recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Ambla Vabadussõja mälestussammmas
Ambla Vabadussõja mälestussammmas
**Ambla Vabadussõja mälestussammas** on mälestusmärk Ambla kalmistul. See on pühendatud Esimeses maailmasõjas ja Vabadussõjas langenud Ambla kihelkonnast pärit sõduritele. Mälestusmärk avati 27. septembril 1925.

Ajalugu
-------

Esimeses maailmasõjas ja Vabadussõjas langenud Ambla kihelkonnast pärit sõdurite mälestussamba kavandid tegi skulptor Anton Starkopf. Mälestussammas avati 27. septembril 1925. Sammas lõhuti 1949. aasta oktoobris ja tükid veeti Ambla jõe äärde ning inglikuju visati Soodla jõkke. Samba koopia tööjoonised valmistas arhitekt Allan Murdmaa. Kivitöö tegi Hannes Starkopf ja kooperatiiv Dolokivi Volli Saia eestvedamisel. Sammas taasavati 23. juunil 1990.

24. augustil 2023 avastati Ambla ja Järva-Madise kandis nõukogude ühishauade ümber kolimisel originaalist jäänud tükid, mis olid kasutatud ühe nõukogude monumendi vundamendina. Tükke on kavas eksponeerida Ambla kihelkonnapargis.

Kirjeldus
---------

Sammas on esialgse täpne koopia. Monument kujutab endast kolmel astmel ja kuubikujulisel alusel seisvat obeliski, mille otsas on inglikuju. Samba esikülje ülaosas on reljeefne Vabadusristi kujutis ja tekst: "EESTI / VABADUSSÕJAS / 1918-1920". Järgnevad 42 langenu nimed, selle all reljeefne mõõk ja loorberioks. All soklil on tekst: "AMBLA / KIHELKONNA / LANGENUD / KANGELASTELE".

Obeliski tagumise külje ülaosas on Georgi risti kujutis ja tekst "ILMASÕJAS / 1914-1918" ja 132 langenu nimed, selle all reljeefne mõõk ja loorberioks. Soklil on tekst: "TÕESTI ÜTLEB VAIM, / ET NEMAD PEAVAD / HINGAMA OMAST VAEVAST / JA NENDE TEOD KÄIVAD / KA NENDE JÄRELE".

Obeliski vasakul küljel on kaks lamereljeefi. Ülemine kujutab meest (poega) sõtta saatvat naist (ema) oma kallil viimast korda kätt surumas. Alumisel tahvlil on kujutatud sõdurit, kes on toonud oma langenud kaaslase koju ta lesele. All soklil on kiri "ILUS ON SURRA / ISAMAA EEST".

Obeliski paremal küljel on kujutatud kahte lahingustseeni. Ülemisel on näha kahte mõõga järele haaravat, õlg õla kõrval lahinguisse astuvat sõdurit. Alumisel tahvlil on kujutatud ratsameest ja kilbile toetuvat haavatud sõdurit. Tekst soklil: "MEHISE MEELELE / ASUTA KODA / PRIIUSEL PÜHENEND / EESTLASTE MULD".

Kõik tekstid sambal on reljeeftähtedes välja raiutud. Ingel ja reljeeffiguurid on riietatud roomapärasesse rüüsse. Samba ülemine ots koondus kolmeastmelise trepina, mille otsas on 1,83 m kõrgune, kivist väljaraiutud, seisev inglifiguur – rahu sümbol. Paremas, alla lastud käes ta hoiab põlevat tungalt, vasakus – võitjatele toodud loorberipärga.

Viited
------

1. ↑  "Järvamaal leiti üles kadunud vabadussõja mälestusmärk" ERR, 24. august 2023

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Ambla Vabadussõja mälestussammas** |

* Ambla Vabadussõja mälestussammas kultuurimälestiste riiklikus registris
**Eesti 2017. aasta riigieelarve** on Eesti keskvalitsuse 2017. aasta eelarve. Valitsus algatas 2017. aasta riigieelarve seaduse menetlemise 28. septembril 2016. Seadus läbis esimese lugemise 26. oktoobril 2016 ja teise lugemise 16. novembril 2016.

Riigieelarve menetlemise algatas Taavi Rõivase teine valitsus, riigieelarve menetlemise ajal toimus valitsuse vahetus – 23. novembril 2016 asus ametisse Jüri Ratase esimene valitsus.

Riigieelarve tulude mahuks plaaniti 9,42 miljardit eurot, mida oli 592 miljoni euro ehk 6,7 protsendi võrra enam 2016. aastaks prognoositust. Riigieelarve kulud kasvasid 2016. aastaga võrreldes 650 miljonit eurot ehk 7,3 protsenti 9,57 miljardi euroni.

2017. aasta riigieelarve eesmärgiks oli edendada majanduskasvu, vähendada tööjõumakse, suurendada madalapalgaliste ja lastega perede toimetulekut, tugevdada Eesti julgeolekut ning uuendada riigi ja kohalikku haldust. 2017. aasta teisel poolel oli Eesti Euroopa Liidu eesistujariik ja selle jaoks kavandati 66 miljonit eurot.

Viited
------

1. ↑  Riigikogu.ee: Menetlusse võeti tuleva aasta riigieelarve seaduse eelnõu, 30. september 2016
2. ↑  "Valitsus kiitis heaks 2017. aasta riigieelarve". Rahandusministeerium. 27. september 2016. Originaali arhiivikoopia seisuga 1.12.2017. Vaadatud 26.11.2017.

Välislingid
-----------

* Riigikogu: 2017. aasta riigieelarve seadus 303 SE
* Rahandusministeerium: Riigieelarve 2017
* Delfi teemalehed: Riigieelarve 2017
* Eelarvenõukogu: riigieelarve kinnitati enne meie arvamusega tutvumist, Ärileht, 29. september 2016
* Kristel Härma, Valitsus turgutab majanduse asemel sotsiaaltuge, Äripäev, 20. oktoober 2016
**Albrecht VI** (1438 - enne 27. aprilli 1483) oli Mecklenburgi hertsog.

Albrecht oli Heinrich IV ja tema naise Dorothea poeg. 1464. aastal said tema ja ta vend Johann VI isalt sissetulekuallikaks Güstrowi, Plau, Laage ja Stavenhageni foogtkonnad.

Albrecht oli oma isa kaasregent kuni selle surmani 1477. aastal. Seejärel oli ta oma venna Magnus II kaasregent. 1479. aastal soovis tema vend Balthasar, kes oli seni Schwerini piiskopkonna koadjuutor olnud, samuti Mecklenburgi kaasregent olla. Nende ema vahendas kokkuleppe hertsogkond jaotada. Albrecht sai endise Werle vürstkonna, välja arvatud Wareni linna, Penzlini linna ja ringkonna, Klein Broda, Röbeli linna ja ringkonna, Bede ja Wredenhageni foogtkonna. Magnus II ja Balthasar valitsesid koos ülejäänud hertsogkonda.

Albrecht suri kolm aastat hiljem, millalgi enne 27. aprilli 1483. Ta maeti Güstrowi toomkirikusse. Pärast tema surma Mecklenburgi hertsogkond taasühendati.

1466. või 1468. aastal abiellus Albrecht Lindow-Ruppini Katharinaga. Abielu oli lastetu.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev:**Heinrich IV** | **Mecklenburgi hertsogid**1477–1479koos Magnus II-ga | Järgnev:**ise kui Mecklenburg-Güstrowi hertsog** |
| Järgnev:**Balthasar jaMagnus IIkui Mecklenburg-Schwerini hertsogid** |
| Eelnev**Ise koos Magnus II-gakui Mecklenburgi hertsogid** | **Mecklenburg-Güstrowi hertsog'*1483. aastal muudeti Mecklenburg-Güstrow Mecklenburg-Schweriniks'***1480–1483 | Järgnev**Balthasar jaMagnus IIkui Mecklenburg-Schwerini hertsogid** |
**Kangjur** ehk **Kandžur** (tiibeti keeles བཀའ་འགྱུར *bka’ ‘gyur* ‘sõna tõlge’), on tiibeti kaanoni esimene osa, mis sisaldab peamiselt suutrate ja tantrate tõlkeid. Kandžuri tekstid süstematiseeris ja pani kokku Tiibeti ajaloolane Putön 13. sajandil, ehk umbes 18 sajandit pärast Buddha parinirvaanat. 

Esimene Kandžuri trükitud versioon ilmus 1411. aastal Pekingis. Tiibetis hakati trükkima tekste 14. sajandi algul, mil kasutati puutahvlite sisselõigatud matriitse. 

Tiibeti kaanoni teine on Tengjur ehk Tandžur, mis sisaldab kommentaare Kandžuris asuvate tekstide kohta. 

Kandžur hõlmab kokku üle 1000 teksti enam kui 100 köites ja sai oma lõpliku kuju Butöni juhendamisel Šalu (tiibeti keeles *zhwa lu*) kloostris 14. saj. Esmakordselt trükiti Kangjur puitplaatidelt 1411. aastal.

Jaotus
------

Kandžur on jaotatud kuude ossa: 

1. Dulva (sanskriti keeles *Vinaya*, tiibeti keeles *dul ba*) – mungaelu reeglid, normid, selgitused.
2. *Prajñāpāramitā* (tiibeti keeles *pha rol tu phyin pa*) – filosoofia; õpetus, kuidas koostada loogilisi arutlusi.
3. *Avataṃsaka* (tiibeti keeles *phal po che*) – kosmoloogia; õpetus olemasolust ja maailmast.
4. *Ratnakūṭa* (tiibeti keeles *rin chen brtegs*) – sisaldab kokku 49 mahajaana suutrat.
5. Suutrad (sanskriti keeles *Sūtra*; tiibeti keeles *mdo*) – suutrate kogumik; sisaldab paali keelest tõlgitud algtekste ehk Buddha õpetusi ning pärast Buddha parinirvaanat loodud uusi tekste, nagu "Lootossuutra" jt.
6. Tantrad (sanskriti keeles *Tantra*; tiibeti keeles *rgyud*) – hinduismist pärinevate tantristlike tekstide kogumik. Seetõttu nimetatakse tiibeti budismi (vadžrajaana) ka tantrajaanaks.

Väljaanded
----------

Kangjurist on ilmunud mitu erinevat väljaannet, neist enam austatud on Tašilunpo lähedal Nartangis puutahvlitelt trükitud Kangjur, mille igas köites on 1000 lehekülge. Samuti on populaarsed Derge ja Pekingi väljaanded. Mongoolias tõlgiti Kangjur mongoli keelde 17. sajandil.

Vaata ka
--------

* Tengjur
* Tiibeti kaanon

 *Käesolevas artiklis on kasutatud "Ida mõtteloo leksikoni" materjale.*
|  |
| --- |
| Ahti 2008. a Miinisadamas.Ahti 2008. a Miinisadamas. |
| Teenistuskäik |
| **Taani** |
| **Nimi** | 
Mallemukken (Y385) |
| **Ehitaja** | 
Helsingor, Dockyard, Taani |
| **Kiil pandud** | 
15. jaanuar 1960 |
| **Vette lastud** | 
19. märts 1960 |
| **Teenistuses alates** | 
19. mai 1960 |
| **Teenistuse lõpp** | 
31. detsember 1991 |
| Teenistuskäik |
|  **Eesti** |
| **Nimi** | 
EML Ahti A431 |
| **Teenistuses alates** | 
29. märts 1994 |
| **Teenistuse lõpp** | 
2009 |
| **Saatus** | 
Müüdud |
| Laeva üldandmed |
| **Klass ja tüüp** | 
Maagen |
| **Veeväljasurve** | 
190 tonni |
| **Pikkus** | 
27 m |
| **Laius** | 
7,2 m |
| **Süvis** | 
2,9 m |
| **Kere** | 
Jäätugevdusega |
| **Sõsarlaevad** | 
Maagen (Y384) |
| **Peamasinad** | 
385 hj; 1 sõuvõll |
| **Kiirus** | 
10 sõlme |
| **Meeskond** | 
11 |
| **Relvastus** | 
1x2-25 mm automaatkahur 2M3 |

**EML Ahti A431** on Eesti Mereväe endine Maagen-klassi valvelaev, mida kasutati abilaevana.

Ajalugu
-------

Laev teenis Taani kuninglikus mereväes Mallemukkeni nime all kuni 1991. aastani, mil konserveeriti. 

Mallemukken otsustati kinkida taasiseseisvunud Eestile. 16. märtsil 1994 alustati laeva dekonserveerimisega ja 24. märtsil algas eestlaste ja taanlaste meeskonna koostöös Frederikshavnist ülesõit Tallinna, kuhu jõuti 28. märtsil. Üleandmisel Tallinnas 29. märtsil 1994 osalesid mõlema riigi kaitseministrid ja Üksik-Vahipataljoni aukompanii. See oli üks esimene Eesti sõjalaev. See oli ka Taani Mereväe esimene laev, mis anti üle teisele riigile. Esialgu pandi nimeks Kaupo, aga peagi nime muudeti Ahtiks. Vööritekile paigaldati peagi automaatkahur 2M-3.

1999. aasta mais tekkis hooletust kütuse ümberpumpamisest Ahtile Miinisadamas kütusereostus, mis keskkonnale siiski erilist ohtu ei kujutanud, sest kütust voolas Ahtilt merre väike kogus. 

2000-ndate keskpaigaks oli Ahti Mereväe teenistusest välja arvatud, kuid hiljem võeti taas teenistusse. 2009. aastaks oli Ahti lõplikult teenistusest välja arvatud ja seejärel erakätes.

Välislingid
-----------

* Ahtist taani keeles
* Ahti jääd murdmas 2003. a
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel on Jõhvi kihelkonna rüütlimõisast; sama kihelkonna kirikumõisa kohta vaata artiklit Jõhvi kirikumõis.* |

---

Jõhvi mõisahoone 1930. aastatel
**Jõhvi mõis** (saksa keeles *Jewe*) oli Jõhvi kihelkonnas asunud rüütlimõis, mis paiknes praeguse Jõhvi linna territooriumil. Mõisasüda hävis teises maailmasõjas ning selle kohal asub praegu Jõhvi kontserdimaja.

Mõisa järgi on nime saanud Haljala lademe Jõhvi kihistu.

Ajalugu
-------

Jõhvi mõisa on esmamainitud 1336. aastal, kui selle esimene teadaolev omanik oli Nicolas de Geyvi. Aastast 1491 kuulus mõis Narva ordufoogtile. Seda aastat peetakse sageli ka Jõhvi mõisa esmamainimise aastaks. 15. ja 16. sajandil oli mõis Liivi ordu valduses. 1581. aastal vallutasid Jõhvi mõisa rootslased.

Jõhvi mõis on kuulunud Bergi, Schwebsi, Douglase, Igelströmi ja Girard de Soucantoni suguvõsadele. 1919. aastal võõrandati mõis maareformi käigus.

Eesti Vabariigi ajal, 1929. aasta kevadel hõivas Jõhvi mõisa Eesti Kaitseväe 4. Üksik Jalaväepataljon ning mõisahoones asusid väeosa staap, ohvitseride kasiino ja ohvitseride korterid. Teise maailmasõja Saksa okupatsiooni ajal asus mõisas Saksa sõjaväelaste hospidal. 

Mõisahoone hävis 18. septembril 1944, kui Saksa sõjavägi selle õhkis.

Jõhvi mõisa park
----------------

 *Pikemalt artiklis Jõhvi linnapark*

Viited
------

1. ↑  Jõhvi kihistu Eesti Stratigraafia Komisjoni andmebaasis (vaadatud 17.08.2019)
2. 1 2  Paul Johansen. Die Estlandliste des Liber Census Daniae. I. Halbband. Tallinn 1933, lk 210.
3. ↑  Jõhvi portaalis Eestigiid.
4. 1 2  Jõhvi mõis Rahvusarhiivi kinnistute registris.

Välislingid
-----------

* Jõhvi mõis, www.virumaa.ee

Jõhvi Mihkli kirik
Jõhvi kihelkond

**Kirik**: Jõhvi kirik  

**Mõisad**: Amula mõis | Apandiku mõis | Atsalama mõis | Dubniku mõis | Edivere mõis | Edise mõis | Ereda mõis | Illuka mõis | Järve mõis | Jõetaguse mõis | Jõhvi mõis | Jõhvi kirikumõis | Kalina mõis | Kiikla mõis | Kohtla mõis | Konju mõis | Kukruse mõis | Kurtna mõis | Mäetaguse mõis | Ohakvere mõis | Ontika mõis | Oru mõis | Paate mõis | Pagari mõis | Peeri mõis | Päite mõis | Pühajõe mõis | Rutiku mõis | Sompa mõis | Tammiku mõis | Tarakuse mõis | Toila mõis | Vaivina mõis | Voka mõis | Võhma mõis
**Mairi Tikerpalu** (kuni 2016. aastani **Mairi Jõgi**; sündinud 5. mail 1986 Tartus) on eesti näitleja.

Ta lõpetas 2005. aastal Hugo Treffneri Gümnaasiumi, 2009. aastal Tartu Ülikooli Viljandi Kultuuriakadeemia teatrikunsti VII lennu näitleja erialal ja 2016. aastal Tallinna Tehnikaülikooli infotehnoloogiateaduskonna informaatika bakalaureuseõppe.

Ta töötab ka tarkvara- ja disainiettevõttes Proekspert tarkvaraarendajana.

Näitlejana
----------

Alates 2009. aastast töötab vabakutselise näitlejana. 2009–2014 kuulus Eesti Improteatri koosseisu. Alates 2014. aastast kuulub Improteater IMPEERIUM koosseisu.

Mängib telesarjas "Õnne 13" Annelit.

Isiklikku
---------

Ta on aastast 2016 abielus Mihkel Tikerpaluga.

Viited
------

1. ↑  [file:///C:/Users/Kasutaja/AppData/Local/Temp/8b1a4baa9d7e4c41b0b605925c30a540-1.pdf TTÜ lõpetajad 2016]

Välislingid
-----------

* 
* Tutvustus Viljandi Kultuuriakadeemia lehel
* Liis Auväärt. "Üürikodu romanss". Eesti Naine, 22. detsember 2016
* Sigrid Rajalo. "Mairi Tikerpalu jagab end teatri ja tarkvaraarenduse vahel". miks.ee, 23. detsember 2020
**Nissan X-Trail** on Nissani maastur. Seda on toodetud 4 põlvkonda alates 2000. aastast. Alates 3. põlvkonnast müüakse X-Traili Põhja-Ameerika turul ka **Nissan Rogue'i** nime all.

1. põlvkonna X-Traili toodeti ka vesinikuga töötava kütuseelemendiga, selle mudeli tähis oli FCV. 

* 1. põlvkond1. põlvkond
* 1. põlvkond FCV1. põlvkond FCV
* 2. põlvkond2. põlvkond

3. põlvkonna X-Trailil (koodnimega T32) on esimese Nissani mudelina kolm istmerida ja tegu on seitsmekohalise autoga. Sellel on bi-LED esituled, Nissani turvakilbisüsteem, 3. põlvkonna meelelahutus-, navigatsiooni- ja teabesüsteem NissanConnect ning uus istmesüsteem. Seda toodetakse nii esi- kui ka nelikveolisena.

* 3. põlvkond3. põlvkond
* 3. põlvkond3. põlvkond

4. põlvkonna X-Traili (koodnimega T33) esitleti Põhja-Ameerikas 2020. aasta suvel esmalt Nissan Rogue'i nime all ning Nissan X-Traili nime all. Esitlus toimus Shanghai autonäitusel. 

2022. aasta septembris esitleti Euroopas uut X-Traili. Euroopa turul on mootorivalikus ainult hübriidajamid: muutuva surveastmega 1,5-liitrine turboga kerghübriid bensiinimootor ja e-Power-seeria hübriidid, millest üks on esiveoline ja teine nelikveoline. 

* 4. põlvkond4. põlvkond
* 4. põlvkond4. põlvkond
* Nissan Rogue 2021Nissan Rogue 2021

Viited
------

1. ↑  Pappas, Thanos (6. september 2022). "New 2023 Nissan X-Trail Revealed For Europe With Electrified Powertrains".
**Lleida provints** on provints Hispaanias Kataloonias. Provints piirneb põhjas Prantsusmaa ja Andorraga.

Suurimad linnad on Lleida, Tàrrega, Balaguer, Mollerussa ja La Seu d'Urgell.

Lleida provints on jagatud 13 maakonnaks.

Kliima
------

Lleida provintsi aasta keskmine temperatuur on +14,6 °C, jaanuaris +5,5 °C, augustis +24,0 °C.

Aastas sajab keskmiselt 376 mm, sealhulgas jaanuaris 23 mm ja augustis 25 mm sademeid. Aastas paistab päike keskmiselt 2760 tundi, sealhulgas jaanuaris 122 ja augustis 319 tundi.

Viited
------

1. 1 2 3  Guía Oficial de Campings. TURESPAÑA. Secretaría de Estado de Comercio y Turismo, Ministerio de Economía. Madrid 2003
2. ↑  Instituto Nacional de Estadística, vaadatud 3.09.2021.

Hispaania 2. järgu haldusüksused

A Coruña **·**  Albacete **·**  Alicante **·**  Almería **·**  Araba **·**  Astuuria **·**  Ávila **·**  Badajoz **·**  Baleaarid **·**  Barcelona **·**  Biskaia **·**  Burgos **·**  Cáceres **·**  Cádiz **·**  Castellón **·**  Ceuta **·**  Ciudad Real **·**  Córdoba **·**  Cuenca **·**  Gipuzkoa **·**  Girona **·**  Granada **·**  Guadalajara **·**  Huelva **·**  Huesca **·**  Jaén **·**  Las Palmas **·**  León **·**  Lleida **·**  Lugo **·**  Madrid **·**  Málaga **·**  Melilla **·**  Murcia **·**  Navarra **·**  Ourense **·**  Palencia **·**  Pontevedra **·**  Salamanca **·**  Santa Cruz de Tenerife **·**  Santander **·**  Segovia **·**  Sevilla **·**  Soria **·**  Zamora **·**  Zaragoza **·**  Tarragona **·**  Teruel **·**  Toledo **·**  Valencia **·**  Valladolid
Gosaukamm (Austria)Gosaukamm
Asukoht Austrias
Gosaukammi põhjakülg vaadatuna Gosaust
**Gosaukamm** on Austria mäeahelik Põhja-Lubjakivialpide Dachsteini mäestikus. Ehkki ahelik on suhteliselt lühikese pikkusega, moodustab see Gosau orus ja linnas suurejoonelise tausta. Selle kõrgeim punkt ulatub 2458 m kõrgusele.

Gosaukammi peamine seljandik moodustab piiri Austria liidumaade Salzburgi ja Ülem-Austria vahel. Osa *Dachsteini massiivist* asub Hoher Dachsteini tipust loodes ja moodustab osa UNESCO maailmapärandi nimistusse kuuluvast Hallstatt-Dachstein / Salzkammerguti kultuurmaastikust. Vorderer Gosausee asub selle jalamil piki põhjakülge. Seljandik koosneb paljudest tippudest, neist kõrgeim on Große Bischofsmütze (2458 m).

Tähtsamad tipud
---------------

Liikudes piki seljandikku loodest kagu suunas, mõned tähtsamad tipud on:

* Kleiner Donnerkogel (1920 m)
* Großer Donnerkogel (2054 m)
* Steinriesenkogel (2008 m)
* Strichkogel (2036 m)
* Angerstein (2100 m)
* Mandlkogel (2279 m)
* Wasserkarkogel (2268 m)
* Sternkogel (2320 m)
* Großwand (2415 m)
* Däumling (2322 m)
* Armkarwand (2348 m)
* Stuhllochspitze (2172 m)
* Große Bischofsmütze (2458 m)
* Kleine Bischofsmütze (2430 m)
* Kamplbrunnspitze (2190 m)

Vaata ka
--------

* Ida-Alpid
* Lubjakivialpid
**Hugo Jürgenson** (21. september / 3. oktoober 1894 Rakvere – 8. detsember 1918) oli Eesti ohvitser.

Jürgenson oli esimene vabadussõjas hukkunud Eesti ohvitser. Talle on Toila vallas püstitatud mälestussammas.

Elulugu
-------

Hugo Wilhelm Leonhard Jürgenson sündis vana kalendri järgi 21. septembril 1894 (uue kalendri järgi 3. oktoobril) Rakveres käsitöölise-rätsepmeistri Herman Jürgensoni pojana. Üldhariduse omandas ta Rakvere linnakoolis.

Esimese maailmasõja puhkemisel astus Jürgenson 7. novembril 1914 vabatahtlikuna Venemaa Keisririigi väkke 1. jalaväe tagavara pataljoni. 26. mail 1915 komandeeriti ta 2. Petrogradi lipnike kooli, kus lõpetas 15. augustil kolmekuulise kursuse ja sai lipniku auastme. Kursuse lõpetamise järel saadeti Jürgenson teenima 223. Odojevski jalaväepolku, mille koosseisus osales lahingutes Saksamaa vägede vastu. Ta sai lahingutes põrutada ja gaasimürgistuse ning vapruse eest anti talle Stanislavi 3. järgu orden.

1917. aasta mais pöördus Jürgenson leitnandi auastmes tagasi Eestisse. Ta ülendati alamkapteniks ja määrati 5. mail Rakveres paikneva 1. Eesti Polgu 6. roodu ülemaks. 1917. aasta septembris määrati Jürgenson Tartus formeeritud Eesti Tagavarapolgu 2. roodu ülemaks, kus ta oli kuni sakslaste poolt 1918. aasta veebruaris üksuse laialisaatmiseni. Seejärel viidi Jürgenson märtsis üle Haapsalus paiknevasse 1. Eesti Polku, kus ta oli 5. roodu nooremohvitser kuni väeosa likvideerimiseni aprillis 1918. 21. novembril astus Jürgenson Rakveres formeeritavasse 5. jalaväe polku ning määrati 1. pataljoni ülemaks ja linna kaitseliidu juhiks.

1. detsembril 1918 jõudis Jürgenson oma üksusega Viru rindel olevasse Oru jaama, kus ta määrati 4. jalaväepolgu ülema polkovnik Seimanni käsutusse. Pataljoni ülesandeks oli pealetungivate punavägede eest kaitsta raud- ja maantee vahelist piirkonda Oru jaamast kuni Kõrve kõrtsini. 8. detsembril sai Jürgenson Jõhvi lähedal Kõrve kõrtsi juures toimunud lahingus vaenlase kuulist kõhtu haavata, kuid ta jätkas lahingu juhtimist. Varsti tabas teine kuul teda pähe surmavalt. Tema surnukeha kandsid lahingukaaslased küll metsa, kuid ei saanud seda taandudes evakueerida, mistõttu see jäi lahinguväljale. Kolm kuud hiljem, kui Virumaa oli vabastatud, läksid Rakvere kaitseliitlased Jürgensoni surnukeha ära tooma, kuid seda ei leitud. Arvatavasti maeti punategelaste käsul koos teiste langenutega naabruses asuvale Edise mõisa surnuaiale ühishauda, mille täpne asukoht on siiani teadmata.

Eesti riik autasustas kapten Jürgensoni postuumselt I liigi 3. järgu ja II liigi 3. järgu Vabadusristiga ja 50 000 Eesti margaga.

Vaata ka
--------

* Hugo Jürgensoni mälestussammas
* Kõrve lahing

Viited
------

1. 1 2 3 4  "Ühele kangele juhile Wabadussõjas". *Virulane*. 15.07.1933. Lk 5.
2. 1 2  Pulver, Andres (21.09.2022). "Rakvere rätsepa poeg oli esimene iseseisvuse eest langenud ohvitser". *Lääne-Virumaa Uudised*.
3. 1 2 3  "VE: Jürgenson, Hugo – Vabadussõja kangelane". *virumaa.ee*. 14.09.2002.
4. 1 2  Odette Kirss, 100 aastat Kaitseliitu Virumaal ehk Kaitseliidu Viru maleva sünnilugu, Kaitse Kodu!: Kaitseliidu ajakiri, Number 8, November 2018
**"Francesca di Foix"** on Gaetano Donizetti koomiline ooper (*melodramma giocoso*) ühes vaatuses Domenico Gilardoni libretole, mis põhineb Jean-Nicolas Bouilly ja Emmanuel Mercier-Dupaty libretol Henri Montan Bertoni kolmevaatuselisele ooperile "Françoise de Foix".

Esiettekanne toimus 30. mail 1831 Napoli Teatro San Carlos. Rollide esmaesitajad olid Luigia Boccabadati (Francesca), Antonio Tamburini (Kuningas), Marietta Gioia-Tamburini (Edmondo), Giovanni Campagnoli (Krahv) ja Lorenzo Bonfigli (Hertsog). Dirigeeris Nicola Festa.

Ajalugu
-------

Esietendus oli vaid mõõdukalt edukas. Teos eriti Itaalias ei levinud ja langes kiiresti unustusse. Ooper on peamiselt tuntud selle poolest, et on tervete lõikude kaupa üle kantud Donizetti teistesse teostesse, sealhulgas ooperitesse "Ugo, conte di Parigi", "L'elisir d'amore" ja "Gabriella di Vergy". Selle Donizetti ooperi puhul on veel ebatavaline, et tegelaskujudel pole nimesid, vaid neid esitatakse staatuse järgi. 

Tänapäeval on seda lavastatud Londonis 2013. aasta novembris Guildhalli muusikakoolis. Londoni Opera Rara on teinud stuudiosalvestuse.

Tegelased
---------

- Francesca di Foix (sopran), Foixi krahvinna

- Kuningas (bariton), Prantsusmaa kuningas

- Edmondo (kontraalt), paaž

- Krahv (bass), Foixi krahv

- Hertsog (tenor), Foixi hertsog

Süžee
-----

Tegevus toimub 16. sajandi alguses Prantsusmaal. Äärmiselt armukade krahv tahab hoida oma kaunist naist Prantsuse õukonna kiusatustest eemal, varjab teda, väites, et naine on nii kole, et ta ei saa teda rahvale tutvustada. Kuningas ja hertsog veenavad krahvinnat ilma krahvi teadmata ilmuma õue rahva ette. Seal rabab ta kõiki oma iluga. Tekkib hulgaliselt kosilasi. Krahv peab kosilased aktsepteerima, sest ta ei saa tunnistada, et tundmatu kaunitar on tema koledaks väidetud naine. Kuningas tahab pidada turniiri, mille võitja võib abielluda tundmatu kaunitariga. Nüüd ei talu krahv enam ja ta tunnistab, et valetas krahvinna kohta. Pärast kuninga nõuetekohast hoiatust antakse kõik andeks ning krahv ja krahvinna elavad õnnelikult elu lõpuni.

Muusikalood
-----------

- Koor „Re Senti senti...già l'eco ripete"

- Hertsogi ja Edmondo duett „Che vita, delle cacce"

- Krahvi ja Kuninga kavatiin „Grato accolse i vostri accenti"

- Francesca kavatiin „Ah! ti ottenni alfin, beata"

- Francesca ja Hertsogi duett „In ver...che so...voglio e non voglio"

- Koor „Vieni, e narra, o bel paggetto"

- Edmondo aaria „È una giovane straniera"

- Kuninga, Francesca ja Krahvi tertsett „Vi presento, o baronessa"

- Hertsogi aaria „Ah, forse anch'io 'l sarei"

- Finaali ansambel kooriga „La vaga straniera"

Allikad
-------

- William Ashbrook. *Donizetti and his Operas.* Cambridge University Press, 1982

- Opera Rara. Donizetti *Francesca di Foix* CD, London, 2004
**Zirbitzkogel** on Seetali Alpide kõrgeim punkt. See asub Steiermargis ülemisest Muri orust lõuna pool Kärnteni piiri lähedal. Drava vasakpoolne lisajõgi Lavant saab alguse mäe lõunanõlvadelt.

Selle nimi ei tulene, nagu rahvasuus arvatakse, kohati metsades domineerivatest alpi seedermännist (saksa keeles *Zirben*), vaid sloveenikeelsest sõnast *zirbiza*, mida võib tõlkida kui "punane mägikarjamaa", mis on viide punaste kroonlehtedega roostepruunile rododendronile (*Rhododendron ferrugineum*), mis on seal levinud. Kohalikus piirkonnas tuntakse seda rododendronitaime ka kui *Almrausch* ("alpi deliirium"), mis võib-olla viitab taimede toksilisusele.

Zirbitzkogeli tipuplokk on moodustatud kristallilisest kivimist; valdavalt kiltkivi, gneissid ja graniidid. Vaatamata oma suhteliselt madalale kõrgusele on sellel kindel kõrgmäestiku iseloom. Selle reljeefi moodustasid jääaja liustikud ja sellele järgnenud nõlvadel liikumine. Väga allikarikkas piirkonnas on mitu karrijärve, näiteks kaks Winterleitenseed.

Tihedad kuusemetsad katavad nõlvu kuni subalpiinse vööndini, enne kui neile järgnevad kuuse, lehise ja alpi seedermänni hajusad puistud (alpi seedermänni-lehise mets). Tipupiirkonnas domineerib räsitud tarnarohumaa, mis vahelduvad peaaegu tasaste lavamaadega. Tipp sai ornitoloogidele hästi tuntuks mornelite pesitsuspaigana, kellest mõned paarid pesitsesid peaaegu aastaringselt kuni 1995. aastani. Pärast seda enam haudujaid ei täheldatud, küll aga täheldati üksikuid rändureid ja puhkavaid linde. Tuulele avatud kohtades domineerivad alpiasalea ja mitmesugused samblikud.

Piirkond on liblikauurijatele teada ka mitmete väga haruldaste liikide, sealhulgas endeem *Elophos zirbitzensis* poolest.

Turistiliselt hästiarenenud Zirbitzkogel on väga populaarne matka- ja turismipiirkond. Selle tipus on *Zirbitzkogelhaus*, teised hütid asuvad tõusuteede ääres. Sobivad alguspunktid Zirbitzkogelile ronimiseks on St. Anna ja St. Wolfgang bei Obdach põhjaküljel ning Neumarkt lõunaküljel.

Zirbitzkogeli piirkond liideti Natura 2000 piirkondadega ja on alates 2006. aasta maist määratud Euroopa kaitsealaks.

Hütid
-----

* Winterleiteni hütt (1782 m), Zirbitzkogelist kirdes, Schmelzi väljaõppeala keskel
* Sabathy hütt (1620 m), Zirbitzkogeli idajalamil
* Zirbitzkogelhaus (2376 m), vahetult Zirbitzkogeli tipu all
* Waldheimi hütt (1614 m), poolel teel Obdachi ja Zirbitzkogeli vahel
* Tonneri hütt (1600 m), poolel teel Mühleni ja Zirbitzkogeli vahel

Galerii
-------

* Ülemine Lindersee järvÜlemine Lindersee järv
* Zirbitzkogel vaadatuna läänestZirbitzkogel vaadatuna läänest
* Wildsee järvWildsee järv
* Tipurist talvelTipurist talvel
* Toposkoop Zirbitzkogeli tipusToposkoop Zirbitzkogeli tipus

Päikesetõus Zirbitzkogelil

Suurenda
 Päikesetõus Zirbitzkogelil
Näide kilpkonnaluu värvusest - kilpkonnakilbi materjalist tikukarp 19. sajandi lõpust
**Kilpkonnavärviks** või **kilpkonnaluuvärviks** nimetatakse kassi karvkatte värvust, mis on saanud nimetuse sarnasuse tõttu kilpkonnakilbi materjaliga ja milles põhivärvuse tumedad karvad ning punased karvad koos moodustavad kirjalise pinna üksikute valgete laikudega. Nagu kalingurmustriga kassid, on ka kilpkonnavärvi kassid peaaegu eranditult emased, isased kilpkonnavärvi kassid on väga haruldased ja tavaliselt viljatud.

Teist värvi laigud kerel ja jäsemetel on kindlapiirilised ja selgelt eristuvad. Kilpkonnavärvi kasside tume põhivärv võib olla must, sinine, šokolaadpruun või lilla, teist värvi (punased) karvad võivad olla oranžid, kollased, beežid või kreemikad.

Siniseks kilpkonnavärviks võidakse nimetada kilpkonnavärvi helenenud varianti, mille puhul sinises kasukas on kreemid laigud. Seda karvavärvust on nimetatud ka kreemsiniseks (inglise keeles *blue cream*).

Pildid
------

* Lühikarvaline kilpkonnavärvi kassLühikarvaline kilpkonnavärvi kass
* Iseloomuliku nägu poolitava värvijaotusega kilpkonnavärvi kassIseloomuliku nägu poolitava värvijaotusega kilpkonnavärvi kass
* Helenenud kilpkonnavärvi kasukaga kassHelenenud kilpkonnavärvi kasukaga kass
* Kilpkonnavärvi kass hajusate valgete karvadegaKilpkonnavärvi kass hajusate valgete karvadega
* "Sinist kilpkonnavärvi" Birma kass"Sinist kilpkonnavärvi" Birma kass

Viited
------

1. ↑  Huvitav küsimus:Kas kolmevärvilised kassid on alati emased? Kui jah, siis miks? - Eesti Ekspress, 13.04.2006
2. ↑  K. Tihanov. Kasside tõuaretuse inglise-eesti oskussõnastik. Magistritöö. Tartu, 2011
3. ↑  K. Tihanov. Kasside tõuaretuse inglise-eesti oskussõnastik. Magistritöö. Tartu, 2011
**Naisiai** on küla Leedus Šiauliai rajooni Meškuičiai vallas. 

Külas on Šiauliai rajooni kirjandusmuuseum, kool kultuurimaja, spordikeskus, raamatukogu ja postkontor.

Elanikkond
----------

|  |  |
| --- | --- |
| * 8 (1820)
* 80 (1902)
* 131 (1923)
* 121 (1959)
* 207 (1970)
 | * 363 (1979)
* 480 (1986)
* 603 (1989)
* 624 (2001)
* 539 (2011)
 |

Ajalugu
-------

Naisiais asus Šiauliai majandi Naisiai mõis. Aastal 1794 andis Katariina II kogu Šiauliai majandi Platon Zubovile. Aastal 1904 otsustas sealne krahv Vladimir Žubov oma valdustesse rajada neli kooli, üks neist asutati ka Naisiaisse. 

Nõukogude perioodil oli Naisiai kohaliku kolhoosi *Už taiką* keskasulaks. Kolhoos oli üks edukamaid Leedus. Aastal 1977 asus kolhoos välja andma Zigmas Gaidamavičius-Gėlė nimelist kultuuripreemiat, mis antakse parima ilmunud debüütluuleraamatu autorile. Ühtlasi rajati Naisiaisse ka väike kirjandusmuuseum.

Tänapäeva Naisiais asub põllumajanduslik suurettevõte UAB „Agrokoncernas", mille maad asuvad kolmes rajoonis. See finantseerib kolhoosi asemel ka kirjanduspreemia välja andmist.

Aastal 2015 sai Naisiaist esimene Leedu väike kultuuripealinn.

* KultuurikeskusKultuurikeskus
* NaisiaiNaisiai
* KoolimajaKoolimaja
* KirjandusmuuseumKirjandusmuuseum

Viited
------

1. ↑  2011. m. surašymas
2. ↑  Visuotinė lietuvių enciklopedija, Kd. XVI (Naha-Omuta). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2009. 11 lk.
3. ↑  Vilniuje bus pristatytos mažosios kultūros sostinės

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Naisiai** |

* Küla portaalis vietoves.Lt
**Sakala** oli Eesti merejõudude sõjalaev-abilaev. 

Kandis ka nimesid Dvina ja Meransidül.

Ajalugu
-------

Laev ehitati 1886. aastal Riias sadamatöödeks ja kandis algselt nime Dvina. 

1918. aasta novembris jäi Dvina pärast sakslaste lahkumist kasutuskõlbmatuna Tallinna maha. Laev läbis Sadamatehastes remondi anti 1. juunist 1919 merejõudude Tallinna sadamavalitsuse käsutusse sidelaevaks. 24. juunil nimetati laev Meransidül-iks (lühend sõnadest: meri, rand, side, ülem) ja viidi juulis üle rannavalve-, mereside- ja päästejaamade valitsuse alla. 

Pärast Vabadussõda sai laev nimeks Sakala ja teenis esialgu merejõudude piirivalve ujuvate abinõude osakonna alluvuses. 1920. aasta septembrist novembrini osales traalimistöödel traalerite divisjoni koosseisus. 1921. aasta jaanuarist alates oli laev merejõudude rannavalve ujuvate abinõude osakonna käsutuses. Sakala põhiülesandeks alates 1921. aastast sai merekindluste Naissaare ja Aegna komandantuuridele varustuse ja inimeste transport ning ujuvmärklaudade vedamine. Tänu väikesele süvisele kasutati Sakalat ka rannikule uhutud miinide korjamiseks. 1922. aasta aprillis määrati Sakala merejõudude staabi mereside- ja ujuvate abinõude osakonna kasutusse. Alates 1927. aastast oli Sakala abilaevana Sõjasadama koosseisus.

19. septembril 1940 andis sõjasadama ülem Sakala aktiga punavõimule üle. Koostati ka põhjalik nimekiri varast. Edaspidi täitis Sakala rannakaitse abilaeva ülesandeid. Vene-Saksa sõja alates evakueerus Leningradi. Viimased andmed laeva kohta pärinevad Leningradist 1941. aasta sügisest.

Kirjeldus
---------

* Pikkus 18,9 m
* Laius 3,5 m
* Süvis 2 m
* Mahutavus 45 brt
* Peamasin aurumasin 40 hj
* Kiirus 8 sõlme
* Meeskond 8

Vaata ka
--------

* Sakala M314

Välislingid
-----------

* Mil.ee: Kunagine Sakala
**Viešvėnai I** (ka lihtsalt **Viešvėnai**) on küla (endine alev) Leedus Telšiai rajoonis, Viešvėnai valla halduskeskus. Külas on postkontor, põhikool ja raamatukogu.

Ajalugu
-------

Arheoloogilistel andmetel oli küla ümbruskond asustatud juba kiviajal. Küla kuulus kuralaste Ceklise muinasmaakonda. Viešvėnaid mainiti kirjalikes allikates esimest korda aastal 1253 Liivi ordu ja Kuramaa piiskopkonna piirilepingus (*Wieswe*, *Versevene*). XV sajandil läks asula Leedu valdusse. Aastal 1567 sai Viešvėnaist alev. Aastal 1758 ehitati sinna esimene kirik.

Aastal 1831 osalesid sealsed elanikud Novembriülestõusus. Asula kohta olid tsaariajal vene keeles kasutusel nimekujud Вѣшвяны ja Вешвяны. Aastal 1852 ehitati vana kiriku asemele uus. Aastal 1908 sealne kihelkond likvideeriti, ent see taastati taas aastal 1924. Nõukogude ajal oli Viešvėnai kohaliku kolhoosi keskasulaks. Aastal 2007 püstitati külla kaks metallist risti, mälestamaks Nõukogude võimude poolt toime pandud Rainiai massimõrva ohvreid.

Viited
------

1. ↑ . Telšių r. sav. , vaadatud 01.01.2017.
2. ↑
3. ↑  Вешвяны. Географическо-статистический словарь Российской империи, Kd. 1 (Аа — Гямъ-маликъ). СПб, 1862, 450 lk.

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Viešvėnai I** |

* Küla portaalis vietoves.Lt
**Oskar Cher** (2. september 1913 Tallinn – 2. juuni 1942 Tallinn) oli Eesti töölisliikumise tegelane, kommunist.

Oskar Cher sündis 1913. aastal Tallinnas ning oli pärit varakast perekonnast. Nooruses astus ta Tallinnas Eesti Sotsiaaldemokraatliku Tööliste Partei noortesektsiooni Eesti Noorsotsialistlik Liit, kus tegutses koos Nigol Andreseniga.[*viide?*]

Ta oli Läänemaa Õpetajate Seminari fotoringi instruktor.

1933. aastal esitas Oskar Cher valesüüdistusi Tartu politsei aadressil. Cher mõisteti üheks kuuks vangi.

Oskar Cher töötas enne 1940. aasta juunipööret Haapsalus kohaliku piltniku Grüntal-Kalda, oma sugulase juures abilisena.

Tegevus pärast juunipööret
--------------------------

Nõukogude okupatsiooni ajal 1940. aastal oli ta Eestimaa Kommunistliku Partei Läänemaa organisaator ja 1940. aasta juulist EKP Läänemaa maakonnakomitee I sekretär, 1941. aasta veebruarist Eestimaa Leninliku Kommunistliku Noorsooühingu I sekretär.

Saksa okupatsiooni ajal oli Oskar Cher Eestis asuva kommunistliku põrandaaluse vastupanuliikumise keskuse liige. 

Oskar Cher ja tema varjaja Anette Toomingas (19. juuni 1912 – 10. veebruar 1942) vahistati Eesti Omavalitsuse Politsei ja Omakaitse Valitsuse Tallinn-Harju Prefektuuri poliitilise politsei poolt ning hukati koos Hermann Arboniga 2. juunil 1942 Tallinnas.

Viited
------

1. ↑  Moisei Scheer, Endise noorsotsialisti mälestustest, Käsikiri, 1964.
2. ↑  Ilupiltnikud endisaegses Haapsalus[*alaline kõdulink*]
3. ↑  Tuntud pahempoolset agitaatorit ja töölisjuhti O. Cheri karistati jälle. Kergel käel puistatud süüdistus politsei vastu, Postimees, 07.04.1933.
4. ↑  Saatuseaastal 1939 Haapsalus
5. ↑  Vanad ajalehed » Lääne Sõna 1942-1944/I[*alaline kõdulink*]
6. ↑  Pruun katk. Saksa fašistlik okupatsioon Eestis 1941–1944. Dokumente ja materjale. Tallinn, "Eesti Raamat" 1988 lk. 146

Kirjandus
---------

* Holger Pukk. "Mida te teate Oskarist?" (kogumik fakte ja mälestusi O. Cheri elust), Tallinn, Eesti Raamat 1974, lk 175.

Välislingid
-----------

* Oskar Cher Eesti biograafilises andmebaasis ISIK
* Eesti ajakirjanduse analüütiline bibliograafia, Cher, Oskar
* Eesti fotograafide elulooline andmebaas
**Olümpiaharta** on Rahvusvahelise Olümpiakomitee (ROK) poolt vastu võetud põhialuste, reeglite ja ametlike selgituste kogum. 

Olümpiaharta käsitleb olümpialiikumise organiseerimist js toimimist ning määrab kindlaks olümpiamängude pühitsemise tingimused. Olümpiaharta põhialused fikseeris Pierre de Coubertin ja kinnitas I olümpiakongress 1894. aastal Pariisis. Hiljem on hartat regulaarselt täiendatud.

Olümpiaharta põhialused
-----------------------

Nüüdisaegse olümpismi põhimõtted visandas Pierre de Coubertin, kelle algatusel peeti 1894. aasta juunis Pariisis rahvusvaheline atleetikakongress. Rahvusvaheline Olümpiakomitee (ROK, inglise keeles IOC) moodustati 23. juunil 1894. 

Olümpism on elufilosoofia, mis ülendab ja ühendab keha, tahte ja vaimu omadused harmooniliseks tervikuks. Seostades sporti kultuuri ja kasvatusega, püüdleb olümpism sellise elulaadi poole, mis rajaneb jõupingutustes leitud rõõmul, heade eeskujude kasvatuslikul väärtusel ja üleüldiste eetiliste põhimõtete austamisel. 

Olümpismi eesmärgiks on seada sport kõikjal inimese harmoonilise arengu teenistusse, et soodustada rahumeelse ühiskonna rajamist, mis kannaks hoolt inimväärikuse säilitamise eest. 

ROK-i poolt juhitav olümpialiikumine kasvab välja nüüdisaegsest olümpismist. 

ROK-i kõrgeima võimu all hõlmab olümpialiikumine organisatsioone, sportlasi ja teisi isikuid, kes on nõus juhinduma Olümpiahartast. Olümpialiikumisse kuulumise kriteeriumiks on ROK-i tunnustus. 

Olümpialiikumise eesmärgiks on anda panus rahumeelse ja parema maailma rajamisse, kasvatades noorsugu spordi kaudu, mida harrastatakse olümpialikus vaimus ja ilma igasuguse diskrimineerimiseta, mis eeldab vastastikust arusaamist sõpruse, solidaarsuse ja ausa mängu vaimus. 

Viie ühendatud rõngaga sümboliseeritud olümpialiikumine on pidev ja universaalne. Tema kõrgpunktiks on maailma sportlaste toomine suurele spordipeole – olümpiamängudele. 

Spordi praktiseerimine on inimõigus. Igal inimesel peab olema võimalus tegeleda spordiga vastavalt oma individuaalsetele vajadustele.

Välislingid
-----------

* Olümpiaharta eestikeelne tekst Eesti Olümpiakomitee kodulehel
Neste automaattankla Tallinnas
**Neste** on Soome kütuseettevõte, mis loodi praegusel kujul 2004. aastal. Ettevõtte nimi oli 1948. aastast **Neste**, seejärel **Fortum Oil** ja **Neste Oil**.

Neste peakorter asub Espoos. Ettevõtte aktsiad on noteeritud Helsingi börsil.

Neste rajati 1948 Soome riikliku naftatöötlusettevõttena, et tagada kütuse kättesaadavus Soomes. Ettevõte töötas välja nafta rafineerimise tehaste võrgu ja vastava tehnoloogia. Nestele kuulus kütusemonopol Soomes kuni turu avamiseni 1990. aastatel. Neste oli esimene, kes hakkas Soomes naftat töötlema, plasti tootma ja maagaasi müüma. Tänapäeval omab Soome riik 50,1% Neste Oilist.

1998 ühines Neste elektrijaamaga Imatran Voima Oy ettevõtteks Fortum Oy. 2005. aastal eraldati sellest naftat töötlev osa ja selle põhjal taasloodi Neste.

Nestel on umbes 900 teenindusjaama Soomes ning kokku 270 Eestis, Lätis, Leedus, Poolas ja Venemaal. Jaanuaris 2009 oli Eestis 43 tanklat, neist 24 Tallinnas.

Neste on moodustanud suuri ühis- ja tütarettevõtteid. 1994 moodustas ta maagaasi importiva ja müüva ettevõtte Gasum Oy, kus 25% aktsiate omanik on Gazprom. Samal aastal eraldas ta enda polüolefiini tootva osa ning moodustas selle põhjal peamiselt polüetüleeni ja polüpropüleeni tootva ettevõtte Borealis, mis on ühisettevõte Norra naftatootja Statoiliga, kuigi selle peakorter asub Viinis. 2004 moodustas ta USA ettevõttega Jacobs Engineering ühisettevõtte Neste Jacobs.

Ettevõtte käive oli 2005. aastal 8,2 miljardit eurot ja kasum 546 miljonit eurot. 2006. aastal olid vastavad näitajad 12,7 miljardit ja 854 miljonit.

Neste Oili Eesti tütarettevõte
------------------------------

Eestis alustas Neste Oil tegevust 1989. aastal. Eestis on ta kandnud nime **Neste Eesti AS** (sageli kasutatud lühikuju: **Neste**).

2011. aastal müüs Neste 93,85-protsendilise osaluse oma Eesti tütarettevõttes Reola Gaas Alexela Grupile.

Viited
------

1. ↑  EE 12. köide, 2003: 364.
2. ↑  Gert Hankewitz Neste müüs gaasiäri Alexelale Postimees, 01.08.2011.

Välislingid
-----------

* Neste koduleht
* Neste Oili soomekeelne koduleht
* Neste Eesti koduleht

Soome
Helsingi börsi indeksi OMXH25 ettevõtted

Cargotec – Elisa Oyj – Fortum – Huhtamäki – Kemira – Kesko – Kojamo – Kone – Konecranes – Metso Outotec – Metsä Board – Neles – Neste – Nokia – Nokian Tyres – Nordea AB – Orion – Outokumpu – Sampo Group – Stora Enso – Telia Company – TietoEVRY – UPM – Valmet – Wärtsilä

(veebruar 2021)
Orkaani Dorian satelliidifoto

**Dorian** oli võimas troopiline tsüklon, mis mõjutas Bahamat ja ohustas Ameerika Ühendriikide kaguosa 2019. aasta augusti lõpus ja septembri alguses. See oli neljas nimega torm, teine orkaan ja 2019. aasta Atlandi orkaanihooaja esimene suurem orkaan, mis arenes troopilisest lainest ning sai alguse 24. augustil Kesk-Atlandil. 

Orkaan hoogustus järk-järgult, liikudes Väikeste Antillide poole, kuni sellest sai 28. augustil orkaan. Järgnes kiire intensiivistumine ja 31. augustil tugevnes Dorian 4. kategooria orkaaniks. Järgmisel päeval tugevnes orkaan Dorian 5. kategooria orkaaniks; püsiv tuule kiirus oli vähemalt 295 km/h. Orkaan jõudis maismaale kell 16.40 UTC Elbow Cays Bahamal.

1. septembril jõudis orkaan Dorian Bahama kirdeossa, laastates saari ja tekitades hävitavaid tuuleiile kiirusega 360 km/h.

Dorian on teadaolevalt tugevaim orkaan, mis on Bahamat tabanud.

Viited
------

1. ↑  "Hurricane Dorian was the strongest hurricane on record to make landfall anywhere in the Bahamas when it made landfall with 185 mph winds on the Abacos earlier today. Hurricane Andrew (1992) was prior record holder with 160 mph winds".
"**The Hanging Tree**" ("Poomispuu") on James Newton Howardi kirjutatud laul, mida esitab 
2014. aasta filmis "Näljamängud: Pilapasknäär - Osa 1" Ameerika näitleja Jennifer Lawrence. Laulu sõnade autor on triloogia "Näljamängud" autor Suzanne Collins. Muusika autorid on Jeremiah Fraites ja Wesley Schultz Ameerika indie folk bändist The Lumineers.

Laulu sõnad
-----------

Suzanne Collinsi romaanist "Pilapasknäär" (lk 109-110):

Are you, are you  

Coming to the tree  

They strung up a man they say who murdered three.  

Strange things did happen here  

No stranger would it be  

If we met at midnight in the hanging tree.  

  

Are you, are you  

Coming to the tree  

Where dead man called out for his love to flee  

Strange things did happen here  

No stranger would it be  

If we met at midnight in the hanging tree.  

  

Are you, are you  

Coming to the tree  

Where I told you to run, so we'd both be free  

Strange things did happen here  

No stranger would it be  

If we met at midnight in the hanging tree.  

  

Are you, are you  

Coming to the tree  

Wear a necklace of rope  

Side by side with me.  

Strange things did happen here  

No stranger would it be  

If we met at midnight in the hanging tree.

"Poomispuu"  

  

Kas sa, kas sa  

tuled, ootab puu,  

kus kolmetapja poodi, räägib rahvasuu.  

Siin veidrat juhtunud,  

ei oleks veidram muust,  

kui kohtuksime südaöösel poomispuul.  

  

Kas sa, kas sa  

tuled, ootab puu,  

kust armsal poodu käskis pageda kui tuul.  

Siin veidrat juhtunud,  

ei oleks veidram muust,  

kui kohtuksime südaöösel poomispuul.  

  

Kas sa, kas sa  

tuled, ootab puu,  

kus ütlesin: vaid pagu aitab meid, ei muu.  

Siin veidrat juhtunud,  

ei oleks veidram muust,  

kui kohtuksime südaöösel poomispuul.  

  

Kas sa, kas sa  

tuled ootab puu,  

köit kanna kaelakeeks mu kõrval kõdukuul.  

Siin veidrat juhtunud,  

ei oleks veidram muust,  

kui kohtuksime südaöösel poomispuul.

*Track listing*
---------------

* **CD singel (Saksamaa)**

1. "The Hanging Tree"
2. "The Mockingjay".

* **Allalaaditav muusikafail–remiks**

1. "The Hanging Tree" (Rebel'i remiks) – 2:27.

Viited
------

1. ↑  "Deep in the Meadow (Baauer Remix) [From "The Hunger Games: Mockingjay, Pt. 2"] - Single by Jennifer Lawrence on Apple Music".
2. ↑  "The Hanging Tree (2-Track)" (German). Amazon.de. Vaadatud 30.10.2017.`{{cite web}}`: CS1 hooldus: tundmatu keel (link)
3. ↑  "The Hanging Tree (Rebel'i remiks) [From "The Hunger Games: Mockingjay, Pt. 1"] [feat. Jennifer Lawrence] - Single by James Newton Howard". *iTunes Store*. Apple. Originaali arhiivikoopia seisuga 30.10.2017. Vaadatud 30.10.2017.

Välislingid
-----------

* YouTube: *The Hanging Tree’ James Newton Howard ft. Jennifer Lawrence (Audio)*
* YouTube: *Hunger Games Mockingjay Hanging Tree Scene + District 5 Hydroelectric Dam Attack*

*Selles artiklis on kasutatud ingliskeelset artiklit en:The Hanging Tree (The Hunger Games song) seisuga 30.10.2017*.
**Aleksander Ernst Pürge** (aastani 1936 **Aleksander Ernst Bürger**; 28. august 1887 Tallinn – 2. jaanuar 1940 Tallinn) oli eesti poliitik, tehnikateadlane, ohvitser (leitnant) ja insener.

Elulugu
-------

Ta oli töölise (masinisti) poeg.

Ta lõpetas 1906 Tallinna Reaalkooli, õppis 1906–1907 Darmstadti Tehnikaülikoolis, lõpetas 1912 Riia Polütehnilise Instituudi tehnoloogiainseneri I järgu diplomiga.

Ta oli Üliõpilasselts Liivika asutajaliige 1909.

Ta teenis 1912 Wiegandi vabrikus, 1913–1918 Peeter Suure merekindluse ehitusvalitsuses. 1918 oli ta Tallinna Linnagümnaasiumi füüsikaõpetaja, 1918–1919 Tallinna sadamatehaste inspektor ja abijuhataja ning Vabadussõja ajal mereväe varustusameti juhataja.

28. juulist 26. oktoobrini 1920 oli ta Ado Birki valitsuses ja Jaan Tõnissoni teises valitsuses teedeminister. 

1919–1921 ja 1922–1924 oli ta Tallinna Linnavolikogu liige ja Tallinna Linnavalitsuse linnanõunik, 1921–1922 firma K. Jürgens ja Co insener, 1922–1924 Tallinna Tänavaraudteekomisjoni esimees, 1925–1927 Tallinna filterveevärgi ehitustööde järelevalveinsener, alates 1927 kuni surmani Tallinna Linna Trammi direktor.

Ta oli Tallinna Tehnikumi rajajaid ja 1920–1925 üldmasinaõpetuse, mehaanilise tehnoloogia ja soojusõpetuse õppejõud, ühtlasi õpetas laevamehaanikute koolis soojusõpetust. Oli Eesti Tehnika Seltsi Ajakirja abitoimetaja (1921–1922).

Tema matusetalitus toimus 4. jaanuaril 1940. aastal Jaani kirikus ja ta maeti Rahumäe kalmistule.

Ühiskondlik tegevus
-------------------

Ta oli Tallinna Jaani koguduse juhatuse liige ja Tallinna Majaomanikkude Seltsi liige.

Looming
-------

### Kirjutisi

* Inglistina meil ja mujal. // Eesti Tehnika Seltsi Ajakiri 12/1919
* Vask kui valitsev võim maailmas. // Eesti Tehnika Seltsi Tehniline Ringvaade 6/1920
* Määrdeainete raiskamisele tuleks lõpp teha. // Eesti Tehnika Seltsi Ajakiri 12/1920

### Ehitisi

* 1913/1918 elamu ja kauplus. Ristiku 57/ Timuti 17, Tallinn. Kaasautor Voldemar Lender
* 1914 elamu ja hotell "Narva". Soo 46, Tallinn
* 1924 evangeeliumi kristlaste palvela. Väike-Kompassi 14, Tallinn
* 1926 kauplustega korterelamu. Väike-Karja 5, Tallinn
* 1929 G. Avaldi elumaja ja kõrvalhoone. Metsa 61, Tallinn-Nõmme

Isiklikku
---------

Tema tütar oli arstiteadlane ja neurokirurg Aino Pürge.

Viited
------

1. 1 2 3 4 5 6  Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide. Lk 909–910
2. 1 2  "Dir. A. Pürge †". Postimees (1886-1944). 04.01.1940. Nr 3, lk 7. Vaadatud 25.08.2018.
3. ↑  Miks me käime kirikus? Rahvaleht nr 146, 10. detsember 1932. Lk 4

Kirjandus
---------

* Eesti avalikud tegelased. Tartu 1932. Lk 29
* Tallinna trammi direktor A. Pürge suri. Uus Eesti nr 2, 3. jaanuar 1940. Lk 2
* Sada aastat Tallinna trammi. Tallinn 1988. Lk 53, 68, 83 ja 231

Välislingid
-----------

* *Eesti teaduse biograafiline leksikon.* 3. köide: *N–Sap* TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013, lk. 909-910
* Aleksander Pürge Eesti ohvitseride andmekogus
* Haud Tallinna Rahumäe kalmistul

 *Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.*
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib BMW tütarettevõttest, mis on asutatud 1998. aastal. See pole sama ettevõte, mis tegutses aastatel 1904–1987 ja kandis nime Rolls-Royce Limited. Tänapäevase lennukimootorite tootja kohta on artikkel Rolls-Royce Holdings.* |

---

Spirit of Ecstasy
**Rolls-Royce Motor Cars Limited** on Briti luksusautosid tootev ettevõte, mille omanik on Saksamaa autoettevõte **BMW AG**. Ettevõte asutati 1998. aastal pärast seda, kui BMW ostis õigused kasutaja Rolls-Royce'i nime ja logo Rolls Royce plc-lt ning Volkswagen AG käest õiguse kasutada kuulsat "Spirit of Ecstasy" kapotiornamenti ning Rolls-Royce'ile iseloomuliku kujuga iluvõret.

2019. aasta seisuga toodetavad mudelid on **Ghost**, **Wraith**, **Dawn**, **Phantom** ja esimene Rolls-Royce'i linnamaastur **Cullinan**.

* Rolls-Royce Ghost 2015Rolls-Royce Ghost 2015
* Rolls-Royce WraithRolls-Royce Wraith
* Rolls-Royce Dawn (2016)Rolls-Royce Dawn (2016)
* Rolls-Royce PhantomRolls-Royce Phantom
* Rolls-Royce Cullinan (2019)Rolls-Royce Cullinan (2019)