recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Punapea-tsiitsitaja munad
*Cuculus canorus canorus* + *Emberiza bruniceps*
**Punapea-tsiitsitaja** (*Emberiza bruniceps*) on linnuliik tsiitsitajalaste sugukonnast tsiitsitaja perekonnast.

Liik on levinud Kasahstanis, Kesk-Aasias, Afganistanis ja Iraanis nii steppides kui kultuurmaastikul, kõrbevööndis ka mägedes. Euroopas pesitseb Volga alamjooksul. Lääne-Euroopas on teda kohatud sageli, kuid viimasel ajal[*millal?*] harvem. Kahel korral (mõlemad 1996) on teda kohatud isegi Soomes. Talvitub Indias.

Erekollane sulestik on kombineeritusd niisama ereda pruuni värviga. Selle poolest erinevad isaslinnud hästi teistest tsiitsitajatest, emaslind ja noorlinnud on tagasihoidlikuma välimusega. Emas- ja noorlinnud sarnanevad väga mustpea-tsiitsitajatega, mistõttu neid liike peetakse omavahel eriti lähedasteks. On täheldatud isegi nende liikide ristumist.

Punapea-tsiitsitaja kehapikkus on 15–17 cm ja kaal 25 g.

Punapea-tsiitsitaja teeb pesa põõsa otsa. Sinna muneb ta 3–5 muna, mida haub 10–14 päeva. Poegi toidab ta putukatega, muidu sööb seemneid.

Viited
------

1. 1 2  "Loomade elu" 6. kd. lk. 401

Välislingid
-----------

* Punapea-tsiitsitaja andmebaasis eElurikkus Muuda Vikiandmetes

* Heli Salong, Saaremaa koolipoiss sai Eestis pildile uue linnuliigi, Meie Maa, 10. juuli 2012
**Agu Pilt** (26. august 1951 Tartu – 11. märts 2002) oli eesti teatri- ja moekunstnik ning akvarellist.

Agu Pilt sündis Tartus ja lõpetas Tartu 7. keskkooli. Aastatel 1969–1972 õppis Tartu Riiklikus Ülikoolis ajalugu. Sel ajal alustas ka kunstiõpinguid Kaljo Põllu õpilasena ülikooli kunstikabinetis.

1972. aastal kolis Tallinna, kus astus Tõnis Vindi rühmituse Studio 22 liikmeks. 2000. aasta algul avasid Agu Pilt ja Tõnis Vint Kastellaanimaja galeriis ühisnäituse "Hingelt alasti", manifesteerides ühiseid tõekspidamisi kunstis ja aastakümnetepikkust sõprust.

Pildi kunsti *art déco*'lik elegants ja fantaasia tegid temast hinnatud kostüümikunstniku nii Tallinnas kui ka Moskvas, kus ta kavandas esinemisriietust varietee- ja estraaditähtedele. Agu Pilt alustas varieteekostüümide kujundamist 1979. aastal, kui olümpiamängudeks hakati ette valmistama kava, mille lavastas Mait Agu ja mille keskmes säras laulja Els Himma. Ta on loonud kostüüme ka mitmele Tallinna Linnateatri (Ludlumi "Irma Vippi saladus" (1993), Fassbinderi "Petra von Kanti kibedad pisarad" (1994)) ja Rakvere Teatri lavastusele, ajaloolistest kostüümidest fantaasiarõivasteni välja.

Ühena vähestest eesti kunstnikest on tema looming esindatud Pariisis Louvre'i kollektsioonis kõrvuti Giorgio Armani, Karl Lagerfeldi ja Christian Lacroix' loominguga. Louvre'i kogudes on kaks Agu Pildi kostümeeritud legendaarset mängukoerakest Snoopyt, keda tema 40. aastapäeva näituse jaoks riietasid mitmed suured moeloojad üle maailma.

Viited
------

1. 1 2  IN MEMORIAM: Agu Pilt (26.08.1951–11.03.2002). Eesti Päevaleht, 13.03.2002.
2. ↑  Krista Piirimäe, Pilt tekitab elevust, häbi ja häbitust. Postimees, 10.12.2013.
3. ↑  Greta Kaupmees, Agu Pilt – lihtsalt kunstnik, kes valinud Alla Pugatšovale kingi. Õhtuleht, 22.08.2001.
Mustoja 2015. aasta kevadel
**Mustoja maastikukaitseala** on maastikukaitseala Võru maakonnas Setomaa vallas. Kaitseala pindala on 3488,2 ha .

Poogandi järve ääres kaitseala idaosas asub RMK hallatav laagriplats. Kaitseala läbib kaks RMK matkarada - Laskevälja rattarada ja Peraküla-Ähijärve matkatee.

Ajalugu
-------

Venemaa keisririigi ajal asusid Mustoja mõhnastikel kohalike külade ühised karjamaad ning samuti olevat seal kandis paiknenud tsaari ratsaväe harjutusala. Pärast Vabadussõja lõppu hakkas Eesti Kaitsevägi otsima sobivat paika suviseks harjutusalaks ning leidis selle Mustoja juurest, kus oli hõre asustus, kuid hea ligipääs. Kohalike käest osteti maad kokku ning alustati Petseri laskevälja rajamist. Lähedaloleva raudtee tõttu sooritati seal alal ka soomusrongide laskeharjutusi. Värska lähedale Õrsava järve kaldale ehitati Põhjalaager ja Petseri lähedale Voropi külla Lõunalaager. Kraavitamisega kuivendati harjutusala keskel asunud Tedresoo. Samas laskeväljal filmiti ka mängufilmi "Noored kotkad" lahingustseenid.

Pärast teist maailmasõda läks ala Nõukogude armee kätte ja koht sai tuntuks Värska polügoonina. Paljudel eestiaegsetel hoonetel lasti laguneda, aga kohati rajati ka uusi. 1990. aastate algul toimusid piirkonnas ulatuslikud evakuatsioonitööd, misjärel jäi piirkond tühjaks. 1998. aastal moodustati kaitseala, et kaitsta muu hulgas haruldasi pinnavorme (nt Mustoja mõhnastik), ökosüsteeme ja kaitsealuseid liike.

Pilte
-----

* Poogandi järvPoogandi järv
* Poogandi järve puhkealaPoogandi järve puhkeala
* Metsatee kaitsealalMetsatee kaitsealal
* Männimets kaitsealalMännimets kaitsealal
* Mustoja maastikukaitsealaMustoja maastikukaitseala
* HooldusraieHooldusraie
* TinaliivTinaliiv
* Vana kaevikuliinVana kaevikuliin
* Soine Mustjõe alaSoine Mustjõe ala
* Tapetute mägiTapetute mägi
* TornimägiTornimägi

Viited
------

1. 1 2  Mustoja maastikukaitseala Eesti looduse infosüsteemis
2. 1 2 3  "Mustoja maastikukaitseala militaarne minevik" Eesti Loodus, 2012/8
3. ↑  *Eesti entsüklopeedia.* 12. köide: *Eesti A–Ü.* Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus, 2003, lk 345.

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Mustoja maastikukaitseala** |

* Mustoja maastikukaitseala Eesti looduse infosüsteemis
* Aita Neemre. Mustoja maastikukaitseala – põnev kant Põlvamaa kagusopis Eesti Loodus
**Louis William Tomlinson** (sünninimi **Louis Troy Austin** (loe Luie Troi Astin) sündinud 24. detsembril 1991) on Briti muusik.

Ta sai tuntuks Suurbritannia võistluslikus telesaates "The X Factor", kus võistles bändi One Direction koosseisus.

Louis William Tomlinson on bändi vanim liige. Ta on pärit Inglismaalt Lõuna-Yorkshire'i Doncasterist. "The X Factori" eelvoorus laulis ta lugu "Hey There Delilah".

Isiklikku
---------

Tema vanemad on Johannah Deaklin ja Troy Austin. Ta vanemad läksid lahku, kui Louis oli noor, ja ta võttis oma kasuisa Mark Tomlinsoni nime. Tal on 6 nooremat poolõde – isa poolt Georgia Austin ja ema poolt Charlotte, Félicité, kaksikud Daisy ja Phoebe ning kaksikud Doris – ja väike vend Ernest.

2011. aastal teatasid ta ema ja kasuisa, et nad lahutavad.

Oli peaaegu neli aastat suhtes Eleanor Calderiga, kuid nende suhe lõppes märtsis 2015. 2017. aastal soojendasid nad oma suhte uuesti üles. 

Suvel 2015 sai teatavaks, et Los Angelesest pärit stilist Briana Jungwirth, kes on Louis'le lihtsalt sõber, ootab Louis'lt last. Louis' poeg Freddie Reign Tomlinson sündis 21. jaanuaril 2016 Hollywoodis.[*viide?*]

2016. aastal suri Louis' ema leukeemiase.

2019. aasta märtsis suri Louis' õde Félicité südamerabandusse, olles vaid 18-aastane.

Albumid
-------

One Directioni koosseisus:

* Up All Night (2011)
* Take Me Home (2012)
* Midnight Memories (2013)
* Four (2014)
* Made in the A.M. (2015)

  

Sooloartistina:

* Walls (2020)
* Faith In The Future (2022)

Turneed
-------

* Louis Tomlinson World Tour (2020)

Viited
------

1. ↑  One Direction's Louis Tomlinson splits from long-term girlfriend Eleanor Calder... as pictures emerge of him kissing a mystery woman after all-night pool party in Thailand, dailymail.co.uk, 22. märts 2015.
2. ↑  "onedirectionmusic.com".

Välislingid
-----------

* Louis Youtube'is
Päeva tähistamine Venemaal 2009. aastal
**Rahvusvahelist homo-, bi- ja transfoobiavastast päeva** tähistatakse 17. mail. Päeva eesmärgiks on kooskõlastada rahvusvahelisi üritusi, mis tõstaksid teadlikkust LGBT õiguste rikkumistest ning huvi LGBT õiguste alasele tööle üle maailma. Algselt rahvusvahelise homofoobiavastase päeva lõi IDAHO Komitee 2004. aastal, et koordineerida rohujuure tasandil toimuvaid ettevõtmisi erinevates päevades ning saada päevale ametliku tunnustuse. Kuupäevaga tähistatakse Maailma Terviseorganisatsiooni (WHO) otsust 1990. aastast, millega eemaldati homoseksuaalsus rahvusvahelisest haiguste klassifikatsioonist.

Päeva on ametlikult tunnustanud mitmed riigid ja kohalikud võimud, aga ka rahvusvahelised institutsioonid nagu Euroopa Parlament. 17. mai tähistamine on eriti tugev Euroopas ja Ladina-Ameerikas, kus peaaegu igas riigis toimuvad päevaga seotud üritused. Ka Eestis tähistatakse 17. maid erinevate üritustega.

Ajalugu
-------

Esimest rahvusvahelist homofoobiavastast päeva tähistati 17. mail 2005. Tegemist oli aasta pikkuse kampaania kulminatsiooniga. Umbes 24 000 inimest ning organisatsioonid nagu Rahvusvaheline Lesbide ja Geide Ühing (ILGA), Rahvusvaheline Gei ja Lesbi Inimõiguste Komisson (IGLHRC), LGBT Juutide Maailmakongress ning Aafrika Lesbide Koalitsioon kirjutasid alla "IDAHO algatusele". 17. mai üritused toimusid mitmes riigis. Muuhulgas esimesed LGBT üritused Kongos, Hiinas ja Bulgaarias.

2009. aastal lisati nimele transfoobia. Sellega rõhutati erinevust oluliste seksuaalse sättumuse ja soolise väljendusviisiga seotud teemade vahel. Sama aasta 16. mail ehk päev enne toonast rahvusvahelist homo- ja transfoobiavastast päeva sai Prantsusmaast esimene riik, kes ametlikult eemaldas transsoolisuse vaimsete haiguste nimekirjast.

2014. aastal toimunud päevast võttis osa peaaegu 130 riiki. Nende hulgas oli 37 riiki, kus samasooline vahekord on ebaseaduslik. Kokku toimus umbes 1600 üritust üle maailma.

2015. aastal lisati kampaania nimele bifoobia.

Viited
------

1. 1 2 3 4  "What is May 17th". IDAHO Committee. Originaali arhiivikoopia seisuga 2. juuli 2015. Vaadatud 20. juuni 2017.
2. ↑  "All Events, United Nations Educational, Scientific and Cultural Organization". UNESCO. Vaadatud 16. mai 2017.
3. ↑  "May 17th is the Intl Day Against Homophobia". Ilga.org. Originaali arhiivikoopia seisuga 4.07.2014. Vaadatud 3.12.2013.
4. ↑  Geikristlaste Kogu (16. mai 2011). "17. mai on rahvusvaheline homofoobia ja transfoobia vastane päev". Originaali arhiivikoopia seisuga 13. august 2020. Vaadatud 16. mai 2017.
5. ↑  Genialistide klubi (2017). "Homofoobiavastane filmiõhtu". Vaadatud 16. mai 2017.[*alaline kõdulink*]
6. ↑  Anne Chemin (16. mai 2009). "Mobilisation mondiale contre la pénalisation de l'homosexualité". *Le Monde*. Originaali arhiivikoopia seisuga 17. mai 2009. Vaadatud 16. mai 2017.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: robot: algne URL-i olek teadmata (link)
7. ↑  "IDAHOT | Metropolitan Community Churches". Mccchurch.org. Vaadatud 16. mai 2017.
See artikkel See artikkel räägib kunstiteadlasest.  laulja kohta vaata artiklit Kadi Poll.  

---

**Kadi Polli** (sündinud 16. septembril 1973 Tallinnas) on eesti kunstiteadlane.

Elulugu
-------

Kadi Polli on metsateadlase tütar.

Lõpetas 1991 Tallinna Õismäe Humanitaarkeskkooli, 1997 Tartu Ülikooli filosoofiateaduskonna kunstiajaloo erialal, oli 1999–2000 Kieli Ülikooli magistriõppes, M.A. (2002, Eesti Kunstiakadeemia), väitekiri "Valgustusajastu peegelpildis. Johann Wilhelm Krause joonistuslooming", aastast 2004 Helsingi Ülikooli doktorant. 

Oli 1997–1999 Mikkeli muuseumi teadur, 1999–2000 Eesti Kunstimuuseumi (EKM) maalikogu kuraator, 2000–2013 EKM-i Kadrioru kunstimuuseumi direktor. Aastast 2014 lektor Tartu Ülikooli kunstiajaloo osakonnas. Juunis 2016 valiti Kumu Kunstimuuseumi direktori ametikohale (tööleasumisega 1. oktoobrist 2016).

Teadustöö
---------

Uurimisvaldkonnad: Balti ja Lääne-Euroopa kunst Eesti kontekstis. Esinenud ettekannetega teaduskonverentsidel kodu- ja välismaal, kureerinud kunstinäitusi ja koostanud katalooge, esinenud kunsti populariseerijana Eesti Televisiooni kunstisaadetes.

Teoseid
-------

* Johann Wilhelm Krause. Kunstnikust arhitektiks (kaasautor). Kataloog 1. Tallinn 1999
* Kadrioru loss. Väliskunsti muuseum. Lossi ja ekspositsiooni juht. Tallinn 2001
* Johann Wilhelm Krause. Kunstnikust arhitektiks (kaasautor). Kataloog 2. Tallinn 2002
* Alma Mater Tartuensis. Tartu Ülikool ja tema arhitekt Johann Wilhelm Krause (kaasautorid Juhan Maiste, Mariann Raisma). Tallinn 2003
* Varemed (kaasautor Juhan Maiste). Tallinn 2004
* Šveitsi muusa. Angelika Kaufmann 1741–1807. Näitusekataloog. Tallinn 2004
* Naine kopistina. Balti maalijannad 19. sajandil. // Meistriteoste lummus. Koopia Eestis. Tallinn 2005

Tunnustus
---------

2004 – Eesti Kunstiteadlaste ja Kuraatorite Ühingu aastapreemia (koos Juhan Maiste ja Mariann Raismaga; uurimus Tartu Ülikooli arhitektist Johann Wilhelm Krausest, mille tulemusena ilmus raamat "Alma Mater Tartuensis")

Viited
------

1. 1 2 3 4  Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Tsitaadid Vikitsitaatides: **Kadi Polli** |

* *Eesti teaduse biograafiline leksikon.* 3. köide: *N–Sap* TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013
* Kadi Polli Eesti Teadusinfosüsteemis

 *Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.*
Dmitri Peskov (2012)
Dmitri Peskov Vladimir Putini pressikonverentsi juhatamas (2015)
**Dmitri Peskov** (vene keeles *Дмитрий Сергеевич Песков*; sündinud 17. oktoobril 1967 Moskvas) on Venemaa diplomaat.

2005. aastast on ta Venemaa Föderatsiooni 1. klassi tõeline riiginõunik.

Peskov lõpetas 1989. aastal Moskva Ülikooli juures asuva Aasia ja Aafrika maade instituudi ning asus samal aastal tööle NSV Liidu Välisministeeriumis. Aastatel 1990–1994 ja 1996–2000 töötas mitmel ametikohal Venemaa saatkonnas Türgis. Tema isa Sergei Peskov on samuti diplomaat.

Inglise, türgi ja araabia keelt valdav Peskov on Venemaa Föderatsiooni presidendi pressiesindaja alates 2012. aasta 21. maist. Aastatel 2008–2012 oli ta Venemaa peaministri Vladimir Putini pressiesindaja.

Isiklik elu
-----------

Peskovil on neli last (kolme naisega). 2015. aasta 1. augustil vormistati Sotšis abieluks tema viimase viie aasta kooselu jäätantsijannast olümpiavõitja Tatjana Navkaga. Paaril on ühine tütar. Peskov äratas pulmapeol avalikkuse tähelepanu sellega, et kandis käekella, mille väärtus 670 000 USA dollarit on suurem kui kogu Peskovi poolt riigiteenistuses oldud aja jooksul saadud palk.

Sanktsioonid
------------

28. veebruaril 2022 kehtestas Euroopa Liit talle seoses Venemaa kallaletungiga Ukrainale viisa- ja majandussanktsioonid. Tema Euroopa Liidu riikides asuv vara külmutati.

Viited
------

1. ↑  Дмитрий Песков. Биография
2. ↑  "Olympic Skating Champion to Marry Russian President Putin's Spokesman". *The Moscow Times*. The Moscow Times. Vaadatud 21. juulil 2015.
3. ↑  Oliphant, Ronald (3. august 2015). "Vladimir Putin's spokesman in luxury watch scandal". The Telegraph. Vaadatud 3. augustil 2015.
4. ↑  Beršidski, Leonid (3. august 2015). "Where Did Putin's Spokesman Get a $620,000 Watch?". BloombergView. Originaali arhiivikoopia seisuga 5. august 2015. Vaadatud 11. augustil 2015.
5. ↑  "Putini oligarhid, pankurid, propagandistid sanktsioonide all. Euroopa Liit kirjeldab detailides, kuidas nad Ukraina sõda toetasid". Eesti Päevaleht 01.03.2022, 11:26
6. ↑  "Juba kolmas nädal vaikust. Kuhu kadus Putini suuvooder Dmitri Peskov?". Delfi 21.08.2023, 20:00

Välislingid
-----------

* Biograafia ITAR-TASS (*vene keeles*)
* Биография Дмитрия Пескова Biograafia RIA Novosti (*vene keeles*)
* Сын пресс-секретаря Путина рассказал о службе в ЧВК "Вагнер". RFE/RL, 22. aprill 2023 (*vene keeles*)
Sixto Rodriguez 2007. aastal
**Sixto Rodriguez** (tuntud ka kui **Rodríguez** või **Jesús Rodríguez**; 10. juuli 1942 Detroit – 8. august 2023) oli Ameerika Ühendriikide folkmuusik.

Ta andis 1970. aastate alguses välja kaks albumit, mis ei olnud eriti edukad ning ta lõpetas muusikukarjääri. 

1977. aastal anti Austraalias välja tema loomingu kogumikalbum "At His Best", mis oli küllaltki edukas ning Rodriguez käis kontserdireisil Austraalias 1979. ja 1981. aastal. Tema teadmata levitasid Lõuna-Aafrika Vabariigis piraatstuudiod tema loomingut miljonilistes tiraažides ja kuulujuttude järgi enesetapu sooritanud muusikust kujunes apartheidivastaste noorte vaimne teejuht. 1997. aastal leidis tema tütar internetist Rodriguezele pühendatud Lõuna-Aafrika veebisaidi ja alles siis sai ta teada oma muusika edust seal. Juba järgmisel aastal suundus ta kontserdireisile LAV-i. Hiljem on ta andnud kontserte Austraalias, Euroopas ja mitmel pool mujal maailmas.

2012. aastal valminud temast tehtud dokumentaalfilm "Suhkrumeest otsimas" pälvis parima dokumentaalfilmi Oscari.

Albumid
-------

* "Cold Fact" (1970)
* "Coming from Reality" (1971)
* "At His Best" (1977)

Välislingid
-----------

* 
*
**Tarbes** [tarb] on linn Prantsusmaal Hautes-Pyrénées' departemangus. Ta on departemangu prefektuur (*prefecture*) ehk halduskeskus. Linn on viie kantoni keskuseks. Ta oli ka ajaloolise Bigorre krahvkonna pealinn.

Linn asub Prantsuse Püreneede mäestikus, Oksitaania piirkonna edelaosas ja Hautes-Pyrénées' departelangu kesk-loodeosas.

Linna territoorium asub 284–326 meetri kõrgusel üle merepinna.

Aastal 2011 oli tema linnastu Midi-Pyrénées' regiooni teine linnastu rahvaarvult. Seal elas 116 056 elanikku.

Linna läbivad põhja-lõuna suunal kolm jõge: idas l'Adour ning läänes l'Echez ja temasse suubuv la Gespe.

Sõpruslinnad ja selleks saamise aasta
-------------------------------------

* Huesca 1964, (Hispaania)
* Altenkirchen 1972, (Saksamaa)

Tarbesi plaan ja teda ümbritsevad vallad

Viited
------

1. ↑  Populations légales 2020

Välislingid
-----------

* Linna ametlik koduleht (*prantsuse keeles*)
* Linna vapi ajaloost (*prantsuse keeles*)

Tarbes'i linnastu 15 valda

Angos – Barbazan-Debat – Aureilhan – Bordères-sur-l'Échez – Bours – Chis – Ibos – Laloubère – Odos – Orleix – Salles-Adour – Sarrouilles – Séméac – Soues – Tarbes
**Mario Hezonja** (sündinud 25. veebruaril 1995 Dubrovnikis) on Horvaatia elukutseline korvpallur, kes mängib 2021. aastast Kreeka ja Euroliiga klubis Ateena Panathinaikos. Ta on aastatel 2015–2020 mänginud ka korvpalliliigas NBA.

Karjäär
-------

### Hispaania

Enne NBA-sse siirdumist mängis Hezonja aastatel 2012–2015 Hispaania klubi FC Barcelona duubel- ja esindusmeeskonnas, kellega tuli kaks korda Hispaania meistriks ning võitis karika ja superkarika.

### NBA

Hezonja valiti 2015. aasta NBA *draft*'ist viiendana Orlando Magicusse, kus ta viskas debüüthooajal keskmiselt 6,1 punkti mängus.

Oma parimal, 2017/18. hooajal kogus ta Magicus keskmiselt 9,6 punkti ja 3,7 lauapalli mängus, misjärel siirdus 2018. aasta suvel New York Knicksi. Knicksis keskmiselt 8,8 punkti ja 4,1 lauapalli toonud Hezonja liitus seejärel hooajaks 2019/20 Portland Trail Blazersiga.

2020. aasta novembris vahetati ta Memphis Grizzliesesse, kes lõpetas 11. detsembril temaga lepingu.

### Kreeka

22. veebruaril 2021 liitus Hezonja Kreeka kõrgliigaklubiga Ateena Panathinaikos, kellega mängib ka Euroliigas.

### Rahvuskoondis

Hezonja on Horvaatiat esindanud koondises 2014. aasta maailmameistrivõistlustel (10. koht), 2015. aasta Euroopa meistrivõistlustel (9. koht) ja 2016. aasta olümpiamängudel (5. koht).

Saavutused
----------

* Kahekordne Hispaania meister (2012, 2014)
* Hispaania karika võitja (2013)
* Hispaania superkarika võitja (2015)
* Neljakordne Kataloonia korvpalliliiga võitja (2012–2015)
* Hispaania esiliiga (LEB Oro) tõusev täht (2013)
* U16 Euroopa meister (2011)
* U16 Euroopa meistrivõistluste kõige väärtuslikum mängija (2011)
* U17 maailmameistrivõistluste pronksmedal (2012)

Välislingid
-----------

* Mario Hezonja – NBA.com
* Mario Hezonja – Basketball-Reference.com
**Pühak** on püha isik; legendaarne inimene või ajalooline isik, keda austatakse, kelle usklikkus ja vagadus avalduvad erilisel viisil ning kelle kaudu jumal maailmas toimib. Õigeusu ja katoliku kirikus on pühakud (ka kaitsepühakud ehk patroonid) inimeste eestkostjaks jumala ees.

Eri religioonides on pühakutel eri tähendusi.

Kristluses
----------

Katoliikluses ja õigeusus on pühakute eestkoste ja abi palumine laialdaselt levinud. Paljud pühakojad on pühitsetud pühakutele. Igal pühakul on oma mälestuspäev kirikukalendris. Ristimisel ristitakse laps pühaku nime (pühakute nimede) järgi, et pühak (pühakud) teda edaspidises elus kaitseks. Kaitsepühakud on paljudel maadel, linnadel, asulatel, tegevusaladel jne. 1999. aastal nimetas paavst Johannes Paulus II Euroopa kaitsepühakuks püha Birgitta. Vana-Liivimaa oli pühitsetud pühale neitsi Maarjale – Maarjamaa, ladina keeles *Terra Mariae* ehk *Terra Mariana*.

Kiriklikus traditsioonis nimetatakse pühakuteks (ladina keeles *Sanctus* ja *Sancta*, lühendatult *S.*; kirikuslaavi keeles *Святый* ja *Святая*, lühendatult *Св.*) enamasti neid isikuid, keda kirik on pühakuks kuulutanud (kanoniseerinud). Kanoniseeritud pühakute arv ulatub tuhandeteni.

Reformatsioon kaotas katoliiklusele omase pühakute kultuse ning luterluses ja muudes protestantlikes kristluse harudes pühakuid selles mõttes ei ole. 

Vrd ka apostel, märter. 

### Eesti kirjakeeles

Eesti keeles oli pühaku varasem nimetus "sant" (<*Sancta, Santa, Saint*), kasutusel ilmselt ka kerjusmunga kohta. 

**Pühakute nimed** on eesti keeles kasutusel kahes versioonis. Vanem, katoliikluse ajast pärinev versioon on kasutusel eesnimede, kalendriliste tähtpäevade ja pühakodade nimedes (Jaan, Peeter, Kadri jne). Uuem, reformatsiooniajast pärinev versioon lähtub piiblitõlgetest (Johannes, Peetrus, Katariina jne). Õigeusklikel setudel on katoliikluseaegsed pühakute nimed kasutusel kalendriliste tähtpäevade nimetustes (*piitrepäiv*, *jaanipäiv* jne) ja osaliselt ka pühakodade nimedes; eesnimedena on kasutusel Vene õigeusu kiriku pühakute nimedest mugandatud nimed: Petra (< Петр < Peetrus), Ivvo (< Иван < Johannes) jne.

Budismis ja hinduismis
----------------------

Budismis ja hinduismis on väga palju pühakuid. Avataara on (hinduismis) inimeseks kehastunud jumal. Bodhisattva on (budismis) isik, kes on loobunud isiklikust vabanemisest ning pühendunud kõigi olendite vabastamisele. Budismis on pühaku üldnimetus arhat. Kombe kohaselt on pühad ka kõik austusväärsed õpetajad (gurud).

Eesti soost buda pühak on Vend Vahindra.

Vaata ka
--------

* Õigeusu pühakute loend
* Katoliku pühakute loend
* Eestist pärit pühakute loend
* Kaitsepühak
* Kaitsepühakute loend

Kirjandus
---------

* Kristi Tarand, *"Pühakuteraamat"*, Perioodika 1995, ISBN 5797905779, 176 lk

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Tsitaadid Vikitsitaatides: **Pühak** |

* Pühaku ja reliikvia tähendus
**Kultuurifilosoofia** on kultuuri tähendust ning olemust uuriv filosoofiaharu.

Kultuurifilosoofia kujunes välja 18. sajandil ja 19. sajandi alguses, ehkki kultuurifilosoofilist problemaatikat leidub juba antiigist alates. Kultuurifilosoofia teke oli seotud valgustusliikumise arusaamisega kultuurist kui loodusest väljaspool seisvast nähtusest.

Tänapäeva kultuurifilosoofia tähtsaim osa on filosoofiline kultuurikriitika, mis uurib näiteks industriaalühiskonda, massimeediat ja tehnoloogiat, samuti sõda ja rahu, sotsiaalsete sidemete konflikti sotsiaalse mobiilsusega, globaliseerumist ja keskkonnaeetikat. Kultuuri saab vaadelda ka ühiskondliku olelusvõitlusega, näiteks on eri ühiskonnagruppide ligipääs kultuuritoodetele ja -teenustele erinev. Selliste küsimuste puhul põimub kultuurifilosoofia sotsioloogiaga.

Ajalugu
-------

Klassikalise valgustusliikumise aja kultuurifilosoofia tugines humanismile, ratsionalismile ja historismile. Seda iseloomustas usk inimkonna ja ühiskonna progressisse vabaduse ja mõistuse võidukäigu suunas. Tähtsamad autorid olid Voltaire, Denis Diderot, Nicolas de Condorcet ja Jean le Rond d'Alembert.

Kultuurifilosoofia arenes edasi Immanuel Kanti ja teiste klassikaliste filosoofide töödes. Jean-Jacques Rousseau mainis esimesena ebakõla kultuuri ja looduse vahel. Giambattista Vico seisis valgustusliikumise ideaalidele vastu ja väitis, et kultuuriloos ja ajaloos ei etenda põhiosa mitte universalism, vaid iga kultuuri unikaalsus.

Elufilosoofia esindajad esitasid klassikalisele kultuurifilosoofiale äärmusliku väljakutse. Arthur Schopenhauer rääkis ühiskonna paratamatust inimvaenulikkusest ja julmusest, olemise põhja irratsionaalsusest ja intuitsiooni eelistest mõistuse ees.

Friedrich Nietzsche kritiseeris oma filosoofias teaduslikku maailmakäsitust ja moraalinorme, mis võetakse kriitikata omaks, kuigi need on tõsises vastuolus inimteadvuse esteetilise arenguga.

19. sajandi lõpus tekkisid kohalike tsivilisatsioonide teooriad, mis panid rõhku kultuuride unikaalsusele ja struktuurilistele eripäradele. Neid ideid arendasid Nikolai Danilevski, Konstantin Leontjev ning hiljem ka Oswald Spengler, kelle teoreetiliste vaadete kujunemist mõjutas Nietzsche filosoofia, mille järgi inimkonna mõistel ei ole tegelikkuses vastet. Spengleri järgi on igale kultuurile omane terve vaimumaailm, mida väljendab alussümbol ning mis on unikaalne ja võõrale silmale läbipaistmatu. Spengler vastandab kultuurile tsivilisatsiooni kui selle loojangufaasi, ning see vaade mõjutas paljusid 20. sajandi kultuurifilosoofia kontseptsioone.

Viited
------

1. 1 2  Левит С. Я. 2007. Культурология Энциклопедия. Философия культуры. Москва. РОССПЕН
Toompea tugimüüri lõik pseudogooti teravkaarelise orvaga.
Toompea tugimüür (paremal).
**Toompea tugimüür** on Toompea panka väljastpoolt toetav müür, mis on rajatud 1860.–1930. aastatel.

Tallinna muldkindlustuste vöönd arvati Venemaa keisririigi kaitserajatiste hulgast välja aastatel 1857–1858 pärast Krimmi sõda. Seejärel kujundati bastionidest ja muudest kindlustustest koosnev vöönd ümber linna avalikeks parkideks ja haljasaladeks. Tugimüür toestab Toompea kõrgendiku looduslikku kaljut, et ära hoida varinguid mis võiksid kahjustada Toompeale rajatud ehitisi või ohustada inimesi. Toompea tugimüüri müüritisse on laotud suured kergenduskaared, mis on 19. sajandi historitsistlikule arhitektuurile omaselt gooti stiili jäljendavate teravkaartega.

Veel tugimüürita Toompea loodusliku kalju nõlv ligikaudu aastast 1850–1860 pärineval gravüüril.
1940. aastatel hakkas tugimüüri seisund kiiresti halvenema ja selle juures ilmnesid suured varingud. 1956.–1958. aastal võeti ette Toompea tugimüüri ja treppide suurem restaureerimine, kujundades muu hulgas ümber Patkuli trepi alaosa, samuti laiendati Patkuli vaateplatvormi. Toompea tugimüür hakkas taas lagunema 1990. aastatel, nii et Patkuli trepil liikumine suleti mõneks aastaks. Tugimüüri ning Pilstickeri trepi ja Patkuli trepi suuremad korrastustööd võeti ette aastatel 1993–1997.

Taas alustati Tallinna Linnaplaneerimise Ameti tellimusel Toompea tugimüüride korrastamist 2017. aastal nende halvenenud seisukorra tõttu. Tugimüüri pinnal ja müürist eenduvatel kaljunukkidel esines vetikate ja samblike kasvu, samuti kasvas seal kõrrelisi ja noori puude ja põõsaste võsusid. Kohati esines müüris ja võlvides üksikuid täitmist vajavaid auke. Kohati oli suurema veekoormusega kohtades vuukidest mört välja uhutud ning osa tugimüüre ja selle nišše katvaid paeplaate oli samuti lagunenud.

Vaata ka
--------

* Tallinna linnamüür, Tallinna muldkindlustusvöönd

Viited
------

1. 1 2 3 4  Toompea tugimüüri restaureerimine sulgeb Patkuli trepi 27. juunini. Tallinna veebileht, 3.6.2022.
**Gay-Lussaci seadus** on prantsuse füüsiku Joseph Louis Gay-Lussaci järgi nimetatud loodusseadus, mis käsitleb gaaside omadusi. Seda terminit kasutatakse mitmes tähenduses, aga põhiliselt reageerivate gaaside ruumalade suhet puudutava seaduse tähenduses.

Gay-Lussaci seadus väidab, et kui gaasid reageerivad omavahel ja moodustavad sealjuures uusi gaase ning kõigi gaaside ruumala mõõdetakse samal rõhul ja samal temperatuuril, siis nii reaktsiooni lähteainete kui ka saaduste suhe on väljendatav väikeste positiivsete täisarvude abil.

See seadus peegeldab asjaolu, et vastavalt Avogadro seadusele sisaldavad kõigi gaaside ühesugused ruumalad samal temperatuuril ja rõhul ühesuguse arvu molekule ning et keemilistes reaktsioonides reageerivad molekulid omavahel täisarvulistes vahekordades. Neid vahekordi saab täpsemalt väljendada reaktsioonivalemiga.

Selle seaduse avaldas esimesena Gay-Lussac aastal 1808.

Gay-Lussaci nime seostatakse teisegi seadusega, mille kohaselt on jääva ruumala ja jääva massiga gaasikoguse rõhk võrdeline gaasi absoluutse temperatuuriga. Teisisõnu, kui gaasi ruumala hoida muutumatuna, siis tema temperatuuri suurendamine kaks korda suurendab gaasi rõhku kaks korda.

See seadus peegeldab asjaolu, et temperatuur on aineosakeste kineetilise energia mõõt. Kui gaasiosakeste kineetiline energia suureneb, siis nad põrkuvad anuma seintega sagedamini kokku, avaldades sellele suuremat rõhku.

Selle seaduse avastas prantsuse füüsik ja leiutaja Guillaume Amontons aastatel 1700–1702, kui ta püüdis ehitada termomeetrit. Seepärast oleks seda õigem nimetada **Amontonsi seaduseks**. Amontons'i seadus, Charles'i seadus ja Boyle'i seadus moodustavad ühtekokku gaaside ühendseaduse ja koos Avogadro seadusega ideaalse gaasi seaduse.

Vaata ka
--------

* Ideaalne gaas
* Boyle'i-Mariotte'i seadus

Välislingid
-----------

* Ideaalse gaasi seadused
**Kristian Pikner** (sündinud 28. novembril 1991) on eesti harrastusfotograaf.

Pikner on oma fotoloomingu eest tunnustust pälvinud seitsmendal ja kaheksandal HELP looduspildikogumisel Vikipeedias, kus ta valiti mõlemal korral parimaks pildilisajaks. Ühtlasi valiti ta 2017. aastal esimeseks eestikeelse Vikipeedia aasta fotograafiks.

Haridus ja töökäik
------------------

Pikner lõpetas 2013. aastal Pärnumaa Kutsehariduskeskuse ehituspuusepa ja palkmajaehitaja kutsega.

Ta saavutas teise koha Pärnumaa kutsehariduskeskuse kaheliikmelise võistkonna koosseisus 2012. aasta aprillis Pärnus toimunud üleriigilistel ehituspuuseppade kutsemeistrivõistlustel. Võistlustöö ülesandeks oli lastemaja puitsõrestiku valmistamine. Esikolmikusse pääsemine tagas talle ehituspuusepa I kvalifikatsiooni, mis tähendas, et kutsehariduskeskuse lõpetamisel 2013. aastal ei pidanud ta enam kutseeksamit sooritama.

Pikner igapäevane töö on seotud puittoodete (trepid, aknad, mööbel) valmistamisega.

Fotograafia
-----------

Pikner on pildile jäädvustanud loodust (loomi, taimi, putukaid, loodusnähtusi), linnavaateid ja üksikobjekte ning kasutab selleks mh droonifotograafia vahendeid. Eriti tugevalt paelub teda virmaliste pildistamine. Ta on kogu oma elu elanud Varbla külas Eesti läänerannikul, kooli ajal ka Pärnus. Seepärast on ta peamiselt pildistanud Varbla vallas ning Pärnumaal.

Ta on lisanud Wikimedia Commonisse üle 300 faili ning kolm tema fotot on valitud Wikimedia Commonsi aasta pildi finaali.

### Loomingu näiteid

* Tallinna väravTallinna värav
* PärnuPärnu
* Sindi paisSindi pais
* Sõmeri tuletornSõmeri tuletorn
* PärnuPärnu
* VirmalisedVirmalised

Viited
------

1. ↑  Eesti loodusfotod Vikipeedias. Eesti Loodus, 16. märts 2017
2. ↑  "Eestikeelse Vikipeedia aasta fotograafi tiitli sai Kristian Pikner". menu.err.ee, 27. detsember 2017
3. ↑  Aastaraamat 2012/2013. hariduskeskus.ee
4. ↑  Meistrivõistlustel valmib lastele 11 mängumaja. parnu.postimees.ee, 25. aprill 2012
5. ↑  Pärnakad said puuseppade mõõduvõtmisel teise koha. parnu.postimees.ee, 26. aprill 2012
6. 1 2  Eestikeelse Vikipeedia aasta fotograaf 2017: Kristian Pikner. Wikimedia Eesti, 27. detsember 2017

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Kristian Pikneri fotod** |

* Kristian Pikner Photography. Facebook
* Lugeja fotod: Helkivad ööpilved Varbla vallas. rahvahaal.delfi.ee, 14. juuli 2016
* Looduspildid: jää pealetung, Pihelgalaid linnulennult, maaliline päikeseloojang. parnu.postimees.ee, 30. jaanuar 2017
* "Varbla harrastusfotograafi looduspildid jõuavad jõuavad miljoniteni". Lääne Elu, 27. detsember 2017
* Intervjuu. Wikimedia Eesti, 27. detsember 2017
**Hammasrihm** on mittelibisev mehaaniline veorihm.

See on valmistatud painduvast rihmast, mille sisepoolele on paigaldatud hambad. Ta jookseb üle sobivate hammasrataste või ketirataste.
Kui hammasrihm on korrektselt pingutatud, ei ole tal libisemist. Teda kasutatakse sageli liikumise üleviimisel, kui vajalik on korrektne ajastus. Tihti kasutatakse hammasrihma kettide ja hammasrataste asemel, kuna hammasrihm ei tekita nii valju heli ega vaja libestit.

Rakendused
----------

Hammasrihmu kasutatakse laialdaselt mehaanilistes seadmetes, sealhulgas õmblusmasinad, koopiamasinad ja paljud muud. Üks suurimaid kasutusvaldkondi hammasrihmadel on automootoris, kus ta käitab nukkvõlli.

Kuna hammasrihm suudab üle kanda rohkem jõudu kui hõõrdülekande rihmad, kasutatakse neid ka suurte jõulistes käigukastides.

Konstruktsioon
--------------

Hammasrihmad on valmistatud painduvast polümeerist, mille keskel on tugevdatud riie. Algselt oli selleks kumm, mille keskel oli looduslik tekstiil, kuid materjaliteaduse arengul on olnud märkimisväärne mõju hammasrihmade kestvusele. See hõlmas ka üleminekut looduslikust kummist tehislikule kummile ja polüuretaanile, samuti kasutatakse nailonit, kevlarit ning muid aramiidseid kiude ning süsinikkiude nende tugevdamisel.

Kahjustused
-----------

Hammasrihmal on kaks purunemisviisi, üks on järkjärguline ning sellest hullem on katastroofiline kahjustus. Mõlemad rihma kahjustamisviisid võivad aja jooksul viia rihma täieliku purunemisele. 
Järkjärguline purunemisviis tähendab rihmal oleva hamba äratulemist. Rihm küll töötab edasi, kuid rihma kiirus väheneb.
Katastroofiline purunemine tähendab, kui rihm hakkab narmendama, kiud ei püsi enam nii hästi koos, muutub jäigaks ning rabedaks, materjali haprus kasvab. Põhjus võib tuleneda pikast tööeast, kuid see võib ka tulla vöö väärkohtlemisest, sageli rihma esmapaigaldamisel. Sagedane nähtus on rihma paigaldamisel on selle pingutamine vale suunaga või väga kitsast kohast, mis põhjustab väga väikse nurga. Teine rihma kahjustamise põhjus on saastumine näiteks õli või muu vedelikuga, mille tulemusena rihma servad muutuvad avatuks, hakkavad kiud eralduma ning nende vastupidavus ja tugevus väheneb.

Viited
------

1. ↑  Huco tööriistad ja rihmad.
2. ↑  US patent 5807194.
3. ↑  Sünkroonsus rihmadel.
4. ↑  Bede BD-5.
Montenegro vapp aastast 2004.
Montenegro vapp 1992–2004.
**Montenegro vapp** (serbohorvaadi keeles Грб Црне Горе) on Montenegro Vabariigi riigivapp.

Vapil on kujutatud Petrovići dünastia lendavat kahepäist kotkast, kes hoiab jalgadega kuningavõimu sümboleid: skeptrit vasakul ja riigiõuna paremal pool. See sümbol pärineb Bütsantsi riigist ja selle kaudu Vana-Roomast. Kotkas sümboliseerib kiriku ja riigi kas ühtsust või vähemalt väga lähedasi suhteid. Kotka kohal on kroon. Krooni tipus ja skeptri tipus on rist. Riigiõun on helesinine, kuldses hoidikus ja samuti kuldse ristiga.

Kotka rinnakilbil on kujutatud rohelisel pinnal sinisel taustal sammuvat kuldset lõvi, kellel on üks esikäpp kõrgel õhus. Lõvi sümboliseerib piiskopi võimu, samuti Juuda lõvi ning selle kaudu ülestõusmist ja Kristust kõige valitsejana (*Christos Pantokrator*). Sellel on sarnasus Veneetsia vapiga, millel on Montenegrole kogu riigi ajaloo jooksul olnud märkimisväärne mõju.

Montenegro vapi kujundust on mõjutanud Venemaa keisririigi vapp, sest Montenegro valitsejasool olid Venemaa tsaariperega kogu 19. sajandi vältel lähedased dünastilised ja poliitilised suhted.

Pärast seda, kui Montenegro iseseisvus, muutus ta pikkamööda teokraatiaks, et säilitada ühtsus ja suuta Türgi vallutusretkedele vastu seista. Sellepärast kujutatigi riigi sümbolitel sageli kiriku võimu tähistavaid elemente.

Kui 1851 kuulutati välja ilmalik troonipärimiskord, paigutati lõvi kotka alla ja kilbil kujutati valitseja initsiaale. Selline vapp kehtis näiteks Danilo I, Danilo II ja Nikola ajal, sealjuures Danilo I oli ühtlasi vürstpiiskop, nii et vapikilbil kujutati piiskopi nimetähti.

Tänapäeval on lõvi taas paigutatud kilbile ja sellelt on kõrvaldatud monarhiale viitavad nimetähed. Sellegipoolest on vapil säilitatud Petrovićide kroon, mis on tekitanud osas inimestes vastuseisu. Sellegipoolest on praegune vapp osutunud rahva seas väga populaarseks: seda võib näha mitte üksnes koolides ja valitsusasutustes, vaid ka eramajades, ärides ja eraülikoolides ning see on kujunenud rahvusliku uhkuse sümboliks.

Montenegro vapi kasutamine on vaba, sealhulgas hariduslikel eesmärkidel ja kunstis, tingimusel, et sealjuures ei kahjustata avalikku kõlblust, Montenegro mainet ega väärikust. Vapi kasutamisel ei tohi sellel midagi muuta, sellele midagi lisada ega sellelt midagi ära jätta. Erand on tehtud riigi asutustele ja teistele riiklikele organisatsioonidele, kes tohivad seda kasutada oma sümbolite koosseisus.

Kui Montenegro vappi kasutatakse Montenegro territooriumil koos ühe või mitme välisriigi või rahvusvahelise organisatsiooni vapiga, peab Montenegro vapp olema aukohal. Aukohaks nimetatakse ringi keskkohta, poolringi tippu, rea või veeru esimest kohta. Ainult ühe välisvapi korral on aukoht eestpoolt vaadates parempoolne. Trükitud lehtedel on aukoht üleval keskel või ülemises vasakus nurgas.

Montenegro vapp on ka Montenegro lipu keskne motiiv. Kummagi kirjeldus on sätestatud 2. oktoobril 2007 välja kuulutatud Montenegro põhiseaduses.
**Allure of the Seas** ja tema sõsarlaev Oasis of the Seas on maailma suurimad ristluslaevad, kusjuures Allure of the Seas on 5 cm sõsarlaevast pikem.

Laev on 360,01 m pikk, 60,50 m lai ja süvisega 9,30 m. Laeva kõrgus on 72 m veejoonest ja veeväljasurve on umbes 100 000 tonni. Laeval on 16 reisijate tekki. Laeval on nii reisija- kui ka kajutikohti 6400. Laeva ehitamine maksis 800 miljonit eurot.

Laeva korstnad on teleskooptorudega, et neid saaks vajadusel lühemaks teha. See on vajalik siis, kui on tarvis silla alt läbi sõita. Näiteks Läänemerelt Põhjamerre sõitis laev Suur-Beldi silla alt läbi.

Laeva omanik on Royal Caribbean Cruises Ltd. tütarfirma Allure of the Seas Inc. ja operaator Royal Caribbean International.

Ristluslaev on ehitatud Soomes Kvaerner Masa-Yardsi (praeguse nimega STX Finland OY) Turu laevatehases. Laev telliti 31. märtsil 2007. Kiil pandi 31. märtsil 2008 ja laev lasti vette 20. novembril 2009. 29. oktoobril 2010 asus laev teele oma kodusadamasse Fort Lauderdale'i USA-s, kuhu jõudis 11. novembril. Laeva võtsid vastu tuhanded kaldal ootavad fännid. 28. novembril anti laevale nimi ja tema ristiemaks sai filmisarja "Shrek" naispeategelane printsess Fiona. Allure of the Seas on maailma esimene laev, mille ristiemaks on animafilmi tegelane. Laeva esmareis 1.–5. detsembrini 2010 oli Labadeesse Haiti põhjarannikul.

Laeva reisijad võivad puhata tõeliste puude varjus, sest laeval on eksootiliste taimede park. Laeval on amfiteater, mille keskel on bassein purskkaevude, trampliinide ja vettehüppetornidega, samuti katusealune teater. Teatris on võimalik etendada isegi tsirkuse- ja iluuisutamisetendusi. Veel on laeval käsitsi valmistatud karussell, basseinid veemassaaživannidega, lasteaed, kasiino, restoranid ja baarid ning kauplused ja muud müügikohad.

Reisijatele, kes soovivad oma puhkust aktiivsemalt veeta, on laeval liuväli, võrkpalli-, korvpalli- ja golfiväljak, jääkeeglirada, mägironimissein, jõusaal ja spaa. Surfamisega saab tegeleda selleks otstarbeks kohandatud basseinides.

2011 sai Taylor Swift esimeseks ülemaailmselt tuntud lauljaks, kes andis Allure of the Seas pardal oma kontserdi. See oli osa tema ülemaailmsest kontserditurneest.

Samal 2011. aastal toimus laeval filmi "Saabastega kass" esilinastus USA-s.

Juhtumid
--------

21. aprillil 2012 tekkis laeva pardal masinaruumis tulekahju.

Viited
------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8  Det Norske Veritas(inglise keeles)
2. ↑  Royal Caribbean pushes up Allure's debut again (inglise keeles)
3. ↑  Asklander, Micke Allure of the Seas (2010) Fakta om fartyg, 8. november 2013, (rootsi keeles) (vaadatud 8.11.2013)
4. 1 2  Pär-Henrik Sjöström. Larger than her sister. Shipgaz 2010, nr 6 (inglise keeles)

Välislingid
-----------

* Koduleht (inglise keeles)
**Steam** on ettevõtte Valve Corporation videomängude digitaalne levitamisteenus ja netipood. See pandi eraldiseisva tarkvarakliendina tööle 2003. aasta septembris, et Valve saaks pakkuda oma mängudele automaatseid värskendusi. Hiljem laiendati teenust ja see hakkas ka kolmandate osapoolte mänge pakkuma. 

Steam pakub selliseid funktsioone nagu digitaalsete õiguste haldus (DRM), mänguserverid, petmisvastased meetmed ning suhtlusvõrgustikud ja mängude voogedastusteenused. See tähendab kasutaja jaoks mängude automaatset värskendamist, mängusalvestuste sünkroonimist pilvega, võimaldab suhelda teiste kasutajatega ja kaubelda kogukonna turul.

Steami platvorm on suurim arvutimängude digitaalse levitamise platvorm, mis hoidis 2013. aastal 75% turuosast. 2017. aastaks olid Steami kaudu mänge ostnud kasutajad kulutanud 4,3 miljardit USA dollarit, mis moodustas vähemalt 18% ülemaailmsest arvutimängude müügist. 2019. aastaks oli teenusel üle 34 000 mängu ja üle 95 miljoni igakuise aktiivse kasutaja. Steami edu viis 2015. aastal Steam Machine'i platvormi väljatöötamiseni, mis hõlmab SteamOS-i operatsioonisüsteemi ja Steami kontrollerit, Steam Linki seadmeid kohalikult mängude voogedastuseks ja pihuarvutit Steam Deck, mis on kohandatud Steami mängude mängimiseks.

Valve sai igast Steami tehingust 30% tulu. 2018. aasta oktoobris värskendas Valve oma poliitikat, mis kärpis nende osa 25%-ni, kui mängutulu ületab 10 miljonit USA dollarit, ja 20%-ni üle 50 miljoni USA dollari puhul.

Steami teenused
---------------

### Workshop

Steam Workshop on kontopõhine hostimisteenus videomängude kasutajate loodud sisu jaoks. Automaatse veebikontopõhise protsessi kaudu saab avaldada või sealt installida uusi tasemeid, kunstivarasid, mängu modifikatsioone või muud sisu. Workshopi kasutati algselt mängu "Team Fortress 2" uute esemete levitamiseks.

### SteamVR

SteamVR on virtuaalreaalsuse riistvara- ja tarkvaraplatvorm, mille on välja töötanud Valve. See keskendub "toasuuruse" kogemuse võimaldamisele, kasutades asukoha jälgimise tugijaamu. Tänu sellele ei pea mängija olema paigal, vaid saab ruumis ringi liikuda.

Viited
------

1. ↑  "Steam Translation Server – Welcome". Valve. Vaadatud 11. oktoobril 2018.
2. ↑  Edwards, Cliff (4. november 2013). "Valve Lines Up Console Partners in Challenge to Microsoft, Sony". *Bloomberg*. Originaali arhiivikoopia seisuga 24. oktoober 2014. Vaadatud 5. novembril 2013.
3. ↑  Bailey, Dustin (22. märts 2018). "With $4.3 billion in sales, 2017 was Steam's biggest year yet". *PCGamesN*. Vaadatud 22. märtsil 2018.
4. ↑  Horti, Samuel (detsember 2018). "Valve's new Steam revenue splits favour big-budget games, and indie devs aren't happy". *PC Gamer*. Vaadatud 2. detsembril 2018.
5. ↑  "Team Fortress 2: the best of the Steam Workshop". *PC Gamer*. 19. oktoober 2011. Originaali arhiivikoopia seisuga 29. jaanuar 2012. Vaadatud 5. veebruaril 2012.
6. ↑  Hollister, Sean (16. märts 2016). "Valve's 'Lab' and desktop theater mode could be the perfect introduction to virtual reality (hands-on)". *CNet*. Originaali arhiivikoopia seisuga 17. märts 2016. Vaadatud 17. märtsil 2016.
**Ulvi Indrikson** (kuni 1960 **Ulvi Voog**; sündinud 18. veebruaril 1937 Tallinnas) on eesti ujuja, allveesportlane ja ujumistreener.

Haridus
-------

Lõpetas 1956. aastal Tallinna 17. Keskkooli, õppis edasi Tartu Riikliku Ülikooli kehakultuuriteaduskonnas.

Sportlikud saavutused
---------------------

Ta tuli ujumises 26 korda Eesti NSV meistriks. Parandas pikas ja lühikeses ujulas individuaaldistantsil 42 ja teateujumises 12 korda Eesti NSV rekordit. Kuulus ujumises 1953–1967 Eesti NSV koondisse.

Rooma olümpiamängudel 1960 sai ta Nõukogude Liidu koondvõistkonnas võisteldes 100 m vabalt ujumises 19. koha ja 4×100 m vabastiilis teateujumises 8. koha.

Ta sai Nõukogude Liidu meistrivõistlustel ujumises kokku 11 kuld-, 5 hõbe ja 5 pronksmedalit. Püstitas 50 m ujulas vabaujumises kümme Nõukogude Liidu rekordit, oli viiel korral teateujumises Nõukogude Liidu rekordi püstitanud naiskonnas. Kuulus ujumises 1955–1960 Nõukogude Liidu koondisse.

Allveespordis tuli ta kahel korral Nõukogude Liidu (1968) ja ühel korral Eesti NSV (1969) meistriks.

1969. aastal tuli neljakordseks Euroopa meistriks: meremiilis, individuaalselt ja võistkondlikult 6200 m ujumises ning 3×100 m lestaujumises.

Püstitas meremiili ujumises maailmarekordi 21.54,36 (1969).

Kuulus allveespordis 1968–1970 Eesti NSV ja 1968–1969 Nõukogude Liidu koondisse.

Treener
-------

Töötanud 1967–1992 Tallinna Dünamo ujumiskoolis treenerina, olnud ka Nõukogude Liidu koondise treener.

Isiklikku
---------

Ulvi Voog-Indriksoni abikaasa oli Viktor Indrikson. Ta on Kaire ja Kaja Indriksoni ema ning Sten Indriksoni, Berit, Triin ja Martti Aljandi vanaema.

Tunnustus
---------

* 1957 – aasta sportlane – Ulvi Voog-Indrikson valiti Eesti kõige populaarsemaks sportlaseks 1957. aastal, kui mees- ja naissportlaste vahel eraldi arvestust ei peetud.
* 1977 – Eesti NSV teeneline treener
* Audünamolane

Viited
------

1. 1 2 3 4 5 6  "Indrikson, Ulvi". *Eesti Spordi Biograafiline Leksikon*. Vaadatud 15.07.2019.
2. ↑  "Ulvi Voog". *Sports Reference / Olympic Sports*. Originaali arhiivikoopia seisuga 18.04.2020. Vaadatud 15.07.2019.
3. ↑  "Vana raud. Ulvi Voog-Indrikson". *ERR, Vikerraadio*. 14.07.2019. Vaadatud 15.07.2019.

Välislingid
-----------

* Ulvi Voog-Indrikson veebisaidil Olympedia Muuda Vikiandmetes
* "Ulvi Indrikson elab tavalise vanaema elu" Eesti Päevaleht, 18. veebruar 1997
* "Ulvi Indriksoni võidutahe pani aluse Eesti ujumisdünastiale" Eesti Päevaleht, 20. september 2010
* Biograafia ESBL-is
* Vana raud. Ulvi Voog-Indrikson ERR, Vikerraadio, 14. juuli 2019
**Gefrorene-Wand-Spitzen** on kaks tippu Tuxi harjal (*Tuxer Kamm*), mäeahelikul Zillertali Alpides, mis on üks Kesk-Ida-Alpide mäestikke Austria Tirooli liidumaal. Põhjatipp (*Nordgipfel*) on kirjanduses 3286 m kõrgune, kuid on *Bundesamt für Eich- und Vermessungswesen* andmetel 3288 m kõrgune. Lõunatipp (*Südgipfel*) seevastu on vaid 3270 m kõrgune. Kahe tipu vahekaugus on umbes 300 m. Nad paistavad põhjast kõleda, koonusekujulise, firniga kaetud kuplina, kuid idast peletava, tumeda kaljuseinana. Teravad ja silmatorkavad seljandikud kiirgavad mäetippudest piki mäestiku peaharja kirdesse ja edelasse. Kaksiktipud on kõrgeimad punktid suvises suusapiirkonnas Hintertuxi liustikul ja alates 1990. aastate lõpust on neile Hintertuxist juurdepääs köisraudteede ja suusatõstukitega; mis teeb neist päevareisijate populaarse sihtkoha. Põhjatipp vallutati esimest korda 1867. aastal Dr. Berreitteri poolt, lõunatipp 7. septembril 1872 vendade Max ja Richard von Frey poolt Salzburgist.

Ümbruskond
----------

Gefrorenen-Wand-Spitzen on ümbritsetud liustikest. Läänes ulatub tohutu *Gefrorene-Wand-Kees* tippudeni; edelas ulatub *Große Riepenkees* 3000 m kõrguseni; kirdes asub väike *Friesenbergkees* ja kagus on *Kleine Riepenkees*. Nende naabertipud on: piki kirdeharja (*Nordostgrat*) Friesenbergschartega (2904 m) eraldatud Riffler (3231 m); piki edelaharja (*Südwestgrat*) laia Riepeni sadulaga (*Riepensattel*) eraldatud Olperer (3476 m), kõrgeim tipp Tuxi harjal. Loodes langeb maastik Tuxer Tali ja edelas Zamser Grundile. Oluline asula on Hintertux, linnulennult umbes 6 km kaugusel põhjas. Finkenbergi küla *Ginzlingis* asub veidi alla 11 km idas.

Galerii
-------

* Gefrorene Wandi põhjatippGefrorene Wandi põhjatipp
* Vaade põhjatipustVaade põhjatipust
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib Venemaa diplomaadist; samanimelise hokimängija kohta vaata artiklit Aleksei Vladimirovitš Gluhhov.* |

---

**Aleksei Gluhhov** (vene keeles *Алексей Ильич Глухов*; sündinud 16. mail 1935) on endine Venemaa diplomaat, kes töötas aastatel 1997–2000 Venemaa Föderatsiooni erakorralise ja täievolilise suursaadikuna Eesti Vabariigis.

Gluhhov õppis Moskva Riiklikus Rahvusvaheliste Suhete Instituudis, mille lõpetamise järel 1959. aastal astus Nõukogude Liidu välisministeeriumi teenistusse. 

Aastatel 1991–1992 oli ta Venemaa välisministeeriumi esimese Euroopa asjade valitsuse ülem ja 1992–1994 Venemaa välisministeeriumi Euroopa osakonna direktor. 6. jaanuarist 1994 kuni 23. juulini 1997 oli ta Venemaa erakorraline ja täievoliline suursaadik Luksemburgis.

Ta määrati suursaadikuks Eestisse 23. juulil 1997 ja andis oma volikirjad üle Eesti presidendile Lennart Merile sama aasta 30. oktoobril. Tema volitused suursaadikuna Eestis lõppesid 15. septembril 2000. Eestist lahkudes läks ta pensionile.

Eestist lahkudes keeldus Gluhhov vastu võtmast Maarjamaa Risti I klassi teenetemärki, sest tol ajal jätkunud kirikutüli tõttu Eesti Apostlik-Õigeusu Kiriku ja Moskva Patriarhaadi Eesti Õigeusu Kiriku vahel pidas ta solvavaks kanda sama ordenit, mis oli antud Konstantinoopoli oikumeenilisele patriarhile.

Ta on abielus, tal on kolm last.

Välislingid
-----------

* Алексей Глухов: "Я люблю Эстонию, но не всех ее обитателей". Delfi.ee, 27. november 2000.
* Gluhhov pidas ordenit solvavaks. Eesti Päevaleht, 28. november 2000.

  


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**Aleksandr Trofimov** | **Venemaa Föderatsiooni suursaadik Eestis**1997–2000 | Järgnev**Konstantin Provalov** |