recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Kärdla Johannese luterlik kirikKärdla Püha Ristija Johannese kirik 2021. aastal
**Kärdla Püha Ristija Johannese kirik** on Kärdla linnas asuv luterlik kirik, mis valmis 1863. aastal.

Kirik asub Kärdla linnapargi põhjaosas, aadressil Posti tänav 2.

Praegune kivikirik ehitati aastatel 1861–1863 Kärdla Kalevivabriku tööliste jaoks peamiselt annetuste toel. Kirik ehitati kuna Nuutri jõe ääres asunud vanakabel ehk saksa kabel jäi kasvava rahvaarvuga Kärdla jaoks väikseks. Vanakabelile eelnes pühale Olavile pühitsetud rootslaste puukabel praeguses Rannapargis, endises rootslaste surnuaias.

Kirik on rajatud uusgooti stiilis. Kirik on ehitatud paekivist, ning on seest ja väljast krohvitud ja lubjatud. Tüübilt on tegemist kodakirikuga. Sissepääsu kohal asub Eestis ainulaadne lahtine kellatorn, mille ümber ehitati 1929. aastal puidust kellatorn. Ilmselt oli puittorni ehitamine seotud kirikule annetatud uue kellaga. Kärdla kiriku kell võeti maha I maailmasõja ajal ning valati ümber. Uue kella kinkis kirikule 1920. aastate lõpul Tallinna "Kuldse lõvi" võõrastemaja omanik Richard Devid, kes oli pärit Kärdlast.

Kirikut restaureeriti põhjalikult aastatel 2018–2020. Seejuures sai kirik uue katuse, uksed ja aknad ning küttesüsteemi. Korrastati ka interjöör.

Kirikut kasutab Kärdla Johannese kogudus.

Aastal 2023 mõõdeti kirikutorni pikkuseks 22 meetrit.[*viide?*]

* Kirik tagantvaates, vaade idast (2010)Kirik tagantvaates, vaade idast (2010)
* Vaade edelast (2008)Vaade edelast (2008)
* Vaade lõunast (2015)Vaade lõunast (2015)

Vaata ka
--------

* Kärdla baptistikoguduse palvela

Viited
------

1. 1 2  "Kärdla kiriku ehituslugu". Originaali arhiivikoopia seisuga 16. märts 2018.
2. ↑  Kärdla kiriku ehituslugu www.dago.ee
3. ↑  "Kärdla kiriku restaureerimine" Eesti Kirik, 13. juuni 2018
4. ↑  "Kärdla kirik sai korda" ERR, 24. juuni 2020

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Kärdla kirik** |

* Kärdla kirik kultuurimälestiste riiklikus registris
Nils Ušakovs, 2012

**Nils Ušakovs** (vene keeles *Нил Валерьевич Ушаков*; sündinud 8. juunil 1976 Riias) on Läti poliitik ja ajakirjanik, erakonna Koosmeel juht, alates 2009. aasta 1. juulist kuni 5. aprillini 2019 Riia linnapea. Ušakovs on rahvuselt venelane.

1999. aastal lõpetas ta Läti Ülikooli bakalaureusekraadiga majandusteaduste eriala. 2002. aastal sai ta Lõuna-Taani Ülikoolis magistrikraadi majandusteaduste erialal.

Aastatel 2006–2009 oli Ušakovs seimi liige.

22. mail 2011 osales Ušakovs Riia maratoni poolmaratoni distantsil. Veidi enne finišit kukkus ta kokku ja kaotas teadvuse. Kiirabi diagnoosis tal tõsise hüpertermia. Haiglas viidi ta kunstlikku koomasse. 25. mail viidi ta intensiivravile Berliini. Kuumarabandusele järgnenud hapnikupuuduse tõttu said tal kannatada kõik siseelundid. Tema seisund oli raske, aga stabiilne. 30. mail toodi ta kunstlikust koomast välja. 9. juulil naasis ta Riiga.

Viited
------

1. ↑  "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 26. märts 2012. Vaadatud 14. aprillil 2016.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
2. ↑  Riia linnapea ravi kestab vähemalt 3–4 nädalat
3. ↑  "Ušakovs pilnībā pamodies no mākslīgā miega". *Delfi*. 30. mai 2011. Vaadatud 2011.05.30. `{{netiviide}}`: kontrolli kuupäeva väärtust: `|accessdate=` (juhend)
4. ↑  "Ušakovs atgriezies Rīgā". *Delfi*. 9. juuli 2011. Vaadatud 2011.07.09. `{{netiviide}}`: kontrolli kuupäeva väärtust: `|accessdate=` (juhend)

Välislingid
-----------

* Ušakovs Euroopa Parlamendi kodulehel
* Riia linnapea Nils Ušakovs: Läti vajab suuremat sotsiaalset stabiilsust! Pealinn, 7. märts 2011
* Riia linnapea: me pole kreeklastest kehvemad, las laenuandjad annavad ka meile ajapikendust, e24.ee, 28. juuli 2011
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib maareformiga tuntuks saanud Rooma poliitikust, tema nimekaimu kohta vaata artiklit Tiberius Sempronius Gracchus (konsul 215 eKr)* |

---

Tiberius Gracchus
**Tiberius Sempronius Gracchus** (168–133 eKr) oli Vana-Rooma poliitik, kes on peamiselt tuntud oma rahvatribuunina esitatud maareformi idee pärast.

Tiberius oli Tiberius Gracchus Maiori ja Cornelia Africana, Scipio Africanuse tütre poeg. Et Scipio naine Aemilia Paula oli Lucius Aemilius Paulus Macedonicuse õde ja Tiberiuse enda õde Sempronia oli Scipio Aemilianuse tütar, siis olid tal väga mõjukad sugulased.

Kolmandas Puunia sõjas teenis Tiberius oma õemehe Aemilius Scipio alluvuses sõjaväetribuunina. 137 eKr sai ta kvestoriks ning vastutas rahu sõlmimise eest Numantias. See sõda läks Roomale halvasti ning Gracchus päästis nõnda tegelikult armee totaalsest lüüasaamisest. Kuid Scipio Aemilianus pidas ta käitumist argpükslikuks, lasi rahu tühistada ning vallutas linna. Alates sellest ajast olid nende suhted äärmiselt halvad.

133 eKr valiti Tiberius rahvatribuuniks ning ta asus tegelema lihtrahva jaoks pakilisima küsimuse, maaprobleemiga. Viimastel sajanditel oli enamik Rooma maadest koondunud jõukate isikute kätte latifundiumiteks, samas kui vaestel inimestel oli liialt väike maatükk, et end elatada. See hakkas mõjutama ka sõjaväe moraali, sest sõjaveteranid pidid saama maatüki, kuid selle suurus üha vähenes. Lahenduseks pakkus Tiberius riigistada enamik latifundiumite maadest ja jagada need siis sõjaväelastele ja teistele maasoovijatele. Ent enamik senati liikmetest, kes ise olid jõukad maaomanikud, olid sellele muidugi vastu. Tiberiuse peavastaseks tõusis teine tema sugulane, *pontifex maximus* Publius Cornelius Scipio Nausica Serapio, kes ühe Tiberiuse kõne ajal senatis nõudis tema tapmist. Senaatorid sööstsidki talle kallale ning tapsid ta.

Hiljem jätkas maareformi elluviimist Tiberiuse vend Gaius.
**Taranatha** (1575–1634) (Kun-dga'-snin-po) sündis Drongis, Tiibetis, arvatakse et samal päeval kui Padmasambhava. Taranatha andekust ja teravat mõistust pandi tähele juba lapsepõlves tema õpetajate Je Draktopa, Yeshe Wangpo, Kunga Tashi, Jampa Lhundrup, Buddhagupta poolt.

Taranatha kui ümbersündinu, Krishnacarya (Krsnacarya/Kanha), avastas Khenchen Lungrik Gyatso. Teda loetakse ka Mandzushri kehastuseks.

Taranatha rajas 1615. aastal Takten Phuntsok Lingi kloostri Tsangpo orus Shigatse lähedal. 1642 võttis V dalai-laama kloostri üle ja see sai uueks nimeks Ganden Puntsokling.

Tema kirjutatud on kuulus budismi ajalugu (*dpal dus kyi 'khor lo'i chos bskor gyi byung khungs nyer mkho*) ja 1604. aastal Kuldne palvekee, Bodhisatva Tārā pärinevus.

Abatai-khaan (Avtai Khan) (Avtai Sain khaan) kohtus temaga 1580 Jonangis. 

Taranatha suri Mongoolias Urgaas (nüüd Ulaanbaatar) ja tema säilmed asuvad Lhasa lähedal Hõbe-stuupas. Elu jooksul rajas ta mitu kloostrit Mongooliasse.
Taranatha järgmine kuulus kehastus oli Dzanabadzar, kes oli esimene Bogdogeegen, Khalkha Jebtsun Damba Khutukhtu on samuti Taranatha ümberkehastus.
**Laine Paavo** (1977. aastani **Laine Rüütel**; sündinud 4. oktoobril 1952 Tomski oblastis) on Eesti saksa filoloog.

Elulugu
-------

Laine Paavo on aedniku tütar.

Ta on lõpetanud 1970. aastal Elva Keskkooli ja 1976. aastal Leipzigi Karl Marxi nimelise Ülikooli saksa filoloogia erialal, M.A. (2004, Hageni Ülikool), väitekiri "Prüfen und Testen des mündlichen Ausdrucks in Abiturprüfungen in Estland". Oli 1976–1984 Tartu Riikliku Ülikooli saksa keele kateedri õpetaja, 1984–1988 Eesti Teadus- ja Tehnikainfo ning Majandusuuringute Instituudi referent ja tõlk, 1988–1998 Tallinna Pedagoogikaülikooli saksa keele lektoraadi lektor, 1998–2002 Saksa kultuuri instituudi / Goethe Instituudi referent ja keeleosakonna juhataja, 2002– TPÜ/TLÜ Hageni Kaugõppeülikooli teabekeskuse juhataja, ühtlasi TPÜ lektor. Õpetanud saksa keelt, lugenud ka teoreetilisi kursusi.

Teadustöö
---------

Uurinud saksa keele õpetamise metoodikat ja didaktikat, samuti saksa kultuuri ajalugu. Koostanud ja avaldanud arvukalt saksa keele õpikuid ja töövihikuid üldhariduskoolidele, eesti-saksa vestmikke jm. Olnud aastast 1994 ajakirja Deutsch in Estland (DiE) toimetajaid. Rahvusvahelise ühingu Gesellschaft für deutsche Sprache liige (1998). 40 teadustrükist.

Teoseid
-------

* Deutsche Kulturgeschichte im 17. Jahrhundert (kaasautor E. Vahtrik). Tartu, 1985
* Deutsch variabel. Ein Lehrbuch für Fortgeschrittene (kaasautor). Tallinn, 1996
* Textarbeit mit DaF-Unterricht. // Deutsch in Estland (1999) 11
* Phasen des autonomen Lernens. // Deutsch in Estland (2000) 14
* Deutsch XYZ. Ein Lehrbuch für die 10. Klasse (kaasautor). Tallinn, 2002
* Zur Situation von DaF in Estland. // Deutsch in Estland (2002) 17
* Deutsch XYZ. Ein Lehrbuch für die 11. Klasse (kaasautor). Tallinn, 2004
* Saksa-eesti vestmik. Deutsch-estnisch Sprachführer (kaasautor T. Kaarma). Tallinn, 2004/2005

Viited
------

1. 1 2 3 4  Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide.

Kirjandus
---------

* Tartu Riikliku Ülikooli õppe-teaduskoosseisu biobibliograafia nimestik 1944–1980. Tartu, 1987, 234
* Tartu Ülikooli õppe-teaduskoosseisu biobibliograafia nimestik 1981–1995 (käsikiri), 122
* Virkus, R. Tallinna Pedagoogikaülikool läbi aegade. Tallinn, 1998, 111

Välislingid
-----------

* Laine Paavo Eesti Teadusinfosüsteemis Muuda Vikiandmetes

 *Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.*
Gibraltari laht Gabriel Bodenehri gravüüril, u 1704
**Gibraltari vallutamine** Briti ja Hollandi väe poolt Hispaania pärilussõjas toimus 1.-3. augustil 1704 (ukj).

Sõja algusest peale oli Augsburgi liiga (kuhu kuulusid Saksa Rahva Püha Rooma Riik, Suurbritannia, Hollandi Vabariik ja Savoia hertsogkond), kes toetas Austria Habsburgide pretendenti Hispaania troonile Karl VI (Hispaania troonipretendendina Carlos III), otsinud Pürenee poolsaarel sadamat, kust kontrollida Gibraltari väina ja suunata mereväeoperatsioone Prantsuse laevastiku vastu Vahemere lääneosas. 

Katse vallutada Cádizi lõppes 1702. aasta septembris ebaõnnestunult, kuid liitlaste edu Vigo lahe lahingus sama aasta oktoobris tegi neist piirkonna suurima merejõu. See aitas veenda Portugali kuningat Pedro II loobuma liidust Prantsusmaaga ja liituma 1703. aastal Augsburgi liigaga. Liitlaste laevastikule avanes nii ligipääs Portugali sadamale Lissabonile, kust lähtusid retked Vahemerele.

Habsburgide huve selles piirkonnas esindas Hessen-Darmstadti vürst Georg. Juunis 1704 luhtus vürsti ja liitlaslaevastiku juhi admiral George Rooke'i katse vallutada Barcelona. Seepeale suunas Rooke jõupingutused taas Cádizile. Et kompenseerida oma edutust, otsustasid liitlaste juhid vallutada Hispaania lõunaranniku väikelinna Gibraltari.

Pika pommitamise järel maabusid Briti ja Hollandi merejalaväelased. Sõjategevuses osales liitlaste poolel 63 laeva enam kui 2000 merejalaväelase ning meremehega, hispaanlaste poolel umbes 430 meest. Hispaanlaste kaotused olid väikesed, liitlaste seast sai surma 60 ja haavata 200 meest. 3. augustil otsustas Gibraltari kuberner Diego de Salinas koos linna väikese garnisoniga alistuda. Kolm päeva hiljem marssis vürst Georg linna Carlos III nimel.

Sõja lõpuks ei õnnestunud Carlos III-l siiski Felipe V Hispaania troonilt tõugata ning Utrechti rahu kohaselt 1713. aastal anti Gibraltar ametlikult üle Suurbritanniale, kelle omanduses püsib Gibraltar tänini.

Viited
------

1. ↑  Trevelyan: England Under Queen Anne: Blenheim, lk 414
**Laine Turja** (kuni 1948 **Laine Hein**; 27. jaanuar 1926 Tallinn – 25. juuli 1996 Tallinn) oli Eesti kergejõustiklane.

Ta õppis Tallinna Linna 2. Tütarlaste Gümnaasiumis.

Töötas mitmel pool (J. Tombi nimeline Klubi, Tallinna Vineeri- ja Mööblikombinaat) sekretäri-masinakirjutajana, sealhulgas ka Tallinna Kalevis ja Tallinna spordikomitees; aastatel 1967–1988 oli ta Kalevi kilehalli (selle kohal on praegu Tallinna Spordihall) komandant.

Sportlasena
-----------

Kergejõustikutreeninguid alustas kevadel 1940, tema juhendaja oli Ilse Uus. 

Võistles 1940. aastal ÜENÜ Tallinna osakonna, aastatel 1942–1944 Tallinna Spordiklubi ja aastatel 1945–1948 Tallinna Kalevi liikmena. 

Tuli aastatel 1940–1948 100 m-s kaks korda, teatejooksudes 10 korda ja 1 km murdmaajooksus 1 korral Eesti ja Eesti NSV meistriks. Kuulus 5 korral teatejooksus Eesti rekordi püstitanud naiskonda. Kuulus 4 korda Eesti ja Eesti NSV koondisse.

Isiklikku
---------

Tema abikaasa oli poksija Raimond Turja.

Viited
------

1. 1 2 3  Biograafia ESBL-is (vaadatud 3. märts 2019)

Välislingid
-----------

* Biograafia ESBL-is
* Haud Tallinna Pärnamäe kalmistul
Joonisel mahub meetrisse laine kaks perioodi, seega on lainepikkus 0,5 m ja lainearv 2 m−1
**Lainearv** on monokromaatilise laine lainepikkuse pöördväärtus, ühik 1/m või rad/m. Lainearvu nimetatakse ka ruumiliseks sageduseks. Kui (ajaline) sagedus väljendab võnkeperioodide arv ajaühikus (sekundis), siis lainearv näitab võnkeperioodide arvu pikkusühikus (meetris).

Lainearvu mõistet kasutatakse spektroskoopias, teoreetilises füüsikas ja matemaatikas (Fourier' teisendus), samuti mõnes tehnilises rakenduses, näiteks pilditöötluses.

Spektroskoopias on lainearv (tähis {\displaystyle {\tilde {\nu }}}) avaldatav kujul

{\displaystyle {\tilde {\nu }}={\frac {\nu }{c}}={\frac {1}{\lambda }}},
kus {\displaystyle \nu } on sagedus, *c* on valguse kiirus ja λ on lainepikkus.

Mõõtühikuna on spektroskoopias kasutusel SI ühiku 1/m ehk m−1 asemel CGS ühik 1/cm ehk cm−1.

Sageli nimetatakse lainearvuks ka **ringlainearvu** {\displaystyle k}, mis on lainevektori {\displaystyle {\vec {k}}} absoluutväärtus:

{\displaystyle k=|{\vec {k}}|={\frac {2\pi }{\lambda }}=2\pi \cdot {\tilde {\nu }}.}
Ringlainearv väljendab radiaanide arvu meetri kohta (rad/m) ehk võnkeperioodide arvu pikkuse 2π meetri kohta. 

Ringlainearv erineb lainearvust samamoodi, nagu erineb ringsagedus {\displaystyle \omega =2\pi f} sagedusest {\displaystyle f}.

Viited
------

1. ↑  "Metroloogia sõnastik". Originaali arhiivikoopia seisuga 26. september 2019. Vaadatud 26. septembril 2019.
2. ↑  Wave number
Tumesinisega on tähistatud Uniooni osariigid, helesinisega "piiri-osariigid" ning punasega Konföderatsiooni osariigid; varjutamata alad ei olnud enne kodusõda ega selle ajal osariigid.
Ameerika Ühendriikide lipp aastatel 1861–1863
**Unioon** (inglise keeles *union*, liit, ühendus, Unioon) on nimetus, mida kasutati Ameerika Ühendriikide kodusõja (1861–1865) ajal Ameerika Ühendatud Osariikide kohta.

Unioon koosnes president Abraham Lincolni poolt juhitud rahvuslikust valitsusest ning seda toetavast 23 "vabast osariigist" ja 5 "piiri-osariigist".

Kodusõjas seisid Unioonile vastu 11 lõunaosariiki, mis moodustasid Ameerika Osariikide Konföderatsiooni ehk "Konföderatsiooni".

Uniooni osariigid
-----------------

* Washington – oli kodusõja ajal unionistide keskus.

* California
* Connecticut
* Delaware\*
* Illinois
* Indiana
* Iowa
* Kansas
* Kentucky†\*
* Lääne-Virginia\*
* Maine
* Maryland\*
* Massachusetts
* Michigan
* Minnesota
* Missouri†\*
* Nevada
* New Hampshire
* New Jersey
* New York
* Ohio
* Oregon
* Pennsylvania
* Rhode Island
* Vermont
* Virginia†\*
* Wisconsin

\* "Piiri-osariigid" olid need Uniooni osariigid, kus orjapidamine ei olnud 1861. aastal keelatud.  

† Osariigil oli kaks valitsust, unionistide ja konföderaalide valitsus, mis mõlemad kuulutasid end osariigi legitiimseks valitsuseks. Kentucky ja Missouri konföderatsioonivalitsustel ei olnud osariigi üle märkimisväärset kontrolli.  

Lääne-Virginia eraldus Virginiast ja liitus Uniooniga sõja ajal, 1863, aasta 20. juunil. Samuti ühines kodusõja ajal Uniooniga Nevada, millest sai osariik 1864. aasta 31. oktoobril.

Märkused
--------

1. ↑  Inglise keeles *United States of America*, tänapäeva "Ameerika Ühendatud/Ühinenud Osariigid" ehk Ameerika Ühendriigid; osariikide liidu pooldajaid nimetati unionistideks.
2. ↑  Ameerika kodusõja kontekstis olid "vabad osariigid" (*free states*) need osariigid, kus orjandus oli keelatud.
3. ↑  Ameerika kodusõja kontekstis olid "piiri-osariigid" (*border states*) need osariigid, mis olid ühinenud Uniooniga, ehkki neis ei olnud orjandus keelatud.

Viited
------

1. ↑  "Võõrsõnade leksikon". EKI. Vaadatud 2.12.2016. unionist. 2. Ameerika Ühendriikide kodusõja (1861–65) ajal kasutuses olnud nimetus põhjaühendriiklase kohta, osariikide liidu pooldaja

Välislingid
-----------

 Uniooni armee – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Vaade Iru elektrijaamale ja Muuga aedlinnale. Endise Tarasoo küla asukoht on pildi paremas servas raudtee lähedal
**Tarasoo küla** on tänase Maardu linna territooriumil asunud endine küla. Küla asus piirkonnas, kus praegu ristub Altmetsa tee oma lõpuosas raudteega.

Maardu linnas on ka Tarasoo tänav ja Eesti Keele Instituudi kohanimeandmebaasi järgi on lisaks tegemist Maardu linnajaoga.

Tarasoo küla rajamine
---------------------

Tarasoo küla alguseks võib lugeda 1924. aasta suve, mil Jõelähtme kihelkonnas asunud endise Maardu mõisa tagavaramaadest mõõdeti välja hulk väiksemaid krunte suurusega 5-10 hektarit. Krundid jagati soovijatele välja vallavolikogu kaudu ja üks osa neist moodustaski Tarasoo küla. Seni oli tollases Nehatu vallas asunud endisele Maardu mõisale kuulunud suurest maatükist nimega Tarasoo renditud tükke Uusküla küla väikekohtade pidajatele heina- ja karjamaaks. Ent juba 1923. aasta novembris oli käsil antud maatüki planeerimine, mille järgi pidi väikestele Uuskülas asunud riigi rendikohtadele juurde antama kuni 5 tiinu maad.

Maardu mõisa maadest jagatud kruntide maa oli kirjelduste järgi "vilets, vesiliivase põhjaga, künklik ja kaetud kase- ning pajuvõsaga". Ajaleht Uus Eesti kirjutas 1935. aasta 27. novembril, et tänu inimeste agarale tööle olid mõned inimesed maa üles harinud ja sinna ka hooned ehitanud. Ajalehe järgi olid oma kodu loomisel olnud iseäranis agarad just Tarasoo küla elanikud. Ent kõik probleemid ei olnud ka kümne aastaga lahenenud, sest jätkuvalt puudus külal korralik väljasõidutee.

1938. aastal asutati piirkonnas Iru-Laiaküla veeühing, mille eesmärgiks oli piirkonna seni märga samblast ja soist maad kasulikuks pinnaks muuta. Selle eesmärgi täitmiseks kaevati talvel 1938/1939 läbi Tarasoo veidi enam kui 2 kilomeetri pikkune magistraalkraav. Ajalehes Uus Eesti 1939. aasta 21. aprillil ilmunud artikli järgi hakkas Tarasoo kuivendamisest kasu saama 31 väikemajapidamist.

Tarasoo pärast Teist maailmasõda
--------------------------------

Aastatel 1959 ja 1970 kuulus Tarasoo küla Viimsi külanõukogu koosseisu. Kui 1959. aastal elas külas 25 inimest, siis 1970. aastal oli külas elanikke 24.

1979. aasta loenduse ajaks aga Harju rajoonis enam sellenimelist küla ei leidunud.

Viited
------

1. ↑  Maa-amet: Geoportaal: Ajalooliste kaartide rakendus. Vaadatud 06.12.2017.
2. ↑  Linnaosade ja -jagude lühendid. Vaadatud 05.12.2017.
3. 1 2  Uus Eesti, nr 71. 27.11.1935.
4. ↑  Vaba Maa, nr 258. 09.11.1923.
5. ↑  Uus Eesti, nr 108. 21.04.1939.
6. 1 2  Kalev Katus, Allan Puur ja Asta Põldma. "Rahvastiku ühtlusarvutatud sündmus- ja loendusstatistika. Harjumaa 1965-1990". Tallinn, 2004.
**Uninet** (ärinimedega **AS Nösper**, **AS Uninet** ja **Unineti Andmeside AS**) oli üks esimesi ja suuremaid andmesideteenust pakkuvaid ettevõtteid 1990. aastate Eestis. 

Ettevõtte asutasid 7. novembril 1994 Taavi Talvik, Andres Bauman ja Taivi Tõniste. Ettevõtte eesmärgiks oli pakkuda interneti- ja e-posti teenust kohalikele ettevõtetele.

Taavi Talvik on rääkinud, et idee Unineti loomiseks sündis tema Valitsussides töötamise ajal, mil paljud ettevõtted esitasid päringuid veebiühenduse loomiseks. Valitsusside poleks riigiasutusena sellega tegeleda saanud. Lõpuks ütles ettevõtte teine asutaja Andres Bauman: "Davai, teeme siis ära. Mingid tahtjad on olemas, teeme neile ühendused ära ja hakkame arveid kirjutama." Ettevõtte käivitamiseks osteti
1200 krooniga riiulifirma.

Uninet oli AS EsData järel teine oma kommertsvälisliiniga Eesti internetiteenuse pakkuja. Ettevõte avas välisliini 1996. aasta jaanuari alguses ja seda hakkas kasutama suur osa Tallinna äriettevõtetest, kes seni olid kasutanud EENeti akadeemilist välisliini. Välisühendus oli Global Sprintlinki võrguga, läbilaskevõime oli 1996. aasta alguses 128 kbit/s, hiljem 256 kbit/s.

1997. aastal ostis Elisa Corporationile kuuluv Soome ettevõte OY Finnet International AB 60% suuruse osaluse Unineti Andmeside AS-is ja ettevõtte peadirektoriks sai Markus Olavi Nisula.

Uninet alustas esimesena Eestis ADSL-püsiühenduse pakkumist. Ettevõte tuli teenusega turule 2001. aasta juuni alguses ja müüs esimesel kuul üle 75 ADSL-ühenduse. Unineti ADSL-võrk kattis alguses vaid osa Tallinnast, teenuse kuutasu oli 1000 krooni pluss käibemaks. 2002. aasta septembris oli ettevõttel enam kui 700 ADSL-klienti, kellest 87% olid ärikliendid.

Aastal 2001 lisandusid Unineti tegevusvaldkondade hulka telefoniteenused.

Aastal 2005 moodustati ettevõtete Unineti Andmeside AS ja Elisa Andmesideteenused AS liitmise teel ettevõte Elisa Eesti AS.

Viited
------

1. 1 2 3 4  LinkedIn: Uninet Data Communications. Vaadatud 8.10.2016
2. 1 2 3  Vedler, Sulev (8. november 2016). "Valged laigud Kersti Kaljulaidi eluloos". Eesti Ekspress. Vaadatud 17. novembril 2016.
3. ↑  "Hoiusekindlustus hakkab esialgu tagamakuni 20 000 krooni, Õiendus, Eesti Interneti maastik selgineb, Kas välisabiprogrammide raha kasutati õigel eesmärgil?, Kas EENet rikkus põhikirja?, EENet ei ole eksinud, Kära tõstsid konkurendid, Kahju kannab ka EENet."[*alaline kõdulink*] Postimees, 16. veebruar 1996. Vaadatud 8.10.2016
4. ↑  Akadeemilise andmeside areng Eestis. EENet
5. ↑  Internet Archive: www.uninet.ee (seisuga 20. veebruar 2001). Vaadatud 8.10.2016
6. ↑  Viktoria Korpan: "Starmanil kiireim klientide juurdekasv". Äripäev, 24. september 2002. Vaadatud 9.12.2016
7. ↑  "Unineti uued ADSL-paketid tõid oodatud müügiedu". Epl.delfi.ee, 5. juuli 2001. Vaadatud 9.12.2016
8. ↑  Internet Archive: www.uninet.ee (seisuga 3. juuni 2001). Vaadatud 6.12.2016
9. ↑  Äriregister: päring "uninet". Vaadatud 8.10.2016
10. ↑  "Radiolinja ja Uninet ühinevad Elisa kaubamärgi alla". Postimees.ee, 2. veebruar 2005. Vaadatud 6.12.2016
**Laanemets** on eesti perekonnanimi.

Statistika
----------

2023. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Laanemets 507 inimesel: 231 mehel ja 276 naisel. Perekonnanimede levikult oli Laanemets meeste puhul 233. kohal ja naiste puhul 200. kohal. Kõige levinum oli perekonnanimi Laanemets vanuserühmas 80–84, kus neid on 10 000 elaniku kohta 5,21. Nimi oli kõige sagedasem Lääne maakonnas, kus sellist nime kandis maakonna 10 000 elaniku kohta 10,08 inimest.

19. sajandi algul pandi pärisorjusest vabastamise käigus talupoegadele Virumaal Simuna kihelkonnas Lasinurme mõisavallas nimeks Laanemets ja Lanemetz.

Nimede eestistamisel määrati Laanemets uueks perekonnanimeks 174 isikule, kelle perekonnanimi oli varem Ahse, Anderson (vahetati 2 isikul), Asberg (2), Bachmann, Baumann, Biilov, Birkfeld, Birnbaum, Drachfeld, Braun, Broberg, Dreier, Dunkert, Einberk, Einholm, Ekbas, Espe, Essenson, Feld, Finn, Gross, Grossberg (3), Grünberg, Gutmann (2), Guutmann, Habicht, Hamm (2), Hanson, Hendrikson, Hindrikson, Holdblum, Intsel, Jantson, Jevdokimov, Jürgenson, Juss, Kessler, Kleberg (2), Klein, Kolberg (2), Königsmann, Kõnts (2), Kopajev, Krautman, Kurindin, Laamann, Laarmann, Laasberg (2), Laaser, Laatson, Labeiko, Laggoviz, Lahnmann, Lahtson, Laisk, Lamaso, Lammas (3), Lamvol, Lanberg, Land, Landmann (2), Landsmann, Landson (2), Langenbraun, Langholts, Langmann, Langovits (2), Laning, Lankmann, Laperk, Lason, Laulmann, Laupmann (2), Laurmann, Leene (2), Leetberg, Lehker (2), Leimann (2)n, Leinberg, Lemberg (3), Lencker, Lenker, Letsius, Levström, Liiber, Limberg (2), Lindeburg, Liplap, Lonton, Lövström (2), Luden (2), Lutteil, Martin, Martson, Massa, Metusa (2), Mihkelson, Morits, Muddi, Oinus, Pappa (2), Pärnov, Pertelmann, Petrovits, Petvak, Pollusk, Pooltuur, Porkman (4), Posendorf (2), Prätz, Prommer, Proosovits (2), Pudiffer, Püks, Pulver, Rakkov, Reinvelt, Roosmann, Rosenek, Ross, Rumberg, Rumm, Schulbach, Schvalbe, Selliov, Simson (2), Sits, Smitt, Strauss, Strick, Suder (2), Treismann, Turk, Tüüberg, Vahman (2), Valt ja Veismann (2).

Nime kandjaid
-------------

* Aare Laanemets, eesti näitleja ja lavastaja (1954–2000)
* Andres Laanemets, eesti koolijuht (1970–)
* Mari Laanemets, eesti kunstiteadlane (1975–)

Viited
------

1. ↑  Statistikaamet: Nimede statistika (vaadatud 24.01.2023)
2. ↑  Onomastika andmebaas. Nimede panemine: Laanemets.
3. ↑  Onomastika andmebaas. Nimede eestistamine: (uus nimekuju): Laanemets.

Välislingid
-----------

* Laanemets statistikaameti andmebaasis
**Gibbsi-Helmholtzi seadus** kirjeldab termodünaamikas energia {\displaystyle G} ja entalpia {\displaystyle H} vahelist seost sõltuvalt temperatuurist {\displaystyle T}:

{\displaystyle \left.{\frac {\partial }{\partial T}}{\frac {G}{T}}\right|\_{p}=-{\frac {H}{T^{2}}}}.
Sümbol {\displaystyle \partial /(\partial T)} tähistab osatuletist temperatuuri järgi ja {\displaystyle |\_{p}} tähendab, et suuruste muutus toimub püsival rõhul {\displaystyle p}.

Mõnedes allikates nimetatakse Gibbsi-Helmholtzi võrrandiks ka valemit 

{\displaystyle \Delta G=\Delta H-T\Delta S}.
See on tegelikult Legendre’i transformatsioon ning seostab Gibbsi energia, entalpia, temperatuuri ja entroopia {\displaystyle S}. Sisult on see identne eelmise võrrandiga, sest on saadud diferentsiaalarvutuse teisenduste teel. Sel valemikujul on tähtis koht keemilise tasakaalu käsitluses, sest võimaldab otseselt võrrelda entroopia ja entalpia mõju Gibbsi energiale ja hinnata, kumb neist on „termodünaamiliselt" eelistatud.

Seadus on nimetatud USA füüsiku Josiah Willard Gibbsi ning saksa füsioloogi ja füüsiku Hermann von Helmholtzi järgi.
Arvo Ylppö 1987. aasta Soome postmargil
**Arvo Henrik Ylppö** (27. oktoober 1887 Akaa – 28. jaanuar 1992 Helsingi) oli soome lastearst ja arstiteadlane, Helsingi Ülikooli pediaatriaprofessor.

Teda peetakse Soome lastenõuandlate süsteemi loojaks. Oma enneaegsete laste tervist ja ravi puudutavate uuringutega sai ta rahvusvaheliselt tuntuks.

Ylppö astus 1906 Helsingi Ülikooli ja otsustas spetsialiseeruda lastearstiks. 1912 asus ta praktikale Berliinis Keiserlikus lastehaiglas, kus ta kirjutas väitekirja bilirubiini metabolismist vastsündinutel. See avaldati Saksamaal 1913 ja see äratas rahvusvahelist tähelepanu. Ta lõpetas Helsingi Ülikooli 1914.

Saksamaal keskendus Ylppö laste patoloogilisele anatoomiale. Oma uuringus täheldas ta, et enneaegselt sündinud laste surma põhjustasid tavaliselt ravitavad haigused ja mitte nende vähene areng, nagu tollal üldiselt arvati. See ärgitas parandama enneaegselt sündinud laste ravi.

Aastatel 1920–1963 oli ta Helsingi lastehaigla Lastenlinna peaarst.

1920 sai Ylppö õpetajaks Helsingi ülikooli haiglas. 1925 nimetati see ametikoht ümber pediaatriaprofessoriks.

1952. aastal sai Ylppö Soome arstkonna vanemat tähistava tiitli *arkkiatri*, mis on kõrgeim arstile antav aunimetus Soomes. Tiitlit võib kanda vaid üks inimene korraga.

Arvo Ylppö elas 104-aastaseks ning tegutses kõrge vanuseni nii arsti kui ka pedagoogina. Ta avaldas rohkelt kirjutisi erialaajakirjades ning oli arvamusliider.

Kõigi aegade suurima soomlase hääletusel 2004. aastal sai Arvo Ylppö kuuenda koha.

Tema on maetud Helsingi Hietaniemi kalmistule.

Teoseid
-------

* Arvo Ylppö. "Lastetoast koolipingile". Tõlkinud Joosep Heinrich Teinmann. Loodus 1922
**Laanemetsa vald** (saksa keeles *Lannemetz*) oli vald Võrumaal Hargla kihelkonnas ja Valga maakonnas. Vallamaja asus Koikkülas.

Eesti haldusjaotus 1925. aastal
Vald eksisteeris 1866–1939.

1921. aastal arvati Laanemetsa vald Valga maakonna koosseisu.

Valla alal asus teiste seas Laanemetsa ja Koikküla mõis.

1939. aasta vallareformiga moodustati senise Laanemetsa valla Juuta küla, Lepa asunduse ja Lutsu nr. 30 ja 31, Eomõisa, Ohsul, Juta, Kunagu, Uiometsa, Mahlamäe, Oisu-Poola, Simsoni nr. 19-b, Lepingu ja Nõmme nr. 7-a talude maa-aladest; senise Kaagjärve valla maa-alast; senise Tõlliste valla maa-aladest; senise Karula valla maa-aladest; senise Sooru valla maa-aladest Kaagjärve vald.

Senise Laanemetsa valla maa-alast, välja arvatud Juuta küla, Lepa asunduse ja Lutsu nr. 30 ja 31, Eomõisa, Ohsul, Juta, Kunagu, Uiometsa, Mahlamäe, Oisu-Poola, Simsoni nr. 19-b, Lepingu ja Nõmme nr. 7-a talude maa-aladest; senise Taheva valla maa-alast Taheva vald.

Viited
------

1. ↑  Maa-ameti kaardirakendused
2. 1 2  Laanemetsa vald Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917 (vaadatud 01.09.2016)
3. ↑  Väljavõte 776. Vabariigi Presidendi otsusest nr. 88. Riigi Teataja, nr. 87, 14 oktoober 1938

Välislingid
-----------

* Laanemetsa vald Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917
Ludwik Zamenhofi keskus
**Ludwik Zamenhofi keskus** (poola keeles *Centrum im. Ludwika Zamenhofa*, esperanto keeles *Centro Ludoviko Zamenhof*) on kultuurikeskus Poolas Białystokis. Keskus avati tähistamaks linnas toimunud 94. ülemaailmset esperantistide kongressi ja see avati ametlikult 21. juulil 2009.

Keskuses tegutseb muuseum, kus tutvustatakse linna sellisena, nagu see Ludwik Zamenhofi eluajal oli, samuti ka Zamenhofi ennast. Lisaks püsinäitusele on hoones korraldatud ka ajutisi näitusi. Keskuses asub ka esperantokeelne raamatukogu.

Hoone, kus keskus asub, lasi 1896. aastal rajada Markus Gordon. Algselt oli tegemist korterelamuga. 1920. aastal asus seal Ajutine Poola Sõja-Revolutsioonikomitee.

Hiljem kuulus hoone pangale, 1926. aastast oli hoones humanitaarkallakuga kool. 1944. aastast oli hoone riiklikus omandis.

2017. aastal ühendati keskus Białystoki kultuurikeskusega .

Viited
------

1. ↑
2. ↑  "BOK/CLZ".

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Ludwik Zamenhofi keskus** |

* Keskuse koduleht
**Tarakuse mõis** (saksa keeles *Tarrakus*) oli poolmõis Jõhvi kihelkonnas Virumaal.

Mõis rajati 1862. aastal Jõhvi mõisast eraldatud alast.

Anton Waldmanni (surma järel 1898) kinnistati 1901. aastal Vana-Sõtke ja Türsamäe ning mõisamaatükk Tarakuse tema pärijatele, lesk Charlotte Waldmannile ja poeg Harald Waldmannile, kummalegi 2/5 osas ja tütar Adale 1/5 osas. Ada Waldmanni (surma järel 1904) pärisid Jõelähtme, Türsamäe, Vana-Sõtke ja Tarakuse mõisa tema ema Charlotte ja vend Harald. Harald Waldmanni ((surma järel 1904) pärisid mõttelise osa Jõelähtme, Vana-Sõtke, Türsamäe ja Tarakuse mõisatest võrdsetes osades tema onu Georg Waldmanni kaks poega (Oskar Konstantin Johannes Waldmann ja Nikolai Rudolf Waldmann) ja kolm tütart (Elisabeth Narusewitsh ja Marta Charlotte von Sivers). Neile kinnistati 1/2 Vana-Sõtke, Jõelähtme, Tarakuse ja Türsamäe mõisast.

1908. aastal omandas Vana-Sõtke ja Tarakuse mõisa Rakvere kodanik Otto Karli poeg Õis hinnaga 263 000 rubla. Mõis riigistati 1919. aasta maareformiga.

Viited
------

1. 1 2  Tarakuse mõis Rahvusarhiivi Eesti ala mõisate registris (vaadatud 12.08.2016)
2. ↑  Eesti Ajalooarhiivi Kinnistute register: Türsamäe mõis (Vaivara khk)

Välislingid
-----------

* Tarakuse mõis Rahvusarhiivi Eesti ala mõisate registris

Jõhvi Mihkli kirik
Jõhvi kihelkond

**Kirik**: Jõhvi kirik  

**Mõisad**: Amula mõis | Apandiku mõis | Atsalama mõis | Dubniku mõis | Edivere mõis | Edise mõis | Ereda mõis | Illuka mõis | Järve mõis | Jõetaguse mõis | Jõhvi mõis | Jõhvi kirikumõis | Kalina mõis | Kiikla mõis | Kohtla mõis | Konju mõis | Kukruse mõis | Kurtna mõis | Mäetaguse mõis | Ohakvere mõis | Ontika mõis | Oru mõis | Paate mõis | Pagari mõis | Peeri mõis | Päite mõis | Pühajõe mõis | Rutiku mõis | Sompa mõis | Tammiku mõis | Tarakuse mõis | Toila mõis | Vaivina mõis | Voka mõis | Võhma mõis
Meandri motiive Pergamoni kuninga Attalos II paleest Pergamoni muuseumis Berliinis
**Meander** (kreeka keeles *Μαίανδρος*, *Maíandros*) on Väike-Aasia sopilise Maiandrose jõe (tänapäeval Büyük Menderes Türgis) järgi nimetuse saanud antiikornament. 

Meandril on rohkelt variatsioone, põhimotiivideks on mitmeti täisnurkselt murtud joonelõik või laineliselt korduv spiraal (spiraalmeander). Meander esineb harilikult ornamendivööna, erandlikult sümmeetrilise labürindimustrina. 

Meander on olnud kasutusel alates paleoliitikumist. Ta omandas klassikalised vormid Vana-Kreeka kunstis (arvatavasti Mükeene eeskujudel), teda kasutati kuni 12. sajandini keskaegses seina- ja miniatuurmaalis. Meander taaselustati klassitsismis.

#### Meandri tüüpe

* Lihtmeander matuseanumalLihtmeander matuseanumal
* Topeltmeander Ara Pacise altarilTopeltmeander Ara Pacise altaril
* Ruumilise lindina kujutatud lihtmeander keskaegsel seinamaalilRuumilise lindina kujutatud lihtmeander keskaegsel seinamaalil
* Ruumilisena kujutatud topeltmeander Galla Placidia mausoleumi mosaiigilRuumilisena kujutatud topeltmeander Galla Placidia mausoleumi mosaiigil
* T-meander parkettpõranda kaunistusenaT-meander parkettpõranda kaunistusena
* Spiraalmeandri variandidSpiraalmeandri variandid

Viited
------

1. ↑  Eesti arhitektuur: Oskussõnastik. Tallinn: Valgus, 1993.

Välislingid
-----------

* Calder Loth. The Complex Greek Meander
* Blogipostitus erinevat tüüpi meandritest Kreeka geomeetrilises kunstis
* Rooma mosaiikide mustreid tutvustav lehekülg The Ancient Home

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Meander (kunst)** |
**Eesti Leegioni Sõprade Klubi** (lühend **ELSK**) on organisatsioon, mis tegutseb eesmärgiga säilitada teises maailmasõjas võidelnud Eesti leegioni sõdurite pärandit.

ELSK juhatusse kuuluvad alates 2021. aastast Ain Kask, Marti Michelson, Riho Mägist.[*viide?*] ELSK peakorter asub Lihulas. Auliikmetena on kuulunud klubisse Eesti Leegioni veterane, näiteks Harald Nugiseks, Kalju-Johannes Jakobsoo, Helmut Karusoo, Ants-Eduard Teder, Heino Kerde, Richard Säägi, Mihhail Bendt, Edgar Siimpoeg, Martin Ennuk, Edgar Männik, Alfred Sild ja teised. Teise maailmasõja järgsest vabadusvõitlejate põlvkonnast on olnud ELSK-i auliikmed Tiit Madisson ja Jaak Mosin. ELSK-i aluliikmete hulka kuuluvad ka Harald Nugiseksi poeg Tõnu Nugiseks, Paul Maitla tütar Kai Brauer ning ajaloolane ja Eesti Leegioni muuseumi omanik Leo Tammiksaar.

Ühenduse eelkäijaks peetakse aastatel 1943–1945 tegutsenud Eesti Leegioni Sõprade Seltsi, kuna mõlemad organisatsioonid loodi selleks, et toetada Eesti Leegioni võitlejaid.

ELSK sai alguse 20. aprillil 2007 ja registreeriti mittetulundusühinguna 19. jaanuaril 2009.

Tegevus
-------

Eesti Leegioni Sõprade Klubi on oma loomisest alates osalenud mitmete 1944. aasta kaitselahinguid mälestavate ürituste korraldamisel. 19. oktoobril 2008 anti Tori kirikus Vaba-Sõltumatu Kolonni Nr. 1 ja ELSK korraldatud tseremoonial Harald Nugiseksile Eesti Rahva Tänumedal.

Juhatuse koosseis
-----------------

* 2007–2011 Andri Ollema, Mauri Kiudsoo ja Tauno Rahnu
* 2011–2016 Andri Ollema, Tarmo Tankman ja Sten-Hans Vihmar
* 2016–2018 Andri Ollemaa, Aivo Meisterson ja Reimi Loel. Aivo Meistersoni taandumisel juhatuse liikme kohalt võttis volitused üle Alar Kangur. 2017 oktoobri üldkoosolekul suurendati juhatus neljaliikmeliseks, lisandus Sten-Hans Vihmar.
* 2018 valiti juhatusse Andri Ollema asemele Hardi Rajas. Sama aasta kevadel taandasid ennast juhatusest Sten-Hans Vihmar ja hiljem Reimi Loel, nende asemele valiti Ain Kask ja Marti Michelson. Alar Kangur lahkus juhatusest ja klubist 2018. aasta lõpus. Sama aasta üldkoosolekul vähendati juhatus tagasi kolmeliikmeliseks.
* 2018–2019 Ain Kask, Marti Michelson ja Hardi Rajas. Hardi Rajase surma puhul sügisel 2019 valiti erakorralistel valimistel tema asendusliikmeks Riho Mägist.
* 2019–2021 Ain Kask, Marti Michelson, Riho Mägist
* 2021– Ain Kask, Marti Michelson, Riho Mägist

Viited
------

1. ↑  ELSK põhikiri

Välislingid
-----------

* Eesti Leegioni Sõprade Klubi
* Intervjuu ELSK juhatuse liikmetega ajakirjas Kultuur ja Elu
Logo UEC
**Union Européenne de Cyclisme** (lühend: **UEC**, eesti keeles: Euroopa jalgrattasõidu liit) on Euroopa riiklike jalgrattasõidu organisatsioonide konföderatsioon. Cycliste Internationale riiklikud liidud moodustavad konföderatsioonid kontinentide järgi.

Euroopa jalgrattasõidu meistrivõistlused
----------------------------------------

Föderatsioon organiseerib kõiki Euroopa jalgrattasõidu meistrivõistlusi (nagu Euroopa maastikurataste meistrivõistlused ja Euroopa maanteejalgratta meistrivõistlused) kõikidel aladel, sealhulgas maastikusõit, maanteesõit, murdmaasõit, BMX, mägirattasõit ja siseruumide sõit. Liit annab Euroopa meistritele auhinnaks UEC European Championi trikoopluusi.

Võistlused
----------

* UCI Europe Tour
* European Road Championships
* UEC European Track Championships
* UEC European Track Championships (kuni 23-aastased ja juuniorid)
* European Mountain Bike Championships
* European BMX Championships
* European Indoor Cycling Championships (Artistic and Cycleball)
* European Junior Indoor Cycling Championships (Artistic and Cycleball)
* European Masters Cycling Championships
* European Para Cycling Cup
**Õnne Kepp** (sündinud 15. septembril 1955 Tallinnas) on eesti kirjandusteadlane.

Haridus
-------

Õnne Kepp lõpetas 1974. aastal Tallinna 7. Keskkooli ning 1982. aastal Tartu Ülikooli eesti filoloogina. 1985–1988 oli ta aspirantuuris ENSV TA Keele ja Kirjanduse Instituudis. 1994. aastal sai ta magistrikraadi eesti kirjanduse alal Tartu Ülikoolis ning 2008. aastal kaitses doktoriväitekirja eesti kirjanduse alal Tallinna Ülikoolis. Tema doktoriväitekirja teema oli "Identiteedi suundumusi eesti luules".

Töökäik
-------

Ta töötas 1982–1985 Kreutzwaldi-nimelises Riiklikus Raamatukogus raamatukoguhoidjana, 1988–1993 ENSV TA Keele ja Kirjanduse Instituudis nooremteadurina, 1993–1998 Underi ja Tuglase Kirjanduskeskuses nooremteaduri ja teadurina. 1995–1999 oli ta ka Eesti Humanitaarinstituudi dotsent, 2002–2008 Tallinna Ülikooli eesti kirjanduse õppetooli assistent. Alates 2009. aastast töötab ta taas Underi ja Tuglase Kirjanduskeskuse teadurina.

Ta on Eesti Kirjanduse Seltsi liige.

Kirjutisi
---------

* Õnne Kepp ja Arne Merilai "Eesti pagulaskirjandus. Luule." Tallinn, 1994.

Viited
------

1. 1 2  Õnne Kepp Eesti Teadusinfosüsteemis Muuda Vikiandmetes

Välislingid
-----------

* Õnne Kepp Eesti Teadusinfosüsteemis Muuda Vikiandmetes
Matemaatikas nimetatakse mittenegatiivse reaalarvu {\displaystyle a} **ruutjuureks** ehk **aritmeetiliseks ruutjuureks** mittenegatiivset reaalarvu {\displaystyle {\sqrt {a}}}, mille ruut on antud arv {\displaystyle a}. 

Igal mittenegatiivsel reaalarvul on parajasti üks aritmeetiline ruutjuur. 

Ruutjuure võtmine on kahega astendamise pöördtehe.

Ruutjuur kui võrrandi lahend
----------------------------

Ruutjuure all võidakse silmas pidada ka **teise astme juurt**, *n*-astme juure erijuhtu. Sel juhul tähendab arvu *a* ruutjuur võrrandi *x*2=*a* lahendit. 

Selles tähenduses on positiivsel reaalarvul {\displaystyle a} kaks ruutjuurt: üks positiivne arv ja üks negatiivne arv

{\displaystyle {\sqrt {a}}}   ja {\displaystyle -{\sqrt {a}}}.
Arvul 0 on üksainus ruutjuur

{\displaystyle {\sqrt {0}}=0}.
Negatiivsel reaalarvul –*a* reaalarvulised ruutjuured puuduvad, sel on kaks puhtimaginaarset ruutjuurt: 

{\displaystyle i{\sqrt {a}}\,}   ja {\displaystyle -i{\sqrt {a}}},
kus *i* on imaginaarühik. 

Üldiselt, igal kompleksarvul on kaks kompleksarvulist ruutjuurt (arvu 0 puhul langevad nad kokku).

Vaata ka
--------

* *n*-astme juur
* Aritmeetiline juur
* Juurimine

Viited
------

1. ↑   Ü. Kaasik Matemaatikaleksikon (Valgus 1982)
Medani linna sümbol
**Medan** (Indoneesia hääldus: [meˈdan]) on Indoneesia provintsi Põhja-Sumatra pealinn. See on Sumatra suurim linn ja Indoneesia suuruselt viies linn, mille elanike arv 2016. aastal on tema linnapiirides 2 229 408. Medan suurlinnades elab 4,6 miljonit inimest, mis teeb sellest riigi suuruselt viienda suurlinna piirkonna ja suurima väljaspool Java asuva suurlinnapiirkonna. Medan on multikultuurne metropol ja tihe kauplemislinn, mis piirneb Malaka väinaga. Väravat Indoneesia lääneosa Medanile toetavad Belawan sadam ja Kualanamu rahvusvaheline lennujaam, mis mõlemad on ühendatud kesklinna tasuliste teede ja raudtee kaudu. Riikliku arenguplaneerimise agentuuri andmetel on Medan Indoneesia neljast peamisest linnast Jakarta, Surabaya ja Makassar kõrval.

Medan dubleeris hollandlane Parijs van Sumatra tänu Pariisi linna vastusele. Ülemaailmne kinnisvaraportaal tunnustas Medani kui ühte kuuest Aasia linnast, mis tutvustas ja säilitas mitmeid koloonia arhitektuurimälestisi, saates samas oma kasvu suurlinnaks. Medanit tuntakse ka kui "miljoni kaupluse maja", kuna suurem osa elanikkonnast töötab kaubandussektoris, avades kauplused otse oma majade all. Viimastel aastatel on linn läbi teinud kiire arengu, mis muutis Medani elamukinnisvara hinnad tõusutrendiks. Bank Indonesia (BI) andmetel tõusis Medani elamukinnisvara indeks 205,24-lt 2013. aasta neljandas kvartalis 212,17-ni 2014. aasta neljandas kvartalis ja 214,41-ni 2015. aasta esimeses kvartalis.
**Laanemäe** on eesti perekonnanimi.

Statistika
----------

2023. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Laanemäe 246 inimesel: 123 mehel ja 123 naisel. Perekonnanimede levikult oli Laanemäe meeste puhul 617. kohal ja naiste puhul 697. kohal. Kõige levinum oli perekonnanimi Laanemäe vanuserühmas 0–4, kus neid on 10 000 elaniku kohta 2,88. Nimi oli kõige sagedasem Hiiu maakonnas, kus sellist nime kandis maakonna 10 000 elaniku kohta 12,29 inimest.

Nimede eestistamisel võeti Laanemäe uueks perekonnanimeks 68 korral isikute poolt, kelle perekonnanimi oli varem Aaron, Amskrugsdorff, Bokmann, Brokman(n) (loobus 2 isikut), Homberg, Il(l)isson (2), Jeets, Juhanson, Kirber, Klaamann, Köster, Kliis, Kristjan, Kuusiku, Laanberg (3), Laasberg, Laasfeld, Laasperk, Labber, La(e)dermann (2), Laiapea, Lampmann, Langell, Langer, Lasberg, Lätt, Laupmann (2), Laus, Leetperk, Loberg, Lumberg, Lusenberg, Lutsberg (2), Luusenberk, Meinberg, Muhl (2), Münter, Neimann, Ossip, Päss, Persidski (2), Pertmann, Pillov, Pragga, Raist, Riimann (2), Saabas, Siimon, Simann, Tiitson, Valdmann (2), Vilberg, Villberg ja Vulf.

Nime kandjaid
-------------

* Aare Laanemäe, eesti endine parteitöötaja (1937–)
* Eduard Laanemäe, Eesti poliitik (1885–?)
* Heidy Tamme (Laanemäe), eesti laulja ja muusikapedagoog (1943–)
* Mart Laanemäe, Eesti diplomaat (1959–)
* Riho Laanemäe, Eesti ajakirjanik ja diplomaat (1963–2005)
* Tõnu Laanemäe, eesti arhitekt (1977–)

Viited
------

1. ↑  Statistikaamet: Nimede statistika (vaadatud 27.01.2023)
2. ↑  Onomastika andmebaas. Nimede eestistamine: (uus nimekuju): Laanemäe.

Välislingid
-----------

* Laanemäe statistikaameti andmebaasis
Õpetaja **Laur** on Oskar Lutsu Tootsi-lugude sarja esimese lühiromaani "Kevade" tegelane, Paunvere kihelkonnakooli õpetaja.

Luts kujutab teda läbinägeliku, igale õpilasele empaatiavõimega läheneva ning neid avada suutva õpetajana. Sellisena on õpetaja Laur kujunenud Eesti kultuuris hea õpetaja arhetüübiks. Autor vastandab õpetaja Lauri köster Julk-Jürile, kelle püüdlused korda karistuste ja karjumisega peale suruda jäävad tagajärjetuks, hiljem "Tootsi pulmas" Joosep Tootsi kiites aga paistab too suisa silmakirjalikuna. Laur seevastu suhtub ühtviisi mõistvalt nii "Kevade" peategelasse, unistavasse Arno Talisse, hüperaktiivsesse Tootsi kui ka kangekaelselt vaikides oma õigust taga ajavasse Tõnissoni. 

Õpetaja Lauri prototüüp oli Palamuse kihelkonnakooli õpetaja Ludvig Roose.

"Kevade" põhjal tehtud Arvo Kruusemendi samanimelises filmis mängis õpetaja Lauri Leonhard Merzin.

Viited
------

1. ↑  "Tutvustus" Palamuse O. Lutsu Kihelkonnamuuseum

Välislingid
-----------

* Arvi Liiva: "Õpetaja Lauri prototüüp Ludvig Roose" Õpetajate Leht, 19. mai 2017
**Õnniste** (varasem kirjapilt Õnnista) oli küla Viljandimaal, ajalooliselt Taevere mõisa alal. Küla jääb tänapäeval Tääksi küla alale. Kihelkondlikult kuulus küla Suure-Jaani kihelkonda. Küla kaotati 1977, mil see liideti Tääksi külaga.

Õnnistes on ajalooliselt paiknenud püha hiis (Tääksi Hiiemägi), ohvrikivid (Tääksi Tõnni vakk) ja -allikas (Tääksi ohvriallikas). 

Pärimuse kohaselt on küla saanud nime legendist, et kunagi katku ajal olevat küla punase lõngaga ümber piiratud ja katk olla mööda läinud.

1584. aastal kuulus talunik Eniste Tomas ja 1601. aastal Hanniste Hanne Tääksi küla alla. 

1638. aastal on Reegoldi (Weibstfer) mõisa all kirjas talunik Hinrich Oenniest, kes kolinud sinna Saaremaalt kaks aastat varem. 

1688. aastaks on Reegoldi mõisa all Õnnistas kaks talu Ennihste Jürgen ja Ennihste Hannus.

Eraldi külana esineb Oennista 1816. aasta hingerevisjonis, kus oli kirjas kolm talu. 1837 viidi need talud üle Taevere mõisa alla. 

8. märtsil 1932 aastal liideti Õnniste küla vastu selle elanike tahtmist Olustvere vallaga.

Viited
------

1. ↑  Marja Kallasmaa: artikkel "Õnniste" Eesti kohanimeraamatus. Tallinn: Eesti Keele Sihtasutus, 2016.
2. ↑  Jaan Jung (1898). *Muinasaja teadus Eestlaste maalt. II, Kohalised muinasaja kirjeldused Liiwimaalt, Pernu ja Wiljandi maakonnast*. Tartu: Ado Grenzsteini trükk. Lk 222.
3. ↑  "Kohapärimuse andmebaas KOOBAS". Vaadatud 03.03.2021.
4. ↑  Maaleht, 29.12.1931
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib liigist; perekonna kohta vaata artiklit Laanenäär (perekond)* |

---

*Perisoreus infaustus infaustus* 
**Laanenäär** (*Perisoreus infaustus*) on linnuliik vareslaste sugukonnast laanenääri perekonnast.

Levila
------

Laanenäär on levinud Euraasia taigavööndis Skandinaavia poolsaarest kuni Anadõri piirkonna, Sahhalini ja Primorjeni. Ta on paigalind.
Eestis on ta haruldane juhukülaline, keda igal aastal ei kohata.

Välimus
-------

Linnu üldpikkus on 25–31 cm. Tal on põhiliselt hallpruunides toonides kohev sulestik ja üsna pikk saba. Sugupooled ja noorlind on sarnased. Laanenäär on elava loomuga uudishimulik ja liikuv lind. Ta lendab kergelt ja hääletult, ajades seejuures saba lehvikuna laiali.
Häälitsusi on mitmesuguseid, sealhulgas matkimishäälitsusi. Laul on vaikne ning kostab vaid mõnekümne meetri kaugusele.

Varieeruvus
-----------

Laanenääri alamliikide täpne arv pole teada. Näiteks Vaurie järgi eristatakse laanenääril kümme alamliiki.

Elupaik
-------

Laanenäär elab tihedates okasmetsades. Eelistab metsamassiivi siseosasid. Põhja-Euroopa samblikurohketes kuusikutes on ta iseloomulik lind.

Pesitsemine
-----------

Laanenäär on küllaltki varane pesitseja. Kesk-Soomes on kurn täis märtsis. Laanenäär moodustab paari ilmselt kogu eluks. 
Pesaterritoorium on suur. Pesa on tugev ja koosneb oksaraagudest, samblikust, sulgedest ja samblast. Sügav pesalohk on paksult vooderdatud sulgede, karvade ja pehme taimse materjaliga. Pesa asetseb vastu okaspuu tüve 2–6 meetri kõrgusel. Kurnas on kolm kuni viis, keskmiselt neli muna. Munad on sinakasrohelised või rohekashallid, pruunide ja hallide tähnide ning laikudega. Haudumine algab esimese muna munemisest ja kestab umbes kaks ja pool nädalat. Noored saavad lennuvõimelisteks juunis, juuli algul. Nad jäävad oma sünnikohta mõnikord kuni aastaks, enne kui edasi liiguvad. 
Mittepesitsevad laanenäärid moodustavad väikseid salkasid.

Toitumine
---------

Laanenäär on segatoiduline. Tema menüüsse kuuluvad mitmesugused marjad, puuviljad, putukad ja putukavastsed, nälkjad, teod, hiired, väikeste lindude munad, lisaks raiped ja inimeste toidujäätmed. Viimast tulevad nad sageli laagripaikadest otsima. Kogub talvevarudeks putukaid, seemneid ja marju, peamiselt mustikaid, mida peidab koorepragude ja samblikutortide vahele. 
Toitu otsib nii puude otsas kui maas. Sarnaselt tihastega võib rippuda oksal, selg allapoole.

Kaitse
------

Laanenääri peetakse soodsas seisundis olevaks liigiks. Kuigi tema levila on ulatuslik, pole ta igal pool tavaline.

Soomes on laanenääri arvukus järjekindlalt vähenenud, põhjusteks on ilmselt vanade okasmetsade raie, ja võimalik konkurents ning röövlus pasknääri poolt, kes levib järjest põhja poole. 2007. aastal oli laanenäär Soomes aasta lind.

Viited
------

1. ↑  Vaurie, C. *The Birds of the Palearctic Fauna*. vol. 1. Witherby. London 1959
2. ↑  Renno, O. *Eesti Linnuatlas*. Tallinn Valgus, 1993

Allikad
-------

* *Loomade elu* 6. kd. Tallinn: Valgus 1980, lk. 431.
* Madge, S. Burn, H. 1994. *Crows and Jays*. Princeton University Press.

Välislingid
-----------

* Laanenäär andmebaasis eElurikkus Muuda Vikiandmetes