recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Sianno** ((transkribeerituna **Sjanno**, vanasti kasutatud nimekuju ka *Senna*) on linn Valgevenes Viciebski oblastis, Sianno rajooni halduskeskus. Poola keeles *Sienno*. Asub samanimelise järve kaldal.

Linna nimi tuleb ilmselt sõnast *сена* ('hein'). Vana nimi, mis oli kasutusel veel XX sajandi alguseni, sarnaneb selle sõnaga rohkem kui tänapäevane.

Linnas asub kaks kooli, muusikakool ja spordikool. Siannos on kultuurimaja ja kaks raamatukogu, üks neist lastele. Linnas ilmub ajaleht «Голас Сенненшчыны».

Tööstusest on Siannos esindatud metsatööstus, toiduainetetööstus ja kergetööstus ja ehitusmaterjalide tootmine. Töödeldakse lina. 

Linnas asub koduloomuuseum. Vaatamisväärsusteks on rauaaegne linnus, raekoda aastast 1910 ja XVII sajandist pärinev frantsisklaste klooster.

Ajalugu
-------

Siannot on esmamainitud 1534. aastal, mil Leedu väed vabastasid asula Vene vägede käest, kuigi asula alguseks loetakse aastat 1442, mil selle olevat asutanud Kazimierz IV. XVI sajandi algul sai Siannost alev. Asula kuulus Vidnitski-Ljubovskitele, Sennenski-Grybovskitele, Kurczidele, Sapiehadele, Ogińskitele ja Serakovskitele. Viljandi staarosti Marcin Korczi poeg Eustach Kurcz hakkas 1609. aastal katoliku kirikut ehitama. Aastal 1613 pani Lew Sapieha aluse kloostrile, mille juurde avati vaesemale rahvale mõeldud kool. Pärast Poola esimest jagamist aastal 1772 läks linn Vene impeeriumi koosseisu. Viis aastat hiljem sai Sianno linnaõigused. Aastal 1778 avati postkontor, aastal 1887 telegraaf. Aastal 1867 valmis uus kividest õigeusu kiriku hoone. 1924. aastal liideti Sianno Valgevene NSV-ga, aastal 1925 avati Lepielisse viiv raudtee, mis möödub linnast viie kilomeetri kauguselt. raudtee. Teises maailmasõjas hõivasid viiendal juulil 1941 Sianno Natsi-Saksamaa väed, aga 6.–10. juulini toimus seal üks sõja suuremaid tankilahinguid, kus osales üle 1500 tanki. Sõjas hukkus 970 Sianno elanikku, neist 104 olid sõjaväeteenistuses.

Pilte
-----

* Sienna aastal 1877Sienna aastal 1877

Sianno elanikke
---------------

* Michal Jermaškevič – Valgevene kunstnik
* Genadź Davydźka – Valgevene näitleja
* Maria Pevzner – Vene psühholoog
* Irina Galenina – Vene kardioloog

Välislingid
-----------

* Sianno
* Sianno rajooni mitteametlik koduleht
* Linn Valgevene fotoentsüklopeedias
* Ajaleht Golas Sennenštšõnõ
* Sianno YouTube'is

1. ↑  Численность населения на 1 января 2023 г. и среднегодовая численность населения за 2022 год по Республике Беларусь в разрезе областей, районов,
Florian Grillitsch (2018)
**Florian Grillitsch** (sündinud 7. augustil 1995 Neunkirchenis) on Austria jalgpallur, kes mängib kaitsva poolkaitsja või keskkaitsjana Saksamaa kõrgliiga klubis TSG 1899 Hoffenheim ja Austria jalgpallikoondises.

Aastatel 2008–2013 kuulus ta Austria klubisse SKN St. Pölten. 2013. aasta juulis liitus ta Saksamaa klubiga Bremeni Werder. Saksamaa kõrgliigas tegi ta debüüdi 15. augustil 2015 mängus FC Schalke 04 vastu. Esimese värava lõi ta Saksamaa kõrgliigas 9. aprillil 2016 mängus FC Augsburgi vastu.

2017. aasta jaanuaris liitus ta Hoffenheimiga.

Austria jalgpallikoondises tegi Grillitsch debüüdi 28. märtsil 2017 sõprusmängus Soome vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta aasta hiljem 27. märtsil sõprusmängus Luksemburgi vastu. Ta kuulub Austria koondisse 2021. aasta Euroopa meistrivõistlustel.

Viited
------

1. ↑   (vaadatud 22.6.2021)

| * v
* r
Austria koondis  –  UEFA Euro 2020 |
| --- |
| 

* 1 A. Schlager
* 2 Ulmer
* 3 Dragović
* 4 Hinteregger
* 5 Posch
* 6 Ilsanker
* 7 Arnautović
* 8 Alaba
* 9 Sabitzer
* 10 Grillitsch
* 11 Gregoritsch
* 12 Pervan
* 13 Bachmann
* 14 Baumgartlinger (c)
* 15 Lienhart
* 16 Trimmel
* 17 Schaub
* 18 Schöpf
* 19 Baumgartner
* 20 Onisiwo
* 21 Lainer
* 22 Lazaro
* 23 X. Schlager
* 24 Laimer
* 25 Kalajdžić
* 26 Friedl
* Treener: Foda

 | Austria |
Marcus Forss 2021. aastal Brentfordi särgis
**Marcus Uolevi Forss** (sündinud 18. juunil 1999 Turus) on Soome jalgpallur, kes mängib ründajana Inglismaa esiliigaklubis Middlesbrough ja Soome jalgpallikoondises.

Ta on Inglismaa klubi West Bromwich Albioni kasvandik. 2017. aastal siirdus ta West Bromwich Albionist Brentfordi, kus mängis esmalt klubi reservmeeskonnas, kus lõi esimese 23 mänguga 11 väravat. Brentfordi põhimeeskonnas debüteeris ta Inglismaa esiliigas hooajal 2018/19 ning lõi kuue mänguga ühe värava. Hooajal 2019/20 oli ta Brentfordist laenul Inglismaa tugevuselt kolmanda liiga klubis AFC Wimbledon, kus lõi 18 mänguga 11 väravat. Hooajal 2020/21 lõi Forss Brentfordi meeskonnas Inglismaa esiliigas 39 mänguga seitse väravat. Samal hooajal kindlustas ta Brentfordiga pääsu Inglismaa kõrgliigasse. 24. augustil 2021 lõi Forss Inglismaa liigakarika võistluste teise ringi mängus värava Forest Green Roversi vastu ja kolmanda ringi mängus 21. septembril neli väravat Oldham Athleticu vastu. Hooajal 2021/22 oli ta Londoni Arsenali mängija Eddie Nketiah' kõrval viie väravaga Inglismaa liigakarika võistluste suurim väravalööja ning Forss valiti liigakarika hooaja sümboolsesse koosseisu. Lisaks lõi ta 8. jaanuaril 2022 Inglismaa karikavõistluste kolmanda ringi mängus värava Port Vale'i vastu. Hooaja 2021/22 esimeses pooles ta Inglismaa kõrgliigas seitsme mänguga ühtegi väravat aga ei löönud. Hooaja 2021/22 teises pooles oli ta laenul Inglismaa esiliigaklubis Hull City, kus lõi 11 mänguga ühe värava.

2022. aasta juulis siirdus ta umbes 3 miljoni naelsterlingi eest Middlesbrough'sse, kellega sõlmis kolmeaastase lepingu. Hooajal 2022/23 lõi Forss Inglismaa esiliigas kümme väravat.

Soome jalgpallikoondises debüteeris Forss 12. novembril 2020 sõprusmängus Prantsusmaa ja lõi 2:0 Soome võiduga lõppenud mängus Soome esimese värava. Ta kuulus Soome koondisse 2021. aasta Euroopa meistrivõistlustel, kus pääses lõpuminutitel väljakule esimeses alagrupimängus Taani ja viimases alagrupimängus Belgia vastu.

Nii tema isa kui ka vanaisa olid jalgpallurid. Tema vanaisa Rainer Forss kuulus seejuures 1950. aastatel Soome koondisse.

Viited
------

1. ↑  "Two Bees in Carabao Cup Team of the Tournament". *www.brentfordfc.com*. Vaadatud 7. märtsil 2022.
2. ↑  "Marcus Forss Joins Middlesbrough FC From Brentford FC". *Middlesbrough FC*. Vaadatud 28. juulil 2022.
3. ↑  "Boro to sign Forss | Cherries Tavernier bid accepted". *Sky Sports* (inglise). Vaadatud 8. septembril 2023.
4. ↑  Marcus Forss - National team. transfermarkt.com. Vaadatud 07.03.2024
5. ↑  "Två generationer Forss fortsätter i BK-46" (rootsi). Vaadatud 22. juunil 2017.

Välislingid
-----------

* Profiil Middlesbrough FC kodulehel

| * v
* r
Soome koondis  –  UEFA Euro 2020 |
| --- |
| 

* 1 Hrádecký
* 2 Arajuuri
* 3 O'Shaughnessy
* 4 Toivio
* 5 L. Väisänen
* 6 Kamara
* 7 Taylor
* 8 Lod
* 9 Jensen
* 10 Pukki
* 11 Schüller
* 12 Joronen
* 13 Soiri
* 14 Sparv (c)
* 15 S. Väisänen
* 16 Lam
* 17 Alho
* 18 Uronen
* 19 Kauko
* 20 Pohjanpalo
* 21 Lappalainen
* 22 Raitala
* 23 Jaakkola
* 24 Valakari
* 25 Ivanov
* 26 Forss
* Treener: Kanerva

 | Soome |
Keele nimetuse märkimisviise

**Solresol** on François Sudre'i leiutatud muusikaline tehiskeel. Sudre alustas keele väljatöötamist 1827. aastal, tema selleteemaline peateos "Langue musicale universelle" ilmus alles pärast tema surma 1866. aastal.

Keele põhiühikuteks on seitse heliastet, mida võib väljendada nii muusikaliste helide, nende silpnimetuste (do, re, mi, fa, sol, la, si), noodikirja nootide, aga ka seitsme vikerkaarevärvi, käemärkide, spetsiaalsete kujundmärkide või numbrite abil. Nii saab seda keelt edasi anda mitmel viisil: esitades muusikalisi helisid (muusikainstrumendil, lauldes), kõneldes silpnimetustega, žestikuleerides käemärkide abil, eri värvi lippude kasutamisega, kirjalikult silpnimetuste, noodikirja, kujundmärkide või numbrite abil.

Sõnad koosnevad ühest kuni viiest ühikust (noodist, silbist jne). Pikemad sõnad on jagatud rühmadesse nende tähenduse alusel, sõnu seovad rühmadeks esimesed silbid. Näiteks silbiga "sol" algavad sõnad kuuluvad kunstide ja teaduse valda, silpidega "solsol" algavad sõnad tähistavad haiguste ja meditsiiniga seotud mõisteid, näiteks *solresol –* 'keel'; *solsolredo –* 'migreen'.

Sõna silpide järjekorra vastupidiseks muutmine muudab tähenduse vastupidiseks, näiteks *fala –* 'hea'; *lafa –* 'halb'.
| Riigi rahandus |
| --- |
|  |
| See artikkel on osa teemast:**Rahandus** ja **maksud** |
| 
Maksud

* Üksikisiku tulumaks
* Palgamaksud
* Tulumaks
* Aktsiis
* Maamaks
* Käibemaks
* Sotsiaalmaks
* Tollimaks
* Töötuskindlustusmakse
* Eesti maksusüsteem

 |
| 
Maksustamine

* Maksumäär
* Ühetaoline tulumaks
* Astmeline tulumaks
* Regressiivne tulumaks

 |
| 
Maksustamine maailmas

* Maksude osakaal SKPst

 |
| 
Majanduspoliitika

* Rahapoliitika
	+ keskpank
	+ kullastandard
* Fiskaalpoliitika
	+ riigieelarve
	+ defitsiit
	+ riigilaen
* Kaubanduspoliitika
	+ toll
	+ WTO

 |
| 
Rahandus

* Finantsturg
* Rahaturg
* Kapitaliturg
* Aktsiabörs
* Laen

 |
| 
Pangandus

* Föderaalreservi süsteem
* Maailmapank
* Jooksevkonto
* Kohustuslik reserv

 |

**Käibemaks** (lühend **km**, ingliskeelne lühend **VAT** *value-added tax*) on toote või teenuse lisandunud väärtuse maks. Maksu arvutatakse kauba või teenuse käibelt.

Käibemaks Eestis
----------------

Eestis on käibemaks riiklik maks, mida kogub Maksu- ja Tolliamet.
Eestis reguleerib käibemaksuga maksustamist käibemaksuseadus. 25. augustil 1993 võttis Riigikogu vastu käibemaksuseaduse, mille kohaselt tõusis käibemaks seniselt 10 protsendilt üldjuhul 18 protsendile. Alates 1. jaanuarist 2024 on Eestis kehtiv üldine käibemaksumäär 22% (varem 20%) maksustatavast väärtusest, erandjuhtudel kehtivad käibemaksumäärad 0%, 5% ja 9%. 9-protsendiline käibemaksumäär kehtib raamatute ja õppetöös kasutatavate töövihikute, teatud ravimite, rasestumisvastaste vahendite, sanitaar- ja hügieenitoodete, puudega isiku meditsiini- ja abiseadmete ning majutuse puhul. Käibemaksumäär 5 protsenti kehtib nii füüsilisel kandjal kui ka elektroonilise ajakirjandusväljaande puhul alates 1. augustist 2022.

### Maksukohustuse tekkimine

Käibemaks kuulub Eesti maksusüsteemi riiklikult kehtestatud maksude koosseisu ja käibemaksu haldur on vastavalt Maksukorralduse seadusele Maksu- ja Tolliamet. Maksuhaldur on kehtestanud käibemaksuseaduses sätestatule vastavalt käibemaksu arvestuse põhimõtted, kogumise protseduurid, laekumise ning tasaarvelduse ja maksudeklaratsioonide ringlemise süsteemi ka käibedeklaratsiooni esitamise ja esitamata jätmise korra ja vastutuse. 
Kehtiv käibemaksuseadus (2003) toob ära, koos eranditega, ka Maksu- ja Tolliametis käibemaksukohustuslasena registreerimise kohustuse, kui maksukohustuslase käive ületab kalendriaasta algusest arvates 40 000 eurot, nimetatud suuruses käibe tekkimise päevast kohustus end maksukohustuslasena registreerida. 

### Käibemaksukohustuslane

Käibemaksukohustuslane on ettevõtlusega tegelev isik, kaasa arvatud füüsiline isik, avalik-õiguslik juriidiline isik, või riigi-, valla- või linnaasutus, kellel on käibemaksuseaduse kohaselt tekkinud kohustus end maksukohustuslasena registreerida.

Viited
------

1. 1 2  "Käibemaksuseadus, § 15". *Riigi Teataja*.
2. ↑  Käibemaksuseadus § 19
3. ↑  Käibemaksuseadus § 3

Välislingid
-----------

* Käibemaksuseadus
* Euroopa käibemaksukohuslaste register
* Käibemaksu arvutamine
Tomáš Záborský 2016. aastal HIFK-is mängimas
**Tomáš Záborský** (sündinud 14. novembril 1987 Trenčínis) on Slovakkia jäähokimängija, kes mängib Slovakkia kõrgliigaklubis HK Poprad ründajana vasakäärel.

Ta alustas klubikarjääri kodulinna klubis HK Dukla Trenčín.

2006. aastal valiti ta NHL-i *draft* '​is New York Rangersi poolt 137. valikuna. Ta suundus seejärel mängima Põhja-Ameerikasse. Aastatel 2006–2008 mängis Záborský Ontario Hockey League'i klubis Saginaw Spirit. Hooajal 2008–09 mängis ta American Hockey League'i klubis Hartford Wolf Pack ning ECHL-i klubides Charlotte Checkers ja Dayton Bombers, kuid NHL-i ta ei jõudnud.

Aastatel 2009–2012 mängis ta kolm hooaega Soome kõrgliigaklubis Oulun Kärpät. Hooajal 2010–11 lõi ta Soome kõrgliigas 23 väravat ja andis 10 väravasöötu. Hooajal 2011–12 lõi ta liigas 35 väravat, millega oli liiga suurim väravakütt ja pälvis põhihooaja parimale mängijale antava Lasse Oksaneni auhinna. Lisaks valiti Záborský Soome kõrgliiga hooaja sümboolsesse koosseisu.

2012. aastal sõlmis ta kaheaastase lepingu KHL-i klubiga Omski Avangard. Hooaja 2013–14 teises pooles mängis ta Ufa Salavat Julajevis. 2013. aastal valiti ta KHL-i tähtede mängule.

2014. aastal naasis Záborský Soome kõrgliigasse, liitudes HIFK-iga. 2016. aastal kaotas ta HIFK-iga Soome meistrivõistluste finaalis Tapparale. Hooajal 2016–17 mängis ta Rootsi kõrgliigaklubis Brynäs IF, kellega võitis sel hooajal Rootsi meistrivõistlustel hõbemedali. Aastatel 2017–2019 mängis ta Soome kõrgliigas Tappara ridades. 2018. aastal kaotas ta Tapparaga Soome meistrivõistluste finaalis Kärpätele. 2019. aasta aprillis sõlmis ta kaheaastase lepingu Soome kõrgliigaklubiga SaiPa.

Hooajal 2021/22 mängis ta Tšehhi kõrgliigaklubis Libereci Bílí Tygři ja Saksamaa kõrgliigaklubis Schwenninger Wild Wings. Alates hooajast 2022/23 on ta mänginud Popradis.

Ta kuulus Slovakkia jäähokikoondisse 2013. aasta maailmameistrivõistlustel ja 2014. aasta taliolümpiamängudel.

Välislingid
-----------

* Tomáš Záborský hockeydb.com lehel
**Tallinna FC Flora**, üldtuntud kui **Tallinna Flora** või lihtsalt **Flora**, on Tallinnas asuv jalgpalliklubi, mis võistleb Naiste Meistriliigas.

1997. aastal asutatud Flora klubi naiskond on võitnud kuus korda Naiste Meistriliiga, kaheksa naiste Eesti karikat ja seitse naiste superkarikat.

Ajalugu
-------

1997. aasta märtsis Flora naiskond pidas järgmisel kuul oma esimese liigamängu tiitlikaitsja Pärnu JK vastu, jäädes 0:3 alla. Vaatamata sellele saavutas naiskond edu, sest Flora saavutas 1998. aasta hooajal kolmanda koha. Flora kordas seda saavutust ka 1999. ja 2000. aastal.

Järgmised hooajad valmistasid suuremat pettumust, sest Flora saavutas 2001. ja 2002. aastal neljanda ja 2003. aastal viienda koha. Probleemid süvenesid 2003. aasta talvel ja Flora pidi 2004. aasta hooaega alustama ilma juhita, enne kui naiskonda varem juhendanud Anders Süvari naasis suvel. Vaatamata sellele võitis naiskond esimesed neli liigamängu. Taastunud Flora võitles taas kolme parema hulka pääsemise nimel, kuid jäi napilt välja, kaotades eelviimases voorus 2:3 ja jättes naiskonna pronksmedalist vaid kahe punkti kaugusele. Hooaja lõpus asendas Süvarit Allan Soomets, kes jäi treeneriks kuni 2012. aasta hooajani. Alates 2012. aasta detsembrist juhendas naiskonda Richard Barnwell.

Flora lõpetas 2007. ja 2008. hooajal liiga kolmandana, kuid tuli Eesti meistriks 2018. aastal. Edu on olnud ka Eesti naiste karikavõistlustel, kus võideti karikas 2013. aastal, alistades finaalis liigarivaali Pärnu JK 2:0. 1. detsembril 2015 nimetati juhatajaks Aleksandra Ševoldajeva.

Flora kindlustas 2023. aastal oma kuuenda järjestikuse meistritiitli viis mängu enne hooaja lõppu.

Auhinnad
--------

* **Naiste Meistriliiga**
	+ **Võitjad (6):** 2018, 2019, 2020, 2021, 2022, 2023
* **Eesti naiste karikas**
	+ **Võitjad (8):** 2007, 2008, 2013, 2018, 2019, 2020, 2021, 2022
* **Eesti naiste superkarikas**
	+ **Võitjad (6):** 2009, 2010, 2018, 2019, 2020, 2022

Viited
------

1. ↑  "Naiste karikafinaalis triumfeeris Flora võistkond". *Postimees*. Vaadatud 23. oktoober 2013.
2. ↑  Flora kindlustas kuuenda meistritiitli, Tammeka liigub medalikursil jalgpall.ee, 20. oktoober 2023

| * v
* r
Naiste Meistriliiga |
| --- |
| 2020 Meistriliiga klubid | 
Flora **·**  Lootos **·**  Nõmme Kalju **·**  Pärnu Vaprus **·**  Saku Sporting **·**  Tallinna Kalev **·**  Tammeka **·**  Tulevik/Suure-Jaani United |
| Meistriliiga hooajad | 
1994 **·**  1994/95 **·**  1995/96 **·**  1996/97 **·**  1997/98 **·**  1998 **·**  1999 **·**  2000 **·**  2001 **·**  2002 **·**  2003 **·**  2004 **·**  2005 **·**  2006 **·**  2007 **·**  2008 **·**  2009 **·**  2010 **·**  2011 **·**  2012 **·**  2013 **·**  2014 **·**  2015 **·**  2016 **·**  2017 **·**  2018 **·**  2019 **·**  2020 **·**  2021 **·**  2022 |
Mõisa peahoone
Mõisa park
**Uderna mõis** (saksa keeles *Uddern*) oli rüütlimõis Rõngu kihelkonnas Tartumaal. Nüüdisajal jääb kunagise mõisa territoorium Elva valda Tartu maakonnas.

Ajalugu
-------

Uderna mõisat on esmamainitud 1486. aastal, mil see kuulus Tiesenhausenitele. Mõisal oli olnud hulk omanikke. Uderna mõis oli kuulunud näiteks Volskytele, Sbinskytele ja Günsterbergidele.

Viimane omanik enne 1919. aasta võõrandamist oli Oskar Matthias Fuchs.

Kirjandus
---------

* Maiste, Juhan. Nutt, Nele. *Tartumaa mõisad*. Näituse "Kaotatud paradiis" kataloog. − Eesti Põllumajandusülikool. Maastikuarhitektuuri eriala toimetised II. Balti villa rustica II. Tartu: 2005. Lk 90–91.
* Stryk, Leonhard von (1877). *Beiträge zur Geschichte der Rittergüter Livlands. Erster Teil, Der ehstnische District mit vier karten*. Dorpat: C. Mattiesen. Lk-d 514 lk. lk.135-137
* *Tartumaa: maadeteadusline, majandusline ja ajalooline kirjeldus*. Peatoim. J. Rumma, toim. J. G. Granö, J. V. Veski. − Eesti I. Tartu: Eesti Kirjanduse Selts, 1925. Lk 412 .

Välislingid
-----------

* Uderna mõisast Eesti mõisaportaalis

Rõngu kihelkond

**Kirik**: Rõngu  

**Mõisad**: Aakre mõis | Hellenurme mõis | Rõngu mõis | Soontaga mõis | Uderna mõis | Uue-Kirepi mõis | Vana-Kirepi mõis | Väike-Rõngu mõis
**James Owen Sullivan** (9. veebruar 1981 – 28. detsember 2009), lavanimega **The Rev** või **The Reverend Tholomew Plague**, oli bändi Avenged Sevenfold trummar ja taustalaulja.

Ta käis koos Matt Shadowsiga katoliiklikus koolis, kust ta kolmandal kursusel välja visati. Lisaks Avenged Sevenfoldile tegi ta koos Synyster Gatesiga kaasa ka bändis Pinkly Smooth, kus ta hüüdnimeks oli Rathead (rotipea), ning surf-punki bändis Ballistico, kus ta oli üllataval kombel hoopis laulja, mitte ei mänginud trumme. Enne Avenged Sevenfoldi ja Pinkly Smoothi mängis The Rev ska-bändis Suburban Legends.

Enamiku laulude ja laulusõnade autor oli The Rev.

Isiklikku
---------

Enne kui Avenged Sevenfold muusikaga raha teenima hakkas, töötas The Rev lisaks autoselamisele pesumajas.
"The Rev on muusikaline geenius. Laulukirjutamine, laulmine, trummid. Mehel on rohkem talenti kui ükskõik kellel bändist." - Matt Shadows

#### Varustus

1. DW Maple Collectors Series Drums, Black to Red Burst
2. 18x22" Bass
3. 7x8', 8x10", 9x12", 11x14", and 13x16" Toms (7x8' Tom not used live)
4. 5x14" Pork Pie Snare
5. Black DW Hardware and Pedals
6. Sabian and Zildjian Cymbals
7. Pro Mark Sticks

#### Surma põhjused

Surma põhjuseks oli erinevate ravimite koosmõju. Fännid usuvad, et see ei olnud enesetapp. Jimmy sündis suurenenud südamega ja selle haiguse põdejad surevad varakult.
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib Nõo luteri kirikust; õigeusu kiriku kohta vaata artiklist Nõo Püha Kolmainu kirik* |

---

Nõo Püha Laurentsiuse kirik
**Nõo Püha Laurentsiuse kirik** on kirik Tartu maakonnas Nõo vallas Nõos. Tegu on ühe vanima Eesti tellispiirkonna maakirikuga, mille algkuju on erandlikult hästi säilinud.

Kirik ehitati 13. sajandi lõpul kaitseehitusliku kolmelöövilise kodakirikuna. Esimesed teated hoone ehitamisest pärinevad 1250.–1260. aastatest. 

Nõo Laurentsiuse kirik on krohvitud kolme lööviga kolmetraveeline kirik, mille pikihoonele liitub silmatorkavalt avar ruutjas kooriruum. Kiriku kesklööv on peaaegu kaks korda laiem külglöövidest. Kesklööv on kaetud tugevate mõigasroietega 8-osaliste domikaalvõlvidega. Külglöövides on ristvõlvid, mille roideprofiil on lähedane kesklöövi omale. Eeskoda lääneportaali ees on lammutatud. Kiriku viilud on rikkalikult kujundatud. Käärkamber ja puidust torn on uuema aja lisandid.

Kirik on pühitsetud esidiakon märter Laurentsiusele.

Nõo kiriku altarimaali "Kristus ristil" autor on Tõnis Grenzstein (arvatavasti koos Eduard Karl Franz von Gebhardtiga 1895).

Vaata ka
--------

* Nõo Püha Laurentsiuse kogudus
* Kuressaare Laurentiuse kirik
* Kuusalu Püha Laurentsiuse kirik
* Laatre Püha Laurentsiuse kirik
* Pühalepa Püha Laurentsiuse kirik

Fotosid
-------

* Vaade kagustVaade kagust
* Vaade edelastVaade edelast
* Kirikuõpetaja jumalateenistust pidamasKirikuõpetaja jumalateenistust pidamas
* Vaade altari suunasVaade altari suunas
* Kiriku rõdu (taamal altar)Kiriku rõdu (taamal altar)
* Vaade altari suunas kiriku rõdultVaade altari suunas kiriku rõdult
* Vaade oreli suunas (altari vastas) kiriku rõdultVaade oreli suunas (altari vastas) kiriku rõdult
* Vabadussõja mälestustahvelVabadussõja mälestustahvel
* KantselKantsel
* AltarAltar
* AltarimaalAltarimaal
* Jaan Koorti nikerdatud apostli skulptuur altari nišisJaan Koorti nikerdatud apostli skulptuur altari nišis
* Jaan Koorti nikerdatud apostli skulptuur altari nišisJaan Koorti nikerdatud apostli skulptuur altari nišis
* Jaan Koorti nikerdatud apostli skulptuur altari nišisJaan Koorti nikerdatud apostli skulptuur altari nišis
* Jaan Koorti nikerdatud apostli skulptuur altari nišisJaan Koorti nikerdatud apostli skulptuur altari nišis
* Väike altar kiriku põhjapoolsel küljelVäike altar kiriku põhjapoolsel küljel
* KorjanduskarpKorjanduskarp
* Vana ja kasutuselt kõrvaldatud orelipultVana ja kasutuselt kõrvaldatud orelipult
* 
* 
* 
*

Viited
------

1. ↑
2. ↑
3. ↑
4. ↑  EKABL lk. 86

Kirjandus
---------

* Ajalooline kirik remonti Tartu Postimees, nr. 139, 24. mai 1936, lk. 3
* Karl E. Napiersky; Johann Jakob Bossart: "Livländische Kirchen- und Prediger-Matrikel", 1843, lk. 80

Välislingid
-----------

* Nõo kirik kultuurimälestiste riiklikus registris Muuda Vikiandmetes


Nõo kirik.
Nõo kihelkond

**Kirik**: Nõo Püha Laurentsiuse kirik  

**Mõisad**: Nõo kirikumõis | Aru mõis | Keeri mõis | Luke mõis | Meeri mõis | Pangodi mõis | Tähtvere mõis | Unipiha mõis | Vana-Nõo mõis | Vastse-Nõo mõis
**Paavo Matsin** (sündinud 4. aprillil 1970) on eesti õppejõud, kirjanduskriitik ja kirjanik. 

Ta on õppinud Tallinna Pedagoogikaülikoolis[*viide?*], Eesti Humanitaarinstituudis[*viide?*] ja EELK Usuteaduse Instituudis[*viide?*].

Ta õpetab Estonian Business Schooli Gümnaasiumis kunsti ja filosoofiat.[*viide?*]

Matsin on Eesti Kirjanike Liidu ja Eesti Gustav Meyrinki Seltsi liige. Akadeemiliselt kuulub korporatsiooni Fraternitas Liviensis. 

Esikromaani "Sinine kaardivägi" avaldas ta varjunime Pāvs Matsins all 2013. aastal. 

2015. aastal ilmus tal varjunime Paša Matšinov all romaan "Gogoli disko", mis pälvis Eesti Kultuurkapitali kirjanduse sihtkapitali aastapreemia ja Euroopa Liidu kirjandusauhinna. 

2017. aastal andis ta Kreutzmatsini varjunime all välja romaani "Must päike".

2019. aastal võitis ta romaaniga "Kongo tango" Eesti Kirjanike Liidu romaanivõistluse.

2022 ilmus "Lenini valss" Paša Matšinovi nime all ja 2024 "Death Café" Pawel Graf von Mazini nime all.

Tunnustus
---------

* Sirbi kriitikapreemia
* 2012 Siugja Sulepea kirjandusauhind ("Doktor Schwarz")
* 2015 Eesti Kultuurkapitali kirjanduse sihtkapitali aastapreemia („Gogoli disko")
* 2016 Euroopa Liidu kirjandusauhind ("Gogoli disko")
* 2022 Tartu linnakirjanik

Viited
------

1. ↑  "Päring andmebaasis inforegister.ee". Originaali arhiivikoopia seisuga 28. märts 2019. Vaadatud 30. juunil 2017.
2. ↑  Valner Valme. Paavo Matsin: Viljandi on praegu nagu Eesti San Francisco, ERR Kultuur, 14.03.2016.
3. ↑  Paavo Matsin Euroopa Liidu kirjandusauhinna veebilehel European Union Prize for Literature. Vaadatud 23.10.2020.
4. ↑  Pille-Riin Larm, Kreutzmatsini uus seiklus, Sirp, 17.11.2017.
5. ↑
6. ↑  Ilmus Paavo Matsini uus düstoopiline romaan
**Agenor** (vanakreeka *Ἀγήνωρ*) oli vanakreeka mütoloogia järgi Siidoni või Tüürose kuningas Foiniikias, tänapäeva Liibanoni aladel. Ta oli Poseidoni ja Libya poeg, Beluse kaksikvend. Ta abiellus Telephassaga, kellega sai tütre Europe ja eri allikatel mitu poega, kellest olulisemad on Phoinix, Kilix ja Kadmos.

Elulugu
-------

Kaksikud Agenor ja Belus sündisid (Herodotose hinnangul) 21. sajandil eKr Egiptuses Memphise linnas merejumala Poseidoni ja Libya poegadena. Erinevad allikad mainivad peres veel mitmeid võimalikke vendi (Lelex, Kefeus ja Fineus). Mõne allika järgi oli Agenori isa hoopis Belus.

Kui Agenori vend Belus jäi Aafrikasse ja valitses egiptlasi, siis Agenor rändas piirkonda, mida tema poja Phoinixi ajal hakati nimetama Foiniikiaks. Kreeka mütoloogia järgi asutas Agenor Tüürose või Siidoni linna ja hakkas linna kuningaks.

Eri allikad väidavad Agenori kaasaks olevat mitu erinevat isikut, tavaliselt peetakse ta abikaasaks Telephassat või Argiopet, kuid eri variantidest on läbi käinud ka (Tüürosele nime andev) Tyro, Antiope ja Damno. Sarnaselt abikaasadega on allikad ka erimeelel, kes olid Agenori lapsed. Allikates on mainitud tema lastena tütar Europet, Isaiat ja Meliat ning poegadena Kadmost, Phoinixi, Kilixit, Thasust ja Fineust.

#### Ilias

"Europe röövimine", Goya (1772)
"Iliase" järgi oli Agenor Europe, Kadmose, Phoinixi ja Kilixi isa. Europe oli nii ilus, et peajumal Zeus armus temasse. Jumal ilmus tema juurde lumivalge härja kujul, kui Europe sõbrannadega merekaldal lilli korjas. Härg oli väga sõbralik ja Europe ronis talle selga. Seepeale kihutas härg otse merre ja viis ta endaga Kreeta saarele. Seal paljastas Zeus enda tõelise pale. Europe jäi Kreetale ja sai hiljem Kreeta kuningannaks.

Agenor saatis oma pojad Europet otsima (allikatest sõltuvalt kas vaid Kadmose ja Kilixi või kõik oma pojad), keelates neil ilma õeta tagasi tulla. Poegadega liitus ka nende ema Telephassa. Zeusi poolt peidetud Europet ükski neist ei leidnud ja otsingutele asunutest ei naasnud keegi koju. Kadmos rajas Delfi oraakli soovitusel Kreeka kontinendilTeeba, Väike-Aasias piirkonna vallutanud Kilixi uut kodumaad hakati nimetama Kiliikiaks, Thasus jäi paikseks Traakias saarel, mis hiljem tema järgi nimetati Thásose saareks, ja asutas seal Thasose linna. Isa kuningriigi lähedusse jäänud Phoinixi järgi sai nime Foiniikia.

Pärast Agenori surma päris tema kuningriigi Phoinix.

Vaata ka
--------

* Telephassa

Viited
------

1. 1 2 3 4 5  March, Jennifer (2014). *Dictionary of Classical Mythology* (inglise) (teine trükk). Oxbow Books.
2. 1 2 3 4  "Agenor king of Tyre". *Ancient Greece Reloaded*. Vaadatud 14. veebruaril 2024.
3. 1 2 3 4  "AGENOR IN GREEK MYTHOLOGY". *Greek Legends and Myths*. 12. mai 2018.
4. ↑  Fleming, Wallace Bruce (1915). *The History of Tyre* (inglise). Columbia University Press. Lk 63.
5. ↑  Šašel Kos, Marjeta (1993). "Cadmus and Harmonia in Illyria". *Archološki vestnik*. **44**: 115–116.
6. ↑  SCHARINGER, Stephan (2019). "A Genealogy of Pythagoras" (PDF). *Studia Antiqua et Archaeologica*. **25** (2): 296.
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel on mütoloogilise tegelase kohta; sõna teiste tähenduste kohta vaata lehekülge Europe (täpsustus)* |

---

Terrakotafiguur Boiootiast, 470–450 eKr
Europe Pompeji freskol
Valentin Serovi maal
**Europe** oli vanakreeka mütoloogias Liibanoni printsess Siidonist, Agenori ja Telephassa tütar, Phoinixi, Kilixi ja Kadmose õde.

Europe oli nii ilus, et temasse armus Zeus. Jumal saatis talle unenäo, milles kaks naist tema pärast kaklesid. Ühe nimi oli Ida ja teise nimi Lääs. Kui Ida võitnuks, saanuks Europe jääda oma kodumaale, aga Lääs andis talle peksa, mis tähendas, et Europe pidi kodunt lahkuma ja minema läänemaale. Unenäo abil tahtis Zeus näha, mida Europe arvab elukoha vahetusest. See unenägu ei meeldinud Europele põrmugi, ent Zeus oli kindel, et peab Europe enesele saama.

Ükskord, kui Europe sõbrannadega merekaldal mängis, astus Agenori karja seast välja Zeus lumivalge härja kujul. Härg oli imekspandavalt ilus ja suursugune. Ta oli ka väga sõbralik, nii et lõpuks ronis Europe talle selga. Seepeale kihutas härg otse merre ja viis ta endaga.

Zeus viis Europe Kreetale ja see retk kujunes triumfirongkäiguks. Poseidon oli keelanud merel lainetada, nii et see oli peegelsile. Kõige ees ujus Poseidoni poeg Triton, kes suurt teokarpi nagu pasunat puhus. Järgnes härg-Zeus Europega, siis Poseidon oma naise Amphitritega kaarikul, mida vedasid merihobud. Üleval saatsid neid merelinnud, kõrval delfiinid ja taga nereiidid.

Sellest alates kannab piirkond, kuhu kuuluvad Kreeta, Kreeka ja kogu nendest lääne poole jäävad alad, Euroopa nime.

Kreetal pani Zeus Europet valvama tohutu pronkshiiglase Talose, kes kõigi vaenulike laevade pihta kaljusid pildus. Kreetast purjetas mööda ka Europe vend Kadmos, kelle isa oli saatnud Europet otsima, kuid Talost kartes ei julgenud ta läheneda. Kadmos ei leidnudki Europet, kuid jäi ellu.

Kreetal lähenes Zeus Europele tohutu kotkana. Europe sai kolm poega: Kreeta kuninga Minose, Rhadamanthyse ja Lüükia esimese kuninga Sarpedoni.

Zeusi pulmakingid Europele olid Talos, jahikoer Lailaps, kes ei lasknud kunagi saaki minema, ja kuldne vibu nooltega, mis tabasid alati märki.

Kui Europe vanemaks jäi ja enam Zeusile ei meeldinud, abiellus ta Kreeta kuninga Asterioniga.

Europe kunstis
--------------

Europe oli antiikaja vaasi- ja seinamaali üks lemmikteemasid. Hiljem on Europet maalinud Franois Boucher, Gustave Moreau, Rembrandt, Valentin Serov, Giovanni Battista Tiepolo, Tintoretto, Tizian ja Paolo Veronese.

Europe röövimist on kujutatud Kreeka kaheeurosel mündil.

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Europe** |
Arp Müller 2021. aasta Arvamusfestivalil
**Arp Müller** (sündinud 15. septembril 1978 Tartus) on eesti raadioajakirjanik, saatejuht ja toimetaja.

Haridus
-------

Keskhariduse omandas ta Tartu Mart Reiniku koolis, bakalaureusekraadi kaitses ta 2003. aastal Tartu Ülikooli sotsiaalteaduskonnas ajakirjanduse erialal.

Töö
---

Esimest korda asus ta meedias tööle põhikooliõpilasena, Tartu raadios Päikeseraadio, 2004. aastal alustas tööd Kuku raadios, Vikerraadios on ta töötanud alates 2008. aastast, samuti on ta töötanud kirjutava ajakirjanikuna ajakirjas KesKus.

Vikerraadios juhib Müller päevapoliitilisi saateid "Uudis +" ja "Reporteritund".

Isiklikku
---------

Tema isa on muusik Aleksander Müller.

Viited
------

1. ↑  "Meist". *Vikerraadio*. Vaadatud 19.08.2021.
2. ↑  "Bakalaureuseõppe vilistlased". *Tartu ülikooli ühiskonnateaduste instituut*. Originaali arhiivikoopia seisuga 4.04.2022. Vaadatud 19.08.2021.
3. ↑  "Tartu Mart Reiniku Kool saab 130. aastaseks". *Tartu*. Vaadatud 19.08.2021.
4. 1 2  Jüri Aarma (29.03.2015). "Arp Müller – raadios juba 15aastaselt". *Maaleht*. Vaadatud 19.08.2021.
5. ↑  Ahto Muld (7. mai 2005). "ARP MÜLLER, KUKU RAADIO HÄÄL .AHTO MULLA INTERVJUU". *KesKus*. Vaadatud 19.08.2021.
6. ↑  "Arp Müllerit kuuleb nüüd Vikerraadiost". *Postimees*. 26. september 2008.
**Telephassa** (kreeka Τηλέφασσα, ka **Telephe**) oli vanakreeka mütoloogias Foiniikias (tänapäeva Liibanoni piires asuva) Siidoni või Tüürose linna kuninganna. Iliase järgi oli ta Agenori abikaasa ja Europe, Phoinixi, Kilixi ja Kadmose ema. Harva on teda mainitud ka Phoinixi naisena.

Elulugu
-------

Herodotose hinnangul toimusid sündmused, mille ajal Telephassa elas, 21. sajandil eKr.

Telephassa abiellus Agenoriga peagi pärast seda, kui Agenor Foiniikiasse jõudis. Nad elasid eri allikate sõnul Siidoni või Tüürose linnas, mille Agenor asutanud oli. Abielupaar sai neli last: tütre Europe ja kolm poega, kelleks olid Phoinix, Kilix ja Kadmos.

Tütar Europe kasvas väga ilusaks naiseks ja kreeklaste peajumal Zeus armus temasse. Ta ilmus Europe ette härjana ja kui Europe talle selga istus, jooksis neiuga merre Kreetale. Agenor käskis oma poegadel minna tütart otsima ja mitte naasta enne, kui tütar on leitud. Telephassa liitus oma poegadega, otsides tütart Kadmosega koos.

Otsingud osutusid edutuks ja otsijad ei naasnud koju. Kui Kilix jäi Kiliikiasse ja Phoinix Foiniikiasse, siis Kadmos ja Telephassa jäid elama Traakiasse. Seal elas Telephassa oma elu lõpuni. Pärast tema surma mattis Kadmos ta Traakiasse ja liikus edasi, asutades Teeba linna.

Vaata ka
--------

* Agenor

Viited
------

1. 1 2 3 4  "Telephassa". *A Dictionary of Greek and Roman biography and mythology* (inglise). London. 1873.
2. ↑  "Agenor king of Tyre". *Ancient Greece Reloaded*. Vaadatud 15. veebruaril 2024.
3. ↑  Šašel Kos, Marjeta (1993). "Cadmus and Harmonia in Illyria". *Archološki vestnik*. **44**: 115–116.
4. ↑  "AGENOR IN GREEK MYTHOLOGY". *Greek Legends and Myths*. 12. mai 2018.
5. ↑  March, Jennifer (2014). *Dictionary of Classical Mythology* (inglise) (teine trükk). Oxbow Books.
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib 1793 sündinud vaimulikust; tema poja kohta vaata artiklit Johann Georg Schwartz noorem* |

---

**Johann Georg Schwartz** (25. juuni 1793 Riia – 19. märts 1874 Põlva) oli Liivimaa usu- ja haridustegelane.

Elulugu
-------

Õppis 1800–1804 Toomkoolis ja 1804–1811 Riia Ringkonna gümnaasiumis. 1814–1819 Tartu Ülikooli usuteaduskonnnas. Oli Ruhjas ja Vändras koduõpetajaks. Ordineeriti 11. jaanuaril 1820 Riia Jakobi kirikus õpetajaametisse.

1820–1838 oli ta (introdutseeriti 21. märtsil 1820) Põlva Püha Neitsi Maarja koguduse abipastor (oli Gustav Adolf Oldekopi adjunkt), 1838–1874 oli Põlva koguduse pastor. 1849–1852 oli Võru praost.

Isiklikku
---------

Tema poeg Johann Georg Schwartz ja pojapoeg Johann Christoph Schwartz olid Põlva koguduse õpetajad. Väimees Georg Theodor Wilhelm Eisenschmidt oli Tarvastu Peetri koguduse õpetaja.

Looming
-------

Andis välja oma aja kohta silmapaistva õpikusarja *Koli-ramat* I, II, III, IV (1852-1861).

Viited
------

1. ↑  Die evangelischen Prediger Livlands bis 1918. Böhlau Verlag Köln, Wien 1977

Välislingid
-----------

* EELK elulood: Johann Georg Schwartz
* JOHANN GEORG SCHWARTZ 1793-1874
Puhja kirik
**Puhja kihelkond** (lühend Puh; saksa keeles *Kirchspiel Kawelecht*) oli kihelkond Tartumaa lääneosas ja Liivimaa kubermangus Tartu kreisis.

Liivimaa kubermangu Tartu kreis. Ludwig August Mellin, "Atlas von Liefland, oder von den beyden Gouvernementern u. Herzogthümern Lief- und Ehstland, und der Provinz Oesel". 1798

Ajalugu
-------

Kihelkond asutati 13. sajandi esimesel poolel. Ajalooürikutes on kihelkonda mainitud 1397. aastal.

17. sajandi alguses oli Puhja küllaltki eraldatud. Viljandi ja Tartu poolsetes külgedes takistasid läbipääsu Sangla ja Ulila soo, põhja suunas Laeva soo. Kaugemale pääses lõunasse Rõngu suunas minnes, põhiliselt sõideti mööda jõge. 17. sajandi teisel poolel asus tänu heale maale kihelkonda elama palju uusi inimesi. Siis asutati ka esimene kool.

19. sajandi keskpaiku siirdus Puhja kihelkonna talupoegadest 24,4% õigeusku.

Aastatel 1922 kuni 1939 hõlmas kihelkond Kavilda, Konguta ning Ulila valla. Varem olid kihelkonnas olnud eraldi veel Väike-Konguta vald ja Väike-Ulila vald.

Puhja kihelkonna mõisad
-----------------------

Kihelkonnas paiknes kaheksa mõisat - üks kirikumõis, kolm rüütlimõisast peamõisat koos ühe kõrvalmõisaga, kaks riigimõisat ning üks 20. sajandi alguseks mõisa staatuse minetanud mõis. Lisaks veel üks karjamõis.

* Kavilda ehk Vana-Kavilda (*Kawelecht* ehk *Alt-Kawelecht*) riigimõis
* Pala ehk Palumõisa (*Pallamois*) Väike-Konguta kõrvalmõis
* Puhja (*Pastorat Kawelecht*, varem *Pohja*) kirikumõis
* Suure-Konguta (*Schloß Kongota*, ka *Groß-Kongota*) rüütlimõis
* Suure-Ulila, ka Ulila (*Ullila*) rüütlimõis
* Teedla (*Thetlia*) rüütlimõis
* Uue-Kavilda (*Neu-Kawelecht*) riigimõis
* Väike-Konguta (*Klein-Kongota*) rüütlimõis
* Väike-Ulila (*Uhlfeld*) riigimõis

Puhja kihelkonna vallad
-----------------------

* Kavilda vald
* Suure-Konguta vald
* Suure-Ulila vald
* Väike-Konguta vald
* Väike-Ulila vald

Kihelkonna alad tänapäeval
--------------------------

Kihelkond ala jääb tänapäeval tervikuna Tartu maakonna Elva valla alale. Enne 2017. aasta haldusreformi jagunes kihelkonna endine ala peamiselt Puhja ja Konguta valla vahel.

Viited
------

1. 1 2  Puhja kihelkond Eesti mõisaportaal (vaadatud 2. august 2012)
2. 1 2  Ajalugu Puhja vald (vaadatud 2. august 2012)
3. ↑  8. Tartu - Puhja - Rannu - Võrtsjärv. Tartu turismiinfo (vaadatud 2. august 2012)

Välislingid
-----------

* Büsching, Anton Friedrich (1773). *Magazin für die neue Historie und Geographie: IX. Land-rolle des Herzogthums Liefland vom Jahr 1765*. Halle: Johann Jacob Curt. Lk 386.
* Hupel, August Wilhelm (1782). *Topographische Nachrichten von Lief- und Ehstland. Dritter und lelzter Band*. Riga: zu finden bey Johann Friedrich Hartknoch. Lk-d 265–267.

Tartumaa kihelkonnad 20. sajandi algul

Kambja kihelkond – Kodavere kihelkond – Kursi kihelkond – Laiuse kihelkond – Maarja-Magdaleena kihelkond – Nõo kihelkond – Otepää kihelkond – Palamuse kihelkond – Puhja kihelkond – Rannu kihelkond – Rõngu kihelkond – Sangaste kihelkond – Tartu-Maarja kihelkond – Torma kihelkond – Võnnu kihelkond – Äksi kihelkond
**Mai Kangro** (sünninimi **Leemet**; vahepeal **Palling**; sündinud 10. jaanuaril 1987) on eesti laulja ja ajakirjanik.

Ta on olnud Eesti Televisiooni saate "Ringvaade" reporter ning juhtinud 2019. aastal ETV2 noortesaadet "Nova".

Tema artikleid on ilmunud ajalehes Sakala.

On osalenud ETV "Laulukarussellis" 2002. aastal ja laulnud solistina ansamblis Külalised.

2007. aastal osales ta TV3 saatesarjas "Eesti otsib superstaari", kus ta finaali ei pääsenud.

Isiklikku
---------

Abiellus 7. juulil 2012 poliitik Kalle Pallinguga. Neil on 2011. aastal sündinud poeg Paul.  
31. juulil 2019 andis Palling sotsiaalmeedia vahendusel teada, et abielu Maiga on lõppenud. 

2020. aasta suvel abiellus Mai õlitöösturist multimiljonäri Margus Kangroga ja neil on 2020. aastal sündinud tütar. Nende kooselu kestis vaid aasta ning lahutus jõustus 7. septembril 2021.

Viited
------

1. ↑  "Muusik Mai Leemet ja riigikogulane Kalle Palling abiellusid". *elu24.postimees.ee*. 10. juuli 2012.
2. ↑  Palju õnne! Mai Palling abiellus Eesti ühe rikkaima mehega Kroonika, 24.08.2020.
**August Pähn** (20. jaanuar 1904 Rõuge kihelkond – 4. juuni 1963) oli eesti vaimulik.

Lõpetas aastal 1930 Tartu Ülikooli usuteaduskonna. Oli prooviaastal Tartu Ülikooli koguduse juures. Ordineeriti 1. veebruaril 1931 õpetajaametisse.

Oli aastal 1931 Hugo Bernhard Rahamäe isiklik adjunkt. Seejärel 1931–1941 oli ta Koeru Maarja-Magdaleena koguduse õpetaja (valimisel 5. juulil 1931 sai ta ainsa kandidaadina 738 poolthäält, vastu ei ühtki). Lisaks oli ta 1935–1938 Rakke koguduse hooldajaõpetaja ja Järva praostkonna abipraost 1935–1940. 14. juunil 1940 sai ta Omakaitse Sihtkapitali Järvamaa toimkonna juhatuse liikmeks (tegi ettepaneku annetada korratusse jäetud haudadel asetsevad ristid Omakaitse Sihtkapitalile). Oli Järva praostkonna praosti kohusetäitja 1940–1941. Praostiks valimisel 9. jaanuaril 1940 sai ta 12 häält ja vastaskandidaat, Türi koguduse õpetaja Peet Nõmmik, 7 häält.

Oli 1942–1944 Tallinna Püha Neitsi Maarja Piiskoplik Toomkoguduse õpetaja (alguses asetäitja). 1944. aasta septembri lõpus olid paljud pastorid, sealhulgas piiskop Johan Kõpp Eestist lahkunud. Assessoritest olid jäänud vaid Joosep Liiv, Johannes Uustal ja Anton Eilart. Anton Eilarti kanda jäid piiskopikohustused. Novembri lõpus Eilart arreteeriti.

29. novembril 1944 moodustasid Adolf Horn, Hugo Pärno ja August Pähn kiriku elu korraldava toimkonna. See toimkond otsustas hakata kirikut juhtima. Kutsuti kokku Piiskoplik Nõukogu. 17. jaanuaril 1945 valis Piiskoplik Nõukogu ajutise piiskopi asetäitja ja ajutise konsistooriumi. Teiste ametite hulgas oli August Pähn 1946–1948 Usuteaduse Kõrgema Katsekomisjoni rektor.

12. aprillil 1949 August Pähn arreteeriti NKVD poolt. Teda süüdistati kuulumises Eesti Üliõpilaste Seltsi, Isamaaliitu ning Kaitseliitu. Samuti ühenduses metsavendadega, töötamises Väinjärve vallavalitsuses ja osalemises fašistlikus kohtupidamises. Ta saadeti sunnitööle Karaganda oblasti vase- ja söekaevandustesse. Sunnitöölt tuli ta tagasi aastal 1956.

Aastatel 1957–1963 töötas August Pähn Võnnu Jakobi koguduse õpetajana.

Isiklikku
---------

August Pähna vend Elmar Pähn (1908–1991 Toronto) oli samuti kirikuõpetaja.

Viited
------

1. ↑  Koeru koguduse õpetajaks A. Pähn. Rahvaleht, 9. juuli 1931, nr 79, lk 1.
2. ↑  Omakaitse sihtkapitalile rajati Järvamaa toimkond. Rahvaleht, 15. juuni 1940, nr 139, lk 5.
3. ↑  Aug. Pähn Järva praostiks. Rahvaleht, 10. jaanuar 1940, nr 8, lk 5.

Kirjandus
---------

* Elve Bender, "Mitte täiel määral piiskop. August Pähn 105", Eesti Kirik, 20. jaanuar 2009
* Külli Keel, "SINA OLED MÄÄRATUD ISSANDA TÖÖLISEKS TEMA VIINAMÄEL", Sulane, aprill 2004
**Hermann Rorschach** (8. november 1884 – 2. aprill 1922) oli Šveitsi psühhiaater ja psühhoanalüütik, kes on tuntud eeskätt oma 1921. aastal loodud psühholoogilise projektiivtesti järgi, mida hiljem hakati nimetama Rorschachi tindiplekitestiks.

Testi eesmärgiks oli testitäitjas esile tuua tema isiksuse teadvustamata osad, mis kandusid üle esitatud stiimulitele. Rorschachi testis näidatakse inimesele ühekaupa kümmet abstraktset tindiplekki ning palutakse öelda, mis objekte või kujutisi piltidel nähakse.

Elulugu
-------

Rorschach sündis Šveitsis Zürichis. Koolikaaslaste seas oli ta tuntud kui *Klecks* ("tindiplekk"), kuna talle meeldis kleksograafia ehk tindiplekipiltide tegemine.

Rorschachi isa, kes oli kunstiõpetaja, julgustas teda loovale eneseväljendusele läbi maalimise ja joonistamise. Keskkooli lõpus ei suutnud Rorschach otsustada, kas valida kunstniku või teadlase karjäär. Ta kirjutas kirja saksa bioloogile Erns Haeckelile ja sai soovituseks minna õppima teadust. Sellest ajendatuna asus ta õppima meditsiini Zürichi ülikoolis. Rorschach õppis psühhiaater Eugen Bleuleri käe all, nagu seda oli teinud varem ka Carl Jung. Tol perioodil intellektuaalsetes ringkondades populaarsust kogunud psühhoanalüütik tuletas Rorschachile meelde tindiplekke oma lapsepõlvest. Huvitudes sellest, miks erinevad inimesed näevad sama tindipleki peal tihti väga erinevaid asju, hakkas ta arstiõpingute kõrvalt näitama koolilastele tindiplekke ning analüüsima saadud vastuseid.

Aastal 1857 oli saksa doktor Justinus Kerner avaldanud populaarse luuleraamatu, kus iga värss oli inspireeritud juhuslikust tindiplekist. On spekuleeritud, et Rorschach oli sellest raamatust teadlik. Lisaks oli tindiplekke kasutanud loovustestina varem ka prantsuse psühholoog Alfred Binet.

1921 avaldas Rorschach raamatu "Psychodiagnostik", millel tema tindiplekitest suuresti rajanes. Hiljem on testi kritiseeritud kui pseudoteadust ja selle kasutamine võib olla vastuoluline.

Viited
------

1. ↑  Huffman, K. (2008), Psychology in Action, John Wiley & Sons, 9th Edition, ISBN 0-470-37911-1
2. ↑  "Hermann Roschach.Biography". *Brography.com*. Biography.com. Originaali arhiivikoopia seisuga 14. november 2013. Vaadatud 8. november 2013.
3. ↑  Pichot, P. (1984). Centenary of the birth of Hermann Rorschach. (S. Rosenzweig & E. Schriber, Trans.). Journal of Personality Assessment, 48, 591–596.
4. ↑  "Hermann Roschach.Profile". *mhhe.com*. mhhe.com. Vaadatud 19. aprill 2014.
5. ↑  Scott O. Lilienfeld, James M- Wood and Howard N. Garb: What's wrong with this picture? Scientific American, May 2001
Puidust musta-valgekirju veis, Peo-Leo toodang. Tartu Mänguasjamuuseumi esemekogu, TMMM 5085
**PEO-LEO** oli mänguasju tootev Eesti ettevõte.

„PEO-LEO" registreeriti kaubamärgina aastal 1919, olles esimene Eestis registrisse kantud kaubamärk. PEO-LEO kaubamärk kehtis kuni aastani 1929. Kaubamärgi omanikeks said koolmeister Paul Epler ja kunstnik Richard Kivit. PEO-LEO tegutses Tartus ning nende põhitoodanguks olid puidust mänguasjad ja saapad.

Mänguasjade tootevalikus olid emailvärviga värvitud vineerist koduloomade ja inimeste figuurid ning mõned eksootilisi loomi kujutavad mänguasjad.

PEO-LEO pood asus Emajõe vahetus läheduses, nn pangahoones (Raekoja plats 20).

Richard Kivit tegi koostööd ka mänguasjatootja Oskar Luigega, kujundades lauamänge ja lasteraamatuid. Hiljem sai Kivit tuntuks peamiselt lasteraamatute illustraatorina.

"PEO-LEO" poe ja toodangu reklaam ajalehes Postimees, 1919. aastal: „Tööstuse ja Kaubanduse Ministeeriumi poolt patenteeritud märgiga PEO-LEO mänguasju ja saapaid soovitab „Peo-Leo" kauplus, Tartu pangamajas, sissekäik wastu Emajõge. Mänguasjade järeletegemine on seaduslikult keelatud." 
Tartu Mänguasjamuuseumi kogusse kuulub üks ese PEO-LEO toodangust - puidust musta-valgekirju veise figuur alusel (TMMM 5085, Tartu Mänguasjamuuseumi esemekogu). Veise all on templijälg kirjaga „PEO-LEO".

Viited
------

Raekoja plats 20, Tartu. Hoone Emajõe-poolses osas asus alates 1919. aastast "PEO-LEO" mänguasjade kauplus.

1. 1 2  Riigiarhiiv. Kaubamärkide album 1–330, lk 1, ERA.916.5.2425
2. ↑  "Ringvaade". *menu.err.ee*. 29.10.2021. Vaadatud 30.10.2023.
3. 1 2  Grauberg, Helena. Eesti mänguasjatööstuse algus: kasutusel olid nii kriit, kanep, leivajahu kui ka põlevkivi. Eesti Ajalugu nr 6, juuni 2022. Lk 29-35
4. ↑  Postimees, 23. detsember 1919. Laste jõuluturg
5. 1 2  Postimees, nr 77, 15. aprill 1919. Kuulutuste rubriik, lk 4
**Kalev Ratassepp** (8. märts 1898 Tallinn – 20. jaanuar 1960 Tallinn) oli eesti matemaatik-loodusteadlane.

Elulugu
-------

Kalev Ratassepp oli teenistujate poeg.

Lõpetas 1917 Tallinna Nikolai Gümnaasiumi, õppis 1917–21 Peterburi Elektrotehnika Instituudis, lõpetas 1926 TÜ matemaatikuna; füüsika-matemaatika-kandidaat (1949, TÜ), väitekiri "Pöördfunktsiooni arendamine lõpmatuks reaks". Oli keskkooliõpetaja Tartus, Rakveres, Tallinnas (1922–36 J. Westholmi Gümnaasiumis) ja 1943–44 koolide inspektor. 1945–59 Tallinna Polütehnilise Instituudi statistika ja raamatupidamise kateedris (dotsent 1951) ning matemaatika ja teoreetilise mehaanika kateedri vanemõpetaja.

Teadustöö
---------

Koostanud matemaatikaõpikuid keskkoolidele. Üle 20 teadustrükise.

Viited
------

1. 1 2 3 4  Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide

Teoseid
-------

* Matemaatika harjutustik humanitaargümnaasiumile. 2. kl. kursus. Tartu, 1938
* Matemaatika harjutustik humanitaargümnaasiumile. 3. kl. kursus. Tartu, 1939
* Algebra ja trigonomeetria gümnaasiumi IV klassile. Tartu, 1943
* Algebra ja trigonomeetria keskkooli 10. klassile. Tallinn, 1947.

Kirjandus
---------

* Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918–1944. I–III. Trt, 1994, II, 206
* Tallinna Polütehnilise Instituudi 1936–1989, 110, 150, 342, 344, 374.
* *Eesti teaduse biograafiline leksikon.* 3. köide: *N–Sap* TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013

 *Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.*
*Mitte segi ajada Balti pataljoniga.*

---

**BALTBAT**, ka **BaltPat** (akronüüm sõnadest **Baltic Batallion** ehk **Balti Pataljon**); nimetatud ka *Balti rahuvalvepataljoniks*, oli kolme Balti riigi rahuvalveüksus, mis esimese Balti riikide militaarkoostööprojektina sai eeskujuks mitmele teisele koostööprojektile. Balti Pataljon asutati septembris 1994 eesmärgiga suurendada Balti riikide kaitsejõudude koostalitlusvõimet NATO raames. 

Ettepaneku moodustada Balti riikide ühine rahuvalvepataljon tegi 1993. aastal oma Balti kolleegidele Eesti kaitseväe juhataja Aleksander Einseln.

BALTBATi asutamisel 1994. aastal allkirjastasid Balti kaitseministrid kokkuleppe toetajariikidega, milleks olid Belgia, Taani, Soome, Prantsusmaa, Saksamaa, Island, Holland, Norra, Poola, Rootsi, Šveits, Suurbritannia ja USA. Projekti rahvusvahelise koordineerimise juhtriigiks nimetati Taani. Enamiku BALTBATi inventarist – sõdurite varustuse, mortiirid, tankitõrjevahendid jm – annetasid toetajariigid.

BALTBATi moodustasid paljurahvuseline staap, Balti Toetusgrupp, Balti väljaõppemeeskond ja kolme Balti riigi jalaväekompaniid.

Alates jaanuarist 1996 hakkas BALTBATi peakorter tegutsema Lätis Adažis. Pataljoni hulka kuuluvaid rahuvalvekompaniisid nimetati Eestis, Lätis ja Leedus vastavalt ESTCOY, LATCOY ja LITCOY. ESTCOY garnison asus Paldiskis, LATCOY oma Adažis ja LITCOY oma Leedus Ruklas.

1996. aasta oktoobris nimetas toonane Eesti kaitseminister Andrus Öövel BALTBATi "kõige edukamaks Baltimaade koostööprojektiks riigikaitse alal".

Detsembris 1997 lõppes BALTBATi esimene väljaõppeprogramm ja pataljon kuulutati omavaks valmisolekut osalemiseks rahuvalvemissioonidel.

BALTBAT osales rahuvalvemissioonidel Bosnia-Hertsegoviinas, Liibanonis ja Kosovos.

11. septembril 1997 leidis aset Kurkse suurõnnetus, milles hukkus 14 BALTBATi luurerühma liiget. 22 Balti pataljoni luurerühma kuulunud kaitseväelast asus õppuse viimase osana ületama jalgsi ja ujudes Kurkse väina. Neist 8 päästeti, ent 14 uppus.

2020. aastal otsustasid kolme Balti riigi maavägede ülemad BALTBATi projekti alates 2021. aastast peatada.

Vaata ka
--------

* Eesti NATO sõjalistes operatsioonides

Viited
------

1. 1 2   (vaadatud 18.12.2021)
2. ↑   (vaadatud 06.03.2022)
3. 1 2 3 4   (vaadatud 06.03.2022)
4. ↑   (vaadatud 06.03.2022)
5. ↑   (vaadatud 18.12.2021)
6. 1 2  EE 12. köide, 2003: 30.
7. ↑   (vaadatud 13.12.2021)
8. ↑   (vaadatud 06.03.2022)