recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Andi Kivinukk** (sündinud 29. mail 1948 Nõval) on eesti matemaatik. Ta on Tallinna Ülikooli matemaatika ja loodusteaduste instituudi professor.

Haridus
-------

Ta lõpetas aastal 1966 Keila 1. Keskkooli. Aastatel 1966–1974 õppis ta Tartu Riiklikus Ülikoolis, aastatel 1966–1971 matemaatikateaduskonna üliõpilasena; aastatel 1971–1974 aspirantuuris.

Töökäik
-------

Aastatel 1974–1993 töötas Tallinna Tehnikaülikoolis assistendi, vanemõpetaja, vanemteaduri ja dotsendi ametikohtadel. Alates 1994. aastast töötab ta Tallinna Ülikooli matemaatilise analüüsi õppetooli juhina. 
Aastatel 2005–2007 oli Tallinna Ülikooli matemaatika-loodusteaduskonna dekaan. Ta on olnud külalisteadur 1998–1998 Odense ülikoolis (Taani), 1993–1993 Darmstadti Tehnikaülikoolis (Saksamaa) ja 1978–1979 Budapesti Tehnikaülikoolis (Ungari).

Teadustöö
---------

Kivinukk sai teaduste kandidaadi kraadi Tartu Riiklikus Ülikoolis 1975. aastal ("Ühe ja mitme muutuja funktsioonide lähendamise järgust", juhendaja Gunnar Kangro).
Teadustöö põhisuunad matemaatikas on funktsioonide lähendusteooria, valimridade teooria, lainekeste teooria, arvutusmeetodid (funktsioonide lähendamine, kvadratuurvalemid, integraalvõrrandid), P140 Jadad, Fourier' analüüs, funktsionaalanalüüs (Shannoni valimread, finantsmatemaatika, positiivsete operaatoritega lähendamine).

Tunnustus
---------

* 2012 Gerhard Rägo nimeline mälestusmedal
* 2015 Eesti Matemaatika Seltsi auliige
* 2019 Tallinna Ülikooli teenetemärk

Isiklikku
---------

Andi Kivinukk on abielus Anne Kivinukiga (sündinud Järvis), neil on tütred Elina ja Liisi.

Ühiskondlik tegevus
-------------------

Aastatel 2000–2005 oli Andi Kivinukk Eesti Matemaatika Seltsi asepresident, 1987–1996 aga sama seltsi juhatuse liige. 

Andi Kivinukk on olnud ka Euroopa Insenerihariduse Ühingu matemaatika töörühma korrespondent, Eesti Teadusfondi matemaatikateaduste ekspert, Eesti Teadusfondi grantide hoidja, erialaseminaride ja -konverentside korraldaja ning ajakirjade Journal of Approximation Theory ja ETA Toimetised. Füüsika-matemaatika retsensent, erialakonkursside ja habilitatsioonikomisjonide liige.

Viited
------

1. ↑  "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 8. juuni 2014. Vaadatud 14. jaanuaril 2015.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)

Välislingid
-----------

* Andi Kivinukk Eesti Teadusinfosüsteemis Muuda Vikiandmetes
**Arnold Friedrich Christiani** (vene keeles *Альберт Фридрих Христиани*) (14. detsember / 26. detsember 1807 Mooste – 2. märts / 14. märts 1886 Riia) oli baltisaksa päritolu Eesti vaimulik, Tartu Ülikooli usuteaduskonna professor ja Liivimaa kindralsuperintendent.

Elulugu
-------

Sai koduhariduse. Aastatel 1819–1821 õppis Vastseliina pastoraadis ja 1821–1825 Tartus gümnaasiumis. 1826. aastal astus Tartu Ülikooli usuteaduskonda, mille lõpetas 1829. aastal. 1829–1834 oli koduõpetaja Soomes Haminas. Liivimaale naasnuna oli aastatel 1834–1838 Tartus Girgensohni õppeasutuses õpetaja. 9. oktoobril / 21. oktoobril 1838 ordineeriti Riias õpetajaks.

Christiani oli aastatel 1838–1853 (introdutseeriti 23. oktoobril / 3. novembril) Rõngu Mihkli koguduse õpetaja ja aastatel ka 1850–1853 Võru praostkonna praost. 

Aastatel 1853–1865 oli ta Tartu Ülikoolis praktilise usuteaduse professor. Aastatel 1853–1856 oli ta Tartu Ülikooli vaimulik, aastatel 1856–1865 (introdutseeri 8. jaanuaril / 20. jaanuaril 1856) Tartu Ülikooli koguduse õpetaja.

Alates 14. maist / 26. maist 1865 oli ta (introdutseeriti 24. juunil / 6. juulil 1865) Liivimaa kindralsuperintendent ja Liivimaa Evangeeliumi Luteriusu Konsistooriumi viitsepresident. Jäi veebruaris 1881 emerituuri.

Ta oli liturgiakomisjoni (1849), vaestehoolekande komisjoni (1850), katekismusekomisjoni (1855) ja abieluseaduse komisjoni liige.

Tunnustus
---------

* 1852 Erlangeni Ülikool teoloogia audoktor
* 1856 Kullatud rinnarist
* 1861 Püha Anna orden (2. klass)

Viited
------

1. ↑  Die evangelischen Prediger Livlands bis 1918. Böhlau Verlag Köln, Wien 1977
**Arančycy** (valgevene keeles *Аранчыцы*, transkribeerituna **Arantšõtsõ**, poola keeles *Orańczyce*) on küla Valgevenes Bresti oblastis Pružany rajoonis Linova külanõukogus. Asulas on 803 elanikku (2012). Külast ühe kilomeetri kaugusel asub Baranavičy ja Bresti vahelisel raudteel samanimeline jaam.

Vaatamisväärsusteks on õigeusu kirik ja fašismiohvrite hauad, mille juurde aastal 1975 püstitati obelisk.

Ajalugu
-------

Kuningas Zygmunt II Augusti ajal hakkas asula ümbrus kuuluma Orańskyte suguvõsale, aga aastal 1560 ehitasid nad sinna puidust telliskivivundamendil asuva häärberi. Nende järgi sai asula ka oma nime. Hiljem olid asula omanikeks Iżyckid, seejärel Ignacy Łeżeński.

Pärast Venemaaga liitmist kolmandal Poola jagamisel hakkas asula kuuluma Grodno kubermangu Pružanõ maakonda. Asulas oli õigeusu kirik. Aastal 1906 alustasid Arančycy ja ümbritsevate külade talumehed ülestõusu, mis julmalt maha suruti; selle tagajärjel vangistati 20 küla elanikku.

Pärast Esimest maailmasõda hakkas küla kuuluma Poola koosseisu, asudes Polesje vojevoodkonnas ja Pružany maakonnas. Aastal 1939 liideti asula Nõukogude Liiduga, sealne mõis võõrandati aga Łeżeńskitelt ja häärber jäeti lagunema. Järgmisel aastal kasutati sealset raudteejaama kohalike elanike Arhangelski ja Kustanai ümbruskonda küüditamiseks.

Viited
------

1. ↑

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Arančycy** |

* Arančycy
**Endel Perem** (aastani 1940 Bremann 26. oktoober 1911, Paasvere vald, Virumaa – 11. juuni 2002 Ottawa, Kanada) oli eesti puidu- ja metsateadlane.

Elulugu
-------

Endel Perem oli mõisa metsaülema poeg.

Lõpetas 1930 Rakvere Poeglaste Gümnaasiumi. Õppis 1932. aastast Tartu Ülikooli õigusteaduskonnas ja 1939–1940 majandusteaduskonnas. 1940. aastal lõpetas Tartu Riikliku Ülikooli metsakasutuse instituudi *cum laude*, kaitses diplomitöö "Saetööstuse jäätmete kasutamine meie saetööstuses". 1938 täiendas end stipendiaadina Läti metsa- ja puidutööstusettevõtteis. Oli 1938–1943 TÜ metsakasutuse kateedri assistent. Läks 1943 Soome, sealt 1944 Rootsi, töötas seal 1944–1945 Riiklikus Loodusteaduse Muuseumis, oli 1945–1949 Rootsi Puidu-uurimise Instituudi puidutehnika osakonna juhataja. 1949 asus Kanadasse, oli 1949–1976 Ottawas Puidu-uurimisinstituudi teadur.

Teadustöö
---------

Uuris peamiselt mitmesuguste puuliikide puidu ehitust ja omadusi, ka metsakasutust. Valiti 1951 Rahvusvahelise Puiduanatoomikute Ühingu (International Association of Wood Anatomists) liikmeks. Üle 15 teadustrükise, sh monograafiaid. (1991 saatis oma välismaal ilmunud tööd Eesti Metsamuuseumile).

Teoseid
-------

* Metsatöötlemisel kasutatavad tööriistad ja töövõtted. // Loodusvarade Instituudi Avaldised (1940)
* Svenskt trä. Stockholm, 1952
* Determination of fiber saturation point of wood by centrifuging. // J. of the Forest Products Res. Soc. 4 (1954) 2
* Tension wood in Canadian hardswoods. Ottawa, 1957
* Bark adhesion and methods of facilitating bark removal. // Pulp paper Mag 59 (1958) 9.

Viited
------

1. 1 2 3 4  Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide
2. ↑  Uus metsateadlane. Eesti Mets, 1940, nr. 11, lk.435

Kirjandus
---------

* Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918–1944. I–III. Trt, 1994, III, 101–102
* EE 14, 366
* Tuiskvere, B. Endel Perem 50-aastane. // Eesti Metsamees Eksiilis. Stockholm. 1962, 39, 23–24
* Margus, M. Välismaal tegutsenud Eesti metsateadlastest. // Mets ja Puu (1991) 1, 17–19
* TÜ põllumajandusteaduskonna metsaosakond. Tartu, 2000, 45–46.
* *Eesti teaduse biograafiline leksikon.* 3. köide: *N–Sap* TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013

 *Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.*
Ondřej Palát (2014)
**Ondřej Palát** (sündinud 28. märtsil 1991 Frýdek-Místekis) on Tšehhi jäähokimängija, kes mängib NHL-i klubis New Jersey Devils ründajana vasakäärel.

2011. aastal valis Tampa Bay Lightning ta NHL-i *draft* '​is 208. valikuna. Enne seda oli ta mänginud Quebec Major Junior Hockey League'i klubis Drummondville Voltigeurs.

2011. aasta oktoobris sõlmis Lightning Palatiga kolmeaastase lepingu. Hooajal 2011–12 mängis ta American Hockey League'i (AHL) klubis Norfolk Admirals, kellega tuli samal hooaja liiga võitjaks. Suurema osa järgmisest hooajast mängis ta AHL-i klubis Syracuse Crunch, kuid sai samal hooajal Lightningu meeskonnas kirja NHL-is 14 mängu ja kaks väravat. Alates hooajast 2013–14 kuulus Palat kuulunud regulaarselt Lightningu meeskonda. Hooajal 2013–14 lõi ta liigas 23 väravat ja kogus 59 punkti ning valiti samal hooajal liiga uustulnukate sümboolsesse koosseisu (*All-Rookie Team* ).

Tampa Bay Lightningu meeskonnas mängis Palát kokku kümme hooaega. Aastatel 2020 ja 2021 võitis ta klubiga Stanley karika. Hooaja 2019/20 väljalangemismängudes lõi ta värava viies mängus järjest, mis tähistas Lightningi rekordit. Viies värava sündis 7. septembril Läänekoverentsi finaali esimeses mängus New York Islandersi vastu.

2022. aasta juulis sõlmis ta viieaastase lepingu New Jersey Devilsiga.

Ta on kuulunud Tšehhi jäähokikoondisse 2014. aasta taliolümpiamängudel ja 2019. aasta maailmameistrivõistlustel.

Viited
------

1. ↑  "NHL Morning Skate: Stanley Cup Playoffs Edition – Sept. 8, 2020". *nhl.com*. 8. september 2020. Vaadatud 8. septembril 2020.[*alaline kõdulink*]
2. ↑  "Palat signs five-year contract with Devils". New Jersey Devils. 14. juuli 2022. Vaadatud 14. juulil 2022.

Välislingid
-----------

* Ondřej Palát NHL.com lehel
* Ondřej Palát hockeydb.com lehel

| * v
* r
New Jersey Devils |
| --- |
| 
**Väravavahid**: Jonathan Bernier **·** Mackenzie Blackwood **·** Akira Schmid **·** Vítek Vaněček |
| 
**Kaitsjad**: Kevin Bahl **·** Ryan Graves **·** Dougie Hamilton **·** John Marino **·** Damon Severson **·** Jonas Siegenthaler **·** Brendan Smith |
| 
**Ründajad**: Nathan Bastian **·** Jesper Boqvist **·** Jesper Bratt **·** Erik Haula **·** Nico Hischier **·** Alexander Holtz **·** Jack Hughes **·** Curtis Lazar **·** Michael McLeod **·** Timo Meier **·** Dawson Mercer **·** Ondřej Palát **·** Jahor Šaranhovič **·** Tomáš Tatar **·** Miles Wood |
**Endel Heinrich Susi** (16. august 1914 Tartu – 7. mai 1977 Peterborough, Ontario, Kanada) oli Eesti lennuväe lendur ja Teise maailmasõja ajal Suurbritannia lennuväe lendur.

1940. aastal okupeeris Nõukogude Liit Eesti. Uued võimud likvideerisid Eesti sõjaväe, vangistatud leitnant Endel Susi saadeti koos teiste Eesti sõjaväelenduritega Siberisse sunnitöölaagrisse. Saksamaa ja Nõukogude Liidu vahelise sõja puhkemisel õnnestus Susil koos kolme kaaslasega (Peeter Olt, Ants Liblikmaa ja Mihkel Kristiani) 1941. aastal seiklusrikas põgenemine Siberis asuvasse Poola sõdurite kogunemispunkti, mille poolakad olid inglaste ja venelaste nõusolekul asutanud. Kogunemispunkti koondati sõdureid, et moodustada läänerindel üksusi Hitleri Saksamaa vastu sõdimiseks. Põgenike Nõukogude Liidust väljapääsemiseks lisasid poolakad eestlastest lendurite nimedele poola lõpud ja nii õnnestus mehed poolakatena Teherani toimetada, kus inglased nad vastu võtsid. Eestlastele tehti ettepanek Suurbritannia kuninglikku lennuväkke astumiseks. Mehed toimetati Inglismaale, kus Endel Susile anti lendurkapteni aukraad ja ta nimetati lenduriks de Havilland Mosquito lennukile.

Viited
------

1. ↑  Ühe eesti lenduri võitlusteekond lõppes.

Välislingid
-----------

* Ohvitseride andmekogu
Brendan Smith 2013. aastal Detroit Red Wingsis mängimas
**Brendan Smith** (sündinud 8. veebruaril 1989 Torontos) on Kanada jäähokimängija, kes mängib kaitsjana NHL-i klubis New Jersey Devils.

Aastatel 2007–2010 mängis ta Wisconsini Ülikooli jäähokimeeskonnas.

2007. aastal valis Detroit Red Wings ta NHL-i *draft* '​is 27. valikuna. Red Wingsiga sõlmis ta lepingu 2010. aasta mais. Hooajal 2010–11 asus ta mängima American Hockey League'is (AHL) Red Wingsi tütarklubis Grand Rapids Griffins. NHL-is debüteeris ta 17. novembril 2011 mängus San Jose Sharksi vastu. Esimese värava lõi ta liigas 2. märtsil 2012 mängus Minnesota Wildi vastu.

2017. aasta veebruaris kaubeldi Smith Red Wingsist New York Rangersi. Rangersiga sõlmis ta 2017. aasta juunis nelja-aastase lepingu.

2021. aasta juulis sõlmis ta üheaastase lepingu Carolina Hurricanesiga. 2022. aasta juulis sõlmis ta kaheaastase lepingu New Jersey Devilsiga.

Tema noorem vend Reilly Smith on samuti jäähokimängija.

Viited
------

1. ↑  "Rangers Acquire Defenseman Brendan Smith". NHL.com. 28.2.2017. Vaadatud 7.5.2022
2. ↑  "Canes Agree To Terms With Brendan Smith". nhl.com. 30.7.2021. Vaadatud 7.5.2022
3. ↑  "Brendan Smith signs two-year deal with the Devils". New Jersey Devils. 13. juuli 2022. Vaadatud 13. juulil 2022.

Välislingid
-----------

* Brendan Smith NHL.com lehel
* Brendan Smith hockeydb.com lehel

| * v
* r
New Jersey Devils |
| --- |
| 
**Väravavahid**: Jonathan Bernier **·** Mackenzie Blackwood **·** Akira Schmid **·** Vítek Vaněček |
| 
**Kaitsjad**: Kevin Bahl **·** Ryan Graves **·** Dougie Hamilton **·** John Marino **·** Damon Severson **·** Jonas Siegenthaler **·** Brendan Smith |
| 
**Ründajad**: Nathan Bastian **·** Jesper Boqvist **·** Jesper Bratt **·** Erik Haula **·** Nico Hischier **·** Alexander Holtz **·** Jack Hughes **·** Curtis Lazar **·** Michael McLeod **·** Timo Meier **·** Dawson Mercer **·** Ondřej Palát **·** Jahor Šaranhovič **·** Tomáš Tatar **·** Miles Wood |
**Brenguļi raudteejaam** on raudteejaam Valmiera piirkonnas Brenguļi vallas Valga–Riia raudteeliinil.

Raudteejaam avati 1918. aastal ja aastani 1919 jõudis see kanda nimesid *Neu-Wrangelshof* ning *Jaun-Brenguļi*. Raudtee valmimisajal jäi jaam Valga kreisi Trikāta kihelkonda Vecbrenguļi mõisa maadele.

Praeguse nime sai jaam aastal 1919. Algselt jaamas reisiliiklust ei toimunud, Aastal 1922 jaam suleti, see avati taas aastal 1925, seejärel hakkasid seal peatuma ka reisirongid. Jaam asub Riiast 129,5 km kaugusel. Jaamas asub lisaks peateele üks kõrvaltee; platvorme on üks. Päevas peatus seal varem kuus reisirongi.

Alates 2019. aasta detsembrist ei peatu selles jaamas ükski reisirong.

Viited
------

1. ↑  ""Līnijai Rīga-Valka 120 gadi"". Originaali arhiivikoopia seisuga 1. september 2018. Vaadatud 25. detsembril 2015.

Välislingid
-----------

* Infot jaama kohta; fotod (*vene keeles*)
* Jaam vanal kaardil

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **Eelnev peatus** |  **Raudteepeatus liinil Riia-Valga** | **Järgnev peatus** |
|  Valmiera |  **Brenguļi** | Strenči  |
**Kaljo Reidla** (28. juuni 1928 Kilingi-Nõmme – 20. jaanuar 2023) oli eesti loomaarstiteadlane.

Elulugu
-------

Kaljo Reidla oli käsitöölise poeg.

Lõpetas 1947 Viljandi 2. Keskkooli ja 1952 EPA; veterinaariakandidaat (1959, EPA), väitekiri "Mõnede ravimainete toime hobuse kannaliigese interretseptoritesse", veterinaariadoktor (1988, Moskva Veterinaaria Akadeemia), väitekiri "Эффективность влияния некоторых тканевых препаратов на рост, развитие, резистентность и раневой процесс у поросят подсосного периода". Oli 1952–54 EPMÜ assistent, 1954–63 vanemõpetaja, 1963–88 dotsent, 1988–93 professor, aastast 1993 emeriitprofessor, samas 1960–78 kirurgia ja sünnitusabi kateedri juhataja.

Teadustöö
---------

Uurimisvaldkonnad: veterinaarkirurgia, jäsemehaigused veistel, kastratsiooniküsimused, hobuste liigesehaigused, haavade ravi, biostimulaatorite toime. Kirjutanud õpikirjandust, koostanud veterinaariakäsiraamatuid, tõlkinud I. Považenko "Veterinaarüldkirurgia" (Tallinn, 1962). Umbes 150 teadustrükist, sh üle 20 monograafia autor või kaasautor.

Teoseid
-------

* Veterinaarfüsioteraapia. Tallinn, 1963
* Põllumajandusloomade kastreerimine. Tallinn, 1967, 2. trükk 1986
* Pehmete kudede kinnised vigastused. Tartu, 1973, 2. trükk 1983
* Veterinaarkirurgiline esmaabi. Tallinn, 1977
* Luuhaiguste röntgendiagnostika. Tartu, 1987
* Luuhaigused. Tartu, 1989
* Põllumajandusloomade traumatism. Tallinn, 1995
* Jäsemehaigused hobusel ja veisel. Tartu, 2001
* Lehma udara kirurgilised ja naha haigused. Tartu, 2002
* Veterinaarkirurgia I...III (kaasautor). Tartu, 2003–2004.

Viited
------

1. 1 2 3 4  Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide

Kirjandus
---------

* EE 14, 420
* Eesti Põllumajanduse Akadeemia õppe-teadusliku koosseisu bio-bibliograafiline teatmeteos 1951–1981. Trt, 1981, 210
* Eesti Põllumajanduse Akadeemia töötajad ja vilistlased 1981–1990. Trt, 1991, 212–213
* Eesti Põllumajandusülikool: audoktorid, töötajad ja vilistlased 1991–1995. Trt, 1996, 166
* Aidnik, M. Kaljo Reidla veterinaariadoktoriks. // Sotsialistlik Põllumajandus (1988) 18, 40
* Eesti Loomaarstlik Ringvaade (1998) 3, 106–108
* Eesti Loomaarstlik Ringvaade (2003), 33.
* Vladimir Andrianov (2018). Kaljo Reidla – 90 Eesti Loomaarstlik Ringvaade, 3, 26–28
* *Eesti teaduse biograafiline leksikon.* 3. köide: *N–Sap* TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013

 *Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.*
|  |
| --- |
|  **Tõstmine** |
| Riik |  | Eesti |
|  |
| 7. koht | 1924 | Raskekaal |
|  |
| Pronks | 1922 | Raskekaal |

**Kaljo Raag** (eesnimi ka *Kalju*, *Feliks-Kaljo* või *Felix*; 3. juuni 1892 Kirumpää, Võrumaa – 10. aprill 1967 Tallinn) oli Eesti tõstja, näitleja ja laulja.

1922–1924 kuulus ta Eesti tõstekoondisse. 1922. aasta maailmameistrivõistlustel Tallinnas võitis ta pronksmedali. Ta osales 1924. aastal Pariisi olümpiamängudel, kus raskekaalus (üle 82,5 kg) sai 7. koha tulemusega 490 (80 + 92,5 + 90 + 97,5 + 130).

Ta oli Valga teatris näitleja ning 1919–1922 ja 1928–1933 Estonia teatri koorilaulja ja solist.

Filmograafia
------------

* 1924 – "Tseka komissar Mirostsenko" (Karl Raudsepp)
* 1925 – "Õnnelik korterikriisi lahendus" (Heakorra walwaja, Politseinik)

Viited
------

1. 1 2 3 4  Biograafia ESBL-is (vaadatud 25.12.2014)

Kaljo Raag

Välislingid
-----------

* Biograafia ESBL-is
* Kaljo Raag veebisaidil Olympedia Muuda Vikiandmetes
* Kaljo Raag filmide andmekogus
* Omaaegsed tõstespordikuulsused (vasakult) Kalju Raag, Rudolf Tihane ja Ain Schmid-Sillak Eesti NSV meistrivõistlustel tõstmises. Foto: Gunnar Vaidla, 1961. Eesti Rahvusarhiivi Filmiarhiivi kogu
**Arno Rohlin** (sündinud 26. mail 1941) on eesti muusikateadlane.

Elulugu
-------

Lõpetas 1961 Tallinna Muusikakooli muusikateooria ja 1966 Tallinna Riikliku Konservatooriumi muusikateaduse erialal. 1962–66 õpetas Tallinna Muusikakoolis, 1969–1972 Tallinna Muusikakeskkoolis ja 1988–1999 EELK Kirikumuusikakoolis muusikateoreetilisi aineid. Aastast 1969 on Eesti Raadios arvutuskeskuse grupijuht, 1993– fonoteegi toimetaja. Rakendanud muusikaesteetilistes ja -teoreetilise uurimustes matemaatilis-statistilisi meetodeid (võrrelnud muusikastiile mikroanalüüsi abil). Avaldanud ajakirjanduses artikleid muusikamaitse ja -stiili kohta, teinud raadiosaateid. Eesti Heliloojate Liidu liige (1971), Eesti NSV muusika aastapreemia (1978).

Isiklikku
---------

Tema vend oli eesti keraamik Leo Rohlin.

Viited
------

1. 1 2  Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide
2. ↑  Kuusk, Priit. Palju õnne! Muusikateadlane Arno Rohlin 75. ERR, 26. mai 2016.

Teoseid
-------

* Intonatsioonide sõnastik tonaalses muusikas. // Muusikalisi lehekülgi II. Tallinn, 1979
* Raalikontserdid Eesti Raadios. // Teater. Muusika. Kino (1984) 8
* Levimuusika kolm tahku. // Teater. Muusika. Kino (1985) 10
* Raga – finesside kunst. // Teater. Muusika. Kino (1988) 2
* Väärtusprobleem tõsises ja kerges muusikas. // SV (1977) 18–19
* Muusika kui keel. // SV (1978) 41
* Praktilise harmoonia algkursus. 1993 (käsikiri).
* *Eesti teaduse biograafiline leksikon.* 3. köide: *N–Sap* TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013

 *Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.*
Brekši asendikaart
**Brekši** on asum Lätis, Riia linna Vidzeme eeslinna osa pindalaga 2,039 km². Brekši asub Jugla järve kaldal järve ja Garkalne piirkonna vahel. Asum piirneb loodes Berģi, läänes aga Juglaga. Asumist lõunas asub Stopiņi piirkond. 1809 elanikku (2010). 

Brekši asub Jugla järve äärsel alal, mis ulatub 1-8 meetrit üle merepinna. Kõrgem osa asumist paikneb Berģi asumi piiri ääres.

16. sajandil tekkis endisele liivlaste asualale Jugla järve kaldal Brekši mõis. Hiljem lisandus sellele veel Jugla mõis, kus asutati aastal 1859 paberivabrik. See vabrik kujunes asumi tähtsaimaks tööstusettevõtteks, mille juurde kujunes asula. 19. sajandi Riia kaardil on selle asula juures näha veel teinegi vabrik nimega "Feilis". Lisaks paberivabriku asulale ja mõisa juures paiknevale Brekši külale tekkis asumi põhjaossa 20. sajandi teisel poolel veel Juglasciemsi küla.

Brekši liideti Riia linnaga kahes osas, aastal 1974 ja aastal 1979.

Välislingid
-----------

* Brekši koduleht (*läti keeles*)

| * v
* r
Vidzeme eeslinna asumid |
| --- |
| 
Berģi **·**  Brasa **·**  Brekši **·**  Bukulti **·**  Centrs **·**  Čiekurkalns **·**  Dreiliņi **·**  Jugla **·**  Mežciems **·**  Purvciems **·**  Skanste **·**  Suži **·**  Teika |
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel on programmeerimiskeelest; jõe kohta vaata artiklit Vala jõgi.* |

---

**Vala** on objektorienteeritud programmeerimiskeel.

Koodinäited
-----------

Lihtne "Hello, World!" programm:

```
int main() {
    print("Hello World\n");
    
    return 0;
}

```

Keerulisem versioon, kus kasutatakse Vala objektorienteeritud programmeerimise võimalusi:

```
class Sample : Object {
    void greeting() {
        stdout.printf("Hello World\n");
    }
    
    static void main(string[] args) {
        var sample = new Sample();
        sample.greeting();
    }
}

```

Näide, kus GTK+-i abil luuakse graafiline "Hello, World!" programm:

```
using Gtk;
 
int main (string[] args) {
    Gtk.init(ref args);
    
    var window = new Window();
    window.title = "Hello, World!";
    window.border\_width = 10;
    window.window\_position = WindowPosition.CENTER;
    window.set\_default\_size(350, 70);
    window.destroy.connect(Gtk.main\_quit);
    
    var label = new Label("Hello, World!");
    
    window.add(label);
    window.show\_all();
    
    Gtk.main();
    return 0;
}

```
**Kieran Setiya** (sündinud 1976) on USA filosoof.

Ta on Massachusettsi Tehnoloogiainstituudi professor.

Looming
-------

### Armastus ja elu väärtus

Artiklis "Love and the Value of a Life" ütleb Setiya, nagu ka Iris Murdoch raamatus "The Sovereignty of Good", et tänapäeva moraalifilosoofias ei ole armastus kesksel kohal, mida ta väärib. Armastusest räägitakse eetikas peamiselt seoses erapoolikusega ja lähisuhetega. Tuntakse huvi armastuse kohustuste ja eesõiguste vastu. Moraal peab armastuse kohta midagi ütlema ja on armastusest ohustatud. Armastust ei võeta kohustuste juurena. Selle lähenemise järgi on adekvaatne arusaam moraali loomusest ja alustest võimalik, ilma et armastusest suurt rääkima peaks.

Võib-olla pole õige armastust eetika keskmesse paigutada ega omistada armastusele olulist rolli moraalse kohustuse seletamisel. Ent on olemas traditsioon, mille järgi moraal on armastus üksteise vastu (ligimesearmastus, agaape), ja sellele viitab ka Murdoch. Ilmalikus moraalifilosoofias arutatakse seda isegi vähem kui kuldreeglit. 

Isegi kui rääkida ainult inimestevahelisest armastusest, on filosoofid, kes on püüdnud määratleda armastuse olemust, teinud seda kas väga abstraktselt või nii, et see kehtib täiel määral ainult mõne armastuse liigi kohta. Näiteks Robert Nozick kirjutas artiklis "Love's Bond", et igasugusele armastusele on ühine see, et armastaja heaolu on seotud selle heaoluga, keda või mida ta armastab. See kehtib paljudel juhtudel, kui mitte kõigil, aga edasi räägib ta soovist armastatuga ühineda, mis aga esineb ainult mõne armastuse liigi puhul. Lapsi armastav vanem soovib nendega ühineda ainult juhul, kui see on nende huvides. Võib-olla vanemliku armastuse näidet silmas pidades öeldakse sageli, et kellegi armastamine on temast hoolimine, nii et tema huvid on armastaja jaoks tema huvides tegutsemise põhjendid (Harry Frankfurt, "The Reasons of Love"). Aga armastuseks selleks ei piisa, sest ma võin võõraste huvidest hoolida ka ilma neid armastamata. Ja paistab, et see ei ole ka tarvilik. David Velleman naeruvääristab pilti armastusest kui soovist kasu tuua või soovist ühineda.

Publikatsioone
--------------

* *Reasons without Rationalism*, 2007
* *Knowing Right From Wrong*, 2014
* Love and the Value of a Life. – *Philosophical Review*, 2014, kd 123, nr 3, lk 251–280. Veebis

Välislingid
-----------

* Koduleht MIT-i saidil
* Intervjuu
* The Midlife Crisis, video
**Arnold-Ferdinand Tammik** (31. jaanuar 1893 Ämbra – 5. november 1970) oli eesti vaimulik.

Ta lõpetas aastal 1913 Hugo Treffneri Gümnaasiumi. Aastatel 1914–1916 ja 1920–1924 õppis ta Tartu Ülikooli usuteaduskonnas. Aastatel 1916–1918 võttis ta osa Esimesest maailmasõjast, aastatel 1918–1920 Vabadussõjast. Ta töötas aastatel 1920–1924 Tartu maavalitsuse haridusosakonna sekretärina ja aastatel 1922–1923 Hugo Treffneri Gümnaasiumis õpetajana. Prooviaastal oli ta Tartu Peetri koguduses. Ordineeriti 28. detsembril 1924 õpetajaks.

Ta oli aastatel 1924–1945 Valga Peetri koguduse ja Valga Luke koguduse õpetaja, aastatel 1941–1945 ka Valga Jaani koguduse õpetaja. Samuti oli ta Valga gümnaasiumide usuõpetaja ja aastast 1935 Valga garnisoni pastor. 

Aastal 1945 ta arreteeriti NKVD poolt, aastal 1950 oli ta Eestis tagasi. Aastatel 1950–1962 töötas ta raamatupidajana. Aastatel 1960–1964 oli ta Torma Maarja koguduse õpetaja, hooldades aastatel 1960–1963 Mustvee kogudust.

Viited
------

1. ↑  Konrad Veem Eesti Vaba Rahvakirik Dokumentatsioon ja leksikon EVR Stockholm 1988
2. ↑  Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918–1944. II, lk. 108
Elisabeth Köstinger (2014)
**Elisabeth Köstinger** (sündinud 22. novembril 1978 Wolfsbergis Kärnteni liidumaal) on Austria poliitik (Austria Rahvapartei).

Elisabeth Köstinger on õppinud Klagenfurti Ülikoolis publitsistikat, kommunikatsiooniteadusi ja rakenduslikke kultuuriteadusi, kuid stuudium jäi lõpetamata. Aastatel 2003–2009 töötas ta vabakutselisena kommunikatsiooni valdkonnas.

14. juulist 2009 kuni 8. novembrini 2017 oli ta Euroopa Parlamendi liige. Lühikest aega, 9. novembrist kuni 17. detsembrini 2017, oli ta Austria parlamendi Rahvusnõukogu president.

Alates 18. detsembrist 2017 oli ta Austria maa- ja metsamajanduse, keskkonna ja veemajanduse minister. Alates 8. jaanuarist 2018 kuni 3. juunini 2019 oli ta jätkusuutlikkuse ja turismi minister.

Alates 7. jaanuarist 2020 on ta Austria põllumajandus-, regionaal- ja turismiminister.

Viited
------

1. ↑  Köstinger, Elisabeth Austria-Forum
2. ↑  Elisabeth Köstinger Meine Abgeordneten
3. ↑  Austria. Ministries, political parties, etc. rulers.org
4. ↑  Stefanie Awater-Esper.Köstinger will für das österreichische Agrarmodell kämpfen Top Agraronline, 11. jaanuar 2018
5. ↑  Maria Patek ist neue Landwirtschaftsministerin der Übergangsregierung aiz.info
6. ↑  Elisabeth Köstinger Republik Österreich. Parlament
Ondřejovi observatooriumi ajalooline peakuppel
**Ondřejovi observatoorium** (tšehhi keeles *Observatoř Ondřejov*) on Tšehhi Teaduste Akadeemia Astronoomia Instituudi koosseisu kuuluv observatoorium, mis asub Ondřejovi küla lähedal umbes 35 km Prahast kagu pool. Observatooriumi geograafilised koordinaadid on 49° 54′ 55″ N, 14° 46′ 52″ E
.

Observatooriumi rajas 1898. aastal tšehhi tööstur ja amatöörastronoom Josef Jan Frič. Ehitamine võttis 8 aastat ja esimesed vaatlused viidi läbi ööl vastu 1. augustit 1906. Frič kinkis 28. oktoobril 1928 oma eraobservatooriumi Tšehhoslovakkia riigile.

Ondřejovi observatooriumile on muude saavutuste hulgas kuulsust toonud suure arvu asteroidide avastamine. 2011. aasta 14. augusti seisuga on Ondřejovi observatoorium 655 avastatud asteroidiga maailmas 27. kohal.

2-meetrine teleskoop
Suurim observatooriumile kuuluv teleskoop on kahemeetrine Cassegraini teleskoop, millega viiakse läbi vaatlusi alates 1967. aastast.

Viited
------

1. ↑   IAU Minor Planet Center, Minor Planet Discovery Sites

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Ondřejovi Observatoorium** |

* Tšehhi TA Astronoomia Instituudi koduleht
* Ondřejovi 2m teleskoop
|  |
| --- |
|  **Poks** |
| Võistkond |  | Puerto Rico |
|  |
| Pronks | 1992 | II kerge-keskkaal |
|  |
| Veerand-finaal | 1991 | I kerge-keskkaal |

**Aníbal Santiago Acevedo** (sündinud 28. aprillil 1971 San Juanis) on Puerto Rico endine poksija.

Acevedo sai II kergekeskkaalus (kuni 67 kg) 1992. aasta Barcelona olümpiamängude poksivõistlustel pronksmedali, kaotades poolfinaalis hilisemale hõbemedalivõitjale Juan Hernándezele (Kuuba) ja jäädes edasisest medaliheitlusest välja.

Acevedo osales I kergekeskkaalus (kuni 63,5 kg) 6. maailmameistrivõistlustel (Sydney, 1991), kuid kaotas veerandfinaalis hilisemale kuldmedalivõitjale ja maailmameistrile Konstantin Tszjule (NSV Liit) ja jäi edasisest medaliheitlusest välja.

Acevedo poksis veebruarist 1993 kuni veebruarini 2012 elukutselisena. Ta pidas kokku 23 kohtumist, millest võitis 13 (neist 11 nokaudiga) ja kaotas 9 (neist 5 nokaudiga) kohtumist ning viigistas 1 kohtumise.

Viited
------

1. ↑  25. suveolümpiamängude poksivõistlus. Barcelona 1992. Tulemused inglise keeles
2. ↑  6. maailmameistrivõistlused poksis. Sydney 1991. Tulemused inglise keeles

Välislingid
-----------

* Aníbal Acevedo veebisaidil Olympedia Muuda Vikiandmetes
* Aníbal Acevedo saidil BoxRec
**Val-d'Oise'i departemang** [val-doaz] (prantsuse keeles 'Oise'i org') on departemang Prantsusmaal Île-de-France'i piirkonnas.

Departemang loodi 1968. aastal, kui senised Seine'i ja Seine-et-Oise'i departemangud jagati kuude ossa. 

Val-d'Oise on saanud nime Oise'i jõe järgi, mis on üks Seine'i suuremaid lisajõgesid. Jõgi saab alguse Belgiast ja läbib Kirde-Prantsusmaa, enne kui jõuab Val-d'Oise'i departemangu.

Prantsusmaa suurim rahvusvaheline lennujaam, Pariisi Charles de Gaulle'i lennujaam, asub osalt Val d'Oise'i departemangu kuuluvas Roissy-en-France'i omavalitsuses.

Departemangu suurimad omavalitsused (1999. aasta rahvaloendusel üle 25 000 elaniku) kahanevas järjekorras on Argenteuil, Sarcelles, Cergy, Garges-lès-Gonesse, Franconville, Ermont, Pontoise, Goussainville, Bezons, Villiers-le-Bel, Taverny ja Sannois.

Departemang jaguneb poliitiliselt järgmiselt:

| Ringkond | Rahvaarv | Pindala(km²) | Kantoneid | Valdu |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Argenteuil | 229 866 | 53 | 7 | 7 |
| Pontoise | 490 175 | 828 | 17 | 117 |
| Sarcelles | 451 120 | 364 | 15 | 61 |

Vaata ka
--------

* Val-d'Oise'i haldusüksuste loend

Viited
------

1. ↑  Populations légales 2019

Prantsusmaa departemangud

Ain **·** 
Aisne **·** 
Allier **·** 
Alpes-de-Haute-Provence **·** 
Alpes-Maritimes **·** 
Ardèche **·** 
Ardennes **·** 
Ariège **·** 
Aube **·** 
Aude **·** 
Aveyron **·** 
Bas-Rhin **·** 
Belfort **·** 
Bouches-du-Rhône **·** 
Calvados **·** 
Cantal **·** 
Charente **·** 
Charente-Maritime **·** 
Cher **·** 
Corrèze **·** 
Corse-du-Sud **·** 
Côte-d'Or **·** 
Côtes-d'Armor **·** 
Creuse **·** 
Deux-Sèvres **·** 
Dordogne **·** 
Doubs **·** 
Drôme **·** 
Essonne **·** 
Eure **·** 
Eure-et-Loir **·** 
Finistère **·** 
Gard **·** 
Gers **·** 
Gironde **·** 
Guadeloupe **·** 
Haut-Rhin **·** 
Haute-Corse **·** 
Haute-Garonne **·** 
Haute-Loire **·** 
Haute-Marne **·** 
Haute-Saône **·** 
Haute-Savoie **·** 
Haute-Vienne **·** 
Hautes-Alpes **·** 
Hautes-Pyrénées **·** 
Hauts-de-Seine **·** 
Hérault **·** 
Ille-et-Vilaine **·** 
Indre **·** 
Indre-et-Loire **·** 
Isère **·** 
Jura **·** 
Landes **·** 
Loir-et-Cher **·** 
Loire **·** 
Loire-Atlantique **·** 
Loiret **·** 
Lot **·** 
Lot-et-Garonne **·** 
Lozère **·** 
Maine-et-Loire **·** 
Manche **·** 
Marne **·** 
Martinique **·** 
Mayenne **·** 
Meurthe-et-Moselle **·** 
Meuse **·** 
Morbihan **·** 
Moselle **·** 
Mayotte **·** 
Nièvre **·** 
Nord **·** 
Oise **·** 
Orne **·** 
Pariis **·** 
Pas-de-Calais **·** 
Prantsuse Guajaana **·** 
Puy-de-Dôme **·** 
Pyrénées-Atlantiques **·** 
Pyrénées-Orientales **·** 
Réunion **·** 
Rhône **·** 
Saône-et-Loire **·** 
Sarthe **·** 
Savoia **·** 
Seine-Maritime **·** 
Seine-et-Marne **·** 
Seine-Saint-Denis **·** 
Somme **·** 
Tarn **·** 
Tarn-et-Garonne **·** 
Val-d'Oise **·** 
Val-de-Marne **·** 
Var **·** 
Vaucluse **·** 
Vendée **·** 
Vienne **·** 
Vosges **·** 
Yonne **·** 
Yvelines
Kieran Dowell 2021. aastal Norwich City särgis
**Kieran O'Neill Dowell** (sündinud 18. oktoobril 1997 Ormskirkis) on Inglismaa jalgpallur, kes mängib poolkaitsjana Šotimaa kõrgliigaklubis Rangers.

Ta alustas klubikarjääri Inglismaa klubis Everton, mille noortesüsteemiga liitus ta 2005. aastal. Klubi põhimeeskonnas debüteeris ta 11. detsembril 2014 UEFA Euroopa Liiga alagrupiturniiri mängus FK Krasnodari vastu, kui sekkus mängu Christian Atsu asemele. Inglismaa kõrgliigas tegi Dowell debüüdi 30. aprillil 2016 mängus Bournemouthi vastu. Evertoni põhikoosseisu liikmeks ta ei saanud. Evertonist oli ta laenul mitmes Inglismaa esiliigaklubis: hooajal 2017/18 Nottingham Forestis, hooaja 2018/19 teises pooles Sheffield Unitedis ning hooajal 2019/20 Derby Countys ja Wigan Athleticus.

2020. aasta juulis sõlmis ta kolmeaastase lepingu Inglismaa esiliigaklubiga Norwich City. Hooajal 2021/22 mängis ta klubiga Inglismaa kõrgliigas. Tema ainsaks väravaks Inglismaa kõrgliigas jäi 16. aprillil 2022 löödud värav Manchester Unitedi vastu; samas mängus andis ta lisaks väravasöödu meeskonnakaaslasele Teemu Pukkile.

2023. aasta mais sõlmis ta lepingu Rangersiga.

Aastatel 2012–2019 mängis Dowell Inglismaa noortekoondistes. 2017. aastal tuli ta Inglismaa kuni 20-aastaste koondisega juunioride maailmameistriks.

Viited
------

1. ↑  "Everton 0–1 FK Krasnodar". *BBC Sport*. 11. detsember 2014. Vaadatud 11. detsembril 2014.
2. ↑  "Norwich City swoop for England U21 and Everton midfielder Kieran Dowell". Norwich City F.C. 30. juuli 2020. Vaadatud 20. juulil 2020.
3. ↑  "Manchester United 3-2 Norwich City". *BBC Sport*. 16. aprill 2022.
4. ↑  "Kieran Dowell: Rangers confirm arrival of Norwich City midfielder". *BBC Sport*. 24. mai 2023.

Välislingid
-----------

 Kieran Dowell – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Ondřej Čelůstka 2019. aastal Tšehhi koondises
**Ondřej Čelůstka** (sündinud 18. juunil 1989 Zlínis) on Tšehhi jalgpallur, kes mängib kaitsjana Tšehhi kõrgliiga klubis Praha Sparta ja Tšehhi jalgpallikoondises.

Ta alustas klubikarjääri Zlíni Fastavis, mille meeskonnas debüteeris ta Tšehhi kõrgliigas hooajal 2007–08. 2009. aastal liitus ta Praha Slaviaga. Hooaja 2009–10 teises pooles oli ta laenul Itaalia klubis Palermo, mille meeskonnas sai ta Itaalia kõrgliigas kirja ühe mängu.

2011. aasta juulis liitus ta Türgi kõrgliiga klubiga Trabzonspor. UEFA Meistrite Liiga hooaja 2011–12 esimeses alagrupimängus 14. septembril 2011 lõi Čelůstka võõral väljakul värava AC Milani vastu, tuues Trabzonsporile 1:0 võidu. Hooajal 2013–14 oli ta Trabzonsporist laenul Inglismaa kõrgliiga klubis Sunderland.

Hooajal 2014–15 mängis Čelůstka Saksamaa esiliiga klubis 1. FC Nürnberg. Seejärel naasis ta Türgi kõrgliigasse, mängides viis hooaega Antalyaspori ridades.

2020. aasta juulis liitus ta Spartaga.

Tšehhi jalgpallikoondises tegi Čelůstka debüüdi 15. novembril 2013 sõprusmängus Kanada vastu ja lõi selles mängus ka koondisekarjääri esimese värava. Ta kuulub Tšehhi koondisse 2020. aasta Euroopa meistrivõistlustel.

| * v
* r
Tšehhi koondis  –  UEFA Euro 2020 |
| --- |
| 

* 1 Vaclík
* 2 Kadeřábek
* 3 Čelůstka
* 4 Brabec
* 5 Coufal
* 6 Kalas
* 7 Barák
* 8 Darida (c)
* 9 Holeš
* 10 Schick
* 11 Krmenčík
* 12 Masopust
* 13 Ševčík
* 14 Jankto
* 15 Souček
* 16 Mandous
* 17 Zima
* 18 Bořil
* 19 Hložek
* 20 Vydra
* 21 Král
* 22 Matějů
* 23 Koubek
* 24 Pekhart
* 25 Pešek
* 26 Sadílek
* Treener: Šilhavý

 | Tšehhi |
**Boffer** (sõna pärineb ameerika inglise keelest) on spetsiaalne pehmendatud külmrelva imitatsioon, mida kasutatakse seikluslikus rollimängus (larp). Eesmärgiks on luua ohutu rekvisiit reaalse võitluse imiteerimiseks.

Bofri kuju sõltub imiteeritavast relvast või esemest. Harilikult kehtestavad mängude korraldajad oma mängudel bofritele ohutusnõuded. Tihti on reglementeeritud bofri maksimaalne pikkus, mass, valmistamiseks lubatud materjalid ja pehmenduse paksus löögipindadel. Üldpuhkudel imiteerib boffer mõõka, kuid levinud on ka nuiad, pistodad või kirved.

Bofrite valmistamine
--------------------

Eestis valmistatakse kõige lihtsam ja tavalisem boffer PVC-torust, kasutades toruisolatsiooni ja ehitusteipi. Sellist relva peetakse inetuks, kuid see sobib lahingmängudele, kus relvade purunemine on tõenäoline.

"Teise generatsiooni" boffermõõga tugevduseks on bambus- või klaaskiudlatt, mille ümber on liimitud matkamatt, mida on pärast liimimist vaibanoaga vormitud. Imitatsioon kaetakse samuti ehitusteibiga.

Kui eespool kirjeldatud relv katta ehitusteibi asemel värvitud vedela lateksiga, nimetatakse relva "kolmanda generatsiooni" bofriks ning sellel võib olla väga realistlik välimus.

Välislingid
-----------

* Lohewiki: 1. Generatsiooni boffer
* Lohewiki: 2. Generatsiooni mõõk
**Kirikulaul** on religioosse muusika vorm, mis põhines katoliku kiriku kalendril ja liturgial.

Kristlikus muusikas on kõige vanemad kirikulaulud psalmoodia ja hümnoodia. Ühehäälse kirikulaulu klassikalised ettekandeviisid olid antifooniline ja responsoorne.

Lääne kirikumuusika sündi seostatakse sümboolselt püha Ambrosiusega, kes pani aluse Milano liturgiale. Milano liturgilist laulu nimetatakse alates 9. sajandist ambroosiuse lauluks.

Roomakatoliku kiriku ühehäälne liturgiline laul on gregooriuse laul.

Kirikulaulu 3 laulmisstiili oli:

* silbiline (süllaabiline) stiil, kus igale silbile vastab üks noot (retsiteerimisel, hümnides, lihtsamates antofoonides);
* rühmaline (neumaline) stiil, kus igale silbile vastab 1–4 nooti, noodikirjas vastab igale heligrupile üks noodimärk ehk neuma;
* kaunistatud (melismaatiline) stiil, kus tähtsamad silbid ja sõnalõpud on kaunistatud pikkade vokaliiside ehk melismidega.

Kristlik kirikulaul on seotud kaht liiki liturgiaga: tunnipalvuse (*officium*) ja missaga.

9.–12. sajandil muutus kirikulaulu suuline traditsioon aegamisi kirjalikuks ja ilmus omapärane loomingumeetod troop – traditsiooniliste tekstide vaba laiendamine.

Eestikeelne nimetus
-------------------

Sõna "kirikulaul" tõi eesti keelde heliloojast keeleteadlane Karl August Hermann, kes aastate jooksul tutvustas oma muusikaalastes kirjutistes veel selliseidki uudissõnu nagu "helilooja", "heliredel", "üksiklaul", "keelpill", "löökpill", "avamäng", "metsasarv", "tiibklaver" jm.

Viited
------

1. ↑  Reet Kasik. Kust tuli helilooja? Sirp. 05.07.2019.
**Monroe** on linn Ameerika Ühendriikides Michigani osariigis, Monroe maakonna halduskeskus ja suurim linn. Monroe asub Erie järve läänekaldal umbes 23 km Toledost põhja pool ja 40 km Detroitist lõuna pool.

Monroe elanike arv oli 2020. aasta rahvaloendusel 20 462. Aastal 2010 oli elanikke 20 733.

Algselt kandis asula nime **Frenchtown**. 1812. aasta sõja ajal 1813. aasta jaanuaris toimus asula lähedal Frenchtowni lahing. Asula nimetati ümber president James Monroe järgi. 1817. aastal sai Monroe äsjaloodud Monroe maakonna halduskesksuseks. Linnaõigused sai Monroe 1837. aastal.

Monroes asus sõjaväelase George Armstrong Custeri lapsepõlvekodu. 1910. aastal püstitati Custeri auks Monroes kuju (George Armstrong Custer Equestrian Monument).

Monroes asub mööblivalmistaja La-Z-Boy peakorter.

Alates 1993. aastast on Monroe sõpruslinn olnud Hōfu Jaapanis.

Viited
------

1. ↑  2016 U.S. Gazetteer Files
2. ↑  2020 United States Census, vaadatud 1.01.2022.

Välislingid
-----------

* Monroe (Michigan) – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
*
**Kirikmäe** on eesti perekonnanimi.

Statistika
----------

2022. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Kirikmäe 37 inimesel: 14 mehel ja 23 naisel. Perekonnanimede levikult oli Kirikmäe meeste puhul 9016. kohal ja naiste puhul 5778. kohal.

Perekonnanime Kirikmäe kandja on keskmiselt 44 aasta vanune. Nimi oli kõige sagedasem Järva maakonnas, kus sellist nime kandis maakonna 10 000 elaniku kohta keskmiselt 1,69 inimest.

Nimede eestistamise käigus võeti 1935. 1937. 1939. ja 1940. aastal Kirikmäe uueks nimeks kuuel korral, kui Virumaal Lüganusel, Jõhvis ja Püssis loobuti nimedest Kirikmar (viiel juhul) ja Sibleka.

Nime kandjaid
-------------

* Henno Kirikmäe, eesti õpetaja ja koolijuht (1921–2014)
* Jaanus Kirikmäe, Eesti diplomaat (1965–)
* Kaido Kirikmäe, eesti eksperimentaalmuusika helilooja (1973–)

Viited
------

1. ↑  Statistikaamet: Nimede statistika (vaadatud 05.08.2022)
2. ↑  Onomastika andmebaas. Nimede eestistamine:(uus nimekuju): Kirikmäe.

Välislingid
-----------

* Kirikmäe statistikaameti andmebaasis
Kindralpolkovniku õlak
**Lennuväe inseneriteenistuse kindralpolkovnik** (vene keeles генерал-полковник инженерно-авиационной службы) oli NSV Liidu relvajõududes aastatel 1942–1951 kehtinud sõjaväeline auaste õhuväe insenertehnilise teenistuse juhtivkoosseisule.

Auaste kaotati 1951. aastal. Kõigile auastme kaotamise hetkel elus olnud aukraadi omanikele anti insenertehnilise teenistuse kindralpolkovniku auaste.

Lennuväe inseneriteenistuse kindralpolkovnikust madalam auaste oli  lennuväe inseneriteenistuse kindralleitnandi auaste.

Lennuväe inseneriteenistuse kindralpolkovnikuid
-----------------------------------------------

 Aleksandr Jakovlev, lennukikonstruktor
* 1944 – Aleksei Šahhurin (1904–1975), lennukitööstuse rahvakomissar
* 1946 – Aleksandr Jakovlev (1906–1989), lennukikonstruktor, NSV Liidu Teaduste Akadeemia korrespondentliige

Viited
------

1. 1 2 3  Табель о рангах СССР. Военная служба (1935–1945 г.г.). web.archive.org
**Armentièresi kanton** on kanton Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus. See moodustati 2014. aasta kantonireformiga, mis jõustus 2015. aasta märtsis. Kantoni keskus on Armentières.

Kanton koosneb järgmistest valdadest:

1. Armentières
2. Bois-Grenier
3. Capinghem
4. La Chapelle-d'Armentières
5. Deûlémont
6. Erquinghem-Lys
7. Frelinghien
8. Houplines
9. Pérenchies
10. Prémesques
11. Warneton

Viited
------

1. ↑  Populations légales 2020

Nordi departemangu kantonid

Aniche **·** Annœullin **·** Anzin **·** Armentières **·** Aulnoye-Aymeries **·** Aulnoy-lez-Valenciennes **·** Avesnes-sur-Helpe **·** Bailleul **·** Cambrai **·** Le Cateau-Cambrésis **·** Caudry **·** Coudekerque-Branche **·** Croix **·** Denain **·** Douai **·** Dunkerque-1 **·** Dunkerque-2 **·** Faches-Thumesnil **·** Fourmies **·** Grande-Synthe **·** Hazebrouck **·** Lambersart **·** Lille-1 **·** Lille-2 **·** Lille-3 **·** Lille-4 **·** Lille-5 **·** Lille-6 **·** Marly **·** Maubeuge **·** Orchies **·** Roubaix-1 **·** Roubaix-2 **·** Saint-Amand-les-Eaux **·** Sin-le-Noble **·** Templeuve **·** Tourcoing-1 **·** Tourcoing-2 **·** Valenciennes **·** Villeneuve-d'Ascq **·** Wormhout
**Kirikulaadid** on keskaja muusikateoorias laadisüsteem, mis põhineb rooma filosoofi Boëthiuse viies raamatus "De institutione musicae" kirjeldatud vanakreeka laadisüsteemil ja Ptolemaiose transpositsiooniskaaladel. Boëthius on seda süsteemi kirjeldanud aga ekslikult ning seetõttu ei lange kreeka ja hilisem euroopa laadisüsteem kokku. Vanakreeka laade loetakse ülalt alla, mitte alt üles nagu keskaegseid laade. 

Keskajal kasutati Vanast-Kreekast üle võetud helirida, mille alumiseks noodiks on A (hiljem G, tähistatuna kreeka tähega gamma) ning ülemiseks a'. Selle rea piires moodustub kaheksa laadi (*modus*, *tonus*; kaheksa laadi süsteem *octoechos*). Need pole aga muusikast lahutatud heliread tänapäevases mõistes, vaid ühtlasi meloodiamudelid. Laad määras meloodia liikumise põhikarakteri ja tüüpilised meloodiakäigud. Laadi määrab tema põhiline ulatus (*ambitus*) ning kaks tugiheli. 

Kaheksa kirikulaadi ehitatakse üles neljalt põhihelilt (D (dooria), E (früügia), F (lüüdia), G (miksolüüdia)) ja saadakse seega neli põhi- (ehk autentset) laadi ning neli kõrval- (ehk plagaalset) laadi. 

Kaheksa helilaadiKaheksa helilaadi
Keskaegsetes helilaadides ei ole loomulikku mažoori ja loomulikku minoori. Need kujunesid rahvamuusikas ja vararenessansi mitmehäälsuses ning võeti muusikateoorias kasutusele 16. sajandil. Keskaegsed laadid ei tunne ka helide kõrgendusi ega madaldusi. Ainus muutuv heli on b, mis esineb ka madaldusega. 

Keskaegset laadistruktuuri on selgemalt kirjeldanud Hermannus Contractus oma traktaadis "Musica". Ta jagab kasutatava kahe oktavi ulatusega helirea neljaks tetrahordiks, mis osaliselt kattuvad, korraldades niiviisi kõige paremini kvardi-, kvindi- ja oktaviruumi. Kõik tetrahordid on sama intervallilise ehitusega (toon - pooltoon - toon). Üksikute lülide sarnane struktuur sai ka Guido Arezzost heksahordilise solmisatsioonisüsteemi aluseks.
**Inese Lībiņa-Egnere** (sündinud 25. septembril 1977 Riias) on Läti poliitik ja jurist.

1996. aastal lõpetas ta Liepāja 6. Keskkooli ja 2001. aastal Läti Ülikooli õigusteaduse alal. Magistrikraadi õigusteaduse alal *summa cum laude* omandas ta Freiburgi Ülikoolis 2002. aastal. 2007. aastal sai ta Läti Ülikoolis doktorikraadi õigusteaduse alal. 1999. aasta jaanuarist kuni 2001. aasta oktoobrini töötas ta Läti Konstitutsioonikohtu kohtuniku abina. 2002. aasta novembrist kuni 2007. aasta juulini tegutses ta advokaadina. 2007. aasta juulist kuni 2011. aasta juulini töötas ta Läti Vabariigi presidendi juriidilise nõunikuna. 2011. aasta valimistel valiti ta Zatlersi Reformipartei nimekirjas Läti Seimi liikmeks. 14. juunil 2012 valiti ta Läti Seimi aseesimeheks. 2014. aastal ühines ta erakonna Ühtsus fraktsiooniga. Ta valiti Läti Seimi liikmeks ka 2014. ja 2018. aastal. 17. jaanuaril 2018 valiti ta Läti Seimi rahvusliku julgeoleku komitee esimeheks.

Alates 14. detsembrist 2022 on Inese Lībiņa-Egnere Läti justiitsminister.

Viited
------

1. ↑  Inese Lībiņa-Egnere Vienotība
2. ↑  Saeimas priekšsēdētājas biedre Inese Lībiņa-Egnere Latvijas Vēstnesis, 15. juuni 2012
3. ↑  Māris Klūga:Saeimas Nacionālās drošības komisiju vadīs Lībiņa-Egnere lsm.lv, 17 jaanuar 2018
4. ↑  Latvia. Ministries, etc. rulers.org
**Toomgild** (kuni reformatsioonini **Maarja gild, Püha Maarja gild**) oli gild, mis tegutses 1407–1920 Toompeal.

Gildi asutasid Diderick Todwyn ja Diderick Toyß. Hiljem kinnitas gildi skraa Tallinna piiskop Everhard Calle, kes oli ka ise gildi liige.

Gildi olulisim pidupäev oli Maarja taevaminemise päev (15. august). Püha Ihu päeval ja reedel enne Ristija Johannese sünnipäeva korraldas gild protsessiooni ja õllejoomise.

Esialgu oli gild Toompea mitteseisuslik katoliiklik vennaskond, kuhu lisaks käsitöölistele kuulus aadlikke ja vaimulikke. 16. sajandi teisel poolel muutus Toomgild Toompea käsitööliste seisuslikuks kutseorganisatsiooniks. Kuni 1878. aastani täitis Toomgild ühtlasi Toompea omavalitsuse ülesandeid. Alates 1877. aastast oli Toomgild pelgalt seltskondlik ühendus.

1508. aastal annetas ordumeister Wolter von Plettenberg gildile krundi (tänapäeval Toom-Kooli tänav 9) oma maja ehitamiseks. 1619. aastal said Toomgildi liikmed Gustav II Adolfilt loa Tallinna tsunftidesse kuulumata teha käsitööd, mille järel asutati Toompeal oma tsunftid. Toompea tsunftid olid esmamainimise järjekorras: linakangrud (1651), rätsepad (1665), kingsepad (1665), tislerid (1665), müürsepad (1692), lihunikud (1708), lukksepad (1718), puusepad (1766), pottsepad (1798), maalrid (1802) ja konterfaierid (portreemaalijad) (1902). Suurim oli rätsepate tsunft 13 meistriga.

Gildid kaotati Eestis 1920. aastal. Toomgildi ja Tallinna Kanuti gildi järglasena tegutses Tallinna endiste St. Kanuti ja Toomgildi käsitöömeistrite ühing.

Viited
------

1. 1 2  *Eesti entsüklopeedia.* 12. köide: *Eesti A–Ü.* Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus, 2003, lk 600.

Kirjandus
---------

* Friedrich Stillmark. "*Der älteste Schragen der Dom- oder Mariengilde zu Reval*". // Beiträge zur Kunde Estlands. XVII Band, 1. Heft. Reval 1932. S. 25–46
* "Haruldane leid Haapsalus". Vaba Maa nr 200, 27. august 1933. Lk 2
* Tiina Kala. "Keskaegse Tallinna väikekorporatsioonid ja nende usuelu normatiivsed vormid". Tuna 2010, nr 2, lk 6–24