recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Troop** (kreeka keeles *tropos* – piltlik, kujundlik väljend) on muusikas muusikalõik ja luules tekstilõik, mis on kiilutud olemasoleva laulu või luuletuse sisse. Uus muusika või uus tekst või mõlemad koos kommenteerivad või illustreerivad olemasolevat ja seovad seda paremini teemakohase kirikupühaga.

Troobi lisamise kompositsioonimeetodit nimetatakse tropeerimiseks.

Troopide kogumikku nimetatakse tropaariumiks.

Erinevatel troobitüüpidel on olnud täpsustavaid nimetusi, näiteks *prosa*, *prosula*, *verba*, *versus*, *pneuma*, *laudes*.

Troopide tüübid
---------------

Keskaegsetes käsikirjades on leitud kolme tüüpi troope: 

1. troop kui meloodia interpolatsioon: olemasolevale muusikale lisati uus tekstita melism, mida käsikirjas tavaliselt eraldi ei tähistatud või tähistati sõnaga *tropos*;
2. troop kui teksti interpolatsioon: olemasolevale melismile lisati uus tekst, mida tähistati sõnaga *prosula*, *prosa*, *verba* või *versus*. Tavaliselt kaunistati nii melismaatilist meloodiat, nii et melismi igal heli sai eraldi silbi. Selle tulemusel muutus melismaatiline meloodia süllaabiliseks. Nii hakati kõige enam kaunistama *Kyrie* tekstiga meloodiaid, mille iga fraasi keskele paigutati uus testilõik: *Kyrie* [fons bonitatis, pater ingenite, a quo bona cuncta procedunt,] *eleison*.
3. troop kui teksti ja meloodia interpolatsioon: uus värss või värsid, mis sisaldasid nii teksti kui ka muusikat ning mida üldiselt tähistati käsikirjades sõnaga *tropos*, kuid mille tähistamiseks kasutati ka sõnu *laudes* või *versus*. Uued värsid võisid olla lisatud nii olemasoleva materjali ette, taha kui ka sisse. Tüüpiliseks näiteks on muusikas tavaliselt süllaabiliselt esitatud tekst *Gloria in excelsis Deo*, mille puhul troobid lisati kõigile tekstilõikudele, kusjuures lisatud teksti maht võrdus enam-vähem algse teksti mahuga.

Tropeerimise ajalugu
--------------------

Troope hakati kasutama 9. sajandil gregoriuse koraali kaunistamiseks. 

Tropeeritud luule oli eriliselt levinud 900.–1200. aastate Itaalias ja Inglismaal. 

Troope loodi suurtes keskustes, nagu Sankt Galleni klooster Šveitsis, kus sel ajal sai kuulsaks munk Tuotilo (...–915)".

Tropeerimine kui kompositsioonimeetod
-------------------------------------

Keskajal kujunes troopide lisamisest ehk tropeerimisest oluline muusika kompositsioonimeetod, mille abil heliloojad tõid liturgilisse muusikasse oma isikupära. 

Tropeerimine andis tihti tõuke ka uute muusikažanrite, muusikastiilide ja kompositsioonimeetodite tekkele:

* tropeerimisest tekkisid näiteks liturgiline draama ja motett
* näiteks halleluuja melism on troop
* troope paigutati ka missa osade sisse

Troopide uurimine tänapäeval
----------------------------

Troopide uurimine on tänapäeval oluliseks vahendiks tuvastada ühe või teise muusikalise materjali päritolu ja loomise aega ning kaardistada ka muusika ajaloo laiemaid suundumusi.

Vaata ka
--------

* Sekvents (luule)
* Troop kui kõnekujund

Viited
------

1. ↑  Toomas Siitan: Õhtumaade muusikalugu I. Avita 1998. lk. 49

Kirjandus
---------

* Toomas Siitan. Keskaja muusika aastani 1300. Tallinn 1989, lk 32-33.
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel on külast Jõelähtme vallas; saare kohta vaata artiklit Rammu saar.* |

---

**Rammu** on küla Harjumaal Jõelähtme vallas. 

2012. aastast on Rammu küla rahvastikuregistris registreeritud ühe inimese elukohaks. 2011. aasta rahvaloenduse andmetel Rammu külas püsielanikke polnud.

Rammu küla alla kuuluvad Rammu ja Allu saar ning Malusi saared.

* 
* 
*

Viited
------

1. ↑  Maa-amet, vaadatud 21.11.2020.
2. ↑  Eesti 2011. aasta rahvaloendus, vaadatud 14.07.2014.
3. ↑  Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.
4. ↑  Statistika. Jõelähtme vallavalitsus, vaadatud 23.05.2015.

Jõelähtme valla vapp
Jõelähtme valla asulad

**Alevikud:** Kostivere | Loo  

**Külad:** Aruaru | Haapse | Haljava | Ihasalu | Iru | Jõelähtme | Jõesuu | Jägala | Jägala-Joa | Kaberneeme | Kallavere | Koila | Koipsi | Koogi | Kostiranna | Kullamäe | Liivamäe | Loo | Maardu | Manniva | Neeme | Nehatu | Parasmäe | Rammu | Rebala | Rohusi | Ruu | Saha | Sambu | Saviranna | Uusküla | Vandjala | Võerdla | Ülgase
**Kia Sportage** on Lõuna-Korea autotootja Kia toodetav väiksem maastur. Seda on toodetud neli põlvkonda alates 1993. aastast.

Esimene põlvkond (NB; 1993)
---------------------------

Esimese põlvkonna loomisel kasutati Mazda Bongo platvormi ning varastel mudelitel kasutati isegi Mazda komponente (mootorid ja käigukastid). Sel ajal oli Kial allianss Fordi ja Mazdaga ning eesmärk oli kasutada Fordi ja Mazda tehnoloogiat ja hakkama saada Kia soodsate tootmiskuludega. 

Esimese põlvkonna Sportage'i müüginumbrid olid aga madalad isegi koduturul, lisaks oli autol palju tehnilisi probleeme ning 2003. aastaks lõpetati kõikidel turgudel Sportage'i müük. 

* 1. põlvkond1. põlvkond
* 1. põlvkond1. põlvkond

Teine põlvkond (JE/KM; 2004)
----------------------------

Teine põlvkond saabus müügile 2004. aastal 2005. mudeliaasta autona. See oli ehitatud Hyundai Elantra platvormile, sama platvormi kasutas ka 2005. aasta Hyundai Tucson.

* 2. põlvkond2. põlvkond
* 2. põlvkond2. põlvkond

Kolmas põlvkond (SL; 2010)
--------------------------

Kolmandat põlvkonda esitleti 2010. aasta aprillis.

Mudeliuuenduse said 2014. mudeliaasta autod, mille käigus muutusid õhuvõtuava, tagatuled, puuteekraan, audiosüsteem ja roolivõimendi.

2014. aasta märtsis müüdi seda Eestis 43 tükki.

* 3. põlvkond (2010)3. põlvkond (2010)
* 3. põlvkond (2010)3. põlvkond (2010)
* 3. põlvkond (2012)3. põlvkond (2012)

Neljas põlvkond (QL; 2015)
--------------------------

Neljanda põlvkonna Sportage'it esitleti 2015. aastal Frankfurdi autonäitusel ning müügile jõudis see 2016. aastal. 

* Kia Sportage 2016Kia Sportage 2016
* Kia Sportage 2017. mudeliaastaKia Sportage 2017. mudeliaasta
* 4. põlvkond (2018)4. põlvkond (2018)

Viies põlvkond (NQ5; 2021)
--------------------------

Viienda põlvkonna Sportage'it esitleti 8. juunil 2021 ja auto tehnilised andmed avalikustati sama aasta juulis. Kasutusel on uusim Hyundai-Kia N3 platvorm ja selle põhjal töötas Kia välja kaks Sportage'i versiooni, millel on sõltuvalt turust erinev kere pikkus ja teljevahe.

Euroopasse müügile tulev (lühema kerega) Sportage avalikustati 2021. aasta septembris. Euroopa turu jaoks pakub Kia mitmeid jõuallikaid: pistikhübriid, hübriid, kerghübriid ja diiselmootoreid.

* Kia Sportage (lühike versioon)Kia Sportage (lühike versioon)
* Kia Sportage (lühike versioon)Kia Sportage (lühike versioon)
* Kia Sportage (pikk versioon)Kia Sportage (pikk versioon)
* Kia Sportage (pikk versioon)Kia Sportage (pikk versioon)
**Merike Peld** (sündinud 5. märtsil 1965 Tõrva linnas) on eesti keemik.

Elulugu
-------

Lõpetas 1983 Tallinna 32. Keskkooli, 1988 TÜ füüsika-keemiateaduskonna, 1994 TTÜ-s magistrantuuri ja 2002 doktorantuuri, keemiamagister (1995, TTÜ), väitekiri "Naatriumi ja magneesiumi asendustega kaltsiumfluorkarbonaatide süntees", *Ph.D.* (loodusteadused, 2005, TTÜ), väitekiri "Asendustega apatiidid raskmetallide sidujana". Oli 1988–92 TPI anorgaanilise keemia labori insener, 1994 TTÜ keemiainstituudi anorgaanilise ja analüütilise keemia õppetooli assistent, 2000–05 anorgaanilise ja üldkeemia õppetooli assistent, 2005–06 anorgaanilise keemia õppetooli assistent, 2006– patendibüroo Turvaja OÜ konsultant.

Teadustöö
---------

Uurimisvaldkond: anorgaaniliste fosforiühendite keemia, keemilise ja instrumentaalanalüüsi meetodid. 19 teadustrükist.

Viited
------

1. 1 2 3  Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide

Teoseid
-------

* A thermoanalytical study of synthetic carbinate-containing apatites (kaasautor). // Thermohim. Acta 256 (1995) 1
* Effect of Fluoride and Carbonate Substitutions on Apatites Cd2+ Sorption Capacity (kaasautor). // Toxicol. and Envir. Chem. 81 (2001)
* Thermal analysis of apatite structure (kaasautor). // J. Thermal Analysis and Calorimetry, 72 (2003) 1
* Sorption and desorption of Cd2+ and Zn2+ ions in apatite-aqueous systems (kaasautorid K. Tõnsuaadu, V. Bender). // Envir. Sci. & Technology 38 (2004) 21
* Computational study of cation substitutionis in apatites (kaasautor T. Tamm). // J. Solid State Chem. 179 (2006).

Kirjandus
---------

* *Eesti teaduse biograafiline leksikon.* 3. köide: *N–Sap* TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013

Välislingid
-----------

Merike Peld Eesti Teadusinfosüsteemis Muuda Vikiandmetes

 *Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.*
See artikkel See artikkel räägib kõnekujundist.  Teiste tähenduste kohta vaata lehekülge Troop (täpsustus).

---

**Troop** (tuleb vanakreeka keelest τρόπος (*tropos*), "pööre, suund, tee", mis tuleneb tegusõnast τρέπειν (*trepein*), "pöörata, suunata, muuta") on **kõnekujund**, sõnade mäng, retooriline võte või väljend, mida kasutatakse ülekantud tähenduses. Troop on keeleline kujundusvõte, mille abil luuakse piltlik kujund või mingi väljendi asemel kasutatakse mittesünonüümseid sõnu. Mitte segi ajada tropoloogilise lugemisega, mis on vanade tekstide eksegeesi tüüp (nt võrdum).

Kõnekujund annab tekstile või kõnele juurde ilmekust ja vaheldusrikkust. Kõnekujundeid on nimetatud ka stiilikujunditeks ja retoorilisteks figuurideks. Kõnekujuneid kasutatakse laialdaselt kirjandusteostes (mitte akadeemilistes), luules ja igapäevastes kõnedes.

Kõnekujundite hulka kuuluvad metafoor, metonüümia, iroonia jms. Kõnekujundite määratlemine on oluline tänapäeva kirjanduskriitikas, eriti teksti dekonstrueerimisel. Michel Foucault püüdis leida mingil ajastul valitsevaid kõnekujundeid/troope, mis olid tal episteemi osad.

Levinumad kõnekujundid
----------------------

* Epiteet – kaunistav või kirjeldav täiendsõna, mis väljendab põhisõna omadust. Epiteet võib olla nii omadussõnaline, nimisõnaline, tegusõnaline, määrsõnaline.

Näiteks: *imekaunid silmad, emake-maa, hõiskav laas, muretult istuv mehehakatis*.

* Võrdlus – nähtuste võrdlemine sarnasuse alusel, võrdlemisel kasutatakse abisõnadena nagu, kui, otsekui, sarnane, taoline jne.

Näiteks: *salapärane nagu öö, kaunis kui roos*.

* Metafoor – ilma vormitunnuseta võrdlus, kusjuures kahte mõistet või nähtust võrreldakse mitteloogiliste seoste alusel, et tekiks uus kujutlus.

Näiteks: *päike – sinitaeva silm*.

* Personifikatsioon ehk isikustamine – võte, kus elutule asjale omistatakse inimlikud omadused ja käitumine.

Näiteks: *taevas nutab murepisaraid*.

* Metonüümia – ümbernimetus, kus üks sõna asendatakse teisega sugulasseoste või sarnasuse alusel.

Näiteks: *kätt alla panema*.

* Oksüümoron – stiilikujund, kus ühendatakse pealtnäha ühendamatud mõisted.

Näiteks: *hirmus ilus, magus valu, elav laip*.

* Eufemism – ilustav või ümberütlev väljend ebasündsa või ebameeldiva asemel.

Näiteks: *Kivi kotti!*

Viited
------

1. ↑
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib taimeliigist; teatud pruunvetikate söödavate saaduste kohta vaata artiklit Merikapsas (toit)* |

---

**Merikapsas** (*Crambe maritima*) on ristõieliste sugukonda krambe perekonda kuuluv mitmeaastane lihakas põõsakujuline rohttaim.

Väidetavalt on merikapsas eestikeelse nime saanud Johann Wilhelm Ludwig von Lucelt.

Levila ja kasvukoht
-------------------

Levinud Läänemere, Musta mere ja Atlandi ookeani Euroopa rannikul kuni Kesk-Rootsini. Eestis esineb kohati, peamiselt läänerannikul, ka saartel, Põhja-Eestist on teada vaid üksikuid leiukohti.

Kasvab klibusel ja kruusasel rannal, rannaniidul, kohtades, kus juured ulatuvad soolase mereveeni.

Kirjeldus
---------

Õied
Kuni 1 meetri kõrgune taim. Suured lihakad munaja kujuga sinaka kirmega lihtlehed. Alumised pikarootsulised, koos rootsuga kuni 65 cm pikkused, kuni 40 cm laiad. Ülemised lehed on väiksemad, lühirootsulised. Leheserv hõlmine, ebaühtlaselt hambuline, kurruline.

Õied on koondunud väga suurde sarikjasse õisikusse, asuvad kuni 1,5 cm pikkustel raagudel. Lõhnavad õied õitsevad juunis ja juulis, putuktolmleja. Viljaks on kõdrake.

Juur on väga jäme ja harunev, annab arvukalt maa-aluseid roomavaid võsundeid.

Viljad

Kasutamine
----------

Merikapsa noored lehed on söödavad.

Kirjandus
---------

* Haide-Ene Rebassoo. *Laidude raamat*. Tallinn, 1972, lk 44.

Välislingid
-----------

* Merikapsas andmebaasis eElurikkus Muuda Vikiandmetes

* Liigikirjeldus
**Kaelustihend** on tihend, mida kasutatakse nii õli kui ka plastse määrdeainega määritud laagerdustes. 

Kaelustihend koosneb bensiini- ja õlikindlast kummist valmistatud kerest, L-ristlõikega terasrõnga kujulisest sarrusest ja rõngasvedrust. Sarrus teeb tihendi kere jäigaks. Rõngasvedru deformeerib kaelustihendi keskosa nii, et tekib võlli tihedalt haarav 0,4–0,6 mm laiusega huul. Kaelustihendeid kasutatakse saastatud, näiteks tolmuses keskkonnas.

Et õli tihendile hästi ligi pääseks, asetatakse tihend tavaliselt nii, et põhihuul oleks suunatud kere sisse.

Kui laagritesse pressitakse määret, siis võib seal tekkida väga suur surve. Et mitte rikkuda kaelustihendit, pööratakse huul sel juhul väljapoole. Surve suurenemisel lükkab määre tihendi huule laiali ning liigne määre pääseb selle ja võlli vahelt välja.

Kõrge õlitaseme korral pannakse kõrvuti kaks kaelustihendit. Väga tolmuses keskkonnas toimitakse niisamuti või kasutatakse tolmuhuulega tihendit. Vaba ruum tihendi põhi- ja tolmuhuule vahel täidetakse koostamisel plastse määrde, näiteks tavotiga.

Vaata ka
--------

* Masinaelement
|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

|  |
| --- |
|  |
|  | 

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  |  |  |  |  |  |  |  |
|  |  |  |  |  |  |  |  |
|  |  |  |  |  |  |  |  |
|  |  |  |  |  |  |  |  |
|  |  |  |  |  |  |  |  |
|  |  |  |  |  |  |  |  |
|  |  |  |  |  |  |  |  |
|  |  |  |  |  |  |  |  |

 |  |
|  |

 |
| Lipuindia kaitse |

**Lipuindia kaitse** on maleavang, mis algab käikudega 1.d4 Rf6 2.c4 e6 3.Rf3 b6.
**Kaer** on eesti perekonnanimi.

Statistika
----------

2022. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Kaer 86 inimesel: 45 mehel ja 41 naisel. Perekonnanimede levikult oli Kaer meeste puhul 2372. kohal ja naiste puhul 2961. kohal.

Kaer oli levinumaks nimeks vanuserühmas 0–4 aastat, kus seda oli 10 000 elaniku kohta 1,34. Perekonnanimi Kaer oli kõige sagedasem Lääne maakonnas, kus sellist nime kandis maakonna 10 000 elaniku kohta keskmiselt 3,91 inimest.

19. sajandi algul pandi pärisorjusest vabastamise käigus Pärnu maakonna Pärnu-Jaagupi kihelkonna Vee mõisavalla talupojale perenimeks Kair(Kaer).

1930. aastate nimede muutmise kampaania käigus võeti Kaer uueks nimeks kokku 9 korral, kui loobuti nimedest Graube, Grauberg, Karben, Karakoff (2 juhul), Köts, Riiner, Theodorov ja Saalberg.

Nime kandjaid
-------------

* Kaaren Kaer, eesti tõlkija ja filmirežissöör (1978–)
* Kaisa Kaer, eesti tõlkija ja toimetaja (1981–)
* Krista Kaer, eesti tõlkija ja kirjastaja (1951–)
* Raivo Kaer, eesti ettevõtja ja ürituste korraldaja (1981–2016)

Viited
------

1. ↑  Statistikaamet: Nimede statistika (vaadatud 03.06.2022)
2. ↑  Onomastika andmebaas. Nimede panemine (algne nimekuju): Kaer.
3. ↑  Onomastika andmebaas. Nimede eestistamine:(uus nimekuju): Kaer.

Välislingid
-----------

* Kaer statistikaameti andmebaasis
**Jeemeni demokraatlik vabariik** (araabia keeles: جمهورية اليمن الديمقراطية‎‎; *Jumhūrīyat al-Yaman ad-Dīmuqrāṭīyah*) kuulutati välja 21. mail 1994 seoses 4. mail puhkenud relvastatud konfliktiga, mis kasvas üle Jeemeni kodusõjaks.

Riigi pealinn oli Aden, riiki juhtisid president Ali Salem al Beidh ja peaminister Haidar Abu Bakr al-Attas. Riik ei saanud kunagi rahvusvahelist tunnustust, seda hoolimata sellest, et Saudi Araabiaga saavutati kiirelt soojenevad suhted. Peale Jeemeni Sotsialistliku Partei juhtfiguuride, nagu näiteks al-Beidh ja Attas, olid riigi ladvikus ka persoonid Lõuna-Jeemeni lähiajaloost, nt Abdallah al-Asnaj, kes oli Jeemeni DRV aegadel seisnud visalt sotsialistide ainuvõimu vastu.

Jeemenist lahkulöömisega algasid nädalatepikkused sisekonfliktid, mis kestsid 7. juulini 1994. Kodusõda lõppes, kui Jeemeni DV pidepunktid Adenis ja Al Mukallas valitsusvägede kätte langesid ning Jeemeni DV liideti taas Jeemeni koosseisu.

Vaata ka
--------

* Jeemeni Rahvademokraatlik Vabariik
**Lydia Roots** (22. aprill 1906 Krimm – 16. märts 1996 Tallinn) oli Eesti ajaloolane.

Elulugu
-------

Lõpetas 1926. aastal Leningradi Eesti Pedagoogilise Tehnikumi ja 1931 Leningradi Herzeni-nimelise Pedagoogilise Instituudi, oli 1935–1938 Leningradi Riikliku Ülikooli aspirantuuris; ajalookandidaat (1957, Moskva Riiklik Ülikool), väitekiri "*Шлезвиг-Голштейнский вопрос и европейские державы в 1863–1864*".

Töötas 1926–1927 õpetajana Tomski kubermangu Koltsovka koolis, 1931–1938 Leningradi Riikliku Ülikooli töölisfakulteedis; 1938–1941 Tšuvaššia Pedagoogilise Instituudi üldajaloo kateedri vanemõpetaja, 1941.a maist Tartu Ülikooli marksismi-leninismi õppejõud,1941–1942 õpetaja Tatari ANSV-s, 1942–1944 EKP Keskkomitee parteiaktiivi kursuste lektor Mõškinos ja Jegorjevskis.

Ta aitas koos Hilda Moosbergi, Viktor Maamäe ja teiste Venemaa eestlastest ajaloolastega Eesti ajalooteaduse sovetiseerimisel. Oli 1944–1946 Tartu Riikliku Ülikooli marksismi-leninismi kateedri vanemõpetaja, 1946–1958 üldajaloo kateedri vanemõpetaja, 1958–1971 üldajaloo kateedri dotsent (sealhulgas 1951–1963 kateedrijuhataja). Aastast 1971 pensionil.

Aastatel 1951–1959 oli ta Eesti NSV Ülemnõukogu III ja IV koosseisu liige, 1951. aastal ka Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi liige.

Teadustöö
---------

Uurimisvaldkond: sotsialistliku mõtte ja töölisliikumise ajalugu, Schleswig-Holsteini küsimus 1840–1864, rahvusvaheline olukord pärast II maailmasõda ja NSV Liidu välispoliitika. OLi 1956–1963 "Skandinaavia kogumiku" peatoimetaja.

Teoseid
-------

Üle 30 teadustrükise.

* Шлезвиг-Гольштинский вопрос и политика европейских держав в 1863/1864 годах. Таллинн 1957
* О шлезвиг-гольштинском вопросе в некоторых работах современных датских историков. // Skandinaavia kogumik VIII. Tallinn 1964
* История Швеции (kaasautor). Москва 1974
* Kommunistlikud ja töölisparteid. Lühiteatmik. Tallinn 1989

Viited
------

1. 1 2 3 4  "Eesti teaduse biograafiline leksikon", 3. köide

Kirjandus
---------

* Tartu Riikliku Ülikooli õppe-teaduskoosseisu biobibliograafia nimestik 1944–1980. Tartu 1987. Lk 46

Välislingid
-----------

* Foto

 *Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.*
**Nikolai Johannes Astrup** (30. august 1880 – 21. jaanuar 1928) oli norra kunstnik.

Bremangeri vallas sündinud Astrup kasvas üles Jølsteri vallas, kus ta isa vaimulikuna töötas. Nikolai vanavanaisa Nils Astrup oli 1820-ndatel olnud parlamendiliige. Nikolai isa Christian soovis oma vanimast pojast vaimulikku kasvatada, kuid Nikolai huvitus rohkem kunstist. Ta õppis Oslos joonistamist ja maalimist ning elas mõnda aega ka Pariisis ja Saksamaal, enne kui naasis Jølsterisse, kus abiellus ja sai kaheksa last. Astrup suri 1928. aastal 47 aasta vanuses Jølsteri naabervallas Førdes.

Astrupi maastikumaale iseloomustavad kirkad ja tugevad toonid. Astrupit peetakse eelkõige uusromantiliseks maalijaks. Ta on harrastanud ka puulõiget.

Õlimaale
--------

* "Soleienatt""Soleienatt"
* "Vårkveld ved Jølstervannet" (1900)"Vårkveld ved Jølstervannet" (1900)

Vaata ka
--------

* Norra kunstnike loend

Märkused
--------

*Selles artiklis on kasutatud ingliskeelset artiklit en:Nikolai Astrup seisuga 14. aprill 2009*.
**Lynda La Plante**, CBE (sünninimega **Lynda Titchmarsh**; sündinud 15. märtsil 1943) on inglise kirjanik, stsenarist ja näitleja, kes on tuntud Briti telesarja "Peamine kahtlusalune" (*Prime Suspect*, 1991–1996 ja 2003–2006) looja ja stsenaristina.

Liverpoolis sündinud ja kasvanud La Plante õppis näitlemist Kuninglikus teatriakadeemias (Royal Academy of Dramatic Art, RADA). Lavanime Lynda Marchal all mängis ta mitmetes Royal Shakespeare Company lavastustes ning telesarjades nagu "Z-Cars", "Educating Marmalade", "The Sweeney", "The Professionals", "Bergerac" ja "Rentaghost". 

1983. aastal kirjutas ta Thames Televisionile kuueosalise lühisarja "Lesed" (*Widows*). 

Tema debüütromaan "Pärand" (*The Legacy*) ilmus 1987. aastal ja sellest sai menuk. Neile järgnesid romaanid "The Talisman" (1987), "Bella Mafia" (1990) ja "Entwined" (1993), mis kõik said rahvusvahelisteks menukiteks. 1990. aastal alustas La Plante tööd telesarja "Peamine kahtlusalune" stsenaariumi kallal, mis linastus 1991. aastal Helen Mirreniga peaosas.

1993. aastal asutas La Plante oma teleproduktsioonifirma La Plante Productions ning kirjutas ja produtseeris terve rea telesarju: "The Governor" (ITV, 1995–1996), "Supply & Demand" (ITV, 1997–1998), "Killer Net" (Channel 4, 1998), "Trial & Retribution" (ITV, 1997–2009), "Mind Games" (ITV, 2001) ja "The Commander" (ITV, 2003–2008). 

Eesti keeles on ilmunud tema romaanid "Peamine kahtlusalune", "Külm suhtumine", "Külm veri" ja "Külm süda".

Aastatel 1979–1996 oli ta abielus muusik Richard La Plantega. 2003. aastal adopteeris ta poja Lorcan La Plante.
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib jõest; riigi kohta vaata artiklit Lippe vürstkond; vürstliku perekonna kohta vaata artiklit Lippe vürstlik perekond* |

---

**Lippe** on jõgi Euroopas, Reini lisajõgi. Jõe pikkus on 255 km ja valgla 4881,8 km². Keskjooksul Hammi lähedal on jõe vooluhulk 23 m³/s.

Lippe algab Bad Lippspringe linna lähedalt 134 meetri kõrguselt üle merepinna ja kannab nime Alme kuni ühinemiseni Paderiga. Tema suurimad lisajõed on lähtest suudme poole Pader, Heder, Glenne, Ahse, Seseke ja Stever. Ahse ja Seseke on vasakpoolsed, teised parempoolsed lisajõed. Reini suubub ta Weseli linnas 20 meetrit üle merepinna.

Lippe ääres asuvad lähtest suudme poole Paderborn, Lippstadt, Hamm, Waltrop, Marl ja Wesel, samuti hulk väiksemaid asulaid.

Lippe voolab läbi tööstuspiirkonna. Tema sängi on korduvalt muudetud ja seetõttu oli jõe ökoloogiline seisund kohutav. Tänapäeval tehakse pingutusi jõe fauna taastamiseks.

Lippel sõitsid laevadega juba vanad roomlased. 1826 avati Lippel laevaliin. Lippstadtist Hammini nägi sõiduplaan ette 1 päeva, sealt Weselini veel 4, kokku 5. Laevaliin suleti, kui raudteeliiklus kiiremaks ja odavamaks sai.

Välislingid
-----------

* Lippe jõe koduleht (saksa keeles, väga head kaardid)
**Mirko Cvetković** (serbia Мирко Цветковић; sündinud 16. augustil 1950 Zaječaris) on Serbia majandusasjatundja ja parteitu poliitik, Serbia peaminister (2008–2012).

Mirko Cvetković õppis Belgradi Ülikoolis majandusteadust, kaitses seal doktoriväitekirja ja sai doktorikraadi. Töötas seejärel kümme aastat mäetööstusinstituudis ja kuus aastat majandusinstituudis. 

Ta osales Maailmapanga konsultandina mitmesugustes projektides Pakistanis, Indias ja Türgis ning töötas ÜRO Arenguprogrammi (UNDP) raames Somaalias.

2001. aastal oli ta majandus- ja erastamisministri asetäitja, aastatel 2003–2004 Erastamisagentuuri juht.

15. maist 2007 kuni 7. juulini 2008 oli Mirko Cvetković Vojislav Koštunica valitsuses rahandusminister.

Pärast 11. mail 2008 peetud ennetähtaegseid parlamendivalimisi tegi president Boris Tadić Mirko Cvetkovićile ettepaneku moodustada valitsus. 7. juulist 2008 kuni 27. juulini 2012 oli ta Serbia peaminister.

Mirko Cvetković ei kuulu ühtegi erakonda, kuid tal on tugev toetajaskond sotsiaaldemokraatide ja liberaalide hulgas. Ta pooldab Serbia võimalikult kiiret liitumist Euroopa Liiduga ja energiakoostööd Venemaaga. Ta on mõistnud hukka Kosovo iseseisvumise.

Välislingid
-----------

* Serbia peaminister võrdles Gruusiat ja Kosovot Delfi, 28. august 2008

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**Vojislav Koštunica** | **Serbia peaminister**2008–2012 | Järgnev**Ivica Dačić** |
**Nikola Jokić** (sündinud 19. veebruaril 1995) on Serbia elukutseline korvpallur, kes mängib 2015. aastast NBA klubis Denver Nuggets.

Karjäär Euroopas
----------------

Jokić alustas profikarjääri 17-aastaselt, kui sõlmis 2012. aasta suvel lepingu klubiga Belgradi Mega Basket, kus esindas esialgu enamasti noortemeeskonda. Esindusmeeskonnas teenis ta koha hooajaks 2013/14, mil tõi Aadria liigas keskmiselt 11,4 punkti ja 6,4 lauapalli ning Serbia liigas keskmiselt 10,9 punkti ja 6 lauapalli mängus.

2014/15. hooajal meeskonna liidriks kerkinud Jokić kogus Aadria liiga 24 kohtumisega keskmiselt 15,4 punkti, liiga parimad 9,3 lauapalli ja 3,5 resultatiivset söötu mängus ning valiti Aadria liiga põhihooaja kõige väärtuslikumaks mängijaks. Samal hooajal jäi Serbia liigas tema arvele keskmiselt 18,4 punkti, 10,4 lauapalli ja 2,7 tulemuslikku söötu mängus.

Karjäär NBA-s
-------------

Denver Nuggets omandas Jokići mängijaõigused 2014. aasta NBA *draft'*i 41. valikuga, kuid serblane liitus NBA-ga aasta hiljem. Debüüthooajal (2015/16) kogus ta Nuggetsi kasuks keskmiselt 10 punkti, 7 lauapalli ja 2,4 resultatiivset söötu mängus ning valiti uustulnukate sümboolsesse esiviisikusse.

Hooajaks 2018/19 kerkisid Jokići keskmised näitajad juba 20,1 punkti, 10,8 lauapalli ja 7,3 resultatiivse sööduni mängus. Eduka hooaja eest valiti ta 2019. aastal NBA sümboolsesse esiviisikusse ja tähtede mängule.

Jokić on parima Euroopa mängijana teinud NBA-s 55 kolmikduublit, mis annab üldtabelis üheksanda koha.

Rahvuskoondis
-------------

Jokić võitis Serbia koondisega 2016. aasta olümpiamängudel hõbemedali ning saavutas 2019. aasta maailmameistrivõistlustel viienda koha.

Saavutused
----------

* 3 korda valitud NBA tähtede mängule (2019–2021)
* NBA sümboolne 1. viisik (2019)
* NBA sümboolne 2. viisik (2020)
* NBA uustulnukate sümboolne 1. viisik (2016)
* Aadria liiga kõige väärtuslikum mängija (2015)
* Serbia aasta parim korvpallur (2018)

Viited
------

1. ↑  NBA & ABA Career Leaders and Records for Triple-Doubles. Basketball-Reference.com. Vaadatud 12.04.2021.

Välislingid
-----------

* Nikola Jokić – NBA.com
* Nikola Jokić – Basketball-Reference.com
**Orienteerumisklubi Orion** (lühendatult OK Orion) on Eesti orienteerumisklubi. 

Klubi asutati Tallinnas 24. aprillil 1979. aastal. Klubi esimene esimees oli akadeemik Udo Margna.

Klubi on korraldanud orienteerumisvõistlusi, orienteerumispäevakuid ja rogaine. 2005. aastal korraldas OK Orion Nõval 2. Euroopa rogaini meistrivõistlused.

Klubi liikmetest on tuntumad Viiu Rebane, kes aastatel 1966–1986 võitis Eesti orienteerumise meistrivõistlustel kokku 59 medalit (20 kulda, 24 hõbedat, 15 pronksi). OK Orioni liige Leida Sevruk tuli mitu korda veteranide maailmameistriks orienteerumisjooksus (vanuseklassides N80, N85 ja N90). Oma tippspordi karjääri algaastatel (1999–2001) oli OK Orioni liige ka Olle Kärner.

Viited
------

1. ↑  Eesti spordiregister. Orienteerumisklubi Orion
2. ↑  "OK Orion. Klubi ajaloost". Originaali arhiivikoopia seisuga 17. juuli 2015. Vaadatud 6. jaanuaril 2016.
3. ↑  "II Euroopa Rogainimeistrivõistlused". Originaali arhiivikoopia seisuga 4. märts 2016. Vaadatud 6. jaanuaril 2016.
4. ↑  "ESBL sporditulemused. Viiu Rebane". Originaali arhiivikoopia seisuga 5. märts 2016. Vaadatud 6. jaanuaril 2016.

Välislingid
-----------

* OK Orioni koduleht
MHLi logo
**MHL-liides** (lühend ingl k nimetusest *Mobile High-definition Link*) on mobiilseadme (nutitelefoni, tahvelarvuti) liides audio- ja videoinfo edastamiseks kaabli kaudu pildiseadmele (nt teleri ekraanile, videoprojektorisse).

Erinevus samaotstarbelisest HDMI-liidesest seisneb selles, et mobiilseade saab läbi kaabli toitevoolu kuni 900 mA pingel 5 V (liidese standard MHL 2.0).

Signaalid kantakse üle tihendamata kujul: audiosignaal 7.1-ruumihelisüsteemis (Dolby Digital kaheksal kanalil) ja videosignaal 1080p-süsteemis (standard MHL 2.0) või 4K Ultra HD (MHL 3.0).

Pistmiku tüüp on enamasti mikro-USB. Selle kontaktipaigutus vastab MHL-spetsifikatsioonile (mis on tavalisest USB-st erinev). Samsung on võtnud nutitelefonis Galaxy S III kasutusele spetsiaalse, 11 kontaktiga pistmiku, mis pakub täiendavaid ühendusvõimalusi.

HL-liidese väljatöötajaks on konsortsium ,
kuhu kuuluvad Nokia, Samsung, Toshiba, Sony ja Silicon Image. Spetsifikatsioon MHL 1.0 kinnitati 2010. aastal.

Viited
------

1. ↑  MHL
**Orienteeruja** oli Eesti Orienteerumisliidu orienteerumissporti kajastav ajakiri, mis ilmus aastatel 1994–2017.

Esimene Orienteeruja number ilmus 23. aprillil 1994. Aastatel 1994–1999 ilmus Orienteeruja ajalehena, alates 2000. aastast ajakirjana. Ilmumissagedus varieerus aastati: 1994. aastal ilmus 5 numbrit, aastatel 1995 ja 1996 ilmus 7 numbrit, 1997 ja 1998 8 numbrit, 1999. aastal 9 numbrit, aastatel 2000–2003 8 numbrit, aastatel 2004 ja 2005 6 numbrit, 2006. aastal 8 numbrit, 2007. aastal 7 numbrit, aastatel 2008–2010 6 numbrit, alates 2011. aastast ilmus 4 numbrit aastas. Orienteeruja oli Eesti spordialaliitude väljaannetest kõige kauem järjepidevalt ilmunud ajakiri/ajaleht. Ajakirja viimane number ilmus 2017. aasta detsembris.

Ajakiri kajastas orienteerumisspordi alade – orienteerumisjooksu, suusaorienteerumise, rattaorienteerumise ja rogaini – tehnilisi ja taktikalisi aspekte, treeningumetoodikaid, ülevaateid Eesti orienteerujate saavutustest tiitlivõistlustel, kaardianalüüse, rajameistritööd, noortesporti, samuti seiklussporti ja muid alasid, mis tuginevad orienteerumisoskusele.

Orienteeruja ilmunud numbrid on elektrooniliselt kättesaadavad Eesti Orienteerumisliidu veebiraamatukogus, samuti Eesti Rahvusraamatukogu digitaalarhiivis DIGAR.

Viited
------

1. 1 2  "Ajakirja Orienteeruja raamatukogu".
2. 1 2 3  20 aastat ilmunud ajakirja Orienteeruja artikleid saab nüüd lugeda internetist. GoodNews. 27.11.2013
3. ↑  "Ajakiri Orienteeruja". *Eesti Orienteerumisliidu koduleht*. Vaadatud 11.03.2018.

Välislingid
-----------

* Eesti Orienteerumisliit. Ajakirja Orienteeruja raamatukogu
* Ajakiri Orienteeruja Eesti Rahvusraamatukogu Digitaalarhiivis Digar
**Nikolai Bežanitski** (30. september 1913 Narva – 3. detsember 1989 Narva) oli Eestis tegutsenud vene rahvusest õigeusu köster-kooliõpetaja ja vaimulik (ülempreester), Pärnumaa praost aastatel 1950–1989.

Elulugu
-------

Nikolai Bežanitski sündis 30. septembril 1913 Narvas ülempreester Boris Bežanitski peres. Ta lõpetas 1931. aastal Tallinna Linna Vene Gümnaasiumi ja seejärel Petseri vaimuliku seminari. Teenis köster-kooliõpetajana Velise Ristija Johannese koguduses aastatel 1932–1939. Pühitseti diakoniks ja seejärel preestriks 18. mail 1939 Velise Ristija Johannese kirikus Tallinna ja kogu Eesti metropoliidi Aleksandri poolt. Teenis preestrina Velise Ristija Johannese koguduses (1939–1940; ametivaba 1940. aastal), Märjamaa Jumalaema kaitsmise koguduses (1941–1948) ja Velise Ristija Johannese koguduses (1941–1948), Antsla-Kraavi Prohvet Eelija koguduses (1948–1951), Mõniste-Ritsiku Ristija Johannese koguduses (1949), Uruste Issanda taevaminemise koguduses (1955–1989), Jõõpre Püha Suurkannataja Georgiuse koguduses (1956–1957 ja 1958–1989), Pärnu Issandamuutmise koguduses (1951–1989), Pootsi-Kõpu Püha Kolmainu koguduses (1966–1989). Ülendati ülempreestriks 1950. aastal. Oli Pärnumaa praost aastatel 1950–1989.

Ülempreester Nikolai Bežanitski suri 3. detsembril 1989 Narvas ja maeti Pärnu Alevi kalmistule.

Kiriklikud autasud
------------------

* puusaehe
* rinnarist
* mitra (1974)
* Püha apostlisarnase suurvürsti Vladimiri orden (1981)
* Püha Sergi Radoneži orden (1984)

Vaata ka
--------

* Boris Bežanitski
* Vladimir Bežanitski
* Stefan Bežanitski
* Nikolai Bežanitski

Viited
------

1. 1 2  "Bežanitski Nikolai". *Eesti Apostlik-Õigeusu Kiriku köstrite ja koorijuhtide andmebaas*. Vaadatud 09.06.2017.
2. 1 2 3 4 5  "Bežanitski Nikolai". *Eesti Apostlik-Õigeusu Kiriku vaimulike andmebaas*. Vaadatud 09.06.2017.
**Nikolai** Jakovlevitš **Agnivtsev** (vene keeles Николай Яковлевич Агнивцев; 20. aprill (vana kalendri järgi 8. aprill) 1888 Moskva – 29. oktoober 1932 Moskva) oli vene luuletaja. 

Õppis Peterburi ülikoolis. Töötas Peterburis näitlejana. Suhtles boheemlastega. Peterburis hakkas ka luuletusi kirjutama. 

Tema luuletused olid elegantsed, humoristlikud ja laululised. 

Aastal 1921 oli Agnivtsev sunnitud emigreeruma. Välismaal olles andis välja ka raamatuid. Tolleaegsed luuletused on täis igatsust Peterburi järele. Lõpuks läks ta Nõukogude Liitu tagasi. 

Agnivtsevi luuletusi on viisistanud teiste seas Sergei Prokofjev, Aleksandr Vertinski ja Sergei Nikitin. 

Tema raamatuid pärast tema surma taastrükkidena välja ei antud. Üksikud luuletused ilmusid antoloogiates. Neid levitati samizdatis.

Raamatud
--------

* 1923 – "*Блистательный Санкт-Петербург*" ("Hiilgav Peterburi"), Berliin (tekst)

Välislingid
-----------

* Luuletused vene keeles - veel - veel - "Poeedi surm"
Saksa sõdurid relvaga MG 34 Prantsusmaal
***Maschinengewehr 34*** (**MG 34**) on Saksamaal toodetud 7,92x57 mm padrunit kasutav täiskuulipilduja.

Teise maailmasõja ajal oli see Wehrmachtis kasutusel standardkuulipildujana. 

Vajadus uue, senisest kergema kuulipilduja järele selgus Saksamaal juba esimese maailmasõja päevil. Kerget kuulipildujat vajati eeskätt tuletoetuseks rünnakul. Hoolimata Versailles' keelavatest lepingutest alustati Saksamaal juba 1920. aastate lõpus salaja uue kerge kuulipilduja väljatöötamist. 

Pärast mitmeid katsetusi töötas 1934. aastal Rheinmetalli tehases nõuetekohase relva välja konstruktor Louis Stange. Seeriatootmine algas juba samal aastal. MG 34 oli esimene igati õnnestunud ja valmimise ajal ka moodsaim universaalkuulipilduja: seda sai kasutada nii kergekuulipildujana (laskmiseks harkjalalt), raskekuulipildujana (laskmiseks kolmjalgstatiivilt), kui ka tankikuulipildujana. Tankikuulipildujal oli õhksärk asendatud õhuaukudeta soomusvutlari-ümbrikuga. Suhteliselt mugavalt oli võimalik vahetada ka lukku ja vintrauda. Valmistati veel mõningaid parandatud või kohandatud eriversioone nagu MG 34/41 ja MG 81. MG 34 oli Wehrmachti põhiline ja levinuim kuulipilduja teises maailmasõjas. Kokku valmistati seda kuulipildujat umbes 390 000 eksemplari. 

Aastatel 1942–1943 hakati seda pikkamisi asendama paremate laskeomaduste ja lihtsama tootmisprotsessiga MG 42-ga. Siiski jäeti endine relv edasi kasutusse tankikuulipildujana, millena osutus MG 42-st sobivamaks. Relva puudustena ilmnesid ebapiisav töökindlus, eriti niisketes, poristes ja külmades ilmastikuoludes ning seeriatootmise keerulisus ja kallidus. Ühe relva valmistamiseks kulus tervelt 150 töötundi. Hoolimata uue ja parema kuulipilduja kasutuselevõtust toodeti MG 34 veel 1945. aastani ikkagi pea 20 000 eksemplari. Pärast sõja lõppu jäi relv veel mõneks aastaks mitme riigi (näiteks Portugal, Prantsusmaa, Tšehhoslovakkia ja Iisrael) relvastusse.

| * v
* r
Saksamaa relvastus teises maailmasõjas |
| --- |
| Püstolid | 
Mauser C96 **·**  Parabellum 08 **·**  Walther P38 **·**  Walther PPK **·**  Sauer 38H **·**  Mauser HSc |
| Vintpüssid ja karabiinid | 
Karabiner 98k **·**  Gewehr 41 **·**  Gewehr 43/Karabiner 43 **·**  StG44/MP44 **·**  FG 42 **·**  StG45(M) **·**  Volkssturmgewehr |
| Püstolkuulipildujad | 
Bergmann MP18 **·**  MP 34 **·**  MP38/MP40 **·**  MP3008 "Volks MP" |
| Kuulipildujad ja teised suured relvad | 
MG 08 **·**  MG30 **·**  MG 34 **·**  MG42 **·**  Schwarzlose MG M.07/12 **·**  Kg/1940 **·**  Faustpatrone **·**  Raketen-Panzerbüchse 43 **·**  Panzerfaust **·**  Panzerschreck **·**  Fliegerfaust (ka Luftfaust) **·**  Flammenwerfer 35 **·**  Einstossflammenwerfer 46 **·**  Panzerbüchse 39 **·**  Solothurn S-18/1000 |
| Miinipildujad | 
Granatwerfer 36 **·**  8 cm Granatwerfer 34 **·**  kurzer 8 cm Granatwerfer 42 **·**  Granatwerfer 42 |
| Granaadid | 
Stielhandgranate 24 **·**  Stielhandgranate 43 **·**  Eihandgranate M39 **·**  Splittering **·**  Panzerwurfmine |
| 
Kategooria: Sõjatehnika |
|  |  |
| --- | --- |
| Täpsustuslehekülg | *See on täpsustuslehekülg. Vajaduse korral muuda palun siia suunaval leheküljel lingi sihtkoht täpseks.* |

 

---

"**Jeesus**" on heebrea nime **Ješua** (יהושׁע) (varasem variant *Jehošua*) eestikeelne kuju, mida kasutatakse Uues Testamendis. See nimekuju on eesti keelde tulnud kreeka nimekuju *Iesus* (*Iēsus*) ning ladina nimekuju *Jesus* (*Iesus*) ja saksa nimekuju *Jesus* vahendusel. 

Eestikeelses Uues Testamendis mainitakse kolme Jeesuse-nimelist isikut:

* **Jeesus** Naatsaretist, kristluse rajaja.
	+ Seda nime kannab ka Bill Brighti film "**Jeesus**" ("*Jesus*") 1979. aastast.
* **Jeesus**, Naatsareti Jeesuse esivanem Lk 3:29 järgi
* **Jeesus**, keda nimetatakse **Justuseks**, kristlane, keda on mainitud Pauluse kirjas koloslastele (4:11)
* **Jeesus** - tegelane multifilmis South Park.

Mõnikord kasutatakse nimekuju "**Jeesus**" heebrea nime **Ješua** või **Jehošua** vastena ka muudel puhkudel. 

Eesti keeles nime "Jeesus" eesnimena ei kasutata, küll aga näiteks selle inglise vastet *Jesus* ja hispaania vastet *Jesús*.

Vaata ka
--------

* Jeesua
* Joosua
* Jesus
* Jesús
**Honfleur** on sadamalinn Prantsusmaal Calvadosi departemangus Lisieux' ringkonnas.

Linn asub Seine'i jõe suubumiskohas La Manche'i väina. Jõe vastaskaldal asub sadamalinn Le Havre.

Tähelepanuväärsed on 17. sajandil ehitatud vana sadam Vieux Bassin ja 15. sajandil laevapuuseppade poolt üleni puidust ehitatud Ste-Catherine'i kirik (Église Sainte-Catherine de Honfleur). 

Maalilised vaated sadamale ja linnale muutsid Honfleuri paljude kunstnike lemmikpaigaks. Tihti viibisid seal Gustave Courbet, Alfred Sisley, Camille Pissarro, Pierre-Auguste Renoir ja Paul Cézanne.

Linnas on sündinud maastikumaalija Eugène Boudin, helilooja Erik Satie, kirjanik ja humorist Alphonse Allais.

Muuseumidest on linnas näiteks Eugène Boudini muuseum ja Satie majamuuseum.

Honfleuri plaan ja teda ümbritsevad vallad

Sõpruslinnad
------------

|  |
| --- |
| * Jaapan Onomichi, Jaapan
* Saksamaa Wörth am Main, Saksamaa
* Ameerika Ühendriigid Burlington, USA
* Suurbritannia Sandwich, Suurbritannia
 |

* Honfleuri vana sadamHonfleuri vana sadam
* 
* Honfleuri öine panoraamHonfleuri öine panoraam
* Ste-Catherine'i kirikSte-Catherine'i kirik

Viited
------

1. ↑  Populations légales 2020

Välislingid
-----------

 Honfleur – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
MHV 903
**MHV 900-klassi patrull-laev** on Taani Kodukaitse Merekodukaitse allüksuste teenistuseks valmistatud patrull-laevaklass. On kasutuses.

Kirjeldus
---------

Laevad on valmistatud MHV 800 -klassi patrull-laevade järeltulijaina aastail 2003 - 2011. MHV on lühend sõnast Merekodukaitse ehk taani keeles *Marinehjemmeværnet*. 

Kokku on valmistatud 12 selle klassi laeva, mis on aktiivses teenistuses. Viimase laeva ristijaks oli Taani kroonprintsess Mary.

Laevad on külastanud ürituste või õppuste raames ka Eestit.

Põhiandmed
----------

* Pikkus: 27,2 m
* Laius: 5,6 m
* Süvis: 2,5 m
* Veeväljasurve: 87 t
* Kiirus: 13 sõlme
* Relvastus: 2x 7,62mm kuulipildujad
* Meeskond: 12

Laevad
------

MHV 907 Öresundi lähistel
Pardanumber Nimi / Teenistusse võtmise aasta

* MHV 901 ENØ / 2003
* MHV 902 MANØ / 2004
* MHV 903 HJORTØ / 2005
* MHV 904 LYØ / 2005
* MHV 905 ASKØ / 2006
* MHV 906 FÆNØ / 2007
* MHV 907 HVIDSTEN / 2008
* MHV 908 BRIGADEN / 2008
* MHV 909 SPEDITØREN / 2009
* MHV 910 RINGEN / 2009
* MHV 911 BOPA / 2009
* MHV 912 HOLGER DANSKE / 2011

Välislingid
-----------

Danish Naval History - MHV 900 (taani k)
**Mirzabala Mamedzade** (aserbaidžaani keeles **Mirzə Bala Məmmədzadə**, türgi keeles **Mirza Bala Mehmetzade**; 13. august 1898 Zirə – 8. märts 1959 İstanbul) oli aserbaidžaani publitsist, tõlkija, näitekirjanik, ühiskonnategelane. Ta elas aastast 1927 Türgis, oli aastatel 1955–1959 Müsavati partei juht.

Ta sündis 1898. aastal Zirə külas (praeguse haldusjaotuse järele Bakuus Xəzəri rajoonis) kaluri peres. Peagi kolis pere Bakuusse ja asus elama Çəmbərəkəndi piirkonda. 1907. aastal astus ta Bakuu vene-tatari kooli, mille lõpetas 1914. aastal, seejärel jätkas ta hariduse täiendamist Bakuu Tehnilises Tööstuskoolis. Pärast isa surma oli ta sunnitud tegelema kaubandusega. Tema esimene raamat ilmus kooliajal (aastal 1912). Tema lähedane tutvus intellektuaalidega ühenduses "Məhəmmədiyyə" mõjutas tõsiselt tema maailmavaate kujunemist. Aastast 1915 osales ta ühingu ajalehe "Açıq söz", olles ühtlasi iganädalase ajakirja "Bəsirət" peatoimetaja. Oktoobris 1919 sai temast Müsavati partei Bakuu komitee liige.

Pärast Aserbaidžaani Demokraatliku Vabariigi okupeerimist 11. Punaarmee üksuste poolt moodustati 28. aprillil 1920 salajane vastupanukomitee, mida juhtis Aserbaidžaani rahvusliku vabastamisliikumise juht ja Müsavati partei esimees Məhəmməd Əmin Rəsulzadə. Selle komitee esimeheks määrati Mirzabala Mammadzade. Toimkonna liikmed asutasid salatrükikoja ja andsid välja ajalehte Isiglal. Koos sellega oli Mammadzade tõlk Rahvamajanduse Ülemnõukogus ja õpetas erinevates koolides. Sel ajal avaldas ta hulga artikleid Aserbaidžaani ajaloost. 1922. aastal ilmus Bakuus tema raamat "Aserbaidžaan-Turk yatbuaty". 1923. aastal avastasid omavalitsusasutused ajalehe Isiglal trükikoja ja Mirzabala Mammadzade arreteeriti. Peagi ta aga vabastati. Mais 1924 emigreerus ta Bandar-e Anzali linna Iraanis.

1927. aastal kolis Mirzabala Mammadzade İstanbuli. Ta astus İstanbuli Ülikooli õigusteaduskonda. Nendel aastatel ilmusid seal tema raamat "Azer misagi-milli - 28. mai stigl beyannamesinin tehlili" ja "Armeenlased ja Iraan". Mirzabala Mammadzade tegi tihedat koostööd ajakirjadega Azeri-Turk (1928-1931) ja Odlu Yurd (1929-1933), mida toimetas Məhəmməd Əmin Rəsulzadə.

1932. aastal kolis Mirza Bala Mammadzade Poola. Nendel aastatel ilmusid Berliinis Rasulzade toimetuse all ajaleht Istiglal (1932-1934) ja ajakiri Gurtulush. Mirzabala Mammadzade ilmus nende väljaannete lehtedel artiklitega, milles ta rääkis Aserbaidžaani iseseisvusest. 1938. aastal ilmus tema raamat "Aserbaidžaani rahvuslik liikumine, rahvusliku Aserbaidžaani Musavati partei ajalugu".

Aastal 1939 (pärast Poola okupeerimist) asub ta uuesti İstanbuli. İstanbulis töötab ta Türgi Entsüklopeedia ja Islami Entsüklopeedia toimetuses. 1949. aastal moodustati Ankaras tema osalusel "Aserbaidžaani kultuuriring". 1951. aastal trükiti selle ringi abiga Mammadzade teos "Türgi Albaania Aserbaidžaani ajaloos". 1952. aastal hakkas see ring välja andma ajakirja "Aserbaidžaan". Aastatel 1954–1959 oli ta Ameerika Ühendriikide Münchenis loodud NSV Liidu Uurimise Instituudi Kaukaasia filiaali esimees.
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib linnast; laeva kohta vaata artiklit Severodvinsk (laev), allveelaeva kohta vaata K-560 Severodvinsk* |

---

Lomonossovi prospekt
**Severodvinsk** (1938–1957 **Molotovsk**) on oblastilise alluvusega linn Venemaal Arhangelski oblastis.

Severodvinsk asub Valge mere Dvina lahe kaldal, 35 km Arhangelskist läänes.

Ajalugu
-------

Valge mere lõunakalda avastasid 9. sajandi teisel poolel viikingid. Ajavahemikul 870–900 sooritas Hålogalandist pärit viiking Ottar merereisi, et teada saada, mis asub teisel pool Lapimaad. Ta sõitis ümber Koola poolsaare, keeras siis lõunasse, jõudis Valgesse merre ja leidis seal suure jõe suudme. Seal elas rahvas, keda nimetati bjarmideks. Nende keel sarnanes saamide ja soomlaste omaga ning Ottar ja tema mehed said nendega rääkida. Ottari kinnitusel tegeles sealne rahvas maaharimisega ja oli jõukas.

Tuntud on teisedki reisid bjarmide maale umbes 920. 1026. ja 1090. aastast.

Alates 12. sajandi algusest kuulusid need alad Novgorodi vürstiriigile.

1217 saatis Norra Dvina kaudu kaks sõjalaeva osalema viiendas ristisõjas. Bjarmid hävitasid ühe nendest laevadest. Karistuseks saatis Norra kuningas Håkon IV 1222. aastal kaks oma sõjapealikku nelja suure laevaga, kes rüüstasid piirkonda ja lahkusid suure saagiga. Pärast seda bjarme enam skandinaavia allikates ei ole mainitud.

1419. aastal on mainitud praeguse linna asukohas Nikolo-Karelski kloostrit, kui norralased seda rüüstasid. Järgmisel aastal põles klooster maha, 1471 see aga taastati.

1553. aastaks oli kloostri juurde tekkinud sadam. Aastal 1584 rajati Novõje Holmogorõ sadam, mida tänapäeval tuntakse Arhangelskina, ja Nikolo-Karelski kloostri sadam kaotas tähtsuse.

Linn
----

Linn asutati 1936 sõjalaevade (peal- ja allveelaevade) ehitamiseks **Sudostroi** alevina. Esmarajajateks olid Jagrinlaagri vangid, kes rajasid soistele rannaluidetele tehased ja esimesed eluhooned ning raudteeharu Arhangelski–Moskva raudteelt. Esimesed laevad ehitati siin sõja-aastatel. Tööpingid ja seadmed olid seejuures veel osaliselt lageda taeva all, kuna kõiki vajalikke tehasehooneid ei jõutud valmis ehitada. 1938 sai Sudostroi linnaõigused. 1938–1957 oli linna nimeks **Molotovsk**.

Severodvinskis on tuumaallveelaevade tehas ja baas. Seal oli ehitatud ka uppunud tuumaallveelaev Kursk (ehitusaastad 1992–1994).

Seoses rasketööstuse ja laevaehituse tootmismahtude vähenemisega on viimase 20 aasta jooksul linna elanikkond vähenenud üle 50 000 inimese võrra.

Severodvinski sõpruslinnad on Brjansk (Venemaa), Mazyr (Valgevene), Portsmouth (USA), Sumõ (Ukraina) ja Tiraspol (Transnistria).

Viited
------

Välislingid
-----------

* Linna koduleht
* Infoportaal
* Infoportaal

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Severodvinsk** |
Herman Madsen
**Vilhelm Herman Oluf Madsen** (11. aprill 1844 – 14. juuni 1917) oli Taani poliitik ja sõjaväelane, Madseni kuulipilduja leiutaja.

Sõjaväes hakkas ta teenima 1859 kursandina. 1861 ülendati ta nooremleitnandiks. 1863 astus ta kuninglikku sõjakooli. Teise Schleswigi sõja ajal 1864 teenis ta Taani sõjaväes leitnandina. 1867 sai ta jalaväes vanemleitnandiks. 1868 viidi ta üle suurtükiväkke. 1887–1889 teenis ta 1. suurtükipataljonis, kus ülendati kolonelleitnandiks ja töötas staabiülemana. 1895 ülendati ta koloneliks ja 1903 kindraliks.

1868 abiellus ta Albertina Henrietta Peterseniga, kelle isa oli vikaar. Madseni enese isa töötas eksperdina lõhkeainete alal.

1896 leiutas ta kuulipilduja, mis hakkas kandma tema nime. See võeti 1902 kasutusele Taani sõjaväes ja seda eksporditi laialdaselt. Samuti leiutas ta Madseni 20 mm õhutõrjekahuri.

24. juulil 1901 sai Madsen Taani sõjaministriks Johan Henrik Deuntzeri valitsuses ja töötas sel kohal kuni 14. jaanuarini 1905, mil valitsus tagasi astus. Ta oli Taani ajaloo viimane sõjaminister, pärast teda see ametikoht kaotati. Valitsuses esindas ta liberaalset erakonda Venstre nagu kõik ülejäänudki ministrid.

Ministrina pooldas ta Kopenhaageni kindlustuste rajamist. See tekitas konflikti, mis lõppes erakonna lagunemisega: selle vasakpoolne tiib astus erakonnast välja ja moodustas uue erakonna Det Radikale Venstre, mis eksisteerib selle nime all tänapäevani.

1909 valiti Madsen Folketingi.

Madsenit huvitas matemaatika. 1868 hakkas ta ohvitseride koolis matemaatikat õpetama ja tegi seda 1896. aastani. Ta andis välja mitu õpikut ballistika kohta. 1903–1910 oli ta Taani Matemaatikaühingu president.