recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
David Alaba (2017)
**David Olatukunbo Alaba** (sündinud 24. juunil 1992 Viinis) on Austria jalgpallur, kes mängib 2021. aastast Madridi Reali eest. Enne seda kuulus ta 11 aastat Müncheni Bayerni ridadesse.

Ta on mänginud nii äärekaitsja, poolkaitsja kui ka ääreründajana. Enamasti täidab ta kohustusi tiimi algkoosseisus vasaku äärekaitsjana.

Aastatel 2013 ja 2014 valiti ta Austria aasta meessportlaseks. Austria aasta jalgpalluriks on ta nimetatud viiel korral aastatel 2011–2016.

Koondisekarjäär
---------------

Debüüdi Austria rahvuskoondises tegi Alaba 14. oktoobril 2009 MM-i valikmängus Prantsusmaa vastu. Esimese värava lõi ta rahvuskoondises 16. oktoobril 2012 MM-i valikmängus Kasahstani vastu.

Ta kuulus Austria koondisse 2016. aasta Euroopa meistrivõistlustel.

Saavutused
----------

Müncheni Bayern
* Bundesliga: 2009–10, 2012–13, 2013–14, 2014–15, 2015–16, 2016–17, 2017–18, 2018–19
* DFB-Pokal: 2009–10, 2012–13, 2013–14, 2015–16, 2018–19
* Saksamaa superkarikas: 2016, 2018
* UEFA Meistrite Liiga: 2012–13
* Euroopa superkarikas: 2013
* Jalgpalliklubide maailmameistrivõistlused: 2013

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **David Alaba** |

| * v
* r
Austria koondis  –  UEFA Euro 2016 |
| --- |
| 

* 1 Almer
* 2 Garics
* 3 Dragović
* 4 Hinteregger
* 5 Fuchs (c)
* 6 Ilsanker
* 7 Arnautović
* 8 Alaba
* 9 Okotie
* 10 Junuzović
* 11 Harnik
* 12 Lindner
* 13 Suttner
* 14 Baumgartlinger
* 15 Prödl
* 16 Wimmer
* 17 Klein
* 18 Schöpf
* 19 Hinterseer
* 20 Sabitzer
* 21 Janko
* 22 Jantscher
* 23 Özcan
* Treener: Koller

 | Austria |
Natalija Makarova (1971)
**Natalija Makarova**, ka **Natalia Makarova** (vene keeles Наталия Романовна Макарова; sündinud 21. novembril 1940 Leningradis) on vene päritolu Ameerika Ühendriikide balletitantsija, näitleja ja koreograaf ning endine Nõukogude Liidu balletitantsija, kes olles septembris 1970 Suurbritannias külalisetendustel, ei pöördunud tagasi Nõukogude Liitu.

Pärast Leningradi koreograafiakooli lõpetamist 1959. aastal töötas Makarova Kirovi-nimelises Leningradi Akadeemilises Ooperi- ja Balletiteatris, kus sai juhtivaks balletisolistiks.

Läänes
------

Detsembris 1970 sai Makarova Ameerika Balletiteatri esitantsijaks. 1972. aastal oli ta Londoni Kuningliku Balleti külalissolist, alates 1974. aastast sai ta London Festival Ballet' alaliseks külalalissolistiks.

Detsembris 1982 mängis Makarova peaosa Broadway teatris etendunud Richard Rodgersi muusikalis "On Your Toes" (George Balanchine'i koreograafia).

1989. aastal külastas Makarova Leningradi, kus esitas oma kunagisel kodulaval mitu fragmenti John Cranko balletist "Onegin".

Natalija Makarova elab USA-s, kus tegeleb koreograafia ja heategevusega.

Tunnustus
---------

* 1965 – Varna rahvusvahelise balletikonkursi laureaat
* 1969 – Vene NFSV teeneline kunstnik
* 1983 – Tony auhind (kategoorias "Best Actress in a Musical")
* 1984 – Laurence Olivier Award (kategoorias "Best Actress in a Musical")
* 2013 – valiti Venemaa Kunstide Akadeemia välisliikmeks
* 2018 – balletiauhind Benois de la Danse (elutööauhind)

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Natalija Makarova** |
**David Baszucki** (sündinud 20. jaanuaril 1963 Kanadas) on Kanadas sündinud Ameerika ettevõtja, insener ja leiutaja. Ta on Roblox Corporationi kaasasutaja ja tegevjuht ning ka Knowledge Revolutioni kaasasutaja ja varasem tegevjuht.

Noorpõlv ja haridus
-------------------

David Baszucki lõpetas Eden Prairie keskkooli Eden Prairie'is. Seejärel õppis ta Stanfordi ülikoolis inseneri- ja arvutiteadust ning lõpetas ülikooli 1985. aastal General Motorsi stipendiaadina elektrotehnika alal.

Karjäär
-------

### Knowledge Revolution

1980. aastate lõpus töötas Baszucki koos vend Greg Baszuckiga välja simulatsiooni "Interaktiivne füüsika", mis oli mõeldud õppematerjaliks, mis võimaldaks luua 2D-füüsikakatseid. 1989. aastal asutas Baszucki koos vennaga ettevõtte Knowledge Revolution, mis põhines interaktiivse füüsika levitamisel. Algselt Macintoshi arvutitele välja antud "Interaktiivne füüsika" võitis mitu auhinda.

### MSC tarkvara

1998. aasta detsembris omandas Knowledge Revolutioni 20 miljoni dollari eest simulatsioonitarkvaraettevõte MSC Software. Baszucki nimetati aastatel 2000–2002 MSC Software asepresidendiks ja peadirektoriks, kuid ta lahkus inglite investeerimisühingu Baszucki & Associates asutamisest. Baszucki juhtis ettevõtet Baszucki & Associates aastatel 2003–2004.

### Roblox

2004. aastal alustasid Baszucki koos Erik Casseliga - kes töötas Baszucki interaktiivse füüsika inseneri asepresidendina - Robloxi varajase prototüübi väljatöötamise pealkirjaga DynaBlocks. Hiljem nimetati see 2005. aastal ümber Robloxiks. Veebisait avati ametlikult 2006. aastal. 2016. aasta juunis Forbesile antud intervjuus teatas Baszucki, et Robloxi idee sai inspiratsiooni tema interaktiivse füüsika ja töömudeli tarkvararakenduste edust, eriti noorte õpilaste seas.

Isiklikku
---------

Baszucki elab koos abikaasa Jan Ellisoni ja nende nelja lapsega San Francisco lahe piirkonnas.
Kihistu stratotüüp Viivikonna karjäär aastal 2017
**Viivikonna kihistu** (inglise *Viivikonna Formation*) on ordoviitsiumi ladestu Kukruse lademe kihistu. Seda hakkas esimesena eristama Algimantas Grigelis aastal 1978. Kihistu on nime saanud Viivikonna asula järgi.

Kihistu stratotüüp on Viivikonna karjäär, kus läbilõige aktiivse kaevandamise tõttu on pidevalt muutumas.

Kihistu sisaldab järgmisi kihistikke:

* Kiviõli kihistik
* Peetri kihistik
* Maidla kihistik.

Kihistu koosneb lubjakivist, mis sisaldab vahekihtidena kukersiiti. Läänes läheb see kukersiidi osakaalu vähenedes ühtlaselt üle Pihla kihistuks, lõunas aga Dreimani kihistu mergli vahekihtidega lubjakivideks.

Viited
------

1. 1 2  Viivikonna kihistu Eesti geokogude infosüsteemis (vaadatud 18.08.2019)
2. ↑  Stratigraafia terminoloogia
3. ↑  Eesti stratotüüpsed paljandid
4. ↑  Geology and Mineral Resources of Estonia. Kukruse stage Linda Hints&Tõnu Meidla

Välislingid
-----------

* Viivikonna kihistu Eesti geokogude infosüsteemis
Kobrõnska 1880. aastatel
Kobrõnska 20. sajandi algul
Kobrõnska Ukraina ümbrikul
**Natalija Kobrõnska** (ukraina keeles *Кобринська Наталія Іванівна*, varem *Наталія Озаркевич*, 8. juuni 1855 – 22. jaanuar 1920) oli Ukraina naisõiguslane ja kirjanik.

Elukäik ja haridus
------------------

Ta sündis Beleluja külas Galiitsias. Kuna tol ajal ei lubatud naistel end algkoolist edasi harida, õppis Natalija peamiselt kodus oma isalt – tema isa oli vaimulik Ivan Ozarkevitš (Іван Озаркевич), kes valiti hiljem Austria parlamenti. Natalija õppis mitut keelt (vene, poola, saksa, prantsuse) ning luges erinevate riikide kirjandust, mida ta vennad koolist tõid. 1871. aastal abiellus ta Teofil Kobrinskõiga (Теофіль Кобринський), kuid mees suri paar aastat hiljem ja naisel tuli vanemate juurde Bolehhivi kolida. 1920. aastal suri ta 64-aastaselt samas asulas tüüfusesse.

Ühiskondlik tegevus
-------------------

Natalija Kobrõnska asutas Ivano-Frankivskis 1884. aastal naiste seltsi, et naisi kirjanduse abil harida ning toetada naisõigusluse arutelu. Ta juhtis 1890. aastal delegatsiooni, mis nõudis haridusministrilt naiste lubamist ülikooli. Aasta hiljem korraldas naiste konverentsi, et arutada naiste keskkoolide loomist. Samuti nõudis ta naistele valimisõigust, lasteaedade loomist ning ühiskööke. Oma kõnedes ja artiklites osutas ta naiste raskustele ja ebavõrdsusele Austra-Ungari ning Vene keisririikides.

Kirjanduslik tegevus
--------------------

Oma esimese lühijutu "Шумінська" ("Ajastu vaim") kirjutas Kobrõnska 1883. aastal, järgneval aastal ilmus novell "Задля кусника хліба" ("Leivatüki eest"). 1887. aastal andis koos Olena Ptšilkaga (Олена Пчілка) välja antoloogia "Перший вінок" ("Esimene pärg"), mis koosnes Ukraina naisautorite lugudest. Nii Ida- kui Lääne-Ukraina naispoeetide ja kirjanike teostest koosnev antoloogia oli üks esimesi sellelaadseid Euroopas.

Tema kirjastus avaldas kolm naisautorite almanahhi. Tema kirjutatud lühijutte avaldati mitmetes kogumikes: ta keskendus naistele, ühiskondlikele ja psühholoogilistele teemadele, rahvausunditele ning esimesele maailmasõjale.

Vaata ka
--------

* Ukraina kirjandus
* Ukraina kultuur
* Ukraina ajalugu

Viited
------

1. 1 2  de Haan, Francisca; Daskalova, Krasimira; Loutfi, Anna (2006). *Biographical Dictionary of Women's Movements and Feminisms in Central, Eastern, and South Eastern Europe: 19th and 20th Centuries*. Lk-d 244–47. ISBN 9637326391.
2. ↑  Bohachevsky-Chomiak, Martha (1988). *Feminists Despite Themselves: Women in Ukrainian Community Life, 1884-1939*. CIUS Press. Lk 71.
3. 1 2  "Kobrynska, Nataliia". *Internet Encyclopedia of Ukraine*. Vaadatud 28.3.2022.
4. 1 2 3  "The Pioneer of Ukrainian Feminism". *The Day*. 5. juuli 2005.
5. 1 2 3 4 5 6  "Nataliya Kobrynska (1855-1920)". *Women's Voices in Ukrainian Literature*. Language Lanterns Publications.

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Natalija Kobrõnska** |
**Natalia Pentre** (sündinud: Lapina, 16. august 1905 Petseri – 1. september 1982 Tallinn) oli Eesti vene filoloog ja pedagoogikateadlane.

Elulugu
-------

Natalia Pentre oli venelane ja raudteeametniku tütar.

Lõpetas 1924 Rakvere Eesti Eragümnaasiumi, 1926 Rakvere Õpetajate Seminari, 1950 Tallinna Õpetajate Instituudi vene keele ja kirjanduse erialal, 1953 Moskva Pedagoogikainstituudi vene keele ja kirjanduse osakonna. Pärast Rakvere Õpetajate Seminari lõpetamist täiendas end mitmel pool Euroopas. Oli 1926–1940 Petserimaal Laura jmt vene algkooli (ka eesti keele) õpetaja, 1940–1947 Tallinna Õpetajate Seminari vene keele õpetaja, 1947–1952 Tallinna Õpetajate Instituudi ja 1952–1960 TPedI vene keele ja kirjanduse kateedri vanemõpetaja, 1961 õpetaja; ühtlasi Tallinna Õpetajate Seminari ja Tallinna Õpetajate Instituudi ning TPedI harjutuskooli (Tallinna 21. Keskkool) õpetaja. Pidas loenguid õpetajate täienduskursustel, osales vene keele õppeprogrammide, töövihikute jm koostamises. Koostas eesti keele õpikuid vene koolide ja vene keele õpikuid eesti koolide algklassidele.

Natalia Pentre suri 1. septembril 1982 Tallinnas ja maeti 4. septembril 1982 Metsakalmistule.

Teadustöö
---------

Uurimisvaldkond: vene keele õpetamise metoodika algklassides; arvukad tööd sel alal olid teedrajava tähtsusega. Eesti NSV teeneline õpetaja (1960). Üle 30 teadustrükise, 20 õpikut ja õppevahendit vene ja eesti koolide algklassidele.

Tunnustus
---------

* 1960 Eesti NSV teeneline õpetaja

Teoseid
-------

* Eesti keel vene õppekeelega koolide II klassile (kaasautor). Tallinn, 1951 (ja mitu samalaadset õpikut II–IV klassile järgnevail aastail)
* Metoodiline juhend vene keele õpetamiseks II–III klassis. Tallinn, 1972
* Metoodiline juhend vene keele õpetamiseks II klassis (kaasautor V. Jaanisoo). Tallinn, 1977
* Metoodiline juhend vene keele õpetamiseks I klassis (kaasautor V. Rump). Tallinn, 1980
* Didaktiliste vahendite komplekt vene keele õpetamiseks II klassis (kaasautor V. Rump). Tallinn, 1983.

Viited
------

1. 1 2 3 4  Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide
2. ↑  Tallinna Metsakalmistu, V, 5, 4035, 4-kohaline kirstuplats

Kirjandus
---------

* Virkus, R. Tallinna Pedagoogikaülikool läbi aegade. Tallinn, 1998, 68, 79.
* *Eesti teaduse biograafiline leksikon.* 3. köide: *N–Sap* TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013

 *Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.*
**Fredrikson** (rootsi keeles *Fredriksson*) on soomerootsi lastekirjaniku Tove Janssoni muumilugude tegelane.

Fredrikson on Muumipapa sõber, keda viimane oma memuaarides kirjeldab. Ta ehitab laeva, mis kannab nime "Mereorgesster". Selle laevaga võtavad Fredrikson, Muumipapa, Sekeldaja, ja Nuhkloom seiklusi ette. Laevaga saab sõita nii vee peal, vee all kui õhus ja selle kapten on Fredrikson ise.

Fredrikson vastandub Muumipapale selles mõttes, et ta armastab keerulisi seadmeid projekteerida ja ehitada, ent Muumipapale on selline tegevus vastumeelne ja käib üle võimete. See-eest on Fredrikson õigekirjas nõrk, mida näitab tema laeva nimigi.

Piltidel kujutatakse Fredriksoni vuntside ja suurte kõrvadega.

Erinevalt Muumipapast, Sekeldajast ja Nuhkloomast pole Fredriksonil järglasi; tal pole ka muud peret.

| * v
* r
Muumitrollid |
| --- |
| Raamatud | 
"Väikesed trollid ja suur veeuputus" (1945) • "Sabatäht" (1946) • "Võlukübar" (1948) • "Muumipapa memuaarid" (1950) • "Ohtlik jaanipäev" (1954) • "Trollitalv" (1957) • "Nähtamatu laps" ja teisi jutte (1962) • "Muumipapa ja meri" (1965) • "Hilja novembris" (1970) |
| Tegelased | 
dront Edward • Filifjonka • Fredrikson • Hatifnatid • Koduvana • Muumimamma • Muumipapa • Muumitroll • Mymla • Mymla tütar • Niru • Nuhkloom • Nuuskmõmmik • Piisamrott • Sekeldaja • Sniff • Urr • Tusklik • Tusklikupreili • Tutsik ja Lipsik • Tuu-tiki • väike My |
| Muud | 
Muumimaa • Muumimaja • Muumiorg • Muumioru lood •  "Muumitroll" (kogumik) |
**Natalia Saealle** (sündinud 23. märtsil 1976 Kiviõlis Ida-Virumaal) on Eesti matemaatik.

Elulugu
-------

Natalia Saealle on agronoomi ja õpetaja tütar.

Lõpetas 1993 Kiviõli 2. Keskkooli, 1997 TÜ matemaatikateaduskonna, 1999 samas magistrantuuri, matemaatikamagister (1999, TÜ), väitekiri "Сходимость функциональных рядов почти всюду", 1999–2005 TÜ doktorant, *Ph.D.* (matemaatika, 2005, TÜ), väitekiri "Convergence and summability with speed of functional series" (Tartu, 2005). Oli 2001–03 TÜ puhta matemaatika instituudi funktsionaalanalüüsi õppetooli teadur, 2003–06 matemaatilise analüüsi õppetooli assistent, 2006– matemaatilise analüüsi lektor.

Teadustöö
---------

Uurimisvaldkonnad: funktsiooniteooria, funktsionaalread, summeeruvusmenetlused.

Viited
------

1. 1 2 3 4  Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide

Teoseid
-------

* Riesz summability with speed of orthogonal series (kaasautor H. Türnpu). // ACUT 5 (2001)
* Convergence and λ-boundeness of functional series with respect to multiplicative systems (kaasautor H. Türnpu). // Eesti TA Toim. Füüs. Mat 53 (2004) 1
* Summability of orthogonal series with speed (kaasautor H. Türnpu). // Analysis Math. 31 (2005)
* Uniform convergence and Aλ-boundeness of series with respect to product systems. // ACUT 9 (2005).

Kirjandus
---------

* *Eesti teaduse biograafiline leksikon.* 3. köide: *N–Sap* TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013

Välislingid
-----------

Natalia Saealle Eesti Teadusinfosüsteemis Muuda Vikiandmetes

 *Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.*
**Freeman Wills Crofts** (1. juuni 1879 – 11. aprill 1957) oli iiri päritolu inglise kirjanik ja raadiokuuldemängude stsenarist.

Raudteeinseneriharidusega Croftsi peetakse 20. sajandi esimese poole klassikalise Briti detektiivžanri suureks mõjutajaks. Ta on avaldanud üle 30 kriminaalromaani, kus üks värvikamaid tegelasi on Scotland Yardi inspektor Joseph French.

1930. aastal asutas ta Londonis koos Agatha Christie, Dorothy L. Sayers, Anthony Berkeley Coxi ja teiste Briti kriminaalkirjanikega ühenduse Detection Club.

Elulugu
-------

Freeman Wills Crofts sündis 1879. aastal Iirimaal Briti armee meediku pojana, kes usuliselt oli protestant. Kaotanud varakult isa, jäi Freeman vaid ema kasvatada. Hariduse omandas noormees Belfastis Methodist and Campbell College'is. Aastatel 1896–1929 töötas Freeman Wills Crofts Põhja-Iirimaa raudtee-ettevõtetes Belfast and Northern Counties Railway ja Londonderry and Strabane Railway ehitusinsenerina. Aastal 1912 abiellus mees Mary Bellas Canninguga.

1920. aastate algul avaldati tema esimesed kirjanduslikud katsetused. Läbimurre saabus 1925. aastal esimese Joseph Frenchi romaani ilmumisega. Raudteetöölt läks Crofts 1929. aastal väljateenitud pensionile. Koos abikaasaga koliti Lõuna-Inglismaale, kus kirjanik elas kuni oma surmani.

Teoseid eesti keeles
--------------------

* "Vaat" – *The Cask*, 1920; eesti keeles: Kuldsulg, 1995 sarjas "Meisterdetektiivid"
* "Inspektor Frenchi kuulsaim juurdlus" – *Inspector French's Greatest Case*, 1924; eesti keeles: Kuldsulg, 2001
* "Äkksurm" – *Sudden Death*, 1932; eesti keeles: Kuldsulg, 1999

Viited
------

1. ↑  Freeman Wills Crofts (British writer). Britannica Online Encyclopedia
2. 1 2  Freeman Wills Crofts Criticism. eNotes
3. ↑  Anthony Berkeley. Langtail Press
4. ↑  Freeman Wills Crofts Biography. Classic Crime Fiction
5. 1 2  Freeman Wills Crofts. Crime & Mystery Fiction

Välislingid
-----------

* Crofts, Freeman Wills. Gadetection
* Michael E. Grost. Freeman Wills Crofts. A Guide to Classic Mystery and Detection Home Page
Zoja Kosmodemjanskaja
**Zoja Kosmodemjanskaja** (vene *Зоя Анатольевна Космодемьянская*, aastani 1930 **Zoja Kozmodemjanskaja**, vene *Зоя Анатольевна Козмодемьянская*; 13. september 1923; Ossino-Gai, Gavrilovka rajoon, Tambovi oblast – 29. november 1941; Petrištševo, Ruza rajoon, Moskva oblast) oli Nõukogude Punaarmee luurediversioonigrupi liige, kommunistlik noor.

Moskva 201. keskkooli lõpuklassi õpilasena astus ta 1941. aasta oktoobris hävituspataljoni. Kosmodemjanskaja saadeti Punaarmee läänerinde sõjaväeluure – Artur Sprogise juhitud luure ja diversiooniüksuse s/o 9903 poolt vaenlase tagalasse luurele ja ta süütas seal 27/28. novembril 1941 asulas elumaja, kus elasid Saksa sõjaväelased. Ta peeti kinni ja hukati. Elumaja hävitades lähtus Kosmodemjanskaja Nõukogude kõrgema sõjaväejuhtkonna "põletatud maa taktika" käskkirjast.

> „Kõrgema Ülemjuhataja Stavka käskkiri № 0428, 17 november 1941. aastal
> 
> 
> "Vajalik on jätta saksa armee ilma võimalustest paikneda külades ja linnades, ajada saksa vallutajad välja kõigist asustatud punktidest külma kätte lagedale, välja suitsetada nad kõigist ruumidest ja soojadest peidukohtadest ning sundida neid külmetama palja taeva all. Lõhkuda ja põletada maani maha kõik asustatud punktid saksa vägede tagalas 40—60 km ulatuses eesliinist ja 20—30 km ulatuses vasakule ja paremale maanteedest. Asustatud punktide hävitamiseks nimetatud raadiuses kaasata kohe lennuvägi, laialdaselt kasutada suurtüki- ja miinipildujatuld, luurekomandosid, suusatajaid ja **diversioonigruppe**, kes on varustatud süütesegupudelitega, granaatide ja lõhkeainetega. Meie vägede sunnitud lahkumisel ... viia endaga kaasa nõukogude elanikud ja kohustuslikus korras hävitada ilma eranditeta asustatud punktid, et vastane ei saaks neid kasutada"."
>  – 
> 
> 

Zoja Kosmodemjanskaja sai postuumselt Nõukogude Liidu kangelase aunimetuse. Ta on hiljem ümber maetud Moskvasse Novodevitšje kalmistule.

Tema noorem vend Aleksandr Kosmodemjanski oli Nõukogude suurtükiväeohvitser. Langes 1945. aastal lahingus Ida-Preisimaal. Talle anti Nõukogude Liidu kangelase nimetus. Ta on hiljem ümber maetud Moskvasse Novodevitšje kalmistule oma õe kõrvale.

Nende ema Ljubov Kosmodemjanskaja on kirjutanud Teises maailmasõjas langenud lastest raamatu "Jutustus Zojast ja Šurast".

Viited
------

1. ↑  Правда о Зое Космодемьянской, СвободнаяПресса, 4 мая 2010
2. ↑  Указ Президиума Верховного Совета СССР «О присвоении звания Героя Советского Союза т. т. Гурьянову М. А. Космодемьянской З. А. Кузину И. Н. особо отличившимся в партизанской борьбы в тылу против немецких захватчиков» от 16 февраля 1942 года // Ведомости Верховного Совета Союза Советских Социалистических Республик : газета. — 1942. — 10 марта (№ 7 (166)). — С. 1.

Kirjandus
---------

* "Suure Isamaasõja legendid. Zoja Kosmodemjanskaja", vene keeles, 1. ja 2.
**Natalie Anne Coughlin Hall** (sündinud 23. augustil 1982 Vallejos Californias) on Ameerika Ühendriikide endine ujuja ja kaheteistkümne olümpiamedali võitja. 

Coughlin sündis USA California osariigis Vallejos, tema vanemad on Jimi ja Zennie Coughlin. Ta on iirlaste ja filipiinlaste järeltulija. Coughlin hakkas ujumisega tegelema Vallejo Aquatics Clubis, kui ta oli 8-aastane, kus teda juhendas Tuffy Williams. 1998. aastal Concordis asuvas Carondeleti keskkoolis õppides sai temast esimene ujuja, kes kvalifitseerus Summer Nationali võistlustel kõigil neljateistkümnel distantsil. Coughlin ületas kaks individuaalset riiklikku keskkooli rekordit 200-jardi kompleksujumises (1.58,45) ja 100-jardi seliliujumises (52,86). Ta lõpetas 2000. aastal Carondeleti keskkooli.

Coughlin õppis peale Carondeleti keskkooli veel Diablo Valley kolledžis ja Berkeley California ülikoolis, mille ta lõpetas 2005. aastal. 2004. aasta suveolümpiamängudel Ateena võitis ta kaks kuld- (100 m selili ja 4x200 m vabalt), kaks hõbe- (4x100 m vabalt ja 4x100 m kompleksi) ja ühe pronksmedali (100 m vabalt).

Coughlin õppis Berkeleys California ülikoolis, kus ta ujus treener Teri McKeeveri California Golden Bearsi ujumis- ja vettehüppemeeskonnas ning osales National Collegiate Athletic Associationi (NCAA) võistlustel aastatel 2001–2003. Kolme California Golden Bearsis treenitud aasta jooksul võitis ta individuaalselt üksteist NCAA riiklikku meistrivõistlust ja kaksteist NCAA teatevõistlust. Ta nimetati NCAA aasta ujujaks kolm aastat järjest ning ta sai kaks Honda spordiauhinda ujumises, millega teda tunnustati kolledži väljapaistva naisujujana aastatel 2001–02 ja 2002–03. Ajakiri Sports Illustrated nimetas teda kolledži aasta naissportlaseks. Coughlin paigutati 2014. aastal California Athletic Hall of Fame. Coughlin sai Berkeleys psühholoogia kraadi 2005. aasta kevadel. 

California Ülikoolis õppides sai temast esimene naine, kes ujus 100 meetri seliliujumises alla minuti – kümme päeva enne oma 20. sünnipäeva 2002. aastal. 2008. aasta suveolümpiamängudel Pekingis sai temast esimene USA naissportlane olümpiaajaloos, kes on võitnud ühtedel olümpiamängudel kuus medalit, ja esimene naine, kes on järjest kahtedel olümpiamängudel tulnud 100 meetri seliliujumises olümpiavõitjaks. 2012. aasta suveolümpiamängudel Londonis võitis ta 4 × 100 meetri vabaujumises pronksmedali. Coughlin kordas oma 12 olümpiamedaliga sellistele ujujate nagu Jenny Thompsoni ja Dara Torrese saavutust.

Coughlini on pälvinud ühe korra aasta maailma ujuja auhinna ja kolm korda Ameerika aasta ujuja auhinna. Ta on võitnud suurtel rahvusvahelistel võistlustel kokku kuuskümmend medalit, kakskümmend viis kulda, kakskümmend kaks hõbedat ja kolmteist pronksi, mis hõlmavad olümpiamänge, maailma, Vaikse ookeani rannikut.

2009. aasta aprillis abiellus Coughlin Crow Canyon Sharksi ujumistreeneri Ethan Halliga. 2018. aastal sündis tal tütar.

Välislingid
-----------

* Natalie Coughlini ametlik koduleht
* Natalie Coughlin FINA kodulehel
* Natalie Coughlin ROK-i kodulehel
* Natalie Coughlin USA ujumisliidu kodulehel
* Natalie Coughlin veebisaidil Olympedia Muuda Vikiandmetes
Avinurme valla lipp
**Avinurme valla lipp** Ida-Viru maakonna endise Eesti haldusüksuse Avinurme valla lipp.

Lipp kinnitati Riigiminister Uno Veeringu poolt 20. mail 1992.

Lipu kujunduse autor on Priit Herodes.

Lipu kirjeldus
--------------

Avinurme valla lipp on täisnurkne riidekangas, mille valgel põhjal on roheline kuuselõikeline riba, selle kohal lipu vardapoolses osas roheline kuusnurkne täht.

Lipu laiuse ja pikkuse suhe on 7:11 ja normaalsuurus 105×165 cm.

Põhjendus
---------

Motiivide valik tuleneb valla nimest (havi nurmel), metsast ja selle töötlemisest. Kuusnurkne täht viitab Tartumaa vapile, ühtlasi märgivad kuus nurka valla esmamainimisel loetletud kuut küla.

Lipu kasutamise kord
--------------------

Valla lipp heisati hoonel või hoone ees, kus asusid vallavolikogu ja vallavalitsus, samuti muudes vallavalitsuse poolt määratud kohtades.

Vaata ka
--------

* Avinurme valla vapp
* Ida-Viru maakond

Välislingid
-----------

* Avinurme valla sümboolika valla kodulehel
* Omavalitsuste sümbolid Riigikantselei lehel - Avinurme vald.
**Zolotšiv** (ukraina keeles Золочів; poola keeles Złoczów) on linn Ukrainas Lvivi oblastis, Zolotšivi rajooni keskus. Linn asub Lvivist umbes 60 km ida pool.

Linna tähtsamaid vaatamisväärsusi on 17. sajandil rajatud Zolotšivi kindlus.

Kirjalikes allikates mainitakse Zolotšivi esimest korda 1427. aastal, Magdeburgi linnaõigused sai 1523. aastal. 1772. aastal läks Zolotšiv Esimese Poola jagamise tagajärjel Habsburgide Austria keisririigi võimu alla.

Esimese maailmasõda ajal oli Zolotšiv 1914–1915 Vene vägede poolt hõivatud. Pärast Austria-Ungari kokkuvarisemist oli Zolotšiv 1918. aasta novembrist kuni 1919. aasta maini esmalt Lääne-Ukraina Rahvavabariigi ja seejärel Ukraina Rahvavabariigi koosseisus. 1919–1939 oli Zolotšiv Poola koosseisus.

Teises maailmasõjas hõivas Punaarmee Zolotšivi 18. septembril 1939 ja linn inkorporeeriti novembri algul koos ülejäänud vallutatud aladega Nõukogude Liidu koosseisu.

1941. aasta juunis mõrvas NKVD Zolotšivis 700 inimest. Saksa väed hõivasid Zolotšivi 1. juulil 1941. 3. juulil 1941 algas mitu päeva kestnud pogromm, mille käigus lasti maha või tapeti üle 3000 juudi. Punaarmee vallutas Zolotšivi tagasi 17. juulil 1944.

Ukraina 2001. aasta rahvaloenduse andmetel oli Zolotšivi elanikest ukrainlasi 97,07%, venelasi 1,96%, poolakaid 0,52% ja valgevenelasi 0,17%.

Galerii
-------

* 
* 
* 
* 
* 
*

Viited
------

1. ↑  Золочевский замок doroga.ua
2. ↑  Золочев doroga.ua
3. ↑  Золочев ukrainaincognita.com
4. ↑  Золочів – місто під замком zbruc.eu
5. ↑  Золочев Мой штетл
6. ↑  Золочів Енциклопедія Сучасної України
7. ↑  Сентябрь 1939 г: Польша между Германией и СССР cyberleninka.ru
8. ↑  Leichen im Obstgarten Spiegel Online, 25. jaanuar 1999
9. ↑  1 июля 1941 года - 10 день войны "Огонь войны"
10. ↑  Расследование Золочевского погром по материалам Государственного Архива Российской Федерации. 1941 г. Вестник Архивиста, 5. jaanuar 2011
11. ↑  Національний склад міст Datatowel.in.ua
**1998. aasta Balti tsooniturniir males** (inglise keeles *Baltic Zonal Tournament 1998*) oli 1998. aastal Tallinnas peetud Balti tsooniturniir, FIDE MM-võistluste kvalifikatsioonivõistlus males. 

Augustis-septembris 1998 Tallinnas toimunud 14 osavõtjaga Balti tsooniturniirist võttis osa kolme riigi (Eesti, Läti, Leedu) maleparemik. Eesti maletajaist kõrgeima reitinguga Lembit Oll tsooniturniiril ei osalenud, sest eeldas, et pääseb järgmisel aastal Las Vegases peetavale MM-turniirile tänu oma kõrgele reitingule.

Tsooniturniiri lõpptulemused
----------------------------

1. Jaan Ehlvest 8,5 punkti, 2.–3. Eduardas Rozentalis ja Daniels Fridmans 8 p, 4. Tarvo Seeman 7 p, 5.–9. Mihhail Rõtšagov, Aleksander Veingold, Šarūnas Šulskis, Māris Krakops ja Valērijs Žuravļovs 6,5 p, 10.–11. Aloyzas Kveinys ja Darius Zagorskis 6 p.

* Jaan Ehlvest
* Eduardas Rozentalis
* Daniels Fridmans
* Šarūnas Šulskis
* Aloyzas Kveinys

Balti tsooniturniirilt edasipääsejad
------------------------------------

Augustis 1999 Las Vegases peetud 128 osavõtjaga FIDE maailmameistrivõistlustele kvalifitseerus Balti tsooniturniiri esikolmik – suurmeistrid Jaan Ehlvest (Eesti) ja Eduardas Rozentalis (Leedu) ning rahvusvaheline meister Daniels Fridmans (Läti).

Viited
------

1. 1 2 3  Ehlvest Las Vegasesse. postimees.ee, 4. september 1998
**Mihhail Kobetski** (vene keeles Михаи́л Вениами́нович Кобе́цкий; 26. oktoober 1881 (ukj) Odessa – 28. aprill 1937 Moskva) oli karaiimi päritolu vene revolutsionäär, Kominterni tegelane.

1920–1921 oli ta Kominterni Täitevkomitee sekretär. 1921–1923 oli ta Kominterni Täitevkomitee esimehe asetäitja.[*viide?*]

21. juunist 1924 kuni 10. detsembrini 1924 oli ta Nõukogude Liidu täievoliline esindaja Eestis, 1924–1933 Taanis, 1934–1937 Kreekas, alates 1935 ka Albaanias.[*viide?*]

Mihhail Kobetski sõitis 20. novembri paiku Moskvasse, olles nimetatud täievoliliseks esindajaks Taani, ja ei naasnud enam Eestisse, vaatamata Eesti kommunistide intensiivsele pealekäimisele ("kuradi nahk"). Võimalik, et ta kartis enda seostamist ettevalmistatava riigipöördekatsega, mis võinuks teda kompromiteerida ja takistada uuele kohale asumast. 1. detsembril 1924 puudus Tallinnas Nõukogude Venemaa esindaja, kuna Kobetski järglane Adolf Petrovski astus ametisse alles 10. detsembril.

Viited
------



1. ↑  Jaak Valge. Punased. 2014. lk. 294-295.
|  |
| --- |
|  |
| Medalikohad |
| Maailmameistrivõistlused |
| **Kuld** | 2014 |  |
| **Pronks** | 2017 |  |
| **Pronks** | 2019 |  |

**Andrei Andrejevitš Vassilevski** (vene keeles Андрей Андреевич Василевский; sündinud 25. juulil 1994) on Venemaa jäähokimängija, väravavaht. Ta mängib NHL-i klubis Tampa Bay Lightning.

Ta alustas karjääri Venemaa noorteliiga klubis Ufa Tolpar. Hooaegadel 2012–13 ja 2013–14 mängis ta KHL-i klubis Ufa Salavat Julajev.

Aastal 2012 valiti ta *NHL draft* '​is Lightningu poolt 19. valikuna. Põhja-Ameerikasse suundus ta hooajal 2014–15. Ta mängis esmalt Lightningu noorteklubiga Syracuse Crunch American Hockey League. NHL-is tegi ta Lightningu meeskonnas debüüdi 16. detsembril 2014 mängus Philadelphia Flyersi vastu.

Hooajal 2017–18 püsititas ta mitu Lightningu klubi rekordit, sealhulgas ühel hooajal enim võite kogunud väravavaht (44) ja enim nullimänge teinud väravavaht (kaheksa). Hooajal 2018–19 pälvis Vassilevski NHL-i hooaja parimale väravavahile antava Vezina Trophy ning valiti samal hooajal liiga sümboolsesse koosseisu (*NHL First All-Star Team*).

2020. aastal võitis ta Lightningu Stanley karika finaali. Aastatel 2018, 2019 ja 2020 on ta valitud NHL-i tähtede mängule.

2014. aastal tuli ta Venemaa jäähokikoondisega maailmameistriks. 2017. ja 2019. aasta maailmameistrivõistlustel võitis ta Venemaa koondisega pronksmedali. 2017. ja 2019. aasta maailmameistrivõistlustel valiti ta turniiri parimaks väravavahiks ja turniiri sümboolsesse koosseisu.

2014. aastal pälvis ta Austuse ordeni.

Välislingid
-----------

* Andrei Vassilevski NHL.com lehel
* Andrei Vassilevski hockeydb.com lehel

| * v
* r
Tampa Bay Lightning |
| --- |
| 
**Väravavahid**: Brian Elliott **·** Andrei Vassilevski |
| 
**Kaitsjad**: Zach Bogosian **·** Erik Černák **·** Ian Cole **·** Haydn Fleury **·** Cal Foote **·** Victor Hedman **·** Philippe Myers **·** Nick Perbix **·** Mihhail Sergatšov |
| 
**Ründajad**: Pierre-Édouard Bellemare **·** Anthony Cirelli **·** Ross Colton **·** Brandon Hagel **·** Alex Killorn **·** Cole Koepke **·** Nikita Kutšerov **·** Patrick Maroon **·** Vladislav Namestnikov **·** Nick Paul **·** Corey Perry **·** Brayden Point **·** Steven Stamkos |
**Ihlienworth** (alamsaksa: **Helmworth**) on vald Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Cuxhaveni kreisis.

Valla pindala on 40,29 km². 31. detsembril 2015 elas seal 1588 inimest.

Kuulub valdade ühendusse Samtgemeinde Land Hadeln.

Ajalugu
-------

Ihlienworth kuulub Land Hadelnisse, mis esialgu oli noorema Saksimaa hertsogkonna ja pärast selle *de facto* dünastilist jagunemist 1296. aastal (*de jure* 1260. aastal loodud) Saksi-Lauenburgi hertsogkonna eksklaav. Kui hertsogisoo meesliin 1689. aastal hääbus, läks Ihlienworth – nagu ka kogu *Land Hadeln* – keiserliku eestkoste alla. 1728. aastal keiser Karl VI läänistas Georg II Augustile ja tema Hannoveri dünastiale personaalunioonis tagastatud Saksi-Lauenburgi lääni.

Hannoveri territooriumite ümberkorraldamisega 1731. aastal andsid Hannoveri Bremeni ja Verdeni hertsogkonnad *Land Hadelni* haldamise üle. 1807. aastal annekteeris hertsogkonna üürike Vestfaali kuningriik, enne kui Prantsusmaa selle 1810. aastal annekteeris. 1813. aastal taastati hertsogkond Hannoveri kuurvürstkonda, mis – pärast selle Hannoveri kuningriigiks ülendamist 1814. aastal – liidendas hertsogkonna reaaluniooni ja hertsogkonna territooriumist, sealhulgas Ihlienworthist, sai osa uuest 1823. aastal loodud Stade ringkonnast.

Luterlik Püha Willehaduse kirik (*St. Wilhadi*)

Viited
------

1. ↑  Alle politisch selbständigen Gemeinden mit ausgewählten Merkmalen am 31.12.2018 (4. Quartal), vaadatud 10.03.2019.
2. ↑  Register of German municipalities (4th quarter 2022), vaadatud 12.02.2023.

Välislingid
-----------

* Valla koduleht


Cuxhaveni kreisi vallad

* Armstorf
* Belum
* Beverstedt
* Bülkau
* Cadenberge
* Cuxhaven
* Geestland
* Hagen im Bremischen
* Hechthausen
* Hemmoor
* Hollnseth
* Ihlienworth
* Lamstedt
* Loxstedt
* Mittelstenahe
* Neuenkirchen
* Neuhaus
* Nordleda
* Oberndorf
* Odisheim
* Osten
* Osterbruch
* Otterndorf
* Schiffdorf
* Steinau
* Stinstedt
* Wanna
* Wingst
* Wurster Nordseeküste
West Jefferson Avenue Delrays
Üks vähestest mõnevõrra suurema elanike arvuga tänavatest linnaosas
**Delray** on USA-s Michigani osariigis asuva Detroiti linna linnaosa. See asub Detroiti edelaosas Detroiti jõe ääres. Seda eraldavad ülejäänud Detroiti piirkondadest tööstuslikud alad ja kiirtee Interstate 75. Lõunas piirneb linnaosa River Rouge'i linnaga.

Aastatel 1897–1905 oli Delray eraldiseisev küla. 1905. aastal liideti see Detroiti linnaga.

1930. aastal elas Delrays umbes 23 000 inimest. 2010. aasta rahvaloenduse järgi oli elanikke vaid 2783, mida oli 33% vähem kui 2000. aasta rahvaloenduse ajal. Rahvastik on viimase poole sajandi jooksul vähenenud tööstusliku tegevuse liigse suurenemise tõttu linnaosas.

2010. aastatel on Delray pälvinud tähelepanu tänu läbi linnaosa kavandatavale sillale.

Delrays on asunud suur ungarlaste kogukond. Esimesed ungari asunikud saabusid Detroiti ja Delraysse 1890. aastate lõpus. Delrays asub 1925. aastast tegutsev ungarlaste roomakatoliku kirik.

Linnaosas asub palju mahajäetud ja lagunenud maju. See on Detroiti üks kõige mahajäetumaid linnaosi.

Detroti linnaosa järgi on saanud nime Florida osariigis asuv Delray Beachi linn.

Viited
------

1. ↑  "Last call?". metrotimes.com. 21.10.2009. Vaadatud 11.3.2017
2. ↑  "Canada to start buying property in Delray for DRIC bridge". windsorstar.com. 22.5.2013. Vaadatud 11.3.2017
3. ↑  "New U.S.-Canada bridge will carve through one of Detroit’s loneliest neighborhoods". grist.org. 1.4.2015. Vaadatud 11.3.2017
4. ↑  "Delray Could Have Been Named 'Belgrade Beach'". sun-sentinel.com. 17.6.1994. Vaadatud 11.3.2017

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Delray** |

* Old Delray
Nigel Short, Paul Kerese mälestusturniiri võitja 1996. aastal
**1996. aasta Paul Kerese mälestusturniir** oli 1996. aastal Pärnus Paul Kerese mälestuseks korraldatud tugevakoosseisuline maleturniir, mis peeti kuue osavõtjaga ja kahes ringis.

Turniir peeti 2.–17. veebruaril 1996 Pärnus. Kõigi kuue osavõtja ELO-reiting jäi vahemikku 2640–2670. Turniir kuulus 17. kategooriasse.

Turniiril mängisid neli külalissuurmeistrit: Briti maletaja Nigel Short (1993. aasta pretendentide turniiri võitja), 1995. aasta Hollandi malemeister Ivan Sokolov, Leningradi maletaja Aleksandr Halifman (samal aastal tuli ka Venemaa malemeistriks ja kolm aastat hiljem FIDE maailmameistriks) ning 1994. aasta Tšehhi malemeister Zbyněk Hráček.

Eesti maleparemik oli esindatud Jaan Ehlvesti ja Lembit Olliga.

Turniiri lõpptulemus
--------------------

Turniiri võitis Nigel Short kogudes 6,5 punkti 10 võimalikust. Short võitis neli ja kaotas ühe partii (Hráčekile). Ehlvest võitis ühe partii (Hráček) ja kaotas samuti ühe partii (Shortile). Oll võitis ühe partii (Hráček) ja kaotas kolm partiid (Shortile, Hráčekile ja Sokolovile).

### Paremusjärjestus

1. Short 6,5 punkti, 2. Halifman 5,5 p, 3.–4. Ehlvest ja Hráček 5 p, 5.–6. Oll ja Sokolov 4 p.

  

* Aleksandr Halifman
* Jaan Ehlvest
* Zbyněk Hráček
* Ivan Sokolov

Viited
------

1. 1 2 3  Pärnu 1996. chessgames.com

Välislingid
-----------

* 1996 Keres Memorial. chessfocus.com
* Täna avatakse Paul Kerese memoriaal. epl.delfi.ee, 1. veebruar 1996
* Raha eraldamine. riigiteataja.ee, 9. jaanuar 1996
**"Iidne leping"** (originaalpealkiri: *Pagten*) on Taani telesari, mis esilinastus 2009. aasta detsembris. Sarja stsenarist onMaya Ilsøe .

Süžee
-----

Sarja keskmes on poiss nimega Malte, kes kohtub päkapikk Lydaga, kelle perekonda ohustab jäänõid Isselin. Isselin tahab külmutada päkapikud, et saavutada ülemvõim võlumaailma üle, ent ta eesmärgi saavutamist takistab üks asi - iidne leping. Malte ja Lyda peavad läbima kolm keerulist katsumust, et enda kätte saada Iidne leping, mille sõlmisid inimene N. F. S. Grundtvig ja päkapikk Saia, Lyda ema, sadu aastaid tagasi. Maltel läheb teise katsumuse läbimine luhta ning Lyda peab katsumusse kaasama Rune, Malte koolikaaslase.

Neile polnud teada, et Rune on tige riiukukk ja teeb koostööd Iseliniga, kellel õnnestus temaga manipuleerida tänu tema ebakindlusele, vanemate poolt hüljatuse tundele, kurbusele ja hirmule kaotada oma armastatud vanematetalu. Malte teine koolikaaslane Viji on kadunud pärast ohtlikku trikki kooli katusel, millega olid seotud Rune ja tema riiukukkede kamp.

Malte proovib testi veel korra, kuid kui nad ei suuda seda sooritada, nad leiavad ja päästavad Viji ning saavad temalt abi. Viji, kes oli olnud Iselini vang, teab, kuhu nad peavad minema, et leida teejuhis iidse lepinguni. Lõpuks leiavad nad lepingu, kuid Iselinil õnnestub see neilt ära võtta. Ta üritab seda külmutada, kuid Maltel ja Lydal õnnestub see tagasi varastada. Viimases episoodis kasutavad nad iidset lepingut, Grundtvigi ja Saia (Lyda ema) vanu kindaid, et Iselin igaveseks hävitada.

Vaata ka
--------

* Taani telesarjade loend

Viited
------

1. ↑  Tobias Hochscherf; Heidi Philipsen (28. veebruar 2017). *Beyond The Bridge: Contemporary Danish Television Drama*. I.B.Tauris. Lk 213. ISBN 978-1-78672-145-7.
**Yohji Yamamoto** (山本 耀司 Yamamoto Yōji; sündinud 3. oktoobril 1943 Tokyos) on Jaapani päritolu moekunstnik. Teda peetakse maailmas moelegendiks, ta on tuntud oma oskusliku õmbluskunsti ja monokromaatiliste disainide poolest. Yamamoto tegutseb peamiselt Tokyos ja Pariisis.

Elulugu
-------

Yamamoto lõpetas Keiō ülikooli õigusteaduse kraadiga 1966. aastal, kuid loobus juristikarjäärist. Oma eripärasust püüdleva loomu tõttu tahtis ta saavutada midagi enamat, kui elu tavaühiskonnas. Ta hakkas esmalt oma ema abiliseks tema õmblusateljees. Yohji ema oli moekunstnik ja õmbleja, kellel oli oma pood Kabukichos. Ateljees töötamine andis Yamamotole tugeva õmblemisoskuse ning ta läks õppima Bunka Fashion Colledge’isse moekunsti erialale.

1969. aastal, kohe pärast Bunka Fashion Colledge'i lõpetamist, sai ta võimaluse minna aastaks Pariisi. Kuid alles Jaapanisse naastes hakkas ta avastama enda kui moelooja iseloomu. Ta lõi väikese *prêt-à-porter* ehk valmisrõivaste ettevõtte, mis tasapisi leidis endale Jaapanis kliente. Firma edust kannustatuna naasis Yamamoto 80ndatel Pariisi, et avada seal enda esimene pood. 

Yamamoto debüteeris Pariisis 1981. aastal valmisrõivaste kollektsiooniga. Samal ajal sai alguse tema Yohji Yamamoto nimeline bränd. Yohji edukaim põhibränd Yohji Yamamoto (meestele/naistele) ja rõivaliin Y’s on eriti populaarsed Tokyos, kuid nende tooted on saadaval ka esinduspoodides Pariisis ja Antwerpenis ning kõrget kvaliteeti esindavates kaubanduskeskustes üle maailma.

Yamamoto on teinud koostööd paljude brändidega, nagu Adidas (Y-3), Hermès, Mikimoto, Mandarina Duck, ja erinevate artistidega, nagu Tina Turner, Sir Elton John, Placebo, Takeshi Kitano, Pina Bausch ja Heiner Müller.

Yohji Yamamoto Inc. teatas 2007. aastal, et Yamamoto kahe põhibrändi aastane müügitulu ületab saja miljoni dollari piiri. Ettevõtte finantsjuhtide halvad otsused viisid brändi 2009. aastal üle 65 miljoni dollari väärtuses võlgadesse. See vihastas Yamamotot ja viis ettevõtte restruktureerimiseni. 2010. aasta novembriks saadi firma Integral Corp. abil võlgadest vabaks.

Stiil
-----

Yamamotot tuntakse kui avangardliku hõnguga moeloojat. Oma disaine luues ei järgi ta tihti hetketrende. Tema signatuuriks on *oversized* siluetid ja monokromaatilised kollektsioonid.

Yohji kollektsioonide esemed on enamasti musta värvi. Yamamoto on musta värvi kirjeldanud kui midagi tagasihoidlikku ja üleolevat samal ajal. Temalt pärineb ütlus "Must on laisk ja lihtne – aga salapärane. Aga ennekõike ütleb must: "Mina ei häiri teid, teie ei häiri mind."

Yohji on välja näidanud suurt kirge moeloomise vastu ja on isegi öelnud, et ei kujuta ette pensionile minemist.

Yamamotot on tunnustatud teenete eest moemaailmale järgnevate auhindadega: Chevalier of Ordre des Arts et des Lettres, Medal of Honor with Purple Ribbon, Ordre national du Mérite, Royal Designer for Industry ja Master of Design award Fashion Group Internationali poolt.

Viited
------

1. ↑
2. 1 2 3 4 5 6 7
3. ↑
4. ↑
5. ↑
6. ↑
**Ihu** tähendab aju, teadvuse ja keha põimingut; sisemuse ja välisuse terviklikkust tajus. 

Edmund Husserl eristas keha ja ihu. Ihu tähendas tal elavat ja kogevat kehalist olendit. Kuna prantsuse keeles puudub selline eristusvõimalus, hakkas Maurice Merleau-Ponty liitma kehale juurde elususe mõistet, kuni võttis kasutusele mõiste "liha" (pr *chair*). Merleau-Ponty pr *corps* tõlgitakse eesti keelde sõnaga ihu ja see tähendab keha, millel on elavuse tunnused: kogemine, liikumine, ruumilisus, ajalisus, tajuväli, õppimisvõime, meeled, seksuaalsus, keel, esemelisus ja vabadus.

Budism
------

Budismis on ihu (sanskriti ja paali keeles *kāya*; tiibeti keeles *sku*; hiina keeles ⾝ *shen*; jaapani keeles *shin*) elav keha, mis vastandub elutule kehale (sanskriti keeles *śarīra*).

Sõna "ihu" kasutatakse ka metafoorses tähenduses liitsõnades ja -väljendites, näiteks seadmuseihu (sanskriti keeles *dharmakāya*), kolm ihu (*trikāya*).

Budismis mõistetakse ihu kui üht kolmest valdkonnast kõne ja meele kõrval, millega tehakse tegusid.

 *Käesolevas artiklis on kasutatud "Ida mõtteloo leksikoni" materjale.*
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib matemaatikust ja mehaanikateadlasest, Novosibirski Akademgorodoki rajajast; tema matemaatikust poja kohta vaata artiklit Mihhail Lavrentjev (1932–2010); Eesti jalgpallurist vaata Mihhail Lavrentjev (jalgpallur)* |

---

Mihhail Lavrentjev
**Mihhail Lavrentjev** (vene keeles Михаил Алексеевич Лаврентьев *Mihhail Aleksejevitš Lavrentjev*; 19. november (vkj 6. november) 1900 Kaasan – 15. oktoober 1980 Moskva) oli vene matemaatik ja mehaanikateadlane, NSV Liidu Teaduste Akadeemia Siberi osakonna rajaja. Ta oli 1946. aastast NSV Liidu Teaduste Akadeemia akadeemik ja 1971. aastast Prantsuse Teaduste Akadeemia välisliige.

Lavrentjev oli kompleksse variatsioonianalüüsi funktsioonide ja matemaatilise füüsika asjatundja. Tema avastused aitasid kaasa lennukitööstuse arengule. Teise maailmasõja ajal uuris ta plahvatuste füüsikat ja arendas konformsete kujutuste teooriat. Ta uuris ka osatuletistega diferentsiaalvõrrandeid.

Ta oli üks Novosibirski Akademgorodoki idee autoritest ja asutajatest. Aastatel 1957–1975 oli ta NSV Liidu Teaduste Akadeemia Siberi osakonna esimees ja NSV Liidu Teaduste Akadeemia asepresident. Ta suri 1980. aastal Moskvas ja on maetud Lõunakalmistule Novosibirskis.

Lavrentjevi idee USA-le sõjalise löögi andmiseks
------------------------------------------------

Pärast 58-megatonnilise tuumapommi lõhkamist 1961. aastal Novaja Zemlja kohal esitas 1962. aastal akadeemik Lavrentjev Nikita Hruštšovile ametialase kirja, milles ta tegi ettepaneku kasutada 100 megatonnist tuumaseadet tekitamaks maavärinajärgse tsunami sarnast hiigelmõõtudega kunstlikku lainet ja suunata see Põhja-Ameerika ranniku suunas. Lavrentjev leidis, et USA-ga sõja puhkedes tekitaks säärane sõjaline löök vastasele korvamatut kahju. Ettepanek pandi varsti kalevi alla, sest asja uurimisel tõdeti, et New Yorki ja teisi suuri USA rannikulinnu kaitseb hiidlaine eest mandrilava.

Tunnustus
---------

Lomonossovi kuldmedal
* Tööpunalipu orden (1945, 1948, 1953, 1954)
* Stalini preemia (1946, 1949)
* Lenini orden (1953, 1956, 1960, 1967, 1975)
* Lenini preemia (1958)
* Sotsialistliku töö kangelane (1967)
* Oktoobrirevolutsiooni orden (1970)
* Auleegioni orden (1971)
* Lomonossovi kuldmedal (1977)
* Novosibirski aukodanik

Mälestuse jäädvustamine
-----------------------

Venemaa Teaduste Akadeemia annab välja Lavrentjevi auhinda.

Isiklikku
---------

Ka tema poeg Mihhail Mihhailovitš Lavrentjev oli tunnustatud matemaatik.

Viited
------

1. ↑  Зубок Владислав Мартинович. "Неудавшаяся империя: Советский Союз в холодной войне от Сталина до Горбачева"[*alaline kõdulink*]. Lk 70

Välislingid
-----------

* Tutvustus Venemaa TA koduelehel
* Elulugu M. Lavrentjevi nimelise hüdrodünaamika instituudi kodulehel
|  |
| --- |
|  |
| Medalikohad |
| Taliolümpiamängud |
| **Hõbe** | 2010 | jäähoki |

**David Anthony Backes** (sündinud 1. mail 1984 Minneapolises Minnesotas) on endine USA jäähokimängija (keskründaja).

2003. aastal valis St. Louis Blues ta NHL-i *draft* '​is 62. valikuna. Enne karjääri NHL-i mängis ta United States Hockey League'i klubis Lincoln Stars, Minnesota State University meeskonnas ja American Hockey League'i klubis Peoria Rivermen. NHL-is tegi ta Bluesi meeskonnas debüüdi 19. detsembril 2006 mängus Pittsburgh Penguinsi vastu.

Bluesi meeskonnas mängis Backes kokku kümme hooaega. Aastatel 2011–2016 oli ta Bluesi kapten.

2016. aasta juulis sõlmis ta viieaastase lepingu Boston Bruinsiga. 2020. aasta veebruaris siirdus ta Anaheim Ducksi.

2021. aasta septembris sõlmis ta üheaastase lepingu St. Louis Bluesiga, et seal sportlaskarjäär ametlikult lõpetada.

2011. aastal osales ta NHL-i tähtede mängul.

2010. aasta taliolümpiamängudel võitis ta USA jäähokikoondise koosseisus hõbemedali. Lisaks kuulus ta USA koondisse 2014. aasta taliolümpiamängudel ja kolmedel maailmameistrivõistlustel.

Viited
------

1. ↑  "Bruins sign forward David Backes to five-year deal". Boston Bruins. 1.7.2016. Vaadatud 13.5.2019

Välislingid
-----------

 David Backes – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
* David Backes NHL.com lehel
* David Backes hockeydb.com lehel
**Karl August Fagerholm** (31. detsember 1901 Siuntio vald – 22. mai 1984 Helsingi) oli Soome poliitik, Soome Sotsiaaldemokraatliku Partei liige. 

Aastatel 1948–1950, 1956–1957 ja 1958 oli ta Soome peaminister.

1920–1923 oli Karl August Fagerholm Juuksurite Liidu esimees. 1930 valiti ta sotsiaaldemokraadina parlamendi liikmeks. Aastatel 1937–1943 oli ta sotsiaalminister. 

Sotsiaaldemokraatide liidrina oli ta peaminister 1948–1950. Ta sai kommunistide kriitika ja süüdistuste osaliseks. Nõukogude Liit süüdistas teda Nõukogude–Soome paktist mittekinnipidamises, sest ta üritas Soomet NATO-sse viia.

Oma teisel ametiajal peaministrina 1956–1957, külastas ta Nõukogude Liitu ja suhted näisid olevat paranenud. 

Pärast lühikest eemalolekuperioodi, valiti ta tagasi augustis 1958 peaministriks, et ta juhiks koalitsioonivalitsust, mis jättis tollal Eduskunnas suurimat arvu kohti omavad kommunistidest opositsiooni. Detsembris 1958, pärast Nõukogude saadiku tagasikutsumist Soomest, oli ta sunnitud tagasi astuma. 

Fagerholm oli ka 1956. aasta presidendikandidaat, kuid kaotas suurelt Urho Kaleva Kekkonenile.

Ta oli ka mitu korda parlamendi spiiker.

1962. aastal oli Karl August Fagerholm Põhjamaade Nõukogu president.

Tema on maetud Helsingi Hietaniemi kalmistule.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**Erik Eriksen** | **Põhjamaade Nõukogu president**1962 | Järgnev**Nils Hønsvald** |
**Portimonense Sporting Clube** on Portugali spordiklubi, mis on eelkõige tuntud oma jalgpallimeeskonna poolest. Klubi tegutseb Algarve regioonis Portimãos.

Klubi on asutatud 14. augustil 1914.

Portimonense jalgpallimeeskond mängib riigi kõrgliigas Primeira Liga. Portimonense ei Portugali jalgpallis suuri tiitleid võitnud. Aastatel 1979–1990 püsiti 11 hooaega järjest Portugali kõrgliigas. Hooajal 1984–85 saadi liigas klubi ajaloo parim koht, kui jäädi viiendaks. Järgmisel hooajal osaleti UEFA karika esimeses ringis, kus kaotati Serbia klubile FK Partizan kahe mängu kokkuvõttes 1:4. Aastatel 1983, 1987 ja 1988 jõuti Portugali karikavõistlustel poolfinaali.

Hooajal 2010–11 mängiti esimest korda pärast 20 aastat taas kõrgliigas, kuid liigasse püsima ei jäädud. 2016–17 võideti Portugali esiliiga ja tõusti tagasi kõrgliigasse. Enne seda mängiti kõrgliigas hooajal 2010–11.

Klubi kodustaadion on Estádio Municipal de Portimão, mis mahutab 9544 pealtvaatajat.

Välislingid
-----------

* Ametlik koduleht

| * v
* r
Primeira Liga |
| --- |
| Klubid 2020–2021 | 
Belenenses SAD **·**  Benfica **·** Boavista **·** Braga **·** Famalicão **·** Farense **·** Gil Vicente **·** Marítimo **·** Moreirense **·** Nacional **·** Paços de Ferreira **·** Portimonense **·** Porto **·** Rio Ave **·** Santa Clara **·** Sporting CP **·** Tondela **·** Vitória de Guimarães |