**Umbisikuline tegumood** ehk **impersonaal** ja isikuline tegumood ehk personaal on tegumoe kategooriad.

Eesti keel
----------

Umbisikuline tegumood näitab, et tegijaks on keegi tundmatu tegija, niinimetatud umbisik, kes jääb lauses väljendamata, näiteks *Teises toas **lauldi***. Tegija ei pea olema tingimata elus, näiteks *Kirstus **lamatakse***.

Eesti keeles on põhiline tegumoevastandus personaal: impersonaal (morfoloogiline), aga leidub ka mittemorfoloogiline (süntaktiline) passiiv. Impersonaali ülesanne ei ole tegevussubjekti esiplaanile seadmine.

Paljusid verbe ei saa tavalises kontekstis umbisikulises tegumoes kasutada. Need on enamasti samad verbid, mis isikulise tegumoe korral esinevad tavaliselt ainult 3. pöördes, näiteks *kostma*, *sadama*, *helendama*.

Aktiiv ja passiiv
-----------------

Teistes keeltes on tuntuim tegumoevastandus **aktiiv: passiiv**. Laused, milles tegevussubjekt esineb grammatilise subjektina, on **aktiivilaused**. Laused, kus antud vastavus puudub, on **passiivilaused**.

Süntaktiline lähenemine
-----------------------

Süntaktilise tegumoena käsitletakse grammatilise subjekti ja tegevussubjekti vahekorda.

Eesti keelele on omased alusega passiiv, näiteks *Uksed olid avatud* ja aluseta passiv, näiteks *Pärast tööd mindi baari*

**Subjektilise passiivi** korral nihkub grammatilise subjekti positsiooni tegevusobjekt, samal ajal kui tegevussubjekt jääb lausest välja, näiteks *Patsiendid said (arsti käest) noomida*.

Eesti keeles on levinud ka **seisundipassiiv**, näiteks *Ta on **üllatatud***. Sellise lause korral pole grammatiline subjekt enam tegevusobjekt, vaid tegevussubjekt. Selline lause ei erine muudest seisundilausetest, näiteks *Ta on vihane*.

Morfoloogiline lähenemine
-------------------------

Umbisikulise tegumoe tunnusel esineb seitse kuju: *-takse*, *-dakse*, *-akse*, *-t*, *-d*, *-ta*, *-da*: *ela/takse*, *laul/dakse*, *süü/akse*, *ela/t/i*, *laul/d/i*, *laul/da/vat*. 

Umbisikuline tegumood võib avalduda ka liidete variantides *-tud* ja *-dud*, milles väljenduvad koos umbisiku, mineviku ja kesksõna tähendus: *ela/tud*, *laul/dud*. 

Morfeemivariandid *-takse*, *-dakse* ja *-akse* esinevad ainult kindla kõneviisi oleviku jaatusvormides, kus neile ei järgne enam ühtegi muud tunnust: *ela/takse*, *laul/dakse*, *süü/akse*. 

Kujud *-t* ja *-d* esinevad ainult kindla kõneviisi mineviku jaatusvormides, kus neile järgneb mineviku tunnus *-i*: *ela/t/i*, *laul/d/i*. 

Ülejäänud umbisikulise tegumoe vormides (kus ei kasutata kesksõna) väljendavad umbisikulist tegumoodi *-ta* ja *-da*: *ela/ta/vat*, *laul/da/vat*, *ela/ta/ks*, *laul/da/ks*, *ela/ta/gu*, *laul/da/gu*, *ei ela/ta*, *ei laul/da*. 

*-t* ja *-d* variandid moodustavad kumbki omaette sarja: ühelt poolt *-takse*, *-t*, *-ta* ning liide *-tud*, teiselt poolt *-dakse*, *-d*, *-da* ning formatiiv *-dud*: *elama: ela/takse*, *ela/t/i*, *ela/ta/vat*, *ela/tud*; *laul/ma: laul/dakse*, *laul/d/i*, *laul/da/vat*, *laul/dud*. 

Kolmanda kindla kõneviisi olevikuvormis kasutatava kujuga *-akse* kaasnevad ülejäänud vormides *-d* tunnusevariandid: *-akse*, *-d*, *-da* ja liited *-dud*, näiteks *sööma: süü/akse*, *söö/d/i*, *söö/da/vat*, *söö/dud*. Valik kolme sarja vahel sõltub sõnatüübist.

Välislingid
-----------

Morfoloogilised kategooriad.