recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**CompactRIO** (ehk **CRIO**) on tööstuslik juhtimissüsteem, mis võimaldab reaalajas I/O seadmeid juhtida ja kontrollida. CompactRIO on National Instrumentsi toode. CRIO võimaldab erinevate süsteemide ja tööstusliinide automatiseerimist.

Riistvara
---------

CompactRIO süsteem koosneb reaalaja kontrollerist, šassiist ehk korpusest ja I/O moodulitest.

### Šassii

CRIO šassii on korpus, mis ühendab arvutit ja I/O mooduleid. Šassii võib olla ka intrigeeritud kontrolleri külge.

### Kontroller

CRIO kontrollerid on modulaarse ehitusega, mille šassii külge on võimalik ühendada 4–8 moodulit. CRIO kontrollerites on kasutusel reaalajas töötavad ARM-i ja Inteli protsessorid. CRIO arhitektuur on kahetasemeline, reaalajas toimuvad protsessid leiavad aset kas protsessoris või FPGA moodulis. CRIO kontroller võimaldab reaalajas jooksutada paralleelselt mitmeid programmi blokke, mis on hierarhilises seoses. 

### Moodulid

CompactRIO on varustatud USB ja Gigabit Etherneti portidega. CRIO šassii külge on võimalik ühendada 4–8 eraldiseisvat I/O moodulit. Valikus on 70 National Instrumentsi (NI) C-seeria ümber seadistatava I/O mooduli (ehk RIO), ühilduvad ka teiste tootjate tööstuslikud I/O moodulid. CRIO külge võivad korraga olla ühendatud nii sisend- kui ka väljundmoodulid – see võimaldab süsteemide ja tööstusliinide täielikku automatiseerimist.  

NI C-seeria I/O moodulid toetavad eri tüüpi signaale. Analoog sisend ja väljund moodulid toetavad signaalina pinget ja voolutugevust, lisaks muidki signaale. Digitaalsed I/O moodulid toetavad signaale eri pingete juures, nii vahelduvvoolu kui ka alalisvoolu signaale.

Tarkvara
--------

CompactRIO kontrolleritel on peal NI Linux Real-Time'i operatsioonisüsteem. Mille programmeerimiseks on võimalik kasutada LabVIEW'd, mis on graafiline programmeerimise keskkond. LabVIEW-s koostatud programmid kompileeritakse masinkoodiks, mis on NI Linux Real-Time operatsiooni süsteemi jaoks loetav. CompactRIO't on võimalik programmeerida C, C++ ja Java keeltes. Alates 2019 aasta LabVIEW versioonist on võimalik kasutada Pythoni-keelseid koodiosi.

Rakendused
----------

CompactRIO leiab rakendust automatiseeritud süsteemides ja tööstusliinidel. CRIO süsteemid võimaldavad osalist automatiseerimist kui tööstuslike asjade interneti (IIoT).

Viited
------

1. 1 2 3 4 5
2. 1 2 3 4
3. 1 2
**Erna Neufeld** (1942. aastani **Erna Hersov**; 4. juuli 1916 Vara vald, Tartumaa – 7. juuni 1999 Tartu) oli eesti keemik ja farmatseut.

Elulugu
-------

Erna Neufeld on talupidaja tütar.

Ta lõpetas 1934. aastal Võrumaa Rahvahariduse Seltsi ühisgümnaasiumi ja 1941 Tartu Ülikooli arstiteaduskonna. 1963. aastal kaitses ta Tartu Riiklikus Ülikoolis farmaatsiakandidaadi kraadi väitekirjaga "Parkainete kvantitatiivse määramise meetoditest". Ta täiendas end 1969 Leningradi Tehnoloogiainstituudis analüütilises keemias.

Neufeld oli 1948–60 Tartu Riikliku Ülikooli analüütilise keemia kateedri assistent, 1960–72 Eesti Põllumajanduse Akadeemia keemiakateedri assistent, 1971–79 dotsent.

Teadustöö
---------

Erna Neufeld on uurinud põlevkivi germaaniumisisaldust, põllumajandusloomade söötade ja toitainete kvaliteedi määramist ning parkainete määramise meetodeid. Ta on avaldanud ligi 20 teadustrükist ja koostanud õppevahendeid.

Viited
------

1. 1 2 3 4 5  Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide

Teoseid
-------

* Raskemetallide soolade kasutamisest parkainete kvantitatiivseks määramiseks. // Tartu Ülikooli Toimetised 74 (1959)
* Laboratoorseid töid kvantitatiivses keemilises analüüsis (kaasautor H. Jalviste). Tartu, 1969; 2. trükk 1971

Kirjandus
---------

* Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide
* Tartu Riikliku Ülikooli õppe-teaduskoosseisu biobibliograafia nimestik 1944–1980. Tartu, 1987, 296
* Eesti Põllumajanduse Akadeemia õppe-teadusliku koosseisu bio-bibliograafiline teatmeteos 1951–1981. Tartu, 1981, 172

 *Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.*
Aleksandr Naumov Venemaa vikikonverentsil 2012. aastal
**Aleksandr Rudolfovitš Naumov** (vene keeles Александр Рудольфович Наумов; sündinud 30. novembril 1966 Buis Kostroma oblastis NSV Liidus) on Venemaa keemik, keemiakandidaat, Kostroma Tehnikaülikooli rektor 4. märtsist 2016.

16. juulist 2014 kuni 2016. aastani oli ta Kostroma Riikliku Nekrassovi-nimelise Ülikooli rektor. Ametikoha vahetus toimus seoses plaaniga liita Kostroma Riiklik Ülikool ja Kostroma Tehnikaülikool, liitmise järel jääb Naumov ühendülikooli rektoriks.

Naumov on avaldanud üle 150 teadusliku ja õppemetoodilise publikatsiooni ülikoolihariduse, regionaalarengu, haridustehnoloogiate ning metallide ja sulamite termilise ja elektrokeemia alal.

Tunnustus
---------

* 2003 – Venemaa üld- ja kutsehariduse ministeeriumi aukiri
* 2008 – Venemaa Föderatsiooni teeneline kutseharidustöötaja

Viited
------

1. 1 2  Ректором Костромского Технологического Университета стал Александр Наумов Novosti44, 5. märts 2016

Välislingid
-----------

* O кандидате Наумове А. Р.
Pärnu maakonna valdade piirid enne ja pärast 1939. aasta vallareformi. Veltsa vald jagati reformiga pooleks
**Veltsa vald** (saksa keeles *Welz*) oli vald Läänemaal Mihkli kihelkonnas. Valla pindala oli 177 km² ja elanikke oli 1297 (1934. aasta seisuga). Vald eksisteeris 1866–1939.

Vald loodi 1866. aasta vallaseadusega Veltsa, Karinõmme, Aru ja Keblaste mõisate maa-aladele, mis kõik kuulusid ühele omanikule. Vallamaja asus tänapäeva Tarva küla aladel.

Vallas oli 292 talundit ja elamut ning need kasutasid 11 272 ha maad (1929. aasta seisuga).

1891 liideti Veltsa vallaga Oidrema vald.

1939 liideti Veltsa ja Koonga vallad üheks Soontaga vallaks, mis jäi Pärnu maakonda. Osa Veltsa vallast liideti aga Lihula vallaga Läänemaal.

Viited
------

1. 1 2  *Eesti Entsüklopeedia.* 8. köide: *Tanulane–Yvon.* Tartu: Loodus, 1937, lk 875.
2. 1 2 3  Veltsa vald Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917 (vaadatud 29.02.2016)
3. ↑  *Eesti nõukogude entsüklopeedia.* 3. köide: *FILM–ISSÕ.* Tallinn: Valgus, 1988, lk 292.
4. ↑  Maa-ameti kaardirakendused

Välislingid
-----------

* Veltsa vald Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917
**Reinhold Beseler** (umbes 1500 Tallinnas – 17. veebruaril 1554 Tallinnas oli Eesti vaimulik.

Talle kui Oleviste koguduse kaplanile on esimest korda palka makstud septembris 1537, oli Oleviste koguduse kaplan veel aastal 1539. Aastast 1541 nimetati ta Oleviste kihelkonna eesti pastorina *(undeutsche predicant)* Püha Vaimu koguduses. 7. augustil 1549 võttis osa preestritelaeka asutamisest, märgitud Püha Vaimu koguduse pastorina *(Pastor barbororum ad s. Spiritum)*.

Olles Tallinna Püha Vaimu koguduses pastor Johann Koelli ametijärglane, jätkas ta eestikeelsete vaimulike trükiste koostamist. Aastal 1546 võttis ta kostile vaese eesti koolipoisi, kalakaupmehe poja Hans Susi, kes aastal 1547 hakkas evangeeliume ja lauluraamatut eesti keelde tõlkima. Pärast Hans Susi surma aastal 1549 tegeles Beseler ise lauluraamatu käsikirjaga, kuid surm katkestas ka tema töö. Käsikirja saatusest ei ole midagi teada.

Viited
------

1. ↑  Liivi Aarma Põhja-Eesti vaimulike lühielulood 1525-1885 Tallinn 2007
Sihtasutus **Rahvusvaheline Kaitseuuringute Keskus** (lühend **RKK**, inglise keeles *International Centre for Defence Studies*) on kaitse- ja julgeolekupoliitilisi küsimusi analüüsiv mõttekoda, mille asutamiseks andis Eesti Vabariigi Valitsus kaitseministrile volitused 2006. aasta märtsis.

RKK ülesanne on jälgida ja analüüsida kaitse- ja julgeolekuvaldkonnas toimuvat ülemaailmset arengut ning Eestile erihuvi pakkuvaid kitsamaid teemasid. Selle tulemusel sündiv sõltumatu eksperdihinnang peaks olema riigiametitele abiks pädeva poliitika kujundamisel, samuti aitama tõsta avalikkuse informeeritust kaitse- ja julgeolekuvaldkonnas toimuvast ning arusaamist Eesti julgeolekut mõjutavatest teguritest. Mitmetesse keskuse projektidesse on partneritena kaasatud sobiva profiiliga mõttekodasid teistest riikidest. 

Keskuse üks ülesandeid on ka asjatundliku välispoliitilise diskussiooni elavdamine Eestis. Sel eesmärgil toimuvad ka seminarid, kus nii Eesti kui mujalt saabunud analüütikud arutavad välis- ja julgeolekupoliitilisi päevateemasid. Samuti korraldab keskus iga-aastast rahvusvahelist Lennart Meri mälestuskonverentsi, mis keskendub Euroopa julgeolekule. 

Keskus annab välja kuukirja Diplomaatia ning keskuse teadurite sulest ilmuvad regulaarselt välis- ja julgeolekupoliitilisi küsimusi käsitlevad artiklid.

Rahvusvahelise Kaitseuuringute Keskuse juhataja alates selle asutamisest oli Kadri Liik. Augustis 2011 asus keskust juhtima Martin Hurt. 1. märtsil 2012 asus keskust juhtima Matthew Bryza. 
Aastatel 2015–2017 oli keskuse direktor Jüri Luik, alates 1. septembrist 2017 Sven Sakkov, kes 2020. aasta 22. oktoobrist on Eesti suursaadik Soomes. 29. oktoobril 2020 valiti keskuse uueks juhiks Indrek Kannik. 

Juuni alguses 2011 vallandati Keskuse büroojuht Leelet Nellis, kes lasi sihtasutusel kinni maksta oma isiklikke reisiarveid ja võttis ka asutuse kontolt sularaha kokku umbes 37 000 euro väärtuses.

Vaata ka
--------

* RAND Corporation
* Carnegie Council for Ethics in International Affairs, (New York, USA)
* Center for Strategic and International Studies (CSIS), Washington, DC, USA
* Heritage Foundation
* Hudsoni Instituut (inglise keeles *Hudson Institute*)
* The Eisenhower Institute
* Center on Studies for Defense Information (CSDI)

* Poliitikauuringute Keskus PRAXIS

Viited
------

1. ↑  Riigi Teataja
2. ↑  Mõttekoja töötaja kõrvaldas 15 000 eurot
3. ↑  Kaitseuuringute Keskuse büroojuht omastas arvatust märksa enam

Välislingid
-----------

* Keskuse koduleht
* RKK blogi
* Kuukiri Diplomaatia
Altai Vabariigi lipp.
**Altai Vabariigi lipp** on Venemaa Föderatsiooni koosseisu kuuluva Altai Vabariigi lipp.

Lipp võeti kasutusele 3. märtsil 1993.

### Lipu kirjeldus

Altai Vabariigi plagu on ristkülikukujuline. Sellel on kujutatud neli horisontaalset laidu: ülemine laid on valge, alumine on helesinine ning nende vahel on veel kaks kitsast triipu, millest üks on helesinine ja teine valge. Laidude laiuste vahekord lipul on järgmine: kitsas sinine ja valge triip kumbki 1:25, alumine sinine laid 1:4 ja ülemine valge 2:3 lipu kõrgusest.

Lipu kõrguse ja laiuse suhe on alates 29. juunist 1994 2:3.

### Sümbolite tähendused

Sinised laiud sümboliseerivad puhtust, taevast, mägesid, jõgesid ja järvi Altais. Valge tähistab igavikku, edasipürgimist, armastust ja rahvaste üksmeelt. Sinine ja valge pärinevad Venemaa lipult ja rõhutavad seda, et Altai Vabariik kuulub Venemaa Föderatsiooni.

Vaata ka
--------

* Altai Vabariigi vapp

Välislingid
-----------

* Altai Vabariigi lipp andmebaasis *Flags of the World* (*inglise keeles*)
* Altai Vabariigi lipp geraldika.ru's *(vene keeles)*
* Altai Vabariigi lipp Altai Vabariigi ametlikul kodulehel *(vene keeles)*
* Riiklik sümboolika: Altai Vabariik - Gorno-Altaisk *(vene keeles)*
**Jaak Ardon** (ka **Jack Ardon**; 13. oktoober 1939 Tartu – 18. veebruar 2000 Lakewood) oli eesti rahvusest USA korvpallur ja pesapallitreener.

Ta sündis 1939. aastal Tartus. 1944. aastal põgenes ta koos vanematega Saksamaale, kust siirdus 1949. aastal Ameerika Ühendriikidesse. Ta lõpetas 1958. aastal Lakewoodis keskkooli ja õppis aastatel 1958–1962 Louisiana osariigis Tulane'i Ülikoolis.

Ta mängis aastatel 1954–1958 Lakewoodis keskkooli korvpallimeeskonnas keskmängijana ja 1958–1962 Tulane'i Ülikooli korvpallimeeskonnas keskmängijana. Ta on harrastanud ka kergejõustikku (tema kõrgushüpperekord oli 1.95, hüpatud 1961. aastal). Ta värvati esimese eestlasena aastal 1962 NBA profiliigasse kuuluva Chicago Zephyrsi meeskonda, ent hooajal 1962/1963 mängis ta Kansas City Steersis, kellega tuli American Basketball League'i meistriks.

Pärast sportlaskarjääri katkestanud põlvevigastust tegutses ta 35 aastat New Jerseys pesapallitreenerina. Ta on töötanud ka automüüja ja kinnisvaramaaklerina.

Välislingid
-----------

* Biograafia ESBL-is
**Rahvusvaheline Kirimaleföderatsioon** ehk **Rahvusvaheline kirimaleliit** (inglise keeles *International Correspondence Chess Federation*; lühend **ICCF**) on rahvusvaheline spordialaliit, mis ühendab kirimaleliite üle kogu maailma.

ICCF asutati Londonis 26. märtsil 1951 ja selle moto on "Amici Sumus" ('me oleme sõbrad'). Liitunud on 56 rahvuslikku kirimaleliitu (sealhulgas Eesti Kirimaleühing) viielt kontinendilt.

ICCF korraldab kirimales maailmameistrivõistlusi, kirimaleolümpiaid, võistkondlikke maailmameistrivõistlusi, maailma karikaturniire ja muid rahvusvahelisi kirimalevõistlusi. 

ICCF annab välja sportlike saavutuste eest kirimaletajatele tulemuspõhiselt järgmisi nimetusi: 

* kirimale rahvusvaheline suurmeister
* kirimale rahvusvaheline seeniormeister
* kirimale rahvusvaheline meister
* kirimale naiste suurmeister
* kirimale naiste rahvusvaheline meister

Presidendid
-----------

* **1951–1953** Šveits Jean Louis Ormond (1894–1986)
* **1953–1959** Norra Anders Elgesem (1888–1968)
* **1960–1987** Saksamaa Hans Werner von Massow (1912–1988)
* **1988–1995** Holland Henk Mostert (1925–2002)
* **1997–2003** Šotimaa Alan Borwell (1937)
* **2003–2004** Tšehhi Josef Mrkvicka (1951)
* **2005–2009** Alžeeria Mohamed Samraoiu (1953)
* **2009–** Prantsusmaa Eric Ruch (1961)

Vaata ka
--------

* Rahvusvaheline Maleföderatsioon (FIDE)
* Ülemaailmne Probleemmale Föderatsioon (WFCC)

Välislingid
-----------

* Koduleht
**Jaak-Heinrich Jagor** (sündinud 11. mail‎ 1990 Pärnus) on endine eesti jooksja, kelle põhialaks oli 400 meetri tõkkejooks.

2009. aasta Euroopa juunioride meistrivõistlustel saavutas ta 110 meetri tõkkejooksus 26. koha ajaga 14,50.

2014. aasta Eesti meistrivõistlustel võitis ta Rasmus Mägi järel hõbemedali, täites Euroopa meistrivõistluste normi ajaga 50,69.

2014. aasta Euroopa meistrivõistlustel Zürichis jäi ta oma eeljooksus 52,67-ga viimaseks ja saavutas kokkuvõttes 34. koha.

2015. aasta kergejõustiku maailmameistrivõistlustel Pekingis jäi ta oma eeljooksus ajaga 50,29 kaheksandaks ja saavutas kokkuvõttes 36. koha.

2016. aasta Euroopa meistrivõistlustel Amsterdamis pääses ta oma eeljooksust ajaga 50,54 teisena edasi poolfinaali. Oma poolfinaalis sai ta ajaga 49,65 viienda koha ja sai kokkuvõttes 13. koha. Lisaks osales ta Eesti teatemeeskonnaga 4×400 meetri teatejooksus, kus saavutati ajaga 3.10,63 15. koht.

2016. aasta suveolümpiamängudel Rio de Janeiros sai ta oma eeljooksus ajaga 49,78 neljanda koha, jäädes esimesena poolfinaalist välja ja saavutas kokkuvõttes 30. koha.

2017. aasta maailmameistrivõistlustel Londonis pääses ta oma eeljooksust ajaga 49,81 kolmandana edasi poolfinaali. Oma poolfinaalis jäi ta ajaga 50,43 viimaseks ja saavutas kokkuvõttes 19. koha.

Jagori isiklik rekord 400 meetri tõkkejooksus on **49,37**, mis on püstitatud 9. augustil 2015 Tallinnas Eesti meistrivõistlustel.

2021. aasta lõpus otsustas ta sportlaskarjääri lõpetada.

Tema vend Erik Jagor on samuti kergejõustiklane.

Viited
------

1. ↑  Tõkkejooksja Jaak-Heinrich Jagor lõpetas sportlaskarjääri ERR Sport, 2. jaanuar 2022

Välislingid
-----------

* Biograafia ESBL-is
* Jaak-Heinrich Jagor Rahvusvahelise Kergejõustikuliidu kodulehel Muuda Vikiandmetes
* Jaak-Heinrich Jagor european-athletics.org lehel
*
? Armeenia riigi- ja rahvuslipp. Proportsioonid 1:2.
**Armeenia lipp** on Armeenia Vabariigi riigi- ja rahvuslipp. Armeenias kasutatakse nime "**Jeragujn**" (Եռագույն 'trikoloor').

Lipu kinnitas Armeenia Vabariigi Ülemnõukogu 24. augustil 1990 seadusega "Armeenia Vabariigi riigilipust". Pärast 15. novembri 2005 konstitutsioonireforme võttis Rahvuskogu vastu 15. juunil 2006 uue seaduse "Armeenia Vabariigi riigilipust".

Kirjeldus
---------

Armeenia lipp on võrdsete horisontaalsete laidudega trikoloor. Ülemine laid on punane (PMS 199C), keskmine sinine (PMS 285C) ja alumine oranž (PMS 021C).

Laiuse ja pikkuse vahekord on 1:2.

Tõlgendus
---------

Ametlik tõlgendus on järgmine. Punane sümboliseerib Armeenia mägismaad, armeenia rahva pidevat võitlust olemasolu eest, kristlikku usku, Armeenia vabadust ja iseseisvust. Sinine sümboliseerib armeenia rahva püüdlust elada rahuliku taeva all. Oranž sümboliseerib armeenia rahva loovat annet ja töökust.

Punane osutab verele, mida armeenlased on eriti türklaste vastu võideldes ohverdanud oma olemasolu eest.

Sinine sümboliseerib lootust ja riigi püsimist nagu taevasina.

Oranž on õnnistusrikka töö värv.

Ajalugu
-------

Lipu kavandasid armeenia emigrandid 1885. Veneetsia Armeenia Instituudi uurija preester Ghevont Ališan arvas, et armeenlased olid vikerkaarelipu saanud Piiblis kirjeldatud veeuputuse ajal, kui Noa laev heitis Ararati mäe tippu ankrusse. Ališani kavandatud lipp oli siiski puna-rohe-sinine. Vikerkaarevärve tõlgendati raskete katsumuste käes vaevelnud rahva tulevikulootuste sümbolina, mis pärineb aastatuhandete tagusest ajast. Vaieldi kaua, kuni 1918. aastal otsustati puna-sini-oranži lipu kasuks ning need värvid said uue riigi tunnuseks. Kuid lipp sai lehvida 1921. aastani.

Armeenia ajaloolised lipud
--------------------------

Aastatel 1921–1990 oli Armeenia territooriumil eksisteerinud Armeenia NSV lipuks Armeenia NSV lipp.

Vaata ka
--------

* Armeenia vapp

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Armeenia lipp** |

* Armeenia lipp andmebaasis *Flags of the World* (*inglise keeles*)
Jaak Ahelik Isamaa suurkogul juunis 2021 Tartu lauluväljakul
Jaak Ahelik (1997)
**Jaak Ahelik** (sündinud 22. juunil 1959) on eesti trummar ja poliitik. Ta on Isamaa liige.

Ahelik on olnud trummar mitmes ansamblis, tuntumatest ehk Ultima Thule ja Magnetic Band.

Jaak Ahelik on õppinud Tallinna Pedagoogilises Instituudis joonistamist ja joonestamist.

2015–2017 oli ta Tallinna linnavolikogu liige.

Ahelik on andnud ka trummitunde ja tema õpilane on olnud Paavo Järvi, kes oli tollal Tallinna 21. Keskkooli õpilane.

Seisukohavõte
-------------

2021. aastal postitas Jaak Ahelik sotsiaalmeedias peale Terviseameti korraldust kontrollida kaubanduskettidel klientide maskikandmist järgmise loosungi "Soovitus Selverisse minejale: laadige kümme käru kaupa täis, soovitatavalt pudinaid, sõitke kassase ja lahkuge ja nii kümme korda päevas, uskuge tuju läheb heaks, endal."

Viited
------

1. ↑  Uus põlvkond kasvab: Jaak Ahelik õpetab Eve Kivi lapselapsele trumme Kroonika, 17. august 2018
2. ↑  "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 18. november 2021. Vaadatud 6. jaanuaril 2022.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
3. ↑  "LEVIMAS ON KIUSLIK TREND! Jaak Ahelik: laadige kümme käru kaupa täis, sõitke kassase ja lahkuge. Selveri esindaja: see on väga madal!" Õhtuleht
4. ↑  ""Tundub, et Tõnis Mägi on Jaak Aheliku peale köhinud": loe, kuidas tuntud trummari üleskutse pani sotsiaalmeedia kihama" Kroonika
**Armeenia Vabariigi president** (armeenia keeles Հայաստանի Հանրապետության Նախագահ, *Hajastani Hanrapetuthjan Nahhagah*) on Armeenia riigipea ja kaitseväe ülemjuhataja.

Armeenia iseseisvus 21. septembril 1991 toimunud rahvahääletusel. Esimesed presidendivalimised toimusid 17. oktoobril 1991. Valimised võitis Levon Ter-Petrosjan, kellest sai iseseisva Armeenia esimene president. 1996. aastal valiti ta ametisse ka järgmiseks ametiajaks, kuid astus 1998. aastal tagasi. Talle järgnes ametis Robert Khotšharjan, kes oli president 2008. aastani. President Serž Sargsjan valiti ametisse 2008. aasta veebruaris ning võitis valimised uuesti 2013. aasta veebruaris. Aprillist 2018 kuni märtsini 2022 oli president Armen Sargsjan.

Põhiseaduslikud õigused ja kohustused
-------------------------------------

Armeenia põhiseaduse paragrahv 49 ütleb:

Armeenia Vabariigi president on riigipea.
Vabariigi president järgib põhiseadust ning tagab seadusandliku, täidesaatva ja kohtuvõimu tavapärase toimimise.
Vabariigi president tagab Armeenia Vabariigi sõltumatuse, territoriaalse terviklikkuse ning julgeoleku.

Ametlik residents
-----------------

 *Pikemalt artiklis Armeenia presidendiloss Jerevanis*
Armeenia presidendi ametlik residents asub Jerevani kesklinnas aadressil Baghramjani tänav 26.

Vaata ka
--------

* Armeenia riigipeade loend

Viited
------

1. ↑  "The Constitution of the Republic of Armenia". Constitution – National Assembly of the Republic of Armenia. Vaadatud 20. november 2013.
**Teema ja reema** tähistavad keeleteaduses lause teatestruktuuri elemente. Teema-reema liigenduses jaguneb lause teatestruktuur teemaks, mille kohta midagi teatakse, ja selleks, mida teema kohta teatatakse või teada saadakse, ehk reemaks. Eristuse võttis esimesena kasutusele tšehhi keeleteadlane Vilém Mathesius ja laiema tuntuse omandasid mõisted Praha koolkonna kaudu.

Eesti keel
----------

Eesti keeles eristab teemat ja reemat sõnajärg, kus teema paikneb lause alguses ehk enne reemat. Normaallausetes on teema ühtlasi grammatiline subjekt ja tavaliselt ka tegevussubjekt, näiteks: 

* ***Jaan** ehitab suvilat.*

Mittenormaallauseis vormistub teema määruse või sihitisena, näiteks: 

* ***Jaanil** on suvila.*
* ***Jaani** huvitab suvila.*

Kuna teema väljendab teate tuntud osa ja reema tundmatut, on teema ja reema roll oluline lausete teatestruktuuri sidumisel tekstiks. Lausete teatestruktuurid seostuvad tekstis põhiliselt kaht moodi:

* laused koonduvad teema tähenduse põhjal seotud rühmadesse, näiteks: ***Kass** magas voodil. **Ta** oli seal juba tunde maganud. **Kassid** magavad üldse palju*;
* laused ahelduvad nii, et lause teema on seotud eelmise lause reemas väljendatud sisuga, näiteks: ***Õue** sõitis auto. **Autost** tulid välja kaks meest. **Meeste** näod olid mornid.*

Mõnikord ei pea teemat enam uuesti täpsustama, kuna see selgub kontekstist, näiteks:

* ***Ma** ärkasin täna vara. Pesin end ja sõin putru.*

Vaata ka
--------

* Teatestruktuur
* Lause pragmaatiline funktsioon
* Fokuseerimine
* Definiitsus ja indefiniitsus

Viited
------

1. ↑  M. Erelt, Eesti keele süntaks: Sissejuhatus. Öeldis. Tartu: Tartu Ülikooli eesti keele osakonna preprindid, 2013. § 19
2. ↑  M. Erelt, R. Kasik, H. Metslang, H. Rajandi, K. Ross, H. Saari, K. Tael, S. Vare, Eesti keele grammatika II. Süntaks. Lisa: Kiri. Tallinn: Eesti Teaduste Akadeemia Keele ja Kirjanduse Instituut, 1993. § 630.
Hiinakeelse Teemantsuutra esileht
**Teemantsuutra** (sanskriti keeles *vajracchedikā-prajñāpāramitā-sūtra*; tiibeti keeles *rdo rje gcod pa’i mdo*; hn⾦剛經 *jingangjing*; jaapani keeles *kongōkyō*) on ületava mõistmise suutrate tsüklisse kuuluv mahajaana suutra, täispealkirjaga "Teemantvälguna lõikav ületava mõistmise suutra". 

Lühendnimetus "Teemantsuutra" pärineb saksa orientalistilt Max Müllerilt (1823-1900) ja ehkki selle tekst ei sisalda mõistet "vadžra" ("teemantvälk"), on see suutra sellise nimetusega laialdaselt tuntud nii Idas kui Läänes.

Prajñāpāramitā ehk "ületava mõistmise suutrad" on üldise arvamuse kohaselt kõige vanemad mahajaana tekstid. Esimesed neist on tekkinud 1. sajandil, hilisemad 5. sajandil.

Teemantsuutra on loodud arvatavasti 3.–4. saj. Eriti populaarseks sai see Hiinas ja Kaug-Idas, millest annab tunnistust hiinakeelsete tõlgete suur arv (6). "Teemantsuutra" 11. mail 868 trükitud hiinakeelset versiooni loetakse kõige varajasemaks tervikuna säilinud trükitud raamatuks, mis ilmus 100 000 eksemplaris, olles nõnda ilmselt üks maailma varasemaid massitiraažis trükiseid.

Vormi poolest koosneb Teemantsuutra Buddha Šākjamuni ja Subhūti vahelisest vestlusest, mis keskendub seadmuste tühjusele ning inimmeele vabastamisele lõplikkusele pretendeerivatest definitsioonidest ja dogmadest.

Teksti on sanskriti keelest eesti keelde tõlkinud Linnart Mäll.

Viited
------

1. ↑  The Exalted Mahäyäna Sütra on the Wisdom Gone Beyond called THE VAJRA CUTTER SÜTRA, based on the Tibetan Lhasa Zhol printing, translated into English by Gelong Thubten Tsultrim (American Buddhist monk George Churinoff), FPMT Education Department P. O. Box 888. Taos, New Mexico 87571 USA, 2002, p 27.
2. ↑  Ida mõtteloo leksikon.

Kirjandus
---------

* "Teemantsuutra". Sanskriti keelest tõlkinud ja kommenteerinud Linnart Mäll – J. Parnov. Pronksnaeratus. Tallinn: Valgus, 1975, lk 243-261
* "Budismi pühad raamatud" 2. köide. Kolm Ületava Mõistmise suutrat, mille on eesti keelde tõlkinud ja kommenteerinud Linnart Mäll. Kirjandusliku tõlke kõrval leiab raamatust ka kõigi kolme teksti terminoloogilised tõlked ning sanskriti või tiibetikeelse teksti. Tartu: Lux Orientis, 2005.

Välislingid
-----------

Linnart Mälli loeng: Budismi pühakirjad II. Mahajaana suutrad

 *Käesolevas artiklis on kasutatud "Ida mõtteloo leksikoni" materjale.*
**Krimmi Kilp** (saksa keeles *Der Krimschild*) oli Saksa Riigi 7. juulil 1942 loodud autasu, mida anti Krimmi poolsaarel aset leidnud lahingutes osalenud sõduritele.

Teenetemärk anti kõigile sõduritele, kes teenisid Saksa Riigi 11. armees või 3. Rumeenia armees, kes osalesid Krimmi kampaanias. Autasu anti ka postuumselt.

Autasustatav pidi vastama järgmistele kriteeriumitele:

1. olema vähemalt 3 kuud sõdinud Krimmis;
2. olema võtnud osa mõnest suuremast lahinguoperatsioonist;
3. olema saanud sõjaheitlustes haavata.

Niisugused tingimused pandi paika, et ära hoida olukorda, kus autasu antaks ohvitseridest isikutele, kes pelgalt võtsid osa ametlikest kohtumistest.

Teenetemärgil on kujutatud kilpi, mille ülaosas eendub natsionaalsotsialistliku Saksamaa kotkaga, mis vaatab paremale. Kusjuures kotka tiivad ulatuvad üle kilbi ääre ning kotkas hoiab küünistega tammepärga, mille sees on svastika. Kotka vasaku tiiva alt eendub aastaarv 1941 ning parema tiiva alt vastavalt 1942. Niisamuti eendub kilbilt Krimmi poolsaar ja Kertši poolsaar, aga ka maismaad Krimmist põhjas. Ümmarguste ringidega on kujutatud Krimmi kuus suuremat linna ning kõverjoonega suuremad jõed. Krimmi poolsaarel on trükitähtedega sisse graveeritud sõna "KRIM".

Krimmi kilpi kanti mundri vasakul rinnal.

On arvatud, et autasusid võidi valmistada 150 000 kuni 250 000 tükki, millest välja jagati 100 000.

Saksa Riigi 11. armee komandöri Erich von Mansteini käsul tehti Rumeenia peaministrile Ion Antonescule samasugune autasu üleni kullast.

Viited
------

1. 1 2 3 4 5 6 7  Wehrmacht Award veebileht
Vaade Boulderile mägedest
**Boulder** on linn Ameerika Ühendriikides Colorado osariigis, Boulderi maakonna halduskeskus ja suurim linn. Elanike arv on 2020. aasta rahvaloenduse järgi 108 250, millega on see Colorado osariigis 12. kohal. Asub Denverist 40 kilomeetri (25 miili) kaugusel kirdes. 

Boulderi asutasid 1858 kullaotsijad. Asula sai 1873. aastal raudteeühenduse ja 1885. aastal linnaõigused. 20. sajandi keskpaigani oli valdav mäetööstus (kuld, hõbe, kivisüsi), hiljem kujunes Boulder teadus- ja hariduskeskuseks. Linnas on Colorado Ülikooli kõige vanem osaülikool (asutatud 1876), budistlik Naropa Ülikool (1974) ja rohkesti teadusasutusi, sealhulgas standardite ja tehnoloogia ning keskkonnauuringute, astronoomia, astrofüüsika, lume- ja jääuuringute instituut jmt.

Boulder asub Suure tasandiku lääneserval Kaljumäestiku jalamil Boulder Creeki ääres, 1632 m kõrgusel üle merepinna. Kliima on võrdlemisi pehme, päeva keskmine temperatuur on jaanuaris –7–8 ºC, juulis 13–31 ºC. Kõrgeim mõõdetud õhutemperatuur, milleks oli 40 °C, registreeriti 11. juulil 1954. Külmarekordiks on 17. jaanuaril 1930 mõõdetud –36 °C. Vett saab linn ka Arapahoe liustikust. Linna lähedal asuvad Boulderi kanjon ja veel mitu kanjonit.

Rahvastik
---------

2010. aasta rahvaloenduse andmetel oli Boulderi linnas 97 385 inimest.

Rahvastiku tihedus oli 1463,97 in/km². 

Rassiline koosseis oli: 

* valgeid 88%
* mustanahalisi 0,9%
* põlisameeriklasi 0,44%
* aasialasi 4,73%
* Vaikse ookeani saarte rassist 0,08%
* teistest rassidest 3,22%
* kahest või enamast rassist 2,63%

Ladinaameeriklasi (sõltumata rassist) oli 8,74%.

Sõpruslinnad
------------

* Tadžikistan Dušanbe, Tadžikistan (alates 1987. aastast)
* Nicaragua Jalapa, Nicaragua (1983)
* Nepal Katmandu, Nepal (2018)
* Keenia Kisumu, Keenia (2008)
* Hiina Lhasa, Hiina (1986)
* Mehhiko Ciudad Mante, Mehhiko (2000)
* Palestiina Nablus, Palestiina (2016)
* Iisrael Ramat HaNegev, Iisrael (2018)
* Jaapan Yamagata, Jaapan (1994)
* Kuuba Yateras, Kuuba (2002)

Viited
------

1. ↑  2016 U.S. Gazetteer Files
2. ↑  2020 United States Census, vaadatud 1.01.2022.
3. ↑  "Find A County". National Association of Counties. Vaadatud 28. september 2013.

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Boulder** |
**Maano Kivilo** (22. detsember 1935 – 4. detsember 1991) oli eesti arst ja arstiteadlane.

Haridus
-------

Aastatel 1942–1948 õppis ta Kaarepere Algkoolis. 1954. aastal lõpetas Otepää Keskkooli kuldmedaliga. 1960. aastal lõpetas ta Tartu Riikliku Ülikooli arstiteaduskonna. 1970. aastal sai meditsiinikandidaadiks väitekirjaga "Erinevat tüüpi skeletilihaste vee- ja elektrolüütidesisalduse muutused narkoosi ning lihasrelaksatsiooni ajal onkoloogilistel haigetel".

Töö
---

1956. aastast töötas ta Tartu Linna Kliinilise Haigla röntgeniosakonna laborandina. 1960–1962 töötas kirurgina Lihula haiglas. Aastatel 1962–1978 töötas ta Vabariiklikus Tallinna Onkoloogia Dispanseris algul anestesioloogina, hiljem operatsiooniploki juhatajana. 1978. aastast oli ta Vabariikliku Sanitaarhariduse Maja peaarst.

Aastatel 1973–1987 oli ta Eesti Raadio saatesarja "Perekond ja kodu" saatejuht. Ta asutas populaarteadusliku ajakirja Kodutohter ja oli selle peatoimetaja aastatel 1988–1991. Ta oli üks Eesti Tervishoiu Muuseumi taasavamise ettevalmistajaid.

Isiklikku
---------

Ta on maetud Tallinna Metsakalmistule.

Raamatud
--------

* Maano Kivilo. Etüüdid südamekirurgiast. Tallinn: Valgus, 1971
* Maano Kivilo. Kolm minutit pärast surma. Tallinn: Valgus, 1972

Tunnustus
---------

* 1986 Eesti NSV Ministrite Nõukogu ja Eesti NSV Ametiühingute Nõukogu aukiri

Viited
------

1. ↑  Valgamaa kodulooline andmebaas. Kivilo, Maano
2. ↑  E-kataloog ESTER. Kivilo, Maano. Erinevat tüüpi skeletilihaste vee- ja elektrolüütidesisalduse muutused narkoosi ning lihasrelaksatsiooni ajal onkoloogilistel haigetel: dissertatsioon meditsiinikandidaadi kraadi taotlemiseks. Tallinn: Eesti NSV Tervishoiu Ministeerium, 1970
3. ↑  Nõukogude Kool 1988/9
4. 1 2  "Eesti Tervishoiu Muuseum. Dr. Maano Kivilo 80". Originaali arhiivikoopia seisuga 8. november 2016. Vaadatud 7. novembril 2016.
5. ↑  Kalmistute register HAUDI

Välislingid
-----------

* Eesti Muuseumide Veebivärav. Eesti Tervishoiu Muuseumi fotokogu. Eesti Onkoloogia Keskus, Dr. Maano Kivilo (1978)
* Rahvusarhiivi fotode andmebaas. Vabariikliku Sanitaarhariduse Maja peaarst Maano Kivilo (1985)
3. sajandi mosaiik Heraklesest Diomedese hobustega Llírias Valencia lähedal
**Diomedese hobused** olid vanakreeka mütoloogias Traakia kuninga Diomedese inimsööjad hobused, kelle äratoomine oli Heraklese kaheksas vägitöö. Argose kuningas Diomedes ei ole selle müüdi tegelane.

Hobuseid oli neli ja nad olid kõik märad. Diomedes toitis neid inimlihaga. Nende nimed olid Dinos, Lampos, Podargos ja Xanthos.

Herakles ajas hobused ära ja jättis nad siis oma abilise Abderose hoolde. Selle asemel sõid hobused Abderose ära. Siis sai Herakles väga vihaseks, tappis Diomedese ja söötis ta oma hobustele. Täis kõht tegi loomad rahulikuks, Herakles sidus neil suud kinni ja toimetas Eurystheuse juurde.

Herakles mattis Abderose auavalduste saatel maha ja haua lähedusse hiljem tekkinud linn nimetati Abderaks.

Ühe legendi järgi käskis Eurystheus hobused, kes olid täiesti rahulikuks muutunud ega söönud enam inimesi, Argosesse vabaks lasta. Teise legendi järgi tahtis ta nad Zeusile ohverdada, ent Zeus ei võtnud ohvrit vastu ja selle asemel saatis hundid, lõvid ja karud neid tapma.

Aleksander Suure hobune Bukephalos väideti põlvnevat Diomedese hobustest.

Zeus tõstis hobused taevasse. Need on Pegasuse alfa, beeta ja gamma ning Andromeeda alfa, mis moodustavad enam-vähem ruudu. Et nad ei looju kunagi, polnud neid võimalik tappa, vaid ainult kinni püüda. Teisest küljest paikneb veelgi lähemal poolusele Lohe, mille Perseus ilusasti maha lõi.
**Botswana lipp** on Botswana Vabariigi ametlik lipp.

Riigi- ja rahvuslipp
--------------------

 ? Botswana riigi- ja rahvuslipp. Proportsioonid 5:8.
Praegune riigi- ja rahvuslipp võeti kasutusele 30. septembril 1966, selle kohta ütles riigi esimene juht Khama :"Vihm on meid elus hoidev veri, mida iseloomustab sõna pula, sadagu! See väljendab meie lootusi ja usku, et ükskord me võidame ja õnn on meiega". Põhivärvilt on lipp helesinine mille keskel on kolm horisontaalset laidu, valge-must-valge. Sinised laiud moodustavad lipu kõrgusest 9/24, valged 1/24 ja must 4/24. 

Mustvalged triibud kujutavad sebra mustrit ja sümboliseerivad eri rasside võrdsust ja ühtsust.

Helesinine lipu põhi aga kujutab nii taevast kui ka vett, mis koos sümboliseerivad vihma. Vihmavaesel kiltmaal asuv Botswana rõhutab oma lipul sademete erilist tähendust eluks vajalike tingimuste tekkimisel.

Presidendi lipp
---------------

Presidendi lipp
Presidendi lipp on põhivärvilt helesinine, lipuvälja keskele on paigutatud valge sõõr musta äärisega, valge sõõri sees on aga Botswana vapp. Valge sõõri diameeter koos musta äärisega hõlmab lipu kõrgusest 1:4, aga ilma musta äärisetta 5:12. Värvid pärinevad rahvuslipult ja proportsioonid on 5:8.

Vaata ka
--------

* Botswana vapp

Välislingid
-----------

* Botswana lipp andmebaasis *Flags of the World* (*inglise keeles*)
**Gistel** on hollandikeelne vald Belgias Flandria piirkonnas Lääne-Flandria provintsis Oostende haldusringkonnas.

Gisteli pindala on 42,25 km². 2012 elas Gistelis 11 813 inimest, mis teeb rahvastiku keskmiseks tiheduseks 280 in/km². 7. jaanuari 2005 seisuga oli Gisteli elanike seas välismaalasi 9‰.

1971 ühendati Gisteliga Moere ja Zevekote vald ning 1977 Snaaskerke. 1985 sai Gistel linnaõigused.

Gisteli elanike seas on kaks kuulsat jalgrattasportlast: Sylvére Maes, kes 1936 ja 1939 võitis Tour de France'i, ning 1996. aasta maailmameister Johan Museeuw.

Asulad
------

Gistel jaguneb järgmisteks osavaldadeks ja asulateks:

|  |
| --- |
| Rooma numbritega on tähistatud osavallad.Kollakad alad tähistavad linnastunud piirkondi. |
| Nr | Nimi | Pindala | Elanikke(1. jaan. 2006) |
| I | Gistel | 16,88 km² | 8135 |
| II | Moere | 9,84 km² | 1199 |
| III | Zevekote | 6,91 km² | 563 |
| IV | Snaaskerke | 8,62 km² | 1274 |

* Gisteli Jumalaema kirikGisteli Jumalaema kirik
* Gisteli tuuleveskiGisteli tuuleveski
* Moere lossMoere loss
* Zevekote Jumalaema kirikZevekote Jumalaema kirik

Sõpruslinn
----------

Gisteli sõpruslinn oli Saksamaal asuv Aulendiebach, mis alates 1972 on Büdingeni linnaosa. Seal elas ligi tuhat inimest. Pärast Gisteli valla laienemist muutus nende elanike arv väga ebavõrdseks ja tänapäeval on Gisteli sõpruslinnaks kogu enam kui 20 tuhande elanikuga Büdingen.

Viited
------

1. ↑  Bevolking per gemeente op 1 januari 2022

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Gistel** |

* Koduleht (hollandi keeles)

Lääne-Flandria provintsi vallad

Alveringem | Anzegem | Ardooie | Avelgem | Beernem | Blankenberge | Bredene | Brugge | Damme | De Haan | De Panne | Deerlijk | Dentergem | Diksmuide | Gistel | Harelbeke | Heuvelland | Hooglede | Houthulst | Ichtegem | Ieper | Ingelmunster | Izegem | Jabbeke | Knokke-Heist | Koekelare | Koksijde | Kortemark | Kortrijk | Kuurne | Langemark-Poelkapelle | Ledegem | Lendelede | Lichtervelde | Lo-Reninge | Menen | Mesen | Meulebeke | Middelkerke | Moorslede | Nieuwpoort | Oostende | Oostkamp | Oostrozebeke | Oudenburg | Pittem | Poperinge | Roeselare | Ruiselede | Spiere-Helkijn | Staden | Tielt | Torhout | Veurne | Vleteren | Waregem | Wervik | Wevelgem | Wielsbeke | Wingene | Zedelgem | Zonnebeke | Zuienkerke | Zwevegem
Dinä Ğaripova 2013. aasta Eurovisioonil pressikonverentsil
**Dinä Fähim kızı Ğaripova** (tatari slaavi kirjas **Динә Фәһим кызы Гарипова**, venepäraselt **Дина Фагимовна Гарипова**; sündinud 25. märtsil 1991 Zelenodolskis) on tatari päritolu Venemaa laulja.

2012. aastal võitis ta telesaate "The Voice" Venemaa versioonis "Golos" esikoha.

Ta esindas Venemaad 2013. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel Malmös lauluga "What If". Laul saavutas finaalkontserdil 174 punktiga viienda koha.

| * v
* r
Venemaa esindajad Eurovisiooni lauluvõistlusel |
| --- |
| 

* 1994 Judif
* 1995 Filipp Kirkorov
* 1997 Alla Pugatšova
* 2000 Alsou
* 2001 Mumiy Troll
* 2002 Premier Ministr
* 2003 t.A.T.u.
* 2004 Julija Savitševa
* 2005 Natalia Podolskaja
* 2006 Dima Bilan
* 2007 Serebro
* 2008 Dima Bilan
* 2009 Anastassija Prõhhodko
* 2010 Peter Nalitch
* 2011 Alexey Vorobyov
* 2012 Buranovskije Babuški
* 2013 Dina Garipova
* 2014 Õed Tolmatšovad
* 2015 Polina Gagarina
* 2016 Sergei Lazarev
* ~~*2017 Julia Samoilova*~~
* 2018 Julia Samoilova
* 2019 Sergei Lazarev
* ~~2020 Little Big~~
* 2021 Maniža

 |
Diomidi saared. Pilt on tehtud vaatega lõunasse
Diomede asula Little Diomede saarel
**Diomidi saared** on kaks saart Beringi väinas.

Saared on kaljused ja kõrgusega kuni 400 meetrit.

Suur Diomidi saar kuulub Venemaale ja seda nimetatakse ka Ratmanowi saareks. Saar asub Tšukotka poolsaarest 38 km kaugusel ja selle pindala on 29 km². Saar on Venemaa kõige idapoolsem piiripunkt. Vene valitsus lasi saare põliselanikud mandrile ümber paigutada ja tänapäeval paikneb saarel vaid Venemaa piirivalve väesalk.

Little Diomede ehk Väike Diomidi saar (ka Krusensterni saar) kuulub Ameerika Ühendriikidele. Selle pindala on 6 km². Saare keskus on Diomede. Seal on olemas kauplus ja isegi kool. Varustus ja post tuuakse helikopteriga. Kui veel 1990. aastal elas saarel 178 inimest, siis 2010. aasta rahvaloenduse kohaselt oli seal elanikke 115.

Suure ja väikese Diomidi vahemaa on 4160 m ning selle keskel kulgeb piir Ameerika Ühendriikide ja Venemaa vahel. Samast läheb läbi ka kokkuleppelise asukohaga kujuteldav joon, mille ületamisel muutub kuupäev – kuupäevaraja.

Taani päritolu vene meresõitja Vitus Bering avastas need 1728. aasta 16. augustil (vkj), mil Vene Õigeusu Kirik tähistab püha Diomidi päeva, ning sealt said saared oma nime. Varem oli 1648. aastal kahte saart kirjeldanud veel üks meresõitja, kuid pole kindel, et mainitud saared olid Diomidid.

Viited
------

1. ↑  You CAN see Russia from here! CNN, 30. september 2016
2. ↑  "DIOMEDE LOCAL ECONOMIC DEVELOPMENT PLAN 2012-2017" (PDF). Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 2. detsember 2016. Vaadatud 17. augustil 2016.

Välislingid
-----------

 Diomidi saared – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel on Põhja-Eestis tegutsenud haldus- ja kohtuorganist; aastatel 1917−1919 tegutsenud omavalitsuse kohta vaata artiklit Eestimaa Kubermangu Ajutine Maanõukogu.* |

---

**Maanõukogu** (saksa keeles *Landesrat*) oli Põhja-Eestis umbes aastast 1282 kuni XVII sajandini tegutsenud haldus- ja kohtuorgan.

Maanõukogu moodustasid 12 maanõunikku, kelle nimetas vasallide hulgast algul Taani kuningas, aastatel 1346−1561 Saksa Ordu Tallinna komtuur ja seejärel Rootsi kuningas. Alates XVI sajandi 2. poolest kuni 1617. aastani oli maanõukogu esimese astme kohus, mille pädevusse kuulus aadlike tsiviil- ja kriminaalasjade lahendamine. Maanõukogu õigusjärglane oli Eestimaa rüütelkonna Maanõunike kolleegium.

Vaata ka
--------

* Harju-Viru rüütelkond
* Eestimaa rüütelkond
* Maanõunike kolleegium

Viited
------

1. ↑  *Eesti entsüklopeedia.* 6. köide: *LÕUNA–NÕUD.* Tallinn: Valgus, 1992 (= Eesti Entsüklopeediakirjastus, 1995), lk 572.

Välislingid
-----------

* *Eesti entsüklopeedia.* 6. köide: *LÕUNA–NÕUD.* Tallinn: Valgus, 1992 (= Eesti Entsüklopeediakirjastus, 1995), lk 572.
**Girma Wolde-Giorgis** (oromo keeles Girmaa Walda Giyorgis Luchaa, amhara keeles ግርማ ወልደ ጊዮርጊስ; 28. detsember 1924 Addis Abeba – 15. detsember 2018 Addis Abeba) oli Etioopia poliitik, riigi president aastatel 2001–2013. 

Ta oli rahvuselt oromo. Ta oli abielus ja tal on 5 last. Ta kuulus etioopia õigeusu kirikusse ja osales usufestivalidel.

1941 astus Wolde-Giorgis Etioopia sõjaväe sideüksusesse, mille organiseeris Suurbritannia. 1944 lõpetas ta Oletta sõjaväeakadeemia nooremleitnandina. 1946 astus ta õhuväkke ja läbis mitmesugused lennujuhtimiskursused. 1948 sai ta lennuki- ja lennujuhtimise abiõpetajaks.

Kui 1951 loodi Etioopia kaubandus-, tööstus ja plaaniministeerium, määrati Wolde-Giorgis selle peadirektoriks. 1955 Eritrea tsiviillennunduse ülemaks (Eritrea kuulus tollal Etioopiale). 1957 sai ta kogu Etioopia tsiviillennundusvalitsuse peadirektoriks ja ühtlasi Etioopia õhujõudude juhatuse liikmeks. 1961 sai ta Keiserliku Etioopia Parlamendi alamkoja liikmeks. Kolmel järjestikusel aastal valiti ta alamkoja eesistujaks.

1965–1974 tegutses ta valitsusvälistes ametites. Ta oli Etioopia kaubanduskoja liige, Austraalia kaubandusesindaja Etioopias, Ghibe põllumajandusassotsiatsiooni asutaja ja juht ning Keffa ja Illubabori puidutöötlusettevõtte asutaja ja juht. Lisaks on ta juhtinud impordi- ja ekspordiettevõtet IMPEX. 1977 oli ta Etioopia ajutise sõjaväevalitsuse koostatud rahuprogrammi komisjoni asendusliige – selle komisjoni eesmärk oli Eritrea probleemi rahumeelne lahendamine. Siis töötas ta kuni 1990. aastani Etioopiale kuulunud Eritreas, olles Etioopia Punase Risti Eritrea haru president asukohaga Asmaras ja pidalitõve kontrollimise organisatsiooni tegevdirektor.

Seejärel käivitas Wolde-Giorgis 1992. aasta märtsis keskkonnakaitseorganisatsiooni Tunne Etioopiat ja kuni viimase ajani oli ta selle nõukogu asepresident.

2000 valiti ta teises voorus Etioopia Föderaalse Demokraatliku Vabariigi Rahvaesindajate Kogu (ehk parlamendi) liikmeks, kusjuures ta oli sõltumatu kandidaat.

Girma Wolde-Giorgis valiti esimest korda parlamenti 1961. aastal. 
2001. aastal valiti ta Etioopia presidendiks ja 2007 valiti tagasi.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**Negasso Gidada** | **Etioopia president**2001 - 2013 | Järgnev**Mulatu Teshome** |
**Boudewijn Zenden** (sündinud 15. augustil 1976 Maastrichtis) on Hollandi endine jalgpallur ja praegune jalgpallitreener. Ta on mänginud kaitsja ja poolkaitsjana. 

Zenden võitis PSV Eindhoveniga 1997. aastal Eredivisie ja tuli Barcelonaga 1999. aastal Hispaania meistriks.

Klubikarjäär
------------

Jalgpalli hakkas Zenden mängima Maastrichti klubis Leonidas. Profidebüüt toimus PSV Eindhoveni ridades 28. augustil 1994. 

Hiljem mängis ta ka Barcelonas ja Chelseas, 2003. aastal siirdus Middlesbrough'sse, kus mängis 2005. aastani. 

2004. aasta märtsis lõi ta Middlesbrough' meeskonnas värava Inglismaa liigakarika finaalkohtumises Bolton Wanderersiga, aidates Middlesbrough'il võita esimese suure karika klubi ajaloos. 

Veel on ta mänginud ka Liverpoolis, Marseille's ja Sunderlandis.

Koondisekarjäär
---------------

Hollandi koondises mängis ta esimest korda 30. aprillil 1997, kui võõrsil alistati San Marino tulemusega 6:0. 

Koondises mängis Zenden 54 korda ning lõi 7 väravat. Ta kuulus Hollandi koondisse 1998. aasta maailmameistrivõistlustel ning 2000. ja 2004. aasta Euroopa meistrivõistlustel.

Saavutused
----------

PSV
* KNVB beker: 1995–96
* Eredivisie: 1996–97

Barcelona
* La Liga: 1998–99

Middlesbrough
* Football League Cup: 2003–04

Liverpool
* Euroopa superkarikas: 2005
* Community Shield: 2006
* FA Cup: 2005–06

Viited
------

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Boudewijn Zenden** |
Tagavararattad 1931. aasta Nash Ambassadori külgedel
Tagavararatas 1993. aasta Jeep Grand Cherokee pakiruumis
Tagavararatas
**Tagavararatas** ehk **varuratas** on tagavaraks hoitud velg koos rehvi ja sisekummiga. Tagavararatas kuulub sõiduki lisavarustusse.

Seda kasutatakse sisekummi lõhkemisel, rehvi purunemisel või muu hädaolukorra korral. Üldjuhul on autodel üks tagavararatas. Selle vahetamisel läheb autojuhil vaja tõkiskingi, rattavõtit ja tungrauda. Tagavararatas on üldjuhul mõeldud lühikeste vahemaade läbimiseks. Mõnel automudelil on ruumi kokkuhoiu mõttes tagavararatta mõõtmeid vähendatud, seega võib sellega sõitmise kiirus olla piiratud kuni 80 km/h. Vähendatud mõõtmetega tagavararatast ei tohi kasutada vedaval teljel, vältimaks jõuülekande kahjustumist.

### Hoiustamine

Tagavararatast hoitakse tavaliselt pakiruumi põrandasse spetsiaalselt konstrueeritud süvendis, mida katavad kaas ja põrandavaip. See tagab ruumi kokkuhoiu pakiruumis.

Samuti hoitakse tagavararattaid auto tagaosa all paiknevates pesades, kuhu ratas kinnitatakse poltide või trossisüsteemi abil. Enamasti kasutatakse seda lahendust veoautodel, kaubikutel või esisillaveoga autodel. Selle meetodi eelis on, et tagavararatta kättesaamiseks ei ole vaja pakiruumi tühjendada. Sellel moodusel on ka omad miinused: kuna ratas on pidevalt muutuvate ilmastikuolude käes, soodustab see tagavararatta määrdumist ja roostetamist.

Paljudel maasturitel kinnitatakse tagavararatas tagumise ukse, katuse või kapoti külge.

Mitmetel vanematel sõidukitel (Renault 14, esimese põlvkonna Fiat Panda, Subaru Leone) on tagavararatas kinnitatud mootori peale.

Viited
------

1. ↑  Kuidas.ee (2014). "Tagavararatta vahetamine" (eesti keeles). Rehvi vahetamine. Vaadatud 14.02.2017.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: tundmatu keel (link)

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Vikisõnastiku artikkel: **tagavararatas** |

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Tagavararatas** |
**Tagamõisa poolsaar** (varem ka *Tagala poolsaar*, vene keeles *мыс Хундсорт*) asub Saaremaa loodeosas, jäädes Saaremaa valla territooriumile.

Poolsaart piirab idast Tagalaht ja läänest Kihelkonna laht. Poolsaar on loodeosas on umbes 300 meetri laiuse maakaela kaudu ühenduses Harilaiuga. Tagamõisa põhjatipus asub Undva nina. 

Kirdeosa katab Tagamõisa hoiuala, maismaa pindalaga 1883.1 hektarit.

Tagamõisa poolsaarel paikneb 16 küla: Undva, Neeme, Tohku, Vaigu, Vaigu-Rannaküla, Lätiniidi, Kalmu, Kuralase, Kõruse, Kõruse-Metsaküla, Tagamõisa, Sepise, Veeremäe, Kehila, Tammese, Kurevere. Kokku elas neis külades 2021. aasta rahvaloenduse alusel 98 inimest.

Piirkonnas tegutseb Tagamõisa selts, seltsimaja avati 15. detsembril 1929. Selts on osalenud Kõruse külas Kivestu tuuliku mehhanismi taastamise ning tuulikuga seotud edasiste projektide juures. Samuti korraldatakse piirkonna kokkutulekuid, talguid ning õppepäevi.

Viited
------

1. ↑  "Keskkonnaportaal | Andmed & kaart". *register.keskkonnaportaal.ee*. Vaadatud 25. juunil 2023.
2. ↑  "VKR". *estat.stat.ee*. Vaadatud 25. juunil 2023.
3. ↑  "RL21003: RAHVASTIK ELUKOHA (ASULA), SOO JA VANUSE JÄRGI, 31. DETSEMBER 2021". *PxWeb*. Vaadatud 25. juunil 2023.
4. ↑  "Kihelkondlane : Kihelkonna valla infoleht 15 veebruar 2019 — DIGAR Eesti artiklid". *dea.digar.ee*. Vaadatud 26. juunil 2023.
5. ↑  "Saaremaa Teataja : tasuta infoleht 7 juuli 2022 — DIGAR Eesti artiklid". *dea.digar.ee*. Vaadatud 26. juunil 2023.