recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Elmar Laisk** (14. juuni 1907 Saadjärve vald, Tartumaa – 14. aprill 1988 Sydney, Austraalia) oli eesti füüsik.

Elulugu
-------

Elmar Laisk lõpetas Tartu Hugo Treffneri Gümnaasiumi (reaalharus) 1926. aastal *cum laude*. 1926–1930 ja 1935–1939 õppis Tartu Ülikooli matemaatika-loodusteaduskonnas matemaatika ja füüsika erialal (lõpetas *cum laude*). 1960. aastal kaitses New Englandi Ülikooli juures magistritöö teemal, mis käsitles tuumamagnetresonantsi uurimist ja mainitud resonantsi spektromeetri ehitust. Laisk oli algul üliõpilasseltsi Liivika liige, üliõpilaskorporatsiooni Fraternitas Tartuensis liige alates 1935 ja auvilistlane.

1931. aastast töötas Tartu Telefonivabrikus mitmes ametis alates raadiokonstruktorist kuni elektrolaboratooriumi juhatajani.

1944. aastal siirdus Saksamaale, kuulus Bambergi põgenikelaagri juhatusse, olles samal ajal õpetajaks eesti algkoolis ja gümnaasiumis ning enda rajatud raadioalastel kursustel. Evakueerus kevadel 1949 Austraaliasse. Seal sai New Englandi Ülikooli füüsikalaboratooriumi juhatajaks Armidale'is Sydney lähedal. 

1958. aastal asus tööle Uus-Lõuna-Walesi Ülikooli, seejärel siirdus Macquarie Ülikooli, kus töötas rakendusfüüsika dotsendina.
Aastatel 1971–1972 käis mitmes USA ja Euroopa ülikoolis end täiendamas, peatudes eelkõige Berkeley Ülikoolis.

Elmar Laisa peamised erialavaldkonnad olid tuumafüüsika, rakenduselektroonika, holograafia ja vedelkristallid.

Oli paljude ajalehtede ja ajakirjade kaastööline nii Eestis kui ka paguluses. Tema toimetamisel ilmus Austraalias 1969. aastal Tartu Eesti ülikooli 50. aastapäeva tähistamiseks koostatud koguteos "Sõnas ja Teos".

Kirjandus
---------

* Teadlasi Fraternitas Tartuensise peres // Fraternitas Tartuensis. III. Toronto, 1972, 197–198
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib aastatel 1991–2017 eksisteerinud vallast, 1939. aastal moodustatud valla kohta vaata artiklit Ridala vald (1939).* |

---

**Ridala vald** oli kohaliku omavalitsuse üksus Eestis Lääne maakonnas.

Vald piirnes põhjas Haapsalu lahega, läänes Väinamerega ja lõunas Matsalu lahega.

Valla territooriumile jäi osa Matsalu rahvuspargist.

26. maist 2017 alates oli Ridala vallavanem Helen Rammu.

Ajalugu
-------

Ridala valla omavalitsuslik staatus kinnitati aastal 1991. 2017. aastal ühinesid Ridala vald ja Haapsalu uueks omavalitsusüksuseks, mille nimeks sai Haapsalu linn.

Valla asulad
------------

Vallas oli 2 alevikku ja 56 küla.

### Alevikud

Paralepa, Uuemõisa.

### Külad

Aamse, Allika, Ammuta, Emmuvere, Erja, Espre, Haeska, Herjava, Hobulaiu, Jõõdre, Kabrametsa, Kadaka, Kaevere, Kiideva, Kiltsi, Kiviküla, Koheri, Koidu, Kolila, Kolu, Käpla, Laheva, Lannuste, Liivaküla, Litu, Lõbe, Metsaküla, Mäeküla, Mägari, Nõmme, Panga, Parila, Puiatu, Puise, Pusku, Põgari-Sassi, Rohense, Rohuküla, Rummu, Saanika, Saardu, Sepaküla, Sinalepa, Suure-Ahli, Tammiku, Tanska, Tuuru, Uneste, Uuemõisa, Valgevälja, Varni, Vilkla, Võnnu, Väike-Ahli, Vätse, Üsse

Vaata ka
--------

* Pusku paemurd

Viited
------

1. ↑  Statistikaamet, vaadatud 30.05.2017.
2. ↑  Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator
3. ↑  Siseministeerium: Kohalike omavalitsuste juhid 2014. a. jaanuari seisuga, vaadatud 17. oktoober 2014
4. ↑  Jõgeva maakonna Pajusi, Palamuse, Puurmanni, Põltsamaa, Tabivere ja Torma valla ning Põltsamaa linna, Järva maakonna Kabala ja Väätsa valla, Lääne maakonna Lihula alevi ning Ridala ja Taebla valla omavalitsusliku staatuse kinnitamise kohta (vastu võetud 12.12.1991)

Välislingid
-----------

* Lehte Ilves, Ridala valla vaba raha seisab likviidsusfondis. Lääne Elu. 8. jaanuar 2009.
**Elmar Raidal** (kuni 1935. aastani **Elmar Glück**; 6/18. oktoober 1889 Jäärja mõis, Saarde vald – 9. august 1943 Sevurallag, Sverdlovski oblast) oli Eesti õpetaja, koolijuht ja ühiskonnategelane.

Küüditati juuniküüditamisel 14. juunil 1941 Nõukogude Liitu, suri GULAG-i vangilaagris.

Haridus
-------

Õppis Jäärja Alliku vallakoolis ja Saarde kihelkonnakoolis. Omandas algkooliõpetaja kutse Sindi pedagoogilises klassis 1909. aastal. Jätkas õpinguid Treffneri gümnaasiumis ja omandas 1910. aastal kodukooliõpetaja kutse matemaatikas. Täiendas end ise ja ka mitmetel kursustel. Läks mobiliseerituna Esimesse maailmasõtta, lõpetas 1916. aastal Moskva Aleksei sõjakooli.

Töökäik
-------

Aastatel 1908–1910 õpetas Tarvastus Mõnnaste vallakoolis, kui 1911. aastal valiti ta Mõisaküla haridusseltsi eesti erakooli juhatajaks. Juhatajana erakoolis töötas kuni 1919. aastani (välja arvatud sõjast tingitud vaheajad). Aastatel 1919–1941 oli Mõisaküla 6-klassilise algkooli juhataja.

Ühiskondlik tegevus
-------------------

Oli Mõisaküla tuletõrje- (1933. aastast) ja haridusseltsi esimees, Mõisaküla ühispanga asutaja ning juhatuse liige (1912. aastast), Mõisaküla ühiskaupluse (tarbijate kooperatiivi kaupluse) asutaja ja juhatuse liige (ka esimees), Pärnumaa Õpetajate Liidu esimees 1921–1924 ja 1926–1941, linnavolikogu liige, Noorte Kotkaste malevkonna vanem, kaitseliidu tegelane, Eesti Õpetajate Liidu juhatuse liige.

Tunnustus
---------

* 1938 Eesti Punase Risti V klassi teenetemärk (24.02.1938)

Isiklikku
---------

Sündis sepa pojana.

Tema poeg Arvo Raidal töötas samuti mh õpetajana (Kanadas). Tema tütar Valve Raidal-Klavins oli psühhiaater.

Esimeses maailmasõjas võttis sõjategevusest osa kompanii- ja majandusülemana. Rahvuslike väeosade loomisel astus Tartu tagavarapataljoni. Vabadussõjast võttis osa kompaniiülemana, hiljem teenis veidi ka kindralstaabis.

Viited
------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13  K, Ed. (16.10.1939). "Elmar Raidal 50. aastane". Sakala (1878-1940). Nr 120. Vaadatud 12.08.2018.
2. 1 2 3 4 5  PM (18.10.1939). "Elmar Raidal 50-aastane". Postimees (1886–1944). Lk 6. Vaadatud 12.08.2018.
3. ↑   Eesti Vabariigi teenetemärkide kavalerid
4. ↑   Geni: Elmar August Glück → Raidal
5. ↑  "Surmakuulutused". Vaba Eesti Sõna = Free Estonian Word : Estonian newspaper (New York : 1949 - ). 11.05.1995. Nr 19, lk 11. Vaadatud 12.08.2018.

Välislingid
-----------

* Ohvitseride andmekogu: Elmar Raidal
* Geni: Elmar August Glück → Raidal
**.cl** on Tšiili Interneti tippdomeen. Domeen on kasutusel alates 1987. aastast.

Domeeni haldab Tšiili Ülikool.

2021. aasta seisuga oli domeenile registreeritud üle 730 000 saidi.

Välislingid
-----------

* Domeeni registreerimine

Riikide tippdomeenid

**Aktiivsed:**
.ac  .ad  .ae  .af  .ag  .ai  .al  .am  .ao  .aq  .ar  .as  .at  .au  .aw  .az  .ax  .ba  .bb  .bd  .be  .bf  .bg  .bh  .bi  .bj  .bm  .bn  .bo  .br  .bs  .bt  .bv  .bw  .by  .bz  .ca  .cc  .cd  .cf  .cg  .ch  .ci  .ck  .cl  .cm  .cn  .co  .cr  .cu  .cv  .cw  .cx  .cy  .cz  .de  .dj  .dk  .dm  .do  .dz  .ec  .ee  .eg  .er  .es  .et  .eu  .fi  .fj  .fk  .fm  .fo  .fr  .ga  .gd  .ge  .gf  .gg  .gh  .gi  .gl  .gm  .gn  .gp  .gq  .gr  .gs  .gt  .gu  .gw  .gy  .hk  .hm  .hn  .hr  .ht  .hu  .id  .ie  .il  .im  .in  .io  .iq  .ir  .is  .it  .je  .jm  .jo  .jp  .ke  .kg  .kh  .ki  .km  .kn  .kp  .kr  .kw  .ky  .kz  .la  .lb  .lc  .li  .lk  .lr  .ls  .lt  .lu  .lv  .ly  .ma  .mc  .md  .me  .mg  .mh  .mk  .ml  .mm  .mn  .mo  .mp  .mq  .mr  .ms  .mt  .mu  .mv  .mw  .mx  .my  .mz  .na  .nc  .ne  .nf  .ng  .ni  .nl  .no  .np  .nr  .nu  .nz  .om  .pa  .pe  .pf  .pg  .ph  .pk  .pl  .pm  .pn  .pr  .ps  .pt  .pw  .py  .qa  .re  .ro  .rs  .ru  .rw  .sa  .sb  .sc  .sd  .se  .sg  .sh  .si  .sk  .sl  .sm  .sn  .so  .sr  .ss  .st  .su  .sv  .sx  .sy  .sz  .tc  .td  .tf  .tg  .th  .tj  .tk  .tl  .tm  .tn  .to  .tr  .tt  .tv  .tw  .tz  .ua  .ug  .uk  .us  .uy  .uz  .va  .vc  .ve  .vg  .vi  .vn  .vu  .wf  .ws  .ye  .yt  .za  .zm  .zw

**Määratud/kasutamata:**  .bv  .gb  .sj       **Reserveeritud/määramata:** .bl  .bq  .eh  .mf     **Kustutatud/kasutamine lõpetatud:** .an  .bu  .cs  .dd  .zr  .tp  .um  .yu       **IDN domeenid:**  .бг  .мкд  .рф  ‏.срб  ‏.укр
**Elmar Lemming** (2. august 1909 Vana-Kuuste vald, Kambja kihelkond, Tartumaa – 14. mai 1997 Saku) oli eesti mikrobioloog ja põllumajandusteadlane.

Ta lõpetas 1929. aastal Tartu Poeglaste Reaalgümnaasiumi. Ta õppis aastatel 1931–1939 Tartu Ülikooli põllumajandusteaduskonnas ja uuesti aastatel 1945–1946 Tartu Riikliku Ülikooli põllumajandusteaduskonnas. Ta kaitses 1971. aastal väitekirja "Tähtsamate söödakultuuride sileerimiskadude olemus ja põhjused ning nende vähendamise võimalused" ning sai põllumajanduskandidaadi kraadi.Akadeemiliselt oli ta Korporatsioon Ugala liige. 

Ta töötas Õisu Mikrobioloogilise Laboratooriumi juhatajana ning Eesti Maaviljeluse ja Maaparanduse TU Instituudis mikrobioloogia osakonna juhatajana.

Ta tegeles sileerimise meetodite uurimisega.

Ta on maetud Kambja kalmistule.

Teosed
------

* 1969 Endel Kaarep, Liidia Kaarli, Uudo Kalamann, Herbert Korjus, Heiti Kotkas, Lembit Kõrgas, Elmar Lemming, Richard Toomre. "Põldheinakasvatus". Valgus. Tallinn

Kirjandus
---------

* 1999 Riho-Jaak Sarand. "Elmar Lemming 90". Agraarteadus 10(3). Lk 228
*

Välislingid
-----------

* *Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918-1944*
* Foto temast Rahvusarhiivis
**Liepāja–Vaiņode raudteeliin** on endine raudteeliin Lätis, mis ühendas Liepāja linna Vaiņodega. Raudtee pikkus oli 67 kilomeetrit, sellele lisandusid veel haruteed.

Reisiliiklus lõppes liinil aastal 1998. Aastal 2012 võeti Priekulest Liepājani rööpad üles, Priekulest Leedu piiri poole on raudtee lihtsalt hüljatud.

Peatused Liepāja–Vaiņode raudteeliinil
--------------------------------------

* Liepāja
* Krustojums (Liepāja-Aizpute raudtee lõppjaam)
* Ālande
* Dubeņi
* Grobiņa
* Gavieze
* Susta
* Krogzemji
* Paplaka
* Priekule
* *Gulben*
* Elkuzeme
* Vaiņode
* Kazbari (*Widmeschi*?)

Liini ajaloos on etappe, mis pole dokumenteeritud, seega on osa peatuste ajalugu teadmata.

Ajalugu
-------

Aastal 1871 rajas Liibavi raudteeühistu raudtee Liepājast Kaišiadoryseni, kus see oli ühendatud Peterburi–Varssavi raudteega. Aastast 1877 läks see Liibavi–Romno raudtee valdusse, mis aastal 1891 läks riiklikusse omandisse. Hiljem haldas liini Läti Raudtee.

Raudtee ehitati I maailmasõja ajal piirkonna hõlvanud Saksa vägede poolt ümber standardrööpmeliseks (1435 mm). Selle raudteelõigu laius säilis 1940. aastateni, et tagada Läti ja Ida-Euroopa vahel paremat reisi- ja kaubaliiklust.

Nõukogude perioodil käis Liepāja ja Vaiņode vahel neli rongi päevas. Liepājast Priekuleni sõitsid Liepāja ja Kaliningradi vahel liiklevad rongid, Riiast Priekuleni aga Riia ja Klaipėda vahel liiklevad rongid. Aastani 1995 kasutas liini ka Riiast Mažeikiai ja Vaiņode kaudu Liepājasse sõitev rong, sellal kui Liepājast Vaiņodeni sõitis kaks rongi päevas. Aastal 1996 hakkas Liepāja ja Vaiņode vahel käima päevas kolm rongi.

Liiklus liinil lõpetati 24. veebruaril 1998. Algselt oli liini sulgemine kavandatud 19. augustiks 1997. 17. augustil 1997 algasid aga protestimeeleavaldused, mille keskmeks oli Vaiņode, seal barrikadeerisid elanikud ka raudtee. Vaiņode ja Priekule elanikud pakkusid ka välja variandi, et rongid asendataks rööbasbussidega, ent kompromissi ei saavutatud. Transpordiminister Vilis Krištopansi sekkumine tõi kaasa selle, et Läti Raudtee jätkas liini teenindamist esimese novembrini ja 9. oktoobril barrikaadid eemaldati. 1. novembril alustas liini teenindamist AS "Vaiņodes dzelzceļš". 24. veebruaril 1998 lõpetati ikkagi rongiliiklus. Vaiņode elanikud alustasid taas raudteel protestimeeleavaldusi, ent politsei ajas need laiali.

Viited
------

1. ↑   T. Altbergs, K. Augustāne, I. Pētersone. Dzelzceļi Latvijā. R: Jumava, 2009, 51 lk.
2. ↑  Служебное расписание движения пригородных поездов 1989/1990 г.; Прибалтийская железная дорога
3. ↑  Служебное расписание движения пассажирских поездов с 28 мая 1989 года; Прибалтийская железная дорога
4. ↑  Piepilsētas vilcienu kustības dienesta saraksts 1993./1994. g.; Valsts uzņēmums "Latvijas dzelzceļš"
5. ↑  Piepilsētas vilcienu kustības dienesta saraksts 1995./1996. g.; VAS Latvijas dzelzceļš
6. ↑  Piepilsētas vilcienu kustības dienesta saraksts 1996./1997. g.; VAS Latvijas dzelzceļš
7. ↑   *Vaiņodes iedzīvotāji bloķē sliežu ceļus* Diena.lv
8. ↑  *Vaiņodnieki beidz piketēt un atbrīvo sliedes* Diena.lv
9. ↑  Pārtrauc kursēt vilciens Vaiņode—Liepāja Diena.lv

Välislingid
-----------

* Liin saidil RailWayz
**.er** on Eritrea Interneti tippdomeen. Domeen on kasutusel alates 1996. aastast. Domeeni haldab Eritrea Telecommunication Services Corporation (EriTel).

On olemas ka teise taseme domeenid com.er, edu.er, gov.er, mil.er, net.er, org.er, ind.er.

Riikide tippdomeenid

**Aktiivsed:**
.ac  .ad  .ae  .af  .ag  .ai  .al  .am  .ao  .aq  .ar  .as  .at  .au  .aw  .az  .ax  .ba  .bb  .bd  .be  .bf  .bg  .bh  .bi  .bj  .bm  .bn  .bo  .br  .bs  .bt  .bv  .bw  .by  .bz  .ca  .cc  .cd  .cf  .cg  .ch  .ci  .ck  .cl  .cm  .cn  .co  .cr  .cu  .cv  .cw  .cx  .cy  .cz  .de  .dj  .dk  .dm  .do  .dz  .ec  .ee  .eg  .er  .es  .et  .eu  .fi  .fj  .fk  .fm  .fo  .fr  .ga  .gd  .ge  .gf  .gg  .gh  .gi  .gl  .gm  .gn  .gp  .gq  .gr  .gs  .gt  .gu  .gw  .gy  .hk  .hm  .hn  .hr  .ht  .hu  .id  .ie  .il  .im  .in  .io  .iq  .ir  .is  .it  .je  .jm  .jo  .jp  .ke  .kg  .kh  .ki  .km  .kn  .kp  .kr  .kw  .ky  .kz  .la  .lb  .lc  .li  .lk  .lr  .ls  .lt  .lu  .lv  .ly  .ma  .mc  .md  .me  .mg  .mh  .mk  .ml  .mm  .mn  .mo  .mp  .mq  .mr  .ms  .mt  .mu  .mv  .mw  .mx  .my  .mz  .na  .nc  .ne  .nf  .ng  .ni  .nl  .no  .np  .nr  .nu  .nz  .om  .pa  .pe  .pf  .pg  .ph  .pk  .pl  .pm  .pn  .pr  .ps  .pt  .pw  .py  .qa  .re  .ro  .rs  .ru  .rw  .sa  .sb  .sc  .sd  .se  .sg  .sh  .si  .sk  .sl  .sm  .sn  .so  .sr  .ss  .st  .su  .sv  .sx  .sy  .sz  .tc  .td  .tf  .tg  .th  .tj  .tk  .tl  .tm  .tn  .to  .tr  .tt  .tv  .tw  .tz  .ua  .ug  .uk  .us  .uy  .uz  .va  .vc  .ve  .vg  .vi  .vn  .vu  .wf  .ws  .ye  .yt  .za  .zm  .zw

**Määratud/kasutamata:**  .bv  .gb  .sj       **Reserveeritud/määramata:** .bl  .bq  .eh  .mf     **Kustutatud/kasutamine lõpetatud:** .an  .bu  .cs  .dd  .zr  .tp  .um  .yu       **IDN domeenid:**  .бг  .мкд  .рф  ‏.срб  ‏.укр
Rickard Sandler
**Rickard Johannes Sandler** (29. jaanuar 1884 Torsåker, Västernorrlandi lään – 12. november 1964 Stockholm) oli Rootsi poliitik, ta kuulus Rootsi Sotsiaaldemokraatliku Töölispartei ridadesse. Ta oli aastatel 1925–1926 Rootsi peaminister.

Ta sündis Torsåkeris (praeguse haldusjaotuse järele Kramforsi vallas), Västernorrlandi läänis, koolijuhi perekonnas. Ta on lõpetanud Uppsala Ülikooli. Seejärel töötas ta kooliõpetajana Kramforsis. Ta on töötanud ka ajakirja *Ny Tid* juures. Teda on valitud Riksdagi, aastatel 1912–1916 alamkoja liikmeks ja aastatel 1919–1964 ülemkoja liikmeks.

Aastal 1918 sai ta rahandusministri Fredrik Vilhelm Thorssoni riigisekretäriks (eesti mõistes kantsleriks) Nils Edéni valitsuses. 1. juulist 1920 kuni 27. oktoobrini 1920 oli ta Rootsi rahandusministriks Hjalmar Brantingi esimeses valitsuses. 13. oktoobrist 1921 kuni 19. aprillini 1923 oli ta portfellita minister Hjalmar Brantingi teises valitsuses. 14. oktoobrist 1921 kuni 24. jaanuarini 1925 oli ta Rootsi väliskaubandusminister

Pärast Hjalmar Brantingi surma (24. jaanuaril 1925) oli ta 24. jaanuarist 1925 kuni 7. juunini 1926 Rootsi peaminister.

24. septembrist 1932 kuni 19. juuni 1936 oli ta Rootsi välisminister Per Albin Hanssoni esimeses valitsuses. 28. septembrist 1936 kuni 13. detsembrini 1939 oli ta Rootsi välisminister Per Albin Hanssoni teises valitsuses.

Tõlked
------

Ta tõlkis Karl Marxi Kapitali rootsi keelde.
**Elmar Pettai** (5. november 1912 Karulaane talu, Reinse küla, Vana-Kariste vald, Pärnumaa – 24. mai 2008 Stockholm) oli eesti luuletaja, kultuuriloolane ja kalandusajaloolane.

Elulugu
-------

Elmar Pettai oli talupidaja poeg.

Õppis Pärnu Haridussõprade Seltsi Kodukk-s ja Pärnu Kalanduskoolis. Töötas kalakaubanduse ja -tööstuse alal. Põgenes 1944 Rootsi. Oli pikemat aega Stockholmis L. M. Ericssoni telefonivabrikus töödejuhataja. Õppis töö kõrval Eesti Teadusliku Seltsi Instituudis ja 1978–80 Uppsala Ülikooli soome-ugri keelte instituudis. Oli 1962–77 Stockholmis Eesti Kultuuri Koondise büroojuhataja ja peasekretär. Olnud Eesti Kalurite Koondise jätkväljaande "Eesti Kalur" (Stockholm, 1980–93) toimetaja, mahuka 2-köitelise koguteose "Eesti kalanduse minevikust" I (Stockholm, 1984, 2. trükk 1986) ja II (samas, 1985) koostaja, toimetaja ja kaasautor. Avaldanud mitu luuleraamatut ("Jaanilill", 1964; "Illusioonid", 1988; "Rändaja kojuminek", 1992 jt) ning mälestusi (Kaks mälestuskirjutust. // Side (1927) 3–4; ilm. ka: Mulkide almanahh 11. Tartu, 2001). Külastanud korduvalt Eestit, nt võttis 2005 osa Tallinna Bibliofiilide Klubi 25. aastapäeva tähistamisest.

Teoseid
-------

* Narva-Jõesuust Põõsaspeani. (Ülevaade Eesti põhjaranniku kalandusest). // Eesti kalanduse minevikust. I. Stockholm, 1984
* Uuendusi tursa ümbertöötlemise alal. // Eesti kalanduse minevikust II. Stockholm, 1985
* Hülgepüük. Hülgepüügi meenutusi möödunud aegadest. Stockholm, 1988
* Paat ja paadiehitus. Pilk tagasi purjepaadi ajastule. Stockholm, 1988.

Viited
------

1. 1 2 3  Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide

Kirjandus
---------

* Eesti kirjandus paguluses ( 1973)
* EkrL, 412
* KK (1992), 745.
* Elmar Pettai 5. XI 1912 – 24. mai 2008. Eesti Päevaleht, 3. juuli 2008, nr. 26, lk. 11.

Välislingid
-----------

* TLÜAR väliseesti isikud

 *Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.*
**Ridala muinaskihelkond** oli muinaskihelkond Läänemaal.

Ajalooallikates esineb kaks Ridala muinaskihelkonnaga seostatud nime: *Rotalia* ja *Rotelewic*. Enn Tarvel on neid pidanud Ridala paralleelnimedeks, esimest ladina-, teist skandinaaviapäraseks (*wic* on "laht, merekäär") nimekujuks, tuues samas välja, et nendega on tähistatud ka suuremaid geograafilisi üksusi. Henriku Liivimaa kroonikas on *Rotalia* tema hinnangul kohati märkinud ka laiemalt Läänemaa põhjaosa ja isegi kogu Läänemaad. Paul Alvre juhib aga tähelepanu Henriku Liivimaa kroonika lausele, mis näib neid kaht nimevarianti mitte samastavat, vaid eristavat: "*persequuti sunt eos ad omnes provincias circa latus maris sitas, que Rotelewic et Rotalia vocantur*" ("jälitasid nad neid kõigi mere ääres asuvate kihelkondadeni, mida kutsutakse *Rotelewic* ja *Rotalia*"), ja leiab, et kuigi need ilmselt siiski polnud eri kihelkonnad, võis *Rotelewic* tähistada Ridala mereäärset osa. 1224. aasta maadejagamisürik *Rotalia* nime ei kasuta, vaid mainib kihelkonda *Rotelewic*. Taani hindamisraamatu väike Eestimaa nimistu tarvitab samuti nimekuju *Rotelewich*, aga selgelt kogu maakonna tähenduses. Nimekujudest *Rotalia* ja *Rotelewic* näib pärinevat kohalikus kõnepruugis kasutatud variant *Rõdali* (võrdluseks: saksa keeles *Röthel*).

Ridala muinaskihelkond asus Läänemaa põhjaosas, hõlmates hilisemate Ridala, Lääne-Nigula ja Martna kirikukihelkonna ala. Ulatusliku territooriumiga Ridala koosnes arvatavasti mitmest suhteliselt iseseisvast osast. Tihedamini oli rahvastatud muinaskihelkonna lõunaosa, seevastu Revala maakonnaga külgnev piirkond, samuti Noarootsi, Vormsi ja teised saared olid suuresti asustamata.

Viited
------

1. ↑  Henriku Liivimaa kroonika = Heinrici chronicon Livoniae. Ladina keelest tõlkinud Richard Kleis, toimetanud ja kommenteerinud Enn Tarvel. Tallinn: Eesti Raamat 1982. Peatükk XIV, kommentaar 50, lk 117, XVIII, kommentaar 7, lk 153
2. 1 2  Enn Tarvel. Läänemaa seitse kihelkonda. *Keel ja Kirjandus* 1971, nr 5, lk 292–293
3. ↑  Henriku Liivimaa kroonika, XVIII 5, lk 152–153
4. 1 2  Paul Alvre. Eesti ja liivi keeleaines Henriku Liivimaa kroonikas, III : Kohanimed. *Keel ja Kirjandus, 1985, nr 2, lk 102*
5. ↑  Lembit Jaanits, Silvia Laul, Vello Lõugas, Evald Tõnisson. "Eesti esiajalugu". Eesti Raamat, 1982. Lk 408
**.cx** on Jõulusaare Interneti tippdomeen. Domeen on kasutusel alates 1997. aastast.

Tippdomeeni haldab kogukondlik mittetulundusühing Christmas Island Internet Administration (CIIA), mis pakub ka saare elanikele internetiteenust.

Riikide tippdomeenid

**Aktiivsed:**
.ac  .ad  .ae  .af  .ag  .ai  .al  .am  .ao  .aq  .ar  .as  .at  .au  .aw  .az  .ax  .ba  .bb  .bd  .be  .bf  .bg  .bh  .bi  .bj  .bm  .bn  .bo  .br  .bs  .bt  .bv  .bw  .by  .bz  .ca  .cc  .cd  .cf  .cg  .ch  .ci  .ck  .cl  .cm  .cn  .co  .cr  .cu  .cv  .cw  .cx  .cy  .cz  .de  .dj  .dk  .dm  .do  .dz  .ec  .ee  .eg  .er  .es  .et  .eu  .fi  .fj  .fk  .fm  .fo  .fr  .ga  .gd  .ge  .gf  .gg  .gh  .gi  .gl  .gm  .gn  .gp  .gq  .gr  .gs  .gt  .gu  .gw  .gy  .hk  .hm  .hn  .hr  .ht  .hu  .id  .ie  .il  .im  .in  .io  .iq  .ir  .is  .it  .je  .jm  .jo  .jp  .ke  .kg  .kh  .ki  .km  .kn  .kp  .kr  .kw  .ky  .kz  .la  .lb  .lc  .li  .lk  .lr  .ls  .lt  .lu  .lv  .ly  .ma  .mc  .md  .me  .mg  .mh  .mk  .ml  .mm  .mn  .mo  .mp  .mq  .mr  .ms  .mt  .mu  .mv  .mw  .mx  .my  .mz  .na  .nc  .ne  .nf  .ng  .ni  .nl  .no  .np  .nr  .nu  .nz  .om  .pa  .pe  .pf  .pg  .ph  .pk  .pl  .pm  .pn  .pr  .ps  .pt  .pw  .py  .qa  .re  .ro  .rs  .ru  .rw  .sa  .sb  .sc  .sd  .se  .sg  .sh  .si  .sk  .sl  .sm  .sn  .so  .sr  .ss  .st  .su  .sv  .sx  .sy  .sz  .tc  .td  .tf  .tg  .th  .tj  .tk  .tl  .tm  .tn  .to  .tr  .tt  .tv  .tw  .tz  .ua  .ug  .uk  .us  .uy  .uz  .va  .vc  .ve  .vg  .vi  .vn  .vu  .wf  .ws  .ye  .yt  .za  .zm  .zw

**Määratud/kasutamata:**  .bv  .gb  .sj       **Reserveeritud/määramata:** .bl  .bq  .eh  .mf     **Kustutatud/kasutamine lõpetatud:** .an  .bu  .cs  .dd  .zr  .tp  .um  .yu       **IDN domeenid:**  .бг  .мкд  .рф  ‏.срб  ‏.укр
***Mosh-pit***'iks nimetatakse ala (enamasti asub see kontserdilava ees), millel moshitakse.

*Circle pit*
------------

***Circle-pit*** on ringjalt liikuv moodustis publiku sees, enamasti 2–20 meetri suurune. *Circle-pit*'is saavad kontserdikülastajad moshida või skankida. Erinevus hariliku *mosh-pit*iga seisneb selles, et *circle pit*is liiguvad inimesed ringja korrapäraga ega põrka omavahel kokku.

Tihtipeale see, kes asub ringi keskel tühjas alas käitub "*pit'*i peremehena" (inglise keeles: *eye of the pit* või *bouncer*)ja lükkab inimesi endast eemale, tagasi ringjasse liikumisse.

Ansambel DevilDriver üritas 2007. aasta Download Festivalil korraldada maailma suurimat *circle pit'*i. Ehkkii see neil ilmselt õnnestus, ei pääsenud nad Guinnessi rekordite raamatusse, kuna Guinnessi arust ei saa täpselt mõõta, kust algab *mosh*- või *circle pit* ja seega ei saa seda rekordit täpselt formuleerida.

*Hit pit*
---------

***Hit-pit*** on vähelevinud väljend, mis tähistab *mosh-pit'i*, kus harrastatakse vägivaldsemat moshimise stiili. Põhiliselt tegeletakse *windmilling*'uga, et hoida teisi distantsil ning mitte saada pihta löökidega, aga tuleb ette ka *spin kick*'e.

*Street pit*
------------

***Street-pit*** on vähelevinud väljend, millega kirjeldatakse tänaval moshijaid.
**.ch** on Šveitsi Interneti tippdomeen. Domeen on kasutusel alates 1987. aastast. Domeeni nimi tuleneb Šveitsi ladinakeelsest nimest *Confoederatio Helvetica*.

Riikide tippdomeenid

**Aktiivsed:**
.ac  .ad  .ae  .af  .ag  .ai  .al  .am  .ao  .aq  .ar  .as  .at  .au  .aw  .az  .ax  .ba  .bb  .bd  .be  .bf  .bg  .bh  .bi  .bj  .bm  .bn  .bo  .br  .bs  .bt  .bv  .bw  .by  .bz  .ca  .cc  .cd  .cf  .cg  .ch  .ci  .ck  .cl  .cm  .cn  .co  .cr  .cu  .cv  .cw  .cx  .cy  .cz  .de  .dj  .dk  .dm  .do  .dz  .ec  .ee  .eg  .er  .es  .et  .eu  .fi  .fj  .fk  .fm  .fo  .fr  .ga  .gd  .ge  .gf  .gg  .gh  .gi  .gl  .gm  .gn  .gp  .gq  .gr  .gs  .gt  .gu  .gw  .gy  .hk  .hm  .hn  .hr  .ht  .hu  .id  .ie  .il  .im  .in  .io  .iq  .ir  .is  .it  .je  .jm  .jo  .jp  .ke  .kg  .kh  .ki  .km  .kn  .kp  .kr  .kw  .ky  .kz  .la  .lb  .lc  .li  .lk  .lr  .ls  .lt  .lu  .lv  .ly  .ma  .mc  .md  .me  .mg  .mh  .mk  .ml  .mm  .mn  .mo  .mp  .mq  .mr  .ms  .mt  .mu  .mv  .mw  .mx  .my  .mz  .na  .nc  .ne  .nf  .ng  .ni  .nl  .no  .np  .nr  .nu  .nz  .om  .pa  .pe  .pf  .pg  .ph  .pk  .pl  .pm  .pn  .pr  .ps  .pt  .pw  .py  .qa  .re  .ro  .rs  .ru  .rw  .sa  .sb  .sc  .sd  .se  .sg  .sh  .si  .sk  .sl  .sm  .sn  .so  .sr  .ss  .st  .su  .sv  .sx  .sy  .sz  .tc  .td  .tf  .tg  .th  .tj  .tk  .tl  .tm  .tn  .to  .tr  .tt  .tv  .tw  .tz  .ua  .ug  .uk  .us  .uy  .uz  .va  .vc  .ve  .vg  .vi  .vn  .vu  .wf  .ws  .ye  .yt  .za  .zm  .zw

**Määratud/kasutamata:**  .bv  .gb  .sj       **Reserveeritud/määramata:** .bl  .bq  .eh  .mf     **Kustutatud/kasutamine lõpetatud:** .an  .bu  .cs  .dd  .zr  .tp  .um  .yu       **IDN domeenid:**  .бг  .мкд  .рф  ‏.срб  ‏.укр
Jaapani 22 m pikkune veealuste tiibadega raketikaater 2000. a
**Moskiitolaevastik** ehk **sääselaevastik** (inglise k: *Mosquito fleet*) on kaatritest, harvem ka muudest väikestest sõjalaevadest koosnev rannikuvetes või siseveekogul tegutsev sõjalise otstarbega laevastikuüksus, mida iseloomustavad reageerimisvõime, kiirus ja manöövrivõime.

Kirjeldus
---------

Moskiitolaevastiku eelisteks on hinna ja lahingulise kasuteguri soodne suhe ning madalamates või kitsamates akvatooriumides (sealhulgas saarestikud) efektiivse tegutsemise võime. Puudusteks on piiratud merekindlus ja -autonoomsus ning lahinguolukorras üksikuna vähene üleelamisvõime, mis lubavad laevastikku rakendada vaid rannikumeres ja üksustena.

Ajalugu
-------

Moskiitolaevastikeks hakati esmalt nimetama torpeedokaatrite üksusi, mis tekkisid 1. maailmasõja künnisel. Selgus, et väikesed ja kiired torpeedokaatrid olid suutelised tekitama tõsiseid kaotusi suurtele võimsatele, kuid samas kohmakatele sõjalaevadele. Nimetust on kasutatud ka ametlikult USA mereväes.

Vaata ka
--------

* Flotill
* Suurtükikaater
* Raketikaater
* Torpeedokaater
* Kiirkaater

Välislingid
-----------

* EKI võõrsõnastiku termin
**Kõneedastusindeks** on arv, mille eesmärgiks on näidata kõne edastamise kvaliteeti silpide eristatavuse seisukohast. Indeksi väärtused jäävad vahemikku 0,00–1,00. Mida suurem on kõneedastusindeksi väärtus, seda parem on kõne arusaadavus. Seega väärtus 1,00 tähistab silpide täielikku eristatavust ja 0 tähistab olukorda, kus kõnest ei mõisteta silpigi.

Määramine
---------

Kõneedastusindeksi määramine toimub IEC standardi 20268-16 kohaselt. Kõneedastusindeksit määratakse seejuures oktavribades 125–8000 Hz.

Kõneedastusindeks ruumiakustikas
--------------------------------

Ruumiakustikas kasutatakse kõneedastusindeksit koolitus- ja kõneruumide ning avatud kontorites töökohtade vahelise akustilise kvaliteedi iseloomustamiseks. Kõneruumides püütakse saavutada võimalikult head kõne arusaadavust ja seega suuremat kõneedastusindeksit. Ideaalseks loetakse indeksit, mille väärtused on suuremad kui 0,75. Kontorites üritatakse töökohtade vahel saavutada võimalikult väike indeksi väärtus, mis võimaldab paremat töösse süvenemist ja privaatseid vestlusi.

Vaata ka
--------

* Kõne arusaadavus

Viited
------

1. ↑  International Electrotechnical Commission. "Sound system equipment – Part 16: Objective rating of speech intelligibility by speech transmission index". *IEC 60268-16:2011*.
Karjasilla kool
**Osmo Artturi Sipari** (14. aprill 1922 Vehkalahti – 22. mai 2008 Helsingi) oli soome arhitekt.

Sipari lõpetas 1951. aastal Helsingi tehnilise kõrgkooli arhitektina ning asutas seejärel oma arhitektibüroo.

Üks tema esimesi töid oli koostöös Eero Eerikäisega 1950. aastal valminud Salla kirik. Sipari ja Eerikäise kavand võitis 1947. aastal korraldatud arhitektuurivõistluse Lapi sõjas hävinud kiriku taastamiseks.

Osmo Sipari sai tuntuks eelkõige koolimajade loojana. Koos Viljo Revelliga projekteeris ta Meilahti ja Hyrylä rahvakooli. Lisaks on tema loodud Karjasilla, 
Metsola, Hakala, Pieksämäki ja Onkilahti koolimaja, Chydeniuse kooli hoone Kokkolas ning Soome vene kooli hoone Helsingis; Kemi Paattionlehto kalmistu kabel ja Kuopio Puijonlaakso tornmajad.

Koos Aimo Tukiaisega kujundas Sipari Marssal Mannerheimi ratsamonumendi graniitpostamendi ja samba ümbruse.

Viited
------

1. 1 2 3 4  "Osmo Sipari". Originaali arhiivikoopia seisuga 23. märts 2012. Vaadatud 24. märtsil 2012.
2. ↑  Arkkitehti Osmo Sipari[*alaline kõdulink*]
3. ↑  "Sallan kirkko". Originaali arhiivikoopia seisuga 4. märts 2005. Vaadatud 24. märtsil 2012.
**Ludwig Senfl** (sündinud u. 1486. aastal Baselis, suri 2. detsembri 1542 ja 10. augusti 1543 vahel) oli renessansiaegne Šveitsi päritolu helilooja, kes tegutses Saksamaal. Ta oli Heinrich Isaaci kuulsaim õpilane, samuti oli ta muusikadirektor Saksa-Rooma keiser Maximilian I õukonnas. Ta oli ka mõjukas tegelane Prantsuse-Flandria polüfoonilise stiili arengus Saksamaal.

Elu
---

Senfl elas 1488–1496 Zürichis. 1496 liitus ta Keiser Maximiliani Esimese Hofkapelle kooriga Augsburgis. Pärast üht väikest külastust 1504 tundub, et ta on kunagi elanud Šveitsis.
Aastal 1497 ta järgneb Hofkapelle Viini ning 1500 ja 1504 ta ilmselt õppinud Viinis kolm aastat ja olnud kooripoiss, kelle hääl oli katki, sest osa tavalisest koolitus preestriks. Selle aja jooksul ta õppis Heinrich Isaac, olles oma matkija poolt 1509, ta on teada, et on kopeeritud palju vanem helilooja Choralis Constantinus, tohutu töö, mida ta oli hiljem täita pärast Iisaki surma.
Pärast reisi Itaaliasse millalgi vahel 1508 ja 1510 Senfl tagasi Hofkapelle; keiser nimetas ta täita Isaac positsiooni kohus helilooja kui Isaac suri 1517. 1518 Senfl kadunud kokkujooks jaht õnnetuse ilmselt kahju puuetega teda kuni aasta. Kui keiser suri 1519, Senfl oli välja tööd, ja tema asjaolusid muuta, halvemaks: Charles V jättis enamik Maximilian muusikutega ning isegi keeldus maksmast Senfl aastane stipendium, mis oli lubanud teda korral keisri surmani. Järgnevatel aastatel reisis ta laialdaselt, peamiselt tööotsimise, kuid ta oli aktiivne ka kui helilooja. Ta on teadaolevalt osalenud toitumises usside 1521, ja kuigi ta ei ole kunagi ametlikult sai protestant, tema sümpaatia ilmselt olid koos Luther, ja ta oli hiljem uuris inkvisitsioon ja vabatahtlikult loobus preestriks. Senfl teostatud ulatuslik kirjavahetus nii luteri Duke Albrecht Preisimaa ning Martin Luther ise, alustades 1530.
Lõpuks Senfl omandatud post Münchenis, koht, mis oli kõrge muusikaline standardid, tugev vajadus uut muusikat, ja mis oli suhteliselt tolerantne need, kellel on protestantlik kaastunnet, ta oli sinna jääma oma ülejäänud elu. Autor 1540 ta oli haige, otsustades tema kirjavahetus Duke Albrecht ja ta vist suri varakult 1543.
Philipp Melanchthon
**Philipp Melanchthon** (**Philipp Schwartzerd**) (16. veebruar 1497 Bretten – 19. aprill 1560 Wittenberg) oli saksa humanist, Martin Lutheri sõber ja kaaslane.

Melanchthon sai 1518. aastal Wittenbergi ülikooli kreeka keele professoriks. Seal tutvus ja sõbrunes ta ka Martin Lutheriga ning käis temaga kaasas ka juba Leipzigi väitlustel, kaitstes koos Lutheriga algavat usupuhastust. Melanchthoni koostatud Augsburgi usutunnistus ja Augsburgi usutunnistuse apoloogia on mõlemad väga tähtsad kirjutised luterlikus kirikus.

Pärast Lutheri surma ei suutnud Melanchthon ära hoida reformeeritud kiriku sees tekkivaid erimeelsusi. Õpetuslikud tülid tekkisidki, ning nendega seoses said nähtavaks Melanchthoni enese kõhklused õpetuslikes küsimustes. Ta soovis vältida erimeelsusi ning tahtis rahu ja üksmeelt kirikute vahele. See ilmneb ka ta kirjutistes; näiteks oleks ta olnud nõus katoliiklike tseremooniate kasutamistega jumalateenistustel ning paavstile allumisega, juhul kui katoliiklased tunnustaksid luterlikku kirikut mittehereetilisena. Kaheksa aasta pärast ta siiski loobus oma unistusest astuda taas katoliiklusse. Katoliikliku meelsuse tõttu sai ta aga rohkelt kriitikat teistelt reformaatoritelt, teiste seas näiteks Jean Calvinilt. Melanchthoni järgijaid nimetati "filiplasteks" ning "õiged luterlased" olid nende vastu.

Melanchthon uuendas kooliharidussüsteemi, pälvides sellega aunimetuse "*praeceptor Germaniae*" ehk "Saksamaa õpetaja". Ta rõhutas humanismi ja eetilise kasvatuse tähtsust. Tänu temale levis humanistlik haridussüsteem Saksamaalt ka mujale, eriti luterlikesse maadesse.

Isiklikku
---------

Tema väimees Georg Sabinus oli esimene Königsbergi ülikooli rektor.

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Philipp Melanchthon** |
Vaade Bjørvikale ja Oslo Keskraudteejaamale Ekebergilt
Jaama sissepääs. Paremal asuv hoone on Posthuset, taamal paistev kõrghoone on Oslo Plaza.
**Oslo Keskraudteejaam** (*Oslo sentralstasjon*, lühendatult *Oslo S*) on Oslo ja ühtlasi kogu Norra suurim raudteejaam.

Vajadus Oslo keskraudteejaama järele tekkis siis, kui Oslo elanikkond ja rongireisijate arv oli 15 aastaga, 1875–1890, kahe ja poole kordistunud. Oslos oli kaks suuremat raudteejaama, Oslo Østbanestasjon (Oslo Ø) ja Oslo Vestbanestasjon (Oslo V), mille vahel puudus korralik ühendus. 1899 lükkas Storting raha puudumise tõttu tagasi plaani ühendada need jaamad raudteeliiniga, mis läheks Akershusi kindluse all maa alla.

Komitee liiklusprobleemi lahendamiseks loodi 1938. See soovitas 1660 m pikkust tunnelit linna alla. Raudteejaama hoone pidi olema 12-korruseline. Vastava ettepaneku esitas komisjon 7. detsembril 1939 tööministeeriumile, kuid sõja tõttu ei jõutud seda alustada.

1946 loodi Keskraudteejaama Plaanimiskeskus, mida juhtis Egil Sundt. Kuulutati välja arhitektuurikonkurss, mille võitis John Engh. Võitnud projekt põhines 1938. aasta projektil ja uue jaama ehitus pidi kestma 15 aastat. Põhiline, mis aega võttis, oli tunneli ehitamine. Linna all olid geoloogilised tingimused väga rasked, näiteks olid seal suured savikihid. Esialgne plaan sisaldas jaama Oslo raekoja all, aga valiti pisut põhjapoolsem marsruut, kus tunnel oli 1802 meetrit pikk.

Plaani läbisurumine Stortingis osutus raskeks isegi pärast nende tutvustamist 1852. 1959 vaadati plaanid ringi ja 1960 loodi uus komitee. Selle järgi oli vaja uut maa-alust raudteeliini, mis ühendaks ida- ja läänepoolsed liinid. Tunnelit tuli seejuures pikendada lääne poole, sadamani.

Uus plaan kinnitati Stortingis 1962. Põhiosas oli tegu kergelt kohandatud 1946. aasta plaaniga. Kohandused hõlmasid näiteks seda, et vana Oslo Ø jaamahoonet ei lammutatud. Jaamas pidi olema 19 rööpapaari, neist 12 ühenduses Oslo tunneliga. Tänapäeval ongi jaamas 19 teed, neist tunnelis 13.

Ehitustööd algasid 1979 ja juba 1980 võeti Oslo tunnel kasutusele. Tõsi, sinna plaanitud kahest jaamast valmis ainult Rahvusteatri jaam, teine, Elisenbergi jaam, jäigi rahapuudusel lõpetamata. Oslo S võeti kasutusele 27. novembril 1986 ja kuningas Olav V avas selle ametlikult 12. veebruaril 1987. Samal ajal suleti Oslo V jaam, kus on praegu Norra Nobeli instituut.

Jaama kõrval Jernbanetorgetil on Jernbanetorgeti metroopeatus, kus peatuvad kõikide Oslo metroo liinide rongid. Väljakul on peatus ka kõikidel Oslo trammiliinidel ja paljudel bussiliinidel.
Jörn Rüsen 2008. aastal
**Jörn Rüsen** (sündinud 19. oktoobril 1938 Duisburgis) on saksa ajaloolane ja kultuuriteoreetik.

Rüsen õppis Kölni ülikoolis ajalugu, filosoofiat, kirjandusteadust ja pedagoogikat. Aastatel 1974–1996 oli ta mitme Saksamaa ülikooli õppejõud, seejärel Witten/Herdecke ülikooli üldajaloo ja ajalookultuuri professor kuni emeriteerumiseni 2009. aastal.

Aastatel 1997–2007 oli Rüsen Kultuuriteaduste Instituudi (*Kulturwissenschaftliches Institut*) president. Alates 2004. aastast on ta Kultuuriteaduste Sihtasutuse (*Stiftung für Kulturwissenschaften*) esinduse eesistuja. Aastatel 2007–2009 oli ta projekti "Humanism globaliseerumisajastul – kultuuridevaheline dialoog kultuuri, inimlikkuse ja väärtuste üle" ("Der Humanismus in der Epoche der Globalisierung – Ein interkultureller Dialog über Kultur, Menschheit und Werte") juhataja.

Rüseni teaduslikku huvi on eelkõige pälvinud ajalooteooria ja kunstiajaloo teoreetiline pool, samuti ajaloo esitamine nii muuseumides kui ka massimeedias. Kõige enam on ta uurinud 20. sajandi ajalooteooriat. Rüsen uurib ka selliseid tänapäeval aktuaalseid ja vastuolulisi mõisteid nagu progress ja globaliseerumine.

2011. aasta alguses külastas Jörn Rüsen Eestit.

Välislingid
-----------

* Jörn Rüsen Esseni Kultuuriteadusliku Instituudi lehel
|  |
| --- |
|  |
| Medalikohad |
| Maailmameistrivõistlused |
| **Hõbe** | 2012 |  |

**Július Hudáček** (sündinud 9. augustil 1988 Spišská Nová Vesis) on Slovakkia jäähokimängija, kes mängib väravavahina Tšehhi kõrgliigaklubis Praha Sparta.

Enne 2022. aasta mais Praha Spartaga liitumist oli ta klubikarjääri jooksul mänginud Slovakkia klubides HK Spišská Nová Ves, HK Poprad ja HC Košice, Rootsi klubides Södertälje SK, Frölunda HC ja Örebro HK, Tšehhi klubis HC Pardubice ning KHL-i klubides Novosibirski Sibir, Tšerepovetsi Severstal, Moskva Spartak ja Riia Dinamo. Aastatel 2009–2011 tuli ta Košicega kolm hooaega järjest Slovakkia meistriks. Hooajal 2014–15 valiti ta Örebros mängides Rootsi kõrgliiga hooaja parimaks väravavahiks ja hooaja väärtuslikumaks mängijaks.

Aastatel 2018, 2019 ja 2020 on ta valitud KHL-i tähtede mängule.

2012. aasta maailmameistrivõistlustel võitis Hudáček Slovakkia jäähokikoondise koosseisus hõbemedali.

Välislingid
-----------

* Július Hudáček KHL.ru lehel
* Július Hudáček hockeydb.com lehel
**Ludwig Woldemar Leonce von Rahden** (**Vladimir Fjodorovitš von Raden**; бар. Владимир Федорович фон Раден; 19. aprill 1826 Bunka mõis, Kuramaa — 11. august 1881 Dzērvēni) oli baltisaksa päritolu Venemaa riigitegelane. 

Rahden oli keiser Aleksander II aegne riiginõunik, Eestimaa kubermangu asekuberner 12. detsembrist 1858 kuni 27. detsembrini 1868.

Perekond
--------

Rahden sündis Piltene kreisimarssal Friedrich Ferdinand von Rahdeni (1783–1857) ja Wilhelmine von Keyserlingi (1791–1859) pojana. 

Ta abiellus 1861 paruness Jenny Julie Laura Friederike von Kleistiga (1841–1907). Nende Tallinnas sündinud poega, Ferdinand von Rahdenit (1863–1919), autasustati Georgi ordeni 4. järguga: *"bokserite ülestõusu ajal Pekingi diplomaatilise kvartali kaitsmisel ilmutatud vapruse eest"*.

Viited
------

1. ↑  *Genealogisches Handbuch der baltischen Ritterschaften, Teil 3,2,: Kurland, Lieferung 10 Bd.:2*, Görlitz, 1930, lk.721-722
2. ↑  *Genealogisches Handbuch der baltischen Ritterschaften, Teil 3,2,: Kurland, Lieferung 10 Bd.:2*, Görlitz, 1930, lk. 723
3. ↑  Eesti Ajalooarhiiv: Mitte-eestlaste elulood: Ferdinand von Raden

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**Parun Robert von Rosen** | **Eestimaa asekuberner**1858–1868 | Järgnev**Viktor Polivanov** |
**Philipp Ludwig** (2. oktoober 1547 – 22. august 1614) oli Pfalz-Neuburgi hertsog aastatel 1569 kuni 1614.

Elu
---

Philipp Ludwig sündis Zweibrückenis pfaltskrahv Wolfgangi vanima pojana. Pärast isa surma aastal 1569 jaotati tema maad Philipp Ludwigi ja tema nelja venna vahel - Philipp Ludwig sai Neuburgi hertsogkonna. Ta abiellus aastal 1574 Jülich-Kleve-Bergi hertsogi Wilhelmi tütre Annaga ning kasutas abielu alusena nõuda hertsogkondade pärimist järglustülis Brandenburgi kuurvürstiga pärast Wilhelmi ainsa poja Johann Wilhelmi pärijata surma. Aastal 1613 pöördus Philipp Ludwigi vanim poeg katoliiklusse ning sai abi Hispaanialt ja Katoliiklikult Liigalt, samas Brandenburg sai abi Madalmaadelt.

Poja ja pärija usuvahetus oli vankumatule luterlasele Philipp Ludwigile väga raske. Xanteni lepinguga aastal 1614 jaotati hertsogkonnad ilma sõjata: Philipp Ludwig sai Jülichi ja Bergi hertsogkonnad. Ta suri Neuburgis ja maeti Lauingenis.

Abielu ja lapsed
----------------

Philipp Ludwig abiellus 27. septembril 1574 hertsog Wilhelmi tütre Annaga ja nad said järgmised lapsed:

1. Anna Maria (18. august 1575 – 11. veebruar 1643)
2. Dorothea Sabine (13. oktoober 1576 – 12. detsember 1598)
3. Wolfgang Wilhelm (25. oktoober 1578 – 20. märts 1653)
4. Otto Heinrich (28. oktoober 1580 – 2. märts 1581)
5. August (2. oktoober 1582 – 14. august 1632)
6. Amalia Hedwig (24. detsember 1584 – 15. august 1607)
7. Johann Friedrich (23. august 1587 – 19. oktoober 1644)
8. Sophie Barbara (3. aprill 1590 – 21. detsember 1591)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev:**Wolfgang** | **Neuburgi pfaltskrahv**1569–1614 | Järgnev:**Wolfgang Wilhelm** |
| Eelnev:**Wilhelm** | **Jülichi ja Bergi hertsog**1614
 |

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev:**Otto Heinrich** | **Sulzbachi pfaltskrahv**1604–1614 | Järgnev:**August** |
| Järgnev:**Johann Friedrich** |
Oslo fjordi kaart
**Oslo fjord** (norra: *Oslofjorden*) on laht Norra kaguosas. Põhjast lõunasse on fjordi pikkus ligi 100 km. Oslo fjord on osa Skagerraki väinast ning ühendab omavahel Põhjamere ja Kattegati väina. Nimele vaatamata ei ole Oslo fjord geoloogilises mõttes fjord. Ajalooliselt teati seda piirkonda nime Viken (*laht*) all ning pole teada, millal ja miks sai see veekogu praeguse nime. Laht on Drøbaki väina juures hargnenud sisemiseks (*indre*) ja välimiseks (*ytre*) Oslo fjordiks.

Fjordis on Norra tihedaim laevaliiklus. Lisaks avati 2000. aastal Oslo fjordi kitsaimas kohas veelune tunnel Drøbakist Storsandi. 

Lahe geograafilised koordinaadid on 59° 21′ N, 10° 35′ E.

Elanikkond
----------

Koos Oslo elanikkonnaga elab fjordiga piirnevatel aladel umbes 1,96 miljonit inimest. Kokku elab Oslos ja fjordi-äärsetes valdades 2,2 miljonit inimest. 

Norra elanikkonnast rohkem kui 40% elab vähem kui 45-minutilise autosõidu kaugusel fjordist. Kuigi fjordis on sadu asustatud saari, elab enamus inimesi mandril.

Kliima
------

Oslo fjordi keskmine temperatuur on 7,5 °C, mis on kõige soojem Norra fjordide seas. Kõige külmem on temperatuur veebruaris, mil see on –1,3 °C. Kõige soojem on juulis, mil keskmine temperatuur on 17,2 °C. Fjordi keskel asuvatel saartel on Norra ühed soojemad suved ja pehmemad talved. Tänu soojadele temperatuuridele saavad külmatundlikud taimeliigid fjordis kasvada.

Ajalugu
-------

Vanimad jäljed asustusest ulatuvad tagasi kivi- ja pronksiaega. Ida- ja läänekaldalt on leitud kolm hästi säilinud viikingilaeva. Ajalooliselt teati seda piirkonda nime Viken (*laht*) all.

Oslo fjordil oli varem Oslo-läheduse tõttu strateegiline tähtsus. Teise maailmasõja ajal asusid fjordis mitmed Saksa kindlustused. 

Norra kunstnikul Edvard Munchil oli maamaja ja maaliateljee fjordi kaldal Åsgårdstrandis ning ta kujutas seda oma mitmetel maalidel, sh "Karje" ja "Tüdrukud kail".

### Teine maailmasõda

Oslo fjordis toimus Saksa invasiooni ajal sissetungi üks tähtsamaid lahinguid, Drøbaki lahing. Sakslased soovisid Oslo kiiresti hõivata, aga Oscarsborgi kindluses baseerunud Norra väed suutsid Saksa raskeristleja *Blücher* uputada ja tänu sellele jõuti kuningas, kuninglik perekond ja valitsus enne Oslo langemist evakueerida. Seetõttu ei alistunud Norra kuningas Saksamaale ja Quislingi valitsus oli ebaseaduslik, sest Norra eksiilvalitsus eesotsas kuningaga ei tunnustanud seda kunagi.

Galerii
-------

* Oslo fjord vaadatuna Holmenkollenist.Oslo fjord vaadatuna Holmenkollenist.
* Oslo fjord vaadatuna Ekebergist, Oslost.Oslo fjord vaadatuna Ekebergist, Oslost.
* Paadid fjordis 2006. aasta keskel.Paadid fjordis 2006. aasta keskel.
* Oslo fjord vaadatuna Oslo-Kopenhaageni liinil sõitvast laevast.Oslo fjord vaadatuna Oslo-Kopenhaageni liinil sõitvast laevast.
Ajakirja Agu esikaane kujundus Grineffilt
**Aleksander Grinev** (ka: **Grinjeff, Grineff**) (14. detsember 1892 Peterburi – 2. veebruar 1947 Usbekistan) oli vene päritolu kunstnik.

Elulugu
-------

Grinev õppis Peterburis käsitöökoolis, Moskva Maali-, Raid- ja Ehituskunstikoolis ning Ilja Maškovi ateljees. 1913 asus elama Tallinna, esialgu töötas Peeter Suure merekindluses tehnik-joonestajana. Käis Eesti Kunstiseltsi joonistuskursustel ja õppis Nikolai Triigi ateljees. 1920. aastal oli kunstikoolis Pallas õppejõud, 1922–1923 elas Berliinis, kus töötas vene kirjastuste juures raamatukujundaja ja illustraatorina. 1923 naasis Eestisse, kus elas 1941. aastani ja töötas vabakunstnikuna. Võttis osa paljudest näitustest. Teise maailmasõja puhkemise ajal asus ümber NSV Liitu.

Looming
-------

Tema loomingus on enim õlimaale, kuid tuntuks sai ta iseäranis oma eksootiliste ja värvikate akvarellide kaudu. Grinevi loomingus on näha tugevaid Mir Iskusstva mõjutusi – näiteks idapäraseid stiliseeritud taime- ja arhitektuurimotiivide ning figuuridega kompositsioonide näol.

Kirjandus
---------

* EKABL, lk 86

Välislingid
-----------

* Aleksander Grinevi looming EKM-i digikogus
**Aleksander Gavrilov** (1. jaanuar 1912 Tallinn – 3. oktoober 1999) oli Eesti arst (onkoloog).

Ta lõpetas 1931. aastal Tallinna Vene Ühisgümnaasiumi ja õppis aastatel 1931–1940 (lõpetas) Tartu Ülikooli arstiteaduskonnas.

Astus 1934. aastal Eesti kodakondsusse.

Töötas alates 1940. aastast Petserimaal: 1940. aastast oli Värska jaoskonnaarst ning hiljem Petseri haigla kirurg ja aastatel 1944–1946 juhataja. 

Edasi töötas ta Tallinna II Haiglas kirurgina. 1946. aastal tegi tervishoiu rahvakomissar vaneminspektor Gavrilovile ettepaneku asuda tööle Vabariikliku Tallinna Onkoloogia Dispanseri peaarstina, kellena töötas aastani 1951 ja uuesti aastatel 1957–1980.

Ta rajas Eesti onkoloogiateenistuse. Aastatel 1946–1983 oli ta Eesti NSV Tervishoiuministeeriumi peaonkoloog. 

Ta oli Eesti NSV Ülemnõukogu VIII koosseisu saadik.

Teadustöö
---------

Aleksander Gavrilov oli aastatel 1959–1981 Eesti Onkoloogide Teadusliku Seltsi esimees, on olnud ka Eksperimentaalse ja Kliinilise Meditsiini Instituudi onkoloogiasektori juhataja. Töid plastilise resektsiooni meetodeist ja mao polüpoosi ravist.

Tunnustus
---------

* 1962 Lenini orden
* 1962 Eesti NSV teeneline arst
* 1996 Riigivapi IV klassi teenetemärk

Isiklikku
---------

Ta on olnud abielus röntgenoloog Lilian Luigega, nende poeg Jüri Luik on Eesti diplomaat ja poliitik.

Viited
------

1. ↑  *Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918-1944*
2. ↑  Indrek Oro. "Onkoloogiakeskuse 60 tegevusaastat". Veebiversioon (vaadatud 11. augustil 2017)

Välislingid
-----------

* *Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918-1944*
* Haud Tallinna Aleksander Nevski kalmistul
**Põispill** on seapõiest resonaatori ja soolest või nöörist keel(t)ega eesti rahvapill.

Põispill on lihtne Lääne-Euroopa nn. kepptsitri eeskujul tehtud pill, tuntud naljapillina. Ta oli varasematel sajanditel Saksamaal levinud peamiselt kerjuste pillina. Eestisse jõudis ta ilmselt sakslaste vahendusel.

Veidi kõverdatud kepi külge keerutati soolest keel. Pilli alumises osas oli keele alla asetatud põis (kõlaruum) ja nende vahele roop. Üle keele tõmmati hambulise puust poognaga, nii tekitati põrisevat heli. Käega keelt lühendades sai muuta heli kõrgust.

Elmar Luhats valmistas 1950. aastatel täiustatud põispilli, mis on kasutusel praeguse ajani. Ta paigaldas seapõie raami sisse ning keeleks pani metallkeele. Seda pilli mängitakse viiulipoognaga, tema heli meenutab tšellot ning kasutatakse ka viisipillina.

Vaata ka
--------

* jauram

Viited
------

1. ↑  Eesti keele seletav sõnaraamat  vaadatud 22.04.2020
2. 1 2  Eesti rahvakultuuri leksikon (3. trükk). 2007. Koostanud ja toimetanud Ants Viires. Eesti Entsüklopeediakirjastus. Lk 227
3. ↑  Eesti etnograafia sõnaraamat. Koostanud Arvi Ränk, toimetanud Õie Ränk. Tallinn 1995. lk 155

Välislingid
-----------

* Elmar Luhatsi põispill, Eesti Teatri- ja Muusikamuuseum
* Keelpillid Raivo Sildoja