recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Javier Solana (2007)
**Francisco Javier Solana de Madariaga** (sündinud 14. juulil 1942 Madridis) on Hispaania poliitik ja diplomaat. Tema vanaisa Rogelio de Madariaga y Castro nõbu oli kuulus Hispaania diplomaat Salvador de Madariaga (1886–1978).

Javier Solana oli 1999–2009 Euroopa Liidu välis- ja julgeolekupoliitika kõrge esindaja ning Euroopa Liidu Nõukogu ja Lääne-Euroopa Liidu (WEU) peasekretär.

Solana sündis keemiaprofessori Luis Solana 5 lapsest kolmandana. Isa suri, kui Javier ei olnud veel kahekümnenegi. Vanem vend Luis Solana oli vangis oma Franco-vastase poliitilise tegevuse tõttu, aga hiljem sai temast Hispaania telekommunikatsioonitööstuse juht ja Trilateraalse komisjoni üks esimesi sotsialistist liikmeid.

Solana lõpetas katoliikliku keskkooli ja astus Complutense ülikooli. Tudengina karistati teda 1963 selle eest, et ta organiseeris opositsioonimeelse foorumi Ülikooli Uuendamise Nädal. 1964 astus ta salaja Hispaania Sotsialistlikku Töölisparteisse, mille Franco oli 1939 keelustanud. Samal aastal lõpetas ta ülikooli ja jätkas enda täiendamist Suurbritannias. 1965 läks ta USA-sse, kus õppis mitmes ülikoolis 6 aastat. Seal osales ta Vietnami sõja vastastes protestides ja sai Välistudengite Assotsiatsiooni presidendiks.

1971 kaitses ta Virginia ülikoolis doktoritöö teemal "Ülivoolava heeliumi lihtsa ergastatud spektri teooria: prootoni eluiga". Järgmisel aastal tuli ta Hispaaniasse tagasi ning sai Madridi ülikoolis tahke keha füüsika lektoriks ja 1975 Complutense ülikooli professoriks. Ta on avaldanud üle 30 teadustöö ja kuni 1990. aastate alguseni kaitsti tema juhendatud doktoritöid.

Kuni 1977 töötas Javier Solana füüsikaprofessorina Madridis Complutense ülikoolis. Seejärel valiti ta Sotsialistliku Töölispartei esindajana Hispaania parlamenti. Ta on olnud Hispaania kultuuriminister (1982–1988), haridusminister (1988–1992) ja välisminister (1992–1995). Ühtlasi oli ta 1985–1988 parlamendi spiiker. Enne Hispaania liitumist NATO-ga 1982 oli Solana liitumise äge vastane.

Aastatel 1995–1999 oli ta NATO peasekretär.

2009. aasta juulis teatas ta, et ei soovi pärast ametiaja lõppemist oktoobris Euroopa välispoliitikajuhi kohal jätkata.

Sõjakuritegudes süüdistatav Vojislav Šešelj kirjutas vangistuses temast paskvilli "Kurikael ja sõjakurjategija Javier Solana".

Tunnustus
---------

* 2007 Karl Suure auhind

Välislingid
-----------

* Javier Solana Euroopa Liidu Nõukogu lehel
**Stargardi maakond** (poola *powiat stargardzki*) on 2. järgu haldusüksus (maakond) Poolas Lääne-Pomorze vojevoodkonnas. Maakonna keskus asub Stargardi linnas.

Stargardi maakond moodustati 1946. aastal. 1975. aastal maakond likvideeriti, kuid see taastati 1999. aastal haldusreformi käigus.

Haldusjaotus
------------

Maakonnas on viis linna: Chociwel, Dobrzany, Ińsko, Stargard ja Suchań.

Stargardi maakonnas on üheksa valda:

* Chociweli vald
* Dobrzany vald
* Dolice vald
* Ińsko vald
* Kobylanka vald
* Marianowo vald
* Stara Dąbrowa vald
* Stargardi vald
* Suchańi vald

Viited
------

1. ↑  Stargard Encyklopedia PWN. Vaadatud 22. septembril 2023

Lääne-Pomorze vojevoodkonna vapp
Lääne-Pomorze vojevoodkond

**maakonnaõigustega linnad:** Koszalin |
Szczecin |
Świnoujście  

**maakonnad:** Białogard |
Choszczno |
Drawsko Pomorskie |
Goleniów |
Gryfice |
Gryfino |
Kamień Pomorski |
Kołobrzeg |
Koszalin |
Łobez |
Myślibórz |
Police |
Pyrzyce |
Sławno |
Szczecinek |
Stargard |
Świdwin |
Wałcz
Charles Leroux
**Charles Leroux** (sünninimi **Joseph Johnson**, 31. oktoober 1856 Waterbury, Connecticuti osariik USA – vkj 12/24. september 1889 Tallinna laht) oli USA aeronaut ja langevarjur.

Charles Leroux sooritas USA-s ja Euroopas hüppeid õhupallilt enda konstrueeritud langevarjuga. Pärast ebaõnnestunud õhupalli lennukatseid Tartus (6/18. ja 8/20. septembril) ja Tallinnas (10/22. septembril) tõusis Leroux Tallinnas (12/24. septembril) õhupalliga Harjumäelt lendu, kuid kandus tugeva tuulega Tallinna lahe kohale, kus ta langevarjuga alla hüppas. Avanenud, kuid pendeldava langevarjuga laskus aeronaut Maarjamäe juures vette ja uppus. Väidetavalt oli see tema 239. hüpe.

Leroux maeti Kopli kalmistule.
12. septembril 1989 avati Tallinnas Pirita teel Charles Leroux'le pühendatud monument – skulptuur "Julgetele ja teotahtelistele inimestele". Monumendi autor on Mati Karmin.

Korduvalt on väidetud, et Leroux oli USA presidendi Abraham Lincolni (1809–65) õepoeg, kuid Lincolni ainuke õde Sarah Lincoln Grigsby suri juba 1828. aastal ja tema ainuke vend Thomas Lincoln Jr. kolme päeva vanusena 1812. aastal.

Viite
-----

1. ↑  Tallinna Oleviste kiriku surmameetrika 1889 Saaga TLA.236.2.6:73 / Saaga TLA.236.1.4b:10
2. ↑  Kukkumisest maandumiseni, Ülo Keedus, Tallinn, kirjastus "Valgus", 1981, lk 20

Kirjandus
---------

* Isidor Goldman, Ants Künnapuu. Charles Leroux' viimne hüpe. Tallinn, 1989.
* Õhusõitja Leroux, Postimees, nr 70, 24. juuni 1889, lk 3.

Välislingid
-----------

 Charles Leroux – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
**"Kingin sulle valgust"** on Inga Raitari lühiproosaraamat, mis ilmus kirjastuses Legend 2011. aastal. 

Detsembris 2011 tõusis see lühimõtiskluste raamat kolme aastalõpunädalaga kogu aasta suurima läbimüügiga ilukirjandusteoseks.

Kinkeraamat sisaldab 240 suure mõtleja tsitaatidel ja iidsetel tarkuseteradel põhinevat elujaatavat lühimõtisklust. Inga Raitari mõtisklused on kirjutatud seitsme aasta jooksul. Peamiselt ilmusid need ajakirjas Naised ajal, mil autor töötas ajakirja peatoimetajana. Raamatu vinjetid on loonud kunstnik Anu Mõtshärg.

Raamat ilmus esmatrükis 2011. aastal, tiraaž müüdi kuuga läbi. Kogu tulu läks ühe väikese haige poisi raviks.

2013. aastal tehti kordustrükk, kuhu on lisatud 48 mõtisklust.[*viide?*]

Raamatul oli ka n-ö eeltrükk 2010. aastal väga väikeses tiraažis.[*viide?*]

Viited
------

1. ↑   Kingin sulle valgust
2. ↑  Inga Raitari raamatu tulu läheb lootusetult haige poisi raviks Õhtuleht, 10. detsember 2011 (vaadatud 31.01.2020).
3. ↑  "Ajakiri Naised". Originaali arhiivikoopia seisuga 30. märts 2015. Vaadatud 27. juunil 2022.
4. ↑  Inga Raitari raamatu tulu läheb lootusetult haige poisi raviks Õhtuleht, 10. detsember 2011 (vaadatud 31.01.2020).

Välislingid
-----------

* Raamatu taustalugu
* Inga Raitar tõi ihaldatud valguse, Lõunaleht, 2012
* "Kingin sulle valgust" – tutvustus Rahva Raamatu veebilehel
Juutide asustuspiirkond ja Kongressi-Poola
**Juutide asustuspiirkond** (vene keeles *Черта оседлости*, täisnimetus *Черта постоянной еврейской оседлости*) oli territoorium Venemaa Keisririigi lääneosas, kus juutidel oli lubatud ametlikult elada.

Juutide asustuspiirkonna pindala oli 1 224 008 ruutkilomeetrit. 1897. aasta ülevenemaalise rahvaloenduse andmetel elas juutide asustuspiirkonnas 3 558 000 juuti.

Esimese Poola jagamise tagajärjel 1772. aastal sattus Venemaa võimu alla palju juute.
Juutide asustuspiirkonna kehtestas keisrinna Katariina II oma dekreediga 23. detsembril 1791. Esialgu kuulusid juutide asutusala koosseisu Valgevene, Jekaterinoslavi kubermang ja Tauria kubermang. Juutide asustuspiirkonna hulka arvati ka need alad, mis sattusid Venemaa koosseisu Poola teise jagamise tulemusel 1793. aastal ja Poola kolmanda jagamise tulemusel 1795. aastal (Minski kubermang, Volõõnia kubermang, Podoolia kubermang, Kiievi kubermang, Tšernigivi kubermang, Grodna kubermang, Poltaava kubermang, Kaunase kubermang ja Vilniuse kubermang). 1818. aastal arvati juutide asustuspiirkonna hulka ka Bessaraabia kubermang. Kui Kongressi-Poola (ametlikult Poola kuningriik) 1867. aastal kaotati, said juudid 1868. aastal vaba liikumise õiguse Poola kubermangude ja juutide asustuspiirkonna vahel.

Kuramaa kubermang ei kuulunud juutide asustuspiirkonda, kuid 1799. aastal andis keiser Paul I välja seaduse, mis lubas seal juba elavatel juutidel Kuramaal legaalselt edasi elada.

1865. aastal piiranguid mõnevõrra leevendati ja osa juute (esimese järgu kaupmehed, kutsetunnistusega käsitöölised ja kõrgharidusega spetsialistid) said õiguse elada väljaspool juutide asustuspiirkonda.

Juutide asustuspiirkonna ja sellega seotud piirangud tühistas Venemaa Ajutine Valitsus oma määrusega 20. märtsil 1917.

Vaata ka
--------

* Aškenazi juudid

Viited
------

1. ↑  Pale of Settlement The YIVO Encyclopedia of 
Jews in Eastern Europe
2. ↑  Aaron Oksman. Откуда мы - евреи Восточной Европы? My Israel
3. ↑  Persecution of the Jews: Pale of Settlement Encyclopaedia Judaica
4. ↑  Черта оседлости Электронная еврейская энциклопедия
5. ↑  History Of Latvia an Courland JewishGen
6. ↑  Eiki Berg, Anna Verschik. Juudid. Eesti rahvaste raamat : rahvusvähemused, -rühmad ja -killud. Tallinn, 1999, lk. 215
7. ↑  Pavel Poljan. Как перешли черту оседлости : Сто лет назад был отменен главный символ российского государственного антисемитизма Новая газета, 26. märts 1917
Lea Tormis 14. aprillil 2014 Eesti Teatriliidus raamatuesitlusel
**Lea Tormis** (sündinud 17. detsembril 1932 Pikasilla külas Aakre vallas) on eesti teatriteadlane.

Töö
---

1956–59 Kultuuriministeeriumi Kunstide Valitsuse repertuaaritoimetaja

1959–60 Tallinna Riikliku Keskarhiivi kirjandus- ja kunstiarhiivi teadur

1957–63 Tallinna Koreograafiakooli teatriajaloo õppejõud

1963–92 töö Eesti Teaduste Akadeemia Ajaloo Instituudis

1961– Muusika- ja Teatriakadeemia lavakunstikooli teatriajaloo õppejõud (aastast 1996 professor, aastast 2003 emeriitprofessor)

Lea Tormis on kirjutanud teatriloolisi ja -kriitilisi artikleid, teatriprotsessi analüüse, teinud kaastöid teatmeteostele ja teatrisaateid Eesti Televisioonis ja Eesti Raadios.

Alates 2018. aastast on ta osalenud teatrisaates "Teatrivaht".

Tunnustus
---------

* 1986 Priit Põldroosi nimeline auhind
* 1989 Eesti Teatriliidu kriitikaauhind
* 1995 Eesti Teatriliidu kriitikaauhind
* 2001 Valgetähe V klassi teenetemärk
* 2002 Eesti Teatriliidu kriitikaauhind (koos Reet Neimariga)
* 2010 Eesti Vabariigi kultuuripreemia elutöö eest
* 2018 Eesti Rahvuskultuuri Fondi eristipendium
* 2020 Rahvusmõtte auhind

Isiklikku
---------

Veljo Tormis oli Lea Tormise abikaasa. 

Lea Tormise isa oli Paul Rummo, tema vend on Paul-Eerik Rummo. Lea Tormis on Tõnu Tormise ema.

Viited
------

1. 1 2 3  Meelis Oidsalu (17.12.2022). "KULTUURIS KUUM ⟩ Lea Tormis: ambivalentsus ja peitusemäng tuleb kunstile kasuks". *Postimees.ee*. Vaadatud 17.12.2022.
2. ↑  Teenetemärkide kavaleride andmekogu – 3734
3. ↑  "Rahvusmõtte auhind". *Tartu Ülikool*. Vaadatud 9. detsembril 2022.
4. ↑  *Eesti entsüklopeedia.* 14. köide: *Eesti elulood.* Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus, 2000, lk 545.

|  |  |
| --- | --- |
|  | Tsitaadid Vikitsitaatides: **Lea Tormis** |
**Kirti Rebane** (sündinud 11. detsembril 1973 Tallinnas) on eesti orienteeruja.

Haridus
-------

Kirti Rebane lõpetas 1992. aastal Tallinna 44. Keskkooli. 1997. aastal lõpetas ta Tallinna Tehnikaülikooli ärikorralduse eriala, 2004. aastal kaitses samas magistrikraadi.

Töö
---

1997. aastast tegutseb kutselise vandeaudiitorina, 2005. aastast OÜ Artestan juhatuse liige.

Sporditulemused
---------------

Eesti meistrivõistlustel orienteerumisjooksus on ta võitnud aastatel 1999–2014 22 kulda, 19 hõbedat ja 16 pronksi ning ühe hõbeda suusaorienteerumises.

Eesti meistrivõistlustel ekidenis on ta võitnud 6 hõbedat (2003 ja 2005 Nõmme Kergejõustikuklubi naiskonnas, 2009, 2010 ja 2013 SK Sportkeskus.ee naiskonnas, 2014. aastal Sparta spordiseltsi naiskonnas) ja 2 pronksi (2011 ja 2012 SK Sportkeskus.ee naiskonnas).

1992 orienteerumisjooksu juunioride MM-il Jyväskyläs sai teatejooksus Eesti naiskonnas 4. koha.

Võistelnud orienteerumisjooksu MM-il 1999, 2003–2005, 2008, 2010–2014. Parimad tulemused 2004 MM-il Rootsis Västeråsis sprindis 22. koht ja teatejooksus 7. koht. Orienteerumisjooksu EM-il võistelnud 8 korda (2000, 2002, 2004, 2006, 2008, 2010, 2012 ja 2014), parimad tulemused 34. koht tavarajal 2008 EM-il Lätis Ventspilsis ja 9. koht teatejooksus 2010 EM-il Bulgaarias Primorskos.

Orienteerumisjooksu Balti meistrivõistlustel võitnud teatejooksus Eesti naiskonnas 5 kulda (1999, 2003, 2005, 2011, 2014).

2015. aasta veteranide MMil orienteerumisjooksus võitis sprindis N40 klassis pronksi. 2016. aasta veteranide MMil orienteerumisjooksus võitis N40 klassis sprindis hõbeda ja tavarajal pronksi.

Aastatel 2002–2014 on ta 10 korda tulnud SK Saue Tammede võistkonnas Jüriööjooksu võitjaks.

Viited
------

1. ↑  Tallinna Mustamäe Gümnaasium. Koolipere. Vilistlased. XXVI lend 1992
2. ↑  TTÜ lõpetajad 1918-2006
3. ↑  Audiitorkogu. Audiitorite nimekiri
4. 1 2  "Spordiinfo. Sporditulemused. Kirti Rebane". Originaali arhiivikoopia seisuga 24. september 2015. Vaadatud 2. juulil 2015.
5. ↑  "Eesti Orienteerumisliit. Uudised. Veteranide MMil võitsid eestlased sprindis kaks pronksmedalit. 30.07.2015". Originaali arhiivikoopia seisuga 29.08.2016. Vaadatud 11.08.2016.
6. ↑  "Eesti Orienteerumisliit. Uudised. Eestile veteranide MM-i sprindist 3 kulda! 09.08.2016". Originaali arhiivikoopia seisuga 18.08.2016. Vaadatud 11.08.2016.

Välislingid
-----------

* 
* WorldofO. Athlete profile. Kirti Rebane
* Eesti Spordi Biograafiline Leksikon. Kirti Rebane
**Elementaarreaktsioon** ehk reaktsiooni elementaaretapp on keemilise reaktsiooni üks staadium, milles üks või kaks (harva kolm) keemilist osakest – aatomit, molekuli, iooni või radikaali – reageerivad. Elementaaretapile vastab üks siirdeolek. Reaktsiooni saaduseks on stabiilne produkt või ebastabiilne vaheprodukt (intermediaat).

Keemiline reaktsioon lähteainetelt lõpp-produktideni - see on brutoreaktsioon - võib kulgeda mitme järjestikuse elementaarreaktsiooni kaudu, see tähendab ühelt vaheproduktilt teisele (vahe)produktile. 

Monomolekulaarses elementaarreaktsioonis mingi molekul A dissotsieerub või isomeriseerub produkti(de)ks:

A → produktid
Selle esimest järku reaktsiooni kiirus on võrdeline osakeste A kontsentratsiooniga:

*d*[A]/*dt* = -*k*[A]
Bimolekulaarses elementaarreaktsioonis kaks osakest - aatomit, molekuli, iooni või radikaali - A ja B reageerivad omavahel, andes produkti(d):

A + B → produktid
Selle teist järku reaktsiooni kiirus on võrdeline osakeste A ja B kontsentratsioonide korrutisega:

*d*[A]/*dt* = *d*[B]/*dt* = -*k*[A][B]
Trimolekulaarsed elementaarreaktsioonid, kus kolm osakest põrkuva korraga, on väga väikese tõenäosusega.

Vaata ka
--------

* Molekulaarsus
* Keemiline kineetika
* Massitoimeseadus
* Intermediaat
* Statsionaarne olek
**William Andrew Michael Junior Nylander Altelius** (sündinud 1. mail 1996 Calgarys) on Kanadas sündinud Rootsi jäähokimängija, kes mängib ründajana NHL-i klubis Toronto Maple Leafs.

2014. aastal valiti ta NHL-i *draft* '​is Leafsi poolt neljanda valikuna. Enne karjääri NHL-is mängis ta Rootsi klubides Södertälje SK, Modo Hockey ja Rögle BK. Põhja-Ameerikasse suundus ta hooajal 2014–15, mängides esimesel hooajal vaid Leafsi noorteklubis Toronto Marlies AHL-is. Leafsi meeskonnas mängis ta oma esimese NHL-i mängu 29. veebruaril 2016 mängus Tampa Bay Lightningu vastu. Esimese värava lõi ta NHL-is sama aasta 5. märtsil mängus Ottawa Senatorsi vastu.

Rootsi jäähokikoondisega tuli Nylander 2017. aastal maailmameistriks. Ta lõi turniiril seitse väravat, millega oli kahe teise mängija kõrval turniiri edukaim mängija. Nylander valiti turniiri väärtuslikumaks mängijaks ja turniiri sümboolsesse koosseisu.

Ka tema isa Michael Nylander oli jäähokimängija, kes mängis mitmes NHL-i klubis. Williami vend Alexander Nylander mängib NHL-i klubi Buffalo Sabresi meeskonnas.

Välislingid
-----------

* William Nylander hockeydb.com lehel
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib allasumist, bussipeatuse kohta vaata artiklit Vana-Pääsküla (bussipeatus).* |

---

**Vana-Pääsküla** on Pääsküla vanim osa, mis asub Pääsküla jõe juures. Varem oli seal Pääsküla küla, mida on mainitud juba "Taani hindamisraamatus".

Tänapäeval on Vana-Pääsküla üks Pääsküla asumi allasumitest. Pääsküla asum omakorda kuulub Tallinna linna Nõmme linnaosa koosseisu.

Ajaloolistest objektidest on Vana-Pääskülas säilinud vana maanteesild üle Pääsküla jõe.

Endise Peeter Suure Merekindluse kindlusraudtee raudteesilla kohal paikneb nüüd kergliiklustee sild üle Pääsküla jõe.

Lõuna pool Pääsküla jõge paiknevad küla maad on nüüdseks saanud Laagri asula ja osa jõest põhja poole jäävaid maid on Tallinna linna Nõmme linnaosa Pääsküla asumi Laagri allasumi paiknemise kohaks.

Tallinna väike vapp
Tallinna linnaosad ja asumid

**Linnaosad:**  Haabersti linnaosa **·**  Kesklinna linnaosa **·**  Kristiine linnaosa **·**  Lasnamäe linnaosa **·**  Mustamäe linnaosa **·**  Nõmme linnaosa **·**  Pirita linnaosa **·**  Põhja-Tallinna linnaosa
**Asumid (allasumid):** Aegna **·**  Astangu **·**  Haabersti **·**  Hiiu **·**  Iru **·**  Juhkentali **·**  Järve **·**  Kadaka **·**  Kadriorg **·**  Kakumäe **·**  Kalamaja **·**  Karjamaa (Hundipea) **·**  Kassisaba **·**  Katleri **·**  Keldrimäe **·**  Kelmiküla **·**  Kitseküla **·**  Kivimäe **·**  Kloostrimetsa **·**  Kompassi **·**  Kopli **·**  Kose (Kose-Kallaste **·**  Lükati **·**  Varsaallika) **·**  Kuristiku **·**  Kurepõllu **·**  Laiaküla **·**  Lepiku **·**  Laagna **·**  Laagri **·**  Liiva **·**  Lilleküla (Lille **·**  Mooni **·**  Linnu **·**  Marja) **·**  Loopealse **·**  Luite **·**  Maakri **·**  Maarjamäe **·**  Merimetsa **·**  Merivälja **·**  Mustakivi **·**  Mustamäe **·**  Mustjõe **·**  Mõigu **·**  Mäeküla **·**  Mähe (Kaasiku **·**  Mähe aedlinn) **·**  Männiku **·**  Nõmme **·**  Pae **·**  Paevälja (Paekalda) **·**  Paljassaare **·**  Pelgulinn **·**  Pelguranna **·**  Pirita **·**  Pääsküla (Vana-Pääsküla) **·**  Priisle **·**  Pikaliiva (Vikimõisa) **·**  Raua **·**  Raudalu (Raku) **·**  Rahumäe **·**  Rocca al Mare **·**  Sadama **·**  Seli **·**  Siili **·**  Sibulaküla **·**  Sõjamäe (Sõstramäe) **·**  Sikupilli **·**  Sitsi **·**  Sääse **·**  Südalinn **·**  Tatari **·**  Tondi **·**  Tiskre **·**  Tõnismäe **·**  Torupilli **·**  Tondiraba **·**  Uuslinn **·**  Uus Maailm **·**  Vismeistri **·**  Vanalinn (All-linn **·**  Toompea) **·**  Vana-Mustamäe **·**  Veerenni **·**  Veskimetsa **·**  Väike-Õismäe (Järveotsa) **·**  Väo **·**  Õismäe **·**  Ülemistejärve **·**  Ülemiste
**Helmut Johann Saretok** (1898 Riia – ?) oli eesti päritolu Vene kergejõustiklane.

Saretoki isa Toomas töötas Vene-Balti Vagunitehases Riias, nende naaber oli Alfred Neuland, kes äratas aias tõstmisega tegeledes Saretokis huvi spordi vastu.

1916. aastal hüppas Saretok ühe esimese sportlasena Eestis kaugust üle 6 meetri (6.07). Saretok lõpetas 1916. aastal Tallinna Reaalkooli ja õppis Baumani-nimelises Moskva Riiklikus Tehnikaülikoolis. 1920. aastatel elas ta Moskvas ja töötas uurijana Moskva Kriminaaluuringute Osakonnas.

1920. aasta Nõukogude Venemaa meistrivõistlustel kergejõustikus tuli ta kaugushüppes teiseks tulemusega 5.70 ja Rootsi teatejooksus (800+400+200+200) kolmandaks Moskva teises võistkonnas. 1922. aasta Nõukogude Venemaa meistrivõistlustel kergejõustikus tuli ta kaugushüppes teiseks tulemusega 5.94 ja 1923. aasta Nõukogude Liidu meistrivõistlustel kergejõustikus kolmandaks tulemusega 6.18.

1923. aastal püstitas ta kolmikhüppes isiklikuks rekordiks 12.43, mis oli ühtlasi ka Nõukogude Liidu rekord, ja osales Nõukogude Liidu esimesel rahvusvahelisel spordivõistlusel Peterhofis koos Soome sportlastega. Saretok tuli korduvalt Moskva meistriks kettaheites.

Pärast aktiivse võistlustegevuse lõppu oli Saretok kergejõustikukohtunik (üleliiduline kategooria alates 1954. aastast).

Viited
------

1. ↑  "Eesti edetabelid 1912-1918". *www.kergejoustik.ee*. Vaadatud 4. detsembril 2023.
2. ↑  "Jaak Uudmäe auhinnavõistlus, KERGEJÕUSTIK". *Arhiiv*. 18. detsember 1997. Vaadatud 4. detsembril 2023.
**Allier' departemang** on 2. järgu haldusüksus (departemang) Prantsusmaal Auvergne-Rhône-Alpesi piirkonnas.

Suuremad linnad on Montluçon, Vichy, Moulins, Cusset ja Yzeure.

Läbi departemangu voolavad Allier, Loire, Cher, Besbre ja Sioule. 

Allier' departemangus toodetakse Vichy mineraalvett.

2015. aastani kuulus departemang Auvergne'i piirkonda.

Departemang jaguneb halduslikult 35 kantoniks ja 320 vallaks:

| Ringkond | Rahvaarv(2010) | Pindala(km²) | Kantoneid | Valdu |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Montluçon | 115 882 | 2328 | 12 | 106 |
| Moulins | 106 177 | 2996 | 12 | 111 |
| Vichy | 120 849 | 2016 | 11 | 103 |

Vaata ka
--------

* Allier' departemangu haldusüksuste loend

Viited
------

1. ↑  Populations légales 2020

Välislingid
-----------

* allier.fr

Prantsusmaa departemangud

Ain **·** 
Aisne **·** 
Allier **·** 
Alpes-de-Haute-Provence **·** 
Alpes-Maritimes **·** 
Ardèche **·** 
Ardennes **·** 
Ariège **·** 
Aube **·** 
Aude **·** 
Aveyron **·** 
Bas-Rhin **·** 
Belfort **·** 
Bouches-du-Rhône **·** 
Calvados **·** 
Cantal **·** 
Charente **·** 
Charente-Maritime **·** 
Cher **·** 
Corrèze **·** 
Corse-du-Sud **·** 
Côte-d'Or **·** 
Côtes-d'Armor **·** 
Creuse **·** 
Deux-Sèvres **·** 
Dordogne **·** 
Doubs **·** 
Drôme **·** 
Essonne **·** 
Eure **·** 
Eure-et-Loir **·** 
Finistère **·** 
Gard **·** 
Gers **·** 
Gironde **·** 
Guadeloupe **·** 
Haut-Rhin **·** 
Haute-Corse **·** 
Haute-Garonne **·** 
Haute-Loire **·** 
Haute-Marne **·** 
Haute-Saône **·** 
Haute-Savoie **·** 
Haute-Vienne **·** 
Hautes-Alpes **·** 
Hautes-Pyrénées **·** 
Hauts-de-Seine **·** 
Hérault **·** 
Ille-et-Vilaine **·** 
Indre **·** 
Indre-et-Loire **·** 
Isère **·** 
Jura **·** 
Landes **·** 
Loir-et-Cher **·** 
Loire **·** 
Loire-Atlantique **·** 
Loiret **·** 
Lot **·** 
Lot-et-Garonne **·** 
Lozère **·** 
Maine-et-Loire **·** 
Manche **·** 
Marne **·** 
Martinique **·** 
Mayenne **·** 
Meurthe-et-Moselle **·** 
Meuse **·** 
Morbihan **·** 
Moselle **·** 
Mayotte **·** 
Nièvre **·** 
Nord **·** 
Oise **·** 
Orne **·** 
Pariis **·** 
Pas-de-Calais **·** 
Prantsuse Guajaana **·** 
Puy-de-Dôme **·** 
Pyrénées-Atlantiques **·** 
Pyrénées-Orientales **·** 
Réunion **·** 
Rhône **·** 
Saône-et-Loire **·** 
Sarthe **·** 
Savoia **·** 
Seine-Maritime **·** 
Seine-et-Marne **·** 
Seine-Saint-Denis **·** 
Somme **·** 
Tarn **·** 
Tarn-et-Garonne **·** 
Val-d'Oise **·** 
Val-de-Marne **·** 
Var **·** 
Vaucluse **·** 
Vendée **·** 
Vienne **·** 
Vosges **·** 
Yonne **·** 
Yvelines
Louis Schaub 2014. aastal Austria U-21 koondises
**Louis Schaub** (sündinud 29. detsembril 1994 Fuldas) on Saksamaal sündinud Austria jalgpallur, kes mängib ründava poolkaitsjana Saksamaa esiliigaklubis Hannover 96 ja Austria jalgpallikoondises.

2007. aastal ühines ta Austria klubiga Viini Rapid, mille meeskonnas ta debüteeris Austria kõrgliigas 2012/2013. hooajal. Aastatel 2014–2016 saavutas ta Viini Rapidiga Austria kõrgliigas kolmel hooajal järjest teise koha.

2018. aastal ühines jalgpalliklubiga 1. FC Köln, millega tuli 2018/2019. hooajal Saksamaa esiliiga võitjaks. 20. oktoobril 2019 mängus Paderborni vastu lõi Schaub Saksamaa kõrgliigas oma esimese värava. 2019/2020. hooaja teises pooles oli ta laenul Hamburgeris ja 2020/2021. hooajal seejärel Šveitsi kõrgliigaklubis FC Luzern.

2022. aasta juulis asus ta mängima Hannover 96-s.

Austria jalgpallikoondises tegi Schaub debüüdi 6. oktoobril 2016 MM-i valikmängus Walesi vastu ja lõi koondisekarjääri esimese värava 5. septembril 2017 mängus Gruusia vastu.

Ta kuulus Austria koondisse 2021. aasta Euroopa meistrivõistlustel.

Tema isa Fred Schaub mängis mitmes Saksamaa klubis.

Viited
------

1. 1 2 . Vaadatud 17.06.2021
2. ↑  "Wie der Vater, so der Sohn: Schaub spielt für Hannover". *kicker* (saksa). Vaadatud 1. juulil 2022.
3. ↑ . Vaadatud 17.06.2021

Välislingid
-----------

 Louis Schaub – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis

| * v
* r
Austria koondis  –  UEFA Euro 2020 |
| --- |
| 

* 1 A. Schlager
* 2 Ulmer
* 3 Dragović
* 4 Hinteregger
* 5 Posch
* 6 Ilsanker
* 7 Arnautović
* 8 Alaba
* 9 Sabitzer
* 10 Grillitsch
* 11 Gregoritsch
* 12 Pervan
* 13 Bachmann
* 14 Baumgartlinger (c)
* 15 Lienhart
* 16 Trimmel
* 17 Schaub
* 18 Schöpf
* 19 Baumgartner
* 20 Onisiwo
* 21 Lainer
* 22 Lazaro
* 23 X. Schlager
* 24 Laimer
* 25 Kalajdžić
* 26 Friedl
* Treener: Foda

 | Austria |
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel on Soome ettevõttest; Eesti endise ettevõtte kohta vaata Alko (Eesti ettevõte)* |

---

Alko kauplus
**Alko** on Soome riiklik alkoholimonopol. See on ainuke kauplusekett, mis müüb Soomes 5,5-protsendilisest kangemat õlut, veini ja destilleeritud alkohoolseid jooke. Alko müüb ka väikese alkoholisisaldusega jooke, aga piiratud sortiment ja kallimad hinnad jätavad Alko konkurentsiraskustesse supermarketitega. Alkohoolseid jooke võivad müüa ka litsentseeritud restoranid ja baarid.

Põhjamaades peale Taani oli 20. sajandi alguses tugev karskusliikumine, ka Soomes kehtestati peale Vene tsaaririigi võimu alt iseseisvumist 1. juunil 1919 kuiv seadus. Kuid aja jooksul pöördus avalik arvamus kuiva seaduse vastu, eriti kuna see tõi Soomes kaasa sarnaselt USAga, kus toona samuti kehtis kuiv seadus, kuritegevuse kasvu (1922-1926 sooritati Soomes isikuvastaseid kuritegusid 10 korda rohkem kui Rootsis ja Suurbritannias). Seepeale korraldati detsembris 1931 referendum, kus rahvas hääletas 70.5% kuiva seaduse jätkamise vastu. Referendumijärgselt lõpetati veebruaris 1932 Eduskunda hääletusega kuiv seadus ja loodi riiklik kauplusekett Alko, millele kuulus alkohoolsete jookide impordi, ekspordi, tootmise ja müügi ainuõigus. Alko kauplused avati 5. aprillil 1932 kell 10, pannes nii aluse Soome ajalukku läinud kuulsale numbrikombinatsioonile "543210".

Vaata ka
--------

* Systembolaget
* Vinmonopolet
* Vínbúðin

Välislingid
-----------

* Koduleht (*soome, rootsi ja inglise keeles*)
* Isokaato.com, mitteametlik alkoholi hinnanimekiri (*soome keeles*)
**Rapanui keel** on Polüneesia keelkonna Ida-Polüneesia rühma kuuluv austroneesia keel. Rapanui keelt räägitakse Tšiilile kuuluval Lihavõttesaarel (tuntud ka kui Rapanui saar), mille rahvaarv on natuke alla 4000. Umbes 3700 inimest Tšiilis ja Lihavõttesaarel peab end rapanuiks. Viimastel andmetel räägib rapanui keelt vabalt umbes 800 inimest. Tänapäeval räägivad paljud täiskasvanud rapanuid hispaania keelt. Kasutatakse ladina kirja.

Keele kood rahvusvahelise standardi ISO 639-3 järgi on **rap**. Keele staatus on 6b, mis tähendab seda, et keel on ohustatud seisundis. Sõnajärje tüüp on VSO.

Foneetika
---------

### Kaashäälikud

|  | Labiaalid | Alveolaarid | Velaarid | Larüngaalid |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Nasaalid | m | n | ŋ |  |
| Klusiilid | p | t | k | ʔ |
| Frikatiivid | v |  |  | h |
| Puutehäälik |  | ɾ |  |  |

### Täishäälikud

|  | Ees- | Kesk- | Taga- |
| --- | --- | --- | --- |
| Kõrged | i |  | u |
| Keskmised | e |  | o |
| Madalad |  | a |  |

Morfoloogia
-----------

Silbid saavad olla ainult kas konsonant vokaal või lihtsalt vokaal. Sõnalõpulisi konsonante ei esine.

Süntaks
-------

Lauseliikmete järjekord on öeldis-alus-sihitis (VSO). Rapanui keeles kasutatakse laialdaselt reduplikatsiooni, näiteks värvuste tähistamiseks *‘ehu* – udu > *‘ehu ‘ehu* – tumehall. Jah/ei-küsimustele vastatakse intonatsiooni abil. Vorm jääb samasuguseks nagu väide.

Näide
-----

He hakahu koe i te rama – pane tõrvik põlema

Arvsõnad
--------

* 1- (ka) tahi,
* 2- (ka) rua,
* 3-(ka) toru,
* 4-(ka) ha,
* 5-(ka) rima,
* 6-(ka) ono,
* 7-(ka) hitu,
* 8- (ka) va´u/varu,
* 9- (ka) iva,
* 10-(ka) aŋahuru

Viited
------

1. ↑
**Gabriel-Beniamin Leș** (sündinud 23. detsembril 1975 Satu Mares) on Rumeenia poliitik (Rumeenia Sotsiaaldemokraatlik Partei).

Bakalaureusekraadi marketingi alal sai ta 2002. aastal Timișoara Lääneülikoolis ja bakalaureusekraadi firmajuhtimise ja raamatupidamise alal 2004. aastal Aradi Lääneülikoolis. 2004–2008 oli ta Satu Mare aselinnapea ja 2009. aastal samas aseprefekt. 2010–2013 oli ta Satu Mare maakonnas Euroopa projektide nõunik. 2013. aasta detsembrist kuni 2015. aasta oktoobrini oli ta Põllumajanduse Maksete ja Toetuste Agentuuri (APIA) Satu Mare maakonna osakonna tegevdirektor. 2015. aasta oktoobrist kuni 2016. aasta oktoobrini oli ta Rumeenia kaitseministeeriumi relvastuse osakonna riigisekretär. Alates 2016. aasta detsembrist on ta Rumeenia parlamendi liige.

Gabriel-Beniamin Leș oli Rumeenia kaitseminister 4. jaanuarist kuni 29. juunini 2017. Teist korda oli ta samal ametikohal alates 20. novembrist 2018 kuni 4. novembrini 2019.

Viited
------

1. ↑  Gabriel-Beniamin Leș. Minister of National Defence Ministry of National Defence
2. ↑  Romania. Ministries, etc. rulers.org
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib hüdroloogia mõistest; mullateaduse mõiste kohta vaata artiklit Veerežiim (mullateadus); taimefüsioloogia mõiste kohta vaata artiklit Veerežiim (botaanika)* |

---

**Veerežiim** ehk **hüdroloogiline režiim** on vee hulga ja veetaseme ajaline muutumine (tavaliselt aasta jooksul) vooluveekogudes ja veekogudes, soodes ja põhjaveekihtides. 

Veerežiim oleneb kliimast ja selle elementide (õhutemperatuuri, sademete jt) aastaajalisest muutumisest.

Veerežiimi iseloomustamiseks saab kasutada vooluhulga muutumist aasta jooksul.

(Jõe) veerežiimid eri kliimavöötmetes
-------------------------------------

Ekvatoriaalses kliimavöötmes on jõgede veerežiim üsna ühtlane ja vee hulk aasta jooksul sõltub lisajõgede veerežiimist. Järvedes, soodes ja põhjaveekihtides on veetase kõrge kogu aasta jooksul.

Lähisekvatoriaalses kliimavöötmes on suurvesi suvel, mil seal on vihmane periood, ja madalvesi talvel, kui on kuiv periood. Järvedes, soodes ja põhjaveekihtides tõuseb veetase suvel ja langeb talvel.

Troopika kliimavöötme jõgedele on iseloomulik väike vooluhulk ja madal veetase kogu aasta jooksul. Ainult ookeanilistel saartel on sademete hulk suur ja ühtlane ning jõgede veetase on kõrge kogu aasta jooksul. Veekogude veetase sõltub ka sademete hulgast.

Lähistroopika kliimavöötme jõgede veerežiim sõltub kliimatüübist. Lähistroopilise vahemerelise kliimaga aladel on jõgedel suurvesi talvel, millal sajab rohkem, madalvesi aga kuival ja palaval suvel. Lähistroopilise mussoonkliimaga aladel on suurvesi suvel suvemussooni ajal. Lähistroopilise mandrilise kliimaga jõgedel on veerežiim üsna ühtlane ja jõgede veetase madal. Järvede, soode ja põhjaveekihtede veetase sarnaneb jõgede omaga.

Parasvöötmes sõltub veekogude veerežiim samuti kliimatüübist. Üldiselt iseloomustab parasvöödet kevadine suurvesi, mis on põhjustatud lume sulamise tõttu, ja sügisel paduvihmade tagajärjel. Talvel on tavaliselt madalvesi, sest jõed on kaetud jääga, ning suvel, kui sademete hulk on väike, kuid auramine suur. Parasvöötme mussoonkliimaga aladel sarnaneb veekogude veerežiim lähistroopilise mussoonkliimavöötme omaga. 

Lähisarktilises kliimavöötmes on jõed ja järved suure osa aastast jääga kaetud. Seetõttu on veetase jõgedes ja järvedes madal ning suureneb pisut kevade lõpus lume sulamisel. Sood ja põhjavesi on külmadel perioodidel jäätunud, soojadel perioodidel aga tavaliselt sulanud.

Polaaraladel veekogud peaaegu puuduvad ja põhjaveed on jäätunud.

Mägijõgedele on iseloomulik suvine suurvesi, mida põhjustab jää sulamine kõrgete õhutemperatuuride tõttu.

Suured järved ja veehoidlad ühtlustavad jõgede veerežiimi, muutes tavaliselt suurvett madalamaks.

Vaata ka
--------

* Toitumus (toiterežiim)
* Ainebilanss
* Veebilanss
* Soojusbilanss

Viited
------

1. 1 2  EE 10. köide, 1998.
Nahkköites raamat (kaanemuster paistab tekstiilümbrisest läbi) tekstiilist *chemise* '​is
Chemise-is raamat Burgundia Maria tundideraamatu illustratsioonil
***Chemise*** ([ʃəˈmiːz], prantsuse keeles *chemise* 'särk') on alates keskajast kasutusel olnud lisa-raamatuümbris, mille servad olid raamatu enda mõõdust pikemad, nii et neid sai mähkida raamatu ümber. Ümbrisesse pisteti raamatu kaaned. *Chemise* tehti tekstiilist, näiteks sametist või linasest kangast, või pehmest nahast ning see oli mõeldud kaitsma raamatu eesserva ja kaasi kriimustuste ja hõõrdumise eest vutlarisse või riiulisse panemisel. *Chemise* '​ist on kujunenud raamatu kaaneümbris.

Kujundusel ja materjalilt varieerusid *chemise* '​id laialt: materjalilt ja kaunistustelt väga luksuslikest, mida tehti kõrgkihi tundideraamatuile, kuni lihtsate funktsionaalseteni, mida kasutati dokumentide, haldusraamatute ja raamatukogu raamatute puhul.

Mõnikord on *chemise* '​i käsitletud kukkurköite sünonüümina.

Viited
------

1. ↑  Chemise binding. - Lexicon. HMML School
2. ↑  Chemise binding. - Lexicon. HMML School
3. ↑  H. Biggs, A. Warren-Thomas. Advent Definitions: Why did the manuscript lose its tail? - UCL Special Collections, 19 December 2017

Välislingid
-----------

* Tutorial on how to use a leather chemise (on a Book of Hours model). - The Preservation Lab
* On Books. - Lost art Press. (illustreeriv foto keskaegsest tundideraamatust sametist chemise'is)

Kirjandus
---------

F. Bearman. The Origins and Significance of Two Late Medieval Textile Chemise Bookbindings in the Walters Art Gallery. - The Journal of the Walters Art Gallery, Vol. 54, Essays in Honor of Lilian M. C. Randall (1996), pp. 163-187. The Walters Art Museum, 1996
**T-kvark** (ehk **top-kvark**, ehk **tipukvark**) on kolmanda põlvkonna kvark, mis kannab lõhna **tipusus** (inglise keeles *topness*). Ta on ühtlasi **up-tüüpi** kvark, see tähendab, et tema isospinn on 1/2. Üldse eksisteerib kuut tüüpi kvarke (u-, d-, s-, c-, b- ja t-kvark).

T-kvark on fermion (tema spinn on 1/2) ning tema elektrilaeng on 2/3e. Ta on konkurentsitult kõige raskem kvark. Tema seisumass on umbes 172,6 ±1,4 GeV (see on samas suurusjärgus tantaali ja volframi aatomituuma massiga). Kui u-, d- ja s-kvarki nimetatakse kergeteks kvarkideks, siis c-, b- ja t-kvargid loetakse rasketeks kvarkideks.

T-kvargi eluiga on 10–25 sekundit. Et tugeva vastasmõju toimimiseks vajalik aeg on üle 20 korra pikem, siis ei suuda t-kvark hadroniseeruda (st moodustada liitosakest – hadronit). Seetõttu on T-kvark parim võimalus füüsikute jaoks jälgida üksikut kvarki. 

T-kvark avastati 1995. aastal Fermilabis, mille kiirendi Tevatron oli tollal ainus, mis oli võimeline andma põrkuvatele osakestele energia, mis on vajalik t-kvargi tekitamiseks.

T-kvargile plaaniti algul (b-kvargi avastamisel) anda nimetus *truth* (tõde), mis oleks käinud paaris nimetusega *beauty* (ilu), kuid hiljem juurdus nimetusena siiski *top* (tipp) paaris nimetusega *bottom* (põhi).

Tipusus
-------

Tipusus on üks lõhna kvantarvudest. T-kvargi tipusus on 1 ja t-antikvargi tipusus on –1. Et t-kvark ei hadroniseeru, siis ei ole teada ühtegi osakest, mis sisaldaks t-kvarki.
**Rein-Karl Loide** (sündinud 20. märtsil 1942 Tallinn) on Tallinna Tehnikaülikooli füüsika emeriitprofessor, matemaatika-loodusteaduskonna endine dekaan.

Haridus
-------

Õppinud Tallinna 2. Keskkoolis (Tallinna Reaalkool) 1949–1960, Tallinna Muusikakoolis 1960–1962, Tartu Riikliku Ülikooli füüsika-keemiateaduskonnas füüsika erialal 1962–1967; TRÜ aspirant 1967–1972. Täiendusõpe: Leningradi Riiklik Ülikool 1980; Moskva Insenerifüüsika Instituut 1984; Moskva Füüsikatehnika Instituut 1988; Helsingi Ülikool 1990; Kõrgemad riigikaitsekursused 2003. 

Füüsika-matemaatikateaduste kandidaat 1973; füüsika-matemaatikateaduste doktor 1990 (Relativistlikud lainevõrrandid suvalise spinniga väljadele ja superväljadele, ETA Füüsika Instituut); dotsent 1980; professor 1991.

Töökäik
-------

E. Vilde nim Tallinna Pedagoogilise Instituudi matemaatika kateederi vanemõpetaja 1973–75.

TTÜs 1972/73, 1975–…: füüsika kateedri vanemlaborant 1972, assistent 1972–73, vanemõpetaja 1975–77, dotsent 1977–91, juhataja 1982–92; füüsikainstituudi teoreetilise füüsika professor 1991–…; direktor 1992–95; teoreetilise füüsika õppetooli juhataja 1994; matemaatika-füüsikateaduskonna dekaan 1994–2002; matemaatika-loodusteaduskonna dekaan 2002–04.

Kaitseväe Ühendatud Õppeasutuste (KVÜÕA) Kõrgema Sõjakooli täppis- ja
loodusteadusainete õppetooli ülem 1997–2002.
ASi Eesti Post emissioonikomisjoni esimees aastast 2004.

Teadustöö
---------

Teoreetiline ja matemaatiline füüsika; kõrgema spinniga väljad ja superväljad.

Avaldanud 95 teaduspublikatsiooni. Tema juhendamisel on kaitstud 3 magistri- ja 2 doktoritööd.

Eesti TA Toimetiste füüsika-matemaatika seeria toimetuskolleegiumi liige; Eesti Füüsika Seltsi liige.

Ühiskondlik tegevus
-------------------

Aastatel 2002–2014 oli ta ka Kaitseliidu Tallinna maleva Lääne malevkonna pealik.
Ta on ka Eesti Filatelistide Liidu juhatuse esimees.

Tunnustus
---------

* 1992 Tallinna Tehnikaülikooli teenetemedal
* 2003 Kaitseliidu Valgeristi III klassi teenetemärk
* 2007 Valgetähe IV klassi teenetemärk
* 2009 Kaitseliidu Valgeristi II klassi teenetemärk

Harrastused
-----------

Muusika, filateelia (Eesti Filatelistide Liidu esimees 1992–2005), fotograafia.

Teoseid
-------

* Sissejuhatus kvantmehaanikasse : sissejuhatus kvantteooriasse. Kvantmehaanika alused / Rein–Karl Loide ; [toimetanud Ave Mõtt]. Kirjastus Avita, 2007; ISBN 9789985212820

Viited
------

1. ↑  *Eesti entsüklopeedia.* 14. köide: *Eesti elulood.* Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus, 2000, lk 252.
2. ↑  Lääne malevkonna ajalugu. Lääne malevkonna koduleht
3. ↑

Kirjandus
---------

* EE 2000, 14.

Välislingid
-----------

* Rein-Karl Loide Eesti Teadusinfosüsteemis Muuda Vikiandmetes
* Rein-Karl Loide 60
* Professor Rein-Karl Loide loeng "Kaasaegne füüsika II" YouTube`is.
* TalTechi õppematerjal, mis sisaldab Rein-Karl Loide õpikut "Sissejuhatus kvantmehaanikasse"
Carl Georg Fick, 1861–1867
**Carl Georg Fick** (28. juuni 1801 Tallinn – 12. juuni 1883 Keila) oli Eesti vaimulik.

Õppis aastani 1820 Tallinna Gümnaasiumis. Tartu Ülikooli usuteaduskonnas õppis ta aastatel 1820–1823. Seejärel oli koduõpetaja Keilas Meyendorffide juures. Ordineeriti õpetajaks 25. septembril 1827.

Oli Keila Miikaeli koguduse adjunkt aastatel 1827–1828 (kutsuti 19. juulil 1827) ja õpetaja 1828–1883. Lääne-Harju praostkonna praost oli ta 27. märtsist 1835–1870, Eestimaa konsistooriumi assessor 28. veebruarist 1844 kuni 1863.

Oli 9. septembrist 1843 Eestimaa Kirjanduse Ühingu liige. Pooldas Eduard Ahrensi eesti kirjakeele muutuste arutamist konsistooriumis. 1865. aastal lõi ta kiriku juurde Keila esimese meeskoori. 

Maetud Keila kirikuaeda, matmispaik asub kiriku lõunaküljel.

Isiklikku
---------

Carl Georg Fick pärines Tallinna fajansimanufaktuuri rajaja Carl Christian Ficki (1730–1792) perest. 

Tema poeg Max Wilhelm Fick oli pärast teda Keila Miikaeli koguduse õpetaja. Tema teine poeg Eduard Georg Fick oli esimene Keilas tegutsenud arst.

Viited
------

1. ↑  Liivi Aarma Põhja-Eesti vaimulike lühielulood 1525-1885 Tallinn 2007
2. ↑  Evelin Povel, Kohtumised kirikuaias 3. Keila Leht, nr. 5, 5 veebruar 2021
**Jaan Isotamm** (luuletajanimi **Johnny B. Isotamm**; 19. oktoober 1939 Tartu – 2. juuni 2014) oli eesti luuletaja ja toimetaja.

Ta sündis aastal 1939 Tartus linna statistikabüroo juhataja pojana. Ta õppis aastatel 1947–1953 Nuias, Järvakandis, Saadjärvel, Vaimastveres ja Ulilas. Aastal 1953 õppis ta Tartu 1. Keskkoolis, aastatel 1954–1956 Tartu 3. Keskkoolis. 

Isotamm vangistati detsembris 1956 seoses osalemisega rahvuslikus õpilasorganisatsioonis Eesti Noorte Malev ja mõisteti 7 aastaks vangilaagrisse. Ta kandis karistust Mordva ANSV-s, kus töötas laadija, lukksepa, saeveski- ja põllutöölisena. Ta kuulus eesti noorte põrandaalusesse laagriorganisatsiooni "Uusrahvuslaste Liit". 

Pärast vabanemist töötas Isotamm Tartus ning Lõuna-Eestis lukksepa, maaparandaja, mullatöölise, laadija, staadionitöölise ja normeerijana ning aastatel 1969–1988 öövahina.

Aastatel 1988–2003 töötas Isotamm ajakirja Akadeemia toimetuses. Ta oli Eesti Kirjanduse Seltsi auliige.

Elulugude tunnustatud koguja ja uurijana oli ta raamatusarja "Eesti mälu" nõustaja.

Looming
-------

* 1971 "Mees tänavalt" (luuletsükkel). // "Närvitrükk". Loomingu Raamatukogu 1971
* 1972 "Tekstiraamat" (luuletusi aastatest 1967–1970)
* 1999 "Mina Johnny B. Tekste 1967–1974". Ilmamaa. Tartu 1999
* 2015 "Nägija pimedate maal: artikleid, intervjuusid, sõnavõtte". Koostanud ja toimetanud Katrin Raid ja Mart Orav; kujundanud Mari Ainso. Tartu: Ilmamaa.

Tunnustus
---------

* 1998 Tartu Kultuurkapitali aastapreemia
* 2000 Eesti Vabariigi kultuuripreemia (luulekogu "Mina Johnny B. Tekste 1967–1974" eest)

Viited
------

Kirjandus
---------

* Silvia Nagelmaa. "Isotamm, Johnny B.". // Eesti kirjarahva leksikon. Tallinn 1995. Lk 132
* Eesti kirjanike leksikon. Tallinn 2000. Lk 129
* Rein Veidemann. "Mäss ja lunastus. Luuletaja Johnny B. Isotamm – 70". Postimees, 19. oktoober 2009
* Olev Remsu. "Luuletaja Johnny B. Isotamme värsid koosnesid tõest ja ainult tõest". Õhtuleht, 3. juuni 2014
* Olev Remsu. "Jaan Isotamm saanuks pühapäeval 75". Postimees, 20. oktoober 2014

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Tsitaadid Vikitsitaatides: **Jaan Isotamm** |

* Jaan Isotamm Eesti biograafilises andmebaasis ISIK
**Heinrich Stunde** VR II/3 (aastatel 1935–1940 **Henn Sarmiste**; 11. november 1897 Narva – 24. aprill 1947 Minskist põhja pool) oli sõjaväelane Eestis (major) ja Saksamaal. 

Ta õppis Tallinna Reaalkoolis ja Sergejevi suurtükiväekoolis, teenis aastatel 1917–1918 Venemaa Keiserlikus armees.

Sõjaväelasena Eestis
--------------------

Oktoobris 1919 lõpetas ta Eestis eksternina sõjakooli. Vabadussõjas teenis ta Aegnal ühes rannikupatareis rühmaülemana ja hiljem 2. kindluse raskesuurtükiväedivisjonis. Ta osales samuti lahingutes Tartu, Võru, Narva ja Jamburgi all. Hiljem teenis 1. diviisi 1. suurtükiväegrupi patareiülemana.

1930. aastast teenis ta Õhukaitse suurtükiväegrupis. 

Eestis toimunud nimede eestistamise kampaania ajal vahetas Heinrich Stunde 1935. aastal oma saksapärase nime Henn Sarmiste vastu.

Saksamaal
---------

1941. aastal lahkus ta Nachumsiedlungi käigus Saksamaale, kus võttis tagasi oma saksapärase nime Heinrich Stunde.

1941. aasta juunikuus osales major Stunde Saksamaal Berliini lähedal Stansdorfis alustatud Politseipataljon Ostlandi formeerimisel. See moodustati Saksamaale ümberasunutest baltisakslastest, pataljoni 1. kompanii koosnes Läti ning 2 ja 3. kompanii Eesti sakslastest. 

Pataljoniülemaks määrati endine Läti sõjaväe kolonel Herbert Braschnewitz (lätipäraselt *Herberts Brašnevics*) ning 2. ja 3. kompanii ülemaks Stunde. Väeosa moodustamisel lubati Saksa juhtkonna poolt kaasata üksus bolševismivastasesse võitlusse ja Eesti vabastamisse Teise maailmasõja käigus, kuid pärast üksuse moodustamist saadeti see Ukrainasse Rivnesse tagalajulgestuse ja politseiliste ülesannete täitmiseks. Ukrainas olid Eesti 2. kompanii ülem Paul Laamann ja 3. kompanii ülem Hugo Siim.

Aastatel 1942–1945 oli Stunde Saksa Riigi Propagandaministeeriumi Ida osakonna Informatsioonibüroo juht.

Teise maailmasõja lõpus 1945. aastal vahistati Stunde 24. mail 1945. aastal Berliinis Nõukogude julgeolekuoganite poolt. Talle mõisteti 24. veebruaril 1947 sõjakohtu poolt surmanuhtlus ning ta hukati 24. aprillil 1947 Minski lähedal.

Tunnustus
---------

* 1921 tasuta maa normaaltalu mõõdus
* 1925 Vabadusristi II liigi 3. järk

Viited
------

1. ↑  Toomas Hiio. "Eesti üksustest Wehrmacht’i, SSi ja politsei ning Relva-SSi alluvuses Teise maailmasõja ajal. Komplekteerimisest ja formeerimisest". Eesti sõjaajaloo aastaraamat 2011, lk 174–175.
2. ↑  "Eesti Vabariigi teenetemärgid". Originaali arhiivikoopia seisuga 7. november 2017. Vaadatud 6. novembril 2017.

Välislingid
-----------

* Eesti ohvitseride andmekogu
* 11. november Virumaal
Tiit Matsulevitš, 2013
**Tiit Matsulevitš** (sündinud 27. septembril 1958 Tallinnas) on Eesti ajakirjanik, diplomaat ja poliitik.

Lõpetas 1977 Tallinna 42. Keskkooli ja 1982 Tartu Riikliku Ülikooli ajakirjanduse erialal. Aastatel 1982–1991 oli Tartu Ülikoolis ajakirjanduskateedri õppejõud ja 1988–1991 Tartu Ülikooli teabetalituse juhataja. 

Ta on üks Ühenduse Res Publica üks asutajaid[*viide?*].

Ta on olnud Eesti Vabariigi suursaadik Saksamaal (1991–1996), Ukrainas (1996–1999), Moldovas (1998–2001) ja Venemaal (1999–2001). Ta oli Eesti esimene suursaadik Püha Tooli juures (1993–1996, resideeris Bonnis), kes on paavstiga isiklikult kohtunud.

2003–2007 oli X Riigikogu liige, kuulus Res Publica fraktsiooni.

Ta kandideeris 2023. aasta valimistel Riigikokku, kogus valimisringkonnas nr 2 (Tallinna Kesklinna, Lasnamäe ja Pirita linnaosad) 50 häält ning ei osutunud valituks.

Tunnustus
---------

* Riigivapi IV klassi teenetemärk (2001)
* Austria Suur Kuldne aumärk (2010)
* Püha Gregorius Suure Teeneteordeni suurrist (1995, Vatikan)
* Saksamaa Liitvabariigi Teeneteordeni suur teeneterist tähe ja õlapaelaga (1996)

Liikmesus
---------

* Rotary klubi
* Akadeemiline Baltisaksa Kultuuri Selts

Viited
------

1. ↑  "Suursaadik Tiit Matsulevitš andis Moldova presidendile üle volikirjad". *Välisministeerium*. 30.09.1998.
2. ↑  "Eesti ja Vatikan". Originaali arhiivikoopia seisuga 24. august 2013. Vaadatud 30. juunil 2022.
3. ↑  "Kes? Mis? Kus?" 2006, lk. 248
4. ↑  Tiit Matsulevitš sai kõrge Austria aumärgi
**Lizums** on küla (*lielciems*) Lätis Gulbene piirkonnas, Lizumsi valla halduskeskus. 

Asulas asuvad Lizumsi mõisa (*Lisohn*) süda, keskkool, postkontor, apteek, raamatukogu, kultuurimaja ja koduloomuuseum. Vaatamisväärsused on veel Lea Davidova-Medene skulptuur "Tautumeita" ja kunstnik Jānis Brekte maja.

Küla juures asus varem Lizumsi raudteejaam. Külas on bussipeatused Lizums ja Lizums III.

Kultuurimälestistest on riikliku kaitse all Lizumsi mõisa peahoone ja tallid. Kohaliku kaitse all on Lizumsi mõisa hoonetekompleks, sealhulgas park, ait, aedniku maja ja kaks teenijate maja. Looduskaitse all on tammed ümbermõõtudega 5, 6 ja 6,56 meetrit.

Aastal 2015 oli külas 643 elanikku. Aastal 2017 oli elanikke 621, aastal 2022 aga 569.

Tuulik Lizumsis

Viited
------

1. ↑
2. ↑  Autotransporta direcija
3. ↑  Autotransporta direcija
4. ↑  Valsts kultūras pieminekļu aizsardzības inspekcija
5. ↑  Valsts kultūras pieminekļu aizsardzības inspekcija
6. ↑  Latvijas īpaši aizsargājamām dabas teritorijām dabas datu pārvaldības sistēmā OZOLS
7. ↑  Vietvārdu datubāze

| * v
* r
Lizumsi valla asulad |
| --- |
| 
Grauži **·**  Grimnauži **·**  Grūšļi **·**  Gūžīlas **·**  Ievāni **·**  Jaunzemi **·**  Kāmieši **·**  Kolaņģi **·**  **Lizums** **·**  Pieti **·**  Plukši **·**  Rodzupi **·**  Stapāni **·**  Strēbeles **·**  Zvejnieki **·**  Velēna **·**  Velēnmuiža **·**  Viņķeles |
██ Põhjagermaani keeli kõnelevad riigid██ Läänemeresoome keeli kõnelevad riigid██ Balti keeli kõnelevad riigid
**Baltoskandia** on käsitlus, mis oli välja kasvanud Sten de Geeri teisest regiooniteooriast Fennoscandiast. Fennoscandia kujutas endast Soome rahvusriigi ehitamise protsessi ja eemaldumist Vene mõjusfäärist 19. sajandi lõpus. 

Baltoskandia teooriat tutvustas esimesena Rootsi geograaf Sten De Geer 1928. aastal. Hiljem de Geer laiendas oma käsitlust ning lisas ühtsesse kultuuriruumi ka Eesti ja Läti. Selline liit oli loodud looduslikel alustel, peamiselt Läänemerest lähtuvalt. Samuti ühendasid Baltoscandia maid protestantlik kristlus, põhjamaade rass ja riigikord. Sten de Geeri käsitlust arendas edasi Eesti geograaf Edgar Kant, kes liitis kõik Läänemere kallastel asuvad maad ühiseks Baltoscandiaks.

Baltoscandia oli rahvuslikul identiteedil põhinev poliitiline eesmärk baltlaste jaoks. See täitis suurema koostöövõimaluse eesmärki Skandinaavia maadega. Tegemist oli siiski vaid kontseptuaalse visiooniga, mitte reaalse liiduga. Baltoscandia näol oli tegemist peamiselt Balti riikide lootusega liikuda läänelikuma ühiskonna poole. Põhjamaad nägid iseennast pigem kõrgemalt arenenuna ning keskendusid Skandinaavia maade geopoliitilisele käsitlusele. Kuigi tunnistati teatud ühisosa Eesti ja Lätiga, ei olnud Baltoscandia Põhjamaades just kõige populaarsem ning jätkusuutlikum visioon Põhja-Euroopa tulevikust. 

Baltoscandia nime kandnud teoreetiline kontseptsioon vajus aga Teise maailmasõja tõttu unustusehõlma ning Balti riigid langesid Vene mõjusfääri.

Vaata ka
--------

* Fennoskandia

Viited
------

1. ↑  Moisio, Sami (2003) "Back to Baltoscandia? European Union and Geo-Conceptual Remaking of the European North", Geopolitics. Vol. 8, Nr 1, lk 72-100
2. ↑  Moisio, Sami (2003) "Back to Baltoscandia? European Union and Geo-Conceptual Remaking of the European North", Geopolitics. Vol.8, Nr.1. Lk.72-100