recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Poka laht** on väike laht Saaremaal Saaremaa valla kaguosas, Oessaare lahe edelaosas. Poka laht asub Väljamõisa külast kirde suunas, Laidevahe lahest põhjas. 

Piirkond kuulub Laidevahe looduskaitseala koosseisu.

Poka lahte suubub Poka jõgi, mille valgla suurus on umbes 10 km².

Veerežiim
---------

Poka laht on üks Oessaare lahe soppidest. Seetõttu esineb nende veekogude omadustes palju sarnasusi, kuid ka mõningaid erinevusi.

Poka lahe vesi on põhjani läbipaistev. Sealse veekogu pH-tase on kõrge (9,64), mis annab märku hapniku üleküllastusest (204%). Lahes on rohkelt orgaanilist ainet ja lämmastikku. Ka on seal suurenenud kloriidi- ja sulfaadisisaldus, kuna veekogu paikneb mere läheduses.

Sette paksus ja iseloom varieerub vastavalt veekogu osale. Näiteks lahe lõunapoolses piirkonnas on sete paksema koostisega kui loodenurgas, kus see oli pehme ja viskoosne.

Elustik
-------

### Taimestik

Poka lahes esineb enim veesisest taimestikku, kuna laht on väga madal ja mudarohke, mistõttu katab sealne taimestik kogu järve põhja. Näiteks leidub seal mändvetiktaimi (*Charophyta*), kamm-penikeeli (*Potamogeton pectinatus*, sünonüüm *Stuckenia pectinata*) ja harilikku vesihernest (*Utricularia vulgaris*). Kaitsealuseid liike piirkonnas ei ole.

### Kalastik

Poka laht on heaks kudemisalaks mitmetele kalaliikidele, kellele meeldivad merega seotud lõukad.

### Kaitse

Et tagada Laidevahe lahe ning seal esinevate ohustatud liikide ja nende elupaikade säilimine, on veekogu osa Laidevahe looduskaitsealast. Ka kuulub piirkond Siiksaare-Oessaare lahtede linnuala ja Siiksaare-Oessaare loodusalana (keskkonnaregistri kood EE0040469) Euroopa Liidu Natura 2000 võrgustikku.

Vaata ka
--------

* Oessaare laht
* Laidevahe looduskaitseala

Viited
------

1. ↑  Laidevahe looduskaitse ala saidil turismiweb.ee
2. ↑  Poka oja Eesti looduse infosüsteemis
3. 1 2 3 4 5  Ott, Ingmar jt (2012). Rannikujärvede uurimiste tulemused. – Rannikulõukad Eestis ja Läänemere keskosas. Arengulugu, geoloogia ja hüdroloogia, elustik ning looduskaitseline väärtus. Tartu Ülikooli Pärnu kolledž, Keskkonnaamet, Eesti Maaülikooli Põllumajandus- ja keskkonnainstituudi Limnoloogiakeskus.
4. ↑  Kalanduse riikliku andmekogumise programmi täitmine ja andmete analüüs. Rannikumere kalad. 10.10.2012. a II vahearuanne, Eesti Mereinstituut.
**Vana-Pärnu kalmistu** on kalmistu Pärnus.

Vana-Pärnu kalmistu pärineb hiljemalt 15. sajandist. Kalmistu asub Haapsalu maantee ja Sauga jõe vahelisel alal, selle suurus on 4 hektarit.

Vana-Pärnu kalmistu on arvatavasti Pärnu vanim kristlik matmispaik, sest seal või praegusele kalmistule väga lähedal asus 1251. aastal sisseõnnistatud toomkirik koos selle juurde kuulunud surnuaiaga. Vana-Pärnu toomkiriku koos linnaga põletasid 1263. aastal röövretkele tulnud leedulased, kuid matmispaik sellest ajast ilmselt jäi.

Vana-Pärnu kalmistut kasutasid luterlik Pärnu Eliisabeti koguduse maasurnuaiast ja vene ortodoksi Pärnu Issandamuutmise kogudus.

Kalmistule on teiste seas maetud kirjanikud Elisabeth Aspe, August Sang, Kersti Merilaas ja Melania Krimm.

Kalmistu on võetud muinsuskaitse alla.

* August Sanga haudAugust Sanga haud
*

Viited
------

1. 1 2  Kann, Tõnu (21. juuli 2012). "Vana-Pärnu kalmistu on servapidi jõkke vajumas". *Pärnu Postimees*.

Välislingid
-----------

* Vana-Pärnu kalmistu kultuurimälestiste riiklikus registris
**Hosams Abu Meri** (araabia keeles حسام أبو مري, *Houssam Abou Merhi*; sündinud 20. augustil 1974 Liibanonis) on Liibanoni päritolu Läti arst ja poliitik, kes oli 2014–2018 seimi liige.

Abu Meri saabus Lätisse 1993. aastal meditsiini õppima. 1999 lõpetas ta Läti Meditsiiniakadeemia arstina. 2002 lõpetas ta Läti Ülikooli sisehaiguste arstina ja 2004. aastal täiendõppe gastroenteroloogia erialal.

Ta on asutanud Lätis Araabia kultuuri keskuse. 2007. aastal sai ta Läti kodakondsuse.

2014. aastal kandideeris ta Ühtsuse kandidaadina seimi liikmeks. Ta sai seimi liikmeks ministrina tööle asunud parlamendiliikme asendusliikmena.

2012 abiellus ta endise Läti siseministri Linda Mūrniecega. 2017 abielu lahutati. Tal on kaks tütart esimesest abielust.

Viited
------

1. ↑  Mūrniecei laulībā drūmas perspektīvas – vīram uzrādās agresijas pazīmes, NRA.lv
2. ↑
3. ↑  "Šķiras Linda un Hosams Abu Meri; deputāts publicē sirsnīgi atklātu vēstījumu". Originaali arhiivikoopia seisuga 13. juuni 2017. Vaadatud 20. juulil 2017.

Välislingid
-----------

* 
* Hosams Abu Meri Seimi kodulehel
Vihterpalu mõis peahoone
**Vihterpalu mõis** (saksa keeles *Wichterpal*) oli rüütlimõis Risti kihelkonnas Harjumaal. Praegu asub endine mõisasüda Vihterpalu külas Lääne-Harju vallas Harju maakonnas.

Ajalugu
-------

Vihterpalu mõisasüda 1934. aastal
1293. aastal kuulus piirkond Lihula tsistertslaste nunnakloostrile, alates 1402. aastast (Wichterpalo) Padise kloostrile. Eramõis tekkis pärast läänistamist 1586. aastal, esmamainitud 1623. aastal.

Aastal 1622 (teistel andmetel 1624) läänistati mõis Riia linnapeale Thomas von Rammile. Rammidele ja nende pärijatele kuulus mõis 1919. aastani. 1913. aastal oli mõisa omanik paruness Sofie von Rosen, sündinud v. Ramm.

1914. aastal kuulus mõisale 6909 hektarit mõisamaad, 76 lahutatud kohta 3850 hektariga, Tamse kõrvalmõis, 7 küla: Alliklepa (Allikleppa), Änglema (Englama), Keibu (Keibo), Kibru (Kibro), Waniko, Vilivalla (Wiliwälja), Wipse).

Administratiivselt kuulus mõis keskajal Tallinna komtuurkonda, 1913. aastal Vihterpalu valda, 1939. aastal kuulus endine mõisasüda Nõva valda.

Mõisa peahoone on alates 1990. aastatest eravalduses ja selle restaureerimine lõpetati 2005. aastal. Mõisa omanik on väikeettevõtja Gert Klaaser. Enne seda oli mõisa omanik soomlane Timo Juhani Lemberg, kes suri 2020. aastal.

Mõisa hooned
------------

Mõisa härrastemaja valmis 19. sajandi I veerandi lõpul. Arhitektuuriliselt on see hilisklassitsistlikus stiilis.

* Mõisa peahooneMõisa peahoone
* Mõisa aitMõisa ait
* Mõisa sepikodaMõisa sepikoda
* Endise tall-tõllakuuri kohale ehitatud hotellEndise tall-tõllakuuri kohale ehitatud hotell
* Mõisa parkMõisa park

Vaata ka
--------

* Vihterpalu mõisa park
* Risti kihelkond
* Vihterpalu vald (1866–1891), liideti 1891 Nõva vallaga.
* Vihterpalu mõisavald
* Nõva vald (1866)

Viited
------

1. ↑  *Eesti entsüklopeedia.* 12. köide: *Eesti A–Ü.* Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus, 2003, lk 661.
2. 1 2 3  Kultuurimälestiste riiklik register (vaadatud 18.03.2013)
3. ↑  Vihterpalu mõis (Risti khk), Kinnistute register Eesti Rahvusarhiivis
4. ↑  "vihterpalu.ee". Originaali arhiivikoopia seisuga 20. november 2013. Vaadatud 18. märtsil 2013.
5. ↑  "Riigi kalleima mõisa ostis tundmatu väikeettevõtja" Äripäev, 11. november 2023

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Vihterpalu mõis** |

* Vihterpalu mõis kultuurimälestiste riiklikus registris
* Vihterpalu mõis Eesti mõisaportaalis
* Vihterpalu mõisa lugu Mõisablogis

Risti kirik
Risti kihelkond

**Kirik**: Risti kirik  

**Mõisad**: Harju-Risti kirikumõis | Hatu mõis | Kurkse mõis | Kõmmaste mõis | Nõva mõis | Risti mõis | Vihterpalu mõis |
Patrick Bjorkstrand (2012)
**Patrick Bjorkstrand** (sündinud 1. juulil 1992 Herningis) on Taani jäähokimängija, kes mängib ründajana Taani kõrgliigaklubis Aalborg Pirates.

Ta alustas klubikarjääri kodulinna klubis Herning Blue Fox, debüteerides Taani kõrgliigas hooajal 2009/10. Aastatel 2011 ja 2012 tuli ta klubiga Taani meistriks.

Hooajal 2012/13 mängis ta Rootsi esiliigaklubis Mora IK. Aastatel 2013–2016 mängis ta KHL-is Zagrebi Medveščaki ridades, kuid hooaja 2014/15 lõpus mängis ta Soome kõrgliigaklubis SaiPa.

2016. aasta juulis sõlmis ta üheaastase lepingu NHL-i klubiga Los Angeles Kings, mängides hooajal 2016/17 American Hockey League'is (AHL) Kingsi tütarklubis Ontario Reign.

2017. aasta augustis sõlmis ta lepingu Soome kõrgliigaklubiga KooKoo. Hooaja 2017/18 lõpus mängis ta Saksamaa kõrgliigaklubis Thomas Sabo Ice Tigersl. 2018. aasta juunis naasis Bjorkstrand Soome kõrgliigasse, sõlmides üheaastase lepingu HC TPS-iga. Aastatel 2019–2021 mängis ta Austria kõrgliigaklubis EC VSV. 2021. aasta juulis liitus ta Aalborg Piratesiga, kellega on tulnud kaks korda Taani meistriks (2022 ja 2023).

Taani jäähokikoondise koosseisus on Bjorkstrand osalenud viitel maailmameistrivõistlustel (2013, 2014, 2015, 2016 ja 2022).

Tema isa on jäähokitreener Todd Bjorkstrand. Tema noorem vend Oliver Bjorkstrand on samuti jäähokimängija.

Viited
------

1. ↑   (vaadatud 14.5.2022)

Välislingid
-----------

* Patrick Bjorkstrand hockeydb.com lehel
**Berend von Rehbinder** (ka Bernhard, ?–1726) oli Rootsi ohvitser ja ooberst, kes osales Põhjasõjas.

Elulugu
-------

Berend von Rehbinder sündis Bernhard von Rehbinderi ja Helene von Kurselli peres. 

1701. aastal sai ta Järvamaa jalaväerügemendis teenides majoriks, hiljem läks üle Virumaa jalaväerügementi. Selle üksuse koosseisus võitles ta 1702. aastal Vasknarva lahingus.

1704. aastal langes Narva piiramise järel vangi ning naasis kodumaale alles 1722. aasta veebruaris. Järgmisel aastal läks ta sõjaväest oobersti auastmes erru. 

Berend von Rehbinder suri 5. detsembril 1726.

Isiklikku
---------

Berend von Rehbinder oli kõigepealt abielus Helene von Rehbinderi ja hiljem Emerentia von Rehbinderiga. Abielust sündis tütar Gertrude Dorothea von Rehbinder.

Viited
------

1. 1 2 3  "Bernhard von Rehbinder". Vaadatud 08.06.2023.
2. 1 2  "Karl XII:s officerare. Biografiska anteckningar". Vaadatud 08.06.2023.
3. ↑  Kelch, Christian (2009). *Liivimaa kroonika järg*. Lk 204–207.
Printsess Mathilde Rootsi kroonprintsess Victoria pulmas 2010. aastal
**Mathilde** (sünninimega **Mathilde Marie Christine Ghislaine d'Udekem d'Acoz**; sündinud 20. jaanuaril 1973) on Belgia kuninganna, kuningas Philippe I abikaasa. 

Abielludes sai Mathilde ka Brabanti hertsoginna tiitli ning kuigi teda nimetati kroonprintsessiks, ei kandnud ta ametlikult sellist tiitlit. Kui Philippe'ist sai kuningas, sai Mathilde'ist esimene Belgia päritolu kuninganna.

Perekond
--------

Mathilde on krahv (enne *Jonkheer*) Patrick d'Udekem d'Acozi ja krahvinna Anna Maria Komorowska vanim laps. Tal on kolm õde ja üks vend: Marie-Alix (16. september 1974 – 1997), Elisabeth (17. jaanuar 1977), Hélene (22. september 1979) ja Charles-Henri (13. mai 1985). 

Mathilde'i isapoolne perekond kuulub Belgia aadlike hulka. Tema vanaisa ja onu olid parunid, kuid Mathilde'il ja tema isal on õigus kasutada tiitlit *Jonkrouw* ('kõrgeauline'). 

Tema emapoolse suguvõsa liikmed on Poola aadlikud ja aristokraatia. Tema emapoolne vanaisa oli krahv Leon Michał Komorowski (1907–1992) ja vanaema printsess Zofia Sapieha-Kodénski (1919–1997). Printsess Mathilde'il on sugulussidemeid paljude Poola aristokraatia hulka kuuluvate perekondadega nagu Czartoryski, Lubomirski, Radsiwiłł, Zamoyski, Potulicki, Sanguzko ja teised.

Haridus ja karjäär
------------------

Printsess õppis Institut de la Vierge Fidèle'is Brüsselis ning seejärel 1991–1994 Institut Libre Marie Haps'is kõneteraapiat (lõpetas *magna cum laude*). Seejärel oli tal oma kõneteraapia praksis kuni 1999. aastani. Ta on õppinud ka psühholoogiat Université catholique de Louvain'is, mille lõpetas 2002. aastal. 

Ta räägib hollandi, inglise, prantsuse ja itaalia keelt.

Kihlus ja abiellumine
---------------------

Mathilde'i ja prints Philippe'i suhe tuli avalikuks alles siis, kui nad andsid teada kihlusest, mis üllatas kogu Belgia avalikkust, sest printsi polnud kunagi ühegi naisega seostatud. 

8. novembril 1999 anti Mathilde'ile Kuningliku Dekreedi alusel Belgia printsessi tiitel. Tema isa ja onud said krahvi tiitli. Mathilde ja Philippe abiellusid 4. detsembril 1999 Brüsselis ja Mathilde sai tiitli Tema Kuninglik Kõrgus Brabanti hertsoginna.

Lapsed
------

* Printsess Elisabeth (sündis 25. oktoobril 2001)
* Prints Gabriel (sündis 20. augustil 2003)
* Prints Emmanuel (sündis 4. oktoobril 2005)
* Printsess Eléonore (sündis 16. aprillil 2008)

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Mathilde (Belgia kuninganna)** |

* Printsess Mathilde'i ametlik koduleht
**Sõõrikmajandus** (inglise keeles *doughnut economics*) on majandusteadlase Kate Raworthi loodud kontseptsioon (2012) planetaarsete piiride täiendamise kohta sotsiaalsete piiridega, millest allapoole langemine tähendab inimühiskonna jaoks vastuvõetamatute puuduste (nälg, terviseprobleemid, vaesus jm) all kannatamist.

Planetaarsete ja sotsiaalsete piiride vaheline ala moodustab keskkonnaohutu ja sotsiaalselt õiglase ruumi ühiskonna täisväärtuslikuks toimimiseks ja majandamiseks. Kujundlikult moodustab see ala sõõriku, mille välimisest ja sisemisest ringist väljaspool elamine ei ole kestlik.

Vaata ka
--------

* mittekasv
* ringmajandus
* rohemajandus
* toimetulekuvõime

Viited
------

1. 1 2  Sõõrikmajandus Säästva Eesti Instituudi veebisõnastikus "Säästva arengu sõnaseletusi" (vaadatud 22.06.2019)

Kirjandus
---------

* Sõõrikmajandus Säästva Eesti Instituudi veebisõnastikus "Säästva arengu sõnaseletusi"

Välislingid
-----------

* Sõõrikmajanduse kontseptsioon Kate Raworthi kodulehel.
Johannes ja Joosep Aaviku majamuuseum
Johannes ja Joosep Aaviku majamuuseum
**Aavikute maja­­muuseum** on Saaremaa Muuseumi filiaal Kuressaares Jänesteküla linnajaos aadressil Vallimaa 7.
Muuseumis asub püsiekspositsioon eesti keeleuuendaja Johannes Aaviku ja tema onupoja, kohaliku kultuuritegelase Joosep Aaviku elust ja tegevusest.
Muuseum avati külastajaile 19. juunil 1992. 2015. aasta juulis läks maja remonti ning põhjalikud rekonstrueerimistööd läbinud muuseum avati 19. jaanuaril 2016.

Tööde käigus selgus, et hoone palkide koikahjustused on märksa ulatuslikumad, kui eeldati, mistõttu tööde maht suurenes tunduvalt. Vanast Aavikute majast jäid alles vaid üksikud majaosad ning ülejäänu tuli uuesti ehitada. Ühtlasi kaasajastati muuseumi püsiekspositsiooni, mis sai uue kujunduse ja varustati tõlkega inglise keelde.

Aavikute majamuuseumi remondile aitasid kaasa ka kohalikud elanikud, annetades muuseumile siseviimistluseks vanamoelisi tapeete.

Viited
------

1. 1 2  Taasavatakse Johannes ja Joosep Aaviku majamuuseum - Saaremaa muuseumi pressiteade, 18.01.2016

Välislingid
-----------

* Kultuurimälestise id puudub
**Otto Georg Reinock** (23. detsember (vkj 10. detsember) 1872 Albu vald, Järvamaa – 19. september 1936) oli eesti õpetaja. 

Pärast valla- ja kihelkonnakooli lõpetamist õppis Reinock Tartu Õpetajate Seminaris, mille lõpetas 1892. aastal.

Otto Reinocki matusekoht on praegu teadmata.

Teenistuskäik
-------------

* 1. august 1898 – 31. juuli 1895 Aaspere Võipere vallakooli õpetaja;
* 1. august 1895 – 31. detsember 1898 Palmse 2-klassilise Ministeeriumikooli pedagoogikaklassi juhataja.
* 1. september 1909 – 31. juuli 1929 algul on ta kümmekond aastat Tallinna 1. Kroonu Algkooli ja siis sama kaua Tallinna Linna 13. Algkooli õpetaja.
* 1. august 1929 – 31. juuli 1935 oli Otto Reinock Tallinna 27. Algkooli juhataja.

Pärast seda läks ta pensionile.

Tallinna-perioodil premeeriti teda korduvalt. Ajal, mil ta töötas 13. algkoolis, kontrollis tema tööd mitmel korral koolinõunik Christian Brüller, kelle läbinisti positiivses hinnangus on muuhulgas kirjas: "Pooldab vanemate õpetajate seas erandlikult klassisüsteemi... On suutnud kohanduda uue kooli nõuetega, omandades näiteks kursustel õpetamiseks tarvilise osavuse ja oskuse käsitöös ning joonistamises."

Isiklikku
---------

Ta on Andres ja Caroline Reinocki poeg.

Ta abiellus 3. septembril 1899. aastal neiu Liisa Kütiga (sündinud 27. oktoober 1873). Lapsi oli perekonnas kolm: Andrei (suri nelja-aastaselt), Nikolai, kes langes Vabadussõjas, ja tütar Harmilda. 

23. novembril 1922 suri laste ema Liisa Reinock, keda eelnevalt püüti päästa operatsiooniga Berliinis.

Viited
------

1. 1 2  Personaalraamat XVII. P - V; EAA.1234.1.164; 1906-1931 - viide sünnile, sünnikohale, vanemate nimedele

Välislingid
-----------

* Personaalraamat: Ahula, Kurisoo; EAA.1234.1.148; 1881-1907

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**Ferdinand Kabe** | **Tallinna 27. algkooli direktor**1929–1935 | Järgnev**August Mölder** |
Rubiinklaasist kauss
17. sajandi rubiinklaasist nõud Wittelsbachide residentsis Münchenis. Kaanega peekri tegijaks on pärimuse järgi Johannes Kunckel ise
Dikroilisest klaasist Lykurgose karikas Briti Muuseumis
**Rubiinklaas** on sügavpunase värvusega klaas, millele annab värvuse erilise menetlusega klaasimassi sulatatud kuldkloriid.

Kirjeldus
---------

Rubiinklaasi saamiseks lisatakse klaasimassi kolloidne kuldkloriidilahus, mida saadakse metallilise kulla lahustamisel kuningvees. Mõnikord lisatakse ka väike kogus tinakloriidi. Rubiinklaasi tootmise protsess on keerukas ja kallis.

Klaasile annavad punase värvuse kolloidse kulla osakesed. Efekti mikroskoopiliseks põhjuseks on nn. pinnaplasmonid - kulla juhtivuselektronide "gaasi" võnkumised osakeste pindkihis. Pinnaplasmonite sagedus sõltub tugevalt kullaosakeste suurusest ja ilmneb kullakolloidide spektrites karakteerse neeldumisribana piirkonnas 500 ... 600 nm.

Ajaloost
--------

Rubiinklaasi osati valmistada juba antiikajal. Vahepeal tema valmistamise meetod unustati, leiutati aga uuesti 1679. a. Johann Kunckel von Löwensterni poolt, kes sulatas klaasimassi sisse Cassiuse purpurit (kullakolloid tina(IV)hüdroksiid geelis).

Rubiinklaasi tootmise eripära seisneb asjaolus, et esialgu on klaasimass halli värvusega ja alles pärast uuesti kuumutamist muutub see punaseks. Kuni 19. sajandi lõpuni, mil selle avastasid Ehrenfeldi klaasimeistrid, tootsid Böömi klaasimeistrid punast klaasi kasutades vaske.

Viited
------

1. ↑  "Ruby Glass from The Glass Encyclopedia". Originaali arhiivikoopia seisuga 20. juuli 2022. Vaadatud 20. juulil 2022.
2. ↑  J. Kikas. Klaasid. - LOFY.02.018 Loeng 1
3. ↑  Rubiinklaasi ümbersulatamine. - opik.fyysika.ee
4. ↑  Ruby glass. - britannica.com

Välislingid
-----------

* Ruby glass. - britannica.com
* Ruby Glass from The Glass Encyclopedia
* J. Kikas. Klaasid. - LOFY.02.018 Loeng 1
"Soomusrongi Mari" Melanie Laid (vaguni uksel) Vabadussõjas laiarööpmelisel soomusrongil "Kapten Irv" Lätis Ropaži raudteejaamas (30. mai 1919)
**Melanie Laid** (4. juuni 1885 Mändjala, Kaarma Suurvald, Saaremaa – teadmata) oli endine Johan Pitka koduabiline, kes asus Vabadussõjas tsiviilisikuna vabatahtlikult teenima laiarööpmelisele soomusrongile nr 1, kus teda hakati seetõttu austavalt kutsuma nimega "Soomusrongi Mari" (või lihtsalt "Rongi Mari").

Elulugu
-------

Melanie Laid sündis 1885. aastal Saaremaal Kaarma Suurvallas Mändjala külas, kus ta meremehest isal Friedrich Laidil oli paarivakane vabadikukoht.

Õppis 6–7-aastaselt kaks talve Nasva külakoolis. Seejärel töötas pere vanima lapsena alates kaheksandast eluaastast Saaremaa peredes lapsehoidjana.

1917. aastal tuli Tallinna lähedale taluteenijaks ja 1918. aastal asus tööle Tallinnas Johan Pitka perekonna teenijana, kus töötas kuni Pitka käimasoleva Vabadussõja tõttu oma perekonna 1918. aasta detsembris Inglismaale sõjapakku saatis.

Avaldas seejärel soovi asuda mõnele Pitkale alluvale soomusrongile, et "koos teistega isamaad kaitsta". Pitka tuli ta soovile vastu ja 1918. aasta detsembri teisel poolel asuski Melanie Laid sel ajal rindelt Tallinnas viibivale laiarööpmelisele soomusrongile nr 1, kus teenis tsiviilisikust rongiteenijana kuni 1919. aasta novembrini.

Vaata ka
--------

* Anna Vares-Kukk
* Salme Bergmann-Ilmet

Kirjandus
---------

* Melanie Laid, "Vabadussõja veteran jutustab. "Soomusrongi Mari" mälestusi" // Sõdur 1938, nr 28-34.
* Alo Lõhmus, "Priius, kallis anne. Elu ja surm Vabadussõja kõige raskemal ajal." Alo Lõhmus ja OÜ Hea Lugu, 2014.

Välislingid
-----------

* Võidukad soomusronglased taastasid eestlaste eneseusu (Postimees 2008)
* «Soomusrongi Mari» Melanie Laid aitas sõduritega kõrvu Eestil vabaduse kätte võidelda (Postimees 2018)
**Metsamajandus** on metsanduse haru, mis tegeleb metsade majandamisega: metsa uuendamise, kasvatamise, kasutamise ja kaitsega.

Põhilised metsauuenduse võtted on uuendusraie ning sellele järgnev metsaistutus või -külv, aga ka looduslikule uuendusele kaasaaitamine (seemnepuude allesjätmine, maapinna mineraliseerimine, metsa majandamise eeskirjas sätestatust väiksema algtihedusega metsa külvamine või istutamine) ja metsakultuuri hooldamine (noorte puude ümbert rohttaimestiku niitmine, kitkumine, mahatallamine või keemiline tõrje, ning valgustusraie ehk konkureerivate puu- ja põõsaliikide eemaldamine ja liiga tihedate puugruppide harvendamine, mõningal määral kasutatakse istutusjärgsetel põuastel suvedel ka kastmist), mujal maailmas kasutatakse mõningate puuliikide puhul uuenemist soodustava abinõuna ka langi ülepõletamist.

Metsa kasvatamise peamisteks võteteks on noorendike hooldamine, metsamaaparandus (mulla toiteainete-, happesuse- ja niiskusrežiimi parandamine, metsateede ehitamine jms), harvendus- ja sanitaarraied ning kasvavate puude laasimine. Eestis on keelatud metsa väetamine mineraalväetistega.

Metsa kasutamine on puiduvarumine, vaigutamine, dekoratiivmaterjali (sh urvad, samblikud, samblad, metsalilled, jõulukuused, suvistekased), ravimtaimede, luua- ja vihaokste, punutisevitste, puukoore (sh korgi, kasetohu, niine jt), okaste, kase- ja vahtramahla varumine, seente, marjade, puuviljade, pähklite, seemnete, tõrude ja käbide korjamine, metsa kasutamine looduskaitseks, riigikaitseks, jahinduseks, teadus- ja õppetööks, rekreatsiooniks (sh sportimine, loodusfotograafia, vaba aja veetmine jne), kahjulike mõjude leevendamiseks (müra, heitgaaside, haisu, valgusreostuse, erosiooni, maalihete, tugevate tuulte jne tõkestamiseks), loomade karjatamiseks, mesinduseks (sh metsmesinduseks) ja religioosseks tegevuseks.

Metsakaitse hõlmab tegevusi võitluseks metsi kahjustavate teguritega (haigused, putukkahjurid, ulukite rüüsted, metsatulekahjud, üleujutused, liigne rekreatiivne koormus, keskkonna saastatus (happevihmad, kohati ka leeliselised pinnaveed jne). Järjest rohkem peab metsakaitse otsima abinõusid ka prahistamise, geneetiline vaesumise, ebasoovitavate geenidega saastumise ja invasiivsete võõrliikide sissetungi vastu.

Vaata ka
--------

* Metsatööstus
* Metsahoolekogu
* Eesti metsasus

Viited
------

1. ↑
2. ↑
**Dino Beganovic** (bosnia keeles *Beganović*; sündinud 19. jaanuaril 2004 Linköpingis) on Rootsi-Bosnia päritolu võidusõitja, praegu võistleb Prema Powerteami meeskonnas Vormel Regionaal Euroopa Meistrivõistlustel. Ta on Ferrari Driver Academy liige.

Karjäär
-------

### Kardisõit

Beganovic alustas kardisõiduga 2011. aastal. Ta võitis mitu riigi meistritiitlit, näiteks Rootsi OK Junior kardikategooria 2018. 2019. aastal võitis Beganovic OK kategooria nii Rootsi kui ka Itaalia meistrivõistlustel ning saavutas samal aastal WSK eurosarjas teise koha.

### Madalamad vormelid

2020. aastal tegi Beganovic oma üheistmelise debüüdi, võisteldes Itaalia Vormel 4 Meistrivõistlustel koos Prema Powerteamiga. Seal võitis ta Imolas ühe sõidu ja lõpetas edetabelis kolmandana, jäädes alla vaid Francesco Pizzile ja meister Gabriele Minìle. Ta osales ka Itaalia meeskonnaga ADAC Vormel 4 valitud voorudes, kogudes kahe nädalavahetusega kaksteist punkti.

### Vormel Regionaal Euroopa Meistrivõistlustel

Beganovic tegi oma Vormel 3 debüüdi 2021. aastal, võisteldes Premaga nii Vormel 3 Aasia Meistrivõistlustel kui ka Vormel Regionaal Euroopa Meistrivõistlustel. Hoolimata sellest, et Aasia sarjas sõitis ta viiest voorust vaid kolm, saavutas rootslane neli poodiumit ja viis Rookie Cupi võitu ning saavutas üldarvestuses seitsmenda koha. Seejärel võistles ta oma esimesel hooajal Formula Regional Euroopa meistrivõistlustel, kus saavutas kaks uustulnuka võitu, ühe poodiumikoha ja ühe pole-positsiooni.

Isiklikku
---------

Beganovic sündis Rootsis Ekholmenis. Tema vanemad Fikret ja Mirnesa emigreerusid enne tema sündi Bosniast ja Hertsegoviinast Rootsi. Tema perekond on pärit Zenicast, mis asub Sarajevost 70 km põhja pool. Tal on noorem vend Emir.

Lisaks bosnia keelele valdab Beganovic ka rootsi, inglise ja itaalia keelt.

Välislingid
-----------

* Dino Beganovic karjääri kokkuvõte saidil DriverDB.com (inglise keeles)
**Trapetsiaalsed hauaplaadid** on Euroopas ajavahemikust 7. sajandist 14. sajandi alguseni pärinevad kivist hauatähised, mis on peatsist laiemad ja jalutsist kitsamad. Nende massilise kasutuse aeg langeb 11.–13. sajandisse.

Trapetsiaalsed hauaplaadid Eestis
---------------------------------

Eestis leiduvad trapetsiaalsed hauaplaadid peamiselt Saaremaal, Muhu saarel ja Läänemaa mandriosas, kokku 90 kindlat ja 14 oletatavat hauaplaati ja fragmenti. Lisaks on kaks plaati leitud Järvamaalt ja üks Hiiumaalt. Plaadid on raiutud kohalikust paekivist või dolomiidist, pikkusega 106–196 cm, ülemise otsa laiusega 55–108 cm, alumise otsa laiusega 55–95 cm ja paksusega 12–25 cm. Plaatidel on madalreljeefis või uurendatud kujutised (rõngasrist, rombrist, ilmapuu/protsessioonirist, sarv või joogisarv, inimfiguur/sõdalane, ladina ja Kreeka rist, haakrist, maarjaroos). Tekstid puuduvad (ühel juhul võidi see lisada hiljem). Plaadid asuvad kirikuaedades, kirikute põrandais või seintes. Ilmselt alates hiliskeskajast on plaate kasutatud sekundaarse ehitusmaterjalina. Pole täpselt teada, millised plaadid paiknevad oma algsel asukohal.[*viide?*]

Trapetsikujulisi hauaplaate on Eestis leitud Ambla, Haapsalu, Hanila, Järva-Peetri, Kaarma, Karja, Karuse, Kihelkonna, Kullamaa, Lääne-Nigula, Muhu, Pöide, Pühalepa, Ridala ja Valjala kirikust.[*viide?*]

Eestis leiduvate hauaplaatide täpsem dateerimine ja seostamine eksklusiivselt paganluse või kristlusega on vaieldav.[*viide?*]

Viited
------

1. ↑  "Tekstieelsete hauaplaatide kataloog. – muinsuskaitseamet.ee" (PDF). Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 20. detsember 2021. Vaadatud 21. augustil 2020.
2. ↑  "Tekstieelsete hauaplaatide kataloog. – muinsuskaitseamet.ee" (PDF). Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 20. detsember 2021. Vaadatud 21. augustil 2020.

Kirjandus
---------

* Trapetsiaalsed hauaplaadid Eestis. Muinsuskaitseamet, Tallinn 2004.

Välislingid
-----------

* Tekstieelsete hauaplaatide kataloog. – muinsuskaitseamet.ee
**Vladimir Volfovitš Žirinovski** (vene keeles *Владимир Вольфович Жириновский*; 25. aprill 1946 Almatõ, Kasahhi NSV – 6. aprill 2022 Moskva) oli Venemaa ultranatsionalistlik poliitik.

Kuni 1964. aastani kandis ta isa perekonnanime **Eidelstein** (*Эйдельштейн*). 

Tema juudist isa Wolf (1907–1983) oli pärit tänapäeva Ukraina alalt, Kostopilist ning hukkus Iisraelis liiklusõnnetuses ja on maetud H̠oloni kalmistule.

Žirinovski ema Aleksandra Žirinovskaja (sündinud Makarova) oli vene rahvusest. Suri Moskvas 1985. aastal.

Žirinovski õppis Moskva Riiklikus Ülikoolis keeli ja rääkis vabalt ka türgi keelt. Ta oli Venemaa Liberaaldemokraatliku Partei juht. Sai 1991. aasta Venemaa presidendivalimistel Boriss Jeltsini ja Nikolai Rõžkovi järel kolmanda tulemuse, kogudes 7,81% häältest. Toetas Augustiputši ajal GKTšPd, üritas organiseerida miitingut Maneeži väljakul, kust rahvas ta hüüetega "Fašist!" minema ajas. Toetas 1993. aasta septembris Jeltsini otsust Ülemnõukogu laiali saata. Saavutas üllatavalt hea tulemuse 1993. aasta Riigiduuma valimistel, hiljem tema toetus siiski vähenes.

2008. aasta presidendivalimistel lootis ta võita ning siis: "Presidendiks saades vaatan ma piiri üle. Praegu peate te rahul olema, et president on Putin, tema teid ei puutu. Tulevikus on Eestis vaid kaks linna – Tallinn ja Pärnu. Aga Tartust saab Jurjev." 

Teiste julgete väljaütlemiste sekka kuulus lubadus pärast 2005. aasta septembris toimunud lennuõnnetust Vene hävitajaga, mis lendas illegaalselt Leedu territooriumi kohal, nõuda Leedult sisse kahjutasu 100 000 eurot ja piloodi mitte väljaandmise korral sooritada Leedu lähedal "sõjalisi manöövreid Balti mereväega".

2005. aastal kuulutas Kasahstan ta omaenda sünnimaal *persona non grata*'ks tema väljaütlemiste pärast, et Venemaa-Kasahstani piiri tuleb muuta.

Tema poeg Igor Lebedev oli 2011–2021 Riigiduuma aseesimees.

Žirinovski oli tuntud oma agressiivsete ja matslike väljaütlemiste poolest vähimagi enda suhtes esitatava kriitika korral. Nii sõimas ta telesaates ühte Vene kindralit "argpükslikuks nõukogude kindraliks" ja "lurjuseks ja kaabakaks"; ründas presidendivalimiste debati käigus Gennadi Zjuganovi usaldusisikut Pavel Tarassovit kui "Pavlik Morozovit" ja ähvardas ta võimule tulles vangistada lasta, ründas Parempoolse Ürituse poliitikut Boriss Nadeždinit kui "lurjust ja kaabakat koos oma partei, oma bandiitidega", "jälki isikut" (mille peale Nadeždin tõstatas küsimuse, kas Žirinovskile "vastu vahtimist anda või mis?"); Nadeždin oli talle meelde tuletanud Žirinovskile omistatud 1991. aasta lubadust "igale naisele mees anda".

25. märtsil 2022 levisid aluseta kuuldused tema surmast.

6. aprillil 2022 teatas Venemaa Riigiduuma esimees Vjatšeslav Volodin Žirinovski surmast.

Allikad
-------

1. ↑
2. ↑
3. ↑
4. ↑
5. ↑  March 25, 2022, By RFE/RL, Russian Politician Zhirinovsky Said To Be In Serious Condition
6. ↑  "Жириновский умер после тяжелой и продолжительной болезни". *Fontanka*. 6. aprill 2022.

|  |  |
| --- | --- |
|  | Tsitaadid Vikitsitaatides: **Vladimir Žirinovski** |
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib Vusa jõest; Vusa jõeks võidakse nimetada ka Usa jõge* |

---

**Vusa** on jõgi Valgevenes Minski oblastis, Nemunase parempoolne lisajõgi. Valgevene keeles on jõe nimi Вуса, vene keeles Усса (**Ussa**).

Jõe pikkus on 115 km, valgla on 1345 km². Jõe langus on 1,3 meetrit kilomeetri kohta, keskmine vooluhulk suudmes on 6,3 m³/s. Jõe laius on 7–10 meetrit.

Vusa algab Dziaržynski rajoonist Minski kõrgustikult 232,5 meetri kõrguselt merepinnast, voolab üldjoontes lõunasse ja suubub Uzda rajoonis Nemunasesse. Jõe suue asub merepinnast 157,2 meetri kõrgusel. Vusa on Nemunase esimene suurem lisajõgi, selle suudmest ülalpool kannab Nemunas nime Niomaniec. Suurim lisajõgi on Pieratuć.

Vusa org on ülemjooksul V-tähe kujuline ja 300–500 meetrit lai. Allpool muutub org trapetsikujuliseks, seal on see ligi kaks kilomeetrit lai. lammi laius on 200–400 meetrit, allpool Uzdzianka suuet aga 1–2 kilomeetrit lai. Lammi liigendavad arvukad kuivenduskanalid ja vanajõed. Usa küla juures on jõel väike veehoidla. 2–3 kilomeetrit lai. Lamm on madal ja soostunud. Dziaržynski rajoonis on jõge Sakovičy ja Černikaŭščyna küla vahel 5,5 kilomeetri ulatuses maaparandustööde käigus õgvendatud. Usa küla juures asub jõel väike 0,08 hektari suurune paisjärv.

Viited
------

1. ↑
2. ↑  Блакітная кніга Беларусі: энцыкл. / Рэдкал.: Н. А. Дзісько, М. М. Курловіч, Я. В. Малашэвіч і інш.; Маст. В. Г. Загародні. — Мн.: БелЭн, 1994. С. 375—376.

Välislingid
-----------

 Vusa – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
**Endel Nõgene** (sündinud 9. märtsil 1950 Tartus) on eesti dirigent ja muusikaõppejõud.

Haridus
-------

Kooliaastad veetis Nõgene Laiusel, Jõgeval ja Tartus. Kõrgema muusikalise hariduse omandas Eesti Muusikaakadeemias, kus tema juhendaja oli Roman Matsov. Pärast akadeemia lõpetamist 1974 õppis Endel Nõgene dirigeerimist Viktor Fedotovi juures Leningradi Konservatooriumis. Assistentuuri läbis ta Leedu Rahvusooperis professor J. Aleksa käe all. Ta on täiendanud end ooperidirigeerimise alal Potsdamis, Viinis, Berliinis, Bayreuthis, Münchenis ja Zürichis.

Karjäär
-------

### Töökohad

* 1974–1980 Vanemuise teatri dirigent
* 1977–1979 külalisdirigent Leedu rahvusooperis Vilniuses
* 1980–1981 Vanemuise teatri peadirigent
* 1979–1987 Estonia teatri dirigent
* 1987–1999 Vanemuise teatri muusikajuht ja peadirigent
* 1992–2001 Europäische Musiktheater-Akademie juhatuse liige
* 1999–2005 Rahvusooper Estonia dirigent

Endel Nõgene on tuntud eelkõige ooperidirigendina, olles juhatanud enam kui 60 ooperit ja balletti. Carlo Felice Cillario ja Alberto Zedda assistendina on ta toonud välja hulgaliselt itaalia oopereid. Lisaks on ta dirigeerinud ka hulgaliselt sümfooniakontserte Eestis, Soomes, Rootsis, Saksamaal, Armeenias, Venemaal, Lätis, Leedus, Rumeenias ja Tšehhis, muu hulgas ka Berliini Filharmoonikute kodusaalis. Samuti on ta osalenud rahvusvahelistel festivalidel.

Aastast 1992 on Endel Nõgene Viinis tegutseva Europäische Musiktheater-Akademie liige ning kuulus aastaid ka selle organisatsiooni juhatusse. Õppejõuna on ta tegev Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia ooperistuudios.

Aastal 2004 lõid Nõgene ja Peeter Kaljumäe Ferenc Lehári orkestri, mille repertuaari kuuluvad viini laulud ja operetimuusika.

Samuti on Endel Nõgene Nordic Baltic Youth Philharmonia kunstiline juht ja peadirigent.

Tunnustus
---------

* 1993 Eesti Teatriliidu muusikaauhind
* 2010 Tartu medal

Isiklikku
---------

Endel Nõgene on abielus muusikapedagoog Eve Nõgenega, nende poeg Paavo Nõgene on olnud Vanemuise teatri juht ja muusikaprodutsent, hiljem Kultuuriministeeriumi kantsler ja Tallinki juhatuse esimees. 

23. aprillil 2004 tähistati Vanemuises ooperigalaga "Mustlaseks ma sündinud...". Endel Nõgene 30. lavasünnipäeva. 12. märtsil 2010 aga romantilise ooperigalaga sealsamas Vanemuises dirigendi 60. juubelisünnipäeva. Kontserdil astus teiste hulgas üles ka Viinis tegutsev metsosopran Annely Peebo.

Välislingid
-----------

* Alo Põldmäe. Romantiliselt, fookuses juubilar, Sirp, 19. märts 2010
Halinga valla vapp
**Halinga valla vapp** on Eesti endise haldusüksuse Halinga valla vapp.

Vapi kinnitas Riigikantselei 1. märtsil 1994 ja see õnnistati Pärnu-Jaagupi kirikus 14. detsembril 1994.

Vapi autor on Priit Herodes.

Vapi kirjeldus
--------------

Kuldse kilbi ülemisel poolel on must karupea koos tõstetud parema käpaga. Manused on sinised. Kilbi alumisel poolel on kolm sinist pärlikarpi (2+1).

Tõlgendus
---------

Vapi värvused ja tunnused tähistavad Pärnumaad ja apostel Jaakobust (Pärnu-Jaagupi kihelkond).

Halinga vallavanema Ülle Vapperi sõnade kohaselt[*viide?*] annab valla sümboolika ühtekuuluvustunde ning Halinga vapil oleva karumotiivi järgi on kõigile selge, et tegemist on Pärnumaaga. Kolmes jõekarbis näeb ta valla kolme jõe – Audru, Enge, Sauga – lättekohti. Kuldne värv aga meenutab omavalitsuse alale jäänud omaaegseid tippmajandeid.

Vapi kasutamine
---------------

Halinga valla vapi kujutist kasutati:

1. Halinga valla vapipitsatil, mis oli hoiul vallasekretäri käes, ning valla hallatavate asutuste pitsatitel;
2. Halinga valla kirjaplangil;
3. Halinga valla üldplangil;
4. valla lipul;
5. valla väikesel ja suurel vapimärgil, mille statuudi kehtestab volikogu;
6. vallaametnike ja volikogu liikmete visiitkaartidel ning valitsuse poolt välja antud trükistel, meenetel, reklaamidel ja embleemidel;
7. valitsuse otsusel valda läbivate suuremate maanteede ääres valla piire tähistavatel märkidel;
8. muudel juhtudel valitsuse loal.

Halinga valla vapi kujutis peab mõõtmetest olenemata vastama etalonkujutisele.

Vaata ka
--------

* Halinga valla lipp
* Pärnu maakond

Välislingid
-----------

* Halinga valla sümboolika valla kodulehel
* Omavalitsuste sümbolid Riigikantselei lehel – Halinga vald
**AZ** (Alkmaar Zaanstreek) on Hollandi jalgpalliklubi, mis hooajal 2013/14 mängis riigi kõrgliigas. Asutati 10. mail 1967, kui **Alkmaar '54** ja **FC Zaanstreek** ühinesid **AZ '67**-ks. Praegust nime kannab 1986. aastast.

1981 tuli Hollandi meistriks ning jõudis UEFA karikasarjas finaali. 2009 tuli teist korda Hollandi meistriks ning pääses esimest korda UEFA Meistrite Liigasse.

Kodustaadion on 2006. aastast AFAS Stadion.

Klubi praegune peatreener on Marco van Basten. Enne Basteni oli AZ peatreeneriteks teiste hulgas ka Gertjan Verbeek ja Louis van Gaal.

Eesti ja eestlased
------------------

### Eesti mängijad

* Ragnar Klavan (2009–2012, Hollandi meister 2009)

Klavan liitus hooaja teisel poolel jaanuaris laenulepingu alusel. 13. veebruaril 2009 sõlmitud tööleping kehtis 2013. aastani.

Saavutused
----------

### Holland

**Hollandi meister** (2)
* 1981, 2009

**Karika võitja** (3)
* 1978, 1981, 1982

**Hollandi superkarika võitja** (1)
* 2009

Viited
------

1. ↑  Ragnar Klavan siirdub AZ Alkmaari
2. ↑  Klavan tekent contract tot 2013 Viimati külastatud 20.03.2010.

Välislingid
-----------

* AZ koduleht
Dmitri Buturlin
**Dmitri Petrovitš Buturlin** (vene keeles *Дмитрий Петрович Бутурлин*; 11. mai (vkj 30. aprill) 1790 Peterburi – 21. oktoober (vkj 9. oktoober) 1849 Peterburi) oli Venemaa Keisririigi riigitegelane, sõjaväelane (kindralmajor) ja sõjaajaloolane, tõeline salanõunik (1847).

Aadlisoost pärit Dmitri Buturlin võttis osa 1812. aasta isamaasõjast ja Kuuenda koalitsiooni sõjast (1813–1814). 1823. aastal teenis koloneli auastmes Prantsuse armees, osales Prantsuse-Hispaania sõjas. 

Jaanuaris 1824 ülendati Buturlin kindralmajoriks ja märtsis 1824 arvati keisri kaaskonda. Vene-Türgi sõjas (1828–1829) täitis  kindralkortermeistri kohuseid. 1830. aastal läks sõjaväeteenistusest erru. 

Buturlin määrati 1833. aastal senaatoriks ja 1840. aastal Riiginõukogu liikmeks.

Ajalooalased tööd
-----------------

Buturlin on mitmete sõjaajalugu käsitlevate teoste autor, sealhulgas talle kuulub 1812. aasta isamaasõja sündmuste ofitsioosne esitus. Enamik neist teostest on kirjutatud prantsuse keeles, hiljem tõlgitud vene keelde. Buturlini teosed sisaldavad rikkalikku faktilist materjali, mida ajaloolased kasutavad siiani.

Tunnustus
---------

### Välisriikide autasud

* Püha Louis' Kuningliku Sõjalise Ordu rüütli klassi orden
* Auleegioni komandöri klassi orden

Teoseid
-------

* *Relation de la campagne de 1799 en Italie*. (1810)
* *Tableau de la campagne de 1813 en Allemagne*. (1815)
* *Événements militaires de la dernière guerre en Espagne*. (1817)
* *Военная история походов россиян в XVIII столетии*. Пер. с франц. Ч. 1–3. Спб. (1819–1823)
* *История нашествия императора Наполеона на Россию в 1812 году*. Пер. с франц. Изд. 2-е. Ч. 1—2. Спб. (1837–1838)

Viited
------

1. 1 2 3 4  Бутурлин Дмитрий Петрович. hrono.ru

Välislingid
-----------

 Dmitri Buturlin – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Varbla valla vapp
**Varbla valla vapp** on Pärnu maakonnas asunud endise Eesti haldusüksuse Varbla valla vapp.

Vapp kinnitati 3. juunil 1996.

Vapi kirjeldus
--------------

Sinisel kilbil hõbedane lainelõikeline vapitüvi sinise lainelõikelise vardaga; vapitüve kohal ujuv, kuldse nokaga hõbedane kühmnokkluik.

Valla vapi kujutis peab mõõtmetest olenemata vastama etalonkujutisele. Valla vapi kujutist võib kasutada värvilise ja must-valgena. Värvilisel kujutisel peavad värvid vastama täpselt Varbla valla vapi statuudile lisatud värvilisele kujutisele.

Põhjendus
---------

Vappi läbiv lainelõige ja lainelõikeline sinine varras sümboliseerivad valla mereäärset asendit ning kohalike inimeste elu ja tegemiste merega seotust. 
Ujuv luik meenutab, et siinmail elutseb arvukalt nii neid majesteetlikke lindusid kui ka paljusid teisi veelindusid. 
Sinine värvus tähendab tulevikulootust; hõbedane on puhtuse ja vaimsuse võrdkuju.

Vapi kasutamine
---------------

Varbla valla vapi kujutist kasutatakse:

1. Varbla valla lipul.
2. Vallavolikogu, vallavalitsuse ning vallavalitsuse hallatavate asutuste pitsatitel, kirja- ja dokumendiplankidel.
3. Varbla valla vapimärgil.
4. Vallavolikogu, vallavalitsuse ja vallavalitsuse hallatavate asutuste siltidel ja esindusruumides.
5. Vallaametnike ja vallavolikogu liikmete visiitkaartidel.
6. Vallavolikogu, vallavalitsuse ja vallavalitsuse hallatavate asutuste poolt välja antud ametlikel trükistel, meenetel, autasudel, tänukirjadel ja reklaamidel.
7. Valla piire tähistavatel märkidel.
8. Muudel juhtudel vallavalitsuse loal.

Varbla valla vappi võidakse kasutada:

1. Vallavolikogu ja vallavalitsuse poolt korraldatavatel üritustel, tseremooniatel ja ametlikel vastuvõttudel.
2. Valla koondvõistkondadesse kuuluvate sportlaste esindus- ja võistlusriietusel rahvusvahelistel, vabariiklikel, maakondlikel ja valdadevahelistel võistlustel.
3. Valla kultuuri-, spordi- ja muude delegatsioonide ees ava- ja lõputseremooniatel rahvusvahelistel, vabariiklikel, maakondlikel ja valdadevahelistel üritustel.

Asutustel, ettevõtetel, seltsidel, ühingutel ja üksikisikutel on lubatud valla vapi kasutada vallavalitsuse loal. Loa saamiseks esitatakse vallavalitsusele kirjalik avaldus.

Kontrolli valla vapi kasutamise üle teostab vallavalitsus.

Vaata ka
--------

* Varbla valla lipp

Välislingid
-----------

* Varbla valla sümboolika valla kodulehel
* Varbla valla sümboolika Riigikantselei kodulehel
Mihhail Šeremetev
**Mihhail Borissovitš Šeremetev** (1. september 1672 vkj – 23. september 1714) oli Šeremetevite aadlisuguvõsast pärit Venemaa tsaaririigi sõjaväelane ja kindralmajor. Ta osales Põhjasõjas ja Vene-Türgi sõjas.

Elulugu
-------

Mihhail Šeremetev sündis 1. septembril 1672 tulevase kindralfeldmarssali Boriss Šeremetevi ja Evdokia Šeremeteva (sünninimega Chirikova) perekonda. Mihhail töötas nooruses toateenrina.

1701. aasta septembris juhatas Šeremetev oma isa armees 11 000-mehelist üksust, millega ründas Rootsi ligi 550-mehelist väge Võhandu jõe ääres Räpinas. Rootslased avaldasid suurt vastupanu, mistõttu saatis Šeremetev osa oma ratsaväest rootslaste selja taha. Rootsi väed piirati ümber ning hävitati.

1704. aasta 15. juulil sai Šeremetev Astrahani jalaväerügemendi ülemaks. 1706. aasta 29. juunil ülendati ta polkovnikuks.

1711. aasta 12. juulil allkirjastasid Šeremetev ja Pjotr Šafirov Pruti rahu. Lepingu kohaselt saadeti nad Türgi suurvesiiri õukonda pantvangiks. Nende tingimused vangistuse ajal olid kehvad, mistõttu Šeremetevi tervis halvenes. 

Mihhail Šeremetev suri 23. septembril 1714 Kiievis.

Viited
------

1. ↑  Lk 169-170 (Kelch, 2009)
2. ↑  "К родословию 34-х пехотных полков Петра I". Vaadatud 02.03.2024.

### Kasutatud allikad

* Kelch, Christian. Liivimaa kroonika järg. Tõlkinud Ivar Leimus. Toimetanud ja registrid koostanud Kai Tafenau. Tartu: Eesti Ajalooarhiiv. 2009.

* Шереметев, Михаил Борисович. Энциклопедический словарь Брокгауза и Ефрона. Kd. 23. Lk 184-185. 1911.
**Jüri Räim** (18. aprill 1933 – 18. aprill 1995) oli Eesti NSV partei- ja omavalitsustegelane.

Ta oli pärit Muhu saarelt. Tema isa, Andrei Räim oli olnud endine meremees ja Pädaste küla asunik, mõnda aega ka Kuivastu sadama ülem.

Räimel oli Vigala Põllutöökoolist aednik-mesiniku koolitus. 1950. aastast töötas Vigala Aiandus- ja Mesinduskoolis majandusjuhatajana, seejärel aednik-mesinikuna Kõljala Põllumajanduskooli õppemajandis. 

1952. aastal oli lühikest aega ajalehe «Kommunismiehitaja» toimetaja asetäitja, aastail 1952–1955 teenis Nõukogude armees, seejärel oli EKP Kingissepa Rajoonikomitee instruktor. NLKP liige 1953. aastast. 1956–1959 õppis Kehtna Nõukogude ja Parteikoolis. kus sai nooremagronoomi kutse ning kõrgema hariduse omandas poliitika ja põllumajanduse alal kaugõppe teel Moskvas. NLKP KK juures asuvas Kõrgemas Parteikoolis

1959. aastast oli Kingissepa rajooni «Üksmeele» kolhoosi esimees, 1960–1966 Kõljala sovhoosi direktor. 1966. aastast alates Kingissepa Rajooni Põllumajandusliku Tootmise Valitsuse juhataja, 1969. aastast Kingissepa Rajooni TSN Täitevkomitee esimehe asetäitja — põllumajandusvalitsuse juhataja. 

Aastatel 1974–1982 oli ta Kingissepa rajooni TSN täitevkomitee esimees. 1978. aastal oli ta Kingissepa rajooni põllumajandusvalitsuse juhataja. 1988. aastal oli ta EKP Kingissepa Rajoonikomitee I sekretär. 

Ta oli Eesti NSV Ülemnõukogu VI, IX ja XI koosseisu saadik, EKP Keskkomitee liikmekandidaat..

1989. aastal võttis ta vastu Muhu külanõukogu esimehe ameti. 1990. aastate alguses oli ta Muhu vallavanem.

Tunnustus
---------

* Saaremaa Ühisgümnaasiumi auvilistlane

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**Jüri Suurhans** | **Kingissepa Rajooni TSN Täitevkomitee esimees**1974–1982 | Järgnev**Ants Tammleht** |

Viited
------

1. 1 2  Bruno Pao: "Jüri Räime meenutades"[*alaline kõdulink*] Saarte Hääl, 19. aprill 2008
2. 1 2  Jüri Andrei p. Räim, Eesti NSV Ülemnõukogu IX koosseis = Верховный Совет ЭССР IX созыв: biograafiline lühiteatmik. EESTI RAAMAT TALLINN 1976, lk 140
3. ↑  Auvilistlased. Saaremaa Ühisgümnaasiumi veebisait.

Välislingid
-----------

* Foto
Harilis keerispea (*Phacelia tanacetifolia*) vahekultuurina.
**Vahekultuur** on põllukultuur, mida kasvatatakse biomassi saamise eesmärgil, sealjuures saaki ei koristata ja taimik haritakse mulda. Vahekultuurid kaitsevad mulda ja parandavad selle omadusi. Õhulämmastikku siduvaid vahekultuure kutsutakse haljasväetisteks.

Funktsioon
----------

Vahekultuurid külvikorras aitavad ära hoida kahjusid taimkatteta perioodidel, seega on muld paremini kaitstud järgnevate nähtuste eest:

* Toitainete kadu ja leostumine
* Erosioon
* Mullastruktuursuse halvenemine
* Umbrohtumine
* Taimehaiguste ja kahjurite mõju

Kasutamine
----------

Aastaringse taimkatte tagamiseks kasutatakse talvituvaid vahekultuure. Lisaks kasvatatakse suvel peale põhikultuuri koristust mittetalvituvaid ehk suviseid vahekultuure.

Head vahekultuuridena kasutatavad taimeliigid on: 

* kiirekasvulised
* hea mulla katvusega,
* väikse külvisenormi ja soodsa seemne hinnaga
* hilise õitsemisajaga ning hõlpsasti mulda haritavad.

Vahekultuure valides peaks arvestama bioloogiliste rühmade mitte kattumisega. Nii kanduvad edasi ühte bioloogilisse rühma kuuluvate taimede haigused ja kahjurid. Näiteks enne talirapsi, valge sinep vahekultuurina ei sobi, sest mõlemad on ristõielised.

Levinumad vahekultuurid
-----------------------

Taliviki (*Vicia villosa*) baasil vahekultuurisegu.
Enamasti kasutatakse vahekultuuride segusid, mis võimaldavad taimede positiivseid omadusi kombineerida. Enamikke vahekultuuride efektiivsust piirab piisav valgus, vesi ja soojus, kuna kasvuperiood on niivõrd lühike.

Põhjamaises kliimas on paremaid tulemusi andnud taliviki, kesaredise ja keerispea baasil tehtud seemnesegud.

Talirukki sisaldavad segud vähendavad edukalt umbrohtumust. Tatar on hea vahekultuur, sest antud kultuuril puuduvad ühised haigused ja kahjurid Eestis kasvatavate kultuuridega. Samuti on tatar hea fosfori siduja, mis kanduvad edasi järgmisele põhikultuurile.

Viited
------

1. 1 2 3  Toom, Merili; Talgre, Liina; Mäe, Andres; Tamm, Sirje; Narits, Lea; Edesi, Liina; Haljak, Merlin; Lauringson, Enn (2. oktoober 2019). "Selecting winter cover crop species for northern climatic conditions". *Biological Agriculture & Horticulture* (inglise). **35** (4): 263–274. DOI:10.1080/01448765.2019.1627908. ISSN 0144-8765.
2. ↑  Sepp, Karl Egert (2020), *Vahekultuuride segud*, vaadatud 27. märtsil 2024
3. 1 2 3 4  Talgre, Liina (2017). "Vahekultuurid külvikorras - mis ja milleks?" (PDF). Vaadatud 27. märts 2024.
4. 1 2  Koduaed, Balticagro (28. veebruar 2023). "Vahekultuurid: looduslik väetis mulla parandamiseks". *Koduaed*. Vaadatud 27. märtsil 2024.
5. ↑  Madsen, H. Talgre, L. Eremeev, V. Luik, A. Mäeorg E. (16-18. juuni 2015). "IN ORGANIC CROP ROTATION WINTER COVER CROPS IMPROVE SOIL, WEED SUPPRESSION AND CROP YIELDS". *Web Of Science*. **2015**. `{{ajakirjaviide}}`: kontrolli kuupäeva väärtust: `|kuupäev=` (juhend)CS1 hooldus: mitu nime: autorite loend (link)