recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Jyrki Jokipakka 2016. aastal Calgary Flamesi särgis
**Jyrki Jokipakka** (sündinud 20. augustil 1991 Tamperes) on Soome jäähokimängija, kes mängib kaitsjana KHL-i klubis Novosibirski Sibir.

Ta alustas klubikarjääri Soome klubis Tampere Ilves, mille meeskonnas tegi Soome kõrgliigas debüüdi hooajal 2010–11.

2011. aastal valiti ta NHL-i *draft* '​is Dallas Starsi poolt 2011. valikuna. Põhja-Ameerikasse suundus ta mängima hooajal 2013–14, liitudes esmalt AHL-is Dallas Starsi noorteklubiga Texas Stars. Hooajal 2013–14 võitis ta Texas Starsiga Calder Cupi. NHL-is tegi ta Dallas Starsi meeskonnas debüüdi 24. oktoobril 2014 mängus New Jersey Devilsi vastu. 2016. aasta veebruaris siirdus ta Calgary Flamesi. Hooaja 2016–17 lõpus mängus ta NHL-is veel kolm mängu Ottawa Senatorsi ridades.

2017. aastal liitus ta KHL-i klubiga HK Sotši, kus mängis kokku kaks hooaega. 2019. aastal sõlmis ta lepingu Novosibirski Sibiriga. 2020. aastal valiti ta KHL-i tähtede mängule.

Soome jäähokikoondisse kuulus ta 2015. aasta maailmameistrivõistlustel.

Välislingid
-----------

* Jyrki Jokipakka NHL.com lehel
* Jyrki Jokipakka KHL.ru lehel
* Jyrki Jokipakka hockeydb.com lehel
**Kadžaaride dünastia, Kadžaarid** (Qajars, Kajars. Pärsia: سلسله قاجاریه‎ - or دودمان قاجار - Qâjâr) oli Iraani šahhidünastia, mis oli võimul 1781–1925. 

Kadžaarid pärinesid Iraani turkmeenidest, kes elasid Ganjas, praeguse Aserbaidžaani alal.

Dünastia rajasid Agha Mohammad-khaan ja Fath Ali-šahh. Agha Mohammad-khaan kukutas viimase Zandi dünastia esindaja 1796, kuid ta ise mõrvati järgmisel aastal. Tema järglaseks sai vennapoeg Fath Ali-šahh.

Kadžaaride võimu ajal tugevnes feodaalide positsioon. Peetud sõjad nõrgendasid riiki ning Iraan jäi suuremasse sõltuvusse Euroopa suurriikidest. Toimusid ka mitmed feodalismi vastased ülestõusud, neist suurim oli 1905 Iraani konstitutsiooniline revolutsioon. 

Kadžaarid tõukas troonilt 1925 Pärsia kasakabrigaadi ohvitser, tulevane šahh Reza Pahlavi.

Kadžaaridest Iraani šahhid 1794–1925
------------------------------------

* Agha Mohammad-khaan Kadžaar (1794–1797)
* Fath Ali-šahh (1797–1834)
* Mohammad-šahh Kadžaar (1834–1848)
* Nasser-al-Din šahh (1848–1896)
* Mozzafar-al-Din šahh (1896–1907)
* Mohammad Ali šahh (1907–1909)
* Soltan Ahmad šahh Kadžaar (1909–1925)

Välislingid
-----------

* Kadžaaride lehekülg (*inglise keeles*)
* Kadžaaride dünastia (*inglise keeles*)
* Kadžaaride perekonna koduleht (*inglise keeles*)
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib tööriistast; saare kohta Tuvalus vaata artiklit Nui saar.* |

---

Tislerinuiad
Lööginuiad
**Nui** on vahend materiaalse objekti pinna löömiseks, tampimiseks või tagumiseks võimaliku eesmärgiga objekt lömastada, purustada, pehmendada, peenendada, vormida vms[*viide?*]. Nui oli inimese üks esimesi tööriistu ja relvi. 

Nuia töö eesmärk on olnud tavaliselt objekti mõjutamine objekti pinna mõjutamise kaudu, mitte objekti penetratsioon (vrd kirves). 

Nui ja vasar on sarnase ehituse, tööpõhimõtte ja funktsiooniga.

Ehitus
------

Nui on tavaliselt pikliku kujuga ese, mille ühes otsas on raskem, tömbi kujuga pea ja teises otsas kergem vars. Nui võib olla valmistatud ühes tükis, aga pea võib olla kinnitatud ka varre külge. Vastavalt nuia kasutamise otstarbele võib nuia pea olla valmistatud näiteks metallist, puidust, plastikust, kummist või nailonist ning nuia vars näiteks puidust, metallist või plastist.

Tööpõhimõte
-----------

Nuia töö põhineb energiatransformatsioonil: löögi hetkel siirdub nuia pea ja varre kineetiline energia löödava objektiga kokku puutuva koha kaudu löödavasse objekti. Löödava objektiga puutub tavaliselt kokku nuia tömbi kujuga pea. Nuia töö eesmärk on olnud tavaliselt objekti mõjutamine objekti pinna mõjutamise kaudu, mitte objekti penetratsioon (vrd kirves).

Nuiade loend
------------

Sõjanui
Erinevatel elualadel kasutatavate nuiade hulka kuuluvad näiteks: 

* kapsanui
* kriketikurikas
* kumminui
* kurikas ehk pesunui pesu tampimiseks
* lihanui ehk lihavasar
* löökpillinuiad, mida valmistatakse erinevast materjalist pea ja varrega erinevate löökpillide mängimiseks
* pesapallinui
* polonui
* pudrunui näiteks kartulipudru valmistamiseks
* põrunui
* sõjanuiad, mille hulka kuuluvad nii varre kui ka varre ja keti otsa kinnitatud peaga kuul- või kettkuulnuiad, ogadeta või ogadega nuiad nagu "kurikas" ehk "hommikutäht" (vt morgenstern)
* teleskoopnui
* tislerinui
* trumminui
* uhmrinui

Vaata ka
--------

* Hundinui

Viited
------

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Nui**
 |
Mikolas Josef (2018)
**Mikolas Josef** (tšehhi keeles Mikoláš Josef; sündinud 4. oktoobril 1995) on Tšehhi poplaulja.

Josef on pärit muusikute perekonnast. Algul esines ta tänavamuusikuna paljudes Euroopa linnades, näiteks Oslos, Zürichis, Hamburgis ja Viinis. 2015. aastal andis ta sõltumatult välja oma debüütsingli "Hands Bloody". Aasta hiljem andis ta välja singli "Free", mis jõudis Tšehhi singlite edetabelis 15. kohale.

2018. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel Lissabonis esindas ta Tšehhit lauluga "Lie to Me".

2018. aasta aprillis sõlmis ta lepingu plaadifirmadega Sony Music ja RCA Records.

Viited
------

1. ↑  "Mikolas Josef je novou tváří návrháře Lukáše Macháčka". ČTK. 14.2.2016. Vaadatud 11.5.2018
2. ↑  "Czech Republic: Mikolas Josef Signs Worldwide Record Deal". 4.4.2018. Eurovoix. Vaadatud 11.5.2018

Välislingid
-----------

* Mikolas Josefi koduleht

| * v
* r
Tšehhi esindajad Eurovisiooni lauluvõistlusel |
| --- |
| 

* 2007: Kabát
* 2008: Tereza Kerndlová
* 2009: Gipsy.cz
* 2015: Marta Jandová ja Václav Noid Bárta
* 2016: Gabriela Gunčíková
* 2017: Martina Bárta
* 2018: Mikolas Josef
* 2019: Lake Malawi
* ~~2020: Benny Cristo~~
* 2021: Benny Cristo
* 2022: We Are Domi
* 2023: Vesna

 |
Kaelus-turteltuvi

Kaelus-turteltuvi muna
**Kaelus-turteltuvi** ehk **pargi-turteltuvi** (*Streptopelia decaocto*) on tuvilaste sugukonda kuuluv linnuliik.

Eestis on ta paiguti levinud harv haudelind.

### Välimus

Kaelus-turteltuvi on sihvakas pikasabaline tuvi, kes on Eestissee 20. sajandi teise poole jooksul Aasiast sisse rännanud. Sugupooled on sarnased: nii suguküpsel emasel kui ka isasel on kaelal must vööt, ülejäänud keha on beežikas, ainult tiivaotsad on mustad.

### Laul

Kaelus-turteltuvi laul on kolmesilbiline "ku-kuu-ku", rõhk keskmisel silbil. Enne maandumist ja territooriumitülide korral esineb naerukajakalaadne "krääh".

Levik
-----

Pargi-turteltuvi levila haaras 19. sajandil subtrooppilist Aasiat – Türgist Lõuna-Hiinani, lõunas India ja Sri Lankani. 20. sajandil laiendas ta oma levikut üle Euroopa. Põhja-Ameerikasse ja Jaapanisse on ta introdutseeritud. 

### Pesitsemine

Eestis pesitses kaelus-turteltuvi esmakordselt 1957. aastal. Tuvi pesa paikneb puu otsas tüve ligidal. Pesa on nii hõre, et munad paistavad alt vaadates läbi. Kurnas on 2 muna.

Viited
------

1. ↑

Välislingid
-----------

* Kaelus-turteltuvi andmebaasis eElurikkus Muuda Vikiandmetes
**Mikojan-Gurevitš MiG-23** (vene keeles МиГ-23; NATO koodnimega Flogger) on Nõukogude Liidus Mikojan-Gurevitši konstrueerimisbüroos aastatel 1964–1966 projekteeritud ülehelikiirusel lendav hävituslennuk, millega hakati välja vahetama vananevaid MiG-21-sid.

Aastal 1967 tegi MiG-23 prototüüp esmalennu, esimesed sarjana ehitatud MiG-23-d jõudsid väeosadesse 1973. aastal[*viide?*]. Nõukogude Liidus ehitati kokku üle 4000 seda tüüpi lennuki (eri versioonides, sh MiG-27) ning eri riikides litsentsi alusel ehitatutega kokku ligikaudu 11 000 lennukit. Nõukogude Liidus valmistati viimased lennukid (MiG-23UB) 1985. aastal.

Tähtsaim MiG-23 uuendus oli võimalus ka lennu ajal muuta tiiva noolsust, suurema kiiruse saavutamiseks sai tiiva noolsust muuta vahemikus 16–72 nurgakraadini. Tiiva noolsuse vähendamisel 16 nurgakraadini lühenes õhkutõusmiseks ja maandumiseks vajalik teepikkus oluliselt. MiG-23 sai täiesti uue mootori ja ajakohasema avioonika, radari ja infrapunaandurid.

MiG-23MLD on väljas ka Eesti Lennundusmuuseumis.

MiG-23 kasutajad
----------------

Väljaspool Varssavi pakti riike kasutati MiG-23 ka Liibüas, Süürias, Egiptuses, Indias, Kuubas, Alžeerias, Iraagis, Afganistanis, Jeemenis ja Põhja-Koreas. Mitmes riigi lennuväes on MiG-23 veel kasutuses, enamasti viimased MLD modifikatsioonid.

Ameerika Ühendriikide õhujõudude eriüksuses kasutatakse väheseid MiG-23, tähisega YF-113, "agressori" rollis.

Lennukiehitusfirma MiG-MAPO pakub tänapäevani nende lennukite moderniseerimis- ja täiustamisprogramme.

Tehnilised andmed
-----------------

* **Meeskond:** 1
* **Pikkus:** 16,70 m
* **Tiivaulatus:** 13,97 m (nurk 16°) ja 7,8 m (nurk 72°)
* **Kõrgus:** 4,82 m
* **Tühimass:** 9,6 tonni
* **Täislaadungiga mass:** 15,7 tonni
* **Maksimaalne stardikaal (MTOW):** 18,0 tonni
* **Mootor:** 1 × 83,6 kN Hatšaturov R-35-300, turboreaktiiv, järelpõlemisega 127 kN
* **Kiirus:** 2500 km/h (Mach 2,35) optimaalsel kõrgusel, madallennul 1370 km/h
* **Tegevusraadius:** 1150–2820 km
* **Lennulagi:** 18 500 m
* **Tiiva- ja kerealustele püloonidel:** kuni 3,0 tonni rippkonteinereid või/ja pomme.

Versioonid
----------

|  |  |
| --- | --- |
| MiG-23B | hävituspommitaja |
| MiG-23BN / BM / BK | versiooni B uuendused |
| MiG-23C | kahekohaline |
| MiG-23E | ekspordiks |
| MiG-23G / K | hävituslennuk, väiksemate täiendustega |
| MiG-23UM | kaheistmeline õppelennuk |
| MiG-23US | stardikiirenditega |
| MiG-23SM |  |
| MiG-23MF | hävituslennuk |
| MiG-23UB | õppelennuk, MiG-23M baasil, radarita |
| MiG-23ML | uuendatud MiG-23MF (kergem, võimsamad mootorid jm) |
| MiG-23-98 | MiG-MAPO pakutav moderniseeritud versioon |
| MiG-23MLD | kõige täiuslikum versioon (modernsem relvasüsteem) |
| MiG-27M / K | hävituspommitaja MiG-23BK baasil |
| FT-7 | tehtud Hiinas litsentsi alusel |
Dorsoduro asukoht Veneetsias.
**Dorsoduro** on üks kuuest Veneetsia ajaloolisest linnaosast (*sestieri*).

Dorsoduro hõlmab linna kõrgemaid kohti ja Giudecca ning Sacca Fisola saart. Linnaosa nimi võib tuleneda itaaliakeelsest nimetusest "kõva kõrgendik", mis viitab selle võrdlemisi kõrgele ja kindlale pinnale.

Ajalugu
-------

Piirkonna algne süda oli Giudecca kanal, mille äärde ehitati hooneid juba alates 6. sajandist. 11. sajandiks oli asula laienenud teisele poole Suurt kanalit ning piirkonna praegused peamised tähised on Santa Maria della Salute basiilika ja Zattere kai.

19. sajandil rajati Dorsoduro linnaossa Veneetsia Kaunite Kunstide Akadeemia ja linnaosa San Marco *sestierega* ühendav Ponte dell'Accademia sild, muutes Dorsoduro kalliks välismaalaste seas populaarseks piirkonnaks. Ligikaudu sel ajal muutusid kvartali läänepoolne ots ja Giudecca tööstuspiirkonnaks.

Peamised vaatamisväärsused
--------------------------

Peamistel saartel asuvad vaatamisväärsused on:

* Peggy Guggenheimi kollektsioon
* Palazzo Dario palee
* Ospedale Giustinian
* Palazzo Ariani
* Palazzo Zenobio
* Scuola Grande dei Carmini
* Campo Santa Margherita väljak
* Ca' Foscari palee
* Ca' Rezzonico palee
* Campo San Barnaba väljak

Kirikud
-------

Dorsoduro kirikud
Giudecca kirikud
* Basilica di Santa Maria della Salute
* Chiesa dell'Angelo San Raffaele
* Le Eremite
* Gesuati (Santa Maria del Rosario)
* Nome di Gesù di Venezia
* Ognissanti di Venezia
* Püha Georgi kirik (Anglikaani kirik)
* San Barnaba
* San Gregorio di Venezia (ei ole enam sisse õnnistatud)
* San Nicolò da Tolentino
* San Nicolò dei Mendicoli
* San Pantaleone Martire
* San Sebastiano
* San Trovaso
* Sant'Agnese di Venezia
* Sant'Andrea della Zirada
* Santa Maria del Carmini di Venezia
* Santa Maria della Visitazione
* Spirito Santo di Venezia
* Le Terese (ei ole enam sisse õnnistatud)

### Giudecca

* Il Redentore
* Santa Croce di Venezia (ei ole enam sisse õnnistatud)
* Sant'Eufemia
* Le Zitelle
**Nihilism** (ladina sõnast *nihil* 'eimiski') on teooria, mis kuulutab mitte millessegi uskumist, ustavust mitte millelegi või mitte mingite eesmärkide järgimist. Terminit kasutatakse ebaõigesti iseloomustamaks inimesi, kes ei jaga mingit kindlat usku või absoluutsete väärtuste kogumit.

Terminit "nihilism" kasutati esimesena Prantsusmaal 1787. Sõna "nihilist" kasutati Prantsusmaal juba 1761, kuid mitte praeguses tähenduses, vaid ketserite kohta. Filosoofiasse tõi mõiste "nihilism" 1799 saksa filosoof Friedrich Heinrich Jacobi. 

Eetikas ja moraalis tähendab nihilism autoriteedi, moraali ja sotsiaalsete tavade eitamist või koguni nende vastu võitlemist. Nihilistide meelest peaks moraal põhinema mitte kultuurilistele, vaid individuaalsetele alusele.

Filosoofias on nihilismi esimesena käsitlenud Friedrich Nietzsche, kes kuulutas välja "väärtuste", s.o kultuuri, moraali ja õiguse ümberhindamise. Nietzsche pidas kristlikke väärtusi nihilistlikeks ja nimetas kristlust nihilistlikuks religiooniks, sest selle meelest on maapealne elu mõttetu, olles vaid ettevalmistus surmajärgseks eluks. Nietzsche nägi väljapääsu nihilismist võimutahte ja sama igavese taastuleku mõtlemises, mida aga suudab mõtelda ja kanda ainult üliinimene.

Oswald Spengler pidas nihilismi langusühiskonna maailmavaateks. Martin Heideggeri eksistentsialismis oli nihilismi olemuseks metafüüsika; Albert Camus'l iseloomustas nihilism absurdset eksistentsi. 19. sajandi lõpu ja 20. sajandi alguse filosoofias väljendas nihilism kodanliku ühiskonna kriisi, selle võõrandunud teadvust. 

19. sajandi II poolel tekkis Venemaal hulgaliselt revolutsioonilisi ja anarhistlikke liikumisi, mis eitasid aadlikultuuri, isevalitsuslikku korda, religiooni negatiivset külge (Lev Tolstoi) ja valitsevat moraali. Seetõttu tundus Venemaa valitsevatele ühiskonnakihtidele, et sellised liikumised eitavad üldse igasuguseid väärtusi, ja neid hakati kutsuma nihilistlikeks. See nimi levis laialdaselt tänu Ivan Turgenevi romaanile "Isad ja pojad" (1862). Sellest vaata lähemalt artiklist narodniklus. 

Nüüdisajal on nihilism omane mitmele protestiliikumisele, näiteks pungile.

Vaata ka
--------

* Agnostitsism
* Narodniklus
* Sotsialistide-Föderalistide Partei

Välislingid
-----------

* Catholic Encyclopedia: Nihilism
* Internet Encyclopedia of Philosophy: Nihilism
* Stanford Encyclopedia of Philosophy: Friedrich Heinrich Jacobi
* Center for Nihilist and Nihilism Studies
* Friedrich Heinrich Jacobi entry by George di Giovanni on the Stanford Encyclopedia of Philosophy website
* Friedrich Nietzsche (1886), *Beyond Good and Evil*
* Friedrich Nietzsche, *Thus Spake Zarathustra*
* Ashley Woodward, Nihilism and the Postmodern in Vattimo's Nietzsche
* Modernity and Nihilism - A religious ethicist's argument that secular history and modernity represent Nihilism
* Counter Order - Nihilism's home page
**Nukleiinhapped** on biopolümeerid, mille monomeerid on nukleotiidid. Nukleotiidid koosnevad lämmastikalusest, suhkrust ja fosforhappejäägist. Üksikud nukleotiidid on ühendatud polünukleotiidahelaks fosfaat-suhkur sidemetega. Nukleotiidide järjestust on võimalik kindlaks teha sekveneerimise abil, mis annab tulemuseks märkidest koosneva tõlgenduse, mida nimetatakse sekventsiks. 

Eristatakse kahte tüüpi nukleiinhappeid: desoksüribonukleiinhape (DNA) ja ribonukleiinhape (RNA). Kui DNA ehituskomponendid on desoksüribonukleotiidid, kus suhkruks on desoksüriboos, siis RNA koosneb ribonukleotiididest, mille suhkruks on riboos. Nukleotiidide oluline koostisosa on ka lämmastikalus, mida on viit tüüpi: adeniin, guaniin, tsütosiin, tümiin ja uratsiil. Kui esimesed kolm esinevad nii DNA-s kui ka RNA-s, siis tümiin esineb ainult DNA-s ja uratsiil ainult RNA-s – see on teine oluline erinevus DNA ja RNA vahel.

Nukleiinhapped avastas Friedrich Miescher aastal 1869 valgelible rakutuumas. Ladina keeles on tuum *nucleus* – sellest tuleb ka nukleiinhapete nimetus.

Nukleiinhapete funktsioon rakus on säilitada ja edastada geneetilist informatsiooni, mis on kodeeritud DNA nukleotiidide järjestusse. Teine oluline nukleiinhapete funktsioon on geeniekspressioon RNA vahendusel.

Kirjandus
---------

* Ain Heinaru. "Geneetika", Tartu ülikooli kirjastus, 2012. ISBN 978-9949-32-171-1

Välislingid
-----------

* A. Heinaru, "Geneetika", 2012
* Lühiülevaade nukleiinhapetest
Kabelivaremed kalmistul (2015)
**Vaabina mõisa kalmistu** on kalmistu Urvaste kihelkonnas Võrumaal, tänapäevase haldusjaotuse järgi Lümatu külas Antsla vallas Võru maakonnas.

Ajalugu
-------

Kalmistu rajasid Vaabina mõisa tollased omanikud Igelströmid 1809. aastal ühele Lõõdla järve äärsele künkale. Mõisa uued omanikud Rennenkampffid lasid kalmistu 1824. aastal enda perekonna tarbeks õnnistada uuesti. Lõõdla järve poolt vaate avamiseks olevat võetud maha järvepoolse künkakülje puud. Kalmistule maetute üldarv pole teada, kuid kabelisse on maetud vähemalt 4 ja kalmistule veel 2 inimest.

Kirjeldus
---------

Kalmistu jääb mõisa südamest linnulennult umbes 2 km kaugusele kirdesse. Kalmistu on praegu jäetud maha ja rüüstatud.

Kalmistu kabel
--------------

Kalmistul paikneb ka arvatavasti 1809. aastal rajatud varaklassitsistlik kabel. Kabel olevat juba 1930. aastatel olnud varemetes ning sellest on säilinud vähesed varemed.

Viited
------

1. ↑  Urvaste. - Võrumaa. Maateaduslik, tulunduslik ja ajalooline kirjeldus. Eesti II. Tartu 1926. Lk 392
2. ↑  Ajalooline traditsioon Urvaste kihelkonnast. Kogunud Agaate Laurson suvel 1927. Tartu 2007
3. ↑  Valdo Praust. Võrumaa mõisad. Tänapäev. Tallinn 2012. Lk 101 ja 260

Kirjandus
---------

* Alo Särg. "Vaabina (*Uelzen*)". - Võrumaa mõisad ja mõisnikud. Argo. Tallinn 2011. Lk 60
* Taavi Pae. Eesti kalmistute kujunemine ja paiknemise seaduspärasused. // Magistritöö Tartu Ülikooli Geograafia Instituudis. Tartu 2002

Välislingid
-----------

* Pärandkultuuri objekt: "Lõõdla kabelivaremed" (843:KAV:001) Eesti looduse infosüsteemis
* Ketlin Sirge. Eesti mõisakalmistud. // Magistritöö Tartu Ülikooli usuteaduskonna võrdleva usuteaduse õppetoolis. Tartu 2013
**August Janni** (26. november (vkj)/ 8. detsember 1895 Ahja mõis, Võnnu kihelkond, Tartumaa – 27. november 1984) oli eesti vaimulik.

Ta lõpetas aastal 1928 Tartu Õhtuühisgümnaasiumi. Ta õppis ka aastatel 1922–1926 Tartu Kõrgemas Muusikakoolis. Ta õppis aastatel 1929–1930 ja 1934–1939 Tartu Ülikooli usuteaduskonnas ning aastatel 1931–1934 õigusteaduskonnas. Ta töötas aastatel 1915–1920 postiametnikuna Riias, Petroskois ja Tallinnas ning aastatel 1920–1942 postiametnikuna Tartus. Prooviaastal oli ta Tartu Peetri koguduses. Ordineeriti 17. mail 1942 õpetajaks.

Ta oli aastatel 1942–1944 Tartu Peetri koguduse 1. pihtkonna adjunkt, aastatel 1944–1981 oli ta Tartu Peetri koguduse õpetaja; aastatel 1954–1981 oli ta veel Tartu praostkonna praost. Aastal 1981 jäi ta emerituuri.

Viited
------

1. ↑  Konrad Veem. Eesti Vaba Rahvakirik Dokumentatsioon ja leksikon. EVR. Stockholm 1988
2. ↑  *Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918–1944*. II, lk 557

Välislingid
-----------

* *Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918-1944*
* 
* Haud Tartu Vana-Jaani kalmistul


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**Jaak Taul** | **Tartu Peetri koguduse õpetaja**1944–1981 | Järgnev**Kalle Mesila** |
| Eelnev**Edgar Hark** | **Tartu praost**1955–1981 | Järgnev**Harald Tammur** |
**North Ayrshire** ('Põhja-Ayrshire') on omavalitsus Šotimaa keskosas. See hõlmab ajaloolise Ayrshire'i krahvkonna põhjaosa. Piirneb Inverclyde'i East Ayrshire'i, South Ayrshire'i ja Renfrewshire'iga. Asub Firth of Clyde'i ääres.
Hõlmab ka Arrani saare.

Viited
------

1. ↑  Population Estimates (Current Geographic Boundaries)

Välislingid
-----------

 North Ayrshire – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
* 

Šotimaa omavalitsused

Aberdeen **·**  Aberdeenshire **·**  Angus **·**  Argyll and Bute **·**  Clackmannanshire **·**  Dumfries and Galloway **·**  Dundee **·**  East Ayrshire **·**  East Dunbartonshire **·**  East Lothian **·**  East Renfrewshire **·**  Edinburgh **·**  Falkirk **·**  Fife **·**  Glasgow **·**  Highland **·**  Inverclyde **·**  Midlothian **·**  Moray **·**  Na h-Eileanan Siar (Välis-Hebriidid) **·**  North Ayrshire **·**  North Lanarkshire **·**  Orkney saared **·**  Perth and Kinross **·**  Renfrewshire **·**  Scottish Borders **·**  Shetlandi saared **·**  South Ayrshire **·**  South Lanarkshire **·**  Stirling **·**  West Dunbartonshire **·**  West Lothian
"**V nagu veritasu**" on 2006. aastal valminud düstoopiline põnevusfilm. Film põhineb Alan Moore'i graafilisel romaanil "V For Vendetta".

Süžee
-----

Evey (Natalie Portman) on totalitaarse režiimi all vaevleval Inglismaal elav noor töölisnaine. Ühel õhtul satub ta öise liikumiskeelu ajal koduteel olles kokku salapolitseinikega, kes teda vägistada üritavad. Evey päästab Guy Fawkesi maskis mees, keda tuntakse nimega V (Hugo Weaving). 

V on haritud ja kaastundlik ning pühendunud sellele, et vabastada oma kaaskodanikud jõu ja hirmu toel riiki juhtivatest võimudest, lähtudes põhimõttest "Rahvas ei peaks kartma oma valitsust. Valitsus peaks kartma oma rahvast.".

Samas on ta ka kibestunud, kättemaksuhimuline, üksildane ja vägivaldne, ajendatuna isiklikust tasumisjanust. Diktatuuri küüsis piinleva rahva ainus lootus kavatseb lõpule viia selle, mis 1605. aastal Guy Fawkesil ebaõnnestus: ta kavatseb Inglismaa parlamendi õhku lasta.

V-d hakkab jälitama Scotland Yardi inspektor Finch, kes peab V-d alguses terroristiks, aga hakkab aja möödudes mõistma mehe motiive.

|  |  |
| --- | --- |
|  | Tsitaadid Vikitsitaatides: **V nagu veritasu** |
**August Heinrich von Schmidt** (9. juuli / 20. juuli 1760 Valjala – 20. juuni / 2. juuli 1841 Valjala) oli Eesti vaimulik ja Saaremaa superintendent ja Valjala Martini koguduse õpetaja. Ta tõsteti päritavasse aadliseisusse 15. aprillil 1837.

Ta õppis Kuressaare linnakoolis, aastatel 1775–1780 Tallinnas gümnaasiumis ja aastatel 1780–1782 (immatrikuleeriti 8. septembril 1780) Jena Ülikoolis. Ordineeriti 8. märtsil / 20. märtsil 1783 õpetajaks

Ta oli aastatel 1783–1808 Valjala Martini koguduse adjunktõpetaja ja aastatel 1808–1835 Valjala Martini koguduse õpetaja. Sai 5. jaanuaril / 17. jaanuaril 1814 Saaremaa konsistooriumi assessoriks, 26. oktoobril / 7. novembril 1814 sai ta Saaremaa superintendendiks; Saaremaa superintendent oli ta aastatel 1814–1835. Jäi 8. mail / 20. mail 1835 emerituuri.

Aastal 1817 kinnitati Keiserliku Eesti Seltsi direktoriks.

Isiklikku
---------

Tema isa Johann Heinrich Schmidt oli Valjala Martini koguduse õpetaja, tema poeg Friedrich August Heinrich von Schmidt oli Anseküla Maarja koguduse õpetaja, teine poeg Gottlieb Alexander von Schmidt oli Saaremaa Jaani koguduse ja Muhu Katariina koguduse õpetaja ning Saaremaa superintendent. Tema vanaisa Heinrich Vick oli Muhu Katariina koguduse õpetaja. 1. veebruaril / 12. veebruaril 1784 abiellus ta Katharina Elisabeth Agthega (1764 Tallinn – 1832 Valjala). Tema äi Carl Friedrich Agthe oli Tallinna Oleviste koguduse organist, abikaasa vend Andreas Michael Agthe ja vennapoeg Wilhelm Andreas Fürchtegott Agthe olid Pöide Maarja koguduse õpetajad.

Tunnustus
---------

* 1813 Püha Anna orden 3.klass
* 1834 kullatud Superintendendirist
* 3. aprillil / 15. aprillil 1837 sai päritava aadliseisuse (Peterburi kubermangu poolt).

Viited
------

1. ↑  Die evangelischen Prediger Livlands bis 1918. Böhlau Verlag Köln, Wien 1977
2. ↑  Die Pastoren Oesels. Seit der Reformation. Arved von Schmidt Tartu 1939

Välislingid
-----------

* August Heinrich von Schmidt Eesti vanema kirjanduse digitaalses tekstikogus EEVA

* Andmed Taani andmebaasis personen.digitale-sammlungen.de
Nihat Zeybekçi
**Nihat Zeybekçi** (sündinud 1. jaanuaril 1961 Tavasis) on Türgi poliitik, ta kuulub Õigluse ja Arengu Parteisse. Ta oli 25. detsembrist 2013 kuni 17. novembrini 2015 ja teist korda 24. maist 2016 kuni 10. juulini 2018 Türgi majandusminister.

Ta sündis 1961. aastal Tavasis Denizli provintsis noorimana viielapselises perekonnas, tema vanemad olid tubakakasvatajad. Ta õppis ärijuhtimist Marmara ülikoolis, hiljem sai ta magistrikraadi rahvusvaheliste suhete alal (magistritööd kaitses Istanbuli ülikoolis).

Ta on töötanud mitmes ettevõttes Istanbulis ja Denizlis. 1994. aastal asutas ta tekstiiliettevõtte.

2004. aastal valiti ta Õigluse ja Arengu Partei esitatud kandidaadina Denizli linnapeaks. 2011. aasta Türgi parlamendivalimistel valiti ta Türgi Suure Rahvuskogu liikmeks. 25. detsembrist 2013 kuni 17. novembrini 2015 oli ta Türgi majandusminister. Uuesti sai ta Türgi majandusministriks 24. mail 2016.

Isisiklikku
-----------

Ta on abielus ja tal on neli last.
**MSC Flaminia** on Saksamaa Panamax-tüüpi konteinerilaev, mis ehitati 2001. aastal Daewoo Shipbuilding & Marine Engineeringi laevatehases Okpos Lõuna-Koreas. Saksamaa lipu all sõitvat ja Conti Reederei Management GmbH & Co. Konzeptions-KG-lt renditud laeva käitab Šveitsi laevakompanii Mediterranean Shipping Company (MSC).

Ajalugu
-------

Kiil pandi laevale tehasenumbriga 4073 Daewoo Shipbuilding & Marine Engineeringi laevatehases Okpos Lõuna-Koreas 5. märtsil 2001 ning 26. mail 2001 lasti laev vette. 20. augustil 2001 anti laev omanikule üle.

Tehnilised andmed
-----------------

MSC Flaminia on 299,99 m pikk ja 40,0 m lai, süvisega 14,5 m ja kogumahutavusega 75 590. 

MSC Flaminial on kümnesilindriline kahetaktiline peamasin MAN B&W 10K98MC-C, mille võimsus on 57,1 MW, laeva kiirus on 25 sõlme. 
Laeva vööris on põtkur võimsususega 1,5 MW.

Juhtumid
--------

Laupäeval, 14. juulil 2012 tekkis Atlandi ookeanil Charlestonis Antwerpeni sõitval laeval 4. laadruumis tulekahju ja plahvatus. Üks meeskonnaliige sai surma.

Viited
------

1. 1 2  Laeva kutsung, IMO-number, online-asukoht ja pildid saidil marinetraffic.com[*alaline kõdulink*]
2. 1 2  Equasis, registri andmed
3. 1 2 3  Germanischer Lloyd, registri andmed
4. ↑  109 Schiffseinheiten mit mehr als 460.000 TEU[*alaline kõdulink*] (saksa keeles)
5. ↑  Stricken MSC Flaminia Nears UK Coast (inglise keeles)

Välislingid
-----------

* Пожар на контейнеровозе MSC Flaminia, июль 2012 (vene keeles) Maritime Bulletin
**MPEG**, lühend nimest *Motion Picture Experts Group*, on ISO standardiorganisatsiooni ekspertide töörühm, mis töötab välja peamiselt videosignaali kadudega pakkimise ehk kadudega tihendamise standardeid. Umbes 350 eksperti 20 riigi 200 ettevõttest ja organisatsioonist tuleb selleks igal aastal kokku kolmel või neljal korral.

Osa standardeid on välja töötatud koostöös Rahvusvahelise Telekommunikatsiooni Liiduga (ITU) ja võivad kanda siis mõlema organisatsiooni standardite tähiseid. Nii on standard MPEG-4 AVC sõna-sõnalt sama mis ITU H.264 ning seetõttu kasutusel ka kujul H.264/MPEG-4 AVC.

Töörühma väljatöötatud vorminguid (ISO standardid):

* **MPEG-1** (1993) – oli mõeldud video-CD jaoks; standard sisaldab ka audiosignaali kadudega tihendamise vormingut MP3 (MPEG audio layer 3);
* **MPEG-2**  (1994/95) – video- ja audiovormingud digiteletelevisiooni (DVB-T) ja DVD jaoks;
* **MPEG-4**  (1998–2001) – ümbrisvorming ehk konteinerformaat; määrab kindlaks video- ja audioandmete tunduvalt tihedama pakkimise kui MPEG-2;
* **H.264/MPEG-4 AVC**  (2002) – tihendusvorming videosignaali tihendamiseks HDTV-tehnikas ja mitmes muus digitaalvideo valdkonnas (AVC – Advanced Video Coding);
* **H.265/HEVC** (2013) – AVC/H.264 edasiarendus, mis endise kvaliteedi juures tagab tugevama tihenduse.
Philip Tammaru (1930)
**Philip Tammaru** (ka **Philip Aleksander Tammaru**, kuni aastani 1935 **Tammann**, välismaal elades ka **Philip A. Tammaru**; 8. veebruar 1909 Peterburi – 3. september 1998 Bridgeton, USA) oli eesti ja USA luterlik vaimulik.

Lõpetas 1928. aastal Pärnu Poeglaste Gümnaasiumi. Aastatel 1928–1934 õppis Tartu Ülikooli usuteaduskonnas. Oli prooviaastal Pärnu Eliisabeti ja Pärnu-Jakobi koguduses. Ordineeriti 10. veebruaril 1935 õpetajaks.

1935–1940 teenis ta Pärnu-Jakobi kogudust, algul vikaarõpetajana, hiljem õpetajana. Uue võimu ajal asus tööle raamatupidajana. 1942–1944 teenis ta Mehikoorma kogudust, samal ajal teenides ka Peipsi-taguseid eestlasi.

Saksamaal ja Ameerikas
----------------------

1944. aastal põgenes ta Saksamaale, kus oli Hanau laagris vaimulik ja töötas eesti keskkoolis õpetajana. 

1950. aastal asus ta perega Ameerika Ühendriikidesse. Ameerikas oli ta eelkõige USA luteri kiriku teenistuses, kus ta oli ametis Logan County maakoguduse (1951–1956), Curtice Püha Luuka koguduse (1956–1968) ja Streetsboro Püha Toomase (Ohio) koguduse õpetajana. Aastal 1973 jäi ta pensionile.

Siis hakkas ta teenima Seabrooki eesti ja saksa kogudust. 1983. aastal lisandus veel Philadelphia kogudus. 

Philip Tammaru esines palvustega Ameerika Ühendriikide Kongressis aastatel 1974 ja 1983. Ohio perioodil töötas ta ka raadiojaamas Vaba Euroopa. Philip Tammaru lõi koos abikaasa Ainoga kaasa eestlaste seltsielus. Tema huviks oli filateelia ja ta oli mitu aastat Bridgetoni filatelistide klubi president.

Philip Tammaru on maetud Northville'i eestlaste kalmistule.

Viited
------

1. ↑  Eesti Kirik, Nr 3, 1960
2. ↑  Konrad Veem Eesti Vaba Rahvakirik Dokumentatsioon ja leksikon EVR Stockholm 1988.
3. ↑  Leidnud tunnustust oma tööga. Eesti Kirik, 4, veebruar 2009.
Alexander Baumjohann 2011. aastal Schalkega
**Alexander Baumjohann** (sündinud 23. jaanuaril 1987 Waltropis) on Saksamaa jalgpallur. Ta mängib ründava poolkaitsjana Austraalia kõrgliiga klubis Sydney.

Ta alustas karjääri kodumaal Schalkes (2005–2007). Seejärel mängis ta sellistes Saksamaa klubides nagu Mönchengladbachi Borussia, Müncheni Bayern (2009–2010), Kaiserslautern (2012–2013) ja Hertha (2013–2017). Schalkes mängis ta ka aastatel 2010–2012 ning võitis 2011. aastal klubiga Saksamaa karika ja superkarika.

2017. aastal suundus ta Brasiiliasse, kust on pärit tema abikaasa Tatiane, mängides Coritiba ja Vitória meeskondades.

2018. aasta augustis sõlmis ta lepingu Austraalia kõrgliiga klubiga Western Sydney Wanderers. 2019. aasta juunis sõlmis ta kaheaastase lepingu Sydneyga.

Saavutused
----------

Schalke 04
* DFB-Pokal: 2010–11
* DFL-Supercup: 2011
* DFL-Ligapokal: 2005

Viited
------

1. ↑  "Meia alemão com passagem pelo Bayern pode se transferir para o Brasil". 90min.com. 22.6.2017. Vaadatud 21.1.2019
2. ↑  "Wanderers sign German playmaker". Western Sydney Wanderers FC. 9.8.2018. Vaadatud 21.1.2019
Philip DeFranco
**Philip DeFranco** (sündinud 1. detsembril 1985) on Ameerika videoblogija YouTube'is, keda jälgib üle 2,4 miljoni inimese, mis asetab ta YouTube'is jälgijate arvu poolest 11. kohale. Teise YouTube'i kanalisse PhilipDeFranco laadib ta iga päev videoid oma tegemistest.

DeFranco lõi oma YouTube'i kanali 2006. aastal. Tema videod ületasid regulaarselt ühe miljoni vaatamise piiri. Lai publik viis ta 2008. aastal Spore Creature Creatori ja Wiredi "Seksikaima nohiku" võistluste võitudeni.

YouTube
-------

15. septembril 2006. aastal oma lõpueksamite ajal Ida-California Ülikoolis lõi ta YouTube'i kanali Sxephil. Alates oma esimesest videost on ta kogunud üle miljoni fänni, kes vaatavad tema videoid 3–5 korda nädalas.

DeFranco on internetti positanud üle 600 video, mille pealt teenib aastas väidetavalt üle kahesaja tuhande euro. Ise on ta seda mitmes videos eitanud.

2009. aasta novembris lõi DeFranco uue YouTube'i kanali LikeTotallyAwesome, mida juhtis koos Toby Turneri (Tobuscus) ning mitmete teistega. Kanal tegeleb uudistega videomängudest, filmidest ja IT-teemadest. 2010. aasta juulis lõi DeFranco kanali iPhoneDeFranco, mis sisaldas lühikesi toimetamata videoid otse tema iPhone 4st. Kanalit pole 2011. aasta aprillist saati uuendatud. Juulis loodi kanal CuteWinFail, mis keskendus võistlustele erinevate videoklippide vahel.



1. ↑  Chmielewski, Dawn C. (28. august 2012). "Youtube gives wacky anchorman Philip DeFranco greater exposure". *Los Angeles Times*. Vaadatud 16.11.2022.
**Alexander Georg Schlater** (23. november 1834 Tartu – 12. juuni 1879 Düsseldorf) oli baltisaksa päritolu maastiku- ja meremaalija.

"Tallinna vaade" Eesti Kunstimuuseumi maalikogus
Alexander Georg sündis joonistusõpetaja, maalikunstniku ja litograafi Georg Friedrich Schlateri pojana Tartus, kus sai oma isalt ka esimesed õppetunnid kunstis. Aastatel 1853–1856/1857 õppis Schlater Peterburi keiserlikus kunstiakadeemias. Tema õpetaja oli maastikumaalija Maksim Vorobjov. Peterburis õppis ta tundma ka vene maastikumaalijate Ivan Šiškini ja Aleksei Savrassovi loomingut. 

Seejärel töötas ta kuni 1872. aastani Tallinnas joonistusõpetajana. 1869. aastal andis Peterburi Akadeemia talle maali "Pihkva linna vaade Korõstovo küla juures" eest vabakunstniku tiitli. Ta osales sealsetel näitustel kuni 1872. aastani. 

1872. või 1873. aastal kolis ta Düsseldorfi, kus töötas samal ajal ka kaaskunstnik Eugen Dücker, kes oli asunud Oswald Achenbachi asemel maastikumaali professoriks Düsseldorfi kunstiakadeemiasse.

Düsseldorfist võttis Schlater ette reise Hollandisse. Sealne rannik inspireeris teda maalima maastikke, mis kujutavad kalurite elu. 

Schlater suri Düsseldorfis 44-aastaselt.

Viited
------

1. ↑  B. Haller. Album der estländischen Ritter- und Domschule zu Reval, vom 12. Januar 1859 bis 18. Juni 1892, lk 11.
2. ↑  Bettina Baumgärtel, Sabine Schroyen, Lydia Immerheiser, Sabine Teichgröb: *Verzeichnis der ausländischen Künstler und Künstlerinnen. Nationalität, Aufenthalt und Studium in Düsseldorf.* In: Bettina Baumgärtel (Hrsg.): *Die Düsseldorfer Malerschule und ihre internationale Ausstrahlung 1819–1918*. Michael Imhof Verlag, Petersberg 2011, ISBN 978-3-86568-702-9, Band 1, S. 439.

Kirjandus
---------

* Voldemar Vaga. "Kunst Tartus XIX sajandil". Tallinn: Kunst, 1971. Lk 88-89.
Jerzy Buzek
**Jerzy Karol Buzek** (sündinud 3. juulil 1940 Smilovices) on Poola poliitik. Ta oli 14. juulist 2009 kuni 17. jaanuarini 2012 Euroopa Parlamendi president.

Ta sündis aastal 1940 Smilovices (praeguse haldusjaotuse järgi Morava-Sileesia maakonnas Tšehhis).

Jerzy Buzek lõpetas Sileesia tehnikaülikooli keemiainsenerina. Seejärel töötas ta Poola Teaduste Akadeemias ning õppejõuna ülikoolides.

Poliitilist tegevust alustas ta 1980. aastatel Solidarnośći liikmena. Aastal 1997 valiti Jerzy Buzek seimi liikmeks ning seejärel oli ta aastatel 1997–2001 Poola peaminister. Pärast kaotust 2001. aasta parlamendivalimistel taandus ta poliitikast.

2004. aastal valiti ta Euroopa Parlamendi liikmeks. Ta kogus rekordilise häältesaagi (173 389 häält, mis moodustas üle 22% valimisringkonna häältest). 2009. aasta valimistel püstitas ta 393 117 häälega (42% häältest) uue rekordi ning valiti ka Euroopa Parlamendi järgmisse koosseisu.

14. juulil 2009 valiti Buzek 555 poolthäälega Euroopa Parlamendi presidendiks. Ta on esimene idablokist pärit europarlamendi president. Valimiskampaaniat ega sisulisi valimisi ei toimunud, sest konservatiivid ja sotsiaaldemokraadid, kellel kahe peale on Euroopa Parlamendis absoluutne enamus, leppisid omavahel kokku, et viieaastase perioodi esimesel poolel juhib Euroopa Parlamenti Buzek ja teisel sotsiaaldemokraat Martin Schulz.

Tunnustus
---------

* 2014 – Maarjamaa Risti I klassi teenetemärk

Vaata ka
--------

* Jerzy Buzeki valitsus

Viited
------

1. ↑  Teenetemärkide kavaleride andmekogu – 19056
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib paljandist Tartu maakonnas; panga kohta Harju maakonnas vaata Kallaste pank; panga kohta Hiiu maakonnas vaata Vahtrepa pank.* |

---

Paljandi lõunaosa
Kaldapääsukeste pesaaugud Kallaste paljandis
**Kallaste paljand** ehk **Kallaste pank** on liivakivipaljand Kallaste linnas Peipsi järve läänerannikul, kus paljandub Kesk-Devoni Aruküla lademe keskossa kuuluv roosakas-, kollakas- ja punakaspruun, tihti valgete laikudega põimkihiline pude peeneteraline liivakivi.

Tegemist on Eesti kõige pikema Devoni liivakivi paljandiga, mis on 2001. aasta mõõtmiste põhjal umbes 930 meetri pikkune.

Alustades linna lõunaservast ja liikudes kuni keskväljakuni on näha 11 paljandit, mida eraldavad kinnikasvanud lõigud ning mis jäävad enamasti 1–5 meetri kaugusele veepiirist, olles valdavalt eraldatud liivaribaga. Kui veetase aga kõrgvee ajal tõuseb, siis murravad lained paljandit, mistõttu on liivakivisse tekkinud hulgaliselt koopaid. Neist suuremate kõrgus ületab 1,5 meetrit ja sügavus ulatub kuni 6 meetrini.

Paljandite kõrgus on valdavalt 2–4 meetrit, suurim kõrgus 9 meetrit.

Kõige lõunapoolsem ja kõrgem paljandiosa on alates 1959. aastast looduskaitse all.

Liivakallas pakub head pesitsuspaika kaldapääsukestele, kelle suurim koloonia Eestis asubki Kallaste paljandil.

Paljandist on leitud nii rüükalade, akantoodide, lõuatute, kopskalade kui ka vihtuimsete kalade kivistisi.

Viited
------

1. ↑  Tõnisson, A. & Vellak, A. 2003. Uusi uurimisandmeid liivakivipaljandeist. Looduskaitsealaseid töid VII, Tartu Üliõpilaste Looduskaitsering, Tartu, 79–87

Kirjandus
---------

* Kallaste liivakivipaljand Kallaste linna kodulehel

Välislingid
-----------

* Kallaste pank
* Kallaste paljand keskkonnaportaalis
James D. Melville
James D. Melville (keskel) kindral Riho Terrasega (paremal) (2017).
**James Desmond Melville juunior** (sündinud 1957) on Ameerika Ühendriikide diplomaat, kes 8. detsembrist 2015 kuni 29. juulini 2018 oli Ameerika Ühendriikide erakorraline ja täievoliline suursaadik Eesti Vabariigis.

Ta lõpetas 1979. aastal Bostoni Ülikooli bakalaureusekraadiga ajaloos ja 1982. aastal Rutgersi Ülikooli *Juris Doctori* kraadiga õigusteaduses.

Ta on töötanud Ameerika Ühendriikide välisteenistuses alates 1986. aastast. Seal oli tema esimene töökoht (1986–1988) Ameerika Ühendriikide suursaatkond Saksa Demokraatlikus Vabariigis. Ta on töötanud nii välisministeeriumi eri osakondades Washingtonis kui ka välismissioonidel Seišellidel, Venemaal Peterburis, Ameerika Ühendriikide esinduses NATO juures ja Prantsusmaal.

Aastatel 2005–2008 oli ta minister-nõunik Ameerika Ühendriikide suursaatkonnas Venemaal Moskvas ja aastatel 2008–2010 samal ametikohal Ameerika Ühendriikide suursaatkonnas Suurbritannias Londonis. Mõlemas saatkonnas tegutses ta ka ajutise asjurina. Aastatel 2010–2012 juhatas ta välisministeeriumi Euroopa, Euraasia ja rahvusvaheliste organisatsioonide asjade bürood.

Enne Eestisse saabumist oli James Melville aastatel 2012–2015 saatkonna asejuht Saksamaal Berliinis. President Barack Obama nimetas ta suursaadikuks Eestisse 7. mail 2015 ja Ameerika Ühendriikide Senat kinnitas ta ametisse sama aasta 5. augustil. Ta vannutati ametisse 18. septembril ja esitas oma volikirja Eesti presidendile Toomas Hendrik Ilvesele 8. detsembril 2015.

Suursaadik Melville valdab lisaks inglise keelele vene, saksa ja prantsuse keelt. Ta on abielus ja tal on kaks poega.

30. juunil 2018 teatas Melville, et läheb president Donald Trumpi poliitika tõttu erru 29. juulil 2018.

3. augustil 2018 tunnustas president Kersti Kaljulaid teda I klassi Maarjamaa Risti teenetemärgiga.

Viited
------

1. ↑
2. ↑  "USA suursaadik Eestis teatas, et läheb Trumpi poliitika tõttu erru". *ERR*. 30. juuni 2018 2:23.
3. ↑  Riikliku autasu andmine 03.08.2018 (kasutatud 14.08.2018)

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **James D. Melville** |

* Suursaadik James D. Melville, Jr. (ametlik elulugu saatkonna veebilehel)
* Melville Jr. James D. - Republic of Estonia - June 2015 (USA välisministeeriumi raport Senati välissuhete komiteele, inglise keeles)
* Endine USA saadik Eestis helistab valijaid läbi. „Tahan tunda, et olen teinud õige tulemuse nimel kõik", EPL, 29. oktoober 2020

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**Jeffrey D. Levine** | **Ameerika Ühendriikide suursaadik Eestis**alates 2015. aastast | Järgnev**–** |
**Alexander Georg von Bulmerincq** (16. august 1909 Tallinn – 1945 Poznani lähistel) oli baltisaksa päritolu Eesti orientalist. 

Ta õppis orientalistikat Tübingeni Ülikoolis Enno Littmanni juhendamisel ja kaitses 1932. aastal Tartus magistriväitekirja. Doktoritöö jäi alanud sõja tõttu lõpetamata. 

1942. aastal mobiliseeriti Bulmerincq Wehrmachti ridadesse ja määrati teenistusse Põhja-Aafrikasse, kus temast sai marssal Erwin Rommeli ülemtõlk. Pärast Aafrika korpuse kapituleerumist saadeti idarindele, hukkus 1945. aastal Poznani lähistel lahingus.

Ta oli Tübingeni üliõpilaskorporatsiooni Landsmannschaft Schottland liige.

Isiklikku
---------

Tema isa oli Tartu Ülikooli vana testamendi professor Alexander von Bulmerincq (1868–1938).

Teoseid
-------

* *Zum Gebrauch des Imperativus Futuri und des imperativischen Infinitivus bzw. Accusativus cum Infinitivo in den dorischen Inschriften*. Magistriväitekiri, Tartu 1932, 104 lk.
* *Orientalistika õpingud Tartu rootsiaegses ülikoolis*. Usuteadusline Ajakiri 3 (1932), lk. 39–44.
* Hans Wehr (Hrsg.), mit Benutzung der Vorarbeiten von A. v. Bulmerincq: *Altarabische Erzählungen. Wunderbare Erlebnisse, seltsame Begebnisse*. Wiesbaden 1956, ISBN 3-88400-134-5
James Finley leiutatud rippsild detailidega (William Stricklandi gravüür 1810. aastal ilmunud ajakirjast). 200-jalane sille annab alust oletada, et pildil kujutatu on Schuylkilli kettsild
**James Finley**, ka **Judge James Finley**, (1756–1828) oli iiri päritolu USA kohtunik ja kohalik poliitik, kes laiemalt sai tuntuks insenerina – ta oli rippsildade esimesi projekteerijaid ja ehitajaid.

Finley projekteeritud oli Ameerika Ühendriikides esimene sepisrauast kettkanduritega rippsild – 1801. aastal üheavaline 21-meetrise sildega Jacob's Creek Bridge Mount Pleasantis Pennsylvanias (lammutati 1833). 

Arvatakse, et Finley projekteeris kokku üle 40 silla. Ükski tema sild pole säilinud. Tema projekti järgi oli ehitatud teiste seas ka 39-meetrise avaga rippsild üle Potomaci jõe (1807), kaheavaline Schuylkilli kettsild (1808, varises kokku 1816) ja 74-meetrise avaga sild üle Merimacki jõe Newburyportis Massachusettsis (1810, varises kokku 1827).

1808. aastal patenteeris Finley oma rippsilla süsteemi.
**Alexander (Aleksander) Eduard Beater** (27. august/8. september 1841 Tallinn – 17. august/30. august 1914 Tallinn) oli Eesti vaimulik.

Beater õppis Tallinna Kubermangugümnaasiumis. Aastatel 1860–1866 õppis ta Tartu Ülikooli usuteaduskonnas. Aastatel 1866–1870 töötas ta koduõpetajana Järve mõisas von Arnoldi juures. Aastatel 1870–1871 oli ta prooviaastal Kuusalu Laurentsiuse koguduses, Woldemar Friedrich Kentmanni juures. Ordineeriti 26. septembril/8. oktoobril 1871 õpetajaks.

Ta oli aastatel 1871–1872 Väike-Maarja koguduse adjunktõpetaja. Aastatel 1873–1875 oli ta Peterburi Jaani koguduse adjunktõpetaja. Aastatel 1876–1879 töötas ta Riia Aleksandri gümnaasiumis õpetajana, aastatel 1879–1880 oli ta õpetajaks Võru tütarlastekoolis. Aastatel 1880–1889 oli ta Valjala Martini koguduse õpetaja. Aastatel 1889–1908 töötas ta usuõpetajana Tallinna Aleksandri Gümnaasiumis, olles aastatel 1890–1907 veel Tallinnas vanglavaimulikuks. Aastast 1908 töötas ta usuõpetajana Tallinna raudteekoolis.

Viited
------

1. ↑  Liivi Aarma Põhja-Eesti vaimulike lühielulood 1525-1885 Tallinn 2007
2. ↑  Die evangelischen Prediger Livlands bis 1918. Böhlau Verlag Köln, Wien 1977
**Alexander Cellarius** (2. veebruar 1898 Troitsk, Orenburgi kubermang, Venemaa – 5. juuli 1979[*viide?*]) oli Saksa sõjaväelane, sõjaväeluure Abwehri esindaja Soomes ja Eestis Teise maailmasõja ajal.

Luuretegevus Soomes ja Eestis
-----------------------------

Alexander Cellarius oli alates septembrist 1939 Saksa mereväeatašee abi Helsingis ja Tallinnas. Talvesõja alguses kolis osa Saksa atašee kantseleist püsivalt Tallinna. Pärast seda, kui Eesti annekteeriti ja okupeeriti Nõukogude Liidu poolt 1940. aasta suvel, naasis ta Saksa saatkonda Helsingis.

Aastatel 1939–1941 juhtis Cellarius Abwehri teenistust Kriegsorganisation Finnland/Estland (KO Finnland), kus ta kuulus Saksamaa Riigi Julgeoleku Peaameti ja Abwehri ühendatud luurekeskusse Sonderkommando Nord.

Cellarius määrati juulis 1941 moodustatud Abwehrnebenstelle Revali juhiks ning ta juhtis Erna dessante juulis 1941 Eesti põhjarannikule (Salmistu ja Kunda) ja septembris 1941 Muhumaale.

1942. aastal ülendati Cellarius fregatikapteniks (kaptenleitnandiks), 1944. aastal taganes ta koos Saksa vägedega ning sattus hiljem liitlasvägede sõjavangi.

Pärast Teist maailmasõda töötas mõnda aega Saksa Liitvabariigi välisluureameti (Bundesnachrichtendienst, BND) nõunikuna.

Tunnustus
---------

* 1937 Kotkaristi IV klassi teenetemärk

Vaata ka
--------

* Sondergruppe Cellarius

Viited
------

1. ↑  Online Encyclopedia[*alaline kõdulink*]
2. ↑  Muhu vallutamisest 1941.aasta septembris
3. ↑  Toomas Hellat ja KGB Tuna, 1998/1.
4. ↑  Teenetemärkide kavalerid[*alaline kõdulink*]

Välislingid
-----------

* Salajane, täiesti salajane.. Kultuur ja Elu
* Toomas Kümmel Võitjate tõde Saaremaa lahingutest, Eesti Päevaleht, 1. november 2003
* Toomas Hellat ja KGB, Tuna, 1998/1
* Sonderkommando Nord
James Heappey
**James Stephen Heappey** (sündinud 30. jaanuaril 1981 Nailseas) on Suurbritannia endine sõjaväelane ja poliitik, ta on Konservatiivse Partei liige. Ta oli aastatel 2020–2022 parlamendi asekantsler relvajõudude alal, enne kui edutati 2022. aasta juulis riigiministriks. Enne poliitikasse sisenemist oli ta Briti armee ohvitser.

Ta lõpetas Birminghami ülikooli, olles õppinud politoloogiat. Seejärel õppis ta Sandhursti Kuninglikus Sõjaväeakadeemias.

7. augustil 2004 määrati ta Briti armeesse alamleitnandiks, staažiga selles auastmes alates 11. augustist 2001. Ülikooli lõpetanuna ülendati ta 7. augustil 2004 kohe leitnandiks staažiga alates 11. augustist 2001. 11. august 2003. Ta ülendati kapteniks 7. veebruaril 2007. Olles õppinud personalikolledžis, ülendati ta 31. juulil 2012 majoriks.

Ta teenis ohvitserina Royal Gloucestershire'i, Berkshire'i ja Wiltshire'i rügemendis ning seejärel Somerseti maakonna rügemendis The Rifles 2005. aastal Kabulis, 2006. aastal Põhja-Iirimaal, 2007. aastal Basras ja 2009. aastal Helmandi provintsis Sanginis. Keenias ja 2011. aastal lähetati ta Londoni kaitseministeeriumisse, kus ta töötas peastaabis tegevohvitserina. Ta lahkus Briti armeest 2. novembril 2012 majori auastmega.

Isiklikku
---------

Ta on abielus ja tal on kaks last.
Euroopa Ülemkogu eesistuja Charles Michel
**Euroopa Ülemkogu eesistuja** (ka **Euroopa Ülemkogu alaline eesistuja**, mitteametlikult **Euroopa Liidu president**) on Euroopa Liidu kõrgeim esindaja välissuhetes ja Euroopa Ülemkogu kohtumiste juhataja.

Vastavalt Euroopa Liidu lepingu artiklile 15 on tema tööülesanded:

* Euroopa Ülemkogu kohtumiste ettevalmistamine ja juhatamine;
* Euroopa Ülemkogu tegevuse üldine suunamine;
* Euroopa Ülemkogu tegevusest aru andmine Euroopa Parlamendi ees.

Lisaks esindab ta Euroopa Liitu välissuhetes, eelkõige Euroopa Liidu ühist välis- ja julgeolekupoliitikat puudutavates küsimustes ja rahvusvahelistel tippkohtumistel. Neid funktsioone jagab ta Euroopa Liidu välisasjade ja julgeolekupoliitika kõrge esindaja ja Euroopa Komisjoni presidendiga.

Euroopa Ülemkogu eesistuja alaline ametikoht loodi Lissaboni lepinguga 2009. aastal. Enne seda roteerus eesistumine ülemkogu liikmesriikide vahel. Eesistuja valitakse ametisse kaheks ja pooleks aastaks ülemkogu liikmete kvalifitseeritud häälteenamusega. Sama inimest võib sellele ametikohale tagasi valida vaid ühe korra, see tähendab kokku kaheks ametiajaks ehk viieks aastaks.

Esimene alaline eesistuja oli 1. detsembril 2009 ametisse astunud Belgia endine peaminister Herman Van Rompuy, tema järeltulija aastatel 2014–2019 oli Poola endine peaminister Donald Tusk. 1. detsembril 2019 sai Euroopa Ülemkogu eesistujaks Belgia endine peaminister Charles Michel.

Vaata ka
--------

* Euroopa Komisjoni president
* Euroopa Liidu välisasjade ja julgeolekupoliitika kõrge esindaja
* Euroopa Parlamendi president

Viited
------

1. 1 2  Eesistuja ülesanded Euroopa Ülemkogu / Euroopa Liidu Nõukogu veebisait (vaadatud 13.03.2015)