recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Hermann von Salm** (sündis umbes 1035, suri 28. septembril 1088) oli Saksa vastukuningas aastast 1081 kuni surmani.

Hermanni poliitilise tõusu põhjustas investituuritüli paavsti Gregorius VII ja Saksa-Rooma keisri Heinrich IV vahel. Tüli käis selle üle, kellel on õigus määrata Saksamaal piiskoppe ja mille alusel seda teha. Kumbki soovis piiskoppide määramise õigust endale. Heinrich hakkas vaimulikele maid läänistama, tagades nii nende lojaalsuse. Mõnele vabanenud kohale määrasid uue võimukandja nii paavst kui ka keiser.

Seetõttu pani Gregorius Heinrichi kirikuvande alla. Paavst määras Rudolf von Rheinfeldeni vastukuningaks ja Heinrich omakorda laskis valida vastupaavsti. Saksamaal algas kodusõda. 14. oktoobril 1080 toimus Elsteri lahing, milles Rudolf purustas Heinrichi sõjaväe, kuid suri ise järgmisel päeval lahingus saadud haavadesse.

Saksimaa ja Švaabimaa aadlikud valisid 6. augustil 1081 Ochsenfurdis Hermanni uueks vastukuningaks. Mainzi peapiiskop Siegfried I kroonis Hermanni Goslaris 26. detsembril ja Hermann püüdis paavsti tahtmist Saksamaal läbi suruda.

Hermann lootis koguda suure sõjaväe ja sellega Heinrichit lüüa, aga selle plaani nurjas tema peamise toetaja Otto von Northeimi surm 11. jaanuaril 1083. Hermann ei osutunud kaugeltki nii võimekaks juhiks kui Rudolf ja Heinrich suutis seetõttu kodusõja peaaegu ilma vastupanuta lõpetada. Hermann põgenes 1085 Taani.

1086 tuli ta sealt sõjaväega tagasi ja võitis liidus Baieri hertsogi Welf I-ga Heinrichit Bleichfeldi lahingus, kuid osutus niivõrd ebapopulaarseks, et pidi 1088 võitlusest Heinrichiga loobuma. Gregorius oli surnud 1085 ja järgmised paavstid enam nii saksavaenulikku poliitikat ei ajanud, nii et ka paavsti toetus Hermannile vähenes. Hermann suri varsti pärast seda. Rohkem vastukuningaid paavstid valida ei lasknud.

Hermann oli abielus Sofia von Formbachiga. Abielust sündis poeg Otto von Salm, kes sai isa järel Salmi valitsejaks, kuid ei paistnud poliitikas ega poliitikaväliselt millegagi silma.
Ajupiirkonnad frenoloogia käsitluses
 Frenoloogia õppevahend, mis oli kasutusel Tartu ülikoolis
**Frenoloogia** on pseudoteadus, mis põhineb ideel, et psüühika erinevad moodulid ja funktsioonid asuvad erinevates aju osades. Frenoloogid usuvad, et kolju kuju põhjal on võimalik hinnata inimese vaimseid võimeid ja omadusi. See idee põhineb oletustel, et kui mingi psüühiline funktsioon on hästi arenenud, on sellele vastav aju osa suurem ning et aju kühmude kuju kajastub ka kolju kujus. Need oletused on osutunud valeks.

Frenoloogia rajas Saksa arst Franz Joseph Gall 1796. aastal. Tema lähenemine oli väga populaarne 19. sajandil, eriti aastail 1820–1850.

Gall uskus, et aju koosneb 27 eraldi elundist, millest igaüks mõjutab inimese isiksust. Ta uskus, et 19 neist eksisteerivad ka teistel loomadel, aga 8 üksnes inimestel. Igal ajuosal on kindel koht ning frenoloogid väitsid teadvat iga ajuosa ülesannet. Need hõlmasid enamikku inimelu aspekte alates lõhnatajust kuni religioossuseni ja kalduvuseni mõrvaks.

Kui keegi tuli frenoloogi juurde konsultatsioonile, siis katsus frenoloog tema pead sõrmeotste ja peopesadega, pöörates erilist tähelepanu peas olevatele kühmudele ja mõhnadele. Samuti mõõtis frenoloog inimese pea suurust – seda vahel isegi nihikuga. Seejärel jutustas frenoloog kliendile, missugused kalduvused tollel on ja kuidas ta oma edaspidist elu peaks elama.

Edukad frenoloogid olid tavaliselt tänapäeva mõistes head psühholoogid. Nende isikukirjeldused võisid praktikas olla silmapaistvalt täpsed, kuid see ei tulnud aju uurimisest, vaid kliendi välimuse ja jutu põhjal tehtud järeldustest. Eriti täpsed olid frenoloogi soovitused siis, kui neid anti oma tuttavatele.

Kuigi frenoloogia teooria tunnistati hiljem valeks, on Galli oletus, et isiksus, mõtted ja emotsioonid asuvad ajus, olnud psühholoogia ajaloos oluline samm neuropsühholoogia suunas.

Kirjandus
---------

* Thomas Hardy Leahey, 1997. *A History of Psychology. Main Currents in Psychological Thought. Fourth Edition*. Upple Saddlle River, New Jersey. Prentice Hall, Inc.

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Frenoloogia** |

* The History of Phrenology
Marks & Spenceri logo
**Marks & Spencer Group plc** (tuntud ka kui **M&S**) on suur Briti rahvusvaheline jaemüüja, mille peakorter asub Westminsteris Londonis. Marks & Spencer spetsialiseerub riide-, kodu- ja luksuskaupade müümisele. Ettevõte on registreeritud Londoni börsil ning kuulub indeksisse FTSE 100 Index. Marks & Spencer asutati 1884. aastal Leedsis. Ettevõte asutajad olid Sir Michael Marks ja Thomas Spencer.

Marks & Spenceri poed olid Eestis kuni 2017. aastal 9. juulini. Poed asusid Kristiine keskuses ja Rocca al Mare kaubanduskeskuses.

Suurbritannia
Londoni börsi indeksi FTSE 100 ettevõtted

3i
– Admiral Group
– Anglo American
– Antofagasta
– Ashtead Group
– Associated British Foods
– AstraZeneca
– Auto Trader Group
– Aviva
– BAE Systems
– BHP
– BP
– Barclays
– Barratt Developments
– Berkeley Group Holdings
– British American Tobacco
– British Land
– BT Group
– Bunzl
– Burberry
– Carnival
– Centrica
– Coca-Cola HBC
– Compass Group
– CRH
– Croda International
– DCC
– Diageo
– Direct Line Group
– easyJet
– Evraz
– Experian
– Ferguson
– Fresnillo
– GlaxoSmithKline
– Glencore
– Halma
– Hargreaves Lansdown
– Hikma Pharmaceuticals
– Hiscox
– HSBC
– Imperial Brands
– Informa
– InterContinental Hotels Group
– International Airlines Group
– Intertek
– ITV
– Johnson Matthey
– Just Eat
– Kingfisher
– Land Securities
– Legal & General
– Lloyds Banking Group
– London Stock Exchange Group
– Marks & Spencer
– Melrose Industries
– Micro Focus International
– Mondi
– Morrisons
– National Grid
– Next
– NMC Health
– Ocado
– Paddy Power Betfair
– Pearson
– Persimmon
– Phoenix Group
– Prudential
– Royal Bank of Scotland
– Reckitt Benckiser
– RELX
– Rentokil Initial
– Rightmove
– Rio Tinto Group
– Rolls-Royce
– Royal Dutch Shell
– RSA Insurance Group
– Sage Group
– J Sainsbury
– Schroders
– Scottish Mortgage Investment Trust
– Segro
– Severn Trent
– Smith, D.S.
– Smith & Nephew
– Smiths Group
– Smurfit Kappa
– Spirax-Sarco Engineering
– SSE
– Standard Chartered
– Standard Life Aberdeen
– St. James's Place
– Taylor Wimpey
– Tesco
– TUI
– Unilever
– United Utilities
– Vodafone
– Whitbread
– WPP

(19. aprill 2019)
Hernani (2018)
**Hernani Azevedo Júnior** (mängijanimega **Hernani**; sündinud 27. märtsil 1994 São Gonçalo do Sapucaís) on Brasiilia jalgpallur, kes mängib poolkaitsjana Itaalia kõrgliiga klubis Parma.

Ta alustas karjääri kodumaa klubis Atlético Paranaense. Klubi põhimeeskonnas tegi debüüdi 2013. aastal Paraná osariigi meistrivõistlustel. 2013. aastal mängis ta lisaks Brasiilia esiliiga klubis Joinville. Seejärel mängis Atlético Paranaensega lisaks Paraná osariigi liigale Brasiilia kõrgliigas kuni 2016. aastani. Atlético Paranaense meeskonnas tegi ta Brasiilia kõrgliigas debüüdi 10. septembril 2014 mängus Grêmio vastu ja lõi esimese värava kõrgliigas neli päeva hiljem mängus Vitória vastu.

2016. aasta detsembris sõlmis ta viie aasta pikkuse lepingu Peterburi Zenitiga. Hooaja 2017–18 mängis ta laenulepinguga Prantsusmaa kõrgliiga klubis AS Saint-Étienne, lüües kokku kolm väravat. Hooajaks 2018–19 naasis ta Peterburi Zeniti, tulles sel hooajal klubiga Venemaa meistriks. 2019. aasta juulis suundus ta laenule Itaalia kõrgliiga klubisse Parma.

Saavutused
----------

Atlético Paranaense
* Campeonato Paranaense: 2016

Joinville
* Copa Santa Catarina: 2013

Peterburi Zenit
* Premjer Liga: 2018–19

Viited
------

1. ↑  "Atlético-PR bate o Vitória em casa e volta a vencer depois de seis jogos". Globo Esporte. 14.9.2014. Vaadatud 3.12.2018
2. ↑  "Hernani is a Zenit player!". fc-zenit.ru. 16.12.2016. Vaadatud 3.12.2018
**Fresach** (sloveeni keeles *Brežnje*) on vald Austria Kärnteni liidumaa Villachi maaringkonnas.

Vald asub Nocki mägedes (Mirnocki massiiv) Drava orust põhja pool. Edelas moodustab Drava jõgi piiri Paternioni turulinnaga. Vallaosad on Fresach, Moosach ja Tragenwinkl. Fresach on saavutanud *Luftkurort* '​i (õhuspaa) staatuse.

Piiskopkonna muuseum
Umbes ⅔ kohalikest elanikest tunnistab protestantismi. Endine palvemaja püstitati 1784. aastal ja on säilinud oma algsel kujul, täna asub seal luterliku Kärnteni piiskopkonna muuseum.

Ajalugu
-------

Arheoloogilised esemed viitavad piirkonna püsivale asustamisele alates pronksiajast. Mirnocki nõlvad koloniseeriti alpislaavlaste poolt 590. aasta paiku, neile järgnesid Baieri asunikud 8. sajandil. Osana Kärnteni hertsogkonnast 976. aastast valdasid valdusi kohalikud Ortenburgi krahvid. Esimene katoliiklik kirik püstitati 12. sajandil, mis ehitati uuesti üles pärast osmanite rüüsteretke 1478. aastal. Tänapäevane hilisgooti stiilis hoone valmis 1523. aastal.

Kuigi Ortenburgide pärand läks Austria Habsburgidele, pöördus enamik kohalikust elanikkonnast 16. sajandi algul protestantismi. Ehkki Sise-Austria ertshertsogi (ja hilisema keisri) Ferdinand II (1590–1637) võimu all rakendati vastureformatsiooni karme meetmeid, jäi Fresach krüptoprotestantismi keskuseks. Alles 1781. aastal keiser Joseph II välja antud Sallivuspatendiga loodi protestantlik kihelkond. Protestantlik kirik ehitati aastatel 1949–1951.

Fresachi vald loodi 1849. aastal, 1963. aastal liideti sellega Moosach.

Tuntud inimesi
--------------

* Franz Klammer (\* 1953), mäesuusataja

Viited
------

1. ↑  Dauersiedlungsraum der Gemeinden Politischen Bezirke und Bundesländer - Gebietsstand 1.1.2018, vaadatud 10.03.2019.
2. ↑  Einwohnerzahl 1.1.2018 nach Gemeinden mit Status, Gebietsstand 1.1.2018, vaadatud 9.03.2019.

Villachi maaringkonna vallad

* Afritz am See
* Arnoldstein
* Arriach
* Bad Bleiberg
* Feistritz an der Gail
* Feld am See
* Ferndorf
* Finkenstein am Faaker See
* Fresach
* Hohenthurn
* Nötsch im Gailtal
* Paternion
* Rosegg
* Sankt Jakob im Rosental
* Stockenboi
* Treffen am Ossiacher See
* Velden am Wörther See
* Weißenstein
* Wernberg
Zaķi mõis 1904. aasta kaardil. Väljavõte kaardilt "Wegekarte des Walkschen Kreises mit den Kirchspiels- und Gutsgrenzen" (1904). Mõisa valdused on kaardil tähistatud numbriga 67
**Zaķi mõis** (saksa keeles *Augustenthal*, läti keeles *Zaķu muiža*) oli rüütlimõis Liivimaal Valga kreisis Aumeistri kihelkonnas. Praeguse haldusjaotuse järgi asub mõisakompleks Läti Valka piirkonnas Zvārtava vallas Zaķi külas.

Aastal 1824 müüs Aumeistri mõisa omanik Friedrich Wilhelm von Wulff Zaķi ja Grundzāle mõisa Adolph von Wulffile.

Mõisa suurus
------------

Bienenstammi andmetel oli mõisa suurus 1816. aastal koos Aumeisteri mõisaga 9 ja 1/4 adramaad, sellele allus 104 mees- ja 128 naishinge.

Aastal 1641 oli mõisa suurus koos Aumeistri mõisaga 3 adramaad. 1688. ja 1734. aastal oli mõisate suurus 9 adramaad. Aastal 1758 oli mõisal adramaid 3, aastal 1823 aga 5 ja 3/20 adramaad. Ka aastal 1832 oli mõisal sama palju adramaid, aastal 1881 oli neid aga 2 ja 11/80, lisaks allus mõisale 4 ja 7/80 adramaad mõisale kuuluvate talude valduses.

Viited
------

1. ↑  Stryk, Leonhard von. Beiträge zur Geschichte der Rittergüter Livlands. Zweiter Teil. Der lettische District. Dresden: Druck von Albanus´schen Buchdruckerei, 1885, lk 390.
2. ↑  Bienestamm, H. von. Geographischer Abriss der drei deutschen Ostsee-Provinzen Russlands, oder der Gouvernemens Ehst-, Liv- und Kurland. Riga: Deubner, 1826, lk 276.
3. ↑  Hagemeister, Heinrich von. Materialen zu einer Geschichte der Landgüter Livlands. Erster Theil. Riga: Eduard Frantzen´s Buchhandlung, 1836, lk 270.
4. ↑  Stryk, Leonhard von. Beiträge zur Geschichte der Rittergüter Livlands. Zweiter Teil. Der lettische District. Dresden: Druck von Albanus´schen Buchdruckerei, 1885, lk 386.

Aumeistri kihelkond

**Kirik**: Aumeistri kirik  

**Mõisad**: Aumeistri kirikumõis | Aumeisteri mõis | Loberģi mõis | Zaķi mõis
**Marina Timofejevna Semjonova** (vene keeles Марина Тимофеевна Семёнова; 12. juuni (vkj 30. mai) 1908 Peterburi – 9. juuni 2010 Moskva) oli vene balletitantsija ja balletipedagoog. Elas 101-aastaseks.

Marina Semjonova lõpetas 1925. aastal Leningradi koreograafiakoolis Agrippina Vaganova balletiklassi. Aastatel 1925–1929 oli ta Leningradi Riikliku Akadeemilise Ooperi- ja Balleteatri ja 1930–1952 Moskva Suure Teatri balletiartist.

Semjonova oli üks esimesi Nõukogude baleriine, kes lasti külalisetendustele välisriiki. Aastatel 1935–1936 esines ta Pariisi Rahvusooperi balletitrupi juhi Serge Lifari kutsel Opéra Garnier' laval, esitades peaosa balletis "Giselle", samuti fragmente ballettidest "Luikede järv", "Uinuv kaunitar" ja "Chopiniana" (partnerina laval esines ka Lifar ise).

Alates 1953. aastast töötas Semjonova Suures Teatris pedagoog-repetiitorina. Tema käe all olid oma kutsemeisterlikkust lihvinud mitu hilisemat rahvakunstnikku (näiteks Maia Plissetskaja). Aastatel 1953–1960 oli Semjonova ühtlasi Moskva koreograafiakooli pedagoog ja alates 1960. aastast GITIS-e õppejõud.

Tunnustus
---------

Kuldne Mask
* 1937 – Vene NFSV teeneline kunstnik
* 1951 – Vene NFSV rahvakunstnik
* 1975 – NSV Liidu rahvakunstnik
* 1988 – sotsialistliku töö kangelane
* 2003 – balletiauhind Benois de la Danse (elutööauhind)
* 2007 – teatriauhind Kuldne Mask (eripreemia "Au ja väärikuse eest")

Viited
------

1. 1 2  Марина Тимофеевна Семенова. Биографическая справка. web.archive.org
**Rahvuslik Keskerakond** (lühend **RKE**) oli aastatel 1932–1934 tegutsenud Eesti partei. 

Erakond moodustati Eesti Rahvaerakonna, Kristliku Rahvaerakonna ja Eesti Tööerakonna ühinemisel.

Erakonna esimees oli Jaan Tõnisson.

V Riigikogu valimistel 1932. aastal kogus Rahvuslik Keskerakond 110 662 häält ehk 22,1%, millega nad said V Riigikogus 23 kohta. Oktoobris 1933 toimunud põhiseaduse muutmise rahvahääletusel oli erakond põhiseaduse muutmise vastu. Selle takistamiseks kehtestati üleriiklik kaitseseisukord ja ajakirjanduse "kontroll" (vältimaks sõna "tsensuur", kuna trükitoodete tsensuur oli põhiseadusega keelatud). Põhiseaduse muudatused võeti rahvahääletusel vastu suure häälteenamusega ja Jaan Tõnissoni valitsus pidi toetuse kaotanuna tagasi astuma.

Keskerakonna likvideerimine oli päevakorral juba 1933. aastal, kuid see lükkus peamiselt vormilistel põhjustel aastaid edasi. Erakond kaotati 6. mail 1938 jõustunud Ühingute ja nende liitude seaduse alusel (RT 1938, 42, 396 II) ja likvideeriti 20. septembril 1939. 

18. aprillil 1953 teatas end Rahvusliku Keskerakonna esimeheks nimetav Heldur Tõnisson, et Rahvuslik Keskerakond lahkub Eesti Rahvusnõukogu koalitsioonist. Pärast seda pole erakonnast midagi kuulda olnud.

Viited
------

1. 1 2 3 4  EE 12. köide, 2003: 460.
2. ↑  "Rahvuslik" keskerakond likvideerimisele? Võitlus, 1. august 1933, nr. 62, lk. 1.
3. ↑
4. ↑  Vaielusi põhiseaduse ümber. Meie Kodu, 14. mai 1953, nr. 19, lk. 1.
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel on linna kohta, kunstniku kohta vaata artiklit Valentin Serov.* |

---

**Serov** on linn Venemaal Sverdlovski oblastis. Asub Kakva jõe ääres, Jekaterinburgist 338 km põhjas.

Ajalugu
-------

Asutati 1894. aastal **Nadeždinski** külana. 1926 sai linnaõigused, 1934–1937 kandis nime **Kabakovsk**, 1937–1939 taas Nadeždinsk. 1939 nimetati linn Nõukogude Liidu kangelase Anatoli Serovi järgi.

Serov on metallurgiatööstuse keskus.

Viited
------

1. ↑

Sverdlovski oblasti vapp
Sverdlovski oblasti linnad

Alapajevsk  | Aramil  | Artjomovski  | Asbest  | Berjozovski  | Bogdanovitš  | Degtjarsk  | Irbit  | Ivdel  | Jekaterinburg  | Kamensk-Uralski  | Kamõšlov  | Karpinsk  | Katškanar  | Kirovgrad  | Krasnoturjinsk  | Krasnoufimsk  | Krasnouralsk  | Kušva  | Lesnoi  | Mihhailovsk  | Nevjansk  | Nižni Tagil  | Nižnije Sergi  | Nižnjaja Salda  | Nižnjaja Tura  | Novaja Ljalja  | Novouralsk  | Pervouralsk  | Polevskoi  | Rež  | Revda  | Serov  | Severouralsk  | Sredneuralsk  | Suhhoi Log  | Sõssert  | Zaretšnõi  | Talitsa  | Tavda  | Turinsk  | Verhni Tagil  | Verhnjaja Põšma  | Verhnjaja Salda  | Verhnjaja Tura  | Verhoturje  | Voltšansk
**Zain Javadd Malik** ehk **Zain Malik** ehk **Zayn** (stiliseeritult **ZAYN**) (sündinud 12. jaanuaril 1993 Bradfordis) on inglise laulja, laulukirjutaja, modell ja näitleja. 

Zayn Malik

Muusikuna
---------

### "The X Factor"

Ta sai tuntuks Suurbritannia televõistluses "The X Factor", kus ta määrati bändi One Direction koosseisu. Selle liikmeteks koos temaga olid veel Harry Styles, Louis Tomlinson, Liam Payne ja Niall Horan. 25. märtsil 2015 teatas Zayn oma lahkumisest.

Lapsepõlv
---------

Zayni isa on Yaser Malik ja ema Tricia Brannan Malik. Tal on üks vanem õde Doniya ja kaks nooremat õde, Waliyha ja Safaa.

Ta käis Lower Fields'i põhikoolis Brandfordis.

Malik tegeles boksimisega vanuses 15-17. 

Enne lauljaks saamist soovis ta saada inglise keele õpetajaks.

Isiklikku
---------

Zayn on muslim.

Esimest korda rambivalgusse ilmudes (2010), käis ta kohtamas Rebecca Fergusoniga. Ta oli kihlatud Little Mixi laulja Perrie Edwardsiga. 2015. aasta augustis teatasid nad, et otsustasid oma suhte lõpetada. Hiljem oli ta suhtes Gigi Hadidiga, kellega nad 2018. aasta märtsis lahku läksid, kuid kuu aja pärast soojendasid oma suhte uuesti üles. Neil sündis 2020 tütar. 2022. aastal tema suhe Hadidiga lõppes erimeelsuste tõttu Hadidi ema Yolanda Hadidiga.

Saatest "The X Factor" alates on talle hakanud meeldima tätoveeringud. Ta ise on öelnud, et armastab uusi tätoveeringuid teha lasta, sest nende taga on suur kultuur. Oma esimese tätoveeringu, milleks oli tema vanaisa nimi araabia keeles "والتر" avaldas ta oma Twitteri lehel. Sellest ajast on ta lasknud teha veel mitu tätoveeringut.

Albumid
-------

One Directioni koosseisus: 

* Up All Night (2011)
* Take Me Home (2012)
* Midnight Memories (2013)
* Four (2014)

Sooloartistina:

* *Mind of Mine* (2016)
* Icarus Falls (2018)
* Nobody Is Listening (2020)

Vaata ka
--------

* "Dusk Till Dawn"

Viited
------

1. ↑  *Zayn Malik's Next Direction*, vaadatud 30. märtsil 2017
2. ↑  Nardino, Meredith (12. juuli 2023). "Zayn Malik Addresses Yolanda Hadid Drama, More on 'Call Her Daddy'". *Us Weekly* (Ameerika inglise). Vaadatud 19. juulil 2023.
**Rahvuslik Töökoondus** oli Eestis aastatel 1931–1932 tegutsenud pahempoolne erakond.

Erakonna asutas koos oma toetajatega Riigikogu liige Juhan Vilms, kes astus 1930. aastal välja Tööerakonnast, tuues põhjenduseks, et erakonna juht Otto Strandman ei teostanud riigivanemana Tööerakonna põhimõtteid. Töökoondus registreeriti 1931. aasta oktoobris. Põhikirja kohaselt oli selle siht koondada rahvuslikul alusel seisvaid, järkjärgulist sotsiaalset edenemist pooldavaid ja väikeeraomandust tunnistavaid kodanikke.

1932. aasta jaanuaris allkirjastasid Töökoonduse ja Eesti Rahvaerakonna esindajad kokkuleppe osaleda 1932. aasta Riigikogu valimistel ühiselt ja seejärel täielikult ühineda, aga kui Rahvaerakond ühines enne valimisi Tööerakonnaga, moodustades Rahvusliku Keskerakonna, siis läks Töökoondus valimistele eraldi. Erakond kogus 1,9% häältest, jäädes seega kaheprotsendilise valimiskünnise alla, ning esitas selle peale riigikohtule kaebuse, milles leidis, et erakonnale antud hääli oli tühistatud suuremal arvul, kui selleks oli põhjust. Riigikohus jättis Töökoonduse kaebuse rahuldamata.

Pärast lüüasaamist valimistel ühinesid paljud Töökoondusega liitunud endised tööerakondlased Rahvusliku Keskerakonnaga. 1933. aasta kevadel kavatsesid nad Keskerakonnas kasvanud poliitiliste pingete tõttu registreerida uuesti erakonna Rahvuslik Töökoondus, aga lõpuks sellest plaanist loobuti.
Luke Ayling (2020)
**Luke David Ayling** (sündinud 25. augustil 1991 Londonis) on Inglismaa jalgpallur, kes mängib kaitsjana Inglismaa Premier League'i klubis Leeds United.

1999. aastal liitus ta Arsenali noorteakadeemiaga. 2009. aasta juulis sõlmis ta klubiga esimese profilepingu, kuid klubi põhimeeskonnas ei mänginud ta kordagi. Profidebüüdi tegi ta hooaja 2009–10 teises pooles Inglismaa tugevuselt kolmanda liiga klubis Yeovil Town, kus ta mängis algselt Arsenalist laenul. 2010. aasta juunis sõlmis ta Yeovil Towniga püsiva lepingu. Hooajal 2013–14 mängis ta Yeowvil Towniga Inglismaa esiliigas.

Aastatel 2014–2016 mängis ta Bristol Citys. Hooajal 2014–15 võitis ta Bristol Cityga Inglismaa tugevuselt kolmanda liiga. Alates hooajast 2016–17 mängib Ayling Leeds Unitedis. Hooajal 2019–20 võitis ta Leeds Unitediga Inglismaa esiliiga. Samal hooajal valiti ta Inglismaa esiliiga sümboolsesse koosseisu ja fännide poolt liiga hooaja parimaks mängijaks.

Viited
------

1. ↑  "Luke Ayling named PFA Player of the Year". leedsunited.com. Leeds United F.C. 19.8.2020. Vaadatud 22.3.2021

Välislingid
-----------

 Luke Ayling – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
* Profiil Leeds Unitedi kodulehel
|  |
| --- |
|  |
| Medalikohad |
| Maailmameistrivõistlused |
| **Hõbe** | 2009 | jäähoki |

**Luke Schenn** (sündinud 3. septembril 1989 Saskatoonis Saskatchewanis) on Kanada jäähokimängija, kes mängib kaitsjana NHL-i klubis Toronto Maple Leafs.

Aastatel 2005–2008 mängis Schenn Western Hockey League'i klubis Kelowna Rockets.

2008. aastal valis Toronto Maple Leafs ta NHL-i *draft* '​is viienda valikuna. Oma debüüthooajal NHL-is (2008–09) valiti ta uustulnukate hooaja sümboolsesse koosseisu (*NHL All-Rookie Team*). Maple Leafsis mängis ta aastatel 2008–2012 kokku neli hooaega. NHL-i karjääri jooksul on ta mänginud veel Philadelphia Flyersis (2012–2016), Los Angeles Kingsis (2016), Arizona Coyotesis (2016–2018), Anaheim Ducksis (2018), Vancouver Canucksis (2019, 2021–2023) ja Tampa Bay Lightningis (2019–2021). Aastatel 2020 ja 2021 võitis Schenn Lightningiga Stanley karika. 2023. aasta veebruaris kaubeldi Schenn Canucksist tagasi Maple Leafsi.

2008. aastal tuli ta Kanada kuni 20-aastaste koondisega juunioride maailmameistriks. 2009. aasta maailmameistrivõistlustel võitis Schenn Kanada jäähokikoondises hõbemedali.

Tema noorem vend Brayden Schenn mängib samuti NHL-is.

Välislingid
-----------

 Luke Schenn – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
* Luke Schenn NHL.com lehel
* Luke Schenn hockeydb.com lehel

| * v
* r
Toronto Maple Leafs |
| --- |
| 
**Väravavahid**: Erik Källgren **·** Matt Murray **·** Ilja Samsonov **·** Joseph Woll |
| 
**Kaitsjad**: Jordie Benn **·** T. J. Brodie **·** Mark Giordano **·** Erik Gustafsson **·** Justin Holl **·** Timothy Liljegren **·** Mac Hollowell **·** Jake McCabe **·** Victor Mete **·** Jake Muzzin **·** Morgan Rielly **·** Luke Schenn **·** Conor Timmins |
| 
**Ründajad**: Nick Abruzzese **·** Noel Acciari **·** Zach Aston-Reese **·** Michael Bunting **·** Pontus Holmberg **·** Calle Järnkrok **·** Alexander Kerfoot **·** Matthew Knies **·** David Kämpf **·** Sam Lafferty **·** Mitchell Marner **·** Auston Matthews **·** William Nylander **·** Ryan O'Reilly **·** Nick Robertson **·** Wayne Simmonds **·** John Tavares |

Mall:Stanley karikas 2020
Mall:Stanley karikas 2021
Luke Skywalkeri kehastaja Mark Hamill "Impeeriumi vastulöögi" ilmumise ajal, 1980
Luke Skywalkeri ja Darth Vaderi duell Palpatinei troonisaalisLuke Skywalkeri ja Darth Vaderi duell Palpatinei troonisaalis
**Luke Skywalker** on väljamõeldud tegalaskuju ja peategelane Georg Lucase loodud "Star Warsi" filmisarja originaal triloogias.

Teda on kehastanud Mark Hamill filmides "Tähtede sõda" (1977), "Impeeriumi vastulöök" (1980) ja "Jedi tagasitulek" (1983). Samuti kehastas Hamill tegelaskuju ka kõikides järelloo filmides kolm kümnendit hiljem: "Jõud tärkab" (2015), "Viimased Jedid" (2017) ja "Skywalkeri tõus" (2019).

Skywalkeri vanemad on Anakin Skywalker (Darth Vader) ja Padmé Amidala ning ta kaksikõde on Leia Organa (printsess Leia). Teda õpetavad välja Jedi meistrid Obi-Wan Kenobi ja Yoda. Ta treenib välja ja õpetab nii tema õepoega ja hilisemat järelloo põhivaenlast Kylo Reni (Ben Solo) kui ka järelloo põhitegelast Reyd.

Elulugu
-------

Luke Skywalker sündis Polis Massal filmis "Sithi kättemaks". Nagu juba varem mainitud, on Skywalkeri isa Anakin Skywalker, ema Padmé Amidala ja kaksikõde Leia Organa.

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Luke Skywalker** |
Reo RoyaleReo Royale
**REO (REO Motor Car Company)** oli Ameerika Ühendriikide autotööstuse ettevõte, mis tegutses aastatel 1905–1975. Firma asutajaks oli Ransom Eli Olds, kelle initsiaalidest moodustus brändi nimi. Enne seda oli Olds samuti omanimelise Oldsmobile (hilisem General Motorsi bränd) üks asutajatest ja juhtidest.

Tegevuse jooksul tootis REO sõiduautosid, veoautosid ja busse. Esimese sõiduaoto mudeli nimi oli Reo Runabout, kuni aastani 1936 toodetud sõiduautodest olid märkimisväärsemad Reo Flying Cloud (1927) ja Reo Royale 8 (1931). Peale 1929.–1933. aasta majanduskriisi ei suutnud firma kahjumist väljuda ning keskendus vaid veoautode tootmisele. Sellega suudeti püsida konkurentsis, kuid pärast teist maailmasõda tellimused vähenesid ja ettevõtte autotootmise haru müüdi ära. Ülevõtmised ja ühinemised ei suutnud firmat päästa ning see lõpetas 1975 pankrotiga. Reo brändi omandas Volvo.

Eestis oli Reo esindaja ja edasimüüja Kaubanduse & Tehnika kontor Orion (1928–1934) ja Kaubanduse & Tehnika Kontor ins. J. Täks (1934–1940). Teadaolevad Reo sõiduauto omanikud olid näiteks Christian Barthold Rotermann ja Johan Laidoner (kaitseväele kuuluv auto). Veoautosid imporditi erafirmadele ja kaitseväele.
**RHK-10** (Rahvusvaheline Haiguste Klassifikatsioon, 10. versioon, ladina keeles *Classificatio internationalis morborum*, *CIM-10*) on rahvusvaheline haiguste ja nendega seotud terviseprobleemide, epidemioloogia, sümptomite ja ebanormaalsete leidude ning kaebuste statistilise klassifikatsiooni kümnes versioon.

RHK on ingliskeelse akronüümi **ICD** (*The International Classification of Diseases*) eestikeelne vaste ja tähendab rahvusvahelist haiguste klassifikatsiooni, sidekriipsuga number näitab versiooni numbrit.

Klassifikatsiooni eesmärk on võimaldada eri riikides eri aegadel kogutud suremuse ja haigestumuse andmete süstemaatilist registreerimist, analüüsimist, interpreteerimist ja võrdlemist. 

Haigused ja seisundid on jagatud 21 peatükki. Igal haigusel, häirel, vigastusel või seisundil on oma kood, mis koosneb tähest ja kahest numbrist, paljudel juhtudel saab lisada veel täpsustuse.

Klassifikatsioon teeb võimalikuks rahvusvahelise statistika koostamise.

Praegu kehtiv klassifikatsioon (10. versioon) on kasutusel alates 1992. aastast.

Ptk I – Teatavad nakkus- ja parasiithaigused (A00-B99)

Ptk II – Kasvajad (C00-D48)

Ptk III – Vere- ja vereloomeelundite haigused ning teatavad immuunmehhanismidega seotud haigusseisundid (D50-D89)

Ptk IV – Sisesekretsiooni-, toitumis- ja ainevahetushaigused (E00- E90)

Ptk V – Psüühika- ja käitumishäired (F00-F99)

Ptk VI – Närvisüsteemihaigused (G00-G99)

Ptk VII – Silma- ja silmamanuste haigused (H00-H59)

Ptk VIII – Kõrva- ja nibujätkehaigused (H60-H95)

Ptk IX – Vereringeelundite haigused (I00-I99)

Ptk X – Hingamiselundite haigused (J00-J99)

Ptk XI – Seedeelundite haigused (K00-K93)

Ptk XII – Naha- ja nahaaluskoe haigused (L00-L99)

Ptk XIII – Lihasluukonna ja sidekoehaigused (M00-M99)

Ptk XIV – Kuse-suguelundite haigused (N00-N99)

Ptk XV – Rasedus, sünnitus ja sünnitusjärgne periood (O00-O99)

Ptk XVI – Sünniperioodis tekkivad teatavad seisundid (P00-P96)

Ptk XVII – Kaasasündinud väärarendid, deformatsioonid ja kromosoomianomaaliad (Q00-Q99)

Ptk XVIII – Mujal klassifitseerimata sümptomid, tunnused ja kliiniliste ning laboratoorsete leidude hälbed (R00-R99)

Ptk XIX – Vigastused, mürgistused ja teatavad muud välispõhjuste toime tagajärjed (S00-T98)

Ptk XX – Haigestumise ja surma välispõhjused (V01-Y98)

Ptk XXI – Tervise seisundit mõjustavad tegurid ja kontaktid terviseteenistusega (Z00-Z99)

Vaata ka
--------

* Rahvusvaheline haiguste klassifikatsioon
* RHK-11

Välislingid
-----------

* RHK-10 klassifikatsioon Sotsiaalministeeriumi veebiserveris
* Rahvusvaheline haiguste ja nendega seotud terviseprobleemide statistiline klassifikatsioon, Kümnes väljaanne, 2. köide, Instruktsioonide käsiraamat, Eesti Sotsiaalministeerium, Tallinn 1996 RHK-10, veebiversioon (vaadatud 24.06.2014)
Tumeroheline – leppe ratifitseerinud riigid;  
Heleroheline – leppe allkirjastanud, kuid ratifitseerimata jätnud riigid;  
Valge – leppe allkirjastamata jätnud Euroopa Nõukogu liikmed;  
Hall – Euroopa Nõukokku mittekuuluvad riigid
**Vähemusrahvuste kaitse raamkonventsioon** (inglise keeles *Framework Convention for the Protection of National Minorities*; **FCNM**) on 1. veebruaril 1995 Strasbourgis Euroopa Nõukogu liikmesriikide algatusel sõlmitud konventsioon, mis kaitseb liikmesriikide territooriumidel asuvaid vähemusrahvusi.

Eesti liitus konventsiooniga 1995. aasta 2. veebruaril, võttis ratifitseerimisseaduse vastu 1996. aastal ja Eesti suhtes jõustus konventsioon 1998. aasta 1. veebruaril.

Konventsiooni kohaselt käsitatakse vähemusrahvusena Eesti kodanikke, kes:

* elavad Eesti territooriumil;
* omavad kauaaegseid, kindlaid ja kestvaid sidemeid Eestiga;
* erinevad eestlastest oma etnilise kuuluvuse, kultuurilise omapära, religiooni või keele poolest;
* on ajendatud soovist üheskoos alal hoida oma kultuuritavasid, religiooni või keelt, mis on aluseks nende ühisele identiteedile.

Välislingid
-----------

* Vähemusrahvuste kaitse raamkonventsioon, Riigi Teataja (mitteametlik tõlge)
* Vähemusrahvuste kaitse raamkonventsiooni ratifitseerimise seadus, Riigi Teataja
* Eesti välisministeeriumi teadaanne välislepingu jõustumise kohta, Riigi Teataja
* , Konventsiooni sisukokkuvõte Euroopa Liidu Nõukogu lehel
Sturgeoni teine valitsuskabinet 2018. aastal.
Šoti Rahvuspartei juht Nicola Sturgeon ja Euroopa komisjoni president Jean-Claude Juncker
**Šoti Rahvuspartei** (**Scottish National Party**, SNP; šoti gaeli k: *Pàrtaidh Nàiseanta na h-Alba*) on Šotimaal tegutsev rahvuslik ja sotsiaaldemokraatlik partei, mis pooldab Euroopa Liitu kuuluvat iseseisvat Šotimaad. Tegu on suurima poliitilise parteiga Šotimaal ning Leiboristliku partei ja Konservatiivse partei järel nii parlamendikohtade kui parteiliikmete arvu poolest suuruselt kolmanda parteiga Ühendkuningriigis. Partei asutati 1934. aastal ja on olnud Suurbritannia parlamendi alamkojas pidevalt esindatud alates 1967. aastast. Parteijuht oli aastatel 1990–2000 ja 2004–2014 Alex Salmond, 2000–2004 John Swinney ja alates 2014 juhib erakonda Nicola Sturgeon. Sturgeon on samast aastast kuni praeguseni ka Šotimaa valitsusjuht ehk esimene minister (*First Minister*). Šoti rahvusparteile kuulub 2019. aasta Suurbritannia üldvalimiste järel 44 kohta 59-st Šotimaale eraldatud kohast Suurbritannia parlamendi (Westminsteri) alamkojas ning 2021. aasta valimiste järel 64 kohta 129-kohalises Šoti parlamendis.

Valimistulemused Šotimaa parlamendis
------------------------------------

| Valimised | Parteijuht | Valimisringkonnad (majoritaarne) | Regionaalsed nimekirjad | Kohtade arv kokku | +/– |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Häälte arv |  % | Kohtade arv | Häälte arv |  % | Kohtade arv |
| 1999 | Alex Salmond | 672,768 | 28.7 | 7 / 73 | 638,644 | 27.3 | 28 / 56 | 35 / 129 |  |
| 2003 | John Swinney | 455,722 | 23.7 | 9 / 73 | 399,659 | 20.9 | 18 / 56 | 27 / 129 | Langus 8 |
| 2007 | Alex Salmond | 664,227 | 32.9 | 21 / 73 | 633,611 | 31.0 | 26 / 56 | 47 / 129 | Tõus 20 |
| 2011 | 902,915 | 45.4 | 53/ 73 | 876,421 | 44.0 | 16 / 56 | 69 / 129 | Tõus 22 |
| 2016 | Nicola Sturgeon | 1,059,898 | 46.5 | 59 / 73 | 953,587 | 41.7 | 4 / 56 | 63 / 129 | Langus 6 |
| 2021 | 1,291,204 | 47.7 | 62 / 73 | 1,094,374 | 40.3 | 2 / 56 | 64 / 129 | Tõus 1 |

### Valimistulemused Suurbritannia parlamendis

2017. aasta Suurbritannia üldvalimistel võitis partei 35 kohta Šotimaale eraldatud 59 kohast.

2015. aasta Suurbritannia üldvalimistel võitis partei 56 kohta Šotimaale eraldatud 59 kohast.

2010. aasta Suurbritannia üldvalimistel võitis Šoti Rahvuspartei 6 kohta Šotimaale eraldatud 59 kohast.
Teemärk sissesõidul
Vepsa etnograafiamuuseum
**Šoutjärvi** (karjalakeelne nimi, vene keeles Шёлтозеро, vepsa keeles Šoutjärv') on Karjala Vabariigis Äänisranna rajoonis asuv alevik, Šoutjärvi Vepsa külaasunduse keskus.

2002. aasta Venemaa rahvaloenduse andmetel elas Šoutjärvis 1039 inimest. Neist 61% olid vepslased, 7% teised soomeugrilased; ülejäänud 32% olid venelased ja muud slaavlased.

Ajalugu
-------

Esimest korda on Šoutjärvit kirjalikult maininud 1453. aastal Novgorodi peapiiskop.

Minevikus asus Šoutjärvi praegusest kohast 6 km edela pool, tänapäeva Kalinansari ja Sürdi küla lähedal Kodijärve ääres. Seda järve nimetati vanadel vene kaartidel Шёлтозеро. Külaelanikud kolisid millalgi praegusele kohale ja järve, mille kaldal nad olid kunagi elanud, hakati nimetama Kodijärveks (Кодьярви), mis vepsa keeles tähendab kodujärve.

Vepsa keeles on millalgi toimunud häälikuvahetus \*l -> u, mis on nähtav näiteks sõnas *koum* (soome *kolme* 'kolm'). Vanadelt vene kaartidelt tulebki välja, et vanasti oli küla nimi \*Šoltjärvi. Sellel kohanimel ei ole midagi pistmist soomekeelse sõnaga *soutaa* 'sõudma'.

Tsaari-Venemaa ajal moodustasid Šoutjärvi ja selle lähedased külad Šoutjärvi valla, mis kuulus Petrozavodski kubermangu. Nõukogude võimu ajal moodustati selle valla baasil Šoutjärvi rajoon. 1957 see likvideeriti ja ühendati Äänisranna rajooniga.

Aastatel 1994–2005 oli Vepsa rahvusvalla keskus. Selles vallas oli kolm külanõukogu: lisaks Šoutjärvile veel Šokšas (Kvartsitnõis) ja Rõbrekas (Čuuris). Seejärel rahvusvald likvideeriti ja ühendati Äänisranna rajooniga. Ühtlasi ülendati Šoutjärvi, Šokša ja Rõbreka alevikeks.

Muuseum
-------

 *Pikemalt artiklis Šoutjärvi Rjurik Lonini nimeline vepsa etnograafiamuuseum*
Šoutjärvi on vepsa kultuuri keskus, seal asub Šoutjärvi Rjurik Lonini nimeline vepsa etnograafiamuuseum. Alates 2010. aasta maist on selle ametlik nimi Rjurik Lonini nimeline vepsa etnograafiamuuseum Šoutjärvis (Šoutar’ven vepslahnje etnografine Rjurik Lonin –muzei).

Muuseumi asutas 1967 Šoutjärvi sovhoosi töötaja Rjurik Lonin (1930–2009). Esialgu tegutses muuseum külaraamatukogus, siis sai ta oma maja. 1980. aastatel koliti praegusse majja. See hoone valmis 19. sajandi keskel ja on karjala puitarhitektuurimälestis.

Küla lähedal asub Jona Jašezerski mungaklooster.
Šoti torupillimängija
Šoti patriootlik pala "Alba an Aigh" 20. sajandi algusest
**Šoti torupill** (gaeli keeles *a' phìob mhòr*; inglise keeles *Great Highland bagpipe*) on Šotimaale omane torupilli tüüp. 

Ehituselt koosneb šoti torupill nahast õhukotist, õhupuhumistorust, meloodiatorust (sõrmiline) ning kolmest burdoontorust (bass ja kaks tenorit). Pilli puitdetailid valmistatakse enamasti mustast dalbergiast.

Šoti torupillide mängutraditsioon on laialt levinud ka suure šoti kogukonnaga välisriikides (näiteks Kanadas, Ameerika Ühendriikides, Austraalias ja Uus-Meremaal), samuti mitmetes endistes Briti impeeriumi asumaades (näiteks Indias, Nepalis, Malaisias ja Singapuris). Torupille on alates 18. sajandist koos trummidega kasutatud ka Briti armee mõnedes üksustes.

Viited
------

1. ↑  "Bagpipe". *Encyclopædia Britannica* (inglise keeles). Vaadatud 18. aprill 2020.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: tundmatu keel (link)
2. ↑  David Waterhouse (7. veebruar 2006). "Great Highland Bagpipe". *The Canadian Encyclopedia* (inglise keeles). Vaadatud 18. aprill 2020.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: tundmatu keel (link)

Välislingid
-----------

* Šoti torupill – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
**Ubuntu Vabastusliikumine** on loodud selleks, et levitada ubuntu kaastöösüsteemi (*Ubuntu Contribution System*) ideid.

Ubuntu seisukoht on, et inimkond ei vaja elamiseks mitte raha, vaid ühtsust ja hoolivust ning liikumise üks eesmärke on inimesi sellest informeerida.

Ajalugu
-------

Ubuntu filosoofia juured ulatuvad tuhandete aastate taha ja on säilinud mõnedel Lõuna-Aafrika hõimudel tänini. Ubuntu Vabastusliikumine on need ideed kaasajastanud nii, et see sobiks paremini kokku praeguse materialistliku ühiskonnaga.

Ubuntu maailmas
---------------

Ubuntu Vabastusliikumine on praeguseks (2015) ametlikult esindatud 73 riigis ja omab kaasamõtlejaid rohkem kui 200 riigis üle maailma.

Ubuntu partei
-------------

Ubuntu (filosoofia) levitamiseks ja suurema meediakajastuse saamiseks on paljudes riikides tehtud UBUNTU Parteid.

Vaata ka
--------

* Ubuntu (filosoofia)
* UBUNTU Partei

Viited
------

1. ↑  Ubuntu Planet: Ametlik globaalse UBUNTU Vabastusliikumise kodulehelkülg
2. 1 2  "UbuntuPlanet dokumendiarhiiv". Originaali arhiivikoopia seisuga 13. aprill 2015. Vaadatud 9. aprillil 2015.
3. ↑  Ajatu: OPPT – Kuulutame maailma ettevõtted, pangad ja valitsused lõpetatuks, Telegram, 9. detsember 2014
4. 1 2  UBUNTU – Contribution System, Introduction
5. 1 2  UBUNTU Welcomes 2015 With Representatives in 73 Countries, Ubuntu Planet, 4. jaanuar 2015

Välislingid
-----------

* Ubuntu, Rootsi
* Ubuntu, Eesti
* Ubuntu, Holland
Udehe perekond 20. sajandi algul
**Udehed** on tunguusi-mandžu rahvas Venemaal Primorje krai põhjaosas ja Habarovski krais. Udehed elavad hajusalt Sihhote-Alini mäestiku laiaulatuslikel taigaaladel. Udehed on orotšide lähedane sugulasrahvas. 2010. aasta rahvaloenduse andmetel elas Venemaal 1496 udehet, neist Primorje krais 793 ja Habarovski krais 620.

Antropoloogiliselt kuuluvad udehed mongoliidse rassi baikali tüüpi.

Udehe keel kuulub tunguusi-mandžu keelte lõunarühma. Tänapäeval kõneleb enamik udeheid vene keelt. 2010. aasta rahvaloenduse andmetel oskas Venemaal udehe keelt ainult 103 inimest.

Udehete traditsiooniline tegevusala on olnud jahipidamine, kalapüük on olnud teisejärgulise tähtsusega. Elatusallikana oli oluline ka ženšennijuurte korjamine, mida müüdi hiinlastele. Maaharimisega hakati laialdasemalt tegelema alles 20. sajandil.

Venemaa võimu alla sattusid udehede asualad 1860. aastal. Vene võimud püüdsid udehesid õigeusku pöörata, kuid šamanismi täielikult välja tõrjuda ei õnnestunud.

Viited
------

1. ↑  "Arhiivikoopia". Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 6. september 2018. Vaadatud 1. septembril 2013.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
2. ↑  "Arhiivikoopia" (PDF). Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 24. september 2015. Vaadatud 1. septembril 2013.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
3. ↑  "Arhiivikoopia" (PDF). Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 27. jaanuar 2021. Vaadatud 1. septembril 2013.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)

Välislingid
-----------

* Udehed Vene Impeeriumi rahvaste punases raamatus (inglise keeles)
**Uccle** (prantsuse [ykl], hollandi keeles *Ukkel* [ˈʏkəl]) on üks üheksateistkümnest Belgia Brüsseli piirkonna vallast. Sarnaselt ülejäänud Brüsseli valdadega on ka Uccle ametlikult kakskeelne, hollandi- ja prantsuskeelne. Uccle on Brüsseli piirkonna lõunapoolseim vald.

Pärimuse järgi pühitses paavst Leo III koos Karl Suure ja Liege'i piiskopi Gerbaldiga 803. aastal Uccle'is asunud Peetri kiriku sisse. Kirjalikes allikates on asundust esmamainitud XII sajandil. Uccle'i vald loodi 1795. aastal.

Vaatamisväärsused
-----------------

* Uccle'is asub Belgia ilmajaam, Kuninglik Meteoroloogiainstituut, mille kõrval paikneb Belgia Kuninglik Observatoorium.
* Uccle'i kalmistu, tuntud ka kui Diewegi kalmistu, rajati pärast Brüsselit 1866. aastal tabanud kooleraepideemiat.
* Bloemenwerf – arhitekt Henry Van de Velde poolt 19.–20. sajandi vahetusel ehitatud juugendstiilis villa.
* Nemo 33 – maailma sügavaim siseujula (34,5 m).

Sõpruslinnad
------------

* Prantsusmaa – Neuilly-sur-Seine

Viited
------

1. ↑  Bevolking per gemeente op 1 januari 2020

Välislingid
-----------

 Uccle – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
* Koduleht (prantsuse ja hollandi keeles)

Brüsseli piirkonna vallad

Anderlecht | Auderghem | Berchem-Sainte-Agathe | Brüssel | Etterbeek | Evere | Forest | Ganshoren | Ixelles | Jette | Koekelberg | Molenbeek-Saint-Jean | Saint-Gilles | Saint-Josse-ten-Noode | Schaerbeek | Uccle | Watermael-Boitsfort | Woluwe-Saint-Lambert | Woluwe-Saint-Pierre
**Juan Silveira dos Santos** (mängijanimega **Juan**; sündinud 1. veebruaril 1979 Rio de Janeiros) on endine Brasiilia jalgpallur, kaitsja.

Juan alustas klubikarjääri 1996. aastal kodumaal Flamengos, kus mängis kuni 2002. aastani. Järgmised kümme aastat mängis ta jalgpalli Euroopas, esmalt viis aastat Saksamaal Bundesliga klubis Leverkuseni Bayer ja seejärel viis aastat Itaalia kõrgliiga klubis Roma. 2012. aastal suundus ta tagasi Brasiiliasse, liitudes Internacionaliga.

2016. aastal naasis ta Flamengosse. Ta teatas jalgpallurikarjääri lõpetamist pärast 2019. aastal Flamengoga Campeonato Carioca võitmist. Oma viimase mängu pidas ta 27. aprillil 2019 Brasiilia meistrivõistluste esimese vooru mängus Cruzeiro vastu.

Koondisekarjäär
---------------

Brasiilia koondises mängis ta aastatel 2001–2010 kokku 79 mängus ja lõi seitse väravat.

Debüüdi Brasiilia rahvuskoondises tegi ta 2001. aasta Copa América teises alagrupimängus Peruu vastu.

Esimese värava lõi ta 2004. aasta Copa América teises alagrupimängus Costa Rica jalgpallikoondis vastu.

2007. aasta Copa América veerandfinaalis lõi ta värava Tšiili vastu.

2009. aasta FIFA konföderatsioonide karikaturniiri esimeses alagrupimängus lõi ta värava Egiptuse vastu.

2010. aasta maailmameistrivõistluste kaheksandikfinaalis lõi ta Tšiili vastu värava.

Lisaks kuulus ta Brasiilia koondisse veel ka 2006. aasta maailmameistrivõistlustel, 2003. ja 2005. aasta FIFA konföderatsioonide karikaturniiril ning 2001. aasta Copa Américal.

Saavutused
----------

Flamengo
* Copa Mercosur (1): 1999
* Copa de Oro (1): 1996
* Campeonato Carioca (6): 1996, 1999, 2000, 2001, 2017, 2019
* Copa dos Campeões (1): 2001

Roma
* Coppa Italia (1): 2008
* Supercoppa Italiana (1): 2007

Internacional
* Campeonato Gaúcho (3): 2013, 2014, 2015

Viited
------

1. ↑  "Bruno Henrique dá show, Fla vira na despedida de Juan e encerra invencibilidade do Cruzeiro em 2019". ESPN Brasil. 27.4.2019. Vaadatud 30.4.2019

Välislingid
-----------

* Juan Soccerway.com lehel

| * v
* r
Brasiilia koondis  –  2010. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlused |
| --- |
| 

* 1 Júlio César
* 2 Maicon
* 3 Lúcio (c)
* 4 Juan
* 5 Felipe Melo
* 6 Michel Bastos
* 7 Elano
* 8 Gilberto Silva
* 9 Luís Fabiano
* 10 Kaká
* 11 Robinho
* 12 Gomes
* 13 Dani Alves
* 14 Luisão
* 15 Thiago Silva
* 16 Gilberto
* 17 Josué
* 18 Ramires
* 19 Júlio Baptista
* 20 Kléberson
* 21 Nilmar
* 22 Doni
* 23 Grafite
* Treener: Dunga

 | Brasiilia |
Juan Martín del Potro
**Juan Martín del Potro** (sündinud 23. septembril 1988) on Argentina tennisist.

Elukutseliseks tennisistiks sai ta 2005. aastal. Delpo on paremakäeline mängija, kes on tuntud tugeva servi ja hea eeskäe poolest.

13. augustil 2018 jõudis ta ATP edetabelis karjääri parimale kohale – oli maailma kolmas meestennisist. 

Juan Martín del Potro parim saavutus on 2009. aasta Ameerika lahtiste meistrivõistluste võit. Kokku on ta (2020. aasta seisuga) võitnud 22 ATP turniiri.

2012. aasta suveolümpiamängudel Londonis Wimbledoni väljakutel võitis del Potro pronksmedali.

2014.–2015. aastal oli randmevigastuse tõttu paariaastasel vigastuspausil.

2016. aasta suveolümpiamängudel Rio de Janeiros võitis ta hõbemedali, kaotades finaalis Andy Murrayle.

2017. aastal jõudis ta USA lahtistel meistrivõistlustel poolfinaali. 

2018. aastal võitis ATP aastalõputurniiri ja jõudis USA lahtistel meistrivõistlustel finaali. Ka tema karjääri kõrgeim ATP edetabeli koht on pärit samast aastast. Kuid oktoobris toimunud Shanghai turniiril vigastas ta põlve ja 2019. aastal enam aasta varasemat mängutaset ei saavutanud, vaid pidi taas vigastuse ja sellest tingitud operatsioonide tõttu profitennisest kauaks eemale jääma. 

2020. aasta detsembri seisuga on ta ATP edetabelis 154. kohal.

Isiklikku
---------

Juan Martín del Potro (hüüdnimi Delpo) on 198 cm pikk.
**Vladimir Simindei** (sündinud 2. augustil 1975 Riias) on Venemaa diplomaat ja ajaloolane, Venemaa ajaloopropagandaga tegeleva fondi "Ajalooline Mälu" uurimisprogrammi juhataja.

Elulugu
-------

Vladimir Simindei sündis 2. augustil 1975 Riias vene rahvusest perekonnas. Õppis venekeelsetes Jelgava 6. keskkoolis ja Riia 68. keskkoolis, mille lõpetas 1992. aastal. 1992–1996 õppis Riia Läti Ülikoolis ajalugu. 1997 lõpetas Arhangelskis asuva Lomonossovi nimelise Pomorje Riikliku Ülikooli. 2001–2005 Venemaa Riia saatkonna atašee, kolmas sekretär. 2007–2009 nädalalehe Rossiiskie Vesti (vene keeles "Российские вести") välisuudiste toimetaja.

2016. aastast Venemaa ja Ida-Euroopa Ajalooliste Uuringute Ajakirja (vene keeles "Журнал российских и восточноевропейских исторических исследований") peatoimetaja. Ta on tugeva kriitika alla võtnud Balti riikide 20. sajandi ajalookontseptsioonid, mida ta ründab lähtudes nõukogulikest ajaloo-arusaamadest.

Ta on 2012. aastast Lätis *persona non grata*.

Viited
------

1. ↑
**Vladimir Reznitšenko** (venepäraselt *Владимир Резниченко*, saksapäraselt *Wladimir Resnitschenko*, inglispäraselt *Vladimir Reznichenko*; sündinud 27. juulil 1965 praeguses Almatõs Kasahstanis) on Nõukogude ja Saksa vehkleja (epee). Tema isa oli kuubalane ja ema oli venelane.

Reznitšenko sai 1988. aasta olümpiamängudel Sŏulis epee individuaalarvestuses 8. koha ja meeskondlikus arvestuses Nõukogude Liidu meeskonnas pronksmedali. Ta võitis 1992. aasta olümpiamängudel Barcelonas epee meeskondlikus arvestuses Saksa meeskonna koosseisus kuldmedali.

Reznitšenko elas 1984–1990 Eestis. Ta oli 1986. aastal Eesti NSV meister nii epee individuaal- kui ka meeskonnaarvestuses ja Eesti NSV 1986. aasta parima spordivõistkonna liige.

Reznitšenko elas 1990–1993 Saksamaal. Ta oli 1992. aastal Saksamaa meister epee individuaalarvestuses. Ta elab alates 1993. aastast vaheldumisi Saksamaal ja Venemaal (Moskvas).

Kirjandus
---------

* Henn Saarmann, Erlend Teemägi. "Eesti spordi biograafiline leksikon". Eesti Entsüklopeediakirjastus. Tallinn 2001

Välislingid
-----------

* Biograafia ESBL-is
* Vladimir Reznitšenko saidil Olympedia Muuda Vikiandmetes
Vladimir Steržakov (2013)
**Vladimir Aleksandrovitš Steržakov** (vene keeles *Владимир Александрович Стержаков*; sündinud 6. juunil 1959 Tallinnas) on vene teatri- ja filminäitleja.

Pärast 9. klassi lõpetamist astus ta Tallinnas Riikliku Vene Draamateatri õppestuudiosse. Selle lõpetamise järel suundus ta Moskvasse, kus pääses õppima teatrialasesse kõrgkooli.

Pärast Moskva Kunstiteatri Stuudiokooli lõpetamist 1981. aastal võeti ta mängima Gorki-nimelise Moskva Akadeemilise Kunstiteatri näitetruppi. Pärast Kunstiteatri pooldumist kaheks iseseisvaks teatriks 1987. aastal jätkas ta Tšehhovi-nimelise Moskva Akadeemilise Kunstiteatri trupis, kust aga lahkus 2001. aastal konflikti tõttu teatri kunstilise juhi Oleg Tabakoviga. Sestsaadik tegutseb ta vabakutselisena.

1986. aastal debüteeris Steržakov filminäitlejana. Kokku on ta mänginud enam kui 180 mängufilmis ja seriaalis. Ta on rohkesti mänginud reklaamis.

Isiklikku
---------

Steržakov elab perega Moskvas. Peres kasvab kaks poega.

Vladimir Steržakovi isa võttis osa Teisest maailmasõjast, sõdis Baltikumis ja jäi pärast sõda elama Eestisse.

Viited
------

1. ↑  Vladimir Sterzhakov - Biography - Russian actors
2. ↑  Владимир Стержаков. 24smi.org
3. 1 2 3  Владимир Стержаков: «кино не для всех» я не понимаю. rus.postimees.ee, 17. aprill 2014
4. ↑  Владимир Стержаков. ivona.bigmir.net, 22. aprill 2013

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Vladimir Steržakov** |

* Vladimir Steržakov andmekogus IMDb (inglise)
* Владимир Стержаков. kinopoisk.ru
* Актер Владимир Стержаков: Досье. aif.ru, 29. märts 2016
Mainau loss
**Mainau** on saar Saksamaal Bodeni järves selle edelaranniku lähedal. Rannaga on ta tammi kaudu ühenduses. 

Mainau pindala on 45 hektarit.

Mainau oli asustatud juba nooremal kiviajal 5 tuhande aasta eest. 15 eKr vallutasid roomlased saare keltidelt ning asutasid sinna lossi, laevatööstuse ja sadama oma Bodeni järve laevastikule. 9.–13. sajandini asus saarel Reichenau klooster. Seejärel läks saar Teutooni ordule, kuni Napoleon selle 1806 konfiskeeris. Saar müüdi eraomandisse.

1850-ndatel omandasid saare Badeni suurhertsogid. Kui Badeni hertsog Friedrich I suri, läks saar tema tütrele Victoriale, kes abiellus Rootsi kuninga Gustav V-ga. Victoria pärandas selle oma teisele pojale Wilhelmile, kelle pojale krahv Lennart Bernadotte'ile saar kuulus tema surmani 2004. aastal. Saarel oli krahv Bernadotte'i loss ja kodu.

Suurema osa saarest moodustab aed, mis päeval on külastajatele avatud. Saart majandab *Insel Mainau GmbH*, millest Bernadotte'idele kuulub kõigest 1%.

Välislingid
-----------

* 

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Mainau** |