recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Udriku mõisa kalmistu vaade (2014)
Reinhold Fabian von Rehbinderi hauatähis (2014)
Tekstitahvel Reinhold Fabian von Rehbinderi hauatähisel (2014)
**Udriku mõisa kalmistu** on kalmistu Kadrina kihelkonnas Virumaal, tänapäevase haldusjaotuse järgi Udriku külas Kadrina vallas Lääne-Viru maakonnas.

Kirjeldus
---------

Kalmistu jääb Udriku mõisa peahoone eest linnulennult umbes 650 meetri kaugusele kirdesse. Kalmistule maetute üldarv pole teada. Praegu on seal teada ühe hauatähise jäänuseid, kalmistu on jäetud maha ja rüüstatud.

Ajalugu
-------

Kalmistu rajasid mõisa tollased omanikud Rehbinderid arvatavasti millalgi 19. sajandil. Väidetavalt on kalmistul olnud ka klassitsistlik matusekabel , kuid sellest pole praegu koha peal jälgi.

Kalmistule maetuid
------------------

* 1905 - Reinhold Fabian von Rehbinder (12. jaanuar (vkj) 1831 - 27. märts (vkj) 1905)

Viited
------

1. ↑  Kultuurimälestis nr 15680 "Udriku mõisa park" Muinsuskaitseameti kodulehel
2. ↑  Udriku mõis ja selle kalmistu Eesti mõisaportaalis

Kirjandus
---------

* Alo Särg. "Udriku (*Uddrich*)". // Lääne-Virumaa mõisad ja mõisnikud. Argo. Tallinn 2007. Lk 160
* Taavi Pae. Eesti kalmistute kujunemine ja paiknemise seaduspärasused. // Magistritöö Tartu Ülikooli Geograafia Instituudis. Tartu 2002

Välislingid
-----------

* Ketlin Sirge. Eesti mõisakalmistud. // Magistritöö Tartu Ülikooli usuteaduskonna võrdleva usuteaduse õppetoolis. Tartu 2013
**Andres Taul** (11. augustil 1936 Tartu – 24. aprill 2018 Kanada) oli eesti vaimulik, Eesti Evangeeliumi Luteriusu Kiriku peapiiskop ja hiljem EELK Välis-Eesti piiskopkonna piiskop.

Elukäik
-------

Tema perekond põgenes 1944. aastal Saksamaale. Õppis Göttingeni Eesti Algkoolis. Kuna isa kutsuti Inglismaale Londoni koguduse õpetajaks, siis koliti 1947. aastal Saksamaalt Inglismaale. Aastatel 1948–1954 õppis ta Portora Royal Schoolis (poiste erakool Enniskillenis Põhja-Iirimaal). 1954. aastal alustas ta õpinguid Augustana-Hochschule's Neuendettelsaus Baierimaal, rõhuga vanade keelte ja saksa keele õppimisel. Aastatel 1956–1957 õppis ta Erlangeni Ülikooli usuteaduskonnas; 1957–1960 Oxfordi Ülikooli Honours School of Theologys, mille lõpetas bakalaureusekraadiga, magistrikraadi sai aastal 1964 Oxfordi Ülikoolist. Doktoritöö teemal "The impact of fifty years of atheistic indoctrination of the Estonian Evangelical Lutheran Church" kaitses ta 1996. aastal Concordia Lutheran High Schoolis (Fort Wayne'is, Indiana osariigis). Oli prooviaastal Londoni koguduses. Ordineeriti õpetajaks 30. juulil 1961 peapiiskop Johan Kõpu poolt.

Ta oli aastatel 1961–1969 Põhja-Inglismaa koguduse õpetaja. 1969. aastast elas Ameerika Ühendriikides, kus oli 1969–1971 New Yorgi Eesti Evangeeliumi Luteri Usu koguduse abiõpetaja. Edasine elu möödus Kanadas: aastatel 1971–1982 oli ta Toronto Vana-Andrese koguduse õpetaja, 1982–2007 Toronto Peetri koguduse õpetaja, ühtlasi hooldas ta 1996–2007 St. Catharines'i Pauluse kogudust.

Valiti 26. veebruaril 2007 E.E.L.K. peapiiskopiks. 10. juunil 2007 pühitses Andres Põder Toronto Vana-Andrese kirikus ta peapiiskopiks. Pärast E.E.L.K. ja EELK ühinemist oli ta Välis-Eesti piiskopkonna piiskop.

Andres Taul suri 23. aprillil 2018 Kanadas. 6. augustil 2018 oli Tallinna toomkirikus õhtupalvus tema mälestuseks. Ta maeti 7. augustil 2018 Metsakalmistule.

Tunnustus
---------

* 2002 Eesti Punase Risti IV klassi teenetemärk
* 2009 Tartu Ülikooli audoktor

Isiklikku
---------

Tema isa Jaak Taul oli Eestis Petseri Peetri koguduse, Ülikooli koguduse ja Tartu Peetri koguduse õpetaja ning Tartu ülikooli süstemaatilise usuteaduse eradotsent (kaitses 21. mail 1935 usuteaduse doktori väitekirja). Inglismaal oli tema isa E.E.L.K. Londoni koguduse õpetaja ja hiljem ka Inglismaa praostkonna praost.

Viited
------

1. ↑  Eesti Kirik nr. 4. 2006
2. ↑  Eesti Kirik 2007
3. ↑
4. ↑  "Tartu Ülikooli audoktorid". *Tartu Ülikool*. Vaadatud 13. detsembril 2022.

Välislingid
-----------

* Sissekanne Väliseesti isikuloolises andmebaasis (VEPER)
* Kanadas suri EELK peapiiskop emeriitus Andres Taul
* Toomkirikus oli õhtupalvus peapiiskop emeeritus Andres Tauli mälestuseks
Marjo Matikainen-Kallström
**Marjo Tuulevi Matikainen-Kallström** (sündinud 3. veebruaril 1965 praeguse Lohja linna territooriumil) on endine Soome murdmaasuusataja, kolmekordne maailmameister. Ta on Soome parlamendi liige (Rahvuslik Koonderakond) ja oli 2006. aastani erakonna aseesimees. 

1992. aastal lõpetas ta Helsingi Tehnikaülikooli ja on diplomeeritud insener. 

Ta on töötanud firmades Imatra Steel, Neste Oy, IVO ja Posiva. Matikainen-Kallström on abielus Arne Matias Kallströmiga ja neil on kolm last.

Matikainen võitis 1988. aasta olümpiamängudel Calgarys 5 km klassikas kuldmedali. Samadel mängudel sai ta pronksmedali nii 10 km klassikas kui ka 4x5 km teatesõidus. Ta sai ka neli aastat varem 1984. aasta olümpiamängudel Sarajevos teatesõidus pronksi. Ta on tulnud kolmekordseks maailmameistriks (1987 ja 1989), saanud MM-ilt veel kaks hõbe- ja kaks pronksmedalit.

Maailma karikasarja üldkarika võitis ta kolmel aastal: 1986, 1987 ja 1988. Aastatel 1986, 1987 ja 1989 valiti ta Soome aasta parimaks sportlaseks ja 1988 aasta parimaks naissportlaseks.

Poliitikukarjäär ja ühiskondlik tegevus
---------------------------------------

* Koonderakonna aseesimees 6. juuni 2004 – 11. juuni 2006
* Koonderakonna saadik parlamendis 2003–
* Euroopa parlamendi liige 1996–2004
* Soome Olümpiakomitee aseesimees 2000–

Saavutused spordis
------------------

###  Olümpiamängudel

* 1984 Jugoslaavia Sarajevos
	+ Pronks pronksmedal 4x5 km teatesõidus
* 1988 Kanada Calgarys
	+ Kuld **olümpiavõitja** 5 km klassikalises stiilis
	+ Pronks pronksmedal 10 km klassikalises stiilis
	+ Pronks pronksmedal 4x5 km teatesõidus

### Maailmameistrivõistlustel

* 1987 Saksamaa Oberstdorfis
	+ Kuld **maailmameister** 5 km klassikalises stiilis
	+ Hõbe hõbemedal 10 km klassikalises stiilis
* 1989 Soome Lahtis
	+ Kuld **maailmameister** 15 km klassikalises stiilis
	+ Kuld **maailmameister** 4x5 km teatesõidus
	+ Hõbe hõbemedal 10 km vabastiilis
	+ Pronks pronksmedal 10 km klassikalises stiilis
	+ Pronks pronksmedal 30 km vabastiilis

### Maailma karikasarjas

#### Maailma karikas

* **1. koht: 1986, 1987, 1988**

#### Maailma karikasarja etapivõidud

| Jrk. nr | Aasta | Kuupäev | Koht | Riik | Ala |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | 1985 | 7. detsember | Labrador City |  Kanada | 5 km vabalt |
| 2. | 1986 | 2. märts | Lahti |  Soome | 5 km klassikat |
| 3. | 1987 | 16. veebruar | Oberstdorf |  Saksamaa LV | 5 km klassikat |
| 4. | 1987 | 28. veebruar | Lahti |  Soome | 5 km vabalt
  |
| 5. | 1987 | 15. märts | Kavgolovo |  NSVL | 10 km klassikat |
| 6. | 1988 | 17. veebruar | Calgary |  Kanada | 5 km klassikat |
| 7. | 1988 | 17. märts | Oslo |  Norra | 30 km klassikat |

Välislingid
-----------

* Marjo Matikainen-Kallströmi koduleht
* Marjo Matikainen-Kallströmi kui parlamendiliikme tutvustus
* Marjo Matikainen-Kallström FIS-i kodulehel
Valingu hiidrahn 2015. aastal

**Valingu hiidrahn** (ka: *Valingu rahn*) on rabakivist hiidrahn Harju maakonnas Saue vallas Valingu külas. 

Kivi mõõtmed on järgmised: pikkus 10,3 m, laius 6,8 m, kõrgus 4,7 m, ümbermõõt 25,9 m ja maht koos maa-aluse osaga 115 m³.

Rahn on kuuetahuline, peaaegu isomeetrilise põhiplaaniga ning pruunikat värvi. Selle jalam ulatub tõenäoliselt vähemalt 1,2 m ulatuses rähasesse pinnasesse. Rahnu peaaegu horisontaalne ümar harjajoon on orienteeritud põhja-lõuna suunaliselt. Rahnu küljed on enamasti kulutatud, servad ümardunud. Konarlikum on läänekülg. Tõenäoliselt pärinevad siit teised sama kivimitüübi väiksemad kivid, mis paiknevad rahnust 10-15 m eemal.

Rahnu küljed on järsud. Kivisse on lõhkamiseks puuritud auk, kuid laeng on seda vaid augu ümber pisut purustanud. Rahnu all on koopalaadne tühik, kust kunagi on ehk välja voolanud allikas.

Vaata ka
--------

* Eesti hiidrahnude loend

Viited
------

1. ↑  Pirrus, Enn (2009). *Eestimaa suured kivid*. Tallinn: Teaduste Akadeemia kirjastus.
2. 1 2  "Valingu rahn". *EELIS Infoleht*. Vaadatud 27.12.2022.

Välislingid
-----------

* Valingu hiidrahn ürglooduse objektina Eesti looduse infosüsteemis
**Kurtna Kool** on Harju maakonnas Saku vallas Kurtna külas tegutsev õppeasutus, mille koosseisu kuuluvad põhikool ja lasteaed.

Ajalugu
-------

Esimene kool Kurtna külas alustas tegevust arvatavasti alates 1880. aastast. Kurtna kooli asutamise mõtte algatasid kohalikud taluperemehed. Nende algatust toetas kohalik mõisahärra Fridrich Adolph Glänström, kes eraldas koolile krundi ja ehituseks tasuta palgid, ahju- ja pliidikivid.

Kuni 1976. aasta suveni tegutses Kurtnas algkool, mis seejärel suleti. Sel ajal oli õpilasi vaid 4. Koolihoone on endiselt alles ja asub Tagadi–Kurtna tee ääres.

Lasteaed-algkool alustas Kurtnas tegevust 1. septembril 1989. Tööd alustas kaks lasteaiarühma 30 lapsega ja kaks klassi 29 õpilasega. Edaspidi on laste ja õpilaste arv pidevalt kasvanud. Kõigepealt 5-klassiliseks kasvanud koolis avati 2001. aastal ka 6. klass ning 2004. aastal kolmas lasteaiarühm.

Novembris 2007 alustati senise koolihoone renoveerimis- ja juurdeehitustöid. Laste arvu kasvamine Saku vallas on nõudnud järjest enam lasteaia- ja koolikohti. Kurtna Lasteaia-Algkooli kujundati seetõttu ümber lasteaiaks-põhikooliks nimega Kurtna Kool. Uuenenud hoone ja õppekavaga kool alustas tööd 1. septembril 2008. Terve koolikompleks avati 30. novembril 2008. Uuel Koolimajal on teadaolevalt Baltikumi suurimad päikesepatareid, 250 meetri pikkune jooksuring, jalgpalli staadion ja on ehitatud loodussõbralikest materjalidest.[*viide?*]

2017. aastal õpib Kurtna Koolis 202 õpilast.[*viide?*]

Tunnustus
---------

Kurtna Lasteaed-Algkool tunnistati 1998. aastal Kauni Kodu konkursil kaunimaks ühiskondlikuks hooneks Harjumaal, mida meenutab president Lennart Meri autogrammiga taldrik.

Viited
------

1. 1 2 3 4 5  Kurtna Kooli ajaloost Kurtna kooli aastaraamat 2013-2014, lk 3.
2. ↑  Kurtna Kooli ajaloost, lk 4.
3. ↑  "Kaunid kodud 1998" (PDF). Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 25. detsember 2016. Vaadatud 11. oktoobril 2017.
Anna Atkinsi tsüanotüüpia vetikatest, 1843. aastal välja antud raamatust "Photographs of British Algae: Cyanotype Impressions"
**Tsüanotüüpia**, ka **raua-sinitrükk**, on fotoprotsess, kus kujutis ilmutatakse paberile rauasisaldusega kemikaalide ning ultraviolettvalguse koostöös. Tulemuseks on valgete joontega kujutis sinisel taustal.

Protsessi leiutas mitmekülgne teadlane Sir John Herschel 1842. aastal. Praktiseerima hakkas seda esimesena Anna Atkins, keda loetakse ka maailma esimeseks naisfotograafiks. Kuigi tegu on ühe maailma vanima fototegemise viisiga, saab seda edukalt ühendada ka tänapäevase tehnoloogiaga. 20. sajandil kasutasid seda laialdaselt insenerid jooniste paljundamiseks (sealt ingliskeelne jooniste nimetus "blueprints").

Graafikas käsitletakse seda ühe fototrüki menetlusena. Poorne alusmaterjal (kangas, puit või paber) kaetakse valgustundliku lahusega ning kujutise tekitamiseks asetatakse šablooniga kaetud alusmaterjal UV-valguse kätte.

Vaata ka
--------

* Fotograafia ajalugu
* Heliograafia
* Ferrotüüpia
* Ambrotüüpia

Viited
------

1. ↑  "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 29. september 2019. Vaadatud 19. septembril 2019.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
2. ↑
3. ↑

Välislingid
-----------

* M. Ware. The New Cyanotype Process
* Cyanotypie. Neue und alte Techniken der Radierung und Edeldruckverfahren
Peaminister Aimo Kaarlo Cajander – valitsuse õhtukooli esimene "juhataja", enne 1943
 **Valitsuse õhtukool** on Soome Riiginõukogu (valitsuse) mitteametlik koostöövorm. See on kord nädalas toimuv ministrite mitteametlik kokkusaamine, kus valmistatakse ette küsimusi ja teemasid enne järgmist Riiginõukogu täiskogu istungit. Õhtukoolis ei võeta vastu otsuseid.
Kuigi õhtukool kui valitsusliikmete mitteametlik töövorm ei ole fikseeritud põhiseaduses, on sellel tähtis osa Soomes väljakujunenud valitsusparteide vahelises koostöös.

Õhtukoolis osalejad kutsub kokku Soome peaminister. Õhtukooli läbiviimine annab peaministrile enne järgmist ametlikku valitsuse istungit rohkem mõjujõudu, sest just tema paneb kokku Riiginõukogu täiskogu istungil arutusele tulevate küsimuste nimekirja. Teiselt poolt annab see ministritele võimaluse esineda omapoolsete ettepanekutega

Tavapäraselt peetakse õhtukooli kolmapäeviti kell 17.00. Sellest võivad osa võtta lisaks ministritele ka valitsusparteide parlamendifraktsioonide esimehed, õiguskantsler, riigisekretär ja Riiginõukogu pressisekretär. Riiginõukogu istung toimub tavaliselt neljapäeviti kell 13.00 ja presidendi päevakohane esinemine reedeti kell 11.00.

Ajalugu
-------

Õhtukooliga tehti algust peaministri A. K. Cajanderi kolmandal valitsusajal (12.03.1937–1.12.1939), kui ta kutsus valitsuse liikmeid kolmapäeva õhtuti oma ametikorterisse kokku. Selline töövorm sai oma nime õhtuse kooskäimise aja ning õhtut juhatava A. K. Cajanderi koolmeistriliku välimuse järgi. Nimelt kandis ta tollal Soome koolijuhatajatele iseloomulikke vuntse. Esialgu peeti üldist arutelu, kuid peagi hakati neil koosviibimistel ette valmistama järgmise täiskogu istungi päevakorraküsimusi.

J. K. Paasikivi peaministriks olles hakati koosviibimistel kõneldut protokollima. Seda tegi kas peaministri sekretär või keegi teine peaministri poolt volitatud isik. Protokollid ei ole üldsusele avalikud.

Viited
------

1. 1 2 3 4   valtioneuvostosta. ( Iltakoulu) Valtioneuvosto. Viitattu 16.8.2012
2. 1 2 3 4  Selovuori, Jorma (toim.): "Valtioneuvosto (kirj. Jaakko Numminen)" , *Valta ja byrokratia Suomessa 1809–1998*, s 58-59. Valtioneuvoston kanslia ja Edita, 1999. ISBN 951-37-2783-1.
**August Eberhard** (6. mai 1856 Kullamaa – 26. jaanuar 1927 Mustjala) oli Eesti vaimulik.

Ta õppis aastatel 1871–1874 Tallinna kubermangugümnaasiumis ja 1874–1878 Tartu Ülikooli usuteaduskonnas. Oli prooviaastal Kullamaa ja Iisaku koguduses. Ordineeriti 7. septembril 1880 Tallinnas õpetajaks.

Oli aastatel 1880–1882 Põhja-Eesti vikaar, 1882–1886 Iisaku koguduse adjunktõpetaja ja 1886–1927 teenis ta Mustjala Anna kogudust.

Isiklikku
---------

Isa Paul Eberhard oli Kullamaa Püha Johannese koguduse õpetaja, vend Theodor Eberhard oli Juuru Mihkli koguduse õpetaja, vend Paul Eberhard oli Väike-Maarja koguduse õpetaja, poeg Johannes Eberhard oli Kadrina Katariina koguduse õpetaja, poeg Samuel Eberhard oli Kunda koguduse õpetaja.

Viited
------

1. ↑  Lexikon deutschbaltischer Theologen seit 1920. Bearbeitet von Wilhelm Neander. 2 auflage 1988, bearbeitet von C. Helmut Intelmann
2. ↑  Konrad Veem Eesti Vaba Rahvakirik Dokumentatsioon ja leksikon EVR Stockholm 1988

Välislingid
-----------

*
Tsükloid, mille tekitab sirgel veerev ringjoon
**Tsükloid** on tasandiline kõverjoon, mille kujundab mööda sirget libisemiseta veereva ringjoone punkt.

Võrrandid
---------

Tsükloidi, mis läbib nullpunkti, puudutab *x*-telge, mille kujundab ring raadiusega *r* ja mis veereb *y*-telje positiivsel poolel saab kirjeldada parameetriliste võrranditega

{\displaystyle {\begin{aligned}x&=r(t-\sin t)\\y&=r(1-\cos t),\end{aligned}}}
kus *t* on reaalarvuline parameeter, mis vastab ringi pöördenurgale. Iga *t* väärtuse korral on ringi keskpunkti koordinaadid (*x*, *y*) = (*rt*, *r*). 

Teisel kujul avaldub tsükloidi võrrand vastavalt

{\displaystyle x=r\cos ^{-1}\left(1-{\frac {y}{r}}\right)-{\sqrt {y(2r-y)}}.}
Tsükloidi võrrand on lahendiks diferentsiaalvõrrandile:

{\displaystyle \left({\frac {dy}{dx}}\right)^{2}={\frac {2r}{y}}-1.}

Vaata ka
--------

* Trohhoid

Viited
------

1. ↑  Roberts, Charles (2018). *Elementary Differential Equations: Applications, Models, and Computing* (2nd illustrated ed.). CRC Press. Lk 141. ISBN 978-1-4987-7609-7. Extract of page 141, equation (f) with their *K*=2*r*
2-iodobutaani dehüdrojodeerimine annab 60% *trans*- ja 20% *cis*-2-buteeni
**Stereoselektiivne reaktsioon** (**stereoselektiivsus**) on keemiline protsess, milles moodustuvad stereoisomeerid oluliselt erinevates hulkades. Tuleneb see elektroonsete ja steeriliste efektide mõjust reaktsiooni mehhanismile: soodsam on üks teatud tüüpi siirdeolek teise võimaliku suhtes. 

Stereoselektiivsed reaktsioonid võib jagada moodustuvate stereoisomeeride iseloomu alusel: 

* *Cis-trans*-selektiivses elimineerimisreaktsioonis saadakse valdavalt üks geomeetriline isomeer, kas *trans*- või *cis*-isomeer
* Enantioselektiivses reaktsioonis saadakse valdavalt üks enantiomeer, kui reaktsioonis moodustub optiliselt aktiivne ühend akiraalsest lähteainest kasutades kiraalset katalüsaatorit, ensüümi või kiraalset reagenti. Enantioselektiivsuse määra näitaja on enantiomeerne liig.
* Diastereoselektiives reaktsioonis moodustub valdavalt üks diastereomeer (see on molekul kahe (või enama) kiraalkeskmega). Diastereoselektiivsuse määra näitaja on diastereomeerne liig.

*Stereospeetsiifilises reaktsioonis* tekivad stereoisomeersetest lähteainetest stereoisomeersed produktid; mõisted nagu *syn*-liitumine, antielimineerimine ja konfiguratsiooni pöördumine kirjeldavad stereospetsiifilisi reaktsioone.

Vaata ka
--------

* Stereokeemia
* Asümmeetriline süntees
* Isomerism
* Selektiivsus (keemia)
**John Jacob Abel** (19. mai 1857 Clevelandi lähedal (Ohio osariik) – 26. mai 1938) oli USA biokeemik ja farmakoloog. 

Ta sai 1883. aastal Michigani Ülikoolist doktorikraadi ning rajas 1891. aastal seal USA esimese farmakoloogiaosakonna ja asus seda juhatama. 1893. aastast juhtis ta Johns Hopkinsi Ülikool farmakoloogiaosakonda. 

1897. aastal isoleeris ta Napoleon Cybulski järel teisena adrenaliini, nimetades seda epinefriiniks. Tegu oli enamalt jaolt mitteaktiivse metaboliidiga. 1913. aastal sõnastas ta tehisneeru idee ja 1914. aastal isoleeris ta verest aminohapped. Ta otsis aastaid edutult hüpofüüsi hormooni; hiljem selgus, et tegu oli mitme hormooniga. 1926. aastal teatas ta insuliini isoleerimisest ja kristalliseerimisest. See teade võeti vastu suure skepsisega ning jäi aastateks aktsepteerimata. 

Abel asutas 1905 koos Christian Archibald Herteriga ajakirja Journal of Biological Chemistry, samuti korraldas ta ajakirja Journal of Pharmacology and Experimental Therapeutics asutamist.

Tunnustus
---------

* 1915 – valiti Ameerika Filosoofiaseltsi liikmeks
* 1938 – valiti Londoni Kuningliku Seltsi välisliikmeks
John Jacob Astor u 1825. aastal
**John Jacob Astor** (Johann Jakob Astor; 17. juuli 1763 Walldorf, Pfalz – 29. märts 1848 New York) oli saksa-ameerika ettevõtja, Ameerika esimene multimiljonär. 

Ta pani aluse oma rikkusele karusnaha- ja kinnisvaraäriga New Yorgis ja selle ümbruses. Tema päranduse väärtus hinnati 20 miljonile USA dollarile, mis tänapäeva (2018) vääringus oleks 138 miljardit dollarit.

Johann Jakob sündis Savoiast põgenenud valdeslaste perekonnas. Tema samanimeline isa (1724–1816) töötas Walldorfis lihunikuna. Tema isa oli teist korda abielus ja mõlemast abielust kokku oli tal 12 last, Johann Jakob oli vanuselt kuues. Tema ema Maria Magdalena vom Berg (1730–1764) suri noorelt ja teda kasvatas kasuema Christina Barbara Seibold. Pere oli väga vaene, sest isa sissetulekutest ei jätkunud nii paljude laste ülalpidamiseks. 

16-aastaselt lahkus Johann Jakob kodunt ning jõudis Londonisse vanema venna juurde ning töötas kolm aastat õpipoisina puhkpille ja klavereid valmistavas ettevõttes Astor & Broadwood, mis kuulus osaliselt tema onule. Seal õppis ta ka inglise keelt ja muutis oma nime ametlikult inglispäraseks. Ta kogus raha, et Ameerikasse ümber asuda. 1783 või 1784 jõudis ta New Yorki, kus asus tööle oma venna Heinrich (Henry) Astori asutatud lihakarni. Samal ajal tegutses ta ka oma onu pilliäri agendina ning importis Londonist muusikariistu. 1785 abiellus ta Sarah Cox Toddiga, kes oli talle tuba üüriva naise tütar. Ta hakkas tegelema karusnahakaubandusega, ostes toornahku pärismaalastelt, parkides neid ise ja müües suure vaheltkasuga edasi. 1780-ndate lõpus avas ta oma karusnahapoe. Jay leping võimaldas tal hakata äri ajama ka Kanadas ja Suure järvistu piirkonnas. Ta importis karusnahku Montrealist New Yorki ning saatis need edasi Euroopasse. Selleks ajaks oli ta tõusnud Ameerika üheks suurimaks karsunahakaupmeheks. 1789 omandas ta esimesed maavaldused New Yorgis. 1803. aastal ostis ta 70-aakrise farmi ja mitu Aaron Burrile kuulunud maavaldust. 1808. aastal asutas ta American Fur Company. 1830-ndatel sai ta aru, et New Yorgis algab peagi ehitusbuum ning müüs maha oma karusnahaäri ning investeeris kinnisvarasse Manhattanil, ostes maad ka tollastest linna piiridest väljaspool. Elu lõpul tegutses ta metseenina, toetades muuhulgas ka John James Auduboni tegevust.

John Jacob Astor suri 1848. aastal. Ta pärandas suurema osa varast oma vanuselt teisele pojale William Backhouse Astorile, sest vanim poeg John Jacob Astor Jr oli haiglane ja vaimselt ebastabiilne. Ta pärandas ka 300 000 dollarit Astori Raamatukogu rajamiseks, mis hiljem sai osaks New Yorgi Avalikust Raamatukogust.

Viited
------

1. ↑  The 30 richest Americans of all time

Välislingid
-----------

*
**Eiguliai** on Kaunase linnaosa, mis asub linna põhjaosas Eiguliai valla territooriumil. Eiguliai asub Nerise kaldal, see piirneb põhjas Kleboniškisega, lõunas aga Kalniečiaiga. 

Eiguliais asub Eiguliai kalmistu, mis on kujunenud Leedu tsirkuseartistide matmiskohaks. Kirik valmis 2013. aastal, esimene jumalateenistus peeti seal aastal 2014. Samuti asub seal nunnaklooster.

1379. aastal on esmamainitud seal asunud linnust (*Egol*), mille ristisõdijad 1382. aastal maha põletasid. Linnamäe juures asuvad ka muinaskalme ja asulakoht.

1880. aastal avati sealse küla kalmistu, millest piirkonna Kaunasega liitmisel sai linna kalmistu. 1923. aastal elas Eiguliais 483 inimest. 1959. aastal liideti suurem osa külast Kaunasega, 1977. aastal ühendati Kaunasega ka ülejäänud küla. 1979. aastal hakati sinna rajama korterelamuid.

Linnaosa idaosas asub Murava asum. Seal asusid varem külad Murava I ja Murava II. Osa sellest piirkonnast liideti Kaunasega juba 1946. aastal. 1966. aastal oli Muravas 1040 elanikku.

* Eiguliai kirikEiguliai kirik
* Eiguliai linnamägiEiguliai linnamägi
* Nunnakloostri hooneNunnakloostri hoone
* MuravaMurava

Viited
------

1. ↑  Eiguliai. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. V (Dis-Fatva). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2004. 360 lk.
| Medalikohad |
| --- |
| Jaapani esindaja |
|  Olümpiamängud |
| Kolmas koht | 1968 | Kukk-kaal |

**Eiji Morioka** (jaapanipäraselt **森岡 栄治** *Morioka Eiji*; 8. juuni 1946 Osaka – 9. november 2004 Kawanishi suurlinn, Hyōgo prefektuur) oli Jaapani poksija.

Morioka sai kukk-kaalus (kuni 54 kg) 1968. aasta México olümpiamängude poksivõistlustel pronksmedali, kaotades poolfinaalis hilisemale kuldmedali- ja olümpiavõitjale Valerian Sokolovile (NSV Liit). 

Morioka poksis aprillist 1969 kuni septembrini 1970 elukutselisena. Ta osales kokku 10 kohtumisel ning võitis neist 6 (neist 3 nokaudiga) ja kaotas 4 (neist 1 nokaudiga) kohtumist. Ta pidi edasisest poksimisest loobuma, sest tal tekkis silma võrkkesta irdumine. Ta tegutses hiljem poksiametnikuna ning asutas Kawanishi suurlinnas ka oma poksikooli.

Isiklikku
---------

Eiji Morioka nõbu Toshiyuki Morioka tegi 2008. aastal filmi, mis jutustab Eiji Morioka elust.

Viited
------

1. ↑  19. suveolümpiamängude poksivõistlus. México 1968. Tulemused inglise keeles

Välislingid
-----------

* Eiji Morioka saidil Olympedia Muuda Vikiandmetes
* Eiji Morioka saidil BoxRec
* Eiji Morioka poksikooli koduleht. Jaapani keeles
* Film Eiji Moriokast lehel IMDb. Inglise keeles
**Eiger** on mägi Berni Alpides.

Läbi Eigeri mäe on rajatud Jungfrau raudteetunnel. 1903. aastal avati põhjaseina juures kõrgusel 2865 m Eigerwandi raudteejaam. 

Eigeri jalamil põhjaseina juures asub UNESCO maailmapärandi nimistusse arvatud loodusobjekt Šveitsi Alpide Jungfrau-Aletsch.

Asukoht ja kõrgus
-----------------

Halduslikult asub ta Berni kantonis Šveitsis.

Eigeri kõrgus on **3970 m** ja ta on Šveitsis kõrguselt 27. mäetipp. 

Eigerist 2,2 km lõunaedela suunas asub Mönch (4107 m).

Eigeri põhjasein
----------------

Eiger on püramiidikujulise tipuga mägi, mille põhjakülge – kuulsat **Eigeri põhjaseina** – iseloomustab 1800 meetrine kõrguste vahe ja keskmiselt 75º-ne kalle. Põhjasein on nõgusjas, seetõttu külm isegi suvel, talvel sellele peaaegu ei langegi päikesevalgust.

Eigeri põhjaseina loetakse üheks kuuest suurest põhjaseinast Alpides.

Vaade Eigeri põhjaseinale

Tipputõusud
-----------

Esmatõusu mäetippu tegid 11. augustil 1858 lääneribi kaudu iiri mägironija Charles Barrington koos šveitslastest teejuhtide Christian Almeri ja Peter Bohreniga.

### Tõusud tippu põhjaseina kaudu

Rohelisena on tähistatud Eigeri põhjaseinal Heckmairi marsruut
Kõik põhjaseina kaudu läbitavad marsruudid liigitatakse kõrgeima kategooria marsruutideks. Umbes 70% marsruudist läbitakse kaljuseina tugeva jäätumise tõttu kassidel.

Aastatel 1934–1937 mägironijate ponnistused ronida põhjaseina kaudu tippu ei kandnud vilja. Alles 1938. aastal said esmatõusuga hakkama sakslaste ja austerlaste ühismeeskond koosseisus Anderl Heckmair, Ludwig Vörg, Heinrich Harrer ja Fritz Kasparek. Põhjasein läbiti 21.–24. juulil.

1947. aastal ronisid prantslased Louis Lachenal ja Lionel Terray Eigeri tippu põhjaseina kaudu. See oli teine õnnestunud tipputõus põhjaseina kaudu pärast esmatõusu 1938. aastal.

Esimese soolotõusu põhjaseinal tegi 3. augustil 1963 šveitslane Michel Darbellay. Tal kulus selleks 18 tundi. Esimese naisena jõudis tippu põhjaseina kaudu 3. septembril 1964 eesti päritolu Saksa alpinist Daisy Voog. Ta ronis koos Werner Bittneriga 1.–3. septembrini Heckmairi marsruudil.

Viited
------

1. 1 2  Eiger, Switzerland. peakbagger.com

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Eiger** |

* Eiger. summitpost.org
* Steck scales new heights with Eiger Award 2008. racingandsports.com.au
**Eik Albri** (kuni 22. jaanuar 1940 **Erich Alber**; 21. juuni 1908 Domkino eesti küla, Oudova maakond, Peterburi kubermang (praegune Domkino II küla, Strugi Krasnõje rajoon, Pihkva oblast, Venemaa – 20. mai 1982 Tallinn) oli eesti poksija ja poksitegelane.

Albri alustas poksimist 1924. aastal Narva Võitlejas, tal ei olnud korralist treenerit.

Ta sai 1928. aasta Eesti meistrivõistlustel sulgkaalus (kuni 126 naela ehk 57,2 kg) 3. koha. Ta võitis 1929. aasta Narva–Tallinna linnavõistlusel kergekaalus (kuni 135 naela ehk 61,2 kg) selle aasta Eesti meistrit Hugo Soaseppa.

Albri oli Narva spordi- ja eriti poksielu üks organisaatoreid. Ta oli Võitleja juhatuse liige ja poksitreener ning tegutses kaua aega poksikohtunikuna.

Isiklikku
---------

Tema õe Linda mees oli Eesti Ingeri rahvusliku liikumise tegelane Leander Reijo.

Kirjandus
---------

* Rein Pajur. "Poksi lugu". Tallinn 2009. Lk 363

Välislingid
-----------

* "Poksija E. Alber (Albri)". Eesti Spordi- ja Olümpiamuuseum, ESM F 152:22/album
* Valerian Loik. 7. Eesti Laskurdiviisi välileivatööstuse autojuht Eik Albri portree. 1943. Eesti Rahvusarhiivi Filmiarhiivi kogu
Palalinna asukoht taamal puudesalus
**Lähte Palalinn** on linnamägi Tartumaal Tartu vallas Lähte alevikus Sootaga voore lael.

Kirjeldus
---------

Väike linnus asus neemiku harjal. Edela poolt on linnuseala ülejäänud kõrgendikust eraldatud kividest laotud otsavalliga. Valli kõrgus siseküljel 1,5 m ja välisküljel 3,7 m. Õueala pikkus on 34 m ja laius 28 m, pindalaga 600 ruutmeetrit.

Arheoloogilised uurimistööd
---------------------------

Esmased väljakaevamised toimusid 1953. aastal ning nende käigus õnnestus Harri Moora ja Aita Kustini juhitud rühmal kaevata välja keraamikakilde.

Lähte Palalinna Muinsuskaitseameti ja Tartu Ülikooli koostööna aastal 2010 toimunud väljakaevamisi juhtisid Martti Veldi ja Viire Paljuste ning ka sellel väljakaevamisel leiti hulgaliselt keraamikakilde.

2010. aastal tehtud radiosüsinikproovid andsid linnuse dateeringuks viikingiaja.

Viited
------

1. 1 2 3  "12999 Linnus "Lähte Palalinn"" (eesti keel). Muinsuskaitseamet. Vaadatud 12.09.2014.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: tundmatu keel (link)
2. ↑  "Arheoloogilised välitööd Eestis 2010". Tallinn: Tallinna Ülikooli Ajaloo Instituut, 2010. Lk 169-174

Välislingid
-----------

* Lähte Palalinn kultuurimälestiste riiklikus registris
**Pia Hanslep** (kuni 2010 **Pia** **Paris**; sündinud 6. juulil 1979) on eesti kunstnik, ajakirjanik ja õpetaja. 

Ta on lõpetanud Miina Härma Gümnaasiumi ja 2002. aastal Tallinna Pedagoogikaülikooli algklassiõpetajana. Tema uurimus "Lapsevanemate ja kooli suhted" pälvis 2002. aasta üliõpilaste teadustööde riiklikul konkursil diplomi. 

2006–2010 õppis ta Tallinna Ülikooli magistriõppes multimeediumi ja õpisüsteemide erialal, kus kirjutas magistritöö "Taskuhääling raadiojaama laiendusena Pereraadio näitel".

Aastatel 2002–2003 elas ta mõnda aega Prantsusmaal Taizé kloostris ning 2004–2005 Augustinuse õdede kloostris Hollandis Utrechtis. 

Aastatel 2003–2004 oli ta Tallinnas Vanalinna Hariduskolleegiumis inglise keele õpetaja. 

Ta oli 2005–2006 Tartu Kommertsgümnaasiumi algklassiõpetaja. Samuti on ta olnud EELK Tallinna Kaarli koguduses ja EELK Maarja-Magdaleena koguduses pühapäevakooli õpetaja. 

2011–2013 oli ta Tartu Pauluse lastehoiu juhataja-õpetaja. 

Pia Hanslep tegi aastatel 2006–2016 saateid Tartu Pereraadios. 

2014. aprillist on Pia Hanslep ettevõtte Hanslep Disain OÜ kunstnik. 

Aastail 2014–2016 töötas ta Tartu Salemi kirikus administraatorina. 

Aastast 2021. töötab Pia Hanslep Palade Põhikoolis ja 2022. aastast ka Suuremõisa Lasteaed-Põhikoolis.

Illustratsioone väljaannetes
----------------------------

* "Tähekipõn ja kuumuro" – kogumik võrukeelsete kirjatööde võistluse Mino Võromaa 21 parimatest paladest, 2008
* "Mina lätsi siidile" – CD, 2009
* "Mõisa aias hõisata" (autor: Kristel Lempu), 2009
* "Kukerkuuti vikakaar" – "Minu Võromaa" sarja 23. raamat, 2010
* "Henningu lugu" (autor: Adam Friedrich Salchow), 2010
* "Jõuluootus" (autor: Küllike Valk), 2013
* "Advendikalender" (autor: Küllike Valk), 2014
* "Lapse aja lugu" (autor: Kristel Lempu), 2016
* "Kuidas hunt tõmbas ukse lahti KÄÄKS! ehk Logopeedilisi muinasjutte" (autor: Kristel Lempu), 2020
* "Lasterikkuse võlumaailm" laulik (väljaandja: Eesti Lasterikaste Perede Liit), 2022
* "Rännukaru seiklused Soome-Ugri maailmas", väljaandja Eesti Rahva Muuseum, 2022
* "Epsik", väljaandja: Eesti Põletikulise Soolehaiguse Selts, 2022

Tunnustus
---------

* Aasta vabatahtlik 2012

Isiklikku
---------

Pia Hanslep on 2010. aastast abielus Rainis Hanslepaga ja neil on kaks last.
Pia isa on alpinist Andres Paris, vanavanemad spordipedagoogid Hilja-Liivia Paris ja Peeter Paris (vanem). Ajakirjanik Krister Paris on Pia onupoeg.

Viited
------

1. 1 2  Pereraadio töötegijad
**"Seitsmesed uudised"** on TV3 eestikeelne uudistesaade. 

Saate pealkiri oli vahepeal "TV3 uudised", kuid nimi vahetati tagasi, sest rahvas teadis saadet kui "Seitsmeseid uudiseid". 

Saatejuhid on Liina Kanarbik ja Marek Lindmaa. Uudistejuht on Liina Kanarbik.

Päevatoimetajad on Sven Soiver ja Rasmus Sinivee. Reporterid on Allan Muuk, Marie Metsur, Karl-Johannes Kõiv, Virgo Pärn, Sven Soiver ja Rasmus Sinivee. Välisuudiste toimetaja on Sander Terras. Operaatorid on Sven Paldis, Riho Prees, Kalev Hillar ja Indrek Volens.

Ilmateadet kannavad ette Britta Luts ja Karmen Mai Karus.

Aegade jooksul on uudistesaatejuhid olnud ka Enn Eesmaa, Ene Veiksaar, Mari Torga, Annely Adermann, Irmeli Karja, Hanno Tomberg, Andres Kuusk, Kalev Kruus ja Urmas Liiv.

Sisuturundus
------------

Jaanuaris 2017 tabas "Seitsmeseid uudiseid" skandaal: ERRi uudisteportaal selgitas välja, et TV3 uudistesaatesse on võimalik osta sisuturunduslikke ehk reklaamuudiseid. Peatoimetaja Mart Mardisalu selgituse järgi olevat see võimalik üksnes uudistesaate meelelahutuslikus lõpuosas, kuid Tehnilise Järelevalve Amet algatas sel teemal siiski uurimise.

Viited
------

1. ↑  "Seitsmeste Uudiste kontakt". Originaali arhiivikoopia seisuga 27. oktoober 2022. Vaadatud 27. oktoobril 2022.
2. ↑  TV3 müüb "Seitsmestesse uudistesse" hinnakirja alusel uudislugusid
Nazarovi tsüklisatsioon
Dieckmanni tsükliseerimisreaktsioon
**Tsüklisatsioon** või **tsükliseerimine** on enamasti orgaaniline reaktsioon, mille tulemusena moodustub tsüklilise struktuuriga ühend, see tähendab mingi hulk aatomeid ühineb, nii et saadakse suletud ring ehk tsükkel.

Tsüklisatsioon initsieeritakse kas happelise, aluselise või radikaalinitsiaatori osalusel. Kõige kergemini moodustuvad 5- või 6-lülilised tsüklid, milles on minimaalsed steerilised pinged. Tsüklisatsioonireaktsioon võib toimuda kas sisemolekulaarse liitumisena või kondensatsioonina. 
Näiteks laktoonid on tsüklilised estrid ehk hüdroksüülrühma ja karboksüülrühma vahelise sisemolekulaarse kondensatsioonireaktsiooni produktid.

Vastupidine reaktsioon on **tsükli avanemine** ehk **tsükliavamisreaktsioon**, näiteks lineaarse polümeeri moodustumine heterotsükliliste ühendite katioonsel polümerisatsioonil.

Vaata ka
--------

* Intramolekulaarne reaktsioon
* Tsüklilised ühendid
* Tsükli ahenemine ja tsükli avardumine
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel on Jõhvi kihelkonna mõisast; Hageri kihelkonna mõisa kohta vaata Kurtna mõis (Hageri).* |

---

Mõisa peahoone (september 2014)
**Kurtna mõis** (saksa keeles *Kurtna*) oli rüütlimõis Jõhvi kihelkonnas Virumaal. Nüüdisajal jääb mõis Ida-Viru maakonda Alutaguse valda.

Mõisat on esimest korda mainitud 1480.

* Mõisa kelderMõisa kelder
* Mõisa parkMõisa park
* ValitsejamajaValitsejamaja
* TuuleveskiTuuleveski

Viited
------

1. 1 2 3  Kurtna mõis Eesti mõisaportaalis (vaadatud 16.05.2015)

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Kurtna mõis** |

* Kurtna mõis Eesti mõisaportaalis
* Kurtna mõis (Jõhvi khk), Kinnistute register

Jõhvi Mihkli kirik
Jõhvi kihelkond

**Kirik**: Jõhvi kirik  

**Mõisad**: Amula mõis | Apandiku mõis | Atsalama mõis | Dubniku mõis | Edivere mõis | Edise mõis | Ereda mõis | Illuka mõis | Järve mõis | Jõetaguse mõis | Jõhvi mõis | Jõhvi kirikumõis | Kalina mõis | Kiikla mõis | Kohtla mõis | Konju mõis | Kukruse mõis | Kurtna mõis | Mäetaguse mõis | Ohakvere mõis | Ontika mõis | Oru mõis | Paate mõis | Pagari mõis | Peeri mõis | Päite mõis | Pühajõe mõis | Rutiku mõis | Sompa mõis | Tammiku mõis | Tarakuse mõis | Toila mõis | Vaivina mõis | Voka mõis | Võhma mõis
**Kurtna külanõukogu** oli külanõukogu Eesti NSV-s aastatel 1945–1964.

Külanõukogu moodustati 1945 augustis Harjumaal Kohila vallas. Külanõukogu keskus asus algselt Kurtna külas.

1947 aprillis liideti Kurtna külanõukoguga seni Saku külanõukogu koosseisu kuulunud Kiisa küla.

Seoses maakondade ja valdade likvideerimise ning maarajoonide moodustamisega arvati Kurtna külanõukogu 1950 septembris Harju rajooni koosseisu.

1954. aasta seisuga tegutsesid Kurtna külanõukogu piires "Punase Tähe", "Lembitu", "Arengu" ja Maidla kolhoos, Saue sovhoosi Lokuti osakond ja Kurtna Linnukasvatuse Katsejaam. Kurtna külanõukogu keskus asus Kiisa külas.

1964 novembris Kurtna külanõukogu likvideeriti. Endise Kurtna ja Nabala külanõukogu territooriumil moodustati Saku külanõukogu.

Viited
------

1. ↑  Kurtna külanõukogu Eesti nõukogude entsüklopeedia faksiimileversioonis (vaadatud 08.09.2017)
2. ↑  Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi 8. augusti 1945 seadlus Harju maakonna valdades küla töörahva saadikute nõukogude moodustamise kohta. Eesti NSV Teataja, 1945, 35, 543
3. ↑  Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi 26. septembri 1950 seadlus "Maarajoonide moodustamise kohta Eesti NSV-s". Eesti NSV Teataja, 1950, 11, 114
4. ↑  Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi 17. juuni 1954 seadlus "Eesti NSV külanõukogude ühendamisest". Eesti NSV Teataja, 1954, 10, 104
5. ↑  Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi 28. novembri 1964 seadlus Harju rajooni Kurtna ja Nabala külanõukogu likvideerimise ning Saku külanõukogu moodustamise kohta. Eesti NSV Ülemnõukogu Teataja, 1964, 49, 217
Tsüklokross
**Tsüklokross** (inglise keeles *cyclo-cross*, *CX*, *cyclocross*) on jalgrattaspordi ala, mida harrastatakse maastikul ja mis hõlmab ettenähtud takistusi. 

Tsüklokrossi võistlused toimuvad tavaliselt sügisel ja talvel, siis kui jalgrattaspordi hooaeg on läbi. Võistlus kestab tavaliselt 40 minutit kuni 1 tund ning toimub 1–3-kilomeetrisel ringil. Tsüklokrossi rajal on kindlad rajaelemendid, nagu piire, trepp, liivalõik, kallakud, muda ja järsk mägi.

Tsüklokrossi esimene ametlik võistlus toimus 1902. aastal Prantsusmaal, kui Daniel Gousseau korraldas esimesed Prantsuse meistrivõistlused tsüklokrossis. Spordiala oli olemas aga juba varem, kuid seda kutsuti torni tagaajamiseks (ingl *steeple chasing*). Ratturid valisid maastikul mõne objekti, näiteks kirikutorni, ning võitis see, kes esimesena kohale jõudis. Marsruudi valis igaüks ise ning tee kiiremaks läbimiseks ületati tavaliselt takistusi: roniti üle aedade või joosti läbi jõgede.

Tsüklokrossi jalgratas
----------------------

Tsüklokorssi jalgratas on maantee- ja maastikuratta hübriid. Väljanägemiselt pigem meenutab maanteeratast, kuid geomeetria on pisut erinev, sest sellise jalgrattaga sõidetakse maastikul poris ja liivas ning ületatakse takistusi. Uuematel jalgratastel on ketaspidurid, et poristes tingimustes efektiivsemalt pidurdada. Jalgratta raam võimaldab kasutada laiemaid maastikumustriga rehve ja on disainitud nii, et raskesti läbitaval maastikul joostes oleks mugav ratast õlal kanda.

Viited
------

1. ↑   https://www.cyclingweekly.com/ The ultimate guide to racing and training for cyclocross. Vaadatud 07.05.2022.
2. ↑   https://moomoo.ee/ Mis on tsüklokross? Vaadatud 07.05.2022.
3. ↑   https://www.primaleurope.com/ A quick history of Cyclocross. Vaadatud 07.05.2022.
4. ↑  [ Cyclocross – mis see veel on? Vaadatud 08.05.2022.

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Cyclo-cross** |

* MTÜ CX Eesti MTÜ CX Eesti eesmärgiks on Eesti CX karikasarja etappide ja Eesti meistrivõistluste korraldamise juhtimine, et tagada kõigi võistluste ühtlaselt kõrge kvaliteet ja järjepidevus
* CX karikasari MTÜ CX Eesti korraldatav tsüklokrossi karikasari
* Eesti Jalgratturite Liit Eesti Jalgratturite Liit (lühend EJL) koordineerib jalgrattaspordiga seonduvat tegevust Eestis. EJL on Rahvusvahelise Jalgratturite Liidu (UCI) ja Euroopa Jalgratturite Liidu (UEC) liige. Kodulehelt on võimalik leida jalgrattavõistluste kalender, sealhulgas tsüklokrossi võistluse toimumiskohad ja -ajad.
Sõna "püha" kasutatakse mitmes tähenduses, nagu "puutumatu", "õige" või "tõene" (aluslike tõdede puhul).

**Pühapaik** on puutumatu koht.

**Pühapaik** võib tähendada kohta, kus inimesed ei tohi viibida, välja arvatud üksikutel juhtudel (näiteks, kui on tegu pühameestega).

**Pühapaik** võib tähendada kohta, kus toimuvad eriti olulised üritused.

**Pühapaik** võib tähendada kohta, kus sõja ajal sõjategevust ei toimu (kus on võimalik näiteks varjuda). Klassikaline aadlike aukoodeks muutis selles tähenduses pühapaikadeks ka nende kodud (sõja ajal oli aadlikel võimalik üksteisele puutumatult külla minna—see tuleneb aadlike aukoodeksist, mis lahutab poliitika eraelust ja jätab võimaluse, et omavahel sõjas olevad aadlikud käivad koos jahil, pidutsevad, mängivad malet ja teevad muid asju, mis ei ole seotud nende poliitiliste eesmärkidega).

**Pühapaigad** laiema kategooriana võib määratleda rahvastele ja kogukondadele erilise vaimse tähendusega paikadena ning need hõlmavad nii peamiselt looduslikke alasid (näiteks metsi) kui ka inimeste rajatud ehitisi ja komplekse (näiteks templeid). Paljud inimeste rajatud pühapaigad asuvad aladel, mille suurt loodusväärtust tunnustavad ka asjaomase usundi järgijad.

Vaata ka
--------

* Tšaitja
* Looduslik pühapaik
* Abaton
|  |
| --- |
| Hornet 1968. aastalHornet 1968. aastal |
| Teenistuskäik |
|  **Ameerika Ühendriigid** |
| **Nimi** | 
USS Hornet |
| **Nimetatud (auks)** | Vapsik |
| **Tellitud** | 
20. mai 1940 |
| **Ehitaja** | Newport News Shipbuilding |
| **Vette lastud** | 
30. august 1943 |
| **Kasutusest eemaldatud** | 
26. juuni 1970 |
| **Teenistuses alates** | 
29. november 1943 |
| **Teenistuse lõpp** | 
26. juuni 1970 |
| **Staatus** | 
muuseumlaev |
| Laeva üldandmed |
| **Klass ja tüüp** | Essex-klassi lennukikandja |
| **Veeväljasurve** | 
27 600 tonni (standard)36380 tonni (täismass) |
| **Pikkus** | 
249,9 m |
| **Süvis** | 
10,4 m (täislastis) |
| **Kiirus** | 
33 sõlme (61 km/h) |
| **Sõidukaugus** | 
14 100 meremiili (kiirusel 20 sõlme) |
| **Meeskond** | 
268 ohvitseri, 2363 meremeest (planeeritud)382 ohvitseri 3003 meremeest (1945) |
| **Lennuvahendeid** | 
91–103 |

**USS Hornet (CV/CVA/CVS-12)** on endine Ameerika Ühendriikide mereväe Essex-klassi lennukikandja.

Laev valmis 1943. aastal ja saadeti osalema Vaikse ookeani sõjategevusse. Laev osales 1944. aasta alguses Uus-Guinea, Belau ja Chuuki saartel asunud jaapanlaste rajatiste ründamises. Hornet osales seejärel Mariaanide lahingus ning Filipiini merelahingus. Juunis 1945 jäi lennukikandja taifuuni kätte ja sai tugevalt kannatada, mistõttu pidi parandustöödeks naasma Ameerika Ühendriikidesse.

Sõja järel osales laev operatsioonis Magic Carpet, tuues USA sõdureid Euroopast koju. 1946. aastal arvati laev reservi ning võeti taas teenistusse Korea sõja ajal. 1950. aastas lõpus laev moderniseeriti. Hornet osales 1960. aastatel vähesel määral Vietnami sõjas ning Apollo programmis, korjates merest välja Kuult naasnud missioonide Apollo 11 ja 12 meeskonnaliikmed ja nende juhtmoodulid.

USS Hornet lõpetas teenistuse 1970. aastal ning see arvati California osariigi ja USA riiklikuks ajaloomälestiseks. 1998. aastast on see muuseumlaev.

Viited
------

1. ↑
2. 1 2
3. ↑
**Traavliteks** nimetatakse kiirsõiduhobuseid, kelle põhiline allüür ehk liikumisviis on traav.

Aretus ja tõud
--------------

Nad põlvnevad enamasti flaami hobusest ja täisverelisest ratsahobusest. Neid on väga pika aja jooksul aretatud, võttes aluseks traavi kiiruse. Nii on saadud hobused, kellele kehaehituse tõttu kõige paremini sobib traavimine.

Traavlite tõugude hulka kuuluvad:

* Orlovi traavel
* Ameerika traavel
* Prantsuse traavel
* Norfolki traavel
* Vene traavel

Iseärasused
-----------

Traavlid on mõõduka kuiva kehaehitusega ning on massiivsuselt raskeveohobuste ja ratsahobuste vahepealsed. Nad on tavaliselt lühema turjaga, libajama pihaga, lühikese järsu laudjaga ning teravate liigesnurkadega. Õlavars on küünarvarrest lühem ja kämmal on võrreldes ratsudega pikenenud. 

Närvisüsteemilt on traavlid tihti tundlikumad ja õrnemad. Neil on väga elav temperament ja nad on head jooksjad.

Traavlid küpsevad kiiresti. Seetõttu alustavad nad võistlemist traavlikäru ees väga noorelt ning ka lõpetavad noorelt. Hiljem kasutatakse neid tõuaretuses, peetakse niisama või kasutatakse ratsaspordis. Kuigi nad küpsevad kiiresti, ei tohiks nendega ratsutama hakata varem kui ratsahobustega.

Traavisport
-----------

Traavisport tähendab eelkõige võidusõidukaarikut vedavate ja kutsari poolt kutsitud traavlite võidusõitu. Mõningail puhkudel korraldatakse traavlite võidusõite ilma kaarikuteta. Sel puhul on hobuse juht sadulas. Sellise võistluse nimetus on Monte. Traavivõistlus peetakse hipodroomil.
Meie lähimate naabrite soomlaste ja rootslaste seas on traavisport ülimalt populaarne.

Enamikus Euroopa Liidu vanemates riikides võistleb traavisport kaasaelajate hulkades võrrelduna teiste suurte nn publikualadega.

Traavisport on väga "pikaealine" spordiala. Euroopa parimate kutsarite seas on hulk mehi ja naisi, kellel 50. sünnipäev juba seljataga.

Esimest korda istutavad noored kutsarid võidusõidukaarikusse umbes üheksa aastaselt. Siis on kaarik veel hoopis väike ja aistegi vahel pole pooletonnist võistlushobust, vaid veidi enam kui meetrise turjakõrgusega poni.

Traavivõistluste korraldamine on ülimalt tulus riigile, sest just siin saab maamees põhjuse hobuseid kasvatada. Sellega suureneb tublisti maapiirkondade tööhõive ning mitmekesistub põllumajanduslik tootmine.

Vaata ka
--------

* Tallinna Hipodroom
**Toyota RAV4** on Toyota toodetav väiksem maastur. RAV4 oli esimene kompaktne linnamaastur turul, mida esitleti 1994. aastal ja seda on toodetud viie põlvkonna vältel.

Esimene põlvkond (XA10, 1994)
-----------------------------

Esimese põlvkonna RAV4 oli saadaval 3- ja 5-ukselisena ning auto loomiseks kasutati Carina ja Corolla detaile. 

### RAV4 EV

Lisaks toodeti esimest põlvkonda väikeses mahus (u 1500 tk) ka elektriautona, mis kandis nime RAV4 EV. 

* 1. põlvkond 5-ukseline1. põlvkond 5-ukseline
* 1. põlvkond 3-ukseline1. põlvkond 3-ukseline
* 1. põlvkond 5-ukseline1. põlvkond 5-ukseline
* RAV4 EV elektriautoRAV4 EV elektriauto

Teine põlvkond (XA20, 2000)
---------------------------

Teine põlvkond jõudis müüki 2000. aasta juulikuus, 

* 2. põlvkond2. põlvkond

Kolmas põlvkond (XA30, 2005)
----------------------------

3. põlvkonna RAV4 oli ehitatud uuele platvormile ning seda esitleti 2005. aasta Frankfurdi autonäitusel. 

* 3. põlvkond3. põlvkond

Neljas põlvkond (XA40, 2012)
----------------------------

4. põlvkonna RAV4 ei olnud enam eelmistele mudelitele iseloomulikku küljele avanevat tagaluuki, vaid see oli asendatud tänapäevasema üles avaneva tagaluugiga.

RAV4-sid müüdi Eestis 2014. aasta märtsis 48 tükki.

* 4. põlvkond4. põlvkond
* 4. põlvkonna mudeliuuendus4. põlvkonna mudeliuuendus

Viies põlvkond (XA50, 2018)
---------------------------

5. põlvkonna esitlus toimus 2018. aasta New Yorgi autonäitusel. See on ehitatud GA-K platvormile, mida kasutab ka 8. põlvkonna Toyota Camry ja 7. põlvkonna Lexus ES. 

Mootorivalikus enam diiselmootorit pole ning saadaval on bensiinimootor ning bensiinimootoritega töötavad hübriid ja pistikuhübriid. 

AMTELi andmetel müüdi Eestis 2020. aasta septembris 95 RAV4 ning tegu oli kõige suurema läbimüügiga sõiduautoga septembris.

* 5. põlvkond5. põlvkond

Viited
------

1. ↑  Wim Oude Weernink (6. veebruar 2006). "Toyota makes RAV4 bigger, more premium".
2. ↑  "Toyota Unveils New RAV4 at Frankfurt Motor Show". 12. september 2005.
3. ↑  "The new Toyota RAV4 hybrid". 15. jaanuar 2019.
**Zuzana Čaputová** (sünninimi **Strapáková**; sündinud 21. juunil 1973 Bratislavas) on Slovakkia advokaat, poliitik ja aktivist.

Elulugu
-------

Ta õppis aastatel 1991–1996 Bratislava Komenský Ülikooli õigusteaduskonnas ja lõpetas selle magistrikraadiga.

Seejärel töötas ta Pezinoki (asub Pezinoki ringkonnas Bratislava maakonnas) linnavalitsuse kantseleis, tõustes asjaajajast kantselei asejuhatajaks. 

### Poliitikas

Ta töötas ka kodanikuühenduses VIA IURIS.

Viimase kaudu ta osales võitluses Pezinoki uue prügila vastu ning korraldas rohujuuretasandi kampaaniasse kunstnikke, ettevõtjaid, veinitootjaid, üliõpilasi, usujuhte ja teisi kodanikke, kellega koguti petitsioonile Euroopa Parlamendi jaoks 8000 allkirja, mille tulemusena otsustas Slovakkia Riigikohus 2013. aastal, et uus prügila on ebaseaduslik, ja tühistas ehitusloa. Lisaks saavutas Čaputová ka vana prügila sulgemise.

Ta aitas tuua kümneid tuhandeid inimesi tänavale protestima valitsuse vastu pärast seda, kui uuriv ajakirjanik Ján Kuciak ja tema kihlatu mõrvati veebruaris 2018.

Ta kuulub liberaalsesse erakonda Progressiivne Slovakkia. 

### Presidendina

Ta sai 2019. aasta Slovakkia presidendivalimiste 16. märtsil toimunud esimeses voorus 40,53% häältest ja 30. märtsil toimunud teises voorus 58,4% häältest ning sai seega Slovakkia ajaloo esimeseks naispresidendiks. Ta astus ametisse 15. juunil 2019. 

Ta on alates 15. juunist 2019 ka Slovakkia president.

Isiklikku
---------

Ta on lahutatud ja on kahe tütre ema.

Tunnustus
---------

* 2019 Euroopa poliitilise kultuuri auhind

Viited
------

1. ↑  "Slovakkia sai endale esimese naispresidendi". Postimees, 31. märts 2019
2. ↑  21 February 2019, By Rob Cameron, Jan Kuciak: Murdered Slovakia journalist remembered, bbc.com
3. ↑  31.03.2019, 09:32, Andrej Kiska zagratuloval Zuzane Čaputovej k zvoleniu za prezidentku, prezident.sk

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Zuzana Čaputová** |

* Zuzana Čaputová koduleht (slovaki keeles)
* "Slovakkia sai endale esimese naispresidendi". Postimees, 31. märts 2019

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**Andrej Kiska** | **Slovakkia president**2019– | Järgnev**–** |