recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Pieve San Giacomo** on vald (*comune*) Itaalias Lombardia maakonnas Cremona provintsis. Halduskeskus asub Pieve San Giacomos.

39 meetri kõrgusel merepinnast asuva Pieve San Giacomo asustustihedus on keskmiselt 115 inimest ruutkilomeetri kohta.

Pieve San Giacomo piirneb järgmiste omavalitsusüksustega: Cappella de' Picenardi, Cella Dati, Cicognolo, Derovere, Sospiro, Vescovato.

Pieve San Giacomo halduspiirides asuvad järgmised fraktsioonid: Pieve San Giacomo, Gazzo, Ognissanti.

Pieve San Giacomo halduspiirides asuvad järgmised asulad: Albere, Bredazze, Ca' de Varani, Canova, Canovetta, Casella, Castellazzo, Fornasotto, Gazzolo, Malpensata, Molino, Muradelle, Olzo, Riposo, Silvella, Silvelletta ja Torre Berteri.

Pieve San Giacomo

Viited
------

1. ↑  Popolazione Residente al 1° Gennaio 2018, vaadatud 16.03.2019.
2. ↑  Art. 4 comma 1 dello Statuto Comunale[*alaline kõdulink*]

Välislingid
-----------

 Pieve San Giacomo – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
* Koduleht (itaalia keeles)
Advokaat, Suurbritannia
**Jurist** on sügavamate õigusalaste teadmistega isik.

Mõistet kasutatakse järgmistes omavahel seotud tähendustes:

* õigusharidust omav isik, sõltumata sellest, kas ta töötab õigusalal;
* juriidilise iseloomuga tööd tegev isik, sõltumata sellest, kas ta omab õiguslikku haridust;
* õigusteadlane. See tähendus on valdav angloameerika kultuuri- ja õigusruumis.

Etümoloogia
-----------

Sõna "jurist" on tuletatud ladina sõnast *ius* (*jus*; omastav *iuris* (*juris*)) 'õigus'.

Juristi haridus Eestis
----------------------

Juristide haridus Eestis on õigusteaduse magister.

Enne Nõukogude okupatsiooni juristi hariduse tiitel oli sarnane Skandinaavia riikidele ehk cand.jur. Näiteks president Konstantin Pätsil oli Tartu Ülikoolist omandatud cand. jur. kraad. Kraad tuleneb ajaloost, Eesti on olnud sajandeid Skandinaavia mõju all, näiteks kuuludes Taani kuningriigi alla.

Juristi haridus teistes põhjamaades
-----------------------------------

### Islandi

Islandis juristi haridus on ML í lögfræði (*mag. jur.*).

### Rootsi

Rootsis juristi haridus on Juristexamen mis lõpetatakse tavaliselt pärast nelja ja poole aasta pikkust õppimist. Varem juristi haridus oli Juris kandidatexamen (*jur. kand.*).

### Soome

Soomes kõrgem haridus õigusteaduses on Oikeustieteen maisteri (OTM) (rootsi keeles: *Juris magister, JM*) mis saadakse pärast viieaastast õigusteaduse õpinguid. Soomes oli varem kasutusel Oikeustieteen kandidaatti kraad (OTK) (rootsi keeles: *Juridisk kandidatexamen, jur. kand.*).

### Taani

Taanis õigusteaduse kõrgem haridus Juridisk kandidateksamen (*cand. jur.*) saadakse pärast viieaastast õpinguid.

### Norra

Norras õigusteaduse kõrgem haridus on Magister i Rettsvitenskap (*master i jus*) mis omandatakse pärast viieaastast õigusõpet. Varem Norras oli ka cand.jur.

Liigitus
--------

Vastavalt Euroopa õigussüsteemi horisontaalsele liigitusele võib jurist olla spetsialiseerunud eraõiguse või avaliku õiguse asjatundjaks. Õigussüsteemi vertikaalse jaotuse järgi (õigusloome, kehtiva õiguse rakendamine, õigusemõistmine) saame eristada juriste järgmiste kutsealade esindajatena: 

1. õigusteadlased-teoreetikud,
2. advokaadid, prokurörid, notarid jt
3. kohtunikud.

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Jurist** |

|  |  |
| --- | --- |
|  | Tsitaadid Vikitsitaatides: **Jurist** |
**Mäluaadress** ehk **aadress** (*memory address*, *address*) on arv, mis omistatakse igale asukohale arvuti mälus (tänapäeval tavaliselt igale baidile), et määratleda andmete või käsu asukohta.

Tüübid
------

Mäluaadresse on mitut tüüpi. Eri tüüpi aadressid on eri aadressiruumides.

Arvuti põhimälu koosneb paljudest mälukohtadest. Igaühel on oma füüsiline aadress, st kood, mille abil keskprotsessor (või muu) seade saab seda kasutada. Tavaliselt kasutavad füüsilist mälu masinakoodi operandide või registrite abil baasvahetussüsteem, operatsioonisüsteemid ja mõned spetsiaalsed utiliidid (näiteks mälutesterid). Operandid ja registrid käsivad keskprotsessorit suunata mälukontrollerit täitma mälusiini või süsteemisiini või eraldi juhtsiini, aadressisiini ja andmesiinide abil arvutiprogrammi käske. Mälukontrollerite siin koosneb mitmest rööpsest liinist. Igaühele neist vastab üks bitt. Siini laius ning seega kasutatavate mäluühikute arv ja bittide arv igas ühikus on eri arvutitel erinevad. 

Arvutiprogramm täidab mäluaadresside abil masinakoodi ning salvestab ja loeb andmeid. Enamik rakendusprogramme ei tea füüsilisi aadresse, vaid kasutab arvuti mäluhaldusploki ja operatsioonisüsteemi mälujaotuse abil loogilisi aadresse, sealhulgas virtuaalaadresse.

Aadressiteisenduse ühikud
-------------------------

Enamik tänapäeva arvuteid kasutab baidiadresseerimist: iga aadress identifitseerib ühe baidi mälus. Andmed, mis ühte baiti ei mahu, võivad asuda mitme baidina mitme järjestikuse aadressi all.

Vaata ka
--------

* aadressiarvutus
* aadressiregister
* aadressiruum
* aadressisiin
* aadressiteisendus
* aadressitu käsk
* aadressiväli

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Vikisõnastiku artikkel: **aadress** |

|  |  |
| --- | --- |
|  | Vikisõnastiku artikkel: **mäluaadress** |
Dünaamilise mälu element, mis koosneb ühest väljatransistorist (FET) ja kondensaatoritest (C)
**Mälupesa** on arvuti mälu väikseim adresseeritav üksus. Mälupesa aadressi abil on võimalik mälupesale ligi pääseda andmeüksuste kirjutamiseks ja lugemiseks.

Mälupessa mahtuv andmeüksus – andmesõna – koosneb bittide jadast. Biti väärtusi 1 või 0 realiseerivad mälupesas transistorlülitina töötavad mäluelemendid. Iga elemendi väljundpinge tase on vastavalt biti väärtusele kõrge või madal (näiteks 1,8-voldise toitepinge korral on vahemikku 1,2–1,8 V jääva väljundpinge puhul biti väärtus 1 ja vahemiku 0–0,6 V puhul 0).

Mäluelementide arv pesas määrab andmesõna pikkuse. Esimestes arvutites oli sõnapikkus 8 bitti (ehk 1 bait), nüüdisaegsetes arvutites on see 32 või 64 bitti.

Mälupesa elementi kui mälu elementaarkomponenti on nimetatud ka mälu pesikuks ja mälu rakuks (ingl *memory cell*). Mõnes käsitluses on terminit mälupesa kasutatud mäluelemendi (transistorlüliti) tähenduses (nt artiklis Muutmälu).

Vaata ka
--------

* Mälu (arvuti)
* DRAM
* SRAM
**Dordogne'i departemang** on 2. järgu haldusüksus (departemang) Prantsusmaal Nouvelle-Aquitaine'i piirkonnas. 

Departemang on saanud nime Dordogne'i jõe järgi.

Departemang jaguneb halduslikult järgmiselt:

| Ringkond | Elanike arv(2010) | Pindala(km²) | Valdu |
| --- | --- | --- | --- |
| Bergerac | 110 499 | 2182 | 130 |
| Nontron | 41 540 | 1621 | 94 |
| Périgueux | 187 075 | 3337 | 143 |
| Sarlat-la-Canéda | 75 035 | 1921 | 138 |

Vaata ka
--------

* Dordogne'i departemangu haldusüksuste loend

Viited
------

1. ↑  Populations légales 2019

Prantsusmaa departemangud

Ain **·** 
Aisne **·** 
Allier **·** 
Alpes-de-Haute-Provence **·** 
Alpes-Maritimes **·** 
Ardèche **·** 
Ardennes **·** 
Ariège **·** 
Aube **·** 
Aude **·** 
Aveyron **·** 
Bas-Rhin **·** 
Belfort **·** 
Bouches-du-Rhône **·** 
Calvados **·** 
Cantal **·** 
Charente **·** 
Charente-Maritime **·** 
Cher **·** 
Corrèze **·** 
Corse-du-Sud **·** 
Côte-d'Or **·** 
Côtes-d'Armor **·** 
Creuse **·** 
Deux-Sèvres **·** 
Dordogne **·** 
Doubs **·** 
Drôme **·** 
Essonne **·** 
Eure **·** 
Eure-et-Loir **·** 
Finistère **·** 
Gard **·** 
Gers **·** 
Gironde **·** 
Guadeloupe **·** 
Haut-Rhin **·** 
Haute-Corse **·** 
Haute-Garonne **·** 
Haute-Loire **·** 
Haute-Marne **·** 
Haute-Saône **·** 
Haute-Savoie **·** 
Haute-Vienne **·** 
Hautes-Alpes **·** 
Hautes-Pyrénées **·** 
Hauts-de-Seine **·** 
Hérault **·** 
Ille-et-Vilaine **·** 
Indre **·** 
Indre-et-Loire **·** 
Isère **·** 
Jura **·** 
Landes **·** 
Loir-et-Cher **·** 
Loire **·** 
Loire-Atlantique **·** 
Loiret **·** 
Lot **·** 
Lot-et-Garonne **·** 
Lozère **·** 
Maine-et-Loire **·** 
Manche **·** 
Marne **·** 
Martinique **·** 
Mayenne **·** 
Meurthe-et-Moselle **·** 
Meuse **·** 
Morbihan **·** 
Moselle **·** 
Mayotte **·** 
Nièvre **·** 
Nord **·** 
Oise **·** 
Orne **·** 
Pariis **·** 
Pas-de-Calais **·** 
Prantsuse Guajaana **·** 
Puy-de-Dôme **·** 
Pyrénées-Atlantiques **·** 
Pyrénées-Orientales **·** 
Réunion **·** 
Rhône **·** 
Saône-et-Loire **·** 
Sarthe **·** 
Savoia **·** 
Seine-Maritime **·** 
Seine-et-Marne **·** 
Seine-Saint-Denis **·** 
Somme **·** 
Tarn **·** 
Tarn-et-Garonne **·** 
Val-d'Oise **·** 
Val-de-Marne **·** 
Var **·** 
Vaucluse **·** 
Vendée **·** 
Vienne **·** 
Vosges **·** 
Yonne **·** 
Yvelines
**Antonio Schinella Conti** (tuntud kui **abee Conti**; 22. jaanuar 1677 Padova – 6. aprill 1749 Padova) oli Itaalia patriitsisoost füüsik, matemaatik, ajaloolane ja filosoof.

10. novembril 1715 võeti ta vastu Londoni Kuningliku Seltsi liikmeks.

Kõige laiemalt tuntakse abee Contit vahekohtunikuna Leibnizi ja Newtoni vahelises vaidluses infinitesimaalarvutuse autorsuse pärast 1715. aastal, mille ta kummalegi osapoolele toetajana esinedes uuesti lõkkele puhus. Ühtlasi mängis ta võtmerolli Newtoni teose "Chronology of Ancient Kingdoms" esimese väljaande, prantsuskeelse autoriseerimata ja vigaderohke tõlke ilmumises 1725. aastal, mis sundis Newtonit omakorda teost läbi töötama ning valmistama ette ingliskeelse väljaande.

Pikalt Pariisis viibides sõbrunes Conti Charles Francois Du Fay'ga, keda tunti Prantsuse Teaduste Akadeemias tehtud füüsikaliste eksperimentide poolest. 

Kahest Prantsusmaa-reisist jäänud märkmete põhjal otsustades oli Conti ilmalike kalduvustega ja armastas luulet. Aastate 1726–1747 jooksul kirjutas Conti, kes oli Shakespeare'i suur imetleja, neli blankvärsis tragöödiat Antiik-Rooma ajaloost. Tragöödiakirjanikuna peetakse Contit Vittorio Alfieri eelkäijaks. Contilt pärineb ka teoreetiline käsitlus tragöödiate struktuurist ja koori funktsioonist neis "Trattato dei fantasmi poetici". Samuti kirjutas ta essee "Lettre à Scipione Maffei" Homerose teemal.

"Ta kirjutas mõned tragöödiad, mis trükiti Luccas 1765. aastal, ent leiti olevat pigem meeldivad kapis kui huvitavad laval," iseloomustab Conti teoseid "Biograafilises sõnaraamatus" (1812–1817) Alexander Chalmers, "ja tema luuletused on pigem metafüüsilist laadi lõpetamata sketšid kui muusa ehtne toodang." 

1739. aastal avaldati Conti kogutud proosa- ja värssteosed Veneetsias kahes köites ning 1756. aastal postuumselt.

Itaaliasse tagasi jõudes elas ta vaikselt Padovas ja Veneetsias ning suri 1749. aastal. 1781. aastal laskis Carolina de Conti püstitada Padua linna abee Conti kuju, mille autor on skulptor Felice Chiereghin.

Teoseid
-------

* 1726 "Giulio Cesare" (tragöödia)
* 1739 "Prose e poesie"
* 1743 "Giunio Bruto" (tragöödia)
* 1744 "Marco Bruto" (tragöödia)
* 1748 "Druso" (tragöödia)

Viited
------

1. 1 2  Alexander Chalmers "Abbe Anthony Conti" General Biographical Dictionary, 1812–1817

Välislingid
-----------

* Alexander Chalmers "Abbe Anthony Conti" General Biographical Dictionary, 1812–1817
**Chester William Nimitz** (24. veebruar 1885 – 20. veebruar 1966) oli Ameerika Ühendriikide mereväelane.

Nimitz asus 1901. aastal õppima Ameerika Ühendriikide Mereväeakadeemiasse, mille lõpetas kiitusega 1904. aastal. Hiljem osales ta I maailmasõjas ning tema juhtimisel sooritati esimene sõjalaeva merel tankimine. 1941. aastal määras president Franklin Roosevelt pärast Pearl Harbori rünnakut Nimitzi Vaikse ookeani laevastiku ülemjuhatajaks. 1944. aastal ülendati Nimitz laevastikuadmiraliks, mis on Ameerika Ühendriikide mereväe kõrgeim auaste.

1945. aastal allkirjastas Nimitz Ameerika Ühendriikide nimel Jaapani alistumise dokumendi. Sõja järel pooldas Nimitz ettepanekut võtta tuumaenergia kasutusele Ameerika Ühendriikide allveelaevadel ning esimene selline allveelaev, USS Nautilus, valmis 1955. aastal. 

Nimitz lahkus mereväest 1947. aastal, kuid kuna laevastikuadmiral on eluaegne amet, oli ta ametlikult kuni surmani tegevteenistuses.

Nimitz suri 1966. aastal ja ta oli viimane elusolev laevastikuadmiral. Ta on maetud Golden Gate'i riiklikule kalmistule.

Chester Nimitzi järgi on nimetatud lennukikandja USS Nimitz.

Viited
------

1. ↑  "Chester William Nimitz". *Naval History and Heritage Command*. Vaadatud 9. mai 2020.
2. ↑  "Formal Surrender of Japan, 2 September 1945 - Signing the Instruments of Surrender". *Naval Historical Center*. Vaadatud 9. mai 2020.
3. ↑  "Fleet Admiral Chester W. Nimitz". *United States Naval Academy*. Vaadatud 9. mai 2020.
Chersonesos (Ukraina)Chersonesos
Asukoht Ukrainas
Chersonesose varemed ja 19. sajandil uusbütsantsi stiilis ehitatud Vladimir Püha kirik taamal
6. sajandist pärineva Bütsantsi basiilika sambad
**Hersonesos** ehk **Chersonesos** (vanakreeka Χερσόνησος, ladina Chersonesus; Bütsantsi kreeka keeles lühinimi Χερσών Cherson, vanaslaavi Корсунь, Korsun; tänapäeva ukraina Херсоне́с) on Krimmis, tänapäeva Sevastopoli lääneservas paiknev kunagine Kreeka koloonia.

Ajaloost
--------

Hersonesos rajati aastail 422–421 eKr. See oli algul demokraatlik, kuid alates 1. sajandist aristokraatlik orjanduslik vabariik. Elanike põhitegevusalad olid viljakaubandus, käsitöö, kala töötlemine ja veini valmistamine. Alates 2. sajandi lõpust eKr sõltus Hersonesos Pontose kuningriigist, aastast 63 eKr Roomast. 4. sajandi lõpust oli Hersones Bütsantsi riigi osa; 989. aastal vallutas Ηersonese Kiievi suurvürst Vladimir Svjatoslavitš. 13. sajandi lõpus purustasid linna mongoli-tatari väed; lõplikult hävis ja hüljati linn 15. sajandi keskpaiku pärast türklaste vallutust.

1783. aastal asutas Katariina II kunagise linna kõrvale Sevastopoli, kunagist linna ei taastatud ega ehitatud ümber. Arheoloogilisi kaevamisi alustati Hersonesose alal 1827. aastal. Linnast on säilinud tornide ja väravatega linnamüür, amfiteater jm; osa tänavaid on restaureeritud. 1978. aastast on Hersones riikliku kaitse all, 2013. aastast kuulub see UNESCO maailmapärandi nimistusse.

Viited
------

1. ↑  Hersonesos. - Eesti Entsüklopeedia, 1987
2. ↑  Ancient City of Tauric Chersonese and its Chora. - UNESCO World Heritage Convention

Välislingid
-----------

* About Chersonesos. - National Preserve of Tauric Chersonesos. - chersonesos.org
Josh Maja 2020. aastal Bordeaux' Girondins'i särgis
**Joshua Erowoli Orisunmihare Oluwaseun Maja** (sündinud 27. detsembril 1998 Londonis) on Inglismaal sündinud Nigeeria jalgpallur, kes mängib ründajana Prantsusmaa kõrgliiga klubis Bordeaux' Girondins ja Nigeeria jalgpallikoondises.

Ta alustas profikarjääri Sunderlandis, kellega sõlmis profilepingu 2016. aastal. Klubi põhimeeskonnas debüteeris ta 2016. aasta septembris liigakarikamängus Queens Park Rangersi vastu. 16. detsembril 2017 debüteeris ta Sunderlandi meeskonnas Inglismaa esiliigas mängus Fulhami vastu ja lõi selles mängus ka värava. Hooajal 2018–19 lõi Maja Sunderlandi meeskonnas Inglismaa tugevuselt kolmandas liigas 15 väravat.

2019. aasta jaanuaris sõlmis ta lepingu Bordeaux' Girondins'iga. Esimese värava Prantsusmaa kõrgliigas lõi ta 20. aprillil 2019 mängus Nîmes Olympique'i vastu. 2021. aasta veebruaris läks ta laenule Inglismaa Premier League'i klubisse Fulham, lüües seal 15 liigamänguga kolm väravat.

Nigeeria jalgpallikoondises tegi Maja debüüdi 10. septembril 2019 sõprusmängus Ukraina vastu.
**Meelis Mölder** (sündinud 10. augustil 1961 Tõrvas) on eesti geofüüsik.

Elulugu
-------

Ta lõpetas 1979 Nõo Keskkooli ja 1984 Tartu Riikliku Ülikooli füüsikaosakonna. Oli 1984–1994 Tartu Observatooriumi insener, nooremteadur ja teadur. Aastail 1994–1998 Uppsala Ülikooli doktorant. Aastast 1999 töötab Lundi Ülikoolis uurija-insenerina.

Teadustöö
---------

Filosoofiadoktori väitekirja hüdroloogia erialal
"Roughness lengts and roughness sublayer correction in partly forested regions" kaitses 1998 Uppsala Ülikoolis.

Uurimisvaldkonnad: mikrometeoroloogilised mõõtmised, energia- ja massivahetus aluspinna ja atmosfääri vahel.

Publikatsioone
--------------

* Feigenwinter, C. et al. Comparison of horizontal and vertical advective CO2 fluxes at three forest sites. Agricultural and Forest Meteorology, 148, 12–24 (2008).
* Grelle, A. Lindroth, A. Molder, M. Seasonal variation of boreal forest surface conductance and evaporation. Agricultural and Forest Meteorology, 98, 563–578 (1999).
* Molder, M. Grelle, A. Lindroth, A. et al. Flux-profile relationships over a boreal forest – roughness sublayer corrections. Agricultural and Forest Meteorology, 98, 645–658 (1999).

Viited
------

1. ↑  Eesti teaduse biograafiline leksikon, 2. köide

Välislingid
-----------

* Meelis Mölder Lundi Ülikoolis

 *Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.*
Josh Sargent 2019. aastal Bremeni Werderi särgis
**Joshua Thomas Sargent** (sündinud 20. veebruaril 2000 O'Fallonis Missouri osariigis) on USA jalgpallur, kes mängib Inglismaa esiliigaklubis Norwich City ja USA jalgpallikoondises.

Jalgpalli hakkas ta mängima USA-s. 2018. aasta jaanuaris liitus ta Saksamaa klubiga Bremeni Werder. Klubi põhimeeskonnas debüteeris ta 7. detsembril 2018 mängus Düsseldorfi Fortuna vastu ja lõi kaks minutit pärast mängu sekkumist kohe väravaga. Sellega sai Sargent klubi ajaloo kiiremini värava löönud debütandiks. Bremeni Werderi põhikoosseisu kuulus Sargent alates hooajast 2019/20.

2021. aasta augustis sõlmis Sargent nelja-aastaselepingu Norwich Cityga, mis mängis toona Inglismaa kõrgliigas. Üleminekusumma oli umbes 9,5 miljonit eurot. Inglismaa kõrgliigas lõi Sargent oma ainsad väravad sel hooajal 21. jaanuaril 2022 mängus Watfordi vastu.

Alates 2015. aastast mängis Sargent USA noortekoondistes. 2017. aastal jõudis ta USA kuni 20-aastaste koondisega juunioride maailmameistrivõistlustel. Sargent lõi turniiril neli väravat ja andis ühe väravasöödu ning pälvis Hõbesaapa auhinna (*Silver Boot*). Ühtlasi sai Sargent kõige nooremaks USA väravalööjaks juunioride maailmameistrivõistlustel. USA jalgpallikoondises debüteeris ta 28. mail 2018 sõprusmängus Boliivia vastu ja lõi selles mängus kohe ka värava. Ta kuulus USA koondisse 2022. aasta maailmameistrivõistlustel.

Viited
------

1. ↑  "'Beginner's luck' – Sargent scores with first touch on Bundesliga debut". *Goal*. 7. detsember 2018. Vaadatud 7. detsembril 2018.
2. ↑  "City land USA international Sargent". Norwich City F.C. 9. august 2021.
3. ↑  "Josh Sargent transfer: Norwich City signs USMNT forward". *Sports Illustrated*. 9. august 2021. Vaadatud 10. augustil 2021.
4. ↑  "Norwich out of bottom three as Sargent double puts Watford in trouble". *BBC Sport* (Briti inglise). Vaadatud 21. jaanuaril 2022.
5. ↑   (vaadatud 4.2.2023)

| * v
* r
USA koondis  –  2022. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlused |
| --- |
| 

* 1 Turner
* 2 Dest
* 3 Zimmerman
* 4 Adams (c)
* 5 Robinson
* 6 Musah
* 7 Reyna
* 8 McKennie
* 9 Ferreira
* 10 Pulisic
* 11 Aaronson
* 12 Horvath
* 13 Ream
* 14 De la Torre
* 15 Long
* 16 Morris
* 17 Roldan
* 18 Moore
* 19 Wright
* 20 Carter-Vickers
* 21 Weah
* 22 Yedlin
* 23 Acosta
* 24 Sargent
* 25 Johnson
* 26 Scally
* Treener: Berhalter

 | Ameerika Ühendriigid |
***Doraemon: Nobita no Ritoru Suta Wozu 2021*** (ドラえもん: のび太の宇宙小戦争 2021) on 2022. aasta Jaapani animeeritud eepiline kosmoseooperifilm. See on 41. Doraemoni film ja see on uusversioonina 1985. aasta filmist, *Doraemon: Nobita no Ritoru Suta Wozu.*

Ühel suvepuhkuse päeval ilmub väikesest raketist, mille Nobita üles korjab, peopesasuurune tulnukas nimega Papi. Ta on avakosmoses asuva väikeplaneedi Pirika president ja tulnud Maale mässuliste eest põgenema. Doraemon ja tema sõbrad on hämmeldunud Papi väiksusest, kuid kui nad mängivad koos salatööriista "Small Light" abil, saavad nad järk-järgult sõpradeks. Maale tuleb aga vaalakujuline kosmoselahingulaev, mis ründab Doraemonit, Nobitat ja teisi, et Papi tabada. Tundes vastutust kõigi kaasamise eest, püüab Papi mässulistele vastu seista. Doraemon ja ta sõbrad lahkuvad planeedile Pirika, et kaitsta oma kallist sõpra ja tema kodu.

Joonealused märkused
--------------------

1. ↑  "『映画ドラえもん のび太の宇宙小戦争 2021』公式サイト". *映画ドラえもん公式サイト*. Originaali arhiivikoopia seisuga 16. november 2020.
**Ferdinand Alexander Johannes Hasselblatt** (4. oktoober 1861 Kambja – 25. juuli 1934 Pärnu) oli Eesti vaimulik.

Ta lõpetas Tartus gümnaasiumi ja õppis aastatel 1882–1887 Tartu Ülikooli usuteaduskonnas. Oli prooviaastal Võnnu (Gustav Axel Conrad Oehrni juures), Kambja (isa juures) ja Rõuge Maarja koguduses (Rudolf Kallase juures). Ordineeriti õpetajaks 20. märtsil 1888.

Aastatel 1888–1889 oli ta adjunkt Kambja koguduses ja 1889–1890 Tartu praostkonna vikaarõpetaja. Aastatel 1890–1934 (introdutseeriti 15. aprillil 1890) oli ta Pärnu Eliisabeti koguduse esimese pihtkonna õpetaja ja ühtlasi vanglavaimulik. Aastatel 1921–1923 oli sõjaväevaimulik ja 1929–1930 Pärnu praostkonna praosti kohusetäitja.

Isiklikku
---------

Tema vanaisa Gustav Hasselblatt oli Viru-Nigula koguduse õpetaja, isa Carl Jacob Eduard Hasselblatt oli Kambja koguduse õpetaja, vend Carl Paul Martin Hasselblatt oli Juuru Mihkli koguduse õpetaja, vennapoeg Bruno Hasselblatt oli Tallinna Jaani koguduse õpetaja.

Viited
------

1. ↑  Die evangelischen Prediger Livlands bis 1918. Böhlau Verlag Köln, Wien 1977
2. ↑  Konrad Veem Eesti Vaba Rahvakirik Dokumentatsioon ja leksikon EVR Stockholm 1988
3. ↑   Lexikon deutschbaltischer Theologen seit 1920. Bearbeitet von Wilhelm Neander. 2 auflage 1988, bearbeitet von C. Helmut Intelmann

Välislingid
-----------

* 
* Johannes Hasselblatt Eesti biograafilises andmebaasis ISIK
**Meelis Luukas** (sündinud 26. juulil 1979) on eesti alpinist.

Ta on alpinistina tõusnud kolme seitsmetuhandelise mäe tippu.

Kõrgalpinism
------------

2012. aastal käis eesti alpinistide grupp järjekordselt Lõuna-Ameerika mandri kõrgeimat mäge vallutamas. Ligi 7000 meetri kõrgusele Andides asuvale Aconcagua tippu tõusis Meelis Luukas 12. detsembril koos nelja kaaslasega.

2014. aastal tõusis ta koos Priit Joosu, Allan Valge ja Meelis Kurisega Tian Shani seitsmetuhandelise Han-Tengri tippu. Viimase 20 aasta jooksul oli sellega hakkama saanud vaid üks eesti mägironija (Urmas Peiker).

Järgmisel kahel aastal ronis ta Pamiiris: 2015. aastal tõusis tas koos kaaslastega Korženevskaja ja 2016. aastal Lenini tippu. 

### Kõrgtõusud

* 2012 – Aconcagua (6962 m)
* 2014 – Han-Tengri (7010 m)
* 2015 – Korženevskaja (7105 m)
* 2016 – Lenini mäetipp (7134 m)
* 2017 – Ismoili Somoni mäetipp (7495 m)
* 2018 – Kunchang Kangri (6801 m)

Parima alpinisti rändauhind

Tunnustus
---------

* 2017 – J. K. Alpinismiklubi rändauhind parimale alpinistile (tõus Ismoili Somoni mäetippu (7495 m)

Viited
------

1. 1 2 3  Ülevaade Eesti alpinismi ajaloost. jkalpiklubi.ee

Välislingid
-----------

* Meelis Luukas. sportos.eu
* Alpinistid vallutasid 7 kilomeetri kõrguse mäe: kopter kukkus alla. 11.08.2014. ohtuleht.ee
* Eesti alpinistid vallutasid 7010 meetri kõrguse Han Tengri mäetipu. 4.08.2014. pealinn.ee
Joshua King 2015. aastal AFC Bournemouthi särgis
**Joshua Christian Kojo King** (sündinud 15. jaanuaril 1992 Oslos) on Norra jalgpallur. Ta mängib ründajana Türgi kõrgliigaklubis Fenerbahçe ja Norra jalgpallikoondises.

Ta alustas noorena klubikarjäääri Norra klubides. 2008. aastal liitus ta Manchester Unitediga. Klubi põhimeeskonnas tal liigadebüüti teha ei õnnestunud. Aastatel 2010–2012 oli ta laenul Inglismaa esiliiga klubides Preston North End, Hull City ja Blackburn Rovers ning Saksamaa kõrgliigas Mönchengladbachi Borussias. 2013. aasta jaanuaris sõlmis ta Blackburn Roversiga püsiva lepingu.

2015. aasta mais otsustas ta Blackburn Roversi lepingut mitte pikendada ja liituda ta Inglismaa kõrgliiga klubiga AFC Bournemouth. 21. novembril 2015 lõi ta mängus Swansea City vastu oma esimese värava Inglismaa kõrgliigas. Hooajal 2016–17 lõi ta Premier League'is koguni 16 väravat. 2017. aasta augustis sõlmis King Bournemouthiga uue nelja-aastase lepingu.

2021. aasta veebruaris siirdus ta Evertoni. Sama aasta juulis sõlmis ta kaheaastase lepingu äsja Inglismaa kõrgliigasse naasnud Watfordiga. 23. oktoobril 2021 tegi ta Inglismaa kõrgliigas oma eelmise koduklubi Evertoni vastu toimunud mängus kübaratriki. Inglismaa kõrgliigas lõi ta sel hooajal veel värava vaid 20. novembril Manchester Unitedi vastu ja 28. novembril penaltist Leicester City vastu. Watford jäi liigas eelviimaseks ja langes tagasi esiliigasse.

2022. aasta juulis sõlmis ta kaheaastase lepingu Fenerbahçega.

Debüüdi Norra jalgpallikoondises tegi King 7. septembril 2012 MM-i valikmängus Islandi vastu. Esimese värava lõi ta koondise särgis sama aasta 16. oktoobril mängus Küprose vastu.

Tema isa on pärit Gambiast ja ema norralanna.

Viited
------

1. ↑  "Man Utd striker Josh King completes Blackburn transfer". BBC Sport. 2.1.2013. Vaadatud 7.2.2019
2. ↑  "Joshua King joins Bournemouth from Blackburn Rovers". Sky Sports. 28.5.2015. Vaadatud 7.2.2019
3. ↑  "AFCB – Joshua King signs new four-year deal". afcb.co.uk. 29.8.2017. Vaadatud 7.2.2019
4. ↑  "Joshua King: Everton sign Norway striker from Bournemouth". BBC Sport. 2.2.2021. Vaadatud 2.2.2021
5. ↑  "Official: Watford Sign King". www.watfordfc.com. 9.7.2021. Vaadatud 23.10.2021
6. ↑  Everton 2-5 Watford. bbc.com. 23.10.2021. Vaadatud 23.10.2021

Välislingid
-----------

 Joshua King – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
**Sergei Vjatšeslavovitš Lazarev** (vene keeles Серге́й Вячеславович Лазарев; sündinud 1. aprillil 1983 Moskvas) on vene laulja, tantsija ja näitleja.

Ta saavutas lauljana tuntuse popduo Smash!! liikmena. Pärast selle lagunemist on ta keskendunud soolokarjäärile.

Ta on avaldanud neli stuudioalbumit. Viimane album "Lazarev." ilmus 2013. aasta detsembris.

Sergei Lazarev (2016)
Ta esindas 2016. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel Venemaad lauluga "You Are the Only One", mille üks autoritest on Filipp Kirkorov. Finaalis sai laul 491 punktiga kolmanda koha, kuigi saavutas rahvahääletusel esikoha.

2019. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel esindas ta Venemaad lauluga "Scream" ning saavutas 370 punktiga kolmanda koha.

Välislingid
-----------

* Ametlik koduleht

| * v
* r
Venemaa esindajad Eurovisiooni lauluvõistlusel |
| --- |
| 

* 1994 Judif
* 1995 Filipp Kirkorov
* 1997 Alla Pugatšova
* 2000 Alsou
* 2001 Mumiy Troll
* 2002 Premier Ministr
* 2003 t.A.T.u.
* 2004 Julija Savitševa
* 2005 Natalia Podolskaja
* 2006 Dima Bilan
* 2007 Serebro
* 2008 Dima Bilan
* 2009 Anastassija Prõhhodko
* 2010 Peter Nalitch
* 2011 Alexey Vorobyov
* 2012 Buranovskije Babuški
* 2013 Dina Garipova
* 2014 Õed Tolmatšovad
* 2015 Polina Gagarina
* 2016 Sergei Lazarev
* ~~*2017 Julia Samoilova*~~
* 2018 Julia Samoilova
* 2019 Sergei Lazarev
* ~~2020 Little Big~~
* 2021 Maniža

 |
**Jukos** (ОАО НК ЮКОС) oli Venemaa suur naftatöötlusettevõte, mis tegutses aastatel 1993–2007.

1. augustil 2006 kuulutati välja Jukose pankrot. Formaalselt lakkas ettevõte olemast 2007. aasta novembris, mil lõppes ettevõtte varade müük.

1993. aastal Venemaa valitsuse loodud ettevõte rändas peagi erakätesse ja puhkes õitsele suuromanik Mihhail Hodorkovski juhtimisel. Vladimir Putini oligarhidevastase kampaania käigus vahistati Hodorkovski 2003. aastal. Jukose juhte süüdistati mitmesugustes kuritegudes ning ettevõte lammutati.

2002. aastal ostis Jukos 53,7 protsenti Leedu naftatöötlusfirma Mažeikiu Nafta aktsiaid. Samal aastal oli Jukos Lukoili järel suuruselt teine Venemaa naftaekspordiettevõte.

2011. aasta septembris langetas Euroopa Inimõiguste Kohus otsuse Jukose endiste aktsionäride, juhtivtöötajate ja võlausaldajate hagis Venemaa Föderatsiooni vastu. Kohus ei pidanud tõendatuks hagejate väiteid, nagu oleks kohtuasi Jukose vastu olnud poliitiliselt motiveeritud ning nagu oleks Venemaa võimud õigusemõistmist Jukose hävitamiseks ja selle varade omastamiseks kuritarvitanud. Küll aga leidis kohus, et Venemaa kohtusüsteem ei olnud Jukose üle kohut mõistes õiglane ja rikkus ettevõtte omandiõigusi. Euroopa Inimõiguste Kohus leidis, et ettevõttele ei antud Venemaa madalamates kohtuastmetes enda kaitse ettevalmistamiseks küllaldaselt aega.

Vaata ka
--------

* Mihhail Hodorkovski

Viited
------

1. ↑  "Yukos shareholders $50 billion win is largest arbitration award".
2. ↑  "Bloomberg Politics".
3. ↑  ""A lifetime of litigation – the fall of Yukos"". Originaali arhiivikoopia seisuga 19. märts 2016. Vaadatud 8. novembril 2021.
4. ↑  "„Sprawa Jukosu": przyczyny i konsekwencje".
5. ↑  "Yukos profile".
6. ↑  "Yukos case against Russia begins at European court".
7. ↑  "Russia Rejects Energy Charter Treaty: A New Era for Investment Arbitration?". Originaali arhiivikoopia seisuga 24. september 2015. Vaadatud 31. augustil 2021.
8. ↑  "Russia Must Compensate Yukos Shareholders, Says European Court".
Johannes Eggestein 2019. aastal Bremeni Werderi särgis
**Johannes Eggestein** (sündinud 8. mail 1998 Hannoveris) on Saksamaa jalgpallur, kes mängib ründajana Saksamaa esiliigaklubis FC St. Pauli.

2013. aastal liitus ta Bremeni Werderi noortesüsteemiga. Enne seda kuulus ta klubisse TSV Havelse. 2016. aasta juunis sõlmis ta Bremeni Werderiga esimese profilepingu. Klubi põhimeeskonnas debüteeris ta 22. augustil 2016 Saksamaa karikavõistluste esimese ringi mängus Sportfreunde Lotte vastu. Hooajal 2016/17 debüteeris ta lisaks Werderi reservmeeskonnas Saksamaa tugevuselt kolmandas liigas. Saksamaa kõrgliigas debüteeris Eggestein 26. augustil 2017 mängus Müncheni Bayerni vastu. Werderi põhimeeskonnas lõi ta esimese värava 18. augustil 2018 Saksamaa karikavõistluste esimese ringi mängus Wormatia Wormsi vastu. Saksamaa kõrgliigas lõi Eggestein esimese värava 5. oktoobril 2018 mängus VfL Wolfsburgi vastu. Hooajal 2020/21 oli ta Werderist laenul Austria kõrgliigaklubis Linzi LASK ning lõi seal 28 mänguga 12 väravat.

2021. aasta augustis sõlmis ta lepingu Belgia kõrgliigaklubiga Royal Antwerp, kuid ei löönud seal 18 liigamänguga ühtegi väravat.

2022. aasta juunis naasis Eggestein Saksamaale ning sõlmis lepingu esiliigaklubiga St. Pauli.

Aastatel 2012–2019 mängis Eggestein Saksamaa noortekoondistes. Ta võitis hõbemedali Euroopa omavanuste meistrivõistlustel 2015. aastal Saksamaa kuni 17-aastaste koondisega ja 2019. aastal kuni 21-aastaste koondisega.

Viited
------

1. 1 2   (vaadatud 17.7.2023)
2. ↑  "Perfekt: Johannes Eggestein verlässt Werder Bremen". *kicker* (saksa). 5. august 2021. Vaadatud 5. augustil 2021.
3. ↑  "FC St. Pauli verpflichtet Jojo Eggestein". *kicker* (saksa). 21. juuni 2022. Vaadatud 21. juunil 2022.
**Axel Mogens Leif Lykketoft** (sündinud 9. jaanuaril 1946) on Taani poliitik. Ta kuulub erakonda Sotsiaaldemokraadid.

Mogens Lykketoft lõpetas Kopenhaageni Ülikooli poliitikateaduste kandidaadikraadiga 1971. aastal. 

Üliõpilasena kuulus ta aastatel 1965–1970 sotsiaaldemokraatliku üliõpilasorganisatsiooni Frit Forum juhatusse ja oli aastatel 1968–1969 organisatsiooni esimees. 

1966–1981 töötas ta Töölisliikumise Majandusnõukogus, kus oli alates 1975. aastast osakonnajuhataja. 

Alates 1981. aastast oli ta Folketingi liige. 20. jaanuarist 1981 kuni 10. septembrini 1982 oli ta Taani maksuminister. 25. jaanuarist 1993 kuni 21. detsembrini 2000 oli ta Taani rahandusminister ja 21. detsembrist 2000 kuni 27. novembrini 2001 Taani välisminister. 

Ta oli Sotsiaaldemoraatide esimees aastatel 2002–2005. Aastatel 2009–2015 kuulus ta Folketingi presiidiumisse. Alates 30. septembrist 2011 kuni 18. juunini 2015 oli Lykketoft Folketingi esimees. 2015. aasta septembrist kuni 2016. aasta septembrini oli ta Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni Peaassamblee esimees. Folketingi liige oli ta kuni 2019. aasta juunini.

Viited
------

1. ↑  Mogens Lykketoft (S) Folketinget
Johannes Dieckmann esinemas Berliinis Saksa DV Rahvakojas (1960)
Johannes Dieckmann (1967)
**Johannes Dieckmann** (19. jaanuar 1893 Fischerhude – 22. veebruar 1969 Ida-Berliin) oli Saksa poliitik ja Saksa DV riigitegelane.

Johannes Dieckmann oli pärit pastori perekonnast. Ta õppis Berliini Humboldti Ülikoolis, Gießeni ülikoolis ja Göttingeni ülikoolis majandust ja filosoofiat. Mobiliseeritud reservohvitserina võttis ta osa Esimesest maailmasõjast. 1918. aastal astus ta Saksa Rahvaparteisse. Ta oli Saksa Rahvaparteis erinevates ametites ja kuulus ka Gustav Stresemanni lähimate kaastööliste hulka. 1929–1933 oli ta Saksimaa Maapäeva liige. Ta kuulus partei vasakpoolsesse tiiba. Natsionaalsotsialistide võimuloleku ajal töötas Johannes Dieckmann erinevates ettevõtetes ärijuhina. 1939. aasta augustis mobiliseeriti ta Wehrmachti, kuid 1941. aasta jaanuaris arvati reservi ja vabastati teenistusest.

Teise maailmasõja järel kuulus Johannes Dieckmann 1945. aastal Saksamaa Liberaaldemokraatliku Partei asutajate hulka. Aastatel 1946–1950 oli ta Saksimaa Maapäeva liige. Alates 1948. aastast oli ta Saksimaa justiitsminister ja peaministri asetäitja. 1949–1969 oli ta Saksamaa Liberaaldemokraatliku Partei aseesimees. Alates 1960. aastast kuni oma surmani 1969. aastal oli ta üks Saksa DV Riiginõukogu aseesimeestest.

7. oktoobrist 1949 kuni 22. veebruarini 1969 oli ta Saksa DV Rahvakoja (parlamendi) president.

1947. aastal oli Johannes Dieckmann üks Saksa-Nõukogude Sõprusühingu asutajatest ja 1963–1968 selle president.

Isiklikku
---------

Kirjanik Friedrich Dieckmann (sünd. 1937) on Johannes Dieckmanni poeg.

Viited
------

1. ↑  Johannes Dieckmann :fr. Präsident der Volkskammer der DDR Munzinger
2. ↑  Dieckmann, Johannes (Bestand) Deutsche Digitale Bibliothek
3. ↑  Johannes Dieckmann hoyerswerda.de
4. ↑  German Democratic Republic. Ministries, political parties, etc. rulers.org
5. ↑  Johannes-Dieckmann-Straße luise-berlin.de
6. ↑  Friedrich Dieckmann : deutscher Schriftsteller und Publizist Munziger
**Johannes Eduard Robert Hörschelmann** (17. jaanuar 1845 Martna – 6. november 1926 Berliin) oli Eesti vaimulik.

Õppis Tallinna toomkoolis. Tartu Ülikooli usuteaduskonnas õppis aastani 1872. Ordineeriti 21. jaanuaril 1873 õpetajaks.

Oli aastatel 1873–1876 (kutsuti 25. septembril 1872) Martna Püha Martini koguduse õpetaja. Oli aastatel 1876–1888 Moskva eesti koguduse õpetaja, oli veel aastatel 1877–1888 vanglavaimulik. Aastatel 1888–1913 oli Narva Johannese koguduse õpetaja, teenides aastatel 1888–1893 ka Jamburgis. Aastatel 1888–1898 oli ta ka Narva gümnaasiumi usuõpetaja. Emeeritusena elas aastatel 1913–1919 Riias, seejärel Saksamaal.

Isiklikku
---------

Tema emapoolne vanaisa oli Dietrich Martin Luther oli notar, kaupmees, suurgildi oldermann, Revalische Wöchentliche Nachrichteni väljaandja aastatel 1807–1852, tema teine vanaisa Ferdinand Ludwig Hörschelmann oli Tallinna gümnaasiumi professor ja Järva-Madise Püha Matteuse koguduse õpetaja, tema isa Otto August Leopold Hörschelmann oli Martna Püha Martini koguduse õpetaja. Tema vend Alexander Anton Hörschelmann oli Hageri Lambertuse koguduse õpetaja, teine vend August Konstantin Hörschelmann oli alguses Karuse Margareeta koguduse pastor, pärast Alexander Antoni surma Hageri koguduse ja Oranienbaumi koguduse pastor, kolmas vend Ferdinand Dietrich Nicolai Hörschelmann oli Viljandi Pauluse koguduse õpetaja ja hiljem Tartu ülikooli tegeliku usuteaduse professor.

Viited
------

1. ↑  Die evangelischen Prediger Livlands bis 1918. Böhlau Verlag Köln, Wien 1977
2. ↑  Erik Amburger "Die Pastoren der evangelischen Kirchen Rußlands" vom Ende des 16. Jahrhunderts bis 1937 Ein biographisches Lexikon Institut Nordostdeutsches Kulturwerk Martin Luther Verlag 1998
3. ↑  Liivi Aarma Põhja-Eesti vaimulike lühielulood 1525-1885 Tallinn 2007
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib odaviskajast; jäähokimängija kohta vaata artiklit Sergei Makarov (jäähokimängija); Narva linnavoliniku kohta vaata artiklit Sergei Makarov (Narva linnavolinik)* |

---

**Sergei** Aleksandrovitš **Makarov** (vene *Сергей Александрович Макаров*; sündinud 19. märtsil 1973 Ljubertsõs) on Venemaa kergejõustiklane (odaviskaja).

Tema isiklik rekord on **92.61** (30. juuni 2002 Sheffield)

2004. aasta olümpiamängudel sai ta kolmanda koha (**84.84**). Olümpiakulla võitis üllatuslikult norralane Andreas Thorkildsen tulemusega **86.50**.

Saavutused
----------

1998 2. koht **86.96** IAAF-i World Cup (13. september Johannesburg)
  
2000 3. koht **88.67** Olümpiamängud Sydneys (23. september) 
  
2002 2. koht **88.05** Euroopa meistrivõistlused (9. august München)
  
2002 1. koht **86.44** IAAF-i World Cup (21. september Madrid)
  
2003 1. koht **85.86** Euroopa Karika võistlus (22. juuni Firenze)
  
2003 **Maailmameister** **85.44** (31. august Pariis Saint-Denis)
  
2003 1. koht **85.66** IAAF-i World finaal (14. september Monaco) 
  
2004 3. koht **84.84** Olümpiamängud Ateenas (28. august)

Isiklikku
---------

Sergei Makarov on 190 cm pikk ja kaalub 102 kg. Ta on abielus Oksana Ovtšinnikovaga, kes on ka odaviskaja. Sergei kuulub Moskva Dinamo klubisse ja treenib isa Aleksandr Makarovi juhendamisel, kes 1980 Moskvas sai odaviskes tulemusega **89.64** hõbemedali.

Välislingid
-----------

* Sergei Makarov Rahvusvahelise Kergejõustikuliidu kodulehel Muuda Vikiandmetes

| * v
* r
Meeste odaviske maailmameistrid |
| --- |
| 
1983: Detlef Michel • 1987: Seppo Räty • 1991: Kimmo Kinnunen • 1993: Jan Železný • 1995: Jan Železný • 1997: Marius Corbett • 1999: Aki Parviainen • 2001: Jan Železný • 2003: Sergei Makarov • 2005: Andrus Värnik • 2007: Tero Pitkämäki • 2009: Andreas Thorkildsen • 2011: Matthias de Zordo • 2013: Vítězslav Veselý • 2015: Julius Yego • 2017: Johannes Vetter • 2019: Anderson Peters • 2022: Anderson Peters |
**Mohammad Aslam Vatandžar** (puštu keeles محمد اسلم وطنجار‎; 1946 – 24. november 2000 Odessa) oli Afganistani kindral ja poliitik.

Tal oli oluline osa 1978. aasta revolutsioonis, milles kukutati Afganistani Vabariik ja alustasti sotsialistlike reformidega. Vatandžar oli hiljem Afganistani Demoraatliku Vabariigi valitseva Rahvademokraatliku partei (sisuliselt kompartei) poliitbüroo liige, tal oli suur roll 1990. aasta riigipöörde maha surumises. (Kaitseminister Šahnavaz Tanai üritas koostöös islamiradikaali Hekmatjariga Nadžibulla nõukogudemeelset valitsust kukutada). 

Pärast Kabuli langemist 1992 elas Vatandžar Moskvas, hiljem Ukrainias (tal oli suur pere ja ta ei omanud ei korterit, elamisluba ega ressursse, Vene kaitseministeerium ei osutanud oma endisele liitlasele mitte mingit abi). Suri Odessas vähki.

Viited
------

1. ↑  Махмут ГАРЕЕВ. Напрасно ли сражались герои Афганской революции?, Красная Звезда (12 января 2001).
|  |
| --- |
|  |
|  |
| Kuld | 2018 | jäähoki |
|  |
| Kuld | 2008 | jäähoki |
| Kuld | 2009 | jäähoki |
| Hõbe | 2010 | jäähoki |
| Hõbe | 2015 | jäähoki |
| Pronks | 2016 | jäähoki |
| Pronks | 2017 | jäähoki |

**Sergei Valerjevitš Mozjakin** (vene keeles Серге́й Вале́рьевич Мозя́кин; sündinud 30. märtsil 1981 Jaroslavlis) on endine Venemaa jäähokimängija (ääreründaja).

Mozjakin alustas profikarjääri 2000. aastal Venemaa kõrgliiga klubis Moskva CSKA. 2002. aastal valis Columbus Blue Jackets ta NHL-i *draft* '​is 236. valikuna, kuid NHL-is ei mänginud ta kunagi.

Hooajal 2005–06 oli ta Venemaa kõrgliiga põhihooajal 20 väravaga liiga paremuselt kolmas väravakütt ja 52 punktiga liiga parim.

Hooajast 2006–07 mängis ta Himikis (hilisem Atlant). Venemaa kõrgliiga viimasel hooajal oli ta liiga põhihooajal 37 väravaga ja 64 punktiga liiga parim.

Alates hooajast 2011–12 mängis ta Magnitogorski Metallurgis. Aastatel 2014 ja 2016 võitis ta klubiga Gagarini karika. Hooaegadel 2013, 2014 ja 2016 valiti KHL-i põhihooaja väärtuslikumaks mängijaks. Hooaegadel 2010, 2011, 2012, 2013, 2014 ja 2016 valiti ta liiga hooaja sümboolsesse koosseisu.

Mozjakin on nii põhihooajal kui ka väljalangemismängudes enim väravaid löönud ja punkte kogunud mängija KHL-i ajaloos. Hooaja 2016–17 põhihooajal lõi ta 48 väravat ja kogus 85 punkti – mõlemad tulemused on samuti liiga rekordid. KHL-i suurim väravakütt on ta olnud hooaegadel 2008–09, 2009–10, 2012–13 ja 2013–14.

Aastatel 2009–2020 valiti Mozjakin KHL-i tähtede mängule kaheteistkümnel aastal järjest.

Mozjakin kuulus regulaarselt Venemaa jäähokikoondisse. Aastatel 2008 ja 2009 tuli ta koondise meeskonnaga maailmameistriks. 2018. aastal võitis ta Venemaa olümpiakoondisse koosseisus olümpiakulla.

Mozjakin lõpetas sportlaskarjääri pärast hooaeg 2020–21.

Viited
------

1. ↑  "Sergei Mozyakin Announces Retirement". prohockeyrumors.com. 5.7.2021. Vaadatud 27.11.2021

Välislingid
-----------

* Sergei Mozjakin hockeydb.com lehel
Sergei Narõškin (2016)
**Sergei Narõškin** (Сергей Евгеньевич Нарышкин; sündinud 27. oktoobril 1954 Leningradis) on Venemaa riigiametnik, alates 5. oktoobrist 2016 Venemaa Föderatsiooni Välisluure Teenistuse direktor, 2011–2016 Riigiduuma esimees.

Elulugu
-------

Kasvas üles Vsevoložskis Leningradi oblastis. 1972. aastal lõpetas kuldmedaliga Leningradi 190. keskkooli ja 1978. aastal Leningradi Mehaanika Instituudi insener-raadiomehaanikuna. Ajakirjanduses avaldatud mitteametlikel andmetel õppis aastatel 1978–1982 erinevates KGB koolides: algul KGB esimese peavalitsuse (välisluure) 101. koolis Moskvas, kus tutvus ka Vladimir Putiniga. Seejärel Moskva kõrgema KGB kooli 8. teaduskonna nn. prantsuse grupis.

Majandusteaduste kandidaat aastast 2004, majandusteaduste doktor aastast 2010.

1982. aastast Leningradi Polütehnilise Instituudi prorektori abi. 1980. aastatel töötas ka Nõukogude Liidu Belgia saatkonnas (ametlikult teaduse ja tehnika eksperdina), oli seal kuni Nõukogude Liidu lagunemiseni 1991. aastal. Aastatel 1992–1995 Peterburi linnavalitsuse majandusarengu komitee osakonnajuhataja. 1995–1997 Peterburi Promstroibanki välissuhete osakonna juhataja. 1997–1998 Leningradi oblastivalitsuse majanduse ja investeeringute komitee esimehe asetäitja. 1998–2004 Leningradi oblastivalitsuse välismajanduse ja rahvusvaheliste suhete komitee esimees. 1996–2004 Venemaal Philip Morrise sigarette tootva suurettevõtte Philip Morris Ižora direktorite nõukogu liige. 2004 veebruar–märts Venemaa Föderatsiooni presidendi administratsiooni majandusvalitsuse ülema asetäitja. 2004–2007 Venemaa presidendi aparaadi juhataja asetäitja (alates 2004. aasta sügisest minister). 2007–2008 Venemaa Föderatsiooni valitsusaparaadi juhataja.

Sergei Narõškin (2008)
Aastast 2004 on ta Venemaa riikliku naftaga tegeva laevanduskompanii Sovkomflot juhatuse liige ja Venemaa juhtiva energeetikafirma Rosneft direktorite nõukogu esimehe asetätija.

Enne Riigiduuma esimeheks valimist töötas ta alates 12. maist 2008 Venemaa Föderatsiooni presidendi administratsiooni personaliülemana. Alates 2008. aasta detsembrist juhtis Narõškin ka presidendi riiklike autasude komisjoni ja oli aastatel 2009–2012 Venemaa ajaloo võltsimise vastu võitlemise komisjoni esimees.

Narõškin oli 2011. aasta 1. märtsist Venemaal ümber nimetatud miilitsa – Venemaa politsei juhtivkoosseisu atestatsioonikomisjoni juht.

Narõškin valiti Riigiduuma esimeheks 2011. aasta 22. detsembril, tema asemel sai Venemaa Föderatsiooni Presidendi Administratsiooni juhiks Sergei Ivanov.

Aastast 2012 Venemaa Ajaloo Seltsi (RIO) esimees.

Alates 5. oktoobrist 2016 Venemaa Föderatsiooni Välisluure Teenistuse direktor. Kannab Venemaa Föderatsiooni kõrgeimat teenistustiitlit – Venemaa Föderatsiooni 1. klassi tõeline riiginõunik.

Viited
------

1. ↑
2. ↑  Сергея Иванова не забудут в правительстве, dp.ru, 22 декабря 2011

Välislingid
-----------

* Нарышкин Сергей Евгеньевич, whoiswho.dp.ru
* Ukraine: Putin tells Russia's spy chief to speak plainly. *BBC News* (video, 01:26, vene keeles, ingliskeelsed subtiitrid), 23.02.2022
Medhi Benatia 2018. aasta MM-il
**Medhi Amine El Mouttaqi Benatia** (araabia keeles المهدي أمين بن عطية المتقي‎; sündinud 17. aprillil 1987 Courcouronnes'is) on Prantsusmaal sündinud Maroko jalgpallur, kes mängib keskkaitsjana Katari kõrgliiga klubis Al-Duhail.

2003. aastal liitus ta Marseille Olympique'iga. Profidebüüdi tegi ta hooajal 2006–07 Prantsusmaa esiliiga klubi Tours, kus ta mängis Marseille Olympique'ist laenul. Aastatel 2008–2010 mängis ta Prantsusmaa esiliigas Clermont' ridades.

2010. aasta juulis siirdus ta Itaalia kõrgliiga klubisse Udinese. Hooajal 2013–14 mängis Itaalia kõrgliigas AS Roma ridades ja valiti sel hooajal liiga sümboolsesse koosseisu.

2014. aasta augustis siirdus ta 26 miljoni euro eest Saksamaa kõrgliiga klubisse Müncheni Bayern, kellega tuli hooaegadel 2014–15 ja 2015–16 Saksamaa meistriks.

2016. aasta juulis läks ta laenule Juventusesse, kellega sõlmis järgmise aasta mais püsiva lepingu. Hooaegadel 2016–17 ja 2017–18 tuli ta Juventusega Itaalia meistriks.

2019. aasta jaanuaris siirdus ta Al-Duhaili, kellega tuli hooajal 2019–20 Katari meistriks.

Maroko jalgpallikoondises mängis Benatia aastatel 2008–2019 kokku 66 korda ja lõi kaks väravat. Ta kuulus Maroko koondisse 2018. aasta maailmameistrivõistlustel ja neljadel Aafrika rahvaste karikavõistlustel.

Saavutused
----------

Müncheni Bayern
* Bundesliga: 2014–15, 2015–16
* DFB-Pokal: 2015–16

Juventus
* Serie A: 2016–17, 2017–18
* Coppa Italia: 2016–17, 2017–18

Al-Duhail
* Qatar Emir Cup: 2019
* Qatar Stars League: 2019–20

Välislingid
-----------

 Medhi Benatia – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis

| * v
* r
Maroko koondis  –  2018. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlused |
| --- |
| 

* 1 Bounou
* 2 Achraf
* 3 Mendyl
* 4 Da Costa
* 5 Benatia (c)
* 6 Saïss
* 7 Ziyech
* 8 El Ahmadi
* 9 El Kaabi
* 10 Belhanda
* 11 Fajr
* 12 Munir
* 13 Boutaïb
* 14 Boussoufa
* 15 Aït Bennasser
* 16 N. Amrabat
* 17 Dirar
* 18 Harit
* 19 En-Nesyri
* 20 Bouhaddouz
* 21 S. Amrabat
* 22 Tagnaouti
* 23 Carcela
* Treener: Renard

 | Maroko |
**Mohamed Nasheed** (divehi keeles މުޙައްމަދު ނަޝީދު; sündinud 17. mail 1967 Males) on Maldiivide poliitik, 11. novembrist 2008 kuni 7. veebruarini 2012 Maldiivide president, alates 29. maist 2019 Maldiivide parlamendi esimees. 

Maldiivide esimestel demokraatlikel mitmeparteilistel presidendivalimistel valiti Mohamed Nasheed riigi presidendiks. 28. oktoobril 2008 peetud presidendivalimiste teises voorus saavutas ta võidu 30 aastat riiki valitsenud senise presidendi Maumoon Abdul Gayoomi üle. 

Mohamed Nasheed (2009)
Mohamed Nasheed on üks Maldiivide Demokraatliku Partei asutajaid. Ta on kuulunud ka parlamenti. Opositsioonijuhina oli ta üks eelmise presidendi poliitika ägedamaid kriitikuid ning teda on selle eest korduvalt süüdi mõistetud ja vangistatud. Tema hüüdnimi rahva hulgas on **Anni**. 

Mohamed Nasheedi ametiaeg presidendina pidi kestma viis aastat, kuid 7. veebruaril 2012 astus ta pingelises poliitilises olukorras, kus riigis olid juba pikemat aega toimunud ekspresident Gayoomi toetajate meeleavaldused, ametist tagasi. Nasheedi poolehoidjad süüdistasid ka armeed ja politseid tema survestamises tagasiastumiseks. Uueks presidendiks vannutati samal päeval senine asepresident Mohammed Waheed Hassan. 

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**Maumoon Abdul Gayoom** | **Maldiivide president**2008–2012 | Järgnev**Mohammed Waheed Hassan** |
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel on Venemaa poliitikust; Venemaa jalgpalluri kohta vaata Sergei Mironov (jalgpallur)* |

---

**Sergei Mironov** (Сергей Михайлович Миронов; sündinud 14. veebruaril 1953 Puškinis) on Venemaa poliitik. Ta oli 2001–2011 Föderatsiooninõukogu esimees ja 2011. aastani partei Õiglane Venemaa juht.

Lõpetanud Leningradi mäeinstituudi. Nõukogude Liidu päevil töötas aastaid geofüüsikuna.

1994. aastal valiti Peterburi Seadusandliku Kogu liikmeks. Alates 1995. aasta aprillist oli Mironov selle kogu esimehe esimene asetäitja. Pärast Juri Kravtsovi vabastamist esimehe ametist 1998. aasta aprillis tegutses Mironov detsembrini kogu esimehe kohusetäitjana.

Detsembris valiti Peterburi Seadusandliku Kogu teise koosseisu liikmeks. 2000. aasta juunis valiti Kogu esimehe asetäitjaks ja 2001. aasta juunis esindajaks Föderatsiooninõukogus.

5. detsembril 2001 valiti Mironov esimest korda Föderatsiooninõukogu esimeheks.

2003. aastal asus juhtima äsja loodud Venemaa Elu Parteid.

Osales kandidaadina 2004. aasta presidendivalimistel, aga teatas et pooldab ise konkureerivat kandidaati: Vladimir Putinit. Jäi valimistel viimaseks, kogudes 0,75% häältest.

2006. aastal osales Õiglase Venemaa loomises ja asus selle juhiks.

2007. aastal valis Ühtse Venemaa kontrolli all olev Peterburi Seadusandlik Kogu Mironovi taas oma esindajaks Föderatsiooninõukogus. 30. märtsil valis Ühtse Venemaa kontrolli all olev Föderatsiooninõukogu Mironovi taas Föderatsiooninõukogu esimeheks.

Pärast Föderatsiooninõukogu juhiks saamist tegi Mironov ettepaneku muuta Venemaa Föderatsiooni konstitutsiooni: pikendada presidendi ametiaega seitsme aastani ning võimaldada presidendil ametis olla kolm ametiaega järjest. Ettepaneku eesmärgiks oli võimalikuks teha Vladimir Putini jätkamine presidendi ametikohal.