**Toimumisaega näitav määrus** on määrus, mis märgib lauses situatsiooni toimumise aega.

Eesti keel
==========

Sündmuse toimumise aega näitav ehk sündmust ajas piiritlev määrus on

* tavaliselt tegusõna vaba laiend: *Ma viisin* ***eile*** *raamatud raamatukokku*;
* mõnede tegusõnade, näiteks *toimuma, juhtuma, sündima, algama, lõppema, kujunema, välja kujunema, puhkema, olema* tähenduses 'toimuma, juhtuma' seotud laiend: ***Viimasel ajal*** *juhtub majas imelikke asju*. *Pidu olevat lõppenud alles* ***hommikul***.

Toimumisaega näitav määrus vastab küsimustele *millal?* või *mis ajal?*, täpsemalt *mis kell? mis päeval? mis kuul? mis aastal? mis sajandil? mis ajastul?* jne.

Lokatiivne ajamäärus
--------------------

Lokatiivsed ajamäärused ehk sündmust ajas piiritlevad määrused on lauses ajamäärsõnad, nimisõnade käändevormid või kaassõnafraasid.

### Lokaliseerivad ajamäärsõnad

* *algul, ammu, eile, eluilmaski, enne, ennemuiste, homme, hiljuti, iialgi, jalamaid, kord, kunagi, millalgi, mullu, niipea, nüüd, otsekohe, peagi, praegu, tänavu, vanasti, varsti, äsja, öösel, ükskord, ülehomme* jt: *Ametikõrgendust pole **niipea** loota. Ta lahkus **tookord** baarist üksi. Siim luges **hiljuti** põnevat kriminaalromaani. **Vanasti** ei olnud televiisoreid ja külmkappe.*
* inimese vanusele osutavad lt-liitelised määrsõnad: *noorelt, vanalt, kolmeaastaselt, viiekümneselt* jt: ***Kaheaastaselt** läksin ma lasteaeda. **Noorelt** on lihtsam keelt õppida kui **vanalt**.*

### Lokaliseerivad nimisõnad ja nimisõnafraasid

viitavad ajale või mõnele teisele situatsioonile. Grammatiline vorm võib olla väga mitmesugune.

* Kõige tavalisem on **alalütlevas käändes ajamäärus**: ***Üheksakümne teisel aastal** võeti Eesti kroon uuesti kasutusele. Olen olnud **viimastel päevadel** kõrges palavikus. **Neljapäeva hommikul** tuleb leping allkirjastada. Veearvestite näidud tuleb teatada **kuu viimasel päeval.***
* **Seesütlevas käändes** on ajamäärus peamiselt siis, kui

- see märgib eluea etappi: ***Vanas eas** hakkavad luud hõrenema*

- see märgib kuud ilma kuupäevata: *Lumi sulab tavaliselt **märtsis** või **aprillis***

- kui selle peasõnaks on *alguses, lõpus, hommikuhämaruses, videvikus, minevikus, tulevikus* jne: ***Tunni lõpus** esitasime õpetajale küsimusi. Paul Goble: "Vaid **minevikus** elav riik jääb tulevikuta*.

* **Nimetavas käändes** on ajamäärusfraasid,

- mille peasõna on *kord, aasta, kuu, nädal, päev*. Nimetav kääne on siin tavaliselt kasutusel paralleelselt alalütlevaga: ***Viimane kord** (~**viimasel korral**) läksime Markusega tülli. **Järgmine nädal** (~**järgmisel nädalal**) peab hambaarsti juurde minema.*

- mis väljendavad kellaaega: *Koosolek hakkab **kell üksteist**. Teater lõpeb **veerand kümme**.*

### Lokaliseerivad kaassõnad

*aegu, eel, enne, järel, keskel, paiku, peale, pärast, vahel, jooksul, kestel* jne paigutavad sündmuse võrdlusaja suhtes mitmel viisil, näidates nii sama- kui ka eriaegsust: ***Pärast gümnaasiumi lõpetamist** tahab Tiit ülikooli minna. Kiri peaks saajani jõudma **nelja tööpäeva jooksul**. **Enne toast lahkumist** tuleb elav tuli kustutada.*

Lokatiivne ajamäärus ja tegusõna ajavormid
------------------------------------------

**Tegusõna ajavormid** (olevik, lihtminevik, täisminevik jne) annavad sündmusele küll üldise toimumishetke kõne- ja vaatlushetke suhtes, kuid sündmuse ajaline täpsustamine on võimalik ajamääruse abil. Vrd: *Ma käisin Karmeniga kinos. - Ma käisin **eile õhtul** Karmeniga kinos. Sõidame perega Hispaaniasse. - Sõidame perega **ülejärgmisel kuul** Hispaaniasse.*

* **Tegusõna lihtmineviku- või olevikuvormi** kasutades võib sündmuse toimumisaega täpsustada ajamäärus: *Ilm on **täna** tavalisest jahedam. Kuhu sa **eile** läksid? Kassid on **harva** koertest suuremad.*
* **Tegusõna täis- ja enneminevikuvormid** võtavad mingi kindla vaatlushetke seisukohalt kokku selle, mis enne toimus. Täis- ja enneminevikuvormid seostuvad ajavahemikku, kestust, sagedust või korduvust näitava ajamäärusega: *Koer pole **viimaste päevade jooksul** midagi söönud. Ma olen **kuus korda** verd andmas käinud. Mul on juba **neli päeva** hammas valutanud.*
* **Tegusõna täis- ja enneminevikuvormidega** võivad esineda kindlat ajakohta näitavad määrused,

- kui nad märgivad ajavahemikku, kuid jätavad ebamääraseks sündmuse toimumisaja selle vahemiku piires: *Me pole **viimasel nädalal** kordagi kohtunud. Jaanus on **täna hommikul** sulle mitu korda helistanud;*

- kui lauses väljendatakse vaatlusaegset seisundit, mis tuleneb mingil kindlal ajal minevikus toimunust: *Keegi on mulle **pool tundi tagasi** helistanud. Lennart Georg Meri on sündinud **29. märtsil 1929. a***;

- kui enne- ja täisminevik on kaudse kõneviisi tähenduses: *Meelis on **varahommikul** tulnukaid näinud ja nendega juttu rääkinud.*

- kui enneminevik kannab lihtmineviku tähendust: *Viisin raamatukokku raamatu, mille just **äsja** olin läbi lugenud*.

Latiivne ajamäärus
------------------

Latiivne ajamäärus on lause aspekti suhtes piiritletud ning väljendab tegevuse piirini jõudmise tähtaega. Latiivne ajamäärus moodustatakse saavas käändes nimisõnast ja samalaadsest määrsõnast: ***Homseks** ei jõua ma raamatut läbi lugeda. Kleit õmmeldakse valmis **kolmapäeva hommikuks**.*