recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Vaseliin** (saksa keelest *Wasser* 'vesi' + kreeka keelest *elaion* 'õli') on kollakas või valge plastne määre, mida saadakse naftast toodetud õli sulatamisel koos parafiini, tseresiini või petrolaatumiga. Vaseliini sulamistemperatuur on 35–60 °C, temperatuuril alla 0 °C ta hangub.

Tehnilist vaseliini (kollane) kasutatakse metalltoodete pikaajalisel säilitamisel: 0,5–2 mm paksune vaseliinikiht kaitseb toodet korrosiooni eest.

Meditsiinis ja kosmeetikas kasutatakse kõrge puhastusastmega vaseliini (valge) peamiselt salv- ja kreemialusena.

Aine leiutas ja selle tootmismeetodi patenteeris 1872. aastal Briti päritolu Ameerika keemik Robert Chesebrough. Kuni 20. sajandi alguseni müüdi vaseliini imeravimina peaaegu kõikide nahaprobleemide ja haavade vastu. Vaseliini võib siiski kasutada üksnes kergelt kahjustatud naha kaitsmiseks. Seda on kasutatud ka naha kaitsmiseks külma eest (vähendab niiskuse aurustumist nahalt). Vaseliini ei tohi kasutada koos toorkummist esemetega (nt kindad), sest nõrgendab nende struktuuri.

Vaata ka
--------

* Petrolaatum
* Tehniline vaseliin

Viited
------

1. 1 2  ENE 10. köide, 1998
**Rudolf Jalakas** (29. september 1914 Haimre vald – 27. märts 1997) oli Eesti ja Rootsi majandusteadlane ja pangadustegelane.

Ta lõpetas 1942. aastal Tartu ülikooli majandusteaduskonna cum laude ja töötas assistendina Tartu Ülikooli käitismajanduse instituudis aastatel 1939–1943. Ta oli ka korporatsioon Vironia liige .

Teise maailmasõja ajal läks ta 1943. aastal Soome, sealt 1944. aastal Rootsi.

Ta töötas aastatel 1944–1945 Stockholmi kaubandusülikoolis, 1945–1946 Stockholmi Ülikoolis ning 1946–1988 Svenska Handelsbankenis (aastast 1975 oli ta selle panga peaökonomist).

1988. aastast oli ta Eesti peaministri majandusnõunik, hiljem rahareformikomitee liige.

Aastatel 1990–1993 oli ta Eesti Panga nõukogu liige, 1993–1997 Eesti Panga nõunik.

Teoseid
-------

* *Dollarns kris och världens betalningssystem* (1972)
* *Foreign exchange Zambia : an evaluation of the auction system in the Zambian economy* (1987); rootsi keelde tõlgituna *Valutaauktioner i Zambia* (1987)
* *Estniskt-svenskt samarbete : från ekonomi till miljö, botanik och trädgård* (1997)

Tunnustus
---------

* Riigivapi IV klassi teenetemärk (1996)

Viited
------

1. ↑  Sirp
2. ↑  Rapla Keskraamatukogu
3. ↑  Eesti Päevaleht[*alaline kõdulink*]
4. ↑  Vabariigi Presidendi veebilehekülg

Välislingid
-----------

* Raadiosaade "Maailma mitu palet: Rudolf Jalakas"
* Eesti Panga Muuseum
**Rudolf Kaste** (kuni 1937 Kasberg, ka Kasperg; 18. oktoober 1883 Maeru, Keila kihelkond – 24. juuni 1952, Haapsalu) oli Eesti sõjaväelane (veebel). VR I/3.

Osales Esimeses maailmasõjas. Mobiliseeriti 1914. aastal ning määrati teenima Tallinnas asunud 91. jalaväepolku. Saadeti selle koosseisus rindele, sõdis kuni sama aasta detsembrini polgu 5. roodu koosseisus jalaväelasena. Sai haavata ja evakueeriti.

Seejärel teenis lennuväes ja õppis aviomotoristiks. Teenis algul Vitebskis asunud IV lennuväe pargis. 20. detsembril 1917 arvati reservi Krasnoje Selos asunud mereväe õhusõja koolist.

3. jaanuaril 1919 asus teenima lennuväe roodus I järgu motoristina. Tegutses merelennusalga motoristina, mis asus Lennusadamas. Esimese Eesti merelennuki Grigorovitš M-16 lennukorda seadmise eest sai hiljem Vabadusristi. 1920. aasta augustis nimetati merelennusalga töökodade juhatajaks. 1. veebruaril 1921 merelennusalk likvideeriti ning Rudolf Kaste jätkas kuni 1. maini 1921 samas eraisikuna elektriinstruktorina. Lahkus seejärel sõjaväeteenistusest.

1926. aastal asus uuesti teenistusse üleajateenija allohvitserina tagavaraeskadrilli motoristi ametikohal. 1. aprillil 1927 määrati lennuväerügemendi ümberformeerimise puhul aviotöökoja motoristiks. Sama aasta 15. novembrist määrati aviotöökoja lennukite kokkupanemise töötoa ülemaks, kuid aasta hiljem, 1. novembrist 1928 loobus omal soovil sellest ametist ning jätkas aviomotoristina.

Teenis Lennubaasi mootorite töötoas, hiljem Lennuväe Baasi mootorite- ja elektritöötoas kuni 1940. aastani. Arvati vanuse tõttu reservi 1. juunil 1940

Tunnustus
---------

* 1916 – Georgi rist
* 1920 – Vabadusrist I/3
* 1922 – Eesti Vabadussõja mälestusmärk

Kirjandus
---------

* "Eesti Vabadusristi kavalerid", Vabadusristi Vendade Ühenduse keskjuhatus, 1935
**Laura-Ly Uussaar** ehk **Laura-Ly** (sündinud 6. detsembril 2001) on eesti laulja ja laulukirjutaja.

Ta on pärit Arest Pärnumaal.

Uussaar lõpetas aastal 2020 Pärnu Täiskasvanute Gümnaasiumi kuldmedaliga, läbides seejuures 11. ja 12. klassi ühe õppeaasta jooksul.

Ta õpetab matemaatikat ja tantsimist ning õpib õigusteadust.

Muusika vastu huvi tundma suunas teda ema.

Uussaar käis lasteaia kooris ja näidendites.

Ta käis koolikooris ja kooliansamblis.

Ta hakkas muusikat ise looma 14-aastaselt, kui ta sai DJ Cityflashilt meili ja hakkas käima eralauluõpetaja juures.

Diskograafia
------------

### Singlid

* "Don't Leave Me" (2017; koos DJ Cityflashiga)
* "Ma armastan luuserit" (2022; koos DJ Cityflashiga)

Viited
------

1. 1 2  Karl Hütt (27. mai 2022). "Kes ta on? ⟩ Väikeses alevis sirgunud lauljal on Youtube'is 1,4 miljonit kuulamis". *Pärnu Postimees*. Vaadatud 11. veebruar 2023.
2. ↑
3. ↑  Tiidemann, Carmen (26. märts 2023). "«Olin justkui rumal bimbo, aga tegelikult olen sügav inimene!»". *Postimees*. Vaadatud 26. märtsil 2023.

Välislingid
-----------

*
**Katrina Elizabeth Leskanich** (sündinud 10. aprillil 1960. aastal Topekas Kansase osariigis) on Ameerika Ühendriikidest pärit muusik, kes oli esilaulja poprokk-ansamblis Katrina and the Waves. 1985. aastal oli nende laul "Walking on Sunshine" rahvusvaheline hitt. 1997. aastal esindas ansambel Ühendkuningriiki looga "Love Shine a Light" võidukalt Eurovisiooni lauluvõistluses. Mõlemad laulud kirjutas tema kauaaegne bändikaaslane Kimberly Rew.

Elulugu
-------

Tema isa oli Vietnami sõja veteran, kellest sai hiljem kolonel Ameerika Ühendriikide õhuväes. Katrina ja tema neli õde ning vend kolisid lapsepõlves sageli, 1976. aastal jõudis perekond Ühendkuningriiki. Kaks aastat hiljem lõpetas ta RAF Lakenheathi juures keskkooli.

Ta on abielus Sher Harperiga, kellega sõlmis tsiviilpartnerluse aastal 2008.

Karjäär
-------

Vahetult pärast keskkooli pani ta aluse ansamblile **Mama's Cookin'**. Kimberly Rew liitumise järel kolm aastat hiljem sai ansambel uue nime **The Waves**. 1982. aastal nimetati see taas ümber, sellest sai **Katrina and the Waves**. Ansambel kestis aastani 1999, olles kaks aastat varem võitnud esikoha Eurovisioonil. Pärast seda on naine esinenud soololauljana ainult enda nime alt. Ta on olnud aktiivsem 2010.–2020. aastail.

Välislingid
-----------

 Katrina Leskanich – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
**Kõue** on küla Harju maakonna Kose vallas.

Asulat läbib Kõue–Virla tee ja seal lõppeb Triigi–Kõue tee.

Küla lõunapiir jookseb mööda Kuivajõge.

Külast on pärit Eesti alpinist ja fotograaf Jaan Künnap.

Küla alale jääb kaks kultuurimälestist: asulakoht ja ohverdamiskoht "Hiiepajuauk".

Ajalugu
-------

Ürikutes on Kõuet (*Køy*) esimest korda mainitud 1241. aastal Taani hindamisraamatus. Küla suuruseks hinnati 19 adramaad, millega see oli üks selle piirkonna suuremaid asulaid.

1917–1939 oli küla osa Triigi vallast, mis enne seda kandis Aleksandri valla nime. 1939. aastast kuulus küla Kõue valda.

Pärast Kõue valla taasmoodustamist kuulus see Kõue valda kuni 2013. aastani, mil Kõue ja Kose vald liitusid.

Viited
------

1. ↑  Maa-amet, vaadatud 21.11.2020.
2. ↑  Statistikaamet, vaadatud 10.11.2020.
3. ↑  Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.
4. ↑  18549 Asulakoht kultuurimälestiste riiklikus registris
5. ↑  18553 Ohverdamiskoht "Hiiepajuauk" kultuurimälestiste riiklikus registris

Kose valla lippKose valla lipp
Kose valla asulad

**Alevikud:** Ardu | Habaja | Kose | Kose-Uuemõisa | Ravila   

**Külad:** Aela | Ahisilla | Alansi | Harmi | Kadja | Kanavere | Kantküla | Karla | Kata | Katsina | Kirivalla | Kiruvere | Kolu | Krei | Kuivajõe | Kukepala | Kõrvenurga | Kõue | Laane | Leistu | Liiva | Lutsu | Lööra | Marguse | Nutu | Nõmbra | Nõmmeri | Nõrava | Ojasoo | Oru | Pala | Palvere | Paunaste | Paunküla | Puusepa | Rava | Raveliku | Riidamäe | Rõõsa | Saarnakõrve | Sae | Saula | Silmsi | Sõmeru | Sääsküla | Tade | Tammiku | Triigi | Tuhala | Uueveski | Vahetüki | Vanamõisa | Vardja | Vilama | Virla | Viskla | Võlle | Äksi
|  |
| --- |
|  **Vibulaskmine** |
| Riik |  | Eesti |
|  |
| 33. koht | 2016 | Naisteindividuaalvõistlus |

**Laura Nurmsalu** (sündinud 1. juunil 1994 Tartus) on Eesti vibulaskur.

Lõpetas 2013. aastal Viljandi Gümnaasiumi ja 2018. aastal Tartu Ülikooli eripedagoogika erialal. 

Töötanud 2014. aastast Viljandi Kaare Koolis erivajadustega laste õpetajana.

Sportlasena
-----------

Vibulaskmist hakkas harrastama 2005. aastal Viljandi spordikoolis Aune Variku juhendamisel. Ta on tulnud individuaalvõistluses neli korda (2013, 2015, 2017) ja segavõistkonnas 5 korda (2011, 2012, 2015, 2017, 2018) Eesti meistriks ning 4 korral individuaalvõistluses (2011, 2013, 2015, 2018) neli korda Eesti sisemeistriks. Püstitas aastatel 2016–2018 neli Eesti rekordit. Kuulub alates 2013. aastast Eesti koondisse. 

Võitis 2016. aasta Rio de Janeiro olümpiamängude jaoks peetava kvalifikatsioonivõistluse (Antalya, Türgi) ning pääses olümpiamängudel individuaalvõistluses eelvõistluse kaudu põhivõistlusele, kuid kaotas 1. ringis oma võistluse ja jäi kokkuvõttes jagama 33. kohta.

Tunnustus
---------

* 2013 Eesti parim naisvibulaskur
* 2015–2018 Viljandi maakonna parim naissportlane

Viited
------

1. ↑  ESBL

Välislingid
-----------

* Biograafia ESBL-is
* Laura Nurmsalu veebisaidil Olympedia Muuda Vikiandmetes
**Rudolf I Badenist** (1230 – 19. november 1288) oli markkrahv Friedrich I regent aastatel 1250-1267, seejärel Badeni markkrahv 1268. aastast kuni oma surmani 1288. aastal.

Ta oli Hermann V ja Reini pfaltskrahvinna Irmengardi poeg. Rudolf päris Badeni koos oma venna Hermann VI-ga, kuni Hermann VI abiellus Austria hertsogiperesse. Rudolf I-st sai seejärel Baden-Badeni ainuvalitseja.

Rudolf I abiellus 1257. aastal Ebersteini Kunigundega. Ebersteini perekond oli võimeline Rudolfile raha koguma ja nad pärandasid poole oma lossist markkrahvile. 1283. aastal müüs Ebersteini Otto II teise poole Alt Ebersteini lossist Rudolf I-le. 14. sajandil oli loss Badeni markkrahvide elukoht. 1250. aastal hakkas Rudolf I Hohenbadeni lossi ehitama.

23. augustil 1258 andis kuningas Richard Cornwallist Steinbachi linnale oma harta. Rudolf I palus kuningal seda teha. Weissensteini isandad ostsid markkrahvilt Liebenecki linnuse ja Würmi küla. Rudolf I tülitses Württembergi krahvide ja Straßburgi piiskoppidega Reini jõe maksude pärast. Tüli Württembergiga lõppes hilisematel aastatel Rudolfi ühe poja abiellumisega Württembergi kotta.

Rudolf I ehitas palju kirikuid ja kloostreid. Tänu kunsti ja minnesingerite armastusele kiitis Baseli Beppo Rudolfit vaga ja heatahtliku mehena. Ta on maetud Lichtenthali kloostrisse.

Perekond
--------

20. mail 1257 abiellus Rudolf Ebersteini krahvi Otto tütre Kunigundega (1230 – 12. aprill 1284/1290). Nad said järgmised lapsed:

* Hermann VII (1266 – 12. juuli 1291)
* Rudolf II (suri 14. veebruaril 1295)
* Hesso (1268 – 14. veebruar 1295)
* Rudolf III (suri 2. veebruaril 1332)
* Kunigunde (1265 – 22. juuli 1310)
* Adelheid (suri 18. augustil 1295)
* Kunigunde (suri 1310/1315)
* Irmengard (1270 – 8. veebruar 1320)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**Friedrich I** | **Badeni markkrahv**1250–1268koos Friedrich I-ga1268–1288 üksi | Järgnev**HessoRudolf IIHermann VIIRudolf III** |
**Laura Kiviselg** (sündinud 24. mai 1999) on Eesti noorsootöötaja ja poliitik.

Haridus
-------

Ta lõpetas 2018. aastal Pärnu Koidula Gümnaasiumi, samal aastal asus õppima Tartu Ülikooli infoühiskond ja sotsiaalne heaolu erialale, mille lõpetas 2021. aastal (BA).

Töökäik ja ühiskondlik tegevus
------------------------------

Aastatel 2019–2021 töötas Kiviselg Tartu Noorsootöö Keskuses noorsootöö spetsialistina ning 2021–2022 oli ta Pärnu Noorte Vabaajakeskuses mobiilne noorsootöötaja. Alates 2021. aastast töötab ta Haridus- ja Noorteametis rahvusvahelise noorteinfo võrgustiku Eurodesk koordinaatorina. 

Kiviselg on aastast 2012 Pärnu linna Noortekogu liige. 2017. aastal kandideeris ta Reformierakonna nimekirjas Pärnu linnavolikokku ning osutus valituks, olles Eesti noorim kohaliku omavalitsuse volikogu liige. 2021. aastal kandideeris Pärnu linnavolikokku, kogus 265 häält ning osutus valituks. Samuti juhib ta Pärnu linnavolikogu noortekogu komisjoni. 

2023. aastal kandideeris ta Reformierakonna nimekirjas Riigikokku ja kogus 1109 häält, mis annab võimaluse pääseda parlamenti asendusliikmena.

Tunnustus
---------

* Pärnu linna aasta aktiivne noor 2017
* Zonta International (District 20) Young Women in Public Affairs stipendium 2018
* Pärnu linna Noortekogu auliige (2020)
* Pärnu linna aasta noorsootöötaja 2022

Viited
------

1. ↑  Kihnu naised ruulivad: 23aastane Pärnu linnavolinik võib pääseda riigikokku, Pärnu Postimees, 6. märts 2023
2. ↑  Geidi Raud. Noorsootöötaja Laura Kiviselg: kõige valusam on see, kui nõustatav tagasi auku kukub, Postimees, 23. november 2020
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib ansamblist; üldmõiste kohta vaata artiklit Välksõda; arvutimängu kohta vaata artiklit Blitzkrieg (arvutimäng)* |

---

Blitzkrieg, Jalometalli 2008, Oulu
**Blitzkrieg** on Briti *heavy metal*'i ansambel, mille asutasid 1980. aastal Leicesteris Brian Ross, Ian Jones ja Jim Sirotto. Bänd läks laiali juba järgmisel aastal, kuid uuesti tuldi kokku 1984. aastal, ning järgmisel aastal ilmus nende esimene album "A Time of Changes". Hiljem on bänd korduvalt laiali läinud, kuid jälle uuesti kokku tulnud. 

Nende esikalbumi nimiloost "Blitzkrieg" on teinud kaveri Metallica (ilmunud 1984 singli "Creeping Death" B-poolel). Lars Ulrich on nimetanud Blitzkriegi Metallica üheks peamiseks mõjutajaks.

2006. aastast alates on bändi liikmeteks Brian Ross (laul), Ken Johnson (kitarr), Guy Laverick (kitarr), Paul Brewis (bass) ja Phil Brewis (trummid).

Albumid
-------

* "A Time Of Changes" (1985)
* "10 Years Of Blitzkrieg" (1991)
* "Unholy Trinity" (1995)
* "Ten" (1997)
* "The Mists Of Avalon" (1998)
* "Absolute Power" (2002)
* "A Time Of Changes - Phase 1" (2003)
* "Absolutely Live!" (2004)
* "Sins & Greed" (2005)

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Blitzkrieg** |
|  |
| --- |
| Kõu merepäästeõppuselKõu merepäästeõppusel |
| Teenistuskäik |
|
|
| **Nimi** | 
1963–1995: Silmä Soome 1995–: PVL-107 Kõu Eesti |
| **Kasutaja** | 
1963–1995: Soome Piirivalve Soome 1995–2014: Eesti Piirivalve Eesti |
| **Ehitaja** | Oy Laivateollisuus Ab Turu, Soome |
| **Kiil pandud** | 
30. august 1962 |
| **Vette lastud** | 
23. märtsil 1963 |
| **Valminud** | 
1963 |
| **Teenistuses alates** | 
19. august 1963 |
| **Saatus** | 
Kingitud Eestile |
| Laeva üldandmed |
| **Klass ja tüüp** | 
Silmä |
| **Veeväljasurve** | 
532,5 tonni |
| **Pikkus** | 
48,3 m |
| **Laius** | 
8,3 m |
| **Süvis** | 
4,3 m |
| **Jääklass** | 
Suudab läbida 0,7 m paksust jääd |
| **Kere** | 
Teras |
| **Meeskond** | 
9 liiget |
| **Relvastus** | 
1x2-25mm kahur 2M-3 |

**PVL-107 Kõu** oli Eesti Piirivalve laev.

Kõu on ehitatud Soomes Turu Oy Laivateollisuus Ab-s. Kiil pandi 30. augustil 1962 ja laev lasti vette 23. märtsil 1963. Soome Piirivalve teenistusse võeti laev 19. augustil 1963 ja see kandis tollal nime **Silmä**.

25. jaanuaril 1995 andis Soome Silmä Eesti Piirivalvele üle. Eesti Piirivalves sai laev nimeks **Kõu** ja pardanumbriks PVL-107.

Algul oli kavas laeva pärast kapitaalremonti teenistuses hoida vähemalt 2015. aastani. Seoses Politsei- ja Piirivalveameti rahaliste raskustega ja arvesse võttes laeva suurt vanust otsustati Kõu aga alates 2014. aasta sügisest aktiivsest teenistusest välja arvata.

Laev lammutati Koplis BLRT Grupi tütarettevõttes novembris 2015. Kõu sõukruvi ja muudki seadmed leidsid koha Koplis TTÜ Eesti Mereakadeemia Johan Pitka nimelise mehaanikamaja ees ja sees.

Välislingid
-----------

 Kõu (laev) – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
* Pilt Kõust
* Kõu pardal üle Suure Katla
* Piirivalvelaevade PVL-107 KÕU ja PVL-109 VALVAS remonttööd
0*Hoya viitab siia; Saksamaa linna kohta vaata artiklit Hoya (Saksamaa)*.

**Vahalill** (*Hoya*) on taimede perekond koerakooluliste sugukonnast.

Perekonda kuulub 200–300 liiki. Enamiku liikide looduslik levila on troopiline Aasia, sealhulgas India, Hiina, Tai, Malaisia ja Indoneesia. Hulgaliselt kasvab vahalilli ka Polüneesias ning Uus-Guineas ja Austraalias.

Enamik vahalilli on igihaljad mitmeaastased epifüüdid, mõned liigid ka põõsad. Epifüüdid võivad kasvada kuni 18 meetri pikkusteks.

Kirjeldus
---------

Lehed on tervete servadega, sakid puuduvad. Kujult varieeruvad niitjatest kuni südamekujuliseni. Paljudele vahalilleliikidele on iseloomulikud ka mitmeaastased õievarred, see tähendab, et ühele ja samale õievarrele kasvavad õied mitu aastat järjest. Õisi võib ühel õievarrel olla ühest (*Hoya patella*) kuni mitmesajani (laialehine vahalill). Sama varieeruvad võivad olla ka õie suurused: mõnest millimeetrist (*Hoya bilobata*) kuni suureõielise vahalille 9,5 cm läbimõõduga õiteni.

Õiekroon on viietine.

Olles putuktolmlejad, eritavad mõne liigi (näiteks harilik vahalill ja südajas vahalill) õied rohkesti nektarit, mis lausa tilgub õitelt.

Liike
-----

* Harilik vahalill (*Hoya carnosa*)
* Karvane vahalill (*Hoya linearis*)
* Keiser-vahalill (*Hoya imperialis*)
* Kenti vahalill (*Hoya kentiana*)
* Kollane vahalill (*Hoya multiflora*)
* Käänd-vahalill (*Hoya archboldiana*)
* Laialehine vahalill (*Hoya latifolia*)
* Lohk-vahalill (*Hoya lacunosa*)
* Lõuna-vahalill (*Hoya australis*)
* Mindoro vahalill (*Hoya mindorensis*)
* Must vahalill (*Hoya pubicalyx*)
* Pikalehine vahalill (*Hoya longifolia*)
* Shepherdi vahalill (*Hoya shepherdii*)
* Suureõieline vahalill (*Hoya macgillivrayii*)
* Südajas vahalill (*Hoya kerrii*)

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Vahalill** |
**Sibylla** on naisenimi, mis pärineb ladina sõnast *sibylla* ('sibüll').

Selle nime variant on Sibylle.

Eesti
-----

Eestis on nime vaste Sibülla ning arvatavasti on selle lühendkujud Pill ja Pille. Nimekuju Pill (üksikutel juhtudel ka Bill) esineb eeskätt XVII - XVIII saj. vahetusel ja on ilmselt Rootsi mõjuga.

Ameerika Ühendriigid
--------------------

USA-s pole Sibylla ühelgi aastal kuulunud 1000 kõige levinuma tüdrukule pandud eesnime hulka. Seal kasutatakse nimesid Sybil ja Sibyl.

Rootsi
------

Rootsis on nimi Sibylla kasutusel 16. sajandist. Seda on kirjutatud ka "Sibilla".

Rootsi nimekalendrisse (20. oktoober) tuli see nimi 1934 printsess Sibylla ajastul. See oli üks väheseid muudatusi, mis nimekalendris ajavahemikus 1901–1985.

Nimel oli teatud populaarsus 1940ndatel. Hiljem on see märgatavalt vähenenud. Alates 1990. aastast on vähe tüdrukuid saanud selle nime põhieesnimena.

31. detsembri 2005 seisuga oli Rootsis 1203 inimest eesnimega Sibylla. Nendest 156-l oli see põhieesnimi.

Aastal 2003 sai selle nime ainult üks tüdruk, kuid mitte põhieesnimena.

Tuntud Sibyllasid
-----------------

* printsess Sibylla
* Maria Sibylla Merian
**Kõvaküla** on küla Viljandi maakonnas Mulgi vallas (varem Karksi vallas).

Rahvaarv 1. jaanuari seisuga
----------------------------

| Aasta | Rahvaarv |
| --- | --- |
| 1999 | 85 |
| 2000 | 86 |
| 2001 | 85 |
| 2002 | 83 |
| 2003 | 78 |
| 2004 | 78 |
| 2005 | 75 |
| 2006 | 74 |
| 2007 | 66 |

Viited
------

1. ↑  Maa-amet, vaadatud 21.11.2020.
2. ↑  Statistikaamet, vaadatud 10.11.2020.
3. ↑  Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.

Mulgi valla asulad

**Linnad:** Abja-Paluoja • Karksi-Nuia • Mõisaküla   

**Alevikud:** Halliste • Õisu   

**Külad:** Abja-Vanamõisa • Abjaku • Ainja • Allaste • Atika • Ereste • Hirmuküla • Hõbemäe • Kaarli • Kalvre • Kamara • Karksi • Kulla • Kõvaküla • Laatre • Lasari • Leeli • Lilli • Maru • Metsaküla • Morna • Mulgi • Muri • Mõõnaste • Mäeküla • Naistevalla • Niguli • Oti • Penuja • Polli • Pornuse • Põlde • Päidre • Päigiste • Pärsi • Pöögle • Raamatu • Raja • Rimmu • Räägu • Saate • Saksaküla • Sammaste • Sarja • Sudiste • Suuga • Tilla • Toosi • Tuhalaane • Umbsoo • Univere • Uue-Kariste • Vabamatsi • Vana-Kariste • Veelikse • Veskimäe • Äriküla • Ülemõisa
Map

Vagonu parksi raudteepeatus
**Vagonu parksi raudteepeatus** on raudteepeatus Riia–Krustpilsi raudteeliinil Riia linna Dārzciemsi ja Maskavas forštate asumi vahel. 

Peatuse juures asub endine reisivagunite depoo, praegune remondikeskus. Peatuse hooned ja perroonid on ühetatud jalakäijate sillaga, mis ühendab ka depoo teid ületades kaht asumit. Peatuses peatuvad Aizkrauklesse, Ogresse ja Lielvārdesse suunduvad elektrirongid.

Vagonu parksis on kolm perrooni, kuid üks neist pole kasutusel. Seal on kolm teed, lisaks veel depoo teedevõrgustik.

Peatus asub Riia keskraudteejaamast 2,2 km kaugusel. Peatust läbiv raudtee on elektriraudtee. Piletikassa asub Riiga saabuval suunal asuval perroonil. Alates 2016. aasta 30. aprillist on kassa suletud. Piletihinnalt kuulub peatus A-tsooni.

Peatus rajati 1930. aastatel vagunite sorteerimispargi tööliste tarbeks. Algul kandis see nime **Kalpaka parks**, ent 1945. aastal sai see tänapäevase nime. Aastail 1960–1962 ehitati selle juurde Zasulauksi mootorvagunite depoo elektrirongide remondi tsehh, 1963. aastal lisandus diiselrongide koostamise punkt.

1956. aastani järgnes Vagonu parksile 5. km postenise peatus. 1950. aastateni eelnes sellele Kalpaka postenise peatus.

Viited
------

1. ↑
2. ↑  T. Altbergs, K. Augustāne, I. Pētersone. Dzelzceļi Latvijā. R: Jumava, 2009, 28. lk

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Vagonu parksi raudteepeatus** |

* Infot peatuse kohta; fotod (*vene keeles*)
* Peatus vanal kaardil

  


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **Eelnev peatus** |  **Raudteepeatus liinil Riia-Krustpils** | **Järgnev peatus** |
|  Riia |  **Vagonu parks** | Jāņavārti  |
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel on Portugali meresõitjast; jalgpalliklubi kohta vaata artiklit CR Vasco da Gama; fregati kohta vaata artiklit Vasco da Gama (F330), teiste tähenduste kohta artiklit Vasco da Gama (täpsustus)* |

---

Vasco da Gama
**Vasco da Gama, esimene Vidigueira krahv** (1460 või 1469 – 24. detsember 1524 Kochi, India), oli Portugali meresõitja ja maadeavastaja, kes on tuntud kui esimene eurooplane, kes Euroopast Indiasse purjetas. Esimest korda jõudis ta Indiasse 20. mail 1498.

Da Gama oli üks kuulsamaid maadeavastajaid suurte maadeavastuste ajal. Ta oli esimene eurooplane, kes jõudis Indiasse merd mööda. See oli tähtis avastusretk, sest pärast seda ei pidanud portugallased ega teised eurooplased enam rändama mööda Vahemerd ja läbi "ohtliku Araabia", vaid said läbida kogu teekonna merd mööda ümber Aafrika.

Vasco da Gama esimene retk Indiasse
-----------------------------------

8. juulil 1497 asus Vasco da Gama 4 laeva ja 170 meeskonnaliikmega Lissabonist teele. Maa, mis läbiti ümber Aafrika, Hea Lootuse neeme kaudu Indiasse ning tagasi tulles, oli pikem kui oleks teekond ümber ekvaatori ringi tehes. Ei ole teada, mitu inimest oli iga laeva meeskonnas, kuid umbes 55 inimest jõudis retkelt tagasi ning kaks laeva läks kaduma.

Vasco da Gama jõudis Calcuttasse 20. mail 1498. Da Gama tõi Calcutta kuningale kingitusi, kuid need jätsid kuninga külmaks. Kuninga kaasvalitsejad mõtlesid, miks ei toonud da Gama kulda ega hõbedat, ning arvasid, et da Gama on vaid tühine piraat. Vasco da Gama oli selle tõttu ärritunud ning võttis Indiast kaasa endaga India kalamehi, vürtse jm. Da Gama pidas ekspeditsiooni hästi kordaläinuks, sest saadud kaup oli kuus korda väärtuslikum kui raha, mis läks ekspeditsiooni kuludeks.

Da Gama lahkus Indiast 29. augustil 1498. Suure kojusõitmissoovi tõttu ignoreeris ta kohalikku teadmist mussoonide kohta, mis tekitasid merel torme. India ookeanist jõuti alles välja 3. oktoobril 1498, sest seisti mõnda aeg ankrus Anjediva saarel. Indiasse minnes võttis ookeani ületamine aega 23 päeva, aga mussoonide tõttu kulus tagasitulekuks 132 päeva. 

Vasco da Gama jõudis Lissaboni tagasi 29. augustil 1499. Da Gamat võeti vastu nagu kangelast, tema auks korraldati pidustusi.
*Triticum durum*
**Kõva nisu** (ka pundnisu) või ka pasta nisu (*Triticum durum*) on teine majanduslikku väärtust omav nisu liik peale tavalist nisu. Kõva nisu moodustab maailmas umbes 4 protsenti kogu maailma nisutoodangust.

Struktuur ja välimus
--------------------

Struktuurilt on kõva nisu palju tihedam kui harilik nisu. Kõvadel sortidel on jämedad varred ja klaasjad tuumad, mis on nisu liikidest kõige kõvemad. Terade värvus varieerub kollasest pruunini.

Geneetika
---------

Kõva nisu on tetraploidne taim. Selles on kokku 28 kromosoomi. Kõval nisul on klaasjad tuumad ja see on ka nisu klassidest kõige kõvem.

Kasutamine
----------

Kõva nisu kasutatakse erinevate toodete valmistamiseks, nagu bulgur, kuskuss, pasta, magustoidud, küpsetiste täidised ja erinevat tüüpi leivad.

Tootmine
--------

Igal aastal toodetakse maailmas 25-30 miljonit tonni kõva nisu. Kõva nisu kasvatatakse eriti laialdaselt Lõuna-Venemaal, Põhja-Aafrikas ja Põhja-Ameerika põhja- ja keskosas. Kõva nisu Eestis ei kasva, sest see kultuur vajab veidi soojemat, kuivemat ja mandrilisemat kliimat.

Viited
------

1. 1 2  "Nisu liigitamine". *Yara.ee*. 2. november 2018. Vaadatud 25. märts 2023.
2. ↑  "Pehme nisu: omadused ja erinevused kõvadest sortidest". *taste-et.womanexpertus.com*. Vaadatud 25. märts 2023.
3. 1 2  Boyacioglu, Hikmet (23. oktoober 2017). "Global durum wheat use trending upward". *world-grain.com*. Vaadatud 25. märts 2023.
4. ↑  "Suviteraviljad". *Teabesalv.pikk.ee*. Vaadatud 25. märts 2023.
**Karl Ludwig Friedrich** (23. veebruar 1708 – 5. juuni 1752) oli Mecklenburgide Strelitzi haru liige. Ta oli Suurbritannia ja Hannoveri kuninganna Sophie Charlotte ja Adolf Friedrichi isa.

Teda kutsuti Mirowi printsiks *(Prinz von Mirow)*. Erinevalt oma isast ja pojast ei olnud ta valitsev Mecklenburgi hertsog.

Elu
---

Karl sündis Strelitzis hertsog Adolf Friedrich II teise pojana. Tema ema Christiane Emilie oli tema isa kolmas naine.

Karli isa suri, kui ta oli vaid kolm kuud vana. Isale järgnes Karli poolvend Adolf Friedrich III, samas Karl, kui noorem poeg, päris Mirowi ja Nemerowi komtuurkonnad. Just Mirowi valdusse taandus Karli ema pärast abikaasa surma ja just seal kasvas Karl üles. Hiljem õppis ta Pommeri Greifswaldi ülikoolis.

Nagu kombeks, asus Karl 1726. aastal 18-aastaselt suurele ringreisile Euroopas. Ta mängis hästi põikflööti ja tegi ringreisi üheks eesmärgiks oma teadmiste ja muusikaoskuse täiendamise. Pärast Genfi, Itaalia ja Prantsusmaa külastamist läks ta Viini ja oli enne Mirowisse naasmist lühikest aega Saksa-Rooma keisri teenistuses kui kolonelleitnant.

Pärast armeest lahkumist elas Karl koos perega Mirowi lossis, pühendades suurema osa ajast oma mõisate haldamisele ja laste hariduselule. Ta elas Mirowis kuni oma surmani 44 aasta vanuses.

Kui tema vanem poolvend Adolf Friedrich III 1752. aasta detsembris meessoost pärijateta suri, tehti Karl Ludwig Friedrichi poeg Adolf Friedrich järgmiseks Mecklenburg-Strelitzi hertsogiks, kes valitses kui Adolf Friedrich IV.

Perekond
--------

Karl abiellus 5. veebruaril 1735 Eisfeldis hertsog Ernst Friedrich I tütre Elisabeth Albertinega. Viimane oli 1752. aastal poja regent ja mängis olulist rolli selle aja troonivõitluses.

Nad said kümme last, kellest vaid kuus jõudsid täisikka:

* Christiane (1735–1794)
* Caroline (\*/† 1736)
* Adolf Friedrich IV (1738–1794)
* Elisabeth Christine (1739–1740)
* Sophie Louise (1740–1741)
* Karl II (1741–1816)
* Ernst (1742–1814)
* Sophie Charlotte (1744–1818)
* Gotthilf (\*/† 1745)
* Georg (August) (1748–1785)
**Emmanuel Adebayor** (sündinud 26. veebruaril 1984 Lomés) on Togo jalgpallur, ründaja.

Klubikarjääri jooksul on ta mänginud Prantsusmaa kõrgliiga klubis AS Monaco, Inglismaa kõrgliiga klubides Arsenal FC, Manchester City, Tottenham Hotspur ja Crystal Palace, Hispaania kõrgliiga klubis Madridi Real ning Türgi kõrgliiga klubides İstanbul Başakşehir ja Kayserispor. Viimati mängis ta Paraguay kõrgliiga klubis Olimpia.

Ta on Togo jalgpallikoondise kapten, koondise läbi aegade suurim väravakütt ja rekordinternatsionaal.

2008. aastal valiti ta Aafrika aasta jalgpalluriks.

Tema vanemad on Nigeeriast pärid jorubad.

Koondisekarjäär
---------------

Adebayoril olnuks õigus pääseda ka Nigeeria jalgpallikoondisse, aga ta eelistas esindada oma sünnimaad. Esimest korda kutsuti ta Togo jalgpallikoondisse juba 2000. aastal.

2006. aasta MM-il ja Aafrika meistrivõistlustel oli ühine kvalifikatsioon. Togo alustas küll kaotusega 0:1 Ekvatoriaal-Guinea jalgpallikoondisele kvalifikatsiooniringis, kuid võitis 2:0 korduskohtumise ja jõudis valikturniirile. Seal alustas Togo taas 0:1 kaotusega Sambia jalgpallikoondisele, aga see jäigi ainsaks kaotuseks 10 mängust ja Togo võitis Senegali jalgpallikoondise ees alagrupi, lunastades pääsme nii MM-ile kui Aafrika meistrivõistlustele. Adebayor lõi kokku 11 väravat, millega oli kõige valikgruppide peale kokku kõige resultatiivsem väravalööja (järgnes Didier Drogba 9 väravaga). Adebayor lõi pooled Togo 22 väravast.

Nii Aafrika meistrivõistlustel Egiptuses kui maailmameistrivõistlustel Saksamaal kaotas Togo kõik alagrupimängud ja langes välja. MM-il osales Adebayor kahes esimeses mängus algusest lõpuni ja kolmandas esimesed 75 minutit. Teises mängus sai ta kollase kaardi.

2010. aasta MM-i ja Aafrika meistrivõistluste jaoks korraldati taas ühine valikturniir. Esimeses kvalifikatsiooniringis ei pidanud Togo tugeva reitingu tõttu osalema. Teises ringis oli pärast Eritrea jalgpallikoondise loobumist 3 meeskonda ning Togo võitis mõlemad kodumängud ja kaotas mõlemad välismängud. 6:0 võidus Svaasimaa jalgpallikoondise üle lõi Adebayor 4 väravat, hea väravate vahe tõstis Togo parimate alagrupis teiseks tulnud meeskondade hulka ja võimaldas jätkata. Kolmandas kvalifikatsiooniringis jäi Togo alagrupis kolmandaks, kuigi võitis avakohtumises Adebayori väravast Kameruni jalgpallikoondise 1:0 ja oli ainus, kes Kameruni võita suutis. MM-ile pääses Kamerun, Aafrika meistrivõistlustele kolm paremat.

8. jaanuaril 2010 sõitis Togo meeskond bussiga Angolasse Aafrika meistrivõistlustele. Nad olid jõudnud juba Cabindasse, kui bussi ründasid relvastatud isikud ja tapsid 3 inimest, kelle hulgas küll jalgpallureid polnud. 7 isikut, sealhulgas 3 jalgpallurit, said haavata. Vastutuse rünnaku eest võttis Cabinda Enklaavi Vabastamise Rinne. Togo Jalgpalliföderatsiooni käsul pöördus meeskond koju tagasi ja diskvalifitseeriti turniirilt.

Selle õudse kogemuse tõttu loobus Adebayor Togo koondises mängimast. Järgmise aasta novembris otsustas ta uuesti koondises mängima hakata.

Saavutused
----------

Real Madrid
* Copa del Rey: 2010–11
Hachberg-Sausenbergi markkrahv **Rudolf IV** (1426 või 1427, Röttelni linnus – 12. aprill 1487, Röttelni linnus) oli markkrahv Wilhelmi ja Montfort-Bregenzi Elisabethi poeg.

1441. aastal loobus Rudolfi isa Rudolfi ja tema venna Hugo kasuks troonist. Kuna nad mõlemad olid sel ajal alaealised, asus nende eestkostjana valitsusse nende onu Freiburgi krahv Johann. Hugo suri 1444. aastal.

Rudolf oli Hachberg-Sausenbergi markkrahv aastast 1441 ja Neuenburgi krahv aastast 1447.

Abielu ja lapsed
----------------

Rudolf oli abielus Marguerite de Vienne'iga. Naine tõi abiellu Sainte Croix linnuse ja muud Burgundia vara. Nad said vähemalt kaks last: poja Philippi ja tütre Katharina.

Ehitustegevus
-------------

Rudolf IV laiendas Badenweileri linnust ja Röttelni linnust. Viimasele lisas ta alumise värava välismüüris. Aastatel 1479-1482 ehitas ta uuesti üles Schopfheimi linnakiriku, mis oli maha põlenud. Ehitustegevuse jälgi on Weitenau kloostrikirikus ning Röttelni ja Egringeni kirikutes.

Riigi laienemine
----------------

8. septembril 1444 andis Freiburg-Neuenburgi krahv Johann Badenweileri kreisi, sealhulgas Badenweileri linnuse oma õepoegadele Rudolf IV-le ja Hugole. Badenweileri, Röttelni ja Hachberg-Sausenbergi kreisid moodustasid seejärel peaaegu pideva Markgräflerlandi ala Baselist põhjas ja Freiburgist lõunas.

Freiburg-Neuenburgi krahv Johannil oli kuus last, kuid kõik nad surid lapseeas.

1447. aastal loovutas Freiburg-Neuenburgi Johann Neuenburgi krahvkonna, sealhulgas linnuse Rudolfile. Pärast Johanni surma (19. veebruaril 1458) päris Rudolf veel valdusi Burgundia vabakrahvkonnas.

Diplomaat
---------

1451. ja 1452. aastal saatis Rudolf kuningas Friedrich III-t tema kroonimisteekonnal Rooma. 1454. aastal külastas teda Röttelni linnuses hertsog Philippe Hea. 1458. aastal määrati ta Burgundia hertsogi õukonnas nõunikuks ja kammerhärraks. Ta oli omamehelik kuju, kus teda tunti kui *Marquis de Rothelin*.

1467. aastal määras Burgundia hertsog Charles Südi ta Luksemburgi kuberneriks. 1468. aastal vahendas ta Tirooli hertsogi Sigismundi ja Vana Šveitsi Konföderatsiooni vahelist vaidlust.

### Püüd kaitsta oma valdusi Badenis

Rudolf oli teadlik, et tema positsioon Saksa-Rooma riigi vasallina ühelt poolt ja tema Burgundia huvid teiselt poolt võivad viia ta ohtlikku olukorda. Badeni valduste perekonnas hoidmiseks pidas ta läbirääkimisi Badeni markkrahvi Karl I ja selle poja Albrechtiga. Veidi enne Rudolfi surma jäi mõneks ajaks Rudolfi õukonda Karl I pojapoeg ja Christoph I poeg Philipp I. Läbirääkimised ei jõudnud Rudolfi eluajal lõpuni, kuid Rudolfi poeg Philipp jätkas läbirääkimisi Christoph I-ga ja 1490. aastal jõuti kokkuleppele.

Galerii
-------

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**Wilhelm** | **Hachberg-Sausenbergi markkrahv**1441-1487 | Järgnev**Philipp** |
**Kantsimäe linnusease** on muinaslinnuse tüüpi linnamägi Rapla maakonnas Märjamaa vallas Rangu külas endise Kubjaste talu maadel.

Kirjeldus
---------

Linnusease asub endise Märjamaa mõisast 450 m loode pool, tõustes astanguna 2-3 m võrra ümbrusest kõrgemale. Ida- ja lõunakaares ei ole märgata eristatavaid tunnuseid, kus mälestis täpselt lõpeb. Ovaalse kujuga õueala mõõtmed on 35 x 45 m. Idapoolses osas asub raudkividest kuhilik, mille läbimõõt on 10 x 12 m ja kõrgus on 1,5 m. Linnuseaseme dateeritud I aastatuhande teise poolde ja II aastatuhande algusse.

Viited
------

1. ↑  Linnus "Kantsimägi" kultuurimälestiste riiklikus registris
2. ↑  "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 17. detsember 2014. Vaadatud 17. detsembril 2014.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
3. ↑  E. Laid."Eesti muinaslinnused"

Välislingid
-----------

* Kantsimäe linnusease veebiportaalis eestigiid.ee
* Linnus "Kantsimägi" kultuurimälestiste riiklikus registris
Vaade läänest
Emmaste luterlik kirikVaade kagust
**Emmaste Immanueli kirik** asub Emmastes Hiiumaa vallas. Kirikut kasutab EELK Emmaste Immanueli kogudus.

Kirik valmis 1867. aastal. Kiriku eelkäija oli Sõru kabel, mis Emmaste kirikukihelkonna tekkimise ajaks 1866 oli tarvitamiskõlbmatuks muutunud. Emmaste mõisa omanik krahvinna Maria Brevern De la Gardie eraldas uue kiriku ehitamiseks oma maadest Nõmme männiku, kuhu uus kirik rajatigi.

Kirik on arvatud kultuurimälestiseks.

Emmaste kiriku altarimaali "Kristuse ülestõusmine" (1900) autor on maalikunstnik Tõnis Grenzstein, kellele see oli viimane suurem töö Eestis.

Viited
------

1. ↑  Emmaste kirik kultuurimälestiste riiklikus registris
2. ↑  EKABL lk 86
3. ↑  3135 Maal "Ülestõusmine", T.Grenzstein, 1900 (õli, lõuend) kultuurimälestiste riiklikus registris

Välislingid
-----------

* Emmaste kirik kultuurimälestiste riiklikus registris

Hiiumaa kirikud

Emmaste kirik | Kassari kirik | Kuri õigeusu kirik | Kuriste õigeusu kirik | Kõpu õigeusu kirik | Käina kirik | Kärdla kirik | Mänspe kirik | Paluküla kirik | Puski õigeusu kirik | Pühalepa kirik | Reigi kirik
**Bljuma Wulfovna Zeigarnik** (Блюма Вульфовна Зейгарник; neiupõlvenimi **Gerstein**; 9. november 1901 Prienai – 24. veebruar 1988 Moskva) oli Saksa ja hiljem Nõukogude Liidu patopsühholoog. 

Ta oli tegev Berliini eksperimentaalpsühholoogia koolis, kus oli Kurt Lewini õpilane; pärast emigreerumist Nõukogude Liitu kuulus Lev Võgotski kaastööliste ringi. Zeigarnik oli sõjajärgse Nõukogude Liidu eksperimentaalse psühhopatoloogia rajaja. Ta avastas Zeigarniku efekti, mis lühidalt tähendab, et lõpetamata asjad püsivad paremini mälus.

Elu ja töö
----------

Ta sündis Prienais Leedus juudi päritolu perekonnas. Ta oli pere ainus laps. Tema isa Volf Gerstein pidas samas linnas poodi. Zeigarniku vanemad olid haritud ja intelligentsed ning kohalikus kogukonnas hinnatud inimesed. 1916. aastaks läbis Bljuma algklassid ning jätkas õpinguid tüdrukute gümnaasiumis Minskis. Tema õpingud katkestas haigestumine meningiiti. Kuigi haigus ähvardas teda invaliidistada, tuli ta sellest välja ning jätkas eratuutorite abiga oma haridusteed ning lõpetas 1918. aastal 7. klassi kuldmedaliga.

Bljuma soovis haridusteed jätkata ja valmistus õppima ülikoolis. Selleks pidi ta aga juurde võtma aineid, mida õpetati vaid poiste gümnaasiumides. Raamatukogus õppides tutvus ta Albert Zeigarnikuga. Nad abiellusid 1919. aastal. Pärast seda suundusid noored Euroopasse õppima. 1922. aastal võeti Bljuma vastu Berliini Ülikooli filosoofia osakonda.

Ta lõpetas Berliini Ülikooli 1925. aastal, kuid jätkas seal töötamist. 1927. aastal sai ta ka doktorikraadi. Töö oli Zeigarniku efektist ja selle juhendaja oli Kurt Lewin. Berliinis töötas ta 1931. aastani, siis kolis paar Moskvasse ning Zeigarnik töötas koos Lev Võgotskiga Eksperimentaalse Meditsiini Instituudis Venemaal (AUIEM). II maailmasõja ajal oli ta Aleksandr Luria assistent peavigastuste ravimise alal. Ta oli Moskva Ülikooli psühholoogia osakonna ja psühhopatoloogia seminaride kaasasutaja.

Zeigarnik suri Moskvas 1988. aastal 87-aastaselt. Zeigarniku tuntud õpilane on Alla Holmogorova(ru).

Zeigarniki efekt
----------------

Zeigarniki efekt tähendab, et inimesed mäletavad lõpetamata ülesandeid/tegevusi paremini kui tehtud ja lõpetatuid. See võimaldab järeldada, et õpilased, kes teevad õppimises pause (tegelevad mõne teise ainega, mängivad jne), mäletavad materjali paremini, kui need, kes õpivad ühes osas.

Teosed
------

saksa keeles
* 1927: *Das Behalten erledigter und unerledigter Handlungen*. Psychologische Forschung 9, 1-85.

inglise keeles
* 1965: *The pathology of thinking*. New York: Consultants Bureau Enterprises.
* 1972: *Experimental Abnormal Psychology*. New York: Plenum Press.
* 1984: *Kurt Lewin and Soviet psychology*. Journal of Social Issues 40, 193.

vene keeles
* Патопсихология ̣(Patopsühholoogia)

Viited
------

1. ↑
Emmaste rahvamaja (Eesti)Emmaste rahvamaja
Asendikaart
Emmaste rahvamaja
**Emmaste rahvamaja** (ka **Emmaste kultuurimaja**) on endine rahvamaja Hiiumaa vallas Emmastes.

Maja valmis 1987. Selle arhitekt on Maris Remi ja sisekujunduse autor on Raili Morgen. Ehitustöid juhtis brigadir Jaroslav Krivun.

Emmaste rahvamaja kogupind on 2179,4 m² ning selle põhiliseks ehitusmaterjaliks on raudbetoon. Hoone ruumid asuvad kolmel korrusel. Majas asub ka bassein ja saun. Hoone keskne ruum on saal (430 m²).

Maja on seisnud tühjana alates 1990. aastate algusest ning sellel on olnud mitmeid omanikke. Näiteks 2002. aastal ostis maja OÜ Hiiu Invest, kes müüs selle kolm aastat hiljem OÜ-le Kevadpäike, kes omakorda müüs selle aasta hiljem OÜ-le Frezire, mis hiljem pankrotistus. Pankrotivarana omandas hoone Sander Sulane, kes müüs selle kahe aasta pärast Jaan Peetsile.

Viited
------

1. 1 2  Eesti arhitektuur. 2, Läänemaa. Saaremaa. Hiiumaa. Pärnumaa. Viljandimaa. Villem Raam (üldtoimetaja). Tallinn: Valgus. Lk 88
2. ↑  Fotode Infosüsteem. Jaroslav Krivun, Maris Remi ja Karl Kikas Emmaste kolhoosi rahvamaja vestibüülis.
3. ↑  Ehitisregister. Hoone 115001678 / Koondvaade
4. ↑  "Emmaste rahvamajal uus omanik" Hiiu Leht, 18. november 2014
**ELLU** on Tallinna Keskraamatukogu e-raamatute tasuta laenamis- ja lugemiskeskkond, mis avati 31. jaanuaril 2012 ja on esimene ning kuni 14. veebruarini 2023 ainus omalaadne Eestis.

E-raamatukogus võivad e-raamatutega tutvuda kõik huvilised, kuid laenata ja lugeda saavad ELLUs kasutajakonto teinud Tallinna elanikest Tallinna Keskraamatukogu lugejad. E-raamatute laenamisel kehtivad samad põhimõtted kui tavaliste raamatute laenamisel. Kui raamatukogu on ostnud e-teavikule nt kaks litsentsi, siis saab samaaegselt seda e-raamatut laenata ja lugeda kaks inimest. Lugeja saab e-teavikule tähtajalise juurdepääsu ja tagastamistähtaja möödumisel kaob lugejal automaatselt e-raamatu lugemise võimalus. E-raamatut on võimalik tagastada ka enne tagastamistähtaega. E-raamatuid on võimalik lugeda igas internetiühendusega arvutis või nutitelefonis. Oma kontolt saab kasutaja valida jälgimiseks lemmikautorid, et hoida ennast kursis nende e-raamatutega ELLUs, samuti saab konto kaudu teha Tallinna Keskraamatukogule ettepanekuid ja anda e-raamatute tellimissoovitusi.

Kõik ELLUs olevad raamatud on kajastatud ka e-kataloogis ESTER. Lihtsaim viis e-kataloogist ESTER e-raamatute leidmiseks on valida kataloogi osaks - TlnKR ELLU (e-raamatud).

Välislingid
-----------

* E-raamatute laenamis- ja lugemiskeskkond ELLU
* Tallinna Keskraamatukogu e-raamatute laenamis- ja lugemiskeskkonda ELLU tunnustati rahvusvahelise innovatsiooniauhinnaga
Detail Albrecht Düreri vasegravüürist "Rüütel, surm ja kurat"
**Vasegravüür** ehk **vaselõige** on vanim sügavtrükimenetlus, mille puhul joonistus graveeritakse vaskplaati. 

**Vasegravüür** on ka selles tehnikas teostatud kunstiteos.

Töö käik
--------

Tööriistad vaskplaadi graveerimiseks
* Joonistus graveeritakse 2–4 mm paksusesse vaskplaati. Selleks kasutatakse uuritsat.
* Tekkinud servajooned vajutatakse šaabriga siledaks.
* Plaat kaetakse trükivärviga.
* Plaat hõõrutakse üle nii, et trükivärv jääks alles üksnes joonise vagudesse.
* Trükkimiseks kasutatakse trükipressi. Trükitakse niisutatud paberile.

Vasegravüüri võimalused
-----------------------

Vaselõikes kasutatakse motiivi edasiandmiseks erineva jämeduse ja tihedusega jooni ning kolmnurkseid või rombikujulisi punkte. Joont iseloomustab selle peenenemine otstes, mis eristab seda ofordijoonest. 
Vaskplaadile graveerimise plussiks on võimalus kujutatavat väga üksikasjalikult edasi anda, kasutades selleks paindliku kontuuri ja pinnaviirutusi.
Vaselõikeplaat annab ligi 200 väga head, 600 head ja 800 keskpärast tõmmist.

Albrecht Düreri vasegravüür "Melanhoolia I"

Ajalugu
-------

Vasegravüür kasvas välja kullassepakunstist ilmselt 15. sajandi algul Lõuna-Saksamaal ning levis peatselt Itaaliasse ja Madalmaadesse. 

Vasegravüüris saavutati tehniline täius juba Martin Schongaueri (1430–1491) ja Albrecht Düreri teostes. 

16. sajandil sai vaselõige kõige kasutatavamaks paljundusviisiks (eriti itaalia ja prantsuse kunstis, kus põhieesmärgiks kujunes maaliteoste reprodutseerimine).

Kunstnikud
----------

* William Blake
* Albrecht Dürer
* Francisco Goya
* William Hogarth
* Odvardt Helmoldt von Lode
* Martin Schongauer

Vaata ka
--------

* Graafika
* Sügavtrükk

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Vaselõige** |

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Keskaegsed vaselõiked** |

* Prantsuse 17. sajandi ja 18. sajandi 1. poole graafika TÜ Raamatukogus
**Orienteerumisjooks** on spordiala, kus võistleja peab iseseisvalt jalgsi liikudes läbima maastikul tähistatud raja, kasutades abivahenditena üksnes kaarti ja kompassi.

Orienteerumisjooks on orienteerumisaladest vanim ja tänini populaarseim. Teadaolevalt esimesed orienteerumisjooksu võistlused korraldati Norras 1897. aastal.

Orienteerumisjooksu võistlusi liigitatakse läbitava distantsi pikkuse järgi:

* sprint
* lühirada
* tavarada
* pikk rada.

Võistlejad jagunevad soo ja vanuse järgi vanuseklassidesse. Tiitlivõistluste medalitele võisteldakse nn põhiklassides, mille tähisteks on M21 ja N21 (vastavalt 21-aastased ja vanemad mehed ja naised). Eesti meistrivõistluste medalitele orienteerumisjooksus võisteldakse ka noorte ja juunioride vanuseklassides (M14, N14, M16, N16, M18, N18, M20, N20) ja veteranide vanuseklassides (M35, N35, M40, N40, M45, N45, M50, N50, M55, N55, M60, N60, M65, N65, M70, N70, M75 ja M80).

Vaata ka
--------

* Orienteerumine
* 2017. aasta orienteerumisjooksu maailmameistrivõistlused
* Jüriööjooks

Viited
------

1. ↑  "Competition rules for IOF foot orienteering events" (PDF). Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 12. veebruar 2015. Vaadatud 25. detsembril 2014.
2. ↑  International Orienteering Federation. History
3. ↑  "Eesti Orienteerumisliit. Eesti MV juhend". Originaali arhiivikoopia seisuga 29. august 2016. Vaadatud 25. detsembril 2014.

Välislingid
-----------

* Competition rules for IOF foot orienteering events
**Laur Palgi** (19. mai 1935 Tartu – 7. juuli 2016) oli eesti füüsikateoreetik.

Elulugu
-------

Laur Palgi oli kirjandusteadlase Daniel Palgi poeg.

Lõpetas 1953 Elva Keskkooli, 1958 Tartu Riikliku Ülikooli füüsika osakonna, oli 1958–61 TÜ aspirant, füüsika-matemaatikakandidaat (1964, TÜ), väitekiri "Влияние промежуточного векторного бозона на некоторые процессы слабого взаимодействия в мю-мезоатомах". Oli 1961–1965 FAI nooremteadur, 1965–73 vanemteadur; 1973–2002 FI vanemteadur ja teadur. Pidanud loenguid aatomifüüsikast ning tuuma- ja elementaarosakeste teooriast.

Teadustöö
---------

Uurimisvaldkond oli: osakestefüüsika, peamiselt neutriinofüüsika ning standardmudelite laiendused. Arendanud neutriinode ostsillatsiooniteooriat, analüüsinud nende ostsillatsioonide avastamise võimalusi. Tõlkinud aimeraamatuid (Steven Weinbergi "Esimesed kolm minutit", J. B. Zeldovitši "Minu Universum", koos Jaak Lõhmusega). 45 teadustrükist, 20 aimeartiklit.

Teoseid
-------

* О необходимости дополнительной экспериментальной проверки нарушения СР-инвариантности. // Ядерная физ. (1975) 22
* Sissejuhatus ühendatud elektronõrga vastasmõju teooriasse. Tartu, 1982
* Osakestest osakestes. Kaasaegsetest ettekujutustest mateeria struktuuri kohta (kaasautor J. Lõhmus). Tallinn, 1985
* Solar neutrino fluxes and anthropic principle. // Proc. of the 2nd Tallinn Symposion on Neutrino Physics. Tallinn, 1994
* Neutriino '98 järgselt neutriino massidest ja segunemistest (kaasautor H. Kaasik). // EFS aastaraamat (1998). Tartu, 1999

Viited
------

1. 1 2 3 4  Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide

Kirjandus
---------

* Eesti entsüklopeedia 14, 354
* *Eesti teaduse biograafiline leksikon.* 3. köide: *N–Sap* TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013

Välislingid
-----------

* "Laur Palgi 70. sün­niaastapäeva näitus" UT, 20. mai 2005

 *Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.*