recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Tallinna Meremeeste Kodu hoone pärast selles tegutsenud Tallinna Mereklubi tegevuse lõpetamist
**Meremeestekodu** (ka **Meremeeste Kodu**) oli laevanduse alal tegutsevate isikute omavalitsuslik koondis meremeeste teenistusolude korraldamiseks, neile abi andmiseks ja nende vaimseks arendamiseks. 

See asutati 1928. aastal ja tegutses teedeministri järelevalvel.

Meremeestekodu ülesanded olid registreerida kaubalaevadel teenivaid eesti meremehi, toimetada meremeeste peale- ja mahamunsterdamist, anda teateid meremeeste kohta ametiasutistele, laevaperemeestele ja laevajuhtidele, muretseda meremeestele peavarju sadamais ning anda abi ja toetust nii neile kui ka nende leskedele, asutada raamatukogusid lugemislaudadega, korraldada kursusi ja loenguid, toimetada vahetalitust meremeeeste palkamisel jne. 

Meremeestekodu juhtis 7-liikmeline juhatus, sel oli oma vanem ja tegevust kontrollis 6-liikmeline revisjonikomisjon. Juhatuse esimees oli August Gustavson.

Veebruaris 1933 oli Eestis Kaubandus-Tööstuskoja andmeil 7169 meremeest, neist sama aasta juulis tööl 2072, neist kaugesõidu kapteneid 177 (108 tööl), kaugesõidu tüürimehi 175 (96), ligisõidu tüürimehi 86 (36), kippareid 245 (116), 1.–3. järgu meistreid 131 (94), assistente 132 (72), pootsmanne 203 (58), puuseppi 61 (13), vanemaid madruseid 1020 (300), nooremaid madruseid 1300 (303), laevapoisse 625 (304), 1. järgu kütjaid 431 (119), 2. järgu kütjaid 500 (87.) 1938. aastal oli Eestis 2500–2800 meremeest.

Kodu juhataja oli 1940. aastal Karl Lentsment.

Tallinnas tegutses Meremeestekodu hoones, mille tänapäevane aadress on Uus-Sadama  14. Hoone on ehitismälestisena muinsuskaitse all. Selle arhitekt oli baltisakslane Jacques Rosenbaum.

Viited
------

1. ↑  Kaks kolmandikku meremeestest tööta. Hommikleht, 5. september 1933, nr 22, lk 3
2. ↑  Eesti meremehe tänapäev. Rahvaleht, 9. jaanuar 1939, nr 7, lk 4
3. ↑  Kapten Karl Lentsment Meremeeste Kodu juhatajaks. Rahvaleht, 9. veebruar 1940, nr 34, lk 7
4. ↑  Tallinna Meremeeste Kodu kultuurimälestiste riiklikus registris
**Mäžit Gafuri** (baškiiri keeles *Мәжит Ғафури*; 8. juuli / 20. juuli 1880 Zilim-Karanovo Ufa kubermang – 28. oktoober 1934 Ufa) oli baškiiri ja tatari kirjanik. 

Ta on baškiiri ja tatari kirjanduse ja poeesia klassik, folklorist ja dramaturg.

Ta sündis aastal 1880 Zilim-Karanovo külas Sterlitamaki maakonnas Ufa kubermangus (praeguse haldusjaotuse järgi Gafuriiski rajoonis Baškortostanis) kooliõpetaja perekonnas viienda lapsena. Algõpetuse sai ta oma isa käest. Aastal 1893 saatis isa ta õppima naaberkülla Utjaševosse koraanikooli. Sama aasta detsembris isa suri, pool aastat hiljem suri ka ema; kuid seoses vanemate surmaga ei kadunud tal õpihimu. Aastal 1896 üritas ta õppima asuda Ufasse Gusmania medresesse, kuid see jäi katki vaid majanduslikel põhjustel. Aastatel 1898–1904 õppis ta Troitskis Rasulia medreses Zaynulla Rasulevi õpilasena. Aastatel 1904–1906 õppis ta Kaasanis Muhammadia medreses, aastatel 1906–1908 õppis ta Ufas Galia medreses.

Looming
-------

* Tema esimene luuletus *"Ишан шәкертләренә"*; kirjutatud aastal 1902
* Tema esimene raamat "Себер тимер юлы йәки әхүәле милләт"; ilmus aastal 1904 Orenburgis

Isiklikku
---------

Ta oli abielus ja tal on kaks poega. Tema pojapoeg Raif Gafuri on astrofüüsik.

Tunnustus
---------

* 1923 – Baškiiri ANSV rahvakirjanik

Välislingid
-----------

* Mäžit Gafuri elulugu Краткая литературная энциклопедия's (vene keeles)
**"Hermokrates"** on üks Platoni dialoogidest, mille olemasolu on hüpoteetiline. Teos on kas lõpetamata või pole siis selle lõpp säilinud.

Dialoogi peetakse Platoni hiliste dialoogide hulka kuuluvaks. Tänapäeval arvatakse, et see järgneb "Politeiale," ent "Hermokratesega" terviku moodustava "Timaiose" ja "Kritiase" järel kirjutas Platon veel "Seadused". Gerhard R. Ledgeri teooria kohaselt on "Kritias" Platoni viimane teos, mis jäi poolikuks, kuna Platon suri enne selle lõpetamist ära, seetõttu "Hermokrates" jäigi kirjutamata.

Teose tegelased on tõenäoliselt Kritias, Sokrates, Hermokrates ja Timaios Lokrosest ent võib-olla oleks selles mainitud ka neljandat vestluspartnerit, kelle olemasolule "Timaiose" alguses on vihjatud.

Tegemist oleks osaga oletatavast triloogiast, mille esimeseks osaks on "Timaios", teiseks osaks aga "Kritias", ent see teos on kas lõpetamata või pole siis selle lõpp säilinud. Triloogia kolmandaks osaks oleks hüpoteetiline "Hermokrates", mille kohta pole aga teada, kas Platon selle ka tõepoolest kirja pani.

Dialoogi sisu kohta varasemates dialoogides vihjed puuduvad. On aga eeldatud, et kuna teine osa räägib kunagise merelise suurvõimu Atlantise purustamisest Ateena poolt, siis on kolmas osa mõeldud kujutama ise mereliseks suurvõimuks tõusnud Ateena purustamisest, milles üks juhtrolle oli just nimelt Hermokratesel. Samas on selle sisu kohta teisigi hüpoteese. Nii on oletatud, et dialoogis oleks kirjeldatud ühiskonna tõusmist katastroofist, et aga samal teemal on kirjutatud dialoog "Seadused", siis jäigi Hermokrates kirjutamata.

Dialoogi on kasutatud aastal 1992 toodetud arvutimängus Indiana Jones and the Fate of Atlantis, kus dialoogi sisuks on vihjed Atlantise asukohale.

Viited
------

1. ↑  Michael Erler: *Platon*, Basel 2007, S. 272
2. ↑  Gerard R. Ledger: Re-counting Plato, Oxford 1989, lk. 200–205, 208
3. ↑  Eberz, J. (1910). "Die Bestimmung der von Platon entworfenen Trilogie Timaios, Kritias, Hermokrates". Philologus. 69: 40–50.
4. ↑   Michael W. Haslam: *A Note on Plato’s Unfinished Dialogues.* American Journal of Philology 97, 1976, Lk. 336–339.
5. ↑  Michael Erler: Platon, Basel 2007, lk. 263
6. ↑  Francis M. Cornford: Plato’s Cosmology, New York/London 1937, lk. 7
Troy Brouwer 2012. aastal Washington Capitalsi särgis
**Troy Brouwer** (sündinud 1. augustil 1985 Vancouveris, Briti Columbias) on endine Kanada jäähokimängija (parem ääreründaja).

Aastatel 2001–2006 mängis ta viis hooaega Western Hockey League'i klubis Moose Jaw Warriors. Hooajal 2005–06 pälvis ta liiga hooaja resultatiivseimale mängijale antava Bob Clarke Trophy.

2004. aastal valis Chicago Blackhawks ta NHL-i *draft* '​is 214. valikuna. 2006. aastal asus Brouwer mängima American Hockey League'i (AHL) klubis Norfolk Admirals, mis oli Blackhawksi noorteklubi. Hooajal 2006–07 lõi ta AHL-is 41 väravat ja andis 38 väravat ning ta valiti AHL-i hooaja uustulnukate sümboolsesse koosseisu. NHL-is debüteeris ta Blackhawksi koosseisus samuti hooajal 2006–07, kuid kümne mänguga tal ühtegi väravat lüüa ei õnnestunud. Järgmisel hooajal mängis Brouwer AHL-is Rockford IceHogsi ridades. Hooajal 2008–09 kindlustas ta koha Blackhawksi põhikoosseisus, lüües põhihooajal kümme väravat ja andes 16 väravasöötu. 2010. aastal võitis ta Blackhawksiga Stanley karika, kui finaalmängudes alistati Philadelphia Flyers.

2011. aasta juunis siirdus Brouwer Washington Capitalsi. Hooajal 2015–16 mängis ta St. Louis Bluesis. Pärast seda mängis ta kaks hooaega Calgary Flamesis ja ühe hooaja Florida Panthersis. 2019. aasta novembris naasis Brouwer Bluesi.

2021. aasta novembris teatas Brouwer sportlaskarjääri lõpetamisest.

Brouwer kuulus Kanada jäähokikoondisse 2014. aasta maailmameistrivõistlustel.

Viited
------

1. ↑  "Blues sign Brouwer to one-year deal". NHL.com. 20.11.2019. Vaadatud 11.8.2020

Välislingid
-----------

* Troy Brouwer NHL.com lehel
* Troy Brouwer hockeydb.com lehel
JJ Peterka 2023. aastal Saksamaa koondises
**John-Jason Peterka** (tuntud ka kui **JJ Peterka**; sündinud 14. jaanuaril 2002) on Saksamaa jäähokimängija, kes mängib keskründajana NHL-i klubis Buffalo Sabres.

Saksamaa kõrgliigas debüteeris Peterka hooajal 2019/20 EHC Müncheni meeskonnas. Debüüthooajal sai ta liigas 42 mänguga kirja seitse väravat ja neli väravasöötu.

2020. aastal valis Buffalo Sabres ta NHL-i *draft* '​is 34. valikuna. 2021. aasta juunis sõlmis Peterka Sabresiga kolmeaastase lepingu. Hooajal 2021/22 mängis ta American Hockey League'is (AHL) Sabresi tütarklubis Rochester Americans, kus ta tegi sel hooajal 28 väravat ja 40 väravasöötu. Ta oli sel hooajal AHL-is resultatiivseim uustulnukaks ning ta valiti uustulnukate sümboolsesse koosseisu.

NHL-is debüteeris Peterka Sabresi meeskonnas 29. detsembril 2021 mängus New Jersey Devilsi vastu, kuid sai sel hooajal NHL-is kirja veel vaid ühe mängu. Sabersi põhikoosseisus asus Peterka mängima hooajal 2022/23. Esimese värava lõi ta NHL-is Sabresi hooaja avamängus 13. oktoobril 2022 Ottawa Senatorsi vastu. Sel hooajal jäi tema arvele kokkuvõttes 12 väravat ja 20 väravasöötu.

Saksamaa jäähokikoondise koosseisus on Peterka osalenud 2021. ja 2023. aasta maailmameistrivõistlustel.

Viited
------

1. ↑  "Sabres sign Peterka to entry-level contract". Buffalo Sabres. 12. juuni 2021. Vaadatud 12. juunil 2021.
2. ↑   (vaadatud 22.5.2023)
3. ↑  "'Pure joy' | Peterka nets 1st NHL goal in opening night victory". *NHL.com* (Ameerika inglise). Vaadatud 25. oktoobril 2022.

Välislingid
-----------

* JJ Peterka NHL.com lehel
* JJ Peterka hockeydb.com lehel

| * v
* r
Buffalo Sabres |
| --- |
| 
**Väravavahid**: Craig Anderson **·** Eric Comrie **·** Ukko-Pekka Luukkonen |
| 
**Kaitsjad**: Jacob Bryson **·** Kale Clague **·** Rasmus Dahlin **·** Henri Jokiharju **·** Ilja Ljubuškin **·** Lawrence Pilut **·** Owen Power **·** Mattias Samuelsson **·** Riley Stillman |
| 
**Ründajad**: Dylan Cozens **·** Zemgus Girgensons **·** Jordan Greenway **·** Vinnie Hinostroza **·** Tyson Jost **·** Peyton Krebs **·** Casey Mittelstadt **·** Kyle Okposo (*C*) **·** Victor Olofsson **·** JJ Peterka **·** Jack Quinn **·** Jeff Skinner **·** Tage Thompson **·** Alex Tuch |
Viljakuse allegooria. Puust nikerdatud hermpilaster "Vasa" nikerddekoorist (koopia)
**Hermpilaster** ehk **pilasterherm** on dekoratiivselt kujundatud arhitektuuridetail, mis koosneb inimese peast, rinnakujust või torsost allapoole kitseneval seinasambal. Oli omane renessansi ja eriti manerismiperioodi arhitektuurile ja mööblikujundusele, aga ka historitsismile.

Pildid
------

* Georg Huberi epitaaf (1574) Eggenburgi kihelkonnakirikusGeorg Huberi epitaaf (1574) Eggenburgi kihelkonnakirikus
* Hermpilastrid vaimulik Georg Huberi epitaafilHermpilastrid vaimulik Georg Huberi epitaafil
* Tallinna Püha Vaimu kiriku kantsli sissepääsTallinna Püha Vaimu kiriku kantsli sissepääs
* Kanefooridena kujundatud hermpilastrid Vaux-le-Vicomte'i lossi suures saalisKanefooridena kujundatud hermpilastrid Vaux-le-Vicomte'i lossi suures saalis
* 18. sajandi hermpilaster Sanspareili varemetepargis18. sajandi hermpilaster Sanspareili varemetepargis
* Hermpilastrid erkeril Bergenis NorrasHermpilastrid erkeril Bergenis Norras

Vaata ka
--------

* Herm

Viited
------

1. ↑

Välislingid
-----------

* Hermpilaster. - Europeana
* Hermpilaster. - Europeana
**Eesti Pimedate Muuseum** on Tartus aadressil Ringtee 1 (varem Era tänav 2) asuv 1983. aastal asutatud muuseum, mis tutvustab nägemisvaegusega seonduvat. Muuseum on ühtlasi Eesti esimene ja (2013. a seisuga) ainus invamuuseum.

Muuseumi eesmärk on "nägemisvaegurite ajaloo materjalide kogumine, säilitamine, teaduslik läbitöötamine ja eksponeerimine". Seda haldab 1998. aastal loodud MTÜ Eesti Pimedate Muuseum, muuseumi kogu kuulub Eesti Pimedate Liidule. Pikka aega juhtis muuseumi Aldo Kals.

1987. aastast alates korraldab Eesti Pimedate Muuseum iga-aastasi muuseumipäevi ja autobussimatku.

Viited
------

1. 1 2 3   (vaadatud 10.07.2013)
2. ↑  Osa pimedate muuseumi varast võis rännata keskkütteahju Postimees, 21. juuli 2002
3. ↑

Kirjandus
---------

* Aldo Kals "15 aastat vabaharidustööd Eesti Pimedate Muuseumis 1987-2002" Tartu: Eesti Pimedate Muuseum, 2002

Välislingid
-----------

* Eesti Pimedate Muuseum Eesti Muuseumide Infokeskuse kodulehel (võib olla aegunud)
* Osa pimedate muuseumi varast võis rännata keskkütteahju Postimees, 21. juuli 2002
* Imbi Jeletsky Läbi halli kivi Videvik,
**Bergelmir** (**Saturn XXXVIII**, esmane tähis **S/2004 S 15**) on üks Saturni kuudest. Bergelmiri avastasid Scott S. Sheppard, David C. Jewitt, Jan Kleyna ja Brian G. Marsden, kes teatasid selle Saturni kaaslase olemasolust 4. mail 2005. 

Bergelmiri diameeter on umbes 6 kilomeetrit. Bergelmir tiirleb ümber Saturni selle pöörlemisele vastupidises suunas (retrograadsel orbiidil).

Bergelmiri nimi on pärit Skandinaavia mütoloogiast (kus hiid Bergelmir on Ymiri lapselaps).

  


Saturni kaaslased

S/2009 S 1 • Pan • Daphnis • Atlas • Prometheus • Pandora • Epimetheus • Janus • Aegaeon •  Mimas • Methone • Anthe • Pallene • Enceladus • Tethys • Telesto • Kalypso • Dione • Helene • Polydeuces • Rhea • Titan • Hyperion • Iapetus • Kiviuq • Ijiraq • Phoebe • Paaliaq • Skathi • Albiorix • S/2007 S 2 • Bebhionn • Erriapus • Skoll • Siarnaq • Tarqeq • S/2004 S 13 • Greip • Hyrrokkin • Jarnsaxa • Tarvos • Mundilfari • S/2006 S 1 • S/2004 S 17 • Bergelmir • Narvi • Suttungr • Hati • S/2004 S 12 • Farbauti • Thrymr • Aegir • S/2007 S 3 • Bestla • S/2004 S 7 • S/2006 S 3 •  Fenrir • Surtur • Kari • Ymir • Loge • Fornjot
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib Peruu majandusteadlasest; konkistadoori ja maadeavastaja kohta vaata artiklit Hernando de Soto (konkistadoor)* |

---

**Hernando de Soto Polar** (sündinud 1941 Arequipas) on Peruu majandusekspert ja publitsist, Vabaduse ja Demokraatia Instituudi looja ja juhataja Limas.

Hernando de Soto uuris 1980. aastatel vaesuse kõrvaldamise võimalusi Peruus ning jõudis järeldusele, et ühiskonna jõukuse tagab legaalsete äride ja eraomanike rohkus. 1986. aastal ilmunud raamat "Teine tee: nähtamatu revolutsioon Kolmandas Maailmas" kujunes kiiresti bestselleriks ning pälvis hulgaliselt kriitikat.

Vasakpoolselt häälestatud oponendid leidsid, et De Soto põhimõtted on vastuolus Marxi teesiga: kapitalism kontsentreerib kapitali järjest vähematesse kätesse. Vastuseks kriitikale meenutas de Soto Marxi ennustuse konteksti: mida arenenum on kapitalistlik majandus, seda vaesemaks muutub töölisklass, ja seda mitte ainult relatiivselt, vaid ka absoluutselt. Seega peaksid maailma vaeseimad inimesed olema USA töölised. 

Peruu marksistlikud partisaniliikumised, maoistlik Sendero Luminoso (Hiilgav Tee) ja Kuuba sponsoreeritud Tupac Amaru on De Sotole langetanud surmaotsuse.

2004. aastal sai Hernando de Soto Milton Friedmani auhinna vabaduse edendamise eest.

### Tähtsamad teosed

* "Teine tee: nähtamatu revolutsioon Kolmandas Maailmas" (1986, ingliskeelne tõlge 1989)
* "Kapitali müsteerium: miks kapitalism võidutseb Läänes ja äpardub mujal" (2000)
* "Teine tee: Majanduslik vastus terrorismile" (2002)
* "Tee kapitalismile ja spontaanne seadusloome" (2004)

### Välislingid

* Mihhail Lotman, "Intellektuaal Hernando de Soto hiilgav tee", Postimees, 9. detsember 2005
**Johannes Pirn** (1. detsember 1895 Eristvere, Jõgeva vald, Tartumaa – 7. august 1973 Fort Lee, Bergen, New Jersey, USA) oli Eesti kohtunik.

Ta õppis aastail 1917–1918 Tartu Ülikooli arsti- ja 1921–1925 (lõpetas) õigusteaduskonnas, korporatsiooni Fraternitas Estica vilistlane.

Johannes Pirn osales Vabadussõjas, oli 1921–1923 Tartu-Võru Rahukogu kohtuameti kandidaat, 1923–1924 Lüganuse jaoskonnakohtunik, 1924–1925 Narva 1. jaoskonnakohtunik, 1925–1928 Tartu 1. jaoskonnakohtunik, 1928–1934 Tartu-Võru Rahukogu liige, 1934–1939 Viljandi Ringkonnakohtu abiesimees, 1939–1940 Kohtukoja tsiviilosakonna liige. 1943. aastal oli ta Tallinna ringkonnakohtu esimees. 

Ta põgenes 1944. aastal Saksamaale, kust siirdus hiljem Lõuna-Aafrikasse, suri USA-s.

Abikaasa oli Ülenurme mõisa omaniku Peeter Muna tütar Hella Muna (1908–1996), poeg tehnikateadlane Rein Pirn (sündinud 1932).

Kirjandus
---------

* T. K. Eesti kohtunik fotograafina Lõuna Aafrikas. Teataja, 18. aprill 1954, nr. 8, lk. 3.

Välislingid
-----------

* Album Academicum
* geni.com
**Johannes Pulma** (28. oktoober 1886 Kuivajõe vald, Kose kihelkond, Harjumaa – 25. august 1942 Sosva laager, Venemaa) oli Eesti sõjaväelane (major), skaudiliikumise juht ja omavalitsustegelane.

Elukäik
-------

Sündis talunik Jaan Pulma pojana. Lõpetas Kuivajõe vallakooli, seejärel Kose kihelkonnakooli ja Tallinna 4-klassilise linnakooli. Oli lühikest aega Järvamaal vallakirjutaja abi, jätkates samal ajal hariduse täiendamist. 1898. aastal valiti Anna vallakooli õpetajaks, järgmisel aastal sooritas rahvakooli õpetaja kutseeksami. Oli Anna vallakooli õpetaja kuni 1905. aastani, mil lahkus Ukrainasse, kus oli kuni I maailmasõja puhkemiseni viinavabriku valitseja.

Maailmasõja puhkedes mobiliseeriti. Osales alul sõjategevuses Karpaatides, saadeti seejärel Moskva I lipnikekooli, mille lõpetas 1915. aasta juulis. Oli seejärel marsipataljonis ning 4. Soome kütipolgus roodu ja õppekomando ülem.

Eesti rahvusväeosade loomisel 1917. aastal asus teenima 2. Eesti polku, kus oli õpperoodu ülem kuni väeosa likvideerimiseni sakslaste poolt 1918. aasta kevadel. Lahkus seejärel Eestist, Vabadussõja ajal viibis Ukrainas. 

1920. aasta suvel pöördus tagasi Eestisse, võeti tegevteenistusse ning määrati Pärnu maakonna Rahvaväe ja Kaitseliidu ülema käsutusse, samal aastal sai Pärnu komandandiks ning rahvaväe ülema kohusetäitjaks. Alates 1925. aastast Pärnu maakonna rahvaväe ülem, hiljem muutus tema ametikoht Pärnu kaitseväeringkonna ülema kohaks, millel teenis kuni reservi arvamiseni 1. mail 1932.

Kaitseliidu taasloomisel 1924. aastal oli J. Pulma lühikest aega Kaitseliidu Pärnumaa maleva pealik, kuni 15. märtsil 1925 sai Pärnumaa maleva pealikuks Tõnis Avingo.

Sõjaväeteenistusest vabanemise järel osales Pärnu seltsielus ja kohalikus poliitikas. 1932. aastal kinnitati ta Pärnumaa skautide maleva pealikuks. Oli Pärnu Eliisabeti kiriku II pihtkonna nõukogu esimees. 1934. aastal osutus valituks Pärnu linnavolikokku ning oli seejärel revisjonikomisjoni esimees. 1939. aastal toimunud valimistel valiti taas Pärnu linnavolikokku saavutades neljanda tulemuse linnas – 3963 häält.

Vangistati Nõukogude võimude poolt 14. juunil 1941 küüditamise käigus ning saadeti Sevurallagi Sosva vangilaagrisse. 20. juunil 1942 toimunud erinõupidamise otsusega mõisteti surma. 

Abikaasa Elise Alvine Pulma küüditati samuti 14. juunil 1941 Maiga asulasse Tšainski rajoonis Tomski oblastis. Vabanes 1. veebruaril 1954.

Auastmed
--------

* Lipnik – 1915
* Alamleitnant
* Leitnant – 1920
* Kapten – 1924
* Major – 1925

Tunnustus
---------

* Eesti Punase Risti teenetemärk, V klass – 24. veebruar 1938

Välislingid
-----------

* Kirje ohvitseride andmebaasis
**Gravitatsiooniaku** on Maa raskusjõu abil energiat salvestav seade, mis kasutab gravitatsiooni potentsiaalset energiat. Elektrienergia abil (tavaliselt kui on energia ülejääk) tõstetakse raskused üles, ning lastakse alla, kui on elektrit vaja. Alla lastes paneb raskus pöörlema elektrigeneraatori, mis toodab elektrit. Sellist seadet saab kasutada energia puudujääkide katmiseks, kui on suurem voolutarbimine. Süsteemi plussideks on odavad materjalid, pikk eluiga, viivituseta saadav energia. Miinusteks võib pidada süsteemi suurust. Samuti on üheks miinuseks, et väiksemad seaded salvestavad küll tohutult energiat, kuid ainult lühikeseks ajaks, ligikaudu 2-12 tundi.

Seadet saaks kasutada taastuvenergia süsteemide täienduseks, kus energiat jääb üle ja vahel ei jätku.

Viited
------

1. ↑  "The Gravity Battery Concept". Originaali arhiivikoopia seisuga 4. juuni 2020. Vaadatud 4. juunil 2020.
2. ↑  Kristjan Eljand. "Kuidas toimib moodsa tehnoloogiaga energia salvestamine?". *Eesti Energia blogi*. Vaadatud 16.06.2020.
Euroopa Inimõiguste Kohtu logo
**Euroopa Inimõiguste Kohus** (inglise European Court of Human Rights) on Euroopa Nõukogu inimõiguste kaitse organ, mis lähtub oma tegevusest Euroopa inimõiguste ja põhivabaduste kaitse konventsioonist ja mille pädevus hõlmab kõiki riike, mis on selle konventsiooni ratifitseerinud (kõiki Euroopa Nõukogu 47 liikmesriiki).

Kohtusse võib pöörduda isik siis, kui liikmesriigi kohtusüsteem ei kaitse konventsiooniga talle tagatud õigusi ja kõik siseriiklikud võimalused oma õigusi kaitsta on ammendatud. Samuti võib riik esitada kaebuse teise riigi vastu.

Kohus loodi 1959. aastal. Kohtu alaline tööpaik on Strasbourg. Kohtu koosseisu kuulub üks kohtunik igast liikmesriigist, kohtunikud on sõltumatud ning nad valib ametisse Euroopa Nõukogu Parlamentaarne Assamblee.

Eestit esindas Euroopa Inimõiguste Kohtus 1998. aastast 2010. aastani Rait Maruste. Alates 1. jaanuarist 2011 esindas Eestit Euroopa Inimõiguste kohtus endine riigikohtu halduskolleegiumi kohtunik Julia Laffranque. 2019. aastal valiti uueks Eesti esindajaks Peeter Roosma, kelle ametiaeg algas 4. jaanuaril 2020.

Vaata ka
--------

* Euroopa Inimõiguste Kohtu lahendite loend Eesti riigi suhtes

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Euroopa Inimõiguste Kohus** |

* Euroopa Inimõiguste Kohus
**J. Marchlewski nimeline Lääne Vähemusrahvuste Kommunistlik Ülikool** oli 1922. aastal moodustatud ja 1936. aastani tegutsenud rahvuslike kommunistlike liikumiste aktivistide ettevalmistusasutus NSV Liidus.

Lääne Vähemusrahvuste Kommunistlik Ülikool moodustati 1921. aasta 28. novembril Vladimir Lenini allkirjutatud Vene SFNV Rahvakomissaride Nõukogu dekreedi alusel Vene SFNV Hariduse Rahvakomissariaadi juures Moskvas Lääne-Euroopa ja NSV Liidu vähemusrahvuste - leedu-juudi-läti, saksa, poola, rumeenia - kõrgemate parteikoolide baasil rahvussektorid tulevaste revolutsionääride ja poliittöötajate ettevalmistamiseks. Hiljem moodustati täiendavalt valgevene, bulgaaria, itaalia, moldaavia ja jugoslaavia sektorid. 

1922. aasta 18. septembril moodustati Lääne Vähemusrahvuste Kommunistliku Ülikooli filiaal Petrogradis eesti ja soome parteikoolide liitmisega; 1924. aastal liideti läti sektor põhilise (Moskva) sektoriga. 

Kooli esimene lend (352 inimest) lõpetas 1922. aastal, 1922/23 õppeaastast kehtestati kolmeaastane õppeaeg ja moodustati jaoskonnad: parteitöö ja poliitharidus, ametiühinguliikumine, ökonoomika, haldusõigus. Lisaks põhikursustele toimusid ka üheaastased kursused. 

Kommunistlikku ülikooli võeti vastu õppima kommunistliku partei ja komsomoliorganisatsioonide soovitusel ja suunamiskirjaga.

J. Marchlewski nimeline Lääne Vähemusrahvuste Kommunistlik Ülikool suleti III Kommunistliku Internatsionaali Täitevkomitee otsusega 1936. aastal ning suur osa lõpetajatest hävitati stalinlike "puhastuste" käigus.

Lääne Vähemusrahvuste Kommunistliku Ülikooli eesti sektor
---------------------------------------------------------

Lääne Vähemusrahvuste Kommunistlik Ülikooli eesti sektori õppejõududena töötasid eesti kommunistid Hans Pöögelmann (Eestimaa Kommunistliku Partei ja Eesti töölisliikumise ajalugu), Rudolf Vakmann (poliitökonoomia), Sofie Allermann (eesti keel ja kirjandus), Johannes Reesen (majandusteadus), Hilda Moosberg (NSV Liidu rahvaste ajalugu), Richard Majak (ÜK(b)P ajalugu).

### Kooli lõpetajaid

*Vaata kategooriat:  J. Marchlewski nimelise Lääne Vähemusrahvuste Kommunistliku Ülikooli vilistlased*

* Nikolai Karotamm
* Osvald Kivisson
* Johannes Limberg
* Algus Raadik
* Friedrich Ross
* Heinrich Ross

Vaata ka
--------

* Ida Tööliste Kommunistlik Ülikool (*Коммунистический университет трудящихся Востока им. И. В. Сталина*)

Viited
------

1. ↑  [Е. Ю. Зубкова. Прибалтика и Кремль. 1940–1953. / История сталинизма. Российская политическая энциклопедия (РОССПЭН), Фонд Первого Президента России Б. Н. Ельцина. Moskva, 2008, 351 lk.]
2. ↑  Heinrich Ross. "Süüta süüdlased. Mälestusi aastatest 1930–1950." Tallinn "Olion" 1990,lk 9

Välislingid
-----------

* Eesti Riigiarhiivi Filiaali (Parteiarhiivi) fotokollektsioon. J. Marchlewski nim. Lääne Vähemusrahvuste Kommunistliku Ülikooli Leningradi osakond 1924/1925 õppeaastal. Ülikooli puhkpilliorkester: Rida 1 (vasakult): 1. Gustav Pähkel, 2. Johannes Reinvart. Rida 2 (vasakult): 1. Aio, 2. Adasson, 3. Rosenblum, 4. Georg Orgussaar, 5. Dimitri Taevere. Rida 3 (vasakult): 1. Meiel, 2. Algus Raadik, 3. Bernhard Sipelgas, 4. Robert Kask.
**Kitee** on linnaks nimetatav kohaliku omavalitsuse üksus Soomes Ida-Soome läänis Põhja-Karjala maakonnas.

Kitee vald asutati 1631. aastal. 28. veebruaril 1992 nimetati linnaks.

Kiteest on pärit ansambel Nightwish.

Kitee Gümnaasiumis on õppinud soome päritolu Eesti lastekirjanik Mika Keränen.

Külad
-----

Haapasalo, Haarajärvi, Hammaskallio, Jaakkima, Juurikka, Kantosyrjä, Kiteenkylä, Kiteenlahti, Kontiola, Kunonniemi, Lahdenkylä, Leinovaara, Loukunvaara, Misola, Muljula, Niinikumpu, Närsäkkälä, Piimäjärvi, Potoskavaara, Puhos, Puhossalo, Päätye, Riihijärvi, Rokkala, Ruppovaara, Satulavaara, Suoparsaari, Suorlahti, Särkijärvi, Säynejärvi, Taipale, Varmoniemi.

Viited
------

1. ↑  Kaupunkien ja kuntien lukumäärät ja väestötiedot, vaadatud 15.02.2019.

Välislingid
-----------

* Kitee koduleht

| * v
* r
Põhja-Karjala maakonna omavalitsused |
| --- |
| Põhja-Karjala vapp | 
Heinävesi vald  **·**  Ilomantsi vald  **·**  Joensuu linn  **·**  Juuka vald  **·**  Kitee linn  **·**  Kontiolahti vald  **·**  Lieksa linn  **·**  Liperi vald  **·**  Nurmese linn  **·**  Outokumpu linn  **·**  Polvijärvi vald  **·**  Rääkkylä vald  **·**  Tohmajärvi vald |  |
| 
***Endised omavalitsused*** |
| 
*Eno vald  **·**  Kesälahti vald  **·**  Kiihtelysvaara vald **·**  Nurmese vald **·**  Pielisensuu vald **·**  Pielisjärvi vald **·**  Pyhäselkä vald  **·**  Pälkjärvi vald **·**  Tuupovaara vald **·**  Valtimo vald **·**  Värtsilä vald* |
Ryan Reaves 2017. aastal Pittsburgh Penguinsi meeskonnas
**Ryan Reaves** (sündinud 20. jaanuaril 1987 Winnipegis) on Kanada jäähokimängija, kes mängib NHL-i klubis Minnesota Wild ründajana paremäärel.

Aastatel 2004–2007 mängis ta Western Hockey League'i klubis Brandon Wheat Kings.

2005. aastal valis St. Louis Blues ta NHL-i *draft* '​is 156. valikuna. Aastatel 2007–2010 mängis ta American Hockey League'i klubis Peoria Rivermen. Bluesi meeskonnas debüteeris Reaves NHL-is 11. oktoobril 2010 mängus Anaheim Ducksi vastu. Esimese värava lõi ta liigas 12. jaanuaril 2011, kui kohtuti taas Ducksiga. Hooajal 2011–12 sai ta Bluesi põhikoosseisu liikmeks.

2017. aasta juunis kaubeldi ta Pittsburgh Penguinsi, kust ta siirdus 2018. aasta veebruaris Vegas Golden Knightsi. Hooajal 2017–18 jõudis ta Golden Knightsiga Stanley karika finaali, kus kaotati Washington Capitalsile. Reaves lõi värava finaalseeria esimeses mängus, mis oli seerias ainus mäng, mille Golden Knights võitis.

2021. aasta juulis siirdus Reaves New York Rangersi. 2022. aasta oktoobris kaubeldi Reaves pärast 12 mitteresultatiivset mängu Minnesota Wildi.

Viited
------

1. ↑  "Rangers Acquire Forward Ryan Reaves". NHL.com. 29.7.2021. Vaadatud 23.10.2021
2. ↑  "Wild acquires Ryan Reaves from Rangers". Minnesota Wild. 23. november 2022. Vaadatud 23. novembril 2022.

Välislingid
-----------

* Ryan Reaves NHL.com lehel
* Ryan Reaves hockeydb.com lehel

| * v
* r
Minnesota Wild |
| --- |
| 
**Väravavahid**: Marc-André Fleury **·** Filip Gustavsson |
| 
**Kaitsjad**: Calen Addison **·** Jonas Brodin **·** Matt Dumba **·** Alex Goligoski **·** John Klingberg **·** Jon Merrill **·** Jacob Middleton **·** Jared Spurgeon |
| 
**Ründajad**: Matthew Boldy **·** Connor Dewar **·** Brandon Duhaime **·** Joel Eriksson Ek **·** Marcus Foligno **·** Frédérick Gaudreau **·** Ryan Hartman **·** Marcus Johansson **·** Kirill Kaprizov **·** Gustav Nyquist **·** Ryan Reaves **·** Mason Shaw **·** Sam Steel **·** Oskar Sundqvist **·** Mats Zuccarello |
|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| 

|  |
| --- |
| 2-bitine Gray kood

```
00
01
11
10
```
 |
| 3-bitine Gray kood

```
000
001
011
010
110
111
101
100
```
 |
| 4-bitine Gray kood

```
0000
0001
0011
0010
0110
0111
0101
0100
1100
1101
1111
1110
1010
1011
1001
1000
```
 |

 |

**Gray kood** on Frank Gray järgi nime saanud **peegeldunud kahendkood**. See on binaarne mittepositsiooniline kood, kus kaks kõrvutiasetsevat väärtust erinevad ühe koha võrra; see on kahendarvu süsteem, kus kaks järjestikust arvu erinevad teineteisest vaid ühe biti võrra.

Peegeldunud kahendkood loodi algselt elektromehaanilisete lülitite lubamatute seisundite mõju vältimiseks. Tänapäeval on Gray kood laialdaselt kasutusel veaparanduse hõlbustamaks digitaalses sides, näiteks digitaalses televisiooniülekandes. Digitaaltehnikas kasutatakse seda veel pöörlemiskiiruse andurites.

Nimetus
-------

Bell Labsi teadur Frank Gray kasutas selle kohta kõigepealt terminit "peegeldatud kahendkood" oma patenditaotluses 1947. aastal. 

Hiljem nimetasid teised selle koodi kasutajad koodi ümber Frank Gray enda järgi. 1953. aasta patendis oli peegeldunud kahendkoodi tähenduses kasutatud ka nimetusi "minimaalne vea kood" ja "tsükliline permutatsiooni kood". 1954. aasta patendis oli seda nimetatud "Belli telefoni Gray koodiks".
Eurojaapani lehise käbi. Kevadised emaskäbi alged on kaunilt värvunud, ja värv varieerub rohekaskollasest roosakaslillani. Käbialge võib olla ka mitmevärviline: lillaka servaga kollakasrohelised soomused.
**Eurojaapani lehis** (*Larix × marschlinsii*), ka värdlehis või hübriidlehis, on Euroopa lehise (*Larix decidua*) ja Jaapani lehise (*Larix kaempferi*) hübriid.

Hübriid saadakse euroopa lehise õietolmuga tolmeldatud jaapani lehise käbialges (emasõisikus) arenenud seemnest.

See arvatakse olevat kõige kiirema juurdekasvuga okaspuu Eestis. 2006. aastal Söe arboreetumis mõõdetud 30-aastased eurojaapani lehised olid 21,3–23,3 m kõrged.

Vaata ka
--------

* Hübriidhaab

Viited
------

1. 1 2  "Hübriid- ehk eurojaapani lehis sobib töönduslikuks puiduks" Maaleht, 28. august 2014
2. ↑  "Dendroloogilised uurimused Eestis IV", Tartu: Vali Press OÜ, 2008.

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Eurojaapani lehis** |

* Kristiina Viiron: "Need puud kasvavad lausa silmnähtavalt ja on raieküpsed 30-aastaselt" Maaleht, 24. mai 2021
|  |
| --- |
|  |
| Medalikohad |
| Maailmameistrivõistlused |
| **Kuld** | 2015 |  |
| **Kuld** | 2016 |  |
| **Hõbe** | 2017 |  |

**Ryan O'Reilly** (sündinud 7. veebruaril 1991 Clintonis Ontario provintsis) on Kanada jäähokimängija, kes mängib keskründajana NHL-i klubis St. Louis Blues.

2009. aastal valis Colorado Avalanche ta NHL-i *draft* '​is 33. valikuna. Enne karjääri NHL-is mängis ta Ontario Hockey League'i klubis Erie Otters.

Hooajal 2009–10 sai ta Avalanche'i ajaloo kõige noorimaks mängijaks, kes on põhihooajal mänginud. Oma esimese värava lõi ta NHL-is 15. oktoobril 2009 mängus Montreal Canadiensi vastu. Debüüthooajal jäi tema arvele kaheksa väravat ja 18 väravasöötu. Avalanche'is mängis ta kokku kuus hooaega. 2014. aastal pälvis ta Lady Byng Memorial Trophy.

2015. aastal liitus ta Buffalo Sabresiga. Ta mängis Sabresis kolm hooaega, kuid ei jõudnud sel ajal klubiga kordagi väljalangemismängudele.

Aastatel 2018–2013 mängis ta St. Louis Bluesis. 2019. aastal tuli ta Bluesiga Stanley karika võitjaks. O'Reilly pälvis väljalangemismängude kõige väärtuslikumale mängijale antava auhinna Conn Smythe Trophy. 2019. aasta Stanley karika finaalseerias sai ta alates 1985. aastast pärast Wayne Gretzkyt esimeseks mängijaks, kes on visanud värava finaalseeria neljas mängus järjest.

Kuna oli hooaja 2022/23 teises pooles oli suuresti tõenäoline, et Blues on väljalangemismängudest eemale jäämas, kaubeldi O'Reilly 2023. aasta veebruaris Toronto Maple Leafsi.

Aastatel 2016, 2019 ja 2020 on ta osalenud NHL-i tähtede mängul.

Aastatel 2015 ja 2016 on ta Kanada jäähokikoondise koosseisus tulnud maailmameistriks.

Viited
------

1. ↑  "2019 Stanley Cup Final: Ryan O'Reilly claims Conn Smythe Trophy after record-breaking postseason with Blues". cbssports.com. 12.6.2019. Vaadatud 15.6.2019

Välislingid
-----------

* Ryan O'Reilly NHL.com lehel
* Ryan O'Reilly hockeydb.com lehel

| * v
* r
Toronto Maple Leafs |
| --- |
| 
**Väravavahid**: Erik Källgren **·** Matt Murray **·** Ilja Samsonov **·** Joseph Woll |
| 
**Kaitsjad**: Jordie Benn **·** T. J. Brodie **·** Mark Giordano **·** Erik Gustafsson **·** Justin Holl **·** Timothy Liljegren **·** Mac Hollowell **·** Jake McCabe **·** Victor Mete **·** Jake Muzzin **·** Morgan Rielly **·** Luke Schenn **·** Conor Timmins |
| 
**Ründajad**: Nick Abruzzese **·** Noel Acciari **·** Zach Aston-Reese **·** Michael Bunting **·** Pontus Holmberg **·** Calle Järnkrok **·** Alexander Kerfoot **·** Matthew Knies **·** David Kämpf **·** Sam Lafferty **·** Mitchell Marner **·** Auston Matthews **·** William Nylander **·** Ryan O'Reilly **·** Nick Robertson **·** Wayne Simmonds **·** John Tavares |
Hunter Shinkaruk (2016)
Hunter Shinkaruk 2015. aastal Utica Cometsis mängimas
**Hunter Shinkaruk** (sündinud 16. märtsil 1995 Calgarys) on Kanada jäähokimängija, kes mängib ääreründajana Rootsi klubis HV71.

Aastatel 2010–2014 mängis ta Western Hockey League'i klubis Medicine Hat Tigers.

2013. aastal valis Vancouver Canucks ta NHL-i *draft* '​is 24. valikuna. Aastatel 2014–2016 mängis ta American Hockey League'is (AHL) Canucksi noorteklubis Utica Comets. NHL-is debüteeris ta Canucksi meeskonnas 16. novembril 2015 mängus Montreal Canadiensi vastu, kuid see jäi ka tema ainsaks mänguks Canucksis.

2016. aasta veebruaris kaubeldi ta Calgary Flamesile, asudes mängima AHL-is Flamesi noorteklubis Stockton Heat. Flamesi meeskonnas debüteeris Shinkaruk 28. märtsil 2016 mängus Arizona Coyotesi vastu ja sai selles mängus kirja väravasöödu. Kaks päeva hiljem lõi ta mängus Anaheim Ducksi vastu oma esimese värava NHL-is. Kahel järgmisel hooajal mängis põhiliselt Stockton Heatis, pääsedes NHL-is Flamesi meeskonnas väljakule veel vaid hooajal 2016–17 kokku seitsmes mängus. Hooajal 2018–19 mängis ta AHL-i klubis Laval Rocket ja hooaja 2019–20 alguses Charlotte Checkersis. 2016. aastal valiti Shinkaruk AHL-i tähtede mängule.

2019. aasta detsembris liitus ta KHL-i klubiga Kunluni Red Star. Hooajal 2020–21 sai ta KHL-is kirja 12 väravat ja 18 väravasöötu, millega oli sel hooajal Ethan Wereki järel klubi resultatiivsuselt teine mängija. 2021. aasta juunis sõlmis ta lepingu Riia Dinamoga. 2022. aasta veebruaris liitus ta Rootsi kõrgliiga klubiga HV71.

2012. aastal võitis Shinkaruk Kanada kuni 18-aastaste koondisega omavanuste maailmameistrivõistlustel pronksmedali.

Viited
------

1. ↑   (vaadatud 1.12.2021)
2. ↑
3. ↑  "DINAMO RĪGA sastāvu papildina kanādiešu uzbrucējs Hunter Shinkaruk". dinamoriga.lv. 2.6.2021. Vaadatud 1.12.2021

Välislingid
-----------

* Hunter Shinkaruk KHL.ru lehel
* Hunter Shinkaruk NHL.com lehel
* Hunter Shinkaruk hockeydb.com lehel
Hinnangute tingimine on hinnangute muutumine, mis toimub assotsiatiivse õppimise abil. Selleks saab kasutada klassikalist tingimist, mida on uurinud Ivan Pavlov, mis põhineb stiimul-stiimul seosel ja operantset tingimist, mida on uurinud Burrhus Frederic Skinner ja mis põhineb tegevus-stiimul seosel. Tingimine on kogemuse mõjul automaatselt tekkiv suhteliselt püsiv muutus käitumises. Tingimine eristub ühelt poolt kaasasündinud käitumiskalduvustest nagu instinktid ja refleksid ning teiselt poolt teadlikust õppimisest. 

Hinnangu tingimine võib seletada ka kokkupuute efekti - pelgalt negatiivse tagajärje puudumine on sarrustav ning nõnda võib positiivne hinnang tekkida ka lihtsalt korduval kokkupuutel stiimuliga. Ühe stiimuliga seotud hinnang võib üle kanduda teisele (evaluative conditioning, affective learning). Kaudsem seos tekib hinnang kandub üle selle kandjalt näiteks brändile. Otsesem seos tekib kui näiteks brändi seostatakse tihedalt ühe konkreetse hinnangut kandva stiimuliga.
|  |
| --- |
|  |
| Tüüp 87
 |
| Tehnilised Andmed |
| Pikkus | 6,7 m |
| Laius | 3,2  m |
| Kõrgus | 4,10  m |
| Kaal | 44  t |
| Kiirus | maastikul ? km/h  maanteel 53 km/h |
| Käiguvaru | maanteel ? km/h  maanteel 300 km |
| Suurtükk | 2 x 35 mm |
| Kuulipildujad | – |
| Soomus |  ? mm |
| Mootor | Mitsubishi 10ZF Type 22 10-silindriline õhkjahutusega diiselmootor |
| Mootori võimsus | 750 hj |
| Meeskond | 3 inimest |

**Tüüp 87** (87式自走高射機関砲, hati-nana-shiki-jisou-kousya-kikan-hou) on Jaapani Omakaitsejõudude õhutõrje liikursuurtükk, mis kasutab Oerlikoni 35 mm kaksikkahurite süsteemi, nagu Saksamaa õhutõrje liikursuurtükk Gepard. Tüüp 87 on ehitatud modifitseeritud Tüüp 74 sašši peale. Visuaalse sarnasuse tõttu animeseeriast Mobile Suit Gundam pärit relvaga on sellele mitteametlikult pandud hüüdnimi Guntank.

Ajalugu
-------

Tüüpi 87 hakati välja töötama 1980. aastate keskel, et asendada vananevad USA päritolu M42 Duster õhutõrje liikursuurtükid. Põhjana masina loomiseks kasutati Tüübi 74 šassiid. Arendamise ja tootmisega tegeles Mitsubishi Rasketööstus.

Kirjeldus
---------

Tank on relvastatud 35 mm Oerlikoni kaksikkahuritega. Ühe kahuri laskekiirus on 550 lasku minutis ja maksimaalne efektiivne laskekaugus on 4 kilomeetrit. Kahurid on täielikult stabiliseeritud ja võimaldavad täpset tuld anda ka liikumise pealt. Kahurid on toodetud litsentsi alusel Jaapanis.

Tüüp 87 on varustatud tulejuhtimissüsteemi, jälgimis ning jälitusradarite ja sihtmärgi identifitseerimissüsteemiga.

Masina soomus pakub kaitset raskekuulipildujate tule ja mürsukildude eest, esiosa soomus ka väikesekaliibriliste kahurite tule eest. Lisaks on masinal ABK kaitse süsteem ja tulekustutussüsteem. Meeskonda kuulub kolm liiget (juht, sihtur, komandör).

### Kasutamine

Jaapani Omakaitsejõudude kasutuses on 2010. aasta seisuga 52 Tüüp 87 õhutõrje liikursuurtükki.

Viited
------

1. ↑  Type 87 self-propelled anti-aircraft gun Kasutatud 17.09.2011
2. 1 2 3 4  "Type 87: 35-mm self-propelled anti-aircraft gun" (Inglise keel). www.Military-Today.com. Vaadatud 17.09.2011. `{{netiviide}}`: välislink kohas ``|Väljaandja=`` (juhend)CS1 hooldus: tundmatu keel (link)
3. ↑  "UNITED NATIONS REGISTER OF CONVENTIONAL ARMS: Japan 2010" (Inglise keel). ÜRO. 31.05.2011. Vaadatud 17.09.2011.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: tundmatu keel (link)

Kirjandus
---------

* Christopher F. Foss *Jane's World Armoured Fighting Vehicles* Macdonald and Jane's Publishers Limited, London 1976 ISBN 0-35401-022-0 *Inglise k.* (lk. 67)

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Tüüp 87 (õhutõrje liikursuurtükk)** |

  


| * v
* r
 Jaapani soomustehnika |
| --- |
| Tankid | 
Tüüp 61  **·**  Tüüp 74  **·**  Tüüp 90  **·**  Tüüp 10 |
| Liikursuurtükid | 
Tüüp 74  **·**  Tüüp 75  **·**  Tüüp 99  **·**  Tüüp 75 MLRS |
| Tankihävitajad | 
Tüüp 60 |
| Õhutõrjesoomukid | 
Tüüp 87 |
| Soomusautod | 
Komatsu LAV |
| Soomustransportöörid | 
Tüüp SU 60 **·**  Tüüp 73  **·**  Tüüp 82  **·**  Tüüp 87  **·**  Tüüp 89  **·**  Tüüp 96 |
| 
Kategooria: Sõjatehnika |
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib keelefilosoofia mõistest; keeleteaduse mõiste kohta vaata artiklit Lausetüüp* |

---

**Tüüp-lause** ehk **lausetüüp** (inglise *type-sentence*) on lause selles mõttes, milles võib öelda, et üks ja sama lause esineb mitu korda. 

Kui grammatikud räägivad lausetest, siis nad peavad tavaliselt silmas tüüp-lauseid. Lause selles mõttes on täielik häälikute või kirjamärkide muster, millel on tähendus.

Kui lauses muuta kas või üht sõna või sõnade omavahelist järjestust, siis saadakse kohe teine tüüp-lause. 

Eri ajal eri isikute poolt lausutud või eri kohtadesse kirja pandud laused (eksemplarlaused), mis sisaldavad samu sõnu (tüüp-sõnu) samas järjestuses, on ühe tüüp-lause eksemplarid.

Vaata ka
--------

* Tüüp
* Eksemplarlause

Viited
------

1. 1 2  William ja Martha Kneale. "*The development of logic*", 1984, lk 50.
2. ↑  Richard Swinburne, "*Revelation: From Analogy to Metaphor*", 2. trükk, 2005, lk 13.
3. ↑  Laurence Goldstein. "*Logic: Key Concepts in Philosophy*", 2005, lk 62.
4. ↑  Lause tähendust saab muuta ka intonatsiooniga või muude prosoodiavahenditega, aga seda võimalust keelefilosoofias harilikult eiratakse.
**Andres Kuusik** (sündinud 16. juulil 1975) on eesti majandusteadlane, Tartu Ülikooli majandusteaduskonna turunduse õppetooli juhataja ja TÜ neuroturunduse labori asutaja. Ta on ärifestivali sTARTUp Day ning Delta Majanduskonverentsi ideede autor ja ellukutsuja. 

Tema peamine uurimisteema on tarbijakäitumine (kliendi lojaalsus, ostuotsuse kujunemine ja mõjutamine poekeskkonnas, neuroturundus).

Haridustee
----------

Kuusiku haridustee sai alguse Viljandi 5. Keskkoolist, mille lõpetas 1993. aastal hõbemedaliga. Õppis 1993–1997 Tartu Ülikooli majandusteaduskonnas turundust ja välismajandust, oli aastatel 1997–1998 EuroFaculty majandusmagistrant ning 1998–2000 Tartu Ülikooli majandusteaduskonna välismajanduse õppetooli magistrant. 

2011. aastal kaitses ta Tartu Ülikoolis doktorikraadi teemal "Segmentation of Repeat Visitors Using Passive Mobile Positioning Data" ("Korduvkülastajate segmenteerimine passiivse mobiilpositsioneerimise abil", juhendajad Urmas Varblane ja Rein Ahas).

Töökäik
-------

Andres Kuusik töötas aastatel 1995–1997 AS Raatuse Kaubamajas turundusjuhina. Sealt edasi siirdus 1998. aastal AS Eesti Telefoni, kus töötas aastani 2002 erakliendi turundusosakonna juhatajana ning sealt edasi müügistrateegia osakonna juhatajana. Aastast 2003 Elion Ettevõtted ASis võrguinvesteeringute ja müügivõimaluste planeerimise valdkonnajuhina. 

2007. aastal alustas ta töötamist Tartu Ülikooli majandusteaduskonnas ettevõttemajanduse instituudi erakorralise teadurina, vahemikus 2008–2013 oli ta turunduse lektor ja teadur ning on aastast 2013 turunduse dotsent. 

On olnud aastatel 2015–2017 Tartu Ülikooli ettevõtlus- ja innovatsioonikeskuse juhataja ning aastatel 2015–2016 Äripäeva Turunduskäsiraamatu peatoimetaja.

Tunnustus
---------

* 2010 Erich Rannu stipendium
* 2011 Rein Otsasoni Fondi stipendium
* 2012 Raefondi preemia
* 2018 Tartu Ülikooli aumärk
* 2019 Tartu teerajaja

Viited
------

1. 1 2  "Eesti Teadusinfosüsteem. Andres Kuusik".
2. ↑  "LinkedIn. Andres Kuusik".
3. ↑  "Tartu Ülikooli aumärgi kavalerid". *Tartu Ülikool*. Vaadatud 9.12.2022.

Välislingid
-----------

* Andres Kuusik ResearchGate lehekülg
**Peeter Kimberg** (rahvasuus **Hari Peeter**; 8. september 1836 – 18. mai 1919) oli Harilaiu majakavaht, Hioma madrus ja Muhu väina loots.

Hari Peeter asus Harilaiule elama 1840. aastal, kui tema isast Harilaiu esimene kõrtsmik sai. Pärast isa Nigulas Kimbergi surma 1866. aastal sai Peetrist teine Harilaiu majakavaht. Seda ametit pidas Hari Peeter surmani 1919. aastal.

Sõitis merd parklaeva Hioma madrusena. Hioma purjetas esimese Eestis ehitatud laevana 1854. aastal ümber Kap Hoorni.

Tema majakavahiks olemise ajal püstitati 1886. aastal Harilaiule päevamärk, mis moodustas sihi tuulikuga ja näitas ohutut laevateed Eerikulaiu ja Soolarahu vahelt. Alguses oli märk puidust, 1906. aastal asendati see metallist märgiga.

Peeter Kimberg oli esimene ametlik Muhu väina loots.

Hari Peetril oli 5 tütart ja 2 poega.

Harilaiu majakavahi ameti võttis Peetrilt üle vanem poeg Madis Kimberg. Madise poeg Julius Kimberg oli Harilaiu viimane majakavaht, kuni perekond 1939. aasta baaside lepingu tõttu ära pidi kolima.

Noorem poeg Peeter Kimberg (kandis isa nime; 8. märts 1882 – 10. veebruar 1917) oli Suursadama vahimees, kuni võeti Esimese maailmasõja ajal Venemaa Keisririigi sõjaväkke ning suri Poolas. Peetri kohta on teada, et ta ehitas Harilaiul elades suure laevamudeli, mille pani liikuma veeaur.

Hari Peeter on maetud Kummistu kalmistule.

Viited
------

1. 1 2 3 4  Kimberg. (1996). – *Mereleksikon*. 1 kd. Eesti Entsüklopeediakirjastus, lk 159
2. ↑  Hioma. (1996). – *Mereleksikon*. 1 kd. Eesti Entsüklopeediakirjastus, lk 99–100
3. ↑  Harilaid. (1996). – *Mereleksikon*. 1 kd. Eesti Entsüklopeediakirjastus, lk 92
|  |
| --- |
|  |
| Medalikohad |
| Maailmameistrivõistlused |
| **Pronks** | 2018 | jäähoki |

**Cameron Thomas Atkinson** (sündinud 5. juunil 1989 Riverside'is Connecticuti osariigis) on USA jäähokimängija, kes mängib NHL-i klubis Philadelphia Flyers ründajana paremal äärel.

2008. aastal valis Columbus Blue Jackets ta NHL-i *draft* '​is 157. valikuna. Aastatel 2008–2011 mängis ta jäähokit kolm hooaega Boston College'i meeskonnas. 2011. aasta märtsis sõlmis ta lepingu Blue Jacketsiga. Ta debüteeris NHL-is hooajal 2011–12 ning lõi 10. oktoobril 2011 mängus Vancouver Canucksi vastu oma esimese värava NHL-is. Enamusesellest hooajast mängis ta siiski American Hockey League'i klubis Springfield Falcons. Blue Jacketsi põhikoosseisu liikmeks sai ta hooajal 2012–13.

Hooajal 2016–17 oli Atkinson Blue Jacketsi hooaja parim mängija, kui lõi põhihooajal 35 väravat ja kogus 62 punkti. 2017. aasta novembris pikendas ta Blue Jacketsiga lepingut seitsme aasta võrra. Hooajal 2018–19 tegi ta oma seni edukaima hooaja, kui lõi 41 väravat ja kogus 69 punkti. 

2021. aasta juulis kaubeldi ta Jakub Voráčeki vastu Philadelphia Flyersi.

Aastatel 2017 ja 2019 on ta osalenud NHL-i tähtede mängul.

USA jäähokikoondise koosseisus võitis ta 2018. aasta maailmameistrivõistlustelt pronksmedali.

Viited
------

1. ↑  "Blue Jackets sign Cam Atkinson to a seven-year contract extension". NHL.com. Columbus, OH: Columbus Blue Jackets. 17.11.2017. Vaadatud 18.5.2019
2. ↑  "Flyers acquire forward Cam Atkinson from Columbus for Jakub Voracek". nhl.com. 24.7.2021. Vaadatud 17.10.2021

Välislingid
-----------

* Cam Atkinson NHL.com lehel
* Cam Atkinson hockeydb.com lehel

| * v
* r
Philadelphia Flyers |
| --- |
| 
**Väravavahid**: Carter Hart **·** Felix Sandström |
| 
**Kaitsjad**: Justin Braun **·** Tony DeAngelo **·** Ryan Ellis **·** Ivan Provorov **·** Rasmus Ristolainen **·** Travis Sanheim **·** Nick Seeler **·** Cam York **·** Jegor Zamula |
| 
**Ründajad**: Wade Allison **·** Cam Atkinson **·** Kieffer Bellows **·** Noah Cates **·** Sean Couturier **·** Nicolas Deslauriers **·** Elliot Desnoyers **·** Joel Farabee **·** Tyson Foerster **·** Morgan Frost **·** Kevin Hayes **·** Travis Konecny **·** Tanner Laczynski **·** Scott Laughton **·** Brendan Lemieux **·** Owen Tippett **·** James van Riemsdyk |
**Andres Küng** (13. september 1945 – 10. detsember 2002) oli eesti päritolu Rootsi ajakirjanik, ettevõtja ja poliitik. 

Andres Küng sündis Ockelbos Gävleborgi läänis eesti põgenike peres. Ta sai kõrghariduse Stockholmi Kaubanduskõrgkoolist. Töötas Rootsi Raadios ja TV1-s väliskommentaatorina.

Ta oli aktiivne Balti riikide iseseisvuse pooldaja. Ta on kirjutanud kümneid raamatuid[*viide?*] ja tuhandeid artikleid[*viide?*]. Ta oli Liberaalse Rahvapartei liige ja selle juhatuse liige 1982–1991. Rootsi parlamendi liige 1982–1983. Ta oli Eesti Liberaaldemokraatliku Partei asutajaliige.

Ta oli üks Baltimaade iseseisvuse toetuseks korraldatud Stockholmi esmaspäevamiitingute algatajaid, Rootsi Eestlaste Esinduse esinduskogu ja Eesti Kongressi liige.

Küng oli reisibüroo Estlandsresor AB omanik. 1988. aastal rajas ta koos Viktor Siilatsiga firma Eesti Video. 1993. aastal osales ta esimese Eesti eratelekanali EVTV loomises ja oli BNS-i kaasosanik.

Tunnustus
---------

* 1998 – Läti Kolme Tähe orden
* 1999 – Valgetähe III klassi teenetemärk

Välislingid
-----------

* Andres Küngi koduleht
AS **Eesti Projekt** oli aastatel 1944–2006 tegutsenud (riiklik) projekteerimisinstituut. Aastal 2006 ühinesid AS Eesti Projekt, AS ETP Grupp ja AS Sweco Eesti, moodustades ASi Sweco Projekt.

Ajalugu
-------

Ettevõtte Eesti NSV ajalugu ulatub aastasse 1944, kui Moskvas asutati *Ehituse Projekteerimise Instituut*, mis aastal 1944 toodi Tallinna. 1948–1949 kandis nime Riiklik Ehituse Projekteerimise Instituut 1949–1951 kandis nime Vabariiklik Projekteerimise Trust "Estonprojekt". 

1951–1955 kandis nime Vabariiklik Projekteerimise Instituut "Estonprojekt" 1955–1957 kandis nime Riiklik Projekteerimise Instituut "Estongiprogorstroi" 1957–1961 kandis nime Riiklik Projekteerimise Instituut "Estonprojekt" 1961–1991 kandis nime Riiklik Projekteerimise Instituut "Eesti Projekt". 

Aastal 1991 sai ettevõttest riiklik aktsiaselts (RAS Eesti Projekt), hiljem sai nimeks AS Eesti Projekt. Aastal 2006 ühines koos teiste ettevõtetega ja moodustati AS Sweco Projekt.

Aastatel 1961–1989 oli ettevõtte peaarhitekt Mart Port.

Projekteeritud objekte
----------------------

Ettevõte on projekteerinud väga palju Eesti tähtsaid ühiskondlikke ehitisi, samuti alevite ja linnade generaalplaane, tehnorajatisi jt. Konkreetsemalt: nt Tallinna laululava, hotellid Viru ja Olümpia, Ugala teatrihoone.

Vaata ka
--------

* Eesti Ehitusmälestised (ettevõte)
* Eesti Maaehitusprojekt
* Eesti Tööstusprojekt
* EKE Projekt
* ETK Projekt
* Kommunaalprojekt

Viited
------

1. 1 2 3 4 5 6  EE 12. köide, 2003: 83.
2. 1 2   (vaadatud 02.03.2013)
3. 1 2 3 4 5 6  Eesti kunsti ja arhitektuuri biograafiline leksikon. Tallinn, 1996. Lk 619