recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Volitus Eesti Omavalitsuse juhtidele** (saksa keeles *Vollmacht für die Leiter der estnischen Selbstverwaltung*) on dokument, millega väegrupi Nord tagalapiirkonna juhataja Franz von Roques nimetas ametisse Eesti Omavalitsuse. Volitus oli Eesti Omavalitsuse tegevuse aluseks kuni 5. detsembrini 1941, mil Eestisse määratud tsiviilvalitsuse juht, kindralkomissar Karl Siegmund Litzmann Eesti Omavalitsuse uuesti ametisse nimetas. 

Volituse saksa- ja eestikeelne tekst on avaldatud 27. septembril ilmunud Ametliku Teataja esimeses numbris.

Põhja Tagala Sõjavägede  
 
Juhataja

P. krt. 15. septembril 1941.a.

Volitus Eesti Omavalitsuse juhtidele.
-------------------------------------

AT 1941, 1, 1.

Eesti Omavalitsuse juhtideks Põhja Tagala Sõjavägede piirkonnas on volitatud alltähendatud isikud järgmistel tegevusaladel:

* 1. Dr. H. Mäe (Tallinn, Tõnismägi 11): isikuküsimused, kultuur, haridus propaganda, kohus.
* 2. O. Angelus (Tallinn, Tõnismägi 9): siseasjad, kommunaalpolitsei, riigikontroll, ehitusala.
* 3. Dr. A. Wendt (Tallinn, Kiriku 6): majandus, rahandus ja transport.
* 4. O. Leesment (Tallinn, Tõnismägi 11): sotsiaalküsimused ja tervishoid.
* 5. H. Saar (Tallinn, Kiriku 6): põllumajandus.

Eeltähendatud isikud on õigustatud oma tegevusalal kaastöölisi ja spetsialiste ametisse kutsuma, esitades kaastööliste ja spetsialistide nimetamisest 3 ärakirja Sõjavägede Juhatajale. Nad teostavad oma ametitoimetusi "Sõjavägede Juhataja nimel" seniste seaduste ja määruste järgi, kuivõrd need Sõjavägede Juhataja poolt antud määrustega ei ole tühistatud või muudetud. Volitatud isikud on õigustatud Sõjavägede Juhataja eelneval kirjalikul nõusolekul üksikutel kordadel andma seadusejõulisi määrusi. Nad saavad juhiseid oma ametitegevuse kohta ainuüksi Sõjavägede Juhatajalt ja ei võta vastu juhiseid teistel ametiasutistelt. Kõigile Saksa ametiasutistele Sõjavägede Juhataja piirkonnas tehakse ülesandeks eesti volitatud isikuid nende ülesehitustöös igati toetada.

Sõjavägede Juhataja:  
 
alla kirjutanud von Roques  
 
Jalaväe kindral.
Aktiivsusmonitor Fitbit Surge
**Aktiivsusmonitor** on enamasti käevõruna (nutivõruna) kantav nutiseade organismi füüsilist aktiivsust iseloomustavate parameetrite näitamiseks ja registreerimiseks nutitelefonis või arvutis. Monitori võib kasutada näiteks liikumisel (käimisel, jooksmisel) tehtud sammude arvu ja pulsisageduse mõõtmiseks, ent ka keha aktiivsusnäitajate edastamiseks kogu ööpäeva kestel, sealhulgas une ajal.

Käevõruna kantav aktiivsusmonitor on üks pulsikellade edasiarendusi, ent erinevalt viimasest ei vaja aktiivsusmonitorid pulsivööd, vaid nad mõõdavad pulssi otse randmelt. 

Aktiivsusmonitori funktsioonid on ka enamikul nutikelladel, kuid nutivõrud on üldiselt kergemad, odavamad ja nende aku peab kauem vastu, sest nad ei pea töötama nutitelefoni „käepikendusena" (küll aga võivad telefonisse andmeid edastada ja saabuvast kõnest teavitada).

Näiteid keskmisse hinnaklassi kuuluvate aktiivsusmonitoride funktsioonidest:

* salvestab päeva jooksul tehtud sammud, läbitud vahemaa, põletatud kalorid ja aktiivselt liigutud aja;
* võimaldab jälgida ja muuta treeningukoormust pulsisageduse järgi;
* registreerib une aega ja hindab une kvaliteeti (peamiselt magamise ajal tehtud liigutuste järgi);
* võimaldab sünkroonida monitori juhtmevabalt arvuti ja nutitelefoni(de)ga, et kasutaja saaks hiljem näha oma aktiivsusnäitajaid diagrammidelt aja lõikes, samuti läbitud vahemaad ja tõustud kõrgust (GPS-mooduli olemasolul).

Välislingid
-----------

* Aktiivsusmonitorid ja nutikellad
* Aktiivsusmonitoridest
| Riigi rahandus |
| --- |
|  |
| See artikkel on osa teemast:**Rahandus** ja **maksud** |
| 
Maksud

* Üksikisiku tulumaks
* Palgamaksud
* Tulumaks
* Aktsiis
* Maamaks
* Käibemaks
* Sotsiaalmaks
* Tollimaks
* Töötuskindlustusmakse
* Eesti maksusüsteem

 |
| 
Maksustamine

* Maksumäär
* Ühetaoline tulumaks
* Astmeline tulumaks
* Regressiivne tulumaks

 |
| 
Maksustamine maailmas

* Maksude osakaal SKPst

 |
| 
Majanduspoliitika

* Rahapoliitika
	+ keskpank
	+ kullastandard
* Fiskaalpoliitika
	+ riigieelarve
	+ defitsiit
	+ riigilaen
* Kaubanduspoliitika
	+ toll
	+ WTO

 |
| 
Rahandus

* Finantsturg
* Rahaturg
* Kapitaliturg
* Aktsiabörs
* Laen

 |
| 
Pangandus

* Föderaalreservi süsteem
* Maailmapank
* Jooksevkonto
* Kohustuslik reserv

 |

**Aktsiis** (ka **aktsiisimaks**) on maks, mida riik kehtestab teatud kaubaga kauplemisele või tootmisele.

Levinumad aktsiisid on alkoholi-, tubaka-, kütuse- ja elektriaktsiis. (ATKEAS)

Eestis
------

Eestis on aktsiisid kehtestatud kütusele, tubakatoodetele, alkoholile, elektrile ja pakendile. 

Alkoholiaktsiisiga maksustatakse Eestis toodetud, teisest Euroopa Liidu liikmesriigist Eestisse toimetatud ja Eestisse vabaks ringluseks imporditud õlu, vein, kääritatud jook, vahetoode ja muu alkohol. Alkoholiks loetakse üle 1,2 protsendilise alkoholisisaldusega jooki ehk täpsemalt 1,2 mahuprotsendilise etanoolisisaldusega jooki, välja arvatud õlu, mis algab juba 0,5 protsendist.

Tubakaaktsiisiga maksustatakse Eestis toodetud ja Eestisse vabaks ringluseks imporditud suitsetamistubakas, sigaretid, sigarid ja sigarillod, närimistubakas ja muud tubakatooted. Alates 2018. aastast maksustatakse Eestis ka e-vedelikke aktsiisiga.

Kütuseaktsiisiga maksustatakse Eestis toodetud ning Eestisse imporditud autobensiin, diislikütus, lennukipetrool ja -bensiin, mootorikütusena kasutatav vedel- ja surugaas, mootoriõli, kerge kütteõli, nendesarnased tooted ning nende komponendid ja lisandid.

Eestis toodetud kaubad ja mootorikütusena kasutatav imporditud vedel- ja surugaas maksustatakse aktsiisiga realiseerimisel või omatarbeks võtmisel, imporditud kaubad (v.a. vedel- ja surugaas) nende deklareerimisel vabasse ringlusesse.

Pakendiaktsiisiga maksustatakse Eestis täidetud, Eestisse imporditud ja taassisseveetud täidetud alkoholipakend ja karastusjookide pakend. Eestis täidetud pakendilt ja taassisseveetud pakendilt maksab aktsiisi pakendi kasutaja ehk täitja või pakendi taassissevedaja pakendi müümisel, vahetamisel, tasuta võõrandamisel või omatarbeks kasutusse võtmisel, imporditud täispakendilt selle importija kauba deklareerimisel impordiks vahetult selle toimetamisel Eesti tolliterritooriumile või pärast eelneva tolliprotseduuri kohaldamist.

Välislingid
-----------

* Alkoholi-, tubaka- ja kütuseaktsiisi seadus
* Pakendiaktsiisi seadus
**Aatomispekter** on isoleeritud aatomi kiirgusspekter või neeldumisspekter, mis on tingitud aatomite üleminekust ühelt elektronkatte olekust tulenevalt energiatasemelt teisele energiatasemele. Aatomispekter on aatomi elektromagnetkiirguse spekter. 

Aatomi kiirgusspekter on tema poolt kiiratud valguse intensiivsus lainepikkuse (või sageduse) funktsioonina. Spektraaljooned vastavad aatomi kahe oleku energiate vahele. See energiate vahe saadakse või väljastatakse neelatava või kiiratava footoni kujul. See vahe saab seetõttu omandada ainult kindlaid, diskreetseid väärtusi, nii et iga aatom saab (vastavalt oma elektronkonfiguratsioonile) kiirata ainult diskreetseid lainepikkusi. Kiiratavad lainepikkused on seetõttu keemilisele elemendile ning alg- ja lõppolekule spetsiifilised. 

Kui footoni neeldumine vabastab elektroni aatomist täielikult, siis räägitakse aatomi ioniseerumisest. Selleks on tarvis teatud vähimat energiat, mis sõltub elektroni lähteolekust. Et ioniseerumine on võimalik pideva energiaskaala puhul ülalpool vähimat energiat, siis räägitakse kontiinuumist. Kui aga footon kiiratakse elektroni haaramisel, räägitakse elektroni rekombinatsioonist positiivse iooniga.

Vaata ka
--------

* Aatomispektroskoopia
|  |
| --- |
|  |
| Medalikohad |
| Maailmameistrivõistlused |
| **Pronks** | 2015 | jäähoki |
| **Pronks** | 2018 | jäähoki |

**Anders Mark Lee** (sündinud 3. juulil 1990 Edinas Minnesotas) on USA jäähokimängija, kes mängib NHL-i klubis New York Islanders ründajana vasakäärel. Ta on klubi meeskonna kapten.

Hooajal 2009–10 mängis ta United States Hockey League'i klubis Green Bay Gamblers. Aastatel 2010–2013 mängis ta Notre Dame'i ülikooli jäähokimeeskonnas.

2009. aastal valiti ta NHL-i *draft* '​is Islandersi poolt 151. valikuna. NHL-is tegi ta debüüdi 2. aprillil 2013 mängus Winnipeg Jetsi vastu, lüües selles mängus ka värava. Hooajal 2013–14 sai ta enam mänguaega Islandersi noorteklubis Bridgeport Sound Tigers American Hockey League'is. Alates hooajast 2014–15 on Lee kuulunud Islandersi põhikoosseisu. Individuaalselt on tema edukaim hooaeg olnud 2017–18, mil ta lõi liigas 40 väravat ja andis 22 väravasöötu.

USA jäähokikoondise koosseisus on Lee maailmameistrivõistlustel võitnud 2015. ja 2018. aastal pronksmedali.

Välislingid
-----------

* Anders Lee NHL.com lehel
* Anders Lee hockeydb.com lehel
Anders Fogh Rasmussen (2007)
**Anders Fogh Rasmussen** (sündinud 26. jaanuaril 1953 Jüütimaal Ginnerupis) on endine Taani poliitik, aastatel 2001–2009 Taani peaminister ja 2009–2014 NATO peasekretär. 

2015. aastast töötab ta nõunikuna investeerimispangas Goldman Sachs.

Ta sündis talunik Knud Rasmusseni ja tema abikaasa Martha pojana. Fogh on Martha neiupõlvenimi ja seda kasutatakse üksnes sellepärast, et eristada teda talle eelnevast ja järgnevast Taani peaministrist, kes mõlemad on Rasmussenid.

Ta lõpetas 1972 keelte ja sotsiaalteaduste kallakuga Viborgi toomkooli. 1978 lõpetas ta Aarhusi ülikooli majandusteaduskonna ja abiellus. 

Ta valiti 1978 Folketingi ehk Taani parlamenti ja sellest ajast peale on ta pidevalt poliitikas tegutsenud. 1987–1990 oli ta maksuminister ning 1990–1992 majandus- ja maksuminister Poul Schlüteri valitsuses.

Aastatel 1998–2009 oli Rasmussen liberaalse Venstre partei esimees.

Ta tuli võimule pärast 2001. aasta novembris toimunud parlamendivalimisi, kui Venstre saavutas parema tulemuse kui Taani Sotsiaaldemokraadid.

Anders Fogh Rasmussen on kindel USA juhitava terrorismivastase sõja ja Iraagi sõja toetaja. Tema valitsusajal on peatatud maksude tõstmine ja maksustruktuuri muutmine.

2005. aasta parlamendivalmistel suutis Venstre oma juhtpositsiooni säilitada ning Rasmussen moodustas uue valitsuse.

4. aprillil 2009 valiti Anders Fogh Rasmussen järgmiseks NATO peasekretäriks ning järgmisel päeval esitas ta kuninganna Margrethe II-le lahkumisavalduse. Ta astus ametisse 1. augustil 2009.

Tunnustus
---------

* 2009 Maarjamaa Risti I klassi teenetemärk
* 2014 Vabaduse orden (Ukraina)

Isiklikku
---------

Rasmussen abiellus 1978. aastal Anne-Mettega (sündinud 1958) ja neil on kolm last: Henrik (sündinud 1979), Maria (sündinud 1981) ja Christina (sündinud 1984).

Rasmusseni vanavanaisa oli 19. sajandil Tartu lähedal puiduärimees ja ta emigreerus 1890. aastate paiku Taani.

Viited
------

1. ↑  "NATO lahkuv peasekretär tuleb Eestisse" Uus Eesti, 3. juuli 2009

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Anders Fogh Rasmussen** |

* Ametlik koduleht

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**Poul Nyrup Rasmussen** | **Taani peaminister**2001–2009 | Järgnev**Lars Løkke Rasmussen** |
| Eelnev**Jaap de Hoop Scheffer** | **NATO peasekretär**2009–2014 | Järgnev**Jens Stoltenberg** |
Anders Bjork 2023. aastal USA koondises
**Anderson Patrick Bjork** (sündinud 5. augustil 1996 Mequonis, Wisconsinis) on USA jäähokimängija, kes mängib NHL-i klubis Chicago Blackhawks ründajana vasakäärel.

Aastatel 2014–2017 mängis Bjork Notre Dame'i Ülikooli jäähokimeeskonnas.

2014. aastal valis Boston Bruins ta NHL-i *draft* '​is 146. valikuna. 2017. aasta mais sõlmis ta Bruinsiga kolmeaastase lepingu. NHL-is debüteeris Bjork hooaja 2017/18 avamängus 5. oktoobril Nashville Predatorsi vastu ning andis selles mängus teisele Bruinsi debütandi Jake DeBruski esimesele NHL-i väravale väravasöödu. Bjork lõi ise esimese värava kümme päeva hiljem mängus  Arizona Coyotesi vastu. 2018. aasta jaanuaris saadud vigastus jätti Bjorki ülejäänud hooajast eemale. Hooajal 2017/18 jäi tema arvele 30 mänguga neli väravat ja kaheksa väravasöötu. Hooaeg 2019/20 on olnud NHL-is tema seni resultatiivseim (9 väravat, 10 väravasöötu).

2021. aasta aprillis kaubeldi Bjork Bruinsist koos tulevase *draft* '​i valikuga Taylor Halli ja Curtis Lazari vastu Buffalo Sabresi. Hooajal 2022/23 kaotas Bjork koha Sabresi meeskonnas ning asus mängima American Hockey League'is (AHL) Sabresi tütarklubis Rochester Americans.

2023. aasta märtsis kaubeldi Bjork Sabresist Chicago Blackhawksi.

2014. aastal tuli Bjork USA kuni 18-aastaste koondisega omavanuste maailmameistriks. 2016. aastal võitis ta USA kuni 20-aastaste koondisega juunioride maailmameistrivõistlustel pronksmedali. USA jäähokikoondise koosseisus on ta osalenud 2017. ja 2023. aasta maailmameistrivõistlustel.

Viited
------

1. ↑  "Bruins sign forward Anders Bjork to entry-level contract". Boston Bruins. 30. mai 2017. Vaadatud 30. mail 2017.
2. ↑  Kalman, Matt (5. oktoober 2017). "Bruins defeat Predators in season opener". *nhl.com*. National Hockey League. Vaadatud 15. oktoobril 2017.
3. ↑  Russo, Eric (15. oktoober 2017). "Bjork Tallies First NHL Goal in Arizona". *nhl.com/bruins*. Boston Bruins. Vaadatud 15. oktoobril 2017.
4. ↑  Ryan, Conor (22. veebruar 2018). "Anders Bjork injury: Boston Bruins rookie forward to miss rest of the season due to shoulder surgery". *masslive.com*. MassLive. Vaadatud 29. mail 2018.
5. ↑  "Sabres acquire Bjork, 2nd-round draft pick from Bruins for Hall, Lazar". Buffalo Sabres. 11. aprill 2021. Vaadatud 11. aprillil 2021.
6. ↑  "RELEASE: Blackhawks Acquire Anders Bjork from Buffalo". *NHL.com*. 2. märts 2023. Vaadatud 3. märtsil 2023.

Välislingid
-----------

* Anders Bjork NHL.com lehel
* Anders Bjork hockeydb.com lehel
**Viljandi raekoda** on Viljandis aadressil Linnu tänav 2 asuv hoone, mida kasutab Viljandi linnavalitsus ja mida minevikus kasutas Viljandi raad.

Ühe Viljandi esimestest kivimajadest ehitas 1768–1774 advokaat ja linna justiitsbürgermeister Nicolaus Otto. 1783. aastal üüris omanik oma hoone välja rentei ja Viljandi rae istungite tarbeks. 1820. aastal ostis linn hoone endale päriseks. 19. sajandi lõpupoole lisati hoonele torn. Vana raekoda ehitati ümber 1931 arhitektide Johannes Fuksi ja insener Erich Ottingu rekonstruktsiooniprojekti alusel ning see oli esimene moodne raekoda Eesti Vabariigis. 

Raekoja kõrval asub August Maramaa skulptuur endise Viljandi linnapea August Maramaa mälestuse jäädvustamiseks.

Galerii
-------

* Raekoja hoovRaekoja hoov
* Raekoda pildistatuna vanast veetornistRaekoda pildistatuna vanast veetornist
* Raekoda vaatega raekoja esiselt väljakultRaekoda vaatega raekoja esiselt väljakult

Viited
------

1. 1 2  Aare Olander (2015). *Viljandi kadunud vaated*. Tänapäev. Lk 113. ISBN 978-9949-27-829-9.
Kaart
**Viljandi–Rõngu maantee** (registrinumbriga 52) on üks Eesti tugimaanteedest. 

See saab alguse Viljandi linna, Viiratsi aleviku ja Vana-Võidu küla piiril Tartu – Viljandi – Kilingi-Nõmme maantee 71. kilomeetril. Tee pikkus on 61,1 km. Tee lõpeb Rõngu alevikus Jõhvi–Tartu–Valga maantee 175. kilomeetril. Viiratsi alevikus kannab tee nime Mustla maantee. Mustla alevikus kannab nime Posti tänav. Rõngu alevikus kannab nime Viljandi maantee.

Viljandi-Rõngu maantee sügiseses Viisukülas

Sillad Viljandi–Rõngu maanteel
------------------------------

Sildade nimistu pärineb Maa-ameti andmebaasist

| Silla nimi | Kaugus maantee algusest, km | Ületatav takistus |
| --- | --- | --- |
| Raasilla sild | 15,5 | Varastu oja |
| Linsi sild | 18,1 | Varastu oja |
| Tarvastu sild | 25,3 | Tarvastu jõgi |
| Suislepa sild | 37,1 | Õhne jõgi |
| Pikasilla sild | 46,8 | Väike Emajõgi |
| Purtsi sild | 48,4 | Purtsi jõgi |

Asulad Viljandi–Rõngu maanteel
------------------------------

Vana-Võidu küla, Viiratsi alevik, Vardja küla, Mäeltküla küla, Lolu küla, Pirmastu küla, Holstre küla, Viisuküla küla, Pulleritsu küla, Raassilla küla, Metsla küla, Vilimeeste küla, Koidu küla, Ülensi küla, Mustla alevik, Porsa küla, Tinnikuru küla, Jakobimõisa küla, Tarvastu küla, Soe küla, Unametsa küla, Järveküla küla, Suislepa küla, Maltsa küla, Marjamäe küla, Kaubi küla, Pikasilla küla, Purtsi küla, Pühaste küla, Koruste küla, Lossimäe küla, Rõngu alevik.

Viited
------

1. ↑  Maa-amet
Volmari kirikumõis 1903. aasta kaardil. Väljavõte kaardilt "Wegekarte des Wolmarschen Kreises mit den Kirchspiels- und Gutsgrenzen" (1903). Kirikumõisa valdused on kaardil tähistatud ristiga
**Volmari kirikumõis** ehk **Valmiera kirikumõis** (saksa keeles *Pastorat Wolmar-Wolmarshof*, varem *Pastorat Wolmar*, läti keeles *Valmieras mācītājmuiža*) oli kirikumõis Liivimaal Volmari kreisis Volmari kihelkonnas. Mõisakompleks asub tänapäeval Valmieras aadressil Raiņa iela 9.

Ajalugu
-------

Pastoraadi rajamise aeg ei ole teada. Mõisa koosseisu kuulus Muižnieksi (*Martinkaln*) karjamõis, mis asus kahe kilomeetri kaugusel kirikumõisast loodes.

Mõisa suurus
------------

Bienenstammi andmetel oli mõisa suurus 1816. aastal neli adramaad, sellele allus 103 mees- ja 128 naishinge.

Aastal 1688 oli mõisa suurus 3 ja 3/4 adramaad, aastal 1734 oli adramaid 3 ja 5/8, aastal 1757 aga 4. Aastal 1832 oli mõisal adramaid 3 ja 17/20, aastal 1881 kuulus mõisale aga 3 ja 24/80 adramaad mõisale kuuluvate talude valduses.

1909. aastal oli pastoraadi suuruseks 1016 tiinu ehk 1110 hektarit (sellest moodustas mõisamaa 357, kvoodimaa 69 ja talumaa 590 tiinu). Maa väärtuseks arvestati 369 taalrit.

Viited
------

1. ↑  Baltisches historisches Ortslexikon. Teil II. Lettland (Südlivland und Kurland). Köln-Wien: Böhlau Verlag, 1990, lk 715.
2. ↑  Bienestamm, H. von. Geographischer Abriss der drei deutschen Ostsee-Provinzen Russlands, oder der Gouvernemens Ehst-, Liv- und Kurland. Riga: Deubner, 1826, lk 240.
3. ↑  Materialien zu einer Geschichte der Landgüter Livlands, Heinrich von Hagemeister; lk. 120
4. ↑  Stryk, Leonhard von. Beiträge zur Geschichte der Rittergüter Livlands. Zweiter Teil. Der lettische District. Dresden: Druck von Albanus´schen Buchdruckerei, 1885, lk 232.
5. ↑  Richter, Adolf. Baltische Verkehrs- und Adressbücher. Bd I. Livland. Riga, 1909, veerg 395.

Kirjandus
---------

* *Baltisches historisches Ortslexikon*. Teil II. Lettland (Südlivland und Kurland). Köln-Wien: Böhlau Verlag, 1990. Lk 715.

Volmari Püha Siimoni kirik
Volmari kihelkond

**Kirik**: Volmari Püha Siimoni kirik  

**Mõisad**: Volmari kirikumõis | Gerinši mõis | Kauguri mõis | Mūri mõis | Skangaļi mõis | Volmari mõis
Volodõmõr Tukmakov (1984)
**Volodõmõr Borõssovõtš Tukmakov** (ukraina keeles Тукмаков Володимир Борисович; sündinud 5. märtsil 1946 Odessas) on ukraina maletaja ja maletreener, rahvusvaheline suurmeister (1972), FIDE vanemtreener (2004). 

Tukmakov võitis 1965. aastal Barcelonas juunioride maailmameistrivõistlustel pronksmedali ja tuli 1970. aastal Kiievis Ukraina NSV malemeistriks. Suurmeistriks sai ta 26-aastaselt 1972. aastal. Kaks aastat varem oli ta FIDE-lt saanud rahvusvahelise meistri nimetuse. 

NSV Liidu meistrivõistlustel on ta võitnud kolm hõbemedalit (1970, 1971, 1983). 

Tukmakov on mänginud maailmameistrivõistlustel. Tsoonidevahelistel turniiridel sai ta 1973. aastal Leningradis 16. koha ja 1982. aastal Las Palmases jagas koos Tigran Petrosjaniga 4.–5. kohta. 1993. aastal mängis ta PCA maailmameistrivõistlustel Groningenis (54 osavõtjat), kus sai 33. koha.

Ta on võitnud Nõukogude Liidu võistkonna koosseisus Euroopa võistkondlikel meistrivõistlustel kolm kuldmedalit (1973, 1983, 1989).

Maletreener
-----------

Tukmakov oli aastatel 2004–2011 Ukraina malekoondise peatreener. Ta on olnud ka Aserbaidžaani koondise peatreener ja Wesley So treener.

  

* Volodõmõr Tukmakov (1974)
* Volodõmõr Tukmakov (2009)

Välislingid
-----------

* Volodõmõr Tukmakov – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
* Volodõmõr Tukmakov FIDE andmebaasis
**Montenegro iseseisvusreferendum** oli Montenegro rahvahääletus iseseisvumise küsimuses. See toimus 21. mail 2006. 

Referendumil esitati küsimus: "Kas soovite, et Montenegro oleks täieliku rahvusvahelise ja õigusliku legitiimsusega iseseisev riik?" Hääletajad toetasid iseseisvust.

Referendumi korraldanud peaminister Milo Đukanović ja tema koalitsioonivalitsus, kuhu kuulusid Montenegro Sotsialistide Demokraatlik Partei ja Montenegro Sotsiaaldemokraatlik Partei, toetasid Serbia ja Montenegro liitriigi laiali saatmist. Negatiivse tulemuse korral oleks Montenegro ja Serbia vaheline institutsiooniline side ühise kaitse- ja välispoliitika näol säilitatud.

Registreeriti 484 718 valijat 1124 valimisjaoskonnas. 

21. mai õhtul kell 22 teatasid Vabade Valimiste ja Demokraatia Keskus ja Seirekeskus esialgsete tulemustena, et 56,3% hääletanutest on hääletanud iseseisvuse poolt. Seepeale kuulutas valitsus välja võidu ning inimesed hakkasid tänavatel pidutsema. 

22. mai hommikul kuulutati välja esialgsed ametlikud tulemused, mille kohaselt Montenegro iseseisvumise poolt oli 55,4% hääletanutest.

Tulemuste arvestamine
---------------------

On palju vaieldud selle üle, kes peab saama hääletada ja kui suur toetus iseseisvusele tuleb saada, et Montenegro lahkulöömist Serbiast rahvusvaheliselt tunnustataks. Eeldatakse, et rahvusvaheline üldsus 2003. aastal Serbia ja Montenegro liitriigi loomist ette valmistanud Euroopa Liidu seisukohti. Montenegro valitsus pooldas skeemi, mille kohaselt iseseisvumine on saanud küllaldase toetuse juhul, kui on olemas poolthäälte lihthäälteenamus ning iseseisvuse poolt on üle 50% valijaskonnast. Euroopa Liidu saadik Miroslav Lajčák aga pani ette, et peab olema 55-protsendiline kvalifitseeritud häälteenamus ja valimistest osavõtt peab olema vähemalt 50%. See nõue kutsus esile iseseisvuse pooldajate mõningase vastuseisu. Euroopa Liidu Nõukogu nõustus üksmeelselt Lajčáki ettepanekuga ning Đukanovići kabinet andis lõpuks järele. 55 protsendi nõue võib saada pretsedendiks tulevikus toimuvatele teistele iseseisvusreferendumitele.

Poliitikute seisukohad
----------------------

21. märtsil leppisid neli opositsiooniparteid kokku, et nad korraldavad ühise kampaania Montenegro iseseisvumise vastu. Sotsialistlik Rahvuslik Partei, Rahvuslik Partei, Demokraatlik Serbia Partei ja Serbia Rahvuslik Partei kirjutasid alla, otsustades kampaaniasse kaasa tõmmata ka valitsusväliseid organisatsioone, parlamendiväliseid parteisid ja väljapaistvaid üksikisikuid. parteidevahelise koostöö leppele. 

20. märtsil ütles Montenegro parlamendi juhataja asetäitja Rifat Rastoder, et Montenegros elavad bosnialased ja muslimid hääletavad iseseisvuse poolt.
Montenegro lipp juulist 2004
**Montenegro lipu** kinnitas Montenegro Vabariigi Skupština 12. juulil 2004 ning see kehtib alates 15. juulist 2004. 

Lipu kujunduse eeskujuks on 19. sajandil kasutusel olnud lipp. Lipp on punane plagu, mille keskel on kujutatud uut Montenegro riigivappi, mis on Montenegrot valitsenud Petrovićide dünastia vapi kuningas Nikola I aegne variant. Lippu raamib 1/20 kõrguse laiune kuldne äär. Vapp lipu keskel võtab enda alla 2/3 lipu kõrgusest. 

Lipu külgede suhe on 1/2. 

Tegemist on Nikola I aegse lipuga, millelt on eemaldatud nimetähed *НІ*.

Varasemad lipud
---------------

Vürstiriigiaegne lipp
Montenegro vürstiriigi ajal (1910. aastani) kasutati kõige rohkem lippu, millel oli kuldne äär ning mille keskel oli kuldne Püha Jüri rist.

Montenegro lipuna kasutati ka horisontaalsete triipudega puna-sini-valget trikoloori, mille keskel oli kuninglik kotkas. Lipu värvid sümboliseerisid slaavi ühtsust (panslaavi värvid) ning kujutasid ühtlasi rahvarõivaste värve. 

Jugoslaavia Sotsialistliku Föderatiivse Vabariigi liiduvabariigi Montenegro (Tšernogooria) Sotsialistliku Vabariigi lipp oli samasugune nagu Serbia Sotsialistliku Vabariigi lipp. Lipul olid horisontaalsete triipudena slaavi rahvusvärvid. Lipu keskel oli kuldsete äärtega punane viisnurk. 

Pärast Montenegro presidendi Milo Đukanovići ametissevalimist võeti 1993 kasutusele horisontaalsete triipudega punane-helesinine-valge trikoloor proportsioonidega 1:3. See lipp oli kasutusel 2004. aastani.

Varasemad riigilipud
--------------------

* 2004–2006
* 1991–2004
* 1946–1991
* 1941–1944
* 1905–1918
* 1876–1905
* Enne 19. sajandit kasutust leidnud mitteametlikud lipud

Vaata ka
--------

* Serbia lipp
* Serbia ja Montenegro lipp
* Jugoslaavia lipp

Välislingid
-----------

* Uue lipu kirjeldus
**Georg Handtwig** (21. jaanuar/31. jaanuar 1676 Tallinn – 14. juuli/25. juuli 1733 Kadrina) oli Eesti vaimulik.

Ta õppis (immatrikuleeriti 6. juunil 1693) Rostocki ülikoolis. Määrati 28. oktoobril 1698 Pühalepa Laurentsiuse koguduse abiõpetajaks (interimpastor), kuid konsistoorium teatas ta pastorikohast kuningale alles 1704, kuigi kogudus oli seda juba aastaid palunud; aastatel 1703–1710 oli ta Pühalepa koguduse õpetaja. Ta osales 28. märtsil 1710 Tallinnas Eestimaa piiskopi valimistel, ta hääletas Jacob Langi poolt. Aastatel 1711–1733 oli ta Kadrina Katariina koguduse õpetaja, lisaks oli ta aastatel 1731–1733 Viru ja Alutaguse praost. Ta oli Käända (Kullamaa kihelkonnas, Läänemaal), ja Kiviloo mõisa (Harjumaal) omanik.[*viide?*]

Ta kirjutas eestikeelse reformatsioonijutluse ja Lutheri eluloo, mis Kadrina kihelkonna talupoegade rahalisel toel ka ära trükiti: *Se teine suur Römo ning Tänno Pühha kumma selge Jummala Sanna ning Ewngeliumme Tousmisse pärrast 1717. Aastal, 31. Oktobri ehk wina ku Päwal Kadrina kirrikus wirromaal piddas Georg Handtwig*. Pole teada, et trükisest oleks mõni eksemplar säilinud.

Isiklikku
---------

Tema tütre Sophia Helena abikaasa Georg Sabler oli Kadrina koguduse abiõpetaja ja Haljala Püha Mauritiuse koguduse õpetaja.

Viited
------

1. ↑  Liivi Aarma Põhja-Eesti vaimulike lühielulood 1525-1885 Tallinn 2007
**Georg Hackenschmidti raamatuauhind** on Eesti Olümpiaakadeemia ja Eesti Spordi- ja Olümpiamuuseumi 2011. aastal asutatud auhind, mille eesmärk on propageerida ja esile tõsta eestikeelset spordikirjandust. Auhinnaga kaasneb aukiri, auhinnaskulptuur ja Eesti Olümpiaakadeemia rahastatav rahaline preemia.
Georg Hackenschmidti raamatuauhind. Eesti Olümpiaakadeemia.</ref>

Georg Hackenschmidti raamatuauhinna auhinnaskulptuuri autor on Jass Kaselaan, kes on ise oma töö kohta öelnud: "Raamatut kandev jõumees – lihtne, üheselt mõistetav, väljendamaks keha ja vaimu harmooniat ning Georg Hackenschmidti karjääri nii kirjamehe kui sportlasena."

Auhinnaskulptuur on valminud Kenneth Gorschkowi ning Viktor Palango omaste Eesti Spordimuuseumile tehtud annetuse toel.

Laureaadid
----------

* 2011 Valter Heuer "Meie Keres"
* 2012 Vahur Kalmre "Kolm Kirsipuud"
* 2013 Gunnar Press "Härra sportlane Viljar Loor"
* 2014 Mart Poom, Indrek Schwede "Mart Poom. Minu lugu"
* 2015 Mait Riisman "Veepallur"
* 2016 Vahur Kalmre "Tartu Rock! Tartu Rock! Ühe korvpallimeeskonna lugu"
* 2017 Märt Roosna "Terava keelega. Avo Keele ja Eesti võrkpallimeeskonna lugu"
* 2018 Kaarel Antons, Kalle Voolaid "Eesti Spordi Lugu"
* 2019 Erik Terk "Mehed teisel pool malelauda"
* 2020 Ivar Jurtšenko "Inimene või masin: Riho Suun ja suurmeistrite plejaad"
* 2021 Janek Oblikas "Rabajooksust alastimaratonini. Miks on täna hea päev jooksmiseks?"
* 2022 Kristi Kirsberg, Jan Jõgis-Laats "Biatlon A&O. Ükski märk ei jää üles. 25 lugu laskesuusatamisest"

Viited
------

1. 1 2 3  Georg Hackenschmidti raamatuauhind. Eesti Spordi- ja Olümpiamuuseum.
Devin Nunes (2018)
**Devin Gerald Nunes** (sündinud 1. oktoobril 1973) on Ameerika Ühendriikide poliitik ja endine farmer. Ta on Vabariikliku Partei liige ning ta kuulus aastatel 2003–2021 Ameerika Ühendriikide Esindajatekotta. Aastatel 2015–2019 oli ta luurekomisjoni esimees. Ta töötas ka president Donald Trumpi ametisseastumise juures. Tema valimisringkond asub San Joaquini orus ning sellesse kuuluvad Tulare maakonna lääneosa ja Fresno maakonna idaosa.

Märtsis algatas tema juhitud Esindajatekoja luurekomitee uurimise võimaliku Venemaa sekkumise kohta 2016. aasta presidendivalimistesse. Veebruaris 2018 avaldas ta n-ö Nunese memo, mille neljal leheküljel süüdistas ta FBI-d Trumpi-vastases vandenõus. Nunes hakkas pärast seda uurima FBI-d ja justiitsministeeriumi, keda ta süüdistas Trumpi kahjustamises. Jaanuaris 2021 sai ta Trumpilt Presidendi Vabadusmedali. Sama aasta detsembris astus ta Esindajatekojast tagasi, et asuda tööle Trump Media & Technology Groupi tegevjuhina.

Vaata ka
--------

* Fossiilkütuste lobitöö
* Venemaa sekkumine 2016. aasta Ameerika Ühendriikide valimistesse
* Trumpi Ukraina-skandaal

Viited
------

1. ↑  "Essential Politics November archives". *Los Angeles Times*. Vaadatud 26. märts 2017.
2. ↑  Seipel, Arnie; Parks, Miles (13. märts 2018). "House Intelligence Democrats Release Response To GOP Russia Conclusions". *NPR* (inglise). Vaadatud 8. veebruar 2019.
3. ↑  Zengerle, Jason (24. aprill 2018). *How Devin Nunes Turned the House Intelligence Committee Inside Out*. *The New York Times Magazine*. Vaadatud 24. aprill 2018.
4. ↑  Naylor, Brian (4. jaanuar 2021). "Trump Gives Medal Of Freedom To Loyalist GOP Congressman Nunes". *NPR*. Vaadatud 22. jaanuar 2021.
5. ↑  Nobles, Ryan (6. detsember 2021). "Devin Nunes says he's leaving Congress by the end of the year". CNN.
**Devanaagari kiri** (sanskriti sõnast देवनागरी (*devanāgarī* 'jumaliku linna', lühendatult नागरी (*nāgarī*)) on konsonant-vokaalne kiri, mida kasutatakse sanskriti, hindi, nepali, marathi ja mitme muu India keele kirjutamiseks. See on üks kasutatavamaid kirjasüsteeme Indias ja Nepalis.

Koodid
------

Unicode'is kasutatakse devanaagari kirja märkide kohta koode U+0900 kuni U+097F. 

Devanaagari kirja ISO 15924 kood on **deva**.

Päritolu
--------

Nagu peaaegu kõik India kirjad, pärineb devanaagari kiri braahmi kirjast, täpsemalt gupta kirjast.

Devanaagari kiri sai alguse 12. sajandi paiku, tõenäoliselt siddhami kirja modifikatsioonina. Vähehaaval tõrjus see suures osas Põhja-Indiast välja šaarada kirja.

Kasutamine
----------

Devanaagari kiri on tänapäeval üks India kasutatavamaid kirju. Hindi keelt, mis on Indias kaugelt kõige suurema kõnelejate arvuga, kirjutatakse enamasti devanaagari kirjas, ja devanaagari kirjas kirjutatuna on ta üks India ametikeeli. Nepali keel devanaagari keeles kirjutatuna on Nepali üks rahvuskeeli ja ametikeel. Devanaagari kirjas kirjutatakse ka marathi keelt ja sindhi keelt. Põhja-Indias kirjutatakse devanaagari kirjas traditsiooniliselt ka sanskritti.

Devanaagari kirja kasutavad ka bihaari keel (sealhulgas bhodžpuri keel), bhili keel, konkani keel, nepali keel ja nevari keel. Ka kašmiiri keel kasutab Indias devanaagari kirja.

Üldiseloomustus
---------------

Tänavareklaam devanaagari kirjas Vārānasis
Devanaagari kirja kirjutatakse horisontaalselt vasakult paremale. Suurtähti ja väiketähti ei eristata. 

Iseloomulik on pidev horisontaaljoon, mille alla tähed kinnituvad (see pole siiski ainuke sellise joonega India kiri). Mõne ülespoole avatud tähe juures see joon siiski katkeb. Joon katkeb ka sõnade vahel, kuid sandhi tõttu võib see sanskritis katta ka mitut sõna järjest. Käekirjas tõmmatakse joon pärast seda, kui sõna on valmis kirjutatud. 

Tänapäeval kasutatakse devanaagari kirjas ladina kirja kirjavahemärke, välja arvatud mõnikord värsi või fraasi lõpus traditsioonilises kirjas.

Mõnel tähel on mitu varianti.

See on peaaegu foneetiline kiri, kus üks sümbol märgib alati sama foneemi, kuigi keelte või murrete vahel on selles osas erinevusi. Alusüksus *akṣara* koosneb kas kaashäälikust või kaashäälikuühendist, millele järgneb täishäälik, või ühest täishäälikust. Kui täishäälik järgneb kaashäälikule, märgitakse teda kaashäälikule lisatud diakriitikuga. Kaashäälikuühendit märgitakse ligatuuriga. *Akṣara'*le vastab sageli, kuid mitte alati, silp.

Viited
------

1. ↑  Florian Coulmas. *Writing Systems*, Cambridge University Press,‎ 2003, ISBN 0-521-78737-8, lk 136
2. ↑  Florian Coulmas. *Writing Systems*, Cambridge University Press,‎ 2003, ISBN 0-521-78737-8, lk 150.
Branisko asukoht Slovakkias (tähistatud punasega)
Branisko
**Branisko** on mäestik Slovakkia idaosas, mis on osa Lääne-Karpaatidest ja ühtlasi on see ka osa Fatra-Tatra piirkonnast. Selle regiooni kõrgeim tipp on Smrekovica (1200 m).

Mäestiku kõrgemaid alasid katavad okasmetsad (valdavalt männikud, kohati ka kuusikud). Madalamates osades on kas tamme ja pärna või tamme ja valgepöögi enamusega segametsad. Kolmveerand mäestikust asub kõrgemal kui 700 meetrit. Sealsete vooluveekogude sängidele on tüüpiline suur erosioon. Mäestik jääb Hornádi valgalasse, suurim jõgi on Svinka. 

Mägede alt läheb läbi Branisko tunnel, mille maksumus oli 1,9 miljardit Slovakkia krooni.

Nii idas kui läänes eraldavad mäestikku Paleogeeni setetest murrangud. Piirkonna ülanguline loomus on toonud kaasa selle, et Braniskot peetakse Fatra-Tatra piirkonna osaks, kuigi tunneli ehitusel on selgunud, et see sarnaneb tekkelt rohkem lõunapoolsemate mäestikega.

Mäestiku lõunaosa moodustab Sľubica, mille kõrgeim tipp on Sľubica (1128 m), madalaim koht asub Víťazi lähistel (500 m). See piirkond on geoloogiliselt väga sarnane naabruses asuva Čierna horaga. Selle moodustavad granitoidid, mida katavad Paleosoikumi ja Triiase, kohati ka Juura settekivimid - liivakivid, lubjakivid ja kildad. Lõunaosas koosnevad mäed gneisist, migmatiidist ja amfiboliitidest, mida katavad paleosoikumi ja Juura ajastu settekivimid. Sinna jääb Rajtopíky looduskaitseala.

Põhjaosa moodustab Smrekovica, mille kõrgeimaks kohaks on samanimeline mäetipp. Kõrgemad tipud on veel Patria (1 170 m), Nad Bučom (1 104 m), Zvolanská (1 064 m) ja Petrova hora (1 046 m ) Selle looduslikuks piiriks on Branisko kuru, mida läbib Spiši ja Šariši vaheline tee. Geoloogiliselt moodustavad selle Patria kompleksiks nimetatud migmatiidid ja granitoidid, mida katavad Mesosoikumi settekivimid - lubjakivi ja dolomiit. Sinna jäävad Kamenná Baba looduskaitseala, Salvátori luha looduskaitseala ja Šindliari looduskaitseala.

Asend
-----

Branisko piirneb järgmiste geograafiliste piirkondadega:

* Kagust piirab seda Čierna hora
* edelast piirab seda Hornádi nõgu
* läänest piirab seda Levoča mäestik
* põhjast piirab seda Bachureň
* idast piirab seda Šariša kõrgustik

Viited
------

1. ↑  Mazúr, E. Lukniš, M. 1986: *Geomorfologické členenie SSR a ČSSR. Časť Slovensko.* Slovenská kartografia, Bratislava
2. ↑  Veľký, J. a kolektív, 1978: Encyklopédia Slovenska I. zväzok A — D. Veda, Bratislava, lk. 233-234
3. ↑  Branisko je najdrahšia slovenská cesta Pravda.sk, 17. aprill 2008
4. ↑  Rajtopíky. *Štátny zoznam osobitne chránených častí prírody SR.* Banská Bystrica : Slovenská agentúra životného prostredia, 2007.
5. ↑   Bako, J. a kol. 1972: Slovensko 2. - Príroda. Obzor, Bratislava,

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Branisko** |

* Infot piirkonna kohta, fotod (*tšehhi keeles*)
Brasa asendikaart
**Brasa** on asum Lätis, Riia linna Vidzeme eeslinna osa pindalaga 1,741 km². Bukulti asub Mežaparksi, Čiekurkalnsi, Teika, Grīziņkalnsi, Centrsi, Skanste, Sarkandaugava asumi vahel. 14 102 elanikku (2010). 

Brasa asub üldiselt tasasel alal, kõrgused asumi territooriumil on vahemikus 2-9 meetrit üle merepinna. Asumis paikneb osaliselt UNESCO maailmapärandi nimistus asuv Riia kesklinna kaitstav ala.

Brasa raudteejaam
Brasa asum tekkis aastal 1873 rajatud Brasa raudteejaama juurde. Algul kandis jaam *Kara hospitālise* või *Krieghospitali*, hiljem (aastast 1913) *Brasla* nime. Aastal 1903 ehitati jaama juurest haruraudtee Andrejsala sadamasse, toona ehitati ka Brasa raudteejaam. Brasa nime kannab jaam aastast 1938.

Enne raudteejaama asus asumis aastal 1750 ehitatud sõjaväehospidal, selle kõrval asus aga Aderholdi mõis. Hospidali juurde tekkis aastal 1773 katkuepideemia tagajärjel kalmistu nimega **Pokrova kapi**, selle lähedusse aga Lielie kapi kalmistu. Kalmistu lähistele ehitati aastal 1864 kirik, kus käivad koos Riia lätlastest õigeusklikud. Piirkond on saanud nime ilmselt Mazā Jumpravmuiža mõisa rentniku Martin Brasa nimest, kes XVIII sajandi lõpus asumi alal Čiekurkalnsi veetorni lähistel kõrtsi pidas. Riia linnaga liideti Brasa aastal 1828. Asum hakkas intensiivsemalt arenema siiski alles peale raudteejaama rajamist.

Aastal 1947 hakkas Brasat läbima Riia esimene trollibussiliin, mis lõppes Lielie kapi kalmistu juures. Brasasse ehitati samal aastal ka esimene üle raudtee viiv sild Riias, VEFi sild. Teine (Brasa sild) ehitati paar aastat hiljem; töö oli nii kvaliteetne, et sild pole tänapäevani hooldust vajanud.

Viited
------

1. ↑  T. Altbergs, K. Augustāne, I. Pētersone. Dzelzceļi Latvijā. R: Jumava, 2009, 54. lk.

Välislingid
-----------

* Brasa koduleht (*läti keeles*)
* Asum portaalis CitaRiga

| * v
* r
Vidzeme eeslinna asumid |
| --- |
| 
Berģi **·**  Brasa **·**  Brekši **·**  Bukulti **·**  Centrs **·**  Čiekurkalns **·**  Dreiliņi **·**  Jugla **·**  Mežciems **·**  Purvciems **·**  Skanste **·**  Suži **·**  Teika |
**Branimir Hrgota** (sündinud 12. jaanuaril 1993 Zenicas) on Bosnia ja Hertsegoviinas sündinud Rootsi jalgpallur, kes mängib ründajana Saksamaa esiliigaklubis Greuther Fürth.

Ta sündis Bosnia ja Hertsegoviinas Bosnia sõja ajal. Varases lapsepõlves kolis ta koos perekonnaga Rootsisse.

Ta alustas klubikarjääri Rootsi klubis Jönköpings Södra. 2011. aastal debüteeris ta Rootsi esiliigas ning oli kohe esimesel hooajal seal suurim väravakütt (18 väravat). 2012. aastal lõi ta samas liigas 14 esimese mänguga kümme väravat.

2012. aasta juulis sõlmis ta lepingu Saksamaa kõrgliigaklubiga Mönchengladbachi Borussia. Saksamaa kõrgliigas debüteeris ta hooaja avamängus 25. augustil 2012 Hoffenheimi vastu. Hooaja eelviimases mängus 11. mail 2013 tegi ta Mainz 05 vastu kübaratriki, kuid need jäid ka tema ainsateks väravateks sel hooajal. Ka järgmise kahe hooajaga lõi ta Saksamaa kõrgliigas vaid neli väravat.

2016. aasta juunis sõlmis ta kolmeaastase lepingu Saksamaa kõrgliigaklubiga Eintracht Frankfurt. Hooajal 2016/17 lõi ta Saksamaa kõrgliigas viis väravat.

Alates hooajast 2019/20 on Hrgota mänginud Greuther Fürthis. Hooajal 2020/21 lõi ta Saksamaa esiliigas 16 väravat ning aitas klubil Saksamaa kõrgliigasse pääseda. Hooajal 2021/22 tegi Hrgota Saksamaa kõrgliigas oma seni edukaima hooaja, kui lõi üheksa väravat, kuid Greuther Fürth jäi liigas kindlalt viimaseks ja langes tagasi esiliigasse.

2015. aastal tuli Hrgota Rootsi kuni 21-aastaste koondisega Euroopa omavanuste meistriks. Rootsi jalgpallikoondises debüteeris ta 4. septembril 2014 sõprusmängus Eesti vastu. 2014. aastal osales ta Rootsi koondises veel kahes mängus. Pärast seda kutsuti ta Rootsi koondise juurde tagasi alles 2022. aastal.

Viited
------

1. ↑   (vaadatud 24.7.2023)
2. ↑   (vaadatud 24.7.2023)
**Euroopa meediasüsteem** on Euroopat haarav meediasüsteem.

Euroopas domineerib kaksikjaotusega meediasüsteem: kõrvuti eksisteerivad era- ja avalik-õiguslik meedia.

Euroopa meediasüsteem on eriline selle poolest, et selles piirkonnas tähtsustatakse ajalehtede rolli avaliku arutelu kandjana ja sellest lähtuvalt hinnatakse kõrgelt lehelugemist, aktsepteeritakse riigi läbipaistvat sekkumist meediasüsteemi arengusse ((tegevus)lubade andmine, avalik-õiguslike tele- ja raadiokanalite toetamine, trükiväljaannete subsideerimine jms), väga oluliseks peetakse avalik-õigusliku meedia (rahvusringhäälingu) olemasolu, mis teeniks avalikkuse huve erahuvide asemel. 

Euroopa riikide meediasüsteemid erinevad omavahel siiski üsna oluliselt. Näiteks Soome, Rootsi, Norra, Taani eristuvad teistest riikidest oma suure lehelugemuse ja kiire interneti arengu poolest. Kreeka, Portugali, Prantsusmaa elanikud tähtsustavad üsna vähe ajalehtede lugemist ja jälgivad parema meelega televisiooni. Suurbritannia kui BBC kodu eristub teistest oma liberaalse meediapoliitika poolest. Itaalia, Hispaania, Venemaa, Ukraina, Valgevene meedia on ajalooliselt olnud pikaajalise tsensuuri all. Tsensuuri kogemus on mõjutanud ka teiste endiste sotsialismimaade Bulgaaria, Eesti, Leedu, Läti, Poola, Rumeenia, Slovakkia, Sloveenia, Tšehhi ja Ungari meediasüsteemide kujunemist. Saksamaa puhul on praegugi elanikkonna meediakasutuses näha erinevus Ida ja Lääne vahel, mille põhjustas külm sõda. Suhteliselt stabiilselt on arenenud meediasüsteem Austrias, Hollandis ja Islandil. Selgelt keelepõhiselt eristunud meediasüsteem on kujunenud mitmekultuurilises Belgias.

Viited
------

1. ↑  "Andres Jõesaar, Analüüsida tuleb tervikut, mitte detaile. Meedius, 26. 3. 2010". Originaali arhiivikoopia seisuga 15. juuni 2010. Vaadatud 27. mail 2010.

  


| * v
* r
Euroopa meediasüsteem |
| --- |
| 
Albaania • Andorra • Austria • Armeenia • Belgia • Bosnia ja Hertsegoviina • Bulgaaria • Eesti • Gruusia • Hispaania • Holland • Horvaatia • Iirimaa • Island • Itaalia • Kosovo • Kreeka • Küpros • Leedu • Liechtenstein • Luksemburg • Läti • Makedoonia • Malta • Moldova • Monaco • Montenegro • Norra • Poola • Portugal • Prantsusmaa • Rootsi • Rumeenia • Saksamaa • San Marino • Serbia • Slovakkia • Sloveenia • Soome • Suurbritannia • Šveits • Taani • Tšehhi • Türgi • Ukraina • Ungari • Valgevene • Vatikan • Venemaa |
Euroopa ja Aasia piir
**Euroopa ja Aasia piir** on Euroopa ja Aasia maailmajao vaheline piir.

Loodusgeograafiline piir
------------------------

Loodusgeograafilise piiri Euroopa ja Aasia vahel moodustavad Põhja-Jäämerest lähtudes Uurali mäed (kas idajalam või veelahe), edasi lõuna poole kas Uurali või Jembi jõgi Kaspia mereni ning kas Kuma-Manõtši nõgu Aasovi mereni või Suur-Kaukasuse Peaahelik.

Ajalugu
-------

Vana-Kreekas (näiteks Herodotosel) peeti Aasia ja Euroopa piiriks Bosporuse väina ja Kaukasust. 

Rahvasterändamise ajal ja keskajal (näiteks Jordanesel ja Snorri Sturlusonil) olid piiriks Doni jõgi ja Bosporus. 

Selle üle, kust jookseb täpne piir Doni ja Kaukasuse vahelisel alal, vaieldi sajandeid. Venemaa keiser tegi piiri kindlaksmääramise ülesandeks Philip Johan von Strahlenberg ning tunnustas tema määratud piiri piki Kuma-Manõtši nõgu (1730). Seda piiri hakati kasutama ka teaduses. 

Hiljem kujunes mitmel põhjusel traditsioon pidada Euroopa idapiiriks Uuralit.

Kultuuriline piir
-----------------

Poliitiline piir
----------------

### Euroopa riigid

### Aasia riigid

Piirimuutused ajaloos
---------------------
**Kuigatsi vald** oli vald Valga maakonnas aastail 1939–1950. Vallamaja asus tänapäeva Mägiste küla aladel.

Eesti valdade kaart. Musta kontuuriga vanad vallapiirid, punasega 1939. aastal moodustatud vallad
Vald moodustati 1939. aasta vallareformiga senise Kuigatsi valla maa-alast; senise Keeni valla Hällatu, Lombi, Ormani, Palu, Peetertinnu, Pikahansu, Tootsi, Utuse, Väike-Hellatu, Käre, Vardamäe, Koka, Sootare, Pedajamäe ja Lepasaare talude maa-aladest; senise Sangaste valla Marjamäe, Pulga, Harjukse, Väike-Rehejaani ja Väike-Marjamäe talude maa-aladest.

Esimene vallavanem oli Karli Kuus.

1939. aastal valitud vallavolikogu 15 liikmest kandideerisid vallavanemaks 8.

Vald kuulus Riigivolikogu 57. valimisringkonda, kust valiti Juhan Uuemaa.

Vald kuulus Sangaste põllumeeste konvendi tegevus- ja valimispiirkonda.

Viited
------

1. ↑  Maa-ameti kaardirakendused
2. ↑  Väljavõte 776. Vabariigi Presidendi otsusest nr. 88. Riigi Teataja, nr. 87, 14 oktoober 1938
3. ↑  Kõik tahavad vallavanemaks. Rahvaleht, 11. detsember 1939, nr. 291, lk. 3.
**Enn Terasmäe** (aastani 1936 **Nikolai Roosa**; 20. detsember 1899 Villevere, Kabala vald, Viljandimaa – 17. august 1990 Frankford, Ontario) oli eesti ja Kanada põllumajandusteadlane.

Elulugu
-------

Aastatel 1918–1920 võttis Terasmäe osa Vabadussõjast. 1927. aastal lõpetas ta Tartu Ülikooli. 1929. aastal sai ta magistrikraadi agronoomias (väitekiri "Esimese vilja tasuvusest madalsool"), 1934. aastal sai doktorikraadi (*dr. agr.*) väitekirjaga "Külviaja mõjust lõikustoodangule madalsool". Kuulus EYS Veljestosse, hiljem korporatsioon Rotaliasse.

19. maist 1938 kuni 1940. aastani oli Terasmäe põllutööministri abi.

1944. aastal põgenes Terasmäe Rootsi, kust 1952. aastal siirdus Kanadasse. Seal töötas ta Guelphi Ülikoolis, kus uuris taimede mikroelementide tarvet ja nende toimet taimekasvule, oli aastatel 1960–1965 samas taimekasvatusprofessor.

Isiklikku
---------

Enn Terasmäe poeg on geoloog Jaan Terasmäe.

Viited
------

1. 1 2 3  Enn Terasmäe. Eesti Entsüklopeedia
2. ↑  Vabariigi Presidendi käskkiri nr. 16 – 19. maist 1938 (RT 1938, 51, 479)

Kirjandus
---------

* *Album academicum universitatis Tartuensis. II köide*, Tartu 1994, lk 6
* *Teadus Eesti põllumajanduse arenguloos. II osa (1918–1940)* Tartu 2003. Lk 185–186

Välislingid
-----------

* Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918-1944
**Enn Plaan** (6. juuni 1942 Tartu – 6. juuni 2021) oli eesti majandusteadlane.

Elulugu
-------

Enn Plaan oli teenistuja poeg. 

Lõpetas 1961 Tartu 8. Keskkooli, 1969 EPA põllumajanduse mehhaniseerimise teaduskonna, majanduskandidaat (1988, Läti Põllumajanduse Akadeemia), väitekiri käsitles põllumajandusettevõtete transporditeenindamise ökonoomikat ja organiseerimist (jõusööda veo näitel), majandusteaduse doktor (1997, Läti Põllumajanduse Akadeemia), väitekiri käsitles põllumajandustranspordi ökonoomikat, organiseerimist ja planeerimist (tsentraliseeritud jõusöödaveo näitel). 

Oli 1969–1988 EPA põllumajanduse ökonoomika kateedri vanemõpetaja, 1988–1990 agraarökonoomika kateedri dotsendi kohusetäitja, 1990–1992 dotsent, 1992–1994 ettevõtluse õppetooli dotsent, 1994–1998 EPMÜ ühistegevuse instituudi juhataja ja ühtlasi agraarökonoomika ja turunduse instituudi dotsent. 

1998–2000 oli Enn Plaan EPMÜ õppeprorektor, professor, 2000–2005 EPMÜ majandus- ja sotsiaalinstituudi dotsent, 2005–2014 EMÜ majandus- ja sotsiaalinstituudi agraarökonoomika ja turunduse töögrupi dotsent. Õpetanud tootmise organiseerimist ja planeerimist, TTO-d, juhtimist.

2012. aastal autasustati Enn Plaani EMÜ teenetemedaliga.

Teadustöö
---------

Uurimisvaldkonnad: maamajandus, agraarökonoomika, transpordi- ja põllumajandustehnika ökonoomika, põllumajandusettevõtlus ja ühistegevus. Töid transpordiökonoomiast, ettevõtlusest. Eesti Agraarökonomistide Assotsiatsiooni ja Akadeemilise Ühistegevuse Seltsi liige. Üle 70 teadustrükise.

Teoseid
-------

* Transpordikulud sõltuvad jõusöödatsehhi tootmismahust. // EPA teadustööde kogumik (1989)
* Transporditeenuse areng põllumajanduses. // TÜ teadustööde kogumik (1993)
* Ettevõtlus kui töö- ja elulaad maal. // EPMÜ teadustööde kogumik 172 (1994
* Ettevõtluse arendamisest Eesti külas (kaasautor). // EMPÜ teadustööde kogumik 188 (1996)
* Ühistud Eesti tegelikkuses (kaasautorid V. Allik, A. Sukamägi). // EPMÜ teadustööde kogumik 196 (1998)
* Põllumajanduslikust ettevõtlusest Lõuna-Eesti piirkonnas (kaasautorid A. Sukamägi, J. Krusealle). // Põllumajanduse tulevik ja Euroopa Liit. Tallinn, 2000.

Viited
------

1. 1 2 3 4  Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide

Kirjandus
---------

* Eesti Põllumajanduse Akadeemia õppe-teadusliku koosseisu bio-bibliograafiline teatmeteos 1951–1981. Trt, 1981, 68
* Eesti Põllumajanduse Akadeemia töötajad ja vilistlased 1981–1990. Trt, 1991, II, 123
* Eesti Põllumajandusajandusülikool]]: audoktorid, töötajad ja vilistlased 1991–1995. Trt, 1996, 100
* Agraarteadus (1992) 3.
* *Eesti teaduse biograafiline leksikon.* 3. köide: *N–Sap* TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013

 *Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.*
**Ingeborg Trofimova** (aastani 1957 Ernstson, sündinud 17. augustil 1927 Tartus) on eesti endine silmaarst ja sportlane (kiiruisutaja ja jalgrattur).

Ta lõpetas 1944 Tartu 2. keskkooli ja 1951 silmaarstina TRÜ.

Aastatel 1951 ja 1952 tuli ta kiiruisutamise mitmevõistluses ning 1950–1952 kaheksa korda üksikdistantsidel Eesti meistriks.

Parandas 1951. aastal 17 korda Eesti rekordit: 14 korda üksikaladel ja 3 korda suures mitmevõistluses.

Jalgratturina võitis ta Eesti meistrivõistlustel maanteesõidus 1950 eraldistardist sõidus ning 1951 ja 1952 Dünamo naiskonnas pronksi.

Ta on kuulunud Eesti NSV Jalgrattaspordi- ja Kiiruisutamisföderatsiooni presiidiumi.

Trofimova on töötanud silmaarstina Tartu silmakliinikus ja Tallinna Keskhaigla silmakliinikus, aga ka Belgias, Prantsusmaal ja Tuneesias.

Tunnustus
---------

* Eesti NSV teeneline arst (1977).

Teosed
------

* "Nägemise hügieen" sarjast "Teadus ja tervis" (kirjastus Valgus, 1967)
* "Sinu silmade tervis" (kirjastus Valgus, 1994) ISBN 5440013695