recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**"The Kumars at No. 42"** (aastal 2014 **"The Kumars"**) on Suurbritannia meelelahutuslik telesaatesari. Saatesari võitis Emmy auhinna aastail 2002 ja 2003 ning Peabody auhinna aastal 2004. Sarja tehti aastail 2001–2006 kokku 7 hooaega ja 52 osa ning 2014. aastal 6 osa. Eetris oli sari kanalitel BBC Two (2001–2004), BBC One (2005–2006) ja Sky1 (2014). Sarja tootis Hat Trick Productions.

Sarja peategelasteks on Londonis Wembley linnaosas elav india perekond. Peres on Madhuri ja Ashwin Kumar (osatäitjad Indira Joshi ja Vincent Ebrahim), nende täiskasvanud poeg Sanjeev (Sanjeev Bhaskar) ja Sushila, Sanjeevi vanaema, keda tavaliselt kutsutakse Ummiks (Meera Syal). 

Sarja tegelased teevad kaasa 2003. aastal avaldatud Comic Reliefi heategevuslikul singlil "Spirit in the Sky", mida esitab Gareth Gates. Singel jõudis Briti singliedetabelis esikohale ning seda müüdi enam kui 550 000 eksemplari.

Välislingid
-----------

* The Kumars at No. 42 IMDb-s *(inglise keeles)*
* The Kumars IMDb-s *(inglise keeles)*
* "Spirit in the Sky" video
Artemise programmi embleem
Kunstniku kujutis Artemise astronaudist Kuu pinnal
**Artemise programm** on NASA mehitatud kosmoselendude programm, mille eesmärkideks on saavutada püsiv inimeste kohalolek Kuul ja selle orbiidil ning mehitatud missioon Marsile. 

Programmis osalevad ka Euroopa Kosmoseagentuur (ESA), JAXA ja Kanada Kosmoseagentuur (CSA). Programmi eesmärkide täitmiseks kavatsetakse ehitada ja kasutada kanderaketti Space Launch System, kosmoselaeva Orion ning kosmosejaama Lunar Gateway. Kosmosejaama varustamisel plaanitakse kasutada ka erafirmade kosmoselaevu.

President Donald Trump allkirjastas 11. detsembril 2017 määruse, mille kohaselt naasevad inimesed esimest korda pärast 1972. aastat Kuule. Programmi esimene missioon, Artemis 1 startis 11. novembril 2022 ja naasis Maale sama aasta 11. detsembril. Esimene mehitatud lend, Artemis 2 toimub novembris 2024 ja programmi esimene mehitatud maandumine Kuule on planeeritud 2025. aastaks.

Programm on nimetatud vanakreeka jahi-, looduse- ja kuujumalanna Artemise järgi, kelle kaksikvend on Apollon.

Missioonid
----------

| Mission | Embleem | Stardi aeg | Meeskond | Kanderakett | Maandur | Kestus | Eesmärk |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Artemis 1 |  | 16. november 2022 | — | SLS Block 1 | — | 25 päeva | Mehitamata lend Kuu orbiidile ja tagasi |
| Artemis 2 | — | November 2024 | Ameerika Ühendriigid Gregory WisemanAmeerika Ühendriigid Victor GloverAmeerika Ühendriigid Christina KochKanada Jeremy Hansen | SLS Block 1 | — | ≈10 päeva | mehitatud missioon Kuu orbiidile |
| Artemis 3 | — | Detsember 2025 | — | SLS Block 1 | Starship HLS Option A | ≈30 päeva | Mehitatud maandumine Kuul |
|

Viited
------

1. ↑  "Trump taaselustab lennud Kuule". *Postimees*. Vaadatud 16. mai 2019.
2. ↑  "Artemis III: NASA's First Human Mission to the Lunar South Pole". *NASA*. Vaadatud 7. aprillil 2023.
3. ↑  "NASA Names New Moon Landing Program Artemis After Apollo's Sister". *NASA*. Vaadatud 16. mai 2019.
Narva Tütarlaste Gümnaasiumi hoone 20. sajandi alguses
**Narva Tütarlaste Gümnaasium** ehk **Narva naisgümnaasium** (vene keeles *Нарвская женская гимназия*) oli vene õppekeelega tütarlastekool Narvas aadressil Kraavi 136 (praegu Kraavi 1), mis avati 1. juulil 1884.

Selle eelkäija oli 1. septembril 1879 avatud Adelaide Hahni ja Lydia Danielsoni teise järgu eranaiskool (vene keeles *частное женское училище 2-го разряда А. Ган и Л. Даниельсон*), mis töötas progümnaasiumi õppekava järgi Kraavi tänaval. Õppemaksu suurus oli 100 rubla aastas põhiklassis ja 50 rubla ettevalmistusklassis. Õppeprotsessi juhtis preili Lydia Danielson ja majanduselu proua Adelaide Hahn.

Gümnaasium paiknes Narva linnapea Adolf Theodor Hahni kingitud majas Narva Poeglaste Gümnaasiumi maja juures. See oli kahekorruseline maja. Esimene korrus oli kivist, teine puidust. Majas oli keldrikorrus, 15 tuba, puhtaveetorustik ja vesiküte. 1890. aastal ehitati hoone ümber, selle juurde ehitati keldrikorruse ja raudplekk-katusega kahekorruseline tellismaja. Teise maailmasõja ajal hoone hävis.

21. jaanuaril 1884 võttis Narva linnavalitsus vastu otsuse Narva naisgümnaasiumi avamiseks. Õppemaks oli ettevalmistusklassis 30 rubla ja põhiklassis 50 rubla aastas. Lisamaks saksa või prantsuse keele õpetamise eest oli 5 rubla aastas.

Gümnaasiumi ülalpidaja oli Narva linn ja riik.

Gümnaasium kandis Püha Jefrosinija nime. 

Narva linnaduuma istungil 14. juulil 1919 otsustati liita Narva Poeglaste Gümnaasium Narva Tütarlaste Gümnaasiumiga ning nende põhjal asutada kaks ühisgümnaasiumi: eesti ja vene õppekeelega.

Gümnaasiumi direktorid
----------------------

* ... 1914... – Aleksei Davidenkov (*Давиденков Алексей Иванович*)

Gümnaasiumi ülemad
------------------

* 7.09.1896 – 10.09.1904 Liidija Busse (*Лидия Юлиановна Буссе*)
* 1904–1917 – Eleonora Silnitskaja (*Элеонора Львовна Сильницкая*)

Vaata ka
--------

* Narva Poeglaste Gümnaasium

Viited
------

1. ↑  "Eesti kooli ja pedagoogika kronoloogia" (PDF). Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 16. oktoober 2015. Vaadatud 20. detsembril 2015.
2. 1 2  1. september
3. ↑  Олег Коченовский. Нарва. Градостроительное развитие и архитектура. Таллинн, Валгус, 1991
4. ↑  Нарвская женская гимназия. Нач. ХХ в.
5. 1 2  1. juuli
6. ↑  Нарвская мужская гимназия
7. ↑  Нарвская женская гимназия
8. ↑  Светлой памяти Э.Л.Сильницкой Старый Нарвский листок №68 (545) 22.06.1929 (vaadatud 22.06.2020)

Kirjandus
---------

* Kлимина, Т. История Нарвской женской гимназии (1884-1919). Сборник статей Нарвского музея. Narva, 1999. С. 124-163
* Ülevaade Narva hariduselust 1501-1940. Koost Märt Mõtuste. Kohtla-Järve, 1998.

Välislingid
-----------

* 1910. aastate pilt
* 1920. aastate ja 1944. aasta pildid
|  |
| --- |
|  |
| Medalikohad |
| Maailmameistrivõistlused |
| **Hõbe** | 2015 | jäähoki |
| **Pronks** | 2016 | jäähoki |
| **Pronks** | 2017 | jäähoki |

**Artemi Sergejevitš Panarin** (vene keeles Арте́мий Серге́евич Пана́рин; sündinud 30. oktoobril 1991 Korkinos) on Venemaa jäähokimängija, kes mängib NHL-i klubis New York Rangers ründajana vasakäärel.

Ta alustas karjääri Vitjazis, mille põhimeeskonnas debüteeris ta KHL-is hooajal 2008–09. Hooaja 2012–2013 keskel liitus ta Peterburi SKA-ga. 2015. aastal võitis ta Peterburi SKA-ga Gagarina karika. Samal hooajal valiti ta liiga sümboolsesse koosseisu.

2015. aasta aprillis sõlmis ta kaheaastase lepingu NHL-i klubiga Chicago Blackhawks. Oma esimesel hooajal kogus ta NHL-is 77 punkti (30+47), olles sellega kõige edukam uustulnukas. Hooaja lõpus pälvis ta hooaja parimale uustulnukale antavale Calder Memorial Trophy ning valiti uustulnukate sümboolsesse koosseisu (*All-Rookie Team*). Samuti valiti ta hooaja parimaks Venemaa jäähokimängijaks. Hooajal 2016–17 valiti Panarin *Second All-Star Team* '​i.

2017. aasta juunis liitus ta Columbus Blue Jacketsiga. Hooajal 2017–18 kogus ta liigas 82 punkti (27+55), mis oli klubi ajaloo rekord. Lisaks oli ta 27 löödud väravaga sel hooajal klubi parim mängija. Järgmisel hooajal saavutas veelgi parema tulemuse, kui kogus põhihooajal 87 punkti (28+59).

2019. aasta juulis sõlmis ta seitsmeaastase lepingu Rangersiga. Hooaeg 2019–20 oli Panarinile NHL-is individuaalselt tema seni edukaim (32+63) ning samal hooajal valiti ta liiga hooaja sümboolsesse koosseisu (*NHL First All-Star Team*).

Venemaa jäähokikoondise koosseisus on Panarin maailmameistrivõistlustelt võitnud hõbemedali ja kaks pronksmedalit. 2017. aasta maailmameistrivõistlustel oli ta 17 punktiga (4+13) turniiri edukaim mängija. Panarin valiti lisaks turniiri parimaks ründajaks ja turniiri sümboolsesse koosseisu.

Viited
------

1. ↑  "Rangers Agree to Terms With Free Agent Forward Artemi Panarin". NHL.com. Vaadatud 23.11.2019

Välislingid
-----------

* Artemi Panarin NHL.com lehel
* Artemi Panarin hockeydb.com lehel

| * v
* r
New York Rangers |
| --- |
| 
**Väravavahid**: Jaroslav Halák **·** Igor Šestjorkin |
| 
**Kaitsjad**: Adam Fox **·** Libor Hájek **·** Ben Harpur **·** Ryan Lindgren **·** Niko Mikkola **·** K'Andre Miller **·** Braden Schneider **·** Jacob Trouba |
| 
**Ründajad**: Jonny Brodzinski **·** Filip Chytil **·** Barclay Goodrow **·** Kaapo Kakko **·** Patrick Kane **·** Chris Kreider **·** Alexis Lafrenière **·** Jake Leschyshyn **·** Tyler Motte **·** Artemi Panarin **·** Vladimir Tarassenko **·** Vincent Trocheck **·** Jimmy Vesey **·** Mika Zibanejad |
**Hendrik Vestmann** (sündinud 30. aprillil 1974 Tartus) on eesti muusik ja dirigent.

Ta on lõpetanud Tallinna Muusikakeskkooli klaveri erialal ning Eesti Muusikaakadeemia koorijuhtimise ja orkestridirigeerimise erialal. Magistrikraadi dirigeerimise alal sai ta 2002. aastal Karlsruhe Kõrgemas Muusikakoolis, kus tema juhendajaks oli Wolf-Dieter Hauschild. 

Alates 2001. aastast on ta juhatanud paljusid orkestreid, sh MDR Sümfooniaorkester, NDR Raadio Filharmoonia Orkester, Hamburgi, Düsseldorfi, Bochumi, Wuppertali ja Nürnbergi sümfooniaorkester, Lääne-Austraalia Sümfooniaorkester, Tampere Filharmoonia Orkester ja Grazi Filharmoonia Orkester. 

Hendrik Vestmanni dirigendikarjäär algas Heidelbergi Ooperiteatris, kus ta dirigeeris Rossini ooperit "La Cenerentola". Aastatel 2004-2006 töötas ta Vanemuise teatri peadirigendina, seejärel Münsteri Ooperiteatris esimese dirigendi ja muusikajuhi kohusetäitjana. 
2013-2016 oli ta Bonni Ooperiteatri muusikajuht. Alates 2016. aastast töötab Hendrik Vestmann Oldenburgi Linnateatris muusikajuhina. 

Hendrik Vestmann on külalisdirigendina üles astunud Šveitsis Sankt Gallenis, Saksamaal Mannheimis, Karlsruhes, Hannoveris, Austrias Grazis. Ta esineb regulaarselt ka Berliini Koomilise Ooperiga.

Tunnustus
---------

* 2006 Hermann Abendrothi preemia
* 2006 Saksamaa dirigendi auhind

Isiklikku
---------

Tema ema Silvia Vestmann ja isa Henn Pai on olnud Vanemuise ooperilauljad.

Viited
------

1. ↑  Hendrik Vestmanni veebisait.
2. ↑  Hendrik Vestmanni veebisait.
3. ↑  Hendrik Vestmanni veebisait.
Peamiselt akretsioonilapillidest koosnev tefra La Palmalt
**Tefra** ehk **vulkaaniline sete** on vulkaanist väljapaiskunud materjal, mis lasub maapinnal pudeda settena.

Tefra on kokkuvõttev termin, millega tähistatakse materjali, mis on plahvatusliku vulkaanipurske käigus vulkaanist välja paisatud ja läbi õhu maapinnale sadanud. Tefra ei ole kompaktne kivim, vaid pude sete. Ignimbriit, rüoliit, obsidiaan, tuff jne ei kuulu tefra hulka. Siiski ei tule sellest aru saada nii, et tefra ei võiks kivimiliselt neist koosneda. Vastupidi, pimsist tefra tihti koosnebki. Täpselt samamoodi koosneb ka liiv peamiselt kvartsist, mida leidub ka kivimite koostises, kuid liiva ennast ei peeta pudeduse tõttu kivimiks, vaid setteks. Tuff on litifitseerunud tefra.

Tefra koostisosad võivad olla mitmesuguse suuruse ja kujuga. Suuruse alusel eristatakse vulkaanilist tuhka (terade läbimõõt kuni 2 mm), lapille (2...64 mm) ja vulkaanilisi pomme ning plokke (üle 64 mm). Tefra võib vulkaanist väljudes levida väga laialdasele alale, ülipeened osakesed võivad rännata atmosfääri ülakihtides ka üle maailma.

Et tefrakihid on laialdase levikuga, on nad heaks reeperiks stratigraafilisel korreleerimisel. See on pannud aluse teadusharule nimega tefrakronoloogia.

Tefral võib olla märkimisväärne mõju keskkonnale. Näiteks 1783. aasta Laki vulkaani purske keskkonnamõjud põhjustasid Islandil ulatusliku katastroofi, sest hukkus veerand saare elanikkonnast. Pärast Tambora ja Krakatau vulkaanipurskeid täheldati aga paari aasta jooksul kogu maailmas kliima järsku jahenemist.
**PIN-kalkulaator** on seade, mille abil saab kasutaja ennast identifitseerida interneti- või mobiilipangas. Kuna kalkulaator on kohandatud vastavalt kasutajatunnusele, siis internetipanka sisenejalt küsitakse kasutajatunnust ja kalkulaatori enda genereeritud 6- või 8-kohalist ühekordset koodi. Maksekorralduste või lepingu muutuste kinnitamiseks kuvab internetipank kinnituskoodi, mille kasutaja peab PIN-kalkulaatorisse sisestama ning saadud vastuse internetipanka edastama. 

PIN-kalkulaatori turvalisus põhineb kaheetapilisel tuvastamisel: kõigepealt toimub identifitseerimine kasutaja enda määratud PIN-koodiga, mille ta sisestab kalkulaatorisse, seejärel genereerib PIN-kalkulaator parooli, mille kasutaja peab internetipanka pääsemiseks sisestama. Krüptograafiliselt põhineb PIN-kalkulaatori protokoll sümmeetrilisel krüptograafial (DES või 3DES) ning panga serveri ja konkreetse kalkulaatori kliendi konto külge sidumisel (initsialiseerimisel) loodud jagatud saladusel. 

Eesti interneti-pankade PIN-kalkulaatorid kuuluvad enamasti Vasco Data Digipass sarja.

Maailmas on olnud kasutusel ka teisi, sarnaseid või vähem sarnaseid PIN-kalkulaatoreid, näiteks RSA SecurID.

Viited
------

1. ↑  AS LHV Pank. "PIN-kalkulaatori kasutusjuhend" (PDF). Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 24. juuli 2014. Vaadatud 2. novembril 2014.
2. ↑  "Vasco Data Digipass 260". *Hansab*. Originaali arhiivikoopia seisuga 4. jaanuar 2022. Vaadatud 4. jaanuar 2022.

Välislingid
-----------

* "Paroolikaartide järel läheb järgmisena ajaloo prügikasti PIN-kalkulaator" ERR, 26. jaanuar 2019
Koori Camerata Universitatis logo**Eesti Maaülikooli kammerkoor Camerata Universitatis** on Tartus tegutsev kammerkoor. 

1991. aastal loodi Tartu Ülikooli arstiteaduskonna üliõpilaste initsiatiivil Tartu Ülikooli arstiteaduskonna koor, mis hiljem nimetati **Tartu Ülikooli Kunstide Osakonna Kammerkooriks**. Sellest kujunes 2000. aastal kammerkoor **Camerata Universitatis**. Eesti Maaülikooli egiidi all tegutseb koor 2004. aastast. Koori lauljate hulgas on nii Tartu Ülikooli kui ka Eesti Maaülikooli üliõpilasi, õppejõude ja vilistlasi.

Koori dirigent on alates 1995. aastast Seidi Mutso. Koori koormeister on Roosi Rõõmusaare ja hääleseadja Karmen Puis.

Camerata Universitatis on Eesti Kammerkooride Liidu liige.

Viited
------

1. ↑  "Eesti Maaülikooli kammerkoori Camerata Universitatise veebisait". Originaali arhiivikoopia seisuga 27. jaanuar 2021. Vaadatud 26. aprillil 2020.
2. ↑  "Eesti Maaülikooli kammerkoori Camerata Universitatise veebisait". Originaali arhiivikoopia seisuga 27. jaanuar 2021. Vaadatud 26. aprillil 2020.

Välislingid
-----------

* Eesti Maaülikooli kammerkoori Camerata Universitatise koduleht
**Hendrik Otloot** (eesnimi ka **Heinrich**; 2. jaanuar 1906 Holstre vald, Viljandimaa – 31. jaanuar 1965 Tallinn) oli eesti arhitekt, pedagoog ja ehitusteadlane.

Elulugu
-------

Hendrik Otloot oli möldri poeg.

Lõpetas 1924. aastal Viljandi Poeglaste Gümnaasiumi, 1931 Tallinna Tehnikumi, 1932–1933 täiendas end stipendiaadina Helsingi Tehnikaülikoolis, tehnikakandidaat (1959, TPI), väitekiri käsitles hoonete soojuspidavust.

Töötas 1934–1944 Eesti Raudtee Valitsuse ehitusametis, projekteeris jaamahooneid (Kilingi-Nõmme, Kivimäe, Kiviõli, Lihula, Vajangu, Ülenurme, Vajangu jt), samuti Tallinn-Kopli ja Tartu kaubajaama. Tööstushoonetest projekteeris ta Tallinnas Estonia Eksporttapamajade (1934–1935) ja Tartus Lõuna-Eesti Eksporttapamajade hoonestu (1934–1935).

Oli 1945–1947 Tallinna Polütehnilise Instituudi (TPI) ehitusteaduskonna ehitusmaterjalide kateedri vanemõpetaja, aastast 1947 arhitektuuri ja arhitektuuriliste konstruktsioonide kateedri dotsent, aastast 1951 TPI direktori asetäitja. 

Õpetas tehnoehitiste arhitektuuri, ehitustehnika ajalugu, tööstushoonete projekteerimist ja arhitektuurimälestiste mõõdistamist. Koostas õppevahendeid.

Teadustöö
---------

Uuris peamiselt hoonete ruumilist kujundamist, juhendas 1948–1960 TPI ÜTÜ liikmete teadusuuringuid.

Teoseid
-------

* Arhitektuuri ja ehitustehnika alused (kaasautor Arvo Veski). Tallinn 1952
* Arhitektuuri kursus. 3. osa. Tööstushoonete ruumiline kujundamine. Tallinn 1961

Viited
------

1. 1 2 3  Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide

Kirjandus
---------

* Nekroloog. Ehitus ja Arhitektuur 1/1965
* "Ehitusinsenerid TPI-st". Tallinn 1986. Lk 217
* "Tallinna Polütehniline Instituut 1936–1986". Tallinn 1986. Lk 165, 227, 232, 241, 242, 415, 497
* Mart Kalm. "Otloot, Hendrik, arhitekt ja pedagoog". // Eesti kunsti ja arhitektuuri biograafiline leksikon. Eesti Entsüklopeediakirjastus. Tallinn 1996. Lk 363

Välislingid
-----------

* *Eesti teaduse biograafiline leksikon.* 3. köide: *N–Sap* TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013

 *Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.*
**Tallinna Merelennujaam** oli Vene merelennuväebaas Tallinnas aastatel 1915–1918. 

Pirita jõesuu
Merelennujaam kavandati Pirita jõe suudme vasakule kaldale 1913. aastal ja rajati 1915. aastal.

Sadamas dislotseerus alates märtsist 1916 1. lennurajoooni üksus, alates detsembrist 1916 Läänemere lennudiviisi 1. brigaadi 3. divisjoni staap ja üks salk. 3. divisjonil oli lennujaam ka Osmussaarel ning hiljem Naissaarel ja Paldiskis. Jaam oli mõeldud ajutisena, sest uut lennusadamat alles ehitati. Uue sadama valmimisel oleks lennujaam Piritalt viidud ära uude lennusadamasse. 

Pirita lennujaama ülem 1917. aastal oli kapten Sergei Antonovitš Lišin. Pirita lennujaamas oli 15 lennukit, kõik Szczecini lennukitehase mudel 9 tüüpi vesilennukid. 21. jaanuaril 1918 jõudsid Tallinna tagasi Krimmis Jevpatorija lennukoolis õppinud Fred Olbrei ja William Tomingas, kes asusid teenima Peeter Suure merekindluse merelennusalka. William Tomingas määrati Pirita lennujaama ülema adjutandiks.

Merelennujaam evakueeriti 23. veebruaril 1918. Lennukid lõhuti, mootorid ja väiksemad seadmed võeti kaasa transpordilaevaga Pallada. Ehitised jäid terveks.

Ehitised
--------

Palju kasutati olemasolevaid ehitisi, näiteks kasarm ja laatsaret asus "Kalevi" seltsimajas, ohvitserid elasid aga Peterseni võõrastemajas jõe paremal kaldal.

Vesilennukite ja nende hoolduse jaoks püstitati peamiselt puitsõrestikuga hooneid, mida katsid puit ja present. Aastatel 1919–1920 võeti kolm angaari koost lahti, üks neist viidi Lasnamäe lennuväljalele ja teised kaks Tartusse Raadi sõjaväelennuväljale ning pandi seal uuesti kokku. 

Seltsimaja põletati taganevate Nõukogude vägede poolt 1941. aasta suvel maha. Peterseni võõrastemaja põles 1944. aastal ja lammutati aastatel 1948–1951. Sadam ehitati 1960. aastatel oluliselt ümber. 1970. aastate II poolel ehitati kogu endine merelennujaama ala seoses Tallinna Olümpiapurjespordikeskuse rajamisega täiesti ringi ning tänapäeval pole Tallinna Merelennujaamast Pirital midagi alles.

Viited
------

1. ↑  Toomas Türk. Lõpetamata, kuid tarvitamiskõlbulik. Lennusadam 1918-1940. // Vesilennukite angaar. Lennukuurist muuseumiks. Eesti Meremuuseum. Tallinn 2014. Lk 36

Kirjandus
---------

* Robert Treufeldt. "Peeter Suure Sadam, uus sõjasadam Tallinnas". // Muinsuskaitse aastaraamat 2014. Tallinn 2015. Lk 107
* Robert Treufeldt. "*Pietari Suuren satama, uusi sotasatama Tallinnassa*". // Suomenlahti Pietarin suojana. Toim. Ove Enqvist, Johanna Pakola. Docendo. Jyväskylä 2016. Lk 79
* Mati Õun. Lennusadam. Tehnikamaailm, 30. jaanuar 2010
See artikkel See artikkel räägib Indoneesia rühmitusest.  Filmi kohta vaata artiklit Pengkhianatan G30S/PKI.  Natsi-Saksamaa poliitpolitsei kohta vaata artiklit Gestapo.  

---

**Kolmekümnenda Septembri Liikumine** (indoneesia keeles *Gerakan 30 September*, lühendatult **G30S**; tuntud ka akronnüümiga **Gestapu**; mitteametlikult **Gestok** (*Gerkan Satu Oktober*) ehk **Esimese Oktoobri Liikumine**) oli Indoneesia sõjaväe põrandaalune rühmitus, mille liikmed tapsid 1965. aasta 1. oktoobri varajastel tundidel riigipöördekatse käigus kuus Indoneesia armee kindralit. Sama päeva hommikul teatas Gestapu, et võtnud enda kontrolli alla riigi meedia- ja kommunikatsioonivahendid ning on president Sukarno enda kaitse alla võtnud. Päeva lõpuks oli riigipöördekatse Jakartas läbi kukkunud. Samal ajal prooviti Jaava keskosas võtta enda alluvusse armeediviis ning mitu linna. Ülestõusu käigus hukkus veel kaks kõrget sõjaväelast.

Riigipöördekatsele järgnenud nädalate jooksul süüdistasid sõjavägi ning poliitika- ja usutegelaste kihid Indoneesia Kommunistlikku Parteid (PKI). Kompartei liikmete ja toetajate seas algas "puhastus", mille käigus neid arreteeriti ja mõrvati. Gestaput hakati uue riigikorra ajal kutsuma nimega "G30S/PKI", et kommunistliku partei seost rõhutada. Seda terminit on kasutanud ka 21. sajandi Indoneesia võimud.

Indoneesias tõkestati pikka aega sündmuste uurimist ja alates 1967. aastast president olnud Suharto versiooni küsimärgi alla seadmist. Ameerika Ühendriikide Luure Keskagentuur oli algselt veendunud, et kogu riigipöördekatse lavastas Sukarno. Sellest hoolimata leiti sõjaväe ametlikust versioonist ebakõlasid, märkimisväärne on sündmuste käigu ametlikku versiooni kahtluse alla seadev Benedict Andersoni ja Ruth McVey Cornell Paper.

Viited
------

1. ↑  THE LESSONS OF THE SEPTEMBER 30 AFFAIR, *CIA Library*
2. ↑  What Happened in Indonesia?, *NY Books*
**Noorte infomess Teeviit** oli põhi- ja keskkoolilõpetajaile suunatud infomess, mis toimus aastatel 1994–2017 Tallinnas. Messi korraldas kuni 1999. aastani Eesti Noorsoo Algatuskeskus, seejärel korraldas messi Eesti Noorsootöö Keskus koos Haridusministeeriumiga (hiljem Haridus- ja Teadusministeeriumiga).

Messi eesmärk oli pakkuda noortele teavet tuleviku planeerimiseks – õppimise, vaba aja veetmise, töö ja palju muu kohta. Esimene mess toimus 17.–19. novembril 1994, teine mess 1996. aastal, seejärel igal aastal kuni 2017. aastani. Näiteks 2013. aastal oli messil esindatud ligi 150 asutust, ettevõtet ja organisatsiooni.

### Infoportaal Teeviit

 *Pikemalt artiklis Teeviit (infoportaal)*
2018. aasta sügisest muutus noorte infomessina tuntud Teeviit järjepidevaks noorteinfo edastamise kanaliks, võttes üle noorteinfoportaali Stardiplats, mis vahendas noortele väärtuslikku infot digitaalsel kujul. Infomessi Teeviit enam ei toimu. Igal sügisel toimub üle-eestiline noorsootöö nädal, mille raames korraldatakse palju noortele suunatud teavitusüritusi.

Viited
------

1. ↑  Koppel, Liisa. Noorte infomess Teeviit tähistab tänavu kahekümnendat sünnipäeva. Postimees, 8. oktoober 2013.
2. 1 2  Noorte infoportaal Teeviit toob noorteni usaldusväärse info. Noor Tegija, 28. oktoober 2018.
3. ↑  "Reedel algab noorte infomess Teeviit 2013" Postimees, 26. november 2013

Välislingid
-----------

* Messi koduleht
* "Noorte infomess Teeviit tähistab tänavu kahekümnendat sünnipäeva" tallinncity.postimees.ee, 8. oktoober 2013
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib üldmõistest; Karl Marxi teose kohta vaata artiklit Kapital (Marx)* |

---

Mõiste „kapital" märgib asju (maaomand, loodusvarad, hooned, loomad, masinad, raha ja patendid), mida kasutades loovad inimesed tooteid, mille järel on turul nõudlus. Materiaalseks kapitaliks loetakse maa, loodusvarad, hooned, loomad ja masinad. Immateriaalseks kapitaliks nimetatakse mittemateriaalset vara, nagu näiteks patendid, autoriõigused ja kaubamärgid. Rahakapitaliks nimetatakse eri riikides käibel olevaid rahatähti ja likviidseid võlakirju. 

Mõiste „inimkapital" märkis vana- ja keskaja ühiskondades (ning ka tänapäeva mustal turul) inimorje, keda sai osta ja müüa sellisena ning keda käsitleti rääkivate tööriistadena ja tulu teenimise instrumentidena. Tänapäeval viitab see mõiste riigi kodanike või ettevõtte töötajate haritusele, oskustele ja potentsiaalsele võimekusele tootmisprotsessis. Erinevalt materiaalsest kapitalist ei saa inimkapitali modernses riigis osta ega müüa, sest see on vabade kodanike omadus. 

Mõiste „sotsiaalne kapital" viitab inimsuhetele. Selle suurus ilmneb hädaolukorras, milles riik või ettevõte satub majandusraskustesse ja väljendub inimeste valmiduses käituda altruistlikult ning panustada oma töö ja/või varaga selle kriisist väljatoomisesse. Autoritaarsed valitsejad panustavad sellises olukorras patriotismile, kutsudes rahvast päästma oma isamaad. Kapitaliomanikud või neid esindavad ärijuhid väidavad kriisiolukorras, et äriühing on töötajate ühisomand ning iga töötaja peab andma maksimaalse ja ennastohverdava panuse selle päästmisse. 

Kapital võib olla „tootlik", kui seda kasutatakse ettevõtluses, selle kasutamisest tekib tulu ja selle omanikud teenivad kasumit. Kuid kapital võib olla ka „mittetootlik" või „kaudselt tootlik", kui seda kasutatakse vaid üldkasulikel eesmärkidel, avalikes huvides. Näiteks RMK valduses olevad metsad, kus kõik eestimaalased võivad vabalt meelt lahutada ning marju-seeni kirjata. 

Kapital võib olla avalikus- või eraomandis. Avalikuks omandiks on ka ettevõtted, mis on riigi või KOV omanduses. Erakapital kuulub omandiregistrite sissekannetega tuvastatavatele inimestele. 

Klassikaline majandusteooria käsitles kapitalina üksnes füüsilisi esemeid, nagu seadmed, ehitised ja sõidukid, mida kasutatakse tootmises. Teised majandusteadlased on kapitali mõistet laiendanud. Näiteks investeeringuid töötajate oskustesse ja haridusse võib käsitleda inimkapitali ülesehitamisena.

Mõisteid
--------

* Aktsiakapital, algkapital, erakapital, finantskapital, käibekapital, laenukapital, pangakapital, põhikapital, riigikapital, riskikapital, väliskapital
Cecil Howard Greeni järgi nimetatud raamatukogu
**Stanfordi ülikool** (inglise keeles ametlik nimi **Leland Stanford Junior University**; ka **Stanford University**) on eraõiguslik ülikool Ameerika Ühendriikides California osariigis. Ülikooli põhiosa asub Stanfordis, osa valdusi on Palo Altos, Menlo Parkis ja mujal. See on üks maailma prestiižsemaid ülikoole. Nobeli auhinna on pälvinud 31 vilistlast.

Ülikooli asutasid Leland Stanford ja ta abikaasa Jane Stanford ning nime on ta saanud nende 15-aastaselt tüüfusse surnud poja järgi. 

Ülikool asutati 1885. aastal, nurgakivi pandi 14. mail 1887 ja õppetöö algas 1. oktoobril 1891. Esimesel aastal võeti vastu 555 üliõpilast, teiste seas asus seal õppima hilisem Ameerika Ühendriikide president Herbert Hoover.

Ülikoolilinnak asub Silicon Valleys ning jääb 32 km San Josest loodesse ja 60 km San Franciscost kagusse. Põhilinnak on oma 33,1 km² pindalaga üks suuremaid ülikoolilinnakuid maailmas.

Stanfordi ülikooli raamatukogude hallata on ligi 9 miljonit köidet, mis teeb selle üheks suurimaks eraülikoolide raamatukogude seas.

Ülikoolilinnaku paiknemine
--------------------------

| Maakond/asula | Pindala (km2) |
| --- | --- |
| Santa Clara maakonna inkorporeerimata alad | 16,26 |
| San Mateo maakonna inkorporeerimata alad | 10,93 |
| Palo Alto | 4,70 |
| Woodside | 0,46 |
| Menlo Park | 0,45 |
| Portola Valley | 0,31 |
| Kokku | 33,1 |

Ülikooli presidendid
--------------------

Stanfordi ülikoolil on 2018. aasta seisuga olnud kokku 11 presidenti.

* 1891–1913 David Starr Jordan
* 1913–1915 John Casper Branner
* 1916–1943 Ray Lyman Wilbur(1)
* 1943–1948 Donald B. Tresidder(2)
* 1949–1968 J. E. Wallace Sterling(3)
* 1968–1970 Kenneth S. Pitzer
* 1970–1980 Richard W. Lyman
* 1980–1992 Donald Kennedy
* 1992–2000 Gerhard Casper
* 2000–2016 John Hennessy(4)
* 2016–0000Marc Tessier-Lavigne

Märkused:  

(1) Roberto Eccles Swain oli presidendi kohusetäitja aastail 1929–1933  

(2) Alvin Eurich oli presidendi kohusetäitja Tresidderi ja Sterlingi vahel  

(3) Robert J. Glaser presidendi kohusetäitja Sterlingi ja Pitzeri vahel  

(4) John Etchemendy oli presidendi kohusetäitja 14. veebruar–8. juuni 2012

Viited
------

1. ↑  Stanford, Facts 2015
2. ↑  "History of Stanford Presidents". *Stanford*. Vaadatud 11.11.2018.

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Stanfordi ülikool** |

* Koduleht
* Alates jaanuarist töötab Ameerika Ühendriikides asuva maineka Stanfordi Ülikooli juures Eesti ja Balti uuringute assisteeriva kuraatorina eestlane Liisi Eglit
Tänapäevane Jumalaema kirik, vaade kirdest
Blachernitissa ikoon ja 19. sajandil rekonstrueeritud püha allika (hagiasma) nišš
Jumalaema rüü toomine. 15. sajandi ikoon, meister Dionisi järgijad
**Blachernae Jumalaema kirik** (keskaja kreeka keeles Θεοτόκος τών Βλαχερνών Theotókos tón Blachernón, türgi keeles Meryem Ana Kilisesi) oli keiserliku Blachernae palee naabruses asuv kirik, Konstantinoopoli tähtsuselt teine kirik Hagia Sophia järel.

Ajaloost
--------

Esimene väike sakraalhoone püstitati sellele kohale 452. aastal keisrinna Aelia Pulcheria käsul. 473. aastal lasi keiser Leo I ehitada Pulcheria kabeli kõrvale uue kiriku, millesse ehitas Hagiasma (pühitsetud vee allika) ja Hagion Lousma (pühitsetud basseini). Alates 5. sajandi lõpust hoiti kirikus, Hagia Sorose nimelises *parekklesion* '​is Maarja rüüd ja *maphorion* '​i, mis toodi Konstantinoopolisse Palestiinast 473. aastal (selle sündmusega on seotud Jumalaema rüü toomise püha).

Justinianus I, Basileios I Makedoonlane ja Leo VI uuendasid ja kaunistasid Blachernae kirikut. Neljanda ristisõja piiramise ajal toodi Blachernae kirikusse Abgari ikoon ehk Kristuse kätetatehtud pühakuju. Pärast Konstantinoopoli vallutamist kadus ikoon sealt rüüstamise käigus. Mõned autorid on seostanud seda teadet praegu Torinos hoitava Torino surilinaga.

Johannes VI Kantakouzenos lasi end 1347. aastal Blachernae kirikus keisriks kroonida. 1433. aastal põles kirik maha ja tulekahjus hävis Blachernae Jumalaema ikooni (Blachernitissa) prototüüp.

Osmanite riigi perioodil oli see piirkond mahajäetud ja kasutamata. 1867. aastal ostis õigeusklike köösnerite gild allika ümber asuva maatüki ja ehitas sellele uue väikese kiriku.

Viited
------

Välislingid
-----------

* Church of Panagia Blachernai. - The Byzantine Legacy
Liikumise Black Lives Matter logo
**Black Lives Matter** (**BLM**) on liikumine, mis propageerib vägivallatut kodanikuallumatust protestimaks afroameeriklaste vastu suunatud politseivägivalla vastu. Tegu on põhiliselt Ameerika Ühendriikides tegutseva rassismivastase liikumisega, kuid sel on toetajaid üle maailma. 

Liikumine sai alguse 2013. aasta juulis, mil naabrivalve vabatahtlik George Zimmerman mõisteti kohtus õigeks mustanahalise teismelise Trayvon Martini surma põhjustamise asjus. Pärast õigeksmõistvat otsust hakkas sotsiaalmeedias levima häštäg #BlackLivesMatter. Liikumine sai tuntuks 2014. aastal, mil toimusid ulatuslikud meeleavaldused kahe afroameeriklase surma pärast: Missouri osariigis Fergusonis hukkus politseiniku kuuli läbi Michael Brown ja New Yorgis sai vahistamise käigus surma Eric Garner. Pärast Fergusoni rahutusi on liikumise pooldajad meeleavaldustega tõmmanud tähelepanu paljude teiste mustanahaliste inimeste hukkumisele politseinike tegevuse tagajärjel. 2020. aastal oli liikumine päevakajaline seoses George Floydi surmale järgnenud ülemaailmsete massimeeleavaldustega.

2020. aasta 10. juunil toimus Black Lives Matter toetusmeeleavaldus ka Tallinnas.

Viited
------

1. ↑  #BlackLivesMatter: the birth of a new civil rights movement. The Guardian. 19.07.2015
2. ↑  Protesters around the world rally for George Floyd and against police brutality. France24. 07.06.2020
3. ↑  Saku Suurhalli ees toimub "Black Lives Matter" meeleavaldus. Postimees. 10.06.2020
4. ↑  Tallinnas avaldati meelt rassismi vastu. Delfi. 10.06.2020

Välislingid
-----------

* Black Lives Matter
* Movement For Black Lives
**Vladimir Jagunov** (sündinud 12. märtsil 1956 Poltavas Ukraina NSVs) on Eesti poksija. 

Jagunov poksis Narva Dünamos ja Tööjõureservides, hiljem põhiliselt Kalevis.

Jagunov oli helveskaalus (kuni 48 kg) kuuekordne Eesti NSV meister (1978, 1983–1987) ning kärbeskaalus (kuni 51 kg) neljakordne Eesti NSV meister (1981–1982 ja 1988–1989). Ta sai Eesti NSV meistrivõistlustel helveskaalus (kuni 48 kg) II koha (1990).

Jagunov tuli 1986. aastal helveskaalus (kuni 48 kg) ja 1988. aastal kärbeskaalus (kuni 51 kg) meistriks ilma võistluseta, seega loetakse tihti, et ta on kümne korra asemel tegelikult kaheksa korda meistriks tulnud. 

Selleaegsete Eesti NSV meistrivõistluste lahtise laadi tõttu esinesid seal ka külalisvõistlejad. Helveskaalu (kuni 48 kg) 1985. ja 1987. aasta võistlusel oli mõlemal korral ainult kaks võistlejat. Jagunovi vastane oli mõlemal korral väljastpoolt Eesti NSV-d. Ka 1990. aasta helveskaalu (kuni 48 kg) võistlusel oli Jagunovi vastane väljastpoolt Eesti NSV-d, sedakorda Jani Nousiainen Soomest.

Jagunov sai Leedu NSV lahtistel meistrivõistlustel helveskaalus (kuni 48 kg) esikoha (1987).

Kirjandus
---------

* Rein Pajur. "Poksimeistrid maailmas ja Eestis 1719–2000". Revelex. Tallinn 2005.

Välislingid
-----------

* Biograafia ESBL-is
Lapsed raamatukogus Malmös 1949
**Lasteraamatukogundus** on raamatukogunduse haru, mille tegevus on suunatud lastele. 

Lugejateeninduse eesmärgiks lasteraamatukogudes on igakülgselt teenindada eeskätt koolieelikuid, põhikooliõpilasi ja kõiki teisi, kellele lastekirjandus huvi pakub. Kuigi avaldatavate lasteraamatute nimetuste arv ei ole vähenenud, on 2000. aastatel laste huvi lugemise ja raamatute vastu hakanud rekordilise kiirusega vähenema.

Lasteraamatukogusid hakati looma 1950. aastatel seniste raamatukogude lasteosakondade baasil. 1951 andis ministrite nõukogu korralduse luua Eestis 26 iseseisvat lasteraamatukogu. Seoses raamatukogusüsteemi tsentraliseerimisega said 1974. aastal iseseisvatest lasteraamatukogudest taas lasteosakonnad.

Oskused, mis laps omandab raamatukogus, panevad aluse elukestva õppimise harjumusele. Tänapäeva õpilased ei pea ainult teadma, kuidas infot leida, vaid peavad oskama seda ka käsitleda. Uuringud on näidanud, et raamatukogu- ja infooskuste õpetamine mõjutab positiivselt õpilaste saavutusi ja üldist arengut. Infootsingu abil õppimisele on omased avastamine ja riskimine, uudishimu ja motivatsioon, läbi eluliste situatsioonide omandab õpilane kriitilise ja loova mõtlemise. Raamatukoguoskuste õpetamisel on positiivne mõju lugemisoskuse arendamisele, sõnavara laiendamisele ja suulisele väljendusoskusele, probleemi lahendamise oskusele ja üldistele teaduslikele saavutustele (Eisenberg, Brown 1992).

Raamatukoguoskuste õpetamiseks mitmeid võimalusi, meetodeid ja teemasid. Traditsiooniliselt on välja kujunenud I klassile korraldatav raamatukoguekskursioon. Paljudele lastele on see esimene kokkupuude raamatukoguga. Räägitakse raamatust ja raamatu hoidmisest. Tunni jätkuks õpetatakse raamatule paberi ümberpanemist.

Viited
------

1. ↑  "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 9. juuni 2009. Vaadatud 13. jaanuaril 2010.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)

Välislingid
-----------

* Laste virtuaalne raamatukogu
* Estonica
* Haruldasi trükiseid
* Mineviku lasteraamatud
* Jutuvestmine
* Jutuvestmistraditsioon
* Eesti Lasteraamatukogu põhimäärus
* E-raamatukogu
* Eesti Lastekirjanduse Keskus
* Eesti Lugemisühing EstRa
* Eesti Raamatukoguhoidjate Ühing
* Lastehommikud
**Kvantenesetapp** on mõtteline eksperiment, mille pakkusid üksteisest sõltumatult välja Hans Moravec (1987), Bruno Marchal (1988) ja Max Tegmark (1998). See mõtteline eksperiment püüab teha vahet kvantmehaanika Kopenhaageni tõlgenduse ja Everetti paljumaailmalise tõlgenduse vahel, varieerides Schrödingeri kassi eksperimenti. Kvantenesetapu eksperiment läheneb Schrödingeri kassile kassi seisukohast. 

Füüsikule on sihitud püss, mille lahtiminemine sõltub radioaktiivsest lagunemisest. Eksperimendi igas voorus on tõenäosus 1/2, et püss läheb lahti ja füüsik sureb. Kui Kopenhaageni tõlgendus peab paika, siis varem või hiljem läheb püss lahti ja füüsik saab surma.

Kui peab paika paljumaailmaline tõlgendus, siis eksperimendi igas voorus lahkneb füüsik kahte maailma, millest ühes ta jääb ellu ja teises sureb.

Maailmades, kus füüsik sureb, lakkab ta olemast. Ent füüsiku seisukohast läheb eksperiment edasi, ilma et ta lakkaks olemast, sest igas harus saab ta tulemust vaadelda ainult maailmas, kus ta jääb ellu, ja kui peab paika paljumaailmaline tõlgendus, siis füüsik täheldab, et talle paistab, et ta ei saagi surma. 

Õnnetuseks ei saa füüsik oma tulemustest teatada, sest välisvaatleja seisukohast ei sõltu tõenäosused sellest, kas peab paika Kopenhaageni tõlgendus või paljumaailmaline tõlgendus. 

Ühest selle mõttelise eksperimendi variandist tuleneb vaieldav järeldus, mida nimetatakse kvantsurematuseks: kui peab paika kvantmehaanika paljumaailmaline tõlgendus, siis teadvusega vaatleja ei saa kunagi lakata olemast. Ent näib, et sama loogikaga saaks näidata ka seda, et teadvusega vaatleja ei saa kunagi teadvust kaotada, järelikult pole tal võimalik magada. Et enamiku vaatlejate kogemus räägib sellele vastu, siis on selle mõttelise eksperimendi tulemust vaidlustatud.
**Pärimuskultuuri auhind** on pärimuskultuuri fondi ja Eesti Folkloorinõukogu auhind, mis antakse isikutele või isikute grupile, kes on panustanud valdkonna järjepidevuse hoidmisesse ja tulevastele põlvedele edasiandmisesse. Auhinnaga tunnustatakse sihipärast ja tulemuslikku loomingulist, õpetuslikku, teaduslik-populariseerivat või korralduslikku pärimuskultuurialast tegevust.

Kuni 2011. aastani anti pärimuskultuuri auhinda välja iga aasta. Seejärel otsustati auhinda jagada vaid igal kolmandal aastal, mil kolme Balti riigi ühist suurimat pärimuspidu Baltica peetakse Eestis. Järgmine pärimuskultuuriauhind antakse välja Baltica Eesti pärimuspeol 2022. aastal.

Pärimuskultuuri auhinna laureaadid
----------------------------------

* 2000 Laine Lõvi ja rahvakunstiselts Leigarid
* 2001 Anu Vissel, Lille-Astra Arraste ja folklooriselts Hoiuspuu
* 2002 Viivi Voorand ja Lahemaa Rahvamuusikud, Igor Tõnurist ja rahvakultuuriühing Torupilli-Ants
* 2003 ...
* 2004 ...
* 2005 ...
* 2006 Leisi Valla Rahvakultuuri ja Arenguselts Leisi VäRKS ning Toivo Luhats
* 2007 Munuksed ja Ülle Podekrat
* 2008 regilauluansambel Tink-Tingadi ja Kai Tingas ning folklooriansambel Suprjadki
* 2009 Mare Mätas ja Tuule Kann
* 2010 Kalev Järvela
* 2011 Ulvi Tamm
* 2013 leelokoor Sõsarõ ja Terje Puistaja
* 2016 Celia Roose ja Paul Hagu
* 2019 Krista Sildoja

Viited
------

1. 1 2  Teotugi ja pärimuskultuuri preemia. Eesti Folkloorinõukogu.
Juliusz Słowacki (anonüümne portree)
**Juliusz Słowacki** (4. september 1809 Krzemieniec, Poola kuningriik, Vene keisririik – 3. aprill 1849 Pariis) oli poola romantiline luuletaja ja näitekirjanik.

Słowacki sündis Volõõnias, mis tollal kuulus Vene keisririiki ja tänapäeval Ukrainasse. Tema isa Euzebiusz Słowacki oli aadlik, aga töötas kohalikus lütseumis kirjandusajaloo, retoorika, poeesia ja poola keele professorina. 1811 võttis ta vastu retoorika ja poeesia kateedri juhataja koha Vilniuse ülikoolis, aga suri juba 1814. Poisi kasvatas üles ema Salomea Słowacka, kes oli samuti aadlik, aga tema päritolu on teadmata, teda on peetud nii juudiks kui ka armeenlaseks. 1818. aastal abiellus ema meditsiiniprofessor August Bécuga ja pidas kodus kirjanduslikku salongi.

Słowacki oli viljakas kirjanik. Kuigi ta suri 39-aastaselt, anti tema kogutud teosed välja 17 köites. Tema teoste hulka kuuluvad 25 näidendit ja 253 luuleteost. Ta kirjutas paljudes žanrides: näidendeid, lüürilisi poeeme, kirjanduskriitikat, kirju ja mälestusi, kahe romaani katkendid ja poliitilise pamfleti. Teda peetakse tänapäeva poola näitekirjanduse isaks. Ta oli ka tõlkija. Tema kirju emale loetakse kõige kaunimate kirjade hulka kogu poola kirjanduses. Kuigi ta kirjutas põhiliselt poola keeles, leidub üksikuid teoseid ka prantsuse keeles.

Paljud tema teosed avaldati postuumselt ja sageli meelevaldsete pealkirjade all, sest Słowackil ei olnud tavaks oma teoseid pealkirjastada.

Słowacki teosed on romantilised. Need kasutavad fantastilisi elemente, müstikat ja sümbolismi ning käsitlevad Poola ajalugu, poolalikkuse olemust ja suhteid ülejäänud maailmaga. Słowacki kasutas rikast ja leidlikku sõnavara, sealhulgas palju uudissõnu. Lisaks uutele sõnadele andis ta olemasolevatele sõnadele uusi tähendusi. Paljud tema tegelased kannavad nimesid, mille ta ise leiutas, näiteks Kordian.

Tema tuntumad teosed on näidendid "Balladyna" ja "Kordian". Eesti keeles ilmus 1959. aastal Ain Kaalepi ja Aleksander Kurtna tõlkes Słowacki ajalooline värssdraama "Maria Stuart" (Loomingu Raamatukogu nr 46, Ajalehtede-Ajakirjade Kirjastus).

Viited
------

1. ↑  Tänapäeval Kremenets, Ternopili oblast, Ukraina.
**Kvalitatiivne matemaatika** erineb tavapärasest, kvantitatiivsest (arvulisest) matemaatikast selle poolest, et esitab objekte kvalitatiivselt, s.t terviklikult, kuid semantiliste tunnustega detailiseeritud kujul.

Mõiste "kvalitatiivne matemaatika" pärineb Claude Lévi-Straussilt. Seda ambivalentset mõistet on erinevad autorid käsitletud erinevalt. Praegu ühtset kvalitatiivset matemaatikat ei eksisteeri, kuid selle ilminguid leidub mitmel pool, ka Eestis.

1968. aastal avaldas Tartu Ülikooli matemaatik Jevgeni Gabovitš raamatu arvudeta matemaatikast, mis piirdus küll vaid näidetega algebrast ja graafiteooriast. 1970. aastal opereeris kvalitatiivsete tunnustega oma doktoritöös ühe tollase uurimisinstituudi laborijuhataja Albert Tiro. 1990. aastatel John Teveti poolt alustatud uurimissuund graafiteooria ja semiootika piirimail – struktuurisemiootika – rajaneb kvalitatiivsetel tunnustel. Üks kvalitatiivse matemaatika alane põhjalikum artiklikogumik ilmus Jaan Valsineri toimetusel.

Viited
------

1. ↑  K. D. Forbus. (2008) *Qualitative mathematics* – Handbook of Knowledge Representation. *361-393*. DOI: 10.1016/S1574-6526(07)03009-X
2. ↑  L. Rudolph. (2006) *Spaces of ambivalence: Qualitative mathematics in the modelling of complex fluid phenomena*. – Estudios Psicologia, Vol 27, No 1, March, *67-83*
3. ↑  J. Gabovitš. (1968) *Arvudeta matemaatika*. Valgus
4. ↑  А. М. Тиро. (1974) *Основы аппарата формального языка организационного управления*. ИУНХ, Москва
5. ↑  J.-T. Tevet. (2010) *Graafide varjatud külgi*. S.E.R.R. Tallinn, ISBN 9789949213108
6. ↑  J. Valsiner, L. Rudolph (editors). (2012) *Qualitative Mathematics for the Social Sciences*. Routledge
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel 1939. aastal moodustatud vallast, varasema valla kohta vaata artiklit Linnamäe vald (Urvaste kihelkond). Linnamäe vald oli ka Läänemaa Oru valla algne nimi.* |

---

**Linnamäe vald** oli vald Võru maakonnas aastail 1939–1950.

Eesti valdade kaart. Musta kontuuriga vanad vallapiirid, punasega 1939. aastal moodustatud vallad
Vald moodustati 1939. aasta vallareformiga senise Linnamäe valla maa-alast, välja arvatud Järve, Pätsimäe, Piirikannu, Luusaku, Kõri-Mihkli, Tarvastu ja Kärsna talude piirkond; senise Vaabina valla maa-alast.

Esimene vallavanem oli Gustav Haller. Vald kuulus Riigivolikogu 79. valimisringkonda, kust valiti Kaarel Eenpalu.

13. septembril 1945 moodustati valla koosseisus Kurenurme külanõukogu ja Vaabina külanõukogu. 26. septembril 1950 arvati valla maa-ala Antsla rajooni koosseisu.

Vaata ka
--------

* Linnamäe mõis

Viited
------

1. ↑  Väljavõte 776. Vabariigi Presidendi otsus nr. 88. Riigi Teataja, nr. 87, 14 oktoober 1938
**Tsementiitimine** ehk **tsementeerimine** on süsinikuvaeste teraste pinna rikastamine süsinikuga difusiooni teel.

Eesmärgiks on kõva ja kulumiskindel pind koos pehme ja sitke südamikuga.

Süsinikurikka pinna paksus on kuni 10 millimeetrit, tavaliselt 2–3 millimeetrit. Tsementiiditud pinnal tekib 0,5–1,0 millimeetri paksune kiht, kus süsinikusisaldus muutub 1%-st kuni 0,5%-ni.

Kõvaduse saamiseks tehakse veel karastus ja madallõõmutus.

Tsementiiditakse väikese süsinikusisaldusega (0,1–0,2%) teraseid, reeglina legeerteraseid, sest protsessi maksumus ületab oluliselt terase enda maksumust, kuid ka omadused paranevad märgatavalt.

Jagunemine
----------

Kasutatakse kahte tsementiitimise varianti: tahkes ja gaasilises keskkonnas (karburisaatorites).

### Tahke tsementiitimine

Tahke tsementiitimine teostatakse teraskastides, kuhu pannakse terasest detailid koos karburisaatoriga. Kastid kaetatakse kaantega, mis tihendatakse saviga ja paigutatakse ahju. Karburisaatoriteks kasutatakse puusütt (tavaliselt tamme või kasepuust), millele lisatakse 10–30% süsihappe soolasid BaCO3, Na2CO3 (sooda), K2CO3 (potas). Soolad aktiveerivad karburisaatori, moodustades temperatuuril 930–950 °C süsihapegaasi, mis omakorda muutub söe pinnal süsioksüüdiks: BaCO3 = BaO + CO2; CO2 + C = 2CO; 2CO = CO2 + C. Aktiivne atomaarsüsinik difundeerub γ-raua kristallvõresse. Protsess temperatuuril 930–950 °C kestab üle kümne tunni, mille jooksul tekib tsementiiditud kiht paksusega ligi 1 mm.

### Gaasiline tsementiitimine

Gaasiline tsementiitimine teostatakse metalsetes konteinerites, mida täitakse tsementiiditava gaasiga. Gaas valmistatakse spetsiaalsetes gaasigeneraatorites. Selleks kasutatakse erinevaid gaasilisi süsivesinikke: metaan, etaan, propaan, butaan. Nende dissotsieerumisel tekivad tsementiiditavad segud, mis sisaldavad CO-d ja atomaarset süsinikku. Ahi töötab pidevas režiimis – ühest konteineri otsast laaditakse tsementiiditavad detailid, teisest võetakse need välja. Kuna gaasilisel tsementiitimisel ei ole vaja karburisaatorit ja kaste kuumutada, on protsess kiirem: 1 mm paksune tsementiiditud kiht moodustub 6–7 tunniga.

Süsiniku jaotus pinnakihis
--------------------------

Süsiniku jaotus pinnakihis on ebaühtlane: pinnal moodustub üleeutektoidne terasstruktuur perliidist ja ekundaartsementiidist, mis sisaldab 0,8–1,2 %C, sügavamal see muutub puhtperliitseks struktuuriks 0,8 %C, põhimetalli pool perliidi sisaldus väheneb, ilmneb ferriit ja struktuur muutub sujuvalt eeleutektoidseks, nagu see on põhimetallis. Pika seisutuse tulemusena kõrgel temperatuuril kasvab metallitera nii tsementiiditud kihis kui ka põhimetallis, eriti pärilikult jämeteralistes terastes. See võib kahjustada terase väsimus- ja löögiomadusi.

Terase termiline töötlemine

Aliteerimine | Karastamine | Lõõmutamine | Nitriitimine | Noolutamine | Normaliseerimine | Tsementiitimine | Tsüaneerimine
Werwolfi varemed
Werwolf ja teised Adolf Hitleri peakorterid kaardil
**Werwolf** (eesti keeles 'libahunt') oli Adolf Hitleri peakorter II maailmasõja Idarindel Ukrainas. See asus umbes 12 kilomeetri kaugusel Vinnõtsjast männimetsas. 

Punkri rajamist alustati detsembris 1941. Hitler andis oma uuele peakorterile Ukrainas nime Werwolf (Ohler, 128:2017). Pärast 6. armee riismete kapitulatsiooni Stalingradi all 1943. aastal sattus Hitler sinna 1943. aastal vaid mõneks päevaks, sest Punaarmee pealetung liikus aina kaugemale (Ohler, 139:2017). Sakslased hävitasid punkri. Jossif Stalini korraldusel otsiti see märtsis 1944 läbi, kuid mingeid dokumente ei leitud.

Vaata ka
--------

* *Führerbunker*

Viited
------

1. ↑  Mark Felton, *"Guarding Hitler: The Secret World of the Fuhrer", 2014, Google'i raamatu vebeiversioon (vaadatud 28. septembril 2017) inglise keeles*

*Selles artiklis on kasutatud saksa- ja soomekeelset artiklit fi:Werwolf (Hitlerin päämaja) seisuga 28.09.2017.*

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Libahunt (peakorter)** |
**Ulvi külanõukogu** oli külanõukogu Eesti NSV-s aastatel 1945–1976.

Ulvi külanõukogu moodustati 1945 septembris Tartumaal Avinurme vallas. Külanõukogu keskus asus Ulvi külas.

Seoses maakondade ja valdade likvideerimise ning maarajoonide moodustamisega arvati Ulvi külanõukogu 1950 septembris Mustvee rajooni koosseisu.

1954 juunis liideti Ulvi külanõukoguga likvideeritud Laekannu külanõukogu territoorium. 1954. aasta seisuga tegutsesid külanõukogu piirides kolhoosid "Edasi Kommunismile" ja "Areng".

Seoses Mustvee rajooni likvideerimisega liideti Ulvi külanõukogu 1959 veebruarist Jõgeva rajooniga.

Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi 21. detsembri 1962 seadlusega allutati Ulvi külanõukogu 1963 jaanuarist Kohtla-Järve linnanõukogule.

1965 jaanuarist kuulus Ulvi külanõukogu Kohtla-Järve rajooni.

1976. aasta seisuga oli külanõukogu pindala 88 km² ja elanike arv 1098. Külanõukogu maadel tegutses Avinurme kolhoos.

1976 novembris Ulvi külanõukogu likvideeriti ja selle territoorium liideti Avinurme külanõukoguga.

Viited
------

1. 1 2  Ulvi külanõukogu Eesti nõukogude entsüklopeedia faksiimileversioonis (vaadatud 30.11.2017)
2. ↑  Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi 13. septembri 1945 seadlus Tartu maakonna valdades küla töörahva saadikute nõukogude moodustamise kohta. Eesti NSV Teataja, 1945, 33, 516
3. ↑  Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi 26. septembri 1950 seadlus "Maarajoonide moodustamise kohta Eesti NSV-s". Eesti NSV Teataja, 1950, 11, 114
4. ↑  Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi 17. juuni 1954 seadlus "Eesti NSV külanõukogude ühendamisest". Eesti NSV Teataja, 1954, 10, 104
5. ↑  Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi 24. jaanuari 1959 seadlus "Eesti NSV rajoonide reorganiseerimisest". Eesti NSV Teataja, 1959, 6, 38