunaosas, Kumejima, Kerama, Tonaki ja Aguna saartel. Kesk-Okinawa keel kuulub UNESCO andmeil ohustatud keelte hulka. Keeles on viis murret: Kudaka, Naha, Shuri, Torishima.

Keelest
-------

Okinawa keel on peamiselt aglutineeriv, ent esineb ka fusiooni. Sõnade tuletamine ja muutmine toimub sufiksite abil. Rikkalikult on grammatilisi vorme. Foneetikat iseloomustab häälikuühendite piiratud arv ja pikkade ning lühikeste häälikute opositsioon. On olemas ka muusikaline rõhk. Silptähestikud hiragana ja katakana koosnevad täishäälikutest ning kaashääliku ja täishääliku ühenditest, samuti sisaldavad need eraldi märgi ninahääliku n jaoks. Helilisi kaashäälikuid märgitakse diakriitilise märgiga vastavat helitut kaashäälikut (ja täishäälikut) sisaldava sümboli juures.
Palataliseeritud kaashäälikuid märgitakse sümbolitega ya, yu ja yo vastavate KV-märkide juures. Tegemist on SOV-tüüpi sõnajärjestusega, tegusõna paikneb rangelt lause lõpus. Keeles on ka keeruline viisakusvormide süsteem, mille abil näidatakse aupaklikkust selle vastu, kellega või kellest räägitakse. Peale verbide pööratakse ka omadussõnu ja määrsõnu.

Numbrid 1-10
------------

|  |  |
| --- | --- |
| 1 | *tii chi* |
| 2 | *taa chi* |
| 3 | *mii chi* |
| 4 | *yuu chi* |
| 5 | *ichi chi* |
| 6 | *muu chi* |
| 7 | *nana chi* |
| 8 | *yaa chi* |
| 9 | *kuku nuchi* |
| 10 | *tuu* |

Keelenäide
----------

Tere – Hai sai

Tere hommikust - Ukimi soo chii

Aitäh - Nifee deebiru

Vabandust - Wa sai bin

Nägemist – Guburii sabira

Chu uyamee ru duu uyamee - Kui sa austad teisi, austavad teised sind.

Munoo yuu iyuru mun - Räägi teiste kohta head.

Ashibi nu chura saa ninju nu sunawai – Mida rohkem seda uhkem.

Kiri
----

Praegu tarvitusel olev kirjutusviis on osalt hieroglüüfiline kiri kanji ja osalt erikujuline silpkiri katakana ja hiragana. Vähesel määral on kasutusele võetud ka ladina kiri. Hiina kirjaga koos on keelde tulnud rohkesti hiina laenusid.

Viited
------

1. ↑
2. ↑
3. ↑
4. ↑
5. ↑  Ariste, P. 1967. "Maailma keeled I". «Tartu Riiklik Ülikool»
6. ↑  Comrie, B. , Matthews, S. , Polinsky, M. 2001. Keelteatlas. Maailma keelte päritolu ja areng. «Koolibri»
7. ↑
8. ↑
9. ↑
Choči mäestiku asukoht Slovakkias (tähistatud halliga)
Choči mäestik
**Choči mäestik** (Slovaki *Chočské vrchy*) on mäestik Slovakkia põhjaosas, mis on osa Lääne-Karpaatidest ja ühtlasi on see ka osa Fatra-Tatra piirkonnast. Selle regiooni kõrgeim tipp on Veľký Choč (1611 m). Madalaim koht asub Ruzomberoki lähistel Váhi orus (530 m).

Mäestikule on omane see, et sealsed tipud ei moodusta ahelikku, vaid esinevad orgudest eraldatud massiividena.

Mäestikus eristatakse kolme alampiirkonda. Prosečné nime kannab mäestiku idapoolne osa, mille kõrgeim koht on Prosečné (1372 m). Madalaim koht asub lõunaosas (640 m). Keskmine osa kannab nime Sielnická mäestik ja selle kõrgeim tipp on Magura (1171 m). Madalaim koht asub lõunaosas (620 m). Läänepoolne osa kannab nime Choč ja selle kõrgeim tipp on Veľký Choč. Madalaim koht asub lõunaosas (530 m).

Geoloogia
---------

Geoloogiliselt on mäestikule omane see, et kristalsed kivimid ei paljandu; mäestikus on nähtaval üksnes paksu Mesosoikumi settekivimite kihi lubjakivid ja kildad. Need alluvad kergesti kulutusele. Nendele on nihkunud Triiase lubjakivid ja dolomiit; see kattekiht on aga läänes säilinud vähesemates kõrgemates kohtades. Mäestiku idaosas moodustavad mäestiku just selle kattekihi kivimid ja alumine kattekiht ei paljandu.

Suured kõrguste vahed ja lubjakivide lai levik tähendavad ka karsti laia levikut neis mägedes. Levinumad on maa-alused karstivormid, maapealseid karstivorme leidub vaid üksikutes paikades. Mäestikus asuvaist koobastest tuntuim on Lisková koobas.

Asend
-----

Choči mäestik piirneb järgmiste geograafiliste piirkondadega:

* põhjast piiravad seda Orava kõrgustik, Tatrad ja Podtatrzański alang
* Idast piiravad seda Tatrad
* lõunast piirab seda Podtatranská nõgu
* läänest piirab seda Suur-Fatra.

Viited
------

1. ↑  KOČICKÝ, Dušan; IVANIČ, Boris. Geomorfologické členenie Slovenska. Bratislava : Štátny geologický ústav Dionýza Štúra, 2011

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Choči mäestik** |

* Infot piirkonna kohta, fotod (*tšehhi keeles*)
**Ahja kolhoos** oli kolhoos Põlva rajoonis Ahja külanõukogus. Kolhoosi keskus asus Ahjal.

Ahja kolhoosi nime kandis kolhoos 1963. aastast kui ühinesid piirkonnas varem tegutsenud J.V. Stalini nimeline ja V.I. Lenini nimeline kolhoos. 1971. aastal liitusid Ahja kolhoos ja kolhoos "Punane Koit".

Kolhoosi kogupindala 1989. aasta seisuga oli üle 6100 ha, sellest 3100 ha haritavat maad ja 1400 ha metsamaad. 1976. aasta seisuga oli kolhoosil umbes 390 töötajat.

Kolhoosi peamisteks tegevussuundadeks olid veisekasvatus ja seakasvatus. Tegeleti ka kartuli- ja linakasvatusega ning kolhoosil oli tori hobuste farm. Abitootmistest oli Ahja kolhoosil oma puidutöökoda, küünlatsehh. 1986. aastast tegeleti ka vereseerumi valmistamisega veterinaarseteks biotehnilisteks uuringuteks.

Kolhoosi esimees 1971. aastani oli Daniel Nagel, aastatel 1971–1983 Vello Sammel, 1983. aastast Arno Tamm.

Viited
------

1. 1 2 3  Jaan Kappo. Põlva rajoon. Siin- ja sealpool maanteed. Tallinn: Eesti Raamat, 1989, lk 69–70
2. ↑  Hommiku kolhoosist Ahja kolhoosini ja kolhoosi tegevus 1971. – 1983. aastal[*alaline kõdulink*]
3. ↑  Nõukogude Eesti. Entsüklopeediline teatmeteos. Tallinn: Valgus, 1978, lk 368
**Christopher William Brasher** (21. august 1928 Georgetown – 28. veebruar 2003 Chaddleworth) oli Suurbritannia kergejõustiklane ja spordiajakirjanik. Aastal 1996 anti talle Briti impeeriumi ordu komandöri tiitel (CBE).

Chris Brasher võitis 1956. aasta suveolümpiamängudel Melbourne'is 3000 meetri takistusjooksus kuldmedali. Tema aeg **8.41,2** oli uus olümpiarekord. Hõbemedali võitis Ungari kergejõustiklane Sándor Rozsnyói, pronksi sai norralane Ernst Larsen.

Brasher ja Christopher Chataway aitasid 6. mail 1954 tempot tehes kaasmaalasel Roger Bannisteril viia miilijooksu maailmarekordi alla nelja minuti piiri. See õnnestus neil ja Roger Bannisterist sai esimene inimene, kes läbis ühe miili vähem kui nelja minutiga, täpsemalt ajaga **3.59,04**.

Brasher avaldas artikleid Briti nädalalehes The Observer.

Brasher oli abielus Shirley Brasheriga (neiupõlvenimi Bloomer), kes on võitnud tennises kolm suure slämmi turniiri. Neil sündis kolm last. Tütar Kate Brasher oli samuti elukutseline tennisist. 

| * v
* r
Meeste 3000 m takistusjooksu olümpiavõitjad |
| --- |
| 
1900 (2500 m): George Orton •  1900 (4000 m): John Rimmer •  1904 (2590 m): Jim Lightbody •  1908 (3200 m): Arthur Russell •  1920: Percy Hodge •  1924: Ville Ritola •  1928: Toivo Loukola •  1932 (3460 m): Volmari Iso-Hollo •  1936: Volmari Iso-Hollo •  1948: Tore Sjöstrand •  1952: Horace Ashenfelter •  1956: Chris Brasher •  1960: Zdzisław Krzyszkowiak •  1964: Gaston Roelants •  1968: Amos Biwott •  1972: Kipchoge Keino •  1976: Anders Gärderud •  1980: Bronisław Malinowski •  1984: Julius Korir •  1988: Julius Kariuki •  1992: Matthew Birir •  1996: Joseph Keter •  2000: Reuben Kosgei •  2004: Ezekiel Kemboi •  2008: Brimin Kipruto •  2012: Ezekiel Kemboi •  2016: Conseslus Kipruto •  2020: Soufiane El Bakkali |
**Voldemar Õun** (sündinud 7. jaanuar 1893 Tallinn – 4. jaanuar 1986 Göteborg) oli Eesti riigiametnik ja kirjanik.

Sündis Tallinnas väidetavalt vabrikutöölise pojana, isa pole teada.

Aastail 1915–1917 oli jalaväe tagavarapataljoni reamees Petrogradis.

Õppis 1921–1926 Tallinna täis­kasvanute kolledži humanitaar­harus ja 1926–1937 korduvate katkestustega Tartu ülikoolis õigusteadust, hiljem veel Göteborgi ülikoolis.

Töötas mitmel ametikohal kohtu- ja politseisüsteemis, aastail 1922–1929 ka kriminaalpolitsei agendi ja sekretärina.

Pärast ülikooli lõpetamist oli kuni 1940. aasta suveni ametis EV õiguskantsleri Anton Palvadre sekretärina.

1944 põgenes Rootsi, elas ja suri Göteborgis, teenis leiba lihttöölisena.

Teosed
------

Eestis avaldas **Mardika** varjunime all Looduse romaanivõistlusel auhinnatud romaanid:

* "Tint" (1938) ja
* "Konarlik tee" (1939).

Rootsis ilmusid romaanid:

* "Viis paari susse" (1952) ja
* "Uus evangeelium" (1953),

Stockholmis tõi Lensi Römmer 1974 lavale näidendi:

* "Teisel pool tõusu".

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Tsitaadid Vikitsitaatides: **Voldemar Õun** |

* Eesti lugu: Voldemar Õun "Uus evangeelium", Eesti Päevaleht 20. märts 2009
**Christopher Wesson Bosh** (sündinud 24. märtsil 1984 Dallases) on USA endine elukutseline korvpallur, kes mängis korvpalliliigas NBA kokku 13 hooaega. Bosh tuli kahekordseks NBA meistriks ja USA koondisega 2008. aastal olümpiavõitjaks.

NBA karjäär
-----------

Chris Bosh valiti 2003. aasta *draft*'i neljanda valikuna (pärast LeBron Jamesi, Carmelo Anthonyt ja Dwyane Wade'i) meeskonda Toronto Raptors, kus temast sai meeskonna liider. Torontos kokku seitse hooaega mänginud Bosh tõi parimal, 2009/10. hooajal keskmiselt 24 punkti ja 10,8 lauapalli mängus.

2010. aastal siirdus Bosh vabaagendina Miami Heati, kus ühendas jõud LeBron Jamesi ja Dwyane Wade'iga. Üheskoos võideti kaks NBA meistritiitlit, kui 2012. aastal alistati NBA finaalis 4 : 1 Oklahoma City Thunder ja aasta hiljem 4 : 3 San Antonio Spurs. Heat jõudis NBA finaali ka 2011. ja 2014. aastal, kuid siis kaotati vastavalt 2 : 4 Dallas Mavericksile ja 1 : 4 Spursile.

21. veebruaril 2015 avastati Boshi kopsust ohtlik tromb, mis lõpetas tema hooaja. Sama mure valmistas Boshile muret ka järgmisel hooajal, mistõttu pidi ta taas mänge vahele jätma. 2016. aasta sügisel ei läbinud Bosh sama probleemi tõttu hooajaeelset tervisekontrolli ja tal ei lubatud enam NBA-s mängida. Bosh lõpetas ametlikult karjääri 26. märtsil 2019, kui Heat tõmbas austusavaldusena lae alla tema särgi numbriga 1.

Saavutused
----------

* 2-kordne NBA meister (2012, 2013)
* 11 korda valitud NBA tähtede mängule (2006–2016)
* NBA sümboolne teine viisik (2007)
* NBA uustulnukate esiviisik (2004)

Rahvuskoondis
-------------

2008. aastal võitis Bosh USA korvpallimeeskonna koosseisus kuldmedali Pekingi olümpiamängudelt.

Viited
------

1. ↑  NBA korvpallitäht on sunnitud haiguse tõttu karjääri lõpetama. Delfi Sport. Vaadatud 14.02.2021.

Välislingid
-----------

* Chris Bosh – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
* Chris Bosh – NBA.com
* Chris Bosh – Basketball-Reference.com
**Priit Rebane** (24. august 1937 Pilistvere – 28. oktoober 2022) oli eesti vaimulik USA-s.

1944. aastal põgenes perekond Saksamaale, kust 1950. aastal siirduti Ameerika Ühendriikidesse. 

Rebane lõpetas 1956. aastal South Philadelphia High Schooli. 1960. aastal lõpetas ta Muhlenbergi kolledži (en:Muhlenberg College) Bachelor of Arts astmega ja 1963. aastal Philadelphia luterliku teoloogilise seminari (en:Lutheran Theological Seminary at Philadelphia) Master of Divinity astmega. 1982. aastal kaitses ta Pittsburghi teoloogilises seminaris teoloogiadoktori väitekirja. Ordineeriti 1963. aastal õpetajaks.

Ta teenis 40 aastat ELCA (Evangelical Lutheran Church in America) kogudusi. Ta on olnud pastor St. Petersburgi, Clearwateri ja Seminole luterlikes kirikutes. 2006. aastast oli ta Paradise Islandi Püha Trööstija luterliku kiriku õpetaja ja teenis ühtlasi Kesk-Florida kogudust.

Isiklikku
---------

Tema isa Hans Rebane oli Eestis Jõhvi Mihkli koguduse õpetaja ja vanaisa praost Bernhard Steinberg oli Pilistvere Andrease koguduse õpetaja. Onu Juhan Suurkivi oli Lõuna-Florida Pauluse koguduse ja Kesk-Florida koguduse õpetaja.

Viited
------

1. ↑  Konrad Veem Eesti Vaba Rahvakirik Dokumentatsioon ja leksikon EVR Stockholm 1988

Kirjandus
---------

* Heiki Raudla. Pilistvere kihelkond - Eestimaa Taani. Viljandi muuseum 2012.

Välislingid
-----------

* 
* Sirje Semm Avasüli Ameerikas, 10.
**Shady Records** on Ameerika plaadifirma, mis on spetsialiseerunud hiphopmuusikale. 

Pärast üliedukat albumit "The Slim Shady LP" aastal 1999 lõid Eminem ja tema manager Paul Rosenberg plaadifirma Shady Records. See on välja andnud üheksa esitaja plaate. Samuti on see olnud osa raadiojaama Shade 45 äritegevusest Sirius Satellite Radio kaudu. 

Ajakiri XXL Magazine on Shady Recordsist välja andnud eriväljaande. Plaadifirma on ka ülieduka 2006. aasta turnee "Anger Management" taga. Ta on kokku pannud ka filmi "8-Mile" jaoks tehtud Eminemi *soundtrack*'i, millel on filmi tunnuslugu "Lose Yourself". Laul võitis Oscari parima originaallaulu eest, see oli esimene, mis antud hiphopžanris laulule. Firma on teeninud RIAA autasu (plaatina- või kõrgem staatus) seitsmele oma neljateistkümnest albumist.

Firmaga seotud artistid
-----------------------

* D12
* Slaughterhouse
* Yelawolf
* Bad Meets Evil
* Joell Ortiz

Endised artistid
----------------

* Obie Trice
* Stat Quo
* Bobby Creekwater
* Cashis

Viited
------

1. ↑
2. ↑
3. ↑
4. ↑
5. ↑
6. ↑
7. ↑
8. ↑
9. ↑
10. ↑
11. ↑
12. ↑
13. ↑
14. ↑
15. ↑
16. ↑
17. ↑
Priit Turk (2022)
**Priit Turk** (sündinud 27. mail 1976 Kuressaares) on Eesti diplomaat, Eesti suursaadik Singapuris.

Turk on lõpetanud Saaremaa Ühisgümnaasiumi, kuid vahepeal põhikoolis käinud Kihelkonnal. 

Ta lõpetas 1999. aastal Tartu Ülikooli, kus õppis sotsiaalteaduskonna bakalaureusõppes politoloogia erialal. Hiljem täiendas ta end Suurbritannias Birminghami Ülikoolis, kus tema eriala oli arengumaade majandus.

Ta on töötanud Tartu linnavalitsuses pressiesindajana.

2003. aastast on Turk töötanud Eesti välisministeeriumi arengukoostööbüroos, Eesti esinduses ÜRO juures New Yorgis ning juhtinud välisministeeriumi arengukoostöö ja humanitaarabi bürood.

Alates 1. septembrist 2012 oli ta Eesti suursaadik Gruusias ja Armeenias, resideerides Gruusia pealinnas Thbilisis.

14. juunil 2021 nimetas president Kersti Kaljulaid Priit Turki Eesti Vabariigi erakorraliseks ja täievoliliseks suursaadikuks Singapuri Vabariigis.

Priit Turk on abielus ja tal on kaks poega.

Viited
------

1. 1 2 3  Eesti suursaadik Armeenias andis üle volikirja. Välisministeeriumi pressiteade, 12. detsember 2012

Välislingid
-----------

* Rita Loel. "Saarlasest saab suursaadik Gruusias". Saarte Hääl, 18. juuli 2012
Bernardo Storace Passagagli c-mollis esileht, kogumikust "Selva di varie compositioni..." Veneatsia 1664
**Passakalja** ehk ***passacaglia*** ([pasːaˈkaʎːa], itaaliakeelne vorm hispaania sõnast *passacalle* või *pasacalle* 'tänaval kõndima', mitmuses *passacagli*; prantsuse keeles *passacaille* [pasaˈkɑːj] või *passecaille*) on muusikažanr, milles luuakse variatsioone 3/4 taktimõõdus nelja- või kaheksataktilisele pidevalt korratavale bassimeloodiale (*ostinato*). Enamasti on passakalja minoorne ning pehme ja melanhoolse karakteriga. Sarnaneb *chaconne*'iga ja nende kahe piiride üle veel vaieldakse.

Tants
-----

Passakalja pärineb samanimelisest 3/4 taktimõõdus tantsust, mis tekkis 17. sajandi Hispaanias, sai seal väga populaarseks ja levis ka väljapoole Hispaaniat. Hispaania variandist täiesti erinevaks kujunes see 17. ja 18. sajandi Prantsusmaal, muutudes keerukaks virtuoossust nõudvaks lavatantsuks teatrilaval (*passacaille*).

Viited
------

1. ↑
2. ↑

Kirjandus
---------

* S. R. Backman. PRIMARY RHETORIC AND THE STRUCTURE OF A PASSACAGLIA. University of Oklahoma Graduate College. Norman, Oklahoma, 2020

Välislingid
-----------

* Die Entwicklung der Passacaglia. – oe1.orf.at. 08.04.2017
* Video: *passacaille* Lully ooperist "Armide" Brightoni varajase muusika festivalil (Le Jardin Secret & The BREMF Players, tantsib Annabelle Blanc)