recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Kärsa** on Lääne-Viru maakonnas Väike-Maarja vallas olev küla.

Külas on Lindrehti allikad, mis võeti kaitse alla 1978. aastal.

Küla on esmamainitud 1241. aastal kujul *Kœrsœlœ*. Sel ajal oli see Pudiviru lõunapoolsetest küladest läänepoolseim; edasi lääne poole tuli juba Järvamaa. 1456. aastal on mainitud küla, mõisat ja veskit nimega *Karzill*. Kuna küla oli väike, siis ta sulandus mõisasse. 1732. ja 1782. aastal on nimetatud *Kersa* mõisa. Mõis asus Väike-Maarja kihelkonnas ja selle nimeks saksa keeles kujunes *Kersell*. 1920. aastail muudeti Kärsa mõis asunduseks, 1977. aastal külaks.

Nime päritolu
-------------

Lauri Kettuse järgi tuleb külanimi sõnast "kärss", mis alguses olevat olnud hüüdnimi. Tema järgi oleks ootuspärane nimi Kärsla, millest l olevat kadunud. Läänemeresoomlaste la-lõpulised kohanimed tulevadki tavaliselt isikunimest, kusjuures kasutus mõnikord la-liitega ja mõnikord ilma selleta olevat tavaline.

Matthias Johann Eiseni sõnul tuleb külanimi samuti kärsast, kuid lisas, et rahvas nimetab küla vahel Kärsuks. Saksa nimi *Kersell* tekkis tema meelest mõne sarnase nime analoogina.

1930. aastail kirjutati üles järgmine rahvajutt. Kärsa omanik Brevern olevat olnud rahvuselt eestlane ja teeninud toapoisina Järvamaal ühe vanatüdruku juures, kellele kuulunud mitu mõisa, sealhulgas Kärsa. Kärsa mõisal olevat olnud sel ajal teine nimi. Kord pidusöögil seisnud toapoiss vanapreili taga, kui too peeretanud. Toapoiss võtnud peeru enda süüks. Tänutäheks kinkinud vanapreili toapoisile mõisa, mida hakati esialgu hüüdma Kärtsu, pärast Kärsa mõisaks.

Sedasama rahvajuttu räägiti ka Harjumaal asuva Kaersoo küla kohta.

Viited
------

1. ↑  Maa-amet, vaadatud 21.11.2020.
2. ↑  Statistikaamet, vaadatud 10.11.2020.
3. ↑  Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.
4. 1 2 3 4  Eesti kohanimeraamat, lk. 285
5. ↑  Eesti kohanimeraamat, lk. 153

| * v
* r
Väike-Maarja valla asulad |
| --- |
| Alevikud | 

* Kiltsi
* Rakke
* Simuna
* Väike-Maarja

 |
| Külad | 

* Aavere
* Aburi
* Ao
* Avanduse
* Avispea
* Ebavere
* Edru
* Eipri
* Emumäe
* Hirla
* Imukvere
* Jäätma
* Kaavere
* Kadiküla
* Kamariku
* Kellamäe
* Kitsemetsa
* Koila
* Koluvere
* Koonu
* Kurtna
* Kännuküla
* Kärsa
* Käru
* Kõpsta
* Lahu
* Lammasküla
* Lasinurme
* Liigvalla
* Liivaküla
* Mäiste
* Määri
* Mõisamaa
* Müüriku
* Nadalama
* Nõmme
* Nõmmküla
* Olju
* Orguse
* Padaküla
* Pandivere
* Piibe
* Pikevere
* Pudivere
* Raeküla
* Raigu
* Rastla
* Räitsvere
* Salla
* Sandimetsa
* Sootaguse
* Suure-Rakke
* Tammiku
* Triigi
* Uuemõisa
* Vao
* Varangu
* Villakvere
* Vorsti
* Väike-Rakke
* Väike-Tammiku
* Võivere
* Äntu
* Ärina

 |
**Mari köögis** valmistatakse küllaltki palju toite piimast ja piimasaadustest, näiteks kohupiimast. Samuti on Mari köögi peajooneks suur jahu-, kaera-, odra-, tatra-, odrakruubi- ja hernetoitude osakaal. Toidu juurde kuulub ühe kindla komponendina kartul, mida marilased nimetavad oma "teiseks leivaks". Mari köögi eripäraks on toidud, kus hapu või soolakas maitse on tugevalt tunda. Ühed ja samad road erinevad üksteisest piirkonniti nii nime kui valmistusviisi poolest. Ühed ja samad road erinevad üksteisest piirkonniti nii nime kui valmistusviisi poolest.

Kõik soomeugrilased on usinad küpsetajad. Ahjus küpsetatavate pirukate kõrval on osadel rahvastel populaarsed ka keedutainapirukad. Maride rahvusroaks ongi just sellised poolkuukujulised nisujahust keedupirukad (Подко́гыльо) ehk pajakuklid (под, пад − pada, pott; когыльо, кагыль − kukkel, pirukas). Täidiseks kasutatakse erinevaid toiduaineid, üheks lemmikuks on kohupiim. Podkogõljo olulisest annab tunnistust tõik, et Marimaa pealinna Joškar-Ola rahvustoitude restorani nimi on Podkogõlnaja (Подкогольная).

Viited
------

1. 1 2  Mari köök soome-ugri maitsed

| * v
* r
Soome-ugri rahvusköögid |
| --- |
| 
Eesti • Handi • Ingeri • Isuri • Karjala • Komi • Liivi • Mansi • Mari • Mordva • Saami • Setu • Soome • Udmurdi • Ungari • Vadja • Vepsa |
| 
Toiduportaal • Kategooria:Rahvusköögid |
Jaroslav Krejčí
**Jaroslav Krejčí** (27. juuni 1892 Konice – 18. mai 1956 Praha) oli Tšehhoslovakkia jurist ja poliitik.

Ta lõpetas 1915. aastal Prahas Karli ülikooli õigusteaduse alal ja töötas seejärel erinevatel ametikohtadel avalikus sektoris. 1930. aastatel oli ta lisaks sellele riigiõiguse õppejõud Masaryki ülikoolis.

12. detsembrist 1938 kuni 15. märtsini 1939 oli ta justiitsminister Rudolf Berani valitsuses. Tšehhoslovakkia okupeerimise ja Böömi- ja Määrimaa Riigiprotektoraadi moodustamise järel jäi ta justiitsministriks edasi ning oli sellel ametikohal kuni 5. maini 1945. Lisaks sellele oli ta 19. jaanuarist 1942 kuni 19. jaanuarini 1945 Böömi- ja Määrimaa Riigiprotektoraadi peaminister.

Teise maailmasõja järel vahistasid Tšehhoslovakkia võimud Krejčí ja 6. augustil 1946 mõisteti ta 25 aastaks vangi. Ta suri vanglas 1956. aastal.

Isiklikku
---------

Jaroslav Krejčí poeg Jaroslav Krejčí (1916–2014) oli tšehhi ühiskonnateadlane, tunnustatud politoloogia ja kultuurisuhete ekspert.

Viited
------

1. ↑
2. ↑
**Pöögilaadsed** (*Fagales*) on õistaimede hõimkonda kaheiduleheliste klassi kuuluv lehtpuude selts.

Iseloomulikud tunnused
----------------------

Pöögilaadsed on üldiselt tuultolmlejad põõsad ja puud, mille lehed on kaetud näärmekarvadega. Sageli on nad ühekojalised. Õiel on lihtne, reeglina redutseerunud õiekate ja alumine sigimik väga väikese arvu seemnealgmetega emakkonnas. Vili on tavaliselt ühe seemnega pähkel. Seemnel puudub endosperm.

Süstemaatika
------------

Cronquisti süsteemi (1981) järgi oli selles seltsis üksnes neli sugukonda: kaselised, pöögilised, *Corylaceae* ja *Ticodendraceae*. APG II paigutab taimerühma *Corylaceae* kaseliste alla. Ülejäänud taimerühmad, mida tänapäeval pöögilaadsete sugukondadeks arvatakse, olid Cronquisti süsteemis ühendatud eraldi seltsidena pöögilaadsetega samasse alamklassi *Hamamelidae*. Selts *Casuarinaceae* sisaldas ühe, kasuariiniliste sugukonna, selts *Juglandales* sisaldas kaks sugukonda (pähklipuulised ja *Rhoipteleaceae*) ning selts *Myricales* sisaldas praegu porsaliste ja lõunapöögiliste hulka arvatavad taimed ning lisaks rühma *Balanops*. Sellist süsteemi oli vaja muuta sellepärast, et niimoodi määratletud selts *Myricales* osutus parafüleetiliseks rühmaks.

APG II süsteemi (2003) järgi kuulub seltsi kaheksa sugukonda:

* *Betulaceae* – Kaselised
* *Casuarinaceae* – Kasuariinilised
* *Fagaceae* – Pöögilised
* *Juglandaceae* – Pähklipuulised
* *Myricacea* – Porsalised
* *Nothofagaceae* – Lõunapöögilised
* *Rhoipteleaceae*
* *Ticodendraceae*
**Alessandro Matri** (sündinud 19. augustil 1984 Sant'Angelo Lodigianos) on Itaalia jalgpallur (ründaja), kes mängib Itaalia kõrgliiga klubis Sassuolo-

Klubikarjäär
------------

Ta alustas oma karjääri 2002. aastal A.C. Milanis.

2004. aastal liitus ta A.C. Pratoga.

2007. aastal siirdus ta Serie A klubi Cagliari Calcio ridadesse.

2011. aasta 31.jaanuari üleminekuakente viimastel tundidel sõlmis ta hooaja lõpuni kestva laenulepingu Itaalia kõrgliiga klubiga Juventus F.C.

Matri tegi oma Juventuse debüüdi juba kaks päeva hiljem, mängides liiga mängus Palermo vastu, mis lõppes 2-1 võiduga Šitsiillastele. 5. Veebruaril, lõi Matri oma esimesed kaks väravat Juventuse eest, oma endise koduklubi Cagliari vastu, kui ta skooris tänu Miloš Krasić i heale söödule ja lõi palli ettenurka esimese värava puhul, ja lõi otse õhust oma teise värava, otsustas tähistamise mõlemal puhul ära jätta. Matri lõi oma kolmanda värava Juventuse eest Derby d'Italias, skoorides peaga ja alistades Internazionale 1–0. Ta ei olnud võimeline skoorima kolmes järjestikus mängus Lecce, Bologna, ja Milani vastu. Oma järgmises mängus, ta skooris oma järjekordse värava, kuigi Juventus suutis kindlustada ainult ühe punkti mängides 2-2 viiki mängu uustulnuka Cesena vastu. 22. juunil, sõlmis Matri ametlikult Juventusega on täislepingu, tema eest makstakse € 15.5 järgmisel 3 aastal. 

Matri sõlmis lepingu, mis pidi kehtima 2015. aastani.

Saavutused
----------

Juventus
* Serie A (3): 2011–12, 2012–13, 2014–15
* Supercoppa Italiana (2): 2012, 2013
* Coppa Italia (1): 2014–16

Välislingid
-----------

 Alessandro Matri – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
**Jaromar I** oli Rügeni vürst aastatel 1170-1218.

Taust
-----

Jaromar oli ranide aadlimees, kes oli pärit Rügeni saarelt. Jaromar kasvas Rügeni vürstkonna valitsejaks Taani Rügeni-vallutuse tulemusena 1168. aastal. Tema eelkäija oli Tezlaw, kes 1168. aastal Taanile alistus.

Taani vallutus
--------------

Taani korraldas sõja varem paganlike saarlaste ristimiseks ning paganlike kantside ja kultuskohtade hävitamiseks. Sellega lõpetati ka nende piraatlus ja rüüsteretked Taani maadele. Taani laevastik, mida juhtis teiste seas peapiiskop Absalon, vallutas ja hävitas Arkona neeme kindluse. Arkona templikindlus (*Jaromarsburg*) oli olnud ranide religioosne keskus. Rügeni saar liidendati Taani Roskilde peapiiskopkonda.

Taani tegi Rügenist oma vasalli. Jaromar, kes ei olnud pühendunud saare senistele paganlikele valitsejatele, võttis vastu kristluse ja vandus truudust Taani kuningas Valdemar I-le.

Jaromar liitus Hvide ja Galeni magnaadiklannidega, kes olid Sjællandi ja Skåne juhid. Jaromaril oli poeg ja pärija Vitslav I, kes abiellus naisega nendest Taani magnaadiperekondadest, kes olid mõjukad nendes Taani osades, mis olid Rügenile kõige lähemal.

1185. aastaks oli Jaromar I alustanud Püha Maarja kiriku (*Marienkirche*) ehitamist, mis püstitati tema linnusesse *Rugardi* (millest hiljem kujunes Bergen-auf-Rügen). 1193. aastal kirik valmis ja pühitseti kloostrikirikuks, tehes sellest Rügeni vanima säilinud ehitise. Üldiselt usutakse, et Jaromar maeti kiriku välisseina müüritud hauakivi alla. Lisaks asutas ta tsistertslaste ordu Eldena kloostri (*Kloster Eldena*).

Perekond
--------

Ta abiellus Knud V vallastütre Hildegardiga ja abielust sündis poeg Vitslav, kes sai tema järglaseks.
Valküüride lend inglise kunstniku Arthur Rackhami kujutatuna

|  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | 

|  |
| --- |
| "Valküüride lend" |
|  |
| Esitab Ameerika sümfooniaorkester 1921. aastal. |
| 

---

 |

 |

**"Valküüride lennuks"** (saksa keeles *Walkürenritt* või *Ritt der Walküren*) nimetatakse III vaatuse algstseeni Richard Wagneri ooperist "Valküür" ("Die Walküre"), mis on ühtlasi kolmas ooper Wagneri ooperitetraloogias "Nibelungi sõrmus".

Eraldi esitatuna on "Valküüride lend" tüüpiliselt umbes kolmeminutiline instrumentaalpala. Koos "Lohengrinist" pärit "Pulmamarsiga" peetakse seda üheks tuntumaks Wagneri teoseks. "Valküüride lend" kestab ooperis kaheksa minutit ja algab III vaatuse algstseenis. Selle taustal viivad neli Brünhilde valküüridest õde lahingus langenud kangelasi Valhallasse. Algselt oli Wagner pikka aega kategooriliselt "Valküüride lennu" ooperist eraldi palana esitamise vastu, nimetades seda 1870. aastate esimesel poolel "täielikuks mõtlematuseks". 1876. aastaks loobus ta oma algsest keelust ja nõustus pala eraldi esitamisega.

Teose juhtmotiivi kirjutas Wagner 23. juulil 1851.

Popkultuuris
------------

"Valküüride lennu" instrumentaaltausta on kasutatud mitmetes filmides, näiteks 1915. aasta "The Birth of a Nation", 1957. aasta "What's Opera, Doc?" ja 1980. aasta "Bluusivennad". Pala on helitaustana kasutanud ka 2018. aasta Eesti film "Klassikokkutulek 2: Pulmad ja matused". Üks kuulsamaid "Valküüride lendu" kasutanud filme on Francis Ford Coppola 1979. aasta "Tänapäeva apokalüpsis", milles Ameerika Ühendriikide relvajõudude 1/9 Air Cavalry rügemendi sõdurid seda helikopteritega vietkongide küla rünnates kõlaritest kuulavad.

Samuti on "Valküüride lendu" kasutanud mitmed telesarjad ja videomängud.

Viited
------

1. 1 2 3  Jeff Counts. "Wagner - Ride of The Valkyries from "Die Walküre"" (inglise keeles). Utah Symphony. Vaadatud 26. veebruar 2018.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: tundmatu keel (link)
2. ↑  Ryan Book (27. juuli 2014). "'Ride of The Valkyries' in Film and Television: Wagner's Proud (and Sometimes Shameful) Guest Spots". *The Music Times* (inglise keeles). Vaadatud 26. veebruar 2018.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: tundmatu keel (link)
3. ↑  "Klassikokkutulek 2: Pulmad ja matused". *Eesti Filmi Andmebaas*. Vaadatud 26. veebruar 2018. `{{netiviide}}`: eiran teksti "Muusika" (juhend)
**Alessandro Scarlatti** (2. mai 1660 – 24. oktoober 1725) oli itaalia barokkhelilooja, kes on tuntud eelkõige oma ooperite poolest. Ta oli üks Napoli ooperikoolkonna rajajaist. 

Alessandro Scarlatti õppis 1770. aastal Roomas helilooja Giacomo Carissimi juhendamisel pool aastat ning oskas hiljem tänu temale meisterlikult valitseda kontrapunktistiili. Tema meloodiatunnetus arenes samuti Roomas tegutsenud Antonio Stradella mõjutuste tulemusel. Scarlatti leiutas Napolis stiili, mis sai põhisuunaks kuni Mozarti muusika tulekuni ja puudutab just aaria struktuuri, milles valitsevad instrumentaalse saatega retsitatiiv ja *da capo* aariad. Tema muusika muutus eriti nõudlikuks ja virtuoosseks: esitaja peab teksti täpselt tundma ja oskama sõna edasi anda. Napoli koolkonda esindavad Pergolesi, Duni, Paisiello, Piccinni, Ciampi ja Jommelli. Alessandro Scarlatti kirjutas põhiliselt sopranihäälele, näiteks 700 kantaati. Tal on 59 ooperit, sealhulgas 1718. aastal loodud "Il trionfo dell'onore" ja 1721. aastal kirjutatud "Griselda".

Tema tuntumate laulude hulka kuulub Mario aaria "Le violette" 1694. aasta ooperist "Pirro e Demetrio", mida tuntakse lihtsalt kui vana klassikalist laulu.
**Jaroslavl** on linn Venemaal, Jaroslavli oblasti keskus. Asub Volga jõe ääres, 280 km Moskvast kirdes.

Ajalugu
-------

Jaroslavl on väidetavalt asutatud Jaroslav Targa poolt 1010. aastal, esimesed kirjalikud teated on linnast 1071. aastast. 1218. aastast oli iseseisva Jaroslavli vürstiriigi pealinn, 1463. aastal liideti Moskva suurvürstiriigiga.

1612. aastal, kui Poola väed olid Moskva vallutanud, oli Jaroslavl Moskva suurvürstiriigi pealinnaks. 1658. aastal hävisid tulekahjus peaaegu kõik linna puitehitised.

Teise maailmasõja ajal märtsis 1942 asutati Jaroslavlis NSV Liidu Rahvakomissaride Nõukogu Kunstide Komitee otsusel Punaarmee rindeüksuste ja tagala teenindamiseks Eesti NSV Riiklikud Kunstiansamblid.

Tänapäeval on Jaroslavl suur tööstuskeskus, raudteede ja maanteede sõlmpunkt.

Linnas on palju vanu kirikuid ja kloostreid, teiste seas Issanda Muutmise katedraal (*Спасо-Преображенский собор*). Jaroslavli vanalinn kuulub UNESCO maailmapärandi nimistusse.

* Issanda Muutmise kloostri kellatorn JaroslavlisIssanda Muutmise kloostri kellatorn Jaroslavlis

Sport
-----

Linna jäähokilubi Lokomotiv mängib Kontinentaalses Hokiliigas (KHL) ja jalgpalliklubi Jaroslavli Šinnik mängib Venemaa esiliigas.

Vaata ka
--------

* Jaroslavli ülikool
* Jaroslavli Riiklik Pedagoogikaülikool

Viited
------

1. ↑  , vaadatud 27.09.2022.

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Jaroslavl** |

* Jaroslavli linnavalitsuse koduleht (*vene keeles*)
**Valle d'Aosta** (prantsuse *Vallée d'Aoste*) on eristaatusega maakond Itaalia loodeosas. Piirneb põhjas Šveitsiga ja läänes Prantsusmaaga.

Maakonna ainus lennujaam on Aosta lennujaam.

Loodus
------

Valle d'Aostas asub üks osa Gran Paradiso rahvuspargist, selle teine osa jääb Piemonte maakonna territooriumile (Torino provints).

Haldusjaotus
------------

Ainukese Itaalia maakonnana ei ole Valle d'Aosta provintsideks jaotatud ning on ühtaegu nii provintsi kui ka maakonna staatuses. Valle d'Aosta on jaotatud 74 vallaks.

* Allein
* Antey Saint Andrè
* Aosta
* Arnad
* Arvier
* Avise
* Ayas
* Aymavilles
* Bard
* Bionaz
* Brissogne
* Brusson
* Challand Saint Anselme
* Challand Saint Victor
* Chambave
* Chamois
* Champdepraz
* Champorcher
* Charvensod
* Chatillon
* Cogne
* Courmayeur
* Donnas
* Doues
* Emarese
* Etroubles
* Fenis
* Fontainemore
* Gaby
* Gignod
* Gressan
* Gressoney La Trinité
* Gressoney Saint Jean
* Hone
* Introd
* Issime
* Issogne
* Jovencan
* La Magdeleine
* La Salle
* La Thuile
* Lillianes
* Montjovet
* Morgex
* Nus
* Ollomont
* Oyace
* Perloz
* Pollein
* Pont Saint Martin
* Pontboset
* Pontey
* Prè Saint Didier
* Quart
* Rhêmes Notre Dame
* Rhêmes Saint Georges
* Roisan
* Saint Christophe
* Saint Denis
* Saint Marcel
* Saint Nicolas
* Saint Oyen
* Saint Pierre
* Saint Rhemy En Bosses
* Saint Vincent
* Sarre
* Torgnon
* Valgrisenche
* Valpelline
* Valsavarenche
* Valtournenche
* Verrayes
* Verres
* Villeneuve

Rahvastik
---------

Maakonna rahvaarv on 127 800 (2010).

Valle d'Aosta on ametlikult mitmekeelne maakond. Ametlikud keeled on itaalia ja prantsuse keel. Elanikest 71,5% emakeel on itaalia keel, 16,2% frankoprovansi keel ja 1% prantsuse keel. Lysi jõe orus räägitakse saksa keelt.

### Suuremad linnad

* Aosta

Majandus
--------

Majanduses on suur osa põllumajandusel. Valle d'Aosta on veinipiirkond.

Ajalugu
-------

11. sajandist alates kuulus Valle d'Aosta Savoiale. Sardiinia kuningriigi osana liideti 1861. aastal Itaalia kuningriigiga.

Pilte
-----

* 
* 
*

Viited
------

1. ↑  Itaalia Riiklik Statistikaamet

Välislingid
-----------

* Itaaliakeelne Valle d'Aosta koduleht

Itaalia vapp
Itaalia maakonnad

Abruzzo **·** Apuulia **·** Basilicata **·** Calabria **·** Campania **·** Emilia Romagna **·** Friuli-Venezia Giulia **·** Lazio **·** Liguuria **·** Lombardia **·** Marche **·** Molise **·** Piemonte **·** Sardiinia **·** Sitsiilia **·** Toscana **·** Trentino-Alto Adige **·** Umbria **·** Valle d'Aosta **·** Veneto
**1. Lennuväedivisjon** (kuni 13. maini 1939 Üksik Lennuväedivisjon nr. 1) oli aastatel 1930–1940 eksisteerinud Õhukaitse koosseisu kuulunud Rakveres paiknenud 1. diviisi operatiivalluvuses Eesti lennuväeosa.

21. mail 1939 jõustunud koosseisu järgi kuulusid divisjoni koosseisu staap, kaks salka, tehnika-, majandus-, sanitaarjaoskond ja divisjonikomando, kokku 96 meest.

Ajalugu
-------

Divisjon luges ennast lennuväe vanima üksuse – lendurite (pool)roodu – järglaseks, mis oli moodustatud 21. novembril 1918 Inseneriväe pataljoni koosseisus selle ülema kohusetäitja Nikolai Petersoni käskkirjaga ning tähistas oma aastapäeva selle üksuse moodustamise päeval.

Üksik lennuväedivisjon nr. 1 moodustati tegelikult 1. juulil 1930 Rakveres asunud senise 1. eskadrilli ümberformeerimise teel. Seni Lennuväerügementi kuulunud 1. eskadrill oli relvastatud Gordou Leseurre GL.22 hävituslennukitega. Kuna uute koosseisude järgi pidi üksus sõja korral operatiivselt alluma 1. diviisi staabile ning tegutsema eelkõige selle huvides, siis loodi divisjonis ka luuresalk juba vananenud de Havilland DH.9 lennukitel. 1932. aastal lisandus veel üks salk Letov Š-228E luure- ja kergeid pommituslennukeid. Ning kui 1934. aastal loobuti lõplikult GL.22 hävituslennukite kasutamisest, siis toodi divisjoni koosseisu ka seni Tallinnas asunud Hawker Hart pommituslennukite salk. 1936. aastal loobuti ka viimaste DH.9 lennukite kasutamisest.

1938. aastal oli üksus sunnitud loovutama Letov Š-228E luure- ja pommituslennukid Tartus asunud Üksikule Lennuväedivisjonile nr 2. 1939. aastal toodi divisjoni uueks II salgaks üle seni Üksikus merelennusalgas kasutusel olnud Hawker Harti lennukid.

Divisjon likvideeriti 1940. aasta sügisel pärast Eesti Vabariigi annekteerimist Nõukogude Liidu poolt.

Ülemad
------

* Karl Haas, 1930–1934
* Valfried Gutmann, 1934–1937
* Hugo Jaanson, 1937–1940

Kasutatud lennukid
------------------

* Gordou Leseurre GL.22, 1930–1934
* de Havilland DH.9, 1930–1936
* Avro 504K ja R, 1930–1936
* Letov Š-228E, 1932–1938
* Hawker Hart Mk. II, 1934–1940
* PON-1a, 1937–1940

Viited
------

1. ↑  Frederik Gerdessen, Toivo Kitvel, Johannes Tilk. Aeg, mehed, lennukid. Eesti Entsüklopeediakirjastus, 2001, lk 192.

Kirjandus
---------

* Arvo Lennart Vercamer ja Toivo Kitvel. "Põhjakotkad 2. Eesti lennukid 1918. aastast kuni 1940. aastani.". Külim, Tallinn 2015
* Toivo Kitvel, Toomas Türk, Arvo Lennart Vercamer (koostajad). "Põhjakotkad. Eesti lendurid ja lendurvaatlejad tsaariajast kuni 1940. aastani". Tallinn, 2011.
Juudi pagulaslaste saabumine Londoni sadamasse, veebruar 1939.
***Kindertransport*** (eesti keeles lastetransport) oli organiseeritud päästetöö, mis toimus üheksa kuu jooksul enne teise maailmasõja puhkemist. Ühendkuningriik võttis vastu ligi 10 000 peamiselt juudi last Natsi-Saksamaalt, Austriast, Tšehhoslovakkiast ning Poolast ja Danzigi vabalinnast. Lapsed paigutati Suurbritannia asenduskodudesse, hostelitesse, koolidesse ja taludesse. Sageli olid nad enda peredest ainsad, kes holokausti üle elasid. Programmi toetas, propageeris ja julgustas Suurbritannia valitsus. Suurbritannia valitsus loobus kõigist immigratsiooninõuetest, mida Briti juudi kogukond polnud võimeline täitma. Suurbritannia valitsus ei seadnud programmile arvulist piirangut – programmi lõpetas teise maailmasõja algus, selleks ajaks oli Ühendkuningriiki toimetatud umbes 10 000 *kindertransport*'i last.

Mõistet "*kindertransport*" kasutatakse mõnikord ka juudi laste päästmise kohta Saksamaalt, Austriast ja Tšehhoslovakkiast Hollandisse, Belgiasse ja Prantsusmaale. Näiteks võib tuua 1000 Chateau de La Hille'i last, kes jõudsid Belgiasse. Üldiselt kasutatakse sõna "*kindraltransport*" siiski Ühendkuningriigi programmile viitamiseks.

World Jewish Relief (toona Central British Fund for German Jewry) loodi 1933. aastal, et toetada võimaluste piires juutide vajadusi nii Saksamaal kui Austrias. Paljude *kindertransport*'i kaudu Ühendkuningriiki saabunud laste kohta on organisatsioonil tänapäevani andmed säilinud. 

Ühelgi teisel riigil polnud Briti *kindertransport*'iga võrreldavat programmi. Ameerika Ühendriikides jõudis Wagneri-Rogersi projekt kongressi, kuid suure vastuseisu tõttu ei jõudnud see komiteest edasi.

Viited
------

1. ↑  "Kindertransport". History Learning Site. Juuli 2009. Vaadatud 29. märts 2019.
2. ↑  "Kindertransport; Organising and Rescue". *The National Holocaust Centre and Museum* (inglise). Vaadatud 29. märts 2019.
3. ↑  "Kindertransport; Organising and Rescue". *The National Holocaust Centre and Museum* (inglise). Vaadatud 29. märts 2019.
4. ↑  "600 Child Refugees Taken From Vienna; 100 Jewish Youngsters Going to Netherlands, 500 to England". *The New York Times* (inglise). 6. detsember 1938. ISSN 0362-4331. Vaadatud 29. märts 2019.
Kärla kirik
**Kärla Maarja Magdaleena kirik** on kirik Saare maakonnas Kärla vallas Kärla alevikus.

Kirikut kasutab EELK Kärla Maarja-Magdaleena kogudus.

Kirik ehitati aastatel 1842–1843 keskaegse kiriku asemele. Viimane oli muutunud varisemisohtlikuks ja lammutati 1842. aastal. Keskaegne kirik oli rajatud tõenäoliselt 13. sajandi III veerandil. 1843. aastal valminud ranges klassitsistlikus stiilis kiriku arhitekt on E. Leuener. Kirikul on ühelöövine kooriruumita pikihoonega ehituskehand.

Kiriku lähedal paiknes sarnaselt Kihelkonna kirikuga kirikust eraldi asuv kellatorn – kampaniil, mis hävis 1981. aastal.

Interjöör
---------

Kirikus asub 1575. aastal surnud Saaremaa maanõuniku Otto von Buxhoevdeni mälestuseks kujundatud Buxhövdeni epitaaf.

Viited
------

1. ↑  Buxhövdeni epitaaf, B. Raschky, 1637 (õli, puit) kultuurimälestiste riiklikus registris

Välislingid
-----------

* Kärla kirik kultuurimälestiste riiklikus registris


Kärla kirik
Kärla kihelkond

**Kirik**: Kärla  

**Mõisad**: Kandla mõis | Kaarmise mõis | Kulli mõis | Käesla mõis | Kärla mõis | Kärla kirikumõis | Mõnnuste mõis | Mäe-Nõmpa mõis | Oriküla mõis | Paadla mõis | Tergemäe mõis | Vennarti mõis
**Kultuurmaastik** ehk **kultuurmaistu** (ka **antropogeenne maastik** või **inimkujundatud maastik**) on maastik, kus inimtegevus on loodust tugevalt muutnud või mõjutanud. 

Kultuurmaastiku mõiste võttis kasutusele saksa geograaf Otto Schlüter.

Tavaliselt sisalduvad kultuurmaastikus elemendid, millel on mingile inimrühmale kultuuriline või sotsiaalmajanduslik tähendus. Kultuurmaastike hulka kuuluvad kultuuristatud sood, põllustatud moreentasandikud jms.

Kultuurmaastiku ja loodusmaastiku vaheline piir pole terav. Kui inimtegevus piidub kohaliku elustiku majandamisega, nimetatakse sellist kultuurmaastikku **pärandmaastikuks**.

Terminoloogiast
---------------

Mõnikord nimetatakse kultuurmaastikku (-maistut) ka lihtsalt **maistuks**. Sõna "maistu" võttis kasutusele geograaf Jaan Rumma soomekeelse sõna *maasto* eeskujul, et rõhutada eelkõige inimese osalust maastiku kujundamisel ja sellisena sobib tänapäeval asendama terminit **maastik**, kui käsitletakse seoseid looduskaitse ja kultuuriuuringutega. 

Õigekeelsussõnaraamat (2006) nimetab **maistuks** (geograafiliselt) eriilmelist maa-ala.

Vaata ka
--------

* inimgeograafia
* loodusmaastik
* pärandkooslus
* pärandkultuur

Viited
------

1. ↑  Säästva arengu sõnaseletusi. Säästva Eesti Instituut, SEI Tallinn.  (vaadatud 13.12.2011)
**Loodusaed**, vahel ka **metsikaed**, on aiakujunduse suund, kus lisaks aia esteetilisele väärtusele püütakse luua keskkond, mis on atraktiivne elupaik pärismaisele elustikule – peale kohalike taimeliikide ka teistele elusorganismidele, nagu linnud, kahepaiksed, roomajad, putukad, pisiimetajad ja muud.

Loodusaiad on tõusnud päevakorda seoses looduslike elupaikade vähenemisega intensiivse põllumajanduse, linnastumise ja muu inimtegevuse tagajärjel.

Kujunduse põhimõtted
--------------------

Aeda kujundades luuakse väike tasakaalustatud ökosüsteem, milles ühe osa moodustavad ka aias tegutsevad inimesed ja koduloomad.

* Loodusaias välditakse keemiliste tõrjevahendite kasutamist.

* Eelistatakse kodumaiseid taimi.

Looduslikult levinud taimed on kasvukoha kliima, mullastiku ja kahjuritega paremini kohastunud ning vajavad seetõttu tavaliselt vähem hoolt kui võõrliigid. Kuna kohalikud taimeliigid on loomastikuga kaua aega koos arenenud, siis pakuvad nad neile paremaid toitumis- ja varjumisvõimalusi kui võõrliigid. Kasvatada võib ka kultuurtaimi. Eriti kehtib see meetaimede puhul, mis sobivad nektaritoidulistele putukatele. Soovitatav on võõrliikide kasvatamise korral eelistada lihtõielisi sorte, sest täidisõitest on putukatel raske nektarit kätte saada.
* Aias tuleks elustikul võimaldada juurdepääsu veele.

Näiteks tiik või jooginõu lindudele.
* Mitmekesine taimestik

Mida liigirikkam on aia taimestik, seda rohkem loomaliike seal toitu ning pesitsus- ja varjumisvõimalusi leiab. Murudena sobivad lillemurud.
* Servaalad ehk paigad, kus kaks elupaigatüüpi kohtuvad (näiteks puud, põõsad ja rohualad).

Aias moodustuvad servaalad avatud alade ja puude, põõsaste ning hekkide puutepaikades, näiteks muruplatside, aasalapikeste, lille- ja köögiviljapeenarde või teeradade äärtes. Aias saab servaalasid suurendada, kasvatades eri kõrguse ja kasvukujuga taimi korrapäratu kujuga kogumitena.
* Mitmerindeline taimestik

Taimerindeid saab aeda tekitada, kui istutada kõige kõrgemad puud krundi serva. Nende ette võib panna kasvama madalamad puud, siis kõrgemad ja madalamad põõsad ja lõpuks rohttaimed. Varju taluvaid taimi saab kasvatada kõrgemate taimede all.

Vaata ka
--------

* lillemuru

Välislingid
-----------

* Loodusaed
**Kultuurmustikas** on *Vaccinium* perekonda ja *Ericaceae* sugukonda kuuluv Põhja-Ameerikast pärit mitmeaastane lillakassinakate marjadega risttolmnev kultuurtaim. Erinevalt harilikust mustikast ei kasva kultuurmustikas Eestis looduslikult.

Ajalugu
-------

Märke esimestest kultuurmustikatest leidub juba 13 000 aasta tagustest aegadest. Aretus sai alguse 1893. aastal, kui Elizabeth White ja Frederick Coville lõid käed ning alustasid eksperimenteerimist. 1916. aastal müüdi esimene ametlik saak. Euroopasse jõudis kultuurmustikas 1930. aastatel. 1990. aastatel hakkas kultuurmustikas laialdasemalt levima .

Kasvatamine
-----------

Põõsas eelistab päikselist kasvukohta, mille optimaalne pH on vahemikus 3,5–4,8. Kultuurmustikat kasvatatakse Eestis turbapõldudel või tehislikel turbapeenardel. Lõuna-Eesti tuntumad kultuurmustika kasvatajad on Marjasoo talu, Metsa talu ja Hiie talu. Maailma suurimad kasvatajad on aga USA ja Kanada .

Sordid
------

* 'Patriot'
* 'Bluecrop'
* 'Earliblue'
* 'Chandler'
* 'Bluegold'
* 'Bonus'
* 'Duke'
* 'Hardy Blue'
* 'Darrow'
* 'North Blue'
* 'Polaris'
* 'Reka'
* 'Nelson'
* 'Are' (esimene Eestis aretatud sort)

Saadus
------

Kultuurmustikas on väärtuslik vili, sisaldades väga vähe rasvu, kuid see-eest rohkelt kaaliumi, rauda, fosforit, C-vitamiini, PP-vitamiini ja B-vitamiini, samuti antotsüaniine ja antioksüdante. Suurema suhkru ja väiksema hapete sisalduse tõttu on kultuurmustikas harilikust mustikast magusam .

Kasutamine
----------

Kultuurmustikaid tarbitakse nii värskelt, külmutatult, püreena, moosina, kuivatatuna, mahlana kui ka veinina.

Kasulikkus
----------

Kultuurmustikas sisalduv antotsüaniin annab marjale nii värvi kui ka toiteväärtuse. Kultuurmustikad parandavad südame tegevust, tugevdavad luid, alandavad vererõhku, aitavad kontrolli all hoida diabeeti ja isegi ennetada vähki. 100 grammis marjades on vaid 84 kcal, 0 g kolesterooli, 1,1 g proteiini, 0,49 g rasva, 21,45 g süsivesikuid, 3,6 g kiudaineid ja 14,74 g suhkruid. Selle koguse söömisega saab kätte 65% päevasest vajalikust vitamiinikogusest .

Viited
------

1. ↑
2. ↑
3. ↑  "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 19. mai 2022. Vaadatud 9. mail 2022.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
4. ↑
5. ↑
6. ↑
7. ↑
8. ↑
Loodeteelektrijaama töö
**Loodeteelektrijaam** ehk **loodete-hüdroelektrijaam** ehk **tõusu-mõõnaelektrijaam** on elektrijaam, mis muundab loodete energiat elektrienergiaks.

Loodeteelektrijaam rajatakse basseini, milleks suletakse laht või jõe suue. Loodeteelektrijaama töö põhineb basseini ja mere veetaseme vahe muutumisel. Selle vahe muutumist põhjustavad tõus ja mõõn. Seetõttu sõltub elektrienergia tootmine loodeteelektrijaamas tõusu ja mõõna režiimist.

Loodeteelektrijaamades kasutatakse kapselhüdroseadmeid, mis võivad töötada suhteliselt suure kasuteguriga nii elektrigeneraatori- kui pumbarežiimis. Vajadusel saab neist seadmetest vett ka niisama läbi lasta.

Looded töötavad Maa-Kuu süsteemi pöörlemise energiat. See energia ei taastu, mistõttu loodete energia on taastumatu energiaallikas. Maa pöörlemine on tema eksisteerimise 4,5 miljardi aasta jooksul aeglustunud esialgselt 21,9 tunnilt 24 tunnini ja loodeteenergia kasutamine muudab Maa pöörlemist veelgi aeglasemaks, kuid see toimub üsna aeglaselt. Loodeteenergia kasutamist on Maa pöörlemise aeglustumises näha alles sajandite möödudes, kui selle kasutamine ei suurene.

1985. aastal oli maailmas viis loodeteelektrijaama. Neist esimene ja suurima võimsusega valmis Prantsusmaal Rance'is 1967 ja selle võimsus oli 240 MW. 1984 valmis USA-s Annapolises 20 MW võimsusega loodeteelektrijaam ja 1985 Hiinas Jianxias 2,0 MW loodeteelektrijaam. Neist märksa väiksemad loodeteelektrijaamad olid Hiinas Baishakous (1985), NSV Liidus Kislaja Gubas (1968) ja Hiinas Shashanis (1980).

Viited
------

1. 1 2 3  Tehnikaleksikon, lk. 280
2. ↑  "A ja O". Tallinn, "Valgus" 1987, lk. 283

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Loodeteelektrijaam** |

* Loodete elektrijaam TaskuTark
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib üldmõistest; teiste tähenduste kohta vaata lehekülge Loodus (täpsustus)* |

---

Altja jõgi Lahemaal.
**Loodus** on kõik füüsilised objektid ning nende omadused ja nendevahelised suhted, mis ei ole inimese (või muude kehaliste mõistusega olendite) poolt teadlikult tehtud. Looduse hulka kuulub nii orgaaniline ehk elusloodus kui ka anorgaaniline ehk eluta loodus. Looduses olevaid seaduspärasusi, loogikat uurib teadus. Looduse hulka ei kuulu artefaktid.

Uusajal levima hakanud mõistekasutuses vastandatakse loodus kui loomulik substants kultuurile kui tehislikule ehk kunstlikult loodud substantsile. Sellist mõistekasutust leiab tänapäeval põhiliselt populaarteaduslikus kirjanduses[*viide?*].

Mõnedes religioossetes käsitlustes vastandatakse loodus ja Jumal, nimetades loodust – maailma, kosmost, universumit – Jumala looduks. Teisalt võib samuti religioosses tähenduses vaadelda loodust kui Jumala enda olemasolemist siin ja praegu, kõigi oma seaduspärasuste ja protsessidega (vt panteism). Peale selle on oma vaade loodusele ka budismil, mis käib samuti religiooni mõiste alla. Budismi seisukohalt vaadatuna Jumal kui selline olemasoleva realiteedina puudub.

Vaata ka
--------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Tsitaadid Vikitsitaatides: **Loodus** |

* loomus
* loodu
* maailm
* universum
* ürgloodus

Välislingid
-----------

* EKI video sõna loodus kujunemise kohta.
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib kirjastusest; saate kohta vaata artiklit Loodusajakiri (saade)* |

---

MTÜ Loodusajakiri logo
**MTÜ Loodusajakiri** on Eesti kirjastus (mittetulundusühing), mis annab välja Eestis ilmuvaid loodus- ja teadusteemalisi ajakirju. Need on Eesti Loodus, Horisont, Eesti Mets ja venekeelne Gorizontõ Estonii. Aastail 2007–2015 ilmus ka Loodusesõber (1997–2006 nimega Loodus). 

MTÜ asutati 2001. aasta juulis Tallinnas. Asutajaliikmed olid tollane keskkonnaminister Heiki Kranich, Keskkonnainvesteeringute Keskus (Kalev Aun) ja Keskkonnauuringute Keskus (Enn Otsa). Sama aasta sügisel andsid asutajaliikmed MTÜ üle keskkonnaorganisatsioonidele Eesti Looduskaitse Selts, Eesti Ornitoloogiaühing, Eesti Teaduste Akadeemia Looduskaitse Komisjon, Eesti Looduseuurijate Selts, Pärandkoosluste Kaitse Ühing, Tartu Üliõpilaste Looduskaitsering, Eesti Geenivaramu, OÜ Horisont ja OÜ Looduskiri. 2014. aastal liitus mittetulundusühinguga MTÜ Estonia Maritima.

Vastutavad väljaandjad on olnud 2001–2013 Indrek Rohtmets, 2013–2015 Tiina Talvi ja 2015–2017 Triinu Raigna. Alates 2017. aasta märtsist on kirjastuse tegevjuht Riho Kinks.

MTÜ Loodusajakiri juhatuse liikmed on Toomas Kukk ja Ulvar Käärt.

Loodusajakirjade ilmumist on toetanud Keskkonnainvesteeringute Keskus, kelle toel on mittetulundusühing kirjastanud ka looduse ja teaduse aastaraamatu sarja "Lehed ja tähed" ning raamatusarja "Looduse raamatukogu". Horisondi väljaandmist toetab alates 2017. aastast Haridus- ja Teadusministeerium.

2018. aasta 22. jaanuaril uuendati Loodusajakirja kodulehte. Lisati Kuku Raadio saate "Loodusajakiri" järelekuulamisvõimalus.

Uudistaja
---------

MTÜ annab välja e-postiga saadetavat uudiskirja Uudistaja. Uudiskiri sisaldab muu hulgas MTÜ välja antud ajakirjade sisukokkuvõtteid. Uudiskiri ilmub vähemalt kaks korda kuus ja reedeti. Esimene uudiskiri ilmus 22. novembril 2005.

Viited
------

1. ↑  Eesti loodusajakirjade uus tegevjuht on Riho Kinks loodusajakiri.ee, 20/03/2017
2. ↑  Katre Palo (31. jaanuar 2018). "Uudistaja 31.01.2018". *Loodusajakiri*. MTÜ Loodusajakiri. Originaali arhiivikoopia seisuga 4. veebruar 2018.
3. ↑   (vaadatud 16.03.2019)

Välislingid
-----------

* Koduleht
**Osvald Villem Saadre** (kuni 1935 **Oswald Wilhelm Stamm**, 8. veebruar 1904 Tartu – 18. august 1975 Tallinn) oli eesti arheoloog.

Elulugu
-------

Osvald Wilhelm Saadre oli käsitöölise Villem Stammi poeg ja geoloog Tõnis Saadre isa.

1923 lõpetas Saadre Tartu Kommertskooli, 1923–1939 õppis TÜ filosoofiateaduskonnas ning 1946–1952 TRÜ ajaloo-keeleteaduskonna ajaloo-osakonnas. 1941–46 oli ta 7.Eesti Laskurdiviisi 354. Laskurpolgu staabiülem (major) , 1946–51 Ajaloomuuseumi direktor, 1951–54 Eesti NSV TA Ajaloo Instituudi nooremteadur, 1954–75 teadussekretär.

Teadustöö
---------

Osvald Saadre peamine uurimisvaldkond oli Eesti esiajalugu.Ta osales arheoloogilistel kaevamistel Valkla (1937) ja Aseri (1951) kivikalmetel, Verepkovo (1937), Olgin Kresti (1937–38) ja Jõuga (1938) kääbaskalmistutel, Iru (1937), Lõhavere (1939), Padise (1963–64) ja Otepää (1950–74) linnustel, Tallinnas Toompeal ja Raekoja platsil (1952–53).

Saadre juhatas koos Susanna Tarakanovaga aastatel 1952–1953 arheoloogilisi kaevamisi Tallinnas, kus püüti tõestada linna muinasaegset päritolu ja väita, et selleaegne keraamika viitab tihedatele sidemetele Vana-Vene riigiga. Hiljem on need väited aga ümber lükatud, Saadre ja Tarakanova avastatud keraamika on dateeritud hoopis hiliskeskaega (15.–16. sajand). Lisaks sellele kaevas Saadre ulatuslikult ka Otepää linnust, kus ta uuris esialgu muinaslinnust, kuid hiljem pööras suurt tähelepanu ka keskaegsele piiskopilinnusele.[*viide?*]

Teoseid
-------

* Ein neuer kaiserzeitlicher Grabtypus aus Nordestland. // Õpetatud Eesti Seltsi aastaraamat (1937)
* Lõhavere linnamägi (kaasautor H. Moora). // Muistse Eesti linnused: 1936.–1938. a. uurimiste tulemused. Tartu, 1939
* Arheoloogilised väliuurimised Eesti NSV-s 1953. aastal. // Eesti TA Toim 3 (1954) 3
* Arheoloogilised väliuurimised Eesti NSV-s 1954. aastal. // Eesti TA Toim 4 (1954) 1
* Tallinnas 1952.–1953. aastal teostatud arheoloogiliste kaevamiste tulemusi (kaasautor S. Tarakanova). // Muistsed asulad ja linnused. Arheol kogumik I. Tallinn, 1955
* Arheoloogilised välitööd Eesti NSV-s 1956. ja 1957. aastal. // Eesti TA Toim. Ühiskonnat 7 (1958) 2
* Padise Vanalinna mägi. // Studia archaeologica in memoriam Harri Moora. Tallinn, 1970

Viited
------

1. 1 2 3 4  "Eesti teaduse biograafiline leksikon", 3. köide

Kirjandus
---------

* Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918–1944. I–III. Trt, 1994, II kd, lk 265
* Tallinna Linnamuuseumi kodu-uurimisringi biograafiline teatmik. Tallinn, 2000, lk 195–196
* *Eesti teaduse biograafiline leksikon.* 3. köide: *N–Sap* TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013
* Haruldasi muinasleide Eestis. Kaja, 17. september 1935, nr 219, lk 3

 *Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.*
**Juuli 2005**, kroonika

6. juuli 2005
-------------

* 2012. aasta suveolümpiamängude korraldajalinnaks valiti London.

7. juuli 2005
-------------

* Londoni plahvatused (2005): Londonis hukkus hommikusel tipptunnil rohkem kui 50 ning vigastada sai umbes 700 inimest, kui metroos plahvatas kolm ning kahekorruselises bussis üks pomm. Plahvatuste korraldajateks osutusid enesetaputerroristid.

21. juuli 2005
--------------

* Londoni plahvatused: Londoni metroos toimus neli väiksemat plahvatust, samuti toimus üks plahvatus ühes bussis. Seekord plahvatasid ainult pommide detonaatorid ning ohvreid ei olnud.

22. juuli 2005
--------------

* Londoni plahvatused: politseinikud lasid Londoni metroos terroristi pähe maha Brasiilia elektriku Jean Charles de Menezese.

Sündmused kuude lõikes

**2003**: jaanuar | veebruar | märts | aprill | mai | juuni | juuli | august | september | oktoober | november | detsember  

**2004**: jaanuar | veebruar | märts | aprill | mai | juuni | juuli | august | september | oktoober | november | detsember  

**2005**: jaanuar | veebruar | märts | aprill | mai | juuni | juuli | august | september | oktoober | november | detsember  

**2006**: jaanuar | veebruar | märts | aprill | mai | juuni | juuli | august | september | oktoober | november | detsember  

**2007**: jaanuar | veebruar | märts | aprill | mai | juuni | juuli | august | september | oktoober | november | detsember
Ralph Waldo Emersoni portree. Eastman Johnsoni söejoonistus, 1846
"**Loodus**" on Ralph Waldo Emersoni kirjutatud essee, mis avaldati trükisena 1836. aastal. Esseega pani Emerson aluse oma transtsendentalistlikule filosoofiale, mis rajaneb ideel looduse tunnetamise täiusest. Transtsendentalism väidab, et loodus on küllastunud jumalikkusest või Jumalast ning seetõttu saab tegelikkust tunnetada loodust uurides. Emerson sai esseeks inspiratsiooni Pariisi loodusloomuuseumit külastades, ta arendas ideid edasi Bostonis peetud loengusarja jooksul ning vormistas need hiljem esseeks.

Emerson jagab looduse kasutusvõimalused neljaks: kaup, ilu, keel ja teadus. Need kategooriad määratlevad, et inimesed kasutavad loodust (1) põhivajaduste rahuldamiseks, (2) naudingu saamiseks, (3) omavaheliseks suhtluseks ja (4) maailma mõistmiseks.

Sisu
----

"Loodus" tõstatab ja püüab lahendada abstraktset probleemi, et inimesed ei suuda täielikult mõista looduse ilu. Emerson kirjutab, et inimeste tähelepanu juhitakse kõrvale elu nõudmistega ja seetõttu ei suuda nad võrdväärselt vastata looduse pakutavale. Essee koosneb kaheksast osast: Loodus, Kaup, Ilu, Keel, Teadus, Idealism, Vaimsus ja Väljavaated. Igas osas kirjeldatakse erinevast vaatenurgast suhet inimese ja looduse vahel.

Emerson selgitab essees, et me oleme loodud kogema looduse täiust, kuid me peame selleks eralduma ühiskonna poolt tekitatavast mürast ja häiringutest. Emerson uskus, et loodusega tõeliselt suhestumiseks on vaja olla üksinduses. Ta kirjutab: "Üksindusse minemiseks peab inimene eemalduma nii oma kambrist kui ka ühiskonnast. Ma ei ole üksinda ka lugedes ja kirjutades, kuigi keegi pole minuga. Selleks, et olla üksi, peab vaatama tähtede poole."

Kui inimene kogeb täielikku üksindust looduses, siis see "viib ta ära". Emerson väidab, et ühiskond hävitab täiuslikkuse, samas kui loodus on korraga nii materjal, protsess kui ka tulemus. Kõik looduse osad töötavad omavahelises koostöös inimese heaks: "Tuul külvab seemne; päike aurustab merevett; tuul puhub auru põllu kohale; planeedi teisel küljel asuv jää kondenseerib vihma siinsel küljel; vihm toidab seemet; taim toidab looma; nii töötab lõputu ring jumalikku heategu inimese toitmiseks."

Teoses on oluline ka vaimse suhte kirjeldus. Inimene leiab looduses oma vaimu ja võtab selle vastu kui Universaalse Olemise: "Loodus ei ole kindel, vaid voolav; puhtale vaimule on loodus kõik."

Mõju
----

"Loodus" võeti kriitikute poole vastu vastandlikult. 1837. aasta jaanuaris avaldatud kriitiline ülevaade nimetas seda filosoofiat halvustavalt "transtsendentaalseks", mille järgi hiljem ideed pooldavat liikumist tuntigi.

"Loodus" oli üks peamisi allikaid, millest arendas oma ideid edasi Henry David Thoreau, kes õppis teose ilmumise ajal Harvardi ülikoolis. Pikaajaline tutvus Thoreau ja Emersoni vahel viis ka Thoreau kuulsa kirjutise "Walden" ilmumiseni.

Viited
------

1. ↑  Liebman, Sheldon W. "Emerson, Ralph Waldo."
2. ↑  "Transcendentalism."
3. ↑  Emerson, Ralph Waldo.
4. ↑  Hankins, Barry.
5. ↑  Reidhead, Julia.
**Are Habicht** (22. jaanuar 1959 Viljandi – 14. oktoober 2022, Võõbu, Järvamaa) oli eesti jalgpallikohtunik.

Elulugu
-------

Habicht hakkas jalgpallitreeningutel käima 13-aastaselt, kuid jalgpalli mängis ainult oma lõbuks. Alates 1992. aastast pühendus ta jalgpallikohtuniku ametile. 1994. aastal debüteeris ta Eesti meistriliigas abi- ja aasta hiljem väljakukohtunikuna. Oma viimase meistriliiga mängu pidas ta 2006. aastal. Meistriliigas teenindas ta kokku 17 mängus väljaku- ja 179 mängus abikohtunikuna. Rahvusvahelise Jalgpalliliidu (FIFA) abikohtuniku kategooria teenis ta esmakordselt 1997 ja seejärel uuesti 2000-2004. aastatel. 1997. aastal oli ta Jüri Saare kõrval Saksamaa ja Norra naiskondade MM-i valikmängus abikohtunik.

Pärast kohtunikukarjääri tegutses ta Euroopa Jalgpalliliidu (UEFA) kohtunike vaatlejana klubide eurosarjades. Jalgpalliliidus töötas ta kohtunike instruktori ja inspektorina.

Surm
----

Are Habicht hukkus liiklusõnnetuses Tallinn-Tartu maanteel 14. oktoobril 2022.

Viited
------

1. 1 2  Biograafia ESBL-is
2. ↑  Leinaseisak: lahkus teenekas jalgpallikohtunik Are Habicht Soccernet.ee, 14. oktoober 2022
3. ↑  Suri eestlane, kes pühendas 30 aastat oma elust kohtunikele postimees.ee, 15. oktoober 2022
4. ↑  Eesti Jalgpalli Liit mälestab pikaaegset kohtunikku Are Habichti err.ee, 15. oktoober 2022
5. ↑  Tallinna-Tartu maanteel toimunud avariis hukkus 63aastane mees ohtuleht.ee, 14. oktoober 2022
6. ↑  Tallinna-Tartu maanteel juhtunud avarii nõudis inimelu postimees.ee, 14. oktoober 2022

Välislingid
-----------

* Biograafia ESBL-is
Oswald Schmiedeberg
**Johann Ernst Oswald Schmiedeberg** (29. september 1838 Laidsen – 12. juuli 1921 Baden-Baden) oli baltisaksa arstiteadlane.

Oswald Schmiedebergi peetakse moodsa farmakoloogia rajajaks.

Schmiedemann sündis Kuramaal amtmanni pojana. Ta õppis Tartu Ülikoolis 1860–1866 ja lõpetas selle doktorikraadiga. Tema väitekiri käsitles vere kloroformisisalduse mõõtmist. Pärast töötas ta sealsamas farmakoloogia, dieetika ja meditsiini ajaloo eradotsendina 1867–1868, dotsendina 1868–69 ja professorina 1869–1872. Ta oli ka Rudolf Buchheimi assistent.

1872. aastal sai Schmiedeberg farmakoloogiaprofessoriks Strasbourgi Ülikoolis, kuhu jäi järgmiseks 46 aastaks.

Schmiedebergi teadustöö seisnes peamiselt seoste leidmises ainete keemilise struktuuri ja nende farmakoloogilise mõju vahel. Koos oma õpilase Hans Horst Meyeriga avastas ta metabolismi uurides glükuroonhappe. Hiljem avastas ta, et glükuroonhapet leidub kõhres ja see esineb kondroitiinsulfaadi disahhariidina. Ta õppis tundma hüaluronaani struktuuri ning uuris selle suhteid kollageeni, amüloidide ja kondroitiinsulfaadiga. 1869 demonstreeris ta, et muskariinil on südame tegevusele samasugune mõju kui uitnärvi stimuleerimisel elektrivooluga.

Schmiedeberg andis suure panuse Saksamaa farmakoloogiatööstuse õitsengusse enne teist maailmasõda. Enamik tolle aja farmakoloogiaprofessoritest oli tema õpilased. Schmiedeberg avaldas üle 200 raamatu ja artikli. Koos patoloogide Bernhard Naunyni (1839–1825) ja Edwin Klebsiga (1834–1913) oli ta mõjuka Eksperimentaalpatoloogia ja -farmakoloogia arhiivi asutaja.
**Kalev Kukk** (sündinud 3. juunil 1951) on Eesti poliitik, 1994. aastast Eesti Reformierakonna liige.

Ta lõpetas Tallinna 42. Keskkooli 1969. aastal. 1974. aastal lõpetas ta Tartu Riikliku Ülikooli geograafia erialal. 1980. aastal kaitses ta Eesti NSV Teaduste Akadeemia Majanduse Instituudis väitekirja "Специализация союзной республики во внешнеэкономических связях СССР: на примере ЭССР" (Liiduvabariigi spetsialiseerumine NSV Liidu välismajandussidemetes Eesti NSV näitel) ja sai majandusteaduste kandidaadi kraadi.

Ta on olnud VII Riigikogu liige ja VIII Riigikogu liige. Viimases peatusid volitused 6. novembril 1995, mil ta sai Tiit Vähi kolmanda valitsuse teede- ja sideministriks, volitused taastati 2. detsembril 1996. IX Riigikogu liige oli ta 25. märtsist 1999 ja X Riigikogu liige 16. maist 2006.

Ta kandideeris 2015. aasta Riigikogu valimistel valimisringkonnas nr 2 ja sai 256 häält, kuid valituks ei osutunud.

Ta on olnud Domus Dorpatensise nõukogu liige.

Tunnustus
---------

* 2001 Saksamaa Liitvabariigi teeneteorden
* 2. veebruaril 2001 Riigivapi V klassi teenetemärk
* 6. veebruaril 2006 Riigivapi IV klassi teenetemärk
* 16. novembril 2012 andis Liberalismi Akadeemia Swissôtel Tallinnas talle üle Aasta liberaali aunimetuse.

|  |  |
| --- | --- |
|  | Tsitaadid Vikitsitaatides: **Kalev Kukk** |

Viited
------

1. ↑  "Kadrioru Saksa Gümnaasiumi koduleht". Originaali arhiivikoopia seisuga 15. märts 2014. Vaadatud 15. märtsil 2014.
2. ↑  E-kataloog ESTER. Кукк, Калев. Специализация союзной республики во внешнеэкономических связях СССР: на примере ЭССР. Aвтореферат кандидата экономических наук. Таллинн: Академия наук Эстонской ССР, Институт экономики, 1980
3. ↑  Heino Mardiste. Teaduskraadi kaitsnud Tartu Ülikooli geograafia eriala vilistlased
4. ↑
5. ↑