recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Vadzim Jeŭhrafavič Prakopjeŭ** (valgevene keeles Вадзiм Еўграфавiч Пракоп'еў; vene keeles Вадим Евграфович Прокопьев *Vadim Jevgrafovitš Prokopjev*; sündinud 4. detsembril 1971 Minskis Valgevene NSV-s) on valgevene poliitiline aktivist ja ettevõtja.

Vadzim Prakopjeŭ on lõpetanud Minskis erakõrgkooli Tänapäevaste Teadmiste Instituudi rahanduse erialal. Hiljem sai temast restoranipidaja. 

Pärast 2020. aasta Valgevene meeleavaldusi oli ta sunnitud riigist lahkuma. Välismaal jätkas ta Łukašenka režiimi suhtes opositsioonilist tegevust. 

Aprillis 2022 oli Prakopjeŭ seotud Ukraina territooriumil valgevene vabatahtlikest koosneva sõjalise formeeringu Pahonia loomisega.

Juunis 2023 mõistis Minski linnakohus Prakopjeŭ tagaselja süüdi "terrorismis" ja määras talle karistuseks 25 aastat vabadusekaotust.

Viited
------

1. ↑  Вадим Прокопьев – о новом белорусском подразделении интернационального легиона ВСУ. golosameriki.com, 4. aprill 2022
2. ↑  В Беларуси бывшего ресторатора Вадима Прокопьева заочно приговорили к 25 годам колонии по делу о "терроризме". currenttime.tv, 21. juuni 2023
**Amarula Cream** on Lõuna-Aafrikas valmistatud naturaalne kooreliköör, mille tähtsaim tooraine on maruula-elevandiõunapuu vili maruula.

Selle tootja on Lõuna-Aafrika Vabariigi firma Distell Ltd. Amarula Creamist on saanud Baileys Irish Creami järel maailmas populaarsuselt teine kooreliköör. Suurimat edu on saavutatud Aafrika ida- ja läänerannikul ning Brasiilias.

Maitseomadustelt on Amarula täidlane, puuviljane ja ühteaegu pehme. Amarula Cream sobib tarvitamiseks puhtalt, jääga ja kokteilides (kohvi, kakaoga, vanillijäätisega) ning toiduvalmistamiseks.

Tootmisprotsess
---------------

Pärast viljade korjamist ja sorteerimist valmistatakse pressitud viljaliha ja mahla segu, mis transporditakse 8 °C temperatuuri hoides Stellenboschis asuvatesse destilleerimiskeldritesse. Fermentatsiooniprotsess leiab aset 18–20 °C juures, kui looduslik suhkur moodustab pärmi lisamisel 7 päeva jooksul väikese alkoholisisaldusega maruulaveini. Seejärel destilleeritakse vein esmalt kolonnmeetodil, seejärel *pot-still*-meetodil maruula puuviljale iseloomulikult magus-hapukaks ning puuviljamaitseliseks piirituseks. Seejärel hoitakse piiritust kaks aastat tammevaatides ning alles pärast seda segatakse maruula piirituslikööriks, lisades värske koore, ning villitakse Amarula Creami pudelisse.

Koorelikööri Amarula Cream alkoholisisaldus on 17%. Amarula koostisosad on värske koor, maruula, piim ja soja.

Viited
------

1. ↑  Gugulakhe Masango: "Amarula gunning for top spot" fin24.com, 5. aprill 2007

Välislingid
-----------

* Amarula.com
**Vadstena loss** on loss Rootsis Östergötlandi läänis Vadstena vallas Vadstena linnas.

Ajalugu
-------

Vadstena linnus ehitati 1545. aastal Gustav Vasa valitsusajal, et kaitsta Stockholmi lõunast. Linnus koosnes kolmest väiksemast kivihoonest, kolmest 3,1m laiusest kaitsemüürist, siseõuest, vallikraavist ja neljast suurtükitornist. Algsed kaitsemüürid purustati 19. sajandil ning praegused ehitati 1999. aastal. 

1552. aastal abiellus Gustav Vasa siin oma kolmanda naise, Katarina Stenbockiga ning üht banketisaali hakati kutsuma Laulatuse Saaliks (*Bröllopssalen*), kuigi selle ehitustööd polnud pulmade ajal lõppenud.

1550. aastal, kui prints Magnus Vasa sai Östergötlandi hertsogiks, hakati linnust ümber ehitama lossiks. Magnus Vasa oli vaimuhaige ning ta oli Gustav Vasa poegadest ainus, kes kuningaks ei tõusnud. Magnus Vasa suri 1595 ning maeti lähedalasuvasse Vadstena kloostrikirikusse.

1580. aastal toimusid lossis Pontus de la Gardie ja Johan III tütre Sofia Gyllenhielmi pulmad.

Vadstena lossi ehitustööd lõppesid 1620. aastal. Loss on väga hästi säilinud ning on üks Rootsi parimaid renessansslosse. 

1716. aastani oli loss kuninglik residents, kuid siis kaotas kuningapere selle vastu huvi. Pärast seda kasutati lossi teraviljalaona.

Tänapäev
--------

Aastast 1899 on lossis asunud Vadstena valla arhiiv ning praegu asub lossis ka lossimuuseum, kus saab näha 16.–17. sajandi mööblit, maale ja portselani. Suviti toimub siseõues nii klassika- kui ka popkontserte.
Maurice Smith 2007. aasta MM-il Osakas
**Maurice Smith** (sündinud 28. septembril 1980) on Jamaica kergejõustiklane (kümnevõistleja)

2004. aasta olümpiamängudel Ateenas jäi Smith kümnevõistluses 8023 punktiga 14. kohale.
2005. aasta maailmameistrivõistlustel Helsingis oli ta sunnitud katkestama, kuid 2007. aasta MM-il Osakas võitis ta 8644 punktiga hõbemedali. See oli Jamaica rekord ja tema isiklikust rekordist ligi 300 punkti parem.

Smith tuli 2007. aasta üleameerikaliste mängude meistriks 8278 punktiga, mis on ühtlasi mängude rekord. Ta oli kümnevõistluses ka Kesk-Ameerika ja Kariibi regiooni 2001. aasta meister ning kettaheites Jamaica meister aastatel 2005–2007.

Saavutused
----------

### Maailmameistrivõistlustel

* 2007 Osaka

hõbemedal kümnevõistlus **8644**

Isiklikud rekordid
------------------

| Ala | Tulemus | Aeg | Koht |
| --- | --- | --- | --- |
| 100 m | **10,62** | 31. august 2007 | Osaka |
| 400 m | **47,48** | 31. august 2007 | Osaka |
| 1500 m | **4.29,95** | 21. märts 2006 | Melbourne |
| 110 m tõkkejooks | **13,76** | 28. mai 2006 | Götzis |
| kõrgushüpe | **2.03** | 26. mai 2007 | Götzis |
| teivashüpe | **4.80** | 1. september 2007 | Osaka |
| kaugushüpe | **7.51** | 24. juuni 2006 | Ratingen |
| kuulitõuge | **17.41** | 21. aprill 2007 | Auburn |
| kettaheide | **55.69** | 23. juuni 2007 | Kingston |
| odavise | **62.07** | 15. juuni 2002 | Spanish Town |
| kümnevõistlus |  **8644** | 1. september 2007 | Osaka |

Isiklikku
---------

Maurice Smith on 188 cm pikk ja kaalub 86 kg.

Välislingid
-----------

* Maurice Smith Rahvusvahelise Kergejõustikuliidu kodulehel Muuda Vikiandmetes
**Mennikpunane kastilleeja** (*Castilleja miniata*) on õistaimeliik soomukaliste hulka kuuluvast kastilleeja perekonnast. Taime looduslik leviala hõlmab Põhja-Ameerika lääneosa Alaskast Ontarioni ja Californiast New Mexiconi.

Kirjeldus
---------

Mennikpunane kastilleeja on umbes 80 cm kõrgeks kasvav sale püsik, lehed ja varred rohelised kuni tumevioletsed. Odajad lehed on 3–6 cm pikad, teravaotsalised ja kaetud peente karvadega. Õisikus on erkpunased kuni kahvatuoranžid või oranži otsaga kandelehed, mille kaenlast kasvavad kollakasrohelised, punaste servadega torujad õied. Õitseb maist septembrini.

Taim on poolparasiit teiste taimede juurtel. Kasvab enamasti niiskemates kohtades, nagu vesistel mäginiitudel ja jõekallastel allpool 3400 m kõrgust.

Pildid
------

* Looduslikus kasvukohas Mount Rainieri rahvuspargisLooduslikus kasvukohas Mount Rainieri rahvuspargis
* Terve taim üksikunaTerve taim üksikuna
* LehedLehed
* Punased kandelehed ja rohekad õiedPunased kandelehed ja rohekad õied

Viited
------

1. 1 2  Castilleja miniata. - Plant Database
|  |
| --- |
| **Menkaura hieroglüüfidega** |
| **sünninimi** |
| 

|  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | 

|  |
| --- |
|  |
|  |
|  |

 |  |

 |
| *Menkaura*Kestvad on Ra *Ka*'d |

**Menkaura** ehk **Menkaure** (kreekapäraselt **Mykerinos**, vanaegiptuse *Mn-k3w-Rˁ*) oli Vana-Egiptuse vaarao 4. dünastiast. Ta valitses umbes 2532–2504 eKr. Ta oli Hafra ja kuninganna Hamerernebti I poeg ning tõusis valitsejaks pärast Džedefra poja Baka (Bicherise) surma. Menkaura isikust ja valitsusajast on väga vähe teada, kuid temast on säilinud mitmeid kunstiliselt silmapaistvaid kujusid.

Tema ainuke teadaolev abikaasa oli Hamerernebti II, kes tõenäoliselt oli ühtlasi tema õde.

Menkaura püramiid asub Giza platoo lõunaservas. See on tänapäeval 62 m kõrgune, kuid oli algselt 66 m kõrgune.

* Menkaura ja kuninganna Hamerernebti kaksikkujuMenkaura ja kuninganna Hamerernebti kaksikkuju
* Menkaura nimi kartušis Abydose kuninganimistusMenkaura nimi kartušis Abydose kuninganimistus
* Mykerinose püramiidMykerinose püramiid

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**Baka** | **Egiptuse vaarao 4. dünastia**u 2532–2504 eKr | Järgnev**Šepseskaf** |

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Menkaura** |
Menorca, pildistatud satelliidilt
Menorca on üks Baleaaridest.
**Menorca** [men'orka] on Hispaaniale kuuluv saar Vahemeres, idapoolseim Baleaari saartest. 

Saare pindala on 668 km². Saare suurim kõrgus 358 meetrit (El Toro mägi). Seal elab umbes 88 tuhat inimest. 

Saare idarannikul on Maó laht, mis on kitsas, aga sügav ja hästi varjatud, see on üks parimaid sadamakohti Vahemeres.

Ajalugu
-------

Menorca on tuntud megaliitide poolest, mis arvatakse pärinevat ajast 3000–1200 eKr. Neid on sadu ja nende seas on nii hauakambreid, T-kujulisi kiviskulptuure kui kivist kaitserajatisi. Arvatakse, et neid on mõjutanud teised tollased Vahemere maade kultuurid, näiteks minose kultuur Kreetal.

Kirjalikes allikates on Menorcat esimest korda mainitud 6. sajandil eKr. Baleaarid koosnevad ühest suurest ja ühest väikesest saarest ning sellest tulenesid saarte ladinakeelsed nimed *Maiorica* ja *Minorica*. Siit pärinevad saarte tänapäevased nimed Mallorca ja Menorca. 

Saare vallutasid foiniiklased, hiljem kartaagolased. Aastatel 123–122 eKr läksid saared Rooma riigile. Pärast Augustuse maadejaotust kuulusid nad Hispania Tarraconensise provintsi. Pärast Diocletianuse ja Constantinose riigireforme moodustasid Baleaarid ja Pitiuusid 369 uue provintsi Insulae Baleares. 5. sajandil tungisid saarele vandaalid. Aastatel 534–768 kuulusid Baleaarid Bütsantsile, seejärel vallutasid need araablased. 

Aastal 903 liideti Menorca Manūrqah'[*viide?*] nime all Córdoba kalifaadiga. 1231 vallutasid kristlased Mallorca, misjärel Menorcast sai sõltumatu islamiriik. 17. jaanuaril 1287 vallutas Aragóni kuningas Alfonso III ka Menorca ja 17. jaanuari tähistatakse Menorcal rahvuspühana. Araablased, kes keeldusid kristlusesse pöördumast, müüdi orjadeks.

Menorca kuulus Majorca kuningriiki, mis oli Aragoni sõltlasriik. 1344 liidendas Aragon selle endaga, seejärel sai osaks Hispaaniast. 1708 vallutas Hispaania pärilussõjas saare Suurbritannia. 1802 sõlmitud Amiensi leping andis saare Hispaaniale tagasi.

Sealt pärineb majonees.

Viited
------

1. ↑  Antiigileksikon annab esmamainimise ajaks "6. sajand m.a.j.". See on arvatavasti viga.
2. 1 2  Antiigileksikon, 1. kd. lk. 82-83

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Menorca** |

* Menorca Facebook Page
* Menorca koduleht (hispaania, katalaani, inglise ja saksa keeles)
**"Somerset Seedless"** on roosade, ilma seemneteta marjadega hübriidne lauaviinamarjasort. Sordi aretas USA viinamarjakasvataja Elmer Swenson sortide "Elmer Swenson 5-3-64" ja "Petite Jewel" ristandina.

Võrdlemisi külmakindla sordina on "Somerset Seedlessi" võimalik kasvatada ka Eesti soojemates piirkondades avamaal, kuid kindlasti valmivad marjad kilekasvuhoones. "Somerset Seedlessi" võrsed korgistuvad varakult ja talvituvad hästi, talvitumiseks vajab see sort kerget katmist. Teadaolevalt on sort ka vastupidav haigustele. Eesti Aiandusliidu puuviljakomisjon on soovitanud "Somerset Seedlessi" kütteta kasvuhoonesse sobiva perspektiivsordina.

Täiskasvanud taim moodustab palju tarjasid, mille harvendamata jätmisel kannatab saagi kvaliteet. Küpsed marjad säilivad taimel kaua riknemata.

Marjade omadused
----------------

"Somerset Seedlessi" magusad mahlased marjad on väikesed, roosakad ja kõlujate seemnetega, nende maitse meenutab veidi jõhvikat. Tarjad on suhteliselt väikesed.

Viited
------

1. ↑  Eskla, Väino (14.03.2013). "Eesti puuvilja- ja marjakultuuride soovitussortiment 2013" (PDF). Vaadatud 11.07.2019.

Välislingid
-----------

* "Somerset Seedless" rahvusvahelises viinapuu sortide kataloogis VIVC (inglise keeles)
Sean Longstaff 2021. aastal Newcastle Unitedi särgis
**Sean David Longstaff** (sündinud 30. oktoobril 1997 North Shieldsis) on Inglismaa jalgpallur, kes mängib poolkaitsjana Premier League'i klubis Newcastle United.

Ta alustas Newcastle Unitedis ka klubikarjääri. Hooaja 2016/17 teises pooles oli ta Newcastle Unitedist laenul Šotimaa kõrgliigaklubis Kilmarnock. Hooajal 2017/18 oli ta laenul Inglismaa tugevuselt kolmanda liiga klubis Blackpool.

Newcastle Unitedi põhimeeskonnas debüteeris Longstaff 2018. aasta augustis. Inglismaa kõrgliigas tegi ta debüüdi sama aasta 26. detsembril mängus Liverpooli vastu. Inglismaa kõrgliigas lõi ta esimese värava 26. veebruaril 2019 mängus Burnley vastu.

Tema noorem vend Matty Longstaff on samuti jalgpallur. Vendade isa David Longstaff on endine jäähokimängija, kes mängis aastaid Suurbritannia jäähokikoondises.

Viited
------

1. ↑  "Newcastle United – Matthew Longstaff". Newcastle United. Originaali arhiivikoopia seisuga 19. jaanuar 2019. Vaadatud 27.4.2023.

| * v
* r
Newcastle United FC mängijad  –  Premier League |
| --- |
| 

* 1 Dúbravka
* 2 Trippier
* 3 Dummett
* 4 Botman
* 5 Schär
* 6 Lascelles
* 7 Joelinton
* 8 Gordon
* 9 Wilson
* 10 Saint-Maximin
* 11 Ritchie
* 12 Lewis
* 13 Targett
* 14 Isak
* 17 Krafth
* 18 Karius
* 19 Manquillo
* 21 Fraser
* 22 Pope
* 23 Murphy
* 24 Almirón
* 28 Willock
* 29 Gillespie
* 32 Anderson
* 33 Burn
* 36 Longstaff
* 39 Guimarães
* Treener: Howe

 |
**Seanina** kasutati muinasajal lahinguformatsioonide: lahinguparve ja -liini murdmiseks ja/või purustamiseks.

Moodustamine
------------

Esimeses reas oli üks, teises kaks, kolmandas kolm, neljandas neli jne meest. Parempoolsed mehed hoidsid kilpe paremas käes, vasakpoolsed vasemas, keskelolijad pea kohal või enda ees. Kilbid olid üksteisest üle võimaluse korral niimoodi, et eespool olev kattis tagaolevat kilpi osaliselt. Muinasaegse seanina etteotsa valiti suur, tugev, hästi relvastatud ja soomusvarustuses mees. Ka järgmise kahel sõdalastel pidi olema hea turvis ja jaks. 

Esimene hoidis kilpi täie jõuga otse ees, toetades ka teise käega, relv oli puusal valmis või rippus käe otsas. Ta seismise/jooksmise asend oli taha kallutatud, nii et ta jooksis jalad ees tagumistele toetudes. Vastase liinini jõudes lükati tema ja ka järgmised mehed püsti ja ettepoole - nii saavutati lisalöök ja tihedam ühtne mass. 

Esimese hooleks oli suuna valik. Ka kaks tagumist olid samuti kergelt tahapoole kaldus, toetatuna (kergemalt kui esimene) kolme tagumise poolt. Tagumistes ridades olijad toetasid enda ees olijaid kilbi või käega. Nii saavutati tihe ühtne löögimass, mis oli kordades suurem kui vastase tugevaimgi liin vastu pidada suutis. Teises reas olijad hoidsid oma kilpe sellise nurga all, et kilbi eesmine külg jäi esimese mehe kilbi varju.

Taktika
-------

Piisava hulga meeste puhul, kaitses seanina ümberhaaramise eest eraldi rühm mehi, võimaluse korral oli kaitstud ka seljatagune. Katse puhul tiivalt rivi ümber haarata, jõudis sarnase väljaõppe saanud rivi reeglina pöörduda. 

Seanina sööstis vähemalt 2/3 ulatuses vastase liini taha. Siis seanina pöördus (avanes õie moodi): vasakulolijad pöördusid vasakule ja haarasid ümber ning paremalolijad ründasid paremalt neile seljaga olevaid vaenlasi. Kui läbimurre õnnestus ja vastane ei suutnud murdepunkti ette aimata, tekkis reaalne võimalus võita. Seanina võis kasutada ka ringkaitsesse asunute vastu. 

### Seanina vastane taktika

Seanina vastu aitas tark ja tähelepanelik liinipealik, distsipliin ning õigeaegne liini taha vasakule ja paremale lahtitõmbamine, kilbid-odad lükati sissepoole ette ja läbimurdnute vastu astus mõlemalt poolt kaks rivi. Katsed maha kükitada, lootuses et ründajad kukuksid, lõppes mahakükitanutel halvasti. Kui ka keegi ründajatest kukkus, siis seanina tagumine osa jätkas oma tööd.
**Vitellius** (**Aulus *Vitellius* Germanicus Augustus Imperator**; sünninimi **Aulus Vitellius**; 7. september 12 või 24. september 15 – 20. detsember või 22. detsember 69) oli Vana-Rooma keiser 18. juulist 66 kuni surmani. Ta oli viimane kolmest keiser Nero järel lühikest aega valitsenud keisritest.

Vitellius isa oli Lucius Vitelliuse, kes oli tsensor ja ühtlasi keiser Claudiuse kolleeg ajal, mil viimane pidas sama ametit. Lucius Vitellius oli ka kolmel korral konsul. 

Aulus Vitellius sai konsuliks 48. aastal ning oli Aafrika prokonsul aastast 61. Värskelt keisriks saanud Galba määras vitelliuse Alam-Germaania valitsejaks 68. aastal. 

Aulus Vitellius oli nii Caligula, Claudiuse kui ka Nero sõber.

Germaania väed polnud hästi meelestatud keiser Galba suhtes. Oma suuremeelsuse ja helduse tõttu võitis Vitellius väed ilma suurema vaevata enda poole. 2. jaanuaril 69. aastal kuulutasid tema mehed Vitelliuse keisriks Colonia Agrippinensises ning peagi asusid teda toetama ka Ülem-Germaania, Hispaania, Gallia ja Britannia väeosad. Seejärel suundus ta oma vägedega Itaalia suunas. Vahepeal mõrvati keiser Galba ja Vitelliuse väed võitlesid Galba järglase, Otho vägedega Bedriacumis. Vitelliuse väed purustasid Otho omad ning viimane sooritas 16. aprillil 69 enesetapu.

Järgnevalt tunnustas senat Vitelliust keisrina ning ta sisenes juulis 69 Rooma. Roomasse saabudes ohverdas ta keiser Nerole. Loomuliku käiguna asendas ta senised pretoriaanid endale ustavate meestega. Vitellius ei võtnud midagi ette, et võita poolehoidu Otho meestelt ega ka ülejäänud väeosadelt teistest impeeriumi piirkondadest. 1. juulil 69 kuulutati Vespasianus keisriks ning väed Balkani provintsidest võtsid Marcus Antonius Primuse juhtimisel suuna Itaaliasse. Oktoobris purustati Vitelliuse väed II Bedriacumi lahingus. Vespasianuse vend Flavius Sabinus veenis seejärel Vitelliust troonist loobuma. Rooma linna rahvas liitus Vitelliuse vägedega ning Flavus Sabinust jälitati Kapitooliumini. 20. detsembril 69 sisenesid Vespasianuse väed Rooma ning Vitellius arreteeriti.

Kui Vespasianus jõudis Rooma, viidi Vitellius Foorumile, kus teda pilgati ja loobiti väljaheidetega. Seejärel piinati Vitelllius Gemonia treppidel surnuks ning laip visati Tiberi jõkke.

Vaata ka
--------

* Nelja keisri aasta

Viited
------

1. 1 2 3 4  Badian, E. (1. jaanuar 2021). "Aulus Vitellius". *Britannica*. Vaadatud 08.06.2021.

  


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**Otho** | **Vana-Rooma keiser**69 | Järgnev**Vespasianus** |
**Vitjas** (Äriregistris **Kultuurne-hariduslik ja Sportlik Ühing "Vitjas"**) on Eesti venelaste organisatsioon, mis tegutses 1922–1940 ja taasasutati 2012.

Organisatsiooni ajalugu ulatub aastasse 1922, kui Noorte Meeste Kristlik Ühingu juures asutati **Vitjazi-nimeline selts** (vene keeles общество). 1926 muutus selts iseseisvaks. 8. mail 1926 registreeriti selts ametlikult. Selts tegutses Tallinnas. Seltsi kuulusid peamiselt vene rahvusest noored.

Seltsi tugevaimad spordialad olid jalgpall ja korvpall, lisaks tegeldi ka lauatennise, võrkpalli, vehklemise ja teiste spordialadega.

1928 tuli seltsi korvpallimeeskond Eesti meistriks. 1929 eraldus korvpallimeeskonna tuumik lahkhelide tõttu seltsist ja moodustas uue organisatsiooni nimega Russ.

Viited
------

1. 1 2   (vaadatud 24.02.2019)
2. 1 2 3  Tallinna entsüklopeedia. II köide N–Ü. Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastuse AS, 2004. Lk 336

Välislingid
-----------

* Koduleht
* Organisatsioonist russianestonia.eu andmebaasis
**Oscar Fredrick Dronjak** (sündinud 20. jaanuaril 1972 Mölndalis Rootsis) on *heavy metal*'i ansambli HammerFall kitarrist. Ta on ansambli praegustest liikmetest ainus, kes mängis ka ansambli algkoosseisus.

Nagu ka paljudel teistel rootslastel, oli Dronjaki esimene pill akordion. Seejärel mängis ta paar aastat trombooni. 14-aastaselt hakkas ta kitarri mängima. Varsti moodustas ta oma esimese ansambli – The Hippie Killersi. 

Aastal 1989 asutas ta *death metal*'i ansambli Desecrator, mille nimeks sai hiljem Ceremonial Oath. Dronjak lahkus ansamblist vahetult enne selle esimese albumi ilmumist. 

Mängides põhikohaga ansamblis Ceremonial Oath, asutas ta HammerFalli. Algul oli HammerFall talle kõrvalprojekt, kus ta harjutas koos oma sõpradega omatehtud laule, millest üks oli "Steel Meets Steel". Varsti aga salvestasid nad oma esimese albumi, mille nimeks sai "Glory to the Brave".

Oscar kasutab Washburni kitarre. 

Ta on olnud ka In Flames'i albumi "Subterranean" loo "Stand Ablaze" tugivokalist.
Nathan (2016)
**Nathan Allan de Souza** (tuntud ka kui **Nathan**; sündinud 13. märtsil 1996 Blumenaus) on Brasiilia jalgpallur, kes mängib poolkaitsjana Brasiilia kõrgliigaklubis Grêmio.

Ta alustas klubikarjääri Atlético Paranaenses, mille noorteakadeemiaga liitus ta 2009. aastal. Klubi põhimeeskonnas debüteeris ta 2013. aastal.

2015. aasta mais sõlmis ta lepingu Inglismaa klubiga Chelsea. Klubi põhimeeskonnas ei saanud ta kordagi mängida ning oli aastatel 2015–2020 Chelseast laenul teistes klubides. Aastatel 2015–2017 oli ta kaks hooaega laenul Hollandi kõrgliigaklubis Vitesse. 2017. aastal võitis ta Vitessega Hollandi karika, kui karikafinaalis alistati AZ Alkmaar tulemusega 2:0. Hooaja 2017–18 esimeses pooles oli ta laenul Prantsusmaa kõrgliigaklubis Amiens ja hooaja teises pooles Portugali kõrgliigaklubis Belenenses.

2018. aasta juulis läks ta Chelseast laenule laenule Brasiilia kõrgliigaklubisse Atlético Mineiro, kellega sõlmis 2020. aasta juulis nelja-aastase lepingu. 2021. aastal tuli ta Atlético Mineiroga Brasiilia meistriks. 2022. aasta jaanuaris läks ta Atlético Mineirost üheks hooajaks laenule Fluminensesse.

2023. aasta aprillis sõlmis ta lepingu Grêmioga, mis kehtib kuni 2025. aasta detsembrini.

2013. aasta noorte maailmameistrivõistlustel lõi Nathan Brasiilia kuni 17-aastate koondises viis väravat ja võitis turniiril Hõbepalli auhinna. 2015. aastal lõi ta Brasiilia kuni 20-aastaste koondises omavanuste Lõuna-Ameerika meistrivõistlustel ühe värava.

Saavutused
----------

Vitesse
* KNVB beker: 2016–17

Atlético Mineiro
* Campeonato Brasileiro Série A: 2021
* Copa do Brasil: 2021
* Campeonato Mineiro: 2020, 2021

Viited
------

1. ↑  "Atlético-MG se acerta com o Chelsea e compra os direitos econômicos de Nathan". Globoesporte.com. 1.7.2020. Vaadatud 3.2.2021
2. ↑  "Nathan chega para reforçar o meio-campo do Grêmio" [Nathan arrives to strengthen Grêmio's midfield]. Grêmio Foot-Ball Porto Alegrense. 10. aprill 2023. Vaadatud 10. aprillil 2023.
Nathaniel Clyne (2018)
**Nathaniel Edwin Clyne** (sündinud 5. aprillil 1991 Londonis) on Inglismaa jalgpallur, kes mängib paremkaitsjana Inglismaa Premier League'i klubis Crystal Palace.

Ta alustas Crystal Palace'is ka klubikarjääri, kui liitus Crystal Palace'i noorteakadeemiaga 1999. aastal. Klubi põhimeeskonnas debüteeris ta Inglismaa esiliigas hooajal 2008–09. 2010. aastal valiti Clyne The Football League'i aasta noormängijaks. 2011. aastal valiti ta Crystal Palace'i aasta mängijaks. Hooajal 2011–12 valiti ta Inglismaa esiliiga hooaja sümboolsesse koosseisu.

2012. aasta juulis sõlmis ta nelja-aastase lepingu äsja Inglismaa kõrgliigasse tõusnud Southamptoniga. Esimese värava Inglismaa kõrgliigas lõi ta sama aasta 22. septembril mängus Aston Villa vastu.

2015. aasta juulis siirdus ta 12,5 miljoni naelsterlingi eest Liverpooli, kellega sõlmis viieaastase lepingu. Liverpooli põhikoosseisu kuulus Clyne hooaegadel 2015–16 ja 2016–17. Vigastuse tõttu jäi ta hooajast 2017–18 suuresti eemale. Hooaja 2018–19 teises pooles oli ta laenul Inglismaa kõrgliiga klubis AFC Bournemouth.

Vigastuse tõttu jäi ta hooajast 2019–20 täielikult eemale. 2020. aasta juunis teatas Liverpool, et Clyne lahkub klubist lepingu lõppedes. Seejärel asus ta treenima oma kunagises koduklubis Crystal Palace'is, kellega sõlmis 2020. aasta oktoobris esialgu lühikese lepingu, 2021. aasta jaanuaris pikendati lepingut kuni hooaja lõpuni. 2021. aasta augustis sõlmis ta klubiga uue üheaastase lepingu.

Aastatel 2014–2016 mängis Clyne 14 korda Inglismaa jalgpallikoondises. Ta kuulus Inglismaa koondisse 2016. aasta Euroopa meistrivõistlsutel.

Viited
------

1. ↑  "Nathaniel Clyne: Liverpool sign defender in £12.5m deal". bbc.com. 1.7.2015. Vaadatud 5.4.2022
2. ↑  "Liverpool: Nathaniel Clyne to leave when contract expires". BBC Sport. 25.6.2020. Vaadatud 5.4.2020
3. ↑  "Nathaniel Clyne Signs Contract Extension". Crystal Palace FC. 6.8.2021. Vaadatud 5.4.2022

Välislingid
-----------

 Nathaniel Clyne – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis

| * v
* r
Inglismaa koondis  –  UEFA Euro 2016 |
| --- |
| 

* 1 Hart
* 2 Walker
* 3 Rose
* 4 Milner
* 5 Cahill
* 6 Smalling
* 7 Sterling
* 8 Lallana
* 9 Kane
* 10 Rooney (c)
* 11 Vardy
* 12 Clyne
* 13 Forster
* 14 Henderson
* 15 Sturridge
* 16 Stones
* 17 Dier
* 18 Wilshere
* 19 Barkley
* 20 Alli
* 21 Bertrand
* 22 Rashford
* 23 Heaton
* Treener: Hodgson

 | Inglismaa |
Viimased sündmused maailmas • Aastate loend • Aasta päevad

◄ |
2. aastatuhat eKr |
**1. aastatuhat eKr** |
1. aastatuhat |
►  

◄ |
5. sajand eKr |
4. sajand eKr |
**3. sajand eKr** |
2. sajand eKr |
1. sajand eKr |
►   

290. aastad eKr |
280. aastad eKr |
270. aastad eKr |
260. aastad eKr |
250. aastad eKr |
240. aastad eKr |
230. aastad eKr |
220. aastad eKr |
210. aastad eKr |
200. aastad eKr



**3. sajand ekr** ehk **III sajand** **eKr** ehk **e.m.a.** oli kolmas sajand enne kristlikku ajaarvamist, mis algas 1. jaanuaril 300 eKr ja lõppes 31. detsembril 201 eKr.

Sündmused
---------

* Esimene Puunia sõda
* Teine Puunia sõda

Inimesed
--------

* Leonidas II
* Qin Shi Huangdi, esimene Hiina keiser

Avastused, leiutised ja uuendused
---------------------------------

* Ktesibios Aleksandriast leiutas vesioreli

Kümnendid ja aastad
-------------------

300. aastad eKr: 300 eKr

290. aastad eKr: 299 eKr, 298 eKr, 297 eKr, 296 eKr, 295 eKr, 294 eKr, 293 eKr, 292 eKr, 291 eKr, 290 eKr

280. aastad eKr: 289 eKr, 288 eKr, 287 eKr, 286 eKr, 285 eKr, 284 eKr, 283 eKr, 282 eKr, 281 eKr, 280 eKr

270. aastad eKr: 279 eKr, 278 eKr, 277 eKr, 276 eKr, 275 eKr, 274 eKr, 273 eKr, 272 eKr, 271 eKr, 270 eKr

260. aastad eKr: 269 eKr, 268 eKr, 267 eKr, 266 eKr, 265 eKr, 264 eKr, 263 eKr, 262 eKr, 261 eKr, 260 eKr

250. aastad eKr: 259 eKr, 258 eKr, 257 eKr, 256 eKr, 255 eKr, 254 eKr, 253 eKr, 252 eKr, 251 eKr, 250 eKr

240. aastad eKr: 249 eKr, 248 eKr, 247 eKr, 246 eKr, 245 eKr, 244 eKr, 243 eKr, 242 eKr, 241 eKr, 240 eKr

230. aastad eKr: 239 eKr, 238 eKr, 237 eKr, 236 eKr, 235 eKr, 234 eKr, 233 eKr, 232 eKr, 231 eKr, 230 eKr

220. aastad eKr: 229 eKr, 228 eKr, 227 eKr, 226 eKr, 225 eKr, 224 eKr, 223 eKr, 222 eKr, 221 eKr, 220 eKr

210. aastad eKr: 219 eKr, 218 eKr, 217 eKr, 216 eKr, 215 eKr, 214 eKr, 213 eKr, 212 eKr, 211 eKr, 210 eKr

200. aastad eKr: 209 eKr, 208 eKr, 207 eKr, 206 eKr, 205 eKr, 204 eKr, 203 eKr, 202 eKr, 201 eKr
**3. Lennuväedivisjon** (kuni 13. maini 1939 Üksik Lennuväedivisjon nr. 3) oli aastatel 1930–1940 eksisteerinud Õhukaitse koosseisu kuulunud Tallinnas paiknenud Eesti lennuväeüksus.

21. mail 1939 jõustunud koosseisu järgi kuulusid divisjoni koosseisu staap, neli salka, tehnikajaoskond ja divisjonikomando, kokku 111 meest.

Ajalugu
-------

Bristol Bulldog
Divisjon moodustati Lasnamäe lennuväljal 1. juulil 1930 Lennuväerügemendi likvideerimise järel toimunud Õhukaitse ümberkorraldamise käigus. Üksus sai omale lennukeiks hiljuti Suurbritanniast ostetud Bristol Bulldogi hävituslennukid, lenduriteks samal aastal lennukooli lõpetanud noored lendurid. Salgaülemateks määrati nende instruktorid lennukooli päevilt. Lisaks hävituslennukeile olid divisjonis Avro Aviani treeninglennukid ning Armstrong Whitworth Siskini kahekohalised topeltjuhistega nn ülemineku hävituslennukid. Divisjon koosnes kolmest salgast, igas salgas neli Bristol Bulldogi hävituslennukit.

1932. aastal moodustati divisjoni juurde ka 4. salk, mis sai omale Hawker Harti kerged pommituslennukid. Samal aastal oli ostetud kaheksa seda tüüpi lennukit, neist neli olid ujukitel ning neid kasutas Üksik merelennusalk, ülejäänud neli sai 3. lennuväedivisjon. 1934. aastal läks 4. salk täies koosseisus Rakveres asunud 1. Lennuväedivisjoni.

1937. aastal müüdi kaheksa Bristol Bulldogi rahvusvahelisele relvaärimehele, kes need omakorda Hispaania Vabariigi valitsusele maha müüs. Kuigi kohe hakati otsima ka uut kaasaegsemat monoplaan-hävituslennukit, mida asemele hankida, ei õnnestunud kuni 1940. aastani ühtegi kätte saada.

1938. aastal moodustati divisjonis uuesti ka 4. salk, millel oli küll vaid üks lennuk - 2-mootoriline Avro Ansoni pommituslennuk, mida kasutati mitmemootoriliste lennukite meeskondade väljaõpetamiseks.

1939. aastal toimunud Õhukaitse koosseisude järjekordse ümberkorraldamise käigus kaotati kõigi lennuväedivisjonide nimetustest *üksik* ning nii hakkas ka Lasnamäel asunud üksus kandma nimetust 3. Lennuväedivisjon. Divisjon likvideeriti 1940. aasta sügisel pärast Eesti Vabariigi annekteerimist Nõukogude Liidu poolt.

Ülemad
------

* Eduard Reissaar - 1930 kuni 1940

Kasutatud lennukid
------------------

* Bristol Bulldog Mk. II - 1930 kuni 1940
* Avro Avian - 1930 kuni 1940
* Armstrong Whitworth Siskin Mk. III DC - 1930 kuni 1932
* Hawker Hart Mk. II - 1932 kuni 1934
* Avro Anson - 1938 kuni 1940

Viited
------

1. ↑  Frederik Gerdessen, Toivo Kitvel, Johannes Tilk. Aeg, mehed, lennukid. Eesti Entsüklopeediakirjastus. Tallinn 2001. Lk 192

Kirjandus
---------

* Arvo Lennart Vercamer ja Toivo Kitvel. "Põhjakotkad 2. Eesti lennukid 1918. aastast kuni 1940. aastani". Külim. Tallinn 2015
* "Põhjakotkad. Eesti lendurid ja lendurvaatlejad tsaariajast kuni 1940. aastani". Koostajad Toivo Kitvel, Toomas Türk ja Arvo Lennart Vercamer. Tallinn 2011
**Neerupüramiidideks** (ladina *pyramis renalis*) nimetatakse paljudel selgroogsetel loomadel neerusäsi moodustuvaid koonusekujulisi neeru osasid.

Neerukoorest neerupüramiidide vahele kiiluvat osa nimetatakse neerusammasteks. 

Neerupüramiidi tippu, mis ulatub neeruurkesse, nimetatakse neerunäsaks.

Neerupüramiidide areng, anatoomia, morfoloogia, histoloogia ja patoloogia võivad erineda nii liigiti kui ka indiviiditi.

Süstemaatiline anatoomia
------------------------

Kehtivas loomaanatoomia standardis "Nomina Anatomica Veterinaria" liigitatakse neerupüramiidid urogenitaalsüsteemi.

Kehtivas inimese anatoomia standardis "Terminologia Anatomica" kuuluvad neerupüramiidid kuseelundite süsteemi. 

Varem liigitati neerupüramiidid kuse-suguelundkonna kuseelundite hulka (Roosalu, 2010:128).

Inimese neeru ristlõike illustratsioon

1. neerupüramiidid •
2. neeru-sagaratevahearterid •
3. neeruarter •
4. neeruveen
5. neeruvärat •
6. neeruvaagen •
7. kusejuha •
8. väikesed neerukarikad •
9. neeru fibrooskihn •
10. *extremitas inferior* •
11. *extremitas superior* •
12. neeru-sagaratevaheveenid •
13. nefron •
14. väikesed neerukarikad •
15. suured neerukarikad •
16. neerunäsa •
17. neerusambad

Imetajate neer
--------------

### Inimestel

Inimese neerul on hulgaliselt neerupüramiide, mille ülesandeks on uriini transportimine neerukoorest neerutorukeste kaudu neerukarikatesse. 

Iga neerupüramiidi sees on tõenäoliselt ligi 10 000 nefronit.

Viited
------

1. ↑  "Meditsiinisõnastik" 504:2004.
2. ↑  Sissekanne Nomina Anatomica Veterinaria-s APPARATUS UROGENITALIS. Urogenitaalsüsteem, lk 59, 5. väljaanne, 2012

Kirjanduslikud allikad
----------------------

* Sissekanne Encyclopaedia Britannica-s
* Sissekanne Terminologia Anatomica-s A08.1.01.029: Pyramides renales. Neerupüramiidid
**Neerusäsiks** (ladina keeles *medulla renis*; ka *medulla renalis*) nimetatakse paljudel selgroogsetel loomadel neeru parenhüümi osa, milles paikneb rohkelt neerutorukesi ja veresooni, aga mitte neerukehakesi.

Neerusäsi koosneb üksikutest neerupüramiididest ja on jutja struktuuriga.

Neerusäsi areng, anatoomia, füsioloogia, morfoloogia, histoloogia ja patoloogia võivad erineda nii liigiti kui ka indiviiditi. 

Neerusäsis sünteesitakse ja vabastatakse rohkelt prostaglandiini E2.

Süstemaatiline anatoomia
------------------------

Kehtivas loomaanatoomia standardis Nomina Anatomica Veterinaria liigitatakse neerusäsi urogenitaalsüsteemi.

Kehtivas inimese anatoomia standardis Terminologia Anatomica kuulub neerusäsi kuseelundite süsteemi. 

Varem liigitati neerusäsi kuse-suguelundkonna kuseelundite hulka (Roosalu, 2010:128).

Nefroloogia ja uroloogia
------------------------

### Patoloogia

Neerusäsiga seostatakse kaasasündinud tsüstiliste muutustega tsüstneeru (sh nefronoftiis). 

#### Kasvajad

Inimestel seostatakse neerukoorega mitmeid kasvajavorme.

Viited
------

1. ↑  "Meditsiinisõnastik" 505:2004.
2. ↑  Sissekanne Nomina Anatomica Veterinaria-s, APPARATUS UROGENITALIS. Urogenitaalsüsteem, lk 59, 5. väljaanne, 2012
3. ↑  Srinivasa R. Prasad, Peter A. Humphrey, Christine O. Menias, William D. Middleton, Marilyn J. Siegel, Kyongtae T. Bae ja Jay P. Heiken, Neoplasms of the Renal Medulla: Radiologic-Pathologic Correlation, RSNA Education Exhibits, märts-aprill 2005, 25. väljaanne, nr 2, veebiversioon (vaadatud 29.06.2014) (*inglise keeles*)

Kirjanduslikud allikad
----------------------

* Sissekanne Terminologia Anatomica-s A08.1.01.020: Medulla renalis. Neerusäsi
| Riigi rahandus |
| --- |
|  |
| See artikkel on osa teemast:**Rahandus** ja **maksud** |
| 
Maksud

* Üksikisiku tulumaks
* Palgamaksud
* Tulumaks
* Aktsiis
* Maamaks
* Käibemaks
* Sotsiaalmaks
* Tollimaks
* Töötuskindlustusmakse
* Eesti maksusüsteem

 |
| 
Maksustamine

* Maksumäär
* Ühetaoline tulumaks
* Astmeline tulumaks
* Regressiivne tulumaks

 |
| 
Maksustamine maailmas

* Maksude osakaal SKPst

 |
| 
Majanduspoliitika

* Rahapoliitika
	+ keskpank
	+ kullastandard
* Fiskaalpoliitika
	+ riigieelarve
	+ defitsiit
	+ riigilaen
* Kaubanduspoliitika
	+ toll
	+ WTO

 |
| 
Rahandus

* Finantsturg
* Rahaturg
* Kapitaliturg
* Aktsiabörs
* Laen

 |
| 
Pangandus

* Föderaalreservi süsteem
* Maailmapank
* Jooksevkonto
* Kohustuslik reserv

 |

**Sotsiaalmaks** on Eestis riiklik maks pensionikindlustuse ja ravikindlustuse rahastamiseks. Sotsiaalmaksu maksavad tööandjad töötajatele väljamakstud töötasudelt ja muudelt tasudelt ning füüsilisest isikust ettevõtjad oma ettevõtlusest saadud tulult.

Sotsiaalmaksu määr on 33 protsenti maksustatavatelt summadelt, millest 20 protsendi suurune osa kantakse üle riikliku pensionikindlustuse vahenditesse ja 13 protsendi suurune osa riikliku ravikindlustuse vahenditesse. Kui isik on liitunud kohustusliku kogumispensioni süsteemiga (pensioni II sambaga), siis jaguneb sotsiaalmaksu pensionikindlustuse osa 20 protsenti riikliku pensionikindlustuse ja kohustusliku kogumispensioni vahel, nii et riikliku pensionikindlustuse vahenditesse kantakse 16 protsendi suurune osa ja 4 protsendi suurune osa kantakse isiku pensionikontole Eesti väärtpaberite keskregistris.

Sotsiaalmaks moodustab osa tööjõukuludest. Igalt brutopalga 100 eurolt peab tööandja maksma täiendavalt 33 eurot sotsiaalmaksu ja 0,8 eurot töötuskindlustusmakset (aastatel 2021–2024). Seega tööandja tööjõukulud brutopalga iga 100 euro kohta on 133,8 eurot. 

Sotsiaalmaksu halduriks on Maksu- ja Tolliamet.

Viited
------

1. ↑  Sotsiaalmaksuseadus, eRT)

Välislingid
-----------

* Maksu- ja Tolliamet. Sotsiaalmaks
* Raamatupidamis- ja maksuinfoportaal. Sotsiaalmaks
**Sotsiaalne innovatsioon** kujutab endast uusi ideid ja tegevusviise, mis pakuvad sotsiaalsetele probleemidele ja väljakutsetele varasematest paremaid lahendusi, mille tagajärjel muutub ühiskonna ja kogukonna toimimine tõhusamaks. Sotsiaalne innovatsioon pakub lahendusi ühiskondlikele või sotsiaalsetele probleemidele uudsete ja varasemast paremini toimivate lahenduste väljatöötamise teel. Nendeks võivad olla tooted, teenused või protsessid. Sotsiaalne innovatsioon kujutab endast üldist võimekust luua ja ellu rakendada uusi ideid, mis loovad ühiskondlikku väärtust ning mis ei ole lihtsalt kasulikud, vaid parendavad lisaks ka ühiskonna tegutsemise võimekust.

Kirjandus
---------

* Bonifacio, M. (2014). Social Innovation: a Novel Policy Stream or a Compromise? An EU Perspective. European Review, Vol 22 (01), 145-169.
* Rohtla, K. (2014). Sotsiaalne innovatsioon läbi koosloome Eesti töötukassa näitel. Tallinn: Ragnar Nurkse innovatsiooni ja valitsemise instituut.

Välislingid
-----------

* Empowering people, driving change Social Innovation in the European Union (pdf)
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib Briti krooni sõltkonnast; saare kohta vaata artiklit Guernsey saar* |

---

**Guernsey** [g'öönzi] on Briti krooni sõltkond La Manche'i väinas. Pindala 78 ruutkilomeetrit. Hõlmab mitu saart, neist suurim, Guernsey saar on künklik, kõrgus kuni 110 meetrit. Asustatud saared on veel Alderney, Sarki saar ja Herm.

Rahvaarv 65 228 (juuli 2005). Pealinn Saint Peter Port.

Guernsey saar jaguneb 10 vallaks (*parish*).

Põhiosa Guernsey elanikkonnast on tänapäeval ingliskeelne. Romaani keelte hulka kuuluvat Guernsey murret, Guernsey saare varasemat kohalikku keelt, valdas 2001. aasta rahvaloenduse andmetel 2% rahvastikust.

Sarki murret räägivad vaid mõned inimesed Sarki saarel.

Alderney saare keel Aurigny murre suri välja juba 20. sajandi alguses.

Kuni 20. sajandi alguseni oli Guernsey ainus ametlik keel prantsuse keel, kõik kinnisvara ostu- ja müügitehingud Guernseys tehti veel 1971. aastalgi prantsuse keeles.

Viited
------

1. ↑  , vaadatud 17.04.2021.

Välislingid
-----------

* Guernsey valitsuse koduleht
* 


Suurbritannia meretagused alad ja Briti Krooni sõltkonnad

**Suurbritannia meretagused alad:** Anguilla | Bermuda | Briti Neitsisaared | Briti Antarktika ala | Briti India ookeani ala | Falklandi saared | Gibraltar | Kaimanisaared | Montserrat | Pitcairn | Akrotiri ja Dhekelia sõjaväebaasid | Saint Helena | Lõuna-Georgia ja Lõuna-Sandwichi saared | Turks ja Caicos  

**Briti Krooni sõltkonnad:** Guernsey | Jersey | Man



Euroopa maad

**Iseseisvad riigid:** Albaania | Andorra | Armeenia¹  | Aserbaidžaan¹ | Austria | Belgia | Bosnia ja Hertsegoviina | Bulgaaria | Eesti | Gruusia¹ | Hispaania | Holland | Horvaatia | Iirimaa | Island | Itaalia | Kasahstan² | Kosovo | Kreeka | Küpros¹ | Leedu | Liechtenstein | Luksemburg | Läti | Malta | Moldova | Monaco | Montenegro | Norra | Poola | Portugal | Prantsusmaa | Põhja-Makedoonia | Rootsi | Rumeenia | Saksamaa | San Marino | Serbia | Slovakkia | Sloveenia | Soome | Suurbritannia | Šveits | Taani | Tšehhi | Türgi² | Ukraina | Ungari | Valgevene | Vatikan | Venemaa²  

 **Sõltuvad alad:** Ahvenamaa | Akrotiri ja Dhekelia¹ | Gibraltar | Guernsey | Fääri saared | Jan Mayen | Jersey | Man | Svalbard

 **Tunnustamata riigid ja okupeeritud alad**: Abhaasia¹ | Lõuna-Osseetia¹ | Põhja-Küpros¹ | Transnistria

1 loodusgeograafiliselt asub Aasias       2 suurem osa territooriumist Aasias
 Aafrika maad | Aasia maad | Austraalia ja Okeaania maad | Ameerika maad | **Euroopa maad**
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib viljast, perekonnanime ja selle kandjate kohta vaata artiklit Pomerants (perekonnanimi).* |

---

Pomerantsid puul
**Pomerants** ehk **mõruapelsin** on pomerantsipuu (*Citrus aurantium*) vili. 

Väikse apelsinitaolise ereda oranžikas-punase vilja liha on mõrkjashapu ja ei sobi töötlemata söömiseks. Mehhikos lõigatakse viljad pooleks, soolatakse, kaetakse terava tšillipastaga ja tarvitatakse lisandina liha kõrvale.

Mõruapelsinidest valmistatud marmelaad on eriti populaarne Inglismaal, Šotimaal ja Lõuna-Aafrikas.

Hispaanias maitsestatakse mõruapelsini mahlaga kalaroogasid. Yucatáni poolsaarel kasutatakse mahla veiniäädika asemel ja Egiptuses valmistatakse sellest veini.

Vaikse ookeani saartel kasutatakse purustatud vilju ja lehemassi seebi aseainena riiete ja juuste pesemisel. Sansibari ja Pemba saarel küüritakse mõruapelsinidega põrandaid ja metallnõusid.

Pomerantsi koorest pressitud pomerantsiõli sarnaneb apelsiniõliga, kuid on mõru ja seda kasutatakse kompvekkide, jäätise, küpsetiste, tarretiste, närimiskummi, limonaadide, likööride ja ravimite valmistamisel.

Pomerantsipuu puit on valkjas või kahvatukollane ja kõva. Seda kasutatakse mööbli valmistamiseks. Kuubal tehakse pomerantsipuust pesapallikurikaid.

Viited
------

1. ↑  Morton, J. 1987. Sour Orange. p. 130–133. In: Fruits of warm climates. Julia F. Morton

Tähtsaimad tsitrusviljad

Apelsin  **·**  Bergamott  **·**  Budakämmal  **·**  Greip  **·**  Kinkan  **·**  Klementiin  **·**  Laim  **·**  Mandariin  **·**  Pomel  **·**  Pomerants  **·**  Sidrun  **·**  Sviiti  **·**  Ugli
**Pomerantsipuu** ehk **mõruapelsinipuu** (*Citrus aurantium*) on ruudiliste sugukonna tsitruse perekonda kuuluva heitlehiste lehtpuude liik.

Morfoloogia
-----------

Kasvab umbes 10 meetri kõrguseks. Lehed tumerohelised, munajad, oksad kaetud pikkade ogadega. Viljad meenutavad apelsini, ent on pisemad ja tumedamad.

Levila
------

Kasvab looduslikult Loode-Indias ja Hiinas. Kasvatatakse peamiselt Indias ja Vahemere maades.

Kasvatamine
-----------

Kultiveeritkase kõikides Kagu-Aasia riikides, Vahemere maades, Kesk- ja Lõuna-Ameerikas, Kariibi mere saartel jm.

Vilja kasutamine
----------------

Väikse apelsinitaolise ereda oranžikas-punase vilja liha on mõrkjashapu. Mahlast saab väga head marmelaadi, samuti karastusjooke.

Pomerantsi koorest pressitud pomerantsiõli sarnaneb apelsiniõliga, kuid on mõru ja seda kasutatakse likööritööstuses. Parfümeeria ja meditsiini jaoks saab õli ka lehtedest, noortest võrsetest ja valmimata viljadest. Pomerants on meditsiinis laialt tuntud isutekitava vahendina. Tsitruseliste õitest, eriti aga pomerantsipuu õitest, saadakse Lõuna-Prantsusmaal väärtuslikku nerooliõli, mis läheb parfümeeriatööstusse.

Ajalugu
-------

Aasiast jõudis pomerantsipuu 1002. aastal Sitsiiliasse.

Viited
------

1. ↑  Raal. A. Tervist ja vürtsi maailma maitsetaimedest, Valgus, 2005

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Pomerantsipuu** |
**Pomesaania piiskopkond** (saksa keeles *Bistum Pomesanien*, ladina keeles *Dioecesis Pomesanensis*, poola keeles *Diecezja pomezańska*) oli 13.–16. sajandil katoliku kiriku piiskopkond ja riik, hiljem luterlik piiskopkond Preisimaal.

Piiskopkond rajati Preisi ristisõja käigus vallutataval Preisimaal 1243. aastal paavsti legaadi Modena Wilhelmi poolt koos Ermlandi, Samlandi ja Kulmi piiskopkondadega. Esimene piiskop Ernst Torgaust (*Ernst aus Torgau*) (1248–1258) astus ametisse 1249. aastal, toomkapiitel kuue kanoonikuga rajati aga alles 1284. aastal.

Preisi hõimude asualad 13. sajandil
Nagu Kulmi ja Samlandi piiskopkonnad, langes ka Pomesaania peagi Saksa ordu tugeva mõju alla: toomkapiitli liikmed pidid juba alates selle rajamisest alates kuuluma Saksa ordusse (preestervendadena), 2/3 diötseesist läks ordule ning piiskopile jäänud ilmalikus valduses ehk stiftis tegutsesid enamasti orduliikmetest stiftifoogtid. Pomesaania piiskop oli oma stiftis ametlikult siiski kõrgeim maaisand ning maksude, seadusandluse ja majanduselu vallas oli tal kuni 15. sajandini võimalik ajada üpris iseseisvat poliitikat. Välispoliitika kuulus aga täielikult ordu kompetentsi. Piiskopkonna sõjajõud pidid koos orduvägedega osalema maakaitsel, kuid Leedusse nad tavaliselt sõjaretkele ei läinud, erinevalt Samlandi ja Ermlandi vägedest, sest piiskopkond asus vastu Poola piiri. Kiriklikult allus Pomesaania Riia peapiiskopkonnale.

1466. aastal sõlmitud Teise Thorni rahuga läks Lääne-Preisimaa Poola kuningriigi võimu alla. Koos sellega läks ka osa Pomesaania diötseesist, kaasa arvatud kõrgmeistri endine residents Marienburgis (Malborkis), Poolale. Piiskopi stift jäi siiski ka edaspidi orduvalduste keskele ning kuigi aastatel 1466–1479 valitses Pomesaaniat piiskopliku administraatorina Poola kuninga kantsler ja Kulmi piiskop Wicenty Kiełbasa, taastus pärast seda Saksa ordu mõju. Edaspidi sõltus sisuliselt ainult kõrgmeistri tahtest, kes Pomesaania piiskopiks saab, ordu määras enamjaolt ka piiskopkonna sisepoliitikat.

1525. aastal sekulariseeris kõrgmeister Albrecht von Hohenzollern Preisimaa orduvaldused ja moodustas Preisimaa hertsogiriigi. Pomesaania piiskop Erhard von Queiss oli juba 1524. aastal läinud avalikult üle luterluse poolele. Hertsogiriigi moodustamise ajal andis ta vabatahtlikult kogu ilmaliku võimu üle hertsog Albrechtile ja nõnda lakkas Pomesaania riigina eksisteerimast. Pomesaania katoliiklik toomkapiitel eksisteeris siiski kuni 1527. aastani, kuid oli lõpuks sunnitud hertsogi ja piiskopi survel end laiali saatma. Seejärel sai Pomesaaniast luterlik piiskopkond, kus piiskopil oli vaid vaimulik võim, ilmalikud valdused kuulusid edaspidi aga hertsogile. 1577. aastal liideti Pomesaaniaga ka Samlandi piiskopkonna valdused, kuid 1587. aastal see likvideeriti.

Pomesaania piiskopkonna Poola alal paiknenud katoliikluks jäänud valdused liideti 16. sajandi teisel poolel Kulmi (Chełmno) piiskopkonnaga.

Vaata ka
--------

* Pomesaania piiskoppide loend
* Ermlandi piiskopkond,
* Kulmi piiskopkond
* Samlandi piiskopkond
* Riia peapiiskopkond
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib laevast; soomuslaeva kohta vaata artiklit Pommern (laev 1905); ajaloolise piirkonna kohta vaata artiklit Pommeri* |

---

**Pommern** (esialgse nimega *Mneme*) on neljamastiline purje- ja muuseumlaev, mida peetakse Ahvenamaa üheks sümboliks. Laev seisab Ahvenamaa Läänesadamas ja on avatud külastajatele oma esialgsel kujul.

Ajalugu
-------

Laev ehitati 1903. aastal Šotimaal kaubalaevaks. Temaga toodi Lõuna-Aafrikast salpeetrit, hiljem veeti Austraaliast vilja Inglismaale ja Iirimaale ning puitu Soomest ja Lõuna-Aafrikast Austraaliasse. Laevale mahtus 49 000 viljakotti.

1923. aastal ostis Kreekalt laeva kapten Gustav Erikson ja see toodi Ahvenamaale.

1939. aastal tegi Pommern viimase merereisi. Teisest maailmasõjast alates on laev seisnud Maarianhamina sadamas.

1952. aastal kinkisid Eriksoni pärijad laeva linnale, mis laeva restaureeris.

Laeva üldandmed
---------------

* Mastikõrgus: 50 m
* Keskmine kiirus: 5,5 sõlme

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Pommern** |

* 4-mastade barken Pommern, museifartyg i Mariehamn
**Pomelipuu** ehk **pompelmuusipuu** (*Citrus maxima*) on ruudiliste sugukonda tsitruse perekonda kuuluv igihaljaste lehtpuude liik.

Nimetus
-------

Nimetus "pompelmuus" tuleb hollandikeelsest nimetusest *pompelmoes*, Saksamaal on vilja nimetus *pompelmus* või *pampelmus*, Prantsusmaal *pamplemousse*.

Morfoloogia
-----------

Pomelipuu õied
Puu on ümara võraga ja 5–15 meetrit kõrge. Tüvi on sageli kõver ja oksad lookas. Noored võrsed on võnklikud ja karvased. Vanemad oksad ja tüvi on ogalised.

Vahelduvad igihaljad lehed on veidi suuremad kui greibipuul ja apelsinipuul (10–20 cm pikad ja 2–12 cm laiad). Lehelaba on ovaalne või elliptiline. Lehed on nahkjad, pealt läikiv-, alt tuhmrohelised, ümara alusega. 

Valged õied on lõhnavad ja nektaririkkad. Õied asuvad üksikuna või kobarates. Õiepungad on punakad või piimjad; 3–5 tupplehte, kroonlehed 1,5–2 cm pikad.

Levila
------

Pomelipuu on pärit Kagu-Aasiast ja Malaisiast. See kasvab metsikuna Fidži saare jõekallastel. Arvatakse, et Hiinasse jõudis puu umbes aastal 100 eKr.

Kasvatamine
-----------

Praegu kasvatatakse teda rohkem Indias ja Lõuna-Hiinas, kuid ka Jaapanis, Vahemere maades, Ameerika Ühendriikide lõunaosas, Lääne-India saarestikus ja mujal. Ta on soojalembesem kui teised tuntud tsitruselised. On väga vormirikas viljapuu, eriti palju erisuguseid sorte leidub Indias.

Kasutamine
----------

Pomelipuu viljad on pomelid ehk pompelmuusid. Vilju süüakse värskelt, suhkrustatakse ja keedetakse. Õied on väga meeldiva lõhnaga, Põhja-Vietnamis valmistatakse neist parfüümi. Puit sobib mitmesuguste tööriistade käepidemete valmistamiseks.