recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Tulhavičy** (transkribeerituna **Tulgavitsõ**) on küla Valgevenes Homieli oblasti Chojniki rajooni Sudkoŭ külanõukogus. Asula asub Vići jõe ääres ning jääb oblasti keskusest Homielist 133 ja rajooni keskusest Chojnikist 30 kilomeetri kaugusele.

Elanikkond
----------

|  |  |
| --- | --- |
| * 380 (1850)
* 329 (1885)
* 630 (1897)
* 833 (1908)
 | * 1134 (1959)
* 9 (2004)
* 8 (2010)
* 2 (2013)
 |

Ajalugu
-------

Külast lõunas asuvad mesoliitikumi ja neoliitikumi asulakohad, lisaks veel rauaaja alguses kasutusel olnud muinaslinnus.

Esimesed teated küla kohta pärinevad aastast 1506, mil see kuulus Kiievi vojevoodkonda ja Mazyri maakonda. Aastal 1508 anti seni vürst Muntsile kuulunud valdus üle djakk Vaska Petrovitšile. Aastal 1512 müüsid Zaroiskid küla Kollontaidele. Aastast 1567 on teada, et küla kuulus Loveikodele. Aastal 1569 läks küla koos ülejäänud Mazyri maakonnaga Minski vojevoodkonna koosseisu. XVII sajandi lõpus sai küla omanikuks Juravičy klooster.

Seoses Poola jagamisega läks Tulhavičy aastal 1793 Venemaa koosseisu. Seal kuulus see Minski kubermangu Retšitsa maakonda ja jäi Juravičy valda. Aastast 1795 on teateid sealsest õigeusu kirikust. Aastal 1840 oli küla Soltanite valduses. Aastal 1873 rajati sinna vana õigeusu kiriku asemele uus, ent järgmisel aastal põles see maha. Kuigi see oli kihelkonnakirik ja küla oli ametlikult kihelkonna keskuseks, võeti kihelkonnakirikuna kasutusele naaberküla Püha Kolmainu kirik. Aastal 1897 asusid külas kihelkonnakool, magasiait, kõrts, tuulik ja hobuveski.

Aastal 1926 sai asulast kohaliku külanõukogu keskus. Aastal 1930 moodustati Tulhavičys kaks kolhoosi, seal tegutsesid sepikoda, auruveski ja terasevalu koda. 1930. aastatel avastati küla lähistelt rauamaagi lasund. Mais ja juunis 1943 ründasid partisanid sealset Saksa garnisoni, mistõttu karistussalklased põletasid küla maha ja tapsid 22 küla elanikku. Teises maailmasõjas hukkus 186 küla elanikku.

Aastal 1959 sai külast kohaliku kolhoosi keskasula. Toona asusid seal keskkool, metskond, kultuurimaja, raamatukogu, haigla, postkontor. Külas oli ka kolm poodi.

Aastal 1986 likvideeriti Tšornobõli katastroofi tagajärjel Tulhavičy külanõukogu. Aastal 1995 asustati suurem osa sealsetest elanikest ümber.

Viited
------

1. ↑  Литовская Метрика. Книга записей 8. (1499—1514). Подгот. А. Балюлис. — Вильнюс, 1995. Lk. 259
2. ↑  Архив Юго-Западной России. — Ч. 7. — Kd. 1: Акты о заселении Юго-Западной России. — Киев, 1886. Lk. 644
3. ↑  Załęski S. Jezuici w Polsce. Kraków, 1905. T. 4. Cz. 4: Kolegia i domy założone za królów Jana Kazimierza, Michała, Jana III, obydwóch Sasów i Stanisława Augusta. 1648—1773. § 190. Rezydencya w Jurowiczach 1673—1773. — Misya w Mozyrze i Brahiniu w województwie mińskiem, dyecezyi wileńskiej 1724—1773. Lk. 1550
4. ↑  Насевіч, В. Скрыпчанка, Т. Рэчыцкі павет / В. Насевіч, Т. Скрыпчанка // Энцыклапедыя гісторыі Беларусі: у 6 т. – Kd. 6. Кн. 1. – Мінск: БелЭн, 2001. Lk. 181–182
5. ↑   Описание церквей и приходов Минской епархии. VIII. Речицкий уезд. — Минск, 1879. Lk. 134—136
6. ↑  Список населённых мест Минской губернии. / Сост. В. С. Ярмолович. — Минск, 1909. Lk. 202
Rafael Carioca 2010. aastal Moskva Spartaki särgis
**Rafael de Souza Pereira** (tuntud kui **Rafael Carioca**; sündinud 18. juunil 1989 Rio de Janeiros) on Brasiilia jalgpallur, kes mängib kaitsva poolkaitsjana Mehhiko kõrgliiga klubis Tigres UANL.

Ta alustas klubikarjääri Brasiilia klubis Grêmio, mille põhimeeskonnas debüteeris ta 2008. aastal.

2008. aasta detsembris sõlmis ta viieaastase lepingu Venemaa kõrgliiga klubiga Moskva Spartak. 2010. aasta hooajal mängis ta laenul Brasiilia kõrgliiga klubis Vasco da Gama.

Aastatel 2014–2017 mängis Rafael Carioca Brasiilia kõrgliigas Atlético Mineiro ridades. 2014. aastal võitis ta klubiga Brasiilia karika. 2015. aastal valiti ta Brasiilia kõrgliiga hooaja sümboolsesse koosseisu.

2017. aasta augustis siirdus ta Tigres UANL-i. Kahel korral on ta klubiga tulnud Mehhiko meistriks. 2020. aastal võitis ta klubiga CONCACAF-i Meistrite Liiga.

Saavutused
----------

Atlético Mineiro
* Copa do Brasil: 2014
* Campeonato Mineiro: 2015, 2017

UANL
* Liga MX: Apertura 2017, Clausura 2019
* Campeón de Campeones: 2018
* CONCACAF-i Meistrite Liiga: 2020
* Campeones Cup: 2018
See artikkel See artikkel räägib jalgpallurist.  Poksija kohta vaata artiklit Rafael Ramos (poksija).  

---

Rafael Ramos 2022. aastal Corinthianse särgis
**Rafael António Figueiredo Ramos** (sündinud 9. jaanuaril 1995 Santa Marinhas) on Portugali jalgpallur, kes mängib kaitsjana Brasiilia kõrgliigaklubis Corinthians.

Ta kuulus noorena Portugali klubidesse – 2006–2012 Lissaboni Sportingu, 2012–2013 Reali ja 2013–2014 Lissaboni Benficasse.

2014. aastal siirdus Ramos Põhja-Ameerikasse ning asus järgmisel aastal mängima Major League Socceri (MLS) esimest hooaega alustavas klubis Orlando City. 2018. aasta esimeses pooles mängis ta MLS-i klubis Chicago Fire.

2018. aasta augustis sõlmis ta üheaastase lepingu Hollandi esiliigaklubiga Twente. Ta aitas hooajal 2018/19 Twentel tagasi Hollandi kõrgliigasse pääseda.

Aastatel 2019–2022 mängis Ramos Portugali kõrgliigaklubis Santa Clara.

2022. aasta aprillis sõlmis ta kaheaastase lepingu Corinthiansega.

Viited
------

1. ↑  "FC Twente haalt multifunctionele Ramos binnen" (hollandi). FC Update. 6. august 2018. Vaadatud 2. juulil 2022.
2. ↑  "Corinthians anuncia a contratação do lateral-direito português Rafael Ramos". *Gazeta Esportiva* (portugali).

Välislingid
-----------

 Rafael Ramos – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
AS **Eesti Tööstuse ja Ehituse Kommertspank** oli aastail 1990–1996 tegutsenud Eesti krediidiasutus.

Eesti Tööstuse ja Ehituse Kommertspank sai tegevuslitsentsi 26. novembril 1990. aastal.

OÜ Eesti Tööstuse ja Ehituse Kommertspank (ETEK) asutati 1990. aasta jaanuaris 66 juriidilise isiku-osaniku poolt. Kommertspank hakkas tegutsema tollase NSV Liidu Tööstus- ja Ehituspanga Eesti Vabariikliku Panga ruumes, Suur-Karja tänav 7. 6. oktoobril 1994 reorganiseeriti OÜ Eesti Tööstuse ja Ehituse Kommertspank aktsiaseltsiks.

Suur-Karja 7 hoone
24. augustil 1996 kirjutati alla krediitasutuste liitumisleping Eesti Tööstuse ja Ehituse Kommertspanga ja Eesti Hoiupanga vahel, Eesti Tööstuse ja Ehituse Kommertspank tegutses iseseisva krediidiasutusena 2. septembrini 1996. aastal, liitumiseni Eesti Hoiupangaga. ETEK liitus Hoiupangaga ja Hoiupank jätkas tegevust AS Eesti Hoiupank ärinime all.

Viited
------

1. ↑  Tööstuspank kaupleb Hoiupangaga oma hinna üle, www.postimees.ee, 22. mai 1996
2. ↑  Eesti Tööstuspank[*alaline kõdulink*], Rahvusarhiiv, ERA.R-2233
3. ↑  ISESEISVATEKS VÄLISARVELDUSTEKS VOLITATUD PANGAD seisuga 11. aprill 1995, EESTI TÖÖSTUSE JA EHITUSE KOMMERTSPANK, haldus.eestipank.ee, (vaadatud 28.12.2022)

Välislingid
-----------

* Tööstuspank püüab üksi hakkama saada, arileht.delfi.ee, 21.03.1996
Marie-Éléonore Godefroid, Madame de Staëli portree
**Anne Louise Germaine de Staël** (tuntud kui **Madame de Staël**; neiupõlvenimi **Necker**; 22. aprill 1766 Pariis – 14. juuli 1817 Pariis) oli prantsuse keeles kirjutanud Šveitsi kirjanik, kes tegutses peamiselt Pariisis.

Elukäik
-------

Germaine sündis pankurist isa Jacques Neckeri ja kirjanikust ema Suzanne Curchod' perekonnas. 

Aastal 1786 abiellus ta Rootsi saadiku parun Erik Magnus Staël von Holsteiniga.

Germaine'i ajendas avaldama oma esimest teost Jean-Jacques Rousseau. 1788. aastal ilmus de Staëli esikteos "Rousseau karakterist ja kirjutistest" ("*Lettres sur les écrits et le caratére de Jean-Jacques Rousseau*"). 

Prantsuse revolutsiooni puhkedes toetas de Staël mässu, kuid selle terroriks muutumisel sai temast selle vastane. 

Hiljem asutas ta Pariisis Napoleoni-vastase salongi. Napoleoni alalise kiusamise tõttu oli de Staël sunnitud Pariisist põgenema. Ta rajas salongi Coppet' lossi. Siit said alguse ka tema pikad reisid, kus ta kohtus tollaste intellektuaalidega, teiste seas Goethe, Schilleri ja Schlegeliga. Ta külastas ka Rootsit, Suurbritanniat, Venemaad ja teisi Euroopa riike.

Kirjandus
---------

* Barbara Sichtermann, "Naised. Maailma tuntumaid naisi", tõlkinud Anu Schulz, TEA Kirjastus, Tallinn 2004, lk 116–121; ISBN 9985713699
**Keemiline süntees** on vajaliku saaduse saamiseks kasutatav keemiline reaktsioon või mitmete reaktsioonide jada koos vajalike keemiliste ja füüsikaliste protseduuride rakendamisega. Enamasti on tegu keerukamate keemiliste ühendite saamisega lihtsamatest ühenditest.

Keemilise sünteesiga on seotud vastavate metoodikate, optimaalsete tingimuste, aparatuuri, analüüsimeetodite, lahutusmeetodite, ohutustehnika ja vajadusel ka tööstusliku tehnoloogia väljatöötamine.

Paljude ühendite süntees toimub mitmes etapis, see tähendab astmeliselt. Sünteesi meetod peab olema usaldusväärne ja reprodutseeritav mitmetes erinevates laborites. Sünteesi efektiivsust näitab saaduse saagis, mis on saadud saaduse hulk teoreetiliselt võimalikust. Saagist vähendavad vältimatud kõrvalreaktsioonid ja töötlemiskaod.

Eristatakse anorgaanilist, orgaanilist ja biokeemilist sünteesi. Sünteesi eesmärgiks on põhiliselt kas looduslike ühendite (biomolekulide), ravimite toimeainete, olme- ja põllukemikaalide või teoreetilist huvi pakkuvate ühendite saamine.

Keemiline süntees eeltoodud tähenduses võib olla seotud kõikvõimalike reaktsioonitüüpidega: liitumisreaktsioonid, asendusreaktsioonid, kondensatsioonireaktsioonid, elimineerimisreaktsioonid, redoksreaktsioonid jt. Siiski, kitsamas mõttes kasutatakse mõistet "süntees" **sünteesireaktsiooni** tähenduses, mille all mõeldakse keemiliste ainete ühinemist keerukama struktuuriga ühenditeks, need on ühinemis- ja liitumisreaktsioonid, s.h mitmekomponentsed.

Looduses toimuvaid orgaanilise aine sünteesiprotsesse nimetatakse kemosünteesiks, biosünteesiks ja fotosünteesiks.

Vaata ka
--------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Keemiline süntees** |

* Orgaaniline süntees
* Täissüntees
* Poolsüntees
* Asümmeetriline süntees
* Peenkeemia
* Lahutusmeetodid keemias
* Kõrvalsaadus
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib endisest aiast Tallinnas; Tiiu Variku poolt lauldud sellise eestikeelse pealkirjaga laulu kohta vaata artiklit Rose Garden; raadiosaate kohta vaata artiklit Roosiaed (saade); perekonnanime kohta vaata artiklit Roosiaed (perekonnanimi)* |

---

**Roosiaed** (*Rosengarten*) oli Tallinna linna üks vanemaid avalikke aedu, mis asus 13.–16. sajandil Rannavärava juures Paksu Margareeta ees.

Roosiaeda on esmamainitud juba 13. sajandil. Kuna Suurgildi kaupmehed olid aia piirkonda mullavedamisega veidi tõstnud, avanes aiast vaade merele. Aed oli piiratud kivimüüriga ja sellesse viis käsipuudega kivitrepp. Roosiaia keskel kasvas suur laiavõraline pärn, mille võra puhastati igal aastal. Kaubaselle merele saates oli kombeks puu all laulda ja tantsida.

16. sajandil kuulus aed Kalamaja eeslinna. Roosiaeda on oma kroonikas maininud ka Kalamajast pärit Balthasar Russow.

Liivi sõja ajal (1569–1571) aed hävitati ning muudeti kahurite laskepaigaks, kust pommitati Tallinna sadamat ründavaid sõjalaevu. Rootsi ajal, kui linna kaitset hakati täiendama muldkindlustustega, hakati esimesena ehitama Suure Rannavärava esist Hornbastioni 1650. aastal ning selle ehitusega roosiaed likvideeriti. Hiljem rajati selle kohale Suure Rannavärava bastion.

Viited
------

1. ↑  Markus Johann Väli, Ajaloo markeerimine Tallinna Vanasadamas. Eesti Kunstiakadeemia
Kunstikultuuri teaduskond, Muinsuskaitse ja konserveerimise osakond. Tallinn 2020
Viktor Kortšnoi 1993. aastal
**Viktor Kortšnoi** (vene Виктор Львович Корчной; 23. märts 1931 Leningrad – 6. juuni 2016 Wohlen, Aargau kanton, Šveits) oli Nõukogude Liidu ja Šveitsi maletaja, neljakordne NSV Liidu meister (1960, 1962, 1964, 1970). 

Ta sündis 1931. aastal Leningradis poola-juudi segaperes. Õige pea pärast tema sündimist läksid vanemad lahku, algul elas ta ema, hiljem isa juures; teda kasvatasid isa ja kasuema. Teise maailmasõja ajal elas ta noorukina üle Leningradi blokaadi; tema isa hukkus rindel, mistõttu kasvatas teda kasuema. Ta lõpetas Leningradi 203. Keskkooli, misjärel õppis ta Leningradi Riikliku Ülikoolis ajalugu ja lõpetas ülikooli.

Ta oli 1956. aastast rahvusvaheline suurmeister.
Alates 1960. aastate algusest oli ta korduvalt maailmameistritiitli pretendent, maailma esimaletaja finaalturniiridel osales ta 1978. ja 1981. aastal. Aastal 1976 palus ta Hollandist poliitilist varjupaika. Aastast 1978 elas ta Šveitsis.
Surma ajal oli ta maailma vanim tegutsev malesuurmeister.

Tunnustus
---------

* 2014 – FIDE auliige

Isiklikku
---------

Tema ema oli juuditar ja isa poolakas.
Viktor Makejev
**Viktor Petrovitš Makejev** (vene keeles Виктор Петрович Макеев; 25. oktoober 1924 Protopopovo, Moskva kubermang – 25. oktoober 1985 Moskva) oli vene raketitehnikakonstruktor.

Sergei Koroljovi ettepanekul määrati Viktor Makejev 1955. aastal Tšeljabinski oblastis Miassis asunud erikonstrueerimisbüroo SKB-385 (tänapäeval Akadeemik Makejevi Riiklik Raketikeskus) peakonstruktoriks.

Makejevi juhtimisel loodi strateegiliste rakettide komplekse (sealhulgas R-21, R-27, R-29, R-29R, R-39, R-29RM ja R-17) ning NSV Liidu Sõjalaevastikule allveelaevade ballistilisi rakette.

Tunnustus
---------

* 1959 – Lenini preemia (sõjatehnika valdkonnas)
* 1961 – sotsialistliku töö kangelane
* 1968 – valiti NSV Liidu Teaduste Akadeemia korrespondentliikmeks
* 1974 – sotsialistliku töö kangelane (teist korda)
* 1976 – valiti NSV Liidu Teaduste Akadeemia akadeemikuks

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Viktor Makejev** |
**Viktor Obet** (ka **Victor Obed**; 10. märts (vkj 25. veebruar) 1913 Võru, Eesti – 9. august 1999 Scotia, New Yorgi osariik, USA) oli eesti metsateadlane, maastikuarhitekt ja sõjaajaloolane.

Elulugu
-------

Viktor Obet oli jaamaülema poeg.

1932. aastal lõpetas Obet Tartus Hugo Treffneri Gümnaasiumi, 1937 Tallinnas sõjakooli (suurtükiväelipnikuna), 1939 Tartu Ülikooli põllumajandusteaduskonna metsaosakonna cum laude, õppis 1938–1941 Tartu Ülikooli õigusteaduskonnas. EÜS-i liige ja vilistlane.

Obet töötas 1936 TÜ metsakorralduse kateedris nooremassistendina, 1937–1940 AS-is Eesti Metsatööstus, ka Tartu ja Valga saeveskis ning Aakre metskonnas, oli 1940–1941 Põhja Paberi- ja Puupapivabriku inspektor, 1941–1944 Metsade Valitsuse metsatööstusosakonna vanemreferent. Põgenes 1944 Rootsi, kus töötas Rootsi Kuninglikus Metsaülikoolis arvutustöödel, täiendades ennast ühtlasi erialaliselt. Siirdus 1948 USA-sse, õppis 1948–1950 Syracuse'i Ülikooli New Yorgi metsakolledžis, omandades magistrikraadi metsakasutuses, väitekiri käsitles puidukasutuse parandamise võimalusi USA-s. Omandas enesetäiendamise teel ka maastikuarhitekti kutse. Töötas 1950–1978 New Yorgi parkide valitsuses.

Pensionil olles uuris Obet Eesti ajalugu, peamiselt Eesti Vabadussõda, mille tulemusena valmis 2200-leheküljeline käsikiri (säilitatakse Kaitseministeeriumi arhiivis). Tegutses Eesti taasiseseisvumise nimel[*viide?*]. Rootsis tegutses Eesti Komitees ja Eesti Abi Keskuses, USA-s oli Eesti Kooli Fondi asutajaid, töötas Ameerika Hääle New Yorgi osakonnas.

Teoseid
-------

* Märkmeid USA metsatööstusest. Eesti Metsamees Eksiilis 5. Stockholm 1950

Viited
------

1. ↑  TLÜAR väliseesti isikud
2. 1 2 3 4 5  Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide, lk 24

Kirjandus
---------

* K(ruuse), R. Uus metsateaduse magister. // Eesti Metsamees Eksiilis 7. Stockholm 1951. Lk 38
* Malev Margus. Victor Obet – 80. // Eesti Mets (1993) 1, 27–28
* Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918–1944. Tartu 1994, III, 111
* Malev Margus. Eesti Mets (1999) 11, lk 17
* Tartu Ülikooli põllumajandusteaduskonna metsaosakond. Tartu 2000. Lk 42
* Eesti entsüklopeedia 14. Lk 334–335

Välislingid
-----------

* *Eesti teaduse biograafiline leksikon.* 3. köide: *N–Sap* TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013, lk. 178
* TLÜAR väliseesti isikud

 *Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.*
**Avaz Twist Tower** on büroohoone Sarajevo ärikvartalis Marijin Dvor Sarajevo raudteejaama lähedal, kõige kõrgem hoone Bosnias ja Hertsegoviinas ning kogu Balkani poolsaarel. Selles asub ajalehekirjastuse Avaz peakorter. Hoonet ehitati aastatel 2006–2009, selle arhitekt on Faruk Kapidžić. 

Saksa ettevõte Schüco on valinud Avaz Twist Toweri kümne kõige kaunima hoone hulka maailmas.

Avaz Twist Toweri kõige tähelepanuväärsemaks tunnuseks on tema väänatud klaasfassaad. Hoone on vormilt heksagonaalne, väljaarvatud tipu kaks astet, mis on ümmargused. Torn on 142 meetri kõrgune ja tal on 40 korrust, sealhulgas maa-alune korrus. Koos 30 meetri kõrguse tipuga saavutab ehitis kogukõrguse 172 meetrit. Hoones on 5 lifti, neist 3 panoraamliftid, mis liiguvad kiirusega 5 meetrit sekundis. 31. korrusel – 100 meetri kõrgusel – asub restoran "Elite Club 31" , 35. korrusel kohvik "Cafe 35" ja 36. korrusel vaateterrass.

Enne Avaz Twist Toweri kerkimist oli Balkani kõrgeim hoone 118 meetri kõrgune Bosmal City Center, mis asub samuti Sarajevos.

Viited
------

1. 1 2  Avaz Twist Tower www.avaztwisttower.ba Kasutatud 22.06.2012.

Välislingid
-----------

 Avaz Twist Tower – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
* Avaz Twist Tower Ametlik veebisait
* Bosnian Tower Round The Twist
* Sarajevo Construction web portal Avaz Twist Toweri ehituslugu fotodel
* Dnevni Avaz
*Mitte segi ajada mõistega avatud teadmus (inglise* open knowledge*)*

---

**Avatud teadus** (inglise *open science*) tähistab vaba juurdepääsu elektroonilisele teadusinformatsioonile, esmajoones publikatsioonidele ning teadusandmetele, mille loomiseks ja avaldamiseks on kasutatud avalikke vahendeid.

Avatud teaduse eesmärk on muuta teadusuuringud avatuks, globaalseks, loovaks ning koostööl põhinevaks, kasutades tänapäevaseid e-infrastruktuure. Avatud teaduse kontseptsioon muudab teadusuuringud efektiivsemaks ja läbipaistvamaks, suurendab koostööd teadlaste ja teadusvaldkondade vahel, soodustab innovatsiooni ning on seega kasulik ühiskonnale.

Eestis on avatud teaduse eest seisnud eelkõige Eesti Teadusagentuur ja ülikoolide raamatukogud, teadusagentuuri eestvedamisel moodustati 2015. aastal avatud teaduse ekspertkomisjon, mis on välja tulnud poliitikasoovituste paketiga.

Vaata ka
--------

* avatud teadmus
* avaandmed
* avatud juurdepääs
* *Copyleft*
* infovabadus
* teadusandmed

Viited
------

1. ↑  "TÜ Raamatukogu avatud teaduse lehekülg".
2. ↑  DataCite Eesti
3. ↑  "Avatud teadus". Originaali arhiivikoopia seisuga 1. august 2016. Vaadatud 2. oktoobril 2016.
4. ↑  Avatud teadus Eestis: Eesti Teadusagentuuri avatud teaduse ekspertkomisjoni põhimõtted ja soovitused riikliku poliitika kujundamiseks
Jadwiga Emilewicz (2019)
**Jadwiga Katarzyna Emilewicz** (neiuna **Jadwiga Szyler**; sündinud 27. augustil 1974 Krakówis) on Poola poliitik, politoloog ja kultuurimänedžer. Ta oli aastatel 2018–2019 Poola ettevõtluse ja tehnoloogia minister. Aastatel 2019–2020 oli ta Poola arenguminister.

Ta sündis aastal 1974 Krakówis. Ta lõpetas aastal 1993 Kuningas Jan III Sobieski nimelise Lütseumi Krakówis. Aastal 1998 lõpetas ta Jagiełło ülikooli politoloogia alal. Aastal 2011 kaitses samas ülikoolis doktorikraadi.

27. novembril 2015 nimetati ta Poola ettevõtluse- ja tehnoloogiaministeeriumi asekantsleriks ja töötas kuni 2018. aastani, mil temast sai 9. jaanuaril 2018 Mateusz Morawiecki esimeses valitsuses Poola ettevõtluse ja tehnoloogia minister. Ta jäi ametisse ümberkorraldamisel arenguministeeriumiks järgmistel valimistel 2019. aastal ja pääses seega 15. novembril 2019 arenguministrina Mateusz Morawiecki teise valitsusse, kus ta oli 6. oktoobrini 2020. Lisaks oli ta 9. aprillist 2020 kuni 6. oktoobrini 2020 Poola asepeaminister.

Isiklikku
---------

Ta on abielus Marcin Emilewicziga, neil on kolm poega.
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib jõest; teksti selgitava visuaalse kujutise kohta vaata Sele (infodisain).* |

---

**Sele** (ladinakeelne nimi *Silarus*) on jõgi Edela-Itaalias Campania maakonnas, Salerno ja Avellino provintsides. Jõgi on 64 km pikk.

Jõe läte asub Avellino provintsis Caposeles, Paflagone mäe kagunõlval Picentini mägedes. Jõgi suubub Türreeni mere Salerno lahte Eboli lõunanurgas.

Sele peamised lisajõed on Tanagro, Bianco, Melandro, Platano, Pergola ja Calore Lucano.

Sele kallastele, suudmest lätteni, jäävad järgmised omavalitsusüksused: Eboli, Capaccio, Albanella, Serre, Campagna, Contursi Terme, Oliveto Citra, Colliano, Senerchia, Valva, Calabritto ja Caposele.

Hera pühamu vared
Sele jõe suudmes (*Foce del Sele*), mõne kilomeetri kaugusel Paestumist põhjas, asus Hera pühamu. Sellest dooria templist (6. sajandi lõpp eKr) on säilinud metoope.

Silaruse lahingus (212 eKr) alistas Hannibali juhitud Kartaago armee preetor Marcus Centenius Penula juhitud roomlaste sõjaväe.

Aastal 71 eKr purustas Marcus Licinius Crassus Silaruse juures Spartacuse juhitud väed.

Galerii
-------

* Sele suueSele suue
* Veehoidla PersanosVeehoidla Persanos
* Sele tasandikSele tasandik
*

Välislingid
-----------

 Sele – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Mirth and Gladness lead a Dance in this miniature from a manuscript of the *Roman de la Rose* in the Bodleian Library (MS Douce 364, folio 8r)
**"Roosiromaan"** (prantsuse "Le Roman de la Rose") on allegooriline prantsuse poeem. Teos on kirjutatud kahes osas. Esimese osa kirjutas 1230. aasta paiku Guillaume de Lorris, teise osa lisas 1279. aastal Jean de Meung.
Autorid ründavad usupimedust ja rumalust. 

*Roman de la Rose* (ed. 1914)

Sisukokkuvõte
-------------

Noormees näeb Roosi ja armub sellesse, kuid tal ei lasta seda noppida. Teoses esineb nii häid kui ka halbu tegelasi, näiteks lahke Tervitus, Suuremeelsus, Kaastunne, Keelepeks, Häbi, Hirm jms. Peategelased on Loodus ja Mõistus. Teose lõpus lubab Loodus siiski Noormehel Roosi noppida.

Kirjandus
---------

* "Roosiromaan" (katkendid, tõlkinud Jaan Kross) – Keskaja ja vararenessansi kirjanduse antoloogia, ERK, Tallinn 1962, lk 364–372 (autor Guillaume de Lorris) ja lk 373–379 (autor Jean de Meung) ja kommentaarid lk 551–553
**Tääksi-Välgita-Kehklase org** on ürgorg Sakala kõrgustiku põhjaosas, Viljandi maakonnas.

Org on põhjaloode-lõunakagu suunaline ja see liigestab kõrgustiku põhjaosa, eraldades põhjaosa idaserva ülejäänud põhjaosast.

Orus leidub ahelikuna hulgaliselt oose, neist suurimad on lõunas asuvad Varesemäed ja põhjas asuv Tääksi oos.

Tääksi ürgorg
-------------

Oru põhjapoolset otsa nimetatakse Tääksi ürgoruks ja see ulatub kõrgustiku põhjaservani ning suubub seal Navesti orgu. Mööda Tääksi orgu voolab oru keskosast 63 m kõrguselt lähtuv Tääksi oja, mis suubub 38,5 m kõrgusel Navesti jõkke.

Välgita ürgorg
--------------

Oru kesk- ja lõunapoolset osa nimetatakse ka Välgita ürgoruks ja see suubub kõrgustiku põhjaosa muust kõrgustikust eraldavasse Tänassilma-Viljandi-Raudna orgu. Tääksi oja lähtest umbes 1,6 km lõuna pool voolab läänest orgu Viru oja, mis kulgeb kogu oru lõunaosas ning suubub 40,5 m kõrgusel Tänassilma jõkke. Oru lõunaosas asuvad Varesemäed, mille idapoolsel jalamil on Viru ojale paisutatud Kehklase järv.
**Mohsi astmik** ehk **Mohsi skaala** on etalonmineraalide kõvadusel põhinev mineraalide suhtelise kõvaduse määramise skaala.

Astmiku koostas aastal 1812 Austria mineraloog Friedrich Mohs.

Kõvaduse all peetakse silmas mineraali vastupanu kriimustamisele. Pehmema mineraaliga ei ole võimalik kõvemat mineraali kriimustada.

Mohsi astmik on siiani kõige laiemalt kasutatav mineraalide suhtelise kõvaduse määramise skaala. Mineraali suhteline kõvadus tähendab kõvadust teiste mineraalide suhtes. Astmikul on kümme astet, millele vastavad kümne tuntud mineraali absoluutsed kõvadused. Iga astmiku mineraaliga on võimalik astmiku pehmemaid mineraale kriimustada. Kui etalonmineraalide absoluutsed kõvadused panna graafikule, oleks sirge peaaegu lineaarne kuni korundini, kuid tõuseb seejärel järsult, sest teemant on korundist umbes viis korda kõvem mineraal.

Mineraali kõvaduse määramiseks tuleb valida võimalikult sile mineraali pind ja proovida seda kriimustada mõne Mohsi astmikku kuuluva mineraali terava servaga. Kui tekib kriimustus, tuleb valida pehmem mineraal ning korrata protseduuri kuni enam kriimustust ei teki. Seejärel tuleb proovida uuritava mineraaliga kriimustada etalonmineraali pinda. Kui tekib kriimustus, on uuritava mineraali kõvadus kokkuleppeliselt etalonmineraali kõvadus n + 0,5. Kui aga kriimustust ei teki, loetakse uuritava mineraali ja etalonmineraali kõvadused ligikaudu võrdseks.

Ülalkirjeldatud meetodit ei saa edukalt rakendada peeneteraliste mineraalide korral, sest keemilised sidemed terade vahel on alati nõrgemad sidemetest terade sees. Seega tuleb alati hoolikalt jälgida, kas kriimustatakse tõesti mineraali pinda või kraabitakse lahti üksikuid terakesi.

Etalonmineraalide asemel kasutatakse tihti ka muid käepäraseid esemeid, näiteks sõrmeküünt (kõvadus 2...2,5), vaskmünti (kõvadus 3...4), raudnaela (kõvadus 4), noatera (kõvadus 6).

Mineraalide absoluutse kõvaduse määramiseks kasutatakse skleromeetreid.

### Etalonmineraalide suhteline ja absoluutne kõvadus

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **Mineraal** | **Suhteline kõvadus** | **Absoluutne kõvadus** |
| Talk | 1 | 24 kg/cm² |
| Kips | 2 | 36 kg/cm² |
| Kaltsiit | 3 | 109 kg/cm² |
| Fluoriit | 4 | 189 kg/cm² |
| Apatiit | 5 | 536 kg/cm² |
| Ortoklass | 6 | 795 kg/cm² |
| Kvarts | 7 | 1120 kg/cm² |
| Topaas | 8 | 1427 kg/cm² |
| Korund | 9 | 2060 kg/cm² |
| Teemant | 10 | 10 060 kg/cm² |
**Ühisturg** (inglise keeles *common market*) on riikidevahelise majandusliku suhtlemise ühtse turu loomise esimene etapp. Ei pruugi tagada mittetariifsete kaubandustõkete vähendamist. Tavaliselt on üles ehitatud vabakaubanduspiirkonnana, kus puuduvad tollitariifid kaupadele ja teenustele. Mõiste väljendab riikidevahelise majandusliku koostöö (integratsiooni) arenenumat vormi. Selle baasiks on tolliliit, mille puhul liikmesriikide viljeldavale organisatsioonisisesele vabakaubandusele lisandub tööjõu ja kapitali vaba liikumine liikmesriikide vahel. Ühendusse mittekuuluvate riikide suhtes rakendatakse omavahel kooskõlastatud protektsionistlikku kaubanduspoliitikat koos konsensusliku tollitariifide süsteemiga. 

Ühisturu arenenuim vorm on 1957. aastal Rooma kokkuleppe alusel asutatud Euroopa Majandusühendus (EEC), millest 1992. aasta Maastrichti lepingu alusel kujundati Euroopa Liit (EU). Ühisturu elemente kannavad ka Kariibi Ühendus (CARICOM), Põhja-Ameerika Vabakaubandusleping (NAFTA), Ladina-Ameerika Majandussüsteem (SELA), Aafrika-Malgaši Liit (UAM), Araabia Koperatsiooninõukogu (ACC), Kesk-Aafrika Maade Majandusühendus (CEEAC) jt. Integratsiooni elemente tsentraalse juhtimise tingimustes kandis ka aastatel 1949-1991 eksisteerinud sotsialistlike riikide majanduskoostöö institutsioon Vastastikuse Majandusabi Nõukogu (VMN, ingliskeelse lühendiga CMEA, *Council for Mutual Economic Assistance*, tuntud ka kui COMECON).

Vaata ka
--------

* Euroopa ühisturg
* Ida- ja Lõuna-Aafrika Ühisturg
**Ari Ilmakunnas** (11. september 1896 – 30. aprill 1957 Helsingi) oli soome malefunktsionäär ja malekohtunik, rahvusvaheline arbiiter (1951). 

Ilmakunnas juhtis aastatel 1938–1951 Soome Maleliitu. Ta oli 1949. aastast kuni oma surmani  Rahvusvahelise Maleföderatsiooni (FIDE) asepresident. Märtsis 1951 käis ta Moskvas Botvinniku–Bronšteini MM-tiitlimatši lõputseremoonial FIDE nimel Mihhail Botvinnikule maailmameistri loorberipärga kaela riputamas. 

Ta tegutses maleorganisaatori ja -kohtunikuna. 1952. aastal maleolümpial Helsingis oli turniiridirektor ja septembris 1956 maleolümpial Moskvas peakohtunik. Helsingi maleolümpial esines avatseremoonial kõnega rootsi, prantsuse, inglise ja soome keeles. Moskva maleolümpia ajal haigestus ja oli sunnitud mingi aja Moskva haiglas veetma. Suri Helsingis kaheksa kuud hiljem.

Välislingid
-----------

* Dokumentaalfilm 1951. aastal Moskvas peetud Botvinniku–Bronšteini MM-matšist. net-film.ru (filmikaader algusega 7:10 kätkeb Ari Ilmakunnase esinemist matši lõputseremoonial ja Botvinniku autasustamist)
Jaka Bijol 2021. aastal Moskva CSKA särgis
**Jaka Bijol** (sündinud 5. veebruaril 1999 Vuzenicas) on Sloveenia jalgpallur, kes mängib keskkaitsjana Itaalia kõrgliigaklubis Udinese ja Sloveenia jalgpallikoondises.

Sloveenia kõrgliigas debüteeris ta hooajal 2017/18 Velenje Rudari meeskonnas.

2018. aasta juunis sõlmis ta viieaastase lepingu Venemaa kõrgliigaklubiga Moskva CSKA. Hooajal 2020/21 oli ta CSKA-st laenul Saksamaa esiliigaklubis Hannover 96.

2022. aasta juulis sõlmis ta viieaastase lepingu Udinesega.

Sloveenia jalgpallikoondises tegi Bijol debüüdi 13. oktoobril 2018 UEFA Rahvuste Liiga mängus Norra vastu. Koondisekarjäär esimese värava lõi ta 26. märtsil 2022 sõprusmängus Horvaatia vastu.

Jalgpallurikarjääri alguses mängis Bijol kaitsva poolkaitsjana.

Saavutused
----------

Moskva CSKA
* Venemaa superkarikas: 2018

Viited
------

1. ↑  "Udinese sign Slovenia international Bijol". *football-italia.net*. 14. juuli 2022. Vaadatud 14. juulil 2022.
2. ↑   (vaadatud 30.1.2023)
**Elisabet Pärkson** (22. detsember 1899 Peškova, Peterburi kubermang – 21. veebruar 2008 Soosalu, Märjamaa vald) oli vanim elusolev eestlane 20. jaanuarist 2006 oma surmani. Elas 108-aastaseks. 

Ta sündis eesti külas Peterburi kubermangus Oudova lähedal, kuhu tema isa oli Lõuna-Eestist ümber asunud. 1937. aastal arreteeriti ta mees ja saadeti Arhangelskisse, kus ta suri. Elisabet Pärkson tuli Eestisse koos lastega 1943. aastal. 

Elisabet Pärkson elas Märjamaa vallas Soosalu külas endise Käända küla territooriumil. Tal polnud Eesti kodakondsust, sest tema vanemad ei olnud Eesti kodanikud.

Pärkson oli kuni surmani viimane elusolev 19. sajandil sündinud eestlane.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**Antonie Soonpää** | **Vanim eesti naine**20. jaanuar 2006–21. veebruar 2008 | Järgnev**Maria Orutalu** |
| Eelnev**Antonie Soonpää** | **Vanim eestlane**20. jaanuar 2006–21. veebruar 2008 | Järgnev**Maria Orutalu** |

Välislingid
-----------

* Artikkel Märjamaa nädalalehes
* Artikkel Eesti Päevalehes
* "Maailma vanim eestlane Elisabet Pärkson saab täna 108aastaseks", Postimees, 21. detsember 2007
* Reporter.ee: maailma vanim eestlane on Eesti passita
* Reporter.ee: maailma vanim eestlane suri kodakondsust saamata
Jake Guentzel (2017)
**Jake Guentzel** (sündinud 6. oktoobril 1994 Omahas Nebraska osariigis) on USA jäähokimängija, vasakäär. Ta mängib NHL-i klubis Pittsburgh Penguins.

2013. aastal valiti ta NHL-i *draft* '​is Penguinsi poolt 77. valikuna. Aastatel 2013–2016 mängis ta University of Nebraska Omaha meeskonnas. Seejärel mängis ta kahel hooajal Penguinsi noorteklubis Wilkes-Barre/Scranton Penguins American Hockey League'is.

NHL-is tegi ta debüüdi 21. novembril 2016 mängus New York Rangersi vastu ja lõi selles mängus kaks väravat, kuid Penguins kaotas lõpuks 2:5. 16. aprillil 2017 tegi ta kübaratriki, sealhulgas lisaaja võiduvärava, viies Idakonverentsi veerandfinaalis Penguinsi Columbus Blue Jacketsi vastu juhtima mängudega 3:0. Ta sai sellega Penguinsi esimeseks uustulnukaks, kes on väljalangemismängus kübaratriki teinud ja alles teine mängija NHL-i ajaloos, kes on väljalangemismängudes teinud kübartriki ja olles löönud kolmanda värava lisaajal. Stanley karika finaalis alistati kuuemängulises seerias Nashville Predators ja tuldi NHL-i meistriks. Guentzel kogus väljalangemismängudes 21 punkti. Ta on sellega koos Dino Ciccarelli ja Ville Leinoga enam punkte väljalangemismängudes kogunud uustulnukas. Guentzel skooris 13 korral, jäädes Ciccarelli tulemusele alla vaid ühe väravaga.

Penguins jõudis väljalangemismängudel ka järgmisel hooajal. Idakonverentsi veerandfinaalis kohtuti Philadelphia Flyersiga ja seeria kuuendas mängus lõi Guentzel neli väravat. Ta sai sellega Penguinsi ajaloo kolmandaks mängijaks, kes on väljalangemismängude ühes mängus visanud vähemalt neli väravat.

Ka tema isa Mike Guentzel on olnud jäähokimängija ja hiljem jäähokitreener.

Viited
------

1. ↑  "The Inside Scoop: Guentzel's Goals". NHL.com. 16.4.2017. Vaadatud 22.11.2018
2. ↑  "Jake Guentzel of Penguins ties rookie record for playoff points". NHL.com. 9.6.2017. Vadatud 22.11.2018

Välislingid
-----------

* Jake Guentzel hockeydb.com lehel
Siarhiej Žyhalka (2013)
Siarhiej Žyhalka (2016)
**Siarhiej Aliaksandravič Žyhalka** (valgevene keeles Сяргей Аляксандравіч Жыгалка; sündinud 28. märtsil 1989 Minskis) on valgevene maletaja, rahvusvaheline suurmeister (2007). 

Žyhalka tuli 2003. aastal U14-vanuseastmes Budvas Euroopa noorte meistriks ja Chalkidikel noorte maailmameistriks. 2006. aastal tuli ta Herceg Novis Euroopa noorte meistriks U18-vanuseastmes. 

Suurmeistriks sai Žyhalka 18-aastaselt 2007. aastal. Kolm aastat varem oli ta saanud FIDE-lt rahvusvahelise meistri nimetuse. Ta on kolmekordne Valgevene malemeister (2009, 2012, 2013). 

2009. aastal Puerto Madrynis jagas Žyhalka juunioride maailmameistrivõistlustel esikohta Maxime Vachier-Lagrave'iga (lisamatšis kaotas).

Ta pääses 2007. aastal FIDE presidendi nominatsiooni kaudu Hantõ-Mansiiskis peetud maailma karikaturniirile, kus kaotas esimeses ringis. Ta võttis osa maailma karikaturniirist ka 2011. 2015. ja 2017. aastal (parimaks tulemuseks jäi teise ringi jõudmine 2015. aastal). 

Žyhalka on mänginud Valgevene võistkonna koosseisus viiel maleolümpial (2010–2018).

Tema vend on malesuurmeister Andrej Žyhalka.

Välislingid
-----------

* Siarhiej Žyhalka – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
* Siarhiej Žyhalka FIDE andmebaasis
Map

Aizkraukle linnamägi 1920. aastatel
**Aizkraukle muinaslinnus** oli Daugava jõe kaldal tänapäeva Lätis Skrīveri vallas asunud linnus.

Ajalugu
-------

Aizkraukle linnamäel on tuvastatud asustuse olemasolu alates 1. aastasajast m.a.j. Nooremal rauaajal oli seal asunud linnus üks olulisematest Väina liivlaste ala keskustest, kus arheoloogiliste väljakaevamiste andmetel elasid ka latgalid. 1205. aastal põletas piiskop Alberti juhitud ristisõdijate vägi kohalike liivlase põgenemise tõttu tühjana eest leitud Aizkraukle linnuse maha. Kuigi peagi ehitati lähedusse uus ordulinnus, jäi Aizkraukle linnamägi asustatuks ka 13. ja 14. sajandil.

Asend
-----

Linnus oli rajatud strateegiliselt soodsasse kohta kahe Daugavasse suubuva oja vahele. Nii piirasid seda Daugava veetasemest 40 meetrit kõrgemale ulatunud linnamäge lõuna poolt Daugava org, idast ja läänest samuti sügavates orgudes asunud ojad ning põhja poolt madal luht. Linnuse juures asus muinasajal küla, kaks kalmistut ja jõesadam. Tänapäeval asub linnamägi Aizkraukle linnast veidi lääne pool Skrīveri asula juures.

Ehitised
--------

Linnus asus kahel platool, koosnedes 0,5 ha suurusest pealinnusest ja 0,1 ha suurusest eeslinnusest. Pealinnuse puidust kaitseehitised olid rajatud põllukividest laotud alusmüürile, kus kivid olid tolleaegse Baltikumi kontekstis suhteliselt harvaesinevalt omavahel seotud lubjast ja uriinist tehtud mördiga.

Vaata ka
--------

* Aizkraukle ordulinnus

Viited
------

1. ↑  Aizkraukles pilskalns. Latvijas vēstures enciklopēdija
2. ↑  Henriku Liivimaa kroonika = Heinrici chronicon Livoniae. Ladina keelest tõlkinud Richard Kleis, toimetanud ja kommenteerinud Enn Tarvel. Tallinn: Eesti Raamat 1982, lk 53
3. 1 2 3  Aizkraukles pilskalns. Aizkraukles evaņģēliski luteriskā draudze[*alaline kõdulink*]
4. 1 2  Indriķa hronika. Läti keelde tõlkinud Ā. Feldhūns; eessõna ja kommentaarid Ē. Mugurēvičs. Rīga: Zinātne, 1993. VIII peatükk, kommentaar 1

Välislingid
-----------

* Linnamägi Läti linnamäeportaalis

Läti muinaslinnuseid

Aizkraukle muinaslinnus • Āraiši järvelinnus • Autine linnus • Babīte linnamägi • Beverini linnus • Daugmale muinaslinnus • Jersika linnus • Koknese muinaslinnus • Korneti linnus • Krimulda muinaslinnus • Laši linnus • Lielvārde muinaslinnus • Mazsalaca muinaslinnus • Mežotne muinaslinnus • Metimne linnus • Owele linnus • Purke linnus • Sattesele linnus • Sēlpilsi muinaslinnus • Sotecle linnus • Talsi muinaslinnus • Tērvete muinaslinnus • Turaida muinaslinnus • Urele linnus • Võnnu muinaslinnus
Elisabet Borsiin Bonnier
**Elisabet Borsiin Bonnier** (sündinud 1950) on Rootsi diplomaat.

Aastatel 1998–2003 oli ta Rootsi suursaadik Eestis. 

Elisabet Borsiin Bonnier on õppinud Lundi ja Uppsala ülikoolis sotsiaalantropoloogiat ja politoloogiat. 

Ta on töötanud diplomaadina Hiinas, Stockholmis ja New Yorgis ning Viinis OSCE juures. Aastatel 2003–2007 oli ta suursaadik Rootsi alalises esinduses ÜRO juures Genfis. 

Aastatel 2007–2010 oli ta Rootsi suursaadik Iisraelis Tel Avivis. Seejärel sai temast Stockholmis resideeriv suursaadik Iirimaal.

Tunnustus
---------

* Maarjamaa Risti I klassi teenetemärk (2003)
* Kaitseväe teenetemärk (2003)

Viited
------

1. ↑  Irland

Välislingid
-----------

* Betty Ester. Rootsi suursaadik hoiab Eda-Inesele pöialt Õhtuleht, 10. aprill 2000
* Annika Poldre. Rootsi suursaadik Elisabet Borsiin Bonnier: Heaolu eeldus on tasakaal kõiges Maaleht, 6. juuni 2002
* Allar Viivik. Uurimiskeskus Vaba Euroopa nõuab Rootsi saadiku kojukutsumist Õhtuleht, 10. juuni 2003
Džaiv
**Džaiv** (inglise keeles *jive*) on Ameerika päritolu tempokas tants, mis liigitatakse Ladina-Ameerika tantsude hulka ning mida tantsitakse võistlustantsus viimasena. Tempo on 42–44 takti minutis.

Džaiv pärineb Ameerika Ühendriikide kaguosa mustanahaliste seast. On oletatud, et nemad jäljendasid seminoli indiaanlaste sõjatantsu liigutusi, tõenäolisemalt on aga tantsu juured Aafrikas. Tantsu nimi võib tuleneda wolofikeelsest sõnast *jev*, mis tähendab 'halvustama'. Ameerika Lõuna mustade slängis tähendas *jive* luiskamist, liialdamist, silmatorkava välimusega eset, marihuaanat ja seksuaalvahekorda. 

1880. aastatel levis lõunaosariikide mustade seas tants nimetusega *cake walk* 'koogikõnd' – nimetus pärines tavast, et kook oli tantsuvõistlustel auhinnaks. Saatvaks muusikaks oli *ragtime*. Selline muusika ja tants said populaarseks ka New Yorgis ja Chicagos. 20. sajandi algul, kui valgete ühiskonna käitumisnormid muutusid vabamaks, võtsid valged üle mõned energilisemad tantsud, mida seni olid tantsinud vaid mustanahalised – *yankee tangle*, *texas rag*, *fanny bump*, *funky butt*, *squat* jt. Paljud tantsud olid loomanimelised, algselt ilmselt pantomiimilise iseloomuga: *turkey trot*, *horse trot*, *eagle rock*, *crab step*, *buzzard lope*, *fish walk*, *camel walk*, *lame duck*, *bunny hop*, *kangaroo hop*, *grizzly bear*, *bunny hug*. Kõiki neid tantse tantsiti 4/4 taktimõõdus sünkopeeritud rütmiga *ragtime*'i järgi. 1910. aastast alates hakati neid tantse tantsima järjest suvalises järjekorras; rõhuasetus läks sammudelt rütmile. Samal aastal sai menukiks Irving Berlini lugu "Alexander's Ragtime Band".

1920. aastatel arenes *ragtime* svingiks; tantsudest said populaarseks fokstrott ja tšarlston, 1926. aastal ka Detroitist pärinev *black bottom*. Samal aastal avati New Yorgis Harlemis Savoy tantsusaal, kus mängis Fletcher Hendersoni džässansambel. Tantsijad hakkasid kombineerima fokstrotti, tšarlstoni ja *black bottom'*'it ning erinevaid "loomasamme" ja kohandama seda segu džässmuusikale. Sündis tantsustiil *lindy-hop*, mis hiljem sai tuntuks ka *jitterbug*'ina.[*viide?*]

Järk-järgult kujunes *jitterbug*'ist välja džaiv, mille põhisamm on kiire sünkopeeritud *chasse* (kõrvale-juurde-kõrvale) vasakule ja paremale, millele järgneb aeglasem samm taha ja keharaskuse tagasitoomine. Sammud tehakse päkkadel, keharaskus on toodud ette, puus liigub pool lööki pärast sammu. *Chasse*'d tehes on eespool olev jalg kõrgel päkal ning tagapoolne jalg tallal, mis loob "kaalutuse" illusiooni. Euroopas kirjeldas džaivi esimesena Londoni tantsuõpetaja Victor Silvester 1944. aastal.

Džaivist on välja kasvanud sving, bugi-vugi, *b-bop*, *rock'n'roll*, tvist, disko ja *hustle*.

Pilte
-----

* 
* 
*

Viited
------

1. ↑  ingliskeelses vikis on eraldi tantsuna

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Džaiv** |

* CSC 2015 - Rockabilly Jive Strictly Finals (võrdluseks ka ESDC 2015 - Advanced Lindy Hop Jack & Jill - Finals)
* Let's Rip It Up
Jake Allen (2019)
**Jake Allen** (sündinud 7. augustil 1990 Frederictonis, New Brunswickis) on Kanada jäähokimängija, kes mängib väravavahina NHL-i klubis Montreal Canadiens.

Aastatel 2007–2010 mängis ta Quebec Major Junior Hockey League'i klubides St. John's Fog Devils, Montreal Junior Hockey Club ja Drummondville Voltigeurs. 2010. aastal valiti ta Canadian Hockey League'i aasta parimaks väravavahiks.

2008. aastal valis St. Louis Blues ta NHL-i *draft* '​is 34. valikuna. Aastatel 2010–2014 mängis ta põhiliselt American Hockey League'is (AHL) Bluesi tütarklubides Peoria Rivermen ja Chicago Wolves. Aastatel 2011 ja 2014 valiti ta AHL-i tähtede mängule. Hooajal 2013–14 oli ta AHL-is parima tõrjeprotsendiga väravavaht ja lasi endale lüüa keskmiselt kõige vähem väravaid mängus ning pälvis liiga hooaja parimale väravavahile antava Aldege "Baz" Bastien Memorial Awardi.

NHL-is debüteeris Allen Bluesi meeskonnas 30. aprillil 2012, kui sekkus väljalangemismängudes Läänekonverentsi poolfinaali teises mängus Los Angeles Kingsiga Bluesi väravavahi Brian Elliotti asemele. Uuesti võeti ta Bluesi meeskonda hooajal 2012–13. Esmakordselt kuulus ta algkoosseisu 13. veebruaril 2013 mängus Detroit Red Wingsi vastu. Bluesi üheks põhiväravavahiks kerkis ta hooajal 2014–15. Hooaegadel 2012–13 ja 2014–15 valiti Allen NHL-i uustulnukate sümboolsesse koosseisu (*NHL All-Rookie Team*). 2019. aastal võitis ta Bluesiga Stanley karika, kuigi väljalangemismängudes oli Bluesi esiväravavahiks Jordan Binnington.

2020. aasta septembris kaubeldi Allen Bluesist Montreal Canadiensi.

2008. aastal tuli Allen Kanada kuni 20-aastaste koondisega omavanuste maailmameistriks. Ta valiti turniiri parimaks väravavahiks ja väärtuslikumaks mängijaks.

Viited
------

1. ↑   (vaadatud 23.4.2022)
2. ↑  "Allen traded to Canadiens by Blues". NHL.com. 2.9.2020. Vaadatud 23.4.2022

Välislingid
-----------

* Jake Allen NHL.com lehel
* Jake Allen hockeydb.com lehel

| * v
* r
Montreal Canadiens |
| --- |
| 
**Väravavahid**: Jake Allen **·** Sam Montembeault **·** Carey Price |
| 
**Kaitsjad**: Joel Edmundson **·** Kaiden Guhle **·** Jordan Harris **·** Johnny Kovacevic **·** Mike Matheson **·** David Savard **·** Corey Schueneman **·** Chris Wideman **·** Arber Xhekaj |
| 
**Ründajad**: Josh Anderson **·** Joel Armia **·** Paul Byron **·** Cole Caufield **·** Kirby Dach **·** Jevgeni Dadonov **·** Jonathan Drouin **·** Christian Dvorak **·** Jake Evans **·** Brendan Gallagher **·** Mike Hoffman **·** Sean Monahan **·** Michael Pezzetta **·** Rem Pitlick **·** Juraj Slafkovský **·** Nick Suzuki |
Loomise sambad 1995. aastal
Loomise sambad 2014. aastal
**Loomise sambad** on Hubble'i kosmoseteleskoobi tehtud foto kolmest tähtedevahelisest ainest koosnevast londist, mis asuvad Kotka udukogus Mao tähtkujus. 

Sambad asuvad Maast umbes 6500–7000 valgusaasta kaugusel ning on nimetatud selle järgi, et sammastes toimub aktiivne täheteke ja neid erodeerivad läheduses moodustunud uued tähed. Esimest korda pildistasid neid Hubble'i kosmoseteleskoobiga 1. aprillil 1995 Arizona Osariigi Ülikooli astronoomid Jeff Hester ja Paul Scowen. Piirkonda pildistas 2011. aastal uuesti ESA Herscheli kosmoseteleskoop ja 2014. aastal Hubble'i kosmoseteleskoop, mis tegi pildi uuema kaameraga.

2007. aastal avaldati teadustöö, mille kohaselt hävisid sambad umbes 8000 aastat tagasi supernoova tagajärjel, mis peaks Maalt vaadeldavaks muutuma umbes 1000 aasta pärast. Hiljem on mitmed teadlased antud teadustöö vaidlustanud ning kui neil on õigus, lagunevad sambad 100 000 kuni miljoni aasta pärast.

Viited
------

1. ↑  "Gas Pillars in the Eagle Nebula (M16): Pillars of Creation in a Star-Forming Region". *Hubble Site*. Vaadatud 8. juuni 2019.
2. ↑  "Kosmosetelskoop Hubble paljastab seninägematud detailid kosmilistes sammastes". *Eesti Füüsika Selts*. Vaadatud 8. juuni 2019.
3. ↑  "What Is the Eagle Nebula?". *Space.com*. Vaadatud 8. juuni 2019.
4. ↑  "The Pillars Of Creation Haven't Been Destroyed, After All". *Medium*. Vaadatud 8. juuni 2019.
**Mesûd Barzanî** (kurdi keeles ‌Mesûd Barzanî; araabia keeles مسعود برزاني (*Mas‘ūd Barzānī*); sündinud 16. augustil 1946 Mahābādis) on Iraagi Kurdistani president ja Kurdistani Demokraatliku Partei (KDP) juht.

Mesûd Barzanî sündis KDP rajamise päeval. Tema isa Mistefa Barzanî oli partei rajaja ja juht kuni surmani 1979. aastal. Mesûdi sünnipaik Mahābād (kurdi keeles Mehabad) oli 1946. aastal praegusel Iraani territooriumil lühikest aega eksisteerinud Kurdistani Vabariigi pealinn. Isa surma järel asus parteiliidri positsioonile Mesûd, esialgu koos oma vanema venna Idrissiga, kuni Idrissi enneaegse surmani. Iraagi-Iraani sõja ajal oli ta pikka aega Iraanis eksiilis.

Kuni 1991. aastal peetud lahesõjani oli KDP põhitegevuseks Barzanî juhtimisel sissivõitlus keskvalitsuse vastu. Siis tuli kurdide kontrolli all olevatel aladel võtta vastutus ka tsiviilelanikkonna murede eest.

Alates kohalikest valimistest 1992. aastal pingestusid aga taas Barzanî suhted rivaalitseva Kurdistani Patriootliku Liidu (PUK) ning selle liidri Celal Talebanîga. Talebanî partei oli Barzanîde omast lahku löönud juba 1960. aastal, kuid 1987. aastal rivaalid mõneks ajaks leppisid. 1994. aastal lõi PUK KDP provintsipealinnast Arbīlist välja; algas sõda, mis kestis 1998. aastani. Barzanî otsis abi Iraagi valitsuselt, Talebanî Iraanilt. 1998 sõlmiti Washingtonis ameeriklaste vahendusel rahuleping. 

Kurdistani Rahvusassamblee valis 2005. aastal Barzanî Iraagi Kurdistani presidendiks.

25. juulil 2009 toimunud valimistel valiti ta ligi 70% häältega tagasi uueks ametiajaks.

Välislingid
-----------

* Mesûd Barzanîst Kurdistani valitsuse kodulehel
Paide vanalinna muinsuskaitseala
**Paide vanalinna muinsuskaitseala** asub Paide kesklinnas ja on kantud kultuurimälestiste riiklikku registrisse.

Muinsuskaitseala kaitsevöönd koosneb linna möödasõiduteelt Vallimäele avanevast kaugvaatealast, mis piirneb Tallinna tänavaga muinsuskaitseala piirist Järve tee ristmikuni, Järve teega viimati nimetatud ristmikust kuni Parkali 18 kinnistu põhjapiirini, viimati nimetatud kinnistu põhjapiiriga kuni muinsuskaitseala piirini ning muinsuskaitseala ida- ja põhjapiiriga kuni Tallinna tänavani vastavalt muinsuskaitseala plaanile.

Paide vanalinna muinsuskaitsealal asub 258 kultuurimälestist.

Galerii
-------

* Keskväljak 1Keskväljak 1
* Parkali 6Parkali 6
* Parkali 14Parkali 14
* Parkali 18Parkali 18
* Posti 12Posti 12
* Tallinna 1Tallinna 1
* Tallinna 18Tallinna 18
* Tallinna 24Tallinna 24
* Tallinna 25Tallinna 25
* Tallinna 31Tallinna 31
* Tallinna 32Tallinna 32
* Veski 16Veski 16
* Veski 18Veski 18
* Väike-Aia 13Väike-Aia 13

Viited
------

1. 1 2 3  Kultuurimälestiste riiklik register: Paide vanalinna muinsuskaitseala

Välislingid
-----------

* Paide vanalinna muinsuskaitseala kultuurimälestiste riiklikus registris
* Paide vanalinna muinsuskaitseala põhimäärus