recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**GSG 9** (saksa **G**renz**S**chutz**G**ruppe **9**; 'Piirikaitsegrupp 9') on Saksamaa Föderaalpolitsei terrorismivastane eriüksus, mis moodustati 17. aprillil 1973.

Ajalugu ja nime saamine
-----------------------

Eriüksus otsustati luua pärast Müncheni massimõrva, kui päästeoperatsioon lõppes totaalse läbikukkumisega. Nimelt üritasid eriettevalmistuseta snaiprid ja politseinikud pantvange lennuväljal päästa. Tulemuseks oli, et mitmete vigade ja valearvestuste tulemusena said kõik pantvangid, viis pantvangistajat ja üks politseinik surma. Pärast tragöödiat oli Saksamaa politsei häbistatud, põhjuseks Iisraeli ja Saksamaa ajalooline suhe.

GSG loomine kohtas alguses poliitikute vastuseisu, sest seda peeti SSi loomise katseks. Üksus otsustati siiski luua, aga erinevalt SS-ist: politsei koosseisu. Nimelt keelavad Saksamaa seadused sõjaväeüksuste kasutamise tsiviilisikute vastu. Eriüksus, mis koosneb politseinikest, lahendas selle probleemi Üksuse ametlikuks asutamiskuupäevaks sai 17. aprill 1973. 

Üksus loodi Saksamaa Föderaalpolitsei koosseisu. Tollal kandis see nime *Bundesgrenzschutz* (Föderaalne Piirivalve Teenistus). Sellel oli 8 piirivalve gruppi ja loodav eriüksus sai üheksandaks. Kui 2005. aastal muudeti Föderaalne Piirivalve Teenistus Föderaalpolitseiks, otsustati GSG 9 nimi samaks jätta nime kuulsuse tõttu.

Operatsioonidest
----------------

GSG 9 esimene operatsioon toimus 1977. aastal ja see oli väga edukas. Eriüksus ründas koos Briti SASiga Palestiina terroristide hõivatud lennukit ja vallutasid selle. Operatsioon kestis 7 minutit ja selle käigus tapeti neljast hõivajast kolm, viga sai üks lennusaatja ja eriüksuslane. Enamus GSG 9 operatsioonidest on salastatud. On teada, et üksus on osalenud umbes 1500 operatsioonis ja relva on tulnud kasutada viiel korral.

Liikmed
-------

GSG 9 liikmed treeningul
Kõik Saksamaa politseinikud võivad pärast kaheaastast teenistust üksuse liikmeks kandideerida. Kandidaadil kontrollitakse psüühikat ja tervist, misjärel algab 22 nädala pikkune väljaõpe. Väljaõpe on raske ja kandidaatidest läbib väljaõppe ainult umbes 20%. GSG 9 töötajate isikuandmed on rangelt salastatud.

Vaata ka
--------

* K-komando
* RAID
* Karhu-ryhmä
**Almario Vernard Chalmers** (sündinud 19. mail 1986 Anchorage'is) on USA elukutseline korvpallur, kes mängib 2020. aastast Kreeka kõrgliigaklubis Thessaloniki Aris. Varem üheksa hooaega NBA-s mänginud Chalmers on Miami Heatiga tulnud kahekordseks NBA meistriks.

NBA karjäär
-----------

2008. aasta NBA *draft'*ist 34. valikuna Minnesota Timberwolvesi valitud Chalmers vahetati enne debüüthooaja algust edasi Miami Heati, kelle eest mängis ta suurema osa NBA karjäärist. Seitsme ja poole hooajaga keskmiselt 8,8 punkti ja 3,8 resultatiivset söötu mängus toonud Chalmers krooniti Heatiga 2012. ja 2013. aastal NBA meistriks.

NBA karjääri viimased hooajad kuulus Chalmers Memphis Grizzliese rivistusse, misjärel jätkas 2019. aastast mängijakarjääri Euroopas.

Euroopa karjäär
---------------

Chalmers siirdus 2019. aasta märtsis Itaalia kõrgliigaklubisse Bologna Virtus, kelle eest tõi 10 mänguga keskmiselt 7,8 punkti, 2,3 lauapalli ja 3 tulemuslikku söötu. Chalmers tuli samal aastal Virtuse koosseisus FIBA Meistrite liiga võitjaks.

2019. aasta novembris liitus Chalmers Kreeka kõrgliigaklubi Ateena AEK-ga ning aasta hiljem samas liigas mängiva Thessaloniki Arisega.

Saavutused
----------

* Kahekordne NBA meister (2012, 2013)
* NBA uustulnukate sümboolne teine viisik (2009)
* FIBA meistrite liiga võitja (2019)
* Kreeka karika võitja (2020)
* NCAA meister (2008)
* NCAA finaalturniiri kõige silmapaistvam mängija (2008)

Välislingid
-----------

* Mario Chalmers – NBA.com
* Mario Chalmers – Basketball-Reference.com
Hellfest 2022. aastal, sissepääs festivalialale
**Hellfest** on Prantsusmaal Clissonis toimuv rokkmuusikafestival, mis keskendub peamiselt *heavy metal*'ile ja selle alamžanritele, aga ka *punk rock*'ile. Hellfesti korraldatakse alates 2006. aastast, selle eelkäijaks oli 2002–2005 toimunud Furyfest. Hellfest on publiku arvu poolest Prantsusmaa üks suuremaid muusikafestivale ja ka üks suuremaid *metal*-muusika festivale Euroopas.

Esimesel Hellfestil astus üles 72 esinejat, publikut oli 22 000 inimest. Järgnevatel aastatel kasvas nii esinejate kui ka publiku hulk pidevalt, jõudes 2010. aastaks üle 110 esineja ja 70 000 külastajani. Festival oli saavutanud üleprantsusmaalise tuntuse ja samal aastal süüdistasid Prantsusmaa mõned konservatiivsed ja kristlikud poliitikud Hellfesti korraldajaid "surmakultuuri" ja "satanismi" edendamises, kuid katsed festivali likvideerida ei õnnestunud. 2012. aastal osales Hellfestil üle 100 000 külastaja, kel oli võimalus kuulata kokku 165 esitajat. 2014. aasta järel on Hellfestil osalenud stabiilselt üle 150 000 külastaja.

2020. ja 2021. aastal jäi festival koroonapandeemia tõttu ära, kuid mõlemal aastal andsid bändid publikuta kontserte, mida oli võimalik jälgida otseülekandena. 

2022. aastal toimus Hellfest 15. korda ning seda peeti kahes osas (17.–19. ja 23.–26. juunil). Kokku astus siis üles 350 artisti, teiste seas Metallica, Guns'n'Roses, Nine Inch Nails, Scorpions, Deep Purple, Gojira ja Ghost.

Välislingid
-----------

* Hellfesti koduleht
**Hellmuth Karl Frey** (20. detsember 1901 Tori – 27. detsember 1982 Bielefeld) oli baltisakslasest Eesti ja saksa vaimulik ja teoloog.

Lõpetas Tallinna toomkooli. Õppis Tartu Ülikoolis, aastal 1921 õigusteaduskonnas, aastatel 1922–1927 usuteaduskonnas. Täiendas end 1927–1928 Tübingeni Ülikoolis. Saavutas aastal 1928 mag. theol. kraadi Vana Testamendi alal. Oli prooviaastal Tartu Ülikooli koguduses. Ordineeriti õpetajaks 13. aprillil 1930.

Oli 1930–1939 Tartu Jaani koguduse diakonõpetaja, kusjuures ta oli eriti sisemisjoni alal juhtival kohal, kus ta tegutses alates aastast 1928. 1932–1939 oli ta dotsendi ametikohal Tartu Lutheri Erainstituudis. Oma õpetaja professor Alexander von Bulmerincqi hakkas ta juba Tartus kirjutama seletusi Vana Testamendi kohta, mis kirikurahvale arusaadavad pidid olema. Ilmus 11 köidet, mis ka mitmetesse keeltesse tõlgitud. Samuti on tema trükiste hulgas tähtis koht tema Ilmutusraamatu kommentaaridel "Das Ziel aller Dinge". Tema vaated Eestis olid lähedased Vennastekogudusele ja ta tegutses esmajoones alkohoolikute hooldamise alal sisemisjonitöös.

Lahkus aastal 1939 Saksamaale. Oli 1941–1945 vaimulikuks Lissa's (praegu Leszno, Suur-Poola vojevoodkonnas). Mobiliseeriti aastal 1943 Wehrmachti. Langes Prantsusmaal sõjavangi. Aastatel 1947–1967 oli Betheli Teoloogilise Ülikooli dotsendiks Vana Testamendi alal. Läks 31. detsembril 1967 emerituuri.

Pühitses aastal 1962 eesti ja läti pastorite assisteerimisel Beckhofi evangeelse kiriku. Ta oli pikemat aega juhtival kohal liikumises "Kein anderes Evangelium", mis võitleb väärõpetuste ja väärmõjude vastu evangeelses kirikus.

Viited
------

1. ↑  Konrad Veem Eesti Vaba Rahvakirik Dokumentatsioon ja leksikon EVR Stockholm 1988
2. ↑  Lexikon deutschbaltischer Theologen seit 1920. Bearbeitet von Wilhelm Neander. 2 auflage 1988, bearbeitet von C. Helmut Intelmann
3. ↑  Eesti Kirik nr. 2. 1983
**Francisco Alcácer García** (enam tuntud nimega **Paco Alcácer**; sündinud 30. augustil 1993 Torrentis) on Hispaania jalgpallur, kes mängib ründajana Araabia Ühendemiraatide kõrgliigaklubis Sharjah.

Alcácer on tulnud kaks korda Euroopa U19 meistriks. Hispaania jalgpallikoondises mängis ta aastatel 2014–2019 kokku 19 korda ja lõi 12 väravat.

Klubikarjäär
------------

### Valencia

Tulles läbi Valencia noortetasemete, Alcácer alustas mängimist põhimeeskonnas 2010. aastal ja temast sai põhimängija pärast tagasitulekut laenult Getafes.

Ta lõi Valencia meeskonnas La Ligas 30 väravat. 

### Barcelona

2016. aasta suvel siirdus Paco Alcácer 30 miljoni euro eest Valenciast Barcelonasse.

Alcácer lõi oma esimene ametliku värava Copa del Rey avavoorus Hérculesi vastu, Barcelona võitis selle mängu 7:0. 4. veebruaril lõi Alcácer La Liga mängus Bilbaoga kohtumise avavärava.

Alcácer lõi 27. mail värava Copa del Rey finaalis Alavésiga.

### Dortmundi Borussia

28. augustil 2018 siirdus Alcácer laenulepingu alusel Saksamaa kõrgliiga klubisse Dortmundi Borussia. Debüüdi Borussia meeskonnas tegi ta 14. septembril, vormistades Borussia 3:1 võidu. 6. oktoobril tegi ta Augsburgi vastu kübaratriki, tuues Borussiale 4:3 võidu.

Koondisekarjäär
---------------

Paco tegi koondisedebüüdi 4. septembril 2014 mängus Prantsusmaa vastu, Hispaania kaotas võõrsil 1:0. Neli päeva hiljem lõi ta Makedoonia vastu esimese koondisevärava.

Saavutused
----------

### Klubid

Barcelona
* La Liga: 2017–18
* Copa del Rey: 2016–17, 2017–18

Dortmundi Borussia
* DFL-Supercup: 2019

Villarreal
* UEFA Euroopa Liiga: 2020–21

### Rahvuskoondis

Hispaania jalgpallikoondis
* Euroopa U19 meistrivõistlused: 2011, 2012

Viited
------

1. ↑  "Barcelona 7-0 Hercules (Agg 8-1)". *Dailymail*. 21. detsember 2016. Vaadatud 22.12.2016.
2. ↑  "Barcelona sai Bilbao üle mugava võidu". *Soccernet*. 4. veebruar 2017. Vaadatud 04.02.2017.
3. ↑  "Iniesta ja Messi võitsid Barcelona mängijatena 30. trofee". *DELFI*. 28. mai 2017. Vaadatud 28.05.2017.

Välislingid
-----------

 Paco Alcácer – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Paavo Arhinmäki
**Paavo Erkki Arhinmäki** (sündinud 13. detsembril 1976 Helsingis) on Soome poliitik, Vasakliidu esimees aastatel 2009–2016.

Arhinmäki oli Soome vasaknoorte esimees 2001–2005. 2007 ja 2011 valiti ta Eduskunna liikmeks. 2009 valiti ta Vasakliidu esimeheks. Arhinmäki elab Helsingis ja on Helsingi linnavolikogu liige.

22. juunist 2011 kuni 4. aprillini 2014 oli ta Jyrki Kataineni valitsuse kultuuri- ja spordiminister. Otsus minna valitsusse tekitas erakonnas lõhe ja lõppes kahe parlamendiliikme väljaviskamisega nende saadikurühmast.

Ta oli Vasakliidu kandidaat 2012. aasta Soome presidendivalimistel, kogudes esimeses voorus 5,5% häältest.

Eraelu
------

Teda huvitavad jalgrattasport ja jalgpall. Ta on jalgpalliklubi FC Jokerit poolehoidja.

Arhinmäki on taimetoitlane.

7. jaanuaril 2012 abiellus Arhinmäki Päivi Lahtiga, kellega oli juba enne pikka aega koos elanud. Lahti on hariduselt veterinaar. 9. veebruaril 2012 sündis peres tütar. Arhinmäki kasutas isapuhkust.

Välislingid
-----------

* Arhinmäe koduleht
* Arhinmäki eduskunna kodulehel
**Bredene** on hollandikeelne vald Belgias Flandrias Lääne-Flandria provintsis Oostende haldusringkonnas.

Bredene asub Belgia rannikul ja tema peamine tuluallikas on turism. Juulis ja augustis valla elanike arv kahekordistub, osalt massiürituste tõttu, mida sel ajal korraldatakse.

Bredenes ei ole uputuse eest kaitsvat tammi, kuid see-eest on katkematu rida luiteid.

Bredenes on 30 kämpingut ja Belgia ainus nudistide rand.

Asulad
------

Bredene jaguneb järgmisteks piirkondadeks:

|  |
| --- |
| Kollakad alad tähistavad linnastunud piirkondi |
| # | Asula |
| I | Bredene-Dorp |
| II | Bredene-Duinen |
| III | Sas-Slijkens |

* Sint-TheresiakerkSint-Theresiakerk
* Sint-RikierskerkSint-Rikierskerk
* Sint-JozefskerkSint-Jozefskerk

Viited
------

1. ↑  Wettelijke Bevolking per gemeente op 1 januari 2018, vaadatud 9.03.2019.

Välislingid
-----------

 Bredene – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
* Koduleht (hollandi, prantsuse ja saksa keeles)

Lääne-Flandria provintsi vallad

Alveringem | Anzegem | Ardooie | Avelgem | Beernem | Blankenberge | Bredene | Brugge | Damme | De Haan | De Panne | Deerlijk | Dentergem | Diksmuide | Gistel | Harelbeke | Heuvelland | Hooglede | Houthulst | Ichtegem | Ieper | Ingelmunster | Izegem | Jabbeke | Knokke-Heist | Koekelare | Koksijde | Kortemark | Kortrijk | Kuurne | Langemark-Poelkapelle | Ledegem | Lendelede | Lichtervelde | Lo-Reninge | Menen | Mesen | Meulebeke | Middelkerke | Moorslede | Nieuwpoort | Oostende | Oostkamp | Oostrozebeke | Oudenburg | Pittem | Poperinge | Roeselare | Ruiselede | Spiere-Helkijn | Staden | Tielt | Torhout | Veurne | Vleteren | Waregem | Wervik | Wevelgem | Wielsbeke | Wingene | Zedelgem | Zonnebeke | Zuienkerke | Zwevegem
**Kahhovka veehoidla** (ukraina Каховське водосховище) oli veehoidla Lõuna-Ukrainas Dnipro jõe alamjooksul. See rajati 1950ndatel ja hävis sõjategevuses 2023. aastal.

Kahhovka veehoidla oli üks kuuest suurest veehoidlast Dnipro jõe kaskaadis. Veehoidla ulatus Zaporižžjast Nova Kahhovkani, selle pikkus oli 230 km ning see paiknes Zaporižžja, Dnipropetrovski ja Hersoni oblastite aladel.

Kahhovka veehoidla oli Lõuna-Ukraina peamine veevarustuse allikas. Veehoidlast said alguse Kahhovka kanal, Põhja-Krimmi kanal ja Dnipro-Krõvõi Rihi kanal. Selle veega varustati Nikopol-Mangantsevi tööstuskompleksis asuvate kaevanduste, ettevõtete, linnade ja alevite veevarustussüsteeme. Veehoidla ääres asuvad Nikopoli, Enerhodari ja Kamianka-Dniprovska linnad koos jõesadamatega.

Ajalugu
-------

Kahhovka hüdroelektrijaama ehitusel täideti veehoidla aastatel 1955–1958. Selle rajamisega moodustati laevadele Dnipro jõest ülesvoolu sõitmiseks süvaveetee. Kahhovka veehoidla alla jäi 221,3 tuhat hektarit põllumaad ja metsafondi, üle saja kolhoosi ning sovhoosi maa-ala, lisaks ujutati üle kümneid külasid ja kaks linna – Nikopol ja Kamianka-Dniprovska.

### Venemaa invasioon Ukrainasse

Kahhovka hüdroelektrijaama okupeerisid Venemaa väed sissetungi ajal Ukrainasse 24. veebruaril 2022 ning said kontrolli alla ka veehoidla veetaseme reguleerimise. 2022. aasta novembri alguses avati tammi ülevoolud ja Kahhovka veehoidla veetase langes viimase kolme aastakümne madalaimale nivoole (üle 2 meetri), seades ohtu Lõuna-Ukraina niisutus- ja joogiveevarud ning Zaporižžja tuumaelektrijaama jahutussüsteemid.

2023. aasta mais saavutas veetase aga registreeritud kõrgeima taseme, veehoidla maht suurenes ohtlikult ja vesi hakkas üle paisu voolama. Juuni alguses purunes (suurel määral 6. juuni plahvatuse käigus) suur osa hüdroelektrijaama paisust, mille tõttu veehoidla hakkas tühjenema ja kümned asulad kannatasid üleujutuse all.

Vaata ka
--------

* Kahhovka hüdroelektrijaam
* Kahhovka
* Nova Kahhovka
* Hersoni oblast

Viited
------

1. 1 2  Водний фонд України: Штучні водойми — водосховища і ставки: Довідник, 2014
2. ↑  Каховське водосховище. Енциклопедія сучасної України (2012).
3. ↑  Ковпак Л. В. Соціально-побутові умови життя населення України в другій половині XX ст. (1945-2000 рр.)
4. ↑  Russia is draining a massive Ukrainian reservoir, endangering a nuclear plant. NPR. 6 February 2023.

Välislingid
-----------

* Lõuna-Ukraina põllud võivad Kahhovka veehoidla kao tõttu kõrbestuda. err.ee, 7. juuni 2023.
* Vene terroristid hävitasid üleöö Lõuna-Ukraina põllumajanduse. Maaleht, 7. juuni 2023.
* Kahhovka tammikatastroofis on hukkunud kolm inimest. Õhtuleht, 8. juuni 2023.
* За сутки Каховское водохранилище обмелело на 1 метр, на Херсонщине средний уровень подтопления − 5,6 м. pravda.com.ua, Четверг, 8 июня 2023.
|  |
| --- |
|  **Poks** |
| Riik |  | Jugoslaavia |
|  |
| Pronks | 1976 | Kergekaal |
| Veerand-finaal | 1980 | I kerge-keskkaal |
|  |
| 2. ring | 1978 | Kergekaal |
|  |
| Kuld | 1977 | Kergekaal |

**Ace Rusevski** (makedooniapäraselt **Аце Русевски**; sündinud 30. novembril 1956 Kumanovos Makedoonias) on Põhja-Makedoonia ja Jugoslaavia FSV endine poksija, rahvuselt makedoonlane.

Harrastajana
------------

Ta võistles kuni märtsini 1981 Jugoslaavia FSV eest. Jugoslaavia-siseselt võistles ta Makedoonia SV eest.

### Jugoslaavia meistrivõistlustel

Ta oli kokku neljakordne Jugoslaavia meister – kergekaalus (kuni 60 kg) aastatel 1977 ja 1978 ning I kergekeskkaalus (kuni 63,5 kg) aastatel 1979 ja 1980.

### Kaasaegsetel olümpiamängudel

Ta sai kergekaalus (kuni 60 kg) 1976. aasta Montréali olümpiamängude poksivõistlustel pronksmedali, kaotades poolfinaalis hilisemale kuldmedali- ja olümpiavõitjale Howard Davisile (USA) ja jäädes edasisest medaliheitlusest välja.

Ta osales I kergekeskkaalus (kuni 63,5 kg) 1980. aasta Moskva olümpiamängude poksivõistlustel, kus kaotas veerandfinaalis hilisemale kuldmedali- ja olümpiavõitjale Patrizio Olivale (Itaalia) ja jäi edasisest medaliheitlusest välja.

### Maailmameistrivõistlustel

Ta osales kergekaalus (kuni 60 kg) 2. maailmameistrivõistlustel (Belgrad, 1978), kus kaotas 2. ringis oma kohtumise hilisemale kuldmedalivõitjale ja maailmameistrile Davidson Andeh'le (Nigeeria) ja jäi edasisest medaliheitlusest välja.

### Euroopa meistrivõistlustel

Ta võitis kergekaalus (kuni 60 kg) 22. Euroopa meistrivõistlustel (Halle, 1977) kuldmedali ja tuli Euroopa meistriks.

Elukutselisena
--------------

Ta poksis märtsist 1981 kuni juunini 1987 elukutselisena. Ta pidas kokku 23 kohtumist ning võitis neist 18 (neist 8 nokaudiga), kaotas 2 (neist 1 nokaudiga) ja viigistas 3 kohtumist.

Viited
------

1. ↑  Jugoslaavia meistrivõistlused poksis. Tulemused Inglise keeles
2. ↑  21. suveolümpiamängude poksivõistlus. Montréal 1976. Tulemused inglise keeles
3. ↑  22. suveolümpiamängude poksivõistlus. Moskva 1980. Tulemused inglise keeles
4. ↑  "2. maailmameistrivõistlused poksis. Belgrad 1978. Tulemused inglise keeles". Originaali arhiivikoopia seisuga 27. oktoober 2014. Vaadatud 26. juulil 2013.
5. ↑  22. Euroopa meistrivõistlused poksis. Halle 1977. Tulemused inglise keeles

Välislingid
-----------

* Ace Rusevski saidil Olympedia Muuda Vikiandmetes
* Ace Rusevski lehel *BoxRec*. Inglise keeles
*Acetabularia*. Ernst Haeckeli joonistus (1904)
***Acetabularia*** on klassi *Ulvophyceae* kuuluv rohevetiktaimede perekond.

Perekonda kuulub 12 liiki. Nad elavad peamiselt subtroopilistes vetes. 

*Acetabularia* on üherakuline, ent rakk on väga suur (0,5 kuni 10 cm pikkune), sel on vars ja seenekübara taoline tipp.

Taksonoomia
-----------

Perekonna autor on Jean Vincent Félix Lamouroux.

Levila
------

Perekond on levinud troopilistes ja lähistroopilistes meredes. *Acetabularia mediterranea* elab Vahemeres ja Ida-Atlandi ookeani osas, mis sellega piirneb. Selle õitseng oli Triiase ja Juura ajastul.

Ehitus
------

*Acetabularia* ehitus  
 1. kübar; 2. vars ; 3. risoid; 4. esmane rakutuum
*Acetabularia* üherakuline tallus koosneb juuretaolisest risoidist, mille abil vetikas on substraadile kinnitunud, õhukesest (umbes 1 mm paksusest) varrest ja kübarast. Pikkus on vastavalt liigile 1–6 cm, kübara läbimõõt 0,5–1,5 cm. Varrel asetsevad männastena külgkasvundid, mis puulehtede taoliselt mõne aja pärast maha langevad. Kübar koosneb 30–75 radiaalsest kambrist. Talluse kest on suuremal või vähemal määral lubjastunud. Sees on suur vakuool, mille ümber ringlevad perifeerses tsütoplasmas arvukad kloroplastid.

Areng ja paljunemine
--------------------

Rohevetiktaime *Acetabularia acetabulum* elutsükkel
*Acetabularia* elutsükli kestus on liigiti ja laiuskraaditi erinev. Kaua aega on tal ainult üks väga suur diploidne rakutuum (esmane tuum), mis paikneb risoidis. Pärast kübara moodustumist toimub meioos – üleminek haploidsesse staadiumi. Järgneb mitoos, mis tekitab arvukalt haploidseid teiseseid tuumi, mis rändavad kübara kambrites. Moodustuvad paksud rakukestad, kus tekivad alguses ühe tuumaga tsüstid, neis aga toimub veel mitoose, kuni lõpuks on igas tsüstis 20–50 kahe viburiga gameeti. Vegetatsiooniperioodi lõpus kübar laguneb ja tsüstid vabanevad. Hiljem vabastavad nad katte ava kaudu gameedid. Eri soost gameetide (neil ei ole välist erinevust: isogameetia) ühinemisel tekib diploidne sügoot, mis kinnitub sobivale substraadile ja kasvab uueks vetikaks.

Viited
------

1. ↑  Dasycladales, *Lexikon der Biologie*, spektrum.de
2. ↑  Joachim W. Kadereit, Christian Körner, Benedikt Kost, Uwe Sonnewald. *Strasburger Lehrbuch der Pflanzenwissenschaften*. Springer Spektrum, Berlin/Heidelberg 2014, lk 597.
*Acanthosicyos horridus* Namibi kõrbes Sossusvleil
Söödav vili
***Acanthosicyos horridus*** ehk ***Acanthosicyos horrida*** on taimeliik perekonnast *Acanthosicyos*. 

Taim on endeemne Namibi kõrbele. Ta kasvab 40...60 km laiusel ribal 1000 km pikkusel rannikul Oranje jõest lõunas kuni Kunene jõeni põhjas. Sellel alal esineb ta ainult *rivier*'ide kallastel ja luidete äärtel, kus nende juured ulatuvad põhjaveeni. Ta ääristab Walvis Bay luiteid tihedate hekkidena. 

Populatsiooni hinnatakse mõnele sajale kuni mõnele tuhandele eksemplarile. Nende arvukus ja viljade suurus on viimastel aastatel vähenenud. 

*Acanthosicyos horridus* on Namibi kõrbe kõige sagedasem taim. Teised taimed saavad seal kasvada tänu temale. 

Fossiilide põhjal oletatakse, et liik on eksisteerinud 40 miljonit aastat. 

See on lehtedeta okaspõõsas, mis kasvab 0,5...1 m kõrguseks. Ta moodustab läbimatuid tihnikuid, millest igaüks võib katta kuni 1500 m² ja elada üle 100 aasta. Tihnik kogub liiva, moodustades kõrgeid luiteid, kusjuures suurem osa taimest on liiva sees peidus. Tema käsivarrejämedused (kuni 30 cm paksused) lihakad sageli 15 m pikkused (kuni 40 m pikkused) juured ulatuvad põhjaveeni. 

*Acanthosicyos horridus* on kahekojaline taim. Õie läbimõõt on 3 cm ja õied paiknevad üksikult. Nii emas- kui ka isastaimedel on helekollased või rohekad õied. Emasõitele on iseloomulik alumine sigimik õiekarika all. 

Põõsas on kaetud paarikaupa asetsevate 2...3 cm pikkuste ogadega. Fotosüntees toimub okstes, õites ja ogades. 
Viljad on algul rohelised, hiljem oranžikaskollased, melonikujulised, ogadega kaetud. Nad sisaldavad palju vett ning kasvavad jaanalinnumunasuurusteks (läbimõõt umbes 15 cm) ja kaaluvad umbes 1 kg. Viljas on umbes 250 seemet. Beežid seemned maitsevad pähklitaoliselt ning on õlirikkad (umbes 55%) ja valgurikkad (umbes 30%). 

Vilju söövad paljud kõrbeloomad, sealhulgas kaelkirjak, orüks, ninasarvik, šaakal, hüään ja mitmesugused mardikad. Seemneid levitavad peamiselt elevandid, samuti okassead, sest neil jäävad seemned suurelt jaolt seedimata. Väiksemad närilised, kes vajavad palju energiat, näiteks *Gerbillurus paeba*, söövad aga peamiselt toitainerikkaid seemneid.

Kasutamine
----------

Viljaliha ja seemned (inglise keeles ***butterpits***) on olnud namadele (hotentottidele) ja damaradele toiduks. Kohalikud nimetavad selle vilja *!Nara*.

Seemneid säilitatakse kuivatamise teel. 

Namiibias kasutatakse taime ka maovalude vastu, haavade paranemise kiirendamiseks ja kaitseks päikese eest.

Välislingid
-----------

* Sissekanne saidil Protabase
* Sissekanne saidil NamibWeb
* Kirjeldus
* Sissekanne Saksa koloniaalleksikonis
**M14 vintpüss**, Ameerika Ühendriikide relvajõududes ametliku tähistusega **United States Rifle, Caliber 7.62 mm, M14**, on Ameerika Ühendriikide valikulise tulerežiimiga vintpüss, mis kasutab 7,62×51mm NATO (.308) laskemoona.

M14 võeti 1959. aastal kasutusele teenistusrelvana USA maaväes ja 1961. aastal USA merejalaväes. Relv pidi hakkama asendama kokku seitset relva – peamiselt M1 Garand poolautomaatset vintpüssi, aga ka vanemaid, poltlukuga M1903 Springfield ja M1917 Enfield vintpüsse, M1 Carbine karabiini, Thompsoni ja M3 Grease Guni püstolkuulipildujaid, ning M1918 BAR automaatrelva/kergekuulipildujat; kuid relv oli liiga võimas, et asendada püstolkuulipildujat; ning liiga kerge ja liiga väikese salvemahuga, et asendada kuulipildujat - seda rolli täitis paremini M60 kuulipilduja. 1964. aastal hakati M14 asendama M16-ga, Vietnami sõjas kasutati seda veel 1967. aastani, kuid püssi puupära kippus Vietnami džunglite niiskuses tihti paisuma. Lisaks oli M14 automaattulerežiimis võimsa 7.62mm padruni tõttu praktiliselt kontrollimatu, mistõttu seati enamus püsse ainult poolautomaatrežiimile, et vältida lahingus laskemoona raiskamist. M14 kasutamist jätkasid veel lahinginseneride üksused, ning lisaks kasutati püssi veel jalaväe baastreeningus ning kuni 1970. aastani ka Euroopasse paigutatud üksused. Jalaväes ehitati mõnituhat M14 hiljem ümber M21 snaipripüssiks. Siiski on M14 mitmel pool (sh Eestis) endiselt piiratud kasutuses, näiteks auvahtkondade tseremoniaalrelvana ja täpsuspüssina.

M14 järgi disainiti snaipripüssid M21, M25 ja siiani USA-s tegevteenistuses olev Mk 14 EBR. Eestis arendas riiklik relvatööstusettevõte E-Arsenal M-14'st täpsuspüssi M14-TP.

Viited
------

1. ↑  Duff & Miller 1991, lk 20–21.
2. ↑  Stevens 1991, lk 245.
3. ↑  Miller 2001.
4. 1 2 3 4 5 6 7  "7,62 mm poolautomaatne vintpüss M-14". Eesti Kaitsevägi. 8. oktoober 2014. Vaadatud 10. veebruar 2019.
5. ↑  Eero Salmann (24. november 2014). "Vahipataljoni mitu nägu – jalavägi, sõjaväepolitsei, autojuhid, muusikud ja presidendi kaardivägi". *Sõdurileht* nr 16 (392). ISSN 1736-3411.

Kirjandus
---------

* Duff, Scott A.; Miller, John. M. (1991). *The M14 owner's guide and match conditioning instruction*. S.A. Duff Publications. ISBN 978-1-888722-07-9
* Miller, David (2001). *The Illustrated Directory of 20th Century Guns*. Salamander Books Ltd. ISBN 1-84065-245-4
* Stevens, R. Blake (1991). *US Rifle M14: From John Garand to the M21*. Collector Grade Publications. ISBN 978-0-88935-110-3

Välislingid
-----------

* M14 vintpüss – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Ryan Christie 2021. aastal Celticu särgis
**Ryan Christie** (sündinud 22. veebruaril 1995 Invernessis) on Šotimaa jalgpallur, kes mängib Inglismaa kõrgliigaklubis AFC Bournemouth ja Šotimaa jalgpallikoondises.

Ta alustas klubikarjääri kodulinna klubis Inverness Caledonian Thistle, millega liitus 2005. aastal. Klubi põhimeeskonnas debüteeris ta Šotimaa kõrgliigas hooajal 2013/14. 2015. aastal valiti Christie Šotimaa jalgpalliliiga aasta parimaks noormängijaks.

2015. aasta septembris sõlmis ta lepingu Šotimaa suurklubiga Celtic, kuid jäi hooaja 2015/16 esimeseks pooleks laenule Invernessi. 2017. aasta jaanuaris läks ta Celticust laenule Šotimaa kõrgliigaklubisse Aberdeen, kuhu jäi ka hooajaks 2017/18. Hooajal 2018/19 kindlustas Christie koha Celticu põhikoosseisus ning lõi sel hooajal Šoti kõrgliigas üheksa väravat. Hooajal 2019/20 jäi tema arvele 11 väravat.

2021. aasta augustis sõlmis ta kolmeaastase lepingu Bournemouthiga. Hooajal 2021/22 kindlustas ta klubiga pääsu Inglismaa kõrgliigasse.

Šotimaa jalgpallikoondises debüteeris Christie 9. novembril 2017 sõprusmängus Hollandi vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 16. novembril 2019 EM-i valikmängus Küprose vastu. Ta kuulus Šotimaa koondisse 2021. aasta Euroopa meistrivõistlustel.

Saavutused
----------

Inverness Caledonian Thistle
* Scottish Cup: 2014–15

Celtic
* Scottish Premiership: 2018–19, 2019–20
* Scottish Cup: 2018–19, 2019–20
* Scottish League Cup: 2018–19, 2019–20

Viited
------

1. ↑  "Transfer news: Celtic's Ryan Christie joins Bournemouth". Sky Sports. 31.8.2021. Vaadatud 8.6.2022

| * v
* r
Šotimaa koondis  –  UEFA Euro 2020 |
| --- |
| 

* 1 Marshall
* 2 O'Donnell
* 3 Robertson (c)
* 4 McTominay
* 5 Hanley
* 6 Tierney
* 7 McGinn
* 8 McGregor
* 9 Dykes
* 10 Adams
* 11 Christie
* 12 Gordon
* 13 Taylor
* 14 Fleck
* 15 Gallagher
* 16 Cooper
* 17 Armstrong
* 18 Turnbull
* 19 Nisbet
* 20 Fraser
* 21 McLaughlin
* 22 Patterson
* 23 Gilmour
* 24 Hendry
* 25 Forrest
* 26 McKenna
* Treener: Clarke

 | Šotimaa |
Howard Davis (vasakul) ja Chuck Liddell

| Medalikohad |
| --- |
| USA esindaja |
|  Olümpiamängud |
| Esimene koht | 1976 | Kergekaal |
| Maailmameistrivõistlused |
| Esimene koht | 1974 | Sulgkaal |

**Howard Edward Davis** (14. veebruar 1956 Glen Cove, Nassau maakond, New Yorgi osariik – 30. detsember 2015) oli USA poksija.

Davis võitis kergekaalus (kuni 60 kg) 1976. aasta Montréali olümpiamängude poksivõistlustel kuldmedali ja tuli olümpiavõitjaks. Ta sai nendel olümpiamängudel parima tehnikaga poksijale mõeldud Val Barkeri karika.

Davis võitis sulgkaalus (kuni 57 kg) 1. maailmameistrivõistlustel (Havanna, 1974) kuldmedali ja tuli maailmameistriks.

Davis poksis jaanuarist 1977 kuni juulini 1988 ning uuesti novembrist 1994 kuni aprillini 1996 elukutselisena. Ta osales kokku 43 kohtumisel ning võitis neist 36 (neist 14 nokaudiga) ja kaotas 6 (neist 2 nokaudiga) kohtumist ning viigistas ühe kohtumise.

Viited
------

1. ↑  21. suveolümpiamängude poksivõistlus. Montréal 1976. Tulemused inglise keeles
2. ↑  "1. maailmameistrivõistlused poksis. Havanna 1974. Tulemused inglise keeles". Originaali arhiivikoopia seisuga 11. august 2011. Vaadatud 14. detsembril 2011.

Välislingid
-----------

* Howard Davis saidil Olympedia Muuda Vikiandmetes
* Howard Davis saidil BoxRec
**Howard Gardner** (sündinud 1943) on Harvardi ülikooli psühholoog. 

1983. aastal esitas Gardner multiintelligentsuse teooria, mille kohaselt intelligentsus tähendab võimeid probleeme lahendada ja midagi luua. Erinevalt Charles Edward Spearmani definitsioonist väidab Gardner, et üldist vaimset võimekust pole olemas, vaid selle asemel on vähemalt seitse üksteisest erinevat, oma seaduspärasuse ja loogikaga vaimset võimekust:

1. keeleline ehk lingvistiline
2. loogilis-matemaatiline
3. muusikaline
4. ruumiline
5. kehalis-kineetiline
6. enesetunnetuslik (intrapersonaalne)
7. suhtlemisalane (interpersonaalne)

Gardneri teooria pole rajatud kontrollitavatele faktidele, vaid usule – seepärast on nimetatud võimekusi väga raske mõõta ja paljud peavad seda teooriat küsitavaks. Teooria kaitseks räägivad juhtumid, kus indiviid on kaotanud ajukahjustuse tõttu mõne oma vaimse võimekuse ja säilitanud ülejäänud.

Tunnustus
---------

Howard Gardner pälvis 1981. aastal MacArthuri auhinna.

2006. aastal valiti ta Ameerika Filosoofiaseltsi liikmeks.

Välislingid
-----------

* Howard Gardneri biograafia Harvardi ülikooli lehel
* Howard Gardner Harvardi ülikooli Project Zero lehel
* Howard Gardneri koduleht
**Kivikas** on eesti perekonnanimi.

Statistika
----------

2022. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Kivikas 86 inimesel: 45 mehel ja 41 naisel. Perekonnanimede levikult oli Kivikas meeste puhul 2372. kohal ja naiste puhul 2961. kohal.

Kivikas oli kõige levinum perekonnanimi vanuserühmas 75–79 aastat, kus neid on 10 000 elaniku kohta 1,20.
Nimi oli kõige sagedasem Pärnu maakonnas, kus sellist nime kandis maakonna 10 000 elaniku kohta keskmiselt 4,05 inimest.

19. sajandi algul pandi pärisorjusest vabastamise käigus Viljandimaal Suure-Jaani kihelkonnas Vastemõisa mõisavallas talupojale nimeks Kiwikas.

Nimede eestistamise käigus võeti 1938. aastal Kivikas uueks nimeks, kui Olustveres loobuti nimest Peterson.

Nime kandjaid
-------------

* Albert Kivikas, eesti kirjanik (1898–1978)
* Arvo Kivikas, eesti orienteeruja (1950–)
* Kaari Kivikas (Kaari Simson), eesti orienteeruja ja firmajuht (1977–)
* Kenny Kivikas, eesti orienteeruja ja kergejõustiklane (1991–)
* Tõive Kivikas, eesti füüsik, ärijuht ja poliitikategelane (1937–)

Viited
------

1. ↑  Statistikaamet: Nimede statistika (vaadatud 10.08.2022)
2. ↑  Onomastika andmebaas. Nimede panemine (algne nimekuju): Kivikas.
3. ↑  Onomastika andmebaas. Nimede eestistamine:(uus nimekuju): Kivikas.

Välislingid
-----------

* Kivikas statistikaameti andmebaasis
Roman Haavamägi valmistatud monument Väike-Maarjas
**Jakob Liiv** (28. veebruar 1859 Alatskivi – 17. jaanuar 1938 Rakvere) oli eesti luuletaja, näite- ja proosakirjanik, Juhan Liivi vanem vend.

Elukäik
-------

Jakob Liiv töötas õpetajana Kavastul ning vallakirjutaja, raamatukaupmehe ja pangaametnikuna Väike-Maarjas. Ta osales Eesti Aleksandrikooli liikumises ja tegi kaastööd eesti rahvuslikele ajalehtedele. 1914. aasta alguses hakkas ilmuma ajaleht Rakvere Teataja, mida toimetas Jakob Liiv. Jakob Liivi eestvõtmisel moodustus kohalik kirjandusrühmitus Väike-Maarja Parnass , millesse kuulusid peale tema veel Jakob Tamm ja Peeter Jakobson. Ta oli ka Avanduse Vabatahtliku Tuletõrje Ühingu peamees.

Aastatel 1919–1921 oli Jakob Liiv Rakvere linnapea. Ta oli ka Rakvere teatri asutaja.

Mälestuse jäädvustamine
-----------------------

1938. aastal püstitati Väike-Maarjasse Jakob Liivi monument (skulptor Roman Haavamägi). Mälestusbüst seati vallamajaesisele platsile aleviku südamikku, Rakverre, kus kirjanik elas teise poole oma elust, püstitati haua-mälestusmärk. Samba avas haridusministeeriumi vabahariduse nõunik A. Leinjärv, pühitsemistalituse pidas Rakke õpetaja M. Saar.

Väike-Maarjas on ka Jakob Liivi nimeline tänav ja park, tema elukoht (Viru tänav 19) tähistati 100. sünniaastapäeva puhul 28. veebruaril 1959 mälestustahvliga.

Teosed
------

Jakob Liivi luuletuse "Mehed" tekst 1906. aasta väljaandes
* "Wiru-Kannel" I: 1886, 1902, II: 1891, III: 1900
* "Leina-lilled" (1894)
* "Kõrbelõvi" (1898)
* "Musti lell" (1899)
* "Puujala Mats" (1899)
* "Mehed" (1906)
* "Jakob Liiv'i kirjatööd" I: 1906, II: 1910
* "Revolutsioon" (1927)
* "Lüürilised laulud" (1929)
* "Päikese veerul" (1933)
* "Valitud teosed" (1960)

Vaata ka
--------

* Jakob Liivi monument

Viited
------

1. 1 2 3  "Eesti Rahvusraamatukogu". Originaali arhiivikoopia seisuga 6. august 2016. Vaadatud 19. märtsil 2016.
2. 1 2  Väike-Maarja jäädvustab Liivi mälestuse - Päevaleht, 24.09.1938
3. ↑  *Sõnarine, 1. köide,* Eesti Raamat 1989, lk. 240

Välislingid
-----------

* Eesti värss: Jakob Liiv elulugu ja terviktekstid
* Andres Pulver, "Jakob Liiv kuldvasikat ei kummardanud", Virumaa Teataja 17. veebruar 2009
* "Väike-Maarjas meenutatakse Jakob Liivi", Virumaa Teataja 18. veebruar 2009
* Eesti Muusika Infokeskus Miina Härma – Jakob Liiv, *Meeste laul*
* Jakob Liiv Eesti biograafilises andmebaasis ISIK
**Jakob Metsmäe** (29. jaanuar 1907 Oonurme, Tudulinna vald, Virumaa – 4. aprill 1949 Magadan, Venemaa) oli Eesti metsavend, üks Virumaa metsavendade salga "Lendav surm" juhte.

Elulugu
-------

Jakob Metsmäe sündis 1907. aastal Oonurme külas Tudulinna vallas Virumaal.

1941. aasta sõjasuvel põgenes ta Nõukogude mobilisatsiooni eest metsa, kus liitus metsavendadega ja varjas end kuni Saksa vägede jõudmiseni Virumaale augustis 1941. Seejärel astus ta vabatahtlikult Omakaitsesse, võttis osa haarangutest mahajäänud Nõukogude sõduritele ja Eestisse saadetud Nõukogude langevarjuritele. 1943. aasta suvel laskis ta maha neli Saksa sõjavangilaagrist põgenenud Nõukogude sõjavangi. 1944. aastal osales Omakaitse rühmaülemana lahingutegevuses üle Peipsi järve tulnud Nõukogude diversiooniüksustega. 

1944. aasta sügisel siirdus Nõukogude okupatsioonivõimu naastes uuesti metsa. Osales Virumaa metsavendade salga "Lendav surm" loomises ja oli üks selle juhte. 20. juunil 1946 võttis "Lendav surm" Metsmäe juhtimisel ette rünnaku Tudulinna valla täitevkomitee esimehe Karl Lepassaare ja Nõukogude aktivisti August Kiisi taludele. Seal võeti vangi neli inimest, kes hukati. Samal päeval pidasid metsavennad Metsamäe juhtimisel Oonurme lähedal lahingut Nõukogude sõjaväelaste ja julgeolekutöötajatega, mille tagajärjel hukkus 4 Nõukogude aktivisti ja 6 siseministeeriumi vägede sõdurit.

Vahistati 5. jaanuaril 1948 NSV Liidu Riikliku Julgeoleku Ministeeriumi (MGB) Virumaa töötajate poolt. 26. aprillil 1948 mõistis Eesti NSV Siseministeeriumi Vägede Sõjatribunal talle Tallinnas toimunud kohtuistungil 25 aastat vabadusekaotust koos kodanikuõiguste äravõtmisega viieks aastaks. Vara ei konfiskeeritud selle puudumise tõttu. 

Jakob Metsmäe suri 4. aprillil 1949 vangilaagris Magadanis.

Viited
------

1. ↑  Jakob Jaani p. Metsmäe juurdlustoimik. ERAF.129SM.1.848
Jakob Ploompuu
**Jakob Ploompuu** (11. oktoober 1872 Kõvasoo talu, Koitjärve, Kolga vald – 13. november 1948 Koitjärve, Kolga vald) oli eesti ajakirjanik, raamatukaupmees ja kirjastaja. 

Ploompuu sündis popsitalu paljulapselises peres. Algul õppis Kolga-Hirvli külakoolis 3 aastat, hiljem veel edasi õppinud 1 aasta Tallinnas Derjagini vene eraalgkoolis. Täiendavalt käis Soomes Rahvaülikooli ja Helsingi Ülikooli suvekursustel. Omal käel õppis ära soome keele ja hiljem ka ungari keele.

Nooruses töötas isatalus ja käis juhutöödel. Hiljem hakkas tegema esimesi katsetusi soomekeelsete näidendite tõlkimisega. 1898. aastast töötas Tallinnas ajalehes Eesti Postimees ja Tartus ajakirja Põllumees ning 1899 ajalehe Postimees toimetuses. 1896–1916 andis välja almanahhi Rahva Leht kokku 28 vihikut ning 1904–1939 mitmesuguseid kalendreid. 1900. aasta novembris avas omanimelise kirjastuse ja raamatupoe Tallinnas Nunne tänavas ja avas 1905. aastal selle juures laenuraamatukogu. Aastatel 1902–1920 andis välja pilkelehti – Meie Mats (1902–1906) 1906. aastal, kui Jakob Jaason *(pseud. Meie Mats)* enam Jakob Ploompuuga enam koostööd ei teinud ja jäi ainult Meie Matsi juurde, hakkas Jakob Ploompuu välja andma konkureerivaid erinimelisi *"Matse"*. Kui ajakirja müük ei läinud hästi, tuldi ta välja järjekordse uue *"Matsiga"* ja nende erinumbrite ja lisadega. - Uus Meie Mats (1906), Päris Meie Mats (1907), Matside Mats (1907), Sakste Mats (1908), Matsi poeg Ats (1908), Vana Meie Mats (1914–1920). Lisaks Töörahva Liidu häälekandjaid Paljas Tõde (1922–23) ja Tööliit (1923–1926). Kirjastas algupärast ja tõlkeilukirjandust, õpikuid, sõnaraamatuid, näidendeid ja eriti lastekirjandust, kokku oli kirjastanud üle 600 raamatu. Koostanud emakeeleõpikuid ja „Tarviliku Saksa-Eesti sõnaraamatu" (1902). Ploompuu oli ka viljakas tõlkija (peamiselt soome keelest) ja käsiraamatute autor. 1930. aastate lõpul sattus Ploompuu majandusraskustesse ja oli sunnitud oma ärilise tegevuse lõpetama. 1907. aastal võttis isalt üle Laane talu, kus tegutses põllumehena kuni oma elu lõpuni 1948. aastani.

Jakob Ploompuu oli asutava kogu asendusliige alates 12.03.1920..

Jakob Ploompuu on maetud Kuusalu kalmistule.

Isiklikku
---------

Tema vend oli Asutav Kogu liige ja põllumajandustegelane Juhan Ploompuu, õde oli eestluse hoidja Soomes Madlena (Leeni) Vesterinen, väimees kunstnik Eerik Haamer ning minia kunstnik Imbi Ploompuu.

Viited
------

1. 1 2  Eesti Rahva Muuseumi ajaveeb – Kuu kiri nr 10 ehk 100 aastat tagasi oktoobris
2. ↑  "ERB - Tööliit : Töörahva Liidu häälekandja". Originaali arhiivikoopia seisuga 17. mai 2018.
3. ↑  ]
4. ↑  Find A Grave – Jakob Ploompuu

Välislingid
-----------

* Eesti Rahva Muuseumi ajaveeb – Kuu kiri nr 10 ehk 100 aastat tagasi oktoobris
**Tarbimislaen** on eraisikule antav laen, mille eesmärk on tarbimine, näiteks mööbli või kodutehnika ost.

Tarbimislaen võimaldab teha suuremaid kulutusi, mille jaoks inimesel pole laenamise ajal raha: osta kodutehnikat, käia reisimas või teha remonti. Tehtud kulutused tuleb ajapikku laenuandjale koos intressiga tagasi maksta, selle poolest sarnaneb tarbimislaen laenuvõtja seisukohalt liisinguga. Traditsioonilistest laenutüüpidest erineb tarbimislaen nii oma suuruse poolest – tarbimislaenud on suhteliselt väikesed – kui ka selle poolest, et sel pole üheselt määratletud otstarvet (erinevalt näiteks autoliisingust või kodulaenust). 

Tarbimislaenu intressimäär on madalam kui kiirlaenudel, ent siiski kõrgem kui kinnisvaralaenudel. Laenu täpne suurus ja tagastamise tähtaeg ning intressimäär sõltub teenuseosutajast, taotleja sissetulekutest, kohustustest ning tihti ka varasemast maksekäitumisest. Intressimäärade võrdlemisel on oluline mõista, kas intressimäär on laenu algsummalt või laenujäägilt. Seetõttu on objektiivsem hinnata tarbimislaene krediidi kulukuse määra alusel. Krediidi kulukuse määr võtab arvesse kõik teadaolevad laenuga seotud kulud, sealhulgas intressikulu ja ülejäänud laenuga seotud kulud, mida klient on kohustatud tasuma.

Eestisse jõudsid tarbimislaenud 2000. aastate majandusbuumi ajal.

Vaata ka
--------

* Kiirlaen
* SMS-laen
**Vana Mets** on paik J. R. R. Tolkieni Keskmaa-raamatute sarjas, ennekõike romaanitriloogias "Sõrmuste Isand".

Vana Mets asub ida pool Brandywine'i jõge Pukivallas. Vanal Metsal ja selle puudel oli kahtlane kuulsus. Räägiti, et puud on võimelised teineteisega rääkima ja vahel isegi liikuma. Räägiti ka, et puudele inimesed ei meeldi ja mõnikord mässivad nad inimesi oma juurtesse kinni.

Pukkivalla kääbikud istutasid Vana Metsa piirile heki, mis kasvas kõrgeks ja tihedaks. Hekk kulges umbes 20 miili ulatuses Vana Metsa servas. Vana Metsa puud ründasid hekki ja kääbikutel ei jäänud muud üle kui puid raiudes ja põletades neile vastu seista. Sellest võitlusest jäi metsa tühi maalapp.

Kangepukid külastasid siiski vahel metsa – heki sees oli nende väike salavärav. 3018. aasta 26. septembril, kui Frodo oma kaaslastega Pukkivallast teele asus, lasi Ilo oma kaaslased selle värava kaudu Vanasse Metsa. Kuigi puud olid kõikjal nende ümber, leidsid nad siiski üles väikese ammusest võitlusest allesjäänud langendiku lõkketegemiseks ja puhkamiseks. Kui nad oma retke metsas põhja poole jätkasid, jõudmaks Suure Idateeni, hakkasid teed neid eksitama, viies kord lõunasse, kord itta. Eksitamise tulemusena jõudsid kääbikud Withywindle'i jõe orgu – veidraimasse paika metsa südames.

Peagi tundsid kääbikud väsimust ning peatusid puhkamiseks. Ilo ja Punapõsk istusid seljaga vastu vana paju, Frodo istus aga ühele paju juurele ja pistis jalad jõevette. Juss jäi ainsana ärkvele. Järsku tõukas puu Frodo vette ja hoidis teda juurtega kinni. Juss rebis Frodo pajust vabaks ning avastas, et Ilo ja Punapõsk on puu sees lõksus. Frodo ja Juss püüdsid kaaslasi vabastada puud põletades, kuid lõpetasid selle Ilo karjete peale. Teadmata, mida muud teha, hakkas Frodo appi hüüdma.

Tema appihüüdeid kuulis vana mees, keda kutsuti Tom Bombadiliks. Tom hakkas pajule laulma ja palus kääbikud vabastada. Tom, vabastanud kääbikud, jutustas neile, et Vana Mets on osa laanest, kus iidsed puud on jäänud inimeste vastu vaenulikuks. Ohtlikem neist oligi Vana Pajuätt.

Hiljem kui Ilo ja Punapõsk Fangorni Metsa sattusid, jutustas Puupard neile, et Vana Mets oli kunagi osa suurest laanest, mis ulatus Fangornist Siniste Mägedeni loodes. Puupard ei olnud üllatunud, kuuldes, et Vana Metsa puude mõtted on endiselt tumedad, sest ta teadis mitut sarnast puud Fangornis.
Bosnia keele leviala
**Bosnia keel** (bosnia keeles *bosanski jezik*, *босански језик*, *بۉسآنسقاى يهزاىق*) on üks lõunaslaavi keeltest. Keel ei erine väga serbia ja horvaadi keelest, mistõttu nende keelte kõnelejad saavad üksteisest hästi aru. 

Bosnia keelt räägib emakeelena umbes 2,2 miljonit inimest Bosnias ja Hertsegoviinas, kus see on üks kolmest riigikeelest. Lisaks räägitakse bosnia keelt ka teistes Balkani riikides, peamiselt Horvaatias, Montenegros ja Serbias.

Peamine erinevus serbia ja horvaadi keelest seisneb selles, et bosnia keeles on rohkesti türgi, araabia ja pärsia keele laensõnu, mis juurdusid seal Osmanite ülemvõimu ajal. 

Kirjakeeles kasutatakse ladina tähestikku, üha harvemini kirillitsat. Varem on tarvitatud ka bosnia kirillitsat *bosančica*t (*босанчица*) (11.–15. sajandil) ja bosnia keele jaoks kohandatud araabia tähestikku *arebica*t (15.–19. sajand; taasjuurutamise katsed enne Teist maailmasõda).

Vaata ka
--------

* Serbia-horvaadi keel

Viited
------

1. ↑
Glehni rahula

**Nikolai von Glehni perekonna rahula** asub Tallinnas Nõmme linnaosas, aadressil Lossi 13.

Nikolai von Glehn rajas kalmistu 1896. aastal pärast oma abikaasa Carolina Henriette Marie von Glehni surma. Hiljem maeti sinna ka tema poja Manfredi lapsed Barbara Maria ja Ulrich. 
Ka Glehn soovis leida seal oma viimase rahupaiga, aga elu viis ta Brasiiliasse, kus ta 1923. aastal suri.

Nõukogude okupatsiooni ajal purustati rist ja kalmistu hävitati.

Augustis 2005 taastati park aiandusarhitektide Ülle Grišakovi ja Triin Järve projekti kohaselt. Puhastati tiigid, remonditi sillad ning rajati uued pargiteed. Esialgu paigutati parki puust rist.

21. mail 2008 avati taastatud marmorrist. Rist taastati Nõmme Koduloohuviliste Koja, mitmete firmade ja eraisikute abil.

* 
* 
*

Viited
------

1. ↑  Glehni rahulas taasavatakse marmorrist
2. ↑  "Glehni rahula sai hoolduslepingu". Originaali arhiivikoopia seisuga 2. aprill 2015. Vaadatud 27. oktoober 2008.
3. ↑  Glehni rahulas taasavatakse marmorist[*alaline kõdulink*]

Välislingid
-----------


|  |  |
| --- | --- |
|  | ***Portaal Nõmme***  |

* Aastaid räämas olnud Glehni rahulast sai kena metsapark
* Nõmmel asuv von Glehnide rahula korrastatakse puhkealaks Nõmme linnaosa arengukava 2008-2012
* Glehni rahula kultuurimälestiste riiklikus registris
Rõõmuallika väljavool Glehni pargis
Rõõmuallikas
**Glehni pargi allikad** (ka: *Nõmme-Mustamäe astangu allikad*) on rühm allikaid, mis asuvad Glehni pargis Vana-Mustamäe asumis Tallinna Nõmme linnaosas. Allikad on koos pargiga looduskaitse all, kuuludes Nõmme-Mustamäe maastikukaitseala koosseisu.

Asukoht
-------

Allikad asuvad Rõõmuallika metsas Mustamäe nõlva all Tähetorni ja Lossi tänava vahelisel alal.

Loodus
------

Allikate vesi pärineb Nõmme liivikutest. Seetõttu oleneb vee kvaliteet sellest, kui palju imbub Nõmmel heitvett liiva. Kevadel avaneb kuni 24 allikat (neist suurim Rõõmuallikas), millest suvel tegutseb 10–12. Allikate vooluhulk on 1–3 l/s, suurimal – Rõõmuallikal kuni 10 l/s. Ojakesed suubuvad valdavalt Mustamäe basseini. Läänepoolsema vesi neeldub Mäepealse tänava lähistel Kivinuka karstialal. Osa jõuab ka Harku järve

Elukeskkond
-----------

Allikalisel alal kasvab 50–80-aastane must lepp ja kask.

Ajalugu
-------

Ajalooliselt olid allikad Iisaku (nimetatud ka Kadaka, Kadakaküla ja Soone) oja lätteks, mis 150–200 aastat tagasi läbis praeguse Vana-Mustamäe piirkonnas asunud suvilate piirkonda ning võttis seal järsu suuna Kadaka küla vana (tänane Kadaka tee piirkond) tuumiku suunas.

20. sajandi algul rajas Nikolai von Glehn Iisaku lätete kohale tiigid, ühendas need kanalitega ning piiras sügava kanaliga ka perekonna matmispaiga.

Glehni pargi allikate vett kasutati Nõmmel joogiks veel 1994. aastal.

Looduskaitseobjekt
------------------

Glehni pargi allikad on looduskaitseobjekt, mis on kaitse alla võetud Tallinna Linnavalitsuse määrusega nr 238 27. novembrist 1992. Keskkonnaministri 22. märtsi 2002. aasta määrusega nr 15 määrati Glehni pargi allikate ja sh Rõõmuallika kaitsetsooniks 35 m.

Kirjandus
---------

* Kiristaja, Piret Nõmme-Mustamäe maastikukaitseala. / Eesti Loodus 2004/08
* Nõmme-Mustamäe maastikukaitseala kaitsekorralduskava 2006-2011. Tallinn, 2006
* Kink, Hella; Hääl, Maire-Liis.Linna allikad Tallinnas. / Eesti Loodus 2006/02
* Glehni pargi allikaala. Kool.ee – haridusportaal
* Nerman, Robert.Seletuskiri Tallinna omaaegsete vooluveekogude lokaliseerimise töö juurde

Välislingid
-----------

* Glehni pargi allikad Eesti looduse infosüsteemis
* Geoloogiliste mälestiste kaitse alla võtmine. Looduse üksikobjektidena kaitse alla võetavate geoloogiliste mälestiste nimekiri. Tallinna Linnavalitsuse määrus nr 102. 22. mai 1992
* Harjumaa üksikobjektid. Harju-Rapla regioon. Riikliklooduskaitsekeskus (arhiivitud leht)
* Tallinna haljastuse arengukava kinnitamine. Tallinna Linnavolikogu 3. märtsi 2005. a määrus nr 17. Elektrooniline Riigi Teataja

### Pildid

* Glehni allikad talvel. metsakosmos.ee.


|  |  |
| --- | --- |
|  | ***Portaal Nõmme***  |
**Allporti skaala** on ameerika psühholoogi Gordon Allporti poolt 1954. aastal välja töötatud ja raamatus "The Nature of Prejudice" avaldatud skaala, millega kirjeldatakse eelarvamuse ja diskrimineerimise protsessi astmeid.

Esimene aste on halvustavate väljendite kasutamine (inglise keeles *antilocution*), mida iseloomustab see, et enamuse liikmed teevad vähemuse arvel vabalt nalja ja kujutavad vähemusse kuulujaid negatiivsetes värvides. Seda on mõistetud kui vihakõnet (inglise keeles *hate speech*), mis Eesti seadusandluses vastab vaenu õhutamisele (Karistusseadustik § 151 lg 1). Esimese astme ohtlikkus, kuigi see iseenesest ei tundu enamusele kahjulik, ja on enamasti kaitstud sõnavabadusega, väljendub selles, et ta juhatab sisse skaala järgmised astmed.

Teine aste on vältimine, mis seisneb selles, et enamus väldib aktiivselt vähemuse liikmeid. Kuigi otsest kahju keegi ei tekita, tekib see iseenesest isolatsiooni tõttu.

Kolmas aste on diskrimineerimine. Vähemuse liikmetele ei anta võimalusi ega pakuta teenuseid, et takistada neil oma eesmärke saavutada. See on juba aktiivne kahju vähemusele. Vähemuse õigust võrdsetele võimalustele rünnatakse aktiivselt. Eesti seadusandluses liigitub see passiivse või aktiivse ebavõrdse kohtlemise hulka (Karistusseadustik §-d 152–153).

Neljas aste skaalal on füüsiline rünnak, mille sihtmärk on vähemuse vara, aga ka vähemusse kuuluvate isikute tervis ja elu. Füüsilise rünnaku näiteks on lintšimine, pogrommid ja muud võõravihast ajendatud vihakuriteod nagu ähvardamine, mõrv, piinamine, vägistamine. 

Viies aste on hävitamine (eksterminatsioon), mis avaldub etnilises puhastuses või genotsiidis (Karistusseadustik § 90).

Kirjandus
---------

* Allport,Gordon (1954). The Nature of Prejudice. Addison-Wesley. ISBN 0-201-00179-9.