recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib linnast ja haldusüksusest Henani provintsis; teiste samanimeliste kohtade kohta vaata lehekülge Xuchang (täpsustus)* |

---


**Xuchang** (traditsioonilises kirjas 許昌, lihtsustatud kirjas 许昌; haldusüksusena 许昌市 *Xuchang Shi*) on linn ja linna koos selle ümbrusega hõlmav haldusüksus (ringkonna õigustega linn) Hiina Rahvavabariigis Henani provintsi keskosas.

Keskasula
---------

Linn asub 75...80 km Henani provintsi keskusest Zhengzhoust lõuna pool.

### Rahvastik

Elanike arv:

* 1953: 58 000 (rahvaloendus)
* 1970: pisut üle 100 000
* 1990: 212 854 (rahvaloendus) või 295 890
* 1991: 208 815
* 297 200, kellest 16% olid kristlased.
* 2000: 354 822 (rahvaloendus)
* 2004: 371 000
* 2006: 471 177

Aastal 1984 avati kirik.

### Majandus

Linnas on raudteejaam Pekingi–Guangzhou raudtee ääres. Zhengzhoust on raudteeühendus Wuhani kaudu.

Xuchangi linnas on üks Hiina suuremaid tubakavabrikuid.

### Ajalugu

Pärimuse järgi on linn saanud vanaaja Xu riigi järgi. Seda riiki valitses Zhou dünastia *chunqiu shidai* ajajärgul. Vanaajal oli linnal Kesk-Hiinas strateegiline asukoht.

Xuchang oli kolmevalitsuse ajal sõjapealik Cao Cao faktiline pealinn. Cao, kes leidis Hani dünastia pealinna Luoyangi sõjas rüüstatuna, viis keisri õukonna ja keisri 196 üle praegusesse Xuchangi. Öeldakse: "Kui tahad teada kolmevalitsuse aegseid sündmusį siis mine Xuchangı".

Aastal 220 kuulutas Cao Cao poeg ja järglane Cao Pi linna ametlikult vastrajatud Wei riigi pealinnaks. Linnale anti nimeks *Xuchang* ('Xu tõusmas'). Wei riigi keiserlik õukond jäi Xuchangi, kuni 220ndatel viidi pealinn üle Luoyangi.

Haldusüksus
-----------

Kogu haldusüksuse pindala on 4996 km² (teistel andmetel 4949 km²) ja seal elab 4,45 miljonit inimest (2001. aasta andmetel 3,433 miljonit).

### Haldusjaotus

Ringkonna õigustega linn Xuchang haldab kaht linnarajooni, kaht maakonna õigustega linna ja kaht maakonda:

* Weidu linnarajoon (魏都区)
* Jian'ani linnarajoon (建安区)
* Yuzhou linn (禹州市)
* Changge linn (长葛市)
* Yanlingi maakond (鄢陵县)
* Xiangchengi maakond (襄城县)

### Majandus

Sisemajanduse kogutoodang on 8153 jüaani inimese kohta (2002).

Xuchangi linnas on üks Hiina suuremaid tubakavabrikuid. On ka söē ja farmaatsiatööstus. Toodetakse ka parukaid jm juuksetooteid.

Kasvatatakse nisu ja puuvilla.

Kohalikud eritooted on muuhulgas Changge flanell ja Yanlingi maakonna lilled.

### Rahvastik

Elanikud on põhiliselt hiinlased.

### Haridus

#### Kõrgkoole

* Xuchangi Ülikool

### Tähised

Suunakood on 374.

Vaatamisväärsused
-----------------

Tähtsamad vaatamisväärsused on Balingi sild ja Chunqiu torn.

Hani dünastia ajast pärineb müüride varemeid, kanal ja sild. On ka teisi Hani dünastiast ja kolmevalitsuse ajast pärinevaid arheoloogiamälestisi.

Viited
------

1. ↑  Seventh National Population Census of the People's Republic of China

Välislingid
-----------

* Xuchangi pulm
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel on Järva-Jaani kihelkonna mõisast; Kursi kihelkonna kirikumõisa kohta vaata artiklit Kursi kirikumõis* |

---

**Kursi mõis** (saksa keeles *Kurs*) oli kõrvalmõis Järva-Jaani kihelkonnas Järvamaal.

1477. aastal on allikais mainitud Einmanni mõisale kuulunud Kursi (*Kurss*) külaaset. 1782. aastal on seda nimetatud koos Einmanni peamõisaga. 1848. aastal oli see Einmanni karjamõis (*Hoflage*).

Viited
------

1. ↑  Kursi mõis Rahvusarhiivi Eesti ala mõisate registris (vaadatud 25.03.2016)
2. ↑  Briefl. I, 320.
3. ↑  Wistinghausen, Henning von. Quellen zur Geschichte der Rittergüter Estlands in 18. und 19. Jahrhundert (1772 - 1889). – Beiträge zur Baltischen Geschichte. Band 3. Hannover-Döhren: Verlag Hanno von Hirscheydt, 1975.

Välislingid
-----------

* Kursi mõis Rahvusarhiivi Eesti ala mõisate registris

Järva-Jaani kirik
Järva-Jaani kihelkond

**Kirik**: Järva-Jaani kirik  

**Mõisad**: Einmanni mõis | Karinu mõis | Kuie mõis | Kuksema mõis | Kuusna mõis | Metstaguse mõis | Orina mõis | Rava mõis | Roosna-Alliku mõis | Seliküla mõis | Võhmuta mõis
**Neosti hiidrahn** on rabakivist hiidrahn Harju maakonnas, Lääne-Harju vallas, Paldiski linnas. Kuulub Neosti kivikülvi.

Rahnu pikkus on 11,2 m, laius, 5,2 m, kõrgus 5,0 m ja ümbermõõt 28,0 m.

Rahn on kahelt poolt piiratud tasapindsete vertikaalseintega, meenutab püstist plaati. Idaküljel on veel üks külgseinaga paralleelselt kulgev lõhevöönd, mida mööda rahn võib anda edaspidi liistakulaadseid eraldisi. Rahnu kaguots tugevasti eenduv, sealt on langenud ka tükke.

Rahn kuulub koos ülejäänud Neosti kivikülvi kolme suurema rahnuga alates 2006. aastast üksikobjektina looduskaitse alla.

Vaata ka
--------

* Eesti hiidrahnude loend

Viited
------

1. ↑  Pirrus, Enn (2009). *Eestimaa suured kivid*. Tallinn: Teaduste Akadeemia kirjastus.
2. ↑  "Leetse küla litoriina rannaastangu rahnud". *EELIS Infoleht*. Vaadatud 29.12.2022.
3. ↑  "Neli Neosti rändrahnu". *Keskkonnaportaal*. Vaadatud 29.12.2022.

Välislingid
-----------

* Leetse küla litoriina rannaastangu rahnud ürglooduse objektina Eesti looduse infosüsteemis
* Neosti hiidrahn keskkonnaportaalis
**Kurovskoje** on linn Venemaal Moskva oblastis Orehhovo-Zujevo rajoonis. Asub Nerskaja jõe ääres, Moskvast umbes 90 km kagu pool.

Kurovskaja küla on teada 1646. aastast alates. 1952 sai linnaõigused.

2020. aasta alguses oli linna elanike arv arvestuslikult 20 598.

Viited
------

1. ↑  26. Численность постоянного населения Российской Федерации по муниципальным образованиям на 1 января 2018 года, vaadatud 23.01.2019.

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Kurovskoje** |

Moskva oblasti vapp
Moskva oblasti linnad

Aprelevka  | Balašihha  | Beloozjorski  | Bronnitsõ  | Dedovsk  | Dmitrov  | Dolgoprudnõi  | Domodedovo  | Drezna  | Dzeržinski  | Dubna  | Elektrogorsk  | Elektrostal  | Elektrougli  | Frjazino  | Golitsõno  | Himki  | Hotkovo  | Istra  | Ivantejevka  | Jahroma  | Jegorjevsk  | Kašira  | Klin  | Kolomna  | Koroljov  | Kotelniki  | Krasnoarmeisk  | Krasnogorsk  | Krasnozavodsk  | Krasnoznamensk  | Kubinka  | Kurovskoje  | Likino-Duljovo  | Ljubertsõ  | Lobnja  | Lossino-Petrovski  | Luhhovitsõ  | Lõtkarino  | Možaisk  | Mõtištši  | Naro-Fominsk  | Noginsk  | Odintsovo  | Orehhovo-Zujevo  | Ozjorõ  | Pavlovski Possad  | Peresvet  | Podolsk  | Protvino  | Puškino  | Puštšino  | Ramenskoje  | Reutov  | Rošal  | Ruza  | Sergijev Possad  | Serpuhhov  | Solnetšnogorsk  | Staraja Kupavna  | Stupino  | Šatura  | Štšolkovo  | Zaraisk  | Zvenigorod  | Žukovski  | Taldom  | Tšehhov  | Tšernogolovka  | Vereja  | Vidnoje  | Volokolamsk  | Voskressensk  | Võssokovsk
**Lemsalu kirik** (täpsemalt **Lemsalu Jaani kirik**) on luteri kirik Lätis Limbažis. See oli Lemsalu kihelkonnakirik. Hoone asub aadressil Lībiešu iela 2. 

Kirik ja seda ümbritsev müür on arhitektuurimälestistena riikliku kaitse all.

Sealsele kihelkonnale pani aluse Riia peapiiskoppide rajatud Lemsalu piiskopilinnus. Limbažis asus aastal 1385, mil see linnaõigused sai, ka katoliku kirik. 19. novembril 1621 kinkis Rootsi kuningas Gustav II Adolf lossipiirkonna koos kõige sinnakuuluvaga Riia linnale, millest kujunes Limbaži linnamõisa valdus. Ühtlasi sai linn ka patronaadiõiguse. 1630 oli linnakeses 8 kodanikku, kirik oli ilma katuse ja akendeta.

Praeguse kiriku rajas Riia linn aastal 1680. Hoone projekteeris Rupert Bindenschu.

Kirikaed rajati aastal 1923 arhitekt Pauls Kundziņši projekti järgi, mälestamaks Läti vabadussõjas elu kaotanud Limbaži ümbruskonna rahvast.

Aastal 2014 remonditi esimest korda Lemsalu kirikut – korrastati fassaadi, restaureeriti orel, vahetati välja kaks kolmest uksest.

Pilte
-----

* 
* 
* 
* 
*

Viited
------

1. ↑
2. ↑  LELB
3. ↑
4. ↑  Restaurē Limbažu evaņģēliski luterisko baznīcu 21 detsember 2014

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Lemsalu Jaani kirik** |

* Koguduse koduleht

Lemsalu kirik.
Lemsalu kihelkond

**Kirik**: Lemsalu Jaani kirik  

**Mõisad**: Lemsalu kirikumõis | Buddenbrockshofi mõis | Gerķise mõis | Krüdenershofi mõis | Lāde mõis | Lemsalu mõis | Nabe mõis | Rēza mõis | Vecķipēni mõis | Viffhuseni mõis
Xu Yuhua (2008)
**Xu Yuhua** (hiina keeles 许昱华, *pinyin*'is *Xǔ Yùhua*; sündinud 29. oktoobril 1976 Jinhuas) on hiina maletaja ja maletreener, maailmameister (2006–2008), rahvusvaheline suurmeister (2007), FIDE vanemtreener (2014).

Ta tuli 1998. aastal Kuala Lumpuris Aasia naiste malemeistriks. Võitis naiste maleolümpiatel Hiina võistkonna koosseisus kolm kuldmedalit (2000, 2002, 2004). 

Naiste maailmameistrivõistlustel sai 2000. aastal MM-i turniiril New Delhis 5. asetuse, kuid kaotas kaheksandikfinaalis Natalja Žukovale. 2001. aastal MM-i turniiril Moskvas pääses poolfinaali, kus kaotas Aleksandra Kostenjukile. 2004. aastal Elistas kaotas veerandinaalis Humpy Konerule. 

2006. aastal sai Xu MM-i turniiril Jekaterinburgis turniiritabelis 6. asetuse. Ta võitis teises ringis Anna Ušeninat, kaheksandikfinaalis Tatjana Kossintsevat, veerandfinaalis Jekaterina Kovalevskajat ja poolfinaalis Svetlana Matvejevat. Finaalis kohtus ta Alissa Galljamovaga, keda võitis tulemusega 2½:½ ja sai maailmameistriks. 2008. aasta MM-i turniiril Naltšikis kaotas teises ringis Matvejevale ja kaotas sellega MM-tiitli.

Ta sai FIDE-lt 2001. aastal naiste suurmeistri ja 2007. aastal rahvusvahelise suurmeistri nimetuse.

Välislingid
-----------

* Xu Yuhua – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
* Xu Yuhua FIDE andmebaasis
**Jules Hugo Ernst Favré** (19. jaanuar 1875 Kuressaare – 7. jaanuar 1940 Graudenz) oli Saaremaa päritolu Eesti arst.

Ta sündis Kuressaares prantsuse keele õpetaja Georges Favré pojana. Ta lõpetas Kuressaares gümnaasiumi ja astus aastal 1893 Peterburi Sõjaväemeditsiini Akadeemiasse, mille lõpetas aastal 1898 arstiastmega.

Aastal 1899 suunati ta sõjaväearstina tööle 25. Smolenski jalaväerügementi, kus ta teenis aastani 1907. Aastatel 1907–1914 oli ta Moskva Evangeelse Hospitali intern ja 1914–1918 esimeses maailmasõjas 405. liikuva jalaväekorpuse juhtivarst. Aastal 1919 suunati ta Uuralitesse Zlatousti plekilise soetõve epideemiat likvideerima; ta oli seal aastani 1920 suure nakkushaigete hospitali (3000 patsienti) juhataja.

Aastal 1922 opteerus Eestisse ja asus Kuressaarde. Oli aastast 1923 Saaremaa maa-ambulatooriumi juhataja ja aastast 1925 ka Kuressaare Emade ja Laste Nõuandla juhataja ja lastekodu arst. Aastal 1937 asus ta Valjala jaoskonnaarsti kohale ja aastal 1939 oli Valjalas ka lastearst.

26. aprillil 1940 asus koos perega elama Saksamaale Graudenzi (praegu Grudziądz Kujawy-Pomorze vojevoodkonnas Poolas). Seal ta ka suri.

Kirjandus
---------

* Helbe Merila-Lattik. Eesti arstid 1940–1960. Lk. 59.
**François Jules Paul Grévy** (15. august 1807 Mont-sous-Vaudrey, Jura departemang, Prantsusmaa – 9. september 1891 Mont-sous-Vaudrey) oli Prantsusmaa president 1879–1887.

Grévy sai 1837 advokaadiks. Ta säilitas ka Juulimonarhia ajal vabariiklikud vaated ja valiti 1848 oma kodudepartemangu esindajana Asutavasse Kogusse. Kuningas Louis-Philippe I troonilt tõukamise tagajärjel 1848 nimetati ta tema kodudepartemangu Jura ajutise valitsuse komissariks.

Nähes ette, et Prantsusmaa kõigi aegade esimesed presidendivalimised võidab Louis-Napoléon Bonaparte, kes sugugi polnud valimiste soosik, soovitas ta põhiseaduse teha selliseks, et Rahvusassambleel oleks õigus presidenti nii ametisse nimetada kui ametist vabastada. See ettepanek ei läinud läbi, sest enamus saadikuid uskus, et valimised võidab Louis-Eugène Cavaignac, kes oli kuulsust kogunud Prantsuse 1848. aasta revolutsiooni mahasurujana. Rahvusassambleele jäi õigus president nimetada üksnes juhul, kui presidendivalimiste esimeses voorus ei kogu keegi üle 50% hääli. Bonaparte võitis valimised ülekaalukalt 77%-ga ja sai presidendiks, kuid ei tohtinud teiseks ametiajaks kandideerida. Seetõttu korraldas Bonaparte 1851. aastal veretu riigipöörde, saatis Rahvusassamblee laiali ja kuulutas end järgmisel aastal keisriks Napoleon III nime all. Pärast riigipööret hakati Grévyd pidama ettenägelikuks.

Jules Grévy. Léon Bonnat' maal
1868 tuli Grévy poliitikasse tagasi ja sai Vabariikliku Partei mõjukaks liikmeks. Pärast Teine keisririik|Teise keisririigi]] langemist valis Rahvusassamblee ta 16. veebruaril 1871 assamblee eesistujaks. 2. aprillil 1873 astus ta parempoolse opositsiooni survel tagasi. 8. märtsil 1876 valiti ta Saadikutekoja eesistujaks ja seda ametikohta täitis ta nii hästi, et kui president Patrice de Mac Mahon ametist tagasi astus, valiti ta 30. jaanuaril 1879 uueks presidendiks ilma vabariiklike erakondade vastuseisuta. Kõik tema eelkäijad Prantsusmaa presidendi ametikohal olid olnud monarhistid, isegi kui nad valimiste eel vastupidist väitsid, ja seetõttu oli Jules Grévy Prantsusmaa esimene vabariiklasest president.

Grévy maine oli esimesel ametiajal plekitu ja sellepärast nõustus ta teise ametiajaga, mis algas 18. detsembril 1885. Kuid natuke aega hiljem selgus, et tema väimees Daniel Wilson kaupleb Auleegioni ordenitega. Grévy keeldus tunnistamast, et ta vastutab kaudselt oma sugulase eest, kes aunimetusi raha eest jagab, ja seetõttu sunniti ta tagasi astuma, Ta lahkus ametist 2. detsembril 1887.

Grévy oli vabamüürlane ja tema tagasiastumise skandaal õhutas Prantsusmaal vabamüürluse vastaseid meeleolusid.

Grévy oli kirglik piljardimängija. Nii karikatuuridel kui paraadportreedel kujutati teda sageli piljardikepiga.

Kõrbesebra *Equus grevyi* sai nime Jules Grévy järgi. Aastal 1882 saatis hiljem Etioopia valitsejaks saanud Menelik II kõrbesebra presidendile Jules Grévyle kingituseks. Kui avastati, et sebra erineb juba varem tuttavatest lõuna pool elavatest sugulastest, saigi ta presidendi auks endale nime.

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Jules Grévy** |
**"Tartu II Keskkooli almanahhi juhtum"** oli omakirjastuslik almanahh, mida ilmus aastatel 1977-1979 kolm numbrit.

Eellugu
-------

Tartu koolides oli lõpetatud iga-aastaste omaloominguliste kirjanduslike almanahhide ilmumine. Nende asemel ilmus 1977. aasta kevadel esimene koolide koondalmanahh nimega "Tipa-tapa".

Lugu
----

1977. aasta sügisel panid õpilased Tartu II Keskkoolis kokku ja andsid välja esimese eneste poolt koostatud ja toimetatud almanahhi. 1978. aasta aprillis ilmus teine almanahh pealkirjaga "Tartu II Keskkooli almanahhi juhtum" ning 1979. aasta jaanuaris "Tartu II Keskkooli almanahhi juhtum nr 3".

Need kõik levisid viies eksemplaris käest kätte, olid ilma igasuguse kujunduseta, kiirköitja kaante vahel.

Järellugu
---------

1979. aasta veebruaris-märtsis algasid koolis uurimised, vestlused, seletuskirjade nõudmised, koosolekud jmt tegevused. Kirjandusõpetaja Helgi Rivis vallandati.

Välislingid
-----------

* Lisandusi mõtete ja uudiste vabale levikule Eestis. IV kogu, 1979, lk 112-113.
Mälestustahvel maja seinal Almatõs, kus elas Valeri Hrištšatõi
**Valeri Nikolajevitš Hrištšatõi** (vene keeles Валерий Николаевич Хрищатый; kasahhi keeles Валерий Хрищатый *Valerij Hrištšatõj*; 23. detsember 1951 Almatõ – 4. august 1993 Han-Tengri, Tian Shan, Kasahstan) oli Kasahstani alpinist. 

Alpinismiga hakkas tegelema 1968. aastal. Tegi kokku 33 tipputõusu NSV Liidu piires asunud seitsmetuhandelistele, sealhulgas tõusis 10 korral Kommunismi (7495 m) ja viiel korral Džengiši (7439 m) tippu. Täitis 1991. aastal Lumeleopardi aumärgi saamiseks nõutud normatiivi neljakordselt. Samal aastal suutis ühe hooaja jooksul tõusta kõigile viiele seitsmetuhandelisele.
Aastatel 1972–1990 ronis sageli seongus kaasmaalase Kazbek Valijeviga.

Hrištšatõi oli esimesi alpiniste, kes oli hapnikumaskide kasutamise vastu kõrgalpinismis.

Avaldas kaks alpinismiteemalist raamatut.

Hukkus jäävaringus 4. augustil 1993 tõusul Han-Tengrile mägigiidina töötades. Surnukeha ei leitud.

Edukad tipputõusud kaheksatuhandelistele
----------------------------------------

Hrištšatõi on kolmel korral tõusnud kaheksatuhandelise tippu. 1982. aastal võttis ta osa Jevgeni Tamme juhitud Nõukogude esimesest Everesti ekspeditsioonist ja tõusis Džomolungma (8848 m) tippu (seongus Kazbek Valijeviga). 1989. aastal osales ta Eduard Mõslovski juhitud Nõukogude teises Himaalaja ekspeditsioonis, mille käigus tõusis 16. aprillil kuueliikmelise Kasahstani meeskonna koosseisus Kanchenjunga (8586 m) tippu. 1991. aastal tõusis Kasahstani esimese Himaalaja ekspeditsiooni liikmena Dhaulagiri (8167 m) tippu.

Lumeleopardi aumärk

Tunnustus
---------

* 1982 – NSV Liidu teeneline meistersportlane
* 1984 – aunimetus "Lumeleopard"

Välislingid
-----------

 Valeri Hrištšatõi – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Tsitsi Dangarembga, 2006
**Tsitsi Dangarembga** (sündinud 14. veebruaril 1959 Mutokos Rodeesias) on Zimbabwe kirjanik ja filmilavastaja.

Ta sündis aastal 1959 Mutokos Rodeesias (praegu Ida-Mashonalandi provintsis Zimbabwes). Kaheaastaselt kolis ta koos vanematega Suurbritanniasse, kus ta üles kasvas, unustades peaaegu oma emakeele šona keele. Ta asus seal õppima, kuid 1965. aastal jätkas õpinguid Mutares misjonikoolis. Seejärel õppis ta aastatel 1977–1980 õppis ta Cambridge'is arstiks, kuid pärast Zimbabwe iseseisvumist naasis aastal 1980 kodumaale. Õppis Zimbabwe ülikoolis psühholoogiat, töötas turundusfirmas. Ta hakkas kirjutama näidendeid. Aastal 1989 asus ta õppima Berliini filmi- ja teleakadeemias filmirežissööriks. Ta jäi Saksamaale enam kui kümneks aastaks. Hiljem sai ta Berliini Humboldti Ülikoolist Aafrika uuringute alal doktorikraadi, doktoritöö teemaks oli Aafrika filmi retseptsioon.

Aastal 1985 avaldas ta oma esimese loo, aastal 1987 näidendi. Aastal 1988 avaldati tema esimene romaan "Närvilised olud". Aastal 2021 ilmus see romaan ka eesti keeles Heili Sepa tõlkes (inglise keelest) Loomingu Raamatukogus.

Ta asutas aastal 1990 Harares tootmisettevõtte Nyerai Films. Ta on teinud mitmeid lühidokumentaalfilme. Tema novellil põhinev film "Neria" kujunes 1993. aasta Zimbabwe kõige kasumlikumaks linateoseks. Aastal 1996 sai tast esimene mustanahaline Zimbabwe naine, kes on lavastanud täispika mängufilmi - selleks oli "Igaühe laps" Zimbabwe aidsi orbudest.

2022. aasta juunis anti Tsitsi Dangarembga keskuses välja vahistamismäärus. Teda süüdistatakse eelkõige avalikule vägivallale õhutamise ja Covidi-vastaste reeglite rikkumise eest pärast 2020. aasta juuli lõpus korraldatud valitsusvastast meeleavaldust.

Isiklikku
---------

Ta on abielus sakslasest filmitoimetaja Olaf Koschkega, nad elavad Harares ning neil on kolm täiskasvanud last.

|  |  |
| --- | --- |
|  | Tsitaadid Vikitsitaatides: **Tsitsi Dangarembga** |
**Tartu Juudi Ühispank** oli aastatel 1922–1941 Eesti Vabariigis tegutsenud krediidiasutus. 

Tartu Juudi Ühispank oli Eesti juutide rahvusliku tunnuse alusel loodud krediidiasutus mis, tegutses aastail 1922–1941. Krediidiasutus asutati algse nimetusega laenu- ja hoiuühisus. Tartu Juudi Ühispank oli oluline juudi kogukonna tegemistes, mitte ainult majanduslikes-ärilistes tehingutes vaid ka juudi elu edendamises, näiteks laste õppemaksude tasumiste toetamisel jms.

Laenu- ja hoiuühisuse asutasid 1922. aastal Tartu juudi kogukonna esindajad: vandeadvokaadi abi Salomon Kropmann, kaupmees Leo Mirwits, vandeadvokaat Julius Genss, kaupmees Hirsch Salmanowitsh, hambaarst Samul Mendelew, kaupmees Abram Pasternak, kaupmees Itsik Kropmann, kaupmees Dawet Uswanski, kaupmees Mark Kolowski, Moses Flaks, Aleksandri tänav 19. 

Pank töötas algselt suuresti vastastikkuse abistamise kassa põhimõtetel tegevuskapitali kaasati uute osanike ning osatähtede müügist. Juudi soost osanikke kogunes üle Eesti, arvatavasti kusagil 700 ringis. 

Pank natsionaliseeriti 1940. aastal ning suleti lõplikult Saksa okupatsiooni ajal.

Vaata ka
--------

* Tallinna Juudi Ühispank, Vene tänav 6, Tallinn
* Narva Juudi Ühispank, Viru tänav 12, Narva

Viited
------

1. ↑  Juudi pank 1, hundiulg.blogspot.com (vaadatud 18.04.2021)
Zelenodolski raudteesild üle Volga jõe Zelenodolskis (foto 2009)
Romanovi sild üle Volga jõe Kaasani lähedal (praegu rohkem tuntud kui Zelenodolski raudteesild; foto 1910. aastatest)
**Zelenodolski raudteesild**, ka **Romanovi sild**, **Punane sild** ja **Sviažski sild**, (vene Зеленодольский железнодорожный мост, Романовский мост, Свияжский мост) on raudteesild üle Volga jõe Zelenodolski rajoonis Tatarstanis. Sild ühendab Volga vasakkaldale jäävat Zelenodolski linna Volga paremkaldale jääva Nižnije Vjazovõje asulaga.

Sild ehitati aastatel 1910–1913.

Silla rajamine
--------------

Paljuavalise ülemise paraboolvööga metallsõrestiksilla all asuva sõiduteega projekteerisid insenerid Nikolai Beleljubski ja Andrzej Pszenicki. 

Silla üldpikkus on 1063,2 m, sillete skeem 18,2 + 55 + 6 × 158,4 + 39,6 m.

26. märtsil 1910 andis keiser Nikolai II tulevasele sillale nimeks **Romanovi sild**. Sama aasta mais töötas Nižnije Vjazovõjes komisjon silla täpse asukoha määramiseks. 1911. aasta veebruaris alustati ehitustöid. 1913. aasta mais katsetati silda koormuse all ja 1913. aasta juulis avati sild ametlikult liikluseks.

Rekonstrueerimine
-----------------

Aastatel 2005–2011 sild rekonstrueeriti: 1913. aasta kandetarindid vahetati välja paralleelsete vöödega trapetsikujuliste metallsõrestikfermide vastu.

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Zelenodolski sild** |

* Романовский мост. Над воздухом.. vene
**Sihtasutus Unitas** oli aastatel 2008–2017 tegutsenud sihtasutus Eestis, mille eesmärk oli totalitaarsete režiimide ja ideoloogiate inimvaenulikkuse teadvustamine ning nende kuritegude rahvusvahelise hukkamõistmise taotlemine. 

Selle asutasid 2008. aastal Tallinnas Mart Laar, Meelis Niinepuu ja Damian von Stauffenberg. 2017. aastal ühines Sihtasutus Unitas Eesti Mälu Instituudiga uueks sihtasutuseks, mis ühendab inimvaenulike režiimide ja ideoloogiate alase akadeemilise uurimistöö (Eesti Mälu Instituudi senine pädevus) ja teavitustöö (Sihtasutuse Unitas senine pädevus). Ühinenud sihtasutus jätkab Eesti Mälu Instituudi nime ning mõlema sihtasutuse senise tegevusega.

Sihtasutus kuulus Euroopa Mälu ja Süüme Koostöökogu asutajaliikmete hulka.

Programmid ja tegevus
---------------------

Aastatel 2008–2017 keskendus sihtasutus: 

1) Haridus- ja teavitustööle (õpetajate, noorsootöötajate ja noorte koolitamine; lähiajaloo ja inimõiguste alaste teabe- ning õppematerjalide ja –meetodite arendamine; noortele suunatud ajaloo- ja inimõiguste õppeprogrammide läbiviimine; konverentside ja avalike arutelude korraldamine; valdkondliku uurimis- ja teadustöö toetamine stipendiumite maksmise kaudu üliõpilastele ja teadlastele).

2) Rahvusvaheliste koostöövõrgustike tugevdamisele (sihtasutus kuulus võrgustikesse ja tegi koostööd võrgustikega, mis ühendavad avaliku ja erasektori organisatsioone Euroopas; edendas õpetajate, ajaloolaste, avaliku ja erasektori organisatsioonide vahelist koostööd Läänemere piirkonnas; tegi koostööd USA ja Kanada organisatsioonide ja akadeemiliste institutsioonidega).

3) Mälestusürituste korraldamisele (sihtasutus korraldas holokausti, märtsiküüditamise, juuniküüditamise ning kommunismi ja natsismi ohvrite mälestamisele pühendatud avalikke üritusi ja avalikku teavitust).

Finantseerimine
---------------

Valdav enamus sihtasutuse rahastusest tuli riiklikest ja Euroopa Liidu fondidest; väikese osa finantsidest moodustas erakapital.

Viited
------

1. ↑  "Ametlikud Teadaanded".

Välislingid
-----------

* Sihtasutuse ametlik koduleht
* Algatus Kogu Me Lugu
**Sihtasutus Innove** oli aastatel 2003-2020 tegutsenud hariduse kompetentsikeskus, mis koordineeris ja edendas Eestis üld- ja kutsehariduse valdkonda ning pakkus üle-eestilise Rajaleidja võrgustiku kaudu õppenõustamist. 

Innove töö põhieesmärk oli luua ja rakendada Eestis paljude võimalustega pidevat õpet toetavat õppekeskkonda ning iga õppija arengut toetavat õpikäsitust.

Innove peakontor asus Tallinnas Ülemiste Citys aadressil Lõõtsa tänav 4. Innove Rajaleidja keskused asusid kõigis Eesti maakondades. Varem tegeles Innove ka hariduse ja tööelu vallas Euroopa Liidu toetuste vahendamisega.

Ajalugu
-------

Innove loodi Vabariigi Valitsuse korraldusega 8. juulil 2003 ning registreeriti 3. novembril 2003 mittetulundusühingute ja sihtasutuste registris. Kuni 27. detsembrini 2011 kandis asutus nime **Elukestva Õppe Arendamise Sihtasutus Innove**. 

Osaliselt 1. jaanuarist 2012 ja täielikult 1. augustist 2012 anti senise Riikliku Eksami- ja Kvalifikatsioonikeskuse ülesanded üle Innovele. 

1. jaanuarist 2013 anti Innovele ka Integratsiooni ja Migratsiooni Sihtasutuse Meie Inimesed ülesanded.[*viide?*]

Kuni 2018. aasta lõpuni pakkus Innove ka karjääriteenuseid (karjääriinfot ja -nõustamist) lastele ja noortele. Alates 2019. aastast pakub karjääriteenuseid Eesti Töötukassa.

### Tegevuse lõpetamine

1. augustil 2020 loodi SA Innove, Hariduse Infotehnoloogia Sihtasutuse, Sihtasutus Archimedese ja Eesti Noorsootöö Keskuse teenuste baasil uus Haridus- ja Teadusministeeriumi haldusalas olev ühtne valitsusasutus - Haridus- ja Noorteamet -, mille ülesanne on Eesti riigi haridus- ja noortepoliitika elluviimine. Varasemad neli asutust on likvideerimisel.

Innove teenused
---------------

* eesti keele tasemeeksamite koostamine, korraldamine ja arendus;
* HEV-õppevara müük;
* kodakondsuseksamite koostamine, korraldus ja arendus;
* lõpudokumentide tellimine;
* põhikooli lõpueksamite koostamine ja läbiviimise koordineerimine koolides;
* riiklike ja rahvusvaheliste (PISA, TALIS, IELS) haridusuuringute ettevalmistamine ja läbiviimise koordineerimine;
* rahvusvaheline koostöö, sh projektid Eesti hariduse edulugude tutvustamiseks ja kogemuste jagamiseks;
* riigieksamite koostamine, läbiviimine ja hindamine;
* tasemetööde koostamine ja läbiviimise koordineerimine koolides;
* tellimuspõhine e-testi korraldamine;
* täienduskoolitused õpetajatele ja koolijuhtidele;
* õppekavanõustamine;
* õppemetoodikate arendus, sh keelekümblus jt;
* õppenõustamine.

Juhtimine ja struktuur
----------------------

Innove viimane juhataja oli Birgit Lao. Lisaks oli asutusel kuueliikmeline nõukogu. Innoves töötas umbes 275 inimest.

Viited
------

1. 1 2  Organisatsioonist. Sihtasutus Innove veebisait.

Välislingid
-----------

* Innove koduleht
* Eksamid ja testid
* Digiõppevara
* Keelekümblus
* Kutsemeistrivõistlused
* Täienduskoolitused
* Eurotoetused
* Innove Rajaleidja
* Kutseharidus.ee
* Õppekavaveeb
**Thoinot Arbeau** on Prantsuse vaimuliku **Jehan Tabourot'** (17. märts 1520 Dijon – 23. juuli 1595 Langres) anagrammiline pseudonüüm. Thoinot Arbeau on tuntud peamiselt oma teosega "Orchésographie", mis käsitleb 16. sajandi Prantsusmaa seltskonnatantse.

Teose "Orchésographie" tiitelleht
"Orchésographie" ilmus Langres'is 1589. aastal. See dialoogivormis traktaat pakub rikkalikult infot seltskondliku käitumise kohta tantsusaalis ning muusikute ja tantsijate suhtlemise kohta. Teos sisaldab arvukalt puulõikeid tantsijatest ja muusikutest ning rohkeid muusikanäiteid koos põhjalike juhistega sammude kohta, mis oli märkimisväärne innovatsioon tolleaegses tantsunotatsioonis.

Raamatu on inglise keelde tõlkinud Mary Stewart Evans, toimetanud Julia Sutton. 

Arbeau tegeles ka astronoomiaga ning avaldas teose "Compot et Manuel Kalendrier, par lequel toutes personnes peuvent facilement apprendre et sçavoir le cours du Soleil et de la Lune et semblablement les festes fixes et mobiles que l’on doit célébrer en l’Eglise, suyvant la correction ordonné par notre Saint Pére Grégoire XIII" ('kalender, mille järgi kõik inimesed saavad hõlpsasti tundma õppida Päikese ja Kuu käiku ning samas ka liikumatuid ja liikuvaid pühi, mida Kirik tähistab, vastavalt parandustele, mille pani ette meie isa püha Gregorius XIII'), Langres: Jehan des Preyz, 1582.

Kirjandus
---------

* Kendall, G. Yvonne 2001. "Arbeau, Thoinot". The New Grove Dictionary of Music and Musicians, second edition, edited by Stanley Sadie and John Tyrrell. London: Macmillan Publishers.

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Thoinot Arbeau** |

* Arbeau teosed jm Internet Archive'is
* Orchésographie prantsuse keeles
* Puulõigete skaneeringud
* "Orchesographie" Kongressi raamatukogus
* Arbeau noodid
"A Day with Thomas Edison" (1922)
**Thomas Alva Edison** (11. veebruar 1847 – 18. oktoober 1931) oli ameerika leidur ja ärimees. Edisoni loetakse üheks 20. sajandi viljakamaks leiutajaks – tema nimel on ligi 1100 patenti.

Elukäik
-------

Edison sündis Samuel Ogden Edisoni (1804–1896) seitsmelapselises perekonnas viimase lapsena. Tema ema oli Nancy Matthews Elliott (1810–1871). Thomas Edisoni kuulmisprobleemid tekkisid 12-aastaselt, hiljem oli ta ühest kõrvast täiesti kurt.

Hariduse omandas ta peamiselt ema abil, kes oli varem olnud kooliõpetaja, aga ka iseõppimise teel. 13-aastaseks saades alustas ta pisikaupade müügipoisina rongides ning teenis 50 dollarit nädalas, millest suurema osa kulutas elektri- ja keemiakatsete jaoks seadmete ostmiseks. Seejärel töötas ta telegraafside operaatorina, mis inspireeris tema esimesi leiutisi.

Edison abiellus kaks korda ning tal oli kuus last. Ta suri 1931. aastal diabeedi tüsistustesse.

Edisoni asutatud ettevõtte Edison General Electricu ja Thomson-Houston Electric Company ühinemisel aastal 1892 sündis General Electric, mis tööstuskonglomeraadina tegutseb tänapäevani.

Leiutised
---------

Ta leiutas seadmeid sellistes valdkondades nagu elektrienergia tootmine , massikommunikatsioon, helisalvestus ja filmide tootmine. Oma leiutiste konstrueerimiseks rajas ta mitmeid laboratooriume, kus töötas sadu inimesi. 

1869. aastal sai Edison oma esimese patendi parlamendile valmistatud elektrilise hääletusaparaadi eest.

Edison ja varajane fonograaf
Edisoni tähtsamad leiutised on fonograaf, elektrihõõglamp, süsimikrofon, elektriakumulaator, elektrienergia jaotussüsteem jm.

Tunnustus
---------

Thomas Alva Edison oli valitud mitme ülikooli audoktoriks.

* 1890 – valiti Rootsi Kuningliku Teaduste Akadeemia välisliikmeks
* 1895 – Rumfordi auhind
* 1896 – valiti Ameerika Filosoofiaseltsi liikmeks
* 1887 – Matteucci medal
* 1908 – John Fritzi medal
* 1928 – USA Kongressi kuldmedal
* 1997 – ajakiri Life paigutas Edisoni oma eriväljaandes "100 kõige olulisemat inimest viimase 1000 aasta jooksul" esikohale
* 2008 – pandi Edison New Jersey kuulsuste galeriisse
* 2010 – Grammy tehnikaauhind
* 2011 – lisati Edison USA ettevõtjate kuulsuste alleele

Viited
------

1. ↑  Thomas A. Edison : the world's greatest inventor
2. ↑  A Brief History of Con Edison
3. ↑  Thomas A. Edison Papers

|  |  |
| --- | --- |
|  | Tsitaadid Vikitsitaatides: **Thomas Alva Edison** |
Thomas A. Hendricks
**Thomas Andrews Hendricks** (7. september 1819 Fultonham, Ohio – 25. november 1885 Indianapolis, Indiana) oli USA poliitik, asepresident 4. märtsist 25. novembrini 1885. 

Hendricks alustas poliitikukarjääri 1848. aastal, mil ta valiti Indiana osariigi esindajatekoja liikmeks. 1851–1855 oli ta USA Esindajatekoja liige. 1863–1869 oli ta Indianast valitud USA senaator ja 1873–1877 Indiana osariigi kuberner.

| * v
* r
Ameerika Ühendriikide asepresidendid |
| --- |
| 

* Adams
* Jefferson
* Burr
* Clinton
* Gerry
* Tompkins
* Calhoun
* Van Buren
* R. Johnson
* Tyler
* Dallas
* Fillmore
* King
* Breckinridge
* Hamlin
* A. Johnson
* Colfax
* Wilson
* Wheeler
* Arthur
* Hendricks
* Morton
* Stevenson
* Hobart
* Roosevelt
* Fairbanks
* Sherman
* Marshall
* Coolidge
* Dawes
* Curtis
* Garner
* Wallace
* Truman
* Barkley
* Nixon
* L. Johnson
* Humphrey
* Agnew
* Ford
* Rockefeller
* Mondale
* Bush
* Quayle
* Gore
* Cheney
* Biden
* Pence
* Harris

 | USA asepresidendi pitsat |
Laul koos lautotabulatuuriga kogumikust "A Book of Ayres" (1601), Thomas Campioni tekstiga ja Philip Rosseteri muusikaga
**Thomas Campion**, kirjutatud vahel ka **Thomas Campian** (sündinud 12. veebruaril 1567 Londonis, surnud 1. märtsil 1620) oli inglise luuletaja, helilooja, muusika- ja kirjandusteoreetik ning arst. Ta kuulub Inglismaa lautomuusikakoolkonna kõige väljapaistvamate laulukirjutajate hulka 16. sajandi ja 17. sajandi vahetusel oma lautolaulude võrreldamatu selguse, harmoonilisuse ja rütmilise subtiilsusega.

Eluloolist
----------

Sündis Londonis 1567. aastal John ja Lucy Campioni pojana. Vanemad surid, kui ta oli laps ja 14-aastasena saadeti ta koos kasuvennaga Cambridge'i. Pärast stuudiumi Cambridge'i ülikoolis aastail 1581–1584, mis jäi lõpetamata, õppis Campion Londonis Gray's Inni juurakoolis õigusteadust ja on teada, et ta osales seal lavastustes ja maskides, kuid ta ei töötanud hiljem kunagi juristina. Kuni aastani 1606 on temast vähe teada, millalgi siis omandas ta meditsiinihariduse ja kraadi Caeni ülikoolis Prantsusmaal. Arstina töötas ta 1606. aastast kuni oma surmani.

Looming
-------

Thomas Campioni esimene trükitud teos olid viis anonüümselt ilmunud laulu Philip Sidney luule piraatkogumikus "Astrophel and Stella" 1591. aastal. 1595. ilmusid tema ladinakeelsed epigrammid pealkirja all "Poemata" ja 1601. aastal kahasse Philip Rosseteriga lautolaulude kogumik "A Booke of Ayres", kus enamik tekstidest ja muusikast oli Campioni loodud. Ta kirjutas ühe maski 1607. aastal ja 1613. aastal veel kolm. 1613. aastal ilmusid oletatavasti ka teine laulukogumik "Two Bookes of Ayres". 1617. aastasse on dateeritud tema aastaarvuta traktaat kontrapunktist ja "Third Booke of Ayres" ning "Fourth Booke of Ayres".

Campioni lüüriline luule ja lautosaatega laulud moodustavad kõige huvipakkuvama osa tema loomingust. Tema muusikateooriad pole ajale vastu pidanud, kuid tema muusikaline mõtlemine orienteerus loomulikult moodsas helistikesüsteemis minoorsete ja mažoorsete helistikega, jättes kõrvale vanaaegse laadisüsteemi.

Campioni luule peegeldab tema musikaalsust ja oskust kasutada rütmi- ja meloodiastruktuure sõnalise värsi ülesehituses. Oma luuleteooria sõnastas Campion teoses "Observations in the Art of English Poesie" (1602). Selles töös kritiseeris ta riimitud rõhuliste meetrumite kasutust, kinnitades selle asemel, et värsi ülesehituse põhielemendiks on ajastus ja heli kestus. Ta tõendas, et ingliskeelses värsis saavad suuremad ühikud, nagu read ja salmid säilitada ajalise stabiilsuse ja üldise korrastatuse, nii et värsi jalad ja silbid võivad neis raamides varieeruda.

Viited
------

1. ↑
2. ↑
3. ↑

Välislingid
-----------

* Thomas Campion luuletajate biograafiate portaalis poets.org (inglise keeles)
* Thomas Campioni luuletused ja biograafia koos rohke illustreeriva materjaliga leheküljel My poetic Side (blogi)
* "The Works of Thomas Campion" edited by Percival Vivian. Clarendon Press, Oxford, 1909 (laulude eessõnad ja tekstid, "Observations...", ühe maskietenduse kirjeldus, muusikateooria jm)
* ERR Vanamuusikatund Thomas Campionist, 11.02.2017
Caracalla termide varemed
**Caracalla termid** olid Vana-Rooma avalikud saunad ehk termid. Termid ehitati Roomas aastail 212–216 keiser Caracalla valitsusajal.

Need olid ette nähtud pesemiseks, ujumiseks ja üldisemalt kehaliseks treeninguks ning puhkamiseks. 

Kogu kavatis oli paigutatud umbes 12 hektari suurusele ruudukujulisele maa-alale. Pargi keskel asus peahoone, mida ümbritsesid kahekorruselised hooned. Peahoones olid külm, soe ja kuum saun. Kolmest küljest ümbritses peahoonet lilleaed, neljandal, kõige kaugemal küljel asus staadion. Kõrvalhoones olid suured ujumisbasseinid purskkaevudega. Kahte korpusse olid paigutatud raamatukogu ja muusikatoad. Termid mahutasid korraga kuni 1600 inimest. 

Nende ülesanne oli aga hoopis laiem kui tänapäeva saunal. Peale mitmesuguste pesemis-, massaaži- ja higistamisruumide ning basseinide olid seal saalid, kus võis kohtuda tuttavatega, jalutada, vestelda ning isegi koosolekuid pidada. Et oma rahututele alamatele meeldida, püüdsid keisrid üksteise võidu terme ehitada. 

Termide sisekujunduseks ja viimistlemiseks kasutati kõige kallimaid materjale.
**Töö** ehk **mehaaniline töö** (tähis: **A** või **W**) on füüsikaline suurus, mis kirjeldab olukorra muutmisel tehtavat pingutust ning võrdub jõu ja jõu mõjul liikunud keha siirdevektori skalaarkorrutisega. Kui kehale mõjub jõud ja keha selle jõu mõjul liigub, siis teeb see jõud tööd.

Mõõtühik
--------

Töö ühik SI-süsteemis on džaul (J).

(1)
Mehaanilist tööd arvutatakse valemiga:

{\displaystyle W={\vec {F}}\cdot {\vec {s}}} (1),
kus *W* – töö, *F* – jõud, *s* – siire.

Lihtsamaid valemeid
-------------------

Kui jõu suund on sama liikumise suunaga, võib kasutada valemit

*W = Fs* (2),
kus *F* on kehale mõjuv jõud, ja *s* keha poolt läbitud teepikkus. Kui kehale mõjub jõud mingi nurga *α* all (joonis 1), siis võib kasutada valemit:

*W = Fs·cos α* (3)

Positiivne ja negatiivne töö
----------------------------

Töö on positiivne, kui jõud on samasuunaline liikumisega, aidates seega liikumisele kaasa. Positiivse töö puhul on nurk α jõu ja keha liikumissuuna vahel teravnurk ehk suurusega alla 90° (valem 3).

Töö on negatiivne, kui jõud on vastassuunaline liikumisega, takistades seega liikumist. Öeldakse, et keha töötab jõule(liikumisele) vastu. Negatiivse töö puhul on nurk α jõu ja keha liikumissuuna vahel nürinurk ehk suurusega üle 90° (valem 3):

kui *α < 90°*, siis *cos α > 0* ja *W > 0*,  
kui *90° < α < 180°*, siis *cos α < 0* ja *W < 0*.
Positiivset tööd teeb näiteks atra vedav traktor või raskusjõud kukkuvate kehade puhul. Negatiivset tööd teeb näiteks hõõre traktori ratta ja maapinna vahel ning õhk (õhutakistus) õhus liikuvate kehade puhul. Hõõrdejõud teeb alati ainult negatiivset tööd.

Vaata ka
--------

* Töö (füüsika)
**Eesti valimisringkonnad** on valimisteks (Riigikogu, kohaliku omavalitsuse volikogu või Euroopa Parlamendi valimised) moodustatud territoriaalsed üksused (valimisringkonnad), mille piires jagatakse mandaate. Valimisringkonnas seatakse üles kandidaadid, kes saavad kandideerida mandaadile ainult ühes ringkonnas. Valijad saavad hääletada ainult selle valimisringkonna kandidaatide poolt, kus need valijad tegelikult elavad.

Riigikogu valimistel on Eesti territoorium jaotatud kaheteistkümneks valimisringkonnaks. Kohaliku omavalitsuse volikogu valimistel moodustavad vallad ja linnad harilikult ühe valimisringkonna, aga teatud juhtudel ka rohkem. Euroopa Parlamendi valimistel on kogu Eesti territoorium üks valimisringkond.

Valimisringkonnad Riigikogu valimistel
--------------------------------------

Riigikogu valimisringkonnad 2019. aastal
Riigikogu valimised toimuvad mitmemandaadilistes valimisringkondades. 2003. aasta valimistest alates kuni praeguseni on Eestis kaksteist valimisringkonda:

* valimisringkond nr 1 – Tallinna Haabersti, Põhja-Tallinna ja Kristiine linnaosa;
* valimisringkond nr 2 – Tallinna Kesklinna, Lasnamäe ja Pirita linnaosa;
* valimisringkond nr 3 – Tallinna Mustamäe ja Nõmme linnaosa;
* valimisringkond nr 4 – Harju- (v.a Tallinn) ja Raplamaa;
* valimisringkond nr 5 – Hiiu-, Lääne- ja Saaremaa;
* valimisringkond nr 6 – Lääne-Virumaa;
* valimisringkond nr 7 – Ida-Virumaa;
* valimisringkond nr 8 – Järva- ja Viljandimaa;
* valimisringkond nr 9 – Jõgeva- ja Tartumaa (v.a Tartu linn);
* valimisringkond nr 10 – Tartu linn;
* valimisringkond nr 11 – Võru-, Valga- ja Põlvamaa;
* valimisringkond nr 12 – Pärnumaa.

1995. ja 1999. aasta Riigikogu valimistel oli Eestis moodustatud üksteist valimisringkonda ning 1992. aastal kaksteist valimisringkonda.

Valimisringkonnad kohaliku omavalitsuse volikogu valimistel
-----------------------------------------------------------

Igal valimise aastal vähemalt kolm kuud enne valimispäeva moodustavad kohalike omavalitsuste volikogud uued ringkonnad. Valimisringkondade arvud kohalike omavalitsuste territooriumitel läbi aegade:

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Valimise aasta | Valimisringkondi Eestis kokku | Sealhulgas valdu ja linnu, kus on ainult üks valimisringkond |
| 2017 | 106 | 70 |
| 2013 | 222 | 214 |
| 2009 | 234 | 224 |
| 2005 | 240 | 224 |
| 2002 | 251 | 238 |
| 1999 | 264 | 241 |
| 1996 | 273 | 247 |
| 1993 | 322 | 202 |

Viited
------

1. ↑  Valimisringkonnad Eesti valimiste veebilehel (vaadatud 29.10.2019)
2. 1 2  Riigikogu valimise seadus §6 (vaadatud 29.10.2019)
3. ↑  Kohaliku omavalitsuse volikogu valimise seadus § 8 (vaadatud 29.10.2019)
4. ↑  Euroopa Parlamendi valimise seadus §6 (vaadatud 29.10.2019)
5. ↑  Haldus- ja valimisüksuste näitajad kohalikel valimistel (vaadatud 29.10.2019)
Tartu Kesklinna Külmajaam
Tartu Kesklinna Külmajaam
**Tartu Kesklinna Külmajaam** on Tartus asuv 13 MW võimekusega külmajaam, mis avati 2016. aasta mais ja mis on esimene külmajaam Baltimaades.

Külmajaama haldab kontserni Fortum Tartu tütarettevõte Anne Soojus, millele kuulub Tartus lisaks kesklinna külmajaamale ka Aardla Külmajaam.

Külmajaama ja 1,6-kilomeetrise jahutusvõrgu rajamine maksis kokku 5,7 miljonit eurot.

Seoses kaugjahutusjaam rajamisega pälvis Fortum Tartu Dohas toimunud rahvusvahelisel kaugkütte- ja jahutuse konverentsil Global District Energy Climate Awards konkursi preemia eduka laienemise kategoorias.

Vaata ka
--------

* Kaugjahutus

Viited
------

1. 1 2  Vilja Kohler: "Aina soojemaks läheb ja Fortum Tartu avas Baltimaade esimese külmajaama" Tartu Postimees, 27. mai 2016
2. ↑  "Anne Soojus". Originaali arhiivikoopia seisuga 11. september 2018. Vaadatud 17. oktoobril 2018.
3. ↑  "Fortum Tartu pälvis rahvusvahelise tunnustuse" keskkonnatehnika.ee, 30. oktoober 2017
**Eesti valgepealine lambatõug** on varavalmiv, heade lihavormidega lihalambatõug, kellelt saadakse valget poolpeenvilla (keskmise peenusega 31 μm). Eesti valgepealised lambad on väiksema kehamassi ja villatoodanguga, kuid nende uted on suurema viljakusega ning nende villa kvaliteet on parem kui eesti tumedapealistel lammastel. Eesti valgepealiste lammaste aretus- ja tõukarjade 1997.–2001. aastate jõudluskontrolli keskmiste näitajate põhjal oli eesti valgepealistel uttedel kehamass 76 kg, jääradel 88 kg, villatoodang 3,0 kg, uttedel sündis 157 talle 100 poeginud ute kohta, tallede kehamass 105 päeva vanuses oli 24,2 kg. 
Eesti Lambakasvatajate Seltsi andmeil osales 2007. aasta jõudluskontrollis 20 erinevat eesti valgepealist tõugu lambafarmi, kus peeti 2906 lammast. See moodustas 45% jõudluskontrolli all olevatest lammastest.Põllumajanduse Registrite ja Informatsiooni Ameti hallatava lammaste registri andmeil oli 2003. aastal registris 31 997 lammast, neist 7850 eesti valgepealist lammast ehk 24,5% kõikidest lammastest. Seega on eesti valgepealine lambatõug teine olulisim lambatõug eesti tumedapealise tõu järel.

Eesti valgepealise lambatõu kujunemine
--------------------------------------

Eesti valgepealise lambatõu kujundamise esimesel etapil kasutati kohalike valgepealiste maalammaste vältavat ristamist ševioti tõugu jääradega ja mõningal määral ka sisestavat ristamist romnimarši ja border-leisteri lambatõugu jääradega. Põhiliseks parandajatõuks 20. sajandil oli ševioti lambatõug.
Teisel aretusetapil toimus rohkearvuline jäärajaamade asutamine, valgepealiste lammaste massiline ristamine soovitustõu tüüpi jääradega ning tõutuumikute moodustamine. Sihipärase Tõuaretuse tulemusena saadi vajalik arv soovitud tõutunnustega lambaid. 1958. aastal tunnistas Eesti NSV Põllumajandusministeerium valgepealiste lammaste tõugrupi eesti valgepealiseks lambatõuks. Tänapäeval on eesti valgepealiste lammaste parandajateks tõugudeks tekseli, dorseti, dala ja soome maalambatõug.

Vaata ka
--------

* Eesti maalammas
* Eesti tumedapealine lambatõug
* Romnimarši lambatõug
* Border-leisteri lambatõug
* Ševioti lambatõug
* Tekseli lambatõug
* Dorseti lambatõug
* Dala lambatõug
* Soome maalambatõug

Viited
------

1. 1 2  Eesti valgepealine lambatõug
2. ↑  Hõim, H. & Jaama, K. 1988. Eriloomakasvatus. Tallinn: Valgus

Kirjandus
---------

Hõim, H. & Jaama, K. 1988. Eriloomakasvatus. Tallinn: Valgus
**Carcassonne** [kar'kassonn] (*oksitaani keeles* Carcassona [kaɾkaˈsunɔ]; *ladina keeles* Carcaso) on linn Prantsusmaal Oksitaania piirkonnas Aude'i departemangus. Linn on departemangu prefektuur (*prefecture*) ehk halduskeskus. Carcassonne on nelja kantoni keskus. Tema suurlinnastusse kuulub 73 valda.

Carcassonne on tuntud eelkõige keskaegse võimsa kindlusemüüriga ümbritsetud südalinna *Cité* järgi. 1997. aastal arvati Carcassonne'i kindlustatud südalinn UNESCO maailmapärandi nimistusse.

Linnas voolab Aude'i jõgi.

Sõpruslinnad
------------

Carcassonne'il on kolm sõpruslinna:

* Saksamaa Eggenfelden, Saksamaa (alates 1973)
* Hispaania Baeza, Hispaania (alates 2012)
* Eesti Tallinn, Eesti (alates 2013)

* Carcassonne'i ja ümbritsevate valdade plaanCarcassonne'i ja ümbritsevate valdade plaan
* Vaade Carcassonne'i kindluseleVaade Carcassonne'i kindlusele
* Carcassonne'i katedraalCarcassonne'i katedraal

Viited
------

1. ↑  Populations légales 2020
2. ↑  La Dépêche Du Midi. "Carcassonne se trouve une jumelle". Vaadatud 29. jaanuar 2014.

Välislingid
-----------

 Carcassonne – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis

Carcassonne'i linnastu 71 valda

Aigues-Vives – Alairac – Alzonne – Aragon – Arzens – Badens – Bagnoles – Barbaira – Berriac – Blomac – Bouilhonnac – Brousses-et-Villaret – Carcassonne – Caudebronde – Caux-et-Sauzens – Cavanac – Cazilhac – Conques-sur-Orbiel – Couffoulens – Floure – Fontiers-Cabardès – Fontiès-d'Aude – Fournes-Cabardès – Fraisse-Cabardès – Greffeil – Les Ilhes – Labastide-Esparbairenque – Ladern-sur-Lauquet – Lastours – Lavalette – Leuc – Limousis – Malves-en-Minervois – Marseillette – Mas-Cabardès – Mas-des-Cours – Miraval-Cabardes – Montclar – Montirat – Montolieu – Monze – Moussoulens – Palaja – Pennautier – Pezens – Pradelles-en-Val – Preixan – Raissac-sur-Lampy – Rouffiac-d'Aude – Roullens – Rustiques – Saint-Denis – Sainte-Eulalie – Saint-Hilaire – Sallèles-Cabardès – Salsigne – La Tourette-Cabardès – Trassanel – Trèbes – Ventenac-Cabardès – Verzeille – Villalier – Villanière – Villardonnel – Villarzel-Cabardès – Villedubert – Villefloure – Villegailhenc – Villegly – Villemoustaussou – Villesèquelande
Cardiffi Ülikooli vapp
**Cardiffi Ülikool** (kõmri keeles *Prifysgol Caerdydd*, inglise keeles *Cardiff University*) on ülikool Walesis Cardiffis.

Ülikool asutati 1883. aastal nimega University College of South Wales and Monmouthshire.

2016. aastal õppis seal üle 31 000 üliõpilase.

Välislingid
-----------

* Koduleht

Suurbritannia ülikoolid

**Inglismaa:**
Anglia Ruskin • 
University of the Arts • 
Aston • 
Bath • 
Bath Spa • 
Bedfordshire • 
Birmingham • 
UCE Birmingham • 
Bolton • 
Bournemouth • 
Bradford • 
Brighton • 
Bristol • 
Brunel • 
Buckingham • 
Cambridge • 
Canterbury • 
Central Lancashire • 
Chester • 
Chichester • 
City • 
Coventry • 
De Montfort • 
Derby • 
Durham • 
East Anglia • 
East London • 
Edge Hill • 
Essex • 
Exeter • 
Gloucestershire • 
Greenwich • 
Hertfordshire • 
Huddersfield • 
Hull • 
Imperial • 
Kent • 
Keele • 
Kingston • 
Lancaster • 
Leeds • 
Leeds Metropolitan • 
Leicester • 
Lincoln • 
Liverpool • 
Liverpool Hope • 
Liverpool John Moores • 
London *(Kolledžid: Birkbeck • Kõne ja näitlemise kool • Courtauld Institute of Art • Goldsmiths • Heythrop • Institute of Cancer Research • Institute of Education • King's • London Business School • LSE • LSHTM • Queen Mary • Royal Academy of Music • Royal Holloway • Royal Veterinary College • St George's • SOAS • School of Pharmacy • UCL; Institutes: Institute in Paris • School of Advanced Study • Marine Biological Station, Millport)* • 
London Metropolitan • 
London South Bank • 
Loughborough • 
Manchester • 
Manchester Metropolitan • 
Middlesex • 
Newcastle • 
Northampton • 
Northumbria • 
Nottingham • 
Oxford • 
Oxford Brookes • 
Plymouth •
Portsmouth • 
Reading • 
Roehampton • 
Royal College of Art • 
Salford • 
Sheffield • 
Sheffield Hallam • 
Southampton • 
Southampton Solent • 
Staffordshire • 
Surrey • 
Sunderland • 
Sussex • 
Teesside • 
Thames Valley • 
Nottingham Trent • 
Warwick • 
UWE • 
Westminster • 
Winchester • 
Wolverhampton • 
Worcester • 
York • 
York St John

**Põhja-Iirimaa:**
Queen's Belfast •
Ulster

**Šotimaa:**
Aberdeen • 
Abertay • 
Dundee • 
Edinburgh • 
Glasgow • 
Glasgow Caledonian • 
Heriot-Watt • 
Napier • 
Paisley • 
Robert Gordon • 
St Andrews • 
Stirling • 
Strathclyde

**Wales:**
Cardiff • 
Glamorgan • 
Wales
*(Aberystwyth • Bangor • Lampeter • Newport • NEWI • RWCMD • SIHE • Swansea • Trinity • UWIC)*

**Mittegeograafiline** : Avatud Ülikool