recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Eva Marie Cassidy** (2. veebruar 1963 – 2. november 1996) oli ameerika poplaulja, tuntud oma mõjutuste poolt džässis, bluusis ja muudes muusikastiilides.

Eva Marie Cassidy avaldas oma esimese albumi 1992. aastal. Kui tema lugu "Over the Rainbow" sattus pooljuhuslikult ühe raadiojaama mängukavasse, saavutas see suure kuulsuse. 1996. aastal välja antud sooloalbum muutus 1999. aastal üleöö müügihitiks ning tema kuulsus kasvas postuumselt üle terve maailma. 2008. aastaks oli müüdud üle kaheksa miljoni plaadi.

Elukäik
-------

Eva Marie Cassidy lapsepõlv möödus Washingtoni äärelinnas. Ta oli pere neljast lapsest kolmas; ema oli saksa ning isa iiri ja šoti juurtega. Juba lapsena tundis Eval huvi muusika ja kunsti vastu. Isa õpetas ta kitarri mängima ja esines ta perekondlikel sündmustel. Esimest korda tegi ta popmuusikaansamblis kaasa juba 11-aastaselt ning pärast seda osales veel mitmes ansamblis, jäämata kuhugi kauaks püsima. 

1986. aastal oli Eva muusikuelus esimene suurem pöördepunkt, kui ta koolikaaslane David Lourim kaasas ta muusikaprojekti Method Actor. Stuudios kohtas ta Chris Biondot, kes aitas tal alustada oma karjääri sessioonilauljana ning tutvustas teda Al Dale'ile, kellest sai hiljem Eva mänedžer. 1990. aastal moodustati viieliikmeline Eva Cassidy band (Cassidy, Biondo, Lenny Williams, Keith Grimes ja Raice McLeod), mis sai Washingtonis üpris tuntuks. Kahe aasta pärast salvestati esimene album, mis sisaldas lugusid "Fever" ja "God bless the child" ning ka hilisemat Eva hitti "Over the rainbow". 

Plaanis oli ka sooloalbumi väljaandmine, kuid see venis ning firma, kellega oli väljaandmisleping sõlmitud läks pankrotti Dale ja Biondo õhutasid lauljannat oma kontsertalbumit välja andma. See sai ka teoks, kuigi lauljanna ei jäänud oma toonase esitusega ise rahule. Eva Cassidy jõudis alustada ka tööd stuudioalbumi kallal, kuid suri enne selle valmimist. Album ilmus postuumselt 1997. aastal.

Haigus
------

1996. aasta suve lõpus oli Eva Cassidy enesetunne halb, tal olid tugevad puusavalud. Tal diagnoositi kaugelearenenud melanoom. Eva Cassidy suri 1996. aasta 2. novembril 33-aastaselt.
**Eva Limberg** (1. detsember 1919 Kaarma mõis, Vao vald, Virumaa – 7. mai 2013 Bielefeld) oli eesti kujur ja graafik.

Ta sündis Virumaal Vao vallas Kaarma mõisas põllumehe perekonnas. Ta lõpetas 1937. aastal Tartu Saksa Eragümnaasiumi. Aastatel 1938–1939 õppis ta kunstikoolis Pallas. 

1939 lahkus koos ümberasujatega Saksamaale. Jätkas seal 1940–1945 õppimist Otto von Kurselli juhendamisel Berliinis Riigi Kõrgemas Kunstikoolis. 1952–1955 täiendas end skulptuuri alal Bielefeldi kunsttööstuskoolis professor Arnold Rickerti õpilasena ja 1967. aastal Salzburgi suveakadeemias professor Ernst Kirchneri juures.

1946. aastast oli ta vabakunstnik ja elas Bielefeldis. Samal aastal esines ka esmakordselt näitustel. 

Ta lõi valdavalt tundliku realistliku käsitluslaadiga portree-, looma- ja figuurplastikat. Saksamaal viljeles peamiselt sakraalkunsti. Ta on kujundanud Bielefeldi Püha Vaimu kiriku siseõue purskkaevu, samuti on kujundanud ta Bielefeldi Kolmainu kiriku altari ja kantsli disainilahendust. Ta on teinud ka linool- ja puulõikeid.

Isikunäitused
-------------

* 1969 Rhodos, Kreeka
* 1975 Bezirksamt Brackwede, Bielefeld
* 1982 Bielefeldi linnaraamatukogu
* 1989 Tartu Kunstimuuseum ja Tallinna Linnamuuseum
* 1991 Bezirksamt Gadderbaum, Bielefeld

Viited
------

1. ↑  Omakäeline elulugu. Kunstnike kirjad, vastused ankeedile. Skulptuur A–Õ. EKMA.136.13.10/26.

Kirjandus
---------

* Eesti kunsti ja arhitektuuri biograafiline leksikon. Tallinn 1996.

Välislingid
-----------

* Eva Limberg verstorben (Eva Limberg on surnud, saksa keeles)
**Peter Ian Waugh** (sündinud 1956 Londonis) on luuletaja, tõlkija ja kirjastaja. Alates 1981 elab Viinis. Tegeleb eksperimentaalse luulega, sageli esineb hääleluule vormis ja koos muusikutega. 

Töötab vabakutselise tõlkijana ja inglise keele õpetajana. On loovkirjutamise õppejõud Viini Tarbekunsti Ülikoolis (*Hochschule für angewandte Kunst Wien*). Viini ingliskeelsete poeetide assotsiatsiooni (*Vereinigung englisch-sprachiger DichterInnen in Wien*/*Association of English-Language Poets in Vienna*) Labyrinth, luuleajakirja Subdream ja eksperimentaalse luulegrupi DAstrugistenDA asutajaliige. Luulefestivali "Höfleiner donauweiten" (Höflein an der Donau, Austria) korraldaja. Korraldab luulelavastusi Austrias ja välismaal, sealhulgas igakuist avatud mikrofoni kohvikus Café Kafka ja luulesündmust Poetry in the Park.

Raamatud
--------

Tema luulet on avaldatud ülemaailmsetes antoloogiates, ajakirjades ning veebilehtedel.

On avaldanud mõned kogud:

* 2000 "Horizon Firelight", kaasautor Karin Kaminker
* 2002 "Haiku Butterfly Death Dream"
* 2003 "Glowworms", koos Evelyn Holloway ja Nathan Horowitziga

Eesti keeles on Peter Waugh' tekste ilmunud kogumikus "DAstrugistenDA ütleb" (2017, kirjastus Luul, tõlkijad Kersti Unt, Aare Pilv ja Rauno Alliksaar)

Viited
------

1. ↑
2. ↑
3. ↑

Välislingid
-----------

* 
* 
*
**Tocllaraju** on mägi Andides Cordillera Blanca mäeahelikus.

Asukoht ja kõrgus
-----------------

Halduslikult asub mägi Ancashi piirkonnas Peruus.

Ta jääb Nevada Palcaraju mäetipust (6180 m) 3,65 km loode suunas.

Tocllaraju kõrgus on **6034 m**. Ta on Cordillera Blanca mäeaheliku kõrguselt 15. tipp (kui arvestada tippe topograafilise prominentsiga üle 400 m). 

Tocllaraju (foto 2008)

Alpinism
--------

Mäe esmavallutajaks loetakse Saksa alpiniste Walter Brechti ja Hans Schweizerit , kes jõudsid tippu 31. juulil 1939. aastal. Nende marsruut läks Honda orust mööda mäe loodeharja.

Esmatõus Ishinca orust mööda mäe loodeharja (nüüd loetakse klassikaliseks marsruudiks) tehti 7 augustil 1963. Tipus käis kuus alpinisti.

### Eesti alpinistide hukkumine

Eesti alpinistide neljaliikmeline grupp koosseisus Tarmo Riga, Jane Riga, Allan Valge ja Annemai Märtson üritas 2015. aasta juunis tõusta klassikalist marsruuti mööda Tocllaraju tippu. Marsruut algas Ishinca baaslaagrist (4350 m). 6 juunil tõusti tipulaagrisse, mis tehti 5300 m kõrgusele liustikule. Tipupäeva hommikul 7. juunil väljuti kell 2.45. Liiguti heas tempos. Umbes kell 6.30 jõuti järsuma nõlvani, umbes 5900 m kõrgusel. Nõlvast umbes 10 meetri kaugusel oli näha jääpragu. Nõlval oli selge rada ning seda mööda oli vahetult tõusnud kaks prantsuse alpinisti, kellega eesti
grupil oli silmside. Liiguti ühes neljainimese seongus. Ootamatu lumesilla varisemise tõttu hukkusid lume- ja jäärusude all Tarmo Riga, Jane Riga ja Allan Valge. Neljas alpinist Annemai Martson jäi ellu, kuid ise iseseisvalt sügavast jääpraost välja ei pääsenud. Ta päästsid järgmisel päeval Peruu mägipäästjad.

Viited
------

1. ↑  Nevado Tocllaraju, Peru. peakbagger.com
2. 1 2 3  7 juunil 2015 Peruus Tocllaraju mäel toimunud õnnetusjuhtumi faktoloogia. ajaveeb.alpinism.ee

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Tocllaraju** |

* Tocllaraju. summitpost.org
* Tocllaraju. ajaveeb.alpinism.ee
**Toetatud töötamise** teenus on üks erihoolekande teenustest, mida pakutakse psüühikahäirega inimestele toimetuleku parandamiseks. Käibel on ka mõiste "töötamise toetamine".

Toetatud töötamise teenuse põhisisu on juhendamine tööprotsessis. Juhendamise olemasolu eristab toetatud töötamist tavalisest töötamisest. Juhendamist osutab asutus, kus on olemas vastava väljaõppega personal. Tööd aga võib pakkuda tavaline ettevõte. Ettevõttel on kliendiga sõlmitud tavaline tööleping. Võib olla aga ka nii, et nii juhendamist kui ka tööd pakub sama ettevõte. Viimasel juhul on tegemist tavaliselt mittetulundusühinguga. Juhendamist osutatakse mitte ainult kliendile, vaid ka tööandjale kliendi ehk töövõtja töölerakendamisel ning töökoha ja töötingimuste kohandamisel vastavalt kliendi vajadustele.

Toetatud töötamise teenust saab osutada inimesele, kellel on

* psüühikahäire;
* töövõime kaotus vähemalt 40%;
* keskmine või raske puue;
* rehabilitatsioonitsükli läbimine – isikul peab olema kehtiv rehabilitatsiooniplaan.

Toetatud töötamise teenuse raames osutatava töötamise maht sõltub inimese töövõime kaotuse suurusest:

* vähemalt 20 tundi nädalas, kui isiku töövõime kaotus on 40–50%;
* vähemalt 15 tundi nädalas, kui isiku töövõime kaotus on 60–70%;
* vähemalt 10 tundi nädalas, kui isiku töövõime kaotus on 80–90%;

Inimese suunab toetatud töötamise teenust saama sotsiaalkindlustusamet.

Vaata ka
--------

* Kaitstud töö
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib linnast; taksonoomilise perekonna Todus kohta vaata artiklit Todi (perekond); joogi kohta vaata artiklit Todi (jook).* |

---

Todi toomkirik Piazza del Popolo'l
**Todi** on linn Itaalias Umbria maakonnas Perugia provintsis Tevere vasakul kaldal.

Ajalugu
-------

Legendi kohaselt rajas Todi Herakles umbes 1330 eKr, kes oli tapnud Cacuse. Cacus oli varastanud Herakleselt Geryoni karja (või osa sellest), mida Herakles läbi Itaalia Andaluusiast Mükeenesse viis. Geryoni karja äratoomine oli Heraklese 10. vägitöö. Herakles olevat andnud kohale nimeks Eclis.

Ajaloolise Todi asutasid umbrid 8. või 7. sajandil eKr. Plinius Vanema järgi oli linna algne nimi Tutere. See nimi tähendab piiri, sest asus umbrite ja etruskide maade piiril. Hiljem sattus linn arvatavasti etruskide mõju alla.

217 eKr vallutas linna Rooma riik. Linnal olid topeltmüürid, mis Silius Italicuse järgi olevat peatanud isegi Hannibali väed pärast võidukat Trasimeno lahingut. Enamikus rooma tekstides nimetatakse linna "Tuder".

6. sajandil kuulus Todi Spoleto hertsogiriiki.

12. sajandil hakkas linn taas arenema. Linna juhtisid algul konsulid, hiljem podestaa ja rahva valitud kapten. 1244 tuli linnamüüri laiendada, et kõik majad sisse mahuksid. 1290 oli linnas juba 40 tuhat elanikku. 1397 ühendati Todi Paavstiriigiga. Sel ajal langes linna elanike arv poole võrra.

Vaatamisväärsused
-----------------

Todi toomkirik on 11. sajandi gooti stiilis ehitis, mis on väidetavalt ehitatud rooma Apollo templi asukohale. Ehitusel leiti antiikne pronkspea, mida praegu hoitakse Vatikani muuseumis. Kirik hävis tulekahjus täielikult ja praegune kirik rajati aastal 1190.

Todi panoraam

Välislingid
-----------

* Todi valla koduleht (*itaalia keeles*)
Rüstəm İbrahimbəyov, konföderatsiooni esimees
**Kinoliitude Konföderatsioon** (vene keeles Конфедерация союзов кинематографистов) on SRÜ riikide ja Baltimaade kinematografistide liitude ühendus.

Kinoliitude Konföderatsioon on  NSV Liidu Kinematografistide Liidu õigusjärglane. Asutati mais 1990. 

Konföderatsiooni kuuluvad filmiliidud 15 riigist (Aserbaidžaan, Armeenia, Valgevene, Gruusia, Kasahstan, Kõrgõzstan, Läti, Leedu, Moldova, Tadžikistan, Türkmenistan, Ukraina, Usbekistan, Eesti, Venemaa). Venemaalt kuuluvad konföderatsiooni Venemaa Kinematografistide Liit ja KinoSojuz, Eestist Eesti Kinoliit.

Konföderatsiooni juhtorganiks on 11-liikmeline konföderatsiooni nõukogu. Konföderatsiooni esimees on Aserbaidžaani Kinematografistide Liidu esimees Rüstəm İbrahimbəyov. 2017. aastal kuulus konföderatsiooni nõukogu koosseisu Eesti Kinoliidu esimees Martti Helde. Konföderatsiooni peakorter asub Moskvas aadressil ulitsa Družinnikovskaja 15.

Konföderatsioon asutas 2018. aastal rahvusvahelise Euraasia filmiauhinna "East–West. The Golden Arch" (vene keeles Восток-Запад. Золотая арка).

Viited
------

1. 1 2 3 4 5  Конфедерация союзов кинематографистов. iacis.ru

Välislingid
-----------

* Konföderatsiooni koduleht
**Aldo Leetoja** (sündinud 11. veebruaril 1988) on eesti kahevõistleja. 

Aldo Leetoja esindas Eestit Libereci maailmameistrivõistlustel. Avavõistlusel ühisstardiga sõidus oli ta pärast murdmaadistantsi 46. kohal, võistluste liidrist Todd Lodwickist maas 2.28,4. Hüppemäel ületas Aldo ainsa eestlasena 90 meetri joone ning 93,5-meetrine hüpe tõstis ta 35. kohale. Maailmameistriks tuli Todd Lodwick.

Normaaldistantsi hüppevooru lõpetas Aldo 11. kohaga. Oma 100-meetrise hüppega teenis ta 127,5 punkti ning pääses 10 km murdmaadistantsile liider Todd Lodwickust 32 sekundit hiljem. Lodwicku hüpe kandus 99,5 meetri peale. Lõppvõistlusel sõitis Aldo välja 22. koha, kaotades võitjale Lodwickule 2.50,5.

Aldo Leetoja treenerid olid Jukka Ylipulli, Petteri Kukkonen ja Ilmar Aluvee

Saavutused
----------

### Maailmameistrivõistlustel

2009 Tšehhi Liberecis

* 22. koht tavavõistluses
* 35. koht ühisstardiga võistluses

Viited
------

1. ↑  "Aldo Leetoja tõusis Eesti parimaks kahevõistlejaks". *Õhtuleht*. Vaadatud 20.02.2009.
2. ↑  "Leetoja pääseb suusarajale 11. kohalt". *Postimees*. Vaadatud 22.02.2009.
3. ↑  Eesti Suusaliidu ametlik koduleht
**Kõdusoo** on metsatüüp, mis on kujunenud madal- või siirdesoodest pikaajalise kuivendamise tulemusel. Kõdusoodes on sootaimed asendunud arumetsadele, enamasti palu-, laane- ja salumetsale omaste taimedega.

Väiksemate aladena on kõdusoometsad levinud üle Eesti, kogu pindala kokku 238 436 ha (2002). Range kaitse all on 2016. aasta seisuga 26 828 hektarit kõdusood.

Kõdusoos on levinud peamiselt kuusikud. Leidub ka männikuid, kaasikuid ja sanglepikuid. Maapind on tugevasti künklik, sest kuivenduse tulemusel on maapind vajunud. Alusmets on hõre. Taimestikus esinevad puhmastaimed – mustikas ja sinikas. Leidub palju rohttaimi, sealhulgas püsik-seljarohtu ja paiselehte.

Eristatakse mustika- ja jänesekapsa-kõdusoometsa kasvukohatüüpi (*Paali klassifikatsioon*).

Viited
------

1. 1 2  Kõdusoo kasvukohatüüp metsakuivendus. Tihemetsa metsanduslik loodusõpperada - Õppurile.
2. ↑  Luuarada.doc[*alaline kõdulink*]
3. ↑  Asko Lõhmus. "Eesti rangelt kaitstavate metsade tüpoloogiline analüüs" (PDF). *Keskkonnaministeerium*. Vaadatud 12. märtsil 2018.
4. ↑  "Metsatüübid". *Keskkonnaagentuur*. Originaali arhiivikoopia seisuga 13. märts 2018. Vaadatud 12. märtsil 2018.

Välislingid
-----------

* Pildid kõdusoost. Tihemetsa metsanduslik loodusõpperada.
* Soostunud metsad. Kõdusoometsad. Microsoft Powerpoint
* Ülevaade soodest.
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel on Surju õigeusu kalmistust; luteri kalmistu kohta vaata artiklit Surju kalmistu* |

---

**Surju õigeusu kalmistu** on Pärnu kihelkonnas Pärnumaal, tänapäevase haldusjaotuse järgi Ilvese külas Saarde vallas Pärnu maakonnas asuv kalmistu.

Ajalugu
-------

Kalmistu rajati arvatavasti samal ajal kui asutati Surju Jumalaema Sündimise kogudus ehk siis pärast 1895. aastat. Kalmistu on alates 1997. aastat võetud arvele kultuurimälestisena.

Kirjeldus
---------

Kalmistu pindala on 0,35 ha. Kalmistul on puidust matusekabel, mis praegu on kasutusel ka tööriistakuurina.

Kalmistul asub Surju II maailmasõja matmispaik, mis on arvel eraldi kultuurimälestisena.

Kalmistust umbes 1 km lõuna pool asub Surju luteri kalmistu.

Kalmistule maetuid
------------------

* Ilmi Kolla

Viited
------

1. 1 2  Surju õigeusu kalmistu kultuurimälestiste riiklikus registris (vaadatud 18.08.2016)
2. ↑  Kultuurimälestis nr 8336 "Terroriohvrite ühishaud"

Välislingid
-----------

* Surju õigeusu kalmistu kultuurimälestiste riiklikus registris
**Kõhuõõs** (ladina keeles *cavum abdominis*, *cavitas abdominalis*, *cavitas abdominis*) on selgroogsetel ruum, mida piiravad vahelihas, vaagnapõhi ja kõhuseinad ning mida vooderdab kõhukelme.

Kõhuõõne areng, anatoomia, morfoloogia, histoloogia ja patoloogia võivad erineda nii liigiti, indiviiditi kui ka arenguastmeti.

Kõhulihased, mis paiknevad kõhuõõne eesseinas, kaitsevad kõhuõõnes paiknevaid elundeid ja koos diafragmaga kokku tõmbudes suurendavad nad kõhuõõne rõhku. Kõhuõõnes paiknevad elundid on magu, maks, sapipõis, kõhunääre, põrn, peensool, jämesool, neerud ja neerupealised.

Kõhuõõne elundeid katab serooskelme.

Naisel ei ole kõhuõõs täiesti kinnine nagu meestel ja bakterid võivad sattuda kõhuõõnde tupe, emaka ja munajuhade kaudu.

Kõhuõõnde liikunud ained imenduvad vereringesse.

Põletiku, südamepuudulikkuse jt haiguslike seisundite korral võib loomadel (sh inimestel) kõhuõõnde koguneda suures koguses ülemäärast kehavedelikku (kõhuõõnevedelikku), seda seisundit nimetatakse astsiidiks ehk vesikõhuks.

Kõhuõõneraseduse korral võib loode areneda ka kõhuõõnes.

Kõhuõõs võib olla mitmete kasvajavormide algkoldeks aga võib metastaseerudes ka metastaase anda.

Madudel (*Colubridae*, *Lampropeltis getula californiae*) võib kõhuõõnes ka lümfosarkoomi esineda.

Viited
------

1. ↑  Abdominal Cavity Organs, veebiversioon (vaadatud 19.08.2014) (*inglise keeles*)
2. ↑  "Inimese füsioloogia ja anatoomia", 336:2011.
3. ↑  Jacobson ER, Seely JC, Novilla MN. Lymphosarcoma associated with virus-like intranuclear inclusions in a California king snake (Colubridae: Lampropeltis). Lühikokkuvõte, J Natl Cancer Inst. 1980 september ;65(3):577-83. veebiversioon (vaadatud 19.08.2014) (*inglise keeles*)

Välislingid
-----------


|  |  |
| --- | --- |
|  | ***Portaal Meditsiin***  |

* Sissekanne Terminologia Anatomica-s A01.1.00.051: Cavitas abdominis. Kõhuõõs
* Sissekanne Encyclopædia Britannica-s
* Primary Surgery: Volume One: Non-trauma. Chapter 8. The surgery of pregnancy, veebiversioon (vaadatud 19.08.2014) (*inglise keeles*)
**Katastroofirisk** on katastroofi toimumise võimalikkus ja selle mõju võimalik ulatus inimtegevusele ja keskkonnale.

Globaalne katastroofirisk
-------------------------

Globaalne katastroofirisk on võimalus, et tulevikus toimub sündmus, millel on potentsiaal mõjuda hävitavalt inimeste heaolule globaalsel tasandil. Mõned sündmused võivad halvata või hävitada kaasaegse tsivilisatsiooni. Iga sellise sündmuse võimalikkust, mis võib põhjustada inimeste väljasuremise või püsivalt ja drastiliselt piirata inimeste potentsiaali, nimetatakse eksistentsiaalseks riskiks.

Potentsiaalne globaalne katastroofirisk hõlmab inimtekkelist riski (tehnoloogilised riskid, valitsemisest tulenevad riskid) ja väliseid riske. Tehnoloogiliste riskide näideteks on vaenulikud tehisintellektid, biotehnoloogilised riskid või nanotehnoloogilised relvad. Mitteinimtekkeliste riskide näideteks on asteroidide mõju, tohutu vulkaaniline purse jne.

Viited
------

1. ↑  Nick Bostrom (2002). ""Existential Risks: Analyzing Human Extinction Scenarios and Related Hazards"".

Välislingid
-----------

* "Eestist sai ÜRO vabatahtliku katastroofiriski vähendamise raamistiku liige" Siseministeerium, 23. märts 2015
Lebo Mothiba (2020)
**Lebogang Mothiba** (sündinud 28. jaanuaril 1996 Johannesburgis) on Lõuna-Aafrika Vabariigi jalgpallur, kes mängib Prantsusmaa kõrgliigaklubis Strasbourg ja Lõuna-Aafrika Vabariigi jalgpallikoondises.

Ta hakkas jalgpalli mängima kodumaal, kui kuulus aastatel 2007–2009 Lõuna-Aafrika Vabariigi klubisse Mamelodi Sundowns. Seejärel kuulus ta Lõuna-Aafrika Vabariigi jalgpalliakadeemiasse Diambars Academy.

2014. aastal sõlmis ta lepingu Prantsusmaa klubiga Lille. Hooajal 2014/15 debüteeris Mothiba Lille'i reservmeeskonnas Prantsusmaa tugevuselt neljandas liigas. Hooaja 2016/17 teises pooles ning hooaja 2017/18 esimeses pooles oli Mothiba Lille'ist laenul Prantsusmaa esiliigaklubis Valenciennes, kus ta lõi 29 mänguga kümme väravat. Lille'i meeskonnas debüteeris Mothiba 11. veebruaril 2018 mängus Nantes'i vastu ja lõi selles mängus kohe ka värava. 14 mänguga jäi tema arvele sel hooajal Prantsusmaa kõrgliigas viis väravat.

2018. aasta augusti viimasel päeval siirdus Mothiba Lille'ist Strasbourgi. Hooajal 2018/19 lõi ta Prantsusmaa kõrgliigas kümme väravat. 2019. aastal võitis ta Strasbourgiga Prantsusmaa liigakarika Coupe de la Ligue'i. Hooaja 2021/22 teises pooles oli Mothiba Strasbourgist laenul Prantsusmaa kõrgliigaklubis Troyes.

Mothiba kuulus 2016. aasta suveolümpiamängude jalgpalliturniiril Lõuna-Aafrika Vabariigi olümpiavõistkonda. Lõuna-Aafrika Vabariigi jalgpallikoondises tegi ta debüüdi 21. märtsil 2018 mängus Angola vastu ja lõi selles mängus kohe ka värava. Lõuna-Aafrika Vabariigi jalgpallikoondises osales Mothiba 2019. aasta Aafrika rahvaste karikavõistlustel.

Viited
------

1. ↑  Molefe, Mazola (17. oktoober 2018). "Lebo Mothiba is schooled in the art of scoring". Independent Online. Vaadatud 17. novembril 2018.
2. ↑  Bairner, Rob (15. november 2018). "The French Connection: Lebo Mothiba - Strasbourg's smiling assassin". Goal. Vaadatud 17. novembril 2018.
3. ↑  Strydom, Marc (28. märts 2018). "Bafana find a raw diamond in tough Lebo Mothiba". BusinessDay Live. Vaadatud 19. novembril 2018.
4. ↑   (vaadatud 20.7.2023)
5. ↑  "Bafana striker Lebo Mothiba joins Stasbourg from Lille". *The South African*. 31. august 2018. Vaadatud 31. augustil 2018.
**Priimabaleriin** on teatris esimesel positsioonil olev baleriin, balletitrupi juhtiv solist, kes tantsib balletietendustes peaosi. Tegemist on kõrge kvalifikatsiooniga tantsijaga, kellel on rollide tõlgendamisel ainulaadne originaalsus, kõrge tehnika valdamine ja artistlikkus. Seda nimetust kasutatakse peamiselt puhtnominaalselt, näiteks meedias, intervjuudes, kriitilistes analüüsides jms. 

Eesti baleriinide kohta on austavat nimetust *priimabaleriin* pruugitud Helmi Puuri, Elena Poznjak-Kõlari, Tiiu Randviiru, Kaie Kõrbi ja Maria Seletskaja kohta.

Ametlik kutsealane kategooria
-----------------------------

Kitsamas tähenduses on *priimabaleriin* baleriinile antav kutsealane kategooria, mis on ekvivalntne esitantsija kategooriaga. 

### Venemaa Keisririik

Selline ametlik kategooria oli kasutusel näiteks Keiserlikul Venemaal alates 1890. aastatest kuni keisririigi eksistentsi lõpuni.

Keiserlike teatrite direktsioon andis *priimabaleriini* kategooria Maria teatri viiele ja Moskva Suure teatri kahele baleriinile.

* Maria teatris: Pierina Legnani, Matilda Kšessinskaja, Olga Preobraženskaja, Anna Pavlova ja Tamara Karsavina.

* Moskva Suures teatris: Jekaterina Geltser ja Ljubov Roslavleva.

### Tänapäeval

Tänapäeval on balletitantsijate kutsealases hierarhias *priimabaleriin* kasutusel vähestes teatrites (Venemaal näiteks Stanislavski ja Nemirovitš-Dantšenko Moskva Muusikateatris). 

* Stanislavski ja Nemirovitš-Dantšenko Moskva Muusikateatris oli 2023. aasta veebruari seisuga viis priimabaleriini: Oksana Kardaš, Erika Mikirtitševa, Ksenija Rõžkova, Natalja Somova ja Ksenija Ševtsova.

Viited
------

1. ↑  Randviir, Tiiu. etbl.teatriliit.ee/
2. ↑  Kõrb, Kaie. etbl.teatriliit.ee/
3. ↑  Priimabaleriin Helmi Puur andis lõpuks haigustele alla. elu.ohtuleht.ee, 17 aprill 2020
4. ↑  Maria Seletskaja tee balletilavalt dirigendipulti. kultuur.err.ee, 6. november 2019
5. 1 2  Прима-балерина. belcanto.ru
6. ↑  Примы-балерины. stanmus.ru

Vaata ka
--------

* *Prima ballerina assoluta*
* Esitantsija
**Vana-Vigala Põhikool** on üldhariduskool Märjamaa vallas, mis asub ajaloolises Vana-Vigala mõisas. Koostöös Vana-Vigala Tehnika- ja Teeninduskooliga pakutakse ka eelkutseõpet. Koolil on õpilaskodu. 

Kool peab oma sünniajaks aastat 1841, kui asutati Vana-Vigalas tütarlastekool (Eesti maapiirkondades esimene omataoline). 1853. aastal viidi kool Vanamõisa külla ja reorganiseeriti segakooliks (vt Peru kool).

20. detsembril 1944 asutati Vigala Algkool Vana-Vigala Jaama külasse. 

Aastast 1976 kolis algkool Vana-Vigala mõisa, kus seni oli tegutsenud kutsekool (vt Vana-Vigala Tehnika- ja Teeninduskool). 

1989 reorganiseeriti kool Vana-Vigala 9-klassiliseks kooliks ning alates 1991. aastast kannab nime Vana-Vigala Põhikool. 

I lennu lõpetajate hulgas aastal 1994 oli ka tulevane maailmameister ja olümpiavõitja Gerd Kanter.

Galerii
=======

* eestpoolt 1eestpoolt 1
* eestpoolt 2eestpoolt 2
* taganttagant
* kivisaalkivisaal
* kaminasaalkaminasaal
* vaade rõdultvaade rõdult

Välislingid
===========

* Kooli koduleht
Priit Jagomägi (pruunis kampsunis) 2014. aasta juunis lodjakoja juures toimunud niitmistreeningul õpetust jagamas.
**Priit Jagomägi** (sündinud 18. mail 1971) on laevandusentusiast ja jõelaevanduskultuuri arendaja.

Bakalaureusekraadi sai ta 1998. aastal Tartu Ülikoolis kartograafias. Seejärel õppinud magistrantuuris keskkonnatehnoloogiat ja hiljem laevandust.

Laevandus
---------

Ta on Tartus asuva lodjakoja juhatuse liige ja asutaja.

Mõte ehitada lodi sai alguse 2004. aastal. Idee pärines Jagomäe sõnul tema tädimehelt ja aerutamistreenerilt Henn Hollolt.

2006. aastal valmis lodjakojas lodi Jõmmu, 2009. aastal viikingilaev Turm, samuti ehitati tema eestvedamisel lodjakojast allavoolu, kesklinna, vanale alusele Sisevete Saatkond. Lisaks laevade ehitamisele tegeleb ta ka taastamisega, püüdes jõelaeva Vanemuine sõidukorda seada. Korraldab lodjaretkesid ja muid jõelaevandusega seotud üritusi nii Eestis kui mujal.

Aitas Eestis 2000. aastate alguses populariseerida kümblustünne (tünnisauna).

Isiklikku
---------

Tema isa on geograaf, kartograaf ja ettevõtte Regio looja Jüri Jagomägi.

Priit Jagomäel on viis last. Tema elukaaslane on Liisa-Lota Kaivo, kes osaleb samuti lodjakoja tegevuses.

Vaata ka
--------

* Lodjakoda
* Lodi Jõmmu
* Jõelaev Vanemuine
* Sisevete Saatkond
* Viikingilaev Turm
* Viikingilaeva koopia

Viited
------

1. 1 2 3  Paulus, Sven (juuni 2013). "Priit Jagomäe veele pühendatud elu". *Universitas Tartuensis*. Vaadatud 30.01.2021.
2. 1 2 3 4  Lindve, Inkari (9. august 2008). "Lahe lodjarahvas". *Eesti Naine*. Originaali arhiivikoopia seisuga 4.02.2021. Vaadatud 30.01.2021.
3. ↑  Ladva, Asso (24. august 2020). "Lodjamees Priit Jagomägi: uut lodjakoda ehitati nagu rätsepaülikonda". *Õhtuleht*. Vaadatud 30.01.2021.
4. ↑  Olmaru, Jaan (15. oktoober 2014). "Lodjaselts äratab Vanemuise ellu". *Tartu Postimees*. Vaadatud 30.01.2021.
5. ↑  Liisa Aavik. "Viie lapse isa ja lodjamees Priit Jagomägi: lapsi ei tohiks võtta alluvatena, vaid lõbusate kaasteeliste ja sõpradena". PM Sõbranna, 11. november 2018
**Urmas Puhkan** (sündinud 20. veebruaril 1967 Nadalamas) on eesti keraamik.

Ta lõpetas 1992. aastal Eesti Kunstiakadeemia keraamika erialal. Juba õpingute ajal osales näitustel ning on 1988. aastast tegutseva kunstirühmituse Neoeksprepost asutaja.

Ta on loonud skulpturaalset keraamikat, kureerinud keraamikanäitusi nii Eestis, kui ka välismaal, olnud üks ARS Keraamikakeskuse algatajaid[*viide?*].

Puhkan on üks varasemaid stuudiokeraamika viljelejaid Eestis[*viide?*], tema eestvedamisel [*viide?*]avati Tallinna vanalinnas 1993. aastal Asuurkeraamika – esimene omataoline keraamika töökoda-galerii Eestis, kus külastajad said tutvuda nii keraamika kui ka selle valmimisprotsessiga. Ühiselt on arendatud[*viide?*] keraamika eriala ja korraldatud näitusi nii Eestis kui ka välismaal. 2008. aastast MTÜ-na tegutsev Asuuritorn jätkab keraamikakeskusena vanalinnas alustatut keskaegses linnamüüris asuvas Loewenschede tornis, kus korraldatakse keraamikanäitusi, -esitlusi ja -koolitusi.

Puhkan on olnud Kohila rahvusvahelise keraamikasümpoosioni korralduskomitee liige.

Ta on ka kaasaegsele tarbekunstile ja disainile keskendunud Hop galerii nõukogu liige. 1993. aastast on Urmas Puhkani loomingut eksponeeritud enam kui 60 näitusel nii Eestis kui ka välismaal. 1996. aastast on ta Eesti Keraamikute Liidu liige.

Urmas Puhkan on 2005. aastast Eesti Kunstiakadeemia keraamikaosakonna juhataja.[*viide?*]

Viited
------

1. 1 2 3  Urmas Puhkani isikunäituse "Närvid" pressiteade, Eesti Tarbekunsti- ja Disainimuuseumi pressiteade, 17.04.2018.

Välislingid
-----------

* Tutvustus Asuurkeraamika lehel
* Tutvustus Keraamikute Liidu lehel
**Urmas Nagel** (sündinud 19. märtsil 1958 Tallinnas) on Eesti füüsik.

Elulugu
-------

Urmas Nagel on inseneri poeg.

1976. aastal lõpetas Nagel Tallinna 21. Keskkooli ja 1981. aastal Tartu Riikliku Ülikooli füüsikaosakonna. 1990. aastal kaitses Eesti Teaduste Akadeemia juures füüsika-matemaatikakandidaadi väitekirja.

Nagel oli 1981–1992 KBFI insener ja nooremteadur, 1993. aastast vanemteadur, ühtlasi 1993–1994 Münchenis Max Plancki Instituudis külalisteadlane ja 1995–1998 osales korduvalt Itaalias Gran Sasso maa-aluses laboris rahvusvahelises projektis CRESST tumeaine olemasolu eksperimentaalseks tuvastamiseks. 2011. aastast oli ta KBFI keemilise füüsika laboratooriumi juhataja, 2016. aastast KBFI direktor.

Teadustöö
---------

Urmas Nageli peamine uurimisvaldkond on madalate temperatuuride füüsika. Ta on uurinud spinnide dünaamikat tahkises, ehitanud ülimadalatemperatuurseid osakeste detektoreid ja kasutanud neid kosmilist päritolu nõrgalt interakteeruvate massiivsete osakeste otsimisel, et avastada varjatud mateeriat. 1999. aastast tegeleb ta ka madaldimensiooniliste spinnpiluga kristallide ülikauge infrapunaspektroskoopiaga.

Nagel on Ameerika Füüsikaseltsi ja Eesti Füüsika Seltsi liige (1998. aastast, juhatuse liige 2001–2004). Ta on avaldanud üle 40 teadustrükise.

Teoseid
-------

* Use of proximity effect in iridium-gold superconducting phase transition thermometers (kaasautor). // J. Low Temp. Phys. 93 (1993) 3/4
* Munich dark matter search (kaasautor). // J. Low Temp. Phys. 93 (1993) 3/4
* Inversion of electron spins in calcium oxide with the reversal of the magnetic field (kaasautor G. Liidja). // Z. Physik 91 (1993) 1
* Low-energy X-ray detection with Tungsten thermometers (kaasautor). // Nucl. Instr. Meth. A 354 (1995)
* Status and low background considerations for the CRESST dark matter search (kaasautor). // Nucl. Instr. Meth. A 370 (1996)
* Far-infrared study of the two-dimensional dimer spin system SrCu2(BO3)2. // Phys. Rev. B 61 (2000)
* Massive cryogenic particle detectors with low energy threshold (kaasautor). // Nucl. Instr. Meth. A 466 (2001)
* Limits on dark matter using sapphire cryogenic detectors (kaasautor). // Astroparticle physics 18 (2002)
* Fracture processes observed with a cryogenic detector (kaasautor). // Phys. Lett. A 356 (2006)
* Magneto-optic far-infrared study of Sr14Cu24O41: Triplet excitations in chains. // Phys. Rev B 76 (2007) 13.

Viited
------

1. 1 2 3 4 5 6  Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide, lk 20
2. ↑

Kirjandus
---------

* "Eesti teaduse biograafiline leksikon", 3. köide

Välislingid
-----------

* Urmas Nagel Eesti Teadusinfosüsteemis Muuda Vikiandmetes

 *Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.*
**Vardan Oskanjan** (armeenia keeles Վարդան Օսկանյան; sündinud 7. veebruaril 1954) on Armeenia poliitik.

Vardan Oskanjan sündis Aleppos Süürias armeenia perekonnas. 1973. aastal asus ta elama Jerevani, kus lõpetas 1979. aastal insenerina Jerevani Polütehnilise Instituudi. Aastatel 1981–1983 õppis ta Ameerika Ühendriikides Tuftsi Ülikoolis, kus sai magistrikraadi inseneriteaduste erialal. 1984–1986 õppis ta Harvardi ülikoolis, kus sai magistrikraadi avaliku halduse erialal. 1988–1991 õppis ta Tuftsi Ülikooli Fletcheri Õiguse ja Diplomaatia Koolis, kus sai magistrikraadi õigusteaduse ja diplomaatia erialal. 

1992. aastal pöördus ta tagasi Armeeniasse, kus töötas Armeenia Välisministeeriumis Lähis-Ida osakonna juhatajana ja seejärel Põhja-Ameerika osakonna juhatajana. 1994–1997 oli ta Armeenia välisministri asetäitja ja 1997–1998 Armeenia välisministri esimene asetäitja. Aastatel 1998–2008 oli ta Armeenia välisminister. 2008. aasta asutas ta mõttekoja Civilitas, mille juhatuse esimees ta oli kuni 2012. aastani. 2012–2017 oli ta Armeenia parlamendi liige. 2018. aasta oli ta külalislektor Lõuna-California Ülikoolis ja Tuftsi Ülikoolis. Alates 2018. aasta septembrist töötab ta Prantsusmaal firma Recom Solar juhataja nõunikuna.

Viited
------

1. ↑  Curriculum Vitae Vartan Osakian
2. ↑  Vartan Osakian Ministry of Foreign Affairs of the Republic of Armenia
"Vana-Vändra" suunab siia. Mõisa kohta vaata artiklit Vana-Vändra mõis.
Pärnu maakonna valdade piirid enne ja pärast 1939. aasta vallareformi
**Vana-Vändra vald** (saksa keeles *Alt-Fennern*) oli vald Pärnumaal Vändra kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1939. Vallamaja asus Vändras.

Valla pindala oli 184 km² ja elanikke oli 3595 (1934. aasta seisuga). Valla nime aluseks oli Vana-Vändra mõis (saksa keeles *Alt-Fennern*).

Vallas oli 688 talundit ja elamut ning nende kasutuses oli 14 775 ha maad (1929. aasta seisuga).

1892 liideti Vana-Vändra vallaga Vändra kirikuvald.

1939. aasta vallareformiga moodustati Uue-Vändra ja Vana-Vändra vallast – Vändra vald.

Vaata ka
--------

* Uue-Vändra vald

Viited
------

1. 1 2  Vana-Vändra vald Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917 (vaadatud 29.02.2016)
2. 1 2  *Eesti entsüklopeedia.* 10. köide: *TÜRI–Y.* Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus, 1998, lk 210.
3. ↑  Maa-ameti kaardirakendused
4. 1 2  *Eesti Entsüklopeedia.* 8. köide: *Tanulane–Yvon.* Tartu: Loodus, 1937, lk 751.

Välislingid
-----------

* Vana-Vändra vald Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917
Pont Neuf ja Île de la Cité
**Pont Neuf** [poo(n) nöf] (prantsuse keeles 'uus sild') on vanim säilinud sild Pariisis. 

Sild on 238 meetrit pikk ja 20 meetrit lai.[*viide?*] See ühendab Quai de Louvre'it ja Quai de la Mégisserie'd Seine'i paremal kaldal (1. ringkond ehk *arrondissement*) Quai de Conti ja Quai des Grands Augustins'iga jõe vasakul kaldal (6. ringkond). Umbes keskpaigas ületab sild Île de la Cité läänenurga. Seine'i paremal kaldal läheb sild üle Rue du Pont Neufi tänavaks, vasakul kaldal Rue Dauphine'iks.

16. sajandil oli Pariisis üle Seine'i ainult kaks silda. Uuele sillale pani nurgakivi 1578. aastal Henri III. Ametlikult avati sild aastal 1609 juba Henri IV poolt. Pärast tema surma paigaldati sillale tema ratsamonument, aga see hävitati Prantsuse revolutsiooni käigus ning 1818. aastal asendati see täpse koopiaga. Pont Neuf oli esimene Pariisi sild, millele ei ehitatud maju.

Vaata ka
--------

* "Pont-Neufi armastajad" ("Les amants du Pont-Neuf"), Leos Caraxi film aastast 1991.

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Pont Neuf** |
**Urmas Raudsepp** (sündinud 19. jaanuaril 1964 Võrus) on Eesti geofüüsik.

Elulugu
-------

Urmas Raudsepp on tööliste poeg.

Lõpetas 1982 Friedrich Reinhold Kreutzwaldi nimelise Võru 1. Keskkooli ja 1989 Tartu Riikliku Ülikooli füüsika erialal; Ph.D. (2001, TÜ), väitekiri "Wind-driven circulation in the Gulf of Riga". Oli 1988–89 Eesti NSV TA Termofüüsika ja Elektrofüüsika Instituudi, 1989–92 Eesti TA Ökoloogia ja Mereuuringute Instituudi, 1992–2002 Eesti Mereinstituudi teadur, 2002– TTÜ meresüsteemide instituudi vanemteadur.

Teadustöö
---------

Uurimisvaldkond: veekogude tsirkulatsiooni ja veevahetuse protsessid, hüdrodünaamika, ökosüsteemi, vee kvaliteedi ja ainelevi numbriline modelleerimine, järvede hüdrodünaamika. Põhjamaade Hüdroloogia Assotsiatsiooni preemia parima teaduspublikatsiooni eest 2002. aastal. Umbes 35 teadustrükist.

Teoseid
-------

* Observations of near-bottom currents in the Gulf of Riga, Baltic Sea (kaasautor).// Aquatic Sciences, 63 (2001) 4
* Interannual and seasonal temperature and salinity variations in the Gulf of Riga and corresponding saline water inflow from the Baltic Proper.// Nordic Hydrology, 32 (2001) 2
* Basin-scale topographic waves in the Gulf of Riga (kaasautor). // J. Phys. Oceanography, 33 (2003)
* On the estuarine transport reversal in deep layers of the Gulf of Finland (kaasautor). // J. Sea Res. 49 (2003) 4
* A fuzzy logic model to describe the cyanobacteria Nodularia spumigena bloom in the Gulf of Finland, Baltic Sea (kaasautor). // Hydrobiologia, 554 (2006).

Viited
------

1. 1 2 3  Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide

Kirjandus
---------

* *Eesti teaduse biograafiline leksikon.* 3. köide: *N–Sap* TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013

Välislingid
-----------

* Urmas Raudsepp Eesti Teadusinfosüsteemis Muuda Vikiandmetes

 *Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.*
**Kaul Nurm** (sündinud 27. märtsil 1951) on Eesti põllumajandustegelane ja poliitik.

Ta on lõpetanud Tõrva Keskkooli ja 1975. aastal Eesti Põllumajanduse Akadeemia maaparanduse erialal. 

1990–1992 oli ta Harju Taluliidu tegevjuht. Alates 1992. aastast kuni 2016. aastani oli ta Eestimaa Talupidajate Keskliidu peadirektor. Ta oli Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee liige aastatel 2005–2015 ning Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee põllumajanduse-, maaelu- ja keskkonnasektsiooni asepresident aastatel 2012–2015.

2015. aasta Riigikogu valimistel kogus ta valimisringkonnas nr. 11 (Võru-, Valga- ja Põlvamaa) Eesti Vabaerakonna nimekirjas 1315 häält, kuid ei osutunud valituks.

Alates 5. juunist 2018 oli Kaul Nurm Eesti Vabaerakonna aseesimees. 30. septembril 2018 valis Eesti Vabaerakonna erakorraline üldkogu Kaul Nurme Eesti Vabaerakonna esimeheks. Kaul Nurm oli Vabaerakonna esimees kuni 9. juunini 2019, mil erakonna üldkogu valis uueks esimeheks Heiki Lille.

2019. aasta Riigikogu valimistel kandideeris ta Eesti Vabaerakonna nimekirjas valimisringkonnas nr. 11. Ta kogus 222 häält ja ei osutunud valituks.

Tunnustus
---------

* 2008 Valgetähe IV klassi teenetemärk

Viited
------

1. ↑  "Päring inforegister.ee andmebaasis". Originaali arhiivikoopia seisuga 26. august 2018. Vaadatud 25. augustil 2018.
2. ↑  Vabaerakonna esinumber Kagu-Eestis on Kaul Nurm Lõunaleht, 10. jaanuar 2015
3. ↑  ETKLi juht Kaul Nurm lahkub ametist Põllumajandus.ee, 26. märts 2016
4. ↑  Sven Randlaid:Vabaerakonna aseesimeheks kinnitati Kaul Nurm Postimees Poliitika, 5. juuni 2018
5. ↑  Valimisringkond nr 11 Riigikogu valimised 2015
6. ↑  Vabaerakond kinnitas aseesimeheks Kaul Nurme vabaerakond.ee
7. ↑  Vabaerakonna uueks esimeheks valiti Kaul Nurm Pealinn, 30. september 2018
8. ↑  Lemmi Kann:Vabaerakond valis uueks juhiks Heiki Lille Lääne Elu, 9. juuni 2019
9. ↑  Valimisringkond nr 11. Võru-, Valga- ja Põlvamaa Riigikogu valimised 2019
10. ↑  Teenetemärkide kavaleride andmekogu – 5511

Välislingid
-----------

* Kaul Nurm: "EKRE tüssab maainimesi" ERR, 12. detsember 2019
**Kaukolikai** (žemaidi *Kaukuolėkā*) on küla Leedus Skuodase rajoonis Aleksandrija vallas. Küla jääb Luoba ja Šata jõgede vahele. Seda ühendab Knežėga jalakäijate sild. 

Külla jäävad osaliselt Bartuva ihtüoloogiline kaitseala ja Apuolė maastikukaitseala.

Kaukolikais on püha Ansgari kabel. Külas on Kaukolikai kalmistu.

Nimi
----

Kohaliku loo kohaselt oli seal kord rootslaste ajal hirmus lahing. Surnuid ei jõudnud keegi matta ja hiljem leiti küla kohalt pidevalt konte ja kolpasid (kolp on leedu keeles *kaukolės*). Teise loo kohaselt tegi hävitustööd hoopis katk.

Ajalugu
-------

Aastail 1902–2007 tegutses külas kool, aastail 1950–1993 oli küla kohaliku Apuolė kolhoosi keskasulaks. Aastal 1957 avati külas raamatukogu ja arstipunkt. Rajati ka kultuurimaja, mille ruumides praegu asub Püha Ansgari kabel.

Aastal 1983 sündis külas Leedu laulja Mia.

Elanikkond
----------

|  |  |
| --- | --- |
| * 299 (1902)
* 444 (1923)
* 382 (1959)
* 358 (1970)
* 299 (1979)
 | * 315 (1985)
* 360 (1989)
* 342 (2001)
* 285 (2011)
* 203 (2021)
 |

* KaukolikaiKaukolikai
* Kabeli sisevaadeKabeli sisevaade

Viited
------

1. ↑  Gyventojai gyvenamosiose vietovėse: Lietuvos Respublikos 2021 metų gyventojų surašymo rezultatai. Vilnius: Statistikos departamentas, 2022.
2. ↑
3. ↑  Skuodo rajono savivaldybė

Välislingid
-----------

 Kaukolikai – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
* Küla portaalis vietoves.Lt

| * v
* r
Aleksandrija valla haldusjaotus |
| --- |
| 
**Aleksandrija** **·**  Apuolė **·**  Daujotai **·**  Detlaukė **·**  Dvaralis **·**  Gėsalai **·**  Jedžiotai **·**  Juknaičiai **·**  Kalnėnai **·**  Kaukolikai **·**  Kerviai **·**  Kivyliai **·**  Klaišiai **·**  Klauseikiai **·**  Knežė **·**  Nuosamai **·**  Šarkė **·**  Truikinai **·**  Veiteliai **·**  Viršilai |
**Bostoni ülikool** (Boston University, **BU**) on eraülikool, mis asub Ameerika Ühendriikides Massachusettsi osariigis Bostonis. Kuigi ametlikult asutati ülikool 1869. aastal, loeb kool oma asutamise aastaks 1839, kui rajati Newbury Biblical Institute.

Ülikoolis on 4000 õppejõudu ja umbes 33 000 üliõpilast. See on suuruselt riigi neljas eraülikool ja linna neljas tööandja. Ülikool pakub bakalaureuse-, magistri- ja filosoofiadoktoriõpet meditsiinis, õigusteaduses ja ärijuhtimises. Ülikoolil on 18 kooli ja kolledžit ning kaks linnakut (kampust). Pealinnak asub Charlesi jõe ääres, Bostoni Fenway-Kenmore'i linnaosas. Bostoni ülikooli meditsiinilinnak asub Bostoni South Endi linnaosas.

Bostoni ülikool on Carnegie klassifikatsiooni (Carnegie Classification of Institutions of Higher Education) alusel kategoriseeritud kui R1-ülikool: doktoriülikool (kõrgeim teadustegevus). U.S. News & World Reporti Ameerika Ühendriikide bakalaureuseõppe koolide edetabelis on Bostoni ülikool 42. kohal ning maailma ülikoolide edetabelis 46. kohal. Magistri- ja doktoriõppes on Bostoni ülikool USNWR-i (U.S News & World Report) edetabeli järgi meditsiinis 30. kohal, õigusteaduses 23. kohal ning rahvatervishoius 6. kohal.

Bostoni ülikooli vilistlaste ning praeguste ja eelmiste õppejõudude seas on olnud 8 Nobeli auhinna võitjat, 23 Pulitzeri preemia võitjat, 10 Rhodesi stipendiumi võitjat, 6 Marshalli teadurit, 48 Sloan Fellow'd, 9 Oscari võitjat ning mitu Emmy ja Tony auhinna võitjat. 1878. aastal leiutas Bostoni ülikooli professor Alexander Graham Bell ülikooli laboris telefoni. Kuulsate vilistlaste hulgas on ka näiteks Ameerika tsiviilõiguste eest võidelnud Martin Luther King, Jr.

Viited
------

1. ↑  History. Boston University. Vaadatud 6.05.2006.
2. ↑  Largest Employers in the City of Boston. Vaadatud 1.06.2007.
3. ↑  U.S. News & World Report (2019). "2019 Best National Universities".
4. ↑  U.S. News & World Report (2019). "Best Universities in the World".
5. ↑  U.S. News & World Report (2019). "Best Medical Schools (Research)".
6. ↑  U.S. News & World Report (2019). "Best Law Schools Ranked".
7. ↑  U.S. News & World Ranking (2022). "Best Public Health Programs".
Glehni palmimaja
Kalevipoeg
Kalevipoeg. Foto: Jaan Kristin
Krokodill
**Glehni park** on park Tallinnas Nõmmel Tähetorni tänava ja Mustamäe nõlva vahelisel alal. Glehni park on saanud nime Nõmme rajaja Nikolai von Glehni järgi. Pargis asub ka Glehni loss.

Ehitised
--------

Glehni pargis asuvad ehitised:

* Glehni loss (1886)
* Palmimaja (1900–1910)
* Kalevipoeg (1908, 1990)
* Krokodill (1908)
* Tähetorn (1910)

Nikolai von Glehni tegevus
--------------------------

Nikolai von Glehn hoolitses ka ise oma pargi eest. Ta vedas parki mulda, istutas sinna mitut liiki puid ja põõsaid. Ta rajas alleed ja kõrvalteed ning pani nendes äärde kivid, mille siledaks tehtud küljele maalis manitsussõnu:

* Nopi lilli ja ka muud, aga ära murra puud!
* Kes murdis oksa siin, mine tea – oli see koer või tainapea!

Tänapäev
--------

### Sportimisvõimalused

Tänapäeval on Glehni pargi matkarada üks osa Nõmme-Harku Terviseradadest. Matkaraja pikkus on 2,45 kilomeetrit. Pargi kaguservas asub Hiiu staadion.

### Taastamine

#### Palmimaja

2006. aastal restaureeriti palmimaja põhjalikult. Tööde käigus muudeti hoone külastajatele ohutuks, likvideeriti varinguoht, kindlustati ribikaari ning taastati varisenud osad. Käiguteid täiendati. Nüüd on palmimaja kahel tasandil läbitav ning seestpoolt vaadeldav. Konserveerimistööde kogumaksumuseks kujunes ligi 1,5 miljonit krooni (ligikaudu 96 000 eurot) .

#### Tähetorn

 *Pikemalt artiklis Glehni lossi vaatetorn* ehk Tallinna Tähetorn
2010. aastal alustati tähetorni renoveerimist. 2011 aasta suveks oli tähetorni fassaad renoveeritud

Viited
------

1. ↑  Kuhu minna ja mida teha koos lastega
2. ↑  Õppematerjalid õpilastele, õpetajatele ... Glehni park
3. ↑  Jukko Nooni. Glehni palmimaja uus elu Nõmme Sõnumid nr 19, 2006.
4. ↑  Pealinn (ajaleht)
5. ↑  Mario Mars: "Nõmme unustatud aare - Tallinna tähetorn"[*alaline kõdulink*] Delfi, Eesti elu, 5. august 2011.

Välislingid
-----------

* Kuhu minna ja mida teha koos lastega
* Õppematerjalid õpilastele, õpetajatele ... Glehni park
* Pealinn  (vigane link)
**Allofaan** on amorfne füllosilikaatne savi koostises olev mineraloid. Allofaani idealiseeritud keemiline valem on Al2O3·(SiO2)1,3-2·(2,5-3)H2O. Tihti sisaldab allofaan ka vaske, sagedased lisandid on veel titaan, raud, magneesium, kaltsium ja kaalium. Enamasti puudub allofaanil kristallstruktuur ja seega kuulub see mineraloidide hulka, ent selle koostises leidub vahel ka savimineraalidele omaseid kristalseid elemente; vahel sarnaneb allofaan oma struktuurilt ka kaoliniidiga. Allofaanile on iseloomulikud tema spetsiifiline infrapunaspekter ja röntgenikiirguse difraktsioon.

Tüüpiliselt tekib allofaani moonde käigus vulkaanilise klaasi ja päevakivide reageerimisel kuuma veega. Ka tekib allofaani vulkaanilisest tuhast. Kuna allofaan on suhteliselt püsiv, leidub seda ka settekivimite koosseisus, näiteks merglis. Allofaan võib moonduda halluasiidiks ja gibbsiidiks. Allofaaniga kaasnevad mineraalid on kvarts, imogoliit, vermikuliit, gibbsiit, kristobaliit, limoniit ja krüsokolla.

Mineraali kirjeldasid esimest korda aastal 1816 Tüüringis Gräfenthalis J. F. L. Hausmann ja F. Stromeyer.. See on ka allofaani tüüplokaliteet. Allofaan on nimetuse saanud kreeka keelest, kus *allos* tähendab teist ja *phanos* välimust; põhjuseks oli see, et leeklambiga kuumutamisel aine välimus muutus. Teise versiooni kohaselt tuleb nimetuse teine pool sõnast *phainestai* ehk läiget koguv. Aine on üsna levinud, selle Eestile lähimad esinemiskohad asuvad Koola poolsaarel, Samara oblastis ja Poolas Zabrze kaevandustes ning Nowy Sączi ümbruskonnas; arvatakse, et seda võib esineda ka Rootsis Värmlandis. Suure rauasisaldusega allofaani esineb ka Moskva ja Podolski ümbruskonnas.

Viited
------

1. ↑
2. ↑
3. ↑  Über Silberkupferglanz und Allophan, Göttingische Gelehrte Anzeigen 2, lk. 1251–1253
4. ↑
5. ↑  BLACKBURN, W.H. & DENNEN, W.H. (1997): Encyclopedia of Mineral Names.- The Canadian Mineralogist Special Publication 1, Ottawa
6. ↑
7. ↑  Pekin, A. (2011) Minerals of Moscow. Russian Journal of General Chemistry. Juuni 2011, kd. 81, lk1381-1391.

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Allofaan** |
**Allu saar** (ka Alu saar, Allusaar) on Kolga lahes, Rammu saarest idas asuv 1,3 hektari suurune väikesaar. Allu saar koos Rammu saare ja Malusi saartega asuvad Harjumaa Jõelähtme valla Rammu küla territooriumil.

Allu pikkus on umbes 250 meetrit ja laius 100 meetrit. Saar on kuni 2 meetrit kõrge.

Loodus
------

Sarnaselt teiste sealkandis asuvate saartega on ka Allu kivine, palju leidub rändrahne ja kivikuhjatisi.

Saarel kasvab pihlakaid, leidub rohttaimestikku ja roostikku.

Saarele võib aeg-ajalt sattuda rebaseid.

Ajalugu
-------

Allu saar
19. sajandi alguses omandas saare Vene tsaari käest Johannes Prants, kes kasutas seda heinamaana.

1851 tõi torm Allu randa 9,7 meetri pikkuse surnud küürvaala.

Saarele inimeste asumise kohta andmed puuduvad.

Eesti Vabariigi Valitsus võttis saare 10. novembril 1938 linnukaitsealana looduskaitse alla. Saarel keelati linnujaht, linnupesade lõhkumine, linnumunade korjamine, lindude häirimine ja linnukujude paigutamine.

Tänapäev
--------

Allu saar asub Kolga lahe maastikukaitsealal. Saare maaomanikuks on endiselt perekond Prants. Allu saar on Rammu saarel oleva Olmi kinnistu lahutamatu osa.

Viide
-----

1. ↑  Andres Tõnisson (2010). "Kolga lahe maastikukaitseala kaitsekorralduskava. 2010-2019", lk 7.

Välislingid
-----------

* Allu saar Eesti looduse infosüsteemis