recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Karl Püssa** (12. detsember/23. jaanuar 1878 Vahilauri talu, Tamsa küla, Pangodi vald – ?) oli eesti kohaliku omavalitsuse ametnik ja ühiskonnategelane.

Elulugu
-------

Karl Püssa sündis talupidaja pojana. Ta õppis Nõo kihelkonnakoolis ja pärast selle lõpetamist täiendas end iseseisvalt.

Enne revolutsiooni pidas ta Tartus kauplust. Kui puhkes revolutsioon, likvideeris ta kaupluse ja ostis Pangodi vallas Kotka talu.

Kui ta oli 23-aastane, valiti ta Uderna vallasekretäriks, kuid tema nooruse tõttu teda ametisse ei kinnitatud. Kaks aastat hiljem, 12. detsembril 1912. aastal, kui Karl Püssa oli saanud 25-aastaseks, valiti ta uuesti Uderna vallasekretäriks ning ka kinnitati sellesse ametisse. Uderna vallasekretäri ametit pidas ta 7 aastat, pärast seda töötas ta pikka aega (1937. aastaks 18 aastat) Kirepi vallasekretärina. 1923. aastal oli ta ajutiselt Elva esimese alevivolikogu sekretär. Tartu maavanema 1939. aasta 1. aprilli käskkirjaga määrati Karl Püssa Konguta vallasekretäriks.

Ühiskondlik tegevus
-------------------

* Pangodi põllumeeste seltsi esimees
* Pangodi tuletõrje esimees
* Isamaaliidu Pangodi osakonna juhatuse liige
* Elva põllumeeste konvendi juhatuse liige
* Nõo koguduse juhatuse liige
* Kirepi valla vastastikuse kindlustusseltsi juhatuse liige
* Kirepi valla haridusseltsi juhatuse liige
* Kirepi raamatukogu juhataja
* Kaitseliidu liige

Viited
------

1. 1 2 3 4 5 6 7  "Vallasekretär K. Püssa 50-aastane". Postimees. 11.12.1937. Lk 4. Vaadatud 04.11.2017.
2. 1 2 3 4 5 6 7  "Karl Püssa 60-aastane". Postimees. 22.01.1938. Lk 4. Vaadatud 04.11.2017.
3. 1 2  "Elva alevi juubelivalitsus". Elva Sõna. 92.07.1933. Lk 4. Vaadatud 03.11.2017. `{{netiviide}}`: kontrolli kuupäeva väärtust: `|Aeg=` (juhend)
4. ↑  "Tartumaa waldade sekretärid ja abisekretärid". Postimees. 24.03.1939. Lk 2. Vaadatud 04.11.2017.

Välislingid
-----------

* Karl Püssa portreefoto
Atlatlahucani klooster ja kloostrikirik
Capilla posa
Kloostrikiriku pühadeks ehitud fassaad
**Atlatlahucani apostel Matteuse klooster** (*Ex Convento de San Mateo Apóstol*) on endine apostel ja evangelist Matteusele pühitsetud klooster Mehhikos Morelose osariigis Atlatlahucanis. Kloostrikompleks kuulub ühena Popocatepetli kloostritest UNESCO maailmapärandi nimistusse.

Ajaloost
--------

Kloostri asutas 16. sajandi keskpaigas augustiinlaste ordu munk Jorge de Avila, kes hiljem asutas kloostrid ka Tlayacapanis, Ocuitucos, Yecapixtlas ja Totolapanis.

Kirjeldus
---------

Kloostrikompleks on nelinurkse kujuga. Kloostrikirik on kindlust meenutava väljanägemisega nagu teised 16. sajandi Mehhiko kloostrid, müüre kroonib vaid püramiidjate tippudega kreneleering. Kiriku põhjaküljel asub kolmest kaarest koosneva arkaadiga *capilla abierta*, mis on ühtlasi kompleksi vanim ehitis. Kiriku läänefassaadil on lihtsa kaunistamata kaarega sissepääs, ukse kohal nelinurkne aken kolmnurkkaarses nišis, mida kahelt poolt raamivad peened poolsambad, ja selle kohal samuti poolsammastest raamitud ümarkaarne nišš. Fassaadi ülaosas on rida kellakaari (*espadaña*), fassaadi keskel viilu tipus on 19. sajandi lõpust pärinev kell. Kiriku põhjaseinas on samas stiilis, aga hilisemast ajast pärinev kellatorn. Kahekorruseline ristikäik on lihtne ja kaunistusteta. Kloostrimüüri nurkades on säilinud kaks kabelit (*capillas posas*) algsest neljast.

Kiriku siseruum on lihtne ühelööviline liigendamata saal veidi kitsama altariruumiga. Kirikus, kabelites, ristikäigus ja kloostri ruumides on heas seisukorras säilinud 16.–19. sajandi seinamaalingud.

Kloostri templipüha apostel Matteuse päeval tähistatakse 21. septembril.

* Capilla abierta*Capilla abierta*
* Kiriku siseruum jõulukaunistustegaKiriku siseruum jõulukaunistustega
* 16. sajandi maaling interjööris16. sajandi maaling interjööris

Viited
------

1. 1 2  San Mateo Atlatlahucan, the architecture. - colonialmexico

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Atlatlahucani apostel ja evangelist Matteuse klooster** |

* Convento de San Mateo Apóstol y Evangelista. - ETCÉTERA (tutvustus, hispaania keeles)
* San Mateo Atlatlahucan, the architecture. - colonialmexico (blogi, inglise keeles)
* San Mateo Atlatlahucan: the murals. - mexicosmurals (blogi, inglise keeles)
**Heinrich Eduard Lauri** (11. detsember ukj (29. november vkj) 1890 Paasvere vald Simuna kihelkond (Simuna vald, Virumaa) – 8. veebruar 1942 Lesnoi, Kirovi oblast) oli Eesti poliitik.

Heinrich Lauri õppis Roela vallakoolis, Rakvere linnakoolis, mille lõpetas 1907 aastal ja õppis peale selle metsaasjandust ja metsa ümbertöötamist, lõpetas ka Soomes põllutöökooli. Töötas aastatel 1911–1912 Vändras kontroll-assistendina, 1912–1913 Pärnu-Jakobis põllumajanduse instruktorina, 1914–1918 Saaremaa maakonna agronoomina. Tegutses aastatel 1916–1917 sõjaväele heinte muretsemise organisatsiooni juhatajana ja Põhja-Balti Saare maakonna komitee esimees, Saaremaa Eesti Põllumeeste Seltsi abiesimees, Kuressaare Eesti Seltsi juhatuse liige, Kuressaare Vastastikuse Krediidi Ühingu juhatuse liikmena jne. 

Saksa vägede maaletulekul vangistati ta Saksa okupatsioonivägede poolt ja viidi Saksamaale vangi, kus 1918 aasta lõpuni kinni peeti. 

Aastatel 1919–1920 oli Heinrich Lauri Pärnu maakonnavalitsuse liige, abiesimees ja põllumajandusosakonna juhataja. Samuti Pärnu Eesti Põllumeeste Seltsi abiesimees ja Pärnu põllutöökooli õpetaja. Aastatel 1920–1921 oli ta ka Polli põllutöökooli majapidamise juhataja ja sellesama aasta kevadest Oisu mõisa majapidamise juhataja. 

Ta oli aastatel 1921–1937 Viljandi Maavalitsuse esimees ja ajutise maavalitsuse esimees, 1937 Rahvuskogu esimese koja juhatuse II abiesimees, 1938 Tartu maavanem. Heinrich Lauri oli ka Eesti Maakondade Liidu esimees, Viljandi Eesti Põllumeeste Seltsi esimees,
Vabadussõjas langenud sõjaväelastele mälestussamba püstitamise Sakalamaa komitee esimees, Viljandi maakonna K. L. kütisalga juhatuse liige, Kaitseliidu vanematekogu liige ja Sakalamaa KL pealiku abi ning juhatuseliige ja Viljandi maakonna Põllumeeste esituse juhatuse esimees. 

Arreteeriti NKVD poolt 17. märtsil 1941, mõisteti surma.

Viited
------

1. ↑  "Rahvusraamatukogu, VI Riigikogu". Originaali arhiivikoopia seisuga 16. oktoober 2013. Vaadatud 13. oktoobril 2013.
2. ↑  Maaomavalitsus nr 18. Heinrich Lauri, Eesti Maakondade Liidu häälekandja 25. novembril 1925, lk 315-316
3. ↑  L, J (4.06.1937). "Heinrich Lauri lahkumise puhul". Sakala (1878–1940). Vaadatud 16.09.2018.
**Quintana Roo** on osariik Mehhiko lõunaosas. Asub Yucatáni poolsaare idaosas Atlandi ookeani Hondurase lahe rannikul. Piirneb lõunas Guatemala ja Belize'iga. Osariik on nime saanud Mehhiko rahvuskangelase Andrés Quintana Roo järgi.

Ajalugu
-------

Quintana Roo kuulutati Mehhiko territooriumiks 1902. aastal. Osariik on loodud 1974. aastal ja on Mehhiko noorim osariik.

Rahvastik
---------

Suurema osa rahvastikust moodustavad maaja rahvad.

Suuremad asulad on Cancún, Chetumal, Playa del Carmen ja San Miguel de Cozumel.

Haldusjaotus
------------

Quintana Roo osariik on jagatud 8 kohalikuks omavalitsuseks: 

Cozumel, Felipe Carrillo Puerto, Isla Mujeres, Othón P. Blanco, Benito Juárez, José María Morelos, Lázaro Cárdenas, Solidaridad.

Quintana Roo

Välislingid
-----------

* Quintana Roo osariigi koduleht

Mehhiko administratiivüksused

Aguascalientes **·**  Baja California **·**  Baja California Sur **·**  Campeche **·**  Chiapas **·**  Chihuahua **·**  Coahuila **·**  Colima **·**  Durango **·**  Guanajuato **·**  Guerrero **·**  Hidalgo **·**  Jalisco **·**  Ciudad de México **·**  México osariik **·**  Michoacán **·**  Morelos **·**  Nayarit **·**  Nuevo León **·**  Oaxaca **·**  Puebla **·**  Querétaro **·**  Quintana Roo **·**  San Luis Potosí **·**  Sinaloa **·**  Sonora **·**  Tabasco **·**  Tamaulipas **·**  Tlaxcala **·**  Veracruz **·**  Yucatán **·**  Zacatecas
**Hamina** (rootsi keeles *Fredrikshamn*, vene keeles *Хамина* või *Фредриксхамн*) on linn Soomes Lõuna-Soome läänis Kymenlaakso maakonnas. Asub Soome lahe kaldal. Hamina naabervallad on Anjalankoski linn, Kotka linn, Luumäki, Miehikkälä ja Virolahti.

Linnaõigused sai 1653. aastal ning kandis esialgu nime *Vehkalahden Uusikaupunki* (rootsi *Veckelax Nystad*). Linn hävis Põhjasõjas, kuid 1723. aastal ehitati uuesti üles ning anti uus nimi, Hamina. 1741. aastal põletati linn taas maha ja 1743. aastal läks linn Venemaa keisririigile.

17. (5) septembril 1809 sõlmiti Haminas pärast Vene-Rootsi sõda Fredrikshamni rahu ehk Hamina rahu.

1812. aastal liideti Hamina taas Soomega.

Sõpruslinnad
------------

* Rootsi Falun, Rootsi
* Eesti Paide, Eesti
* Norra Røros, Norra
* Taani Vordingborg, Taani

Vaata ka
--------

* Hamina Maarja kirik
* sõbralaat

Viited
------

1. ↑

Välislingid
-----------

* Hamina koduleht

| * v
* r
Kymenlaakso maakonna vallad |
| --- |
| 
Hamina linn **·**  Kotka linn **·**  Kouvola linn **·**  Miehikkälä vald **·**  Pyhtää vald **·**  Virolahti vald | Kymenlaakso vapp |
| 
***Endised omavalitsused*** |
| 
Anjala vald **·**  Anjalankoski linn **·**  Elimäki vald **·**  Haapasaari vald **·**  Jaala vald **·**  Karhula alev **·**  Kuusankoski linn **·**  Kymi vald **·**  Sippola vald **·**  Suursaare vald **·**  Tütarsaare vald **·**  Valkeala vald **·**  Vehkalahti vald |
Sügavvee korallikeskkond  
MAREANO/Institute of Marine Research, Norra
**Süvaveekorallid** on troopilistest korallidest sügavamal, külmemas vees ja pimedamas elavad korallid. 

Taksonoomiliselt kuuluvad enamik süvaveekoralle ainuõõssete hõimkonna õisloomade klassi kivikoralliliste (*Scleractinia*) seltsi. 

Nagu troopilised korallrahudki, on ka süvaveekorallide elustik mitmekesine. 

Süvaveekoralliliikide bioloogia põhimõtteline erinevus troopilistest liikidest on see, et nad ei ela sümbioosis fotosünteesivate zooksantellidega.

Süvaveekoralliliikidest kõige levinum on *Lophelia pertusa*.

Tuntuimad süvaveekorallide piirkonnad asuvad Norra rannikul (näiteks Rosta riff, Sula rifikompleks).

Erinevalt troopilistest korallidest on süvaveekorallid tavainimese jaoks vähem tuntud ja hinnatud. Vähesed teavad, et Norra rannikult ja avamerest võib leida tuhandeid süvaveekorallide elupaiku. Neist tuntuim on *Lophelia pertusa*. 

Süvaveekorallid eelistavad kasvada veealustel kõrgendikel, näiteks viimasest jääajast maha jäetud moreenidel, voortel või muudel merealustel kõrgendikel. Merepõhja kõrgendikud põhjustavad voolu kiirenemist ja seega suuremat toiduainete transporti.

Inimmõju süvaveekorallidele
---------------------------

Süvaveekorallide suurimaks ohuallikaks on inimmõju, mis eriti avaldub põhjatraalimisega. Põhjatraalimise käigus segatakse ja resuspenseeritakse põhjasetteid, mille tagajärjel kistakse korallid oma substraatidelt üles.

Olulised mõjud on veel ka naftapuuraukude rajamisel ja sellele eelnevatel otsingutegevustel.

Vaata ka
--------

* *Lophelia pertusa*

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Süvaveekorallid** |

* Lophelia.org
* Mareano- merepõhja kaardistamine Norras
* The Marine Life Information Network for Britain and Ireland
* Martin Hovland koduleht
* Mereinstitutt Bergenis (Norra)
* OCEANA, Deep sea corals
* UNEP: Cold-water coral reefs
* WWF
* NOAA - National Oceanic and Atmospheric Administration
**Mujinga Kambundji** (sündinud 17. juunil 1992 Bernis) on Šveitsi kergejõustiklane (sprinter).

2016. aasta Euroopa meistrivõistlustel Amsterdamis võitis ta 100 meetri jooksus pronksmedali ajaga 11,25.

2017. aasta Euroopa sisemeistrivõistlustel Belgradis võitis ta 60 meetri jooksus pronksmedali tulemusega 7,16.

2018. aasta sisemaailmameistrivõistlustel Birminghamis võitis ta 60 meetri jooksus 7,05-ga pronksmedali. 2018. aasta juulis toimunud Šveitsi meistrivõistlustel jooksis ta esimest korda 100 meetrit kiiremini 11 sekundist, saades aja 10,95. Ta uuendas sellega endale kuulunud Šveitsi rekordit kaheksa sajandikuga.

2019. aasta maailmameistrivõistlustel Dohas võitis ta ajaga 22,51 pronksi 200 meetri jooksus

2022. aasta sisemaailmameistrivõistlustel Belgradis võitis ta 60 meetri jooksus kulla Šveitsi rekordiga 6,96-ga. Juunis parandas ta rahvusrekordit 100 meetri jooksus joostes Zürichis 10,89. Maailmameistrivõistlustel Eugene'is oli ta 100 meetri jooksus viies. 200 meetri jooksus püstitas ta poolfinaalis Šveitsi rekordi 22,05. Finaali lõpetas ta kaheksanda kohaga. Euroopa meistrivõistlustel Münchenis võitis ta 200 meetri jooksus kuldmedali ajaga 22,32 ja 100 meetri jooksus hõbemedali ajaga 10,99.

2023. aasta Euroopa sisemeistrivõistlustel Istanbulis võitis ta 60 meetri jooksu tulemusega 7,00, korrates ühtlasi võistluste rekordit.

Talle kuuluvad Šveitsi rekordid nii 60 meetri, 100 meetri kui ka 200 meetri jooksus.

Tema isa on Kongo päritolu ja ema šveitslane.

Isiklikud rekordid
------------------

Välisrekordid

| Ala | Tulemus | Aeg | Koht |
| --- | --- | --- | --- |
| 100 m jooks | **10,89** NR | 24. juuni 2022 | Šveits Zürich |
| 200 m jooks | **22,05** NR | 19. juuli 2022 | Ameerika Ühendriigid Eugene |
| Kaugushüpe | **5.50** | 28. aprill 2017 | Šveits Bern |

Siserekordid

| Ala | Tulemus | Aeg | Koht |
| --- | --- | --- | --- |
| 50 m jooks | **6,63** | 15. jaanuar 2011 | Šveits Aigle |
| 60 m jooks | **6,96** NR | 18. märts 2022 | Serbia Belgrad |
| 200 m jooks | **23,96** | 16. veebruar 2014 | Šveits Magglingen |

Viited
------

1. ↑  About me Koduleht, 2. juuli 2018.
2. 1 2 3  Mujinga Kambundji. european-athletics.org. Vaadatud 4.3.2018
3. ↑  "10,95 Sekunden: Mujinga Kambundji sprintet mit Landesrekord auf Platz zwei in Europa". leichtathletik.de. Vaadatud 14.7.2018
4. ↑  "Pour les parents de Mujinga Kambundji, «l’équilibre familial passe avant le sport»". La Liberté. 15.5.2014. Vaadatud 4.3.2018

Välislingid
-----------

* Mujinga Kambundji Rahvusvahelise Kergejõustikuliidu kodulehel Muuda Vikiandmetes

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Mujinga Kambundji** |
**KV.EE** on kinnisvaraportaal.

Portaal haldab ettevõte AllePal OÜ, mis omakorda kuulub Baltic Classifieds Group'i.

Veebiportaali asutas 1999 aastal Ingmar Pappel, kes mitme kinnisvarafirma kuulutuste andmebaasid internetti üles pani. Algselt oli portaali nimi kinnisvara.web.ee. 1999. aasta detsembris registreeriti domeeninimi kv.ee.

2005. aastal avati Kv.ee sõsarportaal Leedus, mis sai nimeks Edomus.lt. 

2008. aastal müüdi osaliselt ja paar aastat hiljem 100% osalusest üle maailma tegutsevale Lõuna-Aafrika Vabariigi ettevõttele Naspers.

2012. aastal tehti Eesti esimene kinnisvara mobiilirakendus KV Üürikad.

2015. aasta lõpus ostis Eesti Meedia sel ajal kinnisvaraportaali KV.EE-d hallanud ettevõtte Allegro Baltics, mille nimi muudeti AllePal OÜ-ks.

2016. aasta kevadel kuulutasid 11 suuremat kinnisvarafirmat, et nad tulevad oma kuulutustega ära KV.EE'st, et mõjutada KV.EE hinnastamise põhimõtteid. Sisuliselt kuulutati välja boikott. Konkurentsiamet algatas juurdluse ja firmasid süüdistati kartellikokkuleppes. Juurdlus lõppes oportuniteedi kokkuleppega. Ehk tunnistati süüd, aga avaliku huvi puudumisel kedagi süüdi ei mõistetud. Kinnisvarafirmad lisasid kuulutused tagasi 1-3 kuud peale boikoti algust.

2019. aastal ostis KV.EE haldava AllePal OÜ Suurbritannias asuv investeerimisfond APAX.

Viited
------

1. ↑  "Baltic Classifieds Group".
2. ↑  "Kinnisvarabürood kuulutasid kv.ee-le boikoti". *Äripäev*. 31. märts 2017.
3. ↑  "Kartellikahtlusega uurimise alla sattunud kinnisvarafirmad pääsesid oportuniteediga". *delfi.ee*. 19. november 2018.
4. ↑  "Intervjuu: millega lõppes kinnisvarafirmade boikott?". *Äripäev*. 29. jaanuar 2018.
**Alfred Oja** (vene keeles **Оя, Альфред Альфредович**; 5. september 1924 Oparino, Arhangelski oblast – 5. juuli 2000 Penza) oli eesti rahvusest Vene kunstnik.

Ta sündis 1924. aastal Oparinos Arhangelski oblastis. 1930. aastal kolis pere Volga äärde Samara oblastisse. 1939. aastal asus ta õppima Penza kunstikooli. 17-aastaselt läks ta võitlema Teise maailmasõtta, 1943. aastal kuulus Eesti Laskurkorpusse. Ta sõdis Balti ja Leningradi rindel, sai raskelt haavata, jäi lonkama. 

1946. aastal jätkas ta poolelijäänud õpinguid Penzas. Aastatel 1948–1954 õppis ta kinokunstnikuks Üleliidulises Kinematograafia Instituudis, kuid temast sai ühtlasi raamatuillustraator, graafik, skulptor ja mosaiikide looja.

Aastatel 1954–1955 töötas ta filmistuudios Sojuzmultfilm. 1955. aastal naasis ta Penza kunstikooli õppejõuks. 1956. aastal kutsuti ta filmi "Sampo" kunstnikuks Mosfilmis. 

1957. aastal esines ta esmakordselt kunstinäitusel Eestis. Kolm aastat valmistas ta ette sarja "Kalevipojast"; see pälvis üleliidulisel kunstinäitusel hõbemedali ja 1958. aastal Brüsseli maailmanäitusel pronksmedali. 

1964. aastal töötas ta kunstnikuna Mosfilmi filmi "Kaugete tähtede valgus" juures. Aastatel 1976–1986 töötas ta professori ja kunstikateedri juhatajana Penza Ehitusinseneride Instituudi arhitektuuriteaduskonnas.

Tema teoseid on eksponeeritud Viinis, Leningradis, Cannes'is, Moskvas, Veneetsias, Tallinnas, Reykjavikis ja veel kümmekonnas linnas Ungarist Mehhikoni, Hollandist USA-ni. Tema sõjamälestustele pühendatud monumentaalkunsti saab näha Penza oblastis.

Tunnustus
---------

* 1961 Vene NFSV teeneline kunstnik
* 1996 Vene Föderatsiooni teeneline kunstitegelane
* Kuulsuse orden
* Medal Vapruse eest

Kirjandus
---------

* Kes on kes? Kes on kus? Kaugete maade eestlased. Lühielulood. Vello Lään. Olion 2011

Välislingid
-----------

* Оя Альфред Альфредович (vene keeles)
**Janavičy** (transkribeerituna **Janavitšõ**, poola keeles **Janowicze**) on alev Valgevenes Viciebski oblastis Viciebski rajoonis. Alev on Janavičy külanõukogu halduskeskus.

Alevis asuvad keskkool, kultuurimaja ja raamatukogu. Ettevõtetest on Janavičys piimakombinaat. Alevis kavatsetakse käivitada ettevõte plastjäätmete taaskasutuseks. Vaatamisväärsusteks on XIX sajandi lõpus ehitatud mõisakompleks ja kirik aastast 1885.

Ajalugu
-------

Janavičy küla mainitakse esimest korda aastal 1511. XVIII sajandiks oli asulast saanud Pociejde suguvõsale kuuluv alev. Aastast 1772 esimese Poola jagamise tagajärjel Venemaa koosseisus. Aastast 1800 on teada, et alevis toodeti rauda. Aastal 1829 hakati valmistama kartongi, 1854 – jahu, aga aastal 1866 õlut. Alevis olid veel postijaam ja kõrts. Alevi lähedal oli samanimeline mõis, mille omanikuks olid aastast 1878 Dvarecki-Bogdanovitšid. Aastast 1897 on teada, et alevis oli nahatööstus, seal peeti kolm laata aastas. Aastast 1924 Valgevene NSV osa. Aastal 1933 rajati alevisse linatöötlemisvabrik. 

* Janavičy geto Janavičy geto

Viited
------

1. ↑  "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 25. juuni 2015. Vaadatud 24. juunil 2015.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)

Välislingid
-----------

* Janavičy
GAZ-66 furgooniga
**GAZ-66** (vene *ГАЗ-66*) on Nõukogude Liidus ja hiljem Venemaal Gorki Autotehases valmistatud kerge kahetonnise kandejõuga taktikaline veoauto.

Kirjeldus
---------

GAZ-66 on kasutusel Venemaa relvajõududes, endistes NSV Liidu vabariikides ja vähemal määral mujal. Masin on kerge ja hea maastikuläbivusega. Varasemad versioonid on bensiinimootoriga, hilisemad diiselmootoriga. Toodetud on ka tsiviilversiooni. Peamine ebamugavus juhile on väga taga asuv käigukang, mida on ebamugav käsitseda ja pikemaajalisel kasutamisel põhjustab see valu küünarliigeses.
Masin on valmistatud GAZ-63 järeltulijana. Seeriatootmine toimus 1964–1999 ja kokku valmistati eri modifikatsioone 965 941 tükki.

Vaata ka
--------

 GAZ-66 põllumajanduse tarbeks kohandatud versioon
* GAZ-63 – eelkäija
* ZIL-131 ja Ural-375 – paralleelselt toodetud armeeveokid
* IFA H3 ja IFA L60

Välislingid
-----------

Tuletõrjeautoks kohandatud GAZ- 66 puuvilla vahelaos
* Vene GAZ-66 entusiastide klubi-foorum
* GAZ-66, veneraud.ee

Galerii
-------

* Mootorile pääseb ligi kabiini tõstes Mootorile pääseb ligi kabiini tõstes

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **GAZ-66** |
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib osariigist; poolsaare kohta vaata artiklit Yucatáni poolsaar* |

---

**Yucatáni osariik** on osariik Mehhiko idaosas, Yucatáni poolsaarel Atlandi ookeani rannikul.

Ajalugu
-------

Yucatáni osariik on loodud 1824. aastal. Osariigis asuvad ühed kuulsamad maajade linnavaremed Chichén Itzá ja Uxmal.

Haldusjaotus
------------

Yucatáni osariik on jagatud 106 kohalikuks omavalitsusüksuseks.

Vaata ka
--------

* Yucatáni väin

Viited
------

1. ↑  Número de habitantes - Yucatán

Välislingid
-----------

* Yucatáni osariigi koduleht

Mehhiko administratiivüksused

Aguascalientes **·**  Baja California **·**  Baja California Sur **·**  Campeche **·**  Chiapas **·**  Chihuahua **·**  Coahuila **·**  Colima **·**  Durango **·**  Guanajuato **·**  Guerrero **·**  Hidalgo **·**  Jalisco **·**  Ciudad de México **·**  México osariik **·**  Michoacán **·**  Morelos **·**  Nayarit **·**  Nuevo León **·**  Oaxaca **·**  Puebla **·**  Querétaro **·**  Quintana Roo **·**  San Luis Potosí **·**  Sinaloa **·**  Sonora **·**  Tabasco **·**  Tamaulipas **·**  Tlaxcala **·**  Veracruz **·**  Yucatán **·**  Zacatecas
*Mitte segi ajada Charlesi saare ja Walesi Printsi saarega.*

---

Prints Charlesi saare asendikaart
**Prints Charlesi saar** (inglise keeles *Prince Charles Island*) on Kanadale Nunavutti kuuluv asustamata saar Foxe'i meres. 

Saare pindala on 9521 km². Ta on maailma suuruselt 78. ja Kanada suuruselt 19. saar. Saar on madal, kuni 73 meetrit kõrge. Tema ulatus põhjast lõunasse on 130 km ja idast läände 94 km ning tema ümbermõõt on 402 km.

Prints Charlesi saarest nii põhja, itta kui lõunasse jääb Baffini maa. Selle lähimad punktid on põhjas Bairdi poolsaar, kagus Dominioni neem ja lõunas Foxe'i poolsaarel asuv Dorchesteri neem. Foxe'i mere põhjaosas asub palju saari, millest lähimad on Air Force Island idas, Foley kirdes, Rowley loodes ja Lõuna-Spiceri saar läänes. Kaugemal läänes teisel pool Foxe'i merd asub Melville'i poolsaar, mille idaservas asuvad Parry laht ja Wilsoni neem. Saar on ümar, suuremate lahtede ja neemedeta. 

Hoolimata oma suurusest, avastati see alles 1948 ja nimetati Walesi printsi Charles Mountbatten-Windsori järgi, kes sündis samal aastal. Seda tegi Kanada õhuväe lendur Albert-Ernest Tomkinson. Arvatavasti teadsid kohalikud inuitid saarest juba tükk aega varemgi, ehkki selle kohta pole tõendeid. Juba järgmisel aastal korraldati saarele esimene ekspeditsioon, mida juhtis Thomas Manning.

Saar on asustamata ja seal valitseb arktiline kliima. Temperatuurid saarel ei tõuse üle +5 °C.

Saare taimestiku moodustavad rohttaimed, samblad ja samblikud. Loomastikus on kõige silmatorkavamad mitmesugused kurvitsalised, keda pesitseb seal 300 tuhat paari. Kohtab jääkarusid, polaarrebaseid ja lemminguid. Baffini maalt satuvad sinna karibukarjad.

Viited
------

1. ↑  Suur maailma atlas, lk. 125
**Reinhold Johann Ludwig Samson von Himmelstiern** (27. juuni 1778 Urvaste mõis – 26. november 1858 Urvaste) oli Eesti jurist ja Liivimaa aadli liberaalse rühmituse juhte.

Elulugu
-------

Reinhold Johann Ludwig Samson von Himmelstiern oli baltisakslane ja mõisniku poeg.

Õppis 1796–1798 Leipzigi Ülikoolis õigusteadust ja filosoofiat. Oli 1798 Liivimaa rüütelkonna kantseleis konsultant, 1802–1807 Liivimaa rüütelkonna notar ja ülemkonsistooriumi assessor, 1808–18 Tartu-Võru maakohtunik ja majanduskomissar, 1818–1827 Tartu, hiljem Pärnu kreisi saadik, ühtlasi 1824–34 Liivimaa õuekohtu asepresident, 1827–1851 Liivimaa maapäeva liige, 1843–51 Liivimaa luteri kiriku konsistooriumi ilmalik president, 1849–1855 Liivimaa õuekohtu liige, seejärel president. Töötas 1819 kohalike seaduste kodifitseerimiskomisjonis ja 1829–8840 Keiserliku Kantselei II osakonnas Balti õiguse kodifitseerimise alal. Osales 1804. aasta Liivimaa talurahvaseaduse koostamisel, tõstatas 1818 Liivimaa talurahva isiklikust orjusest vabastamise küsimuse, võttis osa 1819. ja 1849. aasta talurahvaseaduste ettevalmistamisest ning etendas määravat osa Balti provintsiaalseadustiku kodifitseerimisel. Tartu Ülikooli auliige (1852).

Viited
------

1. 1 2 3  Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide

Teoseid
-------

* Ueber die Anwendung des Schwedischen Rechts und der Russischen Ukasen in Livland. // Jahrbuch für Rechtsgelehrte in Russland. II. Riia, 1824
* Codex der Livländischen Rechte nach der Römischen Pandekten-Ordnung. // Jahrbuch für Rechtsgelehrte in Russland. II. Riia, 1824
* Institutionen des Livländischen Prozesses I–II. Riia, 1824
* Gedichte von Reinhold Johann Ludwig Samson v. Himmelstiern, 1825
* Das livländische Erbschafts- und Näherrecht Riia, 1828
* Historischer Versuch über die Aufhebung der Leibeigenschaft in den Ostseeprovinzen. // Inland, 1838 (samal a-l ka raamatuna)
* Das livländische Creditsystem, 1838

Kirjandus
---------

* Deutschbaltisches biographisches Lexikon 1710–1960. Köln, Wien, 1977, 667
* Eesti biograafiline leksikon. Trt, 1926–1929, 429–430
* EE 14, 457.
* *Eesti teaduse biograafiline leksikon.* 3. köide: *N–Sap* TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013

 *Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.*
Kirdepiirkonna asend Brasiilias
Kirdepiirkonna osariigid:  
**1** • Maranhão, **2** • Piauí, **3** • Ceará, **4** • Rio Grande do Norte, **5** • Paraíba, **6** • Pernambuco, **7** • Alagoas, **8** • Sergipe ja **9** • Bahia
**Kirdepiirkond** on üks viiest Brasiilia piirkonnast.

Kirdepiirkonna osariigid on Alagoas, Bahia, Ceará, Maranhão, Paraíba, Pernambuco, Piauí, Rio Grande do Norte ja Sergipe.

Kirdepiirkond oli koloniaalajastul Brasiilias esimene eurooplaste poolt asustatud piirkond. Salvador (Bahia osariigis) oli Brasiilia esimene koloniaalpealinn kuni 1763. aastani, kui selleks sai Rio de Janeiro. Enne Kagupiirkonna esiletõusu oli Kirdepiirkond Brasiilia peamine Aafrika orjakaubanduse, suhkrutööstuse keskus ja Brasiilia peamine sadam.

Kagupiirkonnas elab ligi 55 miljonit inimest, kellest ligi 60% on segaverelised (pardo), 29% europiidi (branco) ja 9% negriidid (preto). Piirkonna suurimad linnad on Fortaleza, Recife ja Salvador.

Piirkonna elanikest ligi 43.5% elab vaesuses (vähem kui 2 USA dollarit päevas).

| * v
* r
Brasiilia piirkonnad ja osariigid |
| --- |
| Põhjapiirkond | 
Acre **·**  Amapá **·**  Amazonas **·**  Pará **·**  Rondônia **·**  Roraima **·**  Tocantins |  |
| Kirdepiirkond | 
Alagoas **·**  Bahia **·**  Ceará **·**  Maranhão **·**  Paraíba **·**  Pernambuco **·**  Piauí **·**  Rio Grande do Norte **·**  Sergipe |
| Kesk-Läänepiirkond | 
Goiás **·**  Mato Grosso **·**  Mato Grosso do Sul **·**  Liiduringkond |
| Kagupiirkond | 
Espírito Santo **·**  Minas Gerais **·**  Rio de Janeiro **·**  São Paulo |
| Lõunapiirkond | 
Paraná **·**  Rio Grande do Sul **·**  Santa Catarina |
**Aili Kogerman** (sünninimi **Aili Kolk**; 3. veebruar 1933 Võru – 31. detsember 2023 Tallinn) oli eesti keemik.

Aili Kogerman lõpetas 1956. aastal Tallinna Polütehnilise Instituudi keemiainsenerina; 1966. aastal kaitses Moskva tekstiiliinstituudis tehnikakandidaadi väitekirja ja sai vastava kraadi.

Ta töötas keemiainsenerina Kohtla-Järve Põlevkivitööstuses ja teadurina Keemia Instituudis. Ta oli pikka aega ajakirja Oil Shale tegevtoimetaja.

Ta kirjutas raamatuid ja artikleid olme- ja toiduainetekeemia teemal.

Teoseid
-------

* "999 nõuannet", Valgus 1982; 1989

### Artikleid

* Igaühel on võimalus oma aastatesse elu lisada, epl.ee, 3. veebruar 2006
* E-ained toidus – keemiline paradoks, Tarbija24!, 25. juuni 2010

Tunnustus
---------

* 1999 Koosmeele auhind
* 2000 Eesti Punase Risti II klassi teenetemärk

Isiklikku
---------

Ta on Helbe Nuti õde ja Eesti põlevkivikeemia rajaja Paul Kogermani minia.

Viited
------

1. ↑  Teenetemärkide kavaleride andmekogu – 1406
2. ↑  Uudistaja, 7. detsember 2004 (vaadatud 02.02.2022)
3. ↑  Tiia Linnard, "Aili Kogerman: vunki tuleb juurde anda, olenemata vanusest", Virumaa.ee, 29.01.2005 (vaadatud 02.02.2022)

Kirjandus
---------

* "Kes on kes Eesti 2000", ISBN 9985607899

|  |  |
| --- | --- |
|  | Tsitaadid Vikitsitaatides: **Aili Kogerman** |
**Allan Murdmaa** (4. august 1934 Tallinn – 15. november 2009) oli eesti arhitekt.

Allan Murdmaa lõpetas Tallinna 22. Keskkooli 1952. aastal. Ta õppis aastatel 1952–1958 Moskva Arhitektuuriinstituudis.

Allan Murdmaa töötas aastatel 1958–1960 Eesti Projektis, 1960–1962 Tallinna peakunstnikuna, 1963–1968 ja 1970–1976 õppejõuna Eesti NSV Riiklikus Kunstiinstituudis, 1968–1970 Viljandi TSN TK ehitus- ja arhitektuuri osakonnas ning 1976–1981 ja 1987–1992 Eesti Maaehitusprojektis.

Allan Murdmaa arhitektuuriloomingu moodustavad mitmesugused elamute, koolimajade ja kinode tüüpprojektid ning mitmed avalike hoonete sisekujundused (Gloria, Pegasus jt). Suure osa Allan Murdmaa loomingust moodustavad ka mitmesugused monumendid – Amandus Adamsoni, Eduard Vilde, Heino Elleri ja Oskar Lutsu mälestussammas, Tehumardi mälestussammas, Rakvere stalinismiohvrite monument ning Maarjamäe memoriaal. Eesti Ajaloomuuseumi arendusdirektori Mariann Raisma arvates on Maarjamäe memoriaal üks paremaid nõukogude ajal loodud monumente Eestis[*viide?*]. 1924. aasta 1. detsembri ülestõusu mälestussamba teostamise eest pälvis ta koos skulptor Matti Varikuga 1976. aastal Kristjan Raua preemia.

Murdmaa oli Eesti Arhitektide Liidu liige.

* Tehumardi mälestussammasTehumardi mälestussammas
* Tehumardi mälestussamba detailTehumardi mälestussamba detail

Tunnustus
---------

* 1976 Kristjan Raua preemia (koos Matti Varikuga)

Isiklikku
---------

Allan Murdmaa isa oli kunstnik Oskar Martinson ning ema Elsa Pinkowska. Tema vend Ivar Murdmaa on meregeoloog, üks õde Mai-Ester Murdmaa on ballettmeister ja teine õde Kai Murdmaa on füüsik.

Aastatel 1970–1988 oli ta abielus filmirežissöör Helle Karisega. Nende poeg Peter Murdmaa on operaator.

Allikad
-------

1. *Eesti kunsti ja arhitektuuri biograafiline leksikon*. Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus. 1996. Lk-d lk 324. ISBN 5-89900-049-x. `{{cite book}}`: kontrolli parameetri `|isbn=` väärtust: invalid character (juhend)

Välislingid
-----------

* Hetlin Villak. Suri arhitekt Allan Murdmaa, EPL, 16. november 2009
Stalbe mõis 1903. aasta kaardil. Väljavõte kaardilt "Wegekarte des Wolmarschen Kreises mit den Kirchspiels- und Gutsgrenzen" (1903)
**Stalbe mõis** (läti keeles Stalbes muiža, saksa keeles Stolben) oli mõis Lätis, nüüdisaegse haldusjaotuse järgi Cēsise piirkonnas Stalbe vallas Stalbe asulas. Ajalooliselt jäi mõis Straupe kihelkonda.

Ajalugu
-------

Stalbe mõisa maad kuulusid varem Lielstraupe lossile. Mõis kujunes siis, kui kolm venda Albedyllid selle valduse omavahel ära jagasid. Stalbe mõisa rajas Otto Albedyll. Aastal 1738 kuulus mõis Budbergidele. Teadaolevalt oli järgmine omanik Carl Gustav von Berg. Tema vahetas Stalbe Meckidega Kastrāne mõisa vastu. Aastal 1761 vahetasid Meckid selle omakorda Vietinghoffidega Mujāni mõisa vastu. Aastal 1778 oli mõisa omanikuks juba Johann Gottlieb Münnich. Aastal 1817 müüs mõisa toonane omanik Eleonore Christine Sophie von Mengden 70 000 rubla eest Michael Andreas Barclay de Tollyle.

Aastal 1847 müüs tema poeg Magnus Stalbe 70 000 rubla eest Carl Bruiningkile. Aastal 1859 müüs too mõisa 185 000 rubla eest Carl Guido Theodor Boltho von Hohenbachile. Aastal 1865 ostis mõisa 180 000 rubla eest Johann Christophn Wöhrmann.

Mõisa suurus
------------

Bienenstammi andmetel oli mõisa suurus 1816. aastal 9 ja 1/8 adramaad, sellele allus 293 mees- ja 296 naishinge. Aastal 1688 oli mõisa suurus 8 ja 1/2 adramaad, aastal 1734 oli adramaid 5 ja 5/8, aastal 1757 aga 10 ja 7/8. Aastal 1823 oli mõisa suurus 11 ja 3/10 adramaad. Ka aastal 1832 oli mõisal adramaid 11 ja 3/10, aastal 1881 aga 7 ja 49/80, lisaks 12 ja 33/80 adramaad mõisatele kuuluvate talude valduses.

Karjamõisad
-----------

Mõisale kuulus aastal 1816 kaks karjamõisat: *Althof* ja *Georgenhof*.

Viited
------

1. ↑  Materialien zu einer Geschichte der Landgüter Livlands, Heinrich von Hagemeister; lk. 96
2. ↑  Stryk, Leonhard von. Beiträge zur Geschichte der Rittergüter Livlands. Zweiter Teil. Der lettische District. Dresden: Druck von Albanus´schen Buchdruckerei, 1885, lk 182-183.
3. ↑  Bienestamm, H. von. Geographischer Abriss der drei deutschen Ostsee-Provinzen Russlands, oder der Gouvernemens Ehst-, Liv- und Kurland. Riga: Deubner, 1826, lk 251.
4. ↑  Materialien zu einer Geschichte der Landgüter Livlands, Heinrich von Hagemeister; lk. 94
5. ↑  Stryk, Leonhard von. Beiträge zur Geschichte der Rittergüter Livlands. Zweiter Teil. Der lettische District. Dresden: Druck von Albanus´schen Buchdruckerei, 1885, lk 179.

Straupe kirik.
Straupe kihelkond

**Kirik**: Straupe kirik  

**Abikirik**: Augstroze kirik  

**Mõisad**: Straupe kirikumõis | Auciemsi mõis | Augstroze mõis | Daibe mõis | Dauguļi mõis | Kūdumsi mõis | Lielstraupe mõis | Mazstraupe mõis | Raiskumsi mõis | Rozbeķi mõis | Stalbe mõis | Ungurmuiža mõis
**Krüüdneri mõis** (saksa keeles *Krüdenershof*, varem *Lintz*, *Schwitzhof*, *Suitshof*, *Suitz* ja *Sutz*) oli rüütlimõis Tartumaal Kambja kihelkonnas. Tänapäeval asub Põlva maakonnas Kanepi vallas.

Ajalugu
-------

Schoultz von Ascheradeni suguvõsa vabahärravapp
Krüüdneri mõisa kohta on esimesi teateid 1547. aastast (*Hof tho Sutz*), mil see kuulus Jürgen Fölckersahmile. Södermanlandi hertsog Karl IX läänistas selle Krüdeneri perekonnale, kelle järgi sai mõis oma praeguse nime. 1629. aastal doneeriti mõis Hermann von Gordianile ja 1658. aastal omandas selle Reinhold von Glasenapp. 1673. aastal läänistati mõis Schoultz von Ascheradeni suguvõsale, kelle valdusse jäi see 1840. aastani. 1840−1919 kuulus mõis Maydellidele.

Viited
------

1. ↑  Stryk, Leonhard von. Beiträge zur Geschichte der Rittergüter Livlands. Erster Teil. Der estnische District. Dorpat: Druck von C. Mattiesen, 1877, lk 28-9 .
2. ↑  Kinnistute register. Nr 80. Krüüdneri .

Kirjandus
---------

* Praust, Valdo. *Tartumaa mõisad*. Tallinn: Tänapäev, 2008. Lk 148-149.
* Stryk, Leonhard von. *Beiträge zur Geschichte der Rittergüter Livlands*. Erster Teil. Der estnische District. Dorpat: Druck von C. Mattiesen, 1877. Lk 28-29 .
* *Tartumaa: maadeteadusline, majandusline ja ajalooline kirjeldus*. Peatoim. J. Rumma, toim. J. G. Granö, J. V. Veski. − Eesti I. Tartu: Eesti Kirjanduse Selts, 1925. Lk 170 .

Välislingid
-----------

* Krüüdneri mõis Rahvusarhiivi Eesti ala mõisate registris
* Krüüdneri mõis Rahvusarhiivi Kinnistute registris
* Krüüdneri mõis Kultuurimälestiste riiklikus registris

Kambja kirik
Kambja kihelkond

**Kirik**: Kambja  

**Mõisad**: Haaslava mõis | Hilja mõis | Kaarli mõis | Kammeri mõis | Kodijärve mõis | Krüüdneri mõis | Maaritsa mõis | Maidla mõis | Raanitsa mõis | Reola mõis | Suure-Kambja mõis | Tapu mõis | Uhti mõis | Vana-Kuuste mõis | Vana-Prangli mõis | Vastse-Kambja mõis | Vastse-Prangli mõis | Veski mõis
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel on Skujene kihelkonna Lode mõisast; Cesvaine kihelkonna mõisa kohta vaata artiklit Lode mõis (Cesvaine kihelkond), Lēdurga-Turaida kihelkonna mõisa kohta Lode mõis (Lēdurga-Turaida kihelkond) ja Põhja-Ruhja kihelkonna mõisa kohta Lode mõis (Põhja-Ruhja kihelkond).* |

---

Lode mõis 1903. aasta kaardil. Väljavõte kaardilt "Wegekarte des Walkschen Kreises mit den Kirchspiels- und Gutsgrenzen" (1904)
**Lode mõis** (saksa keeles *Lohdenhof*, läti keeles *Lodes muiža*) oli rüütlimõis Liivimaal Võnnu kreisis Skujene kihelkonnas. Tänapäevase haldusjaotuse järgi asub see koht Lätis Vecpiebalga piirkonnas Taurene vallas Lodesmuižas.

Ajalugu
-------

Liivi ordu ajal kuulus mõis Lodede suguvõsale. Aastal 1629 andsid Rootsi võimud Rootsi sõjaväe viljaga varustamise eest mõisa Riia kaupmehe Hans Bolte valdusse. Boltho von Hohenbachi suguvõsa kätte jäi mõis aastani 1799. Hiljem vahetusid omanikud kiiresti. Aastast 1875 kuulus mõis Schmidtide perele, olles nende valduses kuni võõrandamiseni 1920. aastal. Mõisa süda jäi jäänukmõisana Schmidtide valdusse ja nad elasid seal kuni aastani 1939, mil nad Saksamaale lahkusid.

Mõisaansambel
-------------

Mõisa peahoone ehitati aastal 1815 klassitsistlikus stiilis. Samal ajal rajati ka suurem osa mõisakompleksist, teine osa rajati 1860. ja 1870. aastatel. Häärberil lasti pärast Teist maailmasõda laguneda, kõrvalhooned kuuluvad tänapäeval aga Läti Ülikoolile ja neid kasutatakse baasina välipraktikumide korraldamisel. 

Mõisakompleksi juurde kuuluvad veel tall ja ait. Mõisale kuulusid ka eemal asunud pruulikoda, vesiveski ja kolm kõrtsi.

Välislingid
-----------

* Sissekanne Läti mõisate veebisaidil (*läti keeles*)
* Mõisa koduleht


Skujene kirik.
Skujene kihelkond

**Kirik**: Skujene kirik  

**Mõisad**: Skujene kirikumõis | Bānūži mõis | Brieži mõis | Eži mõis | Jaunskujene mõis | Kaive mõis | Kļavkalni mõis | Kosa mõis | Lode mõis | Sērmūkši mõis | Skujene mõis
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib arutlusest; näidendi kohta vaata Tõestus (näidend) ja selle põhjal tehtud filmi kohta Tõestus (film)* |

---

**Tõestuse** all mõeldakse matemaatikas, loogikas ja filosoofias kehtivat arutlust, mille eelduste tõesus on teada või kokku lepitud. Tõestus võib olla ka arutlus, mis näitab mingi propositsiooni tõesust. Mõnikord mõeldakse tõestamise all ka veenvat põhjendamist. 

Aristotelese järgi on tõestus deduktiivne süllogism, mille eeldused on enesestmõistetavad. Teaduses peavad Aristotelese järgi kõik väited olema tõestatud. 

Füüsikas, keemias ja paljudes muudes loodusseadusi uurivates teadustes kasutatakse paljude asjade uurimisel katse-eksituse meetodit, mille abil saab küll tõendada, aga mitte tõestada.

Matemaatikas kasutatakse antiikajast peale teoreemide tõestamist. Algul mõisteti tõestamise lähtekohaks olevaid aksioome ja postulaate enesestmõistetavana. Tänapäeva matemaatikas võib aksioome suvaliselt valida, mistõttu tõestus taandub järeldumise kindlakstegemisele. Matemaatilises loogikas on tõestuste teooria. 

Tõestamise või tõendamise käigus saab hüpoteesist teooria.

Tõestuste liigid
----------------

**Deduktiivne tõestus** on suunatud üldiselt üksikule. Näidatakse, et väide kehtib terve hulga kohta, millesse kuulub otsitav element. **Näide**: tõestada, et arv 345345 jagub 1001-ga. Selleks tõestatakse, et iga 6-kohaline arv, mille esimesest 3 numbrist moodustatud arv võrdub viimasest 3 numbrist moodustatud arvuga, jagub 1001-ga, ja näidatakse, et 345345 on samasugune arv.

**Induktiivne tõestus** on suunatud üksikult üldisele. Näidatakse, et väide kehtib iga hulga elemendi kohta, ja järeldatakse, et see omadus on hulgale omane. **Näide**: tõestada, et Loch Nessi koletist pole olemas. Selleks kammiti kogu järv sonaritega läbi ja leiti, et selles pole ühtki vähemalt hülgesuurust elukat. Induktiivseid tõestusi kasutatakse praktikas harva, sest ei saa tõestada, et kõik objektid on üles leitud. Näiteks kaua peeti tõeseks väidet 'kõik luiged on valged', kuni Austraaliast leiti musti luiki.

**Rekursiivne tõestus** kasutab tõestuskäigus iseennast. Tõestus koosneb kahest osast: esiteks erijuhu tõestamine (näidatakse, et väide kehtib mingi konkreetse n korral), teiseks üldjuhu tõestamine (näidatakse, et kui väide kehtib n korral, siis kehtib ta ka n + 1 korral.) **Näide**: tõestada, et iga kümnest suurema arvu faktoriaal lõpeb 00-ga. Algul näidatakse, et 10! lõpeb 00-ga, ja siis näidatakse, et (n+1)! lõpunullide arv ei ole väiksem n! lõpunullide arvust.

Vaata ka
--------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Tsitaadid Vikitsitaatides: **Tõestus**
 |

* Aksiomaatiline meetod
* Argumentatsioon
* Teoreem
**Einvald Nõulik** (26. november 1928 Lümanda vald, Karala - 1. november 2023 Järvakandi, Raplamaa) oli eesti koduloolane.

Einvald Nõulik sündis talupoja pere teise lapsena. Kuna pere esiklaps suri imikueas ja kiiresti lisandus veel seitse last, pidi Einvald juba varases nooruses talutöid tegema. Kaheksa-aastaselt töötas Einvald karjasena. Pere elatamiseks pidas isa mitut ametit korraga – oli kalur, külasepp ja mölder.

1946. aasta jaanipäeval, pärast leerikooli lõpetamist, andis kohaliku algkooli juhataja Einvaldile Eesti Rahva Muuseumi korrespondentide võrgu juhataja Liis Moora kirja palvega leida keegi, kes tahaks hakata tegelema kodu-uurimisega. Üle saja kodu-uurimisalase kaastöö tegid Nõulikust 1993. aastal ERMi teenelise korrespondendi ja 2001. aastal aukorrespondendi. Nõulik oli ka Eesti Rahva Muuseumi Sõprade Seltsi asutajaliige ja juhatuse liige. Mittekoosseisulise korrespondendina tegi ta kaastööd Õhtulehele, Ühistööle, aga ka Oma Saarele ja Nädalisele. 

Merekoolis omandas Nõulik katlamasinisti kutse. Ka sõjaväkke võeti Saaremaa mees mereväkke, kuid saadeti peagi laevalt koos teiste eestlaste, leedulaste ja lätlastega Paldiskisse tööpataljoni. Pärast sõjaväge suunati Nõulik Leningradi sõjaväeehitajate täienduskursusele. Kursuse lõpetamise järel töötas ta kuni 1959. aastani Paldiskis, kus alustas kümnikuna ja lõpetas töödejuhatajana. 1959. aastal asus Einvald Nõulik elama Järvakanti, kus töötas ehitustööde juhatajana ning keskkooli majandusjuhatajana koos legendaarse koolidirektori Kalju Lutsuga. Koos otsustati ilma ehitusloata alustada kooli võimla ehitamist ajal, mil oli karmilt keelatud rajada kultuuri- ja spordiehitisi. Mõlemad mehed jäid ametist ilma ning Einvald Nõulik siirdus tööle kombinaati Järvakandi Tehased, kus juhtis Muhu dolomiidikarjääri ja Piusa klaasiliivakaevandust. Nõuliku juhtimisel alustati liiva kaevandamist lahtises karjääris. Klaasiliiv laaditi karjäärist ekskavaatoriga traktori järelkärusse ja toimetati Piusa raudteejaama, kust see vagunitega Järvakanti veeti. 

1980. aasta sügisest töötas Einvald Nõulik Rapla Rajooni Kommunaalettevõtete Kombinaadi direktorina, 1988. aastal läks pensionile. Nõulik täitis oma aastatetaguse unistuse asutada ametlikult Järvakandi Klaasimuuseum päris oma hoones. Ta võttis agaralt osa muuseumikompleksi rajamisest. Vahepeal jõudis kaasa aidata staadioni korrusmajade juurde laste mänguväljaku ehitamisele ja vana kinomaja kino-kohvikuks rekonstrueerimisele.

Viited
------

1. ↑
2. ↑  "Arhiivikoopia" (PDF). Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 10. august 2016. Vaadatud 27. juunil 2018.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)

Allikas
-------

* Tõnu Anger. Einvald Nõulik – majandusmees ja teeneline kodu-uurija Karalast, Meie Maa Online, 28. november 2008
**WordPress** on avatud lähtekoodiga ajaveebi ehk blogi haldamise süsteem, mis kasutab PHP-d ja MySQL-i. Selle saab lihtsalt muuta sisuhalduse süsteemiks ja sel on palju lisasid.

Matt Mullenweg hakkas levitama esimest väljalaset 27. mail 2003.

Veebilehtedest, mille sisuhaldussüsteem on teada, kasutab WordPressi 2016. veebruari seisuga 59,2%. See on 26,2% kõikidest olemasolevatest veebisaitidest.
Laia leviku tõttu on ajakohastamata WordPressi kasutavad serverid ja teenused pidevalt ründeohu all.

Võimalused
----------

WordPressil on laiade võimalustega teemahaldur, mis võimaldab kasutajal mooduleid ümber tõsta ilma HTML- või PHP-koodi muutmata. Kasutaja saab teemasid lisada, eemaldada ning vahetada. HTML- ja PHP-teemakoodi muutes saab teha veelgi suuremaid muudatusi. WordPressi on sisse ehitatud lingihaldus, otsingumootorisõbralikud ja puhtad püsiviited, artiklite määramine kategooriatesse ja sildistamine. Automaatfiltrid aitavad artiklites teksti vormindada. Pluginad võimaldavad kasutajatel ja arendajatel WordPressi kasutatavust laiendada.

Ajalugu
-------

WordPressi eelkäijaks oli b2/cafelog ning 2003. aasta maikuuks oli see installeeritud hinnanguliselt 2000 blogisse. Tarkvara oli kirjutatud programmeerimiskeeles PHP ning selle lõi Michael Valdrighi, kes praegu on WordPressi kaasarendaja. Kuigi b2/cafelogi ametlik järglane on WordPress, on aktiivses arenduses ka teine projekt nimega b2evolution.

Viited
------

1. ↑  Kolmapäev, märts 30, 2011, Rauno Kais, WordPress – täisvereline kodulehe sisuhaldussüsteem
2. ↑  Matt Mullenweg: "WordPress Now Available" WordPress
3. ↑  W3Techs: Usage statistics and market share of WordPress for websites
4. ↑  Wordpress: Security Vulnerabilities
5. ↑  Valdrighi, Michel. "b2 test weblog - postituse kuupäev 23.05.03". Vaadatud 26.03.2016.

Välislingid
-----------

* Pikalt ja põhjalikult: need on suurimad vead, mis WordPressi-lehte tehes juhtuda võivad, veebimajutus.ee, 20. aprill 2017

|  |  |
| --- | --- |
|  | Vikiõpikutes on lisamaterjali: ***WordPress*** |
|  |
| --- |
|  **Poks** |
| Riik |  | Norra |
|  |
| Pronks | 1934 | Kergekeskkaal |

**Ole Røisland** (20. jaanuar 1911 Stavanger – 1981) oli Norra poksija.

Røisland sai 1929. aastal juba 18-aastaselt kukk-kaalus (kuni 119 naela ehk 54 kg) Norra meistrivõistlustel 2. koha. Ta oli kokku neljakordne Norra meister aastatel 1932, 1933, 1946 ja 1948. Røisland osales 1929. aastal juba 18-aastaselt esimest korda maavõistlusel Norra eest Saksamaa vastu, kokku osales ta aastatel 1929–1946 rahvusvahelistel kohtumistel Norra eest 10 korral ning võitis neist 6 ja kaotas 4 kohtumist.

Røisland sai kergekeskkaalus (kuni 147 naela ehk 66,7 kg) 4. Euroopa meistrivõistlustel (Budapest, 1934) pronksmedali, kaotades poolfinaalis hilisemale kuldmedalivõitjale ja Euroopa meistrile David McCleave'ile (Inglismaa) ja saades kolmanda koha kohtumises Fröhlichilt (Austria) loobumisvõidu.

Viited
------

1. ↑  Ole Røisland lehel *Store norske leksikon*. Norra keeles
2. ↑  18. Norra meistrivõistlused poksis. Bergen 1929. Tulemused inglise keeles
3. ↑  "Ole Røisland lehel *Norsk Boksehistorie*. Norra keeles". Originaali arhiivikoopia seisuga 2. oktoober 2016. Vaadatud 29. septembril 2016.
4. ↑  4. Euroopa meistrivõistlused poksis. Budapest 1934. Tulemused inglise keeles

Välislingid
-----------

* Ole Røisland lehel *BoxRec*. Inglise keeles
**Riho Baumann** (sündinud 2. märtsil 1952) on Eesti kultuuritegelane, keda on kutsutud nii rokitaadiks, diskotaadiks, pungitaadiks kui ka elavaks legendiks.

Kooliteed alustas ta Prangli saarel ja edasi läks õppima Tallinna, kus õppis algul Tallinna 18. 8-klassilises Koolis. Hiljem õppis Tallinna 1. Keskkoolis, mille lõpetas aastal 1970. Õppis Tartu Riiklikus Ülikoolis füüsikat.

Tartus said alguse ka tema korraldatud legendaarsed muusikaüritused, kust teda hakati nimetama diskotaadiks. Ta on juhtinud lugematul arvul kontserte ja muusikaüritusi. 

Pärast ülikooli töötas ta nooremteadurina ENSV Filmi-, Foto- ja Fonodokumentide Riiklikus Keskarhiivis. Aastatel 1972–1987 oli Eesti Raadio muusika- ja noortesaadete autor ja Kunstilise Isetegevuse Maja metoodik diskokultuuri alal. Aastatel 1988–2004 oli kultuuriajakirjanik, lisaks on ta olnud ka ettevõttes Eesti Kaabel TKO kontrolör. Pikemalt on töötanud Tallinna Tehnikaülikooli raamatukogus.

Baumann kandideeris Eesti Vasakpartei nimekirjas 2005. aasta Eesti KOV valimistel ja 2007. aasta Riigikogu valimistel Tallinnas.

Viited
------

1. ↑  "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 21. detsember 2011. Vaadatud 5. augustil 2013.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)

Välislingid
-----------

* Riho Baumann saates "Kukul külas" 3. märtsil 2002:
	+ 1. osa
	+ 2. osa