recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Brandenburgi värav 2005. aastal
Kvadriiga Brandenburgi väraval
**Brandenburgi värav** (saksa keeles *Brandenburger Tor*) on võiduvärav Saksamaa Liitvabariigi pealinna Berliini keskses Mitte rajoonis Dorotheenstadti linnaosas Pariisi väljakul. Väravast ida poole kulgeb Unter den Linden, lääne poole 17. Juuni tänav. Värava kõrvale jäävad lääne pool 18. Märtsi väljak ja ida pool Pariisi väljak.

Ajalugu
-------

Brandenburgi margi ja Berliini linna vaheline läänevärav ehitati aastatel 1788–1791 Preisi kuninga Friedrich Wilhelm II käsul. Klassitsistliku dekoratiivvärava arhitekt ja ehitusmeister oli Carl Gotthard Langhans. Viitena Saksa-Rooma riigile kroonib väravat skulptuur, mis kujutab kvadriigal saabuvat võidujumalannat Victoriat.

Lääne- ja Ida-Berliini vahel
----------------------------

Brandenburgi värav vahetult pärast Teist maailmasõda
Brandenburgi värav oli natsionaalsotsialistliku Saksamaa kapituleerumise järel Teises maailmasõjas liitlasvägede poolt sektoriteks jagatud Lääne- ja Ida-Berliini piiriületuskoht kuni Berliini müüri ehitamiseni 1961. aastal.

Tänapäev
--------

Värav on kujunenud Berliini ja kogu Saksamaa rahvuslikuks sümboliks. Väravat on kujutatud ka Saksamaa Liitvabariigi 10-, 20- ja 50-sendistel euromüntidel. Brandenburgi värav on Berliini maratoni traditsiooniline stardi- ja finišipaik.

Vaata ka
--------
Sütterlini kirja tähestik
**Sütterlini kiri** (saksa keeles *Sütterlinschrift*), ka lihtsalt **Sütterlin** on Ludwig Sütterlini kujundatud ajalooliselt viimane gooti kirjutuskiri.

1911. aastal tellis Preisimaa teaduse-, kunsti- ja haridusministeerium Ludwig Sütterlinilt uue terassulega kirjutatava gooti kirja, mis asendaks senised kursiivkirjad. Samaaegselt gooti sütterlini kirjaga kujundas Sütterlin ka ladina kirjutuskirja. Sütterlini kiri võeti 1915. aastal kasutusele Preisimaa ja hiljem ka teistes Saksamaa koolides. Aastail 1935–1941 oli sütterlini kiri ainus Saksamaa koolides õpetatav kirjutuskiri (*deutsche Volksschrift*). Martin Bormanni ringkirjaga keelati 1941. aastal gooti kirja ametlik kasutamine ning asendati sütterlini kiri antiikval põhineva saksa normaalkirjaga.

Tähed Sütterlini kirjas
-----------------------

  


A a  

A a

B b  

B b

C c  

C c

D d  

D d

E e  

E e

F f  

F f

G g  

G g

H h  

H h

I i  

I i

J j  

J j

K k  

K k

L l  

L l

M m  

M m

N n  

N n

O o  

O o

P p  

P p

Q q  

Q q

R r  

R r

S s  

S ſ s

ß  

ß

T t  

T t

U u  

U u

V v  

V v

W w  

W w

X x  

X x

Y y  

Y y

Z z  

Z z

Ä ä  

Ä ä

Ö ö  

Ö ö

Ü ü  

Ü ü

Viited
------

1. ↑
**Sophia Maria Lucia** (sündinud 7. septembril 2002) on Ameerika Ühendriikide tantsija, näitleja ja modell.

Tantsu- ja koolitee
-------------------

Sophia Lucia alustas tantsimist kaheaastaselt California osariigis Poways ([ˈpaʊ.eɪ]) San Diego Dance Centeris. Talle tutvustas tantsu põhitõdesid tema nõbu Kristen Hibbs, kes on San Diego Dance Centeri omanik. Sophia treenib Sophia Master Ballet Academy's Arizonas, kuid ta on koduõppel. 
Vähemalt kaks korda nädalas on Sophial eratunnid erinevate tantsuõpetajatega ning ta teeb kodutöid 6 tundi päevas. Kokku treenib Sophia 35–40 tundi nädalas, õppides ja harjutades selliseid tantsuliike ja -stiile nagu ballett, džäss, *contemporary dance* ja stepptants. Lisaks teeb Sophia iga päev tund aega venitusi.

Ta treenib erinevate koreograafidega. Lisaks Master Ballet Academy koolile osaleb ta ka Champion Rhythmic Gymnasticsis, et arendada painduvust ja tugevust.

Tema lemmiktantsustiilid on *contemporary dance* ja džäss, sest just nende abil saab ta näidata maailmale, et suudab teha midagi palju enamat kui lihtsalt üht piruetti.

Saavutused
----------

Sophia Lucia tantsukirg väljendub paljuski. Näiteks on tema nimel järjest tehtud piruettide arvu Guinnessi rekord. Rekord sooritati 30. märtsil 2013 San Diego Dance Centeris, kui Sophia tegi esimesel katsel 47 piruetti, teisel katsel 48 piruetti ning viimasel katsel järjest 55 piruetti. Lisaks rekordile on tal oma tantsuriietuse rõivabränd California Kisses, kus ta disainib ja modelleerib tantsuriideid koos Jordyn Jonega. Sophia on juba mitu korda tulnud tantsuvõistlustel National Champion Dance USA meistriks. Aastal 2016 osales ta koos oma partneri William Jackson Beckhamiga Varnas rahvusvahelisel balletivõistlusel "Varna IBC", kus paar sai esikoha.

Sophia tantsukarjäär ei piirdu ainult võistlustega. Ta on osalenud ka telesaadetes "Tantsud tähtedega", "Dance Moms", "So You Think You Can Dance", "The X Factor", Ameerika otsib superstaari" ja "The Ellen DeGeneres Show". Näiteks aastal 2015 saavutas Sophia esikoha YouTube'i seriaalis "Teen Dance Challenge". 

Eelmisel kevadel hakkas Sophia võtma näitlemise eratunde. Ta sai peaosa filmis "A Nutcracker Christmas", mille esilinastus oli 10. detsembril 2016 telekanalis Hallmark Channel. Samuti kehastas ta lapsstaar Shirley Temple'it filmis "The Shirley Temple Story".

Perekond
--------

Sophia Lucia ema on Jackie Lucia ja vend Vinny. Neil on koer Lily.

Viited
------

1. 1 2 3 4 5  "Sophia Lucia koduleht". Originaali arhiivikoopia seisuga 22. märts 2017. Vaadatud 21. märtsil 2017.
2. 1 2 3 4  "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 22. märts 2017. Vaadatud 21. märtsil 2017.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
3. 1 2  "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 22. märts 2017. Vaadatud 21. märtsil 2017.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
4. ↑

Välislingid
-----------

* Sophia Lucia Instagram:@shophialucia5678
* Sophia Lucia Twitter: @mssophialucia
* Sophia Lucia Youtube´i konto: Sophia Lucia
**Dokumendihaldur** on laiapõhjalise ettevalmistusega asjatundja, kellel on teadmised ja oskused asjaajamisest ning arhiivitööst. 

Seoses üleminekuga elektroonilisele dokumendihaldusele on dokumendihaldurile vajalikud teadmised ja oskused infotöötlusest ja infotehnoloogiast. Dokumendihaldureid vajatakse nii avalikus kui erasektoris. Dokumendihalduril peab olema täielik ülevaade organisatsiooni tegevusest ja eesmärkidest, et koostöös juhtkonnaga tagada organisatsiooni tegevuse nõuetekohane dokumenteerimine, dokumentide haldamine ning säilimine.

Kutsekirjeldus
--------------

Dokumendihalduri põhilised ülesanded on dokumendihalduse korraldamine, dokumendihaldussüsteemi toimimise tagamine, dokumendihalduse alusdokumentide väljatöötamine, riskihaldus, arhiivihalduse korraldamine, töötajatele dokumendihaldusealaste koolituste korraldamine ja erialane nõustamine.

Dokumendihalduri tööülesannete mitmekesisus nõuab paindlikku ja kiiret tegutsemist, korrektsust, täpsust, püsivust ja kohusetundlikkust, süstemaatilist mõtlemist ning oskust planeerida oma tööd ja aega. Töö on seotud inimeste juhtimise ning teenindamisega, mis eeldab suhtlemisvalmidust, kehtestavust, koostöö-, otsustus- ja vastutusvõimet ning head suulist ja kirjalikku väljendusoskust. Dokumendihaldur puutub oma töös kokku konfidentsiaalse informatsiooniga, mis seab talle kõrged eetilised nõudmised.

Varasematel aegadel on dokumendihaldureid nimetatud sekretäriks või asjaajajaks. Lisaks neile oli paljudel asutustel oma arhivaar. Selle klassikalise tööjaotuse korral tegeles sekretär valdavalt asjaajamises olnud üksikdokumentidega (neid vormistades, registreerides, edastades jne) ja arhivaari ülesandeks oli hallata asutuse vanemaid dokumente – asutuse arhiivi.

Seoses elektrooniliste dokumendihaldussüsteemide levikuga toimub muutusi vanas klassikalises dokumendihalduse tööjaotuses. Dokumentide hulga plahvatuslik kasv muudab paratamatuks, et dokumentide haldamisel osaleb varasemast palju laiem töötajate ring. Tegelikult saavad paljud töötajad õigusi, mida neil varem ei olnud – näiteks õiguse registreerida süsteemi uusi dokumente. Samuti süveneb dokumendihalduse personali spetsialiseerumine. Näiteks vajatakse elektroonilises dokumendihaldussüsteemis dokumendihaldurile lisaks süsteemihaldurit, kes tagab riist- ja tarkvara toimimise.

Kutsekvalifikatsioon
--------------------

Dokumendihalduri erioskuste ja -teadmiste omandamine võimaldab spetsialiseerumist kitsamas valdkonnas, kus erialane tegevus nõuab spetsiaalseid infotehnoloogilisi ja dokumentatsioonialaseid teadmisi ja oskusi.

Dokumendihaldur IV kutsekvalifikatsiooni taotlemisel on nõutavad kutsestandardile vastavad teadmised ja oskused ning kõrgharidus.

Dokumendihaldur V kutsekvalifikatsiooni taotlemisel on nõutavad kutsestandardile vastavad teadmised ja oskused, kutsealane täiendkoolitus, kõrgharidus ja vähemalt kolmeaastane kutsealane töökogemus.

Vaata ka
--------

* Dokumendihaldus
* Dokumendihaldurite Ühing

Välislingid
-----------

* MTÜ DOKUMENDIHALDURITE ÜHING koduleht
* Arhiivihalduse juhised, Rahvusarhiiv, vaadatud 01.07.2017
* Sekretär, Äripäev
Brandon McMillan 2011. aastal Anaheim Ducksi särgis
**Brandon McMillan** (sündinud 22. märtsil 1990 Deltas, Briti Columbias) on Kanada jäähokimängija, kes mängib Šveitsi kõrgliiga klubis HC Ambrì-Piotta ründajana vasakäärel.

Ta alustas klubikarjääri Western Hockey League'i klubis Kelowna Rockets. 2008. aastal valis Anaheim Ducks ta NHL-i *draft* '​is 85. valikuna. NHL-is debüteeris ta Ducksi meeskonnas hooajal 2010–11. NHL-is on ta mänginud veel Arizona Coyotesis (hooaegadel 2013–14 ja 2014–15) ning Vancouver Canucksis (hooajal 2014–15).

2015. aastal suundus ta Euroopasse. Hooajal 2015–16 mängis ta Saksamaa kõrgliiga klubis ERC Ingolstadt. Aastatel 2016–201 mängis ta KHL-is. Esimesel hooajal mängis ta KHL-is Zagrebi Medveščaki ja Nižni Novgorodi Torpedo meeskonnas. 2017. aasta juulis liitus ta Riia Dinamoga. Hooaja 2019–20 teises pooles mängis ta Omski Avangardis. 2020. aasta novembris sõlmis ta üheaastase lepingu Nižnekamski Neftehimikiga. 2021. aasta septembris liitus ta HC Ambrì-Piottaga.

2008. aastal tuli McMillan Kanada kuni 18-aastaste koondisega omavanuste maailmameistriks ja võitis 2010. aastal Kanada kuni 20-aastaste koondisega juunioride maailmameistrivõistlustel hõbemedali.

Välislingid
-----------

 Brandon McMillan – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
* Brandon McMillan hockeydb.com lehel
* Brandon McMillan KHL-i kodulehel
**Süsteemitarkvara** on arvutiprogrammide kompleks, mis pakub platvormi rakendustarkvara programmidele. Süsteemitarkvarad on operatsioonisüsteemid, nagu macOS, Linux , Android ja Microsoft Windows, arvutusteaduse tarkvara, mängumootorid, tööstusautomaatika tarkvara ja tarkvara teenusena.

Rakendustarkvara on suunatud kasutajale, näiteks võimaldab luua tekstidokumente, mängida mänge, kuulata muusikat või Internetis surfata. Alati ei ole selge, kas tarkvara on süsteemitarkvara või rakendustarkvara. Paljud operatsioonisüsteemid installitakse näiteks koos integreeritud rakendustarkvaraga. Rakendusprogrammi ei loeta süsteemitarkvaraks, kui teda saab arvutist eemaldada ilma, et see mõjutaks teiste tarkvarade tööd. Erandiks on siin veebibrauserid, nagu Internet Explorer, mida Microsoft peab süsteemitarkvaraks, sest seda ei saa desinstallida. Samuti on Chrome OS ja Firefox OS puhul ainus kasutajaliides veebibrauser ja selle kaudu ka ainuke viis teisi rakendusi kasutada.

Keskne süsteemitarkvara on operatsioonisüsteem (Microsoft Windows, macOS, Linux), mis korraldab arvuti osade omavahelist koostööd, sidet arvuti sisend-väljundseadmetega ja võimaldab kasutada rakendustarkvara programme. Operatsioonisüsteemi tuum suhtleb vahetult riistvaraga, samuti korraldab suhtlust välismäludega ja programmidega.

Seadmedraiverid, sealhulgas baasvahetussüsteem (BIOS) ja seadme püsivara, teenindavad ja juhivad riistvara, mis on arvutisse sisse ehitatud või sellega ühendatud.

Kasutaja suhtleb operatsioonisüsteemiga graafilise kasutajaliidese vahendusel. Kuigi see on osa operatsioonisüsteemist, võib seda pidada rakenduseks, seega mitte süsteemitarkvaraks.

Vaata ka
--------

* Tarkvara
* Rakendustarkvara
Sophie Marceau Cannes'i filmifestivalil 2004. aastal
**Sophie Danièle Sylvie Maupu** (kunstnikunimega **Sophie Marceau**; sündinud 17. novembril 1966 Pariisis) on prantsuse näitleja ja filmitegija. 

Tänu filmile "La Boum" sai temast juba 13-aastaselt Prantsusmaal filmitäht. "La Boum 2" eest sai ta lootustandva naisnäitleja Césari.

### Karjääri algus (1980. aastad)

Taskuraha teenimiseks liitus Sophie Maupu laste ja noorte reklaamiagentuuriga, kus teda märgati.

Pärast juhuslikku prooviesinemist sai ta 1980. aastal, 13-aastaselt, oma esimese rolli Claude Pinoteau kultusfilmis "La Boum", mis ületas põlvkondadevahelisi piire. Romantilise ja mässumeelse nooruki Vici karakter tõi talle kohe kuulsuse. Ta kehastas sama tegelaskuju ka järjefilmis "La Boum 2" 1982. aastal, mis tõi talle 1983. aastal parima lootustandva naisnäitleja Césari. 

Claude Pinoteau pakkus talle 1988. aastal Valentine'i rolli romantilises komöödias "L'Étudiante", mis osutus samuti väga menukaks. 

"La Boumi" võtete ajal soovitas Claude Pinoteau tal võtta kunstnikunimi ja valida see Pariisi avenüüde nimekirjast. Ta valis Marceau, et jätta alles oma perekonnanime esitäht.

Viited
------

1. ↑  Documentaire de Séverine Liatard, France Culture, 12. aprill 2011.
2. ↑  Grassin, Sophie (märts 2013). "La Vraie Histoire de Sophie Marceau". *TéléObs*. Vaadatud 19. mail 2020.
**Doksoloogia** (vanakreeka keeles δοξολογία, *doxologia*, sõnadest δόξα, *doxa*, 'au' + -λογία, -logia, 'sõna, ütlemine') on lühike hümn või lause Jumala kiitmiseks, mis on kasutusel kristliku kiriku teenistustel. Sageli lisatakse see palvete, kiituslaulude, psalmide ja hümnide lõppu. Tava lõpetada mingi jumalateenistuse osa kindla vormeliga on pärit juudi traditsioonist, sünagoogis pidi kadiš lõpetama teenistuse iga lõigu. Kristlik doksoloogia kinnitab Kolmainsuseõpetust.

Kristluses eristatakse kaht erinevat doksoloogia vormi:

* suur doksoloogia (algab sõnadega "Au olgu Jumalale kõrges...", läänekirikus *Gloria in excelsis Deo*, idakirikus Suur austamislaul)
* väike doksoloogia (algab sõnadega "Au olgu Isale ja Pojale ja Pühale Vaimule...", läänekirikus *Gloria Patri*, idakirikus doksoloogia või väike austamislaul)

Viited
------

1. ↑
2. ↑
3. ↑
4. ↑
5. ↑
6. 1 2  "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 21. oktoober 2018. Vaadatud 21. oktoobril 2018.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
**Doktorantuur** ehk **doktoriõpe** on õppevorm ülikoolides, mille lõpus on ette nähtud doktoritöö kaitsmine ja mille lõpetamisel saadakse doktorikraad. Doktorantuuri käigus läbitakse doktoriprogramm, mille kestus on tavaliselt neli aastat. Doktoriõppes õppivat üliõpilast nimetatakse doktorandiks.

Vastavalt Eestis kehtivale ülikooliseadusele on doktoriõpe kõrghariduse kõrgeima astme õpe, mille kestel üliõpilane omandab iseseisvaks teadus-, arendus- või kutsealaseks loometööks vajalikud teadmised ja oskused. Doktoriõppe nominaalkestus Eestis on kolm kuni neli aastat. Doktoriõppe alustamise tingimus on magistrikraad või sellele vastav kvalifikatsioon. Doktorant läbib perioodilise atesteerimise ülikooli nõukogu kehtestatud tingimustel ja korras. Doktoriõpe lõpeb doktoritöö kaitsmisega. Doktoriõppe lõpetanud isikule antakse teaduskraad – doktorikraad. Doktoriõppe lõpetajale antava kraadi nimetus on filosoofiadoktor, millele lisatakse sulgudes täidetud õppekava nimetus või kitsam õppekavajärgne spetsialiseerumine. Eesti doktorikraadi ingliskeelne vaste on *Doctor of Philosophy* ja lühend on PhD. 

Nõukogude ajal oli doktorantuur tasustatav puhkus, mis oli ette nähtud doktoritöö vormistamiseks. See kestis kuni ühe aasta.

ISCED haridussüsteemide astmestiku järgi kuulub doktorantuur astmesse ISCED 6A.
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel on Eesti mägedest; Austraalia mäeaheliku kohta vaata artiklit Sinimäed (Austraalia); Eesti filmi kohta vaata artiklit Sinimäed (film)* |

---

Sõjaveteranide kokkutulek 2008. aastal Grenaderimäel
**Sinimäed** ehk **Vaivara Sinimäed** on kolm omavahel liitunud lääne-idasuunalist panka Narva-Jõesuu linnas, mis moodustavad Sinimägede pangasaarestiku. Sinimäed koosnevad Tornimäest (69,9 m), Põrguaugu ehk Grenaderimäest (83,2 m) ja Pargimäest ehk Lastekodumäest (84,6 m), mis kuuluvad Põhja-Eesti panga Vaivara klindilõiku.

Sinimägesid läbib Sillamäe-Sinimäe I kategooria kõrvalmaantee number 1344.

Vaivara Sinimäed on olnud kindlustatud mitmes sõjas. Tornimäele laskis juba Peeter I ehitada Põhjasõja ajal vaatetorni, mis oli koos mäega Rootsi valli osa, Grenaderimäel paiknes Vene grenaderiväeosa.

Sinimäed kuulusid Esimese maailmasõja ajal Vene maaväe Peterburi eelkaitseliini ning neile ja nende ümbrusse rajati 1915–1916. aastal kaitseehitisi, väliraudteevõrk jms. Kui 1916. aastal läks keisririigi pealinna kaitsmine Vaivara alal üle Vene mereväele, likvideeriti Sinimägede positsioon.

Sinimägedes toimusid Teise maailmasõja lõpus ulatuslikud kaitselahingud. 

Põrguaugumäele on rajatud mälestusplats (Sinimägede memoriaal) Teise maailmasõja ajal kaitselahingutes hukkunutele. 

Kuni Teise maailmasõjani olid Sinimäed kaetud kõrge kuusemetsaga, mis kaugelt vaadates andis mägedele sinaka värvi. Kuused hävisid lahingutes, praegune põhjanõlvade puistu sarnaneb klindialuse salumetsaga.

Galerii
-------

* Memoriaal, esiplaanil märgistatud kaevikujoonMemoriaal, esiplaanil märgistatud kaevikujoon
* Sinimägede lahingu mälestusmärgi detailSinimägede lahingu mälestusmärgi detail
* Memoriaal 1944. aastal langenud nõukogude sõjaväelasteleMemoriaal 1944. aastal langenud nõukogude sõjaväelastele
* Punaarmeelaste hauaplaadidPunaarmeelaste hauaplaadid
* Vaade vaatetornist LastekodumäelVaade vaatetornist Lastekodumäel

Vaata ka
--------

* Rootsi vall
* Sinimägede lahing
* Tannenbergi liin
* Vaivara klindilõik
* Vaivara Sinimägede Muuseum
* Sinimäe

Kirjandus
---------

* Ülo Kaevats et al. 1995. *Eesti entsüklopeedia 8*. Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus, ISBN 5-89900-003-1
* Belgia suursaadik on Sinimägedes Belgia lippude lehvitamise vastu – Õhtuleht, 29. juuli 2006.

Välislingid
-----------

* Sinimägede 360° aeropanoraam / aerofoto
* Sõdadest räsitud Sinimäed Eesti Loodus, 2004/07
**Süsteemifunktsionaalne lingvistika** (*systemic functional linguistic theory*, *systemic functional grammar,* SFL) on Michael Halliday loodud teooria, mille kohaselt on keel semiootiline süsteem, mida ei saa eraldada sotsiaalsest ega kultuurilisest kontekstist. Kõikide tekstide loomisel toetutakse süsteemivõrgustikule, millest tuleneb ka teooria nimetus. Keele abil luuakse ja edastatakse tähendusi ning need tähendused avalduvad süsteemsetes keelevalikutes. Seega, nii grammatilised kui ka leksikaalsed valikud tehakse olemasolevaid süsteemivõrgustikke kasutades. Kuna üht ja sama tähendust saab esitada mitmel viisil, siis toetubki kogu teooria arusaamale, et tekst on keelevalikute kogum.

Keel on seatud kolme sisemise metafunktsiooni järgi, mis ühest küljest annavad võimalusi keelevalikute tegemiseks. Teisalt on metafunktsioonid keelesisesed, sest varasemad keelevalikud on mõjutanud seda, milliseid valikuid järgmistes olukordades tehakse.

Metafunktsioonid
----------------

1) Ideatsiooniline ehk kujutuslik metafunktsioon annab objekti. Teisisõnu, keelevalikutega tõlgitsetakse (*construe*) reaalsust ehk suhtluses edastatakse inimkogemusi: arusaamu, mõtteid, tundeid, nähtusi jne.

2) Interpersonaalne ehk suhestuslik, mis loob suhteid osapoolte vahel. See tähendab, et keele abil antakse edasi enda identiteeti, kujundatakse suhteid teistega ning täidetakse erinevaid suhtluseesmärke (nt käsu andmine, küsimuse esitamine jne).

3) Tekstuaalne metafunktsioon, mis seob eelmised kaks tervikuks. Kogemusi tõlgitsetakse ning interpersonaalseid suhteid edastatakse tekstitasandil keelevalikutega, mis aitavad ühendada eelnimetatud üheks kohesiivseks diskursuseks.

Samas on situatsioonikontekst ehk suhtlusolukord varieeruv ning iga metafunktsioon aitabki kujundada suhtlusolukorra ja keelevalikute kindlat aspekti. Kujutuslik metafunktsioon loob tegevusvälja (*field*) ehk tekstiga peegeldatakse reaalsust (objekt, protsess, asjaolud). Suhestuslik kujundab suhtelaadi (*tenor*) ehk osaliste omavahelisi suhteid. Kolmandana loob tekstuaalne metafunktsioon suhtlusmooduse (*mode*) ehk selle, millisel viisil sõnumit edastatakse (nt suhtluskanal, teksti pikkus, sidusus jne). (Hasan, 2009, 172) Seega, situatsioonikontekst ja keel mõjutavad teineteist vastastikku ning ei saa iseseisvalt toimida. Erinevused žanrite vahel tulenevadki sellest, millise registri autor on valinud.

Viited
------

1. 1 2 3  M.A.K.Halliday (2004). *An Introduction to Functional Grammar*. London: Hodder Arnold. Lk 20-31.
2. ↑  Reet Kasik (2004). Interpersonaalse tähenduse konstrueerimine. Ühe intervjuu analüüs. *Teksti ja taustad III. Tartu Ülikooli eesti keele õppetooli toimetised*. Tartu: Tartu Ülikooli Kirjastus. Lk 34.
3. ↑  Ryqaiya Hasan (2009). The place of context in a systemic functional model. *Continuum Companion to Systemic Functional Linguistics.* London: Bloomsbury Publishing. Lk 172.
Sophie Scholli büst
**Sophie Scholl** (õieti **Sophia Magdalena Scholl**; 9. mai 1921 – 22. veebruar 1943) oli natsionaalsotsialistliku Saksamaa vastu tegutsenud ühenduse Valge Roos liige. Teda süüdistati kodumaa reetmises ja ta giljotineeriti. 

Sophie Scholl oli üks väheseid sakslasi, kes osutas Teise maailmasõja päevil tegudega vastupanu natsionaalsotsialistlikule režiimile.

Elulugu
-------

Sophie Scholl sündis viielapselises peres. Tema isa oli Forchtenbergi linnapea. Seitsmeaastaselt läks tüdruk algkooli. 1930. aastal kolis perekond Ludwigsburgi, kaks aastat hiljem Ulmi, kus isa töötas majandus- ja maksukonsultandina.

1932. aastal alustas Scholl õpinguid tütarlastegümnaasiumis. Hitleri võimuletulekul 1933. aastal astus entusiastlik Scholl Hitlerjugendisse, hiljem ajendas tema arusaam valitsevast korrast ja juutide kiusamisest teda töötama valitseva režiimi vastu.

1940. aastal lõpetas Scholl keskkooli ja asus tööle õpetajana. 

1942. aastal astus ta Müncheni ülikooli, kus tutvus Carl Muthi ja Theodor Haeckeriga, kes olid samuti valitseva korra vastu. Sama aasta suvel moodustati vastupanuliikumine Valge Roos, kus Scholl toimetas ja andis välja lendlehti.

8. veebruaril 1943 ta arreteeriti. 21. veebruaril toimus kohus, kus Valge Roosi liikmeid ristküsitleti, päev hiljem mõisteti nad riigireetmises süüdi. Giljotineerimise viis täide Johann Reichart, surmad kinnitas dr. Walter Roemer. Mitme allika kohaselt ei palunud Scholl armu ka enne pea maharaiumist. Tema viimased sõnad olid: "Päike ikka veel paistab" (*Die Sonne scheint noch*).

Valge Roosi liikmete 20. surma-aastapäeval avati Sophie Scholli mälestussammas.

Kujutamine filmikunstis
-----------------------

Sophie Scholli tegevust on kujutatud filmides "Valge Roos" ("Die weiße Rose", 1982) ja "Viis viimast päeva" (1982). 

2005. aastal valmis film "Sophie Scholl – The Final Days", mis oli 2006. aastal välismaiste filmide kategoorias nomineeritud Oscarile. 

2013. aastal valmis Saksamaal dokumentaaldraama "Frauen die Geschichte machten – Sophie Scholl". 2018. aastal tehti temast dokumentaalfilm "Death of a Nation".

Välislingid
-----------

* Sophie Scholli elulugu (*inglise keeles*)
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel on setu lauljast; samanimeliste asjade kohta vaata artiklit Taarka (täpsustus).* |

---

Hilana Taarka auks püstitatud seto lauluema kuju Obinitsa külas Setumaal
Hilana Taarka haud Obinitsa kalmistul (juuni 2019)
**Hilana Taarka** (**Darja Pisumaa**, **Darja Matrejeva**, **Vasila Taarka**; 22. märts 1856 Hilana küla, Petseri vald, Pihkva maakond, Pihkva kubermang – 27. detsember 1933 Võmmorski küla, Meremäe vald, Petserimaa) oli setu lauluema.

1920. aastatel esines ta mitmel avalikul kontserdil, sealhulgas Estonia kontserdisaalis, ning oli eeslauljaks esimesel setu laulupeol 1922. aastal.

Ta on maetud Obinitsa kalmistule.

2008. aastal tehti temast dokumentaalaineline draamafilm "Taarka".

Vaata ka
--------

* Seto lauluema kuju
* Semmeni Olli
* Maarja Pähnapuu

Viited
------

1. ↑  Kalendrileht '81 märts. Kultuur ja Elu. Veebruar 1981

Välislingid
-----------

* "Hilana Tarka suri". Päevaleht nr 1, 2. jaanuar 1934. Lk 7
* Elmar Päss. "Hilana Taarka". Eesti Kirjandus 1/ 1934
* Katre Merilaid. "Seto leelo". Uurimustöö. 2010  (vaadatud 08.07.2013)
	+ Küsitlus uurimistöö jaoks (vaadatud 5. juuli 2013)
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib rajatisest; saate kohta vaata artiklit Tunnel (saade)* |

---

North East MRT Line Singapuris
Tunnel Bjorksätravageni all Stockholmis
Tartu raudteejaama tunnel, 2012
**Tunnel** on maa- või veealune läbikäik, mis on täielikult suletud, välja arvatud sisse- ja väljapääsud, mis tavaliselt asuvad tunneli otstes.

Tunnel võib olla mõeldud jalakäijatele, autotranspordile, raudteetranspordile või kanalitele. Mõned tunnelid on akveduktid, mille kaudu voolab vesi hüdroelektrijaamadesse või tarvitamiseks joogiveena. Samuti võidakse tunnelit kasutada kanalisatsioonina, heitvee transpordiks. Tunneleid ehitatakse elektri- või sidekaablite tarbeks, kuid ka loomade läbipääsuks maanteede või raudteede alt.

Salakäigud võimaldavad mingisse piirkonda ohu korral märkamatult sisse või sealt välja pääseda, nagu Củ Chi tunnelid Vietnamis Ho Chi Minhis või salakaubavedajate tunnelid Gaza tsoonist Egiptusse. Mõned tunnelid on rajatud kaitseotstarbel, näiteks teise maailmasõja ajal Saksamaal ehitatud Mittelwerk ja Cheyenne'i mäe alune juhtimiskeskus USA-s. Tunnelisüsteeme, millesse inimesi maetakse, nimetatakse katakombideks; neid leidub paljude vanemate linnade all, kus linnasisesed surnuaiad on täitunud.

Tunnelid võivad olla transpordi seisukohalt elutähtsad. Suurlinnades paiknevad eraldi tunnelisüsteemides metrood, kus maa-aluste rongidega sõidavad iga päev sajad tuhanded inimesed. Mägistes riikides nagu Šveits võib tunnelitest aga sõltuda terve riigi transpordisüsteem.

Tunneliehituseks on kolm põhilist meetodit:

* kaevata kraav ja see pealt katta;
* puurida tunnel selle kohal asuvat maapinda eemaldamata;
* viia tunneli osad veekogu põhja, seal ühendada ja hiljem kogu tunnel veest tühjaks pumbata.

Meetodi valik sõltub tunneli eesmärgist, pinnasest ja muudest asjaoludest. Üldjuhul on tunnelid märgatavalt kallimad kui näiteks sillad, tunneliehituses on ülekulud tavalised.

Oletatavasti on maailma vanim veealune tunnel Terelek kaya tüneli Türgis Kızıli jõe all, Boyabati ja Duragani linnast lõunas. Selle vanuseks on hinnatud 2000–5000 aastat, tõenäoliselt oli see kaitseotstarbeline.

Kuna tunnelid on üldjuhul piiratud väljapääsuga suletud ruumid, millesse õhk pääseb vaid kitsaste kanalite kaudu, on põlengud tunneleis eriti ohtlikud. Ka abi pääsemist tunnelitesse on raske korraldada. Seetõttu on pikkades tunnelites ka autoõnnetused vahel märksa suurema ohvrite arvuga kui sama suurusega liiklusõnnetused maanteel.

Pikimad tunnelid
----------------

 *Pikemalt artiklis Maailma pikimate tunnelite loend*
* Delaware Aqueduct New Yorgis USAs, 137 km pikk.
* Seikan Tunnel Jaapanis on maailma pikim raudteetunnel, 53,9 km.
* Channel Tunnel, mis ühendab Inglismaad ja Prantsusmaad La Manche'i väina merepõhja alt, 50 km, millest 39 km asub merepõhja all.
* Lötschbergi Baastunnel Šveitsis, raudteetunnel, 34,5 km.
* Lærdal Tunnel Norras, 24,5 km.

Vaata ka
--------

* Tallinna tunnelite loend
* ökodukt
* vees hõljuv torutunnel

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Tunnel** |

|  |  |
| --- | --- |
|  | Tsitaadid Vikitsitaatides: **Tunnel** |
Hilariuse ordineerimine piiskopiks, 14. sajandi illustratsioon "Legenda aurea" käsikirjast
Hilariuse eluloo algus 12. sajandi käsikirjas (Codex Bodmer 127 lk 144r)
**Hilarius Poitiers'st** (u 300 või 315 Poitiers – u 368 Poitiers), ka **Poitiers' Hilarius** (ladina keeles Hilarius Pictaviensis, prantsuse keeles Saint-Hilaire) oli Poitiers' piiskop ja teoloog, on kristlik pühak ja kiriku doktor. Tema mälestuspäeva tähistab katoliku kirik 13. jaanuaril.

Eluloolist
----------

Hilarius sündis 4. sajandi alguses Poitiers's (Pictavius Gallias, tänapäeva Prantsusmaal). Kristlaseks sai ta alles täiskasvanuna, umbes aasta 345 paiku. Kodupaiga Poitiers’i piiskopina (353–368) võitles ta ägedalt ariaanluse vastu. Tema hüüdnimi oli "Malleus Arianorum" ('ariaanide vasar'), ja 1836 välja antud kirikulugu nimetas teda õhtumaa Athanasiuseks. Oma kirjatöödega ja kirikukogudel kompromissitu esinemisega sattus ta Vana-Rooma keiser Constantinus II põlu alla ning pagendati aastateks riigi idaossa, Früügiasse.

Hilarius suri 368. aasta paiku Poitiers's. Aastal 1851 kuulutas paavst Pius IX ta kiriku doktoriks.

Teoseid
-------

Pagenduses olles kirjutas Hilarius oma 12-raamatulise peateose "Kolmainsusest" (*"De trinitate libri XII"*). Viimastel eluaastatel valmis tal rida ladinakeelseid hümne ja Piibli osade kommentaare, sh Matteuse evangeeliumi (*"Commentarius in Evangelium Matthaei"*) ning Taaveti laulude (*"Tractatus super Psalmos"*) kommentaarid. Teda peetakse Milano piiskopi Ambrosiuse kõrval üheks ladinakeelsele stroofilisele hümnile aluse panijaks. Hilariusele on omistatud kolm hümni, ehkki mitte vaieldamatu kindlusega.

Viited
------

1. ↑
2. ↑
3. ↑  N. Davies.Vanished Kingdoms: The Rise and Fall of States and Nations
4. ↑  M. Weedman. Not the Athanasius of the ... - Studia Patristica XLII, Leuven 2006, lk 411
5. ↑   vt alamärkus (1)
6. ↑  "Arhiivikoopia" (PDF). Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 27. oktoober 2018. Vaadatud 27. oktoobril 2018.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)

Välislingid
-----------

* Lingid kõigi Hilariuse kirjutatud teoste ladinakeelsete tekstide juurde lehel "Documenta Catholica Omnia"
* Hilariuse teoste inglise tõlked Vikitekstides
* St. Hilary of Poitiers. Catholic Encyclopedia (1913)
* Poitiers' Hilarius OrthodoxWikis (inglise keeles)
* Hilarius Encyclopædia Britannica's
* Hilarius katoliku kiriku veebientsüklopeedias
* Hilarius portaalis Catholic online
* Hilariuse kohta Jacopo da Voragine teoses "Legenda Aurea" Vikitekstides (prantsuse keeles)

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Hilarius Poitiers'st** |
See artikkel See artikkel räägib sadamarajatisest.  Teiste tähenduste kohta vaata lehekülge Dokk (täpsustus).

---

Kuivdokk Inglismaal Gloucesteris
Ujuvdokk Singapuris (1941)
**Dokk** (hollandi keeles *dok*, inglise keeles *dock*) on rajatis laevade veest väljatõstmiseks. Dokke kasutatakse laevade ehitamiseks ning dokkimiseks ehk nende veealuse osa ülevaatamiseks ja remondiks. Eristatakse kuivdokke ja ujuvdokke.

Kuivdokk
--------

 *Pikemalt artiklis  Kuivdokk*
Kuivdokk on ehitis, mille põhiosa on varjaga (dokivari) suletav veetihe bassein ehk dokikamber. Dokkimiseks tuuakse laev kambrisse, dokivari suletakse ja vesi pumbatakse kambrist välja. Laev jääb kuivale, toetudes dokikambri põhjale paigaldatud alustugedele ehk kiilplokkidele. 1980. aastail oli suurim 970 m pikk ja 100 m lai sügavusega 14,5 m Jaapanis 1972. aastal valminud kuivdokk, mis oli kavandatud, et ehitada laevu dedveidiga kuni miljon tonni.

Leidub ka selliseid kuivdokke, millesse pärast dokivarja sulgemist pumbatakse vett juurde ning veepinna tõustes tõmmatakse laev sissesõidukanali kõrvale veekogu tavalisest tasemest kõrgemal asuva astangu kohale, kus on alustoed, millele laev vee dokist väljalaskmisel laskub. Niisugust dokki nimetatakse täidetavaks kuivdokiks.

Eestile lähimad kuivdokid on Helsingi lähedal Suomenlinnas ja Liepājas Tosmare laevatehases.

Ujuvdokk
--------

Ujuvdokk Tallinnas Paljassaare sadamas 1988. aastal
Ujuvdokk on tankideks jaotatud pontoon, millel on üks või kaks külgseina ehk torni. Tankide täitmisel veega ujuvdokk sukeldub ja laev viiakse tornide vahel oleva dokiteki ehk staapelteki kiilplokkide kohale. Vee väljapumpamisel tankidest ujuvdokk kerkib, tõstes laeva staapeltekil asuvatele kiilplokkidele. Suurte ujuvdokkide tõstevõime on kuni 100 000 tonni (pikkus kuni 300 m, laius kuni 60 m).

Dokkidel on mehhanismid ja muud seadmed laevade sissetõmbamiseks ja kiilplokkidele paigutamiseks, veepumbad, kraanad ning elektrienergia, auru, vee, suruõhu, hapniku ja muu vajalikuga varustamise süsteemid.

Eestis on ujuvdokid BLRT Tallinna Laevatehases ning Lahesuu sadamas.

Dokk võib olla ka lüüsi või dokivarjaga muust akvatooriumist eraldatud sadamabassein suure tõusu ja mõõnaga piirkonnas. Dokis hoitakse veetase muutumatu.

Ajalugu
-------

Maailma vanim teadaolev dokk pärineb Induse kultuurist 2400 eKr. See asus Lothali asulakohas, mis asus tänapäeva Indias Kāthiāwāri poolsaare kirdeosas Khambhāti lahe tipus Sabarmati jõe suudmes jõe läänekaldal. Selles lahes on tõusu ja mõõna vahe väga suur. Insenerid rajasid sinna trapetsikujulise struktuuri, mille pikkus oli keskmiselt 37 m ja laius 21,8 m. See oli rajatud põletatud tellistest. Tõusu ajal sõidutati laev kiilplokkidele, mõõna ajal jäi laev kuivale ning seda sai parandada ja uurida. Järgmise tõusu ajal sai laevaga sõita merele. Niisuguse ehitise rajamine nõudis suuri teadmisi näiteks hüdrograafia vallast, sest Sabarmati muutis sageli oma sängi.

Viited
------

1. 1 2 3 4  Tehnikaleksikon, lk. 72
2. 1 2  Mereleksikon. Tallinn, 1996. Lk 55

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Dokk** |
Tiina Intelmann (2011)
**Tiina Intelmann** (sündinud 1963) on Eesti diplomaat, Euroopa Liidu suursaadik Somaalias.

Elulugu
-------

Tiina Intelmann lõpetas 1987. aastal Leningradi ülikooli itaalia keele ja kirjanduse alal ning töötas seejärel õpetaja ja tõlkijana.

Ta töötab välisministeeriumis alates 1991. aastast. Aastatel 1999–2002 oli ta Eesti alaline esindaja Viinis OSCE juures. Märtsist 2005 kuni 2011. aastani oli ta Eesti alaline esindaja ÜRO juures. Jaanuarist novembrini 2011 oli ta Eesti suursaadik Iisraelis ja juunist 2011 ühtlasi suursaadik Montenegros. 

12. detsembril 2011 valiti ta Rahvusvahelise Kriminaalkohtu assamblee presidendiks. Ta oli selles ametis 2014. aastani. 

Aastatel 2014–2017 oli ta Euroopa Liidu delegatsiooni juht Libeerias. 2017–2021 oli Intelmann Eesti suursaadik Suurbritannias.

2021. aasta septembrist on ta Euroopa Liidu suursaadik Somaalias.

Viited
------

1. 1 2  "Tiina Intelmann becomes the European Union Ambassador in Somalia". *MFA*. 02.09.2021.
2. ↑  The Washington Diplomat, 2011. Her Excellency Tiina Intelmann. Vaadatud 12.06.2012.
3. ↑  Kaks eestlast asub juhtima ELi saatkondi, Postimees, 9. juuli 2019.
**Adiste Algkool** oli algkool Põlva vallas Himmastes.

Adiste kool asutati 19. sajandi 20. aastatel. Pärimuste järgi esimene kooliõpetaja Toru Toomas ei osanud lugeda ega kirjutada, vaid üksnes laulda. Aastatel 1826–1830 toimus kool ühel päeval nädalas talu rehetoas. 1832. aastast oskas kooliõpetaja juba lugeda ja kirjutada, kuid peale testamendi ja lauluraamatu muid õppevahedeid ei olnud. Esimene koolimaja ehitati Adistesse 1860. aastal. 1864. aastast hakati õpetama kirjutamist ja rehkendust, ühtlasi võeti kasutusele seinatahvel ja kriit. 1874. aastal hakati õpetama maateadust.

20. sajandi esimestel kümnenditel oli koolmeistriks Samuel Sabre.

1929. aastast oli Adistes koolmeistriks Albert Ivask, kes aastatel 1930–1940 oli Adiste Algkooli direktor. 1930. aastal muudeti Adiste Agkool 6-klassiliseks kooliks. 1931. aastal hakati rajama kooliaeda.

Adiste Algkool suleti 1965. aastal.

Viited
------

1. ↑  A. Madiberg. Ajalooline traditsioon Põlva kihelkonnast Kähri, Kioma, Karilatsi, Koiola, Moisekatsi vallast, korjatud 1927. a. suvel
2. ↑  "Heino Rannap. Eesti kooli ja pedagoogika kronoloogia" (PDF). Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 16. oktoober 2015. Vaadatud 24. veebruaril 2016.
3. ↑  Enn Esko. Albert Ivask – unustamatu kooli- ja kirjamees Taevaskojast. Koit, 14. september 2006
4. ↑  Priit Laanoja. Klade. Ümbertrükk. 2012, lk 81

Välislingid
-----------

* Rahvusarhiivi fotode andmebaas. Adiste algkool. Koiola vald, 1918
* E-kultuuripärand. Võumaa Muuseumi fotokogu. Adiste algkooli hoone, 1948
* Eesti Muuseumide Veebivärav. Põlva Talurahvamuuseumi fotokogu. Adiste kool
**Matronüüm** on isiku liignimi, mis põhineb ema, vanaema või varasema naissoost esivanema eesnimel. Isa, vanaisa või varasema meessoost esivanema eesnimel põhinev nimi on patronüüm. Patriarhaalsetes ühiskondades on matronüümidest moodustatud liignimed tunduvalt vähem levinud kui patronüümid. Minevikus kasutati matronüüme tihti vallaslaste puhul. Ka siis, kui naine oli ühiskonnas tuntud või kõrgelt hinnatud, said tema järeltulijad tema nimel põhineva matronüümi.

Kasutamine
----------

### Island

Islandil kasutatakse siiani matronüümi või patronüümi perekonnanime asemel (vaata Islandi isikunimed).

### Soome

Vanasti pandi Soomes naistele matronüümid ja meestele patronüümid, näiteks Ainontytär (Aino tütar) või Pekanpoika (Pekka poeg). Alates 19. sajandist on kasutusel perekonnanimed.

### Inglismaa

Kuigi paljud inglise matronüümid pandi vallaslastele, ei olnud sugugi haruldane matronüümide kasutamine ka abielus olevate naiste laste puhul. Näiteks oli keskajal levinud komme kasutada matronüüme laste puhul, kelle isa suri enne lapse sündi. Lastele pandi matronüüm mõnikord ka siis, kui lapse isa nimi oli võõrapärane, seda oli raske hääldada või oli selle tähendus ebaõnne toov. Tahtejõuliste naiste lapsed võisid matronüümi saada; samuti lapsed, kelle isikunimi oleks võidud segamini ajada nõo või naabri omaga. Levinud inglise matronüümid on Beaton, Custer, Tiffany, Parnell, Hilliard, Marriott, Ibbetson, Babbs ja Megson.

### Ameerika Ühendriigid

Tänu perekonnamudelite mitmekesisusele on Ameerika Ühendriikides esile kerkinud mitmesuguseid nimepanemistavasid. Traditsioonilised meesliini arvestavad nimesüsteemid on siiski enamuses. Teise laine feminism on mõjutanud paljusid naisi säilitama oma sünnijärgset nime, sugupuud ja individuaalset identiteeti eraldiseisvana oma partneri omast. Seepärast on levinud komme, et vanemad annavad lastele kaks perekonnanime, mis võivad olla kas sidekriipsuga või ilma. Samuti on saanud tavaks perekonnanimede ühendamine täiesti uue perekonnanime loomisega, või mõeldakse välja uus perekonnanimi; need valikud võimaldavad tervel perekonnal kanda sama perekonnanime. Lisaks on naistel kombeks abielludes jätta alles oma neiupõlvenimi, tihtilugu ilma feminismi mõjudetagi. Tavaliselt pannakse sellistel juhtudel lastele isa perekonnanimi.

Vaata ka
--------

* patronüüm

Viited
------

1. ↑  Bowman, William Dodgson. *The Story of Surnames*. London, George Routledge & Sons, Ltd. 1932. No ISBN.
Tiigiveski spordiplats 1928. aasta Tallinna plaanil.
Joonis, kus asuks Tiigiveski Spordiplats tänapäeva kaardil.
**Tiigiveski jalgpalliväljak** on Tallinna vanim jalgpalliväljak, mis rajati 1913. aastal, Härjapea jõe kaldale.

Tiigiveski park ja staadion
---------------------------

Aja jooksul Tiigiveski paistiik reostus ja muutus mülkaks. Linnavalitsuse korraldusel täideti 200 meetri pikkune tiik 1910–1911 „Estonia" vundamendiaugust saadud pinnasega. Linnaaednik Hans Lepa eestvedamisel rajati 1910.-1912. aastatel Juhkentali tänavast lõuna poole Tiigiveski park. Koos pargiga rajati ka 0,9 ha suurune puukool ja kasvuhoonetega aiand. Tiigiveski täidetud alale alustati peagi jalgpallistaadioni rajamist. 

1913. aastal valminud jalgpalliväljak on vanim Tallinnas. Varem mängiti jalgpalli heinamaadel. Kuna see oli esimene jalgpalliväljak, siis peeti seal 1921. aastal esimene maavõistlus ning meie koondise vastaseks oli Rootsi jalgpallikoondis. Kui valmisid spordiühingute „Sport" ja „Kalevi" jalgpallistaadionid, siis Tiigiveski väljakul enam suuri võistlusi ei peetud.

Pärast 1921. aasta eesti meistrivõistlusi jalgpallis, keelati Tiigiveskil igasugune spordiharjutamine ja spordi võistlused ära, kuna see segas lähedal asuva haigla patsiente. 1922. aasta kevadel lubati siiski spordiharjutamine, kuid võistluste korraldamine oli endiselt keelatud.

Viited
------

1. ↑  
 Tiigiveski park ja staadion
2. ↑   Tiigiveski park

Välislingid
-----------
Matrena Nogovitsõna (2017)
**Matrena Stepanovna Nogovitsõna**, ka **Rena Nogovitsõna**, (vene keeles Матрёна Степановна Ноговицына; sündinud 6. novembril 1991 Mugudais Tšuraptša ulussis Jakuudi-Sahha NSV-s) on jakuudi kabetaja, maailmameister,  rahvusvaheline suurmeister. 

Ta on võitnud maailmameistrivõistlustelt rahvusvahelises kabes kaks medalit: 2010. aastal Ufas pronksmedali ja 2011. aastal Rivnes hõbemedali. Euroopa meistrivõistlustelt rahvusvahelises kabes tõi ta kolmel korral pronksmedali (2004, 2008, 2016).

Lühema ajakontrolliga kabevõistlustel on ta olnud veelgi edukam. Ta on tulnud kahel korral maailmameistriks naiste välkkabes (2013, 2017), kahel korral naiste kiirkabes (2015, 2016), Euroopa meistriks naiste välkkabes (2016) ja 2016. aastal İzmiris peetud esimestel Euroopa naiste karikavõistlustel supervälkkabes sai ta esikoha. 

Tema treenerid on Nikolai Kõtškin noorem ja Aleksandr Georgijev.

Haridustee
----------

Ta lõpetas Korkini-nimelise Tšuraptša Vabariikliku Spordiinternaatkooli kuldmedaliga. Seal arendas ta kabetajameisterlikkust Nikolai Kõtškin vanema, Marija Bõrdõnnõrova ja Nikolai Kõtskin noorema käe all. 

2008. aastal asus Nogovitsõna õppima Peterburi Riiklikku Majandusülikooli.

Viited
------

1. ↑  Championship Women 1973–2011[*alaline kõdulink*]. daminator.eu
2. 1 2 3  2016. aasta EM tulemused. europedraughts.org
3. ↑  2008. aasta EM tulemused. europedraughts.org
4. ↑  2004. aasta EM tulemused. europedraughts.org

Välislingid
-----------

* Якутянка Матрена Ноговицына – четырехкратная чемпионка мира!. 10. mai 2017. sportsakha.com
Mats Neumann 1893. aastal
**Mats Neumann** (5. aprill 1849 Tuule talu, Holstre vald, Paistu kihelkond – 23. juuni 1921) oli Eesti varase ärkamisaja tegelane Paistu kihelkonnas.

Elulugu
-------

Aidu valla Muri talu peremees – esimene omanik. Asus Muri tallu koduväiks umbes 1870. aastal.

Aidu ja Paistu vallavanem (1878 Aidu vallavanem)  , 1886 aastani oli maakonna nekrutivõtmise komisjoni saadik. 
Nimetatud kui Paistu-Aidu endine vallavanem ja siiamaalne kommissioni saadik.

Paistu koguduse vöörmünder (vastav märge aasta kohta 1916.a. 

Osales Viljandi Eesti Põllumeeste Seltsi tegevuses, sealhulgas koduloomade, põllu- ja käsitöö väljanäitustel, saades auhindu vähemalt aastatel 1886, 1888, 1890, 1905.    

1887 Aleksandrikooli Paistu kihelkonna abikomitee asutaja liige. 

1888 Paistu kaupluse asutaja ja Paistu alevi hoonete ehitaja. Pakkus 1909. aastal Paistu seltsidele, et annab / ehitab neile Muri talu maale hoone / ruumid, kuid jäi ellu viimata. 

Paistu turnipidude üks kaaskorraldajaid (peod toimusid Muri talu heinamaal). 

1895 Paistu esimese jaanitule kontserdi üks korraldajaid koos F. Saebelmanni ja P. Ruubeliga. Toimus Muri talu heinamaal. 

Paistu Vabatahtliku Tuletõrje Seltsi asutaja ja esimees ;

Paistu Haridusseltsi asutajaliige ja esimees;

Üks peamisi Paistu rahvamaja idee algatajaid.

Raamatuid
---------

* "Paistu kroonika 1834 - 1944, ärkamisaja häll", Paistu kihelkonna ja küla ajaloo kohta ning rolli kohta ärkamisajal, Jaak-Adam Looveer, 2021.

Isiklikku
---------

Tema abikaasa oli Mari Neumann (Arro), 1849–1913. Sündis Muri talus, Aidu vallas, Paistu kihelkonnas.

Neil oli viis last: Hans Neumann, Jakob Neumann, Anna Neumann, Jaan Neumann ja Marie Neumann.

Viited
------

1. ↑  "Sakala nr. 12, 13 mai 1878".
2. ↑  "Sakala nr. 40/41, 11 november 1878".  1886
3. ↑   "Sakala nr. 14, 26 aprill 1886"
4. ↑  "Sakala nr. 70, 22 juuni 1916"
5. ↑  "Sakala nr. 38, 20 september 1886"
6. ↑  "Sakala nr. 39, 1 oktoober 1888"
7. ↑  "Eesti Postimees ehk Näddalaleht: ma- ja linnarahvale, nr. 38, 18 oktoober 1890"
8. ↑  "Sakala nr. 73, 26 september 1905"
9. ↑  "Sakala nr. 19, 9 mai 1887"
10. ↑  "Sakala nr. 30, 25 juuli 1887"
11. ↑  "Meie Kodumaa, 9 veebruar 1909"
12. ↑  "Sakala nr. 20, 21 mai 1888"
13. ↑  "Postimees nr. 144, 4 juuli 1895"
14. ↑  "Sakala nr. 145, 16 detsember 1936"
\*
**Harilik silmarohi** (*Euphrasia officinalis L.*) on mailaseliste sugukonda silmarohu perekonda kuuluv taimeliik. Rahvapärased nimetused on silmalill, silmaleht, kärnarohi, arnekahain.

Harilik silmarohi on 3–40 cm kõrgune üheaastane rohttaim, mida kasutatakse ka ravimtaimena.
Harilikku silmarohtu söödataimena ei kasutata, sest kariloomad seda enamasti ei söö. Poolparasiidina kasutab harilik silmarohi ära kõrge söödaväärtusega kõrreliste vett, seega võib taime pidada umbrohuks.
Harilikul silmarohul on põletiku- ja allergiavastane toime.

Levik
-----

Peamiselt levinud Euroopas, harva ka Siberis. Eestis on tavaline rohttaim päris- ja rannaniitudel, metsa- ja teeservadel ning rohtunud põldudel. Kasvab pigem kehval pinnasel, kus on võimeline konkureerima teiste taimedega.

Botaaniline kirjeldus
---------------------

Tegemist on üheaastase taimega. Paljunemine toimub seemnetega.

Taime kõrgus on 3–40 cm. 

*Euphrasia officinalis L.* illustratsioon: Prof. Dr. Otto Wilhelm Thomé *Flora von Deutschland, Österreich und der Schweiz* 1885
### Maa-alune osa

Nõrgalt arenenud juurestik, kinnitub haustorite abil teiste taimede juurtele.

### Vars

Püstine, lihtne või harunenud vars.

### Leht

Munajad hambulise või hõlmise servaga ilma rootsuta lihtlehed. Peaaegu sõrmroodsed. Asetus varrel on vastakuti. Varre tipupoole muutuvad kõrglehtedeks.

### Õis

Kahesugulised kaheli õiekattega väikesed õied. Nii kroon kui tupp on liitlehised. Tupp on putkjas või kellukjas, lõhestunud neljaks. Tipmed on paarikaupa kokku kasvanud. Õiekroon valkjas või lillakas, tumedamate joonte ja kollase täpiga ja kitsa putkega. Kroon on kahehuuleline, ülemine kahe ja alumine kolme hõlmaga. Krooni pikkus kuni 1 cm. Õied asuvad ühekaupa kõrglehtede kaenlas, moodustavad tipmise kobara. Õitsemisaeg juunist septembrini.

### Vili

Piklik ja veidi lamendunud kupar. Seemned on rippuvad.

Keemiline koostis
-----------------

Iridoidid (annab kibeda maitse, kaitsemehhanism), lignaanid (taimne pigment), flavonoidid (annavad õiele kollase pigmendi) ja tanniinid (toksiin, kaitsemehhanism).

Kasutamine ravimtaimena
-----------------------

Kogutakse terve maapealne osa taime õitseajal. Tarvitatakse värskelt või kuivatatult.
Silmarohu ürt (*Euphrasiae herba*) on põletiku- ja allergiavastase, kõhtu kinnistava, kootava ning rahustava toimega. 

Tõmmise valmistamine: kaks supilusikatäit ürti kolme klaasi keeva vee kohta. Lasta seista kaetult, kuni jahtunud.
Põletikus silmi loputada, kurguvalu korral kuristada või loputada suud ürditõmmisega.
Kange nohu vastu tarvitada ekstrakt (2–3 tl päevas). Kõhumahlade nõret soodustab ürdipulber (2 g päevas). Keedist kasutada väliselt silmalaugude lõdvenemise, pikaajalise silmapõletiku ja nõrga nägemise puhul.

Viited
------

1. 1 2 3 4  Ain Raal, „Maailma taimede entsüklopeedia", Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus, 2010
2. 1 2 3 4 5 6 7 8 9  Harilik silmarohi, vaadatud 23. aprillil 2017
3. ↑  Harilik silmarohi, vaadatud 23. aprillil 2017
4. ↑  Harilik silmarohi, vaadatud 23. aprillil 2017
5. ↑  Stud Med J. Lääts. „Kodumaa ravimtaimed", Tallinn: Olion, 2003

Välislingid
-----------

* Harilik silmarohi andmebaasis eElurikkus Muuda Vikiandmetes
**Hishām Muḩammad Qandīl** (araabia keeles هشام محمد قنديل, levinud nimekujud ka **Hesham Qandil** ja **Hisham Kandil**; sündinud 17. septembril 1962) on Egiptuse insener ja riigiametnik, kes oli 2. augustist 2012 3. juulini 2013 Egiptuse peaminister. Ta ei kuulu ega ole oma elus kuulunud ühtegi poliitilisse parteisse.

Qandīl on elektriinsener, kes on omandanud hariduse Egiptuses ja Ameerika Ühendriikides. Alates 1985. aastast töötas ta Egiptuse valitsusasutustes, tegeledes niisutuse ja hüdroenergia projektidega.

21. juulil 2011 nimetati ta Egiptuse veevarude ja niisutuse ministriks. Oma ametiajal kaitses ta ühtlasi Ameerika Ühendriikides Põhja-Carolina Osariigi Ülikoolis doktorikraadi bioloogilise ja põllumajandusliku inseneriasjanduse alal.

2. augustil 2012 nimetas president Muḩammad Mursī Qandīli riigi uueks peaministriks. Kuigi Qandīl on praktiseeriv muslim ja Muslimi Vennaskonna suhtes positiivselt meelestatud, ei peetud teda kui poliitiliselt sõltumatut isikut väga tõenäoliseks peaministrikandidaadiks. Qandīli valitsuskabinet oli suuresti tema enda nägu, koosnedes peamiselt parteitutest tehnokraatidest: 35 ministrist oli parteide esindajaid vaid kolm.

3. juulil 2013 kukutas sõjavägi võimult president Mursī. Samal päeval tagandas apellatsioonikohus ametist ka peaminister Qandīli, mõistes ta kohtuotsuse täitmata jätmise eest üheks aastaks vangi. Samal päeval võttis sõjaväepolitsei Qandīli vahi alla.

  



|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**Kamāl Aḩmad al-Ganzūrī** | **Egiptuse peaminister**2012–2013 | Järgnev**Muḩammad al-Barāda‘ī** |