recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Anastassija Dmõtruk (2015)
"**Me ei ole enam kunagi vennad**" (vene keeles «Никогда мы не будем братьями», ukraina keeles "Ніколи ми не будемо братами") on Ukraina luuletaja Anastassija Dmõtruki(uk) 2014. aasta märtsis kirjutatud luuletus.

Никогда мы не будем братьями  
ни по родине, ни по матери.  
Духа нет у вас быть свободными —  
нам не стать с вами даже сводными.  
...

Viited
------

1. ↑  "«Вы огромные, мы — великие»: Vgorode поговорил с киевлянкой-автором стиха об агрессии России — В городе". Originaali arhiivikoopia seisuga 14. aprill 2016. Vaadatud 12. märtsil 2016.

Välislingid
-----------

* НИКОГДА МЫ НЕ БУДЕМ БРАТЬЯМИ! Luuletuse sõnad poetessi kodulehel
* Никогда мы не будем братьями! (luuletus) YouTube'is

* Никогда мы не будем братьями! (laul) YouTube'is
Kea Kruuse (2017)
**Kea Kohv** (kuni 17. august 2019 **Kea Kruuse**; sündinud 12. mail 1995[*viide?*]) on Eesti jurist ja programmeerija.

Hariduskäik
-----------

* 2017– 2019 Tartu Ülikooli õigusteaduskond, magister
* 2014–2017 Tartu Ülikooli õigusteaduskond, bakalaureus
* 2011–2014 Tallinna Prantsuse Lütseum, keskharidus
* 2002–2011 Viimsi Kunstikool
* 2002–2011 Viimsi Keskkool, põhiharidus

Töökäik
-------

Ta on töötanud Põhja-Tallinna linnaosa vanema nõunikuna. Aastatel 2013–2015 oli ta Tallinna Linnavolikogu haridus- ja kultuurikomisjoni liige. Aastatel 2013 ja 2014 oli ta Tallinna Linnavolikogu Simulatsioonide peakorraldaja.

Ta on töötanud advokaadibüroos Sorainen ja Rahandusministeeriumis riigihalduse ministri nõunikuna.

Ta on korraldanud mitu konverentsi, väitlust ja demokraatiakooli. 2015–2016 oli ta Sihtasutus Archimedeses Erasmus+ noortevaldkonna hindamiskomisjoni liige Eesti Noorteühenduste Liidu esindajana. Ta peakorraldas märtsis 2019 rahvusvahelise tehisintellekti konverentsi Tallinnas "Artificial Intelligence Conference powered by Swedbank".

Õigusalane tegevus
------------------

Ta on keskendunud Euroopa Liidu õigusele ja IT õigusele. 2019. aasta kevadel kaitses ta magistritöö teemal "Privaatsuse ja isikuandmete kaitse masinnägemise ja masinõppe kasutusel Euroopa Liidu õiguses emotsioonituvastuse ja Eesti korrakaitse jälgimisseadmestike näitel" (Privacy and Data Protection Regarding Computer Vision and Machine Learning in EU Law Based on Emotion Tracking and Estonian Law Enforcement Use of Monitoring Equipment).

Ühiskondlik tegevus
-------------------

Ta on endine Tallinna linna noortevolikogu esimees, endine Tallinna Üliõpilaskondade Ümarlaua ja Tallinna Tudengimaja esimees ning endine asepresident õigustudengite organisatsioonis European Law Students' Association (ELSA) Estonia.

Kirjutisi
---------

* "Kea Kruuse: narkopoliitikas tuleb õppust võtta välismaalt – surmavaid üledoose aitaks vähendada süstimisruumid". Delfi.ee, 10. august 2017

Isiklikku
---------

Ta on alates 17. augustist 2019 abielus Artur Kohviga.[*viide?*]

Viited
------

1. ↑
2. ↑
3. ↑
4. ↑
5. ↑  "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 10. jaanuar 2018. Vaadatud 10. jaanuaril 2018.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
6. ↑  ELSA ESTONIA. "Artificial Intelligence Conference powered by Swedbank".
7. ↑  "Tartu Ülikool DSpace andmebaas".
8. ↑  Jonatan Karjus (26.11.2014). "Tallinna linna noortevolikogu esimeheks valiti Kea Kruuse". *Tallinna Postimees*.
9. ↑
10. ↑  "ELSA Estonia koduleht". Originaali arhiivikoopia seisuga 12. august 2020.
Maserati Ghibli
**Maserati Ghibli** on sportauto, mida tootis Itaalia autotootja Maserati aastail 1966–1973 ja 1992–1997. 

2013. aastast on Maserati mudelivalikus taas Ghibli, mis on aga neljaukseline sportlik sedaan.

Ghibli I (AM115)
----------------

Maserati Ghiblit esitleti esmakordselt 1966. aasta Torino autonäitusel. Auto disainis tol ajal Ghia disainistuudios töötanud Giorgetto Giugiaro. 

Tootmist alustati 1967. aastal Carozzeria Vignale Torino tehases.

Eesmootoriga kaheistmelise ja kaheukselise sportauto jõuallikaks oli 4,7-liitrine V8-mootor võimsusega 228 kW, mis võimaldas kiirenduseks 0–100 km/h 6,8 sekundit ja tippkiiruseks 248 km/h. Autole pakuti kas viiekäigulist manuaal- või kolmekäigulist automaatkäigukasti.

1969. aastal lisandus mudelivalikusse kabriolettversioon Ghibli Spyder ning 1970. esitleti mõnevõrra võimsamat mudelit Ghibli SS.

Auto tootmine lõpetati 1973. aastal ning see asendati Bertone disainitud Maserati Khamsiniga.
Kokkuvõttes oli Ghibli müük üsna edukas ning müügitulemused olid peamiste konkurentide Ferrari Daytona ja Lamborghini Miura omadest paremad.

Tuntud omanike hulka kuulusid muuhulgas Sammy Davis Junior, Peter Sellers ja Jean-Paul Belmondo. Henry Ford nooremale kuulus koguni kolm Ghiblit.

* Maserati Ghibli SpyderMaserati Ghibli Spyder
* Maserati GhibliMaserati Ghibli

Ghibli II (AM 336)
------------------

1992. esitles Maserati uut luksuslikku Giugiaro disainitud kaheukselist ja neljaistmelist sportautot, millele pandi nimeks samuti Ghibli. 

Auto sai oma jõuallikateks 2-liitrise V6 biturbo, võimsusega 225 kW ja 2,8l V6 biturbo, võimsusega 211 kW. Kaheliitrine mudel oli mõeldud Itaalia turu jaoks, samas kui 2,8-liitrise mootoriga mudelid olid ekspordiks.

Auto tippkiirus oli 260 km/h ja kiirendus 0–100 km/h oli 5,7 sekundit.

Ghibli meenutas väga mudelit Maserati Shamal, kuid oli mõnevõrra kallim ja rikkalikuma varustusega. Auto sisemuse viimistlemiseks kasutati Connolly-nahka ja vahtrapuud. 

1994. tehti auto sise- ja väliskujunduse juures mõningaid muudatusi, ning uuendati vedrustust ja lisati ABS-pidurid.

1996. uuendati autot veelgi ja see sai nimeks Ghibli GT. 1997. lõpetati mudeli tootmine ning selle asemel hakati tootma Maserati 3200 GT-d.

Ghiblist valmistati ka võidusõidu- ja erimudeleid, sealhulgas Ghibli KS, Ghibli Open Cup ja Ghibli Primatist.

* Maserati Ghibli IIMaserati Ghibli II
*

Ghibli III (M157)
-----------------

Siiani tootmises olevat Ghiblit esitleti 2013. aasta Shanghai autonäitusel. Varasemast kaheukselisest kupeest oli saanud neljaukseline sedaan, mis oli esmakordselt Maserati ajaloos saadaval ka diiselmootoriga. 

Ghibli mootorivalikus on 3,0-liitrised V6 bensiinimootorid ja üks diiselmootor ning 3,8-liitrine V8 bensiinimootor 427 kW (580 hj).

2020. aastal lisandus valikusse 2,0-liitrise sisepõlemismootoriga hübriidajam, mis arendab 243 kW (330 hj) ja 450 Nm.

* Maserati GhibliMaserati Ghibli

Välislingid
-----------

* Maserati ametlik koduleht (mõlema Ghibli lühitutvustused ja tehnilised andmed inglise k.)
* Ghibli I ülevaade (inglise k.)
* Ghibli II ülevaade (inglise k.)
**Kaido Kaaberma** (sündinud 18. novembril 1968 Haapsalus) on eesti epeevehkleja, maailmameister, vehklemistreener ja poliitik. Suurmeister (1990). Olnud aastaid maailma meeste epees liidrite seas (aastal 2000 oli maailma edetabelis kolmas). Osalenud olümpiamängudel 1992. 1996. ja 2000. aastal. Parim tulemus, 1992 Barcelona OM neljas individuaalne 4. koht. Treenerina osalenud olümpiamängudel 2016 ja 2021. Tokyo OM oli olümpiavõitjaks tulnud Eesti epeenaiskonna peatreener. Maailmameister (1991, Budapesti MM NSVL epeemeeskonnas), 1990 Lionis MM NSVL epeemeeskonnas pronks, 1999 Seuli MM individuaalne pronks ja 2001 MM Nimesis meeskondlik hõbe Eesti koondisega. 1991. aastal tuli meeste individuaalses epees Austraalia meistriks. Veebruaris 2009 sai temast Eesti Vehklemisliidu peatreener. Septembris 2006 töötas ta firmas Roi tootmisjuhina. Eesti parim meessportlane (1992), Eesti parima võistkonna liige (1986, 1996, 1998, 1999, 2001). Eesti riiklik spordipreemia (2013), Eesti parim treener (2021). 

Sportlasteed alustas Haapsalus, kus 1977-1980 tegeles purjetamisega ja aastast 1980 alustas vehklemistreeninguid Peeter Nelise juhendamisel.

Tegevus poliitikas
------------------

2009. aasta teisel poolel astus Kaaberma Eesti Reformierakonda. Tallinna Volikogu liige. 

Ta kandideeris 2023. aasta valimistel Riigikokku, kogus valimisringkonnas nr 3 (Tallinna Mustamäe ja Nõmme linnaosad) 175 häält ning ei osutunud valituks.

Tunnustus
---------

* 1990 suurmeister
* 1992 Eesti aasta meessportlane
* 2014 Eesti Vabariigi spordipreemia (epeenaiskonna treenerite kollektiiv – Kaido Kaaberma, Samuil Kaminski, Viktor Kirpu, Helen Nelis-Naukas, Natalja Kotova – silmapaistva ja tulemusliku töö eest Eesti kuldse epeenaiskonna ettevalmistamisel vehklemise Euroopa meistrivõistlusteks 2013. aastal)
* 2021 Aasta treener

Viited
------

1. ↑  Jaan Martinson. "Kaabermast sai vehklemisliidu peatreener". Õhtuleht, 14. veebruar 2009
2. ↑  Gunnar Press. "Kaido Kaaberma keeldub MMi tiimivõistlusest". Õhtuleht, 11. september 2006
3. ↑  "Kaido Kaaberma astus Reformierakonda"[*alaline kõdulink*]. Äripäev, 6. september 2009
4. ↑  "Kaido Kaaberma pälvis aasta treeneri tiitli". ERR sport, 29. detsember 2021

Välislingid
-----------

* Biograafia ESBL-is
* Kaido Kaaberma veebisaidil Olympedia Muuda Vikiandmetes
Alexander von Meyendorff
**Alexander von Meyendorff** (29. märts/10. aprill 1869 Baden-Baden – 20. veebruar 1964 London) oli baltisakslasest Venemaa jurist ja poliitik. Aastal 1907 valiti ta Vene keisririigi III Riigiduuma liikmeks (Liivimaa kubermangust). Aastal 1912 valiti ta Vene keisririigi IV Riigiduuma liikmeks Liivimaa kubermangust.

Ta sündis aastal 1869 Baden-Badenis Vene diplomaadi perekonnas, tema ema oli venelane, kuid ennast luges ta sakslaseks. Aastatel 1888–1992 õppis ta Peterburi Ülikoolis õigusteadust, *mag. jur.*, töötas aastatel 1897–1899 ärijuhina, oli Kuramaa kubermanguvalitsuse kohaliku omavalitsuse komisjoni liige, aastatel 1899–1903 töötas siseministeeriumis, aastatel 1903–1906 Riigikantseleis. Aastatel 1902–1905 oli ta agraarõiguse privaatdotsent Peterburi Ülikoolis, aastatel 1906–1907 imperaatorliku õigusteaduste kooli inspektor. Ta oli Balti Konstitutsioonilise Erakonna ja 17. Oktoobri Liidu asutajaid ja juhtivaid tegelasi.

Aastal 1907 valiti ta Vene keisririigi III Riigiduuma liikmeks (Liivimaa kubermangust). Duumas olles kuulus oktobristide fraktsiooni, oli fraktsiooni büroo liige. Duuma I ja II istungi ajal 1907–1909 oli duuma esimehe asetäitja, valiti isikkoosseisu, isikupuutumatuse, raamatukogu (esimees), töölisküsimuse, rendiõiguste (esimees), joomise vastu võitlemise, teravilja väljaveo korrastamise seadusprojekti läbivaatamise, ülikoolide põhikirja ja koosseisude seadusprojekti läbivaatamise (aseesimees)
Albumi kaas
"**Saaremaa Blues**" on Anti Kuusi CD-album (debüüt), mis ilmus aprillis 2019. 

Plaadil on 10 lugu, mille muusika ja kaheksa loo tekstid on kirjutanud Anti Kuus. Kahe loo tekstid (1 ja 3) on kirjutanud Sulev Oll. Stiililiselt on muusika rokk (meloodiline või romantiline rokk). 

Plaadi salvestas, miksis ja produtseeris Henri Kuus vahemikus november 2017 – veebruar 2019 AKTA Stuudios. Masteringi tegi Elmu Värk (Matrix Studio).

**MUUSIKUD**  
Plaadil mängivad: Mathieu Spaeter (kitarrid), Raul Vaigla (bass), Andrus Lillepea (trummid), Madis Kukk (hammondorel) ja Henri Kuus (kitarrid).
Plaadil laulavad: Anti Kuus (solist), Marilin Kongo (taustalaulja), Kersti Leppik (taustalaulja), Sander Sokk (taustalaulja), Tenno Toomistu (taustalaulja), Madli Ainsalu (taustalaulja) ja Liisu Siimer (taustalaulja).

**ÜMBRIS**  

Ümbrise kujundas Karl Sander Kasemaa. Ümbrise kaanefotol ja CD-l on Kaugatuma merevaade legendaarse nn kreeka laevaga. Fotode autor on Anti Kuus.

Lood
----

1. Öö mõte on kuus  

2. Kevade hääl  

3. Sina ja mina  

4. Kuuvalgus  

5. Laulvad tuuled  

6. Teid otsides  

7. Kaugel ja lähedal  

8. Tormises öös  

9. Rändaja  

10. Saaremaa bluus
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib anatoomia mõistest; söögiks tarvitatavate ribide kohta vaata artiklit Ribid (kulinaaria), arhitektuuri mõiste kohta vaata artiklit Roie (arhitektuur)* |

---

**Roided** (ladina keeles *costae*) on selgroogsete kehaõõne seinas paiknevad paarilised skeletiosad.

Roiete anatoomia, asend ja morfoloogia võivad suuresti erineda nii liigiti kui ka indiviiditi.

### Kaladel

Kaladel ja paljudel kahepaiksetel on roided arenenud peaaegu kogu selgroo ulatuses.

Roomajatel
----------

Madudel
-------

Madudel on roided skeleti osa ja igale selgroolülile (välja arvatud sabalülid) on kinnitunud üks paar roideid. Roided on väga liikuvad – et rinnaluu puudub, võivad need külje suunas laiali venida, lubades mao seedekulglal mahutada ka väga suurt saaki.

Imetajad
--------

### Inimesel

Inimesel on roided arenenud rindkere ulatuses, moodustades rinnakorvi külgosa, ning kujutavad endast eri pikkuse ja kaarega kõverdunud luid. 

Roidel eristatakse sise- ja välispinda ning ülemist ja alumist serva, lisaks pind-, serv- ja keermikkõverust. Roide eesmine osa on roidekõhr ning tagumine pikem osa on roideluu. 

Roideid on 24 (12 paari). Nende eesmised otsad on ühendatud 1.–7. roidel rinnakuga ja tagumised otsad rinnalülidega.

#### Roiete liigitus

Roided liigitatakse ehituse järgi: 

* pärisroieteks (*costae verae*) – 7 ülemist paari
* ebaroieteks (*costae spuriae*) – 3 järgmist paari (kinnituvad kõik 7. roidele)
* vallasroieteks (*costae fluitantes*) – 11. ja 12. roidepaar.

Trauma ja patoloogia
--------------------

Levinuimad vigastused on rindekere kergemad vigastused (traumad) – kas kukkumise või vägivallaakti tagajärjel tekkinud roidemurrud.
Patoloogilise roidemurru korral võib olla tegemist kas osteoporoosi või ka pahaloomulise kasvajaga.

Kardiokirurgia
--------------

Mitmed tänapäevased operatiivse ravi meetodid võimaldavad näiteks südant opereerida rinnakut avamata.

Vaata ka
--------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Tsitaadid Vikitsitaatides: **Roie** |

* kaelaroie
* nimmeroided
* pneumotooraks

Viited
------

1. ↑  Eesti nõukogude entsüklopeedia, 6. köide, PAIS-RUMO, Tallinn: 1974, lk 516.
2. ↑  "Meditsiinisõnastik" 667:2004.
3. ↑  Heart Surgery Options, Veebiversioon (vaadatud 01.12.2013) (*inglise keeles*)
4. ↑  Siavosh Khonsari, Colleen Sintek, *Surgery: Safeguards and Pitfalls in Operative Technique*, 2008, Lippincott Williams & Wilkins, Google'i raamat veebiversioon (vaadatud 01.12.2013) (*inglise keeles*)

Kirjandus
---------

* Meeli Roosalu. *Inimese anatoomia*, Kirjastus Koolibri, 2010, ISBN 978-9985-0-2606-9.
* Walter Nienstedt, Osmo Hänninen, Antti Arstila, Stig-Eyrik Björkqvist. "Inimese füsioloogia ja anatoomia", Werner Söderström Osakeyhtiö, Kirjastus Medicina, 6. trükk, 2011, toimetaja Georg Loogna, tõlkija Heli Kõiv, keeletoimetaja Tiiu Sulsenberg, 5. peatükk, *Tugi-ja liikumiselundid*, lk 112-113, ISBN 9985-829-36-0.
* *Terminologia Anatomica* : A02.3.01: Costae [I - XII]. Roided.
**Massitoimeseadus** on seadus füüsikalises keemias, mis kehtib lihtsate reaktsioonide kohta (nt elementaarreaktsioonide kohta) ning mille kohaselt on reaktsiooni kiirus võrdeline reageerivate ainete kontsentratsioonidega, kusjuures iga aine kontsentratsioon on astmes, mis on võrdne sama aine stöhhiomeetriakoefitsiendiga reaktsiooni tasakaalustatud võrrandis.

Näiteks avaldub reaktsiooni NO2 + NO2 ↔ N2O4 (ehk 2NO2 ↔ N2O4) pärisuunalise reaktsiooni kiirus massitoimeseaduse kohaselt kui v1 = k1∙cNO22, kus k1 on pärisuunalise reaktsiooni kiiruskonstant. Vastassuunalise reaktsiooni kiirus avaldub kui v-1 = k-1∙cN2O4, kus k-1 on vastassuunalise reaktsiooni kiiruskonstant. Reaktsiooni kiiruskonstandi mõõtühik on selline, et reaktsiooni kiiruse ühik oleks M-1s-1, sest reaktsiooni kiirus on defineeritud kui saaduse kontsentratsiooni muut ajaühikus.

Massitoimeseaduse abiga on võimalik teatud lihtsustusi tehes avaldada reaktsiooni kineetikat iseloomustavad parameetrid ka keerulisemate reaktsioonide jaoks (näiteks saab tuletada biokeemias tuntud Michaelis-Menteni võrrandit). Samuti saab massitoimeseaduse abil tuletada reaktsiooni tasakaalukonstandi võrrandit, kuna reaktsiooni tasakaaluolekus on päri- ja vastassuunalise reaktsiooni kiirused definitsiooni järgi võrdsed. Küll on tasakaalukonstandi avaldises korrektsem kasutada ainete tasakaaluliste kontsentratsioonide asemel ainete aktiivsusi.

Massitoimeseadust ei tohiks ajada segamini massi ja energia jäävuse seadusega.

Viited
------

1. ↑  Priimets, Jaanis. "FÜÜSIKALINE KOLLOIDKEEMIA" (PDF). *Tallinna Ülikool*. Vaadatud 21.11.2023.
2. ↑  Kenakin, Terry (2016). "The mass action equation in pharmacology". *British Journal of Clinical Pharmacology* (inglise). **81** (1): 41–51. DOI:10.1111/bcp.12810. ISSN 0306-5251. PMC 4693573. PMID 26506455.`{{ajakirjaviide}}`: CS1 hooldus: vorming PMC (link)
3. ↑  Huvitav keemia: keemia kursus gümnaasiumiõpilastele. *3.1. Reaktsiooni kiirus ja tasakaal*. Tartu Ülikool.
4. ↑  "Mass Action Law". *Chemistry LibreTexts* (inglise). 30. juuli 2015. Vaadatud 21. novembril 2023.
5. ↑  Srinivasan, Bharath (2022). "A guide to the Michaelis–Menten equation: steady state and beyond". *The FEBS Journal* (inglise). **289** (20): 6086–6098. DOI:10.1111/febs.16124. ISSN 1742-464X.
6. ↑  Bauermann, Jonathan; Laha, Sudarshana; McCall, Patrick M.; Jülicher, Frank; Weber, Christoph A. (26. oktoober 2022). "Chemical Kinetics and Mass Action in Coexisting Phases". *Journal of the American Chemical Society* (inglise). **144** (42): 19294–19304. DOI:10.1021/jacs.2c06265. ISSN 0002-7863. PMC 9620980. PMID 36241174.`{{ajakirjaviide}}`: CS1 hooldus: vorming PMC (link)
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel on usutunnistuse esimesest sõnast; Eesti festivali kohta vaata Credo (festival); Arvo Pärdi teose kohta vaata Credo (Pärt); Läti ansambli kohta vaata artiklit Credo (ansambel)* |

---

***Credo*** ("usun") on ladinakeelse kristliku usutunnistuse esimene sõna (*Credo in unum Deum...*). Seepärast kasutatakse seda tihti ka usutunnistuse sünonüümina. Sageli on see sõna kasutusel ka usu või veendumuse kohta üldisemalt, millest on tulenenud eestikeelne võõrsõna *kreedo*.

Tulenevalt ***credo*** kasutusest usutunnistuse alguses nimetatakse ***Credo*** 'ks missa osa. Seetõttu on see ka paljude heliteoste või nende osade nimeks.

Ajalugu
-------

Pärast Nikaia usutunnistuse sõnastamist kasutati seda liturgiliselt algselt ristimisel, mistõttu algab ainsuses: "mina usun," mitte "me usume." Järk-järgult inkorporeeriti tekst liturgiatesse, esialgu idas ja Hispaanias, hiljem ka põhja pool, kuuendast üheksanda sajandini. 1014. aastal tunnistas Rooma kirik seda teenistuse täieõigusliku osana.

Ilmselt seetõttu, et see võeti hilja vastu, samuti ka teksti pikkuse tõttu (ordinaariumi pikim), on sellele võrdlemisi vähe retsitatiivseid seadeid. Seda, millele Liber Usualis viitab kui "Credo I", peeti ilmselt laialt ainsaks autentseks *credo*ks ning on see ordinaariumi osa, mida kõige tugevamalt seoti kindla meloodiaga. Liber Usualis sisaldab vaid kaks muud seadet, millele viidatakse kui "Credo V" ja "Credo VI," mida on palju vähem kui teisi ordinaariumi seadeid.

*Credo* muusikalistes seadetes, sarnaselt *Gloria*ga, laulab esimese rea ("Credo in unum Deum") kas preester ise või solist ning koor või kogudus ühineb alates teisest reast. See traditsioon kujunes keskaja ja renessansi jooksul, ning seda järgitakse ka uuemates seadetes, näiteks Stravinski missas. Klassikalise ja romantilise perioodi missades on esimene rida enamasti tervele koorile seatud.

Credo I meloodia ilmub esmalt 11. sajandi käsikirjades, kuid arvatakse, et see on palju vanem ning võimalik, et kreeka päritolu. See on peaaegu täielikult süllaabiline, arvatavasti teksti pikkuse tõttu, ning koosneb suurel määral meloodiliste vormelite kordamisest.

Vaata ka
--------

* Jumalateenistus
Jenni Vartiainen esinemas Joensuu Ilosaarirockil 2010. aastal
**Jenni Mari Vartiainen** (sündinud 20. märtsil 1983 Kuopios) on soome lauljatar ja laulukirjutaja. 

Ta sai tuntuks tüdrukuteansambli Gimmel liikmena (2002–2004). 

Aastal 2007 alustas ta soolokarjääri ja avaldas oma esimese sooloalbumi "Ihmisten edessä", mille parim koht Soome ametlikus edetabelis oli kuues. Järgmine album "Seili" (2010) jõudis edetabelis esimesele kohale, seda müüdi rohkem kui 145 000 tükki ja see tõusis Soome muusikaajaloos kõige rohkem müüdud 30 heliplaadi hulka. Oktoobris 2013 ilmus tema kolmas album "Terra", mis läks kohe esimesel nädalal edetabeli tippu.

Vartiainen on saanud 9 Emma kuju, mis on Soome tähtsaim muusikaauhind, tema plaate on ostetud kokku üle 300 000 ning tema nimi on jõudnud Soome muusikaajaloo 70 kõige populaarsema muusikaartisti hulka.

Albumid
-------

* 2007 – "Ihmisten edessä"
* 2010 – "Seili"
* 2013 – "Terra"

Tuntumad laulud
---------------

* Missä muruseni on
* Ihmisten edessä
* En haluu kuolla tänä yönä
* Minä sinua vaan
* Suru on kunniavieras
* Duran duran
* Minä ja hän
* Eikö kukaan voi meitä pelastaa
* Eden
* Junat ja naiset
* Susta enkelit pitävät huolta
* Selvästi päihtynyt
* Nettiin
* Mustaa kahvia
* Toinen
* Sinun vuorosi loistaa
* Tunnoton
* Lautturi
* Keinuu
* Turvasana
* Kohtalokas samba
* Malja
* Anna mulle piiskaa
* Mato
* Vedenalaista
* Mandartania
* Kerro, miltä se tuntuu
* Se oikea

Viited
------

1. ↑  Jenni Vartiainen tekee radiosoittohistoriaa Warner Music Live, 19.01.2015.
2. ↑  Jenni Vartiainen veebisaidil Musiikkituottajat IFPI Finland (soome keeles)
**Luxeuil-les-Bains** (Rooma asula *Luxovium*) on väikelinn Haute-Saône'i departemangus Prantsusmaal. Asub u 300 m kõrgusel Vogeeside edelanõlvadel kunagise Franche-Comté'i alal, Vesoulist u 35 km kirdes, Épinalist 50 km lõunas ja Belfortist 50 km loodes.

Ajaloost
--------

Iirimaa päritolu misjonär Columbanus asutas 6. sajandi lõpul rooma asula varemetele Luxeuil' kloostri, mis oli 7. sajandil Merovingide riigis oluline hariduskeskus. Kloostrist on säilinud 15. sajandil ehitatud ristikäik ja 17. ja 18. sajandi ehitiste osi. Luxeuil oli üks asulaist, mis 870. aastal Meersseni lepinguga läksid Ludwig Sakslase valitsuse alla.

Vaatamisväärsused
-----------------

Kunagine kloostrikirik Püha Peetruse basiilika (alates 1840. aastast kihelkonnakirik) ehitati 13. ja 14. sajandil. Kolmest tornist on säilinud üks, 1527. aastal ümber ehitatud. Kirikus on 17. sajandi barokne oreliprospekt, Pariisi Jumalaema kirikust toodud 1806. aastal tehtud kantsel, 16. sajandist kooritoolistik ja üks lamava Kristuse kiviskulptuur, Columbanuse relikviaar uusgooti stiilis.

Enamale kui tosinale soojaveeallikale (43–63 °C), mida kasutati supluseks juba roomlaste ajal, ehitati 18. sajandil Prantsusmaa vanim spaa. Nüüd moodsa sisseseadega ehitis asub pargis linna põhjaosas.

Linnas asub hulk ehitismälestistena kaitse alla võetud hiliskeskaegseid ja varauusaegseid maju. Linnas on elanud kardinal Jean Jouffroy, Madame de Sévigné, Augustin Thierry, Alphonse de Lamartine ja André Theuriet.

Kohalik muuseum asub 15. sajandi majas nimega Tour des Échevins.

Luxeuil's tegutseb Conservatoire de la dentelle, kus uuritakse ja säilitatakse linnale jõukuse toonud pitsikudumise traditsiooni ja tehnoloogiaid.

* Tour des Échevins*Tour des Échevins*
* Hôtel Thiadot*Hôtel Thiadot*
* Maison du cardinal Jouffroy*Maison du cardinal Jouffroy*
* Hôtel Thiebaut de Montureux*Hôtel Thiebaut de Montureux*
* Maison de François I*Maison de François I*
* Maison à l'Oriflamme*Maison à l'Oriflamme*
* Kloostrikiriku ristikäikKloostrikiriku ristikäik
* SpaahooneSpaahoone
* Kiriku kooritoolistiku detailKiriku kooritoolistiku detail
* Surnud Kristuse skulptuur kirikusSurnud Kristuse skulptuur kirikus

Viited
------

1. ↑
2. ↑  Conservatoire de la dentelle. - dentelledeluxeuil.com
3. ↑  Luxeuil-les-Bains travel guide. - France This Way
**Leesi** (kohanimekääne Leesile) on küla Harjumaal Kuusalu vallas.

Leesi asub Juminda poolsaare läänerannikul. Kaldaäärset teed mööda põhja poole minnes on järgmine küla Tammistu ja lõuna poole minnes Kiiu-Aabla. Läheb ka tee ida poole poolsaare idarannikul oleva Tapurla poole.

Leesit esmamainiti 1517 kujul *Leisy*. Järgnesid nimekujud *Lesy* (1586), *Lessi* (1637), *Lesze Bÿÿ* (1693) ja *Lesibÿÿ* (1699).

Leesi kuulus varem lahustükina koos Tammistu ja Kiiu-Aablaga Kiiu mõisale Kolga mõisa maade keskel. 18. sajandi lõpul, kui krahvidele Stenbockidele kuulusid mõlemad mõisad, arvati see lahustükk Kolga mõisa alla. Mõlemad mõisad kuulusid Kuusalu kihelkonda.

Per Wieselgreni järgi tuleb külanimi sõnast "leesk : leese" 'liivamadalik'. Selline tähendus paralleelvormiga "lees" on ka Wiedemanni sõnaraamatus.

Tavaliselt jagatakse küla kolmeks: põhjas Ternemäeots, keskel Suugu talu ümber Suuguots ja lõunas Liivaots ehk Liivaniots. Mõned eristavad Leesil ka Rasiotsa ja Sebaotsa.

Külas on Leesi Katariina kirik, mis ehitati aastail 1865–67, ja rahvamaja.

Pilte
-----

* Päikeseloojang Leesi rannasPäikeseloojang Leesi rannas
* Leesi poodLeesi pood
* BussipeatusBussipeatus
* Leesi kirikuaedLeesi kirikuaed
* KirikKirik
* Maa-alune kalmistu Kaevumägi ehk KalmemägiMaa-alune kalmistu Kaevumägi ehk Kalmemägi
* Rand küla lõunaosasRand küla lõunaosas

Viited
------

1. ↑  Maa-amet, vaadatud 21.11.2020.
2. ↑  Statistikaamet, vaadatud 24.09.2023.
3. ↑  Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.
4. 1 2 3 4 5  Eesti kohanimeraamat, lk. 309
5. ↑  Eesti kohanimeraamat, kaardid 3-4
6. ↑  Suur maailma atlas, lk. 186

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Leesi** |

Kuusalu valla vapp
Kuusalu valla asulad

**Alevikud:** Kiiu | Kolga | Kuusalu  

**Külad:** Allika | Andineeme | Aru | Haavakannu | Hara | Hirvli | Ilmastalu | Joaveski | Juminda | Kaberla | Kahala | Kalme | Kasispea | Kemba | Kiiu-Aabla | Kodasoo | Koitjärve | Kolga-Aabla | Kolgaküla | Kolgu | Kosu | Kotka | Kupu | Kursi | Kuusalu | Kõnnu | Külmaallika | Leesi | Liiapeksi | Loksa | Murksi | Mustametsa | Muuksi | Mäepea | Nõmmeveski | Pala | Parksi | Pedaspea | Pudisoo | Põhja | Pärispea | Rehatse | Rummu | Salmistu | Saunja | Sigula | Soorinna | Suru | Suurpea | Sõitme | Tammispea | Tammistu | Tapurla | Tsitre | Turbuneeme | Tõreska | Uuri | Vahastu | Valgejõe | Valkla | Vanaküla | Vihasoo | Viinistu | Virve
**Siemiatycze maakond** (poola *powiat siemiatycki*) on 2. järgu haldusüksus (maakond) Poolas Podlaasia vojevoodkonna lõunaosas. Maakonna halduskeskus on Siemiatycze linn. Siemiatycze maakond piirneb kagus Valgevenega.

Siemiatycze maakond moodustati 1. jaanuaril 1999.

Õigeusklikud moodustavad umbes 30% maakonna elanikest. Poola 2002. aasta rahvaloenduse andmetel oli Siemiatycze maakonna elanikest valgevenelasi 3,46%.

Haldusjaotus
------------

Maakonnas on kaks linna: Drohiczyn ja Siemiatycze.

Siemiatycze maakonnas on kaheksa valda:

* Drohiczyni vald
* Dziadkowice vald
* Grodziski vald
* Mielniki vald
* Milejczyce vald
* Nurzec-Stacja vald
* Perlejewo vald
* Siemiatycze vald

Viited
------

1. ↑  Historia Powiat siemiatycki. Vaadatud 26. augustil 2023
2. ↑  Powiat siemiatycki - Informacje Infopolska. Vaadatud 26. augustil 2023
3. ↑  Białorusini gov.pl. Vaadatud 26. augustil 2023

Podlaasia vojevoodkonna vapp
Podlaasia vojevoodkond

**maakonnaõigustega linnad:** Białystok |
Łomża |
Suwałki   

**maakonnad:**
Augustów |
Białystok |
Bielsk |
Grajewo |
Hajnówka |
Kolno |
Łomża |
Mońki |
Sejny |
Siemiatycze |
Sokółka |
Suwałki |
Zambrów |
Wysokie Mazowieckie
Püha Georgi kirik Võdubõtši kloostris
Ikonostaas
**Võdubõtši kloostri Püha Georgi peakirik** on 17.–18. sajandist pärinev õigeusu kirik Kiievis, Võdubõtši kloostri arhitektuuriansamblisse kuuluv ehitis. Kirik on ehitismälestis ja üks ukraina barokkstiili säravamaid näiteid.

Ajaloost
--------

Kirik ehitati väepealik Mõhhailo Mõklaševski tellimusel aastail 1696–1701 ja pühitseti Georgios Võidukandjale. Kiriku pühitses sisse metropoliit Varlaam Jasõnskõi. Kiriku uhkuseks oli viiekorruseline kullatud ikonostaas, mille kinkis hetman Danõlo Apostoli abikaasa Anna.

Nõukogude ajal kirik suleti ja varad rekvireeriti. 1936. aastal põletasid Võitlevate Ateistide Liidu (Союз Воинствующих Безбожников) Nõukogu komnoored kiriku ikonostaasi avalikult väljakul, hoolimata selle kunstiväärtusest ukraina baroki ilusa näitena. 1967. aasta tulekahjus hävis kogu kiriku sisustus ja freskod. Hävis ka katedraalis hoitud Ukraina NSV Teaduste Akadeemia vanatrükiste kogu. Kirik taastati muuseumi ja arhitektuurimälestisena.

Pühakoda tagastati 20.–21. sajandi vahetusel Ukraina Õigeusu Kirikule. 1998. aastal toimus esimene liturgia. 2007. aastal renoveeriti kiriku eksterjöör, ikonostaasi esimene korrus ja algas töö freskode ennistamisega.

Vaata ka
--------

* Võdubõtši klooster

Viited
------
Jelena Stassova (1920)
**Jelena Stassova** (vene keeles *Елена Дмитриевна Стасова*; 3. oktoober 1873 Peterburi – 31. detsember 1966 Moskva) oli Vene ja Nõukogude poliitik.

VSDTP liige aastast 1898, bolševistliku partei (VSDT(b)P) ajalehe Iskra kaastööline. 1905. aasta revolutsioonist ja 1917. aasta oktoobrirevolutsioonist osavõtja Petrogradis.

* 1912–1918 VSDT(b)P Keskkomitee kandidaat ja
* 1917–1920 VSDT(b)P Keskkomitee ja VK(b)P Keskkomitee sekretär;
	+ 28. veebruar vkj(13.03) 1917 – VSDT(b)P Keskkomitee büroo sekretär;
* 1918 Petrogradi EK kolleegiumi ja VK(b)P Petrogradi komitee liige;
	+ 25. märts – 29. november 1919 VSDT(b)P Keskkomitee vastutav sekretär;
	+ 29. november 1919 – 20. märts 1920 VK(b)P Keskkomitee sekretär

1921–1926 töötas Kominterni Kesktäitevkomitees; 1926. aastal VK(b)P Keskkomitee Sekretariaadis; 1927–1937 NSV Liidu Poliitvangide Abistamise Rahvusvahelises Organisatsiooni Keskkomitee (MORP) esimehena ja Täitevkomitee esimehe asetäitjana. Aastail 1935–1943 Kominterni Internatsionaalse Kontrollkomisjoni liige. Aastail 1930–1934 ÜK(b)P Parteikontrollikomisjoni liige. Ülevenemaalise Kesktäitevkomitee ja NSV Liidu Kesktäitevkomitee liige.

Välislingid
-----------

* Стасова Елена Дмитриевна
**Mercedes-Benz** (nimetatakse Mercedeseks ja mõnikord ka Benziks) on Saksamaa luksus- ja tarbesõidukite kaubamärk, mis asutati 1926. aastal. Mercedes-Benz AG (2019. aastal asutatud Mercedes-Benz Group AG tütarettevõte) peakontor asub Saksamaal Baden-Württembergi liidumaal Stuttgardis. 

Mercedes-Benz AG toodab Mercedes-Benzi märgiga sõiduautosid ja kergeid tarbesõidukeid. Alates 2019. aasta novembrist haldab Mercedes-Benzi märgiga raskeid tarbesõidukeid (veoautod ja bussid) Daimler Truck, mis on endine Mercedes-Benzi kontserni osa ning mis muudeti 2021. aasta lõpus iseseisvaks ettevõtteks.

Ajalugu
-------

Patent-Motorwagen Nr.1 Benz 2
Mercedes-Benzi juured ulatuvad Karl Benzi loodud esimese bensiinimootoriga autoni, Benz Patent Motorwagenini, finantseeritud Bertha Benzi poolt ja patenteeritud jaanuaris 1886, Gottlieb Daimleri ja insener Wilhelm Maybachi reisivankri ümbermuutmiseni, lisades bensiinimootori hiljem samal aastal. Mercedese autot turundas 1901. aastast Daimler-Motoren-Gesellschaft. Esimesed Mercedes-Benzi nime kandvad autod toodeti 1926, järgnedes Karl Benzi ja Gottlieb Daimleri ettevõtete ühinemisele Daimler-Benz firmaks.

1930ndate jooksul tootis Mercedes-Benz mudeli 770 – auto, mis oli populaarne Saksamaal natsiajastul. Adolf Hitlerit teati nende autodega sõitvat oma võimuloleku ajal, koos kuulikindlate tuuleklaasidega. Enamus säilinud mudelitest on müüdud oksjonidel eraisikutele. Nüüdisajal on üks neist välja pandud Ottawa Sõjamuuseumis Ontarios.

Paavstimobiil pärineb tihtipeale Mercedes-Benzist. Benz on tutvustanud mitmeid tehnoloogia ja turvalisuse innovatsioone, mis hiljem teistes sõidukites tavalitseks said. Mercedes-Benz on üks tuntumaid, kujunenumaid ja vanimaid automarke, mis on tänapäeval eksisteerimas, olles tootnud esimese bensiinimootoriga auto.

* 1893 – Velocipedi mudelit näidati Chicago Maailmamessil (inglise *Chicago World Fair*);
* 1894 – Velocipedist patenteeritud mootorsõidukist Benz Patent Motor Car sai esimene seeriatootmises olev automobiil maailmas;
* 1886 – Gottlieb Daimler ja Carl Benz leiutasid *käivituva masina* (inglise *self-propelled vehicle*).

Mudelkonnad
-----------

Mercedes-Benz 300 S Coupé (1951–1958)
Tuntumad Mercedes-Benzi sõidukid tänapäeval on järgmised. 

### Sõiduautod ja luksusautod

Mercedes-Benz A-klass
Mercedes-Benz B-klass
Mercedes-Benz C-klass
Mercedes-Benz CL-klass
Mercedes-Benz CLA
Mercedes-Benz CLS
Mercedes-Benz E-klass
Mercedes-Benz G-klass
Mercedes-Benz GL-klass
Mercedes-Benz GLA-klass
Mercedes-Benz GLB-klass
Mercedes-Benz GLC-klass
Mercedes-Benz GLE-klass
Mercedes-Benz GLK-klass
Mercedes-Benz GLS-klass
Mercedes-Benz M-klass
Mercedes-Benz R-klass
Mercedes-Benz S-klass
Mercedes-Benz SL-klass
Mercedes-Benz SLK-klass
Mercedes-Benz SLS-klass
Mercedes-Benz V-klass
### Mahtuniversaalid:

Mercedes-Benz Viano
### Veoautod

Mercedes-Benz Actros
Mercedes-Benz Arocs
Mercedes-Benz Ateco
Mercedes-Benz Econic
### Kaubikud ja väikebussid

Mercedes-Benz Sprinter
Mercedes-Benz Vito
### Unimog

Mercedes-Benz Unimog (vastavalt lisadele veoauto, traktor ja maastur) jpt.

|  |  |
| --- | --- |
|  | Tsitaadid Vikitsitaatides: **Mercedes** |
Ya'ir Lapid (2022)
**Ya'ir Lapid** (kasutatakse ka nimekuju **Yair Lapid**; heebrea **יאיר לפיד**; sündinud 5. novembril 1963 Tel Avivis) on Iisraeli poliitik ja kirjanik, endine ajakirjanik, stsenarist ja režissöör. Ta on tsentristliku partei Yesh Atid asutaja ja esimees.

22. jaanuaril 2013 toimunud Iisraeli parlamendivalimistel tuli Lapidi juhitav partei Yesh Atid teiseks, saades Knessetis 19 saadikukohta 120-st. 

18. märtsist 2013 kuni 2. detsembrini 2014 oli ta Iisraeli rahandusminister. 17. maist kuni 6. aprillini 2021 oli ta Iisraeli opositsioonijuht. Alates 13. juunist 2021 oli ta Iisraeli välisminister. Alates 1. juulist 2022 on ta Iisraeli peaminister.

Isiklikku
---------

Ya'ir Lapidil on kolm last: esimesest abielust Tamar Friedmaniga poeg ning abielust ajakirjanik Lihi Lapidiga poeg ja tütar.

Välislingid
-----------

* Lühitutvustus Iisraeli parlamendi Knesseti lehel

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**Gabi Ashkenazi** | **Iisraeli välisminister**2021– | Järgnev' |
**Mart Einasto** (sündinud 27. juulil 1969) on eesti sotsioloog ja tervishoiujuht.

1991. aastal lõpetas ta Tallinna Tehnikaülikooli tööstuse planeerimise erialal. 1993. aastal kaitses ta Tartu Ülikoolis magistritöö sotsioloogias.

1989–1994 töötas Einasto analüütikuna TNS Emoris, seejärel oli asedirektor turu-uuringute alal ning juhatuse liige. 1994. aastal asus ta tööle Sotsiaalministeeriumi sotsiaalpoliitika osakonna juhatajana. 1995. aasta sügisel asus ta Eesti Ametiühingute Keskliidu sotsiaalsekretäri ametikohale. 1997–1998 oli ta Reformierakonna nõunik sotsiaalasjus.

Ta on olnud õppejõud Tartu Ülikoolis, Tallinna Tehnikaülikoolis ja Eesti Kunstiakadeemias.

1998. aastast on ta Tartu Ülikooli Kliinikumi juhatuse liige.

2000. aastast Isamaa ja Res Publica Liidu liige.

Aastatel 2008–2012 oli ta Ettevõtluse Arendamise Sihtasutuse nõukogu esimees.

2012. aastal lõpetas ta Kopenhaageni maratoni parima eestlasena (üldarvestuses 149. koht).

Isiklikku
---------

Einasto on lahutatud, tal on kaks last.

Viited
------

1. 1 2 3 4  Tartu Ülikooli Kliinikum
2. 1 2  "EASi uueks nõukogu esimeheks sai Mart Einasto" Eesti Päevaleht, 30. oktoober 2008
3. ↑  "Äriregister. Erakond Isamaa ja Res Publica Liit liikmed". Originaali arhiivikoopia seisuga 13. jaanuar 2018. Vaadatud 12. jaanuaril 2018.
4. ↑  Äripäev, 29.veebruar 2012
5. ↑  "Kopenhageni maratoni võit taanlasele, parim eestlane Mart Einasto"[*alaline kõdulink*] Jooksuportaal, 20. mai 2012
6. ↑  "Mart Einasto muretseb vaesuse ja tervishoiu pärast"[*alaline kõdulink*] Postimees, 27. juuli 2005
15. sajandi kappaltar püha hõimkonna skulptuurigrupiga keskmises osas
Tilman Riemenschneider, 1500. aastad. Püha Anna ja ta kolm abikaasat
**Püha hõimkond** on neitsi Maarja emapoolset suguvõsa kujutav grupp kristlikus ikonograafias. Tavaks on kujutada neid mitte sugupuu kujuliselt, vaid perekonnapildi laadis.

Püha hõimkonna kesksed liikmed pärinevad Püha Anna kolmest abielust ehk *Trinubium'*i legendist, millele hiliskeskajal lisati veel Anna vanemate Emerentia ja Stolanuse liin. *Trinubium*'i kujutamine põhineb Jacobus Voragine Kuldlegendi tekstil.

Legendi kohaselt oli Anna esimene abikaasa Joakim, kellega tal sündis tütar neitsi Maarja, Jeesuse ema. Pärast Joakimi surma abiellus Anna teist korda Joosepi (neitsi Maarja mehe) venna Kleofasega, kellega sündis tal tütar Maarja (Maarja Kleopas või Kleofas), nelja poja Jaakobus Noorema, Siimoni, Juudas Tadeuse ja Joosepi ema. Anna kolmas mees oli Saloome, kellega sündis tal tütar Maarja (Maarja Salome), apostel Johannese ja Jaakobus vanema ema. Seega olid viis Jeesuse apostlitest tema tädipojad. Püha hõimkonna teiseks haruks on Anna õe Esmeria sugupuu: tema esimene tütar oli Eliisabet, kes oli abielus Sakariasega ning neil sündis poeg Ristija Johannes. Esmeria teine tütar pani aluse sugupuule, millest põlvnes Maastrichti piiskop Servatius.

Vaata ka
--------

* Anna ise kolmas

Viited
------

1. ↑
2. ↑
3. ↑  M. Koppel. Tallinna Püha hõimkonna altariretaabel. - Kunstiteaduslikke Uurimusi / Studies on art and architecture, 15 (3), 37−69. 2006.

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Püha hõimkond** |
**Irene Kull** (sündinud 6. mail 1961 Viljandis) on eesti õigusteadlane ja õppejõud. 

Tema peamised uurimisteemad on Eesti ja Euroopa lepingu- ja eraõigus, võrdlev eraõigus, elamu- ja üüriõigus ning digitaalne lepinguõigus.

Haridustee
----------

Kull lõpetas 1984. aastal Tartu Riikliku Ülikooli õigusteaduse erialal *cum laude*, 1996. aastal sai sealsamas magistrikraadi ning 2002. aastal kaitses doktoriväitekirja teemal "Hea usu põhimõte kaasaegses lepinguõiguses" (juhendaja Paul Varul).

Töökäik
-------

Irene Kull on töötanud Tartu Ülikooli õigusteaduskonnas eri ametikohtadel alates 1995. aastast, 2007. aastal valiti ta tsiviilõiguse professoriks. 2015. aastast on ta eraõiguse osakonna juhataja. 

Aastatel 1997–2000 oli ta Riigikohtus konsultant  ning 2000. aastast on Riigikohtu tsiviilkolleegiumi nõunik. Aastatel 2009–2014 oli ta Eesti Panga nõukogu liige.

Tunnustus
---------

* 2002 Justiitsministeeriumi tänukiri abi eest õigusreformi teostamisel
* 2008 Tartu Ülikooli aumärk
* 2021 Valgetähe IV klassi teenetemärk

Teadusorganisatsiooniline tegevus
---------------------------------

Kull oli Eesti Akadeemilise Õigusteadlaste Seltsi asutajaliige ja aseesimees aastatel 1995–2015 ning juhatuse esimees 2015. aastast. Ta on Eesti Õigusfilosoofia Ühingu (Tartu Ülikool, 1999), Euroopa eraõiguse Akadeemia (Salzburgi Ülikool, 2006) ja Euroopa Pangandusinstituudi (Frankfurt, 2015) asutajaliige ning 2016. aastast Tartu Ülikooli Aasia keskuse nõukogu liige. 

Aastatel 2005–2009 oli ta Euroopa eraõiguse kompetentsivõrgustiku liige ja Euroopa ühtse raamnormistiku uurimisgrupi nõunik (DCFR) ning aastatel 2010–2015 Euroopa Komisjoni ühtse müügiõiguse ettepaneku (CESL) eksperdigrupi liige. 

2011. aastast on ta Euroopa Õiguse Instituudi liige, 2010. aastast Eesti esindaja Rahvusvahelise Võrdleva Õiguse Akadeemia juures (International Academy of Comparative Law, IACL) ning 2020. aastast Euroopa Delikti- ja Kindlustusõiguse Keskuse (ECTIL) liige. 

Kull on 2013. aastast ajakirja Journal of The University of Latvia Law välistoimetuskolleegiumi liige, 2016. aastast ajakirjade Juridica ja Juridica International toimetuskolleegiumi liige.

Isiklikku
---------

Irene Kull on abielus. Tema abikaasa on Riigikohtu tsiviilkolleegiumi kohtunik Ants Kull. Neil on kaks poega.

Viited
------

1. 1 2 3 4 5  "Eesti Teadusinfosüsteem. Irene Kull".
2. ↑  "Tartu Ülikooli aumärgi kavalerid". *Tartu Ülikool*. Vaadatud 8.12.2022.
3. ↑  Teenetemärkide kavaleride andmekogu – 20075

Välislingid
-----------

* Irene Kull Google Scholaris
* Irene Kull ResearchGate'is
* Irene Kull Academia.edu-s
* Irene Kull Eesti Teadusinfosüsteemis Muuda Vikiandmetes
* Irene Kulli artiklid ajakirjas Juridica
**Momir Petković** (serbia Момир Петковић; sündinud 21. juulil 1953) on serbia rahvusest endise Jugoslaavia maadleja ja treener.

Ta võitis 1976. aasta suveolümpiamängudel kuldmedali ja 1984. aasta suveolümpiamängudel saavutas neljanda koha.

Noorsoo Euroopa meistrivõistlustel 1970. ja 1972. aastal saavutas ta 2. koha. Ta on neljakordne Jugoslaavia meister maadluses.

1986. aastal emigreerus ta perega Ameerika Ühendriikidesse, kus temast sai 1992. aastal New York Athletic Clubi maadlustreener. 2000. aastal alustas ta tööd Ameerika maadluskoondise juures. Tema treeneriks oleku ajal võitis Rulon Gardner 2000. aasta suveolümpiamängudel 13 aastat võitmatuna püsinud Aleksandr Karelinit. Samadel olümpiamängudel võitis hõbemedali Matt Lindland ja pronksi Garrett Lowney. Meeskondlikult oli Ameerika Ühendriikide koondis kolmas, mida loetakse siiani koondise parimaks saavutuseks. 

Ta on treeninud ka vabavõitlejaid – B.J. Penni ja Matt Lindlandi.

Välislingid
-----------

* Momir Petković veebisaidil Olympedia Muuda Vikiandmetes
Vanderlei Luxemburgo (2010)
Vanderlei Luxemburgo (2017)
**Vanderlei Luxemburgo da Silva** (enam tuntud kui **Vanderlei Luxemburgo** ja **Wanderley Luxemburgo**; sündinud 10. mail 1952 Nova Iguaçus) on Brasiilia jalgpallitreener ja endine jalgpallur.

Jalgpallurina mängis Luxemburgo aastatel 1971–1978 Flamengos, hiljem veel Internacionalis ja Botafogos. Ta oli äärekaitsja.

Treenerina alustas Luxemburgo tööd 1980. aastatel. Ta on olnud treenerina ligi 20 Brasiilia klubi peatreener. Ta on peatreenerina Brasiilia meistriks tulnud rekordiliselt viiel korral (viiel korral on treenerina Brasiilia meistriks tulnud veel ainult legendaarne Santose peatreener Luís Alonso Pérez). Luxemburgo on võitnud Brasiilia meistrivõistlused 1993. ja 1994. aastal Palmeirasega, 1998. aastal Corinthiansega, 2003. aastal Cruzeiroga ja 2004. aastal Santosega.

Aastatel 1998–2000 oli ta Brasiilia jalgpallikoondise peatreener. Välisklubidest on ta juhendanud Saudi Araabia klubi Al-Ittihadi (1984), Hispaania kõrgliiga klubi Madridi Reali (2005–2006) ja Hiina klubi Tianjin Tianhai (2016) peatreener.

2019. aasta detsembris sai ta viienda korda oma treenerikarjääri jooksul Palmeiras peatreeneriks. 2020. aasta augustis võitis Palmeirasega viiendat korda oma karjääri jooksul São Paulo osariigi meistrivõistlused, kuid ta vallandati sama aasta oktoobris. 2020. aasta detsembris sai ta Brasiilia kõrgliiga CR Vasco da Gama peatreeneriks. 2021. aasta augustis naasis ta Cruzeiro peatreeneri kohale.

Tema perekonnanimi on pandud saksa poliitiku ja revolutsionääri Rosa Luxemburgi järgi.

Saavutused treenerina
---------------------

Rio Branco
* Campeonato Capixaba – 1983

Bragantino
* Campeonato Brasileiro Série B – 1989
* Campeonato Paulista – 1990

Palmeiras
* Campeonato Paulista – 1993, 1994, 1996, 2008, 2020
* Campeonato Brasileiro Série A – 1993, 1994
* Torneio Rio – São Paulo – 1993

Santos
* Torneio Rio – São Paulo – 1997
* Campeonato Brasileiro Série A – 2004
* Campeonato Paulista – 2006, 2007

Corinthians
* Campeonato Brasileiro Série A – 1998
* Campeonato Paulista – 2001

Cruzeiro
* Campeonato Mineiro – 2003
* Copa do Brasil – 2003
* Campeonato Brasileiro Série A – 2003

Atlético Mineiro
* Campeonato Mineiro – 2010

Flamengo
* Campeonato Carioca – 2011

Sport
* Campeonato Pernambucano – 2017

Brasiilia koondis
* Copa América – 1999
**Krimūnase vald** (läti keeles *Krimūnu pagasts*) on vald Lätis Dobele piirkonnas. Vald piirneb sama piirkonna Dobele linnaga ja Bērze, Auri ning Tērvete vallaga, lisaks veel Jelgava piirkonna Glūda ja Zaļenieki vallaga.

Valla pindala on 70,8 km². 2021. aasta seisuga elas seal 1008 inimest. Valla keskus on Krimūnase küla. Vallavanem on Anita Riekstiņa.

Ajalugu
-------

Valla tänapäevane territoorium on kujunenud Audzi (*Neu-Friedrichshof*), Bīlasti (*Bersemünde*) ja Lipsti (*Klein-Friedrichshof*) mõisade maadele. 

Vald on kujunenud aastal 1945 Auri valda moodustatud Krimūnase külanõukogust. Aastal 1954 liideti see Auri külanõukoguga, ent moodustati taas aastal 1971. Toona arvati selle koosseisu Bite külanõukogu Lenini kolhoosi ja Austrumi külanõukogu Krimūnase sovhoosi alad. Aastal 1979 liideti sellega veel osa Dobele ja Austrumi külanõukogudest.

Aastal 1990 moodustati külanõukogust vald. 2009. aastast kuulub vald Dobele piirkonda. 

Glūda luteri kirik on muinsusmälestisena kohaliku kaitse all.

Loodus
------

Valda jääb Gulbji tiik. Suuremad jõed on Auce jõgi ja Bērze jõgi.

Looduskaitse all on Lācīši hiidtamm, Vecmaikužase tamm, Ozoli tamm, Čēmaiši tamm, Degase mõisa tamm, Bištēviņi tamm, Lāčgalvase tamm, Lāmase tamm, Lāmase pärn, Lāmase mänd, Airese tamm ja veel kaks nimetut põlispuud.

Asustus
-------

Aastal 2011 elas vallas 1432 lätlast, 146 venelast, 92 valgevenelast, 28 ukrainlast, 29 poolakat ja 36 leedulast.

Valla keskus Krimūnas on staatusega *lielciems* ja aastal 2022 oli seal 389 elanikku. Staatusega *vidējciems* on Akācijas 142 elanikuga aastal 2022 ja Ceriņi 133 elanikuga aastal 2022. Staatusega *mazciems* on Parūķis 72 elanikuga aastal 2005 ja Degu muiža 10 elanikuga aastal 2005. Ülejäänud valla elanikud elasid külade koosseisu mitte kuuluvates taludes.

* Glūda kirikGlūda kirik
* Bērze jõgiBērze jõgi
* Krimūnase koolKrimūnase kool

Viited
------

1. ↑  Iedzīvotāju skaits pēc tautības reģionos, pilsētās, novados, pagastos, apkaimēs un blīvi apdzīvotās teritorijās gada sākumā (pēc administratīvi teritoriālās reformas 2021. gadā) 2021 - 2022, vaadatud 3.10.2023.
2. ↑  Dobeles novads, vaadatud 31. 07 2022
3. ↑  Okupētās Latvijas administratīvi teritoriālais iedalījums. Latvijas Valsts arhīvu ģenerāldirekcija. Rīga, 1997. ISBN 9984-9256-0-9
4. ↑  Valsts kultūras pieminekļu aizsardzības inspekcija. Valsts aizsargājamo nekustamo kultūras pieminekļu saraksts
5. ↑  Latvijas īpaši aizsargājamām dabas teritorijām dabas datu pārvaldības sistēmā OZOLS
6. ↑  Ethnic composition of Latvia 2011
7. ↑  Vietvārdu datubāze. Latvijas Ģeotelpiskās informācijas aģentūra.

Välislingid
-----------

 Krimūnase vald – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis

| * v
* r
Dobele piirkonna haldusjaotus |
| --- |
| 
Annenieki vald **·**  Auce linn **·**  Augstkalne vald **·**  Auri vald **·**  Bēne vald **·**  Bērze vald **·**  Biksti vald **·**  Bukaiši vald **·**  Dobele linn **·**  Dobele vald **·**  Īle vald **·**  Jaunbērze vald **·**  Lielauce vald **·**  Krimūnase vald **·**  Naudīte vald **·**  Penkule vald **·**  Tērvete vald **·**  Ukri vald **·**  Vecauce vald **·**  Vītiņi vald **·**  Zebrene vald |
Little Caesars Arena (2018)
Little Caesars Arena interjöör
**Little Caesars Arena** on mitmeotstarbeline spordirajatis Michigani osariigis Detroiti kesklinnas. Seal asub National Hockey League'i (NHL) jäähokiklubi Detroit Red Wingsi ja National Basketball Associationi (NBA) korvpalliklubi Detroit Pistonsi koduväljak. 

Jäähokimängude ajal mahutab Little Caesars Arena 19 515 pealtvaatajat ja korvpallimängude ajal 20 332 pealtvaatajat. Little Caesars Arena on saanud nime Little Caesarsi pitsaketi järgi.

Selle ehitust alustati 2015. aasta aprillis. See avati 5. septembril 2017 ning selle ehitus läks maksma 862,9 miljonit dollarit. Little Caesars Arena ehitati, et asendada Red Wingsi endine koduhall Joe Louis Arena ja Pistonsi endine koduhall The Palace of Auburn Hills.

Areenil on ainulaadne läbipaistvast plastikust katusega väljak, mis ühendab seda ümbritsevate kontorite ja kauplustega. See loodi uue 2,1 miljardi dollari suuruse 60 000 m² suuruse spordi- ja meelelahutuspiirkonna The District Detroit lipulaevaks, kus on segakasutusega linnaosad koos uute elamu- ja jaemüügipunktidega.

Little Caesars Arenal toimunud ka paljud muusikakontserdid.

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Little Caesars Arena** |

* Little Caesars Arena koduleht