recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Kersti Rattus** (sündinud 10. oktoobril 1952 Tallinnas; neiupõlvenimi Kersti Talisoo) on eesti maalikunstnik.

1971. aastal lõpetas Rattus Nõo Keskkooli, õppis 1971–1972 füüsikat Tartu Ülikoolis ning astus 1974. aastal Eesti Riiklikku Kunstiinstituuti. Ta lõpetas ERKI 1980 lavakujunduse ja maali alal.

Pärast kõrgkooli töötas Rattus ühe aasta teatris Ugala ning oli seejärel vabakutseline kunstnik. Alates 1994. aastast on Rattus Tallinna Kunstiülikooli ja Tartu Ülikooli Viljandi Kultuuriakadeemia õppejõud. Peamiselt tema organiseerimisel loodi Kultuuriakadeemiasse teatrikunsti visuaaltehnoloogia eriala.

Kersti Rattus on tegelnud lavakujunduse, maalimise, graafika ja pisiplastikaga. Ta on esinenud näitustel Eestis, Rootsis, Norras, Poola ja Saksamaal. 1989. aastal sai temast uussürrealistliku rühmituse Para 89 asutajaliige.

"Need maalid, mida ta vanasti tegi, olid hästi kihvti värvitunnetusega," kirjeldas Rattuse töid moekunstnik Lee Reinula. "Juba kaugelt näed: "Ahaa, see peab Kersti pilt olema – meelas ja justkui natuke magus, aga samas mitte üldse magus.""

"Kersti on ülimalt andekas ja loominguline," iseloomustas teda kunstnik Mare Hunt. "Tema oligi see, kes algatas pärimusmuusika festivali kunstilise kujundamise. Arvan, et muusikul on enam-vähem ükskõik, kuidas lava dekoreeritud on, aga publikule annab see väga palju juurde." Lisaks Viljandi pärimusmuusika festivalile on Rattus kujundanud ka Tartu hansapäevi.

Eesti maalikunstnikest on Rattuse lemmikud Tiit Pääsuke, Peeter Mudist, Olev Subbi ja skulptoritest Mare Mikof.

"Eesti kultuur on väike. Kui midagi juhtub, on see nagu lusikaga klaasis tee segamine – lausa orkaan," lausus Kersti Rattus intervjuus ajalehele Sakala. "Meie kultuur on nii õrn, et väikesed vigastused tekitavad kohutava hälbimise või soovimatuid arenguid. Teda tuleb hoida massikultuuri eest, mis väljast sisse tungib."

Rattus on Eesti Kunstnike Liidu ja Eesti Lavastuskunstnike Liidu liige. Ka oli ta Eesti Autorite Ühingu liikmete seas üks esimesi kunstnikke.

Tunnustus
---------

* 1989 noortekoondise aastapreemia
* 1990 Konrad Mäe preemia
* 1999 Viljandi Kultuuriakadeemia aastapreemia
* 2013 Tartu Ülikooli aumärk

Isiklikku
---------

Kersti Rattus on olnud abielus Eesti Autorite Ühingu pikaaegse direktori Kalev Rattusega.

Viited
------

1. 1 2 3 4  Tiina Sarv "Ka vihmas võib päikese kinni püüda"[*alaline kõdulink*] Sakala, 13.09.2008
2. ↑  "Aida suurt saali kaunistab uus pannoo" Eesti Pärimusmuusika Keskus, 18.10.2010
3. ↑  Veiko Märka Kalev Rattus armastab ja kaitseb muusikuid Postimees, 09.08.1997
4. ↑  "Tartu Ülikooli aumärgi kavalerid". *Tartu Ülikool*. Vaadatud 8.12.2022.

Välislingid
-----------

* "Sain 50" Kersti Rattuse isikunäitus Tartu Kunstimuuseumis 2002. aastal
* Tiina Sarv "Ka vihmas võib päikese kinni püüda" Sakala, 13. september 2008
* Viljandi Kultuuriakadeemia: Etenduskunstide osakond: Ajalugu
* Tartu Ülikooli Viljandi Kultuuriakadeemia aastapreemiad
Robert Theodor Hanseni haud Iisaku kalmistul
**Robert Theodor Hansen** (12. oktoober 1849 Pahkla – 26. august (vkj 13. august) 1912 Tallinn) oli eesti köster, koolmeister, muusikategelane ja helilooja.

Robert Theodor Hansen sündis Hageri kihelkonnas Kohila vallas Pahklas möldri pojana. 

Tallinna Kreiskooli lõpetamise järel töötas ta 1868. aastast Iisakus köstrina. Ta asutas Iisakus kihelkonnakooli, kus töötas koolmeistrina 1912. aastani. Enda asutatud segakoori, pasunakoori ning muusika- ja kirjandusseltsi kutsus ta esinema tuntud muusikuid ja soliste. Tema muusikaharrastus innustas ärkamisajal kogu kihelkonda, paljudesse taludesse soetati viiul, pasun, klaver või koduorel. Hanseni juhatatud koorid esinesid mitmel üldlaulupeol ja pälvisid auhindu. Iisaku koorid käisid kontserte andmas ka mujal Eestis.

Hansen oli ajalehtede Ristirahva Pühapäevaleht ja Eesti Postimees kaastööline. Tegeles ka heliloominguga. 1882. aastal kirjutas ta viisi Lydia Koidula luuletusele "Ema süda", mis on muutunud rahvalikuks lauluks (ilmus 1913. aastal Juhan Elkeni kogus "Koolilaste laulud"). Teisi tema loodud laule: "Kaugelt koju tulles", "Õhtu rahu", "Lahkumine", "Miks sa nutad lillekene", "Püha", "Jõululaul", "Jõuluõhtul" jt. Enamik tema noote hävis aga pärast tema surma tulekahjus.

Robert Theodor Hansen suri Tallinnas 13. augustil (vkj) 1912. Kui tema põrm Tallinnast Iisakusse viidi, läksid pillimehed Iisaku mäele vastu – alles siis saadi aru, mida Hansen sealsele rahvale tähendas. Hansen maeti Iisaku kalmistule.

Viited
------

1. ↑  Heinrich Rosenthal. Eesti rahva kultuuripüüdlused ühe inimpõlve välte. Mälestusi aastatest 1869-1900 Eesti Päevaleht 2010, lk 238

Välislingid
-----------

* Tutvustus: Hansen, Robert Theodor
* VE: Hansen, Robert Theodor - koorijuht, helilooja, koolijuht ja pedagoog
* Robert Theodor Hansen Eesti biograafilises andmebaasis ISIK
**Kvisling** (*Quisling*) on nimetus, millega kutsutakse rahvareetureid ja kollaborante. Seda nimetust on kasutatud peamiselt fašistlike poliitiliste erakondade ning sõjaliste ja poolsõjaliste organisatsioonide liikmete kohta, kes Teise maailmasõja ajal tegid okupeeritud riikides koostööd teljeriikidega. 

Nimetust "kvisling" kasutati esimest korda inglise ajalehe The Times 15. aprill 1940 artiklis "Quislings everywhere" (Kvislingeid on igal pool) pärast seda, kui Norra päritolu Vidkun Quisling tegi koostööd Natsi-Saksamaaga selleks, et aidata Norras võimule kollaborantlik valitsus eesotsas iseendaga. Ajalehes öeldi: *"To writers, the word Quisling is a gift from the gods. If they had been ordered to invent a new word for traitor...they could hardly have hit upon a more brilliant combination of letters. Actually it contrives to suggest something at once slippery and tortuous."* (Kirjanikele on sõna "kvisling" jumala kingitus. Kui tuleks leiutada uus väljend sõnale "reetur", ... oleks raske leida paremat tähtede kombinatsiooni. Sõnas sisaldub korraga midagi libedat ja ülekohtust.)

Nimetust "kvisling" hakati laiemalt kasutama siis, kui Inglise peaminister Winston Churchill 26. detsembril 1941 kommenteeris võite teljeriikide vastu ja USA ühinemist sõjaga, öeldes: "Paljude meeste ja naiste südames on löönud lõkkele lootus ja sellega põletame vihaleegid brutaalse korrumpeerunud okupandi vastu. Kui veel raevukamalt leegitsevad tuled vihatud ja põlatud räpaste Quislingite vastu, kelle nad on hankinud ..."  Pärast seda kõnet levis nimetus "kvisling" kõnekeelde ja poliitilistesse karikatuuridesse.

Sõna "kvisling" on kasutusel ka tänapäeval; seda võib sagedamini kohata New York Timesi 2008. ja 2009. aasta artiklites ning ajalehtedes Die Zeit ja The Times.

Max Brooks kasutas nimetust "kvisling" oma zombiteemalises romaanis "World War Z", et kirjeldada ellujäänuid zombisõjas, kus nad kaotasid mõistuse ja käitusid sarnaselt elavate surnutega.

Viited
------

1. ↑
2. ↑  "The World According to Quisling at Bitsofnews.com, 19. september 2006". Originaali arhiivikoopia seisuga 2. veebruar 2018. Vaadatud 27. augustil 2010.
3. ↑  Roger Cohen: What Iran's Jews say: 22. veebruar 2009
4. ↑  Die unerhörten Tage der Freiheit: 21 August 2008
5. ↑  Obituary: Béla Király: Hungarian nationalist: 10. juuli 2009
**Natalja Šikolenko** (sündinud 6 augustil 1964 Andijonis Usbekistanis) on endine Valgevene odaviskaja, kes võistles Nõukogude Liidu eest aastani 1991 ja 1992. aasta suveolümpiamängudel Barcelonas võistles Sõltumatute Riikide Ühenduse koondises. 

1987. aasta kergejõustiku maailmameistrivõistlustel Roomas ei pääsenud ta tulemusega 60.40 m kvalifikatsioonist edasi. 1990. aasta Hea Tahte mängudel võitis ta 61.62 m oma õe Tatjana Šikolenko ees kuldmedali. Aasta hiljem, 1991. aasta maailmameistrivõistlustel Tokyos, tuli ta üheteistkümnendaks.

Sõltumatute Riikide Ühenduse eest võitis Natalja Šikolenko 1992. aasta olümpiamängudel Barcelonas hõbeda 68.26 meetriga, kaotades sakslannale Silke Renkile, kes heitis 68.34 meetriga kaheksa sentimeetrit kaugemale.

Mõlemad õed võistlesid Valgevene eest 1993. aasta maailmameistrivõistlustel Stuttgardis. Norralanna Trine Hattestadi ja sakslanna Karen Forkeli järel tuli kolmandaks Natalja 65.64 meetriga, edestades Tatjanat kes viskas 65.18 meetrit.

Kui ta 1994. aasta EM-il Helsingis kvalifikatsioonis vigastatuna loobus, võitis ta samal aastal odaviske Grand Prix-i võistlustel. Ta saavutas oma karjääri pikima viske 71.40 m 5. juunil 1994 Sevillas. Suurima edu saavutas ta aga alles 1995. aastal maailmameistrivõistlustel Göteborgis, kui võitis 67.52 meetriga ja edestas üle kahe meetri teiseks tulnud rumeenlannat Felicia Țileat.

Karjääri lõpus tuli ta 1996. aasta olümpiamängudel Atlantas 58.54 meetriga kaheteistkümnendaks, visates kvalifikatsioonis 62.32 m.

Aastatel 1990 ja 1991 võitis ta Nõukogude Liidu meistritiitli, 1992. aastal tuli ta SRÜ meistriks ja 1993. aastal Valgevene meistriks.

Natalja Šikolenko on võistluse ajal 1.82 m pikk ja kaalus 79 kg.

Välislingid
-----------

* Natalja Šikolenko ROK-i veegilehel
* Natalja Šikolenko World Athletics veebilehel
* Natalja Šikolenko Olympedia. org veebilehel
* Natalja Šikolenko Track and Field Statistics veebilehel

| * v
* r
Naiste odaviske maailmameistrid |
| --- |
| 

* 1983: Tiina Lillak
* 1987: Fatima Whitbread
* 1991: Xu Demei
* 1993: Trine Hattestad
* 1995: Natalja Šikolenko
* 1997: Trine Hattestad
* 1999: Miréla Maniáni
* 2001: Osleidys Menéndez
* 2003: Miréla Maniáni
* 2005: Osleidys Menéndez
* 2007: Barbora Špotáková
* 2009: Steffi Nerius
* 2011: Marija Abakumova
* 2013: Christina Obergföll
* 2015: Katharina Molitor
* 2017: Barbora Špotáková
* 2019: Kelsey-Lee Barber
* 2022: Kelsey-Lee Barber
* 2023: Haruka Kitaguchi

 |
**Tallima Paap** (umbes 1707 Haanja mõis (Rõuge kihelkond) – märts 1768 Haanja mõis) oli eesti hernhuutlaste juhte 18. sajandil.

Paap sündis ja suri Rõuge kihelkonnas Tallima külas. Tallima küla kuulus Haanja mõisa valdusse, jääb praeguse Rõuge valla piiresse. Paap oli keskmisest talupojast enam haritud ja usuasjadega kursis. Umbes 1730–1742 oli ta kubjas mitmes Virumaa ja Järvamaa mõisas, kus tutvus ka hernhuutliku õpetusega. 

1742. aastal naasis ta kodukanti, kus hakkas oma radikaalseid usuvaateid propageerima. Tema arvates pidid kõik inimesed loobuma täielikult kõigist maistest pahedest, mille hulka luges ta ka abielusisese seksuaalvahekorra, ning elama niivõrd askeetlikult kui vähegi võimalik. Ta korraldas enda ja jüngrite piitsutamisi ning hakkas peagi jutlustama mõisnikest kui saatanatest, kellelt tuleks mõisad ära võta ning nende varad hernhuutlaste vahel vennalikult jagada. Esialgu elasid tema jüngrid aga Paabu venna talus, mille ressursside ammendumise järel plaaniti kolida järgmise jüngri tallu ning kui kõik taludes leiduv oleks otsa saanud, siis võtta käsile mõisad. Nii kaugele asi siiski ei läinud, sest 1742. aasta septembris aeti Rõuge vennastekogudus laiali, ka Paap sattus Tartu maakohtu alla. Seal tunnustati aga tema arukust ja kindlaid põhimõtteid ning ta jäi karistuseta. Ta loobus ekstremistlikest vaadetest ning elas oma kodukohas tavalise hernhuutlasena kuni oma surmani.

Tallima Paabu ainetel on ilmunud romaan "Õige vaim", autor Johannes Hiiemets, K.K.-Ü."Postimees"; Tartu, 1939. 378 lk.

Viited
------

1. ↑

Kirjandus
---------

* Olaf Sild. Tallima Paap. – *Usuteadusline Ajakiri*, nr 3–4, 1928/29, lk 97–129.
* Ülo Valk. Tallima Paap as a popular prophet of the eighteenth century. Looking beyond his teachings. – *Confessional Sanctity (c. 1550 – c. 1800)*, toim. Jürgen Beyer et al. [Veröffentlichungen des Instituts für Europäische Geschichte Mainz. Beiheft 51]. Mainz 2003, lk. 357–371.

Välislingid
-----------

* Video: Tallima Paabu noorus
* Video: Tallima Paabu sattumine kohtualuseks
Kalamaja kalmistu (*Begrbn Fischerma*) 1876. aasta Tallinna linnaplaanil
Kalamaja endine kalmistu pargina
**Kalamaja kalmistu** oli kalmistu Tallinnas Kalamaja linnaosas, tänapäeval Kalamaja kalmistupark. 

Esimesed kirjalikud andmed kalmistust pärinevad aastast 1561, mil sinna maeti 2000 Rootsi sõjaväelast. Aastal 1730 pöördusid eesti ja rootsi kogudus linnavõimude poole palvega ehitada Kalamaja kalmistu ümber plankaed ja seada üles kellad. Aastal 1780 rajati kammerhärra Peter Duborgh rahastamisel kalmistu väravatorn, mis on säilinud tänapäevani.

18. sajandil oli Kalamaja kalmistu Pühavaimu ja Rootsi-Mihkli koguduste matmispaik.

19. sajandil laiendati kalmistut korduvalt. 1940. aastal oli kalmistu pindala 6,7 ha.

Kalamaja kalmistu värav-kellatorn
Kalmistu võõrandati ja suleti 1941. aastal. Ent jutud kalmistu sulgemisest ei levinud ning matmisi tehti ka 1950. aastatel, ning matmisi tehti mõnede väidete kohaselt veel vahetult enne kalmistu kokkulükkamist. 1962. aastal tuli korraldus puhastada Kalamaja kalmistu pargiks, selle täitmist alustas ülesande saanud tehas Volta 1964. aastal. Otsus tuli ilmselt kuskilt kõrgemalt, muidu ei oleks enne kalmistu sulgemist sinna enam maetud. Osa lahkunuid maeti ümber (enamasti eraviisiliselt, riiklikult on teada ainult muusikategelase Jaan Tamme ümbermatmine Metsakalmistule).

Kalamaja endine kalmistu pargina
Kalamaja endine kalmistu pargina
Muinsuskaitseliikumise algatusel hakati kalmistut taastama mälestuspargina (nekropolina; Kalamaja kalmistupark). 1993. aastal võeti see park looduskaitse alla, 1995. aastal muinsuskaitse alla. 

Seal kasvavad kõrged põlispuud, mis on pärit veel kalmistu ajast. Jalgteed on hilisemad ega jälgi kalmistuplaani. 1780. aastast pärit värava- ja kellatorn on eraldi muinsuskaitse all.

2008. aasta kevadel pöördus Tallinna abilinnapea Deniss Boroditš kirjalikult Kalamaja elanike poole, et leida toetust pargi ümberehitamiseks, plaanitud summa oli 20 miljonit krooni. Elanike vastuseisu tõttu kohendati projekt endisele kalmistule sobivamaks ja ka kulutatav summa muutus tagasihoidlikumaks. Kalmistupark valmis suvel 2009.

Viited
------

1. ↑  Kalamaja kalmistu minewikust. Eesti Kirik, nr. 35, 25 august 1932, lk. 276, 278-280
2. ↑  "Kalamaja kalmistu". // Entsüklopeedia Tallinn 1 (A-M). Eesti Entsüklopeediakirjastus. Tallinn 2004. Lk 174
3. ↑  Robert Nerman. "Kalamaja ajalugu". Tallinn, 1996. ISBN 9985-60-173-4
4. ↑  Linn lubaks lapsed haudade kohale mängima. Postimees, 22. mai 2008[*alaline kõdulink*]

Kirjandus
---------

* "Kalamaja kalmistu". // Entsüklopeedia Tallinn 1 (A-M). Eesti Entsüklopeediakirjastus. Tallinn 2004. Lk 174
* Tiiu Kuhi, Frank Adamek. "Tallinna kalmistud – rahva pärand. *The cemeteries of Tallinn: the peopl's legacy*". Tallinn 2012. Lk 22–24

Välislingid
-----------

* Kalamaja kalmistu kultuurimälestiste riiklikus registris

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Kalamaja kalmistu** |
**"Tuhandenäoline kangelane"** ("The Hero with a Thousand Faces") on Joseph Campbelli raamat. Selle esmatrükk ilmus 1949, tõlge eesti keelde 2005 (tõlkijad Maarja Valk ja Ülo Valk, väljaandja Eesti Transpersonaalne Assotsiatsioon).

Kokkuvõte
---------

### Eessõna: Monomüüt

Sigmund Freud ja Carl Gustav Jung ning nende järgijad on ümberlükkamatult näidanud, et müüdi loogika, kangelased ja teod elavad tänapäeval edasi unenägudes. Noor mees näeb unes, et tapab kogemata oma isa, kes manitses teda naise juurde tagasi minema, ning ema lohutab ja suudleb teda. Selle asemel et rakendada oma vaimuenergia abieluprobleemide lahendamisele, tuleb ta tagasi olukorda, kus ta võistleb isaga ema armastuse pärast. Inimesed vajavad kõige kauem ema rinda; ema jääb neid kaitsma maailma ohtude eest, nii et üsasisene aeg läheb otsekui pikemaks. Ema koos lapsega jäävad üheks füüsiliseks ja psühholoogiliseks ühikuks. Kui ema jääb kauaks ära, tekib lapses pinge ja agressiivsus. Agressiivsus tekib ka siis, kui ema last takistab. Lapse esimene armastuse objekt on ka tema esimene vaenulikkuse objekt, ja tema esimene ideaal, millest saab õndsuse, tõe, ilu ja täiuslikkuse kujutluste teadvustamata alus, on madonna ja Bambino (lapse) ühtsus. Isa näol tungib sellesse õndsusse esimest korda radikaalselt sisse teine reaalsusjärk, mistõttu laps kogeb isa eeskätt vaenlasena. Ta kannab isale üle agressioonisüüdistuse, mis algselt oli suunatud halvale, eemal olevale emale, kusjuures iha hea, kohal oleva, toitva ja kaitsva ema järele jääb alles. Sellel väikelapsele omasel jaotusel surmatungi (Thanatos) ja armastustungi (libiido; Eros) vahel põhineb Oidipuse kompleks, mis Freudi järgi on põhjus, miks täiskasvanud ei käitu ratsionaalselt.
**Langley Uurimiskeskus** (*Langley Research Center*, ka **NASA Langley**) on NASA uurimiskeskus, mis asub Hamptonis Virginia osariigis. 

See on NASA vanim uurimiskeskus ning see piirneb Langley õhuväebaasi ja Chesapeake'i lahega. Uurimiskeskus tegeleb peamiselt aeronautika-alaste projektidega, kuid on osalenud ka kosmoselaevade, näiteks Apollo kuumooduli katsetamisel. NASA algusaegadel planeeriti Langley's ka mitmeid kosmosemissione. Langley Uurimiskeskust kaaluti ka Manned Spacecraft Centeri asukohana, kuid hiljem rajati see Houstonisse.

Langley Uurimiskeskus rajati 1917. aastal NACA uurimiskeskusena. See on nimetatud Ameerika Ühendriikide astronoomi Samuel Langley auks. Keskuse programmidest kaks kolmandikku tegeleb aeronautikaga ning ülejäänud kosmosega. Lennumasinate ja kosmoselaevade uurimiseks ja arendamiseks kasutatakse rohkem kui 40 tuuletunnelit. Aastatel 1958-1962 asus Langley's kosmose rakkerühma peakorter.

Viited
------

1. ↑  "Langley History". *NASA*. Originaali arhiivikoopia seisuga 12. juuni 2021. Vaadatud 19. september 2021.
2. ↑  "Wright and Langley". *University of Houston*. Vaadatud 19. september 2021.
3. ↑  "Langley Research Center: 100 Years of Exploring Flight". *Space.com*. Vaadatud 19. september 2021.
**Jelenia Góra maakond** (poola *powiat jeleniogórski*) on maakond Poolas Alam-Sileesia vojevoodkonna lõunaosas. Maakonna halduskeskus on Jelenia Góra linn, mis halduslikult maakonna koosseisu ei kuulu.

Maakond jaguneb üheksaks vallaks (*gmina*).

Linnad
------

| Linn | Pindala (km²) | Elanikke (2015) |
| --- | --- | --- |
| Karpacz | 37,99 | 4841 |
| Kowary | 37,39 | 11 234 |
| Piechowice | 43,22 | 6411 |
| Szklarska Poręba | 75,44 | 6661 |

* Karpaczi kirikKarpaczi kirik
* Kowary vanalinnKowary vanalinn
* Pakoszówi barokkstiilis lossPakoszówi barokkstiilis loss
* Szklarska Poręba kirikSzklarska Poręba kirik

Viited
------

1. ↑  "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 10. detsember 2019. Vaadatud 11. veebruaril 2017.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
2. ↑

Välislingid
-----------

* Koduleht

Alam-Sileesia vojevoodkonna vapp
Alam-Sileesia vojevoodkond

**Maakonnaõigustega linnad:** Jelenia Góra |
Legnica |
Wałbrzych |
Wrocław  

**Maakonnad:** Bolesławiec |
Dzierżoniów |
Głogów |
Góra |
Jawor |
Jelenia Góra |
Kamienna Góra |
Kłodzko |
Legnica |
Lubań |
Lubin |
Lwówek Śląski |
Milicz |
Oława |
Oleśnica |
Polkowice |
Środa Śląska |
Strzelin |
Świdnica |
Ząbkowice Śląskie |
Zgorzelec |
Złotoryja |
Trzebnica |
Wałbrzych |
Wołów |
Wrocław
Kleisthenese büst
**Kleisthenes** (umbes 570 eKr – umbes 508 eKr) oli Ateena riigimees aristokraatlikust Alkmaioniidide suguvõsast. Kleisthenest peetakse demokraatliku korra aluspanijaks Ateenas.

Pärast türanni Hippiase kukutamist ja rahva poolehoiu võitmist alustas Kleisthenes 508 eKr esimesena maailmaajaloos demokraatlike reformide elluviimisega. Riigivõimu hakati teostama rahvakoosolekutel, kus hääletati olulisemate seaduste poolt ja valiti kõrgemad ametiisikud ja väejuhte. Igal rahvakoosolekul osales 5000 kuni 6000 meest. 

Nelja sugukondliku füüli ehk hõimu asemele loodi Ateenas kümme territoriaalset haldusüksust (neid nimetati endiselt füülideks), mida juhtisid omavalitsuslikud kogukonnad ehk deemosed. Buleed suurendati 500 liikmeni ning liisuvõtmise alusel kuulus sinna igast füülist 50 esindajat (nimetati prütaaniaks). Prütaania juht vahetus iga päev. Samuti loodi 10 strateegi ehk väepealiku kolleegium, mis sai kõrgeima võimu organiks. Seati sisse killukohus ehk ostrakism – rahvakoosolekul pani iga kodanik kirja ühe isiku nime, keda ta pidas demokraatia vastaseks. Häälteenamusega süüdimõistetu saadeti kümneks aastaks eksiili. Sageli kasutasid mitmesugused rühmitused killukohust oma poliitiliste konkurentide kõrvaldamiseks.

Viited
------

1. ↑  Cleisthenes biography.
2. ↑   The Greek Family – Cleisthenes.
3. ↑  Heiki Raudla "Kodanikuraamat", 1.1 Antiikaja demokraatia.
4. ↑  ENE IV, lk 22, kirjastus Valgus, 1985
5. ↑  "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 3. detsember 2011. Vaadatud 22. detsembril 2011.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
**Aggteleki karst** (ungari *Aggteleki-karszt*) on piirkond Kesk-Euroopas Ungaris, osa Karpaatidest.

Geopoliitiliselt ja geograafiliselt on see Põhja-Ungari keskmäestikust. Geoloogiliselt ja orograafiliselt on see osa Slovaki maagimäestikust, olles sealse Slovaki karsti jätkuks Ungari aladel. Tegemist on Ungari alade kõige jahedama piirkonnaga.

Mäestiku alal paikneb aastal 1985 moodustatud Aggteleki rahvuspark. Aastast 1995 on see koos Slovaki karstiga UNESCO maailmapärandi nimistus. Piirkonda jääb ka 26 kilomeetri pikkune Baradla koobas.

Piirkond on olnud pikka aega asustatud. Intensiivne inimtegevus on täielikult hävitanud algse taimkatte, ent ühtlasi on see muutnud ka sealse maastiku mosaiikseks. Metsade puudumine on muutnud ala äärmiselt mitmekesise mikrokliimaga piirkonnaks, kus vahe varjatud lohkude ja põikesepoolset nõlvade kasvutingimuste vahel on väga suur. Nõnda on ala kujunenud üheks Ungari liigirohkeimaks piirkonnaks. Karst on Ungari suurima metsistepopulatsiooni elupaigaks.

Imetajatest on seal levinuimad nahkhiired, kes leiavad sealsetest koobastest ohtralt sobivaid elupaiku. Suurematest imetajatest on sinna asustatud hunti ja ilvest, juhukülalistena satuvad sinna ka pruunkarud.

Geoloogia
---------

Sealsed lubjakivid on moodustunud Triiases.

Piirkonna läänepiiri on raske määratleda. Tüüpiline avakarsti piirkond läheb lisanduva setetest kattekihi tõttu üle maa-aluste karstinähtuste vööndiks, ku kattekiht veel paksemaks muutub, lõppevad ka karstinähtused, kuigi lubjakivi kihid jätkuvad läänes veel kaugemalegi.

Tegemist on äärmiselt keeruka geoloogilise ajalooga piirkonnaga. Ala on keerukas stratigraafiliselt, kuna sealsed kihid on sageli isegi lähedastes piirkondades täielikult erineva kujunemislooga. Tegemist on ka alaga, kus teineteisel lasuvad mitmed erinevad pealenihked. Piirkonnas võib täheldada jälgi kolmest erinevast pealenihkest. Hilisem erosioon on pealenihkekihtidest suure osa eemaldanud, mis muudab täpse ülevaate saamise piirkonna geoloogilisest arengust võimatuks. Teada on, et tekkelt on ala seotud Slovaki maagimäestiku kujunemisega, ent Rudabánya ümbruse mäed on sinna sattunud laamade liikumisel, paiknedes piki endist murrangut põhja poole ümber. Vanimad avanduvad kivimid pärinevad Paleosoikumi ja Mesosoikumi üleminekuajast, olemuselt on need molass. Kogu seda ala katavad põhjapoolsetelt aladelt pärit jõelise koomusega setted, mis kanti sinna Pannoonia mere perioodil ja selle taandudes.

Viited
------

1. ↑  *Maailmapärand*, Tänapäev 2013, lk. 456.
2. ↑   Lexa, J. Bezák, V. Elečko, M. Mello, J. Polák, M. Potfaj, M. Vozár, J. (Editori), 2000, Geologická mapa Západných Karpát a priľahlých území. Bratislava

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Aggteleki karst** |
**Saalomoni tempel** ehk **Esimene tempel** oli Tanahi ja Vana Testamendi kirjelduste kohaselt esimene Iisraeli rahva tempel Jeruusalemmas (esimene Jeruusalemma tempel). Selle laskis ehitada Iisraeli kuningas Saalomon. 

Saalomoni templi mudel (1922)
Vastavalt Piibli kirjeldustele (Teine Ajaraamat, 3. peatükk) oli Saalomoni tempel oma aja kohta hiiglaslik ja suurejooneline ehitis. Tempel ehitati Iisraeli kuninga Saalomoni ajal ajavahemikul umbes 960–920 eKr. Templit tabasid mitmed rüüstamised ja purustamised. Lõplikult hävitas templi Paabeli kuningas Nebukadnetsar umbes 587–586 eKr (Teine Kuningate raamat, 25. peatükk). 

Ajaloolaste ja arheoloogide hulgas pole üksmeelt Saalomoni templi asukoha ega ka Piiblis kirjeldatud sündmuste adekvaatsuse suhtes. Jeruusalemma Templimäel, kuhu eeldatavalt Saalomoni tempel püstitati, asuvad praegu islami pühad ehitised (Kaljutempel ja Al-Aqsa mošee), mistõttu arheoloogilised uuringud on raskendatud. On väidetud, et kirjeldatud mõõtmetes ehitis poleks Templimäele ära mahtunud. On oletatud, et Piiblis kirjeldatud Saalomoni templi lugu võib pärineda hoopis mingi teise templi ehitamise loost ning seda on alles hiljem seostama hakatud kuningas Saalomoniga.

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Saalomoni tempel** |

* 2 Aj 3, Templi ehitamine
* 2 Ku 25, Jeruusalemma langemine
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib loomast; maausu jumala kohta vaata artiklit Lemming on jobu sittakott (jumal)* |

---

**Lemming** (*Lemmus*) on näriliste seltsi hamsterlaste sugukonda kuuluv perekond.

Teaduslikult kirjeldas lemminguid esimesena saksa botaanik Johann Heinrich Friedrich Link 1795.

Lemmingute perekonda kuulub viis liiki, kellest kolm on levinud Euraasia tundrates ja metsatundrates ning kaks liiki Põhja-Ameerikas. 

Lemmingute tüvepikkus on 10–13,5 cm, saba on 18–26 mm pikk. Lemming kaalub 40–112 g. Karvastik on hall või pruun. Erinevalt kabilemmingutest ei vaheta nad talveks karva.

Lemmingu tiinus kestab 16–23 päeva. Pesakonnas on 1–13, tavaliselt 7 poega. Noored saavad suguküpseks juba 14 päeva vanuselt. Soodsate tingimuste korral võib see tekitada demograafilise plahvatuse.

Eluviisilt sarnanevad lemmingud kabilemmingutega. Hulgipaljunemise aastatel sooritavad nad ulatuslikke rändeid, mille käigus võivad nad ujuda üle jõgede ja isegi üle kitsaste väinade. See on pannud aluse müüdile, justkui sooritaksid lemmingud kogu karjaga enesetapu.

Lemmingud ja kabilemmingud moodustavad polaarrebase põhitoidu.

Liigid
------

Tänapäeval loetakse siia perekonda 5 liiki:

* *Lemmus amurensis*
* norra lemming (*Lemmus lemmus*)
* *Lemmus portenkoi*
* siberi lemming (*Lemmus sibiricus*)
* *Lemmus trimucronatus*

Viited
------

1. 1 2 3 4  "Loomade elu", 7. kd. lk. 184

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Lemming** |
**Külv** ehk **külvamine** on seemnevilja ehk seemne põllule jaotamine ja selle mullaga katmine.

Eristatakse haju- ehk laialtkülvi, reaskülvi ja pesitikülvi.

Külvitöö
--------

Käsitsikülv toimus Eesti talude põldudel kuni 1930. aastateni ning eeldas vilumust, et visata seemet ühtlase tihedusega. Seda tegi peremees ise, sulastele seda ei usaldatud. Ka mõisnikud eelistasid teomeestele kogenud taluperemehi, keda lisaks veel vannutati.

Seemnevili pidi olema puhas, raskete ja küpsete teradega. Seda kuivatati hoolikalt, ülekuumutamisel kaotasid terad idanemisvõime. Idanevust kontrolliti terade niiskesse rätti keeramise ning sooja mätta alla paigutamise teel..

Külviaeg
--------

Kevadkünni tõttu jõuti talumaadel külvi alustada tavaliselt alles mai teises pooles. Õigeaegne külvamine oli tähtis ning sellega olid seotud ka loodusvaatlused (linakülv toimus toominga õitseajal, odrakülv pihlaka õitsemisel jne). 
Kevadine külviaeg kestis jüripäevast (23. aprill) jaanipäevani (24. juuni), sügisene külv lauritsapäevast (10. august) septembri keskpaigani. Kevadkülv jaotati 10 külvinädalaks. Igal viljal oli kindel külvinädal. Kõige varem külvati hernest, kõige hiljem otra. Külv tuli lõpetada enne jaanipäeva, kuid teoorjuse ajal ei olnud see tihti võimalik ja külv võis venida.

Külvitihedus
------------

Külvitiheduse normid olid aja jooksul välja kujunenud. Odra ja rukki kogust ühele vakamaale arvestati üks vakk. Põhja-Eestis oli arvestuseks nn Tallinna vakamaa – 0,17 ha ja Lõuna-Eestis Riia vakamaa – 0,38 ha. Vakk oli vastavalt 44,3 liitrit ja 66,4 liitrit. Nende mõõtühikute suurus on aegade jooksul tihti muutunud.

Ale- ja kütisemaadele külvati hõredamalt kui põlispõldudele, hea mullaga maadele omakorda hõredamalt kui kehva mullaga põldudele.

Vaata ka
--------

* hitse
* külimit
* külvik
* külvikalender
* külvirind
* külvipõll
* otsekülv

Viited
------

1. 1 2  *Eesti entsüklopeedia.* 5. köide: *KONJ–LÕUNA.* Tallinn: Valgus, 1990, lk 334.
2. 1 2 3  Eesti rahvakultuur. Eesti Entsüklopeediakirjastuse AS. Tallinn. 2008. lk 86

Välislingid
-----------

* Külv

|  |  |
| --- | --- |
|  | Tsitaadid Vikitsitaatides: **Külv** |
**Karin Rummo** (aastani 1962 **Uibo**; 12. oktoober 1941 Tšeljabinski oblast Venemaa – 3. november 2021) oli Eesti filoloog.

Elulugu
-------

Ta lõpetas 1959. aastal Tartu 5. Keskkooli ja 1964. aastal Tartu Riikliku Ülikooli eesti keele ja kirjanduse osakonna. Aastatel 1965–1967 oli TRÜ aspirant; *mag. phil.* (1998, EPMÜ), väitekiri "Marie Underi esteetiliste tõekspidamiste genees loodusluule näitel ajastu taustal." 

Ta oli 1964–1969 Tartu 4. Töölisnoorte Keskkooli ja Lähte Keskkooli õpetaja, 1969–1971 TRÜ teadusliku-raamatukogu bibliograaf, 1971–1975 EPA keelte kateedri õpetaja, 1975–1980 juhataja, vanemõpetaja, 1980–1990 eesti keele ja kirjanduse vanemõpetaja, 1990–1092 võõrkeelte kateedri vanemõpetaja, 1992–1995 EPMÜ võõrkeelte lektoraadi ning keeltekeskuse õpetaja, 1995–1997 keeltekeskuse lektor, 1997 keeltekeskuse juhataja kohusetäitja, 1998–2003 keeltekeskuse juhataja, dotsent, alates 2003. aastast keeltekeskuse lektor.

Teadustöö
---------

Uurimisvaldkond: eesti kirjandus, eesti keel, õpetamise metoodika. Üle 10 teaduspublikatsiooni.

Isiklikku
---------

Karin Rummo tütar on Ingrid Rummo, tema isa oli Arkaadi Uibo.
Tema abikaasa on olnud Paul-Eerik Rummo.

Viited
------

1. 1 2 3 4  Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide

Teoseid
-------

* Pilk M. Underi luuletuste käsikirjadele. // Keel ja Kirjandus (1963) 3
* Marie Underi kirju Nõukogude Eestisse. (Kommenteerinud K. Rummo, H. Siimisker, E. Siirak). // Keel ja Kirjandus (1983) 3
* Eesti kirjaniku elutee. M. Under. // EPMÜ filosoofia ja maasotsioloogia instituudi kogumik "Maarahva hing" II, 1998
* Motivatsiooni suurendamine eesti keele kui võõrkeele õppimisel ilukirjanduse paralleelide abil. // XXX kielitieteen päivät Joensuussa 15–16. toukokuuta 2003. Joensuu, 2003
* Interaktiivne eesti keele kursus venelastele (kaasautor I. Rummo). // Programm "I.L.L.E." www.efant.ee 2003–2004.

Kirjandus
---------

* Eesti Põllumajandusülikool: audoktorid, töötajad ja vilistlased 1991–1995. Trt, 1996, 52.
* *Eesti teaduse biograafiline leksikon.* 3. köide: *N–Sap* TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013

 *Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.*
Õuna südamikuks nimetatakse vilja keskosa, mis sisaldab seemneid ja mille külge omakorda kinnitub õuna vars. On üldlevinud arusaam, et õuna südamik tuleks jätta õuna süües alles.

Miks on kasulik õuna südamik ära süüa?
--------------------------------------

Õuna südamik sisaldab inimese tervisele kasulikke õunaseemneid. Õunaseemned aitavad parandada soolestiku tervist, sisaldavad palju valke, kiudaineid ja õlisid. Õunaseemned sisaldavad ka amügdaliini ehk vitamiini B17, mis alandab vererõhku ja leevendab valu. Amügdaliin sisaldab tsüaniidi ja seetõttu peetakse seda mürgiseks, aga kuna ühes õuna südamikus on keskmiselt kolm kuni viis seemet, siis pole nad meie organismile kahjulikud.

Uuringud
--------

2019. aastal ajakirjas Journal Frontiers in Microbiology avaldatud uuringu kohaselt sisaldavad õunaseemned tervislikke baktereid, mida inimesed enamasti tähelepanuta jätavad. Terve õun koos südamikuga sisaldab ligikaudu kuni 100 miljonit bakterit, millest ainuüksi viljaliha sisaldab koguni 10 miljonit. Kahtlemata on see uus uuring õunaseemnete kohta väga huvitav. Sellega seoses on aga tekkinud ka vastuolulisi seisukohti. Mõnede uuringute kohaselt ei ole õunaseemnete tarbimine kahjulik, samas aga teised arvavad, et parem on need enne antud puuvilja söömist eemaldada. Kuigi teostatud on mitmeid uuringuid, tuleks enne järelduste tegemist selle kohta veel palju rohkem uurida.

Kirjandus
---------

1. ↑  Wiktionary. "Definition for apple core". Vaadatud 23.12.2021.
2. ↑  "Kes oleks arvanud, et just see osa on õunas kõige tervislikum". *Postimees*. 29. juuli 2019. Vaadatud 23.12.2021.
3. ↑  "Do you know the healthiest part of an apple?". *TIMESOFINDIA.COM*. 18. august 2020. Vaadatud 23.12.2021.
Intratsonaalse gleimulla profill
**Intratsonaalsed mullad** on mullad, mille kujunemist ja arengut mõjutasid suuremal määral muud mullatekkekegurid – lähtekivim, pinnamood või taimestik. Selletõttu esinevad need mullad igas loodusvööndis sellele iseloomulikute tüüpiliste muldade kõrval.

Intrasonaalsete muldade näidiseks Eestis võivad olla karbonaatsel aluskivimil kujunenud kaltsiumkarbonaadirikkad mullad, mis pole metsavööndile iseloomulikud. Tänu sellele, et maapinna lähedal ladestub lubjakivi, mis takistab metsakoosluse kujunemist, metsa asemel kasvavad niidud ning nende taimede lagunemisel muutub muld huumusrikkamaks. Selletõttu on mulla kujunemine sarnane mustmulla tekkega.

Intrsonaalsed mullad on samuti gleimullad, mis kujunevad märjades asukohtades. Sarnase tekkimisviisiga on turvasmullad, mille peamine mullatekketegur on veerohkus. 

Soolajärvede ümbruses ja nõgudes aurumise ülekaalusega piirkondades esinevad sooldunud mullad. 

Intrasonaalsed mullad levivad laigutiselt naabervööndites. Näiteks gleimullad esinevad nii tundras kui ka metsavööndis ning sooldunud mullad rohtla- ja kõrbevööndis.

Vaata ka
--------

* Atsonaalsed mullad

Kirjandus
---------

* Üldmaateadus (õpik kõrgkoolidele). Koostanud Ülo Mander, Ülle Liiber. Tartu, 2014. lk.426
Matt Derbyshire 2010. aastal PAE Olympiakósi särgis
**Matthew Anthony Derbyshire** (sündinud 14. aprillil 1986 Great Harwoodis) on Inglismaa jalgpallur, kes mängib ründajana Küprose kõrgliiga klubis AEK Larnaca.

2003. aastal liitus ta Blackburn Roversiga, mille meeskonnas debüteeris ta Inglismaa kõrgliigas 7. mail 2005 mängus Fulhami vastu. Hooaja 2005–06 esimeses pooles oli ta laenul Inglismaa esiliiga klubis Plymouth Argyle, kuid ei löönud ühtegi väravat. Hooaja teises pooles läks ta laenule Inglismaa tugevuselt neljanda liiga klubisse Wrexham, lüües kümme väravat. Inglismaa kõrgliigas lõi Derbyshire Blackburn Roversi meeskonnas esimese värava 1. jaanuaril 2007 mängus Wigan Athleticu vastu. Kokku lõi ta sel hooajal Inglismaa kõrgliigas viis väravat, lisaks neli väravat Inglismaa karikavõistlustel.

2009. aasta jaanuaris läks ta laenule Kreeka kõrgliiga klubisse PAE Olympiakós, kellega sõlmis sama aasta juunis püsiva lepingu. Hooajal 2008–09 tuli ta klubiga Kreeka meistriks. 2009. aasta mais toimunud Kreeka karikafinaalis lõi Derbyshire AEK Ateena vastu kaks väravat, sh värava kuuendal üleminutil, mis viis mängu lisaajale ja lõpuks penaltiseeriani, kus Olympiakós võitis. Derbyshire valiti karikafinaali parimaks mängijaks.

Hooajal 2010–11 oli ta Olympiakósest laenul Inglismaa kõrgliiga klubis Birmingham City, kuid ei löönud liigas ühtegi väravat. 2011. aasta mais sõlmis ta lepingu Inglismaa esiliiga klubiga Nottingham Forest. Hooajal 2012–13 oli ta laenul Inglismaa tugevuselt kolmanda liiga klubis Oldham Athletic ja esiliiga klubis Blackpool. Aastatel 2014–2016 mängis Derbyshire Inglismaa esiliigas Rotherham Unitedi ridades.

Aastatel 2016–2020 mängis Derbyshire Küprose kõrgliiga klubis AC Omonia. Ta paistis Küprosel eeskätt silma kahel esimesel hooajal, mil oli mõlemal korral liigas suurim väravakütt (vastavalt 24 ja 23 väravat).

2020. aasta augustis sõlmis ta kaheaastase lepingu äsja Austraalia kõrgliigaga liituva klubiga Macarthur. Ta lõi hooajal 2020–21 Austraalia kõrgliigas 14 väravat ja valiti liiga hooaja sümboolsesse koosseisu, kuid 2021. aasta suvel naasis ta Küprose kõrgliigasse, liitudes AEK Larnacaga.

Aastatel 2007–2009 mängis Derbyshire Inglismaa kuni 21-aastaste koondises.

Saavutused
----------

Olympiakós
* Kreeka kõrgliiga: 2008–09
* Kreeka karikas: 2008–09

Birmingham City
* League Cup: 2010–11

Viited
------

1. ↑   (vaadatud 27.4.2021)
2. ↑  "Signing news: Macarthur secure English striker Derbyshire". a-league.com.au. 4.8.2020. Vaadatud 27.4.2021

Välislingid
-----------

 Matt Derbyshire – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
GNOME töölaud
**Töölaud** on metafoor, mida kasutatakse kirjeldamaks graafilise kasutajaliidesega kasutajale pakutud võimalusi. Arvuti töölauda võrreldakse tegeliku töölauaga, kus kasutaja saab liigutada reaalseid dokumente ja kaustu. Kasutaja saab faile akendena avada, nagu ta asetaks tegeliku dokumendi töölauale. Lisaks on selle jaoks tehtud väikseid programme, mis esindavad reaalselt laual esineda võivaid asju: kalkulaator, kalender, märkmepaber jne.

Arvutis on "töölaua" mõistet kõvasti laiendatud, kuna arvutite puhul on esmatähtis kasutusmugavus, mitte puhta metafoori säilitamine. Seetõttu leiame töölaualt ka prügikasti, kettad, failihalduri, menüüd ja muud asjad, millel füüsilisel töölaual vaste puudub.

Ajalugu
-------

Töölaua/kontori metafoori kasutasid selles kontekstis esimestena Tim Mott ja Larry Tesler 1970. aastatel Xeroxi PARC-st. Esimene personaalarvuti, mis sellist lähenemist kasutas oli Xerox Star.
Üks esimesi töölauasarnast liidest pakkuvaid programme turul oli Magic Desk I Commodore 64 kassetil 1983. aastal. See algeline graafiline kasutajaliides oli üsna jämedakoeline töölaua imitatsioon. 
Kasutaja liigutas kursorit johtkangiga ja tegi valikuid tulistamisnuppu vajutades. Magic Desk sisaldas ka kirjutusmasinat, mida emuleeriti graafiliselt koos heliefektidega. Töölaud sisaldas ka kalkulaatorit ja märkmikku. Faile sai paigutada töölaua sahtlitesse ja neis asuvatesse kaustadesse. Ka prügikast oli olemas.

Esimene arvuti, mis tegi töölaua populaarsemaks kui varasema tekstipõhise kasutajaliidese, oli Apple Macintosh 1984. aastal. Töölaud on üldlevinud moodsates operatsioonisüsteemides, näiteks nii Linux, Microsoft Windows, Mac OS X kui ka teised UNIX-ilaadsed operatsioonisüsteemid kasutavad seda.

Vaata ka
--------

* Töölaua virtualiseerimine
* Graafiline kasutajaliides
* Operatsioonisüsteem
**Rasvane kiri**

Mastercardi logo
**Mastercard Incorporated** (stiliseeritud **MasterCard** aastatel 1979–2016 ja **mastercard** aastatel 2016–2019) on Ameerika rahvusvaheline finantsteenuste ettevõte, mille peakorter asub Mastercard International Global Headquarters kontorihoones Purchase asumis New Yorgi osariigis Ameerika Ühendriikides. 

Ülemaailmsete operatsioonide peakorter asub O'Falloni linnas St. Charlesi maakonnas Missouri osariigis. Firma põhitegevuseks on töödelda makseid kaupmeeste, pankade ja kaarti väljastavate pankade või ostjate krediidiühistute vahel, kes kasutavad ostude sooritamiseks brändi debiteerimist, krediiti ja ettemaksu. 

Mastercard Worldwide on alates 2006. aastast börsiettevõte. Enne seda oli Mastercard Worldwide ühistu, mis kuulus enam kui 25 000 finantseerimisasutusele, kes väljastavad oma kaubamärgi kaarte.

Mastercard (algselt Interbank aastatel 1966–1969 ja Master Charge 1969–1979), on loodud mitmete piirkondlike pangakaartide ühenduste liitumisega. See loodi vastuseks BankAmericardile, mille väljaandjaks on Bank of America ja millest hiljem sai Visa krediitkaart, mida väljastab Visa Inc.
**Uno Uiga** (21. november 1925 Tammistu – 17. november 2017) oli eesti koorijuht ja muusikapedagoog.

Uno Uiga õppis pärast sõda Richard Ritsingu algatatud muusikakursustel ja hiljem Tartu Muusikakoolis laulmist, koorijuhtimist ja klaverit. 1947. aastal asutas ta segakoori Heli ja 1961. aastal Tartu Poistekoori ning oli mõlema peadirigent. 1957. aastal lõpetas ta kaugõppes Moskva Gnessinite-nimelise Muusikapedagoogilise Instituudi koorijuhtimise erialal.

Ta töötas 1953–1980 Tartu Pedagoogilise Kooli ja 1980–1995 Tartu 7. Keskkooli (Tartu Karlova Gümnaasiumi) õpetajana.

Uno Uiga oli üldlaulupidude korraldaja ja üldjuht ning algatas poistekooride laulupeo tava. Ta tegutses ka muusika- ja teatrikriitikuna.

Tunnustus
---------

* 1984 Eesti NSV teeneline kunstitegelane
* 1997 Valgetähe medaliklassi teenetemärk
* 2000 Tartu Kultuurkapitali aastapreemia
* 2002 Tartu linna aukodanik ja Tartu Suurtähe kavaler
* 2005 Gustav Ernesaksa koorimuusika peastipendium
* 2011 Valgetähe III klassi teenetemärk

Viited
------

1. ↑  Teenetemärkide kavaleride andmekogu – 3088
2. ↑  Teenetemärkide kavaleride andmekogu – 18152
Erke
**Puhkpillid** ehk **aerofonid** on laiemas tähenduses muusikainstrumendid, mille heli tekib õhusamba võnkumisel. Kitsamas tähenduses nimetatakse **puhkpillideks** ("pärispuhkpillid", saksa keeles *eigentliche Blasinstrumente*) muusikainstrumente, mille heli tekib pillimängija hingamiselunditest lähtuva pilli sisse puhutud õhu võnkumisel. 

"Pärispuhkpillid" jagatakse algse valmistamise materjali järgi tavaliselt puupuhkpillideks ehk puupillideks ja vaskpuhkpillideks ehk vaskpillideks. 

Puhkpillid laiemas tähenduses moodustavad Hornbosteli-Sachsi muusikainstrumentide liigituses 4. kategooria "aerofonid.

Tuntumad puhkpillid
-------------------

Puhkpilliorkester Popsid.
### Puupuhkpillid

* Flööt
* Plokkflööt
* Oboe
* Klarnet
	+ Pikoloklarnet ehk väike klarnet ehk Es-, D-, As-klarnet
	+ Bassett ehk altklarnet
	+ Bassklarnet
	+ Kontrabassklarnet ehk pedaalklarnet
* Saksofon
* Fagott
* Okariin

### Vaskpuhkpillid

* Trompet
* Kornet
* Metsasarv
* Tromboon
* Tuuba
* Helikon
* Susafon

### Vabad aerofonid

* Akordion
* Bajaan
* Lõõtspill (Eesti lõõtspill, Teppo lõõts)
* Harmoonium
* Orel
* Suupill

Vaata ka
--------

* Puhkpillide loend

Muusikainstrumentide liigitus

|  |  |
| --- | --- |
| **Mängimisviis**: | keelpillid · puhkpillid · löökpillid · klahvpillid |
| **Hornbostel-Sachs**: | idiofonid · membranofonid · kordofonid · aerofonid · elektrofonid |
| **Diapasoon**: | sopranpillid · altpillid · tenorpillid · baritonpillid · basspillid |
**Punane Nelk** (vene keeles Красная гвоздика) on rahvusvaheline patriootilise laulu konkurss-festival.

Aastatel 1967–1989 peeti rahvusvahelist poliitilise laulu noorsoofestivali Nõukogude Liidus Sotšis. 

Esimesest festivalist 1967. aastal võttis osa 17 lauljat 9 sotsialismimaalt. Anti välja kaks esimest (Bogdana Karadocheva Bulgaariast ja Anatoli Koroljov Nõukogude Liidust), kaks teist ja kaks kolmandat preemiat (ühe kolmanda preemia sai Nõukogude Liidus populaarne bulgaaria laulja Biser Kirov).

1968. aastal toimunud festivalil anti välja kolm esimest preemiat. Laureaatide seas oli eesti laulja Voldemar Kuslap. 1969. aastal võitis konkursi Galina Nenaševa, kolmanda preemia sai Nõukogude Liidus populaarne poola lauljatar Maryla Rodowicz.

1977. aastal sai esimese preemia Žanna Roždestvenskaja, 1979. aastal Kuuba laulja Osvaldo Rodríguez ja 1981. aastal gruusia laulja Tamara Gverdtsiteli.

Žürii esimees oli paljude aastate vältel Aleksandra Pahmutova. Viimast korda peeti Sotšis seda poliitilise laulu festivali 1989. aastal. 

* Bogdana KaradochevaBogdana Karadocheva
* Biser KirovBiser Kirov
* Galina NenaševaGalina Nenaševa
* Tamara GverdtsiteliTamara Gverdtsiteli
* Maryla RodowiczMaryla Rodowicz

Festivali taasavamine
---------------------

2015. aastal taasavati rahvusvaheline patriootilise laulu konkurss-festival Punane Nelk. Toimumiskohaks valiti Venemaa Föderatsiooni poolt õigusvastaselt okupeeritud ja annekteeritud Ukraina territooriumil asuv Sevastopol. Orgkomitee president on Jossif Kobzon.

Viited
------

1. 1 2 3  История фестиваля. krasnaya-gvozdika.ru
2. ↑  Оргкомитет фестиваля. krasnaya-gvozdika.ru
**"A Theory of Semiotics"** ("Semiootika teooria") on Umberto Eco raamat, mis ilmus inglise keeles aastal 1976 kirjastuses Indiana University Press.

Raamatu aluseks olid Eco itaalia keeles kirjutatud raamatud – 1968. aastal ilmunud "La struttura assente: Introduzione alla ricerca semio­logica" ("Puuduv struktuur") ja 1975. aastal ilmunud "Trattato di semiotica generale" (mõlemad ilmunud Milanos kirjastuselt Bompiani).

Raamat "A Theory of Semiotics" on üks semiootika teooria alusteoseid.

Kokkuvõte
---------

### Sissejuhatus: Kultuuriloogika poole

#### 0.1. Semiootikateooria konstruktsioon

Raamatu eesmärk on uurida, kas on teoreetiselt võimalik ühtne lähenemine kõigile tähistamise ja kommunikatsiooni nähtustele ja mis oleks selle sotsiaalne funktsioon. See oleks üldine semiootikateooria, mis seletaks märgifunktsiooni iga juhtumit ühe või mitme koodiga omavahel korreleeritud elementide süsteemide kaudu. Üldsemiootika konstruktsioonis oleks koodide teooria ja märgitootmise teooria. Viimane võtaks arvesse tavalist keelte kasutamist, koodide evolutsiooni, esteetilist kommunikatsiooni, interaktiivse suhtluskäitumise eri tüüpe, märkide kasutamist maailma asjade ja seisundite mainimiseks jne. 

Et raamat teeb selleks alles eeltööd, siis esimesed peatükid olenevad tahes-tahtmata uurimise seisust, mistõttu seal on asju, mis tulevikus jäetakse kõrvale. Tuleb arvestada märgimõistet ja märgitüpoloogia probleemi, et jõuda märgifunktsiooni rangema definitsiooni ja märgitootmise viiside tüpoloogiani. Esimene peatükk püüab eristada märke mittemärkidest ja tõlkida märgi mõiste paindlikumaks märgifunktsiooni mõisteks, mida saab selgitada kooditeooria raames. Tähistamise semiootikast tuleb kooditeooria, märgitootmise semiootikast märgitootmise teooria. See eristus ei vasta *langue*'i ja *parole*'i, keelepädevuse ja keelekasutuse, süntaktika (ja semantika) ja pragmaatika eristusele. Raamat püüab need eristused ületada ning visandada kooditeooria, mis arvestab isegi diskursusepädevuse, tekstimoodustuse ning kontekstuaalse ja situatsioonilise ühestamise reegleid, pakkudes semantika, mis lahendab paljud nn pragmaatika probleemid.

Kirjandus
---------

* Eco, Umberto 1976. *A Theory of Semiotics*. Bloomington: Indiana University Press.
Doris Kudre 2016. aastal
**Doris Kudre** (sündinud 10. juulil 1997 Värskas) on eesti orienteeruja.

Haridus
-------

2016. aastal lõpetas ta Värska Gümnaasiumi. 2019. aastal lõpetas ta Tartu Ülikooli majandusteaduse bakalaureuseõppe.

Sporditulemused
---------------

Aastatel 2008–2016 on ta võitnud noorte ja juunioride vanuseklassides orienteerumise Eesti meistrivõistlustelt suusaorienteerumise, rattaorienteerumise ja orienteerumisjooksu erinevatelt distantsidelt kokku 38 kulda, 6 hõbedat ja 10 pronksi. Täiskasvanute põhiklassi Eesti meistrivõistlustel orienteerumises on ta aastatel 2015–2019 võitnud 5 kulda (4 suusa- ja 1 rattaorienteerumises), 5 hõbedat ja 5 pronksi.

Suusaorienteerumise noorte EMil võitis 2013. aastal kulla lühirajal, 2014. aastal kulla tavarajal ja pronksi teatesõidus Eesti naiskonna koosseisus koos Kaisa Rooba ja Emily Raudkepiga.

2015. aasta täiskasvanute suusaorienteerumise EMil sai sprindis ja tavarajal 26. koha ning teatevõistlusel Eesti naiskonnas koos Evely Kaasiku ja Daisy Kudrega 5. koha.

2015. aasta juunioride suusaorienteerumise MMil sai sprindis ja lühirajal 11. koha ja teatesõidus Eesti naiskonnas koos Silvia Luubi ja Jonne Roomaga 4. koha.

2015. aasta juunioride rattaorienteerumise MMil Tšehhis sai ta sprindis, lühirajal ja tavarajal 5. koha. 2016. aasta juunioride rattaorienteerumise MMil Portugalis võitis ta lühirajal pronksi ja sai sprindis 4. koha. 2016. aasta rattaorienteerumise juunioride MMil võitis ta lühirajal pronksi ja sai sprindis 4. koha.

2014. aasta täiskasvanute rattaorienteerumise MMil sai teatesõidus Eesti naiskonnas koos Ingrit Kala ja Daisy Kudrega 9. koha.

2017. aasta suusaorienteerumise MMil sai ta teatevõistlusel Eesti naiskonnas koos Daisy Kudre ja Epp Paalbergiga pronksi. 2019. aasta suusaorienteerumise MMil sai ta teatevõistlusel Eesti naiskonnas 5. koha.

Isiklikku
---------

Ta on Ingrit Kala ja Raul Kudre tütar. Tema õde on Daisy Kudre.

Tunnustus
---------

* 2015 Eesti parim suusaorienteeruja
* 2013, 2014 ja 2016 Põlvamaa parim noorsportlane

Viited
------

1. ↑  "Värska Gümnaasiumi vilistlased". Originaali arhiivikoopia seisuga 29. november 2016. Vaadatud 28. novembril 2016.
2. ↑  Tartu Ülikooli lõpetajad 2019. aastal
3. 1 2  ESBL sporditulemused. Doris Kudre
4. ↑  OK Peko. Doris Kudre ratta-o juunioride MMil 3×5!
5. ↑  "Doris Kudre võitis juunioride MM-il pronksi! Eesti Orienteerumisliidu uudised, 27.07.2016". Originaali arhiivikoopia seisuga 16.08.2016. Vaadatud 31.07.2016.

Välislingid
-----------

* 
* Team Kudre blogi