recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
|  |
| --- |
|  |
| Murdmaasuusatamine |
| Kuld | 1984 | 5 km |
| Kuld | 1984 | 10 km |
| Kuld | 1984 | 20 km |
| Pronks | 1984 | 4x5 km |
| Pronks | 1988 | 4x5 km |
| Pronks | 1994 | 5 km klassika |
| Pronks | 1994 | 30 km klassika |

**Marja-Liisa Kirvesniemi** (neiupõlvenimi **Hämäläinen**; sündinud 10. septembril 1955 Simpeles) on endine Soome murdmaasuusataja. Kolmekordne olümpiavõitja (1984) ja kolmekordne maailmameister. Ta on võitnud kaks maailma karikat (1983 ja 1984).

Saavutused
----------

###  Olümpiamängudel

* 1984 Sarajevos
	+ Kuld **olümpiavõitja** 5 km
	+ Kuld **olümpiavõitja** 10 km
	+ Kuld**olümpiavõitja** 20 km
	+ Pronks pronksmedal 4x5 km
* 1988 Calgarys
	+ Pronks pronksmedal 4x5 km
* 1994 Lillehammer
	+ Pronks pronksmedal 5 km klassika
	+ Pronks pronksmedal 30 km klassika

### Maailmameistrivõistlustel

* 1978 Lahtis
	+ Kuld **maailmaameister** 4x5 km
* 1985 Seefeldis
	+ Hõbe hõbemedal 5 km
	+ Hõbe hõbemedal 10 km
* 1989 Lahtis
	+ Kuld **maailmameister** 10 km klassika
	+ Kuld **maailmameister** 4x5 km
	+ Hõbe hõbemedal 15 km klassika
* 1991 Val di Fiemmes
	+ Hõbe hõbemedal 5 km klassika
* 1993 Falunis
	+ Hõbe hõbemedal 15 km klassika

### Maailma karikasarjas

#### Maailma karikasari

* **1. koht**: **1983, 1984**
* 3. koht: 1988

#### Karikasarja etapivõidud

Marja-Liisa võitis karjääri jooksul kokku 11 MK-etappi.

### Muud saavutused

Marja-Liisa on tulnud 34 korda Soome meistriks ja võitnud kokku 59 medalit Soome meistrivõistlustel (1976–1995).

Tunnustus
---------

Ta valiti 1984. aastal Soome aasta sportlaseks ning 1985. ja 1991. aastal Soome aasta naissportlaseks.

Isiklikku
---------

Marja-Liisa Kirvesniemi on abielus Harri Kirvesniemiga, neil on tütred Elisa (sündinud 1985) ja Anita. 

Abikaasad elavad lahus.

Välislingid
-----------

* Marja-Liisa Kirvesniemi FIS-i kodulehel (inglise)

Pilte Marja-Liisa Kirvesniemist

* pilt 1 Sarajevo 1984
* pilt 2 koos Harriga iseseisvuspäeva presidendi vastuvõtul
* pilt 3 Lillehammer 1994
* pilt 4 Soome postmargil koos Marjo Matikaineniga
Kaart

Lielstraupe loss. Johann Christoph Brotze kogust.
Lielstraupe loss.
Lielstraupe loss talvel.
**Lielstraupe loss** (läti *Lielstraupes pils*; saksa *Schloss Gross-Roop, Groß-Roop*) on loss Lätimaal Vidzeme piirkonnas, mis kuulus Rosenite suguvõsale.

Loss ja Straupe kirik rajati 13. sajandil. Nende ümber kujunes 14. sajandil Straupe asula ja sajandi lõpul Lielstraupe mõis. Umbes 1600. aasta paiku lisati lossile torn. 1905. aastal sai hoone tules kannatada, kuid taastati peagi.

Lielstraupe loss
----------------

Keskaegne Riia peapiiskopi vasalliloss, mis täitis ka kaitseehitise ülesandeid, ehitati algselt 13. sajandil (esmamainimine 1263. aastal), lossi ümber kujunes 14. sajandil Straupe asula. 13. sajandil ehitati ka lossi juurde kirik. Loss kuulus kuni 1625. aastani Rosenite suguvõsale. Ehitis kaotas on kaitsefunktsioonid 17. sajandil. Poola ajal asus lossis naisklooster.

Lielstraupe mõisa härrastemaja
------------------------------

1723. aastast kuulus loss Venemaa keisririigi kindralfeldmarssal ja Liivimaa kuberner Peter von Lacyle ning ehitati ümber Lielstraupe mõisa keskuseks, seejärel olid lossi ja mõisaomanikeks kammerhärra Peter von Vietinghof-Scheel ja Liivi- ja Eestimaa kindralkuberner George Browne.

1866. aastal omandas lossi uuesti Rosenite suguvõsa esindaja, suurtükiväekindral parun Johann Gustav von Rosen (1797–1872) ning loss kuulus Rosenitele, kuni nende lahkumiseni Saksamaale 1939. aastal. Viimaseks omanikuks oli Hans von Rosen.

Loss sai kahjustada 1905. aastal tulekahjus, kuid taastati aastatel 1906–1909 arhitekt Wilhelm Bockslaffi juhendamisel, kujundades lossitorni barokkstiilis ja siseruumid klassikalises stiilis. Lossi sissepääsu kaunistab Rosenite suguvõsavapp.

1949–1959 paiknes seal masina-traktorijaam. 1963–2018 asus hoones narkorehabilitatsioonikeskus.

Vaata ka
--------

* Straupe
* Lielstraupe mõis
* Mazstraupe mõis (*Klein-Roop*)

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Lielstraupe loss** |

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Straupe kirik** |

* Lielstraupe Castle
**Roheline Liit** (soome keeles *Vihreä Liitto*, rootsi keeles *Gröna Förbundet*) on Soome roheline erakond.

Roheline Liit asutati 1987. aastal ja registreeriti parteina aasta hiljem. 2017. aasta mais oli parteil umbes 8768 liiget.

Erakonna esimees on alates 2019. aastast Maria Ohisalo.

Eelmine erakonna esimees oli Anni Sinnemäki, kes oli Matti Vanhase teise valitsuse ja Mari Kiviniemi valitsuse tööminister. Teine roheline minister mõlemas valitsuses oli justiitsminister Tuija Brax.

2007. aastal valitud Eduskunna koosseisus oli 15 ja 2011. aastal valitud koosseisus 10 roheliste esindajat. 22. juunil 2011 ametisse astunud Jyrki Kataineni valitsuses oli kaks roheliste ministrit, keskkonnaminister Ville Niinistö ja arengukoostöö minister Heidi Hautala. 

2019. aastal valitud Eduskunna koosseisus oli 20 roheliste esindajat. 6. juunil 2019 ametisse astunud Antti Rinne valitsuses oli kolm roheliste ministrit, välisminister Pekka Haavisto, siseminister Maria Ohisalo ja keskkonna- ja kliimaminister Krista Mikkonen.

2019. aastal valiti Euroopa Parlamenti Rohelise Liidu liikmed Ville Niinistö ja Heidi Hautala.

Viited
------

1. ↑  "https://www.vihreat.fi/artikkeli/2017/05/ennatysmaara-vihreiden-jasenia-aanestaa-uudesta-puheenjohtajasta". `{{netiviide}}`: välislink kohas ``|Pealkiri=`` (juhend)
2. ↑  "https://www.vihreat.fi/artikkeli/2019/06/vihreat-paatti-hallitukseen-osallistumisesta-ministereista". Originaali arhiivikoopia seisuga 7. juuni 2019. `{{netiviide}}`: välislink kohas ``|Pealkiri=`` (juhend)
3. ↑  "https://www.vihreat.fi/eurovaalit-2019/ehdokkaat". `{{netiviide}}`: välislink kohas ``|Pealkiri=`` (juhend)

Välislingid
-----------

* Erakonna koduleht
**Vaino Olli** (8. jaanuar 1928 Kuigatsi vald, Valgamaa – 14. september 1986 Tallinn) oli Eesti ehitusgeoloog.

Elulugu
-------

Ta lõpetas 1947. aastal Valga 1. Keskkooli ja 1952. aastal Tartu Riikliku Ülikooli geoloogiaosakonna. Geoloogia-mineraloogiakandidaat (1961, Moskva), väitekiri "Инженерно-геологическая характеристика и районирование Эстонской ССР". 

Oli aastatel 1952–1955 Kasahstani Geoloogiavalitsuse Karatau ekspeditsiooni vanemgeoloog, 1955–1969 Geoloogia Instituudi aspirant, noorem- ja vanemteadur ning aastatel 1963–1966 teadussekretär, 1969–1986 juhtis EKE Projekti peageoloogina ehitusgeoloogilisi rakendusuuringuid ja suunas Eesti NSV Ehituskomitee Geotehnikakomisjoni liikmena ehitusgeoloogilisi uuringuid Eestis. 

Ta organiseeris Eesti geotehnika konverentse, Balti NSV-de vahelisi töökoosolekuid ja toimetas geotehnika kogumikke. Koguteose "NSVL geoloogiline uuritus" mitme Eestit käsitleva köite toimetaja.

Teadustöö
---------

Uurinud pinnase omadusi, veejuhtivust, Eesti ehitusgeoloogilist rajoneerimist; täiustanud ehitusgeoloogiliste uuringute metoodikat; etendanud juhtivat osa eestikeelse ehitusgeoloogilise terminoloogia loomisel ja ehitusgeoloogia ajaloo uurimisel.

Tunnustus
---------

* 1991 Eesti Vabariigi teaduspreemia (kollektiivis, postuumselt)

Teoseid
-------

Umbes 20 teadustrükist.

* Инженерно-геологическая характеристика. // Геология СССР, 28. Эстонская ССР. Мoskva 1960
* Eesti NSV insenerigeoloogilisest rajoneerimisest. // Geoloogilised märkmed 2. Tallinn 1961
* Ehitusgeoloogia sõnastik. Kaasautor Ago Vilo. // Ehitusgeoloogia kogumik I. Tallinn 1962
* Ehitusgeoloogilise uurimistöö meetodid ja vahendid Eesti NSV-s. // Ehitusgeoloogia kogumik IV. Tallinn 1977
* Инженерная геология. // Istorija geologitšeskihh nauk v Estonii. Tallinn 1986

Isiklikku
---------

Vaino Olli oli põllutöölise poeg.

Tema poeg oli Kalle Olli.

Viited
------

1. 1 2 3 4  Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide

Kirjandus
---------

* Istorija geologitšeskihh nauk v Estonii. Tallinn 1986. Lk 323
* Eesti geoloogia: biograafiline teatmik. Tallinn 1995. Lk 79–80
* Eesti entsüklopeedia, 14. köide. Lk 341–342
* Ago Vilo, Herbert Viiding. "Vaino Olli (8. jaanuar 1928 – 14. september 1986), ehitusgeoloogia pioneer Eestis". // Teaduse ajaloo lehekülgi Eestist IX. Lk 197–205

Välislingid
-----------

* *Eesti teaduse biograafiline leksikon.* 3. köide: *N–Sap* TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013

 *Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.*
**Dolly Rebecca Parton** (sündinud 19. jaanuaril 1946 Pittman Centeris Sevieri maakonnas Tennessees) on Ameerika Ühendriikide laulja, laulukirjutaja ja näitleja.

Ta on saanud mitmesuguseid kantrimuusikaauhindu, näiteks Billboardilt, BBC-lt, nii Kanadast kui ka Suurbritanniast. Ta on saanud ka ühe Kuldse Vaarika. Grammy auhindu on tal alates 1979. aastast kümme, Grammyle on ta olnud nomineeritud korduvalt alates 1970. aastast. Primetime Emmyle on ta olnud nomineeritud 1978. 2017. ja 2020. aastal. Kuldgloobuse nominatsioone on tal mitu alates 1981. aastast. USA Kongress autasustas teda 2005. aastal riikliku kunstide medaliga. 

Lisaks kantrimuusikale teeb ta ka *bluegrass*'i ja gospelmuusikat.

Ta tegeleb palju heategevusega, näiteks toetab Ameerika Punast Risti ning HIV ja AIDSiga seotud heategevuslikke korjandusi. Koroonapandeemia ajal toetas ta teadusuuringuid miljoni dollariga.

Tunnustus
---------

* 2005 – National Medal of Arts

Välislingid
-----------

 Dolly Parton – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis

|  |  |
| --- | --- |
|  | Tsitaadid Vikitsitaatides: **Dolly Parton** |
Sofia Goggia (2017)
**Sofia Anna Vittoria Goggia** (sündinud 15. novembril 1992 Bergamos) on Itaalia mäesuusataja, olümpiavõitja (2018).

Oma esimestel maailmameistrivõistlustel osales ta 2013. aastal Schladmingis, kus parimaks kohaks jäi ülisuurslaalomis saadud neljas koht.

2017. aasta maailmameistrivõistlustel Sankt Moritzis võitis ta suurslaalomis pronksmedali.

2018. aasta taliolümpiamängudel Pyeongchangis tuli ta olümpiavõitjaks kiirlaskumises.

2019. aasta maailmameistrivõistlustel Åres võitis ta ülisuurslaalomis hõbemedali, kaotades võitjale Mikaela Shiffrinile kõigest kahe sajandikuga.

Esimest korda jõudis ta maailma karikasarjas poodiumile 26. novembril 2016 USA-s Killingtonis, kui sai suurslaalomis kolmanda koha. Esimese võidu maailma karikasarjas saavutas ta 4. märtsil 2017 Lõuna-Koreas Jeongseonis, kus võitis kiirlaskumise.

Hooajal 2016–2017 saavutas ta maailma karikasarja üldarvestuses kolmanda koha.

Saavutused
----------

###  Olümpiamängudel

* 2018 Lõuna-Korea Pyeongchangis
	+ **olümpiavõitja** kiirlaskumises

### Maailmameistrivõistlustel

* 2017 Šveits Sankt Moritzis
	+ Pronks pronksmedal suurslaalomis
* 2019 Rootsi Åres
	+ Hõbe hõbemedal ülisuurslaalomis

### Maailma karikasarjas

#### Maailma karikas

* Üldkarikas
	+ 3. koht: 2017
* Kiirlaskumise karikas
	+ **1. koht**: **2018**
	+ 2. koht: 2017
* Suurslaalomi karikas
	+ 3. koht: 2017

Sofia Goggia on osalenud (seisuga 24. veebruar 2019) 94 MK-etapil ja jõudnud esikolmikusse 25 korral, neist kuus etappi on ta võitnud.

#### Maailma karikasarja etapivõidud

| Jrk-nr | Aasta | Kuupäev | Koht | Riik | Ala |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| **1.** | 2017 | 4. märts | Jeongseon |  Lõuna-Korea | kiirlaskumine |
| **2.** | 2017 | 5. märts | Jeongseon |  Lõuna-Korea | ülisuurslaalom |
| **3.** | 2018 | 14. jaanuar | Bad Kleinkirchheim |  Austria | kiirlaskumine |
| **4.** | 2018 | 19. jaanuar | Cortina d'Ampezzo |  Itaalia | kiirlaskumine |
| **5.** | 2018 | 15. märts | Åre |  Rootsi | ülisuurslaalom |
| **6.** | 2019 | 23. veebruar | Crans-Montana |  Šveits | kiirlaskumine |

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Sofia Goggia** |

* Sofia Goggia FIS-i kodulehel
* Sofia Goggia Ski-db.com kodulehel
**Haute-Savoie departemang** [otsavu'aa] on 2. järgu haldusüksus (departemang) Prantsusmaal Auvergne-Rhône-Alpesi piirkonnas. Piirneb põhjas Šveitsi ja idas Itaaliaga. Departemangu keskus on Annecy. Eestikeelne mööndav nimevariant on *Ülem-Savoia departemang*.

Haute-Savoie departemangus asub Mont Blanc.

Departemangus asuvad tuntud suusakuurordid, teiste seas Chamonix.

Ajalugu
-------

Haute-Savoie departemang moodustati 1860. aastal, kui Prantsusmaa annekteeris Savoia. 2015. aastani kuulus departemang Rhône-Alpesi piirkonda.

Departemang jaguneb halduslikult:

| Ringkond | Elanike arv(2010) | Pindala(km²) | Kantoneid | Valdu |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Annecy | 261 305 | 1259,2 | 10 | 93 |
| Bonneville | 179 193 | 1656,11 | 10 | 61 |
| Saint-Julien-en-Genevois | 163 200 | 659,07 | 7 | 72 |
| Thonon-les-Bains | 134 390 | 890,9 | 7 | 68 |

Vaata ka
--------

* Haute-Savoie departemangu haldusüksuste loend
* Reblochon
* Tartiflette

Viited
------

1. ↑  Populations légales 2021

Välislingid
-----------

* Departemangu koduleht

Prantsusmaa departemangud

Ain **·** 
Aisne **·** 
Allier **·** 
Alpes-de-Haute-Provence **·** 
Alpes-Maritimes **·** 
Ardèche **·** 
Ardennes **·** 
Ariège **·** 
Aube **·** 
Aude **·** 
Aveyron **·** 
Bas-Rhin **·** 
Belfort **·** 
Bouches-du-Rhône **·** 
Calvados **·** 
Cantal **·** 
Charente **·** 
Charente-Maritime **·** 
Cher **·** 
Corrèze **·** 
Corse-du-Sud **·** 
Côte-d'Or **·** 
Côtes-d'Armor **·** 
Creuse **·** 
Deux-Sèvres **·** 
Dordogne **·** 
Doubs **·** 
Drôme **·** 
Essonne **·** 
Eure **·** 
Eure-et-Loir **·** 
Finistère **·** 
Gard **·** 
Gers **·** 
Gironde **·** 
Guadeloupe **·** 
Haut-Rhin **·** 
Haute-Corse **·** 
Haute-Garonne **·** 
Haute-Loire **·** 
Haute-Marne **·** 
Haute-Saône **·** 
Haute-Savoie **·** 
Haute-Vienne **·** 
Hautes-Alpes **·** 
Hautes-Pyrénées **·** 
Hauts-de-Seine **·** 
Hérault **·** 
Ille-et-Vilaine **·** 
Indre **·** 
Indre-et-Loire **·** 
Isère **·** 
Jura **·** 
Landes **·** 
Loir-et-Cher **·** 
Loire **·** 
Loire-Atlantique **·** 
Loiret **·** 
Lot **·** 
Lot-et-Garonne **·** 
Lozère **·** 
Maine-et-Loire **·** 
Manche **·** 
Marne **·** 
Martinique **·** 
Mayenne **·** 
Meurthe-et-Moselle **·** 
Meuse **·** 
Morbihan **·** 
Moselle **·** 
Mayotte **·** 
Nièvre **·** 
Nord **·** 
Oise **·** 
Orne **·** 
Pariis **·** 
Pas-de-Calais **·** 
Prantsuse Guajaana **·** 
Puy-de-Dôme **·** 
Pyrénées-Atlantiques **·** 
Pyrénées-Orientales **·** 
Réunion **·** 
Rhône **·** 
Saône-et-Loire **·** 
Sarthe **·** 
Savoia **·** 
Seine-Maritime **·** 
Seine-et-Marne **·** 
Seine-Saint-Denis **·** 
Somme **·** 
Tarn **·** 
Tarn-et-Garonne **·** 
Val-d'Oise **·** 
Val-de-Marne **·** 
Var **·** 
Vaucluse **·** 
Vendée **·** 
Vienne **·** 
Vosges **·** 
Yonne **·** 
Yvelines
**Kalevala rahvusrajoon** on haldusüksus Venemaal Karjala Vabariigis. 

Karjala paat Tširka-Kemi jõe kaldapealsel.Juškozero
Rajoonikeskuse endine nimi on Uhtua.

2002. aasta rahvaloenduse andmetel oli Kalevala rahvusrajooni elanikest venelasi 46,34%, karjalasi 35,94%, valgevenelasi 9,83%, ukrainlasi 3,24% ja muudest rahvustest inimesi 4,65%.

**Juškozero**

on Karjala vanemaid asulaid. 700 elanikuga küla 7 tänavat ääristavad veekogude kaldaid. Kui kogu Karjalas on soomeugrilasi alla 15%, siis siin on neid 70%. Küla on hoolikalt säilitanud oma emakeelt. Algklassides õpitakse kohustuslikus korras karjala keelt. Külal on oma käsitöökeskus. Austatakse vanu kombeid, rahvalaulu ja tantse. Korraldatakse folkloorifestivale. Etnilise omapäraga säravaid meistreid leiab nii kangastelgede tagant kui ka paadimeistrite seast. Karjala paat on kõrge ninaga, üle 5 meetri pikk, et kiires voolus lainet valitseda.

Lisalugemist
------------

* Aleksander Kaasik "Vabaduse mõtteis Karjalas" ISBN 978-9949-30-997-9

Viited
------

1. ↑  26. Численность постоянного населения Российской Федерации по муниципальным образованиям на 1 января 2018 года, vaadatud 23.01.2019.
2. ↑  "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 4. november 2012. Vaadatud 3. juulil 2011.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)

Karjala Vabariigi haldusjaotus

Aunuse rajoon ▪ Belomorski rajoon ▪ Kalevala rahvusrajoon ▪ Karhumäe rajoon ▪ Kemi rajoon ▪ Kontupohja rajoon ▪ Kostamuse linn ▪ Lahdenpohja rajoon ▪ Louhi rajoon ▪ Mujejärvi rajoon ▪ Petroskoi linn ▪ Pitkäranta rajoon ▪ Prääsä rajoon ▪ Puudosi rajoon ▪ Segeža rajoon ▪ Sortavala rajoon ▪ Suojärvi rajoon ▪ Äänisranna rajoon
**"Teiste elu"** (sks *Das Leben der Anderen*; eesti keeles on vahel kasutatud ka pealkirja kujul "Teiste elud") on parima võõrkeelse filmi Oscari võitnud 2006. aasta Saksa film. Film räägib Ida-Berliini kultuur maastikust enne Berliini müüri langemist, mida hoidis enda kontrolli all Saksa DV salapolitsei Stasi. 

Film pälvis 2006. aastal Euroopa filmiauhinna kui aasta parim film.

Tegevustik
----------

Filmi "Teiste elud" tegevus toimub Ida-Berliinis viis aastat enne Berliini müüri langust ehk 1984. aastal. See oli aeg, mil Ida-Saksamaa valitsus kasutas tolleaegse salapolitsei Stasi abi, et julmalt inimeste järele nuhkida ja sellega oma võimu kindlustada.

Stasi ülemale Gerd Wieslerile (Ulrich Mühe) tehakse ülesandeks nuhkida näitekirjanik Georg Dreymani (Sebastian Koch) ja tema kuulsa abikaasa Christa-Maria Sielandi (Martina Gedeck) järele. See operatsioon on riiklikult tähtis ja mängus on kõrgemate poliitiliste ringkondade huvid. Wieseler ei arvesta aga sellega, et mida sügavamale ta jälitatavate maailma sukeldub, seda rohkem see teda muudab.

Välislingid
-----------

* Koduleht
* Teiste elu andmekogus IMDb (inglise)
* Teiste elu andmekogus Filmiveeb
Logo
Poolakeelse Vikipeedia globaalne loetavus 2011-2017
Vikikonverents Katowices 2019. aasta juunis
**Poolakeelne Vikipeedia** (poola keeles *Wikipedia polskojęzyczna*) on Vikipeedia poolakeelne versioon. See sai alguse 26. septembril 2001.

Poolakeelne Vikipeedia on artiklite arvu poolest 11. kohal. Seal on 1 603 891 artiklit ja 3 690 449 lehekülge. Seal on 1 290 831 registreeritud kasutajat (kellest aktiivseid on 4921) ja 99 administraatorit. 

Vikipeedia kasutajatest Poolas täiendab 81,7% poolakeelset Vikipeediat (valdavalt just Poolas toimetatakse ka kašuubi- ja sileesiakeelset Vikipeediat). 24. septembril 2013 täitus poolakeelses Vikipeedias 1 000 000 artiklit. 14. detsembril 2021 ületas poolakeelse Vikipeedia artiklite arv 1 500 000 piiri.

2005. 2007. ja 2008. aastal avaldati poolakeelse Vikipeedia sisuga DVD.

Artiklite arvu statistika
-------------------------

* 10 000 artiklit täitus 22. mail 2003
* 50 000 artiklit täitus 31. detsembril 2004
* 100 000 artiklit täitus 16. septembril 2005
* 200 000 artiklit täitus 26. jaanuaril 2006
* 500 000 artiklit täitus 14. mail 2008
* 1 000 000 artiklit täitus 24. septembril 2013
* 1 500 000 artiklit täitus novembris 2021

Viited
------

1. ↑  All Wikipedias ordered by number of articles

Välislingid
-----------

* Poolakeelne Vikipeedia
**Južno-Sahhalinsk** (vene *Южно-Сахалинск*, jaapani 豊原 (Toyohara)) on linn Venemaal Sahhalini oblastis. Asub Sahhalini saare lõunaosas, Sussuja jõe kaldal. Geograafilised koordinaadid on 46° 57′ N, 142° 44′ E.

Asutatud 1842. aastal **Vladimirovka** külana.

Pärast Vene-Jaapani sõda kuulus koos Lõuna-Sahhaliniga 1905–1946 Jaapanile ja kandis nime **Toyohara**.

Elanike arv oli 2005. aastal 173 600, 2010. aastal 181 700 (rahvaloendus) ja 2012. aastal 186 267 (linnaringkonnas 193 235).

Kliima
------

Južno-Sahhalinskis valitseb parasvöötme mussoonkliima. Aasta keskmine õhutemperatuur on 2,8 °С. Kõige külmema kuu, jaanuari keskmine temperatuur on –12,2 °С, kõige soojema kuu, augusti keskmine temperatuur on 17,3 °С. Õhutemperatuuri absoluutne maksimum on 34,7 °С, mis registreeriti 1999. aasta augustis, õhutemperatuuri absoluutne miinimum on –34,8 °С, mis registreeriti 2001. aasta veebruaris. Sademeid on keskmiselt 861 mm.

Välissuhted
-----------

Linnas asuvad Hokkaidō prefektuuri ja Alaska osariigi esindus. Asuvad järgmiste riikide peakonsulaadid:

|  |
| --- |
| * Holland Hollandi peakonsulaat
* Jaapan Jaapani peakonsulaat
* Lõuna-Korea Lõuna-Korea peakonsulaat
 |

* Verhneje järv Južno-SahhalinskisVerhneje järv Južno-Sahhalinskis
* Južno-Sahhalinski muuseumJužno-Sahhalinski muuseum
* Vaade linna elurajoonideleVaade linna elurajoonidele

Viited
------

1. ↑
2. ↑  Južno-Sahhalinski kliima
Logo
**Jaapanikeelne Vikipeedia** (jaapani keeles ウィキペディア日本語版, *Wikipedia Nihongo-ban*) on Vikipeedia jaapanikeelne versioon.

Seal on 1 404 514 artiklit ja 4 131 931 lehekülge. Seal on 2 169 647 registreeritud kasutajat (kellest aktiivseid on 13 784) ja 40 administraatorit.

Ajalugu
-------

Jaapanikeelse Vikipeedia esileht 2006. aastal
2001. aasta märtsikuus loodi esimesed kolm mitte-ingliskeelset Vikipeedia versiooni – saksa, katalaani ja jaapani. Alguses paiknes lehekülg aadressil http://nihongo.wikipedia.com ja see ei toetanud jaapani kirja. Veel sama aasta lõpus oli seal ainult 2 artiklit.

1. septembril 2002 läks Vikipeedia üle uuele tarkvarale. Asuti koostama jaapanikeelset kasutajaliidest. Septembrit 2002 peetakse ka jaapanikeelse Vikipeedia ametlikuks loomisajaks. 2002. aasta detsembris oli jaapanikeelsel versioonil aga alles 10 registreerunud kasutajat. Ka artikleid oli 10.

Tuhande artiklini jõuti 12. veebruaril 2003. See tõi kaasa mõningast meediatähelepanu ja võimaldas jõuda 10 000 artiklini juba sama aasta 15. juulil.

Juunis 2008 jõuti poole miljoni artiklini. Siis oli jaapanikeelne Vikipeedia artiklite arvult 5. vikipeedia.

Seisuga 26. september 2013 oli jaapanikeelses Vikipeedias umbes 876 400 artiklit ja see oli artiklite arvult 11. keeleversioon.

Grupp jaapani vikipediste Tachikawas 1. detsembril 2019

Artiklite arvu statistika
-------------------------


* 10 000 artiklit täitus 9. septembril 2003
* 50 000 artiklit täitus 26. mail 2004
* 100 000 artiklit täitus 11. veebruaril 2005
* 200 000 artiklit täitus 9. aprillil 2006
* 300 000 artiklit täitus 15. detsembril 2006
* 400 000 artiklit täitus 10. augustil 2007
* 500 000 artiklit täitus 25. juunil 2008
* 600 000 artiklit täitus juulis 2009
* 700 000 artiklit täitus 1. septembril 2010
* 800 000 artiklit täitus aprillis 2012
* 900 000 artiklit täitus 15. märtsil 2014
* 1 000 000 artiklit täitus 19. jaanuaril 2016
* 1 100 000 artiklit täitus 22. märtsil 2018
* 1 200 000 artiklit täitus 13. aprillil 2020
* 1 300 000 artiklit täitus 12. novembril 2021
* 1 400 000 artiklit täitus

Viited
------

1. ↑  Ingliskeelse Vikipeedia avalehekülg – 30. märts 2001 veebiarhiiv

Välislingid
-----------

* Jaapanikeelne Vikipeedia
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel on Soome omavalitsusüksusest; muude tähenduste kohta vaata artiklit Kotka (täpsustus)* |

---

**Kotka** on linnaks nimetatav omavalitsusüksus Soomes Lõuna-Soome läänis Kymenlaakso maakonnas. Asub Soome lahe kaldal Kymijoki suudmes.

Põhiosa Kotka linnast moodustab Kotka tiheasustusega paikkond (*keskustaajama*).

Kotkast lõunas asub Ruotsinsalmi väin, mis eraldab Kotkansaari ja Kuutsamo saart. Vene-Rootsi sõja ajal, mis peeti 1788–1790, toimus väinas kaks lahingut Rootsi ja Venemaa mereväe vahel: esimese Venemaa võitis, teises purustas Rootsi kogu Venemaa Läänemere laevastiku. Pärast sõda ehitas Venemaa praeguse Kotka alale Ruotsinsalmi kindluse, et väina kontrollida.

Kotka moodustati 16. aprillil 1878, kui Soome hertsogiriigi senat eraldas Kymi vallast kaks saart Kotkansaari ja Hovinsaari linna rajamiseks ning andis talle kohe linna õigused. Nendel kahel saarel (ja lähedastel pisisaartel) asub Kotka tänini.

Linnaga on liidetud Haapasaari vald (1974), Karhula alev (1977) ja Kymi vald (1977).

Kotka oli Soome üks esimesi tööstuspiirkondi. Paberi- ja tselluloositööstus on tänini linna tähtsad tööandjad. Siiski on alates 1980-ndatest linna tehaseid hakatud reorganiseerima, mis on kaasa toonud töötuse suurenemise ja see omakorda linna elanike arvu vähenemise. 1990 oli Kotkas 56 634 elanikku, kuid see arv on järjekindlalt vähenenud ja 2020 oli elanikke 51 668.

Kotkas on 23 põhikooli ja 3 gümnaasiumi. Kuigi linna asjaajamine on soomekeelne, on üks koolidest, 1885 asutatud *Kotka Svenska samskola*, rootsikeelne.

Kotkas asub Läänemere regiooni vee-elustikku tutvustav Maretarium ja Sapokka veepark.

Kotka sadam on Soome suurim ekspordisadam. Regulaarne laevaühendus on Göteborgi, Tallinna, Sillamäe, Lübecki, Hamburgi, Bremeni, Bremerhaveni, Felixstowe'i, Amsterdami, Rotterdami ja Antwerpeniga.

Külad
-----

Haapasaari, Huruksela, Juurikorpi, Jäppilä, Kaarniemi, Kurittula, Kuutsalo, Marinkylä, Laajakoski, Peippola, Pernoo, Tavastila, Ylänummi.

Kotka kirik

Sõpruslinnad
------------

* Rootsi Landskrona, Rootsi
* Taani Glostrup, Taani
* Norra Fredrikstad, Norra
* Eesti Tallinn, Eesti (Kotka on Tallinna sõpruslinn 1955. aastast.)
* Saksamaa Greifswald, Saksamaa
* Saksamaa Lübeck, Saksamaa
* Poola Gdynia, Poola
* Venemaa Kroonlinn, Venemaa
* Leedu Klaipeda, Leedu
* Hiina Taizhou, Hiina

Vaata ka
--------

* Suulisniemi

Viited
------

1. ↑

Välislingid
-----------

 Kotka linn – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
* Kotka koduleht
* Kotka sadama koduleht

| * v
* r
Kymenlaakso maakonna vallad |
| --- |
| 
Hamina linn **·**  Kotka linn **·**  Kouvola linn **·**  Miehikkälä vald **·**  Pyhtää vald **·**  Virolahti vald | Kymenlaakso vapp |
| 
***Endised omavalitsused*** |
| 
Anjala vald **·**  Anjalankoski linn **·**  Elimäki vald **·**  Haapasaari vald **·**  Jaala vald **·**  Karhula alev **·**  Kuusankoski linn **·**  Kymi vald **·**  Sippola vald **·**  Suursaare vald **·**  Tütarsaare vald **·**  Valkeala vald **·**  Vehkalahti vald |
Steve Paxton (2012)
**Steve Paxton** (21. jaanuar 1939 USA Arizona Phoenix – 19. veebruar 2024 Vermont) oli ameerika eksperimentaalne tantsija ja koreograaf, kes on peamiselt tuntud kontaktimprovisatsiooni rajajana. Ta tantsis aastatel 1961–1965 Merce Cunninghami tantsuteatris, kus paralleelselt loodi Judsoni Tantsuteater, mille üks asutajaliige oli Paxton.

1972. aastal toodi Oberlini kolledži võimlas vaatajate ette etendus "Magneesium" üheteistkümne liikujaga, kus uuriti mattide peal mitmesuguseid veeremis-, kukkumis- ja partnerlusvõtetega liikumisi. Pärast seda nimetas Steve Paxton antud tantsuvormi kontaktimprovisatsiooniks.

Tantsukunstnikuna andis Paxton suure panuse 1960. aastatel aset leidnud tantsu ümbermõtestusse.

Valitud tööd
------------

* 1961: Proxy (Volitus)
* 1962: Jag Vill Gärna Telefonera
* 1964: Flat (Korter)
* 1967: Satisfyin' Lover
* 1966: Physical Things (Füüsilised asjad)
* 1968: State (Seisund)
* 1969: Smiling (Naeratamine)
* 1970: Intravenous Lecture
* 1978: PA RT
* 1986: Goldberg Variations (Goldbergi variatsioonid)
* 2004: Night Stand

Viited
------

1. ↑  Steve Paxton Judson Dance Theater: 50th anniversary 2012 (vaadatud 04.12.2017)
2. ↑  Einasto, H. "100 aastat moderntantsu: pilguheit Eesti poolelt" Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus, 2000 (lk 156)
3. ↑   About Contact Improvisation. Contact Quarterly (vaadatud 04.12.2017)
4. ↑  Novack, C. J. "Sharing the dance: contact improvisation and American culture" Madison: University of Wisconsin Press, 1990 (lk 52)
St. Ola Virtsu–Kuivastu liinil (2010)
St. Ola Heltermaa sadamas (2008)
**St. Ola** on parvlaev, mis kuulus aastatel 2002–2017 Saaremaa Laevakompaniile. See on ehitatud 1971. aastal Meyer Werfti laevatehases Saksamaal Papenburgis kui *Svea Scarlett*. Aastail 1982–1991 sõitis Eckerö Linjeni liinil Eckerö–Grisslehamn, kandes nime *Eckerö*. Aastail 1991–1992 kandis nime *Eck* ning sai praeguse nime 1992. aastal. Saaremaa Laevakompanii ostis St. Ola 2002. aastal.

Tavaliselt sõitis laev Rohuküla–Heltermaa või Virtsu–Kuivastu liinil, kuid on olnud rendil ka Islandi ja Fääri saarte liinidel. St. Ola mahutab 480 reisijat ja 110 sõiduautot ning selle kiirus on 14,5 sõlme.

2017. aastal müüs Saaremaa Laevakompanii St. Ola Itaalia reederile Emanuele d'Abunto, laev sai Itaalia lipu ja uue nime *Medmar Giulia*.

Rahvafolklooris oli laeva nime "eestistatud" versioon "Sant olla", mis mõtestas peale kodust nädalavahetuse pidu mandrile tööle sõitja hingeseisundit.[*viide?*]

Viited
------

1. ↑  Urmas Lauri. Parvlaev St. Ola müüdi itaallastele. Lääne Elu, 22. mai 2017.
**Hamar** on linn Norras Lillehammeri lähedal, Innlandeti maakonna ja Hamari valla keskus. Linn asub Norra suurima järve Mjøsa ääres.

Hamarit tuntakse Norra kiiruisutamiskeskusena. Hamari Vikingskipeti hallis toimusid 1994. aasta Lillehammeri olümpiamängude kiiruisutamisvõistlused. Igal aastal peetakse seal kiiruisutamise maailmakarikavõistluste etappe. Seal on mitu korda peetud ka kiiruisutamise maailmameistrivõistlusi.

Jalgpalliklubi Hamarkameratene mängib Norra kõrgliigas.

* 
* Kiiruisutamishall Vikingskipet ("viikingite laev")Kiiruisutamishall Vikingskipet ("viikingite laev")

Viited
------

1. ↑  Tettsteders befolkning og areal

Välislingid
-----------

 Hamar – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis

Norra maakondade keskused

Kristiansand (Agder) **·** 
Hamar (Innlandet) **·** 
 Molde (Møre og Romsdal) **·**  
Bodø (Nordland) **·** 
Oslo **·** 
Stavanger (Rogaland) **·** 
 Tromsø (Troms og Finnmark) **·**  
Steinkjer (Trøndelag) **·** 
 Skien (Vestfold og Telemark) **·**  
Bergen (Vestland) **·** 
 Oslo, Drammen, Sarpsborg (Viken)
Tartu Turusild (vasakul) üle Emajõe. Kaugemal Anne kanal ja Annelinn (2012)
**Turusild** on Tartu esimene ja 2008. aasta seisuga ainuke vantsild.

Silla projekteerisid OÜ Tartu Arhitektuuribüroo ja K-Most, ehitas K-Most. Sild valmis aastal 2003.

Turusild ühendab Tartu väliturgu Annelinnaga ning on ette nähtud ainult jalakäijatele, eraldatud lõigul saab sõita jalgratta ja väikese mopeediga. Silla pikkus on 251,5 meetrit ja rippuvat osa kannavad 7 paari vante. Sildeava kõrgus Emajõe veepinnast on 7,5 meetrit.

Silla kandeposti otsas on hansakoget kujutav tuulelipp, mis kannab nime Lennuk. Tuulelipu autor on sepp Ivar Feldmann.

Sild pälvis 2003. aastal Tartu linna kodanikelt aasta teo nimetuse.


| * v
* r
Tartu sillad |
| --- |
| Emajõge ületavad sillad | 
Kroonuaia sild **·**  Vabadussild **·**  Kaarsild **·**  Rahu sild **·**  Turusild **·**  Sõpruse sild **·**  Ihaste sild |
| Ajaloolised sillad | 
Kivisild **·**  Raudsild |
| Toomemäel asuvad sillad | 
Inglisild **·** Kuradisild |
| Muud sillad | 
Riia tänava raudteesild **·** Vaksali sild **·** Variku viadukt |
**Meelis Paavel** (sündinud 17. juunil 1963 Tartus) on eesti ametnik.

Hariduskäik
-----------

1981. aastal lõpetas Paavel Palamuse Keskkooli, 1981–1982 õppis ta Tallinna 2. Tehnikakoolis. 1991. aastal lõpetas ta Tartu Ülikooli majandusgeograafia erialal. 2007–2008 õppis ta Eesti Diplomaatide Koolis erialal "rahvusvahelised suhted ja Euroopa integratsioon".

Töökäik
-------

Paavel töötas 1991–1994 Tartu Juhtimise Kõrgemas Koolis lektorina. 14. juuni 1994 – 25. märts 1999 oli ta Jõgeva maavanem.

Alates 2002. aastast töötab ta Eesti Töötukassa juhatuse esimehena, 11. aprillil 2012 valis Eesti Töötukassa nõukogu ta juhatuse esimeheks tagasi viieks aastaks.

Poliitiline tegevus
-------------------

Paavel oli kuni 2012. aastani Sotsiaaldemokraatliku Erakonna liige. Aastatel 1999–2002 osales ta asendusliikmena IX Riigikogu töös.

Tunnustus
---------

* Kaitseväe juhataja teenetemedal
* Kaitseliidu Valgeristi III klass
* Kaitseliidu Jõgeva maleva teenetemärk
* 2011 Jõgevamaa Kuldrist

Viited
------

1. 1 2 3 4  Peeter Ernits. Meelis Paavel: Töö otsimine on täiskohaga töö!, Maaleht, 19.04.2012
2. ↑  Jõgeva maakonna endised juhid[*alaline kõdulink*]
3. ↑  Oliver Kahu. Töötukassa juhina jätkab Meelis Paavel, ERR uudised, 11.04.2012
4. ↑  "Meelis Paavel lahkub sotsiaaldemokraatide ridadest". *ERR uudised, 12.04.2012*.

Välislingid
-----------

* Lennart Meri ja Meelis Paavel pildil
**Srednekolõmski uluss** ehk **Orto Halõma uluss** on 2. järgu haldusüksus (rajoon) Venemaal Sahha Vabariigi põhjaosas. Asub Kolõma jõe keskjooksul ja piirneb idas Tšuktšimaa ja Magadani oblastiga.

Ulussi halduskeskus on Srednekolõmski linn, kus elab umbes 40% ulussi elanikest.

2002. aasta rahvaloenduse andmeil oli ulussi elanike arv 8353, neist 81% jakuudid, 12% venelased ja 4% eveenid.

Uluss jaguneb 10 kohalikuks omavalitsuseks.

Viited
------

1. ↑  26. Численность постоянного населения Российской Федерации по муниципальным образованиям на 1 января 2018 года, vaadatud 23.01.2019.

Sahha ulussid

Abõi |
Aldan |
Allaihha |
Amga |
Anabar |
Bulun |
Eveeni-Bõtantai |
Gornõi |
Hangalassõ |
Kobjai |
Lensk |
Megino-Kangalassõ |
Mirnõi |
Moma |
Namtsõ |
Nerjungri |
Nižnekolõmsk |
Njurba |
Oimjakon |
Olenjok |
Oljokminsk |
Srednekolõmsk |
Suntar |
Žigansk |
Tatta |
Tompo |
Tšuraptša |
Ust-Aldansk |
Ust-Jansk |
Ust-Maja |
Verhnekolõmsk |
Verhneviljuisk |
Verhojansk |
Viljuisk
Andide põhjaosa reljeefkaart
Cono de Arita (Salta provints, Argentina)
**Andid** (hispaania keeles *Andes*) on Lõuna-Ameerika mäestik, mille ahelikud kulgevad mandri läänerannikul ligikaudu 7000 km pikkuselt ja läbivad Panamat, Ecuadori, Colombiat, Boliiviat, Peruud, Tšiilit ja Argentinat.

Andid on maailma pikim mäestik. Andides on mitu üle 6000 m kõrgust tippu (näiteks Ojos del Salado, Illampu, Jerupaja), kõrgeim neist on Aconcagua (6969 m). Andid on noor Alpi kurrutusse kuuluv mäestik, kus on palju tegevvulkaane ja maavärinaid. Mäestik koosneb mitmest põhja-lõunasuunalisest mäeahelikust, mille järgi jagatakse Andid Põhja-, Kesk-, Lõuna- ja Patagoonia Andideks. Neid eraldavad kiltmaad ja orud. Ande katavad ulatuslikud metsad, kiltmaadel laiuvad pool- ja mägikõrbed, orgudes on kultuurmaistu.

Colombias jagunevad Andid nelja ahelikku. Sierra Nevada de Santa Marta asub maa põhjaosas, kus paiknevad ka Colombia kõrgeimad tipud. Selle piirkonna ahelike kõrgeimad mäed asuvad Keskahelikus, sealseid lähestikku paiknevaid tippe kutsutakse ühise nimega Sierra Nevada del Cocuy. Mitu Colombia tippu on vulkaanid, need paiknevad eraldi ja neile pääseb kergesti ligi.

Kesk-Andid Peruus on kõrged astanguliste graniittippudega mäed, mis kerkivad jäiste ribade ja segipaisatud liustike kohale. Lumi ja jää moodustab ribadel suuri karniise.

Peruu Andid on jagunenud mitmeks ahelikuks, mägironijate hulgas on populaarsemad Cordillera lanca ja Cordillera Huayhuash.

Tšiili rannik on ääristatud üpris madalate rannikumägedega. Paljud sealsed mäed on vulkaanid, vähemalt viiskümmend neist on aktiivsed.

Pinnavormi teke
---------------

Andid on tekkinud ookeanilise laama sukeldumisel mandrilise laama alla.

Pinnavormi mõju inimtegevusele
------------------------------

Andides leidub palju maavarasid (nt vaske, tina, hõbedat, kulda). Mäestiku orgudes saab kasvatada põllukultuure (nt pärineb sealt kartul).

Kuna Andid hõlmavad väga ulatusliku ala, on ka mäestiku eri osade kliima erinev. Andide keskosa on väga kuiva kliimaga, seal asub üks maailma kuivemaid kohti, Atacama kõrb. Mäestiku põhja- ja lõunaosas sajab seevastu palju. Enne eurooplaste Ameerikasse saabumist elasid Andides inkad.

Trans on raskendatud, eriti lõuna pool, kus mäed ulatuvad rannikuni ja muudavad maismaal liikumise võimatuks. Mandri lõunatippu (Tšiili territoorium) minekuks tuleb kasutada meretransporti või sõita läbi Argentina. Suur hulk asulaid paikneb üle 3000 m kõrgusel. Asutus on üldiselt koondunud orgudesse ja kiltmaadele. Andid on meelepärane koht mägironijatele.

Vaata ka
--------

* Andide mäetipud kõrgusega üle 6500 m
Yi Sun-sin portree
Yi Sun-sin (korea keeles: 이순신; 28. aprill 1545 – 16. detsember 1598) oli Koreast pärit admiral ja sõjaväekindral, kes sai kuulsaks oma võitude poolest Jaapani mereväe vastu Imjini sõja ajal.

Yi Sun-sini kuulsaim võit oli saavutatud Myeongnyangi lahingus, kus hoolimata sellest, et tema vastased olid arvukamad (Jaapani 133 sõjalaeva ja vähemalt 200 logistikalaeva Yi Sun-sini 13 laeva vastu) suutis Yi Sun-sin hävitada 31 jaapani sõjalaeva, kaotamata ühtegi oma laeva.

Yi Sun-sin on Koreas tuntud kui rahvuskangelane. Temanimelisi mälestusmärke, auhindu ja linnu on mitmeid ning teda on kujutatud mitmetes filmides ja dokumentaalfilmides. Tema isiklikud päevikud nimega "Nanjung Ilgi", mis hõlmavad aastaid 1592–1598, on kantud UNESCO maailma mälu hulka.

Viited
------

1. ↑  Kuukalendri järgi sündis Yi 1545. aasta 3. kuu 8. päeval ja suri 1598. aasta 11. kuu 19. päeval.
2. ↑  Yi Sunsin, Nanjung ilgi, lk 314
3. ↑  Hawley, Samuel (2005). *The Imjin War, Japan's Sixteenth-Century Invasion of Korea and Attempt to Conquer China*. Seoul: The Royal Asiatic Society, Korea Branch. Lk 490. ISBN 9788995442425.
4. ↑  UNESCO (2013). "Nanjung Ilgi: War Diary of Admiral Yi Sun-sin". *unesco.org*.
**Tom Pappas** (sündinud 6. septembril 1976 Azaleas, Oregoni osariigis) on endine Ameerika Ühendriikide kümnevõistleja. 

Tom Pappas tuli 2003. aasta kergejõustiku sisemaailmameistrivõistlustel Birminghamis seitsmevõistluse maailmameistriks tulemusega 6361 punkti, mis on tema isiklik rekord ja annab kõigi aegade seitsmevõistluse edetabelis 19. koha.

Pappas võitis 2003. aasta kergejõustiku maailmameistrivõistlustel Pariisis 27. augustil 2003. aastal kuldmedali tulemusega 8750 punkti. Tema isiklik rekord kümnevõistluses on 8784 punkti. Selle tulemuse ta saavutas 2003. aasta juunis peetud USA meistrivõistlustel ning see annab talle maailma kõigi aegade edetabelis 14. koha. Spordiajakirja Track & Field Newsi hinnangul oli ta 2003. aastal maailma parim kümnevõistleja. Pappas pälvis 2003. aastal igal aastal välja antava Jesse Owensi auhinna, mis on USA Kergejõustiku (USA Track & Field) kõrgeim tunnustus.

Ta osales 2000. aasta suveolümpiamängudel Sydneys, tulles punktisummaga 8425 punkti viiendaks kümnevõistluses, mille võitis Erki Nool (8641 punkti). 2004. aasta Ateena suveolümpiamängudel katkestas ta kümnevõistluse jalavigastuse tõttu. 2008. aastal saavutas ta USA olümpiakatsevõistlustel 3. koha tulemusega 8511 punkti ning võistles 2008. aasta suveolümpiamängudel Pekingis, kuid pidi taas vigastuse tõttu võistluse pooleli jätma. 

Ta on neljakordne (2000, 2002, 2003, 2006) USA meister ja 1999. aasta NCAA (ülikoolide) meister kümnevõistluses.

Isiklikud rekordid
------------------

### Mitmevõistlus

* Kümnevõistlus – 8784 punkti, 22. juuni 2003, Ameerika Ühendriigid Palo Alto
* Seitsmevõistlus – 6361 punkti, 16. märts 2003, Suurbritannia Birmingham

### Üksikalad

Väljas

| Ala | Tulemus |
| --- | --- |
| 100 m jooks | **10,65** |
| Kaugushüpe | **7.96** |
| Kuulitõuge | **17.26** |
| Kõrgushüpe | **2.21** |
| 400 m jooks | **47,58** |
| 110 m tõkkejooks | **13,90** |
| Kettaheide | **52.18** |
| Teivashüpe | **5.20** |
| Odavise | **66.56** |
| 1500 m jooks | **4.35,14** |

Allikas: Rahvusvaheline Kergejõustikuliit

Välislingid
-----------

* Tom Pappas. World Athletics.
* Tom Pappas - Noole konkurent. ohtuleht.ee, 21. mai 1999.
* Tom Pappas eelistab võitu rahale. ohtuleht.ee, 2. juuni 2004.
* Tom Pappas kogus võimsa summa. epl.delfi.ee, 11. august 2009.

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Tom Pappas**
 |

| * v
* r
Meeste kümnevõistluse maailmameistrid |
| --- |
| 
1983: Daley Thompson • 1987: Torsten Voss • 1991: Dan O'Brien • 1993: Dan O'Brien • 1995: Dan O'Brien • 1997: Tomáš Dvořák • 1999: Tomáš Dvořák • 2001: Tomáš Dvořák • 2003: Tom Pappas • 2005: Bryan Clay • 2007: Roman Šebrle • 2009: Trey Hardee • 2011: Trey Hardee • 2013: Ashton Eaton • 2015: Ashton Eaton • 2017: Kévin Mayer • 2019: Niklas Kaul • 2022: Kévin Mayer • 2023: Pierce LePage |
**Kristjan Kaljurand** (sündinud 13. juulil 1992) on eesti sulgpallur. 

Kaljurand võitis 2017. aastal koos Raul Käsneriga Euroopa karikasarja kuuluva turniiri Latvain International meeste paarismängus.

Eesti meistrivõistlustelt on Kaljurand võitnud 14 kuldmedalit: 11 meespaarismängus (2012, 2013, 2015–2023) ja 3 segapaarismängus (2018, 2019, 2024).

Saavutused
----------

### BWF Euroopa karikasari

*Meeste paarismäng*

| Aasta | Võistlus | Paariline | Vastased | Seis | Tulemus |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2017 | Latvia International | Eesti Raul Käsner | Prantsusmaa Mathieu Gangloff
Prantsusmaa Tom Rodrigues | 21–15, 21–19 | **1. koht** |

Isiklikku
---------

Tema isa on Kalle Kaljurand ja ema Marina Kaljurand; mõlemad vanemad on endised sulgpallurid. Tema õde Kaisa Kaljurand on samuti sulgpallur.

Ta on lõpetanud Tallinna Reaalkooli ja õpib Tallinna Tehnikaülikoolis inseneriteadust.

Viited
------

1. ↑  Aleksender Pulver, Tiina Väljaste (6. september 2017). "Sünnipäevalaps Marina Kaljurand: „Olen emale lõpmatult tänulik, et ta mind väsimatult teatrisse viis, lugema ja õppima ärgitas."". *Eesti Naine*. Vaadatud 16.02.2021.

Välislingid
-----------

* BWF mängija profiil
Kiriku välisvaade
Peaportaali detail
Boge kiriku kooriruum
**Boge kirik** (rootsi keeles *Boge kyrka*) on keskaegne maakirik Boges Slite lähedal Ojamaal Rootsis. Kirik ehitati 13. sajandil, vaid torn on 19. sajandil uuesti püstitatud pärast selle kokkuvarisemist tormi tõttu. Kirikus on rida keskaegseid seinamaalinguid. Kirik kuulub Rootsi kiriku Visby piiskopkonnale.

Arhitektuur
-----------

Arhitektuurilt on Boge kirik varagooti ehitis. Vanimad osad kooriruum ja käärkamber pärinevad 13. sajandi keskpaigast. Pikihoone on hilisem ja sellega asendati varasem romaani ehitis, kuid säilis selle ebatavaliselt lühike ja lai kuju. Torn varises 1857. aastal ja ehitati uuesti aastail 1867–1892; samal ajal parandati ka vigastusi saanud löövi. Kirikut toetab väljast üks tugipiilar, mis püstitati 19. sajandil kiriku stabiliseerimiseks pärast torni kokkuvarisemist.

Kiriku peaportaal on kiriku põhikehandist veidi hilisem ja pärineb 14. sajandi keskpaigast. Astmikportaali kaunistavad ümarsambad ja raiddekooriga kapiteelid.

Interjöör
---------

Kiriku sisemust kaunistavad seinamaalingud, mille valmimise aeg jääb kiriku ehitusperioodist 13. sajandil kuni oletatavasti 15. sajandi keskpaigani. Kiriku sisustus on 18. sajandist, välja arvatud 13. sajandi ristimiskivi ja samuti keskaegne suur rauast lühter. Kooriruumis on säilinud mõned keskaegsed hauakivid.

Viited
------

1. ↑  Boge Church. – spottinghistory.com
2. ↑  Boge kyrka. – Svenska kyrkan
3. ↑  Boge kyrka. – Svenska kyrkan

Välislingid
-----------

* Boge kyrka. – guteinfo.com
**Adolf Friedenthal**, ka **Adolf David Ernst Friedenthal** (22. oktoober vkj 1874 Jelgava – 12. mai 1941 Posen), oli baltisaksa arst ja harrastusajaloolane.

Alustas 1894. aastal Tartu Ülikoolis meditsiiniõpinguid, jätkas neid 1895–1899 Königsbergi ülikoolis. Lõpetas 1901. Töötas 1906–1939 Tallinnas Seewaldi haiglas arstina. 

Tegutses Eestimaa Kirjanduse Ühingus. 1918. aastast aseesimees, 1936. aastast esimees ning auliige. 

Ta on uurinud peamiselt Põhja-Eesti kivikalmeid (Lüganusel, Kurnal, Ojaveskil). Avaldanud uurimusi arheoloogia, numismaatika, antropoloogia ja tsunftikäsitöö alalt. Põhjaliku töö tulemusena avaldas leksikonilaadse teose "Die Goldschmiede Revals" (1931) ning kokkuvõtliku artikli "Meisterwerke der Revaler Goldschmiedekunst" (1939).

1939. aastal repatrieerus Saksamaale.

Viited
------

1. ↑  Saksamaale asunud Tallinnast 50 arsti. Uus Eesti, nr. 309, 12 november 1939

Välislingid
-----------

* "Dr. med. Adolph David Ernst Friedenthal".
* "Friedenthal, Adolf David Ernst – arst ja harrastusajaloolane". *virumaa.ee*. Vaadatud 26.03.2018.
**August Friedrich Spindler** (26. oktoober 1867 Harju-Madise – 7. aprill 1941 Litzmannstadt) oli baltisaksa päritolu Eesti arst.

Ta lõpetas Kuressaares gümnaasiumi. Seejärel astus ta Königsbergi ülikooli, kus algul õppis usuteadust ja ajalugu, kuid läks üle arstiteaduskonda. Hiljem õppis ta arstiteadust Müncheni ülikoolis ja lõpetas 1894. aastal arsti astme väärilisena Breslau ülikooli.

1902. aastal täiendas ta ennast Berliinis ja oli seejärel aastatel 1902–1906 arst Rõbinskis, olles aastatel 1904–1905 mobiliseeritud Vene-Jaapani sõtta. Aastatel 1908–1909 töötas ta Preisimaal. 1909. aastal naasis Eestisse ja töötas aastatel 1909–1910 Paides kreisiarstina. Aastatel 1910–1939 pidas eraarstipraksist Tallinnas, erialalt oli ta naha- ja suguhaiguste arst. Aastatel 1914–1918 oli ta taas mobiliseeritud sõjaväearstiks ning teenis Peterburi sõjaväehospitalis ja Riia rindel.

1939. aastal repatrieerus ta Saksamaale, kus 1941. aastal Litzmannstadtis (praegu Łódź) suri.

Isiklikku
---------

Tema isa Nikolaus Friedrich Hermann Spindler oli Harju-Madise ja Harju-Risti koguduse õpetaja, hiljem Kuressaare Laurentiuse koguduse abiõpetaja ja gümnaasiumi usuõpetuse ülemõpetaja ning Tartu gümnaasiumi usuõpetuse ülemõpetaja, Tartu linna vikaarõpetaja ja vangla vaimulik; vanaisa Georg Wilhelm Spindler oli Haljala Püha Mauritiuse koguduse kirikuõpetaja.

Viited
------

1. ↑  Saksamaale asunud Tallinnast 50 arsti. Uus Eesti, nr. 309, 12 november 1939

Kirjandus
---------

* Helbe Merila-Lattik. Eesti arstid 1940–1960. Lk. 106

Välislingid
-----------

* ID puudub veebisaidil "BBLD - Baltisches biografisches Lexikon digital"
**Andres Lipstok** (sündinud 6. veebruaril 1957 Haapsalus) on eesti majandustegelane ja poliitik, vehkleja ja sporditegelene. Ta oli 7. juunist 2005 kuni 6. juunini 2012 Eesti Panga president.

Andres Lipstok lõpetas 1975. aastal Haapsalu 1. Keskkooli. Aastatel 1975–1980 õppis ta rahanduse ja krediidi erialal Tartu Riiklikus Ülikoolis.

Aastatel 1980–1989 kuulus ta NLKPsse. Oli Eesti Kongressi liige.

Aastatel 1980–1983 töötas ta Haapsalu Rajooni TSN TK rahandusosakonnas ja seejärel plaaniosakonnas. 1989 oli ta Eesti NSV rahandusministri asetäitja ja aastatel 1989–1994 Läänemaa maavanem. Aastatel 1994–1995 oli ta Andres Tarandi valitsuses rahandusminister ja 1995–1996 Tiit Vähi teises valitsuses majandusminister. 

Aastatel 1995–2005 oli ta VIII, IX ja X Riigikogu liige. 7. märtsil 2005 valiti Lipstok Riigikogu esimeseks aseesimeheks. 24. märtsil valiti ta sellele kohale tagasi.

Alates 7. juunist 2005 oli Andres Lipstok Eesti Panga president. Sellele kohale valis Eesti Panga nõukogu ta 10. mail 2005. Eesti Pank lasi jaanuaris 2007 käibele uued kahe- ja kümnekroonised rahatähed, millel oli muudetud turvaelemente. Neil rahatähtedel on ka Lipstoki allkiri.

Aastast 1994 on Andres Lipstok olnud Eesti Olümpiakomitee liige. Aastatel 2000–2008 Eesti Olümpiakomitee asepresident ja aastast 2016 Eesti Olümpiakomitee esindajate kogu liige.

Aastatel 2013–2016 oli ta Eesti Vehklemisliidu juhatuse liige.

Tunnustus ja tiitlid
--------------------

* 2002 Riigivapi IV klassi teenetemärk
* 2005 pressivaenlane
* 2005 Kolme Tähe II klassi orden
* 2005 Johan Skytte medal
* 2006 Riigivapi II klassi teenetemärk
* 2008 Eesti Olümpiakomitee teenetemärk
* 2009 Eesti Olümpiakomitee aupresident
* 2013 Haapsalu aukodanik

Isiklikku
---------

Andres Lipstok on abielus, tal on poeg ja tütar. Tema isa Johannes Lipstok oli baptisti vaimulik: enne sõda oli ta Eesti Baptistide Liidu president ja pärast sõda Eesti NSV Evangeeliumi kristlaste baptistide vanempresbüter, 1911–1923 Rummu-Valkla baptisti koguduse vanem ja 1923–1961 Haapsalu baptisti koguduse vanem.

Viited
------

1. ↑  "Kes on kes Eesti poliitikas 1988–1992", ISBN 5899000236
2. ↑  Teenetemärkide kavaleride andmekogu – 1040
3. ↑  "Johan Skytte medali kavalerid". Vaadatud 3.12.2022.
4. ↑  Teenetemärkide kavaleride andmekogu – 1131
5. ↑  Haapsalu Baptistikogudus

Välislingid
-----------

* ETV saade "Tähelaev: Andres Lipstok" / aprill 2012
* CV Eesti Panga lehel
* Tõnu Lilleorg, Andres Lipstok: ehk märtsis langetame palka, Õhtuleht 18. veebruar 2009
* Biograafia ESBL-is

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**Vahur Kraft** | **Eesti Panga president**2005–2012 | Järgnev**Ardo Hansson** |
Vaade Läänemerele ja Sutu lahe suule (paremal) Sääretüki tuletorni juurest Sandla poolsaare lõunatipus
**Sutu laht** (varem *Veterla laht*) on Läänemere idaosas asuva Liivi lahe siselaht Saaremaa lõunarannikul. Sutu laht piirneb läänes Vätta poolsaare ja idas Sandla poolsaarega.

Läbimõõt merelahe suus on umbes 6 km. Sutu lahe veepeegli pindala 3240 hektarit. Lahte suubuvad Kuusiku peakraav ja Ristioja. Rannikupiirkondi katab kahe lahustükina Sutu lahe hoiuala.

Lahte suubuva Ristioja kaldal asub muistne Pällamõisa asulakoht. Ehkki maapinna kerkimise tõttu jääb kunagine Ristioja jõesuue tänapäeval merest kaugele, oletatakse arheoloogiliste leidude põhjal, et 5. kuni 13. sajandini asus Sutu lahe ääres just selles asulakohas üks Saaremaa lõunaranniku olulisemaid sadamaid. Hiliskeskajal rajati samasse kohta väike vasallilinnus, mille hooneid kasutati kuni 18. sajandini. 

Tänapäeval on Sutu lahe läänekaldal Kärsa sadam ja idakaldal Põhjaniidi paadisadam. 

Sutu küla juures, umbes 3 km Pihtla külast kagus, asub lahe ääres Sutu supelrand. See on Kuressaarest ida pool paikneva Saaremaa rannikuosa üks kõige tuntumaid suviseid puhkekohti.

Viited
------

1. ↑  Sutu laht
2. 1 2  EE 12. köide, 2003: 526.
3. ↑  Sutu lahe hoiuala