recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Pedro Rocha Neves (2018)
**Pedro Rocha Neves** (sündinud 1. oktoobril 1994 Vila Velhas) on Brasiilia jalgpallur, kes mängib ründajana Brasiilia kõrgliiga klubis Athletico Paranaense.

Brasiilia kõrgliigas debüteeris ta 2015. aastal Grêmio meeskonnas. Esimese värava lõi ta Brasiilia kõrgliigas sama aasta 27. juunil mängus Avaí vastu. 2016. aastal võitis ta Grêmioga Brasiilia karikavõistlused. Finaali esimeses mängus lõi ta Atlético Mineiro vastu kaks väravat.

2017. aasta augustis liitus ta Venemaa kõrgliiga klubiga Moskva Spartak. Esimese värava lõi ta Venemaa kõrgliigas sama aasta 30. septembril mängus Ufa, kuid Spartaki põhikoosseisu liikmeks tal saada ei õnnestunud. 2019. aastal suundus ta laenule Brasiilia kõrgliiga klubisse Cruzeiro. Järgmisel hooajal läks ta laenule Flamengosse. Hooaja 2020–21 teises pooles mängis ta Venemaa esiliigas Spartaki reservmeeskonnas. 2021. aasta augustis läks ta üheks aastaks laenule Athletico Paranaensesse.

Saavutused
----------

Grêmio
* Copa do Brasil: 2016

Cruzeiro
* Campeonato Mineiro: 2019

Flamengo
* Campeonato Carioca: 2020
* Supercopa do Brasil: 2020
* Recopa Sudamericana: 2020

Athletico Paranaense
* Copa Sudamericana: 2021

Viited
------

1. ↑  "Педро Роша продолжит карьеру во «Фламенго»". spartak.com. 24.12.2019. Vaadatud 10.8.2020
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib jaapani lühikesest luuletusest; ansambli kohta vaata artiklit Tanka (ansambel); Tiibeti pühapildi kohta vaata artiklit Thanka* |

---

**Tanka** (tõlkes "lühike luuletus") on zen-budistlike traditsioonidega tugevalt seotud 31-silbiline luulevorm (silpide arv värssides 5-7-5 / 7-7). Üldjuhul kirjutatakse tanka jaapanipäraselt üherealisena, kuid keeleliste eripärade tõttu on kasutusele võetud ka eelpool toodud skeem. Esimest osa (5-7-5) nimetatakse *kami-no-ku*'ks ehk ülemiseks fraasiks, teist osa (7-7) aga vastavalt *shimo-no-ku*'ks ehk alumiseks fraasiks. 

Sõna "tanka" võttis alles 19. sajandil kasutusele jaapani luuletaja Masaoka Shiki.

Tankale on traditsiooniliselt iseloomulik hetki, juhuseid ning võimalusi esilekutsuv laad, millele lisandub sisutihedus ning müstika.
Praeguseks on laienenud ka tankade teemadering, mis algselt pühendus kire ja südamevalu kujutamisele, ning lubatud on tänapäevane keelekasutus (isegi kõnekeel) koos stiilimuutusega. Üks tanka fragment vastab ühele kujutluspildile või ideele, moodustades lõpuks tervikliku ning voolavalt esitatud sõnumi.

Jaapani klassikalise ajaloo viimasel, Heiani perioodil (8-12 sajandil pKr) oldi veendunud, et isik, kes seob end kõrgemal tasemel kultuuriga, peab oskama ka niisugusel tasemel luuletada ning valida selleks kohane paber, tint, sümbolistlik lisand (oksad, lilled), mis omavahel sobilikult harmoneeruksid. Lisaks usuti, et ükski kogemus polnud päriselt täielik, kui sellest polnud kirjutatud tankat.

Vaata ka
--------

* Haiku

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Vikisõnastiku artikkel: **tanka** |
Adílson Warken 2012. aastal Groznõi Tereki särgis
**Adílson Warken** (tuntud lihtsalt kui ka **Adílson**; sündinud 16. jaanuaril 1987 Bom Princípios) on endine Brasiilia jalgpallur (kaitsev poolkaitsja).

Ta alustas klubikarjääri 2005. aastal Rio Grande do Suli osariigi klubis Caxias. Seejärel liitus ta aasta hiljem Grêmioga, mille meeskonnas debüteeris ta 2007. aastal Brasiilia kõrgliigas. Klubi põhikoosseisu liikmeks sai ta 2009. aastal. 29. novembril 2009 lõi ta mängus Barueri vastu oma esimese värava Brasiilia kõrgliigas.

2011. aastal liitus ta Venemaa kõrgliiga klubiga Groznõi Terek, kus ta mängis kokku kuuel hooajal. 2017. aasta märtsis naasis ta Brasiilia kõrgliigasse, liitudes Atlético Mineiroga.

12. juuli 2019 teatas ta karjääri lõpetamisest, kuna tal oli diagnoositud hüpertroofiline kardiomüopaatia. Tema viimaseks mänguks Atlético Mineiro särgis jäi Brasiilia kõrgliiga kohtumine sama aasta 13. juunil São Pauloga. 21. juulil 2019 lõi ta kohtumises Fortaleza vastu mängu sümboolse avalöögi.

Saavutused
----------

Grêmio
* Campeonato Gaúcho: 2007, 2010

Atlético Mineiro
* Campeonato Mineiro: 2017

Viited
------

1. ↑  "Adilson, volante do Atlético-MG, anuncia a aposentadoria em função de um problema cardíaco". Globo Esporte. 12.7.2019. Vaadatud 23.7.2019
2. ↑  Alterações na equipe e homenagens a Adílson: Galo recebe o Fortaleza no Horto". falagalo.com.br. 21.7.2019. Vaadatud 23.7.2019
**Mobilisatsioon** ehk **mobiliseerimine** on relvajõudude isikkoosseisu, varustuse ja riigi majanduse sõjaks kogumine ja valmis seadmine.

Sõna "mobilisatsioon" kasutati sõjanduse kontekstis esimest korda Preisi armee ettevalmistuste kirjeldamiseks 1850. ja 1860. aastail. Mobilisatsiooni teooriad ja tehnikad on sestsaati pidevalt muutunud. Eriti just enne Esimest ja Teist maailmasõda arendasid mitmed riigid keerukaid plaane, et saavutada sõja korral kiire ja tõhus mobilisatsioon. Mobilisatsiooni vastand on demobilisatsioon. 

Mobilisatsioon muutus oluliseks, kui 19. sajandil kehtestati üldine sõjaväekohustus ning võeti kasutusele raudteed. Mobilisatsioon institutsionaliseeris massiarmeed, mis Prantsuse revolutsiooni ajal esimest korda tarvitatuna muutsid kogu sõjandust. Rida tehnilisi ja ühiskondlikke muutusi aitasid kaasa sõjaväe organiseeritumale värbamisele. Nende hulka kuulusid telegraaf, mis lubas käske kiiresti edastada, raudteed, mis lasid vägesid kiirelt koondada, ning sõjaväekohustus, mis tagas sõja puhuks treenitud sõdurite reservi.

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Mobilisatsioon** |
**Adıyamani provints** (kurdi keeles Semsûr) on 1. järgu haldusüksus (provints) Kagu-Türgis. Provintsi keskus on Adıyaman.

Haldusjaotus
------------

* Adıyamani ringkond
* Besni ringkond
* Çelikhani ringkond (kurdi Çêlikan)
* Gergeri ringkond (Aramea keeles: Gargar: ܓܪܓܪ; kurdi Aldûş)
* Gölbaşı ringkond (kurdi Serê Golan)
* Kahta ringkond (Aramea: Kahta: ܟܚܬܐ; kurdi Kolik)
* Samsati ringkond (Aramea: Şmişat: ܫܡܝܫܛ; kurdi Semsat)
* Sinciki ringkond (kurdi Sinciq)
* Tut ringkond (Aramea: Tutho: ܬܘܬܐ; kurdi Tût)

Viited
------

1. ↑  .
2. ↑  Turkish Statistical Institute

Välislingid
-----------

* Adıyamani provintsi koduleht (türgi keeles)

Türgi provintsid

Adana **·**  Adıyaman **·**  Afyonkarahisar **·**  Ağrı **·**  Aksaray **·**  Amasya **·**  Ankara **·**  Antalya **·**  Ardahan **·**  Artvin **·**  Aydın **·**  Balıkesir **·**  Bartın **·**  Batman **·**  Bayburt **·**  Bilecik **·**  Bingöl **·**  Bitlisi **·**  Bolu **·**  Burdur **·**  Bursa **·**  Çanakkale **·**  Çankırı **·**  Çorum **·**  Denizli **·**  Diyarbakır **·**  Düzce **·**  Edirne **·**  Elazığ **·**  Erzincan **·**  Erzurum **·**  Eskişehir **·**  Gaziantep **·**  Giresun **·**  Gümüşhane **·**  Hakkâri **·**  Hatay **·**  Iğdır **·**  Isparta **·**  İstanbul **·**  İzmir **·**  Kahramanmaraş **·**  Karabük **·**  Karaman **·**  Kars **·**  Kastamonu **·**  Kayseri **·**  Kilis **·**  Kırıkkale **·**  Kırklareli **·**  Kırşehir **·**  Kocaeli **·**  Konya **·**  Kütahya **·**  Malatya **·**  Manisa **·**  Mardin **·**  Mersin **·**  Muğla **·**  Muş **·**  Nevşehir **·**  Niğde **·**  Ordu **·**  Osmaniye **·**  Rize **·**  Sakarya **·**  Samsun **·**  Şanlıurfa **·**  Siirt **·**  Sinop **·**  Şırnak **·**  Sivas **·**  Zonguldak **·**  Tekirdağ **·**  Tokat **·**  Trabzon **·**  Tunceli **·**  Uşak **·**  Van **·**  Yalova **·**  Yozgat
LED ekraan ja võrkbanner hoonel
**Välireklaam** on graafiline, tekstiline või muu reklaaminformatsioon, mis on paigutatud statsionaarsele või mobiilsele erikonstruktsioonile ja kuvatakse avatud maastikul, samas ka hoonete väliskülgedel, tänavatarvikutel, teede ja maanteede kohal või kõrval.

Välireklaamide hulka kuuluvad ka hoonete sees asetsevad teabekandjad – müügikoha- ehk POS- (*point of sale*) konstruktsioonid, TPD, ekraanid jmt, kuid sagedamini nimetatakse selliseid reklaame siiski sisereklaamideks (*indoor*-reklaam).

Välireklaam (tihti märgistatakse *outdoor*-reklaam terminiga või OOH (*out of home*) kuulub ATL (*above the line*) reklaamiliiki.

Välireklaamobjektide klassifikatsioon
-------------------------------------

Välireklaamobjektid ehk teabekandjad kuuluvad kahte liiki:

* Võrgulised
* Lokaalsed

Reklaampildi mõõtu (kõrgus ja pikkus) nimetatakse reklaampinna formaadiks. Valgustatud reklaamkandjad valmistatakse reeglina standardmõõdus, mis lubab toota standardsuurustes reklaampostreid.
Kõige levinumateks reklaamkandjateks on (kõrgus × laius):

* 3×6 m (billboard (bannerstend))
* 1,8×1,2 m (city-format)
* 3×1,4 m (pillar)
* 2,7×3,7 m (cityboard)
* 5×12, 5×15 m (supersite)
* 12,5×40 m (megaboard500) või (gigant billboard)

Välireklaami plussid ja miinused
--------------------------------

Plussid:

* Välireklaami ei ole võimalik tarbijal sisse ega välja lülitada
* Lugemiseks ei ole vaja lisavahendeid
* Auditoorium kasvab koos linna elanike aru kasvuga
* Kõige odavam kontakti (CPT) hind

Miinused:

* Raskendatud suunamine kindlale sihtrühmale (*targeting*)
* Staatiline reklaampilt (v.a LED-ekraanid, mis ei ole laialt levinud)
* Linna elanike vastakas suhtumine (mõni arvab, et välireklaam kahjustab linna arhitektuuri ja väljanägemist)
**Adán Cárdenas del Castillo** (22. veebruar 1836 – 12. juuli 1916) oli Nicaragua poliitik ja arst, Nicaragua president.

Adán Cárdenas sündis 22. veebruaril 1836 Granadas. Aastal 1852 kolis ta Euroopasse elama, kus lõpetas Pisa ülikooli meditsiiniteaduskonna ja sai doktorikraadi. Nicaraguasse tagasi suundus ta aastal 1862. Seal abiellus ta Tomás Martíneze tütre Gertrudis Martínez Solórzanoga. Poliitilistelt vaadetelt oli ta konservatiiv ja nii liitus ta *Partido Conservador de Nicaraguaga*. Aastal 1883 sai temast riigi president. Aastal 1887 vahetas Cárdenase välja Evaristo Carazo.

Cárdenase võimuloleku ajal loodi Masaya departemang. Samuti lõppes raudteeliini *Ferrocarril del Pacífico* ehitamine, 6. oktoobril 1885 jõudis esimene rong Managuast Granadasse. Euroopalike kogemustega mehena pani ta erilist rõhku riigi haridussüsteemile, asutades koole üle kogu maa. Ka asutas ta kunstigalerii *Escuela de Artes y Oficios*. Tema välja antud dekreet, mille tõttu kirikule kuuluvad harimata maad läksid müüki, tõi kaasa kohvikasvatuse järsu tõusu. Tema võimuloleku ajal asutati riigi esimene pank.

Adán Cárdenas suri 12. juulil 1916 Managuas.

Viited
------

1. ↑   La ilustracion Espanola y Americana.
2. ↑

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**Joaquín Zavala Solís** | **Nicaragua president**1. märts 1883 – 1. märts 1887 | Järgnev**Evaristo Carazo** |
Tahkuranna valla lipp
**Tahkuranna valla lipp** on Pärnu maakonnas asunud endise Eesti haldusüksuse Tahkuranna valla lipp.

Lipp kinnitati 29. augustil 1995.

Lipu kirjeldus
--------------

Valla lipuks on ruudukujuline vapilipp. Kangas on jagatud horisontaalse lainelise joonega kaheks väljaks. Ülemine sinine väli on kitsam ning alumisel kollasel väljal on sinine kaheksaharuline täht milles valge veskikivi.

Lipu normaalmõõtmed on 105×105 cm

Põhjendus
---------

Kollane värvus pärineb Pärnumaa vapilt. Kollane sümboliseerib päikest ja liivarandu, samuti elujõudu ning rõõmu. Sinine tähistab merd ning kõike sellega seonduvat. Kaheksaharuline täht sümboliseerib vaimuvalgust, haridust ja taassündi. Veskikivi pärineb Tahkuranna vallas sündinud Konstantin Pätsi vapilt.

Lipu kasutamise kord
--------------------

Tahkuranna valla lippu kasutasid volikogu ja vallavalitsus vallavalitsuse hoones, hoone ees ja ürituse toimumiskohas:

1. Sõprusvaldade päevadel Tahkuranna vallas.
2. Valla päevadel sõprusvaldades.
3. Kujunduselemendina ülevallalistel hariduse-, kultuuri- ja spordiüritustel ning samalaadsetel üritustel dekoratiivgruppides teistes vabariigi valdades.
4. Tahkuranna valda sümboliseerivatel suveniiridel.

Tahkuranna valla lipu kasutamine kodanike ja juriidiliste isikute poolt
kujunduselemendina oma atribuutikal, samuti valla lipuga kujundatud atribuutika valmistamine müümise eesmärgil toimus vaid Tahkuranna Vallavalitsuse loal tasu eest litsentsi väljaandmisega. Tasu suuruse ja võtmise korra kehtestas vallavalitsus.

Tahkuranna valla lipu kasutamine vallakujunduselemendina ja suveniiridel toimus ainult kooskõlastatult vallavalitsusega.

Vaata ka
--------

* Tahkuranna valla vapp

Välislingid
-----------

* Tahkuranna valla sümboolika valla kodulehel
* Tahkuranna valla sümboolika Riigikantselei kodulehel
**Karismaatiline Episkopaalkirik**, täisnimega **Karismaatilise Episkopaalkiriku Rahvusvaheline Osadus** (inglise keeles *The International Communion of the Charismatic Episcopal Church*), on 1992. aastal asutatud iseseisev (autokefaalne) kristlik kirik. Ametliku seisukoha järgi ei ole Karismaatiline Episkopaalkirik eraldunud ühestki teisest usulahust ega usutunnistusest, vaid tekkis selliste sakramentaalsete, evangeelsete ja karismaatiliste traditsioonide ühte koondumise tagajärjel, mida peetakse kirikus apostlikust ajajärgust tänapäevani kestnud olevat.

Karismaatiline Episkopaalkirik pärineb aastast 1992, kui Lõuna-Californias õnnistati piiskopiks esimene Karismaatilise Episkopaalkiriku piiskop dr Austin Randolph Adler. See 26. juunil 1992 toimunud ordinatsioon tähistab ametlikult uskkonna rajamist. Samal päeval kokkutulnud Karismaatilise Episkopaalkiriku esimene sinod deklareeris, et Karismaatilise Episkopaalkiriku missioon on "tuua meieni varakiriku rikas sakramentaalne ja liturgiline pärand, nelipühi vägi ja pühakirja vääramatu tõde ühtses Kristuse Kiriku väljenduses, pakkudes kodu kõikidele kristlastele, kes otsivad elavat, võimsat, energilist ja stabiilset kogudust, milles kasvada armastuses üksteise vastu ja meie tunnetuses ja armastuses Jumala vastu".

Karismaatiline Episkopaalkirik kasutab anglikaani kiriku palveraamatut "The Book of Common Prayer", sel on apostellik suktsessioon nii anglikaani kiriku, rooma-katoliku kiriku kui ka vanakatoliku kiriku liini kaudu. Karismaatiline Episkopaalkirik ei ordineeri vaimulikuametisse naisi.

Eestis kuulub Karismaatilise Episkopaalkiriku Rahvusvahelisse Osadussse 1996. aastast tegutsev Eesti Karismaatiline Episkopaalkirik. Eesti Karismaatiline Episkopaalkirik on Eesti Kirikute Nõukogu liige. EKEK liikmeskonda kuulub ligi 300 liiget 3 koguduses.

Ülemaailmselt kuulub Karismaatilisse Episkopaalkirikusse ligi 30 riigis (sh. USA, Filipiinid, Hongkong, Saksamaa, Prantsusmaa, Itaalia, Holland, Portugal, Puerto Rico, Hispaania, Keenia, Uganda, Läti, Brasiilia, Costa Rica, Suurbritannia, Burundi, Sudaan, Rwanda, Tansaania, Kanada, Monaco, Jaapan jt) enam kui 1200 kogudust rohkem kui ühe miljoni liikmega, 75% liikmeskonnast on Aafrikas, kõige enam on ICCEC liikmeid Ugandas – üle 400 000. ICCEC suurim kogudus on Püha Kolmainsuse kogudus Recifes Brasiilias enam kui 7000 liikmega, sellele järgneb Kuningas Kristuse kogudus Manilas Filipiinidel 4000 liikmega. Ülemaailmselt juhivad ICCEC tööd 5 peapiiskoppi ja 40 piiskoppi.

Välislingid
-----------

* ICCEC koduleht
* CEC ametlik teave, uudised ja muud abivahendid
* Teave CEC jumalateenistuse korra kohta
**Tann** on saarte murdes ja läänemurdes pealt kitsam tõrs.

Lõuna-Eesti murretes nimetati seda tõrt ka tõrike, võru murdes tõrdu.

Tanni maht oli umbes 20 toopi ning seda kasutati Saare-, Hiiu-, Muhu- ja Läänemaal õlle pruulimiseks. Sellist õlletegemise anumat nimetati ka kurna-, käima- või kääritann. Oherdiga tanni põhja puuritud augu kattis pikk puupulk, mille ots ulatus üle vedeliku tasapinna. Vedeliku väljalaskmiseks tõmmati pulk avause seest välja. 

Tanniks nimetati ka nelinurkset puunõu, milles hoiti ja hapendati seasööki.

Vaata ka
--------

* ankur
* kirn
* toober
* tõrs
* tünn
* vaat

Viited
------

1. ↑  Tann. Murdekaart, vaadatud 18. veebruar 2022.
2. ↑  Tann. Eesti keele seletav sõnaraamat, vaadatud 18. veebruar 2022.
3. ↑  Tõrike. Murdekaart, vaadatud 18. veebruar 2022.
4. ↑  Tõrdu. Murdekaart, vaadatud 18. veebruar 2022.
5. 1 2  Eesti etnograafia sõnaraamat. Koostanud Arvi Ränk, toimetanud Õie Ränk. Tallinn 1995. lk 210
6. ↑  Tann.  Eesti murrete sõnaraamat, vaadatud 18. veebruar 2022.

Välislingid
-----------

* Taaritõrs, tõrs ehk tõrdu. Eesti Rahva Muuseum.
**Haridusturism** (inglise keeles *educational tourism*) on reisi- ja turismisektori alamtüüp ning kuulub kultuuriturismi alla. See sektor kogub populaarsust ning on kiiresti kasvav alamsektor reisi- ja turismitööstuses. 

Haridusturism on kasulik mitmel viisil. Üks nendest on aidata õpilastel ja täiskasvanutel õppida midagi uut seoses meie ümber oleva maailmaga. 

Haridusturismi saab määratleda kui lähenemisviisi hariduse omandamiseks, teadustööde läbiviimist ja teadmiste omandamist. Mõned haridusturismi reisinäited on hariduslikud reisid, kooliekskursioonid, seminaripuhkused, välismaal õppimise kogemused ja enesetäiendamise puhkused. 

Kõige populaarsem haridusturismi vorm on hariduslikud ekskursioonid, mis pakub õpilastele head võimalust uuringute tegemiseks ja vaatlusoskuste laiendamiseks. 

Oluline on võimaldada õpilastel kogeda reise, mis on hariduslikud ja viivad neid kohtadesse, mida tavaliselt ei külastata ning õpilased omandavad uusi kogemusi väljaspool klassiruumi. Ühepäevareisid hõlmavad kodanikuorganisatsioonide, loomaaedade, botaanikaaedade ning kohalike või kaugemate ettevõtete külastamist. Reisidel on tavaliselt kaasas giid, kes annab turistile laiema arusaama teemast, mida arutatakse.

### Haridusreiside võimalused Eestis

Eestis on mitu reisibürood, mis pakuvad ekskursioonivõimalusi õpilastele igal aastaajal. Ekskursioonidel on võimalik külastada teaduskeskusi, muuseume, teatreid, linnuseid, saari.

Viited
------

1. 1 2 3  Future Market Insights. "Educational Tourism: Sector Outlook". *Spiritual Travel & Tourism*. Vaadatud 2. detsember 2018.
2. 1 2  Sherri S (5. veebruar 2017). "Educational Tourism is the Best Way to Learn about a Different Culture". *Journal of Tourism & Hospitality*. Vaadatud 2. detsember 2018.
Ķūļciemsi õigeusu kirik aastal 2003
**Ķūļciems** on küla (*vidējciems*) Lätis Talsi piirkonnas, Ķūļciemsi valla halduskeskus. Küla asub Engure järve lähistel merepinnast 5 meetri kõrgusel, piirkonna keskusest Talsist 31 ja Riiast 91 kilomeetri kaugusel.

Tegemist on vana Nurmuiža mõisale kuulunud kalurikülaga, mille vanad nimekujud on *Kuhlzeem*, *Kalezeem* ja *Kuhle-Zeem*. Aastal 1892 valmis sealne õigeusu kirik, aastal 1892 kujunes küla õigeusu kihelkonna keskuseks. Nõukogude ajal oli küla kolhoosi Cerība (varem – Lāčplēsis) keskasulaks. Lisaks vallamajale on külas raamatukogu, rahvamaja ja postkontor. Külas asub Ķūļi bussipeatus.

Aastal 2017 oli külas 230 elanikke. Aastal 2020 oli elanikke 220.

Viited
------

1. ↑
2. ↑  Baltisches historisches Ortslexikon, Volume 2 By Gertrud Westermann
3. ↑  Latvijas pagasti. Enciklopēdija. Rīga : A/S Preses nams. 2001—2002. ISBN 9984-00-412-0.
4. ↑
5. ↑  IS Mantojums

| * v
* r
Ķūļciemsi valla asulad |
| --- |
| 
Dzedri **·**  Jaunpļavas **·**  Krievragciems **·**  **Ķūļciems** **·**  Upenieki |
Tanner Ricahrd 2017. aastal Genève-Servette'i mängijana
**Tanner Richard** (sündinud 6. aprillil 1993 Markhamis Ontario provintsis) on Kanadas sündinud Šveitsi jäähokimängija, kes mängib ründajana Šveitsi kõrgliigaklubis Genève-Servette.

Hooajal 2011/12 debüteeris Richard Šveitsi kõrgliigas Rapperswil-Jona Lakersi võistkonnas. Aastatel 2011–2013 mängis ta Põhja-Ameerika noorteliiga Ontario Hockey League'i klubis Guelph Storm.

2012. aastal valis Tampa Bay Lightning ta NHL-i *draft* '​is 71. valikuna. 2013. aasta aprillis sõlmis ta Lightningiga kolmeaastase lepingu. Aastatel 2013–2017 mängis Richard neli hooaega American Hockey League'is Lightningi tütarklubis Syracuse Crunch. NHL-is debüteeris Richard 20. detsembril 2016 mängus Detroit Red Wingsi vastu. Pärast seda sai ta NHL-is kirja veel kaks mängu.

Alates hooajast 2017/18 on ta mänginud Genève-Servette'is. Hooajal 2022/23 tuli ta klubiga Šveitsi meistriks.

Šveitsi jäähokikoondise koosseisus on Richard mänginud 2017. ja 2023. aasta maailmameistrivõistlustel.

Viited
------

1. ↑  "Lightning sign forward Tanner Richard". Tampa Bay Lightning. 1. aprill 2013. Vaadatud 5. aprillil 2014.

Välislingid
-----------

* Tanner Richard NHL.com lehel
* Tanner Richard hockeydb.com lehel
Kai Vaarandi (2009)
**Kai Vaarandi** (12. oktoober 1958 Tallinn – 6. august 2010 Tallinn) oli eesti kunstnik ja tõlkija.

Eluloolist
----------

Õppis aastatel 1966–1977 Tallinna 7. Keskkoolis, tõlkimisoskuse omandas Lia Rajandi õpilasena. Aastatel 1976–1978 tõlkis ta lühijutte, mis ilmusid ajakirjanduses. Ta asus 1977. aastal Tallinna Pedagoogilises Instituudis õppima inglise keelt, kuid katkestas seal õpingud, kuna tõlkimist seal ei õpetatud. 

1978–1983 omandas kõrgema hariduse Eesti NSV Riiklikus Kunstiinstituudis keraamika erialal. 1983–1987 oli ta kunstiajaloo aspirantuuris Eesti NSV Teaduste Akadeemias. 

1987–2010 tegutses peamiselt kunstnikuna. 1994–2010 oli ta keraamika bakalaureuse- ja magistriõppekava koostaja ning lektor Eesti Kunstiakadeemias. 

2005. aastal hakkas ta taas rohkem tõlkima. 

Kai Vaarandi suri ravimatu haiguse tagajärjel. Ta on maetud Tallinna Metsakalmistule oma isa Anton Vaarandi kõrvale.

Kunstnikuna
-----------

Esinenud näitustel alates 1982. aastast.

### Isikunäitused

* 1990 Tallinnas Munkadetaguses galeriis
* 1991 Purtse linnuses
* 1992 Tallinna Raevanglas (koos tekstiilikunstnik Kersti Villandiga)

Tõlkijana
---------

Valdas peale emakeele inglise, soome, vene ja saksa keelt. Ta tõlkis ilukirjandust ja peamiselt kunstialast teabekirjandust inglise keelest eesti keelde.

### Ilukirjandus

* Agatha Christie. Saatuse tagauks (2006)
* Agatha Christie lühijutt "Jõulupuding" kogumikus "Hercule Poirot" (2006)
* Cathy Kelly. Nüüd ja igavesti. (2006)
* Patricia Cornwell. Kiskja. (2007)
* Peter Mayle. Provence. (2007)
* John Mole. Elu nagu kreeka ε. (2009)
* Kate Jacobs. Maiuspala. (2009)
* Marcia Willett. Kannatlikkus. (2010)

### Teabekirjandus

* Stephen Bayley, Terence Conran. Disain. Kuju saanud mõte. (2008, koos Kalle Kleiniga)
* Alice Twemlow. Milleks on vaja graafilist disaini? (2008)
* "1001 ehitist, mida elu jooksul peab nägema". Toim. Mark Irwing (2009, koos Tiina Kanarbiku, Kalle Kleini ja Tiina Voolaiuga)
* Will Pryce. Maailma arhitektuur. Meistriteosed (2009, koos Triinu-Liis Looveeriga)
* C. Norman Shealy. Maailma loodusravi entsüklopeedia. (2010, koos 8 muu tõlkijaga)
* Helen Arnold. 1001 elamusreisi, mida elu jooksul ette võtta. (2010, koos 4 muu tõlkijaga)

### Lokaliseerinud

Eestikeelse platvormi Quadriga Worldwide tarkvarale Genesis – maailma tipphotellide tarbeks (2006–2008).

Liikmesus
---------

* 1992 Eesti Kunstnike Liit
* 1993 Eesti Keraamikute Liidu asutajaliige (1993–1996 ka juhatuse liige)

Isiklikku
---------

Tema isa oli ajakirja Looming peatoimetaja Anton Vaarandi ning ema oli sisearhitekt Maimu Vaarandi. 1982. aastal abiellus Kai Vaarandi Vello Laanemaaga, 1984. aastal sündis poeg Laur-Hendrik.

Välislingid
-----------

* Tõlkija Kai Vaarandi koduleht
* Kunstnik Kai Vaarandi koduleht
* Tõnu Kaalepi arvustus lehes Raamat
* Karin Pauluse arvustus Eesti Ekspressi Areenis
* Kalev Kesküla arvustus Eesti Ekspressi lisas
* Jüri Pino arvustus Õhtulehes
* Gerda Kordemetsa arvustus Õhtulehes
* Genesis
* Haud Tallinna Metsakalmistul
**Rinnamärk "Haridustöö eesrindlane"** oli Eesti NSV Haridusministeeriumi autasu.

Rinnamärgi "Haridustöö eesrindlane" põhimäärus kinnitati Eesti NSV Ministrite Nõukogu 20. augusti 1970 määrusega nr. 383.

Rinnamärgiga autasustati üldhariduskoolide ja Eesti NSV Haridusministeeriumi süsteemi kuulunud teiste asutuste töö­tajaid, kes "kauaaegse pedagoogilise tööga on saavutanud silmapaistvat edu laste õpetamises ja kommunistlikus kasvatamises ning vabariigi haridustöö organiseerimises." Rinnamärgiga võis autasustada ka teiste ministeeriumide ja keskasutuste ning nende allasutuste haridustöötajaid vastava ministeeriumi või keskasutuse taotlusel.

Rinnamärgiga autasustamise otsustasid Eesti NSV Haridusministeeriumi kolleegium ning Haridusala, Kõrgemate Koolide ja Teaduslike Asutuste Töötajate Ametiühingu Eesti Vabariikliku Komitee presiidium ühise otsusega.

Rinnamärk on avatud raamatu kujuline, mida vertikaalselt poolitab tulbi siluett, tulbi õiele toetub viieharuline täheke. Avatud raamatu lehtedel on poolkaares kiri "Haridustöö eesrindlane". Rinnamärk on valmistatud tombakist ja kaetud valge emailiga.

Koos rinnamärgiga anti autasustatule ka selle kandmise õiguse tunnistus.

Viited
------

1. ↑  Eesti NSV Ministrite Nõukogu määrus rinnamärgi "Haridustöö eesrindlane" põhimääruse, rinnamärgi eskiisi ja kirjelduse kinnitamise kohta. Eesti NSV Ülemnõukogu ja Valitsuse Teataja, nr 38, 11. september 1970
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib Karja rüütlimõisast; kirikumõisa kohta vaata artiklit Karja kirikumõis ja mõisa tüübi kohta Karjamõis.* |

---

**Karja mõis** (saksa keeles *Karrishof*) oli riigimõis, hiljem rüütlimõis Saaremaal Karja kihelkonnas. Tänapäeval jääb mõisasüda Saaremaa valda.

Ajalugu
-------

### Varasem ajalugu

Mõis pärineb keskajast. Esimest korda on seda mainitud 1558, mil ta oli suuri Karja kihelkonna alasid hõlmav piiskopi ametimõis. Taani võimuperioodil sai sellest riigimõis.

### Karja eramõis 1798−1919

Sengbuschi suguvõsa aadlivapp
1798. aastal kinkis Vene keiser Paul I mõisa ratsaväekindral Otto Wilhelm von Derfeldenile (1737−1819), kes müüs selle 1808. aastal major Jakob Johann von Derfeldenile (1764−1829); seejärel lahkus ta Eestist ja viis endaga Venemaale kaasa kuus mõisast pärit pärisorja. 1825−1835 oli mõis panditud Carl Jordanile, kes loovutas selle edasi Aurelie Julie von Müllerile (1797−1839). Viimase pärisomandiks kirjutati mõis samal aastal. 1843. aastal omandas mõisa Konstantin Ludwig Otto von Müller (1787−1859). Järgnevalt läks mõis parun Johann Gustav Ernst von Nolckenile (1809−1891). 1873. aastal langes mõis Konrad von Sengbuschile (1831−1913). Mõis võõrandati 1919. aastal tema pärijatelt.

### Mõis pärast võõrandamist

Võõrandamisjärgselt jäi Sengbuschide suguvõsa valdusse jäänukmõis (*Restgut*). Härrastemajas asus kodumajanduskool (ehk pruutide kool). Pärast 1940. aasta juunipööret ei peetud kodumajanduskooli tegevust vajalikuks ja see likvideeriti. Teise maailmasõja järel asus häärberis haigla ja katsepunkt, hiljem sovhoosi kontor.

Tänapäeval on Karja mõisas Karja lugemis-teabetuba, mis asutati 1998 aastal, ja valla kommunaalameti kontor. Säilinud on mitu kõrvalhoonet, enamasti küll ümberehitatuna (näiteks Karja pagariäri).

Mõisa koosseis
--------------

Karja mõis jagunes kolmeks külaks: Angla, Purtsa ja ajalooline Pamma (mis jagunes omakorda neljaks tütarkülaks). 1795. aastaks olid Karja mõisa piirid stabiliseerunud, kuid 1868 eraldus Karja mõisast Pamma mõis. Pärimuse järgi lasi Pamma mõisnik seejärel hävitada seitse talu.

Mõisaansambel
-------------

Mõisa peahoone on püstitatud mitmes järgus. See on otstest kahekorruseline, keskelt ühekorruseline. Ühekorruseline puitosa (tänapäeval on see krohvitud) on kahekorruselistest kiviotstest vanem. Hoone tagaküljel on klassitsistlik sammastele toetuv katusealune. Tõenäoliselt on hoone enamik osi ehitatud XIX sajandi jooksul, mil ta oli eravalduses olev rüütlimõis. Samas võib see pärineda ka XVIII sajandi lõpust: sellele viitavad tollal levinud paarisaknad. Vasakpoolne kahekorruseline ots lisati hoonele igatahes XX sajandil.

Viited
------

1. ↑  Karja mõis

Karja kihelkond

**Kirik**: Karja  

**Mõisad**: Aru mõis | Jõiste mõis | Karja mõis | Koikla mõis | Laugu mõis | Leisi mõis | Luulupe mõis | Metsküla mõis | Pamma mõis | Parasmetsa mõis | Pärsama mõis | Roobaka mõis | Triigi mõis
Aruküla mõisahoone
**Aruküla Huvialakeskus Pääsulind** on Harju maakonnas Raasiku vallas tegutsev huvialakeskus, kus on muusikakool ja huviringid. Huvialakeskus asutati 1989. aastal ja tegutseb ajaloolises Aruküla mõisahoones. Alates 2001. aastast on keskusel filiaal ka Raasiku rahvamajas.

Muusikakoolis on võimalik õppida klaverit, viiulit, tšellot, kitarri, akordionit, flööti, plokkflööti ja vaskpuhkpille ning võtta osa solfedžo ja muusikaloo tundidest. Huviringidest toimuvad Pääsulinnus kunstiring ja väikelaste muusikaring.

Keskuse juures tegutsevad muu hulgas puhkpilliorkester ja akordionistide ansambel.

Ajalugu
-------

Huvialakeskus "Pääsulind" asutati 1989. aasta Kooli ajalugu on kirjas kooli kroonikaraamatutes. Huvialakeskusel on oma logo (autor Ülo Udumäe) ja "Pääsulinnu laul" (autor Juhan Trump).

Kooli sõpruskoolid on Kehra Kunstidekool, Kehtna Kunstidekool ja Koeru Muusikakool.

Direktorid
----------

* 1989–1995 Maia-Reta Trampärk
* Alates 1995 Malle Jaako

Viited
------

1. 1 2  Aruküla Huvialakeskuse Pääsulind veebisait.

Välislingid
-----------

* Aruküla Huvialakeskuse Pääsulind veebisait
**G4S plc** (varasema nimega **Group 4 Securicor**) on rahvusvaheline turvateenuste kontsern, mis tegutseb rohkem kui 125 maailma riigis.

G4S-i aktsiad on noteeritud Londoni börsil ja Kopenhaageni börsil. Aktsia kuulub Londoni börsi indeksi FTSE 100 koosseisu.

Eestis tegutseb G4S-i gruppi kuuluv G4S Eesti.

Suurbritannia
Londoni börsi indeksi FTSE 100 ettevõtted

3i
– Admiral Group
– Anglo American
– Antofagasta
– Ashtead Group
– Associated British Foods
– AstraZeneca
– Auto Trader Group
– Aviva
– BAE Systems
– BHP
– BP
– Barclays
– Barratt Developments
– Berkeley Group Holdings
– British American Tobacco
– British Land
– BT Group
– Bunzl
– Burberry
– Carnival
– Centrica
– Coca-Cola HBC
– Compass Group
– CRH
– Croda International
– DCC
– Diageo
– Direct Line Group
– easyJet
– Evraz
– Experian
– Ferguson
– Fresnillo
– GlaxoSmithKline
– Glencore
– Halma
– Hargreaves Lansdown
– Hikma Pharmaceuticals
– Hiscox
– HSBC
– Imperial Brands
– Informa
– InterContinental Hotels Group
– International Airlines Group
– Intertek
– ITV
– Johnson Matthey
– Just Eat
– Kingfisher
– Land Securities
– Legal & General
– Lloyds Banking Group
– London Stock Exchange Group
– Marks & Spencer
– Melrose Industries
– Micro Focus International
– Mondi
– Morrisons
– National Grid
– Next
– NMC Health
– Ocado
– Paddy Power Betfair
– Pearson
– Persimmon
– Phoenix Group
– Prudential
– Royal Bank of Scotland
– Reckitt Benckiser
– RELX
– Rentokil Initial
– Rightmove
– Rio Tinto Group
– Rolls-Royce
– Royal Dutch Shell
– RSA Insurance Group
– Sage Group
– J Sainsbury
– Schroders
– Scottish Mortgage Investment Trust
– Segro
– Severn Trent
– Smith, D.S.
– Smith & Nephew
– Smiths Group
– Smurfit Kappa
– Spirax-Sarco Engineering
– SSE
– Standard Chartered
– Standard Life Aberdeen
– St. James's Place
– Taylor Wimpey
– Tesco
– TUI
– Unilever
– United Utilities
– Vodafone
– Whitbread
– WPP

(19. aprill 2019)
**Karlmann** (umbes 830–880) oli Karolingide dünastiast pärinev Baieri ja hiljem Ida-Frangi kuningas. Ta oli Ida-Frangi kuninga (817/843–876) Ludwig Sakslase vanim poeg.

Karlmann hakkas mitu korda oma isale, Ludwig II vastu ning 864 oli too talle sunnitud andma Baieri kuningriigi. Isavastaste mässudega ka tema vennad Karl Paks ja Ludwig Noorem. 876, kui Ludwig Sakslane suri, sai Karlmann ka Ida-Frangi kuningaks. Ta ei valitsenud riiki ainuvalitsejana, sest Karl Paks oli Alemannia ja Reetia kuningas, Ludwig Nooremale kuulus aga Saksimaa. 

Idafrankide kuningriik (kollane) aastal 843.
877. aastal, kui suri Frangi keiser Charles Paljaspea, sai Karlmannist ka Itaalia kuningas. Kuid 879. aastal sai ta rabanduse, mis muutis ta teovõimetuks ning järgmisel aastal ta suri. 

Et Karlmannil seaduslikke pärijaid polnud, jagati tema valdused tema vendade vahel. Kuid Karlmanni abieluväline laps Arnulf sai endale Kärnteni margi, oli 887–899 Ida-Frangi kuningas ning alates 896 ka Frangi keiser. Arnulf sai Ida-Frangi kuningaks pärast oma onu Karl III Paksu kukutamist.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**Ludwig Sakslane** | **Ida-Frangi kuningas**876–880 | Järgnev**Ludwig Noorem** |
| Eelnev**Charles II Paljaspea** | **Itaalia kuningas**877–880 | Järgnev**Karl III Paks** |

Vaata ka
--------

* Baieri hertsogkond
* Ida-Frangi riik
* Itaalia kuningriik (keskaegne)
**Karlova tüüpi kivikirves** on venekujulise kirve üks tüüpe. Seda tüüpi kirveste leviala piirdub peamiselt Eestiga.

Leidmine
--------

Kirvest sisaldanud venekirvekultuuri matmispaik avastati praeguse Kalevi 65 maja kohal olnud maja keldri kaevamisel. Koht asub Emajõe ürgoru nõlval Karlova mõisa pargi territooriumil.

1911. aasta mais sattus toonase Karlova 63 maja, mis 1990. aastate teisel poolel lammutati, omanik pottsepp Peeter Napp oma keldri laiendamisel kõdunenud luustikule. 170 cm pikk umbes 20 aastat vana meessoost maetu oli selili asendis peaga põhja poole ning tema rinna kohal asus 12 cm paksune suur lubjakivi. Parema käe lähedal asus dioriidist kivikirves ja vasaku puusa kohal fülliidist nooleots. Pealuu jäänuste järgi oli maetu pika kitsa näoga ja pärines venekirvekultuuri rahva hulgast. Leitud kivikirve järgi sai nimetuse peamiselt Eesti aladel levinud venekujuliste kivikirveste tüüp.

Õpetatud Eesti Seltsi teadlaste tehtud uuringuid kajastas R. Hausmanni publikatsioon "Das Steinzeitgrab von Karlova bei Dorpat" (Sb. GEG, 1911).

Iseloomustus
------------

Karlova tüüpi kivikirvestele on iseloomulikud selgelt välja lihvitud küljekandid, varretusauku ümbritsev rant ja nupp kannal. Tera kaardub tugevasti tahapoole. Karlovast leitud kirves on dateeritud 2. aastatuhandesse enne Kristust.

Samatüübilisi kirveid on leidud ka mujalt Eestist – näiteks Ardu matusepaigast. Arvatakse, et see kirvetüüp kujunes välja Eesti läänepoolses osas ning et sellel on tugevaid mõjutusi Soome nöörkeraamika kultuurist.

Kivikirved esinevad matustes vaid hilisneoliitikumis, mil pandi kaasa vaid Külasema tüüpi ja Karlova tüüpi kivikirveid. Kirveste hauda panemine lõppes leidude põhjal neoliitikumi lõpus.

Viited
------

1. 1 2  Venekujulised kivikirved. Vaadatud 02.10.2014.
2. 1 2 3 4  Karlova kiviaja kalmistu. Vaadatud 02.10.2014. Arhiveeritud 06.10.2014.
3. ↑  New AMS Dates from Estonian Stone Age Burial Sites. Aivar Kriiska, Lembi Lõugas, Mari Lõhmus, Kristiina Mannermaa ja Kristiina Johanson. Estonian Journal of Archaeology, 2007, 11, 2, 83-121. Vaadatud 02.10.2014.
4. ↑  Eesti muinasusund. Tõnno Jonuks. 2009. Dissertationes Archaeologiae Universitatis Tartuensis. Vaadatud 02.10.2014.
**Kai Rünk** (sündinud 30. märtsil 1953 Tartus) on eesti taimeökoloog.

Elulugu
-------

Kai Rünk on spordipedagoogi tütar.

Lõpetas 1971 Tartu 7. Keskkooli, 1978 TÜ geograafiaosakonna ja 2007 doktorantuuri; MSc (2003, TÜ), väitekiri "Do different competitive" (taimeökoloogia ja ökofüsioloogia, 2007, TÜ), väitekiri "Comparative ecology of three fern species: Dryopteris carthusiana (Vill.) H. P. Fuchs, D. expansa (C. Presl) Fraser-Jenkins & Jermy and D. dilatata (Hoffm.) A. Gray (Dryopteridaceae)", Tartu, 2007. Oli 1981–1986 TÜ botaanikaaia laborant, 1986–1989 insener, 1990–1999 vanemaednik, 1999–2000 aednik, 2003– TÜ taimeökoloogia õppetooli teadur.

Teadustöö
---------

Uurimisvaldkonnad: taimeökoloogia, sõnajalgtaimede ökoloogia ja harulduse põhjused, haruldaste taimeliikide ökoloogia ja kaitse. Umbes 10 teadustrükist, 3 aimetrükist.

Tunnustus
---------

* 2013 Tartu Ülikooli aumärk

Teoseid
-------

* Do different competitive abilities of three fern species explain their different regional abundances (kaasautorid M. Moora, M. Zobel). // J. Vegetation Sci. 15 (2004) 3
* Can long-distance dispersal shape the local and regional species pool (kaasautor)? // Folia Geobot. 40 (2005) 1
* Population stage structure of three congeneric Dryopteris species in Estonia (kaasautorid M. Moora, M. Zobel). // Proc. Est. Acad. Sci. Biol. Ecology 55 (2006) 1
* Phenotypic plasticity and biomass allocation pattern in three Dryopteris (Dryopteridaceae) species on an experimental light-availability gradient (kaasautor K. Zobel). // Plant Ecol. 193 (2007).

Viited
------

1. 1 2 3 4  Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide
2. ↑  "Tartu Ülikooli aumärgi kavalerid". *Tartu Ülikool*. Vaadatud 8.12.2022.

Kirjandus
---------

* *Eesti teaduse biograafiline leksikon.* 3. köide: *N–Sap* TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013

Välislingid
-----------

* Kai Rünk Eesti Teadusinfosüsteemis Muuda Vikiandmetes

 *Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.*
**Karistussalk** on väesalk, mis on moodustatud ülestõusnute või partisanide vastu võitlemiseks.

Karistussalkasid moodustasid nt Tsaari-Venemaa võimud 1905. aasta revolutsiooni ajal, et maha suruda mässulisi[*viide?*].

Karistussalgad Eesti alal
-------------------------

Rahutuste likvideerimise ajaks moodustati keisri ukaasiga 24. novembrist ajutine Balti kindralkubermang ja määrati ajutiseks kindralkuberneriks Vassili Sollogub (1848–1914). Eestimaa kubermangu kuberner oli märtsist kuni 13. novembrini 1905 Aleksei Lopuhhin. Rahutuste mahasurumiseks moodustati ekspeditsioonisalgad: Põhjasalk, mille juht Tema Keiserliku Kõrguse õukonna kindralmajor Aleksander Orlov ja kuhu kuulusid 1 pataljon jalaväelasi, 8 eskadroni ratsaväge, 6 kahurit ja 4 kuulipildujat, koondsalga tegevuspiirkonnaks oli Liivimaa kubermangu Valga, Volmari ja Võnnu kreis. Lõunasalk, mille juhiks oli kindralmajor Meinard ja kuhu kuulusid 6 eskadroni, 200 ratsaväelast ja 2 ratsaväekahurit, Tegevuspiirkonnaks Pļaviņas (saksa k. *Stockmannshof*). Kindralmajor Wendti salk, kuhu kuulusid 2 pataljoni, 2 eskadroni, 6 kahurit ja 2 kuulipildujat. Tegevuspiirkonnaks Krustpils (saksa k. *Kreutzburg*) ja Läti Riia–Orjoli raudtee tegevuse kindlustamine. Jelgavasse (*saksa k. Mitau*) suunati 6 pataljoni jalaväge, 6 eskadroni ratsaväge ja 2 suurtükipatareid. Eestimaa kubermangu suunati 2 pataljoni mereväelasi kuulipildujatega ja Saaremaale salk mereväelasi (218) 2 kuulipilduja ja 8 ohvitseriga. Lätlastega asustatud Vitebski kubermangus Põtalovos asuvasse Peterburi–Varssavi raudtee raudteejaama saadeti 2 roodu jalaväge ja kasakasotnja 2 kuulipildujaga.

Eestimaa kubermangus tegutses karistussalkadena algul 800 madrust, hiljem ka 2 tragunieskadroni ja 2 jalaväeroodu. Liivimaa kubermangus tegutses karistussalkadena jalaväepataljon, 8 tragunieskadroni ja sapöörirood. Eestimaa kubermangus juhtis karistussalkade tegevust kindralmajor Vladimir Bezobrazov, Liivimaa kubermangus kindralmajor A. Orlov.

Vaata ka
--------

* Surmaeskadron

Viited
------

1. ↑  "Eesti keele seletavas sõnaraamatus" (vaadatud 15.05.2014)
2. ↑  Красный архив. Исторический журнал. Том второй (Девяносто девятый) 1940 г. Революционные события в Прибалтике в 1905 г. lk 156
3. 1 2 3  *Eesti nõukogude entsüklopeedia.* 4. köide: *IST–KONI.* Tallinn: Valgus, 1989, lk 331.

Kirjandust
----------

* M. Aitsam. 1905. aasta revolutsioon ja selle ohvrid Eestis, 2011.
|  |
| --- |
|  **Kreeka-Rooma maadlus** |
| Riik |  | Eesti |
|  |
| 7. koht | 1928 | Poolraskekaal |
|  |
| 6. koht | 1926 | Poolraskekaal |

**Otto Pohla** (20. märts 1899 Kirna-Kohatu vald, Hageri kihelkond, Harjumaa – 1942) oli eesti maadleja.

Sportlasena
-----------

Ta oli nii Kreeka-Rooma kui ka vabamaadluses kokku seitsmekordne Eesti meister. Ta võistles poolraskekaalus ja raskekaalus, välisvõistlustel üksnes Kreeka-Rooma maadluses.

### 1924

Pohla tuli Eesti meistriks Kreeka-Rooma maadluse raskekaalus.

### 1925

Pohla tuli Eesti meistriks vabamaadluse poolraskekaalus.

### 1926

Eesti alistas Tallinnas maavõistlusel Läti 28:8.

Euroopa meistrivõistlustel osales poolraskekaalus 6 maadlejat. Pohla kaotas esimeses ringis István Döményle (Ungari), kes sai 4. koha, ja teises ringis Josef Urbanile (Tšehhoslovakkia), kes sai hõbemedali. Sellega langes ta välja.

### 1927

Pohla tuli Eesti meistriks Kreeka-Rooma maadluse raskekaalus ja vabamaadluse poolraskekaalus.

### 1928

Pohla tuli Eesti meistriks Kreeka-Rooma maadluse poolraskekaalus.

Eesti koondis võitis Riias Läti 4:2. Otto Pohla esines raskekaalus. Kergemates kaaludes tuli võit Eestile, aga just kahes raskemas kaalus tuli vastu võtta kaotus (Aleksander Pohla ja Otto Pohla). Sellegipoolest arvati Otto Pohla olümpiakoondisse.

1928. aasta suveolümpiamängudel Amsterdamis esines Otto Pohla poolraskekaalus. Esimeses ringis seljatas ta Šveitsi maadleja Max Studeri, teises ringis sai punktikaotuse Soome maadlejalt Onni Pelliselt ja kolmandas sai punktivõidu Hollandi maadleja Johan Heijmi üle. Neljandas ringis tuli vastu Saksamaa maadleja Adolf Rieger, kelle seljatamine võis ainsana Pohla veel konkurentsi jätta. Alguses oligi Pohla aktiivsem, kuid väsis ja lõpetas matši ilmetu pusimisega. Kohtunikud andsid võidu sakslasele (sai hiljem hõbemedali) ja Pohla jaoks oli turniir läbi.

### 1929

Pohla tuli Eesti meistriks Kreeka-Rooma maadluse raskekaalus.

### 1930

Pohla tuli Eesti meistriks Kreeka-Rooma maadluse poolraskekaalus.

Edasine elukäik
---------------

Ta mobiliseeriti Punaarmeesse 22. augustil 1941 ja viidi Leningradi. Pärast jaanuari 1942 polnud temast enam teateid ning ta tunnistati jaanuaris 1943 teadmata kadumise tõttu surnuks.

Vaata ka
--------

* Maadlus 1928. aasta suveolümpiamängudel

Viited
------

1. 1 2 3 4 5 6  Lembit Koik. "100 aastat Eesti raskejõustikku (1888–1988)". Eesti Entsüklopeediakirjastus. Tallinn 1996, lk 323, 324
2. ↑  "100 aastat Eesti raskejõustikku", lk. 327
3. ↑  "100 aastat Eesti raskejõustikku", lk 122–124
4. ↑  "100 aastat Eesti raskejõustikku", lk 126
5. ↑  "100 aastat Eesti raskejõustikku", lk 128-128
6. ↑  ОБД Мемориал. Информация из документов, уточняющих потери

Välislingid
-----------

* Biograafia ESBL-is
* Otto Pohla sporditulemused
* Otto Pohla saidil Olympedia Muuda Vikiandmetes
Irkutski sünagoog
**Irkutski sünagoog** (vene keeles *Иркутская синагога*) on sünagoog Venemaal Irkutskis, aadressil Karl Liebknechti tänav 23.

Irkutski sünagoog on vanim tegutsev sünagoog Venemaal.

Luba sünagoogi ehitamiseks saadi 1878. aasta aprillis. Hoone plaan kinnitati 10. mail 1878. Tõenäoliselt oli hoone arhitekt poola rahvusest katoliku usku Vladislav Kudelski. 1879. aasta kevadeks oli sünagoogihoone valmis ehitatud ja esimene jumalateenistus toimus 5. aprillil. 1879. aasta 22. juunist kuni 24. juunini toimus Irkutskis suur tulekahju, mille tagajärjel põles maha praktiliselt kogu kesklinn. Sealhulgas hävis tules ka sünagoogihoone, millest jäid järele ainult seinad. 1881. aastal alustati taastamistöid ja 1882. aasta lõpus oli hoone taastatud. 1890. aastate keskpaiku loodi sünagoogi juurde raamatukogu, milles oli 1915. aastaks 4200 raamatut. 1920. aastal sünagoogi hoone natsionaliseeriti ja anti kogudusele "tähtajatuks tasuta kasutamiseks". 1933. aastal võtsid Nõukogude võimuorganid sünagoogihoone koguduselt ära. Vastutasuks anti kogudusele väiksem hoone, kuid 1938. aastal suleti ka uues hoones tegutsenud sünagoog. 1947. aastal anti sünagoogihoone teine korrus juudikogukonna käsutusse, kuid võeti 1958. aastal uuesti ära. Alates 1981. aastast sai kogudus hoonet kasutada ja 1990. aastatel tagastati sünagoogihoone kogudusele. 2004. aasta juulis toimus hoones tulekahju. Restaureeritud sünagoog avati uuesti 24. veebruaril 2009.

Viited
------

1. ↑  Старейшая синагога России отметила 140-летие Лехаим, 8. aprill 2021
2. ↑  История иркутской синагоги: большой пожар, тайна архитектора и звание старейшей в России Верблюд в огне, 10. juuni 2020
**"Pääsuke"** on kirjastuses Valgus alustatud populaarteaduslik raamatusari taime- ja loomariigi esindajatest. Aastatel 1978–1992 ilmus kokku 20 pehmes köites taskuformaadis raamatut, neile andis ühtse kujunduse Jüri Kaarma. Sarja algataja oli Viktor Masing.

Välja kuulutati küll ka sarja 20. raamat (Heinrich Veromanni "Hallvares"), kuid see jäi toona ilmumata. Selle asemel ilmus lõpuks Eestimaa Looduse Fondi poolt 1992. aastal sarja kujundusega Tiina Randlase "Puuhabemed". "Hallvarese" ettevalmistatud käsikiri siiski säilis ja 2006. aastal andis kirjastus **Eesti Loodusfoto** samade materjalide põhjal välja samanimelise raamatu (mille autoriks on lisaks Veromannile märgitud ka Lemming Rootsmäe), siiski ei saa "Hallvarest" samasse sarja kuuluvaks lugeda.

### Sarjas ilmunud raamatud

| Jrk. nr. | Aasta | Autor | Teose pealkiri |
| --- | --- | --- | --- |
| 1. | 1978 | Heinrich Veromann | "Pääsukesed" |
| 2. | 1979 | Aare Kuusik | "Männimähkurid" |
| 3. | 1979 | Lea Voosalu | "Võilill" |
| 4. | 1980 | Mati Kaal | "Pruunkaru" |
| 5. | 1980 | Heinrich Veromann | "Valge-toonekurg" |
| 6. | 1981 | Harry Ling | "Põder" |
| 7. | 1981 | Vaike Erm | "Koha" |
| 8. | 1982 | Ülle Reier | "Murakad" |
| 9. | 1982 | Raivo Mänd | "Tiirud" |
| 10. | 1978 | Mati Kaal | "Hunt" |
| 11. | 1983 | Johanna Arman, Mart Kangur ja Linda Rannak | "Lõhe ja meriforell" |
| 12. | 1984 | Sirje Aher | "Huulhein" |
| 13. | 1984 | Matti Masing | "Lendlased" |
| 14. | 1986 | Ivar Veldre | "Kilu" |
| 15. | 1986 | Rein Sander ja Arne Sellin | "Ülane, sinilill, karukell" |
| 16. | 1987 | Tiiu Kull | "Kuldking" |
| 17. | 1987 | Ene Viht | "Teder" |
| 18. | 1988 | Linda Rannak | "Räim" |
| 19. | 1989 | Tiit Randveer | "Metskits" |
| 20. | 1992 | Tiina Randlane | "Puuhabemed"
 |
**Vsevolod Zinovijovitš Nestaiko** (ukraina keeles Всеволод Зіновійович Нестайко; 30. jaanuar 1930 Berdõtšiv – 16. august 2014 Kiiev) oli ukraina lastekirjanik. Teda peetakse Ukraina üheks kõige tuntumaks lastekirjanikuks.

Elulugu
-------

Esimese maailmasõja ajal oli Nestaiko vanemad rinde vastaspoolel. Tema isa kuulus Ukraina Rahvavabariigi regulaararmeesse ja hiljem Ukraina Galiitsia armeesse. Tema ema oli vene kirjanduse õpetaja ja meditsiiniõde Vene keiserlikus armees. 1933. aastal tappis NKVD tema isa. Ta põgenes koos emaga holodomori (näljahäda) eest ema õe juurde Kiievisse. Nestaiko elas ja töötas sealt alates Kiievis.

1952. aastal lõpetas ta Kiievi ülikooli filoloogia teaduskonna. Pärast seda töötas ta ajakirjade Dnipro, Igihali ja Noorus toimetuses. Aastatel 1956–1987 toimetas ta lasteajakirja Vikerkaar. Nestaiko esimene raamat "Šurka ja Šurko" avaldati 1956. aastal. Sellest alates avaldati umbes 30 tema lugu, muinasjuttu, romaani ja näidendit. Tema teoseid on tõlgitud enam kui 20 keelde.

2010. aastal tunnustas Viktor Juštšenko teda Ukraina Vürst Jaroslav Targa V järgu ordeniga.

Teosed eesti keeles
-------------------

* "Petu-üks ehk lugu koolipoisi keerukast elust". Tõlkinud Paul Mõtsküla, Eesti Raamat 1981

Viited
------

1. ↑  "ПОМЕР ВСЕВОЛОД НЕСТАЙКО". Ukrajinska Pravda. 17. august 2014
**Otto Neurath** (10. detsember 1882 Viin – 22. detsember 1945 Oxford) oli Austria filosoof, sotsioloog ja majandusteadlane. 

Teda peetakse üheks kõige mitteortodokssemaks marksistiks. 

Ta õppis algul Viini ülikoolis, hiljem Berliini ülikoolis matemaatikat, majandusteadust, ajalugu ja filosoofiat. Ta sai doktorikraadi 1907 Berliinis, töötas vahepeal Austria sõjaministeeriumi majandusosakonnas ja habiliteerus 1917 Heidelbergi ülikoolis.

Müncheni Nõukogude Vabariigis oli ta Kurt Eisneri valitsuses keskmajandusameti president, kellena ta tegeles tsentraalse planeerimisega. Hiljem mõisteti ta riigireetmise eest pooleteiseks aastaks vangi. Ent Austria valitsuse sekkumise tõttu vabastati ta ennetähtaegselt ja saadeti välja Viini. Seal organiseeris ta ühinguga *Siedlungs- und Kleingartenverband* eneseabi elamispinna nappuse vastu. Üks näitus viis tänini eksisteeriva Ühiskonna- ja Majandusmuuseumi asutamisele. 

Ta kuulus pragmaatilise teadusteoreetilise lähenemise esindajana Viini ringi vasakusse tiiba. Ta ei tunnistanud metafüüsikat ega epistemoloogiat. Marksismi pidas ta omamoodi teaduseks. Teadus oli tema jaoks muudatuste tööriist. 

Koos graafik Gerd Arntziga töötas ta välja Viini pildistatistika meetodi Isotype. See oli viis kvantitatiivse info esitamiseks kergesti mõistetavate ikoonidena. Sellel leiutisel oli suur mõju kartograafiliste sümbolite arengule ning proportsionaalsete sümbolite kasutamisele võrdleva ruumilise info esitamiseks. Sellel alal võib Neurathit pidada Edward Tufte'i ja Buckminster Fulleri eelkäijaks.

Pärast 1934. aasta 12. veebruari sündmusi ja seisusteriigi rajamist emigreerus ta algul Hollandisse Haagi, pidi aga 1940 põgenema edasi Inglismaale, et oma tööd jätkata. Kui ta ei oleks natsionaalsotsialistide võimuhaaramise ajal viibinud Moskvas oma piktogrammide süsteemi selgitamas, oleks ta peaaegu kindlasti arreteeritud.

Ta suri 1945 Oxfordis.

Neurathi läbitöötamata arhiiv asub Readingi Ülikoolis.