recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Vannutatud Advokaatide Nõukogu** (lühend **VAN**) oli aastatel 1919–1938 Eesti Advokatuuri kui omavalitsusliku kutseorganisatsiooni juhtorgan. 1938. aastal asendas VAN-i **Advokatuuri nõukogu**.

Vannutatud Advokaatide Nõukogu esimees, abiesimees ja liikmed valiti Vene kohtute asutamise seaduse (VKAS) eeskirjade järgi Kohtupalati tööpiirkonnas tegutsevate vandeadvokaatide üldkoosolekul (VKAS § 357 ja § 359). VAN koosnes 5–15 liikmest, seal hulgas advokatuuri esimees ja abiesimees (VKAS § 361). Valimised toimusid igal aastal (VKAS § 364).

VAN otsustas advokatuuri liikmete vastuvõtmise ja advokatuurist väljaarvamise, lahendas vandeadvokaatide tegevuse peale esitatud kaebusi, määras vaesusõiguse alusel õigusabi, lahendas tasuvaidlusi (VKAS § 367). VAN võis määrata kohustusi rikkunud advokaatidele karistuseks hoiatuse või noomituse, peatada rikkuja tegevuse kuni üheks aastaks või ta advokatuurist välja heita (VKAS § 368). VAN otsuste peale võis kaevata Kohtupalatile (VKAS § 376).

14. juunil 1919 toimus Tallinna Ringkonnakohtu ruumides vandeadvokaatide üldkoosolek. Eesti piirides tegutsevast selleks hetkeks registreeritud 35 vandeadvokaadist osales koosolekul 17. Üldkoosolek valis VAN esimeheks Jaan Teemanti, abiesimeheks Martin Hirschi ja liikmeteks Tõnis Jürise, Voldemar Oldekopi, Karl Partsi ja Jaan Leesmendi. 1935. aastal suurendas üldkoosolek VAN koosseisu 6-lt liikmelt 8-le.

1927. aastal otsustas üldkoosolek avada VAN Tartu osakonna, mis tegutses 1938. aastani.

Vannutatud advokaatide üldkoosolekul 22. aprillil 1936. aastal valiti Nõukogu esimeheks Alfred Maurer, abiesimeheks valiti Viktor Johanson. Nõukogu liikmeteks valiti Kaarel Baars, Erich Eek, Rein Eliaser, Karl Grau, Nikolai Kruuse ja August Peet.

Allikad
-------

* Karl Grau. Advokatuuri õigusajaloolise arengu põhijooni Eestis. – Juriidiline ajakiri "Õigus" 1939, nr 9, lk 385–400.
* Vene kohtute asutamise seadus (Vene Seaduste Kogu, XVI köide, 1. jagu), §§ 353–378.

Viited
------

1. ↑  Protokoll. – ERA.32.1.1, lk 16-16p.
2. ↑  Vannutatud Advokaatide nõukogu 1935. aasta aruanne, lk 6.
3. ↑  Vannutatud Advokaatide nõukogu 1927. aasta aruanne, lk 76 jj.
4. ↑  EESTI VABARIIGI VANNUTATUD ADVOKAATIDE NÕUKOGU 1936. a. ARUANNE, Vannutatud advokaatide üldkoosolek 22. aprillil 1936. a. Trükikoda „Estotrükk" Tallinn, S. Karja 8. 1937. lk 6.
Inimese alalõualuu külgvaates
Inimese alalõualuu ülaltvaates
**Alalõualuu** ehk **alalõug** (ladina keeles *mandibula*) on paljudel selgroogsetel peas paiknev näokolju luu.Alalõualuu liigestub oimuluu alalõuaauguga alalõualiigese abil. Luule kinnituvad alahambad.

Alalõualuu areng, anatoomia, asend, kuju, sellele kinnituvad lihased ning morfoloogia ja patoloogia võivad suuresti erineda nii liigiti kui ka indiviiditi. 

Alalõualuu on abiks enamiku loomade normaalsel toitumisel.

Roomajad
--------

### Madudel

Erinevatel madude sugukondadel on looduses ka erinevad toitumismehhanismid, nii näiteks liiguvad üsna väikeste ja kergete (olenevalt liigist - 1 gr) ahassuumadulaste alalõua hammastega osad toidu (peamiselt sipelgad ja nende vastsed) neelamisel suhu ja suust välja justkui tõmmates saaklooma oma söögitorusse. 
Paljudel madudel kinnitub alalõualuu näokolju eesosa külge venivate sidemetega, mistõttu on nad suutelised alla neelama endast tunduvalt jämedamat saaki.

Madude ohutuks käsitlemiseks on oluline teada alalõualuu asukohta. Et madudele mitte olulist valu põhjustada, tuleks nende kättevõtmisel asetada sõrmed sobivalt nii altpoolt alalõualuu auku kui ka pealt ilmselt peakolju vastu, et madu ei pääseks enesekaitseks hammustama. Ettevaatust aga osade mürkmadudega, nende ülalõualuul paiknevad hambad võivad osutuda piisavalt pikaks ja liikuvaks (väljudes hammustamise ajal suu külgedelt).

Imetajatel
----------

### Inimesel

Inimesel on alalõualuu hobuserauakujuline. Luu koosneb alalõuakehast, mille ülemisel serval paiknevad hambasombud, ja kahest alalõuaharust.

Viited
------

1. ↑  Arne Lepp. *Inimese anatoomia, I osa. Liikumisaparaat, siseelundid*, Tartu Ülikooli Kirjastus, lk 114, 2013, ISBN 978-9949-32-239-8.
2. ↑  "Meditsiinisõnastik" 26 – 27:2004.
3. ↑  Donald W. Linzey, Vertebrate Biology, 2. trükk, lk 234, 2012, The Johns Hopkins University Press, ISBN 978 1 4214 0040 2, Google'i raamatu veebiversioon (vaadatud 30.12.2013) (*inglise keeles*)
4. ↑  Bernard Grant Campbell, Human Evolution: An Introduction to Mans Adaptations, 4.trükk, lk 279, 2009, Bernard Campbell, Google'i raamatu veebiversioon (vaadatud 30.12.2013) (*inglise keeles*)

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Alalõualuu** |

* Meeli Roosalu. *Inimese anatoomia*, Kirjastus Koolibri, lk 59 – 60, 2010, ISBN 978-9985-0-2606-9.
* *Terminologia Anatomica*, A02.1.15: Mandibula. Alalõualuu.
See artikkel See artikkel räägib Ameerika Ühendriikide riigitegelasest.  Rokkmuusiku kohta vaata artiklit Carolina Liar.  

---

Chad Wolf (2017)
**Chad Fredrick Wolf** (sündinud 1976) on Ameerika Ühendriikide valitsusametnik, alates 2019. aastast Ameerika Ühendriikide sisejulgeolekuminister (DHS) ja sisejulgeolekuministeeriumi strateegia, poliitika ja plaanide büroo asesekretär. President Donald Trump teatas 25. augustil 2020, et plaanib määrata Wolfi ametlikult sisejulgeolekuministriks, kuna Government Accountability Office'i väitel on Wolf 2019. aasta novembrist saati olnud ametis seadusevastaselt.

Wolf kuulub Vabariiklikkusse Parteisse ning on varem olnud DHS-is erinevatel ametikohtadel, nt Transporditurvalisuse administratsiooni personaliülem ning sisejulgeolekuminister Kirstjen Nielseni personaliülem. Ta kujundas aastal 2018 Trumpi valitsuse perekondade lahutamise poliitika ning oli juulis 2020 tihedalt seotud föderaaljõudude rakendamisega. Septembris 2020 süüdistati teda selles, et ta olevat keelanud enda töötajatel Venemaa-ohtude raporteerimise.

Aastatel 2005–2016 oli ta lobija, ta aitas enda klientidel sõlmida lepinguid Transporditurvalisuse administratsiooniga.

Viited
------

1. ↑  "Department of Homeland Security—Legality of Service of Acting Secretary of Homeland Security and Service of Senior Official Performing the Duties of Deputy Secretary of Homeland Security". *U.S. Government Accountability Office* (B-331650). 14. august 2020.
2. ↑
3. ↑

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**Kevin McAleenan  *Kohusetäitja*** | **Ameerika Ühendriikide sisejulgeolekuminister  *Kohusetäitja***2019–2021 | Järgnev**Pete Gaynor *Kohusetäitja*** |
Kahhelkivide reklaam inglise firma Pryke & Palmer Ltd. 1930. aasta kataloogist
**Vannituba** on inimese eluruumides paiknev ruum, kus on pesemiseks mõeldud vann. Tänapäeval on vannitoas üldjuhul ka dušš ja kraanikauss. Vannituba võib olla tualetiga ühendatud või eraldiseisev; tualetiga ühendatud vannitubadest tuleneb Põhja-Ameerika inglise keeles levinud komme nimetada vannitoaks (*bathroom*) tualettruumi (tihti isegi juhul, kui seal vanni ei ole).

Tavaliselt hoitakse vannitoas hügieenivahendeid nagu seep, dušigeel, šampoon, inimeste pesemiseks mõeldud pesunuustikuid ja -harju, rätikuid kuivatamiseks, hambaharju ja -pastat jms. Vahel paiknevad vannitoas kosmeetika ja ravimid. Kuna korteri või maja veevarustus paikneb üldjuhul vannitoas või köögis, asub vannitoas tihti ka pesumasin, samuti pesukuivatusvahendid (pesunöör, pesurest vms). Enamasti on vannitoad varustatud nagidega, kuhu saab pesemise ajaks riputada rõivad ja rätikud, ning peegliga, mille ees saab kasutada kosmeetikat ning kontrollida puhtust.

Sagedaste veeprotseduuride tõttu on vannituba tavaliselt kõige niiskem ruum, seepärast kasutatakse vannitubades erilisi niiskuskindlaid põranda- ja seinakattematerjale. Eestis on kõige levinumad keraamilised plaadid, millega võidakse katta kas ainult põrand, seinte alumine pool või terved seinad. Sellegipoolest ohustavad vannitube niiskuskahjustused ja hallitus.

|  |  |
| --- | --- |
|  | Tsitaadid Vikitsitaatides: **Vannituba** |
**Brasschaat** on hollandikeelne vald ja asula Belgias Flandria piirkonnas Antwerpeni provintsis.

* 
* 
* 
* 
*

Viited
------

1. ↑  Bevolking per gemeente op 1 januari 2020

Välislingid
-----------

 Brasschaat – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
* Koduleht (hollandi keeles)

Antwerpeni provintsi vallad

Aartselaar **·** Antwerpen **·** Arendonk **·** Baarle-Hertog **·** Balen **·** Beerse **·** Berlaar **·** Boechout **·** Bonheiden **·** Boom **·** Bornem **·** Borsbeek **·** Brasschaat **·** Brecht **·** Dessel **·** Duffel **·** Edegem **·** Essen **·** Geel **·** Grobbendonk **·** Heist-op-den-Berg **·** Hemiksem **·** Herentals **·** Herenthout **·** Herselt **·** Hoogstraten **·** Hove **·** Hulshout **·** Kalmthout **·** Kapellen **·** Kasterlee **·** Kontich **·** Laakdal **·** Lier **·** Lille **·** Lint **·** Malle **·** Mechelen **·** Meerhout **·** Merksplas **·** Mol **·** Mortsel **·** Niel **·** Nijlen **·** Olen **·** Oud-Turnhout **·** Putte **·** Puurs-Sint-Amands **·** Ranst **·** Ravels **·** Retie **·** Rijkevorsel **·** Rumst **·** Schelle **·** Schilde **·** Schoten **·** Sint-Amands **·** Sint-Katelijne-Waver **·** Stabroek **·** Turnhout **·** Vorselaar **·** Vosselaar **·** Westerlo **·** Wijnegem **·** Willebroek **·** Wommelgem **·** Wuustwezel **·** Zandhoven **·** Zoersel **·** Zwijndrecht
10-ngultrumilise esikülg.
10-ngultrumilise tagakülg.
**Bhutani ngultrum** (dzongkha keeles དངུལ་ཀྲམ (*dNgul Tam* 'hõbemünt')) on Bhutani rahaühik.

Valuutatähis standardi ISO 4217 järgi on **BTN**. Lühend on *Nu*. 

Ngultrum võeti kasutusele 1974.

Üks ngultrum jaguneb 100 tšhertrumiks (*Chhertrum*; lühend *Ch*). Kuni 1979. aastani jagunes see 100 tšetrumiks (*Chetrum*).

Vahetuskursid
-------------

Ngultrum võrdub väärtuselt India ruupiaga. 

India aitas Bhutanil 1960ndatel Bhutani majandust arendada. Kui ngultrum kasutusele võeti, seoti see India ruupiaga. Põhjuseks on Bhutani majanduse tihe seos India majandusega: India arvele läheb umbes 95% Bhutani ekspordist ja 80% Bhutani impordist.

Ngultrum on otseselt konverteeritav ainult India ruupiaga, teiste valuutadega India ruupia kaudu. Ngultrumit aktsepteeritakse Bhutani lähedal asuvates India piirkondades.

Seisuga 7. jaanuar 2005 võrdus USA dollar 43,8400 ngultrumiga ja euro 57,2443 ngultrumiga. Seisuga 2. oktoober 2005 oli vahetuskurss 1 euro 54,04 ngultrumi vastu ja 1 ngultrum 0,02 euro vastu.

Vahetuskurss 24. augustil 2006  

1 USA dollar = 46,5333 ngultrumit  

1 euro = 59,4456 ngultrumit  

1 Hiina jüaan = 5,83453 ngultrumit  

1 Suurbritannia naelsterling = 88,0495 ngultrumit

Vahetuskurss 23. oktoobril 2009  

1 euro = 69,89 ngultrumit  

1 Eesti kroon = 4,4668 ngultrumit

Pangatähed ja mündid
--------------------

Käibel on järgmised pangatähed:

* 1 ngultrum
* 5 ngultrumit
* 10 ngultrumit
* 20 ngultrumit
* 50 ngultrumit
* 100 ngultrumit
* 500 ngultrumit
* 1000 ngultrumit

Käibel on järgmised mündid:

* 20 tšhertrumit
* 25 tšhertrumit
* 50 tšhertrumit
* 1 ngultrum

Käibel esinevad väga harva ka mündid:

* 5 tšhertrumit
* 10 tšhertrumit

Ajalugu
-------

Enne ngultrumi kasutuselevõtmist jagunes ruupia 1957. aastani Bhutanis 64 *paisa*'ks ja hiljem 100 *naya paisa*'ks.

Enne kui Bhutan 1961 välismaailmale avanes, puudus Bhutanil rahamajandus. India ja Tiibetiga käis piiratud kaubavahetus, kuid kogu sisemaine kaubandus oli vahetuskaubandus. Isegi pärast 1961. aastat puudus Bhutanil oma valuuta, kuid India ruupia oli sestsaadik tihedalt käibel ning on jäänud siiani kehtivaks maksevahendiks. 

1960ndatel asutati rahandussekretariaat, millest 1968 sai rahandusamet. 

Aastal 1968 asutati maa esimene pank, *Bank of Bhutan*. Pangatähed võeti kasutusele 1974. Aastal 1975 asutati kindlustuskompanii *Royal Insurance Corporation of Bhutan*. Aastal 1982 asutati eriseadusega Bhutani keskpank *Royal Monetary Authority* nime all. Aastal 1988 asutati *Bhutan Development Finance Corporation*. Aastal 1993 asutati börs *Royal Securities Exchange*.

Aastal 1996 asutati esimene erapank *The Bhutan National Bank*.

Välislingid
-----------

* Bhutani valuuta ajalugu ning rahatähtede ja müntide kirjeldused ja kujutised (*inglise keeles*)
* Endiste ja praeguste pangatähtede kujutised
* Artikkel Bhutani ja India valuuta seotuse kohta (*inglise keeles*; pdf)
* *Bhutan National Bank*
* Aasia Arengupanga Bhutani lehekülg
* Bhutani pangasüsteem
**"Juhus"** on 1981. aastal valminud Poola mängufilm. Film keelati valmimise järel Poola ametivõimude poolt ja linastus alles 1987. aasta jaanuaris.

Sisu
----

Filmi tegevus toimub Poolas 1970. aastate lõpul. Esitatakse kolm võimalikku varianti meditsiiniüliõpilase Witeki elust. Esimesel juhul jookseb ta viimasel hetkel raudteejaamas juba liikuma hakanud rongile. Ülikooli juhtkonna range liini kommunistid kutsuvad ta parteisse. Witek nõustub pakkumisega. Kui narkosõltlaste raviasutuses puhkeb vastuhakk, siis etendab ta läbirääkijana otsustavat rolli mässu mahasurumisel. Kuid ta läheb tülli oma tüdruksõbra Czuszkaga, kelle ametivõimud keelatud kirjanduse levitamise eest lühiajaliselt vahistavad. Lõpuks pettub ta valitud tees ja sattub vastuollu ülikooli kommunistliku juhtkonnaga.

Teisel juhul püüab Witek joosta raudteejaamas juba sõitvale rongile, kuid raudteeametnik peab ta kinni. Tekib kähmlus, kohale saabub politsei ja kohtus mõistetakse Witekile 30 päeva paranduslikke töid. Ta tutvub paranduslikke töid tehes ühe režiimivastasega ja ühineb põrandaaluse opositsiooniliikumisega. Varsti toimuvad aga läbiotsimised ja arreteerimised ning Witek sattub ebaõiglaselt kahtluse alla reetmises.

Kolmandal juhul jääb Witek rongist maha. Raudteejaamas kohtab ta oma kursusekaaslast Olgat, kellega nad varsti abielluvad. Witek lõpetab ülikooli ja asub tööle arstina, poliitiline tegevus ei huvita teda üldse.

Kõigil kolmel juhul peaks Witek erinevatel põhjustel lennukiga Pariisi sõitma. Kahel esimesel juhul jääb sõit ära. Kolmandal juhul istub Witek Pariisi sõitvale lennukile, mis varsti pärast õhkutõusmist plahvatab.

Osatäitjad
----------

* Bogusław Linda – Witek
* Tadeusz Łomnicki – Werner
* Zbigniew Zapasiewicz – Adam
* Boguslawa Pawelec – Czuszka
* Piotr Skarga – narkomaan
* Jerzy Stuhr – parteitöötaja
* Marzena Trybala – Werka
* Jacek Borkowski – Marek, opositsionäär
* Adam Ferency – preester Stefan
* Monika Goździk – Olga
* Zygmunt Hübner – dekaan
* Irena Byrska – tädi
* Aleksander Mikołajczak – parteitöötaja
**Juhtimine** on infotöötlusprotsess, mis väljendub mingi tegevuse sihipärases korraldamises.

Juhitakse nii tehnilisi, bioloogilisi kui ka sotsiaalseid süsteeme.

Juhtimine tehnilistes süsteemides
---------------------------------

Tehnilistes juhtimissüsteemides toimub juhtimine kas inimese osavõtul või automaatselt. Eristatakse käsijuhtimist, automatiseeritud ja automaatjuhtimist. 

### Käsijuhtimine

Käsijuhtimise korral on kõik juhtimisfunktsioonid usaldatud inimesele. 

### Automatiseeritud juhtimine

Automatiseeritud juhtimisel on juhtimisfunktsioonid jaotatud inimese ja automaatide vahel. Seejuures täidavad automaadid funktsioone, mida inimene pole füüsiliselt võimeline täitma või mis primitiivsuse ja üksluisuse tõttu pole inimesele vastuvõetavad. Võrreldes automaatidega on inimese võimed piiratud, tema meeleelundite tundlikkus, täpsus ja vastuvõtu ulatus on väike ning lihaste toimekiirus ebapiisav. Inimese eelised automaatide ees avalduvad aga keerukate loogikaülesannete lahendamisel ja intuitsiooni näol. 

### Automaatjuhtimine

Automaatjuhtimine on selline juhtimine, kus süsteem talitleb pikemat aega ilma inimese sekkumiseta.
**Dragutin Tadijanović** (4. november 1905 – 27. juuni 2007) oli horvaadi luuletaja.

Tadijanović sündis Rastušje külas Slavonski Brodi lähistel. Ta hakkas luuletusi kirjutama 13-aastaselt. Kutseharidusena õppis Zagrebis metsatööstust.

Tadijanovići sulest ilmus paarkümmend luulekogu, esimene 1931. aastal, ja kokku 200 luuletust. Tadijanović kirjutas horvaadi keeles ning töötas ka tõlgi ja kriitikuna.

Tadijanovići peetakse üheks 20. sajandi populaarsemaks ja tähelepanuväärsemaks horvaadi luuletajaks. Tema luuletus "Balada o zaklanim ovcama" (eesti keeles "Tapetud lamba ballaad") on üks horvaadi kirjanduse võimsamatest teostest. Tadijanovići luuletusi on tõlgitud 20 keelde.

Tadijanović suri 2007. aastal 101-aastaselt.

Tunnustus
---------

* 1965 – valiti Horvaatia Teaduste ja Kunstide Akadeemia tegevliikmeks.

Teosed
------

* "Lirika" (1931)
* "Sunce nad oranicama" (1933)
* "Pepeo srca" (1936)
* "Dani djetinjstva" (1937)
* "Tuga zemlje" (1942)
* "Pjesme" (1951)
* "Blagdan žetve" (1956)
* "Srebrne svirale" (1960)
* "Prsten" (1963)
* "Poezija" (1973)
* "Vezan za zemlju" (1974)
* "Sabrane pjesme" (1975)
* "Sam" (1976)
* "Prijateljstvo riječi" (1981)
* "Svjetiljka ljubavi" (1984)
* "Moje djetinjstvo" (1985)
* "Kruh svagdašnji" (1987)
* "More u meni" (1987)

Välislingid
-----------

* Koduleht (horvaadi keeles)
Fenotüübi näitamine, kärbse silmavärvus sõltuvalt genotüübist. 
Legend: E (tähistab silma) ja ülaindeksid: b (musta), w (valget)
**Fenotüüp** on indiviidi füsioloogiliste, morfoloogiliste keemiliste, käitumislike, arenguliste ja ehituslike tunnuste vaadeldav kogum. Fenotüüp kujuneb organismi arengus (mida nimetatakse fenogeneesiks) genotüübis sisalduva info realiseerumise tulemusena, milles omab olulist rolli ka ümbritsev keskkond ja selle tingimused. Terminit "fenotüüp" kasutas esimest korda 1909. aastal taani bioloog Wilhelm Johannsen.

**Kitsamas mõistes** on fenotüüp üksiku uuritava tunnuse ilmetüüp (variant, seisund).

Fenotüübi seletuse skemaatiliselt võiks välja näha selline:
  
 **genotüüp + keskkond → fenotüüp**

Fenotüübiline muutlikkus
------------------------

 *Pikemalt artiklis Fenotüübiline muutlikkus*
Fenotüübiline muutlikkus võib olla tingitud genotüüpilistest erinevustest või modifikatsioonidest.

Vaata ka
--------

* Genotüüp
* Molekulaarbioloogia ja geneetika mõistete loend

Viited
------

1. 1 2 3  Viikmaa, M. Klassikalise geneetika leksikon. Vaadatud 30.12.2010.
.
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib võitluskunstist; negriidide ja mongoliidide järglaste kohta vaata lehekülge sambod.* |

---

**Sambo** (vene keeles *самбо*) on Nõukogude Liidus loodud enesekaitse süsteem, võitluskunst ja kahevõitlussport.

Sambo nimi on tuletatud sõnadest ***sam**ooborona **b**ez **o**ružija* (*"**сам**ооборона **б**ез **о**ружия"* ehk "enesekaitse ilma relvata"). Sambo sünniajaks loetakse 16. novembrit 1938, mil NSV Liidu Spordikomitee tunnistas sambo spordialaks.

Sambo jaguneb tänapäeval judoga sarnaseks nn sambomaadluseks (sportlikuks samboks), milles löögid ei ole lubatud, ja nn lahingusamboks, milles on lubatud täiskontaktsed jala- ja käelöögid. Mõlemas samboharus korraldatakse rahvusvahelisi võistlusi. Tänapäeval harrastatakse sambot ka mitmel pool mujal maailmas (nt USA-s ja Jaapanis), mitte ainult SRÜ riikides või endistes sotsialistlikes riikides. Samboga (paralleelselt judo, vaba- või Kreeka-Rooma maadlusega) on tegelenud ja tegelevad ka eestimaalased. 

Sambo eristub judost selgelt selle poolest, et selles ei ole lubatud kägistustehnikad. Samas on sambos oluliselt rohkem valuvõtteid (ka jalgadele) ja lubatud on kõikvõimalikud haarded ning kõik maadlusvõtted, millest paljud on judos keelatud.

Sambost on välja kasvanud Venemaa kuulsus ja mitmekordne maailmameister sportlikus vabavõitluses Fjodor Jemeljanenko.

Ajalugu
-------

Arvatavad loojad: Viktor Spiridonov, Vassili Oštšepkov, Anatoli Harlampijev jne.

Välislingid
-----------

* "Sambo filmikursus. Esimene film. Püstimaadluse tehnika". Союзспортфильм. 1985
* "Sambo. Teine film. Erinevaid heitevõimalusi". Союзспортфильм. 1986
* "Sambo. Partermaadluse tehnika õppimine". Союзспортфильм. 1987
* "Sambo demonstratsioonesinemine USA-s"
* "Sambo meistersportlased demonstratsioonesinemisel"
* "Lahingsambo MM. Minsk 2012"
* "Rahvusvahelise samboföderatsiooni koduleht"
* "Videoajakiri Sambo FIAS"
* "SAMBO IS LARGER THAN LIFE \ 2013 \ HIGHLIGHTS \"
* "Sambo Worldwide"
* "Sambo TV" sambo Youtube'is
Dragan Cankov
**Dragan Kiriakov Cankov** (*Драган Кириаков Цанков*; 25. oktoober 1828 – 11. märts 1911) oli Bulgaaria poliitik, peaminister 1880. aastal ja aastatel 1883–1884.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**Vasil Drumev** | **Bulgaaria peaminister**1880 | Järgnev**Petko Karavelov** |
| Eelnev**Leonid Sobolev** | **Bulgaaria peaminister**1884–1886 | Järgnev**Petko Karavelov** |

Bulgaaria peaministrid

**Bulgaaria kuningriik:** Burmov | Drumev | D. Cankov | Karavelov | Ehrnrooth | *koht täitmata* | Sobolev | D. Cankov | Karavelov | Drumev | Karavelov | Radoslavov | Stoilov | Stambolov | Stoilov | Grekov | Ivančov | Petrov | Karavelov | Danev | Petrov | Petkov | Stančov\* | Gudev | Malinov | Gešov | Danev | Radoslavov | Malinov | Teodorov | Stambolijski | A. Cankov | Ljapčev | Malinov | Mušanov | Georgiev | Zlatev | Tošev | Kjoseivanov | Filov | Gabrovski\* | Božilov | Bagrjanov | Muraviev | Georgiev

**Bulgaaria Rahvavabariik:** G. Dimitrov | Kolarov | Červenkov | Jugov | Živkov | Todorov | Filipov | Atanasov | Lukanov

**Bulgaaria Vabariik:** Popov | F. Dimitrov | Berov | Indzhova | Videnov | Sofiyanski | Kostov | Sakskoburggotski | Stanišev | Borisov | Rajkov | Orešarski | Bliznaški | Borisov | Gerdžikov | Borisov | Petkov | Donev | Denkov
MapAsukoht Maskoŭskaja liinil

**Płošča Jakuba Kołasa metroojaam** (vene keeles Площадь Якуба Коласа (*Ploštšad Jakuba Kolasa metroojaam*), valgevene Плошча Якуба Коласа (transkribeerituna **Ploštša Jakuba Kolasa metroojaam**), tõlkes Jakub Kołasi väljaku metroojaam) on üks Minski metroo jaamadest Maskoŭskaja liinil Saviecki rajoonis.

Jaam avati 26. juunil 1984; see oli üks Minski metroo algsetest jaamadest. Jaama perroon on 10 meetri laiune ja 100 meetri pikkune. Jaam on nime saanud Valgevene kirjaniku Jakub Kołasi järgi. Aastal 2013 oli jaam reisijate arvult teine, seda kasutas päevas keskmiselt 65.9 tuhat reisijat Aastal 2016 oli see reisijate arvult kolmas ja seda kasutas päevas keskmiselt 50 000 reisijat.

Jaama on rajatud raudbetoontarinditest. Selle kujundamisel on kasutatud valgevene rahvakunsti motiive. Jaama sambaid katavad kuldsetoonilised keraamilised plaadid. Samasugustest plaatidest on ka kassasaalidest perroonile viival teel asuv pannoo.

Viited
------

1. ↑

Välislingid
-----------

 Płošča Jakuba Kołasa metroojaam – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
* Infot jaama kohta (*vene keeles*)

  


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **Eelnev peatus** |  **Metroojaam Maskoŭskaja liinil** | **Järgnev peatus** |
|  Akademija navuk |  **Płošča Jakuba Kołasa** | Płošča Pieramohi  |
**Margus Hallik** (sündinud 25. juulil 1978 Võrus) on eesti orienteeruja ja kahevõistleja.

Haridus
-------

1996. aastal lõpetas Eesti Spordigümnaasiumi Otepää filiaali ja õppis Lillehammeris Norra tippspordigümnaasiumis. 2002. aastal lõpetas Tallinna Pedagoogikaülikooli kehakultuuriteaduskonna. Aastatel 2008–2010 õppis Tallinna Ülikooli rekreatsioonikorralduse magistriõppes.

Sporditegevus
-------------

Harrastas 1987. aastast kahevõistlust. Osales 1995. aastal kahevõistluse juunioride MMil ja sai 54.koha. 1996. aastal võitis Põhjamaade noorte meistrivõistlustel meeskondliku kulla ja sai individuaalselt 4. koha.

1994. aastast harrastab suusaorienteerumist ja 2002. aastast rattaorienteerumist. 

Eesti orienteerumise meistrivõistlustel võitnud aastatel 1999–2015 12 kulda (10 suusa- ja 2 rattaorienteerumises), 18 hõbedat ja 13 pronksi.

Suusaorienteerumise juunioride MMil võitis 1998. aastal teatevõistlusel Eesti meeskonnas (koos Taavi Nurme ja Canter Värtoniga) pronksi.

Osalenud suusaorienteerumise MMil (2000, 2002, 2004, 2005, 2009 ja 2015), parim tulemus 2004. aasta MMil 6. koht teatevõistlusel Eesti meeskonna liikmena (koos Raul Kudre, Ander Ojandu ja Tõnis Ermiga).

Aastatel 2002–2014 on osalenud rattaorienteerumise Maailma Karika etappidel, 2003. aastal Maailma Karika koondarvestuses 7. koht. Aastatel 2003–2014 on osalenud ka suusaorienteerumise Maailma Karika etappidel.

2009. aasta rattaorienteerumise Euroopa meistrivõistlustel Taanis võitis teatevõistlusel hõbemedali Eesti teatemeeskonna liikmena koos Lauri Malsroosi ja Tõnis Ermiga. Individuaalselt parimad kohad rattaorienteerumise EM-il 2006. aastal tavarajal ja lühirajal 5. koht.

2013. aastal võitis Eestis Lääne-Virumaal toimunud rattaorienteerumise maailmameistrivõistlustel pronksi teatevõistlusel (Rakveres) Eesti teatemeeskonnas (koos Lauri Malsroosi ja Tõnis Ermiga). 2014. aastal tuli ta Poolas toimunud rattaorienteerumise MMil maailmameistriks Eesti teatemeeskonnas (koos Lauri Malsroosi ja Tõnis Ermiga). Individuaalselt parimad kohad rattaorienteerumise MMil 2005. ja 2006. aastal tavarajal 4. koht.

Tutvustanud rattaorienteerumist ja kirjutanud võistluste ülevaateid ajakirjas Orienteeruja. 

Aastatel 2010–2011 oli Eesti Orienteerumisliidu juhatuse liige.

Tunnustus
---------

* 2003, 2004, 2005, 2009 Eesti parim suusaorienteeruja
* 2002, 2003, 2004, 2007 Eesti parim rattaorienteeruja
* 2014 Eesti Orienteerumisliidu aasta tegija (rattaorienteerumise meeskonnas)

Viited
------

1. 1 2 3  Eesti Spordi Biograafiline Leksikon. Hallik, Margus
2. ↑  "ESBL sporditulemused". Originaali arhiivikoopia seisuga 24. september 2015. Vaadatud 14. veebruaril 2015.

Välislingid
-----------

* Eesti Spordi Biograafiline Leksikon. Hallik, Margus
Septembris 2015 Eesti Rahvusballetis esietendunud Eduard Tubina balleti "Kratt" uuslavastuses tantsis Kratti Eneko Amorós
**Eneko Amorós Zaragoza** (sündinud 16. oktoobril 1993 Alicantes Hispaanias) on hispaania balletitantsija.

Eneko Amorós on õppinud aastatel 2007–2008 Madridis Ballet Carmen Roche tantsukoolis. Pärast 2012. aastal Londonis Inglise Rahvusballeti kooli lõpetamist asus ta tööle Eesti Rahvusballetis nooremsolistina. Hiljem on ta töötanud tantsijana Leedsi ja Toulouse'i balletiteatrites.

Balletirolle
------------

2015. aastal Eesti Rahvusballetis esietendunud Eduard Tubina balleti "Kratt" uuslavastuses tantsis Amorós peaosas (lavastuse koreograaf Marina Kesler ja kunstnik Madis Nurms).

Tunnustus
---------

* 2012 – Lausanne'is peetud balletikoolide õpilaste rahvusvahelise tantsuvõistluse Prix de Lausanne finalist

Viited
------

1. 1 2 3  Amoros, Eneko. etbl.teatriliit.ee
2. ↑  Rahvusooperis Estonia esietendub Eduard Tubina ballett „Kratt". Eesti Muusika Infokeskus, 15. september 2015
Kirdevaade kalmistule (2003)
Peavärav. Taga on tuletõrjujate mälestusmärk.  
Foto: Robert Treufeldt, 8. märts 2015
**Tuletõrjeühingu kalmistu** (ka *Tallinna Tuletõrjeühingu kalmistu*) asub Tallinnas Rahumäe kalmistust põhjas. Tänapäeval asub kalmistu Nõmme linnaosa haldusalal ning sinna on maetud üle 200 tuletõrjuja ja tuletõrjeveterani.

Ajalugu
-------

Varem oli sellele alale Rahumäe kalmistust põhja pool maetud Loodearmee endisi sõdureid, kes surid Tallinnas. Maa-ala tuletõrjeühingu kalmistu jaoks eraldati 10. juulil 1925, geodeet Aleksander Kivi koostatud plaan kinnitati linnavalitsuses 21. aprillil 1926. Kalmistu rajati 1927. aastal, sellele tehti betoonpostidega metallpiire. Peaväraval on taimemotiividega sepislehed, ülaosas on kiri: *"Jumala auks ligimese kaitseks"*.

Mälestusmärk
------------

Mälestusmärk
Peaväravast algava tee lõpus, kalmistu kaguosas on mälestusmärk, mis rajati 1937. aastal endise puust risti asemele.

Vaata ka
--------

* Tuletõrjujate mälestusmärk Tallinna Tuletõrjeühingu kalmistul
* Rahumäe kalmistu
* Tuletõrjujate mälestusmärk Mänsaku tänaval

Viited
------

1. 1 2  Jaan Vaarmann. Rinnutsi leekidega. 200 aastat vabatahtlikku tuletõrjet Eestis. // Valgus. Tallinn 1988. Lk 26
2. ↑  Karl Laane. Tallinna kalmistud. Maalehe Raamat. Tallinn 2002. Lk 168

Kirjandus
---------

* Karl Laane. "Tallinna kalmistud". Maalehe Raamat. Tallinn 2002. Lk 167-168
* Jaan Vaarmann. "Rinnutsi leekidega. 200 aastat vabatahtlikku tuletõrjet Eestis". Valgus. Tallinn 1988. Lk 26

Välislingid
-----------

* Tallinna Kalmistute arengusuunad aastani 2012. Tallinna Linnavolikogu 20. detsembri 2004. a määrus nr 59
* Rohtunud kalmukünkad ja mälestussammas (*foto hauasambast*) // Blogi Ingrid & Others, 27. aprill 2007
**Enel Sander** (aastani 1976 **Enel Jaanits**; 24. märts 1953 Tartu – 18. oktoober 2015 Tallinn) oli eesti botaanik ja lihhenoloog.

Elulugu
-------

Lõpetas 1971 Tallinna 44. Keskkooli, 1976 TÜ bioloogia osakonna, 1999–2004 EPMÜ Zooloogia ja Botaanika Instituudi doktorant. Töötas 1976–2005 Tallinna Botaanikaaias (aastast 2005 kodune).

Teadustöö
---------

Uurimisvaldkond: lihhenoloogia, bio(lihheno- ja brüo-)indikatsioon. Inventeerinud Eesti parkide 5 kodumaise puuliigi (jalakas, pärn, saar, tamm, vaher) lihhenofloora. Osalenud rahvusvahelistes projektis Athmospheric heavy metal deposition in Europe. 39 teadustrükist, aimeartikleid.

Teoseid
-------

* Atmosfäärse raskemetallisaaste hindamine sammalde abil (kaasautorid S. Liiv, A. Eensaar). Tallinn 1996
* Samblikud Tallinna männikutes õhu saastatuse indikaatoritena (kaasautor L. Lensment). // Inimmõju Tallinna keskkonnale 3. Tallinn 1996
* Bioindication of air quality by lichens in a small town Viljandi in Southern Estonia (kaasautor S. Liiv). // Folia Cryptogamica Estonica 32 (1998)
* Comparison of the lichen flora of different broad-leaved trees in Estonia. // Folia Cryptogamica Estonica 34 (1999)
* Raskemetallide õhu kaudu sadenemine Eestis 1989–2000 (kaasautorid S. Liiv, A. Eensaar). // Taim ja keskkond. Tallinn 2001

Isiklikku
---------

Enel Sander oli Lembit Jaanitsa tütar, Kaarel Jaanitsa õde, Heldur Sanderi abikaasa ja Kristjan Sanderi ema.

Viited
------

1. 1 2 3 4  Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide

Kirjandus
---------

* EE 14. Lk 457

Välislingid
-----------

* *Eesti teaduse biograafiline leksikon.* 3. köide: *N–Sap* TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013, lk. 1440

 *Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.*
**Silvester Stodewescher** (ka **Sylvester Stodewescher**; surnud 1479) oli Riia peapiiskop aastatel 1448–1479.

Stodewescher kuulus Saksa ordu kõrgmeistri Konrad von Erlichshauseni lähikonda ning kui ordu Liivimaa haru soovis Riia peapiiskopkonda enda võimu alla saada, siis suruti paavsti juures läbi just Stodewescheri kandidatuur. 

Esialgu täitis Stodewescher kuulekalt ordu soove: 1451. aastal taaskinnitas ta peapiiskopi ja Riia toomkapiitli inkorporeerituse Saksa ordusse ning aasta hiljem sõlmis ta Kirchholmi lepingu, mis andis Riia linna ordu ja peapiiskopi kaksikvõimu alla (enne seda oli Riia ametlikult allunud vaid peapiiskopile, reaalselt aga ordule).

Hea läbisaamine orduga ei kestnud siiski kuigi kaua. Stodewescher, keda toetasid nii Riia kui ka mõned rahulolematud aadlikud, püüdis oma sõltumatust ordust kasvatada. 1470. aastal, kui ordus puhkes sisetüli, oleks see tal peaaegu ka õnnestunud, kuid uus ordumeister Bernd von der Borch surus oma tahte peapiiskopile siiski peale. Alles 1478. aastal õnnestus peapiiskopil saavutada paavsti toetus Saksa ordust väljaastumisele. Ordu reageeris sellele aga sõjakäiguga peapiiskopi vastu, mis lõppes Stodewescheri vangistamisega (Stodewescheri vaenus). Peapiiskop pidi loobuma orduvastasest poliitikast ning kinnitama endised lepingud. Kuid varsti pärast seda ta suri ning Riia ja ordu vahel puhkesid tõsised tülid.
**Rääma mõis** (saksa keeles *Rawasaar*) oli linnamõis Pärnu kihelkonnas Pärnumaal.

Mõisast on teateid alates 1560. aastast. Mõisa omanik oli Pärnu linn.

1920. aastal liideti mõisa alad Pärnu linnaga.

Nimetus
-------

Pärnu Rääma linnaosas asuvat mõisa on 16. sajandil nimetatud *Bremen* (*hof tho Bremen*). Renneri kroonika väitel põletati mõis Liivi sõja käigus 1560. aastal maha. 

1684. aastast on teada mõisa ilmselt eesti keelest pärit nimetus *Rawasaar* (ka *Rawassar*).

Nimetus *hof tho Bremen* on andnud eestikeelse nime tervele Rääma piirkonnale: 1731. aastal on esimest korda mainitud *Rehma* küla. Samuti on selle järgi arvatavasti saanud nime ka Räämaga külgnev Ülejõe linnaosa, mille saksakeelne vaste oli *Bremerseite*: 1662. aastal on mainitud seal asuvat kaluriküla *Breymerseitt*. 

Rääma vald tekkis 19.-20. sajandi vahetusel ning 1920. aastal liideti see Pärnuga. 

Rääma idaosas oli varem Rääma mõisa kõrvalmõis Niidu (saksa keeles *Oskarshof*, 1839. aastast alates *Nitau*).

Viited
------

1. ↑   (vaadatud 01.03.2016)
2. ↑  Rääma mõis Rahvusarhiivi Eesti ala mõisate registris (vaadatud 01.03.2016)
3. ↑  "90aastane eeslinn Rääma elab kolmes sajandis". Pärnu Postimees, 5. november 2010

Välislingid
-----------

* Rääma. – Eesti kohanimeraamat
* Rääma mõis Rahvusarhiivi Eesti ala mõisate registris

Pärnu kihelkond

**Kirik**: Pärnu Eliisabeti kirik  

**Mõisad**: Kambi mõis | Pärnu kirikumõis | Reiu mõis | Rääma mõis | Sauga mõis | Surju mõis |Tammiste mõis | Uulu mõis | Vaskrääma mõis
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib majandusharust; Eesti skulptuuri kohta vaata artiklit Energeetika (skulptuur)* |

---

**Energeetika** (kreeka keeles *energētikos*, tegev) on töötleva majanduse haru, mis tegeleb energiavarude hõlvamisega, muundamisega soovitud energialiigiks (tavaliselt soojus- ja elektrienergiaks) ja selle edastamisega tarbijatele.

Ühtlasi võib energeetikat käsitleda kui teadust, mis hõlmab kõiki energeetilisi protsesse elusas ja eluta looduses.

Energeetika sai teoreetilise aluse 19. sajandi keskel, kui oli avastatud energia jäävuse seadus (1842) ja sõnastatud termodünaamika teine seadus (1850). 

Energeetika hõlmab energiatehnikat ja energiamajandust, aga ka energiapoliitikat ja muid energia kasutamisega seotud nähtusi.

Energeetika harud ja allharud
-----------------------------

* kütusetööstus
	+ naftatööstus
	+ gaasitööstus
	+ söetööstus
	+ põlevkivitööstus
	+ turbatööstus
	+ vesinikuenergeetika
* elektroenergeetika
	+ soojusenergeetika
	+ hüdroenergeetika
	+ tuumaenergeetika
	+ päikeseenergeetika
	+ tuuleenergeetika
	+ geotermaalenergeetika
	+ laineenergeetika

Vaata ka
--------

* Eesti energeetika
* Säästev energeetika
* Mikroenergeetika
* Hajaenergeetika

Viited
------

1. ↑  "Endel Risthein. Sissejuhatus energiatehnikasse" (PDF). Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 29. aprill 2016. Vaadatud 29. augustil 2019.
**Laheda vald** oli vald Võru maakonnas aastail 1939–1950.

Eesti valdade kaart. Musta kontuuriga vanad vallapiirid, punasega 1939. aastal moodustatud vallad
Vald kuulus Riigivolikogu 80. valimisringkonda, kust valiti Jaan Murro.

13. septembril 1945 moodustati valla koosseisus Mustajõe külanõukogu ja Vardja külanõukogu. 26. septembril 1950 arvati valla maa-ala Põlva rajooni koosseisu.

Väljavõte Vabariigi Presidendi otsusest nr. 88
----------------------------------------------

7. Laheda vald – maa-alaga, mis moodustub: a) senise  Aleksandri valla maa-alast, välja arvatud Väimela-Nõrgi, Väimela-Suurküla, Väimela-Tagaküla ja Kanarbiku külade ning Kärnamäe, Kõrgemäe, Lapi, Haigri ja Väiso asunduste piirkonnad; b) senise Põlgaste valla Põlgaste asunduse piirkonnast ja Alaküla osa piirkonnast; c) senise Koiola valla lahustüki maa-alast, välja arvatud Holvandi nr. 153 talu piirkond.

Viited
------

1. ↑  Väljavõte 776. Vabariigi Presidendi otsus nr. 88. Riigi Teataja, nr. 87, 14 oktoober 1938
H0 mõõtkavas tankauruveduri mudel

  

**Raudteemudelism** on hobi, mille sisu on miniatuursete mõõtkavaliste raudteeliinide ja juurdekuuluva raudteetaristu makettide ehitamine, samuti raudteeveeremi mudelite kogumine või valmistamine. 

Ehitatavat mini-raudteetaristut nimetatakse **mudelraudteeks**, miniatuurseid ronge **mudelrongideks** ja raudteemudelitega tegelejaid **raudteemudelistideks**.

Ajalugu
-------

Esimese tööstusliku seeria-mudelraudtee valmistas 1891. aastal firma Märklin Saksamaal. Esimesed mudelrongid olid suurema mõõtkavaga. Ajapikku on mõõtkavad vähenenud ja ühtlustunud.

Tegevus
-------

Raudteemudelite mõõtkavade võrdlus
Tavaliselt on mudelraudtee maketid ehitatud mudelistide kodudesse, kuid on ka avalikke mudelraudteid. 

Raudteemudelistidel on oma katusorganisatsioonid ja ajakirjad. Raudteemudelite tootmisega tegeleb maailmas kümneid ettevõtteid. 

Levinuimaks mõõtkavaks Euroopas peetakse mõõtkava H0 (HO) suurusega 1:87. 

Vabaõhu tingimustesse ehitatud mudelraudteed mõõtkavaga 1:8 või 1:10 nimetatakse ka **aiaraudteeks**. Sageli on aiaraudteega võimalik tänu veeremi suurusele ka ise kaasa sõita.

Mudelid ja maketid jagatakse piiritlemiseks tavaliselt ajajärkudeks järgnevalt:

* I = 1835–1920
* II = 1920–1945
* III = 1945–1970
* IV = 1970–1990
* V = 1990–

Suured mudelraudteed
--------------------

Maailma suurim ja pikim mudelraudtee on alates 2001. aastast arendatav avalik Miniatur Wunderland Saksamaal Hamburgis. Külastuskeskuseks kujundatud "imedemaa" asub ajaloolises Speicherstadtis ja seda haldab Miniatur Wunderland Hamburg GmbH. 2019. aasta augusti seisuga on 1499 m² suurusel alal 15,715 kilomeetri pikkune raudteevõrgustik, mis on loodud mõõtkavas H0 (1:87) (vastab reaalsuses umbes 1367,2 kilomeetri pikkusele võrgustikule).

Mudelraudteid kasutatakse mõnikord ka tehnilise hariduse eesmärkidel. Suurim õppeotstarbeline mudelraudteekompleks Euroopas on Dresdeni Tehnika- ja Majanduskõrgkooli juures asuvas Tehnoloogilises Raudteetranspordilaboris (530 m mudelrööpaid). Seda on kasutatud inseneride väljaõppel.

Vaata ka
--------

* Lasterong
* Lasteraudtee

Lingid
------

* Lennusadamas 2012 -
* Reporter.ee -

Viited
------

1. ↑  *Worlds Largest Miniature Railway / On The Road (Ep. 20).* YouTube, *Guinness World Records: OMG!*, 17. märts 2013. (ingl k)
|  |
| --- |
|  |
|
| **Nimi** | 
Admiral Nahhimov |
| **Kiil pandud** | 17. mai 1983 |
| **Vette lastud** | 25. aprill 1986 |
| **Teenistuses alates** | 30. detsember 1988 |
| Laeva üldandmed |
| **Veeväljasurve** | 
kuni 28 000 t |
| **Pikkus** | 
252 m |
| **Laius** | 
28,5 m |
| **Süvis** | 
9,1 m |
| **Peamasinad** | 
2 CONAS tuumareaktorit, auruturbiinid, 100,000 kW (140,000 hj) |
| **Kiirus** | 
32 sõlme |
| **Meeskond** | 
727 |

**Lahinguristleja Admiral Nahhimov** (vene keeles Адмирал Нахимов, algse nimega **Kalinin**) on Venemaa, algselt Nõukogude Liidu, Kirov-klassi ristleja. 

Laev ehitati aastatel 1983–1988 Balti laevatehases Leningradis ning arvati Nõukogude Liidu Põhjalaevastikku 21. aprillil 1989. 

1992. aastal nimetati lahinguristleja Kalinin Pavel Nahhimovi järgi Admiral Nahhimoviks.

Pärast külma sõja lõppu kasutati laeva harva ning 1999. aastast seisis alus kasutult Severodvinskis. 2008. aastast on laeva vahelduva eduga moderniseeritud ja remonditud. Laeva uuesti kasutusele võtmise tähtaega on korduvalt edasi lükatud.

Viited
------

1. ↑

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Lahinguristleja Admiral Nahhimov** |
Raul-Allan Kiivet (2010).
**Raul-Allan Kiivet** (30. november 1960 – 16. september 2021) oli eesti tervishoiuteadlane. 

Ta lõpetas 1985. aastal *cum laude* Tartu Riikliku Ülikooli arstiteaduskonna ravi erialal. 
1988. aastal kaitses ta meditsiinidoktorikraadi Tartu Riiklikus Ülikoolis ning 1999. aastal tegi seda Stockholmi Karolinska Instituudis. 

Kiivet töötas Tartu Riikliku Ülikooli farmakoloogia instituudis stažöör-uurijana ning assistendina, hiljem dotsendina. Seejärel oli ta aastail 1992–2006 ravimiameti nõunik. 

Aastail 2001–2007 oli Kiivet Tartu Ülikooli kliinikumi nõukogu liige ning 1996. aastast kuni surmani arstiteaduskonna tervishoiukorralduse õppetooli professor. Ta on töötanud ka Tartu Ülikooli arstiteaduskonna residentuuri prodekaanina. 

Aastatel 1998–2015 oli ta samal ajal ka Tartu Ülikooli tervishoiuinstituudi juht.

Tunnustus
---------

* 2010 Tartu Ülikooli medal
* 2020 Tartu Ülikooli suur medal

Viited
------

1. ↑  "Tartu Ülikooli medali kavalerid". *Tartu Ülikool*. Vaadatud 5.12.2022.
2. ↑  Tartu Ülikool. "Selgunud on Tartu Ülikooli uute teenetemärkide kavalerid" (veebileht) (eesti keel). Vaadatud 02.11.2020.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: tundmatu keel (link)

Välislingid
-----------

* Raul-Allan Kiivet Eesti Teadusinfosüsteemis Muuda Vikiandmetes
**Tartu Annelinna Gümnaasium** on venekeelse õppega gümnaasium Tartus. 2010. aastal oli koolis 31 klassikomplekti 730 õpilasega.

Ajalugu
-------

Kool asutati 1964. aastal kaheksaklassilise koolina Lutsu tänavas. 1976. aastal muudeti keskkooliks (kandis nimetust **Tartu 13. Keskkool**). Aastal 1983 koliti uude hoonesse Annelinnas. Alates 1993. aastast on kooli nimi Tartu Annelinna Gümnaasium. 

Tartu Annelinna Gümnaasium on üks esimesi venekeelseid gümnaasiume, mille õppekavasse on sisse viidud eesti-vene kakskeelne õpetus, mis aitab õpilastel paremini kohaneda Eesti ühiskonnas. Lisaks sellele õpetatakse võõrkeelt alates 3. klassist. 

Alates 2004. aastast on avatud hiline keelekümblusklass. 

Õpilaste arv:

* 2004 – 794 õpilast.
* 2005 – 753 õpilast.
* 2006 – 721 õpilast.
* 2007 – 712 õpilast.
* 2008 – 715 õpilast.
* 2016 – 996 õpilast.
* 2022 - 1067 õpilast.

Direktorid: 

* 1964 – M. Lvova
* 1968 – A. Skljar
* 1972 – T. Atonen
* 1987 – J. Lindevaldt
* 2008 – H. Asser

Välislingid
-----------

* Tartu Annelinna Gümnaasiumi koduleht
Nõmme raudteeülesõit Pärnu maanteel
**Raudteeülesõidukoht** on raudtee rööbastee ja maantee samatasandiline ristumiskoht. Ohutuse tagamiseks varustatakse ülesõidud tänapäeval tõkkepuude ja fooridega.

Kui raudtee ülesõidukoht on varustatud nii tõkkepuu kui ka valgusfooriga, siis on keelatud sõita sellele vilkuva punase fooritulega. Tõkkepuu asendil ei ole seejuures tähtsust: valgusfoor hakkab vilkuma enne seda, kui tõkkepuu sulgub, ja jätkab vilkumist pärast seda, kui see avaneb. Raudtee ülesõidukoha läbimisel ei tohi viivitada. Raudtee ülesõidukohale on keelatud sõita, kui on oht, et tuleb sellel seisma jääda. Sel juhul peate seisma jääma tõkkepuu ees, märgi „Peatu ja anna teed" olemasolul aga selle ees. Kui enne ülesõidukohta ei ole tõkkepuud, võite seisma jäämise koha ise valida, kuid see ei tohi olla lähimale rööpale lähemal kui 5 m.

Linnasisestel hõreda liiklusega raudteeülesõidukohtadel on tihtipeale vaid ohutusmärgistus.

Raudteeülesõidumärgistus Tallinnas Koplis

Viited
------

1. ↑  Liikluslab (2021). "Liikluslabi e-autokool".
Intel 8008 mikroprotsessor
**Intel 8008** ehk **8008** oli Inteli 8-bitine mikroprotsessor.

Intel 8008 projekteeris Computer Terminal Corporation (CTC), valmistas ja implementeeris Intel. Seda protsessorit hakati tootma aprillis 1972 ja seda toodeti kuni 1983. aastani.

Selle kiibi tellis CTC oma programmeeritava terminali Datapoint 2200 jaoks. Intel ei suutnud seda tähtajaks valmistada ja tema tööjõudlus ei vastanud CTC nõuetele, niisiis hakkas CTC 2200-s kasutama transistor-transistor-loogikal põhinevat omaenda keskprotsessorit. Pärast seda, kui Seiko hakkas ilmutama huvi Intel 8008 kasutamise vastu kalkulaatorites, sõlmis CTC Inteliga lepingu, millega lubas seda kiipi teistelegi müüa.

Intel 8008 oli esimeste äriliste personaalarvutite keskprotsessor, mis ei olnud kalkulaatorid (kui Datapoint 2200 maha arvata): USA-s SCELBI, Prantsusmaal Micral N ja Kanadas MCM/70. Samuti oli see Hewlett-Packardi arvutiterminalide 2640 perekonna mitme esimese mudeli kontrolliv keskprotsessor.

| * v
* r
Inteli protsessorid |
| --- |
| x86-eelsed | 
4004 · 4040 · 8008 · 8080 · 8085 |
| x86 16-bitised | 
8086 · 8088 · 80186 · 80188 · 80286 |
| x87 (ujukoma) | 
8087 · 80287 · 80387 · 80487 |
| x86-32/x86-64 | 
80386 · 80486 · Pentium (Pro · II · III · 4 · M · D · Extreme Edition) · Celeron · Xeon · Core · Core 2 · Atom · Core(i3 · i5 · i7) |
| Muud | 
Itanium |
**Eugène Polyakov**, ka **Genia Polyakov** (vene keeles Евгений Поляков *Jevgeni Poljakov*; 27. aprill 1943 Moskva – 24. oktoober 1996 Pariis) oli balletitantsija, koreograaf ja ballettmeister.

Polyakov asus pärast Moskva Suure Teatri koreograafiakooli lõpetamist tööle Novosibirski Ooperi- ja Balletiteatris, kus sai balletitantsijana esimeseks solistiks. 1970. aastal naasis ta Moskva Suure Teatri koreograafiakooli, kus töötas pedagoogina.

1976. aastal emigreerus Polyakov Itaaliasse, kus töötas koreograafina Veneetsias, Firenzes ja Roomas. 1983. aastal kutsus Rudolf Nurejev ta Pariisi Rahvusooperi balletitrupi ballettmeistriks ja repetiitoriks. Pärast Nurejevi lahkumist 1989. aastal balletitrupi juhi kohalt määrati Polyakov koos Patrice Bartiga kunstilise juhi ametikohustusi jagama. Selline kaksikvõim Pariisi Rahvusooperi balletitrupis kestis umbes aasta aega, kuni uueks juhiks sai Patrick Dupond.

1991. aastal tegi Polyakov koos Bartiga Pariisi Ooperiteatri balletitrupis "Giselle’i" uuslavastuse.

Viited
------

1. 1 2 3  Evgenij Polyakov. ae-polyakov.eu
2. 1 2  Евгений Поляков. ae-polyakov.eu

Välislingid
-----------

* Genia Polyakov, maitre de ballet, choregraphe. YouTube, 6. oktoober 2016
* Eugène Polyakov Pariisi Rahvusooperi kodulehel
**Lahing Ojamaa väinas** oli 1210. aastal Ojamaa saare põhjatipu ja Fårö saare vahel toimunud kuralastest piraatide ja Liivimaalt tagasipöörduvate ristisõdijate kokkupõrge, mida on kirjeldatud Henriku Liivimaa kroonikas. 

Kuigi kuralased olid 1201. aastal Riia piiskopiga rahu teinud ja seni neil ristisõdijatega konflikte polnud tekkinud, siis otsustasid kogedega Ojamaa ranniku lähedale jõudnud ristisõdijad rünnata samuti sel ajal seal viibinud 8 kuralaste laeva, kus arvestades nende keskmist meeskonna suurust (20–30) võis kokku olla 160–240 meest. Kogedel oli ka Riia piiskop Albert, kuid kroonika ei maini, kas rünnak toimus tema käsul. 

Ristisõdijad asusid kogedelt ümber paatidele ja sõudsid kuralaste juurde, kes omakorda korraldasid oma laevad kahekaupa paaridesse ning tõstsid laevaninad neid raskusest vabastades kõrgele õhku. Ristisõdijate kaks esimest päralejõudnud paati takerdusid paarikaupa olevate laevade vahele ega suutnud kõrgemal asetsevate kuralaste vastu midagi teha. Paremal positsioonil olevad kuralased tapsid samal ajal umbes 30 ristisõdijat, enne kui ellujäänud oma kogede juurde taandusid. Kuralased võtsid tapetutelt ära riided ja muu vara. Surnukehad maeti hiljem ojamaalaste poolt.

Kui levis teade kuralaste võidust ristisõdijate üle, siis olevat liivlased, kuralased, eestlased, semgalid, leedulased ja venelased vastastikku saadikuid läkitanud ning Riia linna ja sakslaste hävitamise plaani pidanud. Reaalse tegutsemiseni jõudsid leedulased, kes üritasid Koknese linnust vallutada, ja kuralased, kes mõnede liivlaste ärgitusel ründasid Riiat.

Kirjandus
---------

* Henriku Liivimaa kroonika = Heinrici chronicon Livoniae. Ladina keelest tõlkinud Richard Kleis, toimetanud ja kommenteerinud Enn Tarvel. Tallinn: Eesti Raamat 1982. Peatükk XIV (1-5), lk 101–107.
* Žulkus, Vladas. *Settlements and piracy on the eastern shore of the Baltic sea: The Middle ages to Modern times*, Archaeologia Baltica, 2011, vol 16. Lk 63.
**Raudteelaste Kodu** (mitteametlikult ka *Kaarepere raudteelaste kodu*) oli "Raudteelaste Kodu seadusega" (1928) rajatud asutus Tartumaal Kaarepere külas (praegu jääb küla Jõgeva maakonda).

Raudteelaste Kodu asutati muu hulgas selleks, et hooldada abi vajavaid riigi raudteeteenistujaid ja -töölisi ning nende perekondi.

Raudteelaste Kodu oli Raudteede Talituse heategev asutis, mille ülesandeks:

1. anda peavarju ja võimaldada ülalpidamist abitarvitavatele teenistusest lahkunud riigi raudteeteenijatele ja -töölistele ning nende perekonnaliikmetele;
2. võimaldada tervisekosutamist riigi raudteeteenijatele ja -töölistele ning nende perekonnaliikmetele;
3. korraldada riigi raudteeteenijate ja -tööliste lastele suvekoloniisid.

Raudteelaste Kodu varanduse moodustasid:

1) Riigi Raudteedevalitsusele Vabariigi Valitsuse otsusega 11. juulist 1923. a. raudtee invaliidide kodu asutamiseks üleantud riiklikust maatagavarast planerimise korras eraldatud Kaarepere (Tartumaal) asunduse krundid nr 34, 34-a, 35, 36, 36-a, 45, 46, 47, 48, 48-a, 49, kokku 145 hektaari ja peale selle 21 hektaari suurune metsatükk nr A1 ja 5 hektaari suurune turbaraba Visusti rabast, kõik kokku 171 hektaari ja sellel maa-alal asuvad päraldised ning hooned, välja arvatud meiereihoone ühes ¼ hektaari maa-alaga;

2) punkt 1. tähendatud kinnisvara juurde kuuluv elus ja elutu inventar;

3) 50.000-krooniline majapidamise operatsiooni kapital, mis antakse riigikassast eelarve korras;

4) abiandmise fond, mis kujuneb Raudteelaste Kodu kinnisvarade majapidamise puhaskasust määratavast osast ja muudest juhuslikkudest sissetulekutest.

Raudteelaste kodus kasvatati katseloomadesks merisigu.

Vaata ka
--------

* Kaarepere raudteejaam

Viited
------

1. 1 2  *Eesti Entsüklopeedia.* 7. köide: *Rakk–Tanukad.* Tartu: Loodus, 1936, lk 83.
2. ↑  Neljajalgsed, kes tuuakse ohvriks inimesele. Rahvaleht, 20. november 1936, nr 136, lk 4.