recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Puhja kirik 1970ndatel
Mälestuskivide avamine Adrian Virginiusele ja Käsu Hansule 1988. aastal
**Puhja kirik** (ka: **Puhja Püha Dionysiuse kirik**) on kirik Puhja alevikus, Elva vallas, Tartu maakonnas. Varem jäi kirik Puhja kihelkonda. Kirikut kasutab Puhja kogudus.

Gooti stiilis kivikirik ehitati aastail 1495–1499. Võimalik, et varem asus samas puukirik, mille ehitamisest 500 aasta möödumist on meenutatud 1862. aastal. Puukirik rajati tõenäoliselt samal ajal kui Kavilda linnus (Kawelecht) Tiesenhausenite poolt. Paika on esimest korda mainitud 1397. aastal (Pujen).

Kirik on üks kolmest Lõuna-Eesti kõige vanemast kirikust ning on arvatud riiklike muinsusobjektide nimekirja. Kirik ehitati algul kolmelöövilise kodakirikuna, mis 1627. aastal osaliselt hävis. Säilinud on rikkalik konsooltorniga (hävinud osad asendatud puitdetailidega) läänefassaadi kujundus.

Kirik on hea akustikaga ja seal korraldatakse nii kohaliku kui ka ülemaakonnalise tähtsusega kontserte. Kirikus asub haruldane mehaaniline Müllverstädti orel (ehitatud 1882). 
Kiriku juures on vana ait.

1999. aastal tähistati Puhja kivikiriku 500. aastapäeva.

Galerii
-------

* Puhja kiriku torn
* Puhja kirik
* Kivirist Puhja kiriku ukse kõrval
* Käsu Hansu mälestuskivi Puhja kiriku aias
* Ülaltvaade Puhja kirikule ja asulale 2022. aasta augustisÜlaltvaade Puhja kirikule ja asulale 2022. aasta augustis

Allikad
-------

* Puhja valla vaatamisväärsused

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Puhja kirik** |

* Puhja kirik kultuurimälestiste riiklikus registris
* Lea Täheväli Stroh, Puhja kiriku niiskuskahjustuste ülevaatuse aruanne (lühiajalugu, kiriku välis- ja sisekujundus, pildid), 2003
* "Puhja kirikus on kivipõrand", Eesti Kirik, 28.06.2005

Puhja kirik
Puhja kihelkond

**Kirik**: Puhja Püha Dionysiuse kirik  

**Mõisad**: Puhja kirikumõis | Kavilda mõis | Pala mõis | Suure-Konguta mõis | Suure-Ulila mõis | Teedla mõis | Uue-Kavilda mõis | Väike-Konguta mõis | Väike-Ulila mõis
**Dunteni mõis** (saksa keeles *Duntenhof*) oli suvemõis Tallinnas Tondil. Ala jääb tänapäeval Tondi tänava (saksa keeles *Duntenstraße*, vene keeles *Дунтенская ул.*) aadressidele 82, 84, 86, 88 ja 90.

17. sajandi keskel jagati Kristiine heinamaa ehk Linnu tee ja Mustamäe tee, Endla ja Koskla tänava ning Pärnu maantee ja Tondi tänava vaheline ala Rootsi kuninganna Kristina käsul 32 heinamaatükiks. Tallinna bürgermeister (1688–1696) Jobst Dunte rajas 18. sajandi lõpul piirkonda suvemõisa ja suvemõisa hakkas kohalik rahvas õige pea Tondiks kutsuma ja nii kinnistus põnev nimi kogu eeslinnale.

Tondi mäe kõrgendikul paiknenud Dunteni suvemõisa järgi on nimetatud ka Tondi tänav.

Suvemõis asus tänapäeva Tondi kasarmute vastas. 1910.–1914. aastal ehitati Tondile Peeter Suure merekindluse personali jaoks suur sõjaväelinnak. Selle ehitus algas 1910. aastal, kuid suurem ehitamine algas 1912. aastal. Peeter Suure merekindluse suurtükipolgule mõeldud suured kahekorruselised punastest tellistest ja paekivist kasarmud ehitati pärast endise Dunteni suvemõisa maa-ala sundvõõrandamist. Suvemõis lammutati 1970. aastatel ja tänapäeval on säilinud vaid osa Tondi pargist, vaevumärgatavad jäljed kunagisest tiigist ja aednikumaja.

Vaata ka
--------

* Dunteni park

Viited
------

1. ↑  Robert Nerman: Tondil oli enne kasarmute rajamist aastasadu suvemõis, Postimees 14.09.2007
2. ↑  Jaak Juske. Jaak Juskega kadunud Eestit avastamas: tontliku nimega Tondi asumi lugu, forte.delfi.ee, 26.11.2016
3. ↑  Robert Nerman. "Iidse Tondi tänava ümbrus kasvas suurejooneliseks linnaosaks", Postimees, 19. jaanuar 2007
**Castropignano** on vald Itaalias Molise maakonnas Campobasso provintsis.

590 meetri kõrgusel merepinnast asuva Castropignano asustustihedus on keskmiselt 37 inimest ruutkilomeetri kohta.

Castropignano piirneb järgmiste omavalitsusüksustega: Busso, Campobasso, Casalciprano, Fossalto, Limosano, Oratino, Ripalimosani, Torella del Sannio.

Castropignano halduspiirides asub Roccaspromonte asula.

Kultuuripärand
--------------

14. sajandi keskpaiku, võimalik et endise samniitide kindlustuse kohale püstitatud Evoli kindluse varemed on restaureeritud.

* Evoli kastellEvoli kastell
* Evoli kastellEvoli kastell

Viited
------

1. ↑  "DiPI Online - Dizionario di Pronuncia Italiana". Originaali arhiivikoopia seisuga 9. oktoober 2018. Vaadatud 17. juuli 2013.
2. ↑  Superficie di Comuni Province e Regioni italiane al 9 ottobre 2011, vaadatud 16.03.2019.
3. ↑  Popolazione Residente al 1° Gennaio 2018, vaadatud 16.03.2019.

Välislingid
-----------

 Castropignano – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
* Koduleht (itaalia keeles)
**Marju Mutsu** (kodanikunimega **Mutso**, 6. juuli 1941 Tallinn – 4. jaanuar 1980 Tallinn) oli eesti graafik ja aforist.

Haridus
-------

Ta lõpetas 1960. aastal Tallinna 7. Keskkooli ja õppis aastatel 1962–1969 Eesti NSV Riiklikus Kunstiinstituudis.

Töö
---

Lühemat aega töötas Mutsu ajakirjas Noorus, instituudi lõpetamise ajal ja järel Eesti Reklaamfilmis. Suurema osa loometegevuse aktiivsemast perioodist oli vabakutseline kunstnik.

Looming
-------

Peamiselt oforditehnikas looming paistab silma spontaanse eneseväljenduse ja erilise tundlikkusega, iseloomulikud on avatud kompositsioon, vaba joonekäsitlus ja valge paberipinna oskuslik kasutamine. 1970. aastate alguse teoseis valdab lüüriline tundetoon, kümnendi keskpaiga portreekompositsioonides on inimeste suhestatus keerukam. Viimaste eluaastate loomingus on unistuslik meeleolu taandunud argisema ees, küllalt suur osa on huumoril, mis teoseti võib ulatuda sarkasmini.

Kirjutanud ja illustreerinud lasteraamatu "Vappu ja valge hobune" (1973). Illustreerinud "Tasuja" ja "Villu võitlused" 1971, "Timm Thaler ehk müüdud naer" (James Krüss) jt. Teinud kaanekujundusi raamatutele, näiteks teostele "Herzog" (Saul Bellow).

Marju Mutsu kirjutas ka aforisme ja luuletusi. Tema aforisme on ilmunud ajakirjades Kunst (1976, nr 48/1, lk 48-53) ja Noorus (1972, nr 11, lk 73; Noorus 1973, nr 1 lk 76; 1978, nr 1, lk 33), käsikirja jäi illustreeritud aforismikogumik. Osa luuletusi ilmus raamatus "Marju Mutsu" 2009. aastal.

Liikmesus
---------

* ANK '64 üks asutajaid
* 1973 Eesti Kunstnike Liit

Tunnustus
---------

* 1982 – Kristjan Raua preemia (postuumselt) (1981. aastal korraldatud loomingu ülevaatenäitus)

Isiklikku
---------

Marju Mutsu sündis Hilja Mutsu ja Aadu Mutsu esimese lapsena. Tema vend on Aadu Mutso (jun). 

1968–1971 oli ta abielus kunstnik Mati Vaitmaaga, poeg on Mikk Mutsu.

1977–1980 oli ta abielus kunstnik Herald Eelmaga, pojad on Kaarel Eelma ja Pärtel Eelma.

Viited
------

1. 1 2 3 4  Mait Talts, "Paar sõna Marju Mutsust", Nukits 2011, lk 33-36 (vaadatud 05.07.2023)
2. ↑  Jüri Hain. "Mutsu (õieti Mutso), Marju, graafik". // Eesti kunsti ja arhitektuuri biograafiline leksikon. Eesti Entsüklopeediakirjastus. Tallinn 1996. Lk 325

Kirjandus
---------

* Jüri Hain. "Mutsu (õieti Mutso), Marju, graafik". // Eesti kunsti ja arhitektuuri biograafiline leksikon. Eesti Entsüklopeediakirjastus. Tallinn 1996. Lk 325
* "Marju Mutsu". Koostaja Herald Eelma, tekstid Elnara Taidre jt, tõlge inglise keelde Krista Mits, toimetaja Tiiu Viirand, kujundaja Pärtel Eelma, fotod Jaan Klõšeiko jt. Tallinn 2009

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Tsitaadid Vikitsitaatides: **Marju Mutsu** |

* Marju Mutsu looming EKM Digikogus
* Haud Tallinna Metsakalmistul
* Mait Talts, "Paar sõna Marju Mutsust", Nukits 2011, lk 33-36
* Mai Levin, "Marju Mutsu: näituselt", Sirp, 29. jaanuar 1982, lk 8
Shariif Shiikh Axmed (2009)
**Shariif Shiikh Axmed** (araabia شريف شيخ أحمد *Sharīf Shaykh Aḩmad*; sündinud 25. juulil 1964) on Somaalia poliitik.

Ta oli 31. jaanuarist 2009 kuni 20. augustini 2012 Somaalia president.

Shariif Axmed õppis mitmes ülikoolis, sealhulgas Liibüas ja Sudaanis araabia keelt, geograafiat, õigusteadust ja islamiseadust. Ta on muu hulgas õpetanud koolis araabia keelt, geograafiat ja religiooniõpetust. 

Shariif Axmedi peetakse mõõdukate islamistide liidriks. Kuni 2006. aasta lõpuni juhtis ta äärmuslike mässuliste vastu võidelnud Islamikohtute Liitu, kes moodustas läänemeelse vahevalitsuse peamise opositsiooni ning oli 2006. aastal võimul suures osas Lõuna-Somaaliast. 

Aastatel 2007–2008 elas Shariif Axmed paguluses Eritreas ning juhtis Somaalia taasvabastamise allianssi ARS. ÜRO algatatud läbirääkimiste tulemusel sõlmis ARS 2008. aastal valitsusega rahuleppe ning saatis seejärel oma esindajad parlamenti.

Pärast seda, kui president Cabdulaahi Yuusuf Axmed 29. detsembril 2008 tagasi astus, valis jaanuaris 2009 Djiboutis kogunenud Somaalia parlament presidendiks Shariif Shiikh Axmedi.

Välislingid
-----------

* BBC profile: Somalia's President Ahmed
* Aljazeera.net Profile: Sharif Ahmed
* Somaalia islamistide liider alistus Keenias Postimees, 22. jaanuar 2007
***Thermotoga*** on perekond termofiilseid anaeroobseid baktereid hõimkonnast *Thermotogae*, mida ümbritseb valguline tupetaoline välismembraan ehk tooga.

Sellesse perekonda kuuluvaid baktereid on eraldatud peamiselt kontinentaalsetest väävlirikastest kuumaveeallikatest. Nad kääritavad suhkruid atsetaadi moodustamisega ja kasutavad elektronide aktseptorina väävlit ja prootoneid. Protsessi käigus tekkiv vesinik on neile toksiline ja väävli juuresolekul moodustavad nad sellest vesiniksulfiidi (H2S).

Nende optimaalne kasvutemperatuur on umbes 80 °C ja maksimaalne 90 °C.

Tüüpliik on *Thermotoga maritima*, mida kirjeldati esmakordselt 1986. aastal ja mille genoom sekveneeriti 1999. aastal. Selgus, et genoomis esineb mitmeid arhedele (eriti *Pyrococcus horikoshii*'le) iseloomulikke geene ja seega oletati horisontaalset geeniülekannet.

Neil on palju erinevaid glükosiidide hüdrolaase (näiteks tsellulaase, ksülanaase jt) kodeerivaid geene. Et tegu on termofiilsete bakteritega, siis vastavatel termostabiilsetel ehk kõrgeid temperatuure taluvatel valkudel võib esineda biotehnoloogilisi rakendusviise.

Välislingid
-----------

* *Thermotoga* NCBI
* *Thermotoga* Encyclopedia of Life
Fulgencio Batista 1928. aastal
**Fulgencio Batista y Zaldívar** (16. jaanuar 1901 Banes, Holguíni provints, Ida-Kuuba – 6. august 1973 Marbella, Guadalmina, Hispaania) oli pärast riigipööret Kuuba sõjaväe staabiülem ja Kuuba tegelik poliitiline juht 1934–1940 ja president 1940–1944 ning pärast sõjaväelist riigipööret presidendi kohusetäitja 1952–1955 ning president 1955. aastast 1. jaanuarini 1959, millal Fidel Castro mässulised ta kukutasid.

Elulugu
-------

Batista oli pärit tagasihoidlikest oludest. Tema vanemad olid lihtne talupoeg Belisario Batista Palerma ja Carmela Zaldívar. Batistat loeti mulatiks; tema näojoontes oli aimata ka taino ning võib-olla ka aasia verd. Ta oli esimene mittevalge, kes sai Kuuba presidendiks.

Vanemad surid enne, kui poiss sai 13-aastaseks. Ta läks koolist (ameerika kveekerite kool) ära ning hakkas rätsepa õpipoisiks. Hiljem töötas ta suhkrurooistandustes ja lõpuks oli habemeajaja õpilane. Õhtuti käis ta koolis ja luges palju. 

Aastal 1921 võttis ta pileti La Habanasse ja astus sõjaväkke. Pärast kaheaastast tegevteenistust hakkas ta sõjaväeametnikuks. Aastaks 1932 oli ta seersandi auastmes stenografist sõjakohtus.


|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Fulgencio Batista** |

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**Federico Laredo Brú** | **Kuuba president**1940–1944 | Järgnev**Ramón Grau San Martín** |
| Eelnev**Carlos Prío Socarrás** | **Kuuba president**1952–1959(\*) | Järgnev**Anselmo Alliegro y Milá** |
| \*ajavahemikul 14. august 1954 – 24. veebruar 1955 täitis presidendi kohuseid Andrés Domingo Morales y del Castillo |
| Eelnev**Óscar B. Gans y López Martínez** | **Kuuba peaminister**1952 | Järgnev**amet kaotati kuni 1955. aastani** |
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib Tartu tänavast; Tallinna tänava kohta vaata artiklit Turu tänav (Tallinn); Viljandi tänava kohta vaata artiklit Turu tänav (Viljandi); teiste samanimeliste tänavate kohta vaata artiklit Turu tänav (täpsustus).* |

---

Kaart
Turu tänav vaadatuna Sõpruse sillalt
**Turu tänav** on tänav Tartus. See algab Riia tänava ja Vabaduse puiestee ristumiskohast ning on 4,1 kilomeetri pikkune, ulatudes Tartu Vangla kurvini, Lõik Sõpruse sillast edasi avati liikluseks 3.oktoobril 1986 kell 15.00. Pärast kurvi jätkub tänav Ringteena.

Turu tänaval paiknevad kesklinnas kaubanduskeskused Tasku ja Kvartal, hotell ja konverentsikeskus Dorpat, Aura Keskus; tänava teises otsas Ihaste silla lähedal aga Tartu vangla. Sõjaeelsel ajal asus Turu tänaval ka Tartu sünagoog.

Tänava ääres asub Tartu keskkatlamaja, mis tootis soojust aastatel 1967–2014.

* Aura KeskusAura Keskus
* Tartu VanglaTartu Vangla
* Tartu sünagoog (hävinud 1944)Tartu sünagoog (hävinud 1944)

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Turu tänav** |
**PSYOPS** (inglise *Psychological Operations* ehk Psy Ops < psühholoogilised operatsioonid) on infosõja alammõiste ja lühend, tähendades psühholoogilise sõja (PSYWAR) teostamist. USA-s on pärast 2010. aastat selle tähistamiseks kasutuses lühend PSYOP. Ajalooliselt on seda seotud propaganda mõistega, aga 21. sajandil ei samastu see enam meediaoperatsioonidega (MEDIAOPS), kuigi neid juhitakse koos. Tegu on irregulaarse sõjapidamisega, mida ei reguleeri sõjaõiguse põhimõtted. PSYOPS-i teostavad psühholoogiliste operatsioonide üksused. PSYOPS-i oluline osa on tajujuhtimine eesmärgiga:

* Mõjutada vastase hoiakuid ja käitumisi (soovitud suunas, nt alla andma)
* Tagada kohalike koostöö, võimendada toetust piirkonnas
* Nõrgestada vastaste võitlusvaimu

President Ronald Reagan taaselustas 1980ndatel pärast Vietnami alla käinud PSYOPS-i tegevuse. Bosnias ja Kosovos oli PSYOPS-i operatsioonidel väike mõju (polnud edukad). Kosovo sõja järel sündis nähtus mida praegu nimetatakse asümmeetriliseks sõjaks. Mõjuvamalt kasutati Lahesõjas.
Turu kesklinn pärast tulekahju 1827. aastal
**Turu tulekahju** (soome keeles *Turun palo* ja rootsi keeles *Åbo brand*) oli tulekahju, mis on endiselt Soome ja Põhjamaade ajaloo suurim linnatulekahju. Tuli sai alguse 4. septembril 1827 veidi enne kella üheksat õhtul linnakodanik Carl Gustav Hellmani majast Aninkaistenmäki künkal. Tuli levis kiiresti üle põhjakvartali. Lõunakvartalisse jõudes pääses tuli üle Aura jõe, süüdates enne keskööd Turu toomkirikut ümbritseva linnaosa. Järgmiseks päevaks oli tuli hävitanud 75% linnast. Vaid 25% oli pääsenud, peamiselt linna lääne- ja lõunaosad. 

Tulekahju hävitas Turu kesklinna ajaloolise piirkonna, sealhulgas Turu toomkiriku ja kuningliku akadeemia, mis olid palju kahjustusi saanud. Katastroofi tõsiduse põhjusteks olid eelnenud kuiv suvi ja tulekustutajate vähesus, kuna suur osa linna elanikest olid samal päeval parasjagu Tamperes turul. Kahju oli märkimisväärne ja sündmus mõjutas edaspidist elu pikka aega. Tulekahju tagajärjel jäi 11 000 inimest kodutuks, 27 sai surma ja sadu vigastada. 

Friedrich Wilhelm Argelander, Turu kuningliku akadeemia astronoom, viibis tulekahju ööl Vartivuori observatooriumis Vartiovuorenmäkis. Tulekahju tõttu pidi ta lõpetama oma poolelioleva tegevuse. Ta kirjutas oma observatooriumi logisse: "Täna katkestas vaatlused kohutav tulekahju, mis tegi Turu tuhaks".[*viide?*] Observatoorium, mis paiknes künka tipul, jäi terveks ning töö jätkus 9. septembril. Kuna ülejäänud akadeemia oli saanud tules tugevasti kahjustada, viidi ülikooli haldustegevuseks hädavajalik tegevus üle observatooriumi. Enamik Soome arhiive, sealhulgas peaaegu kogu keskaega puudutav materjal, hävisid tules.

Tulekahju ajal ja mõnda aega pärast seda oli Turu Soome suurim linn, mistõttu tulekahju oli Soome jaoks rahvuslik katastroof. Tulekahju tagajärjel koliti Turu Kuninglik Akadeemia Helsingisse, Soome Kindralkubermangu uude pealinna.

Pärast tulekahju vastutas linna restaureerimise eest Soome kindralkubermangu kindralkuberner Arseni Zakrevski. Tema ettepanekul valis Soome senat Turu linna uue üldplaneeringu koostajaks arhitekt Carl Ludvig Engeli. Turu kesklinn põhinebki suures osas Engeli üldplaneeringul, mis kiideti heaks 15. detsembril 1828. Turu kesklinna suurimad hooned, Akatemiatalo ja Turu toomkirik, remonditi, ning mõned teised hooned, nagu vana raekoda ja suhkruvabrik, ehitati uuesti üles. Turu üldplaneering mõjutas oluliselt teiste Soome linnade hilisemat väljanägemist.

Tänu asukohale ainsana tulekahjust täielikult pääsenud Luostarinmäki linnaosa võeti kaitse alla ning 1940. aastal avati seal käsitöö vabaõhumuuseum.
Skarvan ehk "Kormorani kivi"
**Skarvan** on neugrundbretšast hiidrahn, mis paikneb Läänemaal Lääne-Nigula vallas Osmussaare küla läänerannikul paari meetri sügavuses vees. Rahn asub Osmussaare maastikukaitsealal. Rahn pärineb Osmussaare lähistel asuvast Neugrundi meteoriidikraatrist. Skarvan on kantud Eesti ürglooduse raamatusse.

Rannarootslastest osmussaarlased nimetasid rahnu "Kormorani kiviks" ning kasutasid seda meremärgina, et paadiga ohutult sadamasse navigeerida.

Skarvani geograafilised koordinaadid on 59° 17′ 1″ N, 23° 23′ 17″ E. Rahnust 500 meetrit itta jääb Osmussaare I rahnuderühm ja 900 meetrit loodesse jäävad Osmussaare Kaksikud.

Skarvan on suurim neugrundbretšast rahn.

Viited
------

1. ↑  H. Kink (koost.) "Läänemaa: Noarootsi, Nõva, Osmussaar", Tallinn: Teaduste Akadeemia Kirjastus, 2008
2. ↑  T. Saadre. "Eesti rändavad rahnud", 2004
3. ↑  Loodushuvilistele Osmussaare Reisid

Kirjandus
---------

* K. Suuroja. "Eesti 100 rändrahnu", Tallinn: Tallinna Raamatutrükikoda, 2006
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib Pfalzi kuurvürstinnast; teiste samanimeliste inimeste kohta vaata Elizabeth Stuart (täpsustus) või Böömi Elizabeth (täpsustus).* |

---

Elizabeth Stuarti portree Pfalzi kuurvürstinnana (1613)
**Elizabeth Stuart** (19. august 1596 – 13. veebruar 1662) oli Pfalzi kuurvürsti Friedrich V abikaasana Pfalzi kuurvürstinna ja abikaasana Böömimaa konsort-kuninganna. Kuna Friedrichi valitsusaeg Pfalzis ja Böömimaal kestis vaid ühe talve, kutsutakse Elizabethi tihti Talvekuningannaks.

Elizabeth oli Šotimaa ning hiljem Inglismaa ja Iirimaa kuninga James VI ja I ning tema abikaasa Taani Anne'i teine laps ja vanim tütar. Kui 1714. aastal suri viimane Stuartite dünastiasse kuuluv monarh, kuninganna Anne, sai troonile Elizabethi lapselaps George I, kes pani aluse Hannoveri dünastiale.

Viited
------

1. ↑  "Elizabeth Stuart of Bohemia, the 'Winter Queen'" (inglise keeles). Royal Museums Greenwich. Vaadatud 5. juuni 2021.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: tundmatu keel (link)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**Louise Juliana von Oranje-Nassau** | **Pfalzi kuurvürstinna (konsort)**14. november 1834 – 18. aprill 1835 | Järgnev**Lorraine'i Elisabeth** |
| Eelnev**Tiroli Anna** | **Böömimaa konsort-kuninganna**4. november 1834 – 9. november 1620 | Järgnev**Eleonora Gonzaga** |
**Elizabeth Anne Matisoo-Smith** (ka **Lisa Matisoo-Smith**; sündinud 1963 Hawaiil) on eesti päritolu Uus-Meremaa bioantropoloog, kelle peamiseks uurimistööks on DNA-analüüside põhjal välja selgitada Vaikset ookeani ületanud inimeste päritolu ja liikumisteed. Ajaloo rekonstrueerimisel kasutab ta tänapäeva ja iidsete populatsioonide DNA-d ning arheoloogilisi ja lingvistilisi tõendeid.

Matisoo-Smith on Vaikse ookeani rannikult leitud leidude põhjal kirjutanud teadusartikleid sellest, milliseid alasid koloniseerisid ookeani ületanud rahvad ja milline oli inimeste kaasa toodud loomade ja taimede mõju keskkonnale Lõuna-Ameerikas. Ta kaitses doktoriväitekirja antropoloogias 1997. aastal Aucklandi ülikoolis ja sai doktorikraadi. Pärast seda on töötanud õppejõuna Aucklandis. 2009. aastast töötab Matisoo-Smith antropoloogia professorina Otago ülikoolis Uus-Meremaal. Ta on uurinud ka Vaikse ookeani piirkonna inimpopulatsioonide suhteid, nende läbikäimist ja segunemist ning eri populatsioonide tekkimist tänapäevastes piirkondades Paapua Uus-Guineast Uus-Meremaani.

Pere
----

Elizabeth Anne Matisoo on sündinud Hawaiil, kuid isalt saadud perekonnanimi Matisoo on pärit Eestist. Tema isa on sündinud Eestis ja teeninud USA mereväes, tema tööst tingitult on pere elanud peale Hawaii saarte ka USA California osariigis ja Jaapanis.

Välislingid
-----------

* Bioantropoloog Lisa Matisoo-Smith ETV teadussaates "Püramiidi tipus"
**Võimla Pärnus Pühavaimu tänav 19** on võimla Pärnus Pühavaimu tänaval 19. Ehitis on tunnistatud riiklikuks kultuurimälestiseks.

Hoone valmis 1812 ja see oli ehitati püssirohuaidaks. 1906–1907 kohandati ait linnaarhiiviks ja ühtlasi ehitati teise korrusena peale võimla. 

Tänapäeval on hoone kasutuses Pärnu Vanalinna Põhikooli võimla ja raamatukoguna.

Ajalugu
-------

Püssirohuaidaks ehitatud hoone valmis 1812. aastal ja asus Pärnu kindlustusvööndi Jupiteri bastioni ees.

1836. aastal anti hoone Pärnu linnale, sest aasta varem oli Pärnu kustutatud Vene Impeeriumi kindluslinnade nimekirjast. Linn kasutas hoonet algselt laona.

Aastatel 1906–1907 toimusid hoones ümberehitustööd Riia arhitekt Wilhelm Bockslaffi projekti järgi. Hoone ehitati linnaarhiiviks ja lisati teine korrus, kus asusid võimla.

Hoones alustas 1946. aasta suvel tegevust Laste ja Noorte Spordikool, mis nimetati 1954. aastal Pärnu Noorte Spordikooliks. 1996. aastal sai kooli nimeks Pärnu Linna Spordikool.

Linnaarhiiv tegutses hoones 2008. aasta lõpuni. 2009. aastal anti võimla ja arhiivimaja üle Pärnu Vanalinna Põhikoolile.

Viited
------

1. 1 2 3 4  Pühavaimu 19 kultuurimälestiste riiklikus registris (vaadatud 08.09.2015)
2. 1 2  Eesti arhitektuur. 2, Läänemaa. Saaremaa. Hiiumaa. Pärnumaa. Viljandimaa. Villem Raam (üldtoimetaja). Tallinn: Valgus. Lk 121
3. 1 2  "Ajalugu". Vaadatud 13.10.2020.
4. 1 2 3  Tõnu Kann (17. jaanuar 2009). "Jupiteri püssirohuaidast koliti maa-arhiiv … Mis edasi?". *Pärnu Postimees*. Vaadatud 13.10.2020.

Välislingid
-----------

* Pühavaimu 19 kultuurimälestiste riiklikus registris
* Jupiteri püssirohuaidast koliti maa-arhiiv … Mis edasi?
Pühalepa kalmistu (2012)
**Pühalepa kalmistu** on Hiiu maakonnas Hiiumaa vallas asuv kalmistu.

Pühalepa kalmistu asub Pühalepa külas Pühalepa kirikust umbes 1 km kaugusel. Kalmistu pindala 1,22 ha.

Kalmistu rajati 19. sajanadi lõpus seoses Kummistu kalmistu ruumi puudusega. 

Rahvajuttude põhjal olevat Suuremõisa krahv pakkunud kogukonnale paremaid paiku, kui kalmistu praegune asukoht, kuid talumehed arvasid, et kiriku (Pühalepa kirik) suhtelises läheduses väljavalitud plats oma pinnase ja kivisuse tõttu on kasutu ja seega nende kallite surnute jaoks kõige kohasem. 

Kalmistu on ümbritsetud pinnasega toetatud kiviaiaga, mille püstitamiseks tõid kohalikud talupojad kolm koormat põllukive pere kohta. Kalmistu piirav kraav kaevati ühiskondlikus korras. Peavärava postidena on kasutatud piklikke graniitrahne, ava on suletav sepisvõrega. Kalmistul paikneb tööriistakuur ning tammepuust mälestusrist, mille taastas Kaljo Daum. 

Muinsuskaitse 2007. aasta inventuuri andmetel pärineb vanim daatumiga seostatav haud aastast 1903 (Artur Piht, surnud 13.11.1903, haud K IX 828). 

2007. aasta seisuga on kalmistul peetud 1113 matust, säilinud on 947 hauatähisega kalmu. 

Kalmistu on praeguseni kasutuses.

Viited
------

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Pühalepa kalmistu** |

* Pühalepa kalmistu kultuurimälestiste riiklikus registris
**Thespios** oli vanakreeka mütoloogias Boiootia kuningas.ja Ateena kuninga Erechtheuse ja tema naise **Praxithea** poeg. Ta abiellus **Arneuse** tütre **Megamedega**.

Thespiosel oli väidetavalt 50 (või 40) tütart. On oletatud, et osa või isegi suurem osa neist oli saadud armukestega, mitte seadusliku naisega. Thespios ei otsinud oma tütardele peigmehi, kuni nad kõik lõpuks täiskasvanuks saanud olid. Tütreid nimetatakse **tespiaadideks**.

Thespiose tütardest rääkivad legendid langevad kokku ühes: Herakles magas kõigi (või peaaegu kõigi) nendega ning nad sünnitasid Heraklesele poja(d). Pseudo-Apollodoros loetleb Thespiose 48 tütart ja 50 tütrepoega.

Ühe versiooni järgi palus Thespios Heraklesel tappa **Thespia lõvi**. Lõvi püüdmine kestis 49 päeva ja igal ööl magas Herakles ühe neiuga. Selle versiooni järgi oli Herakles kõigest 18-aastane ega olnud seetõttu jahipidamises kogenud; ent on võimalik, et ta meelega venitas aega. Üks tütar pidi jääma templi neitsilikuks preestrinnaks. Pärastpoole kandis Herakles lõvi nahka, kuni ta tappis Nemea lõvi, mille nahk oli märksa parem.

Teise versiooni järgi käskis kuningas Eurystheus, kellele Herakles pidi sooritama 12 vägitööd, ühe ööga viljastada 40 neitsit. Herakles sai sellega hakkama.

Vanim ja noorim (või magamise järjekorras esimene ja viimane) olevat sünnitanud kaksikud, ülejäänud üksikud lapsed (kõik pojad). Pärastpoole olevat neist 40 koloniseerinud Sardiinia.

Neid legende ei räägitud Vanas Kreekas just sageli. Kõigepealt tundub uskumatuna, et Kreekas, kus mitmenaisepidamine tavaks ei olnud, saab ühel mehel nii palju lapsi olla. Teiseks tundub uskumatuna, et kui siiski kellegi nii palju tütreid on, ei kavatse ta neid mehele panna, ehkki Thespiosel kui kuningal oleks see olnud niihästi võimalik kui ka poliitiliselt kasulik.

On arvatud, et juba antiikajal tsenseerisid kreeklased Heraklese-legendi, visates Thespiose loo kui ebamoraalse välja 12 klassikalise vägitöö nimistust ja asendades selle mingi muuga.

Kolmas versioon legendist räägib, et Herakles kui suurte kangelastegude kordasaatja omandas Mükeenes ja mujalgi ligikaudu sellise staatuse, nagu on tänapäeval kuulsatel sportlastel ja poplauljatel. Kohalikud neiud organiseerisid midagi, mida tänapäevases sõnastuses võiks nimetada Heraklese fänniklubiks. Tollal oli meeste ja naiste elu rohkem eraldatud kui tänapäeval, mistõttu sellesse kuulusid ainult naised. Klubi käis koos Thespiosele kuuluvas või kuulunud hoones ja nimetas end selle järgi Thespiose tütardeks. Kui Eurystheus andis Heraklesele ülesande viljastada ühe ööga 40 neitsit, pöördus Herakles oma fänniklubi poole ja see tuli oma iidolile vastu.
**PVK-001** on endine Eesti Piirivalve kaater. See oli iseseisvuse taastanud Eesti esimene piirivalvealus ja esimene aktiivsesse ametlikku teenistusse võetud militaarvärvides riigilaev.

Kirjeldus
---------

Kaater on 17 m pikk ja selle veeväljasurve on tühjalt u 17 tonni. 2 Volvo Penta peamasinat annavad kiiruseks üle 20 sõlme. Meeskond on kolmeliikmeline. Pardal on ka väike abikummipaat, mida saab veesata kraanaga. Kaatril on nii avatud kui ka kinnine sild. Meeskonna käsutuses on 2 kajutit 3 koiga ja mess. Kaater on tänu kere kujule ja kinnisele ehitusele hea merekindlusega.

Ajalugu
-------

Kaater on ehitatud 1968. aastal Rootsis ja algul kandis nime KBV-257. 1992. aastal enne Rootsi kuninga Eesti-visiiti kingiti kaater Eesti piirivalvele, kus selle nimeks sai PVK-001. Hiljem saadi veel kaks sama tüüpi alust. 

2010. aastal hakati seda tüüpi piirivalvekaatreid amortisatsiooni ja moraalse vananemise tõttu teenistusest eemaldama. 

2012. aasta suvel anti PVK-001 üle Läänemaa vabatahtlikele merepäästjatele ja selle nimeks sai Hurmur-001. Paiknemiskohaks sai Haapsalu. 

2015. aastal osales kaater saatealusena Kärdlas võidupühal peaministri poolt üle antud pärja merele viimise ja vette laskmise tseremoonial.

Välislingid
-----------

* Eesti esimene piirivalvelaev teenib Läänemaa vabatahtlikke.
**Toyota Auris** oli Toyota toodetav väikeauto, mis kasvas välja Toyota Corollast. Tegu oli luukpära ja teise põlvkonna puhul ka universaalkerega (Touring Sports) autoga. Aurist toodeti kaks põlvkonda, Toyota Corolla nime kasutati sel ajal ainult sedaankerega autode juures.

Esimene põlvkond (2006)
-----------------------

Esimene põlvkond ehitati E150 seeria Corolla baasil ja seda esitleti 2006. aasta Pariisi autonäitusel ning samal aastal algas ka tootmine. Keretüüpidest olid saadaval kolmeukseline ja viieukseline luukpära.

* 1. põlvkond1. põlvkond
* 1. põlvkonna 3-ukseline1. põlvkonna 3-ukseline
* 1. põlvkonna mudeliuuendus1. põlvkonna mudeliuuendus

### Auris Hybrid

2010. aastal lisandus valikusse ka hübriidajamiga Auris HSD, mis kasutas Toyota Priusega sama jõuallikat ja akupakki. Aurise hübriid varustati 1,8-liitrise bensiinimootoriga, millel 73 kW (99 hj) ja elektrimootoriga, millel 60 kW (82 hj). Kahe mootori maksimaalne võimsus on 100 kW (136 hj) ja pöördemoment 207 Nm. Paraku on hübriidil pagasiruumi maht 75 liitrit väiksem kui sisepõlemismootoriga Aurisel.

Teine põlvkond (2013)
---------------------

Teist põlvkonda esitleti 2012. aasta Pariisi autonäitusel ja müük Euroopas algas 2013. aastal. Kasutusel oli uuema, E180 seeria Toyota Corolla platvorm. 

Keretüüpidest oli saadaval viieukseline luukpära ja universaal **Touring Sports**. 

2014. aasta märtsis müüdi Eestis 57 Aurist.

2015. aasta keskel esitleti 2. põlvkonna Aurise mudelivärskendust. 

Järgmise, 2018. aastal esitletud põlvkonna puhul kasutas Toyota taas Corolla nime ka luukpärade ja universaalide tähistamiseks ning pärast seda Aurise nime Toyota autodel enam Euroopa turul ei kasutatud. 

* Auris 2. põlvkondAuris 2. põlvkond
* Auris Touring Sports Hybrid ExecutiveAuris Touring Sports Hybrid Executive
* Auris 2. põlvkond mudeliuuendusAuris 2. põlvkond mudeliuuendus
* Auris 2. põlvkond mudeliuuendusAuris 2. põlvkond mudeliuuendus

Viited
------

1. ↑  Tudor Rus (25. veebruar 2016). "Toyota Auris (E150) review, specs, problems".
2. ↑  Dan Read (20. jaanuar 2011). "Toyota Auris Hybrid review (2010-2012)".
|  |
| --- |
|  |
| Medalikohad |
| Olümpiamängud  |
| **Pronks** | 2018 | jäähoki |

**Marc-André Gragnani** (sündinud 11. märtsil 1987 L'Île-Bizardis, Quebecis) on Kanada jäähokimängija, kes mängis kaitsjana Rootsi kõrgliiga klubis Djurgårdens IF.

Ta alustas jäähoki mängimist Quebec Major Junior Hockey League'i klubis P.E.I. Rocket.

2005. aastal valis Buffalo Sabres ta NHL-i *draft* '​is 98. valikuna. Sabresi meeskonnas debüteeris ta NHL-is hooajal 2007–08. Sabresi meeskonnas mängis ta kokku neljal hooajal, kuid aastatel 2008–2011 põhiliselt Sabresi farmklubi Portland Piratesi ridades AHL-is. Hooajal 2010–11 pälvis ta AHL-i parimale kaitsjale antava Eddie Shore'i auhinna. Ta valiti samal hooajal AHL-i sümboolsesse koosseisu.

NHL-is on ta mänginud veel Vancouver Canucksi (2011–12), Carolina Hurricanesi (2012–13) ja New Jersey Devilsi meeskonnas (2015–16).

KHL-is debüteeris ta hooajal 2013–14 Praha Levi meeskonnas. Hooajal 2014–15 mängis ta Šveitsi klubis SC Bern. Pärast seda mängis ta veel ühe hooaja Põhja-Ameerikas, naastes KHL-i hooajal 2016–17, kui liitus Minski Dinamoga. 2017–18 põhihooajal andis ta KHL-is kõikidest kaitsemängijatest enim väravasööte (kokku 29). Samal hooajal osales ta KHL-i tähtede mängul. Hooajal 2018–19 mängis ta Kunluni Red Staris, kuid naasis seejärel Minski Dinamosse.

2021. aasta veebruaris liitus ta Djurgårdensiga.<ref>"Backförstärkning till herrlaget". difhockey.se. 

2018. aasta taliolümpiamängudel võitis ta Kanada jäähokikoondise koosseisus pronksmedali.

Välislingid
-----------

 Marc-André Gragnani – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
* Marc-André Gragnani KHL.ru lehel
* Marc-André Gragnani NHL.com lehel
* Marc-André Gragnani hockeydb.com lehel
**Traadita side kohtvõrk** ehk **raadiokohtvõrk** (inglise keeles *wireless local area network* ehk *wireless LAN* ehk WLAN) on selline kohtvõrk, mille puhul peetakse ühendust kahe või enama arvuti vahel raadiokanali kaudu.

Tavaliselt moodustatakse ühendus kasutaja arvutis paikneva seadme – traadita side võrgu kaardi (*wireless adapter*) ja traadita side võrgu tugijaama (*wireless access point*) vahel, kuigi saab moodustada ka nn *ad hoc* võrke võrgukaartide vahel.

Raadioühenduse tehnoloogia üks võimalusi on määratletud IEEE 802.11 standardiga, mida nimetatakse ka Wi-Fi standardiks.

Ajalugu
-------

Ruuteri sisu koos R52 WiFi kaardiga
Aastal 1970 töötas Hawaii Ülikooli professor Norman Abramson välja maailma esimese traadita arvutisidevõrgu – ALOHAneti, kasutades selleks odavaid tavalisi raadioid. Süsteem koosnes seitsmest arvutist, mis olid paigutatud neljale saarele, et pidada telefoniliine kasutamata side ühe keskse arvutiga, mis asus Oahu saarel.

1979. aastal avaldasid F.R. Gfeller ja U. Bapst paberi, mis näitas IEEE edusamme traadita side kohtvõrgu loomisel infrapunatehnoloogia abil.

* Esimesed eel-Wi-Fi ja standardi 802.11 eellaste traadita arvutivõrgu seadmete tootjad olid AT&T (hiljem: Lucent, NCR, Avaya) ja Aironet (hiljem: Cisco). Tegemist oli seadmetega, mis võimaldasid kiirust kuni 2 Mbit/s, kuid erinevate tootjate lahendused omavahel ei ühildunud.
* Esimene sellealane standard tuli 1997 nimega 802.11 (max kiirus 2 Mbit/s, sagedus 2,4 GHz).
* 1999. aastal tuli standard 802.11b (max kiirus 11 Mbit/s, sagedus 2,4 GHz). Mõlemad tootjad suutsid enne standardi vastuvõtmist luua ka hiljem standardiga mittetäielikult ühilduvaid tooteid.
* Signaalitöötluse täpsemaks ja odavamaks saamisel sooviti kokku leppida standardeid 802.11g ja 802.11a, mis võimaldavad kiirust kuni 54 Mbit/s.
* 2002 ilmusid müügile esimesed integreeritud Wi-Fi-kaardiga arvutid ja Intel tõi 2003 välja Centrino nime kandva sülearvutite loomise komplekti, mis sisaldas Wi-Fi-kaarti. Sellega oli kahe esimese tootja ainuvalitsemise aeg ümber.

...

* Standard 802.11ac

Standardid
----------

* IEEE 802.11
* IEEE 802.11b
* IEEE 802.11g
* IEEE 802.11a
* IEEE 802.11n
* IEEE 802.11ac
* Wi-Fi – Wireless Fidelity A/B/G/N

Sõna "traadita" pole terminoloogiliselt õnnestunud, sest elektrivoolu juhivad juhtmed, mitte traadid. Aga kuna kõnekeelne väljend on üldiselt levinud ning seda asendada võivad sõnad "raadio" ja "juhtmeta" on niigi rohkelt kasutatud mitmes tähenduses, siis peetakse sõnaühendi "traadita side" kasutamist IEEE 802.11 standardiga ehitatud raadiovõrkude puhul vastuvõetavaks.

Vaata ka
--------

* Amatöörraadio
* Pakettraadio – *en:Packet radio*
* WiMAX
* Wi-Fi
**Yisra’el Betenu** [jisra'el bet'enu] (Kasutatud ka nimekujusid *Yisrael Beitenu*, *Yisrael Beytenu* ja *Yisrael Beiteinu*; heebrea *ישראל ביתנו* 'Meie kodu on Iisrael', ametlik venekeelne nimi *"Наш дом — Израиль"* ehk *НДИ*) on Iisraeli parempoolne partei. Partei on sekularistlik, tal on suur toetus eriti endise NSV Liidu aladelt emigreerunute seas. Partei asutaja ja esimees on Avigdor Lieberman.

Yisra’el Betenu asutati 1999. aastal, mil Avigdor Lieberman otsustas paremtsentristlikust Likudist lahku lüüa. Knesseti 15. koosseisu valimistel (1999), sai Yisra’el Betenu 4 kohta 120 kohalises Iisraeli parlamendis. 

Knesseti 18. koosseisu erakorralistel valimistel 10. veebruaril 2009 sai Yisra’el Betenu 15 kohta. Oma valimiseelses kampaanias nõudis Yisra’el Betenu palestiina päritolu Iisraeli kodanikelt truudusevannet Iisraeli riigi vastu, ähvardades nad muidu kodakondsusest ilma jätta. Alates 2009. a märtsist kuulub Iisraeli valitsusse.

Välislingid
-----------

* Yisra’el Betenu partei ametlik veebileht (inglise keeles)
* Yisra’el Betenu partei Knesseti veebilehel (inglise keeles)
Iisaku kirik
**Iisaku kirik** on kirik, mis asub Iisaku alevikus Alutaguse vallas Ida-Viru maakonnas. 

Kirik on arvele võetud ehitismälestisena. Ehitatud aastal 1846 põlenud kivikiriku asemele. Põlengus päästeti ainult altaripilt ja mõned altaririistad.

Iisaku kirikut kasutab EELK Viru praostkonna EELK Iisaku kogudus.

Arhitektuur
-----------

Uusgooti stiilis kirikuhoonel on massiivne telkkiivriga läänetorn ja sellega liituvad külgeeskojad. Uusgootilikud on ka teravkaarsete akende vahel asetsevad tugipiilarid välisseinal, väike haritorn pikihoone katusel ja teravatipuliste portaalidena kujundatud sissepääsud.

Siseruum on katuslaega, kitsas teravkaarne võidukaar avaneb ruumi idaküljes pikihoonega ühelaiusesse altariruumi. Koori idaseinas on juugendstiilis roosaken Kristuse monogrammiga, pärit hilisemast ajast kui kiriku ehitus.

Sisustus
--------

Uusgooti vormides on terve sisustus: lühtrid ja seinabraad, altarisein, milles on tundmatu autori altarimaal "Ülestõusmine", kuut apostlit kujutavate maalidega (autor Melanie Kukk-Rahamägi, 1957) kantsel, 19. sajandi lõpust pärinev köstrikantsel ja kolme küljega oreliväär.

Pildid
------

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
*

Viited
------

1. ↑  Iisaku kirik kultuurimälestiste riiklikus registris

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Iisaku kirik** |

* Iisaku kirik kultuurimälestiste riiklikus registris

Iisaku kirik
Iisaku kihelkond

**Kirik**: Iisaku  

**Mõisad**: Iisaku kirikumõis | Iisaku mõis | Kauksi mõis | Luiska mõis | Oonurme mõis | Permisküla mõis | Pootsiku mõis | Puhatu mõis | Rannapungerja mõis | Tagajõe mõis | Tudulinna mõis | Tuusna mõis | Tärivere mõis | Uhe mõis | Väike-Pungerja mõis
**Pühavaimu 8** on hoone Pärnus. See koosneb kahest endisest elamust, mis on küljetsi kokku ehitatud. Hoone jõepoolset osa nimetatakse Heno majaks ja merepoolset osa Steineri majaks. Mõlemad endised elamud on tunnistatud ehitismälestiseks.

Tänapäeval tegutseb hoones Pärnu Kunstide Kool.

Ajalugu
-------

Heno maja lasi ehitada 1670. aastatel apteeker Samuel Christian Heno ja 1674. aastal valmis raehärra Franz Carl Steineri maja. Steinerile kuulus ka hoone ees olev hoonestamata linnakvartal, kuhu ta kujundas midagi pargilaadset. 18. sajandil rajati haljasala asemele aed, mis kannab tänapäeval nime Steineri aed. Pärast Steineri surma läks maja koos aiaga Lübecki kaupmehesellile Peter Bergile, kes suri lastetuna 1739. aastal. Tema lese Agatha Bremeri kosis 1741. aastal Hans Dietrich Schmidt, kes rajas Steineri majja kaubakontori. Schmidt oli edukas kaupmees ja ostis 1757. aastal ka Heno maja.

Schmidti järglaste ajal ehitati hooneid mitu korda ümber. Hoonete ilmed muutusid baroksest klassitsistlikeks. Kuni 18. sajandi alguseni asus kahe elamu vahel tänav, kuid 1877. aastal ehitati kaks hoonet kokku.

Hans Dietrich Schmidti kaubakontori kasutuses oli maja 1940. aastani, kui firma oma tegevuse Pärnus lõpetas. Teise maailmasõja ajal läks hoone politsei käsutusse.

1975. aastal sai Heno maja tulekahjus tõsiselt kannatada. Aastatel 1978–1981 restaureeriti kogu hoone Rein Raie projekti järgi.

1986. aastal kolis hoonesse Pärnu Pioneeridemaja, mis 1989. aastal nimetati ümber Pärnu Õpilasmajaks. 1999. aastast tegutseb hoones Pärnu Kunstide Kool (varem *Pärnu Kunstide Maja*).

* Steineri majaSteineri maja
* Heno majaHeno maja

Viited
------

1. ↑  Pühavaimu 8 kultuurimälestiste riiklikus registris (vaadatud 08.09.2015)
2. 1 2  Eesti arhitektuur. 2, Läänemaa. Saaremaa. Hiiumaa. Pärnumaa. Viljandimaa. Villem Raam (üldtoimetaja). Tallinn: Valgus. Lk 120
3. 1 2 3 4  Tõnu Kann (24. september 2011). "Püha vaim ja rändav värav". *Pärnu Postimees*. Vaadatud 12.10.2020.
4. ↑  "Pühavaimu 8". Originaali arhiivikoopia seisuga 5. august 2020. Vaadatud 12.10.2020.

Välislingid
-----------

* Pühavaimu 8 kultuurimälestiste riiklikus registris
* Õppehooned Pärnu Kunstide Kooli kodulehel
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel on Harju rajooni sovhoosist; samanimelise kolhoosi kohta Põlva rajoonis vaata Ranna kolhoos* |

---

**Ranna sovhoos** oli sovhoos Eesti NSV-s Harju rajoonis Harku külanõukogus. Sovhoosi keskus asus Tabasalus.

Ranna sovhoos oli ENSV Põllumajanduse Ministeeriumi Eesti Linnukasvatuse Valitsuse tõulihakanade paljundus ja lihakanade tõuaretusmajand. Sovhoos moodustati 1966. aastal kolme varasema kolhoosi liitmise teel.

1978. aasta seisuga oli sovhoosi üldpindala 9700 hektarit, sellest põllumajanduslikku maad 6041 hektarit, sealhulgas haritavat maad ca 3000 hektarit. Sovhoosi töötajate arv oli samal aastal 651.

Sovhoosi peamised tootmisharud olid veisekasvatus ja broilerikasvatus. Ranna sovhoosil oli eesti mustakirju veise tõufarm 1000 veisega (1979. aasta seisuga). Broileriliha toodang 1978. aastal oli 2800 tonni. 1979. aastal ehitati uus broilerifarm tootmismahuga 6500 tonni liha aastas.

Sovhoosi direktor aastatel 1968–1981 oli Vello Lind, aastatel 1981–1991 Richard Martinson.

Viited
------

1. ↑  Entsüklopeedia Tallinn, A–M. Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus, 2004, lk 203
2. ↑  Nõukogude Eesti. Entsüklopeediline teatmeteos. Tallinn: Valgus, 1978, lk 135, 136 ja 357
3. ↑  Tallinn. Lühientsüklopeedia. Tallinn: Valgus, 1979, lk 276
Telekommunikatsioonis kasutatakse andmete kodeerimist ehk krüpteerimist, mille eesmärk on muuta andmeedastus paremaks või turvalisemaks. Mingi signaaliallika genereeritavad andmed kodeeritakse mingi algoritmi järgi, mida nimetatakse allika kodeerimiseks. Seade, mis kodeerib allikast tulevat signaali, nimetatakse koodriks. Et kooder toimiks efektiivselt, on oluline teada allika väljundsümbolite statistikat (näiteks Morse koodis on enim kasutatavad tähestiku tähtede kodeeritud kuju lühem kui harva kasutatavate tähtede kodeeritud kuju).

Shannoni 1. teoreem:

Diskreetsest mäluta allikast (allikast, kus järgmisena tulev sümbol ei sõltu eelmisest sümbolist) tuleva koodisõna pikkus *L* saab olla võrdse pikkusega kodeeritud kujul, kuid ei saa olla koodisõnast lühem. Seega määrab entroopia (korrapäratu signaal) põhimõttelise piiri diskreetse mäluta allika sümboli koodisõna keskmise pikkuse. Ehk siis lühemaks kui entroopia ei saa koodisõna muuta.

Entroopia – tähestikuga diskreetse mäluta allika keskmine informatsiooni hulk allika sümboli kohta.
**Suuremetsa külanõukogu** oli külanõukogu Eesti NSV-s. Külanõukogu halduskeskus asus Orava külas.

Suuremetsa külanõukogu moodustati 13. septembril 1945 Orava valla territooriumi jagamisel kolme külanõukogu (Kahkva, Luuska ja Suuremetsa külanõukogu) vahel. Administratiivselt kuulus Suuremetsa külanõukogu algselt Võrumaa, 26. septembrist 1950 Räpina rajooni, 1961. aastast Põlva rajooni koosseisu.

1978. aasta seisuga kuulusid Suuremetsa külanõukokku Hanikase, Jantra, Kamnitsa, Kliima, Lepassaare, Marga, Orava, Oro, Piusa, Päka, Rõssa, Saetamme, Suuremetsa, Tuderna ja Vivva küla.

Suuremetsa külanõukogu territooriumi pindala 1978. aasta seisuga oli 156 km². Külanõukogu territooriumil tegutses Orava sovhoos.

26. märtsil 1992 moodustati Suuremetsa külanõukogu piirides Suuremetsa vald, kuid juba 30. aprillil 1992 nimetati Suuremetsa vald ümber Orava vallaks.

Viited
------

1. ↑  Eesti NSV territooriumi administratiivne jaotus ja maa-asulad. Tallinn: Valgus, 1978
2. ↑  Nõukogude Eesti. Tallinn: Valgus, 1978. 2. trükk, lk 367–368
3. ↑  Eesti Vabariigi Ülemnõukogu Presiidiumi seadlus Ida-Viru maakonna Alajõe valla, Põlva maakonna Suuremetsa valla ja Saare maakonna Mustjala ning Valjala valla omavalitsusliku staatuse kinnitamise kohta
4. ↑  Eesti Vabariigi Ülemnõukogu Presiidiumi seadlus Põlva maakonna Suuremetsa valla ümbernimetamise kohta
**Fukui prefektuur** on Jaapani prefektuur Honshū saare keskosas Jaapani mere kaldal.

Sümbolid
--------

Fukui prefektuuri tunnuslind on ruskerästas (*Turdus naumanni*), tunnuspuu on mänd (*Pinus*) ja tunnuslill nartsiss (*Narcissus tazetta*).

Haldusjaotus
------------

Fukui prefektuur on jaotatud 17 omavalitsusüksuseks, millest 9 on linnad (市 *shi*).

### Linnad

* Awara
* Echizen
* Fukui
* Katsuyama
* Obama
* Ōno
* Sabae
* Sakai
* Tsuruga

Viited
------

1. ↑  福井県の推計人口 | 福井県ホームページ, vaadatud 1.04.2021.

Välislingid
-----------

* Fukui prefektuuri koduleht

Jaapani prefektuurid

Aichi **·**  Akita **·**  Aomori **·**  Chiba **·**  Ehime **·**  Fukui **·**  Fukuoka **·**  Fukushima **·**  Gifu **·**  Gumma **·**  Hiroshima **·**  Hokkaidō **·**  Hyōgo **·**  Ibaraki **·**  Ishikawa **·**  Iwate **·**  Kanagawa **·**  Kagawa **·**  Kagoshima **·**  Kōchi **·**  Kumamoto **·**  Kyōto **·**  Mie **·**  Miyagi **·**  Miyazaki **·**  Nagano **·**  Nagasaki **·**  Nara **·**  Niigata **·**  Ōita **·**  Okayama **·**  Okinawa **·**  Ōsaka **·**  Saga **·**  Saitama **·**  Shiga **·**  Shimane **·**  Shizuoka **·**  Tochigi **·**  Tokushima **·**  Tōkyō **·**  Tottori **·**  Toyama **·**  Wakayama **·**  Yamagata **·**  Yamaguchi **·**  Yamanashi
Puhja valla lipp
**Puhja valla lipp** on endise Eesti haldusüksuse Puhja valla lipp.

Lipp kinnitati 29. septembril 1998.

Lipu kirjeldus
--------------

Puhja valla lipp on ruudukujuline vapilipp. Kangas on jagatud vertikaalselt kaheks võrdseks väljaks, vardapoolne väli on roheline ning lehvipoolne sinine. Kahte välja jagava joone alumisest servast tõuseb valge hundinui, mille kaks lehte paiknevad kanga alumisel poolel kaksiksarika kujuliselt. Kummagi välja ülaservas on üks hõbedane tähtrist.

Roheline värv sümboliseerib maad ja taimestikku, kui ka tasakaalukust, lootust ja arengut. Sinine värv tähistab rahu, usku ja tõde ning viitab Puhja valla veerohkusele. Valge märgib valgust, elu, puhtust. Puhja valla lipuvärvid viitavad ka Tartumaa vapile ja Liivimaa lipule. Hundinui on puhja soomaastikule väga tüüpiline taim. Tähtristid sümboliseerivad aga vaimuvalgust ja sihikindlust.

Lipu normaalmõõdud on 105×105 cm.

Vaata ka
--------

* Puhja valla vapp
* Tartu maakond

Välislingid
-----------

* Puhja valla sümboolikast valla kodulehel
* Puhja valla sümboolika
**Trabzoni provints** on 1. järgu haldusüksus (provints) Kirde-Türgis. Provintsist põhjas asub Must meri, provintsist idas asub Rize provints. Provintsi keskus on Trabzon.

Haldusjaotus
------------

* Akçaabati ringkond
* Araklı ringkond
* Arsini ringkond
* Beşikdüzü ringkond
* Çarşıbaşı ringkond
* Çaykara ringkond
* Dernekpazarı ringkond
* Düzköy ringkond
* Hayrati ringkond
* Köprübaşı ringkond
* Maçka ringkond
* Ofi ringkond
* Sürmene ringkond
* Şalpazarı ringkond
* Trabzoni ringkond
* Tonya ringkond
* Vakfıkebiri ringkond
* Yomra ringkond

Viited
------

1. ↑  Population of provinces by years - 2000-2018, vaadatud 9.03.2019.

Välislingid
-----------

* Trabzoni provintsi koduleht (türgi keeles)

Türgi provintsid

Adana **·**  Adıyaman **·**  Afyonkarahisar **·**  Ağrı **·**  Aksaray **·**  Amasya **·**  Ankara **·**  Antalya **·**  Ardahan **·**  Artvin **·**  Aydın **·**  Balıkesir **·**  Bartın **·**  Batman **·**  Bayburt **·**  Bilecik **·**  Bingöl **·**  Bitlisi **·**  Bolu **·**  Burdur **·**  Bursa **·**  Çanakkale **·**  Çankırı **·**  Çorum **·**  Denizli **·**  Diyarbakır **·**  Düzce **·**  Edirne **·**  Elazığ **·**  Erzincan **·**  Erzurum **·**  Eskişehir **·**  Gaziantep **·**  Giresun **·**  Gümüşhane **·**  Hakkâri **·**  Hatay **·**  Iğdır **·**  Isparta **·**  İstanbul **·**  İzmir **·**  Kahramanmaraş **·**  Karabük **·**  Karaman **·**  Kars **·**  Kastamonu **·**  Kayseri **·**  Kilis **·**  Kırıkkale **·**  Kırklareli **·**  Kırşehir **·**  Kocaeli **·**  Konya **·**  Kütahya **·**  Malatya **·**  Manisa **·**  Mardin **·**  Mersin **·**  Muğla **·**  Muş **·**  Nevşehir **·**  Niğde **·**  Ordu **·**  Osmaniye **·**  Rize **·**  Sakarya **·**  Samsun **·**  Şanlıurfa **·**  Siirt **·**  Sinop **·**  Şırnak **·**  Sivas **·**  Zonguldak **·**  Tekirdağ **·**  Tokat **·**  Trabzon **·**  Tunceli **·**  Uşak **·**  Van **·**  Yalova **·**  Yozgat