recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Chrysopigí Devetzí** (sündinud 2. jaanuaril 1976 Alexandroúpolis) on Kreeka kergejõustiklane (kaugus- ja kolmikhüppaja).

Devetzí võitis 2004. aasta suveolümpiamängudel Ateenas kolmikhüppes tulemusega 15.25 hõbemedali ja 2008. aasta suveolümpiamängudel Pekingis tulemusega 15.23 pronksmedali.

2007. aasta maailmameistrivõistlustel Ōsakas võitis ta pronksi.

2009. aasta mais keeldus Devetzí dopinguproovi andmisest. Talle määrati kaheaastane võistluskeeld.

2016. aastal leiti Devetzí 2007. aasta augustis antud dopinguproovist stanozololi jälgi. Positiivse proovi andmisele järgnenud nelja aasta jooksul registreeritud tulemused tühistati. Ta jäeti ilma ka 2007. aasta maailmameistrivõistlustel ja 2008. aasta suveolümpiamängudel võidetud pronksmedalitest.

Isiklikud rekordid
------------------

### Välisrekordid

| Ala | Tulemus | Aeg | Koht | Märkused |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Kolmikhüpe | **15.32** | 21. august 2004 | Ateena | Kreeka rekord |
| Kaugushüpe | **6.83** | 10. juuni 2006 | Tríkala |  |

### Siserekordid

| Ala | Tulemus | Aeg | Koht | Märkused |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Kolmikhüpe | **14.84** | 4. märts 2003 | Paianía | Kreeka rekord |
| Kaugushüpe | **6.31** | 3. märts 2006 | Liévin |  |

Viited
------

1. ↑
2. ↑

Välislingid
-----------

* Chrysopigí Devetzí Rahvusvahelise Kergejõustikuliidu kodulehel Muuda Vikiandmetes
Tur I
**AMZ Tur** (poola keeles 'tarvas') on Poola ettevõttes AMZ Kutno 2007 projekteeritud ja toodetav soomusauto. 

Soomuk töötati välja Poola välismissioonidel teenivate sõjaväelaste vajaduste rahuldamiseks. See on ette nähtud sõjaväelaste transpordiks ja patrullmasinana ohukolletes, eriti Poola vägedele Iraagis ja Afganistanis.

AMZ Tur on 4,87 m pikk, 2,23 m lai ja 2,35 m kõrge. Tühimaass on 4,8, täismass 6,2 tonni. Mootori võimsus on 122 kW ja töömaht 2998 cm³. Sõidukis on ruumi 5 inimesele. Tema katusele saab paigaldada kuulipilduja. Turil on 6 käiku, sealhulgas tagasikäik. Tal on nelikvedu. Kütusepaaki mahub 220 liitrit kütust ja sellega saab sõita 600 km. Ilma ettevalmistuseta saab läbida kuni 70 cm sügavusi veekogusid.

Tur on projekteeritud turvalisema ja kaasaegsema alternatiivina NATOs kasutatud HMMWVle. Ta peab vastu plahvatusele, mis vastab 6 kg dünamiidile.

Turi mehaanilised osad (mootor, jõuülekanne, pidurid) on valmistatud peamiselt Itaalia ettevõttes IVECO.

Hoolimata sõjaväe vajadustest ei olnud 2009. aasta lõpuks tellitud ühtegi Turi. Soomustatud luuresõidukite hankekonkursil ei osaletud. 2008. aasta lõpuks oli valmistatud 5 prototüüpi ja neist 2 oli testide käigus hävitatud.

2008. aastal arendas AMZ Kutno uue suurema versiooni Tur II.

Lingid
------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **AMZ Tur** |

* Tur II – ametlik veebileht
* Tur – ametlik veebileht
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib mehaanika mõistest; sõna teiste tähenduste kohta vaata lehekülge Pinge* |

---

**Pinge** ehk **mehaaniline pinge** on pideva keskkonna mehaanikas füüsikaline suurus, mis iseloomustab tahkise mõttelisel tasapinnal – lõikepinnal – mõjuva sisejõu intensiivsust. Sisejõu tekkimise põhjuseks on mingi välismõju (mingil viisil mõjuv jõud, temperatuuri muutus). Pinge on kõige üldisem sisejõudu kirjeldav mõiste ja selle kasutusele võtmine tekitas murrangu tugevusõpetuse arengus.

Mehaanilise pinge mõõtühik on paskal (Pa). Tavapärastes rakendustes on tihti huvipakkuvad pinged paskalist mitu suurusjärku suuremad ja seetõttu kasutatakse paskali asemel mega- ja gigapaskalit (MPa ja GPa)

Liigitus
--------

Mõjuva jõu suuna järgi eristatakse kaht liiki pinget:

* **normaalpinge**, tähis {\displaystyle \sigma } (sigma), mõjub keha (nt ehitise- või masinaelemendi) lõikepinnale selle normaali sihis (risti pinnaga);
* **tangentsiaalpinge** ehk **nihkepinge**, tähis {\displaystyle \tau } (tau), mõjub piki lõikepinda (täpsemalt piki puutepinda ehk keha vaadeldavat punkti läbivat tasandit).

Kui lõikepinnale mõjuv normaaljõud püüab pinda kehast eemaldada, on tegemist **tõmbepingega**, kui normaalpinge surub pinda keha poole, siis **survepingega**.

Ehitustarindites (talades, plaatides, koorikutes) liigitatakse pingeid ka nendega seostuva sisejõu järgi:

* **pikkepinge** (surve- või tõmbepinge) ja **paindepinge**, mis on normaalpinged;
* **väändepinge** ja **lõikepinge**, mis on tangentsiaalpinged.

Tarindiosades tahtlikult tekitatud mehaaniline pinge on **eelpinge**.

Normaalpinge

Pingevektor
-----------

Keha mingis punktis valitseva pinge olemuse selgitamiseks lõigatakse keha seda punkti läbiva tasandiga mõtteliselt läbi ja eraldatakse üks pool. Eraldatud poole mõju teisele poolele asendavad sisejõud. Kui keha mingi pinna {\displaystyle A} lõikepinnaelemendile {\displaystyle {\text{d}}A} mõjub sisejõud {\displaystyle {\text{d}}{\vec {F}}}, siis näiteks normaalpinge vektor {\displaystyle {\vec {\sigma }}={\text{d}}{\vec {F}}/{\text{d}}A.}

Pingevektor annab keha vaadeldavas punktis seda punkti läbivate erinevatele lõiketasanditele ka erinevad projektsioonid. Järelikult on pinge alati seotud nii keha punkti kui ka seda punkti läbiva pinnaelemendi orientatsiooniga. Niisiis, igal läbi mingi punkti asetatud lõikepinnal tekivad nii suuruselt kui ka suunalt erinevad pinged. Et selliseid pindu võime läbi ühe punkti panna lõpmatu hulga, siis ei saa rääkida üksnes pingest keha mingis punktis, vaid mõjuvate pingete hulgast (pingeseisundist) ehk pingusest selles punktis.

Vaata ka
--------

* Pingus

Viited
------

1. ↑  Aksel Jürgenson (1985). *Tugevusõpetus*. Tallinn: Valgus. Lk 13.
**Helme vald** (saksa keeles *Helmet*) oli vald Viljandimaal Helme kihelkonnas ja Valga maakonnas. Vald eksisteeris aastatel 1866–1939. Vallamaja asus tänapäeva Kirikuküla küla aladel.

Eesti haldusjaotus 1925. aastal
Hiljem ühendati Helme vald Patküla vallaga ja moodustati ühendvald: Patküla-Helme vald.

1894 liideti Helme vallaga Helme kirikuvald.

1921. aastal arvati Helme vald Valga maakonna koosseisu.

1939. aasta vallareformiga moodustati senise Helme valla maa-alast, välja arvatud Purde küla ning Väike-Emajõe ja Pikasilla lähedal asuvate lahustükkide maa-aladest; osaliselt senise Patküla valla maa-alast; osaliselt senise Jõgeveste valla maa-alast; osaliselt senise Lõve valla maa-aladest; osaliselt senise Holdre valla maa-aladest; senise Koorküla valla maa-alast Helme vald. 

Senise Helme valla Purde küla maa-alast; senise Hummuli valla maa-alast; osaliselt senise Patküla valla maa-aladest; osaliselt senise Jõgeveste valla maa-aladest Hummuli vald. 

Helme ja Jõgeveste valdla Väike-Ema-jõe ja Pikasilla juures asuvate lahustükkide maa-aladest; senise Leebiku valla maa-alast; senise Riidaja valla maa-alast; osaliselt senise Lõve valla maa-alast; osaliselt senise Patküla valla maa-aladest; osaliselt senise Suislepa valla maa-aladest; osaliselt senise Kärstna valla maa-aladest Põdrala vald.

Viited
------

1. 1 2  Helme vald Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917 (vaadatud 20.02.2016)
2. ↑  Maa-ameti kaardirakendused
3. ↑  *Eesti Entsüklopeedia.* 6. köide: *Muther–Rakitse.* Tartu: Loodus, 1936, lk 615.
4. ↑  Väljavõte 776. Vabariigi Presidendi otsusest nr. 88. Riigi Teataja, nr. 87, 14 oktoober 1938

Välislingid
-----------

* Helme vald Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917
Mittehomogeense Helmholtzi võrrandi {\displaystyle (\nabla ^{2}+k^{2})A=-f}lahendi reaalosa ehk amplituudi *A* kujutus
**Helmholtzi võrrand** on Hermann von Helmholtzi järgi nimetatud lineaarne osatuletistega diferentsiaalvõrrand kujul:

{\displaystyle (\nabla ^{2}+k^{2})A=0,}
kus {\displaystyle \nabla ^{2}} on Laplace'i operaator, {\displaystyle k} on lainearv ja {\displaystyle A} on amplituud.

Võrrandi päritolu ja kasutus
----------------------------

Helmholtzi võrrand kerkib esile füüsikalisi nähtusi kirjeldavatates aja- ja ruumimuutujaid sisaldavates osatuletistega diferentsiaalvõrrandite lahendamisel. Näiteks eeldades igas ruumipunktis lihtharmoonilisi võnkumisi esitab Helmholtzi võrrand lainevõrrandi ajast sõltumatul kujul ja seeläbi võimaldab lihtsustada lainelevi nähtuse analüüsi keskendudes vaid normaalvõnkevormide ruumimuutlikkuse analüüsile.

Näiteks vaadeldes lainevõrrandit kujul:

{\displaystyle \left(\nabla ^{2}-{\frac {1}{c^{2}}}{\frac {\partial ^{2}}{\partial t^{2}}}\right)u(\mathbf {r} ,t)=0.}
Eeldades lihtharmoonilisi võnkumisi on lahendis {\displaystyle u(\mathbf {r} ,t)} aja ja ruumimuutujud eraldatavad: {\displaystyle u(\mathbf {r} ,t)=A(\mathbf {r} )T(t).} Asendades viimase algsesse lainevõrrandisse saame muutujad eraldada:

{\displaystyle {\frac {\nabla ^{2}A}{A}}={\frac {1}{c^{2}T}}{\frac {d^{2}T}{dt^{2}}}.}
Muutujate eraldamise võtte kohaselt leidub antud harilikule diferentsiaalvõrrandile lahend siis ja ainult siis, kui võrrandi mõlemad pooled võrduvad konstandiga. Valides konstandiks {\displaystyle -k^{2}} saame

{\displaystyle {\frac {\nabla ^{2}A}{A}}=-k^{2}}
ja

{\displaystyle {\frac {1}{c^{2}T}}{\frac {d^{2}T}{dt^{2}}}=-k^{2}.}
Korrutades esimest eraldatud muutujatega diferentsiaalvõrrandit *A*-ga saame Helmholtzi võrrandi:

{\displaystyle \nabla ^{2}A+k^{2}A=(\nabla ^{2}+k^{2})A=0.}

Oma seotuse tõttu lainevõrrandiga kerkib Helmholtzi võrrand esile paljudes erinevates füüsika valdkondades nagu elektromagnetism, seismoloogia ja akustika.

Vaata ka
--------

* Laplace'i operaator
**Viktor Karl Maximilian von Ditmar** (1/13. juuni 1866 Küdema mõis, Saaremaa – 8. juuni 1935 Tallinn) oli Eesti riigikohtunik ja diplomaat.

Ta oli Küdema mõisniku Napoleon von Ditmari (1834–1909) ja viimase abikaasa Ottilie von zur Mühleni (1839–1902) poeg. 

Ta õppis 1884–1889 (cand. jur.) Tartu Ülikoolis ja teenis kuni 1917. aastani Vene kohtutes (viimaks senaator). 1920. aastal opteerus Eestisse ja valiti Kohtupalati liikmeks. 15. novembrist 1921 Moskvas Eesti-Vene segakomisjoni ja reevakueerimiskomisjoni liige ja esimees, 1922 Moskva desarmeerimiskonverentsi ekspert, 1. jaanuarist 1923 kuni 20. maini 1924 Eesti saatkonnanõunik Moskvas, seejärel kuni surmani riigikohtunik. 

Ta on koos abikaasaga maetud Tartu Uspenski kalmistule.

Perekond
--------

Ta oli abielus Olga Lavrovaga (1873–1935).

### Sugupuu

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  **Viktor Karl Maximilian von Ditmar(1866–1935)**  | Napoleon von Ditmar(1834–1909) | Georg Wilhelm von Ditmar(1789–1852) | Kaspar Ludwig von Ditmar(1742–1793) |
| Elisabeth Charlotte von Buxhoeveden(1747–1826) |
| Wilhelmine Elisabeth von Moeller(1801–1876) | Peter Ludwig von Moeller(1765–1819) |
| Christine Caroline von Buxhoeveden(1780–1822) |
| Ottilie Natalie Sophie von zur Mühlen(1839–1902) | Alfred Hermann von zur Mühlen(1810–1856) | Hermann von zur Mühlen(1758–1827) |
| Katharina Gerdruta Müller(1773–1856) |
| Auguste Ottilie von Güldenstubbe(1810–1879) | Peter Ludwig von Güldenstubbe(1772–1819) |
| Christine Dorothea von Ekesparre(1778–1857) |

Vaata ka
--------

* Ditmar

Välislingid
-----------

* Väljavõte Saaremaa rüütelkonna genealoogilisest käsiraamatust
**Helmerich von Würzburg** (surnud 12. juulil 1263) oli Saksa ordu liige ning Liivi ordu viitsemeister aastal 1262.

Helmerich pärines Frankimaalt Würzburgi piiskopi ministeriaalide hulgast, kes aga olid üsna kõrgetel ametikohtadel: tema arvatav isa Hartwig Dives oli riigiköögimeister (*Reichsküchenmeister*) ning kandis oma onu Heinrich von Rothenburgi järgi kohati ka perekonnanime Rothenburg. Helmerichi suguvõsa on seostatud ka Rechenbergidega, kuid see pole kinnitust leidnud.

1237. aastal astus Helmerich tõenäoliselt Würzburgis Saksa ordusse ning oli seal ka 1246. aastal samas rüütelvennana mainimist leidnud. 1251. aastal oli ta aga Montforti linnuse kastellaan Palestiinas, kahe aasta pärast oli ta aga Palestiinas riietusülem (*Oberster Trappier*) ja suurkomtuuri asetäitja. Siiski ei jäänud Würzburg Palestiinasse kuigi kauaks, hiljemalt 1262. aastal tegutses ta Preisimaal ja Liivimaal, olles mõlema orduharu viitsemeistriks. Samas pole tõendeid, et ta oleks Liivimaal üldse viibinud, pealegi oli seal toona ordumeistri ametis Werner. Järgnevalt sai Würzburgist Preisimaa meister, kellena ta 1263. aastal Löbau lahingus langes.

Kirjandus
---------

* *Ritterbrüder im livländischen Zweig des Deutschen Ordens*. Köln: Böhlau, 1993. Nr 993 (lk-d 740-741).


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**Werner** | **Liivi ordu maameister(viitsemeister)**1262 | Järgnev**Werner** |
| Eelnev**Dietrich** | **Preisi maameister**1261/1262–1263 | Järgnev**Johann von Wegeleben**

 |
Viktorija Čmilytė (2013)
 Viktorija Čmilytė (2008)
**Viktorija Čmilytė-Nielsen** (sündinud 6. augustil 1983 Šiauliais) on Leedu maletaja ja poliitik, rahvusvaheline suurmeister (2010). 

Ta on alates 2019. aastast erakonna Leedu Vabariigi Liberaalide Liikumine esimees ja Leedu Seimi liige aastast 2015.

Alates 13. novembrist 2020 on ta Leedu Seimi esimees.

Males võitis Čmilytė 2000. ja 2005. aastal Leedu meistrivõistlused, võisteldes koos meesmaletajatega. Ta tuli 2011. aastal Thbilisis Euroopa naiste malemeistriks. Lisaks on ta Euroopa meistrivõistlustelt võitnud kolm hõbemedalit (2003, 2008, 2010).

Ta mängis naiste maailmameistrivõistlustel. 2000. aastal MM-i turniiril New Delhis võitis ta avaringis Hoang Thanh Trangi, jõudis kaheksandikfinaali, kus kaotas Alisa Marićle. 2004. aastal MM-i turniiril Elistas võitis ta avaringis Harika Dronavallit, teises ringis Aleksandra Kostenjukki ja kaheksandikfinaalis Pia Cramlingut, kuid kaotas veerandfinaalis Maia Tšiburdanidzele. 2006. aastal MM-i turniiril Jekaterinburgis võitis Čmilytė kaheksandikfinaalis Kostenjukki ja veerandfinaalis Tšiburdanidzet. Poolfinaalis kaotas ta Alissa Galljamovale. 2010. aastal MM-i turniiril Antakyas jõudis ta kaheksandikfinaali, kus kaotas Almira Skripchenkole. 2012. aastal MM-i turniiril Hantõ-Mansiiskis saita turniiritabelis 7. asetuse, kuid kaheksandikfinaali ei pääsenud. 2015. aastal MM-i turniiril Sotšis sai ta turniiritabelis 4. asetuse, jõudis kaheksandikfinaali, kus kaotas Meri Arabidzele.

Čmilytė mängis Tallinnas rahvusvahelisel kiirmaleturniiril Meenutades Paul Kerest naisteturniiril, kus sai kaks esikohta (2001. ja koos Ilze Bērziņaga 2008. aastal). 

Ta sai FIDE-lt 1998. aastal naiste rahvusvahelise meistri, 1999. aastal naiste suurmeistri, 2001. aastal rahvusvahelise meistri ja 2010. aastal rahvusvahelise suurmeistri nimetuse.

Viited
------

1. ↑  Lithuania. Ministries, etc. rulers.org

Välislingid
-----------

* Viktorija Čmilytė-Nielsen – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
* Cmilyte, Viktorija FIDE andmebaasis
**Ventspilsi Kõrgkool** (läti *Ventspils Augstskola*) on 1997. aastal Ventspilsis asutatud kõrgem õppeasutus. Ülikoolil on kolm teaduskonda. Peahoone asub Ventspilsis aadressil Inženieru 101a.

Aastail 2000–2010 oli rektor Jānis Vucāns, pärast teda Jānis Eglītis. Ülikooli praegune rektor on Gita Rēvalde.

Organisatsioon
--------------

Ventspilsi Kõrgkool koosneb tänapäeval kolmest teaduskonnast.

1. Majandus- ja ärijuhtimisteaduskond
2. Infotehnoloogiateaduskond (aastast 2006)
3. Tõlkeõpingute teaduskond

Koolile alluvad ka Rakenduslingvistika keskus, Ettevõtluse, innovaatika ja regionaalse arengu keskus ning Ventspilsi rahvusvaheline raadioastronoomia keskus.

Koostööpartnerid
----------------

Ventspilsi Kõrgkool teeb programmi "Erasmus" raames koostööd 69 ülikooliga, nende seas Ålborgi Ülikooli, Oulu Ülikooli, Tartu Ülikooli, Euroakadeemia ja Tallinna Tehnikaülikooli Kuressaare Kolledžiga.

Viited
------

1. ↑  "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 22. detsember 2015. Vaadatud 19. detsembril 2015.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
2. ↑  "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 22. detsember 2015. Vaadatud 19. detsembril 2015.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)

Välislingid
-----------

* Ülikooli koduleht (*läti keeles*)
Viktor Vekselberg
**Viktor** Feliksovitš **Vekselberg** (vene keeles Виктор Феликсович Вексельберг, ukraina keeles Віктор Феліксович Вексельберг; sündinud 14. aprillil 1957 Ukrainas Lvivi oblastis) on Venemaa ärimees, Renova grupi omanik ja president, Tjumeni naftakompanii juhatuse esimees. Bloombergi miljardäride indeksi järgi on Vekselbergi varanduse väärtus 2012. aasta seisuga 18 miljardit dollarit.

Alates 2010. aasta märtsist on Vekselberg kavandatava Skolkovo innovatsioonikeskuse, nõndanimetatud Vene Ränioru, koordinaator.

1. veebruaril 2007 andis Euroopa Liidu konkurentsiamet loa, mille alusel Vekselbergile kuuluv Sual võis ühineda Venemaa rikkaimale inimesele Oleg Deripaskale kuuluva alumiiniumi tootva kontserniga Rusal ja Glencore'i alumiiniumiüksusega. Sel moel tekkis maailma suurim alumiiniumitootja, millest Deripaskale kuulub 66%.

Viited
------

1. ↑  Venemaal uus esirikkur, Äripäev, 23.10.2012
2. ↑  "Kes? Mis? Kus?" 2008, lk. 302

Välislingid
-----------

* Vene miljardär plaanib Narva külje alla Slantsõsse õlitehast, Eesti Päevaleht, 16. juuni 2010
* Venemaal uus esirikkur, Äripäev, 23.10.2012
Vepori mäestiku asukoht Slovakkias (tähistatud punasega)
Tipp Vepori mäestikus
**Vepori mäestik** (slovaki *Veporské vrchy*) on mäestik Slovakkia keskosas, mis on osa Lääne-Karpaatidest ja ühtlasi on see ka osa Slovaki maagimäestikust. Selle regiooni kõrgeim tipp on Fabova hoľa (1 438,8 m), ent suurima suhtelise kõrgusega on Klenovský Vepor (1 338 m).

Mäestikku võib jagada neljaks alampiirkonnaks. Fabova hoľa ümber asub Fabova hoľa mägismaa. See on Vepori mäestiku idapoolseim ja kõrgeim osa, kus asuvad mitmed kilomeetrist kõrgemad tipud. Osa sellest piirkonnast kuulub Muránska planina rahvusparki. Teine piirkond on mäestiku loodeosas asuv Čierťaž, mille kõrgeimaks tipuks on Čierťaž (1 204 m). Kolmanda osa moodustab mäestiku lõunaosas asuv Sihla tasandik, mille kõrgeimaks tipuks on Chocholná (1 162 m). Piirkond on suhteliselt tasane, seal asuv Lom nad Rimavicou küla asub merepinnast 1015 meetri kõrgusel. Mäestiku keskseks osaks on Balogi mäestik, mille kõrgeimaks tipuks on Klenovský Vepor.

Mäestikus asub Brezno linn, teine suurem asula on Čierny Balog, kus asub Čierny Hroni raudtee Čierny Balogi raudteejaam.

Asend
-----

Vepori mäestik piirneb järgmiste geograafiliste piirkondadega:

* lõunast piiravad seda Spiši-Gemeri karst ja Stolica mäestik
* Põhjast piirab seda Horehronie tasandik
* läänest piiravad seda Poľana, Ostrôžky ja Zvoleni nõgu
* idast piirab seda Muránska planina

Viited
------

1. ↑  Mazúr, E. Lukniš, M. 1986, Geomorfologické členenie SSR a ČSSR. Časť Slovensko. Slovenská kartografia, Bratislava

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Vepori mäestik** |

* Infot piirkonna kohta; fotod (*tšehhi keeles*)
* Infot Sihla tasandiku kohta; fotod (*tšehhi keeles*)
Vaata ka: Venuse sünd

„Venuse sünd"| „Nascita di Venere" |
|  |
| Botticelli, Venuse sünd |
| Autor | Sandro Botticelli |
|
|
| Loomisaeg | 1482–1485 |
|
|
|
| Liik | maal |
| Tehnika | tempera |
|
|
| Materjal | lõuend |
|
| Mõõtmed | 172,5 cm × 278,5 cm |
|
|
|
|
|
|
|
|
| Asukoht | Uffizi galerii Firenzes |
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
| Koordinaadid | 43° 46′ 7″ N, 11° 15′ 19″ E |
|  Meediafailid Wikimedia Commonsis |

„**Venuse sünd**" (itaalia keeles „Nascita di Venere", itaalia hääldus: ˈnaʃʃita di ˈvɛːnere) on itaalia kunstniku Sandro Botticelli õlimaal lõuendil.

Umbes aastatel 1482–1485 valminud teos asub Uffizi galeriis Firenzes.

Piero di Cosimo. "Simonetta Vespucci portree Kleopatrana" (u 1480).
On oletatud, et kunstnik on Venusena kujutanud firenzelase Marco Vespucci abikaasat Simonetta Vespuccit (1453–1476). Samas on selle hüpoteesi seadnud kahtluse alla kunstiloolased Ernst Gombrich, kelle sõnul see on "romantiline müüt", ja Felipe Fernández-Armesto, kes nimetab seda "vulgaarseks oletuseks" ja "romantiliseks jamaks", mil pole muud tõendust kui uskumus, et linna kauneim naine pidi poseerima linna kõige tundlikumale kunstnikule.

Renessansiaja Firenze üheks ilusamaks naiseks peetud Simonetta oli ka Firenze Vabariigi valitseja Lorenzo Toreda noorema venna, Giuliano de' Medici armastatu.

Maalil kujutatud Venuse sünnistseen taasloodi 1988. aastal linastunud Monty Pythoni filmis "Parun Münchhauseni seiklused", kus Venust kehastas Uma Thurman.

Viited
------

1. ↑  Jiminez, Jill Berk "Dictionary of Artists' Models", "Simonetta Vespucci"
2. ↑  Fernández-Armesto, Felipe (2007). *Amerigo*. Random House. ISBN 1-4000-6281-0.
Cem Bölükbaşı (2022)
**Cem Bölükbaşı** (sündinud 9. veebruaril 1998 İstanbulis) on Türgi võidusõitja.

Karjäär
-------

### Algus

Oma kiiruskirge ellu ajades viib isa ta 6-aastaselt krossirajale, hakkab võistlema ja võidab Türgi noorte meistritiitli. 2007. aastast siirdus Bölükbaşı kardisõidule, kaks aastat hiljem saavutas ta Türgi meistrivõistlustel Mini-kategoorias kolmanda koha ning võistleb kuni 2021. aastani mainekamatel Euroopa meistrivõistlustel.

### Esport

Pärast GT4 võistlustel sõitmist siirdus Bölükbaşı 2017. aastal Toro Rosso meeskonnaga F1 Esportsi. Esimesel aastal saavutab ta võidu ja saavutab edetabelis 5. koha, virtuaalses vormel 1 sarjas jätkab ta veel kaks aastat, kuid osalise tööajaga. 2020. aastal võidab Türgi piloot Vormel Renault Esport Seriesi avameistritiitli.

### Väikesed valemid

Bölükbaşı on 2019. aastal taas õigel teel, tehes oma üheistmelise debüüdi kahel Vormel Renault Eurocupi võistlusel M2 Competition meeskonnaga koos Callan O'Keeffe ja Lucas Alecco Royga. Järgmisel aastal naasis ta GT4 Euroopa sarja, kus saavutas edetabelis teise koha. Ta naaseb vormelisse 2021. aasta talvel Aasia Vormel 3 Meistrivõistlustel koos BlackArts Racing meeskonnaga koos Rafael Villagómeze, Lorenzo Fluxá ja Zdeněk Chovaneciga. Türgi sõitja osutub oma tulemustes väga järjekindlaks, saavutades Yas Marina ringrajal viienda koha ja lõpetades edetabelis üheksandal kohal.

2021. aasta juulis teatati tema siirdumisest Euroformula Openile Hollandi meeskonna Van Amersfoort Racing koos Rafael Villagómeze, Matías Zagazeta ja Casper Stevensoniga. Bölükbaşı teeb oma debüüdi käimasoleval hooajal, Hungaroringi neljandas voorus, kus ta võidab kohe Rafael Villagómeze ees, olles esimene eSpordi sõitja, kes on võitnud vormeli üheistmelise sõidu. Barcelonas esimeses sõidus teine ​​võit Cameron Dasi ja Enzo Trulli ees. Hooaja lõpetab ta viiendal kohal, hoolimata sellest, et ta on vahele jätnud esimesed üheksa võistlust, võttes kaks võitu, kaheksa poodiumit ja ühe pole-positsiooni.

2022. aasta talvel osaleb Bölükbaşı FIA Vormel Regionaal Aasia Meistrivõistlustel koos Evansi GP meeskonnaga koos Kas Haverkorti, Nicola Marinangeli, Nico Göhleri ​​ja Frederick Lubiniga. Esimese ringi kolmandas sõidus Yas Marinas satub ta stardis tugevasse avariisse, kuid tänu Halole pääseb ta õnneks välja vigastusteta.

### Vormel 2

14. oktoobril 2021 testib Bölükbaşı Brno ringrajal esimest korda Vormel 2 autot, Dallara GP2/11. 2021. aasta detsembris osaleb Bölükbaşı koos Van Amersfoort Racing meeskonnaga Yas Marina ringrajal hooajajärgsel Vormel 2 testil võidusõit. 12. jaanuaril 2022 muudeti koos Enzo Fittipaldiga ametlikuks Bölükbaşı pääsemine Vormel 2 sarja Charouzi Sauber Junior Team meeskonnaga. Pärast esimest vooru Bahreinis jätab ta vabatreeningul juhtunud õnnetuse tõttu vahele kaks Jeddah’s toimuvat sõitu ning Barcelonas katsetel purunenud ribi tõttu on ta sunnitud vahele jätma ka kolmanda Imolas toimuva vooru.

Välislingid
-----------

* Cem Bölükbaşı, aadressil driverdb.com, DriverDB AB. (inglise keeles)
Cenk Tosun (2016)
**Cenk Tosun** (sündinud 7. juunil 1991 Wetzlaris Saksamaal) on Türgi jalgpallur, kes mängib ründajana Türgi kõrgliiga klubis Beşiktaş ja Türgi jalgpallikoondises.

Ta alustas klubikarjääri Saksamaal Frankfurdi Eintrachtis, mille noortesüsteemiga liitus ta 1997. aastal. Ainsal korral pääses ta klubi põhimeeskonnas väljakule 8. mail 2010 Bundesliga hooaja viimases mängus VfL Wolfsburgi vastu.

2011. aasta jaanuaris liitus ta Türgi kõrgliiga klubiga Gaziantepspor. Ta mängis klubi meeskonnas neljal hooajal, millest kolmel hooajal lõi ta liigas vähemalt 10 väravat. 2014. aasta veebruaris liitus ta Türgi suurklubiga Beşiktaş. Hooaegadel 2015–16 ja 2016–17 tuli ta klubiga Türgi meistriks. Hooajal 2016–17 lõi ta Türgi kõrgliigas koguni 20 väravat, millega oli liigas parima väravaküti arvestuses teisel kohal.

2018. aasta jaanuaris sõlmis ta nelja ja poole aasta pikkuse lepingu Inglismaa Premier League'i klubiga Everton. Arvatav üleminekusumma oli 27 miljonit eurot. Esimese värava Inglismaa kõrgliigas lõi ta 3. märtsil 2018 mängus Burnley vastu. Hooaja 2019–20 teises pooles mängis ta laenul Crystal Palace'is. 2021. aasta jaanuaris liitus ta laenulepingu alusel taas Beşiktaşega.

Tosun on küll mänginud Saksamaa noortekoondistes, kuid kuulub alates 2013. aastast Türgi jalgpallikoondisse. Türgi rahvuskoondises tegi ta debüüdi 15. oktoobril 2013 MM-i valikmängus Hollandi vastu. Esimese värava lõi ta koondise särgis 13. novembril 2015 sõprusmängus Katari vastu.

2017. aastal valiti ta Türgi aasta jalgpalluriks.

Saavutused
----------

Beşiktaş
* Süper Lig: 2015–16, 2016–17

Viited
------

1. ↑  "Cenk Tosun: Everton agree deal for £27m Besiktas striker". BBC Sport. 4.1.2018. Vaadatud 7.2.2019

Välislingid
-----------

 Cenk Tosun – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis

| * v
* r
Türgi koondis  –  UEFA Euro 2016 |
| --- |
| 

* 1 V. Babacan
* 2 Semih
* 3 H. Balta
* 4 Ahmet
* 5 Nuri
* 6 H. Çalhanoğlu
* 7 Gökhan
* 8 Selçuk
* 9 Cenk
* 10 Arda (c)
* 11 Olcay
* 12 Onur
* 13 İsmail
* 14 Oğuzhan
* 15 M. Topal
* 16 Ozan
* 17 Burak
* 18 Caner
* 19 Yunus
* 20 V. Şen
* 21 E. Mor
* 22 Şener
* 23 Harun
* Treener: Terim

 | Türgi |
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib Kärdla tänavast; Tallinna tänava kohta vaata artiklit Padu tänav (Tallinn)* |

---

**Padu tänav** on tänav Kärdla lõunaosas.

Padu tänav algab Heltermaa maanteelt ja kulgeb lõunasse. Tänava pikkus on 600 meetrit. Ta lõpeb Käina maanteel ja peale selle on tal ühine ristmik Alato tänavaga (paremalt). Sisuliselt moodustab Padu tänav osa Kärdla idapiirist, tänavast ida poole ei jää ühtki Kärdla tänavat ega maja.

Kuigi Padu tänav pole väga lühike, on sellel ainult üks maja (number 2). Lisaks sellele jääb tänava paarisnumbrite poolele metsamajandi saeveski tagakülg ja ühe Alato tänava maja külg. Paaritute numbrite poolel jääb tänava äärde üksnes heinamaariba, selle taga on märg mets. Märga metsa nimetatakse paduks ja selle järgi on tänav nimegi saanud. Tänava alguses tuleb Nuutri jõgi tänavale lähedale, 50 m kaugusele, ning kevadise suurvee ajal võib kogu jõe ja tänava alguse vaheline ala olla üle ujutatud.

Padu tänava algus on merepinnast 4 m kõrgusel ja lõpp on 6 m kõrgusel.

Logistilises mõttes on Padu tänav tähtis. See võimaldab sõita Käina ja Heltermaa maantee vahel Kärdlat läbimata. Kui Padu tänavat mitte kasutada, tuleks sõita peaaegu linna keskele Käina ja Heltermaa maantee ristmikule ning selle ümbersõidu pikkus oleks 2,0 kilomeetrit.

Seda arvestades võib tunduda imelikuna, et Padu tänav oli üks viimaseid Kärdla tänavaid, mis oli täies ulatuses kruusatee. Ta sai asfaltkatte alles 2007. aasta paiku, mil tänavat ühtlasi laiendati ja uputuste mõju vähendamiseks rajati tänava äärde sügavad kraavid. Tänava niivõrd hilise asfalteerimise põhjuseks on asjaolu, et Kärdla halduspiir on tõmmatud sedamoodi, et Padu tänav jääb sellest täies ulatuses välja. Tänava korrashoid ja asfalteerimine pole Kärdla linnavalitsuse, vaid Pühalepa vallavalitsuse asi. Seevastu nii tänava alguse kui lõpu ristmik kuuluvad Kärdlale. Ühtki liiklusmärki selle kohta, et Padu tänav asub väljaspool Kärdla piire, väljas ei ole ja sellepärast kehtib tänaval linna liikluskorraldus, sealhulgas linnalik kiiruspiirang.

Kaardid näitavad sageli Padu tänavat täiesti sirgena. Päris sirge ta siiski pole. Ristmikul Alato tänavaga teeb ta kerge käänaku vasakule. Aga kuna Padu tänava vasakus servas on lai heinamaariba, saab tänava algusest siiski lõppu näha.

Padu bussipeatus asub Heltermaa maanteel. See on ida poolt tulevatele bussidele linna saabumisel esimene peatus (ja ainus enne Keskväljakut). Bussipeatus on nime saanud tänava järgi, aga ta ei asu Padu tänava ja Heltermaa maantee ristmikul, vaid väljuvate busside peatus on sellest 200 ja saabuvate busside peatus koguni 450 meetrit kesklinnale lähemal.

Padu hotell ei asu Padu tänaval, kuid siiski sellele üsna lähedal. Ometigi pole hotell saanud nime tänava järgi, sest see on hotelli omaniku perekonnanimi.

Viited
------

1. 1 2 3 4 5 6 7  Kärdla orienteerumiskaart mõõtkavas 1:10 000. EOL 9415
2. 1 2 3  Juhan Kivirähk, Toivo Saue. "Hiiumaa vaatamisväärsused kaardil". Kärdla kaart mõõtkavas 1:10 000. 2012. aasta aprill
**Ksantiin** ehk **2,6-dihüdroksüpuriin** ehk **2,6(1H,3H)-puriindioon** ehk **2,6(1H,3H)-puriindiool** on puriinide hulka kuuluv looduslik keemiline ühend, värvitu tahke aine. Molekulivalem on C5H4N4O2. CAS-number on 69-89-6.

Ksantiin on värvitu kristalliline tahke aine, mis lahustub hästi äädikhappe etüülestris, hapetes ja alustes, väga vähe (69 mg·l−1) külmas vees (16 °C) ning mõõdukalt kuumas vees ja etanoolis.

Ksantiin esineb koos teiste puriinidega muu hulgas teepõõsa lehtedes. Samuti esineb ta inimese veres, lihastes, maksas ja kuses.

Ksantiin osaleb nukleotiidiainevahetuses ja on puriinide lagundamise vahesaadus (hüdroksüleerumisel positsioonides 2 ja 6). Tekkiv dilaksiim tautomeriseerub täielikult dilaktaamiks. Ksantiin tekib näiteks väikestes kogustes veinis pärmide autolüüsi tagajärjel. Seda juhtub ka kohviubades, kartulites, teepõõsa lehtedes ja mates. Seal on tal erilise struktuuri tõttu väidetavalt ergutav toime.

Ksantiin on juhtaine ksantiinide rühmas, kuhu kuuluvad teepõõsa lehtedes, kohviubades, kakaos, koolapähklites, mates ja guaraana-pauliinia seemnetes sisalduvad ained kofeiin, teobromiin ja teofülliin.
Aljona Sidko
**Aljona Sidko** (sündinud 20. septembril 1979 Krasnojarskis) on Venemaa endine murdmaasuusataja (sprinter). 

Tema 26. detsembril 2009 antud dopinguproov osutus positiivseks. Jaanuaris 2010 sai ta 2-aastase võistluskeelu dopingu kasutamise tõttu.

Saavutused
----------

###  Olümpiamängudel

* 2006 Torinos
	+ pronksmedal sprindis
	+ 6. koht teatesprindis

### Maailmameistrivõistlustel

* 2003 Val di Fiemmes
	+ 12. koht sprindis

* 2005 Oberstdorfis
	+ pronksmedal teatesprindis
	+ 13. koht sprindis

* 2007 Sapporos
	+ 7. koht 4×5 km teatesõidus
	+ 27. koht 30 km klassikas
	+ 30. koht klassikasprindis

* 2009 Liberecis
	+ 17. koht 10 km klassikas
	+ 43. koht vabatehnika sprindis

### Maailma karikasarjas

Aljona Sidko osales karjääri jooksul 117 maailma karikasarja etapil ja jõudis poodiumile kahel korral, millest ühel korral kõige kõrgemale astmele.

#### Maailma karikasaeja etappide võidud

| Jrk. nr | Kuupäev | Aasta | Koht | Riik | Ala |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| **1.** | 30. detsember | 2005 | Nové Město |  Tšehhi | Sprint |

Välislingid
-----------

* Aljona Sidko FIS-i kodulehel
2006. aastal hõbedast vermitud **10-kroonine meenemünt** on pühendatud XX taliolümpiamängudele Torinos.

Tegemist on kollektsionääridele mõeldud meenemündiga mille maksimumtiraaž on 5000 tükki ning mis lasti käibele 6. veebruaril 2006.

Münti müüdi Eesti Panga muuseumis, ühe mündi hind oli 500 krooni. Iga münt on plastkapslis, mis omakorda on spetsiaalses karbis, ning iga mündiga on kaasas sertifikaat, millel on mündi number.

Mündi on verminud Soome Rahapaja (Mint of Finland Ltd) *proof*-kvaliteediga, ning see oli esimene Eesti münt, millel on kuldaplikatsioon.

Kujundus
--------

Mati Karmini kujundatud hõbedane münt kaalub 28,28 grammi, läbimõõt on 3,861 sentimeetrit ning selle serv on rihveldatud. Mündil on 19 × 18 mm pindalaga kuldaplikatsioon (kulla sisaldus 99,9%) mille paksus on 50 nm (0,05 μm).

### Avers

Mündi esiküljel on Eesti suur riigivapp, mille kohal on sõnad "EESTI VABARIIK" ja all vermimise aasta "2006".

### Revers

Mündi tagaküljel on kullakihiga kaetud suusataja kujutis, mille kohal on nimiväärtus "10 krooni" ning all on Eesti Olümpiakomitee logo ja Rooma number XX.

### Sertifikaat

Iga mündiga käib kaasas sertifikaat, mille ühel küljel on mündi spetsifikatsioon ja teisel küljel Eesti Panga presidendi Andres Lipstoki pühendus eesti ja inglise keeles. Pühenduse eestikeelne tekst on järgmine:

> Taliolümpiamängudele pühendatud meenemündiga jätkab Eesti Pank olümpiateemaliste müntide väljaandmist. Hõbemündil kujutatud suusataja nii sümboliseerib Eesti sportlaste edukat esinemist taliolümpiamängudel läbi aegade kui ka jäädvustab suusaspordi ning taliolümpia üha laienevat populaarsust maailmas.  
> 
> Esmakordselt osales Eesti taliolümpiamängudel 1928. aastal. Taasiseseisvunud riigina võtab Eesti taliolümpiamängudest osa alates 1992. aastast.
> 
>

Vaata ka
--------

* Eesti Vabariigi meenemündid
* Olümpiamündid
* Eesti kroon

Viited
------

1. ↑  RTL, 03.02.2006, 13, 216

Välislingid
-----------

* Eesti Panga presidendi 30. jaanuari 2006. a määrus nr 2, "Meenemündi käibelelaskmine" (RTL, 03.02.2006, 13, 216)

| * v
* r
Eesti Vabariigi meenemündid |
| --- |
| Eesti Vabariik | 
1 kroon | 5 krooni | 10 krooni (1998, 2004, 2008) | 50 krooni | 100 krooni (1998, 2008) | 500 krooni |
| Eesti Pank, Rahareform | 
5 krooni | 10 krooni | 15,65 krooni | 100 krooni (1992, 2002, 2007) |
| Laulupidu | 
1 kroon (1933, 1999) |
| Olümpia | 
10 krooni (1992, 2006, 2008) | 100 krooni (1996, 2004) |
| Tartu Ülikool | 
2 krooni | 10 krooni |
| Muu | 
100 krooni - Estonia Teatri 100 juubel |
Tamsalu valla vapp 2005–2017
Tamsalu valla vapp aastatel 1993–2005
**Tamsalu valla vapp** oli Lääne-Viru maakonnas asuva Eesti haldusüksuse Tamsalu valla vapp kuni ühinemiseni Tapa vallaga uueks Tapa vallaks.

Vapp kinnitati 16. juunil 2005 koos Tamsalu valla ja Tamsalu linna ühinemisega. See on linna varasem vapp.

Praegune vapp
-------------

Suurem osa vapikilbist on hõbedane, vapi alaosas on horisontaaliga eraldatud sinine pind. Hõbedasel pinnal seisab rohelise võra ja musta tüvega tamm, mille juured ulatuvad osaliselt sinisesse pinda. Sinisel pinnal paiknevad juured on hõbedased. 

Vapikujundiks on toponüümikal põhinev kompaktse võra ja väljajoonistatud juurestikuga tamm. Teiseks sümboolseks kujundiks on põhjavesi, mis Pandivere veekaitsealal muret tekitab.

Vana vapp
---------

2005. aastani kasutusel olnud vapp kinnitati 25. mail 1993. Selle kilp on üleni hõbedane. Samuti Tamsalu kohanimest ja looduslikust omapärast lähtuvalt on vanal vapil 6 rohelist tammelehte.

Vaata ka
--------

* Tamsalu valla lipp

Välislingid
-----------

* Tamsalu valla sümboolika Riigikantselei kodulehel
**10-margane münt** on 1926. aastal vermitud Eesti Vabariigi metallraha, mis rahareformi tõttu käibesse ei jõudnud. See on ilmselt kõige haruldasem Eesti Vabariigi metallraha – ehkki neid vermiti üle kahe miljoni, on säilinud vaid kümmekond münti. 

Kuigi need 10-margased olid juba Riigi Teatajas käiberahana välja kuulutatud, reaalselt käibesse need ei jõudnud. Müntide valmimise ajaks oli juba otsustatud viia läbi rahareform ning need 10-margased kasutati hiljem 2-krooniste ligatuuriks. Säilisid vaid mõned mälestuseks jäetud mündid. Enamik praegu eksisteerivatest 1926. aasta 10-margastest on hilisemad võltsingud, sealhulgas originaalidest praktiliselt eristamatud.

Kujundus
--------

Kollakashalli värvi münt kaalub 6,25 grammi, läbimõõt on 2,6 sentimeetrit. Mündi serv on rihveldatud. Nagu ka kõik teised 1926. aasta mündid on selle kujundanud Georg Westenberg.

### Avers

Mündi esiküljel on Eesti Vabariigi suur riigivapp.

### Revers

Mündi tagaküljel legend "EESTI VABARIIK", nimiväärtus "10 marka" ja vermimise aasta "1926".

Võltsingud
----------

Kuna tegu on haruldase mündiga, siis on sellest hiljem valmistatud võltsinguid, mõningatel andmetel nii Riias kui ka Rootsis. Näiteid koopiatest.

Vaata ka
--------

* 1925. aasta kümnemargane münt

| * v
* r
Eesti Vabariigi mündid |
| --- |
| Euro | 
Eesti euromündid |
| Eesti kroon 1992–2011 | 
5 senti | 10 senti | 20 senti | 50 senti | 1 kroon (hõbedane, kuldne, EV 90) | 5 krooni (1993, 1994) |
| Eesti kroon 1928–1940 | 
1 sent (1929, 1939) | 2 senti | 5 senti | 10 senti | 20 senti | 25 senti | 50 senti | 1 kroon (1933, 1934) | 2 krooni (1930, 1932) |
| Eesti mark | 
1 mark (1922, 1924, 1926) | 3 marka (1922, 1925, 1926) | 5 marka (1922, 1924, 1926) | 10 marka (1925, 1926) |
Roger Kingdom (keskel) 2019. aastal
**Roger Kingdom** (sündinud 26. augustil 1962 Viennas Georgia osariigis) on USA kergejõustiklane (110 m tõkkejooksja), kahekordne olümpiavõitja.

Kingdomist sai maailma teine 110 m tõkkejooksja (esimene oli Ranaldo Nehemiah), kes on selle distantsi läbinud alla 13 sekundi. See juhtus 1988. aastal Sestrieres. 

Ka Seouli olümpiamängudel (1988), kus ta oma olümpiavõitu kordas, jooksis ta aja alla 13 sekundi. 1984. aastal oli ta olümpiavõitjaks tulnud mõnevõrra üllatuslikult, sest kuldmedali peapretendendiks peeti tema kaasmaalast Greg Fosterit. 

1989. aastal püstitas Kingdom Zürichis Weltklasse võistlustel maailmarekordi ajaga 12,92. Tema parimad tulemused pärinevadki aastatest 1988 ja 1989. Tema suurt eneseusku näitas muuhulgas asjaolu, et juba 1987. aastal kirjutas ta autogrammi andes: "Roger Kingdom – olümpiavõitja 1984 ja 1988".

2004. aastast töötab ta kergejõustikutreenerina.

Saavutused
----------

###  Olümpiamängudel

* 1984 Los Angeles

**olümpiavõitja** 110 m tõkkejooksus **13.20**

* 1988 Seoul

**olümpiavõitja** 110 m tõkkejooksus **12.98**

### Maailmameistrivõistlustel

* 1995 Göteborg

pronksmedal 110 m tõkkejooksus **13,19**

### Sisemaailmameistrivõistlustel

* 1989 (Budapest)

**sisemaailmameister** 60 m tõkkejooksus **7,43**

### Maailmakarikavõistlustel

* 1989 Barcelona

**1. koht** 110 m tõkkejooksus **12,87**

### Pan-Ameerika mängudel

* 1983 Caracas

**1. koht** 110 m tõkkejooksus **13,44**

### Hea Tahte mängudel

* 1990 Seattle

**1. koht** 110 m tõkkejooksus **13,47**

### Isiklikud rekordid

| Ala | Tulemus | Aeg | Koht |
| --- | --- | --- | --- |
| 110 m tõkkejooks | **12,92** | 16. august 1989 | Zürich |
| 200 m jooks | **21,08** | 1984 |  |
| 50 m tõkkejooks | **6,47** | 1989 |  |
| 60 m tõkkejooks | **7,36** |  |  |
| kõrgushüpe | **2.14** | 1984 |  |

Isiklikku
---------

Roger Kingdom oli tippsportlasena 186 cm pikk ja kaalus 92 kg.

Välislingid
-----------

* Video 1988. aasta OM-ilt 110 m tõkkejooksu finaalist

| * v
* r
Meeste 110 m tõkkejooksu olümpiavõitjad |
| --- |
| 
1896: Thomas Curtis • 1900: Alvin Kraenzlein • 1904: Frederick Schule • 1906: Robert Leavitt • 1908: Forrest Smithson • 1912: Frederick Kelly • 1920: Earl Thomson • 1924: Daniel Kinsey • 1928: Sydney Atkinson • 1932: George Saling • 1936: Forrest Towns • 1948: William Porter • 1952: Harrison Dillard • 1956: Lee Calhoun • 1960: Lee Calhoun • 1964: Hayes Jones • 1968: Willie Davenport • 1972: Rod Milburn • 1976: Guy Drut • 1980: Thomas Munkelt • 1984: Roger Kingdom • 1988: Roger Kingdom • 1992: Mark McKoy • 1996: Allen Johnson • 2000: Anier García • 2004: Liu Xiang • 2008: Dayron Robles • 2012: Aries Merritt • 2016: Omar McLeod • 2020: Hansle Parchment |
**Ķeipene raudteejaam** on endine raudteejaam Lätis Riia–Ērgļi–Madona–Lubāna–Kārsava raudteel. Jaam jäi Ogre piirkonda ja Ķeipene valda Ķeipene külla.

Jaam asus Riia jaamast 69 km kaugusel. Jaamas oli kolm teed ja tupiktee.

Jaam avati 10. detsembril 1937. Teise maailmasõja ajal katkenud rongiliiklus taastati Riiast Ķeipeneni jaanuaris 1951. Tüüpprojekti järgi ehitatud jaamahoone valmis aastal 1950. Aastal 2009 suleti Ķeipene jaam seoses raudtee sulgemisega. Sealne jaamahoone jäi jaama sulgemise järel tühjalt seisma.

Aastal 2000 jaamahoone restaureeriti. Aastal 2004 avati seal kommunikatsioonikeskus ja kinomuuseum, mis on pühendatud Sergei Eisensteinile. Aastal 2000 valmis ka jaama juures olev tuletorni illustratsioon, mille juurde püstitati postkastid Jan Švankmajerile, Otar Iosselianile, Jean-Luc Godardile, Jos Stellingule, Luis Buñuelile ja teistele kinematograafia suurkujudele.

Viited
------

1. ↑  T. Altbergs, K. Augustāne, I. Pētersone. Dzelzceļi Latvijā. R: Jumava, 2009, 178. lk. ISBN 978-9984-38-698-0
2. ↑  T. Altbergs, K. Augustāne, I. Pētersone. Dzelzceļi Latvijā. R: Jumava, 2009, 176. lk. ISBN 978-9984-38-698-0
3. ↑  T. Altbergs, K. Augustāne, I. Pētersone. Dzelzceļi Latvijā. R: Jumava, 2009, 176. lk. ISBN 978-9984-38-698-0

Välislingid
-----------

 Ķeipene raudteejaam – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
* Infot jaama kohta; fotod (*vene keeles*)
* Jaam vanal kaardil

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **Eelnev peatus** | **Endine raudteepeatus**  | **Järgnev peatus** |
|  Vatrāne |  **Ķeipene** | Plātere  |
|  |
| --- |
|  **Poks** |
| Riik |  | Rootsi |
|  |
| 1. ring | 1980 | Sulgkaal |
|  |
| Veerand-finaal | 1981 | Kergekaal |

**Kalervo Johannes Alanenpää** (sündinud 18. aprillil 1956 Ylitornio vallas Soomes) on Rootsi endine poksija.

Alanenpää oli Rootsi meister kergekaalus (kuni 60 kg) 1980. aastal.

Alanenpää osales kergekaalus (kuni 60 kg) 1980. aasta Moskva olümpiamängude poksivõistlustel, kuid kaotas 1. ringis ja jäi edasisest medaliheitlusest välja.

Alanenpää osales kergekaalus (kuni 60 kg) 24. Euroopa meistrivõistlustel (Tampere, 1981), kuid kaotas veerandfinaalis hilisemale pronksmedalivõitjale Carlo Russollilole (Itaalia) ja jäi edasisest medaliheitlusest välja.

Viited
------

1. ↑  "Rootsi meistrivõistlused poksis. Tulemused rootsi keeles". Originaali arhiivikoopia seisuga 18. veebruar 2011. Vaadatud 18. aprillil 2012.
2. ↑  22. suveolümpiamängude poksivõistlus. Moskva 1980. Tulemused inglise keeles
3. ↑  24. Euroopa meistrivõistlused poksis. Tampere 1981. Tulemused inglise keeles

Välislingid
-----------

* Kalervo Alanenpää lehel *Ringside*. Rootsi keeles
* Kalervo Alanenpää saidil Olympedia Muuda Vikiandmetes
**Tamse** on küla Saare maakonnas Muhu vallas.

Tamse naaberkülad on Mõisaküla, Rebaski, Külasema ja Rannaküla.

Hoolimata sellest, et Viira–Nõmmküla maantee ääres asub Tamse bussipeatus, ei lähe tee tegelikult Tamselt läbi.

Vaata ka
--------

* Tamse mõis
* Eesti külade loend

Viited
------

1. ↑  Statistikaamet, vaadatud 10.11.2020.
2. ↑  Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.

Kirjandus
---------

* Helve Saartok, Õie Tüür. *Tamse ajalugu*, Kuressaare 2002
* Helve Saartok. *Tamse kooli ajalugu*, Tallinn 2007

Välislingid
-----------

* Tamse kaks aardeleidu

Muhu valla vapp
Muhu valla asulad

**Külad:** Aljava | Hellamaa | Igaküla | Kallaste | Kantsi | Kapi | Kesse | Koguva | Kuivastu | Külasema  | Laheküla | Lalli | Leeskopa | Lehtmetsa | Lepiku | Levalõpme | Liiva | Linnuse | Lõetsa | Mõega | Mõisaküla | Mäla | Nautse | Nurme | Nõmmküla | Oina | Paenase | Pallasmaa | Piiri | Põitse | Pädaste | Päelda | Pärase | Raegma | Rannaküla | Raugi | Rebaski | Ridasi | Rinsi | Rootsivere | Rässa | Simiste | Soonda | Suuremõisa | Tamse | Tupenurme | Tusti | Vahtraste | Vanamõisa | Viira | Võiküla | Võlla
Kalev H. Leetaru esinemas TEDxTallinn konverentsil 2012. aastal
**Kalev Hannes Leetaru** on eesti juurtega USA teadlane, kes tegeleb infoanalüüsiga.

Leetaru on uurinud superarvutite võimete rakendamist uudisevoogude ja avalike andmekogude analüüsil. Ta on töötanud Illinoisi Ülikoolis. 2013/14 on ta Yahoo! stipendiaat rahvusvaheliste väärtuste, kommunikatsioonitehnoloogia ja globaalse interneti alal Georgetowni Ülikooli Edmund A. Walshi nimelises kolledžis. Tema tööd on tutvustatud sellistes meediakanalites nagu Nature, New York Times, BBC, Economist, Discovery Channel jts.

Kalev Leetaru tuntuim projekt on "Culturomics 2.0" – katse prognoosida suuri ühiskondlikke vapustusi (nt araabia kevad), analüüsides märksõnu ja nende tonaalsust avalikes uudisevoogudes.

Viited
------

1. ↑  "Kulturoomika kui ühiskonna spektroskoopia "Sirp, 16. september 2011

Välislingid
-----------

* Koduleht
* BBC: eestlane postitas Flickrisse miljoneid fotosid raskesti leitavatest ajaloolistest piltidest, Õhtuleht, 29. august 2014
**Tamsalu vald** oli vald Lääne-Virumaal. Pärast 2017. aasta kohalike omavalitsuste volikogude valimisi tekkis olemasoleva Tapa valla ja Tamsalu valla ühinemisel uus Tapa vald.

Vald piirnes läänes Ambla, loodes Tapa, põhjas Rakvere, kirdes Vinni, idas Väike-Maarja ja lõunas Järva-Jaani vallaga.

Tamsalu viimane vallavanem oli Riho Tell.

Asustus
-------

Vallas oli üks vallasisene linn (Tamsalu), üks alevik (Sääse) ja 30 küla:

Aavere,
Alupere, 
Araski, 
Assamalla, 
Järsi, 
Järvajõe, 
Kadapiku, 
Kaeva, 
Kerguta, 
Koiduküla, 
Koplitaguse, 
Kuie, 
Kullenga, 
Kursi,
Lemmküla, 
Loksa,
Metskaevu, 
Naistevälja, 
Piisupi, 
Porkuni, 
Põdrangu, 
Sauvälja, 
Savalduma,
Türje, 
Uudeküla,
Vadiküla, 
Vajangu,
Vistla, 
Võhmetu, 
Võhmuta.

Tamsalu jaamahoone

Vaata ka
--------

* Vao ürgorg

Viited
------

1. ↑  Maakatastri statistika, vaadatud 12.12.2018.
2. ↑  Statistikaamet, vaadatud 30.05.2017.
3. ↑  Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator
4. ↑  Siseministeerium: Kohalike omavalitsuste juhid 2014. a. jaanuari seisuga, vaadatud 17. oktoober 2014
**Ķemeri lade** on alamdevoni ladestiku regionaalne lade. Ķemeri lade lasub Tilžė lademel ja see lamab Rēzekne lademe all. Lademe vanus on 408...400 miljonit aastat. 

Ladet hakkas esimesena eristama P. Liepiņš aastal 1960. Üleilmses standardis vastab sellele Praha lade, osalt ka Emsi lade, litostratigraafiliselt vastab sellele Eesti aladel aga tõenäoliselt umbkaudu Ķemeri kihistu (kuna selles puuduvad fossiilid, on taoline määratlus siiski oletuslik).. Lademe stratotüübiks on Ķemeri puurauk, millest kuuluvad lademesse meetrid 461-547,65.

Lademe paksus Eestis on kuni 6–8,4 m. Lätis on see Balti sünekliisi aladel kohati üpris paks, Skrīveri all on selle paksus 127 meetrit, Baldone all 169 meetrit, Vaiņodes 163 meetrit, Ezere all aga 172 meetrit.

Lademe kivimkoosseisus on Eestis palju kvartsirikast liivakivi. Läti aladel sisaldab lade ka ohtralt punakaspruuni aleuroliiti ja savi. Lademe savi sisaldab suhteliselt palju illiiti, liivakivi aga tsirkooni ja turmaliini. Ladestut eristataksegi selle mineraalse koostise järgi. Lade avandub üksnes väikesel alal Talsi ümbruskonnas.

Viited
------

1. 1 2 3  EE 12. köide, 2003: 215.
2. ↑  Stratigraafia terminoloogia
3. ↑  Ķemeri Stage by A. Kleesment & E. Mark-Kurik Original text from: Raukas, A. Teedumäe, A. (eds). 1997. Geology and Mineral Resources of Estonia. Estonian Academy Publishers, Tallinn. 436 pp. ISBN 9985-50-185-3.
4. ↑  Ķemeri Stage by A. Kleesment & E. Mark-Kurik. Geology and Mineral Resources of Estonia. Raukas, A. Teedumäe, A. (eds). 1997. Estonian Academy Publishers, Tallinn. 436 pp. ISBN 9985-50-185-3.
5. ↑  Latvijas ģeoloģiskā karte M 1:500 000 - Latvijas Universitāte

Devoni lademed (Balti stratigraafia)

Tilžė **·** 
Ķemeri **·** 
Rēzekne **·** 
Pärnu **·** 
Narva **·** 
Aruküla **·** 
Burtnieki **·** 
Gauja **·** 
Amata **·** 
Pļaviņase **·** 
Dubniki **·** 
Daugava  

vanemad lademed  nooremad lademed
Grigori Löwenfisch (1936)
Grigori Löwenfischi ja Mihhail Botvinniku vaheline matš 1937. aastal lõppes viigiga
**Grigori Jakovlevitš Löwenfisch** (sünninimi **Hershel Löwenfisch**; vene keeles Григорий Яковлевич Левенфиш *Grigori Jakovlevitš Levenfiš*; poola keeles *Grigorij Lewenfisz*; 19. märts (vkj 7. märts) 1889 Piotrków, Piotrkówi kubermang – 9. veebruar 1961 Moskva) oli Nõukogude Liidu maletaja, rahvusvaheline suurmeister (1950). 

Löwenfischist sai 1910. aastatel Venemaa tugevamaid maletajaid. 1920. aastal Moskvas toimunud üleliidulisel maleolümpiaadil tuli ta kolmandaks (võitis Aleksandr Alehhin). NSV Liidu meistrivõistlustel 1923.ja 1925. aastal sai ta teise koha. Aastavahetusel 1934/1935 toimunud meistrivõistlustel, kus kaks eelmist meistrivõistlust võitnud Mihhail Botvinnik osa ei võtnud, jagas ta koos Ilja Rabinovitšiga esikohta. 

Mais 1937 tuli Löwenfisch teist korda NSV Liidu meistriks. Botvinnik, kes vahepeal oli võitnud tugevakoosseisulise rahvusvahelise turniiri Moskvas (1935), oli seotud kandidaadiväitekirja kaitsmisega ja meistrivõistlustel ei osalenud. NSV Liidu malejuht Nikolai Krõlenko organiseeris veel samal aastal Löwenfischi-Botvinniku matši, et selgitada välja NSV Liidu malemeister. Kuna matš lõppes viigilise tulemusega 6½:6½, siis jäi meistritiitel Löwenfischile. Kolmanda maletajana sai ta 1937. aastal NSV Liidu suurmeistri nimetuse.

Löwenfisch taotles, et teda saadetaks Nõukogude Liitu esindama novembris 1938 Hollandis toimunud AVRO suurturniirile, kuid juhtkond otsustas saata Botvinniku. 

Löwenfisch võttis osa kõigist kolmest sõjaeelsest rahvusvahelisest turniirist Moskvas: 1925. aastal (15. koht), 1935. aastal (6.–7. koht) ja 1936. aastal (7.–10. koht). 1939. aastal Leningradi-Moskva maleturniiril jagas ta 3.–6. kohta.

1950. aastal võttis Rahvusvaheline Maleföderatsioon (FIDE) kasutusele rahvusvahelise suurmeistri nimetuse. 
Varasemate malesaavutuste eest anti nimetus 12 maletajale, teiste seas ka Löwenfischile.

Tunnustus
---------

* 1947 – NSV Liidu teeneline meistersportlane

Välislingid
-----------

* Grigori Löwenfisch – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis