recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Fraktaalantenni tasapinnaline struktuur  
(*micro strip transmission lines* ‒ ribaliinid)
**Fraktaalantenn** on antenn, mis kasutab fraktaalset, s.o enesesarnasusel üles ehitatud struktuuri, et antenn toimiks tõhusalt küllalt laias sagedusalas.

Niisugune antenn on väga sobiv nutitelefonidele, sest siin on koos kasutusel mitu raadiosidetehnikat ‒ GSM, WLAN, GPS, Bluetooth. Et neid signaale edastatakse eri sagedusribades, läheks vaja mitut antenni, mis aga kaasaskantavasse seadmesse ei mahuks. Enesesarnastest osadest struktuur tagab iga lainepikkuse jaoks piisava võimendusega antenniosa ühesainsas antennis.

Vaata ka
--------

* Fraktal

Välislingid
-----------

* Multiband Fractal Antenna
* Fraktaal

| * v
* r
Antennid |
| --- |
| 
Efektiivne kiirgusvõimsus (ERP) • Ekvivalentne isotroopne kiirgusvõimsus (EIRP) • Ühisantenn |
| Isotroopilised antennid | 
Isotroopkiirgur • Heeliksantenn • Mastantenn  • Monopoolantenn • Piitsantenn |
| Suundantennid | 
Poollainedipool • Fraktaalantenn • Ruuporantenn • Logoperioodiline antenn • Planaarantenn • Paraboolantenn • Yagi antenn |
**Tillika mõis** (saksa keeles *Tilika*) oli Koila mõisa karjamõis Simuna kihelkonnas Virumaal, praeguse Väike-Maarja valla Jäätma küla alal ja tänapäeva Kaavere küla lähedal Väike-Maarja vallas Lääne-Viru maakonnas.

18. sajandil L.A. Mellini kaardi järgi Tillika mõis (*Tilike*) asus praeguse Väike-Maarja valla Jäätma küla alal.

Viited
------

1. ↑  Tillika mõis Rahvusarhiivi Eesti ala mõisate registris (vaadatud 16.05.2020)
2. ↑  Tillika krjms, www.eki.ee
3. ↑  Ajalooline traditsioon: Simuna. Kadunud mõisad (Leena Piilefelt)

Välislingid
-----------

* Tillika mõis Rahvusarhiivi Eesti ala mõisate registris
* Tillika mõis Rahvusarhiivi Eesti ala mõisate registris

Simuna kirik
Simuna kihelkond

**Kirik**: Simuna  

**Mõisad**: Aru mõis | Avanduse mõis | Edivere mõis | Emumäe mõis | Härma mõis | Imukvere | Kellavere mõis | Koila mõis | Kuremaa mõis | Käru mõis | Laekvere mõis | Lasinurme mõis | Liinemõisa mõis | Luusika mõis | Lõusa mõis | Moora mõis | Muuga mõis | Mõisamaa mõis | Määri mõis | Orguse mõis | Paasvere mõis | Pallasvere mõis | Pudivere mõis | Rahkla mõis | Rohu mõis | Salla mõis | Simuna kirikumõis | Selli mõis | Sootaguse mõis | Tammiku mõis | Tillika mõis | Tuulivere mõis | Venevere mõis | Võivere mõis | Väiküla mõis | Vägeva mõis | Vända mõis
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib poliitikust ja sporditegelasest; Riigikohtu kohtuniku kohta vaata artiklit Jüri Põld* |

---

**Georg Erich Põld** (varem **Jüri Põld**; sündinud 29. juulil 1952 Kuressaares) on Eesti poliitik ja sporditegelane. Ta oli Eesti NSV Ülemnõukogu, Eesti Vabariigi Ülemnõukogu ja VII Riigikogu liige ning VIII Riigikogu asendusliige.

1982. aastal lõpetas Põld Tallinna Polütehnilise Instituudi tööstuse juhtimise ja planeerimise erialal.

Poliitiline tegevus
-------------------

Ta oli Reformierakonna (ja selle eelkäija Eesti Liberaaldemokraatliku Partei) liige 09.03.1990–14.06.2013.

1974–1976 ja 1982–1986 oli Põld Kingissepa rajooni Rahvasaadikute Nõukogu liige. 1990–1992 oli ta Eesti Kongressi ja Eesti NSV Ülemnõukogu liige. 1992–1995 kulus ta Riigikogu VII koosseisu ning 1995–1996 oli ta Riigikogu VIII koosseisu asendusliige.

1995. aastal oli ta vastu Aleksander Einselni vabastamisele kaitseväe juhataja ametist.

1996. aastal esitas Põld minister Andrus Öövelile arupärimise tema personalipoliitika kohta nelja inimese asjus. Need olid: Eesti NSV viimase siseministri asetäitja, miilitsa kindralmajor Arved Jaaska; ministeeriumi asekantsler, endine NSV Liidu kindralstaabi kümnenda osakonna polkovnik Elvo Priks; Nõukogude armee kindralstaabi luurepeavalitsuse koolis õppinud Aadu Lee; kaitseministeeriumi kantsler Robert Lepikson, kelle lahkumisavaldust Öövel ei olnud kinnitanud.

1996. aastal väitis Postimees, et 1995–1996 soovis Jüri Põld erastada Tallinnas aadressil Koidula 3 asuvat 113-ruutmeetrist pinda, mis erastati tööandja eluruumi staatuse kaudu peaminister Tiit Vähi abile Peeter Jakovlevile. Vähi valitsuse korteritehingute asjus algatati hiljem kriminaalasi.

Spordikorraldustegevus
----------------------

1998. aastast on Põld Eesti Karate Föderatsiooni juhatuse liige. 2004–2008 oli ta Eesti Olümpiakomitee karatetreenerite ning aastast 2008 on ta karate-, kobudo- ja iaidotreenerite kutsekomisjoni esimees.

2002. ja 2008. aastal oli Põld karate Euroopa meistrivõistluste korralduskomitee aseesimees. Aastatel 1999–2011 oli ta Karateföderatsiooni peasekretär.

Põld on toimetanud 2006. aastal ilmunud õpiku "Karate".

Isiklikku
---------

Ta on abielus ja tal on viis last.

Tunnustus
---------

* 2002 Riigivapi V klassi teenetemärk
* 2006 Riigivapi III klassi teenetemärk

Viited
------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8  "Jüri Põld", artikkel ESBL-is
2. ↑  "Äriregistri teabesüsteem: PÕLD, Georg Erich". Originaali arhiivikoopia seisuga 4. märts 2016. Vaadatud 4. mai 2015.
3. ↑  "Tiit Vähi valitsuse ja Riigikogu 2. koosseisu kuritegu eesti rahva vastu"
4. ↑  Epp Alatalu "Riigikogu liikmed uurivad kaitseministri personalipoliitikat" Postimees, 23.01.1996
5. ↑  Enno Tammer "Revisjonikomisjon taunib korteritehingut" Postimees, 03.02.1997

Kirjandus
---------

* Eesti Ekspress. 18. juuni 2014, lk. 58.

Välislingid
-----------

* Biograafia ESBL-is
Eesti suurima maapealse osaga rändrahn Letipea Ehalkivi koosneb migmatiidist.
**Eesti rändrahnud** on Eesti alal asuvad rändrahnud (sealhulgas hiidrahnud).

Tubala kivi Hiiumaal
Suurim Eesti rändrahn on Ehalkivi Kunda lähedal, mille ruumala on 930 m³ ja mass umbes 2500 tonni.

Eesti rändrahnud jagatakse suuruse alusel kolme rühma:

* hiidrahnud – ümbermõõt üle 25 meetri
* suured rahnud – ümbermõõt 10...25 meetrit
* väikesed rahnud – ümbermõõduga alla 10 meetri

Kokku on hiidrahne Eestis teada ligi 150, suurem osa neist on kaitse all. Suuri rahne on Eestis tuhatkond, väikeste rahnude arv on praktiliselt loendamatu.

Enamik Eesti rändrahnudest on Põhja-Eestis. Eriti rohkelt on neid Lahemaal. Rahnude jaotumus suurusnäitajate järgi on tavapäraselt sarnastele loodusnähtustele ligilähedaselt kirjeldatav eksponentfunktsiooni abil. Maapealseid rahne, mille ümbermõõt ületab 50 meetrit, on Eestis kaks: Ehalkivi ja Kabelikivi.

Eesti hiidrahnudest on 64% koostiselt rabakivid. See ei peegelda siiski nende päritolupiirkonna Fennoskandia kilbi keskmist koostist. Rabakivis on säilinud tardumisjärgne ristsuunaline lõhelisus, mis tuleneb hilisema moonde puudumisest. Ristsuunalise lõhelisuse tõttu oli liustikul rabakivitahukaid lihtsam lahti murda ja Eestisse tuua. Ülejäänud 36% hiidrahnudest koosnevad pegmatiidist, gneisist, migmatiidist, graniidist ja gneissbretšast.

Viited
------

1. ↑  Suuroja, Martin; Suuroja, Kalle (2022). "Mitu hiidrahnu on Eestis?". *Eesti Loodus* (2): 20–23.

Vaata ka
--------

* Eesti rändrahnude loend
* Eesti hiidrahnude loend

Kirjandus
---------

* Viiding, H. 1986. Suurte rändrahnude kirjeldamise juhend. - Abiks loodusevaatlejale 85. Eesti Teaduste Akadeemia, Tartu.
* Pirrus, E. 1996. Suured rändrahnud – võõrsilt pärit omad. Eesti Loodus, 4, 118–119.
* Pirrus, E. 2003. Hiidrahnud loodusmälestistena. Eluta loodusmälestiste uurimine ja kaitse, Tallinn, 75–88.
* Suuroja, K.& Suuroja, M. 2008. Hiidrahnud. Eesti loodusmonumendid. Geotrail, Tallinn.
* Pirrus, E. 2009. Eestimaa suured kivid. Suurte rändrahnude lugu. Teaduste Akadeemia kirjastus, Tallinn.

Välislingid
-----------

* Enn Pirruse "Eestimaa suured kivid"
France-Albert René (2014)
**France-Albert René** (16. november 1935 – 27. veebruar 2019) oli Seišellide poliitik ja jurist. Aastatel 1977–2004 oli ta Seišellide president.

France-Albert René õppis Suurbritannias õigusteadust ning töötas aastatel 1957–1961 Seišellidel juristina.

Aastal 1964 asutas ta vasakpoolse Seišellide Ühinenud Rahvapartei, mille nimeks sai hiljem Seišellide Progressiivne Rahvarinne. See on siiani Seišellide juhtiv partei.

Aastal 1976 määras president James Mancham France-Albert René peaministriks. Aastal 1977 kukutas ta Tansaania toetusel veretu riigipöördega president James Manchami ning astus 5. juunil 1977 ise presidendi ametisse. Aastal 1979 jõustunud põhiseaduse muudatusega kehtestas ta üheparteisüsteemi.

Aastatel 1979, 1984 ja 1989 toimunud presidendivalimistel valiti ta ainsa kandidaadina ametisse tagasi. Aastal 1993 taaslubati ka teiste parteide tegevus ning France-Albert René võitis presidendivalimistel oma vastaskandidaati James Manchamit. Ta valiti tagasi ka 1998. ja 2001. aastal. Kuigi teda süüdistati inimõiguste rikkumises, sai Seišellidest tema valitsusajal üks piirkonna jõukamaid riike.

14. aprillil 2004 astus France-Albert René tagasi ning presidendiks sai tema asepresident James Michel.
Georg Ewald (vasakul) külastamas põllumajandusühistut (1965)
Georg Ewald külastamas põllumajandusühistut (1972)
**Georg Ewald** (30. oktoober 1926 Buchholz – 14. september 1973 Gotha lähedal) oli Saksa DV riigitegelane.

Georg Ewald oli pärit talupoja perekonnast. Rahvakooli lõpetamise järel õppis ta põllumajanduskoolis ja töötas seejärel oma vanemate talus. 1943. aastal kutsuti ta Wehrmachti aega teenima.

1946–1949 töötas ta põllutöölisena. 1946. aastal astus ta Saksa Vaba Noorsoo Liitu ja Saksamaa Sotsialistlikku Ühtsusparteisse. 1949–1950 oli ta Buchholzi linnapea ja 1950–1953 Stralsundi kreisi põllumajandusnõunik ja Saksamaa Sotsialistliku Ühtsuspartei piirkonnaorganisatsiooni juhatuse liige. 1954–1955 õppis Georg Ewald Karl Marxi nimelises Parteikõrgkoolis ning oli seejärel juhtival parteitööl Bad Doberanis ja Rügenil. 1960–1963 oli ta Saksamaa Sotsialistliku Ühtsuspartei Neubrandenburgi ringkonna allorganisatsiooni esimene sekretär. Alates 1963. aastast oli Georg Ewald Saksa DV Ministrite Nõukogu põllumajanduskomisjoni esimees. 1971–1973 oli ta Saksa DV põllu- ja metsamajanduse ning toiduainetetööstuse minister. Alates 1963. aasta jaanuarist oli Georg Ewald Saksamaa Sotsialistliku Ühtsuspartei keskkomitee liige ja poliitbüroo liikmekandidaat ning alates 1971. aasta juunist poliitbüroo liige.

Georg Ewald hukkus liiklusõnnetuses.

Viited
------

1. ↑  Georg Ewald : Landwirtschaftspolitiker in der DDR; SED Munzinger
2. ↑  Georg Ewald gvoon.de
3. ↑  Ewald, Georg : \* 30.10.1926, † 14.9.1973 : 1. Sekretär der SED-Bezirksleitung Neubrandenburg, Minister für Land-, Forst- u. Nahrungsgüterwirtschaft Bundesstiftung zur Aufarbeitung der SED-Diktatur
4. ↑  SED-Führungsgremien : Übersicht über die Mitglieder und Kandidaten des Politbüros des ZK der SED (1949-1989) Bundesarchiv. SED- und FDGB-Archivgut
5. ↑  Photo of East German Politician Georg Ewald[*alaline kõdulink*] IMS vintage photos
Patrick Bamford (2013)
**Patrick James Bamford** (sündinud 5. septembril 1993 Granthamis) on Inglismaa jalgpallur, kes mängib Inglismaa kõrgliiga klubis Leeds United. Kuigi ta mängib põhiliselt ründajana, võib ta täita ka ründava poolkaitsja rolli.

Ta alustas klubikarjääri Nottingham Forestis, mille noorteakadeemiaga liitus ta 2001. aastal. Hooajal 2011–12 debüteeris ta klubi põhimeeskonnas. 2012. aasta jaanuaris liitus ta Chelseag, kuid klubi põhimeeskonda ta kordagi ei pääsenud. Aastatel 2012–2017 mängis Bamford laenul Inglismaa 1.–3. liigataseme klubides: aastatel 2012–2013 Milton Keynes Donsiga League One'is, hooajal 2013–14 Derby Countyga ja 2014–15 Middlesbrough'ga esiliigas, hooajal 2015–16 Crystal Palace'i ja Norwich Cityga ning hooajal 2016–17 Burnleyga kõrgliigas. Hooajal 2014–15 lõi ta Middlesbrough' särgis esiliigas 17 väravat ja valiti sel hooajal kogu liiga parimaks mängijaks.

2017. aasta jaanuaris naasis Bamford Middlesbrough'sse, kuid samal hooajal jäi klubi Premier League'is eelviimaseks ja langes esiliigasse. Middlesbrough's mängis ta ka järgmisel hooajal.

2018. aasta juulis sõlmis ta nelja-aastase lepingu Leeds Unitediga.

Välislingid
-----------

 Patrick Bamford – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Riiklik geodeetiline võrk I, II klass
**Eesti riiklik geodeetiline võrk** on Eesti territooriumil paiknev geodeetiline võrk, mis on mõõdetud GPS-tehnoloogiat kasutades ja jaotatud klassidesse vastavalt Eesti geodeetilisele süsteemile järgmiselt: I klassi võrk, II klassi võrk ja tihendusvõrk. I klassi võrku täiendab Maa-ameti hallatav globaalse positsioneerimise püsijaamade võrk ESTREF, mis tagab riikliku geodeetilise võrgu järjepideva monitooringu. Nimetatud võrkude punktid ja nende koordinaadid on aluseks teistele geodeetilise võrkude rajamisele Eestis. Geodeetlise võrgu punktide andmed on kantud geodeetiliste punktide andmekogusse, mida haldab Maa-amet.

I ja II klassi geodeetilised võrgud
-----------------------------------

I klassi võrk koosneb 13 punktist (12 pinnasemärki ja 1 GNSS-püsijaam), punktide vaheline kaugus on 70-110 km. Punktide määramise keskmine ruutviga on ± 1 cm ja suhteline viga 1 : 7 000 000.

II klassi võrk koosneb 199 punktist. Punktid on hajutatud Eesti piirides ühtlaselt, vahekaugusega ca 15 km. Punktide määramise keskmine ruutviga on ± 1 cm ja suhteline viga 1 : 500 000.

I-II klassi võrgud valmisid 1998. aastal ja need on EUREFi põhivõrgu tihenduseks Eestis.

Tihendusvõrk
------------

**Tihendusvõrk** on loodud objektide kaupa aastatel 1992-2001 Maa-ameti tellimusel erinevate geodeesiafirmade poolt. Tihendusvõrk koosneb 3922 punktist (põhiliselt paarispunktid), punktipaaride vaheline kaugus on keskmiselt 5 km ehk punktide tiheduseks on üks punktipaar 16-25 km² kohta. Paarispunktide omavaheline kaugus on keskmiselt 500 m. Punktide määramise keskmine ruutviga on ± 1 … 3 cm ja suhteline viga 1 : 250 000, paarispunktide omavahelise määramise suhteline täpsus on 1 : 50 000.

Geodeetiliste märkide kaitse
----------------------------

Geodeetilised punktid tähistatakse märkidega, arvestades geodeetilise võrgu liiki ja asukohta. Geodeetilise märgi kaitseks on kehtestatud kaitsevöönd, kus ilma geodeetilise märgi omaniku loata keelatud igasugune tegevus, mis võib kahjustada geodeetilist märki ja selle tähistust, takistada sellele juurdepääsu või sellega seotud mõõtmisi.

* Riikliku geodeetilise võrgu I ja II klassi märgi kaitsevöönd on viis meetrit märgi keskmest;
* Eesti globaalse positsioneerimise püsijaamade referentsvõrgu püsijaama antenni kaitsevöönd on kolm meetrit püsijaama antenni paigalduskonstruktsioonist;
* Tihendusvõrgu geodeetilise märgi kaitsevöönd on kolm meetrit märgi keskmest.

Viited
------

1. 1 2 3  "Riiklik geodeetiline võrk". *Maa-amet*. 03.03.2020. Vaadatud 24.02.2021.
2. ↑  "Geodeetiline süsteem". *Keskkonnaminister*. 31.10.2011. Vaadatud 24.02.2021.
3. ↑  R. Valner, A. Rüdja. "National Report of Estonia" (PDF). Vaadatud 24.02.2021.
4. ↑  "Ruumiandmete seadus". *Riigikogu*. 09.10.2020. Vaadatud 24.02.2021.
5. ↑  "Geodeetiliste tööde tegemise ja geodeetilise märgi tähistamise kord, geodeetilise märgi kaitsevööndi ulatus ning kaitsevööndis tegutsemiseks loa taotlemise kord". *Keskkonnaminister*. 03.07.2013. Vaadatud 24.02.2021.

Välislingid
-----------

* Eesti geodeetiliste punktide andmekogu
Patricia Ramsay
**Victoria Patricia Helena Elizabeth** (17. märts 1886, Buckinghami palee, London – 12. jaanuar 1974, Windlesham, Surrey) oli Briti kuningliku perekonna liige, Connaughti hertsogi Arthuri tütar ja kuninganna Victoria lapselaps. Ta oli esimene Briti kuningakoja liige, kes formaalselt loobus tiitlitest "Suurbritannia ja Iirimaa printsess" ja "Tema Kuninglik Kõrgus".

Vanemad, õed-vennad ja ristimine
--------------------------------

Pereringis Patsyks kutsutud printsess oli prints Arthuri ja Preisi printsessi Luise Margarete tütar. 

Tal oli vanem vend, prints Arthur, ja vanem õde, printsess Margaret. 

Patricia ristiti 1. mail 1866 Bagshot Parkis. Tema ristivanemad olid kuninganna Victoria, printsess Helena, Tema Hiilgus Oldenburgi suurhertsoginna, Saksa prints Wilhelm, Ernst II ja Preisi prints Albrecht. 

Victoria pandi talle nimeks isapoolse vanaema järgi, Patricia püha Patricku auks ja Helena ta isaõe, printsess Helena järgi.

Kanada
------

Lapsepõlves reisis Patricia perega väga palju. Ta elas kaks aastat Indias, kuhu ta isa oli koos armeega saadetud. 1911. aastal määrati hertsog Kanada kindralkuberneriks ja Patricia läks koos vanematega Kanadasse, kus sai äärmiselt populaarseks.

Patricia nimetati 22. veebruaril 1918 Printsess Patricia Kanada Kergjalaväe aukoloneliks ja kandis seda aunimetust surmani. Patricia kujundas omanimelise rügemendi tunnusmärgi ja värvid. 1974. aastal võttis tema koha üle ta nõbu ja ristitütar Patricia.

Abielu
------

Patricia abielu oli väga aktuaalne teema. Teda pandi paari mitme printsiga, teiste hulgas näiteks Portugali ja Hispaania kroonprintsi ja Vene suurhertsogiga.

27. veebruaril 1919 abiellus Patricia hoopis mereväekomandöri Alexander Ramsayga. Laulatus toimus Westminster Abbeys. Pulmapäeval loobus Patricia vabatahtlikult kuninglikest tiitlitest ja temast sai leedi Patricia Ramsay.

Küpsed aastad
-------------

Hoolimata kuninglikest tiitlitest loobumisest, jäi Patricia kuningliku perekonna liikmeks ja püsis troonipärilusjärjekorras. Ta võttis osa kõigist kuninglikest sündmustest, sh pulmadest, matustest ja ka George VI ja Elizabeth II kroonimisest.

Patricia oli andekas kunstnik, kes eelistas maalida akvarellidega. Paljud ta piltidest on inspireeritud rännakutest troopilistele maadele. Kuna ta oli õppinud kunstnik A. S. Hatricku käe all, kes oli tundnud Vincent van Goghi ja Paul Gauguini, kajastusid nende mõjutused ka Patricia töödes.

Surm
----

Patricia suri Windleshamis Surreys enne oma 88. sünnipäeva ja poolteist aastat enne abikaasat. Mõlemad abikaasad on maetud Frogmore'i kuninglikule kalmistule.
**Heterotroof** on organism, kes saab oma elutegevuseks vajaliku süsiniku toidus sisalduvast orgaanilisest ainest. Need orgaanilised ühendid on valmistanud autotroofid.

Kõik loomad ja seened, samuti paljud bakterid on heterotroofid. Enam kui 95 protsenti elusorganismidest on heterotroofsed organismid. Heterotroofide hulka kuuluvad osaliselt või täielikult ka mõningad parasiitsed taimed, näiteks mükotroofsed orhideed (koralljuur, pisikäpp).

Heterotroofid jaotatakse

* obligaatsed heterotroofid, kes toituvad üksnes heterotroofselt, ning
* fakultatiivsed heterotroofid, kes võivad toituda nii autotroofselt kui heterotroofselt (näiteks putuktoidulised taimed, mis loomtoiduga vaid täiendavad oma lämmastikuvarusid.

Vetikate heterotroofne toitumine
--------------------------------

 *Pikemalt artiklis Vetikate heterotroofne toitumine*
Vetikatel on heterotroofne toitumine enamasti autotroofse toitumise täiendavaks võimaluseks hankida eeskätt süsinikuühendeid. Vetikate heterotroofse toitumisviisi puhul eristatakse mitmeid alatüüpe. Peamisteks alatüüpideks on osmotroofia, fagotroofia ja segatüüpne miksotroofia. Osmotroofia puhul saab rääkida eraldi auksotroofiast, fotoorganotroofiast ja kemoorganotroofiast. Miksotroofia saab jagada obligaatseks ja fakultatiivseks fototroofiaks.

Vaata ka
--------

* autotroof
* toitumistüübid
* Saprotroof
**Kaido Kask** (sündinud 4. juulil 1959 Tartus) on eesti keraamik.

Elulugu
-------

Ta sündis 1959. aastal Tartus. Ta lõpetas aastal 1977 Tartu 1. Keskkooli. Õppis keraamikat 1980–1985 Eesti Riiklikus Kunstiinstituudis. 1990. aastal läks ta Saksamaale Kasseli Kunstikõrgkooli. Seal tutvus esimest korda sellise keraamika tehnikaga nagu raku. Kaido oli Tartu Kunstitoodete Kombinaadi Ars (alates 1992 AS „Artes") autoritööde kunstnik (1985–1996). Alates 1996. aastast sai temast vabakutseline kunstnik ning 1991. aastal Eesti Kunstnike Liidu liige. 1985. aastast on esinenud paljudel näitustel Eestis ja välismaal.

Kaido Kask on eesti keraamikutest üks vähestest, kelle loomingust enamuse moodustavad rakutehnikas teostatud esemed. Omanäoliste rakusavist tööde teostamiseks lisab kunstniku madalkuumusglasuuridele hõbenitraati. See muudab glasuuri pinna ainulaadselt läikivaks. "Imetlusväärse täpsusega kannab ta hõbeda sisaldusega glasuuri eseme pinnale, töövahendiks joonsuled, sirklid, teibid ja pulverisaator. Kaido tööd on perfektselt läbi mõeldud ja teostatud." (*Ingrid Allik "Rakukujunemine ja kogemus" 2010 Eesti Kunstiakadeemia lk. 43*) "Kaido Kase seinataldrikute ja -plaatide kompositsioonis on kasutatud suurejoonelist geomeetrilist dekoori, mida ilmestab rakule omane krakleevõrgustik." (*Leo Rohlin "Keraamika käsiraamat" Teine trükk 2012 Eesti Kunstiakadeemia lk. 125*)

Valik näitusi
-------------

* 1987, 1990 eesti tarbekunsti ülevaatenäitused. Tallinn
* 1990 Keraamika ja muud materjalid. Tallinna Kunstisalong
* 1989 Tartu Kunstnike Maja (K. Kask, E. Pedak, K. Raidma, T. Viirelaid, U. Vool)
* 1992 Eesti tarbekunsti näitus. Karlsruhe, Saksamaa
* 1993 Galerii "Handwerkskammer". Kassel, Saksamaa (E. Järv, K. Kask, R. Kelpman, K. Mälk, T. Reinsalu)
* 1993 Galerii „Rüütli". Tartu (K. Kask, M. Mikkel, P. Veski)
* 1993-1994 From Dreams to Reality. Tallinn; Vilnius; Riia; Göteborg; Helsingi
* 1994 Ars Baltica. Keraamikafestival. Ahvenamaa, Soome
* 1994 Eesti Keraamikute Liidu aastanäitus. Tallinn
* 1995 „ON" grupi näitus. Tallinna Kunstihoone

Isikunäitusi
------------

* 1991 Tartu Kunstimuuseum (K. Kask, M. Mikkel)
* 1991 Tallinna Kunstihoone Galerii (M. Karmin, K. Kask)
* 1992 Galerii „G", Tallinn
* 1992 Kuressaare loss
* 1993 Tartu Ülikooli Raamatukogu
* 1994 Vanha Kirjastotalo, Tampere

Tunnustus
---------

* 1991 Noore kunstniku aastapreemia
* 1994 Eesti Riiklik kultuuristipendium

Teoseid kogudes
---------------

Tarbekunstimuuseum; Tallinna Kunstihoone; Tartu Kunstimuuseum

Viited
------

Välislingid
-----------

*

Välislingid
-----------

* Kaido Kase pilte
* "Üks teine" (1991)
* "Op III" (2008)
* Ingrid Allik "Raku kujunemine ja kogemus" Eesti Kunstiakadeemia 2010
* Leo Rohlin "Keraamika käsiraamat" Teine trükk. Eesti Kunstiakadeemia 2012
* 
* 
* Ingrid Allik "Raku kujunemine ja kogemus" Eesti Kunstiakadeemia 2010
* 
* 
*
**Patküla vald** (saksa keeles *Owerlack*) oli vald Viljandimaal Helme kihelkonnas ja Valga maakonnas. Vallamaja asus Tõrvas.

Eesti haldusjaotus 1925. aastal
Vald eksisteeris aastatel 1866–1939.

1900. aastal liideti Patküla vallaga Holdre vald.

1921. aastal arvati Patküla vald Valga maakonna koosseisu, 1921. aastal eraldati Patküla vallast Holdre vald ja Tõrva alev.

1939. aasta vallareformiga moodustati senise Patküla valla senise Leebiku valla kahe tüki vahel asuva lahustüki ja Väike-Emajõe ääres asuva lahustüki Peedukse, Liiva, Suitso, Pikasilla koolimaa nr. 38, nr. 15 ja Parve talude maa-aladest; senise Leebiku valla maa-alast; senise Riidaja valla maa-alast; osaliselt senise Lõve valla maa-alast; senise Suislepa valla maa-aladest; senise Kärstna valla maa-aladest; seniste Helme ja Jõgeveste valla Väike-Emajõe ja Pikasilla juures asuvate lahustükkide maa-aladest Põdrala vald.

Senise Patküla valla maa-alast, välja arvatud Roksi nr. 10, 11 ja A-93 ning Viljärv nr. 9-a ja 9-b talude maa-alad ja Väike-Emajõe ääres asuva tüki põhjapoolse osa maa-ala kuni Peedukse taluni, viimane kaasa arvatud; osaliselt senise Jõgeveste valla maa-alast; osaliselt senise Lõve valla maa-alast; osaliselt senise Holdre valla metsa maa-aladest; senise Koorküla valla maa-alast; senise Helme valla maa-alast, välja arvatud Purde küla ning Väike-Emajõe ja Pikasilla lähedal asuvate lahustükkide maa-aladest Helme vald. 

Senise Patküla valla Roksi nr. 10, 11 ja A-93 ning Viljärv nr. 9-a ja 9-b talude maa-aladest; senise Hummuli valla maa-alast; senise Helme valla Purde küla maa-alast; osaliselt senise Jõgeveste valla maa-aladest Hummuli vald.

Viited
------

1. ↑  Maa-ameti kaardirakendused
2. 1 2  Patküla vald Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917 (vaadatud 12.08.2016)
3. ↑  Väljavõte 776. Vabariigi Presidendi otsusest nr. 88. Riigi Teataja, nr. 87, 14 oktoober 1938

Välislingid
-----------

* Patküla vald Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917
**Ilme Nõmmisto** (aastani 1961 **Ilme Lepik**; 19. veebruar 1938 Tallinn – 18. aprill 2013) oli eesti loomakasvatusteadlane.

Elulugu
-------

Ilme Nõmmisto oli kooliõpetaja tütar.

1955. aastal lõpetas Nõmmisto Tartu 3. Keskkooli, 1960 Eesti Põllumajanduse Akadeemia zootehnikateaduskonna; 1966–69 EPA aspirant, põllumajanduskandidaat (1970, EPA), väitekiri "Kanamunade keemilisest koostisest ja teistest omadustest Eesti NSV tingimustes".

Nõmmisto oli 1961–66 EPA põllumajandusloomade aretuse kateedri vanemlaborant, 1969–70 ja 1979–82 assistent, 1970–79 vanemteadur, 1982–87 vanemõpetaja, 1987–94 dotsent, 1994–2004 EPMÜ loomakasvatusinstituudi aretusosakonna dotsent. Õpetanud põllumajandusloomade aretust, veisekasvatust, mesindust ja zooloogiat; koostanud õppevahendeid.

Teadustöö
---------

Ilme Nõmmisto on uurinud kanamunade kvaliteeti, hanekasvatust, veisekasvatust ja mesindust. Tartu Aianduse ja Mesinduse Seltsi esimees (1999–). Üle 110 teadustrükise, sh õpikud.

Teoseid
-------

* Ussid. Tartu, 1985
* Hanekasvatus (kaasautor). Tallinn, 1985
* Lülijalgsed. Tartu, 1986
* Kalad. Tartu, 1989
* Mesilaste aretus. Tartu, 1989
* Mesilaste haigused ja kahjurid. Tartu, 1990; 2. trükk 2001
* Mesilaste pidamine korpustarudes. Tartu, 1997
* Mesilaste haigused ja kahjurid. Tartu, 2001
* Tööd mesilas (kaasautor). Tartu, 2002
* Mesilaste tõulisus ja välimikutunnused Eestis. // Agraarteadus (2002) 1
* Tarud ja mesindusinventar (kaasautor). Tartu, 2003
* Mesilasrassidest ja nende ristanditest. // Maamajandus (2005) mai

Viited
------

1. 1 2 3 4 5  Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide, lk 24

Kirjandus
---------

* Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide
* Eesti Põllumajanduse Akadeemia õppe-teadusliku koosseisu bio-bibliograafiline teatmeteos 1951–1981. Trt, 1981, 173
* Eesti Põllumajanduse Akadeemia töötajad ja vilistlased 1981–1990. Trt, 1991, 79–80
* Eesti Põllumajandusülikool: audoktorid, töötajad ja vilistlased 1991–1995. Trt, 1996, 73

 *Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.*
Sir **Patrick Linton Allen** (sündinud 7. veebruaril 1951 Portlandis) on Jamaica pedagoog, vaimulik ja riigiametnik, alates 2009. aastast Jamaica kindralkuberner.

Patrick Allen sündis Ferdinand ja Christina Alleni viielapselise perekonna neljanda lapsena. Ta omandas pedagoogilise hariduse Moneague'i õpetajate kolledžis ja asus seejärel tööle õpetajana. Aastast 1976 töötas ta koolidirektorina.

Allen on usutunnistuselt seitsmenda päeva adventist, kes unistas juba lapsepõlves vaimulikuametist. Aastatel 1980–1986 õppis ta Ameerika Ühendriikides usuteadust, kaitstes seal nii bakalaureuse- kui ka magistrikraadi. Magistriõppes spetsialiseerus ta süstemaatilisele teoloogiale. Jamaicale tagasi pöördudes alustas ta pastoraaltööd ja ordineeriti ametlikult pastoriks 1989. aastal.

Aastatel 1996–1998 õppis ta taas Ameerika Ühendriikides ja kaitses 1998. aastal Andrewsi Ülikoolis doktorikraadi hariduse juhtimise alal. Pöördunud Jamaicale tagasi, valiti ta peatselt erinevate adventistide organisatsioonid juhtorganitesse. Aastatel 2000–2009 oli Patrick Allen Lääne-India Seitsmenda Päeva Adventistide Liidu president.

Peaminister Bruce Golding esitas ta kindralkuberneri kandidaadiks ja kuninganna Elizabeth II kinnitas ta ametisse. Oma ametiaega Jamaica kindralkubernerina alustas Patrick Allen 26. veebruaril 2009.

  



|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**Kenneth Hall** | **Jamaica kindralkuberner**2009– | Järgnev**—** |
**Strategeem** (vanakreeka *στρατήγημα* 'sõjaline kavalus') on tegevuste jadana arvestatud tegevuskava (käitumise algoritm) mingi ülesande lahendamiseks.[*viide?*] See on suunatud varjatud sihi saavutamiseks ja selle tingimatuks osaks on esmalt arvestamine vastaspoole psüühiliste omadustega, asendi ja seisundiga ning teisalt olukorraga.[*viide?*]

Kavala plaanina on see originaalne tee militaarsete, tsiviilsete, poliitiliste, ökonoomiliste ja isiklike sihtide saavutamiseks.

Sõnast
------

Algselt tuletatud kreeka sõnast *stratēgos*. *Stratos* kui armee (vägi) + *agein* kui juhtimine. Tähenduseks: armee juhtimisele sooritatav (vastasele enamasti ootamatu ja üllatav) manööver; hiljem üldisemalt kava(lus) ja skeem millegi saavutamiseks. 
Esimene tarvitus 15. sajandil seoses Sextus Julius Frontinuse teose "Strategematicon libri" taasavastamisega. 

**Stratageem**: inglise (stratagem), prantsuse (stratagème), itaalia (stratagemma), vene (stratagiema), ukraina (stratagiem) ja soome (stratagem).

**Strategeem**: saksa ja türgi (strategem), ladina (strategema)) ja kreeka (stratgein).

Eesti keeles, kui valdavalt saksa kultuuriruumi kuulunud kultuuris, on *strategeemi* "Ida mõtteloo leksikonis" (2006) nimetatud "sõjakavaluse" sünonüümiks. Seoses pealetuleva angloameerika kultuuriga on sellega kõrvuti kasutatav ka sõna *stratageem*.. (Ka R. Viigi ning T. Tiidemann ja A. Kalja leiutusprintsiipidega seotud tööd.)

Vanas Kreekas
-------------

Herodotose, Thukydidese ja Xenophoni ja teiste vanakreeka autorite töödes on äratoodud rida strategeemideks nimetatud sõjalisi ja sõjalis-diplomaatilisi kavalusi. Kuid vanakreeka autoreid huvitas enam strateegia ( Xenophon "Ratsaväe juhtimisest", Onaxandra (?) "Strategicos").

Vanas Roomas
------------

Juba Kreekas kasutatud sõna sai laiema leviku läbi rooma riigimehe ja kirjaniku Sextus Julius Frontinuse (u 40–103) teose "Strategematicon libri" ("Strategemata"). See töö oli unustatud, kuni 15. sajandi Itaalia humanism selle taasavastas. Samanimelise kreekakeelse raamatu "Strategemata" ("Στρατηγηματα","Sõjakavalused") kirjutas makedoonia päritoluga Polyainos (u100–?), kelle teos on kogumik sõjalistest strategeemidest ja sisaldab umbes 900 salaplaanide näidet alates mütoloogilisest ajast kuni Augustuseni.

Vanas Hiinas
------------

Tänapäeval on laialt tuntud vanahiina 36 sõjakavalust. Vene Википедии samanimelises artiklis avaldatud arvamus, et nende eristamiseks vanakreeka ja vanarooma tõlgetest pärinevatest strategeemidest on vanahiina sõjakavalusi Läänes üldiselt nimetatud stratageemideks, on faktilist alust mitteomav (esimene?) katse neid keeleliselt omavahel eristada.

Viited
------

1. ↑  []
**Androgeeniresistentsuse sündroom** ehk **testikulaarne feminisatsioon** ehk **Reifensteini sündroom** ehk **androgeenresistentsussündroom** on soolise arengu häire, mida põhjustab androgeeniretseptorit kodeeriva geeni mutatsioon asukohas Xq11-12[*viide?*]. Muutunud retseptori struktuurist ja tundlikkusest sõltuvad konkreetsed sümptomid.

RHK-10-s klassifitseeritakse androgeenresistentsuse sündroom koodiga E34.5

Imetajate peamised androgeenid ehk meessuguhormoonid on testosteroon ja dihüdrotestosteroon. Testosterooni toodavad munandid ning see hormoon põhjustab meestele iseloomulike sootunnuste väljaarenemist. 

Osaline androgeeniresistentsus põhjustab meestel tavalisest nõrgemini väljendunud sootunnuseid ja viljatust. 

Täieliku androgeeniresistentsuse (umbes 1 juhtum 20 000 sünni kohta) korral on 46XY kromosoomikomplektiga st mehe genotüübiga inimene fenotüübilt täiesti naiselik koos vastavate väliste suguelunditega, kuid tal puudub emakas ning munasarjade asemel paiknevad kõhuõõnes munandid, testosterooni tase on meestele iseloomulikes vahemikes, kuid see muudetakse organismis östrogeeniks. 

Alates 1990. aastatest on loodud androgeeniresistentsuse sündroomiga isikute tugigruppe ning püütud leida eetiliselt ja meditsiiniliselt paremaid meetodeid selle sündroomiga isikute aitamiseks.

Välislingid
-----------

* Eestikeelne infoleht
* Tugigrupp Inglismaal
* Tugigrupp Saksamaal
* Tugigruppide (tugiisikute) kontaktid teistes riikides
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel on pühakust; tormi kohta vaata Patrick (torm); filmi kohta vaata artiklit Patrick (film).* |

---

**Püha Patrick** (iiri keeles *Naomh Pádraig*, ladina keeles Patricius; ca 387 Walesis – 493) oli katoliku pühak ja Iirimaa kaitsepühak. Tema sünninimi oli Maewyn. 

Teda peetakse Iirimaale ristiusu toojaks – tal olnud lihtne iirlasi ristiusku pöörata, kuna ta oli tugev isiksus. 

Kristlusse pöördus ta alles 16. eluaastal. Lapsena röövisid paganlikud iirlased Patricku orjaks, seepärast kasvas ta üles Iirimaal. Pärast vangipõlvest põgenemist õppis ta mitmel pool Euroopas, kuid pöördus lõpuks Iirimaale tagasi, et seal kristlust jutlustada.

Pühale Patrickule omistatakse mitmeid imetegusid. Üks tuntumaid on uskumus, et just tema käskis kõigil madudel Iirimaalt lahkuda.

Püha Patricku päeva tähistatakse enamasti 17. märtsil.

Vaata ka
--------

* Püha Patricku päev
* St. Patricku katedraal
* St. Patrick's Pub

Välislingid
-----------

* St. Patrick BBC Religions
* Catholic Online
* Moran, P.F. St. Patrick The Catholic Encyclopedia (1911). New York: Robert Appleton Company.
* Toivo Heinla. Püha Patrick. Miretha maailm. (Kasutatud 17. märtsil 2011.)
* "Homme on püha Patricku päev", Postimees, 16. märts 1996
* "St Patrick - mees kes tõi Iirimaale ristiusu", Õhtuleht, 17. märts 2000
* "FOTOD: 17. märts on Püha Patricku päev", Eesti Päevaleht, 17. märts 2001
* Helen Arusoo, "Püha Patricku päev: Tiit Kikas ei pane rohelist parukat pähe", Õhtuleht, 17. märts 2001
**Ilme Randalu** (aastani 1940 **Ilme Pill**, 15. mai 1918 Tartu – 4. juuni 1986 Tartu) oli Eesti põllumajandusteadlane.

Elulugu
-------

Ilme Randalu oli Mihkel Pilli tütar ja Hillar Randalu abikaasa, Ann Pikveri ja Kadri Järve ema.

Randalu lõpetas 1931 Eesti Noorsoo Kasvatuse Seltsi Tartu Tütarlaste Gümnaasiumi ja 1947 Tartu Ülikooli põllumajandusteaduskonna. 1958. aastal kaitses ta Eesti Teaduste Akadeemia juures põllumajanduskandidaadi kraadi väitekirjaga "Odra helmintosporiooside levik ja kahjustus Eesti NSV-s ning nende tõrje". 1947–83 oli ta Eesti Maaviljeluse ja Maaparanduse Teadusliku Uurimise Instituudi (EMMI) noorem- ja vanemteadur, 1962–79 taimekaitse osakonna juhataja.

Teadustöö
---------

Randalu peamised uurimisvaldkonnad olid odra helmintosporiooside levik ja kahjustus Eestis, kartuli seenhaigused ja nende tõrje, kartuli viirushaiguste levik ja nende tekitatud majanduslike kahjude uurimine. Ta avaldas umbes 75 teadustrükist.

1973. aastal valmis Ilme Randalust 1 min ja 27 s pikkune kroonikafilm "Põllumajandusteadlane Ilme Randalu" (ka "Saku Maaviljeluse Instituudi teaduslik töötaja Ilme Randalu"; režissöör Valeria Anderson) osana ringvaatest "Nõukogude Eesti" nr 6, 2/6.

Viited
------

1. 1 2 3 4  Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide
2. ↑  Saku Maaviljeluse Instituudi teaduslik töötaja Ilme Randalu (1973) EFIS

Teoseid
-------

* Odra helmintosporiooside levik ja kahjustus Eesti NSV-s ning nende tõrje. Tallinn, 1957
* Kartuli viirushaigused. – Ülevaade taimekahjurite ja haiguste levikust Eesti NSV-s, prognoos nende ilmumise kohta ning nende tõrje. Tallinn, 1962–68, 21972
* Taimekaitse soovitused kolhoosidele ja sovhoosidele. Tallinn, 1970, 51984.

Kirjandus
---------

* Eesti Maaviljeluse ja Maaparanduse Teadusliku Uurimise Instituudi (EMMI) ja Eesti Taimekaitse Seltsi kogumik "Taimekaitse. Pühendatud Ilme Randalu 75. sünniaastapäevale". Saku, 1993.
* *Eesti teaduse biograafiline leksikon.* 3. köide: *N–Sap* TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013

 *Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.*
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib paljude selgroogsete loomade elutähtsaks peetavate stereoidhormoonidega seonduvast; pahaloomuliste kasvajate mikrokeskonnas sünteesitud steroidhormoonide kohta vaata artiklit Kasvaja androgeenid* |

---

**Androgeenid** ehk **meessuguhormoonid** (inglise keeles *androgen*) looduslikud rasvlahustuvad steroidhormoonid.

Androgeene leidub nii emaste kui ka isaste selgroogsete loomade rakkude tuumades (androgeeni retseptorid).

Isastel (sh meestel) sünteesitakse androgeene munandites (Leydigi rakkudes) ja neerupealisekoores kolesteroolist.

Emastel (sh naistel) on veres üsna rohkelt androgeene ja mingil määral on androgeene ka munasarjades.

Androgeenid on testosteroon, dihüdrotestosteroon, androsteendioon, androsteroon, dihüdroepiandrosteroon, etiokoolanoloon jpt.

Androgeenide eritumine allub hüpotalamuse-hüpofüüsi-sugunäärmete-telje kontrollile.

Androgeenideks nimetatakse ka sünteetilisi hormoonpreparaate, mis jäljendavad looduslikke androgeenide funktsioone.

Sünteetilisi androgeene manustatakse mitmesuguste haiguslike seisundite korral.

Funktsioonid
------------

Androgeenid on isastel olulised spermatogeneesis, eesnäärme talitluses, suguelundite arengus ja sekundaarsete sugutunnuste kujunemisel (hääletämber, karvakasv jt), sugutungiga seotult aga ka geenide regulatsioonis.

Patoloogia
----------

Eesnäärmevähki loetakse ainsaks hormoonsõltuvaks pahaloomuliseks kasvajaks meestel, mille kasvu soodustavad androgeenid.

Vaata ka
--------

* androgeenresistentsussündroom

Viited
------

1. ↑  Peeter Padrik, Hele Everaus, Onkoloogia õpik Arstiteaduskonna 4. kursusele, lk 75, 2013, Tartu Ülikooli Kirjastus OÜ, ISBN 9789949323067.

Välislingid
-----------

* Sissekanne Encyclopædia Britannicass
* Borlak J, Schulte I, Thum T. Androgen metabolism in thymus of fetal and adult rats. Lühikokkuvõte. Drug Metab Dispos. juuni 2004;32(6):675-9. veebiversioon (vaadatud 04.10.2014) (*inglise keeles*)
|  |
| --- |
|  |
| Medalikohad |
| Maailmameistrivõistlused |
| **Kuld** | 2018 |  |

Patric Hörnqvist Stanley karikaga (2017)
**Patric Gösta Hörnqvist** (sündinud 1. jaanuaril 1987 Sollentunas) on Rootsi jäähokimängija, kes mängib NHL-i klubis Florida Panthers ründajana paremäärel.

Hörnqvist alustas karjääri hooajal 2005–06 Rootsi kõrgliiga klubis Djurgårdens.

2005. aastal valiti ta NHL-i *draft* '​is Nashville Predatorsi poolt 230. valikuna.

Predatorsiga liitus ta hooajal 2008–09, kuid veetis suurema osa hooajast American Hockey League'i klubis Milwaukee Admirals. Järgmisel hooajal lõi ta NHL-is juba 30 väravat ja oli sel hooajal Predatorsi suurim väravkütt.

Hooaja 2012–13 alguses toimunud NHL-i tööseisaku tõttu mängis ta mõnda aega Šveitsi klubis Red Ice HC ja taas Rootsis Djurgårdensis.

2014. aasta juunis liitus ta Pittsburgh Penguinsiga. 2016. aastal võitis ta oma esimese Stanley karika, kui finaaliseerias alistati San Jose Sharks. 2017. aasta Stanley karika kuuendas mängus lõi ta värava oma endise klubi Predatorsi vastu, kindlustades Penguinsile võidu mängudega 4:2. 2018. aasta veebruaris pikendas ta Penguinsiga lepingut viie aasta võrra.

2020. aasta septembris siirdus ta Panthersi.

Rootsi jäähokikoondise koosseisus tuli ta 2018. aastal maailmameistriks. Lisaks kuulus ta Rootsi koondisse 2010. aasta taliolümpiamängudel.

Viited
------

1. ↑  "Penguins Sign Patric Hornqvist to a Five-Year Contract Extension". NHL.com. 27.2.2018. Vaadatud 23.11.2018
2. ↑  "Panthers acquire Patric Hornqvist from Penguins". Florida Panthers. 24.9.2020. Vaadatud 18.1.2021

Välislingid
-----------

* Patric Hörnqvist NHL.com lehel
* Patric Hörnqvist hockeydb.com lehel
Atmosfääri ehitus
**Stratosfäär** on atmosfäärikiht tropopausist kõrgemal. Ta paikneb kõrgusel 13–45 (10–50) km.

Stratosfääri alaosas (kuni 20 km) on õhutemperatuur konstantne, ülaosas (kuni 40 km) tõuseb kuni stratopausi alapiirini vahemikus −56,5 kuni 0,8 °С. Sellega seoses puudub stratosfääris konvektsioon, aga esineb inversioon. Stratosfääri kohal paikneb stratopaus – üleminekukiht, mis ulatub kõrguseni 55 km. Stratopausis õhutemperatuur kõrgusest ei olene ning ta on stratosfääri ja mesosfääri piiriks.

Stratosfäär sisaldab umbes 90% atmosfääri osoonist (kõrgusvahemikus 15–20 kuni 55–60 km), mis on peamine stratosfääri soojusrežiimi kujundaja ja mis määrab elu ülemise piiri biosfääris. Kõrgusega kasvab osooni kontsentratsioon ja sellega kaasneb õhutemperatuuri kasv. Stratosfääri õhu soojenemise põhjuseks on ultraviolettkiirguse (kiirguse lainepikkuste vahemikus 180–200 nm) neeldumine osooni molekulides.

Kõrgusel 20–30 km on osooni kontsentratsioon maksimaalne (umbes 10 ppmv võrreldes 0,04 ppmv troposfääris) ja seal paikneb nn osoonikiht. Osooni jaotust mõjutavad oluliselt meteoroloogilised tingimused ja geograafiline laius.

Enamik osoonist tekib ja laguneb troopikas stratosfääri ülemises osas, aga dissotsieerub stratosfääri alumises osas ja suurematel laiuskraadidel, kui ta tekib. Osooni lagundajad on vabad radikaalid, lämmastikmonooksiid (NO) ja halogeeniühendid (sealhulgas freoonid)

Veeaur stratosfääris peaaegu puudub, selle kontsentratsioon on väga väike.

Viited
------

1. ↑  Атмосфера - условное деление на слои
2. 1 2 3  "Atmosfääri ehitus" (PDF). Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 18. juuli 2011. Vaadatud 4. aprillil 2010.

| * v
* r
Maa atmosfäär |
| --- |
| 
Troposfäär  **·**  Stratosfäär  **·**  Mesosfäär  **·**  Termosfäär  **·**  Eksosfäär |  |
| 
Tropopaus  **·**  Stratopaus  **·**  Mesopaus  **·**  Termopaus  **·**  Eksobaas |
| 
Osoonikiht  **·**  Kármáni joon  **·**  Homosfäär  **·**  Turbopaus  **·**  Heterosfäär |
| 
Ionosfäär  **·**  D-kiht  **·**  Appletoni kiht  **·**  Kennelly-Heaviside'i kiht |

{\displaystyle Sisestavalemsiia}
**Aleksander Paikre** (1936. aastani **Aleksander Pormann**; 30. detsember 1871 Lehtse vald, Järvamaa – 2. august 1955 Tapa) oli Eesti poliitik, ametilt lukksepp.

Elukäik
-------

Sündis 30 detsembril (vkj) 1871 Väo külas Paabo renditalus Jakob ja Mai Pormanni pere seitsmenda lapsena. Kokku oli tal 3 venda ja 4 õde. Isa Jakob ostis aasta hiljem Tapa külas Kangru talu, kuhu pere jäi elama viieks aastaks (kuni pereisa Jakobi surmani). Pärast isa surma müüs ema Kangru talu ja ostis väiksema maalapi, kuhu pere rajas väikese elumaja. Ema töötas külas, tehes ketrustöid ja osales talutöödel abilisena. Sarnaselt õdede-vendadega käis ka Aleksander lapsena külas karjaseks. 15-aastaselt läks ta aga varem pere juurest lahkunud venna juurde sepa õpipoisiks.

Haridusteed alustas Tapa küla algkoolis, kus käis kolm talve. 1889. aastal lahkus 18-aastaselt kodust, asudes elama Tallinna õde Miina juurde ning õppima Vladimiri (Jakobsoni) tänaval sepa juures.

Osales Dvigateli tehase tööliste ühe juhina 1905. aasta revolutsioonisündmustel Tallinnas.

Oli 26.–27. veebruaril 1921 valitud Tallinna linnavolikogu liige "Üürniku" seltsi nimekirja koosseisus.

Valiti 1922. aasta mais Üürnikkude Liidu juhatuse liikmeks ja 1923. aasta mais II Riigikogu liikmeks (31.05.1923–14.06.1926; sai 30-liikmelise nimekirja esinumbrina 6130 valija hääle), esindades seal ainsana Üürinikkude Liitu.

Sai hiljem kohtuvaidluse tulemusel endale Tapa külas venna talukoha Uuetoa B lähedal Ülevainu talukoha, kus elas ja töötas elu lõpuni. Poeg Evald Paikre oli Tallinnast Tapale läinud juba 1926. aastal külakooli õpetajaks.

Aleksander Paikre suri 2. augustil 1955 Tapal ja ta maeti 5. augustil 1955 Rahumäe kalmistule.

Isiklikku
---------

Tema poeg oli kirjanik ja õpetaja Evald Paikre ning pojapojad elektritehnika insener Toivo Paikre ja transporditehnika insener Enno Paikre.

Viited
------

1. ↑  "Üürnikkude liidu juhatusesse". *Kaja, nr. 104*. 9 mai 1922 tr. 1. Vaadatud 14.11.2018. `{{netiviide}}`: kontrolli kuupäeva väärtust: `|Aeg=` (juhend)
2. ↑
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel on pedagoogist; samanimelise notari kohta vaata Aleksander Pettai (notar).* |

---

**Aleksander Pettai** (7. september 1902 Varstu – 23. veebruar 1997 Tartu) oli eesti pedagoog ja koorijuht, Vabadussõja veteran.

Ta sündis Matumäe taluperemehe Kaarli Pettai ja ta naise Anna (sündinud Sepp, pärit Karula vallast Paluotsa talust) pojana. Oli abielus õpetaja Aliide Kindsikoga.

Aleksander Pettai lõpetas Võru Õpetajate Seminari, kus üks tema õpetajaid oli Johannes Käis. 1930. aastatel töötas ta Leevi Algkooli juhatajana, kuulus Kaitseliidu Võrumaa malevasse. 

Pärast teist maailmasõda töötas Rõuge 8-klassilise kooli (praegu Rõuge Põhikooli) direktorina ning 1951–1963 Kolepi 8-klassilise kooli matemaatika- ja laulmisõpetajana. Hiljem elas pensionärina Elvas. Ta juhatas elu jooksul mitut koori.

Tunnustus
---------

* 1940 – Eesti Punase Risti V klassi teenetemärk

Isiklikku
---------

Ta vend oli eesti pedagoog ja ühiskonnategelane Theodor Petai, ta poeg oli loomakasvatusteadlane Eino Pettai.

Välislingid
-----------

* Eesti kommunismiohvrid 1940–1991
* "Võrumaa vanim koor juubeliõites" Võrumaa Teataja, 14. aprill 2005
**Aleksander Prima** (9. juuli 1906 Uderna, Tartumaa – 25. veebruar 1983 Lakewood, USA) oli eesti aiandusteadlane.

Elulugu
-------

Aleksander Prima oli taluomaniku poeg.

Lõpetas 1927 Tartu Poeglaste Reaalgümnaasiumi, õppis 1927–1928 Tartu Ülikooli matemaatika-loodusteaduskonnas ja sama teaduskonna pedagoogikakursustel, lõpetas 1933 Berliini Põllumajandusülikooli aiandusosakonna, dr. rer. nat. (1949, Darmstadti Tehnikaülikool) (õppetöö vaheaegadel töötas Saksamaa aiaärides). Oli 1928–1930 Tartu aianduse-mesinduse täienduskooli juhataja, 1931–1933 Tartu aianduskursuste juhataja, 1933–1935 Tartu Õpetajate Seminari aiandusõpetaja, ühtlasi Haridus- ja Sotsiaalministeeriumi kooliaedade inspektor, 1935–1940 Põllutööministeeriumi aiandus-mesindusnõunik, aastast 1936 ka Tartu Ülikooli õppejõud, 1940–1941 Eesti NSV Põllutöö RK vanemagronoom aianduse alal, 1942–1944 Aedvilja Keskühisuse direktor. 

Lahkus 1944 Eestist, oli 1946–1949 Saksamaal Balti Ülikooli õppejõud, 1946 ühtlasi Berliini Ülikooli külalislektor, 1950–1972 USA-s Lakewoodis Shade Tree Commissioni agent ja juht. Korraldas loenguid ja kursusi, õpetas USA-s välja 200 müügiagenti.

Ta oli korporatsiooni Ugala vilistlane.

Teadustöö
---------

Uurimisvaldkond: aiandus ja mesindus. USA-s koostas u 10 000 eesaia haljastusprojekti. Oli Eesti Aianduse-Mesinduse Keskseltsi juhatuse (1934–1937) ja ajakirja Aed toim liige, ajakirja Mesinik peatoimetaja (1937–1940). Üle 100 teadustrükise, sh monograafiad.

Teoseid
-------

* Aiandus ja mesindus. Tallinn, 1932, 2. trükk 1934
* Köögiviljaaed (kaasautor F. Raska). Tartu, 1934
* Tegeliku aianduse ja mesinduse käsiraamat (kaasautor, peatoim). I–III. Tartu, 1934–1936
* Aianduse ja mesinduse edendamise otstarve ja kord. Tallinn, 1936
* Maakodu ümbrus kaunimaks (kaasautor). Tallinn, 1937
* Muld, väetised ja aiatööriistad. Tartu, 1937
* Puuviljaaiandus (kaasautor). Tartu, 1937
* Viljapuude standardsortimendid (kaasautor A. Mätlik). Tallinn, 1940.

Viited
------

1. 1 2 3 4  Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide

Kirjandus
---------

* AAUT II, 480
* EE 14, 379
* EABL, 105
* ETVpK, 95
* Aed (1933), 287.

 *Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.*
Vaade kirikule edelast
Vaade idaseinale ja apsiidile kagust
**Aleksander Nevski mälestuskirik** on Potsdami põhjaosas Kapellenbergil asuv õigeusu kirik, mis püstitati aastail 1826–1829 Preisimaa kuninga Friedrich Wilhelm III korraldusel Venemaalt pärit sõduritele vene koloonias Alexandrowkas, kes laulsid neist moodustaatud kooris. Kirikut loetakse üheks varaseimaks historitsistlikus uusvene stiilis püstitatud Lääne-Euroopa ehitiseks. Alates 1999. aastast kuulub kirik Potsdami ja Berliini losside ja parkide Alexandrowka ansambli osana UNESCO maailmapärandi nimistusse.

Ajaloost
--------

Preisimaa ja Venemaa sideme märgina ehitati sakraalhoone Venemaa ajaloolise arhitektuuri vormides Peterburi õukonnaarhitekti Vassili Stassovi jooniste järgi, millele Karl Friedrich Schinkel lisas klassitsistliku arhitektuuri stiilielemente. 1825. aastal surnud keisri Aleksander I auks nimetati kirik tema kaitsepühaku, 16. sajandil kanoniseeritud Aleksander Nevski järgi. Kirik pühitseti 1826. aastal ja selle kogudus tegutseb tänapäevani, olles üks vanimaid õigeusu kogudusi Saksamaal.

Kunstis
-------

* Mälestuskirik portselanimaalil, loodud u 1830Mälestuskirik portselanimaalil, loodud u 1830
* Carl Daniel Freydancki akvarellCarl Daniel Freydancki akvarell
* Sisevaade u 1850, Friedrich Wilhelm Klose akvarellSisevaade u 1850, Friedrich Wilhelm Klose akvarell

Viited
------

1. ↑  Alexander-Newski-Gedächtniskirche. - potsdamtourismus.de
2. ↑  Palaces and Parks of Potsdam and Berlin. - unesco.org
3. ↑  Alexander-Newski-Gedächtniskirche. - potsdamtourismus.de