recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Daniil Rudnev** (aastani 1945 **Daniil Gurevitš**, 12. detsember 1911 Vitebsk – 2008) oli Eestis tegutsenud ajakirjanik ja ajaloolane.

Elulugu
-------

Daniil Rudnev oli juut ja teenistuja poeg.

Lõpetas 1927 Saratovis keskkooli ja 1951 Tartu Riikliku Ülikooli ajaloo osakonnas; ajalookandidaat (1967, Kommunistliku Partei Keskkomitee Partei Ajaloo Instituut), väitekiri "Из истории эстонской большевисткой организации – коммунистической партии Эстонии". 1930–1938 ajakirjanik Leningradis Leninskije Iskrõ toimetuses, 1938–1941 Pravda Leningradi korrespondent. 1941–1944 osales Teises maailmasõjas Pravda rindekorrespondendina. 1946. aastast kuni 25. jaanuarini 1950 oli Sovetskaja Estonija peatoimetaja, 1950–1951 Eesti NSV TA Ajaloo Instituudi teadur, 1951–1952 Eestimaa Kommunistliku Partei Keskkomitee Vabariikliku Parteikooli vanemõpetaja, 1952–1953 ajalehe Morjak Estonii toimetaja, 1953–1959 Eesti Raadio venekeelsete saadete toimetaja, 1959–1975 ajakirjade Kommunist Estonii (Коммунист Эстонии) ja Eesti Kommunist osakonnajuhataja.

Teadustöö
---------

Uurimisvaldkond: Eestimaa Kommunistliku Partei ja Eesti revolutsioonilise liikumise ajalugu, revolutsiooniliste tegelaste Viktor Kingissepa, M. Kalinini jt elu ja tegevus.

Tunnustus
---------

* 1971 Eesti NSV teeneline ajakirjanik

Teoseid
-------

* Dmitri Iljitš Uljanov Tartus. Tallinn 1958
* Ivan Rabtšinski: elu ja tegevus. Tallinn 1960
* Johannes Lauristin. Tallinn 1962
* Lenin ja Eesti: kroonika. Tallinn 1970
* Kõrgema tribunali uurija: Viktor Kingissepa tegevusest Moskvas 1918. a. Tallinn 1971
* Viktor Kingissepa elu: elulooline jutustus. Tallinn 1988

Viited
------

1. 1 2 3 4  Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide

Välislingid
-----------

* *Eesti teaduse biograafiline leksikon.* 3. köide: *N–Sap* TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013

 *Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.*
**FORTNITE on kirjand, mille sisuks on kujuteldavale lugejale (haritud kaasmaalasele) mingis küsimuses oma seisukoha tutvustamine ja veenev põhjendamine. Lisaks veenvusele peab kirjand olema huvitav, värskete mõtetega, asjalik, loogilise mõttelõngaga, ladusa ja tabava väljenduslaadiga.** 

Eesti koolides on arutlev kirjand emakeele riigieksami vorm - nn küpsuskirjand. 

Teema on enamasti sõnastatud pealkirjas – see on ainevaldkond ja elunähtuste ring, millest kirjutamisel lähtutakse. 

Kirjandi struktuur:

1. Sissejuhatus, mis peab haarama lugeja huvi ja tähelepanu, viitama autori põhiideele, mida hakatakse tõestama, ning andma ettekujutuse, mis nurga alt teemale lähenetakse;
2. Teema arendus - teemast tuleneva ja sissejuhatuses tutvustatud põhiidee kaitsmine näidete ja põhjendustega, kusjuures iga tervikliku mõtte arendus, mis koosneb väitest ja selle põhjendustest, moodustab tekstis ühe lõigu ning lõigud moodustavad üksteisega haakudes loogilise terviku;
3. Kokkuvõte, mis kordab põhiideed, suunab lugeja tagasi kirjandis käsitletud materjali juurde ning tõmbab otsad kokku.

Arutlevas kirjandis kasutatakse publitsistlikku stiili, st kirjandi väljendusvahendid jäävad kirjakeele raamidesse. 

Kirjandi tavaline maht on 600-800 sõna.
Karl Juhan Bahovski 2018. aastal Poolas
**Karl Juhan Puidet** (sündinud 25. oktoobril 2000) on Eesti poliitik. Ta oli 2020-2021 aastal Eesti Konservatiivse Rahvaerakonna Nõmme osakonna aseesimees ja Lääne-Tallinna ringkonna juhatuse liige. Ta oli 5. septembrist 2020 kuni 23. juulini 2021 noorteühenduse Sinise Äratuse esimees.

Ta on lõpetanud Jakob Westholmi Gümnaasiumi riigikaitsesuuna. 2021. aastal õppis ta ühe semestri Tallinna Ülikoolis Lähis-Ida Uuringuid.[*viide?*] 2022. aastast saadik õpib ta Tartu Ülikoolis ajalugu.[*viide?*]

Bahovski astus Sinisesse Äratusse 2017. aastal ja EKREsse 2018. aastal. Aastatel 2019–2021 oli ta Sinise Äratuse juhatuses. 2021. aasta augustist on Bahovski poliitiliselt mitteaktiivne.[*viide?*]

Ta on korraldanud Sinise Äratuse lasketiiruõhtuid Tallinnas ja Tartus ning käinud ühenduse poolt sõprussuhteid loomas Lätis, Leedus ja Poolas. [*viide?*]

Tema isa on laskmisinstruktor Martin Bahovski, onu ajakirjanik Erkki Bahovski.[*viide?*]

Viited
------

1. ↑  [ekre.ee/ringkonnad "EKRE Lääne-Tallinna ringkond"]. `{{netiviide}}`: kontrolli parameetri `|url=` väärtust (juhend)
2. 1 2 3  Sinine Äratus sai uue juhatuse, esimeheks valiti Karl Juhan Bahovski
Kokkai vapp
Jaapani parlamendihoone Tōkyōs
**Kokkai** (jaapani keeles 国会) on Jaapani kahekojaline parlament, mis jaotub alam- ehk esindajatekojaks (衆議院, *Shūgii*) ja ülem- ehk nõunikekojaks (参議院, *Sangiin*).

Jaapani parlament kogunes esimest korda 1890. aastal Meiji põhiseaduse jõustumise järel, kuid sai praeguse kuju 1947. aastal vastu võetud uue põhiseadusega.

Parlamendi mõlemad kojad valitakse otse paralleelvalimistega. Kokkais on kokku 713 saadikut, neist 248 ülemkojas ja 465 alamkojas. Mõlema koja istungid toimuvad parlamendihoones (国会議事堂, *Kokkai-gijidō*), mis asub Tōkyō Chiyoda eriringkonna Nagatachō osas.

Lisaks seadusandlikele ülesannetele kinnitab parlament ametisse ka Jaapani peaministri.

Koosseis
--------

### Nõunikekoda

Nõunikekoja koosseis (2022)
Valitsuskoalitsioon (144 kohta)
██ Liberaaldemokraatlik Partei (LDP) ja neid toetavad üksikkandidaadid: 117 kohta
██ Kōmeitō: 27 kohta
Opositsioon (93 kohta)
██ Jaapani Konstitutsiooniline Demokraatlik Partei (KDP) ja Sotsiaaldemokraatlik Partei (SDP): 40 kohta
██ Jaapani Innovatsioonipartei: 21 kohta
██ Kokumin-minshutō (*Demokraatlik Partei Rahvale*): 13 kohta
██ Jaapani Kommunistlik Partei (JKP): 11 kohta
██ Reiwa Shinsengumi: 4 kohta
██ NHK-tō: 2 kohta
██ Okinawa no kaze (*Okinawa Keeristuul*): 2 kohta
██ Üksikkandidaadid: 9 kohta
### Esindajatekoda

Esindajatekoja koosseis (2022 november)
Valitsusparteid (292 kohta)
██ Liberaaldemokraatlik Partei (LDP): 259 kohta
██ Kōmeitō: 32 kohta
Opositsioon (170 kohta)
██ Jaapani Konstitutsiooniline Demokraatlik Partei (KDP): 97 kohta
██ Jaapani Innovatsioonipartei: 40 kohta
██ Kokumin-minshutō (*Demokraatlik Partei Rahvale*) ja neid toetavad üksikkandidaadid: 10 kohta
██ Jaapani Kommunistlik Partei: 10 kohta
██ Yūshi no Kai: 5 kohta
██ Reiwa Shinsengumi: 3 kohta
██ Üksikkandidaadid: 5 kohta
██ Täitmata: 3 kohta

Välislingid
-----------

* Kokkai – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Usbeki NSV vapp 1941–1992
**Usbeki NSV vapp** oli NSV Liidu haldusüksuse Usbeki NSV vapp.

Usbeki NSV-s oli 27. juulist 1925 kasutusel ajutine vapp, mis 1927. aastal ametlikuks vapiks kinnitati. Vappi on mitu korda muudetud (1929, 1931, 1937 ja 1941), eriti teksti, seoses üleminekuga araabia tähestikult ladina ja hiljem kirillitsa tähestikule. 

1941. aastal vastu võetud vapil on maakera tagant tõusev päike, mille kiired valgustavad ristatud sirpi ja vasarat. Figuure ümbritseb nisupeadest (vasakul) ja puuvillapõõsaokstest (paremal) pärg, mis on seotud punase lindiga. Külgmistel lintidel on kiri "Kõigi maade proletaarlased, ühinege!" vene ja usbeki keeles, alumisel lindil aga "Ўз ССР" (Usbeki NSV) – üksnes usbeki keeles. Vapi kohal paikneb punane kuldsete äärtega viisnurkne täht, mis sümboliseeris sotsialistlikku revolutsiooni kõigis viies maailmajaos.

Usbeki NSV koosseisu kuuluva Karakalpaki ANSV vapp oli samasugune kui Usbeki NSV vapp, ainult Kiri "Ўз ССР" oli asendatud Karakalpaki ANSV lühendiga ning kiri "Kõigi maade proletaarlased, ühinege!" oli karakalpaki ja usbeki keeles.

Vappi kasutati kuni 2. juulini 1992. See vahetati välja Usbekistani vapiga, mis näeb üsnagi Usbeki NSV vapi moodi välja.

Vaata ka
--------

* Usbeki NSV lipp
* Usbekistani vapp
**Zingem** on hollandikeelne vald Belgias Flandria piirkonnas Ida-Flandria provintsis.

Nimekujud
---------

*Siggingahem* (885–886), *Segingehem* (941), *Sicgingahæm* (960), *Sicgingahem* (963), *Sikingehem* (964), *Siggengem* (1019–1030), *Sicgingehem* (XI saj), *Siggechem* (1088), *Sinchem* (1121), *Singhem* (1219).

Asulad
------

1977. aastal moodustatud Zingem jaguneb järgmisteks osavaldadeks, asulateks ja piirkondadeks:

| # | Nimi |
| --- | --- |
| I | Zingem |
| II | Huise |
| III | Ouwegem |

* ZingemZingem
* OuwegemOuwegem
* ZingemZingem
* HuiseHuise
* HuiseHuise
* HuiseHuise

Viited
------

1. ↑  Wettelijke Bevolking per gemeente op 1 januari 2018, vaadatud 9.03.2019.

Välislingid
-----------

 Zingem – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
* Koduleht (hollandi keeles)

Ida-Flandria provintsi vallad

Aalst | Aalter | Assenede | Berlare | Beveren | Brakel | Buggenhout | De Pinte | Deinze | Denderleeuw | Dendermonde | Destelbergen | Eeklo | Erpe-Mere | Evergem | Gavere | Gent | Geraardsbergen | Haaltert | Hamme | Herzele | Horebeke | Kaprijke | Kluisbergen | Knesselare | Kruibeke | Kruishoutem | Laarne | Lebbeke | Lede | Lierde | Lochristi | Lokeren | Lovendegem | Maarkedal | Maldegem | Melle | Merelbeke | Moerbeke | Nazareth | Nevele | Ninove | Oosterzele | Oudenaarde | Ronse | Sint-Gillis-Waas | Sint-Laureins | Sint-Lievens-Houtem | Sint-Martens-Latem | Sint-Niklaas | Stekene | Temse | Waarschoot | Waasmunster | Wachtebeke | Wetteren | Wichelen | Wortegem-Petegem | Zele | Zelzate | Zingem | Zomergem | Zottegem | Zulte | Zwalm
**Kaarel Vanamölder** (sündinud 23. veebruaril 1981) on eesti ajaloolane.

Vanamölder õppis aastatel 1999–2007 Tartu Ülikoolis ajalugu, 2003. aastal sai bakalaureuse- ja 2007. aastal magistrikraadi. Magistritöö teema oli "Maanõunik Otto Fabian von Wrangelli Eesti- ja Liivimaa kroonika käsitlusvõimalustest" (juhendajad Sulev Vahtre ja Tiit Rosenberg). 2012. aastal sai Vanamölder Tartu Ülikoolist doktorikraadi, väitekirja teema oli "Kommunikatsiooniväli Rootsi Läänemere-provintsides 17. sajandi lõpul – Revalsche Post-Zeitung varauusaegse informatsioonikandjana".

Aastatel 2003–2004 töötas Vanamölder Eesti Ajalooarhiivis, seejärel on ta töötanud Tartu Ülikooli Narva kolledžis. 2015. aastast töötab Vanamölder Tallinna Ülikooli humanitaarteaduste instituudis. 

Vanamölderi peamine uurimisteema on varauusaegse Baltikumi lugemiskultuur ja trükisõna, sealjuures ka varajane ajakirjandus. Ta tegeleb ka Balti ajaloo historiograafia, linnaajaloo ning ülikoolide ja üliõpilasorganisatsioonidega seonduvaga.

Tunnustus
---------

* 2013 Friedrich Puksoo auhind

Viited
------

1. ↑  Maanõunik Otto Fabian von Wrangelli Eesti- ja Liivimaa kroonika käsitlusvõimalustest (magistritöö)
2. ↑  Vanamölder, K. (2012). Kommunikatsiooniväli Rootsi Läänemere-provintsides 17. sajandi lõpul – Reval(i)sche Post-Zeitung varauusaegse informatsioonikandjana Tartu Ülikool, doktoritöö, juhendaja Enn Küng.
3. ↑  "Friedrich Puksoo auhinna pälvis Kaarel Vanamölder" Sirp, 28. jaanuar 2013

Välislingid
-----------

* Kaarel Vanamölder Eesti Teadusinfosüsteemis Muuda Vikiandmetes
* Mis on kommunikatsiooniajalugu? Intervjuu Kaarel Vanamöldriga
* Mihkel Uiboleht. "Dotsent: ajalugu pole muud kui ilukirjanduse üks osa" ERR Novaator, 27. detsember 2023
---

**Muusikainstrumentide alfabeetiline loend **·**  Muusikainstrumentide süstemaatiline loend  
 Keelpillid **·**  Puhkpillid **·**  Klahvpillid **·**  Löökpillid** 

---

---

**Keelpillide loend: Poogenkeelpillid Näppekeelpillid** 

---

*Sellel leheküljel on loetletud poogenkeelpille.*

|  |
| --- |
| Sisukord: A B C D E F G H I J K L M N O P Q R S Š Z Ž T U V W Õ Ä Ö Ü X Y 
  |

Poogenkeelpillid
----------------

A
-

Ajaeng - Anzad - Arpeggione

B
-

Banhu - Baryton - Bazantar

C
-

Cizhonghu - Crwth

D
-

Dahu - Đàn gáo - Division viol - Diyingehu

E
-

Elektritšello - Elektriviiul - Erhu - Erxian - Esraj

F
-

Fiidel

G
-

Gadulka - Gaohu - Gehu - Ghaychak - Goje - Gudok - Gusle

H
-

Haegeum - Hardangeri viiul - Huluhu - Huqin

I
-

Igil

J
-

Jinghu

K
-

Kemenche - Kit viiul - Kokyu - Kolmekeelne vioola - Kontrabass

L
-

Laruan - Leiqin - Lirone - Lyra viol

M
-

Maguhu - Masenqo - *Moodswinger* - Morin huur

N
-

Nyckelharpa

O
-

Octobass

P
-

Poogen psalteerium - Psalmodikon

R
-

Rebab - Rebekk

S
-

Sarangi - Sarinda - Saw sam sai - Sihu - Stroh viiul

T
-

Tro - Trompet marine või *tromba marina* - Tšello

U
-

V
-

Vertikaalne vioola - Vielle - Viiul - Viiuli oktett - Viola bastarda - Viola d'amore - Viola da gamba - Viola pomposa - Violoon - Violotta - Vioola

Y
-

Yaylı tanbur - Yazheng - Yehu

Z
-

Zhonghu - Zhuihu
**Uzda rajoon** on 2. järgu haldusüksus (rajoon) Minski oblastis Valgevenes. Rajooni pindala on 1181 km². 2009. aasta seisuga elas seal 23 657 inimest.

Rajoon moodustati 1924. aastal, aastal 1938 see likvideeriti. Rajoon moodustati taas tänapäevastes piirides aastal 1965.

Rajoon koosneb järgmistest külanõukogudest: Chatlany, Dzieščanka, Kamianoje, Lićviany, Łoša, Niomani, Siamionavičy, Uzda ja Voziera külanõukogu. Halduskeskus on Uzda linn.

* HarbatyHarbaty
* NadniomanNadnioman
* KuchcičyKuchcičy

Rajooni tähtsaimaks jõeks on Nemunas, seda läbivad Nemunase lähtejõed Vusa ja Łoša. Uzda rajoon asub suuremalt osalt Stoŭbcy tasandikul, põhjaosa osalt ka Minski kõrgustikul. Kõrgused jäävad valdavalt vahemikku 160–180 meetrit üle merepinna, kõrgeim koht (219 meetrit) asub Voziera küla lähistel.

2009. aasta seisuga olid elanikest 93,24% valgevenelased, 4,34% venelased ja 2,42% oli teistest rahvustest. 88,12% elanike emakeeleks oli valgevene keel, 10,64% elanike emakeeleks oli vene keel. Koduse keelena kasutas valgevene keelt 61,38% elanikke, vene keelt aga 35,93%.

Välislingid
-----------

 Uzda rajoon – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
* Rajoon Minski oblasti täitevkomitee kodulehel (*vene keeles*)
* Rajooni täitevkomitee koduleht (*vene keeles*)
* Rajooni kaart

| * v
* r
Minski oblasti haldusjaotus |
| --- |
| Rajoonid | 
Barysaŭ rajoon • Bierazino rajoon • Červieńi rajoon • Dziaržynski rajoon • Kapyli rajoon • Klecki rajoon • Krupki rajoon • Łahojski rajoon • Lubańi rajoon • Maładziečna rajoon • Minski rajoon • Miadziełi rajoon • Niasviži rajoon • Puchavičy rajoon • Salihorski rajoon • Słucki rajoon • Smalavičy rajoon • Staryja Darohi rajoon • Stoŭbcy rajoon • Uzda rajoon • Vałožyni rajoon • Vilejka rajoon |
| Oblastilise alluvusega linnad | 
Žodzina |
**Stoŭbcy rajoon** on 2. järgu haldusüksus (rajoon) Minski oblastis Valgevenes. Rajooni pindala on 1885 km². 2009. aasta seisuga elas seal 42 007 inimest.

Rajoon moodustati 1940. aastal. Rajoon koosneb järgmistest külanõukogudest: Ataleźi, Ciesnavaja, Dzieraŭnaja, Litva, Mikałajeŭščyna, Naliboki, Navakołasava, Novy Śvieržańi, Rubiaževičy, Stary Śvieržańi, Šaški, Zasulle, Zajamnaje ja Višniavieci külanõukogu. Halduskeskus on Stoŭbcy linn.

* Naliboki kirikNaliboki kirik
* Novy Svieržańi kirikNovy Svieržańi kirik
* Mikałajeŭščyna kirikMikałajeŭščyna kirik
* Višniavieci kirikVišniavieci kirik

Rajooni tähtsamad jõed on Nemunas ning selle lisajõed Suła ja Usa. Rajooni põhjaosa asub Minski kõrgustikul, suurem osa rajoonist Stoŭbcy tasandikul, lõunaosa aga Ülem-Neemeni madalikul. Kõrgeim koht (340 meetrit) asub Virłavičy küla juures. Rajooni loodeosa katab Naliboki ürgmets.

2009. aasta seisuga olid elanikest 75,1% valgevenelased, 5,84% venelased, 16,41% poolakad, 1,15% ukrainlased ja 1,5% oli teistest rahvustest. 80,75% elanike emakeel oli valgevene keel, 18,36% elanike emakeel aga vene keel. Koduse keelena kasutas valgevene keelt 55,53% elanikke, vene keelt aga 42,59%.

Välislingid
-----------

 Stoŭbcy rajoon – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
* Rajoon Minski oblasti täitevkomitee kodulehel (*vene keeles*)
* Rajooni täitevkomitee koduleht (*vene keeles*)
* Rajooni kaart

| * v
* r
Minski oblasti haldusjaotus |
| --- |
| Rajoonid | 
Barysaŭ rajoon • Bierazino rajoon • Červieńi rajoon • Dziaržynski rajoon • Kapyli rajoon • Klecki rajoon • Krupki rajoon • Łahojski rajoon • Lubańi rajoon • Maładziečna rajoon • Minski rajoon • Miadziełi rajoon • Niasviži rajoon • Puchavičy rajoon • Salihorski rajoon • Słucki rajoon • Smalavičy rajoon • Staryja Darohi rajoon • Stoŭbcy rajoon • Uzda rajoon • Vałožyni rajoon • Vilejka rajoon |
| Oblastilise alluvusega linnad | 
Žodzina |
Kipsbetoon (kipsvalu) on ehitusmaterjal, mida kasutatakse põranda aluskattena. Puitkarkassis- ja betoonkonstruktsioonides suurendab tulekindlust, teeb helikindlamaks ja aitab põrandat tasandada. Kipsbetoon on kipskrohvi, portlandtsemendi ning liiva segu.

Komponendid
-----------

Kipsbetoon
USA patendis 4 444 925 on Gyp-Crete® komponendid järgmised: kaltsineeritud kips, liiv, vesi ning väiksemates kogustes muud ained. Loetletud lisandid hõlmavad polüvinüülalkoholi täiteainet. Näide kastis.

| Materjal | Palju | Ligikaudne protsent |
| --- | --- | --- |
| Kaltsineeritud kips | 36.3 kg | 24% |
| Polüvinüülalkohol | 0.2 kg | 0.14% |
| Laiendaja | 1.4 g | 0.00098% |
| Fluidisaator | 7.1 g | 0.0047% |
| Liiv | 68-90.7 kg | 57% |
| Vesi | 25 l | 19% |

**Polüvinüülalkoholi** eesmärk on vältida betooni pinna tolmamist. Kuigi täpne mehhanism pole teada, arvatakse, et betooni tardudes migreerub vesi pinnale, tuues endaga kaasa peeneid tolmuosakesi. Kui vesi aurustub, ladestuvad pinnale tolmuosakesed. Arvatakse, et polüvinüülalkohol takistab tolmuosakeste liikumist.

Segu valmistamine
-----------------

Segu valmistatakse kohapeal spetsiaalse veoki abil. Veokis on veepaak, segamispaak, hoiustuspaak, pumbad liiva ja kaltsineeritud kipsi jaoks. Liiva ja kipsi jaoks on paigaldatud sõidukile väljastpoolt punkervagun ehk "hopper". 

Segu valmistamiseks lisatakse hopperisse liiv ja kaltsineeritud kips ning segatakse omavahel ära. Suurem osa vajaminevast veest lisatakse segamispaaki, seejärel segatakse liiv ja kaltsineeritud kips. Kui kogu liiv ja kaltsineeritud kips on segatud, lisatakse ülejäänud vesi kuni sobiva konsistentsini. Lõpuks segatakse muud lisandid sisse ja kogu betoonipartii viiakse mahutisse, et see pikkade voolikute kaudu vajaminevasse kohta välja pumbata.

Kui segu on valatud, on vaja veidi tasandada. Segu tuleks õrnalt siluda lameda lauaga, näiteks 40" 1x4. See aitab tuua kaltsineeritud kipsi pinnale.

Head ja vead
------------

**Kipsbetoon on kerge ja tulekindel**. Täiendavat tugevdust ei vaja ning soojusjuhtivus on parem kui tavapärasel betoonpõrandal. Põrandakütte olemasolul võib selle umbes pärast 5 päeva kuivamist sisse lülitada (kiirendab üldist kuivamist oluliselt). 35mm paksuse valukihi puhul on põranda kaaluks alla 70kg/m², mis on kordades vähem kui tavapärase betoonpõranda kaal.

Viited
------

1. ↑  Feldman, J. G (1984). "USA patent 4,444,925". *Washington, DC: U.S. Patent and Trademark Office*.
2. 1 2  Jorgenson, C. R. "USA patent". *Washington, DC: U.S. Patent and Trademark Office*.
3. ↑  Knauf Gips KG. "Kipsbetooni tugevused".
**Georg Luts** (eesnimi ka **Jüri**; 11. aprill 1918 Viciebsk – 1. mai 2004 Lund) oli eesti päritolu Rootsi farmatseut.

Ta sündis Oskar Lutsu pojana Esimese maailmasõja ajal Viciebskis, kus isa Oskar teenis Vene sõjaväes. Perekond tuli 1918. aasta varasügisel Eestisse.

Ta õppis Tartu Linna 15. Algkoolis ja Hugo Treffneri Gümnaasiumis, lõpetas selle 1938. aastal. Aastatel 1938–1942 õppis ta Tartu Ülikoolis farmaatsiat. Akadeemiliselt kuulus ta Korporatsioon Fraternitas Liviensisesse.

Sarnaselt isa Oskar Lutsuga oli ka Georg kirjandushuviline. Muu hulgas kirjutas ta enne trükkiminekut puhtalt ümber mitmeid isa käsikirju. Esimese kursuse tudengina pani 20-aastane Georg väsinud isale lubadust täites tema asemel koguni kirja följetoni "Saamuel Pliuhkam Tartu näitusel" (Postimees nr 231, 27. august 1938. Lk 9).

Teise maailmasõja ajal teenis ta Saksa sõjaväes ning vahetult enne Eesti langemist Nõukogude kolmanda okupatsiooni alla põgenes ta Soome oma lelle Theodor Lutsu juurde ning sealt koos lelle perega Rootsi. 

Ta töötas edaspidi Lundis farmaatsiaettevõtetes. Tema vanemad said alles oktoobris 1948 teada, et Georg on Rootsis elus. Kuni surmani ei külastanud ta kunagi Eestit ega kodulinna Tartut.

Isiklikku
---------

Tema isa oli kirjanik Oskar Luts ning ema oli Valentina Luts (sündinud Krivitskaja; 1892–1982). 

Abielust rootslanna Ruth Ohlssoniga sündis Georg Lutsul 1959. aastal poeg Anders Erik Ohlsson, kes on samuti tegev farmaatsia alal.

Viited
------

1. ↑  Aivar Kull. "Oskar Luts". Ilmamaa. Tartu 2007. Lk 76
2. 1 2  Aivar Kull. "Oskar Luts". Ilmamaa. Tartu 2007. Lk 285
3. ↑  Alo Lõhmus. "Oskar Lutsu järeltulijad on truud apteegiteadusele ning kirjandusele". Maaleht nr 51, 22. detsember 2011. Lk 2...3

Välislingid
-----------

* *Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918-1944*
* Aivar Kull. "Georg Lutsu nähtamatu elulugu". Postimees, 3. september 2004
**Puchavičy rajoon** on 2. järgu haldusüksus (rajoon) Minski oblastis Valgevenes. Rajooni pindala on 2442 km². 2009. aasta seisuga elas seal 69 427 inimest.

Rajoon moodustati 1924. aastal. Algul oli rajooni keskus Puchavičy, aga aastal 1925 sai rajooni keskuseks Marjina Horka. Tänapäevastes piirides on rajoon aastast 1966.

Rajoon koosneb järgmistest külanõukogudest: Błońi, Błuža, Dubraŭka, Dukora, Navapolle, Navasiołki, Piarežyri, Puchavičy, Rudzienski, Svisłači, Šacaki ja Turyni külanõukogu. Rajooni koosseisu kuuluvad ka Załužža, Iźbišča, Rošča, Cahielnia ja Čyrvony Bierahi küla, mis ei kuulu ühegi külanõukogu koosseisu.

Halduskeskus on Marjina Horka linn, teised tähtsamad asulad on Rudzienski, Praŭdzinski ja Svisłači alevid. Huvipakkuvamad asulad on veel Šacak, Dukora, Dudzičy ja Družny.

* BłońBłoń
* BłužaBłuža
* Dukora mõisakompleksDukora mõisakompleks

Rajooni tähtsamad jõed on Pcič ja Svisłači jõgi. Rajoon asub Kesk-Biarezina tasandikul. Kõrgused jäävad valdavalt vahemikku 160–180 meetrit üle merepinna, kõrgeim koht (236 meetrit) on Siarhiejevičy küla lähistel.

2009. aasta seisuga olid elanikest 84,66% valgevenelased, 11,05% venelased, 2,56% ukrainlased ja 1,73% oli teistest rahvustest. 60,2% elanike emakeel oli valgevene keel ja 36,4% elanike emakeel vene keel. Koduse keelena kasutas valgevene keelt 30,92% elanikke, vene keelt aga 64,47%.

Välislingid
-----------

 Puchavičy rajoon – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
* Rajoon Minski oblasti täitevkomitee kodulehel (*vene keeles*)
* Rajooni täitevkomitee koduleht (*vene keeles*)
* Rajooni kaart

| * v
* r
Minski oblasti haldusjaotus |
| --- |
| Rajoonid | 
Barysaŭ rajoon • Bierazino rajoon • Červieńi rajoon • Dziaržynski rajoon • Kapyli rajoon • Klecki rajoon • Krupki rajoon • Łahojski rajoon • Lubańi rajoon • Maładziečna rajoon • Minski rajoon • Miadziełi rajoon • Niasviži rajoon • Puchavičy rajoon • Salihorski rajoon • Słucki rajoon • Smalavičy rajoon • Staryja Darohi rajoon • Stoŭbcy rajoon • Uzda rajoon • Vałožyni rajoon • Vilejka rajoon |
| Oblastilise alluvusega linnad | 
Žodzina |
**Urve Karuks** (neiupõlvenimega **Urve Aasoja**; 18. jaanuar 1936 Tallinn – 18. juuli 2015 Toronto, Kanada) oli eesti luuletaja ja tõlkija.

Elulugu
-------

Urve Karuks põgenes 1944. aastal koos emaga Nõukogude okupatsiooni eest Eestist. Ta käis koolis Saksamaa põgenikelaagreis. 1951. aastal asus perekond ümber Kanadasse. Seal õppis ta aastatel 1951–1955 Jarvis Collegiate Institute'is ja Toronto Ülikoolis sotsioloogia erialal, mille lõpetas 1966. aastal magistrikraadiga. 

Karuks kuulus Eesti Naisüliõpilaste Seltsi Toronto koondisse.

Looming
-------

Urve Karuksilt ilmusid luulekogud "Savi" (1968) ja "Kodakondur" (1976) ning valikkogu "Laotusse lendama laukast" (1992). Karuksi loomingut mõjutasid teiste seas Betti Alver, Paul-Eerik Rummo ja Jaan Kaplinski. Ta on kirjutanud eesti, inglise ja saksa keeles.

Tunnustus
---------

* 1978 Eesti Kunstide Keskuse laureaat
* 1994 The National Library of Poetry auhind

Isiklikku
---------

Tema isa oli sõjaväelane ja politseinik Voldemar Aasoja.

Viited
------

1. ↑  Mida teame Urvest? Estonian World Review, 30. aprill 2004. Vaadatud 20.07.2015.

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Tsitaadid Vikitsitaatides: **Urve Karuks** |

* Suri väliseesti luuletaja Urve Karuks Õhtuleht, 19. juuli 2015.
* Eda Oja. Mida teame Urvest? Estonian World Review, 30. aprill 2004.
**Kola Beldõ** (Кола Бельды; kodanikunimi **Nikolai Ivanovitš Beldõ**, Николай Иванович Бельды; 2. mai 1929 Muhha küla, Nanai rajoon, Kaug-Ida krai (tänapäeval Habarovski krai) – 21. detsember 1993 Habarovsk) oli nanai rahvusest Venemaa laulja.

Kola Beldõ oli pärit jahimees Ivan Beldõ perest. Ta kaotas varakult vanemad, elas üle närvivapustuse ja hakkas kogelema. Teise maailmasõja ajal 1943. aastal põgenes ta internaatkoolist, võltsis oma vanust ja astus Nõukogude Vaikse ookeani laevastiku koosseisu, kus teenis jungana, osaledes sõjategevuses Koreas. Juba laevastikus teenides osales ta isetegevuses ja esines Vaikse ookeani laevastiku laulu- ja tantsuansamblis. Ta lõpetas eksternina muusikakooli. Hiljem lõpetas ta Saraatovi Konservatooriumi. 

1953. aasta lõpul või 1954. aasta algul pöördus Beldõ tagasi Habarovskisse, kus asus tööle kohalikus filharmoonias. 1957. aastal sai Beldõ laiemalt tuntuks, kui ta tuli Moskva rahvusvahelise noorsoofestivali laureaadiks. Talle pööras tähelepanu ka kultuuriminister Jekaterina Furtseva ja ta kutsuti tööle Moskvasse. 1960. aastal tuli ta ülevenemaalise estraadiartistide konkursi laureaadiks.

Suurima populaarsuse estraadilauljana saavutas Kola Beldõ 1972.–1973. aastal, 1973 pälvis ta teise koha Sopoti rahvusvahelisel laulufestivalil. Tal oli rida hitte, tuntuim neist "Увезу тебя я в тундру" ("Viin su tundrasse"). 1986. aastal anti Beldõle Vene NFSV teenelise kunstniku aunimetus. Ta oli ka Jakuudi ANSV teeneline kunstnik ja Burjaadi ANSV teeneline kunstnik.

Muusikakriitik Artjom Troitski sõnul Beldõ "tabas 1970. aastatel märki paari tundrasuunitlusega megahitiga ning teda peetakse Nõukogude lumeooperikitši täheks". Kola Beldõ laulis palju Kaug-Ida loodusest, väikerahvastest ja nende lihtsast igapäevaelust. Väidetavalt olevat just tema populaarsuse ajel levinud Nõukogude Liidus anekdoodid tšuktšidest kui lihtsameelsest põhjarahvast, kellele on võõras elu suurlinnades, eriti Moskvas.

Viited
------

1. ↑  Бельды Николай Иванович Чтобы Помнили
2. ↑  Мемория. Кола Бельды polit.ru, 2. märts 2015
3. ↑  Roman Waschko, "Sopot Fest Establishes New Format", *Billboard*, 15 Sept. 1973, p. 42.
4. ↑  *Sputnik Monthly Digest* (1974), p. 119.
5. ↑  Artemy Troitsky, *Tusovka: Who's Who in the New Soviet Rock Culture* (1990)
6. ↑  Золотой голос Севера. Кола Бельды оставил эстраду ради личного счастья Argumentõ i Faktõ, 02.05.2014

Välislingid
-----------

* Kola Beldõ "Увезу тебя я в тундру", Youtube
* Kola Beldõ "Сказание о Солнце-бубне", Youtube
* Soviet vinyl gourmet: Кола Бельды "Белый остров" С60 27841 007
* Пластинка Кола Бельды "Белый остров"
**Lubańi rajoon** on 2. järgu haldusüksus (rajoon) Minski oblastis Valgevenes. Rajooni pindala on 1914 km². 2009. aasta seisuga elas seal 35 444 inimest.

Rajoon moodustati 1924. aastal. Rajoon koosneb järgmistest külanõukogudest: Asavieci, Juškavičy, Kamunaraŭski, Lachaŭka, Małyja Haradziacičy, Račeńi, Saračy, Sosny, Tali ja Urečča külanõukogu. Halduskeskus on Lubańi linn, teine suurem asula on Urečča alev.

Rajooni suurim jõgi on Aresa. Rajooni territoorium asub Kesk-Biarezina tasandikul, lõunaosa Polesje madalikul. Keskmine kõrgus on 150 meetrit üle merepinna, kõrgeim koht (190 meetrit) asub Juškavičy küla juures. 

2009. aasta seisuga olid elanikest 95,61% valgevenelased, 2,8% venelased ja 1,59% oli teistest rahvustest. 90,59% elanike emakeel oli valgevene keel, 7,89% elanike emakeel oli vene keel. Koduse keelena kasutas valgevene keelt 71,14% elanikke, vene keelt aga 22,37%.

Välislingid
-----------

 Lubańi rajoon – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
* Rajoon Minski oblasti täitevkomitee kodulehel (*vene keeles*)
* Rajooni täitevkomitee koduleht (*vene keeles*)

| * v
* r
Minski oblasti haldusjaotus |
| --- |
| Rajoonid | 
Barysaŭ rajoon • Bierazino rajoon • Červieńi rajoon • Dziaržynski rajoon • Kapyli rajoon • Klecki rajoon • Krupki rajoon • Łahojski rajoon • Lubańi rajoon • Maładziečna rajoon • Minski rajoon • Miadziełi rajoon • Niasviži rajoon • Puchavičy rajoon • Salihorski rajoon • Słucki rajoon • Smalavičy rajoon • Staryja Darohi rajoon • Stoŭbcy rajoon • Uzda rajoon • Vałožyni rajoon • Vilejka rajoon |
| Oblastilise alluvusega linnad | 
Žodzina |
**Krupki rajoon** on 2. järgu haldusüksus (rajoon) Minski oblastis Valgevenes. Rajooni pindala on 2139 km². 2009. aasta seisuga elas seal 26 522 inimest.

Rajoon moodustati 1924. aastal. Rajoon koosneb järgmistest külanõukogudest: Bobri, Chaciuchova, Chałopieničy, Ihruška, Krupki, Kastryčniku, Nača ja Ŭchvała külanõukogu.

Halduskeskus on Krupki linn. Teised tähtsamad asulad on Bobri alev ja Chałopieničy alev.

* ChałopieničyChałopieničy
* SialavaSialava

Rajooni tähtsaim jõgi on Bobr. Teine suurem jõgi on Daugava jõgikonda kuuluv Esa. Suurim järv on Sialava. Rajoon asub suuremalt osalt Kesk-Biarezina tasandikul, loodeosa aga Orša kõrgustikul. Kõrgused ulatuvad valdavalt 160–180 meetrit üle merepinna. Kõrgeim koht asub Chacjuchava küla lähistel (225 meetrit).

2009. aasta seisuga olid elanikest 92,85% valgevenelased, 5,12% venelased ja 2,03% oli teistest rahvustest. 81,29% elanike emakeel oli valgevene keel, 16,85% elanike emakeel oli vene keel. Koduse keelena kasutas valgevene keelt 57,77%, vene keelt aga 37,7% elanikke.

Välislingid
-----------

 Krupki rajoon – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
* Rajoon Minski oblasti täitevkomitee kodulehel (*vene keeles*)
* Rajooni täitevkomitee koduleht (*vene keeles*)
* Rajooni kaart

| * v
* r
Minski oblasti haldusjaotus |
| --- |
| Rajoonid | 
Barysaŭ rajoon • Bierazino rajoon • Červieńi rajoon • Dziaržynski rajoon • Kapyli rajoon • Klecki rajoon • Krupki rajoon • Łahojski rajoon • Lubańi rajoon • Maładziečna rajoon • Minski rajoon • Miadziełi rajoon • Niasviži rajoon • Puchavičy rajoon • Salihorski rajoon • Słucki rajoon • Smalavičy rajoon • Staryja Darohi rajoon • Stoŭbcy rajoon • Uzda rajoon • Vałožyni rajoon • Vilejka rajoon |
| Oblastilise alluvusega linnad | 
Žodzina |
**Lycomedes** (vanakreeka keeles Λυκομήδης) on kreeka mütoloogias esinev tegelaskuju. Ta oli kõrget positsiooni omav kuningas. Tema valitsemisaeg oli Trooja sõja sündmuste ajal. Lycomedese palee asus Scyrose saarel.

Perekond
--------

Lycomedes oli seitse tütart, sealhulgas Deidamia, ja ta oli Pyrrhose ehk Neoptolemuse vanaisa.

Mütoloogia
----------

### Theseuse surm

Plutarchose järgi tappis Lycomedes Theseuse, kes oli tema saarele pakku põgenenud, tõugates ta kaljult alla, kuna kartis, et Theseus kukutab ta troonilt, kuna saare inimesed kohtlesid külalist austusega.

### Achilleus

Lycomedes peitis Achilleuse Thetise palvel tütarlapseks riietatuna oma tütarde sekka. Lycomedese õukonnas oli Achilleusel suhe Deidamiaga, mille tulemusena sündis Neoptolemus (Pyrrhus). Kui Odysseus Achilleuse paljastas ja ta Troojasse viis, jäi Neoptolemus oma vanaisa juurde, kuni temagi sõja hilisemates etappides välja kutsuti.

Nime kasutus
------------

Tema järgi on nimetatud asteroid 9694 Lycomedes, see kuulub asteroidide rühma "Jupiteri troojalased", mida tavakohaselt nimetatakse Trooja sõjaga seonduvate tegelaste järgi.

Viited
------

1. ↑  Plutarch, *Theseus* 35.3; Pausanias, 1.17.6; Tzetzes on Lycophron, 1324.
2. ↑  Apollodorus, 3.13.8.

Välislinke
----------

 Lykomedes – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib lauljast; albumi kohta vaata artiklit Arash (album); singli kohta vaata artiklit Arash (laul)* |

---

**Arash Labaf** (pärsia keeles آرش لَبّاف *Ārš Labbf*; sündinud 23. aprillil 1977 Teheranis) on Iraani-Rootsi laulja, tantsija, meelelahutaja ja produtsent. Ta on pärslane ning ta elab Rootsis Malmös.

Karjäär
-------

Arash Labaf kasvas üles Teheranis Iraanis, kui ta oli 10-aastane kolis tema perekond Uppsalasse Rootsi. Viie aasta pärast koliti sealt juba Malmösse. 

Tema debüütalbumi "Arash" andis välja Warner Brothers Music juunis 2005. Tema singlid "Boro Boro" ja "Temptation" (feat. Rebecca Zadig) olid hitid kogu Euroopas ning videoid mängiti rohkem kui kahekümnes MTV muusikakanalis üle maailma. 

Lisaks tema koduriikidele, Rootsile ja Iraanile, saavutas ta märkimisväärse edu ka Ida- ja Lõuna-Euroopa riikides, näiteks Venemaal, Ukrainas, Kreekas, Bulgaarias, Poolas, Ungaris, Gruusias, Aserbaidžaanis, Serbias, Slovakkias ja Sloveenias. Tema mändežer on endine Warner Music A&R agent Henrik Uhlmann ja tema esindaja USA-s on Mayar Zokaei.

Koostööd
--------

Arash saavutas tuntuse oma hitiga "Temptation". Selle laulu juures tegi ta koostööd laulja Rebecca Zadigiga. Oma järgmise koostöö tegi Arash koos Pärsia-Pakistani-Taani laulja Aneelaga. Nendelt sündis hitt "Chori Chori" ja kolmeliikmelise koostöö tulemusena Arashi, Aneela ja Rebeccaga tekkis laul "Bombay Dreams". 

Arash on väljastanud ka venekeelse laulu "Восточные Сказки", mis oli vene versioon laulust "Temptation". Laulus laulab ta ise vene keeles ja kaasa teeb Blestjaštšie. Laul sai Venemaal suureks hitiks. 

DJ Aligator (samuti Pärsia päritoluga) on esinenud Arashi muusikavideos "Music is My Language". 

Rebecca Zadigiga laulab ta koos laulus "Suddenly".

Oma 2006. aasta albumis *Crossfade (The Remix Album)* tegid Arash, DJ Aligator ja Shahkar Bineshpajoo laulu Iraani jalgpallimeeskonnale 2006. aasta maailmameistrivõistluste jaoks. 

Arash andis 2008. aastal välja oma kolmanda albumi *Donya*, kus ta teeb koostööd Shaggyga. 

2009. aasta alguses avalikustati, et 2009. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel esindavad Aserbaidžaani Arash ja Aysel Teymurzadeh lauluga "Always".

Diskograafia
------------

### Stuudioalbumid

* *Arash* (2005)
* *Donya* (2008)
* *Superman* (2014)

### Remiksalbumid

* *Crossfade (The Remix Album)* (2006)

### Singlid

* "Sex Love Rock n Roll (SLR)" (2014)

Välislingid
-----------

* Ametlik koduleht
* Arash – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis

| * v
* r
Aserbaidžaani esindajad Eurovisiooni lauluvõistlusel |
| --- |
| 

* 2008: Elnur & Samir
* 2009: Aysel & Arash
* 2010: Safura
* 2011: Ell & Nikki
* 2012: Sabina Babayeva
* 2013: Farid Mammadov
* 2014: Dilara Kazimova
* 2015: Elnur Hüseynov
* 2016: Samra
* 2017: Dihaj
* 2018: Aisel
* 2019: Chingiz
* ~~2020: Efendi~~
* 2021: Efendi
* 2022: Rustamli
* 2023: TuralTuranX

 |
**Joachim Heinrich Dahl** (23. november / 4. detsember 1719 Riia – 6./17. november 1796 Kullamaa) oli Eesti vaimulik.

Alates 1727. aastast elas ta Tallinnas, õppis Tallinna gümnaasiumis. Immatrikuleerus 5. septembril 1738 Jena ülikooli, oli kohal veel aastal 1743. Ordineeriti õpetajaks 20./31. juulil 1748.

Oli aastatel 1748–1796 (kutsuti 11./22. aprillil 1748) Kullamaa Püha Johannese koguduse õpetaja. Oli veel aastatel 1775–1785 Maa-Lääne praostkonna praost ning seoses asehalduskorra moodustatud Paldiski kreisi ja praostkonna praost aastatel 1785–1789. Sai *Senior ministerii*'ks 6. augustil /17. augustil 1787. Ta oli vaadetelt pietist, toetades vennastekoguduse tegevust (tema ajal kuulus kogudusse ligikaudu 300 inimest).

1779. aastal välja antud jutluseraamatus ilmus temalt üks jutlus.

Isiklikku
---------

Tema väimees Gustav Carlblom oli Noarootsi Püha Katariina koguduse õpetaja, tütrepoeg Peter Carlblom oli Risti koguduse õpetaja, tütrepoeg Friedrich Carlblom oli Viljandi Pauluse koguduse õpetaja, tütrepoeg Paul Carlblom oli Tarvastu Peetri koguduse õpetaja, tütrepoeg Johannes Carlblom oli Noarootsi Püha Katariina koguduse õpetaja.

Viited
------

1. ↑  Liivi Aarma. Põhja-Eesti vaimulike lühielulood 1525–1885. Tallinn 2007.
**Vorarlberg** on Austria liidumaa. Selle pealinn on Bregenz. Liidumaa piirneb põhjas Saksamaaga (Baieriga), läänes Liechtensteini ning läänes ja lõunas Šveitsiga.

Liidumaa läänepiiril voolab Rein ja loodepiiril paikneb Bodeni järv. Kõrgeim tipp on 3312-meetrine Piz Buin.

Vorarlbergi valitseja oli kuni 1160. aastani Bregenzi hertsog ja seejärel Montforti krahv kuni 1525. aastani, kui Habsburgid üle võtsid. Peale esimest maailmasõda soovisid paljud elanikud liituda Šveitsiga, 11. mail 1919 toimunud referendumis hääletasid 80% selle poolt. Kuid Šveitsis ei saavutanud see toetust - Šveitsi prantsuse- ja itaaliakeelsed kantonid ei soovinud juurde saada veel ühte saksakeelset osa, ka protestandid ei tahtnud juurde tugevalt katoliiklikku ala. Ka nâiteks Itaalia soovis, et Šveits loobus Ticino kantonist, kui riigi idapiiril peaks toimuma muutusi. Ka Austria ja liitlasväed kartsid jõudude tasakaalu muutumist Kesk-Euroopast.

Rahvastik
---------

### Elanike arv

* 145 400 (1910)
* 193 700 (1951)
* 351 100 (2001)
* 364 000 (2006)
* 378 500 (2015)

2008. aastal moodustasid immigrandid 18% elanikest. Suurimad rahvusrühmad on austerlaste järel türklased ja endise Jugoslaavia rahvad.

Erinevalt teistes liidumaadest, kus domineerib austriabaieri murre, on Vorarlbergis domineeriv alemanni murre. Sellepärast on Voralberg kultuuriliselt lähedasem rohkem Šveitsile, Liechtensteinile ja Švaabimaale kui muule Austriale.

### Asustus

Vorarlberg on asustustihedusega 142 inimest km² kohta Viini järel teine liidumaa. 

Vorarlbergis on 5 linna: Dornbirn, Feldkirch, Bregenz, Hohenems ja Bludenz.

Haldusjaotus
------------

Liidumaa jaguneb 4 ringkonnaks: Bregenzi ringkond, Dornbirni ringkond, Feldkirchi ringkond ja Bludenzi ringkond. Liidumaal on 96 valda, neist 11 on alevvalla õigustega.

Viited
------

1. ↑  Statistics Austria, vaadatud 3.01.2021.
2. ↑

Välislingid
-----------

* www.vorarlberg.at

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Vorarlberg** |

Austria liidumaad

Alam-Austria  **·**  Burgenland  **·**  Kärnten  **·**  Salzburg  **·**  Steiermark  **·**  Tirool  **·**  Viin  **·**  Vorarlberg  **·**  Ülem-Austria
FIDE president Arkadi Dvorkovitš
**FIDE presidendinõukogu** on Rahvusvahelise Maleföderatsiooni juhtorgan.

FIDE presidendinõukogusse kuuluvad president, asepresident, peasekretär, viitsepresidendid, varahoidja, auviitsepresidendid, maailmajaopresidendid ning valitsev maailmameister ja naiste maailmameister.

2018. aastal ümbervalitud presidendinõukokku kuulub 26 maletegelast, sealhulgas:

* president Arkadi Dvorkovitš
* asepresident Bachar Kouatly
* peasekretär Enyonam Sewa Fumey
* 12 viitsepresidenti (sealhulgas Akaki Iašvili, Julio Granda, Martha Fierro, Anastassija Sarokina, Nigel Short ja Ye Jiangchuan)
* varahoidja Zhu Chen
* neli auviitsepresidenti (sealhulgas Judit Polgár)
* neli maailmajaopresidenti (sealhulgas Euroopa regionaalne president Zurab Azmaipharašvili)
* valitsevad maailmameistrid Magnus Carlsen ja Ju Wenjun

  

* Bachar Kouatly
* Julio Granda
* Martha Fierro
* Anastassija Sarokina
* Nigel Short
* Ye Jiangchuan
* Judit Polgár
* Zurab Azmaipharašvili
* Zhu Chen
* Magnus Carlsen
* Ju Wenjun

Presidendinõukogu istungid
--------------------------

Presidendinõukogu istungeid peetakse sagedusega kord kvartalis. 

FIDE 2007. aasta teise kvartali presidendinõukogu istung korraldati Tallinnas. Korralduse põhiraskus lasus Eesti Maleliidul. Sellel istungil vastuvõetud otsustest puudutasid vahetult Eestit kaks – Tallinn sai loa kandideerida 2011. aastal maailma karikaturniiri ja 2016. aastal maleolümpia korraldajaks.

Viited
------

1. ↑  FIDE presidendinõukogu, Tallinn 23.-24. juuni. maleliit.ee, 28. juuni 2007

Välislingid
-----------

* Presidential Board. ratings.fide.com
Purtse mõisa kindlustatud peahoone – Purtse vasallilinnus
Purtse vasallilinnus
**Purtse mõis** (saksa keeles *Alt-Isenhof*) oli rüütlimõis Lüganuse kihelkonnas Virumaal. Tänapäeval jääb kunagine mõis Lüganuse valda Ida-Viru maakonnas.

Ajalugu
-------

Purtse mõisa ja selle juurde kuuluvat veskit on esmamainitud 1421. aastal. 1497 on nimetatud omanikuna "Otto Lode von der Ysse". 16. sajandi alguses on Purtse pandiomanik Jakob Tuve Ediselt. 16. sajandi esimesel poolel lasi Johann von Taube rajada Purtse vasallilinnuse. 

Taubede suguvõsale kuulus mõis kuni 17. sajandi alguseni, mil Berend von Taube (maetud 1676) müüs mõisa 1621. aastal Eestimaa kubernerile Jakob De la Gardiele, kes selle 1622 omakorda 12 000 Rootsi taalri eest Ingerimaa kubernerile ooberst Henrik Klasson Flemingile müüs. Flemingite omanduses olnud mõisa andis vürst Aleksandr Menšikov keisri korraldusega 1715. aastal oberküchenmeister Johan von Feldtenile kümneks aastaks rendile. 1722. aastal restitueeriti mõis Holstein-Gottorfi hertsogi Karl Friedrichi (hilisema keiser Peeter III isa) kammernõunikule parun Claes Rålambile (1682–1751), kellele Ingeri kuberner Henrik Klasson Fleming oli emapoolne vanavanaisa. Parun Rålambilt ostis 1731. aastal 10 000 riigitaalri eest mõisa Eesti maanõunik, Holsteini kaardiväe kindralmajor Otto Magnus von Stackelberg (1704–1765). Kuna Stackelbergid elasid naabruses asuvas Püssi mõisas, jäi Purtse kõrvalmõisa staatusse. Samuti ei ehitatud seetõttu Purtsesse uut härrastemaja, endist vasallilinnust kasutati peamiselt viljalaona.

1876 asutas krahv Otto von Stackelberg (1808–1885) Stackelbergide mõisatest Püssi majoraatmõisa, kuhu lisaks Purtse ja Püssi mõisale kuulus veel 32 000 hektari suurune kinnistu Hirmuse, Voorepere, Kohtla ja Ereda mõisatest. 1887. aastal sai Püssi majoraadihärrana Purtse omanikuks krahv Ernst von Stackelberg (1840 Pagari – 1919 Tallinn), kes vanema elusoleva pojana päris fideikomissi oma Firenze surnud isalt.

25. oktoobril 1919 omandas maaseadusega mõisa Eesti Vabariik.

Vasallilinnus
-------------

 *Pikemalt artiklis Purtse vasallilinnus*
1530. aastatel rajati Purtse mõisa kolmekorruseline kindlustatud mõisahoone. Hoonet iseloomustasid renessanss-stiilis akna- ja ukseavad. 

Hoone sai tugevalt kannatada Põhjasõjas, ning seejärel kasutati teda peamiselt viljalaona. 1987–1990 restaureeriti juba varemeisse jäänud hoone.

Viited
------

1. ↑  Eesti Ajalooarhiivi kinnistute register: Purtse mõis (Lüganuse khk)

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Purtse mõis** |

Välislingid
-----------

* Eesti mõisaportaal
* Eesti Ajalooarhiivi kinnistute register: Purtse mõis (Lüganuse khk)
* 2006 Familienforschung und Genealogie der Adelsfamilie von Stackelberg (*saksa k.*)
* virtuaaltuur ja panoraamfoto

Lüganuse kirik
Lüganuse kihelkond

**Kirik**: Lüganuse  

**Mõisad**: Aa mõis | Aidu mõis | Erra mõis | Hirmuse mõis | Jabara mõis | Maidla mõis | Purtse mõis | Püssi mõis | Rääsa mõis | Saka mõis | Soonurme mõis | Suterma mõis | Uueküla mõis | Varja mõis | Voorepere mõis
**Didaktika** ehk **õpetamisteadus** on pedagoogika haru, mis uurib hariduse ja õppetöö üldisi seaduspärasusi.

Iga teadus vajab oma uurimisala. Kasvatusteadusele ja didaktikale on selleks kasvatus ja õpetus. Teadus vajab ka mõistete süsteemi ja üldist või ise arendatud uurimismeetodeid. Samanimelistel mõistetel võib olla erinev tähendus (nt õppetund, õpilane jne) või sama tähendavatel mõistetel erinev nimetus (nt õpetaja, pedagoog, kasvataja, koolmeister). Kasvatusteadus ja selle osa-ala, didaktika, ei ole teistest teadusest sõltumatu. 

Didaktika rajas 17. sajandil Jan Ámos Komenský.

Mõistet "didaktika" kasutati esimest korda juba 1612-13 aastatel sakslase Ratke tekstides ja 1657 aastal Comeniuse mainekas "Didactica magna`s". Didaktikasse suhtutakse kui väheakadeemilisse teadusesse peamiselt selle tõttu, et seda sõna kasutatakse vääralt liiga kitsaste valdkondade kohta, nt kui räägitakse materjalide ja vahendite "didaktikast". Tegelikult võib didaktika öelda vaid piisavalt laiade ja teooriale põhinevate alade kohta, nagu nt ainedidaktikad.

Viited
------

1. 1 2  Eesti entsüklopeedia veebis [*alaline kõdulink*] (vaadatud 12.09.2012)
Rahaturuinstrumendid on võlakirjad, mis annavad omanikule tingimusteta õiguse kindlaksmääratud rahasumma saamiseks. Selliste instrumentidega kaubeldakse tavaliselt organiseeritud turgudel ja need on soodushinnaga. Allahindlus sõltub intressimäärast ja lõpptähtajani jäänud ajast. 

Rahaturuinstrumentideks on keskpanga reservid, riiklikud väärtpaberid, lühiajalised deposiidisertifikaadid, kommertsväärtpaberid, diskonteeritud vekslid, lühiajalised munitsipaalväärtpaberid, repod, eurodollarideposiidid. 

Rahainstrumentid on investeerimisfondide seaduse tähenduses väärtpaberiteks loetud võlakirjad, kommertspaberid ja hoiuse sertifikaadid (CD). Rahainstrumentideks loetakse neid tingimustel: 

1. Instrument ei kehti rohkem kui üks aasta.
2. Instrumendi annab välja riik, kohalik omavalitsus, avalik-õiguslik juriidiline isik või äriühing.
3. Eestis asuva emitendi poolt väljaantud võlakiri või kommertspaber on Eesti väärtpaberite keskregistrisse sisse kantud.
4. Instrumendi väljaandja asukoht on Eestis, Euroopa Liidu liikmesriigis või riigis, mis on seaduse poolt kehtestatud nimekirjas.

Eestis on ka seaduslikud piirangud rahaturuinstrumentide kasutuseks. Seda määrab seadus „nõuded rahaturuinstrumendi, millesse võib avatud avaliku investeerimisfondi vara investeerida, emitendile", seaduse leiab Riigiteatajast.

Viited
------

1. ↑
2. ↑  "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 16. detsember 2018. Vaadatud 16. detsembril 2018.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
3. ↑  "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 16. detsember 2018. Vaadatud 16. detsembril 2018.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
4. ↑
**August Tuulse** (sündinud **August Tenson**; 30. september 1894 Kastre-Võnnu vald, Tartumaa – 23. juuni 1940 Tallinn) oli Eesti politseinik.

Elulugu
-------

August Tenson sündis Kastre-Võnnu vallas Tartumaal ning õppis Võnnu kihelkonnakoolis.

Aastatel 1913–1917 töötas A. Tuulse politsei Tartu linna kriminaaljaoskonnas, esialgu kirjutajana ning Vene Ajutise Valitsuse ajal juba komissari abina.

Esimeses maailmasõjas
---------------------

1917. aastal mobiliseeriti ja tegutses 12. armee peastaabi vastuluure osakonna käsundusametnikuna ning hiljem 2. Siberi korpuse staabi vastuluure salga juhina. Pärast 1917. aasta oktoobrirevolutsiooni vastuluureasutused likvideeriti detsembris ja ta vabastati ametist.

1918. aasta kevadel jätkas A. Tuulse teenistust Tartu kriminaaljaoskonnas ja tegi 1918. aastal Tartu Aleksandri Gümnaasiumi juures apteekriõpilase eksami, 1918. aasta lõpus töötas ta ajalehe Postimees toimetuses.

Eesti Vabadussõjas
------------------

Pärast Eesti Vabadussõja algust liitus ta 1919. aasta alguses vabatahtlikuna Eesti rahvaväkke, kus võeti Tartumaa komandandi juurde erakorraliste kohustustega ametnikuks, 1919. aasta 1. veebruarist kuni 1. juunini 1920. aastal teenis Tuulse Sõjaväe Operatiivstaabi teadete kogumise osakonna Tartu punktis ülema abina.

Teenistus Eesti Vabariigis
--------------------------

1920. aasta juunis määrati ta Kaitsepolitsei Peavalitsuse ülema abi kohusetäitjaks ning kinnitati lõplikult Kaitsepolitsei Peavalitsuse ülema abiks 16. septembril 1921. aastal. 

1924. aasta 2. juulil nimetati August Tenson Politsei Peavalitsuse kaitsepolitsei osakonna ülemaks. Ta õppis töö kõrvalt Tallinna Rahvaülikoolide Seltsi Kolledži eragümnaasiumis, mille lõpetas 1926. aastal.

1926. aasta 20. veebruaril määrati ta Politsei Peavalitsuse Poliitilise Politsei osakonna politsei inspektoriks, kelle ülesandeks oli poliitilise politsei töö sisuline korraldamine. 1929. aasta 1. juulil tema ametinimetust täpsustati ning temast sai Politsei Peavalitsuse poliitilise politsei inspektor. 

1933. aastal lõpetas ta Tartu Ülikooli õigusteaduskonna.

16. novembrist 1935 nimetati August Tensoni asemel poliitilise politsei uueks inspektoriks Konstantin Kirsimägi.

1935. aasta 29. oktoobrist töötas ta Siseministeeriumis siseministri abina, osales 1937. aastal uue Eesti põhiseaduse väljatöötamises. 

1938. aastal täitis ta lühikest aega sisekaitseülema ülesandeid, samal aastal määrati ta riikliku katsekomisjoni esimeheks. 

August Tuulse sooritas 23. juunil 1940 (pärast juunipööret) Tallinnas koos abikaasaga enesetapu. Maetud Metsakalmistule.

Tunnustus
---------

* 1933 – Eesti Punase Risti II järgu II astme teenetemärk
* 1935 – Kotkaristi III klassi teenetemärk
* 1936 – Eesti Punase Risti II järgu I astme teenetemärk
* 1937 – Riigivapi III klassi teenetemärk

Viited
------

1. ↑  Poliitilise politsei uueks inspektoriks, Uus Eesti, nr. 58, 14 november 1935

Välislingid
-----------

* Haud Tallinna Metsakalmistul