recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Vabahärra **Henrik Otto von Albedyl** (saksa **Heinrich Otto von Albedyl**; 1666 Liivimaa – 1738 Hamburg) oli Rootsi sõjaväelane.

Põhjasõja ajal sai temast saksa tragunirügemendi ülem.

20. augustil 1709 määrati ta Riia asekuberneriks  ja oli Liivimaa kindralkuberneri kohusetäitja septembrist kuni 23. oktoobrini 1709.

1712 ülendati ratsaväe kindralmajoriks, 1714 määrati jalaväe kindralmajorina Jönköpingi rügemendi ülemaks. 1716 langes peale Stralsundi kindluse langemist taanlaste kätte vangi. Peale vabanemist sai temast peagi jalaväe kindralleitnant. 26. augustil 1719 määrati ta Riia kuberneriks, kuigi linn oli juba venelaste käes.

2. märtsil 1720 anti talle Rootsi vabahärratiitel ja immatrikuleeriti samal aastal Rootsi rüütelkonda vabahärra suguvõsana Albedyl nr. 182.

1724 lahkus ta Rootsi teenistusest ja määrati 1725 Hamburgi ülemkomandandiks.

Perekond
--------

Tema vanemad olid Ageri mõisniku Georg von Albedyli (surn.1629) poeg, Stalbe (*Stolben*) ja Aggeri (*Aggers*) mõisnik Otto Albedyl ja Anna Dorotea [Gertruda?] von Rosen. Teistel andmetel Georg Georgsson Johan von Albedyl ja Margaretha Hinriksdotter Patkull.

Ta abiellus Elisabet Anna von Schwicheldtiga (Swickeld), kes oli Goslari, Peine ja *Flacksstocken*i härra ja Hildesheimi stifti pärusmarssal (*Erbmarschalck*) Cordt Dietrich von Schwicheldti (Cordt Diedric Caspersson von Swickeld) ja Anna Dorothea von Krami tütar. Abielust sündisid:

* Fredrik Christian von Albedyl, Hannoveri kammernõunik.
* Otto von Albedyl, Saksi sõjaväelane (kapten).
* Barbro Fredrika von Albedyl, 1721. aastast õuemarssal krahv Hans Henrik Taube abikaasa.

Viited
------

1. ↑  *Genealogisches Handbuch der baltischen Ritterschaften, Teil 2,1.2: Estland*, Görlitz, 1930 lk.643
2. ↑  August Wilhelm Hupel: Historisch-chronologisch-biographische Nachrichten von den liefländischen Generalgouverneuren, Gouverneuren und Statthaltern des Schlosses zu Riga zur königl. schwedischen Regierungszeit. / "Nordische Miscellaneen" St. 18-19, Riga: Hartknoch 1789, lk. 517
3. ↑
4. 1 2  Matrikel öfwer Swea rikes ridderskap och adel ... 1754 lk. 174
5. ↑  Bertil Boëthius: Svenskt biografiskt lexikon, 1918, lk.363-366
6. ↑  adelsvapen.com: Von Albedyl nr 182
7. ↑  Albedyll, Friedrich Christian von

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**Adam Ludwig Lewenhaupt** | **Liivimaa kindralkuberner**1709 | Järgnev**Nils Stromberg** |
Nutitelefon ja lauatelefon
**Müügikõne** (*sales call*) on telefonikõne, mille ettevõtte müügiesindaja on teinud inimese lauatelefonile või mobiiltelefonile eesmärgiga müüa kaupu või teenuseid.

Parimad päevad müügikõnede tegemiseks on kolmapäev ja neljapäev. Müügikõnet ei tasu teha reedeti, kuna siis pole kõned edukad. Sobivaim aeg müügikõnede tegemiseks on vahemikus kella 9–18, õhtul kella 16–17. Tulemused näitasid ka kõige halvemat aega müügikõne tegemiseks, see on vahemikus kella 17–18 õhtul. Teine parim aeg müügikõne tegemiseks oleks hommikul vahemikus kella 10–11.

Müügikõne pikkus
----------------

Parim müügikõne pikkus on 2–10 minutit. Selles ajavahemikus saab müüja luua dialoogi ning anda piisavalt infot toote kohta, paljastamata liiga palju. Müügikõnet tehes tuleks tekitada kliendis piisav huvi, et ta sooviks selle toote soetada.

Kõige parem viis parimaks müügikõne pikkuse leidmiseks on kõnede salvestamine, millega kogutakse andmeid kõnede pikkuse kohta ning selle kaudu leitakse keskmine kõne kestus.

Müügikõne sihtrühm
------------------

Kõige parem müügikõne sihtrühm on inimesed vanuses üle 60 eluaasta. Tihtipeale on vanurid väga uudishimulikud ja väga kergesti pehmeks räägitavad.

Kõige halvem sihtrühm müügikõneks on Z-generatsioon ehk inimesed vanuses 18–25.

Kuidas jätta müügikõne käigus positiivne mulje
----------------------------------------------

Telefoni teel müües kehtivad täpselt samad reeglid nagu füüsilise kontakti korral. Müügikõne käigus tuleks jätta kliendile mulje, et teda austatakse. Kasuks tulevad viisakus, kliendi vajaduste ärakuulamine, rahulik hääletoon. Kindlasti ei tohi olla liiga pealetükkiv.
**Otto Benjamin Gottfried Rosenberger** (17. veebruar (6. veebruar vkj) 1769 Jaunpils, Kuramaa – 7. oktoober 1856 Tartu) oli pedagoog, koolijuht ja keeleteadlane. Tartu ülikooli läti keele lektor (1803−1847) ja Tartu Kubermangugümnaasiumi esimene direktor. Riiginõunik.

Elulugu
-------

### Päritolu ja haridustee

Põlvnes Kuramaa pastorisuguvõsast. Tema isa Otto Ludwig Rosenberger (1739−1809) oli Jaunpilsi pastor. Ema Marie Elisabeth Denffer (suri 1779) oli Salduse pastori tütar. 1787. aastast õppis Halle ülikoolis teoloogiat. 1790. aastal immatrikuleeriti Jena ülikooli, kus omandas teoloogiakandidaadi kraadi.

### Pedagoog ja koolijuht

Pärast ülikoolistuudiumi lõppu naasis Kuramaale, kus oli aastatel 1792−1803 koduõpetaja. Seejärel sai temast taasavatud Tartu ülikooli läti keele lektor, kellena oli ametis 1847. aastani. 1804−1814 oli ta ühtlasi Tartu kreiskooli õpetaja. 1814−1820 oli ta Tartu koolide direktor ja seejärel kuni 1838. aastani Tartu Kubermangugümnaasiumi direktor.

Töid
----

* *Formenlehre der lettischen Sprache in neuer Darstellung* (1848)
* *Der lettischen Grammatik zweiter Teil, Syntax* (1852)

Autasud
-------

* Püha Vladimiri ordeni IV klass
* Püha Stanislavi ordeni II klass

Viited
------

1. ↑  Kallmeyer, Theodor. Die evangelischen Kirchen und Prediger Kurlands. Riga: 1910, lk 617 .
2. 1 2  Lenz, Wilhelm. Deutschebaltisches biographisches Lexikon 1710−1960. Köln-Wien: Böhlau Verlag, 1970, lk 651.

Kirjandus
---------

* Lenz, Wilhelm. *Deutschebaltisches biographisches Lexikon 1710−1960*. Köln-Wien: Böhlau Verlag, 1970. Lk 651.

Välislingid
-----------

* Otto Rosenberger veebisaidil "BBLD - Baltisches biografisches Lexikon digital"
* Erik Amburgeri andmebaas. Nr 94480

  


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev***Ametikoht loodi*** | **Tartu Kubermangugümnaasiumi direktor 1814−1838**Otto Rosenberger | Järgmine**Eduard von Haffner** |
Ivan Babikov 2010. aastal Tour de Skil
Ivan Babikov
**Ivan Babikov** (sündinud 4. juulil 1980 Sõktõvkaris) on Venemaal sündinud Kanada endine murdmaasuusataja. 

Ta võistles alates 2002. aastast. Ta kasvas Venemaal, kuid asus Kanadasse elama, sai kodakondsuse ning asus Kanadat esindades võistlema.

Sportlaskarjäär
---------------

2010. aasta taliolümpiamängudel Vancouveris saavutas ta karjääri parima koha, kui oli 30 km suusavahetusega sõidus viies. Lisaks oli ta teatesõidus seitsmes, 15 km vabatehnikasõidus kaheksas ja 50 km klassikas 33.

Babikovi parimaks saavutuseks maailmameistrivõistlustel jäi neljas koht, mille ta sai vabastiilis 15 km eraldistardis sõidus Val di Fiemmes 2013. aastal. Tema parim maailma karikasarja koht oli samuti neljas, mille ta saavutas 15 km vabatehnikas Canmore'is 2005. aasta detsembris. 2008.–2009. aasta Tour de Skil võitis ta viimase etapi.

Babikov lõpetas sportlaskarjääri 2016. aasta juunis.

Kodakondsuse vahetus
--------------------

Babikov elab alates 2003. aasta kevadest Kanadas ning sai 2007. aastal Kanada kodakondsuse. FIS-i reeglite kohaselt pidi Babikov Venemaa koondises võistlema ka 2008. aastal. Kanada murdmaasuusataja sai temast 2009. aasta jaanuaris. Nüüd elab ta Alberta provintsis Canmore'is.

Varustus
--------

Babikovi sponsor oli Salomon. Babikov sõitis Salomoni saabaste, suuskade ja klambritega. Babikov kasutas Swixi suusakeppe.

Saavutused
----------

### Maailma karikasarjas

Ivan Babikov osales individuaalarvestuses 164 maailma karikasarja etapil ja jõudis esikolmikusse kolmel korral, neist ühe etapi ta võitis.

#### Maailma karikasarja etapivõidud

| Nr | Aasta | Kuupäev | Koht | Riik | Ala |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| **1.** | 2009 | 4. jaanuar | Val di Fiemme |  Itaalia | 10 km vabalt |

Viited
------

1. ↑  "Ivan Babikov Retires". fis-ski.com. 24. juuni 2016

Välislingid
-----------

* Koduleht
* Ivan Babikov FIS-i kodulehel (fis-ski.com)
**Häirekeskus** on valitsusasutus Siseministeeriumi valitsemisalas.

Häirekeskus moodustati iseseisva asutusena 1. jaanuaril 2012 ja selle peamised ülesanded on hädaabinumbrile 112 saabunud hädaabiteadete vastuvõtmine ning edastamine abistavatele organisatsioonidele (Päästeamet, Politsei- ja Piirivalveamet ja kiirabi). 

Häirekeskusele saabunud kõnedest saadetakse abi välja hinnanguliselt pooltel juhtudel (proportsionaalselt 63% kiirabi, 31% politsei ja 6% päästesündmustele). 

Alates 2018. aastast võtab Häirekeskus vastu automaatseid hädaabiteateid hoonete automaatsetelt tulekahju avastamise süsteemidelt (ATS). Samuti saabuvad häirekeskusesse avariiteated uuema süsteemiga varustatud autodelt ehk eCall kõned. Hädasolijate positsioneerimiseks saavad päästekorraldajad väga täpselt positsioneerida nii IPhone'i kui ka Androidi tarkvaraga telefonide kasutajaid. 2016. aastal oli Eesti Häirekeskuse eestvedamisel esimene riik, kus kogu riigi territooriumil hakati kasutama Androidi tarkvaraga telefone väga täpseks positsioneerimiseks.

Abivajajaid teenindavad Häirekeskuse neli regionaalset keskust:

* Põhja Keskus (Osmussaare 2, Tallinn);
* Lääne Keskus (A. H. Tammsaare puiestee 61, Pärnu);
* Ida Keskus (Rahu 38, Jõhvi);
* Lõuna Keskus (Jaama 207, Tartu).

Kõik keskused võtavad vastu ja teenindavad hädaabiteateid üle Eesti, kuid operatiivteenistuste appi saatmisel on tööjaotus regioonipõhine. Keskuste töösaalides töötavad koos Häirekeskuse päästekorraldajad, logistikud, valvevahetusejuhid, meedik, merevalvekeskuse töötajad ning Politsei- ja Piirivalveameti operatiivteabeteenistuse korrapidajad, kes aitavad abijõududel jõuda abivajajani. Häirekeskuses on kokku ligi 250 töötajat.

Lisaks kiiret abi vajavale olukorrale aitab Häirekeskuse abi- ja infokeskus inimesi küsimustes, mille puhul ei ole ohus kellegi elu, tervis ega vara. Häirekeskuses vastatakse riigiinfo telefonile 1247.

Häirekeskus kuulub Euroopa hädaabinumbreid ühendava Euroopa hädaabinumbri assotsiatsiooni (*European Emergency Number Association - EENA*).

Vaata ka
--------

* Päästeamet
* Siseministeeriumi infotehnoloogia- ja arenduskeskus
* Politsei- ja Piirivalveamet
* Siseministeerium

Viited
------

1. ↑  "Häirekeskuse põhimäärus". *Riigi Teataja*. Vaadatud 22.12.2021.
2. ↑  "Häirekeskus võttis kasutusele maailmas ainulaadse asukohatuvastuse". *ERR*. 26. juuli 2016. Vaadatud 22.12.2021.
3. ↑  "Tänasest saab päästealast infot numbrilt 1247". 21. jaanuar 2021. Vaadatud 22.12.2021.

Välislingid
-----------

* Häirekeskuse koduleht
* Häirekeskuse põhimäärus

| * v
* r
Eesti Vabariigi päästeteenistus |
| --- |
| Otse Siseministeeriumile alluv struktuuriüksus | 
Päästeamet  **·**  Häirekeskus |
| Päästeametile alluvad
päästeteenistuse struktuuriüksused | 
Päästekeskused  **·**  Demineerimiskeskus |
| Päästekeskused | 
Ida-Eesti Päästekeskus **·** Põhja-Eesti Päästekeskus **·** Lääne-Eesti Päästekeskus **·**  Lõuna-Eesti Päästekeskus |
**Kuressaare Eesti Selts** oli 8. märtsil (vkj 24. veebruaril) 1817 Kuressaares Johann von Luce poolt asutatud eesti selts (saksa k. *Arensburgische Ehstnische Gesellschaft*). Selts tegutses 1842. aastani. 

Selts taasasutati 1886. Seltsi põhikirja kinnitas 30. juunil 1886 Venemaa keisririigi siseministri asetäitja. Selts pani aluse Kuressaare Teatrile.

Kuressaare Teatri hoone Kuressaares aadressil Tallinna 20
Kuressaare Eesti Selts asutati 1886. aastal, 1887. aastal suletud Aleksandrikooli komitee põhjal. KES-i esimesi juhte olid Georg Markus ja Tehve Liiv, asutajaliikmete hulgas oli ka Viktor Kingissepa isa Eduard.

Seltskondliku ajaviitmise kõrval toimusid laulu- ja näitemänguproovid, kuid KES-i esimene näitejuht A. Lutsu lahkus juba 1887. aastal ametist. 1891. aastal lõhenes KES karskusseltsiks, haridusseltsiks ja laulu-muusikaseltsiks Lyra (viimase tegevus jätkub rahvakoorina Lyra tänini). 1905. aasta revolutsiooni järel puhkes taas rahvuslik kultuurielu. Kuressaare Eesti Selts hakkas uuesti tegutsema 1907. aasta sügisel. Uut hoogu sai näidendite lavastamine, laulu- ja muusikaharrastus, korraldati üldhariduslikke kursusi ja asutati raamatukogusid. 1909. aastal oli KES II ülesaaremaalise laulupeo organiseerijaks. 

Kuressaare Eesti Selts ostis 1911. aastal Peterburist pärit salanõunikule Ivan Mierzeyewskile kuulunud suvila, Tallinna tänav 20. Ilus kivimaja maksis 12 000 rubla, kuid selts suutis selle kiiresti kokku saada. Üle poole laenati pangast, ülejäänud saadi võlatähtede müügist ning seltsi liikmete ja kohalike majandustegelaste annetustest. Heldeim annetaja oli ettevõtja Johannes Kingissepp. 1912. aastal oli KES-il peale haridus- ja raskejõustikuosakonna seitse haruseltsi maal. 1914. aastaks oli selts nii palju kosunud, et majale tehti 3500 rubla maksnud juurdeehitus (laiendati saali ja ehitati näitelava). 1917. aastal tegutses hoones Saare Maakonnanõukogu ja Saare Maavalitsus, kus üüriti terve alumine korrus. Esimese maailmasõja ajal oli maja küll Vene, küll Saksa sõjaväe kasutuses ja 1918. aastal oli majas saksa keskkool. Seltsielu sai uue hoo Eesti Vabariigi alguses. 

1919. aasta lõpus tegutsesid majas lisaks lauljatele, muusikutele, näitlejatele, sportlastele jt ka Kuressaare Eesti Seltsi haridusosakonna raamatukogu ja lugemislaud, nelja aasta pärast avati kino. 1921. aastal renditi Saare maavalitsuselt kõrvalasuv krunt ja ühendati see seltsi aiaga avaraks pargiks. 1925. aastal ehitati ümber lava, 1930. aasta remondi käigus ehitati teatrisaali juurde jalutusruum, 1935-1936 muudeti ruumijaotust ja seati sisse keskküte.

Viited
------

1. ↑  Hain Rebas, SAJAVIIEKÜMNE AASTANE "ÕPETATUD EESTI SELTS" JA MEIE, Eesti Teadusliku Seltsi Rootsis aastaraamat = Annales Societatis Litterarum Estonicae in Svecia, nr. 11, jaanuar 1992, lk 117
2. ↑  Kuressaare Eesti Seltsi hoone kohta.

Välislingid
-----------

* Kuressaare Eesti Selts 50 a. Päewaleht, nr. 198, 25 juuli 1936
* Kuressaare Eesti Seltsi maja, Tallinna 20, Saarte Hääl, 4. jaanuar 2018
**Enikő Győri** (sündinud 7. juulil 1968 Budapestis) on Ungari majandusteadlane, diplomaat ja poliitik, ta on erakonna Fidesz liige. 2019. aastast on ta Euroopa Parlamendi liige.

Ta lõpetas aastal 1992 Budapesti Corvinuse ülikooli rahvusvaheliste suhete teaduskonna, aastal 2000 kaitses ta samas ülikoolis doktorikraadi. Aastal 1997 osales ta kursusel, mida pakkus École National d’Administration (Riiklik Halduskool).

1992–1999 oli ta Ungari parlamendi Euroopa asjade komisjoni nõunik, hiljem peanõunik.

1999–2003 oli ta Ungari suursaadik Itaalias ja 2014–2019 Ungari suursaadik Hispaanias.

2003–2009 töötas ta Ungari parlamendi kantseleis erakonna Fidesz ELi töörühma juhina. 2009–2010 oli ta Euroopa Parlamendi liige. 2010–2014 töötas ta välisministeeriumi ELi asjade riigisekretärina.

Tunnustus
---------

* Itaalia Teeneteordeni suurrist, 2002
* Hispaania Tsiviilteenete ordeni suurrist, 2011
* Ungari Vabariigi presidendi aumärk, 2011
* Belgia Krooni ordeni komandör, 2012
* Prantsusmaa Auleegioni ordeni ohvitser, 2013

Välislingid
-----------

* Enikő Győri Euroopa Parlamendi kodulehel
* Ungari eurosaadik ERR-ile: me pole taaskäivitamisfondi üle rõõmsad, ERR, 12. juuni 2020
**Kermāni provints** on 1. järgu haldusüksus (provints) Iraanis.

Provints jaguneb 20 maakonnaks.

Provintsis asuva Bami linna vanalinn kuulub UNESCO maailmapärandi hulka.

Vaatamisväärsusi
----------------

Sīrjāni (Kermāni provintsi linn) üks vaatamisväärsusi on linnast 14 km kaugusel asuv ehitismälestis – Firouz Shāhi hauakamber (ehitatud 9. sajandil)

  


Iraani provintsid

Alborz **·**  Ardabīl **·**  Būshehr **·**  Chahār Maḩāll va Bakhtīārī **·**  Eşfahān **·**  Fārs **·**  Gīlān **·**  Golestān **·**  Hamadān **·**  Hormozgān **·**  Ida-Aserbaidžaan **·**  Īlām **·**  Kermān **·**  Kermānshāhān **·**  Khorāsān-e Razavī **·**  Khūzestān **·**  Kohkīlūyeh va Būyer Aḩmadī **·**  Kurdistan **·**  Lorestān **·**  Lõuna-Khorāsān **·**  Lääne-Aserbaidžaan **·**  Markazī **·**  Māzandarān **·**  Põhja-Khorāsān **·**  Qazvīn **·**  Qom **·**  Semnān **·**  Sīstān va Balūchestān **·**  Zanjān **·**  Teheran **·**  Yazd
EELK **Järvakandi Pauluse kogudus** on luterlik kogudus Järvakandis. 

Kogudus kuulub Lääne-Harju praostkonda ja kasutab Järvakandi Pauluse kirikut. 

Koguduse hooldajaõpetaja on Mihkel Kukk, organist Kristi Hinsberg. Juhatuse esimees on Rein Ranne.

Koguduseelu kandumine Järvakandi alevisse ja koguduse nime muutmine
-------------------------------------------------------------------

1990. aastatel olid Kehtnas tegutsenud ja praegust Kehtna Peetri kirikut kasutanud koguduse eesotsas peamiselt Järvakandi alevi inimesed. Aastal 1996 valmis Järvakandi alevis Järvakandi Pauluse kirik, mida hakkas kasutama Järvakandi Peetri kogudus. Nüüd oli kogudusel kaks kirikut. Järgmisel, 1997. aastal rajati Järvakandi alevisse kalmistu. Koguduseelu raskuspunkt kandus Järvakandi alevisse. Väikesele kogudusele muutus pikapeale kahe kiriku haldamine ülejõu käivaks kohustuseks. Seetõttu tuli kogudus välja ettepanekuga anda Peetri kirik üle Rapla Maarja-Magdaleena kogudusele, millega Rapla koguduse nõukogu nõustus. Pärast sõda natsionaliseeritud Peetri kiriku vara tagastati omandireformi käigus nagunii Rapla kogudusele. Ka vaimulik teenimine on olnud jätkuvalt Rapla õpetaja kohustuseks. Seoses Rapla ja Järvakandi koguduse piiride muutumisega liitusid senised Järvakandi Peetri kiriku alla kuulunud koguduse külad 2009. aastal algusel Rapla kogudusega. Et aga Eestis ei ole kohustust kuuluda elukohajärgsesse kogudusse, jäi kogudusliku kuuluvuse valimine iga inimese enda teha.

EELK Konsistooriumi otsusega aastal 2009 nimetati Järvakandi Peetri kogudus ümber Järvakandi Pauluse koguduseks.

Õpetajad
--------

* Friedrich Uuspõld 1938–1941
* Jaanus Noormägi 1988–1991

Evangeelsed jutlustajad
-----------------------

* Leonhard Vatsar 1943–1986

Viited
------

1. ↑  Järvakandi Pauluse kirik 10 aastane. Eesti Kirik, 18.08.2006
2. ↑  Kehtna Peetri kirik. Valla Vaatleja: Kehtna valla ajaleht, 23.12.2008
3. ↑  Järvakandi Peetri koguduse nime muutmine. EELK konsistooriumi otsus 07.04.2009 nr 32 (KT 2009, 0, 0)
4. ↑  160 aasta vanune kirik võttis vastu külalisi. Eesti Kirik, 06.08.2014
Lorenzi atraktor graafik algtingimustel *r* = 28, σ = 10, *b* = 8/3
**Kaoseteooria** on matemaatika haru, mis uurib deterministlike võrranditega kirjeldatavate keerukate dünaamiliste süsteemide korrapäratut, juhusliku protsessiga sarnanevat käitumist. Kaoseteooria on valdkondadeülene teooria, milles väidetakse, et kaootilise komplekssüsteemi näivalt juhusiku käitumise taga peituvad süsteemne alustruktuur, pidev tagasiside, kordused, enesesarnasus, fraktalid ja iseorganiseeruvus. 

Liblikaefekt kirjeldab, kuidas deterministliku mittelineaarse süsteemi ühe oleku väike muutus võib kaasa tuua suure erinevuse süsteemi hilisemas olekus ehk süsteem on äärmiselt tundlik algtingimuste suhtes. Tuntud reaaleluline metafoor antud süsteemide piltlikustamiseks on ütlusː "liblika tiivalöök Brasiilias võib tekitada orkaani Texases".

Ajalugu
-------

Esimeste seas avastas dünaamilise süsteemi kaootilisuse Henri Poincaré. 1880. aastal kolme keha probleemi uurides leidis ta, et gravitatsioonijõuga seotud kolme keha süsteemis on peale perioodiliste orbiitide olemas ka mitteperioodilised, nii-öelda kaootilised orbiidid. Üks tänapäevase kaoseteooria loojaid on USA matemaatik ja meteoroloog Edward Norton Lorenz (1917–2008). Tema sõnastas 1960. aastatel niinimetatud liblikaefekti: väga väikesed algandmete muutused võivad kutsuda esile täiesti erinevad lõpptulemused. Tänapäeval on kaoseteooriast kujunenud oluline teadusharu, millel on oma seaduspärasused ja mida rakendatakse peaaegu kõigis valdkondades.

Viited
------

1. ↑  Boeing (2015). "Chaos Theory and the Logistic Map". *Journal of the Optical Society of America B Optical Physics*. **3** (5): 741. Vaadatud 16. juulil 2015.
2. ↑  "Kaoseteooria". *TEA entsüklopeedia*. Vaadatud 20.08.2019.

Kirjandus
---------

* Ülo Lepik, Jüri Engelbrecht, "Kaoseraamat", Tallinn, Teaduste Akadeemia Kirjastus, 1999.
**Priidu Priks** (sündinud 30. märtsil 1937 Tartus) on energeetik ja poliitik, endine Eesti Vabariigi Ülemnõukogu liige.

Ta sündis Tartus, tema isakodu oli Palamusel. Aastast 1949 elab Kohtla-Järvel, kus ta lõpetas üldhariduskooli. Pärast seda lõpetas ta tehnikumi ja teenis Nõukogude armees. Seejärel töötas ta 12 aastat Kohtla-Järve soojuselektrijaamas. Aastatel 1972–1990 töötas ta peaenergeetikuna Estonia kaevanduse rikastusvabrikus.

Aastatel 1990–1992 oli ta Eesti Vabariigi Ülemnõukogu saadik. 20. augustil 1991 hääletas ta Eesti iseseisvuse taastamise poolt.

Ta pole NLKP ridadesse kuulunud. 8. septembrist 1990 on ta Eesti Sotsiaaldemokraatliku Partei liige; aastal 1992 kandideeris ta VII Riigikogu koosseisu (valimisliidu "Mõõdukad" ridades), kuid ta ei osutunud valituks.

Tunnustus
---------

* 2002 – Riigivapi V klassi teenetemärk
* 2006 – Riigivapi III klassi teenetemärk

Isiklikku
---------

Tema õde oli muusikateadlane ja pedagoog Tiina Jaaksoo (1939–2016), õemees Ülo Jaaksoo on informaatikateadlane.

Kirjandus
---------

* Leninlik Lipp 3. märts 1990 (lk. 3)
Iván Duque Márquez (2018)
**Iván Duque Márquez** (sündinud 1. augustil 1976 Bogotás) on Colombia poliitik, aastatel 2018–2022 Colombia president. 

Ta sündis aastal 1976 Bogotás. Ta on õppinud õigusteadust Sergio Arboleda Ülikoolis ja rahvusvahelist majandusõigust Ameerika Ülikoolis Washingtonis. Lisaks õppis ta riigijuhtimist Georgetowni Ülikoolis ja Harvardi ülikooli majanduskoolis (Harvard Business School).

1999. aastast töötas ta Ameerika Riikide Arengupangas, seejärel oli Colombia rahandusministri (hilisema Colombia presidendi) Juan Manuel Santose nõunik.

17. juunil 2018 toimunud Colombia presidendivalimiste teises voorus kogus ta 54,6% häältest. Ta oli alates 7. augustist 2018 kuni 7. augustini 2022 Colombia president.

Isiklikku
---------

Tema isa Iván Duque Escobar (1937–2016) oli aastatel 1985–1986 Colombia mäetööstuse ja energeetikaminister. Ta on abielus ja tal on kolm last.

Viited
------

Välislingid
-----------

* Colombia presidendiks saab noor käre konservatiiv
**Māzandarāni provints** 1. järgu haldusüksus (provints) Iraanis. Piirneb põhjas Kaspia merega.

Provintsi lõunapiiril asub Iraani kõrgeim mägi Damāvand.

Pilte
-----

* Filbandi küla lähistel Māzandarāni provintsisFilbandi küla lähistel Māzandarāni provintsis
* Sorkhrudi linna lähistel Māzandarāni provintsisSorkhrudi linna lähistel Māzandarāni provintsis
* Shahrak-e Namak Abrudi kuurort Māzandarāni provintsisShahrak-e Namak Abrudi kuurort Māzandarāni provintsis
* Shahrak-e Namak Abrudi kuurort ja köisraudteeShahrak-e Namak Abrudi kuurort ja köisraudtee
* RoyanRoyan

Välislingid
-----------

* Provintsi koduleht

Iraani provintsid

Alborz **·**  Ardabīl **·**  Būshehr **·**  Chahār Maḩāll va Bakhtīārī **·**  Eşfahān **·**  Fārs **·**  Gīlān **·**  Golestān **·**  Hamadān **·**  Hormozgān **·**  Ida-Aserbaidžaan **·**  Īlām **·**  Kermān **·**  Kermānshāhān **·**  Khorāsān-e Razavī **·**  Khūzestān **·**  Kohkīlūyeh va Būyer Aḩmadī **·**  Kurdistan **·**  Lorestān **·**  Lõuna-Khorāsān **·**  Lääne-Aserbaidžaan **·**  Markazī **·**  Māzandarān **·**  Põhja-Khorāsān **·**  Qazvīn **·**  Qom **·**  Semnān **·**  Sīstān va Balūchestān **·**  Zanjān **·**  Teheran **·**  Yazd
Jaapani Mereväe Kawasaki P-1 merepatrull-lennukid, taustaks Fuji mägi
**Merepatrull-lennuk** on mere kohal pikkadeks patrull-lendudeks loodud lennuk. Patrull-lennukite olulisemaks ülesandeks on vaenlase all- ja pealveelaevade avastamine ning vajadusel nende hävitamine. Mitmesuguste sensoritega varustatud merepatrull-lennukid sobivad ka luureülesanneteks ja kaduma läinud laevade lennukite otsinguks.

Tänapäevaseid merepatrull-lennukid on sageli välja töötatud reisilennukite baasil. Näiteks Ühendriikide päritolu P-8 Poseidon ja reisilennuk Boeing 737 Next Generation konstruktsioonid kattuvad 86% ulatuses. Reisilennuki reiside eesmärk on lennata kulutõhusalt, sama tuleb ka pika lennuajaga merepatrull-lennuki konstrueerimisel kasuks.

Patrull-lennukid on ülesannete täitmiseks varustatud paljude sensoritega:

* Radariga otsivad merepatrull-lennukid pealveelaevu ning allveelaevade periskoope ja snorkleid mere pinnal, sealhulgas laevade kiiluvee jälgi.
* Magnetilise anomaalia anduriga avastatakse rauda sisaldavate keredega allveelaevad. Andur on tavaliselt lennuki sabas pika poomi otsas või veetakse seda hoopis järel, et vähendada lennuki enda segavat mõju.
* Sonopoid on sonari raadiosignaali saatjad ja -vastuvõtjad, millelt saadud informatsiooni analüüsitakse lennukis edasi.
* Raadioluure seadmetega jälgitakse side- ja radarisignaale.
* Optilistel sensoritel ja meeskonna visuaalsel vaatlusel on samuti oma osa, vajadusel on abiks helgiheitja ja signaalvalgusraketid.

Merepatrull-lennukeid on varustatud erinevate relvadega, sealhulgas kahurite, kuulipildujate, laevatõrjerakettide, miinide, pommide ja süvaveepommide ning torpeedodega. Ohtlikumatel ülesannetel relvastatakse lennukid enesekaitseks õhk-õhk rakettidega.

Merepatrull-lennukid mahutavad lisaks kütusele, relvadele ja sensoritele tosina või enama meeskonnaliiget koos töö- ja puhkekohtadega. Puhkekohad pole ainult luksus, sest kaua kestvatel patrull-lendudel peabki lennukis olema puhkuseks piisavalt ruumi. Hoolimata satelliitide ja droonide levikust on merepatrull-lennukitel jätkuvalt sõjanduses tähtis roll.

Viited
------

1. ↑  P-8A Poseidon Maritime Surveilliance And Patrol Aircraft. *Boeing*. Vaadatud 28. augustil 2023.
2. ↑  Air Anti-Submarine Warfare ASW Sensors. *GlobalSecurity.org*. Vaadatud 28. augustil 2023.
3. ↑  A319 MPA Maritime Patrol Aircraft. *Naval Technology*. Vaadatud 28. augustil 2023.
4. ↑  Jasper, Scott. (1997). Does Maritime Patrol Have a Future?. *United States Naval Institute*. Vaadatud 28. augustil 2023.
HEC Paris'i logo
**HEC Paris** on Pariisis, Jouy-en-Josasis ja Dohas asuvate linnakutega Euroopa äriülikool.

Financial Timesi edetabelis platseerus HEC 2015. aastal Euroopa äriülikoolide seas 2. kohale. Selle EMBA-programm on maailmas 3. kohal. 2017. aasta märtsis avas kool koostöös Courseraga innovatsiooni ja ettevõtluse magistriõppe. Programm on 100% võrgus ja selle eesmärk on koolitada nende kahe valdkonna spetsialistide juhte 18 kuu jooksul.

Õppekavadel on kolm rahvusvahelist akrediteeringut: AMBA, EQUIS ja AACSB. Kooli vilistlaste seas on tuntud ärimehed ja poliitikud, näiteks François Hollande (24. Prantsusmaa president).

Viited
------

1. ↑  "HEC Paris: de Jouy-en-Josas à Doha". Originaali arhiivikoopia seisuga 31. august 2016. Vaadatud 9. augustil 2016.
2. ↑  European Business School Rankings 2015
3. ↑  Executive MBA Ranking 2015
4. ↑  HEC lance un programme diplômant 100 % en ligne
5. ↑  Executive MSc & MSc in Innovation and Entrepreneurship
6. ↑  Exclusif. HEC se lance dans un diplôme... 100 % en ligne
7. ↑  Triple accredited business schools (AACSB, AMBA, EQUIS)
8. ↑  HEC a son premier président de la République

Välislingid
-----------

* Koduleht
Reinfried Herbst Schladmingis 2008. aastal
**Reinfried Herbst** (sündinud 11. oktoobril 1978 Salzburgis) on Austria mäesuusataja, kelle põhialaks on slaalom.

Herbst osales esimest korda maailma karikasarjas 21. jaanuaril 2001 Kitzbühelis slaalomis, kuid ei saanud teise ringi edasi. 2006. aastal jõudis ta samas esimest korda poodiumile, kui oli slaalomis Jean-Pierre Vidali järel teine. Esimese võidu sai ta samal hooajal märtsis Shigakogenis peetud MK-võistluste etapil slaalomis. Olgu lisatud, et esikohta jagas ta võrdse ajaga koos Kalle Palanderiga. Kokku on ta seisuga 12. märts 2010 võitnud 9 MK-võistluste etappi. 

2006. aasta taliolümpiamängudel Torinos oli ta slaalomis Benjamin Raichi järel teine. Muide, ka kolmas koht kuulus austerlasele – Rainer Schönfelderile. 2010. aasta OM-il Vancouveris oli ta slaalomis kümnes. 

Herbst on osalenud kahtedel maailmameistrivõistlustel. Kuid ei 2007. aasta MM-il Åres ega ka 2009. aasta MM-il Val-d'Isère'is ta finaallaskumisele ei pääsenud.

Saavutused
----------

###  Olümpiamängudel

* 2006 Itaalia Torinos
	+ hõbemedal slaalomis

### Maailma karikasarjas

#### Maailma karikas

* Slaalomi karikas
	+ **1. koht: 2010**
	+ 3. koht: 2008

#### Maailma karikasarja etapivõidud

Reinfried Herbst on osalenud (seisuga 29. jaanuar 2011) 73 MK-etapil   
ja jõudnud poodiumile 15 korral, millest 9 korda kõige kõrgemale astmele.

| Jrk-nr | Aasta | Kuupäev | Koht | Riik | Ala |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | 2006 | 11. märts | Shigakogen |  Jaapan | slaalom |
| 2. | 2008 | 9. veebruar | Garmisch-Partenkirchen |  Saksamaa | slaalom |
| 3. | 2008 | 15. märts | Bormio |  Itaalia | slaalom |
| 4. | 2009 | 11. jaanuar | Adelboden |  Šveits | slaalom |
| 5. | 2009 | 27. jaanuar | Schladming |  Austria | slaalom |
| 6. | 2009 | 15. november | Levi |  Soome | slaalom |
| 7. | 2009 | 21. detsember | Alta Badia |  Itaalia | slaalom |
| 8. | 2010 | 26. jaanuar | Schladming |  Austria | slaalom |
| 9. | 2010 | 31. jaanuar | Kranjska Gora |  Sloveenia | slaalom |

Välislingid
-----------

* Reinfried Herbsti koduleht
* Reinfried Herbst FIS-i kodulehel (inglise)
* Reinfried Herbst Alpine Ski Database kodulehel
* Reinfried Herbst veebisaidil Olympedia (inglise) Muuda Vikiandmetes
**Ameerika Ühendriikide Postiteenistus** (inglise keeles *United States Postal Service*; **USPS**) on Ameerika Ühendriikide föderaalvalitsusele alluv iseseisev amet, mille ülesandeks on postiteenuse pakkumine nii USA osariikides kui ka selle territooriumidel ning USA-ga assotsiatseerunud riikides. See on üks väheseid valitsusameteid, mille olemasolu näeb ette Ameerika Ühendriikide põhiseadus.

USPS-i ajalugu ulatub tagasi 1775. aastal kogunenud II Kontinentaalkongressini, mis määras oma 25. juuli dekreediga postiteenistuse juhiks (ametinimega *Postmaster General*) Benjamin Franklini. 1792. aastal loodi ametlikult Ameerika Ühendriikide Postiamet (*United States Post Office Department*). 1872. aastal inkorporeeriti ametkond Ameerika Ühendriikide valitsuskabineti koosseisu ja 1970. aastal korraldati ümber praegusel kujul toimivaks iseseisvaks valitsusametiks.

Postiteenistusel oli 2019. aasta seisuga 469 934 täiskohaga töötajat ja 136 174 ajutist või osalise tööajaga töötajat. USPS on seaduslikult kohustatud teenindama kõiki ameeriklasi, olenemata nende geograafilisest paiknemisest, ühesuguse hinnakirja ja kvaliteedinõuete alusel. Postiteenistusel on juriidiline monopol nii kirjakande korraldamiseks kui ka ligipääsuks postkastidele, kuid pakiveos tuleb neil konkureerida eraettevõtetega nagu United Parcel Service (UPS), FedEx ja Amazon.

Viited
------

1. ↑  United States Postal Service (2020). *The United States Postal Service: An American History.*. ISBN 978-0-9630952-4-4.
2. ↑  "Size and scope" (inglise). Ameerika Ühendriikide Postiteenistus. 22. november 2020.
3. ↑  "An Expert Explains the Postal Monopoly" (inglise). Foundation for Economic Education. 9. juuli 2018. Vaadatud 22. november 2020.

Välislingid
-----------

* Ameerika Ühendriikide Postiteenistus – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
* Ametlik koduleht (inglise keeles)
**Asparagiinhape** (inglise *aspartic acid*; lühend Asp või D) on α-aminohape, mille keemiline valem on HOOCCH(NH2)CH2COOH. Asparagiinhappe sooli (kus karboksüülhape esineb anioonina) nimetatakse aspartaatideks ning asparagiinhappe esinemisvorm (st happe või soola kujul) oleneb seega keskkonna pH-st. Asparagiinhappe lühendit D ei tohiks segamini ajada kiraalsust tähistava lühendiga (L/D-isomeeria klassifikatsioon).

Looduses esineb asparagiinhappe erandlikult nii L- kui D-isomeerina (viimasena siiski oluliselt harvem). Asparagiinhapet sisaldavates valkudes esineb L-isomeer, samas kui D-isomeer esineb mõningates peptiidides ning ka vabal kujul neurotransmitterina.

Asparagiinhape ei kuulu asendamatute aminohapete hulka; inimorganismis saab asparagiinhapet sünteesida oksaloatsetaadist ja glutamaadist transamineerimise teel. Asparagiinhappe sünteetilistest ühenditest on üks tuntumaid mitte-sahhariidne magusaine aspartaam, mille lagunemisel loomorganismis tekib asparagiinhape (koos fenüülalaniini ja metanooliga).

Asn biosüntees
Asparagiinhappe ja ka sellele lähedase aminohappe asparagiini nimetus tuleneb sparglist (ingl k *asparagus*), kuna selle köögivilja mahlast need aminohapped esmakordselt ka eraldati.

Viited
------

1. ↑  IUPAC. "Nomenclature and Symbolism for Amino Acids and Peptides". *iupac.qmul.ac.uk*. Vaadatud 9. veebruaril 2024.
2. ↑  D'Aniello, Antimo (2007). "D-Aspartic acid: an endogenous amino acid with an important neuroendocrine role". *Brain Research Reviews*. **53** (2): 215–234. DOI:10.1016/j.brainresrev.2006.08.005. ISSN 0165-0173. PMID 17118457.
3. ↑  Ranney, R. E.; Oppermann, J. A. (1979). "A review of the metabolism of the aspartyl moiety of aspartame in experimental animals and man". *Journal of Environmental Pathology and Toxicology*. **2** (4): 979–985. ISSN 0146-4779. PMID 376770.
4. ↑  Saffran, M. (1. aprill 1998). "Amino acid names and parlor games: from trivial names to a one-letter code, amino acid names have strained students' memories. Is a more rational nomenclature possible?". *Biochemical Education*. **26** (2): 116–118. DOI:10.1016/S0307-4412(97)00167-2. ISSN 0307-4412.
**Maidu Varik** (sündinud 14. mail 1961 Kuressaares) on eesti pedagoog.

Haridus
-------

1979–1984 õppis ta Tartu Riikliku Ülikooli ajalooteaduskonnas ajaloo- ja ühiskonnaõpetuse õpetaja erialal. 1984 kaitses ta lõputöö "Kodavere kihelkonna arheoloogilised muistised esiaja lõpul" (juhendaja Vilma Trummal).

1992 lõpetas ta Tartu Ülikooli psühholoogia erialal koolipsühholoogina, 2001. aastal omandas ta TPÜ Täiskasvanute Hariduse Keskuse 460-tunnisel koolijuhtide põhikoolitusel koolijuhi kvalifikatsiooni ning 2002–2004 õppis ta Tallinna Pedagoogikaülikooli informaatika osakonnas multimeediumi ja õpisüsteemide eriala magistrantuuris.

Töökäik
-------

1984–1989 töötas ta õpetajana Kaali 9-klassilises koolis, ühtlasi kohakaasluse alusel Kingissepa 2. Keskkoolis ajalooõpetajana ja Kingissepa Õhtukeskkoolis õpetajana. 1989–1996 oli ta Kuressaare Gümnaasiumi ajaloo- ja ühiskonnaõpetuse õpetaja, 1996–2007 samas direktori asetäitja õppekasvatustöö alal, ajaloo- ja ühiskonnaõpetuse õpetaja ning õpetaja-metoodik.

Varik on olnud ühiskonnaõpetuse riikliku ainenõukogu esimees, korraldanud Tiigrihüppe Sihtasutuse õpetajate arvutikoolitusi Saare maakonnas ning olnud European Schoolneti projekti "Spring Day in Europe" pedagoogiline koordinaator Eestis 2004–2007. Samuti on ta andnud TLÜ Avatud Ülikoolis e-kursust "Ühiskonnaõpetus põhikooli mitmekultuurilises klassis".

Ta on avaldanud ühiskonnaõpetuse töövihikuid (ka vene keeles), ülesannete kogu ühiskonnaõpetuse riigieksamiks valmistujale ning käsiraamatu (2001).

Ühiskondlik tegevus
-------------------

Maidu Varik on Kuressaare linnavolikogus linnakodaniku komisjoni liige ning Saare Maakohtu rahvakohtunik.

Tunnustus
---------

* 2000 kodanikupäeva aumärk
* 2001 Kuressaare linnavalitsuse preemia "Aasta tegu hariduses"
* 2005, kevad Variku ühiskonnaõpetuse tunni jaoks koostatud virtuaalne õppetund "Inimõigused" parimaks tööks Tiigrihüppe Sihtasutuse, Koolielu portaali ja Microsofti 2005. aasta kevadel korraldatud uuendusmeelsete õpetajate konkursil "Virtuaalne õppetund"[*viide?*]
* 2005 aasta õpetaja
* 2006, 17. august[*viide?*] Johannes Käisi preemia

Isiklikku
---------

Maidu Varik on abielus, tal on kolm last. Tema isa oli Uno Varik.

Viited
------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11  Maidu Variku CV portaalis opetaja.ee (vaadatud 4. veebruaril 2013)
2. ↑  Tartu Ülikooli ajalooteaduskonna üliõpilaste diplomitööd". Kleio 3. Tartu 1991. Lk 121
3. ↑  Maidu Variku teosed Rahva Raamatu veebipoes (vaadatud 4. veebruaril 2013)

Välislingid
-----------

* Madli Leikop "Maidu Varik: õpetamine on pidev õppimine" Koolielu, 16.03.2012
* Rita Loel "Sirje Kereme ja Maidu Variku töö sai esikoha" Saarte Hääl, 15.01.2011
* Monika Puutsa "Maidu Varik pälvis võidu õppevahendite konkursil" Meie Maa, 14. jaanuar 2010
* "Saare Maakonna Aasta õpetaja 2005 on Maidu Varik" Saarlane.ee/Raadio Kadi, 14.09.2005
* Maidu Varik Eesti rahvusbibliograafia andmebaasis
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib Tartu tänavast; varem Aleksandri tänava nime kandnud Nõmme tänava kohta vaata artiklit Metsaveere tänav* |

---

Kaart
Aleksandri tänava algus 6. augustil 2011
Aleksandri tänav ja Õlle tare, Aleksandri 42
**Aleksandri tänav** (varem *Nõukogude tänav*; saksa keeles *Alexanderstraße*, *Schweinkoppelstrasse* 'Seakopli tänav', *Neue Straße* 'Uus tänav') on tänav Tartus Kesklinna ja Karlova linnaosas.

Tänav algab Riia tänavalt (millest teisel pool kannab ta nime Küüni tänav), kulgeb kagusse ja lõpeb Jõe tänaval. Tänava pikkus on 980 meetrit.

Aleksandri tänav ristub Soola, Lao, Aida ja Lina tänavaga.

Aleksandri tänava alguses asub kaubanduskeskus Kvartal.

Aleksandri tänava piirkonnas asub miljööväärtusega hoonestusala, mis hõlmab Aleksandri tänava mõlema külje hoonestust kinnistute Aleksandri 16, 19, 44 ja 49 vahel ning ulatub Lina tänava piirkonnas Turu ja Kalevi tänavani. Aleksandri tänava miljööväärtusega hoonestusala majad enamasti 19. sajandi lõpukümnenditest ja 20. sajandi algusest. Vanemad majad on ka Aleksandri 43 ja Lina 7 esimene korrus (pärast 1901. aasta ümberehitust sai 20. sajandi algusele omase ilme). Peale elamute asuvad alal Tartu Karlova Kool ja asus endine nakkushaigla kompleks.

Ajalugu
-------

Aleksandri tänav enne 1918.(?) aastat
Aleksandri tn. vaade endisele nakkushaiglale (2013)
Tänav on nime saanud Venemaa keiser Aleksander I auks.
Kuni 1989. aastani kandis tänav nime *Nõukogude tänav*.

Aleksandri 32 asus vana Tartu Kliinilise Nakkushaigla suur peahoone, mille aadress oli varem Lina tänav 6.

Galerii
-------

* Aleksandri 6Aleksandri 6
* Aleksandri 16Aleksandri 16
* Aleksandri hotell, Aleksandri 42Aleksandri hotell, Aleksandri 42
* Jalgrattalasila Aleksandri tänava nimega Küüni tänaval Tartu uue kaubamaja ees, september 2012Jalgrattalasila Aleksandri tänava nimega Küüni tänaval Tartu uue kaubamaja ees, september 2012
* Õhtune vaade Sõpruse sillalt Aleksandri tänavaleÕhtune vaade Sõpruse sillalt Aleksandri tänavale

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Aleksandri tänav** |

Viited
------

1. ↑  Aleksandri tänava miljööväärtusega hoonestusala, www.tartu.ee
2. ↑  Hillar Palamets, Aleksander I noorusest, Tartu Ekspress, nr. 21, 28. mai 2015
3. ↑  Vana haigla võib ametlikult muutuda kivist aja jäljeks, Postimees, 4. oktoober 2019
4. ↑  Tartu uus nakkushaigla projektis, Postimees (1886-1944), nr. 13, 14 jaanuar 1939

Välislingid
-----------

 Aleksandri tänav – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Gillinder Building fotokroom-postkaardil
**Gillinder Building** oli 20-korruseline büroopindadega varane kõrghoone New Yorgis. See asus Lower Manhattani ärikeskuse südames Wall Streeti ja Nassau Streeti tänava nurgal. See lammutati 1910. aasta aprillist juunini, et teha ruumi praeguse Bankers Trust Company Buildingu ehituseks. The New York Times mainis, et see oli esimene kord, kui kõrghoone lammutati selleks, et ehitada selle asemele kõrgem ja suurem.

83 meetri kõrguse ehitise projekteerisid arhitektid Charles I. Berg ja Edward H. Clark ning see valmis aastatel 1896–1897 uusbarokses *beaux-arts*'i stiilis. Hoone põhiplaan oli ainult 7,9 m × 22,3 m.

Dekonstruktsiooni piltide järjestus
-----------------------------------

* Tornitipp ja ülemised korrusedTornitipp ja ülemised korrused
* Kõrgemad astmedKõrgemad astmed
* Keskmised osadKeskmised osad
* Alumised osadAlumised osad
* Lõplik lammutamineLõplik lammutamine

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Gillender Building** |
**August Kasak** (14. veebruar (vkj) / 26. veebruar 1896 Põlgaste vald, Kanepi kihelkond, Võrumaa – 11. märts 1954 Krabi külanõukogu, Antsla rajoon) oli Eesti sõjaväelane (reamees) ja põllumees.

Oli mobiliseerituna I maailmasõjas Venemaa sõjaväes.

Vabadussõjas võitles ta alates 5. detsembrist 1918 3. jalaväepolgu 2. roodus. Osales lahingutes Punaarmee ja Landeswehri vastu Lõuna-Eestis ja Lätis. Lahingus Kurtenhofi jaama (tänapäeval Salaspilsi raudteejaam) juures 1. juulil 1919 üles näidatud vahvuse eest autasustati teda hiljem Vabadusristi II liigi 3. järguga.

Mais 1920 vabastati ta teenistusest. Pidas Võrumaal Vaabina vallas (alates 1939. aastast Linnamäe vallas) Piirisaare talu. Nõukogude ajal oli ta kolhoosis põllutööline.

Liikmesus
---------

* Vabaduse Risti Vendade Ühenduse Võru osakonna liige

Tunnustus
---------

* 1920. aasta 14. september – Vabadusristi II liigi 3. järk

Isiklikku
---------

Tema isa oli Andre Kasak ning ema Leena Kasak (sündinud Vaat).

Ta oli abielus Ella Hankiga (1900–1969) ning neil sündis kolm last: Lilli (abielus Ventsel; 1927–2009), Meinhard (1929–1981) ja Kalev (1939–1949).

Viited
------

1. ↑  Eesti Vabariigi teenetemärgid[*alaline kõdulink*]

Välislingid
-----------

* August Kasaku sugupuu
**Boksburg** on linn Lõuna-Aafrika Vabariigis Gautengi provintsis Ekurhuleni linnaringkonnas.

Boksburg on asutatud 1887. aastal seoses kullakaevanduste rajamisega ümbruskonnas. Linnaõigused sai Boksburg 1903. aastal.

Alates 2000. aasta detsembrist ei ole Boksburg enam iseseisev haldusüksus, vaid kuulub Ekurhuleni linnaringkonna koosseisu.

Lõuna-Aafrika Vabariigi 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Boksburgi elanikest mustanahalisi aafriklasi 56,71%, valgeid 28,38%, värvilisi 11,63%, India või Aasia päritolu inimesi 2,47% ja teisi 0,81%. Afrikaani keelt pidas emakeeleks 28,46% inimesi, inglise keelt 18,63%, suulu keelt 14,83%, pedi keelt 9,09%, koosa keelt 8,21%, sotho keelt 7,41%, tsonga keelt 4,25%, tsvana keelt 1,99%, ndebele keelt 1,45%, venda keelt 1,17%, svaasi keelt 1,17%, viipekeelt 0,30% ja teisi keeli 3,03%.

Galerii
-------

* Boksburgi linnasilt ja East Randi kaubanduskeskuse sissepääsBoksburgi linnasilt ja East Randi kaubanduskeskuse sissepääs
* Sõdades hukkunute mälestussammas BoksburgisSõdades hukkunute mälestussammas Boksburgis
* Vana postkontorihooneVana postkontorihoone
* Püha Michaeli ja Kõigi Inglite Kirik BoksburgisPüha Michaeli ja Kõigi Inglite Kirik Boksburgis

Viited
------

1. ↑  About Boksburg www.sa-venues.com
2. ↑  Boksburg South African History Online
3. ↑  Boksburg (South Africa) CRW Flags
4. ↑
Vormsi valla lipp
**Vormsi valla lipp** on Lääne maakonnas asuva Eesti haldusüksuse Vormsi valla lipp.

Lipp võeti kasutusele 2013. aastal ning õnnistati sama aasta 29. juulil Vormsi Püha Olavi kirikus.

Lipu kirjeldus
--------------

Valla lipp on ristkülikukujuline sinine kangas, mille keskel on kuldne rõngasrist – Vormsi valla märk. Laiuse ja pikkuse suhe on 7:11 ning normaalsuurus 105 x 165 cm. Rõngasristi kõrgus on 1/2 lipu kõrgusest. Lipu värvikoodid: sinine C100 M40 Y0 K10 ja kuldne/kollane C0 M10 Y100 K0.

Põhjendus
---------

Lipu värvid viitavad saare põlisele rannarootslaste alale. Rõngasrist sinisel taustal sümboliseerib päikeselist ja puhta loodusega saart mere keskel. Lisaks on Vormsi saarel säilinud maailma suurim rõngasristide kogum ning rõngasrist on päikesemärk ja saare kaitsesümbol.

Lipu kasutamise kord
--------------------

Valla lippu võib kasutada:

1. Valla kodulehel.
2. Valla üld- ja kirja plankidel.
3. Valla ametiisikute ja asutuste juhtide visiitkaartidel.
4. Vallavalitsuse poolt välja antud trükistel, reklaamidel, meenetel.
5. Vallavalitsuse hoonel ja valla piiritähistel.
6. Muudel juhtudel vallavalitsuse loal.

Valla lipu heiskamine ja kasutamine:

1. Valla lipp heisatakse alaliselt vallavalitsuse hoone peasissekäigu juures ja Hullo külakeskuse ees asuvas lipumastis, ajutiselt valla pidupäevadel ja avalikel üritustel.
2. Valla elanikul on õigus heisata ja kasutada valla lippu järgides Eesti lipu seadust ja head tava.
3. Valla lipu heiskamisel koos teise riigi, organisatsiooni või mõne muu lipuga, tulevad lipud paigutada vastavalt Eesti lipu seadusele.
4. Kui valla lipp heisatakse leinalipuna, kinnitatakse lipuvarda ülemisse otsa must lint või heisatakse lipp poolde masti.
5. Valla lippu laualipuna kasutatakse vallavolikogu ja -valitsuse istungite laual, Vallavalitsuse ja valla asutuste ametiruumis, valla külaliste ametlikul vastuvõtul, samuti võidakse kinkida meenena valla külalistele.
6. Muudel juhtudel toimub valla lipu kasutamine vallavalitsuse loal.

Lipu ajalugu
------------

2007. aastal korraldati lipu ja vapi kavandite konkurss, kuhu laekus seitse tööd. Laekunud kavandid pandi arvamuste ja eelistuste teadasaamiseks välja valla kodulehele ja raamatukokku. Konkursitööde hindamisest võtsid väga innukalt osa koolilapsed, kes pidasid konkurentsitult parimaks Aare Bergmani tööd, millel oli kujutatud madu Vormsi saare kohal. Konkursi võidutööks valiti aga Ain ja Ege Strengi töö, millest on edasi arendatud ka tänased lipp ja vapp. Kavandite kooskõlastamine riigikantseleiga aga ei sujunud plaanipäraselt, sest tööd ei vastanud kehtivatele heraldikanõuetele ning esialgsed kavandid ei saanudki riigikantselei poolt kooskõlastust. Kavandid tehti ümber ning kõik huvilised said valla kodulehel või hääletuskasti kasutades valla sümboolika valimisel kaasa rääkida kuni 2012. aasta oktoobri lõpuni. Kinnitatud lipp õnnistati 29. juulil 2013 Vormsi Püha Olavi kirikus.

Vaata ka
--------

* Vormsi valla vapp
* Lääne maakond

Välislingid
-----------

* Vormsi valla sümboolika valla kodulehel
* Omavalitsuste sümboolika Riigikantselei veebilehel
**"Viimne linn"** on Karl Ristikivi romaan, tema ajalooliste romaanide sarja kroonikate triloogia teine teos. 

Raamat ilmus Lundis Eesti Kirjanike Kooperatiivi kirjastusel aastal 1962.

Sisukokkuvõte
-------------

Sarja teine romaan "Viimne linn" manab lugeja silma ette apokalüptilise nägemuse Püha Maa viimase ristisõdijate linna Akko langemist moslemitele aastal 1291. Kroonika jutustaja on Ateena hertsogi valdustes sündinud hospitaliit Roger Blondel de Tressalin, kes räägib oma elu lugu. Põgenemine viib Rogeri Küprosele ja Akkosse, kus ta liitub Templiorduga. Pärast aastatepikkust ausat teenistust heidetakse ta ordust reeturliku valesüüdistuse peale välja, misjärel ta võetakse Hospidaliordusse. Romaani kolm viimast peatükki kirjeldavad dramaatiliselt Akko langust ning viimaseid lahinguid selle eel. Roger kirjutab oma loo vanas eas, kui teda vendade hulgas Roger Lihtsameelsena tuntakse.

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Tsitaadid Vikitsitaatides: **Viimne linn** |

Karl Ristikivi ajalooline sari

|  |  |
| --- | --- |
| *kroonikad*  | "Põlev lipp" - "Viimne linn" - "Surma ratsanikud" |
| *elulood*  | "Mõrsjalinik" - "Rõõmulaul" - "Nõiduse õpilane" - "Sigtuna väravad" (novellikogu) |
| *romaanid kahel ajapinnal*  | "Õilsad südamed" - "Lohe hambad" - "Kahekordne mäng" - "Rooma päevik" |
**"Surma ratsanikud"** on Karl Ristikivi romaan, mis ilmus Lundis Eesti Kirjanike Kooperatiivi kirjastusel aastal 1963. Romaan lõpetab Ristikivi ajalooliste romaanide sarja kroonikate triloogia.

Kroonikate triloogiasse kuuluv "Surma ratsanikud" meenutab alažanrilt kelmiromaani.

Romaanis käsitletakse Roger de Flori juhitud ajaloolise palgasõdurite kompanii Kataloonia Suure Kompanii seiklusi 14. sajandi alguses Vahemere piirkonnas. "Surma ratsanike" tegevus algab Mallorcal, jätkub Sitsiilias, Bütsantsis ja Väike-Aasias.

Romaani minategelane Pedro on kasvanud Mallorca saarel, tema õpetaja on romaanis Ramon Llull.

Pedro võtab Kataloonia Suurde Kompaniisse astudes Casarmana nime, tema järeltulijaid esineb Ristikivi ajalooliste romaanide sarja järgmisteski osades. "Imede saare" kirjapanija Niccolo Casarmana on Pedro poeg. "Mõrsjalinikus" kohtame samuti Casarmanasid ja "Rooma päevikus" on parun Casarmana Rooma politseiülem.

Tegelased
---------

* Roger de Flor

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Tsitaadid Vikitsitaatides: **Surma ratsanikud** |

Karl Ristikivi ajalooline sari

|  |  |
| --- | --- |
| *kroonikad*  | "Põlev lipp" - "Viimne linn" - "Surma ratsanikud" |
| *elulood*  | "Mõrsjalinik" - "Rõõmulaul" - "Nõiduse õpilane" - "Sigtuna väravad" (novellikogu) |
| *romaanid kahel ajapinnal*  | "Õilsad südamed" - "Lohe hambad" - "Kahekordne mäng" - "Rooma päevik" |