recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Enn Branno 1984. aastal. Jaan Künnapi foto.
**Enn Branno** (30. detsember 1946 – 5. november 2004) oli eesti alpinist.

Ta oli Eesti üks parimaid kõrgalpiniste.

1990. aastatel tegutses ta Ohtu külavanemana Keila vallas. 2001. aastal valiti ta Ohtu Külaseltsi juhatuse liikmeks.

Alpinism
--------

Enn Branno 1984. aastal Pamiiris.
Ta oli 30-aastase staažiga mägironija, kes on tõusnud 14 korda üle 7000 m kõrguste mägede tippu.

1984. aastal võttis ta osa nimeta mäetipu esmavallutusest Pamiiris. Esmavallutus tehti kolme grupina kolme erinevat teed mööda. Ilmar Priimetsa juhitud grupis olid peale Branno ka Urmas Grauen ja Rein Loik. Tipp nimetati Tallinna mäetipuks (6047 m).

Tunnustus
---------

* 1991 – aunimetus "Lumeleopard" (tõusnud nelja Nõukogude Liidu üle 7000 m kõrgusele mäetipule)

Isiklikku
---------

Alpinismiringkonnas oli tal hüüdnimi Lord.

Viited
------

1. ↑  Päring andmebaasis kalmistud.ee
2. 1 2 3  Kurb teade. lists.eenet.ee
3. ↑  Ohtu kool. monument.ee
4. ↑  Ohtu küla II kokkutulek. web.zone.ee
5. ↑  Ülevaade Eesti alpinismi ajaloost. jkalpiklubi.ee
6. ↑  Snow Leopards. russianclimb.com

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Enn Branno** |
**Johannes August Engelmann** (vene *Иван Егорович Энгельман*) (25. juuni / 7. juuli 1832 Miitavi (Jelgava) – 4. september / 17. september 1912 Tartu) baltisaksa päritoluga õigusteadlane, kubermangugümnaasiumi inspektori poeg. Lõpetas 1850 Miitavi gümnaasiumi ja 1855 kandidaadikraadiga Peterburi ülikooli. 1859 omandas maaomandiõigusalase väitekirja eest õigusteaduse magistri ja 1867 Vene eraõiguse alase väitekirja eest õigusteaduse doktori kraadi. Töötas 1855–60 Rahvahariduse Ministeeriumis. Oli 1860–85 Tartu Ülikooli Vene õiguse professor, mitu korda õigusteaduskonna dekaan, 1885–1900 emeriitprofessor. Osales mitme 19. sajandi õigusreformi teostamises (kohtureform Venemaal 1864 ja Balti provintsides 1889). Avaldanud hulga monograafiad ja artikleid väljaannetes "Dorpater Zeitschrift für Rechtswissenschaft", "Dorpater juristische Studien" (oli ka mõlema kaasväljaandja), "Kirchenheimer Centralblatt für Rechtswissenschaft" ja "Baltische Monatsschrift". Oli 1864–1867 ÕES-i president ja aastast 1910 auliige.

Välislingid
-----------

* Die Verjährung nach russischem Privatrecht 1867
* Die Städteordnung für die Baltischen Provinzen mit Einführungs- und Ergänzungsverordnungen 1877
* Die neue Städteordnung in ihrer Anwendung auf Dorpat 1878
* Die Rechtsverfolgung in internationalen Verkehr. Bd. 2. Lief. 3. Russland 1896
* Федор Васильевич Тарановский, "И. Е. Энгельман как историк права"
"Cabernet Sauvignon" on kõige tuntum punase viinamarja sort maailmas
**Viinamarjasordid** on hariliku viinapuu ja selle hübriidide aretatud sordid ehk kultivarid. Sageli samastatakse viinamarjasordid veinisortidega, sest eri veinide valmistamisel kasutatakse eri sorti viinamarju ning viimastel aastakümnetel on aina suuremat populaarsust kogunud sordiveinid.

Erinevatest viinamarjasortidest toodetakse väga erinevate omadustega veine. Ainult ühest viinamarjasordist tehtud veine nimetatakse sordiveinideks. Sordiveinid on näiteks Chardonnay, Cabernet Sauvignon, Merlot, Pinot Noir, Riesling ja Sauvignon Blanc.

Seguveinideks nimetatakse kahe või enama sordi segamisel saadud veine. Neist mõned levinumad on "Vignoble du Languedoci" viinamarjasordid, mida edukalt kasutatakse seguveinides: Bourboulenc, Carignan, Cinsault, Clairette, Grenache, Macabeu, Marsanne, Mourvèdre, Piquepoul, Rolle, Roussanne, Syrah, Ugni, Vermentino.

Varem olid Vana Maailma veinid enamasti seguveinid ja Uue Maailma veinid sordiveinid, kuid tänapäeval sellist vahet enam ei ole.

Vaata ka
--------

* Viinamarjasortide loend

Välislingid
-----------

* Tähtsamad punase veini sordid (*inglise keeles*)
* Rahvusvaheline viinapuusortide kataloog (*inglise keeles*)
**Progressiivne džäss** oli 1940. aastail ilmunud uuendus džässi valdkonnas, mille peamisteks esitajateks olid valged muusikud. 

Tänapäeval ei nähta selles küll mitte niivõrd omaette suunda, kuivõrd mõne bigbändi juhi üleminekut tantsuliselt svingilt nõudlikumale, kontsertliku iseloomuga repertuaarile. Teerajajaks sai pianist Stan Kenton koos arranžeerija Pete Rugologa, kes oli kõrgharidusega muusik, õppinud kompositsiooni Ameerikasse emigreerunud prantsuse heliloojalt Darius Milhaud'lt. Progressiivne džäss taotles massiivseid sümfoonilisi kõlasid ja arendatuma vormiga teoseid, milles oli erinevalt svingipaladest rohkem kui üks teema. Sagedased olid vabad kadentsid soolopillidel ja ootamatud tempomuutused.

Progressiivse džässiga seoses tuleb mainida Woody Hermanit, kes tellis helilooja Igor Stravinskilt oma orkestrile kuulsa "Ebony Concerto", milles ta esitas ise soolopartiid klarnetil. Ka pianist Dave Brubeck otsis teid džässi avardamiseks, kasutades kolmeosalist ja segameetrumit, klassikalise muusika ja traditsioonilise rahvaste muusika elemente.
Kaart
**Viimsi–Randvere tee** (registrinumbriga 11250) on kõrvalmaantee Viimsi vallas. Tee pikkus on 10,9 km.

Tee saab alguse Tallinna linna, Miiduranna küla ja Viimsi aleviku piiril ning lõpeb Tallinna linna ja Metsakasti küla piiril. 

Tee kulgeb läbi Miiduranna, Lubja, Tammneeme, Randvere ja Metsakasti küla ning Viimsi ja Haabneeme aleviku.

Tee ei ületa ühtegi silda, küll aga 13 truupi. Teele jääb 11 bussipeatust: Viimsi, Staadioni, Lubja, Krillimäe, Farmi, Leppneeme tee, Tammneeme, Randvere, Randvere aedlinn, Kirikaia ja Metsakasti.

Teega ristub esimesel kilomeetril Viimsi–Rohuneeme tee, viiendal kilomeetril Leppneeme tee ja kümnendal kilomeetril Muuga tee.

Tee on peamiselt asfaltkattega, kohati mustkattega. Kuni Viimsi–Rohuneeme teeni on tee klass II, edasi kuni 7,3. kilomeetrini on tee klass III, lõpuosas on tee klass V.

Liiklussagedus on kuni 2,7 kilomeetrini üle 6000 auto ööpäevas, edasi kuni Leppneeme teeni 3000–6000 autot ööpäevas, edasi kuni 9. kilomeetrini 1000–3000 autot ööpäevas, tee lõpuosas 3000–6000 autot ööpäevas.[*viide?*] 2020. aasta liiklussageduseks hinnati selle maanteel 0,0–0,8 km lõigul 18 102 autot/ööpäevas, mis tegi selle maantee alguslõigust suurima liikluskoormusega teelõigu Eesti kõrvalmaanteel.

Kiiruspiirangud on Viimsi ja Haabneeme alevikus (50 km/h), Lubja külas (70 km/h), Tammneeme külas (50 km/h) ning alates 8. kilomeetrist (50 km/h).

Tee on valgustatud kuni 5,5 kilomeetrini.

Viited
------

1. ↑  Liiklusloenduse tulemused 2020. aastal Teede Tehnokeskus, 2021
**Semiotica** on maailma keskseks semiootikaalaseks teaduslikuks väljaandeks kujunenud teadusajakiri. 

See on asutatud aastal 1969. Võrdlemisi mahukas (nt 2000–2007 on ilmunud igal aastal viis köidet, ehk ligikaudu 2000 lk aastas). Semiotica on Rahvusvahelise Semiootika Assotsiatsiooni teadusajakiri, seda annab välja kirjastus Mouton de Gruyter. Ajakirja eelkäijaks oli aastail 1967–1968 semiootikasektsioon ajakirjas Social Science Information. 

Ajakirja peatoimetajad:

* Thomas Sebeok (1969–2001)
* Jean Umiker-Sebeok (2002–2004)
* Marcel Danesi (2004–)

Ajakirja kolleegiumi (*editorial committee*) on Eestist kuulunud Juri Lotman (1969–1993).

Alates aastast 2004 on toimetuse kolleegiumi liikmed Myrdene Anderson, Jeff Bernard, Paul Cobley, John Deely, Umberto Eco, Adrían Gimate-Welsh, Anne-Marie Houdebine, Kalevi Kull, Frank Nuessel, Jerzy Pelc, Susan Petrilli, Roland Posner, Eddo Rigotti, Linda J. Rogers, Eero Tarasti ja Bill Thompson.

Kaastoimetaja on Paul Perron ning raamatuülevaadete toimetajad Claudio Guerri, Frederik Stjernfelt ja Kim Sung-do.

Ajakirja erinumbri, mis oli pühendatud Jakob von Uexküllile, (2001, kd 134, nr 1–4), pani külalistoimetajana kokku Kalevi Kull.

Vaata ka
--------

* Sign Systems Studies

Välislingid
-----------

* Ajakiri kirjastuse kodulehel
**Programmiline muusika** on instrumentaalmuusika, millele helilooja on lisanud sõnalise selgituse (pealkirja, kommentaari, pühenduse, viite kirjandusteosele vms) heliteose sisu paremaks mõistmiseks. 

Programmilist muusikat hakati laialdasemalt viljelema romantismiajal. See oli reaktsiooniks klassitsismiajastu elitaarsele, "puhtale" ehk absoluutsele muusikale, kus instrumentaalteoste pealkirjad piirdusid vaid teose järjekorranumbri ja/või helistiku märkimisega. Programm ehk sõnaline selgitus pidi aitama lähendada kuulajat heliloojale, võimaldama kuulajatel paremini mõista helilooja mõtteid ja taotlusi. Programmilisusele vihjas ka romantismiajal tekkinud uus muusikaline žanr "sümfooniline poeem". 

Programmilist muusikat on loodud ka enne romantismiaega. Näiteina olgu nimetatud barokiajastust pärinevad Antonio Vivaldi *concerto grosso* "Neli aastaaega", Johann Sebastian Bachi "Kapritšo armsa venna lahkumise puhul" jt. Klassitsismiajast on programmilist muusikat vähe teada. Üks varasemaid (eelromantilisi) näiteid on Beethoveni sümfoonia nr 6, F-duur, tuntud ka pealkirjaga "Pastoraalne sümfoonia"; samuti Beethoveni klaverisonaat *op.* 81a, "Les Adieux" ("Hüvastijätt"). 

Romantismiajast alguse saanud programmilise muusika hästituntud näiteiks on Modest Mussorgski klaveripalade tsükkel "Pildid näituselt"; Hector Berliozi "Fantastiline sümfoonia"; Camille Saint-Saënsi "Loomade karneval"; Paul Dukas' "Nõia õpilane"; Richard Straussi sümfooniline poeem "Also sprach Zarathustra" ("Nõnda kõneles Zarathustra") jpt.
**Pulkkalan Kapasi** ehk **Verhneje Koirovo** (ka **Kapasi**, vene *Верхнее Койрово*) on endine ingerisoome küla ajaloolises Venjoki kihelkonnas Kesk-Ingerimaal Peterburi linnast lõunas. Tänapäevase haldusjaotuse järgi jääb ala Leningradi oblasti Lomonossovi rajooni Villozi valla territooriumile.

Küla soomekeelne rööpnimetus Kapasi tuleneb külas elanud ingerisoome suguvõsa Kapanen nimest. 

1817. aastal oli külas (nimetatud kui *Кавози*) 8 talu.

1831. aastal oli külas (nimetatud kui *Верх. Койровская Пустошь или Кабози*) oli 11 talu.

1838. aastal elas külas (nimetatud kui *Верхняя Коерова пустошь*) 99 inimest, kellest 46 olid mehed ja 53 naised.

1848. aastal elas külas (nimetatud kui *Kapaisi*) 103 ingerisoomlast savakot, kellest 45 olid mehed ja 58 naised.

1856. aastal oli külas (nimetatud kui *Койeровo верх. пуст.*) 10 talu 41 meeshingega.

1860. aastal oli külas (nimetatud kui *Верх. Коерова пустошь Кабози*) 12 talu. 

1880.–1890. aastail oli külas (nimetatud kui *Верх. Коeровская Пустошь*) 14 talu.

1913. aastal oli külas (nimetatud kui *Верхн. Койeровo*) 15 talu.

1941. aastal oli külas (nimetatud kui *Верх. Койровo*) 30 majapidamist.

Viited
------

1. ↑  "Verhneje Koirovo". *EKI kohanimeandmebaas*. Vaadatud 22.04.2017.
2. ↑  "Peterburi lähiümbruse topograafiline kaart, 1817. etomesto.ru". Vaadatud 22.04.2017.
3. ↑  "Peterburi ümbruse kaart, 1831, Schubert". *etomesto.ru*. Vaadatud 22.04.2017.
4. ↑  "Описание Санкт-Петербургской губернии по уездам и станам, 1838 г." Vaadatud 22.04.2017.
5. ↑  Köppen, Peter v (1867). *Erklärender text zu der ethnographishen karte des St. Petersburger gouvernements*. St. Petersburg.
6. ↑  Jelagin, N (1856). *Алфавитный список селений по уездам и станам С.-Петербургской губернии*. Peterburi. Lk 197.
7. ↑  "Peterburi ja Viiburi kubermangude topograafiline kaart, 1860". *etomesto.ru*. Vaadatud 22.04.2017.
8. ↑  "Peterburi lähiümbruse üheverstaline topograafiline kaart, 1890". *etomesto.ru*. Vaadatud 22.04.2017.
9. ↑  "Peterburi lähiümbruse kaart, 1913".
10. ↑  "Leningradi oblasti kaart, 1941". *etomesto.ru*. Vaadatud 22.04.2017.
**Progressiivtarind** on tarind, mis väljendab oleviku- või minevikuhetkel parasjagu käimas olevat tegevust, kuid hetkelist tegevust märkivate verbide puhul aitab progressiivtarind väljendada tulevikku. Progressiivtarind koosneb *olema* finiitsest ehk pöördelisest oleviku- või lihtminevikuvormist ja teatud verbivormi mas-vormist ning esineb olemasolulauses. nt *Lilled* ***on/olid*** *peenral* ***kasvamas***. 

Progressiivtarindi kasutamine on eriti levinud reportaažistiilis, nt spordireporterite kõnes.

Eesti keel
----------

Minevikuhetkel parajasti toimuvat tegevust väljendatakse enamasti oleviku või lihtmineviku vormiga, nt *Mari* ***sööb/sõi*** *parajasti putru*. Seda sama tegevust on võimalik edastada progressiivtarindi abil, nt *Mari* ***on/oli*** *putru* ***söömas***.

Hetkel toimuvat saab progressiivtarindiga väljendada ainult verbide abil, milles aktiivse kestusega tegevus puudub, nagu *toimuma, lamama, kasvama, surisema, helisema, lendama, vulisema* jms.

Mingil hetkel toimuv märgib progressiivtarindi mitteaktiivsuse kõrval ainult hetke, ajapunkti, mitte ajavahemikku. Nt *Kiili spordihallis* ***oli*** *kell kümme / eile õhtul / esimest päeva* ***toimumas*** *sulgpalliturniir*.

Verbide puhul, mis märgivad hetkelist tegevust, nt *algama, lõppema, plahvatama, kukkuma* jms, osutab progressiivtarind mitte tegevuses olekule, vaid peatselt algava tegevuse eelfaasis olekule, *Sulgpalliturniir* ***on lõppemas***, *Pomm* ***oli plahvatamas***. Sellel juhul mõtestub tegevus tulevikulisena ning progressiivtarindit võib ühtlasi käsitleda kui ka ühte tuleviku väljendamise vahendit.

Vaata ka
--------

* Öeldise leksikaalsed kategooriad
**Pulkovo Airlinesi lend 612** oli lend Anapa lennujaamast Peterburi Pulkovo lennujaama. 22. augustil 2006. aastal kukkus Pulkovo Airlinesi lennuk Tupolev Tu-154M Donetski oblastis alla. Hukkusid kõik pardal olnud 170 inimest.

Lennuk
------

Pulkovo Lennukompanii lendu 612 opereeris Tupolev Tu-154M.

Lennukit Anapas ei tangitud ja see väljus lennujaamast plaanipäraselt. Lennuk oli ehitatud 1992. aastal ja Pulkovo Lennukompanii lennukiparki astus see 2001. aastal. Sellega oli lennatud 24 215 lennutundi ja piloodil oli selja taga üle 12 000 lennutunni (millest üle 6000 sama tüüpi lennukiga).

Õnnetuse kulg
-------------

Lennuk kadus radarilt kell 15.39 (Moskva aja järgi). 11 500 m kõrgusel saatis lennuk kolm SOS signaali. Lennukis oli täheldatud suurt turbulentsi. Algul arvati, et lennuk kukkus alla Donetski lähedal, kui hiljem selgus, et tegelikult oli lennuk hoopis Sukha Balka küla ligidal alla kukkunud.

Sündmusel oli mitmeid tunnistajaid, kellest ühel õnnestus lennuki kukkumist ka telefoniga filmida.

Hukkunud
--------

Lennukis oli 160 reisijat ja 10 meeskonnaliiget. 115 olid täiskasvanud ja 45 olid alla 12-aastased lapsed. Täiskasvanute seas oli 8 inimest, kes olid vanemad kui 60 aastat. Nende hulgas oli ka 92-aastane naine, kes lendas oma lapselapse, tema naise ja kahe lapselapselapsega.

Vaata ka
--------

* Riikidevaheline Lennunduskomitee

Viited
------

1. ↑  Video YouTube's "Tu-154 crash"

| * v
* r
← 2005 · Tsiviillennuõnnetused ja -intsidendid aastal 2006 · 2007 → |
| --- |
| 

* 13. IV  Eagle III helikopteriõnnetus
* 3. V  *Armavia lend 967*
* 9. VII  *S7 Airlinesi lend 778*
* 10. VII  PIA lend 688
* 22. VIII  Pulkovo Airlinesi lend 612
* 27. VIII  Comairi lend 191
* 1. IX  Iran Air Toursi lend 945
* 29. IX  *Gol Transportes Aéreosi lend 1907*
* 3. X  Turkish Airlinesi lend 1476
* 10. X  Atlantic Airwaysi lend 670
* 11. X  New York City lennuõnnetus
* 28. X  Continental Airlinesi lend 1883
* 29. X  *ADC Airlinesi lend 53*
* 20. XI  US Airwaysi lend 300
* 10. XII  Mercy Airi helikopteriõnnetus
* 27. XII  Morecambe helikopteriõnnetus

 |
| 
Vähemalt 50 hukkunuga on *kursiivis*. Ohvriterohkeim õnnetus suures kirjas. |
Semjonovski saar (Uus-Siberi saared)Semjonovski saar
Asukoht Uus-Siberi saarestikus
**Semjonovski saar** (vene *остров Семёновский*) oli saar Uus-Siberi saarestiku edelaosas Ljahhovi saarestikus Stolbovoi saarest lääne pool.

Semjonovski ja Vassiljevski saare (mis kadus 1936. aastaks) avastas 1815. aastal jakuudi tööstur Maksim Ljahhov.

1823. aastal Pjotr Anjou tehtud mõõtmise järgi oli saare pikkus 14,826 km ja laius 4,63 km. 1912. aastal jõudis saarele jäämurdja Vaigatš ekspeditsioon, kelle mõõtmiste järgi oli saar kolm korda väiksem – pikkus 4,63 km ja laius 926 meetrit. 24 aastat hiljem hüdrograafialaeva Hronometr tehtud mõõtmisel ei ületanud saare pikkus 2 km ja laius 0,5 km. 1945. aastal olid saare mõõdud vastavalt 1620 ja 236 meetrit, aga 1950. aastal (teiste andmete järgi 1954. aastal) sai selgeks, et saar sulas ära ja tema kohale jäi liivane madal.

Viited
------

1. ↑  Опись северных берегов Сибири Анжу и Врангелем
2. ↑  И снова Земля Санникова
3. ↑  С. В. Попов. Автографы на картах
4. ↑  "Поиски Земли Санникова". Originaali arhiivikoopia seisuga 24. märts 2003. Vaadatud 27. juulil 2009.
5. ↑  Как распался «Мамонтовый материк» и существовала ли «Земля Санникова»?
**Kaasamine** on üks kodanikuühiskonna toimimisvorme, mis tähendab kodanikuühenduse liikmeskonna või sihtrühma paremini rakendamist või aktiivistamist oma eesmärkide teostamisel ja nende üle otsustamisel; avaliku võimu või äriettevõtete tegevus, mille sihiks on anda kodanikele või neid esindavatele ühendustele võimalus osaleda neid mõjutavate otsuste tegemisel, sh õigusloomes. Kaasamise abil on võimalik edendada osalusdemokraatiat ja samas parandada otsuste kvaliteeti. (Kodanikuühiskonna lühisõnastik, Mikko Lagerspetz 2007)

Kaasamine iseenesest ei ole Eesti ühiskonnas midagi uudset ja seda võib käsitleda eri kontekstides. Laiemalt võib kaasamist vaadelda igapäevaelu tasandil. Me kaasame oma pereliikmeid, sõpru ja kolleege erinevatel eesmärkidel ja viisidel, näiteks ühistesse ettevõtmistesse, aruteludesse. Soovime, et meie tegutsemise motiive ja eesmärke mõistetaks ja toetataks. Osapoolte veenmiseks kasutame me erinevaid meetodeid, mõnikord meie ettevõtmisega kooskõlas olevaid, kuid vahel ka sobimatuid.

Kaasamine avalikus sektoris on aga tegevus, mis mõjutab meid ühiskonnaliikmetena hoopis laiemalt. Avalikus sektoris peame kaasamisega silmas partnerlust kaasatavate osapooltega/huvirühmadega strateegiliste dokumentide (nt eelnõude, kontseptsioonide, strateegiate) väljatöötamisel. Õigusloomevallas toimuv kaasamine või kaasamata jätmise mõjutab meid ja meie igapäevaelu läbi parlamendis vastuvõetud seaduste, valitsuse määruste ja korralduste.

Seetõttu on oluline, et me saaksime ühiskonnaelu kujundamises osaleda. Huvirühmi ja avalikkust kaasatakse õigusloomes otsustusprotsessi erineval määral. See ongi koht, kus tõuseb esile vajadus kaasamise hea tava järele.

Kaasamise hea tava
------------------

Kaasamise hea tava on põhimõtete kogum, millest lähtuvalt teevad koostööd kodanikuühendused, huvirühmad, avalikkus ja avalik sektor. Kaasamise hea tava on mõeldud soovituslikuna nii avalikule sektorile kui ka kodanikuühendustele. Ka kodanikuühendustel on vajadus oma liikmeid kaasata. Kokkuleppeid täidetakse alati kahepoolselt ja see tava on seeläbi lähtekohaks mõlemale osapoolele.

2011. aastast sisaldub kohustus lähtuda õigusloomes kaasamise heast tavast ka Vabariigi Valitsuse reglemendis, Täpsem metoodika tava järgimiseks on valitsusel kavas kinnitada hiljemalt 1. jaanuariks 2012.

Vaata ka
--------

* Üldsuse kaasamine
* Koosotsustamine

Välislingid
-----------

* Osalusveeb "Teeme koos".
**Zvolen** (ungari *Zólyom*, saksa *Altsohl*) on tööstuslinn Slovakkia keskosas Banská Bystrica linna lähedal Banská Bystrica maakonnas, Zvoleni ringkonna halduskeskus. Linn asub Hroni ja Slatina jõe ühinemiskohas. Oluline raudtee- ja maanteesõlm, läheduses asub rahvusvaheline Sliači lennuväli, kust toimuvad Czech Airlinesi regulaarlennud Prahasse.

Sarnase nimega Poola linn Zwoleń asub mööda kiirteed sõites umbes 460 km kaugusel.

Ajalugu
-------

Linna asukohas elati juba eneoliitikumis, samuti pronksiajal ja Vana-Rooma aegadel. Slaavlased asustasid tänase Zvoleni umbes 8. sajandil. Säilinud andmete kohaselt oli 1239. aastal toonase kindluse lähedal juba mitu väikest küla. 

Zvoleni kindlus
Praegune kindlus pärineb 13. sajandist. 16. sajandil ja 18. sajandil ehitati kindlus ümber tänapäevasele kujule. Raudtee areng tööstusrevolutsiooni ajal (19. sajandi 70. aastatel) pani linna kasvama. 

Teise maailmasõja ajal oli Zvolen sakslaste vastu suunatud rahvusliku ülestõusu oluline keskus.

Tööstus ja olulisemad asutused
------------------------------

Zvolenis on auto-, puidu-, rõiva- ja toiduainetetööstus (linnuvabrik). Linnas on metsandus- ja puidutööstusharidust andev kõrgkool, muuseum ja botaanikaaed. Esindatud on Slovakkia rahvusgalerii.

Sõpruslinnad
------------

* Soome Imatra, Soome
* Ungari Tótkomlós, Ungari
* Tšehhi Prachatice, Tšehhi Vabariik
* Ukraina Rivne, Ukraina
* Poola Zwoleń, Poola

Samuti kuulub Zvolen Euroopa Liidu väikelinnade ühendusse Douzelage, kus Eestit esindab Türi.

Viited
------

1. ↑
Suuruse eksponentsiaalne vähenemine väärtuselt *N* aja *t* jooksul
**Radioaktiivse lagunemise seadus** esitatakse tuumafüüsikas üldiselt valemi kujul, mis kirjendab radioaktiivses aineproovis hetkel {\displaystyle t} veel lagunemata aatomituumade arvu N eksponentsiaalse vähenemise seaduspärasust:

{\displaystyle N(t)=N\_{0}\cdot \mathrm {e} ^{-\lambda t}},
kus {\displaystyle N\_{0}} on aatomituumade arv alghetkel ({\displaystyle t=0}) ja \lambda on igale nukliidile ainuomane radioaktiivse lagunemise konstant (selle väärtus leitakse eksperimendist); {\displaystyle \mathrm {e} } on naturaallogaritmide alus.

Lagunemiskonstant väljendab radioaktiivse lagunemise ajalist tõenäosust, ühik 1/s. Lagunemiskonstandi \lambda pöördväärtus {\displaystyle \tau =1/\lambda } on aatomituuma keskmine eluiga; see on ajavahemik, mille vältel radioaktiivsete aatomite arv väheneb väärtuseni 1/e ≈ 0,368 esialgsest. Seega

{\displaystyle N(t)=N\_{0}\mathrm {e} ^{-t/\tau }}.
Praktikas on sageli mugavam esitada see seadus kujul

{\displaystyle N(t)=N\_{0}\cdot 2^{-t/T\_{1/2}}},
kus suurust {\displaystyle T\_{1/2}=\tau \ln(2)} nimetatakse poolestusajaks. See on võrdne ajavahemikuga, mille vältel radioaktiivsete tuumade arv väheneb kaks korda ehk pooleni esialgsest arvust.
**Zweisimmeni vald** on vald Šveitsis Berni kantonis Obersimmentali ringkonnas. See paikneb Berner Oberlandis. Geograafilised koordinaadid on 46° 33'N, 7° 22' E. 

Valla pindala on 73,1 km², elanike arv 2953 (31. detsember 2006). Kõrgus merepinnast on 880–2476 m.

Vald on saksakeelne: elanikest 94,7% emakeel on saksa keel, järgnevad teisena albaania keel ja kolmandana serbia-horvaadi keel (mõlemad 1,2%).

Valla halduskeskus on Blankenburg. Vallavalitsus asub Blankenburgi lossis. 

Teised asulad on Zweisimmen, Mannried, Grubenwald ja hajaasustusega Oeschseite. 

Läbi valla voolavad Simme (Grosse Simme) ja Kleine Simme. Sellest tuleb valla nimi, mis tähendab 'kaks Simmet'. 

Vald paikneb Simmentalis. Põhja pool on Stockhornist, Gantrischist ja Gastlosenist koosnev sakiliste kaljudega mäeahelik, lõunas Berni Alpide liustikuline peahari, kuhu kuuluvad muu hulgas Wildstrubel, Wildhorn ja Les Diablerets.

Vald on turismipiirkond, kus võõrustatakse mägimatkajaid ja -ronijaid ning talispordiharrastajaid. 

Õhk on väga puhas. Joogivesi võetakse põhiliselt allikatest. Osa valla territooriumist asub Spillgerteni looduskaitsealal. 

Sõprusvald on Oberroti vald Saksamaal Baden-Württembergis. 

Zweisimmen, Grubenwald ja Betelried tekkisid umbes 850.

2007. aasta kohalikel valimistel kogus Šveitsi Rahvapartei 46% häältest, Šveitsi Vaba Demokraatlik Partei 20,2%, Šveitsi Sotsiaaldemokraatlik Partei 13,1% ja väikesed vasakpoolsed erakonnad kokku 8,2% häältest.

2005. aasta seisuga on töötus vallas 1,6%.

Viited
------

1. ↑  , vaadatud 15.06.2020.

Välislingid
-----------

* Valla koduleht
Zwolle
**Zwolle** on linn ja vald Hollandis, Overijsseli provintsi keskus.

Ta asub Amsterdamist 85 km kirdes Overijsseli kanali ääres.

Zwolle pindala on 119,28 km², elanike arv 117 663 (31. detsember 2008) ja rahvastiku tihedus 1022 in/km².

Rooma riigi ajal elasid Zwolle kandis saali frangid.

Tänapäevase linna asutasid 800. aasta paiku friisi kaupmehed ja Karl Suure väed. Nimi Zwolle tuleb sõnast *Suolle* 'küngas'. See viitab kõrgemale kohale maastikus linna ümbritseva nelja jõe IJsseli, Vechti, Aa ja Zwarte Wateri vahel. See kõrgendik oli ainus ala nende jõgede vahel, mida sagedased üleujutused vee alla ei matnud.

31. augustil 1230 andis Utrechti piiskop Zwollele linna õigused. 1294 sai Zwolle Hansa Liidu liikmeks ja 1361 ühines Hansa Liidu sõjaga Taani kuninga Valdemar IV vastu. Selle sõja lõpetas 1370 Stralsundi rahu ja Zwolle sai endale kauplemisõigusi Sknes.

1324. aasta juulis ja 1361. aasta oktoobris põletasid kohalikud aadlikud Zwolle maha.1324. aasta tulekahju järel oli linnas üksnes 9 tervet hoonet.

15. sajandil oli Zwolle kuldaeg. Ajavahemikul 1402–1450 linna kogutoodang kuuekordistus.

Zwolle lähedal elas kloostris ja suri 1471 Thomas a Kempis. Ühtlasi olid Zwolle ja Deventer 14. sajandil tekkinud askeetliku ühiseluvendade liikumise keskused. Ühiseluvennad elasid koos, aga nad ei olnud mungad, nad ei andnud vandeid, ei küsinud ega saanud almusi, elasid põllumajandusest ja pidasid väga tähtsaks haridust, asutades hulgaliselt koole ja raamatukogusid.

Dokumendid mainivad kiriku olemasolu asulas. See oli pühitsetud pühale Miikaelile ja seda kutsuti *Grote* või *Sint Michalskerk* (suur või püha Miikaeli kirik). 15. sajandi alguses see renoveeriti ja ta eksisteerib tänapäevani. Kiriku kantsel pärineb umbes 1620. ja orel 1721. aastast.

Raudtee jõudis linna 6. juunil 1864. Tänapäeval on linnal raudteeühendus seitsmel suunal: kagusse Enschedesse, lõunasse Arnhemisse ja Nijmegenisse, edelasse Amersfoorti, läände Kampenisse, loodesse Leeuwardenisse, põhja Groningeni ja kirdesse Emmenisse.

1911. aasta seisuga olid linnas suur jõesadam, kalaturg, Hollandi suuruselt teine karjaturg pärast Rotterdami, puuvilla- ja rauatööstus, samuti paadiehitus-, värvimis-, pleegitus-, parkimis-, nööritegemis- ja soolatootmistöökojad.

Teise maailmasõja lõpus vabastas Kanada kapral Leo Major üksinda Zwolle linna sakslaste okupatsioonist.

Linnas toodetakse muu hulgas piimatooteid, metallitooteid, keemiatooteid ja rõivaid. Seal on suur trükikoda.

Zwolle elanikke nimetatakse kõnekeeles sininäppudeks (*Blauwvingers*). Legend räägib, et linnavalitsus oli ükskord nii suures rahahädas, et otsustas kirikukella maha müüa. Ostjaks oli naaberlinn Kampen. Zwolle küsis kellade eest kõrget hinda ja Kampen nõustus tingimusel, et nad saavad ise valida, millises rahas maksavad. Maksid 8-pennistes müntides. Zwolle neid eriti ei usaldanud ja linnavalitsus luges kontrolliks kogu raha uuesti üle, kuni nende sõrmed olid sinised.

Viited
------

1. ↑  Statistics Netherlands

Välislingid
-----------

* Valla koduleht
**Manchesteri Ülikool** on ülikool, mis asub Manchesteris Inglismaal.

Ülikool loodi 2004. aastal kahe Manchesteri ülikooli liitumisel.

2012. aasta seisuga on ülikoolis 39 000 üliõpilast ja 10 400 töötajat.

Suurbritannia ülikoolid

**Inglismaa:**
Anglia Ruskin • 
University of the Arts • 
Aston • 
Bath • 
Bath Spa • 
Bedfordshire • 
Birmingham • 
UCE Birmingham • 
Bolton • 
Bournemouth • 
Bradford • 
Brighton • 
Bristol • 
Brunel • 
Buckingham • 
Cambridge • 
Canterbury • 
Central Lancashire • 
Chester • 
Chichester • 
City • 
Coventry • 
De Montfort • 
Derby • 
Durham • 
East Anglia • 
East London • 
Edge Hill • 
Essex • 
Exeter • 
Gloucestershire • 
Greenwich • 
Hertfordshire • 
Huddersfield • 
Hull • 
Imperial • 
Kent • 
Keele • 
Kingston • 
Lancaster • 
Leeds • 
Leeds Metropolitan • 
Leicester • 
Lincoln • 
Liverpool • 
Liverpool Hope • 
Liverpool John Moores • 
London *(Kolledžid: Birkbeck • Kõne ja näitlemise kool • Courtauld Institute of Art • Goldsmiths • Heythrop • Institute of Cancer Research • Institute of Education • King's • London Business School • LSE • LSHTM • Queen Mary • Royal Academy of Music • Royal Holloway • Royal Veterinary College • St George's • SOAS • School of Pharmacy • UCL; Institutes: Institute in Paris • School of Advanced Study • Marine Biological Station, Millport)* • 
London Metropolitan • 
London South Bank • 
Loughborough • 
Manchester • 
Manchester Metropolitan • 
Middlesex • 
Newcastle • 
Northampton • 
Northumbria • 
Nottingham • 
Oxford • 
Oxford Brookes • 
Plymouth •
Portsmouth • 
Reading • 
Roehampton • 
Royal College of Art • 
Salford • 
Sheffield • 
Sheffield Hallam • 
Southampton • 
Southampton Solent • 
Staffordshire • 
Surrey • 
Sunderland • 
Sussex • 
Teesside • 
Thames Valley • 
Nottingham Trent • 
Warwick • 
UWE • 
Westminster • 
Winchester • 
Wolverhampton • 
Worcester • 
York • 
York St John

**Põhja-Iirimaa:**
Queen's Belfast •
Ulster

**Šotimaa:**
Aberdeen • 
Abertay • 
Dundee • 
Edinburgh • 
Glasgow • 
Glasgow Caledonian • 
Heriot-Watt • 
Napier • 
Paisley • 
Robert Gordon • 
St Andrews • 
Stirling • 
Strathclyde

**Wales:**
Cardiff • 
Glamorgan • 
Wales
*(Aberystwyth • Bangor • Lampeter • Newport • NEWI • RWCMD • SIHE • Swansea • Trinity • UWIC)*

**Mittegeograafiline** : Avatud Ülikool
|  |
| --- |
|  |
| Medalikohad |
| Suveolümpiamängud |
| **Pronks** | 2016 | jalgpall |
| Aafrika rahvaste karikavõistlused |
| **Pronks** | 2019 | jalgpall |

**Oghenekaro Peter Etebo** (sündinud 9. novembril 1995 Lagoses) on Nigeeria jalgpallur, kes mängib poolkaitsjana Türgi kõrgliiga klubis Galatasaray ja Nigeeria jalgpallikoondises.

Ta alustas klubikarjääri kodumaal, mängides klubis Warri Wolves. 2016. aasta alguses liitus ta Portugali klubiga Feirense. Hooajal 2015–16 kindlustas ta klubiga pääsu Portugali kõrgliigasse, kus ta Feirensega järgmised poolteist hooaega mängis. Hooaja 2017–18 teisel poolel mängis ta laenul Hispaania kõrgliiga klubis Las Palmas.

2018. aasta juunis liitus ta Inglismaa esiliiga klubiga Stoke Cityga. Üleminekusumma oli 7,2 miljonit naelsterlingit. Ta sõlmis klubiga viieaastase lepingu. Hooaja 2019–20 teises pooles mängis ta laenul Hispaania kõrgliiga klubis Getafe. 2020. aasta septembris läks ta laenule Galatasaraysse.

Debüüdi Nigeeria jalgpallikoondises tegi Etebo 27. juulil 2013 mängus Elevandiluuranniku vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 25. märtsil 2016 Aafrika karikavõistluste valikmängus Egiptuse vastu. Ta on kuulunud Nigeeria koondisse 2018. aasta maailmameistrivõistlustel ja 2019. aasta Aafrika rahvaste karikavõistlustel. 2016. aasta suveolümpiamängudel võitis ta Nigeeria olümpiameeskonnaga pronksmedali.

2015. aastal valiti Etebo CAF-i tulevikutalendiks.

Välislingid
-----------

 Oghenekaro Etebo – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis

| * v
* r
Nigeeria koondis  –  2018. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlused |
| --- |
| 

* 1 Ezenwa
* 2 Idowu
* 3 Echiéjilé
* 4 Ndidi
* 5 Troost-Ekong
* 6 Balogun
* 7 Musa
* 8 Etebo
* 9 Ighalo
* 10 Mikel (c)
* 11 Moses
* 12 Abdullahi
* 13 Simy
* 14 Iheanacho
* 15 Obi
* 16 Akpeyi
* 17 Onazi
* 18 Iwobi
* 19 Ogu
* 20 Awaziem
* 21 Ebuehi
* 22 Omeruo
* 23 Uzoho
* Treener: Rohr

 | Nigeeria |
**Manche'i departemang** on 2. järgu haldusüksus (departemang) Loode-Prantsusmaal Normandia piirkonnas. See on saanud nime La Manche'i väina järgi.

Departemang moodustati pärast Prantsuse revolutsiooni, 4. märtsil 1790. Selleks ühendati osa vanast Normandia provintsist ja Caeni generaliteedist. 2015. aastani kuulus Manche'i departemang Alam-Normandia piirkonda.

Departemang jaguneb halduslikult:

| Ringkond | Elanike arv(2010) | Pindala(km²) | Kantoneid | Valdu |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Avranches | 123 032 | 1762 | 16 | 160 |
| Cherbourg | 191 400 | 1639 | 15 | 189 |
| Coutances | 84 096 | 1301 | 10 | 130 |
| Saint-Lô | 100 219 | 1758 | 11 | 122 |

Vaata ka
--------

* Manche'i departemangu haldusüksuste loend

Viited
------

1. ↑  Populations légales 2019

Prantsusmaa departemangud

Ain **·** 
Aisne **·** 
Allier **·** 
Alpes-de-Haute-Provence **·** 
Alpes-Maritimes **·** 
Ardèche **·** 
Ardennes **·** 
Ariège **·** 
Aube **·** 
Aude **·** 
Aveyron **·** 
Bas-Rhin **·** 
Belfort **·** 
Bouches-du-Rhône **·** 
Calvados **·** 
Cantal **·** 
Charente **·** 
Charente-Maritime **·** 
Cher **·** 
Corrèze **·** 
Corse-du-Sud **·** 
Côte-d'Or **·** 
Côtes-d'Armor **·** 
Creuse **·** 
Deux-Sèvres **·** 
Dordogne **·** 
Doubs **·** 
Drôme **·** 
Essonne **·** 
Eure **·** 
Eure-et-Loir **·** 
Finistère **·** 
Gard **·** 
Gers **·** 
Gironde **·** 
Guadeloupe **·** 
Haut-Rhin **·** 
Haute-Corse **·** 
Haute-Garonne **·** 
Haute-Loire **·** 
Haute-Marne **·** 
Haute-Saône **·** 
Haute-Savoie **·** 
Haute-Vienne **·** 
Hautes-Alpes **·** 
Hautes-Pyrénées **·** 
Hauts-de-Seine **·** 
Hérault **·** 
Ille-et-Vilaine **·** 
Indre **·** 
Indre-et-Loire **·** 
Isère **·** 
Jura **·** 
Landes **·** 
Loir-et-Cher **·** 
Loire **·** 
Loire-Atlantique **·** 
Loiret **·** 
Lot **·** 
Lot-et-Garonne **·** 
Lozère **·** 
Maine-et-Loire **·** 
Manche **·** 
Marne **·** 
Martinique **·** 
Mayenne **·** 
Meurthe-et-Moselle **·** 
Meuse **·** 
Morbihan **·** 
Moselle **·** 
Mayotte **·** 
Nièvre **·** 
Nord **·** 
Oise **·** 
Orne **·** 
Pariis **·** 
Pas-de-Calais **·** 
Prantsuse Guajaana **·** 
Puy-de-Dôme **·** 
Pyrénées-Atlantiques **·** 
Pyrénées-Orientales **·** 
Réunion **·** 
Rhône **·** 
Saône-et-Loire **·** 
Sarthe **·** 
Savoia **·** 
Seine-Maritime **·** 
Seine-et-Marne **·** 
Seine-Saint-Denis **·** 
Somme **·** 
Tarn **·** 
Tarn-et-Garonne **·** 
Val-d'Oise **·** 
Val-de-Marne **·** 
Var **·** 
Vaucluse **·** 
Vendée **·** 
Vienne **·** 
Vosges **·** 
Yonne **·** 
Yvelines
**Waddenzee** ehk **Wattenmeer** (hollandi keeles *Waddenzee*, saksa keeles *Wattenmeer*, alamsaksa keeles *Wattensee*, taani keeles *Vadehavet* ja läänefriisi keeles *Waadzee*, kõik tähenduses 'mudameri') on Põhjamere osa, mis eraldab Friisi saari Euroopa mandrist ja IJsselmeerist. 

Waddenzee pindala on umbes 10 000 km², sügavus kuni 23 m.

Waddenzeesse suubub palju jõgesid, millest suurimad on Elbe, Weser ja Ems. Seetõttu on Waddenzee vesi pisut magedam kui mujal Põhjameres.

Waddenzee moodustus 10.–14. sajandil. Enne seda ulatus manner märksa kaugemale kui tänapäeval, tänapäeva Friisi saarteni, mis olid tollal düünid. Siis murdis meri korduvalt suurte tormide ajal düünidest läbi ja uhtus nende taga oleva maa, mis koosnes põhiliselt turbapinnasest, ära. Endistest düünidest säilis kõigest saareahelik. Pärast seda on toimunud veel väiksemaid muutusi, näiteks Vlieland ja Ameland on liikunud ida poole: ühest servast on meri pinnast ära kandnud, teise serva on see juurde settinud.

Waddenzee on mere poolt saareahelikuga kaitstud, seetõttu ei esine seal suurt lainetust. Sellepärast on Waddenzee populaarne koht paadisõiduks ja purjetamiseks.

Waddenzees ja selle rannikul on maapinna ja merepõhja kõrguste vahe väga väike. Sellepärast on rannajoone erinevus tõusu ja mõõna ajal väga suur. Seetõttu on Waddenzees levinud mudamatkamine: mõõna ajal liigutakse mööda merepõhja kohtadesse, kuhu tõusu ajal ei pääseks.

14. mail 1987 arvati Waddenzee Ramsari konventsiooni rahvusvahelise tähtsusega märgalade hulka. 2009. aasta juunis kanti Waddenzee UNESCO maailmapärandi nimistusse.

Waddenzee kohtuasi (C-127/02)
-----------------------------

7. septembril 2004 tegi Euroopa Liidu kohus otsuse, milles vastas Raad van State (Madalmaad) eelotsusetaotlusele kohtuasjas, milles vaieldi südakarpide püügi lubatavusele Waddenzee looduskaitsealal. Raad van State küsimused puudutasid direktiivi 92/43/EMÜ (nn loodusdirektiivi) 6. artikli tõlgendamist, sealhulgas seda, kui tõenäoline peab olema lubatava tegevuse kahjulik mõju Natura 2000 võrgustikku kuuluvale kaitsealale selleks, et oleks kohustus mõju hinnata. 

Euroopa Liidu kohus leidis, et "iga kava või projekti, mis ei ole otseselt seotud ala katsekorraldusega või ei ole selleks otseselt vajalik, tuleb juhul, kui objektiivse teabe põhjal ei ole välistatud, et sellel on eraldi või koos muude kavade või projektidega nimetatud alale oluline mõju, asjakohaselt hinnata seoses tagajärgedega, mida see ala kaitse-eesmärkidele avaldab." (otsuse p 45). Samuti leidis kohus, et iga tegevust, mis ei ole otseselt seotud ala kaitsekorraldusega ja mis võib ala terviklikkust ohustada, tuleb pidada olulist mõju omavaks. Iga niisuguse tegevuse mõju Natura 2000 võrgustikku kuuluvale alale tuleb hinnata (otsuse p 49). Kui hindamise tulemusena ei saa kindlalt välistada tegevuse kahjulikku mõju alale, ei tohi niisugust tegevust lubada (otsuse p 57).

Viited
------



1. ↑  "Kohtuotsus 7.9.2004 — Kohtuasi C-127/02". *Euroopa Liidu kohtu veebileht*. 7. september 2004. Vaadatud 14. märtsil 2022.
**Vaabina** on küla Võru maakonnas Antsla vallas.

Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Urvaste valda.

Küla on nime saanud Vaabina vasallilinnuse (*Ülzen*) omaniku Fabian von Tiesenhauseni eesnime järgi, kes suri 1559. aastal Vene-Liivi sõja ajal. Linnus põles Liivi sõjas ja hävis varsti pärast seda lõplikult. Hiljem asus sama koha peal Vaabina mõis. 1967. aastal lammutati lõplikult vana Vaabina mõisa härrastemaja varemed, kuna selle koha pealt tõmmati otse läbi linnuseala ja mõisapargi uus Võru–Antsla maantee.

Küla läbib Antsla–Vaabina maantee. Küla põhjapiir jookseb mööda Võru–Kuigatsi–Tõrva maanteed. Küla lõunapiiril asub Valga–Koidula raudteelõik, kus asus kuni 2001. aastani ka Vaabina raudteepeatus ja liiklesid reisirongid.

Vaabinast voolavad läbi Antsla jõgi ja Lambahanna oja. Küla piiresse jäävad Tobra järv ja Toku järv. Antsla jõel asub ka küla keskosas väike Mõisajärv. Küla kirdenurk ulatub Lõõdla järveni.

Külas on tegutsenud piiritusevabrik. Hiljem asus samas hoones meierei.

Vaabina pargis kasvab kaitsealune põlispuude grupp.

Pilte
-----

* Vaabina vasallilinnuse territooriumVaabina vasallilinnuse territoorium
* Vaabina asulakohtVaabina asulakoht
* KorterelamuKorterelamu

Vaata ka
--------

* Vaabina raudteepeatus
* Vaabina mõis
* Vaabina vald

Viited
------

1. ↑  Maa-amet, vaadatud 21.11.2020.
2. ↑  Statistikaamet, vaadatud 10.11.2020.
3. ↑  Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.
4. ↑  Pärandkultuuri objekt: Vaabina piiritusevabrik (843:PIV:001)
5. ↑  Vaabina põlispuude grupp keskkonnaportaal.ee

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Vaabina** |

| * v
* r
Antsla valla asulad |
| --- |
| Linn | 
Antsla |  |
| Alevikud | 

* Kobela
* Vana-Antsla

 |
| Külad | 

* Anne
* Antsu
* Haabsaare
* Jõepera
* Kaika
* Kassi
* Kikkaoja
* Kirikuküla
* Koigu
* Kollino
* Kraavi
* Kuldre
* Kõlbi
* Litsmetsa
* Luhametsa
* Lusti
* Lümatu
* Madise
* Mähkli
* Oe
* Pihleni
* Piisi
* Rimmi
* Roosiku
* Ruhingu
* Savilöövi
* Soome
* Säre
* Taberlaane
* Toku
* Tsooru
* Uhtjärve
* Urvaste
* Uue-Antsla
* Vaabina
* Viirapalu
* Visela
* Ähijärve

 |
**Urmas Aal** (13. märts 1971 Aluvere – 15. aprill 2001 Tartu) oli Eesti sõjaväelane. 

Ta oli pärit kümnelapselisest perest.

Ta sai 3. detsembril 1992 lipniku, 21. veebruaril 1994 nooremleitnandi, 21. juunil 1995 leitnandi ja 4. septembril 1998 kapteni auastme. 

Ta tegeles ohvitseride väljaõppega. 23. augustist 1999 kuni surmani oli ta Kaitseväe Ühendatud Õppeasutuste Kõrgema Sõjakooli ülema kohusetäitja. 

Ta langes kolmikmõrva ohvriks koos Tartu Ülikooli II kursuse stomatoloogiatudengi Tiina ja viimase isa Ermoga. Väidetavalt oli kõiki ohvreid tulistatud pähe. Kuritegu on 2011. aasta seisuga lahendamata. 

Alates 2002. aastast kannavad Kõrgema Sõjakooli suundorienteerumise võistlused tema nime.

Viited
------

1. ↑  "Küünaldesäras Uhtna leinab kapten Urmas Aali" Eesti Päevaleht, 17. aprill 2001
2. 1 2  "Kes? Mis? Kus?" 2008, lk. 173

Kirjandus
---------

* "In memoriam kapten Urmas Aal 13.03.1971 – 15.04.2001". "Kaitse Kodu!", 2001, nr 2, lk 20.

Välislingid
-----------

* "Kolmikmõrvar tappis sõjakooli juhi Urmas Aali" Eesti Päevaleht, 17. aprill 2001
* "Mul on mees, tütar ja tütre sõber keset päist päeva surnud..." Õhtuleht, 17. aprill 2001
* "PRESSITEADE nr 29 Kaitseminister ja Kaitseväe juhataja avaldavad kaastunnet" Kaitseministeerium, 20. aprill 2001
* "Omaksed ootavad kümne aasta taguse kolmikmõrva lahendamist" Postimees, 24. mai 2011
**Georgi Prokopenko** (vene keeles Гео́ргий Я́ковлевич Прокопе́нко (ukraina keeles Георгій Якович Прокопенко; 21. veebruar 1937 Kobeljaki, Poltava oblast, Ukraina – 5. mai 2021 Lviv) oli Nõukogude Liidu ujuja, kes oli spetsialiseerunud rinnuliujujaks. Ta oli 1964. aasta Tokyo suveolümpiamängude hõbemedalist 200 m rinnuliujumises. 

1962. aastal tuli ta Euroopa meistriks 200 m rinnuliujumises ning 1966. aastal 200 m rinnuliujumises ja 4x100 m kombineeritud teateujumises. 1963. aastast on ta NSV Liidu teeneline meistersportlane. Viiekordne NSV Liidu meister ja mitmekordne rekordiomanik. Ta kuulus 13 aastat NSV Liidu koondisse.

Ta on püstitanud neli maailmarekordit (1964) 100 m rinnuliujumises (2 korda), 220 jardi ja 4×110 jardi kombineeritud teateujumises ning üksteist Euroopa rekordit (1962–1964) 100 ja 200 meetri rinnuliujumises ning 4 × 100 m kombineeritud teateujumises. Teda on autasustatud medaliga "Töövapruse eest".

1946. aastal, pärast sõda, kolis ta koos perega Lvivi. 1951. aastal hakkas ta tegelema ujumisega. Ta õppis kõigepealt kommunikatsiooni tehnikumis ja lõpetas 1959. aastal Lvivi Riikliku Kehakultuuri Ülikooli.

1958. aastal võitis ta Bakuus 200 meetri rinnuliujumise. 1960. aastal tuli ta esmakordselt NSV Liidu meistriks, mis andis õiguse minna olümpiamängudele Roomas, kus ta oli 200 m rinnuliujumises kümnendal kohal.

1964. aastal parandas ta kaks korda maailmarekordit 100 meetri rinnuliujumises, võttes selle kuulsalt Ameerika ujujalt Chet Jastremskilt, kelle rekord sellel distantsil oli püsinud alates 1961. aastast. Samal aastal võitis ta Tokyo olümpiamängudel hõbemedali. Varem oli ta võistelnud ka 1960. aasta suveolümpiamängudel.

1966. aastal Hollandis Utrechtis toimunud Euroopa meistrivõistlustel sai ta kaks kuldmedalit, kinnitades sellega oma paremust parima rinnuliujujana.

1971. aastal lõpetas ta esinemised tippspordis. Kolm aastat töötas ta Lvivi spordiseltsis Dünamo ujumiskooli direktorina.

Ta töötas treenerina, õpetajana kehalise kasvatuse instituudis ja seejärel üle 30 aasta Lvivi ülikoolis kehalise kasvatuse osakonnas. 

50-aastaselt osales ta Lvivi piirkonna ülikoolide meistrivõistlustel, kus võitis kaks distantsi.
**Georgi Gamov** (Георгий Антонович Гамов, George Gamow; 1904 Odessa – 1964 Boulder) oli vene-ameerika teoreetiline füüsik ja kosmoloog. 

Ta lahkus 1933. aastal Nõukogude Liidust Ameerika Ühendriikidesse. 

Ta tegeles tuumafüüsika ja kosmoloogiaga ning pakkus välja teoreetilise selgituse alfalagunemisele ja arendas välja aatomituuma matemaatilise mudeli.

Muuhulgas tegeles ta ka molekulaargeneetikaga. Ta võttis kasutusele translatsiooni termini valgusünteesi kirjeldamisel. Samuti oli ta varane Georges Lemaître Suure Paugu teooria toetaja.

Oma karjääri lõpuosas keskendus ta rohkem õpetamisele ning kirjutas mitmed väga populaarsed raamatud. Nende seas näiteks "The Birth and Death of the Sun" (1940 ja täiendatud trükina 1952), "One Two Three... Infinity" (1947) ja Mr Tompkinsi raamatute seeria (1939–1967).

Tema poeg Igor Gamow töötas Colorado Ülikoolis mikrobioloogia professorina.

Viited
------

1. ↑  Gamow, Georgij 1954. Possible relation between deoxyribonucleic acid and protein structures. *Nature* 173: 318.
Ceará osariigi lipp
**Ceará osariigi lipp** on Brasiilia Ceará osariigi lipp.

Lipu proportsioonid on 7:10. 

Lipp võeti ametlikult kasutusele 31. augustil 1967. Ta on kasutusel rahvuslipuna maal.

Tõlgendus
---------

Roheline ja kollane sümboliseerivad metsi ja maavarasid. 

Tuletorn, purjekas *jangada* ja vaha-karnauubapalm sümboliseerivad vastavalt osariigi pealinna Fortalezat, Ceará elanikku ja lopsakat taimkatet.

Ajalugu
-------

Lipu lõi kaupmees João Tibúrcio Albano, José Francisco da Silva Albano poeg. Ta asendas Brasiilia lipu taevasinise ringi Ceará osariigi vapiga. 

Aastal 1922 andis Ceará president Justiniano de Serpa välja dekreedi, mille kohaselt Ceará lipp (*pavilhão*) koosneb Brasiilia lipu rohelisest ristkülikust ja kollasest rombist, mille keskel on valge ring ning selle keskel omakorda Ceará vapp. 

Seda dekreeti nr 1.971 25. augustist 1922 muutis Seadus nr 8.889 31. augustist 1967, mille kiitis heaks Ceará kuberner Plácido Aderaldo Castelo. Teda aitas ajaloolane Raimundo Girão, kes oli siis kultuurisekretär. Seaduse artiklis 2 on öeldud: "Võttes suvaliseks mooduliks M, peetakse lipu puhul kinni järgmistest proportsioonidest: kõrgus vastab 14m; pikkus 20m; rombi tipud on ristküliku külgedest kaugusel 1,7m; ringi raadius vastab 3,5m; vapi ülemise ja alumise osa kaugus ringist vastab 1m; ja külgede kaugus ringist vastab 2m."
Georgi Džikija (2017)
**Georgi Tamazovitš Džikija** (vene keeles Георгий Тамазович Джикия; sündinud 21. novembril 1993 Moskvas) on Gruusia päritolu Venemaa jalgpallur, kes mängib kaitsjana Venemaa kõrgliiga klubis Moskva Spartak ja Venemaa jalgpallikoondises.

2003. aastal liitus ta Moskva Lokomotivi noortesüsteemiga, kuid klubi põhimeeskonnas ta liigadebüüti ei teinud. Venemaa kõrgliigas debüteeris Džikija hooajal 2015–16 Permi Amkari meeskonnas.

2016. aasta detsembris sõlmis ta lepingu Spartakiga. Hooajal 2016-17 tuli ta Spartakiga Venemaa meistriks.

Venemaa jalgpallikoondises tegi Džikija debüüdi 5. juunil 2017 sõprusmängus Ungari vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 16. novembril 2019 EM-i valikmängus Belgia vastu. Ta on kuulunud Venemaa koondisse 2017. aasta FIFA konföderatsioonide karikaturniiril ja 2020. aasta Euroopa meistrivõistlustel.

Saavutused
----------

Moskva Spartak
* Premjer Liga: 2016-17
* Venemaa superkarikas: 2017

| * v
* r
Venemaa koondis  –  UEFA Euro 2020 |
| --- |
| 

* 1 Šunin
* 2 Fernandes
* 3 Divejev
* 4 Karavajev
* 5 Semjonov
* 6 Tšerõšev
* 7 Ozdojev
* 8 Barinov
* 9 Sobolev
* 10 Zabolotnõi
* 11 Zobnin
* 12 Djupin
* 13 Kudrjašov
* 14 Džikija
* 15 Mirantšuk
* 16 Safonov
* 17 Golovin
* 18 Juri Žirkov
* 19 Žemaletdinov
* 20 Ionov
* 21 Fomin
* 22 Dzjuba (c)
* 23 Kuzjajev
* 24 Jevgenjev
* 25 Makarov
* 26 Muhhin
* Treener: Tšertšessov

 | Venemaa |
**Wagrain** (baieriaustria keeles: *Wågroã*) on alev ja vald *(Marktgemeinde)* Austria Salzburgi liidumaa Sankt Johann im Pongau ringkonnas. See asub kõrgorus, mis ulatub Salzachist Sankt Johann im Pongau juures (läänes) Ennsini (idas). Vallaosad on Hof, Hofmarkt, Schwaighof ja Vorderkleinarl.

Ajalugu
-------

*Wakreini* asulat Salzburgi peapiiskopkonnas on esmamainitud 1243. aasta dokumendis. Algselt kaevandusalana oli Wagrain 18. sajandi algul krüptoprotestantismi keskus katoliiklikus riigis. 1732./33. aasta paiku saatis vürstlik peapiiskop Leopold Anton von Firmian protestandid välja; enamus võttis vastu Preisimaa kuninga Friedrich Wilhelm I kutse ja asus Ida-Preisimaa provintsi, mis oli katkust laastatud.

Täna sõltub Wagrain peamiselt turismist. See asub Ski Amadé kuurortide orus, mis on üks suurimaid suusakuurortide võrgustikke Euroopas. Suviti viivad suusatõstukid jalgratturid mägedesse suviseks mägirattasõiduhooajaks.

Wagrain on Atomic suusavabriku algkodu, mille 1955. aastal asutas Alois Rohrmoser, kes ostis rattasepatöökoja ja laiendas oma tootmist talispordivarustusele, nagu suusad ja kelgud, kasutades kohalikke puiduressursse ja nelja käsitöölise meeskonda.

Galerii
-------

* Wagraini turuplats 1920. aastalWagraini turuplats 1920. aastal
* Kohalik kirikKohalik kirik
* Wagrain talvelWagrain talvel
* TänavavaadeTänavavaade

Viited
------

1. ↑  Statistik Austria: Bevölkerung zu Jahresbeginn 2002–2016 nach Gemeinden
2. ↑  Einwohnerzahl 1.1.2018 nach Gemeinden mit Status, Gebietsstand 1.1.2018, vaadatud 9.03.2019.

Sankt Johann im Pongau ringkonna vallad

* Altenmarkt im Pongau
* Bad Gastein
* Bad Hofgastein
* Bischofshofen
* Dorfgastein
* Eben im Pongau
* Filzmoos
* Flachau
* Forstau
* Goldegg
* Großarl
* Hüttau
* Hüttschlag
* Kleinarl
* Mühlbach am Hochkönig
* Pfarrwerfen
* Radstadt
* Sankt Johann im Pongau
* Sankt Martin am Tennengebirge
* Sankt Veit im Pongau
* Schwarzach im Pongau
* Untertauern
* Wagrain
* Werfen
* Werfenweng
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib seose transitiivsusest; hulga transitiivsuse kohta vaata artiklit Transitiivne hulk; keeleteaduse mõiste kohta vaata artiklit Sihilisus* |

---

**Transitiivsus** on binaarse seose omadus, mis seisneb selles, et kui *x* on seoses *y*-ga ja *y* on omakorda seoses *z*-ga, siis on ka *x* seoses *z*-ga.

Järjestusseosed ja ekvivalentsiseosed on definitsiooni järgi transitiivsed.

Definitsioon
------------

Olgu *R* binaarne seos mingil hulgal *A* ning *x*, *y* ja *z* hulga *A* mingid elemendid. Tähistame asjaolu, et *x* on *y*-ga seoses *R*, valemiga *xRy*. Seose *R* transitiivsus on defineeritud järgmiselt:

{\displaystyle \forall x,y,z:xRy\wedge yRz\Rightarrow xRz.}

Näited
------

Näiteks seosed "on suurem kui" ja "on võrdne" (võrdsusseos) on transitiivsed:

kui A > B ja B > C, siis A > C
kui A ≥ B ja B ≥ C, siis A ≥ C
kui A = B ja B = C, siis A = C
Transitiivsed on veel näiteks seosed

* "on alamhulk" (sisalduvusseos)
* "jagab" (jaguvus)
* "järeldub" (järeldumine)

Vaata ka
--------

* Intransitiivsus
* Mittetransitiivsus