recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Šoti margid
Carlisle'i loss – Inglise Läänemargi peakorter
Alnwicki loss – Inglise Keskmargi peakorter
Lochmabeni loss – Šoti Läänemargi kindlus
**Šoti margid** oli mõiste, mida kasutati Inglise-Šoti piiril hiliskeskajal ja varauusajal. Need kavandati esmalt aastal 1249 lepinguga Inglismaa kuninga Henry III ja Šotimaa kuninga Alexander III vahel kui püüe kontrollida Inglise-Šoti piiri puhvertsooni. Mõlemal pool Inglise-Šoti piiri olid Läänemark, Keskmark ja Idamark. Need piirkonnad peaaegu peegeldasid üksteist, kuid Šotimaa ja Inglismaa piirkondade vahel olid mõned kattumised. 13. sajandi lõpul nimetas Inglismaa kuningas Edward I esimese margivalvuri, kelle ülesanne oli jälgida olukorda piirkonnas ja turvata oma monarhi domeeni; kui see oli nende huvides, korraldasid nad piiriüleseid rüüsteretki, või isegi täiemõõdulist sõda.

Sajandeid olid margid kummalgi pool piiri segatud truudusega alad, kus perekonnad või klannid vahetasid toetatavat rahvust või poolt vastavalt oma perekonna huvidele sel ajal, ja seadusetus vohas. Enne kahe kuningriigi ühendamist Šotimaa ja Inglismaa personaaluniooni Šotimaa James VI (Inglismaal James I) juhtimisel vahetasid piiriklannid truudust Šoti ja Inglise troonide vahel olenevalt sellest, mis oli klanniliikmetele kõige soodsam. Sel ajal domineerisid võimsad kohalikud klannid piirialal Inglismaa ja Šotimaa vahel, mida tunti kui *Debatable Lands* (vaieldavad maad), kus kummagi monarhi käske ei kuulatud.

Sel ajastul ründasid piiriröövlid kohalikke asukaid. Nendes gruppides olid nii Inglise kui ka Šoti klannid, siiski ründasid nad rahvusest olenemata. Kohalikud talupojad pidid sageli maksma erinevatele klannidele "katuseraha", et neid ei rünnataks. Neid kokkuleppeid kutsuti "Black mal", kus *mal* oli vanapõhja sõna, mis tähendas lepingut. Sõna *blackmail* (väljapressimine) tuli selle tulemusena aastal 1530 inglise keelde.

Piiri voolav olemus ning sagedased sõjad Šotimaa ja Inglismaa vahel tegid markidest viljaka pinna paljudele bandiitidele ja röövlitele, kes olukorda ära kasutasid. Margivalvuritele kummalgi pool piiri usaldati raske ülesanne hoida rahu ja karistada pahategijaid; Šoti ja Inglise valvurid koordineerisid oma jõupingutusi vabade röövlite vastu.

Röövliperiood andis ühe ainulaadse arhitektuurse funktsiooni vanal röövlimaal – peeli, kaitseehitise, mida leidus paljudes suurtes majades (ja tõepoolest Carlisle'i katedraalis). See andis ka suurel hulgal romantilist kirjandust, kõige kuulsamad on Walter Scotti tööd.

Berwick-upon-Tweed, strateegiline linn Tweedi jõe põhjakaldal (traditsiooniline piir Idamargis), on Edinburgh'ile veidi lähemal kui Newcastle'ile. Selle üle võideldi palju kordi: aastatel 1147–1482 käis linn käest kätte rohkem kui 13 korda. Alles Inglismaa kuninganna Elizabeth I valitsemise ajal pidasid inglased võimalikuks kulutada raha moodsatele kindlustustele (bastion) linna kaitsmiseks šotlaste rünnaku vastu.

Šoti markide ajastu sai läbi 17. sajandi algul Middle Shires loomisega, mis kuulutati välja pärast Šotimaa ja Inglismaa personaaluniooni Šotimaa James VI (Inglismaal James I) juhtimisel.
**Naftatootmise tipp** (ka **naftatootmise tipnemine**, **naftatootmise kõrgpunkt**, **naftatipp**[*viide?*] (inglise *peak oil*) on hetk, mil toornafta tootmine maailmas saavutab suurima taseme (tipuplatoo), mille ületamise järel asuvad tootmismahud pöördumatusse langusfaasi. 

Naftakasutuse 140 aastaga on inimkond ammendanud umbes poole planeedi tootmiskõlbulikest varudest. Arvatakse, et juba praegu tarbitakse päevas 6 korda rohkem naftat, kui suudetakse leida uusi tootmisvarusid. Kui globaalne tarbimine ei vähene enne naftatipu läbimist ja ei suudeta leida ka sobivaid asendusressursse, võib sellest lähtuda energiakriis, milles toornafta nõudlus ületab pakkumise ning toob kaasa kestva globaalse majandus- ja finantssurutise. 

Vaatamata üha kasvavale nõudlusele ei ole varem pidevalt kasvanud tootmismahte suudetud pärast 2005. aastat enam tõsta. Tootmismaht on jäänud kõikuma umbes 74 mln barrelit päevas juurde. Samas on toornafta pakkumine maailmaturul alates 2006. aastast langenud keskmiselt 3% aastas. Kompenseerimaks puudujääki toornafta pakkumises, on kiirelt kasvama asunud ülikuluka ebakonventsionaalse nafta osakaal globaalses energiabilansis (kildanafta frakkimistehnoloogiatest, sünteetiline nafta pigiliivadest) ning nn "muude küttevedelike" tootmine teistest fossiilkütustest (maagaas, kivisüsi, põlevkivi) ja biomassist (biodiislikütus, metanool). Tulemusena liialt kasvanud ja ülivolatiilseks muutunud küttevedelike hind kahjustab globaalmajanduse toimimist, kuna majanduse kasvuvõimalused sõltuvad energiasisendite mahu kasvust ja hinnatasemest. Ajavahemikus august 1998 – august 2008 turuhind kümnekordistus (14,7 USD/barrel – 147 USD/barrel). Seejärel tekkinud globaalses majanduskriisis hind kukkus ligikaudu 80% (32 USD/barrel) ning stabiliseerus perioodiks 2011–2014 umbes 110 USD juures. Kuna energiasisendite nõudlus ja hind turgudel sõltub majandusaktiivsusest, lubab küttevedelike hinnalangus kestva naftadefitsiidi tingimustes prognoosida globaalse majandussurutise kulgu ja järgmisi kriisilaineid. 

M. King Hubbert kasutas naftatipu teooriat esmakordselt 1956. aastal. Tal õnnestus prognoosida toonase maailma suurima naftatootja USA toornafta tootmise tipnemist ajavahemikus 1965–1970  (realiseerus aastaks 1970) ja maailma naftatootmise tippu 2006. aastaks. Hubberti logistilist mudelit (tuntud ka Hubberti teooriana) on hiljem edukalt kasutatud teiste riikide nafta jms maavarade tootmisdünaamika prognoosimisel. Hubberti mudel on üksikute naftamaardlate tootmisstatistikast ja -loogikast lähtuv laiem üldistus. Selle kohaselt moodustab jätkuva nõudluse korral iga piiratud loodusressursi ammutamise nivoo alati (normaaljaotuskõveraga sarnaneva) sümmeetrilise logistilise kõvera.

Viited
------

1. 1 2 3 4  *Säästva arengu sõnaseletusi*. Säästva Eesti Instituut, SEI Tallinn.  (vaadatud 25.07.2011)
2. ↑  Vipp, Kaupo 2012. *Globaalpohmelus: Naftatipuvaade tööstusühiskonnale*.
**Sportradar** on rahvusvaheline ettevõte, mis kogub ja analüüsib spordiürituste andmeid. 

Sportradar osutab spordiinfo kogumise ja töötlemise teenuseid kihlveovahendajatele, riigisisestele ja rahvusvahelistele spordiliitudele ning meediaettevõtetele. 2016. aasta jaanuari seisuga on Sportradaril 35 kontorit 24 riigis. Sportradari pakutava tarkvara ja andmebaasi abil saab edastada ja jooksvalt analüüsida spordivõistluste tulemusi, statistikat ja"tähistamata toote" spordi sisulahendusi. Betradari kaubamärgi kaudu haldab Sportradar kihlveovahendajatele mõeldud tööriistakomplekti, sealhulgas reaalajas mängude ja mängueelsete koefitsientide soovitusi, turujärelevalvet. 

Sportradar teeb koostööd üle 800 spordiliigaga. Oma tütarettevõtte Sportradar US kaudu on Sportradar Ameerika spordiföderatsioonide NFL, NHL ja NASCAR ametlik andmeesitaja. 2015. aasta lõpus pikendas Sportradar oma lepingut Rahvusvahelise Tenniseföderatsiooniga ning on jätkuvalt nende koostööpartner. 2016. aastal sõlmis Sportradar partnersuhted ka NBA-ga, suuruselt kolmanda liigaga Ameerika profispordis. 

Alates 2005. aastast on ettevõte teinud koostööd Saksamaa Jalgpalliliiduga pettuste ja mängude kokkuleppimise avastamiseks. See süsteem töötati hiljem välja ning avaldati pettuste tuvastamise süsteemina. Pettuste avastamiseks vajalikke teadmisi annab Sportradar ka töötubades, mida korraldab koostöös selliste alaliitudega nagu Major League Soccer, Serie A ja Rahvusvaheline Jäähokiliit. Nende töötubade eesmärk on õpetada klubidele ja mängijatele, kuidas kihlveoturg töötab, milliseid mängude kokkuleppimise vorme on kasutatud ja kuidas mängudega manipuleerimist tuvastatakse.

Ettevõtte tütarettevõte Eestis on Sportradar OÜ.

Kliendid
--------

Sportradaril on üle 1000 kliendi 80 riigis. Nendest ligikaudu 450 on kihlveovahendajad.

|  |  |
| --- | --- |
| * Meediakliente
	+ Facebook
	+ Google
	+ Yahoo
	+ Vice
	+ Twitter
	+ NBC Sports
	+ Viasat Sport
	+ Draft Kings
	+ Bleacher report
 | * Kihlveovahendajatest koostööpartnereid
	+ Bet365
	+ Ladbrokes Coral
	+ Paddy Power
	+ William Hill
	+ Betfair
	+ SBOBET
 |

Viited
------

1. ↑  "Tennis Gamblers' Demand for Live Betting Nets ITF Data Deal". *Washington Post Business Page*. Originaali arhiivikoopia seisuga 27. detsember 2015.
2. ↑  "Manipulationsverdacht: DFB zeigt Hoyzer an". *Spiegel Online*.
3. ↑  "MLS tools up in the war against match fixing with Sportradar extension". *Inside World Football*.
4. ↑  "Lega Pro: al terzo tentativo approvato dall'assemblea dei club il bilancio 2013-2014". *Repubblica*.
5. ↑  "Do Fantasy Sports Spell The End Of Corruption In Athletics?". *TechCrunch*.
6. ↑  "Our partners and Clients". *Sportradar*.
Nafta rafineerimistehas Grangemouthis Šotimaal
**Naftasaadused** on naftast rafineerimistehastes toodetavad saadused. Erinevalt naftakeemiasaadustest, mis on kindlalt määratletud ning tavaliselt puhtad orgaanilised ühendid, on naftasaadused kompekssed segud. Enamus naftast töödeldakse naftasaadusteks, nagu kütus.

Vastavalt toornafta koostisele ja turu nõudlusele võivad rafineerimistehased toota erinevas koguses naftasaadusi. Suurim osa naftasaadustest rafineeritakse energiakandjateks ehk erinevat sorti raskeks naftaks ja bensiiniks. Need kütused hõlmavad või neist saab segada bensiini, lennukikütust, diislikütust, kütteõli ja raskemaid kütteõlisid. Raskemaid (vähem lenduvaid) osi saab kasutada ka asfaldi, tõrva, parafiinvaha, määrdeainete ja muude raskete õlide tootmiseks. Rafineerimistehastes toodetakse ka muid kemikaale, millest osa kasutatakse keemilistes protsessides plastide ja muude materjalide tootmiseks. Kuna nafta sisaldab sageli mõne protsendi ulatuses väävlit sisaldavaid molekule, toodetakse ka elementaarväävlit sageli naftasaadusena. Naftasaadused võivad olla ka süsinik naftakoksi kujul ja vesinikku. Toodetud vesinikku kasutatakse sageli vahesaadusena muudes naftarafineerimisprotsessides, nagu hüdrokrakkimine ja hüdrodesulfureerimine.

Viited
------

1. ↑  *Standard Handbook Oil Spill Environmental Forensics*. 2016. DOI:10.1016/c2015-0-00228-3. ISBN 9780128038321.
2. ↑  Walther W. Irion, Otto S. Neuwirth, "Oil Refining" in Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry 2005, Wiley-VCH, Weinheim. DOI:10.1002/14356007.a18\_051
**Tšiili kuisma** (*Eucryphia cordifolia*), päritolumaal nimetusega *ulmo*, on puuliik perekonnast *Eucryphia*. APG III süsteemi järgi kuulub seltsi *Oxalidales* (jänesekapsalaadsed) ja sugukonda *Cunoniaceae* (lusikpuulised).

Teda kasvab Tšiilis ja Argentinas. Liiki ohustatab liigraie ja looduslike elupaikade kadu. Looduslik kasvukoht paikneb piki Andide mäestikku vahemikus 38–143 °S lõunalaiust ja ulatub kõrguseni kuni 700 meetrit üle merepinna. Tšiili kuisma on väga elegantne jämeda tüve ja laia võraga puu ning võib kasvada üle 12 m kõrgeks. Sõltuvalt laiuskraadist ja kõrgusest õitseb ta veebruarist kuni märtsini. Viljaks on umbes 1,5 cm pikkune kupar.

Kasutamine
----------

Tema õied sisaldavad kõrgelt hinnatud aromaatset nektarit, mida koguvad Euroopast sissetoodud ja kasvatatavad mesilased. Kuisma mett müüakse nimetusega "ulmo mesi" (*miel de Ulmo*).
Puit on hele- kuni tumedam pruun, raske, suhteliselt kõva ja vastupidav. Kohalikud kasutavad seda ehitustel ning väga laialdaselt ka lõkke- ja küttepuuna.

Ta kasvab hästi ka näiteks Euroopas, Šotimaal, samuti on pandud teda kasvama Ameerika Ühendriikide lääneranniku põhjapoolsematele aladele.

Keemiline koostis
-----------------

Tšiili kuisma koorest on eraldatud kromoon ramnosiidi eukrüfiini.

Viited
------

1. ↑  Encyclopedia Britannica. *Eucryphia ×nymansensis*
2. ↑  Eucryphin, a new chromone rhamnoside from the bark of Eucryphia cordifolia. R. Tschesche, S. Delhvi, S. Sepulveda and E. Breitmaier, Phytochemistry, Volume 18, Issue 5, 1979, pages 867-869
**Uderna Algkool** asus Elva valla Kalme külas. Uderna külakool asutati 1766. aastal. 

1896. aastal muudeti külakool ministeeriumikooliks. Kool on olnud ka vallakool, 6- ja 7-klassiline kool ning algkool.

Tunnustatud haridustegelastest on Uderna koolis töötanud õpetajana August Käppa, Jaan Linsi, Aleksander Mitvitz, Jaan Neumann, Adolf Perandi, August Raud, Jaan Roots, Ferdinand Tigane, Hans Tõllasson, õpetaja-koolijuhatajana Eduard Oja.

Kooli direktor on olnud Jaak Seeru.

Uderna koolis on õppinud näitleja Leopold Hansen, kunstnik Konrad Mägi, kirjanikud Jaan Kärner, Helmi Mäelo ja Friedebert Tuglas. Aastail 1951–1953 õppis Uderna koolis Estonia teatri ooperisolist Voldemar Kuslap.

Uderna kool oli Eestis esimene, kus tähistati 1922. aastal emadepäeva piduliku koosviibimisega, mille korraldas Naiste Karskusliit Helmi Mäelo algatusel.[*viide?*]

Kooli pargis on mitme kultuuritegelase auks püstitatud büste ja ausambaid.[*viide?*]

207 aastat kestnud õppetöö lõppes Uderna algkoolis 1973. aasta kevadel. Hiljem on samas hoones tegutsenud Uderna muuseum[*viide?*].

Viited
------

1. ↑  Kaljola Kirt. Tartu rajoon. Siin- ja sealpool maanteed. Tallinn: Eesti Raamat, 1988, lk 200.
2. ↑  Sirp ja Vasar, nr. 23, 3 juuni 1966,
Osapooled
**Nagoya protokoll** (inglise *Nagoya Protocol*) on bioloogilise mitmekesisuse konventsiooni geneetilistele ressurssidele juurdepääsu ja nende kasutamisest saadava tulu õiglase ja erapooletu jaotamise rahvusvaheline leping.

Nagoya protokoll võeti konventsiooniosaliste poolt vastu 29. oktoobril 2010 Jaapanis Nagoyas. 

Bioloogilise mitmekesisuse konventsioonil on kolm peamist eesmärki:

* bioloogilise mitmekesisuse kaitse,
* bioloogilise mitmekesisuse komponentide säästev kasutamine,
* geneetiliste ressursside kasutamisest saadava tulu õiglane ja erapooletu jaotamine.

Tulenevalt Nagoya protokollist on Euroopa Liidu Parlament ja Nõukogu vastu võtnud määruse geneetilistele ressurssidele juurdepääsu ja nende kasutamisest saadava tulu õiglase ja erapooletu jaotamise Nagoya protokollist tulenevate kasutajate jaoks ette nähtud vastavusmeetmete kohta liidus. Selle eesmärk tagada, et Euroopa Liidus kasutatavad geneetilised ressursid ja nendega seotud traditsioonilised teadmised oleks omandatud päritoluriigist õiguspäraselt.

Geneetiliste ressursside ja/või nendega seotud traditsiooniliste teadmiste kasutajad, kes teevad teadus- ja arendustööd, peavad esitama hoolsuskohustuse deklaratsiooni näitamaks, et geneetilised ressursid ja/või nendega seotud traditsioonilised teadmised on omandatud päritoluriigist kooskõlas päritoluriigi seadusandlusega.

Eestis reguleerib Nagoya protokollist tulenevaid piiranguid Looduskaitseseaduse muutmise seadus (Nagoya protokolli rakendamine), mis võeti Riigikogus vastu 19. juunil 2017.

Vaata ka
--------

* Teaduseetika
* Teaduskollektsioon

Viited
------

1. ↑  Euroopa Parlamendi ja Nõukogu määrus(EL) nr 511/2014
2. ↑  Looduskaitseseaduse muutmise seadus (Nagoya protokolli rakendamine)

Välislingid
-----------

* Nagoya protokoll Keskkonnaministeerium
* Nagoya protokollist tulenevate nõuete selgitus Eesti Teadusagentuur
**August Oinas** (29. märts 1898 Õisu vald, Paistu kihelkond, Viljandimaa – 28. juuli 1965 Buenos Aires, Argentina) oli Eesti ajaloolane.

Elukäik
-------

August Oinas oli talupidaja poeg.

Lõpetas 1918. aastal Tartus Hugo Treffneri Gümnaasiumi, õppis samal aastal Tartu Ülikooli ajaloo-keeleteaduskonnas.

Oli 1918–20 Vabadussõjas. 

Õppis aastatel 1920–1924 Tartu Ülikooli filosoofiateaduskonnas. Akadeemiliselt oli ta EÜS Ühenduse ja ÜS Raimla liige.

Töötas Riigi Keskarhiivis ametnikuna, oli 1933–1934 ajalehe Vaba Sõna ja aastast 1934 ajalehe Uus Sõna peatoimetaja, 1941–1944 Eesti Sõna toimetuse liige ja 1943–1944 selle peatoimetaja.

Põgenes 1944. aastal Saksamaale, sealt siirdus 1945. aastal Taani ja 1949. aastal Argentinasse.

Teadustöö
---------

Uurimisvaldkond: peamiselt Eesti ajalugu; arhiivindus. Oli kirjastuse Loodus teaduslike väljaannete toimetaja, "Eesti rahva ajaloo" autoreid ja toimetajaid.

Teoseid
-------

* Eesti rahva ajalugu I–III. (kaasautor) Tartu 1932–1937
	+ Eesti rahva ajalugu. I. Tallinn 1996 (ümbertrükk)
* Riigi Keskarhiiv 1932–1937 ja arhiivinduslikke eriküsimusi. Tartu 1937
* Archives and the teaching of history. // RKA Toim 5 (1937)

Tunnustus
---------

* 1940 Kotkaristi kuldrist

Viited
------

1. 1 2 3 4  *Eesti teaduse biograafiline leksikon.* 3. köide: *N–Sap* TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013
2. ↑  "Eesti Vabariigi teenetemärgid". Originaali arhiivikoopia seisuga 16. mai 2021. Vaadatud 16. mail 2021.

Kirjandus
---------

* *Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918–1944*, 2. kd. Tartu 1994. Lk 50

Välislingid
-----------

* *Eesti teaduse biograafiline leksikon.* 3. köide: *N–Sap* TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013
* *Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918–1944*
* Eesti biograafiline andmebaas ISIK
* TLÜAR väliseesti isikud

 *Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.*
**Uddalaka Aruni** (Sanskrit: उद्दालक आरुणि Uddālaka Āruṇi *m*. Ka Uddalaka, Aruni, Uddalaka Aruni Gautama või Uddalaka Varuni) oli kirjaliku ajaloo esimene filosoof; tegutses u 8. sj e.m.a ja pärines Põhja-Indiast, Gangese oru loodeosast (Kuru, Panchala). Uddalaka Arunit on mainitud paljudes veedade ajastu sanskritikeelsetes tekstides. Tema mõttekunst (filosoofilised õpetused) on kirjas *Šatapatha-braahmanas*, Bṛhadāraṇyaka (jaotistes 3.7 ja 6.2), Chāndogya (CU 6.1-16 ja 5.3) ja Kaushitaki upaniṣadides (salmis 1.1). 

Chāndogya-upaniṣadis esitab Uddalaka Aruni küsimusi oma pojale Švetaketule tõeluse (või olemise) ja tõe kohta ning küsib, kas on midagi igavest ja muutumatut. Järgnevates vestlustes piiritleb Aruni aatmani (ehk isiku) õpetuse. Chāndogyas saabub Švetaketu koju pärast 24-aastast veedade õpinguid, uhke saadud teadmiste üle ja "peab end teadjaks". Isa aga kummutab tema enesega rahulolu, küsides temalt, kas ta sai juhiseid, "tänu millele muutub ennekuulmatu kuuldavaks, märkamatu märgatuks, tundmatu õpituks" (CU 6.3). Uddalaka Aruni õpetab seejärel poega: Alguses oli olemine (*sat*), mis tekitas kuumuse/soojuse, kuumus tekitas vee ja vesi toidu. Kõik olendid on valmistatud soojusest, veest ja toidust. 

Uddalaka Aruni kuulsaim õpilane oli Yajnavalkya.
**Udange** [üd'anž] (saksa keeles *Udingen*, letseburgi keeles *Eiden*) on küla Belgias Valloonia piirkonnas Luxembourgi provintsis Arloni vallas Toernichi osavallas. Ta jääb valla keskusest 7 km edelasse.

Elanike arv on umbes 500 (2010).

Nimi
----

Vana nimi *Udingen* on teada 1473. aastast. Nimi on moodustatud germaani eesnimest Udo järelliitega *-ingen* või *-ange* ning tähendab 'Udo omade juures'.

Loodus
------

Udange'i mets on üks väheseid säilinud põlismetsi Belgias. Seda peetakse Belgia ilusaimaks pöögimetsaks. See on habras kooslus. Paljud puud on märkimisväärsetena arvele võetud.

Mets paikneb künkal, millelt avaneb vaade Prantsusmaa ja Luksemburgini.

Haldusajalugu
-------------

Udange kuulus Luksemburgi hertsogkonnas Koerichi mõisa ja Udange'i mõisa alla ning Wolkrange'i kihelkonda.

Enne valdade liitmist 1977. aastal kuulus küla endisesse Toernichi valda, kuhu ta lülitati Prantsuse võimu ajal.

Ajalugu
-------

7. jaanuaril 1945 kukkus Udange'i lähedale USA pommituslennuk Boeing B-17 Flying Fortress.

Vaatamisväärsused
-----------------

Udange'is on Udange'i Saint-Servais' kirik.

Udange on tüüpiline Belgia Lorraine'i küla. Iseloomulikud on pikad laudad ning eesõued (*usoir*).

Säilinud on 17. ja 18. sajandist pärit ristikäigupeatused, mida kasutati enne Udange'i kiriku rajamist.

Messancy, Chiersi ja Semois' kaudu Maasi jõkke voolava oja ääres on 18. sajandist pärit pesula ja veski.

Välislingid
-----------

* Aerofotod
**Spore** on elu simuleeriv üksikisikule mõeldud strateegiline arvutimäng, mis avaldati 2008. aastal. Mängu arendajaks on Maxis ning mängu kujundas Will Wright. Mäng on mõeldud Windowsi ja Mac OS X operatsioonisüsteemile. Spore hõlmab mitut žanri, sealhulgas strateegia, rollimäng, põnevus. Spore võimaldab mängijal kontrollida kindla liigi arengut, alustades mikroskoopilisest organismist, millele järgneb areng intellektuaalse ja sotsiaalse olevusena ning lõpetades tähtedevaheliste avastustega kosmoses rändava kultuurina. Mäng on tähelepanu pälvinud just tänu selle laiale ulatusele, avatud *gameplayle* ja ettearvamatule mängu kulgemisele.

Spore avaldati peale mitmeid viivitusi, kuid sai üldiselt häid arvustusi. Mängu kiideti selle eest, et mängijad said ise karaktereid, liiklusvahendeid ja hooneid oma äranägemise järgi luua. Teisalt kritiseeriti mängu selle *gameplay* eest, mille mitmed arvustused leidsid pealiskaudse olevat. Lehekülg *IGN (Imagine Games Network)* hindas mängu 9,2 punktiga 10-st, kirjutades: "Spore annab teile aimu, kui kaugele oleme me jõudnud ning kui palju meil veel minna on. Spore muudab viisi, kuidas sa mõtled universumist, milles me elame."

*Gameplay*
----------

Spore võimaldab mängijal arendada mikroskoopilisest organismist liik, jälgides selle evolutsiooni kompleksse loomani, seejärel arenenud sotsiaalse olevuseni ning lõpuks selle rände kosmoses, kus toimub suhtlemine erinevate maaväliste liikidega. Kogu mängu vältel muutub mängija perspektiiv ning liik areneb drastiliselt.

Mäng on jagatud selgesti erinevateks etappideks. Iga etapi tulemus mõjutab järgmise etapi algtingimusi ning karakteri arendamist. Igal etapil on oma mängustiil ning mängu arendajad on nimetanud igat etappi eelnevast kümme korda keerulisemaks. Etappidel on sageli valikulised missioonid, mille ära tehes mängijad saavad erinevaid boonuseid. Kui mängija kõik etapis loodu on mingil põhjusel hävinud või hävitatud, siis tema liik *respawnitakse* selle lähimas asunduses või uuesti antud etapi alguses.

Viited
------

1. ↑  Nick Kolan (2. september 2008). "Spore review". *IGN*. Vaadatud 4. aprillil 2019.
2. ↑  "Exclusive: Will Wright Gives Level Up the Scoop On Why Spore Is Taking So Long to Get Right--And Why It Will Be Worth the Wait, Part I". *Arhiveeritud originaalist 15.02.2008*. Originaali arhiivikoopia seisuga 15. veebruar 2008. Vaadatud 04.04.2018.
Aunuse kubermangu vapp
Aunuse kubermangu maakonnad 1913. aastal.  
*Атлас "Россия. Географическое описание Российское Империи по губерниям и областям с географическими картами" СПб, 1913 г.*
**Aunuse kubermang** (vene keeles *Олонецкая губерния*; soome keeles *Aunuksen kuvernementti*) oli Venemaa keisririigi, Venemaa Vabariigi ja Venemaa SFNV haldusüksus (kubermang). 

Kubermang eksisteeris aastatel 1801–1922. Pealinn oli Petroskoi. 

Kubermang hõlmas maid Venemaa põhjaosas Äänisjärve ümbruses ja selle
pindala oli umbes 130 000 ruutversta.

Maakonnad
---------

| Maakond | Maakonna pealinn |
| --- | --- |
| Aunuse maakond | Aunus |
| Kargopoli maakond | Kargopol |
| Lodeinoje Pole maakond | Lodeinoje Pole |
| Petroskoi maakond | Petroskoi |
| Poventsa maakond | Poventsa |
| Puudoži maakond | Puudoži |
| Võtegra maakond | Võtegra |
|

Rahvastik
---------

Kubermangus oli 1896. aastal 376 102 inimest. Neist 62 695 olid karjalased, 19 917 vepslased ja 2 666 soomlased. Lüüdilasi ei loetud tollal eraldi rahvana.

Karjalastega tihedalt asustatud kubermangu lääneosa (Aunuse, Petroskoi ja Poventsa maakonda) on kutsutud ka **Aunuse Karjalaks**. Vepslastega asustatud ala jäi peamiselt Lodeinoje Pole ja Võtegra maakonda ning lüüdilastega asustatud ala peamiselt Aunuse ja Petroskoi maakonda.

Kubermangu osad Soome Vabariigis
--------------------------------

Aastatel 1918–1920 olid Poventsa maakonna Repola ja Porajärve vald liitunud Soome riigiga.

Kubermangu alad tänapäeval
--------------------------

Tänapäeval jäävad kubermangu alad Karjala Vabariiki, Arhangelski, Leningradi ja Vologda oblastisse.

Viited
------

1. ↑  Энциклопедический словарь Брокгауза и Ефрона

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Aunuse kubermang** |

* "История Олонецкой губернии" (Aunuse kubermang vanem ajalugu). Vene keeles
* "Олонецкая губерния" (Aunuse kubermang). Vene keeles
**Genealoogia** on ajaloo abiteadus, mis uurib sugukondade, perekondade ja nende üksikliikmete põlvnemist ja sugupuid.

Genealoogia areng
-----------------

Genealoogia kui teadusharu kasvas välja 19. sajandil varasemast üksiksuguvõsade uurimisest. 

Oma päritolu teadmine aitas keskajal ja hiliskeskajal reguleerida õigus-varanduslikke suhteid. Kuulumine teatud sugulusrühma andis teatud privileege (seisusi). Arhailises ühiskonnas oli oma päritolu tundmine otseses seoses usundilise maailmavaatega, eriti esivanemate kultusega. Alates pärisnimede panemisest levis genealoogiliste andmete kogumine ka lihtrahva hulgas .

Vaata ka
--------

* Eesti Genealoogia Selts
* personaalraamat
* sugulussuhted

Viited
------

1. ↑  Jaago, T. "Perepärimuste uurimine ja genealoogia" VI (1997) / Must, A. "Eestlaste perekonnaloo allikad" (2000)

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Tsitaadid Vikitsitaatides: **Genealoogia** |

* Eesti Genealoogia Selts
* Eesti Digiteeritud arhiiviallikad (Saaga)
* Heiki Suurkask, Tee esivanemateni käib interneti kaudu, Eesti Päevaleht, 28. mai 2005
* Nelli Pello, Suguvõsa uurimine viib tänapäevast minevikku, Postimees, 2. august 2005
Trošev on Vladimir Putinist vasakul vormimütsis (2000)
**Gennadi** Nikolajevitš **Trošev** (vene keeles Геннадий Николаевич Трошев; 14. märts 1947 Berliin – 14. september 2008 Perm) oli Venemaa kindralpolkovnik, Venemaa väejuht Tšetšeenia sõja ajal.

Ta sündis Berliinis Nõukogude okupatsioonitsoonis ohvitseri pojana. Lapsepõlve veetis ta Groznõis. 1969 lõpetas ta Kaasani tankikooli, 1976 soomustankivägede akadeemia ja 1988 peastaabi sõjaväeakadeemia.

Ta teenis mitmel ametikohal tankivägedes. 1994. aastast oli ta Põhja-Kaukaasia sõjaväeringkonna Vladikavkazis paikneva 42. armeekorpuse ülem. 5. mail 1995 ülendati ta kindralleitnandiks. Esimese Tšetšeenia sõja ajal 1995–1997 oli ta Põhja-Kaukaasia sõjaväeringkonna 58. armee ülem ja ühtlasi Venemaa vägede ülem Tšetšeenias. 1997 määrati ta Põhja-Kaukaasia sõjaväeringkonna ülema asetäitjaks. Augustis 1999 käsutas ta väeüksusi, mis lõid tagasi mässuliste võitlejate rünnaku Dagestanis. Teise Tšetšeenia sõja ajal oli ta alates jaanuarist 2000 Põhja-Kaukaasia armeegrupeeringu Vostok ülem. Veebruaris 2000 ülendati ta kindralpolkovnikuks. Aprillist juunini 2000 oli ta Venemaa vägede ülemjuhataja Tšetšeenias ja maist 2000 detsembrini 2002 ühtlasi Põhja-Kaukaasia sõjaväeringkonna ülem.

Märtsis 2001 toetas ta kohtuprotsessis Juri Budanovit, kes hiljem sõjakuritegudes, sealhulgas 18-aastase tšetšeeni neiu Elza Kungajeva tapmises süüdi mõisteti.

Veebruarist 2003 oli ta Venemaa presidendi nõunik kasakate küsimuses. 2008 ülendati ta Venemaa Föderatsiooni 2. klassi riiklikuks tegevnõunikuks.

Trošev hukkus lennuõnnetuses Permis, kuhu Trošev sõitis samboturniiri vaatama. Reisilennuk, mille pardal Trošev oli, kukkus maandudes Permi äärelinna. Kõik 88 lennukis viibinut hukkusid. Trošev maeti Krasnodari lähedale Severnõi asulasse.

Groznõis on tema auks ümber nimetatud Krasnoznamjonnaja tänav.

Tunnustus
---------

* Rahvaste sõpruse orden (1994)
* Venemaa kangelane (1999)
Jarosław Iwaszkiewicz
**Jarosław Leon Iwaszkiewicz** (20. veebruar 1894 Kalnõk, Kiievi kubermang (tänapäeval Ukraina, Vinnõtsja oblast) – 2. märts 1980 Varssavi) oli poola proosakirjanik, luuletaja ja tõlkija.

Jarosław Iwaszkiewicz sündis maa-aadliku perekonnas. Aastatel 1912–1918 õppis ta Kiievis kõigepealt lühikest aega konservatooriumis ja seejärel ülikoolis õigusteadust. 1918. aastal asus Jarosław Iwaszkiewicz elama Varssavisse, kus töötas ajakirjanduses ja võttis osa kirjanduselust. Ta oli üks noorte poeetide rühmituse Skamander loojatest. 

Aastatel 1923–1925 oli ta Poola Seimi marssali Maciej Rataj sekretär. Hiljem oli ta diplomaatilisel tööl. 1927–1932 töötas Iwaszkiewicz Poola välisministeeriumi pressiosakonnas. 1932–1935 oli ta Poola saatkonna sekretär Kopenhaagenis ja 1935–1936 Brüsselis. 

Saksa okupatsiooni ajal osales Iwaszkiewicz põrandaaluses vastupanuliikumises. 

Aastatel 1945–1946 oli Iwaszkiewicz ajakirja Życie Literackie peatoimetaja ja 1947–1948 kirjandusliku nädalalehe Nowiny Literackie toimetaja. 

1945–1949 oli Iwaszkiewicz Varssavis Poola Teatri kirjandusala juhataja. 

Aastatel 1945–1946, 1947–1949, 1959–1980 oli Jarosław Iwaszkiewicz Poola Kirjanike Liidu esimees ja 1949–1956 aseesimees. 1950–1965 oli ta Poola PEN-klubi asepresident. Alates 1952. aastast kuni surmani oli ta Poola Seimi liige. Alates 1955. aasta veebruarist kuni surmani oli ta kirjandusajakirja Twórczośc toimetaja.

Kirjanduslik looming
--------------------

Esimesed Jarosław Iwaszkiewiczi luuletused ilmusid ajakirjanduses 1915. aastal. Esime luulekogu "Oktostychy" ('oktaavid') ilmus 1919. aastal. Järgnesid luulekogud "Dionizje" ('dionüüsiad') (1922), "Księga dnia i księga nocy" ('öö raamat ja päeva raamat') (1929), "Powrót do Europy" ('naasmine Euroopasse') 1931, "Lato 1932" ('suvi 1932') (1933) ja "Ody olimpijskie" ('olümpiaoodid') (1948). Ajalooline romaan "Czerwone tarcze" ('punased kilbid') ilmus 1934. aastal. Jutukogudest väärivad on tähtsamad "Panny z Wilka" ('Wilko neiud') (1934) ja "Opowieści zasłyszane" ("Kuuldud jutustusi", 1954; eesti keeles 1960. aastal). Jutustus "Matka Joanna od Aniołów" (1946, "Inglite Joanna") ilmus eestikeelses tõlkes 1984. aastal. Kolmeköiteline romaan "Sława i chwała" ('au ja kuulsus') ilmus aastatel 1956–1962.

Varia
-----

Eino Tambergi 1970. aastal valminud ballett "Joanna tentata" põhineb Jarosław Iwaszkiewiczi jutustusel "Inglite Joanna".

Viited
------

1. ↑  Jarosław Iwaszkiewicz culture.pl
2. ↑  Eino Tamberg : loomingust opetaja.edu.ee
Laeva pukseerimine Leningradi 1940
**Tallinn** *(Таллинн)* oli Teise maailmasõja alguseks kõigepealt Saksamaal osaliselt valmis ehitatud ja seejärel Nõukogude Liidu poolt ostetud viimane Admiral Hipper klassi raskeristleja, mis ei valminud ja mida rakendati teistes ülesannetes.

Oma ajaloo jooksul jõudis see kanda mitut nime: *Lützow* (1939–1940), *Petropavlovsk* (1940–1944), *Tallinn* (1944–1953), *Dnepr* (1953–1956) ja *PKZ-112* (1956–1958).

Ajalugu
-------

### Ehitamine

Laeva ehitamist alustati Saksamaal Bremenis firmas DeSchiMAG 2. augustil 1937. Vettelaskmine toimus 1. juulil 1939. 23. augustil 1939 sõlmisid Saksamaa ja Nõukogude Liit Moskvas vastastikuse abistamise pakti, mis pani aluse kahe vastandliku võimu suhete paranemisele ja edasisele koostööle. 11. veebruaril 1940 müüdi *Lützow* 104 miljoni riigimarga eest Nõukogude Liidule ja pukseeriti (laevast oli valmis vaid kereosa) 31. maiks Leningradi. Uueks tähistuseks oli esialgu *projekt 83* ja laeva ehitustööd jätkusid. Planeeriti ka meeskonna koolitust, kuid see kulges vaevaliselt, sest takistuseks oli keelebarjäär ja sakslased soovisid õpetada pigem Venemaal, aga venelased õppida Saksamaal. Kaugemad plaanid siiski tehti, kuid võimalik, et sakslased venitasid teadlikult. Nimeks sai laev hiljemalt septembris *Petropavlovsk*.

### Vene-Saksa sõda

*Vaata ka: Idarinne (Teine maailmasõda)*
Kui Vene-Saksa sõda 22. juunil 1941 algas, oli *Petropavlovsk*ist valmis kuni 70%, kuid palju olulist oli puudu. 15. augustil 1941 heisati laeval mereväe lipp ja ta võeti ujuvpatareina Balti laevastikku. Komandöriks sai 2. järgu kapten A. G. Vanifatjev. Laeva 2 valminud peakaliibri tornist tulistati septembris Leningradi kaitseks välja umbes 700 mürsku 40 kogupauguna. 17. septembril uppus ujuvpatarei Kroonlinna juures põhjale madalikule aetuna päras 53 mürsutabamust Wehrmachti raskesuurtükiväe vastutulest. 4. aprillil. 1942 sai laev lisaks raskeid vigastusi Luftwaffe kontsentreeritud rünnakus Balti laevastikule. 17. septembril 1942 tõsteti laev siiski madalikult üles ja viidi Neeva jõele remonti. Laev 1943. aastal sai uueks nimeks *Tallinn* ja toetas suurtükitulega Leningradi blokaadi murdmist 1944. aasta alguses.

### Pärast sõda

Pärast sõda laeva ehitust enam ei jätkatud, vaid seda kasutati seisva õppelaevana. See nimetati 11. märtsil 1953 ümber *Dnepr*iks ja laev kohandati ujuvkasarmuks. Viimast korda nimetati laev 27. detsembril 1956 ümber *PKZ-112*-ks ja kustutati 3. aprillil 1958 laevastiku nimekirjast. Endine ujuvkasarmu lõigati 1958–1960 Leningradi kaubasadamas vanarauaks.

Laeva andmeid
-------------

* Pikkus veeliinil 199,5 m
* Laius 21,8 m
* Soomuskaitse 40–160 mm
* Kiirus 32 sõlme
* Relvastus 4x2-203 mm peakaliibri kahurit (valmisid 2x2-203 mm), 6x2-105 mm õhutõrjekahurit (ei valminud), 6x2-37 mm õhutõrjekahurit (vaimis 1x2-37 mm), 10x20 mm õhutõrjekahurit (valmis 8x20 mm), 4x3-533 mm torpeedoaparaati (ei valminud), 3–4 vesilennukit (ei valminud).

Vaata ka
--------

* Tallinn (suur allveelaevahävitaja)
* Tallinn (laev)

Välislingid
-----------

* Rus.Delfi.ee - Таллин на Неве. Как крейсер, носивший название столицы Эстонии, помогал прорвать блокаду Ленинграда
Fujara, traditsiooniline slovaki lambakarjuste puhkpill
**Slovakkia muusika** on Slovakkiast pärinev või slovakkide loodud või esitatud muusika.

Slovakkia muusikat on ajaloo jooksul mõjutanud nii naabermaade kui ka kaugemad kultuurid, kuid on säilinud jälgi ka eelajaloolistest muusikainstrumentidest. Slovakkial on rikkalik rahvamuusikatraditsioon, samuti on palju teada keskaegsest liturgilisest muusikast. Alates 18. sajandist on slovakkia muusikaelu kõige rohkem mõjutanud Austria-Ungari. 19. sajandil hakkasid slovaki heliloojad, näiteks Ján Levoslav Bella, kirjutama slovakipärast romantilist muusikat. Kommunistliku režiimi langusel 20. sajandi lõpukümnenditel hakkas Slovakkias arenema lääne mõjudega popmuusika.

Tänapäevase Slovakkia territooriumil on läbi ajaloo elanud mitmesuguseid rahvaid, seega ei kirjeldata siin artiklis vaid slovakkide muusikat. Nitra piirkonnast on leitud luust valmistatud puhkpille, mis pärinevad varasest pronksiajast (u 3000 eKr). Sarnaseid, kuid edasiarendustega pille valmistati kuni keskajani. Veel vanemate pillide hulgas on paleoliitikumist pärinevad trummid. Leitud on ka rauast ja pronksist kelli 3.-4. sajandist pKr. Hiljemalt 15. sajandiks olid levinud puhkpill fujara, slovaki torupill ja parmupill. Alates 15. sajandist eristavad uurijad slovaki muusikas rahvamuusikat, kirikumuusikat ning linnade ja õukondade instrumentaalmuusikat. Vanim jäädvustatud muusikavorm on vanaslaavikeelsed liturgilised laulud 9. sajandist. Umbes samal ajal olid piirkonnas levinud ka ladinakeelsed laulud, eriti pärast Slovakkia territooriumi liitmist Ungari kuningriigiga 13. sajandil. 15.–17. sajandini kasutati ja arendati linnades polüfooniat. 1526. aastal, kui Slovakkia sai osaks Habsburgide impeeriumist, sai Bratislavast kroonimislinn, mis andis tõuke kunstmuusika arengule.

Klassikalise muusika heliloojad: Ján Levoslav Bella (4. september 1843 – 25. mai 1936), Eugen Suchoň (25. september 1908 – 5. august 1993), Ján Cikker (29. juuli 1911 – 21. detsember 1989), Peter Machajdík (sündinud 1. juunil 1961), Vladimír Godár.

Vaata ka
--------

* "Nad Tatrou sa blýska", riigihümn
* Slovakkia Eurovisiooni lauluvõistlusel
*Siin tutvustatakse ravimit või ravimeetodit, kuid kirjutatu pole arstlik nõuanne ning see ei asenda arsti konsultatsiooni. Vikipeedia ei vastuta iseravimise tagajärgede eest.*

**JK-05** on eksperimentaalne antiviraalse toimega ravim. 

JK-05-e töötas välja Hiina ettevõte *Sihuan Pharmaceutical Holdings Group Ltd*.

Katsetes laborihiirtega on JK-05 osutunud tõhusaks mitmete viiruste, sh gripiviiruse, Ebola viiruse, kollapalavikuviiruse ja mitmete arena- ja bunyaviiruste paljunemise vastu.

Esialgsete andmete alusel on Hiina võimud võimaldanud JK-05-e kasutamist kohalike meditsiinitöötajate võimaliku Ebola viirushaiguse raviks käimasoleva 2014. aasta Ebola viirushaiguse epideemia leviala laienemisel.

Vaata ka
--------

* BCX4430
* brintsidofoviir
* favipiraviir

Viited
------

1. ↑  Charles Poladian (14. oktoober 2014). "Ebola Cure: Chinese Drugmaker To Fast-Track JK-05, Joins ZMapp, TKM-Ebola And Canadian Efforts". *International Business Times* (inglise). Vaadatud 04.11.2014.
2. ↑  Zhuang Pinghui, Ebola virus drug approved on mainland for emergency use only, 1. september, 2014, veebiversioon (vaadatud 04.11.2014.a)(*inglise keeles*)

Välislingid
-----------


|  |  |
| --- | --- |
|  | ***Portaal Meditsiin***  |

* Sihuan Pharma (460 HK), veebiversioon (vaadatud 04.11.2014.a)(*inglise keeles*)

*Selles artiklis on kasutatud ingliskeelset artiklit en:JK-05 seisuga 04.11.2014.*
**Sloveenia veinid** on veinid Sloveenia kolmest veinipiirkonnast, milleks on Podravje, Posavje ja Primorski. 

Varem, Austria-Ungari impeeriumi ajal, olid Sloveenia veinid väga tuntud. Kui Austriast tulid peamiselt valged veinid, siis Sloveenia tootis häid punaseid veine. Viimase sajandi poliitilised sündmused ei ole Sloveenia veinitööstusele hästi mõjunud ja see on pisut soiku jäänud. Siiski on pärast riigi iseseisvumist veinitööstus jälle arenema hakanud ja saanud ka investeeringuid lääneriikidest. Samuti on Sloveeniale hästi mõjunud asukoht nelja väljapaistva veinitootjamaa vahel (Itaalia, Austria, Ungari ja Horvaatia).

Sloveenia veinipiirkonnad
-------------------------

Sloveenia veinipiirkonnad
### Podravje

**Podravje veinipiirkond** asub Austria piiri ääres. Viinamarjakasvatus on koondunud Maribori ja Ormozi linna ümbrusse.

### Posavje

**Posavje veinipiirkonnast** tulevad peamiselt veinid riigisiseseks tarbimiseks. Kvaliteeditase on suhteliselt madal.

### Primorski

**Primorski veinipiirkond** asub Sloveenia rannikualal ja piirneb Itaaliaga. Sealt pärit veinid on Sloveenia parimate seas. Nende ainsaks miinuseks on kallis hind.

Välislingid
-----------

* "Sloveenia veinid"
Juan de Borbón, Barcelona krahv. 1959. aasta foto.
**Juan de Borbón, Barcelona krahv** (*Don Juan Carlos Teresa Silverio Alfonso de Borbón y Battenberg*; 20. juuni 1913, Granja de San Ildefonso, Segovia, Hispaania – 1. aprill 1993, Madrid) oli kuningas Alfonso XIII kolmas poeg, Hispaania troonipärija aastatel 1933–1941 ja *de jure* Hispaania kuningas ja troonipretendent aastatel 1941–1977. 

Monarhistidele oli ta Hispaania kuningas paguluses. Seetõttu nimetatakse teda vahel ka **Juan III**-ks ja selle nimega, koos kuningale kuuluvate auavaldustega, on ta ka maetud San Lorenzo de El Escoriali kloostri kuningate hauakambrisse Madridi lähedal. 

Don Juan sai Hispaania troonipärijaks pärast oma kahe vanema venna, Alfonso ja Jaime, loobumist 1933. aastal. 15. jaanuaril 1941 loobus Alfonso XIII oma õigustest Hispaania troonile Juani kasuks ja suri 28. veebruaril 1941 Roomas, kus ta oli elanud paguluses alates Teise Hispaania Vabariigi väljakuulutamisest 14. aprillil 1931. Kinnitamaks oma õigustatud nõuet troonile, kasutas Juan isa surma järel Barcelona krahvi tiitlit – üht Hispaania krooniga seotud suverääni tiitlitest. 14. mail 1977 loobus ta temale õigusega kuulunud nõudest Hispaania kuninga troonile ja tunnustas Hispaania kuningakoja ainsa peana oma poega Juan Carlos I-st, kes oli 1975. aastal kuningaks saanud. 

Don Juani abikaasa oli Doña Maria de Borbón y Orléans. Neil oli neli last:

* Infanta Pilar (sündinud 1936)
* Hispaania kuningas Juan Carlos I (sündinud 1938)
* Infanta Margarita (sündinud 1939)
* Infante Alfonso (1941–1956)


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**Alfonso XIII** | **Jeruusalemma kuningas**1941–1977 | Järgnev**Juan Carlos I** |
**István Örkény** (5. aprill 1912 Budapest – 24. juuni 1979 Budapest) oli ungari romaani- ja näitekirjanik.

István Örkény sündis 1912. aastal Budapestis farmatseudi perekonnas. Pärast keskkooli lõpetamist õppis ta keemiat ja seejärel farmaatsiat. 1934. aastal lõpetas ta kooli keemiainseneri diplomiga. 1941. aastal ilmus tema esimene teos "Meretants". 

Teise maailmasõja alguses saadeti ta rindele ning varsti pärast seda sattus neljaks aastaks Moskvasse sõjavangi. Vangis olles kirjutas ta näidendi "Voronež". 1946. aastal naasis ta Budapesti ning aastail 1946–1947 ilmusid tema sõjavangis läbielatust ainet saanud jutustused "Kuni siia jõudsime" ja "Laagrite rahvas". 

Aastatel 1949–1953 töötas ta Budapesti teatrites kirjandusala juhatajana. Aastail 1956–1960 ei kirjutanud Örkény ühtegi teost, kuna teda ei avaldatud.

Loomingu ülevaade
-----------------

1970. aastatel kirjutas ta kolm kuulsaks saanud näidendit: 

* "Veresugulased",
* "Võtmeotsijad" ja
* "Pisti".

Neid näidendeid iseloomustavad igapäevasus, absurd, grotesk ja traagika. Örkény viimaseks romaaniks jäi 1977. aastal ilmunud lühiromaan "Roosinäitus". 

Lisaks näidenditele kuulub Örkény loomingusse ka mitu filmistsenaariumi, hulgaliselt jutustusi, reportaaže ja lühemat proosat. 

Ta võitis 1955. ja 1967. aastal Attilla Józsefi ja 1973. aastal Kossuthi auhinna. Ta oli esimene välismaal mängitud ungari draamakirjanik. Örkény uuendas lühikeste lugude literatuurset žanri ning teda peetakse groteskimeistriks Kesk-Euroopas[*viide?*]. 

Örkény suri 1979. aastal Budapestis. 

### Teosed

* Novellid ja jutustused ajakirjas Szép Szó (1930ndate lõpus)
* "Tengertánc" – „Meretants" (novellikogu, 1941)
* "Amíg ide jutottunk" – „Kuni siia jõudsime" (kogu, 1946)
* "Lágerek népe" – „Laagrite rahvas" (kogu, 1947)
* "Hajnali pisztolylövés" – „Püstolilask koidikul" (pikem jutustus, 1947)
* "Voronyezs" – „Voronež" (näidend, 1948)
* "A Zichy palota" – „Zichy palee" (näidend, 1949)
* "Macskajáték – „Kassimäng" (näidend, 1963)
* "Tóték" – „Tótid" (näidend, 1964)
* "Házastársak" – „Abikaasad" (romaan, 1951)
* "Nehéz napok" – „Rasked päevad" (romaan, 1957)
* "Rózsakiállítás" – „Roosinäitus" (lühiromaan, 1977)
* "Vérrokonok" – „Veresugulased" (näidend, 1975)
* "Kulcskeresők" – „Võtmeotsijad" (näidend, 1977)
* "Pisti" – „Pisti" (näidend 1983)
Juan Manuel Santos
**Juan Manuel Santos Calderón** (sündinud 10. augustil 1951 Bogotás) on Colombia poliitik, kes oli 7. augustist 2010 kuni 7. augustini 2018 Colombia president.

Juan Manuel Santose vanaonu Eduardo Santos oli Colombia president aastatel 1938–1942 ja isa Enrique Santos üle 50 aasta perekonnale kuuluva Colombia juhtiva ajalehe El Tiempo peatoimetaja. Tema nõbu Francisco Santos Calderón on alates 2002. aastast riigi asepresident.

Ta õppis majandusteadust, avalikku haldust, ajakirjandust ja õigusteadust muu hulgas Kansase ülikoolis, London School of Economicsis ja Harvardi ülikoolis.

Aastatel 2000–2002 oli ta rahandusminister ja 2006–2009 kaitseminister.

Ta on Rahvusliku Ühtsuse Sotsiaalpartei esimees.

20. juunil 2010 peetud presidendivalimiste teises voorus valiti Juan Manuel Santos presidendiks. Ta võitis 69,1 protsendiga häältest oma vastaskandidaati Antanas Mockust.

2016. aastal sai ta Nobeli rahuauhinna.

Nobel
Nobeli rahuauhinna laureaat

1901 Dunant, Passy • 1902 Ducommun, Gobat • 1903 Cremer • 1904 IDI • 1905 Suttner • 1906 Roosevelt • 1907 Moneta, Renault • 1908 Arnoldson, Bajer • 1909 Beernaert, d'Estournelles de Constant • 1910 IPB • 
1911 Asser, Fried • 1912 Root • 1913 La Fontaine • 1917 Punane Rist • 1919 Wilson • 1920 Bourgeois • 1921 Branting, Lange • 1922 Nansen • 1925 Chamberlain, Dawes • 1926 Briand, Stresemann • 1927 Buisson, Quidde • 1929 Kellogg • 1930 Söderblom • 1931 Addams, Butler • 1933 Angell • 1934 Henderson • 1935 Ossietzky • 1936 Lamas • 1937 Cecil • 1938 Nanseni Pagulasbüroo • 1944 Punane Rist • 1945 Hull • 1946 Balch, Mott • 1947 FSC ja AFSC (kveekerid) • 1949 Boyd Orr • 1950 Bunche • 1951 Jouhaux • 1952 Schweitzer • 1953 Marshall • 1954 UNHCR • 1957 Pearson • 1958 Pire • 1959 Noel-Baker • 1960 Lutuli • 1961 Hammarskjöld • 1962 Pauling • 1963 Rahvusvaheline Punase Risti Komitee ja Punase Risti Seltside Liiga • 1964 King • 1965 UNICEF • 1968 Cassin • 1969 ILO • 1970 Borlaug • 1971 Brandt • 1973 Kissinger, Lê (keeldus auhinnast) • 1974 MacBride, Satō • 1975 Sahharov • 1976 B. Williams, Corrigan • 1977 AI • 1978 as-Sādāt, Begin • 1979 Ema Teresa • 1980 Esquivel • 1981 UNHCR • 1982 Myrdal, García Robles • 1983 Wałęsa • 1984 Tutu • 1985 IPPNW • 1986 Wiesel • 1987 Arias • 1988 ÜRO Rahuvalvejõud • 1989 XIV dalai-laama • 1990 Gorbatšov • 1991 Suu Kyi • 1992 Menchú • 1993 Mandela, de Klerk • 1994 ‘Arafāt, Peres, Rabin • 1995 Pugwashi konverentsid, Rotblat • 1996 Belo, Ramos Horta • 1997 ICBL, J. Williams • 1998 Hume, Trimble • 1999 MSF • 2000 Kim • 2001 ÜRO, Annan • 2002 Carter • 2003 ‘Ebādī • 2004 Maathai • 2005 IAEA, al-Barāda‘ī • 2006 Grameen Bank, Yunus • 2007 Gore, IPCC • 2008 Ahtisaari • 2009 Obama • 2010 Liu • 2011 Sirleaf, Gbowee, Karmān • 2012 Euroopa Liit • 2013 Keemiarelvade Keelustamise Organisatsioon • 2014 Satyarthi, Yūsafzay • 2015  Tuneesia rahvusliku dialoogi nelik • 2016  Juan Manuel Santos  • 2017  ICAN  • 2018  Murad, Mukwege • 2019  Ahmed • 2020 Maailma Toiduprogramm • 2021 Ressa, Muratov • 2022 Alies Bialiacki, Memorial, 
Kodanikuvabaduste Keskus
**Peeter Kurvits** VR I/3 (7. november 1891 Polli vald, Pärnumaa – 10. veebruar 1962 Tallinn) oli Eesti sõjaväelane (kapten) ja poliitik ning majandustegelane.

Peeter Kurvits sündis 1891. aastal Pärnumaal Polli vallas Lilli saeveskis. Ta lõpetas 1914. aastal Tallinna Reaalkooli ja õppis Riia Polütehnikumis. Eesti Vabadussõjas ta mobiliseeriti ning määrati Eesti sõjaministri käsundusohvitseriks, kuid viidi varsti üle Sõjavägede Ülemjuhataja Staapi.

1919. aasta jaanuaris määrati P. Kurvits kitsarööpmeliste soomusrongide adjutandiks ehk staabiülemaks, kellena teenis kuni Vabadussõja lõpuni. Pärast Vabadussõda teenis P. Kurvits Kitsarööpmelise soomusrongi nr. 1 ja nr. 2 dessantroodu ülemana, kuni lahkus sõjaväest 1920. aastal.

1924. aastal lõpetas ta Tartu Ülikooli õigusteaduskonna kaubandusosakonna. 

Pärast sõjaväeteenistust töötas Peeter Kurvits panganduses, olles Eesti Pangas osakonnajuhataja aastatel 1921–1928 ja Pikalaenu Panga direktor aastatel 1928–1932. 1932. aastal valiti ta Krediit-Panga direktoriks ning oli 1933. aasta 18. maist kuni 21. oktoobrini majandusminister Jaan Tõnissoni neljandas valitsuses.

Peeter Kurvits vahistati 14. juunil 1941 ning saadeti NSV Liitu Sevurallagi. Ta vabanes Vostokurallagist 1944. aastal ja oli asumisel Kirovi oblastis Lebjažje rajoonis ja Haltrurinis, kust vabanes 1956. aastal. Ta töötas Halturini põllumajandustehnikumis saksa keele õpetajana. 

Peeter Kurvits suri 10. veebruaril 1962 Tallinnas ning on maetud Rahumäe kalmistule.

Talle on antud Vabadusristi I liigi 3. järk.
**Sloveenia euromündid** on mündid, mis hakkasid kehtima Sloveenias ja kogu euroalal alates 1. jaanuarist 2007.

Sloveenia euromüntidel on igal vääringul rahvuslikul küljel erinev kujutis. Kaheeurosel on kujutatud rahvuspoeeti France Prešereni ja värssi tema kirjutatud riigihümnist. Ühe eurosel on protestantlik usupuhastaja Primož Trubar ja tekst "stati inu obstati" ("seista ja vastu pidada"). Viiekümnesendisel on Sloveenia kõrgeim mägi Triglav, Krabi tähtkuju ja tekst "Oj Triglav Moj Dom" ("Oo Triglav, mu kodu"). Kahekümnesendisel on kujutatud kaks lipitsa tõugu hobust ja kiri "LIPICANEC" (Lipitsa hobune). Kümnesendisel on kiri "Katedrala Svobode" ("Vabaduse katedraal") ja pilt ehitamata jäänud, arhitekt Jože Plečniki projekteeritud parlamendihoonest. Viiesendisel on kujutatud külvajat külvamas tähti ja punkte. Kahesendisel on nn Printsi kivi, vana kroonimiskivi. Ühesendisel on kujutatud toonekurge.

Välislingid
-----------

* Sloveenia euromündid (*eesti keeles*)

| * v
* r
Euro |
| --- |
| 
Euroala • Euro hinda ei tõsta • EuroBillTracker |
| Rahatähed | 
5-eurone rahatäht • 10-eurone rahatäht • 20-eurone rahatäht • 50-eurone rahatäht • 100-eurone rahatäht • 200-eurone rahatäht • 500-eurone rahatäht |
| Mündid | 
1-sendine euromünt • 2-sendine euromünt • 5-sendine euromünt • 10-sendine euromünt • 20-sendine euromünt • 50-sendine euromünt • 1-eurone münt • 2-eurone münt |
| Mündid riigiti | 
Andorra Andorra • Austria Austria • Belgia Belgia • Eesti Eesti • Hispaania Hispaania • Holland Holland • Horvaatia Horvaatia • Iirimaa Iirimaa • Itaalia Itaalia • Kreeka Kreeka • Küpros Küpros • Leedu Leedu • Luksemburg Luksemburg • Läti Läti • Malta Malta • Monaco Monaco • Montenegro Montenegro • Portugal Portugal • Prantsusmaa Prantsusmaa • Saksamaa Saksamaa • San Marino San Marino • Slovakkia Slovakkia • Sloveenia Sloveenia • Soome Soome • Vatikan Vatikan |