recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**David A. Pirner** (sündinud 16. aprillil 1964 Green Bays Wisconsinis) on USA muusik, rokkansambli Soul Asylum solist ja laulukirjutaja.

Elulugu
-------

1981. aastal kolis Pirner Minneapolisesse Minnesota osariigis ning asutas seal koolikaaslaste Karl Muelleri ja Dan Murphyga punkansambli Loud Fast Rules, kus Pirner mängis trumme, Mueller basskitarri ja Murphy kitarri. Lühikese aja pärast täitis trummari koha Pat Morley ning Dave vahetas pilli – temast sai kitarrist ja esilaulja. 1983. aastal muudeti ansambli nimi Soul Asylumiks. 

### Soul Asylum

Lõputud klubiturneed mööda USA-d teenisid ansamblile ustava austajaskonna ja eriti energiliste kontsertesinemistega bändi maine. Üleriigiline kuulsus saabus 1992. aastal, mil Soul Asylum andis välja oma kuuenda plaadi, "Grave Dancers Union" (Columbia Records). Selle albumi tuntuim laul "Runaway Train" võitis 1994. aastal parima rokkloo Grammy. Ühegi hilisema plaadi ega singliga seda edu korrata ei õnnestunud.

Nüüd, kus Pirneri nimi oli üldiselt teada, kasutas ta oma kuulsust toomaks avalikkuse ette artiste, keda ta imetles, tehes koostööd mitme vähetuntud ansambliga.

1994. aastal välja tulnud filmis "Backbeat", mis kajastas The Beatlesi varajasi aastaid Hamburgis Saksamaal, laulis Dave John Lennoni osa.

### The O'Jeez

Aastaks 1997 Soul Asylum laiema avalikkuse tähelepanu enam ei köitnud. Pirner asutas kõrvalprojekti The O'Jeez, kuhu lisaks temale kuulusid Jesse Greene (ansamblitest The Geraldine Fibbers ja The Jayhawks) ja Kraig Johnson (Run Westy Run). Bändi liikmed mängisid instrumentidel, mis erinesid neist, mille poolest nad varem tuntud olid; Dave oli taas trummari rollis nagu Loud Fast Rulesis, samuti musitseeris ta trompetil ja plokkflöödil. 1998. aastaks, mil Soul Asylum andis välja oma viimase plaadi enne kaheksa-aastast vaheaega, oli The O'Jeezil valmis vähemalt 14 lugu, millest ükski ametlikult ei ole ilmunud.

### Soul Asylumi tagasitulek

1999. aastal kolis Pirner New Orleansi Louisiana osariigis, kus töötas koos sõpradega muusikaringkonnast oma sooloplaadi "Faces & Names" kallal. Album on erinevalt Soul Asylumi loomingust mahe ja soulilik, tuntavate R&B mõjutustega. Salvestis valmis 2001. aastal, misjärel vahepeal "puhkust võtnud" Soul Asylum uue hooga järgmise albumi kallal tööle hakkas. 2006. aastal, umbes üheksa kuud pärast bändikaaslase ja asutajaliikme Karl Muelleri surma, ilmus Soul Asylumi viimane plaat, "The Silver Lining" (Sony, Legacy).

Pirneri austajad tunnustavad teda laulusõnade leidlikkuse, muusikapaladega lugude jutustamise ja halbade naljade (*dave jokes*) eest.

Pirneri koostööpartnerite hulka kuuluvad Victoria Williams, Mike Watt, Paul Westerberg (The Replacements), The Autumn Defence, Golden Smog, Coup de Grace, Michel ja Cazebo Princess.

Filmograafia
------------

Pirneri koostöö režissöör Kevin Smithiga:

* "Poesellid ("Clerks.") (1994) – filmi lõpetab Soul Asylumi laul "Can't Even Tell",
* "Chasing Amy" (1997) – Pirner komponeeris filmimuusika,
* "Clerks II" (2006) – linateose lõpus Soul Asylumi lugu "Misery".

Välislingid
-----------

* Intervjuu 07/2006
* Dave Pirner AOL Musicus
Moskvas aadressil Onežkaja ulitsa 8 asuv hoone, milles paiknes aastatel 1942–1944 Raketitehnika Riiklik Instituut. Tänapäeval kuulub hoone Keldõši Uurimiskeskusele
**NSV Liidu Rahvakomissaride Nõukogu juures asuv Raketitehnika Riiklik Instituut** (vene keeles Государственный институт ракетной техники; akronüüm **GIRT**) oli Moskvas raketitehnika väljatöötamisega tegelev teadusinstituut.

Instituudis väljatöötatud sõjatehnikast oli tuntuim toode mitmikmürsuheitja BM-13 (Katjuša), mille edukalt lõppenud katsetused toimusid 17. juunil 1941 Moskva oblastis Krasnoarmeiski lähedal asunud polügoonil (mõni päev enne Wehrmachti sissetungi Nõukogude Liitu).

Ajalugu
-------

Septembris 1933 asutati Moskvas NSV Liidu Revolutsioonilise Sõjanõukogu käskkirja alusel **Reaktiivliikumise Instituut** (Реактивный институт; lühend **RNII**). Oktoobris 1933 anti see instituut NSV Liidu Rahvakomissaride Nõukogu määruse alusel NSV Liidu Rasketööstuse Rahvakomissariaadi alluvusse. 

1936. aastal viidi Reaktiivliikumise Instituut NSV Liidu Kaitsetööstuse Rahvakomissariaadi (1939. aastast NSV Liidu Lahingumoona Rahvakomissariaat) alluvusse ja nimetati ümber **NII-3**-ks.

Juulis 1942 kujundati NII-3 ümber *NSV Liidu Rahvakomissaride Nõukogu juures asuvaks Raketitehnika Riiklikuks Instituudiks*.

Juhtimine
---------

* Andrei Kostikov (direktor 1942–1944)

Instituudis töötanud teadlasi ja konstruktoreid
-----------------------------------------------

* Valentin Gluško
* Sergei Koroljov
* Arvid Pallo
* Boris Rauschenbach
* Mihhail Tihhonravov
* Ari Šternfeld

Instituudi likvideerimine
-------------------------

Veebruaris 1944 Raketitehnika Riiklik Instituut likvideeriti NSV Liidu Riikliku Kaitsekomitee määruse alusel. Raketitehnika väljatöötamine määrati NSV Liidu Lennukitööstuse Rahvakomissariaadi vastutusalaks. Seoses sellega loodi lennukitööstuse rahvakomissariaadi alluvuses teadusinstituut NII-1.

Vaata ka
--------

* Keldõši Uurimiskeskus
|  |
| --- |
|  |
| Medalikohad |
| Maailmameistrivõistlused |
| **Kuld** | 2021 |  |

**Brandon Pirri** (sündinud 10. aprillil 1991 Torontos) on Kanada jäähokimängija, kes mängib keskründajana American Hockey League'i (AHL) klubis Rockford IceHogs.

2009. aastal valis Chicago Blackhawks ta NHL-i *draft* '​is 59. valikuna. NHL-is debüteeris Pirri Blackhawksi meeskonnas hooajal 2010–11. Aastatel 2010–2013 mängis ta põhiliselt Rockford IceHogsis, mis on Blackhawksi noorteklubi. Hooajal 2012–13 oli Pirri AHL-is resultatiivseim mängija (22+53) ning pälvis John B. Sollenberger Trophy. Aastatel 2012, 2014, 2018 ja 2019 on ta valitud AHL-i tähtede mängule.

Karjääri jooksul on ta NHL-is mänginud veel Florida Panthersi, Anaheim Ducksi, New York Rangersi ja Vegas Golden Knightsi ridades. NHL-is on tema kõige edukam hooaeg olnud 2014–15, mil ta lõi Panthersi meeskonnas 22 väravat. Üle kümne värava on ta NHL-is löönud veel hooajal 2015–16 Panthersis mängides (11 väravat) ja 2018–19 Golden Knightsi mängides (12 väravat).

2020. aasta septembris naasis Pirri Blackhawksi juurde.

2021. aastal tuli Pirri Kanada jäähokikoondise koosseisus maailmameistriks.

Välislingid
-----------

* Brandon Pirri NHL.com lehel
* Brandon Pirri hockeydb.com lehel
**Terrace House** (jaapani keeles: テラスハウス,*Terasu Hausu*) on jaapani tõsielufrantsiis, mis koosneb viiest sarjast ja ühest filmist. Telesari kajastab kuue eelnevalt üksteist mitte tundva eri eluvaldkondade noore mehe ja naise elu. Sarja tegelased elavad koos ühe katuse all, õpivad üksteist tundma ja käivad kohtingutel. Esimene sari, alapealkirjaga *Boys × Girls Next Door* ("Naabripoisid ja -tüdrukud") ja tegevuskohaga Shōnanis oli eetris Fuji Televisioonis 12. oktoobrist 2012 kuni 29. septembrini 2014. Sarja lõpetas film *Closing Door* ("Sulguv uks"). Järgmised sarjad toodeti Fuji TV ja Netflixi koostöös. Teine sari, *Boys & Girls in the City* ("Poisid ja tüdrukud linnas") oli eetris 2. septembrist 2015 kuni 27. septembrini 2016 ning toimus Tōkyō kesklinnas. Kolmas sari, *Aloha State* ("Aloha osariik") kolis Jaapanist Hawaiile ning oli eetris 1. novembrist 2016 kuni 29. augustini 2017. Neljas sari, *Opening New Doors* ("Avades uusi uksi") kolis tagasi Jaapanisse, Nagano prefektuuri, ning oli eetris 19. detsembrist 2017 kuni 12. veebruarini 2019. Viies ja hetkel eetris olev sari, *Tokyo* *2019–2020,* läks eetrisse 14. mail 2019. Sari on saanud positiivset vastukaja ning sellest on saanud rahvusvaheline menuk.

Viited
------

1. ↑  "Terrace House: Japan's nice, calm Love Island antidote". *BBC Asia*. 29.06.2018.
2. ↑  Nakaji Monnier, Mia (21.06.2017). "How A Japanese Reality TV Show About Nothing Became A Global Hit". *BuzzFeed*.
Marika Tuus 2011. aastal
**Marika Tuus-Laul** (neiupõlvenimi **Lenk**; sündinud 12. mail 1951 Tallinnas) on Eesti poliitik ja ajakirjanik.

Haridus
-------

Marika Tuus-Laul on lõpetanud Tallinna 39. Keskkooli 1970, Tallinna Pedagoogilise Instituudi klubitöötaja, näitejuhi erialal 1976 ning Tartu Riikliku Ülikooli ajakirjanduse erialal 1986.

Töökäik ja tegevus ühingutes
----------------------------

Tuus-Laul on töötanud TK Junor TTOs vaneminsenerina ja töökodade juhatajana 1970–1972, ENSV Riikliku Filharmoonia ansambli Vana Toomas helirežissöörina 1972–1978, Harju Rajooni Täitevkomitee kultuuriosakonnas metoodikuna 1978–1985, ENSV Riikliku Kinokomitee vaneminspektorina 1985–1987, Eesti Televisioonis saatejuhina, toimetajana, peatoimetajana ja produtsendina 1987–2002 ning sotsiaalministri avalike suhete nõunikuna 1997–1999.

Ta on olnud Eesti Rahvusringhäälingu nõukogu liige alates 8. maist 2007 kuni 2012. aastani ja 16. detsembrist 2016 kuni 14. juunini 2023 ja Tallinna Eluasemefondi liige ning kuulub TALO juhatusse.

Poliitiline tegevus
-------------------

Marika Tuus-Laul oli Tallinna Linnavolikogu aseesimees 2002–2003. Ta oli X ja XI Riigikogu liige ning on valitud XII Riigikogu liikmeks. Ta kandideeris 2011. aasta Riigikogu valimistel, sai 2976 häält ja osutus valituks.

Ta on Eesti Keskerakonna liige alates 2003 ning Keskerakonna juhatuse liige.

Isiklikku
---------

Ta jäi Raja Teele rollist filmis "Kevade" ilma, kuna oli liialt nääpsuke.

Marika Tuus-Laulu vend on Heimar Lenk. Ta oli 2005. aastani abielus laulja Rein Tuusiga (Rein Tuusi surmani).

2011. aastal abiellus ta Uuno Lauluga.

Viited
------

1. ↑  Marika Tuus-Laul: jäin Raja Teele osast napilt ilma, Delfi, 29. juuli 2017
2. ↑  Argo Ideon: "Perónidest Savisaarteni" Eesti Ekspress, 1. aprill 2004
3. ↑  Poliitik Marika Tuus abiellus

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Marika Tuus-Laul** |
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib arhitektuuri mõistest; geoloogia mõiste kohta vaata artiklit Terrass (geoloogia)* |

---

**Terrassi** kui arhitektuurilise ehitusliku terminiga mõeldakse väljapoole hoonet jäävat ja seda ümbritsevat avatud ning maastiku suhtes (näiteks park või aed) tõstetud tasast ala. Kuid on olemas ka katuseterrassid, mis asuvad lamekatuse tasasel pinnal.

Maapinnal asetsevad terrassid
-----------------------------

Neid terrasse kasutatakse eelkõige vaba aja veetmiseks – istumiseks, uitamiseks või puhkamiseks. Terrassiks nimetatakse tihti ka tõstetud ala, mis asub suure hoone või selle konstruktsiooni ees ning mis tavaliselt ulatub suurema trepikojani ja on ümbritsetud balustraadiga. Terrass võib toetuda muldkehale või kindlale alusmüürile (ükskõik, kas tegemist on loodusliku või tehisliku pinnaga). Samuti võivad terrassid olla sammastele tuginevad platvormid, ilma et nende all olev ala oleks millegagi täidetud. Siiski on terrassid alati avatud ning võivad olla nii sillutatud kui ka sillutamata.
Lihtne terratsopõrand ühes Saksamaa kirikus
**Terratso** (itaalia *terrazzo*) on kohapeal valatav või tehases valmis plaatidena toodetav tsementbetoon, mis sisaldab dekoratiivse täitematerjalina värvilist kivipuru (marmorit, kvartsi, graniiti, dolomiiti, obsidiaani vms), ja mida lihvituna kasutatakse peamiselt põranda-, trepi- ja seinakattematerjalina, aga ka kõnniteede ja siseõuede viimistlemisel.

Ajalugu
-------

Terratsot tunti juba antiikajal Kreekas ja Roomas. Uus õitsenguaeg saabus koos renessansiga, mil terratsot kasutati eriti Veneetsia *palazzo*des, mistõttu itaallased tundsid seda üldiselt *terrazzo alla veneziana* nime all.

Terratso on kasutusel ka Hollywoodi kuulsuste alleel

Kirjandus
---------

* *Ehituse tööoperatsioonide skeemid: terratso- ja mosaiikpõrandate tegemine*. Tallinn: Vabariiklik Koondis "Eesti Külaehitus", 1988.
* Liis Metsa. "Põrand - ruumi taust". *Kodukolle*, 2005 nr 10, lk 54-60. ISSN 1406-5886

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Terratso** |

* Teema: *terratso* YouTube'is www.youtube.com (vaadatud 8.06.2013)
**Viies ristisõda** aastatel 1217–1221 oli kristlaste järjekordne katse vallutada Jeruusalemm ja püha maa moslemitelt tagasi.

Viienda ristisõja kuulutas välja paavst Honorius III, ristisõdalaste vägesid hakkasid juhtima Austria hertsog Leopold VI ja Ungari kuningas András II. Kristlased olid aru saanud, et püha maad otse tagasi vallutada ei saa. Otsustati, et selleks tuleb kõigepealt purustada riik, mille valdusse need alad kuulusid Ajiubiidide dünastia Egiptuses. 

1218. aasta liitus sõjaga sakslaste armee ja hollandi-flaami-friisi segaarmee, mida juhtis Hollandi krahv Willem I. 1218. aasta kevadel saabusid Akkosse sakslaste laevad ning laevastik seilas koos kuningas Jean I-ga Niiluse suudmesse, kus piirati Damietta linna. 
Esialgu rünnati Damietta linna Egiptuses. Ristisõdijad olid liidus Seldžukkidega Anatooliast, kes ründasid samal ajal Ajiubiide Süürias, nii ei pidanud ristisõdijad võitlema kahel rindel. 

Damietta vallutamine
Pealetung sujus aeglaselt, augustis 1218 suri Egiptuse sultan al-Adil, võimule tuli tema poeg al-Kamil. 1218. aasta sügisel saabus Euroopast legaat Pelagio Galvani koos abivägedega. Talvel said ristisõdijad kannatada haiguspuhangutest ja üleujutustest, 1219. aastal saabus Franciscus Assisist, kes hakkas pidama läbirääkimisi vaherahu saavutamiseks. Ühisele keelele ei jõutud, kuigi Aijubiidid pakkusid kristlastele Jeruusalemma ja suurt osa kunagisest kuningriigist.

Edela-Euroopa ja Lähis-Ida u 1210. aastal
Novembris 1219 andsid Damietta kaitsjad lõpuks näljahäda pärast alla. Al-Kamil ise põgenes lähedalasuvasse Al-Man?ūrahi linnusesse. Ristisõdijad tegid Damiettast oma baasi, ristisõdijad jäid Damiettasse aastateks 1219–1220, oodates Saksa-Rooma keiser Fridrich II saabumist. Jean I pidi naasma Akkosse, et kaitsta kuningriigi alasid al-Muzzami eest, kes kasutas võimalust ründamiseks.

Seejärel tungisid ristisõdijad 1221. aasta juulis edasi lõunasse Kairo suunas, kuid al-Kamili tekitatud Niiluse üleujutus jättis nad lõksu. Esialgu tundus sõjakäik olevat edukas, moslemite väed olid paanikas ega suutnud organiseerida korralikku kaitset. Ainsad, kes suutsid võitlusvõime säilitada, olid Türgist pärit orisõdurid mamelukid. Nad peatasid ristisõdijate varustamise toiduga ning panid nad taganema. Egiptuse sultani Al-Kamili öises rünnakus sultani väed võitsid ristisõdijaid Niiluse ääres lihtsa vaevaga ja vallutasid Damietta tagasi. Friedrich II ei jõudnudki lõpuks Euroopast tulema hakata. 

Ristisõdijad ja al-Kamil sõlmisid kaheksa-aastase rahulepingu, enamik vangistatud ristisõdijatest müüdi orjadeks.

Vaata ka
--------

* Põhjala ristisõjad, Liivi ristisõda
Vertikaalfreespink
**Freespingid** on mitmeotstarbelised masinad, mis on võimelised toormaterjale freesima ja puurima. Freespingi spindli otsa on paigaldatud freesitera, mis aitab materjali toorikult eemaldada. Kui materjal jahtub, eemaldatakse see freespingist.

Vertikaalsed freespingid
------------------------

Vertikaalse freespingi spindli telg on paigutatud vertikaalselt ning see pöörleb samal teljel püsides. Spindlit saab vastavalt vajadusele muuta pikemaks ning seeläbi täita erinevaid funktsioone nagu puurimine ja lõikamine. Sellise freespingiga on võimalik valmistada hammasrattaid, tembeldatud osasid vormide abil, raamistike, sooni ja võtmeavasid. 

Vertikaalsel freespingil on kaks alakategooriat: torn freespink ja laud freespink.**Torn freespingil** on materjali lõikamiseks laud, mis liigub spindli teljega risti ja paralleelselt, kuid spindel on statsionaarselt. Selle abil saab põlve liigutades ning puuri tõstes või langetades teha kaht lõikemeetodit. **Laud freespingil** on aga laud, mis liigub spindli teljega risti ning spindel liigub oma teljega paralleelselt.

Horisontaalsed freespingid
--------------------------

Horisontaalsel pingil on lõikur, mis on asetatud horisontaalsele teljele. Paljudel horisontaalsetel freesijatel on pöörlev laud, mis aitab freesida erinevate nurkade all. Neid laudasid nimetatakse universaalseteks laudateks. Kõiki vertikaalsete freeside tööriistu saab kasutada ka horisontaalses freesides.

Freeside lõiketerad
-------------------

Freesimisel kasutatakse erinevaid lõikeriistu. Freeside terade otstes on spetsiaalsed lõikepinnad, millega saab detaili täpselt freesida/puurida. Terade otstes, külgedel on laiendatud lõikepinnad, et freesides tuleks detail täpne. Freesi otsnurkades on väikesed lõikurid. Lõikurid on valmistatud väga vastupidavatest materjalidest tekitades vähem hõõrdumist, mis tagab lõikeriista pika tööea.

**Erinevad lõikeriistad:**

* Otsfrees
* Kerafrees
* Soonefrees
* Keermefrees

Pinna viimistlus
----------------

Materjalid, mida hakatakse freesima, käivad kindla ajalise intervalliga freesi alt läbi. Küljelõikurite külgedel on sooned. Soonte vaheline kaugus sõltub etteandekiirusest, lõikuri läbimõõdust ja lõikepindade kogusest. Need võivad olla olulised pindade kõrguse erinevused.

Vaata ka
--------

* CNC-freespink
**Freemani väin** (norra keeles *Freemansundet*) on väin Teravmägedes.

Freemani väin ühendab Storfjordenit Olga väinaga ning eraldab Barentsi saart Edgeøya saarest.

Freemani väina pikkus on umbes 35 km ja laius umbes 6 km.

Väin on peamine laevatee Hinlopeni väina läbivate laevade jaoks. See on lai ja hästi laevatatav, kuid lõunaosas tugeva vooluga.

Väin on saanud nime 17. sajandi alguses tegutsenud vaalaküti Ralph Freemani auks.. 

Freemani väina geograafilised koordinaadid on 78° 13′ N, 21° 19′ E.

Pildid
------

* Freemani väinFreemani väin
* Freemani väinFreemani väin

Viited
------

1. ↑  Store norske leksikon
2. ↑  W. M. Conway, 1906. *No Man’s Land: A History of Spitsbergen from Its Discovery in 1596 to the Beginning of the Scientific Exploration of the Country*. Cambridge: At the University Press.

Välislingid
-----------

* Norra Polaarinstituut Place names in Norwegian polar areas

*Selles artiklis on kasutatud ingliskeelset artiklit en:Freeman Strait seisuga 10. aprill 2009 ja norrakeelset artiklit no:Freemansundet seisuga 23. aprill 2009*.
**Freedom Of Information Act** (FOIA) ehk **teabevabaduse seadus** on 1966. aastal USA-s vastu võetud seadus, mille alusel on USA kodanikel õigus valitsusasutustelt välja nõuda dokumente, mis ei ole salastatud. 

Ufoloogid on seadust kasutades USA valitsuselt hankinud palju dokumente, mis näitavad, et USA relvajõud koguvad aktiivselt teavet ufode kohta. Selleks on kasutatud tsiviillendurite abi ning Kanada vastavaid asutusi. 

Seaduse abil hangitud info näitas, et laulja Elvis Presley ning mõnedki teised avaliku elu tegelased ja kunstiinimesed on teinud aktiivset salakoostööd USA föderaalasutustega, näiteks Maksuameti ja FBI-ga, ning need asutused on neid isikuid jälginud, kahtlustades neid ebalojaalsuses riigi suhtes.

Aastal 1996 selgus ajalehe The Washington Post uurimuses, et FOIA-t on põhiliselt kasutatud info leidmiseks USA valitsuse seotuse kohta ufouuringute ja vandenõuteooriatega, vähemal määral avaliku elu ja meelelahutustegelaste eraelu uurimiseks.

Vaata ka
--------

* Avalik teave

Välislingid
-----------

* Seaduse ingliskeelne tekst
* Põhidokument ufoandmete kogumiseks
|  |
| --- |
| 2017. aasta Turu rünnak  Osa islamiterrorismist Euroopas |
|
| Riik | Soome |
| Koht | Turu |
| Koordinaadid | 60° 27′ 7″ N, 22° 15′ 59″ E |
| Kuupäev | 18. august 2017 |
| Kellaaeg | 16.02 – 16.05 (EET (UTC +3)) |
|
| Sihtmärk | Tsiviilisikutest jalakäijad |
|
|
|
|
|
|
|
| Relv(ad) | 2 kööginuga |
|
|
|
|
| Hukkunuid | 2 |
| Vigastatuid | 8 |
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
| Süüdimõistetuid | Abderrahman Bouanane |
| Tulemus | 2 terrorismi eesmärgiga mõrva  8 terrorismi eesmärgiga mõrvakatset |
|
|
|
| Motiiv(id) | Radikaliseerunud üksiküritaja, kes oli saanud mõjutusi ISISelt ja lääne koalitsiooni õhulöökidest 2017. aasta Raqqa lahingus. |
| Map |
|  Meediafailid Wikimedia Commonsis |

**2017. aasta Turu rünnak** leidis aset 18. augustil 2017, kohaliku aja järgi 16.02–16.05, kui Päris-Soomes asuva Turu linna kesklinnas pussitati kümmet inimest. Rünnakus hukkus kaks inimest, ülejäänud kaheksa said haavata.

Politsei sai kõne kell 16.02. Kolm minutit hiljem peeti kinni ründaja, kelleks oli Abderrahman Bouanane, marokolasest endine asüülitaotleja. Kinnipidamise ajal väitis Bouanane, et tema nimi on Abderrahman Mechkah, hiljem saadi teada, et ta kasutas võõraid dokumente. Usbekistanis sündinud Soome kodanik Mechkah on samuti rahvusvaheliselt tagaotsitav, tema asukoht on teadmata.

2018. aasta juunis mõisteti Bouanane süüdi kahes terroristlike eesmärkidega mõrvas ja kaheksa inimese terroristlike eesmärkidega mõrvakatses. Bouananest sai Soome ajaloo esimene terrorismis süüdimõistetu. Talle määrati eluaegne vangistus.

Väidetavalt pidas ründaja end Iraagi ja Levandi Islamiriigi (ISISe) sõduriks. Ta radikaliseerus kaks kuud enne noarünnaku toimepanemist. Uurimise käigus avastati tema käest ISISe propagandamaterjali ning video, millel ta loeb ette ISISe manifesti.

Viited
------

1. ↑  "Finnish Prosecutor Seeks Life Term for Moroccan Knife Attacker". *The New York Times*. 27. veebruar 2018. ISSN 0362-4331. Originaali arhiivikoopia seisuga 9. märts 2018. Vaadatud 9. märts 2018. Bouanane was a "lone wolf" who saw himself as a soldier for the Islamic State militant group, according to the police. ISIS did not take responsibility for the act. [--] The case is the Nordic country's first terrorism-related attack.
**Deluviaalmuld** ehk **pealeuhtemuld** on muld kõrgendike lagedelt ja nõlvadelt erosiooni teel alla kandunud mullast moodustunud deluviaalse huumushorisondiga muld kõrgendike jalameil ja nõgudes. Deluviaalmuld kuulub erosioonist mõjutatud ehk erosiooniala muldade hulka. Nende sügavamates horisontides on mullad, mis olid seal enne deluuviumi kuhjumist.Deluviaalmulda leidub haritavatel aladel, mis on avatud vihmavee erosioonile  
Deluviaalmullad ei ole iseloomult kuigi viljakad, kuid korraliku majandamise korral on võimalik enamik neist muuta viljakaks.

Tekke tingimused
----------------

Deluviaalmullad tekivad kallakuliste põllumaade positiivsete pinnavormide jalamil või nõgudes, kuhu kuhjub haritava maa ärauhutud pindmine mullakiht. Nõlvasetetest settivad kõige pealt välja suuremad fraktsioonid, kuhjudes kõrgematele nõlvaosadele. Peened fraktsioonid kantakse madalamal asuvatele deluviaal-gleimuldadele.

Viljakus
--------

Niisked ja parasniisked deluviaalmullad on hea viljakusega ja sobivad hästi põllumaaks (43-55 hindepunkti). Alaliselt liigniisked deluviaalsed mullad sobiksid looduslikuks rohumaaks, nendel muldadel kasvavad rohumaad on suure saagikusega. Alaliselt liigniisked deluviaalsed mullad võivad ühtlasi talitleda ka veekogude kaitseribadena. 

Erodeeruvate ja deluviaalsete muldade vaheldumist on märgata ka põllukultuuride kasvamisel — küngaste ülemistel osadel on taimestik nõrgem, alumistel osadel lopsakas.

Levik
-----

Kogu Eesti muldkattest moodustab deluviaalmullad umbes 1% ja põllumaast 2,4%. Rohkesti leidub neid Otepää, Haanja ja Karula kõrgustikul.

Deluviaalmuldade liigitus
-------------------------

Deluviaalmuld liigitatakse niiskusrežiimi või gleistumistunnuste esinemise järgi kolmeks:

* deluviaalmuld (D),
* gleistunud deluviaalmuld (Dg)
* deluviaal-gleimuld (DG)

Deluviaalse pealeuhtekihi tüseduse järgi eristatakse mullad veel omakorda nõrgalt (Ad 30-50 cm), keskmiselt (Ad 50-80 cm) ja tugevasti pealeuhutunuteks (Ad > 80 cm).

Viited
------

1. ↑  Deluviaalmuld. *Eesti Entsüklopeedia*. Vaadatud 10.05.2022.
2. 1 2 3 4  Astover, A.; Kõlli, R.; Roostalu, H.; Reintam, E.; Leedu, E. (2012). *Mullateadus. Õpik kõrgkoolidele.* Lk 385-386
3. ↑  Deluvial-soils. *Deluvial-soils*. Vaadatud 10.05.2022.
4. ↑  Deluvial soils *Deluvial soils*. Vaadatud 30.05.2022.
5. ↑  Soils of erosion areas. *Soils of erosion areas*. Vaadatud 30.05.2022.
6. ↑  Muldade valiuurimine. Astover, Alar; Reintam, Endla; Leedu, Enn; Kõlli, Raimo (2013). *Muldade väliuurimine*. Tartu: Eesti Loodusfoto.
Yohan Benalouane 2014. aastal Atalanta särgis
**Yohan Benalouane** (araabia keeles يوهان بن علوان‎; sündinud 28. märtsil 1987 Bagnols-sur-Cèze'is) on Prantsusmaal sündinud Tuneesia jalgpallur, kes mängib keskkaitsjana Inglismaa esiliiga klubis Nottingham Forest.

Ta alustas klubikarjääri Saint-Étienne'is, mille noorteakadeemiaga liitus ta 2001. aastal. Hooajal 2007–08 tegi ta klubi põhimeeskonnas debüüdi Prantsusmaa kõrgliigas.

Seejärel mängis ta viis hooaega Itaalias, esmalt kaks hooaega Cesenas, pärast seda üks hooaeg Parmas ja lõpuks kaks hooaega Atalantas.

2015. aasta augustis siirdus ta Inglismaale, liitudes sealse kõrgliiga klubiga Leicester City. Hooajal 2015–2016 tuli Leicester City Inglismaa meistriks, kuid kuna Benalouane oli sel hooajal Leicester City meeskonnas väljakule pääsenud vaid neljal korral vahetust, ei pälvinud ta Premier League'i võitjamedalit, sest selle saamiseks on vaja ühe hooaja sees teha vähemalt viis liigamängu.

2019. aasta jaanuaris liitus ta Nottingham Forestiga.

Debüüdi Tuneesia jalgpallikoondises tegi Benalouane 23. märtsil 2018 mängus Iraani vastu. Ta kuulus Tuneesia koondisse 2018. aasta maailmameistrivõistlustel.

| * v
* r
Tuneesia koondis  –  2018. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlused |
| --- |
| 

* 1 Ben Mustapha
* 2 S. Ben Youssef
* 3 Benalouane
* 4 Meriah
* 5 Haddadi
* 6 Bedoui
* 7 Khaoui
* 8 F. Ben Youssef
* 9 Badri
* 10 Khazri
* 11 Bronn
* 12 A. Maâloul
* 13 Sassi
* 14 Ben Amor
* 15 Khalil
* 16 Mathlouthi (c)
* 17 Skhiri
* 18 Srarfi
* 19 Khalifa
* 20 Chaalali
* 21 Nagguez
* 22 Hassen
* 23 Sliti
* Treener: N. Maâloul

 | Tuneesia |
Yohann Auvitu 2015. aastal HIFK-i meeskonnas mängimas
**Yohann Auvitu** (sündinud 27. juulil 1989 Ivry-sur-Seine'is) on Prantsusmaa jäähokimängija, kes mängib kaitsjana Šveitsi kõrgliigaklubis Genève-Servette.

Hooajal 2006–07 debüteeris ta Prantsusmaa kõrgliigaklubis Mont-Blanc.

2008. aastal liitus ta Soome klubiga Jyväskylä JYP, debüteerides Soome kõrgliigas hooajal 2010–11. 2012. aastal tuli ta JYP-iga Soome meistrks. Aastatel 2014–2016 mängis ta Soome kõrgliigas HIFK-i ridades. Hooaja 2015–16 Soome meistrivõistluste finaalis kaotas ta HIFK-iga Tapparale. 2015–16 väljalangemismängudes oli Auvitu kõige resultatiivsem kaitsemängija 6+7 ja kõige edukam väravalööja. Ta pälvis sel hooajal liiga hooaja parimale kaitsemängijale antava Pekka Rautakallio auhinna ja valiti liiga sümboolsesse koosseisu.

2016. aasta mais sõlmis ta üheaastase lepingu NHL-i klubiga New Jersey Devils. Hooajal 2016–17 sai ta NHL-is 26 liigamänguga kirja kaks väravat ja kaks väravasöötu. 2017. aasta juulis sõlmis ta üheaastase lepingu NHL-i klubiga  Hooajal 2017–18 tegi ta 33 mänguga kolm väravat ja kuus väravasöötu.

Hooajal 2018–19 mängis ta Auvitu KHL-i klubis Sotši ja hooajal 2020–21 Rootsi kõrgliigaklubis Luleå HF. 2021. aasta jaanuaris naasis ta HIFK-i. 2022. aasta augustis sõlmis ta üheaastase lepingu KHL-i klubiga Nižnekamski Neftehimik, kuid 20 mänguga kogus ta vaid kolm resultatiivsuspunkti (1+2) ning 2023. aasta jaanuaris liitus ta Genève-Servette'iga.

Prantsusmaa jäähokikoondise koosseisus on Auvitu osalenud maailmameistrivõistlustel alates 2010. aastast.

Viited
------

1. ↑   (vaadatud 5.4.2022)
2. ↑  "Devils sign defenseman Yohann Auvitu". NHL.com. 27.5.2016. Vaadatud 5.4.2022
3. ↑  "Oilers sign Auvitu". nhl.com. 10.7.2017. Vaadatud 5.4.2022

Välislingid
-----------

* Yohann Auvitu NHL.com lehel
* Yohann Auvitu hockeydb.com lehel
**Yonne** [jon] on 2. järgu haldusüksus (departemang) Prantsusmaal Bourgogne-Franche-Comté piirkonnas. See on saanud nime Yonne'i jõe järgi.

2015. aastani kuulus departemang Burgundia piirkonda.

Departemang jaguneb halduslikult järgmisteks ringkondadeks:

| Ringkond | Rahvaarv(2010) | Pindala(km²) | Valdu |
| --- | --- | --- | --- |
| Auxerre | 182 170 | 3515 | 170 |
| Avallon | 49 241 | 2209 | 135 |
| Sens | 111 099 | 1704 | 118 |

Viited
------

1. ↑  Populations légales 2020

Prantsusmaa departemangud

Ain **·** 
Aisne **·** 
Allier **·** 
Alpes-de-Haute-Provence **·** 
Alpes-Maritimes **·** 
Ardèche **·** 
Ardennes **·** 
Ariège **·** 
Aube **·** 
Aude **·** 
Aveyron **·** 
Bas-Rhin **·** 
Belfort **·** 
Bouches-du-Rhône **·** 
Calvados **·** 
Cantal **·** 
Charente **·** 
Charente-Maritime **·** 
Cher **·** 
Corrèze **·** 
Corse-du-Sud **·** 
Côte-d'Or **·** 
Côtes-d'Armor **·** 
Creuse **·** 
Deux-Sèvres **·** 
Dordogne **·** 
Doubs **·** 
Drôme **·** 
Essonne **·** 
Eure **·** 
Eure-et-Loir **·** 
Finistère **·** 
Gard **·** 
Gers **·** 
Gironde **·** 
Guadeloupe **·** 
Haut-Rhin **·** 
Haute-Corse **·** 
Haute-Garonne **·** 
Haute-Loire **·** 
Haute-Marne **·** 
Haute-Saône **·** 
Haute-Savoie **·** 
Haute-Vienne **·** 
Hautes-Alpes **·** 
Hautes-Pyrénées **·** 
Hauts-de-Seine **·** 
Hérault **·** 
Ille-et-Vilaine **·** 
Indre **·** 
Indre-et-Loire **·** 
Isère **·** 
Jura **·** 
Landes **·** 
Loir-et-Cher **·** 
Loire **·** 
Loire-Atlantique **·** 
Loiret **·** 
Lot **·** 
Lot-et-Garonne **·** 
Lozère **·** 
Maine-et-Loire **·** 
Manche **·** 
Marne **·** 
Martinique **·** 
Mayenne **·** 
Meurthe-et-Moselle **·** 
Meuse **·** 
Morbihan **·** 
Moselle **·** 
Mayotte **·** 
Nièvre **·** 
Nord **·** 
Oise **·** 
Orne **·** 
Pariis **·** 
Pas-de-Calais **·** 
Prantsuse Guajaana **·** 
Puy-de-Dôme **·** 
Pyrénées-Atlantiques **·** 
Pyrénées-Orientales **·** 
Réunion **·** 
Rhône **·** 
Saône-et-Loire **·** 
Sarthe **·** 
Savoia **·** 
Seine-Maritime **·** 
Seine-et-Marne **·** 
Seine-Saint-Denis **·** 
Somme **·** 
Tarn **·** 
Tarn-et-Garonne **·** 
Val-d'Oise **·** 
Val-de-Marne **·** 
Var **·** 
Vaucluse **·** 
Vendée **·** 
Vienne **·** 
Vosges **·** 
Yonne **·** 
Yvelines
**Øyeren** on järv Norras Vikeni maakonna Lillestrømi, Rælingeni, Enebakki, Indre Østfoldi valla territooriumil Lillestrømist kagust.

Järve pindala on 73,27 km². Ta on pindalalt Norra järvede seas 13. kohal. Fetsundist läände jääva Svelletiga kokku on järv Norras pindalalt (84 km²) üheksas.

Suurim sügavus on 75,5 m.

Järv on üles paisutatud. Reguleeritav veepind asetseb 100,25...102,65 m kõrgusel merepinnast.

Järve kirdeossa suubub Glåma, moodustades Norra suurima järvedelta, milles on suured liivasaared. Delta saared eraldavad Øyereni põhjapoolsest madalast Svelletist, mida arvatakse mõnikord ka Øyeren osaks. Sinna suubuvad Nitelva ja Leira.

Kuni 1985. aastani parvetati järvel palke.

Et väljavool järvest on vähene ja järvest põhja pool on madalad tasased alad, on Glåma kõrge veeseisu ajal korduvalt olnud üleujutusi. Viimane üleujutus oli 1995.

Üleujutuste vältimiseks on rajatud väljavoolutunnel, mis viib vee Solbergfossi, kus on kõige kõrgemal asetsev elektrijaam järvest allavoolu.

Oyeren on Norra kõige liigirikkam järv. Seal elab vähemalt 25 liiki kalu. Järve põhjaosa hõlmab 62 km² suurune Nordre Øyereni looduskaitseala. Teada on üle 250 linnuliigi.

Jõesuudmes on Fetsund Lenser, kus varem sorteeriti parvetatavaid palke. Praegu on seal Akershusi populaarseim muuseum.

Järve nimi vanapõhjakeelne nimi *Øyir* on tuletatud sõnast *øy* ('saar'). Nimi on viitab saartele Glåma deltas.

Viited
------

1. 1 2  De største innsjøene i Norge. Norges vassdrags- og energidirektorat, 1. aprill 2009, vaadatud 3.04.2015.

Välislingid
-----------

* Store Norske Leksikon
* Øyereni infokeskus (*norra keeles*)
* Nordre Øyereni looduskaitseala (*norra keeles*)
Seade Ørstedi katse demonstreerimiseks
Ørstedi katse videodemonstratsioon
**Ørstedi katse** on klassikaline füüsikakatse, millega Hans Christian Ørsted 1820. aastal näitas elektrivoolu mõju kompassi magnetnõelale. Selle katsega tõestas Ørsted esimesena katseliselt elektri- ja magnetisminähtuste omavahelise seose (vastastikmõju) .

Katse kirjeldus
---------------

Ørsted asetas magnetnõela kohale sellega rööbiti sirge traadi. Kui ta ühendas traadi galvaanipatareiga, pöördus magnetnõel peaaegu risti traadiga. Patarei polaarsuse ja seega voolu suuna vahetamisel pöördus nõel peaaegu 180°. Sama toimus ka siis, kui ta viis vooluga traadi magnetnõela kohalt selle alla.

Nähtuse selgitus
----------------

Praegusaegsete teadmiste kohaselt tekib vooluga juhtme (traadi) ümber magnetväli, mille tugevust väljendab magnetinduktsioon {\displaystyle B}. Magnetvälja jõujooned ümbritsevad juhet kontsentriliste ringidena. Seejuures on magnetinduktsioon võrdeline voolutugevusega ja pöördvõrdeline kaugusega juhtmest.

Kui paigutada magnetvälja püsimagnet (vaadeldaval juhul magnetnõel), hakkab talle mõjuma Lorenzi jõud, mis on võrdeline magnetinduktsiooniga ja püsimagneti magnetmomendiga {\displaystyle p\_{m}}: 

{\displaystyle M=Bp\_{m}\sin \alpha ,}
kus {\displaystyle M} on jõuvektori moodul ja {\displaystyle \alpha } on nurk vektorite {\displaystyle {\vec {B}}} ja {\displaystyle {\vec {p}}\_{m}} vahel.

Jõumoment on suunatud nii, et pöörata magnetnõela magnetinduktsiooni suunda, mis on risti voolujuhiga.

Viited
------

1. ↑   Experimenta circa effectum conflictus electrici in acum magneticam
Jolanta Tambor konverentsil "Sileesia keel - kas alles murre või juba keel?" ("Śląsko Godka – jeszcze gwara czy jednak już język?") 2008. aastal Sileesia Ülikoolis Katowices
**Jolanta Tambor** (sündinud 1958) on Poola sileesia päritolu keeleteadlane, lingvistikaprofessor Sileesia Ülikoolis Katowices.

Elulugu
-------

1977–1981 õppis Tambor poola filoloogiat Sileesia Ülikoolis Katowices. 1988. aastal kaitses ta doktorikraadi väitekirjaga poola keelest teadusulmes. Ta habiliteerus samas 2006. aastal väitekirjaga "Ülemsileeslaste keel, nende keeleline ja etniline teadlikkus". 2015. aastal sai ta professoriks.

1982. aastast töötab ta Sileesis Ülikoolis, algselt poola keele ajaloo osakonnas, hiljem pragmaatilise keeleteaduse osakonnas ning dotsendina poola keele instituudis. Ühtlasi on ta Sileesia Ülikooli poola keele ja kultuuri kooli direktor. Teadustöös tegeleb ta eelkõige polonistikaga.

Enne presidendivalimisi 2010. ja 2015. aastal kuulus Jolanta Tambor Bronisław Komorowski toetuskomiteesse. 2010. aastal pälvis ta Poola Kuldse Teeneteristi (Złoty Krzyż Zasługi).

2011. aastal määras Sileesia vojevood Zygmunt Łukaszczyk Jolanta Tambori rahvuslike ja etniliste vähemuste komisjoni täievoliliseks liikmeks.

Publikatsioone
--------------

* Jolanta Tambor, Aldona Skudrzykowa "Gwara śląska – świadectwo kultury, narzędzie komunikacji". Śląsk – Wydawnictwo Naukowe. Katowice 2002. ISBN 83-7164-314-4 (uus ISBN 9788371643149)
* Danuta Ostaszewska, Jolanta Tambor "Fonetyka i fonologia współczesnego języka polskiego". Wydawnictwo Naukowe PWN. Warszawa 2004. ISBN 83-01-14302-9 (uus ISBN 9788301129927)
* Jolanta Tambor "Mowa Górnoślązaków oraz ich świadomość językowa i etniczna" + CD. Wydawnictwo Uniwersytetu Śląskiego. Katowice 2006. ISBN 83-226-1523-X (uus ISBN 9788322615232)
* Jolanta Tambor "Fonetyka i fonologia współczesnego języka polskiego. Ćwiczenia z CD-ROM". Wydawnictwo Naukowe PWN. Warszawa 2007. ISBN 978-83-01-15042-6

Viited
------

1. ↑  Prezydent wręczył nominacje profesorskie 47 osobom prezydent.pl, 23. juuni 2015
2. ↑  Komitet poparcia Bronisława Komorowskiego onet.pl, 16. mai 2010
3. ↑  Kto wszedł do komitetu poparcia Komorowskiego dziennik.pl, 15. mai 2015
4. ↑  Monitor Polski, 2010. No. 87, 1023
5. ↑  Prof. Jolanta Tambor pełnomocnikiem wojewody śląskiego ds. mniejszości narodowych i etnicznych us.edu.pl, 17. märts 2011

Välislingid
-----------

* Jolanta Tambor poola Vikitsitaatides
* Jolanta Tambor us.edu.pl
* Jolanta Tambor Poola teadlaste andmebaasis "Ludzie nauki" portaalis Nauka Polska
Sergei Karjakin, võitnud 2016. aasta pretendentide turniiri sai õiguse kohtuda valitseva maailmameistri Magnus Carlseniga
**2016. aasta male MM-võistluste tiitlipretendentide turniir** (inglise keeles *World Chess Championship Candidates Tournament 2016*) oli 2016. aastal Moskvas peetud male MM-võistluste pretendentide turniir. 

Turniiri võitis Venemaad esindav 26-aastane suurmeister Sergei Karjakin, kes sai õiguse kohtuda MM-tiitlimatšis valitseva maailmameistri Magnus Carlseniga. 

2016. aasta pretendentide turniir peeti märtsis 2016 Moskvas. Osavõtjaid oli kaheksa. Mängiti kaks ringi ringsüsteemis (kokku 14 vooru), ajakontrolliga 100 minutit 40 käigule, seejärel 50 minutit järgmisele 20 käigule, mille järel anti 15 minutit mängu lõpuni ühes 30 sekundi lisandumisega iga käigu kohta. 

Reglement määratles, et kui osavõtjad kogusid võrdse arvu punkte, siis sai määravaks omavaheliste kohtumiste seis, kui see osutus viigliseks, siis sai määravaks suurem võitude arv, kui ka see oli võrdne, siis sai määravaks parem Bergeri koefitsient. Kui ka see oli võrdne, siis otsustas lisapartiide tulemus. 

Turniir kuulus 22. kategooriasse. Peakohtunikuna tegutses Austria rahvusvaheline arbiiter Werner Stubenvoll.

Auhinnafond moodustas 420 000 eurot (esikohale tulnud maletaja sai 95 000 eurot).

Osavõtjate kvalifitseerumine
----------------------------

| Osavõtja | Vanus | ELO-reiting¹ | Koht reitingu-tabelis¹ | Кvalifitseerumine turniirile |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| India Viswanathan Anand | 46 | 2762 | 12 | Viimase MM-tiitlimatši (2014) kaotaja |
| Venemaa Sergei Karjakin | 26 | 2760 | 13 | Viimase maailma karikaturniiri (2015) finalistid |
| Venemaa Pjotr Svidler | 39 | 2757 | 16 |
| Ameerika Ühendriigid Fabiano Caruana | 23 | 2794 | 3 | Viimase FIDE Grand Prix' sarja (2014–2015) kaks edukamat mängijat |
| Ameerika Ühendriigid Hikaru Nakamura | 28 | 2790 | 6 |
| Bulgaaria Veselin Topalov | 41 | 2780 | 8 | Kaks kõrgema reitinguga maletajat 2015. aasta FIDE reitingutabelist |
| Holland Anish Giri | 21 | 2793 | 4 |
| Armeenia Levon Aronjan | 33 | 2786 | 7 | Turniiri korraldaja nominatsioon (*wild card*, mängija reitinguga vähemalt 2725) |
|

¹) Reitingud on antud 2016. aasta märtsi seisuga

Turniiri lõpptulemus
--------------------

| Koht | Mängija | Voorude arv | Võite | Viike | Kaotusi | Punkte kokku |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | Venemaa Sergei Karjakin | 14 | 4 | 9 | 1 | **8,5** |
| 2.¹ | Ameerika Ühendriigid Fabiano Caruana | 14 | 2 | 11 | 1 | **7,5** |
| 3. | India Viswanathan Anand | 14 | 4 | 7 | 3 | **7,5** |
| 4. | Venemaa Pjotr Svidler | 14 | 1 | 12 | 1 | **7** |
| 5. | Armeenia Levon Aronjan | 14 | 2 | 10 | 2 | **7**  |
| 6. | Holland Anish Giri | 14 | 0 | 14 | 0 | **7** |
| 7. | Ameerika Ühendriigid Hikaru Nakamura | 14 | 3 | 8 | 3 | **7** |
| 8. | Bulgaaria Veselin Topalov | 14 | 0 | 9 | 5 | **4,5** |
|

¹) Caruana võitis Anandit omavahelistes kohtumistes 1,5:0,5

Vaata ka
--------

* 2016. aasta MM-tiitlimatš

Välislingid
-----------

* 2016. aasta pretendentide turniir – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
* Candidates Tournament 2016. chess-results.com
**2016. aasta Euroopa meistrivõistlused kiir- ja välkmales** olid 2016. aastal Tallinnas peetud Euroopa meistrivõistlused kiir- ja välkmales. 

Detsembris 2016 peeti Tallinnas hotelli Park Inn by Radisson Meriton Conference & Spa konverentsikeskuses Euroopa kiir- ja välkmale meistrivõistlused. Võistluste korraldusjuht (turniiridirektor) oli rahvusvaheline organisaator Hendrik Olde. Peakohtunikuna tegutses rahvusvaheline arbiiter Stephane Escafre, abikohtunikena rahvusvahelised arbiitrid Marek Kolk ja Mihhail Krjukov.

#### 2016. aasta Euroopa meistrivõistlused kiirmales

2016. aasta Euroopa meister kiirmales Aleksandr Rjazantsev
11-vooruline kiirmaleturniir mängiti kahe päeva jooksul, vahetult enne välkmaleturniiri. 550 osavõtjat 28 riigist (sealhulgas 157 Eesti, 121 Venemaa ja 75 Läti maletajat). Euroopa meistriks tuli Aleksandr Rjazantsev (Venemaa). Hõbemedali võitis Maksim Matlakov, pronksmedali Rauf Məmmədov. 

Naistest võitis Darja Pustovoitova (üldarvestuses 35. koht). Naiste arvestuses järgnesid Aleksandra Kostenjuk (37. koht), Elisabeth Pähtz (59. koht), Pia Cramling (96. koht) ja Laura Rogule (118. koht). 12. koha sai Mai Narva (üldarvestuses 166. koht) ja 13. koha Margareth Olde (168. koht). Tahapoole jäid Nino Maisuradze (178. koht) ja Olga Girja (188. koht)

Läti suurmeistrid Aleksejs Širovs (7. koht) ja Igors Kovaļenko (14. koht) tulid esikahekümnesse, leedulastest oli edukaim Aloyzas Kveinys (67. koht). Eesti mängijatest olid edukaimad Meelis Kanep (41. koht), Ottomar Ladva (48. koht) ja Kaido Külaots (54. koht). Klassikalise male eksmaailmameistritest tegid kaasa Ruslan Ponomarjov (8. koht), Aleksandr Halifman (88. koht) ja Aleksandra Kostenjuk.

#### 2016. aasta Euroopa meistrivõistlused välkmales

2016. aasta Euroopa meister välkmales Dmitri Andreikin
26-vooruline välkmaleturniir mängiti kahe päeva jooksul, vahetult pärast kiirmaleturniiri. 510 osavõtjat 28 riigist (sealhulgas 128 Venemaa, 121 Eesti ja 67 Läti maletajat). Euroopa meistriks tuli Dmitri Andreikin (Venemaa). Hõbemedali võitis Rauf Məmmədov, pronksmedali Siarhiej Žyhalka. 

Naistest võitis Olga Girja (üldarvestuses 58. koht). Naiste arvestuses järgnesid Aleksandra Kostenjuk (73. koht), Darja Pustovoitova (79. koht), Nino Maisuradze (99. koht), Yuliya Shvayger (103. koht), Lara Janzelj (128. koht) ja seitsmendana Mai Narva (140. koht). Veteranidest (üle 60 aasta vanused maletajad) oli parim Eesti suurmeister Igor Švõrjov (üldarvestuses 85. koht).

Läti suurmeister Igors Kovaļenko sai 13. koha, leedulastest oli edukaim Darius Zagorskis (113. koht). Eesti mängijatest oli edukamad Kaido Külaots (27. koht) ja Ottomar Ladva (39. koht). Klassikalise male eksmaailmameistritest tegid kaasa Ruslan Ponomarjov (30. koht) ja Aleksandra Kostenjuk.

Viited
------

1. 1 2  European Individual Rapid Chess Championship 2016. chess-results.com
2. ↑  European Individual Blitz Chess Championship 2016. chess-results.com

Välislingid
-----------

* Fotod: Tallinnas algasid Euroopa meistrivõistlused kiir- ja välkmales. sport.delfi.ee, 15. detsember 2016
* European Individual Rapid & Blitz Chess Championship 2016. maleliit.ee
**Jaapani segakiri** (jaapani keeles 仮名交じり文 *kana majiri bun* 'segamini kirjaga lause(d)') on tänapäeva jaapani keele kirjasüsteem.

Selles kasutatakse mitut kirja:

* *kanji* (漢字 'hani kiri'), mis pärineb hiina kirjast ja koosneb logogrammidest ja milles kirjutatakse enamasti sõnatüved. Inimeste nimed on Jaapanis reeglina *kanji*'s ning ametlikes vormides küsitakse tihti ka neid veel kord foneetilisel kujul hiraganas.
* hiragana (平仮名), silpkiri, mida kasutatakse sageli sõnalõppude grammatiliste morfeemide kirjutamiseks
* katakana (片仮名), silpkiri, mida kasutatakse peamiselt võõrsõnade kirjutamiseks
* *rōmaji* (ローマ字), ladina kiri

Igal neist kirjadest on oma spetsiifilised funktsioonid ning tavatekstides kasutatakse neid koos.

Kirja laad ja suund
-------------------

Kuni 1945. kirjutati jaapani keelt enamasti paremalt vasakule. Pildil on reklaamplakat 1938. aastast. Ülal on toote nimi paremalt vasakule (ンミタィヴ研理, *n mi ta i–v ken ri*), all kujutatud pudelil on seesama nimi kirjutatud vasakult paremale: 理研ヴィタミン (*ri ken v–i ta mi n*)
Jaapanikeelses tekstis kirjutatakse sõnad tavaliselt ilma sõnavahedeta üksteise järel ning rea või tulba lõpus toimub poolitamine peaaegu mis tahes kohas ilma sidekriipsuta (poolitada ei saa ainult vahetult enne punkti või väikest kanat. Märgid kirjutatakse kujutletavatesse ruutudesse, erinevalt näiteks ladina kirjast, kus *i* on palju kitsam kui *m*, võtavad jaapani kirjas kõik tähed, sealhulgas punkt, ühepalju ruumi, sest kitsamate ja väiksemate märkide ümber jäetakse rohkem tühja ruumi.

Traditsiooniliselt kirjutatakse jaapani keelt, nagu ka klassikalist hiina keelt, ülalt alla ning tulbad järjestatakse paremalt vasakule. Niisugust kirjutamisviisi kasutatakse tänapäeval ilukirjanduses, paljudes ajaleheartiklites ja mangades. Niiviisi kirjutatud raamatud ja muud mitmeleheküljelised trükised avatakse meie mõistes "valelt poolt": raamatu selg jääb tiitellehest paremale.

Paljudes tarbetekstides ning tekstides, mis sisaldavad palju *rōmaji*'t, kirjutatakse enamasti läänepäraselt horisontaalridades vasakult paremale. Sellist kirjutamisviisi kasutatakse ka horisontaalsetel siltidel.

Ajalehtedes kasutatakse eri artiklites eri kirjutamissuundi.
**Süsinikuskeleti hargnemine** tähendab, et orgaanilise ühendi mingi süsinikuaatom on kovalentse sideme kaudu seotud kas kahe, kolme või nelja kõrvaloleva süsinikuaatomiga.

Vastavalt hargnemise astmele on kasutusel järgmised nimetused:

* primaarne süsinikuaatom – seotud vaid ühe kõrvaloleva süsiniku aatomiga, seega siin hargnemist ei ole;
* sekundaarne süsinikuaatom – seotud kahe kõrvaloleva süsiniku aatomiga;
* tertsiaarne süsinikuaatom – seotud kolme kõrvaloleva süsiniku aatomiga;
* kvaternaarne süsinikuaatom – seotud nelja kõrvaloleva süsiniku aatomiga.

Süsinikuskeleti hargnemise aste omab mõju ühendi stabiilsusele, nii et stabiilsemad on primaarset ja kõige vähem stabiilsed on kvaternaarset süsinikuaatomit sisaldavad ühendid:

primaarne (tähistatakse 1°) > sekundaarne (2°) > tertsiaarne (3°) > kvaternaarne (4°).
Näiteks polümeersetes ahelates on kvaternaarne ja tertsiaarne süsinikuaatom nõrgaks kohaks muutes selle kergemini degradeeruvaks ning oksüdeeruvaks. Ja vastupidi, liitumisreaktsioonides kvaternaarse ja tertsiaarse süsinikuaatomi teke on raskendatud, ning eriti, kui kõrvu tekiks kaks hargnemisega tsentrit.

Funktsionaalrühma sisaldavate ühendite korral omab funktsionaalrühmaga (üldjuhul Y) seotud süsinikuaatomi juures (α-asendis) esinev hargnemise aste märkimisväärset mõju ühendi keemilistele omadustele. Tihti on mõju ka ühendi ß-asendis esineval hargnemisel. Eristatakse primaarseid (RCH2-Y), sekundaarseid (R2CH-Y) ja tertsiaarseid (R3C-Y) ühendeid. 
Näiteid: metanool CH3OH (0° alkohol), bensüülkloriid C6H5CH2Cl (1° kloriid), N,N-dimetüülaniliin C6H5N(CH3)2 (3° amiin), neopentüülalkohol (CH3)3CCH2OH (1° alkohol, mis sisaldab ß-asendis 4° süsinikuaatomi).

Ka aktiivsete intermediaatide (vabad radikaalid, karbokatioonid, karbanioon) korral on aktiivse tsentri juures olevate süsinikuaatomite arv olulise tähtsusega intermediaadi stabiilsusele. Näiteks jagatakse karbokatioonid primaarseteks, sekundaarseteks ja tertsiaarseteks. Siin on oluliseks stabiliseerivaks teguriks hüperkonjugatsioon ja stabiilsus kasvab vastupidi ülaltoodule: 

+CH2(CH3) < +CH(CH3)2 < +C(CH3)3

  

Seega aine molekuli iseloomustamisel vaadeldakse funktsionaalrühmaga seotud süsiniku aatomit, kas funktsionaalrühm on seotud primaarse, sekundaarse või tertsiaarse süsiniku aatomiga. Teiselt poolt saavad alküülrühmad ja karbokatioonid, karbanioonid ning vabad radikaalid ise olla kas primaarsed, sekundaarsed või tertsiaarsed.

Vaata ka
--------

* Alküülrühm – hargnenud süsinikskeletiga rühmad
* Amiinid – primaarsed, sekundaarsed ja tertsiaarsed amiinid
* Kvaternaarsed ammooniumkatioonid
* Lineaarne molekul
‹ Kaart ajutiselt peidetud (?) ›
**Tiigi tänav** on tänav Rakvere linna keskosas, mille kaugus lõuna pool asuvast Keskväljakust linnulennul mõõdetuna on 700 meetrit. 

Tänav on pikkusega 263 meetrit ja põhiosas laiusega 25 meetrit. Tiigi tänav paikneb Lilleküla linnaosas, olles läänepoolsel lõigul piiritänavaks Vanalinna linnaosaga. Saades alguse Tööstuse tänava ristmikult, ristub lääne suunas kulgedes Kalda ja Carl Robert Jakobsoni tänavaga ning lõpeb Vabriku tänava ristmikul.

Tiigi tänav kujunes välja 20. sajandi esimeses pooles, kui 1930. aastal valmis praegu Tööstuse  tänav 12 paiknev omaaegne Rakvere Linna 1. Algkooli koolimaja, nüüdne Rakvere Eragümnaasiumi hoone. 

Tiigi tänav viib lääne suunas välja Rakvere mõisa pargi luigetiigini. Tänava lõpus jääb paremale Rakvere Piiritusetehase hoonestu, mille kaugem eelkäija oli mõisa viinavabrik. Tiigi tänav 6 oli viimaseks elupaigaks andekale romaanikirjanikule Helga Pärli-Sillaotsale. Tiigi tänav 3 paiknevad endise Rakvere Piimakombinaadi tootmishooned, tootmine viidi Jõhvi linna üle 2011. aastal. 

Tänava põhjaküljel asuvad ka ühepereelamud abihoonetega, mis on ehitatud enamuses 20. sajandi keskel.

Viited
------

1. ↑  Kohalike teede nimekiri (vaadatud 12.01.2021)
2. ↑  Rakvere linnaosad
3. ↑  Geoportaal (vaadatud 12.01.2021)
4. ↑   Rakvere interaktiivne kaart
5. ↑  Odette Kirss. "Jalutaja teejuht, Rakvere", Tallinn, Solnessi Arhitektuurikirjastus, 2007.lk 154
**Sineus** oli varjaag, kes kutsuti Nestori kroonika andmetel 859. aastal idaslaavlasi (hilisemat Kiievi-Venet) valitsema. 

Ta asus Belozerskisse ja valitses oletatavalt valdusi praeguse Venemaa, Eesti ja Läti aladel. Truvor suri kroonika andmetel mõni aasta hiljem (umbes 862) järeltulijateta ning tema valdused päris temaga üheaegselt idaslaavlaste juurde kutsutud varjaag, Sineuse sugulane Rjurik. 

Võimalik, et Sineust polnud ajaloolise isikuna olemas, vaid tema nimi oli tuletatud vanarootsikeelsest väljendist "tema kodakondsed" (*sine hus*). Vene kroonikakirjutajad mungad võisid seda aga vääriti tõlgendada ja kirja panna nimena. Sama kahtlus kehtib ka teise varjaagi Truvori kohta (*trú vor* 'meie ustav'). 

Arheoloogiliste leidude põhjal on arvatud, et Sineuse residentsiks võis olla pigem Pihkva kui Belozersk.

Sineuse olemasolu kaheldavusest hoolimata on ta Vene ajaloolises traditsioonis saanud olulise koha ning Irboska muinaslinnust nimetatakse tihti Truvori linnuseks. Selle lähedal asuvat suurt kiviristi kutsutakse Truvori ristiks, ehkki see pärineb 14.–16. sajandist ja muinasskandinaavlasest Truvor oli pagan.