recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
***Offshore*-pank** on pank, mida reguleerib rahvusvaheline panganduslitsents (mida sageli nimetatakse *offshore*-litsentsiks), mis tavaliselt keelab pangal asutada mis tahes äritegevust asutamise jurisdiktsioonis. Vähema reguleerimise ja läbipaistvuse tõttu kasutati deklareerimata sissetuleku varjamiseks kontosid *offshore*-pankades sageli. 

Alates 1980. aastatest võib jurisdiktsioone, mis pakuvad mitteresidentidele suures ulatuses finantsteenuseid, nimetada *offshore*-finantskeskusteks. Kuna *offshore*-finantskeskused võtavad sageli ka vähe või üldse mitte ettevõtte tulumaksu ja/või isiklikke sissetulekuid ega pakkumisi, nimetatakse neid sageli maksuparadiisideks.

Kuna terrorismi rahastamise vastane võitlus ja rahapesu tõkestamine on kogu maailmas üha suurenenud, allusid enamiku jurisdiktsioonide offshore-pangandussektorile muutuvad määrused. Finantstegevuse rakkerühm on alates 2000. aastast välja andnud FATF-i musta nimekirja „Koostööst hoidunud riigid või territooriumid" (NCCT-d), mida rakkerühm pidas koostööst hoidumiseks ülemaailmses võitluses rahapesu ja terrorismi rahastamise vastu.

Välismaal asuvas välispangas hoitavat kontot kirjeldatakse sageli kui offshore-kontot. Tavaliselt peab üksikisik või ettevõte *offshore*-kontot enda pakutavate rahaliste ja õiguslike eeliste jaoks, sealhulgas:

* Suurem privaatsus
* Maksustamine on väike või puudub üldse (st maksuparadiisid)
* Lihtne juurdepääs hoiustele (vähemalt regulatsiooni osas)
* Kaitse kohaliku, poliitilise või rahalise ebastabiilsuse eest.

Kuigi termin pärineb sellest, et Kanalisaared on Ühendkuningriigist "*offshore*" (eesti keeles: "ranniku lähedal"), ja kuigi enamik *offshore*-pankasid asuvad tänapäeval saareriikides, kasutatakse seda terminit piltlikult öeldes igale pangale, mida nende eeliste jaoks kasutatakse, olenemata asukohast. Nii võib mõnda rannikualadeta Andorra, Luksemburgi ja Šveitsi panka kirjeldada "*offshore*-pankadena".
**Hmelnõtskõi oblast** on 1. järgu haldusüksus Ukrainas.

Hmelnõtskõi oblastis asub kolm UNESCO maailmapärandi nimistusse kuuluva Struve geodeetilise kaare mõõdupunkti: Katerõnivkas (49° 33′ 57″ N, 26° 45′ 22″ E), Felštõnis (49° 19′ 48″ N, 26° 40′ 55″ E) ja Baranivkas (49° 8′ 55″ N, 26° 59′ 30″ E).

Viited
------

1. ↑  Number of Present Population of Ukraine, as of January 1, 2022
2. ↑  "Eesti Keele Instituudi kohanimeandmebaas".

Ukraina 1. järgu haldusüksused

Dnipropetrovski oblast **·**  Donetski oblast **·**  Harkivi oblast **·**  Hersoni oblast **·**  Hmelnõtskõi oblast **·**  Ivano-Frankivski oblast **·**  Kiiev **·**  Kiievi oblast **·**  Kirovohradi oblast **·**  Krimm **·**  Luhanski oblast **·**  Lvivi oblast **·**  Mõkolajivi oblast **·**  Odessa oblast **·**  Poltava oblast **·**  Rivne oblast **·**  Sevastopol **·**  Sumõ oblast **·**  Zaporižžja oblast **·**  Žõtomõri oblast **·**  Taga-Karpaatia **·**  Ternopili oblast **·**  Tšerkassõ oblast **·**  Tšernihivi oblast **·**  Tšernivtsi oblast **·**  Vinnõtsja oblast **·**  Volõõnia oblast
**Alfa Romeo 4C** on Alfa Romeo tagaveoline sportauto, mis oli saadaval nii kupee kui ka avatava katusega Spiderina. Auto kandevkere on ehitatud süsinikkiust ning muude detailide puhul on kasutatud kaalu säästmiseks palju alumiiniumit. 

Selle auto kontseptsioonimudelit esitleti 2011. aastal Genfi autonäitusel, aga tootmisvalmis autot näidati alles 2013. aasta Genfi autonäitusel ja auto tootmine algas 2013. aasta sügisel. 

Mootoriks on 1,75-liitrine 240-hobujõuline turboga bensiinimootor. 4C kaalub tühjalt vaid 920 kilogrammi. Sportliku 4C pearivaaliks on Porsche Boxster.

4C Spider
---------

2014. aasta Genfi autonäitusel esitleti ka 4C lahtist versiooni Spider, mis saabus müügile 2015. aastal. Spider kasutas küll kupeemudeliga sama mootorit, aga mitmed keredetailid olid siiski erinevad. 

* Alfa Romeo 4C CoupéAlfa Romeo 4C Coupé
* 
* 
* Alfa Romeo 4C Spider (Genfi autonäitus 2014)Alfa Romeo 4C Spider (Genfi autonäitus 2014)

Viited
------

1. ↑  "Alfa Romeo 4C Spider preview to debut at Geneva 2014". 8. märts 2014.
Herbjørg Wassmo, Kopenhaagen 2014
**Herbjørg Margretha Wassmo** (sündinud 6. detsembril 1942 Skogsøya saarel Øksnesi vallas) on norra naiskirjanik, üks tuntumaid tänapäeva Norra kirjanikke.

Ta on sündinud ja üles kasvanud Põhja-Norras Vesteråleni saarestikus.

Õppis pedagoogikakoolis ning enne kirjanikuks hakkamist töötas ta oma kodumaal mõnda aega õpetajana.

Herbjørg Wassmo esimene avaldatud teos oli luulekogu "Vingeslag" (1976; "Tiivalöögid").

1981. aastal ilmus tema esimene romaan "Huset med den blinde glassveranda" ("Pimeda klaasverandaga maja"; tõlkija Elvi Lumet), millest kujunes peagi triloogia. Sama sarja teine ja kolmas raamat kannavad pealkirju "Det stumme rommet" (1983; "Hääletu ruum"; tõlkija Elvi Lumet) ja "Hudløs himmel" (1986; "Marraskil taevas"; tõlkija Elvi Lumet).

Laiemalt tuntuks sai kirjanik oma teise, nn Dina-triloogiaga. Selle esimene osa "Dinas Bok" ("Dina raamat"; eesti keeles 1997) ilmus 1989. aastal. Romaani järgi tehti 2002. aastal valminud mängufilm "Mina olen Dina", kus peaosi mängisid Maria Bonnevie ja Gérard Depardieu. Sarja teine raamat, mis ilmus 1995. aastal, kannab pealkirja "Lykkens sønn" ("Õnne poeg"; eesti keeles 1999). Kolmas osa "Karnas arv" ("Dina pärandus"; eesti keeles 2001) ilmus 1997.

Lisaks on autorilt ilmunud veel 2000. aastal romaan "Det sjuende møte" ("Seitsmes kohtumine"; eesti keeles 2004; tõlkija Elvi Lumet), 2003. aastal romaan "Flukten fra Frank" ("Põgenemine Franki juurest"; eesti keeles 2006), 2009. aastal romaan "Hundre år" ( "Sada aastat"; eesti keeles 2011; tõlkija Elvi Lumet ning "Need silmapilgud" (2014), tõlkinud Riina Hanso.

Herbjørg Wassmo elab Oslos.

Tunnustus
---------

* 1981 kriitikute auhind raamatu "Pimeda klaasverandaga maja" eest
* 1987 Põhjamaade Nõukogu kirjandusauhind raamatu "Marraskil taevas" eest
* 1998 Jean Monnet' auhind
* 2004 Eeva Joenpelto auhind

Välislingid
-----------

* Tiina Kaalep. Herbjørg Wassmo "Seitsmes kohtumine". Eesti Ekspress, Areen, 11. märts 2004
**Carl Christian Leopold von Rummel** (1. november 1812 Aizpute, Kuramaa kubermang – 29. detsember 1887 Tartu) oli baltisaksa õigusteadlane. Ta uuris Balti provintsiaalõigust ja andis välja Kuramaa õigusallikad.

Von Rummel oli kohtuametniku poeg. Ta lõpetas 1832. aastal Miitavi (Jelgava) Gümnaasiumi ja õppis 1835–1838 Tartu Ülikoolis õigusteadust. 1843. aastal kaitses Tartu Ülikoolis õigusteaduse magistrikraadi tööga "Zur Lehre von der Einwerfung des Vorausempfangenen nach liv-, esth- und kurländischem Landrecht". Doktorikraadi õigusteaduses kaitses ta *in absentia* 1844. aastal Heidelbergi Ülikoolis väitekirjaga "Instructorium des kurländisches Processes nach Vergleichung mehrerer Handschriften herausgegeben" ja 1847. aastal Tartu Ülikoolis väitekirjaga "De statu aetatis secundum juris livonici principa".

Töötas Tartus kohaliku õiguse eradotsendina 1841–1843, dotsendina 1843–1845 ja professorina 1845–1872. Seejuures oli ta aastail 1841–44 ühtlasi ülikooli kohtu notar, 1866–67 TÜ prorektor ning 1855–66 ja 1867–72 õigusteaduskonna dekaan. Professoriametis oli ta 1845–52 provintsiaalõiguse erakorraline professor, 1852–72 korraline professor, aastast 1872 emeriitprofofessor.

Teoseid
-------

* Die Quellen des Kurländischen Landrechts. Dorpat, 1844–51
* Das curländische Vormundschaftsrecht. Dorpat, 1850.

Viited
------

1. 1 2 3 4 5 6 7  Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide
2. 1 2   TÜ õppejõud kuni 1918. Üliõpilased kuni 1918

Kirjandus
---------

* TÜ KHO Carl Rummeli isikuarhiiv
* Deutschbaltisches biographisches Lexikon 1710–1960. Köln, Wien, 1977, 656–657
* Левицкий I, 565
* EE 8, 243
* EE 14, 439.

 *Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.*
**Ofsettrükk** (inglise keeles *offset printing*) on lametrükimenetlus, mille puhul trükivärv kantakse trükivormilt paberile elastse kattega vahesilindri abil.

Ofsettrüki leiutas 1904 USA trükkal Ira Washington Rubel, kuid laialdaselt juurdus see tehnika sajandi keskpaigas. 

 Ofsettrükimasina tööskeem:  
**1** – trükivormi kandev silinder;   
**2** – elastse katmikuga ofsetsilinder; **3** – survesilinder; **4** – veeanum;   
**5** – niisutusvaltsid; **6** – trükivärv;  
**7** – värvivaltsid; **8** – paber
Trükivormi valmistamiseks kaetakse õhuke karestatud alumiiniumplaat valgustundliku kihiga ning kopeeritakse sellele paljundatav kujutis (koosneb enamasti küljendatud tekstist ja piltidest). Seejuures moodustuvad trükivormi valgustatud ja valgustamata aladel lahustuvad ja mittelahustuvad kohad. Lahustatud emulsiooniga kohtadelt paljanduvad trükielemendid (trükkivad elemendid), mis võtavad hästi külge trükivärvi, muu pind (mittetrükkivad vaheelemendid) aga nakkuvad hästi ainult veega.

Silindrile kinnitatud trükivormile kantakse kõigepealt niisutusvaltsidega (ehk -teladega) õhuke veekiht, mis kinnistub vaid trükivormi vaheelementidel. Seejärel kannavad värvivaltsid trükivormile õhukese kihi ofsetvärvi, mis nakkub ainult trükielementidega. Silindri edasisel pöörlemisel kandub trükielementidelt värv kõigepealt trükisilindri ehk ofsetsilindri elastsele (kummist) katmikule ja sellelt omakorda paberile (paberipoognale või rullpaberi laiule).

Kuna kujutist pööratakse trükimehhanismis kaks korda, siis trükiplaadil olev õigetpidi kujutis kandub tagurpidi kummisilindrile ning sealt õigetpidi paberile (AB – BA – AB).

Trükimasinas on iga värvi (vt CMYK) jaoks oma trükivorm.

Ofsettrükimenetluse eelisteks on trükivormi vähene kulumine, lihtne teostatavus, universaalsus ja suur trükikiirus. Seepärast trükitakse suuretiraažilisi väljaandeid, näiteks ajalehti, ainult sellel menetlusel. Samuti trükitakse sel meetodil alates 1970. aastatest rohkem kui 90% raamatutest.

Viited
------

1. ↑  "Ofsettrükk". *Raamatukogusõnastik*. Vaadatud 16. aprillil 2015.

Välislingid
-----------

* Triinu Kurg. Poognaofsettrükimasinaga seotud terminite seletav saksa-eesti valiksõnastik
Kiviluisud
**Luisk** on vahend, millega teritatakse lõikeriistu. Kivist tehtud luisk sarnaneb tahuga ning lõunaeesti murretes nimetati seda ka *kõvask*, mujal Eestis **kõvasi**. Puidust valmistatud luisu üldine nimetus oli veel **laast**.

Ajaloost
--------

19. sajandi keskpaigani kasutati Eestis laialdaselt puuluiske, mis olid valmistatud peamiselt tammest, vahtrast või kadakast. Põhja- ja Lääne-Eestis olid rohkem kasutusel kõvast liivakivist omavalmistatud luisud. Vabrikuluisud tulid kasutusele 19. sajandi teisel poolel.

Kirjeldus
---------

Saartel ja Loode-Eesti rannikualadel valmistati puuluisud Skandinaavia eeskujul neljakandilise pulga kujuga. Nad olid kaetud paksu kihi kleepainega (tõrva või vahaga) ning üle puistatud peene liivaga. Mandril, eriti Lõuna-Eestis olid luisud Ida-Euroopale omaselt valmistatud paksu laastu kujulisena. Need kaeti tõrva ja liivaga või ainult liivaga, mis püsis luisu karestatud pinnal. Viimasel juhul tuli luisku aeg-ajalt pista liivakotti. Luisku kanti tavaliselt kaasas *luisutaskus*, mis oli valmistatud nahast või jämedast riidest, aga ka puust või kasetohust tupes. Paljude luiskude käepidemed olid kaunistatud.

Vaata ka
--------

* teritamine
* tahk
* käi
* vikat
* nuga

Viited
------

1. 1 2 3  Eesti etnograafia sõnaraamat. 1996. Koostanud Arvi Ränk. Tallinn: Eesti Keele Sihtasutus. Lk 105
2. ↑  Väike murdesõnastik Vaadatud 21.01.2021
3. ↑  Väike murdesõnastik Vaadatud 21.01.2021
4. 1 2  Eesti rahvakultuuri leksikon (3. trükk). 2007. Koostanud ja toimetanud Ants Viires. Eesti Entsüklopeediakirjastus. lk 150

Välislingid
-----------

* Vikati laast. Eesti Rahva Muuseum
* Kõvasi. Eesti Rahva Muuseum
* Luisk taskuga. Eesti Põllumajandusmuuseum
**Sverkeri suguvõsa** oli üks neist kahest kuninglikust suguvõsast, kes valitsesid Rootsis 1130–1250 võideldes Eriku suguvõsaga aastail 1150–1220. Suguvõsa nimi pärineb esimese kuninga suguvõsast, Sverker vanemast. Sverkerite suguvõsa suri välja 1222. aastal, kui suri viimane Sverker – Johan Sverkersson.

Kuningas Sverker vanema ajal lõppesid Rootsis paganlikud kombetalitused. Rajati mitu kloostrit: Alvastra Ida-Götamaal, Nydala Smålandis, samuti Varnhem ja Gudhem Lääne-Götamaal. 

Sverkeri ajal seati Rootsis sisse piiskopkonnad. Paavsti saadik, kardinal Nicolaus Albanus, tuli aastal 1153 Rootsi, et sisse õnnistada peapiiskop. Svealased ja götalased ei suutnud aga kokkuleppele jõuda selles, kas peapiiskopkond peaks asuma Linköpingis või Vanas Uppsalas. Seepärast jättis kardinal enne kodureisi 1103. aastal Taani kuningriigile kuulunud Lõuna-Skandinaavias Skåne maakonnas moodustatud Lundi peapiiskopkonna Lundi peapiiskopi juurde pallieti (peapiiskopkonna kaplani).

Sverkeritest valitsejad:

* Sverker vanem, kuningas 1130. aastatest kuni ca 1156), kuninganna Ulvhild;
* Karl Sverkersson (1160–1167);
* Sverker Karlsson (1196–1208);
* Johan Sverkersson, 1216–1222.

Vaata ka
--------

* Folkungid, Folkunga suguvõsa
* Eriku suguvõsa, Erik Püha
* Örebro lahing (1161)
* Älgaråsi lahing (1205)
**Hnúšťa** (ungari keeles *Nyustya*) on linn Slovakkias Banská Bystrica maakonnas Rimavská Sobota ringkonnas.

Geograafiline asend
-------------------

Hnúšťa asub Slovaki maagimäestiku nõlvadel, Rimavská Sobotast ligi 22 km põhjas ja Banská Bystricast umbes 62 km idakagus.

Ajalugu
-------

Hnúšťat on esmamainitud 1334. aastal. 1438. aastal on esimest korda mainitud Hnúšťa kirikut. Kaevandused olid piirkonnas juba 16. sajandil. 17. sajandil algab kaevandamise ja maagitöötlemise areng. Rauakoda tegutses linnas alates 1772. aastast. Kaevandusfirma Rimavská koalícia asutati 1811. aastal. 19. sajandi teisel poole kiirelt arenenud metallurgiatööstust tabas 20. sajandi alguses langus, viimane rauasulatusahi lõpetas tegevuse 1923. aastal. Keemiakombinaat alustas Hnúšťas tegevust 1924. aastal.

Rahvastik
---------

Slovakkia 2021. aasta rahvaloenduse andmetel oli Hnúšťa elanikest slovakke 89,91%, ungarlasi 0,68% ja mustlasi 0,5%. Rahvus oli teadmata 8,16%-l elanikest.

Tuntud inimesed
---------------

Hnúšťas on sündinud slovaki luuletaja, proosakirjanik, tõlkija, publiktsist ja poliitik Ján Francisci-Rimavský (1822–1905).

Sõpruslinnad
------------

* Tšehhi Dobruška, Tšehhi
* Poola Lwówek Śląski, Poola

Viited
------

1. ↑  Sčítanie obyvateľov, domov a bytov 2021 na Slovensku
2. ↑  História mesta Mesto Hnúšťa. Vaadatud 29. aprillil 2023
3. ↑  Iron heart of Hnúšťa Mesto Hnúšťa. Vaadatud 29. aprillil 2023
4. ↑  Number of population by ethnicity in the municipality Hnúšťa at 1. 1. 2021 Sčítanie obyvateľov, domov a bytov 2021. Vaadatud 29. aprillil 2023
5. ↑  Janko Francisci Mesto Hnúšťa. Vaadatud 29. aprillil 2023
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib gaasi piirkonnast; saare kohta vaata artiklit Mulli saar; metsahuumuse liigi kohta vaata artiklit Mull (mullateadus)* |

---

John Everett Millais' maal "Mullid" (1886)
**Mull** on gaasi piirkond, mis on igalt poolt ümbritsetud vedeliku või tahkisega ja on tavaliselt selle pindpinevuse rõhu all.

Igapäevaelust on tuntud mullid, mis moodustuvad vedeliku keemaminekul, kui algselt vedelikus lahustunud gaas eraldub vedelikust ja kerkib mullina pinnale. Mänguasjadena on levinud seebimullid, mille puhumiseks kasutatakse spetsiaalseid seebimullipuhujaid. Sageli puhutakse mulle närimiskummi närimise käigus. Niisugused olmes sagedased mullid on olemuselt ajutised ja lõhkevad peatselt, mistõttu metafoorselt kutsutakse mullideks sisutühje väiteid ja sõnavõtte. Samas nimetatakse näiteks tööstuses mullideks ka metallivalu käigus tahkesse materjali jäänud gaasikogumeid, mis on vee-, seebi- ja nätsumullidega võrreldes märksa püsivamad.

Süsihappegaasi mullid on olulised karastusjookide ja kääritatud jookide nagu kalja, õlle ja vahuveini tootmises. Tehnikas kasutatakse mulle näiteks vesiloodiga nivelliirides, kus mulli asendi abil mõõteriistal saab määrata, kuivõrd erineb aluspinna asend horisontaalist.

Vaata ka
--------

* Mullsortimine

|  |  |
| --- | --- |
|  | Tsitaadid Vikitsitaatides: **Mull** |
**Tõnisson** on Oskar Lutsu Tootsi-lugude sarja kõrvaltegelane, Paunvere kihelkonnakooli õpilane. Tema eesnime pole Luts oma teostes kordagi maininud. Filmis "Suvi" kirjutab Tõnisson oma eesnime initsiaaliks "A". Midagi ei anna Luts teada ka tema kodutalu ega vanemate kohta. Jutustuses "Sügis" mainib ta Tõnissoni kodukülaks Kantküla. 

Sarja esikromaanis "Kevade" kujutab Luts Tõnissoni paksu, tõsise, veidi aeglasevõitu mõtlemisega, kuid tahtekindla ja õiglust nõudva poisina. Tema kombe üle alatasa süüa viskab Luts korduvalt leebet nalja. Üks võtmeteemasid, mis Tõnissoni sügavuti avab, on konflikt kirikumõisa poistega, mille käigus Tõnisson salaja nende parve põhja laseb. Tõnissoni kaudu vihjab autor eestlaste üldisemale vaoshoitud saksavaenulikkusele, kuid näitab ka eri tegelaste suhtumist eetilisse konflikti, mis tekib, kui Tõnissoni teo tõttu vallandatakse alusetult süüdlaseks peetud kellamees Lible, Tõnisson aga nõuab peategelaselt Arno Talilt vaikimist.

"Kevadele" järgnenud "Suves" on Tõnisson tõsine, jõukal järjel põllumees, kelle käest peategelane Joosep Toots läheb talu kordategemiseks laenu või käendust küsima.

Tootsi-lugude põhjal tehtud Arvo Kruusemendi filmides mängib Tõnissoni Ain Lutsepp.
**Huko Lumet** (kuni 1935 **Hugo Liibek**; 29. mai 1907 Kolgaküla, Kõnnu vald, Kuusalu kihelkond, Harjumaa – 25. juuli 1981 Tallinn) oli Eesti Nõukogude riigitegelane, kirjandus- ja teatrikriitik ning näitekirjanik.

Ta lõpetas 1927. aastal Jakob Westholmi Gümnaasiumi ning õppis aastatel 1928–1930 Tartu Ülikooli usu- ja 1938. aastal filosoofiateaduskonnas. Akadeemiliselt oli ta EÜS Ühenduse liige.

1941 töötas ta ajalehe Noorte Hääl toimetuses. 1941–1944 oli ta sõja ajal NSV Liidu tagalas. 

1944–1947 ajalehtede Õhtuleht ja Rahva Hääl, 1947–1950 ajakirjade Stalinlik Noorus ja Pikker toimetuse liige, 1950–1951 Eesti TA toimetus-kirjastusnõukogu toimetaja, 1951–1956 Eesti NSV Teatriühingu vastutav sekretär, almanahhi "Eesti Nõukogude Teater" toimetaja. 1964. aastal sai ta Eesti NSV personaalpensionäri staatuse.

Tegevus Nõukogude võimuorganites
--------------------------------

II Riigivolikogu valimistel 14. ja 15. juulil 1940 oli ta NSV Liidu poolt organiseeritud Eesti Töötava Rahva Liidu kandidaat.

Eesti NSV Ülemnõukogu I koosseisu saadik.

NLKP liige 1947. aastast

Looming
-------

Esimesed artiklid avaldas 1936. aastal. Kirjutanud näidendeid, libretosid, teatrikriitikat ja humoreske.

* 1954 muusikalise komöödia "Rummu Jüri" libreto
* 1958 komöödia "Neiud roolis"
* 1962 huumorivalimik "Tänapäeva tungalteri"

### Mälestusi

* "Eesti artell Hissari orus". Stalinlik Noorus 3 ja 4, 1948

Liikmesus
---------

* 1945 Eesti NSV Teatriühingu asutajaliige, sh 1951–1956 vastutav sekretär
* 1961 Eesti NSV Ajakirjanike Liit

Kirjandus
---------

* Eerik Teder. "Lumet, Huko". // Eesti kirjarahva leksikon. Tallinn 1995. Lk 310

Välislingid
-----------

* *Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918–1944*
* Haud Tallinna Metsakalmistul
**Huitbergi paekühm** (ka *Hoitbergi bioherm, Hoitbergi korallriff*) on riftilubjakivist paljand Läänemaal Vormsi saarel Suuremõisa külas.

Geoloogiliselt on see üle 400 miljoni aasta vanune korallriff, mille mandrijää on siledaks lihvinud. Paljandunud pindadel võib näha muu hulgas kivistunud koralle, stromatopoore, trilobiite, brahhiopoode ja sammalloomi.

Küngas on põhja-lõunasuunaline ja selle pikkus on umbes 70 m, laius 20 m ja kõrgus 2,5 m. Küngast katab õhuke pinnakate, mille all on arvukalt Pirgu lademe biohermse lubjakivi paljandeid. 1986. aastal tehtud puurimiste käigus tehti puursüdamiku alusel kindlaks, et biohermi paksus on umbes 11 m. Biohermikeha peakomponent on korallosis.

Paekühmu juurde viib Huitbergi matkarada (1,5–2 km).

* Vormsi saare üks geoloogilisi vaatamisväärsusi – Huitbergi paekühm.Vormsi saare üks geoloogilisi vaatamisväärsusi – Huitbergi paekühm.
* Huitbergi paekühmu pinnal on näha iidsete organismide struktuure.Huitbergi paekühmu pinnal on näha iidsete organismide struktuure.
* Huitbergi paekühmHuitbergi paekühm

Viited
------

1. ↑  Hoitbergi bioherm Eesti looduse infosüsteemis (vaadatud 20.04.2013)
2. ↑  "Huitbergi matkarada (1,5–2 km)". RMK koduleht (vaadatud 23.12.2011)

Välislingid
-----------

* Hoitbergi bioherm Eesti geokogude infosüsteemis
**Tõnismägi** on Tallinna keskosas asuv Keskkõrgendiku keskosa. See on 30,9 m üle merepinna. Kõrgendikul paikneb Tõnismäe asum.

Tõnismäeks võib pidada üsna lauget maatõusu umbes Toom-Kuninga ja Õllepruuli tänava vahelises lõigus, kus Suur-Ameerika tänava joonelt tõuseb maapind 17,5 meetrilt umbes 100 meetrit põhja suunas 27,5 meetrini merepinnast. Edasi jätkub maatõus kirde suunas ja Tõnismäe kõrgeim „tipp" (31–31,7 meetrit) asub Läti Vabariigi saatkonna hoovis, Tõnismägi 10.

Ajalugu
-------

Varasemal ajal on kasutatud ka nime *Antoniuse mägi*, Tõnismägi olnud tunduvalt kõrgem kui praegu, kuid kõrgendikku on Tallinna kaitse huvides mitme sajandi kestel madalamaks kaevatud.

Vaata ka
--------

* Tõnismäe Antoniuse kabel

Viited
------

1. 1 2   Tallinna entsüklopeedia. II köide Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastuse AS, 2004. Lk 277-280
2. ↑  KÄOMÄGI, linnaarhiiv.wordpress.com, 20 juuni 2017 (vaadatud 22.09.2020)
3. ↑  Robert Nerman, Leho Lõhmus. Tallinna asumid ja ametlikud kohanimed. Tallinn, 2013, lk 103
**Araabika kohv** on araabia kohvipuu (*Coffea arabica*) röstitud seemnetest ehk kohviubadest saadud kohvi sort, mis on algselt pärit Etioopiast ja Jeemenist. 

Araabia kohvipuu viljadest toodetud kohvi peetakse paremaks rohkem viljeldud ja laiemalt tuntud teise kohvipuuliigi, kongo kohvipuu (*Coffea canephora*) viljadest saadavast robusta kohvist. Araabika kohv sisaldab vähem kofeiini kui ükski teine majanduslikel eesmärkidel kasvatatavast kohvipuuliigi viljadest toodetud kohv.

Ajalugu
-------

Legendi järgi sai kohvipuu kasvatamine alguse sellest, kui Etioopias nähti kodukitsi söömas kohvipuu marju ja lehti, misjärel nad muutusid erakordselt virgeteks ja hüperaktiivseteks. Ka kohalik karjus olevat seda tähele pannud ja õppinud kohvipuust jooki valmistama. Etioopias juuakse tänini jooki, mida saadakse kohvilehtede leotamisel. 

Esimene kirjalik märge röstitud kohviubadest on pärit Araabia õpetlastelt, kes kirjutasid, et kohv on tõhus vahend, millega töötunde pikendada. Kohv saigi populaarseks just araablaste seas, esialgu eelkõige munkade seas. Araablaste mõte teha jooki röstitud kohviubadest levis kõigepealt Egiptusesse ja türklaste juurde, ning sealt kõikjale maailma.

Kasvatamine
-----------

*Coffea arabica* õied – Brasiilia
röstimata *Coffea arabica* oad – Brasiilia
*Coffea arabica* kohvipuu kasvab umbes seitse aastat ning annab kõige paremat vilja piirkondades, kus sajab ühtlaselt aasta jooksul 1–1,5 m vihma. Seda kasvatatakse tavaliselt 1300–1500 m kõrgusel, aga on ka istandusi merepinna kõrgusel ning ka 2800 m kõrgusel. Taim talub madalat temperatuuri, aga mitte jäidet, parimat vilja kannab *Coffea arabica* siis, kui temperatuur jääb 20 °C ümbrusse. Majanduslikel eesmärkidel kasvatatavad taimed kasvavad umbes 5 m kõrguseks, kuid need lõigatakse tagasi kuni 2 m pikkuseks, et kergendada saagi koristamist. Erinevalt *Coffea canephora*'st, millest saadakse robusta kohvi, meeldib *Coffea arabica*'le kasvada varjus.

Kaks kuni neli aastat pärast istutamist valmivad *Coffea arabica*'l väikesed, valged, tugeva lõhnaga õied. Õite magus lõhn meenutab jasmiini. Päikesepaistelise ilmaga õied avanevad ja paljastavad viljad. Marju võib kohvipuul olla väga palju, eriti *Coffea arabica* taimedel, nii et marjade raskus võib taimi ja saaki kahjustada. Marjad on esialgu tumerohelised, küpsedes muutuvad aga esmalt kollaseks, siis punaseks. Valmis marjad on tumepunast värvi, ovaalse kujuga, umbes 1 cm suurused. Marjad valmivad sageli eri aegadel; ühel puul võib samaaegselt olla nii punaseid kui ka rohelisi marju, mistõttu sageli korjatakse marjad käsitsi, et saada vaid täiesti küpseid, mitte rohelisi ega mädakolletega marju. 

Kohvipuid pole kerge kasvatada. Iga puu toodab umbes 0,5–5 kg kohviuba aastas, sõltuvalt konkreetse puu iseloomust ning kliima ja muude tegurite soodsusest. Igas marjas peitub kaks kohviuba, mis on tegelikult marja seemned. 

Täiuslikes tingimustes, näiteks Jaava saarel, istutatakse puid aastaringselt ning ka korjatakse marju aastaringselt. Vähem ideaalsetes tingimustes, näiteks Brasiilias, korjatakse marju vaid talviti.
**Folkloristika** ehk **rahvaluuleteadus** on teadus folkloorist ehk rahvaluulest. Folkloristika tegeleb folkloori kogumise, talletamise, süstematiseerimise, analüüsimise ja publitseerimisega. 

Folkloristikaga tegelev teadlane on folklorist.

Folkloristika ajalugu
---------------------

Rahvaluuleteaduse kujunemine algas valgustusajastul, 18. sajandi teisel poolel. Valgustusega kaasnesid drastilised muudatused ühiskonnas: kiri sai valdavaks, taandus seisuslikkus, esile tõusis haritlaskond, algas industrialiseerumine, tõusis poliitiline huvi rahva vastu, toimus sotsiaalne eneseteadvuse tõus. Valgustusajastut iseloomustab huvi erinevate eluvaldkondade vastu ja ühiskonna uurimine (etnograafia, geograafia, demograafia). Mõiste "rahvas" tähendas metsikut, primitiivset, kirjaoskamatut. Romantismis eristati ülemkihti, kirjaoskusega linnaelanikkonda, kellel oli kultuur, ja alamkihti, kirjaoskamatuid talupoegi, kellel kultuuri ei arvatud olevat.

### Eestis

Eesti rahvaluuleuurimist on mõjutanud ühelt poolt eesti kultuuri ja teaduse üldine arengujoon (19. sajandi kultuurimurrang jne), teiselt poolt rahvusvahelised teaduskontaktid (saksa, nõukogude, soome jm).

Valgustus- ja romantismiajastul hakati Euroopas huvi tundma väikeste eksootiliste rahvaste vastu. Eestis avaldus see baltisakslastest estofiilide tekkega, kes uurisid eesti keelt ja kultuuri.

Eestikeelne rahvaluulealane terminoloogia kujunes 19. sajandil saksa keele mõjul. Esimesed eestikeelsed terminid olid tõlkelised ja kirjeldavad. Friedrich Reinhold Kreutzwald kasutas oma 1861. aasta rahvaluule kogumise üleskutses sõnu "vana vara". Esimest korda kasutas terminit "rahvaluule" Jaan Bergmann vana rahvalaulu tähenduses 1878. aastal. Jakob Hurt viis oma 1896. aasta kõnes lõpuks saksakeelsed terminid eestikeelsetega vastavusse. Hurt nimetas "rahvamälestusteks" (*die Volksüberlieferungen*) kõike, mida rahvas oma minevikust mäletab: need on nii jutud kui ka kombed, arvamised, usk, ütlemised ja ka laulud. "Rahvamälestuste" alaliikideks olid näiteks "vanad jutud" (*die Märchen*), "rahvalikud ajaloolised jutustused" (*die Sagen*), "vaimulikud rahvajutud" (*die Legenden*), "pruugid ja kombed" (*die Sitten und die Gebräuche*).

Folkloristika mõisteid
----------------------

- itk
- Kalevala-mõõt
- Kalevala-mõõduline luule 
– legend 
– loomismüüdid 
– müüt 
– parömioloogia
– pärimus 
– regilaul 
– regivärss 
– saaga

Vaata ka
--------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Tsitaadid Vikitsitaatides: **Folkloristika** |

* Folkloristide loend
* Eesti mütoloogia
* Etnograafia
* Etnoloogia
* Etnomusikoloogia
* Mütoloogia
* Eesti rahvakalender
* Rahvamuusika
* Rahvausund
Tõnu Esko 2017. aastal Genoomika instituudis.
Geeniteadlane ja molekulaarbioloog Tõnu Esko räägib 2018. aasta kevadel ajakirjale Universitas Tartuensis vahejuhtumist oma teadlaskarjääri alguses ning geeniuuringute andmerohkusest
**Tõnu Esko** (sündinud 27. jaanuaril 1985) on eesti geeniteadlane, inimesegenoomika professor Tartu Ülikoolis.

Tõnu Esko 2017. aastal oma kabinetis Genoomika instituudis.
Ta lõpetas aastal 2007 bakalaureusena Tartu Ülikooli bioloogia-geograafiateaduskonna geenitehnoloogia erialal. Aastal 2009 lõpetas ta magistrina Tartu Ülikooli loodus- ja tehnoloogiateaduskonna biotehnoloogia ja biomeditsiini erialal. Aastal 2012 kaitses ta tööga "Novel applications of SNP array data in the analysis of the genetic structure of Europeans and in genetic association studies" (Genotüpiseerimiskiibi andmete uudsed rakendused Euroopa geneetilise struktuuri analüüsil ning geneetilistes assotsiatsioonuuringutes) doktorikraadi; doktoriväitekirja juhendajaks oli professor Andres Metspalu. 

Tõnu Esko põhilised uurimissuunad on geneetiline varieeruvus Euroopa populatsioonides, kompleks fenotüüpiide geneetiline arhitektuur, pikaealisusegeneetika, isiksuse seadmuste geneetika, biotehnoloogia, terviseuuringutega seotud uuringud, näiteks biokeemia, geneetika, mikrobioloogia, molekulaarbioloogia, rakubioloogia, biofüüsika ja bioinformaatika, meditsiiniinformaatika, biomatemaatika, biomeetrika.

Tunnustus
---------

* 2009 – Üliõpilaste teadustööde riiklik konkurss 2009/ I Preemia Magistri astmes/ Loodus- ja keskkonnateaduste kategooria
* 2009 – Aunimetus "Kuu noorteadlane", ENGAGE Konsortsium
* 2012 – Üliõpilaste teadustööde riiklik konkurss 2012/ I Preemia Doktori astmes/ Loodus- ja keskkonnateaduste kategooria
* 2013 – Eesti Teaduste Akadeemia Noore Teadlase Stipendium, Eesti Rahvuskultuuri Fond
* 2017 – Noore teadlase preemia
* 2019 – Eesti Vabariigi teaduspreemia keemia ja molekulaarbioloogia valdkonnas
* 2021 – Eesti teaduse populariseerimise auhind (koos Kaija Põhako-Eskoga, tegevused/tegevuste sarjad teaduse ja tehnoloogia populariseerimisel) Voronja galerii näituse "Kunst. Teadus. Ulme" eest)

Korduvalt loetud maailma mõjukamate teadlaste sekka.

Huvid ja muu tegevus
--------------------

Tõnu Esko üks huvisid on maalikunst, ta on sepatööd teinud, samuti püüab Esko teadust ja idufirmasid kokku viia ning on ettevõtte BC Platforms teadusnõukoja juht.

Viited
------

1. ↑  "Kuus TÜ teadlast loeti maailma mõjukamate hulka". *Universitas Tartuensis*. Detsember 2017. Vaadatud 09.04.2021.
2. ↑  Siil, Virgo (juuni 2017). "Geeniteadlane: igav DNA on hea". *Universitas Tartuensis*. Vaadatud 08.04.2021.
3. ↑  "Our Team". *BC Platforms*. Vaadatud 08.04.2021.
4. ↑  Himma, Marju (01.08.2017). "600 eesti eaka veri aitab arendada vananemist pidurdavat ravimit". *ERR Novaator*. Vaadatud 08.04.2021.

Välislingid
-----------

* Tõnu Esko Eesti Teadusinfosüsteemis
| Vana testament |
| --- |
| * 1. Moosese
* 2. Moosese
* 3. Moosese
* 4. Moosese
* 5. Moosese
* Joosua
* Kohtumõistjate
* Rutt
* 1. Saamueli
* 2. Saamueli
* 1. Kuningate
* 2. Kuningate
* 1. Ajaraamat
* 2. Ajaraamat
* Esra
* Nehemja
* Ester
* Iiob
* Laulud
* Õpetussõnad
* Koguja
* Ülemlaul
* Jesaja
* Jeremija
* Nutulaulud
* Hesekiel
* Taaniel
* Hoosea
* Joel
* Aamos
* Obadja
* Joona
* Miika
* Nahum
* Habakuk
* Sefanja
* Haggai
* Sakarja
* Malakia
 |

Gustave Doré maal 19. sajandist
**Koguja raamat** on üks **Vana Testamendi** tarkuseraamatutest. Selle autoriks peetakse kuningas Saalomoni, kes valitses Iisraeli umbes aastatel 970–928 eKr. Kogujat tutvustatakse raamatu alguses Taaveti poja ja Jeruusalemma kuningana, ilmselt vihjates Saalomonile. Tegelikult pärineb tekst arvatavasti alles 3. sajandist eKr. 

Koguja raamat on autobiograafiline mõtisklus elu mõtte, surma, Jumala ja saatuse üle. 
Autor leiab, et inimese tegevused on olemuslikult tühised, mõttetud, ajalikud ja kaduvad (heebrea k *hebel*). 
Inimene ei mõista seda, mis maailmas sünnib, ega näe, mis saatusel talle varuks on, ja nii on ühtviisi tühised nii suurte varanduste kokku ajamine kui palehigis töötamine: *"Taas nägin ma päikese all, et jooks ei olene kärmeist ega sõda sangareist; samuti ei olene leib tarkadest, rikkus mõistlikest ega menu osavaist, vaid aeg ja saatus tabab neid kõiki."* (Kg 9:11).
Ning teisal: *"Sest tema annab inimesele, kes temale meeldib, tarkust ja tunnetust ning rõõmu; aga patusele ta annab ülesandeks korjata ja koguda, et seda siis anda sellele, kes Jumalale meeldib. Seegi on tühi töö ja vaimunärimine."* (Kg 2:26).

Koguja raamatul on olnud sügav mõju kogu Lääne kultuurile.

|  |  |
| --- | --- |
|  | Tsitaadid Vikitsitaatides: **Koguja raamat** |
**Valgjärve külanõukogu** oli külanõukogu Eesti NSV-s.

Külanõukogu moodustati 1945 septembris Võrumaal Valgjärve vallas. Külanõukogu halduskeskus asus algselt valgjärve asulas.

Seoses maakondade ja valdade likvideerimise ning maarajoonide moodustamisega arvati Valgjärve külanõukogu 1950 septembris Otepää rajooni koosseisu.

1954. aasta seisuga tegutsesid külanõukogu piirides "Võitja", "Edasi", "Punase Lipu" ja V. I. Lenini nimeline kolhoos ning Pikajärve Invaliidide Kodu. Külanõukogu keskus asus Saverna külas. 1959 veebruarist Otepää rajoon likvideeriti ja Valgjärve külanõukogu liideti Põlva rajooniga. 1960. aasta piirimuudatusega anti Valgjärve külanõukogule üle osa Veski külanõukogu aladest.

1978. aasta seisuga tegutsesid külanõukogus Valgjärve ja Saverna kolhoos.

Viited
------

1. 1 2  Valgjärve külanõukogu Eesti nõukogude entsüklopeedia faksiimileversioonis (vaadatud 09.09.2017)
2. ↑  Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi 13. septembri 1945 seadlus "Võru maakonna valdades küla töörahva saadikute nõukogude moodustamise kohta". Eesti NSV Teataja, 1945, 33, 520
3. ↑  Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi 26. septembri 1950 seadlus "Maarajoonide moodustamise kohta Eesti NSV-s". Eesti NSV Teataja, 1950, 11, 114
4. ↑  Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi 17. juuni 1954 seadlus "Eesti NSV külanõukogude ühendamisest". Eesti NSV Teataja, 1954, 10, 104
**Saagis** ehk **reaktsioonisaagis** tähendab keemilise üksikprotsessi või mitme etapi summaarset saaduse saamise efektiivsust. Väljendatakse seda tavaliselt protsentides teoreetilisest saagisest – see on saaduse saagis moolides jagatud teoreetiliselt võimaliku saagisega moolides ja korrutatud 100-ga:

Saagis = (tegelik saagis) × 100 / (teoreetiline saagis)

Keemilistes reaktsioonides kasutatakse tihti ühe reagendi ülehulka – sel juhul arvutatakse teoreetiline saagis vastavalt reaktsiooni stöhhiomeetriale väiksemas hulgas olnud reagendi järgi. 

Ideaaljuhul oleks reaktsiooni saagis 100%, mis praktikas esinevate kadude tõttu ei realiseeru. Saagis üle 100% näitab, et saadus ei ole puhas. Ka puhastamisprotseduurid vähendavad saaduse lõppsaagist. 

Kui sünteesi skeemis esineb mitu etappi, siis lõppsaaduse saagis on kõigi üksikute etappide osasaagiste korrutis. Näiteks kui sünteesis on kolm 80% saagisega etappi, siis summaarne saagis on 0,8 × 0,8 × 0,8 × 100 = 51%.

Vaata ka
--------

* Stöhhiomeetria
* Keemiline süntees
* Enantiomeerne liig
**World Spider Catalog** (lüh WSC) on teaduslik veebiandmebaas, kuhu kogutakse taksonoomilist informatsiooni tänapäeval elavate ja ka väljasurnud ämblike kohta.

WSC-le on ligipääs internetiühenduste kaudu ja tasuta.

Veebipõhise andmebaasi eesmärgiks on kõikide ämblike
sugukondade, perekondade ja liikide taksonoomia ja nendega seotud taksnooomiline kirjandus.

Andmebaasi tekkelugu on pikk, kuid ära võiks mainida 
Pierre Bonnet' "Bibliographia araneorum" (University of Toulouse, Prantsusmaa) ja Carl Friedrich Roeweri (Bremen, Saksamaa). ("Roewer's Katalog der Araneae").

Oma panuse andis ka Paolo M. Brignoli (University of Aquila, Itaalia) "A catalogue of the Araneae described between 1940 and 1981" (1983). Peale Brignoli surma võttis tema väljaannetele lisade koostamise üle Norman I. Platnick.

WSC sai alguse erinevatest veebilehtedest 2000. aastal ja selle loojaks peetakse Norman I. Platnickut (American Museum of Natural History). 2014. aastal, kui Platnick pensionile läks, võttis veebiandmebaasi üle Natural History Museum of Bern (Šveits) ja teisendas selle relatsioonandmebaasiks.

2017. aasta veebruarikuu seisuga oli digitaalses andmebaasis 46 464 liiki ja käsil 18. versioon.

Viited
------

1. 1 2  "Introduction", *World Spider Catalog*, Natural History Museum Bern, vaadatud 29. septembril 2015
2. ↑  "Welcome page", *World Spider Catalog*, Natural History Museum Bern, vaadatud 13. veebruaril 2017

Välislingid
-----------

* Archive of previous versions

*Selles artiklis on kasutatud ingliskeelset artiklit en:World Spider Catalog seisuga 6.10.2017*.
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib füüsikalisest nähtusest; teiste mõistete kohta vaata Valgus (täpsustus).* |

---

Nähtava valguse riba elektromagnetlainete spektris: gammakiirgus – röntgenikiirgus – ultraviolettkiirgus – nähtav valgus – infrapunakiirgus ja mikrolained – raadiolained
**Valgus** on elektromagnetkiirgus, mille lainepikkus on vahemikus 380–700 nanomeetrit. Lainepikkusega 380 nm liikuvat kiirgust tajub inimsilm lilla värvina ja 700 nm lainepikkusega lõpeb punase värvusena tajutava valguse ala.

Eri allikates esinevad sageli lahknevused valguse defineerimisel. Näiteks võidakse nähtava valgusena vaadelda lainepikkuste vahemikku nii kitsalt kui 420–680 nm või nii laialt kui 380–800 nm. Mõnikord mõistetakse valgusena ka ultraviolettkiirgust ja infrapunakiirgust.

Valguskiirgus tekitab inimese silmas valgusaistingu. Erineva lainepikkusega valguskiirgust tajub inimene erineva värvusena. Inimene on võimeline eristama 2 nm suurust muutust valguskiirguse lainepikkuses. Seega on inimene teoreetiliselt võimeline eristama umbes 150 värvust. Samas on leitud, et ideaaltingimustes ja äärmuslikel juhtudel võib inimsilm eristada valgust lainepikkuste vahemikus isegi 310–1050 nm.

Valguskiirgust mõõdetakse näiteks valgusmõõdiku ehk fotomeetriga.
Päikese (fotosfääri) temperatuur on selline, et tema kiirgus on kõige suurem just nähtava valguse lainepikkuste osas.

Ülekantud tähenduses mõistetakse valguse all ka teadmisi või tarkust.

**Nähtava valguse jaotus ( ISO 21348 )** | Värvus | Lainepikkus |
| --- | --- |
| Punane | 610–760 nm |
| Oranž | 591–610 nm |
| Kollane | 570–591 nm |
| Roheline | 500–570 nm |
| Sinine | 450–500 nm |
| Lilla | 360–450 nm |

Valguse hajutamine
------------------

Seeria autorid Heli Lukner, Sandhra-Mirella Valdma, Andreas Valdmann uurisid, kuidas luua sobivat hajunud valgusvälja spetsiaalse hajutaja ja läätse abil. Valgusallikaks oli kogu nähtava valguse ja lähi-infrapuna piirkonda kattev superkontiinum laseri kiir. Läätse ja hajutaja vahelist kaugust kohendades märgati erinevaid, rohkem või vähem teravaid kujutisi labori seinal ja tagasipeegeldust läätselt.

* 
* 
* 
* 
*

Viited
------

1. ↑  ISO 21348 1. Mai 2007. *Space environment (natural and artificial) — Process for determining solar irradiances.*

Vaata ka
--------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Tsitaadid Vikitsitaatides: **Valgus** |

* Valguse murdumine
* Valguse neeldumine
* Valgusallikas
* Valgusreostus
* Valguse kiirus
* Elektromagnetspekter
* Footon
* Fotomeetria
**Funktsionaalne magnetresonantstomograafia** ehk **funktsionaalne MRT** (**fMRT**) on meetod, mis kasutab MRT-tehnoloogiat aju aktiivsuse mõõtmiseks, jälgides aju verevarustuse dünaamikat. See tehnoloogia põhineb faktil, et verevool ajusse ja neuronite aktiveerumine on omavahel seotud. Kui ajuosa on parajasti kasutuses, siis verevool seal piirkonnas suureneb.

Peamine fMRT meetod kasutab vere oksügenatsioonitasemest sõltuvat (BOLD ehk *blood-oxygen-level dependent*) kontrastsust, mille avastaja on Seiji Ogawa. See on pea- ja seljaajus neuronaalse aktiivsuse kaardistamiseks mõeldud tehnoloogia, mis kujutab ajurakkude energiakasutusest tingitud hemodünaamilisi muutusi.

Alates 1990. aastate algusest on fMRT kõige levinum konnektoomikas ehk aju kaardistamises kasutatav meetod, sest see on väheinvasiivne ja ei rakenda ioniseerivat kiirgust. 

Funktsionaalne MRT on kasutusel nii teadustöös kui ka kliinilises diagnostikas. Seda saab kombineerida ja täiendada teiste ajutegevuse kuvandamise meetoditega, nagu EEG ja NIRS. Välja töötamisel on võimalused kasutada kontrastiks ka teisi biomarkereid peale vere hapnikusisalduse, millega saaks parandada fMRT ruumilist ja ajalist lahutusvõimet. Mõned firmad turustavad tooteid nagu fMRT-l põhinevad valedetektorid, kuid neid seadmeid ei peeta veel piisavalt usaldusväärseks, et laialdaselt kasutusele võtta.

Viited
------

1. ↑  Logothetis, Nikos K.; Pauls, John; Augath, Mark; Trinath, Torsten; Oeltermann, Axel. "Neurophysiological investigation of the basis of the fMRI signal". *Nature*. **412**: 150–157.
2. ↑  Tomberg, Tiiu; Kepler, Kalle. "Funktsionaalne magnetresonantstomograafia". *Eesti Arst*. **88** (1): 44−51.
3. ↑  "What is fMRI?". *Center for Functional MRI*. Vaadatud 10.01.2022.
4. ↑  Langleben, Daniel D.; Moriarty, Jane Campbell. "Using Brain Imaging for Lie Detection: Where Science, Law and Research Policy Collide". *Psychology, Public Policy, and Law*. **19** (2): 222–234.
**Kogemus** (vanakreeka keeles *empeiria*, saksa keeles *Erfahrung*, inglise keeles *experience*) on filosoofia mõistestikus välismaailma meelelis-empiiriline peegeldus.

**Kogemuseks** võib nimetada ka teaduslikku katset (ehk eksperimenti) ja vaatlust.

Traditsioonilise seisukoha järgi omab kogemus kandvat rolli ühiskondliku praktika jaoks ning on teaduse rikastamise, teooria ja praktika arendamise tähtis vahend.

Kogemus analüütilises vaimufilosoofias
--------------------------------------

Analüütilises vaimufilosoofia peetakse kogemuse (inglise keeles *experience*) all tavaliselt silmas teadvuses aset leidvaid sündmuste voogu, mille läbielamisena teadvus ilmnebki. Enamasti lähtutakse sellest, et sellise kogemuse kohta saab kogemuse omajal olla vahetu ja kindel teadmine; seevastu teiste kogemusest ega välismaailma sündmustest sellist teadmist pole, nii et uskumused nende kohta on oletuslikud.

* Kui kaua kulub mul aega võileiva söömiseks?

Sellise kogemuse puhul tegemist puhtalt indiviidikeskse kogemusega, kuid kogemus ei pea sugugi alati olema isiklik. Mõnel juhul piisab ka teise inimese kogemusest, kes ütleb sulle nt selle võileiva söömise aja ning sa võid selle söömata jätta, sest sul on sellest juba teatud mõttes kogemus olemas, kuigi see on vahendatud. Sellist kogemust võib nimetada ka kaudseks kogemuseks, mis põhineb teiste kogejate kogemusvool.

kogemuste tõlgendus:

Kogemus ei pea alati isiklik olema, kõike ei pea omal nahal järele proovima. Sageli piisab ka teiste kogemusest, kes on sulle usaldusväärsed inimesed ja kelle kogemusest saad õppida ilma seda ise proovimata, see on juba kogemus samuti.
Paraku tuleb kogemuse puhul arvestada ka mitmete ohtudega. Kogemus on sageli ühekülgne ning seotud teatud tingimustega. Näiteks võime teha ekslikke järeldusi kui inimene olles kogenud teise inimesega suhet võib hinnata seda kogemust halvaks, samas kui see kogemus kellegi teise jaoks võib hea olla. Kogemust võib ekslikult tõlgendada. Näiteks ei tasu ehk sulatõena võtta kellegi väidetavat kogemust, et nägi lendavaid taldrikuid.

Kogemus Kanti filosoofias
-------------------------

Immanuel Kanti järgi koosneb kogemus kahest komponendist: materiaalsest ja formaalsest. Materiaalne komponent on see meeleline mitmekesisus, mis on esile kutsutud meie meelelisuse välise afitseerimise kaudu. Formaalne komponent on aprioorne ning on olemas kogemusest sõltumatult eelnedes seega igale üksikule kogemusele.

Vaata ka
--------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Tsitaadid Vikitsitaatides: **Kogemus** |

* Induktsioon
* Harjumus
* Oskus
* Religioosne kogemus
* Teadmine
**AEGEE** (prantsuse keeles *Association des États Généraux des Étudiants de l'Europe*) ehk Euroopa Üliõpilasfoorum on suurim rahvusvaheline ja interdistsiplinaarne üliõpilasorganisatsioon Euroopas, mis asutati 16. aprillil 1985.

AEGEE-sse kuulub üle 13 000 liikme ja ligikaudu 200 haruorganisatsiooni (*antenna*) üle Euroopa. Organisatsiooni juhatus ja peakontor asub Brüsselis.

AEGEE toetab visiooni avatud ja demokraatlikust Euroopast, mis toetub õigusriigi põhimõtetele ja aktiivsele kodanikuühiskonnale. Iga aasta organiseeritakse AEGEE võrgustikus sadu konverentse, koolitusi ja kultuuriüritusi. Ühtlasi esindab AEGEE Euroopa üliõpilaste huve mitmetes instantsides ja rahvusvahelistes organisatsioonides.

Eestis tegutseb kaks AEGEE haruorganisatsiooni: AEGEE-Tallinn ja AEGEE-Tartu.

Vaata ka
--------

* AEGEE-Tallinn
* AEGEE-Tartu

Viited
------

1. ↑  "Key to Europe 2016-2017. What is AEGEE?". AEGEE-Europe. 14.12.2017. Lk 9. Vaadatud 14.02.2018.

Välislingid
-----------

* Organisatsiooni koduleht
**World Summit Award** on ülemaailmne algatus, mille eesmärk on välja valida ja tutvustada maailma parimaid e-valdkonna sisuteenuseid ja innovaatilisi IKT-lahendusi. Konkursiga püütakse tõsta rahva teadlikkust nutikate sisuideede ja kavalate rakenduste osas, aidates nõnda turundada kõrgekvaliteedilisi multimeediatooteid.

Üle aasta toimuval konkursil osaleb iga kord umbes 170 riiki ning konkursile on nelja toimumisaasta jooksul esitatud üle 5000 projekti. Samas on ainuüksi India ja Lõuna-Aasia maade eelvooru esitatud üle 2000 projekti.

Eestist oli 2010. aasta seisuga konkursi eelvooru esitatud ühtekokku 51 projekti: 2003. aastal 1, 2005. aastal 4, 2007. aastal 19 ja 2009. aastal 27. 2011. aasta konkursi Eesti eelvooru kandideerimise tähtaeg oli 16. jaanuar 2011. Eesti parimad e-teenused valitakse välja ühtekokku kaheksas kategoorias ning iga valdkonna võitja saadetakse World Summit Awardi võistlusele.

### Konkursi kategooriad

1. e-valitsus ja institutsioonid

2. e-tervis ja keskkond

3. e-õpe ja haridus

4. e-meelelahutus ja mängud

5. e-kultuur ja pärand

6. e-teadus ja tehnoloogia

7. e-äri ja ettevõtlus

8. e-kaasamine ja osalemine

Välislingid
-----------

* World Summit Award e-konkurss.net, 2008
**Raha keskmine laekumisperiood** (inglise keeles *accounts receivable average collection period*) on ettevõtte finantsjuhtimises kasutatav likviidsuse suhtarv, mis saadakse, kui ettevõtte keskmine debitoorne võlgnevus korrutatakse 360 päevaga ja jagatakse netokäibe summaga.

Raha keskmise laekumisperioodi tulemus
--------------------------------------

* Märkus: ostjate debitoorne võlgnevus on bilansis arvestatud koos käibemaksuga, müügitulu kasumiaruandes arvestatud aga käibemaksuta, tuleks kõigepealt suhtarvu lugejas ja nimetajas olevad arvud ühismõõdustada. Vastasel juhul saadakse ebaõige (tegelikust pikem) laekumisperiood.

Tulemus saadakse ja väljendatakse päevades.

Raha keskmise laekumisperioodi tulemuse tõlgendus
-------------------------------------------------

Indikeerib kui pika perioodi jooksul debitoorne võlgnevus laekub. Selle näitaja arvväärtust mõjutavad nii müügitingimused, müügikäibe ootamatud muutused kui ka püsiklientidele antavad hinnasoodustused, rabatid jne. Tulemus ei tohiks ületada rohkem kui 1 1/3 korda järelmaksuks antavat perioodi ja rohkem kui 1 1/3 diskontoperioodi (diskonto võimaldamisel järelmaksuga müügi puhul).

Vaata ka
--------

* Finantsanalüüs
* Käive
* Lühiajalise võlgnevuse käibekordaja
* Maksevõime suhtarvud
* Müügikäive
* Varude käibekordaja
* Varade käibekordaja

Viited
------

1. ↑  U. Mereste, 2003. Majandusleksikon. Eesti Entsüklopeediakirjastus. Köide I (A-M).
William Boyce
**William Boyce** (11. september 1711 London – 7. veebruar 1779 London) oli inglise organist ja helilooja.

Teda on nimetatud Inglismaa 18. sajandi üheks tähtsamaks heliloojaks [*viide?*].

Elu
---

Lapsena laulis William Saint Pauli katedraali kooris. Kui tal oli häälemurre, hakkas ta õppima orelit Maurice Greeni juures. Juba 1734 sai William Boyce oma esimese töökoha organistina Oxfordi kabelis, mis asub Londonis Oxfordi tänaval. 1736 sai ta organistiks Püha Miikaeli kirikus. Samast aastast tegutses ta heliloojana Kuninglikus Kabelis ning täitis järgnevatel aastatel muidki muusikaga seotud ametikohti. 1755 sai ta kuninglikuks muusikameistriks, 1758 Kuningliku Kabeli organistiks.

1768 halvenes Boyce'i kuulmine ja ta tõmbus muusikast eemale, kuid kuninglikuks muusikameistriks jäi ta surmani, sest see oli auamet, millel polnud kindlaid tööülesandeid. Ta suri 1779 ja on maetud Saint Pauli katedraali. Tema matustel esitasid Westminster Abbey ja Kuningliku Kabeli muusikud tema loomingut.

Looming
-------

William Boyce tegi palju tööd kirikumuusika valdkonnas. Anglikaani kirikus kasutatakse tema teoseid tänapäevani. Ta kirjutas laule, uvertüüre, sonaate ja sümfooniaid. Loomingu moodustavad

* laulud (avaldatud 1749);
* sümfooniad (avaldatud 1750–1761). Need on rohkem *concerto grosso* stiilis ja veel mitte klassikalised sümfooniad. Need sümfooniad olid ligi 200 aastat unustatud ja alles 1928 avastas Constant Lambert need uuesti;
* katedraalimuusika (avaldatud 3 köites 1760–1780). See on kirikumuusika hommiku- ja õhtujumalateenistusteks. Raamat sisaldab vaimulikke laule. Viimane köide ilmus postuumselt;
* kammermuusika – 12 viiulisonaati;
* koorimuusika – vaimulikud laulud, kantaadid, oratooriumid, serenaadid, oodid;
* orelimuusika (1785) – 10 *voluntaryt;*

Suurema osa William Boyce'i teoseid kogus kokku Philip Hayes. William Boyce'i lesk andis need välja 1780. aastatel.

Välislingid
-----------

* /Werner Music Archive (WIMA)

Selle artikli kirjutamisel on kasutatud materjali raamatust "*Great composers 1300-1900. A Biographical and Critical Guide*". The H.W. Wilson Company. New York.