recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Gschnitz** on vald (*Gemeinde*) Austrias Tirooli liidumaal Innsbrucki ringkonnas. Vald asub 1242 m kõrgusel merepinnast.

Valla pindala on 59,1 km².

1. jaanuaril 2016 elas seal 424 inimest.

Vald asub 25 km Innsbruckist lõunas.

Asupaik
-------

Gschnitz
Gschnitz on samanimelise oru lõpus, mis hargneb Wipptalist Steinach am Brenneri juures. Valla piirid on Talschlussist (3277 m) Lõuna-Tiroolini. Gschnitzbach annab külale joogivee.

Naabervallad on Brenner, Neustift im Stubaital, Obernberg am Brenner ja Trins.

Ajalugu
-------

Küla on esmamainitud 1284. aastal nimega Gasnitz. 1288. aastal oli orus 9 *Schwaighöfe*'t (Alpi farmi), neist 7 Gschnitzis, mis moodustas külakeskuse, ja 2 Laponesalmis. Pärimisõigus Tiroolis pärineb nendest 9 *Schwaighöfe* ja võeti omaks kõigis teistes piirkonna orgudes. 1471. aastal tekkis Gschnitzi ja Trini vaheline rivaalitsemine ning jõudis punkti, kus kahe küla elanikud blokeerisid orgu sissepääsu; Steinach am Brenneri kohus pidi sekkuma, et vaidlus lahendada. Gschnitz sai vallastaatuse 1811. aastal. Suur areng toimus alates 18. sajandist.

Vaatamisväärsused
-----------------

### Neitsi Maarja Lumise kihelkonnakirik

Gschnitz kuulus algul nagu enamik Wipptali külasid, Matrei am Brenneri kihelkonda. Neitsi Maarja Lumise kirik ehitati 1730. aastal ja 1755. aastal taastati barokkstiilis Franz de Paula Penzi plaanide järgi. 1775. aastal loodi Gschnitzis vikariaat ja 1891. aastal kihelkond.

* Neitsi Maarja Lumisele pühitsetud kihelkonnakirikNeitsi Maarja Lumisele pühitsetud kihelkonnakirik
* Franz de Paula Penzi barokkinterjöörFranz de Paula Penzi barokkinterjöör

### St. Magdalena pühamu

St. Magdalena pühamu paikneb piiri ääres, Gschnitzi ja Trinsi vahel, kõrgusel 1661 m. Sinna pääseb vaid jalgsi, Schönbergi alt. Kirik on vanim orus, nagu kinnitavad romaani freskod umbes 1200. aastast, mis avastati 1959. aastal.

Viited
------

1. ↑

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Gschnitz** |

* www.gschnitz.eu
* Wipptal Gschnitz

Innsbrucki ringkonna vallad

* Absam
* Aldrans
* Ampass
* Axams
* Baumkirchen
* Birgitz
* Ellbögen
* Flaurling
* Fritzens
* Fulpmes
* Gnadenwald
* Götzens
* Gries am Brenner
* Gries im Sellrain
* Grinzens
* Gschnitz
* Hall in Tirol
* Hatting
* Inzing
* Kematen in Tirol
* Kolsass
* Kolsassberg
* Lans
* Leutasch
* Matrei am Brenner
* Mieders
* Mils
* Mutters
* Natters
* Navis
* Neustift im Stubaital
* Oberhofen im Inntal
* Obernberg am Brenner
* Oberperfuss
* Patsch
* Pettnau
* Pfaffenhofen
* Polling in Tirol
* Ranggen
* Reith bei Seefeld
* Rinn
* Rum
* St. Sigmund im Sellrain
* Scharnitz
* Schmirn
* Schönberg im Stubaital
* Seefeld
* Sellrain
* Sistrans
* Steinach am Brenner
* Zirl
* Telfes im Stubai
* Telfs
* Thaur
* Trins
* Tulfes
* Unterperfuss
* Vals
* Volders
* Völs
* Wattenberg
* Wattens
* Wildermieming
**Oleg Ljalin** (vene Олег Адольфович Лялин; 24. juuni 1937 – 12. veebruar 1995) oli NSV Liidu Riikliku Julgeoleku Komitee Esimese Peavalitsuse töötaja, kes läks üle Suurbritannia poolele.

Ljalin oli seoses tööülesannetega 1960. aastatel korduvalt Londonit külastanud.

Ta viibis 1971. aastal NSV Liidu Riikliku Julgeoleku Komitee Esimese peavalitsuse saadetuna töölähetuses Suurbritannias Nõukogude Kaubandusesinduse "katte all", kui ta 31. augustil joobes juhtimise eest vahistati. Ta keeldus koostööst politseiga ning tal puudus ka diplomaatiline puutumatus. Nõukogude Kaubandusesindus maksis tema 50 naelsterlingit trahvi, kuid edasi jõudis ta MI5 kätte ning otsustas poolt vahetada. Ljalin paljastas Suurbritannia vastuluurele Ühendkuningriigis tegutsenud NSV Liidu RJK ja NSV Liidu sõjaväeluure (GRU) luureühenduse võrgustiku. 

Ljalinilt saadud informatsiooni alusel saatis Suurbritannia Välisministeerium (*Foreign Office*) Operatsioon Foot (*Operation Foot*) käigus Suurbritanniast välja (kuulutas *persona non grata*'ks) 105 Nõukogude luureorganite kaastöötajat, mis moodustas 20% NSV Liidu diplomaatide koguarvust Suurbritannias.

MI5 andis Ljalinile uue identiteedi. Samuti anti asüül Ljalini sekretärile, kellega ta hiljem abiellus. Ta elas Inglismaa põhjaosas kuni surmani 1995. aastal.

Välislingid
-----------

* 1971: 'I arrested a KGB superspy' BBC
Davy Klaassen 2019. aastal Bremeni Werderi särgis
**Davy Klaassen** (sündinud 21. veebruaril 1993 Hilversumis) on Hollandi jalgpallur, kes mängib poolkaitsjana Hollandi kõrgliiga klubis Amsterdami Ajax ja Hollandi jalgpallikoondises.

Ta alustas Amsterdami Ajaxis ka klubikarjääri. Amsterdami Ajaxi noorteakadeemiaga liitus ta 2004. aastal. Hollandi kõrgliigas debüteeris ta Ajaxi meeskonnas 2011. aastal. Samal aastal valiti ta Ajaxi tulevikutalendiks. Ajaxi põhikoosseisu murdis ta hooajal 2013–14. Ta lõi sel hooajal Hollandi kõrgliigas 10 väravat. Samal hooajal valiti ta Ajaxi aasta talendikamaks mängijaks ja üldse kogu Hollandi jalgpalli aasta parimaks talendiks. Hooajal 2015–16 lõi ta Hollandi kõrgliigas 13 väravat ja hooajal 2016–17 14 väravat.

2017. aasta juunis sõlmis ta viieaastase lepingu Inglismaa kõrgliiga klubiga Everton. Hooajal 2017–18 pääses ta Evertoni meeskonnas väljakule vaid 16 mängus, sh seitsmes kõrgliiga mängus.

2018. aasta juulis siirdus ta Saksamaa kõrgliiga klubisse Bremeni Werder, kus mängis kaks hooaega. 2020. aasta oktoobris naasis Klaassen Ajaxi.

Hollandi jalgpallikoondises tegi Klaassen debüüdi 5. märtsil 2014 sõprusmängus Prantsusmaa vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 31. märtsil 2015 sõprusmängus Hispaania vastu.

Saavutused
----------

Ajax
* Eredivisie: 2011–12, 2012–13, 2013–14
* UEFA Euroopa Liiga: Teine koht 2016–17
Tanel Sepp 2021. aasta Arvamusfestivalil
**Tanel Sepp** on eesti diplomaat.

Haridus
-------

Sepp sai põhihariduse Saaremaa Ühisgümnaasiumis ja keskhariduse Nõo Reaalgümnaasiumis. Rahvusvaheliste suhete eriala bakalaureusekraadi sai Tanel Sepp Euroülikoolis ning magistrikraadi Audentese ülikoolis

Töö ja ühiskondlik tegevus
--------------------------

Tanel Sepp on diplomaat alates 2003. aastast, tegelenud välisministeeriumis nii Euroopa julgeoleku kui Lõuna-Aasia teemadega. Neli aastat kaitseministeeriumis töötades tegeles Sepp peamiselt küberjulgeolekuga. Ta on olnud lähetustel Luksemburgis, Brüsselis, Kabulis, Washingtonis ja alates 2020. aastast Addis Abebas.

Viited
------

1. ↑  Evely Aavik (6.9.2021). "TANEL SEPP – diplomaadikohvriga diplomaadiks". *15.8.2011*.
2. ↑  Tanel Sepp (15.8.2009). "Oma saare mees Kabulis". *Oma Saar*. Vaadatud 6.9.2021.
3. ↑  Tanel Sepp (26.6.2021). "Tanel Sepp: Aafrika kontrastid ja võimalused". *Edasi*. Vaadatud 6.9.2021.
4. ↑  "Eesti saadab Addis Abebasse asjuri". *Välisministeerium*. 12.1.2020. Vaadatud 6.9.2021.
Suitsusaun Rõuges
Suitsusaun Soomes Enonkoskil
**Suitsusaun** on traditsiooniline saun, mille kütmisel tekkivaid suitsugaase ei juhita küttekoldest korstna kaudu ruumist välja.

Kütmine ja kasutamine
---------------------

Kerisekivid on küttekolde kohal, leegid kuumutavad kive ja suits tõuseb otse läbi kerise ümbritsevasse ruumi. Osa suitsust võidakse saunaruumist õhuavade või luukide kaudu välja päästa.

Suitsusauna kütmine võtab tavapärase tänapäeva saunaga võrreldes kauem aega, sest kogu vajaminev soojus tuleb ühe kütmisega kerisekividesse talletada. Suits aetakse enne saunaminekut leiliruumist välja ning saunaskäigu ajal enam juurde kütta ei saa. Keris peab olema suhteliselt suur, et kividesse saaks piisavalt kuumust salvestuda.

Suitsusauna laval istudes on targem seljaga mitte vastu seina nõjatuda, sest nii seinad mingist kõrgusest alates kui ka lagi koguvad aja jooksul enda külge paksu kihi tahma.

Tänapäeval on suitsusaun praktilistel kaalutlustel peaaegu välja surnud, kuid muu hulgas nii Eestis kui ka Soomes leidub siiani inimesi, kes suitsusauna ainsaks õigeks saunaks peavad. Soomes tegutseb ka rahvusvaheline suitsusaunaklubi, kes testib uute liikmete saunu ja korraldab suitsusaunakongresse. Eestis saab suitsusaunaelamust kogeda muu hulgas mitmes turismitalus.

Märtsis 2013 esitas Eesti võrokeste suitsusaunakombestiku UNESCO vaimse pärandi esindusnimekirja. Taotluse koostas Võrumaa vabatahtlik suitsusauna koostöökogu. Novembris 2014 kanti Võromaa suitsusaunakombestik UNESCO nimekirja.

* Suitsusauna kerisSuitsusauna keris
* Suitsusauna uks, millel on hästi näha "suitsupiir"Suitsusauna uks, millel on hästi näha "suitsupiir"
* Suitsusauna keris Leppoja PuhkekeskusesSuitsusauna keris Leppoja Puhkekeskuses

Vaata ka
--------

* "Savvusanna sõsarad"

Viited
------

1. ↑  "Võrumaa suitsusaunakombestik esitati UNESCO vaimse pärandi esindusnimekirja" Maaleht, 20. märts 2013 (vaadatud 14.04.2013)
2. ↑  "Suitsusaunakombestik kanti UNESCO vaimse kultuuripärandi nimekirja" Postimees, 27. november 2014

Kirjandus
---------

* Risto Vuolle-Apiala. "Suitsusaun", tõlkinud Anu Nõulik, Ehitame 2005, ISBN 9985890612

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Suitsusaun** |

|  |  |
| --- | --- |
|  | Tsitaadid Vikitsitaatides: **Suitsusaun** |

* Innovatsioon suitsusauna ehituses. Hoiame traditsioonid au sees!, Inkodu, 12. september 2023

* Asko Valdmann. "Suitsusaun: äraproovitud ja hinnatud", Äripäev, 5. mai 2007
* International Smoke Sauna Club
* Jüri Saar. "Suitsusaun annab erilise elamuse", Postimees, 3. oktoober 2006
* Grethe Rõõm. Sauna! Mis seal enam mõelda veel, Eesti Naine
* Ulvar Käärt. Võrulased: suitsusaunale UNESCO kaitse, Eesti Päevaleht, 28. jaanuar 2010
* Suitsusaun vanal Võrumaal Eesti vaimse kultuuripärandi nimistu
**Hirving Rodrigo Lozano Bahena** (sündinud 30. juulil 1995 Méxicos) on Mehhiko jalgpallur, kes mängib ründajana Itaalia kõrgliiga klubis Napoli.

Lozano alustas klubikarjääri kodumaa klubis Pachuca. Hooajal 2015–2016 tuli ta klubiga Mehhiko liiga Clausura meistriks. Järgmisel hooajal võideti CONCACAF-i Meistrite Liiga.

2017. aasta juunis sõlmis ta lepingu Hollandi kõrgliiga klubiga PSV Eindhoven. Kohe esimesel hooajal tuli ta klubiga Hollandi meistriks ning ta oli 17 väravaga sel hooajal kõrgliigas klubi suurim väravakütt.

Koondisekarjäär
---------------

2015. aastal tuli ta Mehhiko noortekoondisega Põhja- ja Kesk-Ameerika alla 20-aastaste meistriks. Lozano oli turniiril viie väravaga üks kahest suurimast väravakütist.

Debüüdi Mehhiko rahvuskoondises tegi ta debüüdi 10. veebruaril 2016 sõprusmängus Senegali vastu. Esimese värava koondise särgis lõi ta 25. märtsil 2016 MM-i valikmängus Kanada vastu.

2016. aasta suveolümpiamängude olümpiaturniiril kuulus ta Mehhiko olümpiakoondisse. Ta kuulus koosseisu kõigis kolmes alagrupimängus. Mehhiko jäi oma alagrupis kolmandaks ja langes välja.

2017. aasta FIFA konföderatsioonide karikaturniiri viimases alagrupimängus 24. juunil lõi ta värava Venemaa vastu.

2018. aasta maailmameistrivõistluste esimeses alagrupimängus 17. juunil lõi ta värava valitseva maailmameistri Saksamaa vastu, tuues Mehhikole minimaalse 1:0 võidu.

Viited
------

1. ↑  "Valitsev maailmameister Saksamaa põrus Mehhiko vastu". sport.err.ee. 17.6.2018. Vaadatud 17.6.2018

Saavutused
----------

Pachuca
* Liga MX: Clausura 2016
* CONCACAF-i Meistrite Liiga: 2016–17

PSV Eindhoven
* Eredivisie: 2017–18

Napoli
* Coppa Italia: 2019–20

| * v
* r
Mehhiko koondis  –  2018. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlused |
| --- |
| 

* 1 Jo. Corona
* 2 Ayala
* 3 Salcedo
* 4 Márquez
* 5 Gutiérrez
* 6 J. dos Santos
* 7 Layún
* 8 Fabián
* 9 Jiménez
* 10 G. dos Santos
* 11 Vela
* 12 Talavera
* 13 Ochoa
* 14 Hernández
* 15 Moreno
* 16 Herrera
* 17 Je. Corona
* 18 Guardado (c)
* 19 Peralta
* 20 Aquino
* 21 Álvarez
* 22 Lozano
* 23 Gallardo
* Treener: Osorio

 | Mehhiko |
**Kārļi** (vanasti ka **Kārļu muiža**) on küla (*vidējciems*) Lätis Cēsise piirkonnas Drabeši vallas. Aastail 2000–2021 kuulus küla Amata piirkonda.

Küla asub valla keskosas merepinnast 130 meetri kõrgusel Amata jõe kaldal. Kārļi jääb valla keskusest Ausmasest 5 ja Riiast 78 kilomeetri kaugusele. 

Asula jääb Gauja rahvusparki. Jõe kallastel on mitu liivakivipaljandit, sealhulgas looduskaitsealused Dambji pank ja Pruun koobas (*Bruņa ala*). Külas asuvas tamm kõrgusega 24 ja ümbermõõduga 5,13 m ning kuusk tamm kõrgusega 31 ja ümbermõõduga 3 m on looduskaitse all.

Asulas asub Kārļi mõisa (*Karlsruhe*) süda. Nõukogude perioodil rajati selle juurde puukool ja kalakasvatus. Külas asub Kārļi bussipeatus.

Aastal 2015 oli külas 92 elanikku, aastal 2019 oli elanikke 76.

* Kārļi võõrastemajaKārļi võõrastemaja

Viited
------

1. ↑  Läti Ruumiandmete Agentuur
2. ↑  Latvijas īpaši aizsargājamām dabas teritorijām dabas datu pārvaldības sistēmā OZOLS
3. ↑  Autotransporta direcija
4. ↑  Vietvārdu datubāze

  


| * v
* r
Drabeši valla asulad |
| --- |
| 
Agra **·**  Amata **·**  Amatciems **·**  Āraiši **·**  Bille **·**  Drabeši **·**  Ieriķi **·**  Kalnavērši **·**  Kārļi **·**  Līvi **·**  Meijermuiža  **·**  Mūrnieki **·**  Rāceņi **·**  Vāļukalns |
Mari Möldre
**Mari Möldre** (sündinud 16. septembril 1992) on eesti arhitekt ja tšellist, kes esindas 2009. aastal ansambli Urban Symphony koosseisus Eestit Eurovisiooni lauluvõistlusel.

Hariduskäik
-----------

Ta alustas tšellomängu juba kuueaastaselt ning õppis seda Tallinna Muusikakeskkoolis , mille lõpetas 2011. aastal. 2021. aastal lõpetas ta magistrikraadiga Eesti Kunstiakadeemia arhitektuuri ja linnaplaneerimise erialal.

Töökäik
-------

Mari Möldre töötab arhitektina arhitektuuribüroos b210.

Muusika
-------

2009. aastal osales Mari Möldre ansambli Urban Symphony koosseisus Eurovisiooni lauluvõistluse eelvoorus "Eesti Laul 2009", esitades Sven Lõhmuse laulu "Rändajad". 7. märtsil valiti see laul esindama Eestit 2009. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel Moskvas. Laul saavutas poolfinaalis 3. ja finaalis 6. koha. 

Lisaks tšellomängimisele on ta tegelenud laulmise ja klaverimänguga, osalenud mitmesugustes muusikaprojektides ja -kollektiivides. Kontsertesinemised on viinud teda maailma eri paikadesse.

Kunst
-----

2016. aastal kureeris Mari Möldre Narva Kolledžis toimunud EKA arhitektuuritudengite maketi- ja plakatinäitust "Uus vana linn", kus oli eksponeeritud ka tema enda töid.

4. augustil 2016 avati Eesti Maanteemuuseumis Eesti Kunstiakadeemia 4. kursuse arhitektuuritudengite töödest koostatud rändnäitus "Pausid Postiteel", mille EKA-poolsed kuraatorid olid Martin Melioranski ja Mari Möldre. Väljapanek hõlmas ka Mari Möldre töid. 

Mari Möldre on koos Aet Adra ja Arvi Andersoniga XVIII Veneetsia arhitektuuribiennaalil "The Laboratory of the Future" Eesti paviljoni ekspositsiooni kaaskuraator. Eesti paviljoni väljapanek "Kodupeatus" avati 18. mail ning on Veneetsia arhitektuuribiennaalil avatud 20. maist 26. novembrini 2023, seejärel pannakse see üles Eestis.

Viited
------

1. ↑  Rando Tooming, Kais Allkivi, Eveli Rebane, Jaanus Kulli, Urmas Vahe. Urban Symphony töisemast töine nädal pärast Eurovisioni. Õhtuleht, 25. mai 2009
2. ↑  Magistritööd 2021 Eesti Kunstiakadeemia koduleht. 08.06.2021.
3. ↑  Tutvustus arhitektuuribüroo b210 kodulehel. Vaadatud 03.07.2021.
4. ↑  Estonia at Eurovision Song Contest 2009
5. ↑  Eesti tulemused Eurovisiooni ametlikul veebilehel
6. ↑  Anu Piirisild. EKA arhitektuuritudengite näitust "Uus vana linn" saab kuni suve lõpuni vaadata Narva Kolledžis. EKA Kalender, 08.05.2016.
7. ↑  EKA arhitektuuritudengid esitlevad rändnäitusel postiteest inspireeritud ruumieksperimente. Artikkel Eesti Maanteemuuseumi veebilehel, 02.08.2016
8. ↑  Veneetsia arhitektuuribiennaalil avab uksed Eesti paviljon "Kodupeatus" ERR Kultuur, 18.05.2023.

Välislingid
-----------

* Tšellist Mari Möldre: saan juba aru, mida ümberringi räägitakse. Õhtuleht, 13. mai 2009
* Urban Symphony tšellist Mari Möldre Moskvas (pilt)
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib 2011. aasta Ameerika Ühendriikide filmist; 2009. aasta Rootsi filmi kohta vaata artiklit Lohetätoveeringuga tüdruk (film 2009)* |

---

**"Lohetätoveeringuga tüdruk"** (inglise *The Girl with the Dragon Tattoo*) on 2011. aastal linastunud Ameerika Ühendriikide triller, mille lavastas David Fincher. Linateos põhineb Stieg Larssoni samanimelisel romaanil.

Filmis mängivad Rooney Mara, Daniel Craig, Christopher Plummer, Stellan Skarsgård, Steven Berkoff, Robin Wright, Yorick van Wageningen ja Joely Richardson.

Eesti kinodesse jõudis "Lohetätoveeringuga tüdruk" 6. jaanuaril 2012.

2012. aastal kandideeris linateos viiele Oscarile, nende seas peaosaline Rooney Mara parima naisnäitleja Oscarile. Auhinna sai Angus Wall ja Kirk Baxter parima filmitöötluse kategoorias.

Arvustused
----------

* Lohetätoveeringuga tüdruk / Girl With a Dragon Tattoo (2011). Blogi Pisut filmijuttu, 12. jaanuar 2012
* Lohetätoveeringuga tüdruk(2011) Blogi criticbird, 19. jaanuar 2012

Välislingid
-----------

* Ametlik koduleht
* Lohetätoveeringuga tüdruk andmekogus IMDb (inglise)
* "Lohetätoveeringuga tüdruk (film 2011)" andmebaasis Box Office Mojo (inglise)
* Lohetätoveeringuga tüdruk (film 2011) andmekogus Filmiveeb


‎
**Freddi** (13. juuli 1995 Tallinna loomaaed – 12. september 2016 Tallinna loomaaed) oli Tallinna loomaaia isane Amuuri leopard. 

Freddi sündis Tallinna loomaaias, kuid elas 29. septembrist 1998 kuni 5. oktoobrini 2006 USAs California osariigis Rosamondis haruldaste kasside paljundamiskeskuses, kuhu ta saadeti sellepärast, et Tallinna loomaaial ei olnud sel ajal piisavalt häid tingimusi temasuguse looma pidamiseks.

Freddi isa Shelti sündis vabas looduses, ema Inga Moskva loomaaias.

Freddil ja tema paarilisel Darlal on Tallinna loomaaias sündinud neli pesakonda. Paari esimesed kolm kutsikat sündisid 15. mail 2008. Kutsikatele pandi nimeks Edgar, Toomas ja Kaia. Edgar elab alates 15. detsembrist 2009 USAs Pennsylvanias Erie loomaaias ja Kaia alates 16. novembrist 2009 Inglismaal Marwellis. Leopardipoiss Toomas elab alates 25. märtsist 2010 Helsingi Korkeasaari loomaaias.

5. aprillil 2010 sündis Darlal ja Freddil kaks kutsikat, kes said endale nimeks Hanka ja Hasan. Hasan ja Hanka olid esimesed amuuri leopardid maailmas, kelle sünnile sai kaasa elada otse Internetis. Hanka elab alates 25. oktoobrist 2011 Praha loomaaias.

14. aprillil 2011 sündinud pojale pandi nimeks Baruto. Tema uueks koduks sai La Torbiera eraloomaaed Itaalias.

Ööl vastu 13. aprilli 2012 sündis Darlal ja Freddil kolm emast kutsikat.

Viited
------

1. ↑  Tallinna loomaaed kaotas pikaaegse asuka, Postimees Online, 13. september 2016
2. ↑  Haruldane Amuuri leopard, ajakiri Lemmik, detsember 2006
3. ↑  Tallinna loomaaed sai tagasi haruldase leopardi, Err, 9. oktoober 2006
4. ↑  Tallinna loomaaia Amuuri leopardide fotogalerii
5. ↑  Tallinna loomaaia leopard tõi ilmale kolm järglast, Err, 13. aprill 2012
6. ↑  Loomaaias kasvavad täpilised kiisud Edgar, Toomas ja Kaia, Postimees, 18. juuli 2008
7. ↑  Edgar lahkus jäädavalt Tallinnast…, Virumaa.ee, 18. detsember 2009
8. ↑  Amuuri leopard Kaia lendab Inglismaale, Postimees Online, 16. november 2009
9. ↑  Tallinna Loomaaia Sõprade Seltsi koduleht
10. ↑  Tallinna loomaaia Amuuri leopard ootab uusi poegi , Postimees Online, 26. märts 2010
11. ↑  Nataly Koppel, Kaks poega ilmale toonud leopardiema Darla pole veel söönud ega joonud, Õhtuleht, 7. aprill 2010
12. ↑  Vihm nurjas leopardikutsikate esmaesitluse, Õhtuleht Online, 15. juuli 2010
13. ↑  Nädal loomaaias: leopardikutsikas Hanka läks uude koju Prahasse, Pealinn.ee, 30. oktoober 2011
14. ↑  Tallinna loomaaia amuuri leopard sai nimeks Baruto, Err, 11. august 2011
15. ↑  Baruto kolib kevadel Itaaliasse, Õhtuleht, 8. detsember 2011
16. ↑  Täna öösel täienes loomaaiapere kolme Amuuri leopardi kutsikaga, Delfi, 13. aprill 2012
17. ↑  Kolmenädalaseks saanud amuuri leopardi kutsikatele tehti esimene ülevaatus
**Nikolai Gurjanov** VR II/3 (9. mai 1898 – ?) oli Vene ja Eesti sõjaväelane (nooremleitnant) ja Nõukogude Liidu luuraja.

Ta osales Vene sõjaväes esimeses maailmasõjas, sõjavang 1917–1919. Tuli Vabadussõja ajal koos suurtükipatareiga Eesti poole üle, teenis seejärel Sakala partisanide pataljonis ja Katšanovi pataljonis.

1923. aastal kandideeris ta II Riigikogu valimistel, nõudes ametnike arvu vähendamist, Petserimaa valdadeks jagamise küsimuse uuesti läbivaatamist ja lubas õigeusku ja kirikut kaitsta ametnike vahelesegamise eest.

Ta elas sel ajal Rootova vallas ja oli Peterburi sõjaväeringkonna staabi luurevalitsuse Pihkva rajooni voliniku resident (varjunimi Bõstrõi). 10. augustil 1923 jõudis ta vahistamise eest põgeneda.

Kirjandus
---------

* Reigo Rosenthal, Marko Tamming. Sõda pärast rahu. Kirjastus SEJS, Tallinn, 2010, lk. 454–455.
* Nõuk.-Vene spioonid riigikogu rühma liikmete nimekirjast. Vaba Maa, 22. august 1923, nr. 190, lk. 1.

Välislingid
-----------

* Ohvitseride andmekogu
**Alexander Chuka Iwobi** (sündinud 3. mail 1996 Lagoses) on Nigeeria jalgpallur, kes mängib ründajana Premier League'i klubis Everton ja Nigeeria jalgpallikoondises.

Ta sündis Nigeerias ja kolis Inglismaale nelja-aastaselt. Ta liitus juba algkoolis õppides Arsenaliga. Ta sõlmis klubiga pikaajalise lepingu 2015. aasta oktoobris. Debüüdi klubi põhimeeskonnas tegi ta 27. oktoobril 2015 liigakarika mängus Sheffield Wednesday vastu. Premier League'is tegi ta debüüdi neli päeva hiljem mängus Swansea City vastu. Esimese värava lõi ta Inglismaa kõrgliigas 19. märtsil 2016 mängus Evertoni vastu. 2017. aastal võitis ta klubiga Inglismaa karika ning aastatel 2015 ja 2017 on tuldud FA Community Shieldi võitjaks. 2018. aasta augustis sõlmis Iwobi Arsenaliga uue pikaajalise lepingu, kuid siirdus aasta hiljem Evertoni.

Kuigi Iwobi kuulus Inglismaa noortekoondistesse, otsustas ta hakata täiskasvanuna esindama koondises Nigeeriat. Debüüdi Nigeeria koondises tegi ta 8. oktoobril 2015 mängus Kongo DV vastu. Esimese värava lõi ta koondises 9. oktoobril 2016 MM-i valikmängus Sambia vastu.

Saavutused
----------

Arsenal
* FA Cup: 2016–17
* FA Community Shield: 2015, 2017

Viited
------

1. ↑  "Alex Iwobi: Arsenal midfielder signs new 'long-term' deal". bbc.com. 3.8.2018. Vaadatud 4.1.2019

Välislingid
-----------

 Alex Iwobi – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis

| * v
* r
Nigeeria koondis  –  2018. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlused |
| --- |
| 

* 1 Ezenwa
* 2 Idowu
* 3 Echiéjilé
* 4 Ndidi
* 5 Troost-Ekong
* 6 Balogun
* 7 Musa
* 8 Etebo
* 9 Ighalo
* 10 Mikel (c)
* 11 Moses
* 12 Abdullahi
* 13 Simy
* 14 Iheanacho
* 15 Obi
* 16 Akpeyi
* 17 Onazi
* 18 Iwobi
* 19 Ogu
* 20 Awaziem
* 21 Ebuehi
* 22 Omeruo
* 23 Uzoho
* Treener: Rohr

 | Nigeeria |
**Lancenieki** (vanasti ka **Lanciņi**, nõukogude perioodil **Dzintarzeme**) on küla (*vidējciems*) Lätis Tukumsi piirkonnas Džūkste vallas. 

Küla asub Džūkste jõe kaldal ja jääb valla keskusest Džūkstest 7,2, piirkonna keskusest Tukumsist 22,7 ning Riiast 62,4 kilomeetri kaugusele. Sinna jäävad Lancenieki ja Dzintarzeme bussipeatus.

Lancenieki koolis töötas 20 aastat õpetajana läti folklorist Ansis Lerhis-Puškaitis. Tänapäeval on tema mälestuseks vanasse koolimajja rajatud muinasjuttude muuseum. Koolimaja on kultuurimälestisena riikliku kaitse all. Külas kasvavad Lerhise tammed on looduskaitse all.

Džūkste-Lancenieki koolimaja

Viited
------

1. ↑  Vietvārdu datubāze
2. ↑  IS Mantojums
3. ↑  Valsts kultūras pieminekļu aizsardzības inspekcija. Valsts aizsargājamo nekustamo kultūras pieminekļu saraksts
4. ↑  Latvijas īpaši aizsargājamām dabas teritorijām dabas datu pārvaldības sistēmā OZOLS

| * v
* r
Džūkste valla asulad |
| --- |
| 
**Džūkste** **·**  Džūkstesmuiža **·**  Grauzde **·**  Ķunduri **·**  Lancenieki **·**  Mācītājmuiža **·**  Pēteri **·**  Pienava |
Liberty Island 2011. aastal
**Liberty Island** (eesti keeles tõlkes 'Vabadussaar') on Ameerika Ühendriikide riikliku kuuluvusega saar Hudsoni jõe suubumiskohas New Yorgi ülemlahte (*Upper Bay*). Saarel asub Vabadussammas (*Statue of Liberty*). Saar on New Yorgi linnaosa Manhattani eksklaav, mida ümbritsevad Jersey City linna veed New Jersey osariigis.

Ajalugu
-------

### Etümoloogia

Enne 1753. aastat teati saart kui **Great Oyster Island**, 18. sajandil kui **Bedloe Island**. Ameerika Ühendriikide Kongress määras praeguse nime 1956. aastal. Saare alternatiivne nimi on olnud ***Love Island***.

### Fort Wood

Fort Woodi tähekujuline kindlus ehitati ümber Vabadussamba aluseks
Fordi rajamist saarel alustati 1806. aastal. 11-tipulise tähe kujuline graniidist kindlus valmis viis aastat hiljem 1811. aastal. Eesmärk oli New Yorgi kaitsmine merelt Briti invasiooni puhul. 1812. aasta sõja järel anti kindlusele Ameerika Armee ohvitseri Eleazer Derby Woodi auks nimi **Fort Wood**.

Kui 1880. aastatel Vabadussamba jaoks asupaika otsiti, oli fort üsna mahajäetud ja räämas seisukorras. Prantsuse III Vabariik saatis Ameerika Ühendriikide Iseseisvusdeklaratsiooni sajanda aastapäeva kingitusele Vabadussambale kohta valima skulptori Frédéric Auguste Bartholdi, kes valis kohe Fort Woodi saare.

### Statue of Liberty

Liberty Island sajandivanusel postkaardil
 *Pikemalt artiklis Vabadussammas*

Mälestisväärsus
---------------

1937. aastal sai saarest koos hiljem lisatud Ellis Islandi saarega osa rahvuslikust mälestusmärgist *Statue of Liberty National Monument*. Aastal 1966 kanti see Ameerika Ühendriikide Ajalooliste Paikade Riiklikusse Registrisse (*National Register of Historic Places*) ning aastast 1976 on tegu New York City Mälestusmärkide Säilitamise Komisjoni poolt kaitsealuseks mälestusmärgiks (*New York City Landmark*) kuulutatud monumendikompleksiga.

Vaata ka
--------

* Statue of Liberty
* Ellis Island
* Liberty State Park

Viited
------

1. ↑  Kurlansky, Mark (2007). The Big Oyster: A Molluscular History of New York. Vintage Publishing. lk 35. ISBN 0099477599.

  


| * v
* r
New Yorgi linnapiirides asuvad saared |
| --- |
| Suursaared | 

* Long Island
* Manhattan
* Staten Island

 |
| Pelhami saarterühm | 

* The Blauzes
* Chimney Sweeps Islands
* City Island
* Green Flats
* Hart's Island
* High Island
* Hunter Island
* Rat Island
* Twin Island

 |
| New Yorgi lahe saared | 

* Governors Island
* Liberty Island
* Ellis Island
* Hoffman Island
* Swinburne Island

 |
| Jamaica lahe saared | 

* Barren Island
* Coney Island
* Canarsie Pol
* Mau Mau Island
* Ruffle Bar
* Rulers Bar Hassock

 |
| Arthur Kill · Kill van Kull | 

* Isle of Meadows
* Prall's Island
* Shooters Island

 |
| East Riveri saared | 

* Mill Rock
* North and South Brother Islands
* Randalls and Wards Islands
* Rikers Island
* Roosevelt Island
* Belmont Island

 |
Trinity Church nähtuna Wall Streeti alguses
Trinity Church umbes aastal 1900
**Trinity Church** ('kolmainu kirik') on Ameerika Ühendriikide Episkopaalkiriku New Yorgi piiskopkonna ajalooline ja siiani tegutsev kogudusekirik. See asub Lower Manhattani ärikeskuses Wall Streeti ja Broadway tänava ristmikul.

Suurbritannia kuningriigi poolt kogudusele eraldatud krundil valmis tänane 85 meetri kõrgune kolmas kirik 1846. aastal historitsistlikus uusgooti stiilis. Kuni Vabadussamba valmimiseni 1886. aastal, oli Trinity Church kõrgeim ehitis New Yorgis. Veel aastaid oli see linna domineeriv maamärk, kuni selle varjutasid ümbritsevad kõrghooned 20. sajandi alguses.

16. augustil 1966 määras New York City Mälestusmärkide Säilitamise Komisjon ehitise kaitsealuseks mälestusmärgiks (*New York City Landmark*). 8. detsembril 1976 kanti kirik Ameerika Ühendriikide Ajalooliste Paikade Riiklikusse Registrisse (*National Register of Historic Places*) kui Ameerika Ühendriikide riiklik ajaloomälestis (*National Historic Landmark*).

Vaata ka
--------

* St. Paul's Chapel

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Trinity Church (Lower Manhattan)** |

* Trinity Church – kiriku ingliskeelne kirjeldus ja pildid veebilehel www.nyc-architecture.com
**William Anthony Parker** (sündinud 17. mail 1982) on Prantsusmaa endine elukutseline korvpallur, kes mängis korvpalliliigas NBA kokku 18 hooaega ja tuli San Antonio Spursiga neljakordseks NBA meistriks.

Lapsepõlv
---------

Parker sündis Belgias Brugge linnas, kuid kasvas üles Prantsusmaal. Tema isa Tony Parker seenior oli afroameeriklasest korvpallur ja ema hollandlannast modell. Parker oli lapsena rohkem huvitatud jalgpallist, kuid jälginud Michael Jordani saamist superstaariks, keskendus korvpallile.

Karjäär
-------

Parker alustas karjääri 1999. aastal, kui liitus Paris Basket Racinguga, kus ta mängis kaks hooaega. 

San Antonio Spurs valis Parkeri 2001. aasta NBA *draft* '​ist 28. valikuna. 17 hooaega Spursis mänginud Parker aitas meeskonna neljakordseks NBA meistriks ja ta valiti 2007. aastal NBA finaalseeria kõige väärtuslikumaks mängijaks.

Viimaseks hooajaks Charlotte Hornetsiga liitunud Parker tõmbas edukale NBA karjäärile joone alla pärast 2018/19. hooaega.

Saavutused
----------

* Neljakordne NBA meister (2003, 2005, 2007, 2014)
* NBA finaalseeria kõige väärtuslikum mängija (2007)
* Kuus korda valitud NBA tähtede mängule (2006, 2007, 2009, 2012–2014)
* Kolm korda valitud NBA sümboolsesse 2. viisikusse (2012–2014)
* Kuulus NBA sümboolsesse kolmandasse viisikusse (2009)
* Kuulus NBA uustulnukate esiviisikusse (2002)

Rahvuskoondis
-------------

Euroopa meistrivõistlustel on Parker Prantsusmaa rahvusmeeskonnaga võitnud kuld- (2013) ja hõbemedali (2011) ning kaks pronksmedalit (2005 ja 2015).

Isiklikku
---------

2007. aasta juulis abiellus Parker ameerika näitleja Eva Longoriaga, kuid 2011. aasta jaanuaris nad lahutasid abielu.

Välislingid
-----------

 Tony Parker – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
* Tony Parker – NBA.com
* Tony Parker – Basketball-Reference.com
**Liepasmuiža** on küla (*mazciems*) Lätis Cēsise piirkonnas Liepa vallas. 

Liepasmuiža asub valla lõunaosas. Asula jääb Gauja rahvusparki. Külas asuv Liepa keskaegne kalmistu on kohalik kaitse all olev muinsusmälestis.

Küla on kujunenud endise Liepa mõisa keskuse juurde. Landesveeri sõja ajal vallutasid sakslased Võnnu lahingu käigus 21. juulil sealse mõisa, ent Lode raudteejaamas seisnud soomusrongide tule tõttu ei suutnud nad sealt edasi tungida. Aastail 2009-2021 jäi küla Priekuļi piirkonda.

Aastal 2007 oli külas 14 elanikku.

Veidenbaumside suguvõsa hauamonument Liepa kalmistul

Viited
------

1. ↑  Latvijas īpaši aizsargājamām dabas teritorijām dabas datu pārvaldības sistēmā OZOLS
2. ↑  Liepas viduslaiku kapsēta
3. ↑   «Mūsu armijas tapšanā, valsts izcinīšanā un tagadējos sasniegumos. 1929»
4. ↑  Vietvārdu datubāze

| * v
* r
Liepa valla asulad |
| --- |
| 
Dukuļi **·**  **Liepa **·****  Liepasmuiža **·**  Obuļi **·**  Sarkaņi **·**  Saulītes **·**  Skangaļi **·**  Stuķi |
Monty Cantsin on nimi, mis osundab individuaalsele inimolendile, kes võib olla igaüks. Nimi on kindlaks määratud, seda kasutavad inimesed mitte.

Monty Cantsin ei ole lihtsalt kollektiivne pseudonüüm või müütiline persoon vaid jagatud identiteet, mida neoistid oma igapäevaelus elavad. Sama nime kasutades praktiseeritakse lääne filosoofias ja ühiskonnas väljakujunenud identiteedi ja individuaalsuse, originaalsuse ja omanduse, väärtuse ja tõe kategooriate katselist uurimist. Jagatud identiteedi kasutamine esitab väljakutse käsitlusele isikust kui individuaalsest ja unikaalsest eksistentsist, mis on välja viinud nartsissismi, individualismi, isolatsiooni, võõrandumise ja ängini.

Igaüks võib hakata Monty Cantsiniks, võttes endale lihtsalt selle nime, aga ta on Monty Cantsin ainult sel ajal, kui ta nime kasutab. Kui keegi hakkab Monty Cantsiniks, koosneb tema varasem elu tegudest, mida teised on seda nime kasutades ette võtnud. Kui keegi hakkab Monty Cantsiniks, pole tal ei perekonda, vanemaid ega sündi. Monty Cantsin ei sündinud, ta materialiseeriti sotsiaalsetest jõududest, konstrueeriti sisenemisvahendina nihestatud maastikku, mis ümbritseb "individuaalset" ja ühiskonda.

Monty Cantsini nime võib strateegiliselt tarvitada aktsiooni-, sekkumis-, näitus-, tekstiseeriate jne jaoks. Vastates kirjadele, mida on genereerinud aktsioon/tekst, milles seda konteksti kasutati, oleks tähenduslik konteksti kasutamise jätkamine, näiteks vastata Monty Cantsinina. Ent isiklikes suhetes, kus kellegi isiklik ajalugu on teistsugune kui aktides, mis koosnevad seeriast Monty Cantsini nime kasutavatest inimestest, pole selle konteksti kasutamine mõttekas. Kui keegi kasutab seda konteksti oma isiklikus elus, on oht, et nimi Monty Cantsin ülesamastatakse individuaalolemustega.

Monty Cantsini mõtles koos Istvan Kantoriga 1978.a. välja pränkster ja postikunstnik David Zack. Zack kutsus üles kõiki postikunstnikke (*mail art*) kasutama Monty Cantsini nime. Kantor adopteeris täielikult Monty Cantsini identiteedi, organiseerides Montrealis näituse "The Brain in the Mail", koondas ta kokku kamba inimesi, keda hakati nimetama neoistideks, millest arenes välja rahvusvaheline subkultuurne võrgustik, mis kollektiivselt kasutab Monty Cantsini nime.

Nimi vihjab võlurist tegelasele Martial Canterel’le Raymond Rousseli romaanist Locus Solus, Põhja-Itaalia külale Monte Capanno, kus Zack 1970. a. anarhokommuuni asutas, ning California šokikunstnikule, müramuusikule ning termini "industriaalmuusika" leiutajale Monte Cazazzale. Kõlaline sarnane on ütlustega *Monty can't sing* ning *Monty can't sin*, mis vihjab religioossele Vaba Vaimu Liikumisele, mille järgijad võtsid kollektiivselt endale Jeesuse või pühakute nimed.

1. ↑   (PDF). `{{netiviide}}`: puuduv või tühi pealkiri: `|pealkiri=` (juhend)
**Aksel Telgmaa** (kuni 1935 **Dellmann**; 10. veebruar 1932 Padise vald – 7. mai 2017) oli eesti matemaatik, õpetaja ja kasvatusteadlane.

Ta lõpetas 1956. aastal Tallinna Pedagoogilise Instituudi. 1966. aastal kaitses pedagoogikateaduste kandidaadi kraadi Moskvas Vene NFSV Pedagoogikateaduste Akadeemia Üld- ja Polütehnilise Hariduse Teadusliku Uurimise Instituudis väitekirjaga "Метод последовательных приближений как годегетический принцип школьной математики".

Ta töötas aastatel 1956–1966 Keila Keskkooli füüsika- ja matemaatikaõpetajana. 1960–1966 töötas paralleelselt Eesti NSV Pedagoogika Teadusliku Uurimise Instituudi teadurina, hiljem teadusdirektorina. 1966–1997 Tallinna Pedagoogilise Instituudi matemaatika kateedri õppejõud, matemaatika didaktika õppetooli juhataja ja professor. Seejärel oli Tallinna Ülikooli emeriitprofessor.

Ta oli mitme matemaatikaõpiku ja töövihikute autor.

Tunnustus
---------

* 1990 Gerhard Rägo nimeline mälestusmedal
* 1997 Keila kultuuripreemia (suure panuse eest Eesti kultuuri säilimisse eesti kooli originaalõpikute loojana)
* 1998 Valgetähe V klassi teenetemärk
* 2002 Tallinna Pedagoogikaülikooli teenetemärk
* 2009 Eesti Matemaatika Seltsi auliige

Isiklikku
---------

Tema vend on poksitreener ja kunstnik Ülo Telgmaa.

Viited
------

1. ↑  E-kataloog ESTER. Тельгмаа, Аксель. Метод последовательных приближений как годегетический принцип школьной математики: автореферат кандидата педагогических наук. Москва: Академия педагогических наук РСФСР, 1966
2. ↑  "Õpetajate õpetaja Aksel Telgmaa - 80. Keila Leht, 14. veebruar 2012". Originaali arhiivikoopia seisuga 19. oktoober 2015. Vaadatud 6. jaanuaril 2016.
3. ↑  Teenetemärkide kavaleride andmekogu – 3170

Välislingid
-----------

* Rahvusarhiivi fotode andmebaas. Tallinna Pedagoogikaülikooli matemaatika didaktika õppetooli juhataja professor Aksel Telgmaa
* In memoriam Aksel Telgmaa
Ann Alari
**Ann Alari** (sündinud 22. juunil 1954 Tartus) on eesti tõlkija ja ajakirjanik.

Haridus
-------

Ta on sündinud arsti ja õpetaja perekonnas. Ta on lõpetanud 1972. aastal Miina Härma nimelise Tartu 2. keskkooli ja 1977. aastal Tartu Riikliku Ülikooli inglise filoloogia erialal. 1994. aastal lõpetas ta kõrgkoolis London School of Economics and Political Science (LSE) magistriõppe ja sai magistrikraadi rahvusvahelistes suhetes.[*viide?*]

Tööd
----

Ann Alari on tõlkinud inglise ja prantsuse keelest eesti keelde mitmesugust kirjandust. Tema tõlgete hulgas on Margaret Atwoodi "Teenijanna lugu", "Penelopeia", lühijutte ja luulet, Elizabeth Jane Howardi "Valguse aastad" ja "Ootamise aeg", Marsha Normani "Head ööd, ema", Stephen Kingi "Lisey lugu", Erich Frommi "Armastuse kunst", Claude Lévi-Straussi "Müüt ja mõtlemine" ning Pierre Thuillier' "Teadusrevolutsioon keskajal".

1991. aastal töötas ta Eesti Instituudi direktori asetäitjana[*viide?*] ja aastatel 1993–1995 töötas ta Eesti Vabariigi Välisministeeriumis.[*viide?*]

Aastatel 1999–2004 tegi ta raadiotööd Londoni korrespondendina. Ta on teinud ka kaastööd Eesti peamistele ajalehtedele ja ajakirjadele.

Ann Alari on üks produtsente, režissööre ja intervjueerijaid Nemcom.tv sarjas "Conversations", kus esinevad maailma mõjutanud ingliskeelsed kirjanikud Doris Lessing, Peter Ackroyd, Margaret Atwood, John Banville, Edna O'Brien ja Alexander McCall Smith.

Ann Alari oli 2002.aastal loodud Briti Eesti Assotsiatsiooni (*British Estonian Association*) kaks korda aastas Londonis ilmunud ingliskeelse ajakirja Lennuk esimene toimetaja. 

2012. aastal avaldas kirjastus Petrone Print tema raamatu "Minu Inglismaa", mis põhineb kirjadel, artiklitel ja mälestustel. Kordustrükk ilmus 2018. aastal.

Ann Alari jagab elu Londoni ja Tallinna vahel.

Ann Alari kuulub organisatsioonidesse Eesti Kirjanike Liit (EKL) ja Foreign Press Association (FPA, London).

Viited
------

1. ↑  "Miina Härma Gümnaasiumi vilistlased, 1972 11A". Originaali arhiivikoopia seisuga 13. märts 2010. Vaadatud 7. aprillil 2015.

Kirjandus
---------

* Rein Veidemann, "Ann Alari intiimne Inglismaa", Postimees, 14. aprill 2012
Maris Aleksašin (2011)
**Maris Padjus** (sünninimi **Maris Aleksašin**; sündinud 8. märtsil 1983 Võrus) on Eesti keskkonnaaktivist ja poliitik.

Ta on lõpetanud 2001. aastal Võru Kreutzwaldi Gümnaasiumi ja õppinud aastatel 2001–2006 Tartu Ülikoolis keskkonnatehnoloogia erialal, mille lõpetas tööga "Tartu linna ja linna lähiümbruse uusehitiste keskkonnasõbralikkus".

Ta on toimetanud Laeva valla infolehte Vallakaja. 2008. aasta märtsist töötas Laeva valla majandusnõunikuna. 2009. aastal valiti ta Laeva vallavanemaks. Kandidaadiks esitasid ta Laeva vallavolikogu reformierakondlastest liikmed. Ta oli Laeva vallavanem aastatel 2009–2012.

Alates 20. oktoobrist 2006 kuni 10. veebruarini 2012 oli ta Erakonna Eestimaa Rohelised liige. Ta on kuulunud erakonna volikokku ja noortekogu Noored Rohelised juhatusse. Alates 10. veebruarist 2012 on ta Eesti Reformierakonna liige. Sama aasta mais avaldas Laeva vallavolikogu talle umbusaldust.

Ta on olnud Eesti Rohelise Liikumise juhatuse liige.

Isiklikku
---------

Maris Padjus harrastab jalgrattasporti ja rogaini.

Viited
------

1. ↑   (vaadatud 23.10.2011)
2. ↑   (vaadatud 23.10.2011)
3. ↑   (vaadatud 23.10.2011)
4. ↑  "Vallavanemad astuvad ametisse" Tartu Postimees, 06.11.2009 (vaadatud 23.10.2011)
5. ↑   (vaadatud 23.10.2011)
6. ↑  "Noorte roheliste juhina jätkab Jaan Vaabel"[*alaline kõdulink*] Neljas.ee, 08.07.2008 (vaadatud 23.10.2011)
7. ↑  Maris Padjus. Erakonnad. e-Äriregister.
8. ↑  [ "Laeva vald otsib uut vallavanemat" Postimees, 23.05.2012
9. ↑  "Inimesed" ERLi kodulehel (vaadatud 4. oktoobril 2012)
10. ↑  XII TAOK rogain

Välislingid
-----------

* Maris Aleksašin. "Tartu linna ja linna lähiümbruse uusehitiste keskkonnasõbralikkus" (lühiülevaade)
* "Vallavanemad astuvad ametisse" Tartu Postimees, 6. november 2009
* Maris Aleksašin. "Noored ja rohelised" Kortsleht (artikkel Noorte Roheliste teemal)
Seemisnahast majapidamisrätik
**Seemisnahk** (kõnekeeles ka **samss**) on pehme, veniv ja pestav materjal, mida valmistatakse rääsparkimise teel loomanaha sisemisest kihist. Lihvimise tulemusel saadakse ühtlane karvastatud pealispinnaga nahk. Peamiselt tehakse seemisnahka tänapäeval lamba- või talle-, vähemal määral kitse-, põdra- või hobusenahast. Sünteetilist seemisnahka toodetakse polüvinüülalkoholist või viskooskiust.

Algselt tehti seemist Euroopa antiloobi nahast, millest tulenes ka nahasordi prantsus- ja ingliskeelne nimetus *chamois*. Vastavat tehnikat tunti juba 18. sajandi algul, eriti populaarseks muutus seemisnahk 20. sajandi alguses, kui sellest hakati valmistama autopuhatustarbeid.

Eelkõige kasutatakse seemisnahka rõivaste ja jalatsite valmistamiseks nagu kindad, saapad ja püksid, kuid sellest tehakse ka majapidamistarbeid ja autosisustust. Kuna seemisnahka ei kaitse värvikiht, imab see poorne materjal kergesti niiskust ja mustust ning seemisnahksete toodete (nt jalatsite) kaitseks kasutatakse niiskuskindlaid aerosoole. Seemisnahka puhastatakse kas kuivmeetodil, kraapides seda kummi või kiviga, puhastusvahu abil või ka šampooni või puhastuslahusega. Märgpuhastuse korral tuleb seemist pärast töötlemist taas harjaga karestada.

Vaata ka
--------

* Nubuk

Viited
------

1. 1 2  Kunstileksikon. Tallinn: Eesti Klassikakirjastus, 2001. Lk 394
2. 1 2  "Eesti keele seletavas sõnaraamatus" (vaadatud 24.03.2017)
3. 1 2  Kaja Peit Kuidas jalatseid õigesti hooldada? Postimees, 4. oktoober 2011
4. ↑  Matsuri Towel History of Chamois Leather, March 1, 2010 (*via* *Kaldkiri*Internet Archive)
5. ↑  Vidrik Võsoberg 10 meetodit, kuidas hoolitseda kingade eest, et need kestaks igavesti Õhtuleht, 29.06.2016

Välislingid
-----------

* Karolin Kuusik. Seemisnaha võidukäik Anne ja Stiil, 31. august 2016
Kulli raudteepeatuse elamu
**Kulli raudteepeatus** on raudteepeatus Harjumaal Raasiku vallas Kulli külas. Rajamisel jäi see Rae valda.

Kulli raudteepeatus asub Tallinnast 19 km kaugusel. Rong sõidab Balti jaamast Kullile umbes 20 minutit. 

Kullil peatuvad vaid Elroni elektrirongid. Piletihinnalt kuulub peatus II ja III tsooni.

Kulli raudteepeatusest veidi põhjas asub Aruküla–Lagedi maantee raudteeülesõit.

Perroonid
---------

Varem asusid Kulli peatuses täispikad perroonid, kuid need lammutati vanuse tõttu ja ehitati lühikesed, sest külas ei ela väga palju inimesi ja rongi peale ei lähe korraga rohkem kui paar inimest. Viimasel ajal[*millal?*] on aga võrreldes varasema ajaga hakanud asustus tihenema. Ühel perroonil oli varem ka eterniidist varikatus, kuid mõni aeg tagasi see lammutati. Seoses Elroni loomise ja uute rongide hankimisega ehitati vanade perroonide asemele uued 550 mm kõrgused ja 35 m pikkused perroonid. Kulli peatuses saab rongist väljuda ja siseneda vaid läbi rongi C-ala, haakes rongi puhul ainult läbi esimese rongi C-ala.[*viide?*]

Viited
------

1. ↑

Välislingid
-----------

* Infot peatuse kohta; fotod (*vene keeles*)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **Eelnev peatus** |  **Raudteepeatus idasuunalistel reisirongiliinidel** | **Järgnev peatus** |
|  Lagedi |  **Kulli** | Aruküla  |
Emil Gilels koos õe Jelizavetaga
Emil Gilelsi hauamonument Novodevitšje kalmistul Moskvas
**Emil Grigorjevitš Gilels** (vene keeles Эмиль Григорьевич Гилельс; 19. oktoober (vkj 6. oktoober) 1916 Odessa, Hersoni kubermang – 14. oktoober 1985 Moskva) oli Nõukogude Liidu pianist ja muusikapedagoog, professor, NSV Liidu rahvakunstnik.

Haridustee
----------

Ta lõpetas 1930. aastal Odessa muusika-teatritehnikumi ja 1935. aastal Odessa konservatooriumi. Aastatel 1935–1938 täiendas ta end Moskva konservatooriumi juures asuvas kõrgema kunstimeisterlikkuse koolis Heinrich Neuhausi käe all.

Muusikaga seotud tegevus
------------------------

16-aastaselt võitis ta Moskvas Üleliidulise muusikasolistide konkursi. 1930. aastate teisel poolel saavutas rahvusvahelist edu muusikakonkurssidel – 1936. aastal Viinis pianistide konkursil sai teise koha ja 1938. aastal Brüsselis Ysaÿe muusikakonkursil pälvis esikoha. 

Ta oli alates 1938. aastast Moskva Riikliku Akadeemilise Filharmoonia solist. Aastatel 1938–1974 töötas ta ühtlasi muusikapedagoogina Tšaikovski-nimelises Moskva Riiklikus Konservatooriumis (1952. aastast professor).

1945. aastast andis ta kontserte paljudes riikides, sealhulgas Itaalias, Prantsusmaal, Suurbritannias, USA-s (1955) ja Jaapanis.

Tunnustus
---------

* 1933 – Üleliidulise muusikasolistide konkursi laureaat
* 1936 – Viini rahvusvahelise pianistide konkursi teine koht
* 1938 – Ysaÿe rahvusvahelise muusikakonkursi laureaat
* 1946 – Stalini preemia
* 1947 – Vene NFSV teeneline kunstitegelane
* 1962 – Lenini preemia
* 1954 – NSV Liidu rahvakunstnik
* 1980 – valiti Accademia Nazionale di Santa Cecilia auakadeemikuks

Isiklikku
---------

Ka tema esimene abikaasa Roza Tamarkina (1920–1950) ja tütar Jelena Gilels (1948–1996) olid pianistid. Õde Jelizaveta Gilels ja õemees Leonid Kogan olid viiuldajad.

Viited
------

1. 1 2 3 4 5  Гилельс Эмиль Григорьевич. musenc.ru

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Emil Gilels** |

* Эмиль Григорьевич Гилельс. belcanto.ru
* Игры классиков. tvkultura.ru
**Marijas muiža** on küla (*mazciems*) Lätis Kuldīga piirkonnas Rudbārži vallas.

Küla asub valla lääneosas maantee A9 ääres. Marijas muiža jääb valla keskusest Rudbāržist 6,1, endisest piirkonnakeskusest Skrundast 15,1 ja Riiast 165 kilomeetri kaugusele.

Küla on tekkinud endise Marija karjamõisa (*Marienhof*) juurde. Nõukogude perioodil rajati külast lõunasse raketiväebaas, kus paiknes 29. raketiväediviisi 344. raketipolgu teine divisjon. Aastail 2009–2021 kuulus küla Skrunda piirkonda.

Seal kasvav tamm ümbermõõduga 4,32 meetrit on looduskaitse all.

Aastal 2005 oli külas 23 elanikku.

Viited
------

1. ↑  Vietvārdu datubāze
2. ↑  Latvijas īpaši aizsargājamām dabas teritorijām dabas datu pārvaldības sistēmā OZOLS

| * v
* r
Rudbārži valla asulad |
| --- |
| 
Birži **·**  Internātskola **·**  Jaunsieksāte **·**  Kandeļi **·**  Kokapuze **·**  Laukmuiža **·**  Ļūdikas **·**  Marijas muiža **·**  Pelči **·**  **Rudbārži** **·**  Sieksāte **·**  Zaļumi **·**  Vecsieksāte **·**  Vidsmuiža |
**Žałudok** (transkribeerituna **Žaludok**) on alev Valgevenes Hrodna oblastis Ščučyni rajoonis. Alev on Žałudoki külanõukogu halduskeskuseks. Asula nimi on poola keeles *Żołudek* , leedu keeles aga *Žaludkas*.

Žałudok asub Žałudzianka jõekese ääres, seitsme kilomeetri kaugusel Skrybaŭcy raudteejaamast. Asula nimi tuleb Valgevene keeleteadlaste arvates asulat läbiva jõekese nimest, see omakorda aga seal vanal ajal kasvanud tammikutest (nimi tähendab tõlkes *tõruke*).

Alevis on keskkool ja muusikakool. Lisaks asuvad seal veel kaks raamatukogu ja kultuurimaja. Žałudokis asub ka meditsiinikool.

Vaatamisväärsusteks on katoliku kirik aastast 1854, mõisakompleks sajandi algusest ja XX sajandi alguses ehitatud sünagoog.

Ajalugu
-------

Žałudoki asulat mainitakse selle nime all esimest korda XV sajandi teisel poolel, kuigi tõenäoliselt on Teutooni ordu dokumentides aastal 1385 mainitud *Stegewillendorf Szolutka* nimeline asula just Žałudok. Aastal 1486 sai asulast alev. Neli aastat hiljem rajas Kazimierz IV sinna kiriku. Aastal 1506 põletati kirik tatarlaste rüüsteretke käigus aga maha. Uus kirik valmis aastal 1526, ehitamist finantseeris kuningas Zygmunt I. Aastal 1514 pandi alevis toime esimene dokumentaalselt kajastatud kriminaalkuritegu Valgevenemaal.

XVI sajandi algul kuulus Žałudok Vilniuse vojevoodkonda. Asula omanikeks olid Łackid, Sapiehad, Frankiewiczid. Aastal 1682 tekkis asula juurde ka karmeliitide klooster.

Aastal 1690 tekkis aslua juurde mõis, mida kutsuti *Жалудоцкі ключ*. Põhjasõja ajal oli Žałudok aastal 1706 kuningas Karl XII peakorteriks. XVIII sajandi alguses said alevi omanikeks Tiesenhausenid. Sellest ajast pärinevad Žałudoki mõisakompleksi vanemad osad, samuti ka alevi barokne planeering.

Alates kolmandast Poola jagamisest aastal 1795 oli alev Venemaa koosseisus, kuuludes Vilno kubermangu. Aastal 1835 läks asula Uruskitele, mis moodustasid Czetwertyński
te perekonna haru, hiljem hakkas kuuluma aga Czetwertyńskitele. Toona olid Žałudoki alev ja mõisa ümbrus administratiivselt erinevad asulad. Žałudoki alevis asus turuplats, seal peeti ka laatasid. Žałudoki hobuselaatade käive oli ligikaudu 20 000 rubla. Aastal 1908 valmis asulas Władysław Marconi projekti järgi ehitatud loss.

Pärast Esimest maailmasõda kuulus Žałudok Poola koosseisu, 1939. aastast Nõukogude Liitu. Kuni Teise maailmnasõjani oli alevis arvukas juutide kogukond. Toona olid alevis kaks elektrijaama ja telegraafijaam, seal tegutsesid viinavabrik ja veski.

* Žałudoki lossŽałudoki loss
* Žałudoki kirikŽałudoki kirik

Tuntud elanikke
---------------

* Volha Halina – Valgevene näitleja
* Walery Antoni Wróblewski – Poola revolutsionäär
* Konstantin Tyzenhaus - Poola-Leedu ornitoloog

Viited
------

1. ↑  "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 2. juuni 2015. Vaadatud 24. juunil 2015.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)

Välislingid
-----------

 Žałudok – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
* Alevi ajalugu (*poola keeles*)
* Žałudoki loss YouTube'is
* Alev Valgevene fotoentsüklopeedias