recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Vilkitski väin
**Vilkitski väin** (vene keeles пролив Вилькицкого) on väin Põhja-Jäämeres, mis eraldab Severnaja Zemlja saarestikku Taimõri poolsaarest ja ühendab Kara merd Laptevite merega. 

Vilkitski väina pikkus on 130 km, laius kitsaimas kohas Tšeljuskini neeme ja Taimõri neeme Bolševiku saarel vahel on 56 km. Väina lääneosas on meri 100–150 m sügav, idaosas üle 200 m.

Väina idaosas haruneb Vilkitski väinast Jevgenovi väin, mis eraldab Bolševiku saarest Starokadomski saart ja Väike-Taimõri. Väina lääneosas asuvad Heibergi saared.

Lõuna poolt suubuvad väina mõned jõed, kuid need on väikesed ega sobi laevatamiseks.

Esimest korda läbis väina 1878 Adolf Erik Nordenskiöld.

Väina avastas 1913 Boriss Vilkitski ekspeditsioon jäälõhkujatega "Taimõr" ja "Vaigatš", 1916 nimetati ta suurvürst Aleksei Nikolajevitši auks **Tsareevitš Aleksei väinaks** (пролив Цесаревича Алексея). 1918 nimetati ta ümber **Boriss Vilkitski väinaks** (ja 1954 lihtsalt Vilkitski väinaks). Viimast ümbernimetamist seostatakse sellega, et Boriss Vilkitski oli poliitiline emigrant, pärast ümbernimetamist ei olnud väina nimi aga enam eristuv tema isa Andrei Vilkitski järgi nimetatud kohtade nimedest.

Viited
------

1. 1 2  Словарь географических названий. Пролив Вилькицкого

Välislingid
-----------

* Арктические миражи или метаморфозы топонимики Вокруг света, 1998. №2
**Piret Norvik** (aastani 1981 **Piret Raud**; sündinud 24. detsembril 1950 Võhmas) on eesti keeleteadlane, murdeuurija.

Elulugu
-------

Piret Norvik on loomaarsti tütar.

1969. aastal lõpetas ta Rakvere 1. Keskkooli ja 1974. aastal Tartu Riikliku Ülikooli eesti keele ja kirjanduse osakonna soome-ugri keelte erialal. 1998. aastal kaitses ta Tallinna Pedagoogikaülikoolis magistrikraadi lingvistikas väitekirjaga "Kirderannikumurde sõnavaralised suhted naabermurrete ja -keeltega".

Ta oli 1974–1978 Keele ja Kirjanduse Instituudi murdesektori vanemlaborant, 1978–1986 nooremteadur, 1986–1997 KKI/EKI teadur, 1997–2001 assistent, 2001-2008 toimetaja ning 2008–2012 assistent.

Teadustöö
---------

Tema uurimisvaldkonnad on Põhja-Eesti murrete sõnavaralised suhted, kontaktkeelte mõjutused Põhja-Eesti murretes, hõimuliikumine, Eesti–Ungari kultuurisuhted. Osalenud "Väikese murdesõnastiku" (I 1982, II 1989) koostamises, olnud "Eesti murrete sõnaraamatu" koostajaid ja toimetajaid. Saanud ETF-i grante Põhja-Eesti murrete uurimiseks ja Alfred Kordelini Sihtasutuse (Soome) abiraha murdetekstide raamatu "Käsmu randlaste jutte" avaldamiseks.

Eesti külaliikumise edendajad.

Teoseid
-------

Üle 10 teadustrükise.

* *Djoržan karjalaisten kansanlääkinnästä*. // Kansa parantaa. Kalevalaseuran vuosikirja 63 (1983)
* *Estnisch-ungarische Kulturbeziehungen in den Jahren 1869–1918*. // Régi és peregrináció. Magyarok külföldön Magyarországon. A III. Nemzetközi Hungarológiai Kongresszuson: Szeged, 1991. augusztus 12.–16. Budapest–Szeged 1993
* *Die lexikalischen Beziehungen des nordöstlichen Küstendialekts zu den Nachbardialekten und -sprachen*. Tallinn 1998
* Kirderannikumurde sõnavaralisi suhteid. // Inter dialectos nominaque. EKI Toimetised 7 (2000)
* Käsmu randlaste jutte. Tallinn 2001
* *Die lexikalischen Einflüsse der Nachbarsprachen in den Mundarten Nordestlands*. // Konfrontation und Identifikation, Die finnisch-ugrischen Sprachen und Völker im europäischen Kontext. Veröffentlichungen der Sociales Uralo-Altaica 59 (2002)

Liikmesus
---------

* 1974 Emakeele Selts
* 1984 Rahvusvaheline Hungaroloogia Selts
* 1990 Eesti–Ungari Selts

Isiklikku
---------

Ta oli abielus Madis Norvikuga.

Viited
------

1. 1 2 3 4 5 6 7  Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide, lk 24
2. ↑

Välislingid
-----------

*Eesti teaduse biograafiline leksikon.* 3. köide: *N–Sap* TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013

* Piret Norvik Eesti Teadusinfosüsteemis Muuda Vikiandmetes

 *Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.*
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel on laskesportlasest; Kuressaares tegutseva munitsipaalpoliitiku ja endise õpetaja kohta vaata artiklit Piret Pihel (poliitik).* |

---

**Piret Pihel** (sündinud 14. detsembril 1961 Tapal) on eesti laskesportlane.

Haridus- ja töökäik
-------------------

Ta lõpetas 1981. aastal TSIK-i ja 1985 maastikukujundusagronoomina Jäneda sovhoostehnikumi. 

Töötas 1987–1993 TSIK-is treener-õpetajana, aastast 1993 on Järvamaal talupidaja, aastast 1999–2005 oli ta Lehtse vallavanem.

Sportlaskarjäär
---------------

Lasketreeninguid alustas 1974. aastal Tapa 1. Keskkoolis Heino Reisbergi juhendamisel, TSIK-is oli tema treener Ranno Krusta. 

NSV Liidu noortemeistrivõistlustel sai Pihel 1975. aastal Eesti naiskonnas spordipüstoliharjutuses hõbeda ja õhupüstoliharjutuses pronksi ning NSV Liidu juunioride meistrivõistlustel 1981. aastal spordipüstoliharjutuses naiskondliku pronksi. NSV Liidu meistrivõistlustel 1983. aastal võitis ta õhupüstoliharjutuses individuaalse hõbeda ning 1984. aastal standardpüstoliharjutuses individuaalse hõbeda ja Dünamo naiskonnas 2 pronksi. 

Eesti meistrivõistlustel on Pihel saanud aastatel 1979–1999 individuaalarvestuses 19 kulda, 5 hõbedat ja 5 pronksi ning naiskonnas 7 kulda, 3 hõbedat ja 1 pronksi. 

Ta parandas aastatel 1983–1989 4 korral individuaalarvestuse Eesti rekordeid. 

Isiklikke rekordeid: spordipüstol 30+30 lasku 587 (1989, Eesti rekord), vanasse märki 591 (1981); standardpüstol 575 (1983, Eesti rekord), vabapüstol 30 lasku 277 (1989), õhupüstol 40 lasku 388 (1984, Eesti rekord). 

Suurmeister (1982). Kuulunud Dünamosse ja Järvamaa Laskespordiklubisse. Võistles 1978–1992 Eesti koondises.

Kasutatud allikad
-----------------

* Biograafia ESBL-is

Välislingid
-----------

* Biograafia ESBL-is
**Piret Silm** (aastani 1990 **Piret Kalmet**, sündinud 27. juuli 1965 Tartus) on eesti sõudja. 174 cm, 63 kg. 

Lõpetas 1983. aastal Tartu 3. Keskkooli ja õppis 1985–1989 Tartu Riiklikus Ülikoolis kehakultuuri.

2001. aastast OÜ Sulaman juhatuse liige.

Sõudmine
--------

Sportima hakkas 1975 Tartu LNSK-s Tiiu Jurkatamme kergejõustikurühmas, 1977–1980 treenis Tartu korvpallikoolis Maire Sulgi juhendamisel. 

Sõudma hakkas 1980 Anne Freimuthi käe all, hiljem (1981–85) oli tema treener Inge Pind. 

* Tulnud 5 korda Eesti meistriks:
	+ 1985 – roolijata kahepaadil,
	+ 1985 – roolijaga neljapaadil,
	+ 1984–1986 – kaheksapaadil.

### Treenerina

* Rahvuskategooria sõudekohtunik (2008)
* Aastatel 1983–1985 Tartu Kalevis sekretär ja 1985–1990 Kalevis treener
* Aastast 1991 olnud Tartu Kalevis projektijuht
* Avaldanud kirjutisi Eesti Sõudjas.

Tunnustus
---------

* 2008 – Tartu Kultuurkapitali spordi aastapreemia

Viited
------

1. ↑

Välislingid
-----------

* Biograafia ESBL-is
**Kaido Soom** (sündinud 7. juunil 1972) on eesti luterlik vaimulik, alates 2007. aastast teoloogiadoktor.

Ta lõpetas aastal 1990 Rakvere 1. Keskkooli. Seejärel õppis aastatel 1990–1995 EELK Usuteaduse Instituudis. 

Ordineeriti 5. mail 1992 diakoniks ja 24. septembril 1995 õpetajaks. 

Aastatel 1992–1994 oli ta Viru-Jaakobi ja Tudu koguduse diakon.

Aastatel 1995–2003 oli ta Vigala Maarja koguduse õpetaja. Noore ja energilisena tõi ta Vigala kirikuellu palju uut – ta hakkas töötama noortega, korraldades neile kirikueluga seotud üritusi, leerilaagreid, õpetas koolis usuõpetust, mistõttu oli populaarne noorte seas. 

Aastatel 2005–2006 oli ta EELK Kambja koguduse õpetaja. 

Aastast 2003 Tartu Ülikooli usuteaduskonnas praktilise usuteaduse lektor ja EELK Tartu praostkonna vikaarõpetaja. 

Aastal 2007 kaitses Kaido Soom Tartu Ülikooli usuteaduskonnas doktorikraadi. Tema uurimistöö teemaks oli "Täiskasvanute leeritöö Eesti Evangeelses Luterlikus Kirikus ja selle arengustrateegia koostamine".

Alates 2016. aastast on Soom ka EELK Peterburi Jaani koguduse hooldajaõpetaja ning ajalehe Eesti Kirik toimetuskolleegiumi liige.

Tunnustus
---------

* 2002 B. G. Forseliuse Seltsi medal „Wastne Testament 1686"
* 2016 EELK aukiri
* 2020 EELK Teeneteristi III järgu orden

Viited
------

1. ↑  "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 20. detsember 2013. Vaadatud 2. oktoobril 2012.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
2. ↑  Kaie Bergmann, *Veel kirikuõpetajatest: Kaido Soom* (Vigala Sõnumid September 2014, lk 9)

Publikatsioonid
---------------

**Autorina**

* *Täiskasvanute leeritöö Eesti Evangeelses Luterlikus Kirikus ja selle arengustrateegia koostamine.* Tartu : Tartu Ülikooli Kirjastus, 2007.

**Koostajana**

* *Vigala kogudus ja kirik 1339–1999*. Vigala : EELK Vigala Maarja kogudus, 1999.
* *Vigala kiriku lugu 1339–2003.* Vigala : EELK Vigala Maarja kogudus, 2003.
* *Homileetika.* Tartu : Tartu Ülikooli Kirjastus, 2005.
Kindlustusfirma Ilmarinen ärihoone Hakaniemis
Soome Rahvusteatri uus hoone (1954, koos Heikki Sireniga)
**Kaija Siren** (sünninimi **Katri (Kaija) Anna-Maija Helena Tuominen**; 23. oktoober 1920 Kotka – 15. jaanuar 2001 Helsingi) oli soome arhitekt.

Kaija Siren lõpetas 1948. aastal Helsingi tehnikakõrgkooli arhitektina. 1949. aastal asutas ta koos arhitektist abikaasa Heikki Sireniga oma arhitektuuribüroo. Kaija ja Heikki Siren töötasid koos kogu elu. Neil sündis neli last.

Tunnustus
---------

Heikki ja Kaija Siren said 1984. aastal Soome kultuurifondi preemia ja 1986. aastal valiti nad Ameerika Arhitektide Instituudi auliikmeks.

Töid (koos Heikki Sireniga)
---------------------------

Bagdadi kongressipalee (valmis 1983)
* Otaniemi kabel Espoos (1957)
* Kankaanpää linnavalitsuse hoone (1967)
* Kindlustusseltsi Ilmarinen ärihoone Helsingis (1968)
* Kankaanpää kogudusehoone (1971)
* Soome Rahvusteatri uus hoone (1954)
* Kankaanpää spordikeskus (1975)
* Graniittitalo Helsingis (1982)
* Bagdadi kongressipalee Iraagis (1983)

Viited
------

1. ↑  Kuka kukin on 1978

Graniittitalo Helsingis
Peroksiidide näiteid (peroksürühm on märgitud sinisega; ühendid ülalt alla): peroksiidioon, orgaaniline peroksiid, hüdroperoksiid, perhape
**Peroksiidid** (vananenud nimetusega *ülihapendid*) on teatud klass keemilisi ühendeid, mille molekulis esineb hapnik–hapnik-üksikside (-O-O-) või peroksiidanioon (O22-).

Aatomite rühma O-O nimetatakse **peroksürühmaks** või **peroksiidrühmaks**. Peroksiidide O-O side on ebastabiilne ja kergesti katkeb homolüütiliselt andes väga reaktsioonivõimelised radikaalid (ROOR' → RO\*+R'O\*). Peroksiide kui kergesti aktiivseid radikaale moodustavaid ühendeid kasutatakse keemilise sünteesi protsessides oksüdeerijatena või radikaalreaktsioonide initsieerimiseks.

Lihtsaim peroksiid on vesinikperoksiid (H-O-O-H), mida kasutatakse suurtes kogustes keemiatööstuses, keemilises sünteesis, meditsiinis, olmes jm. Anorgaanilised peroksiidid on ioonsed soola tüüpi ühendid, kuid orgaanilistes peroksiidides on aatomid seotud kovalentsete sidemetega.

Orgaanilised peroksiidid on plahvatusohtlikud. Kuna need ühendid võivad valguse toimel moodustuda eetritest hapniku osalusel, siis tuleb pikemat aega seisnud eetrite destillatsioonil olla väga ettevaatlik ja eelnevalt kontrollida peroksiidide võimalikku sisaldust.

Vaata ka
--------

* Bensoüülperoksiid
* Vaba radikaal
* Radikaalreaktsioon
* Radikaalinitsiaator
Ural-1 juhtpaneel
**Ural** on Nõukogude Liidus aastatel 1959–1971 toodetud elektronarvutite seeria.

Esimene elektronavuti Eestis oli Urali seeria esimene mudel Ural-1 ning see paiknes TÜ arvutuskeskuses.

Urali esimene mudel töötati välja aastatel 1954-1955 Moskva Kalmõkovi nimelises arvutitehases, seeriatootmise läks see Penza arvutitehases. Aastatel 1957-1961 toodeti mõlemas tehases seeria esimest mudelit kokku 183 eksemplari.

Mudelid Ural-1 kuni Ural-4 põhinesid elektronlampidel, hilisem seeria Ural-11 kuni Ural-14 kasutas pooljuhte.

Urali nimest on tuletatud eesti keelde sõna "raal", mis on jäänud kasutuselt alla sõnale "arvuti".

Ural-1
------

Tartu Riiklikus Ülikoolis 2. novembril 1959 käivitatud Ural oli Eesti esimene elektronarvuti. Sellel arvutil oli käsustikus 29 käsku, kiiruseks 100 tehet sekundis, sisselugemine perforeeritud filmilindilt 4500 arvu minutis ja mälu 1024 36-bitist sõna. Ural paigaldati seks tarbeks asutatud TÜ arvutuskeskuse majja Ülikooli tänav 18a, kus paiknes hoone vasakus tiivas esimesel korrusel. Arvuti võttis enda alla 90–100 m2 põrandapinda.

Lisaks valikule Eesti esimese elektronarvuti detailidest säilitatakse Tartu Ülikooli arvutimuuseumis raali nimeplaati, mis kannab järjekorranumbrit 117.

Ural-4
------

Ural-4 jõudis Tartusse 1963. aasta maikuus ning asendas Ural-1 arvuti, mis kingiti 1965. aasta augustis Nõo Keskkoolile arvutiõpetuse läbiviimiseks. Ural-4 paigutati varem TÜ sõjalise algõpetuse kateedrile kuulunud ruumidesse Tõnissoni tänaval praeguses EÜS-i majas ning võttis enda alla kogu saali.

Viited
------

1. ↑  Alo Lõhmus: "Informaatik ennustab arvutitele peatset kadu" Postimees, 2. november 2009
2. 1 2  Raimu Hanson (2. märts 2020). "Deltasse kolinud arvutimuuseum avas digitarkuse päevaks ukse". *Tartu Postimees*.
3. ↑  "Maailm aastatel 1959 ja 1960" Eesti Päevaleht, 20. november 1999
4. ↑  Tõravere observatoorium: Arvutid ja programmeerimine
|  |
| --- |
|  |
| **"Urbino Venus"** |
| **Tizian**, 1534 |
| õli lõuendil |
| 119 × 165 cm |
| Uffizi galerii, Firenze |

**"Urbino Venus"** on Itaalia kunstniku Tiziani õlimaal, mis valmis 1534. aastal. Maalil on kujutatud noort naist kanapeel lamamas. Maal asub praegu Firenzes Uffizi galeriis. 

"Urbino Venus" sarnaneb tugevasti 24 aastat varem Giorgionega koostöös maalitud "Magava Venusega", kuid erinevalt esimesest on siinne Venus kolinud välitingimustest siseruumi, kanapeele renessanslikus palees. Just oma intrigeeriva pilgu tõttu peetakse Tiziani "Urbino Venust" üheks esimeseks erootilise alatooniga aktimaaliks. 

Tiziani "Urbino Venus" oli inspiratsiooniks Edouard Manet' skandaalseks tööks "Olympia" 1863. aastal.

Kirjeldus
---------

Venus on kolinud siseruumidesse diivanile, vaadates vaatlejale silma igasuguse häbitundeta. Esmakordselt kohtub vaataja jumalannaga argipäevases situatsioonis. Venusele ei puhu enam mütoloogilised tegelased tuult ning võrreldes Botticelli Venust Tiziani omaga, on näha, et kuigi selle teose põhieesmärk on renessansile kohaselt pakkuda vaatajale esteetilist kogemust, on sellel esmakordselt ka erootiline alatoon: Tizian muutis siiani süütu alastuse millekski erootiliseks ja intrigeerivaks. 

Kuid samas ei mõju see erootilisus groteskselt. Kui Botticelli Venus on veel nooruslikult arglik, suunates oma pilgu maha, ei häbene Tiziani Venus oma vaatajatega kontakti astuda – ta on teadlik oma ilust. Lamava naise pilk on julge, kuid selles peitub naiselik hellus ja armastus. See pilk muudab kohati tavatu ja ebamugava stseeni sümpaatseks ning isegi lummavaks. Lamav naine nagu ootaks, et vaataja astuks tema hedonistlikku maailma ning veedaks kasvõi tunnikese tema seltsis. Diivanil lamab naise jalgade juures ka koer, mis tähendab truudust, rõhutamaks, et kuigi vaatajale otsa vaatav naine on häbematult alasti, on ta siiski oma armastuses lojaalne. Teosele lisab sümpaatsust ka mahedate, soojade toonide kasutamine ning üldine kokkusulavus figuuride vahel.
**Vahendaja** (või vahemees) on isik, kes tegutseb ühenduslülina, korraldades tegevust osapoolte vahel, kes ei ole tahtelised või võimelised omavahel otseselt kohtuma.

Diplomaatia
-----------

Diplomaatias ja rahvusvahelistes suhetes edastab vahendaja teateid direktorite omavahelises vaidluses, lubades ära hoida otsese kontakti direktorite vahel. Kui kaks osapoolt on geograafiliselt üksteisest kaugel, nimetatakse seda protsessi süstikdiplomaatiaks.

Õigus
-----

Õiguses võivad vahendajad hõlbustada kaitset vajava tunnistaja, kostja ja kohtutöötajate vahel teabe vahetust, hankimaks väärtuslikke asitõendeid ja veendumaks, et kõik osapooled saaksid õiglase kohtumõistmise.

Kaubandus
---------

Vahendaja tegutseb tarnija poolt tarbijale pakutavate kaupade või teenuste kanalina. Tavaliselt pakub vahendaja tehingule mingit lisaväärtust, mis ei pruugi olla otsese kauplemise juures võimalik. Üldiselt leiab see kasutust kindlustus- ja finantsteenuste sektoris, kus näiteks hüpoteegimaaklerid, kindlustusmaaklerid ja finantsnõustajad pakuvad vahendusteenuseid selliste finantstoodete tarnimisel, nagu hüpoteeklaenud, kindlustus ja investeerimistooted.

### Börsimaakler

Börsimaakler, kes ise börsil müüdavat kaupa ei tooda ega oma, on turul vahendaja, kes teeb ostu- ja müügitehinguid oma klientide nimel.

### Kinnisvaramaakler

Kinnisvaramaaklerid on spetsialistid, kes vahendavad kokkulepitud tasu eest kliendile kinnisvara ostu-, müügi- ja üüritehinguid ning annavad kinnisvaranõu.

Bartertehing (vahetustehing)
----------------------------

Bartertehingus on vahendajaks isik või grupp, kes hoiab väärisesemeid kaubaringluses nii kaua, kuni nende järgi on vajadus ning kuni barterpartneritel või teistel osapooltel on ruumi nende hoiustamiseks või muude tingimuste täitmiseks. Laiemas tähenduses võib see vahendaja olla isik või organisatsioon, kes hõlbustab kahe poole vahelist lepingut.

Liigid
------

Vahendajaid võib liigitada kaubandusvahendajateks või arvepidamise vahendajateks. On analüüsitud mitmeid uuringuid ja sellega identifitseeritud elektrooniliste vahendajate neli rolli: teabe kogumine, usalduse andmine, hõlbustamine ja sobitamine.

Viited
------

1. 1 2
2. ↑
3. ↑
4. ↑  Bailey, J. P. & Bakos, J. Y. (1997). *An Exploratory Study of the Emerging Role of Electronic Intermediariations and Policy, International Journal of Electronic Commerce*, lk 7-20. Kasutatud 05.03.2019.
5. ↑  "Arhiivikoopia" (PDF). Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 24. september 2015. Vaadatud 5. märtsil 2019.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
**Kalurikolhoos** oli aastatel 1948–1990 kalandusliku põhitootmisega kollektiivmajandi vorm NSV Liidus. 

Eesti NSV-s rajati esimesed kalurikolhoosid 1949. aastal kaluriühistute ja -artellide reorganiseerimisega. Esimene kalurikolhoos rajati 7. mail 1948 Saaremaal Tagamõisas. 1949. aasta lõpuks oli Eestis juba 111 kalurikolhoosi. Väiksemad kalurikolhoosid hakkasid ühinema omavahel ja 1970. aastal oli 25 ja 1976. aastal 8 kalurikolhoosi: Peipsi Kalur, Oktoober, S. M. Kirovi nim. näidiskalurikolhoos, Majak, Lääne Kalur, Hiiu Kalur, Saare Kalur, Pärnu Kalur. Algusaastatel oli peamiseks tootmisharuks kalapüük, hiljem lisandus kalatöötlemine, kohati ka kalakasvatus. Eesti töönduspüüki Läänemerel korraldasid peamiselt kalurikolhoosid. Neli kalurikolhoosi püüdsid kala ka Atlandi ookeanil.

Kalurikolhoosid kuulusid 1970.–1980. aastail Eesti jõukamate ettevõtete hulka. 1990. aastate algul lagunesid kalurikolhoosid aktsiaseltsideks, osaühinguteks jmt.

Vaata ka
--------

* Eesti kalurikolhooside loend

Viited
------


1. ↑  "Kalurikolhoos". *Eesti Entsüklopeedia*.
2. ↑  "Kalurikolhoos". *Eesti Kalastuse Entsüklopeedia*.
Berat Albayrak (2017)
**Berat Albayrak** (sündinud 1. jaanuaril 1978 İstanbulis) on Türgi poliitik, Õigluse ja Arengu Partei liige. Ta oli 24. novembrist 2015 kuni 9. juulini 2018 Türgi energeetika ja loodusvarade minister. 9. juulist 2018 kuni 10. novembrini 2020 oli ta Türgi rahandusminister.

Ta sündis aastal 1978 İstanbulis. Ta on lõpetanud İstanbuli ülikooli ärijuhtimise erialal.

Ta töötas aastast 1999 firmas Çalık Holding; aastal 2002 määrati ta firma Ameerika osakonna finantsdirektoriks, Türki ta tuli tagasi aastal 2006, aastatel 2007–2013 tegutses ta sama firma peadirektorina.

2015. aasta Türgi parlamendivalimistel ja 2015. aasta Türgi erakorralistel parlamendivalimistel valiti ta Türgi Suure Rahvuskogu liikmeks. 24. novembril 2015 kuni 9. juulini 2018 oli ta Ahmet Davutoğlu kolmandas valitsuses energeetika ja loodusvarade ministriks. 9. juulist 2018 on ta Türgi rahandusminister.

Isiklikku
---------

Tema isa Sadık Albayrak on ajakirjanik ja poliitik. Berat Albayrak on aastast 2004 abielus Esra Albayrakiga (neiuna Erdoğan), neil on kolm last, abikaasa isa on Türgi president Recep Tayyip Erdoğan.
**Berchtesgadeni praostkond** või **Berchtesgadeni vürstlik praostkond** (saksa: *Fürstpropstei Berchtesgaden*) oli otse keisrile alluv (*reichsunmittelbar*) Saksa-Rooma riigi vürstkond, mida valitses regulaarkanoonikute kolleegium vürstliku praosti juhtimisel.

Geograafia
----------

Territoorium koosnes Berchtesgadeni Alpide orust, see on tänapäevased omavalitsused Berchtesgaden, Bischofswiesen, Marktschellenberg, Ramsau ja Schönau am Königssee tänapäeva Saksamaa Baieri liidumaal, samuti mitmest valdusest kaugemal. 

Berchtesgaden ja Watzmanni massiiv
Kloostri asukoht oli strateegiliselt tähtis. Esiteks on see ala, kus on tohutult väärtuslikud soolalademed, ja sellisena paiknes see nii, et sai toimida puhverriigina oma palju suuremate naabrite, Baieri hertsogkonna ja Salzburgi peapiiskopkonna vahel, ja seda olukorda enda kasuks ära kasutada. Teiseks oli Berchtesgadeni org peaaegu täielikult kõrgete mägedega ümbritsetud peale ühe puutepunkti põhjas ja oli seega praktiliselt vallutamatu.

Ajalugu
-------

Berchtesgadeni klooster, pühitsetud pühale Peetrusele ja Ristija Johannesele, asutati aastal 1102 Baieri hõimuhertsogkonnas augustiini kanoonikute kogukonnana Sulzbachi krahvi Berengari poolt vastavalt tema ema, hiljutise krahvinna Irmgardi testamendi juhistele.

Arvestades soodsat geopoliitilist olukorda ei olnud praostidel raske saavutada kloostri territoriaalset sõltumatust, mis algas riigikloostrist aastal 1194. Aastal 1380 saavutasid praostid kirikliku riigivürsti staatuse ja aastast 1559 oli neil "vürstlike praostidena" hääl Riigipäeval, olles peaaegu võrdses seisundis vürstlike piiskoppidega. Tiitel oli keisririigis peaaegu unikaalne, ainus teine praost, kes omandas kunagi vürstitiitli, oli Švaabimaa Ellwangeni riigiklooster. 

Kloostrikirik ja Wittelsbachide palee
Vürstliku praosti positsioon oli sageli ühendatud teiste kõrgete vaimulike positsioonidega ja praostid elasid sageli mujal. Aastatel 1594–1723 valdas tiitlit ja territooriume mõjukas Wittelsbachide perekond, aastast 1612 personaalunioonis Kölni vürstlike peapiiskoppide poolt, kelle nõod valitsesid naabruses Baieri hertsogkonna üle. Salzburgi peapiiskoppide pidev ahnus viis aastal 1611 relvakokkupõrgeteni, kui Wolf Dietrich von Raitenau väed okupeerisid Berchtesgadeni, kuid tõrjuti Baieri hertsogi Maximilian I vägede poolt tagasi.

Berchtesgaden, u. aastal 1715
Aastal 1802/1803 ilmalikustati ja mediatiseeriti praostkond ja selle territooriumid esialgu lühiealisse Salzburgi kuurvürstkonda, mis vastavalt 1805. aasta Pressburgi rahule läks Austria keisririigile ja lõpuks aastal 1810 äsja loodud Baieri kuningriigile. Kloostriehitisi kasutati mõnda aega kasarmutena, kuid aastal 1818 määrati klooster kuninglikuks residentsiks Wittelsbachidele, kes kasutasid seda suvepaleena.

Pärast Baieri monarhia lõppu haldas ehitisi aastast 1923 Wittelsbachi Hüvitusfond (*Wittelsbacher Ausgleichsfonds*). Mõned ruumid on külastajatele avatud, samas muid hooneosi kasutavad endiselt Wittelsbachid. Kloostrikirik tegutseb nüüd Berchtesgadeni kihelkonnakirikuna.

Vaata ka
--------

* Berchtesgadener Land
* Berchtesgadeni praostide ja vürstlike praostide loend
**Benz Bz.IV** oli Saksamaal toodetud ja esimeses maailmasõjas kasutatud 6-silindriline vesijahutusega lennukimootor.

Arendus ja tootmine
-------------------

Mannheimis asunud Benz & Cie oli esimese maailmasõja ajal Saksamaa üks peamisi lennukimootorite tootjaid. Bz.IV oli varasema Benz Bz.III mootori edasiarenduseks, mis leidis kasutust paljudel luure- ja pommituslennukitel. Rooma number mootori tähistuses ei näita siiski mootorite järgnevust, vaid nende võimsusklassi. Klass III olid võimsusega 150–200 hj ja klass IV 200–250 hj. Kui samal tootjal valmis samas võimsusklassis uus mootor, siis nende vahel vahe tegemiseks lisati Rooma numbrile täht. Nii ei ole Benz Bz.IVa, mitte Bz.IV mootori versioon, vaid sellest arendatud uus mootor nimivõimsusega 220 hj (stardivõimsus 240 hj).

Bz.IV mootori karter oli alumiiniumist, silindrid sepistatud rauast. Neid ümbritsev jahutussärk lehtterasest. Kolvid algul rauast, hiljem alumiiniumist. Bz. IV oli esimene alumiiniumkolbidega saksa lennukimootor, mis 1918. aasta veebruaris liitlaste kätte langes.

Mootori seeriatootmine algas 1916. aastal ning kuni sõja lõpuni jõuti toota ligikaudu 6400 mootorit, 1917. aastast toodeti ka ülesurvega versiooni Bz.IVü (kus ü-täht ei olnud uue mootori tähis, vaid tähendas *überkompressiert*). Pärast sõda kasutati säilinud mootoreid võidusõiduautode ehitamisel.

Kasutus
-------

* AEG C.VI
* AEG J.I
* AGO C.IV
* Albatros C.VII
* Albatros J.I
* Chitty 2 (võidusõiduauto)
* DFW C.V
* Dobi-II
* Friedrichshafen FF.49
* Friedrichshafen G.II
* Halberstadt C.V
* Junkers J.I
* LVG C.VI
* NAVO RK-P4/220
* Pfalz D.XII
* Pfalz D.XIV
* R-lennukid

Tehnilised andmed
-----------------

* Tüüp: 6-silindiline vesijahutusega ridamootor
* Silindri läbimõõt: 145 mm
* Kolvi käik: 190 mm
* Töömaht: 18,83 l
* Pikkus: 1990 mm
* Laius: 530 mm
* Kõrgus: 1150 mm
* Tühimass: 370 kg
* Klapid: kaks sisse- ja kaks väljalaskeklappi silindri kohta
* Kütusesüsteem: kaks Benzi karburaatorit, mis kumbki toitis kolme silindrit
* Nimivõimsus: 200 hj
* Stardivõimsus: 230 hj (170 kW) 1400 pöördel minutis
* Surveaste: 4,91:1
* Kütusekulu: 85,2 l/h
* Õlikulu: 2,6 l/h

Viited
------

1. ↑  "Report on Aluminium Pistons from 230 HP Benz Engines". *Flight*. 4. juuli 1918.

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Benz Bz.IV** |

* Benz Bz.IV mootorist USA Riiklikus Lennundus- ja kosmosemuuseumis
**Kara "Starbuck" Thrace** on fiktiivne tegelaskuju "Battlestar Galactica" uusversioonis. Starbucki kehastab sarjas Katee Sackhoff.

Ülevaade
--------

Starbucki on kirjeldatud kui "televisiooni keerulisimat tegelaskuju". Algselt oli Starbuck valmis surema, sest ta ei väärtustanud oma elu. Hiljem aga oli ta valmis end oma kaaslaste nimel ohverdama, sest väärtustas kõike elusat.

Kara Thrace omab mõningaid paralleele algse 1978. aasta versioonis olnud Starbuckiga: mõlemad on tulipäised, neid peetakse parimateks pilootideks, mõlemal on kalduvus ülemustele vastu hakata; nad on mängurid, kes naudivad alkoholi ja sigareid. Mõlemas versioonis teevad nad hädamaandumise mahajäetud planeedile, kust pääsevad minema allatulistatud Cyloni laevaga. 

Kara Thrace'il oli suhe Viperi piloodi Zak Adamaga, kelle Viperiga juhtus operatsiooni käigus õnnetus, milles Zak sai surma. Zaki surm lõi sassi suhted tema isa komandör William Adama ja Zaki venna Lee vahel, kes süüdistas isa Zaki sundimises sõjaväeteenistusse ja seeläbi tema surmas. Kara ja Williami kokkupuude tõi kaasa isa ja tütre suhte.

USA Today iseloomustas Kara "Starbuck" Thrace'i kui "katkist sõdalast, kes on võidelnud õigetel põhjustel, kuid kaotanud midagi seda teed käies".
**Karabüki provints** on 1. järgu haldusüksus (provints) Loode-Türgis. Provintsi keskus on Karabük.

Haldusjaotus
------------

* Eflani ringkond
* Eskipazari ringkond
* Karabüki ringkond
* Ovacıki ringkond
* Safranbolu ringkond
* Yenice ringkond

Viited
------

1. ↑  Population of provinces by years - 2000-2018, vaadatud 9.03.2019.

Välislingid
-----------

* Karabüki provintsi koduleht (türgi keeles)

Türgi provintsid

Adana **·**  Adıyaman **·**  Afyonkarahisar **·**  Ağrı **·**  Aksaray **·**  Amasya **·**  Ankara **·**  Antalya **·**  Ardahan **·**  Artvin **·**  Aydın **·**  Balıkesir **·**  Bartın **·**  Batman **·**  Bayburt **·**  Bilecik **·**  Bingöl **·**  Bitlisi **·**  Bolu **·**  Burdur **·**  Bursa **·**  Çanakkale **·**  Çankırı **·**  Çorum **·**  Denizli **·**  Diyarbakır **·**  Düzce **·**  Edirne **·**  Elazığ **·**  Erzincan **·**  Erzurum **·**  Eskişehir **·**  Gaziantep **·**  Giresun **·**  Gümüşhane **·**  Hakkâri **·**  Hatay **·**  Iğdır **·**  Isparta **·**  İstanbul **·**  İzmir **·**  Kahramanmaraş **·**  Karabük **·**  Karaman **·**  Kars **·**  Kastamonu **·**  Kayseri **·**  Kilis **·**  Kırıkkale **·**  Kırklareli **·**  Kırşehir **·**  Kocaeli **·**  Konya **·**  Kütahya **·**  Malatya **·**  Manisa **·**  Mardin **·**  Mersin **·**  Muğla **·**  Muş **·**  Nevşehir **·**  Niğde **·**  Ordu **·**  Osmaniye **·**  Rize **·**  Sakarya **·**  Samsun **·**  Şanlıurfa **·**  Siirt **·**  Sinop **·**  Şırnak **·**  Sivas **·**  Zonguldak **·**  Tekirdağ **·**  Tokat **·**  Trabzon **·**  Tunceli **·**  Uşak **·**  Van **·**  Yalova **·**  Yozgat
Heinrich Rubenow (15. sajandi joonistus)
**Heinrich Rubenow** (surnud 31. detsembril 1462) oli Greifswaldi bürgermeister, kes on tuntud Greifswaldi ülikooli peamise asutajana.

Rubenow sündis Greifswaldi kodanikuperes, tema esivanemad olid samuti olnud bürgermeistrid. Rubenow sai alghariduse arvatavasti Greifswaldi Maarja kiriku kirikukoolis, 1433. aastal ta abiellus. Alates 1435. aastast õppis ta Rostocki ülikoolis, 1447. aastal sai ta ilmaliku õiguse alal doktorikraadi Erfurdi ülikoolis. 1449. aastal sai ta Greifswaldi bürgermeistriks.

Rubenow tegutses Greifswaldi ülikooli loomise nimel laial rindel, annetas raha ja ka oma raamatukogu. 1456. aastaks õnnestus tal oma plaanile saada ka Cammini piiskopi Henning Iveni ja Pommeri hertsogi Wartislaw IX toetus. Greifswaldi ülikool avati ametlikult 17. oktoobril 1456 Greifswaldi Nikolai kirikus. Avamisel osalesid nii Wartislaw IX kui ka piiskop Henning Iven. Viimase määras paavst Calixtus III bullaga ülikooli esimeseks kantsleriks. Rubenowist sai ülikooli viitsekantsler, hertsogi esindaja ülikooli konsiiliumis ja esimene rektor, talle anti ka ainuõigus ametisse seada ja vabastada õppejõude. Samas tekkisid Rubenowil Greifswaldis tõsised poliitilised vastuolud, mistõttu ta pidi 1457. aasta septembrist Stralsundis varjupaika otsima. Seejärel tugevdas ta oma positsiooni, pagendades linnast oma vastased, üks neist aga koguni hukati. 1459. aastal laiendas hertsog Wartislaw X Rubenowi õigusi ülikooli suhtes veelgi. Ent 1462. aasta viimasel päeval Rubenow mõrvati, ilmselt vanade poliitiliste vastuolude tõttu. Seejärel puhkesid linnas tõsised rahutused, mis suruti maha alles hertsogi vägede sissetungi järel.

Greifswaldi ülikooli peahoone ja Heinrich Rubenowi mälestussammas ülikooli peahoone ees
Rubenowi mälestustahvel
Heinrich Rubenowi mälestussammas
Heinrich Rubenowi mälestussammas öösel
Heinrich Rubenowi mälestussammas
1856. aastal, ülikooli 400. aastapäeval, avati ülikooli peahoone ees Heinrich Rubenowi mälestussammas.
**Heinrich Sprenge** oli Narva foogt 15. sajandil.

Sprenge pärines Vestfaalist Marki krahvkonnast. Et tema suguvõsal oli mitu haru, pole päris selge, kust ta täpselt pärines. Tema suguvõsa kuulus väikeaadli hulka.

1435. aastal oli Sprenge Maasilinnas kumpaniks ja langes Swienta lahingus poolakate kätte vangi. Sealt mõne aasta pärast vabanenult tegi ta ordus aga kiiresti karjääri, tõustes millalgi enne 1438. aastat Liivi ordu majandusülemaks (*Schäffer*) Riias ja 1439. aastal Dünaburgi komtuuriks. 1451. aastal on teda mainitud Narva foogtina, seejärel teated temast lõppevad.

Kirjandus
---------

* *Ritterbrüder im livländischen Zweig des Deutschen Ordens*. Köln: Böhlau, 1993. Nr. 826 (lk 610).


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**?** | **Liivi ordu majandusülem**enne 1438 | Järgnev**Johann von Bevessen** |
| Eelnev**Bruno von Hirschberg** | **Dünaburgi komtuur**1439–1442/1445 | Järgnev**Heinrich Weldege** |
| Eelnev**Goddert von Plettenberg** | **Narva foogt**1451 | Järgnev**Johann Wolthus von Herse**

 |
**Ar-Namõs** ('Väärikus') on Kõrgõzstani partei, mida juhib endine peaminister Feliks Kulov.

Partei asutati 1999. aastal. 2000. aasta parlamendivalimistel osalemist parteile ei võimaldatud ja partei liikmed moodustasid liidu Kõrgõztani Demokraatliku Liikumisega.

2010. aasta parlamendivalimistel sai Ar-Namõs 25 kohta 120-st ja jäeti valitsuskoalitsioonist kõrvale.

2011. aasta 14. aprillil teatas 10 Ar-Namõsi fraktsiooni parlamendisaadikut, et ühinevad koalitsiooniga. Feliks Kulov alustas seepeale peaminister Almazbek Atambajeviga läbirääkimisi valitsuskoalitsiooniga liitumisest , kuid plaan jäi katki, sest Ata-Džurt ja Respublika olid koalitsiooni laiendamise vastu. Fraktsioonikaaslased süüdistasid selles Kulovit, kelle ambitsioonid olevat olnud liiga suured.

2011. aasta suvel peetud kongressil ei jõudnud partei kokkuleppele ühise presidendikandidaadi nimetamises. Septembris teatas rühm Ar-Namõsi parlamendisaadikuid, et tagandasid Feliks Kulovi fraktsioonijuhi kohalt ja valisid uueks juhiks Kamila Talijeva. Kulov aga väitis, et selline samm on vastuolus partei põhikirjaga ja mõned viieteistkümnest tagandamisavaldusele allakirjutanust ei saanud dokumendist aru. Kaks neist võtsid tema sõnul oma allkirjad tagasi, kaks aga olid juba varem fraktsioonist välja heidetud.

Välislingid
-----------

* Partei veebileht
* Partei programm (2003. aastast?)
Baathi lipp 
**Araabia Taassünni Sotsialistlik Partei** (ka **Araabia Sotsialistlik Baa'thi Partei**) ehk **Baa'th** (Ḥizb al-Ba`ṯ al-`Arabī al-Ištirākī) on Araabia partei, mis asutati 1940. aastatel Damaskuses rahvusliku liikumisena, mille eesmärgiks oli ühendada kõik araabia maad ühte riiki ning seista vastu Lääne koloniaalvõimule.

Suurima mõjuvõimu saavutas partei Süürias ja Iraagis, kus pääses 1963. aastal võimule. Süürias on Ba'ath võimul tänaseni (aprill 2009), Iraagis kaotati võim 1963. aastal, võideti uuesti 1968. aastal ja kaotati alles 2003. aastal Iraagi sõja tulemusel.

1966. aastal kukutati Süürias sõjaväelise riigipöördega liikumise asutaja Michel Aflaq ning partei jagunes rivaalitsevateks Süüria ja Iraagi organisatsioonideks, mis omasid teistes Araabia riikides paralleelseid struktuure.

Iraagis keelustati Baa'th 2003. aasta mais.

Vaata ka
--------

* Ühinenud Araabia Vabariik
* Iraagi ajaloolised lipud
* Egiptuse lipp

Sümboleid
---------

* Ühinenud Araabia Vabariigi lipp
* Jordaania lipp
* Süüria lipp
* Iraagi lipp

Välislingid
-----------

* Urmas Kiil, Kuidas Saddam Hussein kinkis meile Islamiriigi? 7. veebruar 2016
Ara Ajvazjan
**Ara Ajvazjan** (armeenia keeles Արա Հենրիի Այվազյան; sündinud 20. märtsil 1966 Jerevanis) on Armeenia poliitik ja diplomaat. Ta on 18. novembrist 2020 Armeenia välisminister.

Ta sündis aastal 1966 Jerevanis. Ta astus aastal 1986 Jerevani Riikliku Ülikooli orientalistika teaduskonna araabia osakonda. Aastatel 1987–1989 teenis ta Nõukogude armee ridades. Pärast seda jätkas ta õpinguid ülikoolis, mille lõpetas 1993. aastal. Aastal 1994 lõpetas ta Beirutis olevas Haigaziani Ülikoolis politoloogia teaduskonna.

Diplomaadikarjääri alustas ta 1994. aastal, kui temast sai Armeenia Vabariigi välisministeeriumi Euroopa teise osakonna atašee kolmas sekretär. 1996. aastal sai temast Argentinas Armeenia saatkonna teine ​​sekretär. 1997. aastal oli ta Armeenia välisministeeriumi Ameerika osakonna Kesk- ja Lõuna-Ameerika osakonna juhataja ametikohal. Järgmisel aastal töötas ta Armeenia välisministeeriumi sekretariaadi juhatajana.

Aastatel 1996–2006 oli ta Armeenia suursaadik Argentinas ja Tšiilis ning 2000–2006 suursaadik Uruguays. Aastatel 2006–2011 oli ta Armeenia suursaadik Taanis, 2006–2012 - suursaadik Norras, 2006–2013 - suursaadik Rootsis ja 2006–2014 - suursaadik Soomes. 2011. aasta oktoobris määrati ta Armeenia suursaadikuks Leedus. Aastatel 2012–2016 oli ta samaaegselt suursaadik Lätis ja Eestis.

18. novembril 2020 nimetas Armeenia president Armen Sargsjan Ajvazjani Armeenia välisministriks

Isiklikku
---------

Ta on abielus ja tal on poeg.
**Põlvpüksid** on põlvedeni või veidi allapoole põlve ulatuvate säärtega püksid, harilikult poiste või meeste pealisrõivana.

Ajaloost
--------

Põhja- ja Kesk-Eestis hakati meeste poolt põlvpükse (murretes ka *imalad*, *kootpüksid*, *kurepüksid*, *nikspüksid*) kandma alates 17. sajandist Euroopa moe eeskujul. 18. sajandil levis nende kandmine üle kogu Eesti, v.a. saared. Sellega koos tuli tarvitusele ka nimetus *püksid*.

Algselt olid põlvpüksid seemisnahksed, neid õmblesid kutselised rätsepad ja kandjateks olid jõukamad inimesed. Varasemad põlvpüksid olid meil nööbitava värvelkinnituse ja avara püksiosaga, mis oli põlve all krookesse kogutud. 19. sajandil olid suvisel ajal Põhja-Eestis sellised laiad heledad linased püksid kasutusel veel vaid tööpükstena.

19. sajandi esimesel poolel hakati suuremas osas Eestis kandma kintspükse, mis olid rohkem keha ümber liibuvad.

Vaata ka
--------

* aluspüksid
* dressipüksid
* haaremipüksid
* kintspüksid
* pepuvahepüksid
* püksid
* teksad

Viited
------

1. ↑  Eesti keele seletav sõnaraamat Vaadatud 08.08.2020
2. ↑  Eesti murrete sõnaraamat Vaadatud 08.08.2020
3. ↑  Eesti rahvakultuuri leksikon (3. trükk). 2007. Koostanud ja toimetanud Ants Viires. Eesti Entsüklopeediakirjastus. Lk 235
4. 1 2   Eesti etnograafia sõnaraamat. Arvi Ränk. Tallinn: Eesti Keele Sihtasutus, 1996. Lk 156

Välislingid
-----------

* Põlvpüksid. Eesti Rahva Muuseum
* Eesti rahvarõivad. Põlvpüksid.
Martin Bleimann
**Martin Bleimann** (4. aprill 1886 Paatsalu-Illuste vald, Hanila kihelkond, Läänemaa – 1938 Nõukogude Liit) oli Eesti ja Nõukogude Liidu õpetaja ja poliitik.

Ta oli Peterburi Jaani koguduse 6-klassilise algkooli õpetaja, kolis 1917. aastal Tallinna ja astus esseeride partei liikmeks. 24. veebruarist 1918 kuulus ta Tallinna linnavolikokku. 25. novembril 1918 valiti ta Tallinna linnanõunikuks ja toitlusvalitsuse juhatajaks. 20. detsembril samal aastal ta arreteeriti süüdistatuna ametialases ja poliitilises kuriteos. Enda väitel kahjustas ta kodanlikku linnavalitsust partei ülesandel. 

Märtsis 1919 Bleimann vabastati vanglast tingimusel, et ta loobub poliitikast. Aprillis üritas ta kaaperdada ja Kroonlinna viia hävitajat Lennuk. Ise väitis ta, et vajas miiniristlejat Inglismaale toiduainete järele sõitmiseks. Selle ilmsikstulekul hakati teda hüüdma Admiraliks. 5. septembrist 1919 kuni juunini 1920 oli ta eeluurimisvanglas. Novembrist 1920 varjas ta end, kuni valiti I Riigikogu liikmeks. Veebruaris 1921 mõisteti Bleimann kuueks aastaks vangi, kuid Riigikogu ei võtnud temalt saadikupuutumatust.

Riigikogu liikmena oli ta legaalse vasakpoolse partei, Eesti Iseseisva Sotsialistliku Tööliste Partei peasekretär, ka tegutses ta Nõukogude Venemaa luurajana.[*viide?*] 5. juunil 1921 sõitis Bleimann Kominterni 3. kongressile ja ei pöördunud Eestisse tagasi. 6. detsembril 1921 andis Riigikogu loa tema arreteerimiseks, mille järel, 14. detsembril 1921, loobus ta Riigikogu liikme volitustest.

Nõukogude Liidus Bleimanni ei usaldatud, teda kuulati üle ja ta oli jälgimise all. Teda ei võetud Venemaa Kommunistlikku (bolševike) Parteisse, aprillis 1922 heideti ta välja Eesti Iseseisvast Sotsialistlikust Tööliste Parteist. Ta oli Lääne Vähemusrahvuste Kommunistliku Ülikooli professor Leningradis, suhtles seal opositsiooniliste Eesti kommunistidega (fontannikutega). Ühtlasi võttis ta endale uueks perekonnanimeks Baltin.

1925. aastal mõisteti pedagoog Baltin töölisnoortega pederastia harrastamise eest kolmeks aastaks vanglasse.

Ta oli ka Nõukogude Liidus elades Eesti Kirjanduse Seltsi eluaegne liige.

1938. aastal ta hukati.

Viited
------

1. ↑   Varbla koguduse personaalraamat VIII. 1897-1929. EAA 1250.1.104. Lk 117
2. ↑  Varastatud sõjalaev. Rahvaleht nr 23, 23. veebruar 1933, lk 4
3. ↑  "Admiral" Bleimanni suur avantüür. Rahvaleht nr 101, 1. mai 1939, lk 7
4. ↑  Madis Lepik. Kui juba, siis juba... Edasi nr 221, 6. oktoober 1932, lk 2

Kirjandus
---------

* "Bleimani täht kustus". Rahvaleht nr 127, 27. oktoober 1932, lk 4

Välislingid
-----------

* "Salakuulajad sõjavägede staabis". Eesti Politseileht nr 5, 7. jaanuar 1922
* Marko Tamming. "Juunipöördest ja juunikommunistidest". Postimees, 21. juuni 2010
**Martfeld** on vald Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Diepholzi kreisis umbes 36 km Bremenist kagus.

Valla pindala on 35,06 km². 31. detsembril 2015 elas seal 2681 inimest.

Kuulub valdade ühendusse Samtgemeinde Bruchhausen-Vilsen.

Ajalugu
-------

Küla on esmamainitud dokumendis, mille 1179. aastal allkirjastas isiklikult paavst Aleksander III.

Ehitised
--------

Martfeldi veskit on esmamainitud 1583. aastal. 1840. aastal ehitati see ümber kolmekorruselisena hollandi stiilis. Veski põles maha pärast pikselööki 1851. aastal, kuid ehitati samal aastal uuesti üles. Aastatel 1992 kuni 1999 renoveeriti veski täielikult. See on vanim tuulik piirkonnas.

Fehsenfeldsche veski ehitati 1871. aastal kolmekorruselisena hollandi stiilis. Tegutses aastani 1971. See renoveeriti 1991. aastal ja nüüd peetakse seal pulmi.

Martfeldi veski

Avalik kunst
------------

Külaväljakul on Syke kunstnike Elsa Töbelmanni ja Henning Greve roostevabast terasest skulptuur "Entfaltund" (Areng). Skulptuur loodi 1999. aastal osana võistlusest "Meie küla ilu".

Viited
------

1. ↑  Alle politisch selbständigen Gemeinden mit ausgewählten Merkmalen am 31.12.2018 (4. Quartal), vaadatud 10.03.2019.
2. ↑  Register of German municipalities (4th quarter 2022), vaadatud 12.02.2023.

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Martfeld** |

* www.martfeld.de


Diepholzi kreisi vallad

* Affinghausen
* Asendorf
* Bahrenborstel
* Barenburg
* Barnstorf
* Barver
* Bassum
* Borstel
* Brockum
* Bruchhausen-Vilsen
* Dickel
* Diepholz
* Drebber
* Drentwede
* Ehrenburg
* Eydelstedt
* Freistatt
* Hemsloh
* Hüde
* Kirchdorf
* Lembruch
* Lemförde
* Maasen
* Marl
* Martfeld
* Mellinghausen
* Neuenkirchen
* Quernheim
* Rehden
* Scholen
* Schwaförden
* Schwarme
* Siedenburg
* Staffhorst
* Stemshorn
* Stuhr
* Sudwalde
* Sulingen
* Syke
* Twistringen
* Varrel
* Wagenfeld
* Wehrbleck
* Wetschen
* Weyhe
**Amuuri oblast** on oblast Venemaal Kaug-Ida föderaalringkonnas.

Piirneb lõunas Hiinaga, piirijõeks on Amuuri jõgi. Põhjas moodustab loodusliku piiri Sahhaga Stanovoi mäestik.

Piirkonna põliselanikud on evengid. Venelaste kolonisatsioon algas 17. sajandil, suuremas mahus alles 19. sajandil.

2009. aasta alguses oli oblasti rahvaarv 869 600. Suuremad linnad on Blagoveštšensk, Belogorsk ja Svobodnõi.

Oblastit läbivad Siberi raudtee ja Baikali–Amuuri magistraalraudtee.

Tsiolkovski linna lähedal asub Vostotšnõi kosmodroom.

Ajalugu
-------

Amuuri oblast moodustati algselt 1922. aastal; aastatel 1926–1938 kuulus piirkond Kaug-Ida Vabariigi koosseisu; aastatel 1926–1930 Amuuri ringkond (*okrug*); 1930–1932 Amuuri rajoon; 1932 Amuuri oblast; aastatel 1938–1942 oli piirkond Habarovski oblasti koosseisus.

Kubernerid
----------

* 1991 - Albert Krivtšenko
* 1993 - Aleksandr Surat
* 1993 - Vladimir Polevanov
* 1994 - Vladimir Djatšenko
* 1996 - Juri Ljaško
* 1997 - Anatoli Belonogov
* 2001 - Leonid Korotkov
* 2007 - Nikolai Kolessov
* 2008 - Oleg Kožemjako
* 2015 - Aleksandr Kozlov
* 2018 - Vassili Orlov

Haldusjaotus
------------

Oblastis on 9 linnaringkonda ja 20 rajooni:

* Arhara rajoon
* Belogorsk
* Belogorski rajoon
* Blagoveštšensk
* Blagoveštšenski rajoon
* Bureja rajoon
* Ivanovka rajoon
* Konstantinovka rajoon
* Magdagatši rajoon
* Mazanovski rajoon
* Mihhailovka rajoon
* Oktjabrski rajoon
* Progress
* Raitšihhinsk
* Romnõ rajoon
* Selemdža rajoon
* Serõševo rajoon
* Skovorodino rajoon
* Svobodnõi
* Svobodnõi rajoon
* Šimanovsk
* Šimanovski rajoon
* Zavitinski rajoon
* Zeja
* Zeja rajoon
* Tambovka rajoon
* Tsiolkovski (kinnine linn)
* Tõnda
* Tõnda rajoon

Välislingid
-----------

* Amuuri oblasti koduleht

Kaug-Ida föderaalringkond

Sahha (Jakuutia) Vabariik  **·**  Primorje krai  **·**  Habarovski krai  **·**  Amuuri oblast  **·**  Kamtšatka krai  **·**  Magadani oblast  **·**  Sahhalini oblast  **·**  Juudi autonoomne oblast  **·**  Tšuktši autonoomne ringkond
**Rolls-Royce Holdings plc** on Briti rahvusvaheline ettevõte, mis moodustati 2011. aasta veebruaris, omandades 1904. aastal asutatud Rolls-Royce'i, mis projekteerib, toodab ja levitab lennunduse ja teiste tööstusharude elektrisüsteeme. Rolls-Royce on maailma suuruselt teine õhusõidukite mootorite valmistaja ning sellel on suured ettevõtted mere- ja energiasektoris.

Rolls-Royce oli maailma suurim kaitsepartner 2018. aastal, mõõdetuna kaitsetulude alusel.

Rolls-Royce Holdings plc on noteeritud Londoni börsile ja on FTSE 100 indeksi osa. Selle peakorter asub Londonis.

Suurbritannia
Londoni börsi indeksi FTSE 100 ettevõtted

3i
– Admiral Group
– Anglo American
– Antofagasta
– Ashtead Group
– Associated British Foods
– AstraZeneca
– Auto Trader Group
– Aviva
– BAE Systems
– BHP
– BP
– Barclays
– Barratt Developments
– Berkeley Group Holdings
– British American Tobacco
– British Land
– BT Group
– Bunzl
– Burberry
– Carnival
– Centrica
– Coca-Cola HBC
– Compass Group
– CRH
– Croda International
– DCC
– Diageo
– Direct Line Group
– easyJet
– Evraz
– Experian
– Ferguson
– Fresnillo
– GlaxoSmithKline
– Glencore
– Halma
– Hargreaves Lansdown
– Hikma Pharmaceuticals
– Hiscox
– HSBC
– Imperial Brands
– Informa
– InterContinental Hotels Group
– International Airlines Group
– Intertek
– ITV
– Johnson Matthey
– Just Eat
– Kingfisher
– Land Securities
– Legal & General
– Lloyds Banking Group
– London Stock Exchange Group
– Marks & Spencer
– Melrose Industries
– Micro Focus International
– Mondi
– Morrisons
– National Grid
– Next
– NMC Health
– Ocado
– Paddy Power Betfair
– Pearson
– Persimmon
– Phoenix Group
– Prudential
– Royal Bank of Scotland
– Reckitt Benckiser
– RELX
– Rentokil Initial
– Rightmove
– Rio Tinto Group
– Rolls-Royce
– Royal Dutch Shell
– RSA Insurance Group
– Sage Group
– J Sainsbury
– Schroders
– Scottish Mortgage Investment Trust
– Segro
– Severn Trent
– Smith, D.S.
– Smith & Nephew
– Smiths Group
– Smurfit Kappa
– Spirax-Sarco Engineering
– SSE
– Standard Chartered
– Standard Life Aberdeen
– St. James's Place
– Taylor Wimpey
– Tesco
– TUI
– Unilever
– United Utilities
– Vodafone
– Whitbread
– WPP

(19. aprill 2019)
"**Rollin' in My Sweet Baby's Arms**" (eesti keeles on laulu pealkirjaks "Jahitrofeed" või "Inimjaht") on kantrilaul, mille teadaolevalt esimene singlina avaldatud versioon on Lester Flatti, Earl Scruggsi ja Foggy Mountain Boysi versioon aastast 1951. Laulu edukaim versioon on 1971. aastal ilmunud Buck Owensi esitus. Hiljem on loo singlina välja andnud veel näiteks Leon Russell 1973. aastal ja Maury Finney 1976. aastal. 

Kuigi loo autoriteks on peetud Lester Flatti voi Charlie Monroed, siis on tegemist hoopiski traditsionaaliga. 

Eesti keeles laulis laulu tuntuks ansambel Kukerpillid ning see avaldati ka nende 1974. aastal ilmunud EP-l. Eestikeelsete sõnade autor on Henno Käo ning pealkirjaks oli "Jahitrofeed". Lugu leidub ka 1997. aasta Kukerpillide albumil "Veel kord". 2002. aastal ilmunud Kukerpillide plaadil "Pojad on mul õige naksid" on nende samade sõnadega laul Ultima Thule esituses. Telesaate "Laululahing" teise hooaja finaalsaates esitas laulu WAF koor (pealkirjaks "Inimjaht").
**Romaani lillkapsas** (*Brassica oleracea* var. *romanesco*) on ristõieliste sugukonda kapsasrohu perekonda kuuluva kapsa teisend. Romaani lillkapsa õisikuid kasutatakse köögiviljana.

Süstemaatika
------------

Romaani lillkapsa botaaniline kuuluvus ei ole päris selge. Seda on arvatud olevat lillkapsa ja spargelkapsa hübriid (nagu roheline lillkapsas), kuuluvat kapsa teisendite rühma *italica* (nagu spargelkapsas) või siis kapsa teisendite rühma *botrydis* (nagu lillkapsas). Morfoloogilised tõendid kalduvad toetama viimast versiooni.

Nimetus
-------

Romaani lillkapsast nimetatakse eesti keeles ka **püramiidkapsaks** ja **minarettkapsaks**. Põhja-Ameerikas on ta tuntud romanesko lillkapsa ja Prantsusmaal romanesko kapsana. Kodumaal Itaalias kutsutakse taime *broccolo romanesco* (romaani brokoli) või *cavolo romanesco* (romaani kapsas).

Romaani lillkapsa õisik

Välimus
-------

Välimuselt sarnaneb taim lillkapsaga. Erinevused seisnevad õisiku värvuses ja ehituses. Õisik on heleroheline ja koosneb logaritmilise spiraalina asetsevatest koonusjatest õiepungarühmadest. Romaani lillkapsa õisik on looduslik kolmemõõtmeline fraktal. Arusaadavalt ei ole tegu täpse fraktaliga: sarnasus fraktaliga katkeb, kui selle elemendid muutuvad liiga väikeseks.

Kasvatamine
-----------

Romaani lillkapsas on valgus- ja niiskusenõudlik, suhteliselt külmakindel taim. Pinnase ideaalne pH on 6–7. Kasvuperiood külvist koristusküpsete õisikute valmimiseni on umbes 77 päeva .

Kasutamine
----------

Romaani lillkapsast kasutatakse toorelt ja kuumtöödeldult, soovitatavalt aurutatult, kuna ta pehmeneb kiiremini kui näiteks lillkapsas. Itaalias on romaani lillkapsa valmistamiseks eriretsepte, aga mujal maailmas valmistatakse teda samamoodi kui brokolit.

Romaani lillkapsa maitset kirjeldatakse lillkapsa ja spargelkapsa vahepealsena.

Ta sisaldab C-vitamiini, A-vitamiini, rauda ja foolhapet, samuti kiudaineid ja karotenoide.

Ajalugu
-------

Taim on aretatud 16. sajandil Itaalias.

Viited
------

1. ↑  "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 14. oktoober 2008. Vaadatud 30. detsembril 2010.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
2. 1 2  Fractal Food
3. ↑

Välislingid
-----------

* Fractal Food. Self-Similarity on the Supermarket Shelf