recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Muffatwerk** on Müncheni linnajao Altstadt-Leheli piiril Au-Haidhausenis paiknev endine tööstuskompleks. Hüdroelektrijaama, mida võimendas ka sealsamas auruelektrijaam, kasutatakse tänapäeval eraomandisse kuuluva kultuurikeskusena.

Asukoht
-------

Binneninseli suur-jõesaare põhjatipus ulatub kompleks kohati üle kanaldatud vooluvee Auer Mühlbachi, millest kunagi jõudu ammutati. Isari jõe äärselt rannaribalt Isarstrandilt on loodes näha ka teised jõesaared, Museumsinsel ja Praterinsel. Kabelstegi jalakäijate sild viib kompleksi ees kulgevast Zellstraße tänavast kohe viimasele jõesaarele, sealt pääseb otse edasi üle Mariannenbrücke maismaale Püha Luuka kirikuni.

Hallenbadi kõrvalt suundub lai mitme sõidureaga Ludwigsbrücke otse vanalinna ühe peamise väravani Isartorini.

Arhitektuur
-----------

Saksa linnakeskuste 19. sajandi tööstusarhitektuurile omaselt kaunistatud ja juugendstiilis Peenjami korsten kõrgub üle ümbruskonna Deutsches Museumi ja Maximilianeumi vahel taustaks Chorprobensaal.

Kasutus
-------

1973. aastal elektrijaam suleti, kuid 1980. aastate lõpuni kasutati seda tennisehallina. 1992. aastal ehitati see ümber kultuurihooneks, kus asub **Muffathalle** kontserdihall. Üritusi korraldatakse ka kohvikus, suviti peetakse väljas õlleaeda.

2008. aastast on Muffatwerkis peetud iga aasta septembris toimuvat festivali Isarinselfest.

Vaata ka
--------

* Müllersches Volksbad

Viited
------

1. ↑

Välislingid
-----------

* Koduleht
**Ménière'i tõbi** (ka **ménière'i haigus**; ladina keeles *morbus Ménière*) on sisekõrva haigus, mis põhjustab kuulmise nõrgenemist, tinnitust ja tasakaaluhäireid. 

Häiritud on vedeliku imendumine sisekõrvast, sisekõrva rõhk suureneb ning sisekõrva tasakaaluelundis olevaid vedelikke, (põhiliselt naatriumkarbonaadist koosnevat perilümfi ja kaaliumkarbonaadist koosnevat endolümfi) eraldav õhuke kelme võib puruneda. Tasakaaluelundina toimivate sisekõrva poolringkanalite töö kahjustub ning see toob kaasa tasakaaluhäired ja peapöörituse. Kui sisekõrvas kogunev vedelik kahjustab ka tigu, kaasneb tasakaaluhäiretele kuulmislangus. Tihti esineb kohinat või undamist kõrvades – nn tinnitust. Kahjustub tavaliselt üks, 20–25%-l haigetest mõlemad kõrvad. Haigus väljendub atakkidena, mis kestavad mõnest tunnist ööpäevani. Haigushoo ajal on haigel raskelt talutav pearinglus koos tugeva iiveldusega, mis ei lase püstiasendis olla ega raskemal juhul isegi silmi avada. 

Haiguse tekkepõhjused ei ole teada. Haigestutakse tavaliselt 40–50 aasta vanuses, kuid on teada ka tunduvalt nooremalt ja vanemalt haigestunuid. Ménière'i haiguse jaoks puudub efektiivne ravi. Tavaliselt kirjutatakse Eestis haigetele välja betaserci, kuid selle kasutegur on küsitav. Sümptomite leevendamiseks kasutatakse sisekõrva verevarustust soodustavat tsinnarisiini, samuti pearingluse ja iivelduse vastaseid ravimeid, turset alandavaid põletikuvastaseid ravimeid ja rahusteid. Mõned haiged on saanud abi homöopaatilisest ravimist Vertigoheelist. Raskemate juhtude korral kasutatakse ka kirurgilist ravi sisekõrva šunteerimisega rõhu alandamiseks, äärmisel juhul ka sisekõrva poolringkanalite eemaldamise või tasakaalunärvi läbilõikamisega. Viimased meetodid on tunnistatud viimasel ajal[*millal?*] ebaotstarbekateks.

Ménière'i haigushoogude ennetamiseks on soovitatav vähendada soola (NaCl) tarvitamist, loobuda alkoholist, tubakast ja šokolaadist.

Ménière'i haigus võib ägeneda ka negatiivsete emotsioonide (stressi) kogemise tagajärjel.

Ajaloos tuntud tinnituse all kannatajaid
----------------------------------------

* Imperaator Titus Flavius Vespasianus, kes lasi seppadel kolida enda kõrvale lossi, et nende töö heliga summutada oma tinnitusest tulevaid kannatusi.
* Vincent van Gogh, kes tinnitusheli kannatuste pärast lõikas kõrva peast.[*viide?*]

Viited
------

1. ↑  youtube.com vaadatud 24.05.11

Välislingid
-----------

* Ménière'i haige kõrva ehitus
* Artikkel Heinar Kudevitast "Keegi võtaks nagu pea tugevasti käte vahele ja keeraks seda järsult vasakult paremale"
* Eesti Tinnituse ja Ménière'i Ühing
* Ménière'i haige Merike Kungla blogi
* Mis on tinnitus?
* Dr Julian Cowan Hill tinnitusest
* Individuaalne ravivõimalus
* Tinnituse leevenduseks

### Kuulsused tinnitusega

* Kanada päritolu näitleja William Shatner
* Muusik Marty Holland
* USA muusik Tim Donahue ravivõimalusest
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib saarest Nordlandis Vesteråleni saarestikus; saare kohta Vestfoldis Oslo fjordis vaata artiklit Langøya (Vestfold)* |

---

**Langøya** on saar Norras Nordlandi maakonnas vahetult Hinnøyast läänes, osa Vesterålenist. Ta hõlmab Bø valla ning osa Øksnesi, Sortlandi ja Hadseli vallast. 

Langøya pindala on 850,2 km². Ta on Norra põhiosa suuruselt kolmas saar (Teravmägesid ei arvestata). Saare kõrgeim mägi on Snøkolla (763 m), millega ei mahu aga Norra 30 kõige kõrgema saare hulka. Saarel on hulk järvi, näiteks Alsvågvatnet. Eriti saare lääneosas on teravad mäeahelikud, mida ümbritsevad laiad rannikutasandikud. 

Langøyat eraldab Hinnøya saarest pikk ja kitsas Sortlandssundeti väin, mis on ületatav sillaga. Teisele naabersaarele Hadseløyale viib samuti sild.

Saar on fjordidega tugevalt liigestatud. Vesterålsfjordenist lähtuv 25 km pikkune Eidsfjorden lõikub kirde suunas nii sügavale, et jagab saare peaaegu pooleks. Selle fjordi tähistamiseks on paljudes Langøya kohanimedes silp "Eid".

Saare sisemaal on arktiline tundra. Rannikul on kliima pehmem.

Saare aluskorra moodustavad peamiselt gneisid. Saare aluspõhi on üldse väga vana. Nii on saarelt leitud 2,5 miljardit aasta vana vulkaanilise tegevuse jälgi. Need asuvad Bø valla lääneosas ja on kõige vanemad, mis maailmas avastatud on.

Järsk Langøya läänekülg Nykvågi ligidal
Elanikke on 15 844 (2001). Asustus on koondunud rannikutasandikele. Suurim asula on Sortlandi valla keskus Sortland. Øksnesi vallas on Myre ja Alsvåg, Bø vallas Bø ja Strengelvåg ning Hadseli vallas Sandnes. 

Piki kagurannikut kulgeb Sortlandi ja Skageni vahel maantee E10 (Kuningas Olavi tee).

Saare kaguosas on lühirajaga Skageni lennuväli.

On arheoloogilisi leide kiviajast. 

Saareelanike peamine tegevusala on kalatööstus. Viimasel ajal[*millal?*] on saarel hakatud aerndama turismi, peamiselt matka- ja seiklussporti, kuid samuti vaalade vaatlemist.

Allikas
-------

* Store Norske Leksikon
Harilik puuvõõrik arukase okstel
**Harilik puuvõõrik** (*Viscum album* L.) on linalehikuliste sugukonda kuuluv igihaljas taim. See on poolparasiitne taim, mis elutseb mitmete puude ja põõsaste tüvedel ning okstel.

Levik
-----

Ta on levinud Aasias ja mõnel pool Euroopas. Viimasel ajal[*millal?*] on teda leitud ka Eestist.

Morfoloogia
-----------

Lehed on süstjad, nahkjad, ühelt küljelt pruunikad, teiselt rohelised. 

Vili on valkjas mari.

Kasvukoht
---------

Harilik puuvõõrik kasvab enamasti lehtpuudel, näiteks vahtral, pärnal, pajul, kasel, paplil ja tammel. Tema varieteet *Viscum album austriacum* kinnitub okaspuudele, näiteks männile.

Kasutamine
----------

Puuvõõriku ürti (*Visci herba*) ning harvem puuvõõriku vilju ja oksi (*Visci albi fructus et stipes*) kasutatakse droogina. Droogi kogutakse sügisel või ka suvel ja talvel.

Viited
------

1. 1 2 3 4  Ain Raal. *Maailma ravimtaimede entsüklopeedia*, Eesti Entsüklopeediakirjastus2010, lk 959.
2. ↑  Ain Raal. "Seitse tervendavat puud". Tartu Ülikooli Kirjastus. 2012. Lk 130

Välislingid
-----------

 Harilik puuvõõrik – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
* Harilik puuvõõrik andmebaasis eElurikkus Muuda Vikiandmetes
**Mõõdukas vaimne alaareng** on inimmõistuse pidurdunud või mõõdukalt puudulik areng. RHK-10 kriteeriumide järgi on tegemist mõõduka vaimse alaarenguga, kui inimese IQ on vahemikus 35–49.

Igapäevases elus vajab mõõduka vaimse alaarenguga inimene igapäevast juhendamist, sest talle on selgusetud ühiskonna korraldust kirjeldavad põhimõisted (vargus, omandus, vastutus). Nende mõistete mittetundmine põhjustab sageli konflikte omanduse pinnal: mõõduka vaimse alaarenguga inimene ei saa aru, miks ta peab poes kauba eest maksma jms. Probleemilahendus võime on mõõduka vaimse alaarenguga inimesel sedavõrd häiritud, et kuigi ta on suuteline autojuhtimise selgeks õppima, siis ohutult autoga liiklema ta ei ole võimeline. Nimetatud asjaolude tõttu ei ole mõõduka vaimse alaarenguga inimene ühiskonna ohtlikku teo sooritamise aeg aru saama oma tegude tähendusest ja neid juhtima ning juriidilisest aspektist on piiratud teovõimega. Seetõttu ei rakendata neile kriminaalkaristust.

Mõõduka vaimse alaarenguga inimesed ei ole veel nii sügava vaimse puudega, et nad ei saaks aru lihtsamatest käskudest (pane püksid jalga, riisu heinad kokku vms). Nad võivad sellistest käskudest veel aru saada, aga mõni keerulisem käsk (tee arvutile restart vms) ei pruugi talle korda minna. Keel ja kõnelemisoskus on mõõduka vaimse alaarenguga inimestel veel saavutatav, kuid lugemine võib olla nende jaoks liiga keeruline. Mõned vaimse alaarenguga inimesed, kes on koolis käinud, võivad ka natukene lugeda, kuigi enamasti veerivad nad lihtsalt aegamisi tähti.

Tekkepõhjused
-------------

Mõõdukas vaimne alaareng on tavaliselt alguse saanud ajukahjustusest. Mõnel inimesel hakkab ka lihtsalt aju üks pool kärbuma. Ka see on üks sageli esinenud tekkepõhjus. Hullem on, kui vaimne alaareng hakkab välja kujunema poole elu pealt. Siis kipub inimene ära unustama kõik, mida ta kunagi normaalse ajuga õppinud on.

Kaasnevad ohud
--------------

Mõõduka vaimse alaarenguga inimestel võib olla tihtipeale krambihooge ja paljudel on esinenud ka epilepsiat. Nad ei pruugi liikluses hästi hakkama saada. Muidugi on see, et punase tulega ei tohi üle minna, lasteaias esimene asi, mida liiklusest õpetatakse. Vaimse alaarenguga inimestel ei pruugi see aga kohe meelde jääda ja hakkavadki enda peale mõeldes punase tulega üle tee minema. Neile ei jää see lihtsalt meelde, et punase tule ajal sõidavad autod. Veel vähem on tõenäoline, et nad suudavad liiklusmärkide tähendust meeles pidada.
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib puuliigist; taimeperekonna kohta vaata artiklit Lodjapuu (perekond); Mika Waltari romaani kohta vaata artiklit Õispuu (romaan); perekonnanime kohta vaata artiklit Õispuu (perekonnanimi)* |

---

**Harilik lodjapuu** (*Viburnum opulus*) on kuslapuuliste sugukonda kuuluv põõsaliik, Eestis pärismaine. 

Rahvasuus tuntakse teda ka **õispuu**, **koerõispuu**, **hullukoeramarjapuu** ja **leedripuuna**.

Süstemaatika
------------

Erinevates süstemaatikates liigitatakse harilik lodjapuu kas muskuslilleliste või kuslapuuliste sugukonda.

Morfoloogia
-----------

Harilik lodjapuu on heitlehine 2,5–4 m kõrgune põõsas. 

Viietised õied paiknevad suurtes lamedates kännastes, mille servmised õied on sageli suuremad ja steriilsed. Värvuselt rohekas- või punakasvalged. 

Marjataolised lihakad pikliku kujuga luuviljad on ühe lapiku seemnega, värvuselt erepunased ja maitselt mõruhapud, söödavad.

Harilikul lodjapuul on ümmargused kuni munajad vastakud sõrmroodsed lihtlehed, pealt on lehed paljad, alt pehmete karvadega kaetud. Lehed on enamasti tuhmrohelised, sügisel muutuvad punaseks. Kinnituvad varrele vastakuti.

Võrsed on algul hallikasvalkjad, punaka varjundiga ja roostevärvi pragudega, kandilised. Rohkelt harunevad vanemad oksad on hallid ja pikirõmelised.

Lodjapuu õisik
Viljakobar
Viljad lähivaates

Levila
------

Levinud peaaegu kogu Euroopas, Aasia lääneosas, Altai mäestikus ja Põhja-Aafrikas. 
Eestis pärismaine ja sage.

Kasvukoht
---------

Kasvab salu- ja lodumetsades, puisniitudel, harvem laanemetsas. Eelistab viljakaid ja niiskemaid muldi.

Kasutamine
----------

###### Ilutaimena

Harilikust lodjapuust on aretatud dekoratiivvorme, mida kasutatakse ohtralt haljastuses. Lodjapuud hinnatakse nii tema kaunite, mai lõpul – juunis puhkevate õite kui ka sügisel värviliste lehtede ja punaste viljade tõttu. Põõsas on külmakindel, talub hästi heitgaase ja tahma.

###### Kulinaarias

Mahlast saab ilusat telliskivipunast toiduvärvi.

###### Ravimtaimena

Ravimina kasutatakse eelkõige puukoort, harvem marju, õisi ja lehti kas keedisena või vedela ekstraktina verejooksude, eriti emakaverejooksu korral. Koorest tehtud tinktuur või tee leevendab väga efektiivselt menstruatsioonivalu, mõnel isegi nii, et ei ole vaja valuvaigisteid. Ingliskeelsetes riikides müüakse sellist tinktuuri või pulbrit tee jaoks nimega Cramp Bark. Noortest võsudest tehakse vanne nahahaiguste, vistrike ja sügeliste puhul.

Septembris valmivad ja rohkesti C-vitamiini sisaldavad viljad on toiduks paljudele lindudele, kes aitavad ka seemnetel levida, näiteks tihased, varblased, siidisabad.

Bikoeemiline koostis
--------------------

Marjad sisaldavad palderjanhapet ja eeterlikku õli, C-vitamiini, invertsuhkrut (fruktoosi ja glükoosi segu). Vilju on tarvitatud toiduks. Andmed nende mürgisuse kohta on vastuolulised.

Viited
------

1. ↑

Välislingid
-----------

* Harilik lodjapuu andmebaasis eElurikkus Muuda Vikiandmetes

* Harilik lodjapuu toiduks ja terviseks
* Külm ja kuum parandavad lodjapuu marjade maitset
* Lodjapuu on hinnatud marjataim
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib isikust; samanimelise Läti küla kohta vaata artiklit Vanga (Laidi vald)* |

---

**Vanga** (bulgaaria Ванга; sünninimi **Vangelija Pandeva Dimitrova**, Вангелия Пандева Димитрова; pärast abiellumist **Vangelija Gušterova**, Вангелия Гущерова; 3. oktoober 1911 Strumica, Osmanite riik (praegu Põhja-Makedoonia) – 11. august 1996 Sofia, Bulgaaria) oli pime bulgaaria müstik, selgeltnägija ja ennustaja, kel oli palju veendunud järgijaid.

Elu
---

Vanga sündis Strumica linnas, mis kuulus 1911. aastal Osmanite riigi koosseisu. Tänapäeval asub linn Põhja-Makedoonia territooriumil. Kui Bulgaaria 1941. aastal piirkonna annekteeris, kolis Vanga Bulgaariasse Petriči linna. Vanga oli enneaegne laps. Esialgu arvati, et ta ei jää elama, ning seepärast ei pandud talle isegi nime. 

Vanga jäi siiski elama ning sai kreekapärase nime Vangelija. Tema isa oli talupidaja ja ema suri varakult. Lapsepõlves oli Vanga tavaline tüdruk, kaasaegsete iseloomustuse järgi oli ta arukas siniste silmade ja heledate juustega laps. 

12-aastaselt jäi Vanga suure keeristormi kätte, mis paiskas ta mitmesaja meetri kaugusele. Tema silmadesse sattus rohkesti liiva ja tolmu ning ta kaotas nägemise. Sellest sai tema elu pöördepunkt. 

1925. aastal asus Vanga elama ja õppima Zemuni linna pimedate majja Serbias, kus veetis kolm järgnevat aastat. Seal õppis ta lugema, klaverit mängima ja toitu valmistama. Kui Vanga võõrasema 1928. aastal suri, pöördus naine tagasi koju, et hoolitseda oma õdede ja vendade eest. 

1939. aastal haigestus ta meningiiti. Arvati, et ta sureb, kuid Vanga paranes täielikult.

Teise maailmasõja ajal hakkas Vangat külastama palju inimesi, lootes saada teavet oma lähedaste kohta. 8. aprillil 1942. aastal külastas Vangat Bulgaaria tsaar Boris III. 

10. mail 1942. aastal abiellus ta Dimitǎr Gušteroviga ja asus elama Petriči külla, kus sai peagi laialt tuntuks. Üsna pea abikaasa mobiliseeriti ja viidi Kreekasse aega teenima. Hiljem langes mees alkoholi küüsi ning suri 1. aprillil 1962. aastal.

Vanga suri 11. augustil 1996. aastal. Matustele kogunes suur rahvahulk, kelle seas oli palju prominentseid isikuid. 

Vastavalt Vanga testamendile avati tema Petriči majas 5. mail 2008. aastal muuseum.

Tegevus
-------

1941. aastal (30-aastaselt) pärast pikka transisviibimist hakkas Vanga tulevikku ennustama. Ta väitis, et saab informatsiooni mitteinimese hääle kaudu. Vanga väitis, et suhtleb maavälise tsivilisatsiooni, Vamfimi planeedi esindajatega, kes on saledad ja ilusad. 

Vanga oli kirjaoskamatu. Ta ei kirjutanud ühtegi raamatut ning tema sõnavõttudest ja ennustustest oli raske aru saada. Seetõttu on tema ennustustes tänini palju ebaselget.

Välislingid
-----------

* Maailmakuulus ennustaja Vanga: Kolmas Maailmasõda on alanud, Eesti Ekspress, 29. detsember 2010
* "Vanga. Nähtav ja nähtamatu maailm." Telefilm, 2011. (*vene keeles*)
**Philippe de Vitry** (31. oktoober 1291 – 9. juuni 1361 Pariis) oli prantsuse helilooja, muusikateoreetik ja luuletaja. Ta oli meisterlik, uuenduslik ja mõjukas helilooja ning arvatav muusikateoreetilise traktaadi "Ars nova" autor. Teda peetakse muusikaajaloos uuele ajastule (*ars nova*) alusepanijaks.

Elu
---

Mõned keskaegsed allikad väidavad, et ta sündis Champagne'i piirkonnas, kuid hiljutised uurimused on näidanud, et ta võis olla pärit hoopis Vitry-en-Artois'st Arras' lähedal. Allikates viidatakse talle tihti nimetusega "Magister", selle põhjal arvatakse, et ta õppis Pariisi Ülikoolis. Hiljem oli ta kuningate Charles IV, Philippe VI ja Jean II õukonnas sekretär ja nõunik. Lisaks tegutses ta diplomaadi (muuhulgas paavsti õukonnas Avignonis) ja sõdurina. 1351. aastal sai temast piiskop Pariisi lähedal Meaux' piiskopkonnas. Liikudes kõigis tähtsamais poliitika-, kunsti- ja kirikuringkondades, oli ta tuttav mitmete selle aja suurkujudega, teiste hulgas Petrarca ja Nicole Oresmega.

Looming
-------

Muusikaajaloos on ta kõige tuntum traktaadi "Ars nova" autorina. Kirjutatud 1322. aasta paiku, andis see nime uuele ajastule muusikas. Viimasel ajal[*millal?*] on pandud kahtluse alla, kas Vitry oli selle teose autor ning kas see traktaat üldse eksisteeris. Siiski on säilinud väike hulk tema muusikateoseid, mis on tähelepanuväärsed notatsiooniuuenduste tõttu, eriti mis puudutab muusika rütmi üleskirjutamist.

Vitry kirjutas šansoone ja motette, kuid neist säilinud on vaid mõned motetid. Iga motett on silmatorkavalt eripärane.

Viited
------

1. ↑  Anne Walters Robertson, "Which Vitry? The Witness of the Trinity Motet from the *Roman de Fauvel*" in *Hearing the Motet: Essays on the Motet of the Middle Ages and Renaissance*, ed. Dolores Pesce (New York and Oxford: Oxford University Press, 1997): 52-81.
Andrew Moravcsik (2011)
**Andrew Maitland Moravcsik** (sündinud 1957. aastal Oregoni osariigis) on Ameerika Ühendriikide politoloog, Princetoni Ülikooli politoloogiaprofessor ja sama ülikooli Euroopa Liidu Programmi direktor. Ta on tuntud oma Euroopa integratsiooni, rahvusvaheliste organisatsioonide ja inimõiguste alaste uuringute poolest. Ta on liberaalse valitsustevahelise teooria looja.

Haridus ja töö
--------------

Moravcsik sai bakalaureusekraadi ajaloos Stanfordi Ülikoolis, mille ta lõpetas 1980. aastal. Pärast tööperioodi Ameerika Ühendriikides ja Aasias asus ta vahetusüliõpilasena õppima Saksamaal: Bielefeldi Ülikooli Hamburgis ja Marburgi Ülikooli Lääne-Saksamaal. 1984. aastal sai ta magistrikraadi Johns Hopkinsi ülikoolist. 1992. aastal kaitses ta doktoriväitekirja Harvardi Ülikoolis politoloogia erialal ja asus tööle samas ülikoolis. Hiljem sai ta Harvardi professoriks politoloogias. 2004. aastal lahkus ta Harvardist ja asus tööle Princetoni ülikooli, kus ta hakkas Euroopa integratsiooni uurima ja asutas ka selle tarvis vastava programmi.

Viited
------

1. ↑  Liberal Intergovernmentalism: An Overview of Andrew Moravcsik’s Contribution to International Relations. papers.ssrn.com, 5. juuni 2020

  


|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Andrew Moravcsik** |
**Reither Spitze** on mägi Karwendelis Austria Tirooli liidumaal, mis tänu oma asukohale Erlspitze rühma edelapoolses otsas on eriti tuntud suurepäraste vaadete tõttu tipust ümbruskonnale. Selle nimi on tuletatud Reith bei Seefeldi külast, mis asub selle edelajalamil.

Mäenõlvalt laskub Inni lisajõgi Schlossbach.

Tõus
----

Reither Spitze tippu võib jõuda 20-minutilise ronimisega Nördlingeri hütist lõunasse. Nördlingeri hütt on tunnise jalutuskäigu kaugusel Härmelekopfi köisraudtee ülemisest jaamast; Härmelekopfist saab Reither Spitzele tõusta ka otse Reither Jochi kaudu. Tõus Reith bei Seefeldist või Seefeldist võtab aega umbes kolm tundi. Seefelder Spitzelt pääseb Reither Spitzele hõlpsalt või otse piki ühendavat harja, millele on määratud UIAA raskuskategooria III.

* Reither Spitze talvelReither Spitze talvel
* Reither Spitze vaadatuna SeefeldistReither Spitze vaadatuna Seefeldist
* Härmelekopf ja Reither Spitze talvelHärmelekopf ja Reither Spitze talvel
* Vaade Hohe Munde jalamiltVaade Hohe Munde jalamilt

Geoloogia
---------

Reither Spitze tipp ja Seefelder Spitze hari (2221 m) on peadolomiidist. Seda ülemise peadolomiidi tsooni ümbritseb rõngakujuline õli ja osaliselt kivistisi sisaldav Seefeldi lademe tsoon. Kalakivististe tõttu nimetatakse selle piirkonna õlisisaldavat kiltkivi ka vanakreeka kala tähendava sõna *ἰχθύς* järgi ihtüoolkilt. Neid kive kaevandati erinevates kohtades Reither Spitze ümbruses ihtüooli saamiseks. Peamine karjääriala asus Reither Spitze jalamil Seefeldist kagus *Reither Jochalmi* piirkonnas.

Seefelder Joch, Seefelder Spitze, Härmelekopf, Reither Spitze ja Rauenkopf. Esiplaanil: Seefeld

Suurenda
 Seefelder Joch, Seefelder Spitze, Härmelekopf, Reither Spitze ja Rauenkopf. Esiplaanil: Seefeld 

Austria mäetippude Härmelekopfi ja Reither Spitze panoraam. Vaade Wildseest, Seefeldist Tiroolist

Suurenda
 Austria mäetippude Härmelekopfi ja Reither Spitze panoraam. Vaade Wildseest, Seefeldist Tiroolist
**Audi A7** on Audi toodetav sõiduautomudel, mis on kerekuju poolest sportlik neljaukseline luukpära ning mida on toodetud 2010. aastast kahe põlvkonna vältel. Audi A7-st on valminud ka sportlikumad ja võimsamad mudelid Audi S7 ja Audi RS 7.

Mudeli eellaseks loetakse Audi 100 Coupé S.

Esimene põlvkond (Type 4G8; 2010-2018)
--------------------------------------

Audi A7 C7
Tehnilises mõttes oli tegu Audi A6 viieukselise (luukpära) versiooniga, kuigi seda esitleti enne Audi A6 uue põlvkonna turuletulekut. 

Mudelit värskendati 2014. aastal. Värskendusega lisandusid maatriks-leed-esilaternad, uued tagalaternad ja moodsam multimeediasüsteem. Auto ehitati VW MLB platvormile (Typ 4G) aastatel 2010–2017.

Teine põlvkond (Type 4K8; 2018–tänapäev)
----------------------------------------

Audi A7 C8
Teise põlvkonna puhul alates 2018. aastast kasutatakse VW MLBevo põhja (4G9). 

### RS 7

Võimsaim mudel RS 7 4.0 TFSI quattro omab 4,0-liitrist topeltturboga V8-mootorit, millel 48-voldine kerghübriidlahendus nind see arendab 600 hj (441 kW) ja 800 N⋅m.

Auhinnad
--------

* 2011 – ajakirja Esquire auhind "2011 Esquire Car of the Year";
* 2012 – ICOTY auhind "International Car of the Year in 2012"
* ajakirja AutoWeek auhind "the Best of the Best/Car for 2012"
* ajakirja Automobile auhind "2012 Automobile of the Year";

Viited
------

1. ↑  SAM SMITH, The 2011 Esquire Car of the Year, September 14, 2011, veebiversioon (vaadatud 19.05.2014) (*inglise keeles*)
2. ↑  Road & Travel Magazine, 2012 Audi A7 Named 2012 International Car of the Year, veebiversioon (vaadatud 19.05.2014) (*inglise keeles*)
3. ↑  Joe Lorio, 2012 Automobile of the Year: Audi A7, 8. november 2011, veebiversioon (vaadatud 19.05.2014) (*inglise keeles*)

Välislingid
-----------

* Audi A7 Review
* Audi A7 Sportback driven
* Best Car at CES 2014: Audi A7 Autonomous
* Eine Klasse für sich. Der Audi A7 Sportback. veebiversioon (vaadatud 19.05.2014) (*saksa keeles*)
Mälestustahvel natsirežiimi ohvritele
**Audriņi** (ka **Audreņi**, latgali keeles *Audreni*) on küla (*lielciems*) Lätis Rēzekne piirkonnas. Audriņi valla halduskeskus. 

Küla asub merepinnast 160 meetri kõrgusel valla keskosas.

Audriņis on põhikool (aastani 2010 keskkool), kultuurimaja, raamatukogu ja postkontor.

Küla on rajatud teise maailmasõja järel varasema sõjas hävitatud Audriņi küla kohale. Sealses vanausuliste asulas varjasid end mõned punaarmeelased ja vangistusest põgenenud militsionäär Rodion Glušnev, kelle ema külas elas. Hiljem rajasid nad partisanide salga. Saksa väed otsustasid kättemaksuks partisanide tegude eest küla hävitada. 22. detsembril 1941 vahistati kõik küla elanikud ja viidi Rēzeknesse, kus 30 küla meessoost elanikku maha lasti. Ülejäänud elanikud hukati Ančupāni mäel. Audriņi tragöödiast pääses eluga vaid üks küla elanik. Küla ise põletati maha.

Sõjajärgsel rajati siinna uus asula, mis oli kohaliku Audriņi kolhoosi keskasulaks.

Elanikkond
----------

|  |  |
| --- | --- |
| * 200 (1941)
* 164 (1965)
* 275 (1970)
 | * 471 (2018)
* 448 (2020)
* 435 (2022)
 |

Viited
------

1. ↑   Latvijas PSR vēsture. Rīga, "Zinātne", 1986, 2. sējums, 182. lk.
2. ↑   Административно-территориальное деление Латвийской ССР 1978 год. — Рига: Лиесма, 1978. — 137 lk.
3. ↑  Vietvārdu datubāze
**Kuldne Alpikirka** (prantsuse keeles: *Piolets d'or*, inglise keeles: *The Golden Ice Axe*) on rahvusvaheline iga-aastane auhind alpinismi alal.

Auhinda antakse välja alates 1992. aastast Prantsuse alpinismiajakirjade (juhtivalt Montagnes magazine) ja alpinistide ühenduse Groupe de haute montagne (GHM) toetusel. Laureaadid määrab žürii, kuhu kuuluvad Guy Chaumereuil, Jean-Claude Marmier, Montagnes magazine'i peatoimetaja, GHM president, kolm varasemat laureaati ja GHM poolt kutsutud žürii liikmed, kelle seast valitakse žürii esimees.

Laureaadid
----------

Kuni 2007. aastani anti välja üks auhind parimale eelmise aasta tõusule. 2008. aastal auhinda välja ei antud. 2009. aastast antakse välja kaks või kolm auhinda parimatele eelmise aasta tõusudele ja üks elutööauhind (Lifetime Achievement Award).

### Elutööauhind

Põhiallikas:

* 2009 – Walter Bonatti
* 2010 – Reinhold Messner
* 2011 – Doug Scott
* 2012 – Robert Paragot
* 2013 – Kurt Diemberger
* 2014 – John Roskelley
* 2015 – Chris Bonington
* 2016 – Wojciech Kurtyka
* 2017 – Jeff Lowe
* 2018 – Andrej Štremfelj

Viited
------

1. ↑  The Lifetime Achievement Award. pioletsdor.net
2. ↑  2016 - Wojciech Kurtyka. pioletsdor.net

Välislingid
-----------

* The Charter. Harta. pioletsdor.net
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel on arstiteadlasest; füüsikut kohta vaata Karl Heinrich Kupffer* |

---

Carl Wilhelm von Kupffer
**Carl (Karl) Wilhelm von Kupffer** (2. / 14. november 1829 Lestene, Kuramaa – 16. detsember 1902 München) oli baltisaksa arstiteadlane.

Ta omandas üldhariduse kodus ja lõpetas 1853 Tartu Ülikooli arstiteaduskonna meditsiinidoktori kraadiga. Oli aastatel 1856–1857 Tartu Ülikooli prosektori abi, 1858–1865 prosektor ja erakorraline anatoomiaprofessor. Luges Tartu Ülikoolis kirjeldavat anatoomiat, tundeorganite anatoomiat ja füsioloogiat, füsioloogilist optikat jm. Läks 1865 Kieli ülikooli histoloogia eradotsendiks, 1867 oli anatoomia- ja histoloogiaprofessor, 1872–1874 rektor. Aastatel 1875–1880 töötas professorina Königsbergi ülikoolis ning 1880–1897 Müncheni ülikoolis. On tuntud kui võrdleva embrüoloogia rajaja.

Kirjandust
----------

* Maie Toomsalu, "Tartu Ülikooli Vana Anatoomikumi professorid". - Tartu, 2002, lk. 72-75 (Sisaldab ka bibliograafiat)

Välislingid
-----------

* Teoseid
Vaade Tartu Descartes'i Koolile (vasakul)
**Tartu Descartes'i Kool** on põhiharidust andev õppeasutus Tartus.

Tartu Descartes’i Kooli eelkäija, **Tartu 15. Keskkool** avas uksed 1. septembril 1982. Kooli direktorina asus tööle Jaan Reinson, kes on ametis tänini. 11. aprillil 1996 nimetati kool ümber **Tartu Descartes’i Lütseumiks**. 1. augustil 2014 jätkas kool seoses koolireformiga põhikoolina, mille nimeks sai Tartu Descartes’i Kool. Kooli gümnaasiumiosa liideti Tartu Kristjan Jaak Petersoni Gümnaasiumiga. 

Oma nime sai kool prantsuse matemaatiku, filosoofi ja loodusteadlase René Descartes'i järgi.

Tartu Descartes’i Kooli suurimaks eripäraks on prantsuse keele õpetamine ja prantsuse kultuuri tutvustamine. Kooli iseloomustavad ka tervislikest eluviisidest lugupidamine ja huvitegevus. Descartes’i kooli ja selle eelkäijate koolipere on alati olnud ühtehoidev ning üheskoos on palju head korda saadetud. Märkimisväärselt palju kooli vilistlasi on peale ülikooli lõpetamist just oma koolis õpetajatena tööle hakanud.

Kooli esimene lend lõpetas 1985. aasta kevadel, lõpetajad kinkisid koolile lipu ja lõid hümni (autorid Nelli Mihkelsoo ja Tiina Naarits). Kui kooli nimi 1996. aastal muutus, siis kinkis uue lipu 12. lend. Kolmanda lipu kinkis koolile 2014. aastal 30. lend.

Pilte
-----

* Seinamaaling kooli seinal (autor PRTKR, 2022)Seinamaaling kooli seinal (autor PRTKR, 2022)
* Seinamaaling kooli seinal (autor PRTKR, 2023)Seinamaaling kooli seinal (autor PRTKR, 2023)

Välislingid
-----------

* Tartu Descartes'i Kooli koduleht
**Jyväskylä vald** (soome keeles *Jyväskylän maalaiskunta*) oli Soomes Lääne-Soome läänis Kesk-Soome maakonnas vald, mis liideti 1. jaanuaril 2009 Jyväskyläga. Vallas elas 36 400 inimest ja rahvastiku tihedus oli 80,7 in/km². Naabervallad olid Jyväskylä linn, Korpilahti, Laukaa, Muurame, Petäjävesi, Toivakka ja Uurainen.

Vald moodustati 1868. aastal. 1914. 1941. 1948. ja 1965. aastal liideti osa vallast Jyväskylä linnaga. Alates 1. jaanuarist 2009 on kogu vald liidetud Jyväskylä linnaga.

Jyväskylä vald oli Soome viimane *maalaiskunta* nimetust kandnud vald.

Külad
-----

Haapaniemi, Kaunisharju, Puuppola, Kuohu, Leppälahti, Nyrölä, Oravasaari, Palokka, Tikkakoski, Jyskä, Vaajakoski ja Vesanka

Jyväskylä valla sõprusvald Eestis oli Tartu vald.

Viited
------

1. ↑  Kaupunkien ja kuntien lukumäärät ja väestötiedot, vaadatud 15.02.2019.

Välislingid
-----------

* Jyväskylä valla koduleht

| * v
* r
Kesk-Soome maakonna vallad |
| --- |
| 
Hankasalmi vald **·**  Joutsa vald **·**  Jyväskylä linn **·**  Jämsä linn **·**  Kannonkoski vald **·**  Karstula vald **·**  Keuruu linn **·**  Kinnula vald **·**  Kivijärvi vald **·**  Konnevesi vald **·**  Kyyjärvi vald **·**  Laukaa vald **·**  Luhanka vald **·**  Multia vald **·**  Muurame vald **·**  Petäjävesi vald **·**  Pihtipudase vald **·**  Saarijärvi linn **·**  Toivakka vald **·**  Uuraineni vald **·**  Viitasaari linn **·**  Äänekoski linn | Kesk-Soome vapp |
**Ersan İlyasova** (sündinud 15. mail 1987 Eskişehiris) on Türgi elukutseline korvpallur, kes mängib 2021. aastast NBA klubis Utah Jazz.

Karjäär
-------

### Türgi

Enne NBA-sse siirdumist mängis İlyasova aastatel 2003–2005 Yeşilyurti ja Ülkerspori meeskondadega Türgi liigades ning viimasega ka Euroliigas.

### NBA

İlyasova valiti 2005. aasta NBA *draft* '​i 36. valikuga Milwaukee Bucksi, kuid esimese hooaja mängis ta Bucksi duubelmeeskonnas Tulsa 66ersis NBA tütaliigas (G League). NBA debüüthooajal (2006/07) kogus ta keskmiselt 6,1 punkti ja 2,9 lauapalli mängus.

### Hispaania

2007. aasta suvel sõlmis İlyasova kaheaastase lepingu Hispaania kõrgliigaklubiga FC Barcelona, kellega tuli 2009. aastal Hispaania meistriks ja superkarika võitjaks.

### Tagasi NBA-s

2009. aastal naasis İlyasova Milwaukee Bucksi, kus mängis järgmised kuus hooaega. Ühel statistiliselt parimal, 2011/12. hooajal tõi ta keskmiselt 13 punkti ja 8,8 lauapalli mängus.

2015. aasta suvel vahetati ta Detroit Pistonsisse, seejärel 2016. aasta veebruaris Orlando Magicusse, sama aasta suvel Oklahoma City Thunderisse ning sügisel Philadelphia 76ersisse. 76ersis viskas İlyasova karjääri resultatiivseimal, 2016/17. hooajal keskmiselt 14,8 punkti mängus.

2017. aasta veebruaris vahetati ta Atlanta Hawksi, aasta hiljem tagasi Philadelphia 76ersisse ning 2018. aasta suvel tagasi esimesse koduklubisse Milwaukee Bucksi.

Bucks lõpetas İlyasovaga lepingu 19. novembril 2020, misjärel liitus ta 10. märtsil 2021 Utah Jazziga.

### Rahvuskoondis

İlyasova on Türgit esindanud koondises 2006. ja 2010. aasta maailmameistrivõistlustel ning 2007. 2009. 2011. 2013. ja 2015. aasta Euroopa meistrivõistlustel. Ta on koondisega võitnud hõbemedali 2010. aasta maailmameistrivõistlustel.

Saavutused
----------

* Hispaania meister (2009)
* Hispaania superkarika võitja (2009)
* Türgi karika võitja (2005)

Välislingid
-----------

* Ersan İlyasova – NBA.com
* Ersan İlyasova – Basketball-Reference.com
De Bothezat' kvadrootor, 1923
**Kvadrootor** või **kvadrokopter** või **nelikopter** on nelja tiivikuga helikopter. Erinevalt tavalistest kopteritest kasutatakse nende puhul harilikult sümmeetrilisi tiivikuid. Sõiduki juhtimiseks muudetakse ühe või enama tiiviku suunda ja/või pöörlemiskiirust, mis omakorda muudab jõumomenti ja tõstejõu omadusi.

Lennuajaloo algusaastatel peeti kvadrootoreid lahenduseks mitmetele vertikaallennu puhul esile kerkivatele probleemidele; jõumomendist tekkivad juhtimisprobleemid (ning tõstejõudu mittetekitava tüürpropelleri tõhususe küsimused) on võimalik kõrvaldada oluliselt lühemate labadega konstruktsiooniga, mille puhul tiivikud vastassuundades pöörlevad. Seda on ka lihtsam ehitada. 1920.–1930. aastatel loodi mitmeid mehitatud lennuks sobilikke seadmeid. Nende seas olid esimesed edukad vertikaalseks õhkutõusuks ja maandumiseks sobivad lennumasinad. Paraku oli esimeste prototüüpide tõhusus väike ning hilisemad prototüübid nõudsid piloodilt märkimisväärselt stabiliseerimisponnistust ja olid alajuhitavad.

Kvadrootoritel põhinevad lahendused on viimasel ajal[*millal?*] seoses mehitamata õhusõidukitega seotud arendustegevusega populariseerunud. Neid sõidukeid stabiliseerivad elektroonilised juhtsüsteemid ja andurid. Tänu oma väiksusele ja heale juhitavusele saab neid kasutada nii ruumides kui ka neist väljaspool.

Kvadrokopteritel on sama suurusega helikopterite ees mitmed eelised. Esiteks ei vaja nad tiiviku laba nurga reguleerimise mehhanisme, mis lihtsustab sõiduki ehitamist ja hooldust. Teiseks võimaldab nelja tiiviku kasutamine tiivikute väiksemaid diameetreid, mistõttu on nende kineetiline energia lennu ajal madalam. See vähendab võimaliku kokkupõrke puhul tekkivat kahju. Väikesed mehitamata õhusõidukid on seetõttu lähidistantsidel keskkonnale ja iseendale mõnevõrra ohutumad. Mõnikord on tiivikutel kokkupõrgetel tekkivate kahjustuste vältimiseks ka kaitseraamid.

Ehitamis- ja juhtimismugavuse tõttu kasutatakse kvadrootoreid tihti mudellennuamatööride hobiprojektides.

Manööverdamine
--------------

Kvadrootori puhul tiivikute pöörlemisest tekkivate jõumomentide skeem. Tiivikud 1 ja 3 pöörlevad ühes suunas ning 2 ja 4 teises suunas, mis stabiliseerib jõumomendi.
Rootor tekitab oma pöörlemisteljel nii tõstejõudu kui ka jõumomendi ja lennuvahendi liikumise suunale vastupidise õhutakistuse. Kui kõik rootorid pöörlevad sama nurkkiirusega ning rootorid üks ja kolm päripäeva ning rootorid kaks ja neli vastupäeva, on aerodünaamiline pööret tekitav jõumoment tasakaalustatud ja võrdne nulliga, mis tähendab, et eraldi stabiliseeriva rootori jaoks vajadus puudub. Lennuvahendi pööramiseks on võimalik jõumomendid tasakaalust välja viia, muutes vastassuundades pöörlevate tiivikute pöörlemiskiirust.

Kallutusnurkade muutmine on võimalik pööret põhjustamata. Samas suunas pöörlevate tiivikute paar juhib üht telge ja nende omavaheline kiiruste kasvatamine ja kahandamine säilitab jõumomentide tasakaalu samaaegset pööret põhjustamata. Nii on võimalik püsivat kaldenurka hoides lennuvahendit kiirendada.

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Kvadrootor** |
**Carles Rexach i Cerdà** (sündinud 13. jaanuaril 1947 Barcelonas) on endine Hispaania jalgpallur ja jalgpallitreener. 

Ta on endine Barcelona mängija. Kataloonia klubis mängis ta kokku 449 mängu ja lõi 122 väravat. Rexach võitis Barcelonaga kaheksa karikat, sealhulgas tuli 1974. aastal Hispaania meistriks.

Rexach avastas 13-aastase Lionel Messi ja sõlmis temaga Barcelona lepingu.

Klubikarjäär
------------

### Barcelona

Rexach veetis suurema osa oma karjäärist FC Barcelona ridades. Ta liitus Barcelonaga 12-aastaselt ja mängis klubis kokku 22 aastat, mille jooksul jäi ta arvele 449 mängu ja 122 väravat.

1974. aastal moodustas ta Barcelonas partnerluse Johan Cruijffiga. Koos aidati Barcelonal tulla Hispaania meistriks – esimest korda viimase 14 aasta jooksul.

Koondisekarjäär
---------------

### Hispaania jalgpallikoondis

Rexach kuulus ka Hispaania koondise, kus ta tegi kaasa 15 kohtumist ja lõi kaks väravat.

Treenerikarjäär
---------------

Vahemikus 1988–1996 oli ta Barcelona abitreener Johan Cruijffile. Kataloonia klubi peatreeneriks sai ta 2001. aastal.

2000. aastal avastas Carles Rexach 13-aastase Lionel Messi ja sõlmis temaga lepingu.

Saavutused
----------

### Mängijana

Barcelona
* UEFA karikavõitjate karikas: 1978–79
* Messilinnade karikas: 1965–1966, 1971
* La Liga: 1973–74
* Copa del Rey: 1967–68, 1970–71, 1977–78, 1980–81

### Individuaalsed

* La Liga parim väravakütt hooajal: 1970–71

### Treenerina

Barcelona
* La Liga: 1990–91

Viited
------

1. 1 2  "Ex-Barcelona Coach Carles Rexach Praised For Discovering Lionel Messi". *GOAL.com*. 30. aprill 2009. Vaadatud 26.01.2017.

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Carles Rexach** |

* Carles Rexach – FC Barcelona
Kihistu stratotüübiks on Rummu karjäär
**Vasalemma kihistu** (inglise keeles *Vasalemma Formation*) on ordoviitsiumi ladestu Keila lademe kihistu. Seda hakkas esimesena eristama Friedrich Schmidt aastal 1881.

Kihistu stratotüüp on Rummu karjäär. See on nime saanud Vasalemma mõisa järgi.

Kihistu sisaldab järgmisi kihistikke:

* Saku kihistik

Saku kihistik on ülejäänud kihistust hilisema tekkega ja kuulub Oandu lademesse. 

Kihistu teke on seotud riffidega, nii Saku ümbruskonna, Vasalemma lubjakivimaardla, Tuula ja Rummu karjääri lubjakivilasundid on tekitanud rifid. Kihistule on omased suured lubjakivimassiivid, mille alumises osas tekivad puhtamasse lubjakivisse savikamad vahekihid.

Viited
------

1. 1 2 3  Kihistust Eesti Stratigraafia Komisjoni andmebaasis (vaadatud 15.08.2019)
2. ↑  *The early Katian (Late Ordovician) reefs near Saku, northern Estonia and the age of the Saku Member, Vasalemma Formation*, Björn Kröger, Linda Hints, Oliver Lehnert, Peep Männik, Michael Joachimski. 2014.
3. ↑  Geology and Mineral Resources of Estonia. Keila stage Linda Hints&Tõnu Meidla

Välislingid
-----------

* Kihistust Eesti Stratigraafia Komisjoni andmebaasis
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib toiduainest; taimeliigi kohta vaata artiklit Aed-mädarõigas; perekonna kohta vaata artiklit Mädarõigas (perekond)* |

---

Mädarõika juured
**Mädarõigas** ehk **piprajuur** on koduaedades poolenisti umbrohuna kasvava püsikköögivilja aed-mädarõika juur, mida kasutatakse nii kulinaarias kui ka rahvameditsiinis.

Ajalugu
-------

Slaavlased kasvatavad mädarõigast 9. sajandist. Kesk-Euroopas hakati seda kasvatama alates 12. sajandist. 14. sajandil alustasid kasvatamist sakslased, umbes kaks sajandit hiljem inglased ja prantslased.

Toiteväärtus ja biokeemiline koostis
------------------------------------

Juur sisaldab 75% vett ja 15–30% süsivesikuid. Teravapõletava maitse annavad juurele glükonasturtsiin ja allüülsinepiõli. Mineraalainete sisalduselt ületab mädarõikajuur teisi juurvilju, C-vitamiini sisalduselt läheneb sidrunile (lehtedes on C-vitamiini kaks korda rohkem kui sidrunis). Võrdlemisi rohkelt on naatriumi ja kaltsiumi.

Kasutamine
----------

### Kulinaarias

Värsket juurt kasutatakse toorelt, sest keetes iseloomulik maitse kaob. Riivitud juur sobib liha ja kala juurde teravaks lisandiks. Eriti hästi loomaliha ja suitsulõhega. Veel kasutatakse seda kapsasalatis, dipikastmetes, toorjuustudes, majoneesis, täidetud avokaadode maitsestamiseks ja punapeedi marineerimisel. Terava maitse leevendamiseks segatakse mädarõigast hapukoore, õunapüree ja riivitud õunaga. 

Lehti ja juurt kasutatakse kurkide, kõrvitsa ja teiste köögiviljade sissetegemisel.

### Ravimina

Meditsiinilisel otstarbel kasutatakse mädarõika kuivatatud juurt, sellest pressitud mahla või droogist valmistatud preparaate. Kasutatakse isutuse ja seedehäirete raviks. Aitab ka kuseteede infektsioonide, köha ja bronhiidi korral. Välispidiselt sobib mädarõika vesilahus kurgu kuristamiseks ja lihasevalude korral pealemäärimiseks. Kasutatakse salvide ja geelide koostises ning homöopaatias.

Juurest ja lehtedest saab kollast värvainet.

Vaata ka
--------

* Aed-mädarõigas
* Vasabi

Viited
------

1. 1 2 3  Raal. A. Tervist ja vürtsi maailma ravimtaimedest, Valgus 2005.

Välislingid
-----------

* Mädarõigas aitab mädaniku ja põletiku vastu
* Mädarõigas lisab toidule särtsu
Ettevõtte logo
**Circle K Eesti** (varem AS **Statoil Fuel & Retail Eesti** ja AS **Eesti Statoil**) on Circle K kontserni tütarettevõte Eestis, mis tegeleb muu hulgas mootorikütuste jaemüügiga. Eestis asutati ettevõte 1991. aastal.

Ettevõttel oli 2013. aasta seisuga Eestis 25 autopesulaga Eesti suurim automaatpesulate kett ning Statoili kaubamärgi all 46 teenindusjaama ja Statoil 1-2-3 kaubamärgi all kuus automaatjaama. 2017. aasta seisuga oli ettevõttel 56 täisteenindus- ja 19 automaatjaama ning üks tanklapood.

Ettevõtte majandusaasta kestab 1. maist kuni 30. aprillini. 2018. aastal oli majandusaasta käive 318,5 miljoni eurot ja kasum 10,3 miljonit eurot. Ettevõttes töötas 680 inimest.

Ajalugu
-------

Aktsiaselts Eesti Statoil registreeriti 27. märtsil 1991 ning esimene Statoili bensiinijaam avati 1. aprillil 1992 Tallinnas.

22. september 2015 teatati, et Circle K kaubamärgiga asendatakse Statoili bränd Kanadas, USAs, Skandinaavias ning Kesk- ja Ida Euroopas.

Aprillis 2017 alustati Eestis Statoili teenindusjaamade kaubamärgivahetust Circle K vastu.

Juhtimine
---------

Kuni 1996. aastani juhtis ettevõtet Gunnar Okk ja aastatel 2005–2016 Kai Realo. Kuni 19. august 2021 oli Kai Realo peadirektori ülesannetes. 11. oktoobrist 2021 kuni 22. märtsini 2023 juhtis Circle K Eestit Yuri Bryantsev, kes varem juhtis Circle K Venemaa haru.

Viited
------

1. ↑  EE 12. köide, 2003: 99.
2. ↑   (vaadatud 23.02.2013)
3. 1 2  "Circle K viis lõpule Statoili kaubamärgi väljavahetamise" ERR, 31. juuli 2017
4. ↑  "Circle K kasvatas käibe pea 319 miljonini, kuid kaotas kasumit" ERR, 1. november 2019
5. ↑  
"Couche-Tard Launches Global Circle K Brand" (PDF). *Alimentation Couche-Tard Inc*. 22. september 2015.
6. ↑  Circle K Eesti AS juhatuse liikmed Circle K Eesti (vaadatud 14.08.2020)
7. ↑  Кай Реало покидает должность генерального директора Circle K Деловые Ведомости, 27.07.2021 (vaadatud 28.07.2021)
8. ↑  "Kai Realo lahkub Circle-K juhi kohalt. Uus juht loodetakse leida ettevõttesiseselt".. Kaubandus.ee 27. juuli 2021. `{{netiviide}}`: kontrolli kuupäeva väärtust: `|kuupäev=` (juhend); välislink kohas ``|väljaanne=`` (juhend)
9. ↑  Pärli, Merilin (29.09.2021). "Circle K uus juht on Yuri Bryantsev". *Err.ee Uudised*.

Välislingid
-----------

* Ettevõtte koduleht
**Eesti Kunstifond** oli aastatel 1989–1996 tegutsenud majandusühendus, mis asus Eesti Kunstnike Liidu juures; 1944. aastal asutatud **NSV Liidu Kunstifondi Eesti Vabariikliku Osakonna** (1958.a juunist **Eesti NSV Kunstifond**) õigusjärglane.

Ajalugu
-------

Ühenduse ajalugu ulatub aastasse 1940, mil loodi **Eesti NSV Kunstnike Kooperatiiv**. Aastal 1941 lõpetas see tegevuse. Aastal 1944 asutati NSV Liidu Kunstifondi Eesti Vabariiklik Osakond, mille ülesanded kattusid endise Kooperatiivi omadega.

Tegevus
-------

Kunstifond tegeles Nõukogude perioodil muu hulgas kunstnike näituste toetamisega, ostis ja müüs kunstiteoseid. Kunstifondi varade toel asutati Tallinna ja Tartu kunstikombinaat "Ars". Taasiseseisvunud Eesti vabariigi ajal kunstifondi ülesanded ahenesid ja peamiselt tegeles see kinnisvara haldamise ja mitmete ateljeede vahendamisega. Pärast 1996. aasta Kunstifondi likvideerimisest läksid selle varad Eesti Kunstnike Liidule.

Vaata ka
--------

* Sihtasutus US Kunstifond

Viited
------

1. ↑   (vaadatud 27.01.2013)
2. 1 2 3 4 5 6 7 8  EE 12. köide, 2003: 63–64.
Sky Newsi logo
**Sky News** on Briti vabalevi televisioonuudiste kanal ja organisatsioon. Sky News'i levitatakse raadiouudiste teenuse ja veebikanalite kaudu. Selle omanik on Sky, Comcasti tütarettevõtte. John Ryley on Sky Newsi juht, roll, mida ta on hoidnud alates 2006. aasta juunist. Sky News on praegu Kuningliku Televisiooni Seltsi aasta uudistekanal, mis on juba 12. korda auhinda välja andnud.

Sõsarkanalit Sky News Arabia haldab ühisettevõttena Abu Dhabi Media Investment Corporation. Teine sõsarkanal, Sky News Australia, kuulus Sky Newsi emaettevõttele Sky plc kuni 2016. aasta detsembrini. Kanal nimega Sky News International, mis levitab Suurbritannia kanalit otse, kuid ilma Suurbritannia reklaamideta, on saadaval Euroopas, Lähis-Idas, Aafrikas, Lõuna-Aasias, Aasia Vaikse ookeani piirkonnas, Austraalias ja Ameerikas. Jutustatud segmente (mis hõlmavad üldjuhul kergemaid teemasid, mis pole jooksvate uudistega seotud) mängitakse reklaamide asemel ning iga pooletunnise uudiste lõpus antakse ka rahvusvahelisi ilmaprognoose. Sponsoreerituid reklaame edastatakse endiselt enne ja/või pärast spordiuudiste ja ilmateate segmente. Sky News Radio pakub riiklikke ja rahvusvahelisi uudiseid Ühendkuningriigi kommertsraadiojaamadele ja kogukonna raadiojaamadele ning teistele ingliskeelsetele jaamadele kogu maailmas. Sky News pakub sisu ka Yahoo! Newsile. Kanal on saadaval ka Apple TV, Amazon Fire TV, Roku, YouTube ja Pluto TV kaudu.
Moskva metroo logo
 
**Moskva metroo** (vene keeles *Московский метрополитен*) on Moskvas ja selle eeslinnades (Krasnogorsk ja Reutov) asuv metroo.

Moskva metroos on 14 liini 226 metroojaamaga ja kogupikkusega 387,6 km. Keskmiselt teenindab metroo 6,6 miljonit reisijat päevas, nädalavahetustel üle 7 miljoni päevas. 2009. aastal oli metroos 2,3922 miljardit reisijat. Tipptunnil sõidavad rongid poolteiseminutilise intervalliga.

Üldjuhul on metrooliinide otspunktid äärelinnas ja keskkoht kesklinnas. Lisaks on olemas 2 ringliini, mis võimaldab peaaegu igalt liinilt igale liinile ümber istuda.

Igale metrooliinile on määratud oma number, nimi ja värvus. Rongis peatuste teatamisel kasutatakse liinide nimesid, aga kõnekeeles harilikult värve, välja arvatud roheliste liinide kohta, sest mitmele liinile on määratud üsna lähedane roheline värv. 

Peatusi teatab meeshääl, kui rong sõidab äärelinnast kesklinna suunas, ja naishääl, kui rong liigub kesklinnast äärelinna suunas. Ringliinil teatab meeshääl peatusi päripäeva sõites ja naishääl vastupäeva sõites.

Metroo avatakse hommikuti umbes kell 5.30. Täpne aeg sõltub rongide saabumisest konkreetsesse jaama. Kõik metroojaamad suletakse kell 1.00.

Õnnetused ja terrorirünnakud
----------------------------

8. jaanuaril 1977 plahvatas pomm rahvast täis vagunis. Hukkus 7 ja raskelt vigastada sai 33 inimest. Rünnakus mõisteti süüdi 3 armeenlast, kes hukati.

Juunis 1981 toimus Oktjabrskaja jaamas tulekahju, milles hukkus vähemalt 7 inimest.

17. veebruaril 1982 kukkus Aviamotornaja metroojaamas kokku eskalaator. Hukkus 8 inimest, 30 sai raskelt vigastada.

30. märtsil 1983 hukkus mitu inimest kahe metroorongi kokkupõrkes Belorusskaja jaamas.

6. veebruaril 2004 hukkus pommiplahvatuses Avtozavodskaja ja Paveletskaja jaamade vahel 40 inimest, vigastada sai üle 100.

29. märtsil 2010 kell 7.56 ja 8.38 toimusid metroos Lubjanka ja Park Kulturõ jaamas kaks plahvatust. Neis hukkus 38 ja vigastada sai 102 inimest. Arvatakse, et plahvatused panid toime Kaukaasia päritolu enesetaputerroristidest naised.

15. juulil 2014 sõitis metroorong Slavjanski bulvari ja Park Pobedõ metroojaama vahel rööbastelt välja. Hukkus üle 20 inimese, üle 150 sai vigastada.

Galerii
-------

* Metroo kaart 1988. aastastMetroo kaart 1988. aastast
* 81-717.5М/714.5М-tüüpi rong81-717.5М/714.5М-tüüpi rong
* 81-775/776/777 (Moskva-2020) tüüpi rong81-775/776/777 (Moskva-2020) tüüpi rong
* Komsomolskaja metroojaama perroonKomsomolskaja metroojaama perroon
* EskalaatorEskalaator

Viited
------

1. ↑  "Голоса в метро". Moskva metroo ametlik blogi, 26. november 2010 (vaadatud 16. august 2016)

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Moskva metroo** |

* Koduleht