recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Maarja evangeelium** (EvMar) on 2. sajandist pärinev koptikeelne tekst, milles on Jeesuse kõnelused õpilastega ja õpilaste kõnelused omavahel. Sarnane on näiteks *Jaakobuse kiri* (NHC I,2). EvMar on võrdsel määral nii kristlik kui ka gnostiline tekst.

Maarja evangeeliumi tekstis puuduvad viited tekkeajale ja tekkekohale. Jeesuse ja tema õpilaste tegevus toimub Iisraelis, kuid nagu kanooniliste evangeeliumide puhulgi ei tähenda see, et teos oleks seal ka kirjutatud. Säilinud osa Maarja evangeeliumist võib jagada kaheks põhiosaks: esimene, mille algus pole säilinud, sisaldab õpilaste filosoofilisi ja teoloogilisi küsimusi Jeesusele ning Jeesuse vastuseid, teine aga Maarja kõnelusi kaasõpilastega.

EvMar-i peategelane ei ole Jeesus, vaid tema kaaslanna Maarja Magdalast, olles Jeesuse asendaja rollis. Ta vahendab õpilastele varjatud ilmutusi, mida Jeesus on usaldanud vaid talle. Jeesuse õpilased on samad kes Uue Testamendi evangeeliumites: Maarja Magdaleena, Peetrus, Andreas ja Leevi. Jeesust nimepidi ei nimetata, vaid kasutatakse tiitleid "Päästja", "Isand" või "Õnnis", mida UT-s Jeesuse kohta ei kasutata. EvMar 8,2-le leidub täpne paralleel *Tooma evangeeliumis* (EvThom 113). Peetruse ja Maarja konfliktile leidub paralleele nii *Tooma evangeeliumis* kui ka *Pistis Sophias*. EvMar 10,1–43 väljendab Peetrus Maarja Magdalast erilisust sõnadega: "Õde, me teame, et Päästja armastas sind rohkem kui ülejäänud naisi." EvMar 10,4–6 järgi teadis ta Päästja sõnu, mida teised õpilased ei teadnud, ning EvMar 10,10 jj jutustab ta kaasjüngritele oma visioonist, milles ta nägi Isandat. Jutustus sellest nägemusest põhjustab õpilaste hulgas arutluse Maarja Magdalast jutustuse tõepärasuse üle, mille Peetrus seab kahtluse alla (EvMar 17,15 jj). Maarja kaitseb end Peetruse kahtlustuste eest (EvMar 18,1 jj). Maarja kaitseks astub välja ka Leevi (EvMar 18,6 jj), kes küsib Peetruselt: "Kui aga Päästja tegi temast väärilise, kes aga oled sina, et kõrvale ta heidad?" (EvMar 18,10–12). EvMar 19,1–2 põhjal näib, et Leevi suutis kaasjüngreid veenda, sest need lõpetasid vaidluse ja siirdusid kuulutama evangeeliumi.

1896. aastal Kairost pärit papüüruskoodeks (*Papyrus Berolinensis*) on Berliini Muuseumi Egiptuse osakonnas. Tekstist on säilinud vaid pool. Säilinud on osa teose algusest ja osa lõpust (lk 7,1–10,23 ja lk 15,1–19,5). 18-st leheküljest puuduvad lk 1–6 ja 11–14. Lisaks koptikeelsele on Maarja evangeeliumist veel kaks, 3. sajandist pärinevat, kreekakeelset papüüruse osa (PapOxy 3525 ja PapRyl 463). Koptikeelne tekst on tõlge kreekakeelsest originaalist. Sest suur osa koptikeelsest teoloogia ja filosoofia sõnadest on kreeka päritoluga, ka koptikeelses tõlkes leidub rohkesti kreeka päritoluga laensõnu. Koptikeelne ja kreekakeelne tekst erinevad ainult mõnes lõigus. Kreekakeelne tekst ei täida koptikeelses tekstis olevaid lünki.

Viited
------

1. 1 2 3  Jaan Lahe, Siim Haltsonen. *Maarja evangeelium*.
Osa installatsioonist "Nierozpoznani" Poznańi tsitadellis
"Mutant"
**Marta Magdalena Abakanowicz-Kosmowska** (20. juuni 1930 Falenty – 20. aprill 2017 Varssavi) oli Poola tekstiilikunstnik ja skulptor.

Tema isa oli Venemaa aadlik, kes oli poola, vene ja lipka tatari päritolu. Tema nimi väidetakse pärinevat mongoli hõimujuhi Abaka-khaani nimest. Isa põgenes Venemaalt Oktoobrirevolutsiooni ajal. Ema oli poolakas.

Pere elas Gdańskis kuni 1939. aastani, mil Saksamaa selle annekteeris. Teise maailmasõja lõpuni elas pere Varssavi äärelinnas. Pärast sõda kolis Abakanowiczite pere elama Tczewisse Gdański lähedal. Seal õppis Magdalena 1945–1947 Tczewi keskkoolis ja pärast seda läks mitte kuigi kaugele Gdyniasse, kus õppis kaks aastat Gdynia skulptuurikoolis.

Pärast selle lõpetamist astus Abakanowicz Gdański kunstiakadeemiasse, mis sellal asus Sopoti linnas. 1950 jätkas ta õpinguid Poola juhtivas kunstikoolis, Varssavi Kunstiakadeemias, kus õppis 1954. aastani maali. Ta õppis ka tekstiilikunsti: kudumist, kangatrükki ja kangakujundust.

See oli stalinismi aeg, mil kunstis ja eriti riigi juhtivas kunstikoolis nõuti sotsialistlikku realismi. Stalinismi aeg lõppes Poolas 1956, kui võimule tuli uus, Władysław Gomułka valitsus, mis kritiseeris avalikult stalinistlikke meetodeid kunstis. Selle tulemusena olid kunstnikud oma loomingu sisus ja vormis märksa vabamad kui enne. Kunstnikud tohtisid sõita paljudesse läänemaailma kunstikeskustesse, kus nad kogesid kunsti arengusuundi väljaspool idablokki.

Abakanowiczi varaseid töid (1956–1959) on säilinud vähe. Esiteks kolis ta oma akadeemilise elu jooksul väga palju, teiseks moodustavad suure osa tema varasest loomingust suurte mõõtmetega paberitele ja kokkuõmmeldud linadele maalitud guaššteosed ja akvarellid, mis ei säili kuigi hästi. Neil kujutas ta väljamõeldud ja eksootilisi taimi, linde, kalu ja merikarpe ning teisi eluvorme.

Ta on loonud suuri tekstiilskulptuure (*abakane*), mis paigutuvad tekstiilikunsti ja skulptuuri piirialale. Ta kasutab sageli näiteks sisalit ja kanepit.

Ta oli Londonis asuva kuningliku kunstiakadeemia audoktor (1974), Providence'is asuva Rhode Islandi disainikooli audoktor (1992), Berliinis asuva kunstiakadeemia auliige (1994), New Yorgis asuva Ameerika kujutava ja kirjakunsti akadeemia auliige (1996), Dresdenis asuva Saksi kunstiakadeemia auliige (1998), Łódźi kunstiakadeemia audoktor (1998), Berliinis välja antava majanduse ja kunsti ordu välisliige (2000), New Yorgis asuva Pratti instituudi kaunite kunstide audoktor (2000), Bostonis asuva Massachusettsi kunstikolledži audoktor (2001), Poznańi kunstiakadeemia audoktor (2002) ja Chicago kunstiinstituudi kooli audoktor (2002).
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib moodulitest üle ringide üldse; sageli mõeldakse mooduli all unitaarset moodulit.* |

---

**Mooduliks** üle ringi nimetatakse üldalgebras vektorruumi üldistust, mille puhul "skalaarideks" ei võeta mitte korpuse, vaid ringi elemendid.

Moodul on ka Abeli rühma üldistus, sest Abeli rühm on moodul üle täisarvude ringi {\displaystyle \mathbb {Z} }.

Moodulitel on tihe seos rühmade esituste teooriaga. Neil on keskne koht kommutatiivses algebras ja homoloogilises algebras ning nad on laialt kasutusel algebralises geomeetrias ja algebralises topoloogias.

Definitsioon
------------

Olgu {\displaystyle R} mis tahes (mitte tingimata kommutatiivne) ring. Tavaliselt eeldatakse, et ring on assotsiatiivne.

Üldjuhul eristatakse **vasakpoolseid** ja **parempoolseid** **R-mooduleid**.

**Vasakpoolne** {\displaystyle R}-**moodul** on Abeli rühm {\displaystyle M} koos kujutusega 

{\displaystyle R\times M\to M,\quad (r,m)\mapsto r\cdot m=rm,}
mille puhul mis tahes elementide {\displaystyle r\_{1},r\_{2}\in R,m\in M} korral tingimused 

1) {\displaystyle (r\_{1}+r\_{2})m=r\_{1}m+r\_{2}m,}
2) {\displaystyle r(m\_{1}+m\_{2})=rm\_{1}+rm\_{2},}
3) {\displaystyle r\_{1}(r\_{2}m)=(r\_{1}r\_{2})m.}
**Parempoolne** {\displaystyle R}-**moodul** on Abeli rühm {\displaystyle M} koos kujutusega 

{\displaystyle M\times R\to M,\quad (m,r)\mapsto r\cdot m=rm,}
mille puhul mis tahes {\displaystyle r\_{1},r\_{2}\in R,m\in M} korral tingimused 

1) {\displaystyle (r\_{1}+r\_{2})m=r\_{1}m+r\_{2}m,}
2) {\displaystyle r(m\_{1}+m\_{2})=rm\_{1}+rm\_{2},}
3a) {\displaystyle (mr\_{1})r\_{2}=m(r\_{1}r\_{2}).}
Mis tahes parempoolset {\displaystyle R}-moodulit saab vaadelda vasakpoolse *R0*-moodulina üle ringi *R0*, mis on antiisomorfne ringiga {\displaystyle R} (ja ümberpöördult). Seetõttu võib üldisust kaotamata piirduda kas vasakpoolsete või parempoolsete {\displaystyle R}-moodulitega (erinevust võib vaadelda tähistusviisi erinevusena).

Kui ring {\displaystyle R} on kommutatiivne, siis taandub erinevus vasakpoolse ja parempoolse R-mooduli vahel täielikult kirjutusviisile, mistõttu räägitakse lihtsalt {\displaystyle R}-**moodulist**.

Unitaarsed moodulid
-------------------

 *Pikemalt artiklis Unitaarne moodul*
Kui {\displaystyle R} on ühikelemendiga assotsiatiivne ring (mida enamasti eeldatakse), siis sageli lisatakse veel üks tingimus:

4) {\displaystyle 1\cdot m=m} (vasakpoolse mooduli korral)
või

4a) {\displaystyle m\cdot 1=m} (vasakpoolse mooduli korral), kus {\displaystyle 1} on ringi {\displaystyle R} ühikelement.
Kui see tingimus on täidetud, siis on tegemist vastavalt vasakpoolse või parempoolse unitaarse {\displaystyle R}-mooduliga.

Ajalugu
-------

Moodulite teooria arenes välja ringiteooria üldistusena rühmade esituste teooriast, ringide esituste teooriast ja algebrate esituste teooriast.

Algselt uuriti ideaale, mis lõpuks üldistati mooduliteks.

Vaata ka
--------

* Bimoodul

Märkused
--------

1. ↑  Siin – nagu matemaatilises kirjanduses tavaline – langeb see tähistus kokku korrutamistehte tähistusega ringis {\displaystyle R}.

Välislingid
-----------

* Sissejuhatus moodulite teooriasse (pdf; *saksa keeles*)
**Peeter Paul Lüdig** (11. juuli 1906 Kärdla – 25. aprill 1983 Buffalo) oli eesti pianist, organist ja dirigent.

Lüdig lõpetas 1929. aastal klaveri erialal (Sigrid Antropoff-Hörschelmanni klassis) Tallinna Konservatooriumi, täiendas end Viinis ja peamiselt dirigeerimise alal Berliinis Clemens Kraussi juures. 1933. aastal lõpetas Tartu Ülikooli õigusteaduskonna.

Ta töötas aastatel 1929–1931 Tallinna Konservatooriumis ja aastatel 1931–1944 Estonias kontsertmeistrina, oli peamiselt operettide dirigent, esines kontsertidel Milvi Laidi, Lydia Aadre ja Eedo Karrisoo klaverisaatjana. Ta tegutses ka kontserdibüroo juures, olles Eesti solistide sagedaseks saatjaks välismaal ja saates külalissoliste Eestis. Aastatel 1938–1941 juhatas ta Tallinna Rahvaülikooli Seltsi segakoori.

1944. aastal põgenes ta Saksamaale. Seal korraldas ta kontserte ja teatrietendusi ning oli aastatel 1946–1949 Geislingeni Eesti Rahvuskoondise Teatri muusikajuht. 

1949. aastast elas Ameerika Ühendriikides, kus tegutses algul Wellsville'is ja 1953. aastast Buffalos organisti, koorijuhi ja klaveriõpetajana.
**Peeter Riives** (ka **Peeter Riwes**); 21. jaanuar vkj 1874 Pangodi mõis, Nõo kihelkond – 12. märts 1925 Tallinn) oli Eesti omavalitsuspoliitik (Tartu maakonnavalitsuse esimees). 

Peeter Riwes sündis Nõo kihelkonnas Pangodi mõisas mõisarentniku pojana. 

Õppis Kammeri külakoolis, Kambja kihelkonnakoolis ja Tartu reaalkoolis ning Tartu gümnaasiumis. Tartu kreiskooli lõpetamise järel õppis Tartu Ülikoolis usuteadust, seal astus ta ka Eesti Üliõpilaste Seltsi. 

1902. aastal, pärast ülikooli lõpetamist, asus Venemaale, kuid mitte kirikuõpetajana, vaid saksa keele õpetajana. Töötas saksa keele õpetajana Varssavis Suvorovi-nimelises kadettide korpuses, siis Vilno gümnaasiumis, Orjolis ja viimaks Peterburis.

Pärast Vene revolutsiooni naasis Riives Eestisse, kus töötas tööstuses ja kaubanduses ning seejärel ostis Kuremaal Malda talu. 

1921. aasta algul valiti ta Tartu maakonnanõukogu liikmeks põllumeeste rühma poolt ja astus Tartu maakonnavalitsuse esimehe ja toitlusosakonna ning hiljem majandusosakonna juhataja kohtadele. Teise maakonnanõukogu valimiste järel 1923. aastal sai ta teist korda Tartu maakonnavalitsuse esimeheks.

Peeter Riives oli ka Eesti Omavalitsuste kinnitusseltsi „Oma" kauaaegne juhatuse liige ja abiesimees, A/S „Teguri" juhatuse esimees, Tartumaa kaitsemaleva pealiku abi, OÜ Tartu Piimatööstuse asutaja liige ja juhatuse esimees, Tartumaa Panga nõukogu liige, T. E. majanduse ühisuse nõukogu liige.

Peeter Riives suri kergekujulise rabanduse tagajärjel 12. märtsil 1925..

Viited
------

1. ↑  Peeter Riwes. Postimees (1886-1944), nr. 72, 14 märts 1925
2. ↑  Omavalitsustegelased. Peeter Riwes, Maaomavalitsus; 6 1925 lk 86-88.
**Art(h)ur Hermann von Rühl**, ukj 17. veebruar 1899, Laiksaare vald Pärnumaa – 2. juuli 1975 Göttingen) oli Eesti metsateadlane ja geobotaanik.

Elulugu
-------

Art Rühl oli baltisakslane ja riigimetsaülema poeg.

Lõpetas 1917 Pärnu Aleksandri Gümnaasiumi ja 1926 TÜ metsandusosakonna; diplomitöö "Pärnumaa parkides ja metsades leiduvatest võõramaa puuseltsidest", magistritöö (1927, TÜ) "Kilingi metskonna metsatüüpidest"; metsandusdoktor (1935, TÜ), väitekiri "Studien über die Bodenvegetation der Wälder der Pärnu-Niederung und West-Alutaguse mit besonderes Berücksichtigung waldbaulicher Fragen". Oli 1918–20 Kilingi metskonna metsnik ja abimetsaülem, 1923–24 Polli metskonna abimetsaülem, 1924–28 Kilingi abimetsaülem ja metsaülem, 1928–31 Pärnu ringkonna metsarevident, 1931–39 Püssi metskonna revident-metsaülem. Asunud 1939 Saksamaale, töötas 1939–40 Preisimaal Buchbergi metskonna assistendina, 1940–44 Liebuschi metskonna metsavalitsejana, 1945–51 Reinhauseni metskonna assistendina, olles samal ajal Göttingeni linna ja maakreisi metsa- ja puidumajanduse volinik. 1951–53 Göttingeni Ülikooli metsandusteaduskonna assistent, 1953–59 dotsent ja 1959–65 professor metsakasvatuse põhialuste alal.

Teadustöö
---------

Uurimisvaldkonnad: metsabotaanika ja metsanduslik geobotaanika, metsatüpoloogia ja dendroloogia, metsakasvatus. Üle 60 teadustrükise.

Viited
------

1. 1 2 3 4  Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide

Teoseid
-------

* Pärnumaal leiduvatest võõramaa puuseltsidest. // TÜ metsaosakonna Toim 9. Tartu, 1926
* Versuch einer Anwendung der Cajanderschen Waldtypenlehre in Estland. // TÜ metsaosk Toim 10. Tartu, 1927
* Angaben über die Humusazidität der Pflanzenunionen estlandischer Wälder. // Looduseuurijate Seltsi Aruanded (1936) 41, 3–4
* Geobotanische Untersuchungen in der Wäldern des südwestl. und nordöstl. Eesti. // Looduseuurijate Seltsi Aruanded (1936) 42, 3–4
* Ratva raba looduskaitse reservaadi taimkattest. // Looduskaitse II (1940), Tallinn
* Über die Waldgesellschaften Estlands. // Eesti Tehnika Seltsi Rootsis aastaraamat III (1960). Stockholm.

Kirjandus
---------

* EE 8, 274
* EE 14, 445
* Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918–1944. I–III. Trt, 1994, II, 194
* Eesti teadlased väljaspool kodumaad: biograafiline teatmik = Estonian scholars and scientists abroad: biographical directory. Stockholm, 1984, 150
* EM (1928), 2, 44–45
* EM (1930), 8, 185–194
* EM (1935), 8, 291
* Tuiskvere, B. Dr. Arthur Rühl 60-aastane. // Eesti Metsamees Eksiilis 29 (1959), 22–25
* Margus, M. Meikar, T. TÜ põllum-teaduskonna metsaosk, 54.
* *Eesti teaduse biograafiline leksikon.* 3. köide: *N–Sap* TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013

 *Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.*
**Artur Ekbaum** (8. veebruar 1903 Suure-Kõpu vald, Viljandimaa – 5. juuni 1976 Udora, Kanada) oli eesti põllumajandustegelane, ühiskonnategelane ja pankur.

1923. aastal lõpetas ta Eesti Aleksandri Põllutöö Keskkooli. 1932. aastal lõpetas ta Berliini Põllumajanduse Ülikooli agronoomina.

Aastatel 1941–1944 oli ta ETK Põllumajandusosakonna juhataja ja Põllumajanduslikkude Ühistute Keskliidu direktor.

Aastatel 1943–1944 oli ta Eesti Põllumajandusliidu nõukogu liige.

1944. aastal oli ta Eesti Vabariigi Rahvuskomitee juhatuse liige.

1944 sügisel põgenes ta koos abikaasaga Rootsi.

1945 oktoobris nimetati ta eksiilis Otto Tiefi valitsuse ministriks, kuid määramine tühistati 24. juunil 1949, tagasiulatuvalt 1. detsembrist 1945 arvates.

1947. aastal oli ta Rootsis Eesti Rahvusnõukogu üks asutajaid.

1949. aastal siirdus koos abikaasaga Kanadasse, elas Torontos.

1954. aastal oli ta Toronto Eesti Ühispanga asutaja ja esimene juhatuse esimees.

Isiklikku
---------

Tema vend oli vaimulik Juhan Ekbaum.

Tema abikaasa oli kirjanik Salme Ekbaum.

Viited
------

1. ↑  Maris Ennet. Ühistegevus oli Artur Ekbaumi elus kui päike. Sakala, 25. jaanuar 2003

Välislingid
-----------

* Haud Paistu kalmistul
Dénes Kőnig 1928. aastal
**Dénes Kőnig** (21. september 1884 Budapest – 19. oktoober 1944 Budapest) oli juudi päritolu Ungari matemaatik. Ta kirjutas esimese graafiteooria alase monograafia, mis anti tõlgituna inglise keelde välja veel rohkem kui pool sajandit hiljem.

Kőnig sündis Budapestis matemaatiku Gyula Kőnigi pojana. Aastal 1907 omandas ta doktorikraadi ja ühines Budapesti Tehnilise Kõrgkooli matemaatikateaduskonnaga. Üks Kőnigi õpilasi oli Paul Erdős, kes esmakursuslasena lahendas ühe Kőnigi probleemi.[*viide?*] Täisprofessoriks sai Dénes Kőnig 1935. aastal.

Dénes Kőnig oli oma isa monograafia "Loogika, aritmeetika ja hulgateooria alused" toimetaja.

Ta sooritas enesetapu Budapestis 1944. aastal toimunud juudivastase pogrommi ajal.

Alates 2007. aastast antakse SIAMi (Society for Industrial and Applied Mathematics) poolt välja Dénes Kőnigi nimelist preemiat.

Viited
------

1. ↑  Dénes König (1936). *Theorie der endlichen und unendlichen Graphen*, Leipzig: Akademische Verlagsgesellschaft.
2. ↑   Dénes König (1990). *Theory of finite and infinite graphs*, translated from German by Richard McCoart, Birkhauser, ISBN 0817633898.
Krahv Gyula Andrássy kunstnik Gyula Benczúri maalitud 1884. aasta portreel
Gyula Andrássy monument, taustal Ungari parlamendihoone; postkaart aastast 1908
Krahv **Gyula Andrássy** (saksapäraselt ka **Julius Andrássy von Csikszentkirály und Krasznahorka**; 8. märts 1823 Košice nüüdses Slovakkias – 18. veebruar 1890 Volosko nüüdses Horvaatias) oli Ungari riigimees. Ta teenis Austria-Ungari keisririiki kohusetruu Ungari peaministrina (1867–1871) ning seejärel keisririigi välisministrina (1871–1879).

Andrássy oli konservatiiv. Tema välispoliitika nägi ette Austria-Ungari impeeriumi laienemist Kagu-Euroopasse, eelistatavalt Briti ja Saksa toetusega, ilma Türgist võõrandumata. Ta nägi Venemaad kui peamist vastast omaenda ekspansiivsele poliitikale, seoses lõunaslaavlaste ja õigeusu piirkondadega Balkanil. Ta ei usaldanud slaavi natsionalistlikke liikumisi ning käsitas neid kui ohtu tema paljurahvuselisele impeeriumile.

Vaata ka
--------

* Budapesti 1877. aasta kokkulepe
* Reichstadti lepe
ESO VLT tegi esimese detailse pildi noore tähe ümber olevast kettast
**Astronoomiline interferomeeter** on teleskoopidest, peeglisegmentidest või raadioteleskoopidest koosnev kogum, mis koos töötavad ühe teleskoobina. Interferomeetriga saab interferomeetria abil teha kõrglahutusega pilte näiteks tähtedest, udukogudest ja galaktikatest. Pildi saamine toimub interferomeetrias arvutuslikult, lähtudest mitme teleskoobiga kogutud signaalide liitmisel tekkiva interferentspildi omadustest.

Teleskoopide asukohtade kõikvõimalikke omavahelisi lõike nimetatakse baasjoonteks. Interferomeetriat kasutades saab teoreetiliselt teha pilte nurklahutusvõimega, mis vastab kõige pikema baasjoonega pikkusega võrdse peegliläbimõõduga teleskoobi nurklahutusvõimele.

Interferomeetri peamisteks puudusteks on:

* see ei kogu nii palju valgust kui üks pikimale baasjoonele vastava läbimõõduga teleskoobi peegel;
* vaatlusobjekti kohta saadakse infot ainult baasjoonte sihis;
* mõõtmistulemused on määratud kalibreerimisobjektide kvaliteediga.

Viited
------

1. ↑  "What is an optical interferometer, such as the one being developed at Palomar Mountain? Specifically, how do such devices work, and what kind of new insights can they offer about astronomical bodies and phenomena?". *Scientific American*. Vaadatud 11. aprill 2019.
Nostraatiliste keelte leviala tänapäeval
**Nostraatilised keeled** on hüpoteetiline mitmeid Euraasia ja Aafrika keelkondi ühendav keelte makrokeelkond. Nostraatiliste keelte hulka arvatakse indoeuroopa keeled, Uurali keeled, Altai keeled, kartveli keeled, draviidi keeled ja Afroaasia keeled. Mõnikord seostatakse nostraatiliste keeltega ka Paleoaasia keeli ja eskimo-aleuudi keeli. Kuigi on rekonstrueeritud nostraatiline algkeel, ei ole nostraatiliste keelte teooria üldtunnustatud, sest enamik keeleteadlasi ei pea nii ammu lahknenud keelte suguluse tõendamist võimalikuks.

Allan Bomhardi hinnangul võidi nostraatilist algkeelt kõnelda aastatel 15 000 – 12 000 eKr.

Kõik nostraatiliste keelte kontseptsiooni pooldajad ei pea põhjendatuks Afroaasia keelte arvamist nende hulka. Mõne arvamuse järgi on Afroaasia keeled nostraatiliste keelte varakult lahknenud haru. 

Nostraatiliste keelte nimetuse võttis kasutusele ja esitas hüpoteesi nende suguluse kohta 1903. aastal Holger Pedersen. Alates 1960. aastatest arendasid nostraatiliste keelte teooriat edasi Vladislav Illitš-Svitõtš ja Aharon Dolgopolsky.

Viited
------

1. ↑  "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 27. mai 2015. Vaadatud 31. mail 2015.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
2. ↑  "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 11. veebruar 2017. Vaadatud 10. veebruaril 2017.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
3. ↑
4. ↑
5. ↑
6. ↑
Nintendo DS
**Nintendo DS** on Nintendo toodetav kahe ekraaniga pihuarvuti-mängukonsool. Tema tüübinimi DS ongi lühend sõnadest *Dual Screen* ('kaksikekraan'), ning ühtlasi sõnadest *Developers' System* ('arendajate süsteem') pöördumisena uute arvutimängude väljatöötajate poole, keda kahe ekraaniga arvuti pidi inspireerima.

Konsool koosneb kahest poolest, mis hinge abil kokku käivad. Kummalgi pool on üks ekraan ja kokku panduna jäävad need sissepoole. Kahest ekraanist alumine on puuteekraan. Konsooli on sisse ehitatud mikrofon ja IEEE 802.11 traadita interneti ühendus (WiFi, ühildub 802.11b standardiga ja toetab üksnes WEP krüptimist). WiFi võimaldab mängijatel üksteisega lühikese vahemaa tagant suhelda (olenevalt tingimustest 10–30 meetrit). Mängijad võivad omavahel ühenduda ka Nintendo WiFi ühenduse kaudu, mis mõeldi välja alles pärast konsooli tootmise alustamist.

Nintendo DS anti müüki Põhja-Ameerikas 21. novembril 2004 ja Jaapanis 2. detsembril. See oli esimene Nintendo konsool, mis anti Põhja-Ameerikas müüki varem kui Jaapanis. Nintendo DS on üks kõige paremini müünud konsoole. 31. detsembriks 2009 oli Nintendo DS müügitulu 125,13 miljonil USA dollarit.[*viide?*]

2. märtsil 2006 laskis Nintendo Jaapanis välja Nintendo DS teise versiooni Nintendo DS Lite. Juunis anti see välja ka Põhja-Ameerikas, Euroopas ja Austraalias. DS Lite on õhem ja kergem kui vanem versioon, ent eredama kuvaga.

1. novembril 2008 anti Jaapanis välja konsooli kolmas versioon Nintendo DSi. 2009. aasta aprillis hakati seda turustama ka Põhja-Ameerikas, Euroopas ja Austraalias. Sellel versioonil on oluliselt riistvara uuendatud: on kiirem keskprotsessor, rohkem muutmälu ja uus arendamiskomplekt.

Nintendo DS neljas ja seni viimane versioon Nintendo DSi XL tuli müügile Jaapanis 21. novembril 2009, Euroopas 5. märtsil 2010 ja Põhja-Ameerikas 28. märtsil 2010. Selle ekraan on pisut suurem: 25 mm võrra suurem kui DSil ja 30 mm võrra suurem kui DS-il ja DS Lite'il. Väljatuleku ajal maksis see USA-s 189 dollarit.

Vaata ka
--------

* Nintendo 3DS

Välislingid
-----------

* Ametlik Nintendo DS veebileht (*inglise keeles*)
Chamberlaini kõne raadios 3. septembril 1939
**Arthur Neville Chamberlain** PC (18. märts 1869 – 19. november 1940) oli Suurbritannia Konservatiivse Partei poliitik, Suurbritannia peaminister 1937–1940. 

Ta kirjutas alla Müncheni kokkuleppele Adolf Hitleriga 1938. aasta septembris. Tema lepituspoliitika viis selleni, et Tšehhoslovakkia loovutati Saksamaale. Ta oli Suurbritannia valitsusjuht ka teise maailmasõja esimese 8 kuu jooksul.

Tema isa Joseph Chamberlain oli samuti poliitik ja Suurbritannia parlamendi liige. Ka Neville'i vanem poolvend Austen Chamberlain oli parlamendiliige. Neville Chamberlain valiti parlamendiliikmeks 1918. aastal. 1923. aastal asus ta tervishoiuministri kohale ja oli seejärel 1923–1924 ja 1931–1937 varakantsler ning vahepeal 1924–1929 taas tervishoiuminister. Pärast Stanley Baldwini ametist lahkumist sai temast peaminister.

3. septembril 1939 teatas ta oma kõnes sõja kuulutamisest Saksamaale.

Viited
------

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Neville Chamberlain** |

|  |  |
| --- | --- |
|  | Tsitaadid Vikitsitaatides: **Neville Chamberlain** |

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**Stanley Baldwin** | **Suurbritannia peaminister**28. mai 1937 – 10. mai 1940 | Järgnev**Winston Churchill** |
**Mihhail Andrejevitš Beznin-Naštšokin** oli Vene riigiteenistuja ja opritšnik 16. sajandil, kes pärines Naštšokinite aadlisuguvõsast.

Bezninit on dokumentides esmamainitud 1550. aastal. 1558–1559 määrati ta teenistusse Okaa kallast Krimmi khaaniriigi kallaletungi eest kaitsva väesalga esimese vojevoodi juurde. 1559–60 osales ta reas retkedes Liivi sõja käigus. 1560. aastal osales ta tormijooksus Alūksnele, seejärel siirdus Viljandi alla. 

1563 osales Beznin jessauulina Polotski piiramisel, kus paistis silma sellega, et vojevood Ivan Tšeremisinovi läbirääkimiste ajal Polotski kirjutaja Lukašiga linna alistumistingimuste üle sõitis kannatuse kaotanult nende juurde ja nõudis läbirääkimiste lõpetamist. Väljaastumine oli tõenäoliselt ettekavatsetud ja sel oli Lukašile soovitud mõju. Pärast Polotski vallutamist saadeti Beznin selle uudisega Novgorodi, Pihkvasse ja Tartusse. Sama aasta suvel võttis Beznin osa läbirääkimistest Leedu saadikutega ning sügisel kuulus Leedu saadiku saatjaskonda.

Opritšnina
----------

Beznin oli üks esimestest opritšninasse astujatest ning figureeris opritšnikute ridades juba 1565. aasta septembris, kui ta läks koos vürst D.I.Vjazemskiga Moskvast Bolhovi alla. Septembris 1567 oli ta Kaluuga all eelväe teine vojevood, 1568–1569 aga Tuula all väesalga teine vojevood, seejärel taas Kaluuga all. Koos vürst P. I. Barjatinskiga osales Beznin Moskva kindlustuste taastamises pärast nende süütamist Krimmi vägede sõjaretke käigus.

1571–1572 oli Beznin ametis Narva esimese vojevoodina ning 1573 osales Paide piiramises koos Maljuta Skuratoviga. Samal aastal võitis ta lahingu Tallinna linna all. 1582. aasta septembris pälvis Beznin duuma-aadliku tiitli ning temast sai Bojaaride duuma täieõiguslik liige. 1582 osales ta sõjaretkel Rootsi vastu väeosa kolmanda vojevoodina, 1584 retkel Kaasani khaaniriigi vastu ning seejärel Krimmi rünnaku tagasilöömises Okaa jõel. 1586 võttis Beznin osa tsaari retkest Novgorodi ja oli seejärel Poolas "suure saatkonna" koosseisus.

Mungapõli
---------

Pärast Ivan Julma surma 1584. aastal otsustas Beznin hakata mungaks ja siirdus 1586. aastal Jossif-Volokolamski kloostrisse. Seal tõusis ta kiiresti kloostri juhtkonda, kuid kutsus oma reformide ja maksutõstmisega esile talurahvamässu ning kaasmunkade meelepaha ning pidi kloostrist lahkuma. Mungana kirjutas ta ka 1580.–90. aastate kroonika. 1598. aastal oli ta juba munk Troitse-Sergi kloostris, kus ligikaudu 70-aastaselt kirjutas Boriss Godunovi tsaariks valimisest. Beznini surmaaeg on teadmata.
**Mihhail Maratovitš Fridman** (vene keeles Михаил Маратович Фридман; sündinud 21. aprillil 1964 Lvivis) on juudi rahvusest Venemaa ettevõtja.

Elulugu
-------

Fridman sündis Lvivis, kus ta veetis ka lapsepõlve. Ta õppis Moskva Terase ja Sulamite Instituudis. Asutas koos õpingukaaslaste German Hani ja Aleksei Kuzmitšoviga 1980. aastate lõpus Alfa grupi kooperatiivina, mille tegevusalaks oli akende puhastamine. Ta on Alfa grupi üks omanikke, Alfa grupi nõukogu esimees, Alfa-Banki nõukogu esimees, TNK-BP nõukogu liige. Tegutseb muuhulgas naftakaubanduse, panganduse, telekommunikatsiooni (Altimo) ja jaekaubanduse valdkonnas. 1990. aastate erastamise käigus omandas ta suurosaluse naftatootmisettevõttes TNK. 2003. aastal loodi selle baasil ühisettevõttena BP-ga TNK-BP.

2008. aastal hindas Forbes tema varanduse suuruseks ligi 21 miljardit dollarit, millega ta mahtus 20 maailma rikkaima inimese hulka. 2009. aasta algul oli vara Forbesi hinnangul vähenenud 6,3 miljardi dollarini, 2014. aasta alguseks aga kasvanud 17,6 miljardi dollarini.

Fridman on Venemaa Ühiskondliku Palati liige.

Sanktsioonid
------------

28. veebruaril 2022 kehtestas Euroopa Liit talle seoses Venemaa kallaletungiga Ukrainale viisa- ja majandussanktsioonid. Tema Euroopa Liidus olevad varad külmutati.

Isiklikku
---------

Fridman on lahutatud, tal on neli last: kolm tütart ja üks poeg.

Vaata ka
--------

* TNK-BP

Viited
------

1. ↑  The World's Billionaires. #20 Mikhail Fridman, Forbes, 05.03.2009.
2. ↑  The World's Billionaires. #71 Mikhail Fridman. Forbes, 11.03.2009.
3. ↑  Vene oligarhide TOP 10, Äripäev.
4. ↑
5. ↑  Михаил Фридман решил направить свое состояние на благотворительность «Коммерсант.ру», 20.05.2016

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Mihhail Fridman** |
**GPV Estonia АS** (varasem nimi *Enics Eesti AS*) on Eesti elektroonikafirma, mis asub Elvas. Tehas toodab tööstuselektroonikat.

2022. aastal ühines Enics suurettevõttega GPV ja kannab nüüd nime GPV Estonia AS.

2013. aastal oli Enics Eesti käive 88 miljonit eurot. 2012. aasta majandustulemuste põhjal Postimehes koostatud Eesti saja suurima ettevõtte edetabelis oli Enics 87. kohal. 2013. aastal töötas tehases keskmiselt 740 töötajat, sellega oli firma üks Lõuna-Eesti suurimaid tööandjaid. 94% toodangust viidi välismaale. Esimeses kvartalis 2023 on töötajate arv 867.

Enics Eesti emaettevõte Enics Grupp on registreeritud Šveitsis 2004. aastal, kui juhtkond ostis osa Elcoteqist. Peakontor asub Zürichis. Umbes 10% Enicsist kuulub juhtkonnale, ülejäänu omanik on erakapitalifirma. Enicsi kontsern on Euroopas suuruselt teine tööstuselektroonikaettevõte, sellel on maailmas kaheksa tehast. 2013. aasta kogukäive oli 417 miljonit eurot, sellest andis Eesti tütarettevõte umbes viiendiku.

Enicsi Elva tehas sai alguse 1992. aastal asutatud satelliidiseadmetetootjast Finesatist. 2001. võttis tehase üle Ahltronix, 2004 ühendati see Enicsiga.

2019. aasta lõpus ja 2020. aastal oli Enics Eesti juhatuse esimees Andres Kase.

Enics Eesti kuulub Eesti Elektroonikatööstuse Liitu. Firma osales kampaanias "Talendid koju!". Enics Eesti on asutanud omanimelised stipendiumid Tartu Kultuurkapitalis, et toetada tehniliste erialade õppimist Eesti kõrgkoolides ja kutsehariduskeskustes.

Tunnustus
---------

2010. aastal pälvis Enics Eesti AS Eesti Kvaliteediühingult juhtimiskvaliteedi aastaauhinna suurettevõtete kategoorias.

„Kui ülejäänud Eesti maapiirkondades oleks sellised ettevõtted, siis meie edu oleks riigina täiesti garanteeritud ja kõik, mida me vajame, on neid ettevõtlike inimesi, kes on valmis asju tegema," iseloomustas firmat 2013. aastal külastanud president Toomas Hendrik Ilves.

2014. aastal tunnustas Eesti Haridus- ja Teadusministeerium Enics Eesti AS-i aasta koolitussõbralikuma ettevõtte tiitliga.

Viited
------

1. 1 2 3 4 5  Tõnis Oja "Suurettevõte, mida teavad vähesed" Postimees 3. juuli 2014
2. ↑  "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 14. juuli 2014. Vaadatud 3. juulil 2014.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
3. ↑
4. ↑  "Enics Eesti AS sai Eesti Juhtimiskvaliteedi auhinna" EAS, 8. september 2010
5. ↑  Merili Nael "Elva elektroonikatehas pürgib sajamiljonilise käibe poole" ERR 06.06.2013

Välislingid
-----------

* Enics Estonia Enicsi kontserni kodulehel
* Tõnis Oja "Suurettevõte, mida teavad vähesed" Postimees 3. juuli 2014
* "Vaata, milline näeb välja suurettevõte Enics" Postimees 3. juuli 2014
* Raigo Neudorf "Kuidas Enics Eesti 3 aastaga oma käivet 50% kasvatas" Äripäev 25.04.2014
* Merili Nael "Elva elektroonikatehas pürgib sajamiljonilise käibe poole" ERR 06.06.2013
* Väinu Rozental "Enics nihutab latti kõrgemale" Äripäev 18.04.2012
* Maret Beljaeva "Varude juhtimine Enics Eesti AS näitel" Magistritöö. Tartu Ülikool, 2012
* "Enics Eesti paotas ukse raudteetööstusse" Äripäev 10.01.2011
* Väinu Rozental "Enics Eesti AS sai Eesti Juhtimiskvaliteedi auhinna" EAS 8. september 2010
**Helmandi provints** on 1. järgu haldusüksus Afganistanis, 34 provintsist suurim. Helmandi provints asub edelas ning selle provintsi pealinn on Lashkargāh. Piirkonnas voolab Helmandi jõgi, mis soodustab põllumajandust.

75% maailma oopiumist toodetakse Helmandi provintsis. Seal toodetakse oopiumit rohkem kui Birmas, mis on maailmas oopiumi tootmises teisel kohal. Üleüldse on 90% maailma oopiumist pärit Afganistanist.[*viide?*]

Piirkonnas toimuvad pidevalt kokkupõrked NATO ja Ţālebāni jõudude vahel. Helmandi provintsis on rahuvalvemissioonil olnud ka eestlased.

Vaata ka
--------

* Operatsioon Moshtarak
* Camp Bastion

Viited
------

1. ↑  Verisest Helmandist sõltub Afganistani saatus. Postimees.ee, 23. märts 2009.

Afganistani provintsid

Badakhshān **·** Bādghīs **·** Baghlān **·** Balkh **·** Bāmyān **·** Dāykundī **·** Farāh **·** Fāryāb **·** Ghaznī **·** Ghōr **·** Helmand **·** Herāt **·** Jowzjān **·** Kabul **·** Kandahār **·** Kāpīsā **·** Khōst **·** Kunar **·** Kunduz **·** Laghmān **·** Lōgar **·** Nangarhār **·** Nīmrōz **·** Nūristān **·** Paktiyā **·** Paktīkā **·** Panjshayr **·** Parvān **·** Samangān **·** Sar-e Pul **·** Zābul **·** Takhār **·** Uruzgān **·** Wardak
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib mangast; telesarja kohta vaata artiklit Hellsing (seriaal)* |

---

**"Hellsing"** (jaapani keeles ヘルシング *Herushingu*) on Jaapani mangaseeria, mille kirjutas ja illustreeris Kouta Hirano. 

Sari hakkas ilmuma ajakirjas Young King Ours 1997. aastal ja lõppes 2008. aasta septembris. Üksikud peatükid kogus kokku ja andis *tankōbon*-köites välja ajakirja kirjastus Shōnen Gahosha. 2009. aasta märtsiks olid Jaapanis kõik peatükid välja antud kokku kümnes köites.

Sisukokkuvõte
-------------

"Hellsing" räägib loost, kus salajane organisatsioon Hellsing Organization (ametliku nimega Royal Order of Protestant Knights - 'Protestantlike Rüütlite Kuninglik Ordu') võitleb vampiiridega, laibaröövlite ehk guulidega (*ghouls*) ja teiste üleloomulike vastastega, kes ohustavad Londonit. Organisatsiooni rajas Abraham Van Helsing ning selle ülesanne on kaitsta Suurbritanniat ja selle kuningannat libasurnute ja muude üleloomulike kurjuse jõudude eest.
Pildil kehastatakse Pandemonica tegelaskuju. Mängus kujutatud deemonid on tavaliselt formaalselt riides.
***Helltaker*** on tasuta indie-, pusle- ja seiklusmäng koos kohtingu-simulaatori elementidega, mille on kujundanud Poola  arendaja Łukasz Piskorz, tuntud ka kui vanripper. See ilmus 2020. aasta mais Microsoft Windowsi, macOS-i ja Linuxi jaoks ning seda kirjeldatakse kui *"lühimängu viisakalt riietatud deemontüdrukutest".*

Mängimine
---------

Mängija läbib rea mõistatustasemeid, lõppeesmärk on jõuda deemontüdrukuni, vastata tema küsimusele õigesti ja kaasata ta mängija haaremisse. Levelid hõlmavad kivide lükkamist, luukerede tapmist, lõksude vältimist ja võtmete kogumist. Mängu teeb keeruliseks käigulimiit, käikude lõppedes mängija sureb ja alustab levelit uuesti. Igal tasemel on üks täpne lahendus, proovida saab lõputult. Deemoni küsimusele peab mängija oma isiksuse põhjal õige vastuse järeldama ning vale vastus võib lõppeda halva lõpuga, näiteks surmaga, viies mängija tagasi taseme algusesse.

Lõpubossi tase sisaldab etapiviisilist kuulipõrgu-laadset mehaanikat koos kettidega üle ekraani. Bossiks on Põrgu Ülemprokurör Judgement.

Süžee
-----

Peltsebuli jutustatud süžee keskendub mängija tegelaskujule, keda tuntakse ainult "Helltakeri" nime all. Musklis mees ärkas ühel hommikul ning otsustas suunduda põrgusse, et omandada deemonite haarem. Mängu edenedes muutub haarem üha ebafunktsionaalsemaks ning Helltaker tunnistab, et kõik, mida ta saab pakkuda, on "kohv, käigupõhised strateegiamängud ja šokolaadipannkoogid". Mängul on kaks lõppu: "Tavaline lõpp", kus Helltaker avab maja välisukse politseinikele, ja salajane "Abysstaker lõpp", kus Helltaker avab portaali, kasutades kolme tasemetest leitud kivitahvlit, millest igaühele on kirjutatud liigutuste komplekt. Enne mängu lõppu tuleb astuda pentagrammiga vaiba keskele ja liikuda kirjutiste kohaselt, see avab portaali salajase lõpuni.

Vanripper on postitanud oma Twitteri kontole koomikseid, mis kanooniliselt leiavad aset enne "Epiloogi" ja mõned, mis leiavad aset pärast "Abysstaker lõppu". Tasuta lisapakett (DLC) nimega "Examtaker", mis sisaldab raskemaid etappe ja ühe koomiksiosa jätku, ilmus 2021. aastal, et tähistada mängu aastapäeva.

Viited
------

1. ↑  "Łukasz Piskorz". *Twitter* (Ameerika inglise). Vaadatud 3. juunil 2020.
2. 1 2  "Helltaker Is a Demonically Delightful (and Free) Puzzler". *Escapist Magazine* (Ameerika inglise). 22. mai 2020. Vaadatud 2. juunil 2020.
3. ↑  "Helltaker Is a Devilish Harem Puzzler Worth Solving". *CBR* (Ameerika inglise). 17. mai 2020. Vaadatud 2. juunil 2020.
4. ↑  "Travel through hell to find demon girls in Helltaker, now on Linux". *GamingOnLinux* (inglise). Vaadatud 2. juunil 2020.
5. ↑  "Free to Play Puzzle-Dating Sim Helltaker Now Available on Linux and SteamOS". *Niche Gamer* (Ameerika inglise). 25. mai 2020. Vaadatud 2. juunil 2020.
6. ↑  "Steam免費解謎新作《HELLTAKER》獲壓倒性好評，為了超香惡魔妹子下地獄玩倉庫番". *4gamers Taiwan* (hiina). 19. mai 2020.
7. ↑  "The Helltaker Characters Make the Game". *Siliconera*. 27. mai 2020.
**Dzmitry Kałdun** (valgevene *Дзмітры Калдун*, vene keeles *Дмитрий Колдун*; **Dmitry Koldun** ka **Dima Koldun**; sündinud 11. juuni 1985 Minskis) on Valgevene poplaulja.

Aastal 2004 proovis Dzmitry õnne RTR-i saates "Narodnõi artist 2", kuid ta ei pääsenud järgmisesse vooru. 2006. aastal aga võitis ta Vene telesaate "Fabrika Zvjozd" ("Star Factory") kuuendal hooaja.

Pärast võitu sai Dzmitry väga populaarseks. Ta võitis ka Valgevene Eurovisiooni eelvõistluse Filipp Kirkorovi lauluga "Work Your Magic" ("дай мне силу").

10. mail 2007 toimunud Eurovisiooni lauluvõistluse poolfinaalis Helsingis pääses Dzmitry edasi finaali, kust ta tõi Valgevenele kuuenda koha.

Välislingid
-----------

* Official web-site (Rus/Eng)
* Official forum (Rus)]

| * v
* r
Valgevene esindajad Eurovisiooni lauluvõistlusel |
| --- |
| 

* 2004: Aleksandra & Konstantin
* 2005: Anželika Agurbaš
* 2006: Polina Smolova
* 2007: Dima Koldun
* 2008: Ruslan Alehno
* 2009: Pjotr Jalfimau
* 2010: 3+2 ja Robert Wells
* 2011: Anastassija Vinnikova
* 2012: Litesound
* 2013: Aljona Lanskaja
* 2014: TEO
* 2015: Uzari ja Maimuna
* 2016: IVAN
* 2017: NAVI
* 2018: Alekseev
* 2019: ZENA
* ~~2020: VAL~~
* ~~2021: Galasy ZMesta~~

 |
**Gyachung Kang** (nepali keeles ग्याचुङ्काङ (*Gyāchung Kāng*); hiina keeles 格重康峰 (*Gézhòngkāng Fēng*)) on mägi Mahalangur Himali mäeahelikus Himaalaja keskosas.

Asukoht ja kõrgus
-----------------

Gyachung Kang hämarikus
Mägi asub Hiina ja Nepali piiril ja jääb samasse mäeahelikku kuuluvate Cho Oyu ja Džomolungma vahele, 9,6 km Cho Oyust ida suunas.

Tema kõrgus on **7952 m** ja ta on maailmas kõrguselt 15. mäetipp; see tähendab, et temast kõrgemad on vaid 14 kaheksatuhandelist mäetippu. Kuna mägi jääb kõrguselt 48 meetrit allapoole 8000 meetrit, siis pakkus ta alpinistidele varem väiksemat huvi ja on tänaseni vähem tuntud kui madalaimad kaheksatuhandelised.

Tipputõusud
-----------

Esmatõusu mäele tegid mäe Nepali-poolsest küljest 10. aprillil 1964 jaapanlased Y. Kato, K. Sakaizawa ja šerpa Pasang Phutar. Järgmisel päeval jõudsid tippu K. Machida ja K. Yasuhisa.

Mäe põhjapoolsest küljest (Tiibeti poolt) jõudsid esimestena tippu 1999. aastal Sloveenia ekspeditsiooni liikmed.

Viited
------

1. 1 2  High Asia - All mountains and main peaks above 6650 m. 8000ers.com (download)
2. ↑  Gyachung Kang, China/Nepal. peakbagger.com
3. 1 2  Slovene Gyachung Kang '99 Expedition. mountainzone.com

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Gyachung Kang** |

* Gyachung Kang peakware.com
**Nevio Passaro** (sündinud 11. mail 1980 Bad Windsheimis) on itaalia-saksa päritolu laulja, muusik ja laulukirjutaja. Ta sai kuulsaks pärast neljanda koha saavutamist saatesarja "Deutschland sucht den Superstar" kolmandal hooajal.

Aastatel 2000–2005 õppis ta Forlìs, Itaalias erialal "Tänapäeva keeli sünkroontõlkidele ja tõlkidele". 2006. aastal kaitses ta diplomitöö ja temast sai kvalifitseeritud sünkroontõlk.

Muusikukarjäär
--------------

Oma muusikukarjääri algusaastatel mängis Passaro oma esinemistel ise klaverit ja kitarri. Mõlemad instrumendid oli ta selgeks õppinud iseseisvalt. Aastal 1999 tuli välja ta esimene singel "La mia parola". 

2006. aastal töötas ta Saksamaal ja Itaalias oma esimese plaadiga "Nevio". Esikplaat ilmus aastal 2007 ning jõudis Saksamaa albumite edetabelis 5. ja Austria edetabelites 7. kohale. Albumilt võis leida lugusid džässist rokini ja popist svingini ja nii itaalia, saksa kui ka inglise keeles. 

Singel "Amore per sempre" jõudis Saksamaa popmuusika edetabelites 2. kohale. "Amore per sempre" on pop-roki stiilis laul inglise ja itaalia keeles. 3. mail 2007 võitis "Nevio" Cometi auhinna parima uustulija kategoorias. Plaati tutvustav kontserditurnee "Nevio Tour 2007" kestis kolm nädalat ja selle jooksul esines ta 17 linnas Saksamaal ja Austrias. 

Parraso teine album "Due" tuli välja 19. septembril 2008 Saksamaal. Plaadi esiksingel "Sento" ilmus 5. septembril. Albumi "Due" tutvustusturnee toimus 2009. aasta jaanuaris ja veebruaris Saksamaal.

Diskograafia
------------

### Singlid

* "La mia parola" (26.03.1999)
* "Amore per sempre" (19.01.2007)
* "Run away" (18.05.2007)
* "Firenze/Giulia" (21.09.2007)
* "Sento" (05.09.2008)
* "Non Ti Aspettavo (Libertà)" (10.04.2009)
* "Oraieridomani" (06.05.2011)

### Albumid

* "Nevio" (16.02.2007)
* "Nevio-Viva La Musica Edition" (05.10.2007)
* "Due" (19.09.2008)
* "Berlino" (29.07.2011)

Kontserdibänd
-------------

Nevio bänd, kes saadab teda kontsertesinemistel:

* kitarr: Flavio Passaro (Nevio vend)
* klahvpillid: Alexander Köhler
* basskitarr: Mike Winkler
* trummid: Christian Albert
* kitarr 2: Matthias "Church" Kirchgessner
* taustalauljad: Yvonne Ambreé ja Kayna

Isiklikku
---------

Nevio isa Aniello on itaallane ja ema Henrike sakslane. Nevio kasvas üles Neustadt an der Aischis ja teda kasvatati kakskeelseks – saksa ja itaalia keel on ta emakeeled. Ta räägib vabalt ka inglise ja prantsuse keelt. Tema vend Flavio on samuti muusik.

Välislingid
-----------

* Nevio ametlik koduleht
* Nevio ametlik MySpace
| Medalikohad |
| --- |
| Ukraina esindaja |
|  Olümpiamängud |
| Kolmas koht | 2000 | Kärbeskaal |
| Maailmameistrivõistlused |
| Teine koht | 2001 | Kärbeskaal |
| Euroopa meistrivõistlused |
| Esimene koht | 1998 | Kärbeskaal |
| Esimene koht | 2000 | Kärbeskaal |

**Volodõmõr Petrovõtš Sõdorenko** (ukraina keeles **Володимир Петрович Сидоренко**; venepäraselt ka *Vladimir Petrovitš Sidorenko*; sündinud 23. septembril 1976 Energodaris Zaporižžja oblastis) on Ukraina endine poksija.

Harrastajana
------------

### Ukraina meistrivõistlustel

Ta oli Ukraina meister kärbeskaalus (kuni 51 kg) vähemalt 2001. aastal.

### Kaasaegsetel olümpiamängudel

Ta osales kärbeskaalus (kuni 51 kg) 2000. aasta Sydney olümpiamängude poksivõistlustel, kuid kaotas poolfinaalis hilisemale kuldmedali- ja olümpiavõitjale Wijan Ponlidile (Tai) ja jäi edasisest medaliheitlusest välja.

### Maailmameistrivõistlustel

Ta sai kärbeskaalus (kuni 51 kg) 11. maailmameistrivõistlustel (Belfast, 2001) hõbemedali, kaotades finaalis kuldmedalivõitjale ja maailmameistrile Jérôme Thomasile (Prantsusmaa).

### Euroopa meistrivõistlustel

Ta võitis kärbeskaalus (kuni 51 kg) kuldmedali ja tuli Euroopa meistriks 32. Euroopa meistrivõistlustel (Minsk, 1998) ning 33. Euroopa meistrivõistlustel (Tampere, 2000).

Elukutselisena
--------------

Ta poksis novembrist 2001 kuni detsembrini 2010 elukutselisena ning pidas selle aja jooksul kokku 27 kohtumist, millest võitis 22 (neist 7 nokaudiga), kaotas 3 (neist 1 nokaudiga) ja viigistas 2 kohtumist.

Ta oli ajavahemikul 25. veebruarist 2005 kuni 31. maini 2008 WBA maailmameister kukk-kaalus (kuni 118 naela ehk 53,5 kg).

Isiklikku
---------

Tema kaksikvend on samuti tuntud Ukraina poksija Valeri Sõdorenko.

Viited
------

1. ↑  Ukraina meistrivõistlused poksis. Lviv 2001. Tulemused inglise keeles
2. ↑  27. suveolümpiamängude poksivõistlus. Sydney 2000. Tulemused inglise keeles
3. ↑  11. maailmameistrivõistlused poksis. Belfast 2001. Tulemused inglise keeles
4. ↑  32. Euroopa meistrivõistlused poksis. Minsk 1998. Tulemused inglise keeles
5. ↑  33. Euroopa meistrivõistlused poksis. Tampere 2000. Tulemused inglise keeles

Välislingid
-----------

* Volodõmõr Sõdorenko veebisaidil Olympedia Muuda Vikiandmetes
* Volodõmõr Sõdorenko lehel *BoxRec*. Inglise keeles
"**Reigi õpetaja**" on Eduard Tubina 1971. aastal valminud ooper. Ooperi libreto kirjutas Jaan Kross, kes võttis aluseks Aino Kallase jutustuse "Reigi õpetaja".

Ooper jõudis lavale 1979. aastal Vanemuise teatris, 1988. aastal Estonia teatris ja 2014. aastal taas Vanemuises.

Ooper on kahes vaatuses ja kuues pildis. Helilooja teine, väga tugeva faabulaga ooper. Komponeeritud 1970–1971. aastal teater Estonia tellimusel. Kuid Eesti NSV ideoloogiline juhtkond keeldus mitmel korral andmast luba teose lavaletoomiseks Estonias. Kaarel Ird hankis Vanemuisele loa otse Moskvast, kuid teater sai ooperit esitada vaid neli korda, kui tuli korraldus see repertuaarist maha võtta.

Esmaettekanne toimus 10. juunil 1979 Tartu teatris Vane­muine. Ee: Henn Pai (Paulus Lempelius), Anu Lomp (Catharina), Väino Karo (Kempe). Estonia esitas ooperi suure eduga 1988. aastal. Vanemuine tõi ooperi lavale taas 2014. aastal.

Tegelased
---------

* Reigi kirikuõpetaja Paulus Lempelius (bariton)
* tema naine Catharina Wycken (metsosopran)
* diakon Jonas Kempe (tenor)
* Viiu (sopran)
* Kristi (metsosopran)
* Sauna-Ann (sopran)
* Henn (tenor)

Sisukokkuvõte
-------------

Tegevus toimub aastatel 1644–1649 Hiiumaal Reigis ja Tallinnas. Reigi abiõpetajaks (*diaconus*) saabub Jonas Kempe, kelle õpetaja Paulus Lempelius lahkelt vastu võtab. Kempet köidab Lempeliuse naise Catharina ilu. Ka Catharinale meeldib noor abiõpetaja, mis peagi jõuab ka tema mehe teadvusse. Peagi ei ole Catharina ja Jonase vahekord kellelegi saladus. 

Teenijad räägivad Catharina kiusamiseks talle igasuguseid jutte abielurikkujate karistamisest. Catharina on nendest juttudest häiritud. Lempelius ja Kempe tulevad tagasi pikalt teekonnalt, kuid nad ei ole omavahel Catharinast rääkinud. Lõpuks hakkab Lempelius nõudma Kem­pelt ülestunnistust. Nende sõnavahetus võtab ägeda ilme. Lempeliuse löögist langeb Kempe meelemärkusetult põrandale. Appi rutanud Catharina paljastab mehe ees oma kire.

Catherina ja Kempe otsustavad põgeneda. Mõne aja pärast nad taba­takse Soome saarestikust ja viiakse Tallinna lossikohtu ette. Seal tunnistavad nad end salasuhtes süüdi ja kinnitavad, et põgenesid armastuse sunnil. Lempelius on valmis andestama Catha­ri­nale, kuid mitte Kempele. Mõlemad mõistetakse abielurikkumise eest surma ja viiakse Raekoja platsile hukkamisele. Lempelius kutsub oma naist tagasi, kuid see keeldub. Timukas viib otsuse täide.

Tuntud muusikalugusid
---------------------

* Kempe ja Lempeliuse duett „Oh, ma toon oma viit"
* Catharina ja Kempe duett „Catharina, kas sa mäletad ülemlaulu"
* Lempeliuse aaria „"Tulevad Pikast Hermannist alla"
* Kõrtsistseen kooriga „Mina, Hiiumaa pastor Lempelius"

Salvestised
-----------

Nordiska Musikförlaget/Gehrmans Musikförlag andis 2014 välja CD-plaadi Vanemuise 2014. aasta etenduse helisalvestisega. Peaosi esitavad Jassi Zahharov (Paavali Lempelius), Karmen Puis (Catharina Wycken), Mati Turi (Jonas Kempe), Pirjo Püvi (Viiu). Dirigent Paul Mägi.
]]
**Georg Friedrich Harten** (30. september/11. oktoober 1758 Riia – 24. november/6. detsember 1834 Mustjala) oli Eesti vaimulik.

Algõpetuse sai ta koduõpetaja käest. Ta lõpetas Riias lütseumi. Usuteadust õppis ta aastatel (immatrikuleeriti 12. septembril 1777) 1777–1780 Jena Ülikoolis. Töötas aastatel 1780–1786 koduõpetajana Eestis. Ordineeriti 1. aprillil/12. aprillil 1786 õpetajaks.

Oli aastatel 1786–1834 Mustjala Anna koguduse õpetaja. Lisaks oli ta veel aastast 1815 Saaremaa konsistooriumi assessor.

Isiklikku
---------

Ta oli abielus Johanna Feliciusega, abikaasa isa Johannes Heinrich Felicius oli Harju-Jaani Ristija Johannese koguduse õpetaja. Abikaasa vend Johannes Heinrich Felicius oli Harju-Jaani Ristija Johannese koguduse õpetaja. Abikaasa vanaisa Johann Heinrich Jürgens oli Pöide Maarja koguduse õpetaja, abikaasa õemees Benedict Witte oli Ambla Maarja koguduse õpetaja. Nende vanem poeg Hermann oli Kaarma Peeter-Pauli koguduse õpetaja (aadeldati 1840. aastal), noorem poeg Carl Eduard Harten oli Vigala Maarja koguduse õpetaja.

Viited
------

1. ↑  Die Pastoren des Konsistorialbezirk Estland 1885-1919. Böhlau Verlag Köln Wien
2. ↑  Liivi Aarma Põhja-Eesti vaimulike lühielulood 1525–1885 Tallinn 2007

Välislingid
-----------

* Väljavõte Saaremaa rüütelkonna genealoogilisest käsiraamatust