recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Milan Rastislav Štefánik
**Milan Rastislav Štefánik** (21. juuli 1880 – 4. mai 1919) oli slovaki rahvusliku liikumise tegelane, sõjaväelane ja Tšehhoslovakkia riigitegelane (kaitseminister). Ta oli ka sõjaväelendur, Prantsuse brigaadikindral, astronoom ja fotograaf. 

Koos tšehhide Tomáš Masaryki ja Edvard Benešiga oli ta üks võtmefiguure Tšehhoslovakkia riigi loomisel. Kui ta aastatel 1900–1902 õppis Prahas Karli ülikoolis, oli Masaryk filosoofia õppejõuks ja just tema loengud inspireerisid Štefánikut ideele tšehhide ja slovakkide vaheliseks koostööks. 20. juunist 4. juulini 1905 ronis ta Mont Blancile, et Kuud ja Marssi jälgida.

Štefánik uskus, et Austria-Ungari ja Saksa keisririigi kaotus sõjas annaksid tšehhidele ja slovakkidele võimaluse pärast sõda murda välja Austria-Ungari võimu alt ja saavutada iseseisvus, seepärast astus ta 1915. aastal Prantsuse sõjaväkke, hakkas lenduriks ja lendas Serbia rindel. 1916. aastal tuli ta tagasi Pariisi, kus tutvus Benešiga ja kohtus uuesti Masarykiga. Kolmekesi moodustasid nad Tšehhoslovakkia rahvuskogu, 1917. aastal valiti ta kogu asepresidendiks. Ta organiseeris ka tšehhi ja slovaki vabatahtlikest Tšehhoslovakkia leegionide moodustamist Venemaa Keisririigi, Prantsusmaa ja Itaalia sõjavägedes. Tema diplomaatilised oskused aitasid rahvuskogus saavutada Antanti riikide toetust Tšehhoslovakkia riigi loomisele, hiljem ka Tšehhoslovakkia rahvuskogu tunnustamisele Tšehhoslovakkia de facto valitsusena ja Tšehhoslovakkia leegionide tunnustamisele liitlasvägedena.

Pärast sõja lõppu organiseeris Štefánik jaanuaris 1919 Vene sõjaväkke kuuluvate leegionäride taganemist Siberist Pariisi, vajati ka tema diplomaatilisi oskusi Tšehhoslovakkias Prantsusmaa ja Itaalia missioonide vaheliste vastuolude lahendamiseks. Aprillis läks ta Rooma Itaalia sõjaministeeriumiga läbi rääkima ja hiljem Itaalia sõjaväebaasi Padovas, kus otsustati koos Itaalia kindral Armando Diazega laiali saata Itaalia sõjaväemissioon Tšehhoslovakkias. Tahtes saada koju pere juurde, otsustas ta 4. mail 1919 lennata Udine lähedal Campoformidost Itaalia sõjaväelennuki Caproni Ca.3-ga Bratislavasse, kus parasjagu oli käimas sõda Tšehhoslovakkia vabariigi ja Ungari Nõukogude Vabariigi vahel. Kella 11 ajal, kui üritati Bratislavas maanduda, kukkus lennuk Bratislavast kirdes Ivanka pri Dunaji lähedal alla ning Štefánik ja veel kolm Itaalia meeskonna liiget hukkusid.

Tema järgi on nimetatud Bratislava lennujaam ning Slovakkia valitsusele kuuluvad Airbus A319 ja Fokker 100 lennukid on disainitud tema portreega. Teda oli kujutatud Slovakkia 5000-kroonisel rahatähel ja ka 2019. aastal, tema 100. surma-aastapäeval, välja antud Slovakkia kaheeurosel meenemündil.

2019. aastal valiti Štefánik kõigi aegade parimaks slovakiks.

Viited
------

1. ↑  "New national side of euro coins intended for circulation".
2. ↑  "Anketu Najväčší Slovák vyhral Milan Rastislav Štefánik".

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Milan Rastislav Štefánik** |
Milan Hodža (1908)
**Milan Hodža** (1. veebruar 1878 Sučany – 27. juuni 1944 Clearwater, Florida, Ameerika Ühendriigid) oli slovaki rahvusest Tšehhoslovakkia poliitik ja ajakirjanik.

1919–1920 ja 1926–1927 oli ta seaduste ühtlustamise ja halduse organiseerimise minister. 1922– 1926 ja 1932–1935 oli Hodža põllumajandusminister. 1926–1929 oli ta haridusminister.

Milan Hodža oli 5. novembrist 1935 kuni 22. septembrini 1938 Tšehhoslovakkia peaminister. Lisaks oli ta 5. novembrist 1935 kuni 29. veebruarini 1936 Tšehhoslovakkia välisminister.

Müncheni kokkuleppe sõlmimise järel lahkus Milan Hodža 1938. aasta novembris Tšehhoslovakkiast. Pärast lühiajalist viibimist Šveitsis elas ta Pariisis ja Londonis ning 1941. aastal asus elama Ameerika Ühendriikidesse.

27. juunil 2002 maeti Milan Hodža põrm ümber Slovakkiasse Martinisse Rahvuslikule kalmistule.

Viited
------

1. ↑  Milan Hodža životopis referaty-seminarky.sk
2. ↑  Countries Cr-Cz rulers.org
3. ↑  Czechoslovakia. Ministries, etc. rulers.org
4. ↑  Sučany–Milan Hodža’s home The Slovak Spectator
5. ↑  Milan Hodža osobnosti.sk
**Johann II** hüüdnimega *Kiilaspea* (pärast 1250 – 27. august 1337) oli aastatel 1309–1316 Werle kaasvalitseja ja aastatel 1316–1337 Werle-Güstrowi isand. Ta oli Johann I ja tema naise Sophie poeg.

Ta valitses Werlet aastatel 1309–1316 koos oma venna Nikolaus II-ga. Pärast Nikolause surma 1316. aastal otsustati territoorium jaotada ning Johann sai Werle-Güstrowi ja Nikolause poeg Johann III sai Werle-Goldbergi.

4. mail 1326 lubas Taani kuningas Christoffer II anda Johannile ja Mecklenburgi isandale Heinrich II-le Rügeni vürstkonna. Kuid Pommeri hertsogid võtsid Rügeni, mis viis Rügeni pärilussõjani. Pommeri kaitses Rügenit edukalt ja Mecklenburgi nõuded Rügenile ei jõustunud.

Võlgade vähendamiseks süüdistas ta juute hostia rüvetamises.

Johann suri 1337. aastal ja maeti Doberaner Münsterisse.

Abielu ja lapsed
----------------

1311. aastal abiellus Johann II Braunschweig-Grubenhageni hertsogi Heinrich I tütre Mechtildiga. Nad said järgmised lapsed:

* Nikolaus III, Werle-Güstrowi isand
* Bernhard II, Werle-Waren isand
* Sophie (1329–1364)
* Anna

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**Nikolaus II** | **Werle isand**1316–1337 | Järgnev**Nikolaus IIIkui Werle-Güstrowi isand** |
| Eelnev**Nikolaus II** | **Werle isand**1316–1337 | Järgnev**Bernhard IIkui Werle-Wareni isand** |
Jiří Gruša (2011)
**Jiří Gruša** (10. november 1938 Pardubice – 28. oktoober 2011 Hannover) oli tšehhi kirjanik, dissident ja diplomaat.

Gruša õppis Prahas Karli ülikoolis ja sai 1962. aastal filosoofiadoktori kraadi. 1960. aastatel hakkas ta oma kirjutisi avaldama ajakirjas Tvář koos teiste noorkirjanikega, kelle hulka kuulusid Zbyněk Hejda, Václav Havel, Jan Lopatka ja Jiři Pištora. Pärast selle ajakirja sulgemist asutas ta oma ajakirja Sešity ja töötas hiljem ajakirjas Nove knihy.

1960. aastatel avaldas Gruša kolm luulekogu ja ühe lasteraamatu. Tema esimene romaan (1972) tunnistati aga pornograafiliseks ja rohkem Gruša oma teoseid riiklikes kirjastustes avaldada ei saanud. Gruša jätkas kirjutamist ja avaldas oma teoseid samizdatis. Veelgi enam halvenesid tema suhted võimudega siis, kui ta kirjutas alla Harta 77-le. 1978 kirjutas ta romaani "Ankeet", milles peategelane peab töökoha saamiseks täitma ankeedi, aga seda ausalt täites kipub tulemus olema sürreaalne. Romaani nõukogudevastasuse tõttu vahistasid võimud Gruša, kuid see tekitas rahvusvahelist vastukaja, mistõttu kirjanik vabastati juba 2 kuu pärast ja saadeti kodumaalt välja.

Gruša sõitis esialgu Torontosse, kuid 1980 sai kirjandusstipendiumi, mille toel kolis Saksa FV-sse ja hakkas elama Bonnis. 1981. aastal võeti talt ära Tšehhoslovakkia kodakondsus, 1983. aastal sai ta Saksa FV kodakondsuse. 1980. aastatel koostas ta lugemiku Austrias asuvatele tšehhi koolidele.

Pärast 1990. aastat toimunud Sametrevolutsiooni taastati Gruša kodakondsus ja ta nimetati Tšehhi suursaadikuks Saksamaal. Sellena töötas ta 1997. aastani, mil temast sai haridusminister Václav Klausi teises valitsuses. Pärast valitsuse tagasiastumist 1998 oli ta kuni 2004. aastani Tšehhi suursaadik Austrias, seejärel 2005–2008 Viini Diplomaatilise Akadeemia direktor.

Aastail 2004–2009 oli Jiří Gruša rahvusvahelise kirjanikke ühendava organisatsiooni PEN-klubi president.

Gruša mõjul sai Tšehhi Vabariigi ametlikuks nimeks saksa keeles *Tschechien*.

Eesti keeles ei ole tema raamatuid ilmunud.

Tunnustus
---------

* 1997 Adelbert Chamisso preemia
* 1999 Goethe medal

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Jiří Gruša** |
**Samuil Salzmann** (eesnime rööpkuju: **Schmuel**, 2. september 1906 Jaunjelgava, Kuramaa – USA, surmaaeg teadmata) oli Eesti arstiteadlane.

Elulugu
-------

Samuil Salzmann oli juut ja kaupmehe poeg.

Lõpetas 1924 Tartu Vene Eraühisgümnaasiumi, 1934 TÜ arstiteaduskonna, meditsiinikandidaat (1957, TÜ), väitekiri "Пневмокониоз у рабочих сланцевой промышленности". Oli 1934–1937 TÜ 1. sisehaiguste kliiniku arst, 1937–1940 Paide ja Rakvere ühishaigekassade arst ja Rakke jaoskonnaarst, 1940–1941 Rakvere polikliiniku terapeut, 1941–1942 Fergana arst, 1942–1945 Nõukogude armees Eesti Laskurkorpuse sanitaarroodu komandör, 1945–1947 Tallinnas sõjaväearst. 1947–1961 Eksperimentaalse ja Kliinilise Meditsiini Instituudi kutsepatoloogilise osakonna noorem- ja vanemteadur, 1955–1976 Tervishoiuministeeriumi pearadioloog-röntgenoloog. 1976–1991 Tallinna Pelgulinna Haigla röntgenoloog, 1991 emigreerus USA-sse.

Teadustöö
---------

Töid rindkereorganite haiguste kohta. Üle 30 teadustrükise.

Tunnustus
---------

* 1974 Eesti NSV teeneline arst

Viited
------

1. 1 2 3 4  Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide

Teoseid
-------

* Силикоз и силико-туберкулез у рабочих сланцевой промышленности. // Вопр. гигиены труда в сланцевой промышленности Эстонской ССР. I. Тлн, 1953
* Ioniseeriva kiirguse ohtlikkusest. // Nõukogude Eesti Tervishoid (1959) 4
* Silikoos fosforiiditöölistel (kaasautorid I. Maripuu, N. Schamardin). // Teaduste Akadeemia Toim. Biol (1962) 3
* Kiirguskoormus haigete röntgenoloogilisel uurimisel. // Nõukogude Eesti Tervishoid (1964) 4
* Eesti NSV röntgeno-radioloogiateenistus ja selle arenemise perspektiivid (kaasautorid M. Rang, H. Ehvärt). Nõukogude Eesti Tervishoid (1967) 3.

Kirjandus
---------

* Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918–1944. I–III. Trt, 1994, I, 216
* II, 357
* Eksperimentaalse ja Kliinilise Meditsiini Instituudi teaduskaader 1947–1987. Tallinn, 1987, 37
* Nõukogude Eesti Tervishoid (1966) 6, 465
* Merila-Lattik, H. Eesti arstid 1947–1997. Tallinn, 1997, 319–320.
* *Eesti teaduse biograafiline leksikon.* 3. köide: *N–Sap* TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013

 *Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.*
| Medalikohad |
| --- |
|  Olümpiamängud |
| Esimene koht | 1896 | rööbaspuud, võistkondlik |
| Esimene koht | 1896 | kang, võistkondlik |
| Esimene koht | 1896 | toenghüpped, individuaalne |
| Esimene koht | 1896 | Kreeka-Rooma maadlus |
| Kolmas koht | 1896 | kahe käega tõstmine |

**Carl Schuhmann** (12. mai 1869 Münster – 24. märts 1946 Berliin) oli saksa sportlane, 1896. aasta suveolümpiamängude neljakordne olümpiavõitja ja olümpiapronksmedalist, Saksamaa esimene olümpiavõitja. 158 cm pikk. Elukutselt peenmehaanik.

Ta võitis Ateena olümpiamängudel 9. aprillil 1896 võimlemises individuaalselt toenghüpped ning võistkondlikult rööbaspuud ja kangi. Teistel individuaalaladel (kang, toenghooglemine ja rõngad ning 10. aprillil rööbaspuud) ta esikolmikusse ei tulnud.

Kergejõustikus nii hästi ei läinud. 6. aprillil oli Schuhmann kolmikhüppes 5. 7. aprillil jäi kuulitõukes 7 võistleja seas 3 viimase hulka ning kaugushüppes 9 võistleja seas 2 viimase hulka. Kõrgus- ja teivashüppes ning kettaheites ta registreerus, kuid ei osalenud.

Samal õhtul jagas Schuhmann 3. kohta kahe käega tõstmises (90 kg), jäädes küll võitjatele 21,5 kiloga alla.

10. aprillil peetud Kreeka-Rooma maadlusturniiril sai Schuhmann neljanda olümpiavõidu. 5 mehe konkurentsis seljatas ta avakohtumises mõne minutiga endast pikema ja raskema inglase Launceston Ellioti ja jõudis finaali kreeklase Giorgios Tsitase vastu. Pärast nelikümmend minutit kestnud maadlust katkestasid kohtunikud matši pimeduse tõttu, kuigi Schumann tahtis jätkata. Järgmisel päeval seljatas Schuhmann Tsitase kahekümne minutiga.

Ateena olümpiamängudel oli ta populaarseim välisvõistleja. Kreeka kuningas Geórgios I olevat talle öelnud: «Te olete kõige populaarsem mees Kreekas. Te olete populaarsem kui mina.»

1898. aastast töötas Schuhmann võimlemisõpetajana Londonis. 1906. aasta Ateena vaheolümpiamängudel oli ta aukülaline ja referent, 1908. aastal atašee, 1936. aastal aukülaline. Esimese maailmasõja ajal interneeriti ta sakslasena Mani saarele, pärast sõda kolis Berliini.

Vaata ka
--------

* Kergejõustik 1896. aasta suveolümpiamängudel
* Maadlus 1896. aasta suveolümpiamängudel
* Riistvõimlemine 1896. aasta suveolümpiamängudel
* Tõstmine 1896. aasta suveolümpiamängudel
Rubén Pérez 2018. aastal Leganése särgis
**Rubén Salvador Pérez del Mármol** (sündinud 26. aprillil 1989 Écijas) on Hispaania jalgpallur, kes mängib kaitsva poolkaitsjana Kreeka kõrgliigaklubis Panathinaikόs.

Ta alustas klubikarjääri Madridi Atléticos, mille noortesüsteemiga liitus ta 2002. aastal. Ainsal korral mängis ta klubi põhimeeskonnas 15. mail 2010, kui sekkus vahetusest Borja Bastóni asemele Hispaania kõrgliigamängus Getafe vastu. Seejärel oli ta Atléticost kuni 2015. aastani laenul teistest klubides, milleks olid Hispaania kõrgliigaklubid Deportivo La Coruña (hooaeg 2010/11), Getafe (2011/12), Real Betis (2012/13), Elche (2013/14) ja Granada (2015) ning Itaalia kõrgliigaklubi Torino (2014/15).

2015. aasta augustis sõlmis Pérez Granadaga püsiva nelja-aastase lepingu. Aastatel 2016–2018 oli ta Granadast kaks hoooaega laenul teises Hispaania kõrgliigaklubis, Leganéses. 2018. aasta juulis sõlmis ta Leganéseega lõpuks püsiva nelja-aastase lepingu.

2021. aasta juulis sõlmis ta kaheaastase lepingu Panathinaikόsega. 2022. aastal võitis ta Panathinaikόsega Kreeka karikavõistlused.

Aastatel 2010–2011 mängis Pérez viiel korral Hispaania kuni 21-aastaste koondises. 2011. aastal tuli ta selle koondisega Euroopa omavanuste meistriks.

Viited
------

1. ↑  "Rubén Pérez, propiedad del Granada CF por 4 temporadas" [Rubén Pérez, Granada CF's property for 4 seasons] (hispaania). Granada CF. 8. august 2015. Originaali arhiivikoopia seisuga 27. detsember 2015. Vaadatud 10. augustil 2015.
2. ↑  "CD Leganés and Rubén Pérez reach an agreement". CD Leganés. 6. juuli 2018. Vaadatud 8. juulil 2018.
3. ↑  "Στον Παναθηναϊκό ο Ρουμπέν Πέρεθ" [At Panathinaikos, Rubén Pérez] (kreeka). Panathinaikos F.C. 14. juuli 2021. Vaadatud 22. augustil 2021.
**Radikaal** oli Eestis aastatel 1930–1931 tegutsenud kultuur-poliitiline ühing.

Ühing registreeriti 1930. aasta juunis. Selle asutajad olid Juhan Vilms, Ants Roos ja Eduard Riisna.

Põhikirja kohaselt oli selle eesmärk edendada radikaal-demokraatlikku ilmavaadet üldpoliitiliste, haridus-kultuuriliste, majanduslike ja sotsiaalpoliitiliste küsimuste alal, uskudes sotsiaalelu edenemisse evolutsioonilisel teel maksva kodanliku korra aluste järkjärguliste, kuid julgete muutmiste ja täiendamiste kaudu. Ühtlasi oli siht võidelda üksikisiku või rühmade ekspluateerimise ja diktatuuri vastu, edendada maailmarahu ja rahvaste ühistööd.

"Ühing "Radikaal" asub väljaspool poliitilisi parteisid ega seisa ühegi erakonna teenistuses. Ühingu eesmärk on vaid koondada radikaalseid isikuid ja edendada radikaalset ühiskondlikku ilmavaadet kui tervikut – mida ei tee praegu ükski organisatsioon Eestis," selgitas Vilms ajakirjanduses.

Oma eesmärgi täitmiseks korraldas ühing Tallinnas, Narvas, Tartus ja teistes linnades avalikke koosolekuid, kus esineti ettekannetega erinevatel teemadel, ning andis välja nädalalehte Meie Hääl, mille vastutav toimetaja oli Rudolf Sirge.

Ühingu tegevus hääbus 1931. aasta sügisel, kui Vilms keskendus koos oma toetajatega erakonna Rahvuslik Töökoondus loomisele.
William Vallutaja. Fragment Bayeux' vaibast
**Bayeux' vaip** on romaani tekstiilikunsti kuulsaim näide. 70 meetri pikkusele kangale tikitud stseenid kujutavad Inglismaa vallutamist normannide poolt. Vaip valmis arvatavasti 11. sajandi lõpus või 12. sajandi alguses.

Vaip on nime saanud oma asukoha järgi: nimelt hoiti vaipa varem Bayeux' katedraalis Normandias, kus seda rahvale kirikupühade ajal näidati. Nüüd on vaip rahvale igal ajal vaatamiseks välja pandud Bayeux' muuseumis. Vaid poole meetri kõrgune, kuid 70 m pikkune vaip on keeratud ribana ümber muuseumisaali seina.

Vaiba 58 stseeni jutustavad Normandia hertsogi Guillaume'i, hilisema Inglise kuninga William I Vallutaja Inglismaale tehtud vallutusretkest. Põhitähelepanu on 1066. aastal toimunud Hastingsi lahingul.

Vaibal on kujutatud umbkaudu 1500 inimest, lisaks hobuseid, losse ja laevu. Vaiba servad on kaunistatud fantastliste olendite, loomade ja lindude kujutistega ning stseenidega igapäevaelust.

Legendi kohaselt tikkis vaiba William Vallutaja naine Mathilde.

Ehkki poliitiline propaganda ja üksikisikute ületähtsustamine on loo ajaloolist tõepära pisut rikkunud, on Bayeux' vaip unikaalne visuaalne dokument keskaegsete relvade, aparellide ja muude esemete kohta. Sellegipoolest on täheldatud, et sõjamehed on kujutatud paljaste kätega, samas kui teiste allikate järgi kanti lahingutes ja jahil üldiselt kindaid.

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Bayeux' vaip** |

* Bayeux' vaiba täielik pildikogu ja ingliskeelne ajalugu
Radim Šimek 2017. aastal Libereci HC Bílí Tygřis mängimas
**Radim Šimek** (sündinud 20. septembril 1992 Mladá Boleslavis) on Tšehhi jäähokimängija, kes mängib kaitsjana NHL-i klubis San Jose Sharks.

Tšehhi kõrgliigas debüteeris ta hooajal 2012/13 Libereci HC Bílí Tygři meeskonnas. Klubi põhikoosseisu kuulus alates hooajast 2015/16. 2016. aastal tuli ta klubiga Tšehhi meistriks. Hooaja 2015/16 väljalangemismängudes sai Šimek kirja kolm väravat ja seitse väravasöötu ning valiti väljalangemismängude väärtuslikumaks mängijaks. Hooaja 2016/17 põhiturniiril lõi ta Tšehhi kõrgliigas kaitsemängijatest enim väravaid (11).  Bílí Tygřiga jõudis ta 2017. aastal Tšehhi meistrivõistlustel taas finaali, kuid seekord kaotati seal Brno Kometale.

2017. aasta mais sõlmis ta lepingu San Jose Sharksiga. Hooajal 2017/18 mängis ta vaid American Hockey League'is Sharksi tütarklubis San Jose Barracuda. NHL-is tegi Šimek debüüdi 2. detsembril 2018 mängus Montreal Canadiensi vastu. Esimese värava lõi ta liigas sama aasta 10. detsembril mängus New Jersey Devilsi vastu. 2020. aasta märtsis pikendas ta Sharksiga lepingut nelja aasta võrra.

Šimek on kuulunud Tšehhi jäähokikoondisse 2016. ja 2017. aasta maailmameistrivõistlustel.

Viited
------

1. ↑   (vaadatud 8.5.2022

Välislingid
-----------

* Radim Šimek NHL.com lehel
* Radim Šimek hockeydb.com lehel

| * v
* r
San Jose Sharks |
| --- |
| 
**Väravavahid**: Aaron Dell **·** Kaapo Kähkönen **·** James Reimer |
| 
**Kaitsjad**: Matt Benning **·** Mario Ferraro **·** Scott Harrington **·** Erik Karlsson **·** Nikolai Knõžov **·** Markus Nutivaara **·** Radim Šimek **·** Marc-Édouard Vlasic |
| 
**Ründajad**: Aleksandr Barabanov **·** Nick Bonino **·** Logan Couture **·** Jonah Gadjovich **·** Noah Gregor **·** Tomas Hertl **·** Luke Kunin **·** Kevin Labanc **·** Oskar Lindblom **·** Steven Lorentz **·** Timo Meier **·** Matt Nieto **·** Nico Sturm **·** Jevgeni Svetšnikov **·** Jeffrey Viel |
**Saaremaa robirohi** (*Rhinanthus osiliensis*) on mailaseliste sugukonda ja robirohu perekonda kuuluv taimeliik.

Saaremaa robirohi on Eesti endeem, s.t kasvab ainult Eestis, Saaremaa lääne- ja loodeosas. 

Ta on üheaastane, ühekojaline rohttaim, kõrgus 20–50 cm. Tema eripäraks on vartel olevad näärmekarvad. Saaremaa robirohi, nagu teisedki robirohud, on poolparasiit – ta juurestik on vähearenenud, kuid juurtel on haustorid, mille abil taim kinnitub teiste taimede juurtele ja ammutab neist toitaineid. Kasvab allikasoodel ja päris- ja puisniitudel. 

Aastast 1958 on saaremaa robirohi looduskaitse all ja kuulub II kategooria looduskaitsealuste taimede hulka. Eesti punases raamatus on ta kolmandas ehk haruldaste liikide kategoorias. Taime ohustab peamiselt allikasoode ja soostunud niitude kuivendamine.

Saaremaa robirohu leidis ja kirjeldas esimesena 1933. aasta hilissuvel botaanikahuviline arst Bernhard Saarsoo.
Vahel on saaremaa robirohtu käsitletud ka rumeelia robirohu alamliigina (*Rhinanthus rumelicus* subsp. *osiliensis*).

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Saaremaa robirohi** |

* Saaremaa robirohi bio.edu.ee
* Saaremaa robirohu pilt

Meedias
* Peeter Ernits "Saaremaa robirohi õitseb Viidumäe allikasoos augustis" Ärileht, 7. august 1996
* Mari Reitalu. Euroopa haruldus Eestis. Saaremaa robirohi. Eesti Loodus, juuni 2004
* Urmas Kiil "Valmis tegevuskava Saaremaa robirohu kaitseks" Saarte Hääl, 7. juuli 2011
* "Selgus majas: Saaremaa robirohi on Eestile ainuomane" Novaator, 11. veebruar 2013
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib vanakreeka koosviibimise kohta; teadlaste istungi kohta vaata artiklit Sümpoosion (teadus)* |

---

Vanakreeka fresko. 475 eKr.
**Sümpoosion** (vanakreeka sõnast συμπόσιον (*symposion*, 'koosjoomine'), mis on tuletatud tegusõnast συμπίνειν (*sympinein*)) oli Vana-Kreekas ritualiseeritud koosviibimine veinijoomisega ja intellektuaalse vestlusega. 

Kuigi Platoni samanimeline dialoog on tõlgitud "Pidusöögiks", ei olnud tegemist ohjeldamatu söömingu ja joominguga, vaid jumalatele orienteeritud seltskondliku rituaaliga. 

Sümpoosionidega tähistati mitmesuguseid sündmusi, näiteks lapse sündi, abiellumist, matuseid, tähtsa isiku või perekonnaliikme reisile minekut või reisiletulekut. Sümpoosion võidi kokku kutsuda ka ilma, et oleks midagi tähistada. Sageli arutati sümpoosionil filosoofilisi küsimusi. 

Sümpoosioni viis läbi sümposiarh, kes kirjutas vahatahvlitele kutsutavate külaliste nimed koos päeva ja tunniga (tavaliselt üheksas tund) ning andis need orjast küllakutsujale, kes toimetas need kutsutavatele kätte. Koosviibijate (kaasa arvatud peoperemees) ideaalne arv oli üheksa, kusjuures loendati ainult mehi. Naistest võisid kohal viibida ainult hetäärid, kes mängisid flööti ja kitarat, tantsisid ja laulsid. 5. ja 4. sajandil eKr oli sümpoosionidel levinud ka kottabose mängimine.

Pärast sööki kogunesid külalised kodualtari ümber. Siis juhatatu sümpoosion sisse puhastusrituaalidega (kätepesemine, lõhnaainete piserdamine). Järgnevalt pärjati iseend ja veinianumaid luuderohi, mürdi ja lilledega; kasutati ka valgeid ja punaseid villasidemeid. See tähistas Dionysose teenrite hulka kuulumist. 

Esimene lonks veini joodi ringikäivast kausist daimoni auks. Jumalatega seotuse märgiks ohverdati jumalatele veini, paisates seda peekrist välja. Seejuures lauldi flöödi saatel Apollonile pühendatud vana kultuselaulu. 

Seejärel lauldi sümpoosionilaule, mida nimetati skoolionideks. Enamasti (Xemophoni "Pidusöök" mainib ka kunstilisi ettekandeid) alustati seejärel intellektuaalset meelelahutust. Improviseeriti kõnesid etteantud teemal, mõistatati mõistatusi, mida üksteisele mõistatada anti, või mängiti tabavate võrdluste leidmise mängu.
**Żagań** (prantsuse ja saksa keeles Sagan) on linn Lääne-Poolas Lubuszi vojevoodkonnas Bóbri jõe ääres. 

2010. aastal oli Żagańis 26 253 elanikku. 

Ajalooliselt on linn Żagańi hertsogite residents ja Żagańi maakonna keskus. Varem kuulus Żagań Zielona Góra vojevoodkonda (1975–1998), ent 1999. aastast paikneb Żagań Lubuszi vojevoodkonnas.

Ajalugu
-------

Żagańit on esmamainitud ürikus 1202. aastal, mil see kuulus Alam-Sileesia hertsogkonda, mida valitses tollal Piastide dünastiast Henryk I Habemik. 1549. aastal loovutas Saksimaa kuurvürst Moritz Żagańi Böömi  ja Ungari kuningale Ferdinand I-le. Keiser Ferdinand II läänistas Żagańi 1627. aastal Albrecht von Wallensteinile, kes oli tema vägede ülemjuhataja Kolmekümneaastases sõjas.

Pärast Poolasse tungimist 1939. aastal rajas Saksamaa Żagańisse kurikuulsad sõjavangilaagrid. Kokku viibis laagris nimega Mannschafts-Stammlager Stalag VIIIC ja selle allasutustes üle 300 000 vangi umbes 30 riigist. Umbes 120 000 neist surid nälja, haiguste ja halva kohtlemise kätte. 1942. aasta märtsis rajati täiendav laager liitlasriikide pilootidele, nimega Stalag Luft III.

Stalag Luft III-s toimus üks julgemaid põgenemisi Saksamaa vangilaagritest, mis viis 50 vangi tapmiseni. Selle juhtumi põhjal on valminud kaks maailmakuulsat filmi: "Suur põgenemine" (peaosas Steve McQueen) ja "Suur põgenemine II" (peaosas Christopher Reeve). Põgeneda üritas 200 vangi, kellest 80 suutsid laagrist välja saada; 73 neist saadi kätte ja 50 hukati Adolf Hitleri käsul. Vaid kolm jõudsid Suurbritanniasse.

Pärast Teist maailmasõda anti Żagań 1945. aastal Saksamaalt tagasi Poolale koos ülejäänud Sileesiaga. Sakslased kas põgenesid Punaarmee tuleku eel või saadeti välja. Linn taasasustati poolakatega, kellest paljud olid omakorda aetud minema aladelt, mis said osaks Nõukogude Liidust.

Tähelepanuväärseid elanikke
---------------------------

* Johannes Kepler (1571–1630), Saksa astronoom, matemaatik ja astroloog, elas Żagańis aastail 1628–1630.
* Albrecht von Wallenstein (1583–1634), keisri väejuht, oli 1627–1634 Żagańi hertsog.
* Peter von Biron (1724–1800), viimane Kuramaa hertsog, oli Żagańi hertsog 1786–1800
* Dorothea de Talleyrand-Périgord (1793–1862), Kuramaa printsess, oli 1844–1862 Żagańi hertsoginna.
* Adolf Engler (1844–1930), Saksa botaanik, sündis Żagańis.
* Reinhold Röhricht (1842–1905), Saksa ajaloolane, õppis 1852–1862 Żagańi gümnaasiumis.
* Bronisława Wajs (1908–1987), Poola mustlaspoeet, elas Żagańis 1950. aastail.
* Mariusz Jurasik (sündinud 1976), Poola käsipallur, alustas oma karjääri klubis WKS Sobieski Żagań.

### Galerii

* Żagańi kesklinn, august 2006.Żagańi kesklinn, august 2006.
* Żagańi loss, 2006.Żagańi loss, 2006.
* Sõjavangilaagri Stalag Luft III makett.Sõjavangilaagri Stalag Luft III makett.

1. ↑  , vaadatud 4.10.2022.
Hulgateoorias nimetatakse hulkade *A* ja *B* **sümmeetriliseks vaheks** hulka {\displaystyle A\Delta B}, kuhu kuuluvad kõik hulkade *A* ja *B* elemendid, mis ei kuulu korraga hulkadesse *A* ja *B*.

Definitsioon
------------

{\displaystyle A\Delta B=(A\setminus B)\cup (B\setminus A),\,}
kus \ tähistab hulkade vahet ja ∪ hulkade ühendit.

Näited
------

Näiteks hulkade {1, 2, 3, 4, 5} ja {4, 5, 6, 7} sümmeetriline vahe on {1, 2, 3, 6, 7}.

Omadused
--------

Hulkade sümmeetrilise vahe leidmisel on järgmised omadused: 

* Seos vahe, ühendi ja ühisosaga.

{\displaystyle A\Delta B=(A\cup B)\setminus (A\cap B),\,},
* Kommutatiivsus

{\displaystyle A\Delta B=B\Delta A,\,},
* Assotsiatiivsus

{\displaystyle (A\Delta B)\Delta C=A\Delta (B\Delta C),\,},
* Seos tühihulgaga

{\displaystyle A\Delta \varnothing =A,\,},
{\displaystyle A\Delta A=\varnothing ,\,},
* Distributiivsus hulkade ühisosaga

{\displaystyle A\cap (B\Delta C)=(A\cap B)\Delta (A\cap C).},

Viited
------

1. ↑   M Kilp, Algebra I (1998)
Saaremaa valla lipp
**Saaremaa valla lipp** on Saare maakonnas asuva Eesti haldusüksuse Saaremaa valla lipp.

Lipu kirjeldus
--------------

Vallalipu kummaski otsas on 2 ühiku laiune sinine püstlaid, lipukanga ruudukujulisel kuldkollasel keskosal on Saaremaa valla vapp. 

Saaremaa valla sümboolika kujutab eestvaates muinaslaeva, mille purjel on langev sabatäht. Kujutatud muinaslaev on Saaremaa peamine heraldiline sümbol, esitades saarlaste iidset merekultuuri ja rahvastevahelist suhtlemist. Sabatäht purjel tähistab Saaremaale ajaloos ja legendides tuntust toonud Kaali meteoriiti. Sinine värvus on mere, usu, hea tahte ja sõpruse tunnusvärv; hõbedane sümboliseerib tarkust, ustavust, siirust ja hingepuhtust, samuti Saaremaa paest pinnast; kuldkollane värvus vallalipu keskosal märgib valgust, tõde, õnne ja edukust. 

Lipu sinine toon soovituslikult PMS 300, kuldkollase toon PMS 116. Vallalipu pikkuse ja kõrguse suhe on 7:11.

Autor
-----

Sümboolika autor on heraldik Priit Herodes, kelle töö „Vöta või jäta" võitis 2017. aasta kevadel peetud sümboolikakonkursi.

Vaata ka
--------

* Saaremaa valla vapp

Välislingid
-----------

* Saaremaa valla sümboolika valla kodulehel
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib Indias tegutsenud erakonnast; teiste sarnase nimega erakondade kohta vaadake lehekülge Radikaaldemokraatlik partei.* |

---

**Radikaaldemokraatlik Partei** oli Indias aastatel 1940 kuni 1948 tegutsenud erakond.

Partei asutati M. N. Roy ja tema toetajate poolt, kes kuulusid varem India Rahvuskongressi ja olid koondunud seal Radikaalsete Kongresmenide Liigaks. Erinevalt ülejäänud Rahvuskongressist pooldasid nad India osalemist Teises maailmasõjas liitlaste poolel, sest nägid fašismis ohtu demokraatiale kogu maailmas. Roy kandideeris 1940. aastal Rahvuskongressi juhiks, kuid kaotas, lahkudes pärast seda erakonnast ja asutades uue.

1946. aastal kiitis erakond oma kongressil heaks Roy koostatud "Radikaaldemokraatia printsiibid", mille edasisel arutamisel jõuti järeldusele, et parteipoliitika ei sobi kokku RDP poolt toetatud "organiseeritud demokraatia" ideaaliga. Sellest tulenevalt saadeti erakond 1948. aastal laiali ning asutati Radikaalne Humanistlik Liikumine, mis jätkas Roy ideede propageerimist.

Roy, kes oli pettunud nii kodanlikus esindusdemokraatias kui ka kommunismis, seadis ülimaks väärtuseks üksikisiku vabaduse ja nägi uue poliitilise süsteemi alusena üleriigilise rahvakomiteede võrgustiku loomist, mis haaraks kogu elanikkonda ja mille kaudu riik oleks pidevalt kogu ühiskonna demokraatliku kontrolli all.

"Selleks, et muuta demokraatia efektiivseks, peab võim jääma alati rahva kätte ning peavad olema viisid ja meetodid, et rahvas saaks oma suveräänset võimu kasutada efektiivselt, mitte perioodiliselt, vaid päevast-päeva," kirjutas Roy oma teesides.

"Mõistes, et vabadus on kokkusobimatu võimu kontsentreerumisega, taotlevad radikaaldemokraadid võimu laialdasimat hajutamist," rõhutas ta.

Välislingid
-----------

* Manbendra Nath Roy (1887–1954)
|  |
| --- |
|  |
| Medalikohad |
| Copa América |
| **Hõbe** | 2019 |  |
| **Pronks** | 2011 |  |
| **Pronks** | 2015 |  |

**Luis Jan Piers Advíncula Castrillón** (sündinud 2. märtsil 1990 Chincha Altas) on Peruu jalgpallur, kes mängib kaitsjana Argentina kõrgliiga klubis Boca Juniors ja Peruu jalgpallikoondises.

Ta alustas klubikarjääri 2009. aastal Peruu klubis Juan Aurich. Klubikarjääri jooksul on ta mänginud veel Peruu kõrgliigas Sporting Cristalis, Saksamaa kõrgliiga klubis TSG 1899 Hoffenheim, Brasiilia kõrgliigas Ponte Pretas, Portugali kõrgliiga klubis Vitória Setúbal, Türgi kõrgliigas Bursasporis, Argentina kõrgliiga klubis Newell's Old Boys, Mehhiko kõrgliiga klubides Tigres UANL ja Lobos BUAP ning Hispaania klubis Rayo Vallecano. Boca Juniorsiga liitus ta 2021. aasta juulis.

Debüüdi Peruu jalgpallikoondises tegi Advíncula 4. septembril 2010 sõprusmängus Kanada vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 9. septembril 2018 sõprusmängus Saksamaa vastu. 2011. ja 2015. aasta Copa Américal sai ta Peruu koondisega kolmanda koha. Ta on kuulunud Peruu koondisse ka 2016. aasta Copa América Centenariol, 2018. aasta maailmameistrivõistlustel ja 2019. aasta Copa Américal.

Saavutused
----------

Sporting Cristal
* Torneo Descentralizado: 2012

Tigres UANL
* Liga MX: 2016/2017 Apertura

| * v
* r
Peruu koondis  –  2018. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlused |
| --- |
| 

* 1 Gallese
* 2 Rodríguez
* 3 Corzo
* 4 Santamaría
* 5 Araujo
* 6 Trauco
* 7 Hurtado
* 8 Cueva
* 9 Guerrero (c)
* 10 Farfán
* 11 Ruidíaz
* 12 Cáceda
* 13 Tapia
* 14 Polo
* 15 Ramos
* 16 Cartagena
* 17 Advíncula
* 18 Carrillo
* 19 Yotún
* 20 Flores
* 21 Carvallo
* 22 Loyola
* 23 Aquino
* Treener: Gareca

 | Peruu |
Austraalia händpart
**Austraalia händpart** (*Oxyura australis*) on väikest kasvu jäiga sabaga Austraalia part. Nii emas- kui ka isaslinnud kasvavad kuni 40 cm pikkuseks. Isaslinnul on hallikassinine nokk, mis muutub pesitsushooajal helesiniseks. Samuti on sel perioodil isaslinnu sulestik kastanpruun, kuid muutub hiljem tumehalliks. Emaslinnu sulestik on aga aasta läbi must ja pruunide laikudega. Austraalias on see part kohalik lind, kes pesitseb nii sisemaa kui ka kunstlikel märgaladel. Händparte on raske jälgida, kuna nende käitumine on pesitsushooajal (sügisest talveni) arusaamatu. Sigimisperioodil on isastel väga keeruline paaritumisrituaal. Austraalia händpart on omnivoor ehk kõigesööja, kes eelistab vees elavaid selgrootuid. Tegu on ohustatud liigiga. Neid ohustavad peamiselt püsivate ja sügavate märgalade vee äravool, märgalade hävinemine ja sooldumine, märgaladel karjatamine ning põhjaveetaseme langus.

Taksonoomia
-----------

Esimest korda kirjeldas austraalia händparti aastal 1836 ornitoloog John Gould.

Kirjeldus
---------

Pardi sabasuled koosnevad paksudest lülisarnastest jätketest ning lind hoiab saba tavaliselt veepinnal. Ennast või paarilist kaitstes hoiab ta saba püstiasendis. Isaslind hoiab saba püsti ka siis, kui näeb emaslinnus oma võimalikku tulevast paarilist. Austraalia händpardil on tavaliselt väga tugevad jalad, mis aitavad ujuda ja sukelduda. Võrreldes teiste partidega on see liik eriline, kuna ujub pigem madalas vees. Nagu eespool öeldud, muutub isase händpardi nokk sigimisperioodil helesiniseks, pea ja kael läikivmustaks ning selg ja tiivad kastanpruuniks. Väljaspool sigimisperioodi on pea ja kael mustad ning hallide täppidega ja keha tumehall. Mõnel isaslinnul püsib sigimisperioodile iseloomulik sulestik kogu aasta. Emaslinnu sulestik aasta jooksul ei muutu. Tema pea on tumepruun ning selga ja tiibu katavad mustad suled, millel on helepruunid otsad, andes pardile laigulise välimuse. Emase pardi nokk on tumedam hallikaspruun ning jalad samuti hallikaspruunid. Isaslindude jalad on aga hallid.
**Austraalia dollar** (AUD) on Austraalia rahaühik. Seda kasutatakse ka Kiribatis, Naurul ja Tuvalus. 

Dollar võeti kasutusele 1966. aastal naelsterlingi asemel. Üks dollar jaguneb 100 sendiks. 

1992. ja 1996. aasta vahel vahetati paberrahatähed polüpropüleenist rahatähtede vastu välja.

Austraalia sularahatähed on väärtusega 5, 10, 20, 50 ja 100 dollarit. Rahatähed on eri mõõtmetega (mida suurem nominaalväärtus, seda suuremad mõõtmed) ning igaühel on erinev värvitoon: 5-dollarine on lilla või roosa; 10-dollarine sinine; 20-dollarine punane; 50-dollarine kollane ja 100-dollarine roheline. Mündid on väärtusega 5, 10, 20 ja 50 senti ning 1 ja 2 dollarit. Mündid väärtusega 1 ja 2 senti on käibelt kõrvaldatud.

Austraalia dollari kurss on kõikuv, mistõttu see on üks valuutaspekulantide lemmikuid.

Eesti Panga 28. novembri 2006 kursi järgi maksis 1 Austraalia dollar 9,27847 Eesti krooni ja 1. jaanuaril 2011 11,925 Eesti krooni.

Välislingid
-----------

* Austraalia keskpanga koduleht
* Austraalia rahatähed
* Austraalia pangatähtede galerii (inglise) (saksa)
Luis Corvalán
**Luis Alberto Corvalán Lepe** (14. september 1916 Tomé – 21. juuli 2010 Santiago) oli Tšiili kommunistlik poliitik.

Luis Corvalán astus Tšiili Kommunistlikku Parteisse 1932. aastal. Elukutselt oli ta õpetaja. Alates 1952. aastast oli ta Tšiili Kommunistliku Partei Keskkomitee liige. 1956–1958 oli ta Tšiili Kommunistliku Partei Keskkomitee Poliitkomisjoni liige ja Keskkomitee sekretär. 1958. aastal valiti ta Tšiili Kommunistliku Partei peasekretäriks. Alates 1961. aastast oli ta Tšiili parlamendi liige.

Luis Corvalán arreteeriti 1973. aasta septembris sõjaväelise riigipöörde ajal. Corvaláni hoiti vangistuses kuni 1976. aastani, mil ta vahetati Nõukogude dissidendi Vladimir Bukovski vastu.

Kuni 1988. aastani elas Luis Corvalán pagenduses Nõukogude Liidus, misjärel pöördus muutunud oludes Tšiilisse tagasi. Tšiili Kommunistliku Partei peasekretär oli ta kuni 1990. aastani.

Viited
------

1. ↑  Kate Clark. Luís Corvalán obituary The Guardian, 15. august 2010
2. ↑  Luis Corvalán Lepe : Reseñas Biográficas Portada Historia Política
3. ↑  Douglas Martin. Luis Corvalán Dies at 93; Led Communists in Chile New York Times, 29. juuli 2010
4. ↑  Ingrid Saavedra. Fallece Luis Corvalán Lepéz, ex secretario general del PC Radio Uchile
5. ↑  Rafael Luís Gumucio Riva. Der Abschied von Luís Corvalán Lepe Quetzal, august 2010
The Yardbirds (2006)
**The Yardbirds** on Inglismaa rokkansambel, mis loodi 1963. aastal. Ansamblist sai alguse kolme kuulsa kitarristi – Eric Claptoni, Jimmy Page'i ja Jeff Becki karjäär.

Lõpp ja uue algus
-----------------

Juulis 1968 läks laiali The Yardbirds – Ansambel, mis oli muutnud Briti roki kõla. Tülikal moel nägi nende leping ette veel tuurile minekut, mis seadis Jimmy Pagei bassimees Chris Dreja ette ülesande otsida bändi uued liikmed. Procol Harumi laulja Terry Reid ütles ära, kuid soovitas Robert Planti, kes tõi kaasa trummar John Bonhami. Toimus veel üks ümberpaigutus- Dreja asemel tuli John Paul Jones kellega Page oli 1966.a koos Keith Mooniga ansamblist The Who mänginud Jeff Becki loos "Beck's Bolero". Nelik kogunes proovi tegema 1966.aasta augustis ja tajus, et kuigi isiklikus plaanis polnud neil kuigi palju ühist, oli muusikaline säde olemas. Septembris salvestasid nad esimese albumi ja olles The New Yardbirdsi nime all täitnud kõik vanad kohustused, muutusid Led Zeppeliniks (nime haudusid välja The Who mehed Moon ja John Entwistle, püüdes kirjeldada ansamblit, mis kukub taevast alla nagu tinast õhupall).

Albumid
-------

* "Five Live Yardbirds" – 1964
* "For Your Love" – 1965
* "Having a Rave Up" – 1965
* "Roger the Engineer" – 1966 (originaalne pealkiri "The Yardbirds")
* "Over Under Sideways Down" – 1966 (USA ja Prantsusmaa versioon "Roger the Engineerist")
* "Little Games" – 1967
* "Live Yardbirds: Featuring Jimmy Page" – 1971
* "Birdland" – 2003
**Snina** (ungari keeles *Szinna*, russiini keeles Снина) on linn Slovakkias Prešovi maakonnas, Snina ringkonna halduskeskus.

Geograafiline asend
-------------------

Snina asub riigi idaosas Cirocha jõe ääres, Poola piirist 19 km ja Ukraina piirist 20 km kaugusel.

Ajalugu
-------

Asulat on esmamainitud 1317. aastal. 16. sajandi teisel poolel kujunes Snina aleviks ja 1623. aastal on teda mainitud sõnaga *oppidum* (linn).

Majandus
--------

1951. aastal alustas tööd masiaehitusettevõtte Vihorlat Snina. Pärast ebaõnnestunud erastamist sotsialismijärgsel ajal lagunes see mitmeks järglasettevõtteks.

Rahvastik
---------

Slovakkia 2021. aasta rahvaloenduse andmetel oli Snina elanikest slovakke 84,07%, russiine 5,74%, ukrainlasi 0,96%, mustlasi 0,57% ja tšehhe 0,37%. Rahvus oli teadmata 7,85%-l elanikest.

Sõpruslinnad
------------

* Poola Boguchwała, Poola
* Ukraina Hust, Ukraina
* Ukraina Krementšuk, Ukraina
* Poola Lesko, Poola
* Türgi Seferihisar, Türgi
* Ungari Tokaj, Ungari

Viited
------

1. ↑  Sčítanie obyvateľov, domov a bytov 2021 na Slovensku
2. ↑  História Mesto Snina. Vaadatud 22. aprillil 2023
3. ↑  Vihorlat Snina Evidencia vozidiel slovenských dopravcov. Vaadatud 22. aprillil 2023
4. ↑  Number of population by ethnicity in the municipality Snina at 1. 1. 2021 Sčítanie obyvateľov, domov a bytov 2021. Vaadatud 22. aprillil 2023
**Austraalia kuninglik merevägi** (*Royal Australian Navy*, **RAN**) on meresõja ja teisi mereväe ülesandeid täitev väeliik Austraalia kaitseväes.

Austraalia kuninglik merevägi loodi 1901. aastal, ühendades Austraalia osariikide mereväed Ühenduse Merejõududeks. Esialgu oli Merejõudude ülesandeks kaitsta Austraalia territooriumi, kuid Suurbritannia mereväe kohalolu vähenemisel Vaiksel ookeanil, muutus ka Austraalia kuningliku mereväe vastutusala suuremaks. Merevägi sai oma praeguse nime 1911. aastal. Tänapäeval koosneb merevägi 43 sõjalaevast ja seal teenib üle 16 000 mereväelase.

Austraalia kuninglik merevägi on osalenud mitmetes sõdades, sealhulgas I ja II maailmasõjas, Malaya kriisis ja Vietnami sõjas. Samuti on merevägi osalenud rahuvalvemissioonidel Ida-Timoris ja Saalomoni saartel. 

Austraalia mereväge juhib mereväe ülem, kes allub kaitseväe juhatajale. Seisuga 24. aprill 2022 oli mereväe ülemaks aseadmiral Mark Hammond.

Viited
------

1. ↑  "The Fleet". *RAN*. Vaadatud 25. november 2022.
2. ↑  "Current Ships". *RAN*. Vaadatud 25. november 2022.
3. ↑  "Senior Leadership Team". *RAN*. Vaadatud 25. november 2022.
Kaart
**Mudiste – Suure-Jaani – Vändra maantee** (registrinumbriga 57) on üks Eesti tugimaanteedest. 

See saab alguse Mudiste külas Imavere – Viljandi – Karksi-Nuia maantee 32. kilomeetril. Tee pikkus on 42,8 km. Tee lõpeb Allikõnnu külas Pärnu–Rakvere–Sõmeru maantee 43. kilomeetril.

Sillad Mudiste – Suure-Jaani – Vändra maanteel
----------------------------------------------

Sildade nimistu pärineb Maa-ameti andmebaasist

| Silla nimi | Kaugus maantee algusest, km | Ületatav takistus |
| --- | --- | --- |
| Vanaõue sild | 15,9 | Navesti jõgi |
| Saarjõe sild | 24,5 | Saarjõgi |
| Kaansoo sild | 25,8 | Kaansoo oja |
| Suurejõe sild | 33,1 | Pärnu jõgi |
| Mõisa sild | 41,3 | Vändra jõgi |

Asulad Mudiste – Suure-Jaani – Vändra maanteel
----------------------------------------------

Mudiste küla, Tällevere küla, Nuutre küla, Lõhavere küla, Päraküla küla, Lahmuse küla, Põhjaka küla, Vihi küla, Kootsi küla, Kaansoo küla, Veskisoo küla, Võiera küla, Tagassaare küla, Suurejõe küla, Kose küla, Säästla küla, Kirikumõisa küla, Kalmaru küla, Vändra alev, Allikõnnu küla.

Viited
------

1. ↑  Maa-amet
**Filosoofia** on õppeaine, mis oli 1996. aasta riikliku õppekava raames gümnaasiumiastmes kohustuslik, aga 2002. aasta õppekava arvas filosoofia kohustuslike õppeainete hulgast välja. 2010. aasta septembrist kehtivad uued filosoofia valikkursuste kavad, mille järgi moodustavad gümnaasiumi filosoofiaõppe kaks teineteist süvendavat 35-tunnist kursust: Sissejuhatus filosoofilisse mõtlemisse, Tänapäeva filosoofilised küsimused.

Alates 2004. aastast toimub Eestis filosoofiaolümpiaad gümnasistidele.

Filosoofia õppeaine on üldiselt Euroopa haridussüsteemides gümnaasiumiastmes mingil viisil võimaldatud, paljudes riikides, nt Prantsusmaal, Itaalias, Soomes on filosoofia gümnaasiumis kohustuslik õppeaine.

Vaata ka
--------

* Filosoofia
* Filosoofiaolümpiaad
* Filosoofiline väitlus

Viited
------

1. ↑   Eesti Filosoofiaõpetajate Selts: Esimene ülevabariigiline filosoofiaolümpiaad

Välislingid
-----------

* Filosoofia valikkursuste kavad ainevaldkonna "Sotsiaalained" raames
* Filosoofia 2011. aasta riiklikus õppekavas
* Filosoofiaolümpiaad
**Charles Nicholl** (sündinud 1950) on Briti ajakirjanik, kirjanik ja dokumentalist.

Ta on spetsialiseerunud ajaloo, bioloogia, kirjanduse uurimisele, Royal Society Literature liige.

Elulugu
-------

Pärast kooli lõpetamist õppis Charles Cambridge'i Ülikooli King's Kolledžis. Töötas algul Londonis inglise keele õpetajana, seejärel ajakirjanikuna.

Tema huviorbiidis on Arthur Rimbaud, Leonardo da Vinci, William Shakespeare.

1980. aastal ilmus tema esimene raamat "Keemiline Teater: alkeemilise raamatu kontsert", 1984. aastal andis ta välja teise raamatu, mis oli Tomas Nashi elulugu "Tomas Nash: uudiste karikas" ja 1985. aastal kirjutas ta raamatu "Puuviljadest loss", mis oli tema jutt reisimisest Colombiasse.

Peale selle huvitas teda väga Marloo teooria, mis ühes oma osas räägib sellest, et Shakespeare'i ja Marloo surm oli võltsitud. Mõeldes sellest kirjutas ta raamatu "Kättemaks: Kristofer Marloo surm", mille eest sai 1992. aastal preemia.

Raamat "Kaardi looja" räägib Walter Raleigh' ekspeditsioonist Lõuna-Ameerikasse. Pärast tööaastaid kirjutas ta Leonardo da Vinci eluloost raamatu, mis oli tõlgitud vene ja saksa keelde.

Nicholl peab loenguid Inglismaal, Itaalias ja USA-s, ta on teinud paar filmi Briti televisioonile.

1997. aastast elab koos naise ja nelja lapsega Itaalias.

Valitud teoseid
---------------

* "Puuviljadest loss"
* "Piirid"
* "Kättemaks : Kristofer Marloo surm"
* "Keegi veel : Arthur Rimbaud Aafrikas"
* "Leonardo da Vinci : vaimu lend"
**Sartai kihistik** (inglise *Sartai Member*) on ordoviitsiumi ladestu Haljala lademe Balga kihistu kihistik. Seda hakkas esimesena eristama Jevlampijus Laškovas aastal 1976. Kihistik on nime saanud Leedus asuva Sartai järve järgi. Eesti alal kihistiku kivimeid ei esine. Kihistikku eristatakse peaaegu kogu Leedu aladel, välja arvatud maa loodeosas. Kihistik on Nemunase madalikul 5 meetri paksune, mujal on suurim paksus 9 meetrit.

Kihistiku stratotüüp on Svedasai 252 puurauk, kus kihistiku kivimid esinevad 667..672 meetril.

Kihistiku kivimid on tekkinud kivistunud mudast. Valdav on hall suure detriidisisaldusega lubjakivi, milles on mergli vahekihid.

Viited
------

1. ↑  Sartai kihistik Eesti geokogude infosüsteemis (vaadatud 10.08.2019)
2. ↑  Stratigraafia terminoloogia
3. ↑  *Upper Sandbian–lower Katian bio- and chemostratigraphy in the Pajevonys-13 core section, Lithuania,* Linda Hints, Juozas Paškevičius, Tõnu Martma, Peep Männik, Jaak Nõlvak, 2015
4. ↑  LIETUVOS SILŪRO, ORDOVIKO, KAMBRO, EDIAKARO SISTEMŲ STRATIGRAFINĖ KLASIFIKACIJA, 2015, lk. 33

Välislingid
-----------

* Sartai kihistik Eesti geokogude infosüsteemis
**Baýramaly** on kuurortlinn Türkmenistani kaguosas Mary vilajetis, Baýramaly rajoon halduskeskus. Baýramaly on rajooniga võrdsustatud linn.

Linn asub Murgapi oaasis Murgapi jõe kaldal, Aşgabatist 375 km ida pool ja Maryst 27 km ida pool. Linnas on raudteejaam, Aşgabatiga on raudteeühendus.

Kõrgus merepinnast on 231 m.

Elanike arv oli 1991. aasta andmetel 60 000, 1969. aastal 53 000.

Baýramaly on linn alates 1931. aastast.

Nimi
----

Vene keeles kasutatakse rööbiti nimekujusid Байрамалы (see on ka varasem türkmeenikeelne nimekuju) ja Байрам-Али. Kasutatakse ka vormi Байрамали.

Eesti keeles on varem kasutatud nimekujusid *Bairam-Ali*
ja *Bajramalõ*.

Ladinatähelised nimekujud on veel *Bayramaly*, *Bairam Ali*, *Bairam Aly*, *Barjam-Ali* ja *Bayramali*.

Kliima
------

Kliima on kuiv ja kuum. Suvel on varjus sooja üle 40 kraadi, kevadel ja sügisel 30–35 kraadi. Suhteline õhuniiskus on 10%–35%. Juunist septembrini sademed praktiliselt puuduvad, teistel kuudel on sademeid vähe. Tuuled on nõrgad.

Tööstus
-------

Baýramalys valmistatakse rasvu, trikotaažitooteid ja ejitusmaterjale ning puhastatakse puuvilla.

Baýramaly rajoonis on maagaasi leiukoht.

Kuurort
-------

Baýramaly on kuurort neeruhaigetele, seal asub Saparmyrat Türkmenbaşy nimeline sanatoorium. Baýramaly piisavalt kuiv, päikeseline ja soe kliima, mis sarnaneb Egiptuse omaga, on neeruhaigetele soodne. Kuurort tekkis 1920. aastatel.

Sanatoorium asub omapärase mikrokliimaga, igihalja taimestikuga varjulises pargis. Ravi aluseks on kliimateraapia ja ravidieet.

Baýramaly kliima "masseerib" nefriidihaigetel naha kapillaare ning südame ja neerude veresooni. Naha respiratsioon paraneb, tursed kaovad, arteriaalne vererõhk alaneb, vere vool neerudes ja pärgarterites tugevneb, paranevad vereringe ja taastusprotsessid neerudes, tugevneb organismi vastupanuvõime. Neerude ja naha aktiivsuse tõusu tõttu vabaneb organism suurest hulgast mürgistest ainetest, paranevad hapete ja aluste tasakaal, ainevahetus ja vereringeelundkonna funktsioonid. 

Kõrbeliivas kasvanud viinamarjad ja arbuusid sisaldavad väga vähe vett ning rikkalikult glükoosi ja tselluloosi. Türkmenistani viimamarjad ja arbuusid parandavad süsivesikute ainevahetust. Rohelise tee joomine Baýramaly tingimustes aitab laiendada perifeerseid veresooni ja tugevdada higieritust. Kahjulikud soolad ja vesi väljuvad organismist, kuid vajalikud valgud ja fermendid jäävad verre ning aitavad kaasa neeripõletikuga orgabismi elutegevusele.

Sanatooriumis kasutatakse palju õhuvanne, värskes õhus magamist, sooje dušše ja veega ülekallamist.

Sanatooriumis on ka kardioloogiaosakond.

Vaatamisväärsused
-----------------

Linna lähedal on vana Mervi (?) varemed.

Telefon
-------

Baýramaly kaugvalimiskood on 564.

Ajalugu
-------

Juulis 1992 olid Baýramalys rahutused.

1990. aastate alguses algasid jumalateenistused restaureeritud revolutsioonieelses õigeusu kirikus.

Välislingid
-----------

* Asukoht Türkmenistani kaardil
* Teine Türkmenistani kaart
* Ümbruse topograafia
* Mervi varemed (ülemine pilt)
* Mervi varemed
* Kliimatabelid inglise keeles
Vapp
*Samtgemeinde* Hankensbütteli paiknemine Gifhorni kreisis
**Hankensbüttel** on valdade ühendus (*Samtgemeinde*) Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Gifhorni kreisis.

Selle pindala on 290,27 km². 31. detsembril 2015 elas seal 9040 inimest. See paikneb umbes 30 km Gifhornist kirdes ja 20 km Uelzenist põhjas. Selle keskus on Hankensbüttel.

Majandus
--------

*Samtgemeinde* Hankensbüttel on paljude metsade ja põldudega maapiirkond. Siin on ka mõned nõmmed, mis moodustavad osa Lüneburgi nõmmest. Suurim tööandja piirkonnale on Volkswagen Wolfsburgis, mis on 50 km Hankensbüttelist eemal.

Turism
------

*Samtgemeinde* Hankensbüttelis on mõned turismisihtkohad: Hankensbüttelis on *Otter-Zentrum* (saarmakeskus), kohalike loomade loomaaed ja aastatel 1345 kuni 1350 ehitatud klooster. Oerrelis on jahimuuseum. Ümber külade on metsad ja müned nõmmed, mis moodustavad osa Südheide rahvuspargist. Teed ja tasane maa on ideaalsed rattatuurideks.

Vallad
------

* Dedelstorf
* Hankensbüttel
* Obernholz
* Sprakensehl
* Steinhorst

Välislingid
-----------

* SG-Hankensbuettel.de