**Eesti šotlased** on üks rahvusvähemusi Eestis.

Eesti vabariigis elas 2011. aasta rahvaloenduse andmetel 21 šotlast.

Teadaolevalt saabusid esimesed šotlased Eesti aladele 16.–17. sajandi sõdade käigus, mil suur hulk šoti palgasõdureid teenis Rootsi ja Taani vägedes. Tol ajaperioodil läänistati šoti päritolu aadlikele Eesti alal mitmeid mõisaid ja mõned šoti päritolu aadlisuguvõsad immatrikuleeriti hiljem Balti rüütelkondade koosseisu. Eesti- ja Liivimaal elas ka šotlastest linnakodanikke ja lihtrahvast.

Šoti päritolu mõisaomanike järgi on Eestis nime saanud vähemalt kaks asulat – Purdi (Burt) ja Vorbuse (Forbes).

Ajalugu
-------

### Liivi sõda

Rakvere linnuse piiramisel 1574. aastal tekkis tüli šotlaste ja sakslaste vahel, mille käigus tapeti üle tuhande šoti palgasõduri
Esimest korda proovis Erik XIV (1533–1577) šoti palgasõdureid Rootsi väkke värvata Põhjamaade seitsmeaastase sõja ajal 1563. aastal, kuid pole selge, kas värbamine õnnestus. Kaks aastat hiljem oli juba kindlasti üks lipkond ratsaväelasi Rootsi teenistuses. 1570. aastaks oli Rootsis kolm šoti ratsaväeüksust William Cahuni, Robert Crichtoni ja Andrew Keithi juhtimisel.

Kui 1573. aastal ägenes taas Liivi sõda, lasi Johan III (1537–1592) värvata Šotimaalt suure hulga jalaväelasi (kuni 4000 meest). Juunis maabusid sõdurid kolonel Archibald Ruthveni juhtimisel Rootsis ja suundusid edasi Eestimaale.

Kroonik Balthasar Russowi (1536–1600) sõnul saabusid esimesed kaks lipkonda šotlasi Tallinna augustis ning peatselt järgnesid neile veel mõned lipkonnad. Šoti sõdureid ja nende kaaskondlasi oli Tallinnas kuni 5000 inimest.

Kalvinistidest šotlastel olid kaasas omad jutlustajad. Nende jaoks üüriti ühe linnakodaniku käest Hobusepea tänava nurgal maja, kus asuti kalvinistlikke jumalateenistusi pidama. Luteri vaimuliku Russowi sõnul oli "iseäralik Jumala arm", et šotlased saksa keelt ei osanud ja seeläbi oma usulisi vaateid kohalike hulgas levitada ei saanud.

Russowi kirjelduse kohaselt pidasid nad end seni hästi üleval kuniks jätkus Rootsist saadud palgaraha, selle lõppedes aga hakkasid linna ümbruses talupoegade, linnakodanike ja aadlike loomi, vilja ja muud vara röövima. Šotlaste jultumus jõudis lõpuks sinnamaani, et nad tulistasid ühe ratsutava lossihärra (tõenäoliselt Karl Henriksson Horni) hobuse surnuks.

1. jaanuaril 1574 asusid Rootsi väed Claes Åkesson Totti (suri 1596) ja Pontus De la Gardie (1520–1585) juhtimisel venelaste vastu rünnakule. Šotlased ei soovinud esialgu kaasa minna, mistõttu pidid rootslased tagasi pöörduma, et tõrkuvad palgasõdurid endaga kaasa võtta. Väed jõudsid peagi Rakvere alla ning kuu teises pooles, piiramissuurtükkide kohale jõudes, alustati linna piiramist.

17. märtsil puhkes piirajate hulgas suur tüli. Russowi sõnul algas tüli sellest, et saksa palgasõdurid pilkasid šotlasi, mispeale šotlased nende pihta tule avasid. Sakslased ründasid siis omakorda šotlasi, kes kaotasid oma lahingukorra ja suurte kaotuste osaks said. Kroonikakirjutaja hinnangul tapeti konfliktis 1500 šotlast ja vaid 30 sakslast. Ellujäänud šotlased põgenesid Rakvere linnusesse, kus venelased nad rõõmuga vastu võtsid. Peatselt aga võeti nad seal vangi ja viidi ahelates Moskvasse, kus üle 70 neist hukati. Korduvalt Venemaal käinud inglise kaupmehe ja diplomaadi Jerome Horsey (suri 1626) väitel jäeti siiski šotlased Moskvas ellu ja nad asusid suurvürsti teenistusse.

Osa šoti väepealikest olid seotud ka kuningliku nõuniku Charles de Mornay vandenõuga tappa kuningas Johan III. Vandenõusse olid tõenäoliselt segatud ka hertsog Karl (1550–1611), Pontus De la Gardie ning mitmed teised kuningaperekonna liikmed ja riiginõunikud. Rakvere tapatalgute järel võeti šotlastest kinni kolonel Ruthven ja kapten Gilbert Balfour. Balfour hukati 6. augustil 1576 Stockholmis, Ruthvenit hoiti vangistuses kuni tema surmani.

Uudis Rakvere tapatalgutest jõudis ka Inglise ja Šoti valitsejateni – 1574. aastal suvel sai Elizabeth I (1533–1603) riigisekretär Francis Walsingham (1532–1590) diplomaat Henry Killigrewlt (1528–1603) kirja, milles viimane teatas, et Rootsi teenistuses on enam kui 3000 šotlast hukka saanud. Šoti regent James Douglas, neljas Mortoni krahv (1516–1581) aga saatis Johan III-le šotlaste kohtlemise osas protestikirja.

Baltisaksa ajaloolase Friedrich Amelungi (1842–1909) kirjeldusel jäi Rakvere lahingu järel Eesti- ja Liivimaale sadu šotlasi, kes hakkasid mööda maad rändkaupmeeste või almusepalujatena ringi hulkuma. Nad olevat varastanud ja vägivallatsenud, mistõttu Liivimaal öeldi teisele inimesele õnnetust soovides – "võtku teda šotlased" (*mögen ihn die Schotten holen*).

### Liivi sõjale järgnenud kümnendid ja Poola-Rootsi sõjad

Eesti- ja Liivimaal teeninud šoti koloneli Samuel Cockburni (suri 1622) hauamonument Turu toomkirikus
Juba 16. sajandi lõpukümnenditel olid šoti ohvitserid saanud läänistusi Eestimaal. Näiteks oli kapten Henry Leyellil mingisugune läänivaldus Eestimaal, samuti kuulus alates 1586. aastast Tohisoo ja 1593. aastast Purdi mõis Leyelli väeosas teeninud Hans Burtile.

1590. aastatel kuulus Narva kodanike hulka Hans Wolle, keda mainitakse allikais kui šotlast.

Šoti sõdurid mängisid oma osa ka Karli ja Sigismundi vahelises kodusõjas, teenides mõlemas pool rindejoont. 1599. aasta suvel kaebas Narva linnuse asehaldur Otto von Uexküll (suri 1601) kindluses valitsenud trööstitu olukorra ning moonapuuduse üle ja mainis, et talupoegade juurde majutatud šoti ratsanikud deserteerusid sageli ja asusid teenima tsaari vägedes. Pealegi olevat taolised mehed olnud ratsaväelased vaid nime poolest, kuna neil polnud ei hobust ega mõõka.

Kui sügisel puhkes linnuses mäss, mille tagajärjel Narva läks üle hertsog Karli leeri, oli üheks võtmeisikuks šotlasest lipnik Thomas Ebbernet (Abernathy) , kes oli peamiseks infokanaliks Narva garnisoni ja Karli vahel.

1598. aasta Võnnu maapäeval võeti vastu "Uus statuut", mille järgi šoti, hollandi ja juudi rändkaupmehed ja hulgused tuli linnades arreteerida ja neist välja saata, välja arvatud need, kel on olemas luba Riiast, Tartust või Pärnust. 1599. aastal teatas Poola kindralkomissar, vastuseks Viljandi elanike petitsioonile, et vastavalt "Uuele statuudile" tuleb nõnda käituda ka šoti, hollandi ja juudi vagabundidega Viljandis. Siiski ei pruugitud toona viidata just šotlastele, kuna sõna *schotte* tähendas toona saksa keeles nii šotlast kui ka rändkaupmeest.

Rootsi-Poola sõja ajal määrati Andrew Stuart 1600. aastal Viljandi komandandiks ja 1602. aastal Tartu komandandiks. Tõenäoliselt Andrew' isaks või muul moel lähisugulaseks olnud Hans Stuartit oli Šotimaa kuningas James VI (1566–1625) nimetanud 1585. aastal kirjutatud kirjas "oma kalliks sugulaseks".

Kui hertsog Karl lahkus 1601. aasta jaanuaris vastvallutatud Tartust, jättis ta saksa jalaväelaste kõrval linna kaitsma ka William Ruthveni šoti ratsanikud.

Kalmari sõja ajal osalesid šoti palgasõdurid Rootsi vägede koosseisus sõjategevuses Saaremaal. 1611. aasta suvel paiknes šoti palgasõdurite kompanii Patrick Lermundi juhtimisel koos rootsi sõduritega Läänemaal. Juuni lõpus ja juuli alguses ületati Suur väin ja jõuti Muhumaale. Väikese väina ületamine osutus Taani patrullide ja aluste puudumise tõttu plaanitust keerukamaks ning šotlased saadeti Muhu rannikult rannarahva paate otsima. Muhulased olid aga paadid ära peitnud ning šotlaste kätte langes vaid väike osa. Suve lõpus tegid šotlased ja rootslased lõpuks retke Saaremaale, jälitades Taani vägesid Maasilinnast Kuressaareni.

Tõenäoliselt puhkes 1616. aastal Narvas Samuel Cockburni (suri 1622) rügemendi šotlastest sõdurite hulgas tasumata palkade tõttu mäss.

### Rootsi ülemvõimu aeg Eesti- ja Liivimaal

Šoti palgasõdurid Rootsi teenistuses. Pildil on arvatavalt kujutatud 1630.–1631. aastal Kolmekümneaastase sõja ajal Stettinis maabunud Mackay rügemendi sõdureid. Antud gravüüri peetakse vanimaks Põhja-Šoti mägismaa tüüpilist riietust kujutavaks teoseks
Šoti päritolu Tallinna maalikunstnik Ernst Wilhelm Londicer (1655–1697). Peter Schenck vanema (1660–1718) gravüür
Kolmekümneaastase sõja eelõhtul kasvas šoti sõdurite hulk Rootsi teenistuses ülisuureks. Ainuüksi 1629. aastal astusid Rootsi armeesse 208 šoti ohvitseri koos 25 000 sõduriga ning 1630. aastatel oli umbes veerand Rootsi sõjaväest šoti ohvitseride juhtimise all.

Suur osa Põhjamaades teeninud ja elanud šotlasi pöördus alates 1630. aastate lõpust kodumaale tagasi, põhjuseks kasvavad pinged Šotimaal ja vältimatuna paistva kodusõja võimalus. Rootsi ja Taani teenistuses saadud lahingukogemusega ohvitserid ja sõdurid mängisid väga suurt rolli Kolme kuningriigi sõdades.

Siiski jäi arvukalt šotlasi Rootsi kuningriiki (sh Eestisse) edasi tegutsema.

Tol perioodil pidasid mitmed šoti päritolu inimesed mõjukaid ametiposte Eesti- ja Liivimaal:

* 1634 James Scott (suri 1635), Narva linnusepealik
* 1657 William Philp (1593–1668), Narva komandant
* 1658–1661 Krahv Robert Douglas (1611–1662), Rootsi vägede ülemjuhataja Liivimaal
* 1665–1676 Johann Jacob Pfeiff (1613–1676), Tallinna piiskop
* 1681–1687 Robert Lichton (1631–1692), Eestimaa kindralkuberner

Šotlasi leidus ka linnakodanike ja vaimulike hulgas. Näiteks valmistus Tartu linn 1625. aastal delegatsiooni saatmiseks Gustav II Adolfi (1594–1632) juurde. Delegatsiooni liikmete hulka kuulus ka šotlasest raehärra John Remy, keda peeti Poola-olude asjatundjaks.

Mitmeid šotlasi leidus Narva kodanike ja käsitööliste hulgas. 1635. aastal Tallinna Niguliste kirikusse maetud Robert Udnie oli Narva kodanik, kes kauples Viiburis ja veetis elu lõpu Tallinnas. Oliver Cromwelli (1599–1658) valitsuse eest põgenes Narva George Wright, kes tegutses kingsepa ja kaupmehena ning hiljem aadeldati.. Alexander Clark oli aga Narva kullassepp, kes aastast 1691. aastast töötas Vene tsaarikoja ja relvakambri heaks. 17. sajandi teisel poolel oli Narva kodanike hulgas ka keegi Alexander Leslie.

Tõenäoliselt oli šoti päritolu ka ettevõtja Jacob Porteus, kes rajas Narva lähistele saeveskeid ja korraldas sealset laevaehitust. 1689. aastal veesati tema organiseerimisel esimene suur laev "Carolus von Narva". Jacob palus oma venna Reinhold Porteuse nimel kuningat, et too saaks loa rajada samuti Narva lähistele saeveski.

Šoti päritolu Guthrie suguvõsast pärines mitu 17.–18. sajandi Rootsi vaimulikku, nende hulgas ka Tallinnas pastorina teeninud Andreas Guthrie. Perekonnatraditsiooni järgi oli päritolu ka Loppenowe vaimulikusuguvõsa.

17. sajandi lõpus Eestimaa rüütelkonna maalikunstnikuna tuntust kogunud Ernst Wilhelm Londicer (1655–1697) sündis Tallinnas šoti ohvitseri George Londiceri pojana. Tema tuntumate tööde hulka kuuluvad Bengt Horni, Anders Torstensoni ja Mustpeade vennaskonna hoones asuvad Brandenburgi kuurvürsti Georg Wilhelm I ja Johann Fischeri portreed, samuti Tallinna toomkiriku kunagised alatarimaalid "Ristilöömine" ja "Püha õhtusöömaaeg". Londiceri loodud on ka Christian Kelchi kroonika tiitelleht.

Eestisse sattus šoti päritolu inimesi ka abielusidemete kaudu. Näiteks Niguliste kirikusse maetud Brita Stuart (suri 1668), maanõunik Gustav Adolf Clodt von Jürgensburgi abikaasa, põlvnes Šotimaad valitsenud Stuartite dünastia ühest kõrvalharust. Brita Stuarti õde Anna (suri 1688) oli abielus Tarakvere mõisniku ooberstleitnant Ernst Johann von Lodega (1637–1700) .

Samuti oli šoti päritolu Alatskivi ja Sõtküla mõisniku, Narva garnisonirügemendi ülema Joakim von Cronmanni (suri 1703) abikaasa Lunetta Makeléer (Maclean; suri 1693). Lõhavere mõisnik Johann von Kaulbars (1621–1693) oli abielus Elisabeth Drummondiga. Malla mõisniku Christoph Bernhard von Löwenwolde abikaasa oli Isabella Urquart

1630. aastate alguses Tartus resideerinud Liivi-, Ingerimaa ja Karjala kindralkuberner Johan Skytte (1577–1645) oli abielus šoti päritolu vabapreili Maria Näfiga (Neaf).

#### Põhjasõda

1704. aasta Narva piiramise ajal Vene vägesid juhtinud kindralfeldmarssal Georg Benedikt von Ogilwy (1651–1710). Martin Bernigerothi gravüür
Šoti päritolu inimesi osales Põhjasõjas nii Rootsi kui ka Vene poolel.

Narva lahingus (1700) langesid teiste Vene ohvitseride hulgas vangi koguni neli Gordonit: polkovnikud Alexander Gordon (Александр Александрович Гордон; 1669–1752) ja James George Gordon, alampolkovnik Henry Gordon  ja major James Gordon. Vangi langes ka piiramistöid juhtinud vabahärra Ludwig Nicolaus von Allart (1659–1727), kes põlvnes saksastunud šoti hugenottide perest.

Vangilangemisest õnnestus pääseda Novgorodi jalaväepolku juhtinud polkovnik Robert Bruce'il (Роман Вилимович Брюс; 1668–1720). Pääsemine õnnestus ka tema vennal, suurtükiväge juhtinud polkovnik Jacob Daniel Bruce'il (Яков Вилимович Брюс; 1670–1735).

Narva lahingus haavatute hulgas olid Rootsi poolel sõdinud Axel Duwall (MacDougall) ja Axel Spens. Hukkunute hulgas aga Gustav Jeffries  ja Vändra mõisast pärit Gustav Bennet.

Erastvere lahingus (1701) oli Rootsi poolel hukkunute hulgas ka šoti päritolu Anders Ramsay.

1704. aasta Narva piiramisel osales taas šotlasi nii kaitsjate kui ka ründajate poolel. Näiteks üritas Peeter I (1672–1725) kasutada vangilangenud Tartu komandanti Carl Gustaf Skyttet (1647–1711) Narva garnisoni alistuma meelitamiseks. Kui Narva garnisoni ülem Henning Rudolf Horn (1651–1730) temaga vestlemast keeldus, soovis Skytte rääkida Narva kaitsjate hulka kuulunud šotlasest ooberstleitnandi Johann Kynnairdiga, kes oli varem tema alluvuses teeninud. Kynnaird, kel oli Skyttega juba Tartu-päevil lahkhelisid olnud, ei ilmunud siiski läbirääkimistele.

Narva piiramise ajal oli üheks Vene vägede ülemaks kindralfeldmarssal Georg Benedikt von Ogilvy (Георг Бенедикт Огильви; 1651–1710), kes oli noorena teeninud Habsburge ja 1698. aastal tsaar Peetri teenistusse astunud. Poola kuningas August II Tugev (1670–1733) autasustas Ogilvyt Narva vallutamise eest Valge Kotka ordeniga. Semjonovski kaardiväepolku juhtis Narva vallutamisel John Chambers, keda Peeter autasustas ülesnäidatud vapruse eest Andrei Esmakutsutu ordeniga. Viiburi jalaväepolku juhatas lahingus aga šoti päritolu polkovnik Andrei Jurjevitš Inglis .

Piiramise käigus hukkunute hulgas oli näiteks Rootsi vägedes teeninud Gustaf Ogilwie, vangi langenute hulgas aga Henrik Wright, kes müüdi viie rubla eest orjaks.

Šoti päritolu võis olla ka 1708. aastal Tartust küüditatud Dorothea Bruuss (Bruce), kellest sai hiljem Katariina I (1684–1707) laste amm.

### Venemaa keisririigi koosseisus

Admiral Samuel Greighi (1735–1788) hauamonument Tallinna toomkirikus
Sarah Eleonore Fermor (sündis 1740) u 1750. aastal.Ta abiellus täisealiseks saanuna sõjaväelase ja mitme Hiiumaa mõisa omaniku Jakob Pontus Stenbockiga (1744–1824)
18. sajandil saabus uusi šoti päritolu inimesi Eestisse vähem, kuid mitmed Rootsi valitsusajal saabunud suguvõsad jäid edasi kestma.

Eestimaa rüütelkonna aadlimatriklisse kanti järgmise šoti päritolu aadlisuguvõsad:

* Pistohlkors (II klass, nr. 111, šoti päritolu oletuslik)
* Barclay de Tolly (III klass, nr. 146)
* Douglas (III klass, nr. 184)
* Löwis of Menar (III klass)

Liivimaa rüütelkonna aadlimatriklisse kanti järgmise šoti päritolu aadlisuguvõsad:

* Löwis of Menar (I klass, nr. 69)
* Pistohlkors (I klass, nr. 88, šoti päritolu oletuslik)
* Barclay de Tolly (III klass, nr. 340)

Šoti päritolu on väidetud olevat ka Fersenid, kes põlvnevat MacPhersoni klannist. Nimede kõla sarnasusel põhinenud uskumus on siiski ilmselt ekslik, kuna ajaloolaste hinnangul oli Fersenite suguvõsa esimene teadaolev liige 1217. aastal mainitud Schwerini krahvi alam Alexander de Versne.

Eesti- ja Liivimaal mitut mõisat (Paenasti, Atsalama jt) omanud Ritterite suguvõsa on genealoogid oletanud põlvnevat Ruthvenite klannist.

Vene keisririigi aegses Eestis jõudis kõige kõrgemale võimupositsioonile krahv Gustav Otto Douglas (1687–1771), kes oli 1738–1740 Eestimaa kuberner. Albu ja Kukevere mõisate omanikku Douglast mäletatakse rahvapärimustes kui erakordselt julma ja tigedat inimest. Ka tema järeltulijaid, keda rahvasuus Tuglasteks kutsuti, mäletati kui halbu mõisnikke.

Siinsetest šoti kaupmeestest olid tuntuimad Tallinna Clayhillsid. Suguvõsale pani aluse Šotimaal sündinud Thomas Clayhills, kes läks 1639. aastal Danzigisse ja sealt edasi Riiga. Tema pojad Johann (suri 1710), Thomas (1666–1710) ja Hermann (1669–1720) asusid elama aga Tallinna. Johannist sai 1684. aastal Tallinna kodanik ning 1700. aastal valiti ta raehärraks. Oma abielu kaudu Carsten von Drentelni tütre Gertrautiga, omandas ta Drentelnite 1633. aastal asutatud kaubakompanii.

Johanni poeg Thomas oli Tallinna raehärra ja bürgermeister ning jätkas isa surma järel firma juhtimist. Tema poeg Hermann Johann andis firmale isa auks nime **Thomas Clayhills and Son**. Hermann Johanni lese surma järel pärandus firma Girardidele, kuid tegutses Clayhillside antud nime all kuni 1940. aastani.

Üks tähelepanuväärsemaid tolleaegseid Eestisse sattunud šotlasi oli Venemaa admiral Samuel Greigh (1735–1788), kes Rootsi-Vene sõja ajal haigestus laeval ning toodi Tallinna, kus ta peagi suri. Greigh maeti Tallinna toomkirikusse, kuhu talle Katariina II (1729–1796) soovil püstitati uhke hauamonument.
Keisrinna kinkis 1791. aastal Samuel Greighi lesele Sarah Greighile (sünd. Cook; 1752–1793) ja lastele Suure-Konguta mõisa. Sarah Greigh oli kuulsa Briti maadeavastaja James Cooki (1728–1779) onutütar.

Greighi seob Eestiga ka Naissaare tuletorn, mis tema esildise peale 1788. aastal ehitati.

Šoti päritolu võis olla ka Vene riigitegelane ja sõjaväelane Johann Ludwig Luberas von Pott, kelle juhtimisel rajati Tallinna ja Paldiski sõjasadam, ning kellele kuulus Eestis mitu mõisa.[*viide?*]

Nagu varemgi, sattus Eestisse šoti päritolu inimesi ka abielludes. Hiiumaa mõisnik Jakob Pontus Stenbock (1744–1824) oli abielus šoti päritolu Vene riigitegelase ja väejuhi krahv Wilhelm von Fermori (William Fairmore; 1704–1771) tütre Sarah Eleonorega (sündis 1740). Kuna Fermorite meesliin hääbus, sai Jakob Pontuse ja Sarah Eleonore poeg Magnus Johann omale perekonnanimeks Stenbock-Fermor.

Saaremaalt pärid vennad Christian Georg von Zöge ja Vana-Nõmpa, Liiva-Nõmpa ning Igi mõisnik Christian Berend von Zöge olid abielus šoti päritolu naistega. Esimese abikaasaks sai keegi proua Stuart ja teine abiellus major Duncani tütre Helene Eleonore Duncaniga.

Eestiga oli seotud ka Vene vägedes teeninud šoti brigaadikindral John Drummond (1719–1778), kelle isa oli kolonel John Drummond, 11. Colquhalzie laird. Tulevane brigaadikindral Drummond abiellus 1750. aastal Juuru mõisas Tahu mõisniku tütre Hedwig Eleonore von Gersdorffiga (1721–1752). Nende tütar Anna Margaretha sündis 1751. aastal Kuimetsa mõisas.

### 19. sajand

Ka 19. sajandil sattus Eestisse uusi šotlasi. 1885. aastal saabus Šotimaalt Narva Andrew Webster, kes asus tööle Narva linavabrikus. Umbes samal ajal tegutses Narvas ka šotlasest Suurbritannia asekonsul Thomas Kinnell (suri 1891).

1838. aastal avas Tallinnas Dunkri tänaval litograafiaäri Friedrich Wilhelm Macdonald. 1861. aastal müüs ta litograafiaäri Lindforsi pärijatele ja asus tegutsema fotograafina. 1863 sai temast Eestimaa Kirjanduse Ühingu liige..

1834. aastal abiellus Kolga, Kiiu, Kõnnu ja Looga mõisnik Karl Magnus Reinhold Stenbock (1804–1885) Kuramaale asunud šoti aadlisuguvõsast pärit Theophile Stuartiga (1817–1869) .

Penijõe mõisnik Woldemar von Middendorff (1787–1857) oli abielus Madeiral sündinud, kuid Invernessist pärit Christine Wardrope-Forbesiga (1806–1892).

#### Väejuhid Napoleoni-sõdades

Kindralfeldmarssal vürst Michael Andreas Barclay de Tolly (1761–1818). George Dawe maal Talvepalee Sõjagaleriis
Kindralleitnant Friedrich von Löwis of Menar (1767–1824).George Dawe maal Talvepalee Sõjagaleriis
 *Pikemalt artiklis Michael Andreas Barclay de Tolly*
 *Pikemalt artiklis Friedrich von Löwis of Menar*
Šoti päritolu oli silmapaistev Vene väejuht, kindralfeldmarssal vürst **Michael Andreas Barclay de Tolly** (1761–1818).

Väejuhi esivanemad pärinesid Šotimaalt Barclay klannist. 1621. aastal andis Sir Patrick Barclay, 17. Towie parun turbekirja oma sugulastele John ja Peter Barclayle, kahele Banffi linna kaupmehele, kes soovisid suunduda Rostocki.

Peteri poeg Johann Barclay de Tolly (surnud 1694) saabus 17. sajandi keskpaigas Rostockist Riiga, kus sai linnakodanikuks. Tema pojapoeg Weinhold Gotthard Barclay de Tolly (surnud 1781), Michael Andrease isa, omandas Paju mõisa ning sai abielludes ka Jõgeveste mõisnikuks.

Michael Andres Barclay de Tolly tegi edukat sõjaväekarjääri Napoleoni sõdade ajal. 1809–1810 oli ta Soome kindralkuberner ning 1810–1812 Venemaa keisririigi sõjaminister. Napoleoni sissetungi ajal Venemaale oli Barclay sisuliselt Vene armee ülemjuhataja, rakendades aktiivset taandumistaktikat. Avalikkuse ebasoosingu tõttu asendati ta peagi vürst Mihhail Kutuzoviga. Borodino lahingu ajal oli Vene väe juhtimine Barclay ja vürst Peter Bagrationi käes, Kutuzov viibis lahingupaigast poole tunni kaugusel ja ei panustanud aktiivselt lahingutegevuse juhtimisse.

Borodino lahingu järel läks Barclay erru ja asus elama Jõgeveste mõisa Helme kihelkonnas. Peagi naasis ta tegevteenistusse, ning osales Vene vägede pealetungil läände. Bautzeni lahingu järel (21. mai 1813) määrati ta Vene vägede ülemjuhatajaks ning tema juhtimise all osalesid Vene väed Dresdeni (26.–27. august), Kulmi (29.–30. august) ja Leipzigi lahingus (16.–19. oktoober). 1814. aasta kevadel juhtis ta Pariisi vallutamist.

Barclay läks uuesti erru 1815. aastal, asudes taas elama Jõgevestele. Ta suri 1818 Ida-Preisimaal ja on maetud Barclay de Tolly mausoleumi Jõgevestel

Feldmarssalil oli poeg Ernst Magnus August Barclay de Tolly (1798–1871), kelle surma järel kandus Barclayde nimi ja vürstitiitel edasi tema täditütre pojale jalaväekindral Alexander Magnus Friedrich von Weymarnile (1824–1905), kes hakkas kasutama tiitlit vürst Barclay de Tolly-Weymarn.

Kuigi feldmarssali eluajaks olid Liivimaa Barclayd saksastunud, olid tema kaasaegsed teadlikud Michael Andreas Barclay de Tolly šoti päritolust. Kuulus šoti kirjanik Sir Walter Scott (1771–1832) kirjutas oma teoses "Life of Napoleon Buonaparte" (1827), et Barclay de Tolly oli "sünnilt sakslane, päritolult šotlane" (*a German by birth, a Scotchman by extraction*).

Teine Napoleoni-sõdades silma paistnud šoti päritolu Vene väejuht oli 1767. aastal Haapsalus sündinud **Friedrich von Löwis of Menar**.

Lewiste suguvõsast on teateid aastast 1434 Šotimaalt Peeblesi krahvkonnast. Suguvõsa esindaja Wilhelm Loewis (ka William Lewis, Wilhelm de Lays) teenis Rootsi sõjaväes välja ooberstleitnandi austame ja sai 1630. aastal läänina kaks mõisat Liivimaal (tänapäeva Läti aladel). Wilhelmi järeltulijad kanti 1742 Liivimaa rüütelkonna aadlimatriklisse. Friedrichi isa oli Vene kindralmajor Reinhold Friedrich von Löwis of Menar (1731–1794).

Friedrich von Löwis of Menar astus sõjaväkke 1782. aastal ning osales Venemaa sõdades Türgi ja Prantsusmaaga, samuti Poola ülestõusu mahasurumisel 1794. aastal. 1799 ülendati ta kindralmajoriks ja 1807 kindralleitnandiks. 1812. aasta sõja ajal juhtis Löwis of Menar Vene väge Kuramaal, lõi tagasi prantslastele rünnaku Riiale ja võitis Ķekava lahingus krahv Ludwig Yorck von Wartenburgi (1759–1830) juhitud Prantsusmaa liitlase Preisimaa vägesid. 1813. aastal juhtis ta edukalt Danzigi vallutamist.

1814. aastal läks ta erru ning tegutses edasi mõisniku ja Liivimaa aadliomavalitsuse juhina. Ta suri 1824. aastal Sēļi mõisas tänapäeva Läti territooriumil.

Eesti aladel kuulusid Friedrich von Löwis of Menarile Ülenurme, Saverna ja Valgjärve mõis.

Lisaks Friedrichile ja tema isale sirgus Löwis of Menari suguvõsast veel mitu Vene armee kindralit:

* Gotthard Wilhelm von Löwis of Menar (1780–1849), kindralmajor, Orajõe mõisniku poeg
* Wilhelm Georg von Löwis of Menar (1821–1888), kindralmajor, Orajõe mõisniku pojapoeg
* Oskar Peter Frommhold von Löwis of Menar (1830–1885), kindralmajor, Saka mõisniku poeg
* Karl Eugen Wilhelm von Löwis of Menar (1839 Kiuma mõis – 1912 Kuressaare), kindralleitnant

### 20. sajand

Vabadussõja ajal Läänemerele Baltimaid kaitsma saadetud sõjalaevastiku komandör oli Edwyn Alexander-Sinclair, Freswicki ja Dunbeathi *laird* (1865–1945). Alexander-Sinclairile püstitati 2015. aastal Šoti Klubi hoovis mälestusbüst.

Eesti sõjaväelane ja diplomaat William Tomingas (1895–1978) kirjeldab oma mälestustes 1919. aastal Tallinnas aset leidnud vahejuhtumit, millest Eesti välisminister Jaan Tõnisson (1868–1941) kartis välja kasvavat rahvusvahelist skandaali. Šoti major James O’Connor teenis Briti esindaja Tallinnas kolonel Stephen Tallentsi (1884–1958) staabis ja olnud juulis 1919 peetud Eesti valitsuse vastuvõtul Estonia teatri restoranis roninud lauale ja teinud ettepaneku juua Eesti vabariigi terviseks. Peomeeleolus Helmi Einer (1888–1968), Estonia teatri primadonna, kergitanud laual seisnud šotlase kilti, et näha, mis seal all on. O’Connor tõmmanud ka Eineri lauale ja üritas temaga sama teha. Näitlejanna avaldanud seepeale vastupanu, mispeale ohvitser ta sülle kahmas, temaga koos toolile vajus ja siis kirglikult suudlema hakkas. Murelik Jaan Tõnisson, koos oma erasekretäri William Tomingasega, väidab Tomingas, külastanud vahejuhtumi järel isiklikult O’Connorit tema Laia tänava kodus ja kinnitanud talle eestlaste lugupidamist ja sõprust brittide vastu. Tõnissoni lahkumise järel palunud O’Connor Tomingaselt, et minister selle juhtumi unustaks, kuna kartis, et Tallents laseb ta asjast kuuldes lahti. Tegelikult ei olnud Jaan Tõnisson sel ajal välisminister ega ka valitsuse liige.

1933. aastal oli Eestis välismaalastele välja antud 4180 tööluba, neist 3% Suurbritannia kodanikele. Kui palju neist olid šotlased, ei ole teada, kuid näiteks Virumaal tegutsenud New Consolitated Gold Fields Ltd õlivabrikute direktorit William Dunni (sündinud 1884) on nimetatud nii šotlaseks kui ka inglaseks.

### Šotlased taasiseseisvunud Eestis

Taasiseseisvunud Eestis on teiste hulgas elanud ja tegutsenud mitmed tähelepanuväärsed šotlased:

* Brian Gray, Eesti kurlingukoondise treener
* Hannah Harkes, kunstnik, Eesti Kunstiakadeemia õppejõud
* Gordon Leman, Tartu Ülikooli õppejõud, kes aastate jooksul õpetas mitmeid Briti kultuuri, ajaloo ja kirjandusega seotud aineid
* Chris Pilkington, õllepruul, Põhjala Pruulikoja peapruulmeister
* Adrian D. Ward, šoti jurist, puuetega inimeste õiguste eest võitleja

Šotlastele ja šoti päritolu suguvõsadele kuulunud mõisad Eestis
---------------------------------------------------------------

Douglastele kuulunud Albu mõisa peahoone
Albu ja Kukevere mõisnik Gustav Otto Douglas (1687–1771). Eestimaa Douglast mäletab rahvapärimus kui väga julma ja tigedat inimest
Löwis of Menarite suguvõsavapp. Löwis of Menar oli ilmselt enim Eestis mõisaid vallanud šoti suguvõsa
*Mittetäielik. Tabelisse ei ole kantud Pistohlkorside, Fersenite ja Ritterite suguvõsale kuulunud mõisu, kuna nende šoti päritolu on oletuslik.*

| Mõis | Aastad | Omanikud |
| --- | --- | --- |
| Ahja mõis | 1790–1819 | riiginõunik Woldemar Anton von Löwis of Menar (1741–1818) ja pärijad |
| Albu mõis | 1742–1844 | krahv Gustav Otto Douglas (1687–1771) ja tema järeltulijad |
| Anne mõis | 1860–... | Richard von Löwis of Menar (1833–1882) ja tema järeltulijad |
| Härgla mõis | 1793 – 19. sajand | krahv Robert Archibald Douglas (1754–1818) ja tema järeltulijad |
| Igi mõis | kuni 1732 | proua Kynairdt (Kynnaird) |
| Jõgeveste mõis | 1810–1869 | kindralfeldmarssal vürst Michael Andreas Barclay de Tolly (1761–1818) ja tema järeltulijad |
| Jõgisoo mõis | 1761–1766 | krahv Robert Wilhelm Douglas (1724–1778) |
| Jõhvi mõis | 1810–1833 | krahv Robert Archibald Douglas (1754–1818) ja tema järeltulijad |
| Kandle mõis | 1793–1805 | Peter Fromhold von Löwis of Menar (1769–1829) ja tema järeltulijad |
| Kiuma mõis | 1839–1856 | leitnant Alexander von Löwis of Menar (1801–1866) |
| Koigu mõis | 1860–.... | Richard von Löwis of Menar (1833–1882) ja tema järeltulijad |
| Kukevere mõis | 1742–1825 | krahv Gustav Otto Douglas (1687–1771) ja tema järeltulijad |
| Küdema mõis | 18. sajand | suurtükiväe ooberstleitnant Johann Kynnaird ja pärijad |
| Lota mõis | 1815–1817 | Elisabeth Charlotte Dorothea von Löwis of Menar |
| Maidla mõis | 1903–.... | Richard Georg von Löwis of Menar |
| Maidla mõis | 1890–1919 | Hermann Oscar von Löwis of Menar (1863–....) ja tema järeltulijad |
| Nurme mõis | 18. sajand | admiral Robert Crown (1753–1841) |
| Ohtja mõis | 18. sajand | suurtükiväe ooberstleitnant Johann Kynnaird ja pärijad |
| Ontika mõis | 18. sajand | Douglased |
| Orajõe mõis | 18.–19. sajand | leitnant Heinrich Johann von Löwis of Menar (1733–1800) ja tema järeltulijad |
| Paju mõis | 18.–19. sajand | Weinhold Gotthard Barclay de Tolly ja tema järeltulijad |
| Pajusi mõis | 1802−1820 | John Morison (1764−1835) |
| Purdi mõis | 1593–1726 | Hans Burt ja tema järeltulijad |
| Päite mõis | 17. sajand | Samuel Cockburni (suri 1621) lesk Barbara Kinnaird, hiljem James Scott (suri 1635) ja järeltulijad |
| Rõngu mõis | 19. sajand | Richard von Löwis of Menar (1833–1882) |
| Saare mõis | 1625–1642 | James Scott (suri 1635) ja järeltulijad |
| Saarjärve mõis | 1862–1871 | leitnant Robert Ludwig Alwill von Löwis of Menar (1837–1901) |
| Sagadi mõis | 1619–1684 | vabahärra Jakob Duwall (James MacDougall; 1589–1634) ja tema järeltulijad |
| Saka mõis | 1621–1748; 1810–1919 | Göran Leslie (suri 1651) ja tema järeltulijad. Hiljem Peter Fromhold von Löwis of Menar (1769–1829) ja tema järeltulijad. |
| Saverna mõis | 1818–1830 | kindralleitnant Friderich von Löwis of Menar ja tema järeltulijad |
| Suure-Kambja mõis | 1903–1919 | Edgar von Löwis of Menar |
| Suure-Konguta mõis | 1791–1835 | Samuel Greighi lesk Sarah Greigh (1752–1793) ja järeltulijad |
| Tohisoo mõis | 1586 – 1720. aastad | Hans Burt ja tema järeltulijad |
| Tori mõis | 17. sajand | James Scott (suri 1635) |
| Valgjärve mõis | 1818–1830 | kindralleitnant Friedrich von Löwis of Menar (1767–1824) ja tema järeltulijad |
| Vana-Kuuste mõis | 1626 – 17. sajandi lõpp | doktor Jakob Robertsson (1566–1651) ja tema väimees ooberstleitnant Johan Orcharton (suri 1684) |
| Vana-Prangli mõis | 1878–1919 | Richard von Löwis of Menar (1833–1882) ja tema järeltulijad |
| Vee mõis | 17. sajand | James Scott (suri 1635) ja järeltulijad |
| Vorbuse mõis | 1625–1684 | Mattias Forbes (suri 1641) ja tema järeltulijad |
| Vändra mõis | 1624 – 18. sajandi algus | läänistati 1624 James Scottile (suri 1635); hiljem kuulus šoti päritolu Kinnemondide ja Bennetite suguvõsale |
| Ülenurme mõis | 1820–1830 | kindralleitnant Friedrich von Löwis of Menar (1767–1824) ja tema järeltulijad |

Šoti kultuur Eestis
-------------------

Eestis tegutseb Eesti Šoti Kultuuriselts, mille eesmärgiks on tutvustada Eestis šoti kultuuri, arendada huvitegevust ning kahe maa vahelisi kultuurisuhteid. Šoti Kultuuriselts on korraldanud 2014. aastal Haapsalus šoti kultuuripäevi, samuti muid üritusi.

Eesti šotlased ilukirjanduses
-----------------------------

1573. aastal Tallinna saabunud ja Rakvere all oma otsa leidnud šoti palgasõdureid ning nende palvemaja on oma romaanis "Kolme katku vahel" põgusalt maininud Jaan Kross (1920–2007).

Feldmarssal Michael Andreas Barclay de Tolly esineb muuhulgas tegelaskujuna Lev Tolstoi (1828–1910) romaanis "Sõda ja rahu".

Viited
------

1. ↑  RL0428: Rahvastik rahvuse, soo ja elukoha järgi, 31. detsember 2011
2. 1 2  The Scotland, Scandinavia and Northern European Biographical Database (SSNE) - nr. 7309 - George Leslie
3. 1 2 3  Ekspeditsioonifirma Thomas Clayhills & Son - EAA.4924
4. 1 2 3  Amelung, lk. 96
5. ↑  Purdi mõis Eesti Mõisaportaalis
6. ↑  Vorbuse mõis Eesti Mõisaportaalis
7. 1 2 3  Berg, Lagercrantz
8. 1 2 3 4 5  Russow, lk. 220–226
9. ↑  Laidre 2015, lk. 464
10. ↑  Uno Trumm, "Rakvere linnus ja maakond Liivi sõja ajal" SA Virumaa Muuseumid Toimetised 2015
11. 1 2  Laidre 2015, lk. 471–475
12. ↑  The Scotland, Scandinavia and Northern European Biographical Database (SSNE) - nr. 182 - Henry Leyell
13. ↑  Ungern-Sternberg, lk. 23
14. ↑  The Scotland, Scandinavia and Northern European Biographical Database (SSNE) - nr. 1683 - Hans Burt
15. ↑  The Scotland, Scandinavia and Northern European Biographical Database (SSNE) - nr. 7528 – Hans Wolle
16. 1 2  Nikolai Treumuth "Narva sündmused 1599. a. sügisel" Ajalooline Ajakiri nr. 1/1931
17. 1 2  Laidre 2015, lk. 615–616
18. ↑  The Scotland, Scandinavia and Northern European Biographical Database (SSNE) - nr. 1744 – Thomas Abernathy
19. ↑  Amelung, lk. 84-85
20. ↑  Scots in Eastern and Western Prussia
21. ↑  The Scotland, Scandinavia and Northern European Biographical Database (SSNE) - nr. 1646 - Andrew Stuart
22. ↑  Laidre 2008, lk. 225
23. ↑  Laidre 2015, lk. 732–733
24. ↑  The Scotland, Scandinavia and Northern European Biographical Database (SSNE) - nr. 4219 – Samuel Cockburn
25. ↑  Brown, lk. 133
26. 1 2 3 4 5 6  Gabriel Anrep "Svenska adelns Ättar-taflor" 3. köide. Lk. 701
27. ↑  Gabriel Anrep "Svenska adelns Ättar-taflor" 3. köide. Lk. 177
28. ↑  The Scotland, Scandinavia and Northern European Biographical Database (SSNE) - nr. 4803 – William Philp
29. ↑  Gabriel Anrep "Svenska adelns Ättar-taflor" 3. köide. Lk. 171
30. ↑  Laidre 2008, lk. 281
31. ↑  Udnie suguvõsa genealoogiline tabel
32. ↑  The Scotland, Scandinavia and Northern European Biographical Database (SSNE) - nr. 1649 – George Wright
33. ↑  The Scotland, Scandinavia and Northern European Biographical Database (SSNE) - nr. 3830 – Alexander Clark
34. ↑  The Scotland, Scandinavia and Northern European Biographical Database (SSNE) - nr. 4947 – Alexander Leslie
35. ↑  The Scotland, Scandinavia and Northern European Biographical Database (SSNE) - nr. 6746 – Jacob Porteous
36. ↑  Aldur Vunk "Eesti laevaehituse uus algus – 18. sajandi lõpust 19. sajandi keskpaigani" Tuna nr. 2, 2016
37. ↑  The Scotland, Scandinavia and Northern European Biographical Database (SSNE) - nr. 7576 – Reinhold Porteous
38. ↑  Fisher, lk. 192–194
39. ↑  Der Adel der russischen Ostseeprovinzen (Estland, Kurland, Livland, Ösel). 2. Teil. Nichtimmatrikulierter Adel. Neustadt an der Aisch: Bauer & Rape, inhaber Gerhard Gessner, 1898 (ümbertrükk 1980), lk 114.
40. ↑  Londicer, Ernst Wilhelm
41. ↑  "Londicer från Biografiska anteckningar". Originaali arhiivikoopia seisuga 7. veebruar 2019. Vaadatud 4. veebruaril 2019.
42. ↑  Stackelberg 1931, lk. 40
43. ↑  Stackelberg 1931, lk. 696
44. ↑  Stuarti suguvõsa genealoogiline tabel
45. ↑  The Scotland, Scandinavia and Northern European Biographical Database (SSNE) - nr. 5437 - Lunetta Maclean
46. ↑  Cronmani suguvõsa genealoogiline tabel
47. ↑  Stackelberg 1931, lk. 74
48. ↑  Stackelberg 1931, lk. 609
49. ↑  Skytte suguvõsa genealoogiline tabel
50. ↑  Gordon, lk. X
51. ↑  The Scotland, Scandinavia and Northern European Biographical Database (SSNE) - nr. 3911 – Alexander Gordon
52. ↑  The Scotland, Scandinavia and Northern European Biographical Database (SSNE) - nr. 3909 – Andrey Gordon
53. ↑  Stobaeus, lk. 244
54. 1 2  Simpson, lk. 55
55. ↑  Glozier, Onnekink, lk. 234
56. ↑  Биографический словарь. Галлард Людвиг-Николай
57. ↑  Rudakov, Jakov Vilimovitš Brjus ja Roman Vilimovitš Brjus
58. ↑  The Scotland, Scandinavia and Northern European Biographical Database (SSNE) - nr. 2447 – Axel Duwall
59. ↑  The Scotland, Scandinavia and Northern European Biographical Database (SSNE) - nr. 4075 – Axel Spens
60. ↑  The Scotland, Scandinavia and Northern European Biographical Database (SSNE) - nr. 7267 – Gustav Jeffries
61. ↑  The Scotland, Scandinavia and Northern European Biographical Database (SSNE) - nr. 4765 – Gustav Bennett
62. ↑  Gabriel Anrep "Svenska adelns Ättar-taflor" 3. köide. Lk. 302
63. ↑  The Scotland, Scandinavia and Northern European Biographical Database (SSNE) - nr. 2823 – Johann Kinnaird
64. ↑  Laidre 2008, lk. 618
65. ↑  Bushkovitch, lk. 239
66. ↑  Dobson, lk. 29
67. ↑  The Scotland, Scandinavia and Northern European Biographical Database (SSNE) - nr. 3945 – Andrey Inglis
68. ↑  Gabriel Anrep "Svenska adelns Ättar-taflor" 3. köide. Lk. 79
69. ↑  The Scotland, Scandinavia and Northern European Biographical Database (SSNE) - nr. 4942 – Henrik Wright
70. ↑  Laidre 2008, lk. 669
71. 1 2  Pistohlkors
72. ↑  Bruce 1996
73. ↑  Schuchard, lk. 331
74. ↑  Hein 2003
75. ↑  Stackelberg 1931, lk. 82
76. ↑  Stackelberg 1931, lk. 253
77. ↑  Seppo Priha, "Ridder-Ruthven suvusta". Genos, 1995, lk. 59–64
78. ↑  Remmel 2008, lk. 35, 81, 118–119, 382, 385–387
79. ↑  Remmel 2004, lk. 28, 87–89, 92–93, 200
80. 1 2  Stryk, lk. 13
81. ↑  Cookide suguvõsa genealoogiline tabel
82. ↑  "Eesti Tuletorni Selts MTÜ. 320-Naissaare tuletorn". Originaali arhiivikoopia seisuga 1. veebruar 2019. Vaadatud 31. jaanuaril 2019.
83. ↑  Stackelberg 1931, lk. 207
84. 1 2  Essen, lk. 643
85. ↑  83876 – John Drummond – Erik-Amburger-Datenbank
86. ↑  Stackelberg 1931, lk. 446
87. ↑  Dobson, lk. 91
88. ↑  Dobson, lk. 163
89. ↑  Macdonald, Friedrich Wilhelm - Eesti fotograafide elulooline andmebaas (MTÜ Eesti Fotopärand)
90. ↑  Stackelberg 1931, lk. 203
91. ↑  Stackelberg 1929, lk. 162
92. ↑  Way ja Squire, lk. 72–73
93. 1 2 3  Stackelberg 1929, lk. 274
94. 1 2  Nafziger, lk. 26–27
95. ↑  Essen, lk. 442
96. ↑  Scott, lk. 39
97. 1 2 3 4  Transehe, lk. 106–107
98. ↑  Transehe, lk. 102–105
99. ↑  Damier ja Pajus, lk. 98
100. ↑  Alexander Mikaberidze, "Russian Generals of the Napoleonic Wars: Lieutenant General Friedrich von Lowis of Menar"
101. 1 2 3  Transehe, lk. 112–113
102. 1 2  Transehe, lk. 108
103. 1 2 3 4 5 6 7  Transehe, lk. 109–110
104. ↑  Freswick Castle, Caithness
105. ↑  "Kaitseväe kalmistul mälestati Vabadussõjas langenud Briti mereväelasi". Originaali arhiivikoopia seisuga 1. veebruar 2019. Vaadatud 31. jaanuaril 2019.
106. ↑  delfi.ee "Terras avas mälestusbüsti Briti admiralile" 12.12.2015
107. ↑  Tomingas 109–111
108. ↑  "Võõrad Eesti leival", Sõnumed nr. 199, 5. oktoober 1933
109. ↑  "Entsüklopeedia: Dunn, William – õlivabrikant". Originaali arhiivikoopia seisuga 1. veebruar 2019. Vaadatud 31. jaanuaril 2019.
110. ↑  August Künnapu koostöös Renee Puusepaga. William Dunn, Lumivalgeke ja Arnold Rüütel Kohtla-Nõmmel, 2001.
111. ↑  "Eesti Curlingu Liit sõlmis lepingu šotlasest treeneriga". Delfi Sport, 04.11.2016
112. ↑  NOAR, Eesti kaasaegse kunsti keskkond. Hanna Harkes
113. ↑  Kristi Sarap. "Šoti kunstnik: musta leiva ja hapukoore maitset ei vahetaks ma millegi vastu". Laupäevaleht, 18.03.2017
114. ↑  "Tartu Ülikooli külalisõppejõud". Originaali arhiivikoopia seisuga 1. veebruar 2019. Vaadatud 31. jaanuaril 2019.
115. ↑  ""Meet the brewer: Chris Pilkington, Põhjala". Beer52". Originaali arhiivikoopia seisuga 1. veebruar 2019. Vaadatud 31. jaanuaril 2019.
116. ↑  About – Põhjala Brewery
117. ↑  Pille Liimal, "Uutmoodi vaatenurk - õigused ja võimalused". Eesti Päevaleht, 18.12.1995
118. ↑  Tartu Maarja Kooli ajalugu
119. ↑  Stryk, lk. 171
120. ↑  Transehe, lk. 114
121. ↑  Rahvusarhiivi kinnistute register. Albu mõis
122. 1 2 3 4 5  Stackelberg 1929, lk. 325
123. 1 2  Stryk, lk. 198–199
124. ↑  Rahvusarhiivi kinnistute register. Härgla mõis
125. ↑  Stryk, lk. 353
126. ↑  Rahvusarhiivi kinnistute register. Jõgisoo mõis
127. ↑  Rahvusarhiivi kinnistute register. Jõhvi mõis
128. ↑  Rahvusarhiivi kinnistute register. Kandle mõis
129. 1 2  Stryk, lk. 255–257
130. ↑  Rahvusarhiivi kinnistute register. Kukevere mõis
131. 1 2  Essen, lk. 133
132. ↑  Essen, lk. 594
133. ↑  Hagemeister, lk. 77
134. ↑  Stryk, lk. 155
135. ↑  Rahvusarhiivi kinnistute register. Maidla mõis (Kambja)
136. ↑  Rahvusarhiivi kinnistute register. Maidla mõis (Lüganuse)
137. ↑  LAB, f. 25, Ms. 154a, L 6; LAB, f. 25, Ms. 154g. Pagineerimata.
138. ↑  "Entsüklopeedia: Ontika mõis". Originaali arhiivikoopia seisuga 1. juuli 2011. Vaadatud 31. jaanuaril 2019.
139. ↑  Rahvusarhiivi kinnistute register. Purdi mõis
140. ↑  Rahvusarhiivi kinnistute register. Päite mõis
141. ↑  Stryk, lk. 95–96
142. ↑  Rahvusarhiivi kinnistute register. Sagadi mõis
143. ↑  Rahvusarhiivi kinnistute register. Saka mõis
144. 1 2  Stryk, lk. 217
145. ↑  Rahvusarhiivi kinnistute register. Suure-Kambja mõis
146. ↑  Transehe, lk. 114
147. ↑  Rahvusarhiivi kinnistute register. Tohisoo mõis
148. ↑  Robertssoni suguvõsa genealoogiline tabel
149. ↑  Orchartoni suguvõsa genealoogiline tabel
150. ↑  Stryk, lk. 22
151. ↑  Rahvusarhiivi kinnistute register. Vana-Prangli mõis
152. ↑  Stryk, lk. 52
153. ↑  The Scotland, Scandinavia and Northern European Biographical Database (SSNE) - nr. 2832 – Thomas Kinnemond
154. ↑  The Scotland, Scandinavia and Northern European Biographical Database (SSNE) - nr. 1612 – James Bennet
155. ↑  Stryk, lk. 55
156. ↑  Urmas Lauri, "Haapsalus peeti suurim šotlaste kultuuri tutvustav ettevõtmine Eestis". Lääne Elu, 10. märts 2014
157. ↑  Šoti Kultuuriseltsi koduleht
158. ↑  Kross, lk. 683, 760

Kirjandus
---------

* Andres Adamson, "Mida koolis ei õpetatud : Eesti ajaloost viha, eelarvamuste ja valehäbita". Tallinn: Argo, 2018
* Friedrich Amelung, "Geschichte der Stadt und Landschaft Fellin von 1210 bis 1625". Viljandi: 1898
* Jonas Berg, Bo Lagercrantz, "Scots in Sweden". Nordiska museet, 1962
* Keith M. Brown, "Noble Power in Scotland from the Reformation to the Revolution". Edinburgh University Press, 2013
* Duncan A. Bruce, "The Mark of The Scots: Their Astonishing Contributions to History, Science, Democracy, Literature, and the Arts". Kensington, 1996
* Anton Buchholtz, "Geschichte der Juden in Riga bis zur begründung der rigischen Hebräergemeinde im jahre 1842". N. Kymmel, 1899
* Paul Eduard Damier, Ando Pajus, "Eestimaa rüütelkonna vapiraamat". Tänapäev, 2007
* David Dobson, "Scots in Poland, Russia and the Baltic States: 1550-1850". Baltimore: Clearfield, 2000
* Nicolai von Essen, ""Genealogisches Handbuch der baltischen Ritterschaften. Teil:Ösel". Tartu: Saaremaa Ülkasuliku Ühingu kirjastus, 1935
* Thomas Alfred Fisher, "The Scots in Sweden". 1907
* Matthew Glozier, David Onnekink, "War, Religion and Service: Huguenot Soldiering, 1685-1713". Ashgate Publishing, 2007
* Alexander Gordon, "The History of Peter the Great, Emperor of Russia". London: F.Douglass ja W. Murray, 1755
* Heinrich von Hagemeister, "Materialien zu einer Geschichte der Landgüter Livlands". E. Frantzen, 1836
* Ants Hein. "Eesti mõisaarhitektuur historitsismist juugendini". Hattorpe, 2003.
* Jaan Kross, "Kolme katku vahel". Eesti Päevalehe AS, 2008
* Margus Laidre, "Dorpat 1558–1708. Linn väe ja vaenu vahel". Argo, 2008
* Margus Laidre, "Domus Belli. Põhjamaade Saja-aastane sõda Liivimaal 1554–1661". Argo, 2015
* Georg F. Nafziger, "Historical Dictionary of the Napoleonic Era". Lanham: Scarecrow Press, 2001
* Harry Nikolai von Pistohlkors, "Nachrichten über die Adelsgeschlechter Scott of Craighall, Pistolekors und von Pistohlkors. Im Auftrag des Familienverbandes derer von Pistohlkors zusammengestellt in den Jahren 1894−1914. Teil I". Dorpat: Gedruckt bei H. Laakmann, 1914
* Paul Bushkovitch. "Peter the Great: The Struggle for Power, 1671–1725". Cambridge University Press, 2001
* Mari-Ann Remmel, "Arad veed ja salateed. Järvamaa kohapärimus". EKM Teaduskirjastus, 2004
* Mari-Ann Remmel, "Mõisalegendid. Harjumaa". Tallinn: Tänapäev, 2008
* Vassili Rudakov, "Энциклопедический словарь Брокгауза и Ефрона : в 86 т. (82 т. и 4 доп.)." СПб, 1890–1907
* Balthasar Russow, "Liivimaa kroonika". Tallinn: Hotger, 1993
* Marsha Keith Schuchard, "Emanuel Swedenborg, Secret Agent on Earth and in Heaven: Jacobites, Jews and Freemasons in Early Modern Sweden". Brill, 2011
* sir Walter Scott, "The Prose Works of Sir Walter Scott, Bart: Life of Napoleon Buonaparte". 1835
* Grant G. Simpson, "The Scottish Soldier Abroad, 1247-1967". Edinburgh: John Donald Publishers LTD, 1992
* vabahärra Otto Magnus von Stackelberg, "Genealogisches Handbuch der baltischen Ritterschaften. Teil 2: Estland, Bd. 1". Görlitz: Starke, 1931
* vabahärra Otto Magnus von Stackelberg, "Genealogisches Handbuch der baltischen Ritterschaften. Teil 2: Estland, Bd. 3". Görlitz: Starke, 1929
* Andreas Stobaeus, "Two Panegyrics in Verse". Uppsala Ülikooli klassikalise filosoofia osakond, 1994
* Leonhard von Stryk, "Beiträge zur Geschichte der Rittergüter Livlands. Erster Teil. Der estnische District". Tartu: C. Mathieseni trükikoda, 1877
* William Tomingas, "Mälestused". Eesti Päevalehe AS, 2010
* Astaf von Transehe-Roseneck "Genealogisches Handbuch der baltischen Ritterschaften. Teil 1: Livland, Bd. 1". Görlitz: Starke, 1929
* vabahärra Paul von Ungern-Sternberg, "Materialien zur Gütergeschichte Jerwens für die ältere schwedische Zeit bis zur Abfassung der ältesten uns erhaltenen Munster- und Rossdienstrollen Estlands". Tallinn: 1912
* George Way, Romilly Squire, "Collins Scottish Clan & Family Encyclopedia". HarperCollins, 1998