recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Henning Scharpenberg** (surnud 5. aprillil 1448) oli Riia peapiiskop aastatel 1424–1448.

Henning Scharpenberg pärines Pommerist, Greifswaldist kodanikuperekonnast, ta oli Saare-Lääne piiskopi Christian Kubandi sugulane. 1393. aastal õppis ta Praha ülikoolis. 

1417. aastaks oli Scharpenbergist saanud Riia toompraost. 1424. aasta juunis valis kapiitel ta uueks Riia peapiiskopiks, misjärel ta suundus Rooma paavstilt kinnitust saama. 13. oktoobril kinnitas paavst Martinus V Scharpenbergi peapiiskopiks, järgneva kuu jooksul kohustus ta tasuma ka kinnitamisega seotud kulud (*servitium communis*).

Henning Scharpenberg kuulus esialgu ilmselt Saksa ordusse, kuid just tema viis läbi Riia toomkapiitli vabastamise ordusse inkorporeeritusest; paavst kinnitas viimase 1425. aastal. Scharpenberg jätkas ka Liivimaa maapäevade kokkukutsumist, 1435. aastal sõlmis ta ordu ja teiste seisustega Valga konföderatsiooni, mis lahendas Liivimaa-sisesed vastuolud ja kestis kuni tema surmani 1448. aastal.

Scharpenberg oli ka kirikukogude liikumise äge pooldaja ning tema eestvedamisel toimusid ka kaks Riia provintsiaalkontsiili: aastatel 1427 ja 1437.

Henning Scharpenberg suri 1448. aasta 5. aprillil Riia linna lähistel.

Kirjandus
---------

* Leonid Arbusow vanem. *Livlands Geistlichkeit vom Ende des 12. bis ins 16. Jahrhundert*.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**Johannes Ambundi** | **Riia peapiiskop**1424–1448 | Järgnev**Silvester Stodewescher** |
**Helvi Raamat** (sündinud 8. novembril 1947 Tallinnas) on eesti laulja (sopran) ja filmiprodutsent.

Aastatel 1966–1968 õppis ta Tallinna Muusikakoolis Peeter Perensi klassis koorijuhtimist, 1973 lõpetas Tallinna Muusikakoolis Ester Lepa lauluklassi. 1978. aastal lõpetas ta Tallinna Riikliku Konservatooriumi Linda Sauli lauluklassi. 1979. aastal täiendas end Moskva Konservatooriumis Irina Maslennikova juures. Aastatel 1981–1982 täiendas end Milanos La Scala laulukoolis Giulietta Simionato juures.

Aastatel 1971–1980 laulis ta Estonia teatri ooperikooris, 1980–1991 oli Estonia ooperisolist.

Aastatel 2005–2012 on ta olnud mitme dokumentaalfilmi produtsent koos abikaasa Rein Raamatuga.

Tunnustus
---------

* 1985 Eesti NSV teeneline kunstnik
* 1985 Eesti NSV Teatriühingu muusikaauhind

Viited
------

1. ↑  Eesti muusika biograafiline leksikon. Tallinn: Valgus, 1990, lk 195
2. ↑  Eesti entsüklopeedia 14. kd. Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus, 2000
3. ↑  Eesti filmi andmebaas. Helvi Raamat

Kirjandus
---------

* Pille Palm. Helvi Raamat. Eesti NSV Kultuuriministeerium 1986

Välislingid
-----------

* ERR arhiiv. Helvi Raamat (1981)
* ERR arhiiv. Muusikaline tund: Kuidas läheb, Helvi Raamat? (1997)
* Rahvusarhiivi fotode andmebaas. RAT "Estonia" solist Helvi Raamat (1982)
* Rahvusarhiivi fotode andmebaas. RAT "Estonia" näitlejad pärast külalisetendusi Moskvas arutelul NSV Liidu Kultuuriministeeriumis. Esiplaanil Helvi Raamat (1985)
**August Juhan Kingo** VR I/3 (ka **August Johan(n) Kingu**; 28. märts 1894 Audru vald, Pärnumaa – 21. september 1965 Tallinn) oli eesti ettevõtja.

Ta lõpetas 1912. aastal Pärnu Aleksandri Gümnaasiumi. Ta õppis aastatel 1912–1913 Tartu Ülikoolis arstiteaduskonnas ja 1935–1936 õigusteaduskonnas majandust.

Ta võttis vabatahtlikuna osa Esimesest maailmasõjast ja vabadussõjast. Ta teenis 1918. aasta lõpust suurtükiväelasena Eesti rahvaväes, oli 1919. aastal 1. suurtükiväepolgu 2. patarei ülem.

Koos Richard Eldringiga (1871–1925) asutas 1925. aastal kudumistööstuse, mis peale äripartneri ootamatut surma registreeriti ümber August Kingo Mehaanilise Kudumise Tööstuseks, mis tegutses algul Paldiskis (oktoobrini 1927), siis Tallinnas Koplis (kuni 18.11.1929, mil läks pankrotti).

Kingo võttis osa vapside liikumisest, oli "Võitluse" ärijuht, mille eest ka 1934. ja 1935. aastal vanglas istus.

Kingo vahistati 30. märtsil 1948 ja mõisteti 10. juulil 1948 VNFSV KrK §58-1a järgi süüdi.

Tunnustus
---------

* 1925, 18. veebruar – Vabadusristi I liigi 3. järk

Viited
------

1. ↑  "Vabadussõja ajaloo komitee". *ERA.2124.3.229\_61*.
2. ↑  Sakala Pühapäev: Sakala kaasaanne 20.08.1933
3. ↑  ERA.1868.1.1412, 1413 Vangide isiklikud toimikud, Kingo August Hans p, 13.03.-27.06.1934; 27.02.-10.05.1935; vt ka Päevaleht 93:1, 6.04.1934 Vabadussõjalaste juures keskvanglas
4. ↑   Eesti Vabariigi teenetemärkide kavalerid

Välislingid
-----------

* *Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918-1944*
* August Johann Kingu andmekogus Eesti ohvitserid 1918-1940
* Haud Tallinna Metsakalmistul
Heltermaa sadama panoraam
**Heltermaa sadam** (sadama kood: EE HLT) on sadam Eestis, mis asub Hiiumaa idaosas Hiiumaa vallas Heltermaal, 25 km kaugusel Kärdlast. Sadama geograafilised koordinaadid on 58° 52′ 0″ N, 23° 3′ 0″ E.

Sadama territoorium hõlmab 71 000 m2 maa-ala ja 216 700 m2 veeala.

Sadamas on 5 kaid üldpikkusega 335,5 m. Suurim sügavus kai ääres on 5,1 m. 

Vaade merelt sadama suunas
Suurim võimalik laev: pikkus 115 / 85 m, laius 20,0 / 20,0 m, süvis 3,8 / 4,6 m.

Hiiumaa Heltermaa sadamat ja Mandri-Eesti Rohuküla sadamat ühendab Rohuküla–Heltermaa laevatee.

Ajalugu
-------

Sadam rajati 1860. aastal kohalike mõisnike initsiatiivil. Esialgu oli sadamakai palk- ja kiviehitis. Silla kiviosa laiendati aja möödudes ning 1959. aastal ehitati esimene ramp, võimaldamaks laeva vöörist mahatulekut.

Skulptuurid
-----------

Aulin Rimmi pronksskulptuur "Tuules" (Ranna Ella) Heltermaa sadamasAulin Rimmi pronksskulptuur Tuules 
Heltermaa sadamas on kaks skulptuuri: Aulin Rimmi "Tuules" ja Aivar Simsoni "Vanamees ja kits". 

Kivil istuv pronksist naisfiguur (ametliku nimega "Tuules", (rahvasuus "Ranna Ella", kirjanduses veel muu hulgas näiteks "Naine tuules") valmis skulptor Aulin Rimmil 1989. aastal. Samasuguse kuju oli ta tegelikult valmistanud kipsist juba 1975. aastal. Heltermaa sadamasse paigutatud "Tuules" oli algselt maapealsel kivihunnikul. 26. juunil 1993, kui algas uue sadamahoone aluse kaevamine, viidi kuju sadamast ära. Uus sadamahoone valmis 30. novembril 1996, kuju paigutati sadama veeala loodeserva merre 28. aprillil 2000. 2009. aastal alustati väikelaevasadama sissepääsu rajamisega ja kuju tuli taas eest ära viia. Pärast ehitustööde lõppu paigutati kuju umbes 20 m kaugusele senisest asukohast põhja poole muulile.

Aivar Simsoni skulptuur "Vanamees ja kits" asub sadamas 2016. aastast.

Galerii
-------

* SadamahooneSadamahoone
* Vaade sadamahoone poolt kai suunasVaade sadamahoone poolt kai suunas
* LossimistöödLossimistööd
* Vaade merelt sadama suunasVaade merelt sadama suunas
* Vaade merelt sadama suunas 2008. aastalVaade merelt sadama suunas 2008. aastal
* Sadama sihi tulepaagidSadama sihi tulepaagid
* Sadama sihi tulepaagidSadama sihi tulepaagid
* Vaade Heltermaa sadamale 2010. aasta juulisVaade Heltermaa sadamale 2010. aasta juulis

Viited
------

1. ↑  Heltermaa sadama ajalugu
2. ↑  Laid, Kadi. Sadamaskulptuur muutuste tuules. Hiiu Leht, 29. august 2009.

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Heltermaa sadam** |

* Heltermaa 360° aeropanoraam / aerofoto
* Heltermaa sadamast Saarte Liinide kodulehel
* Kerttu Kaldoja. "Heltermaa kaide uuendamiseks tehti neli pakkumist" Eesti Päevaleht, 30. juuli 2008
Lühikese jala väravatorn, vaade Taani kuninga aia väravast, suvi 2011
**Lühikese jala värav** asub Tallinna keskaegse kindlusmüüri edelalõigus ning viib Toompealt Lühikese jala tänavale. Lühike jalg on 80 m pikkune trepp-tänav mis ühendab all-linna ülalinna ehk Toompeaga. Tallinna kutsutakse naljatamisi kahe eri pikkusega "jala" tõttu lonkavaks linnaks. Värava kohal seisab väravatorn, selle kõrvale jääb Tallitorn. Värava kohta on kasutatud ka nime *Rootsi värav*.

Lühikese jala väravatorn ehitati aastatel 1454–1456. Torn sai Liivi sõja ajal kannatada, lammutati seejärel madalamaks ning 18. sajandil kohandati esimesed kaks korrust eluruumideks. Torni ülemine osa taastati oletataval kujul 1980. aastatel. Lühikese jala väravatornis on võimalik ringi vaadata, kui külastada Tallinna Linnamuuseumi koosseisu kuuluvat Kiek in de Köki kindlustustemuuseumi.

Torni alumisel korrusel tegutseb vanamuusikaansambel Hortus Musicus.

* Väravatorni tuulelippVäravatorni tuulelipp
* Lühikese jala värav väravatorni all, suvi 2011Lühikese jala värav väravatorni all, suvi 2011
* Lühikese jala väravatorn, vaade Lühikese jala tänavaltLühikese jala väravatorn, vaade Lühikese jala tänavalt
* Lühikese jala väravatornLühikese jala väravatorn

Vaata ka
--------

* Tallinna linnamüür
* Tallinna tornistik

Viited
------

1. ↑  Tallinn : Rootsi värav, Vennad Parikased

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Lühikese jala värav** |
**Süvamuusika ja levimuusika** ehk **tõsine muusika ja kerge muusika** (saksa keeles *E- und U-Musik*, *ernste Musik und Unterhaltungsmusik*, 'tõsine muusika ja kerge muusika') on muusika liigitamise viis, mis tekkis 20. sajandi alguses seoses muusika turumajandusliku väärtuse hindamisega. Liigitamine süva- või levimuusikaks hakkas mõjutama muusikute tasustamist jpm. 

Süvamuusika ja levimuusika vastandamine on tavaliselt ebajärjekindel ja sellel puuduvad ühtsed esteetilised kriteeriumid. Levimuusikas on juba ammu esindatud kõik needsamad vormid ja žanrid, esituskoosseisud ja kompositsioonivõtted mis tolles süvamuusikaski. Ingliskeelses keskkonnas tehakse samamoodi vahet populaarsel ja kunstmuusikal (*popular music*, *art music*), pidades viimast elitaarsemaks, sügavamaks või keerukamaks. Lääne muusika ajaloos on kõik muusikastiilid välja kasvanud tarbemuusikast ning väga sageli just nimelt tantsumuusikast. Tõsiselt võetavat muusikateoreetilist kirjandust ilmub popmuusika kohta viimastel aegadel üha rohkem.

Vaata ka
--------

* levimuusika
* süvamuusika

Viited
------

1. ↑  Tõnn Sarv. Popmuusika. Teoreetilise analüüsi katse. – Teater.Muusika.Kino nr 1, 2014.
Transilvaania vapp
Transilvaania lipp
Ajalooline Transilvaania on tumeoranž ning tänapäeval Rumeenias selle hulka tihti loetavad Banaat, Krisaania ja Marmaatia on roosakad. Tänapäevased riigi- ja maakonnapiirid on hallid, punased on Rumeenia ajalooliste regioonide piirid
**Transilvaania** (ladina *Transsilvania* ('maa metsa(de) taga'); rumeenia *Ardeal*, ungari *Erdély*, saksa *Siebenbürgen* ja poola *Siedmiogród* ('seitsme linnuse maa'); türgi *Erdel*) on ajalooline piirkond tänapäeva Rumeenias.

Asend
-----

Väga üldistatult on Transilvaania kolmnurkse kujuga, mille külgedel olevad mäestikud on looduslikud piirid Transilvaania ja teiste piirkondade vahel. Transilvaania Alpid eraldavad Transilvaania lõuna poolt Valahhiast ja edela poolt Banaadist. Ida-Karpaadid eraldavad Transilvaania ida ja kirde poolt Moldovast ning põhja poolt Marmaatiast. 

Lääne-Transilvaania mäed eraldavad Transilvaania lääne poolt Banaadist ja Krisaaniast. Ainult kaks suurt jõeorgu avavad Transilvaania lääne poole - põhja poolt Lääne-Transilvaania mägesid paiknev Someși jõe org ja lõuna poolt Lääne-Transilvaania mägesid paiknev Mureși jõe org.

Transilvaania ajalugu
---------------------

Ajaloo jooksul on Transilvaania kuulunud nii Ungari koosseisu kui olnud ka aastatel 1570-1867 (pool)iseseisev vürstiriik. 

Esimese maailmasõja tulemusena kuulub Transilvaania Rumeeniale, kuid Teise maailmasõja ajal kuulus Transilvaania põhjaosa Ungarile.

Põhja-Transilvaania
-------------------

 *Pikemalt artiklis Põhja-Transilvaania*

Transilvaania mõiste tänapäeva Rumeenias
----------------------------------------

Tänapäeval kasutatakse Rumeenias Transilvaania mõistet tihti laiemalt kui ajalooliselt. Laiemas tähenduses katab Transilvaania 16 maakonda: Alba, Aradi, Bistrița-Năsăudi, Brașovi, Caraș-Severini, Bihori, Cluji, Covasna, Harghita, Hunedoara, Maramureși, Mureși, Sălaji, Satu Mare, Sibiu ja Timiși maakond.

Neist Alba, Bistrița-Năsăudi, Brașovi, Cluji, Covasna, Harghita, Hunedoara, Mureși ja Sibiu maakond on põhiosas ajaloolises Transilvaanias, Sălaji maakond jaguneb ajaloolise Transilvaania ja Krisaania vahel.

Vaata ka
--------

* Transilvaania ajalugu
* Transilvaania valitsejate loend
* Transilvaania kindluskirikuga asulad
* Transilvaania sõjaväestatud piiriala
Valvuri käiselint
**Kaitseliidu valveteenistus** on kutseline Kaitseliidu rahuaja süsteem, mille eesmärk on valvata Kaitseministeeriumi, Kaitseväe ja Kaitseliidu territooriume ja vara. Seadusega on neil lubatud valvata ja nad ka valvavad muid riigile kuuluvaid asutusi. Praegu osaleb Kaitseliidu valveteenistuses umbes 500 kaitseliitlast üle Eesti. 

Kaitseliidu valveteenistuse tegevuse eesmärgiks on riigikaitseobjekti või riigikaitse eesmärgil kasutatava vara ja selle ümbruse jälgimine ründeohu või ründe avastamiseks, õigusrikkumiste ärahoidmiseks või takistamiseks ja ohu kõrvaldamiseks ning jõu meetmete võtmiseks valvatava objekti või vara puutumatuse tagamiseks. 

2019. aastal oli valve korraldatud Kaitseliidu valveüksuste baasil kokku 56 objektil: 23 Kaitseliidu objekti, 30 Kaitseväe objekti ning Kaitseministeerium, Kaitseressursside Amet, Riigi Kaitseinvesteeringute Keskus.

Organisatsioon ja ettevalmistus
-------------------------------

Valvekompaniid on mitmel Kaitseliidu maleval. Nende töö koordineerimiseks on Kaitseliidu peastaabis valveteenistuse jaoskond. Objekti valve teostamise ülesande annab Kaitseliidule kaitseväe juhataja. Ülesande andmisest peab teavitama esimesel võimalusel kaitseministrit.

Kõik Kaitseliidus tööle asuvad valveüksuse liikmed peavad esmalt läbima kahenädalase erialakursuse, mis lõpeb eksami ja füüsilise testi sooritamisega. Kursusel õpitakse isikute ja sõidukite läbiotsimist ning turvataktikat koos erivahenditega. Lisaks toimub kursusel intensiivne laskeväljaõpe valveüksuse relvadest.

Valveteenistust täitvad kaitseliitlased kannavad vasakul käel oranži valveüksuse tähistusega käiselinti või embleemi. Kaitseliitlased võivad valveteenistuses ka inimesi kinni pidada ja läbi otsida. Lisaks laienevad neile riiklikud sotsiaaltagatised teenistuskohustuste täitmisel vigastuse või hukkumise korral.

Relvastus
---------

9 mm püstol HK USP

9 mm püstolkuulipilduja m/45 B

Ajalugu
-------

27. detsembril 2002 andis Kaitseväe juhataja viitseadmiral Tarmo Kõuts välja käskkirja, millega pandi Kaitseliidule kohustus võtta valve alla alates 1. jaanuarist 2003 kaheksa Kaitseväe väeosa. Seda saab lugeda valveteenistuse loomise ametlikuks algusajaks, kuigi juba enne seda tegeles Kaitseliit osade Kaitseväe objektide valvamisega. 2008 loodi Kaitseliidu peastaabi juurde valveteenistuse jaoskond kelle ülesandeks oli viia valveteenistuse töö seaduslikele alustele ning töötajad välja õpetada ja varustada tänapäevaste töövahenditega.

2019. aastal valmis „Valveteenistuse arengukava" ja „Strateegiaplaan aastaks 2023".

Välislingid
-----------

* Harju maleva valvekompanii
* Tallinna maleva valvekompanii
**August Kitzberg** (ka **August Vladimir Kitzberg**; 29. juuni 1895 Ruhja – 11. detsember 1941 Ussollag, Permi oblast) oli eesti advokaat.

Ta lõpetas aastal 1916 Peterhofis Aleksander Teise Gümnaasiumi. Õppis aastatel 1916–1917 Tartu Ülikooli arstiteaduskonnas, aastatel 1920–1921 Läti Ülikooli õigusteaduskonnas, aastatel 1921–1923 Tartu Ülikooli õigusteaduskonnas, mille lõpetas. Oli Eesti Üliõpilaste Seltsi vilistlane.

Ta osales Esimeses maailmasõjas ja Vabadussõjas, 1920 Riias Eesti konsulaadi sekretär, 1923–1924 ministeeriumiametnik, 1924–1931 vandeadvokaat Ilmar Tannebaumi abi, 1924–1927 Harju maavalitsuse juriskonsult, alates 1924 Tallinna Eesti Põllumeeste Seltsi juhatuse liige, Tallinna Linnapanga nõukogu liige. 1931–1940 oli ta vandeadvokaat Tallinnas. 

Arreteeriti NKVD poolt 29. juunil 1941 Tallinnas, suri vangilaagris.

Viited
------

1. ↑  Tartu Ülikooli üliõpilaskonna teatmik II (lk. 349). Tartu 1986
2. ↑  Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918–1944. II, lk. 131
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib tsütokiini liigist; perekonna kohta vaata artiklit Kasvaja kasvutegur beeta (superperekond)* |

---

**Kasvaja kasvutegur beeta** (lüh **TGFβ**) (*transforming growth factor beta*) on paljude selgroogsete loomade mitmete (näiteks lümfisüsteemi) rakkude poolt teatud sündmuste korral, nagu näiteks rakkude paljunemine ja diferentseerumine, vabastatavad valgulised molekulid, mis vahendavad pinnaretseptoritega tõenäoliselt põletikuvastaseid ja immunosupressiivseid toimeid, osalevad mitmete elundite arengus ja liigitatakse tsütokiinide hulka.

Aktiivset kasvaja kasvutegur beetat eritavad mitmed rakutüübid, näiteks makrofaagid rakuvälisesse vedelikku.

Kasvaja kasvutegur beetal ja TGFβ signaalimisel on oluline roll pankrease arengus.

TGFβ signaalimine vananeva hiire tüümuse epiteelirakkudes reguleerib tüümuse involutsiooni ja mõjutab otseselt raku võimekust tümopoeesi toetada.

TGFβ mõjutab ka T-rakkude paljunemist, diferentseerumist ja tümotsüütide küpsemist tüümuses.

Enamik kudesid ekspresseerib hulgaliselt geene, mis kodeerivad TGFβ-t. Normaalsetes rakkudes toimib TGFβ signaalimine nii, et rakutsükkel peatatakse G1 staadiumis ja sellega lõpetatakse paljunemine, kutsutakse esile diferentseerumine ja/või edendatakse programmeeritud rakusurma.

TGFβ osaleb immuunsuses, selle täpne roll vähi, bronhiaalasta, kopsufibroosi, südamehaiguste, diabeedi, päriliku hemorraagilise teleangiektaasia, Marfani sündroomi, Ehlersi-Danlosi sündroomi, Loeysi-Dietzi sündroomi, Parkinsoni tõve, kroonilise neeruinsufitsientsi, polüskleroosi ja AIDS-i patogeneesis ei ole tänapäeval selge.

Vähirakkudes
------------

 *Pikemalt artiklis Vähirakk*
Karolinska instituudi teadurite uuringud näitavad, et just see eritatav tsütokiin varustab vähiraku pinda valgete verelibledele omaste retseptoritega nii, et vähirakud pääseksid immuunjärelevalvele võimalikult märkamatult lümfisüsteemi.

Kui rakk on asunud vähiseisundi teele, siis muteeruvad TGFβ signaalirajad ja vähirakk väljub kasvaja kasvuteguri beeta kontrolli alt. Arvatakse, et vähirakud suurendavad kasvaja kasvuteguri beeta tootmist ja see mõjutab ka ümbritsevaid rakke.

Viited
------

1. ↑  Mathias M. Hauri-Hohl, Saulius Zuklys, Marcel P. Keller jt, TGF-β signaling in thymic epithelial cells regulates thymic involution and postirradiation reconstitution, Blood. 1.august 2008; 112(3): 626–634. doi: 10.1182/blood-2007-10-115618, PMCID: PMC2481556, veebiversioon (vaadatud 13.05.2015)(*inglise keeles*)
2. ↑  Florian S Schoenhoff, Benjamin F Griswold, Peter Matt jt, Abstract 5095: The Role of Circulating Transforming Growth Factor-β in Vascular Ehlers-Danlos Syndrome: Implications for Drug Therapy
3. ↑  A Novel Approach to Chronic Kidney Disease
4. ↑  How cancer tricks the lymphatic system into spreading tumours, 11. mai 2015, veebiversioon (vaadatud 13.05.2015)(*inglise keeles*)
5. ↑  Marina Lohk, Teadlased paljastasid, kuidas vähirakud lümfisüsteemi pääsevad, 12. mai 2015, veebiversioon (vaadatud 13.05.2015)

*Selles artiklis on kasutatud ingliskeelset artiklit en:Transforming growth factor beta seisuga 13.05.2015.*
Transfăgărășan põhjakülg
**Transfăgărășan** (riikliku tähisega **DN7C**) on asfalteeritud mägitee, mis kulgeb Rumeenias läbi Transilvaania Alpide. Tee on ligi 111 kilomeetrit pikk.

Tee saab alguse Cârțișoara külast Sibiu maakonnas (Sibiust 52 kilomeetrit idas, Bukarestist 275 km loodes) ja lõppeb Curtea de Argeșis Argeși maakonnas (Piteștist 45 km, Bukarestist 160 km loodes).

Tee ehitati aastatel 1970–1974 Nicolae Ceausescu käsul pärast Nõukogude Liidu sissetungi Prahasse 1968. aastal. Ceausescu soovis, et Nõukogude Liidu invasiooni korral oleks sõjaväel kiire pääs üle mägede. Rumeenias olid toona juba strateegilised mägiteed läbi Transilvaania Alpide, kuid need olid ehitatud enamasti läbi jõeorgude, mille oleks ründajad saanud lihtsalt blokeerida, mispeale käskiski Ceausescu rajada tee läbi Rumeenia loode- ja lõunaosa eraldavate Fagarasi mägede.

Tee ehitas valmis peamiselt sõjavägi, väga raske rahalise ja inimelude hinnaga. Töö toimus peamiselt 2 km kõrgusel mägikliimas, kasutades kokku ligi 6000 tonni dünamiiti. Töölised olid peamiselt nooremsõdurid, kes olid õhkimistöödeks välja õpetamata. Ametlike raportite kohaselt hukkus tee-ehitusel 40 sõdurit, kuid mitteametlikult on hukkunute arvu arvestatud sadadesse.

Tee avati 20. septembril 1974, kuigi teetööd, näiteks asfalteerimine, kestsid veel kuni 1980. aastani.

Tee tõuseb kuni 2 042 meetrini, olles nii Transalpina järel Rumeenia kõrguselt teine mägitee. Tee on väga paljude järskude kurvide, S-kurvide ja järskude laskumistega. Lume tõttu on tee üldiselt oktoobri lõpust juuni lõpuni suletud, kuid sõltuvalt ilmast võib olla avatud ka novembri lõpuni või terve suve suletud. Teel on rohkem tunneleid (5) ja viadukte kui ühelgi teisel Rumeenia maanteel. Tee kõrgeima punkti lähedal Bâlea järve ääres läbib tee Rumeenia pikima, Bâlea maanteetunneli (884 meetrit). Tee ääres on lisaks ka Poenari loss, kus elas Vlad Dracula.

2009. aastal sõitis teel BBC autosaate "Top Gear" meeskond (Jeremy Clarkson, Richard Hammond, James May), seda sai näha sarja 14. hooaja avaosas. Jeremy Clarkson nimetas selle "maailma parimaks teeks".

Viited
------

1. ↑  "The Transfagarasan Highway: the world's best road?". *Top Gear*.
Raúl García 2013. aastal Madridi Atlético särgis
**Raúl García Escudero** (sündinud 11. juulil 1986 Pamplonas) on Hispaania jalgpallur, kes mängib poolkaitsjana Hispaania kõrgliiga klubis Athletic Bilbao. Ta mängib peamiselt ründava poolkaitsjana, kuid võib mängida ka keskpoolkaitsjana.

Ta alustas klubikarjääri CA Osasunas, mille koosseisus debüteeris ta Hispaania kõrgliigas 2004. aastal.

2007. aasta juulis liitus García Madridi Atléticoga. Ta mängis Madridi Atléticos seitse hooaega, tuli klubiga Hispaania meistriks ning võitis Hispaania karika, Hispaania superkarika, UEFA Euroopa Liiga ja kaks UEFA Superkarikat. Hooajal 2011–12 mängis ta laenul Osasunas.

2015. aasta augustis siirdus ta Athletic Bilbaosse. Hooajal 2019–20 tegi ta oma seni parima hooaja Hispaania kõrgliigas, lüües kokku 15 väravat.

Hispaania jalgpallikoondises debüteeris García 4. septembril 2014 sõprusmängus Prantsusmaa vastu.

Saavutused
----------

Madridi Atlético
* La Liga: 2013–14
* Copa del Rey: 2012–13; Teine koht 2009–10
* Supercopa de España: 2014; Teine koht 2013
* UEFA Euroopa Liiga: 2009–10
* UEFA Superkarikas: 2010, 2012
* UEFA Meistrite Liiga: Teine koht 2013–14

Athletic Bilbao
* Supercopa de España: 2020–21

Välislingid
-----------

 Raúl García – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
**Antarktiline oaas** on maa-ala Antarktika äärealadel, mis pole kaetud liustikega. Nimi on saanud kõrbete oaaside sarnasuse tõttu, sest elutingimused on seal soodsamad kui ülejäänud territooriumil.

Antarktiliste oaaside pindala varieerub, ulatudes mitmekümnest kuni mitmesaja ruutkilomeetrini.

Antarktilistele oaasidele on iseloomulikud spetsiifilised loodustingimused: külmakõrbete kliima, aasta jooksul vedela vee olemus, järvede rohkus, orgaaniline elu, primitiivsed mullad.

Antarktilised oaasid jagatakse kolmeks rühmaks:

* tüüpilised madalmägised ja künklikud (Bungera oaas, Vestfoldi oaas, Grearsona oaas, Schirmachera oaas jt);
* mäestikuvahelised kuivad orud (Teylori, Righti);
* mägised oaasid (Riiser-Larseni oaas, Breidvognipi oaas)
* Bungera – 952 km²
* Vestfold – 664 km²
* Grearsona – 288 km²
* Schirmachera – 35 km²

Antarktiliste oaaside aluspinnaks on gneisid ja kristallilised kiltkivid. Seal on arenenud füüsilise ja keemilise murenemise protsessid. Raua-mangaanist "päevitused" ja kõrbelised "lakid" põhjustavad kivimite punakaspruuni värvust. Kõikjal on mandriliustike tegevuse jäljed.
**Latipihklane** (*Pissodes piniphilus*) on putukaliik.

Levila
------

Neid võib kohata Kesk- ja Põhja-Euroopas.

Kirjeldus
---------

Täiskasvanud latipihklased on 4–5 mm pikkused punakaspruunid mardikad. Pea on veninud pikaks kärsaks, mille külge kinnituvad tavaliselt põlvjad tundlad ning haukamissuised. Kärsal on suur tähtsus – selle abil puuritakse nooremapoolsete, näiteks mändide tüvede koore sisse auk, kuhu munetakse munad. Vastsed on jalutud 9 mm pikkused valkjad tõugud, kes kaevandavad koore all käike ning nukkuvad tüve alaosas koore all ulatudes sügavale puitu.

Taimekahjurina
--------------

Arvatakse, et nad nõrgestavad veelgi teiste kahjurputukate poolt nõrgestatud harilikke männipuid, süües neid nii seest kui väljast ja viies puud suremise äärele, seetõttu peetakse neid taimekahjuriteks.

Viited
------

1. ↑  Latipihklane, Eesti eElurikkus, Veebiversioon (vaadatud 26.11.2016)

Välislingid
-----------

* Latipihklane andmebaasis eElurikkus Muuda Vikiandmetes
* Sissekanne ADW-s
* Sissekanne Fauna Europaea-s
* Sissekanne Wiki Bugwood-is
Üks mõisa rehealustest
**Antaviliai mõis** (leedu *Antavilių dvaras*) on endine mõis Leedus Vilniuses Antakalnise vallas Antaviliai linnaosas. Mõisakompleks asub aadressidel Naujanerių Sodų 1-oji g. 10 ja 12 .

Sealset mõisa on esmamainitud XVII sajandil. Selle esimesed omanikud olid Pacid, hiljem kuulus see Korsakkidele ja Radziszewskitele. XVIII sajandi lõpuaastatel oli mõisa omanikuks Antoni Tiesenhausen, aastal 1784 ostis temalt mõisa Franciškus Mučynski, kes veel samal sajandil mõisa Radziszewskitele edasi müüs.

Mõisakompleksist on säilinud kelder, kuur, ait, kaks abihoonet ja kaks rehealust. Kompleksi jäävad ka kolme elumaja, kooli ja kahe juurdeehitise varemed. Säilinud on veel pärnaalee, sillakese varemed ja mõisakompleksi munakivisillutisega teed.

Esimene hoone asub aadressil Antavilių g. 12. Tegemist on XIX sajandi teisel poolel rajatud ehitisega, mis oli algselt ühekorruseline. Maja all on mõisaaegne kelder. Teine hoone asub aadressil Antavilių g. 6. Ka see on rajatud XIX sajandil. Nelinurkse põhiplaaniga ühekorruselisele hoonele on hiljem lisatud silikaattellistest eeskoda. Hoone ise on tellistest, selle fassaadi liigendavad tellistest ja maakividest pilastrid.

Puidust sammastega rahvalikku arhitektuuri esindav ait asub aadressil Antavilių g. 5. Puidust ühekorruseline hoone rajati XIX sajandil. Kirdeküljel asub sammastega eraldatud aidaesine.

Kelder asub aadressil Antavilių g. 7a, kuur aadressil Antavilių g. 3. Samal aadressil asuvad ka mõlemad mõisa rehealused.

Viited
------

1. ↑  Antowil Słownik geograficzny Królestwa Polskiego i innych krajów słowiańskich, Kd. XV, cz. 1 (Abablewo — Januszowo). Warszawa, 1900, 44 lk.
2. ↑  "Leedu kultuurimälestiste register". Vaadatud 7. septembril 2021.
3. ↑  "Antavilių dvaro sodybos fragmentų pirmas pastatas". Vaadatud 7. septembril 2021.
4. ↑  "Antavilių dvaro sodybos fragmentų antras pastatas". Vaadatud 7. septembril 2021.
5. ↑  "Antavilių dvaro sodybos fragmentų svirnas". Vaadatud 7. septembril 2021.
Latsch
Latschi valla paiknemine Lõuna-Tiroolis
**Latsch** (itaalia: *Laces*) on vald *(comune)* Lõuna-Tiroolis Põhja-Itaalias, umbes 40 km Bolzanost loodes. Valla pindala on 78,8 km².

2010. aasta 30. novembri seisuga elas seal 5156 inimest.

Latsch (Laces) külgneb järgmiste valdadega: Kastelbell-Tschars, Martell, Schnals, Schlanders ja Ulten.

Alajaotus
---------

Latschi vallas asuvad järgmised *frazioned* (alljaotused, peamiselt külad ja asundused): Goldrain (Coldrano), Morter, St. Martin am Kofel (San Martino al Monte) ja Tarsch (Tarres).

Galerii
-------

* Maanteepanoraam Latschi ja Kastelbelli vahelMaanteepanoraam Latschi ja Kastelbelli vahel
* Kirik Unsere Liebe Frau auf dem Bichl (Jumalaema künkal)Kirik *Unsere Liebe Frau auf dem Bichl* (*Jumalaema künkal*)
* Pühade Peetruse ja Pauluse kihelkonnakirikPühade Peetruse ja Pauluse kihelkonnakirik
* Püha Nikolause kirikPüha Nikolause kirik

Kogukond
--------

### Keeleline jaotus

2011. aasta rahvaloenduse järgi kõneles 97,99% rahvastikust esimese keelena saksa keelt, 1,97% itaalia keelt ja 0,04% ladiini keelt.

Välislingid
-----------

* Valla koduleht (saksa ja itaalia keeles)
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib Tallinna jahtklubist; Tartu jahtklubi kohta vaata artiklit Tartu Kalevi Jahtklubi* |

---

Kalevi Jahtklubi sadam (2010)
**Kalevi Jahtklubi** (varem *Eesti Spordiseltsi Kalev Jahtklubi*) on jahtklubi, mis tegutseb Tallinnas Pirital.

Kalevi Jahtklubi asutati 8. veebruaril 1948. KJK-l on üle 600 liikme ning see koondab igas vanuses purjetajaid, kuid ka niisama meresõpru. KJK liikmete sportlike saavutuste hulgas on medalimehi nii avamerepurjetajate, jääpurjetajate kui svertpaadipurjetajate hulgas.

KJK territooriumil tegutseb kaks purjespordikooli: KJK Purjespordikool ja Rein Ottosoni purjespordikool.

KJK eesmärk on:

* olla purjetamist propageeriv ja purjetamishuvilisi ühendav klubi;
* pakkuda külalistele ja klubiliikmetele kvaliteetseid ja mitmekülgseid teenuseid;
* pidevalt areneda, et saada parimaks külalissadamaks Soome lahe ääres.

Alates aastast 1958 korraldab KJK igal aastal juulikuus Eesti suurimat avamereregatti Muhu väina regatt. Viimastel aastatel on seda enam kui 100 osavõtva jahiga rahvusvahelist võistlust läbi viidud koos Pärnu Jahtklubi ja Saaremaa Merispordi Seltsiga. Klubiliikmete seas on väga populaarne iganädalane kolmapäevaregatt. KJK on aastate jooksul korraldanud palju suurvõistlusi, alates rahvusvahelistest Balti regattidest ja lõpetades erinevate jahiklasside Euroopa ja maailmameistrivõistlustega. Viimaste aastate suurvõistlustest väärivad märkimist 2004. aastal toimunud Draakon-klassi Euroopa meistrivõistlused, 2010 Laser Standard ja Laser Radial EM-regatt ning samal suvel Tallinnas purjetatud Melges 24 klassi maailmameistrivõistlused, samuti 2013. aastal korraldatud Finn-klassi MM-regatt Finn Gold Cup ja 2015. aastal koos Pärnu jahtklubiga korraldatud ORC Euroopa meistrivõistlused.

Kalevi jahtklubi hoone
Kalevi jahtklubi hoone

Jahtklubi hoone
---------------

Kalevi jahtklubi hooned paiknevad Pirita jõesuudme vasakul kaldal koos Kalevi Jahtklubi sadamaga. Tõenäoliselt oli Pirita jõesuue paatide randumispaiga ja sadamana kasutusel juba muinasajal.

Praeguse Kalevi jahtklubi hoone kohal asus Karl Burmani projekti järgi 1912. aastal ehitatud Kalevi seltsimaja, mis pandi põlema 1941. aasta augustis.

1949. aastal valmis Peeter Tarvase projekti järgi ehitatud modernistliku joonega hoone, mis oli vastuolus tollaste arhitektuurikaanonitega. See põhjustas skandaali ja tollaste arhitektuurifunktsionääride vallandamise.
Kalevi jahtklubi hoone on riiklik kultuurimälestis alates 2008. aastast. Jahtklubi hoone jõepoolsel küljel on ka suur terrass, mida piirab läänest madal paekivist müüritis.

Vaata ka
--------

* Eestimaa Merejahtklubi

Viited
------

1. 1 2 3  "Jahtklubist". *kjk.ee*.
2. ↑  28762 Kalevi jahtklubi hoone. Kultuurimälestiste register.
3. ↑  100 ehitist - sada aastat. Eesti lugu ehitistes 1918-2017. Tallinn 2018.

Välislingid
-----------

* Koduleht
Antazavė mõisa peahoone
**Antazavė mõis** (leedu *Antazavės dvaras*) on endine mõis Leedus Zarasai rajoonis Antazavė vallas Antazavės.

Algselt kuulusid Antazavė maad Dusetose mõisale. 1686. aastal andis mõisa omanik Tiesenhausen Antazavė karjamõisa Plateritele kasutada. Aastal 1729 sai karjamõisa omanikuks Aleksander Konstantin Plater.

Mõis rajati XVIII sajandil, tõenäoliselt Aleksander Konstantin Plateri ajal, sest tema alustas sealse mõisakompleksi väljaehitamist. 1748. aastal valmis Laurynas Gucevičiuse projekti järgi ehitatud klassitsistlik peahoone. Zalvė järve äärde rajati ka 5 hektari suurune park. 1788. aastal sai mõisa omanikuks Kacper Plater. Tema nõbu Emilia Plater elas mõnda aega selles mõisas. 25. märtsil 1831 kirjutas ta seal oma nõo kaitseks tunnistuse, et osaleb novembriülestõusus omaalgatuslikult.

Kacperi tütar Ludwika abiellus Ledóchowskite suguvõsasse, tolle tütar Ludwiga abiellus aga Julius von Roppiga. XIX sajandi lõpus kuulus mõisale 884 tiinu maad. Mõisa viimane omanik oli Elžbieta Ledochovska von Ropp.

1915. aastast asus mõisa häärberis Saksa okupatsioonivägede komandantuur, mis tegeles elanikelt hobuste ja piimatoodete kogumisega. Sakslaste lahkumisel 1918. aastal asus sinna revolutsiooniline komitee.

1923. aastal tükeldati mõisa maad maareformi käigus, toona kuulus mõisale 180 hektarit maad. 1936. aastal viis Mogiljovi peapiiskop Eduard von der Ropp osa mõisa arhiivist Poola.

Häärber sai praeguse kuju XIX sajandi teisel poolel. 1925. aastal seda remonditi, ent 1937. aastal hoone põles. Teise maailmasõja järel oli hoones lastekodu, seejärel kool. 1989. aastal sealne kool suleti ja selle asemele rajati seltsimaja.

Häärber on kahekorruseline kelpkatusega hoone. Esikülge liigendavad kaks risaliiti ja kaks frontooni. Frontoonide vahel asub pseudofrontoon mõisa omaniku vapi kujutisega. Tagaküljelgi asus üks risaliit.

Mõisa park asub Zalvė suunas laskuvatel terrassidel.

Viited
------

1. ↑  "Antazavės dvaro sodyba (Kultūros vertybių registras)". Vaadatud 3. juunil 2020.
2. ↑  Katarzyna Samusik, Jerzy Samusik, Antuzów
3. ↑  *Antuzów*. Słownik geograficzny Królestwa Polskiego. Kd. XV, cz. 1: Abablewo – Januszowo. Warszawa 1900.
4. ↑  Antuzów, Roman Aftanazy, *Dzieje rezydencji na dawnych kresach Rzeczypospolitej, wyd. drugie przejrzane i uzupełnione,* kd. 4: Województwo wileńskie, Wrocław: Zakład Narodowy im. Ossolińskich, 1993, lk. 12–13, ISBN 83-04-04020-4, ​ISBN 83-04-03701-7

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Antazavė mõis** |
Antal Reguly
**Antal Reguly** (11. juuli 1819 Zirc, Veszprémi komitaat – 23. august 1858 Buda) oli ungari keeleteadlane ja etnograaf.

Antal Reguly oli pärit mõisavalitseja perekonnast. Ta õppis õigusteadust Pesti Kuninglikus Ülikoolis, mille lõpetas 1839. aastal. Seejärel sai ta ülikoolilt viieks kuuks võimaluse enesetäiendamiseks välismaal. Hamburgis kuulis Reguly Põhjamaade kaunist loodusest ja ta otsustas ka ise Skandinaaviat külastada. Stockholmis kohtus ta Soomest pärit Adolf Ivar Arwidssoniga, kellega tuli jutuks soome ja ungari keele sugulus, mis oli tol ajal alles vaieldav küsimus. Regulyt hakkas see teema huvitama ja ta otsustas hakata tegelema soome-ugri keelte ja rahvaste uurimisega. 

Aastail 1840–1841 elas ta Soomes, kus õppis soome ja saami keelt. 1841–1843 elas Reguly Peterburis. Alates 1843. aastast oli ta Ungari Teaduste Akadeemia korrespondentliige. 1843–1845 viibis Reguly uurimisretkedel Volgamaadel, Uuralites ja Lääne-Siberis, kus kogus rikkalikult mansi, handi, mari, mordva ja tšuvaši keele ainestikku. Ungarisse pöördus Reguly tagasi 1849. aastal. Ta asus tööle Budapesti Ülikoolis raamatukoguhoidjana. Pikad reisid, primitiivsed elutingimused ja haigused olid aga Reguly tervise ruineerinud. Ta ei suutnud oma kogutud materjale läbi töötada ja avaldada. Antal Reguly suri 1858. aasta augustis 39-aastaselt. Reguly kogutud materjalid ehk Regulyana anti välja alles pärast tema surma. Tänu Reguly pärandile kujunes Ungaris välja soome-ugri võrdlev keeleteadus.

Viited
------

1. ↑  Ago Künnap, Paula Palmeos, Tõnu Seilenthal 1974. *Põhja ja itta: lehekülgi meie sugulaskeelte uurimisloost*. Tallinn, lk. 80-99.
Lunar Reconnaissance Orbiter'i kosmosesondist tehtud Bellingshauseni kraatri satelliidipilt
**Bellingshauseni kraater** (ladina keeles *Bellinsgauzen*) on kraater, mis asub Kuu tagaküljel lõunapolaaralas. Kraater on saanud nime baltisaksa päritolu meresõitja, Venemaa admirali Fabian Gottlieb Benjamin von Bellingshauseni järgi, seda kinnitas 1970. aastal Rahvusvaheline Astronoomiaunioon.[*viide?*]

Kraatri kirjeldus
-----------------

Kraatri lähimad naabrid on Cabannese kraater läänes; Bhabha ja Bose kraatrid põhjas; Stoney kraater kirdes; Lemaître'i kraater idas ja kraatrivalli lõunaosaga piirnev Berlage kraater. Kraatri keskuse selenograafilised koordinaadid on 60°43′S ja 164°51′W, kraatri läbimõõt on 63 km, sügavus on 2,7 km.

Bellingshauseni kraatri ümbrused. Kuu lõunapolaarala kaardi lõik (põhi on allpool).

Allikad
-------

* Kuu piltide digitaalne atlas.
* Kraatri kirjeldus saidil The Moon-Wiki.
* Andersson, L.E. and E.A. Whitaker, NASA Catalogue of Lunar Nomenclature, NASA Reference Publication 1097, October 1982.

Viited
------

1. ↑  Bellingshauseni kraater LAC-133 kaardil.
2. ↑  Rahvusvaheline Astronoomiaunioon teadmik
3. ↑   Lunar Impact Crater Database. Losiak A. Kohout T. O’Sulllivan K. Thaisen K. Weider S. (Lunar and Planetary Institute, Lunar Exploration Intern Program, 2009); updated by Öhman T. in 2011.
4. ↑  Kuu lõunapooluse ümbruste kaart.
**Rahavoog** on reaalne või virtuaalne raha liikumine. See näitab raha ja raha ekvivalentide laekumisi ja väljamakseid ettevõtetes, projektides või finantstoodetes. Tihtipeale on see tähtis ettevõtte omanikele, kuna nad saavad jälgida, kui palju raha nad on saanud klientidelt, ning kui palju on neil olnud kulutusi (laenud, rent jms).

Vaba rahavoog
-------------

Vaba rahavoo all peetakse silmas raha, mida firma genereerib pärast väljaminekuid, et toetada enda operatsioone ning säilitada põhikapitali. Erinevalt puhaskasumist, on vaba rahavoog tasuvuse määraja, mis välistab kasumiaruande mitterahalised kulud ning sisaldab vara peale tehtud kulutusi ja muutusi käibekapitalis.

Ettevõtte rahavoog
------------------

Ettevõtte rahavooaruanne koosneb 3st rahavoost: opereeriv rahavoog, finantseerimistegevuse rahavoog ja investeerimistegevuse rahavoog. Opereeriv rahavoog näitab, kui palju ettevõte teenib ja kulutab. Finantseerimistegevuse rahavoog näitab väljamakstud dividende, laenude tasumist ja aktsiate väljastamist, kuna need on rahavooga seotud sissetulekud/väljaminekud. Investeerimistegevuse rahavoog näitab ettevõtte raha eest vara, krundi või varustuse soetamist/müümist. Ettevõtte väärtuse määrab ära selle võime genereerida positiivset rahavoogu. Positiivne rahavoog näitab, et ettevõtte likviidsed varad kasvavad, mis võimaldab tasuda võlgasid, reinvesteerida oma ärisse, tasuda aktsionäridele, katta kulud ning luua varu tuleviku finantsilisteks väljakutseteks. Ettevõtte rahavood on finantsjuhtimise peamiseks uurimisobjektiks. Seetõttu on rahavoogude aruanne finantsjuhtimise seisukohast üks kõige olulisemaid finantsaruandeid. Samuti on võimalik positiivset rahavoogu tekitada läbi investeerimise, ostes aktsiaid odavalt ning müües kallimalt. See kehtib nii ettevõtte kui ka eraisiku puhul.

Vaata ka
--------

* Rahavoogude aruanne

Viited
------

1. ↑  Will Kenton (09.02.2019). "Cash Flow". Vaadatud 23.02.2019.
2. 1 2  "Mis on rahavoog?". *23.03.2018*. Vaadatud 03.03.2018.
3. ↑  Will Kenton (14.01.2019). "Free Cash Flow - FCF". Vaadatud 27.01.2019.
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib gigandist; sõna teiste tähenduste kohta vaata artiklit Antaios (täpsustus).* |

---

Herakles ja Antaios
**Antaios** (berberi **Änti**) oli berberi ja vanakreeka mütoloogias gigant, Poseidoni ja Gaia (Maa) poeg.

Antaios elas Liibüas. Ta sundis kõiki, kes tema maale tulid, endaga elu ja surma peale maadlema. Kui ta võitluses alla jäi ja maha paisati, sai ta oma ema (maad) puudutades iga kord uut jõudu. Oma ohvrite kolpadega ehtis ta Poseidoni templi katust.

Herakles sattus Antaiosega kokku, kui läks tooma hesperiidide õunu, mis oli tema 11. vägitöö. Ta tõstis Antaiose maast üles ja kägistas ära.

Berberi mütoloogia järgi oli Antaiosel naine Tinga (Tinge, Tingis). Herakles sigitas enne lahkumist temaga poja Sufaxi. Sufax asutas Tangeri ja nimetas selle oma ema järgi. Tema enda järgi on nimetatud Sfax. Sufaxi pojast Diodorosest põlvnevaks lugesid end paljud berberi kuningad. Plutarchose sõnul olevat see legend välja mõeldud selleks, et näidata Numiidia kuninga Juba II kuninglikku päritolu.

Antaiost kujutavad paljud antiiksed vaasimaalid (Euphroniose krateer Louvre'is) ja skulptuurid ning Baldung Grieni, Tiepolo ja Tintoretto maalid.

Dante "Jumalikus komöödias" valvab Antaios Põrgu üheksandat sfääri. Iiri poeet Seamus Heaney on kirjutanud temanimelise poeemi. On ka Antaiose-nimelisi koomiksiraamatuid.
**Kasutajaküsitlus** on uurimismeetod, mille eesmärgiks on saada tagasisidet kasutajatelt ning koguda kvantitatiivseid andmeid kasutajate tegevuse ja arvamuse kohta. 

Kasutajaküsitlused on hea viis saada asjakohast tagasisidet toote või teenuse üldise kasutajakogemuse kohta. Näiteks selle kohta, kas kasutajale jäi üldiselt positiivne või negatiivne mulje. Samuti saab küsitlusega välja selgitada, kuidas inimesed tajuvad erinevaid probleeme, ja selle põhjal töötada prototüüpide abil välja kasutajasõbralik lahendus. Lisaks on küsitlustest abi ka juhul, kui paluda kasutajatel meenutada spetsiifilist juhust, mille puhul mingi tegevuse teostamine oli nende jaoks eriti keeruline või vastupidi – eriti lihtne ja mugav, kuna ekstreemsed kogemused jäävad inimestele erksamini ja detailsemalt meelde. 

Küsitluste põhjal pole siiski võimalik saada kuigi kasutuskõlblikku tagasisidet konkreetsete asjade, näiteks disainiga seonduvate küsimuste osas. Kui küsitluses soovitakse varasemate kogemuste kirjeldamist või tuleviku kogemustel spekuleerimist, pole kummagi variandi puhul võimalik saada adekvaatset infot kasutajakogemuse kohta. Inimeste mälu on petlik, mille tõttu detailid ununevad ja sellest tulenevalt aju genereerib asemele täiesti uue info, et ratsionaliseerida seoseid hägustunud kasutuskogemuses. Samuti pole kasutajaküsitlus kuigi hea lahendus saamaks adekvaatset hinnangut alles loomisjärgus oleva toote või teenuse kohta, kuna inimesed pole võimelised pelgalt kirjelduse põhjal ette kujutama oma tulevast kasutajakogemust ja on liiga pragmaatilised. Eelnevate kogemuste valesti mäletamist või tuleviku kogemuste valesti ennustamist ei peaks see tõttu võtma aluseks toodete/teenuste arendamisel. 

Kasutajaküsitlusest adekvaatsema info saamiseks on hea lahendus kasutada lisaks näiteks paberprototüüpe. Paberprototüüpide kasutamise abil on kasutajatel lihtsam visualiseerida tuleviku kasutajakogemust ja anda asjakohasemat tagasisidet. Kasutajaküsitlust läbi viies tasub küsimused hoida võimalikult üldisel tasandil ja abstraktsed, kuna liiga konkreetseid küsimusi esitades genereerivad kasutajad seisukohti teemadel, mis neile tegelikult meelde ei tuleks või neid ei mõjutaks. Näiteks, kui paluda inimestelt tagasisidet disainielementide kohta, saab paratamatult tagasisidet kasutatud värvide kohta isegi siis, kui need tegelikult ei oma erilist tähtsust. Samas, kui kasutaja näiteks testimise käigus spontaanselt kommenteerib mõnda värvivalikut, siis on see asi, millele võiks tõenäoliselt tähelepanu pöörata. Kui praktiseerida agiilse arendamise meetodit, on lihtsam ja vähem kulukas saadud tagasiside põhjal vajadusel muudatusi teha.
**Hillar Hanssoo** (15. september 1927 Are vald, Pärnumaa – 18. veebruar 2002 Paide) oli eesti ajalooõpetaja, koolijuht ja maletreener.

Haridus
-------

Alghariduse omandas Hillar Hanssoo Are 6-klassilises koolis. Seejärel õppis Pärnu 1. Keskkoolis ja Pärnu töölisnoorte keskkoolis, mille lõpetas 1949. aastal kuldmedaliga. Seejärel jätkas õpinguid Tartu Riiklikus Ülikoolis ja lõpetas 1955. aastal kaugõppes Tartu Riikliku Ülikooli ajaloo-keeleteaduskonna üldajaloo erialal.

Töö
---

### Kooliõpetaja ja -juhina

1949. aastal töötas ta õpetajana Eidapere 7-klassilises koolis. Aastatel 1950–1956 oli ta Mõisaküla mittetäieliku keskkooli direktor, aastatel 1956–1973 Kilingi-Nõmme Keskkooli direktor, aastatel 1973–1977 Paide 1. Keskkooli direktor. Aastatel 1977–1980 oli ta Paide 3. Keskkooli direktor, olles selle kooli esimene direktor.

### Maletreenerina

Hillar Hanssoo eestvedamisel kujunesid Kilingi-Nõmmest ja Paidest olulised noorte malekeskused. Ta töötas aastatel 1980–2002 Paides maletreenerina ja Paide 3. Keskkooli maleõpetajana, pannes aluse selle kooli maletraditsioonidele. Ta töötas välja maleõpetuse metoodilised käsitlused koos harjutusülesannetega. 1981. aastal algas Paide 3. Keskkooli algklassides süstemaatiline maleõpetus. Ta juhtis ka Järvamaa noorte maleklubi.

Tema õpilaste hulgas on olnud (osa neist tulevased maletreenerid) Arne Juurikas, Jüri Kotka, Eiki Lehemets, Kaja Parker-Lehemets, Raivo Raaliste, Maaja Ranniku, Kaja Jaaniste-Paidla, Carmen Kass.

Tunnustus
---------

* 1960 Töövapruse medal
* 1966 Tööpunalipu orden
* 1971 Eesti NSV teeneline õpetaja

Mälestuse jäädvustamine
-----------------------

Alates 2002. aastast toimuvad igal aastal Paide Hillar Hanssoo Põhikoolis Hillar Hanssoo mälestusvõistlused kiirmales.

Paide 3. Keskkool, hilisem Paide Ühisgümnaasium kannab 1. septembrist 2018 Hillar Hanssoo nime – Paide Hillar Hanssoo Põhikool.

Hillar Hanssoo on maetud Reopalu kalmistule.

Viited
------

1. 1 2 3 4 5 6  Hillar Hanssoo. Paide Hillar Hanssoo Põhikooli veebisait.
**Uljanovski oblast** on 1. järgu haldusüksus (oblast) Venemaal Volga föderaalringkonnas.

Haldusjaotus
------------

Oblast jaguneb 3 linnaringkonnaks ja 21 munitsipaalrajooniks:

* Barõši rajoon
* Bazarnõi Sõzgani rajoon
* Dimitrovgrad
* Inza rajoon
* Karsuni rajoon
* Kuzovatovo rajoon
* Maina rajoon
* Melekessi rajoon
* Nikolajevka rajoon
* Novaja Malõkla rajoon
* Novospasskoje rajoon
* Novouljanovsk
* Pavlovka rajoon
* Radištševo rajoon
* Sengilei rajoon
* Staraja Kulatka rajoon
* Staraja Maina rajoon
* Surskoje rajoon
* Terenga rajoon
* Tsilna rajoon
* Tšerdaklõ rajoon
* Uljanovsk
* Uljanovski rajoon
* Veškaima rajoon

Teise järgu munitsipaalmoodustisi on 143, neist 31 linnalist ja 112 maa-asundust. Oblastis on 6 linna ja 33 alevit. Suuremad linnad on Uljanovsk ja Dimitrovgrad.

Rahvastik
---------

Venelaste osakaal Uljanovski oblasti rajoonides (2002)
2002. aasta rahvaloenduse andmetel oli elanike seas 72,65% venelasi, 12,2% tatarlasi, 8% tšuvašše ja 3,63% mordvalasi.

2010. aasta rahvaloenduse andmetel oli Uljanovski oblasti elanikest venelasi 73,6%, tatarlasi 12,2%, tšuvašše 7,7%, mordvalasi 3,2%, ukrainlasi 0,9%, asereid 0,36% ja teistest rahvustest inimesi 1,6%.

### Elanike arvu muutmine

| Aasta | Arvestuslik rahvaarv1. jaanuari seisuga |
| --- | --- |
| 2000 | 1 427 375 |
| 2001 | 1 413 571 |
| 2002 | 1 395 882 |
| 2003 | 1 378 931 |
| 2004 | 1 364 468 |
| 2005 | 1 350 713 |
| 2006 | 1 335 921 |
| 2007 | 1 321 710 |
| 2008 | 1 312 200 |
| 2010 | 1 299 000 |
| 2020 | 1 229 687 |

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Uljanovski oblast** |

* Oblastivalitsuse koduleht

Volga föderaalringkond

Baškortostani Vabariik  **·**  Mari Eli Vabariik  **·**  Mordva Vabariik  **·**  Tatarstani Vabariik  **·**  Tšuvaši Vabariik  **·**  Udmurdi Vabariik  **·**  Permi krai  **·**  Kirovi oblast  **·**  Nižni Novgorodi oblast  **·**  Orenburgi oblast  **·**  Penza oblast  **·**  Samara oblast  **·**  Saratovi oblast  **·**  Uljanovski oblast
Bjarke Ingels (2019)
"Mägimaja" Kopenhaagenis
**Bjarke Bundgaard Ingels** (sündinud 2. oktoobril 1974 Kopenhaagenis) on taani arhitekt.

Ta alustas 1993. aastal õpinguid Kuninglikus Taani Kunstiakadeemias ja lõpetas Barcelonas Kataloonia tehnikaülikooli 1999. aastal.

Aastal 2001 asutas ta koos Belgia arhitekti Julien De Smedtiga arhitektuuribüroo PLOT. Aastal 2006 asutas ta arhitektuuribüroo Bjarke Ingels Group (BIG).

Bjarke Ingels on paljude Kopenhaageni Ørestadi linnaosa tähelepanuväärsete ehitiste projektide autor.

Bjerke Ingels Groupi töö "The Public Village" võitis 2009. aastal peetud Tallinna uue raekoja projekteerimiskonkursi. Projekti autorid on Bjarke Ingels ja Jakob Lange.

* 
* 
* EXPO 2010 Taani paviljon
*

Viited
------

1. ↑  Galerii: selline saab olema Tallinna uus raekoda

Välislingid
-----------

* BIGi koduleht
* Tallinna uus peakontor meelitab kodanikud rannikule
* Taani arhitekt Bjärke Ingels pidas Tallinnas loengu
* Mait Väljas. Popstaararhitekt Bjarke Ingels ja arhitektuuriteater Sirp.ee, 16. mai 2013