recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Asta Willmann** (aastast 1951 kodanikunimi **Asta Linnolt**; 2. oktoober 1916 Tallinn – 3. detsember 1984 Farmington, Connecticut, USA) oli eesti proosa- ja näitekirjanik, luuletaja, teatri- ja draamateoreetik ning näitleja ja lavastaja.

Ta sündis Tallinnas Hiiumaalt pärit laevakapteni tütrena, õppis aastatel 1929–1934 Tallinna kommertsgümnaasiumis ja seejärel Paul Sepa erateatristuudios. Ta mängis aastatel 1934–1937 Draamastuudio Teatri noorsoolavastustes ja 1937–1944 teatris Endla.

Aastal 1944 põgenes Rootsi.

Õppis 1950–1951 Stockholmi Ülikoolis filosoofiat. Aastal 1951 siirdus ta aga Kanadasse, kus õppis Vancouveri Briti Columbia ülikoolis ning omandas 1955. aastal bakalaureusekraadi ajaloo ja poliitilise filosoofia alal. Oli Vancouveri Eesti Seltsis lavastaja. 1960. aastal kolis Connecticuti osariiki Farmingtoni. Seal õppis ta Yale'i Ülikoolis, mille lõpetas 1963. aastal draamakirjanduse ja näitejuhtimise alal. Magistritööna valmis draama „Jumalate mõistatus", mis lavastati 1964 Torontos Eesti Rahvusteatris Kanadas. Seejärel töötas aastani 1971 Hartfordi Konservatooriumis teatriosakonna juhatajana.

Aastast 1982 oli Eesti PEN-klubi president.

Asta Willmann kirjutas eesti teatri ajaloo ingliskeelse ülevaate (*The Reader’s Encyclopaedia of World Drama*, London, 1970).

Looming
-------

### Luule

* "Ihuüksi. Luuletused" (1950)

### Romaanid

* "Peotäis tuhka, teine mulda" (viis osa, 1961–1968)
* "Hundisõidul" (1975)

### Näidendid

* lastenäidend "Ema jutustus" (1939, lavastati Eesti Draamateatris ja Endlas)

* "Trummid peavad olema" (1962)

### Novellide ja luuletuste kogu

* "Lumm" (1955)

Tunnustus
---------

* 1969 Henrik Visnapuu preemia ("Peotäis tuhka, teine mulda")

Isiklikku
---------

Tema abikaasa oli dr. Erik Linnolt.

Viimase näidendi kirjutamisel põdes ta vähki.

Viited
------

1. ↑  Asta Willmann. Eesti Entsüklopeedia.
2. ↑  Asta Willmann. Eesti Entsüklopeedia.
3. ↑  "Käsi kirjutab. Valik autograafe Eesti Kultuuriloolisest Arhiivist". Koostanud Piret Noorhani. Eesti Kirjandusmuuseum 2003.
4. ↑  "Käsi kirjutab. Valik autograafe Eesti Kultuuriloolisest Arhiivist". Koostanud Piret Noorhani. Eesti Kirjandusmuuseum 2003.

|  |  |
| --- | --- |
|  | Tsitaadid Vikitsitaatides: **Asta Willmann** |
Justas Paleckis (1961)
**Justas Paleckis** (22. jaanuar 1899 Telšiai – 26. jaanuar 1980 Vilnius) oli leedu ajakirjanik ja Leedu NSV riigitegelane.

Justas Paleckis sündis sepa perekonnas. Lõpetas Riias eksternina gümnaasiumi. Gümnaasiumi lõpetamise järel õpetajana ja ajakirjanikuna. 1926–1927 oli ta Leedu uudisteagentuuri ELTA direktor. 1926–1928 õppis Kaunases Vytautas Suure Ülikoolis. Seejärel töötas ajakirjanikuna. 1933. aastal külastas Nõukogude Liitu ja avaldas raamatu "SSSR mūsų akimis" ("NSVL meie silmade läbi").

Pärast Leedu okupeerimist Nõukogude Liidu poolt oli Justas Paleckis 17. juunist 1940 kuni 3. augustini Leedu presidendi kohusetäitja ja 17. juunist 1940 kuni 24. juunini 1940 Leedu peaminister.

25. augustist 1940 kuni 14. aprillini 1967 oli Justas Paleckis Leedu NSV Ülemnõukogu Presiidiumi esimees. 1966–1970 oli ta NSV Liidu Ülemnõukogu Rahvuste Nõukogu esimees.

Tema poeg Justas Vincas Paleckis (sünd. 1942) on poliitik. Pojapoeg Algirdas Paleckis (sünd. 1971) on poliitikategelane ja diplomaat.

Viited
------

1. ↑
2. ↑
3. ↑
**Justin Cathal Geever** (esinejanimega **Justin Sane**; sündinud 21. veebruaril 1973) on USA-s tegutseva poliitilise, *punk rock*'i viljeleva bändi Anti-Flag esikitarrist, laulja ja laulusõnade autor.

Elulugu
-------

### Lapsepõlv ja noorus

Justin on pärit üheksalapselisest töölisperest, kus ta kasvas üles pere noorima liikmena. Ta viitab oma vanematele kui heale inspiratsiooniallikale. Ta isa ja ema avasid esimese taimetoidurestorani Pittsburghis, mille mõjutusel sai Justinist taimetoitlane ja loomaõiguste tugev pooldaja – elustiil, mida ta siiani järgib. Justin on öelnud, et talle ei meeldiks saada koheldud nii, nagu praegu loomadega käitutakse, ning kuna ta lapsena nägi oma vanemaid osalemas meeleavaldustel, hakkas ta vanemaks saades samuti neist osa võtma.

Justini õde Lucy kinkis talle ta esimese kitarri, tänu millele Justin *punk rock*'i ja *hardcore*'iga tutvust tegi. Esimene Justini kirjutatud laul rääkis lapsest, kes on saanud narkootikumide üledoosi, teine rääkis televisioonis jutlusi pidavatest evangelistidest.

### Karjäär

1988. aastal lõi Justin koos oma lapsepõlvesõbra Pat Theticu ja bassistist laulja Andy Flagiga bändi Anti-Flag. 1996. aastal avaldasid nad oma esimese muusikaalbumi "Die for the Government". Pärast mitut Ameerika-turneed lahkus Andy Flag 1996. aastal bändist lahkhelide tõttu.

Bändist käis läbi erinevaid muusikuid, enne kui moodustus lõplik koosseis: Justin Sane, Pat Thetic, Chris Head ja Chris Barker. 1999. aastal lõi Anti-Flag oma plaadifirma AF Records. 2001. aastal sõlmisid nad lepingu Fat Wreck Chordsiga, 2006. aastal aga RCA Recordsiga ning avaldasid albumi "For Blood and Empire" ja 2008. aastal "The Bright Lights of America".

2008. aasta mais kolis Justin Inglismaale Londonisse elama.

### Varustus

Ta mängib ESP LTD EC seeria kitarridega.

### Haridus

Justin lõpetas Pittsburghis Oaklandi kooli. Seejärel õppis ta Pittsburghi ülikoolis kommunikatsiooni ja politoloogiat.

### Soolotööd

Lisaks Anti-Flagis mängimisele tegeleb Justin ka oma sooloprojektidega. Näiteks ilmus 2001. aastal kuuelooline EP "These are the Days" ja 2003. aastal album "Life, Love, and the Pursuit of Justice". Sooloprojektides suunab ta poliitiliste teemade asemel fookuse perele, armastusele ja muudele argiteemadele.

Diskograafia
------------

**Anti-Flag**

* "Die for the Government" (1996)
* "North America Sucks" (1998)
* "Their System Doesn't Work for You" (1998)
* "A New Kind of Army" (1999)
* "Underground Network" (2001)
* "Mobilize" (2002)
* "BYO Split Series, Vol 4" (2002)
* "The Terror State" (2003)
* "For Blood and Empire" (2006)
* "A Benefit For The Victims Of Violent Crime" (2007)
* "The Bright Lights of America" (2008)

**Sooloprojektid**

* "Life, Love, and the Pursuit of Justice" (2002)
* "These are the Days" EP (2002)

Viited
------

1. ↑  PETA2 Out There – Anti-Flag Stands Up for Animals
2. ↑  Youtube Kerrang! Podcast – Anti-Flag GIAN 2008

Välislingid
-----------

* Ametlik leht
* Anti-Flag'i MySpace
* Intervjuu Justin Sane'iga
**"Justine ehk Vooruse õnnetused"** (prantsuse keeles *Justine ou Malheurs de la vertu* või *Les infortunes de la vertu*) on markii de Sade'i erootiline romaan.

Autor kirjutas selle kahe nädala jooksul 1787. aastal, olles Bastille vanglas vangistuses. Esimest korda avaldati raamat 1791. Selle täiendatud versioon ilmus 1797. Hiljem ilmus kolmaski, viimane versioon loost, mis sisaldas sadakond gravüüri.

"Justine" on kirjutatud vastuseks Samuel Richardsoni 1740 ilmunud romaanile "Pamela ehk Hüvitatud voorus", mis omal ajal oli ülipopulaarne. Richardsoni romaanis elas nimikangelane üle hulganisti katsumusi, aga jäi vooruslikuks ja lõpuks sai talle osaks õnn.

"Justine'i" tegevus toimub enne Prantsuse revolutsiooni. Raamat räägib voorusliku naise Justine'i eluloo. Romaani alguses on ta 12-aastane ja elab koos õega nunnakloostris. Nende sealviibimise maksab kinni isa, aga pärast seda, kui isa mõrvatakse, pole enam kedagi, kes nende eest maksaks, ja abtiss käsib õdedel kloostrist lahkuda. Õdede teed lähevad lahku. Töö ja varjupaiga otsingutel satub "Justine" järjest pervertide ja petiste kätte, kes on peitunud vooruslikkuse maski taha ning piinavad ja vägistavad teda ja teisi inimesi. Lõpuks saab ta kokku oma õega, kuid esialgu ei tunne nad teineteist ära, sest on palju muutunud. Õde Juliette on elanud patust elu ja saanud väga jõukaks. Romaan lõpeb sellega, et 26-aastasele Justine'ile lööb välk pähe ja ta saab silmapilkselt surma.

Sade ise nimetas oma kirjavahetuses "Justine'i" räigeks pornograafiaks ja jumalateotuseks, mida korralik inimene lugeda ei tohiks: "Praegu trükitakse ühte minu romaani, aga see on liiga amoraalne, et saata seda nii arukale ja kombekale inimesele nagu Teie. Mul oli raha vaja, mu kirjastaja palus mult midagi eriti pikantset, ja ma kirjutasin talle raamatu, mis suudaks kuradigi katku nakatada. Selle nimi on "Justine ehk Vooruse õnnetused". Põletage see raamat ja ärge seda lugege, kui see peaks juhuslikult teie kätte sattuma."

Sellegipoolest kirjutas Sade ka vanema õe Juliette'i eluloo "Juliette'i lugu", mis oli Justine'i eluloost hulga pikem. Kaks romaani kokku ilmusid kümnes köites ja ligi 4000 leheküljel. "Justine'i" algversiooni pikkus oli 187 lehekülge. Sarja viimane köide ilmus 1801. aastal.

"Justine" ja "Juliette" ilmusid anonüümsena. Napoleon käskis selle teose autori välja selgitada ja vahistada. Selle tagajärjel viibis markii de Sade oma elu 13 viimast aastat vanglas. Pariisi kuninglik kohus käskis Saja päeva ajal 19. mail 1815 selle raamatu hävitada.

20. sajandil on "Justine'i" korduvalt välja antud, põhiliselt tsenseerituna. Romaani põhjal on tehtud mitu filmi, millest tuntuim on režissöör Jesus Franco 1969. aasta versioon, kus nimiosa mängis 17-aastane laulja Romina Power ja markii de Sade'i Klaus Kinski.

Viited
------

1. ↑  D. A. F. de Sade. "Justine ehk Vooruse õnnetused". Tõlgitud 1973. aasta väljaandest. Prantsuse keelest tõlkinud Kristiina Ross. Trükkinud AS Pakett. Lk 335. ISBN 9985-811-28-3
**Laossina kääbaskalmistud** asuvad Võrumaal Setomaa vallas Tartu–Räpina–Värska maantee ümbruses Laossina küla lähedal.

Laossina kääbaskalmistud koosnevad rohkem kui 60 kääpast, mis paiknevad mitme kilomeetri ulatuses 5 rühmana. 29 nendest on pikk-kääpad, ülejäänud ümarkääpad.

Riikliku kaitse all on 46 kääbast, millest kultuurimälestised registrinumbritega 11084–11100 ja 11127–11129 asuvad Laossina külakeskusest vahetult läänes mõlemal pool maanteed, osaliselt Toomasmäe küla territooriumil. 12 kaitsealust kääbast (11101–11110, 11125, 11126) asuvad neist omakorda umbes 500 m põhja pool ja ülejäänud (11111–11124) linnulennult ligi 2 km lõunakagus. Viimastest kagus on Rõsna kääbaskalmistud.

1974–1984 kaevati Mare Auna juhtimisel läbi 6 pikk- ja 4 ümarkääbast. Kõige pikem kääbas oli 53 m pikk. Leiti 34 põletusmatust, neist 1 savist urnis, ja 1 laibamatus. Pikima kääpa keskel olid söestunud puitehitiste jäänused. Hauapanused pärinesid 1. aastatuhande hilisemast poolest ja neid oli vähe.

Viited
------

1. 1 2  Eesti entsüklopeedia, 12. kd, lk 279.

Välislingid
-----------

* Laossina I kääbaskalmistu (mälestise pass)
* Laossina II kääbaskalmistu (mälestise pass)
* Laossina V kääbaskalmistu (mälestise pass)
**Laossina kalmistu** on kalmistu Setumaal, tänapäevase haldusjaotuse järgi Laossina külas Setomaa vallas Võru maakonnas.

Kalmistu rajamislugu pole teada, kuid sellest on andmeid juba 15. sajandist. Eestis üldiselt hääbusid külakalmistud seoses uute kihelkonnakalmistute rajamisega 18. sajandil, ka Setumaal võis vana tsässona juures paiknev külakalmistu hääbuda, kui ehitati uus kirik ja selle juurde rajati uus kalmistu.

Laossina kunagine külakalmistu on säilinud tänaseni, on kasutuses ja hooldatud ning on seega haruldane mälestis kunagisest kalmistukultuurist.

Vaata ka
--------

* Laossina tsässon

Kirjandus
---------

* Taavi Pae. Eesti kalmistute kujunemine ja paiknemise seaduspärasused. // Magistritöö Tartu Ülikooli Geograafia Instituudis. Tartu 2002

Välislingid
-----------

* Laossina kalmistu kultuurimälestiste riiklikus registris Muuda Vikiandmetes
* Kultuurimälestis nr 4193 "Puust kabel (tsasson)"
* Kivirist kalmistul (Kultuurimälestis nr 5113 "Rist, 14- 16.saj. (graniit)")
* Kivirist kalmistul (Kultuurimälestis nr 5114 "Rist, 14- 16.saj. (graniit)")
* Kivirist kalmistul (Kultuurimälestis nr 5115 "Rist, 14- 16.saj. (graniit)")
* Raudrist kalmistul (Kultuurimälestis nr 5116 "Rist, 19.saj. (malm)")
* Laossina kiviristid ja kääpad
Hindrek Kesler (2008)
**Hindrek Kesler** (sündinud 7. aprillil 1958 Kiviõlis) on eesti arhitekt, Tallinna Tehnikakõrgkooli arhitektuurinstituudi direktor.

Arhitektuurialase kõrghariduse omandas Hindrek Kesler Eesti NSV Riikliku Kunstiinstituudi arhitektuuriteaduskonnas aastatel 1976–1981.

Aastatel 1981–1987 töötas Hindrek Kesler riiklikus projekteerimisinstituudis Eesti Kommunaalprojekt. Aastatel 1991–2002 töötas ta arhitektuuribüroos Kuup OÜ. Alates 2002. aastast töötab Hindrek Kesler arhitektuuribüroos Zero OÜ.

Hindrek Kesleri tuntumad tööd on Luku-Expert kaupluse- ja büroohoone Tallinnas ning arhitektuuribüroo Zero hoone Metasavahi teel. Hindrek Kesleri projekteeritud Luku-Expert kaupluse- ja büroohoone pälvis aastal 2006 parima betoonehitise nimetuse.

Töid
----

* Eesti Merelaevandus büroohoone rekonstruktsioon, 1995
* Sillamäe autobussijaam ja tankla, 1998
* Sillamäe Eesti Gümnaasium, 2001
* Büroohoone Mustamäe tee 6b, 2002
* Saksa Auto kereremonditöökoda, 2004
* Luku-Expert kaupluse- ja büroohoone Tallinnas, 2006
* arhitektuuribüroo Zero hoone, 2007

Võistlustöid
------------

* 2008 – Tartu rahu tähisala avalik ideevõistlus; 2. preemia

Viited
------

1. ↑  Rakendusarhitektuur TKTK

Allikad
-------

1. Eesti Arhitektide Liit, volitatud arhitektid V
2. Arhitektuuribüroo Zero OÜ, töid
3. Karin Paulus: Non vi sed arte, Eesti Ekspress, 29. märts 2007
4. Tõnis Kimmel: Tartu rahu tähisala ideevõistlus, MAJA 2-2008
5. Parim betoonehitis 2006, Eesti Ekspress 12. aprill 2007
**Lucas Rafael Araújo Lima** (sündinud 9. juulil 1990 Marílias) on Brasiilia jalgpallur, poolkaitsja. Ta mängib Brasiilia kõrgliigaklubis Santos.

Lucas Lima alustas klubikarjääri São Paulo osariigi väikeklubis Inter de Limeira. 2012. aastal liitus ta Brasiilia kõrgliigaklubiga Internacional. 2013. aasta hooaja veetis ta Brasiilia esiliiga klubis Sport.

2014. aasta veebruaris sõlmis ta nelja aasta pikkuse lepingu Brasiilia kõrgliigaklubiga Santos. Esimesel hooajal lõi ta kõrgliigas kolm väravat ning sai klubi meeskonnas üheks olulisemaks mängijaks.

2017. aasta lõpus liitus ta Palmeirasega. 2018. aastal tuli ta klubiga Brasiilia meistriks. 2021. aastal läks ta laenule Fortalezasse, kus mängis kaks aastat.

2023. aasta veebruaris naasis ta Santosesse.

Koondisekarjäär
---------------

Debüüdi Brasiilia rahvuskoondises tegi ta 5. septembril 2015 sõprusmängus Costa Rica vastu.

Esimese värava lõi ta koondise särgis 13. novembril 2015 MM-i valikmängus Argentina vastu.

2016. aasta Copa América Centenario teises alagrupimängus lõi ta värava Haiti vastu.

Saavutused
----------

Santos
* Campeonato Paulista: 2015, 2016

Palmeiras
* Campeonato Brasileiro Série A: 2018
* Campeonato Paulista: 2020
* Copa Libertadores: 2020
* Copa do Brasil: 2020

Fortaleza
* Copa do Nordeste: 2022
* Campeonato Cearense: 2022

Viited
------

Välislingid
-----------

 Lucas Lima – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
* Lucas Lima Soccerway lehel
**Marje Üksine** (sündinud 18. mail 1945 Tallinnas) on Eesti graafik.

Ta lõpetas 1963. aastal Tallinna 7. Keskkooli ja õppis 1964–1970 ERKI-s graafika erialal.

Ta alustas omapärases tehnikas kuivnõelagravüüridega, millel kujundid moodustuvad paralleeljoontest. Aastast 1985 viljeleb ta peamiselt koloreeritud värvilitograafiat. Vanema loomingu osa moodustavad vaated, millest enamikul on kesksel kohal Tallinna motiiv või loetavad vihjed vanalinna keskaegsele arhitektuurile. 

Näitustel hakkas Üksine esinema 1970. aastal, esimene isikunäitus oli tal 1974. aastal. Oma karjääri jooksul on ta osalenud paljudel rahvusvahelistel graafikanäitustel, sealhulgas korduvalt Ljubljana, Fredrikstadi, Krakówi ja Banska-Bystrica näitustel, Frecheni, Firenze, Baden-Badeni, Maastrichti ja Varna graafikabiennaalidel ning Jyväskylä, Chamaliersi ja Sofia triennaalidel.

Tema teoseid leidub peale kodumaiste kunstimuuseumide ka mitmes nimekas maailma kunstikollektsioonis, sealhulgas Tretjakovi Galeriis, Semipalatinski Kunstimuuseumis (nüüdses Semejs), Ludvig-Forum für internationale Kunstis Aachenis Saksamaal; New Orleansi Kunstimuuseumis USA-s ja Sakima kunstimuuseumis Okinawas Jaapanis. 

Eesti Kunstnike Liidu liige 1974. aastast ning alates 1992. aastast Eesti Vabagraafikute Ühenduse ja Eesti Akvarellistide Ühenduse liige.

Tunnustus
---------

* 1983 Tallinna graafikatriennaali kaks eripreemiat
* 1985 Jaan Jenseni raamatugraafika aastapreemia (P. Haavaoksa raamat "Suvised mured")
* 1987 Jaan Jenseni raamatugraafika aastapreemia (B. Alveri luulekogu "Korallid Emajões")
* 1987 Riia väikegraafika triennaali eripreemia
* 1987 Vilniuse raamatugraafika triennaali peapreemia
* 2009 Tallinna rahvusvahelise joonistustriennaali „Manu Propria" preemia
* 2010 Eesti aasta graafik
* 2013 Eesti Rahvusraamatukogu konkurssnäituse „Kunstnikult raamatukogule" peapreemia
* 2015 Eduard Wiiralti kunstiauhinna peapreemia („Avanemine VII, VIII, IX")
*

Isiklikku
---------

Tema abikaasa oli kunstiteadlane ja kultuuriloolane Jüri Hain. Tema õde oli nahakunstnik Aina Üksine.

Viited
------

1. ↑  "Marje Üksise „Mõtterännud" Vabaduse galeriis". 14.05.2020. Vaadatud 08.02.2021.
2. ↑  "Marje Üksine". Vaadatud 08.02.2021.

Välislingid
-----------

* „Nõnda ma lähen" Vabaduse galeriis, 2008
* "Läbi õhu ja vee", Küberneetika maja, 6.01.–6.03.2012
**Marje Rahnu** (alates 2005 **Olsen**, sündinud 7. jaanuaril 1971 Viljandis) on eesti maakorraldusinsener.

Elulugu
-------

Lõpetas 1989 Viljandi C. R. Jakobsoni nimelise Viljandi 1. Keskkooli ja 1993 EPMÜ; magister (maakorralduse erialal) (2001, EPMÜ), väitekiri "Valla maainfosüsteemi loomise alused"; magister (land management) (2003, Stockholmi Kuninglik Tehnikaülikool), väitekiri "Land Reforms during 17th and 20th Century in Estonia". Oli 1993–1995 Eesti Maaülikooli maakorralduse õppetooli magistrant, 1994–2000, 2004–2005 maamõõduinstituudi assistent.

Teadustöö
---------

Uurimisvaldkonnad: maakorraldus, katastrimõõdistamine ja topograafiline joonestamine, maainfosüsteemid.

Teoseid
-------

* Maainfosüsteem omavalitsuses: miks ja milleks? // Geodeet (1995) 8, (1996) 10
* Kuidas alustada valla maainfosüsteemi loomist (kaasautor N. Liba)? // Geodeet (1998) 17
* Geoinfo ja geoinfosüsteemid (kaasautor S. Maasikamäe). // Geodeet (1999) 19
* Plaanide skaneerimisest ja skaneeritud plaanide täpsuse hindamisest (kaasautorid N. Liba, S. Maasikamäe). // Geodeet (1999) 20
* Infotehnoloogia kasutamisest omavalitsuste maakorraldustöödes (kaasautor S. Maasikamäe). // Geodeet (2001) 23.

Viited
------

1. 1 2 3  Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide

Kirjandus
---------

* EMPÜ BL, 127.
* *Eesti teaduse biograafiline leksikon.* 3. köide: *N–Sap* TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013

 *Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.*
Turuplats
Tramin an der Weinstraße valla paiknemine Lõuna-Tiroolis
**Tramin an der Weinstraße** (itaalia: *Termeno sulla Strada del Vino*), sageli lühidalt **Tramin** või **Termeno**, on vald *(comune)* Lõuna-Tiroolis Põhja-Itaalias, paiknedes umbes 20km Bolzanost edelas. Viinamarjasordi *Gewürztraminer* nimi pärineb Traminist.

Geograafia
----------

2010. aasta 30. novembri seisuga elas seal 3296 inimest ja valla pindala on 19.4km².

Tramini vallas on *frazioni* (alljaotused, peamiselt külad ja asundused) Rungg (Ronchi) ja Söll (Sella).

Tramin külgneb järgmiste valdadega: Amblar, Kaltern, Coredo, Kurtatsch, Neumarkt, Montan, Auer, Sfruz ja Vadena.

Ajalugu
-------

Kogukond
--------

### Keeleline jaotus

2011. aasta rahvaloenduse järgi kõneleb 96.37% rahvastikust esimese keelena saksa keelt, 3.44% itaalia keelt ja 0.20% ladiini keelt.

Sõpruslinnad
------------

Tramini sõpruslinnad on:

* Rödermark, aastast 1978
* Mindelheim, aastast 1994
* Schwaz, aastast 1998

Välislingid
-----------

* Valla koduleht (saksa ja itaalia keeles)
* Tramini turismiinfo (inglise, saksa, itaalia ja hollandi keeles)
Traian Băsescu
**Traian Băsescu** [traj'an bös'esku] (sündinud 4. novembril 1951 Basarabis) on Rumeenia poliitik, alates 2019. aastast Euroopa Parlamendi liige.

Aastatel 2000–2004 oli Băsescu Bukaresti linnapea. 2004. aastal sai temast riigi president ja 2009. aastal valiti ta taas sellesse ametisse. 20. aprillist 23. maini 2007 ja 6. juulist 27. augustini 2012 olid tema volitused presidendina peatatud. Tema teine ja viimane ametiaeg presidendina lõppes 21. detsembril 2014, kui presidendina vannutati ametisse Klaus Iohannis.

Enne poliitikukarjääri töötas Băsescu kaptenina ja riikliku laevafirma Navrom direktorina.

Esimene ametiaeg presidendina
-----------------------------

Traian Băsescu (vasakul) George W. Bushiga 2005. aasta märtsis
Esimesel ametiajal ei laabunud president Băsescu koostöö peaminister Călin Popescu-Tăriceanuga.

Băsescut süüdistati põhiseaduse rikkumises ja seaduste meelevaldses rakendamises. Kuigi Konstitutsioonikohus asus 2007. 17. jaanuaril seisukohale, et president pole põhiseadust rikkunud ning teda ei peaks tagandama, algatas Sotsiaaldemokraatlik Partei 18. jaanuaril presidendi Băsescu volituste peatamise.

19. aprillil 2007 peatas parlament häälteenamusega 322:108 (10 erapooletut; vajalik poolthäälte arv oli 233) presidendi volitused. Otsus jõustus 20. aprillil, kui Konstitutsioonikohus kiitis parlamendi otsuse heaks ja seadustega kooskõlas olevaks. Presidendi kohusetäitjaks sai parlamendi ülemkoja esimees Nicolae Văcăroiu.

19. mail toimus rahvahääletus president Traian Băsescu ametisse ennistamise küsimuses. Referendumil osales umbes 44 protsenti hääleõiguslikest kodanikest, kellest 74 protsenti toetasid presidendi ametisse ennistamist. 23. mail taastusid vastavalt rahvahääletuse tulemusele Băsescu volitused presidendina.

Teine ametiaeg
--------------

2009. aasta detsembris valiti Băsescu presidendivalimiste teises voorus presidendiks tagasi. Băsescu sai 50,37% häältest, tema sotsiaaldemokraadist vastaskandidaat Mircea Geoană 49,63%.

President sattus vastuollu vasakpoolse peaministri Victor Pontaga. Parlamendis algatati menetlus tema volituste peatamiseks. 6. juulil 2012 peetud parlamendi erakorralisel istungil peatas parlament häältega 256:114 president Băsescu volitused ja kuulutas 29. juuliks välja rahvahääletuse tema ametist tagandamiseks. Presidendi kohuseid asus täitma parlamendi ülemkoja esimees Crin Antonescu.

Tunnustus
---------

* 2011 – Maarjamaa Risti ketiklassi teenetemärk

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Traian Băsescu** |

* "Rumeenia presidendiks valiti napilt tagasi Băsescu" ERR Uudised, 7. detsember 2009
* "Lävepakuküsitlused näitavad toetust Basescu jätkamisele" ERR Uudised, 19. mai 2007

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**Ion Iliescu** | **Rumeenia president**2004–2014 | Järgnev**Klaus Iohannis** |
**Trait du Nord**, varem tuntud ka kui **Ardennais du Nord** või **Ardennais de type Nord**, on tugev veohobuse tõug, mis on aretatud Hainaut' piirkonnas Lääne-Belgias ja Kirde-Prantsusmaal. Algselt peeti seda ardenni alatüübiks, seda tunnustati aga eraldi tõuna 1903. aasta tõuraamatus. See on aretatud viljakatel flaami rohumaadel põllutöödeks suuruse ja veojõu tõttu. 1855. aastaks pidasid mõned veterinaarid Hainaut' lähedal kasvatatud hobuseid teistest flaami tõugu hobustest paremaks. Trait du Nordi kasutati 19. sajandi lõpust kuni 1920. aastani ulatuslikult kaevandamisel, vähemal määral jätkati seda kuni 1960. aastateni. 

Trait du Nordi kasutati põllumajanduses laialdaselt ka II maailmasõja ajal, kuid pärast sõda selle kasutamine ja tõu populatsioon vähenes märkimisväärselt, kuna põllumajandus muutus üha rohkem automatiseeritumaks. 20. sajandi keskpaigas oli tõug suures nõudluses hobuseliha tootmise tõttu ning sellepärast aretati see hobused suuremaks ja raskemaks. 1970. aastate alguses hakkas hobuseliha populaarsus vähenema ja Trait du Nord, nagu paljud sarnased Euroopa tõud, oli väljasuremisohus. Alles 1990. aastal võis täheldada väikest taassündi tänu suurenenud huvile hobustega sõitmise vastu 

Trait du Nord on suur, täkud kaaluvad üle tonni ning on aretatud veohobuseks. Tõugu leidub paljudes ühtlastes värvides, ning on teadaolevalt õrn ja hõlpsasti käsitletav hobune. On kahte veidi erinevat tüüpi Trait du Nordi: suuremat tüüpi raskemate koormate vedamiseks ja kergemat tüüpi kiiremate tööde jaoks. Prantsuse valitsus peab seda tõugu ohustatuks, kuna aastas sünnib vähem kui sada varssa. Prantsusmaal tegutsev riiklik tõuregister teeb koostööd kohalike rühmadega, et edendada selle tõu käekäiku ja taastada arvukus.
Kosovo Raudteele alluvad teed
**Trainkos** (varem **Kosovo Raudtee**, albaania keeles *Hekurudhat e Kosovës*) on riiklik raudteekompanii, mis haldab Kosovo alade raudteid. Sealne rööpmelaius on Euroopa standartlaius.

Esimene raudtee Kosovo aladel valmis aastal 1873, mil türklased ehitasid Thessalonikist raudtee läbi Skopje Mitrovicësse. Esimese maailmasõja eel kasutas sealseid teid Serbia Raudtee, hiljem Jugoslaavia Raudtee. Uute teede rajamine jätkus piirkonnas aastani 1963.

Aastal 1999 lõpetas NATO vägede sekkumine Jugoslaavia raudtee tegevuse Kosovo aladel. Nii moodustati sealsete raudteede haldamiseks ettevõte Kosovo Railways J.S.C UNMIK Railways. Kosovo põhjaosas taastas Serbia Raudtee hiljem osa teedest ja asus neid haldama. Aastal 2011 eraldus Kosovo Raudteest infrastruktuuriga tegelev firma Infrakos, raudteefirma enese nimeks sai Trainkos.

Trainkose hallata on 430 kilomeetrit raudteid, millest 333 kilomeetrit on avatud nii reisi- kui ka kaubaliikluseks, ülejäänud teed on üksnes kaubarongidele.

Algselt koosnes Kosovo raudteevõrgustik kahest peamisest liinist, mis kohtusid Fushë Kosovë raudteejaamas. Esimene neist on Kosovo esimene raudtee, mis ulatub Kraljevoni. Teine tee algab Nišist, läbib Pristina ja jaguneb kaheks teeks, mis viivad Prizrenisse ning Pejësse. Reisirongiliiklus toimub Pejëst Põhja-Makedooniani. Kaubarongiliikluseks kasutatakse ka veel mõningaid lõikusid, näiteks Fushë Kosovë raudteejaamast Obiliqini, ent ülejäänud teed ei ole praegusel ajal kasutusel.

Raudtee kasutab vedureid EMD G16, mis on pärand Jugoslaavia Raudteelt, ja Norrast imporditud vedureid NSB Di 3. Fushë Kosovë raudteejaamast Pejëni kasutatakse reisiliiklusel rööbasbusse Y1, raudteele kuuluvad ka varem kasutusel olnud rööbasbussid FS ALn 668.

Viited
------

1. ↑  Sejdi Hoxha: Building of Kosovo Railways network, condition for Single South East European Railway Area Network
2. ↑  Sergio Viganò, Le ferrovie del Kosovo, Salò, editrice ETR, 2009. Lk. 22-23
3. ↑  Osservatorio Italiano — Kosovo — Le Ferrovie divise in due compagnie: INFRAKOS e TRAINKOS
4. ↑  Sergio Viganò, Le ferrovie del Kosovo, Salò, editrice ETR, 2009. Lk. 20
5. ↑  Sergio Viganò, Le ferrovie del Kosovo, Salò, editrice ETR, 2009. Lk. 24
6. ↑  Theo Stolz: Kosovo Railways - Hekurudhat e Kosovës
Sumomaadlejad
**Sumo** (jaapani keeles 相撲 sumō) on Jaapani traditsiooniline maadlus. Elukutseliste maadlejate puhul kasutatakse nimetust *ōzumō* (jaap. k. 大相撲 ōzumō), suur sumo, eristamaks seda harrastajate *amazumō*st (jaap.k. アマ相撲 amazumō). *Ōzumō* kasutamine tänapäeval on suhteliselt uus, kuigi ala ise on igivana ja selle alged ulatuvad kuni 2000 aastat tagasi.

Sumo maadlust peetakse ringis (dohyō), mille läbimõõt on 4,55 m (14,9 jalga) ja pindala 175 ruutjalga. Ringi täidab saviliiv ja see on traditsiooniliselt piiratud riisivihkudega. Sumoka eesmärk on vastane ringist välja trügida või tõsta. Võidu toob ka võte, mis sunnib vastast puudutama areeni pinda mõne muu kehaosaga peale jalataldade. Ametlikus sumotehnikate nimekirjas on üle 80 võtte. Vaatamata maadlejate kaalukusele kestavad mõned matšid vaid loetud sekundeid.

Esimesed kindlad teated Jaapanis korraldatud sumovõistlusest on pärit 642. aastast. Sellest ajast alates on pidevalt korraldatud sumoturniire keisri õukonnas. Turniir toimus sügiseste põllutööde lõppu tähistava püha ajal. Tollane sumo ei olnud siiski veel tänapäevane rangete reeglitega võistlus, vaid pigem lihtsalt käsitsivõitlus, mis võis lõppeda ka ühe osapoole surmaga. Keisri käsul pidi iga provints saatma oma esindaja, kes pidi oma kuludega kohale sõitma. Sumo on tihedalt seotud Jaapani usundi sintoismiga. Legendi järgi pidi jaapanlaste üks esiisa Take-mikazuchi võitlema rivaalitseva hõimupealikuga ja võitis teda. Veel tänapäevalgi korraldatakse mõnedes *shinto*-templites sumoga sarnast rituaalset tantsu, mis kujutab maadlust *kami* ehk jumalaga.

Tokugawa ajastul fikseeriti sumovõtete (*kimarite*) loend, mis koosnes 72 võttest.
2010. aasta seisuga on võtete nimekirjas 82 võtet pluss 5 nn mitte-võtet, mille tagajärjel matš lõppeb enne võtte sooritamist.

Sumo edetabel ehk *banzuke*.
Alates 1958. aastast toimub aastas 6 *ōzumō*-turniiri, iga turniir kestab 15 päeva. Enne igat turniiri koostatakse uus sumomaadlejate edetabel (*banzuke*). Maadlejad jagunevad 6 võistlusklassi. Neist kõrgeim on *makuuchi*. *Makuuchi* kõrgeim positsioon on *yokozuna*. *Yokozunasid* on 1–2, neile järgnevad edetabelis *ōzeki* (2–5 maadlejat), *sekiwake* (2) ja *komusubi* (2). Neile järgnevad *maegashira*-maadlejad, keda on nii mitu, et koos ülemistel astmetel olevate maadlejatega oleks *makuuchis* kokku 42 maadlejat. 

Alates 18. sajandist on mõnedes Jaapani piirkondades korraldatud ka naiste sumo (onnazumo) peamiselt rituaalseid etendusi. Profisumos ei ole naistel seni kohta, kuna vanade reeglite kohaselt on sumo ring püha ja naise käsi ega jalg ei tohi seda puudutada. Amatööride võistlusi korraldatakse siiski mitmel pool maailmas, ka Eestis tegutseb mitmeid noori naissumokaid.

Sumomaadleja kohta kasutatakse nimetusi *rikishi* (力士) või *sumōtori* (相撲取). Maadlejatele antakse nende jõudmisel *makushita* või *jūryō*-liigasse, kuid välismaa maadlejatel nende karjääri alguses võistlejanimi ehk *shikona*.

Välislingid
-----------

* Sumo koduleht
* Rules of Sumo
* Meie Baruto koduleht
XM2010 ja selle relva vintrauale kinnitatud summuti.
**Summuti** on relva külge kinnitatav seade, mis vähendab lasust tulenevat müra ning enamasti ka visuaalseid efekte. Enamasti on summuti kasutuses selleks, et lasku ei märgataks. Ka laskuri jaoks on summuti kasutamine kasulik, kuna vähenenud müra häirib ka teda ennast vähem. Ehituselt on summutid metallist silindrid, mille sisemuses väheneb kuuli tulistamisel eraldunud gaaside kiirus ning temperatuur, vähendades seeläbi heli ja nähtavat valguse sähvatust. Seeläbi väheneb aga ka kuuli kiirus vintrauast väljumiseni.

Ehitus
------

Enamasti on summutid seest tühjad silindrid, milles on kambrid rauast (tavakeeles "torust") välja pääseva gaasi jaoks. Valmistatud on need terasest, alumiiniumist või titaanist. Seda tüüpi summutid on kergesti eemaldatavad ning lihtsalt hooldatavad. 

On ka teist tüüpi summuteid, mis moodustavad ühe osa relvast. Sellisel juhul on kambrid paisuva gaasi jaoks raua sees ning gaas pääseb nendesse läbi väikeste avauste. Selliste summutite hooldamine on aga märgatavalt keerulisem, kuna eeldab relva vähemalt osalist koost lahtivõtmist.

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Summuti (relvandus)** |

* Handbook of Firearms and Ballistics: Examining and Interpreting Forensic Evidence
* AWC System Technology
* How does a gun silencer work?
**Tuulas** (*Artamus*) on linnuperekond värvuliste seltsist. Nad arvatakse tuulaslaste sugukonda.

Levik
-----

Tuulased on levinud Indias, Sri Lankal, Lõuna-Hiinas, Kagu-Aasias, Filipiinidel, Palaul, Indoneesias, Uus-Guineas, Melaneesias, Austraalias ja Fidži saartel. Tuulaseid on umbes kümme liiki.

Kirjeldus
---------

Tuulastel on jässakas kehaehitus, lühikesed jalad ja lühike sirglõikeline saba, pikad ja teravad kolmnurkjad tiivad, mille tõttu nad sarnanevad lennul kuldnokaga. Neil on tugev keskmise pikkusega ja kergelt kõverdunud lai nokk. Tuulased on värvuliste seas parimad lendajad, nad on väheseid värvulisi, kes teevad purilendu. Samuti on tuulased ainsad värvulised, kellel on puuderudusuled.

Käitumine
---------

Tuulaste toiduks on putukad, mida püüdes võivad õhus püsida tunde. Maas hüplevad tuulased kohmakalt. Neid võib tihti näha telefonitraatidel istumas. Tuulased on väga seltsivad linnud, nad võivad pesitseda hajusate kolooniatena ja mõned liigid kogunevad ööseks tihedasse kobarasse ning magavadki üksteise otsas. Jaheda ilmaga võivad tuulased kobarasse koguneda ka päeval. Mõned liigid on inimkaaslejad.

Paljunemine
-----------

Tuulased elavad lagedamatel aladel, nad väldivad tihedaid metsi. Põhjapoolsematel aladel pesitsevad kevadel, troopikas märjal aastaajal. Pesa teevad nad oksaharude, lahtimurdunud puukoore vahele või vana tüvetüüka õõnsusse. Okstest tehtud kausjas pesa paikneb kõrgel puu otsas või madalal maapinna kohal. Kurnas on 2–4 kreemikasvalge tausta ja tumeda mustriga muna. Pesa ehitavad, mune hauvad ja poegi toidavad mõlemad vanalinnud. Perekonnad püsivad koos veel kaua pärast pesitsemist ning kohendavad tihti üksteise sulgi.

Liigid
------

Perekonda kuulub 11 liiki:

* aasia tuulas, *Artamus fuscus*
* fidži tuulas, *Artamus mentalis*, sünonüüm *Artamus leucorhynchus mentalis*
* halltuulas, *Artamus cinereus*
* masktuulas, *Artamus personatus*
* melaneesia tuulas, *Artamus insignis*
* metstuulas, *Artamus monachus*
* paapua tuulas, *Artamus maximus*
* ruskekõht-tuulas, *Artamus superciliosus*
* valgekõht-tuulas, *Artamus leucorynchus*, sünonüüm *Artamus leucorhynchus*
* valgetiib-tuulas, *Artamus cyanopterus*
* väiketuulas, *Artamus minor*

Viited
------

* Loomade elu 6. kd, lk 426
* Perrins, C. *The Princeton Encyclopedia of Birds*
**AB0-süsteem** on veregruppide jaotamise süsteem, milles võetakse aluseks erütrotsüütide pinnal leiduvad aglutinogeenid A, B ja nende puudumine. **A-veregrupi** esindajatel on aglutinogeen A, **B-grupi** korral aglutinogeen B, **AB- grupiga** inimestel aglutinogeenid A ja B ning **0-grupi** esindajatel mitte ühtegi.   

1. eluaasta jooksul tekivad inimestel vereseerumisse aglutiinid nende antigeenide vastu, mis erütrotsüütide pinnalt puuduvad. A-grupi korral on aglutiin A, B-grupi omanikel aglutiin B, AB-grupiga indiviididel mitte ühtegi ja 0-grupiga inimestel nii aglutiin A kui B.

### Veregrupi omaduste pärilikkus

Oma veregrupi pärivad lapsed vanematelt. AB0 – süsteemis eksisteerivad 6 genotüüpi ja 4 fenotüüpi. Veregrupi omadused A ja B on dominantsed, mistõttu 0-grupi veri saab olla vaid homosügootsuse korral. AB-grupi korral on tegemist kodominantsusega.

* A-grupi esindajate genotüübid on: AA ja A0;
* B-grupi esindajate genotüübid on: BB, B0;
* 0-grupi esindajate genotüüp on: 00;
* AB-grupi esindajate genotüüp on: AB.
**ABC Supermarkets AS** – 2002. aastal asutatud Eesti jaekett, mille ostis 2020. aastal Selver. Ostutehinguga sai Selver kõigi ABC Supermarketsi kaupluste omanikuks. Selveri jaeketi koosseisu läksid: 16 **Comarketi** kauplust Harju-, Pärnu- ja Tartumaal, kaks **Delice**’i toidupoodi Viimsis ja Pärnus ning **Solarise toidupood**. ABC Supermarketsi 2018. aasta müügitulu oli 57,4 miljonit eurot.

Ajalugu
-------

ABC Supermarkets asutati 2002. aastal, kui ettevõte ostis 10 **SPARi** kaubamärgi all tegutsenud kauplust. Ettevõte hakkas kauplusi viima **Comarketi** kaubamärgi alla 2003. aastal. 

ABC Supermarkets pani **Delice’i** kaubamärgile aluse, kui 2009. aastal avatud **Solarise toidupoe** kontseptsioonist kasvas välja uus kaubamärk Delice. 

ABC Supermarkets AS tegutses kuni 2009. aastani **Comarket AS** ärinime all, siis jätkati ABC Supermarkets AS nime all. Ärinimi muutus seoses sellega, et ettevõte alustas opereerimist mitme kaubamärgi all.

ABC Supermarketsi jaeketi ostis 2020. aastal Selver. ABC Supermarketsile kuulusid Comarket, Delice ja Solarise toidukauplus, mis kuuluvad alates ostutehingust Selveri jaeketti. Kaupluste müügipind oli 12 300 ruutmeetrit.

Viited
------

1. 1 2 3 4 5 6  Ruuda, Lennart (27. aprill 2020). "Suurtehing kriisi ajal: Selver ostab Comarketi kaupluseketid". *Postimees online*. Vaadatud 11.10.2021.
2. 1 2 3  "ABC Grupp ja Selver viisid lõpuni ABC Supermarkets AS-i aktsiate tehingu". 03.06.2020. Vaadatud 11.10.2021.
3. 1 2 3 4 5 6  "Selver ostab ABC Supermarketsi kauplused". *Kaubandus*. 27.04.2021. Vaadatud 11.10.2021.
4. 1 2  "ABC Supermarkets AS uudised". September 2009. Vaadatud 11.10.2021.
Louise Rayner. Tundmatu autori maal (umbes 1859)
"Raudvärav". Louise Rayner (1924)
**Louise Ingram Rayner** (21. juuni 1832 Matlock Bath – 8. oktoober 1924 St Leonards-on-Sea) oli inglise akvarellist. 

Tema vanemad Samuel Rayner ja Ann Rayner (sündinud Manser) olid mõlemad kunstnikud. Isa esimene maal oli vastu võetud Kuningliku Kunstiakadeemia näitusele, kui ta oli kõigest 15-aastane. Louise'i neli õde Ann, Margaret, Rose ja Frances ning vend Richard olid samuti kunstnikud. Perekond elas Matlock Bathis ja Derbys kuni Londonisse kolimiseni 1842.

Louise õppis maalimist algul isa ja pärast kunstnikest perekonnasõprade juures. Tema esimene avaldatud teos, õlimaal "Haddoni kabeli sisevaade", pandi välja Kuningliku kunstiakadeemia näitusele 1852 ja see oli tema õlimaalide sarja esimene töö. Kuid 1860 läks ta üle akvarellidele. Neid esitas ta näitustele rohkem kui 50 aasta jooksul selliste organisatsioonide kaudu kui Naiskunstnike Ühing, Kuninglik Kunstiakadeemia, Kuninglik Akvarelliühing ja Kuninglik Briti Kunstnike Ühing.

Rayner elas Walesi piiri lähedal Chesteris, aga 1870. ja 1880. aastatel reisis ta suviti palju. Suur osa tema loomingust kujutab detailirikkaid vaateid rahvarohketele tänavatele ning need annavad edasi Victoria ajastu linnade ja alevite elu. 1910. aasta paiku kolis ta Kenti Tunbridge Wellsi ja hiljem Sussexisse St Leonards-on-Seasse, kus ta suri.

Suurim Louise Rayneri tööde kollektsioon (23 akvarellmaali) on Grosvenori muuseumis.

Autoriõigus Rayneri töödele on lõppenud ja detailirohkuse tõttu on need tänapäeva Suurbritannias levinud pusledena.

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Louise Rayner** |
Louise de Coligny
**Louise de Coligny** (23. september 1555 Châtillon-sur-Loing – 13. november 1620 Fontainebleau) oli Gaspard de Coligny ja Charlotte de Lavali tütar ning Oranje Willemi neljas ja viimane abikaasa.

Louise ema suri 1568. Seejärel kasvas Louise Navarra kuningapere juures Jeanne III kostilisena koos hilisema Prantsusmaa kuninga Henri IV-ga, kes oli temast 2 aastat vanem. Louise abiellus 1571 Prantsuse sõjaväelase ja diplomaadi Charles de Télignyga (1535–1572), kes oli Prantsuse kuninga Charles IX üks soosikuid.

Nagu isagi, oli Louise hugenott ja jäi selleks oma surmani. Ta sai humanistliku kasvatuse. Pärtliöö veresauna ajal tapeti Louise'i isa ning abikaasa. Louise pidi koos oma võõrasema Jacqueline d'Entremontsiga põgenema, algul Savoiasse ja siis Šveitsi. Nad elasid seal Baselis ja Bernis.

1576 tohtis Louise pärast Beaulieu edikti vastuvõtmist Prantsusmaale tagasi pöörduda. Seal elas ta oma surnud abikaasa valdustes Pierreville'is. Õukonda ilmus ta vaid korra: siis, kui talle anti armu ning tagastati tema tiitel ja tema isa varandus.

Ta abiellus 21. aprillil 1583 Oranje Willemiga. Abielust sündis Frederik Hendrik (1584–1647), Willemi neljas seaduslik poeg, Oranje vürst ja Madalmaade asehaldur.

1584. aastal mõrvati ka Louise'i teine mees Willem, seda koguni Louise'i juuresolekul. Pärast seda kasvatas Louise üles nii oma poja kui ka oma mehe 6 tütart kolmandast abielust Charlotte Bourboniga. Oma sidemete tõttu Henri IV ja hugenottidega oli ta Prantsusmaa ja Hollandi omavaheliste suhete keskne tegelane.

Louise elas kuni 1619. aastani Delftis, kuid siis kolis Prantsuse kuninganna Maria di Medici õukonda ja Fontainebleu lossi, kus ta järgmisel aastal suri. Tema surnukeha viidi Delfti ja maeti sinna.

Sugupuu
-------

Viide:

|  |
| --- |
|  **Louise de Coligny esivanemad**  |
| **Louise de Coligny(1555–1620)** | Prantsusmaa admiral Gaspard de Coligny(1519–1572) | Prantsusmaa marssal Gaspard de Coligny | ... |
| ... |
| Louise de Montmorency | Guillaume de Montmorency |
| Anne Pot |
| Lavali krahvitar Charlotte de Laval | Lavali krahv Guy XVI de Laval | ... |
| ... |
| Antoinette d'Aillon | ... |
| ... |

Viited
------

1. ↑  "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 28. jaanuar 2021. Vaadatud 19. mail 2009.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
See artikkel See artikkel räägib Illüüria kuningannast.  Albaania jalgpalliklubi kohta vaata artiklit KF Teuta Durrës.  

---

**Teuta** (vanakreeka keeles Τεύτα) oli Illüüria kuninganna, kes valitses 231–227 eKr.

Elulugu
-------

Pärast kuningas Agroni surma 231. aastal eKr, võttis ta lesk Teuta oma noore kasupoja ja surnud abikaasa teise naise Triteuta nimel valitsemise üle tänapäeva Montenegros asuvas sadamalinnas Risanis. Ta vallutas kreeklastelt mitmed asulad, sealhulgas Dyrrachiumi. Tema laevad terroriseerisid kogu Aadria merd oma rüüsteretkedega.

Aastal 229 eKr saatis Rooma senat, kes oli mures Aadria merel toimuva piraatluse pärast, kaks saadikut Teutaga kohtuma. Saadikud nõudsid temalt piraatluse ohjeldamist, millele ta vastas, et illüüria uskumuste kohaselt on piraatlus seaduslik kaubandus ja tal ei ole õigust sekkuda oma alamate eraasjadesse. Roomlaste ülbe käitumine ja lugupidamatus kuninganna suhtes põhjustas ühe saadiku tapmise kuninganna käsul.

Juhtunust ajendatult kuulutas Rooma Vabariik samal aastal illüürlastele sõja. Rooma laevad ületasid esimest korda ajaloos Aadria mere ja roomlased maabusid Balkani poolsaarel. Roomlaste rünnak tabas Teutat ootamatult – ta oli hiljuti saatnud enamiku oma sõjalaevadest mereretkele Korfu saarele. Demetrios Pharosest, kelle Teuta oli määranud Korfu valitsejaks, alistus roomlastele ning sai neilt preemiaks oma valduste suurendamise. Kõik Illüüria linnad langesid üksteise järel, välja arvatud suur sadamalinn Apollonia. Aastal 227 eKr piirati ka Teuta residentsi, mis asus praeguse Shkodra lähedal.

Teuta oli sunnitud tegema järeleandmisi ja sõlmima Roomaga äärmiselt ebasoodsa rahulepingu, mille alusel ta säilitas vaid väikese osa oma endistest valdustest ja oli kohustatud maksma Roomale igal aastal makse. Teuta loobus troonist aastal 227 eKr.

Legendi järgi sooritas Teuta enesetapu, heites end tänapäeva Montenegro piirkonnas asuvalt mäelt alla.

Muud
----

* Teuta on tänapäeval populaarne naisenimi Albaanias.

* Tema auks on püstitatud kuju Durrësis asuva Banka Kombëtare Tregtare hoone ees.

* Teda on kujutatud Albaania 100-lekise mündi esiküljel.
**Vaks** on eesti perekonnanimi.

2021. aasta 1. jaanuari seisuga on Eestis perekonnanimi Vaks 109 inimesel (53 mehel ja 56 naisel). Perekonnanimede levikult on Vaks meeste puhul 1915. ja naiste puhul 2015. kohal.

Perekonnanime Vaks kandja on keskmiselt 43 aasta vanune (mediaanvanus on 44). Kõige levinum on perekonnanimi Vaks vanuserühmas 70–74, kus neid on 10 000 elaniku kohta 1,51. Perekonnanimi Vaks on levinuim Hiiu maakonnas, kus neid on maakonna 10 000 elaniku kohta 11,56.

19. sajandi algul pandi perekonnanimi Vaks Äksi, Põlva, Kose, Kirbla, Karuse, Reigi ja Järva-Madise kihelkonnas.

1930. aastate nimede muutmise kampaania käigus vahetati perekonnanimi Vaks järgmiste perekonnanimede vastu: Vahalaid, Vallimäe, Veeväli. Samas, perekonnanimi Veerbaum vahetati omakorda nime Vaks vastu.

Nime kandjaid
-------------

* Ao Vaks, Eesti lastekirjanik ja ajakirjanik (1912–1993)
* Heino Vaks, eesti teatritegelane ja näitleja (1886–1943)
* Julius Vaks, eesti trompetimängija ja õppejõud (1893–1952)
* Kersti Vaks, eesti klaasikunstnik (1940–)
* Kersti Kerstna-Vaks (1964–), Eesti jurist, kohtunik

Viited
------

1. 1 2  Statistikaamet. Perekonnanime statistika. Päring andmebaasist: Vaks.
2. ↑  Rahvusarhiiv. Onomastika andmebaas. Nimede panemine. Päring andmebaasist (normaliseeritud nimekuju): Vaks.
3. ↑  Rahvusarhiiv. Onomastika andmebaas. Nimede eestistamine. Päring andmebaasist (vana nimekuju): Vaks.
4. ↑  Rahvusarhiiv. Onomastika andmebaas. Nimede eestistamine. Päring andmebaasist (uus nimekuju): Vaks.
**Raku anatoomia**  
 
1. Tuumake  

2. Tuum  

3. Ribosoom  

4. Vesiikul  

5. Karedapinnaline tsütoplasmavõrgustik  

6. Golgi kompleks  

7. Tsütoskelett  

8. Siledapinnaline tsütoplasmavõrgustik  

9. Mitokonder  

10. Vakuool  

11. Tsütoplasma  

12. Lüsosoom  

13. Tsentrosoom
**Vakuool** on taimede rakkude ning magevees ja osal merevees elunevate üherakuliste organismide organoid, mis täidab seedeelundi ülesandeid. See on seotud osmootse rõhu reguleerimise ja eritusega.

Vakuool kujutab endast membraaniga ümbritsetud põiekest, mis perioodiliselt ilmub tsütoplasmasse ja täitub vedelikuga. Tekkimise ajal haaratakse väliskeskkonnast toitaineid, mis vakuooli rändamise ajal raku sees imenduvad läbi membraani. Teises suunas, vakuooli sisse toimetatakse organismi elutegevuse jääkaineid. Lõpuks tühjeneb vakuool väliskeskkonda.

Vakuoolid on eriti omased taimerakkudele. Bakterites võivad vakuoolid sisaldada gaasi (gaasivakuool).

Rakus peab tekkima suurem osmootne rõhk kui väliskeskkonnas. Keskkonna soolsus raskendab seda ja seetõttu ei teki kõigil soolase vee olenditel rakkudes vakuoole.

Vaata ka
--------

* Rakk
* Tsentraalvakuool
**Liha** on aastatel 2005–2011 tegutsenud Eesti punkbänd.

Koosseis
--------

* Andre Nõu – vokaal (2005–2011)
* Madis Merk – kitarr (2005–2011)
* Märt Jerve – basskitarr (2008–2011)
* Kurmet Kahju – trummid (2005–2008), kitarr (2009–2011)

Endised liikmed
---------------

* Ardi Õispuu – basskitarr (2005–2006)
* Ando Õispuu – basskitarr (2006–2008)
* Holger Peterson – trummid (2009)

Ajalugu
-------

Ansambel Liha sai alguse 2005. aasta kevadel Orissaares. Sama aasta sügisel lindistati esimene demoplaat "Lihapirrakas" ning hakati kontserte andma. 2006. aastal saadi valmis teine demoplaat "Mõtlemapanev jalaseen". 2007. aastal lindistati stuudioplaat "Hargivahepaine", mis jäi aga ilmumata. 2009. aastal lindistati uue koosseisuga viimane lugu "Lateksist mees". Kuna samad liikmed panid 2009. aastal kokku uue bändi Monstercöuq, andis 2011. aasta kevadel Liha oma seni viimase kontserdi. [*viide?*]

Välislingid
-----------

* Eesti ansamblite andmebaasis alates 10. juulist 2005
**Psühhedeelia** (kreeka keeles ψυχή *psyché*, 'hing' ja δήλος *délos*, 'avalduma') on 1960. aastatel kujunenud subkultuur, mille liikmed manustavad sageli psühhedeelikume. Sama terminit kasutatakse ka psühhedeelse kunsti ja psühhedeelse muusika kirjeldamisel.

Psühhedeelset kogemust iseloomustab vaimule varem tundmatute ettekujutuste tajumine või vaimu loominguline joviaalsus, mis on vabanenud tavalisuse ahelaist. Psühhedeelne seisund on kogemuste jada, mis tuleneb aistingulisest puudulikkusest kui ka psühhedeelsetest ainetest. Kogetakse kuulmis- ja/või nägemishallutsinatsioone, muutub maailma tajumine, tekivad teisesed aistingud, müstilised kogemused ja aeg-ajalt võivad tekkida psühhoosisarnased seisundid. Meelte poolt kogetavate aistingute puudulikkus võib olla lühikesel ajaperioodil lõdvestav ning kosutav, kuid pikemal perioodil võib see lõppeda tugeva ängistusega, hallutsinatsioonide tekkega (nii meeldivate kui õudust tekitavate), veidrate ja hirmu tekitavate mõtetega, depressiooni ja ebasotsiaalse käitumisega.

### Psühhedeelne kunst

Psühhedeelne kunst on USA-s ja Suurbritannias 1960. aastatel tekkinud kunstistiil, mida iseloomustavad intensiivsed värvikombinatsioonid ja iseloomulikud voolavad vormid, mida tavaliselt on seostatud hallutsinogeenide tarvitamisega (LSD, hallutsinogeensed seened). 

* Mati Klarwein
* Rick Griffin
* Victor Moscoso
* Stanley Mouse ja Alton Kelley
* Wes Wilson
* Hipgnosis

### Psühhedeelne koomiks

* Robert Crumb
* S. Clay Wilson
* Victor Moscoso
* Rick Griffin
* Robert Williams
* Gilbert Shelton

### Psühhedeelne muusika

* The Grateful Dead
* Jefferson Airplane
* Big Brother and the Holding Company
* Iron Butterfly
* Gong
* The Jimi Hendrix Experience
* The Doors
* Cream
* Soft Machine
* Pink Floyd (Syd Barretti periood)
* The Beatles (periood 1965–1967)
* 13th Floor Elevators
* Bubble Puppy
* Third Bardo

### Psühhedeelne valgusetendus

"Brotherhood of Light"

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Tsitaadid Vikitsitaatides: **Psühhedeelia** |

* Tõnis Kahu loeng "Psühhedeelne kultuur" Ööülikoolis
* Jaanus Harro raamat "Uimastite ajastu"
* World Psychedelic Forum