recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Jermiši rajoon** (vene keeles *Ермишинский район*) on 2. järgu haldusüksus (munitsipaalrajoon) Venemaal Rjazani oblasti kirdeosas. Rajooni keskus on Jermiši alev.

Rajoon piirneb põhjas ja kirdes Nižni Novgorodi oblasti Võksa linnaringkonna ja Voznessenskoje rajooniga, idas Mordva Vabariigi Tenguševo rajooniga, kagus Kadomi rajooniga, edelas Pitelino rajooniga ja läänes Kassimovi rajooniga.

Rajooni pindala on 1342,82 km². Elanike arv oli 2012. aastal 8527, 2009. aastal 9331 ja 2002. aastal 10 926.

Jermiši rajoonis on 61 asulat, mis kuuluvad ühe linnaasunduse (Jermiši alevi) ning viie külaasunduse koosseisu.

Rajooni tähtsamad jõed on Jermiš, Mokša ja Oka.

Rajooni rahvastiku moodustavad venelased, mordvalased ja tatarlased.

Viited
------

1. ↑  26. Численность постоянного населения Российской Федерации по муниципальным образованиям на 1 января 2018 года, vaadatud 23.01.2019.
**Füsioloogiline akustika** on akustika haru, mis uurib inimeste ja loomade heli tajumise ja tekitamisega seotud elundite ehitust ja talitlust.

Kuulmine on närviimpulssideks muudetud heli. Inimese kuulmiselund on kõrv. Kõrvad aitavad meil orienteeruda ruumis, määrata heliallikate kaugust ja suunda. Kuulmiselundiga on otseselt seotud tasakaaluelund. Kuulmiskeskus asub oimusagarates, tasakaaluelund asub sisekõrvas.

Kõrva ülesanne on vastu võtta helivõnkeid õhust, analüüsida helispektreid ja kodeerida heli närvisüsteemile arusaadavasse keelde; seejärel saadetakse see edasiseks töötlemiseks ajju. 

Helilained kanduvad kõrvalesta ja välise kuulmekäigu kaudu trummikilele, mis hakkab võnkuma. Keskkõrvas olevad kuulmeluukesed suunavad võnked sisekõrva, kus helilained muudetakse närviimpulsiks. Sisekõrvast väljuva kuulmisnärvi kaudu liiguvad närviimpulsid peaajus oimusagarani, kus asub kuulmiskeskus. Selle füsioloogilise protsessi tulemusena muudetakse närviimpulss meile arusaadavaks heliks või sõnaks.
**Krimm** on perekonnanimi.

Statistika
----------

2022. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Krimm 38 inimesel: 47 mehel ja 40 naisel. Perekonnanimede levikult oli Krimm meeste puhul 1161. kohal ja naiste puhul 3047. kohal. Kõige levinum oli perekonnanimi Krimm vanuserühmas 20–24, kus neid on 10 000 elaniku kohta 1,28. Perekonnanimi Krimm oli levinuim Pärnu maakonnas, kus neid on maakonna 10 000 elaniku kohta 2,86.

19. sajandi algul pandi pärisorjusest vabastamise käigus talupoegadele Tartumaal Kodavere ja Kambja kihelkonnas, Harjumaal Keila ja Nissi kihelkonnas, Järvamaal Ambla ja Peetri kihelkonnas, Läänemaal Märjamaa ja Varbla kihelkonnas, Virumaal Viru-Nigula kihelkonnas, Võrumaal Rõuge kihelkonnas, Saaremaal Karja kihelkonnas ning Pärnumaal Pärnu-Elisabethi kihelkonnas nimeks Krimm, Grimm ja Krim kokku 14 korral (normaliseeritult Krimm).

Nimede eestistamise käigus loobuti 1935. 1937. ja 1939. aastal nimest Krimm 6 korral ning uuteks nimedeks võeti Kirsileht, Saarep, Tammera, Undla ja Ülavere.

Nime kandjaid
-------------

* Aino Krimm (Põldmäe-Undla), eesti kirjandusloolane (1910–1992)
* Aleksander Krimm, eesti seltskonnategelane ja Kadrina Hariduse Seltsi esimees (1868–1942)
* Kaarel Krimm, eesti kirjanik (1863–1894)
* Melania Krimm, eesti luuletaja (1894–1978)
* Valter Krimm, eesti notar ja poliitik (1902–1944)
* Virve Krimm, eesti tõlkija (1938–2017)
* Voldemar Krimm, eesti poksija (1946–)

Viited
------

1. ↑  Statistikaamet: Nimede statistika (vaadatud 16.12.2022)
2. ↑  Onomastika andmebaas. Nimede panemine: Krimm.
3. ↑  Onomastika andmebaas. Nimede eestistamine: (vana nimekuju): Krimm.

Välislingid
-----------

* Krimm statistikaameti andmebaasis
**Erakond Res Publica** [resp'ublika] oli 8. detsembrist 2001 kuni 15. novembrini 2006 tegutsenud Eesti erakond.
Varem kasutati ametliku nimena nime **Ühendus Vabariigi Eest – Res Publica** (lühend: *ÜVE-RP* või *RP*).

Erakonna majandusprogrammi eesmärk oli pikaajaline ressursse säästev majanduskasv.

Ajalugu
-------

Erakond Res Publica asutati inimestega ühendusest Res Publica. 2001. aastal muudeti MTÜ juriidiliselt erakonnaks, sest grupp noori otsustas Res Publica abil hakata muutma Eesti poliitilist kultuuri. Ühe aastaga astus erakonda ligi tuhat uut liiget, oma õla panid alla sajad toetajad ning selle tulemusel sündiski 8. detsembril 2001 Eestis uus erakond. 

2003. aasta Riigikogu valimistel saatis erakonda edu: parlamenti saadi 28 mandaadiga (võrdselt Keskerakonnaga). Seejärel moodustati Juhan Partsi juhitav valitsuskoalitsioon, kuhu kuulusid ka Reformierakond ja Rahvaliit. 

Res Publicas oli 1. juunil 2003 umbes 4100 liiget.

4. aprillil 2006 teatasid erakond Isamaaliit ja erakond Res Publica kavatsusest ühineda. 4. juunil pälvis ühinemisotsus Pärnus mõlema erakonna suurkogu toetuse. Ühinenud erakonna nimeks pakuti algul nime Erakond Eesti Eest, hiljem sai erakondade volikogude toetusel nimeks Isamaa ja Res Publica Liit. Sügisel 2006 erakonnad ühinesid.

Esimehed
--------

Res Publica esimeesteks on olnud:

* Rein Taagepera – 8. detsember 2001 – 24. august 2002
* Juhan Parts – 24. august 2002 – 4. juuni 2005
* Taavi Veskimägi – 4. juuni 2005 – 4. juuni 2006

Viited
------

1. ↑  Eesti Erakondade Ajalugu

Välislingid
-----------

* Rene Leiner. "EKSPRESSI ARHIIVIST | Res Publica esimese töötaja paljastus: eemaldasime öösel koos Priit "Papa" Sibulaga sisevalimiste valimiskasti põhja ja asusime hääli üle lugema" Eesti Ekspress, 27. aprill 2021
**Mart Porila** (sündinud 5. veebruaril 1936 Põlva vallas Võrumaal) on eesti ajakirjanik ja agrotehnikateadlane.

Elulugu
-------

Mart Porila on talupidaja poeg.

Lõpetas 1953 Tartu Raudteetranspordi Tehnikumi, 1959 EPA insener-mehaanikuna, 1963–1967 Leningradi Põllumajanduse Instituudi aspirant, tehnikakandidaat (1967, samas), väitekiri "Экспериментально-теоретическое исследование процесса гранулирования травяной муки". Oli 1953–1955 Tartu masina-traktorijaama jaoskonnamehaanik, 1959–1961 Tihemetsa Põllumajandustehnikumi õpetaja, 1961–1962 Tartu rajooni Lenini-nimelise näidiskatsesovhoosi vanemtehnoloog, 1962–1963 Eesti NSV TA Loomakasvatuse ja Veterinaaria Instituudi (ELVI) mehhaniseerimise osakonna insener-konstruktor, 1967–1968 EPA autode ja traktorite kateedri assistent, 1969–1970 loomakasvatuse mehhaniseerimise kateedri vanemõpetaja, 1970–1973 ELVI sektorijuhataja, 1973–1983 J. Gagarini nimelise NST seakombinaadi peainsener, 1983–1986 ENSV Agrotööstuskoondise Teaduse ja Propaganda Peavalitsuse juhataja, 1986–1988 Eesti Maaviljeluse ja Maaparanduse Teadusliku Uurimise Instituudi (EMMI) eksperimentaalosakonna juhataja, 1988–1992 Riikliku Projekteerimise Instituudi Eesti Maaehitusprojekt peatehnoloog, 1992–2001 ajalehtede Eesti Maa, Maaleht ja ajakirja Maamajandus toimetaja, 2002–2006 põllumehe kalender-teatmiku "Aastavakk" vastutav toimetaja. Õpetanud autode ja traktorite ehitust, põllumajandust ja loomakasvatuse mehhaniseerimist ning elektrifitseerimist.

Teadustöö
---------

Uurimisvaldkond: põllumajanduse tehnoloogia, suurfarmide keskkonnamõju. Eesti NSV teeneline insener (1981). Akadeemilise Põllumajanduse Seltsi liige (1989). Üle 30 teadustrükise, arvukalt aimeartikleid.

Teoseid
-------

* Seadmeid loomafarmidele (kaasautor). Tallinn, 1964
* Farmide mehhaniseerimine. Tallinn, 1970, 2. trükk 1987
* Piistaoja hoiab Pooli vaimu. // Maamajandus (2000) nov
* Eesti veisetõud uues katsefarmis. // Maamajandus (2000) nov
* Punane kari kosub. // Maamajandus (2001) apr
* Ökoloogiline imperatiiv Piiblis. // Aastavakk (2005).

Viited
------

1. 1 2 3 4  Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide

Kirjandus
---------

* Eesti Põllumajanduse Akadeemia õppe-teadusliku koosseisu bio-bibliograafiline teatmeteos 1951–1981. Trt, 1981, 147
* Eesti Loomakasvatuse ja Veterinaaria Teadusliku Uurimise Instituudi teaduskoosseisu biobibliograafia 1947–1990. Tallinn, 1992, 45, 129.
* *Eesti teaduse biograafiline leksikon.* 3. köide: *N–Sap* TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013

 *Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.*
**Eraadvokaat** oli Venemaal alates 1874. aastast tegutsenud advokaatide liik.

Kuna 1864. aastal advokaatidele esitatud nõuded olid liiga kõrged, lubati advokaadiametit pidada ilma juriidilise kõrghariduseta isikutel, kes olid sooritanud eksami praktiliste õigusküsimuste ja seaduste tundmise alal ja saanud tõendi, mis lubas tal ajada võõraid asju kohtuasutuses, kes oli selle tõendi väljastanud. Juriidilise kõrgharidusega isikutele anti eraadvokaadi tõend ilma eksami sooritamiseta. 1889. aastal laiendati eraadvokaatide tegevus ka Eestisse. Alates 1924. aastast Eestis uusi eraadvokaate enam vastu ei võetud.

Eraadvokaatide loend (1938)
---------------------------

12. mail 1938 otsustas Vannutatud Advokaatide Nõukogu lugeda järgmised eraadvokaadid kuuluvaiks Advokatuuri juurde (RTL 1938, 44):

### Tallinna Ringkonnakohtu ringkond

* Joonas Haarmann, Tallinn
* Osvald Idell, Tallinn
* Aleksander Jõeäär, Tallinn
* Adolf Korris, Haapsalu
* Richard Marten, Tallinn
* Karl Palk, Kuressaare
* Gustav Pohla, Rapla

### Tartu Ringkonnakohtu ringkond

* Eduard Arrak, Võru
* Jakob Johanson, Tartu
* Christian Luha, Tartu
* Jaan Peri, Valga

### Viljandi Ringkonnakohtu ringkond

* Mihail Aleksinsky, Viljandi
* Joosep Liiv, Pärnu
* Heinrich Soo, Pärnu
* Aleksander Soosaar, Väinjärve vald

### Rakvere Ringkonnakohtu ringkond

* Peeter Lainevool, Tapa
* August Necks, Narva
* Eduard Valdmann, Rakvere
**Salos** (Vene keeles Солы) on alev Leedus Rokiškise rajoonis Kamajai vallas. Suur osa alevist asub 73 hektari suurusel Dviragise järve saarel, saart ühendab maismaaga kaks silda.

Vaatamisväärsusteks on aastal 1888 valminud katoliku kirik, selle juures asunud endine klooster, Salose mõisa hoonetekompleks ja selle juures asuv looduskaitsealune park (üks vanemaid parke Leedu aladel). Alevis on raamatukogu.

Salose järgi on nimetatud Pirgu lademe Salose kihistik.

Ajalugu
-------

Aastal 1450 mainiti asulat esimest korda. See kuulus algul Kęsgailadele ja seejärel Radziwillidele. Need rajasid asulasse ka mõisa.

XVIII sajandil läks asula Moriconide valdusse. Umbkaudu sel ajal rajati sinna ka kabel. Aastal 1782 ehitati kabeli kohale kirik. XIX sajandil rajasid Moriconid asulasse ka kooli. Asula viimased omanikud olid Tiesenhausenid. Nõukogude ajal oli seal kohaliku sovhoosi keskasula.

Alevis sündis tuntud Leedu kommunist Kazys Giedrys

Viited
------

1. ↑
2. ↑  Stratigraafia terminoloogia
3. ↑

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Salos** |

* Alev portaalis vietoves.Lt
Elektrilampidega lühter Kärstna mõisas
**Lühter** (alamsaksa sõnast *luchter* 'küünlajalg, lühter') ehk **laelühter** ehk **ripplühter** ehk **kroonlühter** on lakke riputatav valgusti, millel on palju küünlaaluseid või pesasid elektri- või gaasilampide jaoks.

Laelühter eesti rahvakultuuris
------------------------------

Kose kiriku laelühter aastast 1883
Eestis nimetati varem metallist küünlalühtrit ka *küünlaahel* ning puidust valmistatut *küünlahoidja* või *küünlapiip*. Lühtrid riputati lakke või parte külge. Puulühtreid vooliti ja treiti, need olid enamasti kahe küünlaharu ehk -piibuga, millele anti dekoratiivne vorm. Voolitud küünlahoidjad olid ka reguleeritavad – need koosnesid hambulisest varrest ning selle külge hoiderõnga abil kinnitatud liigutatavast sirgest pulgast. Kahe piibuga lühtrid olid levinud rohkem saartel ja Lääne-Eestis. 19. sajandi teisest poolest tulid kasutusele juba ka kolme või rohkema haruga lühtrid.

Metall-lühtrid olid enamasti reguleeritavad hoiderõngaga hambulise lehe ja raudvarva abil. Sellisele küünlahoidjale andis ilme tüvega risti olevate piipude kujundus – need olid kas üles- või allapoole kaarduvad või ka lokaalselt painutatud. Mõnel juhul oli küünlapiipude kõrgus tellitav kuni 1 meetri kõrguseni spiraalikujuliste varte abil.

Petrooleumilampide leviku tõttu kadusid küünlalühtrid kasutuselt.

Vaata ka
--------

* Seisulühter
* Seinabraa
* Küünlajalg
* Jõulukroon
* Küünlakirn
* Küünlakäärid

Viited
------

1. ↑  Eesti rahvakultuuri leksikon (3. trü kk). 2007. Koostanud ja toimetanud Ants Viires. Eesti Entsüklopeediakirjastus. Lk 157
2. 1 2  Eesti etnograafia sõnaraamat. 1996. Koostanud Arvi Ränk. Tallinn: Eesti Keele Sihtasutus. Lk 92

Kirjandus
---------

* Eesti talurahvaarhitektuur, Karl Tihase, kirjastus Kunst, 1974 Tallinn.

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Tsitaadid Vikitsitaatides: **Kroonlühter** |

* Voolitud lühter. Eesti Rahva Muuseum.
* Treitud lühter. Eesti Rahva Muuseum.
* Reguleeritava kõrgusega lühter Virumaa Muuseumid
* Oru loss, suur saal, lühter Eesti Arhitektuurimuuseum.
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib erakonnast Vabad Radikaalid; keemias esinevate radikaalide kohta vaata artiklit Vaba radikaal* |

---

Vabad Radikaalid loevad oma ühenduse alguseks 1998.–1999. aastat, kui tollased liikmed esitasid kohalikele valimistele Harju- ja Läänemaal valimisliidu "Eestimaa 3000. a." kandidaatide nimekirja. Samas nimekirjas esinesid ka kolme üksikkandidaadi nimed (ei olnud ühenduse liikmed), kes vahetult enne valimisi liidu erinevate erakondade kasuks reetsid.

Valimiskomisjon ei registreerinud nimekirja seoses sellega, et parteidesse lahkunud kandidaadid ei kustustanud end valimisliidu inimekirjast. Protestist hoolimata ei võimaldanud halduskohus valimistel osaleda.

Pärast paari aastast varjusurma registreeris ühendus Vabad Radikaalid (rahvusradikaalid lahkusid 2003.a) end MTÜ-ks ja sõnastas tulevase parteiprogrammi. Nimevalik osutus ühendusele oodatust keerulisemaks.

Kohalikel valimistel 2004 taotlesid radikaalid endile Keskkonna Erakonna nime, kuid selle algatuse blokeeris Eesti Keskerakond seoses nime sarnasusega.

Peamisteks märksõnadeks jäid "eraisiku õigused"; "valikuvabadus"; neist tulenev "situatsioonipoliitika" ja selle läbi tavapärase traditsioonilise vasak-parempoolse jaotuse "tasakaalustamine" Eesti maastikul. Seega ei vastandu radikaalid otseselt kummalegi tiivale, mis võimaldab tulevasel erakonnal anda oma liikmeile õiguse eriarvamuseks partei põhisuunast. Samuti valib erakond partnereid vastavalt kujunenud situatsioonile.

Situatsioonipoliitika aluseks ongi tõdemus, et 2007. aastal on Eesti vajadused erinevad sellest, mis need olid näiteks 1992.–1993. aastal. Radikaalid annavad endale aru, et riik on protsess ja selle aluseks areng.

Näiteks pooldavad Vabad Radikaalid reformierakonna pakutavat maksu(alandus) poliitikat, kuid seisavad kiivalt vastu tuumaelektrijaama rajamise kavale. "Pole vaja uut Tshernobõli!". Radikaalid pole Euroopa Liidu vastu, ent seisavad vastu igasugusele tsentraal-bürokraatlikule juhtimisele/valitsemisele.

Erakonna liikmete arv: 35

Juhatus
-------

* Arvi Tapver
* Marvis Mägi

Välislingid
-----------

* Erakond Vabad Radikaalid Eesti Erakondade Ajaloo lehel
**Nõmme seikluspark** on seikluspark Tallinnas Nõmmel.

Rajad ja elemendid
------------------

Seikluspargis on 7 eri raskusastmega rada: 2 harjutusrada, roheline, sinine, punane, 2 musta ja kiirusrada. Kokku on ? erinevat silda ja elementi .

Asukoht
-------

Seikluspargi aadress on Külmallika 15a.

Kettagolfirada
--------------

22. septembril 2012 avati Mustamäe nõlva all hüppetornide ja Raja tänava vahelisel maa-alal esimene kettagolfirada (*disc golf*) Tallinnas. Kettagolfiraja rajas Nõmme Seikluspark ettevõtte OÜ Matkasport toel. Nõmme kettagolfiraja algataja on Nõmme Seikluspargi instruktor Indrek Sarvin, kes harrastab ka ise kettagolfi. 2012. aastal saavutas ta Balti riikide kettagolfiturniiril amatööride klassis kolmanda koha. Sarvini hinnangul on Nõmme rada algajasõbralik, kuid pakub pinget ka kutselistele kettagolfimängijatele.

Viited
------

1. ↑  "Nõmme Spordikeskuse koduleht. Seikluspark". Originaali arhiivikoopia seisuga 17. detsember 2012. Vaadatud 17. aprillil 2013.
2. ↑  Jukko Nooni:"Laupäeval avatakse Nõmmel taldrikugolfirada." Nõmme Sõnumid, 18. september 2012.

Välislingid
-----------

* Nõmme Seikluspargi koduleht
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib Hollandi linnast; Lõuna-Aafrika Vabariigi linna kohta vaata Amersfoort (LAV)* |

---

**Amersfoort** on linn Hollandis Utrechti provintsi idaosas. Elanike arv on 138 226. Linn on tähtis raudteesõlmpunkt.

Amersfoort tekkis Eemi (Amer = Eem) jõe koolme (foort = voorde = koole) juures. Amersfoorti nime on esmamainitud 1028. aastal. 1259. aastal andis Utrechti piiskop Hendrik van Vianden Amersfoortile linnaõigused. Linnamüürid sai ta kaks korda: kuna esimene müür oli liiga kitsas, algas 1388. aastal uue müüri ehitamine. Pärast ehitati praegused müürimajad (*Muurhuizen*) esimese müüri vastu.

Amersfoorti kaitsepühak on püha Jüri. Püha Jüri rist on linna (Tallinna vapiga sarnasel) vapil. Pühale Jürile on pühitsetud ka linna kõige vanem kirik – *Sint-Joriskerk*.

Amersfoort on maalikunstnik Piet Mondriani sünnilinn.

Viited
------

1. ↑  Statistics Netherlands

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Amersfoort** |
**Erik Julius Hugo Frey** (8. juuni 1895 Moskva – 16. detsember 1952 Baden-Baden) oli Eesti vaimulik.

Ta õppis aastatel 1905–1915 Peeter-Pauli gümnaasiumis Moskvas ja 1914–1920 Tartu Ülikooli usuteaduskonnas. Oli aastatel 1915–1917 Vene armees ja võttis 1918–1920 Balti pataljoni koosseisus osa Vabadussõjast. Oli prooviaastal Tartu Jaani ja Viljandi Pauluse koguduses. Ordineeriti õpetajaametisse 17. juulil 1921.

Oli aastatel 1922–1923 vikaar ja abiõpetaja Valga, Laiuse ja Viljandi Pauluse koguduses. Töötas aastatel 1923–1939 Põltsamaa Niguliste koguduse õpetajana, olles ühtlasi gümnaasiumiõpetaja ja skaudijuht.

1939. aastal põgenes Saksamaale. Oli aastatel 1939–1945 Schönbergi koguduse (Karthausi maakond; praegu Szymbark Kartuzy maakonnas Pomorze vojevoodkonnas) ja 1945–1947 Hemmingstedti (Schleswig-Holsteini liidumaa) pastor. Aastatel 1947–1950 oli Pforzheimis (Baden-Württembergi liidumaal) usuõpetaja. Aastatel 1950–1952 oli Baden-Badenis pastor.

Isiklikku
---------

Tema isa Oskar Johannes Frey oli vaimulik Moskvas ja Valgas, õde Ellen Frey oli Põltsamaal arst.

Viited
------

1. ↑  Konrad Veem Eesti Vaba Rahvakirik Dokumentatsioon ja leksikon EVR Stockholm 1988
2. ↑  Lexikon deutschbaltischer Theologen seit 1920. Bearbeitet von Wilhelm Neander. 2 auflage 1988, bearbeitet von C. Helmut Intelmann
3. ↑
**Erik Nerep** (sündinud 3. detsembril 1951 Stockholmis) on eesti päritolu Rootsi õigusteadlane, Stockholmi Majandusülikooli Rootsi ja rahvusvahelise äriõiguse professor.

Nerep on õppis õigusteadust Stockholmi ja Lundi ülikoolis, sai magistrikraadi võrdlevas õigusteaduses New Yorgi ülikoolis 1977. ning õigusteaduse doktori kraadi Stockholmi ülikoolis 1982. aastal. 1986. aastast töötab ta Stockholmi Majandusülikoolis Rootsi ja rahvusvahelise äriõiguse professorina.

Erik Nerep on äriõiguse asjatundja. Tema peamised uurimisvaldkonnad on ühinguõigus, lepinguõigus, konkurentsiõigus, finantseerimisõigus, arbitraažiõigus ja rahvusvaheline eraõigus.

Tunnustus
---------

1997. aastal pälvis ta Valgetähe III klassi teenetemärgi.

2011. aasta 27. mail valis Tartu Ülikooli nõukogu Erik Nerepi Tartu Ülikooli audoktoriks pikaaegsete teenete eest Tartu Ülikooli õigusteaduskonna teadustegevuse ja doktoriõppe arendamisel ning kogu Eesti õigussüsteemi äriühinguid, krediidiasutusi ning pankrotti käsitleva osa kujundamisel.

Viited
------

1. ↑  "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 9. märts 2016. Vaadatud 30. jaanuaril 2012.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
2. ↑  "Tartu Ülikooli audoktorid". *Tartu Ülikool*. Vaadatud 13. detsembril 2022.
**Bronisław Maria Komorowski** [bron'isuaf komor'ofski] (sündinud 4. juunil 1952 Oborniki Śląskies) on Poola poliitik, alates 6. augustist 2010 kuni 6. augustini 2015 Poola president, 10. aprillist 8. juulini 2010 presidendi kohusetäitja. 

1977 lõpetas Komorowski Varssavi ülikooli ajaloo eriala. 

Pärast ülikooli lõpetamist andis Komorowski koos Antoni Macierewicziga, kellest samuti hiljem minister sai, välja põrandaalust kuukirja "*Glos*". 1980 mõisteti talle koos teiste Inim- ja Kodanikuõiguste Kaitse Liikumise juhtidega 1 kuu vanglakaristust demonstratsiooni organiseerimise eest 11. novembril 1979. 1980–1981 töötas ta Solidaarsuse Sotsiaaluuringute Keskuses. 27. septembril 1981 kirjutas ta alla organisatsiooni Klubid Iseseisvuse Teenistuses asutamisdeklaratsioonile. Samal aastal kehtestati Poolas sõjaseisukord ja Komorowski interneeriti. 

1990–1993 oli Komorowski kaitseministri asetäitja Tadeusz Mazowiecki, Jan Krzysztof Bielecki ja Hanna Suchocka valitsuses. 

Alates 1990. aastate algusest oli ta seotud Demokraatliku Liidu ja Vabaduse Liiduga (*Unia Wolności*). 1993–1995 oli ta nende erakondade peasekretär. 

1991. aastast oli Bronisław Komorowski Poola Seimi liige. Ta rõõmustas 2007. aasta parlamendi valimistulemuste üle, mis kukutasid võimult vendade Kaczyńskite juhitava Seaduse ja Õigluse Partei. Ta teatas: "Me tahame moodustada võimalikult laiapõhjalise koalitsiooni ja teha koostööd kõigiga, kes soovisid Seaduse ja Õigluse võimult kõrvaldamist."  Komorowski ise kogus ise valimistel Kodanikeplatvormis 139 320 häält ja valiti 5. novembril 2007 292 poolthäälega alamkoja eesistujaks. 

Parlamendi spiikrina sai Komorowski presidendi kohusetäitjaks pärast 2010. aasta aprillis juhtunud lennuõnnetust, milles hukkus senine Poola president Lech Kaczyński. 

20. juunil 2010 peetud presidendivalimiste esimeses voorus sai ta 41,22% häältest ja oli 4. juulil peetud teises voorus vastamisi 36,74% häältest saanud Jarosław Kaczyńskiga. Valimiste teises voorus valiti ta 53,01%-lise toetusega presidendiks. Komorowski andis ametivande 6. augustil 2010. 

Komorowski on aastast 1977 abielus Anna Komorowskaga (sündinud Dziadzia). Neil on viis last: Zofia (sündis 1979), Tadeusz (sündis 1981), Maria (sündis 1983), Piotr (sündis 1986) ja Elżbieta (sündis 1989). 31. detsembril 1983 läks Anna oma mehele interneeritute laagrisse järele, olles üks kolmest esimesest naisest, keda sinna lubati.

Tunnustus
---------

* 2014 Maarjamaa Risti ketiklassi teenetemärk

Viited
------

1. ↑  "Biuletyn Instytutu Pamięci Narodowej".
2. ↑  "Kes? Mis? Kus?" 2008, lk. 286

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**Lech Kaczyński** | **Poola president**2010–2015 | Järgnev**Andrzej Duda** |
Pildil on osa Mandelbroti fraktalist. Selle pildi kõigi pikslite (täismõõtmetes 3200 × 2400 px) värviinformatsiooni edasiandmiseks kuluks 23 MB (kui iga piksli tarbeks eraldada 24 bitti ehk 8 bitti igale RGB komponendile). Samas oleks võimalik genereerida see pilt lühikese arvutiprogrammi abil, kui ette anda selle fraktali moodustamise reeglid ja pildinurkade koordinaadid. Seega on selle pildi Kolmogorovi keerukus märgatavalt väiksem kui 23 MB
**Kolmogorovi keerukus** väljendab lõpliku bitijada genereerimise algoritmilist keerukust. See põhineb arusaamal, et teatud asjade puhul on lõpptulemusest märgatavalt lihtsam kirjeldada selle saavutamiseks vajalikke reegleid.

See on nimetatud vene teadlase Andrei Kolmogorovi järgi, kes avaldas sel teemal esimese artikli 1963. aastal. Iseseisvalt jõudis sama teooriani ka Argentina-Ameerika teadlane Gregory Chaitin, kelle auks on seda nimetatud ka Kolmogorovi-Chaitini keerukuseks.

Välislingid
-----------

* Jordana Cepelewicz "Mathematical Simplicity May Drive Evolution’s Speed" Quanta magazine, 29. november 2018
**Võsalõikur** (tuntud ka kui võsasaag) on mootoriga aia- või metsatööriist, mida kasutatakse umbrohu, väikeste puude ja muu lehestiku lõikamiseks. Võrreldes trimmeriga on sellele suurem mootor.

Võsalõikur võimaldab lõigata kohtadest, kus muruniiduk või murutraktor ligi ei pääse. Eri tööde jaoks on võimalik võsalõikurile kinnitada erinevaid terasid, kettaid ja trimmipäid.

Võsalõikur koosneb järgmistest osadest:

* käepide;
* mootor, mida hoitakse keha lähedal;
* võll, mille kaudu jõud edasi kantakse;
* pöörlev lõikepea varda vastand otsas mootori suhtes.

Mootorid
--------

Mootoreid on kolme põhitüüpi:

* kahe- või neljataktiline bensiinimootor, mida kasutatakse võimsamatel mudelitel;
* juhtmeühendusega mootor;
* juhtmevaba elektrimootor, mis töötab akuga.

Võll
----

Madalama klassi mudelitel on kasutusel kõver võll, mis sarnaneb trimmeri omaga. Keskklassi mudelitel on kasutusel sirge võll, millel asub reduktor varre lõikavas otsas. Tippklassi mudelitel on kasutusel sirge "lõhestatud" võll lahtiühendamiskohaga poole võlli pealt, mis võimaldab lõikepea asendada teiste tarvikutega.

Käepide
-------

Käepidemed varieeruvad sõltuvalt võsalõikuri kaalust ja suurusest. Suuremad ja võimsamad lõikurid kasutavad jalgratta käepidemeid (käepidemed mõlemal pool võlli) ja väiksematel seadmetel kasutatakse võlli külge kinnitatud D-kujulist käepidet. Raskemad saed vajavad ohutuse tagamiseks ja väsimuse ennetamiseks tavaliselt rakmeid. Rakmeid vajavatel lõikuritel on rakmete kinnitamiseks mitu pesa, et oleks võimalik reguleerida vastavalt inimesele sae tasakaal.

Lõikepead
---------

Lõikepeade hulka kuuluvad järgmised: kolmikpea, nelikpea, trimmipea, ketas jne. Paljudel võsalõikuritel on võimalik trimmipäid vahetada. Trimmipea kaitse on kinnitatud võlli külge, et vähendada vigastusi operaatorile.

Viited
------

1. 1 2 3 4 5 6  "Use of chain flail/non standard cutting attachments on brush cutters". Vaadatud 21.01.2021.
2. 1 2  anton@brushdestructor.com (17. august 2018). "Types of Brush Cutter Engines". *brushdestructor.com*. Vaadatud 27.01.2021.
3. 1 2  "BLADE MODELS".
**Võsa-ritsiklind** (*Locustella naevia*) on linnuliik põõsalindlaste või *Acrocephalidae* sugukonnast ritsiklinnu perekonnast.

Levila
------

Ta pesitseb Euroopas ja Aasias. Talvitab Loode-Aafrika–India joonel.

Võsa-ritsiklind on Eestis võrdlemisi üldlevinud väikesearvuline kuni harilik haudelind, pesitsusaegset arvukust on hinnatud 70 000 – 100 000 paarile.

Välimus
-------

Linnu pikkus on 13–14 cm. Ülapool on mustriga oliivpruun, alapool valkjas või kollakas. Pugualal on tumedam varjund ja mõnel isendil selged peened triibud. Tagakeha külgedel ja saba alapoole kattesulgedel on alati tumedad triibud.

Hääl
----

Kutsehüüd on vali *stipp*. Laul on üksluine kõrge *lrrrrr...*, mis võib lühikeste vahedega kesta mitu tundi järjest. Laulab madalal põõsas või kõrge rohttaime varrel, aktiivsemalt videvikus ja koidu ajal.

Elupaik
-------

Elab kuivadel või niisketel niitudel, eriti luhtadel, kraavipervedel ja sooservades.

Pesitsemine ja toitumine
------------------------

Pesa asub tasasel pinnal või mättal tiheda rohttaimestiku varjus, see koosneb kuivadest kõrtest ja taimevillast. Kurnas on neli kuni seitse muna. Pojad väljuvad pesast 10–13 päeva vanuselt.

Toiduks on putukad.

Viited
------

1. ↑  *Hirundo* 1:2009

Välislingid
-----------

* Võsa-ritsiklind andmebaasis eElurikkus Muuda Vikiandmetes
**Constanța kasiino** (rumeenia keeles *Cazinoul din Constanța*) on kunagine rannakasiinona tegutsenud hoone Musta mere äärses Rumeenia sadamalinnas Constanțas. 

Kuigi endist privilegeeritud seltskonna rannaklubi peetakse linna sümboliks, on selle siseruumid praegu varisemisohtlikkuse tõttu alaliselt suletud. Hoone asukoha aadress on Regina Elisabeta puiestee 2. 

Aastatel 1880–1902 samas kohas asunud puidust hoone asemele lasi Rumeenia esimene kuningas Carol I aastal 1900 tellida uue kasiinohoone. Õitsengu ajastut (*La Belle Époque*) esindanud kosmopoliitsete mõjutustega juugendstiilis hoone projekteeris peamiselt rumeenia arhitekt Daniel Renard. Ehitust alustati 1904. aastal. Kui hoone 1910. aasta augustis avati, langes selle ilme kohaliku pressi kriitika osaliseks; välisviimistlus lõpetati alles 1912. aastal.

Ajalugu
-------

Constanța rannakasiino fassaad 1941. aastal
1914. aasta suvel külastas Euroopa eliidi soositud rannaklubi Venemaa keisri Nikolai II perekond, kellele peeti seal kuninglik gala. 14. juunil lahkusid nad keiserliku jahtlaeva «Штандартъ» pardal Odessast. Nad veetsid Constanțas aega vahetult enne Esimese maailmasõja puhkemist Nende eesmärk oli sobitada diplomaatilist abielu suurvürstinna Olga ja kroonprints Carol II vahel, millest esimene enda tahtel loobus.

Musta mere ääres asetsevas kasiinos korraldati muu hulgas teatrietendusi ja heategevuslikke balle ning selle ümbrus oli pühapäevajalutajatele ja turistidele lõõgastuspaigaks, kus mängiti samuti sportmänge.

Teise maailmasõja ajal kasutati hoonet haiglana, pärast sõda aga restoranina. Hoone ülalpidamine oli siiski liiga kallis ning seetõttu on kasiino alates 1990. aastast suletud. Hoone viimased suuremad remonditööd toimusid Rumeenia Sotsialistliku Vabariigi lõpuaastatel 1986–1988.

Constanța kasiino on tänapäeval Rumeenia kultuuri ja rahvusliku kultuuripärandi ministeeriumi ajalooliste monumentide nimekirjas.

Viited
------

1. ↑  The Russian Queen of Romania That Almost Was
2. ↑  "Romanov Family in Romania: Photos Come To Life". Originaali arhiivikoopia seisuga 11. jaanuar 2018. Vaadatud 10. jaanuaril 2018.
3. ↑  Robroek, Roman (20.04.2016). "Shooting One of the Most Beautiful Abandoned Buildings in the World". PetaPixel.
4. ↑  Mariana Iancu, "Fascinanta poveste a Cazinoului din Constanța", *Adevărul*, 16.03.2015
5. ↑  "Lista Monumentelor Istorice 2010: Județul Constanța" (PDF). Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 15. detsember 2018. Vaadatud 11. aprillil 2017.

Välislingid
-----------

* Hoone sisevaated Business Insideris

Vaata ka
--------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Constanța kasiino** |

* *Belle époque*
* Juugend
**Võrumaa Sõprade Selts** on mittetulundusühing, mille eesmärk on majanduslikult, sotsiaalselt, kultuuriliselt, ajalooliselt, keeleliselt, arenev Võru/Võrumaa piirkond/kogukond. Võrumaa valdade ja Võru linna elanikud ja erinevad huvigrupid olenemata nende sotsiaalsest taustast on kogukonna arengu edendamisse kaasatud/oodatud.

Võrumaa piirkonna inimeste majanduslike, sotsiaalsete, ajalooliste (sh. genealoogia, koduloouurimine, Võru ja Võrumaaga seotud esemete/fotode/trükiste/mälestuste kollektsioneerimine ja säilitamine, detektorism (pisut hääbunud peale seaduste muutumist), keeleliste (võro kiil), kultuuriliste (s.h huviharidus, (hobi) fotograafia), tervisesport (liikumine), tervisedenduslike, keskkonda säästev eluviis, taaskasutus, keskkonnaprobleemide teadvustamine ning nende lahendamises osalemine tehes koostööd kolmanda sektori organisatsioonidega.

Selts asutati 22. september 2021. Seltsi bürooruum asub Võru linnas, avalikku seltsimaja veel ei ole.

Välislingid
-----------

* Võrumaa Sõprade Selts
**Juhan Käosaar** (sündinud **Joann Käosaar**, kuni 1935 **Johann Käosaar**; 13. september 1909 Soosaare vald, Kolga-Jaani kihelkond, Viljandimaa – 7. märts 1986 Kääriku) oli eesti folklorist ja kirjandusteadlane.[*viide?*]

Ta lõpetas 1930. aastal Põltsamaa Ühisgümnaasiumi. Ta õppis Tartu Ülikoolis aastatel 1931–1937 ning lõpetas filosoofiateaduskonna *cum laude*. Ta oli EYS Veljesto liige.[*viide?*]

Ta kaitses 1937. aastal väitekirja "Laste ahellaul "Kits kile karja" eesti rahvatraditsioonis" ning sai magistrikraadi, mis arvestati 1949. aastal ümber filoloogiakandidaadi kraadiks.

Ta oli aastatel 1937–1941 Hugo Treffneri Gümnaasiumi õpetaja ja Tartu Õpetajate Seminari soome keele õpetaja. Ta oli Saksa ajal 1941-1942 kolm kuud vangistatud poliitilistel põhjustel. Aastatel 1942–1944 oli ta gümnaasiumiõpetaja Rakveres.[*viide?*]

Ta põgenes 1944. aastal Soome ja oli aastatel 1944–1945 Helsingi Ülikooli eesti keele lektor ja Soome Kirjanduse Seltsi teadur. Ta pöördus Eestisse tagasi 1945. aastal, oli aastatel 1945–1958 Tartu Riikliku Ülikooli eesti kirjanduse ja rahvaluule kateedri õppejõud ning dotsent.[*viide?*]

Ta töötas aastatel 1945–1948 Kirjandusmuuseumis teadurina, aastatel 1947–1953 Tartu Õpetajate Instituudi eesti keele ja kirjanduse kateedri juhatajana ning aastatel 1961–1969 Keele ja Kirjanduse Instituudis teadurina.[*viide?*]

Ta uuris peamiselt eesti vanemat kirjandust ja kirjanikke, 1950. aastatel keskendus Eduard Vilde elule ja loomingule.[*viide?*]

Teoseid
-------

* 1947 - "Soome keele lugemik". Tartu 1947
* 1961 - "Gustav Maltsi käsikiri "Ajalugu Maltsveti usust ja Krimmi rändamisest"". // Keel ja Kirjandus 2/ 1961
* 1966 - "Eduard Vilde sõnas ja pildis". Eesti Raamat. Tallinn 1966. Toimetaja ja teksti autor

Viited
------

1. ↑  "Käosaar, Juhan". // Eesti teaduse biograafiline leksikon. II kd, Kj-M. Tallinn 2005. Lk 228

Kirjandus
---------

* 1986 - Maie Kalda. "Mis järele jääb". Nekroloog // Keel ja Kirjandus 6/ 1986
* 1994 – *Album Academicum Universitatis Tartuensis*. III köide. Tartu 1994. Lk 79
* 2005 – "Käosaar, Juhan". // Eesti teaduse biograafiline leksikon. II kd, Kj-M. Tallinn 2005. Lk 228

Välislingid
-----------

* *Album Academicum Universitatis Tartuensis* 1918–1944
* Portreefoto, 6. aprill 1935. Eesti Rahvusarhiivi Ajalooarhiivi kogu
* "Filoloogiakandidaat Juhan Käosaar tuntud Ed. Vilde loomingu uurija, hiljuti Krimmist leitud möödunud sajandi Eesti ühiskonnategelase Gustav Maltsa käsikirja uurimas. Maltsa käsikirja kasutas Ed. Vilde romaani Mahtra sõda kirjutamisel". Foto: G. Paas, oktoober 1960. Eesti Rahvusarhiivi Filmiarhiivi kogu
* Juhan Käosaar Eesti biograafilises andmebaasis ISIK

 *Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.*
**Kiiajärv** (ka *Kiia järv*) on looduslik järv Harju maakonnas Jõelähtme vallas Aruaru külas.

2006. aasta teatmikus "Eesti järvede nimestik" on järv kirjas kui "nimetu".

Ajalugu
-------

Talviti ja kevaditi veeti Kiiajärvest Haljava mõisa jääkeldrisse jääd. Suviti kasutati seda jääd Tallinnas müüdava piima jahutamiseks.

Folkloor
--------

Legendi järgi viinud Haljava mõisast otse järveni kraav, mida mööda parun paadiga järvele kalastama sõitnud.

Kõrvalasuvast Parasmäe külast on teada legend järve sünni kohta. Järv ei olevat mitte alati oma praeguses kohas asunud, vaid "olnud koguni Järve sauna juures". Külanaised käinud järves "muste lõngu" ja pesu pesemas, mistõttu järv vihastanud ja "tõusnud suure halli kitsena õhku". Kits hakanud seejärel ida suunas minema ning jõudnud "Kiia võhma kohta, kus heinalised heina tegid, käinud hirmus pauk ja järv läinud pooleks". Üks pool järvest langenud heinalistele kaela, teine osa jõkke ("jõgi on selle koha pealt eriti lai").

Viited
------

1. ↑  Keskkonnaregister. Vaadatud 19.05.2020.
2. ↑  Ruta Tamre. "Eesti järvede nimestik". Tallinn, 2006. Lk 30.
3. 1 2  Jõelähtme. Teejuht rändajale ja koduloohuvilisele. 2010. Lk 114.
4. ↑  Rehepapp ehk rahvausundi ja muistendite andmebaas. ERA II 165, 247 (2) < Jõelähtme khk. Jõelähtme v. Parasmäe k. Loovälja t. - Uno Mardim, Jõelähtme algkool < M. Mardim, 81 a. (1937). Vaadatud 19.05.2020.
**Lorenzo Guerrero Gutiérrez** (13. november 1900 Granada – 15. aprill 1981 Granada) oli Nicaragua advokaat ja poliitik, Nicaragua president aastail 1966–1967.

Lorenzo Guerrero oli Somozade poolehoidja, kes aastail 1934-1937 oli riigi kaitseministriks. Seejärel töötas ta aastani 1946 Nicaragua saadikuna Mehhikos. René Schicki võimuloleku ajal oli Lorenzo riigi asepresidendiks. Pärast Shicki surma määras Kongress Lorenzo Guerrero kuni Shicki ametiaja lõpuni riigi presidendiks, sseejärel andis ta võimu üle Anastasio Somoza Debaylele, kelle juures ta sai siseasjade ministri ja asepresidendi koha. Aastail 1967-1972 oli ta riigi välisministriks.

22. jaanuari veresaun
---------------------

 *Pikemalt artiklis 22. jaanuari veresaun*
Lorenzo Guerrero võimuloleku ajal toimus Managuas veretöö, mis sai tuntuks 22. jaanuari veresaunana. Somozade diktatuuri vastu olnud inimesed kogunesid tänavatele, avaldamaks toetust viie opositsioonipartei ühisele presidendikandidaadile konservatiiv Fernando Agüero Rochale. Rahvuskaardi sõdurid avasid rahva pihta tule, hukkus 1000-1500 meeleavaldajat.

Viited
------

1. ↑  Nicaragua worldstatesmen.org
2. ↑  Lorenzo Guerrero Gutiérrez. Enciclopedia Nuevarena.com.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**Orlando Montenegro Medrano** | **Nicaragua president**4. august 1963 – 1. mai 1967 | Järgnev**Anastasio Somoza Debayle** |
**Lora Row** (sündinud 1. septembril 1988 Gabrovos Bulgaarias) on Bulgaaria endine pornonäitleja ja modell.

Elulugu
-------

Lora Row alustas tööd Barcelonas modellina, kuid läks varsti üle pornole. Tema esimene seksistseen filmiti Brasiilia pornotähe Dunia Montenegro veebilehe tarbeks. Tänu koostööle Loraga siirdus ka Montenegro hispaaniakeelsesse pornotööstusse ning nad töötasid pikka aaega koos, kuni loomingulised lahkhelid koostöö lõpetasid. Lora jätkas bukkake filmimisega veebisaidi putalocura.com jaoks ning tegi ka Euroopa-tuuri, mille järel loobus pornost ja läks tagasi Bulgaariasse.

Row on 165 cm pikk ja kaalub 53 kg.

Filmograafia
------------

* Made in Xspana (2008)
* Esto es Benidorm (2008)
* Zorra (2008)
* Private Auditions 8: Sex Auditions 11 (2008)
* Diniofollando.com (2008; teistel andmetel 2009)
* Private Specials 24: Blow Me Suck Me Drink Me 2 (2009)
* Las españolas me gustan más (2010)

Viited
------

1. ↑  Doctor Lacteo: Lora Row

Välislingid
-----------

* Lora Row andmekogus IMDb (inglise)
* Lora Row, Freeones.com
* Lora Row, Iafd.com
Biotiit (must ja läikiv) on vilkude hulka kuuluv trioktaeedrilise TOT-struktuuriga kihtsilikaat
**Kihtsilikaadid** (inglise *phyllosilicates, sheet silicates*) on kihilise struktuuriga silikaatsed mineraalid.

Kihtsilikaadid koosnevad vahelduvaist tetraeedrilistest ja oktaeedrilistest kihtidest. Tetraeedrilise kihi korral on üks katioon koordineeritud nelja aniooni, oktaeedrilise korral aga kuue aniooni poolt.

Tetraeedriline kiht koosneb kahest hapniku ioonide O2– tasandist, mille vahel on katioonid Si4+ või Al3+. Hapnikuioonid on moodustunud tetraeedri tippudes. Oktaeedrilised kihid koosnevad kahest hüdroksiidioonide tasandist OH–, mille vahel on enamasti katioonid Fe2+ või Mg2+, aga vahel ka Fe3+ või Mg3+. Katioonid oktaeedrilistes kihtides on koordineeritud kuue aniooni poolt, mis asuvad oktaeedri tippudes. Kui katioonid on kahevalentsed, on kõik katioonidele mõeldud positsioonid hõivatud, kui aga katioonid on kolmevalentsed, saab laengu tasakaalustamiseks olla hõivatud vaid kaks kolmandikku võimalikest positsioonidest. Esimesel juhul nimetatakse oktaeedrilist kihti **trioktaeedriliseks**, teisel juhul aga **dioktaeedriliseks**.

Tetraeedrilised kihid on seotud oktaeedrilise kihiga ühise O2–/OH– kihi läbi. Kui moodustub struktuur, kus on koos üks tetraeedriline ja üks oktaeedriline kiht, on tekkinud ühendkihis kolm anioonidest moodustunud tasandit ning nende vahel kaks katioonidest moodustunud tasandit. Sellist kihtsilikaadi ehitust nimetatakse TO-struktuuriks. Üksteisele järgnevad TO-struktuuriga kihid (TO–TO) on seotud nõrkade van der Waalsi sidemetega. TO-struktuuriga mineraalid on näiteks kaoliniit ja talk, neist esimene on dioktaeedriline ning teine trioktaeedriline.

Peale TO-struktuuri on olemas ka TOT-struktuur (TOT–TOT). Sellise struktuuriga on vilgud muskoviit ja biotiit, neist esimene dioktaeedriline ning teine trioktaeedriline. TOT-kihtide vahel võib olla lisaks täiendavalt katioone, mille laengu tasakaalustamiseks on osad tetraeedrilise kihi katioonide positsioonid tühjad. On olemas ka struktuur, kus kahe TOT kihi vahel on lisaks veel üks oktaeedriline kiht. Selline on näiteks trioktaeedriline kloriit ning ta struktuur näeks välja umbes järgnev: TOT–O–TOT.

TO-struktuuriga kihtsilikaate nimetatakse ka **1:1** ning TOT-struktuuriga kihtsilikaate **2:1 kihtsilikaatideks**.

TO kihi paksus on 7Å, TOT kihil 9...10Å ning TOT–O kihil 14Å. Seega, kui me suudaksime näiteks biotiiti ideaalselt lõhestada, saaksime 1 cm paksusest biotiidi kristallist teoreetiliselt kuni 10 miljonit biotiidi lehekest.

Kihtsilikaate iseloomustab ülitäiuslik ühesuunaline lõhenevus, mis tuleneb kihtidevahelistest nõrkadest Van der Waalsi sidemetest, mida on kerge lõhkuda.

Räni ja hapniku suhe kihtsilikaatides on 2:5.

Kihtsilikaatide hulka kuuluvad enamik savimineraale ning kõik vilgud.
Maa-alune eluase
Maa-alune kirik Coober Pedys
**Coober Pedy** on linn Austraalias Lõuna-Austraalia osariigi põhjaosas 846 km Adelaide'ist põhja pool.

Coober Pedy geograafilised koordinaadid on 29° 0′ 40″ S, 134° 45′ 20″ E. Linn asub Darwinit Port Augustaga ühendava Stuarti maantee ääres.

2011. aasta rahvaloenduse järgi elas linnas 1695 inimest, neist 953 meest ja 742 naist. Elanikest üle 16 protsendi ehk 275 olid Austraalia põliselanikud.

Linna on nimetatud maailma opaalipealinnaks, sest seal toodetakse umbes 70 protsenti maailma opaalidest. Linna ümbruses on rohkem kui 70 opaalikaevandust. Eelkõige on Coober Pedy aga tähelepanu äratanud sellega, et inimesed elavad ja töötavad maa all.

Piirkonnas elasid aborigeenid juba ammustest aegadest. Esimese teadaoleva eurooplasena sattus sinna šoti maadeuurija John McDouall Stuart 1858. aastal. Aastal 1915 avastati esimesed opaalileiukohad ja rajati asula. Esimesed elanikud asusid Coober Pedysse 1916. aastal. Et linn asub kõrbes ja õhutemperatuur ulatub sageli üle 40 °C, hakkasid juba Esimesest maailmasõjast tagasi pöördunud sõdurid Euroopas nähtud kaevikute eeskujul endale maa sisse eluasemeid kaevama. Tänapäeval läheb elamu uuristamine kaljusse maksma umbes sama palju nagu maa peale maja ehitamine. Maa all tegutsevad ka nii kirikud kui ka kauplused.

Pärast Stuarti maantee valmimist 1980. aastate lõpus sai Coober Pedy elanike oluliseks tuluallikaks ka turism.

Coober Pedyl on umbes 42 km kaugusel edelas asuva Manguri jaama kaudu raudteeühendus nii põhja- kui ka lõunaranniku suurlinnadega. Jaamas peatub Adelaide'i ja Darwini vahet sõitev reisirong The Ghan. Linnas on lennujaam, mille kaudu on lennuühendus Adelaide'iga.

Coober Pedys on ilma muruta golfiväljak. Golfi mängitakse kuumuse tõttu öösiti ja helendava palliga. Linnas tegutseb Austraalia jalgpalli meeskond.

Viited
------

1. ↑  Coober Pedy, vaadatud 28.06.2022.
2. ↑  "2011 Census QuickStats". Originaali arhiivikoopia seisuga 9. märts 2013. Vaadatud 30. aprillil 2013.
3. ↑  Welcome to the Opal Capital of the World

Välislingid
-----------

 Coober Pedy – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
* Welcome to the Opal Capital of the World
Richard Joonas
**Richard Joonas** (15. november 1927 Narva – 11. aprill 2002 Kohtla-Järve) oli eesti põlevkivikeemik.

Ta lõpetas Tallinna Polütehnilise Instituudi.

Aastast 1948 töötas ta Kohtla-Järve Põlevkivitöötlemise Kombinaadis laborandina ning seejärel keemiainsenerina. Aastatel 1959–1967 oli ta Kohtla-Järve Põlevkivitöötlemise Kombinaadi kesklabori juhataja. Aastatel 1968–1982 oli ta Kohtla-Järve Põlevkivi Teadusliku Uurimise Instituudi teadusvaldkonna asedirektor, aastatel 1982–1999 instituudi direktor.

Ta oli ainulaadse kõrgtõhusa bensoehappe saamise tootmisviisi autor. Tema leiutise alusel ehitati Kohtla-Järvele bensoehappe tehas.

1977. aastal valiti ta Eesti NSV nafta- ja gaasitööstuse teaduslik-tehnilise ühenduse esimeheks. Ta oli Eesti Leiutajate Liidu ning Üleliidulise Leiutajate ja Ratsionalisaatorite Ühenduse liige, Kohtla-Järve linna teaduslik-tehnilise progressi ja majandusliku arendamise komisjoni esimees. Ta oli üle 60 leiutise autor. 
Tal on erinevates teadusväljaannete ilmunud 58 artiklit.

Tunnustus
---------

* 1980 Eesti NSV teeneline leiutaja
* 1986 Rahvaste Sõpruse orden
* 1991 Akadeemik Paul Kogermani mälestusmedal .

Viited
------

1. ↑
2. ↑  "Akadeemik Paul Kogermani mälestusmedal". Originaali arhiivikoopia seisuga 10. juuni 2007. Vaadatud 15. veebruaril 2014.

Kirjandus
---------

* Põlevkivi Teadusliku Uurimise Instituudi arhiiv.
* Ajakiri Oil Shale. Vol.14, No.4, p. 631-632, 1997 (ISSN 0208-198X).
Andrea Odoni portree, 1527
**Lorenzo Lotto** (umbes 1480 Veneetsia – 1556 Loreto) oli Põhja-Itaalia maalikunstnik, joonistaja ja illustraator, keda peetakse traditsiooniliselt Veneetsia koolkonna esindajaks. Ta maalis palju altarimaale, töid religiooni ainetel ja portreid. Tema loomingu põhiosa jääb küll kõrgrenessansi ajalistesse raamidesse, kuid tema teostes avalduvaid närvilisi ja ekstsentrilisi seadmisi ja moonutusi võib vaadelda ka kui üleminekuetappi 16. sajandi esimeste Firenze ja Rooma maneristide loominguni.

Veneetsias sündinud kunstnik töötas Trevisos (1503–1506), Marches (1506–1508), Roomas (1508–1510), Bergamos (1513–1525), Veneetsias (1525–1549), Anconas (1549) ja viimaks, frantsiskaani ilmikvennana, Loretos (1549–1556).

Galerii
-------

* "Vooruse ja pahe allegooria"õli paneelil, 1525"Vooruse ja pahe allegooria"  
õli paneelil, 1525
* "Püha Antoniuse armuand"õli puul, 1542"Püha Antoniuse armuand"  
õli puul, 1542
* "Muutmine"õli paneelil, 1510–1512"Muutmine"  
õli paneelil, 1510–1512
* "Noormehe portree"õli lõuendil, umbes 1526"Noormehe portree"  
õli lõuendil, umbes 1526
* "Pietà"1538–1535"Pietà"  
1538–1535
* "Jeesus ja abielurikkujast naine"õli lõuendil, 1527–1528"Jeesus ja abielurikkujast naine"  
õli lõuendil, 1527–1528
* "Madonna ja neli pühakut"õli lõuendil, 1546"Madonna ja neli pühakut"  
õli lõuendil, 1546
* "Lucina Brembati portree"õli paneelil, umbes 1518"Lucina Brembati portree"  
õli paneelil, umbes 1518

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Lorenzo Lotto** |

* Lorenzo Lotto maalide loend Veebigaleriis, kokku 137 teost; paljud on varustatud kirjeldusega loomisloo kohta (inglise keeles)
Hudson Fasching 2016. aastal Buffalo Sabresi mängijana
**Hudson Fasching** (sündinud 28. juulil 1995 Milwaukees Wisconsini osariigis) on USA jäähokimängija, kes mängib NHL-i klubis New York Islanders ründajana paremäärel.

Aastatel 2013–2016 mängis ta Minnesota Ülikooli jäähokimeeskonnas.

2013. aastal valis Los Angeles Kings ta NHL-i *draft* '​is 118. valikuna. 2014. aasta märtsis kaubeldi tema mängijaõigused Buffalo Sabresile. Sabresiga sõlmis Fasching lepingu 2016. aasta märtsis. NHL-is tegi ta debüüdi sama aasta 26. märtsil mängus Winnipeg Jetsi vastu ja lõi selles mängus ka värava. See jäi aga tema ainsaks väravaks Sabresi meeskonnas. Järgmisel kahel hooajal mängis ta põhiliselt American Hockey League'is (AHL) Sabresi tütarklubis Rochester Americans.

2018. aasta juunis kaubeldi Fasching Sabresist Arizona Coyotesi. Coyotesi meeskonnas kogus ta 16 mängus, kuid ei saanud neis kirja mitte ühtegi resultatiivsuspunkti. Ülejäänud ajal mängis ta AHL-is Coyotesi tütarklubis Tucson Roadrunners, kus tema resultatiivseim hooaeg oli 2021/22 (14+23).

2022. aasta augustis sõlmis ta üheaastase lepingu New York Islandersiga. Islandersi meeskonnas lõi ta esimese värava 2022. aasta detsembris; see oli üldse tema teiseks väravaks NHL-is – eelmisest väravast oli möödunud üle kuue aasta ja kaheksa kuu.

2013. aastal võitis Fasching USA kuni 18-aastaste koondisega omavanuste maailmameistrivõistlustel hõbemedali. USA jäähokikoondise koosseisus osales ta 2016. aasta maailmameistrivõistlustel.

Viited
------

1. ↑  Marrazza, Dan (21. märts 2016). "Sabres sign Hudson Fasching to entry-level contract". *Sports Illustrated*. Vaadatud 21. märtsil 2016.
2. ↑  "Ex-Gopher Fasching scores in first period of NHL debut". *Fox Sports*. 26. märts 2016. Vaadatud 26. märtsil 2016.
3. ↑  "Coyotes Acquire Fasching from Buffalo in Exchange for Hickey, Sislo". *Arizona Coyotes*. 14. juuni 2018. Vaadatud 14. juunil 2018.
4. ↑  "Islanders sign four players". New York Islanders. 23. august 2022. Vaadatud 23. augustil 2022.
5. ↑  "Hudson Fasching: An inspiring Islander". kencampbell.substack.com. 22.12.2022. Vaadatud 13.4.2023

Välislingid
-----------

* Hudson Fasching NHL.com lehel
* Hudson Fasching hockeydb.com lehel
* "Islanders’ Hudson Fasching proving to be a bright spot as losses mount". theathletic.com. 17.1.2023.

| * v
* r
New York Islanders |
| --- |
| 
**Väravavahid**: Ilja Sorokin **·** Semjon Varlamov |
| 
**Kaitsjad**: Sebastian Aho **·** Noah Dobson **·** Scott Mayfield **·** Adam Pelech **·** Ryan Pulock **·** Aleksandr Romanov **·** Robin Salo **·** Parker Wotherspoon |
| 
**Ründajad**: Josh Bailey **·** Mathew Barzal **·** Casey Cizikas **·** Cal Clutterbuck **·** Pierre Engvall **·** Hudson Fasching **·** Simon Holmström **·** Bo Horvat **·** Ross Johnston **·** Otto Koivula **·** Anders Lee **·** Matt Martin **·** Brock Nelson **·** Jean-Gabriel Pageau **·** Kyle Palmieri **·** Zach Parise **·** Oliver Wahlstrom |