**Ühendverb** ehk **ühendtegusõna** on perifrastiline (mitmesuguste abisõnade kaudu väljenduv) verb, mille sisuliseks tuumaks on verb, mida täiendab orientatsiooni, perfektiivsust või seisundit, üksikjuhtudel ka modaalsust väljendav afiksaaladverb. Ühendverb koosneb tegusõna pöördelisest vormist ja määrsõnast. Näiteks: *maha kukkuma*, *üles tõusma*, *kinni panema*, *ära minema*, *tarvis minema*. 

Ühendverb võib olla ka väljendverbi ja ahelverbi verbaalseks komponendiks, nt *arust ära olema*, *jalga maha saama*, *puust ette tegema*, *vedru välja viskama*, *üle minema hakkama*. Nt Kas te *olete arust ära*, et sinna lähete! Talle *tehti* kõik *puust ette*. Palavik *hakkab üle minema*. 

Huno Rätsep jagas ühendverbid kahte rühma:

* ainukordsed ühendverbid;
* korrapärased ühendverbid.

Ainukordsed ühendverbid
-----------------------

 *Pikemalt artiklis Ainukordne ühendverb*
Ainukordsed ühendverbid on ühendverbid, mille osiste kombinatsioonivõimalused on piiratud. Nad moodustavad nii süntaktiliselt kui semantilistest liigendamatu terviku, s.t verbi ja afiksaaladverbi ühend on omandanud uue tähenduse: *peale käima*, *üle ajama*, *maha võtma*, *peale ajama*, *juurde lõikama*, *üles ütlema*, *taga otsima*, *üle pakkuma*, *üle pingutama*, *üles lööma*, *üles ässitama* jne.

Korrapärased ühendverbid
------------------------

 *Pikemalt artiklis Korrapärane ühendverb*
Korrapärased ühendverbid ei ole valmis sõnastikuüksused nagu ainukordsed ühendverbid. Nad kujunevad mingi tähendusrühma verbide (nt liikumisverbide) suhteliselt korrapärasel kombineerumisel kindlasse rühma kuuluvate afiksaaladverbidega: *alla* / *eemale* / *juurde* / *kohale* / *ligi* / *pärale* / *tagasi..* + *minema* / *jooksma* / *astuma* / *kihutama* / *sõitma*. Mõlemad ühendi osised säilitavad tähendusliku iseseisvuse.

Afiksaaladverbid
----------------

Orientatsioonilised afiksaaladverbid osutavad üldistatud kujul suhtelist suundumis-, paiknemis-, eemaldumis- või kulgemiskohta: *alla*, *eemale*, *ette*, *juurde*, *kaasa*, *kohale*, *kätte*, *külge*, *maha*, *otsa*, *paigale*, *pärale*, *peale*, *sisse*, *taha*, *vastu*, *üles*, *ümber* jne.Nt Jänes *jooksis* autole *ette*. Koor *laulis* solistidega *kaasa*. 

Perfektiivsust väljendavad afiksaaladverbid märgivad tegevuse piiritletust või vähemalt piirivõimaluse olemasolu. Sellised afiksaaladverbid on *läbi* (lugema), *maha* (müüma), *minema* (minema), *otsa* (lõppema), *tulema* (tulema). Nt Ta *luges* raamatu *läbi*. *Tulime* koosolekult *tulema*. 

Levinuim perfektiivsusadverb on *ära*, nagu *ära jagama*, *ära mõistatama*, *ära ootama*, *ära tegema*, *ära tellima*. 

Seisundit väljendavad partiklid kuuluvad afiksaaladverbidena ühendverbide koosseisu vaid siis, kui nad moodustavad koos verbiga uue tähendusliku terviku ja tingivad lausemalli. Afiksaalsetena esinevad nt *kinni* (nabima), *lahti* (saama), *kokku* (kukkuma), *viltu* (minema). 

Modaalsust väljendavad partiklid *vaja* ja *tarvis* ühendverbides *vaja minema*/*olema*, *tarvis minema*/*olema*. 
Nt Mul *ei lähe* seda raamatut enam *vaja*. On tarvis, et grammatika *saaks* kevadeks *valmis*.

Viited
------

1. ↑  Huno Rätsep. *Eesti keele lihtlausete tüübid*, Eesti NSV TA Emakeele Seltsi toimetised 12. Tallinn: Valgus.