recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Euroopa võistkondlikud meistrivõistlused males** (inglise keeles *European Team Chess Championship*; sageli kasutatav lühend andmebaasides **ETC**) on Euroopa Maleliidu egiidi all peetav rahvusvaheline malevõistlus Euroopa (riigid, mis kuuluvad FIDE tsooni 1.1–1.9) rahvuskoondistele. 

Korraldatakse 1957. aastast. Aastatel 1957–1992 peeti võistlusi enamasti nelja aasta tagant, 1997. aastast toimuvad Euroopa võistkondlikud MV-d regulaarselt iga kahe aasta tagant (paaritutel aastatel). Mängitakse (1989. aastast) Šveitsi süsteemis.

Neljadel esimestel Euroopa võistkondlikel meistrivõistlustel (1957–1970) kuulus võistkonda 12 liiget (mängiti 10 laual), aastatel 1973–1983 kümme liiget (mängiti 8-l laual), 1989. aastal 8 liiget (mängiti kuuel laual) ja alates 1993. aastast kuulub võistkonda viis liiget (mängitakse neljal laual). 

1992. aastast peetakse eraldi võistlusi naiskondadele. Esimestel võistlustel (1992–2003) kuulus naiskonda 3 liiget (mängiti kahel laual), alates 2005. aastast kuulub võistkonda viis liiget (mängitakse neljal laual). Naiste võistkondlikke EM-võistlusi korraldatakse samas kohas ja samal ajal lahtiste võistlustega.

2017. aastal Kreetal toimunud 21. Euroopa võistkondlikest meistrivõistlustest võttis osa 40 rahvuskoondist (lahtisel turniiril) ja 32 naiskonda (naiste turniiril). Lahtisel turniiril võitis Aserbaidžaani võistkond ja naiste turniiril Venemaa naiskond.

Euroopa naiste võistkondlikud meistrivõistlused
-----------------------------------------------

Viiel korral kuulus võidunaiskonda Aleksandra Kostenjuk
Euroopa naiste võistkondlikuks meistriks on enim kordi (5) tulnud Venemaa (2007–2011, 2015, 2017). Kahekordne Euroopa meister on Ukraina (1992, 2013) ning ühekordsed Euroopa meistrid on Gruusia (1997), Prantsusmaa (2001), Slovakkia (1999), Armeenia (2003) ja Poola (2005).

Viis naiskondlikku EM-kulda on saanud Aleksandra Kostenjuk, neli kuldmedalit Valentina Gunina, kolm kuldmedalit Tatjana Kossintseva, Jekaterina Lagno ja Nadežda Kossintseva ning kaks kuldmedalit Aleksandra Gorjatškina.

Euroopa võistkondlikud (lahtised) meistrivõistlused
---------------------------------------------------

Paul Keres kuulus kolmel korral Euroopa võistkondlikud meistrivõistlused võitnud meeskonda
Võistkondlikult on Euroopa meistriks tulnud lahtisel turniiril (võivad osa võtta ka naismaletajad) Nõukogude Liit (9 kuldmedalit), Venemaa (4), Aserbaidžaan (3), Holland (2), Armeenia (1) ja Saksamaa (1) ja Inglismaa (1).

1957. aastal Viinis, 1961. aastal Oberhausenis ja 1970. aastal Kapfenbergis toimunud Euroopa võistkondlikel meistrivõistlustel kuldmedali võitnud Nõukogude Liidu võistkonda kuulus eesti malesuurmeister Paul Keres.

Vaata ka
--------

* Võistkondlikud maailmameistrivõistlused males
* Euroopa meistrivõistlused males

Välislingid
-----------

* European Team Chess Championship 2017 official regulations. europechess.org
Nurme tänava residents
**Nurme tänava residents** ehk **Palitseri villa** on Tallinnas Nõmme elamurajoonis aadressil Nurme tänav 47/49 asuv hoonetekompleks, mida Eesti Valitsus alates nõukogude ajast kasutas riigi külaliste ja ministrite majutamiseks ja nõupidamisteks. 

Maja on 1932. aastal arhitekt Friedrich Wendachi projekteeritud ja seda peetakse Eesti tipparhitektuuri näiteks. Lisaks majale on tuntud ka selle juurde kuuluv Späthi firma kujundatud luksuslik iluaed.

Maja kasutas nõukogude ajal ülemnõukogu ladvik. 

1998. aasta juunis kerkis hoone avalikkuse tähelepanu alla seoses välisminister Toomas Hendrik Ilvesega, kes seal elas. Selgus, et residentsi ülalpidamiskulud on olenevalt kommunaalkulude suurusest 20-25 tuhat krooni kuus. Ministri brutopalk oli siis 16 800 krooni. Maja ülalpidamis- ja personalikulud maksis kinni välisministeerium. Ametlikult hüvitati siis ministritele üürikorteri ülalpidamise kulud kuni 3500 krooni kuus, Ilvese residentsikulud ületasid lubatud määra kuus korda.

Pärast Ilvese lahkumist rentis riigikantselei residentsi Konstantinoopoli jurisdiktsiooni alla kuuluvale Eesti Apostlikule Õigeusu Kirikule, mille peaks on metropoliit Stefanus. 

19. märtsil 2002 otsustas sinod lõpetada Nurme tänava residentsi rendilepingu. 2002. aasta lõpus kuulutas valitsus välja kinnistu müümise enampakkumise, kus alghind oli 2 miljonit krooni. Kinnistut müüa ei õnnestunud.
2004. aastal soovitas riigikontroll villa võõrandada, kuna kontrolli ajal seisis maja tühjana.

2006 suvel sooviti Kadrioru presidendilossi suvise remondi ajaks president Arnold Rüütli käsutusse Nurme tänava residents, millega Riigikogu nõusse ei jäänud. Riigikantselei peadirektori Marten Koka väitel oli Nurme 47 asuv maja sellises seisus, mis ei võimalda kohe sisse kolida ja vajas väikest remonti ja riigikantseleil seal remonti teha pole plaanis.

Maja on arhitektuurimälestis.

Välislingid
-----------

* Nurme tänava residents kultuurimälestiste riiklikus registris Muuda Vikiandmetes
**Europa Clipper** (varasema nimega **Europa Multiple Flyby Mission**) on NASA planeeritav missioon, mis suundub uurima Jupiteri kaaslast Europat.

Missioon stardib oktoobris 2024 ning see jõuab Jupiteri orbiidile aprillis 2030. Esialgu plaaniti kosmoseaparaat paigutada orbiidile ümber Europa, kuid Jupiterilt lähtuva kõrge radiatsioonitaseme tõttu siseneb see Jupiteri orbiidile ning teeb Europast möödalende. Europa Clipper jätkab Galileo alustatud vaatlusi, mille kohaselt võib Europa pinna all asuda ookean. Missiooniga samal ajal tiirleb Jupiteri orbiidil ka ESA kosmoseaparaat Jupiter Icy Moons Explorer, mis möödub kaks korda Europast ja suundub seejärel uurima Ganymedest.

Europa Clipperi ehitavad peamiselt JPL ja Johns Hopkinsi Ülikooli rakendusfüüsika laboratoorium ning teadusseadmetega panustavad Southwest Research Institute, Texase Ülikool, Arizona Ülikool ja Colorado Boulderi Ülikool.

Viited
------

1. ↑  "NASA valis Space X-i missiooniks Jupiteri kaaslasele". *Postimees*. Vaadatud 7. märts 2022.
2. ↑  "Europa Clipper". *The Planetary Society*. Vaadatud 7. märts 2022.
3. ↑  "Exploring The Icy Moons of Jupiter. NASA's Europa Clipper and ESA's JUICE". *Universe Today*. Vaadatud 7. märts 2022.
**Euroskleroos** on 1970. aastatel ja 1980. aastate alguses kasutatud termin, millega kirjeldati nii poliitilist ajajärku kui ka Euroopa majanduse struktuuri, vihjates meditsiinilisele terminile skleroos.

Majanduses kasutati seda kirjeldamaks riike, kus oli majanduskasvust hoolimata kõrge töötuse tase ning kus uusi töökohti väga kiiresti juurde luua ei suudetud. Seda erinevalt Ameerika Ühendriikidest, kus sarnasel majanduskasvu perioodil saatis majanduse laienemist suur uute töökohtade arvu tõus.

Poliitilises kontekstis kasutati terminit "euroskleroos" kirjeldamaks märgatava paigalseisu ajajärku Euroopa integratsioonis. Euroliidu laienemise aeglane tempo, demokraatia puudumise tunnetamine ning majandusprobleemid tähendasid, et leidus palju negatiivset ja ükskõikset suhtumist Euroopa Majandusühendusse.

Wilfried Martens, Belgia peaminister aastatel 1981–1992, väidab enda 2008. aastal avaldatud memuaarides, et "euroskleroos" sai lõpu 1986. aasta ühtse Euroopa aktiga, mis taaskäivitas liikumise integreerumise poole, töötades välja majandusühenduse ühtse turu.

Majandusliku terminina on "euroskleroosi" hiljem kasutatud laiemalt viitamaks igakülgsele majandusseisakule.

Vaata ka
--------

* Majanduskasv
* Euroopa integratsioon

Viited
------

1. ↑  Martens, Wilfried (2008). *Europe: I Struggle, I Overcome*. Brussels: Springer. ISBN 978-3-540-89288-5.

Bibliograafia
-------------

* Rosser, Barkley J. and Marina V. Rosser. "Comparative Economics in a Transforming World Economy", 2nd Edition, The MIT Press, 2004. pp 240.
* Henderson, David R. The Europeanization of the U.S. labor market. *Public Policy*. Fall, 1993.
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib šimpansist; eesnime kohta vaata artiklit Pino (eesnimi); Prantsusmaa valla kohta vaata artiklit Pino vald* |

---

**Pino** (24. juuni 1987 Amsterdam – 9. juuli 2019 Tallinna Loomaaed) oli isane šimpans, kes elas Tallinna Loomaaias.

Ta sündis aastal 1987 Amsterdami kuninglikus loomaaias Natura ARTIS Magistra. Tallinna Loomaaeda saabus ta 1994. aasta juunis ja elas loomaaia troopikamajas 25 aastat. Tema seltsilisteks olid šimpansid Betty ja Quincy.

Pino tervis halvenes pärast 2019. aasta jaanipäeva. Talle tehti Eesti Maaülikooli anestesioloogi ja oftalmoloogi ning Tartu Ülikooli Kliinikumi anestesioloogia- ja intensiivravi kliiniku anestesioloogi ja Põhja-Eesti Regionaalhaigla radioloog-onkoloogi poolt kompleksuuring, mille käigus Pinol diagnoositi raskekujuline südamepuudulikkus, mille tagajärjel oli tekkinud äge neeru- ja maksapuudulikkus. Pinot üritati stabiliseerida 17 tundi, kuid looma süda ei pidanud vastu ja ta suri 9. juulil kell 15.30.

Välislingid
-----------

* Loomaaed jättis hüvasti 32-aastase šimpansi Pinoga
**Väliselektronkiht** ehk **valentselektronkiht** on suurima peakvantarvuga elektronkiht. See mahutab kuni 8 elektroni.

Täitunud väliselektronkiht
--------------------------

 *Pikemalt artiklis oktett (keemia)*
Täitunud väliselektronkihi elektronkonfiguratsioon on s2p6. Seda konfiguratsiooni nimetatakse oktetiks.

Täitunud väliselektronkihiga keemilised elemendid on üldjuhul keemiliselt inertsed.
Keemilised reaktsioonid toimuvad üldjuhul sellises suunas, et aatomite väliselektronkiht moodustunud molekulides oleks võimalusel maksimaalselt elektronidega täidetud.

Väliselektronkiht ja keemilised omadused
----------------------------------------

Väliselektronkihi elektronkonfiguratsioon määrab enamasti ära elemendi keemilised omadused, kuid mõnel juhul on asi teisiti. Näiteks siirdemetallides on osaliselt täitunud nd-orbitaalid, mille energia on võrreldav väliselektronkihil asuvate (n+1)s-elektronide energiaga. Viimase asjaolu tõttu võivad keemiliste sidemete moodustamisel osaleda ka nd-orbitaalil asuvad elektronid.[*viide?*] Seega ei asu valentselektronid alati valentselektronkihil.

Vaata ka
--------

* Aufbau printsiip
* Elektronkate
|  |  |
| --- | --- |
|  | **See artikkel on esitatud kustutamiseks.**
Põhjus:  **segadus, mitu asja** 
Lisateavet võid leida arutelu- või ajalooleheküljelt. Vaata ka: Vikipeedia:Artiklite kustutamise kord. Kustutamisettepaneku saad vaidlustada arutelulehel. |


|  |  |
| --- | --- |
|  | **Võimalik autoriõiguste rikkumine!**  Kui on olemas/saadud luba teksti kasutamiseks litsentsi CC BY-SA 3.0 tingimustel, siis edasta aadressile permissions-etwikimedia.org kiri, milles autor kinnitab, et on nõus teksti kasutamisega selle litsentsi tingimustel.

Võimalikuks lahenduseks on ka teksti ümbersõnastamine, sest faktid ei ole autoriõigustega kaitstud. |

   Teksti allikas:  
**Ühisturg** *(Common market)* loodi **Rooma leppega 1958. a.** ja oli algselt Euroopa majanduse ühenduse (**EMÜ**) nimetus. Ühisturu peamiseks eesmärgiks oli liikmesriikidevahelise kaubanduse ja teenuste liikumise liberaliseerimine tolliliidu loomise ja liikmesriikidevaheliste kvantitatiivsete piirangute eemaldamise teel. Esimese sammuna eemaldati 1968.a. liitu kuuluvate riikide vaheliselt kaubanduselt tollimaksud ja kvoodid ning kehtestati ühtne väline tollimaks kolmandatele riikidele. Kuid kaupade ja teenuste vabal liikumisel jäid kehtima füüsilised takistused (piirikontrolli sälimine sisepiiridel), tehnilised takistused (rahvuslikud piirangud) ja maksudega seotud takistused.

1986. a. allkirjastati Ühtne Euroopa Akt, mis nägi ette hiljemalt 1992. a-ks ühtse turu ehk siseturu (Single market) loomise, eesmärgiga kaotada kõik piirangud siseturul.

Ühtne turg käivitus 1. jaanuaril 1993 Maastrichti lepinguga. Sellest ajast toimivad ka 4 vabadust (kapitali, isikute, teenuste ja kaupade vaba liikumine).
**Johann Printz** (suri 1657) oli Eesti vaimulik.

Printz sündis Västergötlandis Rootsis. Ta immatrikuleeriti Greifswaldi ülikooli usuteadukonda 1618. a. 

Ta oli aastatel 1626–1657 Kambja koguduse õpetaja. Tema ametiajal taastati Liivi sõjas kannatanud Kambja kirik. Johann Printz suri just siis, kui Tartut laastas katk. 

Johann Printzi head eesti keele oskust võib järeldada Koivaliina eestlaste palvest 1643. aastal. Nimelt koosnes Koivaliina kihelkond nii läti kui eesti keelt kõnelevatest inimestest. Nende õpetaja Georg Lembken jutlustas kordamööda eesti ja läti keeles, kuid läks 1643. aastal Otepää kogudust teenima. Koivaliinlased seisid küsimuse ees: kust leida õpetaja, kes oskaks nii eesti kui läti keelt. Kambja õpetaja Johann Printz oskas eesti keelt ja koivaliinlased uskusid, et ta suudab ka läti keele ära õppida. Õpetaja Printz siiski kutset vastu ei võtnud ja jäi Kambjasse. Koivaliina asus teenima värskelt Tartu ülikooli lõpetanud Michael Hochenius. Hiljem lahendati probleem koguduse jagamisega lätikeelseks Koivaliina ja eestikeelseks Hargla koguduseks.

Viited
------

1. ↑  Die evangelischen Prediger Livlands bis 1918. Böhlau Verlag Köln, Wien 1977
2. ↑  Kristjan Luhamets. Kambja kihelkonna ajalugu. Tartu 2011
Välisluureakadeemia rinnamärk
**Andropovi-nimeline Välisluureakadeemia** (vene keeles *Академия внешней разведки имени Ю. В. Андропова*; lühend **AVR**) on sõjaline õppeasutus Venemaal, kus valmistatakse ette kaadrit operatiivtööks Venemaa Föderatsiooni Välisluureteenistuses või teistes Venemaa eriteenistustes.

Välisluureakadeemia hoonetekompleks asub Moskva oblastis Mõtištši linna piiridesse jäävas Hlebnikovi metsapargis.

Välisluureakadeemia loeb enda asutamisaastaks 1938. aastat kui loodi NKVD Erikool. 1943. aastal nimetati see ümber NSV Liidu Riikliku Julgeoleku Rahvakomissariaadi Esimese Valitsuse Luurekooliks ja 1948. aastal Kõrgemaks Luurekooliks. 1968. aastal kujundati õppeasutus ümber **NSV Liidu RJK Punalipuliseks Instituudiks**. Pärast Juri Andropovi surma (1984) sai luurekool Andropovi-nimeliseks. 

Detsembris 1991 loodi Venemaa Föderatsiooni Välisluureteenistus ja instituut läks selle alluvusse. 1994. aastal kujundati õppeasutus ümber Välisluureakadeemiaks.

Vilistlasi
----------

* Pavel Fitin
* Gennadi Gudkov
* Sergei Ivanov (1981)
* Oleg Kalugin (1958)
* Aleksandr Lebedev (1984)
* Sergei Lebedev
* Sergei Narõškin
* Vladimir Putin (1985)
* Leonid Šebaršin
* Sergei Žirnov (1987)

Vaata ka
--------

* NSV Liidu Kaitseministeeriumi Sõjaline Instituut
* Sõjalis-Diplomaatiline Akadeemia
* Venemaa FSB Akadeemia

Välislingid
-----------

 Välisluureakadeemia – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
**Johann Roos** (31. detsember 1705 Kristinestad – 19. detsember/30. detsember 1789 Tallinn) oli Eesti vaimulik.

Johann Roos immatrikuleeriti aastal 1728 Turu ülikooli, mille lõpetas 6. jaanuaril 1731 teoloogia kandidaadina. Tuli 1. augustil 1732 Tallinna ja töötas pastor Matthias Simolini laste koduõpetajana ning oli abiks pastor Simolinil vaimulikus ametis. Ordineeriti 13. märtsil/24. märtsil 1734 õpetajaks.

Oli aastatel 1734–1753 (kutsuti ametisse 26. jaanuaril/6. veebruaril 1734) Tallinna Mihkli koguduse abiõpetajaks, aastatel 1753–1789 oli sama koguduse (sai õpetajaks 8. oktoobril/19. oktoobril) õpetaja.

Roos oli vaadetelt pietist ja vennastekoguduse korraldaja Tallinna piirkonnas. Ta osales rootsi- ja soomekeelsete kirikuraamatute trükiks ettevalmistamises ning väljaandmises. Aastatel 1742 ja 1767 ilmus Tallinnas rootsi koguduste tarvis kiriklik käsiraamat "Then Svenska Psalmboken", mis sisaldas lauluraamatu, evangeeliumid ja epistlid, loo Jeruusalemma linna hävitamisest, samuti väikese palveraamatu. Roos pidas kirjavahetust Rootsi peapiiskop Carl Fredrik Mennanderiga.

Isiklikku
---------

Tema isa Daniel Roos oli Kristinestadis luterlik vaimulik. Tema onu Peter Brenner oli Narva Mihkli koguduse abiõpetaja. Tema abikaasa Maria Charlotte isa oli Tallinna Mihkli koguduse õpetaja Matthias Simolin.

Viited
------

1. ↑  Liivi Aarma Põhja-Eesti vaimulike lühielulood 1525-1885 Tallinn 2007
**Olof Edvin "Eyvind" Verner Johnson** (29. juuli 1900 – 25. august 1976) oli rootsi kirjanik. 

1957. aastal sai temast Rootsi Akadeemia liige. Tema romaan "Hans nådes tid" (1960) võitis esimese (1962. aasta) Põhjamaade Nõukogu kirjandusauhinna. 

1974. aastal jagas ta Harry Martinsoniga Nobeli kirjandusauhinda.

Teoseid
-------

* "Nu var det 1914" (1934), eesti keeles "Oli aasta 1914" (Perioodika 1978)
* "Här har du ditt liv!" (1935)
* "Se dig inte om!" (1936)
* "Slutspel i ungdomen" (1937)
* "Nattövning" (1938)
* "Strändernas svall" (1946)
* "Hans nådes tid" (1960)

Nobel
Nobeli kirjandusauhinna laureaat

1901 Prudhomme • 1902 Mommsen • 1903 Bjørnson • 1904 F. Mistral, Echegaray • 1905 Sienkiewicz • 1906 Carducci • 1907 Kipling • 1908 Eucken • 1909 Lagerlöf • 1910 von Heyse • 1911 Maeterlinck • 1912 Hauptmann • 1913 Tagore • 1915 Rolland • 1916 von Heidenstam • 1917 Gjellerup, Pontoppidan • 1919 Spitteler • 1920 Hamsun • 1921 France • 1922 Benavente • 1923 Yeats • 1924 Reymont • 1925 Shaw • 1926 Deledda • 1927 Bergson • 1928 Undset • 1929 Mann • 1930 Lewis • 1931 Karlfeldt • 1932 Galsworthy • 1933 Bunin • 1934 Pirandello • 1936 O'Neill • 1937 du Gard • 1938 Buck • 1939 Sillanpää • 1944 Jensen • 1945 G. Mistral • 1946 Hesse • 1947 Gide • 1948 Eliot • 1949 Faulkner • 1950 Russell • 1951 Lagerkvist • 1952 Mauriac • 1953 Churchill • 1954 Hemingway • 1955 Laxness • 1956 Jiménez • 1957 Camus • 1958 Pasternak • 1959 Quasimodo • 1960 Perse • 1961 Andrić • 1962 Steinbeck • 1963 Seféris • 1964 Sartre • 1965  Šolohhov • 1966 Agnon, Sachs • 1967 Asturias • 1968 Kawabata • 1969 Beckett • 1970 Solženitsõn • 1971 Neruda • 1972 Böll • 1973 White • 1974 Johnson, Martinson • 1975 Montale • 1976 Bellow • 1977 Aleixandre • 1978 Singer • 1979 Elýtis • 1980 Miłosz • 1981 Canetti • 1982 García Márquez • 1983 Golding • 1984 Seifert • 1985 Simon • 1986 Soyinka • 1987 Brodski • 1988 Mahfuz • 1989 Cela • 1990 Paz • 1991 Gordimer • 1992 Walcott • 1993 Morrison • 1994 Ōe • 1995 Heaney • 1996 Szymborska • 1997 Fo • 1998 Saramago • 1999 Grass • 2000 Gao • 2001 Naipaul • 2002 Kertész • 2003 Coetzee • 2004 Jelinek • 2005 Pinter • 2006 Pamuk • 2007 Lessing • 2008 Le Clézio • 2009 Müller • 2010 Vargas Llosa • 2011 Tranströmer • 2012 Mo • 2013 Munro • 2014 Modiano • 2015 Aliaksijevič • 2016 Dylan • 2017 Ishiguro • 2018 Tokarczuk • 2019 Handke • 2020 Glück • 2021 Gurnah • 2022 Ernaux
**Kõõru linnamägi** on mägi Võru maakonnas Setomaa vallas Kõõru küla lähedal Tedrepalo metsas.

Mäe kirjeldus
-------------

18 meetri kõrgust mäge piiravad kolmest küljest järsud orunõlvad. Idakülg on kitsa maariba kaudu ühendatud orunõlva pealse platooga. Maariba ja mäelae vahel asub madal kraav. Mäelae pindala on umbes 300 m². Varem mäel kasvanud mets oli 2012. aastaks maha raiutud.

Oletatava linnamäe uurimine
---------------------------

Kohalikud harrastusajaloolased Aare Hõrn ja Ali Kikkas pakkusid 1997. aastal välja, et välisilme põhjal võib tegu olla muistse linnamäega. Rahvapärimuses seda samas linnamäena ei tunta. 1999. aasta proovikaevamine mäelael kultuurikihti ei tuvastanud, leiti vaid mõned väiksed söetükikesed. 2012. aastal uuriti mäge põhjalikumalt. Mäe kõrgemale osale tehtud 14,75 m² suurusest kaevandist, mis ulatus otsapidi ka lõunanõlvale, mingeid selgelt inimtegevusele viitavaid jälgi ei leitud. Ka ükski mäe platoo 47-st proovikaevandist ei näidanud märke kultuurikihist ega muististest. Mäekaela peal olevasse kraavitaolisse vagumusse tehtud 5 m² suurusest kaevandist leiti kolm arvatavasti inimtekkelist auku, neist kahe paiknemine meenutas kitsa (77 cm) värava postiauke. Ühes oletatavas postiaugus olnud söetükkide radiosüsiniku analüüs dateeris need ajavahemikku 258–566 pKr. Kolmandast, teistest eristuvast august saadud proov dateeriti ajavahemikku 1403–1634 pKr, mis näitab, et mäel on olnud vähemalt kaks erinevat inimtegevuse perioodi. Arheoloogid jõudsid järeldusele, et sõjalise kaitse funktsiooni mäel ilmselt polnud ja tegu võis olla rituaalide läbiviimise või pühakohaga, mida värav pidi mittepühast alast eraldama. Samas ei välistata ka mäe teistsuguseid, näiteks majandusega seotud kasutusviise.

Viited
------

1. 1 2 3  Heiki Valk, Anti Lillak, Allar Haav, Tuuli Kurisoo (2013). Excavations on the hill forts of South-East Estonia: Kureküla, Kõõru and Kuigatsi. Arheoloogilised välitööd Eestis = Archeological fieldwork in Estonia, 2012, lk 61–72.
2. ↑  "Kõõru linnamägi 2012" Arheoloogia Tartu Ülikoolis. Kaevamised, 19. okt 2012

Välislingid
-----------

* Valk, H. (2008). Kõõru linnamägi. Eesti muinaslinnad (333) TÜ arheoloogia õppetool
Välgita mõis
**Välgita mõis** (saksa keeles *Welketa*) oli riigimõis Viljandi kihelkonnas Viljandimaal. Nüüdisajal jääb mõis Viljandi valla territooriumile.

Mõis tekkis 17. sajandil (1688. aastal 3/4 adramaad). 1914. aastal kuulus mõisale 222,5 hektarit mõisamaad ja üks talu. 1909. aastal kuulus mõis Karula valda, 1939. aastal kuulus endine mõisasüda Viljandi valda.

Välgita mõisa peahoone on üks arhailisemaid mõisahooneid Eestis. 18. sajandist pärit mõisahoone on palkidest kõrge kivikatusega (algselt rookatusega) ühekorruseline hoone.
2004. aastal ostis mõisa hooned soomlane Niilo Aarne Tapio Ström.

Pildid
------

* 
* 
* 
* 
*

Vaata ka
--------

* Eesti mõisate loend
* Eesti kultuurimälestiste loend

Välislingid
-----------

* Välgita mõisast Eesti mõisa portaalis
* 

Viljandi Pauluse kirik
Viljandi kihelkond

**Kirik**: Viljandi Pauluse kirik  

**Mõisad**: Karula mõis | Päri mõis | Pärsti mõis | Tusti mõis | Tännassilma mõis | Uusna mõis | Vana-Pärsti mõis | Vana-Võidu mõis | Viiratsi mõis | Viljandi mõis | Viljandi kirikumõis | Väikemõisa mõis | Välgita mõis
Giidi -ja kodulookonkurss Sagadis. Autor: Marek Vahula.
**Giidi- ja kodulookonkursid** on Marek Vahula algatatud üritused, mis toimuvad reeglina aprilli viimasel laupäeval ehk vahetult enne giidihooaja algust igal pool Eestimaal, sagedusega üks konkurss aastas. 

Idee pärineb 2006. aasta maist ning esimene konkurss toimus 26. aprillil 2008 Viru rabas. Esimesed seitse konkurssi korraldas Marek Vahula. Aasta 2017 kevadest korraldab konkursse Eesti Giidide Liit. 

Konkurss selgitab välja parima giidi ehk professionaali ja amatööri ehk koduloorääkija. Konkurss koosneb kahest osast: kirjalik eeltöö ja lõppvooru etteaste. Eeltöö on vabas vormis kirjalik eeltöö ning lõppvooru pääsevad parimad eeltööde punktide põhjal, mis võetakse lõppvooru kaasa. Lõppvoorus antakse parimatele üks tund aega end näidata. Eelvooru ja lõppvooru punktid liidetakse kokku ja selguvad parimad rääkijad ja tutvustajad. Žüriis on kümme liiget, eri "maailmade" esindajad. Eeltöid ja lõppvooru etteastet hinnatakse kümne hindamiskriteeriumi järgi. Kriteeriumid on välja töötatud MTÜ Järvamaa Giidid poolt. 

Konkursside eesmärk on populariseerida mõnda uut turismipiirkonda või objekti. Tuua midagi uut giidide ellu. Teha giide ja koduloorääkijaid paremaks. Leida uusi lähenemisviise mõnele objektile või turismipiirkonnale. Esimesed märgid näitavad, et konkursid võivad levida meilt mujalegi maailma. Laias maailmas populariseerib konkursse Marek Vahula, kes teeb seda kõikide maailma maade rahvuslike giidide katusorganisatsioonidega koostöös. Seni on toimunud seitse konkurssi: "Viru Raba Rääkijad" (kevad 2008); "Sagadi Mõisarääkijad" (kevad 2009); "Käsmurääkija" (kevad 2010); "Paide Pajataja" (sügis 2010); "Türi Kõneleja" (kevad 2011); "Pajatusi paekivist" (kevad 2012) ; "Vanalinna Tundjad" (Tallinn, aprill, 2015).
**"Köhler's Medizinal-Pflanzen"** ehk **"Köhler's Medizinal-Pflanzen in naturgetreuen Abbildungen mit kurz erläuterndem Texte: Atlas zur Pharmacopoea germanica"** on aastatel 1887–1914 Gera-Untermhausi väljaandel ilmunud kolmeköiteline ravimtaimeraamat, milles autor käsitleb valikut meditsiiniliselt olulistest ravimtaimedest. 

Raamatu autor on Hermann Adolph Köhler ja toimetaja Gustav Pabst.

Lisaks ravimtaimede monograafiatele on taimeraamatus ligi 400 lehekülge Walther Mülleri, C.F. Schmidti ja K. Guntheri loodud taimede botaanilisi illustratsioone (kromolitograafia). 

Taimeraamatu originaalpealkiri: "Köhler's Medizinal-Pflanzen in naturgetreuen Abbildungen mit kurz erläuterndem Texte: Atlas zur Pharmacopoea germanica, austriaca, belgica, danica, helvetica, hungarica, rossica, suecica, Neerlandica, British pharmacopoeia, zum Codex medicamentarius, sowie zur Pharmacopoeia of the United States of America".

Iga taime kohta saab lugeda botaanilist iseloomustust, andmeid leviku, anatoomia, ajaloo, keemilise koostise ja taimesaaduste meditsiinilise kasutusotstarbe ja vormide ning näidustuste kohta. 

Taimeraamatu illustratsioone on kasutatud ka Ain Raali "Maailma ravimtaimede entsüklopeedias".(Raal, 2010) 

* Abies alba Mill. – Euroopa nulg*Abies alba* Mill. – Euroopa nulg
* Abrus precatorius L. – kee-palvehernes*Abrus precatorius* L. – kee-palvehernes
* Acacia catechu (L.f.) Willd. – katehhu-akaatsia*Acacia catechu* (L.f.) Willd. – katehhu-akaatsia
* Acacia senegal (L.) Willd. – kummiakaatsia*Acacia senegal* (L.) Willd. – kummiakaatsia

Kirjandus
---------

* Köhler's Medizinal-Pflanzen in naturgetreuen Abbildungen mit kurz erläuterndem Texte : Atlas zur Pharmacopoea germanica, austriaca, belgica, danica, helvetica, hungarica, rossica, suecica, Neerlandica, British pharmacopoeia, zum Codex medicamentarius, sowie zur Pharmacopoeia of the United States of America /
* Register of plates
* Köhler's Medizinal-Pflanzen – Scientific species names
Ezra Konsa (2021)
**Ezri Ngoyo Konsa** (sündinud 23. oktoobril 1997 Londonis) on Inglismaa jalgpallur, kes mängib keskkaitsjana Inglismaa Premier League'i klubis Aston Villa.

2009. aastal liitus ta Charlton Athleticuga. Hooajal 2016–17 debüteeris ta klubi põhimeeskonnas Inglismaa tugevuselt kolmandas liigas. Samal hooajal valiti Konsa Charlton Athleticu aasta noormängijaks.

2018. aasta juunis sõlmis ta kolmeaastase lepingu Inglismaa esiliiga klubiga Brentford.

2019. aasta juulis siirdus ta äsja Inglismaa kõrgliigasse tõusnud Aston Villaga. 16. augustil 2020 lõi ta mängus Evertoni vastu oma esimese värava Inglismaa kõrgliigas.

2017. aastal tuli Konsa Inglismaa kuni 20-aastaste koondisega juunioride maailmameistriks. 

Tema isa on pärit Kongo Demokraatlikust Vabariigist ja ema Angolast.

Viited
------

1. ↑  "PLAYER OF THE YEAR : 2016/17 a great learning curve for award-winning Ezri Konsa". Charlton Athletic F.C. 3.5.2017. Vaadatud 15.1.2022
2. ↑  "South London Press exclusive interview with Ezri Konsa – on January transfer window speculation, game time at Charlton Athletic and promotion hopes – South London News". londonnewsonline.co.uk. 23.2.2018. Vaadatud 15.1.2022
"EP" suunab siia. Teiste tähenduste kohta vaata lehekülge EP (täpsustus).
***Extended play*** (ka **EP**) on helisalvestis, mis on liiga lühike, et seda saaks nimetada albumiks, kuid liiga pikk, et olla singel. Albumil on tavaliselt üle 8 laulu (25–80 minuti vahel), singlil keskmiselt 1–3 (5–15 minuti vahel), EP-l aga tavaliselt 4–7 laulu (15–25 minutit). Mõned artistid, eriti vinüülplaatide päevil, on andnud välja albumeid, mis tänapäeva mõistes võiksid olla EP-d (Yesi "Close to the Edge" on 38 minutit pikk, Prince'i "Dirty Mind" kestab vähem kui pool tundi). On ka vastupidiseid juhtumeid, kus EP nime all välja antud plaat vastab albumi nõuetele (Marilyn Mansoni "Smells Like Children" on 54 minutit pikk).

On ka EP-sid, mis on lühemad kui tavalised singlid. Just uuemad bändid panevad oma esimese väljalaske nimetuseks tihti EP, sest nii ei pea plaadile andma ühe kindla loo nime (nagu singli puhul) ning ka EP teised lood koguvad rohkem tähelepanu (näiteks Arctic Monkeysi "Five Minutes with the Arctic Monkeys").

EP-dele viidatakse mõnikord ka kui **minialbumitele**.

Vaata ka
--------

* Long play (LP)
**Giedrius Surplys** (sündinud 26. mail 1980 Plungės) on Leedu poliitik, ta kuulub Leedu Talunike ja Roheliste Liitu. Ta oli 15. maist 2018 kuni 7. augustini 2019 Leedu põllumajandusminister.

Ta õppis aastatel 2002–2004 Vilniuse Ülikooli rahvusvaheliste suhete ja politoloogia instituudis Euroopa õpingute alal. Aastatel 2002–2004 õppis ta Birminghami Ülikoolis, kust ta sai magistrikraadi rahvusvaheliste uuringute (diplomaatia) alal.

Aastal 2003 töötas ta UAB-s "Lietuvos žinios", ta oli maailmauudiste korrespondent.

Aastatel 2005–2008 töötas ta õppejõuna kindral Jonas Žemaitise nimelinses Leedu sõjaväeakadeemias.

Aastal 2009 töötas ta Leedu Vabariigi välisministri nõunikuna.

Aastatel 2009–2012 oli ta riigiasutuse "Morkus" direktor.

Aastatel 2012–2015 töötas ta konsultandina Leedu Vabariigi presidendi kantseleis.

Aastatel 2017–2018 oli ta Leedu Vabariigi siseministri asetäitja.

15. maist 2018 kuni 7. augustini 2019 oli ta Leedu põllumajandusminister.

Pärast ministriametist tagasi astumist on ta Leedu peaministri nõunik.
|  |
| --- |
|  **Poks** |
| Riik |  | Türgi |
|  |
| Pronks | 1984 | Kärbeskaal |
|  |
| Pronks | 1986 | Kärbeskaal |
|  |
| 1. ring | 1985 | Kärbeskaal |

**Eyüp Can** (sündinud 3. augustil 1964; Konya, Konya provints, Sise-Anatoolia regioon) on endine Türgi ja Taani poksija. Ta kasvas üles Taanis ning osales ka sealsetel meistrivõistlustel. 1984. aasta Los Angelese olümpiamängude eel otsustas ta ikkagi võistelda Türgi eest.

Can sai kärbeskaalus (kuni 51 kg) 1984. aasta Los Angelese olümpiamängude poksivõistlustel pronksmedali, kaotades poolfinaalis hilisemale kuldmedali- ja olümpiavõitjale Steven McCroryle (USA) ning jäädes edasisest medaliheitlusest välja.

Can sai kärbeskaalus (kuni 51 kg) 4. maailmameistrivõistlustel (Reno, 1986) pronksmedali, kaotades poolfinaalis hilisemale hõbemedalivõitjale David Grimanile (Venezuela) ning jäädes edasisest medaliheitlusest välja.

Can osales kärbeskaalus (kuni 51 kg) 26. Euroopa meistrivõistlustel (Budapest, 1985), kuid kaotas 1. ringis hilisemale pronksmedalivõitjale Krasimir Čolakovile (Bulgaaria) ning jäi edasisest medaliheitlusest välja.

Can poksis oktoobrist 1986 kuni novembrini 1992 elukutselisena ning pidas kokku 16 kohtumist, millest võitis 15 kohtumist ja kaotas 1 kohtumise.

Viited
------

1. ↑  22. suveolümpiamängude poksivõistlus. Los Angeles 1984. Tulemused inglise keeles
2. ↑  4. maailmameistrivõistlused poksis. Reno 1986. Tulemused inglise keeles
3. ↑  26. Euroopa meistrivõistlused poksis. Budapest 1985. Tulemused inglise keeles

Välislingid
-----------

* Eyüp Can veebisaidil Olympedia Muuda Vikiandmetes
* Eyüp Can saidil BoxRec
Reaalarvude hulk ℝ sisaldab kõigi ratsionaalarvude hulka ℚ, mis omakorda sisaldab kõigi täisarvude hulka ℤ, mis sisaldab kõigi naturaalarvude hulka ℕ
**Ratsionaalarv** on arv, mida saab esitada kahe täisarvu *m* ja *n* jagatisena m⁄n. Kuna nulliga ei saa jagada, siis jagaja *n* ≠ 0.

Kõigi ratsionaalarvude hulk on ℚ:

{\displaystyle \mathbb {Q} =\left\{{\frac {m}{n}}:n\neq 0;m,n\in \mathbb {Z} \right\},}
kus {\displaystyle \mathbb {Z} } on kõigi täisarvude hulk. Q-tähe võttis ratsionaalarvude hulga tähistamiseks kasutusele Itaalia matemaatik Giuseppe Peano itaalia keele sõna *quoziente* (jagatis) järgi.

Igal ratsionaalarvul on ka lõpmatu kümnendarendus, mis on alati perioodiline. Näiteks:

* 2 3⁄4 = 11⁄4 = 2,7500000... = 2,75(0)
* 27499⁄10000 = 2,7499000... = 2,7499(0)
* -2⁄11 = -0,181818... = -0,(18)
* 0 = 0⁄1 = 0,00000... = 0,(0)

Ratsionaalarvu m⁄n vastandarvuks nimetatakse ratsionaalarvu -m⁄n ning pöördarvuks ratsionaalarvu n⁄m.

Kõigi ratsionaalarvude hulk {\displaystyle \mathbb {Q} } moodustab oma aritmeetiliste tehetega "+" ja "×" korpuse (ratsionaalarvude korpuse), mis on reaalarvude korpuse {\displaystyle \mathbb {R} } alamkorpus ning on kõige kitsam arvukorpus.

Vaata ka
--------

* Irratsionaalarvud
* Harilik murd

Välislingid
-----------

* Õppeprogramm murdudest ka eesti keeles
Rahvusvahelises konkurentsis kasutatakse sageli jäähokis karistuslööke. Treener valib oma meeskonnast kolm uisutajat, kes sooritavad ükshaaval karistuslööke vastase väravavahi vastu. Meeskonnad sooritavad lööke vaheldumisi. Iga meeskond saab ühe löögi vooru kohta. Võidab meeskond, kellel on kolme vooru järel rohkem väravaid, või meeskond, kes kogub enne seda saavutamatu eelise (nt võistkond saavutab kaheväravalise edumaa, kui on jäänud vaid üks voor). Kui pärast kolme vooru lõpptulemus on viigiline, lüüakse ükshaaval uuesti (iga võistkond sooritab ühe lisalöögi), kuni selgub võitja.

IIHF võttis karistuslöögid kasutusele 1992. aastal, kui taliolümpia- ja maailmameistrivõistluste uus *play-off*-protseduur nõudis iga mängu võitjat. Sel ajal oli viis vooru ja seda kasutati ainult väljalangemismängudeks. 2006. aastal vähendati seda kolmele ringile ja seda kasutati kõikidel mängudel, välistades IIHF-i korraldatud võistlustel tasavägiste mängude võimaluse. Endiselt kasutatakse vastavalt vajadusele *tie-breaker*-voore ning samad või uued mängijad saavad sooritada *tie-break*-lööke, mida tehakse samuti vaheldumisi. Alates 2016. aasta maikuust otsustatakse kõik IIHF-i eelringi mängud, mida lisaajal ei otsustata, kolmevoorulise jaotusega. Kõik IIHF-i tipptasemel meistrivõistluste (eriti olümpiamängude) *play-off* ja pronksmedalimängud otsustatakse aga viie vooruga.

Alates 2019. aastast kasutatakse medalimängus 20-minutilist kolm vastu kolme lisaaega ja see kehtib mõlemale soole.
**Tiiu Oja** (aastani 1969 **Tiiu Märtin**; 24. detsember 1940 Tartu – 5. juuni 2014) oli Eesti ajaloolane ja arhivaar.

Elulugu
-------

Tiiu Oja oli töölise tütar.

Ta lõpetas aastal 1959 Tartu 8. Keskkooli ja aastal 1969 Moskva Ajaloo-Arhiivinduse Instituudi. Ta oli 1969–1979 Eesti Ajalooarhiivi teadur, 1979–1982 osakonnajuhataja, 1982–1996 teadusdirektor, aastast 1996 arhivaar.

Teadustöö
---------

Uurinud Eesti Ajalooarhiivis säilitatavaid pitsateid, vappe ja eksliibriseid, Eestimaa asutuste ajalugu. Osalenud arhiivi 6 kogumiku koostamisel ("Eesti mõisad" Tallinn, 1994 jt), oli 1987–88 "Album Academicum Universitatis Tartuensis I 1889–1918" (Trt, 1986) ja 1987–94 "Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918–1944 I–III" (Trt, 1994) toimetaja. 1991–93 stažeeris Rootsi ja Saksamaa arhiivides. Akadeemilise Baltisaksa Kultuuriseltsi ja Eesti Arhivaaride Ühingu liige. Üle 20 teadustrükise, aimeartikleid.

Viited
------

1. 1 2 3 4  Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide

Teoseid
-------

* Tartu Linnavalitsuse ajaloost aastail 1877–1917. // ENSV arhiivid. Tallinn, 1978
* Cadastral maps from the late 17th century in the Estonian History Archives. Tartu. // 14th Int. Conv. History of Cartography. Stockholm, 1991
* Sukututkijoita kiinnostavista asiakirjoista Eestin arkistoissa. Tartu, 1992
* Stammliste der Familie Markgraf Th. II. Aachen, 1992
* Stammliste der Familie Borgeest im Baltikum aus Hamburg. Aachen, 1993
* Eesti vapid ja lipud: 16 sajand – 1940 (kaasautor E. Medijainen). Tallinn, 1993
* Tartu gildide ning tsunftide pitsatid ja pitserid. // Tartu Linnamuuseumi aastaraamat (1999) 79. Tartu, 2000
* Siegel der Kirchen und ihre Symbolik. // Estnische Kirche im vorigen Jahrtausend. Kiel, 2001
* Die Bestände des estnischen Staatsarchivs in Tartu (Dorpat). // Baltische Ahnen- und Stammtafeln 44. Jg. Hamburg, 2002.

Kirjandus
---------

* Eesti Ajalooarhiivi Toimetised 13 (2000) 6, 194–195
* *Eesti teaduse biograafiline leksikon.* 3. köide: *N–Sap* TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013

 *Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.*
**Ratsionaalse valiku teooria** on sotsiaalteaduslik normatiivne teooria, mis väidab, et igaüks, kes on teadlik probleemist ja/või peab tegema mingi konkreetse valiku ning on teadlik tekkepõhjustest ning lahendamise viisidest, peaks olema võimeline ka tegema õigeid otsuseid probleemi lahendamiseks ja teeb parima valiku.

Ratsionaalse valiku teooria on mikroökonoomika domineeriv teoreetiline paradigma. See on keskne ka politoloogias ja kasutatakse ka teistes valdkondades nagu näiteks sotsioloogia.

Mudelid, mis toetuvad sellele teooriale kasutavad tihtipeale metodoloogilist individualismi, oletades, et ühiskondlikud situatsioonid või kollektiivne käitumine on indiviidide tegevuse tulemus.

Tuntumad teoreetikud
--------------------

* Robert Axelrod
* Gary S. Becker
* James M. Buchanan
* James S. Coleman
* Anthony Downs
* Jon Elster
* Hartmut Esser
* George C. Homans
* Siegwart Lindenberg
* Mancur Olson
* Karl-Dieter Opp
* Adam Przeworski
* Raymond Boudon
* Jane-Erik Lane
* Joseph Schumpeter

Vaata ka
--------

* Neoklassikaline koolkond
**Laulasmaa deklaratsioon** on 2005. aastal justiitsminister Rein Langi ja siseminister Kalle Laaneti poolt alla kirjutatud deklaratsioon kuritegevusevastase võitluse eelistustest, mille kohaselt ministrid peavad vajalikuks käsitleda prokuratuuri ja politsei ühiste eelistustena võitlust alaealiste poolt ja alaealiste suhtes toime pandud kuritegevusega ja organiseeritud kuritegevusega.

Deklaratsiooni tekst
--------------------

**Laulasmaa deklaratsioon kuritegevusevastase võitluse eelistustest**

23. august 2005

Lähtudes vajadusest määratleda kuritegevuse vastases võitluses ühised eesmärgid selgelt ja arusaadavalt,

eesmärgiga vähendada organiseeritud kuritegevuse mõju, suunata alaealisi õigusrikkujaid hoiduma uute õigusvastaste tegude toimepanemisest ning vältida eeskätt laste sattumist kuriteoohvriteks,

võttes arvesse, et ühiskonna kui terviku ja iga üksikisiku turvalisust ei loo mitte karmid karistused, vaid meetmed, mis on suunatud õigusrikkumiste ärahoidmisele ja toimepandud kuritegude tulemuslikule avastamisele,

rõhutades, et kuritegude ennetamine ja turvatunde loomine on kõigi elanike, nende ühenduste ja kohalike omavalitsuste ning riigivõimu ühisasi ja et edu saab saavutada ainult koostöös,

peavad justiitsminister ja siseminister vajalikuks käsitleda prokuratuuri ning politsei ühiste eelistustena võitlust:

1. alaealiste poolt ning alaealiste suhtes toimepandud kuritegevusega, esmajärjekorras lapsohvritega vägivalla- ja seksuaalkuritegudega;

2. organiseeritud kuritegevusega, esmajärjekorras:

2.1 narkootiliste ning psühhotroopsete ainetega seotud kuritegevusega;

2.2 inimkaubandusega seotud kuritegevusega;

2.3 kriminaaltulu (sh korruptiivse tulu) ja rahapesuga seotud kuritegevusega.

Justiitsminister ja siseminister väljendavad täiendavalt soovi täpsustada vajadusel iga järgneva aasta kuritegevusevastase võitluse eelistused kriminaalmenetluses eelneva aasta detsembri­kuus.

Välislingid
-----------

* Laulasmaa deklaratsioon Justiitsministeeriumi kodulehel
**Otto Aleksis Reinvald** (nime rööpkuju **Otto Reinwaldt**, (16. juuli (vkj)/ 28. juuli 1886 Rakvere – 29. november 1940 Tallinn) oli eesti tehnikateadlane.

Haridus
-------

Lõpetas Tallinna Peetri Reaalkooli 1904 ja Gattšina Reaalkooli täiendusklassi 1905; Darmstadti Tehnikaülikooli elektrotehnika erialal 1912.  Akadeemiliselt oli ta Korporatsioon Leola liige.

Teenistus
---------

Alustas tööd õppevaheaegadel Saksamaa firmades, nt AEG Frankfurdis ja mujal; Oli 1908–1909 ja 1911–1912 Babenhauseni elektrijaama juhataja; AS Volta Tehaste proovisaali insener ja juhataja 1912-1917; oli 5 kuud Saksamaal Berliinis Lichtenbergi jõujaama ehitusel 1912-1913; Viru maakonnavalitsuse tehnikaosakonna juhataja 1918-1921; Tallinna Linna Elektrijaama abidirektor 1935-1937.

Tallinna Tehnikaülikoolis 1921-1940: Tallinna Tehnikumi õppejõud (õppeained: elektrivõrgud, elektri mõõtmine, jõusisseseaded, kõrgepingetehnika, elektriraudteed, üldelektrotehnika); mehaanikaosakonna juhataja 1926-1936; tehniliste kursuste lektor 1932-1934; Riikliku Katsekoja elektrotehnilise osakonna juhataja 1923-1940; elektrotehnika erakorraline professor 1937-1940, soojustehnilise laboratooriumi juhataja kohusetäitja 1938-1940; üliõpilaskonna kuraator 1938-1939.

Teadustöö põhisuund
-------------------

Elektrimasinate konstruktsioon ja karakteristikud, keemiliste vooluallikate omadused, isolaatorid ja isoleermaterjalid, raadiohäired, elektritariifid ja tariifipoliitika.

Avaldas artikleid elektrijõu kasutamisest tööstuses ja põllumajanduses, esimese eestikeelse elektrotehnika õpiku "Üldelektrotehnika" autor (1928).

Teadusorganisatoorne ja -administratiivne tegevus
-------------------------------------------------

Elektrotehnika-alaste uurimistööde algatajaid ja Eesti elektrijaamade ja -võrkude rajajaid 1920-1930; kaastegev Eesti elektrifitseerimise plaani koostamisel aastaiks 1936-1940; riigi majandusnõukogu erikomisjoni ja Narva hüdroelektrijaama ehituse komisjoni liige ülesandega määrata energiavajadust ja hinnata energiamüügi tulu; osales elektrijaamade generaatorite katsetamisel, Türi raadiosaatja häälestamisel ja käivitamisel; juhendas magistraalliinide projekteerimist. Rahvusliku Jõukomitee juhatuse liige 1938-1940; Insenerikoja elektrisektsiooni ja AS Elektrikeskus juhatuse liige 1939-1940.

Tunnustus
---------

Valiti 13.02.1940 korp! Leola auvilistlaseks.

Viited
------

1. 1 2 3 4 5 6 7  Tallinna Tehnikaülikooli professorid läbi aegade. Tallinn: Tallinna Tehnikaülikool, 2008, lk 360-361
2. 1 2 3  Eesti teaduse biograafiline leksikon. Köide 3. Tallinn 2013, lk 1127-1128
3. ↑  Reinvald, O. Üldelektrotehnika. Tallinna Tehnikumi ehitusosakonna 1928/29 a. kursus. Tallinn: Tallinna Tehnikum, 1928[*alaline kõdulink*]

Välislingid
-----------

* Otto Reinvald Geni.com’is
* Haud Rakvere linnakalmistul
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib füüsikalisest suurusest; hulga võimsuse kohta vaata artiklit Võimsus (matemaatika); statistilise testi võimsuse kohta vaata artiklit Statistilise testi võimsus.* |

---

|  |  |
| --- | --- |
| Suuruse nimi | Võimsus |
| Suuruse tähis | *P* (ingliskeelsest sõnast *power*) |
| SI ühiku nimi | vatt |
| SI ühiku tähis | W |

**Võimsus** on füüsikaline suurus, mis näitab, kui palju tööd teeb jõud ajaühiku jooksul, seega väljendab võimsus töö tegemise kiirust:

{\displaystyle P={\frac {A}{\Delta t}},}
kus {\displaystyle P\!} – võimsus, {\displaystyle A\!} – töö, {\displaystyle \Delta t\!} – aja muut (ajavahemik).

Võimsuse SI-väline ühik on hobujõud.

Võimsus mehaanikas
------------------

Kui ühtlaselt liikuvale kehale mõjub liikumisega samasuunaline jõud, saab võimsuse arvutada valemiga:

{\displaystyle P=F\,v.}
kus {\displaystyle F\!} ‒ jõud ja {\displaystyle v\!} – kiirus.

Võimsus elektrotehnikas
-----------------------

Elektriseade kas muundab mingit liiki energiat elektrienergiaks (näiteks elektrigeneraator) või elektrienergiat teist liiki energiaks (näiteks elektripliit soojuseks). Seadme elektrivõimsus väljendab ajaühikus toodetava või tarbitava elektrienergia hulka. Tarbiva elektriseadme ehk elektritarviti võimsust nimetatakse ka võimsustarbeks.

Elektrotehnikas eristatakse hetk-, aktiiv-, reaktiiv- ja näivvõimsust.

* Hetkvõimsuseks (tähis *p*) nimetatakse pinge ja voolutugevuse hetkväärtuse korrutist.
* Aktiivvõimsus (tähis *P*) on vahelduvvoolu hetkvõimsuse keskväärtus ühe perioodi kestel.
* Reaktiivvõimsus (tähis *Q*) iseloomustab kiirust, millega energia salvestub reaktiivtakistusega elektriahelaelementidesse, näiteks kondensaatorisse ja induktiivpooli, samuti energiavahetust ahelaosade vahel.
* Näivvõimsus (tähis *S*) on aktiiv- ja reaktiivõimsuse geomeetriline summa.

Aktiivtakistusega *R* elektritarviti võimsus *P* on arvutatav pinge *U* ja voolu *I* kaudu järgmiselt:

{\displaystyle P=UI=I^{2}R={\frac {U^{2}}{R}}.}
Aktiivvõimsuse mõõtühik on vatt (tähis W), reaktiivvõimsuse ühik varr (tähis var) ja näivvõimsuse ühik voltamper (tähis V•A).

Võimsuse mõõtmine elektrotehnikas
---------------------------------

Elektrivoolu võimsust mõõdetakse vattmeetriga. Kaudselt saab elektritarviti elektrilist võimsust mõõta ka voltmeetri ja ampermeetriga. Selleks tuleb ühendada voltmeeter seadmega rööbiti ja ampermeeter jadamisi. Näitude korrutamisel saadakse tulemuseks aktiivvõimsus, kui tarviti on aktiivtakistusega (näiteks elektriküttekeha).

Vaata ka
--------

* aktiivvõimsus
* energiavoog
* näivvõimsus
* reaktiivvõimsus
* töö (füüsika)
* vatt

Välislingid
-----------

* Töö, võimsus, energia
**Risti teeneterist** on Risti valla väljaantav teenetemärk.

2007. aasta alguses otsustas Risti vallavolikogu haridus- ja kultuurikomisjon hakata valla arengule tegusamalt kaasa aidanud inimeste tunnustamiseks välja andma Risti teeneteristi. Teeneteristi anti välja üks kord aastas ja mitte rohkem kui 3 inimesele aastas, juubeli puhul võis erandkorras anda ka rohkem teenetemärke. Teeneteristi andmise otsustas vallavolikogu. Teenetemärgi andmise kohta väljastati ka vastav tunnistus.

Kirjeldus
---------

Risti teeneterist on kahetasapinnaline, kumerdatud pinnaga märk, mille keskel ülemisel tasapinnal on kujutatud Risti valla vapp. Märgi taustal on kujutatud stiliseeritud topeltristi, mis sümboliseerib küüditatute mälestusmärki. Risti teeneterist on valmistatud hõbedast, vapi pind on emailitud ja kollased osad on kullatud, läbimõõt 35 mm. Tagaküljele graveeritakse märgi number ja andmise aasta.
Teeneteristi autor on Ene Valter, märke valmistab ARS Vasetööd

Viited
------

1. ↑  Risti Vallavolikogu 24.01.2007 a määrus nr 3.
2. ↑  Risti Vallavolikogu Haridus- ja Kultuurikomisjoni koosoleku protokoll Nr 6 veebruar 2007
Otto Nuschke (1956)
**Otto Gustav Nuschke** (23. veebruar 1883 Frohburg – 27. detsember 1957 Hennigsdorf) oli Saksa poliitik ja ajakirjanik ning Saksa DV riigitegelane.

Otto Nuschke oli pärit trükikoja omaniku perekonnast. Rahvakooli lõpetamise järel õppis ta aastatel 1897–1901 raamatutrükkimist ja seejärel täiendas ennast Leipzigis Graafiliste Kunstide Akadeemias. 1902–1910 oli ta Marburgis ajalehe Hessische Landeszeitung toimetaja (alates 1904. aastast peatoimetaja). 1910. aastal astus Nuschke liberaalsesse Progressiivsesse Rahvaparteisse. 1910–1915 töötas ta ajalehe Berliner Tageblatt parlamenditoimetajana. 1915–1930 töötas Otto Nuschke vasakliberaalse ajalehe Berliner Volks-Zeitung peatoimetajana. 1918. aastal asutas Nuschke Saksa Demokraatliku Partei. 1919–1920 oli ta sama partei esindajana Weimari Rahvakogu liige. 1921–1933 oli Nuschke Preisi Maapäeva liige, esialgu Saksa Demokraatliku Partei esindajana, pärast Saksa Demokraatliku Partei ühinemist liitlastega 1930. aastal Saksa Riigipartei esindajana. 1931–1933 oli ta lisaks veel ka Saksa Riigipartei ärijuht ja partei ajalehe Deutscher Aufstieg toimetaja. Pärast natsionaalsotsialistide võimuletulekut 1933. aastal visati Otto Nuschke välja Saksa Pressi Riigiliidust ja tal keelati ajakirjanikuna töötamine. Alates 1943. aastast osales ta vastupanuliikumises. Pärast Hitlerile 20. juulil 1944. aastal sooritatud atentaati varjas Nuschke ennast võimude eest.

1945. aastal oli Otto Nuschke üks Kristlik-Demokraatliku Liidu asutajatest Nõukogude okupatsioonitsoonis, ta valiti ka Partei eestseisusse. 1948. aasta septembris sai ta Kristlik-Demokraatliku Liidu esimeheks Nõukogude okupatsioonitsoonis. Alates Saksa DV moodustamisest 1949. aasta oktoobrist oli ta Saksa DV Kristlik-Demokraatliku Liidu esimees. Partei esimehe ametikohale jäi ta kuni oma surmani 1957. aasta detsembris. Alates 1949. aastast oli ta Rahvakoja (parlamendi) liige. 1949. aasta oktoobrist kuni surmani oli ta ka üks Saksa Demokraatliku Vabariigi Ministrite Nõukogu esimehe (valitsusjuhi) asetäitjatest.

Viited
------

1. ↑  Otto Nuschke 1883–1957 Lebendiges Museum Online
2. ↑  Otto Nuschke Stellvertretender Ministerpräsident der DDR, Vorsitzender der DDR-CDU Konrad-Adenauer-Stiftung. Geschichte der CDU
**Võimalikkus** (kreeka keeles *dynamis*, ladina keeles *possibilitas*, *potentia*, saksa keeles *Möglichkeit*) on 

1) asja mõeldavus (*die Denkbarkeit einer Sache*), vastavuses mõtlemise reeglitele (*den Denkgesetzen gemäß*) mõeldud-olla-võimine (*das Gedacht-werden-können*), vasturääkivuse puudumine (formaal-loogiline võimalikkus) (*die Widerspruchslosigkeit (formal-logische Möglichkeit)*),
2) asja, sündmuse, suhte ollavõimise võimalikkus (*das Seinkönnen einer Sache, eines Geschehens, einer Relation*), objektiivne mõeldavus (*die objektive Denkbarkeit*) vastavalt kogemuse reeglitele (*gemäß den Gesetzen der Erfahrung*), kogemuslikule tegelikkusele (materiaalne või reaalne võimalikkus) (*der erfahrbaren Wirklichkeit (materiale oder reale Möglichkeit)*),
3) potentsiaalsus (*die Potenz*), võimekus (*das Vermögen*).
Loogiline võimalikkus ja reaalne võimalikkus ei ole mitte asja omadused, vaid üksnes mõtlemise ja selle objektide suhte (*Beziehung*) või senisele tunnetusele põhineva fakti oodatavuse (*die Erwartung eines Tatbestandes auf Grund der bisherigen Erkenntnis*) väljendus (*Ausdruck*). 

Võimatu on see, mis on vastuolus mõtlemise reeglite (*Denkgesetzen*) või teaduslikult saadud kogemusega (*wissenschaftlich verarbeiteten Erfahrung*).

Välislingid
-----------

* Eisler, Rudolf (1904). Möglichkeit – *Wörterbuch der philosophischen Begriffe*