recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Kunagise Liigvalla mõisa peahoone
**Liigvalla mõis** (saksa keeles *Löwenwolde*, 18. sajandi L. A. Mellini kaardi järgi *Lewald*) oli mõis Koeru kihelkonnas Järvamaal. Tänapäeval jääb kunagine mõis Lääne-Viru maakonna Väike-Maarja valla territooriumile.

Mõisakeskus asus Liigvalla külas.

Ajalugu
-------

Keskajal oli Liigvalla mõis Kärkna kloostri omanduses. 16. sajandi lõpus sai sellest rüütlimõis. Omanike Löwenwoldede järgi sai mõis ka oma saksakeelse nime. 16. sajandi lõpus sai mõisa teenistuse eest Eestimaa asehaldur Jürgen Boye, kes jagas Liigvalla mõisa 1639. aastal oma kahe poja vahel pooleks - teisest poolest tekkis Piibe mõis. 

1676. aastal ostis mõisa Rootsi armees ja sai seal ooberst Otto von Rehbinder (1640-1710), kellele lisaks Liigvalla mõisale kuulusid ka Udriku ja Tamsalu mõis ning kaks mõisa Soomes. Rehbinderite käes oli Liigvalla mõis kuni mõisate reduktsioonini, 1720. aastal sai Rehbinderite perekond mõisa tagasi, 1771. aastal müüdi mõis mõneks ajaks Arend Diedrich von der Pahlenile ja 18. sajandi lõpus kuulus mõis taas Rehbinderitele, Gustav Wilhelm von Rehbinder (1761–1832) lasi ehitada esindusliku härrastemaja. kahekorruseline hilisbarokne peahoone valmis 1797. aastal. 

Mõisa päris 1833. aastal tema tütar Dorothea Helene Margarethe Elisabeth von Benckendorff (1788-1856) (sünd. von Rehbinder), kes oli abielus Jäneda mõisa omaniku, Paul Friedrich von Benckendorffiga (1784-1841). 1859. aastal päris nende poeg Gustav Hermann Christoph von Benckendorff (1815-1883) Liigvalla, Jäneda ning 1843. aastal Varangu mõisa. 1884. aastal pärandus tema pojale Paul Ludwig Hermann von Benckendorffile (1845-1902) Liigvalla ja Ao mõis ning Vägeva karjamõis ja 1903. aastal päris Liigvalla, Ao, Varangu mõisad tema tütar Anna Marie Amata von Schilling (1878-1972) (sünd. Benckendorff). Mõisa viimane omanik oli Nikolai von Schilling, kellelt mõis 1919. aastal võõrandati.

Mõisakompleks
-------------

Kunagise Liigvalla mõisa kahekorruseline hilisbarokne peahoone valmis 1797. aastal. Varangu mõisa härrastemajaga sarnaneva hoone projekteeris tõenäoliselt Tartu arhitekt Johann Heinrich Bartholomäus Walther.

Ümberehitatud kujul on säilinud ka mõned kõrvalhooned.

Kultuurimälestiste registris on Liigvalla mõisa peahoone , Liigvalla mõisa park  ja Liigvalla mõisa piirdemüür .

Viited
------

1. 1 2 3 4 5  Liigvalla mõisast Eesti mõisaportaalis
2. ↑  Liigvalla mõis, www.moisablogi.ee, (vaadatud 10.03.2023)
3. ↑  Kultuurimälestiste register 15713
4. ↑  Kultuurimälestiste register 15714
5. ↑  Kultuurimälestiste register 15715

Välislingid
-----------

* Liigvalla mõisa lugu Mõisablogis

Koeru kirik
Koeru kihelkond

**Kirik**: Koeru   

**Mõisad**: Aavere mõis | Ao mõis | Aruküla mõis | Ervita mõis | Kapu mõis | Liigvalla mõis | Norra mõis | Piibe mõis | Preedi mõis | Raigu mõis | Ramma mõis | Rõhu mõis | Udeva mõis | Vaali mõis | Vao mõis | Varangu mõis | Väinjärve mõis
Vanemuise tänav 46, Tartu (1914)
**Otto Konrad Ernst Hoffmann** (23. september/5. oktoober 1866, Koeru – 8. juuni 1919) oli Eestis ja Lätis tegutsenud Eesti arhitekt, Riia Polütehnikumi professor ja rektor.

Algõpetuse sai ta koduõpetaja käest. Aastatel 1881–1885 õppis ta Peetri Reaalkoolis, lõpetades selle kooli esimese lennu.

1910. aastal kandideeris Hoffmann Tartu ülikooli arhitekti ametisse, kuid konkursi võitis keiserliku ülikooli viimane arhitekt Pavel Nikitin.

Hoffmann projekteeris 1912–14 ehitatud Tartu Ülikooli õppehoone praeguse aadressiga Vanemuise 46, samuti 1912. aastal valminud Ruhnu uue kiriku. Riias on tema projekti järgi rajatud näiteks kurtide laste kool (Aleksandra Čaka iela 42, 1897), Riia Polütehnilise Instituudi üks tiib (Raiņa bulvāris 19, 1909, tänapäeval Läti Ülikooli hoone) ja Evangeelsete Luteri Halastajaõdede Seltsi maja (Miera iela 45, 1904).

Isiklikku
---------

Tema isa Heinrich Ferdinand Hoffmann oli Koeru koguduse õpetaja, ka tema vanaisa Dietrich Georg Mickwitz oli Koeru koguduse õpetaja. Tema vend Heinrich Richard Hoffmann oli misjonärina Indias, hiljem oli Ridala Püha Maarja Magdaleena koguduse õpetaja; vend Arthur Friedrich Wilhelm Hoffmann oli Viru-Jaakobi koguduse õpetaja; õemees (oli abielus tema kahe õe Anna Wilhelmine ja Selma Emiliega) Johann Heinrich Brasche oli Tallinna Toompea Kaarli koguduse õpetaja; õemees (oli abielus tema õe Anna Louisega) Daniel Burchard Lemm oli Kadrina- ja Kuressaare Laurentiuse koguduse õpetaja; õemees Oskar Ernst Emil Tomberg (oli abielus tema õe Margarethe Helene Elisabethiga) oli Koeru- ja Tallinna Toompea Kaarli koguduse abiõpetaja ja Jõelähtme koguduse õpetaja.

Viited
------

1. ↑  Koeru alevik, eestigiid.ee
2. ↑  Lea Leppik "Tartu Ülikooli teenistujate sotsiaalne mobiilsus 1802–1918" Tartu: Tartu Ülikooli Kirjastus, 2006, lk 153
3. ↑  "Tagasi vaadates kirikusuvele Ruhnus" Eesti Kirik, 06.09.2007
4. ↑
5. ↑  Die Pastoren des Konsistorialbezirk Estland 1885–1919. Böhlau Verlag Köln Wien
**Sortiment**, ka tootesortiment *(*ingl.k. *assortment)* või tootevalik on kogum erinevaid tooteartikleid, mida ostetakse, toodetakse, ladustatakse ja müüakse klientidele. Kliendibaas ja toodete omadused määravad sortimendi laiuse, ulatuse ja sügavuse. 

Sortimendi ulatus *(*ingl.k. *assortment breadth)* on tootevalikusse kuuluvate tooterühmade ehk tootekategooriate hulk. Kui sortimendi laius *(*ingl.k.*assortment length)* on tooterühma või sortimenti kuuluvate eri laoartiklite arv, siis sortimendi sügavus *(*ingl.k*. assortment depth)* on tooterühma või sortimenti kuuluvate tootevariantide hulk. Igal sortimenti kuuluval laoartiklil võib olla mitmeid variatsioone, mis erinevad üksteisest suuruse, värvuse vms omaduse poolest. Sarnaste tunnustega toodete rühma ehk kategooriat, mida käsitletakse varude prognoosimisel ja  planeerimisel ühtse grupina, nimetatakse tooteperekonnaks *(*ingl.k. *product family)*. 

Laia tootesortimenti iseloomustab eri kaubagruppide ning eri tooteartiklite paljusus ja see katab enamasti erinevaid tarbimisvaldkondi. Tihti koosneb lai sortiment sagedamini ostetavatest kaubaartiklitest igas tooterühmas. Laia sortimenti pakkuvates kaupluses on võimalik osta palju erinevaid tooteid eri kaubakategooriatest. 

Sügava tootesortimendi korral piirdutakse tavapäraselt väheste kaubakategooriatega. Samas on igas kategoorias palju erinevaid tootevariante rahuldamaks võimalikult paljude ostjate erinevaid vajadusi nende tootegruppide raames. Rikkalik tootevalik annab ostjatele võimaluse leida täpselt seda, mida otsitakse. Sageli sooritavad kliendid sügava sortimendiga kauplustes emotsioonide ajel impulsiivseid ostusid. 

1. 1 2 3 4  *Hanke- ja ostujuhtimine*. Seilecs. 2023. ISBN 9789916985205.
**Adam Heinrich von Steinau** (surnud 1712) oli Baieri, Poola-Leedu, Saksi ja Veneetsia väejuht ning kindralfeldmarssal, kes osales üheksa-aastases sõjas, suures Türgi sõjas ja Põhjasõjas.

Elulugu
-------

Adam Heinrich von Steinau sündis Steinau-Steinrücki aadliperekonda. 1693. aastal kingiti talle Saksa Rooma keiser Leopold I poolt parunitiitel ning 1704. aastal krahvitiitel. 

Steinau liitus Baieri kuurvürstkonna sõjaväega ning juhatas 1683. aastal suures Türgi sõjas brigaadi. Kuni 1689. aastani võitles ta nii Lorraine'i hertsogi kui ka Baieri kuurvürsti armees. 1693. aastal astus ta Veneetsia vabariigi teenistusse ning osales Chiose saare vallutamisel. Steinau võitis Argose lähedal ka ühte Türgi väliarmeed. 

1699. aastal astus ta Saksi kuurvürsti ning Poola-Leedu kuninga August II teenistusse. Ta ülendati kindralfeldmarssaliks ning määrati Lubomirski kürassiiri- ning Bayreuthi jalaväerügementide juhatajaks. Põhjasõja algul osales ta Riia piiramisel. 9. juulil 1701 astus Steinau Daugava jõe ääres lahingusse Rootsi kuninga Karl XII-ga. Lahing lõppes Steinau juhitud Saksi-Rzeczpospolita-Vene vägede kaotusega. Lahingu ajal tõugati ta oma hobuselt maha, nii et ta veeti lahingumöllust eemale. August II loaga naasis ta Saksimaale. 

Järgmise aasta juulis osales Steinau Kliszówi lahingus, kus juhatas koos Adam Friedrich von Trampega vasakut tiiba. Lahing lõppes taas Saksi-Rzeczpospolita kaotusega. 1704. aastal juhatas ta lühiajaliselt 10 000-mehelist Saksi väeüksust. 

1705. aastal astus Steinau taas Veneetsia teenistusse, kuid läks siis peatselt oma vanuse tõttu erru. Adam Heinrich von Steinau suri 1712. aastal Böömimaal Plženi lähedal.

Kasutatud allikad
-----------------

* Poten, Bernhard von. Steinau, Adam Heinrich. Allgemeine Deutsche Biographie. Kd. 35. 1893. Lk 682–684.
Elif Elmas 2021. aastal SSC Napoli särgis
**Elif Elmas** (makedoonia keeles Елиф Елмас; sündinud 24. septembril 1999 Skopjes) on Põhja-Makedoonia jalgpallur, kes mängib poolkaitsjana Itaalia kõrgliiga klubis Napoli ja Põhja-Makedoonia jalgpallikoondises.

Ta alustas klubikarjääri Põhja-Makedoonia klubis FK Rabotnički, debüteerides riigi kõrgliigas hooajal 2015–16.

Aastatel 2017–2019 mängis ta Türgi kõrgliiga klubis Fenerbahçe.

2019. aasta juulis liitus ta Napoliga.

Põhja-Makedoonia jalgpallikoondises debüteeris Elmas 17-aastaselt 11. juunil 2017 MM-i valikmängus Hispaania vastu. Koondisekarjääri kaks esimest väravat lõi ta 21. märtsil 2019 EM-i valikmängus Läti vastu. Ta kuulus Põhja-Makedoonia koondisse 2021. aasta Euroopa meistrivõistlustel.

Elmas valiti aasta parimaks välisliigas mängivaks Põhja-Makedoonia jalgpalluriks aastal 2019.

Ta sündis Türgi päritolu perekonnas.

Saavutused
----------

Napoli
* Coppa Italia: 2019–20

Viited
------

1. ↑  "Eljif Elmas kimdir? Elif Elmas, Türkiye Milli Takımı'nda oynayabiliyor mu?". Sporx. 17.7.2017. Vaadatud 21.2.2022

| * v
* r
Põhja-Makedoonia koondis  –  UEFA Euro 2020 |
| --- |
| 

* 1 Dimitrievski
* 2 Bejtulai
* 3 Zajkov
* 4 Ristevski
* 5 Ademi
* 6 Musliu
* 7 Tričkovski
* 8 Alioski
* 9 Trajkovski
* 10 Pandev (c)
* 11 Hasani
* 12 Jankov
* 13 S. Ristovski
* 14 Velkovski
* 15 Kostadinov
* 16 Nikolov
* 17 Bardhi
* 18 Stojanovski
* 19 Velkoski
* 20 Spirovski
* 21 Elmas
* 22 Shishkovski
* 23 Radeski
* 24 Avramovski
* 25 Churlinov
* 26 M. Ristovski
* Treener: Angelovski

 | Põhja-Makedoonia |
**White Sandsi rahvuspark** (*White Sands National Park*) on Ameerika Ühendriikide rahvuspark, mis asub New Mexico osariigis ja on täielikult ümbritsetud White Sandsi raketiväljast. Park hõlmab 589,9 ruutkilomeetrit. Pargis paikneb Tularosa Basin, mis on planeedi suurim kipsist luiteväli. Selle sügavus on umbes 9,1 m ja luited on kuni 18 m kõrged.

Umbes 12 000 aastat tagasi leidus Tularosa Basinis suuri järvi, ojasid, rohumaid ja jääaja imetajaid. Kliima soojenedes lahustasid vihm ja lumesulamine ümbritsevatest mägedest pärit kipsi ja kandsid selle Tularosasse. Edasine soojenemine ja kuivamine põhjustas järvede aurustumist ja seleniidi kristallide moodustumist. Seejärel purustasid tugevad tuuled kristallid ja kandsid need itta. Sarnane protsess tekitab tänapäevalgi kipsliiva.

Pargis elab tuhandeid loomaliike, kellest suur osa on selgrootud. Mitmel loomaliigil on valge või valkjas värvus. Vähemalt 45 liiki on endeemilised ehk elavad ainult selles pargis ning neist 40 on ööliblika liigid. Tänapäeva rahvuspargi piirkonnas on elanud ka mitmeid elanikke, alates paleoindiaanlastest 12 000 aastat tagasi kuni tänapäevaste põllumeeste, karjakasvatajate ja kaevuriteni.

White Sandsi rahvuspargi määras 18. jaanuaril 1933 president Herbert Hoover algselt White Sandsi rahvusmonumendiks. Alates 1941. aastast on park täielikult ümbritsetud White Sandsi raketivälja ja Hollomani õhuväebaasiga seotud rajatistega. Kongress määras ala rahvuspargiks ja 20. detsembril allkirjastas president Donald Trump rahvuspargi loomise seaduse. Rahvusparki külastab igal aastal umbes 600 000 külastajat ja see on osariigi populaarseim Rahvusparkide Teenistuse hallatav kaitseala.

Viited
------

1. ↑  National Parks Service. "White Sands National Park History". Vaadatud 23.12.2023.

| * v
* r
Ameerika Ühendriikide rahvuspargid |
| --- |
| 
Acadia **·** Ameerika Samoa **·** Arches **·** Badlands **·** Big Bend **·** Biscayne **·** Black Canyon of the Gunnison **·** Bryce Canyon **·** Canyonlands **·** Capitol Reef **·** Carlsbad Caverns **·** Channel Islands **·** Congaree **·** Crater Lake **·** Cuyahoga Valley **·** Death Valley **·** Denal **·** Dry Tortugas **·** Everglades **·** Gates of the Arctic **·** Gateway Arch **·** Glacier **·** Glacier Bay **·** Grand Canyon **·** Great Sand Dunes **·** Grand Teton **·** Great Basin **·** Great Smoky Mountains **·** Guadalupe Mountains **·** Haleakalā **·** Hawaiʻi Volcanoes **·** Hot Springs **·** Indiana Dunes **·** Isle Royale **·** Joshua Tree **·** Katmai **·** Kenai Fjords **·** Kings Canyon **·** Kobuk Valley **·** Lake Clark **·** Lassen Volcanic **·** Mammoth Cave **·** Mesa Verde **·** Mount Rainier **·** New River Gorge **·** North Cascades **·** Olympic **·** Petrified Forest **·** Pinnacles **·** Redwood **·** Rocky Mountains **·** Saguaro **·** Sequoia **·** Shenandoah **·** Theodore Roosevelt **·** Virgin Islands **·** Voyageurs **·** White Sands **·** Wind Cave **·** Wrangell–Saint Elias **·** Yellowstone **·** Yosemite **·** Zion |
Esimene satelliidilt GOES-1 edastatud pilt, 25.10.1975
**GOES** on Ameerika Ühendriikide Riikliku ookeani ja atmosfääri ameti geostatsionaarsete ilmasatelliitide seeria. NOAA opereerib korraga kahte GOES-satelliiti, mis vaatlevad Ameerika kontinente, Atlandi ja Vaikset ookeani. Praegu (märts 2008) on töös GOES-10 ja GOES-12. GOES-9 laenati Jaapanile asendamaks nende riknenud geostatsionaarset ilmasatelliiti. Töövõimelisi, aga uutega asendatud satelliite hoitakse orbiidil reservis, et vajaduse korral neid uuesti kasutada. Praegu töötavail GOES satelliitidel on peamisteks sensoriteks 5-kanaliline skaneeriv kujutise radiomeeter Imager (üks nähtav ja neli infrapuna kanalit) ja 19-kanaliline radiomeeter Sounder.
Lisaks mitmed eriotstarbelised riistad päästeteenistuse, side jm jaoks, röntgeni- ja radioaktiivse kiirguse ning kosmiliste osakeste detektorid, magnetomeeter.

### GOES seeria satelliidid

| Platvorm | Lennutamise aeg | Sensorid, kommentaarid |
| --- | --- | --- |
| GOES-1 | 16.10.1975 | VISSER – nähtav ja infrapuna radiomeeter |
| GOES-2 | 16.06.1977 |  |
| GOES-3 | 16.06.1978 | Muudeti sidesatelliidiks Antarktika polaarjaamade teenindamiseks |
| GOES-4 | 9.09.1980 |  |
| GOES-5 | 22.05.1981 |  |
| GOES-6 | 28.04.1983 |  |
| GOES-G | 3.05.1986 | Hävis stardil |
| GOES-7 | 28.04.1987 |  |
| GOES-8 | 13.04.1994 | Imager, Sounder |
| GOES-9 | 23.05.1995 |  |
| GOES-10 | 25.04.1997 | Töötab |
| GOES-11 | 3.05.2000 |  |
| GOES-12 | 23.07.2001 | Töötab |
| GOES-13 | 24.05.2006 | Orbiidil ootel |

Vaata ka
--------

* Meteosat
**Käär** on eesti perekonnanimi.

Statistika Eestis
-----------------

2023. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Käär 319 inimesel: 154 mehel ja 165 naisel. Perekonnanimede levikult oli Käär meeste puhul 444. kohal ja naiste puhul 443. kohal. Kõige levinum oli perekonnanimi Käär vanuserühmas 5–9, kus neid on 10 000 elaniku kohta 2,98. Nimi oli kõige sagedasem Hiiu maakonnas, kus sellist nime kandis maakonna 10 000 elaniku kohta 27,66 inimest.

19. sajandi algul pandi pärisorjusest vabastamise käigus talupoegadele Eesti eri maakondade 24 kihelkonna 31 mõisavallas nimeks Kaer, Kaehr, Käer, Kähr, Kär ja Käär (hiljem normaliseeriti nimeks Käär).

Nimede eestistamisel võeti perekonnanimi Käär 1936. aastal kasutusele isiku poolt, kes kandis varem nime Korotshenko.

Nime kandjaid
-------------

* Harri Käär, eesti soojusenergeetik, tehnikateadlane, professor ja akadeemik (1944–1997)
* Leonhard Käär, Eesti poliitik (1904–1963)

Viited
------

1. ↑  Käär Surnames. Vaadatud 22. november 2023.
2. ↑  Statistikaamet: Nimede statistika Vaadatud 22. jaanuar 2023.
3. ↑  Onomastika andmebaas. Nimede panemine: Käär.
4. ↑  Onomastika andmebaas. Nimede eestistamine: (uus nimekuju): Käär.

Välislingid
-----------

* Käär statistikaameti andmebaasis
**Tartu toomkapiitel** oli Tartus 13. sajandist 1558. aastani tegutsenud kõrgvaimulike kolleegium (toomkapiitel).

1224. aastast on teada, et piiskop Hermann I asutas pärast Tartu vallutamist sinna oma toomkiriku ning rajas selle juurde ka toomkapiitli, mille esimeseks juhiks sai tema vend, toompraost Rotmarus; samuti määras ta toomkapiitli ülalpidamiseks 24 küla ning on ka teada, et kapiitel koosnes regulaarkanoonikutest.. See, et toomkapiitel oli esialgu regulaarkapiitel, koosnedes augustiinlastest-koorihärradest, selgub 1234. aastast pärinevast ürikust, kus on mainitud toomkapiitli teist juhtivat liiget, priorit. 1240. aastal oli ametis aga juba toomdekaan, mis arvatavasti näitab seda, et Tartu toomkapiitel oli muutunud regulaarkapiitliks ja selle liikmed olid regulaarkanoonikud.

Toomkapiitlisse kuulus esialgu arvatavasti 12 liiget ehk toomhärrat või kanoonikut, 1360. aastaks võis seal olla kuni 20 liiget; hiljem taas vähem.

Kapiitel lõpetas tegevuse Tartu piiskopkonna vallutamisega Liivimaa sõja alguses 1558. aasta suvel. Üksikuid Tartu toomhärrasid on mainitud ka hilisematel aastatel, osa neist võis Tartus tegutseda kuni 1565. aastani, mil linlased Venemaale küüditati.

Viited
------

1. ↑  Henriku Liivimaa kroonika. Tõlkinud Richard Kleis, toimetanud ja kommenteerinud Enn Tarvel. Tallinn: Eesti Raamat, 1982, lk 253–255 (XXVIII, 8); Kersti Markus, MISJONÄR VÕI MÕISNIK? TSISTERTSLASTE ROLL 13. SAJANDI EESTIS, Acta Historica Tallinnensia, 2009, 14, lk 6–7
2. ↑  Tõnis Lukas, 1998. Tartu toomhärrad 1224-1558, TÜ Kirjastus. Lk 41
3. ↑  Leonid Arbusow vanem. "Livlands Geistlichkeit vom Ende des 12. bis ins 16. Jahrhundert. Dritter Nachtrag." in: Jahrbuch für Genealogie, Heraldik und Sphragistik, 1911, 1912 und 1913 (1914), lk 304.
4. ↑  Lukas, Tartu toomhärrad, lk 49–52
5. ↑  Madis Maasing. "Tartu piiskopkonna küsimus Vene-Liivimaa sõja ajal." in: Õpetatud Eesti Seltsi Aastaraamat 2017, lk 18–44, siin lk 32.

Kirjandus
---------

* Tõnis Lukas, 1998. Tartu toomhärrad 1224-1558, TÜ Kirjastus. 278 lk
**Kurt Hans Kentmann** (5. august 1893 Kullamaa – 18. jaanuar 1976 Sulz am Neckar) oli Eesti vaimulik.

Lõpetas aastal 1911 St. Petri-Schule Peterburis. Tartu Ülikooli usuteaduskonnas õppis ta aastatel 1912–1916. Prooviaastal oli ta Lihula Eliisabeti koguduses. Ordineeriti 16. septembril 1917 õpetajaks.

Oli aastatel 1918–1923 Karuse Margareeta koguduse õpetaja. Aastatel 1923–1939 teenis ta Kuusalu Laurentsiuse kogudust, olles aastatel 1929–1935 Ida-Harju praostkonna abipraost.

Lahkus aastal 1939 Saksamaale. 1939–1941 oli pastoriks Stralaus, 1941–1945 Pinnes (praegu Pniewy, Suur-Poola vojevoodkonnas), aastal 1945 oli vaimulikuks Caldernis (Marburg-Biedenkopfi kreisis, Hesseni liidumaal), 1947–1959 oli Bad Cannstattis (Stuttgardi linnaosas) haiglavaimulik ja lisaks veel baltisakslaste abikomitee kaastöötaja Baden-Württenbergis. Suri Sulz am Neckar'is (Baden-Württembergi liidumaal), maeti 23. jaanuaril 1976 Homburgi (Saarimaale).

Isiklikku
---------

Tema isa Wilhelm Kentmann oli Kullamaa- ja Peterburi Peetri koguduse õpetaja ning Eestimaa viimane kindralsuperintendent. Tema vanaisa oli Kuusalu Laurentsiuse koguduse õpetaja Woldemar Friedrich Kentmann. Tema onu oli Kuusalu Laurentsiuse koguduse õpetaja Woldemar Reinhold Kentmann.

Viited
------

1. ↑  Lõpetajate nimekiri 1911
2. ↑  Konrad Veem Eesti Vaba Rahvakirik Dokumentatsioon ja leksikon EVR Stockholm 1988
3. ↑  Lexikon deutschbaltischer Theologen seit 1920. Bearbeitet von Wilhelm Neander. 2 auflage 1988, bearbeitet von C. Helmut Intelmann
**Kaus** on perekonnanimi.

Saksamaal oli perekonnanime Kaus kandjaid 2014. aastal üle 2000 isiku. Ameerika Ühendriikides oli sellenimelisi isikuid üle 1200 ja Kanadas ligi 300.

Statistika Eestis
-----------------

2023. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Kaus 101 inimesel: 46 mehel ja 55 naisel. Perekonnanimede levikult oli Kaus meeste puhul 2335. kohal ja naiste puhul 2078. kohal. Kõige levinum oli perekonnanimi Kaus vanuserühmas 75–79, kus neid on 10 000 elaniku kohta 1,38. Nimi oli kõige sagedasem Lääne maakonnas, kus sellist nime kandis maakonna 10 000 elaniku kohta 6,78 inimest.

19. sajandi algul pandi pärisorjusest vabastamise käigus talupoegadele Läänemaal Kirbla, Märjamaa ja Reigi kihelkondades; Võrumaal Urvaste ja Rõuge kihelkonnas; Harjumaal Kose kihelkonnas; Pärnumaal Halliste kihelkonnas; Järvamaal Türi ja Järva-Jaani kihelkonnas ning Saaremaal Jämaja kihelkonnas erinevates mõisavaldades 11 korral nimeks Kaus.

Nime kandjaid
-------------

* Jan Kaus, eesti kirjanik (1971–)

Viited
------

1. ↑  Kaus Surnames. Vaadatud 22. jaanuar 2024.
2. ↑  Statistikaamet: Nimede statistika Vaadatud 22. jaanuar 2024.
3. ↑  Onomastika andmebaas. Nimede panemine: Kaus.

Välislingid
-----------

* Kaus statistikaameti andmebaasis
**Endel Helme** (kuni 1935. aastani **Endel Dellmann**; 24. november 1919 Tallinn – 11. märts 1985 Tallinn) oli eesti lennusportlane ja sporditegelane. 

Ta lõpetas 1940. aastal Tallinna Reaalkooli.

Helme alustas mudellennundusega 1934. aastal Tallinna Õhuasjanduse Ühingus. Ta lõpetas 1936. aastal purilennukursused, osales 1938. aastal edukalt I Baltimaade mudellennuvõistlustel, oli 1936. aastast 3. ja 1940. aastast 2. kategooria mudellennuinstruktor ning 1937. aastast A- ja 1939. aastast B-liigi purilendur. 1941. aastal mobiliseeriti ta Punaarmeesse.

Helme oli aastatel 1948–1950 Eesti kõigi lennuspordialade üleliiduline komissar, 1956–1981 Tallinna Pedagoogilise Instituudi mudellennunduse õpetaja, 1953–1981 lennuspordikohtunike vabariikliku kogu esimees, 1951. aastast 1. klassi mudellennuinstruktor ja 1964. aastast üleliidulise kategooria mudellennukohtunik. Ta kavandas ja ehitas 1958. aastal koos Ülo Keeduse ja Illar Lingiga Eesti esimese purilennuki HLK-1. Ta valgustas agaralt ajakirjanduses mudellennundust ja lennusporti.

Tal oli üle 6000 õpilase, nende hulgas Mati Kutser, Heldur Meelak, Ernst Sallo, Vahur Rohtla, Mati Kutser, Jüri Laidna.

Tunnustus
---------

* 1970 Eesti NSV teeneline treener

Viited
------

1. 1 2 3 4  "ESBL". *www.esbl.ee*. Vaadatud 27. detsembril 2023.
2. ↑  "Rohtla, Valdur - Eesti Entsüklopeedia". *entsyklopeedia.ee*. Vaadatud 27. detsembril 2023.
3. ↑  "ESBL". *www.esbl.ee*. Vaadatud 27. detsembril 2023.
4. ↑  "Laidna, Jüri - Eesti Entsüklopeedia". *entsyklopeedia.ee*. Vaadatud 27. detsembril 2023.
5. ↑  "Spordileht 15 märts 1985 — DIGAR Eesti artiklid". *dea.digar.ee*. Vaadatud 27. detsembril 2023.
Achilleuse ja Deidamia skulptuur Luxembourgi palees, Joseph-Michel-Ange Pollet (itaalia skulptor), valmistatud enne aastat 1870
**Deidamia** (vanakreeka keeles Δηϊδάμεια) oli Skýrose kuninga Lycomedese tütar, kes heitis ühte Achilleusega (kui too end neiukeseks maskeerituna Skýrosel peitis) ja tõi ilmale Neoptolemuse. Levinuima looversiooni järgi oli Deidamia Skýrose kuningatütardest kauneim ja Achilleusel tärkasid tema vastu tunded, kuid kuna ta oli tütarlapse riietes, ei tohtinud ta neid avaldada. Ühel peoõhtul aga ei suutnud ta end enam kauem vaos hoida ja ühtis Deidamiaga tema tahte vastaselt. Hiljem nad aga leppisid ära ja mõne looversiooni järgi võtab Deidamia Achilleuse ümberriietumisoskusest eeskuju, tõmbab endale meheriided selga ja järgneb Achilleusele ja Patroklosele Troojasse. Antiikkreeka keeles tähendabki *Deidamia* (levinuima versiooni järgi) *see, kes on sõjas kannatlik*.

Ameerika kirjaniku Madeline Milleri uusversioonis, tema romaanis Achilleuse laul, on Achilleuse ja Deidamia ühteheitmine Skýrosel nende mõlema tahte vastane; selleks sunnib neid Achilleuse ema, merejumalanna Thetis, kes soovib, et Achilleusel oleks järglane.
Deidamia-nimelisi tegelasi oli kreeka mütoloogias teisigi, aga Achilleus'ega aega veetnud Deidamia on neist kuulsaim.

Viited
------

1. ↑  Newsroom (22. detsember 2018). "Για τη Δηιδάμεια και την Ιπποδάμεια". *Η ΚΑΘΗΜΕΡΙΝΗ* (greek). Vaadatud 9. augustil 2023.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: tundmatu keel (link)
2. ↑  "Δηϊδάμεια - WordSense Dictionary". *www.wordsense.eu* (inglise). Vaadatud 9. augustil 2023.
3. ↑  "Deidamia in Greek Mythology". *Greek Legends and Myths* (inglise). Vaadatud 9. augustil 2023.
4. ↑  "Deidamia: The Secret Wife of the Greatest Greek Hero Achilles" (Ameerika inglise). 14. juuni 2022. Vaadatud 9. augustil 2023.
5. ↑  
Miller, Madeline (2018). *Achilleuse laul*. Eesti: Koobakene. ISBN 978-9949-7270-4-9.

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Deidamia** |
**Peeter Kollist** (25. jaanuar 1921 Tallinn – 25. märts 1991 Tartu) oli eesti metsateadlane.

Ta lõpetas 1940. aastal Tallinna Reaalkooli, õppis aastatel 1940–1941 Tallinna Tehnikaülikoolis majandust ja 1942. aastast (vaheaegadega) Tartu Ülikooli (TÜ) metsateaduskonnas, mille lõpetas 1949. 1953. aastal sai ta bioloogiakandidaadi kraadi väitekirjaga „Kuivendamise mõju sügavaturbaliste ülemineku-soometsade uuenemistingimustele".

Kollist oli aastatel 1941–1942 AS-i Eesti Turbatööstused arveametnik, 1944 Talumetsade Büroo Viljandimaa metsanduskonsulent, 1944–1945 Põllutöö Rahvakomissariaadi erametsade osakonna vanemmetsnik, 1949–1950 TÜ vanemlaborant, 1950–1952 zooloogia ja botaanika instituudi (ZBI) aspirant, 1952–1954 ZBI noorem- ja 1954–1963 vanemteadur, 1963–1969 Metsanduse Teadusliku Uurimise Laboratooriumi vanemteadur, 1969–1988 Eesti Metsainstituudi vanem- ja 1988–1991 juhtivteadur.

Ta uuris metsakasvatust, soo ja soostunud metsade ökoloogiat ning kuivendamise ja väetamise mõju soometsade omadustele ja tootlikkusele, avaldades üle 60 teadustrükise. Ta hakkas Eestis ühena esimestest vaatlusandmestiku töötlemisel kasutama matemaatilisi meetodeid ja arvutustehnikat.

Isiklikku
---------

Ta on Johannes Theodor Kollisti poeg, Andres Kollisti isa ja Hannes Kollisti vanaisa.

Teoseid
-------

* Vaike Hainla, Peeter Kollist, M. Margus ja Uno Valk "Metsanduslikud uurimused (1. osa)" (Eesti NSV Teaduste Akadeemia, 1957)

Viited
------

1. 1 2 3  "Kollist, Peeter - Eesti Entsüklopeedia". *entsyklopeedia.ee*. Vaadatud 27. detsembril 2023.
2. 1 2  "Andmed - Nimed". *www.ra.ee*. Vaadatud 27. detsembril 2023.
Javier Milei (2021)
**Javier Gerardo Milei** (sündinud 22. oktoobril 1970 Buenos Aireses) on Argentina poliitik ja ökonomist, kes esindab Partido Libertario erakonda. 2023. aasta augustis saavutas ta võidu Argentina eelpresidendivalimistel, kus ta võitis 30% häältest, saavutades esikoha.

2023. aasta 20. novembril toimunud valimiste tulemusel sai temast Argentina president. 
Ametisse asus ta 10. detsembril. 

Milei on tuntud kui anarhokapitalistliku maailmavaate eestkõneleja. Tema seisukohad on tekitanud mitmeid vastuolusid.

Ta on avalikult vastu abordile, kaasa arvatud vägistamisjuhtumite korral, ning kahtleb Covid-19 vaktsiinide tõhususes. Samuti toetab ta elundikaubandust ning on väljendanud kliimamuutuste osas skeptilist seisukohta. Kombineerituna tema radikaalse konservatiivse majandus- ja sotsiaalpoliitikaga on need seisukohad tekitanud tugevaid vastuolusid ja vastasseisu.

Milei võitu eelvalimistel on nähtud häirivana, kuna tema seisukohad erinevad oluliselt traditsioonilisest poliitilisest maastikust. 

Varem on ta kaalunud judaismi usku pöördumist.

Poliitilised seisukohad
-----------------------

Javier Milei propageerib Argentina keskpanga likvideerimist, süüdistades seda riigis olevas 133% inflatsioonis. Ta kavatseb vähendada riigi kulutusi, et hakkama saada võlakohustustega ning toetab erastamist nende riigiettevõtete puhul, mis on muutunud kahjumlikuks. Lisaks on tema eesmärk viia Argentina majandus dollaripõhisele süsteemile.

Milei seisab vastu abordile, ent toetab samasooliste ja transsooliste õigusi. Ta on väljendanud kahtlusi vaktsiinide suhtes ning kriitikat haridussüsteemi suhtes, mida ta peab noorte mõtlemise manipuleerimise viisiks.

Lisaks on ta teatanud kavatsusest viia Argentina Iisraeli saatkond üle Tel Avivist Jeruusalemma.

Viited
------

1. ↑  ERR (14. august 2023). "Argentina eelvalimistel saavutas üllatusedu anarho-kapitalistist ökonomist". *ERR*. Vaadatud 17. augustil 2023.
2. ↑  "Latin America This Week: August 16, 2023". *Council on Foreign Relations* (inglise). Vaadatud 17. augustil 2023.
3. ↑ . "Can a far-right populist win in Argentina? - GZERO Media". *www.gzeromedia.com* (inglise). Vaadatud 17. augustil 2023. `{{netiviide}}`: parameetris `|perekonnanimi=` on üldnimi (juhend); välislink kohas ``|perekonnanimi=`` (juhend)
4. ↑  "Argentina's Far-right Presidential Candidate Studies Torah, Mulls Conversion to Judaism and Is an Avowed Fan of Israel". *Haaretz* (inglise). Vaadatud 17. augustil 2023.
5. ↑  "Argentina could get its first libertarian president". *The Economist*. ISSN 0013-0613. Vaadatud 17. augustil 2023.
6. ↑  Fontevecchia, Agustino. "Ultra-Libertarian Economist Javier Milei Proposes Dollarization In Argentina". *Forbes* (inglise). Vaadatud 17. augustil 2023.
7. ↑  "Argentina's Far-right Presidential Candidate Studies Torah, Mulls Conversion to Judaism and Is an Avowed Fan of Israel". *Haaretz* (inglise). Vaadatud 17. augustil 2023.
Adolf Johann
**Adolf Johann** I, Stegeborgi ja Pfalz-Zweibrücken-Kleeburgi hertsog, Reini pfaltskrahv, (rootsipäraselt **Adolf Johan**; (11. oktoober 1629 Stegeborgi loss – 14. oktoober 1689 Stegeborgi loss) oli Rootsi riigimarssal.

Tema vanemad olid Zweibrückeni pfaltskrahv Johann Kasimir ja Rootsi kuninga Karl IX tütar Katarina Vasa. Rootsi kuningas Karl X Gustav oli tema vend. 

Karl X Gustavi Poola sõjas viis ta Kłecko lahingus 1656 Rootsi väed võidule. Pärast kuninga lahkumist Preisist Taanisse 1657 nimetati Adolf Johan Preisis paiknevate vägede kindraliks, mis tekitas tüli. Väed ei olnud tema otsustega rahul ja ka kuningas ei kiitnud neid heaks. Aastal 1659 Adolf Johan lahkus. 

Kui vend Riksdagi istungi ajal Göteborgis 1660 äkki suri, leiti, et Adolf Johan peaks moodustama koos kuninganna Hedvig Eleonoraga eestkostevalitsuse. Kohe pärast kuninga surma 13. veebruaril otsustati, et Göteborgi väravad suletakse. Adolf Johan laskis kutsuda Göteborgi komandandi Karl Sjöbladi ning käskis tal võtmed üle anda. Kui too keeldus, tahtes kõigepealt rääkida kuninganna ja nõukoguga, tõmbas Sjöblad mõõga välja. Sjöblad tegi sedasama, mille peale hertsog rahunes. 

1. märtsil 1660 protokolliti varasem Riksdagi otsus ning nüüd tunnistati Rootsi kroonprints Karl Rootsi kuningaks ning hertsog Adolf Johan jäeti eestkostevalitsusest välja. Pärast seda talle enam avalikke ülesandeid ei antud.

Isiklikku
---------

Adolf Johanni õed-vennad olid: 

* Christine Magdalena (1616–1662)
* Karl Gustav (1622–1660), Rootsi kuningas 1654–1660
* Maria Eufrosyne (1625–1687), Magnus Gabriel De la Gardie abikaasa
* Eleonore Katharine (1626–1692)
**Arbavere** on küla Lääne-Virumaal Kadrina vallas.

Arbaveres oli 2000. aastal 42 elanikku.

Arbavere asub Loobu–Tapa maantee ääres. Lähimad külad on kirdes Viitna, põhjas Loobu, loodes Läsna ja edelas Mõndavere. Väiksematest kohtadest jääb läände Sikassaare ja lõunasse Soomukse.

Ajalugu
-------

Küla esmamainiti 1454 kujul *Arpener*, kui see läls Undla mõisale. Nähtavasti on tegu kirjaveaga ja õige olnuks *Arpeuer*. 1542 nimetati küla *Arpever* ning mainiti talupoegi ja veskit. Küla kuulus Undla mõisale kuni 1668. aastani, mil panditi Aaspere mõisnikule. 1871. aastast pärineb nimekuju *Arbafer*. Küla kuulus Kadrina kihelkonda.

Arbaveres asus Arbavere mõis. Enn Tarveli hinnangul rajati mõis ajavahemikus 1689–1700. Pärast mõisa likvideerimist sai Arbavere 1920. aastail asunduseks, hiljem külaks.

1977 liideti Arbaverega osa Soomukse külast.

Arbaveres asub Arbavere maapõue uuringukeskus.

Nime päritolu
-------------

Lauri Kettunen oletas, et nimi tuleb sõnast *arp : arbu* tähendusega 'loos, võluvahend'. Ta võrdles ka sõnadega *arbutama ~ arvutama ~ arutama* 'nõiduma, võluma'. Lääne pool tähendab sõna *arb : arva* perele määratud osa külakogukonna ühismaast, põllusiilu. Need kaks sõna on lähtunud samast tähendusväljast, sest kunagi määrati neid põllulappe loosi teel.

Enn Tarvel oletab, et külanimi lähtus muistsest isikunimest.

Viited
------

1. ↑  Maa-amet, vaadatud 21.11.2020.
2. ↑  Statistikaamet, vaadatud 10.11.2020.
3. ↑  Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.
4. ↑  Eesti entsüklopeedia, 12. kd. lk. 188
5. ↑  Suur maailma atlas, lk. 186
6. ↑  Eesti kohanimeraamat, kaart 4
7. 1 2 3 4 5  Eesti kohanimeraamat, lkö. 48

Kadrina valla vapp
Kadrina valla asulad

**Alevikud:** Hulja | Kadrina  

**Külad:** Ama | Arbavere | Hõbeda | Härjadi | Jõepere | Jõetaguse | Jürimõisa | Kadapiku | Kallukse | Kihlevere | Kiku | Kolu | Kõrveküla | Lante | Leikude | Loobu | Läsna | Mõndavere | Mäo | Neeruti | Ohepalu | Orutaguse | Pariisi | Põima | Ridaküla | Rõmeda | Salda | Saukse | Sootaguse | Tirbiku | Tokolopi | Udriku | Uku | Undla | Vaiatu | Vandu | Viitna | Vohnja | Võduvere | Võipere
**Karl X Gustav** (8. november 1622 – 13. veebruar 1660) oli Rootsi kuningas 1654–1660.

Riigivalitsemine ja välispoliitika
----------------------------------

Pärast kuninganna Kristiina loobumist Rootsi troonist 1654. aastal sai Rootsi kuningaks tema tädipoeg, Pfalzi-Zweibrückenide dünastiast Pfalzi vürst, kes kuningana sai nimeks Karl X Gustav. Kuningas Karl X Gustav oli sunnitud sõdima nii Rzeczpospolita kui ka Taaniga. Taanlased tahtsid tagasi vallutada Brömsebro rahuga kaotatud Skåne, Hallandi, Blekinge ja Jämtlandi maakonna ning Saaremaa. 

Karl X Gustav pidi sõdima ka Poola kuningatega (Teine Põhjasõda, Uputus (Poola), kes Vasade suguvõsa liikmetena ja Zygmunt I järglastena pidasid end juriidiliselt Rootsi kuningateks ja unistasid Rootsi troonist, sest Poola kuninga ja Karl X Gustavi ühine vanaisa Karl IX oli tõuganud Rootsi troonilt oma vennapoja Zygmunt III Waza tema katoliku usu tõttu.

Energilise kuninga varajane surm 1660. aastal peatas igasuguse arengu kümmekonnaks aastaks nii riigis, kirikuelus kui ka sõjajõududes, sest tema alaealise poja Karl XI eestkostjad ei näidanud riigi valitsemise alal üles erilist aktiivsust ning riigi sissetulekud vähenesid aja jooksul märkimisväärselt.

Vaata ka
--------

* Marss üle Beltide

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Karl X Gustav** |

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**Kristiina** | **Rootsi kuningas**1654–1660 | Järgnev**Karl XI** |
**Hiina Kommunistlik Partei** (HKP) on Hiina Rahvavabariiki juhtiv partei. HKP on ainuvalitsev partei Hiinas, legaalselt eksisteerib veel kaheksa parteid. Partei asutati 1921, peamised asutajad olid Chen Duxiu ja Li Dazhao. Partei kasvas kiiresti ja 1949. aastaks, pärast 10 aastat kestnud kodusõda, suutsid nad panna Guomindangi valitsuse ümber asuma Taiwanile. Sellega sai alguse ka Hiina Rahvavabariik. Hiina Kommunistlik Partei on peaaegu 90 miljoni liikmega praegu maailmas suuruselt teine valitsuspartei.

1979. aastal Deng Xiaobingi algatusel käivitatud majanduslike reformide poliitika (eraettevõtluse ja välisinvesteeringute julgustamine) on aidanud saavutada Hiina majandusel püsiva kiire kasvutempo, samas kui kriitikud vasakult on nimetanud seda poliitikat kapitalismi restaureerimiseks. Tänapäeva Hiinat on iseloomustatud kui riigikapitalistlikku majandust.

Vaata ka
--------

* Hiina Kommunistliku Partei peasekretär
* Hiina Kommunistliku Partei Keskkomitee
* Hiina Kommunistliku Partei poliitbüroo alaline komitee
* Sõjaline Keskkomisjon

1. ↑  "Is China a capitalist or communist country?". *FutureLearn* (Ameerika inglise). Vaadatud 21. jaanuaril 2024.
**Pierluigi Gollini** (sündinud 18. märtsil 1995 Bolognas) on Itaalia jalgpallur, kes mängib väravavahina Itaalia kõrgliigaklubis Napoli.

Aastatel 2010–2012 kuulus ta Fiorentina ja 2012–2014 Manchester Unitedi noorteakadeemiasse.

2014. aastal liitus ta Hellas Veronaga ning tegi 24. septembril 2014 mängus Genoa vastu debüüdi Itaalia kõrgliigas.

2016. aasta juulis sõlmis ta lepingu Inglismaa esiliigaklubiga Aston Villa. 2017. aasta jaanuaris läks ta Aston Villast laenule Itaalia kõrgliigaklubisse Atalanta. 2018. aasta juunis sõlmis Gollini Atalantaga püsiva lepingu.

2021. aasta juulis läks Gollini Atalantast laenule Inglismaa kõrgliigaklubisse Tottenham Hotspur. Hooajal 2021/22 sai ta Tottenham Hotspuri meeskonnas kirja kümme mängu, kuid neist mitte ühtegi Inglismaa kõrgliigas. Hooaja 2022/23 esimeses pooles oli ta Atalantast laenul Itaalia kõrgliigaklubis Fiorentina. 2023. aasta jaanuaris läks ta laenule Napoli.

Itaalia jalgpallikoondises tegi Gollini debüüdi 15. novembril 2019 EM-i valikmängus Bosnia ja Hertsegoviina vastu. See on jäänud tema seni ainsaks mängus Itaalia koondises.
**Nikolai Kull** (6. jaanuar 1894 Tallinn – 8. veebruar 1945 Tallinn) oli eesti maalikunstnik.

Sündis Tallinnas meremehe perekonnas. Õppis Tallinna Linnakoolis ja 1913. aastal lõpetas Kroonlinna jungade kooli. 1911–1914 oli õppereisil briti, Hollandi ja India vetes ja 1915–1918 Kroonlinna miinikoolis. Vabadussõjast võttis osa minöörina sõjalaeval "Lembitu" ning töötas 1915–1918 Peeter Suure merekindluse elektrijaama juhataja abina ning alates 1918. aastast joonistusõpetaja, illustraatori ja vabakunstnikuna. Aastail 1922–1924 oli ta Haapsalus joonistusõpetajaks.

Ta kunstiharidus pärineb õpinguilt 1916–1917 Tallinnas K. Hartmanni juures, 1921–1922 Ants Laikmaa juures ning 1925–1926 Tartus Kõrgemas Kunstikoolis Pallas Nikolai Triigi ateljees. Õpetaja ning õpilane said ja jäid kauaaegseteks sõpradeks ning Kulli maalides on aimata ka Triigi käekirja. 

Kunstnikku teatakse eriti Tallinna linnavaadete maalijana. Nikolai Kulli hilisemat loomingut iseloomustab pruunikas koloriit ja naivistlik käsitluslaad. Rudolf Paris seadis Kulli uusrealistlikku rühma koos Adamson-Ericuga.

Kuulus Eesti Kujutavate Kunstnikkude Keskühingusse.

Viited
------

1. ↑  Nikolai Kulli isikutoimik. EKMA.110.8.75
2. ↑  Rudolf Paris. Uuem Eesti kunst, Tartu, 1935
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib Tartu pargist, perekonnanime jaoks vaata artiklit Lillemägi (perekonnanimi).* |

---

Endine Antoniuse kalmistu asukoht Lillemäel.
**Lillemägi** (ka **Lille mägi**) on park Tartus. Park asub Riia tänava, Kalevi tänava, Lille tänava ja Tähe tänava vahel. 

Keskajal asus Lillemäel Püha Antoniuse kalmistu. Kalmistu juures oli kabel, mida on esimest korda kirjalikult mainitud 1432. aastal. 1613. aasta revisjoni andmetel oli kabel hävinud, kuid kalmistut kasutati kuni 1773. aastani, mil keelustati linnasurnuaedadesse matmine.

Samas lähedal teisel pool Riia maanteed Vanemuise teatrihoone ümbruses asus keskajal ka Püha Anna kalmistu. Sealset mäge kutsuti ka Sõnnikumäeks ning selle vastas asuvat Lille mäge Surnute mäeks. Surnute mäe asemel hakati seda kohta nimetama Lille mäeks umbes 18. sajandi algul.

Mäge on ajaloos kutsutud ka Tõnisemäeks (Tõnis on Antoniuse eestipärane variant).

Arheoloogilisi uuringuid on tehtud 1987. ja 1991. aastal mäe lõunajalamil, kuhu ehitati Tartu Ringkonnakohtu hoone.

Viited
------

1. 1 2 3  Püha Antoniuse kabeli ja kalmistu asukoht info.raad.tartu.ee
2. 1 2 3 4  Ene Puusemp: "Keskajal oli Lille mäel linnatagune kalmistu" Tartu Postimees, 3. jaanuar 2002
**Sifan Hassan** (oromo keeles Siifan Hassan; sündinud 1. jaanuaril 1993 Adamas) on Etioopias sündinud Hollandi kesk- ja pikamaajooksja.

Hassan lahkus Etioopiast 2008. aastal põgenikuna ja saabus 15-aastaselt Hollandisse. Ta hakkas jooksma ja õppis õeks. Novembris 2013 sai ta Hollandi kodakondsuse. 

Eindhoven Atletieki klubis treenides võitis ta 2011. aastal Eindhoveni poolmaratoni ajaga 1:17.10. Samal aastal osales ta kahel murdmaajooksul (Sylvestercross ja Mol Lotto Cross Cup), kus sai teised ​​kohad. 2012. aastal võitis ta nii need võistlused kui ka 3000 meetri jooksu Leideni Goudeni Spike'i võistlusel. 

Sifan tegi läbimurde 2013. aasta hooajal. Ta jooksis KBC kergejõustikuööl 800 meetri jooksu ajaga 2.00,86. Ta võitis Nijmegen Global Athletics ja Golden Spike Ostrava võistlustel 1500 m jooksu. 2013. aasta IAAF-i Teemantliigal võitis ta Athletissimas 1500 meetri jooksus isikliku rekordiga 4.03,73 ja oli Stockholmis DN Galal 3000 m jooksus kolmas ajaga 8.32,53 – selle ajaga oli ta maailmas neljas 2013. aasta hooaja arvestuses. 

Hassan võitis 2013. aasta krossi Euroopa meistrivõistlustel alla 23-aastastele kuldmedali. 2015. aasta maailmameistrivõistlustel Pekingis võitis ta 1500 m jooksus pronksmedali. Ta tuli 2016. aasta sisemaailmameistrivõistlustel 1500 m jooksus maailmameistriks. 2017. aasta maailmameistrivõistlustel Londonis sai ta pronksi 5000 m jooksus. 2019. aastal maailmameistrivõistlustel Dohas tuli ta 10 000 m jooksus maailmameistriks.

2019. aasta juulis ületas ta naiste miili maailmarekordi.

Välislingid
-----------

* Sifan Hassan Rahvusvahelise Kergejõustikuliidu kodulehel (inglise) Muuda Vikiandmetes
* Sifan Hassan veebisaidil Olympedia (inglise) Muuda Vikiandmetes
**Paula Palmeos** (varem **Pauline Palmeos**; 18. november 1911 Vastemõisa vald – 23. detsember 1990 Tartu) oli eesti keeleteadlane (täpsemalt fennougrist) ja tõlkija.

1939. aastal lõpetas Palmeos Tartu Ülikooli *cum laude* filoloogiamagistrina[*viide?*]. 1936–1937 õppis ta stipendiaadina Ungaris ja 1937 õpetas Ungari Kuninglikus Péter Pázmány Ülikoolis eesti keelt. 1949 reatesteeriti tema magistrikraad (väitekiri "Esimese silbi vokaalid läänemeresoome (eesti ja soome) ja ungari keeles") filoloogiakandidaadi kraadina. Ta kuulus ka naiskorporatsiooni Filiae Patriae.

1944–1989 töötas Palmeos õppejõuna Tartu Riiklikus Ülikoolis. 1956. aastast oli ta dotsent. Peamiselt õpetas ta ungari ja soome keelt, kuid luges kursusi ka eesti murretest ja sõnavarast, soome-ugri keeleteadusest (sh karjala ja vepsa keelest, ungari keele ajaloolisest grammatikast).

Peaaegu igal aastal käis Paula Palmeos koos üliõpilastega ekspeditsioonidel, kogumas materjali soome-ugri keelte, eelkõige karjala keele Tveri ja Valdai murraku kohta. 1962. aastal avaldas ta ka monograafia "Karjala Valdai murrak". Samuti on Palmeose sulest pärit mitu soome keele õpikut, uurimusi karjala ja vepsa keelest, eesti keele sõnavara koostisest ja päritolust.

Paula Palmeose õpilaste hulka kuulusid luuletaja Ellen Niit ja filoloog Valmen Hallap.

Palmeos oli mitme rahvusvahelise teadusseltsi välisliige.

Teoseid
-------

* "Karjala Valdai murrak" Eesti NSV Teaduste Akadeemia, 1962
* "Soome keele õpik" Eesti Riiklik Kirjastus, 1963
* Ago Künnap, Paula Palmeos ja Tõnu Seilenthal "Põhja ja itta" Valgus, 1974 (keeleekspeditsioonidest, sarjas "Mosaiik")
* "Soome keele õpik" Valgus, 1981

### Tõlkeid

* Zsigmond Móricz "Seitse kreutserit" Ajalehtede-Ajakirjade Kirjastus, 1958 (Loomingu Raamatukogu)
* Emil Kolozsvar Grandpierre "Imeflööt" Eesti Riiklik Kirjastus, 1959 (kordustr. Eesti Raamat 1981 ja Varrak 2006, ungari muinasjutukogu)

### Toimetatud

* "Pajatusi põhjarannikult" Eesti NSV Teaduste Akadeemia, 1957
* "Saaremaast Sajaanideni ja kaugemalegi" Valgus, 1970
* "Eesti keele grammatika" (2. osa) Tartu Riiklik Ülikool, 1981
* Jaan Õispuu "Djorža karjala tekstid" Tallinna Pedagoogiline Instituut, 1990

Isiklikku
---------

Paula Palmeos oli Eesti põllumajandustegelase ja poliitiku Tõnis Kindi ristitütar.[*viide?*]

Viited
------

1. 1 2 3 4  Peeter Olesk "Sünniaastapäev Paula Palmeos 95" EPL, 13. november 2006 (vaadatud 18. novembril 2011)
2. 1 2 3 4 5  Sven-Erik Soosaar Uurali keelte õpetamise ajaloost Tartu Ülikoolis (vaadatud 18. novembril 2011)

Välislingid
-----------

* Peeter Olesk "Sünniaastapäev Paula Palmeos 95" EPL, 13. november 2006
* Sven-Erik Soosaar. Uurali keelte õpetamise ajaloost Tartu Ülikoolis
* Külalised Ungari Rahvavabariigist Tartu sõpruslinnast Vezpremist külas RAT "Vanemuise" perel. Vasakul: Levente Osztovitš, Laszlo Patka, dotsent Paula Palmeos ja Tebor Tancsos. Jaanuar 1976.
Ruup
**Ruup** ehk lootsik on puidust plankudest lamedapõhjaline, teravate täävide ja tüürita paat ranniku ääres ja madalas vees kasutamiseks. Selle pikkus on 3–6 m ja laius kuni 1,5 m.

Ruuba ehitus
------------

Plangutuseks kasutatakse mändi, kuuske ja haaba. Levinum on klinkerplangutus. Kaared, põõnad ja täävid valmistatakse põhiliselt tammest, kuid on teada ka okaspuukaartega lootsikuid. Levinumad kinnitusvahendid on raudnaelad ja poldid. Lootsikuga sõudmiseks kasutatakse kuni 3-meetrist mõla või aere. 

Levinud olid nn seitsmelaualootsikud, mis koosnesid kolmest põhjalauast ning kummalgi pool kahest pardalauast.
Kinnitusvahenditena on kasutatud nii vaskneete, raudnaelu, sepapolte kui ka tsingitud naelu. Tänapäeval kasutatakse neile lisaks ka roostevabu kruve, polte ja keermelatte.

Sõiduomadused
-------------

Algupärane nooljas kuju teravate täävidega õigustab ennast sageli roostikus sõitmisel. Lameda põhja ja tüüri puudumise tõttu pole see kuigi hästi juhitav sõiduvahend.

Etümoloogia
-----------

Sisemaal nimetati lootsikuteks ka ühepuupaate. Kui 20. sajandi algusaastatel hakkasid üha enam levima lootsikud, mis olid valmistatud laudadest, siis segaduse vältimiseks hakati esimesi kutsuma ühepuulootsikuteks.
**Klaudia Maldutis** (1938–1940 **Sutt‑Maldutis**, aastast 1942 **Maldutis Kõks**, aastast 1947 **Maldutis de Kõks**; 14. august 1910 Tallinn – 5. aprill 1995 Tallinn) oli eesti balletitantsija.

Klaudia Maldutis õppis Tallinna 11. algkoolis ja alates 1926. aastast Rahel Olbrei Estonia teatri õpperühmas tantsimist. 1940. aastatel täiendas ta ennast Riia ooperi- ja balletiteatris. 

Ta oli aastatel 1926–1944 Estonia teatri balletisolist. 1944. aastal põgenes ta Rootsi, sealt siirdus Itaaliasse ja 1947. aastal Argentinasse. Aastatel 1967–1994 elas ta Buenos Aireses ja 1994. aasta oktoobrist taas Tallinnas. Kuni 1967. aastani esines ta koos abikaasa Kaljo Kõksiga paljudes Argentina linnades.

Isiklikku
---------

Klaudia Maldutise isa oli leedulane, Eesti sõjaväeorkestrant.

Aastatel 1938–1940 oli ta abielus Hugo Sutiga ja aastast 1942 Kaljo Kõksiga.

Mälestuse jäädvustamine
-----------------------

2006. aastal asutati Eesti Rahvuskultuuri Fondi juurde Estonia Seltsi allfond, mille eesmärk on toetada noori artiste. Fond toetab Klaudia Maldutise stipendiumiga Rahvusooper Estonia baleriine, Tiit Kuusiku stipendiumiga Rahvusooper Estonia noori lauljaid, Naan Põllu stipendiumiga Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia laulueriala üliõpilasi eesti heliloojate vokaalteoste esitamise eest ja alates 2018. aastast Helmi Puuri stipendiumiga Tallinna Balletikooli andekaid õpilasi.

Viited
------

1. ↑  Estonia Seltsi fond. Eesti Rahvuskultuuri Fondi veebisait.
***Modus tollens*** (lüh MT, lad *modus tollendo tollens*) on tingimusloogikas kasutatav keeleline järeldusreegel, mis põhineb eitusel. MT reegel väidab, et kui ülesandes pakutud eelduste kohaselt ei pea paika lause teine pool, ei vasta tõele ka lause esimene pool.

*Modus tollens*'i reegel
------------------------

MT lausetes kehtib järgmine eelduste ja järelduste vaheline kooskõla:

Eeldus: Kui A, siis B.

Eeldus: Ei pea paika, et B.
Järeldus: Ei pea paika, et A.

Näide
-----

Järgnev näide demonstreerib *modus tollens*'il põhineva loogikaülesande korrektset käiku:

Eeldus: Kui päike paistab, siis on väljas valge.

Eeldus: Väljas ei ole valge.
Järeldus: Päike ei paista.

Vaata ka
--------

* *modus ponens*

Viited
------

1. ↑  "Definition of MODUS TOLLENS". *www.merriam-webster.com* (inglise). Vaadatud 13. märtsil 2023.
2. ↑  Ri, Yong-Sok (27. juuni 2017). "MODUS PONENS AND MODUS TOLLENS: THEIR VALIDITY/INVALIDITY IN NATURAL LANGUAGE ARGUMENTS". *Studies in Logic, Grammar and Rhetoric* (inglise). **50** (1): 253–267. DOI:10.1515/slgr-2017-0028. ISSN 2199-6059.
**Õigus ja Õiglus** (poola keeles *Prawo i Sprawiedliwość*, lühendatult *PiS*) on rahvuskonservatiivne Poola erakond, mis asutati 2001. aasta 13. juunil.

Erakonna esimees on Jarosław Kaczyński.

2005. aasta 31. oktoobrist 2007. aasta 16. novembrini olid Poolas võimul Õiguse ja Õigluse juhitud valitsused.

2015. aastal võitis partei valimised ning sai nii seimis kui ka senatis enamuse. Valimiste järel moodustas PiS Beata Szydło valitsuse, mis on astunud järjekindlalt samme, tugevdamaks partei mõju ka teistes võimuharudes ja valdkondades, sh ülemkohtus ja ajakirjanduses. Niisugune poliitika on pälvinud ohtralt rahvusvahelist kriitikat.

Poliitilised vaated
-------------------

Õigus ja Õiglus pooldab riigi mõõdukat sekkumist majandusellu, riigipoolset tasuta arstiabi, tugevat sotsiaalsüsteemi ja riigikaitset. Moraaliküsimustes sarnanevad erakonna vaated katoliku kiriku omadega.

Välispoliitikas panustatakse kõige enam tihedatele ja headele suhetele Ameerika Ühendriikidega. Euroopa Liitu suhtub Õigus ja Õiglus kohati kriitiliselt, kuid ei ole eurointegratsiooni põhimõtteline vastane.

Osalemine valimistel
--------------------

Poola parlamendivalimistel sai see erakond 2001. aastal 460-kohalises alamkojas 44 kohta, 2005. aastal alamkojas 155 kohta ja 100-kohalises ülemkojas 49 kohta, 2007. aastal alamkojas 166 kohta ja ülemkojas 39 kohta.

Poola presidendivalimistel osutus 2005. aastal võitjaks Õiguse ja Õigluse kandidaat Lech Kaczyński, kes sai valimiste teises voorus 54% häältest.

Euroopa Parlamendi valimistel sai erakond 2004. aastal 12,7% häältest, mis tagas Euroopa Parlamendis 7 saadikukohta.

Välislingid
-----------

* Õigus ja Õiglus