recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
MapAsukoht Maskoŭskaja liinil

  

**Instytut kultury metroojaam** (vene keeles Институт культуры (*Institut kulturõ metroojaam*), valgevene Інстытут культуры (transkribeerituna **Instõtut Kulturõ metroojaam**), tõlkes Kultuuriinstituudi metroojaam) on üks Minski metroo jaamadest Maskoŭskaja liinil Maskoŭski rajoonis.

Jaam avati 26. juunil 1984; see oli üks Minski metroo algsetest jaamadest. Kuni aastani 2012 oli tegemist metroo lõppjaamaga. Jaama perroon on 100 meetri pikkune ja 10 meetri laiune. Jaamast viib tee Orša suunas suunduvate elektrirongide ooteplatvormidele, üks väljapääs avaneb ka Valgevene Kultuuriülikooli juures.

Projekti kohaselt pidi jaam kandma algselt nime Maskoŭskaja. Praeguse nime sai see pärast seda, kui algselt Vałhahradzkaja nime kandma pidanud metroojaam Maskoŭskajaks ümber nimetati. Jaam on kujundatud ühtse võlvikujulise monoliitraudbetoonkonstruktsioonina, Jaama kaunistavad kollasest, oranžist ja punasest klaasist bareljeefid, mis kujutavad Valgevene kultuuri saavutusi. Jaam ise on kujundatud lakooniliselt ja heledates toonides.

Jaamast viib raudteeharu elektrirongide depoosse.

* Jaama sissepääsJaama sissepääs
* Üks bareljeefidestÜks bareljeefidest

Viited
------

1. ↑

Välislingid
-----------

 Instytut kultury metroojaam – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
* Infot jaama kohta (*vene keeles*)

  


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **Eelnev peatus** |  **Metroojaam Maskoŭskaja liinil** | **Järgnev peatus** |
|  Płošča Lenina |  **Instytut kultury** | Hrušaŭka  |
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib essentsiaalse signaalmolekuli insuliiniga seonduvast; insuliiniteraapias kasutatavate insuliinipreparaatide kohta vaata artiklit Insuliin (ravim)* |

---

Insuliini heksameer
**Insuliin** on peptiidhormoon, mida toodetakse enamiku selgroogsete pankrease Langerhansi saarte beetarakkudes. See reguleerib vere glükoosisisaldust, süsivesikute, rasvade ja valkude ainevahetust ning mõjutab rakkude jagunemist ja kasvu.

Insuliini vabaneb verre proportsionaalselt söögikorrajärgse veresuhkru ehk vere glükoosi sisalduse suurenemisega.

Insuliini sekretsiooni pankrease rakkudest reguleerib adenosiintrifosfaat.

Pankrease Langerhansi saarte beetarakkude töö häirete korral, aga ka nende rakkude kaasasündinud ainevahetushäireid, millega seoses väheneb insuliini süntees, loetakse suhkurtõve välja kujunemisel oluliseks teguriks.

Biokeemia
---------

Insuliin on peptiidhormoon. Insuliinimolekuli koostises on 52 aminohapet ja selle molekulmass on 5808 daltonit (Da).

Biofunktsioonid
---------------

Insuliin on vajalik glükoosi verest rakkudesse suunamiseks. Insuliin soodustab glükogeeni sünteesi ja glükolüüsi ning takistab glükogeeni lõhustumist ja glükoneogeneesi.

Rasvkoes, maksas ja piimanäärmetes stimuleerib insuliin rasvhapete sünteesi.

##### Kolesterool

Insuliin võib suurendada esimest tüüpi ehk insuliinisõltuva diabeedi korral HDL-i ehk suure tihedusega lipoproteiinide sisaldust vereplasmas, milles kolesterooli osakaal on üsna väike.

Ajaloolist
----------

1912. aastal pakkus Sir Edward (Albert) Sharpey-Schafer (1850–1935) välja teooria, mille kohaselt on suhkurdiabeedi põhjustajaks pankreases leiduv aktiivne aine insuliin (inglise keeles *insulin*).

Esimesena eraldasid pankrease Langerhansi saarte beetarakkude ekstraktist insuliini Frederick Grant Banting ja Charles Herbert Best 1921. aastal. Ravitoimet katsetati koertel, kelle pankreas oli eemaldatud – pankreaseekstrakti süstimine aitas neil edukalt diabeediga elada.

Koduloomade elunditest eraldatud insuliini hakati ka diabeediraviks kasutama. Insuliin võeti kasutusele ajal, mil puudusid nõuded inimestel kasutatavate ravimite kliiniliste uuringute läbiviimise kohta.

Pärast insuliini keemilist sünteesimist 1963. aastal sai võimalikuks vähendada loomse insuliini kasutamist ravi otstarbel.

Vaata ka
--------

* Proinsuliin
* Insuliinipump

Viited
------

1. 1 2 3  Wilcox, Gisela. "Insulin and Insulin Resistance". *The Clinical Biochemist Reviews*. **26** (2): 19–39.
2. ↑  Mandal, Ananya. "What is Insulin?". *news-medical.net*. Vaadatud 26.1.2022.
3. ↑  Charles Fox, Anne Kilvert Type 1 Diabetes, 6ed, lk 34, 2008, Class Publishing, ISBN 978 1 859 176 8
4. ↑  "Sir Frederick Grant Banting". *Britannica*. Vaadatud 26.1.2022.

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Insuliin** |

* Diabeedi ravi
**"Charlemagne: By the Sword and the Cross"** on Suurbritannia näitleja Christopher Lee 15. märtsil 2010 välja antud Karl Suure elust rääkiv album. 

Albumil teevad lisaks Leele kaasa The Tolkien Ensemble Taanist, mitmed külalisvokalistid ja 100-liikmeline sümfooniaorkester. Vahetekstide lugejaks on aga Lee tütar Christina Erika Carandini Lee. Muusika komponeerijaks oli Marco Sabiu. Lee on ise albumil kõlava muusika stiiliks nimetanud sümfoonilist metalit. Samas on seda nimetatud ka muusikaliks.

Christopher Lee laulab Karl Suure osa, kes on ka tema kauge esivanem. Lisaks temale on albumi lugude tegelasteks Karli vend Karlmann, tema isa Pippin Lühike, paavst Hadrianus I, Einhard ja mitmed teised ajaloolised tegelased.

Albumil on 14 lugu, mis on jagatud viieks kahelooliseks osaks, millele lisanduvad sissejuhatus (*Overture*), lõpetus (*Finale*), Karli Ibeeria-sõjakäigust rääkiv lugu (*Iberia*) ja Verdeni kaelakohtu loo instrumentaalversioon. Album algab Karli lebamisest surivoodil, kus ta asub möödunud elu meenutama: võitlust langobardidega Põhja-Itaalias, et aidata paavsti; Verdeni kaelakohtust; tema püüdlustest kristlaste ühendamisel ja lõpuks sõjakäigust Ibeeriasse mauride vastu, kust tagasi pöördudes tabab tema väge baskide rünnak.

Lugude järjekord
----------------

1. "Overture" – 2:53
2. Act I:
	1. "Intro" – 1:34
	2. "King of the Franks" – 7:14
3. Act II:
	1. "Intro" – 1:46
	2. "The Iron Crown of Lombardy" – 8:12
4. Act III:
	1. "Intro" – 3:26
	2. "The Bloody Verdict of Verden" – 6:16
5. Act IV:
	1. "Intro" – 2:31
	2. "The Age of Oneness Out of Diversity" – 6:07
6. Act V:
	1. "Intro" – 2:09
	2. Starlight – 4:40
7. "Finale" – 3:57
8. "Iberia" – 5:10
9. "The Bloody Verdict of Verden" (instrumentaalversioon) – 6:20

Välislingid
-----------

* Charlemagne: By the Sword and the Cross
* Christopher Lee - Charlemagne muusikal Myspace'is
Charles Blacker Vignoles
**Charles Blacker Vignoles** (31. mai 1793 Woodbrook, Wexford, Iirimaa – 17. november 1875 Hythe, Southamptoni lähedal) oli Briti insener ja raudteede ehitaja.

Ta sündis Iirimaal, tema esivanemad olid prantsuse hugenotid. Vignoles kasvas üles Londonis vanaisa matemaatikaprofessor Charles Huttoni perekonnas. Ta sai hea hariduse matemaatika ja õigusteaduse alal. 

1814. aastal astus ta hertsog Wellingtoni armeesse. Teenis Hispaanias, Hollandis ja Kanadas. Lahkunud sõjaväeteenistusest tegeles topograafiliste töödega USA lõunaosariikides. 

1841. aastal sai ta University College Londoni esimeseks tsiviilehituse professoriks. 

Aastatel 1863–1865 oli ta Kuningliku Astronoomiaseltsi asepresident ja 1869–1871 Institution of Civil Engineersi president.

Vignoles oli Photographic Society of Londoni (praegu Royal Photographic Society) asutajaliige.

Raudtee-ehitus
--------------

1926. aastal naasis ta Londonisse, kus töötas insenerina Londoni dokkides, seejärel töötas George Rennie abina raudteeprojektide koostamisel (tulevased raudteed London–Brighton ja Liverpool–Manchester). 

1830.–1860. aastatel töötas Vignoles Suurbritannia raudtee-ehituses peainseneri, projekteerija ja konsultandina. 

Ta töötas insenerina ja eksperdina ka välismaal, sealhulgas Taunuse raudteel Saksamaal, Šveitsis, Tudela–Bilbao raudtee ehitusel Hispaanias (1855–1864) ja Brasiilias (1860). 

#### Vignoles'i rööbas

1830. aastate teisel poolel täiustas Vignoles ameeriklase Robert L. Stevensi 1831. aastal leiutatud tasapinnalise rööpatallaga rööpa profiili, viies rööpatalla veelgi laiemaks, et sellesse oleks võimalik puurida augud. Sellise profiiliga rööpaid kasutati esmakordselt Londoni–Croydoni raudteel (1836–1839). Hiljem jäi Vignoles'i rööbas tähistama laiema rööpatallaga rööbast.

Nikolai kettsild
----------------

Nikolai kettsild Kiievis üle Dnepri jõe (foto enne 1905. aastat)
1846. aastal kutsuti ta rajama esimest alalist silda üle Dnepri jõe Kiievis. Rippsilla projekteerimine algas 1846. aastal. Teda konsulteeris William Tierney Clark, Budapesti kettsilla projekteerija. Silla ehitustööd kestsid 1848–1953. Sild sai tolle aja üheks suuremaks sillaks Euroopas ja oli esimene paljuavaline rippsild Euroopas.

Tunnustus
---------

* 1829 – valiti Kuningliku Astronoomiaseltsi liikmeks (*fellow*)
* 1855 – valiti Londoni Kuningliku Seltsi liikmeks

Viited
------

1. 1 2 3 4  Charles Blacker Vignoles: romantic engineer. books.google.ee
2. ↑  vignoles rail. eng\_rus\_building.academic.ru

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Charles Blacker Vignoles** |
Gregor Strasser (1928)
**Gregor Strasser** (31. mai 1892 Geisenfeld – 30. juuni 1934 Berliin) oli saksa poliitik.

Gregor Stasser oli pärit Baieri juristi ja riigiametniku Peter Strasseri viielapselisest perekonnast. Gregori noorem vend Otto Strasser oli samuti poliitik.

Ta lõpetas gümnaasiumi 1910. aastal ning õppis seejärel apteekriks. 1914. aastal asus ta Müncheni ülikoolis farmaatsiat õppima, kuid katkestas samal aastal õpingud, kuna läks vabatahtlikuna Esimesse maailmasõtta. 1918. aastal pöördus ta rindelt tagasi ja jätkas poolelijäänud õpinguid ülikoolis. 1919. astus Gregor Strasser koos venna Ottoga Vabakorpusesse ja võttis osa Baieri Nõukogude Vabariigi mahasurumisest. Samal aastal lõpetas ta ülikooli ning hakkas Landshutis apteeki pidama.

1921. aastal astus Gregor Strasser Natsionaalsotsialistlikusse Saksa Töölisparteisse. 1923. aasta novembris võttis ta osa Õllekeldriputšist, vahistati 1924. aasta veebruaris. 1924. aasta aprillis mõistei ta pooleteiseks aastaks vanglasse, kuid vabastati juba mõne nädala pärast.

Natsionaalsotsialistliku Saksa Töölispartei taastamise järel 1925. aasta veebruaris sai temast Alam-Baieri/Oberpfalzi gauleiter. Gregor Strasser oli NSDAP-i sotsialistliku ehk vasakpoolse tiiva liider.

1926. aasta veebruari keskel Bambergis toimunud parteikonverentsil kritiseeris Adolf Hitler teravalt NSDAP-i sotsialistlikku tiiba. Hoolimata sellest sai Strasserist 1926. aasta juunis NSDAP-i propagandajuht. Selles ametis oli ta kuni 1928. aasta alguseni, mil temast sai NSDAP-i riigiorganisatsioonijuht, kes ta oli kuni 1932. aasta detsembrini.

3. detsembril 1932 pakkus uus riigikantsler Kurt von Schleicher Gregor Strasserile asekantsleri ja riigi tööministri kohta. Strasser ei lükanud seda ilmselgelt presidendiga kooskõlastatud pakkumist küll tagasi, vaid võttis otsustamiseks aega, et Hitleriga pakkumist arutada. Enne veel kui ta Hitlerit oma kohtumisest riigikantsleriga informeerida jõudis, sai too sellest teada ning kutsus partei tippfunktsionärid 5. detsembril Kaiserhofi hotellinõupidamisele, kus Hermann Göring ja Joseph Goebbels moodustasid kõigepealt Strasseri vastu ühisrinde ja heitsid talle ette reetmist. Hitler keelas ära igasuguse koostöö valitsusega. 8. detsembril lahkus Strasser kõigist parteilistest ametitest.

Gregor Strasser mõrvati Pikkade nugade öö käigus Adolf Hitleri käsul.

On öeldud, et kui Hitler esindas parteis võimuiha ja Röhm selle vägivallaeelistust, siis Gregor Strasser esindas selle idealismi.

Viited
------

1. ↑  Straßer (Strasser) Gregor Sächsische Biografie
2. ↑  Gregor Strasser : Biografie whoswho.de
3. ↑  Gregor Strasser 1892-1934 Lebendiges Museum Online
4. ↑  Michael Lynch. Hitler. London ; New York, 2013, lk. 69
5. ↑  Dieter Wunderlich. Göring ja Goebbels : paralleelelulood. Tallinn, 2006, lk. 89-90
6. ↑  Allan Bullock. Hitler : uurimus türanniast. Tallinn, 2005, lk. 109
Chris Löwe 2015. aastal 1. FC Kaiserslauterni särgis
**Chris Jörg Löwe** (sündinud 16. aprillil 1989 Plauenis) on Saksamaa jalgpallur, kes mängib vasakkaitsjana Saksamaa klubis Dresdeni Dynamo.

Ta alustas klubikarjääri Saksamaal. 2002. aastal liitus ta Chemnitzer FC-ga ning klubi põhimeeskonnas Saksamaa neljandas liigas Regionalliga Nord debüüdi hooajal 2008–09. 2011. aastal liitus ta Saksamaa kõrgliiga klubiga Dortmundi Borussia. Kuigi ta tuli klubiga hooajal 2011–12 Saksamaa meistriks, pääses ta sel hooajal Saksamaa kõrgliigas väljakule vaid seitsmes mängus. 2013. aastal liitus ta Saksamaa esiliigaklubiga 1. FC Kaiserslautern, kus mängis kokku neli hooaega.

2016. aastal sõlmis ta kolmeaastase lepingu Inglismaa esiliigaklubiga Huddersfield Town. Hooajal 2016–17 kindlustati tänu võitudele üleminekumängudel pääs esiliigast kõrgliigasse. Huddersfield Towniga mängis ta Inglismaa kõrgliigas kaks hooaega.

2019. aasta mais liitus ta Dresdeni Dynamoga.

Saavutused
----------

Dortmundi Borussia
* Bundesliga: 2011–12
* DFB-Pokal: 2011–12
Chris Terry (2018)
**Chris Terry** (sündinud 7. aprillil 1989 Bramptonis Ontario provintsis) on Kanada jäähokimängija, kes mängib American Hockey League'i klubis Bridgeport Islanders ründajana vasakäärel.

Aastatel 2005–2009 mängis ta Ontario Hockey League'i klubis Plymouth Whalers. 2007. aastal tuli ta Whalersiga liiga võitjaks. Hooajal 2008–09 pälvis ta Mickey Renaud Captain's Trophy ja Dan Snyder Memorial Trophy.

2007. aastal valis Carolina Hurricanes ta NHL-i *draft* '​is 132. valikuna. Hooajal 2009–10 mängis ta American Hockey League'is (AHL) Hurricanesi noorteklubis Albany River Rats. 2010. aastal liitus ta Charlotte Checkersiga. Hurricanesi meeskonnas tegi Terry NHL-is debüüdi 9. märtsil 2013 mängus New Jersey Devilsi vastu ja lõi selles mängus ka värava. NHL-is oli tema edukaim hooaeg Hurricanesiga 2014–15, mil ta lõi 11 väravat ja andis üheksa väravasöötu.

2016. aasta juulis sõlmis Terry lepingu Montreal Canadiensiga. Canadiensi meeskonnas pääses ta NHL-is hooajal 2016–17 väljakule 14 mängus, lõi kaks väravat ja andis kaks väravasöötu. Suurema osa sellest hooajast mängis ta AHL-i klubis St. John's IceCaps. Järgmisel hooajal mängis ta AHL-is Laval Rocketi ridades ning aastatel 2018–2020 Grand Rapids Griffinsis. Hooajal 2017–18 oli ta AHL-is resultatiivseim mängija (32+39) ning pälvis John B. Sollenberger Trophy. AHL-i tähtede mängule on Terry valitud aastatel 2012, 2018, 2019 ja 2020.

2020. aasta detsembris sõlmis Terry lepingu KHL-i klubiga Nižni Novgorodi Torpedo. 2021. aasta augustis naasis ta Põhja-Ameerikasse, liitudes AHL-i klubiga Bridgeport Islanders.

Välislingid
-----------

 Chris Terry – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
* Chris Terry KHL.ru lehel
* Chris Terry NHL.com lehel
* Chris Terry hockeydb.com lehel
Chris Wilder (2008)
**Christopher John Wilder** (sündinud 23. septembril 1967 Stocksbridge'is) on Inglismaa jalgpallitreener ja endine jalgpallur.

Tema mängijakarjäär kestis aastatel 1986–2001, mille jooksul mängis ta põhiliselt Inglismaa esiliiga ja tugevuselt kolmanda liiga klubides. Inglismaa kõrgliigas mängis ta hooaegadel 1990/91 ja 1991/92 Sheffield Unitedi meeskonnas.

Pärast jalgpallurikarjääri lõppu alustas Wilder tööd treenerina. Aastatel 2001–2002 oli ta Alfreton Towni, 2002–2008 Halifax Towni, 2008–2014 Oxford Unitedi, 2014–2016 Northampton Towni ja 2016–2021 Sheffield Unitedi. Hooajal 2015/16 võitis Wilder Northampton Towniga Inglismaa tugevuselt neljanda liiga League Two. Sheffield Unitedi viis ta kolme hooajaga Inglismaa tugevuselt kolmandast liigas kõrgliigasse. 2019. aastal pälvis Wilder League Managers Associationi aasta peatreeneri auhinna. 2021. aasta novembris sai Wilder Inglismaa esiliigaklubi Middlesbrough' peatreeneriks.

Viited
------

1. ↑  "Chris Wilder named Middlesbrough boss and Neil Warnock replacement with immediate effect". *Sky Sports*. 7. november 2021. Originaali arhiivikoopia seisuga 7. november 2021. Vaadatud 7. novembril 2021.
**Chris McManus** on Briti psühholoog, Briti Meditsiiniteaduste Akadeemia liige.

Ta lõpetas 1972. aastal Cambridge'i Ülikooli bakalaureusekraadiga psühholoogia alal. Magistrikraadi psühholoogias sai samas 1975. aastal. Samal aastal sai ka Birminghami Ülikoolist magistrikraadi meditsiinis. Aastatel 1993–2002 oli ta University College Londonis psühholoogiaprofessor ja 2002. aastast on samas psühholoogia ja meditsiinihariduse professor.

2002. aastal ilmus Suurbritannias ja USA-s McManuse raamat "Right Hand, Left Hand: The Origins of Asymmetry in Brains, Bodies, Atoms and Cultures". Mitme kirjandusauhinnaga pärjatud raamat tõlgiti hiljem hispaania, rootsi, türgi ja hiina keelde.

Tunnustus
---------

* 2003 – Londoni Kuningliku Seltsi teadusraamatu auhind ("Right Hand, Left Hand")
* 2007 – valiti Briti Meditsiiniteaduste Akadeemia liikmeks

Viited
------

1. ↑  Career. ucl.ac.uk
2. ↑  Right Hand, Left Hand. ucl.ac.uk
3. ↑  Fellow. acmedsci.ac.uk

Välislingid
-----------

* Editor Video - Professor Chris McManus. Youtube, 20. november 2007
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib lauljast; jalgpalluri kohta vaata artiklit Chris Martin (jalgpallur).* |

---

**Christopher Anthony John "Chris" Martin** (sündinud 2. märtsil 1977 Exeteris) on inglise laulja-laulukirjutaja, kes on laulusolist bändis Coldplay.

Lapsepõlv
---------

Chris Martin sündis Exeteris Devoni krahvkonnas Inglismaal ning on pere viiest lapsest kõige vanem. Tema isa Anthony Martin on pensionil raamatupidaja ja ema Alison Martin on muusikaõpetaja. 

Martin alustas kooliteed ettevalmistuskoolis Hyltonis ning seejärel õppis Exeter Cathedrali koolis. Esimese bändi The Rocking Honkies lõi ta koos Nick Repton ja Iwan Gronowga. 

Pärast Exeter Cathedrali kooli läks Martin iseseisvate poiste kooli Dorsetis. Seal tutvus ta tulevase Coldplay juhi Phil Harveyga. Seejärel lõpetas Londoni Ülikooli kiitusega kreeka ja ladina keele erialal. Samuti tutvus ta seal tulevaste bändikaaslaste Jonny Bucklandi, Will Championi ja Guy Berrymaniga.

Isiklikku
---------

Ta abiellus 5. detsembril 2003 Gwyneth Paltrow'ga. Nende tütar Alison Martin sündis 14. mail 2004. Nende teine laps Moses Bruce Anthony Martin sündis 9. aprillil 2006 New Yorgis. Paltrow'st lahutas 2015. aastal.
**Uue-Virtsu mõis** (saksa keeles *Neu-Werder*, vene keeles *Ней-Вердеръ; Полумз. Уэ Виртсу; Им. Ней-Вердеръ*) oli Vana-Virtsu mõis kõrvalmõis Hanila kihelkonnas Läänemaal.

Ajalugu
-------

Mõis rajati 1771 Vana-Virtsu mõisast eraldatud alast.

Aastail 1865–1913 oli mõisa omanik Elisabeth von Uexküll. 1913. aastal müüs
Elisabeth von Uexküll Vana-Virtsu, Uue-Virtsu (733 tessatiini) ja Paadrema (2756 tessatiini) oma vennapojale Jakob Johann von Uexküllile.

Viited
------

1. ↑   (vaadatud 20.03.2016)
2. ↑  Uue-Virtsu mõis Rahvusarhiivi Eesti ala mõisate registris (vaadatud 20.03.2016)
3. ↑  Kinnistute register.
4. ↑  Vana-Virtsu mõis (Hanila khk), Kinnistute register Eesti Rahvusarhiivis

Välislingid
-----------

* Uue-Virtsu mõis Rahvusarhiivi Eesti ala mõisate registris

Hanila
Hanila kihelkond

**Kirik**: Hanila  

**Mõisad**: 
Hanila kirikumõis |
Massu mõis |
Mõisaküla mõis |
Mõtsu mõis |
Paadrema mõis  |
Paatsalu mõis |
Uue-Virtsu mõis |
Vana-Virtsu mõis |
Voose mõis
Kaneelirull
**Kaneelirull** (ka kaneelikukkel, kaneelikeeris, kaneelitigu) on magus saiake, mida pakutakse tavaliselt Põhja-Euroopas ja Põhja-Ameerikas. Selle peamised koostisosad on jahu, kaneel, suhkur ja või, mis annavad tugeva ja magusa maitse.

Kaneel
------

On olemas kahte sorti kaneeli: Tseiloni kaneel ja Hiina kaneel ehk kassia. Kaneelidest populaarseim on Tseiloni kaneel. See on kallim, parema maitsega ning seda on nimetatud ka magusaks või õigeks kaneeliks.

Valmistamine
------------

Kaneelirulli valmistamine
Pärmitainas rullitakse lahti ning kaetakse sulatatud või ja kaneeli-suhkruseguga, soovi korral pannakse juurde ka rosinaid ja muid lisandeid. Seejärel keeratakse tainas rulli ja lõigatakse viiludeks. Saiad asetatakse ahjuplaadile ning need võib enne ahjus küpsetamist veel omakorda võikihiga üle määrida. 

Kaneelirulle võib valmistades panna paberkorvikestesse, et säilitada või ja suhkru mahlasus. Teine võimalus on keerata lihtsalt rulli, panna lõigatud pool üles või teha õhem keerd küpsetatuna küljed väljapoole.

Ajalugu
-------

Esimene kaneelirull küpsetati Rootsis, kus 4. oktoober on tuntud ka kui rahvusvaheline kaneelirullipäev. Enamasti süüakse neid *fika* ehk kohvipausi ajal, mille käigus nauditakse kohvi ja küpsetisi.

Paikkondlikud erinevused
------------------------

Ameerika kaneelirull
Enamasti ei kaeta kaneelirulle glasuuriga, kuid näiteks Norras puistatakse peale granuleeritud suhkrut. Seal korraldatakse igal aastal ka kaneelirullivõistlusi, mille eesmärk on selgitada välja linna parim kaneelirull. See on prestiižne sündmus, mida võetakse väga tõsiselt.

Rootsis sisaldab tainas natuke kardemoni, vürtse (näiteks ingverit) ning kaneelirulle küpsetatakse muffinipakendites, et need oleks õrna tekstuuriga. Peale raputatakse pärlsuhkrut.

Taanis nimetatakse kaneelirulle sageli kaneelitigudeks (*kanelsnegl*) ja Soomes kõrvakiiludeks (*korvapuusti*, inglise keeles *slapped ear*). Nimetus tuleb ütlusest, et kui keegi sulle kõrvakiilu annaks, oleks kaneelirull sobiv maiuspala, millega sind lohutada.

Briti versioon on sarnane Taani võisaiakestega ning need on kergesti kättesaadavad kohvikutes, supermarketites ja pagaritöökodades üle Suurbritannia.

Ameerika kaneelirullid on magusamad, rasvasemad, sageli kaetud glasuuriga ja neid serveeritakse sõõrikuna. On piirkondlikke erinevusi, näiteks Kansase osariigis pannakse kaneelirullidele tšillipipart. 

Kanadas on need tuntud kaneelikuklitena ja võivad sisaldada nii ohtralt kaneeli, et on süües lausa vürtsikad. Nad on harilikult kaetud suhkruga, peal ei ole glasuuri ega sees rosinaid.

Viited
------

1. ↑  Martina Wade. "15 Facts About Cinnamon Buns". *Food & Recipes, Fun stuff, Scandi Life*.

Välislingid
-----------

* 
* 
*
Tantsijannad saatmas korvikandjat neitsit. Vana-Kreeka pisiplastika Louvre'is
Korvikandjat kujutav skulptuur Herculaneumist
**Kanefoor** (vanakreeka keeles κανηφόρος *kanephoros* 'korvikandja') on karüatiidi erikuju, korvi või korviga sarnanevat kapiteeli pea peal kandev tütarlapsekuju. Arhitektuurielemendina on tuntud alates renessansskunstist, olnud kasutusel nii arhitektuurse kaunistuselemendina kui ka iseseisva aiaskulptuurina.

Mõiste ja motiiv pärineb Vana-Kreekast, kus suursugused neitsid kandsid jumalate auks korraldatud pidustustel korvides pühi esemeid.

Pildid
------

* Louis de Brézé hauamonument Roueni katedraalis on kaunistatud nelja kanefoorigaLouis de Brézé hauamonument Roueni katedraalis on kaunistatud nelja kanefooriga
* Kanefoor 17. sajandist pärit François Mansarti ehitatud Maisons-Laffitte'i lossi dekoorinaKanefoor 17. sajandist pärit François Mansarti ehitatud Maisons-Laffitte'i lossi dekoorina
* Suvi. 1770. aastate aiaskulptuur Metropolitani Muuseumi kogusSuvi. 1770. aastate aiaskulptuur Metropolitani Muuseumi kogus

Viited
------

1. ↑  "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 27. mai 2019. Vaadatud 21. augustil 2019.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
2. ↑  Kunstileksikon. Eesti Klassikakirjastus, 2001
3. ↑  Κανηφόροι. – Реальный словарь классических древностей
**Ärisaladus** on teave ettevõtja äritegevuse kohta, mille avaldamine teistele isikutele võib kahjustada selle ettevõtja huve. Ärisaladuseks on näiteks ettevõtja oskusteavet puudutav tehniline ja finantsteave, sealhulgas teave rahavoogude, pangakontol toimunud rahaliikumiste, kulude hindamise metoodika, tootmissaladuste ja -protsesside, tarneallikate, ostu-müügi mahtude, turuosade, klientide ja edasimüüjate, turundusplaanide, kulu- ja hinnastruktuuride ning müügistrateegia kohta.

|  |  |
| --- | --- |
|  |  Legaaldefinitsioon: *"Ärisaladuseks loetakse niisugune teave ettevõtja äritegevuse kohta, mille avaldamine teistele isikutele võib selle ettevõtja huve kahjustada, eelkõige oskusteavet puudutav tehniline ja finantsteave ning teave kulude hindamise metoodika, tootmissaladuste ja -protsesside, tarneallikate, ostu-müügi mahtude, turuosade, klientide ja edasimüüjate, turundusplaanide, kulu- ja hinnastruktuuride ning müügistrateegia kohta. "* |

:Konkurentsiseadus § 63, lg. 1

Ärisaladuse hulka kuuluva teabe määratleb üldiselt ettevõtja ise, olles vajadusel kohustatud oma seisukohti põhjendama. Ettevõtte kohta käivat muud teavet ei loeta ärisaladuseks.
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib üldmõistest; Ingres'i maali kohta vaata artiklit Türgi saun (Ingres).* |

---

Hammām Valencias Hispaanias
**Türgi saun** ehk **araabia saun** ehk **kuumaõhusaun** ehk **hammam** (türgi keeles *hamam*; araabia keeles حمّام *ḥammām*) on peamiselt islamimaades kasutatav sauna variant, kus õhutemperatuuri tõus (kuni 40–50 °C) saavutatakse veebasseinide kuumutamisega, millest eraldub õhku sooja ja niiskust.

Ajalugu
-------

Sellise sauna leiutasid Lähis-Ida araablased 7. sajandil, ent selle juured ulatuvad juba Vana-Roomasse ja saunad sarnanevadki oma olemuselt rooma termidega. Väga suur osa sellistest saunadest on pärit Osmanite riigi aegadest. Seetõttu on neil mõjusid ka bütsantsi arhitektuurist ja neid on sageli kutsutud vanarooma sauna türgi variandiks.

Hammamites töötasid noortest poistest massöörid ehk tellagid (türgikeelsest sõnast *tellak*), habemeajajad, rätsepad jt. Hammamitest kujunes üks peamisi isikliku hügieeni eest hoolitsemise kohti islamimaailmas, neid rajati igasse linna. Algselt vaid meeste kasutuses olnud saunades käisid hiljem õhtuti mehed ja hommikuti naised.

Hammam on üks traditsioonilisi saunu, mille tavad on säilinud tänapäevani.

Kirjeldus
---------

Türgi saun on oma olemuselt ja toimelt leebem võrreldes rooma saunaga. Temperatuur on selles +40 °C kuni +45 °C ja siiski alla +60 °C. Selles ei ole kerist ja seetõttu ei ole see eriti kuum saun. 

Sauna võib jagada kolmeks osaks. Peale riietusruumi on selles kõigepealt soe ruum, kus alguses lesitakse soojal ja niiskel põrandal ning kus kuum ja kuiv õhk paneb saunalise higistama. 

Seejärel minnakse üle sauna kõige tähtsamasse kohta, mis on kuum ja niiske massaažiruum. Ruum saab oma soojuse kuumaveebasseinist. Selle keskel on küttekeha kohal asetsev kivist lavats, mis mahutab suuremates saunades kümneid inimesi. Seal toimub juba ka osa ühiskondlikust läbikäimisest, sest massaaži ajal vesteldakse üksteisega. Massaažiga võetakse korralikult läbi kogu kehapind ja keha loputatakse lõpuks üle külmaveebasseinidest tuleva jaheda veega.

Viimaks puhatakse ja jahtutakse maha jahedamas ruumis, kus võidakse pakkuda ka teed või muid jooke, suupisteid vms.

Välislingid
-----------

 Türgi saun – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
* "Türgi saun hammam üllatab auru ja vahuga". Reisile! 1/2015. Lk 44–45
|  |
| --- |
|  **Poks** |
| Riik |  | Alžeeria |
|  |
| Pronks | 1992 | Sulgkaal |
| Kuld | 1996 | Kergekaal |
|  |
| Pronks | 1991 | Sulgkaal |
| Veerand-finaal | 1993 | Kergekaal |
|

**Hocine Soltani** (27. detsember 1972 Thénia, Thénia piirkond, Boumerdès' provints, Alžeeria – 1. märts 2002 Marseille) oli Alžeeria poksija. Ta oli esimene ja on seni ainus Alžeeria sportlane, kes on võitnud kaks olümpiamedalit.

Soltani võitis kergekaalus (kuni 60 kg) 1996. aasta Atlanta olümpiamängude poksivõistlustel kuldmedali ja tuli olümpiavõitjaks. Ta sai sulgkaalus (kuni 57 kg) 1992. aasta Barcelona olümpiamängude poksivõistlustel pronksmedali, kaotades poolfinaalis hilisemale olümpiavõitjale Andreas Tewsile (Saksamaa).

Soltani sai sulgkaalus (kuni 57 kg) pronksmedali 6. maailmameistrivõistlustel (Sydney, 1991), kaotades poolfinaalis hilisemale kuldmedalivõitjale ja maailmameistrile Kirkor Kirkorovile (Bulgaaria). Ta osales kergekaalus (kuni 60 kg) 7. maailmameistrivõistlustel (Tampere, 1993), kuid kaotas veerandfinaalis oma kohtumise hilisemale pronksmedalivõitjale Vasile Nistorile (Rumeenia) ja jäi edasisest medaliheitlusest välja.

Soltani poksis novembrist 1998 kuni jaanuarini 2000 elukutselisena ning pidas kokku 4 kohtumist ja võitis need kõik (neist 2 nokaudiga).

Soltani surma asjaolud pole tänini selged. Ta kadus Marseille's märtsis 2002 ning tema surnukeha leiti alles septembris 2004. Tõenäoliselt ta tapeti ning tema surma aeg ja koht on oletuslikud.

Isiklikku
---------

Hocine Soltani vennapoeg Mebarek on samuti tuntud Alžeeria poksija.

Viited
------

1. ↑  26. suveolümpiamängude poksivõistlus. Tulemused inglise keeles
2. ↑  25. suveolümpiamängude poksivõistlus. Tulemused inglise keeles
3. ↑  6. maailmameistrivõistlused poksis. Sydney 1991. Tulemused inglise keeles
4. ↑  7. maailmameistrivõistlused poksis. Tampere 1993. Tulemused inglise keeles

Välislingid
-----------

* Hocine Soltani saidil BoxRec
**Akatalepsia** (sõna-sõnalt 'mittearusaamine' või 'arusaamise võimatus') on Pyrrhoni ja pürronistide skeptilises õpetuses väidetav võimatus asjadest aru saada.

Pürronistide järgi on teadmine asjade loomuse kohta võimatu. Sellest tuleneb, et tuleb hoiduda otsustustest ja ütlustest asjade kohta (ütlustest hoidumine on akataleksia). 

Termini võttis arvatavasti kasutusele Arkesilaos, kes eitas stoikute õpetust, mille kohaselt katalepsia (*katalepsis*; täielik arusaamine) on tõsikindluse kriteerium. Pyrrhoni õpetuse kontekstis kasutab seda sõna Diogenes Laertios. 

René Descartes pidas sarnaselt stoikutega evidentsust tõsikindluse jaoks piisavaks.

Francis Bacon võttis kasutusele sõna "eukatalepsia", mille all ta pidas silmas hoidumist otsustustest eesmärgiga jõuda kõige tõestatuma tõsikindluseni (*Novum Organum* I, 126). 

---

**Akatalepsia** tähendas Vana-Kreekas ka filosoofi õpilase seisundit, milles ta ei saa veel aru oma õpetaja õpetusest.

---

**Akatalepsia** tähendab meditsiinis ka oskamatust panna diagnoosi.
**Akaniṣṭa** või **Akaništha** (sanskriti keeles; paali keeles *akanittha*; tiibeti keeles འོག་མིན *‘og min*; hiina keeles ⾊究竟天 *sejiujing tian*; jaapani keeles *shikikuyō ten*) on budistlikus kosmoloogias üks brahmalokadest, kujude valla ehk puhaste vormide kõrgeim tase. 

Puhtal maal (paali keeles *suddhāvāsa*, sanskriti keeles *sukhāvatī*) on viis mittenaasjate (*anāgāmī*) olekut ja *Akaniṣṭa* on neist kõige kõrgem.

Tipiṭaka’s räägitakse Šākjamuni viibimisest *Akaniṣṭa*s sügavas keskendumisseisundis. 

Jumal Śakra loodab järgmises elus sündida *Akaniṣṭa*s. 

Vadžrajaana mütoloogias peetakse *Akaniṣṭa*t kohati kõrgeimaks taevaks, mis asub kujudeta valla kohal ja on ürgbuda asupaik. Mõne vadžrajaana allika järgi viibis ka Šākjamuni enne sellesse maailma tulekut *Akaniṣṭa*s, mitte Tušitas, nagu budismi mütoloogias üldiselt väidetakse.

Vaata ka
--------

* Budistlik kosmoloogia
* Puhas maa

Viited
------

1. ↑  Puggalapaññatti 42–46.
2. ↑  Ida mõtteloo leksikon: Akaništha.
Õhkpihusti
**Õhkpihusti** on õhusurve abil töötav tööriist vedelike pihustamiseks.

Õhkpihusti tööpõhimõte on selline, et pihusti torusse suunatud suruõhk imeb toruga ühendatud vedelikuanumas tekkiva alarõhu abil vedelikku kaasa kapillaartorudesse. Vedelik tõuseb mööda kapillaari ja satub tugevasse õhuvoolu, mis purustab tilgad imetillukesteks. Kapillaar ja õhutoru võivad paikneda teineteisega risti, aga kapillaar võib paikneda ka õhutoru sees. Pihusti otsast paiskub välja õhu ja vedeliku segu. 

Õhkpihusti leiutas aastal 1879 Abner Peeler. Esimene õhkpihusti tuli müüki aastal 1893. Nendes asus vedelik kummist kolvis, mida tuli pigistada. Pigistamine surus vedeliku läbi kapillaaride, mis purustasid tilgad, ja paiskas vedelikuosakesed pihustist välja.

Esimese plastist valmistatud õhkpihusti, mida turustati, töötas 1947 välja Jules Montenier koos Plax Corporationi inseneridega. Kõigepealt kasutas ta seda kaenlaaluste deodorandi jaoks ja see töötas samuti pudeli pigistamise põhimõttel. Plastpudel patenteeriti kaubamärgi Stopette nime all ja ta jõudis kiiresti massidesse, sest Stopette hakkas telesarja "Kuulus või kummaline?" ("What's My Line?") peasponsoriks aastal 1950, mil see sari käivitus.

Esialgu oli plast ebakvaliteetne. Seetõttu oli vaja õhkpihusti pakkida kartongkarpi. Vedelikuanum oli sellest eraldi ja klient pidi pärast ostmist ise vedelikuanuma õhkpihustisse panema. Pärastpoole, kui plasti kvaliteet paranes, hakati tootma selliseid pihusteid, millesse vedelikuanum on kohe sisse ehitatud.

1960. aastate lõpus töötati välja päästikuga õhkpihustid, mida esimesena hakkas tootma AFA. Need said kohe populaarseks, sest vajasid vähem pumpamist kui pigistatavad õhkpihustid. Kuid esialgne, pigistatav kujundus on tänapäevani valdavaks jäänud väikeste õhkpihustite juures, millega näiteks deodoranti ihule piserdatakse.

Vaata ka
--------

* kompressor

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Õhkpihusti** |
**Dysnai** on järv Leedus Ignalina rajoonis. Tegemist on pindalalt teise järvega Leedus.

Järv asub Dūkštasest kaks kilomeetrit lõunas, merepinnast 144,6 meetri kõrgusel. Kaldad on madalad ja liivased, kohati ka soostunud. Poolsaarte kohal on kaldad kõrgemad ja järsemad. Kaldajoone pikkus on 42,27 kilomeetrit. Kaldaid katab võsa, kohati ka metsad, niidud ja põllud. Põhjakaldal asuvad kohati puuviljaaiad. Järves on kuus saart (3,73 ha, 0,46 ha, 0,24 ha, 0,22 ha, 0,17 ha ja 0,04 ha). Neist suurim kannab nime Žilė saar.

Dysnai asub madalas jääajal tekkinud lohus. Põhja katavad savi ja liiv.

Järve suubuvad Svetyčia, Parsvytė, Garšvė ja veel 27 oja, tuues sinna ka Ažvintise järve veed. Järvest voolab välja Dysnykščia (Dysna jõe alguse kohalik nimetus), mis suubub Dysnykštise järve. Vee läbipaistvus on suvel 0,4 m, talvel aga 2,7 m. Järve veetaset mõjutab 1959. aastal valminud Padysnise hüdroelektrijaam. Küladest asuvad järve kaldal Moliakalnis, Driškūnai, Varnos, Žąsiniai, Ščiurys, Čižiūnai, Daržininkai, Miliaučiškė, Grybėnai, Pagurbė, Gurbai ja Ligūnai.

Kaladest elavad järves haug, särg, koger, latikas, koha, ahven, linask, karpkala, kiisk, luts, viidikas, säinas ja angerjas.

Järve nimi on tundmatu päritoluga; võimalik, et see tuleneb tüvest *disti* (*dysta, dido*), mis tähendab kasvanut, paisunut.

Viited
------

1. ↑  *Dysnai.*Visuotinė lietuvių enciklopedija, Kd. V (Dis-Fatva). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2004. 14 lk.
2. ↑  Aleksandras Vanagas. Lietuvių hidronimų etimologinis žodynas. 87 lk. – Vilnius: Mokslas, 1981.
**Dysna kihistu** (inglise *Dysna Formation*) on ordoviitsiumi ladestu Oandu lademe kihistu. Seda hakkasid esimesena eristama Jevlampijus Laškovas, Vytautas Marcinkevičius ja Juozas Paškevičius aastal 1993. 

Kihistu kivimid esinevad Leedu idaosas. Kihistu stratotüüp on Kazimirovo-6 puurauk, kus kihistu kivimid esinevad 383–387,2 meetril. Kihistu on saanud nime Dysna küla järgi. Selle suurim paksus on 6,5 meetrit.

Kihistu koosneb hallist hallikasrohelise või rohekashalli mergli vahekihtidega lubjakivist, mille alumises osas esinev lubjakivi on konglomeraatne. Kihistu lubjakivi sisaldab ohtralt sammalloomade, brahhiopoodide ja trilobiitide jäänuseid. Leedu lõunapoolsetel aladel on seda Dūkštase kihistust raske eristada, kuna Oandu lade on seal õhuke ja sisaldab ohtralt püriiti.

Viited
------

1. ↑  LIETUVOS SILŪRO, ORDOVIKO, KAMBRO, EDIAKARO SISTEMŲ STRATIGRAFINĖ KLASIFIKACIJA, 2015, lk. 48
2. ↑  Juozas Paškevičius. *Pecularities of the lithology and fauna of the early Katian (Ordovician) in the Lithuanian facies zone* GEOLOGIJA. GEOGRAFIJA. 2016.
**Stalingradi rinne** (vene keeles *Сталинградский фронт*) oli Teises maailmasõjas Idarindel võidelnud Nõukogude Liidu Punaarmee väekoondis.

Ajalugu
-------

Stalingradi rinne formeeriti 12. juulil 1942 STAVKA reservis olnud 62. 63. ja 64. armeest, Kagurinde 21. armeest ning 8. õhuarmeest. Erinevatel aegadel allusid rindele 28. 38. 57. 66. 24. armee, 1. 2. kaardiväearmee, 5. löögiarmee, 1. ja 2. tankiarmee ning 16. õhuarmee. 

17. juulist alates oli rinne lahingkontaktis Stalingradi poole tungivate sakslastega. Alanud Stalingradi lahingus kandsid selle rinde väed põhiraskust. 7. augustil jaotati vahepeal 800 kilomeetri pikkuseks veninud kaitseliin Stalingradi ja uuesti formeeritud Kagurinde vahel ära. 

28. septembril otsustas STAVKA Stalingradi rinde ümber nimetada Doni rindeks ja senise Edelarinde Stalingradi rindeks. Rinde koosseisu jäid 28. 51. 57. 62. ja 64. armee ning 8. õhuarmee. Detsembri jooksul lisandusid veel 5. löögiarmee ja 2. kaardiväearmee. 

Alates 20. novembrist osales Stalingradi rinne operatsioonis Uranus, mille käigus piirati koostöös Doni ja Edelarinde üksustega ümber Stalingradis asuvad Saksa väed. 12.–30. detsembrini lõid Stalingradi rinde väed tagasi Saksa vägede rünnakud ümberpiiratud üksuste vabastamiseks. 

1. jaanuaril 1943 nimetati Stalingradi rinne ümber Lõunarindeks.

Ülemjuhatajad
-------------

* Marssal Semjon Timošenko (juuli 1942)
* Kindralleitnant Vasili Gordov (juuli–august 1942)
* Kindralpolkovnik Andrei Jerjomenko (august–detsember 1942)
**Stalingradi sõjaväeringkond** (vene keeles Сталинградский военный округ, Сталинградский ВО) oli aastatel 1941–1942 ja 1943 Nõukogude Liidu relvajõudude koosseisu kuulunud piirkondlik operatiiv-strateegiline väekoondis.

Sõjaväeringkond moodustati 26. novembril 1941. Territoorium hõlmas: Stalingradi oblast (väljaarvatud kolm rajooni), osa Rostovi ja Lääne-Kasahstani oblastist, Kalmõki ANSV ja Astrahani ringkond. Staap moodustati Harkovi sõjaväeringkonna baasil. 31. augustil 1942 formeeriti sõjaväeringkond 28. armeeks. Uuesti moodustati sõjaväeringkond 2. juulil 1943. Nüüd kuulus selle koosseisu Stalingradi oblast, Rostovi oblasti põhjapoolsed alad, Astrahani ringkond ja Kalmõki ANSV. Hiljem hõlmas see ka Harkovi ja Vorošilovgradi oblastit. Sõjaväeringkond likvideeriti oktoobris 1943 ning selle väed ja territooriumi liideti Põhja-Kaukaasia sõjaväeringkonnaga.

Sõjaväeringkonna staap asus 1941–1942 Stalingradis, seejärel Astrahanis.

### Stalingradi sõjaväeringkonna vägede juhatajad

* 1941 kindralmajor Nikolai Vladimirovitš Feklenko
* 1941–1942 kindralleitnant Vassili Filippovitš Gerassimenko
* 1943 kindralleitnant Viktor Vassiljevitš Kosjakin

| * v
* r
NSV Liidu ja Vene NFSV sõjaväeringkonnad, sõjalaevastikud ja väegrupid |
| --- |
| Sõjaväeringkonnad | 

* Arhangelsk
* Baikali
* Baikali-Amuuri
* Bakuu
* Balti
* Baranovitši
* Doni
* Edela
* Eri
* Gorki
* Harkovi
* Ida-Siberi
* Jaroslavli
* Kaasani
* Kalinini
* Karpaatia
* Kaug-Ida
* Kesk-Aasia
* Kiievi
* Kubani
* Leningradi
* Lvovi
* Lääne-Siberi
* Lõuna-Uurali
* Minski
* Moskva
* Odessa
* Omski
* Orjoli
* Petrogradi
* Primorje
* Põhja
* Põhja-Kaukaasia
* Siberi
* Smolenski
* Stalingradi
* Stavropoli
* Stepi
* Taga-Kaukaasia
* Tauria
* Thbilisi
* Turkestani
* Ukraina
* Uurali
* Valge mere
* Valgevene
* Valgevene (Lääne) eri
* Valgevene-Leedu
* Volga
* Volga-Uurali
* Voroneži

 |
| Laevastikud | 

* Balti laevastik
* Musta mere laevastik
* Põhjalaevastik
* Vaikse ookeani laevastik
* Kaspia flotill

 |
| Väegrupid | 

* Nõukogude väegrupp Saksamaal
* Keskväegrupp
* Lõunaväegrupp
* Põhjaväegrupp

 |
Seppälä kauplus Helsingi Malmi linnaosas
**Seppälä** oli Soome rõivakaupluste kett.

Seppälä oli tuntud naistele, meestele, noortele ja lastele suunatud kiirmoe poolest. 1990. aastatel hakati müüma kosmeetikat, 2002. aastal kotte ja kingi. Seppälä on tegutsenud Soomes, Saksamaal, Eestis, Lätis, Leedus, Ukrainas ja Venemaal.

Seppälä esimene kauplus avati Soomes 20. septembril 1930.

1. novembrist 1988 läks Seppälä Stockmanni kontserni koosseisu.

Eestis avati esimesed Seppälä kauplused 1999. aastal. Venemaa turult lahkus Seppälä 2014. aastal. Aastatel 2007–2017 vähenes ketti kuuluvate kaupluste arv Soomes 127 kaupluselt 56 kaupluseni.

2015. aastal müüs Stockmann kahjumis Seppälä keti selle tegevjuhile Eveliina Melentjeffile ja tolle abikaasale Timo Melentjeffile. Ka uued omanikud ei suutnud kauplusteketi majandustulemusi ümber pöörata ja 15. septembril 2017 kuulutas Helsingi ringkonnakohus maksuvõlgade tõttu välja Seppälä pankroti.

Viited
------

1. ↑  Helsingi kohus kuulutas välja Seppälä pankroti ERR UUdised, 15.09.2017 (vaadatud 16.09.2017)

Välislingid
-----------

* Seppälä veebileht eesti keeles
Lõõts
**Sepalõõts** oli endisaegne seadeldis ääsitulele põlemisõhu suunamiseks. Oli Euroopas tuntud juba keskajast.

Ehitus
------

Sepalõõtsa kere koosnes kolmest pirnikujulisest puukaanest, mis olid omavahel ühendatud poolpargitud nahast seintega. Seeläbi moodustus kaks voltis seintega kokkusurutavat tuulekotti, eraldatud keskmise kaanega. Nahk suruti kaante servade vastu sileda vitsaga, millest naelad läbi löödi. Selleks, et tuulekoti nahk kokkusurumisel paremini volti tõmbuks, kinnitati suurtel lõõtsadel seestpoolt naha külge kerged raamid. Keskmine kaas oli jäigalt kinnitatud peenemas otsas paikneva puust lõõtsapea külge, milles oli metalltoru õhu juhtimiseks sepatulele. Keskmise ja alumise kaane sisse tehti tuuleaugud, mis olid suletud ülespoole avanevate laastudest klappidega.

Töö põhimõte
------------

Lõõtsa kere kinnitati kahe posti vahele teljepuu abil. Lõõts pandi tööle vibu abil, millega alumine kaas tõmmati ülespoole ning tuulekotis olev õhk suruti läbi keskmise kaane avade ülemise kaane alla, seda tõstes. Kui vibu lahti lasti, vajus ülemine kaas oma raskusega allapoole, keskmise kaane laastuklapid sulgusid ning õhk suunati läbi lõõtsapea ääsile. Alla vajus ka alumine kaas, mille klapid avanesid ning alumine tuulekott täitus õhuga. Niiviisi rütmiliselt vibu tõmmates ja vabaks lastes tagati ühtlane õhuvool ääsi suunas.

Vaata ka
--------

* Sepikoda

Viited
------

1. ↑  Eesti rahvakultuuri leksikon (3. trükk). 2007. Koostanud ja toimetanud Ants Viires. Tallinn, Ühiselu AS trükikoda. Lk 155
2. 1 2  Eesti etnograafia sõnaraamat. Koostanud Arvi Ränk, toimetanud Õie Ränk. Tallinn 1995. lk 193

Välislingid
-----------

* Sepalõõts, Eesti Rahva Muuseum
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib Valgevene asulast; saare kohta vaata artiklit Rossi saar; USA California osariigi linna kohta vaata artiklit Ross (California).* |

---

**Roś** (transkribeerituna **Ros**) on alev Valgevenes Hrodna oblastis Vaŭkavyski rajoonis. Alev on Rośi külanõukogu halduskeskus. 

Alevit läbib Rośi jõgi ja Masty–Vaŭkavyski raudteeliin.

Alevis on kaks keskkooli ja laste kunstikool, lisaks asuvad seal veel raamatukogu ja kultuurimaja. Alevis toodetakse ehitusmaterjale, seal on ka toiduainete tööstus.

Vaatamisväärsusteks on iidsed šahtid, kust kaevandati ränikivi, lisaks veel vanalinn ja mõisakompleks. Säilinud on XIX sajandil ehitatud sünagoog, katoliku kirik aastast 1801, õigeusu kirik aastast 1901 ja aastal 1903 ehitatud kabel.

Ajalugu
-------

Alevit on esimest korda mainitud XVI sajandil. Toona kuulus see Navahradaki vojevoodkonda ja Vaŭkavyski maakonda. Toona kandis asula nime *Padroś* (*Падрось*). Esimesed teadaolevad omanikud olid Chodkiewiczid. Asustus oli selles piirkonnas küll juba XII sajandil, seal asus mitu erinevatele omanikele kuulunud küla. XVI sajandi lõpus sai Rośist alev. Chodkiewiczite kätte jäi alev aastani 1644, mil nad selle Rakowskitele müüsid, aga juba samal aastal said Rośi omanikeks Hlebowiczid.

Edasi vahetusid omanikud kiiresti, Roś kuulus nii Ogińskitele, Sapiehadele, Braniczkytele kui ka Potockitele. Alates kolmandast Poola jagamisest aastal 1795 oli alev Venemaa koosseisus, kuuludes nüüd algul Słonimi kubermangu, hiljem aga Hrodna kubermangu. Aastal 1886 avati Rośi raudteejaam.

Pärast esimest maailmasõda kuulus Roś Poola koosseisu, 1939. aastast Nõukogude Liitu. Toona asus alevi lähistel suur lennuväebaas.

Tuntud elanikke
---------------

* Piotr Matus – Valgevene matemaatik

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Roś** |

* Alev Valgevene fotoentsüklopeedias
Dylan Cozens 2022. aastal Buffalo Sabresi mängijana
**Dylan Cozens** (sündinud 9. veebruaril 2001 Whitehorse'is Yukonis) on Kanada jäähokimängija, kes mängib keskründajana NHL-i klubis Buffalo Sabres.

Aastatel 2017–2020 mängis ta Western Hockey League'i klubis Lethbridge Hurricanes. Hooajal 2017/18 lõi ta liigas uustulnukatest enim väravaid (22) ja pälvis auhinna Jim Piggott Memorial Trophy.

2019. aastal valis Buffalo Sabres ta NHL-i *draft* '​is seitsmenda valikuna. NHL-is debüteeris ta Sabresi meeskonnas 14. jaanuaril 2021 mängus Washington Capitalsi vastu. Esimese värava lõi ta liigas kaheksa päeva hiljem, kui kohtuti taas Capitalsiga. Debüüthooajal sai Cozens NHL-is kirja neli väravat ja üheksa väravasöötu. Hooajal 2021/22 jäi tema arvele 13+25. Kui esimesel hooajal mängis ta ääreründajana, siis teisel hooajal endale omasemalt keskründajana.

2020. aastal tuli Cozens Kanada kuni 20-aastaste koondisega juunioride maailmameistriks. 2021. aasta juunioride maailmameistrivõistlustel, kus Kanada võitis hõbemedali, oli ta Kanada resultatiivseim mängija (8+8) ning valiti turniiri sümboolsesse koosseisu. Kanada jäähokikoondise koosseisus osales ta 2022. aasta maailmameistrivõistlustel.

Viited
------

1. ↑   (vaadatud 13.5.2022)

Välislingid
-----------

* Dylan Cozens NHL.com lehel
* Dylan Cozens hockeydb.com lehel

| * v
* r
Buffalo Sabres |
| --- |
| 
**Väravavahid**: Craig Anderson **·** Eric Comrie **·** Ukko-Pekka Luukkonen |
| 
**Kaitsjad**: Jacob Bryson **·** Kale Clague **·** Rasmus Dahlin **·** Henri Jokiharju **·** Ilja Ljubuškin **·** Lawrence Pilut **·** Owen Power **·** Mattias Samuelsson **·** Riley Stillman |
| 
**Ründajad**: Dylan Cozens **·** Zemgus Girgensons **·** Jordan Greenway **·** Vinnie Hinostroza **·** Tyson Jost **·** Peyton Krebs **·** Casey Mittelstadt **·** Kyle Okposo (*C*) **·** Victor Olofsson **·** JJ Peterka **·** Jack Quinn **·** Jeff Skinner **·** Tage Thompson **·** Alex Tuch |
**Rodenberg** on linn Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Schaumburgi kreisis. Linn asub Deisteri loodeserval, umbes 10 km Stadthagenist idas ja 27 km Hannoverist läänes.

Linna pindala on 15,6 km².

31. detsembril 2017 elas seal 6451 inimest.

Rodenberg kuulub Rodenbergi ühisvalda ja on ühtlasi selle keskus.

Rodenberg asub Deisteri, Sünteli ja Bückebergi vahel. Läbi linna voolavad Rodenberger Aue ja Steinaue. "Vana-Rodenbergi" mägi, mille järgi on pandud linna nimi, koos oma maamärgi tuuleveskiga, kerkib linnast läänes. 1974. aastast kuulub Rodenbergi alla endine Algesdorfi vald. Naaberküla Grove, koos oma kirikuga, liideti Rodenbergiga 1834. aastal.

Ajalugu
-------

Rodenbergi ümbruskond oli asustatud juba eelajaloolisel ajal, *inter alia* keltide ja sakside poolt. Seda tunnistavad ka mõned läheduses asuvad kääpad. Rodenbergi nimi viitab mäele linnast läänes ja nimi ei viita raadamisele, vaid mäe punasele värvile: *roter Berg*.

Vastavalt linna esimestele ürikutele püstitasid Schaumburgi krahvide eelkäijad sinna linnuse või kaitsetorni 930. aastal; rohkem üksikasju ei ole teada.

Eeldatakse, et vallikraaviga linnus rajati Schaumburgi krahvi Adolf IV poolt aastatel 1228–1240 ja et eelmine linnus 930. aastast asus niinimetatud "vanal Rodenbergil" linnast läänes.

Praegust kirjapilti *Rodenberg* on esimest korda kasutatud 1632. aastal. 1317–1586 on dokumenteeritud muidki kirjapilte.

Rodenberg tunnistati 1250. aastal seaduslikult asulaks ja 1615. aastal andis Schaumburgi krahv Ernsti asulale linnaõigused. Schaumburgi krahviliin hääbus 1640. aastal, kui suri krahv Otto V, ning 1647. aastal neelas linna Hessen-Kasseli maakrahvkond – positsiooni konsolideeris ametlikult Vestfaali rahu 1648. aastal.

Tuntud spaa rajati 1718. aastal ja oli väga populaarne 1787. aastani, kui maakrahv Wilhelm IX rajas spaa väävliallikatele Bad Nenndorfis.

1859. aastal põles suurem osa linnast maha. Järgnenud aastatel kasutati kindlustuste kive mitmetes uutes linnahoonetes ja ka Bad Nenndorfis.

Kui Preisimaa annekteeris 1866. aastal Hesseni, sai Rintelni kreis (nagu seda 1866–1904 kutsuti) Preisimaa Hessen-Nassau provintsi osaks, jäi selleks kuni Hannoveri provintsiga liidendamiseni pärast kohaliku omavalitsuse reforme 1932. aastal.

See Schaumburgi osa kuulub ka Hannoveri Evangeelsesse Luteri kiriku ringkonda.

Viited
------

1. ↑  Register of German municipalities (4th quarter 2022), vaadatud 12.02.2023.

Välislingid
-----------

 Rodenberg – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis

Schaumburgi kreisi vallad

* Ahnsen
* Apelern
* Auetal
* Auhagen
* Bad Eilsen
* Bad Nenndorf
* Beckedorf
* Buchholz
* Bückeburg
* Hagenburg
* Haste
* Heeßen
* Helpsen
* Hespe
* Heuerßen
* Hohnhorst
* Hülsede
* Lauenau
* Lauenhagen
* Lindhorst
* Lüdersfeld
* Luhden
* Meerbeck
* Messenkamp
* Niedernwöhren
* Nienstädt
* Nordsehl
* Obernkirchen
* Pohle
* Pollhagen
* Rinteln
* Rodenberg
* Sachsenhagen
* Seggebruch
* Stadthagen
* Suthfeld
* Wiedensahl
* Wölpinghausen