recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Benacuse järve lahingus** võideldi Itaalia põhjaosas Garda järve, mida roomlased tundsid nimega *Lacus Benacus*, kallastel. Lahing peeti kas aastal 268 või 269. aasta alguses keiser Claudius II juhatuse all võidelnud Rooma armee ja germaani hõimude alemannide ja juthingide vahel.

Taust
-----

Aastal 268 olid alemannid, kes olid teinud Rooma aladele rüüsteretki Marcus Aureliuse valitsemisajast alates, murdnud Doonau juures Rooma piirist läbi ja ületanud Brenneri kuru kaudu Alpid. Rooma väejuhi ja usurpaatori Aureoluse mässust, keiser Gallienuse mõrvamisest ja sellest tulenenud vastuseisust Aureoluse ja surivoodil Gallienuse poolt uueks keisriks nimetatud Claudius II vahel tekkinud võimuvõitlused Mediolanumis (tänapäeva Milano) sundisid roomlased vähendama vägede hulka piirialadel.

Alemannid kasutasid ära sedagi, et Rooma väed võitlesid gootide juhitud barbarite sissetungiga ka Balkani ja Anatoolia provintsides ning samal ajal kui roomlased olid Naissuse lahingus gootidega hõivatud, suutsid alemannid vallutada osa Põhja-Itaaliast. On võimalik, et Claudius püüdis germaanlastega nende tagasi tõmbumise osas läbi rääkida, kuid pärast nende keeldumist otsustas ta neile lahingus vastu astuda. Pärast seda, kui Claudius oli Aureoluse Mediolanumi piiramisel alistanud ja tapnud, juhtis ta oma väe koos Aureoluse väe riismetega põhja poole, et astuda vastu germaanlastele.

Lahing
------

Väed põrkasid kokku tänapäevase Garda järve lähedal ja kuna alemannid olid tulnud Itaaliasse rohkem kui 100 000 mehega, oli nende ülekaal keisri 35 000 mehe üle märgatav. Lahingu üksikasju ei ole teada, kuid kindlasti oli seal oma roll täita tulevasel keisril Aurelianusel. Suur osa (arvatavasti ligikaudu pool) germaanlaste armeest tapeti sõjaväljal ja ülejäänud taganesid keisririigi piiride taha. Pärast seda kirjelduste järgi täielikku võitu võttis Claudius endale tiitli *Germanicus Maximus* ja naasis Rooma, et tegeleda riigiasjadega.

Tagajärjed
----------

Võidud Naissuse ja Benacuse järve lahingutes tähistasid seda, et keisririik hakkas väljuma riiki 3. sajandil raputanud kriisist ja kaotatud alasid tagasi võitma.

Kui alemannid oli oma aladele tagasi jõudnud, hakkas konföderatsioon kohe uusi rünnakuid kavandama ja nende hulka kuulunud juthingide hõim naasis Itaalia põhjaossa juba 270. aastal. Itaaliasse naasnud alemannid võitsid aastal 271 Placentia lahingus keiser Aurelianuse vägesid, kuid hiljem alistati nad uuesti Fano ja Pavia lahingutes.

Viited
------

1. 1 2 3 4 5 6 7  Watson, Alaric. "Aurelian and the Third Century", Routledge, 1999, ISBN 0-415-30187-4. p. 43.
2. 1 2  Jacques, Tony (2007). *Dictionary of Battles and Sieges: F-O*. Greenwood. Lk 562.
3. 1 2 3  A'Beckett, William (1836). *A Universal Biography*. Isaac, Tuckey, and Company. Lk 825.
4. 1 2  Bathurst, C. (1780). *An Universal History: From the Earliest Accounts to the Present Time, Part 1, Volume 14*. Lk 20.
Kaart
**Üksküla linnus** ehk **Ikšķile linnus** oli 1185. aasta paiku Daugava paremale kaldale, tänapäevase Ikšķile linna kohale, ehitatud Baltikumi esimene kivilinnus.

Linnus
------

Linnus moodustas koos selle kõrval asuva kirikuga ühtse kaitsekompleksi, võttes enda alla 80 × 16–18 m suuruse pinna. Linnuse kaitsemüüri lääneosa sisse oli ehitatud kaheruumiline hoone, mida peetakse algselt piiskop Meinhardile kuulunud eluasemeks, samal ajal kui idamüüri ääres on leitud jälgi liivipärastest ehitistest, mis kuulusid ilmselt kohalikele liivlastele.

Ajalugu
-------

Üksküla linnuse laskis Ojamaalt palgatud kiviraiduritel ehitada Väina liivlaste aladele misjonitööd tegema tulnud Meinhard, kellest alates 1186. aastast sai Üksküla piiskop. Linnus sai tema omandiks, kuid lubades ka kohalikel seal end kaitsta, lootis ta neid nii, ehkki asjatult, ristiusku meelitada. Peatselt linnuse valmimise järel saabusid selle juurde semgalid, kes olevat edutult püüdnud laevaköitega ehitist jõkke tõmmata.

1201. aastal andis uus piiskop Albert linnuse benefiitsiks Konradile, kes sai selle ristisõdijate abi kasutades oma kontrolli alla võtta aga alles 1205. aastal, ja viis piiskopkonna keskuse Ükskülast üle Riiga.

Aastal 1255 läänistati linnus Johannes de Bardewischile või Johan de Bardewisile, kellest sai Uexküllide suguvõsa esiisa.

15. sajandil on linnust mainitud Riia peapiiskopile kuuluvana.

Linnus sai tugevalt kannatada Riia peapiiskopi ja Liivi ordu vahelistes sõdades 15.–16. sajandil, mille jooksul see oli pikalt ka ordu valduses. Lõpliku purustamise aeg ei ole täpselt teada, aga selleks on pakutud 1579. aastat, mil lõhuti maha Riia-lähedasi linnuseid, et takistada pealetungivatel Moskva tsaaririigi vägedel seal enda kindlustamist.

1927. aastal uuris Üksküla kirikut Tartu Ülikooli kunstiajaloo professor Helge Kjellin.

1970. aastatel jäi linnuse ase seoses Riia hüdroelektrijaama veehoidla rajamisega vee alla. Kõrval asunud kiriku varemed tõsteti kõrgemale ja nende ümber moodustati kunstlik saareke.

Viited
------

1. ↑  Indriķa hronika. Läti keelde tõlkinud Ā. Feldhūns; eessõna ja kommentaarid Ē. Mugurēvičs. Rīga: Zinātne, 1993. I peatükk, kommentaar 19
2. ↑  Henriku Liivimaa kroonika = Heinrici chronicon Livoniae. Ladina keelest tõlkinud Richard Kleis, toimetanud ja kommenteerinud Enn Tarvel. Tallinn: Eesti Raamat 1982, lk 25–27
3. ↑  Henriku Liivimaa kroonika, lk 37,39,53
4. ↑
5. 1 2  "Ikšķiles pils, Latvijas Piļu un muižu asociācija". Originaali arhiivikoopia seisuga 21. veebruar 2014. Vaadatud 12. veebruaril 2014.
6. ↑  Ikšķiles baznīcas drupas uz Svētās Meinarda salas Daugavā. Letonika.lv
**Mihkel Pärnoja** (sündinud 3. jaanuaril 1946 Vändras) on Eesti keemik ja poliitik.

Haridus
-------

Mihkel Pärnoja on lõpetanud 1964. aastal Vändra Keskkooli ja 1969. aastal Tartu Riikliku Ülikooli keemia erialal (aastast 1981 keemiakandidaat).

Töökohad
--------

Mihkel Pärnoja töötas Tartu Riiklikus Ülikoolis teaduri ja õppejõuna aastatel 1969–1974 ja 1977–1992 (vahepealse aja oli aspirantuuris). 
Pärast poliitikast eemaldumist asus ta uuesti tööle Tartu Ülikoolis, töötades administratsioonidirektorina.

Poliitiline tegevus
-------------------

Mihkel Pärnoja astus 1990. aastal Eesti Sotsiaaldemokraatlikku Parteisse ning valiti Mõõdukate nimekirjas 1992. aastal Riigikokku. Ta kuulus Riigikogu VII, VIII ja IX koosseisu.

Mihkel Pärnoja oli Mart Laari teise valitsuse majandusminister alates märtsist 1999 kuni tagasiastumiseni oktoobris 2001.

Teda on süüdistatud KGB-le oma kolleegi Jüri Kuke peale kaebamises 1980. aastal.[*viide?*]

Tunnustus
---------

* 1996 Johan Skytte medal
* 2001 Riigivapi V klassi teenetemärk

Isiklikku
---------

Mihkel Pärnoja on mänginud mitmes orkestris trompetit.

Tal on kolm tütart.

Viited
------

1. ↑  "Johan Skytte medali kavalerid". Vaadatud 3.12.2022.
2. ↑  Teenetemärkide kavaleride andmekogu – 1019

Välislingid
-----------

* Hindrek Riikoja. Mihkel Pärnoja veetis poliitikas kümnendi, Postimees, 26. juuli 2008
* Umbusalduse avaldamine majandusminister Mihkel Pärnojale *(Riigikogu otsuse eelnõu)*
**Benjamin Ashenafi Gordon** (sündinud 4. aprillil 1983) on endine elukutseline korvpallur, kes mängis korvpalliliigas NBA kokku 11 hooaega Chicago Bullsi, Detroit Pistonsi, Charlotte Bobcatsi ja Orlando Magicu eest.

Nooruspõlv
----------

Ben Gordon sündis Inglismaal Londonis, tema mõlemad vanemad on jamaicalased. Juba lapsena kolis Gordon perega Ameerika Ühendriikidesse ja kasvas üles New Yorgi osariigis Mount Vernoni linnas. 

Gordon mängis keskkoolikorvpalli Mount Vernon Knightsi eest ja juhtis meeskonna 2000. aastal New Yorgi osariigi meistriks. Ülikoolikorvpalli mängis Gordon Connecticuti Ülikoolis, aidates meeskonna 2004. aastal NCAA finalturniiri võitjaks.

NBA karjäär
-----------

2004. aasta NBA *draft'*ist valis Gordoni kolmandana Chicago Bulls. Debüüthooajal jäi pingilt sekkunud Gordoni arvele keskmiselt 24 minutiga 15,1 punkti, 2,6 lauapalli ja 2 resultatiivset söötu mängus. 2004/05. hooajal 47 mängu võitnud Bulls pääses pärast Michael Jordani lahkumist 1998. aastal esmakordselt taas väljalangemismängudele. Gordon valiti seejuures NBA parimaks vahetusmängijaks ja uustulnukate sümboolsesse viisikusse.

14. aprillil 2006. aastal tegi Gordon mälestusväärse mängu Washington Wizardsi vastu, kui tabas kõik üheksa teele saadetud kolmepunktiviset. 2007. aasta 4. märtsil püstitas Gordon oma karjääri punktirekordi, kui tema 48 punkti toel alistati lisaajal Milwaukee Bucks 126:121. Hooaeg 2006/07 oli ka Gordoni karjääri parim - kõik 82 kohtumist kaasa teinud tagamängija viskas keskmiselt 21,4 punkti mängus.

Gordoni karjääri keskmisteks näitajateks kujunesid 14,9 punkti, 2,5 lauapalli ja 2,5 resultatiivset söötu mängus.

Saavutused
----------

* NBA parim vahetusmängija (2005)
* NBA uustulnukate sümboolne esiviisik (2005)
* NCAA meister (2004)

NBA statistika
--------------

**Karjääri keskmised** 

```
Hooaeg  Klubi  	G  	GS  	MPG  	FG%  	3P%  	FT%    	RPG  	APG  	SPG  	PPG
04/05 	CHI 	82 	3 	24,4 	.411 	.405 	.863  	2,6 	2,0 	0,6 	15,1
05/06 	CHI 	80 	47 	31,0 	.422 	.435 	.787  	2,7 	3,0 	0,9 	16,9
06/07 	CHI 	82 	51 	33,0 	.455 	.413 	.864  	3,1 	3,6 	0,8 	21,4
07/08   CHI 	72	27	31,8	.434	.410	.908	3,1	3,0	0,8	18,6
08/09 	CHI 	82	76	36,6	.455	.410	.864	3,5	3,4	0,9	20,7
09/10 	DET 	62	17	27,9	.416	.321	.861	1,9	2,7	0,8	13,8
10/11 	DET 	82	27	26,0	.440	.402	.850	2,4	2,1	0,6	11,2
11/12 	DET 	52	21	26,9	.442	.429	.860	2,3	2,4	0,7	12,5
12/13 	CHA 	75	0	20,8	.408	.387	.843	1,7	1,9	0,5	11,2
13/14 	CHA 	19	0	14,7	.343	.276	.810	1,4	1,1	0,5	 5,2
14/15 	ORL 	56	0	14,1	.437	.361	.836	1,1	0,9	0,3	 6,2
Karjäär 	744	269	27,4	.432	.401	.857	2,5	2,5	0,7	14,9

```

Rahvuskoondis
-------------

Gordon on esindanud Suurbritannia korvpallikoondist EuroBasket 2017 kvalifikatsiooniturniiril, kus tõi meeskonna kasuks keskmiselt 9,2 punkti, 4,2 lauapalli ja 3,3 korvisöötu mängus.

Välislingid
-----------

* Ben Gordon – NBA.com
* Ben Gordon – Basketball-Reference.com
**"Üksinda kodus 3"** (inglise keeles *"Home Alone 3"*) on 1997. aastal valminud USA komöödiafilm. See on filmisarja "Üksinda kodus" kolmas osa. Eelmine film, "Üksinda kodus 2", valmis 1992. aastal.

Võrreldes eelmiste filmidega on kolmandas filmis täiesti uued tegelased. Filmi idee käidi välja samaaegselt sarja eelmise filmiga, algselt plaaniti film teha üheaegselt koos teise filmiga, kuid need plaanid ei saanud teoks.

Kolmanda filmi idee tuli taas kaalumisele 1990. aastate keskel, varaseimates käsikirjades pidid filmis algselt taas mängima kahe eelmise filmi tähed Macaulay Culkin, Joe Pesci ja Daniel Stern. Culkin oli aga 1994. aastal näitlemisest loobunud, mispeale töötati film ümber ja loodi uued tegelased.

Film räägib 8-aastasest Alex Pruittist, kes jääb haigena üksinda koju. Üsna pea ilmuvad vargad, kes jahivad Alexi puldiga juhitavat autot, mille viimane naabrinaiselt sai. Nimelt on autosse peidetud salajane kiip, mille abil saab rakette jälitada. Nutikas Alex asub oma kodu kaitsma.

Peaosades
---------

* Alex D. Linz – Alex Pruitt
* Aleksander Krupa – Peter Beaupre
* Rya Kihlstedt – Alice Rivens
* Lenny Von Dohlen – Burton Jernigan
* David Thornton – Earl Unger
* Haviland Morris – Karen Pruitt
* Kevin Kilner – Jack Pruitt
* Marian Seldes – Proua Hess
* Seth Smith – Stan Pruitt
* Scarlett Johansson – Molly Pruitt
* Neil Flynn – Politseinik
See artikkel See artikkel räägib jäähokimängijast.  jäähokitreeneri kohta vaata artiklit Ben Smith (jäähokitreener).  

---

|  |
| --- |
|  |
| Medalikohad |
| Maailmameistrivõistlused |
| **Pronks** | 2015 | jäähoki |

Ben Smith 2014. aastal Chicago Blackhawksi mängijana
**Benjamin Alexander Smith** (sündinud 11. juulil 1988 Winston-Salemis, Põhja-Carolinas) on USA jäähokimängija, kes mängib Saksamaa kõrgliiga klubis EHC München ründajana paremäärel.

Aastatel 2006–2010 mängis ta Boston College'i jäähokimeeskonnas. Aastatel 2008 ja 2010 tuli ta Boston College'iga USA ülikoolide meistriks. 2010. aastal valiti ta ülikoolide liiga kõige väärtuslikumaks mängijaks.

2008. aastal valis Chicago Blackhawks ta NHL-i *draft* '​is 169. valikuna. Hooaja 2009–10 lõpus debüteeris ta American Hockey League'is (AHL) Blackhawksi tütarklubis Rockford IceHogs. NHL-is debüteeris Smith hooajal 2010–11. Esimese värava lõi ta liigas 8. aprillil 2011 mängus Detroit Red Wingsi vastu. Ka järgmisel kahel hooajal mängis ta põhiliselt IceHogsis. NHL-i hooaja 2012–13 põhiturniiril osales Smith vaid ühes mängus, kuid ta kutsuti samal hooajal Blackhawksi meeskonda Stanley karika finaalmängudele Boston Bruinsi vastu, et asendada vigastada saanud Marián Hossa. Blackhawks alistas Bruinsi mängudega 4:2 ja võitis Stanley karika. Smith sai sellega esimeseks Põhja-Carolinas sündinud jäähokimängijaks, kelle nimi Stanley karika võidutrofeele graveeriti.

Hooajal 2013–14 mängis Smith esmakordselt Blackhawks põhikoosseisus. 75 mänguga sai ta kirja 14 väravat ja 12 väravasöötu. Hooaja 2013–14 väljalangemismängudes jäi tema arvele neli väravat ja kaks väravasöötu. 2015. aasta märtsis kaubeldi Smith Andrew Desjardinsi vastu Blackhawksist San Jose Sharksi. 2016. aasta veebruaris müüs Blackhawks Smithi mängijaõigused omakorda Toronto Maple Leafsile. 2016. aasta augustis sõlmis ta üheaastase lepingu Colorado Avalanche'iga, kuid ei suutnud hooaja 2016–17 silmapaistvalt esineda ning naasis juba 2016. aasta oktoobris Toronto Maple Leafsi. Hooajal 2017–18 mängis Smith vaid AHL-is Maple Leafsi tütarklubis Toronto Marlies, kellega võitis samal hooajal Calder Cup'i.

2018. aasta juunis sõlmis ta lepingu Saksamaa kõrgliiga klubiga Mannheimi Adler. 2019. aastal tuli ta Adleriga Saksamaa meistriks. Hooaja 2020–21 alguses asus ta mängima Rootsi kõrgliiga klubis Rögle BK, kuid naasis varsti Adleri. 2021. aasta mais sõlmis ta üheaastase lepingu EHC Müncheniga.

USA jäähokikoondise koosseisus võitis Smith 2015. aasta maailmameistrivõistlustel pronksmedali. 

Tema onu on Kanada dirigent Peter Oundjian.

Viited
------

1. ↑  "MANNHEIM-KAPITÄN BEN SMITH WECHSELT NACH MÜNCHEN". redbullmuenchen.de. 10.5.2021. Vaadatud 2.5.2022

Välislingid
-----------

 Ben Smith – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
* Ben Smith NHL.com lehel
* Ben Smith hockeydb.com lehel
Benedetto Antelami "Ristiltvõtmine", 1178
Parma baptisteerium, 1196–1270
Püha Andrease märtrisurm. Vercelli Sant'Andrea kiriku keskportaali tümpanon
Fidenza toomkiriku sambakandja
**Benedetto Antelami** (u 1150 – u 1230 Parma) oli itaalia arhitekt ja skulptor. Tema looming loetakse romaanika perioodi kuuluvaks ning teda ennast peetakse oma aja väljapaistvamaks skulptoriks.

Eluloolist
----------

Antelami elust on vähe teada, samuti sellest, kus ta omandas meisterlikkuse kiviraidkunstis ja ehituses. Arvatakse, et ta oli pärit Lombardiast Val d'Intelvist. Vähemalt ühe ajaloolase väitel järgib tema skulptuurilooming Põhja-Itaalia traditsiooni. Provence'i skulptuurikoolkonnale omased jooned tema loomingus lubavad oletada, et ta tegi õpipoisiaastad Arlesi Saint-Trophime'i kiriku ehitusel Prantsusmaal. On arvatud ka, et ta kuulus ehitajate gildi *magistri Antelami*, mis tegutses Como järve piirkonnas Põhja-Itaalias.

Looming
-------

Üks varaseim tema signeeritud töödest on marmorist skulptuurreljeef "Ristiltvõtmine" (1178) Parma toomkiriku transepti parempoolses osas. Reljeefil on raidkiri ANTELAMI DICTUS SCULPTOR FUIT HIC BENEDICTUS. Aastail 1188–1218 töötas Antelami Parma lähedal asuva Borgo San Donnino kiriku (nüüd Fidenza) juures.

1196. aastal hakkas Benedetto Antelami looma Parma baptisteeriumi skulptuure, ka ehitis ise oli tema kavandatud. Aastail 1196–1214 lõi ta kolme portaali tümpanonid. Hoone väliskülje dekooris esinevad mitmed piibli- aga ka apokrüüfilised süžeed, näiteks "Viimne kohtupäev", "Barlaami legend" ja "Kuningate kummardamine", siseruumis on "Põgenemine Egiptusse", "Jeesuse esitamine templis" ja "Taavet harfi mängimas". Tema loodud on ka kõrgreljeefsed figuraalsed kompositsioonid, mis kujutavad allegooriliselt kalendrikuid ja aastaaegu. Parma baptisteerium valmis lõplikult 1270. aastal.

Antelami viimaseks tööks peetakse Vercelli Sant’Andrea kiriku skulptuurdekoori, samuti (vähemalt osaliselt) kiriku enda kavandit ja ehitust. Kiriku kavatis ühendab Toscana romaanika omapära ja gootipärased jooned, nagu tugikaared, roidvõlvid ja roosaknad.

Stiil
-----

Antelami stiilis on mõjutusi antiigist ja bütsantsi kunstist. Reljeefide peen ja sujuva joonega voldikäsitlus reedab, et kunstnik oli näinud ja uurinud antiikskulptuure, mis tol ajal Itaalias nagu tänapäevalgi olid kuskil nähtaval. Rõivavoldistiku jooned lisavad muidu staatilistele kompositsioonidele teatava liikuvuse aktsendi. Kujude proportsioonid pole alati loomulikud, käed ja pead võivad näida suuremana ja robustsena, aga harmoonilises kompositsioonis annab see sageli juurde vaid väärtust lisava maise elemendi.

Viited
------

1. 1 2 3
2. ↑
3. 1 2  "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 30. mai 2019. Vaadatud 15. mail 2019.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
4. ↑

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Benedetto Antelami** |

* Benedetto Antelami Encyclopaedia Britannicas
* Valik Benedetto Antelami skulptuure Itaalia kirikutes
* "Ristiltvõtmise" detail portaalis Web Gallery of Art
**Ekvantpunkt** ehk samakiiruspunkt on Klaudios Ptolemaiose poolt tema maailmasüsteemi jaoks kasutusele võetud mõiste.

Mõiste sisu
-----------

Ptolemaiose maailmasüsteem: A – epitsükkel, B – ekvantpunkt, C – deferent, sinine punkt – Maa, punane punkt – planeet, rist B ja Maa vahel – deferendi keskpunkt
**Ekvantpunkt** on punkt, millelt vaadates liigub epitsükli keskpunkt deferendil ühtlase ja muutumatu kiirusega. Ehk teisiti öeldes, ekvantpunktis olev vaatleja näeb, et epitsükli keskpunkt liigub võrdsetes ajavahemikes edasi võrdsete nurkade võrra.

Ekvantpunkti kasutamisest
-------------------------

Ekvantpunkti kasutamine muutis Ptolemaiose maailmasüsteemi parimaks geotsentriliseks maailmasüsteemiks, mis tähendas, et mudel töötas suhteliselt täpselt ega olnud ka liiga keeruline arvutada. Samal ajal kritiseeriti Ptolemaiose maailmasüsteemi ekvantpunkti kasutamise pärast terve selle kasutamise aja. Arvati, et ekvandi kasutamine rikub astronoomia põhiaksioomi – taevased liikumised on ühtlased ja ringjoonelised või koosnevad ühtlastest ringjoonelistest liikumistest. Püüded ekvandist vabaneda viisidki esimeste geokineetiliste ehk Maa liikumist arvestavate maailmasüsteemide loomiseni. Kõige paremini õnnestus see Mikołaj Kopernikul.

Vaata ka
--------

* Deferent
* Epitsükkel
* Ptolemaiose maailmasüsteem
* Geotsentriline maailmasüsteem
**Ekvatoriaal-Guinea jalgpallikoondis** on Ekvatoriaal-Guinea jalgpalluritest koostatud riigi esindusmeeskond, mille liikmed valib välja koondise peatreener ning mida haldab Ekvatoriaal-Guinea Jalgpalliliit (hispaania *Federación Ecuatoguineana de Fútbol*). Peamine kodustaadion on Malabos asuv Nuevo Estadio de Malabo.

Pole kordagi pääsenud maailmameistrivõistlustele. Ekvatoriaal-Guinea korraldas 2012. aastal Gaboniga kahasse Aafrika rahvaste karikavõistlusi, mis oli Ekvatoriaal-Guinea jalgpallikoondise jaoks ühtlasi esimene osavõtt nendest maailmajao tiitlivõistlustest.

Saavutused
----------

* Aafrika rahvaste karikavõistlused jalgpallis

Osaleja (1): 2012

Mängud Eesti koondise vastu
---------------------------

|  | Toimumisaeg | Mängupaik | Võistlus | Tulemus | Väravalööjad |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | 6. juuni 2009 | A. Le Coq Arena, Tallinn | sõprusmäng | Eesti – Ekvatoriaal-Guinea 3:0 (2:0) | 8. Viikmäe, 35. Voskoboinikov, 90. Zenjov |

Mall:CAF-i meeskonnad
Polüstüreeni struktuurivalem
**Polüstüreen** (lühend **PS**) on stüreeni polümeriseerumisel saadav amorfne või osaliselt kristalliseerunud termoplastne polümeer. Polüstüreen on plastmaterjalina laialdaselt kasutusel. 

Polüstüreeni täielik nimetus keemianomenklatuuri kohaselt on polü-(1-fenüületaan-1,2-diüül). Kui see materjal 1950. aastatel vahtplasti kujul laiemalt kasutusele võeti, nimetati seda polüstürooliks. 

Puhas polüstüreen on läbipaistev, kõva, kuid habras materjal, tihedus 1050 kg/m3, pehmenemistemperatuur 97 °C amorfsel ja 114 °C osaliselt kristalliseerunud polüstüreenil. Polüstüreeni töötemperatuur on –40 kuni 70 °C, kuid erinevate lisanditega on võimalik seda vahemikku laiendada –200 kuni 80 °C-ni. Polüstüreen on mehaaniliselt ja samuti kuumutatult hästi töödeldav.

Liigitus
--------

Polüstüreeni liigitatakse harilikult kasutusotstarbe järgi: 

* normaalpolüstüreen ehk standardpolüstüreel (PS, ka GPPS, inglise keele sõnadest *purpose polystyrene*);
* vahtpolüstüreen (EPS ehk PS-E, *expanded polystyrene*)
* löögikindel polüsteen (HIPS, *high impact polystyrene*), mida saadakse stüreeni kopolimeeridena, näiteks
	+ ABS – akrüülnitriilbutadieenstüreen,
	+ ACS – akrüülnitriilvinüülkloriidstüreen,
	+ AES – akrüülnitriiletüleenstüreen.

Ehituses plaatidena kasutatavat vahtpolüstüreeni nimetatakse harilikult vahtplastiks, kõnekeeles ka penoplastiks (venekeelse пенопласт järgi).

Vahtpolüstüreenist transpordipakend

Kasutamine
----------

Puhtast polüstüreenist (PS) valmistatakse näiteks pakkekilet, ühekordseid joogiklaase ja toiduainetopse. 

Vahtpolüstüreeni kasutatakse laialdaselt kaupade pakendusmaterjalina, sest seda saab hõlpsalt vormida pakendatava toote kuju järgi.

Heade soojusisolatsiooniomaduste tõttu kasutatakse seda materjali elamute soojus- ja heliisolatsiooniks. 

Löögikindlast polüstüreenist valmistatakse näiteks dušikabiine, vitriiniklaase, külmkapiriiuleid, reklaamtahvlite kaitseklaase.

Vahtpolüstüreeniga seotud ohud
------------------------------

Polüstüreenist hakkab juba +40 °C juures eralduma mürgiseid lendaineid. On tehtud katseid EPS-ühenditega, mille kuumutamisel 80 kraadini hakkavad lenduma formaldehüüdi, karbamiidi, fenooli jm osakesed, mis on mürgised ja akumuleeruvad organismis. 

Materjali oluliseks puuduseks on ka põlevus. Selle vältimiseks lisatakse toorainele spetsiaalseid tulekindlaid lisandeid (põlemisaeglusteid). Nii saavutatakse küll vahtplasti tulekindlus madalamal temperatuuril, kuid ühtlasi suureneb risk, et põlemiskolle avastatakse liiga hilja.

Vaata ka
--------

* Polümeerid
* Plastid

Viited
------

1. ↑  Vahtpolüstüreen
**Kohanev kiirushoidik** on maanteesõidukite valikulise kiirushoidiku süsteem, mis muudab automaatselt sõiduki kiirust, et säilitada ohutu vahemaa eesmise sõidukiga. Adaptiivsel kiirushoidikul on 2019. aastaks tekkinud 20 erinevat nimetust, mis kirjeldavad sama funktsiooni. Sageli kasutatakse ka dünaamilise kiirushoidiku nimetust.

Tööpõhimõte
-----------

Schema ICC
Süsteem töötab sensoritest saadud informatsiooni abil, sensorid asuvad üldjuhul tuuleklaasi taga või eesmises kaitserauas. Enamlevinud sensori tüübid on radar, lasersensor ja kahe kaamera koostööst saadav ruumiline pilt. Sensorid mõõdavad distantsi eesolevast autost ja võimaldavad vastavalt distantsile muuta sõidukiirust. Takistuste puudumisel hoiab adaptiivne kiirushoidik juhi seadistatud piirkiirust. Takistuse ilmumisel sõidurajale pidurdab sõiduk automaatselt, kuni on saavutatud juhi seadistatud distants eesoleva sõiduki suhtes. Adaptiivne kiirushoidik ei paku täielikku automaatikat, vaid on mõeldud juhi abistamiseks; autot peab endiselt juhtima sõiduki juht.

Funktsionaalsus
---------------

Adaptiivset kiirushoidikut peetakse kohanemisvõimeliste autode üheks tähtsamatest juhtimisosadest. See suurendab sõidukijuhtide turvalisust ja sõidutee mahutavust, kuna optimeerib autodevahelist kaugust ja muudab selle ühtlaseks. Sõidukeid, millele on paigaldatud adaptiivne kiirushoidik, peetakse SAE International definitsiooni järgi 1. taseme isesõitvateks autodeks. Sõidukeid, millel on lisaks adaptiivsele kiirushoidikule lisatud ka mõni teine arukas süsteem, näiteks sõiduraja hoidmise süsteem, kutsutakse 2. taseme isesõitvateks autodeks.

Viited
------

1. ↑  Stephen Edelstein (26.02.2019). "Here is everything you need to know about adaptive cruise control". Digital Trends. Vaadatud 05.06.2019.
2. ↑  "SAE International koduleht".
**BMW X6** on BMW poolt toodetav sportliku välimusega maastur, mida esitleti 2008. aasta aprillis. BMW ise nimetab X6 kui *sports activity coupé* (SAC), mis peaks endas ühendama maasturi omadused (suured rattad, kõrge kliirens ja nelikvedu) ja sportliku kupeeliku kere.

Esimene põlvkond (E71; 2008–2014)
---------------------------------

* 1. põlvkond1. põlvkond
* 1. põlvkond ActiveHybrid1. põlvkond ActiveHybrid
* 1. põlvkond X6 M1. põlvkond X6 M

Teine põlvkond (F16; 2015–2019)
-------------------------------

Teine põlvkond avalikustati 2014. aasta Pariisi autonäitusel ning üks oluline uuendus oli uus 8-käiguline automaatkäigukast. Lisaks suurenes ka uue mudeli pagasiruum ning auto jõudis müügisaalidesse 2014. aasta lõpus.

Kolmas põlvkond (G06; 2020–tänapäev)
------------------------------------

2019. aasta juulis tutvustati 3. põlvkonna X6. Auto väliskuju muudeti agressiivsemaks ja iluvõre nurgelisemaks ning esmakondselt BMW ajaloos lisati iluvõrele taustavalgustus. 

* 
* 
* 
*
**Costa Rica köögi** toidud sisaldavad tihti riisi ja musti ube. Palju kasutatakse ka värskeid puu- ja köögivilju.

### Gallo Pinto

*Gallo Pinto* on traditsiooniline hommikusöök riisist ja ubadest, millele lisatakse paprikat, koriandrit ja sibulaid.

### Casado

*Casado* koosneb paljudest toiduainetest: riis, oad, lehtsalat, *tortilla*, praetud *platano maduro*. Casado sisaldab ka olenevalt piirkonnast veiseliha, kana või kala.

### Tamal

*Tamal* valmistatakse maisijahust, searasvast ja vürtsidest. See täidetakse liha, riisi ja köögiviljadega ja ümber pannakse banaani või jahubanaani leht. *Tamal* on populaarne pidustuse ajal, eriti jõulude ajal.

### Arroz con Leche

*Arroz con Leche* on magustoit, mis koosneb piimaga segatud riisist, millele lisatakse suhkrut, soola, sidrunikoort ja kaneeli.

### Sopa Negra

*Sopa Negra* on supp, mille peamised koostisosad on mustad oad, sibul, paprika, koriander, tomatid, vürtsid ja *Tabasco* kaste.

### Olla de Carne

*Olla de Carne* on hautis, mis sisaldab maniokki, porgandit, maisi, jahubanaane ja taro juurt. Rooga serveeritakse tihti riisi ja ubadega.

### Chifrijo

*Chifrijo* peamised koostisosad on *chicharrón* (praetud sealiha) ja *frijole* (oad). Serveeritakse koos *tortilla* krõpsudega, maisi *tortilla*'dega või saiaga. Toit sisaldab ka riisi, tomateid või *pico de gallo*'t.

### Patacones

*Patacones* on snäkk praetud jahubanaanidest. Lisatakse ka soola ning serveeritakse koos *pico de gallo'*ga.

### Flan

*Flan* on magustoit, mis koosneb piimast, vaniljest, suhkrust ja munadest.

* Gallo PintoGallo Pinto
* CasadoCasado
* TamalTamal
* Arroz con lecheArroz con leche
* Sopa negraSopa negra
* Olla de carneOlla de carne
* ChifrijoChifrijo
* PataconesPatacones
* FlanFlan

Joogid
------

### Refresco

*Refresco* on jook, mis koosneb puuviljadest ja veest või piimast. Populaarsed maitsed on arbuusi, granadilli, maasika, põldmuraka, graviola ja *cas'*i.

### Granizado

*Granizado* on värskendav jook puuviljasiirupist, suhkrust ja jääst.

### Horchata

*Horchata* on jook, mis valmistatakse riisist või maisijahust. Lisatakse ka kaneeli, mis teeb joogi magusaks.

### Agua Dulce

*Agua Dulce* on jook, mis valmistatakse veest ja keedetud suhkruroo mahlast. See jook oli populaarne farmitöötajate hulgas, sest seda oli lihtne valmistada ja andis kiiresti energiat.

* GranizadoGranizado
* HorchataHorchata

Viited
------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8 9  "Go Visit Costa Rica - The 9 Most Popular Foods in Costa Rica". 16.03.2016. Vaadatud 26.10.2018.
2. ↑  "Wikipedia - Costa Rican cuisine". Vaadatud 26.10.2018.
3. 1 2 3 4  "Go Visit Costa Rica - Take a sip of a traditional drink". Vaadatud 27.10.2018.
|  |
| --- |
| Osa artiklitest teemal |
| Vana-Rooma poliitika ja valitsus |
|  |
| Perioodid |
| 
* **Kuningriik**(753–509 eKr)
* **Vabariik**(509–27 eKr)
* **Keisririik**(27 eKr – pKr 476)


|  |  |
| --- | --- |
| 
* **Printsipaat**(27 eKr – 285 pKr)

 | 
* **Dominaat**(285–476)

 |



|  |  |
| --- | --- |
| 
* **Lääne-Rooma**(395–476)

 | 
* **Ida-Rooma**(395–1453)

 |

* **Trapezundi keisririik**(1204–1461)
* **Kronoloogia**

 |
| Rooma konstitutsioon |
| 
* Kuningriigi konstitutsioon
* Vabariigi konstitutsioon
* Impeeriumi konstitutsioon
* Senat
* Komiitsid
* Magistraadid

 |
| Magistraadid |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| 
* Konsul
* Preetor
* Kvestor
* Promagistraat

 | 
* Ediil
* Tribuun
* Tsensor
* Kuberner

 |

 |
| Erimagistraadid |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| 
* Diktaator
* *Magister equitum*
* *Tribuni militum consulari potestate*

 | 
* *Rex*
* *Triumviri*
* *Decemviri*

 |

 |
| Tiitlid, ametid ja aunimetused |
| 
* Keiser


|  |  |
| --- | --- |
| 
* Legaat
* *Dux*
* *Officium*
* Prefekt
* *Vicarius*
* *Vigintisexviri*
* Liktor

 | 
* *Magister militum*
* Imperaator
* *Princeps senatus*
* *Pontifex maximus*
* Augustus
* Caesar
* Tetrarh

 |

 |
| Õigus |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| 
* Rooma õigus
* *Ius*
* *Imperium*
* *Mos maiorum*

 | 
* *Auctoritas*
* Rooma kodakondsus
* *Cursus honorum*
* *Senatus consultum*

 |

* *Senatus consultum ultimum*

 |
| * v
* r
 |

**Diktaator** oli ametikoht Rooma vabariigis.

Rooma vabariigi kõrgeimad ametiisikud olid konsulid. Neid oli kaks. Nad olid volitustelt võrdsed ja võisid teineteise otsuseid tühistada. Sõjalise hädaohu korral võidi aga nimetada erakorralist võimutäiust omav diktaator, kellele mõlemad konsulid pidid kuuletuma. Tema käes oli *de iure* absoluutne võim, kuid tavaliselt ta seda ei kuritarvitanud. Diktaatori ametiaeg oli piiratud 6 kuuga, aga tavaliselt astus diktaator ise tagasi, kui hädaoht möödus.

Diktaatoreid nimetati vahel ka ilma sõjalise vajaduseta, puhtalt tseremooniate läbiviimiseks.

Pärast Teist Puunia sõda ei tunginud vaenlased tükk aega Itaaliasse, mistõttu diktaatoreid ei nimetatud. Kuid Sulla lasi end pärast kodusõda diktaatoriks nimetada, seejuures ilma võimuaja piiranguta. Diktaator oli ka Caesar, algul 10 aastaks, aga hiljem lasi ta end eluks ajaks diktaatoriks nimetada.

Pärast Caesari surma kaotas Marcus Antonius seadusega diktaatori ameti. Seda seadust pole tühistatud ega rikutud. Edaspidi kasutati Roomas muid erivolitustega ameteid ja tiitleid, näiteks imperaator ja augustus.

Vaata ka
--------

* Konsul
* Diktatuur
Dilma Rousseff
**Dilma Vana Rousseff** (sündinud 14. detsembril 1947 Belo Horizontes) on Brasiilia poliitik.

Tema isa, Petǎr Rusev (hilisema nimega Pedro Rousseff) oli sündinud Bulgaarias Gabrovos. Ta oli aktiivne kommunist ja põgenes jälitamise eest Prantsusmaale ja sealt edasi 1930ndatel Brasiiliasse. 

Dilma Rousseff on õppinud majandusteadust.

Ta kuulub Tööliste Parteisse. Aastatel 2003–2005 oli ta Brasiilia mäendus- ja energiaminister, seejärel kuni märtsini 2010 valitsuse kantseleiülem.

31. oktoobril 2010 peetud presidendivalimiste teises voorus valiti ta Brasiilia presidendiks. Tema ametiaeg algas 1. jaanuaril 2011. Oktoobris 2014 peetud presidendivalimistel valiti ta uueks ametiajaks, mis algas 1. jaanuaril 2015.

12. mail 2016 otsustas Senat peatada kuueks kuuks Dilma Rousseffi volitused presidendina seoses süüdistustega, mis puudutavad riigieelarvega manipuleerimist. 31. augustil 2016 ta tagandati.

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Dilma Rousseff** |

* Koduleht

  


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**Luiz Inácio Lula da Silva** | **Brasiilia president**2011–2016 | Järgnev**Michel Temer** |
**BMW N53** on vabalthingav kuuesilindriline bensiinimootor, mida BMW kasutas oma sõiduautodel 2006–2013. N53 eelkäija oli N52. Esmakordselt paigaldati N53 BMW 5. seeria E60 mudeliuuendusele 2006. aastal.

BMW ei kasutanud N53 Põhja-Ameerikas, Austraalias ja Malaisia turgudel müüdavatel autodel seoses seal müüdava kütuse suure väävlisisaldusega ning nendel turgude mudelitel jätkati N52 kasutamist.

BMW N53 oli viimane vabalthingav R6-mootor BMW mootorite rivis, millest esimene oli 1968. aastal tootma hakatud BMW M30. N53 vahetati järk-järgult välja neljasilindrise N20 turbomootori vastu alates 2011. aastast.

Disain
------

Erinevalt eelkäijast N52, mis kasutas kaudsissepritset, võeti N53 puhul kasutusele otsesissepritse. Mootoriplokk on valmistatud magneesiumisulamist ja surveaste on 12.0:1. 

N53 töömaht oli kas 2,5 (N53B25) või 3,0 liitrit (N53B30). Võimsus sõltuvalt versioonist 140 kW (190 hj) kuni 200 kW (272 hj).

Viited
------

1. ↑  Paul Tan (11. mai 2010). "BMW's N52 versus N53 – what are we missing?".
Alexela kontserdimaja ja Solarise keskuse sissepääs
Alexela kontserdimaja
**Alexela kontserdimaja** (alates 12. aprill 2018; kuni maini 2014 *Nokia kontserdimaja*, 2014–2018 *Nordea kontserdimaja*) on multifunktsionaalne kontserdi-, teatri- ja konverentsikeskus Tallinnas Solarise keskuse kõrval Estonia puiestee 9 peasissekäiguga Rävala puiestee poolt.

2009. aasta oktoobris avatud hoones asuv suur saal mahutab kuni 1830 inimest, neist parteris 1029, 1. rõdul 493 ja 2. rõdul 308.

Kontserdimaja 0-tasandi fuajees asub 70 inimest mahutav Teatrikohvik, mida on võimalik reserveerida sünnipäevadeks, seminarideks või muudeks koosviibimisteks.

Keskuse maa-aluses parklas on kohti 233 autole. Parklat haldab EuroPark.

Viited
------

1. ↑  "Tallinna kontserdimaja uus nimi on Alexela kontserdimaja". *ERR*. 12. aprill 2018.
2. ↑  Uwe Gnadenteich. Põhjamaade moodsaim saalikompleks saab nimeks Nokia Kontserdimaja Tallinna Postimees. 14.mai 2009
3. ↑  Merike Tamm. Nokia kontserdimaja lava sai valmis. Tallinna Postimees. 13. august 2009
4. ↑  Teatrikohvik. Nordea Kontserdimaja

Välislingid
-----------

* Alexela kontserdimaja koduleht
* Alexela kontserdimaja Facebookis
* Alexela kontserdimaja (Kontserdimaja) Twitter
* Kristin Aasma. Prantsuse spetsid lõpetasid Kontserdimaja lava ehitamise. Õhtuleht, 13. august 2009
Detoneeriv nöör
Detoneerivat nööri saab kasutada veealusel lõhkamisel
**Detoneeriv nöör** on lõhkeainet sisaldav nöör, mida kasutatakse lõhketöödel detonatsioonilaine siirdamiseks detonaatorilt lõhkelaengutele või ühelt laengult teisele.

Kirjeldus
---------

Detoneeriv nöör koosneb puuvill- või plastkestast, mille all paikneb juhtniit ning mille keskel on südamikuna brisantne lõhkeaine. Tavaliselt kasutatakse detoneeriva nööri juures lõhkeainena pentriiti (PETN), harvem heksogeeni.

Nööri lõhkeainesisaldust mõõdetakse grammides jooksva meetri kohta. Tavaliselt on lõhkeainet koguses 12–14 g/m, kuid seda võib olla ka rohkem või vähem. Detonatsioonilaine levik toimub kiirusega ligikaudu 7000 m/s ja nõnda näib, justkui plahvataks terve nöör üheaegselt.

Kasutamine
----------

Enne detoneeriva nööri kasutamist tuleb teha selle väline ülevaatus ja veenduda, et ei esineks katte vigastusi, murdekohti, ahenemisi ja jämenemisi. Vajadusel tehakse detonatsiooni edasiandmise kontrolliks proovilõhkamine, mille käigus peab kogu nöör täielikult detoneeruma.

Detoneerivast nöörist lõhkevõrgud võivad olla ühendatud jada- või rööpühendusse. Neist esimeses on lõhkelaengud omavahel ühendatud detoneerivast nöörist lõikudega aga teisel juhul on nad liidetud magistraallõigu külge kas sellest eraldi hargnevate ühendustena (rööpastmeliselt) või kimpudena lähtuvate ühendustena (rööpkimpjalt). Rööpastmelist ühendust kasutatakse peamiselt üherealisena asetsevate laengute sidumisel ning rööpkimpühendust hajusalt asetsevate laengute sidumisel ühtsesse lõhkevõrku.

Lõhkevõrgu koostamisel tuleb detoneeriv nöör enne laengusse paigaldamist lõigata vajaliku pikkusega juppideks. NB! Pärast selle laengusse või löökpadrunisse liitmist on lõikamine keelatud. Lõikamine peab toimuma puidust alusel ja terava noaga ning eelnevalt tuleb detoneeriva nööri rull kas täielikult või osaliselt lahti kerida.

Lõikude omavaheline ühendamine peab toimuma vähemalt 10 cm pikkuse vahelitiühendusega ja nõnda, et detonatsioon saaks levida samasuunaliselt. Sellised ettevaatusabinõud on vajalikud selleks, et detonatsioonilaine nööri kuskil ei katkestaks ja oleks tagatud selle levik kõikide lõhkelaenguteni – on väga ohtlik, kui mõned lõhkelaengud jäävad plahvatamata. Samadel põhjustel tuleb vältida silmuste ja keerdude teket ning nööride ristumisel tuleb need üksteisest eraldada vähemalt 10 cm paksuse pinnasekihiga.

Asulates on keelatud leeksüütega ja detoneeriva nööriga lõhkamine.

Kaubamärgid
-----------

Tuntud detoneeriva nööri kaubamärgid on näiteks Cordtex ja Primacord. Neid nimesid kasutatakse vahel ka kui detoneeriva nööri sünonüüme.

Vaata ka
--------

* Süütenöör

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Detoneeriv nöör** |

* Kaitseväe lõhketööde ohutuseeskiri
|  |
| --- |
|  **Poks** |
| Riik |  | Rumeenia |
|  |
| 1. ring | 1972 | II keskkaal |
| Pronks | 1976 | II keskkaal |
|  |
| Hõbe | 1974 | II keskkaal |
|  |
| Hõbe | 1971 | II keskkaal |
| Hõbe | 1973 | II keskkaal |

Alexandru Năstac. Zalău, 1974
**Alexandru (Alec) Năstac** (sündinud 2. aprillil 1949; Căvădinești, Galați maakond) on Rumeenia endine poksija.

Harrastajana
------------

### Rumeenia meistrivõistlustel

Ta oli kokku seitsmekordne Rumeenia meister – II keskkaalus (kuni 75 kg) aastatel 1969, 1971, 1972 ja 1975–1977 ning poolraskekaalus (kuni 81 kg) 1973. aastal.

### Kaasaegsetel olümpiamängudel

Ta sai II keskkaalus (kuni 75 kg) 1976. aasta Montréali olümpiamängude poksivõistlustel pronksmedali, kaotades poolfinaalis hilisemale kuldmedali- ja olümpiavõitjale Michael Spinksile (USA).

Ta osales II keskkaalus (kuni 75 kg) 1972. aasta Müncheni olümpiamängude poksivõistlustel, kuid kaotas 1. ringis oma kohtumise ja jäi edasisest medaliheitlusest välja.

### Maailmameistrivõistlustel

Ta sai II keskkaalus (kuni 75 kg) 1. maailmameistrivõistlustel (Havanna, 1974) hõbemedali, kaotades finaalis kuldmedalivõitjale ja maailmameistrile Rufat Risqiyevile (NSV Liit).

### Euroopa meistrivõistlustel

Ta sai II keskkaalus (kuni 75 kg) hõbemedali 19. Euroopa meistrivõistlustel (Madrid, 1971), kaotades finaalis kuldmedalivõitjale ja Euroopa meistrile Juozas Juocevičiusele (NSV Liit) ning 20. Euroopa meistrivõistlustel (Belgrad, 1973), kaotades finaalis kuldmedalivõitjale ja Euroopa meistrile Vjatšeslav Lemeševile (NSV Liit).

Viited
------

1. ↑  21. suveolümpiamängude poksivõistlus. Montréal 1976. Tulemused inglise keeles
2. ↑  20. suveolümpiamängude poksivõistlus. München 1972. Tulemused inglise keeles
3. ↑  1. maailmameistrivõistlused poksis. Havanna 1974. Tulemused inglise keeles
4. ↑  19. Euroopa meistrivõistlused poksis. Madrid 1971. Tulemused inglise keeles
5. ↑  20. Euroopa meistrivõistlused poksis. Belgrad 1973. Tulemused inglise keeles

Välislingid
-----------

* Alexandru Năstac veebisaidil Olympedia Muuda Vikiandmetes
**Poliitiline varjupaik** ehk **poliitiline asüül** (inglise keeles *political asylum*) tähendab kaasaegses poliitilises keeles luba jääda riiki, kuhu inimene on pagenud oma kodumaa või regiooni ohtlikkuse, seal esineva vaenu või tagakiusamise tõttu. Varjupaiga taotleja peab vastama 1951. aasta ÜRO pagulasseisundi konventsioonis ja selle 1967. aasta protokollis sätestatud tingimustele, milleks on põhjendatud hirm kodumaale naasta rassilistel, usulistel või rahvuslikel põhjustel, poliitiliste veendumuste või teatud sotsiaalsesse rühma kuulumise tõttu. 

Euroopa Liidul on ühine poliitilise varjupaiga poliitika. Alates 2004. aastast otsustavad liikmesriigid kvalifitseeritud häälteenamusega enamiku varjupaigapoliitika küsimuste üle. Nõukogu sätestab ühised mõisted ja varjupaigataotlejate tagasisaatmise menetluse. 

Kehtiva skeemi kohaselt toimib esimene Euroopa Liidu riik, kellele esitatakse varjupaigataotlus, kõigi liikmesriikide nimel. Seda mudelit on kritiseeritud, sest see ei ole kooskõlas ÜRO vastava konventsiooniga.

Allikas: Arengukoostöö- ja humanitaaralase terminoloogia sõnaseletusi

Vaata ka
--------

* Arengukoostöö
* Pagulasseisundi konventsioon

Välislingid
-----------

* Europa.eu otsing: Varjupaik
Alexandru Maxim 2018. aastal Mainzis mängimas
**Alexandru Iulian Maxim** (sündinud 8. juulil 1990 Piatra Neamțis) on Rumeenia jalgpallur, kes mängib ründava poolkaitsja või äärepoolkaitsjana Türgi kõrgliiga klubis Gaziantep ja Rumeenia jalgpallikoondises.

2007. aastal liitus ta Hispaania klubiga RCD Espanyol. Klubi põhimeeskonda ta välja ei jõudnud, kuid mängis hooajal 2009–10 Espanyoli reservmeeskonnas Hispaania tugevuselt kolmandas liigas.

Aastatel 2011–2013 mängis Maxim Rumeenia kõrgliiga klubis Pandurii Târgu Jiu 

2013. aasta jaanuaris siirdus ta 1,5 miljoni euro eest Saksamaa kõrgliiga klubisse VfB Stuttgart, kellega sõlmis nelja ja poole aasta pikkuse lepingu. Stuttgardis mängis ta kuni hooaja 2016–17 lõpuni, viimasel hooajal Saksamaa esiliigas.

2017. aasta juulis sõlmis ta nelja-aastase lepingu Saksamaa kõrgliiga klubiga 1. FSV Mainz 05. Hooaja 2019–20 teises pooles läks ta laenule Gaziantepi, kellega sõlmis 2020. aastal püsiva lepingu. Hooajal 2020–21 lõi ta Türgi kõrgliigas 15 väravat.

Rumeenia jalgpallikoondises tegi Maxim debüüdi 30. mail 2012 sõprusmängus Šveitsi vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta sama aasta 11. septembril MM-i valikmängus Andorra vastu.
**Pjotr Petrovitš Jumšanov** (jakuudi keeles Пётр Петрович Юмшанов; sündinud 15. oktoobril 1970 Namtsõ rajoonis Jakuudi ANSV-s) on jakuudi maadleja ja treener, Venemaa teeneline meistersportlane.

Ta on vabamaadluse MM-i medalist (1994) ja kuulunud maailma karikavõistlused võitnud meeskonda (1992). 22-aastaselt sai ta suurmeistriks. Aastatel 1992–1996 kuulus ta Venemaa vabamaadluse koondisse.

Jumšanov sai 2007. aastast Venemaa vabamaadluse koondise treeneriks. 2015. aastal oli ta Venemaa noortekoondise vanemtreener.

Ta on Sahha (Jakuutia) Vabariigi Hapsaǧaj Föderatsiooni asepresident. Ühtlasi on Jumšanov 2013. aastast Sahha (Jakuutia) Vabariigi Riigikogu (Il Tümene) liige, kus ta kuulub poliitilise partei Õiglane Venemaa fraktsiooni.

Haridustee
----------

Jumšanov lõpetas 1993. aastal Jakutski olümpiareservi keskeriõppeasutuse kehakultuuri erialal ja 2004. aastal Jakuutia Riikliku Põllumajandusakadeemia ökonomisti kutsega raamatupidamisarvestuse, majandusanalüüsi ja auditi erialal.

2009. aastal läbis ta ümberõppe Ammossovi-nimelises Jakutski Riiklikus Ülikoolis kehakultuuri ja spordi erialal.

MM ja maailma karikavõistlused
------------------------------

1992. aastal sai Venemaa koondis, kuhu kuulus ka Pjotr Jumšanov, Moskvas korraldatud maailma karikavõistlustel vabamaadluses meeskondliku esikoha. Individuaalarvestuses sai Jumšanov kolmanda koha. 1993. aastal Chattanoogas USA-s peetud maailma karikavõistlustel sai Venemaa meeskondliku teise koha, individuaalarvestuses sai Jumšanov oma võistluskategoorias esikoha.

1994. aastal İstanbulis peetud maailmameistrivõistlustel vabamaadluses sai Jumšanov kaalukategoorias 48 kg pronksmedali.

Venemaa teenelise meistersportlase rinnamärk

Tunnustus
---------

* 1998 – Venemaa teeneline meistersportlane

Viited
------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8  С юбилеем Петр Петрович!. sportyakutia.ru
2. 1 2 3  Юмшанов Петр Петрович. infosport.ru
3. 1 2  Юмшанов Петр Петрович. iltumen.ru
**Poliitiline reklaam** on reklaami alaliik, mis käsitleb poliitilisi organisatsioone (eelkõige erakondi ja valimisliite), üksikpoliitikuid, poliitilisi algatusi või kampaaniaid. Paljudes riikides, sh Eestis kehtivad poliitilisele reklaamile erilised piirangud. Näiteks ei ole Eestis lubatud poliitiline välireklaam vahetult valimiste eel.

Ehkki poliitilise reklaami täpsemast määratlemisest on Eestis korduvalt kõneldud, pole selleni 2013. aastaks veel jõutud.

Mõiste hägususe ja tugevate huvide tõttu tekitab poliitilise reklaami küsimus palju poleemikat. Tihti esineb piiripealseid juhtumeid, kus ühiskonnagrupid on eri seisukohtadel, kas konkreetne reklaam on poliitiline või mitte. Üks tuntumaid sellekohaseid näiteid on nn K-kohukese juhtum: ärimees Oliver Kruuda juhitud Tere piimatööstuses valmistatud kohuke, mille reklaamid ilmusid Tallinna tänavatele just enne valimisi ning mille logo sarnanes kujult ja värvilt Keskerakonna logoga. Kohuke kadus müügilt mõni aeg pärast valimisi. Kohtuotsusega kinnitati siiski, et tegemist ei olnud poliitilise reklaamiga. Poliitiliseks on nimetatud ka Tallinna linnavalitsuse teavituskampaaniat "Tallinn aitab", mis aktiveerub tavaliselt valimiste eel. Samuti on peetud poliitiliseks reklaamiks 2013. aasta juulis Tartus levitatud Tartu triatloni plakatit, mida ehtis reformierakondlasest toonase linnapea Urmas Kruuse näopilt.

Poliitilise reklaami ühe alternatiivina on pakutud välja ka selle täielikku keelustamist, andes poliitiliste jõudude esindajatele vaid võrdselt eetriaega Eesti Rahvusringhäälingus sisulisteks debattideks ja oma seisukohtade väljendamiseks. Taolise meetme tõhususe suhtes on väljendatud vastandlikke arvamusi.

Välislingid
-----------

* Külliki Kübarsepp "Miks on poliitreklaami mõiste umbmäärane?" Postimees, 25.09.2013
* Anna Põld "Mart Raudsaar: võrdsuse ülim tagaajamine viib omakorda ebavõrdsuseni" Postimees, 26. august 2013
* Teelemari Loonet "Randpere tahab keelustada poliitreklaami kolm kuud enne valimisi" Postimees, 25. september 2013
* Helen Mihelson "Tsahkna: «Tallinn aitab» kampaaniat on tehtud alati ainult enne valimisi" Postimees, 18. september 2013
* Uwe Gnadenteich "Kaubanduskeskustes on valimisreklaamide eksponeerimine lubatud" Postimees, 17.09.2013
* Uwe Gnadenteich "Keelatud valimisreklaamid olid ka IRLi kontori akendel" Postimees, 16.09.2013
* Anna Põld "Vallalehed seavad valimisreklaamide kajastamisele omad reeglid" Postimees, 25.08.2013
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel on perekonnanimest. Teiste tähenduste osas vaata täpsustuslehekülge.* |

---

**Habicht** on saksa ja eesti perekonnanimi.

2021. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Habicht 39 mehel ja 33 naisel. Perekonnanimede levikult on Habicht meeste puhul 2877. ja naiste puhul 3881. kohal.

Perekonnanime Habicht kandja on keskmiselt 45 aasta vanune (mediaanvanus on 45). Kõige levinum on perekonnanimi Habicht vanuserühmas 75–79, kus neid on 10 000 elaniku kohta 1,03.

19. sajandi algul pandi perekonnanimi Habicht Helme, Pärnu-Elisabethi ja Varbla kihelkonnas.

1930. aastate nimede muutmise kampaania käigus sellist perekonnanime keegi ei võtnud. Küll aga vahetati perekonnanimi Habicht perekonnanimede Aaviste, Haableht, Haabmäe, Haabniit, Haabpiht, Haave, Koitjärv, Laanemets ja Põldma vastu.

Nime kandjaid
-------------

* Antero Habicht (1980–), Eesti jurist, riigiametnik
* Juhan Habicht (1954–), Eesti tõlkija ja kirjanik
* Tamara Habicht (1918–2001), Eesti etnograaf

Viited
------

1. 1 2  Statistikaamet. Perekonnanime statistika. Päring andmebaasist: Habicht.
2. ↑  Rahvusarhiiv. Onomastika andmebaas. Nimede panemine. Päring andmebaasist (algne nimekuju): Habicht.
3. ↑  Rahvusarhiiv. Onomastika andmebaas. Nimede eestistamine. Päring andmebaasist (uus nimekuju): Habicht.
4. ↑  Rahvusarhiiv. Onomastika andmebaas. Nimede eestistamine. Päring andmebaasist (vana nimekuju): Habicht.
Pizzi (2017)
**Luís Miguel Afonso Fernandes** (enam tuntud kui **Pizzi**; sündinud 6. oktoobril 1989 Braganças) on Portugali jalgpallur, kes mängib keskpoolkaitsjana Portugali kõrgliigaklubis Braga.

Ta alustas klubikarjääri kodulinnaklubis GD Bragança. Pärast seda mängis ta Bragas, Ribeirãos, Covilhãs ja Paços de Ferreiras Portugalis ning Madridi Atléticos, Deportivo de La Coruñas ja RCD Espanyolis Hispaanias.

Portugali kõrgliigaklubis Lissaboni Benfica mängis ta alates hooajast 2014–15. Ta tuli Benficaga neli korda Portugali meistriks. 2017. aastal valiti ta Portugali liiga hooaja parimaks mängijaks. Hooajal 2019–20 lõi ta Portugali kõrgliigas 18 väravat, millega oli kahe teise mängija kõrval liiga suurim väravakütt. Samuti valiti ta sel hooajal liiga hooaja sümboolsesse koosseisu. 2019. aastal valiti ta Lissaboni Benfica aasta mängijaks. 2022. aasta jaanuaris läks ta Benficast hooaja lõpuni laenule Türgi kõrgliigaklubisse İstanbul Başakşehir.

2022. aasta suvel liitus Pizzi Araabia Ühendemiraatide klubiga Al Wahda. 2023. aasta alguses naasis ta Portugali kõrgliigasse, kui sõlmis lepingu Bragaga.

Portugali jalgpallikoondises mängis Pizzi aastatel 2012–2019 kokku 19 korda. Koondisedebüüdi tegi ta 14. novembril 2012 sõprusmängus Gaboni vastu ning lõi selles mängus penaltist ka koondisekarjääri esimese värava. Teise värava lõi ta 3. juunil 2017 sõprusmängus Küprose vastu ja kolmanda 14. novembril 2019 EM-i valikmängus Leedu vastu. Ta kuulus Portugali koondisse 2017. aasta FIFA konföderatsioonide karikaturniiril.

Saavutused
----------

Paços de Ferreira
* Taça da Liga: Teine koht 2010–11

Madridi Atlético
* UEFA Euroopa Liiga: 2011–12

Benfica
* Primeira Liga: 2014–15, 2015–16, 2016–17, 2018–2019
* Taça de Portugal: 2016–17
* Taça da Liga: 2014–15, 2015–16
* Supertaça Cândido de Oliveira: 2016, 2017, 2019

Välislingid
-----------

 Pizzi – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis