recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Maksak** ehk **rusuk** (*Fistulina hepatica*) on maksakuliste sugukonda maksaku perekonda kuuluv seeneliik.

Seene viljakeha on üheaastane, lühikese jala või keeletaoline, paks, suur, elastne ja lihakas. Ülapind virsiku- või lihapunane. Vanalt veripunane, siis katab 
viljakeha 2-5 mm paksune limakiht. Alapind helekollane, torukestekiht on moodustunud üksteisest eraldunud torukestest. Jalg hele-kollakaspruun, tihedalt
peenenäsaline. Seeneliha elastne nagu liha, kergesti lõigatav, punasekiuline, pigistades eritub sellest punast vedelikku. Kogu viljakeha tõmbub kuivades
kokku ja tumeneb hüübinud vere värvi. 

Teisi taolisi punaseid lihakaid torikseeni Eestis ei ole. Torukesed on eraldi hoiduvad, justkui miniatuursed kõrvuti asetsevad makaronid.

Eestis pillatult ja vähearvukalt maa lääne-, loode-, ja põhjaosas metsades ning puisniitudel, harvem parkides tamme elusate puude tüvedel ja juurtel. 
Viljakehi on leitud augustist oktoobri alguseni.

Kirjandus
---------

* Tuomo Niemelä, *Torikseened Soomes ja Eestis*, Tartu: Eesti Loodusfoto, 2008.

Välislingid
-----------

* Maksak andmebaasis eElurikkus Muuda Vikiandmetes
Richard Donner (2006)
**Richard Donner** (24. aprill 1930 New York – 5. juuli 2021 Los Angeles, California) oli USA filmitegija.

Donner alustas karjääri televisioonis, lavastades mitmete telesarjade, sh "The Man from U.N.C.L.E.", "The Fugitive" ja "Videviku tsoon" ("The Twilight Zone"), episoode. Tema esimene lavastatud filmi oli madalaeelarveline "X-15" (1961). Läbimurde tegi Donner õudusfilmiga "Oomen" ("The Omen"; 1976). Seejärel lavastas ta märgilise tähendusega superkangelasefilmi "Superman" (1978) peaosas Christopher Reeve'iga. 1980. aastatel lavastas ta muuhulgas seikluskomöödia "Kõurikud" ("The Goonies"; 1985) ja jõulukomöödia "Vaimude kättemaks" ("Scrooged"; 1988) ning andis uue hoo semukomöödia žanrile filmisarjaga "Surmarelv" ("Lethal Weapon").

1985. aastal abiellus ta produtsendi Lauren Shuler Donneriga. 1986. aastal asustasid nad produktsioonikompanii The Donners' Company, mis on tootnud muuhulgas sellised filmid nagu "Päästke Willy" ("Free Willy"; 1993) ja "X-mehed" ("X-Men"; 2000).

Välislingid
-----------

* IMDb link puudub andmekogus IMDb (inglise)
* "Suri USA filmirežissöör Richard Donner". kultuur.err.ee. 6.7.2021.
**Juhan Sütiste** (sünninimi **Johannes Schütz**; kuni 1936 **Juhan Schütz**; 28. detsember 1899 Tähtvere vald – 10. veebruar 1945 Tallinn) oli eesti luuletaja.

Juhan Sütiste oli pärit vaesest perekonnast. Algkooli lõpetamise järel õppis 1913–1919 Tartus kellassepa ametit. Gümnaasiumihariduse omandas ta õhtukoolis. 

Õppis aastatel 1923–1931 Tartu Ülikoolis filosoofia- ja õigusteaduskonnas, kuid stuudium jäi lõpetamata. Oli kirglik jalgpallur Eesti akadeemilise spordiklubi meeskonnas ja võitis Eesti meistrivõistlustel odaviskes mitu medalit, 1928. aastal tuli odaviskes Eesti meistriks. Võitis odaviskes kulla ka 1927. aastal Roomas peetud üliõpilaste olümpiaadil. Oli Tartus vabakutseline kirjanik ning aastatel 1938–1941 Tallinnas Eesti Draamateatri dramaturg. 

Saksa okupatsiooni ajal september 1941–juuli 1942 oli vangis Patarei vanglas.

Isiklikku
---------

Tema onupoeg oli viiuldaja Hugo Schütz, ka onupoja poeg Juhan Schütz oli viiuldaja.

Looming
-------

Luuletaja hakkas ennast väljendama 1921. aastal, osales koguteostes "Sang" ja "Bumerang" (mõlemad 1925) ning kirjanduse elulähedust nõudvas liikumises (1929–1930 ajalehe Kirjanduslik Orbiit toimetaja). Kirjandusteadlane ja kirjanik Oskar Kruus, kes on Sütiste loomingut põhjalikult uurinud, on Juhan Sütistet nimetanud üheks Eesti silmapaistvamaks uusrealistiks. Teemadest eelistas ühiskondlikku ebavõrdsust, loodus- ja reisimuljeid, sõjaolustikku. Kirjutas ka saksavastase vabadusvõitluse teemalisi näidendeid ja viljeles ka teatrikriitikat.

### Teosed

Näidendid

* "Ristikoerad" (1945)

Luulekogud

* "Rahutus" (1928)
* "Peipsist mereni" (1930)
* "Maha rahu" (1932)
* "Kaks leeri" (1933)
* "Südasuvi" (1934)
* "Päikese ootel" (1935)
* "Sadamad ja saared" (1936)
* "Ringkäik" (1937)
* "Valgus ja varjud" (1939)

Poeemide tsükkel

* "Kahe sõja vahel" (1937–1941)

Teatrikriitika

* "Iga hetk on loov" (1974)

Mälestuse jäädvustamine
-----------------------

* Juhan Sütiste järgi on nimetatud tänav Tallinnas Mustamäel – Juhan Sütiste tee (tihti ka J. Sütiste tee või Sütiste tee)

Viited
------

1. 1 2  Maa Hääl : maarahva ajaleht, nr. 36, 26 märts 1934
2. ↑   Haakristi haardes. Tallinn 1979, lk 64
3. ↑  "Kes oli Juhan Sütiste?". *Eesti Päevaleht*. Vaadatud 14. veebruaril 2024.

Välislingid
-----------

* Biograafia ESBL-is
* Juhan Sütiste Eesti biograafilises andmebaasis ISIK
*
**Ajavahemik** on aja osa, mida on võimalik kirjeldada ajapunktide "algus" ja "lõpp" ning ajalõigu "kestus" abil. 

Ajavahemiku sümboliks on {\displaystyle \Delta t} ("delta t").

Ajavahemike alusel on võimalik luua erinevaid ajaskaalasid ja nende abil aega mõõta.

Lisaks igale inimesele tuttavatele ajavahemikele nagu "päev" (päikesetõusu ja päikeseloojangu vaheline ajavahemik) või "aasta" (ajavahemik Päikese madalseisust (talvine pööripäev) kuni kõrgseisuni (suvine pööripäev) ning tagasi Päikese madalseisuni) mõõdetakse füüsikas aega näiteks sekundites (radioaktiivse aine pooldumiseks kuluv aeg), bioloogias juurdekasvuühikutes (kudede juurdekasvuks kuluv aeg), nurgakraadides (millega mõõdetakse Foucault' pendli abil Maa pöörlemist).

Tänapäeva füüsikas loetakse lühimaks ajavahemikuks füüsik Max Plancki järgi nimetatud Plancki aega (umbes 10−43 s), mis vastavalt definitsioonile kujutab enesest väikseimat aegruumi osa ning pikimaks ajavahemikuks Universumi vanust Suurest Paugust kuni tänaseni (umbes 14  miljardit aastat ehk 4,4·1017 sekundit).

Neuropsühholoogias loetakse oluliseks ajavahemikuks "hetke" ("silmapilku"), mida mõistetakse kui subjektiivset oleviku tunnetust, mida inimene väljendab sõnaga "nüüd". Eri uurimistulemuste kokkuvõttena on selline ajavahemik umbes kolme sajandiku sekundi pikkune, mis umbes vastab kiirete keemiliste sünapside ärrituse ülekandeajale ehk sünaptilisele latentsusajale. Näiteks on inimene võimeline ajaliselt eritlema veel 0,03 sekundise kestusega mürade vaheldumist. 

| Ajavahemik (sulgudes lühend) | Tähendus |
| --- | --- |
| sekund (s) | põhiühik |
| hetk (silmapilk) | tavakeeles täpselt määratlemata ajavahemik, neuropsühholoogias ca 0,03 sekundit |
| moment | tavakeeles täpselt määratlemata ajavahemik, mõistetakse ka hetke (ca 0,03 sekundit) tähenduses. Angloameerika mõõtühikute süsteemis määratud kui 90 sekundit. |
| minut (min) | 60 sekundit |
| koolitund | 45, 50, 55, 60 või 90 minutit |
| tund (h, ladina keeles *hora*) | 60 minutit |
| vahikord (*Glasen*) | merelaevadel 4-tunnine valveaeg |
| päev (d, ladina keeles *dies*) | ajavahemik päikesetõusust päikeseloojanguni |
| ööpäev | 24 tundi |
| nädal | 7 päeva |
| kümmepäevak ehk dekaad (ladina keeles *decennium,* kr. *δεκαετίες*) | 10 päeva. NB! Inglise keeles käib *decade* 10 aasta kohta. |
| kuu | 28, 29, 30 või 31 päeva |
| kvartal | 3 kuud |
| trimester | umbes 3-kuuline õppeperiood |
| tertsiaal | 4 kuud |
| semester (ladina keeles *semestris*, kuus kuud) | 6 kuud |
| aasta (a, ladina keeles *annum*) | 12 kuud, 365 või 366 päeva |
| kaksaastak ehk biennium | 2 aastat |
| neliaastak ehk olümpiaad | 4 aastat |
| viisaastak ehk kvinkvennium (ladina keeles *quinquennium*) ehk lustrum (ladina keeles *lustrum*) | 5 aastat |
| seitseaastak (ladina keeles *hebdomadis*) | 7 aastat |
| kaheksa-aastak (ladina keeles *octaeteris*) | 8 aastat |
| kümnend | 10 aastat (ingliskeelne sõna *decade* on prantsuse ja ladina keele kaudu tuletatud kreekakeelsest sõnast δεκάς [dekas], "kümnene rühm" ja tähendab 10-aastast perioodi.) |
| sajand (saj, ladina keeles *centennium*) | 100 aastat |
| aastatuhat (ladina keeles *millennium*) | 1000 aastat |

Viited
------
**Mai Krikk** (17. mai 1946 – 16. veebruar 2024) oli eesti ajaloolane, politseimuuseumi rajaja.

1971. aastal lõpetas ta Tartu Riikliku Ülikooli ajalooteaduskonna *cum laude,* ühiskonnaõpetuse õpetaja ja arhiivitöötaja erialal. Pärast seda töötas 22 aastat ühiskonnateaduste õppejõuna ja kaks aastat politseiajaloo õppejõuna Tallinna Politseikoolis.

Aastatel 1997–2011 töötas Mai Krikk Politseiametis Eesti politsei ajaloo uurijana.

Politseimuuseum
---------------

Mai Kriki uurimistöö põhjal rajati (raamatus Kahe võimu vahel, 2016) Eesti Politseimuuseum, mis avati 14. novembril 2001. See töötas algul Tallinnas aadressil Lai 38 / Pagari 1 ning aastatel 2004–2013 aadressil Pärnu mnt 139. 

Seoses Mai Kriki töölt vabastamisega 12. oktoobril 2011 võib lugeda Politseimuuseumi tegevuse lõppenuks (järgnevalt eemaldati Eesti Vabariigi Politseiametis olnud politseijuhtide pildid aastatest 1918–1940). Ametlik ekspositsioonide ning annetuste laialijagamine toimus 18. oktoobril 2013. Osa muuseumi materjalidest läks Rakvere politseitöötoale, mis nimetati seejärel Politseimuuseumiks.

Teosed
------

Mai Krikilt on ilmunud 14 raamatut politsei ajaloost.

Tunnustus
---------

Mai Krikk pälvis oma töö eest 2002. aastal Eesti Muinsuskaitse Seltsi tänukirja ja Konstantin Pätsi mälestusmedali panuse eest Eesti Politsei ajaloo uurimisel ja jäädvustamisel (nt Politsei Peavalitsuse ülema Hugo-Johannes Mölder (Möldre) 1924-1925.a. jt. Eesti Vabariigi eest seisnute väheldaste andmete taastamisel). 2004. aastal tunnustas Eesti Politsei Naisühendus Lydia teenetekujuga () -. 

### Ekslik tunnustusteade

14. veebruaril 2007 Eesti Ekspressis ilmunud riikliku aumärgi saamiseks esitatute nimekirjas oli ka Mai Krikk, kuid hiljem selgus, et ta siiski aumärki ei saa.

Viited
------

1. 1 2  Kahe võimu vahel. Ajaloolasena parteis ja politseis 1971–2011 Apollo
2. ↑  Mai Krikk Digar

Välislingid
-----------

* Jüri Pino. "Arvustus. Mälestused punastest ja sinistest" ERR kultuur, 30. mai 2016
Ants Leemets (1999)  
Foto: Jaan Künnap
**Ants Leemets** (23. juuni 1950 Rakvere – 23. november 2019) oli eesti poliitik ja muuseumijuht. 

Sündis Rakveres ja lõpetas 1968. aastal Rakvere 1. Keskkooli. Aastal 1976 lõpetas ta Tartu Riikliku Ülikooli õigusteaduskonna. 1988. aastal töötas Ants Leemets agrofirma «Pandivere» kommertsdirektorina. 

Aastatel 1992–1995 oli ta Lääne-Viru maavanem ja seejärel veidi üle poole aasta portfellita minister (regionaalminister) Tiit Vähi teises valitsuses. Aastal 1999 kuulus Leemets asendusliikmena Riigikogu IX koosseisu. 

Leemets oli Tallinna abilinnapea 1996. aasta novembrist 1999. aasta märtsini ning uuesti 1999. aasta novembrist kuni 2001. aasta maini. 

Alates 2002. aastast surmani juhtis ta sihtasutust Virumaa Muuseumid. Ants Leemets oli ka Eesti Liikumispuudega Inimeste Liidu president ning Tallinna linnavolikogu liige.

Tunnustus
---------

2019. aastal sai ta Tallinna teenetemärgi aastatepikkuse töö eest Tallinna linnavolikogu liikmena ning volinikuna antud panuse eest Tallinna arengusse.

Viited
------

1. ↑  EESTI NSV ÜLEMNÕUKOGU PRESIIDIUMI SEADLUS nr 760 NSV Liidu rahvasaadikute valimiste ringkonnakomisjonide moodustamise kohta territoriaalsetes valimisringkondades Eesti NSV-s, EESTI NÕUKOGUDE SОTSIALISTLIКU VABARIIGI ÜLEMNÕUKOGU JA VALITSUSE TEATAJA 30. detsember 1988 Nr. 53 (878), lk 1260
2. ↑  "Tallinn > Aukodanikud". 24.11.2019. Originaali arhiivikoopia seisuga 14.05.2021.
**Karl-Eduard Pajos** (2. juuli 1894 Tõrma küla, Rakvere vald, Virumaa – 23. mai 1953 Nõroblagi vangilaager, Permi oblast, Vene NFSV) oli Eesti agronoom ja poliitik. 

Karl Pajos õppis Tõrma külakoolis ja Rakvere linnakoolis. 1909. aastal asus tööle Rakvere vallakirjutaja abina ja talurahva asjade komissari asjaajajana. 1911. aastal jätkas õppimist Ufa, järgmisel aastal Kostroma maamõõdukoolis, omandades 1915. aastal maamõõtja-taksaatori kutse. 

1915. aastal mobiliseeriti ta Venemaa keisririigi armeesse ja teinud läbi viiekuulise lipnikukursuse Pavlovi sõjakoolis, osales 1916. aastast 46. kütipolgu koosseisus I maailmasõjas. 1917. aastal teenis 1. Eesti jalaväepolgu rooduülemana ja langes 5. oktoobril 1917 Muhumaal sakslaste kätte vangi, viibis 7 kuud vangis Saksamaal, kust tagasi Eestisse jõudes määrati 21. novembril 1918 Rakveres formeeritud 5. jalaväepolgu rooduülemaks. Vabadussõjas osales Eesti vägede taandumislahingud Valklani ja ka Rakvere vabastamisest 12. jaanuaril 1919. 1920. aastal haigestus ja saadeti Tallinna sõjaväehaiglasse, kus arstlik komisjon tunnistas ta riviteenistuseks kõlbmatuks ning määras ohvitseride reservi. Jätkas teenistust Valga jaamakomandandi abina, Vabadussõja lõppedes saadeti erru alamkapteni auastmes.

Karl Pajos õppis seejärel Tartu ülikooli põllumajandusosakonnas, mille lõpetas 1924. aastal ja 1. veebruaril 1924. aastal valis Viru maanõukogu Karl Pajose Viru maavalitsuse esimeheks. Lisaks maavalitsuse esimehe kohuste täitmisele oli Karl Pajos ka põllumajanduse ja tööhoolekande juhataja. Virumaale rajati maavalitsuse algatusel Arkna, Vaeküla ja Avanduse põllutöökool ning Mõdriku kodumajanduskool. 

Karl Pajos oli Põllumeeste Kogu liige ning Põllumeeste kogu Virumaa esinduse esimees. IV Riigikogu (1929–1932) liige.

1934. aasta põhiseadusega likvideeriti Eestis senised maakonna omavalitsused. Senised maavanemad jäid ametisse ajutiste maavalitsuste esimeestena. 1. mail 1938 jõustunud Maakonnaseaduse järgi oli Viru maavanem Karl Pajos maakonnaomavalitsuse juht ja ühtlasi keskvalitsuse esindaja maakonnas, asendades seni eksisteerinud ajutise maavalitsuse esimehe ametikoha.

1940. aasta riigipööre järel vabastati Pajos maavanema ametist. Ta varjas end kuni 1941. aasta augustini, mil Saksa armee hõivas Virumaa. 12. augustil asus Karl Pajos Viru maavalitsust reorganiseerima. Maavanema kohal sai ta olla lühikest aega, sest Saksa võimud määrasid uueks maavanemaks Arkna koolijuhataja Karl Erenurme. Pajos jäi tööle põllumajandusosakonna juhatajana kuni septembrini 1944. aastal.

Arreteeriti NKVD poolt 21. veebruaril 1945 Rakvere vallas Karitsa külas. Suri Nõukogude vangilaagris.

Viited
------

1. ↑  Maakonnaseadus. Riigi Teataja, nr. 43, 27 aprill 1938

Välislingid
-----------

* Eesti kommunismiohvrid 1940–1991
* Talumees Karl Pajos sai kuusteist aastat olla Viru maavalitsuse eesotsas, Virumaa Teataja, 2. juuli 2004
Marcus Holmgren Pedersen 2022. aastal Feyenoordi mängijana
**Marcus Holmgren Pedersen** (sündinud 16. juulil 2000 Hammerfestis) on Norra jalgpallur, kes mängib paremkaitsjana Itaalia kõrgliigaklubis Sassuolo.

Norra kõrgliigas debüteeris ta 2018. aastal Tromsø meeskonnas. 2020. aasta veebruaris liitus ta Norra kõrgliigaklubiga Molde.

2021. aasta juunis sõlmis ta viieaastase lepingu Hollandi kõrgliigaklubiga Feyenoord. Hooajal 2022/23 tuli ta Feyenoordiga Hollandi meistriks. 2023. aasta augustis läks ta Feyenoordist laenule Sassuolosse.

Norra jalgpallikoondises tegi Pedersen debüüdi 1. septembril 2021 MM-i valikmängus Hollandi vastu.

Saavutused
----------

Feyenoord
* Eredivisie: 2022–23
* UEFA Euroopa Konverentsiliiga: Teine koht 2021–22

Viited
------

1. ↑  "Feyenoord vindt in Holmgren Pedersen nieuwe rechtsback". *feyenoord.nl* (hollandi). Feyenoord. 22. juuni 2021. Vaadatud 22. juunil 2021.
2. ↑  "Feyenoord laat Pedersen op huurbasis naar Sassuolo vertrekken" (hollandi). 22. august 2023. Vaadatud 22. augustil 2023.
Kellatorn Norillagis hukkunute mälestuseks
**Memoriaalkompleks Norillagis hukkunutele** on mitme rahva poolt rajatud memoriaalid Norillagi vangilaagris hukkunud sunnitöölistele. Memoriaalkompleks asub Norilskis Schmidti mäe jalamil. Sinna maeti Norilski laagrites hukkunud vange aastatel 1946–1952.

Memoriaal Norilski laagrites hukkunud baltlastele
-------------------------------------------------

Paremal memoriaal hukkunud poolakatele, vasakul baltlaste memoriaal (2016
10. augustil 1991 avati memoriaal Norilski laagrites hukkunud baltlastele. Sel päeval jõudsid 1941. aastal Norilski laagritesse esimesed Balti riikides arreteeritud ohvitserid. Memoriaal koosneb 4,5 meetri kõrgusest kolme küljega raudkivist püramiidist ning kolmest puuristist. Püramiidi Eesti küljel on mälestustahvel kirjaga: KÕIGILE SÜÜTULT KANNATANUD EESTI VABARIIGI KODANIKELE 1991. Sama tekst on ka vene ja inglise keeles.

Viited
------

1. ↑

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Memoriaalkompleks Norillagis hukkunutele** |

* Vaino Kallas, 15 aastat memoriaali püstitamisest Norilskis hukkunud baltlastele, Pärnu Postimees, 31. august 2006
* Мемориальный комплекс «Норильская Голгофа»
H&E värving basaalrakulise nahavähi biopsiaproovis. Vähirakkude tuumad omavad sinkjas-lillakat värvust ning rakuväline maatriks on tumeroosa.
**Hematoksüliin-eosiinvärving** (erialases kirjanduses tähistatakse sageli kui H&E värving) on histoloogias laialdaselt kasutatava värvingu tüüp, mille puhul eristub koeproovis kontrastselt rakutuumade sinine värvus, rakuvälise maatriksi tumeroosa värvus ja tsütoplasma heleroosa värvus. Sel viisil võimaldab H&E värving visualiseerida valgusmikroskoobi all koeproovides leiduvaid eri tüüpi rakkudest moodustuvaid mustreid. Seepärast on H&E värving tänapäevani levinuim meditsiinis ja veterinaarias, tuvastamaks patoloogilisi muutusi koe tasemel.

Värving kasutab kaht värvainet, rakutuumade kromatiiniga seostuvat hematoksüliini (eraldatakse *Haematoxylum campechianum* puu puidust) ja valkudega seostuvat eosiini (sünteetiliste värvide rühm). Seega pole H&E värvingu puhul tegemist antikehade kasutamisel põhineva värvinguga. H&E värvingu protokolle on mitmeid, kuid fikseeritud parafiniseeritud koelõikudes võtab värving tüüpiliselt mõnikümmend sekundit kuni minuteid aega. Hematoksüliini on riiete värvainena tuntud juba 15. sajandi lõpust ning eosiini sünteesi käivitas samal eesmärgil saksa keemik Heinrich Karo 1874. aastal. 1876. aastal ilmus saksa teadlase Ernst Fischeri uurimistöö, mis esmakordselt demonstreeris eosiini kasutamist mikroskoopiapreparaatide värvinguks. See inspireeris vene keemikut N. Wissozky’t katsetama värvainete kombinatsiooni ning tekkivat H&E värvingut kirjeldas ta esmakordselt 1877. aastal.

Viited
------

1. ↑  Aunapuu, Marina (2012). "E-kursuse "Histoloogiline tehnika" materjalid" (PDF). *Tartu Ülikool*. Vaadatud 11.10.2023.
2. ↑  "Histopatoloogia osakond". *Regionaalhaigla | Investeerime inimeste tervisesse*. 17. august 2017. Vaadatud 11. oktoobril 2023.
3. ↑  Fischer, Andrew H.; Jacobson, Kenneth A.; Rose, Jack; Zeller, Rolf (1. mai 2008). "Hematoxylin and eosin staining of tissue and cell sections". *CSH protocols*. **2008**: pdb.prot4986. DOI:10.1101/pdb.prot4986. PMID 21356829.
4. ↑  "From silks to science: The history of hematoxylin and eosin staining - Hektoen International". *hekint.org* (Ameerika inglise). 11. jaanuar 2023. Vaadatud 11. oktoobril 2023.
5. ↑  "Hematoxylin and Eosin (HE) Staining Protocol". *www.ihcworld.com*. Originaali arhiivikoopia seisuga 23. september 2023. Vaadatud 11. oktoobril 2023.
6. ↑  Wittekind, D. (2003). "Traditional staining for routine diagnostic pathology including the role of tannic acid. 1. Value and limitations of the hematoxylin-eosin stain". *Biotechnic & Histochemistry: Official Publication of the Biological Stain Commission*. **78** (5): 261–270. DOI:10.1080/10520290310001633725. ISSN 1052-0295. PMID 14989644.
7. ↑  Wissozky, N. (1. detsember 1877). "Ueber das Eosin als Reagens auf Hämoglobin und die Bildung von Blutgefässen und Blutkörperchen bei Säugethier- und Hühnerembryonen". *Archiv für mikroskopische Anatomie* (saksa). **13** (1): 479–496. DOI:10.1007/BF02933947. ISSN 0176-7364.
**Pardiralli** on Eesti Vähihaigete Laste Vanemate Liidu korraldatav iga-aastane heategevuslik hooandmise ettevõtmine Liidu eesmärkide poole liikumiseks, vähihaigete laste ja nende perede olukorra teadvustamiseks ning ettevõtete ja eraisikute üleskutsumiseks panustama heategevuslikku abistamisse ja heaolu suurendamisse. 

Pardiralli haripunktiks oli aastatel 2014-2019 perepäev koos vannipartide võiduujutamisega. Aastast 2020 toimub Pardiralli ETV vahendusel otseülekandena Kadrioru kanali juurest. 

Liit on toeks neile vanematele, kelle lapsel on vähk, ning aitab perekonnal toime tulla selle raske elumuutuse, vajadusel ravi ja hingelise poolega.

Annetused
---------

Esimene pardiralli toimus aastal 2014, kus plaaniti koguda 25 000 eurot, kuid eesmärk täitus pea kolmekordselt! Teine pardiralli toimus juba oluliselt suuremalt, võistlustulle läksid 10 000 parti ning koguti üle 120 000 euro. Aastatega on partide hulk suurenenud ning 2020. aastal koguti rekordsumma 414 564 eurot ja rallil osales 15 247 vanniparti.

* 2014 – koguti 70 832 eurot
* 2015 – koguti 121 257 eurot
* 2016 – koguti 132 948 eurot
* 2017 – koguti 97 945 eurot
* 2018 – koguti 227 836 eurot
* 2019 - koguti 261 849 eurot
* 2020 - koguti 414 564 eurot, millest 30 000 annetati Eesti Puuetega Inimeste Kojale

Koostööpartnerid
----------------

EVLVL on kaasanud Pardiralli läbiviimisse ka teisi partnereid: 

* Tartu Ülikooli Kliinikum - 2015
* SA Tartu Ülikooli Kliinikumi Lastefond - 2016
* SA Heategevusfond Minu Unistuste Päev - 2017, 2018 ja 2019
* SA Vähiravifond "Kingitud Elu" - 2018 ja 2019
* Eesti Puuetega Inimeste Koda - 2020

Välislingid
-----------

* Pardiralli veebileht
* Pardiralli Facebooki leht
* Eesti Vähihaigete Laste Vanemate Liidu koduleht
**Sępólno maakond** (poola *powiat sępoleński*) on 2. järgu haldusüksus (maakond) Poolas Kujawy-Pomorze vojevoodkonna loodeosas. Maakonna keskus asub Sępólno Krajeńskie linnas.

Sępólno maakond loodi 1919. aastal, kuid see kaotati 1975. aastal. Sępólno maakond taasloodi 1999. aastal haldusreformi käigus.

Haldusjaotus
------------

Maakonnas on kolm linna: Kamień Krajeński, Sępólno Krajeńskie ja Więcbork.

Sępólno maakonnas on neli valda:

* Kamień Krajeński vald
* Sępólno Krajeńskie vald
* Sośno vald
* Więcborki vald

Viited
------

1. ↑  Sępólno Krajeńskie Encyklopedia PWN. Vaadatud 26. septembril 2023
2. ↑  Sępólno Krajeńskie. Historia miejscowości Wirtualny Sztetl. Vaadatud 26. septembril 2023

Kujawy-Pomorze vojevoodkonna vapp
Kujawy-Pomorze vojevoodkond

**maakonnaõigustega linnad:** Bydgoszcz |
Grudziądz |
Toruń |
Włocławek  

**maakonnad:** Aleksandrów Kujawski |
Brodnica |
Bydgoszcz |
Chełmno |
Golub-Dobrzyń |
Grudziądz |
Inowrocław |
Lipno |
Mogilno |
Nakło |
Radziejów |
Rypin |
Sępólno |
Świecie |
Żnin |
Toruń |
Tuchola |
Wąbrzeźno |
Włocławek
Alpi mägikits *(Rupicapra rupicapra rupicapra)* Austria Alpides
Mägikits *(Rupicapra rupicapra)* Itaalias
**Alpi mägikits** *(Rupicapra rupicapra)* on sõraliste seltsi *(Artiodactyla)*, veislaste *(Bovidae)* sugukonda, kitslaste alamsugukonda *(Caprinae)*, mägikitse *(Rupicapra)* perekonda kuuluv loomaliik, kelle elupaigaks on kõrged mäed. Alpi mägikits jaguneb mitmeks alamliigiks: *Rupicapra rupicapra rupicapra* (elab Alpides), *Rupicapra rupicapra asiatica* (elab Väike-Aasias, Musta mere piirkonna kirdepoolsetes mägedes, Türgi idaaladel ja Gruusia edelapoolsetel aladel; on eelnimetatust väiksem ja kahvatuma suvekarvaga), *Rupicapra rupicapra balcanica* (elab Balkani poolsaarel; võib olla Alpides elavast kitsest veidi suurem ja pikemate sarvedega; ka karvkatte värvitoon erineb pisut), *Rupicapra rupicapra carpatica* (elab Karpaatides) ja *Rupicapra rupicapra tatrica* (elab Tatrates).

Viited
------

1. ↑  Mazza, Giuseppe (5. september 2010). "Rupicapra rupicapra". *Monaco Nature Encyclopedia* (Ameerika inglise). Vaadatud 10. augustil 2023.

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Alpi mägikits** |
***Bolinopsis infundibulum*** on keskmise suurusega pelaagiline kammloom, keda võib kohata põhjapoolkera rannikute lähedal, eriti Põhjameres. Liik eelistab soolast merevett, kuid teda on leitud ka Läänemere vetes.

Kirjeldus
---------

*Bolinopsis infundibulum* võib kasvada kuni 15 cm pikaks. Keha on läbipaistev või harukordadel kergelt piimjasvalge. Kehal on kaheksa kammplaadikeste rida, mille abil loom ujub; neli rida neist on pikad ja neli lühikesed. Kammplaadikesed tekitavad liikudes päevavalguses iseloomuliku iridestseeruva efekti, öösel iseloomustab neid fosforestsents.

Kammloomal on saagi tabamiseks kaks lühikest narmalist kombitsat. Suu ümber on kaks lapatsit või sagarat, vastasotsas on keha nürija tipu kujuline. Liik on röövtoiduline. *Bolinopsis infundibulum* sööb aerjalalisi, krilli ja muud zooplanktonit. Püütud saak suunatakse limaga kaetud lapatsite vahele suu suunas ripsmeliste struktuuride abil, mis transpordivad saagi suhu.

Viited
------

1. ↑  Bolinopsis infundibulum (O.F. Müller, 1776) - WoRMS
2. ↑  [Marget Metsla: "Meduuside ja kammloomade levik ning puhangud Läänemeres ning teistes riimveelistes ökosüsteemides" Tartu Ülikool, 2013 (bakalaureusetöö)]
3. ↑  Common northern comb jelly (Bolinopsis infundibulum). - The Marine Life Information Network
4. ↑  Common northern comb jelly (Bolinopsis infundibulum). - The Marine Life Information Network
**Białobrzegi maakond** (poola *powiat białobrzeski*) on 2. järgu haldusüksus (maakond) Poolas Masoovia vojevoodkonna lõunaosas. Maakonna keskus asub Białobrzegi linnas.

Białobrzegi maakond moodustati 1956. aastal. 1975. aastal Białobrzegi maakond likvideeriti, kuid taasloodi 1999. aastal haldusreformi käigus.

Haldusjaotus
------------

Maakonnas on kaks linna: Białobrzegi ja Wyśmierzyce.

Białobrzegi maakonnas on kuus valda:

* Białobrzegi vald
* Promna vald
* Radzanówi vald
* Stara Błotnica vald
* Stromieci vald
* Wyśmierzyce vald

Viited
------

1. ↑  Powiat białobrzeski - Informacje Info-Polska. Vaadatud 17. septembril 2023

Masoovia vojevoodkonna vapp
Masoovia vojevoodkond

**maakonnaõigustega linnad:** Ostrołęka |
Płock |
Radom |
Siedlce |
Varssavi (Warszawa)   

**maakonnad:** Białobrzegi |
Ciechanów |
Garwolin |
Gostynin |
Grodzisk Mazowiecki |
Grójec |
Kozienice |
Legionowo |
Lipsko |
Łosice |
Lääne-Varssavi maakond |
Maków |
Mińsk |
Mława |
Nowy Dwór Mazowiecki |
Ostrołęka |
Ostrów Mazowiecka |
Otwock |
Piaseczno |
Płock |
Płońsk |
Przasnysz |
Przysucha |
Pruszków |
Pułtusk |
Radom |
Siedlce |
Sierpc |
Sochaczew |
Sokołów |
Szydłowiec |
Żuromin |
Zwoleń |
Żyrardów |
Węgrów |
Wołomin |
Wyszków
**Hesseni maakrahvkond** (saksa *Landgrafschaft Hessen*) oli Saksa-Rooma riigi vürstkond. See eksisteeris eraldi maaüksusena 1264. aastast kuni 1567. aastani, mil see jagati viimase maakrahvi Philipp I poegade vahel.

Ajalugu
-------

Varakeskajal moodustas germaani hõimu kattide järgi nime saanud Hessengau territoorium ning sellega külgnev Lahngau Frangimaa hõimuhertsogkonna põhjaosa. Pärast konradiinidest hertsogite hääbumist omandasid Tüüringi maakrahv Ludwig I ja tema järglased järk-järgult need Lääne-Frangimaa krahvkonnad.

Maakrahv Heinrich Raspe surma järel 1247. aastal puhkenud Tüüringi pärilussõjas tagas tema vennatütar, Brabanti hertsoginna Sophie, Hesseni valdused oma alaealisele pojale Heinrichile, kellest sai 1247. aastal esimene Hesseni maakrahv ja Hesseni dünastia asutaja. Ülejäänud Tüüringi maakrahvkond läks Wettinist pärit Meißeni markkrahvile Heinrich III-le. Saksamaa kuningas Adolf ülendas Hesseni Heinrich I 1292. aastal vürstiseisusse.

Aastatel 1308–1311 ja taas 1458. aastast oli maakrahvkond jagatud Ülem-Hesseniks ja Alam-Hesseniks. See taasühendati maakrahv Wilhelm II ajal aastal 1500. Maakrahvkond tõusis esmatähtsaks Wilhelmi poja, maakrahv Philipp I (Philipp Suuremeelse) ajal, kes võttis pärast 1526. aasta Hombergi sinodit omaks protestantismi ning astus seejärel samme protestantlike vürstide ja valitsejate kaitseliidu loomiseks katoliikliku keisri Karl V vastu. Pärast Philipp I surma 1567. aastal jagati maakrahvkond tema poegade vahel esimesest abielust, mis nõrgestas oluliselt maakrahvkonna tähtsust.

* Hessen-Kassel (1803. aastast Hesseni kuurvürstkond, 1866. aastal liidendati Preisimaa Hessen-Nassau provintsi) läks Wilhelm IV-le;
* Hessen-Marburg (liin hääbus 1604. aastal, liidendati Hessen-Kasselisse ja Hessen-Darmstadti) läks Ludwig IV-le;
* Hessen-Rheinfels (liin hääbus 1583. aastal, liidendati Hessen-Kasselisse) läks Philipp II-le;
* Hessen-Darmstadt (1806. aastast Hesseni suurhertsogkond,1918. aastast Hesseni rahvariik) läks Georg I-le.

Hesseni territooriumid taasühendati alles 1945. aastal Suur-Hesseni moodustamisel (ilma Reini Hessenita) liitlaste poolt okupeeritud Saksamaa osana.

Vaata ka
--------

* Hesseni valitsejate loend
* Hesseni kuurvürstkond
* Hesseni suurhertsogkond
* Hessen-Darmstadti maakrahvkond
* Hessen-Homburgi maakrahvkond
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib Saksa autasust; Eesti autasu kohta vaata artiklit Haavatasaamise tunnusmärk.* |

---

1918. aasta versioon mustas
**Haavatu märk** (saksa keeles *Verwundetenabzeichen*) oli Saksamaa sõjaväeline autasu, mida anti haavatud Saksa sõduritele esimese ja teise maailmasõja ajal. Pärast 1943. aasta märtsi anti seda ka haavatud tsiviilisikutele. See oli kõige levinum Saksamaa autasu.

Klassid
-------

Haavatu märgil oli kolm järku:

* must (3. järk) – anti ühel või kahel korral haavata saamisel;
* hõbedane (2. järk) – anti neljal või viiel korral haavata saamisel, ka jäseme, silma ja osalisel kuulmise kaotusel;
* kuldne (1. järk, võidi väljastada ka postuumselt) – anti viiel või enamal korral haavata saamise, täieliku nägemiskaotuse või tõsise ajukahjustuse korral.

"Automaatne" Raudrist
---------------------

1. juunil 1940 ütles Hitler oma kõnes, et iga hõbedase või kuldse märgi kandidaat saab automaatselt II klassi Raudristi, kui tal seda veel pole.

1944. aasta 20. juuli haavatu märk
----------------------------------

1944. aasta 20. juuli haavatu märk on haavatu märkidest ilmselt kõige haruldasem, sest seda anti ainult neile, kes said vigastada 20. juuli vandenõus.
**Frank Busemann** (sündinud 26. veebruaril 1975 Recklinghausenis) on endine Saksamaa tõkkejooksja ning kümnevõistleja. Peale sportlaskarjääri lõppu on ta töötanud Saksa telekanalis Das Erste kergejõustikualase asjatundjana.

Sportlikud saavutused
---------------------

Busemann alustas oma karjääri 110 meetri tõkkejooksjana ning võitis 1994. aastal Lissabonis juunioride kergejõustiku maailmameistrivõistlustel kuldmedali tulemusega 13,47 sekundit. 1997. aasta Euroopa U23 meistrivõistlustel kergejõustikus Turus võitis ta samuti kuldmedali tulemusega 13,54 sekundit.

Tõkkejooksu kõrvalt tegeles Busemann kümnevõistlusega ning Euroopa karikavõistlustel mitmevõistluses tuli Saksamaa meeskonna koosseisus 1996. aastal Lages karikavõitjaks isikliku tulemusega 8522 punkti.

Seejärel saavutas Busemann 1996. aasta Atlanta olümpiamängudel kümnevõistluses hõbemedali tulemusega 8706 punkti, mis on ühtlasi tema isiklik rekord, maailma kõigi aegade 20. tulemus ning saksa kümnevõistlejate hulgas kolmas tulemus Leo Neugebaueri ja Jürgen Hingseni järel (2023. aasta seisuga). 1996. aastal valiti ta Saksamaa aasta sportlaseks. Järgmisel aastal toimunud Ateena kergejõustiku maailmameistrivõistlustel tuli ta tulemusega 8652 punkti pronksmedalile.

Pärast nimetatud medalivõite segasid Busemanni karjääri mitmed vigastused, millest ta lõplikult ei paranenudki. Ta üritas tagasitulekut 2000. aasta Sydney olümpiamängudel, kus saavutas seitsmenda koha tulemusega 8351 punkti. 2002. aastal võistles Busemann Tallinnas Reval Hotels Cup võistlusel meeste seitsmevõistluses ning võitis esikoha 6291 punktiga, mis oli siis Saksamaa rekord (2023. aasta seisuga on kõigi aegade 29. tulemus).

2003. aastal, olles vaid 28-aastane, lõpetas ta vigastuste tõttu sportliku tegevuse.

Isiklikud rekordid
------------------

### Mitmevõistlus

* Kümnevõistlus – 8706 punkti, 1. august 1996, Ameerika Ühendriigid Atlanta
* Seitsmevõistlus – 6291 punkti, 3. veebruar 2002, Eesti Tallinn

### Üksikalad

| Ala | Tulemus | Koht | Aeg |
| --- | --- | --- | --- |
| 100 m jooks | **10,60** | Atlanta | 31. juuli 1996 |
| Kaugushüpe | **8.07** | Atlanta | 31. juuli 1996 |
| Kuulitõuge | **15.24** | Schleswig | 9. mai 1999 |
| Kõrgushüpe | **2.10** | Tallinn | 2. veebruar 2002 |
| 400 m jooks | **48,32** | Ateena | 5. august 1997 |
| 110 m tõkkejooks | **13,45** | Gladbeck | 19. juuli 1996 |
| Kettaheide | **45.24** | Koblenz | 13. juuli 1996 |
| Teivashüpe | **5.10** | Rhede | 18. juuni 2021 |
| Odavise | **66.96** | Ratingen | 1. juuni 1997 |
| 1500 m jooks | **4.23,04** | Ratingen | 21. juuni 1998 |

Allikas: Rahvusvaheline Kergejõustikuliit

Välislingid
-----------

* Frank Busemann. World Athletics.
* Frank Busemann testis iga vigastust omal nahal. epl.delfi.ee, 11. jaanuar 2000.
* Busemann näitas Saksamaa rekordiga Reval Cupil kõrgtaset. sport.postimees.ee, 4. veebruar 2002.

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Frank Busemann**
 |
**Maków Mazowiecki maakond** (poola *powiat makowski*) on 2. järgu haldusüksus (maakond) Poolas Masoovia vojevoodkonna põhjaosas. Maakonna keskus asub Maków Mazowiecki linnas.

Maków Mazowiecki maakond moodustati 31. detsembril 1866. 1975. aastal maakond likvideeriti, kuid taastati haldusreformi käigus 1999. aastal.

Haldusjaotus
------------

Maakonnas on kaks linna: Maków Mazowiecki ja Różan.

Maków Mazowiecki maakonnas on üheksa valda:

* Czerwonka vald
* Karniewo vald
* Krasnosielci vald
* Młynarze vald
* Płoniawy-Bramura vald
* Różani vald
* Rzewnie vald
* Szelkówi vald
* Sypniewo vald

Viited
------

1. ↑  Powiat makowski - Informacje Info-Polska. Vaadatud 18. septembril 2023

Masoovia vojevoodkonna vapp
Masoovia vojevoodkond

**maakonnaõigustega linnad:** Ostrołęka |
Płock |
Radom |
Siedlce |
Varssavi (Warszawa)   

**maakonnad:** Białobrzegi |
Ciechanów |
Garwolin |
Gostynin |
Grodzisk Mazowiecki |
Grójec |
Kozienice |
Legionowo |
Lipsko |
Łosice |
Lääne-Varssavi maakond |
Maków |
Mińsk |
Mława |
Nowy Dwór Mazowiecki |
Ostrołęka |
Ostrów Mazowiecka |
Otwock |
Piaseczno |
Płock |
Płońsk |
Przasnysz |
Przysucha |
Pruszków |
Pułtusk |
Radom |
Siedlce |
Sierpc |
Sochaczew |
Sokołów |
Szydłowiec |
Żuromin |
Zwoleń |
Żyrardów |
Węgrów |
Wołomin |
Wyszków
**Mińsk Mazowiecki maakond** (poola *powiat miński*) on 2. järgu haldusüksus (maakond) Poolas Masoovia vojevoodkonna keskosas, Varssavis idas. Maakonna keskus asub Mińsk Mazowiecki linnas.

Mińsk Mazowiecki maakond moodustati 1842. aastal. Mińsk Mazowiecki maakond likvideeriti 1975. aastal, kuid taasloodi haldusreformi käigus 1999. aastal.

Haldusjaotus
------------

Maakonnas on seitse linna: Cegłów, Halinów, Kałuszyn, Latowicz, Mińsk Mazowiecki, Mrozy ja Sulejówek.

Mińsk Mazowiecki maakonnas on 11 valda:

* Cegłówi vald
* Dębe Wielkie vald
* Dobre vald
* Halinówi vald
* Jakubówi vald
* Kałuszyni vald
* Latowiczi vald
* Mińsk Mazowiecki vald
* Mrozy vald
* Siennica vald
* Stanisławówi vald

Viited
------

1. ↑  Historia Powiat miński. Vaadatud 16. septembril 2023

Masoovia vojevoodkonna vapp
Masoovia vojevoodkond

**maakonnaõigustega linnad:** Ostrołęka |
Płock |
Radom |
Siedlce |
Varssavi (Warszawa)   

**maakonnad:** Białobrzegi |
Ciechanów |
Garwolin |
Gostynin |
Grodzisk Mazowiecki |
Grójec |
Kozienice |
Legionowo |
Lipsko |
Łosice |
Lääne-Varssavi maakond |
Maków |
Mińsk |
Mława |
Nowy Dwór Mazowiecki |
Ostrołęka |
Ostrów Mazowiecka |
Otwock |
Piaseczno |
Płock |
Płońsk |
Przasnysz |
Przysucha |
Pruszków |
Pułtusk |
Radom |
Siedlce |
Sierpc |
Sochaczew |
Sokołów |
Szydłowiec |
Żuromin |
Zwoleń |
Żyrardów |
Węgrów |
Wołomin |
Wyszków
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib riigist; saarestiku kohta vaata artiklit Saalomoni saared* |

---

**Saalomoni Saared** on saareriik Okeaanias Melaneesias. Asub Uus-Guineast idas ja koosneb umbes 1000 saarest.

2019. aasta 6. aprillil raputas Saalomoni Saari Kirakira linnast 27 kilomeetri kaugusel ja 73 kilomeetri sügavusel alguse saanud 5,0 magnituudine maavärin.

Haldusjaotus
------------

Saalomoni Saared on jagatud üheksaks provintsiks ja pealinnaks.

Saalomoni Saarte provintsid

|  |
| --- |
| * Choiseuli provints
* Guadalcanali provints
* Honiara pealinnaala
* Isabeli provints
* Keskprovints
* Lääneprovints
* Makira-Ulawa provints
* Malaita provints
* Rennelli ja Bellona provints
* Temotu provints
 |

Viited
------

1. ↑  Rahvaloenduse andmed 23. novembri seisuga. GeoHive. 20.03.2015.
2. 1 2  "Solomon Islands". *Rahvusvaheline Valuutafond* (ingl). Vaadatud 15.11.2011.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: tundmatu keel (link)
3. ↑  "M 5.0 - 27km NNW of Kirakira, Solomon Islands". *Ameerika Ühendriikide Geoloogiateenistus* (inglise keeles). 6. aprill 2019. Originaali arhiivikoopia seisuga 7. aprill 2019.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: tundmatu keel (link)

Välislingid
-----------

 Saalomoni Saared – kasutusnäited, päritolu, sünonüümid ja tõlked Vikisõnastikus
* Peaministri ja valitsuse koduleht
* Ajalehe Solomon Star koduleht

Rahvaste Ühenduse maad

Antigua ja Barbuda **·**  Austraalia **·**  Bahama **·**  Bangladesh **·**  Barbados **·**  Belize **·**  Botswana **·**  Brunei **·**  Dominica **·**  Fidži **·**  Ghana **·**  Grenada **·**  Guyana **·**  India **·**  Jamaica **·**  Kamerun **·**  Kanada **·**  Keenia **·**  Kiribati **·**  Küpros **·**  Lesotho **·**  Lõuna-Aafrika Vabariik **·**  Malaisia **·**  Malawi **·**  Maldiivid **·**  Malta **·**  Mauritius **·**  Mosambiik **·**  Namiibia **·**  Nauru **·**  Nigeeria **·**  Pakistan **·**  Paapua Uus-Guinea **·**  Rwanda **·**  Saalomoni Saared **·**  Saint Kitts ja Nevis **·**  Saint Lucia **·**  Saint Vincent ja Grenadiinid **·**  Sambia **·**  Samoa **·**  Seišellid **·**  Sierra Leone **·**  Singapur **·**  Sri Lanka **·**  Suurbritannia **·**  Svaasimaa **·**  Tansaania **·**  Tonga **·**  Trinidad ja Tobago **·**  Tuvalu **·**  Uganda **·**  Uus-Meremaa **·**  Vanuatu


Austraalia ja Okeaania maad

**Iseseisvad riigid:** Austraalia | Belau | Cooki saared | Fidži | Kiribati | Marshalli Saared | Mikroneesia Liiduriigid | Nauru | Paapua Uus-Guinea | Saalomoni Saared | Samoa | Tonga | Tuvalu | Uus-Meremaa | Vanuatu  

 **Sõltuvad alad:** Ameerika Samoa | Baker | Guam | Hawaii | Howland | Jarvis | Johnston | Kingman | Midway saared | Niue | Norfolk | Palmyra | Pitcairn | Prantsuse Polüneesia | Põhja-Mariaanid | Tokelau | Uus-Kaledoonia | Wake | Wallis ja Futuna

 Aafrika maad | Aasia maad | **Austraalia ja Okeaania maad** | Ameerika maad | Euroopa maad
Helena Adler (2022)
**Helena Este Adler** (sünninimi **Stephanie Helene Prähauser**; 16. mai 1983 Oberndorf bei Salzburg – 5. jaanuar 2024 Salzburg) oli Austria kirjanik ja visuaalkunstnik. 

Helena Adler on pseudonüüm, mille ta võttis selleks, et teda ei aetaks segamini teise Austria kirjaniku Teresa Präaueriga.

Õppis Salzburgi Ülikoolis psühholoogiat ja filosoofiat ning maalimist Salzburgi Mozarteumis. Elas visuaalkunstnikust abikaasa Thomas E. Stadleri ja pojaga Antheringi ümbruskonnas.

Helena Adleri debüütromaan "Hertz 52" ilmus 2018. aastal kirjastuses Arovell Verlag. 2018. aastal määrati talle 10 000 eurone Salzburgi kirjandusstipendium.

Teine romaan "Die Infantin trägt den Scheitel links" ilmus 2020. aastal ja sai suure tähelepanu osaliseks lugejate ja kriitikute seas ning jõudis Saksa Raamatuauhinna nn pikka nimekirja.

Kolmas romaan "Fretten" ilmus 2022. aastal. Oktoobris 2022 jõudis romaan ORFi parimate raamatute nimekirjas esikohale.

Eesti keeles tema teoseid seni ilmunud ei ole.

Helena Adler suri 40-aastaselt 5. jaanuaril 2024 Salzburgis pärast pikka ja rasket haigust.

Viited
------

1. ↑  "Stephanie Prähauser. Jahresstipendium Literatur" (PDF). Vaadatud 30. märtsil 2024.
2. ↑  "Die Beste im Oktober 2022: Helena Adler". *Tv.ORF*. Vaadatud 30. märtsil 2024.
**Radomi maakond** (poola *powiat radomski*) on 2. järgu haldusüksus (maakond) Poolas Masoovia vojevoodkonna lõunaosas. Maakonna keskus asub Radomi linnas, mis maakonda ei kuulu.

Radomi maakond moodustati 1999. aastal.

Haldusjaotus
------------

Maakonnas on neli linna: Iłża, Jedlnia-Letnisko, Pionki ja Skaryszew.

Radomi maakonnas on 12 valda:

* Gózdi vald
* Iłża vald
* Jastrzębia vald
* Jedliński vald
* Jedlnia-Letnisko vald
* Kowala vald
* Pionki vald
* Przytyki vald
* Skaryszewi vald
* Zakrzewi vald
* Wierzbica vald
* Wolanówi vald

Viited
------

1. ↑  Monika Kresa:Region dziś Dialekty i gwary polskie. Vaadatud 19. septembril 2023

Masoovia vojevoodkonna vapp
Masoovia vojevoodkond

**maakonnaõigustega linnad:** Ostrołęka |
Płock |
Radom |
Siedlce |
Varssavi (Warszawa)   

**maakonnad:** Białobrzegi |
Ciechanów |
Garwolin |
Gostynin |
Grodzisk Mazowiecki |
Grójec |
Kozienice |
Legionowo |
Lipsko |
Łosice |
Lääne-Varssavi maakond |
Maków |
Mińsk |
Mława |
Nowy Dwór Mazowiecki |
Ostrołęka |
Ostrów Mazowiecka |
Otwock |
Piaseczno |
Płock |
Płońsk |
Przasnysz |
Przysucha |
Pruszków |
Pułtusk |
Radom |
Siedlce |
Sierpc |
Sochaczew |
Sokołów |
Szydłowiec |
Żuromin |
Zwoleń |
Żyrardów |
Węgrów |
Wołomin |
Wyszków
**Tallinna Arte Gümnaasium** (varem **Tallinna 49. keskkool**) on Tallinnas Mustamäel 1981. aastal asutatud kool. Kooli aadress on Vilde tee 62, Tallinn 13421.

1981. aastal valminud koolimaja on ehitatud Riiklikus Projekteerimise Instituudis „Eesti projekt" H-kujulise põhiplaaniga tüüpprojekti nr 221-1-321 järgi (arhitekt Milvi Vainik). Sama projekti järgi on aastatel 1976-1984 Eestis rajatud 60 koolihoonet (Tallinnasse 29). Tegemist oli tüüpprojekti selle variandiga, kus peasissekäigust paremale oli projekteeritud eraldi hoonemassiivi ujula ja võimlaga. Projekti järgi oli koolihoone mõeldud kuni 1284-le õpilasele.

Kooli direktorid
----------------

1981–1984 Maie-Dita Murumets 
1985 Jüri Kukk
1986-2008 Elle-Mari Linsmann 
Alates 2008. aasta septembrist on direktor Sirje Ebral.

2014/2015. õppeaastal liideti kooliga Tallinna 37. Keskkool.

Tuntud vilistlasi
-----------------

* Marit Ahven
* Henri Arras
* Steven-Hristo Evestus
* Evelin Gutman
* Maivi Hanson
* Gunnar Kobin
* Imre Kose
* Erki Laur
* Maret Maripuu
* Martin Müürsepp
* Kristi Paap
* Indrek Pajumaa
* Evelin Pang
* Ülo Pikkov
* Mart Poom
* Indrek Puskar
* Priit Põiklik
* Martin Reim
* Kaia Tammiksaar
* Toomas Tross
* Toivo Tänavsuu

Vaata ka
--------

* Tulekahju Tallinna 49. Keskkoolis 1982. aastal

Välislingid
-----------

* Koduleht


1. ↑  Tallinna Saksa Gümnaasium - Tüüpkoolimaja 221-1-321 kaasajastamine muutunud õpikäsituse valguses, magistritöö, TALLINNA TEHNIKAÜLIKOOL Inseneriteaduskond Ehituse ja arhitektuuri instituut, Tallinn 2018, Liisi Soomann
2. ↑  Eesti Spordi Biograafiline Leksikon
3. ↑  Postimees, 19. juuni 2008 "Arte gümnaasiumi direktor peab viimase lõpuaktusekõne"
**Szydłowieci maakond** (poola *powiat szydłowiecki*) on 2. järgu haldusüksus (maakond) Poolas Masoovia vojevoodkonna lõunaosas. Maakonna keskus asub Szydłowieci linnas.

Szydłowieci maakond loodi 1809. aastal, kuid likvideeriti 1866. aastal. Maakond taastati 1954. aastal. 1975. aastal Szydłowieci maakond kaotati, kuid taasloodi haldusreformi käigus 1999. aastal.

Haldusjaotus
------------

Maakonnas on kaks linna: Jastrząb ja Szydłowiec.

Szydłowieci maakonnas on viis valda:

* Chlewiska vald
* Jastrząbi vald
* Mirówi vald
* Orońsko vald
* Szydłowieci vald

Viited
------

1. ↑  Historia Powiat szydłowiecki. Vaadatud 16. septembril 2023

Masoovia vojevoodkonna vapp
Masoovia vojevoodkond

**maakonnaõigustega linnad:** Ostrołęka |
Płock |
Radom |
Siedlce |
Varssavi (Warszawa)   

**maakonnad:** Białobrzegi |
Ciechanów |
Garwolin |
Gostynin |
Grodzisk Mazowiecki |
Grójec |
Kozienice |
Legionowo |
Lipsko |
Łosice |
Lääne-Varssavi maakond |
Maków |
Mińsk |
Mława |
Nowy Dwór Mazowiecki |
Ostrołęka |
Ostrów Mazowiecka |
Otwock |
Piaseczno |
Płock |
Płońsk |
Przasnysz |
Przysucha |
Pruszków |
Pułtusk |
Radom |
Siedlce |
Sierpc |
Sochaczew |
Sokołów |
Szydłowiec |
Żuromin |
Zwoleń |
Żyrardów |
Węgrów |
Wołomin |
Wyszków
**Valimispäev** on päev, mil toimuvad valimised, kus rahvas valib oma esindajad poliitilisse organisse. Valimispäevale eelnevatel päevadel võivad toimuda eelvalimised. Paljudes riikides on valimispäev alati pühapäeval, et valimistel saaks osaleda võimalikult suurem arv valijaid. Mõnedes riikides või riikide piirkondades on valimispäev nädala sees ja see päev on muudetud riigipühaks.

Samas ingliskeelsetes maades ei ole valimispäev tavaliselt pühapäeval, seda protestantlike mõjude tõttu, kuna pühapäev on kristluses sabatiks. Suurbritannias on valimispäevaks neljapäev, Kanadas esmaspäev ning Austraalias ja Uus-Meremaal laupäev.

USA-s on valimispäevaks teisipäev pärast novembri esimest esmaspäeva (välja arvatud erivalimised), ehk vahemik 2.-8. november - USA põhiseadus ei võimalda ennetähtaegseid valimisi. 1792. aasta föderaalseaduse kohaselt tohtisid valimised toimuda 34 päeva jooksul enne detsembri esimest kolmapäeva, valimispäevad olid osariikide otsustada. Toona oli veel agraarühiskond, paljud inimesed olid tugevalt kristlased, valimiseks oli vaja reisida üldiselt maakonna halduskeskusesse, aga autosid veel polnud ja ka teed olid kehvas seisukorras. Kevad oli külvihooaeg ja suvel tegeleti põllutöödega, seevastu november oli sobiv, kuna selleks ajaks oli lõikus tehtud, kuid polnud veel käredat talvepakast, mis oleks transporti raskendanud. Kuna pühapäev oli kirikupäev ja kolmapäev turupäev, sobis valimispäevaks hästi teisipäev, esmaspäev kulunuks siis reisimisele.

1840. aastatel tegi Samuel Morse'i leiutatud uue juhtmevaba elektromagnetiline telegraaf võimalikuks valimistulemuste kiirelt teavitamise. Et vältida olukorda, kui varem valimisi pidanud osariikide tulemuste avalikustamine võiks mõjutada valijaid valimisi hiljem pidavates osariikides, otsustati presidendivalimiste päev kõigis osariikides ühtlustada. Teisipäev novembri alguses mahtus hästi ka 34-päevase ajaakna sisse, kuna valimispäeva ja detsembri esimese kolmapäeva vahe on alati 29 päeva. Samas seati valimispäevaks mitte novembri esimene teisipäev, vaid teisipäev peale novembri esimest esmaspäeva. 1. novembrit sooviti vältida, kuna see on pühakutepäevaks ja ärimehed tegid uue kuu esimesel päeval tavaliselt eelmise kuu raamatupidamist. Seega kui 1. november langeb teisipäevale, on valimispäevaks 8. november. Teisipäev peale novembri esimest esmaspäeva kinnitati riiklikuks valimispäevaks presidendivalimistel 1845. aastal.

Viited
------

1. ↑  "2 U.S. Code § 7 - Time of election". *LII / Legal Information Institute* (inglise). Vaadatud 10. märtsil 2024.
2. 1 2  "Why Are U.S. Elections Held on Tuesdays? | Britannica". *www.britannica.com* (inglise). Vaadatud 10. märtsil 2024.
**Svensk Sjöfartstidning** on Göteborgis ilmuv rootsikeelne laevandusajakiri, mis kuulub alates 1945. aastast Rootsi Laevaomanike Liidule. Alates 2011. aastast on ajakirja nimi **Sjöfartstidningen**.

Ajalugu
-------

Alates 7. juulist 1905 kuni 1970. aastateni ilmus Svensk Sjöfartstidning nädalalehena, seejärel ilmusid suvekuudel paarisnumbrid. Ilmumiskordade arv vähenes käesoleval sajandil seoses uudiste kolimisega internetti ning alates 2010. aastast ilmub 11 ajakirjanumbrit aastas. Ajakiri on muutunud mahukamaks: kui 1905. aasta esimese numbri maht oli kõigest neli lehekülge, siis 2010. aasta nr 6 oli 112 lehekülge ning 2017. aastal oli kõigi ajakirjanumbrite maht 72 lk. 1970. aastail hakati välja andma iga-aastast "Laevanduse aastaraamatut", hiljem lisandus iga-aastane ingliskeelne "Meretehnika aastaraamat".

1950. aastal ilmus ajakirja päisesse legendaarne purjelaev Calmare Nyckel, mis viis esimesed rootsi asukad 1638. aastal piki Delaware'i jõge Uus-Rootsi kolooniasse praeguses USA-s. Pärast ajakirja 100. aastapäeva suvel 2005 asendati see tänapäevase kaubalaeva siluetiga.

1999. aastal ametisse asunud peatoimetaja kapten Rolf Petrén Nilsson oli kogu ajakirja ajaloos alles neljas, 2012. aastal sai peatoimetajaks ajakirjas paarkümmend aastat töötanud Soome osakonnatoimetaja Pär-Henrik Sjöström. Tänapäeval on algusaja piirkondliku tähtsusega väljaandest kujunenud üks Euroopa juhtivaid laevandusajakirju. Rootsi Laevaomanike Liidu toel on see muuhulgas tellitud kõigile Rootsi lipu all sõitvaile laevadele.

Ingliskeelne ajakiri
--------------------

Seoses Rootsi lipu all sõitvate laevade arvu ja seega ka Rootsi laevanduse töötajate arvu vähenemisega otsustas toimetus koos laevaomanike liiduga laiendada oma seni Põhjamaadega piirdunud piirkonda Põhja-Euroopasse ning asutas 2001. aastal ingliskeelse ajakirja Scandinavian Shipping Gazette. Sestpeale hõlmas ajakirja temaatika kõiki Läänemere maid, sealhulgas Eestit. 2009. aastal sai Scandinavian Shipping Gazette uue, Svensk Sjöfarts Tidningist erineva kujunduse ning uue nime Shipgaz, kuid tõmbus majanduskriisi tõttu samal aastal tagasi oma põhiturule Põhjamaadesse.

Merenduskirjastus
-----------------

Svensk Sjöfartstidning andis alates 1970. aastatest välja iga-aastast "Illustreeritud Rootsi laevaregistrit" ning aeg-ajalt teisigi raamatuid, kuni raamatute kirjastamine eraldati käesoleval sajandil tütarettevõttesse Breakwater Publishing. Sügisel 2009 müüdi kirjastus selle töötajaile.

Viited
------

1. ↑   Svensk Sjöfartstidning, 7. juuli 2005 (rootsi keeles)

Välislingid
-----------

* Ajakirja koduleht (rootsi keeles)
* Kirjastus Breakwater Publishing (rootsi keeles)