recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Marina Tširkova** (ka *Marina Chirkova*; sündinud 27. märtsil 1970 Peterburis) on Eesti baleriin ja tantsuõpetaja.

Marina Tširkova lõpetas 1988. aastal Peterburi Vaganova-nimelise Balletiakadeemia kiitusega. 

Aastatel 1988–1999 oli ta Peterburis Maria Teatri ja 1999–2010 Tallinnas Estonia balletisolist. Üks tema lavapartnereid oli Vladimir Arhangelski, kellega esineti 1996–1997 Saksamaal ja Šveitsis. Marina Tširkova on esinenud ka Lõuna-Aafrika Vabariigis, Ameerika Ühendriikides, Kanadas, Jaapanis, Koreas, Iisraelis, Brasiilias, Argentinas, Taanis, Itaalias, Hispaanias, Prantsusmaal, Inglismaal, Norras, Rootsis, Soomes jm.

Ta on olnud rahvusvaheliste balletikonkursside žürii esimees.

Tunnustus
---------

* 1993 teine preemia VII rahvusvahelisel balletiartistide konkursil Moskvas
* 1993 raadiojaama Meridian auhind koreograafiakunstis (Peterburi)
* 2000 Eesti Kultuurkapitali stipendium – silmapaistva töö ja panuse eest Eesti kunstis „Kultuuripealinn Tallinn" raames
* 2000 Eesti Teatriliidu balletiauhind (koos Vladimir Arhangelskiga)
* 2002 Philip Morrise tantsuauhind – eesti parim baleriin
* 2006 Eesti Teatriliidu balletiauhind

2001. aastal sai Marina Tširkova Eesti Vabariigi kodakondsuse suurte teenete eest Eestis balletikunsti ja -kultuuri arendamisel.

Tegevus tantsuõpetajana
-----------------------

Marina Tširkova asutas 2006. aastal Tallinnas balletikooli Luikede Lend & Marina Tširkova balletistuudio, kus ta on olnud nii direktor[*viide?*] kui ka tantsuõpetaja[*viide?*]. Marina Tširkova õpilasi on hiljem vastu võetud Tallinna Balletikooli[*viide?*], Balletiakadeemiasse Peterburis[*viide?*] ja balletikoolidesse Euroopas[*viide?*].

Ta on andnud tantsutunde ka lasteaias, töötanud iluuisutajatega, tegutsenud liikumisjuhina Estonias.

Välislingid
-----------

* Marina Tširkova balletiakadeemia Luikede Lend koduleht
Tomáš Koubek (2018)
**Tomáš Koubek** (sündinud 26. augustil 1992 Hradec Královés) on Tšehhi jalgpallur, kes mängib väravavahina Saksamaa kõrgliiga klubis Augsburg ja Tšehhi jalgpallikoondises.

Ta alustas klubikarjääri kodulinna klubis FC Hradec Králové. Hooajal 2015–2016 mängis ta Libereci Slovanis ja seejärel aastatel 2016–2017 Praha Spartas.

2017. aastal siirdus Koubek Prantsusmaa kõrgliigasse, liitudes Rennesi Stade'iga, mille põhiväravavaht ta kaks hooaega oli. 2019. aastal võitis ta klubiga Prantsusmaa karika.

2019. aasta augustis sõlmis ta nelja-aastase lepingu Augsburgiga.

Tšehhi jalgpallikoondises tegi Koubek debüüdi 2016. aastal. Samal aastal kuulus ta Tšehhi koondisse 2016. aasta Euroopa meistrivõistlustel.

Saavutused
----------

Stade Rennais
* Coupe de France: 2018–19

Viited
------

1. ↑  "FC AUGSBURG VERPFLICHTET TSCHECHISCHEN NATIONALTORHÜTER TOMÁŠ KOUBEK". fcaugsburg.de. 6.8.2019. Vaadatud 28.5.2020

| * v
* r
Tšehhi koondis  –  UEFA Euro 2016 |
| --- |
| 

* 1 Čech
* 2 Kadeřábek
* 3 Kadlec
* 4 Gebre Selassie
* 5 Hubník
* 6 Sivok
* 7 Necid
* 8 Limberský
* 9 Dočkal
* 10 Rosický (c)
* 11 Pudil
* 12 Škoda
* 13 Plašil
* 14 Kolář
* 15 Pavelka
* 16 Vaclík
* 17 Suchý
* 18 Šural
* 19 Krejčí
* 20 Skalák
* 21 Lafata
* 22 Darida
* 23 Koubek
* Treener: Vrba

 | Tšehhi |
Tomáš Holeš 2019. aastal FK Jablonecis mängimas
**Tomáš Holeš** (sündinud 31. märtsil 1993 Nové Město na Moravěs) on Tšehhi jalgpallur, kes mängib paremkaitsjana Tšehhi kõrgliiga klubis Praha Slavia ja Tšehhi jalgpallikoondises.

Ta alustas klubikarjääri FC Hradec Královés, debüteerides Tšehhi kõrgliigas hooajal 2011–12.

Aastatel 2017–2019 mängis ta Tšehhi kõrgliiga klubis FK Jablonec.

2019. aastal liitus ta Praha Slaviaga. Hooaegadel 2019–20 ja 2020–21 on ta klubiga tulnud Tšehhi meistriks.

Tšehhi jalgpallikoondises tegi Holeš debüüdi 7. septembril 2020 UEFA Rahvuste Liiga mängus Šotimaa vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta sama aasta 7. oktoobril sõprusmängus Küprose vastu. 2021. aasta Euroopa meistrivõistluste kaheksandikfinaalis 27. juunil lõi ta värava Hollandi vastu.

Saavutused
----------

Praha Slavia
* Tšehhi kõrgliiga: 2019–20, 2020–21

| * v
* r
Tšehhi koondis  –  UEFA Euro 2020 |
| --- |
| 

* 1 Vaclík
* 2 Kadeřábek
* 3 Čelůstka
* 4 Brabec
* 5 Coufal
* 6 Kalas
* 7 Barák
* 8 Darida (c)
* 9 Holeš
* 10 Schick
* 11 Krmenčík
* 12 Masopust
* 13 Ševčík
* 14 Jankto
* 15 Souček
* 16 Mandous
* 17 Zima
* 18 Bořil
* 19 Hložek
* 20 Vydra
* 21 Král
* 22 Matějů
* 23 Koubek
* 24 Pekhart
* 25 Pešek
* 26 Sadílek
* Treener: Šilhavý

 | Tšehhi |
**Hääldusalus** ehk **artikulatsioonibaas** on keelele omane häälduselundite asend ja toimimissuund häälikute moodustamisel. Keelte hääldusaluste erinevus on üks võõrkeelte kõnelemisel esineva aktsendi põhjustest.

Keeleuurijad märkasid varakult, et erinevate keelte kõnelejatel on hääldusaparaadi "lähteasend" mõnevõrra erinev. Süvenenumalt käsitlesid teemat 19. sajandi saksa lingvistid Sievers ja Viëtor. Henry Sweet esitas 19. sajandi lõpul oma põhjalikus foneetikakäsitluses artikulatsioonibaasi ehk hääldusaluse (*articulatory basis*) mõiste ning ühtlasi kirjeldas inglise ja prantsuse keele hääldusaluse erinevusi. Daniel Jonesi tööd tõid briti foneetikasse pikaks ajaks foneemide ja segmentide täpsele kirjeldamisele keskendunud atomistliku suuna, kuid saksa traditsioonis elas hääldusaluse mõiste edasi (Vockerath, Wittig, Koziol, Zacher, Arnold ja Hansen). Edinburghi koolkond (Abercrombie, Laver, Honikman) tõi hääldusaluse mõiste foneetikasse tagasi. Beatrice Honikman soovitas õige hääldusaluse (*articulatory setting*) omandamist keeleõppel sobilikuma meetodina kui üksikute foneemide harjutamist. Hääldusaluse teemat on käsitlenud ka teised Euroopa lingvistid (Malmberg, Hála, Trudgill). Samas on mitmed tunnistanud (Laver, Collins, Mees), et hääldusaparaadi asendis domineerib segmentaalne kontekst, muutes hääldusaluse teadusliku uurimise keerukaks. On küsitud, kas hääldusalus on teistelt kõnelejatelt õpitud keelevaramu teadlik spetsiifiline osa või kõneproduktsiooni häälduseesmärkide sagedusfunktsioon. 20. sajandi lõpust alates on hääldusaluse uurimiseks kasutatud röntgenikiirtel põhinevaid tehnoloogiaid. 

Inglise ja prantsuse keele hääldusaluse võrdlus Sweeti ja Honikmani järgi: lõualuud inglise keele puhul vabalt suletud, prantsuse keelel kergelt avatud; huuled inglise keelel neutraalsed ja väheaktiivsed, prantsuse keelel ümardatud, aktiivsed; suuõõs inglise keele puhul lõdvestatud, prantsuse keele puhul põsed pingestatud; kaashäälikuhäälduse valdav tüüp inglise keeles keeletipp-hambasombud, prantsuse keeles keeleots-hambad; keele ankurdatus inglise keeles külgedelt suulaele, prantsuse keeles keskelt suulaele; keeleots inglise keele puhul ahenev, prantsuse keele puhul mitteahenev; keelekeha inglise keele puhul kergelt nõgus, prantsuse keele puhul kumer; keele alakülg inglise keelel nõgus, prantsuse keelel neutraalne. 

Eesti keele hääldusalusele on iseloomulik keele madal asend.
**Tomáš Hyka** (sündinud 23. märtsil 1993 Mladá Boleslavis) on Tšehhi jäähokimängija, kes mängib ründajana Tšehhi kõrgliigaklubis HC Pardubice.

Ta alustas klubikarjääri kodulinna klubis BK Mladá Boleslav. Tšehhi kõrgliigas tegi ta klubi meeskonnas debüüdi hooajal 2010–11. Hooaegadel 2011–12 ja 2012–13 mängis ta Põhja-Ameerikas Quebec Major Junior Hockey League'i klubis Gatineau Olympiques.

2012. aastal valis Los Angeles Kings ta NHL-i *draft* '​is 171. valikuna.

Hooajal 2013–14 mängis ta Rootsi klubides Färjestad BK ja VIK Västerås HK, naastes seejärel BK Mladá Boleslavi, kus mängis järgmised kolm hooaega. NHL-is debüteeris ta hooajal 2017/18 Vegas Golden Knightsi meeskonnas.

2019. aasta juunis sõlmis ta kaheaastase lepingu KHL-i klubiga Tšeljabinski Traktor.

2022. aasta mais liitus ta HC Pardubicega.

Ta on kuulunud Tšehhi jäähokikoondisse 2022. aasta taliolümpiamängudel ning 2017. ja 2018. aasta maailmameistrivõistlustel.

Välislingid
-----------

* Tomáš Hyka hockeydb.com lehel
Tomáš Pekhart (2012)
**Tomáš Pekhart** (sündinud 26. mail 1989 Sušices) on Tšehhi jalgpallur, kes mängib ründajana Poola kõrgliiga klubis Varssavi Legia.

2006. aastal liitus ta Inglismaa klubi Tottenham Hotspuri noorteakadeemiaga, kuid klubi põhimeeskonnas tal debüüti teha ei õnnestunud. Hooaja 2008–09 esimeses pooles mängis ta laenul Inglismaa esiliiga klubis Southampton.

Klubikarjääri jooksul on Pekhart mänginud veel Tšehhi kõrgliiga klubides Praha Slavia, FK Jablonec, Praha Sparta, Saksamaa klubides 1. FC Nürnberg ja FC Ingolstadt, Kreeka kõrgliiga klubis Ateena AEK, Iisraeli kõrgliiga klubis Be'er Sheva Hapoel ning Hispaania esiliiga klubis Las Palmas. 2016. aastal võitis ta AEK-iga Kreeka karikavõistlused ja tuli 2018. aastal Be'er Sheva Hapoeliga Iisraeli meistriks.

2020. aasta veebruaris sõlmis ta kahe ja poole aasta pikkuse lepingu Legiaga. Hooaegadel 2019–20 ja 2020–21 on ta klubiga tulnud Poola meistriks. Hooajal 2020–21 oli Pekhart Poola kõrgliiga suurim väravakütt (22 väravat).

2006. aastal võitis Tšehhi kuni 17-aastaste koondisega Euroopa omavanuste meistrivõistlustel hõbemedali. Aasta hiljem võitis Tšehhi kuni 20-aastaste koondisega juunioride maailmameistrivõistlustel samuti hõbemedali. Tšehhi jalgpallikoondises tegi Pekhart debüüdi 22. mail 2020 sõprusmängus Türgi vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 12. oktoobril 2012 MM-i valikmängus Malta vastu. Ta on kuulunud Tšehhi koondisse 2012. ja 2021. aasta Euroopa meistrivõistlustel.

Saavutused
----------

Ateena AEK
* Kreeka karikas: 2015–16

Hapoel Be'er-Sheva
* Iisraeli kõrgliiga: 2017–18

Varssavi Legia
* Ekstraklasa: 2019–20, 2020–21

| * v
* r
Tšehhi koondis  –  UEFA Euro 2012 |
| --- |
| 

* 1 Čech
* 2 Gebre Selassie
* 3 Kadlec
* 4 Suchý
* 5 Hubník
* 6 Sivok
* 7 Necid
* 8 Limberský
* 9 Rezek
* 10 Rosický (c)
* 11 Petržela
* 12 Rajtoral
* 13 Plašil
* 14 Pilař
* 15 Baroš
* 16 Laštůvka
* 17 Hübschman
* 18 Kolář
* 19 Jiráček
* 20 Pekhart
* 21 Lafata
* 22 Darida
* 23 Drobný
* Treener: Bílek

 | Tšehhi |

| * v
* r
Tšehhi koondis  –  UEFA Euro 2020 |
| --- |
| 

* 1 Vaclík
* 2 Kadeřábek
* 3 Čelůstka
* 4 Brabec
* 5 Coufal
* 6 Kalas
* 7 Barák
* 8 Darida (c)
* 9 Holeš
* 10 Schick
* 11 Krmenčík
* 12 Masopust
* 13 Ševčík
* 14 Jankto
* 15 Souček
* 16 Mandous
* 17 Zima
* 18 Bořil
* 19 Hložek
* 20 Vydra
* 21 Král
* 22 Matějů
* 23 Koubek
* 24 Pekhart
* 25 Pešek
* 26 Sadílek
* Treener: Šilhavý

 | Tšehhi |
**Häälinurme tänav** on tänav Rae vallas Peetri alevikus.

Tänav saab alguse Vana-Tartu maanteelt, ristub Kungla teega ja lõpeb Kuldala teel, olles ligikaudu 590 meetrit pikk (koos keskel asuva nimetu ringikujulise osaga ja endise Häälinurme (Nurme) taluni viiva nimetu tupikuga kokku 930 meetrit).

Häälinurme tänav on eraomanduses, kuuludes sama tänava majaomanike moodustatud Häälinurme Arenduse MTÜ-le. Seetõttu ei ole ta avatud avalikule liiklusele.

Tänava keskel asub väike looduslik kaasik – Häälinurme park –, kuhu Häälinurme Arenduse MTÜ on rajanud rannavõrkpalliplatsi; plaanitud on rajada ka väike puhkeala.

Kõigi Häälinurme tänava äärsete kinnistuteni on veetud tsentraalne vee- ja kanalisatsioonivõrk, samuti valguskaabliühendus.

Tänava nimi tuleneb ajaloolise Häälinurme talu nimest (nõukogude-aegsetel maakaartidel näidatud kui Helinurme talu; tänapäeval Maa-ameti registris kajastatud Nurme lähiaadressi nime all), mille endistele maadele tänav 2004. aastal rajati. Esialgu oli tegu kruusateega, 2007. aastal tänav asfalteeriti ja paigaldati tänavavalgustus.

Pilte
-----

* Häälinurme tänava algus 2003. a. Häälinurme tänava algus 2003. a.
* Häälinurme tänav 2003. a. Häälinurme tänav 2003. a.
* Häälinurme ring 2003. a. Häälinurme ring 2003. a.
* Häälinurme ring 2003. a. Häälinurme ring 2003. a.
* Häälinurme ring 2004. a. Häälinurme ring 2004. a.
* Maja ehitus Häälinurme ringil 2004. a. Maja ehitus Häälinurme ringil 2004. a.
* Häälinurme tänava lõpp 2005. a. Häälinurme tänava lõpp 2005. a.
* Häälinurme tänav 2005. a. Häälinurme tänav 2005. a.
* Häälinurme ring 2005. a. Häälinurme ring 2005. a.
* Häälinurme tänava lõpp 2006. a. Häälinurme tänava lõpp 2006. a.
* Häälinurme tänav 2008. a. Häälinurme tänav 2008. a.
* Häälinurme ring 2010. a. Häälinurme ring 2010. a.
* Häälinurme ring 2011. a. Häälinurme ring 2011. a.
Tomáš Vaclík (2017)
**Tomáš Vaclík** (sündinud 29. märtsil 1989 Ostravas) on Tšehhi jalgpallur, kes mängib väravavahina Kreeka kõrgliiga klubis Olympiakós ja Tšehhi jalgpallikoondises.

Ta alustas klubikarjääri Tšehhi klubides. Aastatel 2007–2010 mängis ta Vítkovices, 2010–2012 Žižkovi FK Viktorias ja 2012–2014 Praha Spartas.

2014. aasta mais sõlmis ta nelja-aastase lepingu Šveitsi kõrgliiga klubiga Basel. Hooaegadel 2014–15, 2015–16 ja 2016–17 tuli ta klubiga Šveitsi meistriks.

Aastatel 2018–2021 mängis ta Hispaania kõrgliiga klubis Sevilla. Kahel esimesel hooajal oli ta Sevilla esiväravavaht. Hooajal 2019–20 võitis ta Sevillaga UEFA Euroopa Liiga.

2021. aasta juulis sõlmis ta lepingu Olympiakósega.

Tšehhi jalgpallikoondises tegi Vaclík debüüdi 14. novembril 2012 sõprusmängus Slovakkia vastu. Ta on kuulunud Tšehhi koondisse 2016. ja 2021. aasta Euroopa meistrivõistlustel.

2018. aastal valiti Vaclík Tšehhi aasta jalgpalluriks.

Saavutused
----------

Basel
* Šveitsi Super League: 2014–15, 2015–16, 2016–17
* Šveitsi karikas: 2016–17

Sevilla
* UEFA Euroopa Liiga: 2019–20
* UEFA Superkarikas: Teine koht 2020

| * v
* r
Tšehhi koondis  –  UEFA Euro 2016 |
| --- |
| 

* 1 Čech
* 2 Kadeřábek
* 3 Kadlec
* 4 Gebre Selassie
* 5 Hubník
* 6 Sivok
* 7 Necid
* 8 Limberský
* 9 Dočkal
* 10 Rosický (c)
* 11 Pudil
* 12 Škoda
* 13 Plašil
* 14 Kolář
* 15 Pavelka
* 16 Vaclík
* 17 Suchý
* 18 Šural
* 19 Krejčí
* 20 Skalák
* 21 Lafata
* 22 Darida
* 23 Koubek
* Treener: Vrba

 | Tšehhi |

| * v
* r
Tšehhi koondis  –  UEFA Euro 2020 |
| --- |
| 

* 1 Vaclík
* 2 Kadeřábek
* 3 Čelůstka
* 4 Brabec
* 5 Coufal
* 6 Kalas
* 7 Barák
* 8 Darida (c)
* 9 Holeš
* 10 Schick
* 11 Krmenčík
* 12 Masopust
* 13 Ševčík
* 14 Jankto
* 15 Souček
* 16 Mandous
* 17 Zima
* 18 Bořil
* 19 Hložek
* 20 Vydra
* 21 Král
* 22 Matějů
* 23 Koubek
* 24 Pekhart
* 25 Pešek
* 26 Sadílek
* Treener: Šilhavý

 | Tšehhi |
See artikkel räägib üldmõistest.  Kammerkoori kohta vaata artiklit  Plicae Vocalis.  

---

**Häälekurrud** (ladina keeles ainsus *plica vocalis*, mitmus *plicae vocales*, rahvapärane nimetus ka **häälepaelad**) on paljudel loomadel kõris, hingetoru ülemises osas, paiknevad paarilised elastsed kurrud. Häälekurdude võnkumise ja kopsude ventileerimise (sisse- ja väljahingamisel) tulemusel häälitsetakse (tehakse häält).

Häälekurdude paksusest ja pikkusest, ka kõri suurusest, oleneb hääle kõrgus. 

Häälekurdude areng, anatoomia, asend, kuju, sooned, sellele kinnituvad lihased ja morfoloogia ning patoloogia võivad suuresti erineda nii liigiti kui ka indiviiditi.

Roomajad
--------

### Madudel

Madudel häälekurrud puuduvad. Neile omast *sisinat* (kaitsereaktsiooni osana) tekitavad nad jõuliselt häälekõri (hääleaparaadi) kaudu hingates.

Imetajad
--------

### Inimesel

Kumbki häälekurd koosneb :

* häälesidemest (*lig.vocale*)
* häälelihasest (*m.vocalis*)
* limaskestast.

Häälekurdude vahel on häälepilu. 

Häälekurrud koos häälepiluga (*rima glottidis*) moodustavad hääleaparaadi (häälekõri) e *glóttis*'e.

#### Patoloogia

Häälekurdudega seostatakse selliseid haiguslikke seisundeid nagu häälekurruhaavand, häälekurruhalvatus, häälekurrupolüüp, häälekurruvähk jpt.

Viited
------

1. ↑  "Meditsiinisõnastik" 270:2004.
2. ↑  Eesti nõukogude entsüklopeedia. 3. köide: HERN-KIRU. Tallinn: Valgus, 1971, lk 95.
3. ↑  Mark A. Mitchell, Thomas N. Tully,*Manual of Exotic Pet Practice*, lk 138, 2009, Saunders, Google'i raamat veebiversioon (vaadatud 04.01.2014) (*inglise keeles*)
4. ↑  Arne Lepp. *Inimese anatoomia, I osa. Liikumisaparaat, siseelundid*, Tartu Ülikooli Kirjastus, lk 386, 2013, ISBN 978-9949-32-239-8.

Välislingid
-----------

* Sarah A. Klemuk, Tobias Riede, Edward J. Walsh, Ingo R. Titze, *Adapted to Roar: Functional Morphology of Tiger and Lion Vocal Folds*, DOI: 10.1371/journal.pone.0027029, Veebiversioon (vaadatud 04.01.2014) (*inglise keeles*)
* *Vocal folds*, veebiversioon (vaadatud 05.01.2014) (*inglise keeles*)
***Tonadilla*** (deminutiiv hispaania keele sõnast *tonada*, mis tähistas teatud tüüpi soololaulu) oli satiiriline muusikaline minikomöödia, mis oli väga populaarne 18. sajandi ja 19. sajandi alguse Hispaania teatris, kuid ka pärast 18. sajandit Kuubal ja teistes Hispaania kolooniates.

Ajaloost
--------

*Tonadilla* oli algselt paljude salmidega laul, mis oli kirjutatud lavastuses teksti vahele või mida esitati ilmaliku sisuga *comedia* vaatuste vaheajal, tavaliselt koos järgneva tantsuga. Hiljem hakati *tonadilla* tekstidesse kirjutama dialooge eri tegelaste vahel, nii et seda laulsid eri osatäitjad ja järk-järgult laienes *tonadilla* iseseisvaks muusikateatri žanriks, kümme kui kakskümmend minutit kestvaks pisiooperiks. Mõnikord kasutatakse lavastuse kohta väljendit *tonadilla escénica*, et eristada seda laulust.

*Tonadilla* kujunemisajaks peetakse 1750. aastaid Madridis, kus see sai tavapäraseks osaks teatrimajade repertuaaris, koos tantsu, laulu ja põhimeelelahutusega. Esimesteks *tonadilla*de kirjutajateks on peetud katalaani heliloojat Luis Misóni, samuti Antonio Guerrerot. Teised tonadillade autorid Hispaanias olid Blas de Laserna, Pablo Esteve, Joaquín Rodrigo ja Jacinto Valledor.

Tonadilla tegelasteks oli lihtrahvas, nagu talupojad, kõrtsipidajad, mustlased, habemeajajad, ja selles kasutati rahvalikku igapäevakeelt. Muusika laenas ja kasutas sageli traditsioonilisi viise ja rahvamuusikat ning rahvatantse. Tonadilla mõjutas Hispaaniale iseloomuliku muusikateatri žanri zarzuela kujunemist.

Vaata ka
--------

* intermetso
* *intermède*

Viited
------

1. ↑
2. ↑
3. ↑  M. S. Smith. A Compendium of Opera in Spain and Latin America. West Virginia University, 2019
4. ↑
5. ↑
6. ↑
7. ↑  M. S. Smith. A Compendium of Opera in Spain and Latin America. West Virginia University, 2019
8. ↑
9. ↑
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib 1939. aastal moodustatud vallast, varasema valla kohta vaata artiklit Orajõe vald (Häädemeeste kihelkond).* |

---

Pärnu maakonna valdade piirid enne ja pärast 1939. aasta vallareformi
**Orajõe vald** oli vald Pärnumaal aastail 1939–1950. Vallamaja asus Orajõe külas.

Vald moodustati senise Orajõe valla maa-alast, välja arvatud Penu küla talude nr. 1-a, 2-a, 3-a, 4-a, A-205, A-206, A-525, Lillemäe ja Murumetsa maa-alad.

1939. aasta detsembris valiti vallavanemaks Aleksander Randla.

Vald kuulus Riigivolikogu 37. valimisringkonda, kust valiti Jüri Looväli.

Vald kuulus Saarde põllumeeste konvendi tegevus- ja valimispiirkonda.

1945 augustis moodustati Orajõe vallas Kabli külanõukogu keskusega Kabli külas ja Orajõe külanõukogu keskusega Ranna külas. 1950. aastal Orajõe vald likvideeriti ja selle alad arvati Kilingi-Nõmme rajooni koosseisu.

Viited
------

1. ↑  Maa-ameti kaardirakendused
2. ↑  Väljavõte Vabariigi Presidendi otsusest nr. 88 – 7. oktoobrist 1938 (RT 1938, 87, 776)
3. ↑  Eesti NSV Teataja, 1945, 32, 501
4. ↑  Eesti NSV Teataja, 1950, 11, 114
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib praegusest vallast; varasemate valdade kohta vaata lehekülge Häädemeeste vald (täpsustus)* |

---

**Häädemeeste vald** on vald Pärnu maakonna lõunaosas, Liivi lahe kaldal.

Häädemeeste vald moodustati 2017. aastal senise Häädemeeste valla ja Tahkuranna valla ühinemisel.

Asustusjaotus
-------------

Vallas on kaks alevikku ja 29 küla.

AlevikudHäädemeeste, Võiste
KüladArumetsa, Ikla, Jaagupi, Kabli, Krundiküla, Laadi, Leina, Lepaküla, Majaka, Massiaru, Mereküla, Metsaküla, Metsapoole, Nepste, Orajõe, Papisilla, Penu, Piirumi, Pulgoja, Rannametsa, Reiu, Sooküla, Soometsa, Tahkuranna, Treimani, Urissaare, Uuemaa, Uulu, Võidu

Viited
------

1. ↑  Maa-amet, vaadatud 11.03.2018.
2. ↑  Statistikaamet, vaadatud 8.06.2021.
3. ↑  , vaadatud 4.11.2017.

Välislingid
-----------

 Häädemeeste vald – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
* Häädemeeste valla koduleht

Pärnumaa vapp
Pärnu maakonna omavalitsusüksused

Häädemeeste vald | Kihnu vald | Lääneranna vald | Pärnu linn | Põhja-Pärnumaa vald | Saarde vald | Tori vald
|  |
| --- |
|  |
| Medalikohad |
| Copa América |
| **Kuld** | 2019 |  |
| **Hõbe** | 2021 |  |

**Everton Sousa Soares** (sündinud 22. märtsil 1996 Maracanaús) on Brasiilia jalgpallur, kes mängib ründajana Brasiilia kõrgliigaklubis Flamengo ja Brasiilia jalgpallikoondises.

2012. aastal liitus ta Fortalezast Grêmio noorteakadeemiaga. Grêmio põhimeeskonda pääses Everton 2014. aastal. Debüüdi Brasiilia kõrgliigas tegi ta 20. aprillil 2014 mängus Atlético Paranaense vastu. Esimese värava Brasiilia kõrgliigas lõi ta 6. septembril 2015 mängus Goiáse vastu. Grêmioga võitis ta 2016. aastal Brasiilia karikavõistlused, 2017. aastal Lõuna-Ameerika klubide võistlused Copa Libertadores, 2018. aastal Lõuna-Ameerika superkarika Recopa Sudamericana ning 2018. ja 2019. aastal Rio Grande do Soli osariigi meistrivõistlused Campeonato Gaúcho.

2020. aasta augustis sõlmis ta viieaastase lepingu Portugali kõrgliigaklubiga Lissaboni Benfica.

2022. aasta juunis naasis ta Brasiilia kõrgliigasse, sõlmides lepingu Flamengoga.

Debüüdi Brasiilia jalgpallikoondises tegi ta 2018. aastal. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 14. juunil 2019 Copa América esimeses alagrupimängus Boliivia vastu. Ta lõi turniiril kolm väravat, sh finaalis Peruu vastu. Ta oli Peruu mängija Paolo Guerrero kõrval turniiri suurim väravakütt. Kuna mängis turniiril Guerrerost vähem pälvis Everton turniiri kuldse saapa auhinna. Lisaks valiti Everton turniiri sümboolsesse koosseisu.

Saavutused
----------

Grêmio
* Copa do Brasil: 2016
* Copa Libertadores: 2017
* Recopa Sudamericana: 2018
* Campeonato Gaúcho: 2018, 2019

Viited
------

1. ↑  "THE NEW SIGNINGS HAVE THE FLOOR!". slbenfica.pt. 14.8.2020. Vaadatud 16.8.2018
2. ↑  "Boa sorte, Everton!". *slbenfica.pt*. SL Benfica. 21. juuni 2022. Vaadatud 21. juunil 2022.`{{cite web}}`: CS1 hooldus: url-status (link)
Šaršauga eraldatud tuba Salavat Julajevi muuseumis Malojazis   
Baškortostan Baškortostanis
**Šaršau** (baškiiri keeles:*Шаршау*, vene keeles:*Шаршау*) on pikk mustrilisest kangast kardin puhta ja köögiosa ehk meestele ja naistele mõeldud ruumide eraldamiseks baškiiride elamutes XIX sajandi lõpus ja ХХ alguses. See on samuti traditsiooniline element koduses interjööris külalistetoa ja majapidamisruumide vahel.  Baškiiri mütoloogilise sõnastiku kohaselt on šaršau "kaitseks kurja silma vastu" (*Шаршау күҙҙән ҫаҡлаған*).

Šaršau õmmeldi jämedast labase sidusega linasest või poollinasest, tavaliselt punast, mõnikord ka valget värvi riidest laiusega 28–32 cm või 40–50 cm. Kangad on sümmeetrilise ja ääristusel hõredama mustriga ning nelinurkset keskosa kaunistavad erinevas kudumis-, mõnikord ka tikkimis- ja aplikatsioonitehnikas valmistatud geomeetrilised, lill-, taime- või loomaornamendid mitmenurksetes või rombikujulistes raamides.

Šaršau anti Kesk-Aasia rahvaste kombe kohaselt pruudile kaasavarana kodunt kaasa või pulmakingiks.

Vaata ka
--------

* Šaršau

Viited
------

1. ↑  Vene arhitektuuripärandi termineid. (ru:Термины российского архитектурного наследия.), Online. Plužnikov, V.I. 1995. (vene keeles).
2. ↑  Šaršau kardin. XIX sajandi lõpp – ХХ sajandi algus. (ru:Занавес шаршау. Конец XIX – начало ХХ вв. en:Drape "Sharshau" Late XIX – early XX century.), Vatah park. parkvatan.ru 2015. (vene ja inglise keeles).
3. 1 2  Šaršau. (ru:Шаршау), Baškortostani entsüklopeedia. (ru: Главная энциклопедия объявления Башкортостанa). (vene keeles).
4. ↑  Baškiiri mütoloogiline sõnastik. (ru: Мифологический словарь башкирского языка.) (vene keeles).
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel on rajoonist Venemaal; Ukraina rajooni kohta vaata artiklit Šatski rajoon (Ukraina)* |

---

**Šatski rajoon** (vene keeles *Шацкий район*) on 2. järgu haldusüksus (munitsipaalrajoon) Venemaal Rjazani oblasti lõunaosas. Rajooni keskus on Šatski linn.

Rajoon piirneb põhjas Sassovo rajooniga, idas Mordva vabariigiga, kagus Penza oblastiga, lõunas Tambovi oblastiga, edelas Sarai rajooniga, läänes Putjatino rajooniga ja loodes Tšutškovo rajooniga.

Rajooni pindala on 2400 km². Elanike arv oli 2012. aastal 23 640, 2009. aastal 26 510 ja 2002. aastal 30 944.

Šatski rajoonis on 131 asulat, mis kuuluvad ühe linnaasunduse (Šatski linna) ja kuueteistkümne külaasunduse koosseisu.

Rajooni tähtsamad jõed on Tsna, Võša, Šatša, Vokša, Kermiš ja Aza.

Viited
------

1. ↑  26. Численность постоянного населения Российской Федерации по муниципальным образованиям на 1 января 2018 года, vaadatud 23.01.2019.
**Evi Leppik** (ka **Evi Lepik**) (6. juuli 1934 Pärnumaa Audru vald – 28. veebruar 2012 Pärnu) oli Eesti sõudja ja sõudetreener. 

Õppis Pärnu 2. keskkoolis, lõpetas 1954 Pärnu töölisnoorte õhtukooli.

Sõudmine
--------

Alustas treeninguid 1950 Pärnu Spartaki klubis Erich Seileri juhendamisel. 

### Tulemused

* NL-i mv-tel 1964 kaheksapaadil pronks
* NL-i noortemv-tel 1951 kaheksapaadil pronksi ja 1961 paarisaerulisel neljapaadil roolijana kulla.
* Tuli 4 korral Eesti meistriks:
	+ 1953 ja 1955 roolijaga neljapaadil
	+ 1957 ja 1965 kaheksapaadil.
* Meistersportlane (1964).

### Treeneri ja kohtunikuna

Töötas sõudetreenerina 1955–59 Spartakis, 1959–60 Kalevis ja 1962–89 Dünamos, 1960–61 oli Pärnu Jõus raamatupidaja. 
Tegutses sõudekohtunikuna (1966 vab kat, 1994 rahvuskat). 

* Õpilasi: Ingrid Aija, Malle Enno, Külli Hunt, Maie Jäärats, Ilmi Nael, Maire Roots, Reet-Kaie Turban, Ulvi Valmet, Urve Viitkin.
* Oli Tiit Helmja ja Rein Põlluste esimene treener.
* ENSV tnl treener (1974)

B: Eesti sõudespordi ajalugu. [Koostanud H-H. Artma] Tln, 2001, lk 257–262; H-H. Artma. Pärnu – Eesti sõudespordi kants. Pärnu, 2004, lk 133–137.

Viited
------

1. ↑
Keemilises kineetikas on **reaktsiooni kiiruskonstant** (tavaliselt tähistatakse *k*) keemilise reaktsiooni kiiruse kvantitatiivne näitaja.

Näiteks lihtne teist järku reaktsioon:

A + B → C
Selle reaktsiooni kiirus *v* ehk produkti C kontsentratsiooni kasv ajas *t* avaldub:

*v* = *d*[C]/*dt* = *k*[A][B],
kus [A], [B] ja [C] on vastavate ainete kontsentratsioonid.

Kiiruskonstandi *k* väärtus ei sõltu ainete kontsentratsioonidest, kuid sõltub temperatuurist ja reaktsiooni aktivatsioonienergiast Ea ning avaldub Arrheniuse võrrandi kaudu järgmiselt:

{\displaystyle {\frac {d[C]}{dt}}=Ae^{\frac {-E\_{a}}{RT}}[A][B]}
Kiiruskonstandi ühikud sõltuvad reaktsiooni summaarsest järgust ja on järgmised:

* n järku reaktsioon, kiiruskonstandi ühikud on: mool1-n•Ln-1•s−1
* nullindat järku reaktsioon, kiiruskonstandi ühikud on: mool•L−1•s−1
* esimest järku reaktsioon, kiiruskonstandi ühikud on: s−1
* teist järku reaktsioon, kiiruskonstandi ühikud on: L•mool−1•s−1
* kolmandat järku reaktsioon, kiiruskonstandi ühikud on: L2•mool−2•s−1

Vaata ka
--------

* Keemiline kineetika
* Reaktsiooni kiirus
Regio auto Google Mapsi jaoks 2014. aastal tänavaid jäädvustamas (Tallinn, Karu tänav)
**Reach-U** (kuni 2016. aastani **AS Regio**) on Eesti ettevõte, mis tegeleb tarkvara ja geoinfosüsteemide loomisega.

Ettevõte asutati Tartu Ülikooli juurde kõrvalfirmana 1990. aastal.

Regio esimene juhatuse esimees oli Teet Jagomägi, 2012. aastast on selles ametis Ülo Säre.

Ettevõtte keskmine töötajate arv 2011. aastal oli 79.

Regio tegutseb Tartus aadressil Riia 24 ja Tallinnas Mere pst 4.

Ettevõte on võitnud selliseid auhindu nagu Aasta Innovaator (2005), Ettevõtluse Auhind (2005), Aasta Rahvusvahelistuja (2006), Juhtimiskvaliteedi Auhind (2007) ning olnud töötaja- ja peresõbralike firmade edetabeli esimeses pooles.

Rahvusvaheliselt asuti tegutsema Reach-U kaubamärgi all. Kui välismaale suunatud tegevused olid Eestis toimuvast suuremaks kasvanud, siis otsustati muuta ettevõtte ärinime, Eesti-sisene kaardiüksus jäi aga endiselt Regio nime kasutama.

Vaata ka
--------

* Regio OÜ

Viited
------

1. ↑  "Regio vahetas juhti ning plaanib tegevust laiendada" ERR, 1. august 2012.
2. ↑  "Regio kasum kukkus 5087 euroni"[*alaline kõdulink*] Delfi Majandus, 12. juuli 2012.
3. ↑  Regio tähistab 25. sünnipäeva uue nimega Reach-U Regio.

Välislingid
-----------

* Ettevõtte koduleht
* Teet Jagomägi "Kuidas ma Regio majandusaasta kaardistasin" Director, oktoober 2005
**B8-vitamiin** ehk **inositool** on vitamiin, mida nimetatakse ka skleroosivastaseks vitamiiniks.

Saamine ja omastamine
---------------------

Inimene saab inositooli nii loomsetest kui ka taimsetest saadustest, samuti toodab seda soole mikrofloora. Seedekulglasse sattuv ja ka soole mikrofloora toodetav inositool imenduvad peensoolest.

Imendumist pärsivad liigne alkohol ja kohv. 

Kudedes võib ta esineda inositoolina, fosfolipiidide (fosfatidüülinositoolid) komponentidena ja inositoolfosfaatidena. Inositooli leidub rohkesti närvikoes.

Inositooli väljutatakse uriiniga 30–40 mg ööpäevas, diabeedi korral suureneb väljutatav hulk oluliselt.

**Allikad**: neerud, süda, kartul, mais, tsitrusviljad, oad, pähklid.

Biofunktsioonid
---------------

Inositool on vajalik biomembraanides ja muudes struktuurides olevate fosfolipiidide (fosfatidüülinositoolid) sünteesil. Inositoolfosfaadid on olulised sekundaarsed vahendajad signaaliülekandes. Inositooli vajatakse juuste, luukoe ja seedetrakti limaskesta normaalseks arenguks. Inositool reguleerib ka kolesterooli metabolismi.

Defitsiit
---------

Defitsiidi kohta on väga vähe andmeid. See võib tekkida alkoholismi ja teatud antibiootikumide kasutamisel, kuna osa inositoolist toodab soole mikrofloora. 
Sulfoonamiidide kasutamine, ülemäärane diurees ja diabeet põhjustavad organismis inositooli sisalduse vähenemist.

Defitsiidi tunnused:

* ekseem,
* juuste väljalangemine,
* enneaegne hallinemine,
* silmahaigused,
* rasvumise kiirenemine.

Kasutamine ja toksilisus
------------------------

Inositooli RDA ehk soovitatava ööpäevase koguse kohta andmed puuduvad. On kalkuleeritud, et ööpäevane toit peaks sisaldama 600–900 mg inositooli.

Inositooli manustamine on hädavajalik defitsiidile viitavate sümptomite korral. Selle oskuslik ja adekvaatne manustamine võib ravi ühe komponendina olla efektiivne alkoholismi, rasvumise, kiilaspäisuse, diabeedi ja muude haiguste korral. Inositooli adekvaatne manustamine on hädavajalik ka tippspordis. 

Inositooli tuleb manustada koos tiamiini, riboflaviini, pantoteenhappe, C-, E- ja B12-vitamiini ning koliiniga.

Inositooli toksilist toimet pole kirjeldatud.

Viited
------

1. ↑  Toitumisõpetuse õppematerjal
**Civitanova Marche** (ladinakeelne nimi *Cluentum*) on linn ja vald Itaalias Marche maakonnas Macerata provintsis. Civitanova Marche on elanike arvu poolest Macerata järel provintsis teisel kohal. Asustus­tihedus on keskmiselt 900 inimest ruutkilomeetri kohta.

Civitanova Marche piirneb järgmiste omavalitsusüksustega: Montecosaro, Porto Sant'Elpidio, Potenza Picena, Sant'Elpidio a Mare.

Civitanova jaguneb seitsmeks linnaosaks: Keskus (*Centro*), San Gabriele, Fontespina, Risorgimento, San Marone, Santa Maria Apparente ja Civitanova Alta.

Loodus
------

Aadria mere kaldal asuva Civitanova Marche kõrgus merepinnast on 3 kuni 223 meetrit. Lõunapiiril suubub Aadria merre Chienti jõgi (antiikajal *Cluentus*).

Ajalugu
-------

Civitanova rajati (*Cluana* nime all) Chienti jõe suudmesse itali hõimude poolt arvatavasti 8. sajand eKr

Alates 6. sajand eKr II poolest oli Chienti suudmest põhja poole jääv Aadria mere rannik merd kaubateena kasutavate kreeklaste poolt kasutusel maabumiskohana.

Maa vallutati roomlaste poolt aastal 268 eKr. Aastal 50 rajasid roomlased Cluana lähistel asuvale mäele asunduse, mis sai nimeks *Cluentis Vicus* (praegune Civitanova Alta linnaosa). Cluana purustati läänegootide poolt.

Porto Civitanova ja Civitanova Alta (ühendati Civitanova Marche halduspiiridesse 1938. aastal) said linnaõigused paavst Leo XII poolt 18. detsembril 1828.

Infrastruktuur
--------------

Civitanova Marche-Montegranaro raudteejaam
Cesarini-Sforza palee, haldushoone
### Raudtee

Civitanovat läbib Aadria mere rannikul kulgev Anconat Otrantoga ühendav Aadria raudteeliin.

### Sadam

2011. aastal taastati pärast pikka vaheaega katamaraaniühendus Horvaatia Šibeniki sadamaga.

Vaatamisväärsused
-----------------

* Cesarini-Sforza hertsogipalee (*Palazzo Ducale Cesarini-Sforza*). Ehitati 16. sajand 31. sajandi ehitise varemetele.
* Cesarini-Sforza palee (*Palazzo Cesarini-Sforza*). Püstitati 1862. aastal 15. sajandi kindluse varemetele.
* Lido Cluana. Juugendstiilis ehitised.
* Villa Conti. 1910. aastal ehitatud juugendstiilis hoone hävis II maailmasõjas, hiljem taastati
* Villa Eugenia (1797)
* Civitanova Alta linnaosa kindlusmüür (15. sajand)
* San Marone linnaosa kirik
* Sant'Agostino kirik (13. sajand)
* San Francesco kirik (14. sajand)
* San Paolo kirik (17. sajand)

* San Marone kirikSan Marone kirik
* Cristo Re kirikCristo Re kirik
* San Gabriele kirikSan Gabriele kirik
* Villa Conti kabelVilla Conti kabel

Sõpruslinnad
------------

* Itaalia – Esine, alates 1989
* Argentina – Ciudad del Libertador General San Martín, alates 1990
* Horvaatia – Šibenik – alates 2002
* Poola – Skawina – alates 2005

Viited
------

1. ↑  Bilancio demografico e popolazione residente per sesso al 31 dicembre, anni 2019-2021, vaadatud 6.01.2023.
2. ↑  Rete civica del comune di Civitanova Marche
3. 1 2 3 4  Comune di Civitanova Marche, Elenco dei gemellaggi

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Civitanova Marche** |

* Koduleht (itaalia keeles)
**Isère'i departemang** on 2. järgu haldusüksus (departemang) Prantsusmaal Auvergne-Rhône-Alpesi piirkonnas.

Departemang on saanud nime Isère'i jõe järgi.

2015. aastani kuulus departemang Rhône-Alpesi piirkonda.

Departemang jaguneb halduslikult 58 kantoniks ja 533 vallaks.

| Ringkond | Elanike arv(2010) | Pindala(km²) | Valdu |
| --- | --- | --- | --- |
| Grenoble | 741 088 | 4715 | 267 |
| La Tour-du-Pin | 257 893 | 1479 | 137 |
| Vienne | 207 393 | 1237 | 117 |

Vaata ka
--------

* Isère'i departemangu haldusüksuste loend

Viited
------

1. ↑  Populations légales 2020

Prantsusmaa departemangud

Ain **·** 
Aisne **·** 
Allier **·** 
Alpes-de-Haute-Provence **·** 
Alpes-Maritimes **·** 
Ardèche **·** 
Ardennes **·** 
Ariège **·** 
Aube **·** 
Aude **·** 
Aveyron **·** 
Bas-Rhin **·** 
Belfort **·** 
Bouches-du-Rhône **·** 
Calvados **·** 
Cantal **·** 
Charente **·** 
Charente-Maritime **·** 
Cher **·** 
Corrèze **·** 
Corse-du-Sud **·** 
Côte-d'Or **·** 
Côtes-d'Armor **·** 
Creuse **·** 
Deux-Sèvres **·** 
Dordogne **·** 
Doubs **·** 
Drôme **·** 
Essonne **·** 
Eure **·** 
Eure-et-Loir **·** 
Finistère **·** 
Gard **·** 
Gers **·** 
Gironde **·** 
Guadeloupe **·** 
Haut-Rhin **·** 
Haute-Corse **·** 
Haute-Garonne **·** 
Haute-Loire **·** 
Haute-Marne **·** 
Haute-Saône **·** 
Haute-Savoie **·** 
Haute-Vienne **·** 
Hautes-Alpes **·** 
Hautes-Pyrénées **·** 
Hauts-de-Seine **·** 
Hérault **·** 
Ille-et-Vilaine **·** 
Indre **·** 
Indre-et-Loire **·** 
Isère **·** 
Jura **·** 
Landes **·** 
Loir-et-Cher **·** 
Loire **·** 
Loire-Atlantique **·** 
Loiret **·** 
Lot **·** 
Lot-et-Garonne **·** 
Lozère **·** 
Maine-et-Loire **·** 
Manche **·** 
Marne **·** 
Martinique **·** 
Mayenne **·** 
Meurthe-et-Moselle **·** 
Meuse **·** 
Morbihan **·** 
Moselle **·** 
Mayotte **·** 
Nièvre **·** 
Nord **·** 
Oise **·** 
Orne **·** 
Pariis **·** 
Pas-de-Calais **·** 
Prantsuse Guajaana **·** 
Puy-de-Dôme **·** 
Pyrénées-Atlantiques **·** 
Pyrénées-Orientales **·** 
Réunion **·** 
Rhône **·** 
Saône-et-Loire **·** 
Sarthe **·** 
Savoia **·** 
Seine-Maritime **·** 
Seine-et-Marne **·** 
Seine-Saint-Denis **·** 
Somme **·** 
Tarn **·** 
Tarn-et-Garonne **·** 
Val-d'Oise **·** 
Val-de-Marne **·** 
Var **·** 
Vaucluse **·** 
Vendée **·** 
Vienne **·** 
Vosges **·** 
Yonne **·** 
Yvelines
**Clarence Seward Darrow** (18. aprillil 1857 Kinsmani asula, Trumbulli maakond, Ohio – 13. märts 1938 Chicago) oli USA advokaat.

Tema tuntuimad kohtuasjad olid teismeliste mõrvarite Leopoldi ja Loebi kaitsmine 1924 ning Scopesi kohtuasi, milles küsimuse all oli evolutsiooni õpetamise õiguspärasus Tennessee osariigis 1925. Mõlemad mainitud kohtuasjad Darrow kaotas.

Clarence Darrow oli Amirus ja Emily Darrow poeg. Tema isa oli abolitsionist ja tema ema oli naisõiguslane.

Ta õppis Michigani juurakõrgkoolis ja 1878 sai ta Ohios advokaadiks. Peatselt kolis ta Chicagosse ja asus tööle raudtee-ettevõtte juristina. 1894 otsustas ta poolt vahetada ja kaitses USA raudteelaste ametiühingujuhti Eugene V. Debsi, kes oli organiseerinud Pullmani streigi. Ametiühingutegelasi kaitses ta suurkompaniide vastu veel mitu korda.

1895 esines ta oma esimeses mõrvaprotsessis, kaitstes Patrick Eugene Prendergasti, kes oli mõrvanud Chicago linnapea Carter Harrisoni. Darrow kaitse rajanes väitele, et Prendergast olevat hull, kuid kohus tunnistas tolle süüdivaks ja mees hukati samal aastal. Darrow' viiekümne mõrvaprotsessi hulgas oli see ainus, kus tema kaitsealune hukati.

Leopold ja Loeb olid kaks väga intelligentset noormeest jõukatest Chicago peredest, keda süüdistati 14-aastase poisi Bobby Franksi tapmiseks. Leopold ja Loeb olevat seda teinud sellepärast, et uskusid endid olevat Nietsche kirjeldatud superinimesed, kelle kohta ei kehti harilikud seadused, ja et nad olevat soovinud sooritada täiuslikku mõrva. Mõlemad mõisteti eluks ajaks vangi.

Doktor Ossian Sweet oli neeger, kes ostis maja linnaossa, mille teised elanikud olid valged. Rassistid püüdsid tema peret kodust välja ajada ja tungisid jõuguna tema koju, kus üks valge mees lasti maha. 11 neegrit vahistati mõrvasüüdistusega. Darrow kaitses neid. Tema sõnul oli mõrvasüüdistus puhas eelarvamus. Kui neegrijõuk oleks proovinud valget peret oma kodust välja ajada ja too ühe neegri tapnud, poleks keegi valgeid süüdistanud, vaid Darrow sõnul oleks neile autasu antud. Darrow viimane sõna kestis 7 tundi ja kõik neegrid mõisteti õigeks.

Välislingid
-----------

* The Clarence Darrow Home Page
| Medalikohad |
| --- |
| Ungari esindaja |
|  Olümpiamängud |
| Esimene koht | 1932 | Kärbeskaal |
| Euroopa meistrivõistlused |
| Esimene koht | 1930 | Kärbeskaal |
| Esimene koht | 1934 | Kukk-kaal |

**István Énekes** (20. veebruar 1911 Budapest – 2. jaanuar 1940 Budapest) oli Ungari poksija.

Énekes oli kokku neljakordne Ungari meister: kärbeskaalus (kuni 112 naela ehk 50,8 kg) aastatel 1929, 1930 ja 1932 ning kukk-kaalus (kuni 118 naela ehk 53,5 kg) aastal 1931.

Énekes võitis kärbeskaalus (kuni 112 naela ehk 50,8 kg) 1932. aasta Los Angelese olümpiamängude poksivõistlustel kuldmedali ja tuli olümpiavõitjaks.

Énekes võitis kärbeskaalus (kuni 112 naela ehk 50,8 kg) 3. Euroopa meistrivõistlustel (Budapest, 1930) ning kukk-kaalus (kuni 119 naela ehk 54 kg) 4. Euroopa meistrivõistlustel (Budapest, 1934) kuldmedali ja tuli Euroopa meistriks.

Tunnustus
---------

* 1932 – Ungari Kuningriigi Teeneteordeni (ungari keeles *Magyar Érdemkereszt*) kavaler

Isiklikku
---------

István Énekesi noorem vend Vilmos oli samuti tuntud Ungari poksija.

Viited
------

1. ↑  10. suveolümpiamängude poksivõistlus. Los Angeles 1932. Tulemused inglise keeles
2. ↑  3. Euroopa meistrivõistlused poksis. Budapest 1930. Tulemused inglise keeles
3. ↑  4. Euroopa meistrivõistlused poksis. Budapest 1934. Tulemused inglise keeles

Välislingid
-----------

* István Énekes saidil Olympedia Muuda Vikiandmetes
**Cizhou keraamika** on saanud nimetuse samanimeliste ahjude järgi Põhja-Hiina Lõuna-Hebei provintsist. 

Cizhou stiilides keraamikat valmistati paljudes Põhja-Hiina provintsides. Eri stiile võib ainuüksi Põhja-Songi ja Jini dünastiate ajast eristada 30 ringis. Enamus keraamikast oligi must-valge. Cizhou keraamika oli tol ajal laialt levinud elitaarsemaks peetud seladonglasuuriga esemete kõrval. 
Cizhou keraamikale on omane valge angoobi kasutamine, et varjata muidu halliks või pruunikaks põlevat kivinõusavi. Varaseimad valge angoobiga kaetud esemed, millesse on graveeritud alussavi paljastav muster (sgrafiito tehnika), pärinevad 6. sajandist, laiemalt levis stiil 10. sajandil. Hiljem kasutati ka paberist šabloone, mis kleebiti esemetele enne angoobiga katmist. 11. sajandi lõpus – 12. sajandi alguses hakati valgele aluspinnale maalima magnetiidirikka musta angoobiga. Lisaks angoobile hakati kasutama ka rauapruune või -musti saviglasuure ning dekoor kraabiti sgrafiito tehnikas läbi glasuuri alussavini. Mõnikord kaeti paljastunud aluspind omakorda valge angoobiga, et suurendada dekoori kontrastsust. 

Glasuuripealse maali tehnikas esemed ilmusid hiljem kui must-valge ja kontrastne Cizhou keraamika. Maaling oli peamiselt kolmevärviline – punane, kollane ja roheline. Kasutatud rauapunane oli uuenduslik ja võimaldas dekoreerida keraamikat elavama ja sügavama punasega. Enamasti joonistati punasega joonise kontuurid, mida osaliselt täideti kollase ja rohelise värviga.14.-15. sajandil kasutati detailides ka türkiisi värvi.

Viited
------

Kirjandus
---------

* N. Wood. *Chinese Glazes: Their Origins, Chemistry, and Recreation*. 1999, A & C Black Ltd
Šarūnas Šulskis (2016)
**Šarūnas Šulskis** (sündinud 26. novembril 1972 Kėdainiais) on leedu maletaja, maletreener ja malekohtunik, rahvusvaheline suurmeister (1996). 

Šulskis sai suurmeistriks 24-aastaselt 1996. aastal. Kaks aastat varem oli ta FIDE-lt saanud rahvusvahelise meistri nimetuse. Ta on 9-kordne Leedu malemeister (1991, 1994, 1998, 2001, 2007, 2009, 2011, 2014, 2015).

Ta on mänginud kolmedel FIDE maailmameistrivõistlustel (1997, 2002, 2004). Kahel korral jõudis ta teise ringi: 2002. aastal Moskvas (kaotas seal Pjotr Svidlerile) ja 2004. aastal Tripolis (kaotas Konstantin Sakajevile).

Šulskis on osalenud kahel korral Euroopa Liidu meistrivõistlustel: 2006. aastal Liverpoolis jagas 2.–9. kohta (võitis Nigel Short) ja 2007. aastal Valle d'Aostas Arvier's 7.–9. kohta (110 osavõtja seas).

2018/2019 aastavahetusel jagas Šulskis esikohta Hastingsi rahvusvahelisel turniiril ja 2019. aastal tuli ta Riia Tehnikaülikooli rahvusvahelisel turniiril Igors Kovaļenko järel teiseks. 

Ta on mänginud Leedu võistkonna koosseisus 10 maleolümpial (1994–1998, 2002, 2004, 2008, 2010, 2014–2018).

Šulskis tegutseb ka kohtuniku ja treenerina. Ta on saanud FIDE-lt FIDE arbiitri (2015) ja FIDE treeneri nimetuse.

Välislingid
-----------

* Šarūnas Šulskis – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
* Šarūnas Šulskis FIDE andmebaasis
Claes Andersson (2007)
Andersson 2012
**Claes-Johan Rudolf Andersson** (30. mai 1937 Helsingi – 24. juuli 2019 Helsingi) oli Soome poliitik, psühhiaater ja kirjanik.

Nooruses mängis ta Soome meistrivõistlustel jalgpalli ja sulgpalli. 

Aastatel 1963–1990 töötas ta arstina mitmes haiglas ja kliinikus. Ta on tegutsenud ka džässpianistina.

Poliitiline tegevus
-------------------

Aastal 1987 valiti ta Soome Rahva Demokraatliku Liidu (SKDL) esindajana Eduskunna liikmeks.

Ta oli üks Vasakliidu asutajaid 1990. aastal ning aastatel 1990–1998 erakonna esimees. 1994. aasta valimistel sai ta Vasakliidu presidendikandidaadina 3,8 protsenti häältest.

Ta oli Eduskunna liige aastatel 1987–1999 ja 2007–2008, seejärel loobus tervislikel põhjustel. Aastatel 1995–1998 oli ta Paavo Lippose valitsuses kultuuriminister.

Looming
-------

Ta on kirjutanud luuletusi, näidendeid, romaane, stsenaariume. Ta kirjutas rootsi keeles.

### Teoseid eesti keeles

* "Kaksteist aastat poliitikas". Tõlkinud Mari Tuulik. Loomingu Raamatukogu 2002, nr 18/19. ISBN 998585313X
* "Külm on, tuli lahti". Tõlkinud Mati Sirkel. Eesti Keele Sihtasutus 2006 ISBN 9985791363

Tunnustus
---------

* 1986 – Eino Leino auhind

Kirjandus
---------

* "Kuka kukin on". Otava. 2001. ISBN 9511170074

Välislingid
-----------

* Tutvustus Eduskunna lehel. Soome keeles
* Mati Sirkel. "Claes-Johan Rudolf Andersson 30. V 1937 – 24. VII 2019". Sirp, 2. august 2019

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Claes Andersson** |

|  |  |
| --- | --- |
|  | Tsitaadid Vikitsitaatides: **Claes Andersson** |
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel on Jõelähtme kihelkonnas asunud Tondi mõisast; Tallinnas Tondil asunud suvemõisa kohta vaata Dunteni mõis* |

---

**Tondi mõis** (ka **Väo (linna)mõis** (saksa keeles *Faeht*, 18. sajandi kaartidel ka *Fæht*) oli Tallinna linnamõis Harjumaal Jõelähtme kihelkonnas Irus, mis nüüdisajal jääb Tallinna Lasnamäe linnaosa territooriumile.

Taani hindamisraamatus on mainitud *Uvætho* küla; 1402. aastal ostis Tallinna linn ordult küla koos *Vethe* veskiga, külast põhjas tekkis 15. sajandil mõis. 

1913. aastal kuulus mõisa koosseisu 1520,8 ha mõisamaad, 51 lahustükki (1271,7 ha), Väo ja Iru küla, 1 kõrts.

1975. aastal liideti mõisa ala Tallinnaga. 1980. aastatel jäi mõisasüda Lasnamäe paneelelamurajooni serva ning mitu hoonet lammutati. Mitu järelejäänud hoonet lammutati aastail 2004–2005, kui jätkati kortermajade ehitust. Mõisasüdamest on säilinud paari kõrvalhoone ja pargi osasid, mis on kõikidest külgedest piiratud korterelamutega.

Vaata ka
--------

* Tondiraba

Jõelähtme kirik
Jõelähtme kihelkond

**Kirik**: Jõelähtme  

**Mõisad**: Jõelähtme mõis | Jägala mõis | Kallavere mõis | Kose mõis | Kostivere mõis  | Maardu mõis | Nehatu mõis | Rummu mõis | Saha mõis | Viimsi mõis | Väo mõis
Éric Gélinas 2014. aastal New Jersey Devilsi särgis
**Éric Gélinas** (sündinud 8. mail 1991 Vanieris Ontario provintsis) on Kanada jäähokimängija, kes mängib kaitsjana Šveitsi kõrgliiga klubis SC Bern.

Aastatel 2007–2011 mängis ta Quebec Major Junior Hockey League'i klubides Lewiston MAINEiacs, Chicoutimi Saguenéens ja Saint John Sea Dogs. 2011. aastal võitis ta Sea Dogsiga Memorial Cup'i.

2009. aastal valis New Jersey Devils ta NHL-i *draft* '​is 54. valikuna. Hooaegadel 2011–2012 ja 2012–2013 mängis ta põhiliselt New Jersey Devilsi noorteklubis Albany Devils American Hockey League'is (AHL). NHL-is tegi Gélinas debüüdi hooaja 2012–2013 New Jersey Devilsi viimases kodumängus Pittsburgh Penguinsi vastu. Esimese värava lõi ta NHL-is 24. oktoobril 2013 mängus Vancouver Canucksi vastu.

2016. aasta veebruaris liitus ta Colorado Avalanche'iga. 2017. aasta augustis sõlmis ta proovilepingu Montreal Canadiensiga ning osales klubi treeninglaagris, kuid päris lepingut tal klubiga sõlmida ei õnnestunud. Kogu hooaja 2017–2018 mängis ta AHL-i klubis Laval Rocket.

2018. aasta augustis liitus Gélinas KHL-i klubiga Bratislava Slovan. Hooaja 2018–2019 lõpus asus ta mängima Rootsi kõrgliigaklubis Rögle BK. 2021. aastal saavutas ta Röglega Rootsi meistrivõistlustel teise koha, kui finaalseerias kaotati Växjö Lakersile.

2021. aasta juunis sõlmis ta lepingu NHL-i klubiga Carolina Hurricanes. Hooaja 2021/22 alguses asus ta mängima AHL-is Hurricanesi tütarklubis Chicago Wolves, kuid juba 2021. aasta novembris otsustas Hurricanes temaga lepingu lõpetada. 23. novembril 2021 naasis Gélinas Röglesse, kuid ei suutnud seal eelmiste hooaegadega võrreldavaid esitusi teha. Hooaja 2021/22 lõpus mängis ta Rootsi kõrgliigaklubis Djurgårdens.

2022. aasta veebruaris sõlmis ta lepingu SC Berniga, asudes seal mängima hooajal 2022/23.

Viited
------

1. ↑  "Canes sign Eric Gelinas to one-year contract". nhl.com. 13.6.2021. Vaadatud 9.5.2022
2. ↑  "Eric Gélinas zum SCB". scb.ch. 15.2.2022. Vaadatud 9.5.2022

Välislingid
-----------

* Éric Gélinas NHL.com lehel
* Éric Gélinas hockeydb.com lehel
**Tondijutt** (ingl *ghost story*) on etnoõudusulme alamžanr, mis hõlmab lugusid, mille tegelaskonna moodustavad üleloomulikud või psühhootilised, nt tondid, kollid, kummitused, fantoomid, luupainajad.

Tondijuttudes on tontidele antud kõiketeadja või prohveti roll. Nad tegutsevad sõnumitoojate ja hoiatajatena, sageli ka painajate, hirmutajate ja kättemaksjatena. Tondijuttude tondid käituvad maniakaalselt-sunduslikult ning nad ei suuda programmeeritud mustrist kõrvale kalduda. Nad käivitavad närvekõditava sündmuste ahela, edastades autori sõnumit ja täites sageli pedagoogilist rolli.

Eesti tondijutte
----------------

* Ansomardi „Jalgsemaa Kitse-eide muinasjutud" (1901)
* Juhan Jaik „Kaarnakivi" (1931)
* Juhan Jaik „Tondijutud" (1936)
* Kersti Kivirüüt „Kaku kabel ja teisi tondijutte" (2011)
* „Eesti kollijuttude ja -salmide kuldraamat" (2014)

Viited
------

1. 1 2  Org, Andrus (2017). Eesti ulmekirjanduse žanrid ja nende poeetika. Tartu: Tartu Ülikooli kirjastus.
2. ↑  Krull, Hasso 2000. Millimallikas. Kirjutised 1996–2000. Tallinn: Vagabund, lk 143–157.
3. ↑  Kumberg, Krista 2010. Elav vaimuelu laste- ja noortekirjanduses. – Nukits, 18–22.