recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Ludwig Roomlane** (saksa: *Ludwig VI der Römer*) (7. mai 1328 – 17. mai 1365) oli Wittelsbachi dünastia liige, keiser Ludwig IV Baierist ja tema teise naise Hainaut' krahvinna Margarethe vanem poeg. Ludwig oli Baieri hertsog kui **Ludwig VI** (1347–1365) ja Brandenburgi markkrahv (1351–1365) kui Ludwig II. 1356. aastast oli ta ka Brandenburgi kuurvürst.

Elulugu
-------

Ludwig sündis Roomas, kuna tema vanemad olid tema isa Saksa-Rooma keisriks kroonimiseks sinna reisinud, siit tema hüüdnimi "Roomlane". Kui tema isa 1347. aastal suri, sai Ludwigist üheskoos oma viie vennaga Baieri hertsog ning Hollandi ja Hainaut' krahv. Ludwig loovutas Hollandi ja Hainaut' 1349. aastal oma vendadele Wilhelm I ja Albrecht I, kuna ta eeldas, et saab Poola krooni, abielludes kuningas Kazimierz III ja Aldona Ona Gediminaitė tütre Kunegunda Kazimierzównaga. Hilisemad nõuded Wilhelmile ja Albrechtile ei olnud edukad. Seetõttu toetas Ludwig oma ema sõjas Wilhelmiga.

1351. aasta detsembris sai Ludwig VI ainuvalitsemise eest Ülem-Baieris oma vanemalt poolvennalt Ludwig V-lt Brandenburgi. Ludwig V-st vähem kogenule esitas talle väljakutse ka "Vale-Waldemar", petis, kes nõudis Brandenburgi ja sai toetust mitmelt linnalt ja Saksa-Rooma keisrilt Karl IV-lt, kuni Wittelsbachid Karliga kokkuleppele jõudsid. Samuti pidi Ludwig loobuma nõuetest Mecklenburgile ja Pommerile. 1356. aasta kuldbullaga sai Ludwig kuurvürstitiitli. 1358. aastal vabastati Ludwig paavsti ekskommunikatsioonist.

Pärast Kunegunda surma 1357. aastal abiellus Ludwig Albrecht II ja Eufemia Eriksdotteri tütre Ingeborgiga. Ludwig ei saanud temaga lapsi, seega sai tema noorem vend Otto V järglaseks Brandenburgis. Lastetud hertsogid Ludwig ja Otto olid juba 1364. aastal lubanud Karl IV-le järgluse Brandenburgis kättemaksuks oma venna Stephan II konflikti pärast Baieri järgluse üle pärast nende vennapoja, Ludwig V poja Meinhardi surma. Ludwig Roomlane suri Berliinis 1365. aastal.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**Ludwig Brandenburglane** | **Brandenburgi markkrahvkoos Otto Laisaga**1351–1365 | Järgnev**Otto Laisk** |
| Eelnev**uus tiitel** | **Brandenburgi kuurvürstkoos Otto Laisaga**1356–1365 | Järgnev**Otto Laisk** |
| Eelnev**Ludwig IV** | **Baieri hertsog**1347–1365 | Järgnev**Stephan II** |
1 gramm india kanepist saadud hašišit
Sebsi (Maroko)
**Hašiš** ehk **kanepivaik** ehk ***charas*** ehk ***churrus*** on india kanepi emastaimede õisikutelt (õite tupplehtedelt) korjatav vaigusegu.

Hašiš on kanepitaime narkootilise toimega saadus, mida klassifitseeritakse selles sisalduvate psühhotroopsete kannabinoidide (näit THC) tõttu narkootiliseks aineks. 

Narkootilist joovet püütakse saavutada hašišit kas suu kaudu manustades (süües) või suitsetades. 

Kanepivaiku tuntakse Araabias hašišina, Ameerikas ja Euroopas marihuaanana ja Põhja-Aafrikas *kief*'ina. Hašiši hüüdnimed Eestis on *plastiliin*, *tükk*, *hash* ja *maroko*.

Ajalugu
-------

Hašiši suitsetamise kombe tõid Euroopasse tõenäoliselt Napoleoni sõdurid ja Indias töötanud briti arstid.

Valmistamine
------------

Viljastamata emastaimedelt korjatakse nõret eritavad osad, need pressitakse koogitaoliseks massiks ning kuivatatakse. Nii saadakse kanepivaik, mille värv varieerub mustast hallikaspruunini. 

Tavaliselt on hašiš pressitud kookideks, nende kuju võib tootmispiirkonniti olla erinev, kusjuures mõnikord on need ka kaubamärgiga tähistatud. 

Pulbriline hašiš on vähelevinud. Hašišipulbrit kas neelatakse otse, segatakse joogi sisse või ka suitsetatakse.

Seaduslikud piirangud riigiti
-----------------------------

### Eestis

India kanepi kasvatamine (välja arvatud eriloal) ja selle saaduste (seaduse sõnastuses: *narkootiline ja psühhotroopne aine*) müümine, edastamine ja tarvitamine (välja arvatud eriloal) on Eestis mistahes kogustes ebaseaduslik ja karistatav kui rahvatervisevastane süütegu.

Toodang ja konfiskeerimine
--------------------------

Kanepivaigu ülemaailmne toodang oli 2004. aastal 7500 tonni ja 2006. aastal hinnanguliselt 6000 tonni. Kanepivaiku toodetakse Afganistanis, Pakistanis, Indias, Nepalis ja Kesk-Aasias ning mitmes SRÜ riigis, kuid suurimaks tootjaks peetakse Marokot.

2006. aastal konfiskeeriti (valdavalt Lääne- ja Kesk-Euroopas) 1025 tonni kanepivaiku.

Vaata ka
--------

* Hašišiõli
* Le club des Hashishins

Viited
------

1. ↑  "Meditsiinisõnastik" 250:2004.
2. ↑  Ain Raal, "Maailma ravimtaimede entsüklopeedia", lk 160, Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus, 2010
3. ↑  Ain Raal, "Maailma ravimtaimede entsüklopeedia", lk 160, Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus, 2010
4. ↑  Sinikka Piippo, Ulla Salo, "Meelte ja tunnete taimed", tõlkija Mari Vihuri, lk , 2007, kirjastus Varrak, ISBN 978 9985 3 1442 5
5. ↑  Riigikogu seadus,Karistusseadustik, veebiversioon (vaadatud 19.01.2014)
6. ↑   [file:///C:/Documents%20and%20Settings/kasutaja/My%20Documents/EMCDDA\_AR08\_et.pdf UIMASTIPROBLEEMIDE OLUKORD EUROOPAS], lk 37, Euroopa Narkootikumide ja Narkomaania Seirekeskus, 2008, veebiversioon (vaadatud 30.03.2014)

Välislingid
-----------

* Fitz Hugh Ludlow, The hasheesh eater : being passages from the life of a Pythagorean, 1857, Medical Heritage Library, veebiversioon (vaadatud 16.01.2014) (*inglise keeles*)
* *Guide To The Different Types Of Hash From Around The World*, veebiversioon (vaadatud 19.01.2014) (*inglise keeles*)
**Karl Rathaus** (1805, Löschnitz, Sileesia – 28. juuni 1872, Skiernewice, Varssavi lähedal) oli Eestis tegutsenud arhitekt.

Elulugu
-------

Karl Rathaus oli sakslane.

Õppis Breslau (Wroclavi) Ülikoolis, Berliini Ehitusakadeemias. Töötas 1833–41 Varssavi kindlustuste ehitustöödel ja Bialystoki lossi ümberehitusel. Oli 1843–45 Bialystoki aadlineidude instituudi arhitekt, 1846–50 töötanud Peterburis ja Kiievis. 1851–69 TÜ arhitekt ja dotsent. Projekteerinud TÜ peahoone tiibehitised (1855–58), ülikooli kiriku (1856–60), vana anatoomikumi tiibade juurdeehitised (1856–60), Toomemäe kaevumajakese (1861), maja Raekoja plats 6, Toomemäe naistekliiniku ja botaanikaaia kasvuhoonete juurde- ja ümberehitused ning Tartu Veterinaarinstituudi Zootoomikumi hoone. Sai 1848 Peterburi Kunstide Akadeemia diplomi arhitektuuri alal.

Viited
------

1. 1 2 3  Eesti Teaduse Biograafiline Leksikon, 3. köide

Kirjandus
---------

* Neumann, W. Lexikon baltischer Künstler. Riia, 1908, 32–33
* Vaga, V. Tartu ülikooli arhitektid. Tartu, 1928, 38–39
* Eesti biograafiline leksikon. Täiendusköide. Tartu, Tallinn, 1940, 218
* TALE XIII, 111
* Eesti kunsti ja arhitektuuri biograafiline leksikon. Tallinn, 1996, 422
* Raid, N. Tartu vanemaid ehitisi. Tallinn, 1981
* Raid, N. Tartu ehitusmeistreid. Tallinn, 1987
* Raid, N. Tartu ülikooli peahoone. Tallinn, 1993
* 1000 tartlast, 349.
* *Eesti teaduse biograafiline leksikon.* 3. köide: *N–Sap* TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013

 *Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.*
**Johann Ludwig Ferdinand von Cube** (vene Леонтий Иванович Кубе) ; 16. märts 1788 Tirza – 8. mai 1855 Riia) oli baltisaksa päritolu Venemaa keisririigi riigitegelane. 

Ta oli keiser Aleksander I ja Nikolai I aegne tõeline riiginõunik ja Liivimaa asekuberner 6. juunist 1821 kuni 14. juulini 1852.

Perekond
--------

Tema vanemad olid Pommeri Myślibórzis (saksa *Soldin*) sündinud, Kuramaa Kaldabruņā (1775–1778) ja Liivimaa Tirza–Velēna kihelkonna (1778–1799) pastoriks olnud Johann Christlieb von Cube (1740–1799; läti Johans Hristlībs Kube) ja Friederika Maria Udam (1763–1844 Tartu).

Ta abiellus Pärnus 1811 Hummuli mõisa omaniku Amalie Wilhelmine Weitzenbreyeriga (1790–1858), kes oli Pärnu kreisi arsti ja õuenõuniku Karl Gotthard (Carl Gotthelf) Weitzenbreyeri (1762–1812) ja Maria von Schröderi tütar. Abielust sündisid:

* Carlos Adam Friedrich (1812–1868), insener-kindralleitnant, Peterburi Talvepalee komandant;
* Ludwig Wilhelm Jakob (1814–1816);
* Julius Gustav (1815–1888), riigitegelane;
* Maria Luise (1816–1821);
* Georg Ferdinand (1818–1820);
* Emilie Fanny Friederike (1819–1895).

Viited
------

1. ↑  Генерал-губернаторства
2. ↑  *Genealogisches Handbuch der Öselschen Ritterschaft*, Görlitz, 1935 lk.87
3. ↑  *Genealogisches Handbuch der Öselschen Ritterschaft*, Görlitz, 1935 lk.94

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**Johann von Weitbrecht** | **Liivimaa asekuberner**1821–1852 | Järgnev**Ivan von Brevern** |
**Aleksander Eller** (9. september/22. september 1904 Lasinurme – 5. veebruar 1987 Luunja) oli eesti vaimulik.

Ta õppis Simuna kihelkonnakoolis ja Hugo Treffneri Gümnaasiumis, lõpetas aastal 1926 Tartu Õhtuühisgümnaasiumi. Aastatel 1926–1937 õppis ta Tartu Ülikooli usuteaduskonnas. Prooviaastal oli ta aastatel 1937–1938 Narva Aleksandri koguduses. Ordineeriti 26. detsembril 1938 õpetajaks.

Ta oli aastatel 1938–1939 Narva-Alutaguse praostkonna vikaarõpetajaks. Aastal 1939 oli ta praost Jaak Variku isiklik adjunkt ja Pühajõe koguduse korraldaja õpetaja. Aastatel 1940–1941 oli ta Pühajõe koguduse õpetaja. Aastal 1941 oli ta asetäitja õpetajaks ja aastatel 1942–1950 õpetajaks Koeru Maarja-Magdaleena koguduses (aastatel 1946–1947 hooldas ta ka Järva-Jaani Ristija Johannese kogudust). Aastal 1950–1951 oli ta Äksi Andrease koguduse asetäitja õpetaja, aastatel 1953–1965 oli ta Laiuse Püha Jüri koguduse õpetaja. Aastatel 1969–1970 oli ta Tartu Pauluse koguduse abiõpetaja. Jäi aastal 1971 emerituuri.

Isiklikku
---------

Ta oli aastast 1937 abielus ning ühe poja ja kahe tütre isa; tema kälimees oli Koeru Maarja-Magdaleena koguduse õpetaja Valter Mattisson.

Viited
------

1. ↑  Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918–1944. II, lk. 424

Välislingid
-----------

* 
* Vastuolude kütkeist priiks saamata
* Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918-1944
**Karl Robert Keerdoja** (kuni 1936. aastani Kerberg) (2. jaanuar 1896, Koiola vald Võrumaa – 21. august 1968, Stockholm, Rootsi) oli Eesti sõjaväelane (kapten, 1934), metsandus- ja omavalitsustegelane.

Elukäik
-------

Karl Kerberg sündis Koiola vallas kooliõpetaja pojana. Lõpetas Põlva kihelkonnakooli ja seejärel Tartu Aleksandri gümnaasiumi. Õppis Tartu Ülikoolis, üliõpilaste mobilisatsiooni korras kutsuti 1. mail 1916 Vene sõjaväeteenistusse ja saadeti 3. Peterburi lipnikkude kooli. Pärast kooli lõpetamist teenis Jekaterinburgis. Sõjategevusest võttis osa Looderinde vägede koosseisus. 

Oktoobris 1917 tuli üle Tartu Eesti Tagavara Jalaväepataljoni, kus teenis kuni 14. veebruarini 1918, mil oli sunnitud teenistusest lahkuma, kuna sakslased saatsid pataljoni laiali.

Vabadussõja alul detsembris 1918 astus Tartus 2. jalaväepolku, kust hiljem viidi üle Tartu kaitsepataljoni. Pataljoni ümbernimetamisel 8. jalaväepolguks teenis viimases kuulipildurite roodu ülemana, võttis nimetatud väeosade koosseisus osa kõigist lahinguist kuni vaherahuni. 

15. juulil 1920 lahkus Kerberg omal soovil kaitseväest ja jätkas õppimist ülikoolis. Lõpetas 1924. aastal Tartu ülikooli põllumajandusteaduskonna metsaosakonna *cum laude*. Korporatsioon Ugala liige. Oli seejärel Eesti Metsaühingute Liidu teaduslik sekretär ja Riigi Metsatööstuses osakonnajuhataja.

Kapten K. Keerdoja oli 1925 on KL Mustvee malevkonna pealik ja 1934—1940 Kaitseliidu Tallinna maleva Toompea malevkonna pealiku abi.

1941. aastal oli septembrist kuni detsembrini Tallinna II linnapea, seejärel kuni 1944. aasta septembrini Tartu linnapea. 

1944. aastal asus elama Rootsi, oli ka seal tegev metsanduse alal. Algul Rootsi Kuningliku Metsadevalitsuse metsahindaja, seejärel Uddevalla abimetsaülem. Viimastel aastatel enne pensionile jäämist töötas metsadevalitsuse peavalitsuses.

Auastmed
--------

* Lipnik – 1916
* Alamleitnant
* Leitnant – 1920
* Kapten – 1934

Tunnustus
---------

* Priikooli õigus kõrghariduse omandamiseni – 1920
* tasuta maa normaaltalu mõõdus – 1920
* Vabadusrist, I liigi 3. järk – 1921
* Rahaline autasu 40 000 marka
* Kaitseliidu Valgerist, III klass
* Kotkarist, V klass – 1938

Kirjandus
---------

* "Sõdur" nr 30/31 1926, lk 644; Vabaduse Risti kavalerid. Leitnant Karl Kerberg. Vabaduse Risti I liigi 3. järgu kavaler
* Vaba Eesti Sõna nr.35, 29. august 1968, lk 12. Karl R. Keerdoja In memoriam.

Välislingid
-----------

* Ohvitseride andmekogu
* Metsateadlane Karl Keerdoja 60-a, Stockholms-Tidningen Eestlastele, 31 detsember 1955
**Jørgen Smit** (Jørgen Faye Smit) (21. juuli 1916 Bergen – 10. mai 1991 Arlesheim) oli Norra õpetaja, kõrgkooli dotsent, lektor ja publitsist, pidades loenguid eelkõige Waldorfi pedagoogikas ja tegutsedes Antroposoofiaseltsis. Ta oli Norra Antroposoofiaseltsi peasekretär, Järnas (Rootsi) Rudolf Steineri Seminari rajaja ja Üldise Antroposoofia Seltsi eestseisuse liige Goetheanumis.

### Elu

Jørgen Smit kasvas seitsmepojalise pere teise lapsena Bergenis, hiljem Oslos. Ta õppis klassikalist filoloogiat Oslos ja Baselis. 

1941–1965 töötas ta Bergeni Rudolf Steineri koolis õpetajana. Õpetajatöö kõrval sai temast juba noore õpetajana loengupidaja väga erinevatel teemadel, enamasti siiski seoses antroposoofia ja Waldorfi pedagoogikaga. 1966–1975 tegutses ta otsustava jõuna Järnas Rudolf Steineri Seminari asutamisel ja õpetajate seminari ülesehitamisel. Koostöös kunstnik Arne Klingborgi, arhitekt Erik Asmusseni ja ettevõtja Âke Kumlanderiga tekkis Järnas mõne aastaga suurim antroposoofiakeskus.

1975 kutsuti ta Dornachisse, Üldise Antroposoofia Seltsi eestseisusse, kus ta juhatas noortesektsiooni ja hiljem ka pedagoogilist sektsiooni. Rohkem kui pooled enda peetud 4889 loengust pidas ta 16 aasta jooksul kuni oma surmani 1991. Ta käis loengureisidel kõikidel kontinentidel, enamasti küll Euroopas. Tema trükis avaldatud kirjutised on enamasti toimetatud loengud.

Välislingid
-----------

* Jörgen Smit Seiten täieliku bibliograafia ja loengute nimistuga (*saksa keeles*)
* Jörgen Smit Saksa Rahvusraamatukogus (Deutsche Nationalbibliothek) (*saksa keeles*)
* Biograafia Forschungsstelle Kulturimpulsis (*saksa keeles*)
**Kaablisoon** ehk **soon** on kaabli dielektrilise kaitsekihi sees olev üks isoleeritud juhe, mis on elektrit juhtivast metallist (tavaliselt vask või alumiinium või nende sulamid, erijuhtudel teras, bi- või väärismetall) valmistatud elektrijuht.

Kaablisooni liigitatakse elektrijuhi ehituse järgi traat, keerutatud traat ja peenkiud ning neid toodetakse kindlaks määratud ristlõigete nimireaga jõukaablitel ja soone läbimõõduga side-, kontroll- ja eriotstarbelistel kaablitel. 

Kaablisoonte elektriliseks isoleerimiseks kasutatakse plaste, paberit, kummi, klaaskiudu ja erinevaid kompaunde.

Kaablisoonte arv erinevatel kaablitel võib olla väga erinev.

* Madalpinge jõukaablid – 2–6 soont, vastavalt normeeritud ristlõike nimireale.
* Kõrgepinge jõukaablid – 3 soont vastavalt normeeritud ristlõike nimireale.
* Kontrollkaablid – 4–52 soont ristlõikega 0,75–10 mm2.
* Sidekaablid – 2 soont kuni sadadesse ulatuvate soontervuga kaablid.
* Eriotstarbelised kaablid – soonte arv ja ristlõige konstrueeritakse vastavalt kasutusotstarbele.

Kaablite sooned markeeritakse kindlat värvi isolatsioonimaterjali või värvitriibuga. 

2001. aastal võttis Euroopa Elektrotehnika Standardikomitee (European Committee for Electrotechnical Standardization – CENELEC) vastu uue kaablite markeerimise värvistandardi HD 308 S2:2001, mis määratleb nii kohakindlate kui ka paindkaablite soonte värvid. Uuele värvisüsteemile ülemineku tähtaeg oli 1. aprill 2006.
**Oostende** (prantsuse, saksa keeles *Ostende*) on rannikulinn ja vald Belgias Lääne-Flandria provintsis.

Ajalugu
-------

Asula sai nime (hollandikeelne *oost-einde*) sellest, et see rajati rannikusaare idapoolsesse otsa. 1265. aastal sai küla turupidamise õiguse. Peamine elatusallikas oli kalapüük. Kuna Põhjamere rannikualad olid ebakindlad, rajati 1395. aastal uus asula merest kaugemale tammide taha. Asukoht mere ääres oli kasulik sadama kaudu toimuvale kaubandusele, kuid muutis asula ka sagedaste rünnakute märklauaks.

Viited
------

1. ↑  Bevolking per gemeente op 1 januari 2022

Lääne-Flandria provintsi vallad

Alveringem | Anzegem | Ardooie | Avelgem | Beernem | Blankenberge | Bredene | Brugge | Damme | De Haan | De Panne | Deerlijk | Dentergem | Diksmuide | Gistel | Harelbeke | Heuvelland | Hooglede | Houthulst | Ichtegem | Ieper | Ingelmunster | Izegem | Jabbeke | Knokke-Heist | Koekelare | Koksijde | Kortemark | Kortrijk | Kuurne | Langemark-Poelkapelle | Ledegem | Lendelede | Lichtervelde | Lo-Reninge | Menen | Mesen | Meulebeke | Middelkerke | Moorslede | Nieuwpoort | Oostende | Oostkamp | Oostrozebeke | Oudenburg | Pittem | Poperinge | Roeselare | Ruiselede | Spiere-Helkijn | Staden | Tielt | Torhout | Veurne | Vleteren | Waregem | Wervik | Wevelgem | Wielsbeke | Wingene | Zedelgem | Zonnebeke | Zuienkerke | Zwevegem
**Harlan Jay Ellison** (27. mai 1934 Cleveland, Ohio – 28. juuni 2018 Los Angeles, California) oli ameerika kirjanik. Ta on tuntud viljaka ja mõjuka uue laine ulmekirjanikuna.

Ta sündis juudi perekonnas. Ta õppis poolteist aastat Ohio osariigi ülikoolis. Ta visati ülikoolist välja päeva päevalt, kuna ta oli löönud professorit, kes oli pidanud teda kirjanduslikult andetuks. Pärast seda saatis Ellison ligi kahekümne aasta jooksul sellele professorile iga oma publikatsiooni.

Ellison avaldas kokku üle tuhande lühijutustuse ja novelli, lisaks veel arvukalt stsenaariume, esseesid ning kirjanduse, filmide, televisiooni ja trükimeedia arvustusi. Ta koostas ja toimetas antoloogiad "Ohtlikud visioonid" ("Dangerous Visions"; 1967) ja "Taas ohtlikud visioonid" ("Again, Dangerous Vision"; 1972), mida peetakse ulmekirjandus uue laine ühtedeks olulistemaks teosteks. Tema tuntumate jutustuste hulka kuuluvad muuhulgas "Mul ei ole suud, aga ma pean karjuma" ("I Have No Mouth, and I Must Scream"; 1967), "Basilisk" (1973), "The Deathbird" (1973), "The Whimper of Whipped Dogs" (1974), "Croatoan" (1976), "Jeffty Is Five" (1977), "Poiss ja tema koer" ("A Boy and His Dog"; 1989) ning "Mefisto in Onyx" (1993). Ta kirjutas stsenaariumi sellistele ulmesarjadele nagu "Star Trek", "Videviku tsoon" ("The Twilight Zone"), "The Outer Limits" ja "Babylon 5".

Ellison pälvis karjääri jooksul arvukalt auhindu, sealhulgas mitu Hugo auhinda, Nebula auhinda ja Edgar Allan Poe' auhinda.

Vanemas eas vaevasid Ellisoni haigused, mistõttu ilmus temalt vähem teoseid. 1994. aastal tehti talle pärast tõsist infarkti südame šunteerimine. Järgmistel aastatel vaevas teda kliiniline depressioon. 2014. aastal tabas teda insult, mis halvas tema parema külje. Ellison suri 2018. aasta juunis 84-aastaselt.

Viited
------

1. 1 2 3  In memoriam Harlan Ellison (1934 – 2018). ulmeajakiri.ee. Vaadatud 31.12.2018

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Harlan Ellison** |

* 
* Harlan Ellison Eesti Ulmekirjanduse Bibliograafia lehel
* Harlan Ellison. baas.ulme.ee lehel
**SFS 1983:826** on Rootsi Riigipäeva määrus, mis määrab kindlaks Rootsi lipu värvitoonid.

Määrus on avaldatud 1. septembril 1983.

Teksti tõlge
------------

Rootsi lipu värvid, mis Rootsi lipu seaduse (1982:269) § 3 kohaselt on väljal hele kesksinine (*ljust mellanblå*) ja ristil kuldkollane (*guldgul*), määratletakse Rootsi standardis SS 019100 kasutatavate tähistuste (Natural Colour
System, NCS) järgi järgmiselt: 

sinine värv 4055-R95B

kollane värv 0580-Y10R.

Tolerantsid NCS ühikutes peavad musta sisalduse, kromaatilisuse ja värvitooni puhul olema väiksemad kui k5 ühikut.

Rootsi standardis SS 019101 kasutatavate (CIE, Commission Internationale) tähistuste järgi peavad lipu värvidel olema järgmised kromaatilisuskoordinaadid *x* ja *y* ning valgusepeegeldamistegurid Y

  

```
sinine värv         x  = 0,189
                    y  = 0,192
                    Y  = 8,3
```

kollane värv x = 0,472

```
                    y  = 0,465
                    Y  = 64,4.
```

  

CIE-väärtuste ligikaudsed tolerantsid antakse järgmiselt. 

Sinine värv:

Y = 6,2--10,4.

CIE-diagrammi pind, mis on antud nelja punktiga x/y =

0,200/0,195

0,200/0,210

0,180/0,190 ja

0,180/0,170.

Kollane värv:

Y = 55--75.

CIE-diagrammi pind, mis on antud nelja punktiga x/y =

0,490/0,460

0,470/0,480

0,455/0,465 ja

0,475/0,445.

Värvide määramisel tuleb kasutada hindamis- ja mõõtmismeetodeid, mis on antud Rootsi standardiga SS 019100.

Välislingid
-----------

* Rootsikeelne tekst Riigipäeva saidil
**Jürgen Fogel** (sündinud 10. juunil 1979 Pärnus) on eesti teleajakirjanik. Ta on tuntud saatejuht-reporterina Kanal 2 uudistesaatest "Reporter", kus töötas 2005–2022.

Ta õppis Pärnu 4. Keskkoolis ning raadiorežii erialal Tallinna Ülikoolis (lõpetamata).

Fogel on olnud raadio Star FM hommikuprogrammi uudistediktor.

2007. aastal sai Jürgen Fogel tuntuks kui ainus telereporter, kes Tallinnas lahvatanud pronksiöö ajal märatsenud kampade keskel reportaaži tegi.

Jürgen Fogel oli uudistesaate "Reporter" saatejuht ja reporter kuni juulini 2022, mil ta esitas lahkumisavalduse pärast Postimehe 165. sünnipäeva peol toimunud skandaali. Pärast seda asus ta tööle Tallinna linnameedia päevatoimetajana.

Viited
------

1. 1 2 3 4  "Jürgen Fogel rabab unistuste nimel" Postimees, 15. detsember 2007
2. ↑  "Tanel Padar kooris end telesaates alasti ja lasi selga pesta" Õhtuleht, 31. detsember 2005
3. 1 2 3  "Ahistamise asjus politsei huviorbiiti sattunud Jürgen Fogel töötab Tallinna meediaimpeeriumis. Linnameedia probleemi ei näe" Delfi, 18. juuli 2022
4. ↑  "Aasta telesündmus: Jürgen Fogeli reportaaž põlevast Tallinnast" Postimees elu24, 24. detsember 2007
5. ↑  "Jürgen Fogel sai telekanalist sule sappa" Õhtuleht, 8. juuli 2022
6. ↑  "Jürgen Fogeli ahistamisskandaali kriminaaluurimine lõpetati: väidetav ohver ei soovi mehega enam kunagi kohtuda" Õhtuleht, 16. september 2022
**Ameerika Ühendriikide Kaubandusministeerium** (inglise keeles *United States Department of Commerce*) on USA ministeerium, mis tegeleb kaubandusalaste küsimustega.

Kaubandusminister on alates 28. veebruarist 2017 Wilbur Ross. Enne teda oli 2013–2017 kaubandusminister Penny Pritzker.

Kaubandusministeeriumi missioon on edendada töökohtade loomist ning parandada kõigi ameeriklaste elatustaset, luues infrastruktuuri, mis toetab majanduskasvu, tehnoloogilist konkurentsivõimet ja jätkusuutlikku arengut. Tema ülesannete hulgas on majandusalaste ja demograafiliste andmete kogumine, mis aitaksid ettevõtetel ja valitsusel otsuseid teha, patentide ja kaubamärkide väljaandmine ning abistamine tööstuslike standardite kehtestamisel.

Kaubandusministeerium loodi 14. veebruaril 1903 nime "Ameerika Ühendriikide kaubandus- ja tööministeerium" (*United States Department of Commerce and Labor*). 4. märtsil 1913 sai ministeerium oma tänapäevase nime, ühtlasi eraldati selle kõik tööga seotud bürood ja osakonnad Ameerika Ühendriikide Tööministeeriumiks.

Kaubandusministeeriumil on kümme allüksust: Tööstuse ja Turvalisuse Büroo, Majanduse ja Statistika Administratsioon, Majandusarengu Administratsioon, Väliskaubanduse Administratsioon, Väikeettevõtluse Arendamise Agentuur, Riiklik Ookeani- ja Atmosfäärinähtuste Administratsioon, Riiklik Telekommunikatsiooni ja Teabe Administratsioon, Patendi- ja Kaubamärgiamet, Riiklik Standardite ja Tehnoloogia Instituut ning Riiklik Tehnilise Teabe Teenistus. Majanduse ja Statistika Administratsiooni alla kuuluvad Majandusanalüüsi Büroo ja Rahvaloenduse Büroo. Ookeani- ja atmosfäärinähtuste administratsiooni alla kuuluvad Riiklik Ilmateenistus, Ookeani- ja Atmosfääriuuringute Amet ning Riikliku Ookeani- ja Atmosfäärinähtuste Administratsiooni Teenistuskorpus.

Vaata ka
--------

* Ameerika Ühendriikide riigiasutused

Välislingid
-----------

* Koduleht
**Harmi** on küla Harju maakonna Kose vallas Kuivajõe ääres.

Kuni 2013. aastani kuulus küla Kõue valda.

Külas asus Uue-Harmi mõis, mille peahoones tegutses hiljem Harmi Põhikool.

Mõisahoonet ümbritseb kaitsealune Harmi mõisa park. Pargis asub ka arheoloogiamälestiseks arvatud asulakoht.

Viited
------

1. ↑  Maa-amet, vaadatud 21.11.2020.
2. ↑  Statistikaamet, vaadatud 10.11.2020.
3. ↑  Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.
4. ↑  18543 Asulakoht kultuurimälestiste riiklikus registris

Välislingid
-----------

* Harmi küla ja Ojasoo mõis

Kose valla lippKose valla lipp
Kose valla asulad

**Alevikud:** Ardu | Habaja | Kose | Kose-Uuemõisa | Ravila   

**Külad:** Aela | Ahisilla | Alansi | Harmi | Kadja | Kanavere | Kantküla | Karla | Kata | Katsina | Kirivalla | Kiruvere | Kolu | Krei | Kuivajõe | Kukepala | Kõrvenurga | Kõue | Laane | Leistu | Liiva | Lutsu | Lööra | Marguse | Nutu | Nõmbra | Nõmmeri | Nõrava | Ojasoo | Oru | Pala | Palvere | Paunaste | Paunküla | Puusepa | Rava | Raveliku | Riidamäe | Rõõsa | Saarnakõrve | Sae | Saula | Silmsi | Sõmeru | Sääsküla | Tade | Tammiku | Triigi | Tuhala | Uueveski | Vahetüki | Vanamõisa | Vardja | Vilama | Virla | Viskla | Võlle | Äksi
**Veterinaarmeditsiini ja loomakasvatuse instituut** on Eesti Maaülikooli instituut.

Instituudi eelkäijaks loetakse Tartu Veterinaarinstituuti, mis loodi aastal 1848 (esialgu nimega Tartu veterinaarkool). Praegune ülikooli veterinaarmeditsiini ja loomakasvatuse instituut moodustati 1. jaanuaril 2005 endise Eesti Põllumajandusülikooli loomakasvatusinstituudi, loomaarstiteaduskonna ja agrobiokeskuse baasil. 

Eesti Maaülikooli veterinaarmeditsiini ja loomakasvatuse instituut vastutab ülikoolis veterinaarmeditsiini – loomaarstiõppe, kalakasvatuse, loomakasvatuse ning toiduainete tehnoloogia eriala õppetöö eest. Instituudi töös on ääretult oluline, et kaasajastatud õppe- ja teadustöö reageeriks paindlikult tootja ja töötleja vajadustele. Instituudi osakondade ja töörühmade uurimistöö erinevates valdkondades katab peaaegu kogu ahela „farmist toidulauale". 

EMÜ veterinaarmeditsiini ja loomakasvatuse instituut teeb söötmisteaduse, loomakasvatuse, sh kalakasvatuse, loomageneetika ja tõuaretuse, sigimisbioloogia ja reproduktsiooni, biotehnoloogia, normaalse ja patoloogilise morfoloogia, looma tervise, nakkus- ja invasioonihaiguste, teraapia, toiduhügieeni, toiduainete tehnoloogia ning teistes loomakasvatuse ja veterinaarmeditsiini valdkondades tänapäeva tasemel õppe- ning teadus- ja arendustööd ning arendab innovaatilist tegevust .

Instituudi koosseisu kuulub ka Eesti Maaülikooli loomakliinik ja Eesti Maaülikooli apteek.

Viited
------

1. ↑  EMÜ VLI koduleht "EMÜ veterinaarmeditsiini ja loomakasvatuse instituut". Viimati külastatud 31. märts 2013.
**Oostkamp** on hollandikeelne vald Belgias Flandria piirkonnas Lääne-Flandria provintsis Brugge haldusringkonnas.

Asulad
------

1977. aasta haldusreformiga nelja valla ühendamisel moodustunud Oostkamp jaguneb järgmisteks osavaldadeks, asulateks ja piirkondadeks:

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Suuremas kirjas Rooma numbritega on tähistatud osavallad. Kollakaks toonitatud alad tähistavad linnastunud piirkondi. | 

| # | Asula | Pindala(km²) | Elanikke (1.01.2010) |
| --- | --- | --- | --- |
| I    (V)(VII) | Oostkamp  - Oostkamp- Moerbrugge  - Steenbrugge | 34,19         | 13 183         |
| II | Hertsberge | 11,16 | 1803 |
| III    (VI) | Ruddervoorde - Ruddervoorde - Baliebrugge | 26,86      | 5578      |
| IV | Waardamme | 7,43 | 1881 |

 |

Sõpruslinnad
------------

* Prantsusmaa - Chaumont
* Saksamaa - Bad Langensalza
* Saksamaa – Bad Nauheim

* MoerbruggeMoerbrugge
* HertsbergeHertsberge
* RuddervoordeRuddervoorde
* BaliebruggeBaliebrugge
* WaardammeWaardamme

Viited
------

1. ↑  Wettelijke Bevolking per gemeente op 1 januari 2018, vaadatud 9.03.2019.

Välislingid
-----------

 Oostkamp – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
* Koduleht (hollandi keeles)
* Website of Heemkring Oostkamp: Studygroup of the local customs and folklore of Oostkamp (hollandi keeles)

Lääne-Flandria provintsi vallad

Alveringem | Anzegem | Ardooie | Avelgem | Beernem | Blankenberge | Bredene | Brugge | Damme | De Haan | De Panne | Deerlijk | Dentergem | Diksmuide | Gistel | Harelbeke | Heuvelland | Hooglede | Houthulst | Ichtegem | Ieper | Ingelmunster | Izegem | Jabbeke | Knokke-Heist | Koekelare | Koksijde | Kortemark | Kortrijk | Kuurne | Langemark-Poelkapelle | Ledegem | Lendelede | Lichtervelde | Lo-Reninge | Menen | Mesen | Meulebeke | Middelkerke | Moorslede | Nieuwpoort | Oostende | Oostkamp | Oostrozebeke | Oudenburg | Pittem | Poperinge | Roeselare | Ruiselede | Spiere-Helkijn | Staden | Tielt | Torhout | Veurne | Vleteren | Waregem | Wervik | Wevelgem | Wielsbeke | Wingene | Zedelgem | Zonnebeke | Zuienkerke | Zwevegem
**Kaagjärve Lasteaed-Algkool** oli lasteaed-algkool Valga maakonnas Karula vallas Kaagjärve külas. Kool suleti 2007. aastal.

Ajalugu
-------

Kaagjärve (Jakobi) mõisakool asutati 1765. aastal ja see asus Kaagjärve ühes talumajas Pugritsa külas. Kooli nimetati ka *Karlova kooliks*.

50 aastat hiljem selgus, et koolimaja on muutunud kasutamiskõlbmatuks. Kaagjärve mõisa omanik Ernst von der Brüggen annetas 1834. aastal uue koolimaja ehitamiseks palgid ning põllumaa koos heina ja karjamaaga. 1873. aastal pühitseti uus koolimaja, mis hakkas kandma *Jakobi kooli* nime. Koolis oli esikohal usuõpetus, kuid õpetati ka lugemist, rehkendamist, laulmist ja kõrgema astme kirjutamist. 1923. aastal muudeti kool kuueklassiliseks. Aastatel 1902–1934 oli koolijuhatajaks Johannes Lukin, kes osales aktiivselt kohalikus seltsielus. Tänapäeval on Kaagjärve (Jakobi) algkooli (esialgne) hoone hävinud. 1873. aastal ehitatud koolimajas oli probleemiks ruumikitsikus, samuti see, et kool ei asunud valla keskel. Seetõttu koliti Kaagjärve (Jakobi) algkool 1924. aastal Mäemõisa härrastemajja, kus oli tehtud remont.

Kaagjärve Lasteaed-Algkool suleti 2007. aastal.

Kooli nimed
-----------

* 1765 Kaagjärve 3-klassiline mõisakool, nimetati ka *Karlova kooliks*
* 1873 *Jakobi kool*
* 1918 Kaagjärve 4-klassiline algkool
* 1923 Kaagjärve 6-klassiline algkool
* 1993 Kaagjärve 9-klassiline Kool
* 2000 Kaagjärve Lasteaed-Algkool

Viited
------

1. ↑  Käos, Taimi. Kaagjärve mõisast kaob algkool. Postimees, 3. märts 2007.
2. 1 2 3  Karula ajaloolised hooned ja vaated. Karula teejuht.
3. 1 2  Martin Kaasik, 2001. Eesti koolid 2000. AS Inreko Press. Lk 585
4. ↑  Kaagjärve mõis. Eesti mõisaportaal.
**Oostrozebeke** on hollandikeelne vald Belgias Flandria piirkonnas Lääne-Flandria provintsis Tielti haldusringkonnas.

Asulad
------

Oostrozebeke koosneb järgmistest asulatest:

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Kollakaks toonitatud alad tähistavad linnastunud piirkondi. | 

| # | Asula |
| --- | --- |
| I | Oostrozebeke |
| II | Ginste |

 |

* St Amanduse kirikSt Amanduse kirik
* OostrozebekeOostrozebeke
* HalduskeskusHalduskeskus

Viited
------

1. ↑  Wettelijke Bevolking per gemeente op 1 januari 2018, vaadatud 9.03.2019.

Välislingid
-----------

 Oostrozebeke – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
* Koduleht (hollandi keeles)

Lääne-Flandria provintsi vallad

Alveringem | Anzegem | Ardooie | Avelgem | Beernem | Blankenberge | Bredene | Brugge | Damme | De Haan | De Panne | Deerlijk | Dentergem | Diksmuide | Gistel | Harelbeke | Heuvelland | Hooglede | Houthulst | Ichtegem | Ieper | Ingelmunster | Izegem | Jabbeke | Knokke-Heist | Koekelare | Koksijde | Kortemark | Kortrijk | Kuurne | Langemark-Poelkapelle | Ledegem | Lendelede | Lichtervelde | Lo-Reninge | Menen | Mesen | Meulebeke | Middelkerke | Moorslede | Nieuwpoort | Oostende | Oostkamp | Oostrozebeke | Oudenburg | Pittem | Poperinge | Roeselare | Ruiselede | Spiere-Helkijn | Staden | Tielt | Torhout | Veurne | Vleteren | Waregem | Wervik | Wevelgem | Wielsbeke | Wingene | Zedelgem | Zonnebeke | Zuienkerke | Zwevegem
**Kaagjärve vald** (saksa keeles *Kawershof*) oli vald Võrumaal Karula kihelkonnas ja Valga maakonnas. Vallamaja asus tänapäeva Pugritsa küla aladel.

Eesti haldusjaotus 1925. aastal
Vald eksisteeris 1866–1939[*viide?*].

1921. aastal arvati Kaagjärve vald Valga maakonna koosseisu.

Valla alal asus Kaagjärve mõis.

1939. aasta vallareformiga moodustati senise Kaagjärve valla maa-alast, välja arvatud Mürgi talu maa-ala; senise Tõlliste valla maa-aladest; senise Laanemetsa valla maa-aladest; senise Karula valla maa-aladest; senise Sooru valla maa-aladest Kaagjärve vald.

Senise Kaagjärve valla Mürgi talu maa-alast; senise Karula valla maa-alast moodustati Karula vald.

Viited
------

1. ↑  Maa-ameti kaardirakendused
2. 1 2  Kaagjärve vald Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917 (vaadatud 12.08.2016)
3. ↑  Väljavõte 776. Vabariigi Presidendi otsusest nr. 88. Riigi Teataja, nr. 87, 14 oktoober 1938

Välislingid
-----------

* Kaagjärve vald Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917
**Eesti Maaehitusprojekti Pärnu büroo- ja eluhoone** on hoone Pärnus aadressil Ringi 10. 

Hoone projekteeris Valve Pormeister 1966. aastal, insener oli E. Arman. Hoone on ehitatud aastal 1970. See on Pormeistri ainus tänavafronti sobitatud linnamaja. Maja koosneb kolmekorruselisest büroo- ja neljakorruselisest elamuplokist.  Kahte mahtu seob sisehoov. Asudes villade vahel, astub fassaad tänavajoonest tagasi ning on liigendatud vastavalt tänava suunale järkjärguliste eendastete ja rõdudega. Haldushoone saal ulatub läbi kahe korruse. Astmeline lagi annab saali hajusvalgust.  Välisilme määras puhtalt vuugitud keraamilise tellise müür, mis lõi vastanduse klaaspindade ja hallide dolomiidist terrasiitkrohviga paneelseintega. Praeguseks on hoone soojustamise tõttu oma esialgse ilme minetanud.

Fotod
-----

* EMP Pärnu büroo- ja eluhoone, vaade Eesti Arhitektuurimuuseumi kogu.
* Eesti Maaehitusprojekti Pärnu büroo- ja eluhoone Foto: Leele Välja, 2007

Viited
------

1. 1 2  Villem Raam (1996). *Eesti arhitektuur, 2. köide*. Tallinn: Valgus. Lk 142.
2. ↑  Liina Jänes (2005). *Valve Pormeister. Eesti maa-arhitektuuri uuendaja*. Tallinn: Eesti Arhitektuurimuuseum. Lk 42.
3. ↑  Kultuurimälestiste riiklik register. "Kontorihoone-elamu".
**Voor** ehk **kõnevoor** on keeleteaduse mõiste, mis tähistab suulises vestluses ühe kõneleja jätkuvat häälesolekut. 

Vestlus kahe või rohkema inimese vahel jaguneb kõnevoorudeks ja tüüpiliselt on teineteisele järgnevatel kõnevoorudel erinevad autorid, kuid ühele kõnelejale võivad kuuluda ka kaks või enam üksteisele järgnevat kõnevooru (näiteks kui teine kõneleja ei võta vastu talle pakutud kõnevooru, võib esimene kõneleja alustada taas oma kõnevooruga). Kõnevooru vorm, sisu ning pikkus võivad varieeruda.

Kõnevoorud liigenduvad lausungiteks.

Kõnevoorud eri kultuurides
--------------------------

On leitud, et Eesti ja Soome kultuuris on aja kasutus vestluses erinev. Soomlaste kõne on rahulikum, nii kõnevoorud kui ka pausid nende vahel on pikemad. Tavaline on vaikiv kuulamine. Kõnevooru katkestamisi on vähe, seda peetakse kas ebaviisakuseks või kuulaja erimeelsuse märgiks. Eestlaste kõnetempo on kiirem ja kõnevoorud vahetuvad kiiremini. Suhteliselt sagedasti esineb korraga rääkimist. Eestlased ei kuula vaikides, vaid pigem reageerivad hüüatuste, kommentaaride, küsimustega jms. Eestlased taluvad kõnevooru katkestamist paremini kui pikki kõnevoore.

Vaata ka
--------

* vestlusanalüüs

Viited
------

1. 1 2  Siiri Pärkson. "Üleküsimine, ümbersõnastamine ja mittemõistmine infotelefonikõnedes". Eesti Rakenduslingvistika Ühingu aastaraamat 4, 139–156
2. ↑  Hille Pajupuu. "Kultuurikontekst, dialoog, aeg" (vaadatud 24. märtsil 2018)
**Põld-lehmalill** (*Vaccaria hispanica*) on nelgiliste sugukonda lehmalille perekonda kuuluv rohttaim, oma perekonna ainus liik.

Teaduslikult kirjeldas põld-lehmalille esimesena šoti botaanik Philip Miller juba 18. sajandi keskel, aga tänapäevase ladinakeelse nime võttis kasutusele saksa botaanik ja mükoloog Stephan Rauschert alles 20. sajandi teisel poolel.

Levila
------

Põld-lehmalille levila hõlmab suurema osa Euraasiast: Euroopa, Vahemere maad, Väike-Aasia, Taga-Kaukaasia, Iraani, Kesk-Aasia, Lõuna-Siberi, Kaug-Ida lõunaosa, Mongoolia, Jaapani ja Hiina kuni Himaalaja lõunanõlvadeni. Võõrliigina kasvab ta Põhja-Ameerikas, Austraalias, Uus-Meremaal ja mõnel pool Põhja-Aafrikas.

Eestis on põld-lehmalill haruldane võõrliik. Esineb juhusliku tulnukana raudteede ja maanteede ääres ning põldudel.

Kirjeldus
---------

Põld-lehmalill on üheaastane rohttaim.

Tema juur on peenike ja harunenud.

Vars on 2–6 dm kõrge, püstine, sile ja ülalt tugevasti harunenud.

Vars on kaetud hallikasroheliste terve servaga vastakuti paiknevate lehtedega. Lehel on tavaliselt 3 roodu. Alumised lehed on 3–6 cm pikad ja 1–3 cm laiad, süstjad, tipust teravad ja ka varre poolt ahenenud. Keskmised ja ülemised lehed on väiksemad: 2–3 cm pikad ja 0,3–3 cm laiad, süstjad või munajad, ilma rootsuta ja alusel ümbritsevad vart.

Õisikuks on kohev nutt või pööris, millel on pikk (kuni 6 cm) õieraag. Kandelehed on 2–3 mm pikad ja 0,5–0,8 mm laiad, süstjad ja valge äärega. Õietupp on õitsemise alguses 10–12 mm pikk ja 2½–3 mm lai, silindriline ja 5 rohelise tiivasarnase väljakasvuga servadel. Need hambakesed on 1½–2 mm pikad, kolmnurksed, valge äärisega ja teravad. Viljade valmides laieneb õietupp oluliselt ja muutub munajaks või laimunajaks. Kroonlehed on 15–18 m pikad, tavaliselt roosad või punased, harvem valged. Kroonlehe serv on terve või saagjas. Tolmukaid on 10, emakaid 2. Lill õitseb juunis-juulis ja viljub juulis-augustis.

Lehmalille vili on munajas kupar, mis on 8–9 mm pikk ja 5–6 mm lai. Kupar on kahepesaline ja kaetud 4 hambakesega. Seemned on tumepruunid, kerajad ja kaetud väikeste nüride kühmukestega, läbimõõdus umbes 2 mm.

Majanduslik tähtsus ja kasutamine
---------------------------------

Põld-lehmalill on taliviljade seas kasvav umbrohi. Eriti sageli kohtab teda lina ja hirsi hulgas, sest nende seemned valmivad umbes korraga ja seetõttu satuvad lehmalille seemned külvatavate seemnete hulka.

Põld-lehmalilles leidub triterpeenseid saponiine. Seemnetes leidub vakarosiidi, mis on saanud nimetuse lehmalille ladinakeelse nime järgi, B- ja C-vaksegosiidi ning selliseid flavonoide nagu isosaponariin ja vakariin, mis samuti on saanud nimetuse lehmalille teadusliku nime järgi.

Põld-lehmalill on mürktaim. Temas sisalduvad saponiinid on üldrakumürgid, mis tekitavad verejooksu ja nekroosi.

Sellegipoolest kasvatatakse põld-lehmalille ilutaimena. Aretatud on hulk sorte, mis erinevad peamiselt õite värvuse poolest: see võib ulatuda puhasvalgest tumeda purpurpunaseni.

Viited
------

1. ↑   Võõrliikide andmebaas

Välislingid
-----------

* Põld­-lehmalill andmebaasis eElurikkus Muuda Vikiandmetes
**Eesti Maaomavalitsuste Liit** (lühend: **EMOL**) on Eesti kohalikke omavalitsuste üksusi ühendav organisatsioon. EMOL asutati 1921. aastal ja taasasutati 1990.

Põhikirja järgi on EMOLi eesmärk "ühistegevuse kaudu kohaliku omavalitsuse üldisele arengule kaasaaitamine, oma liikmete esindamine ja nende ühiste huvide kaitsmine, samuti liikmete koostöö edendamine ja liikmetele seadusega ettenähtud ülesannete paremaks täitmiseks võimaluste loomine".

EMOLi liikmed
-------------

* Harjumaa Omavalitsuste Liit
* Hiiumaa Omavalitsuste Liit
* Ida-Virumaa Omavalitsuste Liit
* Jõgevamaa Omavalitsuste Liit
* Järvamaa Omavalitsuste Liit
* Läänemaa Omavalitsuste Liit
* Lääne-Viru Omavalitsuste Liit
* Põlvamaa Omavalitsuste Liit
* Pärnumaa Omavalitsuste Liit
* Raplamaa Omavalitsuste Liit
* Saaremaa Omavalitsuste Liit
* Tartumaa Omavalitsuste Liit
* Valgamaa Omavalitsuste Liit
* Viljandimaa Omavalitsuste Liit
* Võrumaa Omavalitsuste Liit

Viited
------

1. 1 2   (vaadatud 25.10.2013)

Välislingid
-----------

* EMOLi koduleht
Hilisantiikne ehitusdetail
Põimornamendiga kaetud sammas. Lucca toomkirik
Keskaegne kirik Toscanas. Uksesillus
**Põimornament** on ornamentaalne pinnakaunistus, mis on moodustatud reeglipäraselt või vabalt üksteisega põimunud paeltest ja joontest. Mõnikord on ornamenti põimitud ka figuure ja taimemotiive. 

Põimornament võib kaunistada raamistusi või moodustada friise ehituskunstis, raamatumaalis või keraamikas. Esines juba 3. aastatuhandel eKr Aasia maades ja hiljem Vana-Rooma kunstis. Euroopa kunsti ajaloos jäi põimornamendi kasutuse kõrgaeg 6.–10. sajandi vahele, kuid mitmesuguseid põiminguid ja sõlmemotiive kasutati ka gootikas ja renessansis ning põimornament taasavastati historitsistliku ornamendina.

Pildid
------

* Rooma mosaiikpõrand põimornamendiga. Villa Romana del CasaleRooma mosaiikpõrand põimornamendiga. Villa Romana del Casale
* Vööpannal Sutton Hoo laevmatusestVööpannal Sutton Hoo laevmatusest
* Põimornament loomade kehadest. Book of DurrowPõimornament loomade kehadest. Book of Durrow
* Hauakivi Šotimaalt 8.-9. sajandistHauakivi Šotimaalt 8.-9. sajandist
* 9. sajandi reljeef altaril St. Ambrogio basiilikas Milanos9. sajandi reljeef altaril St. Ambrogio basiilikas Milanos
* Põimornamendist rist Tatevi kiriku tambuuril ArmeeniasPõimornamendist rist Tatevi kiriku tambuuril Armeenias
* Louis Püha psalter 12.-13. sajandi vahetusestLouis Püha psalter 12.-13. sajandi vahetusest
* 16. sajandi käsikirjaline raamat, illustratsioon Ambrogio de Predis16. sajandi käsikirjaline raamat, illustratsioon Ambrogio de Predis

Vaata ka
--------

* Loomastiil
* Varakeskaeg
* Romaani kunst

Viited
------

1. ↑  Kunstileksikon. Tallinn, 2001

Välislingid
-----------

* Flechtornament. Reallexikon zur Deutschen Kunstgeschichte
* Entrelacs. Reallexikon zur Deutschen Kunstgeschichte

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Põimornament** |
Map
Liepāja raudteejaam
**Liepāja raudteejaam** on raudteejaam Lätis Liepājas. Tegemist on lõppjaamaga, kus lõpeb Jelgava–Liepāja raudteelõik. 

Rong sõidab Riiast Liepājasse ja Liepājast Riiga kaks korda nädalas. Jaamas võib toimuda ka kaupade rongidele ja neilt mahalaadimine. Piletihinnalt kuulub jaam tsoonivälisesse alasse.

Jaam asub Riia keskraudteejaamast 223 km kaugusel. Teid on jaamas 11, ooteplatvorme kaks. Liepāja raudteejaama hoone on kohandatud ka autobussijaamaks.

Jaam rajati 1871. aastal, mil see oli Liibavi–Romno raudtee lõppjaam (hiljem kujunes linnapoolsest osast Läti Raudtee Liepāja–Vaiņode raudteeliin). Jaamahoone projekteeris Paul Max Bertschy ja see valmis samal aastal. Algselt rajati see tühja paika; muid ehitisi ümbruskonnas ei olnud. Alles hiljem hakkasid jaama ümbrusse tekkima tehased ja kahekorruselised puumajad. 1897. aastal rajati jaamast Liepāja sõjasadamasse 600 millimeetri laiune kitsarööpmeline raudtee. 1900. aastal valmis ka Liepāja–Aizpute kitsarööpmeline raudtee. Esimese maailmasõja ajal ehitati sealne raudtee ümber Euroopa standardlaiusele. 1922. aastal valmis Dubeņi–Rucava kitsarööpmeline raudtee, mis kasutas linnas jaamale kuuluvaid ja kasutuseta jäänud sõjasadama kitsarööpmelisi teid. Seejärel jäid jaama haldusalasse vaid normaallaiusega teed. 

1929. aastal valmis Liepājat Riiaga ühendav Vene rööpmelaiusega tee. 1932. aastal valmis 750 mm laiune Liepāja–Alsunga kitsarööpmeline raudtee, mille teid hakkas 1939. aastal kasutama ka Aizpute raudtee.

Liepāja kaubajaam ja reisijaam olid pikka aega eraldatud, ent tänapäeval on need ühtne raudteejaam. Raudteejaama peamine funktsioon ongi sadama ja metallitööstusettevõtete teenindamine.

* JaamahooneJaamahoone
* Raudteejaama alaRaudteejaama ala
* JaamahooneJaamahoone

Viited
------

1. ↑
2. ↑  T. Altbergs, K. Augustāne, I. Pētersone. Dzelzceļi Latvijā. R: Jumava, 2009, 48-49. lk. ISBN 978-9984-38-698-0

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Liepāja raudteejaam** |

* Infot jaama kohta; fotod (*vene keeles*)
* Jaam vanal kaardil; näha on nii reisijaam kui kaubajaam

|  |  |
| --- | --- |
| **Eelnev peatus** |  **Raudteepeatus liinil Riia-Liepāja** |
|  Skrunda |  **Liepāja** |

|  |  |
| --- | --- |
| **Eelnev peatus** | **Endine raudteepeatus**  |
|  Ālande |  **Liepāja** |
Satelliidipilt Tracyst 25. detsembril 1974
Purustatud Darwini eluhooned
**Tracy** oli troopiline tsüklon, mis tabas 1974. aasta 24.–26. detsembril Darwini linna Põhja-Austraalias.

20. detsembril 1974 märkas Ameerika Ühendriikide ilmasatelliit Arafura mere kohal tormi, mis võis meteoroloogide hinnangul tsükloniks muutuda. Torm muutuski järgmisel päeval tsükloniks ning 22. detsembril tuvastas selle ka Darwini ilmaradar. Tsüklon liikus edelasuunas ning arvati, et tsüklon möödub linnast seda ohustamata. 24. detsembri varahommikul muutis see suunda ning suundus otse linna suunas, jõudes õhtuks Darwinisse.

Kell 10 õhtul sadas linnas tihedat vihma ning tuuleiilide kiiruseks mõõdeti enne mõõteseadmete purunemist kuni 217 km/h. Darwini elanikud tähistasid jõule ning ei mõistnud esialgu olukorra tõsidust, sest varasem tsüklon (Selma) oli linnast ohutult möödunud ning meediaväljaannetes olid pühade ajal tööl minimaalsed meeskonnad.

Tracy põhjustas 71 inimese surma ja purustusi rohkem kui 70%-le Darwini ehitistest, millest 80% olid elamud. Linna 47 000 elanikust jäid rohkem kui 25 000 kodutuks. Austraalia kaitsevägi kutsus Darwini evakueerimiseks ja sinna humanitaarabi viimiseks kaitseväelased kogu Austraalias erakorraliselt puhkustelt tagasi ning maanteid ja kaitseväe transpordilennukeid kasutades evakueeriti linnast 35 362 inimest. Darwini evakueerimine oli Austraalia rahuaja suurim evakuatsioon. Enamik evakueeritutest ei naasnud kunagi.

Austraalia föderaalvalitsus taastas linna 1978. aastaks ning uued hooned ehitati tormikindlamaks, et vältida tsükloni põhjustatud kahjustuste kordumist.

Viited
------

1. ↑  "Cyclone Tracy". *National Museum of Australia*. Vaadatud 19. juuli 2022.
2. ↑  "Event - Cyclone Tracy". *Attorney-General of Australia*. Originaali arhiivikoopia seisuga 26. aprill 2012. Vaadatud 19. juuli 2022.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: robot: algne URL-i olek teadmata (link)
3. ↑  "Cyclone Tracy". *Phoenix*. Vaadatud 19. juuli 2022.
Fail:Fide.pngFIDE logo
Torino maleolümpiale pühendatud Armeenia postmark
Vaade Torino maleolümpia mängusaali
**37. maleolümpia** (inglise keeles *37th Chess Olympiad*) oli 2006. aastal Torinos FIDE egiidi all peetud maleolümpia. 

Maleolümpia peeti 20. maist kuni 4. juunini 2006 Torinos. Lahtises kategoorias osales 148 võistkonda, naiste kategoorias 103 naiskonda (korraldajariiki Itaaliat esindasid kolm võistkonda ja kaks naiskonda). Mängiti ajakontrolliga 90 minutit mängu lõpuni ühes 30 sekundi lisandumisega iga käigu kohta. 

Maleolümpia peakohtunik oli rahvusvaheline arbiiter Geurt Gijssen (Holland).

Maleolümpia medalistid
----------------------

* Lahtises kategoorias: Kuld Armeenia Armeenia, Hõbe Hiina Hiina, Pronks Ameerika Ühendriigid Ameerika Ühendriigid
* Naiste kategoorias: Kuld Ukraina Ukraina, Hõbe Venemaa Venemaa, Pronks Hiina Hiina

Eesti esinemine maleolümpial
----------------------------

Eesti võistkond (esimesel laual Kaido Külaots) sai 46. koha, naiskond (esimesel laual Monika Tsõganova) 33. koha.

Välislingid
-----------

* 2006. aasta maleolümpia – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
* 37th Chess Olympiad 2006 Open. chess-results.com
* 37th Chess Olympiad 2006 Women. chess-results.com
**Trafoõli** ehk **isolatsiooniõli** (inglise keeles *transformer oil* ja *insulating oil*) on kõrge puhtusastmega mineraalõli, millel on head dielektrilised omadused ja mida kasutatakse transformaatorite ja muude elektriseadmete mähiste isoleerimiseks, samuti reostaatides, kondensaatorites, õlilülitites ja õlikaablites. Tänu oma puhtusele kasutatakse seda ka reaktiivmootorites määrdeõlina ning mõnede hüdrovedelike baasõlina.

Alajaama võimsuslülitis kustutab õli elektrikaart. Omadusteks on suur oksüdatsioonikindlus, kõrge leektemperatuur ning hangumistemperatuur alla –45 °C.

Mootoriõli
Õlid ja määrded

Aparaadiõli | Avioõli | Baasõli | Destillaatõli | Diestrid |
Diisliõli | Elektroreoloogiline vedelik | EM-määre | Emulsioon | Fluoritud õli | Grafiitmääre | Hüdroõli | Hüpoidõli | Immutusõli | Isolatsiooniõli | Jääkõli | Kaabliõli | Karastusõli | Kastoorõli | Kellaõli | Kolloidne grafiit | Kompaundõli | Kompressoriõli | Kondensaatoriõli | Kondiõli | Konserveerimismääre | Konstaliin | Külmutiõli | Kütteõli | Ligroiin | Lihvõli | Linaõli | Loputusõli | Magnetvedelik | Manusteta õli | Masinaõli | Metallitöötlusõli | Mineraalõli | Mittelenduv õli | Molübdeensulfiid | Mootoriõli | Määrdeõli |Naatriummääre | Oliiviõli | Parafiin | Petrolaatum | Petrooleum | Polüglükoolõli | Põlevkiviõli | Rafineeritud õli | Rapsiõli | Rasketööõli | Rasv | Rasvõli | SHC-õli | Silikoonõli | Silindriõli | Solaarõli | Solidool | Spindliõli |Sööbekindelõli | Sünteetiline määre | Sünteetiline õli | Taimeõli | Talveõli | Tavott | Teljeõli | Tihendusmääre | Trafoõli | Transmissiooniõli | Trossimääre | Tseresiin | Turbiiniõli | Tööstusõli | Vaakumõli | Valgeõli | Tehniline vaseliin | Vaseliinõli | Värtnaõli | Õmblusmasinaõli | Üldmasinaõli |