recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Kristjan Kais** (sündinud 3. märtsil 1976 Paikusel) on eesti rannavõrkpallur. Koos sõber Rivo Vesikuga moodustavad nad klubi Kais&Vesik. 

Kristjan Kaisi pikkus on 188 cm ja kaal 82 kg.

Aastal 1999 alustas Kais Tartu Ülikooli kehakultuuriteaduskonnas tööd sportmängude õpetajana, alates 2003. aastast on samas lektor.

Ta on Eesti meister saalivõrkpallis, viiekordne Eesti meister rannavõrkpallis ja kahekordne Eesti rannakuningas.

Aastatel 1994–2002 mängis ta rannavõrkpalli koos vend Kaarel Kaisiga.

2002. aasta lõpust kuni 2009. aastani mängis koos Rivo Vesikuga. Nende parimateks saavutusteks oli 2007. aasta Zagrebi maailma karikasarja etapi kuldmedal, Euroopa sarjas kaks hõbe- ja kaks pronksmedalit. 2008. aastal osaleti Pekingi suveolümpiamängudel, kus oma alagrupist edasi ei pääsetud.

2010. aasta hooaja mängis ta rannavõrkpalli koos Oliver Vennoga.

2010. aasta septembrist mängib ta taas Kaarel Kaisiga.

Tunnustus
---------

* 2021 Tartu Ülikooli aumärk

Isiklikku
---------

Tema abikaasa on võrkpallur Liina Uibopuu (nüüd Liina Kais). Tema vend Kaarel Kais on samuti rannavõrkpallur. Nende isa Peeter Kais on võrkpallur ja sporditegelane.

Viited
------

1. ↑  "Tartu Ülikooli aumärgi kavalerid". *Tartu Ülikool*. Vaadatud 9.12.2022.

Välislingid
-----------

* Jaan Jürine. Kristjan Kais: jätkame koos Rivo Vesikuga aasta kaupa, EPL, 23. detsember 2008
* Biograafia ESBL-is
Kaart
**Karuse–Kalli tee** (registrinumbriga 16180) on kõrvalmaantee Pärnu maakonnas.

Tee algab Risti–Virtsu–Kuivastu–Kuressaare maantee 55. kilomeetrilt Lääneranna vallast Kinksi ja Ridase piirilt ning lõpeb Pärnu–Lihula maantee 36. kilomeetril Kalli külas. Tee on veidi üle 23 kilomeetri pikk.

2. kilomeetril ristub teega endine Rapla–Virtsu raudteetamm. Täiesti sirgel lõigul Tuudi rabast lõunas, 8. kilomeetripunktist 12. kilomeetripunktini on olnud maantee laiendusena Vatla varulennuväli. Seal on soovitatud pidada kiirendusvõistlusi, et neid ei korraldataks Pärnu linnatänavatel.

Karuse–Kalli teega on ühendatud veel mitu kõrvalmaanteed. Tee 3. kilomeetril eraldub Karuse–Nehatu tee. 8. kilomeetril liitub teega Audru–Tõstamaa–Nurmsi tee ja eraldub Nurmsi–Risti tee. 12. kilomeetripunkti juures ristuvad teega Tuudi–Risti tee ja Risti–Hallivanni tee. 18. kilomeetril ristub Varbla–Väänja tee.

Tee on terves ulatuses mustkattega.

Viited
------

1. ↑  Asso Puidet (11.08.2004). "Politseinikud ning racer'id ulatasid teineteisele käe". *Pärnu Postimees*.
Daniil Dubov (2013)
**Daniil Dmitrijevitš Dubov** (vene keeles Даниил Дмитриевич Дубов; sündinud 18. aprillil 1996 Moskvas) on vene maletaja, rahvusvaheline suurmeister (2011).

Karjäär
-------

Dubov sai suurmeistriks 15-aastaselt 2011. aastal. Aasta varem oli ta FIDE-lt saanud rahvusvahelise meistri nimetuse. 2017. aastal võitis Dubov Venemaa meistrivõistlustel pronksmedali.

Ta kvalifitseerus 2013. aastal Euroopa meistrivõistlustelt samal aastal Tromsøs peetud maailmakarikavõistlustele, kus ta teises ringis pidas tasavägise matši eksmaailmameistri Ruslan Ponomarjoviga, keda võitis tulemusega 5:4. Kolmandas ringis kaotas ta Anton Korobovile.

2017. aastal maailma karikal Thbilisis võitis Dubov avaringis Daniel Fridmani, teises ringis Sergei Karjakini ja kolmandas ringis Vladislav Artemjevit. Kaheksandikfinaalis kaotas ta Levon Aronjanile.

2019. aastal maailma karikal Hantõ-Mansiiskis võitis ta avaringis Emilio Córdovat, kuid kaotas teises ringis Alireza Firouzjale.

2019. aastal pääses Dubov turniirikorraldaja nominatsiooni kaudu mängima FIDE Grand Prix 2019 sarja (kokku osaleb seal 21 tippmängijat). Sarja viimane (4.) turniir lõpeb 24. detsembril. Sarja esimesel turniiril Moskvas (mais 2019) võitis ta avaringis Anish Girit, kuid teises ringis kaotas Hikaru Nakamurale. Teisel turniiril Riias (juulis 2019) kaotas Dubov avaringis Şəhriyar Məmmədyarovile.

Isiklikku
---------

Tema vanaisa oli malekohtunik, FIDE auliige Eduard Dubov.

Koos 43 teise Venemaa tippmaletajaga allkirjastas ta avaliku kirja Vladimir Putinile, milles protesteeriti  Venemaa sissetungi vastu Ukrainasse.

Viited
------

1. ↑  'Stop the war.' 44 Top Russian Players Publish Open Letter To Putin chess.com, 20. aprill 2022

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Daniil Dubov** |

* Daniil Dubov FIDE andmebaasis
|  |
| --- |
|  |
| Medalikohad |
| Maailmameistrivõistlused |
| **Kuld** | 2011 | jäähoki |
| **Hõbe** | 2007 | jäähoki |
| **Hõbe** | 2016 | jäähoki |
| **Pronks** | 2008 | jäähoki |

**Mika Tuomas Pyörälä** (sündinud 13. juulil 1981 Oulus) on Soome jäähokimängija, kes mängib keskründajana Soome kõrgliiga klubis Oulun Kärpät. Ta on klubi meeskonna kapten.

Ta alustas Oulun Kärpätes ka klubikarjääri. Soome kõrgliigas debüteeris ta hooajal 2000–01.

Aastatel 2007–2009 mängis ta Rootsi kõrgliiga klubis Timrå IK. 2009. aasta juulis sõlmis ta üheaastase lepingu NHL-i klubiga Philadelphia Flyers.

2010. aastal naasis Pyörälä Rootsi kõrgliigasse, mängides kaks hooaega Frölunda HC ridades. Hooaja 2012–13 esimeses pooles mängis ta KHL-is Habarovski Amuri ridades, hooaja teises pooles mängis ta Rootsi kõrgliiga klubis Luleå HF.

2013. aastal naasis ta Oulun Kärpätesse. Hooajal 2017–18 mängis Pyörälä Šveitsi kõrgliiga klubis SC Bern, kuid on pärast seda kuulunud taas Kärpäte ridadesse.

Pyörälä on tulnud Kärpätega Soome meistriks kokku neli korda (aastatel 2004, 2007, 2014 ja 2015). Hooajal 2016–17 pälvis ta põhihooaja väärtuslikumale mängijale antava Lasse Oksaneni auhinna ja hooajal 2019–20 liiga hooaja kõige efektiivsemale mängijale antava Matti Keinoneni auhinna.

2011. aastal tuli Pyörälä Soome jäähokikoondisega maailmameistriks. Lisaks on ta maailmameistrivõistlustel võitnud veel kaks hõbemedalit ja ühe pronksmedali.

Välislingid
-----------

* Mika Pyörälä NHL.com lehel
* Mika Pyörälä hockeydb.com lehel
Natalia Jaresko (aastal 2010 Kiievis)
**Natalia Jaresko** (inglise keeles **Natalie Ann Jaresko**, ukraina keeles **Наталія Енн Яресько** või **Наталія Іванівна Яресько**; sündinud 24. aprillil 1965 Elmhurstis) on USA-s sündinud ukraina päritolu investeerimispankur ja Ukraina poliitik. Ta oli 2. detsembrist 2014 kuni 14. aprillini 2016 Ukraina rahandusminister.

Ta sündis aastal 1965 Elmhurstis Illinoisis ukraina emigrantide (tema vanemad asusid Teise maailmasõja ajal USA-sse; isa on sündinud Poltava oblastis) järeltulijana. Ta lõpetas aastal 1987 bakalaureusena raamatupidamise alal DePauli ülikooli Chicagos. Aastal 1989 lõpetas ta magistrina riigijuhtimise alal Harvardi ülikooli juures asuva Kennedy nimelise riigijuhtimise kooli.

Aastatel 1989–1991 töötas ta Ameerika Ühendriikide Riigidepartemangus Nõukogude Liidu osakonnas majandusnõunikuna.

Isiklikku
---------

Ta oli aastani 2010 abielus Igor Figlusega, siis abielu lahutati; neil on kaks tütart.
Soome mereväe Hämenmaa-klassi miiniveeskja "Uusimaa" Helsingis
Õppemiinid miiniveeskja miinitekil
**Miiniveeskja** (ka **miiniveeskaja**) on meremiinide transpordiks ja veeskamiseks ehitatud sõjalaev.

Kirjeldus
---------

Miiniveeskjatel on spetsiaalne miinitekk koos miinirelssidega ja pardas või ahtris luugid miinide veeskamiseks. Miiniveeskjaid võidakse sageli kasutada ka veeremilaevadena ja seoses sellega on neile ehitatud vööriluuk koos rambiga.

Miiniveeskja kattenimetust võidakse ära kasutada ka korvettide tegeliku laevatüübi varjamiseks: näiteks Soome Hämenmaa klassi miiniveeskja.

Ajalugu
-------

Maailma esimene miinide veeskamiseks ehitatud laev oli Venemaa laev "Amuur", mis valmis 1898. Vene-Jaapani sõja ajal laskis ta vette meremiinid, mille otsa 14. mail 1904 sõitsid ja uppusid Jaapani laevastiku lipulaev "Hatsuse" ja soomuslaev "Yashima".

Tänapäeva merevägedes kasutatakse miiniveeskjaid harva, sest miinide veeskamise võime on paljudel sõjalaevatüüpidel. Miine on vette lastud mitut tüüpi laevadelt, niihästi veeremilaevadelt kui allveelaevadelt. Kuid näiteks USA mereväes ei lasta tänapäeval miine enam üldse laevadelt vette, vaid ainult lennukitelt.

Mitme riigi mereväes on veel tänapäevani miiniveeskjaid. Sellised riigid on näiteks Soome, Rootsi, Norra, Türgi ja Lõuna-Korea. Mõne riigi merevägi on koostanud plaani teiste laevade kiireks ümberkohandamiseks miinide veeskamiseks, kui peaks tekkima sõjaseisukord.

Vaata ka
--------

* Miinijahtija
* Tasuja A432 - Eesti mereväe toetuslaev, mis on ehitatud algselt miiniveeskjaks.

| * v
* r
Tänapäevased sõjalaevade liigid |
| --- |
| Lahinguotstarbelised avamerelaevad | 
Lennukikandja - Ristleja - Hävitaja - Fregatt |  |
| Lahinguotstarbelised rannikulaevad | 
Korvett - Raketikaater - Lahingukaater |
| Allveelaevad | 
Raketiallveelaev - Ründeallveelaev |
| Lahingutoetuslaevad | 
Dessantlaev - Miinijahtija - Miinitraaler - Miiniveeskaja - Kaugjuhitavate miinilaevade juhtlaev - Luurelaev - Staabilaev |
| Veeala valve ja julgeoleku laevad | 
Valvelaev - Valvekaater |
| Abilaevad | 
Toetuslaev - Remondilaev - Hospidallaev - Transpordilaev - Päästelaev - Tuukrilaev - Puksiir - Õppelaev |
Jaapani saag *kugihiki*
**Jaapani saed** (*nokogiri*) on traditsioonilised jaapani käsisaed. Lääne saagidest eristab neid eelkõige asjaolu, et puitu lõigatakse saagi enda poole tõmmates. Tänu sellele võib saeleht olla märksa väiksema jäikusega ning seetõttu ka õhem. Tulemuseks on kitsam saetee ja väiksem materjalikadu. Et hõõrdumist materjalis vähendada, valmistatakse saag tihti ka selja suunas õheneva saelehega. Sae hambad ei ole sageli üldse räsatud või on väga väikese räsaga.

Jaapani saed on hinnas sellise töö puhul, kus vajatakse suurt täpsust. Sõltuvalt töö iseloomust kasutatakse paljusid erinevaid saetüüpe.

Levinumad jaapani saagide tüübid
--------------------------------

* *Kataba* on levinuim jaapani käsisaag.
* *Kugihiki* (*hugihiki*) on jaapani tüüblisaag.
* *Ryōba* saelehe ühes servas on pikisaagimise, teises aga ristisaagimise hambad.
* *Azebiki* hambad paiknevad piki kumerjooni.
* *Dōzuki* on jaapani tapisaag
* *Mawashibiki* on jaapani tikksaag.
* *Kaeba* on vahetatava saelehega saag.

Vaata ka
--------

* Saag

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Jaapani saed** |

* Jaapani saed Takenaka tööriistamuuseumis
Bestiasammas Souillaci kloostrikiriku portaali kõrval. 11.–12. sajand
**Bestiasammas** on sammas või piilar, mille tüves on tervenisti moodustatud läbipõimunud loomade, harvem inimeste kujutistest. Esineb romaani kunstis. Tuntuimad näited on Souillaci, Moissaci ja Freisingi kirikute bestiasambad. Väiksemaid sambaid müütiliste loomadega tüvesel leiab ka Lucca toomkiriku fassaadil.

Pildid
------

* Moissaci kloostrikiriku portaali kesksammas (trumeau) lõvidegaMoissaci kloostrikiriku portaali kesksammas (*trumeau*) lõvidega
* Souillaci kloostrikiriku väike bestiasammas seinapiilari seesSouillaci kloostrikiriku väike bestiasammas seinapiilari sees
* Freisingi toomkiriku krüptis asuval sambal neelavad loomad inimesiFreisingi toomkiriku krüptis asuval sambal neelavad loomad inimesi
* Freisingi sammas teiselt küljeltFreisingi sammas teiselt küljelt
* Lucca toomkirik. Fassaadi detailLucca toomkirik. Fassaadi detail

Muud
----

Bestiasamba ideest lähtub Gustav Vigelandi teos "Monolitten" ('monoliit'), terrassil seisev inimkehadest sammas Vigelandi skulptuuripargis Oslos (modelleeritud 1924, valmis 1938).

Viited
------

1. ↑  Evelyn Zagorski. 4.–16. sajandi kirikuarhitektuuri eesti-inglise-eesti seletav illustreeritud sõnastik. Magistriprojekt. Tartu, 2005. lk 19
2. ↑  Kunstileksikon. Tallinn, 2001

Välislingid
-----------

* Bestiensäule. - Reallexikon zur Deutschen Kunstgeschichte
***e*** ehk **Euleri arv** on naturaallogaritmi alus, transtsendentne arv ligikaudse väärtusega {\displaystyle 2,71828}. Naturaallogaritmi arvust *x* tähistatakse tavaliselt ln(*x*) või log*e*(*x*). 

Arvu *e* võttis kasutusele Šveitsi matemaatik Leonhard Euler 1736. aastal. Seda nimetatakse ka Napieri konstandiks Šoti matemaatiku John Napieri järgi, kes koostas esimesena logaritmitabelid. 

Arvu *e* saab avaldada mitut moodi:

* piirväärtusena:

{\displaystyle e=\lim \_{n\to \infty }\left(1+{\frac {1}{n}}\right)^{n}=2,71828182845904523536...}
* lõpmatu rea summana:

{\displaystyle e=\sum \_{n=0}^{\infty }{\frac {1}{n!}}={\frac {1}{0!}}+{\frac {1}{1!}}+{\frac {1}{2!}}+{\frac {1}{3!}}+{\frac {1}{4!}}+\cdots }
kus n! on arvu n faktoriaal;

* ainulaadse reaalarvuna *e* > 0 nii, et

{\displaystyle \int \_{1}^{e}{\frac {1}{t}}\,dt={1}} (arv *e* nii, et piirkond hüperbooli {\displaystyle f(t)={\frac {1}{t}}} all arvust 1 kuni arvuni *e* on võrdne 1-ga).
* ainulaadse reaalarvuna *e* > 0 nii, et

{\displaystyle {\frac {d}{dt}}e^{t}={e^{t}}}
**Diskreetne matemaatika** ehk **lõplik matemaatika** on õppeaine rakendusmatemaatika ja informaatika erialadel, mis koondab põhiliselt diskreetsete ja lõplike matemaatiliste struktuuridega seotud materjali, millel on rakendusi arvutiteadustes. See sisaldab tavaliselt hulgateooria, matemaatilise loogika, kombinatoorika, graafiteooria ning algebralise arvuteooria elemente.

Tinglikult nimetatakse **diskreetseks matemaatikaks** ka matemaatika uurimisvaldkondi, kus vaadeldakse struktuure lõplikel ja loenduvatel hulkadel. Neis valdkondades ei ole otseselt kasutatavad reaalarvu ja piirväärtuse mõistel põhinevad meetodid. 

Diskreetse matemaatika alla kuuluvad eeskätt kombinatoorika, graafiteooria, kodeerimisteooria ja funktsionaalsete süsteemide teooria, niivõrd kui nad vaatlevad lõplikke struktuure. Laiemalt kuuluvad sinna ka näiteks matemaatiline loogika, algebra, arvutusmatemaatika ja tõenäosusteooria, niivõrd kui nad vaatlevad lõplikke struktuure. Ei ole ühtset kokkulepet, kas diskreetse matemaatika alla kuulub ka igasuguste loenduvate struktuuride uurimine. **Lõplikust matemaatikast** rääkides peetakse mõnikord silmas ainult lõplike struktuuride uurimist, mõnikord aga ka loenduvate struktuuride uurimist.

Ajalugu
-------

Diskreetse matemaatika elemente on algselt sisaldanud kõik matemaatika harud. Vanaaja matemaatikas uuriti näiteks täisarvude omadusi, millest hiljem kasvas välja arvuteooria. Kombinatoorika ja diskreetne tõenäosusteooria arenesid 17. sajandist seoses mängude uurimisega. Diskreetses matemaatikas olulised algebra mõisted rühm, korpus, ring jne) on välja kujunenud klassikalise matemaatika raames. Matemaatiline loogika kujunes välja matemaatilise ranguse vajadustest. 

Tänapäeva diskreetsele matemaatikale iseloomulik lähenemine on tekkinud matemaatilise küberneetika raames praktiliste probleemide lahendamise vajadustest. Näiteks on arvutite kasutamine arvutamisel tinginud diskreetsete arvutusmeetodite väljaarendamise, millest kujunes arvutusmatemaatika. Arvutite kasutamine on stimuleerinud ka algoritmiteooria väljaarendamist. Praktilistest vajadustest on välja kasvanud ka kodeerimisteooria ja funktsionaalsete süsteemide teooria. Graafiteooria lätted on nii puhteeoreetilistes probleemides kui ka majandusteaduse ja elektrotehnika vajadustes.

Diskreetse matemaatika erijooni
-------------------------------

Suur osa diskreetse matemaatika probleeme on seotud lahenduvusega ning algoritmide väljatöötamisega. 

Diskreetse matemaatika raames on uuritud diskreetseid multiekstreemumülesandeid. Nende ülesannete puhul matemaatilises analüüsis rakendatavad ekstreemumülesannete lahendamise võtted tavaliselt ei tööta. Selliste ülesannete näideteks on optimaalsete käikude leidmine males ning Boole'i funktsioonide minimaalsete disjunktiivsete normaalvormide leidmine.
Robert Gallo juulis 1995.
**Robert Charles Gallo** (sündinud 23. märtsil 1937) on Ameerika biomeedik ja viroloog.

Teda tuntakse enim inimese immuunpuudulikkuse viiruse HIV ühe avastajana. Ta on ka hiljem andnud olulise panuse HIV-uuringuisse.

Gallo on Baltimore'is asuva Marylandi Ülikooli meditsiinikooli inimviroloogia instituudi direktor. Ta asutas instituudi 1996. aastal koos kahe pikaajalise kaastöötaja Robert R. Redfieldi ja William A. Blattneri, USA Marylandi osariigi ning Baltimore'i linnaga. 2005. aastal oli Gallo üks meditsiinifirma Profectus BioSciences, Inc. asutajaist, mis töötab välja ning kommertsialiseerib tehnoloogiaid inimeste viirushaiguste, sealhulgas AIDS-i põhjustatud suremuse vähendamiseks.

Robert Gallo sündis Waterburys Connecticuti osariigis Itaalia päritolu tööliste peres. 1959. aastal kaitses ta bakalaureusekraadi teaduses (*Bachelor of Science*) bioloogias Providence College'is. 1963. aastal andis Jefferson Medical College Philadelphias talle meditsiinidoktori kraadi. Pärast residentuuri Chicago ülikoolis sai Gallost teadur USA Riiklikus Vähiinstituudis (National Cancer Institute). Gallo on väitnud, et tema elukutsevalikut mõjutas tema ainsa õe varane surm ägedasse lümfoidleukeemiasse. Algselt pühendaski ta oma uuringuis leukeemiale palju tähelepanu.

Eestis on Gallo teinud koostööd Tartu Ülikooli viroloogiaprofessori Mart Ustaviga, kellega nad on töötanud HIV ravimisel Lõuna-Aafrikas.

1985. aastal võitis ta Dicksoni auhinna ja 1988. aastal Jaapani auhinna. 2000. aastal pälvis Gallo koos Luc Montagnieriga Astuuria printsi auhinna teadusliku ja tehnilise uurimimistöö valdkonnas.

Tunnustus
---------

* 1989 – valiti USA Meditsiiniakadeemia liikmeks

Viited
------

1. ↑  Profectus Biosciences, Inc koduleht
2. ↑  Robert C. Gallo Biography (1937-), veebiversioon (vaadatud 07.08.2014)
3. ↑  "HI-viiruse avastaja väisab Tartu Ülikooli" Postimees, 22.09.2011 (vaadatud 22.09.2011)

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Robert Gallo** |

* "HI-viiruse avastaja väisab Tartu Ülikooli" Postimees, 22.09.2011
* Robert C. Gallo Biography (1937-), veebiversioon (vaadatud 07.08.2014) (*inglise keeles*)
**1999. aasta Austria parlamendivalimised** toimusid 3. oktoobril. Nii tollase Austria liidukantsleri Viktor Klima juhitud Sotsiaaldemokraatlik Partei kui ka Wolfgang Schüsseli juhitud Rahvapartei kaotasid hääli. Sotsiaaldemokraadid said tugeva kaotuse osaliseks, kuid neil õnnestus jääda tugevamaks parteiks. Rahvapartei seevastu kukkus esimest korda oma ajaloos kolmandale kohale. Teisele kohale tõusis paremäärmuslik Austria Vabadusepartei Jörg Haideri juhtimisel. Neljandaks jäid rohelised. Liberaalne Foorum kaotas oma esindatuse parlamendis.

Valimistulemus
--------------

| Partei | Kohti (lisaks/vähem) | Osakaal häältest (vähenes/suurenes) |
| --- | --- | --- |
| SPÖ (Austria Sotsiaaldemokraatlik Partei) (sotsiaaldemokraatlik) | 65 (–6) | 33,15% (–4,91%) |
| FPÖ (Austria Vabadusepartei) (neofašistlik) | 52 (+11) | 26,91% (+5,02%) |
| ÖVP (Austria Rahvapartei) (konservatiivne) | 52 (0) | 26,91% (–1,38%) |
| GRÜNE Rohelised–Roheline Alternatiiv (roheline ideoloogia) | 14 (+5) | 7,4% (+2,59%) |
| LIF (Liberaalne Foorum) (liberaalne) | 0 | 3,65% (–1,86%) |
| KPÖ (Austria Kommunistlik Partei) (uusvasakpoolne) | 0 | 0,48% (+0,06) |
| Muud | 0 | 1,51% (+0,39%) |
| Kokku | 183 | 100,00% |

  

Pärast valimisi vahetas SPÖ-ÖVPi valitsuse välja ÖVP-FPÖ koalitsioon, liidukantsleriks sai Wolfgang Schüssel. See põhjustas rahvusvahelise meelepaha Euroopa Liidus. Meelepaha põhjuseks oli see, et valitsusse kuulusid paremäärmuslased. Euroopa Liit rakendas Austria valitsuse vastu "sanktsioone", näiteks keeldudes kätt surumast Schüsseli valitsuse liikmetega. Euroopa Liit lõpetas need sanktsioonid 2000. aasta suvel, nähes, et neist pole kasu.
**Karl-Samuel Rebane** (23. juuli 1928 Voltveti vald, Pärnumaa – 29. märts 1987 Tartu) oli Eesti füüsik.

Elulugu
-------

Karl-Samuel Rebane oli talupidaja poeg.

Lõpetas 1947 Abja Keskkooli, 1952 Tartu Riikliku Ülikooli füüsikaosakonna ja 1955 Eesti NSV Teaduste Akadeemia Füüsika ja Astronoomia Instituudi (FAI) aspirantuuri; füüsika-matemaatikakandidaat (1955, Eesti Teaduste Akadeemia), väitekiri "Исследование инфракрасного тушения в фосфорах типа сульфида цинка", füüsika-matemaatika-doktor (1974, Eesti Teaduste Akadeemia), väitekiri "Центры захвата и рекомбинационные процессы в ZnS". Oli 1952–1958 Eesti Teaduste Akadeemia FAI nooremteadur ja vanemteadur, 1958–1959 TRÜ üldfüüsika kateedri assistent, 1960–87 eksperimentaalfüüsika kateedri juhataja, aastast 1968 ühtlasi TRÜ elektroluminestsentsi ja pooljuhtide labori teaduslik juhataja, aastast 1976 professor.

Teadustöö
---------

Uurimisvaldkond: laia keelutsooniga pooljuhtide fotojuhtivus, fotoluminestsents, elektroluminestsents, teaduse ajalugu. Elektroluminestsentsi uurimise algatajaid Eestis. Koostanud õppevahendeid. Nõukogude Eesti preemia 1959 (kollektiivis).

Teoseid
-------

* Люминесценция I, Tartu, 1965
* II, Tartu, 1966
* III, Tartu, 1969
* Creation of paramagnetic centres in ZnS by the action of mechanical deformation (kaasautor). // Soviet Physics – Solid State 13 (1971) 4
* // The spectroscopy of colour centres in ZnS and CaS (kaasautor). // J. Luminescence 11 (1976) 2
* Vaakumtehnika teoreetilised alused. Tartu, 1976
* Vaakumtehnika praktiliste tööde juhendid, Tartu, 1976
* Maserid ja laserid, Tartu, 1981
* Laserite praktilised rakendused. Mittelineaarse optika alused, Tartu, 1984
* Sissejuhatus erialasse. Füüsika, Tartu, 1985
* The dispersion effect on electroluminescence. // Progr. in Phys. 48 (1985) 8.

Viited
------

1. 1 2 3  Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide

Kirjandus
---------

* EE 14, 418
* Tartu Riikliku Ülikooli õppe-teaduskoosseisu biobibliograafia nimestik 1944–1980. Trt, 1987, 279.
* *Eesti teaduse biograafiline leksikon.* 3. köide: *N–Sap* TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013

 *Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.*
**Robert Helde** (13. detsember 1923 Mõisa küla, Torgu vald, Jämaja kihelkond, Saaremaa – 28. august 2009 Keila) oli eesti mälumängur.

Elukäik
-------

Lõpetas Lõupõllu 6-klassilise algkooli ja reaalkooliastme Kuressaares. Oli pärast seda Tallinna Õpetajate Seminari õpilane.

Nõukogude–Saksa sõjas mobiliseeriti ta 1941. aastal Punaarmeesse, oli 22. Eesti Territoriaalse Laskurkorpuse 614. suurtükiväepolgu staabis autojuht.

Liitus 15. märtsil 1943 Saksa relvajõududega, oli väljaõppel Heidelaagris ja Bad Tölzi SS-i junkrukoolis, kust naasis 1944. aastal Eestisse. Ta võitles Eesti SS-leegioni koosseisu kuulunud Eesti Vabatahtlike Soomusgrenaderide SS-pataljonis Narva ja osales selle pataljoni 3. kompanii ülema kohusetäitjana Sinimägede lahingutes. Alates 21. juulist 1944 *Untersturmführer*. Ta taganes koos pataljoniga Ambla kanti, varjus Tallinnas ja liikus sealt oma kodutallu.

26. märtsil 1945 arreteeriti oma kodutalus. 27. septembril 1945 mõisteti talle kümme aastat sunnitöölaagrit ja veel viis aastat asumist. Oli vangilaagris Komi ANSV-s.

Elas alates pärast vangilaagrist vabanemist 1955. aastast kuni surmani Keilas.

Hiljem õppis ta Tallinna Polütehnilises Instituudis, kust lahkus 1963. aastal instituuti lõpetamata.

Ta töötas aastaid Tallinna Veevarustuse ja Kanalisatsiooni Tootmisvalitsuses. Pensionärina töötas ta aastatel 1992–2003 mitmel ametikohal Eesti Rahvusraamatukogu haldusosakonnas.

Teoseid
-------

* Ilmar Sinirand, Endel Pihlakas, Peep Päro, Georgi Trofimov, Jüri Örd, Sirje Seemendi, Robert Helde, Linda Pentus. "Tallinna veevarustuse ja kanalisatsiooni minevik ja tänapäev". Valgus. Tallinn 1992. ISBN 5440012504

Mälumäng
--------

Tema meelisteemad olid ajalugu, kunst ja geograafia. Osales 1970.–1980. aastatel Eesti Televisiooni mälumängus "Kes keda?". Ta oli Eesti NSV üksikmängu meister aastal 1981, sai hõbemedali võistkondlikus mängus Tallinna Veevarustuse ja Kanalisatsiooni Tootmisvalitsuse võistkonnas aastal 1984 ja pronksmedali Keila võistkonnas 1994. Ta oli Harju maakonna võistkondlik meister (Mnemofriik sügisel 2001).

Poliitiline tegevus
-------------------

Ta oli alates 8. oktoobrist 1996 Isamaaliidu liige. Kuulus 2005. aastast ka Keila linnavolikokku, oli seal sotsiaalkomisjoni aseesimees ja ühtlasi linnavolikogu vanim liige.

Liikmesus
---------

* Eesti Eruohvitseride Kogu toetajaliige

Tunnustus
---------

* 2004 Kotkaristi IV klassi teenetemärk

Isiklikku
---------

Oli abielus ja tal on kaks tütart.

Välislingid
-----------

* Eesti kommunismiohvrid 1940–1991
* Haud Tallinna Rahumäe kalmistul
Sadama villa (Sadama 13)
**Kristjan Jurnas** (28. märts 1894 Pärnumaa, Sauga vald – 24. märts 1943 Kirov) oli Pärnu reeder ja Sadama villa tellija.

Haridus
-------

Kristjan Jurnas sündis 1894. aastal 28. märtsil Pärnumaal Sauga vallas ja käis kaks aastat Papsaare külakoolis, kuid pärast isaga tülliminekut lahkus nii koolist kui ka põgenes kodust ning alustas 13-aastaselt iseseisvat elu.

Töökäik
-------

Kristjan Jurnas tegeles paljude valdkondadega hoolimata sellest, et kooliharidust oli tal ainult kahe aasta jagu. Ta tegeles laevaehituse ja relvakaubandusega, talle kuulusid purje- ja aurulaevad ning ta seilas ookeanil, viimane andis talle ka hüüdnime Pärnu Jõnn. Kristjan Jurnas teenis elatist kaupade ja metsamaterjali transportimisega Eestist välismaale, lisaks arenenumatest riikidest odavalt laevade ostmise ja Eestis kallimalt müümisega.

Isiklikku
---------

1934. aastal naasis Pärnumaalt pärit Kristjan Jurnas purjelaeval Ameerikast Pärnusse. Samal aastal abiellus Jurnas Häädemeestelt pärit Lydia Tomsoniga ja peagi sündisid pojad Viktor Jurnas, Albert Jurnas ja Otto Jurnas. Suureneva pere jaoks tellis Kristjan Jurnas 1936. aastal majaehituse aadressile Sadama 13. 1937. aastal sai hoone valmis ja pere kolis sisse. Tänapäeval on see külalistemaja Sadama Villa.

1939. aastal pärast Teise maailmasõja algust emigreerus Jurnas perega sõja eest Kopenhaagenisse. 1940. aastal okupeerisid Saksa väed Taani ning Jurnased naasid üsna pea Pärnusse. 1941. aastal küüditati kogu pere Siberisse, kus Jurnas suri samal aastal ja kaks poega hiljem Venemaal lastekodus. Jurnase naine ja vanim poeg tulid hiljem Eestisse tagasi.

Viited
------

1. ↑  Olaf Esna. 05.01.2012. Visa reeder Kristjan Jurnas ehk Pärnu Jõnn ja tema laevad maailmameredel.
Mantelkorsten on korsten, mis mantlina ühtlaselt allapoole laienedes katab täielikult küttekolde ja sageli ka kogu köögiruumi (sel puhul räägitakse mantelkorsten-köögist).

Orava mõisa teenijatemaja mantelkorsten
Mantelkorsten oli iseloomulik keskajale, seda leidus Eestiski mõisates, kiriklates, postijaamades ja jõukamates linnamajades. 19. sajandi alguses hakati kõikjal mantelkorstnaid moodsamatega asendama, praeguseks on enamik neist välja lõhutud või ruumid põhjalikult ümber ehitatud.

Siiski on mantelkorstnaid säilinud ja taastatud üle Eesti. Tartus võib avalikes hoonetes näha mantelkorstnat näiteks Tampere majas Jaani tänaval, nn Arensi majas Laial tänaval ning Tartu Mänguasjamuuseumis. Mantelkorstnad on alles ka näiteks Põlvamaal Orava vallas mõisa teenijatemajas, Vana-Kuuste mõisas, Väimela mõisa teenijatemajas ja Kambja kihelkonnakooli ajaloolises hoones. Restaureeritud Saue mõis Harjumaal on üks väheseid paiku Eestis, kus saab näha mantelkorstna kasutamist koos lahtise koldega pliidiga.

Viited
------

1. 1 2  Maris S. Kaasik, Urmas Paidre "Võrus paljastus arhitektuuriharuldus – mantelkorsten" Lounaleht.ee, 13.12.2007 (vaadatud 15.03.2011)

Tõhelgi karjamõisa varemed, mantelkorsten
2013. aastal näitas uuring, et Jaapani tüdrukutebändidest äratab kõige suuremat huvi Momoiro Clover Z.
AKB48 on Guinnessi maailmarekordi omanik "suurima popansambli" kategoorias. 2011. aastal müüdi nende plaate Jaapanis enam kui 200 miljoni USA dollari eest.
Morning Musume on pikaajaline tüdrukutebänd, kellele kuulub enim edetabeli esikümne singleid tootnud Jaapani muusikute rekord.
**Iidol** (アイドル *aidoru*) on tänapäeva Jaapani kultuuris teismeline või kahekümnendates eluaastates meediastaar, keda arvukad fännid peavad võluvaks või nunnuks ja kes esineb kuude või aastate kaupa regulaarselt massimeedias. Näiteks võivad iidolite hulka kuuluda lauljad, näitlejad, telestaarid (nn "talendid"), modellid jne. Enamasti (kuid mitte alati) on iidolid naissoost. Iidoliks ei peeta siiski iga noort staari ning mässaja kuvandiga staarid, näiteks rokkmuusikud, protestivad tihti ise "iidoli" nimetuse vastu.

Iidolite fenomen sai alguse 1970. aastate algul, peegeldades 1963. aasta Prantsuse filmis "Cherchez l'idole" osalenud muusiku Sylvie Vartani populaarsuslainet Jaapanis, kus film linastus 1964. aasta novembris pealkirjaga アイドルを探せ ("Aidoru wo sagase"). Iidoliks hakati kutsuma nunnu välimusega näitlejaid ja lauljaid. Staarideks hakkasid saama teismelised tüdrukud vanuses 14-16 ja poisid vanuses 15-18. Üks neist, Momoe Yamaguchi, oli suur staar, kuni ta 1980. aastal abiellus ja avalikest esinemistest loobus. Iidolid domineerisid Jaapani popmuusikas 1980. aastatel, mida nimetatakse "Jaapani iidolite kuldajaks".

Viited
------

1. ↑  "ももクロ、初のAKB超え　タレントパワーランキング" (Japanese). Nihon Keizai Shimbun. 24. juuni 2013. Originaali arhiivikoopia seisuga 7. august 2013. Vaadatud 26. juuli 2013.`{{cite web}}`: CS1 hooldus: tundmatu keel (link)
**Eesti-Soome 1999. aasta maavõistlus poksis** toimus 26. septembril Sillamäel. Võistlus kavandati 12 kehakaalus, poksiti 4x2-minutilist raundi. Eesti võitis 6:6, sest viigilise tulemuse juures oli otsustav üliraskekaalu võit.

  

Helveskaal (kuni 48 kg): Roman Iljin (Eesti) – Soomel puudus selles kaalus esindaja ja Soomele arvestati loobumiskaotus

Kärbeskaal (kuni 51 kg): Juho Tolppola (Soome) – Sergei Tassimov (Eesti) 2 – 1

Kukk-kaal (kuni 54 kg): Vjatšeslav Ossipenko (Eesti) – At-Hit Thiangtrong (Soome) 3 – 0

Sulgkaal (kuni 57 kg): Roman Pavlenko (Eesti) – Teemu Lindqvist (Soome) – 3 – 0

Kergekaal (kuni 60 kg): Samuli Leppiaho (Soome) – Maksim Kotšetkov (Eesti) 3 – 0

I kergekeskkaal (kuni 63,5 kg): Albert Starikov (Eesti) – Sami Sipilä (Soome) 3 – 0

II kergekeskkaal (kuni 67 kg): ? (Soome) – Andrei Jeremejev (Eesti) 3 – 0

I keskkaal (kuni 71 kg): ? (Soome) – Dmitri Protkunas (Eesti) 3 – 0

II keskkaal (kuni 75 kg): ? (Soome) – Daniel Sternfeld (Eesti) 3 – 0

Poolraskekaal (kuni 81 kg): Deniss Kondrašov (Eesti) – Soomel puudus selles kaalus esindaja ja Soomele arvestati loobumiskaotus

Raskekaal (kuni 91 kg): Aki Kalke (Soome) – Peeter Saat (Eesti) TKO 3

Üliraskekaal (üle 91 kg): Sergei Masterov (Eesti) – Soomel puudus selles kaalus esindaja ja Soomele arvestati loobumiskaotus
**Kristjan Järvan** (sündinud 10. oktoobril 1990 Tallinnas) on Eesti ettevõtja ja poliitik, ettevõtlus- ja infotehnoloogiaminister aastatel 2022–2023.

Haridus
-------

Ta lõpetas Tallinna Reaalkooli 2010. aastal, Tartu Ülikooli 2014. aastal majandusteaduse erialal ja 2017. aastal õigusteaduse erialal. Valdab eesti keelt emakeelena, lisaks inglise ja vene keelt.

Töö
---

* 2013–2014 Arengufondi analüütik
* 2014–2016 Organic Filters OÜ äriarendaja
* 2015–2022 3DC.io (3D Creationist OÜ) tegevjuht
* 2018–2020 Pocosys turundusjuht
* 2020–2021 Opera vanemturundusjuht
* 2020–2022 Imortali (Subdominant OÜ) tegevjuht

Tegevus poliitikas
------------------

Järvan kuulub alates 2022. aastast erakonda Isamaa.

Ta kandideeris 2023. aasta valimistel Riigikokku, kogus valimisringkonnas nr 1 (Haabersti, Põhja-Tallinn ja Kristiine) 367 häält ning ei osutunud valituks.

Isiklikku
---------

Tema isa on Aare Järvan.

Kuulub Kaitseliitu.

Viited
------

1. ↑  "Eesti üks rikkamaid mehi veab teise pensionisamba vastast kampaaniat" Eesti Ekspress, 9. jaanuar 2019
**1997. aasta Norra parlamendivalimised** toimusid 15. septembril 1997. 

Need valimised andsid ootamatu tulemuse, mis aga veel kord kinnitasid vasak-parempoolsuse skaala aegumist. Sotsiaaldemokraadid kaotasid, kui tegelikult üpris vähe. 1993 olid nad saanud 36,9% nüüd aga 35%, kohti vastavalt 67 ja 65. Töölispartei oli endiselt suurim partei, ületades rohkem kui kaks korda suuruselt järgmist – Kristlikku Rahvaparteid. Töölispartei peaminister Thorbjørn Jagland astus aga tagasi, nagu oli lubanud teha, kui nad saavad vähem hääli kui eelmistel valimistel.

1997. aasta valimiste kõige suurem võitja oli Progressipartei, kes meelitas oma lubadustega valijad teistel parteidelt, seal hulgas ka Töölisparteilt. Progressipartei läks koguni mööda Høyrest, kellele 1997. aasta valimised "olid halvimad pärast 1884. aastat".

Valimistulemused
----------------

| Partei | Hääli | Kohti |
| --- | --- | --- |
| **%** | **±** | kokku | **±** |
| Töölispartei (*Arbeiderpartiet*) | 35,0 | −1,9 | 65 | −2 |
| Progressipartei (*Fremskrittspartiet*) | 15,3 | +9,0 | 25 | +15 |
| Kristlik Rahvapartei (*Kristelig Folkeparti*) | 13,7 | +5,8 | 25 | +12 |
| Parempartei (*Høyre*) | 14,3 | −2,7 | 23 | −5 |
| Keskpartei (*Senterpartiet*) | 7,9 | −8,8 | 11 | −21 |
| Sotsialistlik Vasakpartei (*Sosialistisk Venstreparti*) | 6,0 | −1,9 | 9 | −4 |
| Vasakpartei (*Venstre*) | 4,5 | +0,8 | 6 | +5 |
| Punane Valimisliit (*Rød Valgallianse*) | 1,7 | +0,6 | 0 | -1 |
| Teised | 1,6 |  | 1 | +1 |
| **Kokku** | 100% | 165 |

Viited
------

1. ↑  Jaak Kangilaski. *Norra*, Tallinn: AS Koolibri, 2000
2. ↑   Jaak Kangilaski. *Norra*, Tallinn: AS Koolibri, 2000

Märkused
--------

*Selles artiklis on kasutatud ingliskeelset artiklit en:Norwegian parliamentary election, 1997 seisuga 3.05.2009*.
**Toomas Pihl** (23. august 1954 Kuressaare – 6. aprill 2023) oli eesti tehnikateadlane.

Elulugu
-------

Toomas Pihl oli autojuhi poeg.

Lõpetas 1969 Kahtla kooli, 1972 Orissaare Keskkooli, 1984 Tallinna Polütehnilise Instituudi (TPI) mehaanikainsenerina, tehnikamagister (1994, TTÜ), väitekiri "Pulberpinnete tehnoloogia ja omadused", tehnikadoktor (2003, TTÜ), väitekiri "Powder coatings for abrasive wear" (Tallinn, 2002). Täiendas end Rootsis (2000, 2001), Inglismaal (2002) ja Austrias (2005).

Oli 1974–78 TPI peenmehaanika kateedri laborant, 1978–84 pulbermetallurgia labori tööline, 1984–89 nooremteadur, 1989–93 TTÜ metallide tehnoloogia kateedri insener, 1993–1994 Kahtla Põhikooli õpetaja, 1994–98 TTÜ aparaadiehituse instituudi direktor-i abi, 1998–2003 mehhatroonikainstituudi teadur, 2003–05 vanemteadur, 2003– Tallinna Tehnikakõrgkooli mehaanikateaduskonna professor, tehnomaterjalide ja tehnoloogia õppetooli juhataja.

Juhtis Tallinna Tehnikakõrgkoolis pinnete ja materjalide rakendusuuringute rühma.

Pidas loenguid Tampere Ametikõrgkoolis (2005) ja Jyväskylä Ametikõrgkoolis (2007).

Teadustöö
---------

Uurimisvaldkonnad: tehno- ja biomaterjalid, pinded ja pindamistehnoloogia, pinnete triboloogia, keevitustehnoloogia. Eesti volitatud insener. Eesti Inseneride Liidu ja Eesti Keevitusühingu liige. Üle 20 teadustrükise.

Teoseid
-------

* Selection criteria for wear resistant powder coatings under extreme erosive wear conditions (kaasautor P. Kulu). // J. Thermal Spray Technology 11 (2002) 4
* Formation of microstructure of spray-fused powder coatings (kaasautor). // Proc. Est. Acad. Sci. Eng. 8 (2002) 1
* Applications of recycled hardmetal powder (kaasautor). // Proc. Est. Acad. Sci. Eng. 9 (2003) 4
* Termopihustatud barjääripinded. // Tallinna Tehnikakõrgkooli Toim 6 (2005)
* Residual stresses in different brush-plated coatings (kaasautor). // Industrial Engineering – Adding Innovation Capacity of Labor Force and Enterpreneurs. Tallinn, 2006.

Viited
------

1. ↑
2. 1 2 3 4 5 6  Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide
3. ↑  "Kahtla Põhikooli vilistlased 1969". Originaali arhiivikoopia seisuga 4. märts 2016. Vaadatud 26. veebruaril 2014.
4. ↑  Uurimistööde rühmad Tallinna Tehnikakõrgkool

Kirjandus
---------

* *Eesti teaduse biograafiline leksikon.* 3. köide: *N–Sap* TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013

Välislingid
-----------

* Toomas Pihl Eesti Teadusinfosüsteemis Muuda Vikiandmetes

 *Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.*
**Raul Kirsel** (sündinud 21. veebruaril 1958 Põltsamaal) on Eesti loomakasvatusteadlane, ettevõtja ja poliitik.

Ta lõpetas 1976. aastal Põltsamaa Keskkooli ja 1987. aastal zooinsenerina Eesti Põllumajandusakadeemia. 1994. aastal kaitses ta magistriöö põllumajandusloomade söötmise erialal. 

Kirsel töötas aastatel 1991–1997 Umbusi algkooli direktorina. Ta on ettevõtte OÜ Aristin Grupp tegevdirektor.

Ta on Põltsamaa linnavolikogu liige. Ta valiti 2009. aastal volikokku valimisliidu Meie Põltsamaa nimekirjas; ta sai valimistel 46 häält. Ta kuulub 10. novembrist 1992 Isamaa ja Res Publica Liidu ridadesse.

Viited
------

1. ↑  Maakonna ja omavalitsuste juhid Kalevipoja tegude maalt. Koostaja Jaan Lukas, toimetaja Tiit Lääne. Tallinna Raamatutrükikoda 2007
2. ↑  Kördi-Ööbiku tooted koguvad maakonnas tuntust[*alaline kõdulink*] Vooremaa, 2009
3. ↑
4. ↑  "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 21. oktoober 2013. Vaadatud 25. juunil 2012.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)

Kirjandus
---------

* 2000 – "Kirsel, Raul". // Eesti teaduse biograafiline leksikon. I kd, A – Ki. Tallinn 2000. Lk 649

Välislingid
-----------

 *Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.*
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib Stockholmi linnaosast; metroojaama kohta vaata artiklit Kristineberg (metroojaam); teiste samanimeliste kohtade kohta vaata lehekülge Kristineberg (täpsustus)* |

---

**Kristineberg** on linnaosa Stockholmi südalinnas Kungsholmeni linnaosapiirkonnas. See paikneb Kungsholmeni saare loodeosas ning piirneb idas Stadshageni, läänes Tranebergi, lõunas Fredhälli ning kagus Mariebergiga ja Solna valda kuuluva Huvudstaga.

Linnaosa asutati ametlikult 1938. aastal.

Linnaosa pindala on 63 hektarit. Elanike arv on 2004. aasta andmetel 5365. 

See kuulub Sankt Görani kihelkonda. 

Linnaosa hüüdnimi on **Krillan**.

Piirkond kuulus varem Kristinebergi lossile, kuid 1920 ostis selle Stockholmi linn. Idaosa Thorildsplani ümbruses ehitati 1920. aastatel. Lossist lääne poole jääv piirkond ehitati 1930. aastatel funktsionalistlikus stiilis. 

Linnaosas on Kristinebergi spordiväljak. Varem oli seal ka velodroom. Kristineborgi lossi tiibhoonetes on kristlik vabakool *Stefansskolan*. Kristinebergi metroojaama lähedal künkal on *Kullskolan*. 

Piirkonna põhjaosas oli varem *malmgård*'i-tüüpi härrastemaja Stora Hornsberg, kuid aastatel ehitati selle asemele tööstusettevõtteid, sealhulgas *Stora Bryggeriet*. Ühistranspordiettevõtte *Storstockholms Lokaltrafik* bussipark Hornsbergis ehitati 1931–1934 (arhitekt Eskil Sundahl) aiamaapiirkonna *Iris koloniområde* kohale. 

Kristinebergis on kaks Stockholmi metroo jaama: Kristineberg (maapealne jaam, rajati 1952) ja Thorildsplan. Nad kuuluvad rohelisele liinile ning jäävad Fridhemsplani ja Alviki metroojaama vahele.

Kristinebergi tänavad on nimetatud rootsi kirjanike (näiteks Olof von Dalini, Ola Hanssoni, Hedvig Charlotta Nordenflychti, Oscar Levertini, Bengt Lidneri, August Bondesoni, Thomas Thorildi) järgi.

Välislingid
-----------

* Statistilised andmed (*rootsi keeles*)
**Raul Renter** (1. august 1920, Tallinn – 20. november 1992, Tallinn) oli eesti majandusteadlane.

Elulugu
-------

Lõpetas 1940 Tallinna Prantsuse Lütseumi ja 1948 Tallinna Polütehnilise Instituudi (TPI) ökonomistina; majanduskandidaat (1964, TPI), väitekiri "Eesti NSV rasketööstuse tähtsamate harude tootmisprofiil ja selle väljaarendamise perspektiivid", kaitses 1975 (Eesti Teaduste Akadeemia) doktoritööd teemal "Sotsiaal-majandusliku prognostika teoreetilis-metoodilised ja rakenduslikud probleemid", mida NSVL Kõrgem Atesteerimiskomisjon ei kinnitanud. Töötas 1955–58 ENSV Plaanikomisjoni tööstuse ja perspektiivse planeerimise osakonnas. 1958–65 Rahvamajanduse Nõukogu Plaani- ja Ökonoomikavalitsuse juhataja asetäitja, 1965–1978 NSVL Teaduste Akadeemia Majandusmatemaatika Keskinstituudi Eesti filiaali labori juhataja, 1978–92 Majandusjuhtide Instituudi kateedrijuhataja ja peateadur. 

Kuulus 1943–1958 Eesti tippmaletajate hulka (Eesti meister 1946 ja 1949). Maleõpiku (1955) kaasautoreid.

Viited
------

1. 1 2  Eesti Teaduse Biograafiline Leksikon, 3. köide

Teoseid
-------

* Suurtööstuse tekkimine ja arenemine Eestis XIX ja XX sajandil. (Suure Sotsialistliku Oktoobrirevolutsioonini). Tallinn, 1958
* Eesti NSV rasketööstus ja selle arenemisperspektiivid. Tallinn, 1964
* Majandusküberneetika rakendamisest tööstuse juhtimisel. Tallinn, 1968
* Пятнадцать методов прогнозирования и перспективного планирования в теоретическом и прикладном аспектах. Tallinn, 1974, Sotsiaal-majanduslik planeerimine ja prognoosimine (kaasautor), Tallinn, 1981.

Kirjandus
---------

* ENE lisaköide, 197
* Eesti spordi biograafiline leksikon, 552.
* *Eesti teaduse biograafiline leksikon.* 3. köide: *N–Sap* TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013

 *Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.*
Karkuse hiiemägi (Eesti)Karkuse hiiemägi
Asendikaart
**Karkuse hiiemägi** (ka *Toomamägi*) oli hiiemägi Järvamaal Ambla kihelkonna ja praeguse Tapa valla Karkuse külas.

Kohapärimus
-----------

Rahvaluulekoguja J. Ney on 1889. aastal kirja pannud Karkuse hiiemäge puudutavat kohapärimust: "*Karkuse mõisast vierand versta õhta puol on üks kaunis kõrge ja pikk määseilandik järsku suomua sies. Praegu kasvavad sial pial sarapuud ja mõnes kohas kua kuused ja uaved. Mää sisemus on selge kruus, väga ia tie sillutamiseks, milleks teda kua siin ümberkaudu pruugitakse. Sellest määst riagib rahvasuu, et seda siin enne põle old, vaid kusagilt olla tuld. Ühel kenal einaaegsel pääval old rahvas sial kohal parajalt einu kuivatamas, kui korraga ilm mustaks löönd ja üks vali jaal üünd: "Oidke iest, Iies tuleb, oidke iest, Iies tuleb!" Kõik juost niipailu kui kiegi jõund, iest ära, ja kui pärast vuatama läind, seist kõrge mägi just einamua pial. Sest akatud siis kua mäge "Ie määks" üüdma, mis nime ta tänapäävani kannab. Kas sial vanast Iiedele ohverdud on, seda ei tia rahvas riakida. Karkuse puol mäe jääres on üks kaheksa jala sügavune kaev väga ia viega, mis kua kõige kuivemalgi ajal vett ei kauta. Sialt suab kua Karkuse küla alati suuremalt jault oma vietarvituse. Kuival aegadel aga viiakse sialt kua mujale, nagu nimelt Koiki, vett. Kaevu üütakse kua Iie kaevuks.*"

Matthias Johann Eisen on raamatus "Eesti vana usk" refereerinud muistendit hiiemäe sünnist järgnevalt: "*Ambla Karkuses töötavad heinalised. Tõusnud kõuepilvest kuuldub hoiatav hääl. Heinalised põgenevad, seda enam, et algab kole sadu. Teisel päeval alles nähakse: heinamaa puudub, asemel mägi hiiega. Hiis saab elanikkudele ohverdamiskohaks.*"

Vaata ka
--------

* Karkuse hiiekaev
* Karkuse ohvrikivi

Viited
------

1. ↑  Karkuse hiiemägi kultuurimälestiste riiklikus registris (vaadatud 29.09.2014)
2. ↑  H II 14, 179/80 < Ambla — J. Ney 1889. Avaldatud: Hiie ase. Hiis eesti rahvapärimuses. Koostanud Mari-Ann Remmel. Eesti Kirjandusmuuseum, Tartu 1998, lk 134–135, nr 79.
3. ↑  Matthias Johann Eisen. Eesti vana usk. (Eesti mütoloogia IV.) Tartu: Eesti Kirjanduse Seltsi kirjastus 1926, lk 78.

Välislingid
-----------

* Karkuse hiiemägi kultuurimälestiste riiklikus registris
* Pilt Karkuse hiiemäest Maavalla Koja kodulehel
**Karl-Rudolf Sillak** (kuni aastani 1934 **Karl-Rudolf Silberg**; 20. märts 1906 Märjamaa – 17. detsember 1974 Tallinn) oli eesti jalg- ja jääpallur, jäähokimängija ning treener, sporditegelane ja -kohtunik.

Koondisekarjäär
---------------

Koondisedebüüdi tegi ta 23-aastaselt 16. augustil 1929 Balti turniiril Läti jalgpallikoondise vastu. Ta viibis platsil kõik 90 minutit. Mäng lõppes 2:2 viigiga. Lisaks temale tegi samas mängus oma debüüdi Aleksander Mägi.

Ta mängis Eesti jalgpallikoondises 56 mängus, sealhulgas ka maailmameistrivõistluste kvalifikatsioonimängudes aastatel 1933 ja 1938. Ta tuli kolmel korral Baltimaade ja neljal korral Eesti meistriks.

Ta mängis Eesti jääpallikoondises 5 mängus ja tuli 7 korral Eesti meistriks. Ta mängis Eesti jäähokikoondises 7 mängus ja tuli ühe korra Eesti meistriks.

Tunnustus
---------

* 1964 – Kalevi auliige

Teoseid
-------

* "Jääpall. Jäähoki. Minevikust tänapäevani". Koostaja Endel Press, autorid Lembit Koik, Endel Press, Elmar Saar, Herbert Saarne, Karl-Rudolf Sillak, Toivo Tukk. Eesti Raamat. Tallinn 1977

Isiklikku
---------

Tema vend Evald-Edgar Silberg-Sillak oli samuti jalgpallur.

Vaata ka
--------

* Eesti jalgpallikoondislaste loend

Kirjandus
---------

* "Karl-Rudolf Sillak". // "Jääpall. Jäähoki. Minevikust tänapäevani". Koostaja Endel Press, autorid Lembit Koik, Endel Press, Elmar Saar, Herbert Saarne, Karl-Rudolf Sillak, Toivo Tukk. Eesti Raamat. Tallinn 1977. Lk 247

Välislingid
-----------

* Biograafia ESBL-is
* Haud Tallinna Metsakalmistul
**Mihhail Lemešev** (vene keeles Михаил Яковлевич Лемешев; sündinud 1. jaanuaril 1927 Brjanski oblasti Tomilitši külas) on vene majandusteadlane, ökoloogilise ökonoomika eriteadlane (экономист-эколог).

1953. aastal lõpetas Mihhail Lemešev Moskva hobusekasvatuse zootehnilise instituudi (Московский зоотехнический институт коневодства). Ta on kaitsnud majandusdoktori kraadi ja saanud professorikutse.

Lemešev on töötanud aastatel 1956–1969 Novosibirskis NSVL TA Siberi osakonna majandusinstituudis teaduri, hiljem sektorijuhatana, aastatel 1972–1985 Moskvas NSVL TA Majandusmatemaatika Keskinstituudis osakonnajuhatajana. Hiljem on ta juhtinud NSVL Teaduste Akadeemia süsteemis tootlike jõudude ja loodusressursside juhtimise laboratooriumi.

1980. aastate algul oli Lemešev üks esimesi, kes esines Siberi "jõgede pööramise" (voolusuuna muutmise) projekti vastu. Tema initsiatiivil moodustati NSVL TA juurde erikomisjon TA asepresidendi Aleksandr Janšini juhtimisel. Lemešev oli selles komisjonis Janšini asetäitja. Komisjoni tulemuslik töö ja ühiskondlik surve sundisid võime sellest projektist loobuma.

1993. aastal valiti Lemešev Riigiduumasse Venemaa Liberaaldemokraatliku Partei nimekirjas. Ta juhtis seal ökoloogiakomitee tööd.

Tunnustus
---------

* 1988 – Karl Ernst von Baeri medal

Viited
------

1. 1 2 3  Михаилу Яковлевичу Лемешеву – 85 лет!. russdom.ru
2. 1 2 3  Михаил Яковлевич Лемешев. persona.rin.ru
**Bessermanid** (vananenud nimetus *bessermannid*; vene keeles бесермяне, udmurdi keeles бесерманъёс, tatari keeles бисермәннәр/*bisermännär*) on väikesearvuline soome-ugri rahvas, kes räägib bessermani murret (udmurdi keele murre). Bessermanid asustavad eelkõige Loode-Udmurtia alasid.

1926. aasta rahvaloenduse järgi oli bessermane 10 000, kuid 1989. aasta rahvaloenduse järgi oli neid 3122, neist Udmurtias 2998. Rahvaarvu sellise languse põhjustas asjaolu, et alates 1930. aastatest on bessermane rahvuse määramisel nii passi väljastamisel kui ka rahvaloendustel arvatud nii udmurtideks kui ka tatarlasteks. Alles 1992. aasta juulis võttis Udmurtia Vabariigi Ülemnõukogu vastu otsuse "Bessermani rahva ajaloolise nime taastamisest".

2010. aasta rahvaloenduse järgi oli Venemaal 2201 bessermani.

Bessermanid on tuntud oma traditsioonilise laululaadse žanri *krež*i poolest. Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia doktoriõpingute raames on kreži lähemalt uurinud udmurdi muusik Maria Korepanova.

Viited
------

1. ↑  *О восстановлении исторического имени бесермянского народа*
2. ↑  Kadri Allikmäe. "Udmurdi lauljanna Maria Korepanova: "Armastus on kõige tähtsam"". // Soome-ugri sõlmed 2019. Tallinn: Fenno-Ugria, 2020. Lk 169–176

| * v
* r
Uurali rahvad |
| --- |
| Soome-ugri rahvad | 

|  |  |
| --- | --- |
| Läänemeresoomlased | 

* Eestlased
	+ Setud
	+ Võrukesed
	+ Saarlased
* Isurid
* Karjalased
	+ Tveri karjalased
	+ lüüdilased
* Liivlased
* Soomlased
	+ Ingerisoomlased
	+ Kveenid
	+ Metsasoomlased
	+ Meälased
* Vepslased
* Vadjalased
	+ Kreevinid

 |
| Saamid | 

* Inari saamid
* Kemi saamid
* Kildini saamid
* Koltasaamid
* Lõunasaamid
* Põhjasaamid
* Turjasaamid

 |
| Volgasoomlased | 

* Marid
* Merjalased †
* Meštšeralased †
* Mordvalased
	+ Ersad
	+ Mokšad
* Muromlased †

 |
| Permlased | 

* Komid
	+ Permikomid
* Udmurdid
	+ Bessermanid

 |
| Ugrilased | 

* Handid
* Mansid
* Ungarlased
	+ seekelid
	+ *csángó*'d

 |

 |
| Samojeedi rahvad | 

|  |  |
| --- | --- |
| Põhja-samojeedi rahvad | 

* Eenetsid
* Nganassaanid
* Neenetsid
* Juratsid †

 |
| Lõuna-samojeedi rahvad | 

* Sölkupid
* Matorid †
* Kamassid †

 |

 |