recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Korallimere asendikaart
**Korallimeri** asub Vaikse ookeani lääneosas. 

Korallimeri piirneb edelas Austraaliaga, loodes Uus-Guineaga, kirdes Saalomoni saartega, idas Vanuatu ja kagus Uus-Kaledooniaga. Läänes on Korallimeri Torrese väina kaudu ühenduses Arafura merega, põhjas piirneb ta Saalomoni mere, kagus Fidži mere ja lõunas Tasmani merega.

Kogu Korallimeri on jagatud riikide mõjusfäärideks. Need riigid on Austraalia, Paapua Uus-Guinea, Saalomoni Saared, Vanuatu ja Prantsusmaa, mille protektoraat on Uus-Kaledoonia. Täielikult jäävad Korallimerre Austraalia Korallimere saarte ala, Vanuatu Sanma provints ja Uus-Kaledoonia Põhjaprovints.

Korallimere sügavus on kuni 7661 meetrit. Meres paikneb ka Korallimere nõgu, mille sügavus on kuni 4842 meetrit .

Merele on nime andnud maailma suurim korallriff Suur Vallrahu, korallrahusid on mujalgi.

Korallimere korallrahud on soodus elukeskkond väga paljudele veetaimedele ja loomadele. Seal leidub vetikaid, meriliiliaid, vähilisi, kirjuid kalu, mureene, haisid ja muid elusolendeid.

Piirid
------

Põhjas piirneb Korallimeri Saalomoni merega. Piir kulgeb Uus-Guinea kagutipust Saalomoni Saartele kuuluva Rennelli saare edelatippu, nii et Lousiade saarestik koos juurdekuuluvate riffidega jääb Saalomoni merre, sealt Nupani saarteni ja edasi Duffi saarteni.

Idas piirneb Korallimeri Vaikse ookeani alaga, mida eraldi mereks ei arvata. Piir kulgeb Duffi saartelt sirgjoones Mr Lava raarele, mis kuulub Vanuatule, ning sealt paljusid Vanuatu saari mööda Anatomi saareni, nii et kõik Vanuatu saared ja nendevahelised väinad (peale Futuna saare) kuuluvad Korallimerre.

Kagut piirneb Korallimeri Fidži merega. Piir kulgeb Anatomilt Uus-Kaledooniast kagus olevale Pinsi saarele.

Lõunas piirneb Korallimeri Tasmani merega. Uus-Kaledoonia ala lõunapiir on umbes 24. lõunalaiusel ja sealtkandist kulgeb ka merede piir.

Viited
------

1. ↑  Suur maailma atlas, lk. 144

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Korallimeri** |
**Jaak Tamleht** (10. veebruar 1942 Tallinn – 13. juuli 1986 Vihula) oli eesti näitleja.

Ta lõpetas 1967. aastal Tallinna 1. Õhtukeskkooli ja 1972. aastal Tallinna Riikliku Konservatooriumi lavakunstikateedri (5. lennu).

Kuni 1968. aastani oli Eesti Televisioonis diktor. Aastatel 1972–1976 (vaheajaga) töötas ta Eesti Riiklikus Noorsooteatris ja aastatel 1982–1986 Vanalinnastuudios. Vahepeal töötas ehitusel, veoauto- ja taksojuhina Teatrisse tagasi kutsus ta Jüri Karindi. Kuna Vanalinnastuudio oli Viru kolhoosiga šeflussuhetes, käisid näitlejad abiks põllutöödel. Suvel 1986 restaureeris Tamleht Vihula mõisa. Ühel hommikul leidis Egon Nuter Tamlehe surnuna.

Jaak Tamleht on mänginud filmides "Pimedad aknad" (Eesti Telefilm 1968) ja "Don Juan Tallinnas" (Tallinnfilm).

Isiklikku
---------

Ta oli viis korda abielus. Üks tema abikaasadest oli tema grupiõde teatrikoolist Helle Pihlak (hiljem Meri). Abielust Mare Tamlehega sundis tütar Katrin. Katrin Tamleht on samuti tegelenud näitlemisega. Filmis "Naerata ometi" mängis ta heledapäist Katrinit, kes toppis väikese Kerttu passivarguse süüdistusega pesumasinasse. Abielust Vaima Nurmega (neiuna Kiisküla) sündis tütar Kristiina. Abielust Eha Tamlehega on poeg Siim. Abielust Urve Tamlehega on tütar Stina.

Viited
------

1. ↑  PIMEDAD AKNAD näevad uuesti valgust. "Eesti teatri biograafilises leksikonis" on surmakoht ekslikult antud.
2. ↑  Eesti teatri biograafiline leksikon. Eesti Entsüklopeediakirjastus. Eesti Teatriliit. Tallinn 2000
3. ↑  "PIMEDAD AKNAD näevad uuesti valgust". Originaali arhiivikoopia seisuga 5. märts 2016. Vaadatud 29. augustil 2015.

Välislingid
-----------

* Jaak Tamleht andmebaasis IMDb
* Jaak Tamleht kino-teatr.ru lehel
**Hollola** on vald Soomes Päijät-Häme maakonnas.

Helsingist on sinna 111 km, Tampere jääb 121 km ja Jyväskylä 182 km kaugusele.

Valla pindala on 531,92 km², millest 68,59 km² moodustavad veekogud.

Hollola vallas elab 21 793 inimest ja rahvastikutihedus on 47,04 in/km².

Hollola naabervallad on Asikkala vald, Hausjärvi vald, Hämeenlinna, Kärkölä vald, Lahti, ja Orimattila.

Valla suurim asula ja keskus on Salpakangas. Hollola ehk Hollola kirikuküla on endise tähtsuse kaotanud.

* Hollola kivikirik umbes aastast 1510 (25.12.2005).Hollola kivikirik umbes aastast 1510 (25.12.2005).
* Hollola kellatorn aastast 1831 (25.12.2005)Hollola kellatorn aastast 1831 (25.12.2005)

Viited
------

1. ↑  Kaupunkien ja kuntien lukumäärät ja väestötiedot, vaadatud 15.02.2019.

Välislingid
-----------

 Hollola vald – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis

Päijät-Häme vapp
Päijät-Häme maakonna vallad

Asikkala vald **·**  Hartola vald **·**  Heinola linn **·**  Hollola vald **·**  Iitti vald **·**  Kärkölä vald **·**  Lahti linn **·**  Orimattila linn **·**  Padasjoki vald **·**  Sysmä vald
**Mõõtmisprobleem** on kvantfüüsikaline probleem, kas ja kuidas lainefunktsioon kollapseerub. 

Isoleeritud kvantsüsteem areneb ajas erinevate olekute lineaarse kooslusena vastavalt Schrödingeri võrrandile. Süsteemi mõõtmise korral on tulemuseks siiski alati mingi kindel olek ehk omaolek. Pärast mõõtmist on süsteemil see olek, kuid see jätkab kohe arengut vastavalt Schrödingeri võrrandile. Mõõtmine muudab midagi süsteemi juures, mis kutsub esile lainefunktsiooni kollapsi ehk süsteem muutub erinevate olekute lineaarsest kombinatsioonist üheks kindlaks olekuks. Mõõtmisprobleem seisnebki selles, et pole selgelt teada, millal lainefunktsioon kollapseerub ja millal areneb vastavalt Schrödingeri võrrandile.

Mõõtmisprobleemi tuntumaid näiteid on mõtteline eksperiment Schrödingeri kass, kus seatakse üles selline süsteem, kus kass on korraga elus ja surnud ning alles mõõtmisel kass muutub elusaks või surnuks.

Viited
------

1. ↑  "The Measurement Problem". *sites.pitt.edu*. Vaadatud 30. mail 2023.
Aprilli hommik Langepassis
**Langepass** on linn Venemaal Handi-Mansi autonoomses ringkonnas.

Ajalugu
-------

Langepassi alevit hakati ehitama 1980. aastal ning juba 1985. aastal sai Langepass linnaõigused.

Linn on nime saanud handikeelsest sõnast *лӑңкипос* (*langkipos*), mis tähendab *oravapesa*.

Loodus
------

### Geograafiline asend

Langepass asub Lääne-Siberi madalikul, Obi jõe keskjooksul, Hantõ-Mansiiskist 430 km idas. 

### Kliima

Linnas valitseb parasvöötme mandriline kliima. Talv kestab umbes seitse kuud ja suvi kaks kuud. Jaanuari keskmine õhutemperatuur on –17,7 °C ja juuli keskmine õhutemperatuur on 17,8 °C.

Viited
------

1. ↑  "Venemaa Statistikaamet". Originaali arhiivikoopia seisuga 22. august 2012. Vaadatud 22. augustil 2012.

Handi-Mansi autonoomse ringkonna vapp
Handi-Mansimaa linnad

Belojarski  | Hantõ-Mansiisk  | Jugorsk  | Kogalõm  | Langepass  | Ljantor  | Megion  | Neftejugansk  | Nižnevartovsk  | Njagan  | Pokatši  | Põt-Jahh  | Radužnõi  | Sovetski  | Surgut  | Urai

Välislingid
-----------

* Langepassi koduleht
**Jaakko Kaarlo Antero Kalela** (sündinud 24. jaanuaril 1944 Helsingis) on endine Soome diplomaat ja riigiametnik.

Ta on lõpetanud Helsingi ülikooli riigiteaduste litsentsiaadi kraadiga (1969).

Aastatel 1968 ja 1972–1973 oli ta ajakirja Ulkopolitiikka peatoimetaja, 1972–1973 Soome välispoliitika instituudi direktor.

Aastatel 1973–1983 oli ta Soome presidendi välispoliitiline nõunik ning seejärel kuni 2005. aastani presidendikantselei direktor.

Aastatel 2005–2010 oli ta Soome suursaadik Tallinnas.

Isiklikku
---------

Soome peaminister ja Tartu Ülikooli audoktor Aimo Kaarlo Cajander oli Jaakko Kalela vanaisa.

Tunnustus
---------

* 1995 Valgetähe I klassi teenetemärk
* 2001 Maarjamaa Risti II klassi teenetemärk
* 2010 Maarjamaa Risti I klassi teenetemärk

Välislingid
-----------

* Jaakko Kalela – mees Soome presidentide taga, EPL, 4. november 2006
* Andres Laasik. Kalela: Vaino võitlus Soome telega üle lahe ei jõudnud, EPL, 20. juuni 2009
* Kalela puolustaa Koiviston 1990-luvun alun linjaa, Viro.org
Jussi Hakulinen esinemas 2008. aastal oma sünnilinnas Poris
**Jussi Pekka Hakulinen** (21. detsember 1964 Pori – 9. august 2022 Pori) oli soome rokkmuusik (põhiliselt laulja), helilooja ja luuletaja.

Ta alustas tegevust rokkansamblites 1980. aastal. Ta oli 1981. aastal Poris asutatud rokkansambli **Yö** ("Öö") asutajaliige, kuid 1985. aastal tema suhted teiste ansambliliikmetega (eriti teise laulja Olli Lindholmiga) halvenesid ning edaspidi jätkas ta soolokarjääriga ning oli tegev muudes rokkansamblites (nt Kinsky).

Aastatel 2001–2011 esines Hakulinen uuesti mitmel korral koos Yö'ga, eriti aga 2019. aastal alustatud *Yö Revisited*-projekti koosseisus.

Hakulinen on Yö tuntumate lugude (*Joutsenlaulu*, *Likaiset Legendat I*, *Särkynyt enkeli* ja *Rakkaus on lumivalkoinen*) nii muusika kui ka sõnade autor. Eelkõige *Joutsenlaulu* ja *Rakkaus on lumivalkoinen* on peetud ka Soome rokilugude tippu kuuluvana.

Diskograafia
------------

### Yö

* 1983 *Varietee*
* 1984 *...ja tapahtui niinä päivinä*
* 1984 *Nuorallatanssija*

### Kinsky

* 1986 *Valtaa ja voimaa*

### Sooloalbumid

* 1985 *Vaaleanpunainen majatalo*
* 1987 *Poko-klassikko*
* 1991 *Pennitön Onassis*
* 1995 *Vieraskirja*
* 1996 *Minun lauluni 1983–96*
* 1998 *3.33.33*
* 2010 *Tähtipölyä*
* 2014 *30 laulua*

Viited
------

1. ↑  Juha Rantala. "*SUOMIROCK: Yö: Joutsenlaulu*". Retrohelmet, 26. märts 2015

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Jussi Hakulinen** |
**Mändmaa** on eesti perekonnanimi.

2021. aasta 1. jaanuari seisuga oli perekonnanimi Mändmaa 39 mehel ja 58 naisel. Perekonnanimede levikult on Mändmaa meeste puhul 2877. ja naiste puhul 1940. kohal.

Perekonnanime Mändmaa kandja on keskmiselt 41 aasta vanune (mediaanvanus on 43). Kõige levinum on perekonnanimi Mändmaa vanuserühmas 45–49, kus neid on 10 000 elaniku kohta 1,33. Perekonnanimi Mändmaa on levinuim Saare maakonnas, kus neid on maakonna 10 000 elaniku kohta 5,36.

19. sajandi algul perekonnanimede määramise käigus seda ühelegi perekonnale teadaolevalt ei antud.

1930. aastate nimede muutmise kampaania käigus vahetati perekonnanimed Dööring, Ehrt, Flinkenberg, Mänberg, Mühling, Peterberg, Prener, Promet, Puhv, Shtshigelski perekonnanime Mändmaa vastu. Samas, Mändmaa nime mõne muu perekonnanime vastu keegi ei vahetanud.

Nime kandjaid
-------------

* Endel Mändmaa (1928–2006, Eesti NSV riigitegelane ja finantsist
* Kristjan Mändmaa (1973–), Eesti tarbegraafik ja kunstipedagoog
* Maarjo Mändmaa (1971–), Eesti riigiametnik

Vaata ka
--------

* Mändma

Viited
------

1. 1 2  Statistikaamet. Nimede statistika. Päring andmebaasist: Mändmaa.
2. ↑  Rahvusarhiiv. Onomastika andmebaas. Nimede panemine. Päring andmebaasist (algne nimekuju): Mändmaa.
3. ↑  Rahvusarhiiv. Onomastika andmebaas. Nimede eestistamine. Päring andmebaasist (uus nimekuju): Mändmaa.
4. ↑  Rahvusarhiiv. Onomastika andmebaas. Nimede eestistamine. Päring andmebaasist (vana nimekuju): Mändmaa.
Jujhar Khaira 2017. aastal Bakersfield Condorsi meeskonnas
**Jujhar Khaira** (sündinud 13. augustil 1994 Surreys, Briti Columbias) on Kanada jäähokimängija, kes mängib NHL-i klubis Chicago Blackhawks ründajana vasakäärel.

Aastatel 2010–2012 mängis ta British Columbia Hockey League'i klubis Prince George Spruce Kings, hooajal 2012/13 Michigani Tehnoloogiainstituudi jäähokimeeskonnas ja hooajal 2013/14 Western Hockey League'i klubis Everett Silvertips.

2012. aastal valis Edmonton Oilers ta NHL-i *draft* '​is 63. valikuna. 2013. aasta augustis sõlmis ta Oilersiga kolmeaastase lepingu. Hooaja 2013/14 lõpus debüteeris ta American Hockey League'is (AHL) Oilersi tütarklubis Oklahoma City Barons. NHL-is debüteeris ta Oilersi meeskonnas 28. novembril 2015 mängus Pittsburgh Penguinsi vastu. Hooajal 2015/16 sai ta 15 mänguga kirja kaks väravasöötu. Esimese värava lõi ta NHL-is 16. jaanuaril 2017 mängus Arizona Coyotesi vastu. Regulaarselt kuulus Khaira Oilersi põhimeeskonda alates hooajast 2017/18. Oilersis mängis ta kuni hooaja 2020/21. Tema resultatiivseim hooaeg oli 2017/18, mil ta lõi liigas 11 väravat ja andis 10 väravasöötu.

2021. aasta juulis sõlmis ta kaheaastase lepingu Chicago Blackhawksiga.

Ta on pandžabi rahvusest ja üleüldse kolmas pandžabi päritolu mängija NHL-is pärast Robin Bawat (debüteeris NHL-is 1989) ja Manny Malhotrat (debüteeris 1999).

Viited
------

1. ↑  "Blackhawks agree to terms with Jujhar Khaira". Chicago Blackhawks. 28. juuli 2021. Vaadatud 28. juulil 2021.
2. ↑  Wyshynski, Greg (28. november 2015). "Jujhar Khaira becomes just 3rd ever Punjabi player in NHL history". *Puck Daddy*. Vaadatud 30. novembril 2015.

Välislingid
-----------

* Jujhar Khaira NHL.com lehel
* Jujhar Khaira hockeydb.com lehel

| * v
* r
Chicago Blackhawks |
| --- |
| 
**Väravavahid**: Petr Mrázek **·** Alex Stalock |
| 
**Kaitsjad**: Jack Johnson **·** Caleb Jones **·** Seth Jones **·** Jake McCabe **·** Connor Murphy **·** Jarred Tinordi **·**  Alex Vlasic |
| 
**Ründajad**: Andreas Athanasiou **·** Colin Blackwell **·** Jason Dickinson **·** Max Domi **·**  MacKenzie Entwistle **·** Reese Johnson **·** Tyler Johnson **·** Patrick Kane **·** Boris Katchouk **·** Jujhar Khaira **·** Philipp Kurashev **·** Sam Lafferty **·** Taylor Raddysh **·** Jonathan Toews **·**  |
Jules-Alexis Muenier
**Jules-Alexis Muenier** (29. november 1863 – 17. detsember 1942) oli prantsuse maalikunstnik.

Muenier sündis Versoulis ning sai kunstihariduse Beaux-Art Academies Pariisis, õppides ka Jean-Léon Gérôme'i käe all. Ta oli lähedastes sõprussuhetes realist Pascal-Adolphe-Jean Dagnan-Bouveret'ga. 

Muenier elas suurema osa oma elust Vesouli ümbruses. Enamasti kujutas ta oma teostes Coulevoni külaelanikke oma igapäevastes tegevustes. Vahel kasutas ta külaelanike tegevuste jäädvustamiseks fotoaparatuuri. Julies Muenier võttis täielikult omaks naturalismi.

Kohe, kui fotograafia leiutati, võtsid ka kunstnikud selle järk-järgult kasutusele, kuid juba 19. sajandi teisel poolel tekkis debatt fotograafia kasutamise üle kunstis. 19. sajandi lõpuks oli Muenier kogenud fotograaf.

Tuntumad teosed
---------------

* "Les Cheminaux" 1896
* "Jeune paysan faisant boire son cheval" 1891
* "La Leçon de catéchisme" 1890
* "Aux Beaux Jours"
* "Le Jeune Modele Posant Dans L'Atelier"
* "Woodburners on the French Coast"

* "La retraite de l'aumônier ou Le bréviaire" (1886)"La retraite de l'aumônier ou Le bréviaire" (1886)
* "La leçon de cathéchisme" (1890)"La leçon de cathéchisme" (1890)

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Jules-Alexis Muenier** |
**Jukk Raudsepp** (1. mai 1927 Tartu – 9. veebruar 2014) oli eesti sporditegelane ja alpinist.

Ta on esimesi eesti alpiniste, kes on tõusnud kuuetuhandelise mäe tippu (1960).

Haridus ja töökäik
------------------

Raudsepp lõpetas 1945. aastal Valga 1. Keskkooli ja 1951. aastal Tallinna Polütehnilise Instituudi autoteede erialal.

Ta töötas aastatel 1952–1964 Eesti Põllumajandusprojektis vaneminsenerina, 1967–1976 spordiühingu Jõud kesknõukogus spordiehituse vaneminstruktorina ning spordiehitiste ja -inventari osakonna juhatajana, 1976–1987 Metsamajanduse Ministeeriumis konstrueerimisbüroo peainsenerina ning 1987–2000 TPÜ kinnisvaraosakonna insenerina.

Alpinism
--------

Mägironimisega hakkas Raudsepp tegelema Peeter Varepi juhendamisel. 1960. aastal võttis ta osa ekspeditsioonist Pamiiris Taga-Alai ahelikus. Selle käigus esmavallutati 30. juulil Hillar Kaalu juhtimisel 6211 meetri kõrgune seni veel vallutamata mäetipp. Tipp nimetati Estonia mäetipuks. Esmatõusjate seas tõusis tippu ka Jukk Raudsepp. See oli eestlaste esimene kõrgtõus.

Viited
------

1. 1 2 3 4  Raudsepp, Jukk. esbl.ee
2. 1 2 3 4  Ülevaade Eesti alpinismi ajaloost. jkalpiklubi.ee
Jukka Raitala 2017. aastal Columbus Crew' mängijana
**Jukka Raitala** (sündinud 15. septembril 1988 Keravas) on Soome jalgpallur, kes mängib kaitsjana Soome kõrgliiga klubis HJK ja Soome jalgpallikoondises.

HJK-i meeskonnas debüteeris ta Soome kõrgliigas 2007. aastal. 2009. aastal tuli ta klubiga Soome meistriks.

Klubikarjääri jooksul on Raitala mänginud veel Saksamaa klubides TSG 1899 Hoffenheim ja SC Paderborn, Hispaania kõrgliiga klubis Osasuna, Hollandi kõrgliiga klubis SC Heerenveen, Taani kõrgliiga klubides FC Vestsjælland ja AaB ning Norra kõrgliiga klubis Sogndal. Aastatel 2017–2021 mängis ta Põhja-Ameerikas Major League Socceris. Esimesel hooajal mängis ta Columbus Crew's, 2018–2020 Montreal Impactis ning 2021. aastal Minnesota Unitedis. 2021. aasta detsembris naasis ta HJK-sse.

Soome jalgpallikoondises mängis Raitala 4. veebruaril 2009 sõprusmängus Jaapani vastu. Ta kuulus Soome koondisse 2021. aasta Euroopa meistrivõistlustel.

| * v
* r
Soome koondis  –  UEFA Euro 2020 |
| --- |
| 

* 1 Hrádecký
* 2 Arajuuri
* 3 O'Shaughnessy
* 4 Toivio
* 5 L. Väisänen
* 6 Kamara
* 7 Taylor
* 8 Lod
* 9 Jensen
* 10 Pukki
* 11 Schüller
* 12 Joronen
* 13 Soiri
* 14 Sparv (c)
* 15 S. Väisänen
* 16 Lam
* 17 Alho
* 18 Uronen
* 19 Kauko
* 20 Pohjanpalo
* 21 Lappalainen
* 22 Raitala
* 23 Jaakkola
* 24 Valakari
* 25 Ivanov
* 26 Forss
* Treener: Kanerva

 | Soome |
Luminofoorlambi süütur
Luminofoorlambi süütamise protsess
**Süütur** ehk starter on seadis, mis koos paispooliga oli kasutusel gaaslahenduse süütamiseks peamiselt torukujulistes luminofoorlampides.

Süüturis paikneb huumlamp koos normaalolekus avatud bimetallkontaktiga, mis ühendatakse lambi hõõgniitide ja lambi voolu piirava paispooli (ballasti) vooluahelasse. Kui lambi toide sisse lülitada, siis rakendub süüturile võrgupinge ja huumlampi läbiva lahendusvoolu toimel bimetallkontakt kuumeneb kiiresti. Peagi paindub kontakti bimetallelektrood teise elektroodi vastu, lühistades huumlambi ja sulgedes luminofoorlambi kütteniitide toiteahela. Lambi kütteniidid kuumenevad, kuid lambi süütamiseks sellest ei piisa. Süüturis huumlahenduse lakkamisel jahtuvad elektroodid paari sekundiga ja lahutuvad, katkestades võrgutoiteahela. Tulemusena tekib paispoolis kõrge, kuni 1000-voldine eneseinduktsiooni pinge impulss, mis kutsubki esile lambi süttimise ja luminofoortorus tekib püsiv lahendus. Pingelangu tõttu paispoolis on pinge süüturil nüüd võrgupingest madalam, mistõttu huumlahendust ei teki ja kontaktid enam ei sulgu.

Lambi toitelülitusse kuuluvad ka kondensaatorid võimsusteguri parandamiseks ja raadiohäirete summutamiseks.

Niisuguse süüturi kasutamisel on stardiaeg pikk ja süütamisel lamp sageli vilgub. Ka põhjustab paispool energiakadu. Seetõttu kasutatakse tänapäeval elektroonilisi liiteseadiseid ehk elektroonilisi ballaste.

Vaata ka
--------

* Liiteseadis
* Elektromagnetiline ballast
Meelis Mälberg 2011. aastal
**Meelis Mälberg** (sündinud 26. aprillil 1970 Räpinas) on Eesti poliitik, XII ja XIII Riigikogu liige.

Meelis Mälberg on lõpetanud aastal 1988 Räpina Keskkooli ja aastal 1994 Eesti Põllumajandusülikooli ettevõtluse ökonoomika erialal.

Kuulub Eesti Reformierakonda.

Meelis Mälberg oli 1998–2002 Räpina linnapea ja 2008–2009 Otepää vallavanem. Ta oli enne Riigikogu liikmeks saamist Põlva linnavolikogu liige.

Ta on Räpina paberivabriku omanik.

Aastatel 2015–2019 oli ta Eesti Orienteerumisliidu president.

Viited
------

1. ↑  "Meelis Mälberg loengust juhiks ei läinud" Äripäev, 15. september 2005
2. ↑  "Eesti Orienteerumisliit. Uudised 2015. Eesti Orienteerumisliit sai uue presidendi ja juhatuse, 16.11.2015". Originaali arhiivikoopia seisuga 29.08.2016. Vaadatud 19.11.2017.
3. ↑  "Eesti Orienteerumisliit sai uued juhid ja tunnustas parimaid. Eesti Orienteerumisliidu uudised, 17.11.2019". Originaali arhiivikoopia seisuga 23.11.2019. Vaadatud 19.11.2019.

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Meelis Mälberg** |
Strontsiumkromaadi kristallid
**Strontsiumkromaat** ehk **strontsiumkollane** on kahvatu külma sidrunkollase värvusega tehislik värvipigment, koostiselt CrO4Sr.

Värvainete indeksis on strontsiumkollase tähised PY 32 (Pigment Yellow 32) ja 77839, tema CAS-number on CAS 7789-06-2

Omadused
--------

Ühend on vees lahustumatu helekollane pulber või sõmeraid sisaldav vedelik. Pigmendina sobib kõigi teiste pigmentidega. Valguskindel, kuid nõrga kattevõimega. Kasutatav kõigis maalimistehnikates (õlimaal, akvarell jt). Mürgine, kokkupuutel ärritab nahka, hingamisteid ja silmi.

Ühendis võib aja jooksul toimuda osaline kroomoksiidi moodustumine, mille käigus kollane omandab roheka varjundi.

Kasutamine
----------

Strontsiumkollast pigmenti hakati kasutama 1830. aastatel. 19. sajandil ja 20. sajandi algul kasutatud sidrunkollastest värvidest oli strontsiumkollane kõige valguskindlam ja stabiilsem. Strontsiumkollane andis teiste pigmentidega segades nüansirikka värvuste valiku, samuti oli ta laseerivusest hoolimata parema katvusega kui teised toona tuntud helekollased.

Tänapäeval kasutatakse vähe. Üks tootjaid on Nevskaya Palitra Peterburis, strontsiumkollane on olemas kunstnikele mõeldud õlivärvide seerias "Master Class".

Ühend on korrosiooni inhibiitor ja seda kasutatakse ka tööstuslike objektide korrosioonivastase värvi ühe osana. Kasutatakse ka pürotehnikas, strontsiumiioonid annavad leegile erepunase värvuse.

Viited
------

1. ↑  Joonistamise ja maalimise õpik. Tallinn, Eesti NSV Kunst, 1963
2. ↑
3. ↑
4. ↑  Joonistamise ja maalimise õpik. Tallinn, Eesti NSV Kunst, 1963
5. ↑
6. ↑
7. ↑  "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 28. november 2019. Vaadatud 23. novembril 2019.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
8. ↑
9. ↑  "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 29. november 2021. Vaadatud 23. novembril 2019.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
10. ↑  "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 3. detsember 2019. Vaadatud 23. novembril 2019.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
11. ↑
12. ↑  "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 14. jaanuar 2018. Vaadatud 23. novembril 2019.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)

Välislingid
-----------

* Strontsiumkollane kunsti- ja konserveerimismaterjalide andmebaasis CAMEO
* Strontsiumkromaat andmebaasis gifte.de
* Strontsiumkromaat andmebaasis PubChem
**Toksiin** (*toxinum*) on bioloogilise organismi – mikroobi, taime, seene või looma eritatud mürgine aine.

Toksiin on suhteline termin ja ühele organismile (ka liigile) mürgina toimiv aine võib teistele organismidele olla täiesti ohutu. 

Bioloogilisi toksiine saab liigitada nende põhjustaja eluvormide klassifikatsiooni kaudu, näiteks:

* fütotoksiinid – riitsinus (ritsiin), surmaputk, harilik lina (õied), ülane (õied);
* mükotoksiinid – kärbseseen;
* zootoksiinid – madude, skorpionite, ämblike jpt kaudu.

aga ka toime ning elusorganismi vastuse kaudu toksiini(de)le: 

* hemotoksiline – osade mürkmadude, nt rästikuhammustuse käigus eraldatud sülg avaldab vereringe kaudu elusorganismi sattudes toimet eelkõige vererakkudele, toime on seega hemotoksiline, aga ka tsütotoksiline (südamerakkudele jpt), ning vähesel määral ka närvirakkudele;
* neurotoksiline – enamiku mürkmadude hammustuse korral nagu näiteks must mamba, avaldab elusorganismi sattudes toimet eelkõige närvirakkudele, toime seega neurotoksiline;
* tsütotoksiline – rakke hävitav aga ka rakke kahjustav.

Toksiinide toime elusorganismidele sõltub nii kogustest, manustamise viisist jpm seisunditest. Nii on tuvastatav inimene (esimene maomürgi vastu immuniseerija), kes on üle elanud ligi 100 mürkmao hammustust. 

Tänapäevaste laboratoorse diagnostika meetoditega püütakse tuvastada statistilisi näitajaid (levinuim neist **LD50**), et klassifitseerida toksiinide mürgistusvõimet ning töötada välja vastumürke, aga ka uusi ravimeid. Suurem osa ravimeid baseeruvad bioloogiliste eluvormide tuvastatud liikidelt eraldatud ja klassifitseeritud keemiliste ainete sünteetiliste analoogide rakendamisel ja tootmisel.

Vaata ka
--------

* LD50
* mürgistusteabekeskus
* toksilisus
* toksigeensus
* vastumürk

Viited
------

1. ↑  "Meditsiinisõnastik", 773:2004

Kirjandus
---------

* H. Nielsen, 1990. "Mürktaimed". 5-440-00486-6
* A. Raal, 2010. "Farmakognoosia". ISBN 978-9949-194-12-4
Toksikoloogia
**Toksikoloogia** (algupäraselt pärit kreekakeelsest sõnast τοξικός – *toxicos* ehk mürgine) on bioloogial, keemial ja meditsiinil põhinev teadusharu, mis tegeleb kemikaalide kahjulike mõjudega elusorganismidele.

Toksikoloogia "isaks" on peetud Šveitsi päritolu arsti ja loodusteadast Theophrastus Phillipus Auroleus Bombastus von Hohenheimi (1493–1541) (hüüdnimega Paracelsus). Paracelsus on tuntud toksikoloogia hüüdlause "*Alle Dinge sind Gift und nichts ist ohne Gift; allein die Dosis macht, dass ein Ding kein Gift ist.*", mis otsetõlkes tähendab, et "Kõik asjad on mürgised ja ei ole olemas midagi, mis ei oleks mürgine; doos määrab selle, kas asi on mürgine või mitte." Seda hüüdlauset tõlgitakse sageli ka kui: "Doos määrab mürgi" või ladina keeles kui "*Sola dosis facit venenum*".

Toksikoloogia üks peamisi alustalasid ongi seos kemikaali doosi ja sellele kemikaalile eksponeeritud organismil ilmnenud mõju vahel. Enamuse kemikaalide mõju elusorganismidele on doosist sõltuv; ehk madalatel doosidel kemikaalidel mürgist mõju ei ilmne. Üks toksikoloogias peamiselt kasutatavaid mõõtühikuid on LD50, mis märgistab poolletaalset doosi ehk kemikaali doosi, mis omab efekti poolele testpopulatsioonile. Kõige sagedamini kasutatavad testloomad on rotid või hiired, nende põhjal prognoositakse ka testkemikaalide mürgisust inimesele. Enamasti on aga kemikaalide toksilisus liigispetsiifiline ning liikidevaheline testide tulemuste ülekanne võib osutuda problemaatiliseks. Uuemad testmeetodid toksikoloogias hoiduvad aga loomadel testimisest, kasutades organismist eraldatud üksikud rakke ehk rakuliine.

Kemikaali toksilisuse määravad järgmised tegurid:

* kemikaali doos – enamasti testitakse nii suuri doose, mida manustatakse ühekordselt (akuutne test), kui ka pikema ajaperioodi vältel manustatavaid väikseid doose (krooniline test);
* kemikaali manustamise viis
	+ sissesöömine (*ingestion)*
	+ sissehingamine (*inhalation)*
	+ absorptsioon naha kaudu.

Näiteks: kemikaalid, mida on ohutu joogi koostises manustada, ei ole tingimata ohutud siis, kui neid verre süstida. 

* Muud tegurid
	+ Liik, millel toksilisust testiti Näiteks: toit, mis on inimesele ohutu, ei ole alati ohutu koduloomadele.
	+ Testorganismi vanus
	+ Testorganismi sugu
	+ Testorganismi tervislik seisund
	+ Testi keskkond
	+ Testorganismide individuaalsed iseloomujooned. Näiteks: noor lapseootel naine, kes elab soodsas keskkonnas on kemikaalidle teistsuguse tundlikkusega, kui vanem uimastitest sõltuvuses olev meesterahvas. Pähklite söömine on osadele inimestele eluohtlik.

Kõikide eelnimetatud tegurite ja kemikaalide toksilise mõju viiside testimiseks on välja töötatud erinevad testsüsteemid. Erinevaid protokolle kasutatakse akuutse ja kroonilise toksilisuse testimiseks, nahaärrituse ja allergiate tekkimise uurimiseks, reproduktiivtoksilisuse ja vähi tekkimise (kantserogeensuse) uurimiseks.

Vaata ka
--------

* Nanotoksikoloogia
* Toksinoloogia
**Tok-pisini keel** ehk **uusmelaneesia** keel (tok-pisini*Tok Pisin* < inglise *talk pidgin*) on keel Paapua Uus-Guineas. See on vähem kui 150 aastat vana. Enamik tok-pisini kõnelejaist mõistab ka inglise või saksa keelt või mõnd Paapua Uus-Guinea kohalikku keelt, Ida-Uus-Britannia provintsis eelkõige kuanua keelt.

Nimi *tok pisin* pärineb inglise sõnadest *talk* ("kõnelema") ja *pidgin* ("segakeel"). Teise arvamuse kohaselt tuleneb *pisin* inglise sõnast *business* ("äri").

Tok-pisin on üks Paapua Uus-Guinea kolmest ametlikust keelest koos inglise ja hirimotu keelega. Paapua Uus-Guineas kasutab seda regulaarselt üle 2 miljoni inimese. Tok-pisin on tarvitusel ka riigi parlamendis (Haus Palamen), kohalikus omavalitsuses ja mõnedes algkoolides.

Kuna tok-pisinit kõneldakse Paapua Uus-Guineas rohkem kui kõigis teistes maailma riikides kokku, on oluline osa Paapua Uus-Guinea kohta käivast infost tok-pisinis.

Tok-pisin on lähedases suguluses bislama keelega, mida kõneldakse Vanuatul.

Tok-pisini näide
----------------

Issameie tok pisinis:

Papa bilong mipela
Yu stap long heven.
Nem bilong yu i mas i stap holi.
Kingdom bilong yu i mas i kam.
Strongim mipela long bihainim laik bilong yu long graun,
olsem ol i bihainim long heven.
Givim mipela kaikai inap long tude.
Pogivim rong bilong mipela,
olsem mipela i pogivim ol arapela i mekim rong long mipela.
Sambai long mipela long taim bilong traim.
Na rausim olgeta samting nogut long mipela.
Kingdom na strong na glori, em i bilong yu tasol oltaim oltaim.
Tru.
Issameie inglise keeles:

Our father,
who art in heaven,
hallowed be thy name.
Thy kingdom come,
thy will be done
on earth as it is in heaven.
Give us this day our daily bread,
and forgive us our trespasses
as we forgive those who trespass against us.
Lead us not into temptation,
but deliver us from evil,
for thine is the kingdom, the power, and the glory, now and forever.
Amen.
Issameie eesti keeles:

Meie Isa,
kes Sa oled taevas!
Pühitsetud olgu Sinu nimi.
Sinu riik tulgu.
Sinu tahtmine sündigu
nagu taevas, nõnda ka maa peal.
Meie igapäevast leiba anna meile tänapäev.
Ja anna meile andeks meie võlad,
nagu meiegi andeks anname oma võlglastele.
Ja ära saada meid kiusatusse,
vaid päästa meid ära kurjast.
Sest Sinu päralt on riik ja vägi ja au igavesti.
Aamen.

Välislingid
-----------

* Robert Eklundi veebileht tok pisinist
* Robert Eklund veebileht Paapua Uus-Guineast
* "Tokpisin Grammar Workbook for English Speakers"

|  |  |
| --- | --- |
|  | Vikisõnastiku artikkel: **Kategooria:Tok-pisini** |

*Selle artikli kirjutamisel on kasutatud tok pisini keelset artiklit tpi:Tok Pisin ja ingliskeelset artiklit en:Tok Pisin seisuga 7. märts 2012.*
Washingtoni monument
**Washingtoni monument** (inglise keeles *Washington Monument*) on Ameerika Ühendriikide esimese presidendi George Washingtoni mälestusmärk (obelisk) USA pealinnas Washingtonis National Mallis. 

Monumendi kõrgus on 169 meetrit. See on valmistatud marmorist, graniidist ja gneisist.

Monumendi ehitus algas nurgakivi panekuga 4. juulil 1848, kuid ehitus katkes 1854. Ehitus jätkus 1877 ja monument valmis alles päiskivi panekuga 6. detsembril 1884. Monument pühitseti 21. veebruaril 1885 ja avati ametlikult 9. oktoobril 1888. Vahepealne paus tuli sellepärast, et algul lõppes raha otsa ja siis toimus kodusõda. Kerge muutus marmori värvis näitab, kus ehitus pooleli jäi. See asub 46 m kõrgusel ehk 27% kõrgusel obeliski pikkusest.

Monumendi arhitekt 1840. aastatel oli Robert Mills, aga kui ehitust pärast pausi jätkati, siis tehti tema projekt oluliselt ümber.

Washingtoni monument oli maailma kõrgeim ehitis Eiffeli torni valmimiseni Pariisis 1889. aastal. Enne Washingtoni monumenti oli maailma kõrgeim ehitis Kölni katedraal, mis on 157 m kõrge.

Tänapäevani on Washingtoni monument maailma kõige kõrgem kiviobelisk. Texases asuv San Jacinto monument on küll 3,6 m kõrgem, aga see pole tehtud kivist, vaid raudbetoonist. Pyongyangis asuv Juche idee monument on samuti vähem kui meetri võrra kõrgem, aga selle ülemised 20 meetrit pole kivist, vaid metallist.

Monumendi sisemuses on trepp, millel on 897 astet ja 50 madet. Lisaks on seal lift, mida esialgu kasutati ehitusmaterjali tõstmiseks, aga hiljem kohandati turistide veoks. Esialgu sõitis lift auru jõul ja tõusis tippu 20 minutit. Lifti lubati üksnes mehi, sest selles sõitmist peeti ohtlikuks, naised ja lapsed pidid trepist ronima. Tänapäeval tõuseb lift tippu 70 sekundit ja trepp on külastajatele suletud, sest vandaalid kipuvad seintele sodima ja trepikojas olevaid mälestuskive lõhkuma.

23. augustil 2011 sai monument 5,8-magnituudises Virginia maavärinas kahjustada ja suleti. Pärast 15 miljonit USA dollarit maksnud remonti avati monument taas külastajatele 12. mail 2014.
**Wassermanni test** ehk **Wassermanni reaktsioon** on varem süüfilise diagnoosimisel kasutatud komplemendisidumisreaktsioon, mis on nimetatud bakterioloogi August Paul von Wassermanni järgi. 

Wassermanni testi tarbeks läheb vaja vere- või seljaajuvedeliku proovi.

Wassermanni reaktsioon ei ole spetsiifiline süüfilisele vaid positiivse reaktsiooni võivad anda ka süsteemset erütematoosset luupust, malaariat ja tuberkuloosi põdevad patsiendid. Võis esineda ka juhtumeid kus nakatunu reaktsioon oli negatiivne ja ravi saanu võis jätkuvalt anda positiivset reaktsiooni.

Wassermanni reaktsioon võis olla negatiivne 50–60 protsendil latentse süüfilise põdejatest. L. W. Harrison kogus andmeid 6829 latentse süüfilise juhtumi kohta ning + WR oli 45,6%. 

21. maist kuni 4. juuni 1928 Kopenhaagenis toimunud konverentsil (*Second Laboratory Conference on the Serodiagnosis of Syphilis held at Copenhagen*) võrreldi Wassermanni testi teiste testidega ja WR oli positiivne 208 süüfilisejuhtumi korral 496-st.

1905. aastal seostati positiivset Wassermanni reaktsiooni süüfilisega.

Testi töötasid välja Wassermann, Julius Citron, ja Albert Neisser 1906. aastal. Testi loetakse Bordet' ja Gengou komplemendisidumisreaktsiooni, mis avaldati 1901. aastal edasiarenduseks ja positiivne testi tulemus kannab vahel nime *Bordet-Gengou-Wassermann reaction* või *Bordet-Wassermann reaction.*

Viited
------

1. ↑  "Meditsiinisõnastik", lk 853:2004
2. ↑  Griffith Evans, "Latent Syphilis and the Autonomic Nervous System", lk 5, 1937
3. ↑  Dr Ananya Mandal, MD, Syphilis History. Vaadatud 14.04.2015

Kirjandus
---------

* G. M. Richardson, The Specificity of the Bordet-Wassermann Reaction. Preliminary note on an Improved Method, Br J Vener Dis. juuli 1940; 16(3-4): 166–185. PMCID: PMC1053232
**Vello Kuusik** (6. mai 1938 Viljandi/Halliste – 18. september 1992 Tallinn) oli eesti programmeerija ja küberneetik, programmeerimiskeele Velgol looja ja arendaja.

Elulugu
-------

Vello Kuusik sündis 6. mail 1938 Hallistes kooliõpetajate August ja Leida Kuusiku perekonnas. 1952. aastal lõpetas Halliste 7-klassilise kooli ja 1956. aastal Abja Keskkooli (kuldmedaliga). 1956–1961 õppis ta Moskva Riiklikus Ülikoolis matemaatikat, lõpetas 1961.

Aastal 1961 läks tööle vastloodud Küberneetika Instituuti, kus1960ndatel aspirantuuris olles kirjutas programmeerimiskeele Velgol. 1972. aastal kaitses kandidaadikraadi. 1975. aastal sai koos Enn Sarve ja Leo Heinlaga Nõukogude Eesti preemia majandusandmete ankeettöötluse süsteemi (MATS) ja programmeerimiskeele Velgol arendamise eest. 1977–1979 töötas Helsingis Nõukogude-Soome ühistarkvarafirmas Elorg-Data. 1979–1989 oli taas tööl Küberneetika Instituudis, juhtides programmeerimistehnoloogia laborit. 1989. aastal asutas tarkvarafirma Vikersoft.

Vello Kuusik hukkus traagiliselt 18. septembri hilisõhtul 1992 Tallinnas.
**Vello Palm** (sündinud 8. märtsil 1938) on eesti kergejõustikutreener ja sporditeadlane.

Elulugu
-------

Vello Palm on teenistuja poeg.

Ta lõpetas 1957. aastal Tallinna 4. Keskkooli, 1963. aastal Tallinna Pedagoogilise Instituudi kehakultuuriteaduskonna, sporditeaduse magister (1992, Tartu Ülikool), väitekiri "Kuulitõuke tehnika ja selle täiustamine". 

Oli 1960–1963 Harju Jõu treener ja 1970–1975 Kalevi kergejõustikukooli treener, õppealajuhataja ja direktor, 1963–1970 Tallinna Polütehnilise Instituudi kehalise kasvatuse kateedri assistent, 1975–1986 vanemõpetaja, 1986–1992 kateedri juhataja, 1992– Tallinna Tehnikaülikooli spordikeskuse juhataja, aastast 2000 ka kehalise kasvatuse osakonna lektor ja juhataja.

Treeninud mitut silmapaistvaid tulemusi saavutanud Eesti sportlast (Veronika Triisa, Elju Kubi, Eha Rünne jt).

Teadustöö
---------

Uurinud kuulitõuke tehnikat, välja töötanud selle biomehaanikalise mudeli

Teoseid
-------

20 teadustrükist.

* Pyörähdystekniika biomekaaniset perusteet. // Heitto/Hyppy Uutiset (1990) 1
* Some biomechanical observations of the rotational shot put. // Modern Athlete and Coach 28 (1990) 3
* Balance – the key to success in the rotational shot put technique. // Modern Athlete and Coach 29 (1991) 2

Liikmesus
---------

* olnud Eesti Kergejõustiku Liidu juhatuse esimehe asetäitja
* olnud Eesti kergejõustikutreenerite nõukogu liige

Tunnustus
---------

* 2022 Valgetähe V klassi teenetemärk

Isiklikku
---------

Tema abikaasa on endine kergejõustiklane Eha Rünne.

Viited
------

1. 1 2 3 4 5 6  Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide

Kirjandus
---------

* Eesti spordi biograafiline leksikon. Lk 464

Kirjandus
---------

* *Eesti teaduse biograafiline leksikon.* 3. köide: *N–Sap* TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013
* Biograafia ESBL-is

 *Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.*
Aino Kartul-Najar ansambel Maljarka etendusel "Khelesa, romale" Alle-Saija teatritalus 19.08.2016
**Aino Kartul-Najar** (aastani 1972 **Aino Päss**, 1972–2007 **Aino Kartul**; 11. veebruar 1954 Kiviõli – 30. juuli 2019 Tartu) oli eesti teatritegelane, laulja (sopran) ja tantsija. 

1973. aastal lõpetas Aino Kartul Heino Elleri nimelise Tartu Muusikakooli akordioni erialal (õpetaja Elle Käppa). 1989. aastal stažeeris ta jumestajana Moskva Kunstiteatris ja 1991. aastal Tampere teatris.

Aino Kartul oli pikka aega seotud Vanemuise teatriga. 1978. aastast osales ta Jaan Toominga lavastustes, 1981–1989 oli koorilaulja ja statist, seejärel jumestaja ja 1993–2006 jumestusala juhataja.

2004. aastal lõpetas ta Tartu Iluravi Erakooli ja 2005–2007 õppis Indias Jiva Ayur College'is Alka Babbari juures ajurveeda pantšakarma teraapiat. Hiljem tegutses ta massöörina, pidas loenguid ning tegi koolitusi jumestuse ja ajurveeda teemal. Samuti esines ta Tartu mustlastantsuansamblis Maljarka.

Tunnustus
---------

* 2005 – Eesti Teatriliidu tehnilise töötaja auhind

Isiklikku
---------

Ta oli aastatel 1972–1998 abielus Tartu Ülikooli raamatukogu fonoteegi juhataja Avo Kartuliga (sünd. 4. veebruaril 1950) ja 2007. aastast Afzal Najariga.

Teatrirolle Vanemuises
----------------------

* Emma Haussknecht (Osvald Tooming, "Musta Mandri kasupoeg", 1981)
* Maali (August Kitzberg, "Viina vanne", 1985)
* Lina, Lauljanna, Baleriin, Kristin (August Strindberg, "Unenäomäng", 1985)
* Sulla (Karel Čapek, "R.U.R.", 1986)
* Toatüdruk (Hendrik Lindepuu "Tol kevadel Tartus", 1987)

Viited
------

1. ↑  Postimees, 2. august 2019, lk 21

Kirjandus
---------

* A. Kartul, E. Valge. "Valguse ja varju mäng teatris" Intervjuu. Favoriit 1/1999
* Kristel Rõss "Tartlannas elab sügav india hing" Tartu Postimees, 11. november 2003
* "Eesti teatri biograafiline leksikon" Tallinn: Entsüklopeediakirjastus, 2000

Välislingid
-----------

* Kristel Rõss "Idamaise hingega tartlanna hoogne elupööre" Arengutee Klubi / Nipiraamat, august 2011
* Aino Kartul vaatab elu india tarkuse kaudu" Tartu Postimees, 30. mai 2001
**Aino Kolpakova** (sündinud **Aino Valdek**; 8. september 1935 Järvakandi – 19. oktoober 2015 Mustvee) oli eesti luuletaja.

Elulugu
-------

Lapsepõlves elas Märjamaal ja osa lapsepõlvest veetis Pärnus. Aino Kolpakova oli August Sanga sugulane (ema onutütar). Õppis Arvo Valtoniga ühes klassis Märjamaa koolis, nende kooliõpetaja oli Harri Jõgisalu.

Pärast ETKVL-i Kooperatiiv-Kaubanduse Kooli lõpetamist 1952. aastal suunati tööle Mustveesse, kus abiellus Ivan Kolpakoviga (1932-2017), kellega rajas koos rajas kodu ja kasvatas üles kaks last. Töötas kuni pensionini kaubanduses, tegeles asjatundlikult köögiviljade kasvatamisega. 

Pensionieas osales kultuuriseltsi Pritšudje üritustel, kus esines oma loominguga. Luuletamine oli tema suurim harrastus, mis sai alguse kooliajast. Luulepisiku päris ta oma vanaema Liisa Kalmetilt.

Aino Kolpakova on maetud Mustvee kalmistule.

Looming
-------

Aino Kolpakova luulevihik "Minu hinges, minu südames" ilmus 2006. aastal.

Viited
------

1. 1 2  Fjodor Maspanov (2014). "Aino Kolpakova: "Minu teine kodumaa - Peipsimaa"". *Ajaleht "Peipsirannik" № 4*. 4.
2. ↑  Vaike Käosaar (15.01.2007). "Aino Kolpakova: "Kõik sõnad on olemas, neid tulebki kasutada"". *Ajaleht "Vooremaa"*.
3. ↑  Zinaida Palk jt (2005). "Aino Kolpakova". *Kogumik "Peipsimaa kultuuri päev"*. Kultuuriselts „Pritšudje" („Peipsimaa"). Lk 28.
4. ↑  "Mu hinges, mu südames". 2006. Originaali arhiivikoopia seisuga 5. september 2017.

Välislingid
-----------

* http://ainokolpakova.blogspot.com.ee Blogi Aino Kolpakova loomingust
**Ainja Sinejärv** (ka **Sinejärv**, **Ainja Sinijärv**, **Sinijärve allikajärv**) on kaitsealune looduslik järv Sakala kõrgustiku lõunaosas, Viljandi maakonnas Mulgi vallas Ainja külas.

Kirjeldus
---------

Järve pindaja on 1,8 ha, pikkus 150 m, laius 40 m, keskmine sügavus 7 m, kaldajoone pikkus 654 m ja kõrgus merepinnast 95 m.
Ainja Sinejärv asub Ainja külas, järve lõunakallas Äriküla külas. Järv asub järskude nõlvadega seljandike vahel ja selle pinda on paisuga tõstetud. 

Ainja Sinejärv on selgeveeline, lubjarikas ja tekkinud rohketest allikatest. Järve põhjas on allikalubja kogumeid, vesi paistab eriti sinine allikaaukudes. Järvest voolab välja Saviaru oja, mis suubub Kõpu jõkke.

Järv kuulub Lääne-Eesti vesikonda ja Pärnu alamvesikonda. Järv on avalikult kasutatav veekogu.

Rahvapärimuse järgi olevat muiste olnud Sinejärv ohverdamiskoht.

Looduskaitse
------------

Järv on arvele võetud ürglooduse objektina ja seda kaitstakse Ainja maastikukaitseala koosseisus. Kaitse alla võeti järv 1990. aastal ja selleks moodustati Sinejärve kaitseala. 1999. aastal ühendati see Ainja järvekaitsealaga ja selle tulemusena moodustati praegune Ainja maastikukaitseala.

Vaata ka
--------

* Ainja maastikukaitseala
* Ainja järv

Viited
------

1. 1 2  Sinejärv keskkonnaportaalis (vaadatud 13.08.2016)
2. 1 2 3 4 5 6 7  Ainja Sinejärv ürglooduse objektina Eesti looduse infosüsteemis (vaadatud 13.08.2016)
3. 1 2 3 4  "Ainja maastikukaitseala kaitsekorralduskava 2010-2019". Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 19.10.2016. Vaadatud 16.10.2016.
4. 1 2  Sinejärv Eesti looduse infosüsteemis (vaadatud 13.08.2016)

Välislingid
-----------

* Sinejärv Eesti looduse infosüsteemis
* Ainja Sinejärv ürglooduse objektina Eesti looduse infosüsteemis
* Sinejärv keskkonnaportaalis
**Ainja järv** (ka **Aine järv** ja **Ainejärv**) on kaitsealune paisjärv Sakala kõrgustiku lõunaosas, Viljandi maakonnas Mulgi vallas Ainja külas.

Kirjeldus
---------

Ainja järve pindala on 21,3 ha, pikkus 1,2 km, laius 250 m, suurim sügavus 2,3 m, keskmine sügavus 1,7 m, vee maht 331 000 m³, kaldajoone pikkus 3,975 km ja kõrgus merepinnast 81 m. Järv kuulub Lääne-Eesti vesikonda ja Pärnu alamvesikonda.

Järv on põhja-lõunasuunaline ja on paisutatud Kõpu jõele, mis voolab sisse järve lõunatipust ja välja põhjatipu ligidalt. Järve põhjaosasse lõikub poolsaarena sisse kõrge vallseljak Toonimägi. Põhjatipust 80 m kauguselt möödub järvest Valga–Uulu maantee.

Järve vesi on pärit Sinejärvest ja Ikepera soost, veevahetus on 12 korda aastas. Vesi on põhjani segunev ja soojenev, roheka tooniga helepruun, vähe läbipaistev, aluselise reaktsiooniga (pH tase 8,2), selles leidub rikkalikult nii mineraalaineid kui ka orgaanilisi ühendeid. Limnoloogilise tüübi järgi on veekogu kalgiveeline miksotroofne ehk kalgiveeline segatoiteline järv. Järv on avalikult kasutatav veekogu.

Elustik
-------

Järv on rohke taimestikuga. Kaldavees kasvab tarn, laialehine hundinui, jõgitakjas, pilliroog, konnaosi ja järvkaisel, vähesel määral ka metskõrkjas. Ujulehtedega taimedest kasvab kollane vesikupp, vesi-kirburohi ja ujuv penikeel. Veesisestest taimedest kasvab vesikatk ja ogaterav penikeel. Planktonit on järves üsna rohkesti.

Kaladest esinevad järves ahven, haug, särg ja koger, mõningatel andmetel ka koha ja linask.

Ajalugu
-------

Juba 19. sajandi alguses asus järve nõos veskijärv, mille paisu suurvesi 1855. aastal lõhkus. 1912. aastal rajati järvele saeveski, kuid 1928. aastal lõhkus suurvesi uuesti paisu ja järv jooksis tühjaks. Saeveski pandi tööle masinate jõul ja järv jäi tühjaks kuni 1952. aastani, mil järve pais taastati. Viimast võib lugeda praeguse järve alguseks.

Looduskaitse
------------

Ainja järv koos Sinejärvega ja nende ümbrus on Ainja maastikukaitseala tuumikosa. Järv on kaitse all alates 1964. aastast, mil selle kaitseks loodi Ainja järvekaitseala. 1999. aastal ühendati see Sinejärve kaitsealaga ja selle tulemusena moodustati praegune Ainja maastikukaitseala.

Vaata ka
--------

* Ainja maastikukaitseala
* Ainja Sinejärv
* Kõpu jõgi

Viited
------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10  Ainja järv Eesti looduse infosüsteemis (vaadatud 21.08.2016)
2. 1 2  Ainja järv keskkonnaportaalis (vaadatud 21.08.2016)
3. 1 2 3 4 5 6  "Ainja maastikukaitseala kaitsekorralduskava 2010-2019". Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 19.10.2016. Vaadatud 16.10.2016.
4. ↑  Ainja järv Eesti entsüklopeedia veebiversioonis (vaadatud 18.10.2016)
5. 1 2  Mulgimaa Arenduskoda. "Ainja järv". *Mulgimaa Infoportaal*. Vaadatud 18.10.2016.

Välislingid
-----------

* Ainja järv Eesti looduse infosüsteemis
* Ainja järv keskkonnaportaalis
E-smaspäev
**E-smaspäev** on Eesti E-kaubanduse Liidu poolt korraldatav iga-aastane e-ostlemise päev, kus Eesti E-kaubanduse Liidu liikmed ja erinevad veebipoed teevad 24-tunni jooksul sooduspakkumisi. E-smaspäev toimus esimest korda 10. novembril 2014 ja järgnevatel aastatel toimub iga novembri teisel esmaspäeval.

Esimesel E-smaspäeval osales mitukümmend e-poodi, sh Cherry.ee, Bauhof, Hansapost, Apotheka, MyLook, Monton, Photopoint, Jysk, Living, E-Butiik, Siison jpt.

Idee
----

E-smaspäeva idee autorite Silver Hage ja Matthias Vutti sõnul on e-ostlemise päeva eesmärgiks pakkuda tarbijatele 24-tunni jooksul väga paljudes Eesti veebipoodides eriti häid pakkumisi ja seeläbi suurendada Eesti e-poodide tuntust. Inspiratsiooni E-smaspäeva korraldamiseks saadi USA-st ja Hiinast.

Tulemused
---------

Pärast E-smaspäeva toimumist viiakse tulemuste analüüsimiseks osalenud e-poodidega läbi uuring. 2015. aasta uuringule vastas 63 kampaanias osalenud e-poodi. Uuringule vastanute andmetel oli 24-tunnise kampaania läbimüük üle 476 000 euro ning tellimuste koguarv 6055. Päeva läbimüük võis hinnanguliselt ulatuda kuni miljoni euroni, arvestades valimi osakaalu üldkogumist.

Maksimaalne e-poe läbimüük oli 2015. aasta E-smaspäeval üle 96 000 euro, müügikäibe mediaan oli 1091 eurot. E-smaspäev kasvatas oluliselt e-poodide külastatavust (mediaan +97% võrreldes nädal varasema esmaspäevaga), maksimaalne külastatavuse kasv oli +2000%. Läbi mobiilsete seadmete tuli keskmiselt 18% e-poodide kogukäibest.

| Kuupäev | E-poodide arv | Kogukäive | Käive nutitelefonidelt |
| --- | --- | --- | --- |
| 10. november 2014 | 70 | 137 369 € | 9,6% |
| 9. november 2015 | 125 | 476 363 € | 18% |

Allikad
-------

1. ↑  "E-ostlemise päev jõuab esmakordselt Eestisse". *Eesti E-kaubanduse Liit*. Originaali arhiivikoopia seisuga 25. november 2014. Vaadatud 19. novembril 2014.
2. ↑  "E-smaspäev päädis rekordiliste müüginumbritega". *Eesti E-kaubanduse Liit.*