recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Rodriguinho (2015)
**Rodrigo Eduardo Costa Marinho** (tuntud enam kui **Rodriguinho**; sündinud 27. märtsil 1988 Natalis) on Brasiilia jalgpallur, kes mängib ründava poolkaitsjana Brasiilia kõrgliiga klubis Cuiabá.

Ta alustas klubikarjääri ABC-s, mille meeskonnas debüteeris ta 2007. aastal Brasiilia tugevuselt kolmandas liigas. 2010. aastal mängis ta Brasiilia esiliiga klubis Bragantino. 2011. aastal liitus ta Brasiilia kõrgliiga klubiga América Mineiro.

2013. aasta septembris siirdus ta Brasiilia kõrgliiga klubisse Corinthians. 2014. aasta aprillis läks ta laenule Grêmiosse ja sama aasta septembris Araabia Ühendemiraatide klubisse Al-Sharjah. 2015. aasta juunis naasis ta Corinthianse juurde ja tuli samal aastal klubiga Brasiilia meistriks. 2016. aasta juulis lükkas ta tagasi Türgi klubi Fenerbahçe pakkumise, otsustades jääda Corinthiansesse. 2017. aastal tuli ta Corinthiansega taas Brasiilia meistriks.

2018. aasta juulis sõlmis ta lepingu Egiptuse kõrgliiga klubiga Pyramids.

2019. aasta jaanuaris naasis Rodriguinho Brasiiliasse, sõlmides lepingu Cruzeiroga. Aasta hiljem liitus ta Bahiaga.

2022. aasta jaanuaris sõlmis ta üheaastase lepingu Cuiabága.

Brasiilia jalgpallikoondises debüteeris ta 26. jaanuaril 2017 sõprusmängus Colombia vastu.

Saavutused
----------

ABC
* Campeonato Potiguar: 2007, 2008

Corinthians
* Campeonato Brasileiro Série A: 2015, 2017
* Campeonato Paulista: 2017, 2018

Cruzeiro
* Campeonato Mineiro: 2019

Bahia
* Campeonato Baiano: 2020
* Copa do Nordeste: 2021

Cuiabá
* Campeonato Mato-Grossense: 2022

Viited
------

1. ↑   (vaadatud 11.4.2022)
|  |
| --- |
| **Programmeerimise paradigmad** |
| * Imperatiivne
	+ Struktureeritud
		- Protseduraalne
		- Objektorienteeritud
			* Klassipõhine
			* Prototüübipõhine
* Deklaratiivne
	+ Funktsionaalne
	+ Loogiline
* Metaprogrammeerimine
	+ Üldistav
		- Mall
	+ Reflektiivne
 |

**Klassipõhine objektorienteeritud programmeerimine** ehk **klassipõhine programmeerimine** on objektorienteeritud programmeerimise (OOP) stiil, kus pärimine käib klasside kaudu, mitte objektide enda kaudu (prototüübipõhine programmeerimine). 

Kõige populaarsem ja arenenum OOP mudel on klassipõhine mudel, kus objektidel on olek (andmed), käitumismudel (meetodid, operatsioonid) ja identiteet (unikaalsed omadused, mis eristavad seda teistest objektidest). Objekti struktuuri ja käitumismudeli määrab klass. Objekti loomine käib klassipõhiselt, seega on iga objekt vastava klassi eksemplar.

Kapseldamine
------------

Kapseldamine piirab kasutaja ligipääsu teatud objekti osadele, et kaitsta koodi juhuslike vigade eest. Samuti võimaldab see teha koodis muudatusi programmi liigselt muutmata. Kapseldamine ei piirdu vaid objektorienteeritud programmeerimiskeeltega. Definitsiooni järgi keskendub kapseldamine vajaliku info grupeerimisele, kuid mitte turvaprobleemidele. Tavaliselt puuduvad OOP keeltes objektidele ranged turvapiirangud ning eksisteerivad meetodid peidetud andmetele ligi pääsemiseks. Nende meetoditega on võimalik objekti väärtusi muuta ja välja kutsuda.

Pärimine
--------

Klassipõhises programmeerimises käib pärimine ühe klassi laiendamise läbi teise klassi: olemasolev klass on ülemklass ning uus klass on alamklass. Iga alamklass pärib kõik ülemklassi omadused ja lisab neile iseenda unikaalsed omadused. Kui alamklassil on vaid üks ülemklass, on tegemist ühekordse pärimisega. Kui aga alamklassil on mitu ülemklassi, kutsutakse seda mitmekordseks pärimiseks. Seega tekib klasside hierarhia, ühekordse pärimise puhul puu ning mitmekordse pärimise puhul võre.

Pärimise põhiomaduseks on nii liidese kui ka implementatsiooni pärimine. Pärimist on võimalik teostada ka klassideta, nagu tehakse prototüübipõhises programmeerimises.

Näidiskeeled
------------

Kuigi Simula pani alguse koodi klassideks jaotamisele, on esimeseks tuntumaks klassipõhise programmeerimiskeele näiteks Smalltalk. Klassipõhiste keelte hulka kuuluvad veel PHP, C++, Java, C# ja Objective-C.

Vaata ka
--------

* Programmeerimise paradigma
* Objektorienteeritud programmeerimine
* Prototüübipõhine programmeerimine
* Klass (programmeerimine)

Viited
------

1. ↑  Targo Tennisberg. "Objekt-orienteeritud süsteemianalüüs ja selle metoodikad". Vaadatud 10. juuni 2015.

Välislingid
-----------

* Klassipõhine objektorienteeritud programmeerimine (inglise keeles)
**Püha Gervasiuse ja Püha Protasiuse kirik** on üks Pariisi vanimatest kirikutest.

Ajalugu
-------

Selle kiriku praeguses asukohas olevat varasemat kirikut on mainitud juba 4. sajandil. Praeguse kiriku eelkäija seisis praeguses kohas aastatel 1212–1420.

Gervasiuse ja Protasiuse kirikut hakati ehitama 1494. Kiriku interjöör on gooti stiilis. Ehitus lõpetati 17. sajandil. 1620 valmis kiriku fassaad, mille põhilised autorid on arhitektid Salomon de Brosse (1571–1626) ja Clément Métezeau (1581–1652). Kirik on pühitsetud märtritest pühakute Gervasiuse ja Protasiuse auks. Vanasti oli kirikus aukoht veinikaupmeeste vennaskonna liikmetele.

Selles kirikus on üle kahe sajandi, alates 1653, töötanud organistidena Couperinide perekond. Seda märgib kirikus olev mälestustahvel. On säilinud orel, millel mängisid Louis ja François Couperin. Oreli ehitas Pierre Thierry 1649–1650. Franςois-Henri Clicquot rekonstrueeris oreli 1758. Orelit on küll mitu korda remonditud, kuid alles on oreli algne prospekt ja dispositsioon.

Esimese maailmasõja ajal 29. märtsil 1918 tulistasid Saksa väed Pariisi Keiser Wilhelmi kahurist (*Kaiser Wilhelm Geschütz*). Üks mürskudest langes kirikule, purustades katuse ning tappes 88 ja haavates 68 inimest. Ohvrite arv oli suur sellepärast, et parajasti toimus kirikus jumalateenistus. See oli kõige ohvriterohkem õnnetus Pariisi pommitamise ajal 1918. aastal.

Muud
----

Kiriku ääres on François Mironi tänav (*Rue François Miron*), millel asuvad kaks Pariisi vanimat säilinud maja, number 11 ja 13. Tõenäoliselt pärinevad nad 14. sajandist.

Kiriku ees olevat Püha Gelasiuse väljakut (*Place Saint-Gervais*) tunti sajandeid Jalaka ristteena, sest keskajal kasvas selle keskel suur jalakas. Ümbruskonna elanikud vahetasid sellel väljakul raha. Sellest jalakast on säilinud palju keskaegseid pilte.

Gervasiuse ja Protasiuse kirik asub metroojaamade *Hôtel de Ville* ja *Pont Marie* lähedal. Sinna saab sõita metrooliinidega number 1, 7 ja 11.

Välislingid
-----------

 Saint-Gervais-Saint-Protais' kirik – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
* St.Gervais kiriku orel
**Emma McKeon** (sündinud 24. mail 1994 Wollongongis) on Austraalia ujuja. Ta võistleb peamiselt vaba- ja liblikujumise distantsidel.

Ta on tulnud 4×100 meetri teateujumises vabastiilis kaks korda olümpiavõitjaks (2016 ja 2020). Lisaks on ta olümpiamängudel võitnud veel kaks hõbemedalit ja kolm pronksmedalit. Individuaalaladel on ta võitnud pronksmedali 2016. aasta suveolümpiamängudel Rio de Janeiros 200 meetri vabaujumises ja 2020. aasta suveolümpiamängudel Tōkyōs 100 meetri liblikujumises.

Ujumise maailmameistrivõistlustelt on ta võitnud 17 medalit. Kõik tema neli kuldmedalit on võidetud ainult teateujumistes. Individuaalaladel on ta võitnud ainult kolm medalit: 2017. aasta maailmameistrivõistlustel Budapestis hõbemedalid 200 meetri vabaujumises ja 100 meetri liblikujumises ning 2019. aasta maailmameistrivõistlustel Gwangjus pronksmedali 100 meetri liblikujumises.

Rahvaste Ühenduse mängudelt on McKeon võitnud kaheksa kuldmedalit ja neli pronksmedalit.

McKeonile kuulub Austraalia rekord 100 meetri liblikujumises **55,72**, mille ta püstitas Tōkyō olümpiamängudel. Samadel mängudel püstitas ta Austraalia teatenaiskonna liikmena maailmarekordi 4×100 meetri teateujumises vabastiilis (**3.29,69**).

Ta on õppinud Griffithi Ülikoolis rahvatervist ja tervisedendust.

Välislingid
-----------

* Emma McKeon FINA lehel
|  |
| --- |
|  |
| Medalikohad |
| CONCACAF Gold Cup |
| **Hõbe** | 2021 |  |

**Rodolfo Cota Robles** (sündinud 3. juulil 1987 Mazatlánis) on Mehhiko jalgpallur, kes mängib väravavahina Mehhiko kõrgliigaklubis Club León ja Mehhiko jalgpallikoondises.

Ta alustas klubikarjääri Pachucas, debüteerides klubi põhimeeskonnas 2007. aastal. Aastatel 2014–2015 mängis ta Pachucast laenul Pueblas 2015–2018 Guadalajaras. 2017. aasta Clausura-hooajal tuli ta Guadalajaraga Mehhiko meistriks. 2018. aastal võitis ta Guadalajaraga CONCACAF-i Meistrite Liiga ja Cota valiti Meistrite Liiga hooaja parimaks väravavahiks.

2018. aasta mais liitus ta Leóniga. 2020. aastal tuli ta klubiga Mehhiko meistriks.

2007. aastal osales ta Mehhiko kuni 20-aastaste koondisega juunioride maailmameistrivõistlustel. Mehhiko jalgpallikoondises tegi Cota debüüdi 1. juunil 2017 sõprusmängus Iirimaa vastu. Ta on kuulunud Mehhiko koondisse 2017. aasta FIFA konföderatsioonide karikaturniiril ja 2021. aasta CONCACAF Gold Cupil.

Saavutused
----------

Puebla
* Copa MX: Clausura 2015

Guadalajara
* Liga MX: Clausura 2017
* Copa MX: Apertura 2015, Clausura 2017
* Supercopa MX: 2016
* CONCACAF-i Meistrite Liiga: 2018

León
* Liga MX: Guardianes 2020
* Leagues Cup: 2021
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib praegusest vallast; varasema valla kohta vaata artiklit Kastre-Võnnu vald* |

---

**Kastre vald** on 2. järgu haldusüksus (vald) Tartumaal.

Vald moodustati 2017. aastal Haaslava, Mäksa ja Võnnu valla ühinemisel. Samuti liideti Kastre vallaga Meeksi valla Järvselja ja Rõka küla.

18. maist 2023 on Kastre vallavanem Annika Pajumaa-Murov.

Asustus
-------

Vallas on kaks alevikku ja 49 küla.

Alevikud: Roiu, Võnnu

Külad: Aadami, Aardla, Aardlapalu, Agali, Ahunapalu, Alaküla, Aruaia, Haaslava, Hammaste, Igevere, Ignase, Imste, Issaku, Järvselja, Kaagvere, Kaarlimõisa, Kannu, Kastre, Kitseküla, Koke, Kriimani, Kurepalu, Kurista, Kõivuküla, Kõnnu, Lange, Liispõllu, Lääniste, Melliste, Metsanurga, Mõra, Mäksa, Mäletjärve, Paluküla, Poka, Päkste, Rookse, Rõka, Sarakuste, Sudaste, Tammevaldma, Terikeste, Tigase, Tõõraste, Uniküla, Vana-Kastre, Veskimäe, Võruküla, Võõpste

Viited
------

1. ↑  Maa-amet, vaadatud 11.03.2018.
2. ↑  Eesti 2021. aasta rahvaloendus, vaadatud 22.01.2023.
3. ↑  Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator

Välislingid
-----------

* Kastre vallavalitsuse koduleht

Tartumaa vapp
Tartu maakonna omavalitsused

Elva vald **·**  Kambja vald **·**  Kastre vald **·**  Luunja vald **·**  Nõo vald **·**  Peipsiääre vald **·**  Tartu linn **·**  Tartu vald
Emma Petersen
**Emma Petersen** (kuni 1921 **Emma Asson**, 1921–1938 **Emma Peterson**; 13. juuli 1889 Vaabina vald, Võrumaa – 1. jaanuar 1965 Tallinn) oli Eesti pedagoog, haridustegelane ja poliitik. Kuuludes Eesti Sotsiaaldemokraatliku Tööliste Parteisse, valiti ta nende esindajana Asutavasse Kogusse ja I Riigikogusse. Ta aitas kaasa Eesti iseseisvuse akti ja esimese põhiseaduse väljatöötamisele ning tegeles eelkõige haridus- ja naisküsimustega.

Ta koostas Eesti Noorsoo Kasvatuse Seltsi Tütarlaste Keskkooli jaoks vanaaja õpiku, mis ilmus 1912. aastal. Kokku ilmus tema sulest aga üle 30 ajalooõpiku (koos kordustrükkidega) ning need olid ühed esimestest Eesti algupärastest ajalooõpikutest.

Elulugu
-------

Emma Asson sündis Võrumaal vallakooliõpetaja peres ning kodust sai ta kaasa ka algõpetuse.

1899–1904 õppis ta Võru linna-tütarlastekoolis ning 1904–1907 Tartu A. S. Puškini Tütarlastegümnaasiumis, mille lõpetas kuldaurahaga. Pärast gümnaasiumi lõpetamist asus ta õppima Peterburi, kus lõpetas 1910. aastal O. Bestuževi kõrgemad naiskursused üldajaloo alal.

1910. aastal kutsuti ta Tartusse Eesti Noorsoo Kasvatuse Seltsi Tütarlaste Keskkooli ajalooõpetajaks, kuhu ta jäi 1919. aastani. Ta valiti kooli kuratooriumisse (1912–1916) ning ta kuulus ka laste koduse lugemise korralduse põhimõtete väljatöötamise komisjoni. Töö kõrvalt õppis ta Tartu Ülikoolis aastatel 1912–1913 keskkooliõpetajate kursustel ja 1916. aastal sooritas samas eksamid ning sai 1917 ajaloo-keeleteaduskonnast ajalooõpetaja kutse. 1917 valiti Emma Asson kirjatoimetajana Tartu Rahvaülikoolide Seltsi ajutisse juhatusse, aga seltsi tegevus katkes peatselt.

Ta valiti ESDTP ühe esindajana Asutavasse Kogusse ja I Riigikogusse. Samaaegselt oli ta tegev Eesti Naisorganisatsioonide Liidus ja mitmesugustes komisjonides, kus arutati haridus- ja sotsiaalküsimusi. Lisaks valiti ta Tallinna Linnavolikogusse. I Riigikogus esitas ta koos Alma Ostra-Oinasega perekonnaseaduse eelnõu, millest küll seadust ei saanud aga üks selle paragrahv liideti Vabariigi Valitsuse eelnõuga.

1919. aasta jaanuarist aprillini töötas Emma Asson Tartu Õpetajate Seminaris ajalooõpetajana, 1919–1921 Haridusministeeriumi rahvahariduse osakonna juhatajana.

1926–1935 oli ta Tallinna Linna 2. Tütarlaste Gümnaasiumi õpetaja. 1925. aastal valiti ta Eesti Naisorganisatsioonide Liidu (1930. aastast Eesti Naisliit) juhatusse, 1925–1940 oli ta selle organisatsiooni sekretär ja kasvatus-hariduskomitee juhataja. 1940–1948 oli ta Tallinna 2. Keskkoolis ja 2. Poeglaste Kommertskoolis ajalooõpetaja, 1948–1950 Tallinna 1. Keskkoolis vene keele õpetaja.

Isiklikku
---------

1921. aastal abiellus Emma Asson töösturi ja poliitiku Ferdinand Petersoniga, kes oli Ajutises Valitsuses teedeminister. Neil sündis kolm poega, esimene surnult, üles kasvatati Hillar-Ferdinand ja Ivar-Heldur. Ferdinand Petersoni esimesest abielust pärinenud kahe tütre kasvatamine jäi samuti Emma õlule. Abielu lahutati 1941. aastal.

Välislingid
-----------

* Emma Petersen Eesti Rahvusraamatukogu andmekogus
* *Eesti teaduse biograafiline leksikon.* 3. köide: *N–Sap* TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013, lk. 551, märksõna "Petersen, Emma"
Skeem
Kopenhaageni metroo logo
**Kopenhaageni metroo** (taani keeles *København Metro*) on Taani pealinnas Kopenhaagenis töötav metroosüsteem.

Metrool on kaks liini. Esimene liin avati Nørreporti ja Lergravsparkeni vahel 19. oktoobril 2002. Teine liin Nørreporti ja Frederiksbergi vahel avati 29. mail 2003. Praegu on metrool 22 jaama. Kogupikkus on 21,3 kilomeetrit. Rajamisel on veel kaks liini (M3, M4), neist 17 jaamaga ringliin ümber kesklinna (avati 2018). Kasutusel on ilma juhtideta rongid, mida jälgitakse ühtsest juhtimiskeskusest.

Metrood kasutab umbes 115 000 inimest päevas.

Liinid
------

| Liin | Liini värv | Algus- ja lõpp-punkt | Avatud | Pikkus | Jaamade arv |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| M1 | **Roheline** | Vanløse–Vestamager | 2002 | 14,3 km | 15 |
| M2 | **Kollane** | Vanløse–Lufthavnen | 2002/2007 | 19,2 km | 16 |

Välislingid
-----------

* Kopenhaageni metroo koduleht

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Kopenhaageni metroo** |
**Burim Emir Bajrami** (sündinud 7. märtsil 1988 Prištinas) on endine Rootsi jalgpallur, poolkaitsja.

Ta on Kosovost pärit albaanlane, kes siirdus perega Rootsi nelja-aastaselt.

Noorjalgpalluri aja veetis Bajrami Köpings FF klubis. 2006. aasta hooaja eel liitus ta Rootsi kõrgliiga meeskonna IF Elfsborgiga ning tuli klubiga 2006. aastal Rootsi meistriks. Bajrami lõi oma esimese värava Rootsi kõrgliigas Allsvenskanis mängus Örebro SK vastu 2007. aasta aprillis.

25. mail 2010 sõlmis Bajrami lepingu just vahetult enne seda Hollandi meistriks tulnud FC Twentega. 

Bajrami kuulus 2009. aasta U21 Euroopa meistrivõistluste poolfinaali jõudnud Rootsi koondisse. Rootsi täiskasvanute koondises tegi ta debüüdi 20. jaanuaril 2010 mängus Omaani vastu. Esimese värava koondises lõi Bajrami oma neljandas maavõistluses 11. septembril 2010 Šotimaa vastu. 

Enne jalgpalli kasuks valiku langetamist tegeles Bajrami ka jääpalliga ning valiti Rootsi noortekoondisse sellelgi spordialal.

Välislingid
-----------

* Emir Bajrami profiil Rootsi jalgpalliliidu kodulehel
**Emma Gaggiotti Richards** (1825–1912) oli Itaalia maalikunstnik, kes tegutses ühtlasi ka Inglismaal. Ta valmistas viis maali kuninganna Victoria ja prints Albertile.

Elu
---

Ta oli Camillo ja Angelina Gaggiotti tütar. Sündinud 1825. aastal Roomas, kasvas ta üles Anconas. Teda õpetas maalima Nicola Consorti. Tema isa Camillo Gaggiotti oli sõjaminister. 

15. veebruaril 1849 abiellus ta ajakirjanik Alfred Bate Richardsiga.

1850. aastal kinkis prints Albert kolm maali: "Usk", "Lootus" ja "Heategevus" oma naisele kuninganna Victoriale. Arvatakse, et kuninganna nägi kunstniku autoportreed 1851. aastal Kuninglikus Akadeemias näitusel ja tellis teise autoportree, mille ta kinkis 1853. aastal jõuludeks prints Albertile. Järgmisel aastal naasis Richards Itaaliasse, kus ta jätkas maalimist. Üks tema töödest oli Alexander von Humboldti portree.

Aastatel 1865–1904 elas kunstnik Firenzes.

Richards kolis 1904. aastal Velletri ja suri seal 1912. aastal.

Pärand
------

Inglise Kuninglikus Kollektsioonis on viis tema maali ja kolm neist, "Usk", "Lootus" ja "Heategevus", on välja pandud Osborne'i majas. Teine tema maal on väljapandud Londonis, Riiklikus portreegaleriis.

Galerii
-------

* "Heategevus""Heategevus"
* "Usk""Usk"
* "Lootus""Lootus"
* "Suvi""Suvi"
* "Sügis""Sügis"

Viited
------

1. ↑  "Angelina Gaggiotti – The Thorvaldsens Museum Archives". *arkivet.thorvaldsensmuseum.dk* (inglise). Vaadatud 06.07.2018.
2. 1 2 3  "Explore the Royal Collection Online". *www.royalcollection.org.uk* (inglise). Vaadatud 05.07.2018.
3. ↑  "AH\_BLE-0001 — Archiv der Berlin-Brandenburgischen Akademie der Wissenschaften". *archiv.bbaw.de* (saksa). Originaali arhiivikoopia seisuga 6.07.2018. Vaadatud 06.07.2018.
4. 1 2  "Ontdek schilder, musicus, zanger Emma Gaggiotti-Richards". *rkd.nl* (hollandi). Vaadatud 06.07.2018.
5. ↑  Jane Fortune; Linda Falcone (2010). *Invisibile women. Forgotten artist of Florence. Ediz. italiana e inglese*. TheFlorentinePress. Lk-d 215–. ISBN 978-88-902434-5-5.
6. ↑  "Emma Gaggiotti Richards – Person – National Portrait Gallery". *www.npg.org.uk* (inglise). Vaadatud 06.07.2018.
**Emlyon Business School** on Pariisis, Lyonis, Saint-Étiennes, Casablancas ja Shanghais asuvate linnakutega Euroopa äriülikool. See asutati 1872. aastal.

Financial Timesi edetabelis platseerus Emlyon 2014. aastal Euroopa äriülikoolide seas 14. kohale. 2015. aastal hindas Financial Times ülikooli ärijuhtimise magistrikava maailmas kolmekümnendaks. Selle EMBA-programm on maailmas 68. kohal. 

Õppekavadel on kolm rahvusvahelist akrediteeringut: AMBA, EQUIS ja AACSB. Kooli vilistlaste seas on tuntud ärimehed ja poliitikud, nt Jean-Pascal Tricoire (Schneider Electric tegevjuht), Stéphane Bern (reporter) ja Gwendal Peizerat (uisutaja).

Viited
------

1. ↑  "EM Lyon s'installe à Casablanca". Originaali arhiivikoopia seisuga 2. jaanuar 2016. Vaadatud 6. jaanuaril 2016.
2. ↑  "European Business School Rankings 2014". Originaali arhiivikoopia seisuga 28. november 2015. Vaadatud 6. jaanuaril 2016.
3. ↑  "Masters in Management 2015". Originaali arhiivikoopia seisuga 16. oktoober 2015. Vaadatud 6. jaanuaril 2016.
4. ↑  Executive MBA - Le chant des sirènes
5. ↑  Bernard Belletante (EM Lyon) : "Toutes les écoles de management n'arriveront pas à survivre au niveau mondial dans les 10 ans à venir"
6. ↑  L’ex-champion olympique Gwendal Peizerat continue sur sa lancée

Välislingid
-----------

* Ametlik koduleht
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel on 1581 sündinud vaimulikust; tema poja kohta vaata Johannes Rudbeckius noorem* |

---

Rudbeckiuse mälestussammas Rootsis Västeråsi gümnaasiumi juures
**Johannes Rudbeckius** (1581–1646) oli Rootsi kiriku- ja haridustegelane, Västeråsi piiskop aastatel 1619–1646. 

Ta asutas Västeråsis Rootsi esimese gümnaasiumi ning reformis jõuliselt kirikuelu. Rudbeckiusel oli ka kuningas Gustav II Adolfi kindel toetus. 1627. aastal saatis kuningas ta Eestimaale kohalikku kirikuelu reformima. Rudbeckius kavatses kiriku Eestimaa rüütelkonna võimu alt vabastada ning maarahvakeelsemaks teha. Kuid aadlike privileegid jäid peale ning oma jõulisele tegutsemisele vaatamata ei saavutanud piiskop Eestimaal sisuliselt mitte midagi. Ka Rootsi kuningakoda ei suutnud isepäise aadelkonna vastu suurt midagi ette võtta.

Isiklikku
---------

Rudbeckiusel oli mitu last, kellest tuntumad on:

* Olaus Rudbeckius vanem, 17. sajandi Rootsi olulisemaid teadlasi
* Johannes Rudbeckius, ka Eestimaal tegutsenud vaimulik
**Johannes Reinhold Schultz** (19. september 1905 Pärnu-Jaagupi – 1. aprill 1941 Tuszyn) oli Eesti vaimulik.

Õppis aastatel 1915–1924 Tallinna Toomkoolis. Õppis 1924–1927 usuteadust Tartu Ülikoolis, täiendas end Tübingenis, sai aastal 1927 mag. theol. kraadi Tartu Ülikoolist. 1928–1931 oli ravil Šveitsis sanatooriumis. Ordineeriti Tallinnas 5. veebruaril 1933 õpetajaks.

Oli ametis 1933–1938 Tallinna Toompea saksa koguduses (käis koos Tallinna Niguliste kirikus). 1938–1939 oli dotsendi ametikohal Tartu Lutheri Erainstituudis, elas haigena Elvas.

Põgenes Saksamaale Ostrowosse (praegu Ostrów Wielkopolski Suur-Poola vojevoodkonnas), suri 1941. aastal Tuschinis (praegu Tuszyn Łódźi vojevoodkonnas).

Teoseid
-------

* Der Kirchenbegriff der orthodoxen Kirche (magistritöö, käsikiri, Tartu Ülikooli usuteaduskond, 1939)

Isiklikku
---------

Tema isa Otto Woldemar Ludwig Schultz oli Pärnu-Jakobi koguduse õpetaja, vanaisa Ernst Wilhelm Woldemar Schultz oli Saarde ja Pärnu Eliisabeti koguduse õpetaja ning Eestimaa kindralsuperintendent, teine vanaisa Ferdinand Justius Luther oli Emmaste Immanueli koguduse esimene õpetaja, Käina Martini koguduse õpetaja ja Tallinna Niguliste koguduse ülemõpetaja, tema onu Ralf Johannes Ferdinand Luther oli Kuusalu Laurentsiuse koguduse ja Tartu Ülikooli koguduse (saksa pihtkonna) õpetaja. Vend Kurt Rudolf Schultz oli Muhu-, Pöide ja Saaremaa Jaani koguduste õpetaja, hiljem oli pastoriks Tüüringi ja Saksi-Anhalti liidumaal ning oli Eichsfeld'i kirikuringkonna superintendendiks.

Viited
------

1. ↑  Lexikon deutschbaltischer Theologen seit 1920. Bearbeitet von Wilhelm Neander. 2 auflage 1988, bearbeitet von C. Helmut Intelmann

Välislingid
-----------

* Johannes (Hans) Reinhold Schultz. Vaimulike elulood EELK kodulehel
Peter Paul Rubens. Leukippose tütarde röövimine
**Kastor** ja **Polydeukes** (ladina keeles *Castor* ja *Pollux*) olid Sparta kuninga Tyndareose ja Leda pojad.

Zeus võrgutas Leda, tulles tema juurde luigena, ning Leda sünnitas Zeusile poja Polydeukese ja tütre Helena, maailma kõige ilusama naise. Mõne legendi järgi olevat Leda munenud kaks muna, millest koorusid lapsed. Tyndareosega sai Leda poja Kastori ja tütre Klytaimnestra. Kastorit ja Polydeukest kutsutakse nii **dioskuurideks** (Zeusi võsudeks, kuigi neist ainult ühe isa oli Zeus) kui ka **tündariidideks** (Tyndareose poegadeks). Polydeukes Zeusi lapsena oli surematu, Kastor surelik.

Dioskuuride skulptuur Versailles' lossi pargis
Vendi kujutatakse sageli valgete hobuste seljas, kuid Homeros nimetab Kastorit ratsutaltsutajaks ja Polydeukest rusikavõitlejaks, jättes viimase hobusest ilma. Vennad armastasid teineteist väga ja olid alati koos.

Vennad tõid Aphidnaist tagasi oma õe Helena, kelle Theseus oli röövinud, ja viisid Theseuse ema Aithra Spartasse saagiks. Nad osalesid argonautide retkel. Polydeukes tappis Amykose, kes sundis kõiki enda maale tulnuid endaga võitlema ja tappis võidetud.

Kastor ja Polydeukes röövisid oma onu Leukippose tütred Hilaeira ja Phoibe. Neidude kihlatud Idas ja Lynkeus tulid kätte maksma. Kokkupõrkes tappis Idas Kastori ja Polydeukes Lynkeuse. Polydeukes armastas oma venda niivõrd, et ei suutnud temast lahkuda ja loobus vabatahtlikult maapealsest elust. Nad veedavad vaheldumisi ühe päeva Olümposel ja teise allmaailmas. Noormehed tõsteti taevasse Kaksikute tähtkujuks. Selle heledaimad tähed Kastor ja Polluks on nende järgi nimetatud.

Kuna Kastor ja Polydeukes ei elanud maa peal kaua, jättis Tyndareos Sparta trooni oma väimehele Menelaosele. Kuid "Iliase" III raamatus on kirjas, et Helena otsib Trooja sõja viimasel aastal oma vendi pilguga kreeklaste leerist ja on imestunud, et ei näe neid.

Kastorit ja Polydeukest austati paljudes kohtades, kuid eriti nende kodumaal Spartas. Neid peeti meremeeste kaitsjaiks ja merehädaliste päästjaiks. Nendega seostati Elmo tulesid.

Vanad roomlased austasid Kastorit rohkem kui Polydeukest. Nende mälestuspäev on 15. juulil. Roomas Kvirinaali künkal asus Dioskuuride skulptuur.

Allikas
-------

* Antiigileksikon, Valgus, Tallinn, 1995, lk 120

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Kastor ja Polydeukes** |
**Klass** on filosoofias ühise tunnuse või mingi klassifitseerimise reegli järgi kokku kuuluvate liikmete (elementide), näiteks objektide, nähtuste või mõistete kogum.

Kuigi mistahes objektide komplekti on võimalik määratleda ka ainult selle liikmete endi abil, on klassil lisaks ka liikmeid ühendav intensiivne mõõde. See tähendab, et kui mõistet "klass" kasutada nii, et see hõlmab kogumeid, mille puudub ühine predikaat või klassifitseerimise reegel, on võimalik näidata, et sellise objektide kogumi näol on tegu "sobimatu klassiga".

Mõnikord eristatakse klasse tüüpidest ja liikidest. Kuigi tegu ei ole olemise erinevate kategooriatega, sest kõiki neid käsitletakse abstraktsete objektidena, ei käsitleta klasse tavaliselt universaalidena, samas kui tüüpe käsitletakse. See, kas näiteks looduslikke liike tuleks pidada universaalideks, on vaieldav.

Erinevus on selles, kuidas me tüüpidest või liikidest räägime. Me ei ütle, et Sokrates on inimtüübi tunnus või loodusliku liigi näide. Me ütleme, et Sokrates on humanoidide klassi liige. Samuti me ei ütle, et Sokrates on humanoidide tüüpi või tüübi "liige". Me ei ütleks ka, et ta on klassi (või liigi) tüüpi. Ta on tüüpi (või liiki) eksemplar. Seega on siin keeleline erinevus: tüüpidel (või liikidel) on eksemplarid (ehk esinemisjuhtumid), kuid klassidel on liikmed.

Klassi mõiste on sarnane selle liikmete poolt määratletud hulga mõistega. Siin on klass ekstensiivne. Kuid aga hulk on defineeritud kavatsuslikult, st tegemist on selliste asjade hulgaga, mis kõik vastavad mõnele liikmeks olemise nõudele, võib sellist asjade komplekti vaadelda ka tüübi loomisena. Klass võib tekkida ka intentsionaalse hulga laiendina ning tüübil on alati vastav klass, isegi kui sellel klassil ei pruugi olla liikmeid, kuid klassil ei pruugi olla olla vastavat tüüpi.
Krustpilsi vapp
Krustpilsi kultuurimaja
**Krustpils** (poola keeles *Kryżborg*; saksa keeles *Kreutzburg*; latgali keeles *Krystapiļs*) on Läti linna Jēkabpilsi osa. Asub Daugavast põhjas Daugavpilsi–Riia raudtee ääres. Kuni 1962. aastani oli Krustpils iseseisev linn.

Kuigi Krustpils on sõdades palju kannatanud, on vanalinnas siiski säilinud mitmeid ajaloolisi hooneid. Vanalinna keskus on Riia tänav (*Rīgas iela*). Krustpilsi ajalooline süda kannatab suure liikluskoormuse käes.

Ajalugu
-------

Krustpilsi on esimest korda mainitud 1237. aastal, mil Riia piiskop lasi sinna rajada linnuse (saksa keeles *Kreuzburg*). Piirkond jäi 1511. aastani piiskoplikuks lääniks. Liivi sõja tagajärjel sai Krustpilsist koos ülejäänud Latgale ning Põhja-Lätiga Rzeczpospolita osa ja kuningas Stefan Batory andis lossi Korffide suguvõsale. Nende kätte jäi Krustpilsi loss kuni võõrandamiseni aastal 1920.

Poola jagamisel sai Krustpilsist 1772. aastal Venemaa osa. Koos ülejäänud Latgalega asus asula Viciebski kubermangus. Aastal 1784 sai asulast alev. Asula hakkas kasvama pärast 1861. aastat, mil rajati Daugavpilsi–Riia raudtee. Vene-Türgi sõda tõi endaga Krustpilsi hulgaliselt Türgi sõjavange, sellest ajast peale asub Krustpilsis türklaste kalmistu. Veel kiirema kasvu tõi Rõbinskisse viiva raudtee rajamine aastal 1904, nii et Krustpilsist sai raudteesõlm. 

Aastaks 1914 oli Krustpilsis üle 5000 elaniku. Ehitati luteri ja katoliku kirik, sünagoog, koolid, vesiveski. Krustpils oli lõunapoolseim punkt, mille Eesti väed Vabadussõja käigus suvel 1919 hõivasid. 

Sõda mõjus Krustpilsile laastavalt, hävis 600 hoonet. Aastaks 1920, mil asulast sai linn, oli rahvaarv vähenenud 1862 inimeseni. Linn hakkas taas kasvama, kuid endist rahvaarvu ei saavutanud, kuigi aastal 1924 laiendati linna maid piki Rēzeknesse viivat raudteeliini, nii et Zīlāni külas asunud raudteepeatus jäi Krustpilsi territooriumile. Aastal 1929 liideti linnaga ka seni linna piiride taga asunud Krustpilsi raudteejaam (hoone aastast 1954). Aastal 1932 rajati suhkruvabrik (likvideeritud aastal 1999).

Aastal 1941 kasutati Krustpilsi raudteejaama küüditamiseks. Krustpils ise kannatas küüditamise all üsna vähe, linnast viidi Siberisse ainult 36 inimest. Samuti kasutati raudteejaama 1949. aasta küüditamisel. Aastal 1962 liideti Krustpils Jēkabpilsiga.

Pildid
------

* Krustpilsi lossKrustpilsi loss
* Krustpilsi lossKrustpilsi loss
* Krustpilsi raudteejaamKrustpilsi raudteejaam
* Krustpilsi raudteejaamKrustpilsi raudteejaam
* Krustpilsi õigeusu kirikKrustpilsi õigeusu kirik
* Krustpilsi luteri kirikKrustpilsi luteri kirik

Vaata ka
--------

* Krustpilsi kirikumõis

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Krustpils** |
Ingólfur Arnarson käsib oma tooli sambad püsti panna. Maali autor on Taani kunstnik Johan Peter Raadsig
**Ingólfur Arnarsoni** ja tema naist Hallveigi peetakse esimesteks Põhjamaadest pärit Islandi püsivateks asustajateks. Maa asustamise raamatu (*Landnámabók*) järgi rajas ta oma talukoha (ja pani sellele ka nime) Reykjavíki aastal 874. Kuigi hiljutiste arheoloogiliste leidude põhjal võib oletada, et asustamine algas veidi varem, ei jää mainitud aastaarv tegelikust ilmselt kuigi kaugele.

Keskaegne kroonik Ari Þorgilsson ütles, et Ingólfur oli küll esimene Põhjamaadest pärit asustaja, kuid mainis ka, et saarel olid enne viikingeid viibinud *papa'd* – Iiri mungad ja eremiidid. Ta kirjutas, et viimased lahkusid, kuna nad ei soovinud elada kõrvuti vastsaabunud paganatega.

*Landnáma* (mis on kirjutatud kaks kuni kolm sajandit pärast asustamist) sisaldab pikka lugu Ingólfuri asumisest Islandile. Raamat väidab, et ta lahkus Norrast pärast seda, kui oli end veritasuga sidunud. Ta oli kuulnud uuest saarest, mille Garðar Svavarsson ja Flóki Vilgerðarson olid Atlandi ookeanist leidnud. Koos oma poolvenna Hjörleifr Hróðmarssoniga seilas ta Islandile. Kui maa oli nägemisulatuses, viskas ta oma tooli sambad (märk sellest, et ta oli pealik) üle parda ning andis lubaduse asuda elama sinna, kus jumalad otsustasid need maale juhtida. Tema kaks orja otsisid seejärel saare rannikut läbi kolm aastat, enne kui leidsid sambad väikesest lahest, mis sai viimaks nimeks Reykjavík.

Vahepeal oli Hjörleif oma iirlasest orjade poolt nende halvasti kohtlemise pärast tapetud. Ingólfur sai orjadele jälile ja tappis nad kohas, mille nimeks sai Vestmannaeyjar ("läänemeeste saared" – selle aja Skandinaavias tunti iirlasi kui mehi läänest).

On kirjeldatud, et Ingólfur asustas suure osa Islandi edelaosast, kuid peale tema saarele asumise ei ole tema kohta muud teada. Oletatakse, et ta asustas ka piirkonna, kuhu hiljem rajati hooned, millest sai Islandi presidentide residents Bessastaðir. Tema poeg Þorsteinn Ingólfsson oli tähtis pealik, kes olevat rajanud esimese tingi, mis oli hilisema Alþingi eelkäija.

Sarnaselt nimega Adolf, mis tähendab "aristokraatlikku hunti", saab nime Ingólfur tõlkida kui "kuninglik hunt".

Vaata ka
--------

* Islandi asustamine
**Klassikaline arheoloogia**, ka **antiikarheoloogia**, on arheoloogia haru, mis uurib eeskätt Kreeka ja Rooma antiikkultuure. Klassikalise arheoloogia esimeseks oluliseks arheoloogiks peetakse Heinrich Schliemanni, kes kaevas Troojas, Mükeenes ja Tirynsis 1870. aastatel. Arthur Evans tegi väljakaevamisi 1900. aastal Knossoses ning avastas Minose kultuuri. Klassikaline arheoloogia hõlmab Kreeka ja Rooma antiikkultuuride arhitektuuri, kunstiteoseid, münte jpm.

Klassikalise arheoloogia ajalugu
--------------------------------

Enne klassikalise arheoloogia teket 19. sajandi lõpus tunti ka varasematel aegadel Kreeka ja Rooma kultuuride vastu huvi. Näiteks omastasid roomlased kunstiteoseid Kreeka kultuuriruumist, tuues need Itaaliasse ja tehes neist koopiaid. Nii võttis imperaator Constantinus Suur Delfist kunstiteoseid ja viis need uude pealinna Konstantinoopolisse. Renessansiajastul toimus antiikkultuuride austamine, mille raames tehti järgi Kreeka ja Rooma stiilis kunstiteoseid ja võeti üle klassikalisi arhitektuurilisi ideid.

18. sajandi teisel poolel toimus antiikkultuuride kunstiajaloo uurimine, millega kaasnes ka klassikalise arheoloogia areng. Johann Joachim Winckelmanni peetakse kunstiajaloo isaks ja esimeseks klassikalise arheoloogia teoreetikuks. 18. sajandi jooksul toimusid Pompei ja Herculaneumi arheoloogilised uurimised, kuid sel ajal ei olnud väljakaevamiste jaoks veel head metoodikat välja kujunenud, mistõttu ei peeta selle ajastu väljakaevamisi kuigi süstemaatilisteks. Kuid huvi antiikkultuuride pärandi kohta oli suur, mistõttu kaevamiste eesmärgiks oli peamiselt leida Kreeka- ja Rooma-aegseid esemeid.

Tänu inimeste soovile leida antiikkultuuridest pärit esemeid, tehti väljakaevamistest kirjeldusi, mida seoti nii antiiksete tekstidega kui ka kaasaegsete topograafiliste teadmistega. Selle kõige taustal hakkas muinsusharrastus ehk antikvarianism välja kujundama klassikalist arheoloogiat kui eraldi uurimisharu, käsikäes teiste klassikaliste kultuuride vastu huvi tundvate teadustega.

Viited
------

1. ↑  Arheoloogia terminoloogia komisjon (4. veebruar 2016). "Klassikaline arheoloogia". *EKI*. Vaadatud 9. detsember 2020.[*alaline kõdulink*]
2. 1 2  Glyn Edmund Daniel (13. november 2019). "Archaeology". *Encyclopædia Britannica*. Vaadatud 9. detsember 2020.
3. 1 2 3 4  Martin Millett (30. aprill 2002). "What is classical archaeology" (PDF). Vaadatud 10. detsember 2020.
4. ↑  Valter Lang (2003). "Teooria areng arheoloogias" (PDF). Vaadatud 10. detsember 2020.
**Federico Santiago Valverde Dipetta** (sündinud 22. juulil 1998 Montevideos) on Uruguay jalgpallur, kes mängib poolkaitsjana Hispaania kõrgliiga klubis Madridi Real ja Uruguay jalgpallikoondises.

Ta alustas klubikarjääri Uruguay kõrgliiga klubis Peñarol, mille põhimeeskonnas debüteeris ta 2016. aastal. 2016. aasta juulis liitus ta Madridi Realiga. Esimesel hooajal mängis ta klubi duubelmeeskonnas Hispaania tugevuselt kolmandas liigas. Hooajal 2017–2018 mängis ta laenul Hispaania kõrgliiga klubis Deportivo La Coruña. Laenult naastes paigutas Madridi Reali peatreener Julen Lopetegui ta 2018. aastal klubi põhimeeskonda.

2017. aastal sai ta Uruguay kuni 20-aastaste koondisega juunioride maailmameistrivõistlustel neljanda koha. Valverde pälvis turniiril hõbepalli auhinna. Uruguay jalgpallikoondises tegi ta debüüdi 5. septembril 2017 MM-i valikmängus Paraguay vastu ja lõi selles mängus ka oma koondisekarjääri esimese värava. Ta valiti 2019. aasta Copa Américal osavasse Uruguay koondisse.

Saavutused
----------

Peñarol
* Uruguay Primera División: 2015–16

Madridi Real
* Klubide maailmameistrivõistlused: 2018

| * v
* r
Madridi Reali mängijad  –  La Liga |
| --- |
| 

* 1 Courtois
* 2 Carvajal
* 3 Militão
* 4 Alaba
* 5 Vallejo
* 6 Nacho
* 7 Hazard
* 8 Kroos
* 9 Benzema
* 10 Modrić
* 11 Asensio
* 12 Camavinga
* 13 Lunin
* 14 Casemiro
* 15 Valverde
* 16 Odriozola
* 17 Vázquez
* 18 Tchouaméni
* 19 Ceballos
* 20 Vinícius Jr.
* 21 Rodrygo
* 22 Rüdiger
* 23 Mendy
* 24 Mariano
* Treener: Ancelotti

 |
Kruusimäe kõrts ja selle küljele ehitatud Kadrina esimene seltsimaja
**Kruusimäe kõrts** (saksa *Klingenberg*) oli kõrts Kadrinas, mis kuulus Hulja mõisa alla.

Esimene teade kõrtsist oli 1698. aastast. On arvatud, et kõrtsi asutaja võis olla Gustav Christian von der Pahlen. Viimased teated kõrtsi tegevusest on 1893. aastast, kuid tegelik tegevuse lõpetamine võis olla järgmise sajandi algul, kui 1900. aastal suleti riikliku viinamonopoli kehtestamisega Eestis kõik kõrtsid.

1900. aastal olevat kohaliku karskusseltsi nõudel suletud Kadrinas kolm kõrtsi ning Kruusimäe kõrtsist sai teemaja. Hoone lõunaotsa vastu ehitati 1912. aastal saal Kadrina Hariduse Seltsile ning juurdeehitis oli kasutusel 1930. aastani, mil see lammutati, et selle asemele ehitada uus seltsimaja (Kadrina rahvamaja). Kõrtsihoone lammutati sama aasta sügisel.

Teised suuremad Kadrinas tegutsenud kõrtsid olid Päri ja Trahteri kõrts.

Fotode põhjal saab arvata, et Kruusimäe kõrtsihoonel oli sambad, õlgkatus ja tahutud palkidest seinad. Osad seinad olid ka krohvitud.

Viited
------

1. 1 2 3  Kevin Jõgiste. *Kadrina kihelkonna kõrtsidest 19. sajandi teisest poolest 20. sajandi alguseni*. Kadrina Keskkool (Uurimistöö)
2. 1 2  Tammik, R. 2005. Kadrina kihelkond läbi aegade. Pärnu: AS Trükk, lk 45–46
3. ↑  Zetterberg, J. (2009). Eesti ajalugu. Tänapäev, lk 231
4. ↑  Kastemäe, A. 2005. Raiusin kõik raamatusse: kujunemise aastad. –Punane täht
5. ↑  Trükised A-536. Rahvamaja. Neeruti seltsi MTÜ.
6. ↑  Leppik, E. (2004). Läbi kultuuriloolise Kadrina. Neeruti Seltsi toimetised A-535

Välislingid
-----------

* Foto : Kruusimäe kõrtsi lammutamine, 1930 Ajapaik
* Foto: Kadrina Hariduse Seltsi majad ja endine Kruusimäe kõrts Ajapaik
Sudoku algseis (*pärast pildile klõpsamist võib allpool näha lahendust*)
**Sudoku** (jaapani 数独 (*sūdoku*)) on loogikal põhinev numbrimäng. 

Tavaliselt koosneb mäng 9×9 ruudustikust, mis on jaotatud omakorda 3×3 ruutudeks (regioonideks). Ruudustik tuleb täita numbritega 1–9 nii, et üheski reas, veerus ega regioonis ükski number ei kordu.

Kuigi esimene sudoku avaldati USA-s 1979. aastal, saavutas see suure populaarsuse 1986. aastal Jaapanis ja levis laialdaselt maailmas alles aastal 2005.

Sudokute levikut soodustavad rahvusvahelised ajakirjanduskontsernid. Varem avaldati paljudes ajakirjandusväljaannetes ristsõnu, kuid need on kasutatavad ainult ühes keeleruumis. See-eest sudoku keeleruumist ei sõltu. Sudokuid on ka palju lihtsam arvutiprogrammidega teha, mistõttu on sudokuid odavam koostada kui ristsõnu.

Eesti parimad
-------------

Eesti parimad sudoku mängijad on Tiit Vunk (maailmameister 2016 ja 2022) ja Jaanus Laidna.

Välislingid
-----------

* Online sudoku
* Michael Mephami Sudokulisti sudoku-uudised (*inglise keeles*)
* Eesti meistrivõistlused sudokute lahendamises

### Sudokuid internetis lahendamiseks

* Sudoku Eesti Päevalehes
* Platvorm sudokus(ingl k) rahvusvaheliselt konkureerimiseks. Saadaval ka prantsuse, saksa ja itaalia keeles
* Sudoku Õhtulehes
**Federica Mogherini** (sündinud 16. juunil 1973 Roomas) on vasakpoolne Itaalia poliitik ja poliitikateadlane. Ta on alates 1. novembrist 2014 kuni 30. novembrini 2019 Euroopa Liidu välisasjade ja julgeolekupoliitika kõrge esindaja ("Euroopa Liidu välisminister").

21. veebruarist kuni 31. oktoobrini 2014 oli ta Itaalia välisminister. 30. augustil nimetati ta Euroopa Liidu kõrgeks esindajaks välisasjade ja julgeolekupoliitika alal ning vahetas 1. novembril välja sel ametikohal olnud paruness Catherine Margaret Ashtoni.

Isiklikku
---------

Federica Mogherini on Itaalia filmirežissööri ja stsenaristi Flavio Mogherini (1922–1994) tütar.  
Federica Mogherini on abielus Matteo Rebesaniga, kellega tal on kaks tütart, Caterina (2005) ja Marta (2010).

Viited
------

1. ↑  Gentiloni nuovo ministro degli Esteri
2. ↑  "Italy's Mogherini and Poland's Tusk get top EU jobs". *BBC News Online*. 30. august 2014. Vaadatud 1. septembril 2014.
3. ↑  Caizzi, Ivo (1. september 2014). "L'italiana Mogherini ministro degli Esteri d'Europa. Il polacco Tusk guida il Consiglio" (itaalia). Corriere della Sera. Vaadatud 1. septembril 2014.

Välislingid
-----------

 Federica Mogherini – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
* Federica Mogherini ametlik blogi (*itaalia keeles*)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**Emma Bonino** | **Itaalia välisminister**2014 | Järgnev**Paolo Gentiloni** |
| Eelnev**Catherine Ashton** | **Euroopa Liidu välisasjade ja julgeolekupoliitika kõrge esindaja**2014-2019 | Järgnev**Josep Borrell** |
**Federico Chiesa** (sündinud 26. oktoobril 1997 Genoas) on Itaalia jalgpallur, kes mängib poolkaitsjana Itaalia kõrgliiga klubis Juventus.

Koondisekarjäär
---------------

### Noorteklubid

Chiesa alustas noorsookarjääri Settignaneses Settignanost, kus teda juhendas Fiorentina legend Kurt Hamrin

### Fiorentina

#### 2007–2016: karjääri algus

Ta liitus Fiorentinaga 2007. aastal. Chiesa määrati hooajaks 2014–2015 alla 19-aastaste koondisse ning ta lõi Primavera koondises seitsme kohtumisega ühe värava. Järgmisel hooajal mängis ta 23 kohtumist ja lõi seitse väravat. Chiesa sõlmis oma esimese profilepingu Fiorentinaga 2016. aasta veebruaris.

#### 2016-17 hooaeg

Ta debüteeris Fiorentinas hooaja 2016–2017 Serie A avamängus võõrsil 2:1 kaotuses Juventuse vastu. Fiorentina peatreener Paulo Sousa otsustas ta poolajal asendada laenulepingu sõlminud Cristian Telloga. 29. septembril tegi Chiesa Euroopa Liiga debüüdi Fiorentina 5:1 võidumängus kodus Qarabaği üle. 8. detsembril tähistas ta oma neljandat Euroopa Liiga kohtumist, lüües võõrsil 1:2 võiduvärava Qarabaği vastu.

### Juventus

5. oktoobril 2020 sõlmis Chiesa Juventusega kaheaastase laenulepingu: esimeseks hooajaks 3 miljonit eurot ja teiseks hooajaks 7 miljonit eurot laenu tingimusega 40 miljoni euro eest pluss 10 miljonit eurot. muutujates.

Saavutused
----------

Juventus
* Coppa Italia: 2020-21
* Itaalia superkarikas: 2020

Italia
* Euroopa meistrivõistlused: 2020

Välislingid
-----------

 Federico Chiesa – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
* Lega Serie A Profile
* FIGC Profile

| * v
* r
Itaalia koondis  –  UEFA Euro 2020 |
| --- |
| 

* 1 Sirigu
* 2 Di Lorenzo
* 3 Chiellini (c)
* 4 Spinazzola
* 5 Locatelli
* 6 Verratti
* 7 Castrovilli
* 8 Jorginho
* 9 Belotti
* 10 Insigne
* 11 Berardi
* 12 Pessina
* 13 Palmieri
* 14 Chiesa
* 15 Acerbi
* 16 Cristante
* 17 Immobile
* 18 Barella
* 19 Bonucci
* 20 Bernardeschi
* 21 Donnarumma
* 22 Raspadori
* 23 Bastoni
* 24 Florenzi
* 25 Tolói
* 26 Meret
* Treener: Mancini

 | Itaalia |
**Sudaani Demokraatlik Vabariik** (perioodi kohta ka **Nimeiry aeg**) oli riik tänapäeva Sudaani ja Lõuna-Sudaani aladel aastatel 1969–1985. Ajajärk algas 25. mail 1969, kui end Vabadeks Ohvitserideks nimetanud sõjaväelased riigis võimu haarasid. Nimi oli võetud 1952. aastal Egiptuses riigipöörde korraldanud Vabade Ohvitseride Liikumise järgi. Vabu ohvitsere juhtisid üheksa sõjaväelast eesotsas kolonel Jaafar Nimeiryga, kes oli võimu õõnestanud juba Ibrāhīm ‘Abbūdi ajal. Nimeiry võimupöörde ajaks oli tekkinud teisigi režiimiga rahulolematuid liikumisi, millest enamik koosnes erinevatest sõjaväe osadest, mida toetasid Sudaani Kommunistlik Partei (SKP), araabia rahvuslased ja usukonservatiivid. Jaafar Nimeiry süüdistas tsiviilpoliitikuid tegevusetuses ning majandus- ja lõimeprobleemide tekitamises. Sudaani DV lõppes 1985. aastal uue riigipöördega.

Vaata ka
--------

* Sudaani ajalugu
* Esimene Sudaani kodusõda

Viited
------

1. ↑  "The Sudan, 1985-9: The Fading Democracy Kamal Osman Salih". *JSTOR*. Cambridge University Press. Vaadatud 21. august 2021.
**Sudogda** (vene *Судогда*) on linn Venemaal Vladimiri oblastis, Sudogda rajooni halduskeskus. Asub Kljazma lisajõe Sudogda ääres, 40 km Vladimirist kagus ja 230 km Moskvast idas.

1552. aastal on asulat mainitud Jamskaja slobodana, mille elanikeks olid soomeugrilastest muromlased. 1778. aastal sai asula linnaõigused.

2020. aasta alguses oli Sudogda elanike arv 10 113.

1879. aastal alustas linnas tööd linaketrusvabrik ja 1897. aastal pudelivabrik. Tänapäeval toodetakse Sudogdas polümeere, klaasvilla ja piimatooteid.

Viited
------

1. ↑  26. Численность постоянного населения Российской Федерации по муниципальным образованиям на 1 января 2018 года, vaadatud 23.01.2019.
2. ↑  "Venemaa statistikaamet". Originaali arhiivikoopia seisuga 24. aprill 2020. Vaadatud 24. juulil 2020.
3. ↑

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Sudogda** |

* 
*
Menai rippsild üle samanimelise väina  Bangoris Walesis (foto 2009)
 Menai rippsilla 16 kettkandurit (foto 1880. aastatest)
**Menai rippsild** (ka *Menai sild*, kõmri *Pont Grog y Borth*) on rippsild üle Menai väina Bangoris Walesis. Sild ühendab Suurbritannia ja Anglesey saart.

Menai sild arvati 1949. aastal 1. järgu arhitektuurimälestiseks. Sild esitati 2005. aastal UNESCO maailmapärandi nimistusse lülitamiseks.

Silla rajamine
--------------

Sild ehitati aastatel 1818–1826 insener Thomas Telfordi projekti järgi. Valmimisel oli see suurima sildeavaga sild maailmas.

Silla kogupikkus koos pealesõiduestakaadidega on 353 m, rippava pikkus 176,5 m. Silla sõidutee kõrgus veepinnast on 100 jalga (30,5 m). Sepisrauast kettkandureid oli kokku 16. Sillatekk oli puidust.

Rekonstrueerimine
-----------------

1893. aastal asendati puidust sillatekk terasest tekiga insener Benjamin Bakeri juhtimisel.

Aastatel 1938–1940 sild rekonstrueeriti, töid teostas ehitusfirma Dorman Long and Company. Sepisrauast kettkandurid asendati terasest kanduritega. Vähendati kettkandurite arvu ja muudeti nende paiknemist sillal.

Vaata ka
--------

* Conwy rippsild

Viited
------

1. 1 2 3 4 5  Menai Suspension Bridge, Menai Bridge. britishlistedbuildings.co.uk

Välislingid
-----------

 Menai rippsild – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
**Mihhail Vsevolodovitš**, ka **Mihhail Tšernigivist**, vene keeles *Михаил Всеволодович* oli Rjurikovitšite dünastiast Perejaslavli vürst, Tšernigivi vürst (1223–1246), Novgorodi vürst (1224, 1229), Galiitsia-Volõõnia vürst (1235–1238) ning Kiievi suurvürst (1238–1239 ja 1241–1243). 

Kiievi ja Galiitsia-Volõõnia alad enne mongolite invasiooni, 1220–1240
Mihhail Vsevolodovitš oli Rjurikovitšite dünastia, Kiievi suurvürsti (1206–1207 ja 1210–1212) Vsevolod IV ja Piastide dünastiast Masoovia hertsogi (1186–1194), Sandomierzi hertsogi (1173–1194) ja Krakówi hertsogi ning Poola ülemhertsogi (1177–1191, 1911–1194) Kazimierz II Õiglase tütre poeg. Tema vend Andrei Vsevolodovitš (surn. 1263) oli Tšernigivi vürst (1246–1263), õde Agafija oli abielus 1211. aastast Vladimiri suurvürsti Juri II Vsevolodovitšiga ning teine õde oli abielus Pronski vürsti Mihhail Vsevolodovitšiga.

  



|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**Jaroslav Vsevolodovitš** | **Perejaslavli vürst**1206 | Järgnev**Vladimir Rjurikovitš** |
| Eelnev**Vsevolod Jurjevitš** | **Novgorodi vürst**1225–1226 | Järgnev**Jaroslav Vsevolodovitš** |
| Eelnev**Fjodor Jaroslavitš** | **Novgorodi vürst**1229– 1231 | Järgnev**Rostislav Mihhailovitš** |
| Eelnev**Mstislav Svjatoslavitš** | **Tšernigivi vürst**1223–1246 | Järgnev**Andrei Vsevolodovitš** |
| Eelnev**Jaroslav Vsevolodovitš** | **Kiievi suurvürst**1238–1239 | Järgnev**Rostislav Mstislavitš** |
| Eelnev' | **Kiievi suurvürst**1241–1243 | Järgnev' |
Manilaiu tuletorn suvel
Manilaiu tuletorn talvel
Manilaiu tuletorn
**Manilaiu tuletorn** (ka *Manilaiu tulepaak*) on tuletorn Pärnu maakonnas Pärnu linnas Manilaiu saare edelatipul Papina otsal.

Tuletorni geograafilised koordinaadid on 58° 12′ 12″ N, 24° 6′ 1″ E.

Rõdu ja punase laternaruumiga valge betoontorni kõrgus jalamist on 8 meetrit ja tule kõrgus merepinnast on 9 meetrit.

Tuletorn ehitati 1933. aastal. 2015. aastal nihutati tuletorn 20 m veepiirist kaugemale.

* Tuletorn (taamal Kihnu)Tuletorn (taamal Kihnu)
* Manilaiu tuletornManilaiu tuletorn

Tule omadused
-------------

Tuletorn töötab pimedal ajal läbi aasta.

Tuli on jagatud 10 sektoriks: 4 kollast, 3 punast ja 3 rohelist, et juhatada liiklejaid turvaliselt kahel veeteel, Munalaiu sadamast Kihnule ja Kihnu väinast Pärnu lahte, viimasel on abiks ka Sorgu tuletorn.

Viited
------

1. ↑  Manilaiu tulepaak tõsteti uude asukohta

Välislingid
-----------

 Manilaiu tuletorn – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
* Manilaiu tuletorn navigatsioonimärkide andmekogus
**"Kuus Igamehe monoloogi"** (saksa *Sechs Monologe aus Jedermann*) on Šveitsi helilooja Frank Martini 1946. aastal loodud laulutsükkel.

Kui helilooja sõber, bariton Max Christmann, palus heliloojal kirjutada talle mõned laulud, ei suutnud Martin kohe leida talle sobivat luuleteksti. Kuna ta oli aga plaaninud kirjutada ooperi Hugo von Hofmannsthali igal aastal Salzburgi festivalil etenduva näidendi "Igamees" (*Jedermann*) ainetel, siis otsustas ta võtta näidendi tekstist kuus monoloogi. 

Näidend "Igamees" räägib mehest kui inimkonna koondportreest, kes seisab surma hetkel silmitsi oma Loojaga. Ei sõbrad, sulased, raha ega kuld aita tal otsustada, kas tema tee läheb taevasse või põrgusse. Vaid tema ise on see, kes otsustab oma heade ja halbade tegude ning saatuse üle. Teoses käsitletavatel alandlikkuse ja vastutuse teemadel on tähtis koht ka tänapäeva tihti kergemeelses maailmas. Martini muusika ilulemise või mõttetute "kaunistusteta", ühest küljest lihtne, kuid teisalt vägagi kompleksne helikeel sunnib kuulajat mõtisklema kunsti sügavamate väärtuste üle.