recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**1996. aasta Eesti presidendivalimised** toimusid 26. augustist kuni 20. septembrini 1996. Pärast kolme Riigikogus toimunud hääletusvooru valiti valimiskogus toimunud hääletuse teises voorus presidendiks Lennart-Georg Meri.

Hääletamine riigikogus
----------------------

Esimene hääletusvoor leidis Riigikogus aset 26. augustil. Lennart-Georg Meri sai 45 ja Arnold Rüütel 34 häält.

Et ühegi kandidaadi poolt ei hääletanud Riigikogu koosseisu kahekolmandikuline enamus, peeti teine hääletusvoor. Enne teist vooru oli võimalus üles seada uued kandidaadid, kuid uusi kandidaate ei esitatud.

Teine hääletusvoor toimus järgmisel päeval, 27. augustil 1996. Lennart-Georg Meri sai 49 ning Arnold Rüütel 34 häält.

Et ükski kandidaat ei saavutanud nõutavat kahekolmandikulist häälteenamust, peeti samal päeval kolmas hääletusvoor. Lennart-Georg Meri sai 52 ja Arnold Rüütel 32 häält.

Et Vabariigi Presidendi valimisel Riigikogus ei saavutanud ükski kandidaat vajalikku Riigikogu koosseisu kahekolmandikulist häälteenamust, kutsus Riigikogu esimees kokku valimiskogu. Vabariigi Presidendi valimine valimiskogus määrati 20. septembriks 1996.

Hääletamine valimiskogus
------------------------

Valimiskogu koosneb Riigikogu liikmetest ja kohaliku omavalitsuse volikogude esindajatest. Valimiskogu liikmeid oli 1996. aastal kokku 374: 101 Riigikogu liiget ja 273 kohaliku omavalitsuse volikogude esindajat.

Kandidaadi üles seadmise õigus oli vähemalt 21 valimiskogu liikmel. Kandidaatide registreerimine algas 16. septembril ja lõppes 18. septembril. Esimeseks hääletusvooruks kanti hääletamissedelile Riigikogu kolmandas hääletusvoorus osalenud kandidaatide Lennart-Georg Meri ja Arnold Rüütli ning valimiskogus esimeseks hääletusvooruks registreeritud kandidaatide nimed.

20. septembril 1996 toimus Estonia kontserdisaalis valimiskogu esimene hääletusvoor.
Tunne-Väldo Kelam sai 76,  Lennart-Georg Meri 139, Siiri Oviir 25, Arnold Rüütel 85 ja Enn Tõugu 47 häält.

Et ükski kandidaat ei saavutanud nõutavat häälteenamust, peeti samal päeval teine hääletusvoor kahe suurema häälte arvuga kandidaadi vahel.
Lennart-Georg Meri sai 196 ja Arnold Rüütel 126 häält.

Et Lennart-Georg Meri kogus üle poolte hääletamisest osavõtnud valimiskogu liikmete häältest, siis osutus ta valituks Vabariigi Presidendiks.

| * v
* r
Eesti valimised |
| --- |
| Asutav kogu | 
1919 |
| Riigikogu valimised | 
1920, 1923, 1926, 1929, 1932, 1938, 1940, 1992, 1995, 1999, 2003, 2007, 2011, 2015, 2019, 2023, 2027 |
| Eesti presidendivalimised | 
*1934*, 1938, 1992, 1996, 2001, 2006, 2011, 2016, 2021, 2026 |
| Euroopa Parlamendi valimised Eestis | 
2004, 2009, 2014, 2019, 2024 |
| Eesti kohaliku omavalitsuse volikogude valimised | 
1921, 1924, 1927, 1930, 1934, 1939, 1993, 1996, 1999, 2002, 2005, 2009, 2013, 2017, 2021, 2025 |
**Eesti-Soome 1996. aasta maavõistlus poksis** toimus 8. septembril Kirkkonummel. Võistlus kavandati 12 kehakaalus, poksiti 4x2-minutilist raundi. Soome võitis 8:4.

  

Helveskaal (kuni 48 kg): ? (Soome) – Eestil puudus selles kaalus esindaja ja Eestile arvestati loobumiskaotus

Kärbeskaal (kuni 51 kg): ? (Soome) – Eestil puudus selles kaalus esindaja ja Eestile arvestati loobumiskaotus

Kukk-kaal (kuni 54 kg): ? (Soome) – Jaan Beljajev (Eesti) tulemus on teadmata

Sulgkaal (kuni 57 kg): ? (Soome) – Kristjan Enno (Eesti) tulemus on teadmata

Kergekaal (kuni 60 kg): ? (Soome) – Roman Pavlenko (Eesti) tulemus on teadmata

I kergekeskkaal (kuni 63,5 kg): Albert Starikov (Eesti) – Mika Tossavainen (Soome) 3 – 0

II kergekeskkaal (kuni 67 kg): ? (Soome) – Andres Filatov (Eesti) tulemus on teadmata

I keskkaal (kuni 71 kg): ? (Soome) – Roman Aleksejev (Eesti) tulemus on teadmata

II keskkaal (kuni 75 kg): ? (Soome) – Sergei Petrunin (Eesti) tulemus on teadmata

Poolraskekaal (kuni 81 kg): Valeri Semiškur (Eesti) – Petri Hirvasniemi (Soome) 2 – 1

Raskekaal (kuni 91 kg): Sergei Razumovski (Eesti) – Jaakko Lundén (Soome) RSC 1

Üliraskekaal (üle 91 kg): Igor Šibalov (Eesti) – Soomel puudus selles kaalus esindaja ja Soomele arvestati loobumiskaotus
**Adam filius Regneri** oli Eestimaa vasall 13. sajandil. Talle kuulus Taani hindamisraamatu järgi *uvænnæ xii*, 12-adramaaline Vandu küla (Dorf Wando) Toruestæuæræ kihelkonnas Virumaal (20. sajandil kuulus küla Neeruti mõisale Kadrina kihelkonnas). Küla ei olnud talle läänistanud Taani kuningas (*non a rege*), vaid ilmselt Mõõgavendade ordu. 

Ta võib olla samane Ojamaa kaupmehe Adamiga 1229. aastal. Eesnime sarnasuse järgi võib Eestimaa vasall 1318. aastal Adeke Hansson olla tema järglane. Tartu kodanik Claus Wandes koos kahe õe ja emaga 1432. aastal võis pärineda Vandu külast.

Paul Johanseni arvates ei ole Taani hindamisraamatu originaalsissekandes *uvænnæ xii victæ x* sisalduv victæ teise küla nimi, vaid Vandu küla adramaade ümardatud ja naaberküladega ühtlustatud maakasutusüksuste ("vikatite") nimetus. Vandu naaberkülade adramaade arv jaguneb 5-ga, nii on *Coskius* (Neeruti mõis) 5-, *Metapae* (Mädapea mõis) 5-, *Hullia* (Hulja mõis ja küla) 50-, *Paiunalus* (Päri karjamõis 20-, *Lagenæl* (?) 20- ja ainult *Eghøntakæ* (Jõetaguse karjamõis) 24-adramaaline.

Kirjandus
---------

* Paul Johansen. Die Estlandliste des Liber Census Daniae, 1933, lk. 226, 644, 764.
**Dunkerque'i 2. kanton** on kanton Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus. See moodustati 2014. aasta kantonireformiga, mis jõustus 2015. aasta märtsis. Kantoni keskus on Dunkerque.

See koosneb järgmistest valdadest:

1. Bray-Dunes
2. Dunkerque (osaliselt)
3. Ghyvelde
4. Leffrinckoucke
5. Zuydcoote

Viited
------

1. ↑  Populations légales 2020

Nordi departemangu kantonid

Aniche **·** Annœullin **·** Anzin **·** Armentières **·** Aulnoye-Aymeries **·** Aulnoy-lez-Valenciennes **·** Avesnes-sur-Helpe **·** Bailleul **·** Cambrai **·** Le Cateau-Cambrésis **·** Caudry **·** Coudekerque-Branche **·** Croix **·** Denain **·** Douai **·** Dunkerque-1 **·** Dunkerque-2 **·** Faches-Thumesnil **·** Fourmies **·** Grande-Synthe **·** Hazebrouck **·** Lambersart **·** Lille-1 **·** Lille-2 **·** Lille-3 **·** Lille-4 **·** Lille-5 **·** Lille-6 **·** Marly **·** Maubeuge **·** Orchies **·** Roubaix-1 **·** Roubaix-2 **·** Saint-Amand-les-Eaux **·** Sin-le-Noble **·** Templeuve **·** Tourcoing-1 **·** Tourcoing-2 **·** Valenciennes **·** Villeneuve-d'Ascq **·** Wormhout
**Taavi Rand** (sündinud 17. juulil 1992 Tallinnas) on endine eesti iluuisutaja, jäätantsija. Tema partneriks oli Irina Štork.

Tema ema Lea Rand on iluuisutamistreener ja vend Kristjan samuti endine iluuisutaja.

Karjäär ja saavutused
---------------------

Taavi Rand on koos Irina Štorkiga tulnud neli korda Eesti meistriks jäätantsus.

Juunioride maailmameistrivõistlustel 2007. ja 2008. aastal saavutas Taavi Irinaga 22. koha, 2010. aastal 28. koha, 2011. aastal 10. koha ja 2012. aastal 11. koha.

Koos Irinaga esindas ta Eestit Vancouveri taliolümpiamängudel, kus lõppvõistlusel jäädi viimasele, 23. kohale.

2012. aastal Sheffieldis toimunud Euroopa meistrivõistlustel tuli paar Taavi Rand – Irina Štork 28 paari hulgas 14. kohale. Sama aasta maailmameistrivõistlustel tulid nad 22. kohale.

Zagrebis toimunud 2013. aasta iluuisutamise Euroopa meistrivõistlustel saavutas Taavi Irinaga 11. koha.

2015. aastal teatas karjääri lõpetamisest.

Viited
------

1. 1 2 3 4  "Andmed ISU lehel". *www.isuresults.com*. Vaadatud 17.02.2013.
2. ↑

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Taavi Rand** |

* Tulemused ISU lehel
* Ville Arike: Ira ja Taavi muinasjutt jääl ja elus, Õhtuleht, 9.12.2009
* Taavi Rand: väga raske on pärast kaitseväge tippsporti naasta ERR, 22.12.2014
* Iluuisutajad Irina Štork ja Taavi Rand lõpetavad tippspordi karjääri Delfi Sport, 9.12.2015
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib üldistamismõistest psühholoogias; üldistamismõiste kohta filosoofias vaata artiklit Üldistamine (filosoofia); kartograafia mõiste kohta vaata artiklit Kaardi üldistamine* |

---

**Üldistamine** on loogilise mõtlemise võte, mille abil mõttes ühendatakse sarnaste nähtuste üldised ja olulised omadused.

Üldistamise protsessis leiab inimene erinevate nähtuste vahel olulisi seoseid. Näiteks vaadeldes kinga ja kummikut, jõuab inimene nende mõlemi eseme välis- ja sisetunnuseid analüüsides järeldusele, et tegemist on jalanõudega. Kuid häiritud üldistamisvõime korral hinnates ebaolulisi tunnuseid, võib järeldada, et nii king kui saabas sobivad ka mahuti funktsiooni täitma. Siit aga võib jõuda järeldusele, et king, saabas ja kruus on olemuslikult sarnased. Selliste järelduste ellurakendamisel põrkub aga inimene kokku tõsiste raskustega, mis alandab tema toimetulekut.

RFK klassifitseerib üldistamise kõrgemate kognitiivsete funktsioonide alla
**Taavi-Mats Utt** (sündinud 16. jaanuaril 1963) on eesti plokkflöödi- ja barokkoboemängija ning varajase muusika stuudio Cantores Vagantes eestvedaja. Pillimeistrina valmistab ta ajalooliste puupuhkpillide koopiaid.

Haridus
-------

Taavi-Mats Utt hakkas plokkflööti õppima Heino Jürisalu juures, tema õhutusel alustas Utt ka barokkoboe mängimist. Ta jätkas õpinguid oboe erialal Georg Otsa nimelises Muusikakoolis, hiljem plokkflöödi erialal Haagi Kuninglikus Konservatooriumis Jeanette van Wingerdeni plokkflöödiklassis ja paralleelselt barokkoboe erialal.

Tegevus muusikuna
-----------------

Taavi-Mats Utt on mänginud Viljandi Linnakapelli, Consortiumi ja Linnamuusikute koosseisus. Alates 1989. aastast juhib Taavi-Mats Utt varajase muusika stuudio Cantores Vagantes tööd ja on ka interpreedina seotud sama stuudioga. Alates aastast 2000 juhib ta plokkflöödiühingut ERTA-Estonia ja korraldab plokkflöödiõpetajate täiendkoolitust. 2018. aastal asutas ta koos Reet Sukaga ja Kadri Mägiga plokkflöödikooli Nõmme huvikoolis.

Ta on õpetanud plokkflööti Viljandi Muusikakoolis ja VHK Muusikakoolis, Georg Otsa nimelises Tallinna Muusikakoolis, Viljandi Kultuurikolledžis ja Tallinna Ülikoolis. 

Alates 2018. aastast korraldab ta Tallinnas vanamuusikafestivali "Tallinn feat. Reval".

Tegevus pillimeistrina
----------------------

Süvendatud huvi tõttu ajalooliste puupuhkpillide ehituse ja kopeerimise vastu hakkas Taavi-Mats Utt tegutsema pillimeistrina. Ta on mõõtnud ja kirjeldanud suure hulga vanu originaalplokkflööte Peterburi, Haagi, Viini, Berliini ja Brüsseli muuseumides ja paljudes erakogudes. Puupuhkpille on ta valmistanud peamiselt välistellijaile, näiteks Schola Cantorum Basiliensisele 12 pillist koosneva plokkflöödiansambli. Tema tehtud pillidega mängivad Jeanette van Wingerden, Eva Lȇgene, Conrad Steinmann ja Claire Michon.

Viited
------

1. ↑
2. ↑  M. Riisikamp. Taavi-Mats Utt: parim inspiratsiooniallikas on ansamblimäng. - Muusika, detsember 2018
3. ↑  T. Vapper. Plokkflöödikool alustab! - Õpetajate Leht, 31. august 2018
4. ↑  M. Riisikamp. Taavi-Mats Utt: parim inspiratsiooniallikas on ansamblimäng. - Muusika, detsember 2018
5. ↑  M. Riisikamp. Taavi-Mats Utt: parim inspiratsiooniallikas on ansamblimäng. - Muusika, detsember 2018

Välislingid
-----------

* M. Riisikamp. Taavi-Mats Utt: parim inspiratsiooniallikas on ansamblimäng. - Muusika, detsember 2018
* Suveduur. Taavi-Mats Utt. - arhiiv.err.ee
*
**Andrea Amati** (u 1505 Cremona – detsember 1577 Cremona) oli Itaalia viiulimeister, Amati viiulimeistrite dünastia esimene liige.

Elulugu
-------

Andrea Amati elust on vähe teada. Arvatavasti sündis ta mõni aasta enne 1505. aastat. Tema isa oli käsitööline. 

Pole teada, kus õppis Andrea Amati viiuleid valmistama, kuid juba 1525. aastal töötas ta lauto- või viiulimeistrina ning 1539. aastal oli Andrea Amati iseseisev käsitööline. Teda teati kui viiulimeistrit ka 1576. aastal, kui ta pidas tolle aja ainukest Cremona viiulite töökoda. Andrea Amati rajas Cremona viiulimeistrite koolkonna. Ka tema pojad Antonio Amati ja Girolamo Amati töötasid tema töökojas. Andrea Amati töökoda teati ka väljaspool Itaaliat. Prantsuse kuningas Charles IX tellis Amatilt 68 keelpilli, ühel neist on kirjas aastaarv 1564.

Andrea Amati maeti 24. detsembril 1577 San Domenico kirikusse Cremona kesklinnas. See kirik ei ole säilinud. 

Andrea Amati andis viiulile tänapäevase kuju. Tema töökojas kujunesid järgijate poolt aktsepteeritud viiuli mõõtmed, proportsioonid ja materjali valik – puit, värvid, lakid. Varasemad viiulilaadsed pillid olid kolme keelega, Amati lisas neljanda keele.

Andrea Amati töökojas valminud keelpille on säilinud tänini. Kindlalt on teada vähem kui kümme viiulit, kaks vioolat, üks tšello. Kõige paremini säilinud Andrea Amati viiul asub USA-s Dakota muusikamuuseumis. Seal on veel teinegi tema viiul ja üks tšello. Üks tema töökojas tehtud viiul asub USA-s New Yorgi Metropolitani muuseumis. Euroopas on kaks tema viiulit Inglismaal, üks Prantsusmaal Pariisis ja üks Itaalias Cremonas.

Viited
------

1. ↑  Roger Hargrave. "Andrea Amati 1505–1577".
2. ↑  National Music Museum, University of South Dakota, USA
**Üldistatud aditiivne meetod** (inglise *Generalized additive model* ehk **GAM**) on Trevor Hastie ja Rob Tibshirani loodud statistiline meetod, mis võimaldab üldistatud lineaarsel mudelil rakendada aditiivse mudeli sujuva ülemineku omadusi.

Mudel võimaldab rakendada erinevaid jaotusi (normaaljaotus, binoomjaotus vms) ning ühendusfunktsiooni, mis on seotud oodatud jaotuste väärtustega funktsiooniga *g* ning üritab lähendada funktsiooni *f**i*, mis rahuldab tingimused:

{\displaystyle g(\operatorname {E} (Y))=\beta \_{0}+f\_{1}(x\_{1})+f\_{2}(x\_{2})+\cdots +f\_{m}(x\_{m}).\,\!}
Funktsioonidele *f**i* lähendatakse nii parameetrilisi kui ka mitteparameetrilisi keskmisi nii, et lähendid annaksid parema tulemuse kui ükski muu meetod. Meetod ise on väga üldine – tüüpilist GAM-i võib kasutada xy-joonisel silumisfunktsioonina nagu lokaalne kaalutud keskmine funktsioonis *f*1(*x*1) ning seejärel kasutatakse faktormudelit *f*2(*x*2) jaoks. Mitteparameetrilise lähendi kasutamisel on võimalik saada parem ülevaade tunnustevahelistest seostest, mis võimaldab tulemusi paremini tõlgendada.

Ülelähendamine on GAM-i üks probleeme. Silumisparameetrite arvu on võimalik ette anda ning see number peaks olema mõistlikult väike, kindlasti alla vabadusastmete arvu, mida andmestik võimaldab. Ristvalideerimist kasutatakse selle vältimiseks, mis võimaldab määrata parameetrite arvu. GAM-ile võib eelistada muid meetodeid, näiteks üldistatud lineaarseid meetodeid, välja arvatud juhul, kui GAM võimaldab paremat tunnuste lähendamist ja tõlgendamist.

Kirjandus
---------

* Hastie, T. J. and Tibshirani, R. J. (1990). *Generalized Additive Models*. Chapman & Hall/CRC. ISBN 9780412343902.`{{cite book}}`: CS1 hooldus: mitu nime: autorite loend (link)
* Wood, S. N. (2006). *Generalized Additive Models: An Introduction with R*. Chapman & Hall/CRC. ISBN 9781584884743.
**"Auberge"** on briti laulja ja laulukirjutaja Chris Rea laul, mis ilmus 1991. aastal tema üheteistkümnenda stuudioalbumi "Auberge" esisinglina. Selle kirjutas Rea ja produtseeris Jon Kelly. "Auberge" saavutas Ühendkuningriigis 16. koha ja püsis Ühendkuningriigi singlite edetabelis kuus nädalat. Selle reklaamimiseks filmiti muusikavideo, mille lavastas Nigel Dick ja filmis Bray Studios.

Vastuvõtt kriitikutelt
----------------------

Väljaandmisel kirjutas Music & Media: "Rea oma parimal kujul: täiuslik kombinatsioon Dire Straitsi raamiga vokaalist ja Ry Cooderi stiilis *slide*-kitarrist. Laulu tüüp, mida sõidu ajal valjult mängida. Liiklus on järgmistel nädalatel palju ilusam." Billboard kirjeldas laulu kui "unistavast bluusist indutseeritud rokkarit", millel on "tume, morrisonilik vokaalide esitus, "*rockabilly*-kitarri taust", "psühhedeelsed orelivõnked" ja "kerged sarverifid".

Johnny Loftus (AllMusic) kirjutas samanimelise albumi arvustuses: "Põnev nimilugu ja sellega kaasnev "Set Me Free" liiguvad otsivatest, katselistest kitarrinuudlitest täiemõõtmeliselt eepiliseks, mille tagaosa on bluuslik koos raevukate sarvede, taustalauljate ja Rea enda teralise vokaalimürinaga."

Välislingid
-----------

* "Auberge'i" muusikavideo YouTube'is
Cat Stevens 1976. aastal Böblingenis
**Cat Stevens** (sünninimi **Steven Demetre Georgiou**; sündinud 21. juulil 1948 Londonis) on inglise laulja, kitarrist ja laulukirjutaja. 

Cat Stevens alustas folkmuusikuna ja sai 1967. aastal laiemalt tuntuks ühena esimestest, kes oma lauludes noorsoo ellusuhtumist väljendas. Aastail 1968–1970 põdes ta tuberkuloosi, saavutas aga järgneval perioodil varasemast veelgi suurema menu – osalt seetõttu, et tegi tubli sammu popmuusika poole. 1977. aastal pöördus ta islamisse, võttis endale nimeks **Yusuf Islam** ja loobus muusikast, olles avaldanud 14 LP-albumit. Hiljem hakkas ta uuesti musitseerima.

Albumid
-------

Kui **Cat Stevens**

* "Matthew and Son" (1966)
* "New Masters" (1967)
* "Mona Bone Jakon" (1970)
* "Tea for the Tillerman" (1970)
* "Teaser and the Firecat" (1971)
* "Catch Bull at Four" (1972)
* "Foreigner" (1973)
* "Buddha and the Chocolate Box" (1974)
* "Saturnight (Live in Tokyo)" (1974)
* "Numbers" (1975)
* "Izitso" (1977)
* "Back to Earth" (1978)

Kui **Yusuf**

* "An Other Cup" (2006)
* "Roadsinger" (2009)
* "Tell 'Em I'm Gone" (2014)

Välislingid
-----------

*
**Audaku leprosoorium** oli pidalitõbiste hooldusasutus (leprosoorium) Saaremaal Lümanda vallas Audakul.. 

Leprosoorium asutati 1903 talurahvaasjade komissari Julius Sanderi eestvõttel. Leprosooriumit majandas hoolekogu moodustatud komitee.

Esimesed 20 haiget toodi leprosooriumi 1904. aastal Ninasi leprosooriumist.

Pärast Eesti Vabariigi moodustamist allus leprosoorium Saaremaa maavalitsusele, hiljem töö- ja hoolekandeministeeriumi tervishoiu peavalitsusele.

Leprosoorium suleti 1946 ja selle viimased 24 haiget toimetati Kuuda leprosooriumi.

Viited
------

1. 1 2 3 4 5  Audaku leprosoorium Eesti Ajalooarhiivi fondiloendis (vaadatud 13.06.2017)

Kirjandus
---------

* "Leepra Saaremaal 19.–20. sajandil". // Saaremaa 2. Ajalugu, majandus, kultuur. Toimetanud Kärt Jänes-Kapp, Enn Randma, Malle Soosaar. Tallinn: Koolibri, 2007, lk 997–999
* Anne Sarv. "Sada aastat Audaku leprosooriumi asutamisest". Hippokrates 2003, nr 5 (45), lk 460–165

Välislingid
-----------

* Audaku leprosoorium Eesti Ajalooarhiivi fondiloendis
Elizabeth Cady Stanton (umbes 1880)
**Elizabeth Cady Stanton** (12. november 1815 Johnstown, New Yorgi osariik – 26. oktoober 1902 New York) oli USA sufražett, sotsiaalaktivist, abolitsionist ja üks naiste õiguste eest võitlejate juhte.

Tema dokumenti "Declaration of Sentiments" ("Õiguste ja tunnete deklaratsioon"), mis kanti ette Seneca Fallsi konverentsil 1848. aastal, peetakse sageli organiseeritud naisõiguslaste ja sufražettide liikumise alguseks USA-s. Staton oli aastail 1892–1900 National Woman Suffrage Associationi president.

Enne naiste õiguste eest kõnelemist oli Stanton aktiivne abolitsionist. Erinevalt paljudest teistest keskendus Stanton peale naiste valimisõiguse tagamise ka teistele seotud küsimustele. Ta puudutas lisaks naiste vanema- ja hooldusõigusi, varalisi õigusi, töö- ja töötuluõigusi ning lahutuse, perekonna majandusliku heaolu ja sünnikontrolli teemasid. Ta oli ka karskusliikumise toetaja.

Pärast Ameerika Ühendriikide kodusõda põhjustas Stantoni panus naiste valimisõiguse heaks naisõiguslaste seas vastuolu, kui ta koos Susan B. Anthonyga vähendas toetust Ameerika Ühendriikide põhiseaduse 14. ja 15. paranduste läbimiseks. Ta oli vastu sellele, et afroameeriklastest meestele anti õiguslik kaitse ja valimisõigus, samas kui naistele, nii valgetele kui ka mustadele, neid õigusi ei antud. Tema positsioon selles küsimuses viis kahe erineva naisõiguslaste organisatsiooni loomiseni, mis ühinesid hiljem taas ning Stanton oli selle üks juhte ligi kakskümmend aastat.

Stanton oli "Naiste Piibli" ("The Woman's Bible"), enda autobiograafia "Eighty Years and More" ning paljude naiste valimisõigusi ja muid õigusi puudutavate artiklite ja lendlehtede autor.

Viited
------

1. ↑  Elizabeth Cady Stanton. *Encyclopædia Britannica*. Vaadatud 9.4.2017

Välislingid
-----------

* Naise Piibel. Kirik ja Teoloogia
Pahajänese (Eesti)Pahajänese
Asendikaart
**Pahajänese** (saksa keeles *Pahhajennes*) oli talu Viljandi maakonnas endises Kõo vallas, kus asus Pahajänese kõrts ja hobupostijaam – **Võhma hobupostijaam**.

Asub 5 km Võhmast lõunas. Tänapäeval on asukoht Põhja-Sakala vallas Võhmassaare külas.

Ajalugu
-------

Nime "Pahajänes" tekke kohta on rahvasuus mitu legendi. Üks neist väidab, et kõrts sai nime selle järgi, et kõrtsi silt kujutas käpaga õllekannu löövat jänest. Teise legendi järgi elanud kõrtsis mees kes korduvalt tahtnud end üles puua. Mitu korda õnnestus külarahval teda nööri otsast alla võtta kuni ükskord, kui mees taas ähvardanud nööri kaela panna, hüüdnud keegi: "Näe, jänes jookseb!". Inimesed läinud kõik jänest püüdma ja mees jäigi nööri otsa. Sellest ka kõrtsi nimi Pahajänese, et paha jänese tõttu jäi mees päästmata.

Pahajänese postijaam avati samanimelises kõrtsis posti vedamiseks 19. sajandi keskpaigas, 1892. aastal hakati majutama ka reisijaid. Postijaam suleti 1917. aasta suvel.

1939. aastal liideti Pahajänese talu Kõo vallaga, enne seda oli ta asunud Kabala vallas Kabala mõisa maadel Pilistvere kihelkonnas.

Tänapäeval on Pahajänese kõrts-postijaamast järel vaid varemed.

Viited
------

1. ↑  Ludwig August Mellin: Liivimaa Atlas, veebiversioon, World Digital Library, vaadatud 22.01.2013
2. 1 2  Elmar Ojaste: Hobupostijaamad ja ühendused Suure-Jaani kihelkonnas XIX & XX sajandil, filateelia.ee, veebiviide, vaadatud 22.01.2013
**Ionisatsioonienergia** on energia, mis kulub elektroni eemaldamiseks üksikult aatomilt (või molekulilt). Teisiti öeldes on tegemist elektroni seoseenergiaga aatomis (või molekulis). Mida väiksem on ionisatsioonienergia, seda meelsamini loovutab aatom (või molekul) elektroni ja ioniseerub.

**N-taseme ionisatsioonienergia** on energia, mis kulub aatomilt või molekulilt n-inda elektroni eemaldamiseks, kui n - 1 elektroni enne seda on juba ära võetud. Reeglina on iga järgmise taseme ionisatsioonienergia eelmisest suurem, kuna elektron on aatomituumale lähemal.

Keemiliste elementide ionisatsioonienergia
------------------------------------------

Allolevas tabelis on näidatud kolmanda perioodi elementide mõned ionisatsioonienergiad.

*Järjestikused ionisatsioonienergiad kJ/mol (96,485 kJ/mol = 1 eV)*| Element | Esimene | Teine | Kolmas | Neljas | Viies | Kuues | Seitsmes |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Na | 496 | 4560 |
| Mg | 736 | 1450 | 7730 |
| Al | 577 | 1816 | 2881 | 11 600 |
| Si | 786 | 1577 | 3228 | 4354 | 16 100 |
| P | 1060 | 1890 | 2905 | 4950 | 6270 | 21 200 |
| S | 999,6 | 2260 | 3375 | 4565 | 6950 | 8490 | 27 107 |
| Cl | 1256 | 2295 | 3850 | 5160 | 6560 | 9360 | 11 000 |
| Ar | 1520 | 2665 | 3945 | 5770 | 7230 | 8780 | 12 000 |

Vaata ka
--------

* Seoseenergia
* Ioon
**Pahkla** on küla Rapla maakonna Kohila vallas. 

Angerja-Pahkla alade asustus pärineb ilmselt juba muinasajast, 10.–12. sajandist. Pahkla küla on esmamainitud 1433. aastal nimega Pachel. Pahkla mõis rajati 17. sajandi alguses Pahkla küla asemele. 19. sajandi lõpul ja 20. sajandi algul toimunud talude päriseksostmine ning Pahkla kogukonnas olid kõik talud, arvuliselt 35, vabaks ostetud. Kool avati Pahklas 1868. aastal. Sellest ajast elavnes ka kohalik kultuurielu. 19. sajandi lõpul tegutses külas mängu- ja laulukoor. 1926. aastal loodi Pahkla haridusselts, kui koolijuhatajaks oli Roman Esko. Selts korraldas mitmesuguseid kursusi ja ühisettevõtmisi, tegutsesid segakoor ja näitering, seltsil oli oma raamatukogu. Pahkla Kool lõpetas tegevuse paar aastat pärast oma 90. aastapäeva – aastal 1962. 1960. aastate lõpus rajati Pahkla metsa enam kui 200 hektarile Nõukogude armee raketiväebaas. 

1992. aastal rajati Pahkla Camphilli Küla vaimupuudega noorte elu korraldamiseks, mis on osa ülemaailmsest Camphilli liikumisest, toetudes R. Steineri antroposoofilisele õpetusele. Camphilli küla on koduks kolmekümnele vaimupuudega inimesele ja nende tugiisikutele.

Pahkla küla staatus ja piirid taastati 1999. aastal.

Külaelanike omaalgatusena moodustati 2001. aasta kevadel Angerja ja Pahkla ühine küla eestseisus ning valiti külavanem.

2002. aasta septembris taasasutati Angerja-Pahkla Haridusselts.

2010. aastal paigaldati külakeskusse Theodor Altermanni mälestuskivi.

Pahkla külas on sündinud kultuuri- ja muusikategelane Robert Theodor Hansen.

Vaata ka
--------

* Käharpea mänd
* Pahkla Suurkivi
* Määrakivi
* Ussipõllu suurkivi
* Pahkla raketibaas
* Pahkla Camphilli Küla (sihtasutus, Prillimäe alevikus)

Viited
------

1. ↑  Statistikaamet, vaadatud 10.11.2020.
2. ↑  Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.

Kohila valla vapp
Kohila valla asulad

**Alev:** Kohila  
 **Alevikud:** Aespa | Hageri | Prillimäe  

**Külad:** Aandu | Adila | Angerja | Hageri | Kadaka | Lohu | Loone | Lümandu | Masti | Mälivere | Pahkla | Pihali | Pukamäe | Põikma | Rabivere | Rootsi | Salutaguse | Sutlema | Urge | Vana-Aespa | Vilivere
**1995. aasta Balti tsooniturniir males** (inglise keeles *Baltic Zonal Tournament 1995*) oli 1995. aastal Riias peetud Balti tsooniturniir, FIDE MM-võistluste kvalifikatsioonivõistlus males. 

Märtsis 1995. aastal Riias toimunud 14 osavõtjaga Balti tsooniturniirist võttis osa kolme riigi (Eesti, Läti, Leedu) maleparemik.

Tsooniturniiri lõpptulemused
----------------------------

1. Lembit Oll 10 punkti, 2.–3. Jaan Ehlvest ja Šarūnas Šulskis 9 p, 4. Daniels Fridmans 7,5 p, 5.–7. Edvīns Ķeņģis, Igors Rausis ja Kęstutis Kaunas 7 p, 8. Kaido Külaots 6,5 p, 9. Normunds Miezis 5,5 p, 10.–11. Andrejs Sokolovs ja Olav Sepp 5 p. Suurmeister Mihhail Rõtšagov jagas 4,5 punktiga 12. kohta.

* Jaan Ehlvest
* Šarūnas Šulskis
* Daniels Fridmans
* Edvīns Ķeņģis

Balti tsooniturniirilt edasipääsejad
------------------------------------

Detsembris 1997 Groningenis alanud 100 osavõtjaga FIDE maailmameistrivõistlustele kvalifitseerus Balti tsooniturniiri esikolmik – suurmeistrid Lembit Oll (Eesti), Jaan Ehlvest (Eesti) ja Šarūnas Šulskis (Leedu).

Viited
------

1. ↑  Riga zt 1995. 365chess.com
**Pahmamine** (murdes ka *tallutamine*, lõunaeesti murretes ja Hiiumaal *sõtkutamine* ) oli suvivilja peksmine viljaladet ehk pahmast tallates.

Pahmamine oli tuntud mitmel pool Euroopas. Eestis tallas vanemal ajal talurahvas pahmast ise, lauldes ühtlasi vastavaid laule. 19. sajandil oli selline pahmamise viis kasutusel vaid vaesemates piirkondades, kehvemates peredes või väikse viljakoguse korral.

Hiljemalt 18. sajandil teostati pahmamist Eestis hobuste või härgadega. 19. sajandi II poolel võeti pahmamise kõrval Lõuna-Eestis kasutusele hobuse järel veetav reherull. Sajandi lõpul hakkas pahmamist asendama rehepeksumasina töö. 20. sajandi algul pahmati veel vaid lina- ja ristikuseemet.

Vaata ka
--------

* rabamine
* rehepeks
* tuulamine

Viited
------

1. ↑   Väike murdesõnastik. Vaadatud 16.07.2020
2. ↑   Väike murdesõnastik. Vaadatud 16.07.2020
3. 1 2  Eesti rahvakultuuri leksikon (3. trükk). 2007. Koostanud ja toimetanud Ants Viires. Eesti Entsüklopeediakirjastus. Lk 201

Välislingid
-----------

* Viljalõikus
**Dundee Ülikool** on ülikool, mis asub Dundee linnas Šotimaal.

Asutatud 1881. aastal Saint Andrewsi Ülikooli kolledžina. Iseseisva ülikoolina tegutseb aastast 1967.

Suurbritannia ülikoolid

**Inglismaa:**
Anglia Ruskin • 
University of the Arts • 
Aston • 
Bath • 
Bath Spa • 
Bedfordshire • 
Birmingham • 
UCE Birmingham • 
Bolton • 
Bournemouth • 
Bradford • 
Brighton • 
Bristol • 
Brunel • 
Buckingham • 
Cambridge • 
Canterbury • 
Central Lancashire • 
Chester • 
Chichester • 
City • 
Coventry • 
De Montfort • 
Derby • 
Durham • 
East Anglia • 
East London • 
Edge Hill • 
Essex • 
Exeter • 
Gloucestershire • 
Greenwich • 
Hertfordshire • 
Huddersfield • 
Hull • 
Imperial • 
Kent • 
Keele • 
Kingston • 
Lancaster • 
Leeds • 
Leeds Metropolitan • 
Leicester • 
Lincoln • 
Liverpool • 
Liverpool Hope • 
Liverpool John Moores • 
London *(Kolledžid: Birkbeck • Kõne ja näitlemise kool • Courtauld Institute of Art • Goldsmiths • Heythrop • Institute of Cancer Research • Institute of Education • King's • London Business School • LSE • LSHTM • Queen Mary • Royal Academy of Music • Royal Holloway • Royal Veterinary College • St George's • SOAS • School of Pharmacy • UCL; Institutes: Institute in Paris • School of Advanced Study • Marine Biological Station, Millport)* • 
London Metropolitan • 
London South Bank • 
Loughborough • 
Manchester • 
Manchester Metropolitan • 
Middlesex • 
Newcastle • 
Northampton • 
Northumbria • 
Nottingham • 
Oxford • 
Oxford Brookes • 
Plymouth •
Portsmouth • 
Reading • 
Roehampton • 
Royal College of Art • 
Salford • 
Sheffield • 
Sheffield Hallam • 
Southampton • 
Southampton Solent • 
Staffordshire • 
Surrey • 
Sunderland • 
Sussex • 
Teesside • 
Thames Valley • 
Nottingham Trent • 
Warwick • 
UWE • 
Westminster • 
Winchester • 
Wolverhampton • 
Worcester • 
York • 
York St John

**Põhja-Iirimaa:**
Queen's Belfast •
Ulster

**Šotimaa:**
Aberdeen • 
Abertay • 
Dundee • 
Edinburgh • 
Glasgow • 
Glasgow Caledonian • 
Heriot-Watt • 
Napier • 
Paisley • 
Robert Gordon • 
St Andrews • 
Stirling • 
Strathclyde

**Wales:**
Cardiff • 
Glamorgan • 
Wales
*(Aberystwyth • Bangor • Lampeter • Newport • NEWI • RWCMD • SIHE • Swansea • Trinity • UWIC)*

**Mittegeograafiline** : Avatud Ülikool
**Jüri Vene** (30. juuli 1931 Läti – 31. märts 2012) oli eesti õpetaja ja koolijuht.

Õppis Valga 1. Algkoolis ja Holdre Koolis. 1949. aastal lõpetas ta Valga 1. Keskkooli reaalklassi. 1954. aastal lõpetas Tartu Riikliku Ülikooli füüsikalise keemia eriala.

1954. aastast töötas Tartu 5. Keskkooli keemiaõpetajana. 1959–1960 oli ta Tartu 8. Keskkooli õppealajuhataja.

Aastatel 1960–1972 oli ta Tartu 5. Keskkooli direktor, 1972–1976 Tartu linna haridusosakonna juhataja, 1977–1980 Tartu Linna Rahvasaadikute Nõukogu Täitevkomitee esimehe asetäitja hariduse, kultuuri, kehakultuuri ja tervishoiu alal. Aastatel 1980–1997 oli ta Miina Härma nimelise Tartu 2. Keskkooli (hiljem Miina Härma Gümnaasiumi) direktor, seejärel sama kooli keemiaõpetaja.

Ta oli Eesti Õpetajate Liidu juhatuse liige selle loomisest alates ja Eesti Keemiaõpetajate Liidu asepresident, õpetajate atesteerimise komisjoni aseesimees.

Tunnustus
---------

* 1975 Eesti NSV teeneline õpetaja
* 2004 Vabariigi Presidendi hariduspreemia
* 2004 Valgetähe IV klassi teenetemärk
* 2008 Tartu Tähe kavaler

Viited
------

1. ↑  Tartu Tähe kavaler Jüri Vene
2. ↑  Tartu Tamme Gümnaasium. Jüri Vene
3. ↑  Teenetemärkide kavaleride andmekogu – 4429
| Teenistuskäik |
| --- |
|
|
| **Nimi** | 
PVL-110 Eesti |
| **Kasutaja** | Eesti Piirivalve Eesti |
| **Valminud** | 
1992 |
| **Staatus** | 
Teenistusest välja arvatud |
| Laeva üldandmed |
| **Klass ja tüüp** | 
Slavyanka |
| **Veeväljasurve** | 
58 tonni |
| **Pikkus** | 
18,2 m |
| **Laius** | 
5,9 m |
| **Süvis** | 
1,6 m |
| **Kiirus** | 
9 sõlme |

**PVL-110** on Eesti Piirivalve endine dessantpraam. Laev on ehitatud 1992. aastal Liepājas Lätis. Eesti Piirivalves sai laev nimeks PVL-110.

2006. aasta lõpus taotles Viimsi vald Prangli Saarte Seltsi soovil Siseministeeriumilt laeva tasuta enda kasutusse. 2007. aastal oli Riigikogu majanduskomisjon laeva tasuta võõrandamisega ka nõus, sest piirivalvel laeva enam vaja polnud ning laeva mootoriressurss oli ammendunud.

Prangli Saarte Seltsil oli plaanis hakata laevaga vedama prügi ja muud kaupa, kuid Viimsi vald ja Prangli Saarte Selts ei jõudnud kokkuleppele laevaga seotud kulude katmises.

2009. aastal pani Viimsi vald laeva 190 000-kroonise alghinnaga müüki, kuid määratud tähtajaks ei laekunud ühtegi pakkumist. Seejärel pani vald laeva müüki 90 000-kroonise alghinnaga.

Välislingid
-----------

* Pilt PVL-110-st
* Prangli Saarte Selts saab piirivalvelt praami
* Viimsi valla laevamüük läks ostjate puudusel vett vedama
* Müügis oleva laeva hind kukkus kaks korda
Andrea Orlando (2021)
**Andrea Orlando** (sündinud 8. veebruaril 1969 La Spezias) on Itaalia poliitik, ta kuulub aastast 2007 Demokraatliku Partei ridadesse. Ta on aastast 2006 Itaalia Parlamendi alamkoja liige. Ta oli aastatel 2013–2014 Itaalia keskkonna-, maa- ja merekaitse minister. 22. veebruarist 2014 kuni 1. juunini 2018 oli ta Itaalia justiitsminister.

Ta sündis aastal 1969 La Spezias Liguuria maakonnas. Tast sai aastal 1989 Itaalia Kommunistlike Noorte Föderatsiooni La Spezia provintsi sekretär. Aastal 1990 valiti ta Itaalia Kommunistliku Partei La Spezia provintsi nõukogusse, hiljem juhtis ta Itaalia Vasakpoolse Demokraatliku Partei fraktsiooni.

2006. aasta Itaalia parlamendivalimistel valiti ta koalitsiooni "Oliivipuu" koosseisus Itaalia parlamendi alamkoja liikmeks. Samuti valiti ta Itaalia parlamendi alamkoja liikmeks 2008. aasta ja 2013. aasta Itaalia parlamendivalimistel.

28. aprillist 2013 kuni 22. veebruarini 2014 oli ta Itaalia keskkonna-, maa- ja merekaitse minister; 22. veebruarist 2014 on ta Itaalia justiitsminister.

Ta kuulus aastani Itaalia Kommunistliku Partei ridadesse, aastatel 1991–1998 kuulus ta Itaalia Vasakpoolse Demokraatliku Partei ridadesse, aastatel 1998–2007 kuulus ta erakonda Vasakdemokraadid. Aastast 2007 kuulub ta Demokraatliku Partei ridadesse.

Välislingid
-----------

* Andrea Orlando koduleht (itaalia keeles)
Portree, õlimaal lõuendil, Tizian, 1540Tema haud Veneetsias
Andrea Gritti vapp
**Andrea Gritti** (1455 Bardolina – 28. detsember 1538 Veneetsia) oli Veneetsia 77. doodž aastatel 1523–1538.

Viibis 1490. aastatel lõpul viljakaupmehena äriasjus sageli Konstantinoopolis, kust saatis veneetslastele ärikirjades teateid türklaste laevastiku liikumise kohta. Vangistati 1499. aastal süüdistatuna spionaažis ja oli mõne aasta vangis. Osales Cambrai liiga sõjas. Doodžiks valituna sõlmis lepingu Karl V-ga, millega lõpetati Veneetsia aktiivne osalus Itaalia sõdades.

Ta on maetud San Francesco della Vigna kirikusse Veneetsias.

Viited
------

1. ↑  Labalme P.H. & Sanguineti White L. (eds.) (2008) Venice, cità excelentissima: selections from the Renaissance diaries of Marino Sanudo, Johns Hopkins University Press, Baltimore, pp. 232-235. Vaadatud 2013-01-29

Kirjandus
---------

* Finlay, Robert, "Fabius Maximus in Venice: Doge Andrea Gritti, the War of Cambrai, and the Rise of Habsburg Hegemony, 1509-1530," *Renaissance Quarterly* 53:988–1031, Winter 2000.
* Norwich, John Julius (1989). *A History of Venice*. New York: Vintage Books. ISBN 0-679-72197-5.

Välislingid
-----------

* Lühielulugu (itaalia)
Printsess Elizabeth
**Elizabeth**, Hessen-Homburgi maakrahvinna, Suurbritannia printsess (22. mai 1770, Buckinghami palee, London - 10. jaanuar 1840, Frankfurt, Saksamaa) oli George III ja kuninganna Charlotte'i tütar.

Abielu
------

Nii nagu ta õedki, kasvas Elizabeth väga turvaliselt ning enamuse ajast veetis vanematega. 1812. aastal ostis ta Old Windsori kloostri hoone ning asus sinna elama. 

7. aprillil 1818 abiellus Elizabeth Hessen-Homburgi printsi Friedrichiga. Laulatus toimus Buckinghami palee erakabelis.

Seejärel kolis Elizabeth koos abikaasaga Saksamaale ning kui Friedrichist sai 20. jaanuaril 1820 Hessen-Homburgi maakrahv, sai Elizabethist Hessen-Homburgi maakrahvinna.

Lõpuaastad
----------

Elizabeth suri 69-aastaselt Frankfurdis ning maeti Homburgi maakrahvide mausoleumi.

Tiitlid
-------

* Tema Kuninglik Kõrgus printsess Elizabeth (22. mai 1770 – 7. aprill 1818)
* Tema Kuninglik Kõrgus Hessen-Homburgi printsess Elisabeth (7. aprill 1818 – 20. jaanuar 1820)
* Tema Kuninglik Kõrgus Hessen-Homburgi maakrahvinna Elisabeth (20. jaanuar 1820 – 10. jaanuar 1840)
**Elizabeth Haynes** (sündinud 25. juulil 1971) on Suurbritannia kriminaalromaanikirjanik.

Elulugu
-------

Elizabeth Haynes kasvas üles Seafordis Ida-Sussexis. Ta õppis Leicesteri Ülikoolis inglise keelt, saksa keelt ja kunstiajalugu. Tema kirjanduslooming on osaliselt inspireeritud tööst politsei luureanalüütikuna Kentis.

Kirjanduslikke katsetusi hakkas tegema siis, kui jäi 2006. aastal koduseks, et pühenduda perele – ta elab koos abikaasa ja pojaga endiselt Kentis. 

Seejärel õppis ta loovkirjutamise kursusel West Dean College'is, kus teda julgustati avaldama oma debüütromaani "Into the Darkest Corner". 2011. aasta veebruaris see kirjastuse Myriad Editions väljaandel Suurbritannias ilmuski. Elizabeth Haynes võitis sellega Amazon UK auhinna "2011 Rising Stars", samuti kuulutati see Amazon UK 2011. aasta parimaks raamatuks. Kui HarperCollins avaldas selle 2013. aastal USA-s, siis sai sellest ka The New York Timesi bestseller. Eesti keeles ilmus see romaan 2014. aastal pealkirjaga "Nurka aetud" (tõlkija Marge Paal, kirjastus Pegasus).

Suur menu innustas vabakutselist kirjanikku kirjutama järgmisi teoseid.

Teosed
------

### Romaanid, mille peategelane on uurija Louisa Smith

* "Under a Silent Moon" (2013)
* "Behind Closed Doors" (2015)

### Muud kriminaalromaanid

* "Into the Darkest Corner" (2011)
* "Revenge of the Tide" (2012); USA-s pealkirjaga "Dark Tide" (2013)
* "Human Remains" (2013)
* "Never Alone" (2016)
* "The Murder of Harriet Monckton" (2018)

### Lühijutukogumik

* "Promises to Keep" (2014)

Viited
------

1. ↑  "Myriad signs new Elizabeth Haynes thriller", Myriad Editions.

Välislingid
-----------

* Ametlik koduleht
* Elulugu
* Elizabeth Haynesi teoste kronoloogia ja loomingu iseloomustus veebilehel Bookseriesinorder.com
Karboksüülhappe struktuur
Karboksüülrühma kolmemõõtmeline mudel
Karboksüülrühma teine ruumiline mudel
Sulamistemperatuuri (sinine) ja keemistemperatuuri (violetne) muutus alifaatsete karboksüülhapete homoloogilises reas C1…C8.
**Karboksüülhapped** on orgaanilises keemias happed, mis sisaldavad karboksüülrühma (COOH).

### Nomenklatuur

IUPACi nomenklatuuri kohaselt tuletatakse karboksüülhapete nimetused süsivesinike nimetustest ja lisatakse nimele lõppu "hape".  

Näiteks:  

* CH3CH3 (etaan) -> CH3COOH (etaanhape). Palju on kasutusel ka triviaalnimetusi, eriti biokeemias.

#### Liigitus

Sõltuvalt karboksüülrühmade arvust eristatakse ühealuselisi (näiteks metaanhape), mitmealuselisi (näiteks oblik- ehk etaandihape) ja aromaatseid (näiteks bensoehape) karboksüülhappeid. Kõrgemaid ühealuselisi karboksüülhappeid, mille süsivesinikradikaalis on 4–20 süsiniku aatomit, nimetatakse rasvhapeteks.

### Füüsikalised omadused

Karboksüülhapete füüsikalised omadused on tingitud nende molekulide võimest moodustada tugevaid vesiniksidemeid. Sel põhjusel on neil ka kõrge keemistemperatuur ning normaaltingimustel on nad vedelad või tahked. Süsinikuahela pikenedes väheneb nende tihedus ja lahustuvus vees.

Madalamad karboksüülhapped on terava lõhnaga värvuseta vedelikud, mis segunevad veega igas vahekorras. Kõrgemad karboksüülhapped on tahked ja vees lahustumatud.

### Keemilised omadused

Side hapniku- ja vesinikuaatomi vahel on nõrk. Seetõttu katkeb see side kergesti ja vesinikioonide eraldumisel põhjustavad karboksüülhapped lahuses happelisi omadusi. Sellest tulenevalt on karboksüülhapped alkoholidest ja fenoolidest tugevamad happed. 

* Karboksüülhapete reageerimine metallidega:
	+ 2CH3COOH + Zn = (CH3COO)2Zn + H2
* Reageerimine metalli oksiididega (näites on saadusteks raudetanaat ja vesi):
	+ 2CH3COOH + FeO = (CH3COO)2Fe + H2O
* Reageerimine hüdroksiididega (näites on saadusteks naatriummetanaat ja vesi):
	+ HCOOH + NaOH = HCOONa + H2O
* Reageerimine endast vähem püsiva happe (näites süsihappe) sooladega):
	+ 2CH3COOH + Na2CO3 = 2CH3COONa + H2CO3
	+ H2CO3 (süsihape) laguneb kergesti süsinikdioksiidiks (CO2) ja H2O (veeks).
* Reageerimine alkoholidega, tekivad estrid:
	+ CH3COOH + CH3CH2OH = CH3COOCH2CH3 + H2O

#### Karboksüülhappeid

* Metaanhape (sipelghape) HCOOH
* Etaanhape (äädikhape) CH3COOH
* Propaanhape (propioonhape) CH3CH2COOH
* Butaanhape (võihape) CH3CH2CH2COOH
* Pentaanhape (palderjanhape) C4H9COOH
* Heksaanhape (kapronhape) C5H11COOH
* Heptaanhape (önanthape) C6H13COOH
* Piimhape (2-hüdroksüpropaanhape)
* Õunhape (hüdroksübutaandihape)
* Viinhape (2,3-dihüdroksübutaandihape)
* Sidrunhape (2-hüdroksü-1,2,3-propaantrikarboksüülhape)
* Etaandihape (oksaalhape ehk oblikhape)
* HOOC-COOH ehk (COOH)2 (on kahealuseline karboksüülhape)
* Bensoehape (fenüülkarboksüülhape) C6H5COOH
|  |
| --- |
|  |
| Medalikohad |
| Taliolümpiamängud |
| **Kuld** | 2022 |  |
| Maailmameistrivõistlused |
| **Hõbe** | 2014 |  |
| **Hõbe** | 2021 |  |

**Iiro Erkki Ilmari Pakarinen** (sündinud 25. augustil 1991 Suonenjokis) on Soome jäähokimängija, kes mängib Soome kõrgliiga klubis HIFK ründajana paremäärel.

Pakarinen alustas karjääri 2009. aastal Soome kõrgliiga klubis KalPa.

2011. aastal valis Florida Panthers ta NHL-i *draft* '​is 184. valikuna.

Hooajad 2012–13 ja 2013–14 veetis ta Soome kõrgliiga klubi HIFK-i ridades, misjärel suundus Põhja-Ameerikasse. 2014. aasta juunis sõlmis ta lepingu NHL-i klubiga Edmonton Oilers. Suurema osa esimesest hooajast mängis ta American Hockey League'i (AHL) klubis Oklahoma City Barons. Järgmisel hooajal sai ta Oilersis juba rohkem mänguaega ning Oilersi ridades mängis ta NHL-is kokku neljal hooajal ning aeg-ajalt ka AHL-i klubis Bakersfield Condors.

2018. aasta juulis sõlmis ta aasta pikkuse lepingu KHL-i klubi Magnitogorski Metallurgiga. Hooajal 2019–20 mängis ta KHL-is Nur-Sultani Barõsis ja 2020–2022 Jokerites. 2022. aasta veebruaris naasis Pakarinen HIFK-i.

Soome jäähokikoondise koosseisus võitis ta 2014. ja 2021. aasta maailmameistrivõistlustel hõbemedali. 2022. aasta taliolümpiamängudel tuli ta Soome koondisega olümpiavõitjaks.

Viited
------

1. ↑  Ииро Пакаринен в «Металлурге»!. metallurg.ru. Vaadatud 21.9.2018

Välislingid
-----------

* Iiro Pakarinen KHL.ru lehel
* Iiro Pakarinen NHL.com lehel
* Iiro Pakarinen hockeydb.com lehel
Shaun Heshka 2008. aastal Manitoba Moose'is mängimas
**Shaun Heshka** (sündinud 30. juulil 1985 Melville'is Saskatchewani provintsis) on Kanada jäähokimängija, kes mängib kaitsjana Soome kõrgliigaklubis Vaasa Sport.

Aastatel 2003–2006 mängis ta Põhja-Ameerika noorteliiga Western Hockey League'i klubis Everett Silvertips. 2006. aasta juulis sõlmis ta kolmeaastas lepingu NHL-i klubiga Vancouver Canucks. Seejärel mängis ta kolm hooaega American Hockey League'is (AHL) Canucksi tütarklubis Manitoba Moose, kuid Canucksi meeskonnas jäi NHL-is debüüt tegemata. 2009. aasta juunis kaubeldi Heshka NHL-i klubisse Phoenix Coyotes. Coyotesi meeskonnas debüteeris ta NHL-is 7. novembril 2009 mängus Anaheim Ducksi vastu. Pärast seda mängis ta NHL-is veel seitsmes mängus, saades kirja kaks väravasöötu.

2010. aasta septembris sõlmis ta lepingu Austria kõrgliigaklubiga Salzburgi Red Bull, kellega tuli 2011. aastal Austria meistriks. Hooajal 2011/12 mängis ta taas AHL-is, kuuludes klubide Binghamton Senatorsi ja Peoria Rivermeni koosseisu.

2012. aasta novembris sõlmis Heshka lepingu Soome kõrgliigaklubiga Pori Ässät. 2013. aastal tuli ta klubiga Soome meistriks. Hooajal 2012/13 pälvis Heshka liiga parimale kaitsemängijale antava Pekka Rautakallio auhinna ja valiti liiga sümboolsesse koosseisu.

2013. aasta juunis sõlmis ta kaheaastase lepingu KHL-i klubiga Kaasani Ak Bars. Hooajal 2013/14 oli ta meeskonna resultatiivseim kaitsemängija (8+22) ning 2014. aastal osales ta KHL-i tähtede mängul. 2014. aasta oktoobris siirdus ta Vladivostoki Admirali, kus mängis hooaja lõpuni.

2015. aasta mais sõlmis ta üheaastase lepingu Rootsi kõrgliigaklubiga MODO Hockey.

Aastatel 2016–2021 mängis Heshka viis hooaega Soome kõrgliigaklubis Oulun Kärpät. Kärpätega tuli ta Soome meistriks 2018. aastal. Vaasa Spordiga liitus ta 2021. aasta aprillis.

2017. aastal võitis Heshka Kanada võistkonna koosseisus Spengleri karika.

Viited
------

1. 1 2 3 4   (vaadatud 6.10.2022)

Välislingid
-----------

* Shaun Heska Liiga.fi lehel
* Shaun Heshka NHL.com lehel
* Shaun Heshka hockeydb.com lehel
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib kalaliigist; perekonna kohta vaata artiklit Võldas (perekond)* |

---

Võldas Bodeni järve põhjal
**Võldas** ehk **harilik võldas** ehk **euroopa võldas** (*Cottus gobio*) on võldaslaste sugukonda võldaste perekonda kuuluv kala.

Võldas elab igal pool Euroopas Põhja-Hispaaniast kuni Uuralini. Teda leidub mitmes Mandri-Eesti veekogus.

Võldas on paikse eluviisiga põhjakala ja võrdlemisi väikese levimisvõimega, seega osutuvad ebasoodsate elutingimustega jõelõigud talle tihti levila laiendamisel ületamatuks takistuseks.

Eestis kuulub võldas looduskaitsealuste liikide III kategooriasse, kuid kogu maailmas arvatakse võldas kõige vähem ohustatud liikide hulka. 

Võldas elab enamasti magevees, harvem riimvees, eelistades puhtaveelisi veekogusid.

Võldas on kuni kümne sentimeetri pikkune kala. Eestist Ahja jõest, 1987 aastal püütud suurim võldas oli 13 sentimeetrit pikk ja kaalus 42,2 grammi. Ta on väga aeglase kasvuga kala.

Võldase keha on soomusteta, küll võib kehapinnal leiduda tahapoole suunatud väikeseid ogakesi. Kehal asub kaks seljauime, mis peaaegu on ühinenud: esimene lühem ja tugevate ogakiirtega, tagumine pikem ja pehmem. Lõpuskaanest turritab välja üksik oga. Võldas on laia peaga ja külgedelt lamendunud tagakehaga. Peaaegu kogu pea ulatuses on tihedate peente hammastega suu. Silmad asuvad kõrgel pealael. Eriti huvitavad on kala rinnauimed, suured ja lehvikutaoliselt ümardunud. Need ulatuvad kala pärakuni. Võldas on pruunikas-hallikat värvi, tumedamate laikudega ja kohandunud veekogu põhjas varjatud eluviisiks. Kõhualune on heledam. Maikuus muutub isase võldase tume värvus hoopis eredamaks, erkoranži äärega. Võldasel on oskus suhteliselt kiiresti oma värvust muuta.

Võldase venekeelne nimetus *подкаменщик* ('kivialune') viitab kala kombele peituda mitmesuguste veealuste esemete varju, mis pakuvad talle kaitset vaenlaste eest ja võimaldavad tal endal saaki luurata.

Suuremad võldased on röövkalad, kes luuravad saaki oma alalise elupaiga läheduses. Nende toiduks on lisaks selgrootutele teiste kalade, kõige sagedamini forelli, luukaritsa ja trullingu mari, vastsed ja maimud. Võldas ajab vee häguseks, laskub põhja ja alla langev hägu katab ta kinni. Niimoodi muutub võldas peaaegu märkamatuks. Kui saak lähedusse tuleb, teeb võldas kiire sööstu ja püüab selle kinni. Niimoodi peab ta jahti ainult päeval, hommikul ja õhtul ujub ta saaki otsides ringi.

Võldas ise on forelli ja lutsu lemmiksaak.

Kevadel, märtsist maini koeb emane puhastatud kivile mõnikümmend suurt marjatera. Isane kaitseb neid vaenlaste eest ning puhastab marja, vehkides koetud marja kohal oma suurte rinnauimedega.

Viited
------

1. 1 2 3  "Loomade elu" 4. kd. lk 419

Kirjandus
---------

* Ajakiri Kalastaja, nr 33 lk 20

Välislingid
-----------

* Võldas andmebaasis eElurikkus Muuda Vikiandmetes
**"Võlg"** on 1966. aastal valminud Eesti Telefilmi telemängufilm. Filmi stsenaarium põhineb Mati Undi samanimelisel jutustusel.

Sisu
----

19-aastane Lauri on hiljuti keskkooli lõpetanud ja töötab kaubaveoauto juhina. Ta ei tea veel päris täpselt, mida elult tahta. Tartust Pärnusse sõites võtab ta hääletajana peale keskkooliõpilase Reesi. Jõudnud Pärnusse, kutsub Lauri Reesi randa. Vastastikune sümpaatia on tekkinud ning noored lepivad kokku, et nad lähevad õhtul koos välja. Pärnus ootab Laurit temast mõned aastad vanem Malle, kellega tal on keerulised suhted. Kuid Lauri peatub hoopis oma endise klassivenna Enno juures, kes nüüd on kunstiüliõpilane. Õhtul pidutsevad Lauri, Reesi ja Enno Rannahoones, vahepeal käivad Lauri ja Reesi meres ujumas. Tagasi restorani jõudnuna jutustab Reesi loo ühest oma klassi tüdrukust, kellele nääripühade ajal jättis klassi populaarseim poiss loosiga jagatud kingituse tegemata. Juhtum võeti hiljem üles ja poiss oli nõus oma võla tasuma. Poiss tõigi kingi, aga tüdruk ei võtnud seda enam vastu. Lauri ja Enno ei saa päris hästi aru, mida Reesi selle looga ütelda tahtis. Poisid saadavad Reesi koju, kõik kolm on kõrgendatud meeleolus. Lauri jõuab järeldusele, et tuleks ikka ülikooli minna. Järgmine hommik on vihmane. Vastumeelselt läheb Lauri kohtamisele Mallega. Malle räägib talle, et nad saavad lapse. Elu tõsidus hakkab Laurile kohale jõudma. Võlg omandab nüüd konkreetse tähenduse. Filmi lõpus sõidavad Lauri ja Malle kaubaautoga vihmasajus Tartusse.

Osatäitjad
----------

* Enn Merioja – Lauri
* Tiiu Soo – Reesi
* Raivo Trass – Enno
* Tiiu Lukk – Malle
* Jaan Kilp – Pärtel