recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Estonian Dream Big Band esinemas Tallinna Merepäevade admiraliteedi laval 16. juulil 2010
**Estonian Dream Big Band** on džässmuusikakollektiiv Eestist. 

Ansambel loeb oma sünnipäevaks 17. märtsi 1998. Ansambli asutas ja selle esimene dirigent oli Jüri Leiten. Estonian Dream Big Bandi on teiste seas juhatanud ka sellised nimekad dirigendid nagu Eero Koivistoinen ja Örjan Fahlström. Praegune peadirigent on Siim Aimla. Estonia Dream Big Band on ka Popkooripeo saateansambel. 

Estonian Dream Big Band on astunud üles mitmete tuntud lauljate ja muusikutega Eestist ja välismaalt. Näiteks Eesti muusikutest on bigbändiga esinenud Lembit Saarsalu, Paul Mägi, Silvi Vrait, Tõnis Mägi, Hedvig Hanson ja Mart Sander. Aastal 2002 andis Big Band koostöös Riho Sibulaga välja plaadi "Riho Sibul & Estonian Dream Big Band". Koostöös Hendrik Sal-Salleriga ilmus 2005. aastal plaat "Hendrik Sal-Saller & Estonian Dream Big Band". 

Välismaa muusikutest on bigbändiga üles astunud Frank Foster, Lew Soloff, Ray Anderson, Irina Rodiles, Tim Hagans, Randy Brecker, Jukka Linkola, Ulf Wakenius, Marzi Nyman jpt.

Viited
------

1. 1 2 3  "Jazzkaare koduleht". Originaali arhiivikoopia seisuga 1. mai 2008. Vaadatud 18. juulil 2010.

Välislingid
-----------

* Estonian Dream Big Band andmebaasis MusicBrainz (*inglise keeles*)
**Tündre järv** (ka **Tõndre järv**, **Tõõdre järv**, **Tondre järv**) on kaitsealune looduslik järv Sakala kõrgustiku lõunaosas Valga ja Viljandi maakonna piiril.

Järv on loode-kagusuunaline ja pikliku kujuga, selle pindala on 71,6 ha, pikkus 2,53 km, laius 350 m, keskmine sügavus 4,9 m, suurim sügavus 10,6 m, valgla suurus 7,1 km² ja kõrgus merepinnast 88,8 m.

Järve suubub Alatsi järvest lähtuv Tündre oja ja järvest välja voolab Atse jõkke suubuv Jõeveski oja.

Limnoloogilise tüübi järgi on veekogu kalgiveeline eutroofne ehk kalgiveeline rohketoiteline järv. Taimestik on liikide arvu poolest keskmine: esineb 18 liiki makrofüüte.

Kaladest domineerib latikas, vähem on särge, ahvenat, kiiska, hauge, koha, roosärge jt.

Järve kaldal on RMK Tündre Suurekivi lõkkekoht.

Järv on kaitse all Tündre looduskaitseala koosseisus. Järv kuulub Lääne-Eesti vesikonda ja Pärnu alamvesikonda. Järv on avalikult kasutatav veekogu.

Halduslikult asub järv Valga maakonnas Tõrva vallas Pilpa külas ja Viljandi maakonnas Mulgi vallas Lilli külas.

Viited
------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8 9  Tündre järv Eesti looduse infosüsteemis (vaadatud 04.10.2016)
2. ↑  Tündre Suurekivi lõkkekoht Loodusega koos (vaadatud 18. märtsil 2015)
3. ↑  Tündre järv keskkonnaportaalis (vaadatud 04.10.2016)

Välislingid
-----------

* Tündre järv Eesti looduse infosüsteemis
* Tündre järv keskkonnaportaalis
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib praegusest Venemaa haldusüksusest, samanimelise valla kohta Eestis Petserimaa koosseisus aastatel 1920–1939 vaata artiklit Kulje vald (Petserimaa).* |

---

Pihkva oblasti Petseri rajooni vallad, 2009. aastal
**Kulje vald** (vene keeles *Кулейская волость*) oli vald Venemaal Pihkva oblastis Petseri rajoonis. Aprillis 2015 liideti Krupi vallaga. 

2010. aastal oli valla elanike arv 1050 ja 2013. aastal 883. Vallas oli 21 küla. Valla keskus oli Kiršino küla.

Valla alale jäi mitu saart, neist suurim Kolpino saar.

Pihkva oblastis Petseri rajooni Kulje valda kuulusid külad: Kulje, Dubki, Kolpino küla, Medli, Šartovo, Zabolotje, Zamošje, Drislivik, Glazovo (Glazova), Kiršino, Suhlovo, Dalnevo, Martõšovo, Krasnaja Gora, Kolomtsõ, Lisje, Budoviž, Seltsõ, Medovo, Kamenka, Rožitets.

Viited
------

1. ↑
2. ↑  "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 29. oktoober 2013. Vaadatud 22. aprillil 2013.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
3. ↑
4. ↑  Kulje vald,
**Reichenau** (sloveeni: *Rajnava*) on vald Austrias Kärnteni liidumaal Feldkircheni ringkonnas.

Vaade Reichenaule
Vald asub Gurki jõe ülemises orus Nocki mägedes (Gurktali Alpide osa). Põhjas viib maantee Feldkirchenist Turracher Höhe kurule ja Turracher Seeni kõrgusel 1763 m merepinnast Predlitz-Turrachi piiril Steiermargi liidumaal ja edasi alla Muri orgu. Veel üks väike mägijärv on Falkertsee (1872 m) läänes. Reichenau on *Nockalmstraße* maalilise marsruudi idapoolne ots läbi Nocki mägede Kremsini.

Reichenau valla osad on Ebene Reichenau, Sankt Lorenzen, Sankt Margarethen, Wiedweg ja Winkl.

Ajalugu
-------

Talud Gurki orus
Ülemise Gurki oru kauget ja tihedalt metsaga kaetud ala asustasid keldi kolonistid, kui piirkond oli Noricumi kuningriigi osa, mis 15. aastal eKr provintsina Rooma riiki liidendati. Umbes 590. aastast rändasid oru madalamasse otsa alpislaavlased, neile järgnesid 10. sajandil Baieri asunikud.

Kõrgkeskajal, kui ala oli Kärnteni hertsogkonna osa, kuulus org Millstatti kloostri valdusse. Umbes 1300. aastast puhastasid benediktiini mungad suure osa metsamaast. *Reichenau* küla (võimalik saksa keelest tuletatud: *Rauch*, "suits" viitab alepõllundusele) on esmamainitud 1332. aasta dokumendis. Kabel naaberkülas Sankt Lorenzenis kõrgusel 1477 m (täna kõrgeimal asuv kihelkonnakirik Kärntenis) dokumenteeriti juba 1216. aastal.

Wiedwegi protestantlikku palvelat (*Toleranzbethaus*) on esmamainitud 1787. aastal. Ligikaudu 16% kohalikust elanikkonnast tunnistab protestantlikku kirikut.

Sõpruslinn
----------

* Nersingen, Saksamaa (alates 2009)

Tuntud inimesi
--------------

* Siegfried Grabner (\* 1975), lumelaudur

Galerii
-------

* Sankt Margarethen, kirikSankt Margarethen, kirik
* Wiedweg, kirikWiedweg, kirik

Viited
------

1. ↑  Dauersiedlungsraum der Gemeinden Politischen Bezirke und Bundesländer - Gebietsstand 1.1.2018, vaadatud 10.03.2019.
2. ↑  Einwohnerzahl 1.1.2018 nach Gemeinden mit Status, Gebietsstand 1.1.2018, vaadatud 9.03.2019.

Feldkircheni ringkonna vallad

* Albeck
* Feldkirchen
* Glanegg
* Gnesau
* Himmelberg
* Ossiach
* Reichenau
* Sankt Urban
* Steindorf am Ossiacher See
* Steuerberg
Mark McKenzie 2019. aastal Philadelphia Unioni särgis
**Mark Alexander McKenzie** (sündinud 25. veebruaril 1999 New Yorgis) on USA jalgpallur, kes mängib keskkaitsjana Belgia kõrgliigaklubis Genk ja USA jalgpallikoondises.

Profidebüüdi tegi ta 2018. aastal Major League Socceri (MLS) klubis Philadelphia Union. Enne seda oli ta mänginud Philadelphia Unioni reservmeeskonnas Bethlehem Steel FC United Soccer League'is ja Wake Foresti Ülikooli jalgpallimeeskonnas. McKenzie läbimurdehooaeg oli 2020, mil ta valiti MLS-i hooaja sümboolsesse koosseisu.

2021. aasta jaanuaris sõlmis ta nelja ja poole aasta pikkuse lepingu Genkiga.

2018. aastal tuli McKenzie USA kuni 20-aastaste koondisega Põhja- ja Kesk-Ameerika omavanuste meistriks. USA rahvuskoondises debüteeris ta 1. veebruaril 2020 sõprusmängus Costa Rica vastu.

Saavutused
----------

Philadelphia Union
* Supporters' Shield: 2020

Genk
* Belgia karikas: 2020–21

Viited
------

1. ↑  "'We got him!': welkom Mark McKenzie" (hollandi). K.R.C. Genk. 7. jaanuar 2021. Vaadatud 7. jaanuaril 2021.
|  |
| --- |
| Poliitikaartiklid teemal**Valitsemisvorm** |
| Vormid |
| * Anarhia
* Aristokraatia
* Autokraatia
* Autoritarism
* Demokraatia
* Despootia
* Diktatuur
* Feodalism
* Gerontokraatia
* Meritokraatia
* Monarhia
	+ Absoluutne monarhia
	+ Konstitutsiooniline monarhia
	+ Parlamentaarne monarhia
* Ohlokraatia
* Oligarhia
* Patriarhaat
* Matriarhaat
* Plutokraatia
* Sotsialism
* Sotsiokraatia
* Tehnokraatia
* Teokraatia
* Totalitarism
* Türannia
* Vabariik

---

 |
| redigeeri |

**Türann** (kreeka sõnast τύραννος *týrannos*) on valitseja, kes kasutab hirmu oma ainuvalitsemise abinõuna.

Algupäraselt ei tähendanud "türann" Vana-Kreekas eetilist laitust. Türann oli inimene, kes oli kukutanud relvajõul endise valitsuse ja kehtestanud oma ainuvalitsuse, mis põhineb poliitilisel ülemvõimul. 
Türannial oli kaks vormi: ühel juhul sai türann võimule, kui rahvas hakkas mässama sugukondliku aristokraatia vastu. Teine vorm toimis Väike-Aasia kreeka linnades ja saarekogukondades pärast nende allutamist Pärsia võimule. Teine variant tähendas lihtsalt Pärsia oligarhilistest ringkondadest pärineva tegelase troonilepanekut Pärsia ametnike poolt. Esimese variandi puhul toetus türanni võim vähese maaga või maata kehvikuile.

**Türannia** tähendas tegutsemist linnaorjanduse huvides, vana aristokraatia kõrvaldamist võimult ja füülide reforme (Theagenes  Megaras, Polykrates Samosel, Keisthenes Sikyon)is. Mitmed türanniad viisid sisse oma raha (Thrasybulos Mileetoses). Mõned türannid algatasid kolonisatsiooni (Kypselos ja Periandros Korintoses) Ateena türannia oli hilisem, valitses Peisistratos ja tema järeltulijad Hippias ja Hipparchos.

Pärast türannia kukutamist Ateenas kehtestati seal kõige demokraatlikum kord Kreekas. Kuna türanni võim baseerus deemosel, oldi sunnitud neile ka seaduslikke õigusi andma, tekkisid kirjapandud seadustikud. Drakon (7. sajand) töötas välja tavaõiguse, millega keelati sugukonnaülikute veritasu, piirati omakohut ja seati karistuste määramine areopaagi ülesandeks. Aristokraatide eraomandit kaitsvad seadused olid väga karmid, põllusaagi varguse eest surmanuhtlus (siit väljend drakoonilised seadused). Soloni (6. sajand) seadused vähendasid karistusmäärasid, likvideerisid võlaorjuse. Riik kohustus juba välismaale müüdud ateenlased tagasi ostma. Kel palju õigusi, neil ka suuremad kohustused ühiskonna ees. 

Elanikud jaotati omandi suuruse järgi nelja klassi, aluseks iga-aastane viljasaak. 

1. **Pentakosiomedimnid** – 500 medimnost vilja (1 medimnos = ca 52,5 liitrit), õli või veini;
2. **ratsanikud** – 300,
3. **dzeugiidid** (härjarakendi *zeugos* omanikud) – 200 ja
4. **teegid** – alla 200 medimnose.

Kõrgemaisse riigiameteisse pääsesid kolme varakama klassi liikmed, arhondiks ja varahoidjaks ainult pentakosiomedimnid. Nemad pidid korraldama ka kulukaid riiklikke tseremooniaid.

Vaata ka
--------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Tsitaadid Vikitsitaatides: **Türann** |

* Autokraatia
* Despoot
* Diktaatorlus
Jüri-Ruut Kangur esinemas Tallinna Merepäevadel  
Foto: Ave Maria Mõistlik, 17. juuli 2011
**Jüri-Ruut Kangur** (sündinud 17. mail 1975 Tallinnas) on eesti dirigent.

Elulugu
-------

Ta lõpetas 1993. aastal Jakob Westholmi Gümnaasiumi ja 1998. aastal Eesti Muusikaakadeemia kooridirigeerimise (prof. Ants Sootsi klassis), orkestridirigeerimise (dots. Jüri Alperteni klassis) ja kompositsiooni alal (dots. Raimo Kangro klassis).

Ta töötas aastatel 1994–1999 Haapsalu muusikakooli muusikateatri dirigent-muusikajuhina, 1996–2004 Haapsalu Linnaorkestri peadirigendina, 2001–2003 Georg Otsa nimelise Tallinna Muusikakooli dirigeerimisosakonna juhataja ja õppejõuna, 2003. aastast Nõmme Muusikakooli sümfooniaorkestri ja 2013. aastast Tallinna Ülikooli sümfooniaorkestri dirigendina. Ta on juhatanud veel mitmeid koore ja orkestreid (Estonia Seltsi segakoor, Estonia poistekoor, Georg Otsa nimelise Tallinna Muusikakooli sümfooniaorkester jm.) ja külalisena Tallinna Kammerorkestrit, Pärnu Linnaorkestrit ja mitmeid noorteorkestreid. 

Tema eestvedamisel asutati 1995. aastal Üle-Eestiline Noorte Sümfooniaorkester, mille peadirigent ta on. Ta oli aastatel 1995–2004 üleriigiliste keelpillimängijate Haapsalu suvekursuste juht ja festivali "Viiulimängud" korraldajaid. 2009. aastast on ta ka Järvi rahvusvahelise dirigentide meistrikursuse ja 2011. aastast Pärnu Muusikafestivali ja Järvi Akadeemia üks korraldajaid.

Ta on juhatanud noorteorkestrite rahvusvahelisi koostööprojekte Soomes, Saksamaal, Norras, Türgis ja Hollandis ning andnud meistrikursusi Lõuna-Aafrika Vabariigis. 

Ta on alates 2007. aastast Euroopa Noorteorkestrite Assotsiatsiooni liige ja 2009. aastast Euroopa Orkestrite Föderatsiooni juhatuse liige. Aastatel 2010–2019 oli ta Eesti Sümfooniaorkestrite Liidu esimees. Ta oli 2012. aastal Tallinnas toimunud IX Euroopa Orkestrite Festivali peakorraldaja.

2007. ja 2011. aastal oli ta noorte laulupeo ja 2014. aastal on üldlaulupeo sümfooniaorkestrite üldjuht. X noorte laulupeol esitasid neidudekoorid Henn Rebase ja Hando Runneli laulu "Veskimees" tema orkestratsioonis.

Tema heliloomingusse kuuluvad vokaal-sümfoonilised suurvormid "Requeim", "Magnificat", oratoorium "Eesti lauliku lugu", humoratoorium "Suremata kuulsus Salomon Vesipruul", muusikalid "Joona saatmine" ja "Klounid klassiekskursioonil", orkestriteosed ja koorilaulud. 

Tema muusikat on ette kantud mitmel pool Euroopas (Holland, Saksamaa, Iirimaa, Island, Inglismaa, Portugal, Kreeka, Itaalia, Läti, Ungari, Prantsusmaa jm.), USAs, Kanadas ja Lõuna-Aafrika Vabariigis.

Tunnustus
---------

* 1996 Gustav Ernesaksa Fondi õppestipendium
* 2007 Eesti Kultuurkapitali helikunsti sihtkapitali aastapreemia (noorte orkestrimängu arendamise eest)
* 2009 Riho Pätsi Koolimuusika Fondi stipendium
* 2012 Eesti Kultuurkapitali rahvakultuuri sihtkapitali aastapreemia (tulemusliku töö eest ÜENSO-ga, Järvi Suvefestivali ning esmakordselt Eestis toimunud Euroopa orkestrite festivali korraldamise eest)
* 2014 Tallinna Ülikooli teenetemärk
* 2021 Gustav Ernesaksa Fondi kooriliikumise edendamise stipendium
* 2022 Valgetähe IV klassi teenetemärk

Viited
------

1. ↑  Päring inforegister.ee andmebaasis
Lüü-Türr Viru Folk 2022 laval
**Lüü-Türr** on Eesti arhailise meestelaulu ansambel, mis asutati 2012. aastal. Ansamblile on südamelähedane regilaul. Lauldakse põhiliselt regilaule Põhja-Eestist, Lääne-Eestist ja Lõuna-Eestist, aga ka uuemaid rahvalaule ja lorilaule üle kogu Eesti.

2011. aasta sügisel tekkis Arhailise Meestelaulu Seltsi asutajaliikmetel ja ansambli Harju Mehed liikmetel Tiit Saarel ja Jako Reinastel mõte hakata Aruküla Rahvamajas läbi viima meestelaulutubasid. Lauluhuvilisi mehi tuli kohale esialgu kaks, aga jutt laulutubadest levis ja varsti oli mehi juba kümmekond.

Ansamblile nime otsimisel jäi pilk pidama rahvapärastel linnunimedel. Neist kõige põnevam oli Lüü-Türr, mis on öösorri üks paljudest rahvapärastest nimedest.

Esimene avalik esinemine toimus 1. juunil Aruküla lauluväljakul Raasiku valla laulu- ja tantsupäeval.

Koosseis
--------

Tiit Saare, Jako Reinaste, Kalmer Kaasiku, Jaan Palu, Alari Kruusvall, Meelis Lossman, Ivo Vallas, Andrus Rähni, Olev Rähni, Jürnas Rähni, Guido Liiskmann, Tiit Reeder, Tauno Nava ja Erik Sikk.

Viited
------

Välislingid
-----------

* Ansambli Facebook'i leht
**Akrediteerimine** on välishindamine, mille käigus hinnatakse õppeasutuse protsesside toimimist ja nende vastavust seatud eesmärkidele ja/või kehtestatud standarditele. Tegemist on ühe hariduse kvaliteedi kindlustamise tegevusega, mida eri haridustasemetel ja aegadel on rakendatud erinevalt.

Akrediteerimine kõrghariduses
-----------------------------

Eesti kõrghariduses eristatakse õppekava akrediteerimist ja institutsionaalset akrediteerimist. Aastatel 1996–2009 toimus kõrghariduse kvaliteedi kindlustamise vanas süsteemis õppekavade akrediteerimine, mille positiivse tulemusega kaasnes riiklik tunnustus, ning institutsionaalne akrediteerimine oli õppeasutustele vabatahtlik. Alates 2010. aastast on toimunud üleminek nn uuele süsteemile, kus hinnatakse tervet õppekavagruppi ja institutsionaalne akrediteerimine on kohustuslik. Alates 2010. aastast rakendatakse Eestis järgmisi välishindamise liike: 

* Institutsionaalne akrediteerimine on välishindamine, mille käigus hinnatakse ülikooli juhtimise, töökorralduse, õppe- ja teadustegevuse ning õppe- ja uurimiskeskkonna vastavust õigusaktidele, ülikooli eesmärkidele ja arengukavale.
* Õppekavagrupi kvaliteedi hindamine on välishindamine, mille käigus hinnatakse õppekavade ning nende alusel toimuva õppe ja õppealase arendustegevuse vastavust õigusaktidele, riigisisestele ja rahvusvahelistele standarditele ja arengusuundadele eesmärgiga anda soovitusi õppe kvaliteedi parandamiseks.

Kõrghariduse välishindamist teeb Eesti Kõrg- ja Kutsehariduse Kvaliteedi Agentuur.

Akrediteerimine kutseõppes
--------------------------

Eesti kutseõppeas on akrediteerimine sisehindamisele toetuv kooliväliste sõltumatute hindajate poolt koolis õppekavarühmade lõikes läbiviidav välishindamine, mille tulemusel tehakse otsus õppe läbiviimise õiguse pikendamise kohta. Õppekavarühmade akrediteerimist on rakendatud katsevoorus 2011–2013 ning täies mahus alates 2014. aastast. 

Kutseõppe akrediteerimist teeb Eesti Kõrg- ja Kutsehariduse Kvaliteedi Agentuur.

Viited
------

1. ↑  Hillar Baumann, Heli Mattisen. "Üleminekuhindamine – kõrghariduse välishindamise erijuhtum Eestis 2009-2011" (PDF). Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 24. aprill 2016.
2. 1 2  Ülikooliseadus
3. ↑  "Kutseõppeasutuse seadus".
**Jürgen Renteln** (25. juuli 1885 Roosna-Alliku – 27. juuni 1961 Oldenburg) oli baltisaksa päritolu Eesti arst.

Ta lõpetas Peterburis Püha Anna koguduse Kirikukooli ja astus aastal 1904 Tartu Ülikooli arstiteaduskonda, mille lõpetas aastal 1915 arsti astme väärilisena. Akadeemiliselt kuulus ta korporatsiooni Estonia.

Aastal 1916 töötas ta Peterburis dr. Kullmayeri erakliinikus. Ta täiendas ennast Saksamaal ja asus aastal 1918 tööle Eestis Paide Haigla juhataja ja kooliarstina. Aastatel 1918–1920 osales ta Vabadussõjas arstina Paide Punase Risti Haiglas. Ta töötas Paides aastani 1923. Seejärel töötas ta Haapsalus Eestist lahkumiseni. Aastatel 1923–1927 oli ta Läänemaa Keskhaigla juhataja ja aastast 1925 ka Haapsalu emade- ja laste nõuandla juhataja. Aastast 1935 töötas ta Lääne maahaigla sünnituse ja naistehaiguste osakonna ordinaatorina. Samal ajal oli ta Kaitseliidu Lääne maleva Haapsalu malevkonna sanitaarpealik. Ta kuulus Läänemaa Arstide Seltsi, Eestimaa Arstide Abistamise Seltsi, Haapsalu Kaunistamise Seltsi, Lääne Tiisikuse Vastu Võitlemise Seltsi ja Loomakaitse Seltsi. Ta oli veel kirglik jahimees ja Haapsalu Jahisalga abiesimees. Tema hobiks oli tšellomäng.

Aastal 1939 repatrieerus ta koos abikaasaga Saksamaale. Ta töötas Saksamaal kuni pensionile siirdumiseni eraarstina. Ta suri aastal 1961 Oldenburgis.

Kirjandus
---------

* Helbe Merila-Lattik. Eesti arstid 1940–1960. Lk. 97–98
**Aleksander Pallo** (12. märts 1890 Jevpatoria maakond, Tauria kubermang, Krimm – 13. juuni 1958 Stockholm) oli eesti diplomaat.

Ta õppis aastail 1910–1914 ja 1922–1924 Tartu Ülikooli õigusteaduskonnas, Eesti Üliõpilaste Seltsi liige.

Aleksander Pallo osales Esimeses maailmasõjas ja Vene kodusõjas. 

1922. aastast töötas Välisministeeriumis, oli Välisministeeriumi informatsioonibüroo juhataja ning erinevatel perioodidel Moskva saatkonna pressiatašee, Helsingi saatkonna sekretär-konsul ja Pariisi saatkonna nõunik. 

1941. aastal läks Pariisist Soome, oli Soome raadio eesti- ja venekeelsete saadete toimetaja. 1943 mais astus Soome armeesse, teenis Peastaabi luureosakonnas.

1944 septembris siirdus Rootsi, oli Eesti Komitee arhiivitöötaja. Aastatel 1948–1954 oli Eesti esindaja Prantsusmaal.

Ta oli üks Eesti Rahvusfondi asutajaid, Eesti Rahvusnõukogu väliskomisjoni liige.

Tunnustus
---------

* 1934 – Soome Valge Roosi I klassi Rüütlirist
* 1938 – Valgetähe III klassi teenetemärk
* Poola Polonia Restituta III klass
* Saksa Kotka Teeneteristi I klass

Viited
------

1. 1 2  Peep Pillak, Heini Vilbiks (koostajad). Soomepoiste elulood. Tallinn: Grenader, 2015
2. ↑  Teenetemärkide kavaleride andmekogu – 10786

Kirjandus
---------

* A. Peets. Aleksander Pallo't mälestades. Teataja, 28. juuni 1958, nr. 13, lk. 7.

Välislingid
-----------

* TÜ üliõpilased
Jüri Alperten Rahvusooper Estonia 107. hooaja avamisel 2. septembril 2012
**Jüri Alperten** (16. juuni 1957 Tallinn – 26. august 2020) oli Eesti dirigent, pianist ja muusikapedagoog.

Ta alustas 1964. aastal muusikaõpinguid Tallinna Muusikakeskkoolis klaveri erialal ja lõpetas kooli 1975. aastal. Klaveri kõrvalt õppis ta ka klarnetit. 

1975. aastal astus Alperten Tallinna Riiklikku Konservatooriumisse ja lõpetas selle 1979. aastal *cum laude* klaveri erialal (Bruno Luki klassis), lisaks õppis ta Roman Matsovi juures dirigeerimist. 1985. aastal lõpetas ta Leningradi konservatooriumi (Ilja Mussini klassis) orkestridirigendina.

Ta töötas 1985. aastast Estonia teatris dirigendina (aastatel 2002–2004 oli orkestri peadirigent). Lisaks oli ta aastast 1993 Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia sümfooniaorkestri dirigeerimispedagoog (aastast 1995 dotsent). Aastatel 1998-2018 Pärnu linnaorkestri peadirigent.

Tunnustus
---------

* 1997 Eesti Kultuurkapitali helikunsti sihtkapitali aastapreemia (dirigenditöö 1997. aastal)
* 2001 Eesti Teatriliidu muusikaauhind
* 2002 Eesti Kultuurkapitali helikunsti sihtkapitali aastapreemia (tegevus dirigendina 2002. aastal)
* 2009 Valgetähe IV klassi teenetemärk
* 2012 Harjumaa teatripreemia
* 2014 Johann Voldemar Jannseni nimeline auhind
* 2014 Eesti Teatriliidu aasta lavastuse auhind (lavastuse "Tannhäuser" lavastusmeeskonna liige)
* 2014 Eesti Muusikanõukogu muusikapreemia
* 2020 Eesti Teatriliidu muusikaauhind
* 2020 Eesti Kultuurkapitali helikunsti sihtkapitali aastapreemia (tänupreemia, postuumselt, pikaajalise ja silmapaistva panuse eest Eesti muusikaellu)

Isiklikku
---------

Tema isa oli viiuldaja Moissei Alperten, ema pianist ja muusikapedagoog Renate Goznaja, abikaasa Estonia metsosopran Karin Andrekson.

Viited
------

1. ↑  Teenetemärkide kavaleride andmekogu – 17544
2. ↑

Kirjandus
---------

* *Eesti muusika biograafiline leksikon.* 1. köide: *A–M.* Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus, 2007, lk. 32-33.
**Ahti Puur** (sündinud 20. novembril 1964 Ida-Virumaal) on eesti tippjuht ja aukonsul.

Ta on ettevõtte Viru Keemia Grupi Elektrivõrgud juhatuse liige ja tegevjuht 2006. aastast ning Viru Keemia Grupi finantsdirektor ja juhatuse aseesimees 2009. aastast.

2008. aastast on Ahti Puur Narvas asuva Rootsi aukonsulaadi aukonsul.

Ahti Puur lõpetas 1991. aastal Tartu ülikooli majandusteaduskonna majandusküberneetika erialal ja 2004. aastal jätkas õpinguid strateegilise juhtimise magistriõppes.

Ahti Puur on lisaks põhitööle ka Jõujaamade ja Kaugkütte Ühingu ning Elektrienergia Suurtarbijate Liidu juhatuse liige ja regionaalekspert Ettevõtluse Arendamise Sihtasutuses.

Viited
------

1. ↑  Päring inforegister.ee andmebaasis[*alaline kõdulink*]
2. ↑  Taras, Madis (9. jaanuar 2008). "Narvas alustab tööd uus Rootsi aukonsul". *Eesti Päevaleht*. AS Eesti Ajalehed. Originaali arhiivikoopia seisuga 14.07.2014. Vaadatud 27.07.2013.
3. 1 2 3  "VKG sai uue finantsjuhi". Viru Keemia Grupp. 31. august 2009. Originaali arhiivikoopia seisuga 14.07.2014. Vaadatud 25.07.2013.
4. ↑  "Välisriikide saatkonnad Eestis: Rootsi". Välisministeerium. Originaali arhiivikoopia seisuga 5.07.2014. Vaadatud 10.06.2014.
See artikkel See artikkel räägib värvipigmendist.  Värvitooni kohta vaata artiklit Kroomkollane (värvus).  

---

Plii(II)kromaat
Nisupõld küpressidega. Vincent van Gogh, 1889. Nisupõld on maalitud kroomkollasega, millele heledates kohtades on lisatud tsinkvalget; esiplaanis on kroomkollast lisatud viridiaanile ja Schweinfurdi rohelisele
**Kroomkollane** on särava erkkollase kuni tumekollase värvusega värvipigment, koostiselt plii(II)kromaat (PbCrO4) või tahke pliikromaadi ja pliisulfaadi segu (PbCrO4 · PbSO4).

Värvainete indeksis on kroomkollase tähised PY 34 (Pigment Yellow 34) ja CI 77600 või CI 77603.

Looduses
--------

Pliikromaat esineb looduslikult mineraali krokoiidina, mida aga pole kunagi pigmendina kasutatud.

Saamine ja omadused
-------------------

Tavaliselt saadakse pliikromaati pliinitraadi ja kaaliumkromaadi lahuste segamisel, sademena eraldunud pliikromaat filtreeritakse välja.

Pigmendi värvus varieerub sidrunkollasest kuni tumekollase peaaegu oranžini. Värvus sõltub pigmendiosakeste suurusest, hüdratsiooniastmest ja puhta pliikromaadi osakaalust. Pigment on nähtava valguse puhul hea valguskindlusega, kuid võib tumeneda UV-kiirguse mõjul ja väävelvesiniku aurude toimel. Pigmenti on kasutatud kunsti- ja maalrivärvides ning keraamikaglasuurides.

Kasutamine
----------

Mõni aeg pärast seda kui prantsuse keemik Louis Vauquelin avastas 1797. aastal uue keemilise elemendi kroomi, sünteesiti pliikromaat laboratooriumis ja seda hakati pigmendina laiemalt kasutama 1820. aastate algul. Üks esimesi maale, millel esineb kroomkollane, on Thomas Lawrence'i "Härrasmehe portree" (1810). Kroomkollast kasutasid laialt paljud 19. sajandi kunstnikud, kes tundsid huvi värvi vastu - William Turner, Edouard Manet, Paul Cézanne, Claude Monet ja Camille Pissarro. Cézanne, Pissarro ja Monet kasutasid "värviliste neutraaltoonide" segamiseks primaarvärvustes pigmente ultramariini, kinaveri ja kroomkollast. Pigmendi tõrjus sajandi keskel kõrvale uuem ja keemiliselt stabiilsem hea katvusega kaadmiumkollane.

Segatuna Preisi sinisega annab kroomkollane pigmendisegu, mida tuntakse kroomrohelise nimetuse all.

Viited
------

1. ↑
2. ↑
3. ↑
4. ↑  "Chrome yellow. - Pigments through the Ages". Originaali arhiivikoopia seisuga 28. aprill 2022. Vaadatud 11. juulil 2022.
5. ↑

Välislingid
-----------

* Chrome yellow. - ColourLex
* Chrome yellow. - Pigments through the Ages
* Chrome yellow. - CAMEO
* G. O'Hanlon. Chrome Yellow: A Primary Color with a Brief History. - Natural Pigments
**Kroodi oja** (ka **Kroodi kanal**) on oja Harjumaal Maardu linnas. Kroodi oja saab alguse Maardu järve põhjakaldalt, voolab läbi Maardu linna ja suubub Muuga lahte.

Kroodi oja on üks Eesti reostunuimaid veekogusid. Oja vee kvaliteeti mõjutas piirkonnas pika aja jooksul toimunud fosforiidi kaevandamine ja rikastamine.

Ajalugu
-------

Kroodi oja ehk Kroodi kanal kaevati Maardu järve ja Muuga lahe vahele 1893. aastal. Oja kallastel on asunud tööstuspiirkond: vasakul kaldal Maardu tööstusrajoon ja paremal kaldal endise ASi Eesti Fosforiit alad.

Vee kvaliteet ja selle parandamine
----------------------------------

Oja vee kvaliteet oli halvim 1960. ja 1970. aastatel, mil Maardu keemiakombinaadis toodeti väävelhapet ja superfosfaati. Sel ajal ei rakendatud vee kaitseks mingeid meetmeid ja kogu reostus juhiti ojja, mille kaudu see jõudis Maardu järve ja Muuga lahte. Olukord hakkas paranema 20. sajandi sajandi lõpus, kui fosforiiditootmine Maardus lõppes ja ettevõtted hakkasid pöörama tähelepanu ka keskkonnale.

Tänapäeval on vee kvaliteet paranenud, ent vees leidub jätkuvalt jääkreostust.

2015. aastal läbi viidud uuringu tulemusena selgus reostuse levik ja iseloom:

* ülemjooksul leidub reostust sealsete tiikide mudastes põhjasetetes (naftasaadused, tsink, vask, nikkel, plii);
* kesk- ja alamjooksul esineb pinnasereostust (arseen, tsink, vask, plii, kaadmium);
* kogu oja ulatuses leidub fenoole ja raskmetalle;
* ka tiikide alal leidub naftasaadustega reostunud vett.

2017. aastal sõlmis Keskkonnaministeerium ettevõtetega Savaterra Oy ja SavaClean OÜ lepingu oja puhastamiseks. Puhastustööd lõppesid 2021. aasta lõpus. Tööde 8,8 miljoni euro suurusest maksumusest tuli 85% Euroopa Liidu Ühtekuuluvusfondist ja 15% osa kaeti Keskkonnainvesteeringute Keskuse keskkonnaprogrammist ja riigieelarvest.

Järgmise 50 aasta jooksul tehakse Kroodi oja põhja- ja pinnavee seiret.

Viited
------

1. 1 2  Kroodi oja Eesti looduse infosüsteemis (vaadatud 25. jaanuaril 2015)
2. 1 2 3 4 5  Kroodi oja puhastatakse reostusest. Keskkonnaministeerium, 30.11.2017. Vaadatud 04.01.2018.
3. 1 2  Ükskõiksuse roe. Harju Elu, 06.11.2015. Vaadatud 04.01.2018.
4. 1 2 3  VIDEO: Eesti kõige saastatum veekogu Kroodi oja sai puhtaks. Keskkonnaministeeriumi veebisait.

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Kroodi oja** |
**Mittediegeetiline heli** (inglise keeles *non-diegetic sound*), ka **kommenteeriv heli** (inglise keeles *commentary sound*) on filmimuusikas heli, mille allikat pole ei kaadris näha ega selle olemasolu pole järeldatav ei filmi maailmas ega ka filmi loos toimuva tegevuse põhjal. Mitte-diegeetiline heli pärineb väljastpoolt filmi maailmas toimuvat filmi lugu.

Diegeetilise ja mitte-diegeetilise heli erinevus sõltub meie kokkuleppest, kuidas me filme vaatame ja kuulame ning kuidas me filmidest aru saame. Tänu neile kokkulepetele me teame või aimame, et teatud helid on pärit filmi maailmas toimuvast filmi loost ning teised on pärit filmi maailmast ja loost väljastpoolt. Mängu diegeetilisi ja mittediegeetilisi helisid puudutavate kokkulepetega on võimalik kasutada näiteks määramatuse tunde (õudusfilm) tekitamiseks või publiku üllatamiseks (komöödia). 

Mittediegeetilise heli näideteks on:

* filmi loost kõrval seisva jutustaja kommentaar;
* heliefektid, mis on lisatud suurema dramaatilise efekti saavutamiseks;
* meeleolumuusika (*mood music*)

Vaata ka
--------

* Diegeetiline heli

Välislingid
-----------

* Non-diegetic sound. FilmSound.org. Learning Space dedicated to the Art and Analyses of Film Sound Design
**Oktoober 2020**, kroonika

2020. aasta oktoober algas neljapäeval ja lõppes 31 ööpäeva pärast laupäeval.

**Kuupäevad:**  
1
2
3
4
5
6
7
8
9
10
11
12
13
14
15
16
17
18
19
20
21
22
23
24
25
26
27
28
29
30
31

1. oktoober
-----------

* ...

2. oktoober
-----------

* Ameerika Ühendriikide presidendi Donald Trumpi koroonaviiruse proov osutus positiivseks ja ta viidi haiglasse.

3. oktoober
-----------

* ...

5. oktoober
-----------

* Karolinska Instituudi teatel pälvisid Nobeli füsioloogia- või meditsiiniauhinna C-hepatiidi viiruse avastajad Harvey J. Alter, Michael Houghton, Charles M. Rice.

10. oktoober
------------

* Armeenia ja Aserbaidžaan sõlmisid Mägi-Karabahhis relvarahu.

20. oktoober
------------

* NASA kosmosesond OSIRIS-REx laskus 101955 Bennu pinnale ja sai esimeseks Ameerika Ühendriikide kosmosesondiks, mis on asteroidilt pinnaseproove võtnud.

23. oktoober
------------

* Falklandi saared kuulutati 38 aastat pärast Falklandi sõja lõppu maamiinivabaks.

Viited
------



Sündmused kuude lõikes

**2018**: jaanuar | veebruar | märts | aprill | mai | juuni | juuli | august | september | oktoober | november | detsember  

**2019**: jaanuar | veebruar | märts | aprill | mai | juuni | juuli | august | september | oktoober | november | detsember  

**2020**: jaanuar | veebruar | märts | aprill | mai | juuni | juuli | august | september | oktoober | november | detsember  

**2021**: jaanuar | veebruar | märts | aprill | mai | juuni | juuli | august | september | oktoober | november | detsember  

**2022**: jaanuar | veebruar | märts | aprill | mai | juuni | juuli | august | september | oktoober | november | detsember
Mark Lynas (2013)
**Mark Lynas** (sündinud 1973 Fidžis) Briti keskkonnaaktivist, ajakirjanik ja teaduskirjanik, kes kirjutab peamiselt kliimamuutuse teemal. 

Ta sündis Fidžis, kasvas üles Peruus ja Suurbritannias ning praegu elab Oxfordis Inglismaal. Ta lõpetas Edinburghi Ülikooli ajaloo ja politoloogia erialal. Ta on teinud kaastööd ajakirjadele New Statesman, The Ecologist, Granta ja Geographical ning päevalehtedele The Guardian ja The Observer. 2007. aastal ilmunud Lynase raamatu "Six Degrees" põhjal tegi 2008. aastal telekanal National Geographic Channel dokumentaalfilmi "Six Degrees Could Change the World". 2009. aastal tegi Lynas *cameo*-rollis kaasa Briti dokumentalisti Franny Armstrongi antiutoopilises dokumentaalfilmis The Age of Stupid. 

Lynas peab sageli loenguid; 2008. aasta oktoobris esines loenguga Tallinnas.

Tunnustus
---------

* 2008 – Londoni Kuningliku Seltsi teadusraamatu auhind ("Six Degrees")

Teosed
------

* 2004 – *High Tide: The Truth About Our Climate Crisis*, Picador (384 lk) ISBN 978-0312303655
* 2007 – *Six Degrees: Our Future on a Hotter Planet* (358 lk) ISBN 978-0-00-720905-7
* 2010 – *Carbon Counter*, Collins (192 lk) ISBN 978-0007248124
* 2011 – *The God Species: Saving the Planet in the Age of Humans*, National Geographic (288 lk) ISBN 978-1426208911
* 2013 – *Nuclear 2.0: Why a Green Future Needs Nuclear Power* (112 lk) ISBN 978-1906860233
* 2018 – *Seeds of Science: How we got it wrong on GMOs* (304 lk) ISBN 9781472946959

Viited
------

1. ↑  Arhiiv / 2008: Mark Lynas "Kliimamuutused. Globaalne soojenemine". vonkrahl.ee

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Mark Lynas** |

* Mark Lynase koduleht
* Mark Lynas. thriftbooks.com
* Mark Lynas on his conversion to supporting GMOs - Oxford Lecture on Farming. Youtube, 22. jaanuar 2013
**Mittelstenahe** on vald Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Cuxhaveni kreisis.

Valla pindala on 33,68 km². 31. detsembril 2015 elas seal 601 inimest.

Kuulub valdade ühendusse Samtgemeinde Börde Lamstedt.

Ajalugu
-------

Mittelstenahe kuulus 1180. aastal loodud vürstlikku Bremeni peapiiskopkonda. Talunikud maksid kümnist Himmelpforteni kloostrile, mis sekulariseeriti 1647. aastal. 1648. aastal muudeti vürstlik peapiiskopkond Bremeni hertsogkonnaks, mida valitseti esmalt personaalunioonis Rootsi krooniga – mille katkestas Taani okupatsioon (1712–1715) – ja 1715. aastast alates Hannoveri krooni poolt.

Pärast Preisi ja siis Prantsuse okupatsiooni aastatel 1806 kuni 1810 annekteeris hertsogkonna üürike Vestfaali kuningriik, enne kui Prantsusmaa selle 1. jaanuaril 1811 annekteeris. 1813. aastal taastati hertsogkond Hannoveri kuurvürstkonda, mis – pärast selle Hannoveri kuningriigiks ülendamist 1814. aastal – liidendas hertsogkonna reaaluniooni ja hertsogkonna territooriumist, sealhulgas Mittelstenahest, sai osa uuest 1823. aastal loodud Stade ringkonnast.

Viited
------

1. ↑  Alle politisch selbständigen Gemeinden mit ausgewählten Merkmalen am 31.12.2018 (4. Quartal), vaadatud 10.03.2019.
2. ↑  Register of German municipalities (4th quarter 2022), vaadatud 12.02.2023.

Välislingid
-----------

* www.mittelstenahe.de


Cuxhaveni kreisi vallad

* Armstorf
* Belum
* Beverstedt
* Bülkau
* Cadenberge
* Cuxhaven
* Geestland
* Hagen im Bremischen
* Hechthausen
* Hemmoor
* Hollnseth
* Ihlienworth
* Lamstedt
* Loxstedt
* Mittelstenahe
* Neuenkirchen
* Neuhaus
* Nordleda
* Oberndorf
* Odisheim
* Osten
* Osterbruch
* Otterndorf
* Schiffdorf
* Steinau
* Stinstedt
* Wanna
* Wingst
* Wurster Nordseeküste
**Akraasia** (kreeka keeles άκρασία 'segipaisatus') ehk tahtenõrkuse või taltsutamatuse mõiste põlvneb antiikeetika aruteludest. Ladina vaste, *incontinentia*, puhul näib mõiste haare kitsenduvat sugulisele ja verbaalsele pidamatusele. *Incontinentia* vastandub voorusele mõõdukus. Seega sisu poolest on akraasia puhul tegemist ebamõõdukusega. Akraatiline isik on ebamõõdukas kõnes ja sugulises läbikäimises. 
Ebamõõdukas kõne: ropendamine, lobisemine, siivutuste kõnelemine, väljalobisemine. 
Ebamõõdukus seksuaalsuses ehk kasimatus: seksisõltuvus, pornograafia, liiderdamine, paarisuhete eitamine (perenihilism või promiskuiteet) jne. 

Akraatiline inimene ei ole võimeline sõlmima sügavaid ega püsivaid suhteid – nad on viletsad sõbrad ja truudusetud partnerid. Akraasia kui vooruse eitamine viib tühisusse.

Alates antiigist on tahtenõrkusse kahesugust suhtumist.
Platonil, läbi Sokratese suu, oli akraasia võimatu, kuivõrd kaasteadmise korral, variantide A ja B puhul, kui teatakse, et üks on etem kui teine, pole võimalik valida viletsamat. Halva valiku taga on nõmedus või puudus (inimene võib olla puudulik, näiteks ta võib olla pime või mõne muu tajudefektiga). 

Aristoteles esindab teist suundumust, mille puhul kuulub inimese juurde kalduvus nõrgalt tahta. Stoikutest alates on akraasia küsimus transformeerunud mõistuse ja tunnete (passioonide) vastasseisuks: akraasia kui taltsutamatus on emotsioonide juhtimise ja valdamise küsimus. Selleks tuleb leida vaid retseptuur, teadmiste kogum, mille varal inimliku heaolu saavutamine – tee voorusteni – on distsipliinist ja harjutamisest sõltuv. 
Kristlikus moralismis on akraatilisust muuhulgas seostatud algpatuga ehk pärispatt (*peccatum originale*).

Alates Donald Davidsonist kuulub akraasiatemaatika analüütilise filosoofia baasdiskursusse.

Lisalugemist
------------

Kaasaegsest arutelust kultuuriajakiri *Akadeemia* 1/2005:

1. Donald Davidson. Kuidas on tahtenõrkus võimalik?
2. Indrek Männiste. Akraasia ja Davidson.
**Mitteformaalne õppimine** (inglise keeles *non-formal learning*) on õppimine, mis toimub tegevuse käigus, mida väliste tunnuste põhjal ei saa pidada õppimiseks. 

Mitteformaalsel õppimisel on tavaliselt:

1. õppija enese seatud eesmärk. Mitteformaalne õppimine toimub õppija enese poolt seatud eesmärgi nimel. Isegi juhul, kui õpetus on algselt käivitatud õpetuse pakkuja poolt, puudub mitteformaalsel õppimisel õpetuse pakkuja poolt kindlaks määratud õppekava.
2. sõltumatus õppimise ajast ja kohast. Mitteformaalne õppimine võib toimuda mistahes ajal ja mistahes kohas ning tihti väljaspool kooli.
3. õppimise organiseerimise ja meetodite paindlikkus. Mitteformaalne õppimine võib toimuda formaalse õppimise alternatiivi või täiendusena. See sobib igas vanuses inimesele. See võib olla lühikese kestuse ja madala intensiivsusega ning selle vormideks võivad olla näiteks iseseisev töö, lühikursused, töötoad, seminarid jne. Mitteformaalne õppimine võib anda kvalifikatsiooni, mida formaalsed haridusasutused ei anna.

Mitteformaalne õppimine on formaalse ja informaalse õppimise vahevorm. Õppimise kolme vormi - informaalset, mitteformaalset ja formaalset - vaadeldakse tihti kontiinumina, milles on keeruline tõmmata täpset piiri, millal lõpeb üks või algab teine. Õppimise edukus sõltub sellest, kuidas neid vorme omavahel integreerida ja leida parimad vahendid, et tagada ühtaegu nii individuaalne kui ka ühiskondlik areng. Mitteformaalne õppimine on pigem korraldatud ja sellel võivad olla õpieesmärgid. Mitteformaalse õppimise erinevuseks formaalse õppimisega võrreldes on see, et mitteformaalne õppimine toimub õppija enda algatusel muude tegevuste kõrval ning ei sõltu sellest, kas neil tegevustel on õpieesmärgid või mitte. Mitteformaalse õppimise eeliseks formaalse õppimisega võrreldes on selle paindlikkus ning informaalse õppimisega võrreldes selle eesmärgipärasus. 

Kontiinum 
  
**informaalne õppimine <-> mitteformaalne õppimine <-> formaalne õppimine**
  
varjatud teadmusbaas (*Tacit Knowledge Base*) <-> avalik teadmusbaas (*Explicit Knowledge Base*)
  
dokumenteerimata (*Non Documented*) <-> dokumenteeritud (*Documented*)
  
struktureerimata (*Unstructured*) <-> struktureeritud (*Structured*)
  
juhuslik (*Accidental*) <-> tahtlik (*Intentional*)
  
induktiivne (*Inductive*) <-> deduktiivne (*Deductive*)
  
aktiivne (*Active*) <-> passiivne (*Passive*)
  
sisemine (*Intrinsic*) <-> välimine (*Extrinsic*)
  
spontaanne (*Spontaneous*) <-> planeeritud (*Planned*)
  
enesehindamine (*Self-Evaluation*) <-> väline hindamine (*Etero Evaluation*)
  
formaliseerimata pädevuse tunnustamise süsteem (*Not Formalised Recognition and Credit Transfer System*) <-> formaliseeritud pädevuse tunnustamise süsteem (*Agreed Recognition*
System and Credit Transfer*)* 

Elukestev õpe loetakse mõnes riigis mitteformaalseks õppimiseks.

Vaata ka
--------

* Elukestev õpe
* Formaalne õppimine
* Informaalne õppimine
* Õuesõpe

Viited
------

Välislingid
-----------

* mitteformaalne.ee
* Recognition of Non-formal and Informal Learning
* Quality Guide to the non-formal and informal Learning Processes]
**Oskar Ferdinand Sevelius** (15. jaanuar 1873 Tammela – 11. jaanuar 1946 Pirttikylä) oli Soome ja Eesti vaimulik.

Sevelius lõpetas Porvoos lütseumi. Aastatel 1891–1897 õppis ta Helsingi Ülikooli usuteaduskonnas. Ordineeriti 9. juunil 1892 Porvoos õpetajaks.

Ta oli 1892. aastal lühikest aega Pornainenis kaplan. Aastatel 1892–1902 oli ta Eestis Ruhnu Püha Magdaleena koguduse õpetaja. Aastatel 1902–1905 oli ta Viitasaaril adjunktõpetaja, 1905. aastal adjunktõpetaja Sipool, 1906. aastal kaplan Pohjas. Aastatel 1908–1910 oli ta Vårdö (Ahvenamaal) koguduse õpetaja. Aastatel 1911–1916 oli ta Noarootsi Püha Katariina koguduse õpetaja. Aastatel 1916–1922 oli ta Purmo (asub Pohjanmaa maakonnas) koguduse õpetaja. 

1922. aastal kaitses ta cand. phil. ja mag. phil. väitekirja, 1923. aastal sooritas õpetajaeksamid, töötas seejärel õpetajana ja oli aastatel 1924–1932 Soome misjoniseltsis rootsikeelse töö peal. Aastatel 1932–1946 Pirttikylä (Pohjanmaa maakonnas) koguduse õpetaja, sai 1933. aastal praostiks.

Viited
------

1. ↑  Die evangelischen Prediger Livlands bis 1918. Böhlau Verlag Köln, Wien 1977
2. ↑  Die Pastoren des Konsistorialbezirk Estland 1885-1919. Böhlau Verlag Köln Wien

Välislingid
-----------

* 


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**Kaarlo Julius Kalpa** | **Ruhnu Püha Magdaleena koguduse õpetaja**1897–1902 | Järgnev**August Zetterquist** |
**Akrofoobia** ehk **altofoobia** ehk **kõrgusekartus** on ebanormaalne kõrgusekartus. See on üks levinumaid foobiaid.

Enamiku inimeste jaoks on teatud hirm kõrgete ja ohtlikuna tunduvate kohtade ees loomulik. Äärmusliku hirmu all kannatajatel võib sellistes olukordades esineda paanikahooge ning nad ei suuda ise ohutumasse kohta laskuda. Ebanormaalse kõrgusekartusega inimeste hulk elanikkonnas jääb kahe ja viie protsendi vahele, nende seas on naisi poole rohkem kui mehi.

Kõrgusekartust püütakse ravida inimest tasapisi kõrgustega harjutades, selle jaoks on kasutatud ka virtuaalreaalsust. Katsetatud on ka ravi kortisoolitablettidega.

Vaata ka
--------

* Foobiate loend

Viited
------

1. ↑  Juan, M. C.; et al. (2005). "An Augmented Reality system for the treatment of acrophobia" (vaadatud 15. septembril 2013)
2. ↑  Emmelkamp, Paul; Mary Bruynzeel, Leonie Drost, Charles A. P. G van der Mast (1 June 2001). "Virtual Reality Treatment in Acrophobia: A Comparison with Exposure in Vivo". CyberPsychology & Behavior 4 (3): 335–339. doi:10.1089/109493101300210222.
3. ↑  "Tableti abil kõrguse hirmust lahti!"[*alaline kõdulink*] ERR Teadus, 7. mai 2011
Oskar Fischer (1989)
**Oskar Fischer** (19. märts 1923 Aš, Tšehhoslovakkia – 2. aprill 2020 Berliin) oli Saksa DV riigitegelane.

Oskar Fischer sündis Tšehhoslovakkias sudeedisaksa töölisperekonnas. Rahvakooli lõpetamise järel õppis ta aastatel 1937–1940 rätsepaks. 1941–1944 teenis ta Wehrmachtis. 1944. aastal langes ta Punaarmee kätte sõjavangi ja oli kuni 1946. aastani sõjavangis. Vangistusest tagasipöördumise järel töötas ta Tšehhoslovakkias kivimurrus, 1947. aastal saadeti aga välja Saksamaale Nõukogude okupatsioonitsooni. Ta astus Saksamaa Sotsialistlikku Ühtsusparteisse ja Saksa Vaba Noorsoo Liitu. 1947–1949 töötas ta Saksa Vaba Noorsoo Liidu Sprembergi allorganisatsiooni juhina. 1949. aastal sai ta Saksa Vaba Noorsoo Liidu Brandenburgi allorganisatsiooni eestseisuse liikmeks, 1949–1952 oli ta ka Saksa Vaba Noorsoo Liidu Kesknõukogu liige ja 1951–1952 Rahvusvahelise Demokraatliku Noorsoo Föderatsiooni sekretär

Alates 1952. aastast oli ta Rahvusvahelise Noorte Nõukogu liige. 1955–1959 oli Oskar Fischer Saksa DV suursaadik Bulgaarias ja seejärel kuni 1962. aastani Saksamaa Sotsialistliku Ühtsuspartei Keskkomitee sektorijuhataja. 1962–1965 õppis ta Moskvas NLKP Kõrgemas Parteikoolis. 1965–1975 töötas Oskar Fischer Saksa DV välisministri asetäitjana.

20. jaanuarist 1975 kuni 12. aprillini 1990 oli Oskar Fischer Saksa DV välisminister.

1971–1989 oli ta Saksamaa Sotsialistliku Ühtsuspartei Keskkomitee liige ja 1976–1990 Rahvakoja (parlamendi) liige.

Viited
------

1. ↑  Oskar Fischer deutscher Politiker ; Außenminister der DDR (1975-1990) Munzinger
2. ↑  German Democratic Republic. Ministries, political parties, etc. rulers.org
**Sekundaarelement** on korduvalt laetav keemiline vooluallikas. Laadimisel muundub elektrienergia elemendis keemiliseks energiaks ja element on taas kasutatav elektrienergia allikana.

Terminitest
-----------

Terminit sekundaarelement kasutatakse peamiselt keemiliste vooluallikate üldisel liigitamisel primaarelementideks ja sekundaarelementideks. Sekundaarelementide ja neist koostatud patareide üldkasutatav nimetus on aku. Seega võib aku tähendada

* üksikut akuelementi, näiteks: ühendame taskulambis patareiks kolm NiMH-akut,
* akupatareid, näiteks 12V pliiaku koosneb kuuest 2V akuelemendist.

Sekundaarelementide elektroode nimetatakse mõnikord katoodiks ja anoodiks; siis aga peab olema selge, kas kirjeldatakse tühjendus- või laadimisprotsessi. Kui primaarelemendi (galvaanielemendi) puhul on alati positiivne (+) elektrood katood ja negatiivne (‒) elektrood anood, siis aku puhul on see nii vaid tühjendamisel. Aku laadimisel toimib positiivne elektrood anoodina ja negatiivne elektrood katoodina.

Liigid
------

Sekundaarelemente liigitatakse peamiselt elektroodide materjali järgi. Levinuimad liigid on

* liitiumioonaku ehk Li-ioonaku ja selle edasiarendused, nt liitiumpolümeeraku;
* nikkel-metallhüdriidaku ehk NiMH-aku;
* pliiaku ‒ vanim akutüüp (aastast 1859).

Väheinformatiivne on liigitamine elektrolüüdi alusel happeakudeks ja leelisakudeks, sest ainukese happeakuna on tuntud pliiaku, kõigis teistes praegusaegsetes akutüüpides kasutatakse leelis- ja soolelektrolüüte ning ioonvedelikke.

| * v
* r
Keemilised vooluallikad |
| --- |
| Primaarelemendid  | 
Galvaanielement  • Hõbeoksiidelement  • Leclanché element  • Leeliselement  • Liitiumelement  • Nööpelement  • Tsinksüsielement  • Tsinkõhkelement |  |
| Sekundaarelemendid | 
Aku  • Akupatarei  • Aeglaselt isetühjenev NIMH-aku  • Leelisaku  •  • Nikkel-metallhüdriidaku  • Pliiaku  • Liitiumioonaku  • Liitiumpolümeeraku  • Naatriumioonaku  • NMC-aku  • LFP-aku |
| Elemendi osad | 
Anood  • Elektrolüüt  • Elektrood  • Ioon  • Katalüsaator  • Katood  • Poolläbilaskev membraan |
| Vaata ka | 
Isetühjenemine • Kütuseelement  • Läbivooluelement  • Patarei |
(1) eukleidiline geomeetria; (2) Riemanni geomeetria; (3) Lobatševski geomeetria
**Mitteeukleidiline geomeetria** (inglise keeles *non-Euclidean geometry*) on sõna otseses mõttes mis tahes geomeetriline süsteem, mis erineb eukleidilisest geomeetriast, kuid traditsiooniliselt kasutatakse seda terminit kitsamas tähenduses – ainult traditsiooniliste mitteeukleidiliste geomeetriliste süsteemide kohta: Lobatševski geomeetria (hüperboolne geomeetria) ja sfäärigeomeetria (või sellega sarnased Riemanni geomeetria ja elliptiline geomeetria).

Nagu ka eukleidiline geomeetria, kuuluvad mitteeukleidilised geomeetriad konstantse kõverusega ruumi meetriliste geomeetriate hulka. Nullkõverus vastab eukleidisesle geomeetriale, positiivne kõverus viitab sfäärilisele, Riemanni geomeetriale või elliptilisele geomeetriale ning negatiivne kõverus Lobatševski geomeetriale.

Eestis ilmunud matemaatikaleksikon (2003) defineerib järgmiselt: "Mitteeukleidiline geomeetria on **mitteeukleidilise ruumi** geomeetria, mille aksiomaatikas eitatakse paralleelide aksioomi".

Meetrika pinna jaoks
--------------------

Meetrika väljanägemine homogeensetes planimeetriates sõltub valitud  (kõverjooneliste) koordinaatide süsteemist. Allpool on esitatud poolgeodeetiliste koordinaatide juhtudeks järgmised valemid:

* Eukleidiline geomeetria: {\displaystyle ds^{2}=dx^{2}+dy^{2}} (Pythagorase teoreem)
* Sfäärigeomeetria: {\displaystyle ds^{2}=dx^{2}+\cos ^{2}\left({\frac {y}{R}}\right)dy^{2}}. Siin *R* – sfääri raadius
* Lobatševski geomeetria: {\displaystyle ds^{2}=dx^{2}+\operatorname {ch} ^{2}\left({\frac {y}{R}}\right)dy^{2}}. Siin *R* – Lobatševski pinna kõveruse raadius, *ch* – hüperboolne koosinus

Viited
------

1. ↑  Ülo Kaasik. "Matemaatikaleksikon". Tartu: 2003, lk 156
**Juurdelõikaja-kostüümidekoraator** töötab teatris kostüümidega ja kuulub kostüümiosakonna koosseisu. Vastavalt kostüümikunstniku kavanditele valmistab juurdelõikaja-kostüümidekoraator rõivale lisandeid või töötleb tekstiile. Värskeid detaile lisades või omadusi muutes saab uue välimuse anda nii uutele kui vanadele kostüümidele. Seda saab teha näiteks kanga manipuleerimise, vanutamise, värvimise, pleegitamise ja kangale trükkimise abil. Tänu juurdelõikaja-kostüümidekoraatori tööle on tihti võimalik taaskasutada oma mänguperioodi lõpetanud lavastuste kostüüme.

Töövahendid
-----------

Juurdelõikaja-kostüümidekoraatori peamised töövahendid on erinevat tüüpi värvid: kangavärvid, akrüülvärvid, sprei-värvid, batikavärvid, toiduvärvid, looduslikud värvid ja kangale kontuuride joonistamiseks mõeldud guttad. Värvide pealekandmiseks ja maalimiseks kasutatakse pintsleid ja aerograafi.

Kanga vanutamisel kasutatakse musta tee tõmmist, kaaliumpermanganaati, valgendit, liivapaberit, kääre, vaibanuga jm.

Rõivaste dekoreerimisel kasutatakse detailide kinnitamiseks niiti ja nõela, õmblusmasinat või erinevaid liime.

Õpe
---

Juurdelõikaja-kostüümidekoraatori ametis tulevad kasuks käeline osavus, hea värvi-kompositsioonitunnetus, õmblemisoskus, materjali tüüpide tundmine ja oskus töötada erinevate seadmetega.

Juurdelõikaja-kostüümidekoraatori põhilisi töövõtteid õpetatakse Tartu Ülikooli Viljandi Kultuuriakadeemias dekoraator-butafoori erialal. Kursust viib läbi Ivi Vels, kes töötab juurdelõikaja-kostüümidekoraatorina Vanemuise teatris alates 2000. aastast.

Rõivaõmblust ja tekstiilikäsitööd on võimalik õppida Tallinna Tehnikakõrgkoolis, Tallinna Tööstushariduskeskuses, Pärnumaa Kutsehariduskeskuses ja Ida-Virumaa Kutsehariduskeskuses.

Kasutusalad
-----------

* Teater
* Filmikunst

Vaata ka
--------

* Kostüüm
* Dekoratsioon
* Mood
* Mask
* Maskeraad
* Karneval

Viited
------

1. ↑  "Ivi Vels".