recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Keemias tähendab **konfiguratsioon** aatomite ja aatomirühmade vastastikust asetust molekulis. Molekuli konfiguratsiooni määrab keemiliste sidemete muutmatu geomeetria, st määratletud ruumiline suunitlus.

Kui aatomite või aatomirühmade konfiguratsiooni muutus annab esmase molekuliga mitteühtiva molekuli, siis saadud isomeere nimetatakse stereoisomeerideks. Siin üks ja seesama ning samase järjestusega aatomite kooslus annab kaks või enam erineva mitteühilduva konfiguratsiooniga molekuli.

Mingi stereoisomeeri reaktsioon on stereospetsiifiline, kui produktis säilib lähteühendi aatomite konfiguratsioon või kui produkti konfiguratsioon on lähteaine omale vastupidine (Waldeni inversioon, näiteks SN2 reaktsioonid). Kui reaktsioonis esineb sümmeetrilise konfiguratsiooniga vaheühend, siis saadakse isomeeride 1:1 segu ehk ratsemaat (näiteks SN1 reaktsioonides).

Aatomite või aatomirühmade absoluutse konfiguratsiooni deskriptorid *E* ja *Z* (*cis-trans*-isomeeria korral) ning *R* ja *S* (optiliste isomeeride korral) tuletatakse kindlate reeglite (Cahni, Ingoldi ja Prelogi süsteem) alusel, kusjuures iga rühma korral arvestatakse tema vanemust ehk prioriteeti.

Vaata ka
--------

* Stereoisomeer
* Stereokese
Athos
**Athos** on väljamõeldud tegelane, musketär, Alexandre Dumas vanema romaanitriloogiast "Kolm musketäri", "Kakskümmend aastat hiljem" ja "Vikont de Bragelonne, ehk, Kümme aastat hiljem".

Dumas' teoste põhjal on Athose täielikuks nimeks **Olivier d'Athos de la Fère** ning tema eluaeg jääb vahemikku umbes 1595–1661. "Kolmes musketäris" on Athos d'Artagnani ja veel kahe musketäri, Aramise ja Porthose sõber. Athos on seltskonnast kõige vanem ja tal on sünge minevik, mis seob teda mileedi de Winteriga. Oma minevikumured uputab ta tavaliselt alkoholi. "Kolme musketäri" lõpuks selgub, et Athos on La Fère'i krahv, kes oli kunagi de Winteriga abielus.

Kahes järjeromaanis tuntaksegi Athost krahv de la Fère'ina, kes elab oma mõisavaldustes ning kellel on noor kangelaslik poeg, vikont Raoul de Bragelonne. Tema eesnime, sarnaselt Porthose omaga, romaanides ei avalikustata, kuid Dumas' näidendis "Musketäride noorus" kutsub noor mileedi teda Olivier'ks.

Teatud määral põhineb Athose tegelaskuju musketär Armand d'Athosel (umbes 1615–1643), kellega tal peale nime on siiski vähe ühist. Athose nimi on võetud ilmselt Athos-Aspise valla järgi Lõuna-Prantsusmaal Gascogne'is, samuti on see seotud Áthose mäega Kreekas.

Athose tegelaskuju on esinenud ka mitmes filmis ja telesarjas, mis on musketäride loo põhjal tehtud.
**Ritsu raamatukogu** (varem *Helme raamatukogu*) on rahvaraamatukogu Valgamaal Tõrva vallas. Raamatukogu tegutseb Linna külas.

Ajalugu
-------

Helme Avalik Raamatukoogu asutati Helme Vallavolikogu otsusega 13. oktoobril 1928. Raha raamatukogu asutamiseks eraldasid haridusministeerium ja Helme Vallavolikogu. Raamatukogu paigutati algul Helme vallamajja, hiljem Helme Põllutöökooli ruumidesse. Raamatuid laenutati kord nädalas, laenutajaks oli õpetaja pr Freimann. 1939. aastal kolis raamatukogu Helme kihelkonnakooli juurde.

1944. aasta sõjategevuses hävinesid kool ja raamatukogu. 1949. aastal taastati raamatukogu Karjatnurme raamatukogu baasil Kalevipoja kolhoosi keskuses. 1955. aastal viidi raamatukogu Helme MTJ ühiselamusse Ritsule (praegusesse Linna külla). 1975. aastal kolis raamatukogu ajutiseks kasutamiseks ehitatud hoonesse. Sinna jäädi 2013. aastani, kui saadi uued ruumid Ritsu Lasteaed-Algkooli hoones.

Piirkonna kultuurimaja puudumisel korraldas raamatukogu ka meelelahutuslikke üritusi. Kõige viljakam ürituste korraldamise periood oli 1970.–1980. aastatel, mil jõukas Valga EPT neid rahastas.

Helme raamatukogu on olnud praktikabaas paljudele Viljandi Kultuurikooli õppuritele.

2007. aastast on kasutusel raamatukoguprogramm RIKS, 2010. aastal mindi üle elektroonilisele laenutusele.

Helme raamatukogu korraldab laenutust ka Kalme päevakeskuses.

2022. aastast on raamatukogu Tõrva raamatukogu haruraamatukogu ja kannab nime *Ritsu raamatukogu*.

Juhatajad/laenutajad
--------------------

* Helgi Sillaots (Uprus)
* Helgi Traat
* Niini Loorits
* Kaie Tähe (alates 1967)

Statistika
----------

Statistika 2014. aasta seisuga:

* Kogud: 8443
* Kasutajad: 254
* Külastused: 3872
* Laenutused: 10 484
* Töökohad: 1

Vaata ka
--------

* Taagepera raamatukogu

Viited
------

1. ↑  RT IV, 19.08.2022, 13

Kirjandus
---------

* Valgamaa rahvaraamatukogud 1920–2010. Valga, 2010.
* Valga Keskraamatukogu arhiiv. Valga rajooni/maakonna raamatukogude aastaaruanded 1956–2014.
Yağlı güreşi turnee İstanbulis, 6. august 2006
**Yağlı güreş** ehk Türgi õlimaadlus on Türgi rahvuslik spordiala.

Maadluses osalejaid nimetatakse kangelasteks (*pehlivan*). Türgi õlimaadluse suurim sündmus on Türgi Edirne lähistel toimuv Kırkpınari turnee.

Ajalugu
-------

Türgi õlimaadlus sai alguse Vanas-Egiptuses ja Assüürias. Algselt võis Türgi õlimaadlus tasavägiste võistlejate korral kesta ööpäevi. Ajalooliselt kandsid võistlejad vesipühvli nahast käsitsi õmmeldud pükse.

Õlimaadluse reeglistik
----------------------

Osaleda võib korraga kaks meest. Enne maadlust peavad võistlejad endid üle kogu keha määrima oliiviõliga. Maadeldakse murukattega ringikujulisel areenil. Enne maadlust tänavad maadlejad publikut ja Jumalat. Lisaks on kombeks laksata lihaste ergutuseks kätega vastu reisi. Publik hõikab maadlejatele tervitusi. Taustaks mängitakse *davul*-trumme.

Õlimaadlus algab kohtuniku märguande peale. Seejärel põrkuvad maadlejad röögatades omavahel kokku. Kohtunik jälgib maadluse ajal reeglite täitmist. Maadlus kestab 40 minutit.

Võitjaks osutub vastase maha surunud või õlgadest kõrgemale lükanud maadleja. Pärast võitu tõstab kohtunik võitja käe üles ning osalejad embavad teineteist ja suudlevad põsele.

Riietus
-------

Maadlejatel on jalas musta värvi vasikanahast käsitsi õmmeldud lühikesed püksid. Püksi värvlil on sõnum Jumalale või võistleja enda nimi. Enda nime kannavad värvlitel tavaliselt kuulsad maadlejad.

Viited
------

Välislingid
-----------

* Õlised kehad ja lendavad nooled, Eesti Ekspress (vaadatud 25. september 2016)
**Kojaline** on Tallinna Puuetega Inimeste Koja väljaantav ajakiri.

Ajakiri käsitleb eeskätt puuetega inimestele, nende lähedastele ja valdkonna spetsialistidele suunatud informatsiooni, kajastab puuetega inimeste elu, puuetega inimeste ühenduste tegevusi ning tutvustab neile suunatud toetusi ja teenuseid.

Ajakiri ilmub 2009. aasta novembrist, keskmiselt kaks numbrit kalendriaastas. Ajakiri on kättesaadav elektrooniliselt Tallinna Puuetega Inimeste Koja kodulehel. 

Ajakirja levitatakse tasuta. Ajakirja numbrite väljaandmist on toetanud Vabaühenduste Fond, Tallinna linnavalitsus, Euroopa Sotsiaalfond ja Hasartmängumaksu Nõukogu.

Viited
------

1. ↑  "Kojaline: kaheksas number on ilmunud. 11.01.2013". Originaali arhiivikoopia seisuga 3.02.2015. Vaadatud 3.02.2015.
2. ↑  "Tallinna Puuetega Inimeste Kojal ilmus puuetega inimeste valdkonda kajastava infolehe "Kojaline" esimene number. 20.11.2009". Originaali arhiivikoopia seisuga 3.02.2015. Vaadatud 3.02.2015.

Välislingid
-----------

* Ajakiri Kojaline nr 9, 2013
* Ajakiri Kojaline nr 10, 2014
**Passiivne investeerimine** on üks investeerimisstrateegiatest. Seda kasutavad investorid nii aktsiate kui ka kinnisvara varaklassides. 
Passiivse investeerimise eesmärk on vara väärtuse kasv, hoides seda oma valduses pikemat aega ehk ilma pideva müümise ja ostmiseta. Aktsiate varaklassis kutsutakse seda ka osta ja hoia taktikaks. 

Aktsiate varaklassi puhul on üks populaarsemaid passiivse investeerimisstrateegia rakendusi dividendiaktsiate ostu korral, sest sellisel juhul saab väärtust mitut moodi kasvatada. Nii dividendimaksete kui ka aktsia väärtuse kasvu korral. Eestis on mõned populaarsed dividendiaktsiad näiteks Merko Ehitus, Tallinna Vesi, turult lahkuv Olympic Entertainment Group ja Tallinna Kaubamaja. Aktsiate märkimine toimub praegu ka Tallinna Sadamal, mida riik osaliselt erastab. 
Samuti rakendatakse investorite poolt passiivset investeerimisstrateegiat tihti fondiosakute puhul, millel on ajalooliselt pikaajaliselt väärtuses üldiselt head kasvu, näiteks S&P500 fond on keskmiselt kasvanud pea 20% aastas. Fondiosakute kasuks passiivsete investeeringute puhul räägib asjaolu, et kuna fondiosakutes on palju erinevaid ettevõtteid, mis maandab riski. 

Kinnisvara puhul on passiivne investeerimine näiteks korteriost, mis jäetakse portfelli pikaks ajaks välja üürides passiivset tulu teenima. 
Passiivse investeeringu tunneb ära selle järgi, et tehakse üks tehing ja jäetakse see pikemaks ajaperioodiks oma elu elama.
Molex-emaspistik
Molex-isaspistik
**Molex-pistik** on arvutitehnikas neljakontaktilise toitepistiku tüüp 8981 firmalt Molex. Molex-pistik on kujunenud arvutikomponentide toitepistikute üldnimetuseks.

Molex patenteeris oma esimesed pistikud 1950. aastate lõpus ja 1960. aastate alguses. Esmalt kasutati neid kodumasinates, hiljem ka autode elektriseadmetes ja arvutites.

Esimene 5,25-tolline flopiseade (1976) kasutas AMP MATE-N-LOK-pistikut. See pistik sai standardiks 5,25-tollistele välisseadmetele, näiteks kõvaketastele, kuni võeti kasutusele SATA-ühendusega kõvakettad. 1983. aastal tõi Molex välja 8981-tüüpi pistiku, mis oli täielikult ühilduv AMP MATE-N-LOK-pistikuga.

Seda tüüpi emaspistikut kasutatakse kõvakettaseadmete ja muude arvutikomponentide toitepistikuna. AT- või ATX-standardi kohastes toiteplokkidel on tavaliselt mitu seda tüüpi pistikut. Pistikul on neli juhet, mille otstarve on näha tabelis. Kontakte on kolme läbimõõduga: 1,57 mm (voolule kuni 5 a), 2,36 mm (8,5 a) ja 2,13 mm.

| Värv | Funktsioon |
| --- | --- |
|   | Kollane | + 12 V |
|   | Must | Maandus |
|   | Must | Maandus |
|   | Punane | + 5 V |

Viited
------

1. ↑  Krehbiel, John H. "Wire Connector" US 3178673, issued April 1965
2. ↑  Krehbiel, John H. "Electrical Connector Having Resilient Accurately Bendable Locking Means", US 3409858, issued November 1968
**Yaren** (varem *Jarren*, tuntud ka nimede *Makwa* ja *Moqua* all) on üks Nauru neljateistkümnest ringkonnast. Seal asuvad riigi olulisemad valitsusasutused. Mõnikord on Yareni nimetatud ka Nauru pealinnaks, kuid see pole korrektne, sest Naurul ei ole linnu ja ametlik pealinn puudub.

Yaren asub Nauru saare lõunaosas ja piirneb Boe, Buada ning Menengi ringkonnaga. Yarenis asuvad riigi parlament, valitsushooned, politseijaoskond ja Nauru rahvusvaheline lennujaam.

Rahvaloenduste andmetel elas Yareni ringkonnas 1977. aastal 413 inimest, 1983. aastal 553 inimest ja 1992. aastal 672 inimest. Hilisemate aastate kohta on andmed vastuolulised, aastatel 2004–2006 on eri allikad andnud rahvaarvu suuruseks 700 kuni 13 000 inimest. Väiksemad arvud osutavad tõenäoliselt ametliku ringkonna elanike arvule, suuremate puhul on ilmselt nimetatud Yareni linnaks kogu rannikuäärset asustust.

Ringkonna elanikud kõnelevad emakeelena nauru keele Yareni murret, osatakse ka teist riigikeelt – inglise keelt.

Nauru ringkonnad

Aiwo | Anabar | Anetan | Anibare | Baiti | Boe | Buada | Denigomodu | Ewa | Ijuw | Meneng | Nibok | Uaboe | Yaren |
**Tiina Tuvikene** (14. juuni 1924 – 2. november 1999) oli eesti kirjanik.

Tiina Tuvikene sündis Tartus pangaametniku perekonnas. Kooliteed alustas Viljandis, lõpetas 1943. aastal Tallinnas erakolledži, õppis aastatel 1942–1944 Tallinnas teatrikoolis. Põgenes 1944. aastal Rootsi, õppis aastatel 1948–1950 Stockholmi rakenduskunstikoolis. 1951. aastast elas ta Kanadas Torontos, kus töötas pangaametnikuna.

Kirjanduslikku tegevust alustas luuletustega ajakirjanduses.
Tiina Tuvikeselt ilmus neli romaani. "Aegadesse raiutud näod" (Toronto, 1960 ja selle järg "Neli inspiratsiooni" (Toronto, 1964) käsitlevad Michelangelo elu ja kujutavad renessansiaegset Itaaliat. "Urikivist ristimisastjani" (1961) kujutab muistsete eestlaste elu ja vabadusvõitlust 13. sajandil. "Emajõe ööbik" (Toronto, 1965) on Lydia Koidula elulooromaan. 

Tiina Tuvikeselt on ilmunud ingliskeelsed luulekogud "Laurels of a life" (Toronto, 1968) ja "A wreath of the twinking stars" (Toronto, 1969).

2002. aastal ilmus Tiina Tuvikese luule valikkogu "Elu ja usk" (2. trükk 2003).

Viited
------

1. ↑  "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 27. detsember 2014. Vaadatud 27. detsembril 2014.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
2. ↑  Eesti kirjarahva leksikon. Tallinn, 1995, lk. 621
3. ↑
Kyōto auhinnaga kaasnev medal
**Kyōto auhind** (jaapani keeles 京都賞, Kyōto-shō) on Jaapani mitteriiklik rahvusvaheline auhind, elutööauhind kunstis ja teaduses. Kyōto auhind loodi koostöös Nobeli Fondiga ja antakse välja igal aastal alates 1985. aastast. Auhinnatseremoonia toimub Kyōtos.

Auhindu on kolm:

* Kyōto auhind eesrindlike tehnoloogiate valdkonnas
* Kyōto auhind alusteaduste valdkonnas
* Kyōto auhind kunsti ja filosoofia valdkonnas

Auhinnaga kaasneb 100 miljoni Jaapani jeeni suurune rahasumma.

Kyōto auhind eesrindlike tehnoloogiate valdkonnas
-------------------------------------------------

Auhinnal on neli kategooriat, mis vahelduvad aastati. Seega antakse igas kategoorias välja auhind iga nelja tagant tagant:

* elektroonika
* biotehnoloogia ja meditsiinitehnoloogia
* materjaliteadus ja inseneriteadused
* informaatika

Kyōto auhind alusteaduste valdkonnas
------------------------------------

Auhinnal on neli kategooriat, mis vahelduvad aastati. Seega antakse igas kategoorias välja auhind iga nelja tagant tagant:

* matemaatika
* bioteadused
* geoteadused, astronoomia ja astrofüüsika
* kognitiivteadused/eluteadused

Kyōto auhind kunsti ja filosoofia valdkonnas
--------------------------------------------

Auhinnal on neli kategooriat, mis vahelduvad aastati. Seega antakse igas kategoorias välja auhind iga nelja tagant tagant:

* muusika
* kunst
* teatri- ja filmikunst
* mõte ja eetika

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Kyōto auhind** |

* Koduleht
**Georg Martin Knüpffer** (3. august / 15. august 1850 Väike-Maarja – 21. detsember 1901 / 2. jaanuar 1902 Tallinn) oli Eesti vaimulik.

Õppis aastatel 1863–1869 Tallinna Kubermangugümnaasiumis. Tartu ülikoolis õppis ta aastatel 1870–1872 ajalugu ja 1872–1877 usuteadust. Ordineeriti 4. aprillil / 16. aprillil 1877 Peterburis õpetajaks.

Knüpffer oli 1877. aastal Peterburi Jaani koguduse adjunktõpetaja. Kutsuti 15. juunil / 27. juunil 1877 Ambla Maarja koguduse õpetajaks, introdutseeriti ametisse 11. septembril / 23. septembril 1877. Jäi veebruaris 1891 emerituuri, elas seejärel Tallinnas.

Ta oli uues kirjaviisis välja antud Uue Testamendi korrektor. Pidas 1879. aastal II üldlaulupeol kõne, mis on koos veel kolme kõnega ära trükitud.

Isiklikku
---------

Tema isa Carl Theodor Knüpffer ja vanaisa Georg Magnus Knüpffer olid Väike-Maarja koguduse õpetajad, vanaonu Arnold Friedrich Johann Knüpffer oli Kadrina Katariina koguduse õpetaja, vanavanaisa Friedrich Gustav Knüpffer oli Juuru Mihkli koguduse õpetaja. Teine vanaisa Dietrich Martin Luther oli Tallinna suurgildi oldermann ja ajakirjandustegelane. Tema vend Theodor Robert Wilhelm Knüpffer oli naistearst.

Vaata ka
--------

* Knüpffer

Viited
------

1. ↑  Die Pastoren des Konsistorialbezirk Estland 1885-1919. Böhlau Verlag Köln Wien
2. ↑  Liivi Aarma Põhja-Eesti vaimulike lühielulood 1525-1885 Tallinn 2007
**Georg Edgar Iltal** (26. september 1917 Tartu – 25. jaanuar 2009 Toronto) oli Eesti ja Saksa sõjaväelane ning pedagoog Kanadas.

Elukäik
-------

Ta lõpetas aastal 1936 Hugo Treffneri Gümnaasiumi. Seejärel teenis aastatel 1937–1938 sõjakooli suurtükiklassis aspirandina, aastal 1939 ülendati lipnikuks. Aastatel 1938-1940 õppis ta Tartu Ülikooli õigusteaduskonnas (ei lõpetanud), tegutsedes samaaegselt Kaitseliidu tegevteenistuses Tartu maleva instruktorina. Oli Tartus Noorte Kotkaste noortejuht ja 1940. aastal ka noorteinstruktor. Akadeemiliselt kuulus Korporatsiooni Fraternitas Liviensis ridadesse.

Teises maailmasõjas astus Eesti Leegioni ja lõpetas Bad Tölzi junkrukooli. 20. eesti diviisis oli ta Paul Venti käsundusohvitser, hiljem suurtükiväegrupi 1. patarei vaatleja, seejärel suurtükiväegrupi ülema Sturmbannführer Aleksander Sobolevi käsundusohvitser. Aastatel 1944–1945 oli 20. eesti diviisi suurtükiväerügemendi 1. grupi 1. patarei ülem, Obersturmführer. 19. veebruaril 1945 sai raskelt haavata. Sõja lõpus oli Schwerinis, seejärel oli DP-laagris läänetsoonis.

Aastal 1947 asus ta Inglismaale, kust siirdus aastal 1951 Kanadasse.

Tunnustus
---------

* 2002 Kotkaristi IV klassi teenetemärk

Viited
------

1. ↑  Teenetemärkide kavaleride andmekogu – 2376

Välislingid
-----------

* Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918-1944
* Georg Iltal Eesti ohvitseride andmekogus
* Georg Iltal — 85
*
Darren Helm (2012)
**Darren Helm** (sündinud 21. jaanuaril 1987 St. Andrewsis Manitoba provintsis) on Kanada jäähokimängija, kes mängib NHL-i klubis Colorado Avalanche ründajana vasakäärel.

2005. aastal valis Detroit Red Wings ta NHL-i *draft* '​is 132. valikuna. Enne seda mängis ta Western Hockey League'i klubis Medicine Hat Tigers, kuhu jäi kuni 2007. aastani. Red Wingsiga liitus ta hooajal 2007–08. Esimesed kaks hooaega veetis ta põhiliselt Red Wingsi noorteklubis Grand Rapids Griffins American Hockey League'is.

2008. aastal võitis ta Red Wingsiga Stanley karika. Järgmisel hooajal kaotati Stanley karika finaalis Pittsburgh Penguinsile. Red Wingsis mängis ta kokku 14 aastat, osaledes 744 põhihooaja mängus. Individuaalselt oli tema edukaim hooaeg NHL-is olnud 2014–15, kui ta lõi põhihooajal 15 väravat ja kogus kokku 33 punkti.

2021. aasta juulis sõlmis ta üheaastase lepingu Colorado Avalanche'iga.

2007. aastal tuli Helm Kanada kuni 20-aastaste koondisega juunioride maailmameistriks.

Viited
------

1. ↑  "Avalanche Signs Darren Helm". nhl.com. 30.7.2021. Vaadatud 18.12.2021

Välislingid
-----------

* Darren Helm NHL.com lehel
* Darren Helm hockeydb.com lehel

| * v
* r
Colorado Avalanche |
| --- |
| 
**Väravavahid**: Pavel Francouz **·** Aleksandr Georgijev |
| 
**Kaitsjad**: Bowen Byram **·** Samuel Girard **·** Brad Hunt **·** Erik Johnson **·** Jack Johnson **·** Kurtis MacDermid **·** Cale Makar **·** Josh Manson **·** Devon Toews |
| 
**Ründajad**: Andrew Cogliano **·** J. T. Compher **·** Lars Eller **·** Darren Helm **·** Gabriel Landeskog **·** Artturi Lehkonen **·** Nathan MacKinnon **·** Denis Malgin **·** Ben Meyers **·** Alex Newhook **·** Matt Nieto **·** Valeri Nitšuškin **·** Logan O'Connor **·** Mikko Rantanen **·** Evan Rodrigues |
**Darja** on vanapärsia päritolu[*viide?*] naisenimi.

Nimevariante: 

* Daria, Darya (inglisepärane)
* Daria (saksapärane)
* Одарка, Дарія, Дарина, Дар'я (ukrainapärane)
* Tarja (soomepärane)
* Тарие (tšuvašipärane)[*viide?*]

Lätis oli 2021. aasta 30. juuni seisuga eesnimi Darja 3281 inimesel.

1. jaanuari 2018 seisuga oli Eestis eesnimi Darja 1782 naisel. Darja oli Eestis populaarsuselt 102. naisenimi. Kõige populaarsem on eesnimi Darja vanuserühmas 10–14, kus neid on 10 000 elaniku kohta 44,69 ning Ida-Viru maakonnas, kus neid on 10 000 elaniku kohta 33,51. Darja on keskmiselt 18 aasta vanune (mediaanvanus on 16).  1. jaanuari 2019 seisuga oli Eestis eesnimi Darja 1797 naisel ja Darja on Eestis populaarsuselt 100. naisenimi.[*viide?*]

Nime kandjaid
-------------

* Darja Domračava, Valgevene laskesuusataja
* Darja Jurlova, Eesti laskesuusataja
* Darja Švajger, Sloveenia laulja
* ...

Viited
------

1. ↑  Personvārdu datu bāze
2. ↑  "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 25. oktoober 2017. Vaadatud 3. augustil 2018.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
**Koitla** on eesti perekonnanimi.

Statistika
----------

2022. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Koitla 287 inimesel: 138 mehel ja 149 naisel. Perekonnanimede levikult oli Koitla meeste puhul 518. kohal ja naiste puhul 529. kohal.

Perekonnanimi Koitla oli kõige levinum vanuserühmas 20–24 aastat, kus seda oli 10 000 elaniku kohta 3,14. Nimi oli kõige sagedasem Järva maakonnas, kus sellist nime kandis maakonna 10 000 elaniku kohta keskmiselt 9,45 inimest.

Nimede eestistamise käigus võeti 1935–1940 aastal Koitla uueks nimeks kokku 85 korral, kui loobuti nimedest Anderson, Jakobson, Karklin, Koch, Kroll, Kruusmann ja Peterson kahel juhul, aga ka nimedest Eskoson, Freienthal, Goldschmitt, Kalker, Karlsfrei, Kautlenbach, Klechtenberg, Kõlkar, Kommi, Kovbassa, Külvander, Schröder, Vastopea jne.

Nime kandjaid
-------------

* Aivar Koitla, eesti reservohvitser ja poliitik (1961–)
* Eva Koitla (endine Eva Molnik), eesti võimlemistreener ja sporditegelane (1923–)

Viited
------

1. ↑  Statistikaamet: Nimede statistika (vaadatud 15.06.2022)
2. ↑  Onomastika andmebaas. Nimede eestistamine:(uus nimekuju): Koitla.

Välislingid
-----------

* Koitla statistikaameti andmebaasis
**Georg Karl Christian Hoffmeister** (23. mai/4. juuni 1836 Lazdona – 22. august/3. september 1887 Narva) oli eesti vaimulik.

Hoffmeister õppis aastatel 1852–1855 Tartus gümnaasiumis. Tartu ülikooli usuteaduskonnas õppis ta aastatel 1856–1860. Töötas seejärel koduõpetajana. Oli aastatel 1863–1864 prooviaastal Kanepi Jaani koguduses. Ordineeriti 24. juunil/6. juulil 1864 Tartus õpetajaks.

Oli aastal 1864 Tartu Maarja koguduse adjunktõpetaja. Sai 23. juunil/5. juulil 1868 Narva Johannese koguduse õpetajaks. Oli ka Peterburi kubermangu Jamburgi ja Oudova pastor ning aastast 1876 Narva vene reaalprogümnaasiumi ja tütarlaste kirikukooli usuõpetaja.

Isiklikku
---------

Tema äi oli Tartu Maarja koguduse õpetaja Adalbert Hugo Willigerode.

Viited
------

1. ↑  Erik Amburger "Die Pastoren der evangelischen Kirchen Rußlands" vom Ende des 16. Jahrhunderts bis 1937 Ein biographisches Lexikon Institut Nordostdeutsches Kulturwerk Martin Luther Verlag 1998
2. ↑  Liivi Aarma Põhja-Eesti vaimulike lühielulood 1525-1885 Tallinn 2007
Darren Dietz 2014. aastal Hamilton Bulldogsis mängimas
**Darren Dietz** (sündinud 17. juulil 1993 Medicine Hatis, Albertas) on Kanadas sündinud Kasahstani jäähokimängija, kes mängib kaitsjana KHL-i klubis Moskva CSKA.

Aastatel 2010–2013 mängis ta Western Hockey League'i klubis Saskatoon Blades.

2011. aastal valis Montreal Canadiens ta NHL-i *draft* '​is 138. valikuna.

Aastatel 2013–2015 mängis Dietz American Hockey League'is (AHL) Canadiensi noorteklubis Hamilton Bulldogs. Canadiensi meeskonnas mängis ta NHL-is vaid hooajal 2015–16, saades 16 liigamänguga kirja ühe värava ja neli väravasöötu. Hooajal 2016–17 mängis ta AHL-is Hershey Bearsi ja Texas Starsi ridades.

2017. aasta juulis sõlmis ta lepingu KHL-i klubiga Astana Barõs (hiljem Nur-Sultani Barõs). Hooajal 2018–19 oli Dietz KHL-is resultatiivseim kaitsemängija (15+38). Samal hooajal valiti ta KHL-i hooaja parimaks kaitsemängijaks ja liiga sümboolsesse koosseisus. Hooaegadel 2018–19 ja 2020–21 lõi ta KHL-is kaitsemängijatest enim väravaid (vastavalt 15 ja 17). Aastatel 2019 ja 2020 valiti ta KHL-i tähtede mängule. Aastatel 2019–2021 oli Dietz Barõsi kapten.

2021. aasta detsembris siirdus Moskva CSKA-sse.

Pärast Kasahstani kodakondsuse saamist on ta alates 2019. aastast mänginud Kasahstani jäähokikoondises.

Viited
------

1. ↑  "Даррен Диц перешёл в ЦСКА". cska-hockey.ru. 17.12.2021. Vaadatud 20.12.2021

Välislingid
-----------

* Darren Dietz KHL.ru lehel
* Darren Dietz NHL.com lehel
* Darren Dietz hockeydb.com lehel
**Jõeforell** (rahvapäraselt: **hõrnas**; *Salmo trutta* morpha *fario*) on lõhelaste sugukonda kuuluv kala. Ta on meriforelli alamliik või paikne, jões elav vorm (morfa).

Levila
------

Teda leidub Põhja-Aafrika, teiste Vahemere maade, Vahemere saarte ja Taiwani jõgedes ning Eufrati ja Amudarja ülemjooksul. Jääajal olid Vahemeri ja Pärsia laht märksa jahedamad ja meriforellile sobiv elukeskkond, aga kui mered soojenesid, nii et forell neis elada ei saanud, kohanesid nad eluga üksnes jõgedes.

Jõeforelli leidub Eestis peamiselt idapoolsetes jõgedes ja ojades[*viide?*].

Eluviis
-------

Jõeforell nagu teisedki forellid ei talu veekogus hapnikuvaegust. Seetõttu eelistab ta elupaigana selgeid, jahedaid ja kiirevoolulisi jõgesid ja ojasid. Jõeforelli kudemine võib toimuda novembri lõpust veebruarini.

Välimus
-------

Tema pikkus on tavaliselt 25–35 cm, kaal 200–500 g, harva kuni 2 kg, kuid 1974 püüti Tšehhoslovakkias 7,2 kg raskune jõeforell.

Toitumine
---------

Ta sööb peamiselt putukaid ja maime.

Jõe- ja järveforell kui kõikuvad liigisisesed taksonid
------------------------------------------------------

Karl Linné luges jõe- ja järveforelli eri liikideks, kuid on näidatud, et nad võivad vabalt üksteiseks muutuda. Näiteks kui Uus-Meremaale, mille ümber meri on jahedam, viidi sisse jõeforell, hakkas ta seal merre laskuma ja muutus tüüpiliseks meriforelliks. Jõgedes, kus elavad nii paikne kui siirdevorm, moodustavad nad koelmutel ühise parve ja koevad koos.

Vaata ka
--------

* Forellid
* Meriforell
* Järveforell

Viited
------

1. ↑  IUCN 2013. IUCN Red List of Threatened Species. Version 2013.1. <www.iucnredlist.org>. Kasutatud: 11. september 2013.
2. 1 2  "Loomade elu", 4. kd. lk. 127–130
3. ↑  Jõeforell

Välislingid
-----------

* Liigikirjeldus TÜ Loodusteadusliku hariduse keskuse interaktiivses õpikeskkonnas; bio.edu.ee
**Sylvester Tegetmeyer** (ka **Silvester Tegetmeier**; surnud 1552 Riias) oli Liivimaa olulisemaid usureformaatoreid, selle radikaalsema suuna esindaja.

Tegetmeyer pärines Hamburgist, kuid tema noorusest pole midagi teada. 1510. aastatel õppis ta Rostocki ülikoolis ning sai 1519. aastal magistriks. Pärast seda oli ta lühikest aega Rostocki Maarja kiriku kaplan ning seejärel Jakobi kiriku jutlustaja. Seal töötades puutus ta kokku Joachim Slüteriga, kes teda reformatsiooniga tutvustas. 

Lõplikult liitus Tegetmeyer reformatsiooniga aga seejärel, kui ta 1522. aastal Riiga saabus. Temast sai Andreas Knopkeni järgija ja peagi ka abiline. Sama aasta sügisel alustas ta juba teise iseseisva jutlustajana Riia Jakobi kirikus tegevust. Ta osutus Knopkenist tunduvalt radikaalsemaks usulevitajaks, kes oli valmis ka vanausulistega tõsisesse konflikti minema. Võimalik, et just tema jutlused põhjustasid Riias pildirüüsteid. 

Tegetmeyer lootis reformatsiooni levitada aga ka mujale üle Liivimaa. Oma tegevuses leidis ta tugeva toetaja Riia linnasündik Johann Lohmülleris, kellega koos ta 1525. aastal maapäevale sõitis. Seal jutlustas Tegetmeyer mitu korda päevas ja võitis reformatsioonile rohkelt uusi toetajaid. Samas astus tema vastu tugevalt välja Harju-Viru rüütelkond, kelle esindajad ähvardasid teda noaga ja sundisid kirikust lahkuma. Seejärel jutlustas Tegetmeyer vabas õhus.

1525. aastal puhkesid pildirüüste ja tõsine konflikt linlaste ja piiskop Johann Blankenfeldi vahel aga Tartus. Linnas oli vaid üks luterlik jutlustaja, Melchior Hoffmann, kes oli teoloogilise hariduseta ning kaldus müstitsismi. Linnarahva rahustamiseks palus Tartu raad Riiat endale mõni jutlustaja abiks saata. Tegetmeyer saabuski veebruaris Tartusse ja jutlustas seal üle kahe nädala mitu korda päevas. Ta aitas koostada ka Tartu luterlikku usukorraldust.

Tegetmeyeri plaanides oli ka üle-Liivimaalise luterliku kirikukorralduse koostamine, millest ta andis teada 1526. aastal. See plaan siiski käiku ei läinud, sest 1529. aastal koostasid luterlikes linnades kasutust leidnud kirikukorralduse hoopis Preisimaa reformaator Johann Briesmann ja Knopken. Tegetmeyer asus samas aga Preisimaa-vastaste tegelaste ridadesse, lootes reformatsiooni edendamist Riia kodanike ja Liivi ordu koostöö läbi.

Tegetmeyer jäi Liivimaa üheks olulisemaks kiriku-uuendajaks kuni oma surmani Riias 1552. aastal.
**Jon Istad** (29. juuni 1937 Vossi vald – 17. mai 2012) oli Norra laskesuusataja. Ta oli kolmekordne maailmameister.

Jon Istad osales laskesuusatamise rahvusvahelistel võistlustel juba 1960. aasta olümpiamängudel Squaw Valleys, kuid alles 1966. aasta maailmameistrivõistlustel Garmisch-Partenkirchenis jõudis ta medalivõiduni. Ta tuli seal kahekordseks maailmameistriks, saades kulla nii 20 km distantsil kui ka 4×7,5 km teatesõidus. Kolmanda MM-kulla sai ta 1967. aasta MM-il Altenbergis teatesõidus. Individuaaldistantsil sai Istad pronksmedali. 

Olümpiamängudelt võitis ta ühe hõbemedali 1968. aasta OM-il Grenoble'is teatesõidus.

Saavutused
----------

###  olümpiamängudel

* 1968 Prantsusmaa Grenoble'is
	+ hõbemedal 4×7,5 km teatesõidus

### Maailmameistrivõistlustel

* 1966 Saksamaa Garmisch-Partenkirchenis
	+ **maailmameister** 20 km sõidus
	+ **maailmameister** 4×7,5 km teatesõidus
* 1967 Saksa Demokraatlik Vabariik Altenbergis
	+ **maailmameister** 4×7,5 km teatesõidus
	+ pronksmedal 20 km sõidus
* 1969 Poola Zakopanes
	+ hõbemedal 4×7,5 km teatesõidus
**Jõe lang** (lühemalt **lang**) on mingi jõelõigu pikkuse ja selle languse suhe. Mõõdetakse m/km kohta. Lang 0,1 m/km tähendab, et jõe langus 100 km kohta on 10 m.

**Keskmine lang** on kogu jõe pikkuse ja jõe languse (jõe lähte ja suudme kõrguste vahe) suhe.

Langusest sõltuvad voolukiirus ning jõe kulutatava ja/või kuhjava tegevuse suurus. Mida suurem on jõe lang, seda suurem on vee voolukiirus ja vee kulutatav mõju jõesängile.

Suurim keskmine lang Eestis on Pärlijõel – 2,48 m/km, väikseim on Emajõel – 0,04 m/km.

Põhja-Eesti jõgedel on lang väike ülemjooksul ja suur alamjooksul, eriti Põhja-Eesti klindi piirkonnas. Lõuna-Eestis on olukord vastupidine: suur lang ülemjooksul ja väike lang alamjooksul. Piusa jõe ülemjooks on kiire, alamjooks on ka kiire ja keskjooks on aeglane

Eesti jõgede keskmisi lange
---------------------------

| Jõe nimi | Jõe lang |
| --- | --- |
| Pärlijõgi | 2,48 m/km |
| Piusa | 2,24 m/km |
| Elva | 2,00 m/km |
| Loobu | 1,70 m/km |
| Valgejõgi | 1,39 m/km |
| Kunda | 1,36 m/km |
| Ahja | 0,97 m/km |
| Vääna | 0,69 m/km |
| Õhne | 0,56 m/km |
| Raudna | 0,42 m/km |
| Narva | 0,39 m/km |
| Tänassilma | 0,26 m/km |
| Emajõgi | 0,04 m/km |

Vaata ka
--------

* Langus
Jonas Holøs (2022)
**Jonas Holøs** (sündinud 27. augustil 1987 Sarpsborgis) on Norra jäähokimängija, kes mängib kaitsjana Rootsi kõrgliiga klubis Linköping HC.

Norra kõrgliigas debüteeris ta hooajal 2003–04 Sparta Warriorsi meeskonnas. Aastatel 2008–2010 mängis ta Rootsi kõrgliiga klubis Färjestad BK. 2009. aastal tuli ta Färjestadiga Rootsi meistriks.

2008. aastal valis Colorado Avalanche ta NHL-i *draft* '​is 170. valikuna. 2010. aasta mais sõlmis ta Avalanche'iga kaheaastase lepingu. Avalanche'i meeskonnas mängis ta NHL-is ainult hooajal 2010–11, saades 39 liigamänguga kirja kuus väravasöötu.

2011. aastal naasis ta Rootsi kõrgliigasse, liitudes Växjö Lakersiga. Aastatel 2013–2015 mängis ta KHL-is Jaroslavli Lokomotivi ridades. Aastatel 2015–2017 mängis ta taas Färjestadis.

2017. aasta mais sõlmis Holøs kaheaastase lepingu Šveitsi kõrgliiga klubiga HC Fribourg-Gottéron. 2019. aasta juunis naasis ta jällegi Rootsi kõrgliigasse, sõlmides kaheaastase lepingu Linköpingiga.

Norra jäähokikoondise koosseisus osales Holøs maailmameistrivõistlustel esmakordselt 2006. aastal. Norra koondises osales ta ka 2010. 2014. ja 2018. aasta taliolümpiamängudel.

Välislingid
-----------

* Jonas Holøs NHL.com lehel
* Jonas Holøs hockeydb.com lehel
Jon Matsumoto (2022)
Jon Matsumoto 2010. aastal Charlotte Checkersi särgis
**Jonathan Richard Matsumoto** (sündinud 13. oktoobril 1986 Ottawas) on Kanada jäähokimängija, kes mängib keskründajana Saksamaa kõrgliigaklubis Kölner Haie.

Aastatel 2004–2007 mängis ta Bowling Green State University jäähokimeeskonnas.

2006. aastal valis Philadelphia Flyers ta NHL-i *draft* '​is 79. valikuna. NHL-is on ta mänginud ühel hooajal Carolina Hurricanesis (2010–11) ja ühel hooajal Florida Panthersis (2011–12). Aastatel 2007–2014 mängis ta peamiselt American Hockey League'i klubides. 2010. aastal valiti ta AHL-i tähtede mängule.

Alates 2014. aastast on Matsumoto mänginud Saksamaa kõrgliigas. Saksamaal on ta mänginud kokku viies klubis: hooajal 2014–15 Schwenninger Wild Wingsis, hooajal 2015–16 Augsburger Pantheris, aastatel 2016–2018 EHC Münchenis, hooajal 2018–19 Iserlohn Roostersis ja alates 2019. aastast Kölner Haies. Aastatel 2017 ja 2018 tuli ta EHC Müncheniga Saksamaa meistriks.

Välislingid
-----------

* Jon Matsumoto NHL.com lehel
* Jon Matsumoto hockeydb.com lehel
Reini jõe kaart
Kesk-Euroopa kaart aastatel 919 - 1125, William Robert Shepherdi järgi. Hõimuhertsogkonnad on: Saksimaa (kollane) sh **Vestfaalia**, Frankimaa (sinine), Baieri (roheline), Švaabimaa (heleoranž), Alam-Lotring (tumeroosa), Ülem-Lotring (heleroosa) ja Tüüringi (tumeoranž).
**Vestfaal** (saksa *Westfalen* [vɛstˈfaːlən]) on ajalooline piirkond Saksamaal, mis hõlmas alasid praegustel Alam-Saksi ja Nordrhein-Westfaleni liidumaadel.

Saksimaa piirkonna põhjaosa Weseri ja Rein alamjooksul (saksa keeles *Niederrhein*) on nimetatud ajalooallikates umbes 800. aastal Vestfaaliks, piirkonda Weseri ja Elbe vahel Ostfaaliks ja piirkonda Weseri jõe mõlemal kaldal Engerniks. Engerni piirkonna nimi kadus käibelt keskajal ja mõlema piirkonna kohta kasutati ühiselt nime Vestfaalia.

Ajalugu
-------

Vestfaal (*West* ja *falen* > *felden*) tähendab läänetasandikke. Seda piirkonda hakati nõnda kutsuma keskajal, kui see oli üks Saksi hertsogkonna valdusi, kõrvuti Ostfaali (*Ostfalen*) ja Engerniga. 

1180. aastal asutas keiser Friedrich Barbarossa Vestfaali hertsogkonna. See hõlmas siiski vaid väikese piirkonna kogu Vestfaalist. Mõjukaimateks keskaegseteks valitsejateks olid seal hoopis Kölni peapiiskop, Braunschweig-Lüneburgis valitsenud Welfid ja Münsteri piiskop. Kesksel kohal olid Vestfaalis ka Marki krahvkond ja Osnabrücki linn.

Vestfaalist ja selle lähistel asuvalt Reinimaalt (*Rheinland*) oli pärit enamik Liivi ordu rüütelvendi.

Vestfaal on tuntud ka tänu seal 1648. aastal sõlmitud Kolmekümneaastase sõja lõpetanud Vestfaali rahule (õigemini Vestfaali rahudele), mis sõlmiti Osnabrückis ja Münsteris.

Napoleoni sõdade, Neljanda koalitsiooni sõja tulemusel rajas Napoleon I 1807. aastal Põhja-Vestfaalis Joachim Murati valitsetava Bergi suurhertsogkonna ja idaosas Prantsuse esimesest keisririigist sõltuva, Napoleoni venna Jérôme Bonaparte'i valitsetava Vestfaali kuningriigi, mis hõlmas lisaks ajaloolistele Vestfaali aladele ka idapoolseid, peamiselt Preisimaa kuningriigile kuulunud maa-alasid, mis asusid Hessenis, Hannoveris, Braunschweigis ja Ostfaalis. 

 *Pikemalt artiklis Vestfaali kuningriik*
1813. aastal see riik likvideeriti, kuid 1815. aastal Viini kongressil loodi Preisimaa kuningriigile kuuluv Vestfaali provints, mis ajaloolisest piirkonnast hõlmas küll vaid lõunaosa. 

Pärast Teist maailmasõda moodustati aga Vestfaali ja Reini provintsist ning Lippe vabalinnast Saksamaa Liitvabariigi Nordrhein-Westfaleni liidumaa.

* Welfide valdused, sh. Saksimaa hertsogiriik Heinrich Lõvi ajalWelfide valdused, sh. Saksimaa hertsogiriik Heinrich Lõvi ajal
* Saksimaa hertsogkond, umbes aastal 1000Saksimaa hertsogkond, umbes aastal 1000
* Roheline piirjoon: Vestfaali kuningriik (1807–1813)Punane piirjoon: Vestfaali provints (1815–1946)Tume taust: Nordrhein-Westfalen (1946–tänapäev)Roheline piirjoon: Vestfaali kuningriik (1807–1813)  
Punane piirjoon: Vestfaali provints (1815–1946)  
Tume taust: Nordrhein-Westfalen (1946–tänapäev)
Burak Yılmaz 2011. aastal Türgi koondises
**Burak Yılmaz** (sündinud 15. juulil 1985 Antalyas) on Türgi jalgpallur, kes mängib ründajana Prantsusmaa kõrgliiga klubis Lille ja Türgi jalgpallikoondises.

Ta alustas klubikarjääri kodulinna klubis Antalyaspor. Peamiselt on ta mänginud Türgi kõrgliigas: aastatel 2006–2008 ja 2018–2020 Beşiktaşes, 2008. aastal Manisasporis, aastatel 2008–2010 Fenerbahçes, 2009–2010 Eskişehirsporis, 2010–2012 ja 2017–2018 Trabzonsporis ning 2012–2016 Galatasarays. Ta on üks vähestest mängijatest, kes on mänginud Türgi kolmes suurimas klubis (Beşiktaş, Fenerbahçe ja Galatasaray). Türgi meistriks on ta tulnud Galatasarayga aastatel 2013 ja 2015. Türgi kõrgliiga suurim väravakütt on Yılmaz olnud hooaegadel 2011–12 (33 väravat Trabzonspori särgis) ja 2012–13 (24 väravat Galatasaray särgis).

Aastatel 2016–2017 mängis ta Hiina kõrgliiga klubis Beijing Guoan.

2020. aasta augustis liitus ta Lille'iga. Hooajal 2020–21 lõi ta Prantsusmaa kõrgliigas 16 väravat ja aitas Lille'il pärast kümmet aastat Prantsusmaa meistriks tulla. Samal hooajal valiti Yılmaz Prantsusmaa kõrgliiga hooaja parimaks mängijaks.

Türgi jalgpallikoondises tegi Yılmaz debüüdi 2006. aastal sõprusmängus Aserbaidžaani vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 3. juunil 2011 EM-i valikmängus Belgia vastu. 2020. aasta novembri seisuga on ta koondises löönud 24 väravat, millega on ta Hakan Şüküri järel Türgi koondise kõigi aegade paremuselt teine väravakütt. Ta kuulus Türgi koondisse 2016. aasta Euroopa meistrivõistlustel, kus lõi viimases alagrupimängus värava Tšehhi vastu.

Saavutused
----------

Beşiktaş
* Türkiye Kupası: 2006–07
* TFF Süper Kupa: 2006

Trabzonspor
* Türkiye Kupası: 2009–10
* TFF Süper Kupa: 2010

Galatasaray
* Süper Lig: 2012–13, 2014–15
* Türkiye Kupası: 2013–14, 2014–15
* TFF Süper Kupa: 2013, 2015

Lille
* Ligue 1: 2020–21

Välislingid
-----------

 Burak Yılmaz – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis

| * v
* r
Türgi koondis  –  UEFA Euro 2016 |
| --- |
| 

* 1 V. Babacan
* 2 Semih
* 3 H. Balta
* 4 Ahmet
* 5 Nuri
* 6 H. Çalhanoğlu
* 7 Gökhan
* 8 Selçuk
* 9 Cenk
* 10 Arda (c)
* 11 Olcay
* 12 Onur
* 13 İsmail
* 14 Oğuzhan
* 15 M. Topal
* 16 Ozan
* 17 Burak
* 18 Caner
* 19 Yunus
* 20 V. Şen
* 21 E. Mor
* 22 Şener
* 23 Harun
* Treener: Terim

 | Türgi |

| * v
* r
Türgi koondis  –  UEFA Euro 2020 |
| --- |
| 

* 1 Günok
* 2 Çelik
* 3 Demiral
* 4 Söyüncü
* 5 Yokuşlu
* 6 Tufan
* 7 Ünder
* 8 Toköz
* 9 Karaman
* 10 Çalhanoğlu
* 11 Yazıcı
* 12 Bayındır
* 13 Meraş
* 14 Antalyalı
* 15 Kabak
* 16 Ünal
* 17 B. Yılmaz (c)
* 18 R. Yılmaz
* 19 Kökçü
* 20 Ömür
* 21 Kahveci
* 22 Ayhan
* 23 Çakır
* 24 Aktürkoğlu
* 25 Müldür
* 26 Dervişoğlu
* Treener: Güneş

 | Türgi |
**Priit Parmakson** (sündinud 12. juulil 1961 Tallinnas) on eesti majandusinformaatik.

Elulugu
-------

Lõpetas 1979 Tallinna 1. Keskkooli, 1984 TPI majandusteaduskonna majandusinfo mehhaniseeritud töötlemise erialal, tehnikamagister (1993, TTÜ), väitekiri "Projekti riskijuhtimisteadmiste esitamine". Oli 1984–93 TPI/TTÜ infotöötluse kateedri assistent ja vanemõpetaja, 1993–95 TTÜ inform instituudi teadur ning lektor, 1995–2003 Concordia/Audentese Ülikooli lektor, ühtlasi aastast 1993 Parmakson Research OÜ infosüsteemide arendaja ja IT-koolitaja ning aastast 2001 ka TLÜ ja EMTA mittekoosseisuline lektor.

Teadustöö
---------

Uurimisvaldkond: informaatika, infosüsteemid, infotöötlus. Koostanud metoodilisi juhendeid teaduslikele alamprogrammidele, infosüsteemide struktuurseks analüüsiks jm. Üle 20 teadustrükise.

Teoseid
-------

* Fortran 77. Tallinn, 1987
* Projekti juhtimine. Põhimõisted ja tarkvara. Tallinn, 1992
* Infosüsteemide struktuurne analüüs. Tallinn, 1992
* Expert system quality evaluation (kaasautor J. Tepandi). // Information Systems Architecture and Technology (ISAT) ‘92
* Data processing. Problems of programming (kaasautor). Tallinn, 1993
* Comparing software quality and service quality. // 7th Int. Conf. on Advanced Information Systems Eng. Springer-Verlag, 1995
* Can effective visual representations be produced systematically? // Graphic and Viasual Representations of Evidence and Inference in Legal Settings. New York, 2007

Viited
------

1. 1 2 3  Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide

 *Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.*
Jon Ludvig Hammer (2010)
**Jon Ludvig Hammer** (sündinud 2. juunil 1990 Bergenis) on norra maletaja ja maletreener, rahvusvaheline suurmeister (2009). 

Hammer sai 2007. aastal FIDE-lt rahvusvahelise meistri nimetuse. Suurmeistriks sai ta 19-aastaselt 2009. aastal. 

2011. aastal mängis ta edukalt Reykjavíki lahtisel turniiril, kus jagas 1.–6. kohta (koefitsientide alusel jäi viiendaks). Põhjamaade maletajaist parimana tuli ta sel turniiril Põhjamaade malemeistriks. Norra malemeistriks on ta tulnud kolmel korral (2013, 2017, 2018).

Hammer on mänginud Norra võistkonna koosseisus neljal maleolümpial (2008, 2010, 2014, 2016) ja neljal Euroopa võistkondlikel meistrivõistlustel (2007, 2009, 2015, 2017).

 Jon Ludvig Hammer (2015)
Hammer tegutseb ka treenerina. Sai 2014. aastal FIDE-lt FIDE treeneri nimetuse. 2013. aastal MM-tiitlimatšis Anand–Carlsen oli ta tiitlipretendendi Magnus Carlseni sekundant.

Välislingid
-----------

* Jon Ludvig Hammer – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
* Jon Ludvig Hammer FIDE andmebaasis
**Ahvikotkas** (*Pithecophaga jefferyi*) on üks maailma suuremaid ja haruldasemaid kotkaid.

Levila ja pesitsemine
---------------------

Väljasuremisohus ahvikotkaid leidub üksnes Filipiinide troopiliste mäestiku-vihmametsade viimastes puutumata saludes. See osa, mis on džunglist alles jäänud (umbes 10% esialgsest pindalast), pakub veel peavarju 150–500 kotkapaarile. Suurem osa neist elab lõunapoolsel Mindanao saarel. 

Nende haudepaiku on keeruline leida, sest ahvikotkad munevad kõigest ühe muna üle aasta, ja peavad selle jaoks oma 100 km2 suurusel pesitsusalal nelja-viit pesa.

Kirjeldus
---------

Emane on keskmiselt 102 cm pikk ja kaalub umbes 7 kg. Isane on 10–20% väiksem, tema keskmine pikkus on 91 cm ja kaal 5 kg. Tiibade siruulatus on ca 2,0 m. Ahvikotka kuklal on kaunid, pikad ja pruunid suled, mis moodustavad pulstunud harja. Harja võib ta tujule vastavalt kord üles tõsta, kanda poolpüsti või tihedalt vastu pead.

Toitumine
---------

Ahvikotka nimetus tuleneb eksiarvamusest, et liik toitub peamiselt ahvidest. Tegelikult pole see sugugi nii. Ta sööb eelkõige karustiivalisi, kärpkaslasi ja madusid. Ahve (piirkonnas levinud makaake) sööb ta vaid erandjuhtudel.

Viited
------

1. ↑  BirdLife International (2018). Pithecophaga jefferyi. *IUCNi punase nimistu ohustatud liigid*. IUCN 2016.

Kirjandus
---------

* Geo 01/2010

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Ahvikotkas** |
**Priit Raik** (9. juuli 1948 Väike-Maarja – 27. jaanuar 2008 Tartu) oli eesti helilooja, dirigent ja pedagoog.

Priit Raik lõpetas 1968 Tartu muusikakoolis Aadu Regi klarnetiklassi ning 1973 Tallinna Riiklikus Konservatooriumis puhkpilliorkestri dirigeerimise eriala, õppides samas Eugen Kapi ja Anatoli Garšneki juures ka kompositsiooni.

Ta on töötanud Eesti Raadio muusikasaadete toimetajana ja sõjaväeorkestri dirigendina, Tallinna Riiklikus konservatooriumis puhkpilliorkestri dirigeerimise õppejõuna. Soomes, Pori Palmgreni konservatooriumis õpetas ta muusikateoreetilisi aineid.

Ta oli üks XXI üldlaulupeo üldjuhtidest.

Ta on kirjutanud muusikateooria ja solfedžo õpikud nii Eesti kui Soome muusikaõppeasutustes kasutamiseks. Ta komponeeris peamiselt puhkpilliorkestrile, kuid on kirjutanud ka arvukalt laule.

Tema heliteosed on kõlanud mitmel üldlaulupeol, noortelaulupeol, üliõpilaslaulupidudel „Gaudeamus" ja puhkpillimuusikapäevadel. Tuntumad on „Avamäng nr 1", „Isamaaline avamäng", orkestritsükkel „Laul, tants ja marss", orkestripalad „Allegro festivo", „Heitlik tango", „Kodune viis" ja „Mõtlik hetk", "Sassis Simman", "Light Footedly", "Dainty for Two", "Kuuvalgel", "Tormakas algus".

Priit Raik oli Heliloojate Liidu liige 1982. aastast.

Viited
------

1. ↑  Mattisen, T. Põldmäe, M. & Õun, T. (Toim.) (2007). Eesti muusika biograafiline leksikon: 2. köide – N-Y. Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus

Välislingid
-----------

* Priit Raigi nekroloog. Sirp, 8. veebruar 2008
**Ekvivalentdoos** ehk **ekvivalentne kiirgusdoos** väljendab ioniseeriva kiirguse põhjustatud kiirgusdoosi ja selle bioloogilist mõju. Füüsikalist kiirgusdoosi kirjeldab neeldumisdoos (kiirgusenergia) kiiritatava objekti massi kohta (neeldumisdoosi ühik grei). Ekvivalentdoosi saab arvutada neeldumisdoosist, kasutades kiirguse laadist sõltuvaid kiirgusfaktoreid (kaalutegureid).

Ekvivalentdoosi SI-süsteemi mõõtühik on siivert. Kui kaalutegur on 1, vastab üks sievert ühele greile.

Kehas neeldunud ekvivalentdoos {\displaystyle H} saadakse kiirgustüübist {\displaystyle R} põhjustatud neeldumisdoosi {\displaystyle D\_{R}} korrutamisel kiirgusliigi ohtlikkust väljendava kaaluteguriga {\displaystyle w\_{R}}:

{\displaystyle H=w\_{R}D\_{R}}.
Kaaluteguril {\displaystyle w\_{R}} on eri tüüpi kiirguse korral järgmised väärtused:

* *wR* = 1 : footonid, näiteks röntgeni- ja gammakiirgus
* *wR* = 1 : elektronid, näiteks beetakiirgus ja müüonid
* *wR* = 5 : neutronid energiaga alla 10 keV või üle 20 MeV ja prootonid, välja arvatud tagasilöögiprootonid
* *wR* = 10 : neutronid energiaga 10–100 keV või 2–20 MeV
* *wR* = 20 : neutronid energiaga üle 100 keV ja kuni 2 MeV, samuti alfakiirgus ja tuumad, mis tekivad tuumalõhustumisel.

Välislingid
-----------

* Kiirgusfaktori ja koefaktori suuruste kinnitamine (Riigi Teataja)
**Ilmar Torn** (1. jaanuar 1921 Kuressaare – 10. jaanuar 1999) oli eesti graafik ja karikaturist.

Elukäik
-------

Ilmar Torn sündis Kuressaares kunstihuvilises perekonnas, tema isa oli andekas joonistaja. Lõpetas 1940. Saaremaa gümnasiumi ning astus vanemate soovitusel Tartu Ülikooli meditsiini õppima. Kui algas Teine maailmasõda, mobiliseeriti ta Punaarmeesse, kus teenis tööpataljonis ja hiljem määrati ta sanitaarinstruktoriks Eesti Laskurkorpusesse. 

Pärast sõda töötas ta ajakirjanikuna Rahva Hääles, Eesti Raadios ja Sakala vastutava toimetajana. 1950. aastal astus ta graafika erialale Tallinna Riiklikku Tarbekunsti Instituuti, mille lõpetas 1955. aastal. Ilmar Torn töötas vastasutatud Eesti Televisiooni esimese kunstnikuna. 1959. aastal võeti Torn vastu Kunstnike Liitu, kus ta oli aastail 1962–1967 vastutav sekretär, 1967–1985 esimees.

Ta on olnud ajakirja Pikker kunstiline toimetaja ja kirjastuses Eesti Raamat. Alates 1958. aastast tegutses vabakunstnikuna, kuni 1974. aastal asus tööle Eesti NSV Riikliku Kunstiinstituudi lektorina ja lõpuks professorina. Töötas seal 1992. aastani.

Ta oli Eesti NSV Ülemnõukogu VIII ja X koosseisu saadik.

Ilmar Torn on maetud Metsakalmistule.

Looming
-------

Loonud mitmeid vabagraafika sarju: "Balti meri 1930", "Aegade kivid" (1967), "Inimene ja loodus" (1970-1973). Lisaks vabagraafikale lõi raamatuillustratsioone.

Raamatud
--------

* Juhan Peegel, "Üks kaunis jutu- ja õpetuse raamat", satiiri ja huumorit, (79 lk, 1966), illustreerinud: Ilmar Torn, UDK 821.511.113-7
* "Uusaastaööl" Ukraina satiirivalimik / koostanud Ivan Sotšivets ; huumori- ja satiiriajakirjast "Perets", ( 112 lk, 1966), tõlkinud: Viggo Järv, Juta Kaidla, Rudolf Rimmel, Arnold Tulik ; illustreerinud: Ivan Aleksandrovitš; kaas: Ilmar Torn
* Aristarch Sinkel, "Saunapäev", (94 lk, 1967), illustreerinud: Ilmar Torn, UDK 821.511.113-7
* Evald Kallas, "Halvas seltskonnas" - humoreske, (70 lk, 1968), illustreerinud: Ilmar Torn, UDK 821.511.113-7
* "Pygmalion pahupidi" Valgevene satiirivalimik, (80 lk, 1968), tõlkinud: Viggo Järv, kujundanud: Ilmar Torn, UDK 821.161.3-7

Tunnustus
---------

* 1969 Eesti NSV teeneline kunstnik
* 1978 Eesti NSV rahvakunstnik

Viited
------

1. ↑  www.kalmistud.ee[*alaline kõdulink*]
2. ↑   Art 81 Eesti NSV teenelise kunstniku aunimetuse andmise kohta: Tom, Ilmar Aleksandri p Eesti Nõukogude Sotsialistliku Vabariigi Ülemnõukogu ja Valitsuse Teataja, 7. veebruar 1969 Nr. 7 (172)

Välislingid
-----------

* Ilmar Torn 1. I 1921 – 10. I 1999, Sirp, 15. jaanuar 1999
* Ilmar Torni looming Eesti Kunstimuuseumi digitaalkogus
* Ilmar Torni looming Muuseumide Veebiväravas
* Foto Ilmar Tornist
* Saartehääl 25.05.2011 Karm ja hell Ilmar Torn