recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Aizpurve** (vahel ka *Aizpurves*) on küla (*vidējciems*) Lätis Madona piirkonnas Dzelzava vallas.

Aizpurve asub valla edelaosas Pļaviņase–Gulbene raudteeliini ääres. Küla jääb merepinnast 125 meetri kõrgusele ja asub valla keskusest Dzelzavast 2,7, piirkonnakeskusest Madonast 20 ja Riiast 176 kilomeetri kaugusel. Seal asub Dzelzava valla 2. raamatukogu. Külla jääb Aizpurve bussipeatus.

Küla asutati turbarabade lähistele kui turbatootjate töölisasula. Küla läbis varem Dzelzava raudteejaamas lõppenud ja ümbruskonna turbarabadesse (Zosi soo ja Skuķi soo) viinud kitsarööpmeline raudtee.

Aastal 1989 oli külas 273 elanikku, aastal 2000 oli elanikke 255. Aastal 2019 oli külas 250 elanikku, aastal 2022 oli elanikke 220.

Viited
------

1. ↑
2. ↑  Autotransporta direcija
3. ↑  Vietvārdu datubāze

| * v
* r
Dzelzava valla asulad |
| --- |
| 
Aizpurve **·**  Bakani **·**  Baldones **·**  Birznieki **·**  Bučauska **·**  **Dzelzava** **·**  Grases **·**  Gribažas **·**  Jaunbakani **·**  Kopupļaides **·**  Krampāni **·**  Kraujeļmi **·**  Kraujveideres **·**  Kroņmuiža **·**  Lapenieki **·**  Mežļaides **·**  Mucenieki **·**  Padoms **·**  Sīmašas **·**  Skutāneļmi **·**  Tūjāni |
Sturmgewehr 44.
**Sturmgewehr 44** ehk **StG 44** on teise maailmasõja ajal Saksamaal väljaarendatud käsitulirelv.

Wehrmachtis oli StG 44 kasutusel sõja lõpus põhiliselt eliitjalaväeallüksustes.

Relva koos uue poolpika padruniga töötas välja konstruktor Hugo Schmeisser 1943. aastal, relv sai nimeks MP 43. Pärast mõningaid täiendusi sai relv nimeks MP 43/1 ja omakorda hiljem edasiste muudatusteta MP 44-ks. Täiesti uut padrunitüüpi vajavast automaatrelvast ei olnud Adolf Hitler esialgu üldse vaimustuses, kuid veendunud relva vajaduses, muutis ta oma arvamust, andes siiski loa seeriatootmiseks. Uut tüüpi automaatrelv, mis võeti Hitleri algse vastuseisu tõttu suure hilinemisega tootmisse, sai Hitlerilt nüüd hoopis poliitilis-propagandistliku nime Sturmgewehr ('rünnaktulirelv').

MP-44-ga oli võimalik tulistada nii üksiklaskude kui ka valangutega. Tulistamise täpsuselt oli automaat võrreldav Kar 98k-ga. Seetõttu saavutas StGw rindeüksustes kiiresti suure tunnustuse. StGw-dega relvastatud rühmad ei olnud enam nii suures sõltuvuses kuulipildujate kattetulest. Automaadi MP-44 laskekiirus (kadens 500 lasku minutis) võimaldas sõduritel ka ise üksteist lahingus automaattulega toetada. Tõhusalt kaugtulelt 400 meetrilt sai relva lähivõitluseks lihtsalt ja kiirelt automaattulele seadistada. MP-44 padrunisalv mahutas 30 padrunit. Juba 1944. aasta lõpuks vajati üksustes uusi automaattulirelvi rohkem, kui Saksamaa hävingus tööstusvõimsus toota võimaldas. Relva jaoks töötati veel välja ka tänapäeva mõistes küll kohmakas, kuid oma aja kohta uudne infrapuna-öövaatlusseade. Pärast sõja lõppu võtsid selle relvasüsteemi mõningate täiustustega üle veel mitmed riigid. 

Arvatakse, et ka Mihhail Kalašnikovi legendaarse automaadi AK-47 konstruktsioonis on kopeeritud palju olulisi ideid ja lahendusi just MP-44-lt. Bundeswehr aga kasutas pikka aega StGw´st 7,62 x 51 padrunile modifitseeritud arendust Heckler & Koch G3, mida tootsid litsentsi alusel veel mitmed kolmandad riigid.

| * v
* r
Saksamaa relvastus teises maailmasõjas |
| --- |
| Püstolid | 
Mauser C96 **·**  Parabellum 08 **·**  Walther P38 **·**  Walther PPK **·**  Sauer 38H **·**  Mauser HSc |
| Vintpüssid ja karabiinid | 
Karabiner 98k **·**  Gewehr 41 **·**  Gewehr 43/Karabiner 43 **·**  StG44/MP44 **·**  FG 42 **·**  StG45(M) **·**  Volkssturmgewehr |
| Püstolkuulipildujad | 
Bergmann MP18 **·**  MP 34 **·**  MP38/MP40 **·**  MP3008 "Volks MP" |
| Kuulipildujad ja teised suured relvad | 
MG 08 **·**  MG30 **·**  MG 34 **·**  MG42 **·**  Schwarzlose MG M.07/12 **·**  Kg/1940 **·**  Faustpatrone **·**  Raketen-Panzerbüchse 43 **·**  Panzerfaust **·**  Panzerschreck **·**  Fliegerfaust (ka Luftfaust) **·**  Flammenwerfer 35 **·**  Einstossflammenwerfer 46 **·**  Panzerbüchse 39 **·**  Solothurn S-18/1000 |
| Miinipildujad | 
Granatwerfer 36 **·**  8 cm Granatwerfer 34 **·**  kurzer 8 cm Granatwerfer 42 **·**  Granatwerfer 42 |
| Granaadid | 
Stielhandgranate 24 **·**  Stielhandgranate 43 **·**  Eihandgranate M39 **·**  Splittering **·**  Panzerwurfmine |
| 
Kategooria: Sõjatehnika |
**Theodor Aleksander Teder** (ka Tedder; 14. november 1871 Helda küla, Maidla vald, Juuru kihelkond, Harjumaa – 25. detsember 1913 Tallinn) oli eesti organist ja koorijuht.

Theodor Teder oli pärit koolmeistri perekonnast. Tema isa Juhan Teder oli Maidla vallakooli koolmeister ja hiljem Juuru Mihkli kiriku köster. Muusikaande päris ta oma isalt, kelle käe all sai ta esimese juhatuse orelimängu alal. Keskhariduse omandas ta Tallinnas Nikolai (tänapäeval Gustav Adolfi) gümnaasiumis, mille kõrvalt täiendas ennast Tallinna Toomkiriku sakslasest organisti Ernst Reinicke juures. Viimase innustusel jätkas ta õpinguid Leipzigi konservatooriumis (1893–1896), kus õppis oreli, klaveri ja kompositsiooni erialal. Seega kuulub ta esimeste Eesti soost muusikute hulka, kes olid saanud kõrgema muusikalise hariduse. 

Lõpetamise järel tegutses ta Tallinnas klaveriõpetajana ning 1898. aastast "Lootuse" ja Käsitööliste Seltsi, hiljem ka "Lyra" seltsi koorijuhina. Järgnes töö organistina: 1900–1904 Tallinna roomakatoliku Peeter-Pauli kirikus ja 1904–1913 Tallinna Kaarli kirikus. Aastatel 1898–1901 oli ta ühtlasi August Buschi väljaandel ilmuva "Eesti Postimehe" noodikaasande "Muusiku-Lisaleht" tegevtoimetaja, mis oli Karl August Hermanni toimetatud "Laulu ja mängu lehe" järel tähtsaim perioodiline noodiväljaanne.

Ta käis kontserdireisidel koos tuntud sopranite Aino Tamme, Paula Brehm-Jürgensoniga ja teistega. Ühtlasi kuulus ta 1910. aastal Tallinnas toimunud VII üldlaulupeo ettevalmistavasse toimkonda. 

Inimesena oli Theodor Teder tagasihoidlik, jäädes avalikus elus meelsamini varju. Siiski jättis ta oma ligemale paar aastakümmet kestnud tööga Tallinna muusikaellu märgatava jälje.

Theodor Teder suri 25. detsembril 1913. aastal Tallinnas.

Perekond
--------

Tema poeg oli jurist Teofil Teder.

Viited
------

1. ↑  Ene Pilliroog. *Kaarli orelist ja mängijaist (II).* - Sõnad ja teod. EELK Tallinna Toompea Kaarli koguduse kuukiri. Juuli 2013, nr. 6/ 16.
2. ↑  O. Kuningas. *Juurust pärit helikunstnik*. - Ühistöö, 1972, 27. mai.
Lucía Pinochet aastal 2006 Augusto Pinocheti matustel
**Inés Lucía Pinochet Hiriart** (sündinud 14. detsembril 1943 Santiagos) on Tšiili poliitik.

Ta sündis leitnant (hilisema kindrali ja Tšiili presidendi) Augusto Pinocheti esiklapsena. Ta on lõpetanud Tšiili Ülikooli pedagoogi ja kunstiteadlase kvalifikatsiooniga.

Pärast Augusto Pinocheti sõjaväelist riigipööret mängis ta olulist rolli hunta ideoloogilis-propagandistlikul toetamisel. Ta juhtis Rahvuslike Uuringute Korporatsiooni, Rahvuskultuuri Fondi ja "Instituto Profesional de Estudios Superiores "Luis Galdames"". Need institutsioonid (eriti esimene) õigustasid Pinocheti poliitika vaatepunktist Tšiili rahvuskultuuri ja traditsioone hispaaniakeelses maailmas.

Pärast Augusto Pinocheti lahkumist presidendi ametikohalt 1990. aastal jätkas ta tegevust ühiskondlik-poliitilist tegevust. Ta oli Augusto Pinocheti fondi direktorite nõukogus; samuti oli ta paremkonservatiivne poliitik. Ta oli aastatel 2004–2012 Santiago linnavolikogu liige.

Isiklikku
---------

Tema isa oli Tšiili sõjaväelane ja poliitik Augusto Pinochet. Ta on olnud kolm korda abielus ja ta on kolme lapse ema.
Kindralmajor Theodor von Nieroth
**Theodor von Nieroth** (2. juuli (vkj 20. juuni) 1871 Peterburi – 26. märts 1952 Prantsusmaa) oli Eestimaa päritolu Venemaa keisririigi sõjaväelane (keisri kaaskonna kindralmajor). Vene kodusõja ajal võitles ta Vabatahtlike armee koosseisus.

Elukäik
-------

Theodor von Nieroth põlvnes Nierothide suguvõsast. Ta sündis õukondlase Maximilian von Nierothi (1846–1914) ja Anastassija Trepova (sündis 1849) pojana.

Theodor von Nieroth asus sõjaväeteenistusse juba noores eas. Pärast Paažikorpuse lõpetamist (1892) teenis ta kaardiväe ratsapolgus. 

1907. aastal ülendati Theodor von Nieroth polkovnikuks. 

1911. aastal nimetati ta 16. husaaripolgu ja 1912. aastal Ihukaardiväe tragunipolgu ülemaks. Sellel ametikohal teenis ta ka Esimese maailmasõja ajal. 1915. aasta jaanuarist oli ta 2. kaardiväe ratsadiviisi 2. brigaadi ülem.

Vene kodusõjast võttis Theodor von Nieroth osa Anton Denikini juhitud valgekaartliku Vabatahtliku armee koosseisus. 

Theodor von Nieroth suri 26. märtsil 1952 Prantsusmaal.

Autasud
-------

10. jaanuaril 1915 autasustati Theodor von Nierothi autasustati Georgi mõõgaga.

> „Lahingus 01.08.1914. aastal Schirwindti lähistel Ida-Preisimaal lõi oma polgu ja kaardiväe suurtükiväe patareiga tagasi vaenlase ratsaväebrigaadi rünnaku. Nieroth sai selles lahingus haavata, kuid jäi rivvi."
> 
> 
>  – 
> 
>

Perekond
--------

Theodor von Nieroth abiellus 1897. aastal Peterburis Daria, vürstinna Cantacuzène, krahvinna Speranskiga, kes oli Mihhail Rodionovitš, vürst Cantacuzène, krahv Speranski (1848–1894) ja Elisabeth Sicardi tütar. Abielust sündisid:

* Mihhail von Nieroth (sündis 1899)
* Daria von Nieroth (sündis 1900)

### Sugupuu


|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  **Theodor von Nieroth(1871–1952)**  | Maximilian von Nieroth(1846–1914) | Gustav von Nieroth(1799–1871) | Gustav von Nieroth(1769–1828) |
| Johanna Charlotte von Wartmann(1779–1868) |
| Pauline Dorothea Elisabeth von Stenger(1816–1880) | Friedrich Wilhelm von Stenger |
| Vabapreili Julie Sophie Helene von Taube |
| Anastassia Trepova(sündis 1849) | Fjodor Trepov(surnud 1890) | ... |
| ... |
| Vera Lukaševitš | ... |
| ... |

Viited
------

1. 1 2  "Genealogisches Handbuch der baltischen Ritterschaften, Teil 2, 1.2: Estland" Görlitz. 1930. Lk. 152–153
2. 1 2 3 4 5 6  Georgi ordeni kavalerid Eestis. Mitte-eestlaste elulood.

Välislingid
-----------

* Väljavõte Eestimaa rüütelkonna genealoogilisest käsiraamatust
**Theodore Henry Frison** (17. jaanuar 1895 – 9. detsember 1945) oli USA entomoloog.

Elulugu
-------

Theodore Henry Frisoni isa Joseph oli ettevõtja, sisserändaja Saksamaalt Hambachist, ema Helen O'Neal Frison oli sündinud Ameerika Ühendriikide New Yorgi osariigis Hermonis. Ta lõpetas Champaigni keskkooli, kus alustas entomoloogiaga tutvumist Frisonite naabri, ülikooli entomoloogiaprofessori J. W. Folsomi ja entomoloogiaosakonna juhataja Stephen Albert Forbesi käe all, osaledes ülikoolikursustel juba keskkooliõpilasena. Seejärel jätkas ta entomoloogiaõpinguid ametlikult Illinoisi Ülikoolis Urbana-Champaignis. 1918. aasta aprillis värvati ta sõjaväkke, kus ta teenis augustist detsembrini 2. leitnandina jalaväes. Pärast teenistust jätkas Frison õpinguid samas ülikoolis, sai magistrikraadi 1920 ja filosoofiadoktori kraadi 1923. Ülikooli ajal mängis ta orkestris viiulit ning õpingute kõrvalt töötas assistendina ülikooli entomoloogiaosakonnas (1922–1923). 

1920. aastal määrati ta Wisconsini osariigi riigientomoloogia assistendiks ning 1921–1922 töötas ta USA Entomoloogia ja Taimekarantiini Büroos Moorestownis New Jerseys.

1923. aastal alustas Frison tööd süstemaatilise entomoloogina Illinoisi osariigi looduslooteenistuses (Illinois Natural History Survey). Pärast teenistuse 1917. aastal rajanud Forbesi surma 1930. aastal sai Frisonist juhataja kohusetäitja ning 1. juulil 1931 nimetati ta teenistuse juhatajaks, sellele töökohale jäi ta 1945. aastani, mil suri lülisambavähki. Frison maeti Rose Lawni kalmistule Champaignis.

### Teadustegevus

Frison oli Wildlife Society, Ameerika Majandusentomoloogide Assotsiatsiooni (American Association of Economic Entomologists), Ameerika Entomoloogiaseltsi (Entomological Society of America), Illinoisi Auduboni Seltsi, Illinoisi osariigi Arheoloogiaseltsi ja Illinois' osariigi Teaduste Akadeemia (Illinois State Academy of Science) liige. 1936–1939 oli ta ajakirja Journal of Economic Entomology toimetaja. Eelkõige keskendus ta teadustöös kimalastele, pani muuhulgas nime liigile *Bombus religiosus*, lehetäilistele ja kevikulistele (*Isoperla namata*). Elu jooksul avaldas ta üle 80 teadusartikli ja saavutas rahvusvahelise tuntuse.

### Isiklikku

1919. aastal abiellus Frison Ruby Gertrude Dukesiga, kes oli pärit St. Josephist Illinoisis. 1923. aastal sündis neil poeg Theodore Henry Jr. ja 1929. aastal tütar Patricia Ann.

Frison harrastas tennist, golfi, kalapüüki ja küttimist.

Raamatuid
---------

* "The stoneflies, or Plecoptera, of Illinois", 1937
* "Studies of North American Plecoptera: With Special Reference to the Fauna of Illinois", 1942

Välislingid
-----------

* James S. Ayars, Theodore Henry Frison, The Journal of Wildlife Management, Vol. 11, No. 4 (Oct. 1947), pp. 356–358
* F. L. Campbell, Valediction: Theodore Henry Frison, The Scientific Monthly, Vol. 62, No. 1 (Jan. 1946), pp. 91–93
* Arthur Gibson, Theodore Henry Frison (1895-1945), The Canadian Entomologist, LXXVIII, Jan. 1946, pp. 23–24
* Theodore Henry Frisoni foto Smithsoni Instituudi arhiivis
Džainismi kõigi sektide ühine sümbol alates 1974. aastast
**Džainism** (sanskriti sõnast *jina* ('võitja')) on India usund ja filosoofiakoolkond. Kujunes lõplikult välja üheaegselt budismiga Vārdhamāna Mahāvīra (599 eKr – 527 eKr) juhtimisel protestina brahmanistliku preesterkonna, kastisüsteemi ja ohvrirituaalide vastu.

Džainism säilitas aga rea brahmanistlikke põhimõisteid, nagu näiteks karma ja hingede rändamine. Džainismi dualistliku filosoofia järgi on hinge (dživa) eesmärgiks vabanemine (mokša) materiaalse keha itkest, mis toimub individuaalse, st ilma jumala abita, eetilise enesetäiustumise teel, milles tähtis osa on askeesil. Et kõiki esemeid ja olendeid hingestatuks peetakse, rõhutab džainism ahinsa põhimõttele, millest tuleneb taimetoitluse nõue.

Budismiga seob džainismi veel usukoguduse sangha ja kolme kalliskivi (õige vaade, õige eluviis ja õige teadmine) olemasolu. Ka eksisteerivad džainismis sansaara ja nirvaana mõisted. Budismi bodhisattva on võrreldav džainismi vabanenute (tīrthankāra) ideaaliga. Legendid Mahāvīrast on samuti üsna sarnased Buddha legendidega.

Džainism levis Indias eriti I aastatuhande II poolel, avaldades märgatavat mõju kunstile ja eetikale. Tähelepanuväärne on maailmas esimese modaalse loogika süsteemi – sjadvaada – tekkimine samal ajal. 12. sajandil aga algas džainismi langus. 21. sajandi alguses oli džainasid umbes 4,4 miljonit, sealhulgas 4,2 miljonit Indias.

Viited
------

1. 1 2 3  ENE, 1. köide, Tallinn, 1968, lk 534
2. ↑  Andres Herkel, "Müüt ja mõtlemine". Kirjastus Ilmamaa, 2002

Välislingid
-----------

* Harri Ints. Džainism on vabameelsete ja arukate usk
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib peost; Ang Lee filmi kohta vaata artiklit Pulmapidu (Ang Lee)* |

---

**Pulmad** ehk **pulmapidu** on traditsiooniline abiellumise puhul toimuv pidu, mis võib hõlmata ka eri usulisi või maagilisi kombetalitusi ja rituaale (sh siirderiitusi). 

Pulmade rituaalses osas on säilinud rohkesti ürgseid elemente (võitlus ja liit kahe kogukonna vahel, sigivus-, õnne-, tõrjemaagia jne), mis on segunenud uuemate tavadega.
Pulmad tähendasid ühtlasi kahe kogukonna sõprusvahekorda ja liitu astumist, millega kaasnesid mõlemapoolsed huvid ja kohustused uue loodava pere suhtes.

Eesti pulmakombed
-----------------

 *Pikemalt artiklis Eesti pulmakombed*
Eesti pulmakommetest kõneldes peetakse sageli silmas eelkõige 19. sajandi lõpul ja 20. sajandi algul etnograafide kirjeldatud pulmakombeid (Eesti talupojapulm). Tavad on viimase sajandi vältel suuresti muutunud. Ehkki praktikas on eri traditsioonid läbi põimunud, võib eristada tänapäevaseid eesti pulmakombeid, traditsioonilisi eesti pulmakombeid, nende vahele asetuvaid eesti maausuliste pulmakombeid, eesti luterlikke ja õigeusklikke pulmakombeid. Oma tavad on ka teistel Eestis elavatel rahvastel.

Kosjad olid mitmeastmelised ning neile järgnesid mitmepäevased pulmapeod. Seejuures ei olnud pulmad seotud kirikurituaaliga, vaid toimusid paar päeva kuni mitu nädalat pärast laulatust, kus pruutpaar käis vaid tunnistajatega. Enamasti peeti vanu eesti pulmi alguses pruudi kodus ja pärast peigmehe kodus (n-ö kahe otsaga pulmad). Talupojapulmad olid ka nn laulupulmad: laul saatis kombetalituse kõiki lõike neid seletades või kommenteerides. Vana regilaul on elavana säilinudki kõige kauem pulmades (Setumaal ja Kihnus tänapäevalgi).

Kesksel kohal eesti tänapäevastes pulmakommetes on pulmapidu. Kuna kiriklikke laulatusi on vähe, täidab enamasti laulatuse aset abielu registreerimine ilmalikult nn õnnepalees. Põhiliselt tähistatakse pulmi siiski pulmapeol, mis toimub kas abiellunute uues kodus või selleks eraldi valitud paigas. Tavaliselt on pulmapeol tähtis pidulaud söögi-joogiga, kuid jätkuvalt harrastatakse ka ühismänge ja -laulmisi pulmaliste lõbustamiseks (nt "Pruudipärg" ja mitmesugused osavusproovid). Pulma võib juhtida pulmavanem (pulmaisa), kes on üldjuhul kas pruutpaari meessoost sugulane, sõber või kutseline peojuht. Pruuti saadavad pruutneitsid, peigmehe poolt aitab pulma korraldada isamees.

Vaata ka
--------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Pulmad** |

* Mesinädalad
* Laulatus
* Pulmareis
* Pulma-aastapäev

Viited
------

1. ↑   Eesti rahvakultuuri leksikon. Eesti Entsüklopeediakirjastuse AS. Tallinn. 2007. lk 222
2. ↑  Ahto Kaasik. "Maarahva pulmad". Vaadatud 20.12.2019.
3. ↑   Eesti rahvakultuur. Eesti Entsüklopeediakirjastuse AS. Tallinn. 2008. lk 314
al-Jazarī
**Badīʿ az-Zaman Abū l-ʿIzz ibn Ismāʿīl ibn ar-Razāz al-Jazarī**  بديع الزمان أَبُو اَلْعِزِ بْنُ إسْماعِيلِ بْنُ الرِّزاز الجزري" (1136–1206)" oli moslemi polühistor: õpetlane, leiutaja, kunstnik, insener ja matemaatik, üks aurumasina varajastest pioneeridest. 

Vahetult enne oma surma 1206. aastal avaldas ta raamatu, mis oli aastasadu hiljem endiselt inseneriteaduses oluline – "Raamat geniaalsete mehaaniliste seadmete teadusest" (araabia keeles كتاب في معرفة الحيل الهندسية ehk "Kitab fi macrifat al-hiyal al-handasiyya"; ingl k "The Book of Knowledge of Ingenious Mechanical Devices"). 

Oma raamatu kuues peatükis kirjeldab ta koos ehitusjuhistega enam kui sadat mehaanilist leiutist, nagu kellad, automaadid, pumbad ja mänguasjad. Kirjeldatud seadmete hulgas oli ka primitiivse väntvõlli kirjeldus.

Vaata ka
--------

* Archimedes
* Aleksandria Heron
* Leonardo da Vinci
* Jeronimo de Ayanz y Beaumont
* Thomas Savery
* James Watt
* Thomas Newcomen

Lisalugemist
------------

* Hill, Donald R. (2008) [1970-80]. "Al-jazarī, Badīʿ Al-zamān Abū'l-ʿizz Ismāʿīl Ibn Al-razzāz". Complete Dictionary of Scientific Biography.

Välislingid
-----------

* Al-Jazarī – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Printsess Sikhanyiso 2006. aasta pillirootantsupidustuste ajal

**Sikhanyiso Dlamini** (sündinud 1. septembril 1987) on Svaasimaa printsess Dlamini soost, kuningas Mswati III vanim tütar. Alates 3. novembrist 2018 on ta Svaasimaa IT-minister.

Sikhanyiso on vanim oma isa 24 lapsest. Tema ema on Inkhosikati LaMbikiza (Sibonelo MngomeZulu), üks kuninga 14 naisest, tema noorpõlvearmastus. Vanaisa Sobhuza II kaudu, kellel oli 70 naist ja sündis 201 last, on Sikhabyisol üle 200 onu ja tädi. Ta on üks Sobhuza II umbes 1000 lapselapsest. 

14-aastaselt läks printsess Sikhanyiso Inglismaale, kus ta õppis erakoolides, sealhulgas St Edmund College'is Hertfordshire'is. 17-aastaselt läks ta USA-sse Californiasse, kus ta õppis Biola Ülikoolis näitekunsti. 2011. aasta seisuga õppis ta magistriõppes digitaalset kommunikatsiooni Austraalias Sydney Ülikoolis.

Välismaal omandas printsess Sikhanyiso oma kodumaa traditsioonide hülgaja maine. Nii kannab Sikhanyiso teksapükse ja miniseelikuid, mida Svaasimaal peetakse traditsioonide mitteaustamiseks. Välismaal viibides ei olnud printsess Sikhanyiso *umchwasho*'ga seotud, mis tekitas skandaali. Pärast *umchwasho* kaotamist ja veidi aega enne 2005. aasta umhlangat (pillirootantsupidustusi) pidas 17-aastane Sikhanyiso valju muusika ja rohke alkoholiga pidu oma ema residentsis. Selle eest karistati teda kepihoopidega.

Aastal 2004 heideti talle ette, et ta kulutas välismaareisil üle 100 000 USA dollari ning koormas sellega maksumaksjat. Valitsus arvas tema kulud kokku ja need jäid oletatud summale palju alla.

Aastal 2005 kritiseeris printsess polügaamiat Svaasimaal. Polügaamia olevat pahe, sest ta annab meestele suuri eeliseid võrreldes naistega. Selle peale keelati tal ajakirjandusega suhtlemine. 

Teda peetakse auahneks näitlejaks ja räppariks. Kodumaal on ta tuntud Pashu või Passonfruiti nime all.

Teda näidatakse dokumentaalfilmis "Without the King", mis räägib Svaasimaa monarhiast, kuningliku perekonna rikkuse ja rahva vaesuse vahelisest lõhest ja AIDS-ikriisist.

2019. aasta septembris külastas ta Eestit ning kohtus muuhulgas Eesti väliskaubandus- ja infotehnoloogiaministri Kert Kingoga.

Viited
------

1. ↑  Meet Sikhanyiso Dlamini, the African princess who's been living incognito in Australia[*alaline kõdulink*]
2. ↑  Swazi princess dons chastity tassel, BBC News
3. ↑  Pashu - ReverbNation
4. ↑  Without the King review, Variety
5. ↑  An Extravagant Ruler of a Modest Kingdom, New York Times, 25. aprill 2008.
6. ↑  eSwatini printsess: eestlased, tulge uudistage meie maad
7. ↑  Eswatini printsess tutvub Eestis e-valitsemise lahendustega, Majandus- ja Kommunikatsiooniministeerium, 4. september 2019
Pulli raudteepeatus
**Pulli raudteepeatus** oli raudteepeatus Pärnumaal Tori vallas Tori ja Pärnu kaubajaama vahel. Peatus loodi 2011. aasta jaanuaris Tammiste raudteepeatuse asemel (7 km kaugusel). 

Peatuses asub üks täispikk 550 mm kõrgune perroon, lisaks asub peatuse kõrval bussipeatus (kohalikele liinidele) ja autoparkla.

Pullil peatub päevas 4 reisirongi: 2 Pärnusse ja 2 Tallinna. Piletihinnalt kuulub peatus Pärnu piirkonda, olles üleminekupeatuseks peatusepõhiste piletihindadega alale.

Lelle–Pärnu raudteetrassi seisukord on muutunud järjest halvemaks. Eesti Valitsus otsustas 2017. aastal, et ei investeeri Pärnu–Lelle 70 km raudteetrassile 17 000 000 eurot raudtee remondiks. Liinirongide liiklus Pärnu ja Lelle vahel lõpetati 8. detsembril 2018.

Viited
------

1. ↑
2. ↑

Välislingid
-----------

* Pärnu Postimees "Pulli raudteeparkla ühendab bussi- ja rongiliikluse" 20. september 2012
* Pärnu Postimees "Oktoobrist sõidavad bussid rongile vastu Sauga valla Pulli külla" 25. september 2012

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **Eelnev peatus** | **Endine raudteepeatus**  | **Järgnev peatus** |
|  Tori |  **Pulli** | Pärnu Kaubajaam  |
**Kivastik** on eesti perekonnanimi.

2022. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Kivastik 48 inimesel: 27 mehel ja 21 naisel. Perekonnanimede levikult oli Kivastik meeste puhul 4419. ja naiste puhul 6388. kohal.

Keskmiselt oli selle nime kandja aga 43 aasta vanune.
Perekonnanimi Kivastik oli kõige sagedasem Rapla maakonnas, kus sellist nime kandis maakonna 10 000 elaniku kohta keskmiselt 2,98 inimest.

19. sajandi algul pandi pärisorjusest vabastamise käigus Tartu maakonna Torma kihelkonna Avinurme ja Tarakvere mõisavaldades talupoegadele perenimeks Kiwastik.

1930. aastate nimede muutmise kampaania käigus võeti Kivastik uueks nimeks kokku 2 korral, kui loobuti nimedest Koloschmit ja Koloshmidt.

Nime kandjaid
-------------

* Julius Kivastik, eesti sporditegelane (1889–1959)
* Karl Kivastik, eesti treener (1921–2012)
* Mart Kivastik, eesti kirjanik (1963–)

Viited
------

1. ↑  Statistikaamet: Nimede statistika (vaadatud 24.05.2022)
2. ↑  Onomastika andmebaas. Nimede panemine (algne nimekuju): Kivastik.
3. ↑  Onomastika andmebaas. Nimede eestistamine:(uus nimekuju): Kivastik.

Välislingid
-----------

* Kivastik statistikaameti andmebaasis
**Kiusamine** on väärkohtlemise (agressiivse ja negatiivse käitumise) vorm, mis seisneb oma tegevuse või käitumisega kellelegi sihilikult ebameeldivuste (füüsilise valu või ebamugavuse, vaimse alaväärsustunde, hirmu jne) tekitamises.

Sarnaste tunnustega käitumist mitmete teiste loomade vahel võidakse nimetada vihkamiseks (inglise keeles *mobbing*). 

Kiusamine on nüüdisajal mitmete teadusharude teadlaste uurimisaines ja kuigi teadusprobleemi on pikalt uuritud ei ole uurijad teaduslikult päris kindlat definitsiooni kiusamisele välja kujundanud.

Kiusamiskäitumine
-----------------

Kiusamine võib olla sõnaline (narrimine, norimine, pilkamine, mõnitamine, ähvardamine jne), füüsiline (tõukamine, togimine, näpistamine, löömine jne) või psüühiline (üleolev käitumine, ignoreerimine, kõrvalejätmine, millegi tegema sundimine vms). 

Kiusamine võib hõlmata korduvaid tegusid aja jooksul, mille eesmärk on luua või jõustada ühe isiku (või grupi) võimu teise isiku (või grupi) üle. Kiusamise eesmärgiks võib olla ka soov saada kas ohvri või kellegi teise tähelepanu. 

Kiusamise põhjuseks või ajendiks võivad olla kadedus, viha, madal enesehinnang, võimu kuritarvitamine, vale arusaam üldkäibivatest käitumisnormidest, asotsiaalsus jne.

Kiusamine võib toimuda kõigis situatsioonides, kus inimesed üksteisega lävivad: töökohas, koolis (koolikiusamine), kodus, tänaval, perekonnas ka veebis (veebikiusamine ja -vägivald) jne.

Kiusamine liigitatakse ebaeetilise käitumise hulka. Vajadusel eristatakse kooli-, küber- ja töökiusamist jne.

Viited
------

1. ↑  Kerstin Kiigemaa, Bakalaureusetöö: LÄÄNE-VIRUMAA KAHE KUTSEHARIDUSKOOLI ÕPILASTE KOKKUPUUDE ENDA HINNANGUL KÜBERKIUSAMISE JA TAVAKIUSAMISEGA NING SUHTUMINE NENDESSE, Tartu 2015, veebiversioon (vaadatud 13.012016)

|  |  |
| --- | --- |
|  | Tsitaadid Vikitsitaatides: **Kiusamine** |
**Robert Paul Austerlitz** (13. detsember 1923 Bukarest – 9. september 1994 New York) oli ameerika keeleteadlane ja etnoloog.

Robert Austerlitzi isa oli Austria kodanik ja ema ameeriklanna. Ta kasvas üles saksa-, rumeenia- ja ungarikeelses keskkonnas. Ta käis Brașovis saksa- ja rumeeniakeelses koolis. 1938. aastal emigreerus pere USA-sse New Yorki.

New Yorgis lõpetas ta 1950. aastal New School for Social Researchi filosoofia ja Columbia Ülikooli André Martinet' õpilasena lingvistika erialal. 1951–1953 õppis ta Helsingi Ülikoolis uurali ja altai keeli ning 1953–1954 nivhi keelt Tōkyō Ülikoolis. 1955. aastal kaitses ta Columbia Ülikoolis filosoofiadoktori kraadi. Pärast seda läks ta tagasi Jaapanisse, kus uuris nivhi, oroki ja ainu keelt. 1965 valiti ta Columbia Ülikooli professoriks. Ta oli mitme ülikooli külalisprofessor.

1960–1965 oli ta koos Uriel Weinreichi, William Diveri ja André Martinet'ga ajakirja WORD toimetaja. 1975. aastast alates oli ta Interlingua Instituudi nõunik.

1990 valiti ta Ameerika Lingvistikaseltsi presidendiks.

Robert Austerlitzi abikaasa oli matemaatik Rolf Nevanlinna tütar Sylvi Nevanlinna.

Tunnustus
---------

* Soome-Ugri Seltsi auliige
* Umeå Ülikooli audoktor (1986)
* Helsingi Ülikooli audoktor (1994)
* Ungari TA auliige (1986)
Mecklenburgi vapp
**Pribislaw** (suri 30. detsembril 1178) oli obodriidide vürst ja esimene Mecklenburgi vürst (1167–1178).

Pribislaw oli üks kolmest obodriidi pealiku Nikloti pojast; viimane tapeti 1160. aastal Saksimaa hertsogi Heinrich Lõvi ja Taani kuninga Valdemar Suure ühiskampaanias. Obodriidide territoorium jaotati suuresti saksi isandate vahel, kuid Pribislaw jätkas võitlust Heinrichi vastu Werle kindlusest Warnowi jõe ääres Rostocki lähedal, ainsalt territooriumilt, mis jäi Pribislawile ja tema vennale Wertislawile.

Nikloti pojad korraldasid 1163. aastal sakside võimu vastu ulatusliku mässu. Kui Wertislaw ja suur osa slaavi aadlist Heinrichi poolt Werle piiramisel vangistati, purustas Pribislaw palju endisi obodriidi linnuseid, sealhulgas Mecklenburgi, kus kõik meessoost flaamidest kaitsjad (asunikud Flandriast) tapeti. Pärast seda, kui Pribislaw vallutas Malchowi ja Quetzini, surus Heinrich Lõvi mässu veriselt maha. Wertislaw poodi Malchowis avalikult üles. Taani laevastiku toel alistas sakside armee 1164. aastal slaavlased verises Vercheni lahingus. Pribislaw põgenes pärast Pommerisse, kuid viis hiljem rüüsteretked Schwerini ja Ratzeburgi krahvkondadesse.

Tsistertslaste ordu misjonär Berno veenis Pribislawi asuma kristlaste poolel paganlike slaavlaste vastu. Konfliktis saksi aadliga ja liitlast otsides taastas Heinrich Pribislawi 1167. aastal võimule kui Mecklenburgi, Kessini ja Rostocki vürsti; Schwerini krahvkond jäi frangi-saksi kontrolli alla. Pribislawi taastamine võimule rajas Mecklenburgi algselt slaavi päritolu dünastia, mis kestis aastani 1918. Võrdluseks - polaabide ja vagride maad läänes olid saksi isandate poolt üle võetud.

Karl Pfannschmidt: *Pribislawi ristimine* (1855)
Pribislawi ristiusku pöördumise aja osas vaieldakse; see on dateeritud enne Nikloti surma 1160. aastal või vürsti võimule taastamisega 1167. aastal. Liidus Saksi hertsogiga võitles Pribislaw paganlike ranide vastu Rügenil. 

Pribislaw asutas 1171. aastal Doberani kloostri ja õnnistas Schwerini piiskopkonna. Ta osales järgmisel aastal koos Heinrichiga palverännakul Jeruusalemma. Samuti pidas vürst läbirääkimisi oma poja Heinrich Borwin I ja Heinrichi tütre abielu sõlmimiseks.

Ta abiellus Wartislaw I tütre Woizlavaga.

Pribislaw suri haavadesse, mille sai 30. detsembril 1178 turniiril Lüneburgis, ja tema keha maeti Lüneburgi St. Michaelise kirikusse. 1219. aastal viis tema poeg Heinrich Borwin säilmed äsjavalminud Doberaner Münsterisse, kus need asuvad Pribislawi kabeli sarkofaagis.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**Niklotobodriidide vürst** | **Mecklenburgi vürst**1167–1178 | Järgnev**Heinrich Borwin Ikui Mecklenburgi isand** |
| Eelnev**Niklotobodriidide vürst** | **Mecklenburgi vürst**1167–1178 | Järgnev**Nikolaus Ikui Rostocki isand** |
Pakri saarte vaheline sild enne 2012. aasta rekonstrueerimist

**Pakri saared** (rootsi *Rågöarna* 'rukkisaared') on kaks saart – Suur-Pakri (11,6 km²) ja Väike-Pakri (12,9 km²) – Eesti loodeosas, koos väiksemate laidudega. Saarte pindala on kokku 24,7 km².

Mandri-Eestist eraldavad neid Kurkse väin ja Paldiski laht.

Administratiivselt kuuluvad saared alates 1947. aastast Paldiski linna koosseisu. 1939–1947 moodustasid saared Pakri valla, kus elas veel 1939. aastal 329 elanikku.

Suur- ja Väike-Pakri vahel asuvad Langgronne, Bjärrgronne ja Kappa saar.

Saartel asub Pakri maastikukaitseala, mis hõlmab lahustükke Väike- ja Suur-Pakri saare põhjaosas, saartevahelist merd, Kappa ja Bjärr-grånne saari ning Väike-Pakri lõunaosa.

Saarte järgi on nime saanud Pakri kihistu.

* Väike-PakriVäike-Pakri
* Suur-PakriSuur-Pakri
*

Viited
------

1. ↑  Kihistust Eesti Stratigraafia Komisjoni andmebaasis (vaadatud 07.04.2018)

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Pakri saared** |

* Pakri saarte koduleht
* www.pakrimatkad.ee
**Robert Francis Kennedy** (tuntud ka initsiaalide RFK all; 20. november 1925 Brookline, Massachusetts – 6. juuni 1968 Los Angeles) oli Ameerika Ühendriikide poliitik, kes oli jaanuarist 1961 kuni septembrini 1964 justiitsminister. Ta oli president John F. Kennedy noorem vend.

Robert F. Kennedy kuulus alates 3. jaanuarist 1965 kuni surmani Ameerika Ühendriikide Senatisse, kus ta esindas New Yorgi osariiki.

Kennedy oli Demokraatliku partei liige. Ta oli tuntud kodanikuõiguste eestkõneleja ning organiseeritud kuritegevuse (maffia) vastase võitluse aktivist.

Ta oli hariduselt jurist ning töötas justiitsministeeriumis ja Adlai Stevenson II nõunikuna. 1960. aastal oli ta John F. Kennedy presidendikampaania juht. Pärast John F. Kennedy võitu ja ametisse astumist nimetas ta Robert F. Kennedy oma valitsuse justiitsministriks.

1968. aastal osales ta Ameerika Ühendriikide presidendivalimiste eelvalimistel, et saada Demokraatliku Partei kandidaadiks. 

Robert F. Kennedy suri Los Angeleses 6. juunil 1968 pärast atentaati 5. juuni öösel. Teda tulistati Ambassadori hotelli köögis, kui ta oli teel ballisaalist, kus ta oli tänukõnet pidanud, pressikonverentsi ruumi. Atentaadi sooritanud palestiina immigrant Sirhan Sirhan võeti kohapeal kinni.

Perekond
--------

1950. aastal abiellus ta Ethel Skakeliga. Nad said 11 last, kellest viimane sündis pärast Roberti surma.

Viited
------

1. ↑  Schlesinger, Arthur M. Jr. (1978). "Robert Kennedy and His Times"

Välislingid
-----------

* Elulugu Ameerika Ühendriikide Kongressi kodulehel
* Elulugu Ameerika Ühendriikide justiitsministeeriumi kodulehel
**"Suur näitemäng"** on Eriti Kurva Muusika Ansambli teine album, mis ilmus 1996. aastal helikassetina. Kasseti andis välja ansambel ise.

Kasseti vahelehel olevad laulude pealkirjad ning ansambli nimi ("Especially Sad Music Orchestra") ja albumi nimi ("Big Acting") on kirjas ka ingliskeelsena. Enamus lugudest lindistati Tallinnas asunud stuudios "Mida Muusika" ning lood miksis David Caudhery. Neli lugu lindistati Eesti Raadio stuudios. Tollal oli ansambel seotud Von Krahli Teatriga ning seda kinnitab ka kasseti vahelehel olev märkus "EKMA leiate Von Krahli Teatrist 6313237".

1996. aasta rahvusvahelisel teatrifestivalil Baltoscandal osales ansambel samanimelise kavaga "Suur näitemäng", mis kanti ette 25. juunil kell 17:30 Rakvere kultuurimajas.

Kasseti vahele kirjeldus "Suure näitemängu" kujunduse kohta: "Kogu visuaalne kunst suurele näitemängule on loodud Liina ja Reili poolt aga kasseti kujundas Liina üksi.

Lugude nimekiri
---------------

A1. "Suur näitemäng" ("Big Acting")  

A2. "Sel päeval nad matsidki narri" ("The Day They Buried The Jester")  

A3. "Välkommen Till Dei Fria Tallinn" ("Tallinn by night")  

A4. "Hääbumise lugu" ("Fade Out")  

A5. "Tsardas" ("Tschardaschh")  

A6. "Veel elumees" ("Chanson")  

B1. "I Walk My Dog" ("Ma jalutan oma koera")  

B2. "Andke andeks mu daamid" ("Forgive Me My Ladies")  

B3. "Peegel pildis" ("Reflection In The Picture")  

B4. "Ringimäng 2" ("RoundDance 2")  

B5. "Algus" ("The Beginning")  

B6. "Saalid" ("Halls")

*Lugude nimekiri on kirjas nii, nagu see on kasseti vahelehel - koos mõningate kirjavigadega.*

Esitajad
--------

* Lea Peterson (1. kontrabass)
* Siim Soop (2. kontrabass)
* Meelis Hainsoo (1. viiul)
* Mait Reimann (2. viiul + klaver)
* Tauno Valdna (flööt)
* Kalle Klein (saksofon)
* Sven Kuntu (vokaal)

Viited
------

1. ↑  "ERITI KURVA MUUSIKA ANSAMBEL - Suur Näitemäng". Originaali arhiivikoopia seisuga 16.01.2014. Vaadatud 14.01.2014.
2. ↑  "KAVA: RAHVUSVAHELINE TEATRIFESTIVAL BALTOSCANDAL 96". *Eesti Päevaleht*. 19.06.1996. Originaali arhiivikoopia seisuga 16.01.2014.
3. ↑  "KAVA: RAHVUSVAHELINE TEATRIFESTIVAL BALTOSCANDAL 96". *Eesti Päevaleht*. 19.06.1996. Originaali arhiivikoopia seisuga 16.01.2014.
Robert Brown

|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib botaanikust; filosoofi kohta vaata artiklit Robert Brown (filosoof)* |

---

**Robert Brown** (21. detsember 1773 Montrose (Šotimaa) – 10. juuni 1858 London) oli šoti botaanik.

1827 segas ta vette teraviljade õietolmu ning lehtsammaltaimede ja osja eoseid. Seda segu mikroskoobiga uurides täheldas ta väikeste osakeste lakkamatut mittesuunatud liikumist. Tema esimene hüpotees oli, et liikumine toimub üksnes elusorganismidel, kuid katset tolmuga korrates esines täpselt samasugune liikumine. Kuigi Brown ei pakkunud sellele liikumisele mingisugust selgitust, hakati seda kutsuma Browni liikumiseks. See liikumine oli molekulaarkineetilise teooria üks veenvamaid põhjendusi.

Hiljem selgus, et Hollandi teadlane Jan Ingenhousz oli Browni liikumise avastanud juba poolsada aastat varem ning ka avaldanud oma uurimistulemused 1784 ja 1785 vastavalt saksa ja prantsuse keeles.

1831 Linné ühingus esitatud ja 1833 avaldatud töös andis Brown nime rakutuumale. Rakutuumi oli nähtud juba varemgi, võib-olla tegi seda juba mikroskoobi avastaja hollandlane Antoni van Leeuwenhoek 1682. Franz Bauer oli avaldanud oma joonised taimerakkudest juba 1802 ja tema joonistusi Brown ka nimetas, kuid nime andis rakutuumale Brown. Ei Bauer ega Brown ei arvanud, et igal rakul on tuum. Brown seostas rakutuumi üksnes üheidulehelistega.

Robert Browni järgi on nimetatud Austraalia taimeperekond *Brunonia* ja hulk Austraalia taimeliike, näiteks *Eucalyptus brownii*, *Banksia brownii* ja sammal *Tetrodontium brownianum*, mille ta avastas Edinburghi lähedal Roslinis veel üliõpilasena. See sammal kasvab selles kohas tänapäevani.

Tema järgi on nimetatud veel Tasmaanias olev Brownsi jõgi, mille kaldail ta kogus taimi, ja Kanadas Briti Columbias asuv Browni mägi.

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Robert Brown** |
**Mereblog** on Eesti mereteemade internetiportaal koos uudiste, arvamuste ning kogu merendust tutvustava ja kajastava materjaliga. Veebilehele on koondatud ka võimalikult palju merendusalaseid linke.
Mereblog kajastab kodanikkonna algatusi Eesti merenduse taaselustamisel, samuti propageerib kaude omaalgatuslikult merendust ning vahendab uudiseid maailma mereteemadest. 

Mereblog loodi 2005. aasta aprillis algselt asutaja isikliku blogina, milles ta soovis laiemalt levitada seda merendusalast teavet, millega iga päev kokku puutus. 2006. aastal loodi veebileht Wordpress'i põhjale ja nii kujunes blogist merendusteemade internetiportaal.

Mereblog toetub vabatahtlikele kirjutajatele. Tuumikkirjutajad on blogi asutaja Dan Heering ja põhiliseks kaaskirjutajaks Mairold Vaik, mõlemad on hariduselt ja tööalaselt meremehed. Teised kaaskirjutajad on aja jooksul vahetunud. Blogi külastab keskmiselt 350 lugejat päevas.

2006. aastal möödus Mereblogi kirjutajatel 10 aastat esimesest merereisist laeval Fryderyk Chopin ja selle tulemusel sai ka kolmekuise reisi päevik lugejate jaoks välja pandud.

Mereblogi üleskutsel muutus 2009. aastal iga-aastane Muinastulede öö üle-eestiliseks, selle aasta augusti viimasel laupäeval kutsuti inimesi mere äärde. Tagasiside põhjal võttis üritusest osa umbes 20 000 inimest. Seegi üritus oli üks osa merenduse vajalikkuse meeldetuletamisel ja propageerimisel.

2006. aastal valiti Eesti parimate ajaveebide konkursil Mereblog parimaks grupiblogiks.

Viited
------

1. ↑  Blogide külastatavuse statistika
2. ↑  Mari Sarv. Eesti parimad ajaveebid on valitud. Eesti Päevaleht, 23. märts 2006

Välislingid
-----------

* Mereblog
Avatud Ülikooli logo
**Avatud Ülikool** (inglise keeles *Open University*) on avatud ülikooli tüüpi õppeasutus, kus õpivad peamiselt Suurbritannia üliõpilased; ühtlasi suurim Suurbritannia ülikool. Enamik ülikooli õppetööst ei toimu mitte ülikoolilinnakus, vaid väljaspool seda, eelkõige veebis. Paljusid kursuseid saab läbida ka väljaspool Suurbritanniat.

Ülikool asutati 1969.

Ülikoolis õpib üle 168 000 üliõpilase (umbes 2016).

Viited
------

Välislingid
-----------

* Koduleht

Suurbritannia ülikoolid

**Inglismaa:**
Anglia Ruskin • 
University of the Arts • 
Aston • 
Bath • 
Bath Spa • 
Bedfordshire • 
Birmingham • 
UCE Birmingham • 
Bolton • 
Bournemouth • 
Bradford • 
Brighton • 
Bristol • 
Brunel • 
Buckingham • 
Cambridge • 
Canterbury • 
Central Lancashire • 
Chester • 
Chichester • 
City • 
Coventry • 
De Montfort • 
Derby • 
Durham • 
East Anglia • 
East London • 
Edge Hill • 
Essex • 
Exeter • 
Gloucestershire • 
Greenwich • 
Hertfordshire • 
Huddersfield • 
Hull • 
Imperial • 
Kent • 
Keele • 
Kingston • 
Lancaster • 
Leeds • 
Leeds Metropolitan • 
Leicester • 
Lincoln • 
Liverpool • 
Liverpool Hope • 
Liverpool John Moores • 
London *(Kolledžid: Birkbeck • Kõne ja näitlemise kool • Courtauld Institute of Art • Goldsmiths • Heythrop • Institute of Cancer Research • Institute of Education • King's • London Business School • LSE • LSHTM • Queen Mary • Royal Academy of Music • Royal Holloway • Royal Veterinary College • St George's • SOAS • School of Pharmacy • UCL; Institutes: Institute in Paris • School of Advanced Study • Marine Biological Station, Millport)* • 
London Metropolitan • 
London South Bank • 
Loughborough • 
Manchester • 
Manchester Metropolitan • 
Middlesex • 
Newcastle • 
Northampton • 
Northumbria • 
Nottingham • 
Oxford • 
Oxford Brookes • 
Plymouth •
Portsmouth • 
Reading • 
Roehampton • 
Royal College of Art • 
Salford • 
Sheffield • 
Sheffield Hallam • 
Southampton • 
Southampton Solent • 
Staffordshire • 
Surrey • 
Sunderland • 
Sussex • 
Teesside • 
Thames Valley • 
Nottingham Trent • 
Warwick • 
UWE • 
Westminster • 
Winchester • 
Wolverhampton • 
Worcester • 
York • 
York St John

**Põhja-Iirimaa:**
Queen's Belfast •
Ulster

**Šotimaa:**
Aberdeen • 
Abertay • 
Dundee • 
Edinburgh • 
Glasgow • 
Glasgow Caledonian • 
Heriot-Watt • 
Napier • 
Paisley • 
Robert Gordon • 
St Andrews • 
Stirling • 
Strathclyde

**Wales:**
Cardiff • 
Glamorgan • 
Wales
*(Aberystwyth • Bangor • Lampeter • Newport • NEWI • RWCMD • SIHE • Swansea • Trinity • UWIC)*

**Mittegeograafiline** : Avatud Ülikool
**Tõnis Raamot** (6. jaanuar 1932 Tartu – 26. aprill 2000 New York) oli eesti päritolu Ameerika Ühendriikide ehitus- ja tehnikateadlane.

Ta lõpetas aastal 1949 Lingeni Eesti Gümnaasiumi Saksamaal, 1955 Columbia Ülikooli USA-s ehitusinsenerina; *M.Sc.* (1956, Columbia Ülikool), *Ph.D.* (1962, Illinoisi Ülikool, USA), doktoriväitekiri "The Foundation Behavior of Ore Yards". 

Ta oli aastatel 1955–1956 Columbia Ülikoolis assistent, 1956–1959 USA sõjaväes ehitusinsener, 1962–1973 tsiviilinsener, professor (Newark College of Engi. Newark, N.J.), 1962–1969 nõuandev, hiljem peainsener ettevõttes Raymond Int, Inc. NYC. Aastast 1969 omas ta insenerifirmat Raamot Associates peakontoriga New Yorgis ja tegeles erapraksisega.

Teadustöö
---------

Uurimisvaldkond: süvaehitus.

Teoseid
-------

* Foundation Behavior on Iron Ore Storage Yards (kaasautor). // ASCE J. 1964

Isiklikku
---------

Tema isa oli Ilmar Raamot, vanaisa Jaan Raamot, vanaema Mari Raamot; vanatädi oli laulja ja pedagoog Aino Tamm, vanaonu metsasarvemängija ja muusikategelane Jaan Tamm.

Viited
------

1. 1 2 3  Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide

Kirjandus
---------

* Eesti teadlased väljaspool kodumaad: biograafiline teatmik = Estonian scholars and scientists abroad: biographical directory. Stockholm 1984. Lk 98

Välislingid
-----------

* *Eesti teaduse biograafiline leksikon.* 3. köide: *N–Sap* TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013
* Haud Green-Woodi kalmistul New Yorgis

 *Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.*
Jeremias Gotthelf
**Jeremias Gotthelf** (kodanikunimega **Albert Bitzius**, 4. oktoober 1797 Murten, Fribourgi kanton – 22. oktoober 1854 Lützelflüh, Berni kanton) oli šveitsi kirjanik ja pastor.

Ta on kirjutanud 16 romaani ja palju novelle ning lühijutte. Ta kirjutas saksa keeles, tegelased räägivad aeg-ajalt kohalikus murdes.

Ta sündis pastori pojana ja õppis ka ise Bernis pastoriks. Õpingud lõppesid 1820, misjärel ta astus Göttingeni ülikooli, ent naasis 1822 Utzenstorfi isa abiliseks. 1824 pidi ta sealt pärast isa surma lahkuma. 1829 asus ta Berni ja 1831 Lützelflüh'sse pastori abiliseks. Pärast tolle surma 1832 valiti ta tema järglaseks, abiellus 1833 tema lapselapsega ja oli surmani Lützelflüh' pastor. Tal oli kolm last: poeg, kellest sai pastor, ja kaks tütart, kes abiellusid pastoritega.

Teosed
------

"Talupojapeegel ehk Jeremias Gotthelfi elulugu" ("*Der Bauern-Spiegel oder Lebensgeschichte des Jeremias Gotthelf, von ihm selbst beschrieben*", 1837) oli tema esimene raamat. See sai tuntuks oma realistliku, ilustamata külaelu käsitluse poolest. Formaalselt on see raamat Jeremias Gotthelfi autobiograafia; selgus, et Gotthelf on Bitziuse varjunimi ja kuigi autobiograafiline ta ka polnud. Bitzius avaldas Gotthelfi nime all ka oma ülejäänud teosed.

"Must ämblik" ("*Die schwarze Spinne*", 1843; eesti keeles 2006) on õudusjutt külaelanikest, kes sõlmivad kuradiga lepingu ja keelduvad talle tasu maksmast. Arvustused jutule
**Tõnis Palm** (sündinud 18. augustil 1955) on eesti arhitekt ja kriminaalkorras süüdi mõistetud pedofiil.

Palm on projekteerinud Mai kultuurikeskuse Pärnus (1986, tollal Mai kino).

Tõnis Palm on Eesti Arhitektide Liidu liige.

Pedofiilia
----------

2006. aastal kahtlustati Palmi pedofiilias, kuna ta pildistas 2002. aastal alasti teismelisi poisse. Palm eitas süüdistusi, pidades aktifotosid pelgalt kunstilisteks, mitte erootilisteks. 2008. aastal mõistis kohus Palmi ja Edelaraudtee Veeremi OÜ käitusjuhi Tõnu Sarapuu siiski süüdi lasteporno omamises ja levitamises, Palmi ka fotode tegemises. Kohus kinnitas süüdistatavate ja Põhja ringkonnaprokuröri Eve Soostari kokkuleppe, mille alusel karistati mõlemat süüdistatavat rahatrahviga. Prokuröri hinnangul piisas trahvist, kuna tõenäoliselt kohtualused oma tegusid enam ei korda.

2016. aasta juulis tunnistas Pärnu maakohus Palmi süüdi viie paragrahvi alusel: alaealiselt seksi ostmises, suguühtes või muu sugulise iseloomuga teos lapseealisega, lapseealise seksuaalses ahvatlemises, inimkaubanduses alaealise ärakasutamise eesmärgil ning lasteporno valmistamises ja selle võimaldamises. Kohtuotsuses mõisteti algsest kaheksa-aastasest karistusest kandmisele lühimenetluse tõttu vaid viis aastat ja neli kuud vangistust, mille hulka arvestati eelvangistuses viibitud aeg alates aprillist 2015.

Isiklikku
---------

Tal on kaks tütart.

Viited
------

1. ↑  Kohus mõistis tuntud arhitekti pedofiiliakuritegude eest aastateks vangi ERR, 06.06.2016
2. ↑  "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 16. mai 2016. Vaadatud 18. juulil 2016.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
3. 1 2  Arhitekt Tõnis Palmil pedofiiliakahtlus Delfi, 22. detsember 2006
4. ↑  Dagne Hanschmidt Mainekast arhitektist seksuaalkurjategijaks ja lasteahistajaks Postimees, 21. juuli 2008
5. ↑  Lauri Habakuk Kohus mõistis pedofiilist arhitekti aastateks vangi Pärnu Postimees, 06.06.2016

Välislingid
-----------

* Martin Laine Pedofiilid pilastasid Pärnumaa metsade vahel Pärnu Postimees, 1. märts 2017
* Kohus mõistis tuntud arhitekti pedofiiliakuritegude eest aastateks vangi ERR, 6. juuni 2016
* Lauri Habakuk Kohus mõistis pedofiilist arhitekti aastateks vangi Pärnu Postimees, 6. juuni 2016
* Dagne Hanschmidt Mainekast arhitektist seksuaalkurjategijaks ja lasteahistajaks Postimees, 21. juuli 2008
* Arhitekt Tõnis Palmil pedofiiliakahtlus Delfi, 22. detsember 2006
**Tiina Nuuter** (aastani 1973 **Tiina Ambur**; sündinud 2. aprillil 1950 Tallinnas) on eesti majandusteadlane.

Elulugu
-------

Tiina Nuuter on geodeedi tütar.

1968. aastal lõpetas Nuuter Tallinna 7. Keskkooli, 1974 tööstuse planeerimise erialal Tallinna Polütehnilise Instituudi õhtuse teaduskonna, 1996–2000 Tallinna Tehnikaülikooli magistrant, majandusmagister (2000, TTÜ), väitekiri "Tallinna eluasemekorralduse mehhanism", aastast 2001 TTÜ doktorant.

Nuuter oli 1970–1982 PI EKE Projekt ökonomist ja juhtivökonomist, 1982–1991 RPI Eesti Projekt peaehitusökonomist, 1991–1999 TTÜ ehituse tootluse instituudi dotsent, 1999– lektor. Lugenud kursusi: ehituse juhtimine, plaanimine ja turg, ehituse välismajandus, ehitusrahandus, kinnisvara- ning makroökonoomika; koostanud õppevahendeid.

Teadustöö
---------

Tiina Nuuteri uurimisvaldkonnad on eluasemepoliitika ja -strateegia, eluaseme turumudel. Arendanud ehitusalast infovahetust Põhjamaade ja Balti riikidega. 20 teaduspublikatsiooni.

Teoseid
-------

* Complex evaluation and life cycle costing in facility management. // Property valuation and investment in Central and Eastern Europe during transition to free market Economy. Vilnius, 1997
* Possibilities of application of the market theory to solve the housing problems in Tallinn. // 2nd Int. postgraduate Res. Conf. Built and Human Environment. Univ. Salford. Salford, 2002
* Kinnisvara eluea ökonoomika. Kinnisvara hooldusteenuse kvaliteedi korraldus (õppevahend). Tallinn, 2002
* Is it wise to regulate the housing market in Tallinn? // 3rd Nordic Conf. "Construction Economics and Organisations". Lund Univ. Inst. Technol. Lund, 2003
* Kinnisvarahalduri käsiraamat (kaasautor). Tallinn, 2007

Viited
------

1. 1 2 3 4 5  Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide, lk 24

Kirjandus
---------

* Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide

Välislingid
-----------

* Tiina Nuuter Eesti Teadusinfosüsteemis Muuda Vikiandmetes

 *Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.*