recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Tamara Milaškina ja Viktor Netšipailo Giuseppe Verdi ooperis "Falstaff"
**Tamara Milaškina** (vene keeles Тамара Андреевна Милашкина; 13. september 1934 Astrahan – 10. jaanuar 2024 Viin) oli vene ooperilaulja.

Tamara Milaškina sündis Astrahanis. 1959. aastal lõpetas Tšaikovski-nimelise Moskva Riikliku Konservatooriumi. Neljanda kursuse üliõpilasena stažeeris ta Moskva Suures Teatris. 

Ta oli hääleliigilt sopran. Tema esimene roll oli Tatjana Pjotr Tšaikovski ooperis "Jevgeni Onegin" (1958); Lenski osas oli Sergei Lemešev.

Aastail 1961–1962 stažeeris Milaškina Itaalias La Scalas. Seal esines ta 1962. aastal Giuseppe Verdi ooperis "Legnano lahing" Lida rollis.

1990. aastal lahkus Suurest Teatrist ja asus koos abikaasa Vladimir Atlantoviga elama Viini.

Tamara Milaškina suri 89-aastaselt 10. jaanuaril 2024 Viinis.

Tunnustus
---------

* 1965 – Vene NFSV teeneline kunstnik
* 1968 – Vene NFSV rahvakunstnik
* 1971 – Tööpunalipu orden
* 1973 – NSV Liidu rahvakunstnik
* 1976 – Lenini orden
* 1978 – Mihhail Glinka nim. Vene NFSV riiklik preemia

Rolle
-----

* Tatjana (Pjotr Tšaikovski "Jevgeni Onegin", ooper Suures Teatris)
* Lida (Giuseppe Verdi "Legnano lahing", ooper La Scalas)
* Alisa (Giuseppe Verdi "Falstaff", ooper Suures Teatris)
* Liza (Pjotr Tšaikovski "Padaemand")
* donna Anna (Aleksandr Dargomõžski "Kivist külaline")
* Volhova (Nikolai Rimski-Korsakov "Sadko")
* Fevronia (Nikolai Rimski-Korsakov, "Jutustus nähtamatust linnast Kitežist ja neitsi Fevroniast")
* Jolanta (Pjotr Tšaikovski "Jolanta")
* Aida (Giuseppe Verdi "Aida")
* Tosca (Giacomo Puccini "Tosca")

Viited
------

1. 1 2 3 4  Памяти Тамары Милашкиной Музыкальное обозрение, 11. jaanuar 2024. Vaadatud 14. jaanuaril 2024
**Margus Rääk** (sündinud 29. augustil 1981 Tartus) on Eesti maadleja.

Saavutused
----------

Margus Rääk saavutas 17-aastaselt Eesti meistrivõistlustel 1999. aastal esikoha Kreeka-Rooma maadluses kehakaalus 69 kg.

Tartumaa parim maadleja 2010. aastal.

Eesti meistrivõistlused
-----------------------

2000. aasta Eesti meistrivõistlused – 2. koht;

2005. aasta Eesti meistrivõistlused – 3. koht;

2006. aasta Eesti meistrivõistlused – 3. koht;

2010. aasta Eesti meistrivõistlused – 3. koht;

2012. aasta Eesti meistrivõistlused – 3. koht.

Eesti noorte, kadettide ja juunioride meistrivõistlused
-------------------------------------------------------

1999. aasta Eesti juunioride meistrivõistlused – 2. koht;
1999. aasta Eesti senior meistrivõistlused – 1. koht;
2000. aasta Eesti juunioride meistrivõistlused – 1. koht.
1999. aasta Eesti senior meistrivõistlused – 2. koht;

Maailmameistrivõistlused Kreeka-Rooma maadluses
-----------------------------------------------

1997. aastal kadettide maailmameistrivõistlustel Kreeka-Rooma maadluses Sloveenia Mariboris sai Margus Rääk 30 osavõtja hulgas 27. koha.

2001. aastal juunioride maailmameistrivõistlustel Kreeka-Rooma maadluses Usbekistan Taškendis sai Margus Rääk 32 osavõtja hulgas 27. koha.

2000. aastal juunioride maailmameistrivõistlustel Kreeka-Rooma maadluses Prantsusmaa Nantes sai Margus Rääk 32 osavõtja hulgas 29. koha.

Rahvusvahelised turniirid
-------------------------

Põhjamaade meistrivõistlused

2000. aastal Soome Vaajakoskis saavutas Margus Rääk juunioride vanuseklassis 3. koha.

Kristjan Palusalu mälestusvõistlused Eesti

1999. aasta – 6. koht.

Lisaks
------

Margus Rääk kuulub spordiklubis Englas Voldemar Pressi treeninggruppi.

Klubid
------

Tartu Kalev/Englas Eesti

Östhammar BK Rootsi

Viited
------

1. ↑  [*alaline kõdulink*]
2. ↑  [*alaline kõdulink*]

Välislingid
-----------

* Margus Rääk – sporditulemused
**Harri Tapio Säteri** (sündinud 29. detsembril 1989 Toijala) on Soome jäähokimängija, kes mängib väravavahina Šveitsi kõrgliigaklubis EHC Biel

Soome kõrgliigas tegi ta esimese täishooaja 2008–09 Tappara ridades.

2008. aastal valis San Jose Sharks ta NHL-i *draft* '​is 106. valikuna. Aastatel 2011–2014 mängis ta neljal hooajal Sharksi noorteklubi Worcester Sharksi rivistuses American Hockey League'is (AHL).

Aastatel 2014–2017 mängis ta kolm hooaega KHL-i klubis HK Vitjaz.

2017. aastal suundus ta tagasi Põhja-Ameerikasse, sõlmides aastase lepingu NHL-i klubiga Florida Panthers. Hooajal 2017–18 pääses ta Panthersi meeskonnas väljakule üheksas mängus, mängides suurema osa hooajast AHL-i klubis Springfield Thunderbirds. Hooajal 2018–19 mängis ta AHL-i klubis Grand Rapids Griffins.

2019. aasta mais sõlmis ta lepingu KHL-i klubiga Novosibirski Sibir. Seal mängis ta kokku kolm hooaega.

2022. aasta märtsis liitus ta NHL-i klubiga Arizona Coyotes. Seal mängis ta kuni hooaja lõpuni, saades kirja kuus mängu.

2022. aasta juulis sõlmis ta üheaastase lepingu EHC Bieliga.

Soome jäähokikoondise koosseisus võitis ta 2022. aasta taliolümpiamängudel kuldmedali ja 2021. aasta maailmameistrivõistlustel hõbemedali. Ta osales ka 2017. ja 2018. aasta maailmameistrivõistlustel.

Viited
------

1. ↑  "Харри Сятери – новый вратарь "Сибири"". hcsibir.ru. 27.5.2019. Vaadatud 29.5.2019
2. ↑  "Leafs lose G Sateri to Coyotes on waivers; Mrazek clears". TSN. 21.3.2022. Vaadatud 8.4.2022
3. ↑  "Harri Sateri to EHC Biel" (saksa). EHC Biel. 18. juuli 2022. Originaali arhiivikoopia seisuga 10. november 2022. Vaadatud 18. juulil 2022.

Välislingid
-----------

* Harri Säteri NHL.com lehel
* Harri Säteri hockeydb.com lehel
**Kudani järv** ehk **Nåtan** (ka *Güddnäs*) on järv Lääne maakonnas Noarootsi vallas Kudani külas. Järve kaldajoone pikkus on 2929 m. Järv jääb Silma looduskaitsealale Vööla-Kudani sihtkaitsevööndisse. Järvest umbes 1 km ida poole jääb Vööla meri, umbes 1,2 km loode poole jääb Läänemeri.

Kudani järv on mitteavalik veekogu, mille piiranguvöönd on 100 m.

Veerežiim
---------

Kudani järv kuulub Lääne-Eesti vesikonna Matsalu alamvesikonda. See on looduslikult kiiresti vananev veekogu.

Kudani järv on soolatoiteline mageveeline rannikujärv, mille vesi paistab põhjani läbi (0,8 m), olles seega väga madal veekogu. Sealne pH-tase on madalam kui paljudes teistes rannikujärvedes, samuti oli hapnikuküllastus normaalne. Lahes on rohkelt lahustunud orgaanilist ainet ja lämmastikku.

Elustik
-------

### Taimestik

Lahes vohab rohkelt kaldaveetaimestikku, mistõttu on suur osa järve nõost kinni kasvanud. Näiteks on esindatud harilik pilliroog (*Phragmites australis*) ja lääne-mõõkrohi (*Cladium mariscus*), millest viimane on arvatud Eesti looduskaitse III kategooriasse. Veesisene taimestik on aga liigivaene. Kõige arvukamalt leidub mändvetikaid (*Charophyta*), samuti vesiherneid (*Utricularia vulgaris*) ja kamm-penikeeli (*Potamogeton pectinatus*, ka *Stuckenia pectinata*).

### Kalastik

Veekogu kalastik on võrdlemisi liigivaene: 2011. aastal läbi viidud kontrollpüügist leiti nelja liiki kalu: kokresid (*Carassius carassius*) ja hõbekokresid (*Carassius gibelio*), särgi (*Rutilus rutilus*) ja hauge (*Esox lucius*), kellest viimane oli Kudani järve kõige arvukam liik.

Kaitse
------

Kudani järv (keskkonnaregistri kood VEE2038400[1]) kuulub Silma looduskaitsealale, mille eesmärk on kaitsta rahvusvahelise tähtsusega veelinde ning nende rände- ja pesitsuspaikasid. Lisaks soovitakse tagada poollooduslike koosluste ja rannaniitude säilimine. Ühtlasi kuulub territoorium Väinamere linnuala (keskkonnaregistri kood EE0040001) ja Väinamere loodusalana (keskkonnaregistri kood EE0040002) Euroopa Liidu Natura 2000 võrgustikku.

Välislingid
-----------

* Kudani järv keskkonnaportaalis

1. 1 2 3 4 5  Ott, Ingmar jt (2012). Rannikujärvede uurimiste tulemused. – Rannikulõukad Eestis ja Läänemere keskosas. Arengulugu, geoloogia ja hüdroloogia, elustik ning looduskaitseline väärtus. Tartu Ülikooli Pärnu kolledž, Keskkonnaamet, Eesti Maaülikooli Põllumajandus- ja keskkonnainstituudi Limnoloogiakeskus.
**Blå Jungfrun** (varem ka **Blåkulla**) on Rootsile kuuluv saar Läänemeres Kalmari väinas mandri ja Ölandi saare vahel. Halduslikult kuulub saar Kalmari lääni Oskarshamni valda. Saar asub Ölandist umbes 8 km ja mandrist ligikaudu 14 km kaugusel.

Loodus
------

Blå Jungfrun on 66 hektari suurune kaljusaar. Saare kõrgeim koht ulatub 86 meetrit üle merepinna. Saarel kasvavad hõredad segametsad ja lõunaosas lehtmets. Isoleeritud ja tsivilisatsiooni mõjudest suuresti puutumata Blå Jungfruni saarel pesitseb haruldasi linnuliike ja esineb haruldasi putukaliike. Ainsad imetajad saarel on nahkhiired. Varasem jäneste asurkond suri karmide talvede tõttu välja.

Ajalugu
-------

1741. aastal külastas Blå Jungfruni loodusteadlane Carl von Linné, kes ütles saare kohta: "Kui mõni koht maailmas tundub õudne, on see kindlasti üks kohutavamaid".

1904. aastal omandas Rootsi graniidifirma õiguse saarelt graniidi kaevandamiseks. Avalikkus hakkas nõudma saare päästmist. Tööstur ja pankur Torsten Kreuger ostis 1925. aastal saare ära ja kinkis selle 1926. aastal riigile. 1926. aastal asutati saarel Blå Jungfruni rahvuspark.

Folkloor
--------

Rootsi folklooris on Blå Jungfruni saarel maagilise ja kurja koha kuulsus. Uskumuse kohaselt kogunesid nõiad suurel neljapäeval saarele, et kuradit teenida. Inimesed püüdsid saare endist nime Blåkulla vältida ja mitte välja öelda.

Vaatamisväärsused
-----------------

Saarel asub suur Trolleborgi kivilabürint, mille rajamise aeg ei ole teada.

Viited
------

1. ↑  Protected Areas (National Parks), vaadatud 20.01.2017.
2. ↑  Blå Jungfrun Nationalpark Guidebook Sweden. Vaadatud 15. märtsil 2024
3. ↑  The enigmatic isle – Blå jungfrun Oskarshamn.com Vaadatud 15. märts 2024
4. ↑  History Sveriges nationalparker. Vaadatud 15. märtsil 2024
5. ↑  Blå Jungfrun Island, Sweden: Where Witches Dwell and Labyrinths Confuse Ancient Origins, 21. märts 2018. Vaadatud 15. märts 2024
6. ↑  Labyrinth Sveriges nationalparker. Vaadatud 15. märtsil 2024
Sēlpilsi kreis 1859. aasta kaardil
**Sēlpilsi kreis** (saksa keeles *Oberhauptmannschaft Selburg*, *Selburgsche Kreis*, *Dünaburgsche Kreis*, vene keeles Зельбургский уезд) oli Kuramaa kubermangu kuulunud haldusüksus Venemaa keisririigis Liivimaal aastatel 1819–1917.

Sēlpilsi oberhauptmannschaft
----------------------------

Kuramaa kubermangu haldusjaotuse ja -asutuste eripäraks oli Kuramaa hertsogiriigi ajast jäänud korraldus, kus kreisi taseme haldusasutusi ei olnud igas kreisis-maakonnas, vaid haldus- ja politseiasutused Oberhauptmannschafti (vene keeles *(обер-гауптманства) ehk округ*) Aizpute Oberhauptmannschaft (Die Oberhauptmannschaft Hasenpot), Kuldīga Oberhauptmannschaft (Die Oberhauptmannschaft Goldingen), Tukumsi Oberhauptmannschaft (Die Oberhauptmannschaft Tukkum), Miitavi Oberhauptmannschaft (Die Oberhauptmannschaft Mitau), Selburgi Oberhauptmannschaft) tasemel olid määratud kahe kreisi peale.

Selburgi Oberhauptmannschafti kuuluvad alad asusid Kagu-Lätis, Daugava jõest lõuna pool.

Sēlpilsi Oberhauptmannschafti territoorium
------------------------------------------

Sēlpilsi/Daugavpilsi kreisi kreisilinn oli Jēkabpils (saksa keeles *Jakobstadt*), kreisi kuulusid veel kaks maakonda, viis kihelkonda ja üheksa slobodat:

* Jaunjelgava kreis (*Hauptmannschaft Friedrichsstadt*; *Фридрихштадтский уезд*)
	+ kaks linna: kreisilinn Jēkabpils (*Kreisstadt Jakobstadt*) ja Jaunjelgava (*Friedrichsstadt*)
	+ Sēlpilsi kihelkond (saksa *Kirchspiel Selburg*, läti *Sēlpils draudzes novads*),
	+ Nereta kihelkond (*Kirchspiel Nerft*, *Neretas draudzes novads*)
	+ Aizkraukle kihelkond (*Kirchspiel Ascheraden*, *Aizkraukles draudzes novads*)
* Ilūkste kreis (*Hauptmannschaft Illuxt*; *Иллукстский уезд*)
	+ kaks kaubaalevit: Ilūkste (*Illuxt*) ja Vecsubate (*Alt-Subbat, Алтъ-Суббатъ*).
	+ Daugavpilsi kihelkond (*Kirchspiel Dünaburg*, *Daugavpils draudzes novads*) ja
	+ Aizlauce kihelkond (*Kirchspiel Ueberlauz*, *Aizlauces draudzes novads*);
	+ üheksa slobodaad (saksa *slobodden, Flecken, Слобода*).

Viited
------

1. ↑  Bienenstamm, H. von (1826). *Geographischer Abriss der drei deutschen Ostsee-Provinzen Russlands, oder der Gouvernemens Ehst-, Liv- und Kurland*. Riga: Deubner. Lk 406–419.

Kirjandus
---------

* Bienenstamm, H. von (1826). *Geographischer Abriss der drei deutschen Ostsee-Provinzen Russlands, oder der Gouvernemens Ehst-, Liv- und Kurland*. Riga: Deubner. Lk 406–419.
* Bornhaupt, Christian (1855). *Entwurf einer geographisch-statistisch-historischen Beschreibung Liv-, Ehst- und Kurlands, nebst einer Wandkarte*. Riga: W.F. Häcker.

Kuramaa kubermang

**Kubermangulinn**: Jelgava  

**Kreisid**: Grobiņa kreis  | Aizpute kreis  | Ventspilsi kreis  | Kuldīga kreis  | Talsi kreis  | Tukumsi kreis  | Dobele kreis  | Bauska kreis  | Jaunjelgava kreis  | Ilūkste kreis
**Eura vald** on vald Soomes Satakunta maakonnas.

Vallas elab 12 449 inimest ja selle pindala on 630,20 km², millest 51,34 km² moodustavad veekogud. Rahvastiku tihedus on 21,51 in/km².

Valla tunnuslind on hallpõsk-pütt ja tunnustaim harilik sarapuu.

Valla alale jääb osaliselt või täielikult neli tiheasustusega paikkonda (*taajama*): Eura kirikuküla, Panelia, Eurakoski ja Hinnerjoki. Külad on muu hulgas Hinnerjoki kirikuküla, Honkilahti kirikuküla, Kiukainen, Koskenkylä, Mannila ja Panelia.

1970. aastal liideti vallaga Hinnerjoki vald ja Honkilahti vald. 2009. aastal liideti Kiukaineni vald.

Eura naabervallad on Eurajoki vald, Harjavalta linn, Kokemäki linn, Köyliö vald, Laitila vald, Mynämäki vald, Nakkila vald, Pöytyä vald, Rauma linn ja Säkylä vald.

Eura vallas asub Biolani peakorter.

Eura valla sõprusvald Eestis on Harku vald.

Viited
------

1. ↑  Area of Finland's municipalities 2023-01-01
2. ↑  Elanikkond Soome statistikaameti andmetel
3. ↑  Kaupunkien ja kuntien lukumäärät ja väestötiedot, vaadatud 15.02.2019.
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib saarest Stockholmis; teiste tähenduste kohta vaata lehekülge Kungsholmen (täpsustus)* |

---

Kungsholmen
**Kungsholmen** on saar Rootsis Mälareni järves, Stockholmi südalinnas Riddarfjärdenist põhja pool. Ta kuulub Upplandi maakonda. 

Saart ümbritsevad Riddarfjärden, Mariebergsfjärden, Essingefjärden, Tranebergssund, Ulvsundasjön, Karlbergskanalen, Karlbergssjön, Barnhusviken ja Klara Sjö. Kungsholmenist lõunas on Södermalmi, Långholmeni ja Lilla Essingeni saar. Mander jääb läände (Brommalandet), põhja (Solna) ja idasse (Norrmalm).

Linnaosa on loodud 1926. aastal.

Kungsholmeni idaosa on lauge, kuid lääneosa on künklik, kõrgeim punkt on 47 m üle merepinna (Stadshagsplan). Rannajoone pikkus on 8900 m. 

Saar moodustab suurema osa Kungsholmeni linnaosapiirkonnast, kuhu kuuluvad ka Essinge saared. Saar on jaotatud viieks linnaosaks: Kungsholmeni linnaosa, Marieberg, Fredhäll, Kristineberg ja Stadshagen. 

Saar on mandri ja teiste saartega ühendatud 11 sillaga: 

* Norrmalmist:
	+ Stadshusbron
	+ Klarabergsviadukten
	+ Kungsbron
	+ Blekholmsbron
	+ Barnhusbron
	+ Sankt Eriksbron
* Solnast:
	+ Ekelundsbron
* Bromma linnaosapiirkonnast:
	+ Tranebergsbron
* Lilla Essingenilt:
	+ Mariebergsbron
	+ Fredhällsbronilt (osa Essingeledenist)
* Södermalmist:
	+ Västerbron

Saare arhitektuuriliste vaatamisväärsuste seas on Kristinebergi loss (umbes 1750), Stockholmi raekoda (Ragnar Östberg, 1911–1923), Stockholmi kohtumaja (1909–1915), funktsionalistlikud hooned järve ääres Norr Mälarstrandil, juugendstiilis hooned Sankt Eriksbroni silla kõrval, Dagens Nyheteri torn (1864) ja sild Västerbron (1935).

Saare lääneosa on elamurajoon, idaosas on valdavad eraettevõtted ja haldusasutused, sealhulgas raekoda, kohtumaja, politsei peahoone ja riigiarhiiv. Samuti on saarel Rootsi suurte ajalehtede Dagens Nyheter, Svenska Dagbladet ja Aftonbladet toimetused.

Ajalugu
-------

15. sajandil elasid saarel frantsisklased ning seda nimetati **Munklägret** ('munkade laager'). Saart nimetati ka **Västermalmiks**. Ordu rajas Rålambshovis tellisevabriku ja elatus veel kalapüügist ning põlluharimisest. 

Aastal 1527 16. sajandil läks saar seoses reformatsiooniga Rootsi krooni omandisse. 

Esimene hoonestus tekkis Kungsklippani ja Kronobergeti vahelisse orgu. Käsitööliste töökojad ning vabrikud rajati ranna äärde. 

Aastal 1645 sai Munklägret esimese silla. 

Aastal 1672 sai saar nimeks Kungsholmen ja moodustas omaette koguduse. 

Aastal 1926 moodustati Kungsholmeni linnaosa, mis hõlmas kogu saare. 

Aastal 1938 jagati saar praeguse viie linnaosa vahel. 

1. jaanuarist 1997 kuulub saar Kungsholmeni linnaosapiirkonda.

Kungsholmeni saare panoraam Södermalmist vaadatuna. Parempoolses otsas on raekoda.

Suurenda
Kungsholmeni saare panoraam Södermalmist vaadatuna. Parempoolses otsas on raekoda.
Meißeni markkrahvkond aasta 1000 paiku
**Meißeni markkrahvkond** (saksa keeles *Markgrafschaft Meißen*) oli keskaegne vürstiriik Püha Rooma riigi koosseisus tänapäeva Saksimaa alal.

Meißeni markkrahvkond loodi aastal 965 Saksa-Rooma keiser Otto I poolt lääneslaavlastee alale. Aastast 1089 kuulus Wettinite pärusvalduste hulka.

Tüüringi maakrahvkonda valitsenud Wettini Meißeni markkrahv Friedrich IV, päris pärast Askaania dünastia väljasuremist Saksi-Wittenbergi valdused 1423. aastal keskusega Wittenbergis, saades seega üheks Saksa-Rooma riigi kuurvürstiks. Keiser Sigismund andis Wettinist Meißeni markkrahvile ja Tüüringi maakrahvile Friedrich IV-le, kellest sai seeläbi Saksimaa kuurvürst Friedrich I Sõjakas.

Pärast Meißeni markkrahv Friedrich IV surma aastal 1440 läks Tüüringi tema vennapojale, Saksimaa kuurvürstile Friedrich II-le, pärimiskonflikt tema venna Wilhelm III-ga viis 1445. aasta Altenburgi jagamise ja Saksi vennatapusõjani Wettini maade pärast. Tüüringi maad läksid Wilhelm III-le, ja kui ta aastal 1482 lastetuna suri, kuurvürst Ernstile, kes pärides maakrahvkonna ühendades Wettini maad oma võimu alla.

Vaata ka
--------

* Ernestiinide hertsogkonnad
**Gustav Diedrich von Rehbinder** (6. detsember 1756 Tallinna maakond Eestimaa kubermang – 31. juuli 1826 Kadrina Viru kreis) oli baltisaksa poliitik, Virumaa kreisimarssal. Vabahärra.

Gustav Diedrich von Rehbinder sündis Saku mõisniku Otto Magnus von Rehbinderi ja Sophie Katharina Dorothea von Rehbinder (sündinud von der Pahlen) pojana.

Talle kuulusid 14 mõisa Eestimaa kubermangus, sh Viru kreisis Kadrina kihelkonnas Polli, Udriku, Pala ja Jõetaguse, Neeruti mõis ja Lääne kreisis Lautna ja Seira ja Vanamõisa mõis, kus Gustav Dietrich von Rehbinder juurutas 1805. aastal oma mõisates ühe esimesena Eestis rehepeksumasinaid.

Virumaa Udriku mõisa põhiliseks sissetulekuallikaks oli viinaköök ning Läänemaal meriino tõugu peenvilla-lammaste kasvatamine. Tooraine töödeldi ümber kohalikus 1810. aastal asutatud Polli mõisa kalevimanufaktuuris, kus valmistati esmaklassilist kalevit, pitsriiet ja sukki. Polli mõisas avati ka küünlavabrik, mis 1812. aastal (arvatavasti on see ka asutamise aasta) andis toodangut 800 puuda. Ettevõte läks sulgemisele enne kalevimanufaktuuri sulgemist. Gustav Diedrich von Rehbinder pani käima veel 1810. aastal äädika- ja veinivabriku Imastu mõisas Kadrinas, mis andis mainitud aastal 500 oxhofti äädikat ja 78 oxhofti frantsveini. Ettevõttes töötas 11 inimest .

Udriku mõisa peahoone. Vaade läänest
Gustav Diedrich von Rehbinderi ajal ehitati välja ka Udriku mõisa peahoone.

Perekond
--------

Gustav Diedrich von Rehbinder oli abielus 1790. aastast krahvinna Anna (Annete) Margarethe Gustava von Rehbinderiga (1771–1809) (sündinud von Schwengelm). Abielust sündisid:

* Krahv Karl Gustav von Rehbinder (1793–1851)
* Krahvinna Juliana Helena von Rehbinder (sünd. 1794)
* Krahvinna Julie Magdalene Rehbinder (1794–1864), kes abiellus Bernhard Heinrich Clodt von Jürgensburgiga ((1767–1853)

Esivanemad
----------

|  |
| --- |
|  **Gustav Diedrich von Rehbinderi esivanemad**  |
| **Krahv Gustav Diedrich von Rehbinder(1756–1826)** | Krahv Otto Magnus von Rehbinder(1727–1792) | Vabahärra Gustav Magnus von Rehbinder(1673–1734) | Vabahärra Otto von Rehbinder(1640–1710) |
| Gerdruta Helena von Tiesenhausen |
| Juliane Helene von Bistram | Bengt Heinrich von Bistram(1667–1724) |
| Vabapreili Margarethe Elisabeth von Fersen |
| Vabapreili Sophie Katharina Dorothea von der Pahlen(1737–1768) | Vabahärra Arend Dietrich von der Pahlen(1707–1753) | Vabahärra Arend Dietrich von der Pahlen(1675–1710) |
| Vabapreili Magdalena Charlotta Wachtmeister af Björko(1686–1712) |
| Magdalena Elisabeth von Derfelden(1710–1793) | Christoph von Derfelden(surnud 1750) |
| Margaretha Wilhelmine von Löwen |

Vaata ka
--------

* Rehbinder

Viited
------

1. ↑  Jaan Konks, PÄRISORJUSEST KAPITALISMI LÄVENI. JOONI EESTIMAA MINEVIKUST. UURIMUSI LÄÄNEMEREMAADE AJALOOST I, Tartu Riiklku Ülikooli Toimetised, TARTU 1973, lk 65-66

Välislingid
-----------

* Krahv Gustav Dietrich von Rehbinder, klaasnegatiiv ovaalportreest, Rahvusarhiivi fotode andmebaasis
Agregaatolekud ja nende muutumine sõltuvalt temperatuurist
**Agregaatolek** ehk **aine olek** on aine vorm, mille määrab tema molekulide soojusliikumise iseloom. Eri agregaatolekuga ained erinevad oma osakeste vaheliste seoste tüübi ning nendevaheliste ruumiliste ja ajaliste suhete poolest. Agregaatoleku mõiste abil kirjeldatakse aine võimalikke olekuid lihtsustatult ja kvalitatiivselt.

Aine põhiolekud on neli: tahke, vedel, gaasiline ja plasmaolek (mõnikord tuuakse eraldi välja Bose-Einsteini kondensaat ja Fermi kondensaat). 

Aine võib teatava kindla temperatuuri juures eksisteerida kõrvuti kahes või kolmes olekuvormis, näiteks vesi (H2O) 0°C juures: tahkes olekus jää, vedelas olekus vesi ja gaasilises olekus veeaur.

Olekutevahelised erinevused
---------------------------

Tahke oleku korral sooritavad aine molekulid ja aatomid vaid väikesi võnkumisi kindlate asendite (tasakaaluolekute) ümber. Kristallides moodustavad need asendid perioodilise kristallistruktuuri; esineb ka amorfne kuju. Tahked kehad säilitavad kindla temperatuuri juures kuju ja ruumala.

Vedela oleku korral ei ole üksikud molekulid seotud kindlate asenditega. Üksikmolekulid ja molekulide korrastatud rühmad on korratus liikumises, kuid on üksteisest ligikaudu sama kaugel kui tahke oleku korral. Molekulidevaheliste jõudude tõttu ei saa vedeliku molekulid vedeliku pinnalt eralduda, mistõttu vedelik säilitab ruumala, kuid (erinevalt tahkisest) mitte kuju. Kui vedelik saab väljastpoolt soojust, omandavad mõned molekulid nii suure energia, et lahkuvad vedelikust. Seda nähtust nimetatakse aurumiseks.

Gaasilises olekus liiguvad aine molekulid või aatomid vabalt ja korratult ning täidavad ühtlaselt mis tahes ruumi. Gaasil ei ole kindlat kuju ega kindlat ruumala.

Plasmaoleku korral koosneb aine peamiselt laetud osakestest: positiivse laenguga aatomitest või molekulitest – ioonidest – ja neist väljarebitud negatiivse laengu kandjaist – elektronidest. Tegu on tugevalt ioniseeritud gaasiga; mõnikord peetakse seda olekut gaasilise oleku vormiks. Plasmale iseloomulikud nähtused tulenevad osakestevahelistest jõududest, mis alluvad Coulombi seadusele.

Oleku muutus
------------

 *Pikemalt artiklis Faasisiire*
Kui välistingimused (temperatuur ja rõhk) muutuvad, siirdub aine pidevalt või hüppeliselt ühest agregaatolekust teise. Enamikku aineid saab temperatuuri ja rõhu muutmise teel viia üle mis tahes agregaatolekusse. Kui näiteks kristallilise aine temperatuur tõuseb, muutub molekulide võnkumine ümber tasakaalupunktide nii ulatuslikuks, et kristall sulab. Toimub faasisiire, milles tahkis muutub vedelikuks. Kui vedelikku kuumutada piisavalt kõrge temperatuurini, tekivad kogu vedelikus aurumullid (keemine) ja vedelik muutub gaasiks (aurustumine).

Teatud tingimustel võib aine tahkest olekust otse üle minna gaasilisse olekusse – toimub sublimatsioon. Vastupidise üleminekuna tekib näiteks härmatis.

Vaata ka
--------

* Faasidiagramm

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Faasimuutused** |
**Loomingu Raamatukogu** (lühend **LR**; algselt **""Loomingu" Raamatukogu"**) on 1957. aastast ilmuv kirjandusajakiri, mis loodi ajakirja Looming lisana. Ajakiri avaldab väärtkirjandust pehmes köites väljaannetena.

Töötajad
--------

Nõukogude ajal ja hiljem kuni 2008. aastani olid kuulusid toimetusse toimetaja (toimetuse vastutav juht), osakonnatoimetajad, tehniline toimetaja ja korrektor, hiljem on toimetuse koosseis vähenenud. Ehkki praktikas oli toimetus Nõukogude perioodil oma töös iseseisev, oli vastutav toimetaja ametlikult üks ajakirja Looming peatoimetaja asetäitja. Ajakiri ilmus kirjastuse Perioodika hallatavana, kuid vastutav toimetuse juht kinnitati ametisse siis, kui tema kandidatuuri kiitis heaks EKP Keskkomitee sekretariaat. 1970. aastatel hakkas partei kõrgem juhtkond nõudma, et toimetuse vastutav juht oleks NLKP liige.

Loomingu Raamatukogu toimetust on juhtinud Otto Samma (aastail 1957–1973), Jüri Ojamaa (1973–1983) ja Agu Sisask (1983–1994). 2000. aastatel kaotati toimetuse juhi ametinimetus. Aastail 2008–2012 oli ajakirja peatoimetaja Anu Saluäär, kes oli 1976. aastast töötanud ajakirja osakonnatoimetajana. 

2013. aastast on peatoimetaja Triinu Tamm. Toimetuses on pikka aega töötanud Lembe Hiedel (1958–1973), Edvin Hiedel (1963–1973) ja Terje Kuusik (1973–2010). 2012. aastal on tööl toimetaja Kai Aareleid.

Töötingimused
-------------

Alalised eraldi ruumid sai toimetus 1960. aastate algul, kui Tallinnas aadressil Harju 1 valmis Kirjanike Maja, mille alumise korruse üks tiib anti kasutada ajakirjadele Looming ja Loomingu Raamatukogu.

Avaldamine
----------

1957. aastal ilmus 24 numbrit, 1958. aastal 36 numbrit, aastatel 1959–1994 ilmus aastas 52 numbrit, 1995. aastast 40 numbrit. Vihiku maht on olnud varieeruv, vastates ühele kuni neljale numbrile. Kujundajad on olnud Jaan Klõšeiko ja Jüri Kaarma (1996–2011). Kirjastaja on olnud Perioodika, aastast 2005 Sihtasutus Kultuurileht. Tsensuuri järelevalve ajakirja üle lakkas 9. augustil 1989.

Peamiselt on avaldatud väliskirjanduse tõlkeid (umbes 50 keelest), kuid ilmunud on ka algupärandeid, sealhulgas kordustrükke ja debüüte. Tavaks on alustada iga aastat algupärandiga.

Vaata ka
--------

* Loomingu Raamatukogus ilmunud teoste loend aastakäiguti
* "Mirabilia"
* Loomingu Raamatukogu kuldsari

Viited
------

1. ↑  Kaljo-Olev Veskimägi. "Nõukogude unelaadne elu. Tsensuur Eesti NSV-s ja tema peremehed." Tallinn 1996, lk 297.

Kirjandus
---------

* "Loomingu Raamatukogu" viiskümmend aastat. Bibliograafia. LR 2006, nr 37–40; lisad: Lembe Hiedel, ""Loomingu" Raamatukogu" alaeast. Märkmeid ja meenutusi aastaist 1957–1973 (lk 159–204), Jüri Ojamaa, Kümme aastat ""Loomingu" Raamatukogus" (lk 205–220) ja Toomas Haug, LR uuel iseseisvusajal (lk 221–224)

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Tsitaadid Vikitsitaatides: **Loomingu Raamatukogu** |

* Loomingu Raamatukogu
* EPL 14.01.2006: Loomingu Raamatukogu 50 aastat
* Anu Saluäär – Hedi Rosma. „Vajalik ja möödapääsmatu". (Loomingu Raamatukogu toimetaja ja peatoimetaja Anu Saluääre intervjuu Hedi Rosmale.)  – Looming 2012, nr 12, lk 1741–1753.
* Raul Sulbi "Dumpingu raamatukogu" kultuur.postimees.ee, 22. oktoober 2017
Endine Ellamaa raudteepeatus (2014)
**Ellamaa raudteepeatus** oli raudteepeatus Harju maakonnas Saue vallas Ellamaa külas. 

Läbi Ellamaa kulges kuni 2004. aastani Keila–Haapsalu raudtee. Ellamaa raudteepeatusele eelnes Keila poolt tulles Turba raudteejaam ja järgnes Metsa raudteepeatus. Endise peatuse juurde viib Ellamaa jaama tee.

2024. aastaks oli plaanis taastada Turba–Risti raudteelõik, mis omakorda oleks olnud osa Tallinna–Haapsalu raudteeliini taastamisprotsessist. 
Selle käigus kavandati rongipeatuse taastamist ka Ellamaale.

Ajalugu
-------

Ellamaa jaam 1920. aastate lõpul või 1930. aastate algul
Ellamaa raudteejaama elamu
Ellamaa raudteejaam rajati samanimelise küla juurde. 

1914. aastal ehitati möödasõidutee ja jaama kasutati vahejaamana. Jaamahooneks kasutati algul käigust kõrvaldatud kolmanda klassi reisivagunit. Õige jaamahoone ehitati 1920. aastatel.

1980. aastate alguseks oli jaama tegevusest järele jäänud vaid piletimüük. 
1983. aastaks oli endisest jaamast kujunenud raudteepeatus.
Raudtee kaguküljel asetsenud jaamahoone lammutati 1990. aastail. Nüüd on hoonest säilinud üksnes vundament. 

Praegu asub vanal raudteetammil Läänemaa Tervisetee.

Viited
------

1. ↑  Raudteelõik Ristini peaks valmima 2024. aasta lõpuks; Läänlane, 16.06.2022
2. ↑  Haapsalu raudtee projekt saab tänavu valmis; Majandus, 04.01.2022
3. ↑  Arved Duvin. Lugusid raudteedest Eestimaal. Lk 99.

Välislingid
-----------

* Lagunemisprotsessi 25. juubeliaastapäev; Eesti Raudteelane : Eesti Raudtee Valitsuse ja Ametiühingu Vabariikliku Komitee häälekandja, nr. 29, 11. märts 1958 (DIGAR)
* FOTO: Ellamaa jaam, 1920. a. lõpp või 1930. a. algus; muis.ee
* EVR Kaart # Ellamaa, invent. aeg 14.06.2004


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **Eelnev peatus** | **Endine raudteepeatus**  | **Järgnev peatus** |
|  Turba |  **Ellamaa** | Metsa  |
**Katrina Merily Reimand** (esinejanimega **KATI**; sündinud 4. mail Viljandis) on eesti laulja, laulukirjutaja ja viiuldaja. Esinejanimega Kati hakkas neiu tegutsema 2020. aastal.

Haridustee
----------

Katrina Reimand on lõpetanud Viljandi Kesklinna Kooli, Viljandi Gümnaasiumi ja Viljandi Muusikakooli viiuldaja erialal. Ta on õppinud Tartu Ülikooli Viljandi Kultuuriakadeemias rütmimuusika viiuldajaks.

Muusikaline tegevus
-------------------

Katrina kirjutas esimesed lood koos bändiga Moonrcoket. 

2019. aastal esines ta ansambli liikmena Ammende Villas üritusel "Kummardus Valgrele", saates selliseid soliste nagu Liisi Koikson, Märt Avandi, Juss Haasma, Lenna Kuurmaa jpt. Samal suvel tegi ta külalisesinejana kaasa C-Jam 15 suurel suvetuuril. 

2020. aastal tegi ta viiuldajana kaasa Andrei Zevakini, Artjom Savitski (kaastegev Anne Veski) muusikavideos "Позади Крутой Поворот". 

2020. aastal hakkas ta tegutsema ansamblis Kati, kus ta on laulja ja teda saadab kitarrist. 

2022. aastal lõpetas ta pärast kuut aastat kontsertmeistrina mängimise Viljandi Noorte Sümfooniaorkestris. Samal aastal tegi ta kaasa Swedbanki telereklaamis, kus mängis viiulit. 

Ta on osalenud telesaadetes "Laulukarussell" (lauljana poolfinaalis, Eesti Televisioon, 2015); "Tähtede lava" (saateansamblis viiuldaja, ETV, 2019) ja "Eesti laul 2022" (Uku Suviste saateansamblis viiuldajana, ETV, 2022).

### Singlid

* "Hetkeks vaid" (2020)
* "Unes" (2020)
* "Vaba hing" (2021)
* "Sidrun" (2021)
* "Kallis" (2022)
* "Mesine" (2023)
**Elektriarvesti** on integreeriv mõõteriist tarbitud või toodetud elektrienergia mõõtmiseks. Kodutarbijatel mõõdetakse ainult aktiivenergiat, suure ühendusvõimsusega tarbijatel ka reaktiivenergiat.

Vahelduvvooluahelates on olnud üldiselt kasutusel induktsioonarvestid. Praegusajal paigaldatakse elektronarvesteid, mis võimaldavad ka näitude kauglugemist.

Alalisvooluvõrgus (näiteks elektertranspordi toitevõrgus) kasutatakse elektrodünaamilise mõõtemehhanismiga arvesteid, mis töötavad alalisvoolumootori põhimõttel.

Kolmefaasiline induktsioonarvesti

Induktsioonarvesti
------------------

Induktsioonarvestis tekitavad rööp- ja jadaühenduses mähistega elektromagnetid ruumiliselt ja faasiliselt nihutatud magnetvood, mis indutseerivad magnetite vahel olevas alumiiniumkettas pöörisvoolud. Muutuva magnetvälja ja ketta pöörisvoolude toimel tekib kettas pöördemoment, mille mõjul ketas hakkab pöörlema. Ketta serv jookseb läbi püsimagneti pooluste vahelt, mille tulemusena tekivad ketta pöörlemist pidurdavad pöörisvoolud. Nende magnetväljade ja pöörisvoolude koostoimel pöörleb ketas kiirusega, mis on võrdeline arvestit läbiva voolu aktiivvõimsusega ning mõõdetav elektrienergia on võrdeline ketta pöörete arvuga. Ketas käitab rull-loendurit, mis näitab üldist kilovatt-tundide arvu.

Arvestil on harilikult näidatud, mitmele ketta pöördele vastab energia 1 kWh. See nn arvesti konstant võimaldab arvutada hetkel voolu tarbivate seadmete üldvõimsuse. Kui näiteks ketta 75 pöördele vastab 1 kilovatt-tund ja arvesti tegi 1 minuti jooksul 5 pööret, siis vastab ühele tunnile 5 × 60 = 300 pööret ja võimsus *P* = 300/75 = 4 kW.

Aktiivenergia arvesti ei reageeri pinge ja voolu vahelisest faasinihkenurgast tingitud reaktiivvõimsusele. Reaktiivenergia mõõtmiseks on spetsiaalsed arvestid.

Kaugloetav elektronarvesti

Elektronarvesti
---------------

Elektronarvesti ehk elektrooniline energiaarvesti (ingl *solid state energy meter*, ka *smart meter*) on elektrooniline mõõteriist, mille põhiosad on voolu- ja pingeandurid, analoog-digitaalmuundurid, mikrokontroller ja ümberprogrammeeritav püsimälu. Tarbitud elektrienergia registreeritakse digitaalsignaalina näiteks iga tunni järel. Näidud on loetavad LCD- või LED-näidikult, kusjuures näiteks arvesti E450 näidikul vahelduvad summaarse, päevase ja öise tarbimise kilovatt-tunnid iga 15 sekundi järel.

Näitude kaugedastamiseks moduleeritakse digitaalse andmesignaaliga kõrgsagedusvõnkumist, mis kantakse üle sama elektritoiteliini kaudu PLC- (Power Line Communication) tehnikat rakendades või mobiilsidevõrgu vahendusel. Kaugloetav arvesti edastab näidud energiatarnijale näiteks üks kord ööpäevas.

Toodetakse ka kahesuunaarvesteid, mis näitavad eraldi võrgust tarbitud ja võrku antud elektrienergiat; see on vajalik näiteks kohaliku tuule- või päikeseenergia allika korral.

Vaata ka
--------

* Energiakulumõõtur

Välislingid
-----------

* Elektrienergia arvestus
* Kuidas kaugloetav arvesti töötab
* Landis+Gyr elektriarvesti E450
* Arvestite ja elektrisüsteemide paigaldus Eestis
Keila-Joa hüdroelektrijaam

Droonivideo Keila joast, hüdroelektrijaamast ja mõisast 2022. aasta juunis
**Keila-Joa hüdroelektrijaam** (varem **Keila-Joa mõisa vesiveski**) on hüdroelektrijaam Keila-Joa alevikus endise Keila-Joa mõisa lähedal.

Jaam asub Keila jõel, Keila joa kõrval.

Keila-Joa mõisa vesiveski on ehitismälestis nr 9475.

Hüdroelektrijaama võimsus on 365 kW. Elektrit toodab üks reguleeritavate töö- ja juhtlabadega Kaplan turbiin nimivooluhulgaga 5,5 m³/s ja töörõhuga 8,7 m. Turbiini läbimõõt on 1 m.

Ajalugu
-------

Vanimad ülestäheldused Keila-Joa vesiveskist pärinevad 1555. aastast. 1928 algas elektritootmine, samal ajal jätkas tegevust ka viljaveski.

1936 ehitati uus veevõtukanal ja laiendati kalakasvatuse abihooneid.

2005 taastas hüdroelektrijaama Eesti Energia. Taastati 20. sajandi algusest pärinev välisilme. Renoveerimistööd maksid Eesti Energia korraldatud riigihanke kohaselt koos käibemaksuga 15,3 miljonit krooni ehk ligi 1 miljon eurot. Taastamistööd toimusid Raine Karbi projekti järgi.

Vaata ka
--------

* Keila-Joa mõis

Viited
------

1. ↑  Muinsuskaitse Aastaraamat 2014 lk 77

Välislingid
-----------

* Keila-Joa hüdroelektrijaam kultuurimälestiste riiklikus registris
**Stockholmi lään** on 1. järgu haldusüksus Rootsis.

Ta paikneb osalt Upplandi, osalt Södermanlandi maakonna alal (Södertörn). Piirneb Uppsala ja Södermanlandi lääniga.

Lään, välja arvatud Stockholmi vald, moodustab ühe valimisringkonna Rootsi parlamendivalimistel.

Lääni maavanem (*landshövding*) on Chris Heister.

2005. aastast hõlmab kogu lääni Suur-Stockholm.

Läänitäht on AB.

Haldusjaotus
------------

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| * Botkyrka vald
* Danderydi vald
* Ekerö vald
* Haninge vald
* Huddinge vald
* Järfälla vald
* Lidingö vald
* Nacka vald
* Norrtälje vald
* Nykvarni vald
* Nynäshamni vald
* Salemi vald
* Sigtuna vald
 | * Sollentuna vald
* Solna vald
* Stockholmi vald
* Sundbybergi vald
* Södertälje vald
* Tyresö vald
* Täby vald
* Upplands-Bro vald
* Upplands Väsby vald
* Vallentuna vald
* Vaxholmi vald
* Värmdö vald
* Österåkeri vald
 | Stockholmi lääni vallad |

Vaata ka
--------

* Stockholmi saarestik

Viited
------

1. ↑  Q124633063

Välislingid
-----------

 Stockholmi lään – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis

Rootsi lipp
Rootsi läänid

Blekinge **·** 
Dalarna **·** 
Gävleborg **·** 
Halland **·** 
Jämtland **·** 
Jönköping **·** 
Kalmar **·** 
Kronoberg **·** 
Norrbotten **·** 
Ojamaa **·** 
Skåne **·** 
Stockholm **·** 
Södermanland **·** 
Uppsala **·** 
Värmland **·** 
Västerbotten **·** 
Västernorrland **·** 
Västmanland **·** 
Västra Götaland **·** 
Örebro **·** 
Östergötland
**Tammy Wynette** (5. mai 1942 Itawamba maakond, Mississippi – 6. aprill 1998 Nashville, Tennessee) oli USA kantrilaulja, üks edukamaid naiskantrilaujaid läbi aegade.

Teda nimetati "Kantrimuusika esimeseks leediks" (*First Lady of Country Music*). Tema tuntuim laul oli "Stand by Your Man" (1968), mis on üks enimmüünud kantrisingleid naissoololauljalt. Paljud tema hitid rääkisid sellistest teemadest nagu üksindus, lahutus ning elu- ja suhteraskused. 1960. aastate teisesest poolest kuni 1970. aastate keskpaigani oli tal USA kantrisinglite edetabelis kokku kakskümmend esikohasinglit. Koos Loretta Lynni, Lynn Andersoni ja Dolly Partoni aitas ta 1970. aastatel defineerida naiste rolli kantrimuusikas.

1969. aastal abiellus ta kantrilaulja George Jonesiga, kellega ta salvestas 1970.–1990. aastatel mitmeid edukaid albumeid ja singleid. 1975. aastal nad lahutasid.

1991. aastal salvestas Wynette koos Briti elektroonilise muusika ansambliga The KLF laulu "Justified & Ancient", mis jõudis Briti singlite edetabelis teisele kohale.

Aastatel 1968–1970 pälvis Wynette kolmel aastal järjest Country Music Associationi auhinna aasta naislaulja kategoorias. 1998. aastal võeti ta Kantrimuusika Kuulsuste Halli liikmeks. Ta oli Grand Ole Opry liige.

Välislingid
-----------

* Koduleht
**Tara Davis-Woodhall** (sündinud 20. mail 1999 Agoura Hillsis) on Ameerika Ühendriikide kaugushüppaja.

Ta õppis Georgia ülikoolis, kus tema treener oli Petros Kyprianou. Ta võistles ka sprindis, tõkkejooksus ja kolmikhüppes ning püstitas 2018. aastal 60 meetri tõkkejooksus juunioride maailmarekordi 7,98. Pärast esimest aastat siirdus ta Texase ülikooli, kuid ei saanud NCAA reeglite tõttu hooajal 2018-2019 Georgia ülikooli ja Kyprianou loata ülikoolivõistlustel võistelda.

2021. aastal toimunud olümpiamängudel Tokyos tegi Davis täiskasvanute tiitlivõistluste debüüdi, kui sai tulemusega 6.84 kaugushüppe finaalis 6. koha.

2023. aasta maailmameistrivõistlustel Budapestis võitis ta kaugushüppes Ivana Vuleta järel hõbemedali.

2024. aasta sisemaailmameistrivõistlustel Glasgow's võitis ta tulemusega 7.07 kuldmedali Monae' Nicholsi ja Fátima Diame ees.

Davis-Woodhalli isiklik rekord kaugushüppes on 2024. aastal Albuquerques hüpatud **7.18**.

Isiklikku
---------

Tara Davis-Woodhalli abikaasa on parasportlane Hunter Woodhall.

Viited
------

1. ↑  "Tara Davis Transfers To Texas, Will Sit Out Season". *www.flotrack.org*. Vaadatud 5. aprillil 2024.

Välislingid
-----------

* {{IAAF}} mallil puudub kood Vikiandmetes.

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Tara Davis-Woodhall**
 |
**Darlan Romani** (sündinud 9. aprillil 1991 Concórdias) on Brasiilia kuulitõukaja.

Ta pääses 2016. aasta suveolümpiamängudel Rio de Janeiros finaali ja sai Brasiilia rekordiga 21.02 5. koha.

2018. aasta sisemaailmameistrivõistlustel Birminghamis püstitas Romani Lõuna-Ameerika rekordi 21.37 ja oli neljas.

2019. aasta Panameerika mängudel Limas võitis ta kuldmedali võistluste rekordiga 22.07. Maailmameistrivõistlustel Dohas tõukas ta finaalis suurepärase 22.53, kuid jäi Joe Kovacsi, Ryan Crouseri ja Tomas Walshi järel esimesena medalita. Kuigi Romani oleks oma tulemusega võitnud kuldmedali kõikidel varasematel ülemaailmsetel tiitlivõistlustel, kaotas ta kõigi aegade kõrgetasmelisemas kuulitõukefinaalis pronksmedali võitnud Walshile 37 sentimeetriga.

Olümpiamängudel Tokyos sai Romani tulemusega 21.88 Crouseri, Kovacsi ja Walshi järel taas neljanda koha.

2022. aasta sisemaailmameistrivõistlustel Belgradis võitis Romani võistluste rekordiga 22.53 Crouseri ja Walshi ees kuldmedali. Maailmameistrivõistlustel Eugene'is oli ta 21.92-ga viies. 

2023. aasta maailmameistrivõistlustel Budapestis võitis ta 22.37-ga kvalifikatsiooni, kuid jäi finaalis tulemusega 21.41 kaheksandaks. Panameerika mängudel Santiagos kaitses ta tiitlit tulemusega 21.36.

2024. aasta sisemaailmameistrivõistlustel Glasgow's sai Romani 21.11-ga 7. koha.

Ta on kuulitõukes kahekordne Lõuna-Ameerika meister ning võitnud Lõuna-Ameerika mängudel kuld- ja hõbemedali.

Romani isiklik rekord on 2019. aastal Palo Altos tõugatud **22.61**, millega ta on kõigi aegade edetabelis 11. kohal.

Välislingid
-----------

* |  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Darlan Romani**
 |
* {{IAAF}} mallil puudub kood Vikiandmetes.
**"I Lost My Heart to a Starship Trooper"** (vahel ka kujul "(I Lost My Heart to A) Starship Trooper") on 1978. aasta avaldatud singel. Laulu kirjutasid Jeff Calvert and Geraint Hughes duost Typically Tropical ning seda esitasid Sarah Brightman ja Hot Gossip. Tegu oli 18-aastase Sarah Brightmani lauljadebüüdiga ning laul jõudis Briti singlimüügiedetabelis 6. kohale. 

Žanriliselt on tegu *space disco*ga mis sai populaarseks esimese "Star Warsi" ("Tähtede sõda") filmi kiiluvees. Filmile viitavad ka näiteks lauluread "And evil Darth Vader he's been banished to Mars" ja "Or are you like a droid, devoid of emotion". Laulus on kasutatud ka sämpleid "Tähesõdadest", Richard Straussi teosest "Nii kõneles Zarathustra" (kasutusel filmis "2001: A Space Odyssey" - "2001: kosmoseodüsseia") kosmoselaevade sidemeloodiat filmist "Close Encounters of the Third Kind" ("Kolmanda astme lähikontakt"). Nii mõnedki lauluread sisaldavad ka seksuaalseid vihjeid, näiteks "Take me, make me feel the force". Viiteid on ka teistele ulmelistele teostele "I lost my heart to a starship trooper", "Flash Gordon's left me, he's gone to the stars", "What my body needs is close encounter three", "Static on the comm – it's Starfleet Command" and "Fighting for the Federation" (föderatsioon on olemas näiteks "Star Trekis", "Starship Troopersis" ning ka seriaalis "Blake's 7").

Välislingid
-----------

* laulu video
Jaak Kaarma (2018)
Jaak Kaarma 1987. aastal
**Jaak Kaarma** (sündinud 21. veebruaril 1943 Tallinnas) on eesti kirjastaja ja endine Eesti NSV parteitöötaja ja riigitegelane.

Ta lõpetas aastal 1961 Valga 1. Keskkooli ja aastal 1966 Tartu Riikliku Ülikooli õigusteaduskonna.

Ta oli aastatel 1972–1976 ELKNÜ Keskkomitee sekretär, aastatel 1976–1980 EKP Tartu Linnakomitee sekretär, aastatel 1980–1985 EKP Keskkomitee kultuuriosakonna juhataja asetäitja, aastatel 1985–1988 Eesti Ametiühingute Nõukogu sekretär. 14. juulist 1988 21. detsembrini 1989 oli ta Eesti NSV Riikliku Kultuurikomitee esimees, 21. detsembrist 1989 3. aprillini 1990 Eesti NSV kultuuriminister.

Aastast 1990 tegutses ta kirjastajana.

Ta on kuulunud NLKP ridadesse. Tema hobideks on kirjandus, teater ja tennis.

Isiklikku
---------

Tema poolõde oli näitleja Ellen Kaarma.

Viited
------

1. ↑  Hedvig Hanson Jutustamata lugu. Vanemuise näitleja Ellen Kaarma (1928–1973) Tänapäev 2012

Kirjandus
---------

* Eesti majanduse biograafiline leksikon 1951–2000 AS Kirjastus Ilo, 2003
* "Valitud ja valitsenud..." koostanud Jaan Toomla. Tallinn 1999.
"**(Where Do I Begin?) Love Story**" (eesti keeles "**Armastuse lugu**"; sõnad Kustas Kikerpuu, esitaja Jaak Joala) on populaarne laul aastast 1970, mille meloodia on kirjutanud Francis Lai ja sõnad Carl Sigman. 

Pala kõlas algupäraselt filmi "Armastuse lugu" (1970) teemamuusikana ja instrumentaalselt. Sõnad lisati hiljem, kui muusikaline teema oli populaarseks saanud. Francis Lai võitis filmi muusikaga Oscari ja Kuldgloobuse.

Laulu on esitanud väga paljud lauljad. Originaalis esitas seda Andy Williams ning tema esituses jõudis see Billboard Hot 100 edetabelis 9. kohale ja Suurbritannia singlimüügiedetabelis 4. kohale.

Loo on salvestanud ka Lai ise koos orkestriga (USA-s 31. koht), Henri Mancini (USA-s 13. koht), Vikki Carr, Nino Tempo & April Stevens, Glen Campbell, Rick Astley, Johnny Mathis, José José, Astrud Gilberto, Shirley Bassey, Patricia Kaas, Nana Mouskouri, Paul Mauriat, Donald Braswell II, Richard Clayderman, Plácido Domingo, Mireille Mathieu, Muslim Magomajev (vene keeles pealkirjaga "История любви", sõnad Robert Roždestvenski). Andy Williams esitas lugu koos Miss Piggyga sarjas "The Muppet Show".
Ahaa võrdlus müüriga
**Ahaa** (inglise keeles *ha-ha* või *ha-ha wall*) on pargimaastikku peidetud püstseinaga kraav, mis peab ilma silmalenähtava tõkketa takistama loomade pääsu pargialale. Mõiste võttis 18. sajandil kasutusele Charles Bridgeman. Selliseid kraave kasutati laialdaselt Inglise stiilis maastikuparkides, kus nad võimaldasid pargi visuaalset sidumist ümbritseva maastikuga. Nii loodi valitud vaatesuundades lõputult maastikus jätkuva pargi illusioon.

Päritolu
--------

Esimesed ahaad ulatuvad tagasi 17. ja 18. sajandisse. Tavaliselt märkis ahaa piiri mõisa aia ja pargi vahel. Usutakse, et oma ebatavalise nime on ahaa saanud üllatunud hõike tagajärjel, mille hüüdsid välja inimesed, kes esmakordselt sellise rajatisega kokku puutusid. Ahaa väljendas 18. sajandi ranget sotsiaalset kihistatust. Kuigi vaade hoonest maavaldustele säilitati rikkumatuna, siis ei pööratud erilist tähelepanu nendele inimestele, kes vaadet teisest suunast oleksid pidanud nautima. Hoone ja seda ümbritsevate maavalduste vahelise piiri hägustamine, vaid kinnistas maaomanikuks olemise tähtsust kõrgklassis ajal, mil keskklassi arvukuse suurenemine ähvardas nende olemust.

Ahaa tänapäeval
---------------

Black Hole Terrace'i ahaa
Tänapäeval ei kasutata ahaad alati kariloomade eemal hoidmiseks, kuid nende rakendus nähtamatute piiridena on endiselt väärtuslik. Ühtlasi saab neist moodustada maastikku draamat lisavaid kujunduselemente. Näiteks Charles Jencks rajas oma kodus Black Hole Terrace’is skulptuuriaia Garden of Cosmic Speculation, kus ta kasutas ahaad elegantse kurvina, imiteerimaks lainet. Tom Stuart-Smith kasutas elegantseid ahaasid, kui ta kujundas kuulsa kolmekorruselise terrassaia Broughton Grange'is Oxfordshire'is. Maastikuarhitekt ja aiaajaloolane Todd Longstaffe-Gowan on samuti ahaa suur pooldaja ning kutsub neid ’maasse vajunud taraks’. Ahaa on sobiv viis ühendada aed ümbritseva loodusega.

Näited
------

Berrington Halli ahaa
Väga palju näiteid ahaast on säilinud Inglismaal:

* Stowe – ühed esimesed ahaad, mis olid hiljem eeskujuks teistele ning mille kujundas Charles Bridgeman.
* Claremont Landscape Garden – Charles Bridgemani rajatud ahaad Stowe’i eeskujul.
* Petworth – 1750.–1760. aastatel kujundas Lancelot ’Capability’ Brown ümber kogu pargi ning tõi sisse ahaa.
* Croome – pargi on kujundanud Lancelot Brown ning pargis võib näha üle kahe miili pikkust ahaad.
* Kingston Lacy – regulaaraed on eraldatud pargiosast ahaaga.
* Kedleston Hall – aiad kujundas 18. sajandi keskel arhitekt Robert Adam ning seal on hulgaliselt ahaasid.
* Berrington Hall – Lancelot Browni viimane tellimustöö, kus pikk dünaamiline ahaa eraldab peamist aiaosa ümbritsevast pargist.

Ka Eesti mõisaparkides on mõnel juhul seda põhimõtet kasutatud. Hästi on säilinud ahaa-kraavid näiteks Heimtali mõisnike kalmistul, kus matmisala ümbritsev kraav takistab loomade pääsu haudadele.

Viited
------

1. 1 2  Nurme, S. Nutt, N. ja Terrae, A. Pargiterminite seletussõnaraamat. Keskkonnaamet. 2012. Lk 7
2. ↑   13.03.2019
3. ↑   13.03.2019
4. ↑   13.03.2019