recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Alam-Burgundia** oli kuningriik tänapäeva Kagu-Prantsusmaa aladel. Seda kutsuti nii sellepärast, et see asus Rhône'i orus, Ülem-Burgundiast madalamal. Alam-Burgundiat kutsutakse mõnikord **Arelaadiks** või **Tsisjuraania Burgundia kuningriigiks**. Alam-Burgundia piirideks olid Vahemeri lõunas, Septimaania edelas, Akvitaania läänes, Ülem-Burgundia kuningriik põhjas ja Itaalia kuningriik idas.

Alam-Burgundia asutas krahv Boso aastal 879, pärast Lääne-Frangi kuninga Louis II surma. Boso oli ebapädev valitseja ja aastaks 882 sai kuningriik Louis' poja Carloman II abil taas Lääne-Frangi riigi osaks. Alam-Burgundia läks aastal 884, pärast Carlomani surma, Karl Paksu kätte ja aastal 890, pärast Kärnteni Arnulfi mässu ja Karli surma aastal 888 krooniti Boso poeg Louis III Pime Alam-Burgundia kuningaks.

Louis III Pime kutsuti Itaaliasse Adalbert II poolt, kes soovis takistada Berengaril kontrolli saavutamist Apenniini poolsaarel. Louis alistas Berengari ja krooniti paavst Benedictus IV poolt 901. aastal Frangi keisriks. Berengar alistas Louis järgmisel aastal, sundis ta Itaaliast põgenema ja lubama mitte kunagi tagasi tulla. 905. aastal tungis Louis jälle Itaaliasse, kuid alistati ja torgati vande murdmise pärast pimedaks. Louis kaotas oma Itaalia kuninga ja Frangi keisri tiitli Berengarile.

Pimedana kasutas Louis regendina Provence'i krahvi Hugues'd. Hugues valiti Itaalia kuningaks 924. aastal kodusõja ajal ja ta kulutas kaks järgmist aastat oma vastase, Ülem-Burgundia kuninga Rudolf II Itaaliast väljatõrjumiseks. Louis suri 928. aastal ja tema trooni päris Hugues. Pärast Maroziaga (Rooma tegelik valitseja) abiellumist oma võimu laiendamise püüde nurjumist kulutas Hugues viis järgmist aastat oma valitsusajast võitlusele madjari rüüstajate ja Andaluusia piraatidega. 933. aastal tegi Hugues Ülem-Burgundia Rudolf II-ga rahu, andes talle Alam-Burgundia kuningriigi, ja kahest Burgundiast moodustati Arelaat.

Vaata ka
--------

* Burgundia (täpsustus)
* Ülem-Burgundia
* Burgundia kuningate loend
* Burgundia krahvkond
* Burgundia hertsogkond
* Burgundia kuningriik
* Provence'i valitsejate loend
Engure järv (juuni 2006)
**Engure järv** (läti keeles *Engures ezers*) on järv Lätis Tukumsi piirkonnas Engure asula juures. See on suuruselt Läti kolmas järv. Järve pindala on 40,46 km². Järve suurim sügavus on 2,1 m. See on düseutroofne järv.

Järve ümbruses asub Engure järve maastikukaitseala.

Järv eraldus Litoriinamerest ligi 6500 aastat tagasi. See on nime saanud angerjatelt, mida järvel püüti kuni I maailmasõjani, misjärel ümbruskonna elanikud evakueeriti Venemaale ja kalapüük katkes. 1929. aastal üritati taas angerjapüüki alustada, ent nende arvukus oli vahepeal langenud ja püük ei olnud enam tasuv. Tänapäeval on järves enim linaskit, roosärge ja haugi, järgnevad koger, latikas, ahven ja särg. Üksikuil aastail on järves tööstuslikul tasemel püügiks sobivas koguses ka nurgu ja turba, 1950. aastani ka lutsu.

Teine ala, mis järve ümbruse elanikele angerjapüügi kõrval elatist andis, oli merevaigu otsimine. Aastail 1842–1852 toodi järvest välja 4000 rubla eest merevaiku. Varem voolas järvest välja Engure jõgi, ent 1842. aastal kaevati järvest Mērsragsi juures merre suubuv kanal, mis alandas ka pooleteise meetri võrra järve veetaset. Pindala vähenes sealjuures ligi poole võrra; varem oli järve pindala olnud ligi 90 km².

Järves on 12 saart. Suurim neist on Liela sala pindalaga 60 ha. Selle keskel kasvab mets, suurema osa moodustab aga luht. Suuruselt teine on Lielrova (pindala 16 ha). Ka selle moodustab luht. Aastail 1981–1983 eraldati selle põhjaosast väike pisikestest buldooseriga kokku lükatud materjalist tekkinud saarekesest koosnev saarestik. Järve lääneosas asub metsane 3 ha suurune Apaļrova. Järve keskosas asub 0,8 ha suurune Kazrova, mis tekkis ujuvtaimestiku kokkukuhjumisel. Lielrova lähistel paikneb 0,6 ha suurune Lopsalrova, mis on tekkinud viie väiksema saarekese ühinemisel ning on sageli üle ujutatud. 2,5 ha suurune Akmeņrova on kaetud võsaga. Garrova pindala on 10 ha ja see on kujunenud metsase keskosa ümber kokku kuhjunud ujuvmaterjalist. Saarte hulka loetakse ka Grebji poolsaart, kuna see on maismaaga ühendatud madalsooga, mis on suurema osa aastast üle ujutatud.

Viited
------

1. ↑  Dabas aizsardzības plāns dabas parkam "Engures ezers", lk 47.
2. ↑  Dabas aizsardzības plāns dabas parkam "Engures ezers", lk 19-20.
3. ↑  Dabas aizsardzības plāns dabas parkam "Engures ezers", lk 36.
Kalmistu sissepääs ja rajamise mälestuskivi.  
Foto: Robert Treufeldt, 25. juuni 2015
Hauad kalmistul.  
Foto: Robert Treufeldt, 25. juuni 2015
**Ülejõe talu kalmistu** on kalmistu Vändra kihelkonnas Pärnumaal, praeguse haldusjaotuse järgi Tagassaare külas Põhja-Pärnumaa vallas Pärnu maakonnas.

Kalmistu on arvatavasti rajatud 1891. aastal, tõenäoliselt oli eeskujuks Kurgja talu kalmistu rajamine. Kalmistu keskosas paikneb sammas, millel on kalmistu arvatav rajamisaeg 1891. 

Kalmistu omanik on perekond Nuut, ka maetud on pärit nende sugukonnast. Kalmistule on praegu teadaolevalt maetud 13 inimest, viimati 1999. aastal. Kalmistu pindala on 0,06 ha.

Kalmistule maetuid
------------------

* 1963 – Anton Nuut (1898–1963)

Kirjandus
---------

* Taavi Pae. "Ülejõe talu kalmistu". – Eesti kalmistute kujunemine ja paiknemise seaduspärasused. // Magistritöö Tartu Ülikooli Geograafia Instituudis. Tartu 2002
* Tiina Tuulik. "Oma kodu, oma maa sümbolid — talukalmistud Eestis". // Tuna, 3/2018. Lk 38

Välislingid
-----------

* Ülejõe talu kalmistu kultuurimälestiste riiklikus registris Muuda Vikiandmetes
Sfäärilisi koordinaate kasutatakse ka füüsikas. Punktide asukoht on määratud radiaalse kaugusega *r*, polaarnurgaga *θ* ja asimuudi nurgaga *φ*. Radiaalse kauguse tähistamiseks kasutatakse ka sümbolit *ρ*.
**Sfäärilised koordinaadid** on kolmemõõtmelise ruumi koordinaadisüsteem, kus punkti asukoht antakse kaugusega määratud nullpunktist ning kahe nurgaga: esimene nurk on nurk teatud määratud suuna A suhtes ja teine nurk on tasandi suhtes, mis on rist suuna A sirge ja suuna A sirge ristprojektsiooniga. 

Geograafias ja astronoomias kasutatakse nurkade jaoks mõisteid laiuskraad ja pikkuskraad. Kõrgus võib sel juhul olla kas merepinnast või teatud keskpunktist.

Teisendused ristkoordinaatidega
-------------------------------

Sfäärilisteks koordinaatideks teisendatakse ristkoordinaate valemitega

{\displaystyle {\begin{aligned}r&={\sqrt {x^{2}+y^{2}+z^{2}}}\\\theta &=\arccos {\frac {z}{\sqrt {x^{2}+y^{2}+z^{2}}}}=\arccos {\frac {z}{r}}\\\varphi &=\arctan {\frac {y}{x}}\end{aligned}}}
ning vastupidi

{\displaystyle {\begin{aligned}x&=r\,\sin \theta \,\cos \varphi \\y&=r\,\sin \theta \,\sin \varphi \\z&=r\,\cos \theta \end{aligned}}}

Vaata ka
--------

* Rahvusvaheline geodeetiliste koordinaatide süsteem
* Silindrilised koordinaadid
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib elektrotehnika mõistest; organismide ülekuumenemise kohta vaata artiklit Ülekuumenemine (bioloogia)* |

---

Hävinud IC sülearvutis. Ebasobiv pinge põhjustas kiibi ülekuumenemise ja sulatas plastkorpuse
**Ülekuumenemine** on nähtus, kus temperatuur vooluahelas tõuseb. Ülekuumenemine võib põhjustada kahju vooluahela komponentidele, põhjustada tulekahju või plahvatust. Ülekuumenemise tagajärjel tehtud kahju on pöördumatu, s.t et ainus viis parandamiseks on vooluahela komponentide väljavahetamine.

Põhjused
--------

Ülekuumenemisel tõuseb temperatuur üle töötemperatuuri. Ülekuumenemine toimub, 

1. kui soojust on toodetud rohkem kui oodatud kogus (näiteks lühised või andes rohkem pinget kui lubatud).
2. Soojuse kadu on halb ja tavaliselt toodetud jääksoojus ei voolu ära korrektselt.

Ülekuumenemist võib põhjustada voolu juhuslik rike (lühis või "spark-gap"), toote vale disain või valmistus (soojuse ärahajumis süsteemi viga).

Soojuse kogunemise tõttu, süsteem jõuab soojuse kogunemise ja hajumise tasakaaluni palju kõrgemal temperatuuril kui oodatud.

Ennetavad meetodid
------------------

### Sulavkaitsme või automaatkaitselüliti kasutus

Automaatkaitselülitit pannakse vooluringi erinevatele osadele. Kui oodatust rohkem voolu läbib seda, "avab" automaatkaitselüliti vooluringi ning peatab kogu voolu. Sulavkaitse on laialdlaselt levinud automaatkaitselüliti, mis sisaldab otsest Joule-ülekuumenemise mõju. Sulavkaitse asetatakse vooluringis kohta, mille pinget ta peab mõjutama. Olenevalt tööst, sulavkaitsme sees on kitsas on kitsas kindla materialiga traat. Kui oodatust rohkem voolu läbib kaitset; kaitsetraat sulab ja "avab" vooluringi.

### Soojust hajutava süsteemi kasutamine

Selleks võivad olla masina keres ventilatsiooniavad või pilud. Rohkesti soojust eraldavate vooluringiosade külge kinnitatakse radiaatorid, et vähendada nende osade ülekuumenemise riski. Tihti kasutatakse ka ventilaatorite abi. Mõnda kõrgepingekomponenti hoitakse täielikult õlis. Mõningatel juhtudel on üleliigse soojus eemaldamiseks vaja jahutussüsteemi, nagu näiteks õhu konditsioneer või jahutus-soojuspump.
Juhan Lilienbach
**Juhan Lilienbach** (24. oktoober 1870 Paatna küla Rakvere lähedal – 9. mai 1928 Leningrad) oli eesti luuletaja ja kirjastaja.

Elulugu
-------

Õppis Paatna vallakoolis. Eri aegadel Rakveres, Narvas, Kuremäel ja Jõhvis elades pidas mitmesuguseid ameteid, näiteks oli värvija ja kirjakandja. 1901. aastal läks elama Tallinna, kus töötas postkontori kirjutajana. Samal ajal hakkas osalema M. I. Kalinini asutatud sotsiaal-demokraatlikus ringis, kus temast sai veendunud sotsiaaldemokraat. Hakkas VSDTP Tallinna Komitee toetusel 1905 välja andma tööliskirjandust, toimetas eestikeelset töölisalbumit "Edasi". 1909 asutas kirjastuse Mõte, 1917. aasta suvel valiti ta bolševike fraktsiooni kandidaadina Tallinna linnavolikogu liikmeks. 1918. aastal siirdus Lilienbach Saksa okupatsiooni eest Leningradi, kus 1918–1919 juhtis Eesti Töörahva Kommuuni kirjastusosakonda, ajalehte Punane Lipp ja 1919–1928 kirjastust Külvaja.

Looming
-------

Nooruses oli tal juba suur huvi rahvaluule vastu ja ta kirjutas üles 500 lehekülje jagu vanu muinasjutte, naljandeid, vanasõnu ja rahvalaule. Juba 1896. aastal ilmus Lilienbachi luuletusi Postimehes, Sakala lisas, Rahva Lõbulehes ja Lindas. Avaldanud ühiskondlik-poliitilist, aime- ja ilukirjandust, pilkelehti ja -ajakirju – VSDTP Tallinna Komitee toetusel 1906. aastal hakkas välja andma ajakirja Tiiu Tasane, mis avaldati Peterburis ja oli suunatud tsaarivalitsuse pilamisele. Pärast ajalehe sulgemist jätkas ta Peterburis toimetamist ajalehega Tapper (1906 nr 4 ja 5). Kui ka Tapper suleti, alustas ta satiiriajakirjade Kirves (1906), Puss (1906) ja Sügise (1907) väljaandmist, kuid kõik need ajakirjad konfiskeeriti. Lõpuks jätkas Lendlehega (1906–1907). Samal ajal andis välja seeria pilkelehti, kus igal numbril oli erinev nimi: Ajakohane Naljaleht, Edu, Pilkeleht, Reinuwader, Nooled (ilmusid 1906), Kolerakülvaja, Vali Tali (1908). Avaldas albumit Edasi (I–XI, 1905–1917, vaheajaga), mille esimese albumi siseküljel oli Karl Marxi portree, sisuks oli Vene-Jaapani sõja õigustused ja kutsed tuua rahvast revolutsioonile. Kirjutanud menukaid poliitilisi epigramme ja kihutusluulet (kogu "Ommikulaulud", 1909). 1910. aastal asus Lillenbach kirjastama Karl Marxi eestikeelset "Kapitali", kuid tõlkijal jäi töö pooleli. Samal ajal andis välja luulekogud "Sõnajalad", 1911. aastal "Mõtted II" ja "Meie sõna". 1912. aastal ilmusid teosed "Eeva", "Maa elu ja töö", "Aasta", kirjastas Eduard Vilde "Söekaevurid". 1917. aasta augustis hakkas uuesti välja andma ajakirja Tapper, mis ilmus 1918. aastani. Pärast oktoobrirevolutsiooni oli ta bolševistide ülesandel ajalehe Punane Lipp toimetaja.

Viited
------

1. 1 2 3 4 5  Nõukogude Õpetaja nr 44, 29 oktoober 1955 - Eesti proletaarse kirjanduse rajaja
2. ↑  E. Laul (6. mai 1955). "Eesti 1905 .— 1907. a. revolutsioonilis-satiirilise ajakirjanduse ajaloost". *Sirp ja Vasar*.
3. ↑  Nõukogude Õpetaja 1951, 29 juuni J.Lilienbachi pilkeajakirjad (lk2)

Välislingid
-----------

* Juhan Lilienbach Eesti biograafilises andmebaasis ISIK
* Nõukogude Õpetaja nr 44, 29. oktoober 1955 – Eesti proletaarse kirjanduse rajaja
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib kerapinnast; Tallinna restorani kohta vaata artiklit Sfäär (restoran)* |

---

Sfäär
**Sfääriks** ehk **kerapinnaks** nimetatakse kõikide punktide hulka, mis asuvad mõnest fikseeritud punktist *O* kaugusel *r*. Punkti *O* nimetatakse sfääri **keskpunktiks** ja sfääri punktide ning selle keskpunkti vahelist kaugust *r* sfääri **raadiuseks**.

Definitsioon
------------

Olgu antud meetrilise ruumi *X* element *a* ∈ X ja positiivne reaalarv *r* > 0. Sfäär on defineeritud kui hulk 

{\displaystyle \{\mathbf {x} |\rho (\mathbf {a} ,\mathbf {x} )=r,\mathbf {x} \in X\},\,}
kus ρ(*x*,*y*) tähistab punktide *x* ja *y* vahelist kaugust. Elementi *a* nimetatakse sfääri keskpunktiks ja arvu *r* sfääri raadiuseks.

Sfäär eukleidilises ruumis
--------------------------

Kolmemõõtmelises eukleidilises ruumis moodustub selline punktihulk ringjoone pöörlemisel ümber oma diameetri. Seega on sfäär pöördpind.

Lõiku, mis ühendab kaht sfääri punkti ja läbib ühtlasi selle keskpunkti, nimetatakse **sfääri diameetriks**. Diameeter on võrdne sfääri kahe raadiusega.

Öeldakse, et sfäär *piirab* kera. 

### Sfääri pindala

Sfääri pindala kolmemõõtmelises ruumis on:

{\displaystyle S=4\pi r^{2}.\,}
Üldisemalt, *n-1*-mõõtmelise sfääri *n-1*-mõõtmeline ala on

{\displaystyle S=2{\frac {\pi ^{n/2}}{\Gamma (n/2)}}r^{n-1},}
kus Γ(*z*) on Euleri gammafunktsioon.

Vaata ka
--------

* Kera
Makedoonia Kuningriik 336 eKr:   
      Pelagoonia ja Ülem-Makedoonia   
      Kuningriigi põhiosa   
      Annekteeritud alad
**Ülem-Makedoonia** (kreeka keeles Ἄνω Μακεδονία, *Ánō Makedonía*) oli üks kahest Vana-Makedoonia osast. Ülem-Makedoonia oli Makedoonia Kuningriigi läänepoolses osas, teist Makedoonia osa tuntakse Alam-Makedooniana. Ülem-Makedoonia liideti Makedoonia Kuningriigiga 4. sajandi alguses eKr ning selle elanikud said alammakedoonlastega võrdsed õigused. Ülem-Makedoonia piirkonnad olid Elimiotis, Eordaea, Orestis, Lynkestis, Pelagoonia, Deuriopus, Atintania, Tymphaea ja Dassaretae. Tänapäeval on kunagise Ülem-Makedoonia aladel Kreeka Lääne-Makedoonia piirkond ja Põhja-Makedoonia edelaosa.

Hekataios ja Strabon liigitasid Ülem-Makedoonia Epeirose alla. Ülem-Makedooniast olid pärit kolm tähtsaimat helleni dünastiat: Ptolemaioste dünastia Eordaeast, Seleucidi dünastia Orestisest ja Antigoniidide dünastia Elimiotisest.

Vaata ka
--------

* Vana-Makedoonia ajalugu
* Alam-Makedoonia
* Kreeka-rooma geograafide loend

Viited
------

1. ↑  Joseph Roisman, *Ancient Greece from Homer to Alexander: The Evidence*, Wiley-Blackwell, 2011, p.520
2. ↑  Eugene N. Borza, *In the shadow of Olympus: the emergence of Macedon*, Princeton University Press, 1991, p.31
3. ↑  Michael M. Sage, *Warfare in ancient Greece: a sourcebook*, Routledge, 1996, p.162
4. ↑  Robin J. Lane Fox (editor), *Brill's Companion to Ancient Macedon: Studies in the Archaeology and History of Macedon, 650 BC - 300 AD*, 2011, p.95

Välislingid
-----------

* Map of the growth of Macedonia 4th BC - Upper Macedonia is shown in light-brown - Retrieved from Eliznik. com.
Tüüpiline aine olekudiagramm olenevalt rõhust ja temperatuurist. Kolmikpunkti koordinaadid on Ptp ja Ttp ning kriitilise punkti koordinaadid on Pcr ja Tcr. Kriitilisest punktist edasi on aine ülekriitilise fluidumi omadustega
**Ülekriitiliseks fluidumiks** ehk ülekriitiliseks vooliseks nimetatakse ainet, mille rõhk ja temperatuur on tema kriitilise punkti väärtustest kõrgemad. 
Seda olekut nimetatakse **ülekriitiliseks olekuks** (**superkriitiline olek**).

Iga aine olekudiagrammil on vedeliku ja aurufaasi tasakaalu kõveral (keemiskõveral) olemas kriitiline punkt, millest kõrgemal algab ülekriitiline piirkond. Kriitilisest punktist edasi on vedelik ja selle aur eraldamatud ning on kadunud erinevus vedela ja gaasilise oleku vahel.

Kriitilisest punktist kõrgematel rõhkudel ja temperatuuridel muudab temperatuuri ja rõhu muutus ainult fluidumi tihedust, kuid ei põhjusta ülekriitilise fluidumi üleminekut vedelasse või gaasilisse faasi. Ainete segude puhul on olukord sageli väga komplitseeritud kriitiliste punktide ja ülekriitiliste piirkondade määramisel, kuid see ei mõjuta kõige olulisemat – gaasilise ja vedela oleku eristamatust. Kriitilise punkti parameetrid on iga aine jaoks ainulaadsed.

Kasutamine
----------

Kriitilise punkti ümbruses väikestele rõhu ja temperatuuri muutustele vastavad suured muutused fluidumi tiheduses ja teistes füüsikalistes omadustes nagu viskoossus, difusioon, dielektriline läbitavus, soojusjuhtivus jm. 
Kuna ülekriitiliste fluidumite omadused on tavalistest lahustitest erinevad, võib nende kasutamine omada olulisi eelised ekstraktsioonil või reaktsioonikeskkonnana, kuna kombineeruvad gaasi sarnased massi ülekandeomadused ja vedeliku sarnased lahustamise omadused. Sellele lisaks saab neid omadusi laiades piirides muuta ja tulemuseks on lahusti lahustamisvõime varieerimine. Siit tuleneb fluidumi kasutamisel ekstrahendina võimalus selektiivseks ekstraktsiooniks ühe ja sama lahustiga. Praktikas kasutatakse kõige enam ülekriitilises olekus süsinikdioksiidi ja vett.

Kõige enam kasutatakse ülekriitilisi vedelikke:

* ekstrahendina superkriitilise ekstraktsiooni protsessides
* liikuva faasina ülekriitilise fluidumi kromatograafias
* reaktsiooni keskkonnana

Ajalugu
-------

Uurides ainete omadusi kõrgetel rõhkudel ja temperatuuridel tegi parun Charles Cagniard de la Tour 1822. aastal kindlaks ainetel kriitilise punkti olemasolu.

Alles 1978. aastast rakendati esmakordselt tööstuses kofeiini superkriitilist ekstraktsiooni kohviubadest.

Ainete kriitilisi parameetreid
------------------------------

Tabel. Mõnede ainete kriitilised parameetrid
  


|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| **Lahusti** | **Kriitiline temperatuur**, °C  | **Kriitiline rõhk**, atm | **Tihedus kriitilises punktis**, g/cm3 |
| süsinikdioksiid | 31,1 | 72,8 | 0,468 |
| vesi | 374 | 218 | 0,315 |
| metanool | 240 | 79,9 | 0,272 |
| etanool | 241 | 60,6 | 0,276 |
| atsetoon | 235 | 46,4 | 0,278 |
| ksenoon | 16,6 | 57,6 | 1,113 |
| ammoniaak | 132 | 111 | 0,235 |

Vaata ka
--------

* Agregaatolek
* Ülekriitiline süsinikdioksiid
* Ülekriitiline vesi

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Faasimuutused** |
**Baltimaade meistrivõistlused ujumises** on iga-aastane Eesti, Läti ja Leedu ujumiskoondiste vaheline võistlus.

Reeglid
-------

Iga rahvuse kaks parimat ujujat koguvad oma võistkonnale punkte. Hoolimata võistlejate rohkusest saab igas kategoorias punkte vaid kuus ujujat: 2 Eestist, 2 Lätist, 2 Leedust. Nende kuue ujuja punktid jagunevad järgmiselt: esimene koht – 7 punkti, teine koht – 5 punkti, kolmas koht – 4 punkti, neljas koht – 3 punkti, viies koht – 2 punkti, kuues koht – 1 punkt. Teateujumises saab punkte igast riigist 1 võistkond. Punktid jagunevad järgmiselt: esimene koht – 14 punkti, teine koht – 10 punkti, kolmas koht – 8 punkti. Riik saab karistuseks 0 punkti, kui vahetusmeeskond (või ujuja) ei alustanud, lõpetanud või diskvalifitseeriti. Meistrivõistlused võidab kõige rohkem punkte kogunud võistkond.

Võitjad
-------

* ...
* 2015 Leedu
* 2016 Eesti
* 2017 Eesti
* 2018 Leedu

Võistlusalad
------------

Võistlusel on 17 ala nii meestele kui ka naistele.

* Vabaujumine: 50 m, 100 m, 200 m, 400 m
* Seliliujumine: 50 m, 100 m, 200 m
* Rinnuliujumine: 50 m, 100 m, 200 m
* Liblikujumine: 50 m, 100 m, 200 m
* Kompleksujumine: 200 m, 400 m
* Teateujumine: 4×100 m vaba, 4×100 m kompleks

Viited
------

1. ↑  Baltijos šalių plaukimo čempionatas ir jaunių mačas
Virumaa valdade piirid enne ja pärast 1939. aasta vallareformi
**Lüganuse vald** oli vald Viru maakonnas aastail 1939–1949 ja Jõhvi maakonnas aastail 1949–1950.

Vald moodustati senise Püssi valla maa-alast, välja arvatud Soonurme, Mehide, Lümatu, Jalasto, Tagamaa ja Irvala külade maa-alad; senise Kalvi valla Ridaküla osa maa-alast; senise Erra valla piiresse ulatuvate Purtse mõisa järgi olevate talude nr. a-190, A-191, A-193 ja A-195 osade maa-aladest.

Lüganuse valda kuulusid: Aa asundus, Varja küla, Varja asundus, Voorepere, Kalmestri, Moldova külad, Jabara asundus, Soppe küla, Purtse küla, Purtse asundus, Purtse-Liiva, Purtse-Uueküla, Purtse-Matka, Liimala, Kõrkküla, Kestla, Kestla-Oidu, Kestla-Ahu, Koogu Kõrkküla, Lüganuse ja Lüganuse-Matka külad, Püssi asundus, Püssi alevik, Lohkuse ja Kopli-Mustmätta külad.

Valla täitevkomitee esimees Karl-Johannes Kallas vallandati pärast Lüganuse kiriku rüüstamist 24. veebruaril 1941.

1945. aastal moodustati Lüganuse valla territooriumil Lüganuse külanõukogu. Külanõukogu halduskeskus asus Lüganuse asulas.

Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi seadlusega maarajoonide moodustamise kohta Eesti NSV-s, kaotati 1. oktoobril 1950. aastal maakonnad ja vallad ning moodustati Kiviõli rajoon.

Vaata ka
--------

* Luggenhusen

Viited
------

1. ↑  Väljavõte 776. Vabariigi Presidendi otsusest nr. 88. Riigi Teataja, nr 87, 14. oktoober 1938
2. ↑  590. Viru Maavanema otsus Viru maakonna vallavolikogude valimisringkondade arvu ja nende piiride kohta. Riigi Teataja, nr. 75, 9 september 1939
3. ↑  Lüganuse vald (1939) Eesti nõukogude entsüklopeedia faksiimileversioonis (vaadatud 09.09.2017)
4. ↑  Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi seadlus maarajoonide moodustamise kohta Eesti NSV-s. Eesti NSV Teataja, 1950, 11, 114
Väike-Maarja kalmistu värav
**Väike-Maarja vana kalmistu** on kalmistu Lääne-Viru maakonnas Väike-Maarja vallas Väike-Maarja asulas. 

Kalmistu rajati Venemaa keisrinna Katariina II ukaasi põhjal 1774. aastal Väike-Maarja koguduse uus surnuaed kirikust põhja poole Ambla ja Rakvere mnt vahele. Kalmistu on tunnistatud kultuurimälestiseks. Kalmistu paikneb Uudeküla – Väike-Maarja tee (Tamsalu maantee) ja Rakvere maantee vahelisel alal.

18. sajandi viimasest veerandist maeti Väike-Maarja kiriku kirikuaeda ainult Väike-Maarja koguduse saksa koguduse liikmeid ja see omandas rahva kõnepruugis Saksa surnuaia nime, kuna uut Väike-Maarja surnuaeda hakati Maa ehk Maarahva surnuaiaks kutsuma. 19. sajandi viimasest veerandist levis uue Väike-Maarja surnuaia kohta nimetus Eesti surnuaed. 20. sajandi I veerandi lõpu poole rajati Väike-Maarja kirikust põhja poole veel üks kalmistu ja seepärast hakati kasutatavaid matmispaiku eristama vanusetunnus alusel: 18. sajandi kalmistut hakati kutsuma Vanaks ja 20. sajandi oma Väike-Maarja Uueks surnuaiaks.

Jakob Tamme hauamonument Väike-Maarja vanal kalmistul
Kalmistul asuvad II maailmasõjas hukkunute ühishaud (kultuurimälestis nr 5816) ja Jakob Tamme haud (kultuurimälestis nr 5817). Ka Väike-Maarja kirikuaed ja sellega külgnev uus kalmistu on tunnistatud kultuurimälestiseks.

Kultuuriloolistest isikutest on Väike-Maarja vana kalmistu põhjapoolse tee äärde maetud Jakob Tamm, Karl Krahe, Peeter Jakobson, lõunapoolse peatee lõunaküljele Kersti Merilaasi ema Anna Moorberg ja noorem õde Lydia ning kalmistuvärava juurde Johan Kotli, Tamsalu maantee lähedale Johan Elken.

Viited
------

1. 1 2  Väike-Maarja kalmistu kultuurimälestiste riiklikus registris (vaadatud 10.10.2021)
2. ↑  II maailmasõjas hukkunute ühishaud kultuurimälestiste riiklikus registris (vaadatud 10.10.2021)
3. ↑  Jakob Tamme (1861-1907) haud kultuurimälestiste riiklikus registris (vaadatud 10.10.2021)
4. ↑  Väike-Maarja kirikuaed ja kalmistu kultuurimälestiste riiklikus registris (vaadatud 10.10.2021)

Välislingid
-----------

* Väike-Maarja kalmistu kultuurimälestiste riiklikus registris
**Tšarterlennufirma** on ettevõte, mis üürib terve lennuki ehk ostab loa kasutada lennukit ja selle meeskonna teenuseid. 

Erinevalt tavalistest lennufirmadest, mis müüvad üksikkohti lennukis, keskenduvad tšarterlennufirmad individuaalsetele eralendudele, erimarsruutidele, kiireloomulisele kaubaveole, kiirabiteenustele või muudele sihtotstarbelistele lennutranspordi vormidele. Mõne lennufirma maakleritel on majanduslik õigus müüa istekohti erasektori lendudele.

Tšarterlennukitena kasutatakse kergeid õhusõidukeid, keskmise suurusega lennukeid, super-keskmise suurusega õhusõidukid, pikamaa õhtusõidukid ja VIP-lennukid.

Eeldatavasti on sellel otstarbel maailmas kasutusel 15 000 ärilennukit. Kõige suurem turg on Ameerika Ühendriikides ja sellele järgneb Euroopa. Tšarterlennufirmade tegevus on kasvamas ka Lähis-Idas, Aasias ja Kesk-Ameerikas.

Vaata ka
--------

* Tšarterlend

Viited
------

1. ↑  Krupnick, Matt (26.02.2017). "Start-Ups Selling Seats on Private Jets Don't Always Make It". *New York Times*.
2. ↑  Charter Jet Categories (30.10.2013). "Presidential Aviation".
3. ↑  Asp, Maria (05.05.2015). "Private Jet Charter and Sales 2014". *Sand Aviation Publishing*. Originaali arhiivikoopia seisuga 7.06.2017.
**Raku anatoomia**  
 
1. Tuumake  

2. Tuum  

3. Ribosoom  

4. Vesiikul  

5. Karedapinnaline tsütoplasmavõrgustik  

6. Golgi kompleks  

7. Tsütoskelett  

8. Siledapinnaline tsütoplasmavõrgustik  

9. Mitokonder  

10. Vakuool  

11. Tsütoplasma  

12. Lüsosoom  

13. Tsentrosoom
**Tsentriool** on loomaraku silindrikujuline organell, mis koosneb üheksast mikrotuubuli filamendist moodustunud kolmikust. 

Tsentrioolid on assotsieerunud rakutuuma rakumembraaniga. Loomarakus on reeglina kaks omavahel risti asetsevat tsentriooli, mis moodustavad tsentrosoomi – raku organelli, mis koordineerib mikrotuubulite tsütoskeletti. Tsentrioolid uuenevad rakus duplitseerumise teel; see toimub siis, kui algab DNA replikatsioon. 

Tsentrioolid täidavad rakus kolme põhilist funktsiooni:

1. Tsentrosoomi koosseisus on nad mikrotuubulite organisatsiooni keskuseks.
2. Viburite või ripsmetega varustatud rakkudes on nad basaalkehaks, kust need struktuurid välja kasvavad.
3. Rakujagunemisel koordineerivad tsentrioolid kääviniidistiku moodustumist ja funktsiooni.

Vaata ka
--------

* Tsentrosoom

Viited
------

1. ↑  Sikut, R. Tartu Ülikooli Rakubioloogia kursuse konspekt.. vaadatud 15.10.2014
**Raymond Allen Liotta** (itaalia hääldus: liˈɔtta; 18. detsember 1954 Newark – 26. mai 2022 Santo Domingo) oli Ameerika Ühendriikide näitleja ja produtsent. Tema tuntuimad rollid olid filmides "Unistuste väli" (1989) ja "Omad poisid" (1990), samuti kehastas ta tegelaskuju Tommy Vercettit videomängus "Grand Theft Auto: Vice City" (2002).

1986. aasta filmis "Something Wild" kehastas ta karakterit Ray Sinclair, selle rolli eest tunnustati teda Kuldgloobuse nominatsiooniga. Samuti mängis ta filmides "Sissemurdmine" (1992), "Võmmipesa" (1997), "Hannibal" (2001), "Kokaiin" (2001), "John Q" (2002), "Identiteet" (2003), "Jälgi ja kanna ette" (2009), "Räpane amet" (2012), "New Yorgi varjus" (2012), "Ühe abielu lugu" (2019) ja "The Many Saints of Newark" (2021).

Ta mängis 1998. aasta telefilmis "The Rat Pack" Frank Sinatrat. Telesarjadest on tuntuim "Shades of Blue" (2016–2018). 2005. aastal pälvis ta sarjas "Kiirabihaigla" tehtud episoodilise rolli eest ka parima draamasarja külalisnäitleja Emmy auhinna.

Surm
----

Liotta suri 67-aastaselt 26. mail 2022, olles filmi "Dangerous Waters" võtetel Dominikaani Vabariigis. Enne surma oli ta kihlatud Jacy Nittologa.

Viited
------

1. ↑  Mike Fleming Jr. (26. mai 2022). "Goodfellas star Ray Liotta dies aged 67". *BBC News* (inglise). Vaadatud 26. mai 2022.
2. ↑  Mike Fleming Jr. (26. mai 2022). "Ray Liotta Dies: 'Goodfellas' Star & 'Field Of Dreams' Actor Was 67". *Deadline* (inglise). Vaadatud 26. mai 2022.

Välislingid
-----------

* Ray Liotta andmekogus IMDb (inglise) Muuda Vikiandmetes
* Ray Liotta andmekogus Internet Broadway Database
* "Suri näitleja Ray Liotta" ERR, 26. mai 2022
Taimestik solonetsil Austrias Podersdorfis
Solonetsi profiil
**Solonets** on mullatüüp, mille pealmine horisont sisaldab rohkesti naatriumi. Esineb metsastepi-, stepi- ja poolkõrbealadel.
Erinevalt solontšakist on solonetsi sooli sisaldav kiht mitte kõige pindmises kihis vaid veidi sügavamal. Pindmises kihis on palju neeldunud naatriumioone, mis jõuavad sinna lessiveerumise teel alumistest kihtidest.

Solonets on selgelt eristuva profiiliga, mis sarnaneb mullahorisondi järjestuselt gleistunud mullaga. A-horisont on hallikas ja sisaldab savijaid lisandeid, 2–20 cm paksune. B-horisont on saviga rikastunud ning aluseline ja on iseloomuliku sambalise struktuuriga. pH tõuseb B-horisondis 9 kuni 10ni.

Solonetsil kasvavad iseloomulikud taimekooslused, mis sisaldavad puju ja teisi sügava juuresüsteemiga taimi. Euraasia stepi- ja metsastepivööndis kasvab neil valdavalt stepp-aruhein ja stepirohi.

Nimetus solonets on pärit ukraina keelest, kus see tähistab sooldunud pinnast.

Solonets esineb peamiselt Ukrainas, Kaspia merest idas ja Araali mere ümber asuvatel aladel, Kanadas, Austraalias, Somaalias ja Argentinas. Euroopas esineb seda vähestel aladel Rumeenias ja Austrias Burgenlandis.

Ameerika mullataksonoomias vastavad solonetsile naatriumirikas aridisol ja mollisol.
**Veepoliitika raamdirektiiv** (ka **vee raamdirektiiv**, lühendatult **VRD**; inglise *Water Framework Directive* ehk lühendatult **WFD**) ehk Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2000/60/EÜ, millega kehtestatakse ühenduse veepoliitika alane tegevusraamistik on Euroopa Liidu üks raamdirektiividest, mis kehtestab liikmesriikidele ülesande jõuda kõigi veekogude (kaasa arvatud mereakvatoorium kuni ühe meremiili kauguseni rannikust) hea kvalitatiivse ning kvantitatiivse seisundini aastaks 2015. Traditsiooniliste piirväärtuste määramise asemel kirjeldab raamistik ühist eesmärki ning meetmeid selle saavutamiseks. 

Direktiiv defineerib termini "pinnavee seisund" kui üldmõiste, mis tähistab pinnaveekogu seisundit, mis määratakse kindlaks tema ökoloogilise või keemilise seisundi põhjal olenevalt sellest, kumb on halvem. Seega on "pinnavee hea seisund" saavutatud juhul, kui nii selle ökoloogiline kui ka keemiline seisund on vähemalt "hea". Ökoloogilise seisundi kaudu väljendatakse pinnavete veeökosüsteemide struktuuri ning toimimise kvaliteeti. Kuna vesi (ja selle puhtus) on tähtis kõige elusa ülevalpidamisel, siis kehtestab direktiiv muu hulgas standardid, et tagada ohutu juurdepääs veele kui ressursile.

Direktiiv nõuab liikmesriigilt kuue rakendamisaasta jooksul mitut võtmedokumenti. Olulisimad neist on vesikonna veemajanduskavad, millest esimene tuli avalikustada aastal 2009, teine ja kolmas tuleb avalikustada vastavalt 2015. ja 2021. aastal. Veemajanduskava projekt tuleb avalikustada konsultatsiooniks ning märkuste tegemiseks vähemalt aasta enne kavas käsitletava ajavahemiku algust.

Viited
------

1. ↑  Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2000/60/EÜ (millega kehtestatakse ühenduse veepoliitika alane tegevusraamistik) konsolideeritud tekst Euroopa Liidu Teatajas.
Raúl Castro
**Raúl Modesto Castro Ruz** (sündinud 3. juunil 1931) on Kuuba revolutsionäär ja poliitik, kes oli 24. veebruarist 2008 kuni 19. aprillini 2018 Kuuba president ja peaminister. 

Ta on Fidel Castro noorem vend. Raúl Castro määrati pärast Fidel Castro tervise järsku halvenemist 2006. aasta suvel ajutiselt Kuubat juhtima.

Ta oli 19. aprill 2011 – 19. aprill 2021 riiki valitseva Kuuba Kommunistliku Partei Keskkomitee esimene sekretär.

Varem oli ta aastakümneid olnud Kuuba KP KK teine sekretär ja riigi asepresident. 

24. veebruaril 2013 valiti Castro uuesti presidendiks, misjärel ta teatas, et see jääb tema viimaseks ametiajaks ja 2018. aasta valimistel ta enam ei kandideeri.

Tunnustus
---------

* 2010 – Vürst Jaroslav Targa I järgu orden

Välislingid
-----------

* Castro maitses Venemaal nostalgilist lõunat Postimees, 29. jaanuar 2009


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**Fidel Castro** | **Kuuba president(Riiginõukogu esimees)**2008–2018 | Järgnev**Miguel Díaz-Canel** |
Veenmist on kirjeldatud erinevate kahe režiimi abil. Olemasolevate mudelite alusel saab veenvat sõnumit töödelda kaalutlevamalt ja/või vaistlikumalt ning sõltuvalt süvenemise määrast. Süvenemine on seotud inimese motivatsiooniga

* Heuristiline/süstemaatiline töötluse mudel (Chaiken & Eagly)
* Süvenemise tõenäosuse mudel (Petty &Cacioppo)
* Assotsiatiivsete ja loogiliste hinnangute mudel (Gawronski & Bodenhausen).

Süvenemise tõenäosuse mudel
---------------------------

 *Pikemalt artiklis Süvenemise tõenäosuse mudel*
**Tsentraalses kanalis** töödeldakse infot teadlikult, mälus oleva materjaliga seostades ning sisemisi vastuseid  genereerides. Tsentraalses mõjustamiskanal – reklaami vastuvõtja psühholoogilised teabetöötlusmehhanismid, mis vahendavad reklaamteates sisalduva informatsiooni vastuvõttu tingimustes, kus üksikasjaliku keskendunud infotöötluse tõenäosus on kõrge. Tsentraalne mõjustamiskanal on rohkem seotud reklaamsõnumi sisu vastuvõtuga ning keskendub argumentidele ja reaalsetele faktidele reklaamitava kohta. Tsentraalses kanali kaudu mõjustamisel , kui teate üksikasjaliku töötlemise tõenäosus tarbija poolt on kõrge, kalduvad kõne all oleva teema või sõnumi ja tooteomaduste üle mõtlemine ning poolt ja vastu arutlemine olema peamisteks reklaamteatega nõustumise või mittenõustumise allikaiks.

**Perifeerses kanalis** käivituvad erisugused automaatsed protsessid. Perifeerses mõjutamiskanalis – reklaami vastuvõtja infotöötlusmehhanismid, mis vahendavad reklaamteates sisalduva info psühholoogilist vastuvõttu tingimustes, kus üksikasjaliku keskendunud töötluse tõenäolisus on madal. Perifeerne mõjustamiskanal on rohkem seotud reklaamsõnumi vormi, vahendaja ja konteksti vastuvõtu kui ka sisu vastuvõtuga ning jätab suures osas kahe silma vahele argumendid, põhinedes olulisel määral reklaamteate teostuslikul küljel ja välisel meeldivusel. Kanali valik sõltub inimese süvenemise määrast. Süvenemise määr sõltub inimese motivatsioonist ja võimalustest. Tsentraalne hoiaku muutus sõltub sisemiste vastuste valentsist, kogusest ja tajutud tõepärast. Tsentraalselt muudetud hoiak on tugevam kui perifeerselt muudetud hoiak (püsivam, kättesaadavam jms). Režiimi valik sõltub inimese süvenemise määrast

Vaata ka
--------

* Sotsialiseerumine

Viited
------

1. ↑  Petty & Caccioppo teooria mõiste
2. ↑  Uusberg, A, Otsustamine kui hoiakuline infotöötlus, Loengu õppematerjal

Eesti keeles
------------

* Bachmann T. *Reklaamipsühholoogia.* Tallinn: Kontuur Disain, 1994; Tallinn: Kirjastus Ilo, 2009.
* Noah J. Goldstein, Steve J. Martin, Robert B. Cialdini: *Jah! Veenmisteaduse 50 saladust*, Kirjastus Elmatar: 2008
**Veenuse vöö** on optikanähtus, mida võib näha teatud ajavahemiku jooksul enne päikesetõusu ja pärast päikeseloojangut. Tegu on roosakalt kumava ribaga taevas, mis ulatub umbkaudu 10–20° horisondist ülespoole.

Veenuse vöö tekib, kuna peened tolmuosakesed kõrgel atmosfääris hajutavad murdunud päikesevalgust. Tihti on Veenuse vöö eraldatud horisondist tumeda ribaga, mida nimetatakse Maa varjuks. Veenuse vöö heleroosa värvus tuleneb loojuvalt või tõusvalt Päikeselt pärit punaka valguse hajumisest.

Veenuse vööga väga sarnast efekti võib näha täieliku päikesevarjutuse ajal.

Sodiaagivalgus, mida põhjustab päikesevalguse peegeldumine planeetidevaheliselt udult Päikesesüsteemis, on samuti sarnane nähtus.

ALMA ja Chajnantor videviku ajal. Kahe antennigrupi vahel on näha Maa vari ja Veenuse vöö.

Pildid
------

* Täiskuu paistab läbi Veenuse vöö Linzis Austrias
* Veenuse vöö nähtuna 13 km kõrguselt
* Kuu nähtuna läbi Veenuse vöö
* Veenuse vöö Seattle's Ameerika Ühendriikides

Vaata ka
--------

* Sinine tund

Viited
------

1. ↑  "ALMA and Chajnantor at Twilight". ESO Picture of the Week. Vaadatud 18.01.2014.
**Virve Kiple** (aastast 1951 **Virve Parsadanjan**, ka **Virve Parsadanova**; (18. augustil 1927 Mäksa vald – 2. september 2009) oli eesti baleriin, näitleja ja Eesti Televisiooni režissöör. 

Ta õppis aastatel 1940–1942 Tiina Kapperi tantsustuudios ja aastatel 1942–1944 Vanemuise balletistuudios. Lisaks lõpetas ta aastal 1944 Tartu kaubanduskooli. 1944. aastal debüteeris teatri Vanemuine kordeballetis. Neli aastat hiljem mängis draamas "Suur jõud" ja esimeses nõukogude operetis "Üksteist tundmatut". Aastatel 1948–1953 õppis Moskvas GITIS-e eesti stuudios. 

Virve Kiple valiti purskkaevu "Rahvaste sõprus" Eestit sümboliseeriva Muhu saare rahvarõivas naisekuju eeskujuks Moskvas endisel NSVL Rahvamajanduse Saavutuste Näitusel. 

Ta oli aastatel 1953–1956 Draamateatri näitleja ning aastatel 1956–1958 ja 1984–1986 Vanemuise teatri näitleja. Aastatel 1958–1984 töötas ta Eesti Televisioonis režissöörina. Näitleja- ja režissöörikarjääri lõpetamise järel töötas ta eesti keele õpetajana.

Virve Kiple-Parsadanjan suri 2. septembril 2009 ja maeti 9. septembril 2009 Metsakalmistule.

Isiklikku
---------

Ta oli abielus Boriss Parsadanjaniga.

Rolle
-----

* 1947 Nikolai Bogoslovski "Üksteist tundmatut"
* 1953 Maksim Gorki "Barbarid"
* 1955 Oskar Luts/Andres Särev "Tagahoovis" (Fenja)
* 1957 Hugo Raudsepp "Mikumärdi" (Maret)
* 1957 Liidia Kompus "Eksamid" (Kersti)
* 1984 Tihhon Hrennikov "Valge öö" (Keisrinna)

Viited
------

1. ↑

Välislingid
-----------

* Kuldne legend (vene keeles)
* Virve Kiple-Parsadahjan portree
* Eesti sümboliseeriv naisekuju (paremal)
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel on käsitsi joonistamisest; muusikamõiste kohta vaata Visand (muusika)* |

---

Doubelli maja visand
HB pliiatsid
**Visand** ehk **skits** (kreeka keeles σχέδιος *schedios*, 'teha ette valmistamata'; inglise keeles *sketch*) on vaba käega tehtud joonistus, mis ei pretendeeri lõpetatusele. 

Visand on umbmääraselt käsitsi tehtud joonistus või kontuur.

Visandit ei peeta tavaliselt lõpetatud tööks, vaid joonistuseks, mida saab pidevalt muuta või hiljem ideede ammutamiseks kasutada.

Visandamine on vahend mõtlemiseks ning erinevate võimaluste uurimiseks, mida saab kasutada vormi loomisel, uurimustulemuste põhjal diagrammide koostamisel või puutepunktide kaardistamisel.

Visandi tegemine on **visandamine**.

Rakendus
--------

Visandamist kasutavad nii kunstnikud, disainerid, teadlased, matemaatikud, insenerid, ökonomistid kui ka treenerid, et selgitada, anda juhiseid või oma mõtteid paberi peal arendada.

Disainerite jaoks on visandamine üks kiiremaid viise, kuidas oma ideid paberile kanda. Samuti on visandamine hea viis dokumenteerimiseks – vea leidmisel on võimalik pöörduda tagasi eelmisele sammule, et mitte jõuda tagasi protsessi algfaasi.

Vahendid
--------

Pastapliiats
Visandamisel kasutatavad joonistusvahendid on kas kuival (nt grafiit, süsi, pastellid) või vedelal kujul (nt akvarell; kandjal: marker, pastapliiats, tint). Enamasti visandatakse *sketchbook*'i, kuid ka teistele materjalidele.

Viited
------

1. ↑  *Design Dictionary*. Saksamaa: Brikhäuser. 2008.
2. ↑  Kevin Henry (2012). *Drawing for Product Designers*. London: Laurence King Publishing Ltd. Lk 7.
3. ↑  Kevin Henry (2012). *Drawing for Product Designers*. London: Luarence King Publishing Ltd. Lk 7, 43-47.

|  |  |
| --- | --- |
|  | Tsitaadid Vikitsitaatides: **Visand** |
**Artur Linkberg** (16. aprill 1899 Väätsa – 10. veebruar 1970 Tartu) oli eesti kirurg.

Ta õppis Tallinnas Rabinovitši üldhariduslikel kursustel, võttis osa Vabadussõjast. Lõpetas 1920. aastal Tartu Linna Õhtuse Ühisgümnaasiumi ja 1925. aastal Tartu Ülikooli arstiteaduskonna (ülikooli õppemaksust oli ta kui õppursõdur Tartu suurtükiväeosa telefonistina vabastatud). 1929. aastal kaitses tööga "Glükogenolüüsist ja glükolüüsist mitmekesiste kudede toimel anaeroobseis ja aeroobseis tingimusis" meditsiinidoktori väitekirja.

Töö
---

* 1925–1970 – Tartu Ülikooli õppejõud (professor), kirurgiakateedri juhataja, arstiteaduskonna dekaan
* 1944–1950 – Tartu Kliinikute Valitsuse direktor
* 1944–1947 – Eesti NSV Tervishoiuministeeriumi õpetatud nõukogu esimees
* 1951–1957 – Tartu Arstide Seltsi esimees
* 1953–1970 – Tartu linna peakirurg

Poliitiline tegevus
-------------------

Artur Linkberg oli Arstide Koja nõukogu ja Omavalitsuste esinduskogude poolt valitud esindajate kogu liige.

1939. aastal valiti ta Tartu linnavolinikuks.

Saavutused
----------

* 1945 – Eesti esimene tehissöögitoru (peensoolest)
* 1952 – Eesti esimene kopsuoperatsioon
* 1960 – Eesti esimene veresoonesiirdamine
* 1968 – Eesti esimene laibalt võetud neeru siirdamine

Tunnustus
---------

* 1946 – Eesti NSV teeneline arst
* 1965 – Eesti NSV teeneline teadlane

Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi 16. juuli 1950 otsusega võeti talt ära Eesti NSV teenelise arsti aunimetus. Aunimetus taastati Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi 27. oktoobri 1956 seadlusega.

Suri kliinikumis järjekordseks opereerimiseks valmistudes 10. veebruaril 1970.

Viited
------

1. ↑  Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918–1944. II, lk. 77
2. ↑  Eesti NSV Teataja, 1956, 17, 179

Välislingid
-----------

* "Mina olengi siin Toomemäel see kõige suurem pussitaja!" *Maaleht* 18. aprill 2009
Gardone Val Trompia, 1910. aastad
**Gardone Val Trompia** on linnaks nimetatav omavalitsusüksus (*comune*) Itaalias Campania maakonnas Caserta provintsis. Gardone Val Trompia sai linnaõigused vabariigi presidendi 2001. aasta 17. septembri dekreediga. Linna õigusi tähistav viie torniga kroon lisati linna vapile 2002. aastal.

332 meetri kõrgusel merepinnast asuva Gardone Val Trompia asustustihedus on 436 inimest ruutkilomeetri kohta. Inzino fraktsiooni kõrgus merepinnast on 340 meetrit, Magno kõrgus merepinnast on 615 meetrit. Kõrgeima tipu, Punta Almana kõrgus merepinnast on 1391 meetrit. Gardone Val Trompia asub Oglio lisajõe Mella kallastel.

Haldus
------

Gardone Val Trompia piirneb järgmiste omavalitsusüksustega: Marcheno, Marone, Polaveno, Sale Marasino, Sarezzo.

Gardone Val Trompia halduspiires asuvad järgmised fraktsioonid: Inzino, Magno (mõlemad liideti 1927. aastal).

Vaatamisväärsused
-----------------

### Sakraalarhitektuur

Gardone Val Trompia:

* *Basilica di Santa Maria degli Angeli*;

Santa Maria degli Angeli basiilika
* *Chiesa parrocchiale San Marco Evangelista*;

Püha Markuse kihelkonnakirik
* *Chiesa San Carlo Borromeo*;
* *Chiesa di San Rocco – Santuario della Madonna del popolo*.

Püha Rochuse kirik – Madonna del popolo pühakoda
Inzino:

* *Chiesa parrocchiale di San Giorgio*;

Püha Georgi kihelkonnakirik
* *Santuario del S.nome di Maria "Madonna del castello"*.

Magno:

* *Chiesa parrocchiale di San Martino*;
* *Chiesa Maria Madre della vita*;
* Santuario di San Bartolomeo.

Bartolomeuse pühakoda
### Tsiviilarhitektuur

* *Casa Gotica*;

Gooti maja
* *Palazzo della Loggetta*;
* *Palazzina* (ehk *castellino*) *di Aveno*;
* *Palazzo Chinelli* (munitsipaliteet);
* *Ponte Medievale (o romanico)*;

Keskaegne (või Rooma-aegne) sild
* *Villa Mutti Bernardelli*
* *Villa Beccalossi-Buizza*;
* *Villa Beretta* (Beretta relvatehase peakontor).

Sõpruslinnad
------------

* Burkina Faso – Nanoro

Viited
------

1. ↑  Toponimi in dialetto bresciano
2. ↑  Popolazione Residente al 1° Gennaio 2018, vaadatud 16.03.2019.

Välislingid
-----------

 Gardone Val Trompia – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
* Koduleht (itaalia keeles)
**Purtse Tarakalda linnamägi** on neemiklinnuse tüüpi linnamägi, mis asub Lüganuse vallas Purtse külas Purtse jõe idakaldal.

Kirjeldus
---------

Neemiklinnuse nõlvad on jõepoolsel küljel 19 m ja idaküljel 8 m kõrged ning ülejäänud külgedel laugjamad. Õueala on täies ulatuses ringvalliga ümbritsetud. Valli keskmine kõrgus on 2 m. Kõige võimsam vallilõik jääb loodenurka. Vanimat valli toetab mõlemast küljest kividest kuivmüüritis, mille siseküljel ja harjal asusid palkrajatised. Linnuse idaküljel on valli ees paiknenud ka kraav. Umbes 7500 m² suurusel maa-alal paiknev kultuurikiht on õhuke ja leiuvaene.

Ajalugu
-------

Linnuse kasutusajaks peetakse 8.–13. sajandit. Linnuse kaitserajatuste uurimise käigus on tuvastatud kaks ehitus- ja kasutusjärku.

### Esimene ehitusjärk

Algselt oli linnamägi kaitstud ainult idapoolne külg, sest sealsed looduslikud nõlvad olid madalamad ja laugjamad.

### Teine ehitusjärk

11. sajandi lõpul või 12. sajandi algul ümbritseti ülejäänud seljaku küljed ringvalliga.

Muinasasula
-----------

Suurem asulakoht, tõenäoliselt muistse Purtse küla ase, avastati linnusest lääne pool üle Purtse jõe.

Vaata ka
--------

* Eesti linnuste loend
* Linnamägi
* Purtse vasallilinnus
* Purtse Taramägi (linnus)

Viited
------

1. 1 2  Evald Tõnisson. *Eesti muinaslinnad*, 1966.

Välislingid
-----------

* Purtse Tarakalda linnamägi kultuurimälestiste riiklikus registris
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib ettekujutusest; laeva kohta vaata artiklit Fantaasia (laev); muusikažanri kohta artiklit Fantaasia (muusika); filmi kohta vaata artiklit Fantaasia (film); kirjastuse kohta vaata artiklit Fantaasia (kirjastus); raadiosaate kohta vaata artiklit Fantaasia (raadiosaade).* |

---

**Fantaasia** (vanakreeka keeles *phantasia* 'kujutlus') on teadlikult ebareaalne ettekujutus või inimliku ettekujutamise võime.

Antiikfilosoofias ei tähendanud fantaasia ebareaalse ette kujutamist, vaid pigem oli see vahetu tunnetuse vastuvõtmise tulemus. Seda selgitatakse läbi *phantasia* seotuse verbiga *phainetai* 'ilmnema, paistma', millest lähtuvalt on fantaasia kõik, mis inimesele mingil viisil ilmneb või paistab, st eelkõige olev. See, et ilmneb midagi, mis ei ole, on kreekaliku mõtlemise raames pigem erijuht kui reegel, mistõttu on fantaasia kreekalikus mõistmises selle võimalik ebareaalne iseloom kõrvaline. Seega võiks ütelda, et mitte inimene ei kujuta endale olevat ette, vaid olev kujutab või kujutleb end inimesele.

Fantaasia seob rangelt filosoofilises tähenduses ebareaalsusega René Descartes oma meditatsioonides, kus ta viib läbi oma radikaalse kahtluse meetodit, mille äärmuslikuks täiuseks on kahtlemine reaalsuses üldse. Fantaasia saab oma eelkõige ebareaalsusega seotud tähenduse alles uusaja filosoofias.

Freud ja unistamine
-------------------

*Rêverie* (unistamine), 1901, kunstnik Paul César Helleu
Sigmund Freud pidas fantaasiat (saksa keeles *Fantasie*) inimese kaitsemehhanismiks. Ta leidis, et inimene ei saa hakkama vaid selle vähese rahuldusega, mida reaalsus on võimeline pakkuma. "Me lihtsalt ei saa lihtsalt hakkama ilma abistavate konstruktsioonideta," ütles Theodor Fontane Kui lapsepõlve täiskasvanuks adapteerimise printsiip avastati, nii eraldus ka üks liik mõttetegevust. Seda hoiti eemal reaalsusega katsetamisest ja jäeti vaid naudingu printsiibile allutatuks. See mõttetegevus oli fantaseerimine. Ta võrdles fantaseerimist ideega, et loodus säilitab oma algse oleku kus kõik, kaasaarvatud selle, mis on ebavajalik või mürgine, saab kasvada ja paljuneda seal, kus ta tahab.

Unistamine oli Freudile väärtuslik ressurss. "Need unistused panevad paika (sks. *Objektbesetzung*) suure hulga huvisid, nad on subjektile väga hinnalised ja tavaliselt on neisse peidetud hulk tundlikkust. Sellised fantaasiad võivad olla nii alateadvuslikud kui teadlikud." Ta leidis, et fantaasiad sisaldavad suure hulga subjekti tõelist ja loomupärast personaalsust ja jõuline inimene on see, kes suudab oma pingutustega soovunelmad tõeliseks teha. See võib olla kunstnik, kes suudab oma fantaasiad loomingusse panna, mitte hukutava neuroosi sümptomitesse.

Vaata ka
--------

* Väljamõeldis
* Kujutlus
* Representatsioon

Viited
------

1. ↑  Sigmund Freud, *Introductory Lectures on Psycho-Analysis* (Penguin Freud Library 1) p. 419
2. ↑  Sigmund Freud, *On Metapsychology* (Penguin Freud Library 11) p. 39
3. ↑  Freud, *Introductory* p. 419
4. ↑  Sigmund Freud, *On Psychopatholgy* (Penguin Freud Library 100 p. 88
5. ↑  Sigmund Freud, *Five Lectures on Psycho-Analysis* (London 1995) p. 81