**William Cuthbert Faulkner** (sünninimega William Cuthbert Falkner; 25. september 1897 New Albany, Mississippi – 6. juuli 1962 Byhalia, Mississippi) oli ameerika kirjanik, 1949. aasta Nobeli kirjandusauhinna laureaat.

Ta kirjutas nii romaane, lühijutte, luulet, esseesid kui ka stsenaariume ning lisaks ühe näidendi. Ta eelkõige tuntud teoste järgi, mille tegevus leiab aset Mississippi osariigis asuvas väljamõeldud Yoknapatawpha maakonnas.

Faulkneri teoseid avaldati laialt 1920. ja 1930. aastatel, kuid ta jäi võrdlemisi vähetuntuks kuni Nobeli kirjandusauhinna pälvimiseni.

Tema teosed "A Fable" (1954) ja "The Reivers" (1962) pälvisid Pulitzeri preemia. Tänapäeval on Faulkner üks tunnustatumaid USA kirjanikke.

Elulugu
-------

William Cuthbert Faulkner sündis Mississippi osariigis New Albanys Murry Cuthbert Falkneri ja Maud Butleri pere vanima pojana. Tal oli kolm nooremat venda. Neli päeva enne oma 5. sünnipäeva asus ta koos vanematega elama Lafayette'i maakonna väikelinna Oxfordi, kus ta elas vahelduva eduga elu lõpuni. Lapsena ilmutas ta võimeid vesivärvidega värvimises ja lauluvärsside kirjutamises, kuid kuuendaks klassiks oli ta need minetanud ja kirjandusele keskendunud. Keskkooli jättis ta pooleli. Faulkner astus Oxfordis Mississippi Ülikooli ja oli meesüliõpilaskorporatsiooni Sigma Alpha Epsilon liige. 1920. aasta novembris langes ta ülikoolist välja.[*viide?*]

Noort Faulknerit mõjutas ta perekonna ajalugu ja koduregioon. Mississippi mõjutas ta huumorimeelt, viisi, kuidas ta lõunaosariikide tegelasi kujutas ja teoste ajatuid teemasid. Faulkneril ei õnnestunud lühikese kasvu tõttu sõjaväkke pääseda ja ta astus Kanada kuninglikku õhuväkke. Hiljem treenis ta Kanadas ja Suurbritannias, ent ei osalenud Esimese maailmasõja ajal kunagi lahingutegevuses.[*viide?*]

1918. aastal pärast Briti Kuningliku Lennuväe teenistusse asumist muutis Faulkner ise oma perekonnanime. Ühe loo järgi aga tegi hooletu trükiladuja vea ja kui valesti kirjutatud nimi Faulkneri esimese raamatu tiitellehel ilmus, küsiti temalt, kas ta tahab, et nimi parandataks. Faulkner olevat vastanud: "Kõlbavad mõlemad." ("Either way suits me.")

Kuigi Faulkner tundis sidet Mississippi osariigiga, elas ta Louisiana osariigis New Orleansis, kui ta 1925. aastal kirjutas oma esimese romaani "Soldiers' Pay". Tema majas New Orleansis asub tänapäeval Faulkneri-nimeline raamatupood. 1925. aastal tegi ta pooleaastase Euroopa-reisi, viibides Itaalias, Šveitsis, Prantsusmaal ja Inglismaal. Oma suhteliselt vähest haridust korvas ta lugemisega. Tema teejuhtideks loomingus olid nii maailmakirjanduse klassikud nagu Shakespeare, Cervantes, Dickens, Balzac, Flaubert, Dostojevski, Tolstoi ja Tšehhov kui ka tema kaasaja suurimad romaanikirjanikud nagu Joyce ja Thomas Mann.[*viide?*]

1959. aastal juhtus tal ratsutades õnnetus ja kirjanik sai raskelt vigastada. William Faulkner suri 6. juulil 1962 Wrighti sanatooriumis südamelihase infarkti tõttu. Ta maeti oma pere hauaplatsile Mississippi osariigis Oxfordi St. Peteri surnuaeda.[*viide?*]

### Eraelu

Teismelisena Oxfordis elades käis Faulkner kohtamas Estelle Oldhamiga, kellest ta lootis tulevikus teha enda abikaasa. Kuid Estelle käis ka teiste poistega kohtamas ja üks neist, Cornell Franklin, tegi tüdrukule enne Faulknerit 1918. aastal abieluettepaneku. Estelle'i vanemad soovisid tütre abikaasana näha Franklinit, sest noormees oli ülikooli lõpetanud ja pärines auväärsest perekonnast. Estelle lahutas Franklinist kümme aastat hiljem 1929. aasta aprillis. Juunis 1929 abiellusid Estelle ja Faulkner Oxfordi linna lähedal. Pärast mesinädalate lõppu elasid nad mõnda aega Oxfordis sugulaste juures, otsides samal ajal päris oma kodu. 1930 ostis Faulkner enne sõda ehitatud maja, mida nimetati Rowan Oakiks. 1972. aastal, pärast Estelle'i surma, müüdi maja Mississippi ülikoolile. Maja sisustus on tänapäevani peaaegu sama, nagu see oli seal kirjaniku eluajal.[*viide?*]

Faulkneril olid eluaegsed alkoholiprobleemid, mis varjutasid ta kirjanduslikku tegevust. Ta ei joonud kirjutamise ajal, vaid pärast teose lõpetamist. Üldiselt arvatakse, et kirjaniku jaoks oli alkohol põgenemistee igapäevaelu murede eest.[*viide?*]

On teada, et Faulkneril oli mitu kõrvalsuhet, sealhulgas filmirežissöör Howard Hawksi sekretäri ja *script supervisor'*i Meta Carpenteriga ning 1949–1953 noore kirjaniku Joan Williamsiga, kes kirjutas suhtest Faulkneriga oma 1971. aastal ilmunud romaanis "The Wintering".

1950. aastal Stockholmis Nobeli auhinda vastu võtmas käies tutvus kirjanik Else Jonssoniga, kellega tal oli kolmeaastane romantiline suhe. Else oli Rootsi päevalehe Dagens Nyheteri New Yorgi reporteri, Rootsi kirjaniku ja ajakirjaniku Thorsten Jonssoni lesk. Thorsten Jonsson oli Faulknerit 1946. aastal intervjueerinud ja ta töid Rootsi lugejatele tutvustanud. 1950. aastal banketil, kus Else ja Faulkner tutvusid, tutvustas kirjastaja Tor Bonnier Elset kui Faulknerile auhinna toonud mehe leske.[*viide?*]

Faulkneril oli armuromaan ka Jean Steiniga, toimetaja, autori ja filmimoguli Jules Steini tütrega.[*viide?*]

William Faulkner 1954. aastal

Tunnustus
---------

* Nobeli kirjandusauhind (1949)
* National Book Award (1951, 1955)
* Pulitzeri preemia (1955, 1963)
* 1939 – valiti Ameerika Kunstide ja Kirjanduse Akadeemia liikmeks

Teosed eesti keeles
-------------------

### Raamatud

* "Võitmatud" (romaan novellides). Tõlkinud ja eessõna: Helmi Eller, Orto, Göteborg 1955 (Enn Soosaare uus tõlge pealkirjaga "Alistamatud" ilmus raamatus "Yoknapatawpha vanaaeg", 1980, lk. 161–321)
* "Ümberpöörd" (novellid "Kaks sõjameest", "Au", "Ja kui tore see siis on" ja "Ümberpöörd"). Tõlkinud ja eessõna: Valda Raud – LR 1965, nr. 14
* "Kui ma olin suremas" (romaan). Tõlkinud Jaak Rähesoo. LR 1971, nr. 45/47
* "Hälin ja raev" (romaan). Tõlkinud ja järelsõna: Enn Soosaar. Eesti Raamat, Tallinn 1972; 2. trükk: Eesti Päevalehe raamat 2006
* "Isaac McCaslini lugu" (lood raamatust "Mine tagasi, Mooses"; ka Faulkneri Nobeli-kõne ja pikem intervjuu). Tõlkinud ja järelsõna: Jaak Rähesoo. LR 1974, nr. 27/30
* "Yoknapatawpha vanaaeg" (Jutustused I). Tõlkinud Jaak Rähesoo ja Enn Soosaar, eessõna: Jaak Rähesoo. Eesti Raamat, Tallinn 1980
* "Yoknapatawpha uusaeg" (Jutustused II). Tõlkinud Jaak Rähesoo ja Enn Soosaar. Eesti Raamat, Tallinn 1983
* "Augustivalgus" (romaan). Tõlkinud ja järelsõna: Jaak Rähesoo. Eesti Raamat, Tallinn 1987
* "Küla" (romaan). Tõlkinud ja järelsõna: Enn Soosaar. Eesti Raamat, Tallinn 1989
* "Mine tagasi, Mooses" (romaan novellides). Tõlkinud ja järelsõna: Jaak Rähesoo. Eesti Raamat, Tallinn 1995
* "Sartoris" (romaan). Tõlkinud Vilma Jürisalu, järelsõna: Jaak Rähesoo. Eesti Raamat, Tallinn 2005
* "Absalom, Absalom!" (romaan). Tõlkinud Kersti Unt, järelsõna: Lauri Pilter. Sari Punane raamat, Tänapäev, Tallinn 2008

### Üksikud jutustused ja novellid

* "Õhtupäike", tõlkinud Lia Rajandi – raamatus "Broadway öö. Valimik ameerika novelle", ERK, Tallinn 1962, lk. 78–96
* "Endine hõim", tõlkinud Jaak Rähesoo – Looming 1973, nr. 1, lk. 116–132
* "Wash", tõlkinud ja järelmärkus: Enn Soosaar – Looming 1977, nr. 9, lk. 1509–20
* "Must pajats", tõlkinud Jaak Rähesoo – Looming 1992, nr. 5, lk. 646–655
* "Carcassonne". Tõlkinud ja järelsõna: Lauri Pilter – Akadeemia 1992, nr. 9, lk. 1888–1894
* "Oli", tõlkinud Jaak Rähesoo – Looming 1993, nr. 10, lk. 1359–73
* "Puudulikud keemiateadmised". Tõlkinud Ilme Rebane – järjejutt, Postimees 17.–25. november 1995
* "Mississippi". Tõlkinud Lauri Pilter, saatesõna Jaak Rähesoo – Akadeemia 1998, nr. 8, lk. 1693–1719

Viited
------

1. ↑  Nelson, Randy F. *The Almanac of American Letters*. Los Altos, California: William Kaufmann, Inc. 1981: lk 63–64. ISBN 0-86576-008-X
2. ↑  Parini 2004, lk 198–199.
3. ↑  Parini 2004, lk 309–310.

Kirjandus
---------

* "20. sajandi väliskirjandus". Valgus, Tallinn 1971, lk 577–581
* Jaak Rähesoo, "Epistolaarne Faulkner" – Looming 1979, nr. 10, lk. 1476–78
* Jaak Rähesoo, "William Faulkner: välised piirjooned" – Faulkneri raamatu "Yoknapatawpha vanaaeg" (1980) eessõna (lk 5–54)
* Jay Parini. *One Matchless Time: A Life of William Faulkner*, New York: HarperCollins 2004, ISBN 0-06-621072-0.
* Joachim Scholl, "Romaanid: 20. sajand. Sajandi suurimad romaanid". TEA Kirjastus, Tallinn 2005, lk. 104–109 ("Augustivalgus")

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Tsitaadid Vikitsitaatides: **William Faulkner** |

* Ingliskeelne veebileht ja lingikogu *William Faulkner on the Web*
* Jaak Urmet, intervjuu Enn Soosaarega "Faulkner tuli, et jääda" – Eesti Päevaleht 31. märts 2006, lk. 15
* Andres Laasik, "Töö Hollywoodis tõi William Faulknerile leiva lauale" – Eesti Päevaleht 31. märts 2006, lk. 15

Nobel
Nobeli kirjandusauhinna laureaat

1901 Prudhomme • 1902 Mommsen • 1903 Bjørnson • 1904 F. Mistral, Echegaray • 1905 Sienkiewicz • 1906 Carducci • 1907 Kipling • 1908 Eucken • 1909 Lagerlöf • 1910 von Heyse • 1911 Maeterlinck • 1912 Hauptmann • 1913 Tagore • 1915 Rolland • 1916 von Heidenstam • 1917 Gjellerup, Pontoppidan • 1919 Spitteler • 1920 Hamsun • 1921 France • 1922 Benavente • 1923 Yeats • 1924 Reymont • 1925 Shaw • 1926 Deledda • 1927 Bergson • 1928 Undset • 1929 Mann • 1930 Lewis • 1931 Karlfeldt • 1932 Galsworthy • 1933 Bunin • 1934 Pirandello • 1936 O'Neill • 1937 du Gard • 1938 Buck • 1939 Sillanpää • 1944 Jensen • 1945 G. Mistral • 1946 Hesse • 1947 Gide • 1948 Eliot • 1949 Faulkner • 1950 Russell • 1951 Lagerkvist • 1952 Mauriac • 1953 Churchill • 1954 Hemingway • 1955 Laxness • 1956 Jiménez • 1957 Camus • 1958 Pasternak • 1959 Quasimodo • 1960 Perse • 1961 Andrić • 1962 Steinbeck • 1963 Seféris • 1964 Sartre • 1965  Šolohhov • 1966 Agnon, Sachs • 1967 Asturias • 1968 Kawabata • 1969 Beckett • 1970 Solženitsõn • 1971 Neruda • 1972 Böll • 1973 White • 1974 Johnson, Martinson • 1975 Montale • 1976 Bellow • 1977 Aleixandre • 1978 Singer • 1979 Elýtis • 1980 Miłosz • 1981 Canetti • 1982 García Márquez • 1983 Golding • 1984 Seifert • 1985 Simon • 1986 Soyinka • 1987 Brodski • 1988 Mahfuz • 1989 Cela • 1990 Paz • 1991 Gordimer • 1992 Walcott • 1993 Morrison • 1994 Ōe • 1995 Heaney • 1996 Szymborska • 1997 Fo • 1998 Saramago • 1999 Grass • 2000 Gao • 2001 Naipaul • 2002 Kertész • 2003 Coetzee • 2004 Jelinek • 2005 Pinter • 2006 Pamuk • 2007 Lessing • 2008 Le Clézio • 2009 Müller • 2010 Vargas Llosa • 2011 Tranströmer • 2012 Mo • 2013 Munro • 2014 Modiano • 2015 Aliaksijevič • 2016 Dylan • 2017 Ishiguro • 2018 Tokarczuk • 2019 Handke • 2020 Glück • 2021 Gurnah • 2022 Ernaux