recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Beetakiirgus** on beetaosakestest (*β*) koosnev ioniseeriv radioaktiivne kiirgus, mis tekib beetalagunemisel. Beetakiirgus võib olla negatiivne (koosneb negatiivsetest beetaosakestest (*β*–) elektronidest) või positiivne (koosneb positiivsetest beetaosakestest (*β*+) positronidest).

Beetakiirguse tekkimine
-----------------------

Elektronidest koosnev beetakiirgus tekib *β*–-lagunemisel. *β*–-lagunemine toimub juhul, kui neutron (n0) muutub prootoniks (p+), kiirates elektroni (e–) ja antielektronneutriino ({\displaystyle {\overline {\nu }}}). 

n0 → p+ + e– + {\displaystyle {\overline {\nu }}}
Positronidest koosnev beetakiirgus tekib *β*+-lagunemisel. *β*+ lagunemine toimub juhul, kui prooton (p+) muutub neutroniks (n0) kiirates positroni e+ ja elektronneutriino (ν). 

p+ → n0 + e+ + ν
Kuna β+ lagunemine vajab toimumiseks lisaenergiat, siis reeglina on *β*+-kiirgus väiksema intensiivsusega kui *β*–-kiirgus. Beetalagunemise tulemusena võib aatomituum jääda ergastatud olekusse. Tuuma tagasipöördumine põhiolekusse toimub läbi gammakvandi kiirgamise, mistõttu beetakiirgusele võib kaasneda gammakiirgus.

Beetakiirguse mõju ainele
-------------------------

Kuna beetakiirgus koosneb suure energiaga laetud osakestest (elektronidest või positronidest), siis on beetakiirgus ioniseeriv kiirgus. Negatiivne beetaosake võib neelduda aatomis tekitades negatiivse iooni. Samuti võib negatiivne beetaosake hajuda aatomi elektronkattelt ilma neeldumata. Sellisel juhul beetaosake pidurdub andes osa oma energiast üle aatomile, mis läheb ergastatud olekusse. Põhiolekusse naasmiseks kiirgab ergastatud aatom footoni tekitades röntgenikiirguse.

Positiivse beetakiirguse moodustavad prootonid annihileeruvad kohtudes elektronidega.

Varjestamine
------------

Beetakiirguse läbimisvõime on umbes sada korda suurem kui alfakiirgusel, kuid palju väiksem kui gammakiirgusel. Beetakiirguse peatamiseks on vaja õhukest metall-lehte.

Beetakiirgus võib tekitada inimesel kiirgustõbe, vähki ja raskemal juhul isegi surma. Siiski on beetakiirgusega kaasnev gammakiirgus inimesele palju ohtlikum.

Vaata ka
--------

* Alfakiirgus
* Beetaosake
* Gammakiirgus
* Ioniseeriv kiirgus
* Radioaktiivne kiirgus
**Õli** on hüdrofoobne (märgumatu) ja lipofiilne (rasvlahustuv) aine, mis esineb toatemperatuuril viskoosse vedelikuna. Selle üldmõiste alla kuuluvad erineva päritolu, keemilise ehituse ja omadustega mineraalsed ja orgaanilised õlid. Algselt on kõik õlid siiski orgaanilist päritolu, kuid nt naftat loetakse mineraalseks, kuna see on tekkinud väga pikaajaliste geokeemiliste protsesside tagajärjel ning seda ammutatakse geoloogilistest leiukohtadest. Elusorganismides leiduvate ja nende poolt toodetavate orgaaniliste õlide, rasvade ja nendetaoliste ainete üldnimetus on lipiidid. Võrreldes teiste orgaaniliste ainetega on neil suur süsiniku- ja vesiniku-, kuid väike hapnikusisaldus. Paljusid taimseid ja loomseid õlisid (ja rasvu) kasutatakse toiduks. Õlisid kasutatakse ka kütuse ja määrdeainena ning keemiatööstuse toorainena.

Õlilaigu värvide tekkimine
--------------------------

Õlilaigud tunduvad värvilised sellepärast, et õlikiht tekitab veepinnale õhukese kihi, milles toimub valguse murdumisel dispersioon. Iga eri värvi valgus murdub erineva nurga all ning olenevalt õlikihi paksusest tekib õlikihi põhjast peegeldunud ning õli pinnalt peegeldunud valguslainete vahel interferents. Mõne värvuse lainepikkustel tekib seeläbi miinimum, teistel maksimum. Nii näeme me õlikihte selles värvuses, milles tekib maksimum.

Vaata ka
--------

* Õlireostus
* Taimeõli
* Eeterlikud õlid
* Punsli õli (nime poolest õli, kuid tegelikult pole õli)

  


Mootoriõli
Õlid ja määrded

Aparaadiõli | Avioõli | Baasõli | Destillaatõli | Diestrid |
Diisliõli | Elektroreoloogiline vedelik | EM-määre | Emulsioon | Fluoritud õli | Grafiitmääre | Hüdroõli | Hüpoidõli | Immutusõli | Isolatsiooniõli | Jääkõli | Kaabliõli | Karastusõli | Kastoorõli | Kellaõli | Kolloidne grafiit | Kompaundõli | Kompressoriõli | Kondensaatoriõli | Kondiõli | Konserveerimismääre | Konstaliin | Külmutiõli | Kütteõli | Ligroiin | Lihvõli | Linaõli | Loputusõli | Magnetvedelik | Manusteta õli | Masinaõli | Metallitöötlusõli | Mineraalõli | Mittelenduv õli | Molübdeensulfiid | Mootoriõli | Määrdeõli |Naatriummääre | Oliiviõli | Parafiin | Petrolaatum | Petrooleum | Polüglükoolõli | Põlevkiviõli | Rafineeritud õli | Rapsiõli | Rasketööõli | Rasv | Rasvõli | SHC-õli | Silikoonõli | Silindriõli | Solaarõli | Solidool | Spindliõli |Sööbekindelõli | Sünteetiline määre | Sünteetiline õli | Taimeõli | Talveõli | Tavott | Teljeõli | Tihendusmääre | Trafoõli | Transmissiooniõli | Trossimääre | Tseresiin | Turbiiniõli | Tööstusõli | Vaakumõli | Valgeõli | Tehniline vaseliin | Vaseliinõli | Värtnaõli | Õmblusmasinaõli | Üldmasinaõli |
Valters Kaminskis ja Anita Liepiņa, 2012. aasta rogaini Euroopa meistrid segavõistkondade arvestuses
**Anita Liepiņa** (sünninimi **Anita Stūrīte**; sündinud 17. novembril 1967) on läti kergejõustiklane (käija ja maratonijooksja) ja rogainija.

Osales käijana 1996. 2000. ja 2004. aasta suveolümpiamängudel, parim tulemus 22. koht 10 kilomeetri käimises Atlanta olümpiamängudel 1996. 1997. aasta kergejõustiku maailmameistrivõistlustel sai 10 km käimises 8. koha.

Maratonijooksus võitis 2002. aastal Riia maratoni ja 2007. aastal Valmiera maratoni. 

Rogainis on ta tulnud koos Raimonds Lapiņši ja Guntars Mankusega kaks korda (2002 ja 2006) maailmameistriks segavõistkondade arvestuses, lisaks võitnud rogaini MMilt 2 pronksi: 2004. aastal koos Raimonds Lapiņši ja Guntars Mankusega ning 2010. aastal koos Valters Kaminskisega. Rogaini Euroopa meistrivõistlustel võitnud segavõistkondade arvestuses 4 kulda (2005 koos Guntars Mankusega, 2012, 2013 ja 2015 koos Valters Kaminskisega), hõbeda (2007 koos Ainārs Skrubisega) ja 2 pronksi (2010 ja 2014 koos Valters Kaminskisega).

Välislingid
-----------

* IAAF Athlete Profile: Anita Liepina
* Valters Kaminskis-Anita Liepina, European rogaining champions 2013 in mixed open category. IRF Newsletter No. 196
* ESBL sporditulemused. Anita Liepina

‏‎
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib laulust; Poola filmi kohta vaata artiklit Yesterday (film 1984)* |

---

**"Yesterday"** on Paul McCartney kirjutatud laul The Beatlesi 1965. aastal ilmunud albumilt "Help!".

Laul ilmus samal aastal singlina USA-s ja jõudis kiiresti Billboardi edetabelis esikohale.

Ajalehe Guardian 1999. aasta küsitluses tunnistati see 20. sajandi populaarseimaks lauluks.

1999. aastal saavutas "Yesterday" esikoha Eestis Raadio Uuno poolt koostatud 2000 muusikateosest koosnevas edetabelis.

Ajakirja Rolling Stone 2004. aastal koostatud 500 kõigi aegade parima laulu edetabelis jõudis lugu 13. kohale.

Laulu on esitanud paljud artistid, teiste hulgas:

* Joan Baez
* Liberace
* Frank Sinatra
* Ray Charles
* Wet Wet Wet
* Plácido Domingo
* Boyz II Men
* David Essex
* Elvis Presley

Loost on tehtud palju töötlusi, arranžeeringuid ja ka paroodiaid. Eesti keeles esitas laulu esmakordselt Tiiu Varik. Paroodiatest on Eestis tuntuim "Eila veel" ansambli Propeller esituses.

Välislingid
-----------

* Laulu sõnad
**Roman Voldemar Viidik** (30. detsember 1905 Sootaga, Laiuse vald, Tartumaa – 22. oktoober 1984 Täby, Rootsi) oli eesti loomaarstiteadlane.

1924. aastal lõpetas ta Hugo Treffneri Gümnaasiumi. 1929. aastal lõpetas Tartu Ülikooli veterinaarina. 1936. aastal kaitses Viini veterinaarülikoolis doktorikraadi väitekirjaga "Ueber das Vorkommen von Fleischvergiftern und Abortus-Bang-Bakterien in Fällen von weisser Fleskniere des Kalbes". 1959. aastal sai teise doktorikraadi veterinaarias Stockholmi veterinaarinstituudis väitekirjaga "Experimentelle Studien über den schwedischen avirulenten Schweinerotlauf-Impfst".

Aastatel 1926–1931 oli ta Tartu Ülikooli abiõppejõud ja assistent, 1931–1934 töötas ta loomaarstina Saardes ja 1934–1936 Jõgeval. Aastatel 1936–1938 õppis Tartu Ülikooli välisstipendiaadina mitme Euroopa riigi veterinaariaülikoolis. Aastatel 1938–1939 oli ta Tartu Ülikooli lihahügieeni ja kohtuliku loomaarstiteaduse õppeülesande täitja, 1939–1940 adjunktprofessor ja lihahügieeni instituudi direktor. Ta oli Loomaarstide Koja liige. 1940. aasta juunis läks Soome, 1941 juulis astus Soome sõjaväkke, töötas Äänislinna veterinaarhaigla peakirurgi ja röntgenoloogina. 1946–1948 oli Lahti linnaveterinaar. Aastatel 1948–1971 töötas Stockholmis Rootsi veterinaarinstituudi laborijuhatajana.

Tunnustus
---------

* 1942 – Soome 4. klassi Vabadusrist

Viited
------

1. 1 2  Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918–1944. Roman Voldemar Viidik
2. ↑  Peep Pillak, Heini Vilbiks (koostajad). Soomepoiste elulood. Tallinn: Grenader, 2015

Välislingid
-----------

* Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918–1944
**Ida Margrete Meier Auken** (sündinud 22. aprillil 1978 Frederiksbergis) on Taani Sotsialistlikku Rahvaparteisse kuuluv poliitik, Taani parlamendi liige (alates 2007), endine Taani keskkonnaminister (2011–2014).

Tema lapsepõlv möödus Valbys. Ta on õppinud Kopenhaageni Ülikoolis teoloogiat ning praktiseerinud kaplanina nii Kopenhaageni Ülikooli Haiglas kui ka ühes vanglas. Pärast ülikooli lõpetamist töötas ta ka toimetajana kirjastuses Alfa. 

2005. aasta Taani üldvalimistel kandideeris ta Sotsialistliku Rahvapartei ridades tollal veel eksisteerinud Ribe maakonnas ning ja jäi 2100 isikliku häälega napilt valitute hulgast välja. 2007. aasta üldvalimistel osutus ta valituks Kopenhaageni valimisringkonnas, kogudes ligi 9000 häält. Alates 13. novembrist 2007 on ta Taani parlamendi liige. Aastaid oli ta Sotsialistliku Rahvapartei volitatud eestkostja keskkonnaalastes teemades ning ta on kuulunud parlamendis nii keskkonna-, energia- kui ka kultuurikomiteesse.

3. oktoobril 2011 asus Auken Helle Thorning-Schmitti valitsuses ametisse Taani keskkonnaministrina. Selles ametis oli ta kuni 3. veebruarini 2014.

Trivia
------

Teismelisena mängis Ida Auken käsipalliklubis Kopenhaageni Ajax, olles paaril aastal ka klubi esindusvõistkonnas.

Isiklikku
---------

Tema ema on vaimulik ja Euroopa Parlamendi liige Margrete Auken ning isa on kirjandusprofessor Erik A. Nielsen. Tema abikaasa on Bent Meier Sørensen, kes töötab juhtimise, poliitika ja filosoofiateemade lektorina Kopenhaageni Majandusülikoolis (CBS). Tal on pojad Niels (sündinud 2011) ja Simon Meier (sündinud 2013).

Publikatsioonid
---------------

Ida Auken on toimetanud teosed:

* "Livet efter døden i de store verdensreligioner", 2006
* "Jesus går til filmen – Jesusfiguren i moderne film", 2007
* "Konstellationer – kirkerne og det europæiske projekt", 2007

Lisaks sellele on ta kirjutanud teoloogilisi artikleid, mille teemaks on olnud riigi ja kiriku vahelised suhted, religioon, Giorgia Agambeni poliitiline teoloogia ning poliitika ja õigusteadused.

Viited
------

1. 1 2  Laura Holt Clemmensen: Ida Auken (SF) Folketing, 21.12.2012
2. ↑  Ida Aukeni CV Sotsialistlik Rahvapartei
3. ↑  "Ida Auken bliver jagtminister" Hunters Magazine, 03.10.2011
4. 1 2  Marcus Aggersbjerg:
Ida Auken & Jesus-neurosen Berlingske Tidende, 24.02.2010
5. ↑  "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 6. juuni 2016. Vaadatud 7. juunil 2016.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
6. ↑  Birgitte Rahbek. Stævnemøde i Valbyhallen Valby Bladet, 18.07.2012
7. ↑  Lotte Scharff: Miljø- ministeren er gravid BT, 05.12.2012
**"Yellow River"** (eesti keeles tuntud kui **"Vana jõgi"**, kuid on olemas ka tõlge pealkirjaga **"Laul on leitud"**, nende mõlema autor on Heldur Karmo) on Jeff Christie kirjutatud ja ansambli Christie esituses maailmakuulsaks saanud laul. Loo autor pakkus seda algul ansamblile The Tremeloes, kes ka pala salvestas, aga ta otsustas siiski ise selle loo singlina välja anda. Singel avaldati 23. aprillil 1970 ja see jõudis Suurbritannia singlimüügi edetabelis esikohale.

Loost on tehtud palju töötlusi. Nii on oma versiooni avaldanud näiteks R.E.M. Leapy Lee, Elton John, Lobo, The Compton Brothers, Middle of the Road ning Tubeless Hearts. Prantsuskeelse versiooni "L'Amérique" avaldas Joe Dassin juba mais 1970.

Laulu tekst tekitas omal ajal vaidlusi. Oli nimelt selge, et laul räägib noorest inimesest, kes pärast sõjaväest vabanemist läheb koju kollase jõe äärde. Arvati nimelt, et kollane jõgi võib viidata kas Ameerika kodusõjale või Vietnami sõjale. Laulu Suurbritannia tarbeks tehtud videos aga sõidavad bändiliikmed paadiga läbi Londoni mööda kodust Thamesi jõge.

Eesti keeles on see tuntud Tõnis Mäe esituses, aga seda on esitanud näiteks veel Toomas Anni.
**Kõnnu külanõukogu** oli külanõukogu Eesti NSV-s aastatel 1945–1960.

Külanõukogu moodustati 1945 augustis Harjumaal Kõnnu vallas. Külanõukogu keskus asus Kõnnu külas.

Seoses maakondade ja valdade likvideerimise ning maarajoonide moodustamisega arvati Kõnnu külanõukogu 1950 septembris Loksa rajooni koosseisu.

1954. aasta seisuga tegutsesid külanõukogus V. I. Lenini nimeline kolhoos ja Joaveski Puupapivabrik.

Seoses Loksa rajooni likvideerimisega 1957. aastal arvati Kõnnu külanõukogu Harju rajooni koosseisu.

1960 septembris Kõnnu külanõukogu likvideeriti ja selle territoorium arvati Loksa külanõukogu koosseisu.

Viited
------

1. ↑  Eesti nõukogude entsüklopeedia, nr 4, 1972: 280
2. ↑  Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi 8. augusti 1945 seadlus "Harju maakonna valdades küla töörahva saadikute nõukogude moodustamise kohta". Eesti NSV Teataja, 1945, 35, 543
3. ↑  Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi 26. septembri 1950 seadlus "Maarajoonide moodustamise kohta Eesti NSV-s". Eesti NSV Teataja, 1950, 11, 114
4. ↑   Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi 3. septembri 1960 seadlus mõnede Eesti NSV külanõukogude likvideerimise ning mõnede külanõukogude ja rajoonide piiride muutmise kohta. Eesti NSV Ülemnõukogu Teataja, 1960, 29, 83
Õisu järv talvel
**Õisu järv** on kaitsealune looduslik järv Sakala kõrgustiku keskosas, Viljandi maakonnas Mulgi vallas, Õisu alevikust 1 km loodes.

Kirjeldus
---------

Õisu järv on 193,4 hektari suurune; suurim sügavus on 4,3 m ja keskmine sügavus 2,8 m. Asub merepinnast 45,5 m kõrgusel. Järv asub Sakala kõrgustiku keskosas kagu-loode suunal asuvas Õisu-Rimmu ürgorus. Järv on osaliselt soostunud, kaldad madalad ja turbased.

Järv kuulub Lääne-Eesti vesikonda ja Pärnu alamvesikonda.

Järvest ida pool umbes 160 m kaugusel kulgeb Sultsi – Abja-Paluoja tee.

Läbivool
--------

Õisu järv on tugeva läbivooluga, sisse voolavad Kõpu jõgi (Saviaru jõgi), Vidva oja, Raadi oja ja palju kraave. Väljavool toimub Kõpu jõe (Rimmu jõgi) kaudu, mis suubub Raudna jõkke.

Suurvee ajal tõuseb veepind meetri võrra, paduvihmade ajal veel rohkem (1978. aastal kuni 2 m).

Elustik
-------

Õisu järv on ümbruskonna parim kalajärv, kalastik on suhteliselt rikkalik. Peamised kalad on latikas, särg, koha, haug. Väiksemaarvuliselt on esindatud viidikas ja angerjas. Leidub ka kaitsealust vingerjat.

Järves leidub rikkalikult fütoplanktonit ja seetõttu on vee suvine õitsemine tavaline nähtus. Suhteliselt palju leidub ka zooplanktonit, kuid põhjaloomastikku on vähe.

Järves on rohkesti harvaesinevat, kerasid moodustavat rohevetikat järvepalli (*Aegagrophila sauteri*).

Järv oli kunagi ka vähirikas, kuid vähid hävinesid vähikatku ja piimatööstuse heitvete tõttu.

Looduskaitse
------------

Õisu järv kuulub Õisu maastikukaitseala koosseisu.

Ajalugu
-------

Õisu järv on jäänuk varasemast veekogust, mis asus mandrijää taganemisel veega täitunud Õisu-Rimmu ürgorus. Suur osa varasemast veekogust on muutunud järvest põhja pool asuvaks 1454 ha suuruseks sooks (Õisu soo). Praeguse järve suurus moodustab umbes kolmandiku esialgsest.

Vaata ka
--------

* Kõpu jõgi
* Vidva oja
* Õisu Veskejärv

Viited
------

1. 1 2 3 4 5 6  Õisu järv. Keskkonnaregister, vaadatud 21.03.2022.
2. 1 2 3 4 5  "Õisu maastikukaitseala kaitsekorralduskava 2012-2021". Originaali arhiivikoopia seisuga 12. aprill 2016. Vaadatud 19. augustil 2016.
3. 1 2  Õisu järv Eesti entsüklopeedia veebiversioonis
4. ↑  Õisu maastikukaitseala Eesti looduse infosüsteemis

Välislingid
-----------

* Õisu järv Eesti looduse infosüsteemis
* Õisu järv keskkonnaportaalis
**Moḩammad Ya‘qūb Ḩaydarī** (passinimi **Mohammad Yaqub Haidari**; puštu ja pärsia محمد یعقوب حیدری; sündinud 15. mail 1962) on tadžiki päritolu Afganistani ettevõtja ja poliitik.

Haidari on lõpetanud tehnikakooli Kabulis, 1980-1984 õppis ta Minski kõrgemas poliitilises sõjakoolis. 1984-1987 teenis ta Afganistani kaadriohvitserina, tõustes hiljem Afganistani julgeolekuteenistuse ülema nõunikuks. 

1989. aastal alustas ta põllumajandusäriga Ida-Euroopas, talle kuulusid mitmed toiduainetööstusettevõtted ning ka karjamaid. Hiljem alustas ta põllumajandustoodete impordi-ekspordiga Afganistani.

2001–2003 oli ta Eesti piimandusettevõtte AS Rapla Diary juht.

2013. aastast on ta Afganistani turvaettevõtte TacForce juht.

2002. aastast alates oli ta Ahmad Zia Massudi nõunik ning 2014. aastal juhtis tema presidendivalimiste kampaaniat. 2017. aastast on ta Kabuli provintsi kuberner.

Viited
------

1. 1 2 3  [ AAN: New Faces Versus Old Structures: Afghanistan’s national
unity cabinet (amended)], 2015
2. ↑  Andres Reimer, Haidari: Eesti presidentide lemmikust jooksikuks, Postimees

Välislingid
-----------

* afghan-bios.info: Haidari, Yaqoob
Kõnnu jaamahoone, tänapäeval elamu
**Kõnnu raudteepeatus** on endine raudteepeatus Pärnumaal Põhja-Pärnumaa vallas Kõnnus. Viimane reisirong peatus Kõnnus 30. mail 2010. Reisirongiliiklus lõpetati reisijate vähesuse tõttu.

Ajalugu
-------

Kõnnu jaam rajati 1926. aastal. See asus Lelle raudteejaamast 21,5 kilomeetri kaugusel.  Avamisel jäi jaam Kaisma valda.

Jaamahoone
----------

Kõnnu jaamahoone valmis Leon Johansoni projekti järgi mõni aasta pärast jaama rajamist. Jaamahoone on tänapäeval kasutusel elumajana.

Viited
------

1. ↑  Eesti kitsarööpmelised raudteed
2. ↑  Mehis Helme "Eesti Raudteejaamad" (Tänapäev 2003)

Välislingid
-----------

* Infot jaama kohta; fotod (*vene keeles*)
* Foto: Viimane reisirong peatumas Kõnnul - Baltic Trains Picture Gallery
* Kõnnu küla elanikke ärritab reisirongi peatuseta jäämine Pärnu Postimees, 10.06.2010

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **Eelnev peatus** | **Endine raudteepeatus**  | **Järgnev peatus** |
|  Eidapere |  **Kõnnu** | Viluvere  |
Turkmeenia laugu õisik
**Õisik** (*inflorescentia*) on taimevartel olevate õite kogum. 

Enamasti moodustub taime õisik suhteliselt väikestest õitest. Õisiku peaeesmärk on tolmeldajatele (enamasti putukatele) taime õie nähtavakstegemine. Mõnikord on väikesed õisikud omakorda liitunud, siis räägitakse liitõisikust. Üksikute õite arv õisikus, samuti õisikute suurus on väga varieeruv, vahel ka ühe liigi piires, puude korral võib juhtuda, et isegi ühe isendi piires.

Õisikuid liigitatakse paljude tunnuste põhjal. Olulisimad tunnused on see, kuidas üksikud õied on varre küljest kasvanud, õite puhkemise aeg ja viis, kuidas üksikud õied on õisikus rühmitunud.

Laias laastus võib varrel paiknevaid õisikuid liigitada kahte suurde rühma: lihtõisikud ja liitõisikud. Liitõisikud koosnevad lihtõisikutest. 

Lihtõisikud liigitatakse kahte peamisse tüüpi.

Monopodiaalsed ehk ratsemoossed (ehk kobarõisikud) on sellised, kus ülemine pung jätkab kasvamist ja külgmiste õite moodustamist, aga päris tipuõit ei moodustugi, ehkki vahel võib mõni viimasena valminud õitest selle koha üle võtta.

Sümpodiaalsed ehk tsümoossed (ehk ebasarikõisikud) on sellised, kus kõige ülemine õis valmib esimesena ja õitseb ära. Kõik ülejäänud õied kasvavad välja mitte tipupungast, vaid külgmistest pungadest.

Kobarõisikute seas eristatakse: 

* kobarat (*racemus*)
* pead ehk tähka (*spica*)
* pähikut (*spicula*)
* pöörist (*panicula*)
* tõlvikut (*spadix*)
* nutti (*capitulum*)
* korvõisikut (*calathidium*)
* kännast (*corymbus*)
* sarikat (*umbella*).

Ebasarikõisikutel saab eristada kolme põhitüüpi: 

* monohaasium
* dihaasium
* pleiohaasium

Vaata ka
--------

* õis
**Õitsev Armeenia** (armeenia keeles Բարգավաճ Հայաստան Կուսակցություն, Bargavatš Hajastan Kusaktshutjun) on Armeenia paremtsentristlik partei, mida juhib Armeenia ärimees Gagik Tsarukjan.

2012. aasta Armeenia parlamendivalimistel tuli Õitsev Armeenia teiseks, saades 30,12% häältest ning 35 kohta 131-kohalises Rahvuskogus. Erakond kuulsb valitsuskoalitsiooni koos valimised võitnud Armeenia Vabariikliku Partei ja neljandale kohale tulnud Seaduse Võimuga. 20-kohalises valitsuses sai Õitsev Armeenia 3 ministriportfelli: tervishoiuministri, linnaarenguministri ning töö- ja sotsiaalministri oma.

2017. aasta parlamendivalimistel sai Õitsev Armeenia koos kahe teise parteiga moodustatud liidus parlamenti 31 kohta. 2018. aasta parlamendivalimistel sai Õitsev Armeenia parlamenti 26 kohta. 2021. aasta parlamendivalimistel kogus Õitsev Armeenia vaid 3,95% häältest ja kaotas kõik oma parlamendikohad.

Erakond loodi 30. aprillil 2004, selle ametlik ideoloogia on liberaalne konservatism. Õitsev Armeenia seisab rahvuslike ja traditsiooniliste väärtuste eest, mida erakonna jaoks esindavad perekond, kirik ja Armeenia Vabariik. Samuti pooldab partei suhete tihendamist Venemaaga. 2007. aasta parlamendivalimistel sai Õitsev Armeenia 29 ning 2012. aastal 37 kohta. Õitsvale Armeeniale kuulub ka Gjumri linnapea koht.

Välislingid
-----------

* Õitsva Armeenia koduleht
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib entomoloogist ja mineraloogist; USA rahapaja juhi kohta vaata artiklit Henry William de Saussure* |

---

Henri de Saussure
**Henri Louis Frédéric de Saussure** (27. november 1829 Genf – 20. veebruar 1905 Genf) oli Šveitsi entomoloog ja mineraloog.

Ta õppis mitu aastat Pariisis ja lõpetas sealsed õpingud litsentsiaadikraadiga. Seejärel omandas ta Gießeni ülikoolist doktorikraadi.

Peamiselt uuris de Saussure kiletiivalisi ja sihktiivalisi. Tema esimene teadustöö avaldati 1852 ja see käsitles erakherilasi.

1854 reisis ta Lääne-Indiasse ning sealt Mehhikosse ja USA-sse. Seal kohtus ta oma kaasmaalase, paleontoloogi ja geoloogi Louis Agassiz'ga. 1856 naasis de Saussure Šveitsi, kaasas suur kogu ameerika putukatest, hulkjalgsetest, vähilaadsetest, lindudest ja imetajatest.

De Saussure oli huvitatud ka geograafiast, geoloogiast ja etnoloogiast. Seetõttu oli ta 1858 Genfi geograafiaühingu asutajate hulgas. Ta oli ka Genfi loodusajaloomuuseumi juhtimiskomitee liige. Seetõttu oli tal võimalik muuta oma kile- ja sihktiivaliste kogu üheks maailma parimatest.

Tema peamised teened teaduse ees väljenduvad esiteks selles, et ta suutis näha sugulussidemeid maailma eri otstes elavate loomarühmade vahel, ja teiseks selles, et ta uute loomaliikide kirjeldamisel ei piirdunud üksnes nende välimuse mainimisega, vaid kirjeldas nende peeni morfoloogilisi iseärasusi.

1872 sai ta Londoni entomoloogiaühingu auliikmeks.

Pere
----

Tema pojad olid keeleteadlane Ferdinand de Saussure (1857–1913), sinoloog ja astronoom Léopold de Saussure (1866–1925) ning esperantist René de Saussure (1868–1943). Kokku oli tal 9 last, kellest Ferdinand oli vanim.
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib Taliina tänavast; teiste samanimeliste tänavate kohta vaata artiklit Õle tänav (täpsustus).* |

---

‹ Kaart ajutiselt peidetud (?) ›
Õle tänav
**Õle tänav** on tänav Põhja-Tallinna linnaosas Pelgulinna asumis.

Tänav algab Telliskivi tänavalt, ristub Härjapea, Nabra, Pebre ja Timuti tänavaga ning lõpeb Kolde puiesteel. Õle tänav on ligikaudu 540 meetri pikkune.

* 
* 
* 
*

Ajalugu
-------

Tänav koosneb kahest osast: algsest Õle tänavast (saksa keeles *Strohstrasse*, vene keeles *Соломенная улица*), mille rajas 1878. aastal maaomanik Johann Grabby, ning endisest Grigori tänavast (saksa keeles *Gregory-Strasse*, vene keeles *Григорьевская улица*), mille rajajateks oli Albert Koba ja Hans Prants 1900. aastal ja millele anti endise maaomaniku Oskar Gregory nimi. **Grigori tänav** oli see lõik praegusest Õle tänavast, mis ulatub Härjapea tänavalt Kolde puiesteeni. 17. jaanuaril 1923 liideti see tänav Õle tänavaga.

Viited
------

1. ↑
2. ↑  Aleksander Kivi. Tallinna tänavad. Tallinn, 1972, lk. 146

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Õle tänav** |

| * v
* r
Pelgulinna asumi tänavad |
| --- |
| 
Aarde tänav · Aru tänav · Auna tänav · Ehte tänav · Heina tänav · Helme tänav · Hipodroomi tänav · Härjapea tänav · Kaera tänav · Kesa tänav · Kolde puiestee · Kõrre tänav · Lible tänav · Luste tänav · Maisi tänav · Merimetsa tee · Mullamaa tänav · Mulla tänav · Nabra tänav · Nisu tänav · Orase tänav · Pebre tänav · Preesi tänav · Ristiku põik · Ristiku tänav · Rohu tänav · Roo tänav · Rukki tänav · Saue tänav · Sõle tänav · Sõmera tänav · Söödi tänav · Taime tänav · Telliskivi tänav · Timuti tänav · Vaniku tänav · Õle tänav · Ädala tänav |
**Henri La Fontaine** (22. aprill 1854 Brüssel – 14. mai 1943 Brüssel) oli Belgia jurist ja Rahvusvahelise Alalise Rahubüroo president 1907. aastast surmani. 

1913. aastal sai ta Nobeli rahuauhinna.

Aastail 1894–1940 oli ta Brüsseli Vaba Ülikooli õigusteaduse professor.

Nobel
Nobeli rahuauhinna laureaat

1901 Dunant, Passy • 1902 Ducommun, Gobat • 1903 Cremer • 1904 IDI • 1905 Suttner • 1906 Roosevelt • 1907 Moneta, Renault • 1908 Arnoldson, Bajer • 1909 Beernaert, d'Estournelles de Constant • 1910 IPB • 
1911 Asser, Fried • 1912 Root • 1913 La Fontaine • 1917 Punane Rist • 1919 Wilson • 1920 Bourgeois • 1921 Branting, Lange • 1922 Nansen • 1925 Chamberlain, Dawes • 1926 Briand, Stresemann • 1927 Buisson, Quidde • 1929 Kellogg • 1930 Söderblom • 1931 Addams, Butler • 1933 Angell • 1934 Henderson • 1935 Ossietzky • 1936 Lamas • 1937 Cecil • 1938 Nanseni Pagulasbüroo • 1944 Punane Rist • 1945 Hull • 1946 Balch, Mott • 1947 FSC ja AFSC (kveekerid) • 1949 Boyd Orr • 1950 Bunche • 1951 Jouhaux • 1952 Schweitzer • 1953 Marshall • 1954 UNHCR • 1957 Pearson • 1958 Pire • 1959 Noel-Baker • 1960 Lutuli • 1961 Hammarskjöld • 1962 Pauling • 1963 Rahvusvaheline Punase Risti Komitee ja Punase Risti Seltside Liiga • 1964 King • 1965 UNICEF • 1968 Cassin • 1969 ILO • 1970 Borlaug • 1971 Brandt • 1973 Kissinger, Lê (keeldus auhinnast) • 1974 MacBride, Satō • 1975 Sahharov • 1976 B. Williams, Corrigan • 1977 AI • 1978 as-Sādāt, Begin • 1979 Ema Teresa • 1980 Esquivel • 1981 UNHCR • 1982 Myrdal, García Robles • 1983 Wałęsa • 1984 Tutu • 1985 IPPNW • 1986 Wiesel • 1987 Arias • 1988 ÜRO Rahuvalvejõud • 1989 XIV dalai-laama • 1990 Gorbatšov • 1991 Suu Kyi • 1992 Menchú • 1993 Mandela, de Klerk • 1994 ‘Arafāt, Peres, Rabin • 1995 Pugwashi konverentsid, Rotblat • 1996 Belo, Ramos Horta • 1997 ICBL, J. Williams • 1998 Hume, Trimble • 1999 MSF • 2000 Kim • 2001 ÜRO, Annan • 2002 Carter • 2003 ‘Ebādī • 2004 Maathai • 2005 IAEA, al-Barāda‘ī • 2006 Grameen Bank, Yunus • 2007 Gore, IPCC • 2008 Ahtisaari • 2009 Obama • 2010 Liu • 2011 Sirleaf, Gbowee, Karmān • 2012 Euroopa Liit • 2013 Keemiarelvade Keelustamise Organisatsioon • 2014 Satyarthi, Yūsafzay • 2015  Tuneesia rahvusliku dialoogi nelik • 2016  Juan Manuel Santos  • 2017  ICAN  • 2018  Murad, Mukwege • 2019  Ahmed • 2020 Maailma Toiduprogramm • 2021 Ressa, Muratov • 2022 Alies Bialiacki, Memorial, 
Kodanikuvabaduste Keskus
**Yellowstone'i järv** (inglise keeles *Yellowstone Lake*) on Ameerika Ühendriikides Wyomingi osariigis asuva Yellowstone'i rahvuspargi suurim veekogu. See on üks kõrgeimal paiknevaid järvi Põhja-Ameerikas. Järve pindala on 342 km². Järv on moodustunud Yellowstone'i kaldeera nõkku. Järve lähedal esineb tänu geotermilisele aktiivsusele geisreid ja kuumaveeallikaid. Järves elab suur Clarki lõhe populatsioon, kuid keda ohustab aga invasiivne hall paalia (varasem kristivomer).

Geograafia
----------

Mount Sheridan Yellowstone'i järve läänepoolse osa lähedal
Geisripurse Yellowstone'i järve kaldal
Yellowstone'i järv on umbes 30 kilomeetrit pikk ja 20 kilomeetrit lai ning sel on umbes 227 kilomeetrit rannajoont. Selle pindala on 342 km² ning see on suuruselt teine järv maailmas, mis asub üle 7000 jala (umbes 2134 m) kõrgusel merepinnast. Yellowstone'i järve enda kõrgus merepinnast on 2357 meetrit.

Yellowstone'i järv moodustus vulkaani koonuse sissevarisemise järel Yellowstone'i kaldeeral. Järve vormis liustikuline erosioon. Aja jooksul on järve läbinud jõgede veed voolanud läände Vaiksesse ookeani, põhja Põhja-Jäämerre ja praegu Mehhiko lahe kaudu Atlandi ookeani. Praegu on ainuke väljavool Yellowstone'i jõgi. Järv on aja jooksul vulkaanilise aktiivsuse tõttu mitmel korral tõusnud ja langenud. Tänu geotermilisele aktiivsusele esineb järves ja selle lähedal muuhulgas geisreid ja kuumaveeallikaid.

Talvel katab paks jää suure osa järvest, välja arvatud seal, kus kuumaveeallikad asuvad madalas vees. Järv külmub detsembri lõpuks või jaanuari alguseks ja võib jääda nii kuni mai lõpuni või juuni alguseni. Suvel on pinnavee temperatuur umbes 4–10 kraadi.

Elustik
-------

Kaks Yellowstone'i järvest püütud halli paaliat
Clarki lõhe alamliik *Oncorhynchus clarkii bouvieri* elab vaid mõnes veekogus, ja Yellowstone'i järves asub tema suurim populatsioon. Samuti on järves laialt levinud harilik imikarp (*Catostomus catostomus*), karplaste hulka kuuluvad järveturbik (*Couesius plumbeus*) ja punavöö-vikerteib (*Richardsonius balteatus*) ning hall paalia (*Salvelinus namaycush*). Neist osa liike kuulub rahvuspargi põliste liikide hulka.

Võõrliigina esineva halli paalia levik ohustab Clarki lõhe populatsiooni. Hall paalia on Clarki lõhest märgatavalt suurem röövkala, kelle põhiliseks saagiks ongi Clarki lõhe. Kui halli paalia levikut ei peatata, võib Clarki lõhe arvukus järgmise saja aastaga langeda 70%.

Järve kallasetel elab palju linde, teiste seas kalakotkas, valgepea-merikotkas, sarvnokk-pelikan ja ameerika kormoran. Kaldaääres võib kohata ka näiteks vapitit ja grislit.

Viited
------

1. ↑  Yellowstone Lake. nps.gov. Vaadatud 21.4.2022
2. ↑  Mayhew & McCarthy, lk 66
3. ↑  "Yellowstone Lake Cutthroat Trout Threatened by Non-native Lake Trout". Yellowstonepark.com. 21.6.2011. Vaadatud 21.4.2022.

Kirjandus
---------

* Mayhew, Bradley; McCarthy, Carolyn (2008). *Yellowstone and Grand Teton National Parks*. Lonely Planet. ISBN 1-741-04560-6.`{{cite book}}`: CS1 hooldus: mitu nime: autorite loend (link)

Välislingid
-----------

 Yellowstone'i järv – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Vaade maanteele Laiuse mäelt
Kaart
**Jõgeva–Mustvee maantee** (registrinumbriga 36) on üks Eesti tugimaanteedest. 

See saab alguse Tartu–Jõgeva–Aravete maantee 46. kilomeetril Õuna külas. Tee pikkus on 38,9 km. Tee lõpeb Kalma–Mustvee tee 5. kilomeetril Mustvee linnas (Mustvee linna tänavana Tartu tänav). Torma aleviku tänavana kannab nime Jõgeva maantee.

Sillad Jõgeva–Mustvee maanteel
------------------------------

Sildade nimistu pärineb Maa-ameti andmebaasist

| Silla nimi | Kaugus maantee algusest, km | Ületatav takistus |
| --- | --- | --- |
| Jõgeva viadukt | 2,1 | Tapa-Tartu raudtee |
| Jõgeva sild | 2,8 | Pedja jõgi |
| Mõra sild | 10,6 | Mõra oja |
| Luige sild | 33,6 | Mustvee jõgi |

Asulad Jõgeva–Mustvee maanteel
------------------------------

Õuna küla, Liivoja küla, Võduvere küla, Raaduvere küla, Lõpe küla, Laiusevälja küla, Palupere küla, Kantküla küla, Ookatku küla, Koimula küla, Vaiatu küla, Võidivere küla, Näduvere küla, Liikatku küla, Torma alevik, Vanamõisa küla, Rassiku küla, Kõnnu küla, Võtikvere küla, Mustvee linn.

Viited
------

1. ↑  Maa-amet
Cock Sparrer
**Cock Sparrer** (esialgse nimega **Cock Sparrow**) on inglise punkrokkbänd.

Bändi asutasid 1972 Londonis East Endis Colin McFaull, Mick Beaufoy, Steve Burgess ja Steve Bruce, kes tundsid üksteist sellest ajast peale, kui nad olid 11-aastased. Esialgu mängisid nad Londoni ja selle lähiümbruse ööklubides. Sealjuures arendasid välja oma stiili, mida edaspidi hakati kutsuma Oi!ks või tänavapungiks.

1976 kohtus bänd Malcolm McLareniga, kes väidetavalt pakkus bändile lepingut oma uusima avastuse, Sex Pistolsi kõrvale. Cock Sparreri liikmete jutu järgi jäi tehing katki, sest McLaren keeldus neile kõigile õlut ostmast. Teise selgituse järgi keeldusid poisid oma juukseid McLarenile sobivasse stiili lõikamast.

1977 ühines bändiga Burgessi sugulane Garrie Lammin. Samal aastal sai bänd lepingu Decca Recordsiga, kes lootis teenida punkliikumise suure populaarsuse pealt. See ei tähendanud siiski, et iga punkbänd oleks rahva seas menukas. Cock Sparreri esimene singel "Runnin' Riot" ilmus 1977. aasta mais, aga seda ei ostetud nagu järgmisigi singleid ja sellepärast loobus Decca 1978 Cock Sparrerist.

Kuid bändil oli selleks ajaks salvestatud juba albumijagu muusikat. Bänd ei leidnud Suurbritannias ühtki plaadifirmat, kes nõustunuks seda välja andma, mistõttu see anti juba samal aastal välja hoopis Hispaanias. Debüütsingel kandis bändi nime. 1987 andis Razor Records selle Suurbritannias uuesti välja nime all "True Grit". 1980 läks bänd ametlikult laiali (sisuliselt juba pärast debüütalbumi ilmumist ja selle majanduslikku ebaedu).

Ent siis hakkas Cock Sparreri vastu huvi tekkima. 1981 pandi bändi laulud mitmele Oi!-stiili tutvustavale albumile ja 1982 tuli bänd uuesti kokku. Nad sõlmisid lepingu Carrere Recordsiga ja andsid välja singli "England Belongs To Me". Üllatuslikult sai see USA-s populaarseks. Näiteks mitme USA jalgpalliklubi (New York Red Bulls, Seattle Sounders) poolehoidjad laulavad seda. 1983 anti välja bändi teine album "Schock Troops" ja 1984 kolmas album "Running Riot in '84". Seejärel läks bänd teist korda laiali.

1992 tuli bänd kolmandat korda kokku ja tegutseb tänapäevani, kuigi ei anna kontserte väga sageli. 2012 tähistas bänd oma tegutsemise 40. aastapäeva, andes New Yorgis kaks väljamüüdud kontserti.

Albumid
-------

* 1982 "Shock Troops"
* 1984 "Running Riot in '84"
* 1987 "Live and Loud"
* 1994 "Guilty as Charged"
* 1997 "Two Monkeys"
* 2000 "Runnin' Riot Across the USA"
* 2006 "The Decca Years"

Välislingid
-----------

* Ametlik lehekülg
**Kiirgusbilanss** on aluspinnale (mullale, veele, lumele, taimkattele) langenud ja sealt lahkunud kiirguste vahe.

Eristatakse **positiivset kiirgusbilanssi** ja **negatiivset kiirgusbilanssi**. Negatiivse kiirgusbilansi korral kiirgab aluspind atmosfääri rohkem soojuskiirgust kui ta Päikeselt ja atmosfäärist juurde saab; see toimub harilikult öösel. Positiivse kiirgusbilansi korral on aga vastupidi; see toimub harilikult päeval.

Maakera kui tasakaalulise süsteemi kiirgusbilanss on tasakaalus. Viimastel aastakümnetel on täheldatud aga inimtekkeliste kasvuhoonegaaside põhjustatud kiirgusbilansi muutust, sest Päikeselt tulev kiirgus jõuab küll Maale, kuid kasvuhoonegaaside põhjustatud absorbeerumise ja hajutamise tõttu (kasvuhooneefekt) ei pääse see Maalt kosmosesse tagasi.

Vaata ka
--------

* Kasvuhooneefekt

Viited
------

1. ↑  *Ökoloogialeksikon*. (1992)./ koost. Masing, V. Eesti Entsüklopeediakirjastus : Tallinn, lk-d 107–108.

Välislingid
-----------

* Maa kiirgusbilansist (PDF-fail)
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib muusika mõistest; Eesti kammerkoori kohta vaata artiklit Encore (koor); Vanilla Ninja albumi kohta vaata artiklit Encore (album)* |

---

***Encore*** (prantsuse ’uuesti’) on etendusest või solisti esinemisest vaimustatud publiku hüüatus, mis esitab nõude kuuldud muusikanumbrit korrata.

See vaimustuseavalduse komme on olnud kasutusel juba ooperiajaloo algaastatest 17. sajandist. Mozarti "Figaro pulma" esietendusel Viini linnateatris (Wiener Burgtheater) 1. mail 1786 tulid mitmed muusikalood sedavõrd palju kordamisele, et kogu etendus läks poole pikemaks. Seetõttu kehtestas keiser Joseph II nädal aega hiljem lugude kordamise kindla korra.

Itaalias on publik läbi aegade olnud nii innukas nõudma lugude kordamist, et Milano La Scala juhtkond keelas kordused 1921. aastal. Seda suuresti nimeka dirigendi Arturo Toscanini nõudmisel, kes oli teinud endale nime sellega, et ei võtnud publiku kordamissoove kuulda, vaid jätkas etendust ka tormilise aplausi ajal. Ka New Yorgi Metropolitan Opera kollektiiv ei soosi keset etendusi lugude kordamist. Itaalia publik kasutab oma heameele väljendamiseks rohkem hüüdeid *bravo* (meeste puhul), *brava* (naiste puhul) ja *bravi* (koori või ansambli puhul).

Inglismaa publik on olnud palju vaoshoitum. Plaksutatakse või hüütakse *bis*. Inglaste ooperikeskuses Londonis on kõige rohkem lastud uuesti esitada inglise populaarse helilooja Arthur Sullivani operettide (Savoy ooperite) lugusid. D’Oyly Carte Opera Company, Sullivani operette ette kandnud trupp, nägi võimalikud kordamiskohad ette. Need olid partituuri ära märgitud, et näitlejad teaksid valmis olla.

Pärast Teist maailmasõda on tulnud Londoni populaarses ooperimajas Covent Garden eriti tormilisi kordamisi ette kaks korda. Maria Callas ja Ebe Stignani laulsid publiku tungival nõudmisel teist korda Norma ja Adalgisa dueti „Mira, o Norma" Vincenzo Bellini "Norma" etendusel. Korrata on lastud ka Malatesta ja Don Pasquale *buffo* duetti „Cheti, cheti, immantinente" Donizetti ooperist "Don Pasquale".

Pikim *encore* on teada 1792. aastal Viinis toimunud Domenico Cimarosa "Il matrimonio segreto" esietenduselt. Keiser Leopold II-le meeldis tükk niivõrd, et ta serveeris kõigepealt näitlejatele õhtusöögi ja pärast selle lõpetamist tuli terve ooper kordamisele. Ühel 1903. aasta etendusel Rio de Janeiros pidi Enrico Caruso laulma Mantova hertsogi bravuurset aariat „La donna é mobile" Verdi "Rigolettost" viis korda. 1951. aastal soovis Firenze publik, et tervet ühte Verdi "Othello" stseeni esitataks veel kord. Mehhiko päritolu prantsuse tenor Rolando Villazón pidi ühel 2005. aasta Viini Riigiooperi etendusel esitama Nemorino romanssi "Una furtiva lagrima" Donizetti ooperist "Armujook" kolm korda. Oli ka üks juhus, kus Parma publik soovis tenori üllatuseks, et ta laulaks oma aariat nii mitu korda, kuni publik jõudis veendumusele, et see on tal nüüd selge ja ta suudab seda esitada nõutaval tasemel.
**Võru teater** on võrukeelne teatritegemine.

See on viimase paarikümne aastaga saanud väga hinnatuks[*viide?*]. Kaasa teevad nii külade näiteringid, poolkutseline projektiteater kui ka kutseline teater, nii koolilapsed kui ka täiskasvanud. Teatrikunst on üks viimastel aastatel enam arenenud võrukeelne kultuurivaldkond.[*viide?*]

Võrukeelse teatri hälliks võib pidada Kaika suveülikooli, kus on ette kantud mitmeid sihandseid tükke, mis on hiljem saanud kutselisegi teatri repertuaari osaks.

Praeguse aja kõige jõulisem võrukeelse teatri tegija on olnud poolkutseline projektiteater Võru Teatriateljee (*Võro Tiatriateljee*), mis on ennema Võru Rahvateatri järeltulija. 1999. aastast peale toimetab teater oma programmi järgi, mille tagapõhjaks on oma keel ja kultuur. Etendatakse väärtteoseid. 1999–2005 on lavale toodud mitu võrukeelset tükki. Kolm lavastust on saanud Grand Prix' üleriigilisel harrastusteatrite liidu festivalil. Alates 1. jaanuarist 2009 jätkab teater tegevust Võru Linnateatri nime all.

Vaata ka
--------

* Võro Tiatriateljee

Välislingid
-----------

* Võru teatrist Võru Instituudi kodulehel
* Võru Linnateatri koduleht
* Võru Teatriateljeest Võru Linnateatri kodulehel

*Selle artikli kirjutamisel on kasutatud võrukeelset artiklit fiu-vro:Võro tiatri seisuga 8. märts 2012.*
**Kiirendus** (tähis {\displaystyle {\vec {a}}}) on vektoriaalne füüsikaline suurus, mis väljendab kiiruse muutumist ajaühiku kohta. Kiirenduse dimensioon on LT–2, kus L on pikkus ja T aeg. Kiirenduse mõõtühik SI-süsteemis on meeter sekundi ruudu kohta (m/s2 ehk m·s–2), 

Kiirendus võib olla nii positiivne kui ka negatiivne. Negatiivset kiirendust nimetatakse ka aeglustuseks.

Kiirendust mõõdetakse kiirendusanduriga.

Hetkkiirendus
-------------

Hetkiirenduse {\displaystyle {\vec {a}}} saab matemaatiliselt avaldada kiirusvektori {\displaystyle {\vec {v}}} esimese tuletisena või kohavektori \vec r teise tuletisena aja {\displaystyle t\!} funktsioonina:

{\displaystyle {\vec {a}}={\frac {d{\vec {v}}}{dt}}={\frac {d^{2}{\vec {r}}}{dt^{2}}}}.
Newtoni teise seaduse kohaselt on kiirendus võrdeline punktmassile (või kehale) mõjuva jõuga. Kiirendusvektori {\displaystyle {\vec {a}}} saab kiirenevalt liikuva masspunkti trajektoori igas punktis lahutada trajektoori puutuja sihiliseks tangentsiaalkiirenduseks ning sellega risti olevaks normaalkiirenduseks ehk tsentrifugaalkiirenduseks. Tangentsiaalkomponent iseloomustab kiiruse arvväärtuse muutumist ja normaalkomponent kiirusvektori sihi muutumist.

Ühtlane kiirendus
-----------------

Sirgjoonelise liikumise korral on kiirenduse normaalkomponent null. Kui seejuures kiiruse muut (kiiruse kahe väärtuse vahe) on võrdsete ajavahemike puhul ühesuurune, siis on tegemist ühtlase ehk konstantse kiirendusega.

Geomeetriline tõlgendus
-----------------------

Kui kiirust kujutada aja ja kiiruse koordinaatteljestikus, siis kiirenduse absoluutväärtus mingil hetkel on võrdne graafiku joone puutuja tõusuga sellel hetkel.

Vaata ka
--------

* Ühtlaselt kiirenev liikumine
Eleonore Staël von Holsteini hauakambri koht (2014)
Eleonore Staël von Holsteini mälestuseks püstitatud kirik Uulu mõisa kalmistul (2014)
**Uulu mõisa kalmistu** on kalmistu Pärnu kihelkonnas Pärnumaal, tänapäevase haldusjaotuse järgi Uulu külas Häädemeeste vallas Pärnu maakonnas. Kalmistu jääb Uulu mõisa südamest linnulennult umbes 750 m kaugusele läände.

Kalmistu rajasid mõisa tollased omanikud Staël von Holsteinid millalgi pärast 1845. aastat, kui suri tollase omaniku poja Reinhold Staël von Holsteini värske abikaasa Eleonore Staël von Holstein. Reinhold sai 1846. aastal omanikuks ning rajas 1880. aastal oma esimese abikaasa mälestuseks kalmistule kiriku.

Kalmistule maetute üldarv pole teada, praegu on see jäetud maha ja rüüstatud. Kalmistul olev Eleonore Staël von Holsteini hauakamber on kaetud pinnasega ning seda tähistab kaks algse kalmistuvärava graniitposti.

Eleonore Staël von Holsteini hauakamber on 1998. aastast riiklik kultuurimälestis. Tema mälestuseks rajatud kirik on 1998. aastast eraldi riiklik kultuurimälestis.

Kalmistule maetuid
------------------

* 1845 – Eleonore Agnes Luise Marie Staël von Holstein (sündinud von Grote; 13. juuni (vkj) 1824 – 30. aprill (vkj) 1845)
* 1892 – Gotthard Reinhold Staël von Holstein (28. aprill (vkj) 1819 – 13. november (vkj) 1892)

Viited
------

1. ↑  Kultuurimälestis nr 16818 "Uulu mõisa Stael von Holsteinide hauakamber"
2. ↑  Kultuurimälestis nr 16817 "Uulu mõisa kirik"

Kirjandus
---------

* Tiiu Pukk. Ikla, Häädemeeste, Uulu. Maalehe Raamat. Tallinn 2000. Lk 80
* Valdo Praust. "Mõisakalmistud". – Pärnumaa mõisad. Tänapäev. Tallinn 2009. Lk 68
* Valdo Praust. "Uulu mõis (*Uhla*)". – Pärnumaa mõisad. Tänapäev. Tallinn 2009. Lk 223
* Alo Särg. "Uulu (*Uhla*)". – Pärnumaa mõisad ja mõisnikud. Argo. Tallinn 2011. Lk 98–100
* Taavi Pae. Eesti kalmistute kujunemine ja paiknemise seaduspärasused. // Magistritöö Tartu Ülikooli Geograafia Instituudis. Tartu 2002

Välislingid
-----------

* Pärandkultuuri objekt: "Uulu kirik" (848:KUL:002) Eesti looduse infosüsteemis
* Uulu mõis ja selle kalmistu Eesti mõisaportaalis
* Ketlin Sirge. Eesti mõisakalmistud. // Magistritöö Tartu Ülikooli usuteaduskonna võrdleva usuteaduse õppetoolis. Tartu 2013
**Helene** on üks Saturni kuudest.

See avastati 1980. aastal ja nimetati 1988. aastal ilusa Helena järgi.

Kuu mõõtmed on 43,4×38,2×26 km.
  
Ta tiirlemisperiood on sünkroonne pöörlemisperioodiga, mis tähendab et ühe tiiru tegemisel ümber Saturni teeb ta ühe pöörde ning on Saturni poole suunatud kogu aeg ühe küljega.

Helene on suhteliselt ebaregulaarse kujuga ning ta pinnal võib näha mõnda selgete teravamate servadega kraatrit, mõnda suurt pehmemate servadega kraatrit ja pinnavorme, mis meenutavad valgalasid materjali voolujälgedega.  
Helene koostiseks on arvatavalt põhiliselt vee jää.

Voolamisjälgede sarnased vormid Helene tiirlemissuuna suhtes juhtival poolel (Cassini, 2011)

Viited
------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15  Helene: Facts & Figures. NASA. Vaadatud 12.11.14.
2. 1 2  Thomas, P. C.; Burns, J. A.; Hedman, M.; Helfenstein, P.; Morrison, S; Tiscareno, M. S.; Veverka, J. (2013) The inner small satellites of Saturn: A variety of worlds. Icarus, 226, 999–1019.

Saturni kaaslased

S/2009 S 1 • Pan • Daphnis • Atlas • Prometheus • Pandora • Epimetheus • Janus • Aegaeon •  Mimas • Methone • Anthe • Pallene • Enceladus • Tethys • Telesto • Kalypso • Dione • Helene • Polydeuces • Rhea • Titan • Hyperion • Iapetus • Kiviuq • Ijiraq • Phoebe • Paaliaq • Skathi • Albiorix • S/2007 S 2 • Bebhionn • Erriapus • Skoll • Siarnaq • Tarqeq • S/2004 S 13 • Greip • Hyrrokkin • Jarnsaxa • Tarvos • Mundilfari • S/2006 S 1 • S/2004 S 17 • Bergelmir • Narvi • Suttungr • Hati • S/2004 S 12 • Farbauti • Thrymr • Aegir • S/2007 S 3 • Bestla • S/2004 S 7 • S/2006 S 3 •  Fenrir • Surtur • Kari • Ymir • Loge • Fornjot
**Enda Link** (aastani 1973 **Enda Freiman**, sündinud 1950. aastal Pärnus) on eesti pedagoog, koolidirektor ja omavalitsusametnik.

Haridus
-------

Õppis Sindi Keskkoolis, seejärel aastatel 1964–1969 Tartu Pedagoogilises koolis ja Tallinna Pedagoogilises Instituudis.

Töö
---

1969. aastal suunati ta Viira kooli õpetajaks. Koos toonase koolidirektori Laine Haasaga juhendas rahvatantsurühma.

Aastatel 1976–2002 oli Viira kooli direktor. Tema algatusel alustati 1987. aastal Viira kooli juurdeehitust (maja valmis 1992. aastal).

Aastatel 2002–2010 oli Tori vallavanem.

Tunnustus
---------

* 2006 – Valgetähe IV klassi teenetemärk

Isiklikku
---------

Abiellus 1973. aastal. Tema abikaasa on Lembit Link. Peres on poeg ja tütar.

Viited
------

1. ↑  Tarraste, S (27. august 2004). "Kolmkümmend viis aastat hiljem". Õpetajate Leht. Vaadatud 22.04.2018.
2. 1 2 3 4 5  Tiitus, Kaur. 1998. "Viira Kool sünnist tänaseni". Viira. lk 28
3. ↑  Tiitus, Kaur. 1998. "Viira Kool sünnist tänaseni". Viira. lk 3
4. ↑  "Kalev Saar oli meie parim valik". Õpetajate Leht. 20. september 2011. Lk 11. Vaadatud 22.04.2018.
5. ↑  "Rüütel annab riikliku autasu 834 inimesele". *Eesti Päevaleht*. 7. veebruar 2006. Vaadatud 7. september 2018.
6. ↑  Tiitus, Kaur. 1998. "Viira Kool sünnist tänaseni". Viira. lk 35

Välislingid
-----------

* Foto: Enda Link 1995. aastal
Pauline Ducruet (2016)Pauline Ducruet (2016)
**Pauline Ducruet**, õieti **Pauline Grace Maguy Ducruet**, (sündinud 4. mail 1994 Monte Carlos Monacos) on Monaco vürstliku perekonna liige, vürst Rainier III lapselaps, troonil oleva vürst Albert II õetütar ja printsess Stéphanie tütar.

Ta on Monaco troonipärimisjärjekorras 13. kohal.

Ta on Monte Carlo tsirkusefestivali raames peetava noorte tsirkuseartistide konkursi – tsirkusefestivali Uus Põlvkond (inglise keeles *New Generation*) – žürii esimees. Lapsena tegi ta kaasa aastatel 2001–2002 Šveitsi suurima tsirkuse Circus Knie-ga Euroopa turnee (koos ema, venna ja õega). Toona oli tal võimalus ka ise tsirkuses esineda (etteastes elevantidega).

Ta on lapsena tegelenud võimlemisega ja hiljem professionaalselt vettehüpetega, kus ta juunioride klassis osales Euroopa- ja maailmameistrivõistlustel.

Aastatel 2012–2015 õppis ta moedisaini Istituto Marangoni Pariisi filiaalis ja 2015–2017 New Yorgis moedisaini õppeasutuses Parsons School of Design.

Viited
------

1. ↑  Knightley, Emma (29. november 2017). *Princely Monaco XXI: The House of Grimaldi in the 21st Century* (Kindle ed.). ISBN 9780359058945.

Välislingid
-----------

* Pauline Ducruet – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
* Стефания Монакская ведет кочевую жизнь. eg.ru
* The House of Grimaldi: new generation. Pauline and Louis Ducruet. web.archive.org, 17. oktoober 2016