recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**James Madison** (16. märts 1751 – 28. juuni 1836) oli Ameerika Ühendriikide neljas president aastail 1809–1817.

Madison oli üks USA Iseseisvusdeklaratsiooni koostajatest.

1801–1809 oli Madison USA riigisekretär. Riigisekretärina saatis ta saadikud Pariisi Napoleon I juurde ostma New Orleansi linna, aga saadikud suutsid 30. aprillil 1803 sõlmida lepingu, millega USA ostis Prantsusmaalt 15 miljoni USA dollari eest kogu Louisiana, millega USA territoorium kahekordistus.

1809–1817 oli Madison USA president. Tema ametiaega jäi 1812. aasta sõda, milles Suurbritannia püüdis USA-d vallutada, hõivas ajutiselt ja põletas maha koguni pealinna Washingtoni, kuid lõpuks ikkagi kaotas sõja.

Madisoni ajal sai presidendi residentsiks Valge Maja, kuid see põletati 1812. aasta sõja ajal maha. Hiljem see taastati.

Madison on kõige väiksem USA president, olles 163 sentimeetrit pikk ja kaaludes umbes 100 naela (45,4 kilogrammi).

15. septembril 1794 abiellus Madison Dolley Payne Toddiga, kes oli 26-aastane lesknaine. Abielu kestis mehe surmani. Lapsi neil polnud, kuid Madison lapsendas Dolley poja esimest abielust John Payne Toddi (1792–1852). Pojast sai alkohoolik, kes istus korduvalt pisikuritegude eest vangis, tal polnud kunagi naist ega lapsi.

Tunnustus
---------

James Madison valiti 1785. aastal Ameerika Filosoofiaseltsi liikmeks.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**Thomas Jefferson** | **Ameerika Ühendriikide president**1809–1817 | Järgnev**James Monroe** |

| * v
* r
Ameerika Ühendriikide presidendid |
| --- |
| 

* Washington
* J. Adams
* Jefferson
* Madison
* Monroe
* J.Q. Adams
* Jackson
* Van Buren
* W. Harrison
* Tyler
* Polk
* Taylor
* Fillmore
* Pierce
* Buchanan
* Lincoln
* A. Johnson
* Grant
* Hayes
* Garfield
* Arthur
* Cleveland
* B. Harrison
* Cleveland
* McKinley
* T. Roosevelt
* Taft
* Wilson
* Harding
* Coolidge
* Hoover
* F. Roosevelt
* Truman
* Eisenhower
* Kennedy
* L. B. Johnson
* Nixon
* Ford
* Carter
* Reagan
* G. Bush
* Clinton
* G. W. Bush
* Obama
* Trump
* Biden

 | Ameerika Ühendriikide presidendi pitsat |

| * v
* r
Ameerika Ühendriikide riigisekretärid |
| --- |
| 

* Jefferson
* Randolph
* Pickering
* J. Marshall
* Madison
* Smith
* Monroe
* Adams
* Clay
* Van Buren
* Livingston
* McLane
* Forsyth
* Webster
* Upshur
* Calhoun
* Buchanan
* Clayton
* Webster
* Everett
* Marcy
* Cass
* Black
* Seward
* Washburne
* Fish
* Evarts
* Blaine
* Frelinghuysen
* Bayard
* Blaine
* Foster
* Gresham
* Olney
* Sherman
* Day
* Hay
* Root
* Bacon
* Knox
* Bryan
* Lansing
* Colby
* Hughes
* Kellogg
* Stimson
* Hull
* Stettinius
* Byrnes
* G. Marshall
* Acheson
* Dulles
* Herter
* Rusk
* Rogers
* Kissinger
* Vance
* Muskie
* Haig
* Shultz
* Baker
* Eagleburger
* Christopher
* Albright
* Powell
* Rice
* Clinton
* Kerry
* Tillerson
* Pompeo
* Blinken

 | Ameerika Ühendriikide riigisekretäri pitsatAmeerika Ühendriikide riigisekretäri pitsat |
**Zdzitava** (valgevene *Здзітава*, *taraškievica* nimekujud *Зьдзітава*, *Зьдзітаў* (**Ździtava**, **Ździtaŭ**), poola keeles *Zdzitów*) on küla (endine linn ja alev) Valgevenes Bresti oblastis Biaroza rajoonis Sporava külanõukogus.

Asulas on keskkool ja põhikool. Tegutsevad kultuurimaja ja raamatukogu. Vaatamisväärsusteks on kirik ja memoriaalkompleks, mis on pühendatud küla kaitsmisele Teise maailmasõja ajal.

* Zdzitava kirikZdzitava kirik

Ajalugu
-------

Kuigi Zdzitava piirkond oli asustatud juba neoliitikumis, arvati veel hiljuti, et linna mainiti esimest korda aastal 1252. Hiljuti avastati aga , et linna mainiti juba aastal 1005, kui see kuulus vastasutatud Turaŭ piiskopkonda. Linna toonane asukoht oli praegusest 7 kilomeetri kaugusel Jasselda jõe kaldal, linna läbis tähtis Nemunase ja Dnepri vaheline kaubatee.

Toonane linn põles Kiievi-Vene ja jatvingite vahelises sõjas maha ja ehitati uuesti üles selle praeguses asukohas. Linnaõigused säilitas Zdzitava aastani 1430. Pärast seda oli Zdzitava Navahradaki vojevoodkonda ja Słonimi maakonda kuuluv alev, mis kuulus Tyszkiewiczitele, Sapiehadele ja Brzostowskitele.

Poola jagamisel läks Zdzitava aastal 1795 Venemaa koosseisu. Asula kuulus nüüd Hrodna kubermangu. Pärast Esimest maailmasõda kuulus Zdzitava Poola koosseisu, 1939. aastast kuulus asula Nõukogude Liitu.

Aastal 1940 sai Zdzitavast küla. Teise maailmasõja ajal olid küla ümbruse sood partisanide tegevuspiirkonnaks. Aasta 1944 alguses hõivasid partisanid küla ja kaitsesid seda sakslaste eest 6 päeva, selle sündmuse tähistamiseks püstitati külla hiljem memoriaalkompleks.

Viited
------

1. ↑  "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 26. juuni 2015. Vaadatud 25. juunil 2015.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Zdzitava** |

* Zdzitava YouTube'is
James Mancham
James Mancham Seišellide 1977. aasta hõbemündil.
Sir **James Richard Marie Mancham** (11. august 1939 Victoria – 8. jaanuar 2017) oli Seišellide poliitik, riigi esimene president aastatel 1976–1977.

James Manchami isa oli edukas ärimees, kes saatis poja Suurbritanniasse õigusteadust õppima. 

Kui Seišellide iseseisvumise plaanid teatavaks said, asutas James Mancham 1964. aastal Seišellide Demokraatliku Partei, mille juhiks ta jäi kuni 2005. aastani. Suurbritannia ülemvõimu ajal oli ta koloonia peaminister ning pani eelkõige turismi edendamise abil aluse riigi majanduslikele edusammudele. Kui Seišellid 1976. aastal iseseisvusid, valiti ta presidendiks. Ta astus ametisse 29. juunil 1976.

Juunis 1977 kõrvaldas France-Albert René James Manchami Tansaania abiga tehtud riigipöörde tulemusel võimult. Demokraatliku partei tegevus keelati 1979. aastal ning kehtima hakkas Seišellide Progressiivse Rahvarinde ainuvõim. James Mancham läks seejärel pagulusse ning tegeles Suurbritannias äriga. Aastatel 1978–1981 püüdis ta Lõuna-Aafrika Vabariigis elavate Seišelli pagulaste kaudu palgasõdurite abil Renéd võimult kukutada, kuid riigipöördekatse kukkus läbi.

Pärast France-Albert Renéd toetanud Nõukogude Liidu lagunemist demokraatia taastati ning James Mancham pöördus kodumaale tagasi ja asus taas turismiga tegelema.

Aastal 1993 kandideeris ta presidendiks. Ta sai 36,72 protsenti häältest, kuid kaotas France-Albert Renéle. 1998. aasta presidendivalimistel jäi ta 13,8 protsendiga häältest France-Albert René ja Wavel Ramkalawani järel kolmandaks. Aastal 2001 ta enam presidendiks ei kandideerinud.

James Mancham kirjutas kaks raamatut. "Paradise Raped" räägib riigipöördest ja "War on America Seen from the Indian Ocean" 11. septembri sündmustest.

Ta oli abielus Austraalia ajakirjaniku Catherine Olseniga.

Välislingid
-----------

* 10-ruupiane rahatäht James Manchami portreega
Arginiin
**Arginiin** (lühend **Arg** või **R**) on α-aminohape, mida inimorganism ei suuda ise sünteesida ja peab seetõttu saama toiduga. 

Arginiini eraldas esimesena lupiini idudest Šveitsi keemik Ernst Schultze 1886. aastal.

Arginiini sisaldub piimatoodetes (kodujuust, piim, jogurt), looma-, sea- ja linnulihas, mereandides, nisujahus, tatras, läätsedes, mitmetes pähklites, kõrvitsa- ja päevalilleseemnetes.

Neerud muundavad tsitrulliini arginiiniks, mis on lämmastikoksiidi (NO), kreatiini ja agmatiini eellasmolekul.

Kopenhaageni Ülikooli teadlaste tehtud katsed on näidanud, et arginiin parandab keha võimet metaboliseerida glükoosi. Arginiin oli sama efektiivne kui mitmed hästi tuntud teist tüüpi diabeedi ravimid.

Viited
------

1. ↑  Titus Lau, William Owen, Yong Ming Yu, Natan Noviski, Jeremy Lyons, David Zurakowski, Rita Tsay, Alfred Ajami, Vernon R. Young ja Leticia Castillo, Arginine, citrulline, and nitric oxide metabolism in end-stage renal disease patients, J Clin Invest. 2000;105(9):1217–1225. doi:10.1172/JCI7199
2. ↑  Pähklites ja mandlites sisalduval arginiinil on diabeedivastane toime, ERR, 15. september 2013
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib liigist; perekonna kohta vaata artiklit Teib (perekond)* |

---

Joonis
**Teib** (*Leuciscus leuciscus*), rahvasuus **häslik**, on karpkalalaste sugukonda teibi perekonda kuuluv kala.

Teib on levinud Euroopas Püreneedest ja Alpidest põhja ja ida pool, Krimmis ja Kaukaasias kuni Siberi jõgede ja järvedeni, välja arvatud Vaikse ookeani vesikond. Sellel levialal eristatakse kolme alamliiki: euroopa teib (*Leuciscus leuciscus leuciscus*), baikali teibi (*Leuciscus leuciscus baikalensis*) ja kirgiisi teibi (*Leuciscus leuciscus kirgisorum*). 

Teib elutseb kiire vooluga jõgedes ja ojades, läbivooluga järvedes ja rannikumeres. Ta on parvekala, kes suuri rändeid ei soorita. Ta on poolsiirdekala, kes kevadel tõuseb kudemiseks massiliselt jõgedesse ja ojadesse.

Sageli seltsib ta teiste sama perekonna liikide, näiteks turva ja säinaga. See tekitab nende eristamise vajaduse. Turvast erineb teib pärakuuime poolest. Teivi pärakuuim on otsast pisut nõgus, kahe terava nurgaga, hallikas või kollakas, turva pärakuuim seevastu otsast sirge, ümardunud nurkadega ja erepunane. Säinast võib teibi eristada sihvaka keha, suuremate soomuste ja uimede värvuse põhjal: säina kõhuuimed ja pärakuuim on vaarikpunased. 

Teivi suu on pool-alaseisune. Ta sööb surusääsklaste ja teiste putukate vastseid ning ränivetikaid. Surusääskede või ühepäevikute masslennu ajal või kui vihm ja tuul ajavad kaldaäärsetelt põõsastelt putukaid vette, tõuseb teib vee pinnakihtija sööb neid putukaid. Muul ajal on teib põhjalähedase eluviisiga. 

Euroopa teib võib kasvada kuni 30 cm pikkuseks ja 400 g raskuseks. Suguküpseks saab ta kolmeaastaselt või hiljem, 11–14 cm pikkuselt.

Eestis levinud euroopa teibi leidub Pärnu ja Emajõega ühenduses olevates väiksemates jõgedes, ojades ja järvedes ning riimveelises rannikumeres.

Eestis elutsevatelt teibidelt on leitud 54 liiki parasiite.

Viited
------

1. 1 2 3 4 5  "Loomade elu", 4. kd, lk 207
2. ↑  Eesti vete kalad: teib

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Teib** |

* Teib andmebaasis eElurikkus Muuda Vikiandmetes

* Leili Järv: Eesti vete kalad: teib Kalastaja
James Maddison 2019. aastal Leicester Citys mängimas
**James Daniel Maddison** (sündinud 23. novembril 1996 Coventrys) on Inglismaa jalgpallur, kes mängib ründava poolkaitsjana Inglismaa Premier League'i klubis Tottenham Hotspur.

Ta alustas klubikarjääri kodulinna klubis Coventry City, mille koosseisus debüteeris ta Inglismaa tugevuselt kolmanda liiga klubis hooajal 2014–15.

2016. aasta veebruaris sõlmis ta lepingu Inglismaa kõrgliiga klubiga Norwich City, kuid ta jäi kogu ülejäänud hooajaks laenule Coventry Citysse. Hooaja 2016–17 esimeses pooles mängis ta laenul Šotimaa kõrgliiga klubis Aberdeen. 17. aprillil 2017 debüteeris Maddison Norwich City meeskonnas Inglismaa esiliigamängus Preston North Endi vastu ja lõi selles mängus ka värava. 2017. aasta juunis sõlmis ta Norwich Cityga uue nelja-aastase lepingu. Hooajal 2017–18 lõi Maddison Inglismaa esiliigas 14 väravat. Ta valiti sel hooajal liiga sümboolsesse koosseisu ja Norwich City hooaja parimaks mängijaks.

2018. aasta juunis sõlmis ta viieaastase lepingu Leicester Cityga. Sama aasta 18. augustil lõi ta mängus Wolverhampton Wanderersi vastu oma esimese värava Inglismaa kõrgliiga.

Suvel 2023 osteti ta 47 miljoni euro eest Tottenhami.

Maddison kuulus 2019. aastal Inglismaa kuni 21-aastaste koondisse omavanuste Euroopa meistrivõistlustel. Viimases alagrupimängus lõi ta värava Horvaatia vastu, kuid Inglismaa langes välja alagrupiturniiril. Inglismaa jalgpallikoondises debüteeris ta 14. novembril 2019 EM-i valikmängus Montenegro vastu.

Viited
------

1. ↑  "Leicester sign midfielder James Maddison from Norwich on five-year deal". BBC Sport. 20.6.2018. Vaadatud 30.11.2020

Välislingid
-----------

 James Maddison – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
* Profiil Leicester City FC kodulehel
**Täheke** on eesti lasteajakiri.

Ajakirja esimene number ilmus jaanuaris 1960. Täheke oli noorematele koolilastele mõeldud väljaanne, nimi tulenes hiljuti asutatud oktoobrilaste organisatsiooni sümboolikast. Ajakirjal oli pikka aega ühine toimetus Eesti NSV Pioneeriorganisatsiooni häälekandja ajakirjaga Pioneer. Ajakirja kirjastas EKP Keskkomitee Kirjastus. Esimese numbri saatesõnas on kirjutatud:

> „"Tere, tüdrukud ja poisid! Mina olen teie uus sõber. Ja nimeks on mul "Täheke".
> 
> 
> Aga missugune täheke ma siis olen? Kas see täheke, mis on raamatus ja mida vanaema ilma prillita lugeda ei näe? Ei, see täheke ma ei ole.
> 
> 
> Kindlasti arvab nüüd mõni, et ma olen see täheke, mis selgel õhtul taevas särab. Ei, ka see täheke ma ei ole.
> 
> 
> Aga missugune siis?
> 
> 
> Ma olen hoopis see täheke, mida oktoobrilapsed rinnas kannavad. Ma olen punane täheke ja mul on viis nurka. Aga keskel on mul üks pilt. See on pilt Leninist, kui ta oli alles väike poiss."
> 
> 
>  – "
> 
>

Tiraaž
------

Ajakirja esimest numbrit trükiti 40 000 eksemplari. Ajakirja maksimumtiraaž oli 1980. aastate lõpul – 80 tuhat. 2010. aastal on trükiarv 6600.

Peatoimetajad
-------------

Ajakirja esimene peatoimetaja oli Holger Pukk. Aastatel 1973–2003 oli peatoimetaja Elju Mardi (Sild). 2004. aastast on peatoimetaja Ilona Martson.

Vaata ka
--------

* Minu esimene raamat

Viited
------

1. ↑  Ajakiri Täheke DIGARis

Välislingid
-----------

* Lasteajakiri Täheke peab 50. sünnipäeva, Postimees, 26. jaanuar 2010
James Justin 2022. aastal Leicester City särgis
**James Michael Justin** (sündinud 23. veebruaril 1998 Lutonis) on Inglismaa jalgpallur, kes mängib kaitsjana Inglismaa Premier League'i klubis Leicester City ja Inglismaa jalgpallikoondises.

Ta alustas klubikarjääri kodulinna klubis Luton Town, mille noorteakadeemiaga liitus ta 2005. aastal. Klubiga sõlmis ta esimese profilepingu 2015. aasta novembris. Klubi põhimeeskonnas debüteeris ta Inglismaa tugevuselt neljandas liigas hooajal 2015–16. Alates järgmisest hooajast mängis ta Luton Towni põhikoosseisus. Hooajal 2018–19 mängis ta klubiga Inglismaa tugevuselt kolmandas liigas ja samal hooajal valiti ta liiga hooaja sümboolsesse koosseisu. Hooaegadel 2016–17 ja 2018–19 valiti Justin Luton Towni hooaja parimaks noormängijaks.

2019. aasta juunis sõlmis ta viieaastase lepingu Leicester Cityga. 24. septembril 2019 lõi ta Inglismaa liigakarikamängus oma endise koduklubi Luton Towni vastu värava. Inglismaa kõrgliigas lõi ta esimese värava 20. septembril 2020 mängus Burnley vastu.

Aastatel 2017–2020 mängis Justin Inglismaa noortekoondistes. Inglismaa jalgpallikoondises tegi ta debüüdi 4. juunil 2022 UEFA Rahvuste Liiga mängus Ungari vastu.

Viited
------

1. ↑  "James Justin: Leicester's Brendan Rodgers makes Luton full-back his first signing". BBC Sport. 28.9.2019. Vaadatud 23.4.2022

Välislingid
-----------

* Profiil Leicester City kodulehel
**Tours** on linn Prantsusmaal Centre-Val de Loire'i piirkonnas, Indre-et-Loire'i departemangu keskus. Asub Loire'i jõe ääres Cheri suudme lähedal. Kuigi Tours on Centre-Val de Loire'i suurim linn, on piirkonna keskuseks Orléans.

Linn on tekkinud roomlaste asula Caesarodunum ehk Urbs Turonumi kohale ja on saanud nime seal elanud keldi hõimu turoonide järgi. 3. sajandil nimetati Gatianus esimeseks Toursi piiskopiks.

1920. aastal asutati Toursis Prantsusmaa Kommunistlik Partei. Teise maailmasõja ajal sai linn tugevasti kannatada.

Tours on veinipiirkonna keskus.

Toursis on iga-aastase jalgrattavõidusõidu Pariis–Tours finiš.

Linnas asub 1970 asutatud François-Rabelais' ülikool.

Tuntumad vaatamisväärsused on Toursi katedraal, Saint-Martini basiilika, endine piiskopipalee ja botaanikaaed. Linna nimetatakse ka Prantsusmaa aiaks (*Le Jardin de la France*), sest seal asuvad mitmed suured pargid.

Toursi katedraal

Viited
------

1. ↑  Populations légales 2020

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Tours** |

* Toursi koduleht
|  |
| --- |
|  |
| Medalikohad |
| Euroopa meistrivõistlused |
| **Pronks** | 2012 | jalgpall |
| Suveolümpiamängud |
| **Hõbe** | 2016 | jalgpall |
| Euroopa U-19 meistrivõistlused |
| **Kuld** | 2009 | jalgpall |

**Lars Bender** (sündinud 27. aprillil 1989 Rosenheimis) on endine Saksamaa jalgpallur (paremkaitsja või keskpoolkaitsja).

Ta alustas klubikarjääri TSV 1860 Münchenis, mille noorteakadeemiaga liitus ta 2002. aastal. 2006. aastal debüteeris ta klubi meeskonnas Saksamaa esiliigas.

Aastatel 2009–2021 mängis Bender Leverkuseni Bayeris. Alates hooajast oli 2015–16 Leverkuseni Bayeri kapten.

Saksamaa jalgpallikoondises debüteeris Bender 2011. aastal. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 2012. aasta Euroopa meistrivõistluste viimases alagrupimängus Taani vastu. Kokku sai ta Saksamaa koondises aastatel 2011–2014 kirja 19 mängu ja neli väravat. 2016. aasta suveolümpiamängude jalgpalliturniiril võitis ta Saksamaa olümpiameeskonnaga hõbemedali.

Tema kaksikvend Sven Bender mängis samuti mitmeid aastaid Saksamaa kõrgliigas.

Välislingid
-----------

 Lars Bender – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis

| * v
* r
Saksamaa koondis  –  UEFA Euro 2012 |
| --- |
| 

* 1 Neuer
* 2 Gündoğan
* 3 Schmelzer
* 4 Höwedes
* 5 Hummels
* 6 Khedira
* 7 Schweinsteiger
* 8 Özil
* 9 Schürrle
* 10 Podolski
* 11 Klose
* 12 Wiese
* 13 Müller
* 14 Badstuber
* 15 Bender
* 16 Lahm (c)
* 17 Mertesacker
* 18 Kroos
* 19 Götze
* 20 Boateng
* 21 Reus
* 22 Zieler
* 23 Gómez
* Treener: Löw

 | Saksamaa |
**Teine Eenoki raamat** ehk **slaavi Eenoki raamat** on pseudepigraaf, mille keskseks kujuks on Eenok. Teos on Esimeses Moosese raamatus mainitud Eenoki (1Ms 5:18-24) elu ja veeuputuseni viinud sündmuste (1Ms 5:21-32) pärimusel põhinev laiendus. Teise Eenoki raamatu kirjutamisajaks on peetud 1. eelkristliku sajandi ja 9. sajandi vahele jäävat aega. Raamatust on säilinud kaks erineva pikkusega versiooni. Need mõlemad on kirikuslaavikeelsed toimetatud tekstid. Uurijad on eri meelt küsimuses, kumb versioonidest on originaalile lähemal. Kirikuslaavikeelsed versioonid põhinevad kreekakeelsel tekstil, mis võib olla tõlge heebrea- või arameakeelsest algtekstist.

**Sisu**. Raamatu võib jagada kaheks osaks. Esimeses osas rändab Eenok seitsmes (või kümnes) taevas. Teine osa võtab käsile veeuputuse loo, keskendudes Eenoki poja Metuusala preesterlusele ja Noa vennale Nirile.

Võrreldes Esimese Eenoki raamatuga on Teine Eenoki raamat ühtlasem, kuid ka montoonsem. Siin puuduvad vihjed messiale, kuid selle eest on angeloloogia laiem ja loomise käsitlus üsna eripärane.

Viited
------

1. ↑  Mercer Dictionary of the Bible. Peatoimetaja W. E. Mills; kaastoimetajad R. A. Bullard, J. F. Drinkard Jr. W. Harrelson, E. V. McKnight. Macon, Georgia: Mercer University Press, 1990: 253
2. ↑  Weiser, A. Vana Testamendi sissejuhatus. Tallinn: Logos, 1994: 164
**Larry Joe Bird** (sündinud 7. detsembril 1956) on endine elukutseline korvpallur ja treener, kes mängis korvpalliliigas NBA kokku 13 aastat. Kogu karjääri Boston Celticsit esindanud Bird tuli kolmekordseks NBA meistriks ja USA koondisega 1992. aastal olümpiavõitjaks.

Keskkool
--------

Larry Bird õppis aastail 1970–1974 Springs Valley keskkoolis. Viimasel keskkooliaastal viskas ta keskmiselt üle 30 punkti ja hankis üle 17 lauapalli mängus. Ühesainsas mängus suutis ta visata 54 punkti ja võtta 38 lauapalli.

Ülikool
-------

Larry Bird õppis Indiana ülikoolis ja mängis aastail 1976–1979 Indiana State'i korvpallimeeskonnas. 1979. aastal tüüris ta Indiana State'i NCAA finaalturniiri tiitlimänguni, mis kaotati 64 : 75 Magic Johnsoni juhitud Michigan State'ile. 

Meeskonna võitude ja kaotuste suhe oli Birdi ajastul rekordiline 81–13, sealhulgas kodus 50–1. 1979. aastal võitis Bird Naismithi ja John R. Woodeni nimelised auhinnad. 1978. ja 1979. aastal valiti ta USA parimate ülikoolikorvpallurite hulka.

Larry Bird hoiab siiani Indiana State'i rekordeid punktide (2850), vaheltlõigete (240) ja lauapallide (1247) arvestuses. Mängus keskmiselt visatud punktide poolest (30,3) on ta NCAA läbi aegade viies.

NBA
---

### Mängijana

Larry Bird 1985. aastal
Aastatel 1979–1992 mängis Bird Boston Celticsis, juhtides meeskonna 1981. 1984. ja 1986. aastal NBA meistriks. Larry Bird moodustas koos Robert Parishi ja Kevin McHaleiga ühe parima tähtmängijate kolmiku NBA ajaloos.

Karjääri lõppedes oli Bird visanud 21 791 punkti (keskmiselt 24,3 mängus), hankinud 8974 lauapalli (10,0 mängus) ja andnud 5695 resultatiivset söötu (6,3 mängus). Birdi resultatiivseim hooaeg oli 1987/88, mil ta viskas keskmiselt 29,9 punkti mängus. Tema isiklik rekord oli 60 punkti Atlanta Hawksi vastu 25. märtsil 1985. NBA karjääri jooksul tegi Bird 59 kolmikduublit.

### Treenerina

Kuigi Birdil polnud varasemat treeneritöö kogemust, palgati ta aastateks 1997–2000 Indiana Pacersi peatreeneriks. Birdi juhendamisel teenis meeskond kolme aastaga 147 võitu ja 67 kaotust (68,7%). Indiana jõudis tema käe all 1998. ja 1999. aastal idakonverentsi finaali ja 2000. aastal NBA finaali, kus kaotati 2:4 Los Angeles Lakersile. 1998. aastal valiti Bird NBA aasta parimaks treeneriks.

Saavutused
----------

* 3-kordne NBA meister (1981, 1984, 1986)
* 2-kordne NBA finaalseeria kõige väärtuslikum mängija (1984, 1986)
* 3-kordne NBA põhihooaja kõige väärtuslikum mängija (1984–1986)
* 12 korda valitud NBA tähtede mängule (1980–1988, 1990–1992)
* NBA tähtede mängu kõige väärtuslikum mängija (1982)
* 9 korda valitud NBA sümboolsesse 1. viisikusse (1980–1988)
* 1 kord valitud NBA sümboolsesse 2. viisikusse (1990)
* 3 korda valitud NBA sümboolsesse 2. kaitseviisikusse (1982–1984)
* NBA aasta uustulnuk (1980)
* NBA uustulnukate esiviisik (1980)
* 3-kordne NBA kolmepunktiviske võistluse võitja (1986–1988)
* NBA aasta treener (1998)

Välislingid
-----------

* Larry Bird – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
* Larry Bird – NBA.com
* Larry Bird – Basketball-Reference.com
|  |
| --- |
|  |
| Medalikohad |
| Aafrika rahvaste karikavõistlused |
| **Kuld** | 2019 |  |

**Andy Delort** (sündinud 9. oktoobril 1991 Sète'is) on Prantsusmaal sündinud Alžeeria jalgpallur, kes mängib ründajana Prantsusmaa kõrgliiga klubis Nantes ja Alžeeria jalgpallikoondises.

2009. aastal debüteeris ta Prantsusmaa esiliigas Nîmes Olympique'i meeskonnas. 2010. aastal liitus ta Ajaccioga. Hooaja 2011–12 esimeses pooles mängis ta Ajaccioga Prantsusmaa esiliigas. Hooaja 2011–12 teises pooles mängis ta laenul esiliigas Metzis.

2013. aasta suvel siirdus Delort Prantsusmaa esiliiga klubisse Tours. Hooajal 2013–14 lõi ta Prantsusmaa esiliigas 24 väravat ning oli Mathieu Duhameli kõrval liiga suurim väravakütt. Lisaks valiti Delort sel hooajal Prantsusmaa esiliiga sümboolsesse koosseisu.

2014. aasta suvel sõlmis ta lepingu Inglismaa esiliiga klubiga Wigan Athletic, kuid Inglismaal oli tal raskusi kohanemisega ning hooaja 2014–15 teises pooles naasis ta laenule Tours'i. Hooajal 2015–2016 mängis ta Prantsusmaa kõrgliigas Caeni ridades, lüües 12 väravat.

2016. aasta septembris liitus ta Mehhiko kõrgliiga klubiga Tigres UANL, kus ta asus mängima koos André-Pierre Gignaciga. 14 liigamänguga jäi Delorti arvele kolm väravat.

2017. aasta jaanuaris naasis Delort Prantsusmaa kõrgliigasse, sõlmides nelja-aastase lepingu Toulouse'iga. 2018. aasta juulis suundus ta laenule Montpellieri. Hooajal 2018–19 lõi ta Prantsusmaa kõrgliigas 14 väravat ja 2019. aasta juunis sõlmis ta klubiga püsiva lepingu. Hooajal 2020–21 lõi ta Prantsusmaa kõrgliigas 15 väravat. 2021. aasta augustis sõlmis ta nelja-aastase lepingu Nice'iga.

2009. aastal mängis Delort Prantsusmaa rannajalgpallikoondises. Kuna ta on ema poolt Alžeeria päritolu, avaldas ta 2019. aasta aprillis soovi hakata mängima Alžeeria koondises. Alžeeria koondises tegi ta debüüdi 16. juunil 2019 sõprusmängus Mali vastu ja lõi Alžeeria 3:2 võiduga lõppenud mängus Alžeeria võiduvärava. Samal aastal võitis ta Alžeeria koondisega Aafrika rahvaste karikavõistlused.

Viited
------

1. ↑  "Transferts : Andy Delort (Montpellier) à Nice, c'est officiel". L'Équipe. 28.8.2021. Vaadatud 17.4.2022
**Suur-Ljahhovi saar** (vene keeles Большой Ляховский остров) on saar Põhja-Jäämeres, Ljahhovi saarte suurim saar. Mandrist eraldab seda Dmitri Laptevi väin, Väike-Ljahhovi saarest Eterikani väin. Suur-Ljahhovi saarest edelas asub Hopto-Tereri laid.

Pindala on 4600 km². Pinnamood on tasane, saare kõrgeim punkt on Emi-Tassi mägi (293 m). 

Saare kagurannikul asuva Šalaurova neeme ilmajaama (73° 11′ N, 143° 56′ E) andmete järgi on aastane sademete hulk 184 mm (arvutatud seitsmeaastase perioodi, aprillist 1994 septembrini 2000 põhjal). Umbes kaks kolmandiku sademeid sajab juunist septembrini. Sama perioodi aasta keskmine õhutemperatuur oli –13,6 °C. Külmim kuu on jaanuar keskmise õhutemperatuuriga –31,0 °C ja kõige soojem kuu on august keskmise õhutemperatuuriga +2,4 °C. Madalaim ööpäeva õhutemperatuur oli –40,5 °C ja kõrgeim +9,4 °C.

Saarel on üle 60 jõe, suurimad nendest on Bolšoi Eterikan (111 km), Bludnaja jõgi (151 km), Orto-Juräh (69 km). 

Saare avastasid ja seda uurisid 1712. aastal Jakov Permjakov ja Merkuri Vagin (tema auks on nimetatud saare kõige läänepoolsem neem). Saar on saanud nime jakuudi kaupmehe Ivan Ljahhovi auks. 17. sajandi keskpaigani nimetati seda **Bližni saareks**, 1760. aastatel nimetati jakuudi töösturi Eterikani auks **Eterikani saareks** ja 1770. aastatel nimetati ümber Katariina II käsu järgi Suur-Ljahhovi saareks.

Viited
------

1. ↑  Meyer, H. A. Dereviagin, C. Siegert, L. Schirrmeister and H.-W. Hubberten, 2002, Palaeoclimate Reconstruction on Big Lyakhovsky Island, North Siberia—Hydrogen and Oxygen Isotopes in Ice Wedges. Permafrost and Periglacial processes. vol. 13, pp. 91-105.
2. ↑  Врангель Фердинанд Петрович. Путешествие по северным берегам Сибири и по Ледовитому морю
3. ↑  Землепроходцы, геологи и их помощники. Илин, 2002, №3 (30)
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib jumalast; kirjastuse kohta vaata artiklit Boreas (kirjastus)* |

---

Peter Paul Rubens. "Boreas ja Oreithyia" (umbes 1620)
Põhjatuul Tuultetornil Ateenas
**Boreas** (kreeka keeles *Βορέας*, ladina keeles **Aquilo**) on Kreeka mütoloogias põhjatuule jumal, koidujumalanna Eose ja tuulte jumala Aiolose või titaani Astraiose[*viide?*] poeg.

Tema järgi on saanud nime boora.

Boreas elas kaljulossis Traakias. Tema vennad olid Läänetuul Zephyrios, Lõunatuul Notos ja Idatuul Euros. Neil oli õde Alkyone, keda ei tohi ära segada selle Alkyonega, kes oli üks plejaadidest.

Kunstis kujutati Boreast tavaliselt tiivulise vanamehena, kellel olid sakris juuksed ja habe, mis olid mõnikord härmas või millest rippusid jääpurikad, seljas lehviv mantel või tuunika ja käes teokarp. Pausanias kirjutas, et tal olid jalgade asemel maod, aga kunstis kujutati teda ikkagi inimjalgadega, ainult kandade küljes tiivad.

Boreas olevat korda moondunud täkuks, läinud Trooja kuninga Erichthoniose märade juurde ja sigitanud nendega 12 varssa. Sel viisil sündinud hobused olid pisut lennuvõimelised ja suutsid joosta üle viljapõllu ilma vilja maha trampimata.

Kord Atikas puhudes nägi ta Ateena kuninga Erechtheuse tütart **Oreithyiat**, armus temasse ja palus kuningalt tema kätt. Erechtheus oli oma tütre Prokrise juba andnud Borease vennapojale Kephalosele ning see abielu oli õnnetu. Sellepärast oli terve Ateena kosilase vastu. Erechtheus ei julgenud jumalale ka ära öelda ja keeldus põhjendusel, et Oreithyia on liiga noor. Vihane Boreas röövis Oreithyia ära, kui see õdede seltsis Ilissose jõe kaldal mängis. Oreithyia röövimise paika püstitati Borease altar.

Boreasel ja Oreithyial sündisid kaksikpojad Kalais ja Zetes, keda tunti boreaadidena. Sündides olid poisid tavalise lapse välimusega, kuid hiljem kasvasid nende õlgadest välja kuldsed tiivad. Nad langesid Heraklese käe läbi. Boreasel ja Oreithyial oli ka tütar Chione, lumejumalanna.

Kui pärslaste sissetungi ajal Kreekasse sai vaenlase laevastik Artemisiumi lahingus 480 eKr tormis kõvasti räsida, peeti seda Borease soosingu märgiks.

Boreast kummardati Ateenas, kus tema auks korraldati iga-aastast festivali boreasmi.

Peter Paul Rubens on maalinud seda, kuidas Boreas Oreithyiat röövib.

Viited
------

1. 1 2  Edith Hamilton. "Antiikmütoloogia". Tallinn, Eesti Raamat 1975, lk 37
2. 1 2 3  Antiigileksikon, 2. kd. lk 49
3. 1 2  "Antiikmütoloogia", lk 273
4. 1 2 3  A. Cotterell. Lääne mütoloogia entsüklopeedia. Varrak, Tallinn, lk 27

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Boreas** |
Vaade Aleppo koodeksi lõigule (Joosua 1:1)
**Aleppo koodeks** on 10. sajandil kirjutatud Tanahi käsikiri, mis on tavaliselt võetud tänapäevaste Vana Testamendi väljaannete aluseks.

Koodeks on tõenäoliselt parim näide masoreetide tekstist. Masoreedid olid keskaegsed piibliteksti toimetajad, kes lisasid heebreakeelsele konsonant-tekstile vokaalimärgendid. 

Koodeks oli umbes saja aasta jooksul pärast valmimist Jeruusalemma kogukonna valduses. Esimese ristisõja ajal rüüstati sealne sünagoog ja koodeks viidi Egiptusse. Seda hoiti Kairos. Juudi õpetlased üle maailma käisid Egiptuses Aleppo koodeksit uurimas ja täpse heebreakeelse teksti osas selgust saamas. Arvatakse, et 1375 viidi koodeks Alepposse. 

Koodeks jäi Süüriasse pooleks aastatuhandeks. 1947. aastal põles sünagoog, kus seda hoiti. 1958. aastal, pärast Iisraeli smugeldamist, tutvustati koodeksit Yits'ẖak Ben-Tsvile. Kui koodeks oli Iisraeli jõudnud, avastati, et umbes kolmandik sellest on kadunud.

Aleppo koodeks on küll vanem kui Leningradi koodeks, kuid mingid osad Aleppo koodeksist on kadunud pärast 1947. aastat. Nii on Leningradi koodeks vanim tänapäevani terviklikult säilinud käsikiri.

Aleppo koodeksis on ketuvimi järjekord selline: Saamueli, Kuningate ja Ajaraamatud, Psalmid, Iiobi raamat, Õpetussõnad, Ruti raamat, Ülemlaul, Koguja, Jeremia, Estri, Taanieli, Esra ja Nehemja raamat.

Viited
------

1. ↑  Piibli algtekstid[*alaline kõdulink*]

Välislingid
-----------

* Aleppo Codex - Mikraot Gedolot Haketer (heebrea)
**Borghetto di Borbera** on vald Itaalias Piemonte maakonnas Alessandria provintsis, Borbera jõe alamjooksul.

295 meetri kõrgusel merepinnast asuva Borghetto di Borbera asustustihedus on keskmiselt 51 inimest ruutkilomeetri kohta.

Borghetto di Borbera piirneb järgmiste omavalitsusüksustega: Cantalupo Ligure, Dernice, Garbagna, Grondona, Roccaforte Ligure, Sardigliano, Stazzano, Vignole Borbera.

Borghetto di Borbera halduspiirides asuvad järgmised asulad: Castel Ratti, Cerreto, Cerreto di Molo, Cerreto Ratti, Liveto, Molo Borbera, Monteggio, Persi, Rivarossa, San Martino, Sorli, Torre Ratti.

Vaatamisväärsused
-----------------

* Sant'Antonio kirik (rekonstrueeritud 17. sajandil)
* San Vittore kirik (rajatud Ristija Johannese oratooriumi (palvesaali) kohale)
* San Martino kirik Sorlis
* San Lorenzo kirik Sorlis
* Torre Ratti loss

### Sõpruslinnad

* Itaalia – Loreggia

* 
* San Vittore kirikSan Vittore kirik
* Torre Ratti lossTorre Ratti loss
* Sorli lossi varemedSorli lossi varemed
* Borbera jõgi Le Strette di Pertuso kanjonisBorbera jõgi Le Strette di Pertuso kanjonis
* Borghetto Borbera – Sant'Antonio kirikBorghetto Borbera – Sant'Antonio kirik

Viited
------

1. ↑  Popolazione Residente al 1° Gennaio 2018, vaadatud 16.03.2019.

Välislingid
-----------

 Borghetto di Borbera – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
* Koduleht (itaalia keeles)
**Anel Ahmedhodžić** (sündinud 26. märtsil 1999 Malmös) on Bosnia ja Hertsegoviina jalgpallur, kes mängib keskkaitsjana Inglismaa Premier League'i klubis Sheffield United ja Bosnia ja Hertsegoviina jalgpallikoondises.

Ta sündis Rootsi Bosnia päritolu vanemate perekonnas. Aastatel 2004–2016 kuulus ta Malmö FF-i noortesüsteemi. Seejärel liitus ta Inglismaa klubiga Nottingham Forest. Ainsal korral mängis ta Nottingham Foresti põhimeeskonnas 30. detsembril 2016, kui Inglismaa esiliigamängus kohtuti Newcastle Unitediga.

2019. aasta jaanuaris naasis ta Malmösse, kellega sõlmis kolmeaastase lepingu.. Ametliku debüüdi tegi ta Malmö meeskonnas 30. juunil 2019 mängus AIK-i vastu. Hooaja 2019/20 esimeses pooles mängis ta Malmöst laenul Taani kõrgliigaklubis Hobro. Alates 2020. aastas hooajast mängis Ahmedhodžić Sheffield Unitedi põhimeeskonnas. Aastatel 2020 ja 2021 tuli ta Malmöga Rootsi meistriks. 2020. aastal valiti Ahmedhodžić Rootsi kõrgliiga hooaja parimaks kaitsjaks ja parimaks nooreks mängijaks. Hooaja 2021/22 teises pooles mängis ta Malmöst laenul Prantsusmaa kõrgliigaklubis Bordeaux' Girondins.

2022. aasta juulis siirdus ta Sheffield Unitedi. 2023. aastal kindlustas ta Sheffield Unitediga pääsu Inglismaa kõrgliigasse, lisaks valiti ta hooaja 2022/23 Inglismaa esiliiga sümboolsesse koosseisu.

Aastatel 2014–2019 mängis Ahmedhodžić Rootsi noortekoondistes. Rootsi jalgpallikoondises debüteeris ta 9. jaanuaril 2020 sõprusmängus Moldova vastu. Seejärel otsustas ta Bosnia ja Hertsegoviina jalgpallikoondise kasuks ning debüteeris 8. oktoobril 2020 UEFA Rahvuste Liiga mängus Põhja-Iirimaa vastu. Bosnia ja Hertsegoviina koondises lõi ta esimese värava 12. oktoobril 2021 MM-i valikmängus Ukraina vastu.

Saavutused
----------

Malmö FF
* Allsvenskan: 2020, 2021

Viited
------

1. ↑  "Anel Ahmedhodžić novi igrač Malmöa, potpisao ugovor do 2022. godine". *avaz.ba* (bosnia). 28. jaanuar 2019. Vaadatud 30. jaanuaril 2019.
2. ↑  "Ahmedhodžić zvanično u Sheffield Unitedu, otkrio i zbog koga je došao među Oštrice". *scsport.ba* (bosnia). 5. juuli 2022. Vaadatud 5. juulil 2022.

Välislingid
-----------

 Anel Ahmedhodžić – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
**Suur-Malusi** (ka *Lõuna-Malusi*, rts *Stora Malö*, sks *Gross-Malos*) on 6,2 hektari suurune väikesaar Harju maakonnas Jõelähtme vallas Rammu küla alal Kolga lahes. See on Malusi saartest suurim ja lõunapoolseim.

Saar on kruusane ja kohati rohtunud. Maksimaalne kõrgus merepinnast on 6,1 meetrit, rannajoone pikkus 1,55 km.

Saar on täielikult looduskaitse all kuuludes Kolga lahe maastikukaitseala koosseisu. Lisaks paikneb saarel kaitsealune Malusi rändrahn, mille ümbermõõt on 24,3 meetrit ja ruumala 180 m³.

Aastatel 1820–1865 olla saarel asunud ka kõrts.

Koos teiste Malusi saarte, Rammu ja Allu saarega moodustab Suur-Malusi Jõelähtme valla Rammu küla.

* Suur-Malusi mereltSuur-Malusi merelt
* Pink merel hukkunute mälestuseksPink merel hukkunute mälestuseks
* Võimalik kunagine kõrtsi asukohtVõimalik kunagine kõrtsi asukoht
* Saare randSaare rand

Viited
------

1. 1 2 3  Suur-Malusi Eesti looduse infosüsteemis
2. ↑  Malusi rändrahn Eesti looduse infosüsteemis
3. ↑  Purjekaga Harjumaa väikesaari avastamas. Harju Elu, 20. juuni 2008.

Kirjandus
---------

* Eesti kalanduse minevikust II, Stockholm: Eesti Kalurite Koondis, lk 281–287 (Eralt Art "Malusi saartest ja saarte nimest")
**Lännik** (põhjaeesti murretes: *pütt*; Saaremaal: *pang*; rannikumurdes *pütik*) on rahvapärane laudnõu, mis on ümara põhjaga ülalt laienev, väikeste kõrvade, kaane ja kandesangaga kaane küljes. Selle maht on kuni 10 toopi (u 12 liitrit). Lännikut kasutati näiteks hapu- ja kohupiima, või, silkude, liha jt toiduainete kaasavõtmiseks ja hoidmiseks. Lännikuid kasutati veel 20. sajandi algupoolel.

Turul müüdi varem võid väikese, kuid hästi töödeldud lännikuga, mida Põhja-Eestis nimetati vitsik, lõunaeesti murretes *vakkene*, mujal *napp*. Vitsikud olid tihedate vitstega ning sageli kaunistatud põletuskirjadega, nende mahtuvus oli 1–5 naela ehk kuni 2 kg.

Lõuna-Eestis kasutati piima, supi jm toidu põllule või metsa viimiseks väikest lännikut (2–4 toopi ehk u 2,5–5 liitrit), mida nimetati *nurmik*.

Vaata ka
--------

* Lass
* Toober

Viited
------

1. 1 2  Eesti rahvakultuuri leksikon (3. trükk). 2007. Koostanud ja toimetanud Ants Viires. Eesti Entsüklopeediakirjastus. Lk 156
2. ↑  Murdekaart, võivitsik
3. ↑  Murdekaart, vakkene
4. ↑  Murdekaart, napp
5. ↑  Murdekaart, nurmik

Kirjandus
---------

* Eesti rahvapärane puutööndus, Ants Viires. Tallinn, Eesti Riiklik Kirjastus, 1960.

Välislingid
-----------

* Lännik. Eesti Rahva Muuseum.
* Vitsik. Eesti Rahva Muuseum.
* Napp Eesti Rahva Muuseum.
**Alena Shkatula** (sündinud 3. detsembril 1984 Minskis) on Eesti tantsija ja tantsuõpetaja, Estonia priimabaleriin. 

Ta lõpetas 2003 klassikalise balleti erialal Minski Balletikooli, kus ta sai mõjutatud parimatest vene balletitraditsioonidest ja -stiilidest.
Oli 2003–2008 Valgevene Ooperi- ja Balletiteatri balletisolist ning on aastast 2008 Estonia balleti esisolist. 

Ta on õpetanud Tallinna Balletikoolis klassikalist tantsu. Esinenud Jaapanis (koos Maksim Tšukarjoviga), Boriss Eifmani balletitrupiga Prantsusmaal, Estonia balletitrupi koosseisus külalisetendustel Hiinas jm.

Tunnustus
---------

* 2012 – Eesti teatri balletilavastuste aastaauhind (inspireeriva ja hingestatud rollitõlgenduse eest ballettides "Manon" ja "Rosalinde"
* 2012 – ERGO tantsuauhind (hooaja erinevate rollitõlgenduste eest).

Isiklikku
---------

Shkatula on olnud abielus valgevene balletiartisti Aleksandr Kanapljoviga (sündinud 9. jaanuaril 1981, töötas Estonias 2008–2015), alates aastast 2016 on tema elukaaslane Toomas Edur.
**Suruõhuvasar** (ingl k *pneumatic drill or demolition hammer*) on pneumaatiline (esineb ka elektromehaanilisi variante) tööriist, milles on kombineeritud haamer ja kõvasulamist meisel. Kuigi suruõhuvasarad on saanud mitmeid patente, pärinevad esimesed kanded Charles Brady Kinglt aastast 1892 .

Suruõhuvasar
Suruõhuvasar saab tööks vajaliku löögijõu suruõhukompressori toodetud suruõhust, mis juhitakse suruõhuvasarani survevooliku kaudu. Tänapäeval asendavad suruõhuvasaraid üha enam eri suuruse ja võimsusega elektrilised vasarad, mille võimalikke kasutusvaldkondi on rohkem kui suruõhuvasaratel. Eriti võimsad, lammutustöödel kasutatavad ehitusmasinate külge kinnitatud löökvasarad töötavad hüdraulilisel meetodil. 

Suruõhuvasar opereerib tänu suruõhu poolt üles-alla liigutatavale tööriistasisesele haamrile, mille löögitugevus sõltub tööriistale mõjuvast survest. Suruõhuvasarat kasutatakse kõva pinnase nagu asfalt ja betoon lõhkumiseks.

Vaata ka
--------

* Puurvasar

Viited
------

1. ↑
**Piksekaitse** ehk välgutõrje hõlmab võtteid ja vahendeid, mis kaitsevad ehitisi välguvoolu kahjustava toime eest. 

Piksekaitse on tulekahju vältimiseks hoonele, hoonesse ja hoonega seotud territooriumile paigaldatud välgu otsetabamuste ja metallist tehnosüsteemide kaudu hoonesse siseneva või seal tekkiva välgu elektromagnetilise impulsi eest kaitsev seadmete kogum.

Selleks on võimalik kasutada ehitise metallkatust või metallist tarindiosi, mis kindlalt maandatakse. Enamasti aga paigaldatakse ehitise kohale või kõrvale metallist välgupüüdur(id), milleks võib olla püstne varras (piksevarras) või rõhtne tross. Välgupüüdurite mõõtmed ja paigutus valitakse nii, et moodustuks piisava ulatusega kaitsetsoon.

Viited
------

1. ↑  "Ehitisele esitatavad tuleohutusnõuded ja nõuded tuletõrje veevarustusele". RT I, 04.04.2017, 14. § 2, lõige 33
2. ↑  EE 10. köide, 1998

Kirjandus
---------

* Tiit Metusala. Ehitiste piksekaitse. Tallinn, Eesti Elektritööde Ettevõtjate Liit (EETEL-Expert), 2016, 139 lk

### Standardid

* EVS-EN 62305-1:2011 Piksekaitse. Osa 1: Üldpõhimõtted
* EVS-EN 62305-2:2013 Piksekaitse. Osa 2: Riskianalüüs
* EVS-EN 62305-3:2011 Piksekaitse. Osa 3: Ehitistele tekitatavad füüsikalised kahjustused
* EVS-EN 62305-4:2011 Piksekaitse. Osa 4: Ehitiste elektri- ja elektroonikasüsteemid

Välislingid
-----------

* Ehitisele esitatavad tuleohutusnõuded ja nõuded tuletõrje veevarustusele
Map
**Valka raudteejaam** oli raudteejaam Valka piirkonnas Valka linnas. Jaam oli mitme raudtee lõppjaamaks.

Jaam rajati aastal 1903, mil avati Pļaviņasesse viiv raudtee. Kuigi mõni aasta varem oli juba avatud jaama juures lõppev Valga–Ruhja–Pärnu raudtee, tolle juures jaama veel ei olnud (rongid sõitsid toona Valga raudteejaama). Uus raudteejaam oli siis mõlema raudtee lõppjaamaks. Kuna linna läbis juba laiarööpmeline raudtee, millel jaam oli olemas, hakkas uus jaam kandma nime Valga II (lätipäraselt Valka II). Pļaviņase suunal järgnes jaamale Žuldiņi raudteejaam, Pärnu suunal aga Pedele raudteepeatus.

Nime Valka raudteejaam sai jaam pärast aastat 1920, mil Valga raudteejaam jäi Eesti aladele. Toona ehitati Pihkva–Riia raudteelt jaama juurde laiarööpmelise raudtee haru ja jaam hakkas toimima ka kui laiarööpmelise raudtee piirijaam, jäädes siis Valga raudteejaama ja Saule raudteejaama vahele. Aastal 1927 valmis uus jaamahoone, mis on säilinud siiani (teine säilinud hoone on käimla). Teise maailmasõja ajal hakkasid sakslased Ruhja suunas viiva tee laiarööpmeliseks ümber ehitama. Sõja järel kaotati jaamast Koikkülla viiv raudtee, kuna piiri kadumisega kahe maa vahelt ei olnud kahe teineteist dubleeriva tee järele enam vajadust. Ka ei jätkatud Ruhja raudtee ümberehitust, mistõttu sealne osalt laiarööpmeline ja osalt kitsarööpmeline tee muutus kasutuskõlbmatuks. Jaam oli veel kantud 1963. aasta kaardile, mil laiarööpmeliseks ümber ehitatud teelõik oli veel säilinud. Jaama juurde viiv laiarööpmeline teelõik on veel praegugi alles, see on kasutusel Valka kütusebaasi juurdeveoteena ja Valga raudteejaama manööverteena. Jaamahoone kuulub aastast 2003 Valka linnale.

Endine Valka raudteejaam on Mārciena raudteepeatuse kõrval üks kahest Läti raudteele alluvast kohast, kus teostatakse kaubaveooperatsioone ja millel ei ole jaama staatust.

Viited
------

1. ↑  T. Altbergs, K. Augustāne, I. Pētersone. Dzelzceļi Latvijā. R: Jumava, 2009, 115. lk.
2. ↑  Par valsts nekustamās mantas nodošanu Valkas pilsētas pašvaldības īpašumā

Välislingid
-----------

* Infot jaama kohta;fotod
* Jaam vanal kaardil

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **Eelnev peatus** |  **Endine raudteepeatus** | **Järgnev peatus** |
| *Valga–Riia laiarööpmelisel liinil:* Saule |  **Valka** | *Valga–Riia laiarööpmelisel liinil:*Valga  |
| *Valga–Gulbene liinil:*Žuldiņi  |
| *Valga–Pärnu liinil:*Pedele  |
Suržiku kõnelemine piirkonniti vastavalt 2003. aasta uuringule
**Suržik** (ukraina keeles *суржик* 'eri teraviljadest leivajahu') on Ukrainas räägitav sotsiolekt. See on vene-ukraina segakeel, kus vene keele (superstraat) sõnu kasutatakse koos ukraina grammatika ja ukrainapärase hääldusega (substraat). Suržik on eriti levinud Ida- ja Lõuna-Ukraina maapiirkondades. Linnades räägitakse peamiselt puhast ukraina või vene keelt. Nõukogude perioodil, kui toimus ukrainastamine või venestamine, ühtlustati kasutusel olevat keelt ja näiteks Venemaal on peaaegu kõik kohalikud dialektid oma algkujul kadunud.

Vene sõnade osakaal varieerub suurel määral regiooniti, kuid sõltub ka inimese haridustasemest ja sotsiaalsest päritolust.

Vaata ka
--------

* Trasjanka

Viited
------

1. ↑  Podolyan Ilona E. "How Do Ukrainians Communicate? Observations Based upon Youth Population of Kyiv". *Kyiv National Linguistic University, Ukraine.* p. 2-4
2. ↑  Ф. П. Филин. *Русский язык*. Лингвистический энциклопедический словарь, Москва, Советская энциклопедия, 1990.
3. ↑  Surzhyk and national identity in Ukrainian nationalist language ideology (Niklas Bernsand in *Berliner Osteuropa-Info, Vol. 17* page 41, Freie Universität, Berlin)
4. ↑  Pauly, Matthew D. Teaching place, assembling the nation: local studies in Soviet Ukrainian schools during the 1920s. *History of Education* Vol. 39 No. 1. (2010) 75-93
Briti saared 5. sajandi keskel pKr, Rooma valitsusaja lõpu ja anglosakside sissetungi vahel. Sinisel alal valitses pikti keel, rohelisel gaeli ja punasel briti keeled
**Pikti keel** on väljasurnud keel, mida kõnelesid Põhja- ja Kesk-Šotimaa alade varakeskaegsed asukad piktid.

Eraldiseisva keelena on pikti keelt nimetatud Püha Bede 8. sajandi algusest pärinevas teoses "Historia ecclesiastica gentis Anglorum", kus seda eristatakse nii kõmri kui ka gaeli keelest.

Pikti keelest pole säilinud midagi peale mõnede koha- ja isikunimede kunagise piktide kuningriigi aladelt.

Pikti keele nimetust kasutas Kenneth H. Jackson 1955. aastal ning tema eeskujul ka Katherine Forsyth 1997. aastal, tähistamaks keelt, mida kõneldi varakeskajal peamiselt Forthi ja Clyde'i vahelisest joonest põhja pool. Samas piirkonnas rauaajal kõneldud protopikti keelt nimetatakse ka pritenni keeleks.

Pikti keelt on allikate nappuse tõttu raske määratleda. Teadaolevate koha- ja isikunimede põhjal võib oletada, et pikti aladel kõneldi lõunapoolsemate briti keeltega suguluses olnud saarekeldi keelte hulka kuulunud keelt. On ka oletatud, et pikti keel oli üks vähestest säilinud mitte-indoeuroopa keeltest Euroopas või vähemalt sisaldas palju keldi substraatsõnu.

Viited
------

1. ↑  "Historia ecclesiastica gentis Anglorum" I.1; viiteid pikti keelele on tekstis ka mujal.
2. ↑  Jackson, K. (1955), "The Pictish Language", in Wainwright, F.T. The Problem of the Picts, Edinburgh: Nelson, pp. 129–166
3. ↑  Forsyth, K. (1997), "Language in Pictland: the case against 'non-Indo-European Pictish" Utrecht: de Keltische Draak (vaadatud 4. veebruaril 2010)
4. ↑  Watson 1926; Jackson 1955; Koch 1983; Smyth 1984; Forsyth 1997; Price 2000; Forsyth 2006; Woolf 2007; Fraser 2009
**Lämbumine** ehk **lämbus** ehk **asfüksia** on organismi kahjustus ebapiisava hingamise või hapnikuvarustuse tõttu. See võib põhjustada surma.

Inimorganismi rakud tarvitavad hapnikku ja toodavad süsihappegaasi. Vereringe kannab süsihappegaasi pidevalt kopsudesse ja toob sealt hapnikku. Süsihappegaas lahustub suurelt osalt vereplasmas, hapnik seondub hemoglobiiniga.

See normaalne ainevahetus võib saada kahjustatud mitmel eri moel:

1. Kui hemoglobiin on keemiliselt muundatud millekski, mis hapnikku ei seo. Näiteks reageerib hemoglobiin süsinikmonoksiidiga, moodustades hapnikku mittesiduva saaduse. Samamoodi mõjuvad ka nitraadid ja mõned muud ühendid. Sel juhul väheneb kudede varustamine hapnikuga, nende talitlus häirub ja see võib põhjustada surma.

2. Kui õhu juurdepääs kopsudesse on mehaaniliselt takistatud. Sel juhul väheneb kopsudes oleva õhu hapnikusisaldus ning samaaegselt koguneb kopsudesse tavalisest suuremal määral süsihappegaasi. Ka see põhjustab kudedes hapnikupuudust.

Süsihappegaas on ka iseenesest mürgine. Nimelt on ta vesilahus happeline. Liigne süsihappegaasisisaldus veres alandab vere pH-d ja mõjub seetõttu kudesid kahjustavalt isegi siis, kui hapnikuvarustus on samal ajal piisav.

Inimese hingamisrefleksi kutsub esile süsihappegaasi liig veres, mitte hapniku vähesus.

3. Kui sissehingatavas õhus on normaalsest vähem hapnikku. Hapniku osarõhk võib olla tavalisest väiksem põhjusel, et õhuga on segatud mingit muud gaasi, või sel põhjusel, et õhurõhk on normaalsest madalam. Et hapnikuvaese gaasisegu hingamisel väljutatakse süsihappegaas organismist ikkagi normaalsel moel, ei kutsu see esile hingamisrefleksi, kuid hapnikupuudus kahjustab kudesid ikkagi.

4. Kui kopsukoe talitlus on häiritud. Näiteks häirib kopsude tööd kopsu limaskestade turse ja sellega kaasnev vedeliku kogunemine kopsu. Paljud keemiliselt aktiivsed gaasid kahjustavad limaskesta rakke, põhjustades kopsude ärritust ja turset. See takistab gaaside vahetust vere ja õhu vahel, põhjustades niihästi hapnikupuudust kui ka süsihappegaasi kogunemist verre. Kopsuturse võib tekkida ka allergilise reaktsiooni või bakteriaalse või viirusliku põletiku tõttu.
Paarismõisted **diakroonia** ja **sünkroonia** on kasutusele tulnud Ferdinand de Saussure'ilt, kes tähistas nendega kaht lähenemisviisi keeleuuringutes – ajalooliste grammatikate uuringuid ja keele kui üheaegse sidusa süsteemi vaatlust.

Üldisemalt mõistetud kui (semiootilise) süsteemi kaks mõõdet. Diakroonia on süsteemi olekute või elementide järgnevussuhe, kirjeldatud ka ajalise järgnevuse ja asendussuhtena. Sünkroonia on süsteemi elementide kõrvusussuhe, kirjeldatud ka ruumilise või kombinatoorse suhtena. Näiteks määratleb Roman Jakobson (1981: 27) teksti poeetilist funktsiooni järgnevalt: "Poeetiline funktsioon projitseerib ekvivalentsusprintsiibi selektsiooniteljelt kombinatsiooniteljele".

Vaata ka
--------

* paradigmaatika ja süntagmaatika
* sünkroonsus

Kirjandus
---------

* Jakobson, Roman 1981 "Linguistics and Poetics" – Selected Writings III: Poetry of Grammar and Grammar of Poetry. Paris, New York: Mouton Publishers, 18-51.
* Saussure, Ferdinand de 1916 "Cours de Linguistique Générale".