recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Ilmikvend** (ladina keeles *frater laicus*) ehk **konvers** (ladina keeles *frater conversus*) on katoliikluses ajalooliselt kloostris elav mees, kes on andnud mungatõotused, aga ei ole preestriks pühitsetud ja teeb peamiselt füüsilist tööd. Nimetus konversvend tuleneb asjaolust, et vastristituid preestriks ei pühitsetud. Nunnakloostris oli nimetus **ilmikõde** ehk konversõde kasutusel vastandina kooriõele, kes tegeles peamiselt palvetamisega.

Tänapäeval nimetatakse ilmikvennaks väljaspool kloostrit elavat inimest, kes elab vastava ordu või kloostri reegli järgi, näiteks järgib kohustust iga päev tunnipalveid lugeda, breviaari alusel.

Ilmikvend võib olla ka teatud vaimsust järgiv abieluinimene, kellele kehtib nn kolmas tee.

Vaata ka
--------

* Upāsaka

Kirjandus
---------

* *Blessed Ambiguity: Brothers in the Church.* Michael F. Meister, F.S.C. ed. Landover: Christian Brothers, 1993. ISBN 1-884904-00-9
* *Medieval Monasticism: Forms of Religious Life In Western Europe In The Middle Ages.* C. H. Lawrence. London: Longman, 1984. ISBN 0-582-40427-4
* *Who Are My Brothers?: Cleric-Lay Relationships in Men's Religious Communities.* Philip Armstrong, C.S.C. ed. New York: Society of St. Paul, 1988. ISBN 0-8189-0533-6

Välislingid
-----------

* Herbermann, Charles, ed. (1913). "Lay Brothers". *Catholic Encyclopedia* ((inglise keeles)). New York: Robert Appleton.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: mitu nime: autorite loend (link) CS1 hooldus: tundmatu keel (link)
Ilmatsalu mõisa peahoone 2006. aastal
**Ilmatsalu mõis** (saksa keeles *Ilmazahl*) oli rüütlimõis Tartu-Maarja kihelkonnas Tartumaal. Tänapäeval jääb kunagine mõisasüda Tartu maakonna Tartu linna Ilmatsalu aleviku keskele.

Ajalugu
-------

On teada, et Ilmatsalu ja Luke mõis kuulusid 13. sajandil Löwenwoldedele.

Mõisa viimased omanikud enne 1919. aasta mõisate võõrandamist olid Maria von Knorring ja Woldemar von Knorring.

Viited
------

1. 1 2  Ilmatsalu mõis - 1382 Eesti Ajalooarhiivi fondiloendis (vaadatud 15.11.2015)
2. ↑  EKI KNAB (vaadatud 21.05.2016)
3. ↑

Kirjandus
---------

* Maiste, Juhan. Nutt, Nele. *Tartumaa mõisad*. Näituse "Kaotatud paradiis" kataloog. − Eesti Põllumajandusülikool. Maastikuarhitektuuri eriala toimetised II. Balti villa rustica II. Tartu: 2005. Lk 22-24.
* Stryk, Leonhard von. *Beiträge zur Geschichte der Rittergüter Livlands*. Erster Teil. Der estnische District. Dorpat: Druck von C. Mattiesen, 1877. Lk 51-52 .
* *Tartumaa: maadeteadusline, majandusline ja ajalooline kirjeldus*. Peatoim. J. Rumma, toim. J. G. Granö, J. V. Veski. − Eesti I. Tartu: Eesti Kirjanduse Selts, 1925. Lk 442 .

Välislingid
-----------

* Ilmatsalu mõis - 1382 Eesti Ajalooarhiivi fondiloendis

Tartu-Maarja kihelkond

**Kirik**: Tartu Maarja kirik  

**Mõisad**: Haage mõis | Haava mõis | Ilmatsalu mõis | Jaama mõis | Kaarli mõis | Kabina mõis | Karlova mõis | Kavastu mõis | Lemmatsi mõis | Luunja mõis | Maarjamõisa mõis | Maramaa mõis | Piiskopi mõis | Pilka mõis | Põvvatu mõis | Raadi mõis | Ropka mõis | Räni mõis | Sirgu mõis | Taabri mõis | Tammistu mõis | Tordi mõis | Vahi mõis | Vanamõisa mõis | Vasula mõis | Veibri mõis | Vesneri mõis | Vorbuse mõis | Ülenurme mõis
**Laeva mõis** (saksa keeles *Laiwa*) oli rüütlimõis Kursi kihelkonnas Tartumaal. Nüüdisaegse haldusjaotuse järgi jääb mõisa ala Tartu maakonda Tartu valda.

Ajalugu
-------

Mõis asutati 17. sajandil. Mõisat valdasid pikka aega Igelströmid. Mõisa viimane omanik enne 1919. aasta mõisate võõrandamist oli Emil von Wulf.

Mõisaansambel
-------------

Mõisa historitsistlik kivist peahoone ehitati 19. sajandi teisel poolel. Mõisa peahoone ja mõned kõrvalhooned on säilinud tänapäevani.

Varia
-----

Kohanimi Laeva hääldub kolmandas vältes.

Viited
------

1. 1 2 3  Laeva mõis Eesti mõisaportaalis (vaadatud 20.02.2016)
2. ↑  Peeter Päll: artikkel "Laeva mõis" Eesti kohanimeraamatus. Tallinn: Eesti Keele Sihtasutus, 2016, lk 297.

Kirjandus
---------

* Maiste, Juhan. Nutt, Nele. *Tartumaa mõisad*. Näituse "Kaotatud paradiis" kataloog. − Eesti Põllumajandusülikool. Maastikuarhitektuuri eriala toimetised II. Balti villa rustica II. Tartu: 2005. Lk 48.
* *Tartumaa: maadeteadusline, majandusline ja ajalooline kirjeldus*. Peatoim. J. Rumma, toim. J. G. Granö, J. V. Veski. − Eesti I. Tartu: Eesti Kirjanduse Selts, 1925. Lk 221 .

Välislingid
-----------

* Laeva mõis Eesti mõisaportaalis
* Laeva mõis Rahvusarhiivi Eesti ala mõisate registris

Kursi kirik
Kursi kihelkond

**Kirik**: Kursi  

**Mõisad**: Kursi kirikumõis | Härjanurme mõis | Laeva mõis | Puurmani mõis | Saduküla mõis
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib seadmetest; mehaaniku eriala kohta vaata artiklit Mootorlaeva mehaanik* |

---

**Laeva jõuseadmed** on laevadel käitamise abivahendid, nt sisepõlemismootorid pea- või abimasinana, aurumasinad, elektrimootorid jne. Laeva jõuseade on mehhanism, mille eesmärk on muuta laeva asukohta või suunda vees.

Peamasin
--------

Peamasin on kõige olulisem jõuseade laevas, mille eesmärk enamjaolt on laeva liikuma panemine ja peatamine tagurpidikäiguga, aga kui laeva sõukruvi on pööratavate labadega, siis sama peamasina jõul laev ka muudab liikumise suunda. Mootoreid kategoriseeritakse järgnevalt: kujupõhiselt (A-kujuline-, lamav-, ridamootor), pöörete arvu põhiselt (aeglane (kuni 300p/min), keskmine (301-900 p/min) ja kiire mootor (üle 900 p/min)), taktide põhiselt (nelja- ja kahetaktiline) ja energiaallika põhiselt (diisel (ka masuut), gaas, kivisüsi, tuumaenergia ja elekter). Kui laeva peamootor töötab elektriga, siis energia toodetakse laevas kohapeal diiselgeneraatoritega. Elektrimootorite plusside hulka kuuluvad võimalus ehitada väga hea manööverdamisvõimalusega laevu, millel sõukruvid pöörlevad 360° ümber oma telje ja mille labasid on võimalik veel omakorda seadistada vastavalt vajadusele. Energiat on võimalik vastavalt vajadusele mujale suunata.

Tuumaenergiat kasutavad laevad, mille varustamine muu energiaallikaga on probleemne nagu allveelaevad, lennukikandjad ja jäälõhkujad, mis töötavad suurematest sadamatest kaugel (Antarktika). Kõige suuremad ja võimsamad mootorid on aeglaste pööretega, A-kujulised, kahetaktilised diiselmootorid. Nende mootorite keskmine kiirus on 120 pööret minutis ja sõuvõll ühendatakse otse ilma käigukastita mootori külge.

Vööripõtkur
-----------

Vööripõtkur on laeva vööris asuv keskteljega risti olev veealune sõukruvi(d), mis parandab laeva manööverdamisvõimet vööri ühele või teisele poole lükates. Kuna tegu on väga kalli lisavarustusega laevade juures, siis varustatakse neid ainult laevadega, mis silduvad väga tihti. Näiteks Tallinki reisiparvlaevad. Kaubalaevade puhul ostetakse sadamas opereerivalt ettevõttelt sisse puksiiriteenust, mis vajadusel laeva kai äärde lükkab.

Välislingid
-----------

* Laeva jõuseadmed
**Laengsidestusseadis** ehk **CCD** (lühend inglise k sõnadest *Charge Coupled Device*) on pooljuhtstruktuuriga elementidest maatriks, s.o ridade ja veergudena korrastatud kogum. Niisuguse maatriksi eriomaduseks on võimalus elektrilaenguid järgemööda ühest elemendist teise üle kanda. Kuna iga laengu suurus kujutab endast teatava väärtusega informatsiooni, siis kandub info elementide kohta laengupakettidena samm-sammult seadise väljundisse.

Laengsidestusseadise töötasid välja USA uurimis- ja arenduskeskuse Bell Laboratories teadlased Willard Boyle ja George E. Smith 1969 aastal (Nobeli füüsikaauhind 2009). Algselt oli see seadis mõeldud andmesalvestuse otstarbeks. Edasise uurimise käigus selgus, et valgustundlike elementidega seadist saab kasutada optilise kujutise muundamiseks elektrisignaaliks. Töötati välja CCD-pildisensor, mis tegi muuhulgas võimalikuks digikaamera loomise.

CCD-sensoris on valgustundlikeks elementideks sisemisel fotoefektil põhinevad fotodioodid. Iga diood genereerib elektrone vastavalt teda tabavate valguskvantide arvule; niisiis tekitab iga element tema valgustatusega võrdelise elektrilaengu. CCD-sensorites jääb elemendi ‒ piksli ‒ küljepikkus enamasti vahemikku 1,4 µm kuni 27 µm.

Niisuguse fotoelektrilise seadise aukjuhtivusega räniplaadil on optiliselt läbipaistev ränidioksiidist (SiO2) isoleerkiht ja sellel läbipaistvad elektroodid. Laengute edasikandmine toimub siin kolmes järgus ehk faasis:

Laengute edasikandumine ühest CCD elemendist teise
* 1. faas: pinge +V on rakendatud ainult esimesele elemendile ja elektroodi alla moodustub potentsiaalilohk, millesse kogunevad laengud;
* 2. faas: pingestatakse ka teine element, mille tulemusena laengud jagunevad võrdselt kahe elemendi vahel (sest teatavasti samanimelised laengud tõukuvad);
* 3. faas: esimeselt elemendilt lülitatakse pinge välja (0 V), mistõttu kõik laengud "veerevad" teise elemendi all kujunevasse potentsiaalilohku; laengupakett ongi ühe sammu edasi astunud.

Elektroodide pingestamine toimub taktgeneraatori rütmis, kusjuures taktsagedus võib ulatuda megahertsidesse. Niiviisi nihkuvadki pildielementide valgusinfot kandvad laengupaketid ridade ja kaadrite kaupa edasi sensori väljundisse.

Laengsidestuse põhimõttel info edastamist rakendatakse peale foto- ja videokaamerate ka mitmetes muudes seadmetes, nagu skanner, optiline hiir, digitaalfilter jm.

Vaata ka
--------

* CCD-sensor
* Pildisensor

Välislingid
-----------

* What is a CCD?
**Elektripaigaldis** on talitluslik kogum mitut liiki elektriseadmetest ja muudest asjakohastest seadistest, mis on statsionaarselt paigaldatud ning mõeldud alaliseks kasutamiseks eelnevalt kindlaks määratud asukohas. Elektripaigaldisi kasutatakse elektrienergia tootmiseks, edastamiseks, muundamiseks, mõõtmiseks, müügiks või tarbimiseks.

Elektripaigaldiste liigitus
---------------------------

* Pinge järgi:
	+ madalpingepaigaldised – vahelduvvoolu korral nimipingega kuni 1000 V ja alalisvoolu korral nimipingega kuni 1500 V;
	+ kõrgepingepaigaldised – vahelduvvoolu korral nimipingega üle 1000 V ja alalisvoolu korral nimipingega üle 1500 V.
* Voolu järgi:
	+ tugevvoolupaigaldised – sisaldavad seadmeid elektrienergia tootmiseks, muundamiseks, salvestamiseks, edastamiseks, jaotamiseks ja/või energeetiliseks kasutamiseks;
	+ nõrkvoolupaigaldised – andmetöötlus-, side-, raadioelektroonika-, telemehaanika- vms seadmeist koosnev paigaldis, mida iseloomustab vooluahelate suhteliselt nõrk (enamasti milliamprites ja amprites väljendatav) vool ja madal pinge (üldiselt alla 100 V).

* Asukoha järgi:
	+ sisepaigaldised – ehitises, elamus, korteris;
	+ välispaigaldised – väljas.
* Elektrist tuleneva ohu järgi – esimese, teise ja kolmanda liigi paigaldised.

Tugevvoolupaigaldist ja selle osi võib omakorda liigitada jõupaigaldiseks, valgustuspaigaldiseks, elektriküttepaigaldiseks jne.

Jõupaigaldise põhiülesandeks on elektrienergia edastamine tarbijateni (elektripaigaldise ühendusklemmideni, pistikupesadeni).

Valgustuspaigaldise sisse arvatakse lisaks elektrienergia juurdejuhtimise seadmetele ka valgustid ja nende lülitamiseks vajalikud seadmed. 

Kütte-jahutuspaigaldise koosseisu arvatakse elektrikütteseadmete ja nende lülitamiseks vajalikud seadmed. Küttepaigaldiseks võib arvata ka teiste energiakandjatega küttelahenduste juhtimine (termostaadid) ning ka kütmiseks vajaliku energia tootmise, ülekandmise ja -konverteerimise seadmed (nt soojuspump).

Elektripaigaldiste liigitusvõimalusi on muidki, näiteks paigaldise kuuluvuse järgi. Sageli mõeldakse elektripaigaldise all tarbijapaigaldist, s.o elektritarbija valduses olevate paigaldatud elektriseadmete ja -juhistike kogumit alates tarbija liitumispunktist (liitumiskilbist).

Vaata ka
--------

* Ehitise elektripaigaldis
* Juhistik

Viited
------

1. ↑   Elektriseadmele esitatavad ohutuse nõuded ning elektriseadmele ja elektripaigaldisele esitatavad elektromagnetilisele ühilduvuse nõuded ja vastavushindamise kord
2. 1 2  Auditi kohustusega elektripaigaldised ning nõuded elektripaigaldise auditile ja auditi tulemuste esitamisele
3. ↑  "Raivo Teemets. Elektripaigaldised. Tallinna Tehnikaülikool, 2011" (PDF). Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 19. september 2016. Vaadatud 15. septembril 2016.

Välislingid
-----------

* Raivo Teemets. Elektripaigaldised
* Elektripaigaldustööd
* Seadme ohutuse seadus
**Elektripaigaldise projekt** on üks eritööde projekte.
Hea elektriprojekt peaks sisaldama projekteerija poolt tellija soove ja tahet ehitise elektrilahenduste osas. Projekteerija töö on leida vastavalt tellija soovidele lahendused, mis vastavad kehtivatele elektriohutusnõuetele ja mille teostus ei ole tellijale põhjendamatult kallis, ehk hea projekt on sobiv alus konkreetsele hinnapakkumisele. 

Elektripaigaldise projekte võib jaotada tugev- ja nõrkvooluprojektideks. Tugevvoolu elektripaigaldis on rajatise-ehitise süsteem, mille vahelduvpinge on üle 50 V või/ja alalispinge üle 125 V. Süsteemid, milles pinged ei tõuse üle eeltoodud pingeväärtuste, võib nimetada nõrkvoolupaigaldisteks. Elektripaigaldise ülesanne on reeglina elektrienergia ülekanne selle elektrivarustuse liitumispunktist paigaldisega ühendatud tarbijateni- elektriseadmeteni. Lisaülesanneteks on kujunenud elektrivalgustuse ja elektrikütte kalkulatsioonid ja projekteerimine. Elektriprojekteerijatel võib olla spetsialiseerumine vastavalt elektriala pädevusele (B-pädevus – projekteeritava objekti pinge kuni 1000 V (1 kV) ja A-pädevus – ilma pinge piiranguteta), nõrkvoolusüsteemide projekteerijalt nõutakse vastavat pädevust (nt turvatehniku koolitus) tulekahjusignalisatsiooni (ATS), valvesignalisatsiooni-, läbipääsu- ja videovalveprojektide tegemiseks. Arvutivõrgu-, televisioonivõrgu- ja audioprojektide tegemiseks pole nõutavad ei pädevus- ega kvalifikatsioonitunnistus ega ka arvelolek majandustegevuse registris mtr.mkm.ee.

Väiksema konkreetsema tugevvoolu elektritööde tegemiseks ei ole elektriprojekt möödapääsmatu, kui selle kohta auditi (endise nõuetekohasuse tunnistuse) väljaandja piirdub pädevusega elektritööde teostaja teostusdokumentatsiooniga, deklaratsiooni, teostusjooniste jm dokumentatsiooniga. 

Komplitseeritud, keskmiste ja suurte ehitiste eritööde projekteerimisel läheb suhteliselt keeruliseks, kui plaanitakse hakkama saada elektriprojektita, kui ehituse üldnõuded näevad ette turvavalgustuse, tuleohutussüsteemide toimimise (suitsueemaldusventilatsioon, suitsueemaldusluugid, ventilatsiooniseadmete seiskamine ATS-i häire korral jne), jätavad elektripaigaldise ilma projektita rajamise tööde mahud ning korralduse ja maksumuse ebaselgeks.
**Mamoru Hosoda** (jaapani keeles 細田 守 *Hosoda Mamoru*; sündinud 19. septembril 1967) on jaapani filmilavastaja ja animaator.

Hosoda alustas kunstiõpinguid Kanazawa kunstikolledžis, kus spetsialiseerus õlimaalile. Lõpetades alustas Hosoda tööd animaatorina Toei animatsioonfilmistuudios, kuigi oli kandideerinud tööpostile ka Ghibli stuudios, kust oli saanud tunnustava äraütlemise Hayao Miyazakilt, kelle varastest teostest nagu "Lupin III ja Cagliostro loss" oli ta inspireeritud.

Avalikkuse tähelepanu pälvis Hosoda tööga "Digimoni"-filmide režissöörina 1999-2000. Hosoda pidi olema "Howli liikuva kindluse" režissöör Ghiblis, kuid lahkus kunstiliste erimeelsuste tõttu stuudioga. Hosoda naasis Toei stuudiosse, kuid lahkus sealt peagi Madhouse'i, kus lõi ülemaailmse tuntuse toonud filmid "Tüdruk, kes hüppas läbi aja" ja "Suvesõjad". Seejärel lõi Hosoda oma Chizu stuudio, mis koostöös Madhouse'iga tootis filmi "Hundilapsed Ame ja Yuki". Edasised filmid on Hosoda teinud juba oma stuudio alt.

Hosoda on pärast Ghibli stuudiost lahkumist jäänud kriitiliseks selle stuudio kunstiliste põhimõtete suhtes ja süüdistanud Miyazakit selles, et too esitab ühiskonda ja selle probleeme ilustatult, sealjuures heroiseerides naisosatäitjaid ning kujutades neid ebainimlikult puhaste ja vooruslikena.

Filmograafia
------------

* "One Piece: Parun Omatsuri ja saladuste saar" (2005)
* "Tüdruk, kes hüppas läbi aja" (2006)
* "Suvesõjad" (2009)
* "Hundilapsed Ame ja Yuki" (2012)
* "Poiss ja koletis" (2015)
* "Mirai tulevikust" (2018)
* "Draakon ja tedretähniline printsess" (2021)

Välislingid
-----------

* Mamoru Hosoda andmekogus IMDb (inglise) Muuda Vikiandmetes

Viited
------

1. ↑  "Hosoda: 'Japanese anime has problem with women and girls'". *France24*. 15. juuli 2021. Vaadatud 30. juuli 2021.
2. ↑  "Hundilapsed Ame ja Yuki". *Kino Artis*.
3. ↑  "Poiss ja koletis". *Kino Sõprus*.
4. ↑  "Mirai tulevikust". *Kino Artis*.
Vertikaalne käik Mammutikoopa kahe horisontaalkäigu vahel
**Mammutikoobas** (inglise keeles *Mammoth Cave*) on koobas Ameerika Ühendriikides Kentucky osariigis, maailma pikim koobas.

Mammutikoopa käikude pikkuseks on seni mõõdetud üle 590 km. Koopa põhjalikuma uurimise tulemusel avastatakse peaaegu igal aastal uusi lõike. Koopad asuvad kuni 115 meetri sügavusel.

Koopa kujunemine algas umbes kümme miljonit aastat tagasi. Koobas on uuristunud lubjakivisse. Seda katab liivakivi kiht, mis kaitseb koopa sisemust vee sissepääsu eest. Koopa uuristanud vihmavesi on maa sisemusse pääsenud liivakivisse tekkinud pragude kaudu. Koobast uuristavad maa-alused jõed on suubunud Green Riverisse, mis on oma sängi pidevalt sügavamaks uuristanud. Seetõttu on tekkinud järjest sügavamale uued koopad, ning käigud paiknevad mitmes kihis üksteise kohal. Kohati on need käigud ka vertikaalsuunas omavahel ühendatud. Kõige alumises koopas voolab Echo jõgi.

Koopas on stalaktiite ja stalagmiite.

Mammutikoopas elab üle 200 loomaliigi, enamik neist selgrootud. 42 liiki on kohastunud eluks täielikus pimeduses. Koopas elab muu hulgas ohustatud albiinokrevett *Palaemonias ganteri* ning mitu ohustatud nahkhiire- ja karbiliiki.

Koopa kaitseks loodi 1941. aastal Mammutikoopa rahvuspark.

Viited
------

1. 1 2  "Arhiivikoopia" (PDF). Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 14. jaanuar 2009. Vaadatud 28. juunil 2010.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Mammutikoobas** |

* Mammutikoopa rahvuspargi koduleht
* Mammutikoopa rahvuspargi tutvustus
* MAMMOTH CAVE YIELDS NEW WONDERS
* Mammoth Cave: Its Explorers, Miners, Archeologists, and Visitors
**Elektribörs** on süsteem ("turuplats") elektri suures mahus müügiks ja ostmiseks. Elektribörsi eesmärgiks on lihtsustada ostjatel ja müüjatel lepingute sõlmimist. Elektribörsiks Põhjamaades on Nord Pool.

**Elektriturg** on elektri tootjate ja tarbijate vahelisi ärisuhteid hõlmav turg millega tagatakse elektri tootmise ja elektri tarbimise üldine tasakaal.

**Energiaturg** on energiakandjate turg, mis hõlmab kaugkütet, küttepuitu, vedelkütuseid, gaasi, elektrit jms.

Põhjamaade elektrienergiabörs
-----------------------------

 *Pikemalt artiklis Nord Pool*
Põhjamaade energiabörsil Nord Pool tehti juba 2005. aastal tehinguid 55,2 miljardi euro väärtuses. Börsil kaubeldakse füüsilise elektrienergiaga tulevikutehingute vormis. Börsil on 336 liiget, kes teevad börsil tehinguid või vahendavad sinna klientide tehinguid. Liikmete arvu järgi on enim Norra ja Rootsi ettevõtteid (vastavalt 44 ja 29 protsenti liikmete arvust), kuid on ka kaugemaid maid, nagu Bermuda, Kaimanisaared ja Malta. Balti riikidest oli 2006. aastal börsil vaid Leedust üks liige. Lisaks tehingute tegemisele ka arveldatakse börsi kaudu. Üheks tooteks börsil oli Euroopa Liidu CO2 saastekvoodid, selle toote osas oli 2006. aastal börsil 64 osalist 11 riigist. Nord Pooli osalised on elektritootjad, suurtööstused, jaotusvõrgud, elektri jaemüüjad, maaklerid ja investorid. Elektri hinda saab tehingute vormis kokku leppida ka viis aastat ette. 16. novembril 2007 allkirjastati Tallinnas lepe Põhjamaade ning Baltimaade ühtse energiaturu loomise alustamiseks.

Vaata ka
--------

* Energiaturg
* Elektriturg
* Nord Pool Spot

Viited
------

1. ↑  Gert D. Hankewitz, Sirje Rank, Romet Kreek: Eesti Energia hakkab elektrit müüma otse börsi kaudu[*alaline kõdulink*] Äripäev 31.08.2006
2. ↑  Põhjamaade energiabörs Nord Pool alustas ettevalmistusi laienemiseks Baltikumi Eesti Energia pressiteade 20. november 2007

Välislingid
-----------

* Nord Pool Spot AS-i koduleht

Elektribörsid mujal maailmas
----------------------------

* Saksa elektribörs
**Karepa rahvamaja** on rahvamaja Lääne-Virumaa maakonnas Haljala vallas Karepa külas.
Rahvamaja asub Võle–Vainupea–Kunda maantee ja Rahvamaja tee ristil.

Karepa rahvamaja ehitasid Karepa külaelanikud talgute korras 1938. aastal. Hoone oli varem Rutja supelhoone, mis võeti koost, toimetati Karepale ja pandi seal uuesti kokku.

Rahvamaja taastati 2003. aastal samuti talgute korras. Rahvamaja omanik ja haldaja on Karepa kandi elanikke ühendav Karepa Selts.

Karepa rahvamajas on eksponeeritud kunstnik Valli Lember-Bogatkina maal "Jumal ütles Noale". 2010. aastast kaunistab rahvamaja tekstiilidisainer Elna Kaasiku loodud gobelään lavapannoo "Kodurand".

Karepa rahvamaja juures on Valli Lember-Bogatkinale pühendatud pink.

Viited
------

1. ↑  Kultuurimälestiste riiklik register. XX sajandi arhitektuur. Karepa rahvamaja
2. ↑  Talgulised taastavad Karepa rahvamaja. Virumaa Teataja, 18.12.2003
3. ↑  Inna Grünfeldt. Elurõõmus klassik Valli Lember-Bogatkina 90. Palju õnne! Virumaa Teataja, 30.10.2011
4. ↑  Karepa rahvamaja kaunistab uus lavapannoo. Virumaa Teataja, 26.07.2010
5. ↑  Rein Sikk. Valli Lember-Bogatkina: Mind on pintsel püsti hoidnud. Maaleht, 04.10.2014
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib endisest alevist; selle territooriumi keskosas paikneva praeguse linnaosa kohta Kotka linnas vaata artiklit Karhula linnaosa; küla kohta Valkeala vallas vaata artiklit Karhula (Valkeala); küla kohta Taipalsaari vallas vaata artiklit Karhula (Taipalsaari)* |

---

**Karhula** oli alev Soomes Kymi läänis Kymenlaakso maakonnas aastatel 1951–1977. Selle territoorium eraldati 1951. aastal Kymi vallast ja liideti 1977. aastal Kotka linnaga.

Ajalugu
-------

Kymi valla kiire areng viis Kotka linna rajamiseni 1878, ent ka mujal Kymi vallas asutati aurusaeveskeid, mille kõrvale tekkis juba 1870. aastatel palju muud tööstust ja väikettevõtteid.

Aastatel 1949–1950 oli päevakorras Kymi valla ja Kotka linna halduslik liitmine, kuid 1951 otsustati lõpuks moodustada Kymi valla tööstusasulatest alev ning jätta Kymi valla koosseisu maa-asulad. Aleviga liideti Kymi valla keskne osa – kirikuküla Helilä ning tööstuspiirkonnad Sunila ja Korkeakoski.

Alev sai nime Karhulanniemi tööstuspiirkonna järgi, mis omakorda oli nime saanud Helilä külla kuulunud paiga Karhula järgi.

Alvar Aalto projekteeritud Sunila elamupiirkond oli algul planeeritud eraldi alana Kymi vallas. Otto-Iivari Meurmanni loodud esimeses Karhula alevi generaalplaanis (1955) püüti koondada külad alevi "eesaleviteks" ning kujundada Heliläst ärikeskus.

Karhula alev liideti Kotka linnaga 1977. aastal koos Kymi vallaga. Liitumise ajal oli Karhula alevis 22 867, Kymi vallas 5204 ja Kotka linnas 34 074 elanikku. Ühinenud omavalitsusüksuses oli kokku 62 145 elanikku.

Karhula linnaosa, endine Helilä aleviosa. Esiplaanil mööda kanjonit kulgev maantee valtatie 7, taga bussijaam.

Sport
-----

Karhula alevis tegutsesid Peli-Karhut, Karhulan Veikot, Rateko, Sunilan Sisu jt spordiseltsid.

Kultuur
-------

Karhulas oli 1969 avatud Kåre kelder (Kåren kellari), üks Soome esimesi diskoteeke.

Karhula veetorn

Aleviosad
---------

Karhula alevi osad aastal 1956:

1. Helilä
2. Karhulanniemi
3. Rauhala
4. Itäranta
5. Suulisniemi
6. Popinniemi
7. Sunila
8. Kierikkala
9. Koivula
10. Hovila
11. Kalliokoski
12. Kyminsuu
13. Eskola
14. Otsola
15. Korkeakoski
16. Halla-Tiutinen

Vaata ka
--------

* Karhula–Sunila Raudtee
* Peli-Karhut

| * v
* r
Kymenlaakso maakonna vallad |
| --- |
| 
Hamina linn **·**  Kotka linn **·**  Kouvola linn **·**  Miehikkälä vald **·**  Pyhtää vald **·**  Virolahti vald | Kymenlaakso vapp |
| 
***Endised omavalitsused*** |
| 
Anjala vald **·**  Anjalankoski linn **·**  Elimäki vald **·**  Haapasaari vald **·**  Jaala vald **·**  Karhula alev **·**  Kuusankoski linn **·**  Kymi vald **·**  Sippola vald **·**  Suursaare vald **·**  Tütarsaare vald **·**  Valkeala vald **·**  Vehkalahti vald |
**Manama** on Bahreini pealinn. Linn asub Bahreini saare kirdetipus väikesel poolsaarel. Alates 2002. aastast kuulub Manama pealinna kubernerkonda, varem asus see administratiivselt Manama piirkonnas.

Rahvastik
---------

Suur osa linna elanikest on araablased, kuid Bahreini kodanikud moodustavad arvuliselt vähemuse. Rahvaloenduste andmetel elas linnas 1981. aastal 108 684, 1991. aastal 120 937 ja 2001. aastal 143 035 inimest. Bahreini kodanikke oli viimati nende seas vaid veidi üle 50 000. Palju on võõrtöölisi eri riikidest üle maailma. Üle 60 protsendi elanikest on mehed, naisi on vähem kui 40 protsenti.

Tänases pealinna kubernerkonnas kokku elas aprillis 2001 rahvaloenduse andmetel 163 696 inimest.

Ajalugu
-------

Kroonikates on Manamat esmamainitud 1345. aastal. Linn langes aastal 1521 portugallaste ja seejärel aastal 1602 pärslaste võimu alla. 1783. aastast on saart ja linna valitsenud Āl Khalīfah' dünastia.

Aastal 1958 anti linnale vabasadama staatus ja kui Bahrein 1971. aastal iseseisvus, sai Manamast riigi pealinn.

Majandus
--------

Manama on Bahreini haldus- ja majanduskeskus. Linnas asub sadam, 15 kilomeetri kaugusel paikneb Bahreini rahvusvaheline lennujaam.

Linnas asuvad mitmete nafta- ja rasketööstusettevõtete peakorterid. Peamiseks tegevusalaks Manamas on siiski rahandus- ja pangandusteenuste osutamine, kusjuures valdav osa linna pankadest tegutseb diplomaatide linnaosas.

Seoses turismi osatähtsuse kasvuga riigi majanduses on ka pealinnas üha enam ostukeskusi ja hotelle. Linna keskosas annavad tooni väikesed töökojad ja tänavakaubitsejad.

Kultuur ja haridus
------------------

Manamas asub suurem osa 1986. aastal asutatud Bahreini Ülikooli õppehoonetest. Linnas tegutsevad ka mitme välisülikooli filiaalid.

Linn on oluline meelelahutuskeskus, kus võib leida arvukalt baare ja ööklubisid. Alkoholi tarbimine on lubatud. Populaarseimaks spordialaks on jalgpall. Kolm pealinna meeskonda osalevad Bahreini esiliiga mängudes.

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Manama** |

* Manama koduleht
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib Viljandimaa külast; teiste samanimeliste paikade kohta vaata artiklit Muri.* |

---

**Muri** on küla Viljandi maakonnas Mulgi vallas (varem Karksi vallas).

Külas asuvad Müüri järv ja suurem osa Nuudsaku järvest. Küla edelapiiril voolab Vidva oja.

Rahvaarv 1. jaanuari seisuga
----------------------------

| Aasta | Rahvaarv |
| --- | --- |
| 1999 | 23 |
| 2000 | 23 |
| 2001 | 24 |
| 2002 | 25 |
| 2003 | 24 |
| 2004 | 22 |
| 2005 | 25 |
| 2006 | 27 |
| 2007 | 31 |

Viited
------

1. ↑  Maa-amet, vaadatud 21.11.2020.
2. ↑  Statistikaamet, vaadatud 10.11.2020.
3. ↑  Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.

Mulgi valla asulad

**Linnad:** Abja-Paluoja • Karksi-Nuia • Mõisaküla   

**Alevikud:** Halliste • Õisu   

**Külad:** Abja-Vanamõisa • Abjaku • Ainja • Allaste • Atika • Ereste • Hirmuküla • Hõbemäe • Kaarli • Kalvre • Kamara • Karksi • Kulla • Kõvaküla • Laatre • Lasari • Leeli • Lilli • Maru • Metsaküla • Morna • Mulgi • Muri • Mõõnaste • Mäeküla • Naistevalla • Niguli • Oti • Penuja • Polli • Pornuse • Põlde • Päidre • Päigiste • Pärsi • Pöögle • Raamatu • Raja • Rimmu • Räägu • Saate • Saksaküla • Sammaste • Sarja • Sudiste • Suuga • Tilla • Toosi • Tuhalaane • Umbsoo • Univere • Uue-Kariste • Vabamatsi • Vana-Kariste • Veelikse • Veskimäe • Äriküla • Ülemõisa
Muriqui 2016. aastal FC Tokyo särgis
**Luiz Guilherme da Conceição Silva** (tuntud enam kui **Muriqui**; sündinud 16. juunil 1986 Mangaratibas) on Brasiilia jalgpallur, kes mängib ründaja või äärepoolikuna Brasiilia kõrgliigaklubis Avaí.

Klubikarjäär
------------

### Algusaastad

Ta alustas klubikarjääri Madureiras. Brasiilia kõrgliigas debüteeris ta 2004. aastal Vasco da Gama meeskonnas. Seejärel mängis ta sellistes klubides nagu Paysandu, Avaí, Vitória, Ituano ja Atlético Mineiro. 2009. aastal lõi Muiqui Avaí meeskonnas mängides Brasiilia kõrgliigas 31 mänguga üheksa väravat ja 2010. aastal Atlético Mineiro meeskonnas seitsme esimese mänguga neli väravat.

### Aasias

Aastatel 2010–2021 mängis Muriqui peamiselt Aasia liigade klubides.

Muriqui 2011. aastal Guangzhou Evergrande'i mängijana
2010. aasta juunis sõlmis ta nelja-aastase lepingu Hiina esiliigaklubiga Guangzhou Evergrande. 14 mänguga lõi Muriqui Hiina esiliigas 13 väravat ning tuli klubiga esiliiga võitjaks. Aastatel 2011–2013 tuli ta Evergrande'iga Hiina meistriks. 2011. aastal lõi ta Hiina kõrgliigas 16 väravat ning oli sellega liiga suurim väravakütt. Hooaja lõpus valiti Muriqui liigahooaja parimaks mängijaks. 2013. aastal võitis ta Evergrande'iga Aasia klubide Meistrite Liiga. 2013. aasta Meistrite Liiga hooajal oli Muriqui 13 väravaga suurim väravakütt.

2014. aasta juulis liitus ta Katari kõrgliigaklubiga Al Sadd. Pooleteise hooajaga lõi Muriqui Katari kõrgliigas 15 väravat. 2016. aastal mängis Muriqui Al Saddist laenul Jaapani kõrgliigaklubis FC Tokyo, kus ta lõi 19 mänguga neli väravat.

2017. aasta jaanuaris naasis Muriqui Brasiiliasse ja sõlmis Vasco da Gamaga pooleteise aasta pikkuse lepingu, kuid klubi põhimängijaks ei suutnud ta ennast seal mängida ning 2017. aasta juulis lõpetas ta osapoolte kokkuleppel klubiga lepingu.

2017. aasta teises pooles mängis Muriqui jällegi Evergrande'is. Kaheksa mänguga lõi ta Hiina kõrgliigas neli väravat ja tuli Evergrande'iga neljandat korda oma karjääri jooksul Hiina meistriks.

2018. aastal mängis Muriqui Hiina esiliigaklubis Meizhou Meixian Techand ning lõi 20 mänguga 16 väravat. 2019. aastal liitus ta Hiina esiliigaklubiga Cangzhou Mighty Lions. 2019. aasta hooajal lõi ta 21 väravat ning jagas liigas parima väravaküti arvestuses teist kohta. Seejärel mängis ta Mighty Lionsiga kaks hooaega Hiina kõrgliigas, esimesel hooajal lõi Muriqui viis väravat ja teisel kaks väravat.

### Tagasi Brasiilias

2022. aasta jaanuaris naasis Muriqui Avaísse.

Saavutused
----------

Guangzhou Evergrande
* AFC Meistrite Liiga: 2013
* Chinese Super League: 2011, 2012, 2013, 2017
* Chinese FA Cup´: 2012
* Chinese FA Super Cup: 2012
* China League One: 2010

Al Sadd
* Qatar Emir Cup: 2015
* Sheikh Jassim Cup: 2014

Viited
------

1. ↑  "Após sete meses e apenas 12 jogos, Vasco rescinde com Muriqui". globo.com. 10.7.2017. Vaadatud 4.7.2022
|  |
| --- |
|  **Poks** |
| Riik |  | Jugoslaavia |
|  |
| 2. ring | 1980 | I keskkaal |
|  |
| Hõbe | 1978 | II kerge-keskkaal |
|  |
| Kuld | 1979 | I keskkaal |
| Hõbe | 1981 | I keskkaal |

**Miodrag Perunović** (serbia kirillitsas *Миодраг Перуновић*; sündinud 12. detsembril 1957 Cetinjes) on Jugoslaavia FSV, Jugoslaavia Liitvabariigi ja Montenegro endine poksija.

Harrastajana
------------

Ta võistles kuni oktoobrini 1981 Jugoslaavia FSV eest. Jugoslaavia-siseselt võistles ta Montenegro SV eest.

### Jugoslaavia meistrivõistlustel

Ta oli kokku kolmekordne Jugoslaavia meister – II kergekeskkaalus (kuni 67 kg) 1978. aastal ning I keskkaalus (kuni 71 kg) aastatel 1979 ja 1981.

### Kaasaegsetel olümpiamängudel

Ta osales I keskkaalus (kuni 71 kg) 1980. aasta Moskva olümpiamängude poksivõistlustel, kus kaotas 2. ringis oma kohtumise ja jäi edasisest medaliheitlusest välja.

### Maailmameistrivõistlustel

Ta sai II kergekeskkaalus (kuni 67 kg) 2. maailmameistrivõistlustel (Belgrad, 1978) hõbemedali, kaotades finaalis kuldmedalivõitjale ja maailmameistrile Valeri Ratškovile (NSV Liit).

### Euroopa meistrivõistlustel

Ta võitis I keskkaalus (kuni 71 kg) 23. Euroopa meistrivõistlustel (Köln, 1979) kuldmedali ja tuli Euroopa meistriks.

Ta sai I keskkaalus (kuni 71 kg) 24. Euroopa meistrivõistlustel (Tampere, 1981) hõbemedali, kaotades finaalis kuldmedalivõitjale ja Euroopa meistrile Aleksandr Koškinile (NSV Liit).

Elukutselisena
--------------

Ta poksis kuni septembrini 1990 Jugoslaavia FSV eest ning alates detsembrist 1990 kuni oktoobrini 1994 Jugoslaavia Liitvabariigi eest.

Ta poksis alates oktoobrist 1981 kuni oktoobrini 1994 elukutselisena. Ta pidas kokku 30 kohtumist ning võitis neist 22 (neist 7 nokaudiga), kaotas 6 (neist 4 nokaudiga) ja viigistas 2 kohtumist.

Tunnustus
---------

* 1976, 1978, 1981 Montenegro SV parim sportlane
* 1978 Jugoslaavia FSV parim sportlane juunioride klassis
* 1979 Jugoslaavia FSV parim sportlane

Viited
------

1. ↑  Jugoslaavia meistrivõistlused poksis. Tulemused Inglise keeles
2. ↑  22. suveolümpiamängude poksivõistlus. Moskva 1980. Tulemused inglise keeles
3. ↑  2. maailmameistrivõistlused poksis. Belgrad 1978. Tulemused inglise keeles
4. ↑  23. Euroopa meistrivõistlused poksis. Köln 1979. Tulemused inglise keeles
5. ↑  24. Euroopa meistrivõistlused poksis. Tampere 1981. Tulemused inglise keeles

Välislingid
-----------

* Miodrag Perunović veebisaidil Olympedia Muuda Vikiandmetes
* Miodrag Perunović lehel *BoxRec*. Inglise keeles
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel on põletusvahendist; teiste tähenduste kohta vaata artiklit küünal (täpsustus).* |

---

Põlev küünal
**Küünal** on kütteainest ja sellesse paigutatud tahist koosnev põletamisvahend, mida kasutatakse valgustamiseks ja vahel ka soojendamiseks. Kütteaineks kasutatakse tüüpiliselt küünlarasva, parafiini või vaha.

Enamasti on küünlad valmistatud parafiinist, sest see on toorainetest odavaim. Küünlataht valmistatakse enamasti puuvillasest punutud nöörist ja tahi juures on oluline selle imavus, sest taht imab sulanud küünlavaha ja transpordib seda üles leegini.

Tööpõhimõte
-----------

Küünlatahi süütamisel tekib kuumus, mis hakkab sulatama leegist madalamale jäävat küünlavaha. Kuna küünlavaha sulamistemperatuur 50-64 kraadi on väga madal, muutub vaha leegi kuumusest vedelaks ja hakkab aurustuma. Aurustunud vaha hakkab liikuma mööda tahti leegi poole, kus see reageerib leegi poolt ligitõmmatud hapnikuga. Põlemine tekitab valgust, soojust, veeauru ja süsihappegaasi. Umbes veerand kogu küünla põlemisest tekkivast energiast vabaneb soojusena, mis kiirgub leegist igasse suunda. Nii sulatab osa vabanevast soojusest uut vaha ja toidab leeki küünla lõpuni põlemiseni.

Stabiilse leegi tagab sobiv põlemiskeskkond. Pärast küünla süütamist võtab leegi stabiliseerimine natukene aega, mistõttu võib leek alguses väreleda ja eritada tahma. Stabiliseerudes saavutab leek omase tilgakuju. Kui leek saab liiga palju või vähe hapnikku või vahaauru, võib see hakata värelema ja tahmama. Leegist eralduv tahm koosneb täielikult põlemata süsinikuosakestest.

Tootmine ja kasutusalad
-----------------------

Küünla kvaliteet sõltub valmistusmaterjali kvaliteedist. Põlemisel on oluline ka tahi asetus ja põlemiskeskkonna tingimused. Leegi kõrgus sõltub peamiselt tahi jämedusest.

Küünlatootjad valmistavad erineva värvuse, suuruse, kuju ja lõhnaga küünlaid. Küünlaid lõhnastatakse looduslike eeterlike õlidega või kunstlike lõhnaainetega. Odavatest toorainetest tehtud küünlad eraldavad põledes õhku kahjulikke jääkaineid, sh vääveldioksiidi, mis on sisse hingates inimesele kahjulik. Kõige kahjulikumad ained eralduvad värvist, lakist või sünteetilistest lõhnaainetest. Lõhnaküünalt saab kasutada ruumi aromatiseerijana.

Küünlad on olulised sisekujunduse elemendid. Küünlaga koos kasutatakse küünlajalga või küünlaalust. Neid on tavapäraselt valmistatud eri materjalidest, näiteks metallist, klaasist, kivist, savist, portselanist, tänapäeval kasutatakse ka muid materjale nagu näiteks vääriskivid või Himaalaja sool.

Vaata ka
--------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Tsitaadid Vikitsitaatides: **Küünal** |

* Paasaküünal
* Säraküünal
* Küünlatoos
* Küüp
* Lõhnaküünal

Viited
------

1. ↑  "Kaabsoo küünlablogi - Kuidas küünlad põlevad".
2. ↑
3. ↑  "Arhiivikoopia" (PDF). Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 4. märts 2016. Vaadatud 1. jaanuaril 2018.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
4. ↑
**"Minu pere ja muud loomad"** (inglise keeles "My Family and Other Animals") on Gerald Durrelli autobiograafiline romaan.

Romaanis kirjeldab Durrell oma pere elu Korfu saarel aastatel 1935–1939, pöörates suurt tähelepanu saare loomastikule. Teos ilmus 1956. aastal. Hiljem ilmusid teose järjed "Linnud, loomad ja sugulased" ("Birds, Beasts, and Relatives", 1969) ja "Jumalate aed" ("The Garden of the Gods", 1978).

Eesti keeles ilmus teos 1976. aastal Piret Saluri ja Rein Saluri tõlkes (kirjastus Eesti Raamat), illustreeris Edgar Valter.

Kuigi teost peetakse autobiograafiliseks, on romaanis võrreldes tegelikkusega mõningaid erinevusi; nagu ka raamatu järgedes, ei pruugi sündmuste järjekord olla alati õige. Peale selle ei elanud Durrelli vanem vend Larry (tuntud kirjanik Lawrence Durrell) Korfu-aastatel oma pere juures, nagu raamatus kujutatud, vaid elas eraldi saare teises otsas koos abikaasa Nancyga, keda raamatus ei ole üldse mainitud. Samuti ei ole Durrellite perekonna lahkumist Korfult raamatus põhjendatud, päriselus koliti tagasi Suurbritanniasse Teise maailmasõja puhkemise tõttu.

Välislingid
-----------

* "Minu pere ja muud loomad" VAT Teatri etendus, ETV 1991 (kestus 2 tundi)
**Norby Telecom** (algselt Lätis **Telecentrs SIA**, Eestis **Voicenet**) oli Eesti telekommunikatsiooniettevõte, kes osutas andme- ja kõnesideteenuseid nii eraisikutele kui ka suurettevõtetele Eestis, Lätis ja Leedus.

Ettevõte asutati 1998. aastal Lätis nimega Telecentrs SIA. 2005. aastal loodi Eestis Norby Telecom AS ja 2006. aastal Leedus Norby Telecom UAB.

2004. aastal omandas Voiceneti suurosaluse Eesti ettevõtja Guido Sammelselg.

Majanduskriisist põhjustatud raskustest pääsu üritades taotles Norby Telecom 2009. aasta jaanuaris saneerimist ning müüs sama aasta märtsis oma WiMAX-võrgu Elionile. Saneerimise käigus müüdi järgneval kuul Linxtelecomile ka Norby Telecomi andmesideteenuste ja IP-kõneside (VoIP) äriüksused.

2010. aasta juunis viimaks siiski pankrotistunud Norby Telecomi varadest müüdi viimasena 2011. aastal osalus Läti andmesideettevõttes Telecentrs SIA. Norby Telecomi makseraskused viisid ettevõttele isiklike varade käendusel võetud laenude tõttu pankrotistumiseni ka suuromaniku Guido Sammelselja.

Norby Telecomi tegevusalad
--------------------------

* Andmesideteenused kõikides Balti riikides, nii kiired internetiühendused kui ka privaatvõrgud.
* IP kõnesidesüsteemid ja -teenused.
* Teenustaseme lepingud andme- ja kõnesideteenustele tagamaks kõrgeimat käideldavust.
* WiMAX-internetiühendused eraisikutele.

Viited
------

1. 1 2  Kirsti Vainküla "Suurettevõtja traagiline surm" Äripäev, 12. september 2013
2. ↑  Norby Telecom müüs WiMAX raadiovõrgu tugijaamad Elionile[*alaline kõdulink*]
3. ↑  Linxtelecom päästab osa Sammelselja ärist
4. ↑  Nõuded Norby Telecomi vastu ulatuvad 10 miljoni euroni
5. ↑  Sammelselg ametlikult pankrotis
6. ↑  Firma laenu käendus võib viia vara

Välislingid
-----------

* Norby Telecomi koduleht
* Siiri Erala. Osa Norby ärikliente jäi hommikust internetita Postimees, 26. jaanuar 2009
* Gert D. Hankewitz. Norby Telecom taotleb saneerimist Postimees, 26. jaanuar 2009
**Nord Pool Spot AS** on ettevõte, mis peab Norra, Taani, Rootsi, Soome, Eesti ja Leedu ühist elektribörsi.

Enam kui 70 protsenti nendes riikides tarbitavast elektrist ostetakse ja müüakse Nord Pool Spoti elektribörsi kaudu. Börsil saab sõlmida elektri ostu-müügitehinguid nii päev ette kui ka samaks päevaks.

Nord Pool Spot asutati aastal 2002 ja oli maailma esimene rahvusvaheline elektrienergia börs.

Nord Pool Spoti elektribörs on maailma suurim elektrienergia vabaturg nii turul kaubeldava elektri mahu poolest (teravatt-tundides) kui ka turuosalt.

Nord Pool Spoti omanikud on Norra elektrienergia põhivõrgu ettevõte Statnett (omab 30 protsenti aktsiatest), Rootsi elektri ja gaasi põhivõrgu ettevõte Svenska Kraftnät (omab 30 protsenti aktsiatest), Soome elektripõhivõrgu ettevõte Fingrid (omab 20 protsenti aktsiatest) ja Taani elektri ja gaasi põhivõrgu ettevõte Energinet.dk (omab 20 protsenti aktsiatest).

Eesti hinnapiirkonnad
---------------------

* 2. veebruaril 2010 sõlmis Nord Pool Spot lepingu Eesti elektri põhivõrku haldava OÜ-ga Elering, mis pani aluse Nord Pool Spoti Estlinki hinnapiirkonna loomisele.
* Kauplemine Estlinki hinnapiirkonnas algas 1. aprillil 2010.
* Oktoobrist 2010 nimetati Estlinki hinnapiirkond ümber Eesti hinnapiirkonnaks.
* 18. juunil 2012 jagunes Eesti hinnapiirkond kaheks eraldi piirkonnaks, millest NPS Eesti kirjeldab jätkuvalt Eesti hinnapiirkonna hinda aga NPS ELE (NPS Estonian Latvian Exchange) näitab hinda Eesti-Läti piiril. Põhjuseks oli ülekandevõimsuse piiratus.

Maagaasibörs
------------

Nord Pool Spot AS omas Põhjamaade maagaasibörsi Nord Pool Gas AS koos Taani süsteemioperaatoriga Energinet.dk kuni 17. detsembrini 2012 mil 50% osalus müüdi Taani süsteemioperaatorile Energinet.dk.

Vaata ka
--------

* Energiaturg
* Energiabörs
* Elering
* Elektrituru andmeladu
* Estlink
* NASDAQ OMX Commodities Europe
* Nord Pool Gas

Välislingid
-----------

* Nord Pool Spot AS-i koduleht
**Aleuas I** ehk **Aleuas Punane** ehk **Aleuas Punapea** (Ἀλεύας ὁ Πυρρός; tõenäoliselt 6. sajandi keskpaigast teise pooleni eKr), Archedike poeg, oli 
Vana-Kreekas Tessaalias Larissas valitsenud Aleuaadide suguvõsa poollegendaarne esiisa.

Nagu kõiki Tessaalia tähtsaid suguvõsasid, peeti ka Aleuase suguvõsa Heraklese järglasteks tema poja Thessalose kaudu. Aleuas ise olevat omandanud jumalate soosingu ühe draakoni kaudu, kes temasse armus, kui ta karjatas lambakarja Ossa mäe nõlvadel. Draakon olevat suudelnud tema juukseid, lakkunud tema nägu ja talle kingitusi teinud. Aleuase uhke ja ohjeldamatu iseloomu pärast olevat isa teda põlanud, onu aga salaja toetanud. Kui isa tahtis, et Delfi oraakel vastaks liisutõmbamise kaudu küsimusele Tessaalia kuningavõimu kohta, oli onu salaja püütiale sokutanud Aleuase nimega liisu, nii et leidis kinnitust jumalate tahe tema kasuks. Isa esitas protesti, aga püütia tõmbas teist korda liisu "punapäine mees, Archedike poeg".

Aristotelese pärines Tessaalia liidu kaitsekorraldus Aleuaselt. Selle järgi jaotati Tessaalia neljaks kaitseringkonnaks ehk tetraadiks (*tetras*) – Thessaliotiseks, Phthiotiseks, Pelasgiotiseks ja Hestiaiotiseks, mis omakorda jaotati mõisateks (*kleroi*). Kriisi korral pidi iga *kleros* välja panema 40 ratsanikku ja 80 hopliiti või peltasti. Liidu ühendatud väe juhtimiseks loodi mittepärilik *tagos* '​e ametikoht, mida Aleuas esimesena täitis. Teiselt poolt omistatakse Tessaalia kaitsekorralduse sisseseadmine ka Krannoni dünastile Skopas I-le.

Tema poeg oli tõenäoliselt Simos, kes oli Aleuas II isa.

Viited
------

1. ↑  Pindaros, *Pythia* 10.
2. ↑  Claudius Aelianus, *De natura animalium* 8, 11.
3. ↑  Plutarchos, *Moralia* 492a–b = *De fraterno amore* 21.
4. ↑  Aristoteles, fragmendid 497–498. – V. Rose (toim). *Aristotelis qui Ferebantur Librorum Fragmenta* (Leipzig 1886).
5. ↑  Xenophon, *Hellenika* 6, 1, 19.
6. ↑  Üks skoolion Theokritose idüllidele (16, 34) ütleb, et tragöödiakirjanik Euphorion kogus kokku kõik, mis puudutab "Aleuast, Simose poega". Vt: J. L. Lightfoot. *Hellenistic Collection: Philitas, Alexander of Aetolia, Hermesianax, Euphorion, Parthenius* (Loeb Classical Library 508, 2009), lk 433, F199.

Kirjandus
---------

* Eduard Meyer. *Theopomps Hellenika, mit einer Beilage über die Rede an die Larisaeer und die Verfassung Thessaliens.* Niemeyer, Halle an der Saale 1909 (veebis).
* H. T. Wade-Gery. Jason of Pherae and Aleuas the Red. – *The Journal of Hellenic Studies*, kd 44 (1924), lk 55–64.
* Bruno Helly. L'Ètat thessalien. Aleuas le Roux, les tetrads et les tagoi. – *Collection de la Maison de l'Orient méditerranéen*, kd 25 (1995), lk 39–68.
**Alevik** on asula, mis jääb suuruselt tavaliselt küla ja alevi vahepeale ning on kohalik majandus-, haldus- või muu keskus. 

Alevikud on tekkinud tavaliselt turukeskustena kiriku ümber või töölisasulatena raudteejaama või vabriku ümber.

Vihmase Mustla aleviku keskväljak

Eesti
-----

Aastal 1974 muudeti alevik Eesti NSV-s ametlikult asulatüübiks. Eesti NSV asulate linna-, alevi-, aleviku- ja külakategooriatesse arvamise korra põhimäärus sätestas, et alevikuks võib saada maa-asula, millel on kompaktne hoonestus ja üle 300 alalise elaniku.

Eesti Vabariigi valitsuse 1996. aasta 24. septembri määrusega kvalifitseeriti alevikud linnalisteks asulateks.

2012. aasta augusti alguse seisuga on Eestis 185 alevikku.

2012. aastal valmis sotsiaalministeeriumis eelnõu, mis nägi Eestis ette alevike kaotamise. Selle kohaselt oleks 24 väikest alevikku muutunud külaks, 153 võinud aga saada aleviteks. Majandus- ja kommunikatsiooniminister Juhan Partsi vastuseisu tõttu see eelnõu valitsuse kooskõlastamisringi ei läbinud ja seda edasi ei menetletud.

Vaata ka
--------

* Eesti alevike loend

Viited
------

1. 1 2  Alo Lõhmus "Alevikud ajalukku, linnad suuremaks"[*alaline kõdulink*] Maaleht, 9. august 2012
2. ↑  Filippov, Madis. Parts ütles alevike kaotamisele ei Postimees, 28.09.2012 (vaadatud 22.10.2017)

Välislingid
-----------

* Seadusemuudatus muudab kaks linna aleviks, postimees.ee, 27. november 2013
* Seadusemuudatus kaotab kõik alevikud, uudised.err.ee, 27. november 2013

**Asulad**

Talu | Küla | Alevik | Alev **|** Linn | Suurlinn | Maailmalinn
  
 Väikesed asulad **→** Suured asulad
  
*Vaata ka:* Linnastu | Suurlinnastu | Hiidlinnastu
Alex Chiasson 2013. aastal Dallas Starsiga
**Alex Chiasson** (sündinud 1. oktoobril 1990 Montréalis) on Kanada jäähokimängija, kes mängib NHL-i klubis Detroit Red Wings ründajana paremäärel.

Hooajal 2008–09 mängis ta United States Hockey League'i klubis Des Moines Buccaneers ja aastatel 2009–2012 Bostoni Ülikooli jäähokimeeskonnas.

2009. aastal valis Dallas Stars ta NHL-i *draft* '​is 38. valikuna. Hooajal 2011–12 debüteeris ta American Hockey League'is (AHL) Dallas Starsi noorteklubis Texas Stars. NHL-is tegi Chiasson debüüdi 3. aprillil 2013 mängus Anaheim Ducksi vastu. Esimese värava lõi ta NHL-is oma teises mängus, 5. aprillil 2013 mängus Anaheim Ducksi vastu. Chiasson mängis esimeses ründeliinis koos Jamie Benni ja Ray Whitneyga ning lõi hooajal 2013–14 seitsme mänguga kokku kuus väravat. Hooajal 2013–14 jäi Chiassoni arvele 79 mänguga 13 väravat ja 22 väravasöötu.

NHL-is on Chiasson jiljem mänginud veel kaks hooaega Ottawa Senatorsis (2014–2016), üks hooaeg Calgary Flamesis (2016–2017), üks hooaeg Washington Capitalsis (2017–2018) ja kolm hooaega Edmonton Oilersis (2018–2021). 2018. aastal võitis ta Capitalsiga Stanley karika. 2021. aasta oktoobris sõlmis ta üheaastase lepingu Vancouver Canucksiga. NHL-is on Chiassoni kõige resultatiivsem hooaeg olnud 2018–19, mil ta lõi Oilersis mängides 22 väravat ja andis 16 väravasöötu.

Hooaja 2022/23 eel osales ta Arizona Coyotesi treeninglaagris, kuid lepingut tal klubiga sõlmida ei õnnestunud. 2022. aasta novembris sõlmis ta lepingu AHL-i klubiga Grand Rapids Griffins, mis on Detroit Red Wingsi tütarklubi. 29 mänguga kogus ta AHL-is 20 punkti. 2023. aasta märtsis sõlmis ta Red Wingsiga lepingu hooaja lõpuni.

Viited
------

1. ↑  "Playing alongside Jamie Benn, Ray Whitney has suddenly allowed Stars' Alex Chiasson to find his scoring touch". Dallas Morning News. 13.4.2013. Arhiiviversioon seisuga 16.4.2013.
2. ↑  "Canucks Sign Alex Chiasson to One-Year Contract". nhl.com. 12.10.2021. Vaadatud 1.2.2022
3. ↑  "Red Wings recall Nedeljkovic, sign two". Detroit Red Wings. 3. märts 2023. Vaadatud 3. märtsil 2023.

Välislingid
-----------

* Alex Chiasson NHL.com lehel
* Alex Chiasson hockeydb.com lehel

| * v
* r
Detroit Red Wings |
| --- |
| 
**Väravavahid**: Magnus Hellberg **·** Ville Husso |
| 
**Kaitsjad**: Ben Chiarot **·** Robert Hägg **·** Gustav Lindström **·** Olli Määttä **·** Jordan Oesterle **·** Mark Pysyk **·** Moritz Seider **·** Jake Walman |
| 
**Ründajad**: Jonatan Berggren **·** Alex Chiasson **·** Andrew Copp **·** Austin Czarnik **·** Adam Erne **·** Robby Fabbri **·** Dominik Kubalík **·** Dylan Larkin **·** David Perron **·** Michael Rasmussen **·** Lucas Raymond **·** Pius Suter **·** Joe Veleno **·** Filip Zadina |