recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Sinencia Jasmine Kass ehk YASMIN Tallinn Music Weeki linnalaval  
Foto: Ave Maria Mõistlik, 28. august 2020
**Yasmyn** (kodanikunimega **Sinencia Jasmine Kass**; sündinud 10. detsembril 1999) on eesti poplaulja.

2019. aastal ilmus debüütalbum "Slowfall".

Märtsis 2020 ilmus digikanalites tema teine EP "Illusions".

2021. aastal ilmus stuudioalbum "YASMYN".

Ta pälvis 2022. aastal Eesti Muusikaauhindadel aasta naisartisti auhinna.

2022. aastal ilmus duubelsingel "Money Man"/"Sugar".

Isiklikku
---------

Ta isa oli Joel de Luna, ema on Victoria Kass, vend on Antonio Sebastian Kass ehk Mick Moon. Tädi Carmen Kass on supermodell ja malefunktsionäär.

Viited
------

1. 1 2 3  "On, mida oodata! Yasmyn annab selle aasta esimese soolokontserdi". *Kroonika*. 13. märts 2023. Vaadatud 13. märtsil 2023.
2. ↑  YASMYN avaldas debüütalbumi "Slowfall", ERR, 8. aprill 2019
3. ↑  Johanna Maria Mängel, YASMYN: olen rahul sellega, kes ma olen, *Edasi.org*, 19. märts 2020
4. ↑  Joel de Luna ja Victoria Kassi lapsed Antonio ja Jasmine: meie siht on olnud lapsest peale saada paremaks kui meie eelkäijad, Õhtuleht, 8. august 2019
5. ↑  Skandaalse laulja Joel De Luna lapsed andsid esimese teleintervjuu, Elu24, 2. august 2019
**Rahvusvaheline Lennutranspordi Ühendus** (*International Air Transport Association*, lühend **IATA**) on lennufirmade kaubandusühing. 290 lennufirmat, mis IATAsse kuuluvad, on peamiselt suured õhu teel vedajad. IATA toetab lennufirmade tegevust ning aitab sõnastada tööstuspoliitikat ja standardeid. IATA peakontor asub Kanadas Montréalis, administratiivkontor on Genfis.

IATA-l on üle maailma üle 50 kontori ja ta esindab lennufirmasid ligi 120 riigis.

IATA lennufirmakood
-------------------

IATA lennufirmakood on kahetäheline kood, millega IATA tähistab lennufirmasid. Need moodustavad lennu numbri kaks esimest märki (näiteks OV 177: Estonian Airi lend 177 Tallinn-Brüssel). IATA koode kasutatakse näiteks reiside lennuplaanides, piletite reserveerimisel.

IATA lennujaamakood
-------------------

IATA lennujaamakood on kolmetäheline kood, millega Rahvusvaheline Lennutranspordi Ühendus (IATA, *International Air Transport Association*) tähistab lennujaamasid. Koode kasutatakse näiteks pagasilipikutel. Uuendatud koodide nimekiri avaldatakse kaks korda aastas, 1. juunil ja 1. detsembril.

Vaata ka
--------

* International Civil Aviation Organization (ICAO)
* Lennukompaniide loend IATA-koodi järgi

Viited
------

1. ↑  "Fact Sheet: IATA - International Air Transport Association". Originaali arhiivikoopia seisuga 11. märts 2016. Vaadatud 14. mail 2015.
2. ↑  About us. IATA, vaadatud 22.03.2019.
**Seredžius** on alev Leedus Jurbarkase rajoonis, Šeredžiuse valla halduskeskus. Seredžius asub Nemunase ja Dubysa ühinemiskohas Panemunė regionaalpargi territooriumil.

Alevis on keskkool ja raamatukogu. Vaatamisväärsusteks on kaks linnamäge, lisaks veel aastal 1913 valminud katoliku kirik.

Ajalugu
-------

Arheoloogiliste andmete põhjal on Seredžius juba ammu asustatud. Seal asub II-IV sajandil kasutusel olnud kalme. Esimene kahest linnamäest kannab ka nime *Palemono Kalnas* (nimetatud müütilise Leedu valitsejatesoo esiisa Palemonase järgi, kelle pealinnaks see kant olevat olnud). Linnamägi oli kasutusel XV sajandini. Aastail 1293-1363 seisis seal leedulaste kindlus, mis põletati aastal 1363 maha, ent jäi kindlustatud positsiooniks kuni Tannenbergi lahinguni.

Teine linnamägi on hilisem, see oli kasutusel XIV-XV sajandil. Aastal 1406 hõivasid linnamäe ristisõdijad, kes rajasid sinna *Dubysenburgi* kindluse, mis oli Saksa ordu Žemaitija alade halduri Michael Küchmeisteri residentsiks. Kindluse juures oli kabel, selle arsenalis olid ka tulirelvad. Aastal 1409 sundis Vytautas ordu Dubysenburgi maha jätma.

XVI sajandil sai Seredžiusest alev. XVI-XVIII sajandil asus Dubysenburgi asemel Sapiehadele kuulunud Mežiriečė mõis. Esimene kirik ehitati Seredžiusesse aastal 1829. Tsaari ajal olid alevi venekeelsed nimekujud Средники ja Средникъ.

Esimese maailmasõja ajal peeti aastal 1914 alevi ümbruses ägedaid lahinguid, mille käigus asula maha põles. Lahinguid peeti Seredžiuses ka Teise maailmasõja ajal. Pärast sõda tegutsesid alevi ümbruses Leedu metsavennad. Viimane neist tegutses seal veel aastal 1960.

Pilte
-----

* Seredžiuse esimene linnamägiSeredžiuse esimene linnamägi
* Seredžiuse teine linnamägiSeredžiuse teine linnamägi
* SeredžiusSeredžius
* Alev vaatega linnamäeleAlev vaatega linnamäele
* Seredžiuse kirikSeredžiuse kirik
* SeredžiusSeredžius

Tuntud elanikke
---------------

* Al Jolson - USA näitleja, koomik
* Jonas Virakas - Leedu arhitekt

Viited
------

1. ↑  Средникъ. Энциклопедический словарь Брокгауза и Ефрона, Kd. 31 (61) : София — Статика. С.-Петербургъ, 1900. 348 lk.

Välislingid
-----------

 Seredžius – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
* Alev portaalis vietoves.Lt
* Monograafia Seredžiuse kohta
**Peeter-Jaan Noppel** (28. juuli 1945 Tartu – 19. september 2015) oli eesti poksija ja poksitreener.

Ta lõpetas 1965. aastal Tartu 1. Keskkooli. Aastatel 1965–1966 õppis ta Eesti Põllumajanduse Akadeemias. 1973. aastal lõpetas ta Tartu Riikliku Ülikooli kehakultuuri alal.

Ta poksis aastatel 1959–1974 Tartu Kalevis, kus tema treener oli Vello Kade. Ta pidas 197 kohtumist ja võitis neist 162.

Noppel oli II keskkaalus (kuni 75 kg) Eesti NSV meister (1971) ja poolraskekaalus (kuni 81 kg) kahekordne Eesti NSV meister (1972 ja 1974). Ta sai Eesti NSV meistrivõistlustel II koha I keskkaalus (kuni 71 kg) 1966. aastal ja II keskkaalus (kuni 75 kg) 1970. aastal ning III koha II keskkaalus (kuni 75 kg) 1969. aastal.

Treenerina
----------

Noppel töötas 1973. aastast Tartus poksitreenerina, tema õpilaste hulgas olid näiteks Priidu Isak, Alar Roos, Artur Sinilill, Sergei Škatov jt.

Tunnustus
---------

* 1971 NSV Liidu meistersportlane

Kirjandus
---------

* Rein Pajur. "Poksi lugu". Tallinn 2018. Lk 441–442

Välislingid
-----------

* Eesti spordi biograafiline leksikon
* Haud Tartu Maarja kalmistul
Šlokenbeka mõis
Mõisa aidahoone
**Šlokenbeka mõis** (läti keeles *Šlokenbekas muiža*, saksa keeles *Shlockenbeck*) on mõis Lätis Engure piirkonnas Smārde vallas Milzkalnes. 

Šlokenbeka mõisat on esmamainitud 1488. aastal, ent arvatavasti rajati mõis juba 1544. aastal, mil see oli Butlarite pere valduses. Hiljem on mõis kuulunud Shenkingitele, Putkammeritele, Brigenitele, Grothusidele, Medemitele, Bulmeringidele. 1848. aastast kuni võõrandamiseni 1920. aastal kuulus mõis Reckede perele. Pärast teist maailmasõda asus mõisas teetööliste baas. Tänapäeval asuvad seal Läti Teedemuuseum ja Milzkalne küla raamatukogu.

Algul oli mõis kasutusel kindlusena, aga 17. sajandil kaotas see sõjalise tähtsuse. Praegune peahoone püstitati klassitsistlikus stiilis hoonena kindlusemüüride vahele 1844. aastal. Mõisa restaureeriti 1980. aastal.

Mõisakompleksi müürid pärinevad 1544. aastast. 1677. aastal renoveeriti müüre ja lisati väravatorn. Sellest ajast on säilinud mõned aidad. 19. sajandist pärinevad lehmalaudad, tõllakuur ja viinaköök, kus kunagi toodeti suurel hulgal piiritust, mida eksporditi nii Inglismaale kui ka Saksamaale. Üks vanemaid mõisa osi on kelder. Veidi eemal asuvad mõisa kõrts ja veski. 1930. aastatel lammutati mitu kõrvalhoonet. 

Vesiveski rajati 1780. aastal Slocene jõele. Selle juures asub tänapäeval väike hüdroelektrijaam.

Vaata ka
--------

* Šlokenbeka vasallilinnus

Viited
------

1. ↑  Engures novada teritorijas plānojums 2013. – 2025.gadam Paskaidrojuma raksts lk. 43

Välislingid
-----------

* Sissekanne Läti mõisate veebisaidil; fotod (*läti keeles*)
* Video mõisast
Ansambel Senat
Senat on eesti ansambel, mis on seadnud eesmärgiks oma kuulajaskonna silmaringi laiendamise ja harimise. Senat sündis 2020. aastal Tallinnas ja määratleb oma muusikat ühiskonnakriitilise progepopina, mis tähendab oluliste ja aktuaalsete teemade kajastamist heakõlalise, kuid rangete stiilipiirideta helikeelega. Senati muusika teeb omanäoliseks laulu asemel kõne- ja loengukatkete ning muusikast lahutamatute taustavideote kasutamine. 

"Planeet B" Tartus
Septembrist 2021 maini 2022 tegi Senat läbi kuusinglite hooaja, mille käigus avaldati iga kuu 1. kuupäeval valitud teemal singel ning samal teemal taskusaade "Senati Puhvet", kus lisaks bändile avas teemat ekspert.

###### Manifest

> *Maailm pöörleb rekordkiirusel ja homo sapiens otsustab, millises suunas. See tähendab - meie. See tähendab - sina. Otsustad.*
> 
> 
> *Me harime end, me kuulame teisi, me käime valimas, me taaskasutame, me püüame märgata ja võtta vähem ruumi, aga meie tegelik supervõime on muusika!*
> 
> 
> *Kui su kodutunne on suurem kui su krunt või korter, kui su loodusearmastus ei tunne riigipiire, kui sind saadab edu, aga sa märkad mahajääjaid, kui sa oled valmis uskuma, et see, mida sa tead, ei pruugi olla kogu tõde, kui su maailmapildis on rohkem kui kaks värvi, siis tere tulemast Senatisse! Otsi üles oma teadlikkus, kriitiline meel ja empaatia, ühiskonna üldkoosolek koguneb siin saalis!*
> 
> 
> *Me ei oota lihtsustatud vastuseid – taanduv ignorants on meie esimene võit. Elagu teaduslik mõtteviis! Elagu rahvaste rahu!*
> 
> 

Senati logo disainis Maris Savik

###### Senati kuusinglid

1. "Oh kooliaeg" (Raul Rebase päevakommentaar koroonaolukorrast)
2. "Mingu sul hästi" (Roy Strideri Ööülikooli loeng "Elamine kahetsuseta")
3. "Planeet B" (Tarmo Soomere Ööülikooli loeng "Ilmast ilma", Donald Trumpi ja Joe Bideni presidendidebatt, Greta Thunberg TheEllenShows jt)
4. "Süüakse ja juuakse" (katked Iina Aasamaa käsiraamatust "Käitumisest") koos näitlejate Indrek Ojari, Argo Aadli ja Hardo Adamsoniga
5. "Eesriide taha" (India poeedi Bhartrhari värss nr 50 ilmaelust loobumise kiitumiseks)
6. "Keeled suhu ja Euroopasse" (Kreisiraadio sketš "Läbirääkimised")
7. "Inimese tumedam pool" (Avo-Rein Terepingi Ööülikooli loeng "Inimese tumedam pool")
8. "Congratulations (At Last You Found Out)" (Alan Wattsi loeng "Wake Up, It's A Dream")
9. "Saab küll (aga me ei tee nii)" (Tõnu Viiki Ööülikooli loeng "Internet ja inimene", Lex Fridmani sissejuhatus intervjuule Mark Zuckerbergiga, jt)
10. "Song For Children"

###### Taskusaate "Senati Puhvet" külalised ja teemad

1. Senat - Kes me oleme, mida me tahame?
2. Reigo Ahven - Fairmus ehk moraalne revolutsioon muusikatööstuses
3. Madis Vasser - Kliimakriis
4. Raul Rebane - Millest üldse tohib rääkida?
5. Anna-Kaisa Oidermaa - Vaimne tervis
6. Peter Pedak - Haridusest
7. Allan Muuk - Inimese tumedam pool
8. Jalmar Vabarna - Milleks muusika?
9. Kristi Saare - Kuidas saada rikkaks?
10. Senat - KokkuvõttedRaul Rebane "Senati Puhvetis"

#### Liikmed

* Matis Leima - klahvpillid, elektroonika, laul
* Laurits Leima - elektrikitarr
* Martin-Eero Kõressaar - basskitarr
* Kaarel Raidam - trummid, laul
Sander Berge 2019. aastal KRC Genki treeningul
**Sander Gard Bolin Berge** (sündinud 14. veebruaril 1998 Bærumis) on Norra jalgpallur, kes mängib Inglismaa Premier League'i klubis Burnley ja Norra jalgpallikoondises.

Ta alustas klubikarjääri Norra klubis Asker, mille meeskonnas debüteeris ta Norra tugevuselt kolmandas liigas 2013. aastal. Aastatel 2015–2016 mängis ta Norra kõrgliigaklubis Vålerenga.

2017. aasta jaanuaris sõlmis ta lepingu Belgia kõrgliigaklubiga Genk. Hooajal 2018/19 tuli ta klubiga Belgia meistriks.

2020. aasta jaanuaris sõlmis ta lepingu Inglismaa kõrgliigaklubiga Sheffield United. Berge oli Sheffield Unitedi suurim ost. Esimese värava Inglismaa kõrgliigas lõi Berge 2. juulil 2020 mängus Tottenham Hotspur vastu. Sheffield Unitediga mängis ta Inglismaa kõrgliigas kuni hooaja 2020/21 lõpuni.

2023. aasta augustis sõlmis Berge nelja-aastase lepingu äsja Inglismaa kõrgliigasse tõusnud Burnleyga. Üleminekusumma oli 12 miljonit naelsterlingit.

Norra jalgpallikoondises tegi Berge debüüdi 23. märtsil 2017 mängus Põhja-Iirimaa vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 5. septembril 2019 EM-i valikmängus Malta vastu.

Saavutused
----------

Genk
* Belgia kõrgliiga: 2018–19
* Belgia superkarikas: 2019

Viited
------

1. ↑  "Twitter". Sheffield United F.C. Vaadatud 30. jaanuaril 2020 – via Twitter.
2. ↑  "Record signing arrives at the Lane". Sheffield United F.C. Vaadatud 30. jaanuaril 2020.
3. ↑  "Clarets secure Berge signing". Burnley F.C. 9. august 2023. Vaadatud 9. augustil 2023.`{{cite web}}`: CS1 hooldus: url-status (link)
4. ↑  "Sander Berge: Burnley sign Norway midfielder from Sheffield United". bbc.com. 9.8.2023. Vaadatud 12.8.2023

| * v
* r
Burnley FC mängijad  –  Premier League |
| --- |
| 

* 1 Trafford
* 2 O'Shea
* 3 Taylor
* 4 Cork
* 5 Beyer
* 6 Egan-Riley
* 7 Guðmundsson
* 8 Brownhill
* 9 Rodriguez
* 10 Benson
* 11 Twine
* 14 Roberts
* 15 Berge
* 17 Foster
* 18 Ekdal
* 19 Zaroury
* 20 Franchi
* 22 Vitinho
* 24 Cullen
* 25 Amdouni
* 26 Bastien
* 27 Churlinov
* 28 Al-Dakhil
* 29 Vigouroux
* 30 Koleosho
* 34 Larsen
* 39 Dodgson
* 44 Costelloe
* 45 Obafemi
* 49 Muric
* Treener: Kompany

 |
Užventise mõisa veski
**Užventise mõis** (leedu *Užvenčio dvaras*) on endine mõis Leedus Kelmė rajoonis Užventise linnas.

Mõisa on esimest korda mainitud aastal 1527, toona oli see riigimõis. Mõis on kuulunud Andrius Tujinlaitisele, Kasparas Bilevičiusele, Gorskitele, Simonas Vainiusele, Matas Vainiusele, Elžbieta Vainienėle, Antanas Gadonasele. Aastal 1820 said mõisa omanikuks Drucki-Lubeckid.

Aastail 1887–1898 rentisid mõisa Leedu kirjaniku Šatrijos Ragana vanemad. Sealset olustikku on ta hiljem kirjeldanud oma aastal 1922 ilmunud raamatus "Vana mõis".

Aastail 1912–1942 kuulus mõis Leedu poliitikule, iseseisvusdeklaratsioonile alla kirjutanud Jonas Smilgevičiusele. Tema rajas mõisa telliselöövi ja vesiveski, mille ruumides asus ka viinavabrik.

Peahoone on tagasihoidlik kahe sissepääsuga puidust hoone. Lisaks vesiveskile ja peahoonele on säilinud veel mõisa ait, kus asub koduloomuuseum, küün, sigala, lehmalaut, teenijate maja koos selle juurde kuuluva laudaga, piimaköök, kelder, sepikoda, veski ametiruumid, linnaseladu. Ka on säilinud mõisa juures asuv park.

Välislingid
-----------

* Sissekanne Leedu mõisate veebisaidil; fotod (*leedu keeles*)
* Video mõisa pargist ja vesiveskist
**Rudolf Bultmann** (20. august 1884 Wiefelstede – 30. juuli 1976 Marburg) oli saksa teoloog ja Uue Testamendi professor, kes tõlgendas kristliku usundit eksistentsialistlikku filosoofiaga. Ta sai tuntuks Uue Testamendi demütologiseerimise programmi kasutusele võtmisega. Tema vaated võeti kasutusele süstemaatilises usuteaduses ja filosoofias.

Demütologiseerimise mõiste tähendab kristluse vabastamist üleloomulikest "müütidest". Alates 1940. aastast keskendusid Bultmanni teoloogilised tööd oma Piibli eksistentsiaalse tõlgenduse arusaadavaks muutmisele laiale lugejaskonnale. Selle eesmärgi täitmiseks sõnastas ta kirjas *Neues Testament und Mythologie* (1941) Uue Testamendi sõnumi demütologiseerimise vajaduse. Ta väidab, et Uues Testamendis on mütoloogiline maailmapilt, mis vajaks asendamist teadusliku maailmavaatega:

> „Meil pole võimalik kasutada elektrivalgust ja raadiot, kasutada moodsa meditsiini vahendeid ja täita ravinõudeid, kui me samal ajal usume Uue Testamendi vaimude ja imede maailma. Kui keegi arvab seda oma isikus teha suutvat, siis võtku teatavaks, et sellega ta teeb ristiusu hoiaku kuulutamise tänapäeval arusaamatuks ja võimatuks."
> 
> 
>  – Rudolf Bultmann: *Neues Testament und Mythologie*. 1941, 18.
> 
> 

Marburgis teoloogiat õppides olid R. Bultmanni õpetajad Wilhelm Herrmann, Johannes Wess ja Wilhelm Heitmüller religiooniloolisest koolkonnast. Alates aastast 1922 kuulus ta "dialektiliste" teoloogide ringi, kes pärinesid alates 1918. aastast liberaalteoloogide hulgast. Marburgis kohtus ta ka eksistentsiaalfilosoof Martin Heideggeriga. Ta oli professor Breslau (1916–1920), Gießeni (1920–1921) ja Marburgi (1921–1951) ülikoolides.

Teosed eesti keeles
-------------------

* "Eksistents ja evangeelium. Valitud esseed". Saksa keelest tõlkinud Jaan Lahe. Ilmamaa 2019.

Vaata ka
--------

* Religioonilooline koolkond
**Pavel Darie** (6. november 1930 Prajila – 19. november 2015) oli Moldova luuletaja, proosakirjanik ja tõlkija.

Aastail 1950–1955 õppis Darie Moskvas Maksim Gorki nimelises Kirjandusinstituudis.

Ta töötas ajalehe Kolhoznik Moldavii toimetajana, nädalalehe Kultura Moldavii osakonnajuhatajana ning kirjastuse Karta moldovenjaske peatoimetajana.

1954. aastal debüteeris ta lasteluule kogumikuga "Mis oli metsas?", 1959 ilmus luule- ja proosaraamat lastele "Sputnik – meie täht" ning 1962 "Nisutera lugu". Ta avaldas ka mitu luulekogu ja muinasjutu "Nisutera".

Eesti keeles on ilmunud 1963. aastal tema värssjutustus "Nisuterake" (tõlkinud Heljo Mänd) ja 1975. aastal luulekogu "Emaarmastus" (tõlkinud Leelo Tungal).

Darie tõlkis moldaavia keelde Eduard Vilde romaani "Külmale maale", samuti Ivan Turgenevi, Jevgeni Vinokurovi, Janka Kupala, mitme itaalia, prantsuse, india jt kirjaniku teoseid.

Pavel Darie pälvis Moldova kirjanike liidu preemia ning 1988. aastal riikliku kirjastuskomitee auhinna india eepose "Rāmājana" tõlke eest.

Ta on maetud Chișinău katoliku kalmistule.

Viited
------

1. 1 2 3 4 5 6 7  "Ушел из жизни писатель Павел Дарие", 23.11.2015 (vaadatud 12.03.2022)
2. ↑  E-kataloog Ester
3. ↑  E-kataloog Ester
Võõrastemaja mõisa teenijate majas
Kārļi mõis 1903. aasta kaardil. Väljavõte kaardilt "Wegekarte des Wendenschen Kreises mit den Kirchspiels- und Gutsgrenzen" (1904)
**Kārļi mõis** (saksa keeles *Karlsruhe*, ka *Karlshof*, *Carlsruhe* ja *Carlsruh*, varem *Wolfsruh*, läti keeles *Kārļu muiža*, *Kārļumuiža* ja *Kārļamuiža*) oli rüütlimõis Liivimaal Võnnu kreisis Āraiši kihelkonnas. Praegu asub mõisasüda Lätis Amata piirkonnas Drabeši vallas Kārļis.

Ajalugu
-------

Kārļi mõis sai alguse XVIII sajandil. Algselt kuulusid sealsed maad Võnnu mõisale ja ajal, mil selle omanikuks olid Wolffid, ehitati Kārļi mõisasüda karjamõisana välja. Algul kandis see kompleks nime **Wolffi mõis** (*Wolfsruh*).

Järgmised omanikud olid Sieversid. 1795. aastal müüsid nad karjamõisa inglise kaupmehele James Pierson of Balmadisele ja sestpeale sai Kārļi mõisast iseseisev maavaldus. Piersonide kätte jäi mõis 1804. aastani, seejärel kuulus see 1806. aastani Engel Maria von Trompowskyle. Järgmine omanik oli Bernhard Christian Klein, kellele mõis kuulus 1819. aastani.

1819. aastani kuulus mõis Koskullidele. 1847. aastal läks mõis abielu kaudu tagasi Sieversite suguvõsale ja sellest ajast peale olid mõisal kuni võõrandamiseni (1920) Võnnu mõisaga ühised omanikud.

Karjamõisad
-----------

Kārļi mõisale kuulus ka kaks karjamõisa: Bellevue ja Cecile.

Mõisa suurus
------------

Kui mõis 1920. aastal võõrandati, kuulus selle juurde 643,82 hektarit maad. Sellest jäi 69 hektari suurune krunt mõisakompleksi ümber Sieversite valdusse.

Mõisaansambel
-------------

### Häärber

Piersonide rajatud mõisa peahoone (oli olemas kaardil 1796. aastast, kuigi teistel andmetel valmis hoone alles 1840. aastatel) põletati maha 1905. aastal. See taastati laenuga, kuid põletati I maailmasõja ajal uuesti maha ja seekord seda enam ei taastatud.

### Kõrvalhooned

Mõisakompleks pärineb XVIII sajandi lõpust ja XIX sajandist. Sellest on säilinud mõisavalitseja maja, tall, teenijate maja, kõrts, sepikoda, aedniku maja ja vesiveski-saekaater. Veidi eemal asuvad mõisa ehitatud vallamaja ja vana koolimaja. Mõisakompleksidest kaugemal asub Kosküllide suguvõsa rahula.

### Park

Mõisa juurde kuulub ka park, mis oli ilmselt olemas juba XVIII sajandil karjamõisa juures. Pargi rajamisel kasutati ära Amata jõe orgu ja sealseid liivakivipaljandeid. Barokne maastikupark sai endale lisandi 1871. aastal, mil kõrtsi juurde asutati aianduskool (esimene Balti kubermangudes). 1877. aastaks oli tänu koolile pargi juurde rajatud uhke õunaaed, mis oli omal ajal Baltimaade suurim.

Välislingid
-----------

* Kārļi mõisa ajalugu
* Sissekanne Läti mõisate veebisaidil; fotod (*läti keeles*)

Āraiši kirik
Āraiši kihelkond

**Kirik**: Āraiši kirik  

**Mõisad**: Āraiši kirikumõis | Drabeši mõis | Ieriķi mõis | Inti mõis | Kārļi mõis | Kārļukalni mõis | Katrinmuiža mõis | Rāmuļi mõis | Rencēni mõis | Rucka mõis | Spāre mõis
**Pillapalu** on küla Harju maakonnas Anija vallas.

Küla sai alguse 1930. aastatel, mil Piibe maantee äärde kunagise samanimelise maanteekõrtsikoha asemele rajati põlismetsade sisse riigi poolt asundus: üle 40 talu ja koolimaja. Kõik hooned ehitati enam-vähem sama projekti järgi, mille koostas Erika Nõva.

Pillapalu küla on väga suure pindalaga. See on moodustatud asustuskeskusena toimivast endisest Pillapalu külast, selle naabruses asuvatest Apuparra ja Rekka külast ning praeguse Anija valla piiresse jäänud Nõukogude armee polügooni alal asunud küladest: Kõrveveski, suurem osa Koitjärvet, Lepsilla, Nahe, Pruunakõrve, suurem osa Koolme küla. Sellise komplekteerimise tulemusena on praegu Pillapalu küla territoorium pikkuselt kolmas Eestis – 20,87 km Vainupea ja sarnaselt moodustatud naaberküla Koitjärve järel.

Küla idaosa paikneb Põhja-Kõrvemaa looduskaitseala maadel. Selle territooriumile jääb muuhulgas mitu raba, olulisemad neist on Koitjärve raba, Püüsaare raba, Riistakõrve raba ja Salu raba. Küla alal Koitjärve rabas asub Pillapalu Kivijärv. Teised olulisemad järved on Koitjärv, Venejärv, Venemäe Mustjärv, Sillaotsa järved, Elsejärv, Rohusaare Mustjärv, Harakajärv, Änni järv ja Änni Linajärv. Koitjärve rabas on mitu suuremat laugasjärve.

Pillapalu asundusse sai preemiatalu (Kungla nr A-94) Berliini olümpiamängude võitja Kristjan Palusalu.

Praegusel Pillapalu alal Kulli metsatalus elas Kulli Jüri, oluline Vennastekoguduste liikumise tegelane 18. sajandi lõpus.

* Kuusemets PillapalusKuusemets Pillapalus
* Pillapalu KivijärvPillapalu Kivijärv

Viited
------

1. ↑  Haldus- ja asustusjaotus, vaadatud 20.12.2022.
2. ↑  Statistikaamet, vaadatud 10.11.2020.
3. ↑  Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.01.2023.

Anija valla vapp
Anija valla asulad

**Linn:** Kehra  
**Alev:** Aegviidu  

**Külad:** Aavere | Alavere | Anija | Arava | Härmakosu | Kaunissaare | Kehra | Kihmla | Kuusemäe | Lehtmetsa | Lilli | Linnakse | Looküla | Lükati | Mustjõe | Paasiku | Parila | Partsaare | Pikva | Pillapalu | Rasivere | Raudoja | Rooküla | Salumetsa | Salumäe | Soodla | Uuearu | Vetla | Vikipalu | Voose | Ülejõe
Remte loss
**Remte loss** (läti keeles *Remtes pilsmuiža*, saksa keeles *Schloss Remten*) on loss Lätis Brocēni piirkonnas Remte vallas Remtes, Remte mõisa peahoone. 

Remte mõisast on esimesed ülestähendused aastast 1509, mil mõisa omanikuks olid Butlarid. 190 aastat hiljem said mõisa enda kätte Brinckenid, seejärel Bruckenid. Aastast 1767 kuulus mõis Medemitele. Mõis võõrandati nende perelt aastal 1920 ja pärast seda asub seal Remte kool.

Loss püstitati aastal 1800 klassitsistlikus stiilis. Aastal 1880 ehitati loss põhjalikult ümber, nii et arhitektuuristiiliks on nüüd uusrenessanss. Aastal 1893 toodi Saldusest mõisa telegraafiliin. Lossi juures asub aastal 1800 rajatud reljeef "Sfinks".

Kõrvalhoonetest on säilinud tall. Mõisa juures asub rahula. Lossi juures asub ka tsementkattega tenniseväljak. Lossi juurest viib Jaunpilsi poole allee, mida kutsutakse **Sigade alleeks** (*Cūku aleja*). Pargi pindala on 26 hektarit. Parki ehivad paviljonid, sambad, tornikesed. Pargis on tiikide ja kanalite süsteem.

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Remte loss** |

* Sissekanne Läti mõisate veebisaidil; fotod (*läti keeles*)
**Griškabūdis** on alev Leedus Šakiai rajoonis, Griškabūdise valla halduskeskus.

Alevis on raamatukogu, kultuurikeskus ja keskkool. Vaatamisväärsusteks on radiaalplaneeringuga vana (põhiliselt XIX sajandist pärinev) alevi osa, aastal 1796 ehitatud kirik ja selle aastal 1933 valminud kellatorn.

Ajalugu
-------

XVII sajandi alguses olid asula ümbruses suured laaned ja asustus puudus. Esimest korda on asulat mainitud Sintautase kiriku meetrikaraamatus (aastaist 1697–1706). Aastail 1742–1743 ehitati sinna puidust kabel, mida haldas Kudirkos Naumiestise karmeliitide klooster. Aastal 1765 sai Griškabūdisest alev. Aastal 1796 püstitati vana kabeli asemele uus kirik.

Aastal 1819 avati alevis kihelkonnakool. Selle hoone põles aastal 1842 maha; kool avati taas aastal 1860. Alevit ennast laastasid suured tulekahjud aastail 1840 ja 1915. Knygnešystė ajal oli asula üks leedukeelse kirjanduse levitamise keskuseid.

Teise maailmasõja järel tegutsesid alevi ümbruskonnas Leedu metsavennad. Nõukogude võimu ajal oli Griškabūdis kohaliku kolhoosi keskasula.

Pilte
-----

* GriškabūdisGriškabūdis
* Griškabūdise kirikGriškabūdise kirik
* Griškabūdise kiriku eesuksGriškabūdise kiriku eesuks
* Griškabūdise kellatornGriškabūdise kellatorn

Tuntud elanikke
---------------

* Feliksas Bartkus – Leedu teoloog
* Ona Valiukevičiūtė – Leedu estraadilaulja
* Juozas Preikšas – Leedu piiskop
* Valentinas Gustainis – Leedu ajakirjanik

Viited
------

1. ↑

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Griškabūdis** |

* Alev portaalis vietoves.Lt
* Artikkel alevi karmeliitidest
* Alevi koduleht
* Alev Poola geograafilises sõnastikus
**Gösta Carl Erik Gahlnbäck** (5. september 1897 Tallinn – 28. juuli 1961 Steinhude, Lääne-Saksamaa) oli Eesti purjetaja ja jääpurjetaja.

Ta lõpetas 1915. aastal Tallinna Reaalkooli ja õppis pärast seda Riia Polütehnikumis.

Ta osales Soome kodusõjas.

Purjetamise ja jääpurjetamisega hakkas ta tegelema 1911. aastal, 1920. aastatel võitis ta purjetamises 6 m² ja 10 m² klassis mitu regatti.

Gahlnbäck oli firma Carl F. Gahnbäck kaasomanik, AS Balti Päästeseltsi ja Eesti Lennuliinide AS Ago juhatuse liige, õhuliikluse usaldusühingu Eesti Avio, G. Gahlnbäck & Co asutaja ja täisosanik, OY Aero Eesti osakonna volinik, 1937. aastast Eesti Avio, W. Laanekõrb ja Ko täisosanik. Aastatel 1936–1940 oli ta Eestimaa Merejahtklubi asekommodoor.

1940. aastal lahkus ta Rootsi, kus ta töötas laevaäri Salen-Rederiema kontrollosakonna juhatajana, 1959. aastal pärast pensionile jäämist siirdus Saksamaale.

Ta oli Mustpeade vennaskonna liige.

Isiklikku
---------

Ta vend oli jääpurjetaja ja purjetaja, mitmekordne Euroopa meister jääpurjetamises (1933, 1935, 1936, 1937, 1938) Etienne Carl Edmund Gahlnbäck.

Tema isa Karl Erik Gahlnbäck oli konsul ja ettevõtte Carl F. Gahlnbäcki omanik, Mustpeade vennaskonna liige.

Viited
------

1. 1 2 3 4  Biograafia ESBL-is (vaadatud 25.12.2014)
2. ↑  "Gösta\* Carl Erik Gahlnbäck". *geni\_family\_tree*. 5. september 1897. Vaadatud 27. septembril 2023.
3. ↑  *Spordibiograafiline leksikon 1937*. Tallinn: Tallinna Kirjastuse Kooperatiiv. 1937. Lk 37.
4. ↑  Ajaleht Esmaspäev, 21.03.1938;

Välislingid
-----------

* Biograafia ESBL-is
**Meškuičiai** on alev Leedus Šiauliai rajoonis, Meškuičiai valla halduskeskus. Alevit läbib Šiauliai ja Riia vaheline raudtee.

Alevis on keskkool, kultuurimaja ja raamatukogu. Meškuičiais tegutsevad mitmed puidutööstusettevõtted. Vaatamisväärsusteks on aastal 1897 püstitatud katoliku kirik, samuti ka XIX sajandil ehitatud tuulik. Alevi lähistel asub Ristimägi.

Ajalugu
-------

Arvatakse, et Meškuičiai tekkis aastal 1557. XVII sajandi alguses laastas asulat katk. Aastal 1681 sai asulast turuplatsiga alev, aga hiljem kaotas see oma õigused. Taas sai Meškuičiaist alev aastal 1769.

Algselt Tiesenhausenitele kuulunud asula hakkas aastast 1795 kuuluma Zubovitele. Aastal 1831 toimus 16. juunil alevi juures lahing ülestõusnud leedulaste ja tsaariarmee vahel.

Esimese maailmasõja ajal, aastal 1916, ehitasid alevi hõivanud sakslased sealt läbi Tilsitist Jelgavasse viiva raudtee. Aasta 1919 novembris toimus alevi all lahing Pavel Bermondt-Avalovi vägede ja Leedu sõjaväe vahel. Aastal 1941 kasutati sealset raudteejaama küüditamisel. Peale Teist maailmasõda tegutsesid alevi ümbruskonnas Leedu metsavennad. Nõukogude ajal oli Meškuičiai kohaliku kolhoosi keskasula.

Pilte
-----

* MeškuičiaiMeškuičiai
* Meškuičiai kirikMeškuičiai kirik

Viited
------

1. ↑

Välislingid
-----------

 Meškuičiai – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
* Alev portaalis vietoves.Lt
**Hillar Lauri** (7. veebruar 1928 – 26. mai 2014) oli eesti merenduspedagoog.

Ta sündis Võrumaal Tsäpsi algkooli õpetaja pojana. 1946. aastal lõpetas ta Võru 1. Keskkooli. Alustas Tallinna Polütehnilises Instituudis inseneriõpinguid, mille kõrvalt teenis elatist matemaatikatundide andmisega Tallinna 22. Keskkoolis. Pärast 1949. aasta märtsiküüditamist sattus ta võimude ebasoosingusse ning kustutati üliõpilaste nimekirjast, põhjuseks vanema venna metsavennaks kuulutamine ja 25 + 5 aastaks (koos emaga) Siberisse saatmine. Mehaanikainseneri diplomi sai ta Tallinna Polütehnilisest Instituudist 1956. aastal (siis, kui ta ema ja vend Siberist tagasi jõudsid).

Aastatel 1951–1961 töötas ta Tallinna Merekalanduse Tehnikumis tehniliste ainete (tehniline mehaanika, tehniline joonestamine) õpetajana, olles samaaegselt aastatel 1954–1961 direktori asetäitjaks õppetöö alal. Aastatel 1961–1965 töötas ta Eesti NSV Kõrg- ja Keskerihariduse Ministeeriumis tehnikumide inspektorina, jätkates kohakaasluse alusel tundide andmist mereharidust andvates õppeasutustes. Kui 1965. aastal hakati Eestis mereharidust reformima ja Tallinna Kalandustehnikumist sai Tallinna Kalatööstuslik Merekool, kutsuti ta sinna ülema asetäitjaks õppetöö alal ja tehniliste ainete õpetajaks. Kuna kool oli kinnise režiimiga ja varasemast tublisti üle politiseeritud, pidi ta aastal 1971 leidma uue töökoha (kuna ta oli parteitu). Uueks töökohaks sai Karu tänaval olev Kutsekeskkool nr 1, kus ta töötas aastatel 1971–1981 direktori asetäitjana õppe- ja tootmistöö alal ning tehniliste ainete õpetajana; tollal oli see ka ainus kool, kus mereharidust sai eesti keeles. Aastatel 1981–1988 töötas ta Eesti NSV Ministrite Nõukogu Riiklikus Kutse­hariduse Komitees koolivalitsuse juhataja asetäitjana. Aastast 1988 töötas ta Estonia puiesteel asuva Tallinna Merekooli õppejõuna, seejuures aastast 1990 tuli tal kooli ülema asetäitjana hakata seal korraldama ka õppetööd; tihti tuli tal alustada nullist ja seda koolis tegutseva Interrinde vastuseisust hoolimata.

Tunnustus
---------

* 1979 Eesti NSV teeneline õpetaja
* 1999 Valgetähe III klassi teenetemärk

Viited
------

1. ↑  "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 10. juuni 2015. Vaadatud 16. juulil 2014.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
**Eesti ratsarügement**, õigemini **Eesti värvatud ratsarügement** (rootsi keeles *Estniska värfvade kavalleriregement*) oli 1697. aastal formeeritud üksus, mis osales Rootsi poolel peamiselt Põhjasõjas kuni 1710. aastani.

Ajalugu
-------

### Formeerimine

Eesti ratsarügement formeeriti 1697. aastal peamiselt kohaliku aadli poolt Eestimaal. Selle esimeseks ülemaks sai Magnus Johan von Tiesenhausen.

### Koosseis

Põhjasõja alguseks koosnes rügement neljast kompaniist, millest kaks paiknesid Riias ja kaks Narvas. 1702. aastaks oli väeosas kokku 400 meest. 1706. aastal värvati üksusesse 327 ja 1708. aastal 390 meest.

### Tegevus Põhjasõja ajal

Ooberstleitnant Ernst Carl von Glasenappi juhatuse all osales rügement Lybeckeri Ingerimaa sõjakäigul ning ka Eesti alal toimunud sõjategevuses. Pärast 1708. aastat jagati ratsarügemendi üksused teistesse väeosadesse laiali, arvatavasti Brakeli tragunirügementi. Ernst Carl von Glasenapp lahkus üksuse ülema kohalt 1710. aastal.

Rügemendi ülemad
----------------

| Daatum | Nimi |
| --- | --- |
| 1697–1700 | Magnus Johan von Tiesenhausen |
| 1700 | vabahärra Hans Heinrich von Tiesenhausen |
| 1700–1707 | Johannes Heinrich von Tiesenhausen |
| 1708–1710 | Ernst Carl von Glasenapp |

Viited
------

1. 1 2 3 4  Nordesvan, Carl Otto. Svenska arméns regementen 1700−1718. Lund: Berglinska boktryckeriet, 1920, lk 11.

Kirjandus
---------

* Nordesvan, Carl Otto. *Svenska arméns regementen 1700−1718*. Lund: Berglinska boktryckeriet, 1920. Lk 11 .
EÜE töösuve avamine 1989. aastal
EÜE töösuve avamine 1989. aastal
EÜE töösuve avamine 1989. aastal
**Eesti Üliõpilaste Ehitusmalev** (lühend EÜE) oli noorte vabatahtlik töökoondis, kuhu võisid astuda üliõpilased ja keskeriõppeasutuste õpilased. Malevat juhtis ELKNÜ Keskkomitee juures olev EÜE Keskstaap. Malev korraldas suvevaheajal oma liikmete tööd ja puhkust. EÜE algüksus oli rühm, mille eesotsas seisis komandörist, komissarist ja meistrist koosnev staap. EÜE sõlmis ettevõtetega töölepinguid. Vabal ajal harrastati taidlust ja sporti, korraldati ekskursioone, kohtumisi teiste rühmadega. EÜE-l oli oma lipp, vormirõivastus, liikmepilet, embleem ja rinnamärk. Oma sümboolika oli ka EÜE rühmadel.

Loomine
-------

1956. aastal osales 120 TRÜ üliõpilast uudismaaprogrammis Kasahstanis, mis pani aluse EÜE tekkele. EÜE alguseks peetakse siiski 1964. aastat, kui Kasahstani Kotorkuli rajooni ehitustöödel osales 125 Eesti üliõpilasest koosnenud rühm. Alates 1966. aastast tegutsesid selle rühmad peamiselt Eestis. 1966. aasta on ka EÜE ametlikuks alguseks. Sellele eelnes tudengite ehitusmalevate koondamine ühe katusorganisatsiooni – Üleliidulised Üliõpilaste Ehitusmalevad – alla. Selle keskstaap loodi Komsomoli keskkomitee juurde.

Tegevus
-------

1967. aastast hakkas ilmuma maleva häälekandja, ajaleht Noorte Hääl Eesti Üliõpilaste Ehitusmalevas, millest 1988. aastast sai Malevaleht.

1981. aastal oli EÜE-s umbes 2500 malevlast, tööd tehti 6.4 miljoni rubla eest.[*viide?*]

Mõned rühmad saadeti tööle teistesse NSV liiduvabariikidesse (nt Vene NFSV-sse Karjalasse, Jakuutiasse ja Kamtšatkale), vahetuse korras ka Euroopa sotsialismimaadele.[*viide?*]

EÜE viimane kokkutulek oli 1993. aastal. Koos kolhooside-sovhooside, MEKide ja KEKide lagunemisega kadus vajadus EÜE järele. 1996 toimus Intsikurmus "kõigi aegade ehitusmalevlaste kokkutulek".[*viide?*]

Viited
------

1. ↑  1988, FOTIS, ERAF.9591.1.904.6, Hooaja avamise rongikäik Harju tänaval Tallinnas
2. ↑  Aarne Vahtra, Donald Visnapuu. Kivised suved. Lehekülgi Eesti Üliõpilaste Ehitusmaleva tegevusest. Tallinn: Eesti Raamat, 1973, lk 5-6.
3. ↑  "EÜE Estonicas". Originaali arhiivikoopia seisuga 2. aprill 2015. Vaadatud 3. märtsil 2015.
4. ↑  Uuna, lk 149–150.
5. ↑  Malevaleht: Eesti Üliõpilaste Ehitusmaleva häälekandja

Kirjandus
---------

* Mati Kalkun. *Nooruse maa*. Tallinn 1966
* Rein Milistver. *Ühe suve värvid: [Eesti Üliõpilaste Ehitusmaleva töösuvi 1977]*. Tallinn: Eesti Raamat, 1978.
* Olev Remsu. *Lapsepõlvest Malleta*. Tallinn: Pegasus, 2009, 2. tr.
* Tiit Pruuli. *EÜE jälg: pildikesi üliõpilasnoorsoo elust*. Tallinn: Varrak, 2013.
* Olev Remsu. *Inge ja Epp, kaks pruuti: Teekond. Kamtšatka*. Tallinn: Tänapäev 2014.
* Airi Uuna. "Gesellschaftliche Freiräume in einem autoritären System: Die studentischen Baubrigaden in den Estnischen SSR." *Forschungen zur baltischen Geschichte* 2016/11, lk 146–163.
**Aarhus**, ka **Århus** on linn Taanis Kesk-Jüütimaa piirkonnas Aarhusi lahe ääres, Aarhusi valla keskus. Varasema haldusjaotuse järgi Aarhusi maakonna keskus. 

Aastail 1948–2010 kandis linn nime Århus, alates 1. jaanuarist 2011 taas ametlikult Aarhus.

Aarhus on Kopenhaageni järel suuruselt teine linn Taanis.

Linnas asub Aarhusi Ülikool.

Aarhus oli 2017. aastal Euroopa kultuuripealinn.

Linna nime õigekirjutus
-----------------------

Linna nimi enne 1948. aasta õigekirjareformi oli Aarhus. Reformiga asendati taani keele õigekirjas täheühend *aa* tähega *å*. Linnanimesid lubati selle reformiga kirjutada nii vanas kui ka uues kirjaviisis. 

Aastast 1956 hakati kõikides riigiasutustes kasutama linnanimedes å. Aastal 1984 anti hoolimata keelemeeste vastuseisust linnadele õigus valida, kuidas nad oma linna nime kirjutavad. Aarhusi linnanõukogu otsustas alates 1. jaanuarist 2011 kasutada nimekuju *Aarhus*. Taani keelekorraldajad peavad õigeks mõlemat nimekuju. 

Aarhusi teater

Århusi teater
-------------

Teatrimaja projekteeris arhitekt Hack Kampmann. Teater avati 1900. aastal. Aarhusi teatris on viis väiksemat lava, pealava, saalis umbes 700 kohta, suur rõdu, väike lava asub teatri kohvikus Cafe Hack.

Kohvik sai nime arhitekt Hack Kampmanni järgi. Cafe Hack on saanud rahvusvaheliselt tuntuks tänu samanimelisele raadiosaatele, mis on eetris pühapäeva hommikuti. Kohvikus pakutakse etendusteteemalist menüüd ning seintel on fotod vanadest etendustest ja näitlejatest. Kohvik on avatud ka linna külalistele.

Pilte
-----

* ÅrhusÅrhus
* Aarhusi vanim tänavAarhusi vanim tänav
* Aarhusi teatrimajaAarhusi teatrimaja

Vaata ka
--------

* Århusi konventsioon
* Gellerup

Viited
------

1. ↑
2. ↑

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Vikisõnastiku artikkel: **Aarhus** |

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Aarhus** |

* Århusi valla koduleht (*taani keeles*)
* Turismiinfo (*taani, inglise ja saksa keeles*)

| * v
* r
Euroopa kultuuripealinnad |
| --- |
| 

1985 Ateena
1986 Firenze
1987 Amsterdam
1988 Lääne-Berliin
1989 Pariis
1990 Glasgow
1991 Dublin
1992 Madrid
1993 Antwerpen
1994 Lissabon
1995 Luxembourg
1996 Kopenhaagen
1997 Thessaloníki
1998 Stockholm
1999 Weimar
2000 Reykjavík **·**  Bergen **·**  Helsingi **·**  Brüssel **·**  Praha **·**  Kraków **·**  Santiago de Compostela **·**  Avignon **·**  Bologna
2001 Rotterdam **·**  Porto
2002 Brugge **·**  Salamanca
2003 Graz
2004 Genova **·**  Lille
2005 Cork
2006 Pátra
2007 Luxembourg **·**  Sibiu
2008 Liverpool **·**  Stavanger
2009 Linz **·**  Vilnius
2010 Essen **·**  İstanbul **·**  Pécs
2011 Tallinn **·**  Turu
2012 Maribor **·**  Guimarães
2013 Košice **·**  Marseille
2014 Riia **·**  Umeå
2015 Mons **·**  Plzeň
2016 Wrocław **·**  Donostia / San Sebastián
2017 Aarhus **·**  Paphos
2018 Leeuwarden **·**  Valletta
2019 Matera **·**  Plovdiv
2020/2021 Galway **·**  Rijeka
2022 Kaunas **·**  Esch-sur-Alzette **·**  Novi Sad
2023 **Veszprém **·**  Timișoara **·**  Elefsína**
2024 Tartu **·**  Bad Ischl **·**  Bodø
2025 Nova Gorica / Gorizia **·**  Chemnitz
2026 Oulu **·**  Trenčín
2027 Liepāja
 |
**Kasemetsa raudteepeatus** on raudteepeatus Harjumaal Saku vallas Kasemetsal.

Kasemetsa raudteepeatuses on üks madal (550 mm) perroon. Rong sõidab Balti jaamast Kasemetsale umbes 27-29 minutit. Kasemetsal peatub alates 2014. aasta jaanuarist päevas Elroni 4 Viljandi rongi (pooled Tallinna ja pooled Viljandi poole), 9 Türi rongi (viis Tallinna ja neli Türi poole) ja 8 Rapla rongi (pooled Tallinna ja pooled Rapla poole). Piletihinnalt kuulub peatus II ja III tsooni.

Ajalugu
-------

*"Saku valla elanikelt on saabunud Tallinna põllumeeste konvendile palve seisukoha võtmiseks raudteevalitsusele esitatava suhtes, milles palutakse uue peatuskoha avamist kitsaroopmelisel raudteel Saku ja Kiisa jaamade vahel. Uues peatuses palutakse toimetada ka piima vastuvõttu.*
Palve põhjendamiseks tuuakse ette, et praegu peavad kohalikud elanikud seal kõverikke tegema ümber Saku soo, et pääseda oma piimaga Saku jaama. Palvele on alla kirjutanud 120 talupidajat."

Viited
------

1. ↑  Elroni koduleht
2. ↑
3. ↑  Uus peatuskoht kitsaroopalisele. Harjumaa. Teataja 27. märtsil 1937. Lk. 8

Välislingid
-----------

* YouTube'i video: Stadler Flirt rong läbisõidul Kasemetsast
* FOTO: Kasemetsa peatus aastal 1968; Baltic Trains Picture Gallery
* Infot peatuse kohta; fotod (*vene keeles*)

  


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **Eelnev peatus** |  **Raudteepeatus lõunasuunalistel reisirongiliinidel** | **Järgnev peatus** |
|  Saku |  **Kasemetsa** | Kiisa  |
**Maja Sarihodžić** (esinejanimega Maya Sar; sündinud 12. juulil 1981 Tuzlas) on bosnia muusik ja poplaulja.

2003. aastal sai ta bakalaureusekraadi muusikas klaveri erialal.

Ta osales 2001. ja 2004. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel taustalauljana ning 2011. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel klahvpillimängijana Bosnia ja Hertsegoviina laulu esitusel.

2012. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel esindas ta Bosniat ja Hertsegoviinat lauluga "Korake ti znam" ("Tean su samme"), saades 55 punktiga 18. koha.

Ta on Bosnias ja Hertsegoviinas tuntud heategevuskampaanias emakakaelavähi vastu võitlejana.

Välislingid
-----------

* Ametlik koduleht

| * v
* r
Bosnia ja Hertsegoviina esindajad Eurovisiooni lauluvõistlusel |
| --- |
| 

* 1993: Fazla
* 1994: Alma Čardžić & Dejan Lazarević
* 1995: Davorin Popović
* 1996: Amila Glamočak
* 1997: Alma Čardžić
* 1999: Dino & Beatrice
* 2001: Nino Pršeš
* 2002: Maja
* 2003: Mija Martina
* 2004: Deen
* 2005: Feminnem
* 2006: Hari Mata Hari
* 2007: Marija Šestić
* 2008: Laka
* 2009: Regina
* 2010: Vukašin Brajić
* 2011: Dino Merlin
* 2012: Maya Sar
* 2016: Dalal & Deen, Ana Rucner & Jala

 |
**Debeikiai** on alev Leedus Anykščiai rajoonis, Debeikiai valla halduskeskus. Alev asub Aknysta jõe ääres. 

Debeikiais on keskkool, postkontor, kultuurimaja ja raamatukogu. Ettevõtetest asub seal veski. Vaatamisväärsusteks on sealne kalmistu ja aastal 1913 ehitatud katoliku kirik.

Ajalugu
-------

Debeikiaid on esmamainitud XVII sajandi alguses. Aastail 1760–1769 ehitati sinna kabel, mille asendas XVIII sajandi lõpuaastatel ehitatud puidust kirik. Asula põles aastail 1822 ja 1899. Debeikiai elanikud osalesid jaanuariülestõusus ja knygnešystės. Tsaariajal oli alevi venekeelne nimekuju Добейки. 26. mail 1919 toimus asula juures lahing Leedu vägede ja Punaarmee vahel. Teise maailmasõja järel tegutsesid alevi ümbruskonnas Leedu metsavennad, seetõttu asus sinna NKVD garnison. 

Aastal 1944 sündis Debeikiais Nõukogude Liidu, hiljem aga Leedu kõrgem sõjaväelane Jonas Andriškevičius.

* KoolimajaKoolimaja
* DebeikiaiDebeikiai
* Alevi keskusAlevi keskus
* Debeikiai kirikDebeikiai kirik

Viited
------

1. ↑

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Debeikiai** |

* Alev Poola geograafilises sõnastikus
* Alev portaalis vietoves.Lt
Kristallnõud. Edinburghi kristall
**Pliiklaas** ehk **kristallklaas** või lihtsalt **kristall** on klaasi liik, mille tavalise soodaklaasi kaltsiumkomponent on asendatud pliiga. Tüüpiliselt sisaldab pliiklaas 18–40% kaaluprotsenti plii(II)oksiidi (PbO), suurema pliisisaldusega klaasi nimetatakse flintklaasiks.

Hoolimata nimetusest "kristallklaas" puudub pliiklaasil kristalliline struktuur, see on nagu igasugune klaas amorfne aine. Nimetuse kristall (*cristallo*) andsid sellele klaasile Veneetsia klaasimeistrid sarnasuse tõttu mäekristalliga, mida pliiklaas imiteeris.

Eri lisandid
------------

Plii olemasolu kristallis annab klaasile raskema ja säravama välimuse ning suurendab läbipaistvust. Pliioksiid lisatakse klaasile, et vähendada selle sulamistemperatuuri ja muuta see töödeldavamaks.

Kristallnõude valmistamisel võidakse klaasimassile lisada eri mineraale, et anda klaasile soovitud omadused ja efektid. Mõned levinumad mineraalid, mida lisatakse kristallvaasidele, on järgmised:

* Ränioksiid – see mineraal annab klaasile tugevuse ja vastupidavuse ning aitab kaasa selle läbipaistvusele.

* Alumiiniumoksiid – alumiiniumoksiidi lisamine võib klaasile anda tugevust ja vastupidavust ning vähendada termilist paisumist.

* Baariumoksiid – baariumoksiidi kasutatakse mõnikord plii asemel, et saavutada sarnane sära ja raskus. See võib klaasile anda ka suurema läbipaistvuse.

* Tsirkooniumoksiid – tsirkooniumoksiidi lisamine võib klaasile anda suurema kuumuskindluse ja vastupidavuse.

Sõnavara
--------

Euroopa Liidus on reguleeritud nimetuse "kristall" kasutus: kristalliks tohib nimetada vaid sellist klaasi, mille pliisisaldus on vähemalt 24%, ja need tooted märgistatakse ümmarguse kuldse etiketiga. Sellest väiksema pliisisaldusega klaasi või sellist, millele on lisatud muid metallioksiide, tohib nimetada kristallklaasiks, ning nende etikett on kolm- või nelinurkne.

Vaata ka
--------

* Mäekristall
* Strass
* Kristallpalee
* Kristalliöö
* Kristallkingakese auhind

Viited
------

1. ↑  NÕUKOGU DIREKTIIV, 15. detsember 1969, kristallklaasi käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta. EUROOPA ÜHENDUSTE TEATAJA 29.12.1969

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Pliiklaas** |
**Ain Agan** (sündinud 27. oktoobril 1959) on eesti kitarrimängija ja helilooja. 

Ta on Tartu Ülikooli Viljandi Kultuuriakadeemia kitarriõppejõud ning Viljandi Kitarrifestivali asutaja ja kunstiline juht. 

Agan on esinenud Rootsis, Soomes, Prantsusmaal, Kanadas, USAs, Venemaal, Hiinas, Austrias, Inglismaal, Iirimaal, Norras, Taanis ja Fääri saartel. Ta on mänginud umbes sajaviiekümnel Eestis ilmunud heliplaadil. 

Ain Agan on MTÜ Estonian Dream Big Band asutajaliige, ansambli Eesti Keeled asutaja, rahvusvahelise kvarteti Agan-Viinikainen-Mälgand-Kallio ja omanimelise uue bändi AgAin Group eestvedaja ning kuulub paljude ansamblite koosseisu: Agan-Saarsalu duo, Agan-Maaker duo, S.A.M Trio, Basic Concept, MaiTrio, Rõõmus Re (Robert Jürjendali ja Riho Sibulaga) jpt.

Sooloplaadid
------------

Ta on välja andnud kolm sooloplaati: 

* 1995 "Ramp"
* 2005 "Ain Agan ja Tallinna Kammerorkester"
* 2009 "Pictures"

Duoplaadid
----------

* 2010 "A2O" koos Oleg Pissarenkoga

Tunnustus
---------

* 2009 Eesti Kultuurkapitali helikunsti sihtkapitali aastapreemia (koos Aleksei Saksaga, sarja eesti improvisatsioonid teostamise eest)
* 2012 Tartu Ülikooli aumärk
* 2016 Eesti Kultuurkapitali helikunsti sihtkapitali aastapreemia (omanäoline ja väljapaistev loominguline tegevus)
* 2021 stipendium "Ela ja sära"

Viited
------


1. ↑  "Tartu Ülikooli aumärgi kavalerid". *Tartu Ülikool*. Vaadatud 8.12.2022.
**Kačerginė** on alev (endine linn) Leedus Kaunase rajoonis, Kačerginė valla halduskeskus. Alev asub Nemunase jõe kaldal, merepinnast 49 meetri kõrgusel. Alevis on põhikool ja raamatukogu, kool tegutseb ka sanatooriumi juures. Tegemist on suvitusasulaga, kus tähtsamaks tööandjaks on sealne sanatoorium.

Ajalugu
-------

Esimese aastatuhande lõpus ja teise aastatuhande alguses asus seal linnus (Pypliai linnamägi). Hiljem asus alevi läänepoolses osas Palankiai kaluriküla. Esimese maailmasõja eel rajati sinna suvitusasula, mis kandis algselt nime *Pušilas*.. Esimese Leedu vabariigi ajal suvitasid seal paljud Leedu õpetlased ja kirjanikud. Aastal 1941 asus alevi lähistel metsas Leedu vabadusvõitlejate staap, kust koordineeriti leedulaste koostööd Saksa vägedega. Pärast sõda küüditati 18 Kačerginė elanikku.

Aastal 1945 rajati sinna ambulatoorium ja postkontor, järgmisel aastal sai asulast linn. Aastal 1962 rajati sinna sanatoorium Žibutė, mis tegutseb tänapäevani, selle juures hakkas tegutsema internaatkool. Selsamal aastal avati seal motoringrada Nemuno žiedas, mis on Leedu ainuke ringrada. Linnas oli ka arvukalt pioneerilaagreid: Fučiko, Žvaigždutė, Dobilėlis, Liepsnelė.

Aastal 1997 muudeti linn aleviks. Aastal 1998 valmis sealne kabel.

* KačerginėKačerginė
* Sanatooriumi koolSanatooriumi kool
* Põhikooli hoonePõhikooli hoone
* Kačerginė kabelKačerginė kabel
* Pypliai linnamägiPypliai linnamägi

Tuntud elanikke
---------------

* Pranas Mašiotas – Leedu kirjanik
* Gintaras Aleknonis – Leedu ajakirjanik
* Vincas Mykolaitis-Putinas – Leedu luuletaja ja näitekirjanik
* Jonas Biliūnas – Leedu kirjanik
* Liudas Gira – Leedu luuletaja ja näitekirjanik
* Juozas Zikaras – Leedu skulptor
* Vytautas Landsbergis-Žemkalnis – Leedu arhitekt

Viited
------

1. ↑  "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 4. märts 2016. Vaadatud 19. augustil 2016.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
2. ↑  Nemuno vasarvietėse // XX amžius. 1939 a. 12. september, Nr. 209 (961), 2 lk.
3. ↑  Kačerginė. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. IX (Juocevičius-Khiva). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2006. 111 lk.

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Kačerginė** |

* Alev portaalis vietoves.Lt
**Susēja**, leedu keeles *Susėja*, ka **Lõuna-Susēja** (läti k. *Dienvidsusēja*), **Suur Susēja** (läti k. *Lielā Susēja*) või **Suseja** on jõgi Lätis ja Leedu põhjapiiril, Mēmele parempoolne lisajõgi. Jõgi voolab Sēlijas. Jõe pikkus on 114 km ja valgla on 1220,9 km², sellest suurem osa (1192,5 km²) on Läti territooriumil.

Susēja algab Subate linna lähistelt. Ülemjooksul on ta 4,2 kilomeetri ulatuses Läti ja Leedu piirijõeks. Jõel on Ērberģe ja Nereta lähistel väikesed hüdroelektrijaamad.

Teise Põhjasõja ajal sulgesid Venemaa väed Daugava veetee, mis oli Kuramaa jaoks väga tähtis liiklustee. Nii võeti Jakob Kettleri eestvedamisel ette Eglona ja Susēja jõe vahelise kanali rajamine. Tööd kestsid aastail 1667–1668, aga 1684. aastal see veetee hüljati. 

Tähtsamad asulad jõe ääres on Ērberģe, Nereta, Gārsene ja Aknīste.

* Jõgi GārsenesJõgi Gārsenes
* Jõgi NeretasJõgi Neretas

Viited
------

1. ↑

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Susēja** |