recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Klambripüstol** on käsitööriist, millega saab kinnitada esemeid näiteks puidu ja plasti külge. Kinnitamiseks kasutatakse metallklambreid. Klambripüstoleid on kahte liiki: mehaaniline ja elektriline. Klambripüstolit kasutatakse sageli ehituses, kus on vaja kinnitada esemeid ja materjale näiteks soojustuse, polsterdamise ja reklaamsiltide paigaldamisel.

Üldiselt on klambripüstoleid kolm tüüpi: manuaalne, elektriline (juhtmest või akust) ja pneumaatiline (suruõhk). Esimesed klambripüstolid võeti kasutusele umbes 1934. aastal Ameerika Ühendriikides.

Enamikis klambripüstolites kasutatakse ruudukujulisi klambreid; kuid mõned klammerdajad võivad võtta ümarad otsaklambrid kaablite hoidmiseks pinna vastu. Tüüpilised klambripikkused on 6, 8, 10, 12 ja 14 millimeetrit.

Kõige sagedamini kasutatav klambripüstol on käsitsi valmistatud peapüstol. Need on odavad, kergesti laaditavad ja kasutatavad.

Elektriline klambripüstol
-------------------------

Elektrilised klambripüstolid on teistest pikema kasutusajaga. Elektriline klambripüss võib toota ka rohkem klambreid minutis. See võib olla kasulik suurte klammerdustööde jaoks, kus saate kiiresti liikuda. Vajavad väga vähe füüsilist pingutust.

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Klambripüstol** |
**Vilma Juliane Trummal** (neiupõlvenimi **Õunroos**; 21. november 1924 Harjumaa – 18. oktoober 2022 Tartu) oli eesti ajaloolane ja arheoloog.

1950 lõpetas ta Tartu Riikliku Ülikooli ajalooteaduskonna, ajalookandidaat aastast 1955.

Samal aastal algas ka tema töö õppejõuna ülikoolis. Ta oli üks arheoloogia õppetooli taasrajajatest Tartu Ülikoolis. Aastakümneid oli ta ainus arheoloogiaõppejõud Eestis.

Looming ja teaduslik pärand
---------------------------

Teadustöös keskendus ta esmajoones Tartu uurimisele. Teadustöid ja populaarteaduslikke kirjutisi on üle 50.

Aastail 1956–1958 ja 1960 juhendas ta arheoloogilisi kaevamisi Tartu linnusel, mille uuringutulemused avaldas 1964. aastal eraldi raamatuna. 1966–1988 juhatas ta mitmeid arheoloogilisi uurimistöid Tartu vanalinnas, misläbi esmakordselt saadi ülevaade vanalinna kultuurkihi stratigraafiast ja iseloomust.

Tema kaevamistel kogutud leidudega pandi alus Tartu Linnamuuseumi arheoloogiakogule. Pensionile jäädes annetas ta põhiosa kogutud erialaraamatutest Tartu Ülikoolile ning pani sellega aluse arheoloogia õppetooli ja kabineti raamatukogu taastamisele.

Tunnustus
---------

* 2010 Tartu medal
* 2018 Valgetähe IV klassi teenetemärk

Isiklikku
---------

Tema abikaasa on olnud kirjandusteadlane Albert Trummal, nende poeg on arhitekt Tiit Trummal.

Viited
------

1. 1 2 3
2. ↑
3. ↑  Teenetemärkide kavaleride andmekogu – 19640

Kirjandus
---------

* Ain Mäesalu. Tartlase juubel. Vilma Trummal 90. Tartu Postimees, 23. november 2014
Lehvikkaar
**Lehvikkaar** ehk **hulksiirkaar** (prantsuse keeles *arc polylobé*, saksa keeles *Vielpassbogen*) on kaaretüüp, mille puhul kaare palendi moodustab hulksiirutaoliselt viis või enam pool- või kolmandikringi, mida eraldavad üksteisest ninad nende vahel.

Lehvikkaar esineb esimesena islamimaade arhitektuuris, sealhulgas väga varakult ja sageli mauri arhitektuuris Andaluusias ja Hispaania aladel (Cordoba mošee, Aljafería palee Saragossas, Alhambra Granadas ja Reales Alcázares Sevillas). 13. sajandi paiku kohtab lehvikkaart India islami kunstis ja hiljem sealses Mogulite arhitektuuris. Euroopas leidub seda keskajal Lõuna- ja Kesk-Euroopas, eriti romaani kunstis Lõuna-Prantsusmaal, erandlikult ka Inglismaa varagootikas, näiteks Lichfieldi katedraali portaalil.

Pildid
------

* Córdoba mošee, 8. sajandCórdoba mošee, 8. sajand
* Aljafería Saragossas, 11.–12.sajandAljafería Saragossas, 11.–12.sajand
* Duratóni Maarja taevamineku kiriku romaani portaal, 12. sajandDuratóni Maarja taevamineku kiriku romaani portaal, 12. sajand
* Aubeterre'i Jakobi kiriku portaal, Charente, PrantsusmaaAubeterre'i Jakobi kiriku portaal, Charente, Prantsusmaa
* Saint-Bonnet-de-Four' kiriku portaal Allier'sSaint-Bonnet-de-Four' kiriku portaal Allier's
* Kölni St-Maria-Lyskircheni portaalKölni St-Maria-Lyskircheni portaal
* Mudèjar-stiilis San Juan de la Cuesta kirik DarocasMudèjar-stiilis San Juan de la Cuesta kirik Darocas
* Daamide õu Alcázaris Sevillas, 14. sajandDaamide õu Alcázaris Sevillas, 14. sajand
* Lichfieldi katedraali lääneportaalLichfieldi katedraali lääneportaal
* Eastwelli kiriku akende lehvikkaarne ehisraamistikEastwelli kiriku akende lehvikkaarne ehisraamistik
* Ightham Mote, 14. sajandi kirikuakenIghtham Mote, 14. sajandi kirikuaken
* Lehvikkaarne kirikuportaal SardoalisLehvikkaarne kirikuportaal Sardoalis

Vaata ka
--------

* Ristikkaar

Viited
------

1. ↑  "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 23. juuni 2020. Vaadatud 22. juunil 2020.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
Klara Zamenhof aastal 1924
**Klara Zamenhof**, sündinud **Klara Silbernik** (6. oktoober 1863 Kovno – 6. detsember 1924 Varssavi), oli Poola juudi päritolu esperantist.

Ta sündis Venemaa aladel Kovnos (tänapäeval Leedu Kaunas). Tema isa oli Aleksander Silbernik. 1887. aastal abiellus ta Ludwik Zamenhofiga. Neil sündis kolm last: poeg Adam (1888–1940), Zofia (1889–1942) ja Lidia Zamenhof (1904–1942), kes surmati Hitleri natsistliku režiimi koonduslaagrites.

Ta toetas oma abikaasa tegevust esperanto keele loomisel ja andis oma kaasavara (10 000 rubla), toetamaks tema esimese esperantoteemalise raamatu "Unua Libro" ("Esimene raamat") väljaandmist. Hiljem oli ta oma abikaasa assistent ja sekretär. Kui Ludwik suri, pühendus ta esperantistide kogukonna kooshoidmisele ja toetas oma tütre Lidia reise, kui see Euroopas esperanto keelt õpetas.

Ta suri Varssavis ja on maetud sealsele juudi kalmistule.

Viited
------

1. ↑  Nekrolog Klary Zamenhof – Germana Esperantisto nr 1(347), styczeń 1925, lk. 1
2. ↑  Christer Kiselman. "ESPERANTO: ITS ORIGINS AND EARLY HISTORY"
3. ↑  Zamenhofi pärand. (en: The Zamenhof Legacy), Providentia, 30. september 2016.
4. ↑  Bridge of Words: Esperanto and the Dream of a Universal Language, Esther Sohor.
5. ↑  Varssavi juudi kalmistu andmebaas
**Daegu** (ka *Taegu*) [te'gu] on linn Lõuna-Koreas. See on pärast Souli, Busani ja Incheoni Lõuna-Korea suuruselt neljas linn.

Linna pindala on 884,15 km². 2009. aasta seisuga on rahvaarv 2 512 604.

Daegus toimusid 2011. aasta kergejõustiku maailmameistrivõistlused.

Daegu

Sõpruslinnad
------------

* Ameerika Ühendriigid Atlanta, USA (1981)
* Kasahstan Almatõ, Kasahstan (1990)
* Hiina Qingdao, Hiina (1993)
* Brasiilia Minas Gerais, Brasiilia (1994)
* Jaapan Hiroshima, Jaapan (1997)
* Venemaa Peterburi, Venemaa (1997)
* Itaalia Milano, Itaalia (1998)
* Bulgaaria Plovdiv, Bulgaaria (2002)

Viited
------

1. ↑

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Daegu** |

* Daegu koduleht (*inglise keeles*)

Lõuna-Korea lipp
Lõuna-Korea 1. järgu haldusüksused

Busan **·** 
Daegu **·** 
Daejeon **·** 
Gangwoni provints **·** 
Gwangju **·** 
Gyeonggi provints **·** 
Incheon **·** 
Jeju provints **·** 
Lõuna-Chungcheongi provints **·** 
Lõuna-Gyeongsangi provints **·** 
Lõuna-Jeolla provints **·** 
Põhja-Chungcheongi provints **·** 
Põhja-Gyeongsangi provints **·** 
Põhja-Jeolla provints **·** 
Sejong **·** 
Soul **·** 
Ulsan
Võimalikke konfidentsiaalseid andmeid sisaldav ekraanipilt
Tarkvaralise klahvinuhi logifail, mis põhineb eelmisel ekraanipildil
**Klahvinuhk** või **klahviloger** (inglise keeles *keylogger*) on tarkvara või seade, mis salvestab arvuti kasutaja klahvi- ja nupuvajutusi või muid sisestustoiminguid. Tavaliselt kasutatakse klahvinuhki kasutaja eest varjatult.

Klahvinuhki võidakse kasutada nii seaduslikel kui ka ebaseaduslikel eesmärkidel. Seaduslike eesmärkide alla kuulub näiteks klahvinuhi kasutamine IT-ettevõtetes arvutitega seotud tehniliste probleemide lahendamiseks ja kasutamine ettevõtte- või koduarvutis töötajate või pereliikmete võrguliikluse seaduslikuks jälgimiseks. Kurjategijad kasutavad klahvinuhki salajase info – paroolid, krediitkaardinumbrid jms – teadasaamiseks.

USB-pessa ühendatav riistvaraline klahvinuhk

Viited
------

1. ↑  EN Use of legal software products for computer monitoring, keylogger.org

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Klahvinuhk** |
Jurata mõis 1903. aasta kaardil. Väljavõte kaardilt "Wegekarte des Wolmarschen Kreises mit den Kirchspiels- und Gutsgrenzen" (1903). Mõisa maad on kaardil tähistatud numbriga 74
**Jurata mõis** (saksa keeles *Rujen-Radenhof*, läti keeles *Juratas muiža*) oli riigimõis Liivimaal Volmari kreisis Lõuna-Ruhja kihelkonnas. Praeguse haldusjaotuse järgi asub see Lätis Valmiera piirkonnas Ķoņi vallas.

Ajalugu
-------

Jürgen Rade ostis Peter Torneylt 600 marga eest 3/4 adramaad ja kõrtsi, eraldades need Ternēja mõisast. Aastal 1623 omandas ta ka ülejäänud Ternēja mõisa maad, hiljem läksid need valdused aga reduktsiooni käigus riigile.

Mõisa suurus
------------

Bienenstammi andmetel allus mõisale 1816. aastal koos Ternēja mõisaga 454 mees- ja 529 naishinge, nende mõisade suurus koos Ruhja mõisaga oli 40 ja 3/4 adramaad. Aastal 1641 oli nende mõisade suurus (koos Ķoņi mõisaga) 50 ja 3/8 adramaad. Aastal 1688 oli mõisa suurus koos Ruhja ja Ternēja mõisaga 38 ja 1/4 adramaad, aastal 1734 aga adramaid 31 ja 1/4. Aastal 1757 oli mõisa suurus 13 ja 7/12 adramaad. Aastal 1832 oli mõisal adramaid 22 ja 13/20, aastal 1881 aga allus mõisale neliteist adramaad mõisatele kuuluvate talude valduses.

Karjamõisad
-----------

Aastal 1816 kuulus mõisale üks karjamõis: Jaunmuiža (*Neuhof*), millest hiljem kujunes Jaunmuiža mõis.

Viited
------

1. ↑  Stryk, Leonhard von. Beiträge zur Geschichte der Rittergüter Livlands. Zweiter Teil. Der lettische District. Dresden: Druck von Albanus´schen Buchdruckerei, 1885, lk 192.
2. ↑  Bienestamm, H. von. Geographischer Abriss der drei deutschen Ostsee-Provinzen Russlands, oder der Gouvernemens Ehst-, Liv- und Kurland. Riga: Deubner, 1826, lk 242.
3. ↑  Hagemeister, Heinrich von. Materialen zu einer Geschichte der Landgüter Livlands. Erster Theil. Riga: Eduard Frantzen´s Buchhandlung, 1836, lk 122.
4. ↑  Stryk, Leonhard von. Beiträge zur Geschichte der Rittergüter Livlands. Zweiter Teil. Der lettische District. Dresden: Druck von Albanus´schen Buchdruckerei, 1885, lk 190.

Kirjandus
---------

* Hagemeister, Heinrich von. *Materialen zu einer Geschichte der Landgüter Livlands*. Erster Theil. Riga: Eduard Frantzen´s Buchhandlung, 1836, lk 123 .

Ruhja kirik
Lõuna-Ruhja kihelkond

**Kirik**: Ruhja Püha Bartholomäuse kirik  

**Mõisad**: Lõuna-Ruhja kirikumõis | Endzele mõis | Eriņi mõis | Jeri mõis | Jurata mõis | Mišleri mõis | Nausküla mõis | Nurmi mõis | Oleri mõis | Paipe mõis | Ruhja mõis | Streidase mõis | Tēdiņi mõis | Virķēne mõis
***da*-tegevusnimi** ehk ***da*-infinitiiv** ehk ***ta*-tegevusnimi** ehk ***ta*-infinitiiv** on tegusõna käändeline vorm, mis väljendab tege­vust ja ei anna sealjuures edasi mingeid täpsemaid gramma­tilisi tähendusi, nii nagu seda teevad tegusõna pöördelised vormid, nt *räägib*.

Eesti keel
----------

### *da*-tegevusnime kasutamine lauses

*da*-tegevusnimi võib olla lauses tegusõna seotud või vaba laiend. Võrreldes tegusõna teiste käändeliste vormidega võidakse *da*-tegevusnime või vastava peasõnaga fraasi kasutada lauses väga erinevates süntaktilistes funktsioonides. S.t et *da*-tegevusnimi võib lauses olla ükskõik milline nimisõnaline lauseliige:

* alus: ***Joosta** on tervislik*
* sihitis: *Ma ei taha* ***mäletada***
* määrus: *Neid saapaid ei sobi **kanda***
* öeldistäide: *Tema eesmärk on **aidata***
* täiend: *Soov **lahkuda** painas teda*
* liitöeldise osa: *See **on** mulle **teada***
* iseseisev öeldis
	+ mis on sünonüümne kaudses kõneviisis tegusõnavormiga: *Mari **olla** kolme lapse ema*.
	+ mõnes käsklauses: *Lõuad **pidada!***

#### *da*-tegevusnimi ahelverbi koosseisus

Kui *da*-tegevusnimi esineb lauses koos modaalverbidega *võima*, *saama* ja *tohtima*, moodustavad nad koos ahelverbi. Sellisel juhul ei tingi modaalverb lauses aluse olemasolu, tähendust ega vormi, aluse omadused sõltuvad ainult *da*-tegevusnime tähendusest:

* *Võib* ***pimeneda***
* *Kohtunik saab* *otsust* ***muuta***
* *Lapsed tohivad* ***joonistada***.

Vaata ka
--------

* ma-infinitiiv

Kirjandust
----------

M. Erelt, R. Kasik, H. Metslang, H. Rajandi, K. Ross, H. Saari, K. Tael, S. Vare. Eesti keele grammatika I. Morfoloogia. Sõnamoodustus. Tallinn: Eesti Teaduste Akadeemia Keele ja Kirjanduse Instituut, 1995. § 38.

M. Erelt, R. Kasik, H. Metslang, H. Rajandi, K. Ross, H. Saari, K. Tael, S. Vare. Eesti keele grammatika II. Süntaks. Lisa: Kiri. Tallinn: Eesti Teaduste Akadeemia Keele ja Kirjanduse Instituut, 1993. § 481.

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Vikisõnastiku artikkel: **da-tegevusnimi** |

|  |  |
| --- | --- |
|  | Vikisõnastiku artikkel: **da-infinitiiv** |
Lehtse valla lipp
**Lehtse valla lipp** oli endise Järva maakonnas asunud Eesti haldusüksuse Lehtse valla lipp kuni ühinemiseni koos Tapa linna ja Saksi vallaga Lääne-Viru maakonnas asuvaks Tapa vallaks 2005. aasta oktoobris.

Lipp oli kasutusel 28. detsembrist 1995 kuni 2005. aasta oktoobrini.

Lipu kirjeldus
--------------

Lehtse valla lipuks oli ristkülikukujuline vapilipp. Kangas oli jaotatud valge sakilise kaldjoonega kaheks, vardapoolne ülemine väli oli punane ning sellel olid kolm valget rõngast. Vardapoolne alumine väli oli aga must.

Kolm valget rõngast oli üks muudetud element Lehtse (Lechts) mõisast pärineva F.A.G.v. Hoyningen-Huene (1843-1921) suguvõsa vapilt. Nimetatu oli rahvusvaheliselt tuntud Eesti-, Liivi- ja Kuramaa looduse uurija (peamiselt lepidopteroloog). Lehtse mõisa (valge sakiline joon) mailt on pärit ka teine nimekas teadlane (geograaf) ja koolikirjanik Jakob Kents (1883-1947). Lipu värvid sümboliseerivad turvast ja turbatööstust, mis on andnud tööd ja ülalpidamist paljudele ümbruskonna inimestele ning olnud Lehtse alevi arengu peamisi põhjustajaid.

Lipu normaalmõõtmed olid 100x150 cm ning laiuse ja pikkuse vahekord 6:9 ühikut.

Vaata ka
--------

* Lehtse valla vapp
* Tapa lipp
* Saksi valla lipp

Välislingid
-----------

* Lehtse valla sümboolika
**DTS** (lühend sõnadest *Dedicated To Sound*) on USA firma DTS, Inc. (asutatud 1990) kinohelisüsteem, mida kasutati esmakordselt 1993. aastal Steven Spielbergi filmi "Jurassic Park" helindamisel. DTS-ruumihelisüsteeme kasutatakse ka DVD-, HD-DVD- ja Blu-ray-plaatidel.

DTS on vähemalt kuuekanaliline (5.1) ruumihelisüsteem, nagu seda on ka Dolby Digital. Mõlemas rakendatakse kadudega kodeerimist, kuid DTS tihendab andmeid vähemal määral (koodek Coherent Acoustics). Helisüsteemi kuulub viis lairibakanalit (20–22 000 Hz) ja üks bassikanal (LFE, sagedusala kuni 80 Hz). Lairibakanalid on 5.1-süsteemis vasak ja parem esikanal, keskkanal ning vasak ja parem tagakanal.

Täiustatud süsteeme:

* DTS 6.1 – süsteemile 5.1 on lisatud tagumine keskkanal, mille signaal edastatakse tagakanalite signaalide koosseisus.
* DTS-ES Discrete – erinevalt eelmisest edastatakse tagumise keskkanali signaal eraldi lairibakanalis.
* DTS-HD – helikanaleid kuni 7.1, kvantimissagedus kuni 96 kHz.

Vaata ka
--------

* Dolby Digital

Välislingid
-----------

* Ametlik veebisait (*inglise keeles*)
* Übersicht über die Formate (*saksa keeles*)
|  |
| --- |
|  **Poks** |
| Riik |  | Leedu |
|  |
| Veerand-finaal | 1928 | Pool-raskekaal |

**Juozas Vinča** (ameerikapäraselt **Joe Vincha**; 27. november 1905 Šiauliai – 29. august 1990 Boston) oli Leedu poksija.

Vinča osales poolraskekaalus (kuni 175 naela ehk 79,4 kg) 1928. aasta Amsterdami olümpiamängude poksivõistlustel, kuid kaotas veerandfinaalis oma kohtumise hilisemale 4. koha saajale Donald McCorkindale'ile (Lõuna-Aafrika Liit) ja jäi edasisest medaliheitlusest välja.

Elukutselisena
--------------

Vinča poksis aprillist 1929 kuni veebruarini 1933 elukutselisena. Ta osales kokku 23 kohtumisel ning võitis neist 14 (neist 12 nokaudiga) ja kaotas 9 (neist 5 nokaudiga) kohtumist. 

Vinča loobus käevigastuse tõttu edasisest elukutselise karjäärist. Ta proovis küll hiljem Euroopas uuesti, kuid taas segas vigastus.

Hilisem elukäik
---------------

Ta töötas hiljem politseinikuna Klaipėdas. Ta põgenes Teise maailmasõja ajal Saksamaale ja pärast seda USA-sse. Ta osales 1950. aastate algul veel ameerika maadluse etendustel.

Viited
------

1. ↑  9. suveolümpiamängude poksivõistlus. Amsterdam 1928. Tulemused inglise keeles

Välislingid
-----------

* Juozas Vinča veebisaidil Olympedia Muuda Vikiandmetes
* Juozas Vinča (Joe Vincha) lehel *BoxRec*. Inglise keeles
**Péruwelz** on prantsuskeelne linn ja vald Belgias Valloonia piirkonnas Hainaut' provintsis. Péruwelz sai linnaõigused 1825. aastal.

Asulad
------

Péruwelz jaguneb järgmisteks osavaldadeks, asulateks ja piirkondadeks:

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Suuremas kirjas Rooma numbritega on tähistatud osavallad. Kollakaks toonitatud alad tähistavad linnastunud piirkondi. | 

| # | Nimi |
| --- | --- |
| I | Péruwelz |
| II | Bon-Secours |
| III | Roucourt |
| IV | Bury |
| V | Braffe |
| VI (XIV) | Baugnies- Baugnies-Ponange |
| VII (XI)(XII) | Wasmes-Audemez-Briffœil- Wasmes- Briffœil- Audemez |
| VIII | Brasménil |
| IX (XIII) | Wiers- Wiers- Ringies |
| X | Callenelle |

 |

* 
* 
* 
* MagistraadihooneMagistraadihoone

Sõpruslinnad
------------

* Prantsusmaa – Vieille-Poste, alates 4. aprillist 1976
* Prantsusmaa – Jaunay-Clan, alates 5. septembrist 1976
* Prantsusmaa – Revest-du-Bion
* Ameerika Ühendriigid – Brewton

Viited
------

1. ↑  Wettelijke Bevolking per gemeente op 1 januari 2018, vaadatud 9.03.2019.

Välislingid
-----------

 Péruwelz – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
* Koduleht (prantsuse keeles)

Hainaut' provintsi vallad

Aiseau-Presles **·** Anderlues **·** Antoing **·** Ath **·** Beaumont **·** Belœil **·** Bernissart **·** Binche **·** Boussu **·** Braine-le-Comte **·** Brugelette **·** Brunehaut **·** Celles **·** Chapelle-lez-Herlaimont **·** Charleroi **·** Châtelet **·** Chièvres **·** Chimay **·** Colfontaine **·** Comines-Warneton **·** Courcelles **·** Dour **·** Écaussinnes **·** Ellezelles **·** Enghien **·** Erquelinnes **·** Estaimpuis **·** Estinnes **·** Farciennes **·** Fleurus **·** Flobecq **·** Fontaine-l'Evêque **·** Frameries **·** Frasnes-lez-Anvaing **·** Froidchapelle **·** Gerpinnes **·** Ham-sur-Heure-Nalinnes **·** Hensies **·** Honnelles **·** Jurbise **·** La Louvière **·** Le Rœulx **·** Lens **·** Les Bons Villers **·** Lessines **·** Leuze-en-Hainaut **·** Lobbes **·** Manage **·** Merbes-le-Château **·** Momignies **·** Mons **·** Mont-de-l'Enclus **·** Montigny-le-Tilleul **·** Morlanwelz **·** Mouscron **·** Pecq **·** Péruwelz **·** Pont-à-Celles **·** Quaregnon **·** Quévy **·** Quiévrain **·** Rumes **·** Saint-Ghislain **·** Seneffe **·** Silly **·** Sivry-Rance **·** Soignies **·** Thuin **·** Tournai
**Ardu** on alevik Harju maakonnas, Kose vallas.

2011. aasta rahvaloenduse andmetel elas Ardus 544 inimest. Neist 520 (95,6%) olid eestlased. 1. jaanuaril 2014 elas Ardus Rahvastikuregistri andmetel 528 inimest.

18. sajandi kaartide järgi on Ardu (*Hardo*) juures olnud kõrts. Asulast idas on olnud endised Sikemäe (*Sikkama*) ja Vanamõisa küla.

Ardu oli aastatel 1992–2013 eksisteerinud Kõue valla keskus.

Alevikus asub Ardu muinaskalmistu. Sealt leitud mehe luustiku järgi tegi 1950ndatel Mihhail Gerassimov mehe büsti, mida tuntakse nimega Ardu mees.

Vaata ka
--------

* Ardu külanõukogu
* Habaja sovhoos

Viited
------

1. ↑  Maa-amet, vaadatud 21.11.2020.
2. ↑  Statistikaamet, vaadatud 10.11.2020.
3. ↑  Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.
4. ↑  Statistikaameti andmebaas

Kose valla lippKose valla lipp
Kose valla asulad

**Alevikud:** Ardu | Habaja | Kose | Kose-Uuemõisa | Ravila   

**Külad:** Aela | Ahisilla | Alansi | Harmi | Kadja | Kanavere | Kantküla | Karla | Kata | Katsina | Kirivalla | Kiruvere | Kolu | Krei | Kuivajõe | Kukepala | Kõrvenurga | Kõue | Laane | Leistu | Liiva | Lutsu | Lööra | Marguse | Nutu | Nõmbra | Nõmmeri | Nõrava | Ojasoo | Oru | Pala | Palvere | Paunaste | Paunküla | Puusepa | Rava | Raveliku | Riidamäe | Rõõsa | Saarnakõrve | Sae | Saula | Silmsi | Sõmeru | Sääsküla | Tade | Tammiku | Triigi | Tuhala | Uueveski | Vahetüki | Vanamõisa | Vardja | Vilama | Virla | Viskla | Võlle | Äksi
**Pål Arne Fagernes** (8. juuni 1974 Askeri vald – 4. august 2003) oli norra odaviskaja ja poksija.

Pål Arne Fagernes hukkus autoõnnetuses, olles vaid 29-aastane.

Tema isiklik rekord odaviskes oli 2000. aastal Sydney olümpiamängudel kvalifikatsioonis visatud **86.74**. See oli kvalifikatsiooni teine tulemus. Põhivõistlusel viskas ta oda 83.04 peale ning saavutas kokkuvõttes 9. koha. Tulemus 86.74 püsis Norra rahvusrekordina üle nelja aasta, enne kui Andreas Thorkildsen selle purustas tulemusega 86.82 (26. juuni 2005 Kuortane). 

1999. aasta kergejõustiku maailmameistrivõistlustel Sevillas saavutas ta tulemusega 86.24, mis oli ka uueks Norra rekordiks, 4. koha.

Pål Arne Fagernes tuli Norra meistriks odaviskes aastatel 1996, 1998, 1999 ja 2002 .

Aastal 2002 hakkas ta tõsiselt tegelema poksiga. 2003. aastal pidas ta oma ainsa profikohtumise ja võitis 1. raundis tehnilise nokaudiga Peter Simko Slovakkiast.

Muud
----

Pål Arne Fagernesil oli palju probleeme Norra politseiga. 1997. aastal kandis 50-päevast vanglakaristust selle eest, et põhjustas raske liiklusõnnetuse, milles inimene sai raskelt vigastada .

18-päevase vanglakaristuse ja 5000 Norra krooni suuruse rahatrahvi teenis ta sellega, et lärmas purjuspäi oma kodulinna tänaval ning rikkus sellega kaaskodanike öörahu. Vahejuhtum leidis aset vahetult enne Sydney olümpiamänge, kuid tal lubati kanda karistus ära pärast olümpiamänge .

Samuti jäi ta politseile vahele ning tunnistas üles narkootiliste ainete tarvitamise .

Viited
------

1. ↑   "Sydney olümpiamängude odaviske tulemused" (inglise keel).`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: tundmatu keel (link)
2. 1 2  "Norra odaviskerekordid läbi aegade" (norra keel).`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: tundmatu keel (link)
3. ↑  "Norra meistrivõistluste odaviske tulemused ja medalisaajad" (norra keel).`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: tundmatu keel (link)
4. 1 2 3  "Odaviskaja Fagernes pruukis mõnuaineid". *Õhtuleht* (eesti keel). 9. november 2001.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: tundmatu keel (link)

Välislingid
-----------

* Pål Arne Fagernes Rahvusvahelise Kergejõustikuliidu kodulehel Muuda Vikiandmetes
* Pål Arne Fagernes saidil BoxRec
* "Odaviskaja Fagernes pruukis mõnuaineid". *Õhtuleht* 9. november 2001
* "Norra odaviskaja ähvardas turvamehi ja loopis õlut". *Õhtuleht* 10. september 2002
* "Norra odaviskaja hukkus autoavariis". *Õhtuleht* 6. august 2003
**Mitmelasuline vintpüss** on ühetoruline vintpüss, millega saab enne laskemoona uuestilaadimist korduvalt lasta. See saavutatakse tavaliselt pannes mitu padrunit ühte salve (mis on relva sees või relva küljes), kust padrunid padrunipessa kas automaatselt või käsitsi söödetakse. Uue padruni padrunipessa söötmine paneb tavaliselt lööknõela või haamri uueks lasuks uuesti valmis. Tavakasutuses mõeldakse "mitmelasulise vintpüssi" all tavaliselt käsitsi ümberlaetavaid relvi (vibulukustusega, pumppüssid, käsilukustusega jne), mitte iselaadivaid vintpüsse, mis kasutavad järgmise lasu ettevalmistamiseks eelmise lasu tagasilööki või tagasipahvakut. Tehniliselt on iselaadivad relvad mitmelasuliste relvade alamkategooria.

Mitmelasulistel vintpüssidel oli sõjas vanemate, ühelasuliste tagantlaetavate relvade ees suur eelis, kuna nende laskekiirus oli märksa parem. Ameerika Ühendriikide kodusõjas ja sellele järgnenud indiaanisõdades kasutati ratsaväes Spenceri mitmelasulisi vintpüsse. Esimene sõjaväe mitmelasuline õhupüss oli Saksa-Rooma riigi Girardoni õhupüss.

Vaata ka
--------

* Mitmelasuline tulirelv
* Beltoni ränilukk
* Cooksoni püss
* Kalthoffi püss
* Nordenfelti püss
**Villu Tamul** (sündinud 15. juunil 1954 Tartus) on eesti ajaloolane.

Haridus
-------

Ta lõpetas 1972. aastal Tartu 7. Keskkooli ja 1977. aastal Tartu Riikliku Ülikooli ajalooteaduskonna ajaloolasena. Kaitses 1988. aastal ajalookandidaadi kraadi väitekirjaga "Профессорский институт и международные научные связи Тартуского университета в первой половине XIX века".

Akadeemiliselt on ta Korporatsioon Sakala liige.

Töökäik
-------

Ta töötas pärast ülikooli lõpetamist Eesti NSV Teaduste Akadeemia Ajaloo Instituudis ja teenis Nõukogude armees sundaega.

Ta oli aastatel 1980–1997 Tartu Riikliku Ülikooli ajalooteaduskonnas ja Tartu Ülikooli filosoofiateaduskonnas ajaloo õppejõud. Aastast 1997 töötab ta kaitseväe peastaabi pressiosakonnas.

Looming
-------

Ta on uurinud Tartu Ülikooli ajalugu ja Eesti kultuurilugu, eriti 19. sajandi esimest poolt.

### Kirjutisi

* Villu Tamul, Rein Helme. "Sõjateaduse õpetamisest ülikoolis 1802—1830". 1. osa. TRÜ. Tartu Riiklik Ülikool nr 3, 8. veebruar 1980. Lk 3
* Villu Tamul, Rein Helme. "Sõjateaduse õpetamisest ülikoolis 1802—1830". 2. osa. TRÜ. Tartu Riiklik Ülikool nr 5, 22. veebruar 1980. Lk 3
* "Sõjateadus oli ülikoolis populaarne". Eesti Päevaleht, 28. september 2004

Isiklikku
---------

Tema ema oli näitleja Elo Tamul.

Tema abikaasa oli Sirje (Asu) Tamul.

Tema elukaaslane oli keemik ja teaduse populariseerija Tiiu Sild.

Tal on poeg Kaarel Tamul.

Viited
------

1. ↑  "Meie autoreid". // Kleio 5/6. Tartu 1992. Lk 98
2. ↑  "Dotsent Tamul sõitis eesliinile". Postimees Extra, 8. november 1997. Lk 8
3. ↑  Kristel Rõss. "Tiiu Sild: kingitud aja elan viimase peal!" Postimees, 10. oktoober 2010

Välislingid
-----------

* Villu Tamuli artiklid. Eesti Artiklite Andmebaas. *Index Scriptorum Estoniae*
* Villu Tamuli artiklid. Eesti Artiklite Andmebaas. *Index Scriptorum Estoniae*
**Rize provints** on 1. järgu haldusüksus (provints) Kirde-Türgis. Provintsist loodes ja põhjas asub Must meri, provintsist kirdes asub Artvini provints. Provintsi keskus on Rize.

Haldusjaotus
------------

* Ardeşeni ringkond
* Çamlıhemşini ringkond
* Çayeli ringkond
* Derepazarı ringkond
* Fındıklı ringkond
* Güneysu ringkond
* Hemşini ringkond
* İkizdere ringkond
* İyidere ringkond
* Kalkandere ringkond
* Pazari ringkond
* Rize ringkond

Viited
------

1. ↑  Population of provinces by years - 2000-2018, vaadatud 9.03.2019.

Välislingid
-----------

* Rize provintsi koduleht (türgi keeles)

Türgi provintsid

Adana **·**  Adıyaman **·**  Afyonkarahisar **·**  Ağrı **·**  Aksaray **·**  Amasya **·**  Ankara **·**  Antalya **·**  Ardahan **·**  Artvin **·**  Aydın **·**  Balıkesir **·**  Bartın **·**  Batman **·**  Bayburt **·**  Bilecik **·**  Bingöl **·**  Bitlisi **·**  Bolu **·**  Burdur **·**  Bursa **·**  Çanakkale **·**  Çankırı **·**  Çorum **·**  Denizli **·**  Diyarbakır **·**  Düzce **·**  Edirne **·**  Elazığ **·**  Erzincan **·**  Erzurum **·**  Eskişehir **·**  Gaziantep **·**  Giresun **·**  Gümüşhane **·**  Hakkâri **·**  Hatay **·**  Iğdır **·**  Isparta **·**  İstanbul **·**  İzmir **·**  Kahramanmaraş **·**  Karabük **·**  Karaman **·**  Kars **·**  Kastamonu **·**  Kayseri **·**  Kilis **·**  Kırıkkale **·**  Kırklareli **·**  Kırşehir **·**  Kocaeli **·**  Konya **·**  Kütahya **·**  Malatya **·**  Manisa **·**  Mardin **·**  Mersin **·**  Muğla **·**  Muş **·**  Nevşehir **·**  Niğde **·**  Ordu **·**  Osmaniye **·**  Rize **·**  Sakarya **·**  Samsun **·**  Şanlıurfa **·**  Siirt **·**  Sinop **·**  Şırnak **·**  Sivas **·**  Zonguldak **·**  Tekirdağ **·**  Tokat **·**  Trabzon **·**  Tunceli **·**  Uşak **·**  Van **·**  Yalova **·**  Yozgat
Aadria mere ümbruse alade asustus ca 550 eKr, etruskide ja kreeklaste Magna Graecia alad Apenniini poolsaarel ja illüürlaste, daaklaste ja traaklaste, Vana-Kreeka alad Balkanil
**Daaklased** oli keldi mõjudega traakia rahvas, kes elas alates 5. sajandist eKr Mustast merest läänes. Nad olid lähedases suguluses naaberrahva geetidega ning kõnelesid arvatavasti sama keelt.

Alles 2. sajandi alguses eKr ühinesid daaklaste hõimud riikideks. 1. sajandi keskel eKr ühendati daaklased ja geedid täielikult Daakia riigi võimu alla. Selle tegi teoks kuningas Burebista, kes laiendas riiki veelgi. Rüüstati ja hävitati Musta mere äärseid kreeka linnu, laastati Traakia Rooma riigi Illüüria ja Makedoonia provintsini ning tehti muid vallutusi. Daakia riik ohustas Rooma riiki. Nende piiriks oli Doonau tänapäeva Viinist kuni suudmeni. 

Daakia riik 82 eKr Burebista valitsemise ajal
Ajaarvamise vahetusel tegid roomlased reide daaklaste maadele, et neid Doonaust kaugemale tõrjuda, ning lõid tagasi nende retki Doonaust lõunasse. Alles Traianusel õnnestus Daakia sõdadega Daakia ohust lahti saada. Daaklasi hävitati ja pillutati laiali ning moodustati 107. Rooma provints Daakia provints.

Rooma riigiga sõdimise ajal olid daaklased kõrgelt arenenud. Transilvaaniast saadi kulda ja hõbedat. Arenenud oli ka kaubandus. Sõditi jalgsi, hobuseid kasutati põhiliselt veoloomadena.

Rumeenlasi peetakse dakoromaanide või valahhide järglasteks, neid omakorda roomlaste poolt assimileeritud daaklaste järglasteks. Daaklaste järjepidevust Rumeenias on ka vaidlustatud, osutades sellele, et 7. sajandiks elasid Rumeenia alal slaavlased, kellest põlvnevat nii rumeenlased kui ka bulgaarlased.

Vaata ka
--------

* Daakia
* Traakia, traaklased

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Daaklased** |
Rjaženka
**Rjaženka** (vene keeles *ряженка*, ukraina keeles *ряжанка*) on kõrgpastöriseeritud hapupiimatoode, mida saadakse pikalt keedetud lehmapiima hapendades.

Rjaženka on kreemjat värvi, ühtlase konsistentsiga ja maitsestamata joogijogurti maitsega, sel on mahe lõhn ning erinevalt keefirist ei sisalda see gaasi. Põhiliselt on rjaženka levinud Vene ja Ukraina köögis.

Valmistamine
------------

Et rjaženkat valmistada, hautatakse piima ahjus pikalt (8 tundi või kauemgi), kuni see muutub kuldpruuniks. Rjaženkat kääritavad termofiilsed piimhappestreptokokid ja puhtad laktobatsilli *Lactobacillus delbrueckii subsp. bulgaricus* kultuurid 3–6 tunni jooksul. Valmistoode on kreemjalt kuldpruuni karva ja hapupiimamekiga. Sisuliselt on rjaženka üks jogurtiliike, milles puuduvad tavapärased maitselisandid.

Algselt müüdi rjaženkat klaaspudelites, kus see ka hapnes. Seepärast muutus see paksuks ja tuli pudelist välja mitte valades, vaid raputades ja lusikaga koukides. Tööstusliku tootmise arenedes hakati pudelisse villima juba hapendatud rjaženkat, mistõttu see jäi vedelaks. Tänapäeval on levinumad tetrapakend ja pehme kilepakend, viimases kaotab toode aga kõige kergemini oma konsistentsi ning seejärel ka maitseomadused.

Toiteväärtus
------------

Kasulikke aineid on rjaženkas umbes sama palju kui piimas, ent seejuures omastab organism neid märksa kergemini. Keefiriga võrreldes on rjaženka maitse mahedam. Klaas rjaženkat rahuldab veerandi inimorganismi päevasest kaltsiumivajadusest ja 20% fosforivajadusest. Rjaženkast omastab organism valke kiiremini kui piimast. Piimhape suurendab isu ning parandab seedeelundkonna ja neerude tööd.

Hapupiimatoodetest on rjaženka kõige kaloririkkam. Rjaženkaga sarnane, kuid kalorivaesem on varenets (vene k *варенец*), mis meenutab maitselt rjaženkat, kuid sisaldab vähem rasva, kuna seda valmistatakse kooritud piimast.

100 grammis tüüpilises rjaženkas leidub 3,0 g valku, 6,0 g rasva, 4,1 g süsivesikuid ja 82 kcal energiat.

Eestis toodab rjaženkat AS Rakvere Piim ja müüb seda Farmi kaubamärgi all. 100 g Farmi rjaženkat sisaldab 624 kJ (63 kcal) energiat, 3,2 g valke, 4,7 g süsivesikuid ja 3,5 g rasva.

Lähedased piimatooted
---------------------

Rjaženkast valmistatakse Põhja-Indias ja Pakistanis populaarset jooki lassit. Sellega sarnaneb ka Bulgaarias ja turgi rahvaste seas levinud hapupiimajook katõk.

Vaata ka
--------

* Kondenspiim
* Keedetud piim
**Vilma Paalma** (10. aprill 1928 Tallinn – 8. mai 2022) oli eesti muusika- ja teatriteadlane.

Elulugu
-------

Vilma Paalma oli majandusteadlase tütar. 

Lõpetas 1946 Tallinna Arve- ja Plaanindustehnikumi, õppis 1946–1950 TPI majandusteaduskonnas ja ühtlasi 1948–1950 Tallinna Muusikakoolis muusikateooriat, lõpetas 1956 Moskva Konservatooriumi muusikateaduse erialal. Oli 1956–1957 TRK muusikaajaloo õppejõud, 1957–1958 Üleliidulise Raadio ja 1958–1971 Eesti Raadio muusikasaadete toimetaja, 1971–1973 ja 1978–1984 Estonia teatri kirjandusala juhataja, 1973–1976 Ajaloo Instituudi teadur, 1976–1978 toimetaja, 1984–2008 arhivaar. Koostanud raadio- ja telesaateid.

Teadustöö
---------

Uurinud peamiselt Eesti muusikateatri ajalugu, kirjutanud muusikateatriarvustusi ja -ülevaateid. Koostanud ja toimetanud teatri- ja muusikateoseid, sh koguteos ""Estonia" lauluteatri rajajaid" (kaaskoost M. Vaitmaa, U. Heinapuu; Tallinn, 1981), "Estonia Selts" (koost, Tallinn, 1990), K. Leichter, ""Estonia" muusikalise arengu keskusena" (toim, Tallinn, 1992); ""Estonia" "Luikede järv" läbi aegade" (koost, Tallinn, 2002) jt. 

Ta oli Eesti Heliloojate Liidu (1962) ja Eesti Teatriliidu (1973) liige.

Tunnustus
---------

* 2001 Priit Põldroosi nimeline auhind
* 2004 Valgetähe V klassi teenetemärk

Teoseid
-------

* Eesti heliloojad ja muusikateadlased (kaasautor). Tallinn, 1966
* Eesti muusika I (kaasautor). Tallinn, 1968
* Elsa Maasik. Tallinn, 1973
* E. Tambergi "Joanna tentata" muusikast. // Teatrimärkmik 1970/71. Tallinn, 1973
* Эстонский театр (kaasautorid K. Kask, L. Tormis). Tallinn, 1978
* "Estonia". Tallinn, 1978
* Kohtumine Prokofjevis. // Teatrielu 1982. Tallinn, 1985
* Традиции и обновление в опере театра "Эстония". // Прибалтийский музыковедческий сборник. III. Рига, 1987
* Estonia muusikateatriks kujunemine. // Teatrielu. Tallinn, 1997
* "Eesti teatri biograafiline leksikon" (kaaskoost K. Haan, H. Aassalu). Tallinn, 2000

Viited
------

1. 1 2 3 4 5  *Eesti teaduse biograafiline leksikon.* 3. köide: *N–Sap* TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013

Kirjandus
---------

* Eesti muusika biograafiline leksikon. Tallinn, 1990, 172–173
* Eesti teatri biograafiline leksikon. Tallinn, 2000, 460
* Eesti entsüklopeedia 14, 350
* Vastab Vilma Paalma. // Teater. Muusika. Kino 1998, 4
* *Eesti teaduse biograafiline leksikon.* 3. köide: *N–Sap* TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013

 *Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.*
**Villy Võrk** (sündinud 29. märtsil 1973) on Eesti omavalitsustegelane, kogemusnõustaja ja rehabilitatsioonikeskuse Töömaja rajaja.[*viide?*]

Poliitiline tegevus
-------------------

Villy Võrk on alates 17. november 2021 Kehtna Valla volikogu liige, kus ta esindab valimisliitu Kõik on olulised. Ta on Kehtna Valla sotsiaalkomisjoni esimees ning alates 2018 aastast Järvakandi kooli hoolekogu esimees.[*viide?*]

Ühiskondlik tegevus
-------------------

Võrk oli 2014-2018 MTÜ Lootuse Küla Järvakandi Keskuse tegevjuht, 23. augustist 2019 on ta MTÜ Töömaja tegevjuht. Võrk on olnud pastor ning jutlustajana teenib kristlikke kogudusi ka täna.[*viide?*]

Isiklikku
---------

Võrk on abielus sotsiaaltöö eksperdi Maarja Võrguga, neil on viis last - Elisabet, Villibert, Fridebert, Margaret, Debora.[*viide?*]

Haridus
-------

Võrk on lõpetanud 2003. aastal Rakvere Täiskasvanute Gümnaasiumi. Ta on täiendanud end TÜ Avatud Ülikooli ärijuhtimise intensiivkursusel ning läbinud Tallinna Kogemusnõustajate Koolis kogemusnõustaja koolituse.[*viide?*]

Looming
-------

Raamat Stopp-armastan vabadust ilmus 2004. aasta, kordustrükk 2017. aastal.[*viide?*]
|  |
| --- |
|  |
| Medalikohad |
| Juunioride maailmameistrivõistlused |
| Kolmas koht | 2009 |  |

**Péter Gulácsi** (sündinud 6. mail 1990 Budapestis) on Ungari jalgpallur, kes mängib väravavahina Saksamaa kõrgliiga klubis RB Leipzig ja Ungari jalgpallikoondises.

Ta alustas klubikarjääri Ungari klubis MTK Budapest FC. 2007. aastal liitus ta Inglismaa kõrgliiga klubiga Liverpool. Liigadebüüti tal Liverpooli meeskonnas teha ei õnnestunud, kuid ta tegi kaasa klubi mõnedes hooajaeelsetes mängudes ja UEFA Euroopa Liiga eelringi kohtumistes. 2009. aastal mängis ta Liverpoolist laenul Inglismaa tugevuselt kolmanda liiga klubis Hereford United ja 2010. aastal samasse liigasse kuulunud Tranmere Roversis. Hooajal 2011–12 mängis ta laenul Inglismaa esiliiga klubis Hull City.

2013. aasta juunis sõlmis ta lepingu ta Austria kõrgliiga klubiga Salzburgi Red Bull. Ta oli kaks hooaega klubi põhiväravavaht, tuli mõlemal hooajal klubiga Austria meistriks ja võitis Austria karika.

2015. aasta juulis siirdus ta Leipzigi. Alates hooajast 2016–17 on ta klubiga mänginud Saksamaa kõrgliigas.

2009. aastal võitis Gulácsi Ungari kuni 20-aastaste koondisega juunioride maailmameistrivõistlustel pronksmedali. Ungari jalgpallikoondises tegi ta debüüdi 22. mail 2014 mängus Taani vastu. Ta kuulus Ungari koondisse 2016. aasta Euroopa meistrivõistlustel.

2018. ja 2019. aastal oli Gulácsi valitud Ungari aasta jalgpalluriks.

Saavutused
----------

Salzburgi Red Bull
* Austria Bundesliga: 2013–14, 2014–15
* Austria karikas: 2013–14, 2014–15

Välislingid
-----------

 Péter Gulácsi – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis

| * v
* r
Ungari koondis  –  UEFA Euro 2016 |
| --- |
| 

* 1 Király
* 2 Lang
* 3 Korhut
* 4 Kádár
* 5 Fiola
* 6 Elek
* 7 Dzsudzsák (c)
* 8 Nagy
* 9 Szalai
* 10 Gera
* 11 Németh
* 12 Dibusz
* 13 Böde
* 14 Lovrencsics
* 15 Kleinheisler
* 16 Pintér
* 17 Nikolić
* 18 Stieber
* 19 Priskin
* 20 Guzmics
* 21 Bese
* 22 Gulácsi
* 23 Juhász
* Treener: Storck

 | Ungari |
**Vilmar Ruus** (16. juuni 1929 Tallinn – 30. mai 1985 Tartu) oli eesti ajaloolane ja majandusteadlane.

Elulugu
-------

Lõpetas 1949 Tallinna 2. Keskkooli ja 1955 Tartu Riikliku Ülikooli majandusteaduskonna; ajalookandidaat (1965, TRÜ), väitekiri "Eestimaa Kommunistliku Partei tegevus ja kogemused kaubanduse sotsialistlikul ümberkorraldamisel (1940–1941)". Oli 1955–1958 TRÜ marksismi-leninismi kateedri assistent, 1958–1962 aspirant, 1962–1968 NLKP ajaloo kateedri vanemõpetaja, 1975–1976 vanemteadur, 1968–1975 ja 1976–1985 dotsent. Eestimaa Kommunistliku Partei TRÜ komitee sekretär (1967–1969).

Teadustöö
---------

Uurimisvaldkond: sotsialistlikud ümberkorraldused Eestis.

Teoseid
-------

* 20 aastat nõukogude Tartut (kaasautor). Tallinn, 1960
* 25 aastat nõukogude tarbijate kooperatsiooni rajamisest Eestis (aastad 1940–1941). Tallinn, 1966
* Eesti rahvas NSV Liidu Suures Isamaasõjas I (kaasautor). Tallinn, 1971
* Developments in Estonia 1939–1941 (kaasautor). Tallinn, 1979
* Sotsialistlikud ümberkorraldused Eestis 1940–1941. Tallinn, 1980.

Isiklikku
---------

Vilmar Ruus oli Maie Ruusi abikaasa ja Jüri Ruusi isa.

Viited
------

1. 1 2 3 4  Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide

Kirjandus
---------

* Tartu Riikliku Ülikooli õppe-teaduskoosseisu biobibliograafia nimestik 1944–1980. Trt, 1987, 467;
* II, 155.
* *Eesti teaduse biograafiline leksikon.* 3. köide: *N–Sap* TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013

 *Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.*
**Rjurik Golubjatnikov** (sündinud 19. juunil 1931 Kuressaares) on eesti arst USA-s.

Tema lapsepõlv möödus Muhu saarel. 1941. aastal isa küüditati ning ema kahe pojaga viidi Harku vanglasse. 1944. aastal ebaõnnestus katse Rootsi pääseda ning pere saadeti Saksamaale, kus Rjurik lõpetas 1949. aastal Geislingeni Eesti Gümnaasiumi. Samal aastal asus ta Saksamaalt USA-sse. 1954. aastal lõpetas ta Millikini ülikooli ja võitles Korea sõjas. 1958. aastal lõpetas ta rahvatervishoiu alal Michigani ülikooli, 1964. aastal kaitses sealsamas epidemioloogia alal doktoriväitekirja.

1954. aastal sai temast New Yorgi ülikooli õppejõud. 1967. aastal asutas ta immunoloogiaosakonna Wisconsini Ülikoolis, kus töötas pensionile minekuni aastal 1998, olles juhatanud ka Wisconsini Tervishoiulabori immunoloogiaosakonda. Ta töötas välja AIDS-i testpaneeli. Ta on nõustanud tervishoiuprojekte Peruus, Mehhikos, Kõrgõzstanis ja Kasahstanis.

Ta on töötanud Maailma Tervishoiuorganisatsiooni nõunikuna, 1998. aastal oli Maailmapanga konsultant Argentinas. Ta oli USA Rahukorpuse asutamiskomitee liige. Ta on kuulunud Ameerika Mikrobioloogia Akadeemiasse, Ameerika Rahvatervishoiu Assotsiatsiooni, ka rahvusvahelistesse organisatsioonidesse. Temalt on ilmunud üle 60 teaduspublikatsiooni.

Isiklikku
---------

Tema isa Dmitri Golubjatnikov oli arst, vend Oleg arvutiteadlane.

Kirjandus
---------

* Kes on kes? Kes on kus? Kaugete maade eestlased. Lühielulood. Vello Lään. Olion 2011
**Eliittreener** on Eestis alates 2013. aastast treeneri kõrgeim kutsetase.

Eesti Kutsekvalifikatsiooniraamistiku alusel on 2013. aastast Eestis kasutusel 8 treeneri kutsetaset; kolm kõrgemat nendest on vanemtreener, meistertreener ja eliittreener.

Eliittreeneri kutsetaset annab treeneritele Eesti Olümpiakomitees moodustatud EOK treenerite kutsekomisjon.

2019. aasta oktoobri seisuga on Eestis vaid viis tegutsevat treenerit, kes on saanud eliittreeneri kutsetaseme:

* 2016 – Matti Killing, sõudmistreener
* 2016 – Rein Ottoson, purjetamistreener
* 2019 – Märt Kermon, korvpallitreener
* 2019 – Siiri Põlluveer, ujumistreener
* 2019 – Peeter Vahtra, võrkpallitreener

Kutsekomisjoni antud kutsetase on neile kõigile antud tähtajatu kehtivusajaga.

Viited
------

1. ↑  Treenerikutse. eok.ee
2. ↑  EOK treenerite kutsekomisjon. spordiregister.ee
3. ↑  Eliittreenerid. spordiregister.ee

Välislingid
-----------

* Eliittreenerid. spordiregister.ee
* Nõuded treenerikutse taotlemiseks. eevl.ee
Jaanilinna Püha Imetegija Nikolai kirik, 2015
Püha Imetegija Nikolai kirik ja Jumalaema Uinumise kirik Jaanilinna linnuses, 2012
**Püha Imetegija Nikolai kirik** ehk **Püha Nikolai kirik** (vene keeles Церковь святителя Николая Чудотворца) on õigeusu kirik Venemaal Jaanilinna linnuses.

Kirik ehitati kas 15. sajandi lõpus või 16. sajandi keskpaigas. See on väike, paekivist, harukordse kahe apsiidiga hoone kitsaste laskeavataoliste akendega. Kiriku ülemine osa on raske, torni meenutav tambuur madala kiivriga.

Arvatakse, et 17. sajandil oli kirik suletud, kuid 18. sajandi algul see taastati ning seal korraldati õigeusu jumalateenistusi.

Narvast on leitud kolm imetegevat ikooni, neist üks – Imetegija Nikolause ikoon – viidi 18. sajandi keskel Narva Issanda Muutmise peakirikust Nikolai kirikusse.

Teise maailmasõja ajal sai kirik kannatada. Püha Nikolai kirikut restaureeriti 1970. aastate keskpaigast 1988. aastani. Pärast restaureerimist anti hoone üle Jaanilinna ajaloolis-arhitektuurilisele muuseum-kaitsealale püsinäituse ülespanekuks.

Praegu kuulub kirik Vene Õigeusu Kiriku Jaanilinna Jumalaema Uinumise kirikule.

Viited
------

1. 1 2 3 4 5  Jumalaema Uinumise kirik ja Püha Nikolai kirik, Narva
2. ↑  Narvas valmistutakse tähistama Õigeusklike Pühade Esemete Leidmise Päeva Baltnews, 16.05.2015

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Jaanilinna Püha Imetegija Nikolai kirik** |
Mihhail Rosberg, 1839
**Mihhail Petrovitš Rosberg** (17. august (vkj. 5. august) 1804 Moskva – 1. november 1874 Tartu) oli keeleteadlane ja filoloog, akadeemik ja tõeline riiginõunik.

Rosberg oli leibmeediku poeg. Ta lõpetas 1825 Moskva Ülikooli ajaloo-filoloogiateaduskonna kandidaadikraadiga.

1. jaanuaril 1830 asus Rosberg Novorossiiski ja Bessaraabia kindralkuberneri krahv Mihhail Vorontsovi kutsel tööle tema kantseleis ja ühtlasi määrati ta ajalehe Odesski vestnik peatoimetajaks. Peale selle sai ta Odessas asuva Richelieu lütseumi professoriks: 20. oktoobril 1831 ajaloo kateedris ja 14. detsembril 1831 sõnakunsti kateedris. Mõlemat professorikohta hoidis ta kuni 1835. aastani, mil lahkus Odessast.

Rosberg töötas Tartu Ülikoolis vene keele ja kirjanduse ning slaavi filoloogia professorina 1835–1867. Ta kutsuti Tartusse 6. juulil 1835, kuid töötas Vorontsovi kantseleis kuni 13. juunini 1836 ja asus Tartus tööle alles 21. septembril 1836. 7. detsembril 1838 kaitses Rosberg filosoofiadoktori kraadi väitekirjaga "Ilu arengust kunstis ja eriti sõnakunstis". Sama aasta 23. detsembril kinnitati ta ülikooli korraliseks professoriks. 24. märtsil 1841 määrati Rosberg Tartu tsensuurikomitee tsensoriks. 19. oktoobril 1841 valiti Rosberg Peterburi Teaduste Akadeemia äsja avatud vene keele ja sõnakunsti osakonna adjunktiks.

7. juunil 1843 autasustati Rosbergi Püha Vladimiri ordeni 4. järguga. 29. oktoobril 1843 anti talle kolleegiuminõuniku auaste. 1843 juhatas ta Võrumaa koolide revisjoni, mille eest teda autasustati briljantsulega. 3. veebruaril 1849 valiti ta Teaduste Akadeemia erakorraliseks akadeemikuks.

1867 läks ta erru tõelise riiginõuniku auastmes.

Viited
------

1. ↑   TÜ õppejõud kuni 1918. Üliõpilased kuni 1918
**Mihhail Svinelupov** (*Михаил Георгиевич Свинелупов*) (1903 Zlatoust – 13. august 1979) oli Nõukogude sõjaväelane (kindralmajor 1945) NSV Liidu Riikliku Julgeoleku Rahvakomissariaadi ja Eesti NSV Riikliku Julgeoleku Ministeeriumi juhtivtöötaja.

Teenistus Nõukogude julgeolekuorganites
---------------------------------------

Mihhail Svinelupov asus Nõukogude julgeolekuorganistesse teenistusse 1925. aastal, 1928. aastal astus VK(b)P liikmeks, aastatel 1928–1936 oli NSV Liidu OGPU-SARKi keskalluvusega kooli õppegrupi ülem, 1. oktoobrist 1937 viidi üle teenistust jätkama NSV Liidu Riikliku Julgeoleku Rahvakomissariaadi Kaadrite osakonda.

1941. aasta veebruarist oli ta NSV Liidu Riikliku Julgeoleku Rahvakomissariaadi Kaadrite osakonna ülema asetäitja ja seejärel kaadriosakonna ülem, 

1943. aasta maikuust oli Svinelupov NSV Liidu Riikliku Julgeoleku Rahvakomissariaadi rahvakomissari asetäitja kaadrite alal ja Kaadriosakonna ülem, 

1946. aasta 11. maist oli ta NSV Liidu Riikliku Julgeoleku Ministeeriumi julgeolekuministri asetäitja ja Kaadritevalitsuse ülem ning Nõukogude julgeolekuorganite Proletaarse Spordiühingu Dünamo Kesknõukogu esimees (1946–1948). 

1950. aasta 31. detsembril vabastati ta Kaadrite valitsuse ülema kohustest;

1951. aasta 1. aprillist kuni 16. märtsini 1953. aastal oli Svinelupov Eesti NSV Riikliku Julgeoleku Ministeeriumi ministri asetäitja operatiivtöö alal;

1953. aasta juulist oli ta NSV Liidu Siseministeeriumi 3. Erilaagri (Dubravlag) ülema asetäitja ja hiljem ka laagriülema kohusetäitja, 1954. aastal ta vallandati, seoses isikkoosseisude koondamisega NSV Liidu Siseministeeriumis. 

1955–1957 pensionär Minskis, alates 1957 Moskvas.

Viited
------

1. ↑  "ПРЕДСЕДАТЕЛИ ЦЕНТРАЛЬНОГО СОВЕТА "ДИНАМО"". Originaali arhiivikoopia seisuga 21. juuli 2017. Vaadatud 23. augustil 2010.
2. ↑  Академия Федеральной службы бесопасности Россиской Федераций, Органы государственной бесопасности в великой отечественной войне. Сборник документов. Том пятый, книга 2, lk 48, ,
3. ↑  А.И.Кокурин, Н.В.Петров, Лубянка. Органы ВЧК-ОГПУ-НКВД-НКГБ-МГБ-МВД-КГБ.[*alaline kõdulink*], ISBN 5-85646-109-6, lk 228