recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Alfred Bidder** (14. märts 1885 Laiuse – 12. mai 1943 Pommeri) oli Eesti vaimulik.

Ta õppis 1904–1910 Tartu ülikooli usuteaduskonnas. Täiendas ennast Berliini Ülikoolis. Oli prooviaastal Põlva koguduses. Ordineeriti õpetajaks 4. jaanuaril 1915. Töötas aastatel 1911–1915 kooliõpetajana Kuldigas ja Peterburis.

Oli ametis 1917–1933 Tallinna Toomkoguduses, seejuures 1917–1919 õpetajana, 1919–1927 ülemõpetajana, 1917–1933 Tallinna Toompea saksa koguduses (käis koos Tallinna Niguliste kirikus).

Lahkus aastal 1933 Saksamaale. Oli 1933–1943 pastoriks Woldisch Tychow'i koguduses (praegu Tychówko, Świdwin'i maakonnas, Lääne-Pomorze vojevoodkonnas, Poolas).

Isiklikku
---------

Tema isa, praost Paul Roderich Bidder oli Laiuse koguduse õpetaja. Vend Roderich Bidder oli Tallinna Peeteli koguduse õpetaja. Vanaisa Georg Friedrich Karl Heinrich von Bidder oli baltisaksa füsioloog ja anatoom, Tartu Ülikooli arstiteaduskonna professor ja Tartu Ülikooli rektor aastatel 1858–1865

Viited
------

1. ↑  Bruno Ederma, Asta Jaik. Eesti Evangeeliumi Luteriusu Kirikud. Konstantin Jaik'i kirjastus. Tartu, 1939
2. ↑  Konrad Veem Eesti Vaba Rahvakirik Dokumentatsioon ja leksikon EVR Stockholm 1988

Välislingid
-----------

* Foto ja lühielulugu (vene keeles)
**Austraalia lipp** on Austraalia Liidu ametlik lipp.

Riigi- ja rahvuslipp
--------------------

 ? Austraalia riigi- ja rahvuslipp. Proportsioonid 1:2.
Pärast Austraalia iseseisvumist, jaanuaris 1901, korraldati riigi- ja rahvuslipu saamiseks kavandivõistlus, millest võttis osa üle 30 000 töö, neist kuus sarnanesid võitja tööga. Lipp oli sinine kangas, mille vardapoolsesse ülanurka oli paigutatud Suurbritannia lipp, selle alla aga valge kuueharuline täht. Täht sümboliseeris Austraalia Ühendust. Lehvipoolsele väljale aga lisati viiest tähest koosnev Lõunaristi tähtkuju. Neli suuremat seitsmeharulist tähte olid Alfa, Beeta, Delta ja Gamma. Kõige väiksem, viieharuline täht aga Üpsilon. Praegusel kujul võeti lipp kasutusele 22. mail 1909, siis muudeti Suurbritannia lipu all olev täht seitsmeharuliseks. Tähe harud tähistavad Austraalia halduspiirkondi.

Austraalia aborigeenide lipp
Austraalia aborigeenid kasutavad Austraalia aborigeenide lippu.

Varasemad lipud
---------------

* 1823-18241823-1824
* 18311831
* 18511851
* 18541854
* 1901-19031901-1903
* 1903-19091903-1909
* Õhuväe lipp 1948-1982Õhuväe lipp 1948-1982

Austraalia osariikide ja territooriumide lipud
----------------------------------------------

Ka Austraalia osariikidel ja territooriumitel on oma lipud: 

* Austraalia pealinna ala lipp
* Lõuna-Austraalia lipp
* Lääne-Austraalia lipp
* Põhjaterritooriumi lipp
* Queenslandi lipp
* Tasmaania lipp
* Uus-Lõuna-Walesi lipp
* Victoria lipp
* -----
* Norfolki saare lipp

Vaata ka
--------

* Austraalia vapp

Välislingid
-----------

* Austraalia lipp andmebaasis *Flags of the World* (*inglise keeles*)
Ulrike Plath
Ulrike Plath 2022. aasta Arvamusfestivalil
**Ulrike Plath** (sündinud 12. jaanuaril 1972 Saksamaal Augsburgis) on ajaloolane, Tallinna Ülikooli humanitaarteaduste instituudi Baltisaksa uuringute ja keskkonnaajaloo professor. Ühtlasi töötab vanemteadurina Eesti Teaduste Akadeemia Underi ja Tuglase kirjanduskeskuses.

Tema peamised uurimissuunad on Balti kultuuriajalugu, keskkonnaajalugu, Baltimaade toidukultuuri ajalugu ja Eesti kirjakultuuri ajalugu.

Aastail 2011–2017 juhtis keskkonnaajaloo keskust.

Haridus
-------

Keskhariduse omandas St. Anna gümnaasiumis Augsburgis. Aastail 1991–1999 õppis Hamburgi ülikoolis ajaloo ja fennougristika erialal. Seejuures käis aastail 1993–1994 tudeerimas ka Tartu ülikoolis Balti ajaloo, arheoloogia ja folkloristika erialal. Doktoritöö teemal "Eestlased ja sakslased. Teisekonstruktsioonid, eluilmad, koloniaalfantaasiad 1750–1850" kaitses 2006. aastal Mainzi ülikoolis.

Viited
------

1. ↑  TLÜ. "Tallinna ülikooli humanitaarteaduste instituudi koduleht". Originaali arhiivikoopia seisuga 11. aprill 2018.
2. ↑  UTTK. "Underi ja Tuglase kirjanduskeskuse koduleht".
3. 1 2  Ajakiri Horisont. "Horisont 5/2015, lk 38" (PDF).
4. ↑  ETIS. "Ulrike Plath Eesti teaduse infosüsteemis".
**Alfred Allmann** VR II/3 (5. jaanuar 1893 Tallinn – 8. veebruar 1960 Tallinn) oli Eesti sõjaväelane (nooremallohvitser).

Lõpetas Tallinnas linnakooli ja õppis lukksepaks. Aastail 1913–1914 teenis tsaariarmees 15. sapööripataljonis telefonistina. Maailmasõja alguses langes sõjavangi ja oli pikka aega sõjavangis Saksamaal. Vabanes 1918. aastal.

Vabadussõjas oli alates 1. märtsist 1919 1. diviisi tagavarapataljoni 1. roodus. Viidi üle 1. jalaväepolgu 8. roodu ja ülendati kapraliks, augustist 1919 nooremallohvitseriks. Võitles Narva rindel Punaarmee ja Lätimaal Landeswehri vastu. 1920. aasta aprillis vabastati sõjaväeteenistusest. 

1919. aastal lahingus Vepsküla all ülesnäidatud sõjalise vahvuse eest anti talle VR II/3. 1920. aastal sai siseministeeriumi kodakondsuse osakonna ametnikuks ja asjaajajaks. 1923. aasta jaanuarist oli ta töö- ja hoolekandeministeeriumi ametnik, alates 1936. aastast sotsiaalministeeriumi sekretär. 

Oli Vabadusristi Vendade Ühenduse Tallinna osakonna liige. 1939. aastal anti talle Valgetähe V klassi teenetemärk.

Nõukogude ajal töötas Tallinna Kalinini rajooni sotsiaalkindlustuse osakonnas.

Kirjandus
---------

* Ain Krillo, Jaak Pihlak, Mati Strauss. *Eesti Vabaduse Risti kavalerid*. Viljandi, 2016
Laborivahendite steriliseerimine kasutades UV-kiirgust
**Ultraviolettkiirgus** ehk **UV-kiirgus** on elektromagnetkiirgus, mille lainepikkus on väiksem kui nähtaval valgusel (piirneb violetse valgusega) ja suurem kui röntgenikiirgusel. Seega on ultraviolettkiirgus osa elektromagnetlainete spektrist.

Ultraviolettkiirguse liigid
---------------------------

Ultraviolettkiirguse liigid (DIN 5031-7)| Liik | Tähis | Lainepikkus | Footoni energia |
| --- | --- | --- | --- |
| Lähi-UV | UV-A | 380–315 nm | 3,26–3,94 eV |
| Kesk-UV | UV-B | 315–280 nm | 3,94–4,43 eV |
| Kaug-UV | UV-C-FUV | 280–200 nm | 4,43–6,2 eV |
| Vaakum-UV | UV-C-VUV | 200–100 nm | 6,20–12,4 eV |
| Extra-UV | EUV | 121–10 nm | 10,25–124 eV |

Ultraviolettkiirgus hõlmab lainepikkuste riba 100 nanomeetrist (nm) kuni 380 nanomeetrini, vastavalt sagedusriba 789 terahertsist (THz) kuni 3 petahertsini (PHz), mis on jaotatud mitmeks alaliigiks. Tabelis esitatud liigituse kõrval on kasutusel ka teistsuguseid jaotusi. Näiteks WHO määratluse järgi ulatub UV-kiirguse ala 1 nanomeetrist 400 nanomeetrini.

Päikesest lähtuvast UV-kiirgusest neeldub atmosfääris (peamiselt osoonikihis) täielikult lühilaineline kiirgus lainepikkusega alla 200 nm, seega ekstraviolettkiirgus ja vaakumiultraviolettkiirgus (levibki üksnes vaakumis). Maapinnani tungib UV-A-kiirgus ja vähemal määral UV-B-kiirgus.

Tehislikud UV-kiirguse allikad on näiteks kõrgrõhu- ja ülikõrgrõhu-elavhõbelamp, UV-valgusdiood ja ultraviolettlaser (eksimeerlaser). UV-kiirgus tekib ka näiteks luminofoorlampides, kus selle ultraviolettkiirguse muundab nähtavaks valguseks lambi klaaskesta sisepinnale kantud luminofoor.

Tavaline (akna)klaas neelab UV-B- ja UV-C-kiirguse, kuid pikemalainelist (üle 300 nm) kiirgust laseb osaliselt läbi. UV-seadmeis kasutatakse sellele kiirgusele läbipaistvat kvartsklaasi.

Vaata ka
--------

* Elektromagnetspekter
* UV-indeks

Viited
------

1. ↑  Deutsches Institut für Normung (Hrsg.): *Strahlungsphysik im optischen Bereich und Lichttechnik; Benennung der Wellenlängenbereiche.* DIN 5031 Teil 7, Januar 1984.
2. ↑  ISO 21348 1. Mai 2007. *Space environment (natural and artificial) — Process for determining solar irradiances.*
3. ↑  World Health Organization (WHO): *[Global Solar UV Index: A Practical Guide.* 2002.

Välislingid
-----------

* UV-kiirgusest keskkonnaagentuuri veebilehel
Alfred Brehm
**Alfred Edmund Brehm** (2. veebruar 1829 Unterrenthendorf (praegune Renthendorfi vald) – 11. november 1884 Renthendorfi vald) oli saksa zooloog, kirjanik ja loodusteadusliku kirjanduse illustraator.

Ta sai tuntuks tänu raamatule "Brehms Tierleben" ("Loomade elu").

Tema isa oli pastor ja linnuteadlane Christian Ludwig Brehm. Isal oli 9 tuhandest topisest koosnev linnukogu, mis pakkus hea ülevaate Euroopa linnustikust. Isa kollektsioon ärgitas Alfredit zooloogiks saama, aga kõigepealt tahtis ta õppida arhitektiks.

1844 hakkas Brehm Altenburgis ehitust õppima. 1846. aasta septembris lahkus ta sealt Dresdenisse arhitektuuri õppima, kuid õppeaasta lõpul loobus ta õpingutest.

Ta oli siis 18-aastane ning ühines 23-aastase Johann Wilhelm von Mülleri Aafrika-ekspeditsiooniga sekretäri ja assistendina. Reis läbis Egiptuse, Sudaani ja Siinai poolsaare ning selle käigus tehti nii olulisi avastusi, et 1849 arvati kõigest 20-aastane Brehm Saksa Loodusteaduste Akadeemia Leopoldina liikmeks.

1853 hakkas Brehm Jena ülikoolis loodusteadusi õppima. Nagu vend Reinhold, astus ka Alfred korporatsiooni Saxonia, kus kaasvõitlejad hakkasid teda Aafrika-reisi pärast Vaaraoks kutsuma. Ta lõpetas juba 1855. 1856 läks ta koos vend Reinholdiga 2 aastat kestnud reisile Hispaaniasse. Seejärel asus ta vabakutselise kirjanikuna Leipzigisse ning kirjutas ajakirjadele populaarteaduslikke artikleid. 1860 reisis ta Norrasse ja Lapimaale. 1862 võttis ta vastu Saksi-Coburgi ja Gotha hertsogi Ernst II pakkumise osaleda ekspeditsioonil Abessiiniasse. Seejärel reisis Brehm ka Skandinaavias ja Siberis.

1862 võttis Brehm vastu Hamburgi loomaaia direktori koha ja töötas sellel 1867. aastani. Seejärel kolis ta Berliini, kus avas akvaariumi. Akvaariumis töötas ta 1874. aastani.

Intellektuaalid võtsid Brehmi ekspeditsiooniaruanded ja artiklid loomariigist soosivalt vastu. Sellepärast tellis kirjastus Bibliographisches Institut temalt mitmeköitelise teose loomariigist. Selle esimene väljaanne (6 köidet) ilmusid 1864–1869 nime "Illustrirtes Thierleben" ("Loomade illustreeritud elu") all. Kirjutamise ajal tegi Brehm välisreise, mis küll katkestasid tööd, kuid ka rikastasid seda. Teine väljaanne ilmus 1872–1879 10 köites juba nime "Brehms Tierleben" all, järgnesid kolmas (1882–1884) ja neljas (1890–1893) väljaanne. Teos tõlgiti paljudesse keeltesse ja seda on ilmunud 20. sajandilgi. Tänapäeva mõistes on teos vananenud, kuid sellegipoolest jääb ta zooloogia verstapostiks.

1861 abiellus Brehm Mathilde Reiziga. Sellest abielust sündis 5 last. Abikaasa suri 1878. Noorim poeg suri difteeriasse 1884 ja see oli Brehmile hingeline vapustus, millest ta enam ei paranenudki, vaid suri samal aastal malaariasse, mille oli külge saanud Aafrikast.

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Alfred Brehm** |
**Jaan Tammann** (4. juuli 1832 Selja – 3. oktoober 1890 Sikana) oli eesti rahvusliku liikumise tegelane.

Jaan Tammann sündis Tori kihelkonnas Seljal taluniku pojana. Kuigi oli tegemist terase poisiga, jäi tema haridustee lünklikuks ja ta pidi end täiendama iseõppimise teel. Noorena teenis ta endale elatist mitmesuguste töödega (raamatuköitjana, ehitustöölisena), kuni asus tegutsema ehitusettevõtjana. Aastal 1864 võttis ta ette riskantse sammu, laenates sugulastelt raha ja napsas saksa ehitusettevõtjate eest Pärnu suure koolimaja ehitamise tellimuse. Veel mõne koolimaja ehitamisele järgnesid õigeusu kirikud. Kuna ta oli usaldusväärne ja osutus võrreldes saksa meistritega küllaltki odavaks, sai ta üha suuremaid tellimusi. Aastal 1871 sõlmiti temaga leping nelja õigeusu kiriku ehitamiseks Tartumaal. Selle tööga sai ta suurepäraselt hakkama. Tööga saadud raha ta ei lasknud tuulde, vaid ostis selle eest endale Sikanas talu, mis andis välja mõisa mõõdu. See oli oma aja üks moodsamaid majapidamisi, kus ei puudunud aurumasinad ja hobusekasvandus.

Majapidamise kõrval hakkas ta kaasa lööma ka rahvuslikus liikumises, pöörates tähelepanu majanduslikule arengule. Aastal 1868 pöördus ta Johann Voldemar Jannseni poole ettepanekuga eesti põllumeeste seltside asutamiseks. Jannsen haaras ettepanekust kinni ning esitas Pärnu Põllumeeste Seltsi kõrval võimudele kinnitamiseks ka Tartu Põllumeeste Seltsi põhikirja. Aastal 1870 rajatigi mõnekuise vahega Tartu ja Pärnu Põllumeeste Seltsid. Aastal 1871 asutati põllumeeste seltsid ka Võrus ja Viljandis. Tammann lõi kaasa Aleksandrikooli liikumises ja ta valiti 1870. aastal Eesti Aleksandrikooli peakomitee liikmeks ning tema majanduslik mõtlemine aitas Aleksandrikoolile hea tulundusliku aluse luua. Kuuldes, et Põltsamaa lähedal on odavalt müüki pandud Kaarlimõisa hooned, ostis ta need hooned (3623 rubla eest) ära ja müüs need hiljem sama hinnaga Aleksandrikoolile edasi (hoonete tegelik väärtus oli 20 000–30 000 rubla). Emakeelse kooli ideest innustatuna ehitas ta oma projekti järgi ja osaliselt ka oma rahaga Torisse uhke koolimaja, kuhu plaaniti asutada eestikeelne reaalkool. Tema projekti järgi ehitati ka Viira ja Leevi koolimaja. Ta oli ka Eesti Kirjameeste Seltsi liige.

Viited
------

1. ↑  Heinrich Rosenthal. Eesti rahva kultuuripüüdlused ühe inimpõlve välte. Mälestusi aastatest 1869-1900 Eesti Päevaleht 2010, lk.87

Välislingid
-----------

*
**Alfred Hermann Fried** (11. november 1864 Viin – 4. mai 1921 Viin) oli juudi päritolu austria patsifist, publitsist ja esperantist.

Ta sai 1911. aastal Nobeli rahuauhinna ajakirja Die Waffen nieder! (Relvad maha!) asutamise ja muude rahupooldavate tegevuste eest. Ta jagas auhinda õigusteadlase Tobias Asseriga.

Nobel
Nobeli rahuauhinna laureaat

1901 Dunant, Passy • 1902 Ducommun, Gobat • 1903 Cremer • 1904 IDI • 1905 Suttner • 1906 Roosevelt • 1907 Moneta, Renault • 1908 Arnoldson, Bajer • 1909 Beernaert, d'Estournelles de Constant • 1910 IPB • 
1911 Asser, Fried • 1912 Root • 1913 La Fontaine • 1917 Punane Rist • 1919 Wilson • 1920 Bourgeois • 1921 Branting, Lange • 1922 Nansen • 1925 Chamberlain, Dawes • 1926 Briand, Stresemann • 1927 Buisson, Quidde • 1929 Kellogg • 1930 Söderblom • 1931 Addams, Butler • 1933 Angell • 1934 Henderson • 1935 Ossietzky • 1936 Lamas • 1937 Cecil • 1938 Nanseni Pagulasbüroo • 1944 Punane Rist • 1945 Hull • 1946 Balch, Mott • 1947 FSC ja AFSC (kveekerid) • 1949 Boyd Orr • 1950 Bunche • 1951 Jouhaux • 1952 Schweitzer • 1953 Marshall • 1954 UNHCR • 1957 Pearson • 1958 Pire • 1959 Noel-Baker • 1960 Lutuli • 1961 Hammarskjöld • 1962 Pauling • 1963 Rahvusvaheline Punase Risti Komitee ja Punase Risti Seltside Liiga • 1964 King • 1965 UNICEF • 1968 Cassin • 1969 ILO • 1970 Borlaug • 1971 Brandt • 1973 Kissinger, Lê (keeldus auhinnast) • 1974 MacBride, Satō • 1975 Sahharov • 1976 B. Williams, Corrigan • 1977 AI • 1978 as-Sādāt, Begin • 1979 Ema Teresa • 1980 Esquivel • 1981 UNHCR • 1982 Myrdal, García Robles • 1983 Wałęsa • 1984 Tutu • 1985 IPPNW • 1986 Wiesel • 1987 Arias • 1988 ÜRO Rahuvalvejõud • 1989 XIV dalai-laama • 1990 Gorbatšov • 1991 Suu Kyi • 1992 Menchú • 1993 Mandela, de Klerk • 1994 ‘Arafāt, Peres, Rabin • 1995 Pugwashi konverentsid, Rotblat • 1996 Belo, Ramos Horta • 1997 ICBL, J. Williams • 1998 Hume, Trimble • 1999 MSF • 2000 Kim • 2001 ÜRO, Annan • 2002 Carter • 2003 ‘Ebādī • 2004 Maathai • 2005 IAEA, al-Barāda‘ī • 2006 Grameen Bank, Yunus • 2007 Gore, IPCC • 2008 Ahtisaari • 2009 Obama • 2010 Liu • 2011 Sirleaf, Gbowee, Karmān • 2012 Euroopa Liit • 2013 Keemiarelvade Keelustamise Organisatsioon • 2014 Satyarthi, Yūsafzay • 2015  Tuneesia rahvusliku dialoogi nelik • 2016  Juan Manuel Santos  • 2017  ICAN  • 2018  Murad, Mukwege • 2019  Ahmed • 2020 Maailma Toiduprogramm • 2021 Ressa, Muratov • 2022 Alies Bialiacki, Memorial, 
Kodanikuvabaduste Keskus
**Austraalia kindralkuberner** on Briti monarhi esindaja Austraalia Ühenduses.

Kindralkuberneri määrab Austraalia valitsuse ettepanekul Suurbritannia monarh. Kindralkuberner on kaitseväe ülemjuhataja ning talle annab formaalselt aru ka valitsus. Kindralkuberneri kohustusteks on ka ministrite, kohtunike ja diplomaatide ametisse määramine, seaduste kinnitamine ja valimiste väljakuulutamine. Kindralkuberner on poliitiliselt sõltumatu ning tegutseb tavaliselt peaministri, ministrite või kindlatel juhtudel ka parlamendi nõuannete järgi.

Aastatel 1901 kuni 1965 olid 11 kindralkuberneri 15st Briti aadlikud ning pärast seda on kõik kindralkubernerid sündinud Austraalias. Austraalia ajaloo jooksul on ainult üks kindralkuberner olnud naine (Quentin Bryce) ning mitte ükski pole olnud aborigeen või mitte-Euroopa päritolu. Kindralkuberneri ei määrata ametisse kindlaks ajaperioodiks, kuid tavaliselt eeldatakse, et ta on ametis viis aastat. Kindralkuberneri ametiaega võib pikendada, et vältida ametiaja lõppemist valimiste ajal või poliitiliselt raskel perioodil. Alates 1. juulist 2019 on Austraalia kindralkuberner olnud David Hurley.

Viited
------

1. 1 2  "Governor-General". *Parliamentary Education Office*. Vaadatud 2. juuni 2022.
2. ↑  "Chapter II The Executive Government". *Parliament of Australia*. Vaadatud 2. juuni 2022.
3. ↑  "Governor-General". *Parliament of Australia*. Vaadatud 2. juuni 2022.
**Ust-Janski uluss** ehk **Usujaana uluss** on 2. järgu haldusüksus (rajoon) Venemaa Sahha Vabariigi põhjaosas. Piirneb põhjas Laptevite mere Jana lahega.

Läbi ulussi voolab Jana jõgi.

Ulussis halduskeskus on Deputatski alev, kus elab 3052 inimest (2010). Suuremad asulad on veel Ust-Kuiga, Nižnejansk, Sajõlõk, Ust-Jansk ja Jukagir.

1995. aastal oli ulussi rahvaarv 31 100.
2002. aasta rahvaloenduse andmeil oli ulussi elanike arv 10 009, neist 38% jakuudid, 35% venelased ja 11% eveenid. 2010. aasta rahvaloenduse andmeil oli ulussi elanike arv 8056.

Uluss jaguneb halduslikult kolmeks aleviks ja seitsmeks *nasleg* '​iks.

Ulussis kehtib Vladivostoki aeg (UTC+10, MSK+7).

Viited
------

1. ↑  26. Численность постоянного населения Российской Федерации по муниципальным образованиям на 1 января 2018 года, vaadatud 23.01.2019.

Sahha ulussid

Abõi |
Aldan |
Allaihha |
Amga |
Anabar |
Bulun |
Eveeni-Bõtantai |
Gornõi |
Hangalassõ |
Kobjai |
Lensk |
Megino-Kangalassõ |
Mirnõi |
Moma |
Namtsõ |
Nerjungri |
Nižnekolõmsk |
Njurba |
Oimjakon |
Olenjok |
Oljokminsk |
Srednekolõmsk |
Suntar |
Žigansk |
Tatta |
Tompo |
Tšuraptša |
Ust-Aldansk |
Ust-Jansk |
Ust-Maja |
Verhnekolõmsk |
Verhneviljuisk |
Verhojansk |
Viljuisk
**Usseglio** on vald Itaalias Piemonte maakonnas città metropolitana di Torinos.

Usseglio kõrgus merepinnast on 1265 meetrit. Asustustihedus on keskmiselt 2,29 inimest ruutkilomeetri kohta.

Usseglio piirneb järgmiste omavalitsusüksustega: Balme, Bessans (Prantsusmaa), Bruzolo, Bussoleno, Chianocco, Condove, Lemie, Mompantero, Novalesa.

Usseglio halduspiirides asuvad järgmised asulad: Chiaberto, Cortevicio, Crot, Malciaussia, Margone, Perinera, Pian Benot, Pianetto, Piazzette, Quagliera, Villaretto.

* 
* Malciaussia järvMalciaussia järv
* KihelkonnakirikKihelkonnakirik
* Vana kirikuhooneVana kirikuhoone
* HaldushooneHaldushoone

Viited
------

1. ↑  DiPI Online - Dizionario di Pronuncia Italiana
2. ↑  Popolazione Residente al 1° Gennaio 2018, vaadatud 16.03.2019.

Kirjandus
---------

* *Usoei, Uxellos, Usseglio*, a cura della Pro Loco Usseglio, Neos Edizioni 2003.

Välislingid
-----------

 Usseglio – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
* Koduleht (itaalia keeles)
**Endla Reinvee** (sünninimi **Endla Paap**; 7. november 1926 Tartumaa, Luunja vald – 2007) oli eesti maalikunstnik.

Ta õppis Lohkva algkoolis ja Tartu Tütarlaste Gümnaasiumis. 1944. aastast õppis Tartu Riiklikus Kunstiinstituudis maali erialal, kus ta joonistamise õppejõud olid Johannes Hirv, Ilmar Linnat ja Eduard Einmann ning maali õppejõud olid Juhan Püttsepp, Gustav Raud ja professor Johannes Võerahansu. Professor Võerahansu oli ka tema diplomitöö juhendaja portree erialal. Lõpetas instituudi 1950. aastal.

Pärast instituudi lõpetamist töötas aasta Tartu Riiklikus Ülikoolis, 1951. aastast töötas Eesti Põllumajanduse Akadeemias erinevatel töökohtadel, aastatel 1974–1976 oli ta õppeosakonna ülem, hiljem metsanduse ja maaparanduse teaduskonna õppemeister.

Töö kõrvalt hakkas uuesti maalima 1969. aastal, maalis peamiselt portreesid, maastikke ja lilli. Tal on olnud mitu isikunäitust ning ta on osalenud Tartu Kunstimuuseumi korraldatud grupinäitustel.

Kirjandus
---------

* Hella Keem (koostaja). Tartumaa saja-aastaste jutud. Illustreerinud Endla Reinvee. Tallinn: Eesti TA Emakeele Selts, 1995
* E-kataloog ESTER. Endla Paap-Reinvee maalide valikkogumik 1969-1996: kataloog. Koostanud Endla Reinvee. Tartu, 1997

Viited
------

1. ↑  Geni.com Endla Paap
2. ↑  Tartu kalmistud
3. ↑  E-kunstisalong. Endla Reinvee
4. ↑  Anne Lüpsik. Põllumajanduslik kõrgharidus 1951–2019
5. ↑  "Enn Altosaar. Maikäskkiri. Põllumajanduse Akadeemia, 26.aprill 1984" (PDF). Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 12. detsember 2022. Vaadatud 12. detsembril 2022.
**Konfigureeritav kultuur** (ingl k. *configurable culture*) on mõiste, millega tähistatakse tehnoloogia ja digitaalmaailma plahvatusliku arenguga tekkinud olukorda, kus iga inimene saab teise autori teost kasutada ja muuta ning luua uue ja iseseisva teose.

Ajalugu
-------

Konfigureeritava kultuuri mõiste võttis kasutusele Aram Sinnreich. Sinnreich kasutas seda mõistet, et välja vahetada varem peamiselt Lawrence Lessigi kasutatud remixi kultuuri (ingl k. *remix culture*) mõiste.
Sinnreich on uurinud konfigureeritavat kultuuri peamiselt muusikamaailma perspektiivist ja tema fookuses on nn mashup kultuur, kus mitme erineva teose kokkusobitamisel tekib uus ja eraldiseisev taies. Uue teose loomine toimub läbi miksimise, efektide kasutamise, pluginate rakendamise jne. Ta uurib, kuidas DJ-de populaarsus, heli ja video remikside levik ning selleks kasutatava tehnoloogia kättesaadavus on muutnud kaasaegse inimese arusaama autorsusest, tarvitamisest ja loomisest ning milline on selle mõju ühiskonnale ja kultuurile.

Kirjandus
---------

* Sinnreich, A. 2010. Mashed up: Music, technology, and the rise of configurable culture. Amherst: University of Massachusetts Press.
Kokkurullitud kondoom
Täielikult lahti rullitud kondoom sugutil
Kondoomi paigaldamine sugutile
**Kondoom** on kotikujuline kummist või soolest preservatiiv, mis kaitseb eostumise, suguhaiguste edasikandumise ja nakkushaiguste eest. See pannakse enne suguühet erekteerunud sugutile.

Kondoome tehakse tavaliselt lateksist. On ka polüuteenist ja polüisopreenist kondoome.

Naiste kondoom on polüuretaankest rõngastega mõlemas otsas, mille naine saab panna oma tuppe kuni 8 tundi enne sugulist vahekorda. See pakub kaitset nii raseduse kui ka sugulisel teel levivate haiguste eest ning sellel pole teadaolevaid kõrvaltoimeid. Suurimaks eeliseks on see, et ta annab naisele kontrolli oma seksuaalse tervise üle. Siiski on see märksa kallim kui meeste kondoom ning pole veel laialdaselt kättesaadav.

Viited
------

1. ↑  Arm, hool ja õiglus. HIVi- ja aidsitöö käsiraamat. Luterlik Maailmaliit, 2007, lk 22.
2. ↑  "Condom | Definition of Condom by Merriam-Webster". Merriam-webster.com. Vaadatud 14.05.2016.

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **kondoomid** |

|  |  |
| --- | --- |
|  | Tsitaadid Vikitsitaatides: **Kondoom** |
Magustatud kondenspiim

**Kondenspiim** on magustamata või magustatud vedel piimatoode, mis saadakse vee osalise eraldamisega piimast. 

Kondenspiima valmistamisel eraldatakse piimast vesi ning saadud kontsentraat muudetakse kõrge temperatuuri ja rõhu koostoimel mikroobivabaks. Nii pikeneb olulisel määral piima säilivusaeg. Pealegi jäävad kondenspiima põhitoitained suhkrud, rasvad ja valgud samaks, mis piimas, kuid nende suhteline kogus tootes on suurenenud.

### Magustatud kondenspiim

Magusa kondenspiima saamiseks lisatakse kondenspiimale rikkalikult sahharoosi.

### Kasutamine

Kondenspiima kasutatakse põhiliselt näiteks kohvi maitsestamiseks, magustoitude tegemiseks. Kondenspiimad, mida saab poest osta, on sageli väga magusad ja sisaldavad palju suhkrut. Seepärast ei tasu selle toitude sisse segamisega liialdada, kui on võimalik osta ka suhkruta kondenspiima.

Viited
------

1. ↑  "Kondenspiimade ja piimapulbrite koostis- ja kvaliteedinõuded ning toidualase teabe esitamise nõuded, kondenspiimadest ja piimapulbritest proovide võtmise ja proovide analüüsimise meetodid". *Riigi Teataja*. 03.12.2014. Vaadatud 25.04.2017.
2. 1 2  Polven Foods. "Kondenspiim". Vaadatud 25.04.2017.
3. ↑  Urmas Kokassaar (06.11.2011). "Kondenspiim – mitu head külge". *Maaleht*. Vaadatud 03.05.2017.
"**Mees, kes teadis ussisõnu**" on Andrus Kivirähki 2007. aastal ilmunud romaan.

Ussisõnade oskamine ei tähenda teoses ainult metsarahva looduse mõistmist, vaid ka võimu ja valitsemist selle asukate üle. Need tarkused võtab Leemet lapsepõlves üle oma onu Vootelelt. Kogu Leemeti elu käib aga heitlus maailma mõistliku tajumise üle – ühel pool end poolearuliseks loitsinud hiiekummardajad, teisel pool silmakirjalikud kristluse kummardajad, kes on ka ise kõik endised metsaasukad, koos raudmeeste ja munkadega. Väheseid huvitab, mis ümbruses tegelikult toimub. Tasapisi metsaasundus siiski hääbub ning selle tarkust, juuri ja Põhja Konna jääb hoidma ainult Leemet – viimane mees, kes teadis ussisõnu.

Romaani ainetel on tehtud samanimeline lauamäng.

"Mees, kes teadis ussisõnu" on ilmunud läti (2011; tõlkija Zane Balode), tšehhi (2011, tõlkija Naděžda Slabihoudová), prantsuse (2013; tõlkija Jean-Pierre Minaudier), vene (2014; Tatjana Verhoustinskaja), inglise (2015; Christopher Moseley), taani (2015; Birgita Bonde Hansen), hollandi (2015; Jesse Niemeijer), ungari (2015; Nóra Kőhalmy), saksa (2017. tõlkija Cornelius Hasselblatt), hispaania (2017; Consuelo Rubio Alcover), seto (2018; Vello Jüriöö), makedoonia (2019; Julijana Velichkovska), leedu (2020; Agnė Bernotaitė-Jakubčionienė), poola (2020; Anna Michalczuk-Podlecki) ja jaapani keeles (2021; Ryoko Sekiguchi).

Viited
------

1. ↑

Välislingid
-----------

* Kätlin Kaldmaa. *Viimne mohikaanlane eesti moodi'. Eesti Päevaleht, 9. märts 2007*
* Tiit Noormets. *Andrus Kivirähk "Mees, kes teadis ussisõnu"*. Eesti Ekspress, 29. märts 2007
* Linda Kaljundi. *Aga ükskord ei alga aega*. Vikerkaar, 9/2007
* Rein Sikk. *Marid ootavad romaani "Mees, kes teadis ussisõnu" tõlget mari keelde*. Eesti Päevaleht, 15. veebruar 2008
* *Eduard Vilde kirjandusauhinna sai Kivirähk "Ussisõnade" eest*. ERR, 5. märts 2008
* *„Mees, kes teadis ussisõnu"* Sirp, 16. jaanuar 2014
* Ott Heinapuu. Ussisõnad kauge põhja ja veel kaugema Euroopa vahel. Taevapõdra rahvastest, etnofuturismist ja karudest Andrus Kivirähki kultusromaanis Looming 2011, nr 3, lk 419–426.

|  |  |
| --- | --- |
|  | Tsitaadid Vikitsitaatides: **Mees, kes teadis ussisõnu** |
Piirkonna asend Sardiinias
**Sarrabus-Gerrei** on ajaloolis-geograafiline piirkond Itaalias Sardiinia saare kaguosas Cagliari provintsis. Keskajal kuulus Sarrabus-Gerrei Cagliari kuningriigi (*regno di Cagliari* või *di Calari*) koosseisu. Piirkond koosneb idapoolsest Sarrabusest ja läänepoolsest Gerreist.

Sarrabust läbib loodest kagusse Flumendosa jõgi.
Selle territooriumil asuvad järgmised vallad: Burcei, Castiadas, Muravera, San Vito, Villaputzu ja Villasimius.

Gerrei territooriumile jääb Flumendosa keskjooks ja Flumendosa parempoolsed lisajõed.  

Gerrei territooriumil asuvad järgmised vallad: Armungia, Ballao, Escalaplano, Goni, San Nicolò Gerrei, Silius, Villasalto.

Sarrabus-Gerrei piirneb Quirra, Ogliastra, Trexenta, Campidano di Cagliari ja Parteolla piirkonnaga.

* Veehoidla Flumendosa jõelVeehoidla Flumendosa jõel
* VillasaltoVillasalto
* Sette FratelliSette Fratelli

Viited
------

1. ↑  "Gerrei". italiapedia.it. Vaadatud 3. jaanuar 2014.
2. ↑  "Gerrei". galsgt.it. Originaali arhiivikoopia seisuga 5. veebruar 2012. Vaadatud 3. jaanuar 2014.

Kirjandus
---------

* Francesco Floris (a cura di): *La grande Enciclopedia della Sardegna*; Sassari, Biblioteca della Nuova Sardegna, 2007

Välislingid
-----------

* Unione dei comuni del Sarrabus

Sardiinia ajaloolised piirkonnad (*subregioni*) 

Anglona **·** Barbagia di Belvì **·**  Barbagia di Nuoro **·** Barbagia di Ollolai **·** Barbagia di Seùlo **·** Barigadu **·** Baronie **·** Campidano di Cagliari **·** Campidano di Oristano **·** Gallura **·** Goceano **·** Guilcer  **·** Guspinese **·** Iglesiente  **·** Logudoro **·** Mandrolisai **·** Marghine **·** Marmilla **·** Meilogu **·** Monreale **·** Monteacuto **·** Montiferru **·** Nurra **·** Ogliastra **·** Parteòlla **·** Planargia **·** Quirra **·** Romangia **·** Sarcidano **·** Sarrabus-Gerrei **·** Sassarese **·** Sulcis **·** Sulcis-Iglesiente **·** Trexenta
**Põhjaprovints** (ruanda keeles *Intara y'Amajyaruguru*) on 1. järgu haldusüksus Rwandas.

Põhjaprovints moodustati 2006. aastal, kui haldusreformi käigus ühendati suurem osa Ruhengeri ja Byumba provintsist ning Kigali maaprovintsi põhjaosa.

Provints piirneb põhjas Kongo Demokraatliku Vabariigi ja Ugandaga.

Põhjaprovintsi pindala on 3293 km². Provintsis elas 2009. aastal 1 650 704 inimest.

Provintsi halduskeskus on Byumba. Teine suurem asula on Ruhengeri.

Inimeste põhiline tegevusala on põllumajandus. Kaevandatakse volframiiti, kolumbiit-tantaliiti, kassiteriiti ja ehitusmaterjalide tooraineid. Elektrit toodavad hüdroelektrijaamad Mukungwas ja Ntarukas.

Lääneosa on kõrgem. Läänepiiri ääres kõrguvates Virunga mägedes on Rwanda kõrgeim tipp Karisimbi mägi (4519 m). Provintsi alal asub osa Vulkaanide rahvuspargist.

Haldusjaotus
------------

Provints jaguneb viieks ringkonnaks:

1. Burera ringkond
2. Gakenke ringkond
3. Gicumbi ringkond
4. Musanze ringkond
5. Rulindo ringkond

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Põhjaprovints (Rwanda)** |

* Koduleht
**Oche murre** ehk **Aacheni murre** (*Öcher Platt* [ˈœʃʌ plat]) on Aachenis (Oche murdes *Oche*) kõneldav saksa keele murre, mis kuulub ripuaari murderühma. See on põliste aachenlaste seas tänini kasutusel. 

Ehtne Oche murre on kirjakeele kõnelejatele peaaegu arusaamatu. Reinimaa regiolekt on Oche murdelt üle võtnud mõned grammatika jooned ning mõned sõnad ja väljendid, kuid on kirjakeelele lähem ja kirjakeele kõnelejale arusaadav. Reinimaa regiolekti Aacheni varianti peavad võõrad Oche murdeks, aachenlased ise aga peavad seda kirjakeeleks. 

Oche murdel on silmatorkavalt omapärane kõnemeloodia, mida sageli nimetatakse *Singsang*.

Sugulasmurded
-------------

Aacheni murre on suguluses Hollandi Limburgi provintsi murretega, eriti Vaalsi murdega (*Vólsj*), Bocholtzi murdega (*Bocheser*) ja Kerkrade murdega (*Kirchröadsj*), ning Eupeni murdega Belgia Saksakeelses Kogukonnas.

Funktsionaalsõnade puhul ulatuvad Oche murde ühisjooned hollandi keelega Aachenist kuni Stolbergi murdeni ning moodustavad selge piiri Kesk-Reinimaa Kölni murdeni (*Kölsch*). Vokalismi, konsonantismi ning silmatorkavate mitmuse- ja preteeritumivormide poolest lahknevad need selgelt Lõuna-Alam-Reini ja Kesk-Reinimaa (Kölni) murdest.

Kasutamine
----------

Pärast Teist maailmasõda kasutatakse seda üha harvem. 

Oche murret kasutatakse avalikult eelkõige karnevalil, kus kõned, laulud, loosungid jms on Oche murdes. 

Oche murret harrastavad ja hooldavad 1907 asutatud ühing Öcher Platt e. V. murdeteatrid Alt-Aachener Bühne 1919 e.V. Öcher Schängche, Aachener Heimattheater Bühnenfreunde 1947 e.V. ning 1990. aastast Öcher Verzäll e.V. Ka mõnes Aacheni koolis tutvustatakse õpilastele Oche murret (näiteks teemanädalatel). Aeg-ajalt peetakse murdekeelseid missasid. Eriliste teenete eest Aacheni murde edendamisel, säilitamisel ja hooldamisel antakse välja iga-aastast Aacheni linna THOUET-murdeauhinda.

Sõnavara
--------

Meeleldi kasutatakse sõimusõna *Printekopp* 'vürtsipräänikupea'. Hüvastijätul kasutatakse fraasi "*Komm jut zuhaus, waa!?*". "Mul on külm" kõlab *Ich hab' kalt*, mis on mujalt pärit sakslastele võõrastav.

Vaata ka
--------

* Düreni murre
* Eschweileri murre

Kirjandus
---------

* *Die Aachener Mundart: Idiotikon nebst einem poetischen Anhange*, Joseph Müller, Wilhelm Weitz, Verlag Jacob Anton Mayer, Aachen und Leipzig 1836
* Adolf Steins: *Grammatik des Aachener Dialekts.* herausgegeben und mit einem Nachwort versehen von Klaus-Peter Lange. Rheinisches Archiv. Veröffentlichungen de Instituts für geschichtliche Landeskunde der Rheinlande der Universität Bonn. Band 141. Böhlau Verlag Köln Weimar Wien, 1998. ISBN 3-412-07698-8
* Will Hermanns / Karl Allgaier ; Meinolf Bauschulte ; Richard Wollgarten. [Hrsg. vom Verein Öcher Platt e.V.] : *Neuer Aachener Sprachschatz.* 2010, ISBN 978-3-9813844-0-6
* Karl Allgaier, Meinolf Bauschulte und Richard Wollgarten: *Die Grammatik der Aachener Mundart*, Öcher Platt e.V. (Hrsg), Aachen 2014, ISBN 978 3-9813844-1-3

Välislingid
-----------

* ÖCHER PLATT e.V. – Verein für Mundart und Volkskunde seit 1907
* Oche murre helinäidistega
* Oche murde sõnavara, paulssen.org
**Reykjavíki lennujaam** (islandi keeles *Reykjavíkurflugvöllur*) on Islandi pealinna teenindav kahe lennurajaga lennujaam. Asudes vähem kui kahe kilomeetri kaugusel linnakeskusest on see maailma üks linnasisesemaid lennujaamasid. Lennujaama opereerib riigiettevõte Isavia.

Lennujaam teenindab peamiselt siseliine, aga ka lende Gröönimaale ja eralennukeid. 2018. aastal läbis lennujaama 400 044 reisijat.

Esimene lennujaama piirkonnast tehtud lend toimus 3. septembril 1919. Regulaarsete lendudega tehti algust märtsis 1940. Sama aasta oktoobris rajas Briti armee esimese lennuraja varasema murukattega platsi asemele. 6. juulil 1946 andsid britid kontrolli lennujaama üle Islandi valitsusele.

Reykjavíki lennujaam on ettevõtte Eagle Air kodulennujaam.

| Teenuspakkuja | Sihtkoht |
| --- | --- |
| Eagle Air | Húsavíki lennujaam, Hornafjörðuri lennujaam |
| Icelandair | Akureyri lennujaam, Egilsstaðiri lennujaam, Ísafjörðuri lennujaam, Kulusuki lennujaam, Nuuki lennujaam **Hooajaliselt:** Ilulissati lennujaam, Narsarsuaqi lennujaam, Vestmannaeyjari lennujaam |
| Norlandair | Bíldudaluri lennujaam, Gjöguri lennujaam |

Vaata ka
--------

* Keflavíki rahvusvaheline lennujaam
**Reynoldsi arv** (tähis Re) on vooliste (vedelike ja gaaside) voolamise laadi (laminaarne või turbulentne) määrav dimensioonita suurus. Arv on nimetatud Osborne Reynoldsi järgi, kes kirjeldas seda 1883. aastal.

Arv saadakse voolisele mõjuva inertsijõu jagamisel kujumuutust takistavate jõududega:

{\displaystyle \mathrm {Re} ={\frac {\rho vd}{\eta }}},
kus 

\rho on voolise tihedus, kg/m3;
{\displaystyle v} on voolise suhteline kiirus, m/s;
{\displaystyle d} on toru läbimõõt, m;
{\displaystyle \eta } on keskkonna dünaamiline viskoossus, Pa·s.
Kuna dünaamilist viskoossust seob kinemaatilise viskoossusega valem {\displaystyle \eta =\nu \cdot \rho }, siis saab Reynoldsi arvu avaldada ka kujul

{\displaystyle \mathrm {Re} ={\frac {vd}{\nu }}}.
Kui Reynoldsi arv on väiksem oma kriitilisest väärtusest (ümmarguse sirge toru korral kuni 2320), siis on voolamine laminaarne, kui suurem, siis turbulentne. Üleminekul turbulentsele voolamisele kasvab liikumistakistus järsult.

Reynoldsi arvu kasutatakse ka selleks, et arvutada, kui suurt takistust avaldab keskkond selles liikuvale kehale. Sel juhul tähistab {\displaystyle d} valemis keha joonmõõdet.

Viited
------

1. 1 2  Eesti entsüklopeedia 8. köide, 1995.
Ekmani spiraal. 1 – tuul, 2 – pindmine veevool, 3 – tegelik veevool, 4 – Coriolisi jõud
**Ekmani spiraal** (inglise *Ekman spiral*) on teoreetiline joonis, mille saab luua, kui kujutada jõujooni nii, et tuul püsivalt puhub üle piisavalt sügava ja suure veekogu veemassi ning selle eri kihid (vertikaalsihis) hakkavad eri suundades ja erineva kiirusega liikuma. See nähtus on nimetuse saanud rootsi okeanograafi Vagn Walfrid Ekmani järgi. Pinnahoovuste (inglise *surface currents*) kõrvalekallet täheldas esimesena norra okeanograaf Fridtjof Nansen oma Frami ekspeditsiooni (1893–1896) ajal. 

Ekmani spiraal tekib Coriolisi jõu tõttu, mis kallutab põhjapoolkeral liikuvad kehad nende esialgsest liikumissuunast paremale (lõunapoolkeral vasakule). Seega, kui püsiv tuul puhub põhjapoolkeral üle küllalt suure ookeani pinna, siis tekib pindmine veevool, mis püsiva tuule puhumise mõjul kogub üha kiirust ning Coriolisi jõu tõttu ei liigu mitte otse, vaid kaldub paremale. Veemassi sügavuse suurenedes väheneb sügavuti liikumapanevast tuulest saadud jõud ning üha suureneva hõõrdetakistuse tõttu kaldub veevool algasendist (pindmistest veekihtidest) järjest paremale, kuni veealune vool on pinnapealse veevoolu suunaga vastupidine. Seda sügavust, kus veevool on vastupidine veepinnal puhuva tuule suunaga, nimetatakse Ekmani sügavuseks.

Vaata ka
--------

* Ekmani transport
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel on nokalistest; kiililiste alamseltsi kohta vaata artiklit taolistiivalised.* |

---

**Sarnastiivalised** (*Homoptera*) on selts putukaid, keda on praeguseks teada üle 50 000 liigi. Eestist on leitud umbes 700 liiki. Sarnastiivalised on taimemahlasid imevad putukad. Taimemahlade imemiseks on neil arenenud 4-lüliline nokk, mille kaudu juhitakse välja sageli kehast pikemad pisteharjased. Sooles esineb paljudel liikidel filter. Filter on soole osa, mille kaudu juhitakse vesi ja süsivesikud otse tagasoolde, nii et need ei läbi kesksoolt. Sarnastiivalistel on kaks paari kilejaid tiibu. 

Sarnastiivalised jaotatakse viieks alamseltsiks.: 

* tirdilised (*Cicadinea*),
	+ Sugukond tsikaadlased (*Cicadidae*)
	+ Sugukond vahtlased (*Cercopidae*)
	+ Sugukond küürtirtlased (*Membracidae*)
	+ Sugukond laterntirtlased (*Fulgoridae*)
* lehekirbulised (*Psylloidea*),
* karilised (*Aleurodoidea*),
* lehetäilised (*Aphidodea*),
* kilptäilised (*Coccodea*).

Sarnastiivaliste lähimateks sugulasteks on lutikalised, kellega neid sageli ühtseks nokaliste (*Hemiptera* ehk *Rhynchota*) seltsiks ühendatakse, sest nii suiste kui siseelundite ehituses on sarnastiivalistel ja lutikalistel palju ühist.

Sarnastiivaliste hulka kuuluvad väliselt väga mitmesugused loomad. Kehapikkus ulatub vähem kui millimeetrist 10 sentimeetrini.

Pea on sarnastiivalistel üsna liikuv, silmad on tavaliselt hästi arenenud, harva on nad lihtsustunud üksikute lihtsilmade kogumikuks. Vähestel liikidel on silmad täiesti kadunud. Esineda võib ka kaks kuni kolm täppsilma. Tundlad on eri vormidel erineva pikkuse ja kujuga.

Rindmikulülid on omavahel tugevasti kokku kasvanud, kõige paremini on arenenud keskrindmik, kus asuvad võimsad lennulihased. Tiivad on suurel osal liikidest hästi arenenud, ees- ja tagatiivad on sarnase soonestuse ja kujuga, eestiivad on ehk veidi suuremad. Mõnikord on eestiivad muutunud nahkjateks, kuid tavaliselt on nii ees- kui tagatiivad kilejad. Esineb ka täiesti tiivutuid vorme.

Jalad on putukatele tüüpilise ehitusega jooksujalad, tagajalad on ees- ja keskjalgadest veidi pikemad. Käpad on lühikesed, koosnedes vaid ühest kuni kolmest lülist. Küüniseid on tavaliselt kaks, vaid kilptäidel on käpal kõigest üks küünis. Paljud sarnastiivalised suudavad hüpata, kuid erinevalt teistest hüppavatest putukatest (kirbud, tirtsud, ritsikad) paiknevad hüppelihased mitte tagareies, vaid tagarindmikus. Seetõttu ei ole tagareied tavaliselt kuigi palju jämenenud ja tüüpilisi hüppejalgu enamasti ei esine.

Tagakeha koosneb 11 lülist, ta on selgesti rindmikust eristatav. Tavaliselt on selgesti näha vaid 10 tagakehasegmenti. Emaste suguava asub 8. ja 9. sterniidi vahel, esineb rohkem või vähem arenenud muneti. Isaste suguelundid asuvad üheksandas tagakehalülis ja on liigispetsiifilise ehitusega.
"**Do They Know It's Christmas?**" on Bob Geldofi ja Midge Ure'i 1984. aastal kirjutatud laul. See loodi Etioopia näljahäda käes vaevlejate toetuseks.

Laul salvestati ühe päevaga 25. novembril 1984. Laulu salvestas supergrupp Band Aid, mis koosnes peamiselt tuntud Briti ja Iiri lauljatest. Singel anti välja 3. detsembril 1984. Singel oli Briti singlite edetabelis UK Singles Chart viis nädalat esimesel kohal, olles 1984. aasta jõulude ajal esikohasingel. See oli kõige kiiremini müüdud singel Briti edetabeli ajaloos. Juba ainuüksi esimesel nädalal müüdi seda miljon eksemplari ja aasta lõpuks kolm miljonit. See oli kuni 1997. aastani kõige müüdum singel Suurbritannias, mil sellest möödus Elton Johni "Candle in the Wind 1997". Algselt versiooni on müüdud 3,78 miljonit eksemplari.

Laul oli edukas ka mujal maailmas, jõudes esikohale veel 13 riigis. Ameerika Ühendriikides ei jõudnud see edetabelis Billboard Hot 100 vähese esituse tõttu esikümnesse, kuid seda oli 1985. aasta jaanuariks müüdud 2,5 miljonit eksemplari. 1989. aastaks oli singlit maailmas müüdud 11,7 miljonit eksemplari.

Geldof lootis heategevuseseks lauluga teenida 70 000 naela, kuid 12 kuuga teenis see koguni 8 miljonit naela. Tänu singli edule tehti abivajate jaoks Aafrikas veel mitu heategevuslikku singlit, näiteks USA for Africa esitatud "We Are the World". 1985. aastal korraldati kontsert "Live Aid", mis toimus enam-vähem paralleelselt nii Londonis kui ka USA-s Philadelphias.

"Do They Know It's Christmas?" on salvestatud heategevuslikel eesmärkidel uuesti kolmel korral: aastatel 1989, 2004 ja 2014. Näiteks 2014. aastal läks singli tulu ebola viirusega võitlemise heaks. Kõigil kolmel korral jõudis singel Suurbritannia edetabelis esikohale. 2004. aasta väljaannet müüdi Suurbritannias samuti üle miljoni – 1,17 miljonit.

Viited
------

1. ↑  08. november 2014, Band Aid - Do They Know Christmas (Restored/Remastered HD with Names)
2. ↑  "Looking Back At Live Aid, 25 Years Later". MTV. Vaadatud 12.12.2016
3. ↑  "Aja auk. Band Aid 30". Postimees. 28. november 2014. Vaadatud 12.12.2016
4. ↑  "Briti muusikud laulavad Aafrika hüvanguks". Postimees. 15. november 2004. Vaadatud 12.12.2016
5. ↑  "Päeva video: Band Aid 30 - "Do They Know It's Christmas". Kultuur ERR. 17. november 2014. Vaadatud 12.12.2016. Vaadatud 12.12.2016
**"Battlefield V"** on FPS-videomäng, mille töötas välja EA DICE ja tõi turule Electronic Arts. "Battlefield V" on sarja 16. osa. 

Mäng anti välja süsteemidele Microsoft Windows, PlayStation 4 ja Xbox One 20. novembril 2018. Eriversiooni "Deluxe Edition" ostjad said mängule ligipääsu 15. novembril 2018 ning teenuse Origin Access Premium tellijad said mängu arvutile 9. novembril 2018. "Battlefield V" tegevus toimub II maailmasõjas ning see on temaatiline järg I maailmasõjal põhinevale mängule "Battlefield 1".

Väljalaskeelsed reaktsioonid mängule olid kahetised, fännid kritiseerisid mängu treileris esinevaid ajaloolisi ebatäpsusi ning naissõdurite lisamist mängu. Pärast välja laskmist sai "Battlefield V" kriitikutelt peamiselt häid hinnanguid, kiideti head mängitavust, kuid laideti õhukest sisu ning vähest uudsust. Väljaandmisaasta lõpuks õnnestus seda müüa 7,3 miljonit eksemplari, mis valmistas turustajatele pettumuse.

Viited
------

1. ↑  "An Update on Battlefield V". Electronic Arts. 30. august 2018. Vaadatud 22. oktoober 2018.
2. ↑  Macy, Seth G. (18. oktoober 2018). "Complete Guide to Battlefield 5 Preorder Bonuses". *IGN*. Vaadatud 2. november 2018.
3. ↑  "Players who buy Battlefield 5 have to wait the longest to play it". *Polygon*. Vaadatud 9. november 2018.
Bauhofi kauplus (vasakul) Tallinnas
**Bauhof Group AS** (varem **Ehitus Service**) on ehitusmaterjalide ja aiakaupade jaekaubandusettevõte, mis kasutab ka kaubamärki **Aiaparadiis.**

2000. aastal asutatud ettevõttel on 13 kauplust, millega see on Eesti suurim ehitus- ja aiakaupluste kett. Ettevõttes töötab ligi 500 inimest.

Rahvusvahelisel DIY-kaubanduskontseptsioonil põhinev Bauhofi kauplustekett pakub ehitus-, viimistlus-, aia- ja kodukaupu.

Ajalugu
-------

Aastal 2002 avas Ehitus Service Tallinnas oma esimese ehituskaupluse. Ehitus Service tõi turule uue kontseptsiooni "*do it yourself* "('tee seda ise'), kus rõhk oli suurel sortimendil ja avaratel müügipindadel.

2007. aastal sai ettevõtte nimeks Bauhof (saksa keeles 'ehitushoov'). 

2010. aastal ostis Bauhof ära As Devestile kuulunud Ehitusmarketi kauplused Keilas ja Laagris ning viis need Bauhofi nime alla. 

Nüüd on Bauhof puhtalt Eesti kapitalil põhinev ettevõte.

Viited
------

1. ↑  "Bauhofi tutvustus". Originaali arhiivikoopia seisuga 29. mai 2013. Vaadatud 30. juunil 2013.

Välislingid
-----------

* Koduleht
Hanna Hellquist, 2008.
**Hanna Hellquist** (sündinud *Hanna Victoria Hellqvist* 24. juulil 1980 Karlstadis) on Rootsi ajakirjanik ja kirjanik. 

Tööturuameti praktikandina alustas ta ajakirjanikutööd kohalikus ajalehes Karlstads-Tidningen (Karlstadi Uudised) juba 19-aastaselt. Hiljem on ta töötanud telekanalis TV4 Värmland, päevalehes Göteborgs-Posten, ajakirjas Resumé ja hommikulehes Dagens Nyheter. Viimases neist pälvis ta tunnustust humoorikate ja avameelsete kolumnidega "Namn & Nytt", seejärel linnaelu kajastuste "På Stan" ja intervjuude eest lehe pühapäevaväljaandes Dagens Nyheter Söndag. 2009. aasta jaanuarist töötab ta saatejuhina Rootsi Raadio kolmanda kanali hommikuprogrammis.

Ta on esinenud külalisena telesaatesarjas "Schulman show". Hellquist on õppinud soouuringuid Göteborgi Ülikoolis. 2009. aasta märtsis avaldas ta raamatu "Karlstad Zoologiska" ("Zooloogiline Karlstad"), milles kirjutas oma isast ja lapsepõlvest Karlstadis. 2009. aastal oli ta Rootsi Raadio esimese kanali suveprogrammi üks saatejuhte. Jaanuaris 2011 hakkas Rootsi Televisioonis jooksma Hellquisti teleseriaal "Jakten på lyckan" ("Õnneotsingud").

Teosed
------

* Hanna Hellquist "Karlstad Zoologiska" Stockholm: Bonnier, 2009. Libris 11204676. ISBN 978-91-0-011847-1

Kirjandus
---------

* Hanna Lundquist (2009) *Profilen: Hanna Hellquist*, Journalisten, 15. jaanuar - 4. veebruar, lk 22–24
* Medievärlden (2009) Lisa *Profiler 2009*, nr 1

Välislingid
-----------

* hannahellquist.se – Ametlik koduleht
* Författarpresentation – Tutvustus kirjastuse Albert Bonniers kodulehel

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Hanna Hellquist** |

*Selle artikli kirjutamisel on kasutatud rootsikeelseid artikleid sv:Hanna Hellquist, sv:Karlstads-Tidningen, sv:Dagens Nyheter, sv:Morgonpasset, sv:Göteborgs-Posten ning sv:Resumé (tidning) seisuga 30. november 2011.*
Enrico Forlanini helikopter

Forlanini tiiburlaev Maggiore järvel umbes aastal 1910
**Enrico Forlanini** (3. detsember 1848 Milano – 9. oktoober 1930 Milano) oli Itaalia insener, leidur ja lennunduspioneer.

Tiiburlaeva leiutamise kõrval on tuntud ka tema tööd helikopterite ja dirižaablite konstrueerimise ja täiustamise alal. Enrico vanem vend Carlo oli tuntud kopsuarst, kahekordne Nobeli auhinna kandidaat.

15. aprillil 1877 katsetas ta veidi üle kolme kilo kaaluvat auru jõul töötavat helikopterit.

Enrico Forlanini nime kannab Milano Linate lennujaam.

Viited
------

1. ↑  15. aprillil 1877 katsetati edukalt aurujõul töötavat helikopterit, ERR, 15. aprill 2014

Kirjandus
---------

* Igino Mencarelli, *Enrico Forlanini*, Pubblicazioni Ufficio Storico Aeronautica SMA
* Calabrò Sara (a cura di), *La passione dell'invenzione. Enrico Forlanini, ingegnere e aeronauta*, Telesma Edizioni, Milano, 2004

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Enrico Forlanini** |

* www.storiadimilano.it Milanesi illustri: Enrico Forlanini