recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Kuusnõmme bioloogiajaam 1920ndatel
**Kuusnõmme bioloogiajaam** oli loodusteaduslik ja õppeotstarbeline väliuurimiskeskus Lääne-Saaremaal.

Ajalugu
-------

1921. aasta sügisel võttis Tartu Ülikooli valitsus vastu otsuse Kuusnõmme bioloogiajaama asutamiseks ja Vaika looduskaitseala taastamiseks. Kuusnõmme mõisa hooned anti ülikoolile üle 1922. aastal, samal aastal alustas Kuusnõmme bioloogiajaam prof. Johannes Piiperi juhtimisel ka tööd. Alates 1926. aastast toimusid Kuusnõmmel igal suvel bioloogiaüliõpilaste õppepraktikad. Kuusnõmme bioloogiajaamas töötasid prof. Johannes Piiperi juhendamisel ja peagi abilistena mitmed hilisemad eesti loodusteaduste korüfeed: Juhan Aul, Hans Kauri, Harald Haberman, Johannes Lepiksaar, Kaarel Leius, Edvin Reinvaldt, Karl Eichwald, Elmar Lepik, Teodor Lippmaa, Andres Mathiesen, Armin Luha jt, aga ka Johannes Piiper noorem. Lisaks üliõpilaste õppepraktikale tehti Kuusnõmmel rohkesti ornitoloogilisi, entomoloogilisi, terioloogilisi, botaanilisi ja muud liiki töid.

Väga intensiivne ja tulemusterohke elu jätkus Kuusnõmme bioloogiajaamas kuni 1941. aastani. Pärast sõda oli jaama hoone kasutusel mitmel muul otstarbel. Kuid mõnikord kasutati seda veel ka bioloogiaüliõpilaste praktikabaasina, viimati 1984. aastal prof. Viktor Masingu juhendatud botaanikapraktikal. Eesti bioloogia ajaloos suurt tähendust omanud vastrestaureeritud hoone hävis tulekahjus 1984. aasta sügisel.

Kirjandus
---------

* Talvi, Tõnu. 2015. *Tartu Ülikooli Kuusnõmme bioloogiajaam*. (Estonia maritima 10.)
**Albert Peters** VR II/3 (11. veebruar 1893 Viruvere, Vana-Põltsamaa vald, Viljandimaa – 20. märts 1919 Taheva raudteejaama juures, Võrumaa) oli Venemaa keisririigi ja Eesti sõjaväelane (alamkapten), kitsarööpmeliste soomusrongide esimene ülem Vabadussõjas (jaanuarist märtsini 1919).

Elulugu
-------

Albert Peters sündis 11. veebruaril 1893 Viljandimaal Vana-Põltsamaa vallas Viruvere küla Uuetalu talu pidaja peres. 

Õppis Vana-Põltsamaa vallakoolis, Pilistvere kihelkonnakoolis ja Paide linnakoolis ning Tartu Põllumeeste Seltsi põllu- ja karjakasvatuskursustel. Sooritas Pärnus apteekriõpilase eksami.

Esimeses maailmasõjas
---------------------

1. Eesti polgu ohvitser leitnant Albert Peters (paremalt esimene) 1917. aastal Haapsalus
Mobiliseeriti ja oli Esimese maailmasõja ajal 1914. aasta novembrist alates 172. tagavarapolgus. 1915. aasta maist Oranienbaumi lipnikekoolis, mille lõpetas 1915. aasta juulis. Oli seejärel nooremohvitser ja rooduülem 10. Novoingermanlandi jalaväepolgus. Võttis osa lahingutest Austria-Ungari vägede vastu, kus sai kolm korda haavata. 

Oli 1918. aasta veebruarist aprillini Haapsalus paiknenud 1. Eesti polgu 8. roodu ülem. 

Ülendati 1917. aasta septembrist alamleitnandiks ja 1918. aasta aprillist leitnandiks ja alamkapteniks.

Eesti Vabadussõjas
------------------

Oli Vabadussõjas alates 20. novembrist 1918 läbikäijate komando ülem. Määrati seejärel 15. jaanuaril 1919 kitsarööpmeliste soomusrongide ülemaks – ja oli samaaegselt veebruarist 1919 kuni surmani ühtlasi ka Soomusrongide divisjoni ülema (kapten Anton Irve) abi.

Osales lahingutes Lõuna-Eestis ja Lätimaal. Langes lahingut juhtides 20. märtsil 1919 Võrumaal, Taheva raudteejaama juures. Pärast alamkapten Petersi langemist 20. märtsil 1919 määrati kitsarööpmeliste soomusrongide uueks üldjuhiks kapten Arved Engmaa. Albert Peters on maetud Pilistvere kalmistule, suguvõsa matuseplatsile.

Vabadussõjas langes vaid üks kapten Petersist kõrgemal ametikohal olev ohvitser – tema vahetu ülem kapten Anton Irv.

Autasud
-------

Sai Vabadussõjas üles näidatud vapruse eest 1920. aastal postuumselt autasuks VR II/3. Ja Viljandimaal, Uue-Põltsamaa valda Alberti talu, mis anti üle ta isale.

Hannes Walter, Tiina Tojak, "Nad andsid kõik. Vabadussõjas langenud ohvitserid" (2000)

Kirjandus
---------

* Teenistusleht, ERA 495/7/4067
* Paul Villemi, "Soomusrongide diviis Vabadussõjas" // Sõdur 1928, nr. 48/49, lk 1322-1326.
* "Eesti Vabadusristi kavalerid", Tallinn 1935, lk 246.
* Hannes Walter, Tiina Tojak, "Nad andsid kõik. Vabadussõjas langenud ohvitserid" Tallinn, 2000, lk 159.
* Jaak Pihlak, Mati Strauss, Ain Krillo, "Eesti Vabaduse Risti kavalerid". Viljandi: Vabadussõja Ajaloo Selts: Viljandi Muuseum 2016, lk. 557-558.

Välislingid
-----------

* Ohvitseride andmekogu
* Võidukad soomusronglased taastasid eestlaste eneseusu (Postimees 2008)
Kepleri pikksilma optikasüsteem
Galilei pikksilma optikasüsteem
Pikksilma kasutamine
**Pikksilm** on optikariist kaugete esemete vaatlemiseks. Pikksilma kasutatakse nii iseseisva vaatlusriistana kui ka teiste optikariistade osana, näitel teodoliidis, spektroskoobis jm. Kahest pikksilmast kokku ehitatud optikariist kahe silmaga vaatluseks on binokkel. Astronoomiline pikksilm on teleskoop.

Pikksilmades on peamiselt kasutusel Kepleri ja Galilei optiline süsteem.

Kepleri pikksilma põhiosad on objektiiv ja okulaar. Objektiiv annab esemest tõelise ümberpööratud kujutise objektiivi fookuses, täpsemalt fokaaltasandis (tasandis, mis asetseb läätse fookuses ja on risti optilise teljega), sest kaugel asetseva eseme punktidest tulevad kiired võib lugeda paralleelseteks. Okulaar paikneb süsteemi optilisel teljel sellisel kaugusel, et selle kumerläätse fookus ühtib objektiivi fookusega. Seega vaadeldakse objektiivi tekitatud kujutist okulaari kui luubiga. Pikksilmast väljub paralleelne kiirtekimp, mis tekitab silma võrkkestal eseme ümberpööratud kujutise. Niisuguse optikasüsteemiga pikksilma valmistas Kepler 1611. aastal ja seda sobib kasutada taevavaatlustel. Päripidise kujutise saamiseks tuleb objektiivi ja okulaari vahele lisada eraldi prismad (või läätsed, mis kujutist ka täiendavalt suurendavad).

Galilei pikksilmas kasutatakse okulaarina kumerläätse asemel nõgusläätse. Nii saadakse päripidine kujutis ilma prismadeta. Nagu Kepleri pikksilmas, langevad ka Galilei süsteemis objektiivi fookus ja okulaari eesmine fookus kokku, kuid okulaarist vaatleja pool.

Pikksilma peamine tunnussuurus on nurksuurendus, mida väljendab objektiivi fookuskauguse {\displaystyle f\_{obj}} ja okulaari fookuskauguse {\displaystyle f\_{ok}} suhe {\displaystyle f\_{obj}/f\_{ok}}.

Viited
------

1. ↑  Eesti entsüklopeedia, 7. köide, 1994.

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Tsitaadid Vikitsitaatides: **Pikksilm** |

* Henn Voolaid. Geomeetriline optika – 4.5. Pikksilm
Albert Pike Mathew Brady maalil
**Albert Pike** (29. detsember 1809 Boston – 2. aprill 1891 Washington) oli USA 33. astme vabamüürlane ja sõjaväelane.

Ameerika-Mehhiko sõja puhkedes astus Pike ratsaväkke. Buena Vista lahingus, kus 4500 USA sõdurit võitsid 23. veebruaril 1847 16 tuhande mehelist Mehhiko armeed, teenis Pike rühmaülemana.

1831 lahkus Pike kodust ja seikles kaks aastat Metsikus Läänes. 1833 asus ta elama Arkansase osariigi Little Rocki, kus hakkas kohalikule ajalehele Arkansas Advocate varjunime Casca all kaastööd tegema. Tema artiklid olid piisavalt populaarsed, nii et ta kutsuti ajalehe toimetusse tööle. Ta abiellus Mary Ann Hamiltoniga ja sai kaasavaraks osaluse ajalehes. 1835 oli ta juba ajalehe ainuomanik. Tema ajaleht propageeris Viigide Partei maailmavaadet, ehkki arkansaslased olid maailmavaatelt lõhestunud ja ebajärjekindlad.

Pärast sõda asus Pike 1853 elama New Orleansi, kus tegutses juristina, ja naasis 1857 Arkansasesse, kus kogus kuulsust orjuse pooldajana, kuid jäi Viigide Parteisse. Kui see erakond lagunes, astus ta Mittemidagiteadjate Parteisse.

1859 pakkus Harvardi ülikool Pike'ile audoktori kraadi, aga Pike keeldus.

Enne USA kodusõda oli ta setsessiooni vastu, aga kui sõda siiski puhkes, asus ta pooldama Konföderatsiooni. 1854 ütles ta, et Lõuna peaks jääma Põhjaga samasse riiki ja otsima temaga võrdsust, aga kui teda sunnitakse alamasse seisusse, on parem olla väljaspool liitu.

Pike pidas sageli läbirääkimisi indiaanlastega. Sõja alguses määras Konföderatsioon ta oma esindajaks indiaanlaste juures. Ta sõlmis nendega mitu lepingut, millest tuntuim on 1861 sõlmitud leping tšerokiide pealiku John Rossiga.

22. novembril 1861 ülendati Pike brigaadikindraliks. Ta koolitas Konföderatsiooni jaoks välja kolm indiaani rügementi. Need olid mehitatud "tsiviliseeritud hõimudest" pärit meestega, kelle lojaalsus Konföderatsioonile oli muutlik. Ta juhtis ise indiaaniüksusi Pea Ridge'i lahingus 7.–8. märtsil 1862.

Pärast lahingut süüdistati Pike'i, et tema sõdurid olevat vaenlasi skalpeerinud. Selle kohta polnud mingeid tõendeid, kuid Pike läks erru.

Pike on ainus lõunaosariikide sõjaväelane või riigitegelane, kellele on Washingtonis skulptuur püstitatud.
**Albert Leopold von Proffen** (Venemaal tuntud kui *Albert Jegorovitš*, vene keeles *Альберт Егорович Проффен*) (20. august (vkj) 1812 Tallinn – 15. oktoober (vkj) 1893 Tallinn) oli baltisaksa päritolu Venemaa sõjaväelane (viitseadmiral).

Elulugu
-------

### Päritolu

Tema isa oli 18. sajandi lõpul Alam-Saksimaalt Eestimaale asunud kirurg ja hilisem Eestimaa kubermangu meditsiiniinspektor Georg Heinrich von Proffen (1769–1850); ema nimi oli Anna Marie Richter. Proffenite suguvõsast põlvnes mitu kõrget sõjaväelast: Albert Leopoldi vennapojad olid kindralleitnant Karl von Proffen (1847–1893) ning kindralmajor Georg Albert von Proffen (sündinud 1847).

### Sõjaväeteenistus

Hariduse omandas mereväe kadetikorpuses, mille lõpetas 1831. aastal. Teenis ohvitserina Balti laevastikus. Aastal 1849 nimetati 3. laevastikudiviisi staabi vanemadjutandiks. Aastatel 1853−1856 osales Krimmi sõjas. 1855. aastal sai temast mereministeeriumi inspektoridepartemangu vanemadjutant. 1856−1860 oli ta Tallinna sadamakapteni abi ja seejärel sadamakapten. 1868. aastal arvati reservi ja 1873. aastal läks ta viitseadmirali auastmes erru.

Auastmed
--------

| Aasta | Kuupäev |  | Auaste |
| --- | --- | --- | --- |
| 1822 | 28. august |  | kadett |
| 1830 | 1. jaanuar |  | gardemariin |
| 1831 | 31. detsember |  | mitšman |
| 1847 | 26. november |  | kaptenleitnant |
| 1855 | 30. august |  | 2. järgu kapten |
| 1858 | 26. september |  | 1. järgu kapten |
| 1868 | 1. jaanuar |  | kontradmiral |
| 1873 | 8. jaanuar |  | viitseadmiral |

Perekond
--------

Albert Leopold von Proffen abiellus 1859. aastal Peterburis Alexandra Kummeriga (sünd. 1824), abielust sündisid:

* Vassili von Proffen (sünd. 1852), abiellus 1884 Maria Lachsiga (1865–1898) ja 1899 Tamara Semjonova Mnaušarovaga
* Aleksandra von Proffen (sünd. 1860), abiellus dr. Francesco Chiapettiga

Sugupuu
-------


|  |
| --- |
|  **Albert Leopold von Proffeni esivanemad**  |
| **ViitseadmiralKarl von Proffen(1812–1893)** | Eestimaa kubermangu meditsiiniinspektorGeorg Heinrich von Proffen(1768–1850) | Johann Proffen | ... |
| ... |
| Justine Marie Meier | ... |
| ... |
| Anna Marie Richter(1772–1843) | Carl Friedrich Richter(suri 1774) | ... |
| ... |
| Anna Susanna Gottschalk(1744–1812) | Hans Heinrich Gottschalck(suri 1775) |
| Christina Elisabeth Hanewaldt(suri 1744) |

Vaata ka
--------

* Proffen

Kirjandus
---------

* Sissekanne Erik Amburgeri andmebaasis
* Genealoogiline info Albert Leopold von Proffeni kohta. Geni.com
**Albert Jevgenjevitš Maslennikov** (vene keeles Альберт Евгеньевич Масленников; 24. oktoober 1925 Vladivostok – 24. mai 1975) oli Nõukogude Liidu filmilavastaja, Primorje televisiooni telefilmitoodangu esmaloojaid ja filmistuudio Daltelefilm rajajaid.

Ta oli kaheosalise mängufilmi "Leib" ("Хлеб") režissöör. Filmis mängis teiste seas eesti päritolu teatrinäitleja Vadim Mälk. Filmi aluseks oli Primorje krai draamateatris etendunud Vladimir Kirsoni näidend. See filmitöö oli ka Maslennikovi diplomitööks 1968. aastal Kaug-Ida Pedagoogilises Kunstide Instituudis. Temast sai esimesi diplomeeritud telefilmilavastajaid Kaug-Idas. Filmi siiski üleliidulisse levisse ei lastud.

Sõda ja haridustee
------------------

Maslennikov võttis osa sõdurina  Teisest maailmasõjast. Pärast sõda lõpetas ta Primorje krai draamateatri teatristuudio. Koos temaga õppis kursusel Vadim Mälk.

Isiklikku
---------

Tema onu oli filmioperaator August Tamm. Akadeemik Igor Tamm, pärit Vladivostokist, oli tema emapoolne kauge sugulane.

Viited
------

1. 1 2 3  Альберт Евгеньевич Масленников – кинорежиссер и сценарист. kan-oleg.narod.ru
2. ↑  «Дальтелефильм». kan-oleg.narod.ru
**Žemaičių Kalvarija** on alev Leedus Plungė rajoonis, Žemaičių Kalvarija valla halduskeskus. Alev asub Varduva jõe kaldal, Žemaitija rahvuspargi territooriumil. Vene keeles on kasutusel olnud nimekujud Горды ja Кальварiя.

Alevi juures asuvad muinaskalmistu ja linnamägi. Seal peetakse iga aasta juulis suurt Žemaičių Kalvarija festivali, mille ajal külastab alevit arvukalt palverändureid.

Žemaičių Kalvarijas elas esimese leedukeelse palveraamatu autor Jurgis Kasakauskis.

Ajalugu
-------

Žemaičių Kalvarijat on esimest korda mainitud Mõõgavendade ordu annaalides aastal 1253. Toona asus see kuralaste Ceklise muinasmaakonnas. Asula algne nimi oli *Gardai*.

Aastal 1421 andis Vytautas asula Medininkai piiskoppidele (Medininkai piiskopkond oli praeguse Telšiai piiskopkonna eelkäija). Aastal 1538 sai Gardaist alev. Tänapäevast nime kannab see aastast 1637.

XVI sajandi alguses ehitati alevisse esimene kirik, aastal 1619 aga kabel. Aastal 1636 valminud kiriku juurde püstitati aastaks 1639 19 kabelit, mis kujutavad Jeesuse teekonda Kolgata mäele. Tänapäeval on neid kabeleid 21. Aastal 1669 tabas alevit nädal aega kestnud usupühade ajal katk.

Aastast 1742 peetakse alevis suurt usufestivali, see on kujunenud üheks olulisemaks palverännakute paigaks Leedu territooriumil. Aastail 1780–1822 valmis praegune kirik. Kuni aastani 1940 tegutsesid alevis mariaanid. 

Nõukogude ajal oli Žemaičių Kalvarija kohaliku kolhoosi keskasula. Aastail 1964–1989 kandis see nime *Varduva*. 1988. aastal andis paavst Johannes Paulus II sealsele kirikule *Basilica minorise* staatuse.

  

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
*

Viited
------

1. ↑  Кальварiя. Энциклопедический словарь Брокгауза и Ефрона, Kd. 14 (27) : Калака — Кардам. С.-Петербургъ, 1895. 99 lk.

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Žemaičių Kalvarija** |

* Alev portaalis vietoves.Lt
**Erich Loit** (20. mai 1928 Erra – 10. jaanuar 2012 Tallinn) oli eesti muusik, dirigent ja muusikapedagoog.

Ta alustas muusikaõpinguid Rakveres, spetsialiseerudes viiulile. Hiljem õppis Tallinna Muusikakoolis muusikateooriat ja orkestridirigeerimist. Muusikakooli lõpetas Loit 1951. aastal. Hiljem omandas ta muusikalise kõrghariduse vioola erialal Tallinna Riiklikus Konservatooriumis, mille lõpetas 1959. aastal.

1954. aastast töötas Erich Loit teatris Estonia vioolamängijana ja oli samas aastatel 1964–1973 ka rühmakontsertmeister. Estoniast siirdus ta pensionile 2003. aastal.

Ühtlasi õpetas Loit Tallinna Muusikakooli ja Tallinna Muusikakeskkooli orkestriklassides.

Aastatel 1964–1994 oli Loit Vabariikliku Noorte Viiuldajate Ansambli dirigent ja kunstiline juht. Ka ansambel asutati tema eestvedamisel. 1985. aastal XX üldlaulupeol, samuti mitmel koolinoorte laulupeol, aga ka rahvatantsu- ja muusikapeol oli ta keelpilliorkestrite juht. 1994. aastal oli ta tantsupeo muusikaline juht.

Lisaks praktilisele muusikalisele tegevusele ja muusika õpetamisele töötas Loit Eesti Teatri- ja Muusikamuuseumi teadurina. Tema sulest on ilmunud teosed "Muusikainstrumendid ja orkestrid" (1976) ning "Ma ise ilutegija" (2003), samuti on ta koostanud ülevaateteose "Vabariiklik Noorte Viiuldajate Ansambel" (1984).

Erich Loit maeti 14. jaanuaril 2012 Pärnamäe kalmistule.

Tunnustus
---------

* 1974 Eesti NSV teeneline kunstitegelane
* Eesti Rahvatantsu ja Rahvamuusika Seltsi teenetemärk Hõbesõlg
* 2003 Valgetähe teenetemärgi IV klass

Kirjandus
---------

* Erich Loit : [nekroloog]. – Sirp, 13. jaanuar 2012, lk 28.
* Erich Loit Tartu Laulupeo veebilehel
**Žeimenys** on järv Leedus Švenčionyse rajoonis, merepinnast 145,7 meetri kõrgusel. Järv jääb Aukštaitija rahvusparki. Põhjas piirneb see Ignalina rajooniga.

Järv paikneb jääajal tekkinud piklikus põhja-lõuna sihilises lohus. Selle põhjaosas on nii ida- kui lääneküljes abajad. Kaldad on üldiselt kõrged (10–15 meetrit). Lõuna- ja edelakaldad on soostunud, ülejäänud metsased. Kohati esineb järve kallastel terrasse. Kaldajoone pikkus on 36,1 km, koos saartega aga 38,8 km. Järves on kaksteist saart. Kolm saart on järve lõunaosas (0,91 ha, 0,37 ha ja 0,05 ha), kolm saart keskosas (0,36 ha, 0,15 ha ja 0,07 ha) ning kuus saart on läänepoolses abajas (0,57 ha, 0,55 ha, 0,24 ha, 0,22 ha, 0,05 ha ja 0,01 ha). 

Kaldariba on liivane või kruusane. Põhi on ebatasane, seda katab 90 % ulatuses põhjamuda. Asulatest jäävad järve kallastele Šakarva, Pelekas, Kretuonėlė, Kaltanėnai, Ožkiniai, Obelų Ragas, Pažeimenys, Padumblys, Senieji Bajorai, Naujieji Bajorai. Järve ääres on kuus turismitalu. Selle kallastele on rajatud kümme puhke- ja laagripaika.

Kaladest elavad järves ahven, haug, särg, roosärg, linask, koger, nurg, viidikas, kiisk, säinas, rääbis, peipsi tint, lõhe, järveforell ja vikerforell.

Järve suubuvad Kretuonase järvest algav Kretuona, Laukojyisist algav Laukupė, Ūsiai järvest algav Baltelė, Šakarva ja üks nimetu oja. Välja voolab Žeimena jõgi. Järv asub merepinnast 138,3 meetri kõrgusel. Vee läbipaistvus on suvel 3 meetrit. Aastal 1967 moodustati järve äärde linnukaitseala.

Viited
------

1. ↑  *Kretuonas.* Visuotinė lietuvių enciklopedija, Kd. XI (Kremacija-Lenzo taisyklė). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2007. 24 lk.
2. ↑  *Žeimenys.* Tarybų Lietuvos enciklopedija, Kd. 4 (Simno-Žvorūnė). – Vilnius: Vyriausioji enciklopedijų redakcija, 1988. 642 lk.
**Hulk** on arvutiteaduses abstraktne andmestruktuur, mis suudab salvestada unikaalseid väärtusi ilma kindla järjekorrata. Hulk on arvutisse rakendatud lõplik matemaatiliste mõistete kogum. Erinevalt enamikust teistest andmestruktuuridest testitakse konkreetse elemendi kättesaamise asemel tavaliselt liikmelisuse väärtust, kas element kuulub hulka või mitte.

Staatilised hulgad võimaldavad nendel elementidel teha ainult päringuoperatsioone - kontrollida, kas antud väärtus on hulgas, loendada väärtused mingis suvalises järjekorras. Hulgad, mida nimetatakse dünaamilisteks, võimaldavad ka elementide sisestamist ja kustutamist hulgast.

Põhioperatsioonid
-----------------

Põhioperatsioonid, mis tavaliselt rakendatakse hulgas.

### Põhilised teoreetilised operatsioonid

Põhilised operatsioonid seotud matemaatika hulga põhimõistega.

•`union(S,T)`: tagastab hulga S ja T ühendi.

•`intersection(S,T)`: tagastab hulga S ja T ühisosa.

•`difference(S,T)`: tagastab hulga S ja T vahe.

•`subset(S,T)`: kontrollib, kas hulk S on hulga T alamhulk.

### Täiendavad operatsioonid

Täiendavad operatsioonid hulgaga töötamiseks kui andmestruktuurina.

•`pop(S)`: tagastab S suvalise elemendi, kustutades S hulgast.

•`filter(P,S)`: tagastab alamhulga, mis sisaldab kõiki S elemente, mis rahuldab P predikaati.

•`clear(S)`: kustutab kõik S elemendid.

•`equal(S1', S2')`: kontrollib, kas kaks antud hulka on võrdsed.

Rakendused
----------

Hulka saab rakendada mitmesuguste andmestruktuuride abil, mis pakuvad eri operatsioonide jaoks erinevaid kompromisse ajas ja ruumis. Mõned rakendused on mõeldud väga spetsiifiliste operatsioonide tõhususe parandamiseks, näiteks `nearest` või `union`. Enamasti kasutatakse rakendamiseks loendit, ignoreerides elementide järjestust ja kontrollides korduvate väärtuste ilmumist. See lahendus on lihtne, kuid ebaefektiivne, kuna sellised toimingud nagu hulga lisamine või elementide kustutamine võtavad O (n) aega, sest need nõuavad kogu loendi skannimist. Hulgad rakendatakse sageli teiste andmestruktuuride (kahendpuud, massiivid või pinumälu) abil.

### Hulga kasutamise näide

```
const union = (s1, s2) => new Set([...s1, ...s2]); 
// Hulkade s1 ja s2 ühend

const intersection = (s1, s2) => new Set(  
  [...s1].filter(v => s2.has(v))
);
// Hulkade s1 ja s2 ühihiosa

const difference = (s1, s2) => new Set( 
  [...s1].filter(v => !s2.has(v))
);
// Hulga s1 ja s2 vahe

const complement = (s1, s2) => difference(s2, s1);
// Hulga s2 ja s1 vahe

const cities1 = new Set(['Beijing', 'London']);
const cities2 = new Set(['Tallinn', 'London', 'Baghdad']);

const operations = [union, intersection, difference, complement];

const results = operations.map(operation => ({
  [operation.name]: operation(cities1, cities2)
}));

console.dir({ cities1, cities2 });
console.dir(results);

```

Viited
------

1. ↑  Nell Dale, Henry M. Walker (1996). *Abstract data types: Specifications, implementations, and applications*.
2. ↑  "Python: pop()".
3. ↑  kjellkod. "Number crunching: Why you should never, ever, EVER use linked-list in your code again".
|  |
| --- |
|  **Poks** |
| Riik |  | Holland |
|  |
| 1. ring | 1952 | Kärbeskaal |
|  |
| Veerand-finaal | 1949 | Kärbeskaal |
| Hõbe | 1951 | Kärbeskaal |
|

**Hendrik van der Zee** (eesnimi ka **Hein**, **Henk**, **Heintje**; 6. september 1929 Amsterdam – 5. detsember 1991 Oostzaan, Põhja-Hollandi provints) oli Hollandi poksija.

Van der Zee osales Euroopa eest ühe korra kärbeskaalus (kuni 112 naela ehk 50,8 kg) maavõistlusel USA Kuldkinda-turniiri võitjate meeskondadega ja võitis 1951. aastal oma kohtumise Washingtonis.

Van der Zee osales kärbeskaalus (kuni 51 kg) 1952. aasta Helsingi olümpiamängude poksivõistlustel, kuid kaotas 1. ringis oma kohtumise hilisemale pronksmedalivõitjale Anatoli Bulakovile (NSV Liit) ja jäi edasisest medaliheitlusest välja.

Van der Zee osales kärbeskaalus (kuni 51 kg) 8. Euroopa meistrivõistlustel (Oslo, 1949), kuid kaotas veerandfinaalis oma kohtumise hilisemale kuldmedalivõitjale ja Euroopa meistrile Janusz Kasperczakile (Poola) ja jäi edasisest medaliheitlusest välja ning sai kärbeskaalus (kuni 51 kg) 9. Euroopa meistrivõistlustel (Milano, 1951) hõbemedali, kaotades finaalis kuldmedalivõitjale ja Euroopa meistrile Aristide Pozzalile (Itaalia). 

Van der Zee poksis oktoobrist 1952 kuni juulini 1959 elukutselisena. Ta osales kokku 42 kohtumisel ning võitis neist 28 (neist 9 nokaudiga), kaotas 11 (neist 6 nokaudiga) ja viigistas 3 kohtumist.

Viited
------

1. ↑  1951. aasta Euroopa - USA Kuldkinda-võistlused. Tulemused inglise keeles
2. ↑  15. suveolümpiamängude poksivõistlus. Helsingi 1952. Tulemused inglise keeles
3. ↑  "8. Euroopa meistrivõistlused poksis. Oslo 1949. Tulemused inglise keeles" (PDF). Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 2. veebruar 2014. Vaadatud 27. detsembril 2011.
4. ↑  9. Euroopa meistrivõistlused poksis. Milano 1951. Tulemused inglise keeles

Välislingid
-----------

* Hendrik van der Zee (poksija) saidil Olympedia Muuda Vikiandmetes
* Hendrik van der Zee saidil BoxRec
**Meespäev** (saksa keeles *Manntag*) oli Harju-Viru vasallide koosolek keskajal.

Liivimaa piiskopkondade meespäevad olid algselt vasallidest koosneva meeskohtu kogunemised. Alates 14. sajandi lõpust hakkasid nendel osalema ka teised territoriaalseisused (Riias ja Saare-Läänes kapiitel, Tartus kapiitel ja linn), misläbi nad muutusid Saksa vürstiriikide maapäevade sarnasteks institutsioonideks.

Seisuste kokkukutsumise õigus ja kohustus kuulus maaisandale. Liivimaa piiskopkondades on tõendeid sellest, et seisused avaldasid maaisandale survet kogunemise korraldamiseks. Näiteks teatas 1519. aastal Saare-Lääne piiskop, et kutsub "vasallide palvel ja tungival nõudmisel ning kapiitli ja austatud nõukogu tahtel ja loal kõik selle maa härrad ja seisused üldisele meespäevale (*gemeine mandach*)". Seisuste surve viis selleni, et Saare-Lääne piiskopkonna ja Riia peapiiskopkonna maaisandad loobusid õigusest kutsuda meespäev kokku oma äranägemise järgi vastavalt vajadusele ning määrasid 1524. aastal kindlaks, et meespäevad hakkavad edaspidi toimuma üks kord aastas.

Meespäeva tasandil võisid toimuda eelläbirääkimised, kus kujundati välja territooriumi seisukoht maapäevale esitamiseks.

Vaata ka
--------

* maapäev
* linnadepäev
* riigipäev
* territoriaalpäev

Viited
------

1. 1 2 3  Pärtel Piirimäe: "Liivimaa maapäev Wolter von Plettenbergi ajal (1494–1535)" Ajalooline Ajakiri, 2008, 1/2 (123/124), lk 51–53, 65
**Erich Rannat** (sündinud 15. september 1928 Haapsalu – 3. september 2012) oli eesti tehnikateadlane.

Elulugu
-------

Erich Rannat oli ehitustöölise poeg.

Lõpetas 1945 Haapsalu Tööstuskeskkooli, 1950 Tallinna Elektromehaanika Tehnikumi ja 1963 Tallinna Polütehnilise Instituudi (TPI) mehaanikateaduskonna masinaehitustehnoloogia, metallilõikepinkide ja instrumentide erialal; tehnikakandidaat (1972, TPI), väitekiri "Влияние малых пластических деформации на предел выносливости металлов при ассиметрических циклах нагружения растяжения-сжатия". Oli 1947–50 Tallinna Kesktelegraafi tehnik, 1956–57 valutehase "Pioneer" peamehaanik, 1957–58 Tallinna Ekskavaatoritehase meister. 1960–67 TTÜ masinaehitustehnoloogia kateedri laborijuhataja, 1967–75 masinatööstuse automatiseerimise kateedri vanemõpetaja, 1976–92 peenmehaanika kateedri ja 1992–95 aparaadiehituse instituudi dotsent. Aastast 1995 oli Tallinna Tehnikakõrgkooli, ühtlasi aastast 2002 Eesti Mereakadeemia dotsent. Lugenud metallilõikepinkide elektriseadmete, mehaaniliste suuruste elektrilise mõõtmise, andurite ning aparaatide detailide ja elementide kursusi.

Teadustöö
---------

Uurimisvaldkond: metallide väsimusnähtused. 10 teadustrükist.

Viited
------

1. 1 2 3 4  Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide
2. ↑

Teoseid
-------

* Исследование усталости металлов методом внутреннего трения (kaasautor). // Tallinna Polütehnilise Instituudi Toimetised 347 (1973)
* Некоторый анализ дислокационных теорий усталостного разрушения (kaasautor). // Tallinna Polütehnilise Instituudi Toimetised 381 (1975)
* Возможности кодирования конструктивной информации о шаговых двигателей. // Tallinna Polütehnilise Instituudi Toimetised 667 (1988).

Kirjandus
---------

* Mehaanikainseneride koolitus 1918–1998. Tallinn, 1998, 86, 88–89, 116, 185.
* *Eesti teaduse biograafiline leksikon.* 3. köide: *N–Sap* TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013

 *Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.*
**Erich Petri Masalin** (ka **Masalinus** ja **Mazalin**; 1671 Tyrö, Ingerimaa – 15. november / 26. november 1723 Paide) oli Eesti vaimulik.

Masalin sündis Tyrös (praegu Martõškino, Lomonossovi linnaosa, Peterburi haldusalas) Ingerimaal. Ta õppis usuteadust Tartu ülikoolis (immatrikuleeriti 25. veebruaril 1692, oli aastatel 1694–1696 stipendiaat).

Ta oli aastatel 1696–1703 Kambja koguduse adjunktõpetaja. Aastatel 1703–1704 oli ta Põlva ja Rõuge Maarja koguduse vikaarõpetaja. Seejärel oli ta aastal 1704 Tartus välipastor, põgenes venelaste sõjaretke eest Riiga. Oli aastal 1706 Eestimaa ratsaväe rügemendi pastor. Põgenes aastal 1710 Rootsi, oli aastatel 1714–1719 Nyköpingis pastor. Seejärel läks ta Soome, kust kutsuti 3. augustil / 14. augustil 1723 Paide Püha Risti koguduse õpetajaks. Aastal 1723 oli ta Paide Püha Risti koguduse õpetaja.

Isiklikku
---------

Tema väimees Johann Heinrich Lange oli Tartu Jaani koguduse abiõpetaja ja Narva Johannese koguduse õpetaja. Tema isa Petrus Masalin oli pastor Tuutaris (aastast 1950 Možaisk Krasnoje Selo rajoonis Peterburi lähedal, Duderhofi järve idakaldal), Tyrös ja Turus.Tema vend Johannes Masalinus õppis Tartu ülikooli usuteaduskonnas.

Viited
------

1. ↑  Die evangelischen Prediger Livlands bis 1918. Böhlau Verlag Köln, Wien 1977
2. ↑  Liivi Aarma Põhja-Eesti vaimulike lühielulood 1525–1885 Tallinn 2007
**Henn Käämbre** (19. märts 1935 – 10. mai 2018) oli eesti füüsik ja tõlkija.

Ta lõpetas 1952. aastal Tartu 1. Keskkooli ja 1957. aastal Tartu Riikliku Ülikooli füüsikuna, sai 1965. aastal füüsika-matemaatika kandidaadi kraadi ning väitles end 1990. aastal füüsika-matemaatika doktoriks.

Ta töötas pikka aega Füüsika Instituudis Tartus.

Oli Eesti Kongressi liige.

Looming
-------

Ta on olnud sõnastike autorina aktiivne eesti täppisteaduste erialakeele arendamisel, kirjutanud mitu füüsikaõpikut ja füüsikaalase populaarteadusliku raamatu "Laseriraamat" (Valgus. Tallinn 1978). Ta on tõlkinud veerandsada populaarteaduslikku raamatut, sealhulgas 2000. aastal ilmunud Robert H. Marchi "Füüsika võlu".

Tunnustus
---------

* 2005 Tartu Ülikooli medal
* 2010 Tartu linna aukodanik ja Tartu Suurtähe kavaler
* 2010 Tartu Ülikooli aumärk

Välislingid
-----------

* Henn Käämbre Eesti Teadusinfosüsteemis Muuda Vikiandmetes
* Henn Käämbre Eesti biograafilises andmebaasis ISIK

Viited
------




1. ↑  "Tartu Ülikooli medali kavalerid". *Tartu Ülikool*. Vaadatud 5.12.2022.
2. ↑  "Tartu Ülikooli aumärgi kavalerid". *Tartu Ülikool*. Vaadatud 8.12.2022.
|  |
| --- |
|  **Poks** |
| Riik |  | Leedu |
|  |
| 2. ring | 2016 | II kergekeskkaal |
|  |
| 2. ring | 2013 | II kergekeskkaal |
| Veerand-finaal | 2015 | II kergekeskkaal |
|  |
| 1. ring | 2013 | II kergekeskkaal |
| Kuld | 2015 | II kergekeskkaal |

**Eimantas Stanionis** (sündinud 17. augustil 1994 Kaunases) on Leedu poksija.

Poksijana
---------

### Leedu meistrivõistlustel

Ta on neljakordne Leedu meister poksis – I kergekeskkaalus (kuni 64 kg) 2012. aastal ning II kergekeskkaalus (kuni 69 kg) 2013, 2014 ja 2015. aastal.

### Kaasaegsetel olümpiamängudel

Ta osales II kergekeskkaalus (kuni 69 kg) 2016. aasta Rio de Janeiro olümpiamängude poksivõistlustel, kuid kaotas 2. ringis oma kohtumise hilisemale hõbemedalivõitjale Šahram Gijassovile (Usbekistan) ja jäi edasisest medaliheitlusest välja.

### Maailmameistrivõistlustel

Ta osales II kergekeskkaalus (kuni 69 kg) 17. maailmameistrivõistlustel (Almatõ, 2013), kus kaotas 2. ringis oma kohtumise ja jäi edasisest medaliheitlusest välja ning 18. maailmameistrivõistlustel (Doha, 2015), kus kaotas veerandfinaalis hilisemale hõbemedalivõitjale Wei Liule (Hiina) ja jäi edasisest medaliheitlusest välja.

### Euroopa meistrivõistlustel

Ta osales II kergekeskkaalus (kuni 69 kg) 40. Euroopa meistrivõistlustel (Minsk, 2013), kus kaotas 2. ringis oma kohtumise ja jäi edasisest medaliheitlusest välja.

Stanionis võitis II kergekeskkaalus (kuni 69 kg) 41. Euroopa meistrivõistlustel (Samokov, 2015) kuldmedali ja tuli Euroopa meistriks.

Viited
------

1. ↑  Leedu meistrivõistlused poksis. Klaipėda 2012. Tulemused inglise keeles
2. ↑  Leedu meistrivõistlused poksis. Kaunas 2013. Tulemused inglise keeles
3. ↑  Leedu meistrivõistlused poksis. Kėdainiai 2014. Tulemused inglise keeles
4. ↑  Leedu meistrivõistlused poksis. Kėdainiai 2015. Tulemused inglise keeles
5. ↑  31. suveolümpiamängude poksivõistlus. Rio de Janeiro 2016. Tulemused inglise keeles
6. ↑  17. maailmameistrivõistlused poksis. Almatõ 2013. Tulemused inglise keeles
7. ↑  18. maailmameistrivõistlused poksis. Doha 2015. Tulemused inglise keeles
8. ↑  40. Euroopa meistrivõistlused poksis. Minsk 2013. Tulemused inglise keeles
9. ↑  41. Euroopa meistrivõistlused poksis. Samokov 2015. Tulemused inglise keeles

Välislingid
-----------

* Eimantas Stanionis veebisaidil Olympedia Muuda Vikiandmetes
**Maie Kõrvel** (11. jaanuar 1934 – 30. detsember 2020) oli tantsija, õpetaja ja eakate klubi Heldela asutaja.

Elulugu
-------

Ta osales 1957. aastast näiteringis ja rahvatantsurühmades. Ühtekokku tantsis ta 25 hooaega. Ta juhendas algklasside tantsurühma ja töötas Vastseliina keskkoolis õpetajana 30 aastat. Viimastel eluaastatel töötas ta eakate klubi Heldela võimlemisrühma juhendajana.

Teda nimetati Vastseliina südametunnistuseks, sest ta märkas kõike ja ütles oma arvamuse otse välja. Tema arvates pidi kõik olema selge, loogiline ja säästlik.

Eesti Rahvatantsu ja Rahvamuusika Selts tunnustas tema tegevust oma hõbemärgiga.

2014. aastal tunnustas sotsiaalkaitseminister tänuvastuvõtul vabatahtlikke ja teistele eeskujuks olevaid aktiivseid eakaid inimesi, sealhulgas Kõrvelit.

2018. aastal sai temast Võru valla aukodanik.

Viited
------

1. ↑  Heldela 20 – õnnelik ja nooruslik juubilar maaleht.delfi.ee, 9. mai 2013
2. 1 2 3  Maie Kõrvel 11.01.1934 – 30.12.2020, Võru Valla Teataja, nr. 1, 14. jaanuar 2021.
3. 1 2  Võru valla aukodanik 2018 (elutöö preemia kavaler) – Maie Kõrvel, voruvald.ee.
4. ↑  ERRSi hõbemärgi omanikud
5. ↑  Sotsiaalkaitseminister tunnustab aktiivseid eakaid sm.ee, 22. august 2014
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib Miina Härma laulust; Veljo Tormise laulu kohta vaata artiklit Meeste laul (Tormis); ansambli T-Klaas laulu kohta vaata artiklit Meeste laul (T-Klaas), Ruja laulu kohta vaata artiklit Meeste laul (Ruja)* |

---

**"Meeste laul"** on Miina Härma meeskoorilaul Jakob Liivi sõnadele. Laul algab sõnadega: "Nii tugevad kui kaljud suures meres on mehed igas eluvõitluses ..."

Laulu saamine
-------------

Miina Härma kirjutas "Meeste laulu" 1900. aastal tellimise peale. Laulu tellis "Kalevala" kvartett, kes oli ka selle laulu esimene esitaja. Laul avaldati kvarteti repertuaarikogumikus 1901. aastal.

Laulu kärpimine
---------------

Ajal, mil Eesti oli Nõukogude Liidu koosseisus, keelati "Meeste laulu" üks salm ära. Aastakümnetega jõudis lühendatud laul rahva seas juurduda. Keelatud salmi ei laulda ka taasiseseisvunud Eestis. Kuid laulu alguse tekst on jäänud samaks: "Nii tugevad kui kaljud suures meres on mehed igas eluvõitluses ..."

Laulu tähtsus
-------------

"Meeste laul" on eesti üks populaarsemaid meeskoori laule. Laulust on saanud meeskooride hümn. Eesti Rahvusmeeskoor alustab iga uut hooaega "Meeste lauluga".

Vaata ka
--------

* Jakob Liiv

Viited
------

1. 1 2  Artur Vahter, *Miina Härma*, lk 99, Tallinn: Eesti Raamat, 1971
2. 1 2 3 4 5  Juubelialbum *Miina Härma 150: Enne ja nüüd*, lk 102, Tartu, 2014
3. ↑  *Kalevala kontserdi laulud nalja laulude lisaga*, teine anne, lk 109/110, Tartu: M. Varese kaupluse kirjastus, 1901
4. ↑  Gustav Ernesaks *Nii ajaratas ringi käib*, lk 93 – 94, Tallinn: Eesti Raamat, 1977

Välislingid
-----------

* Eesti Muusika Infokeskus Miina Härma / Jakob Liiv, *Meeste laul*
Ellen Johnson Sirleaf (paremal)
**Ellen Johnson Sirleaf** (sündinud 29. oktoobril 1938) oli aastatel 2006–2018 Libeeria president, esimene naispresident Aafrikas.

2021. aasta detsembris suri James Sirleaf üks Ellen Sirleafi poegadest teadmata asjaoludel oma elukohas Libeerias.

Tunnustus
---------

* 2011 – Nobeli rahuauhind

Välislingid
-----------

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**Gyude Bryant** | **Libeeria president**2006–2018 | Järgnev**George Weah** |

Nobel
Nobeli rahuauhinna laureaat

1901 Dunant, Passy • 1902 Ducommun, Gobat • 1903 Cremer • 1904 IDI • 1905 Suttner • 1906 Roosevelt • 1907 Moneta, Renault • 1908 Arnoldson, Bajer • 1909 Beernaert, d'Estournelles de Constant • 1910 IPB • 
1911 Asser, Fried • 1912 Root • 1913 La Fontaine • 1917 Punane Rist • 1919 Wilson • 1920 Bourgeois • 1921 Branting, Lange • 1922 Nansen • 1925 Chamberlain, Dawes • 1926 Briand, Stresemann • 1927 Buisson, Quidde • 1929 Kellogg • 1930 Söderblom • 1931 Addams, Butler • 1933 Angell • 1934 Henderson • 1935 Ossietzky • 1936 Lamas • 1937 Cecil • 1938 Nanseni Pagulasbüroo • 1944 Punane Rist • 1945 Hull • 1946 Balch, Mott • 1947 FSC ja AFSC (kveekerid) • 1949 Boyd Orr • 1950 Bunche • 1951 Jouhaux • 1952 Schweitzer • 1953 Marshall • 1954 UNHCR • 1957 Pearson • 1958 Pire • 1959 Noel-Baker • 1960 Lutuli • 1961 Hammarskjöld • 1962 Pauling • 1963 Rahvusvaheline Punase Risti Komitee ja Punase Risti Seltside Liiga • 1964 King • 1965 UNICEF • 1968 Cassin • 1969 ILO • 1970 Borlaug • 1971 Brandt • 1973 Kissinger, Lê (keeldus auhinnast) • 1974 MacBride, Satō • 1975 Sahharov • 1976 B. Williams, Corrigan • 1977 AI • 1978 as-Sādāt, Begin • 1979 Ema Teresa • 1980 Esquivel • 1981 UNHCR • 1982 Myrdal, García Robles • 1983 Wałęsa • 1984 Tutu • 1985 IPPNW • 1986 Wiesel • 1987 Arias • 1988 ÜRO Rahuvalvejõud • 1989 XIV dalai-laama • 1990 Gorbatšov • 1991 Suu Kyi • 1992 Menchú • 1993 Mandela, de Klerk • 1994 ‘Arafāt, Peres, Rabin • 1995 Pugwashi konverentsid, Rotblat • 1996 Belo, Ramos Horta • 1997 ICBL, J. Williams • 1998 Hume, Trimble • 1999 MSF • 2000 Kim • 2001 ÜRO, Annan • 2002 Carter • 2003 ‘Ebādī • 2004 Maathai • 2005 IAEA, al-Barāda‘ī • 2006 Grameen Bank, Yunus • 2007 Gore, IPCC • 2008 Ahtisaari • 2009 Obama • 2010 Liu • 2011 Sirleaf, Gbowee, Karmān • 2012 Euroopa Liit • 2013 Keemiarelvade Keelustamise Organisatsioon • 2014 Satyarthi, Yūsafzay • 2015  Tuneesia rahvusliku dialoogi nelik • 2016  Juan Manuel Santos  • 2017  ICAN  • 2018  Murad, Mukwege • 2019  Ahmed • 2020 Maailma Toiduprogramm • 2021 Ressa, Muratov • 2022 Alies Bialiacki, Memorial, 
Kodanikuvabaduste Keskus
**Läänekonverents** on Põhja-Ameerika jäähokiliiga NHL-i üks kahest ​​konverentsist Idakonverentsi kõrval. See koosneb 16 meeskonnast, millest kaheksa kuuluvad Vaikse ookeani divisjoni ja kaheksa Keskdivisjoni. Konverentsi võitjat autasustatakse Clarence S. Campbell Bowli auhinnaga ja ta läheb igal aastal Stanley karika finaalis vastamisi Idakonverentsi meistriga.

Läänekonverentsi seni viimane meister on Dallas Stars (hooajal 2019/20). Edmonton Oilersil ja Chicago Blackhawksil, mõlemal seitse, on enim võite.

Konverentsi tunti aastatel 1974–1993 **Clarence Campbelli konverentsi** nime all. 1993. aastal muudeti konverentside ja divisjonide nimesid, et need kajastaksid paremini meeskondade geograafilist asukohta ning sündisid Lääne- ja Idakonverents.

Klubid
------

| Keskdivisjon | Vaikse ookeani divisjon |
| --- | --- |
| Arizona Coyotes | Anaheim Ducks |
| Chicago Blackhawks | Calgary Flames |
| Colorado Avalanche | Edmonton Oilers |
| Dallas Stars | Los Angeles Kings |
| Minnesota Wild | San Jose Sharks |
| Nashville Predators | Seattle Kraken |
| St. Louis Blues | Vancouver Canucks |
| Winnipeg Jets | Vegas Golden Knights |
**Einar Kiviste** (kuni 1923 **Einar Steinfeldt**; 15. oktoober 1906 Tallinn – 10. juuni 1986 Sydney) oli Eesti Evangeeliumi Luteriusu Kiriku vaimulik.

Elulugu
-------

Einar Kiviste lõpetas Narvas Gümnaasiumi. Tartu Ülikooli usuteaduskonnas õppis ta aastatel 1925–1932. Oli prooviaastal Narva Aleksandri koguduses. Ordineeriti praost Aleksander Kapi poolt õpetajaametisse 10. septembril 1933.

Oli aastatel 1933–1934 praost Aleksander Kapi isiklik adjunkt, 1933–1934 Tallinna Toompea Kaarli koguduse noorsootöö õpetaja ja 1937–1944 Narva Peetri koguduse õpetaja.

1944. aastal põgenes Saksamaale, kus oli aastatel 1944–1947 põgenikelaagrites õpetaja. 1947. aastal siirdus Inglismaale, kus asutas Kesk-Inglismaa koguduse ja Bolton-Prestoni pihtkonna ning teenis neid aastatel 1948–1960.

1961. aastast elas Austraalias, töötas Sydney Jaani koguduse õpetajana 1961–1986 ja oli Austraalia praost 1972–1986.

Praostina oli ta 1970. aastatel tegutsenud väliseesti lauluraamatukomisjoni esimehe abi.

Isiklikku
---------

Einar Kiviste isa Georg Kiviste oli Teškovo-, Harju-Jaani- ja Narva Peetri koguduse õpetaja. Tema vend Georg Wilhelm Kiviste oli Kõpu Peetri koguduse õpetaja. Tema ristiisad olid isa ametivennad Aleksander Kapp ja Harald Põld.

Viited
------

1. ↑  Eesti Kirik nr 5. 1981
2. ↑  Konrad Veem Eesti Vaba Rahvakirik Dokumentatsioon ja leksikon EVR Stockholm 1988
3. ↑  "Kiriku laulu- ja palveraamat", 1991, ISBN 9519555935

Kirjandus
---------

* Praost Einar Kiviste mälestuseks. Teataja, 16. august 1986, nr 15, lk 11.

Välislingid
-----------

* Külli Saard: Auväärne risti kavaler. Koguduse diakonõpetajast Einar Hilarius Kivistest
Ooperi "Dienstag aus Licht" ülesehitus
**"Dienstag aus Licht"** on Karlheinz Stockhauseni ooper. See kuulub suurvormi "Licht", mis koosneb kokku seitsmest ooperist: "Montag aus Licht", "Dienstag aus Licht", "Mittwoch aus Licht", "Donnerstag aus Licht", "Freitag aus Licht", "Samstag aus Licht" ja "Sonntag aus Licht". "Dienstag aus Licht" koosneb kahest osast ja algab eelmänguga "Dienstags-Gruß". Ooperi lõpetab teise osa koosseisus olev pala "Synthy-Fou". Esimene osa (Der Jahreslauf) koosneb neljast sektsioonist (Versuchung-Anfeuerung 1-4), mille avab ja lõpetab protsessioon. Teise osa (Invasion-Explosion mit Abshield) avamäng (Signale zur Invasion) kuulub elektroonilistest ja sünteesitud helidest oktofoonilises tehnikas salvestatud partii "Oktophonie", mis kantakse ette koos orkestriga. "Oktophonie" on ettekandele jõudnud ka ilma saateta iseseisva teosena.

Eestis pole "Dienstag aus Licht" teadaolevalt avalikule ettekandele jõudnud.

Kirjandus
---------

* Texte zur Musik Band 8, Stockhausen-Verlag, Kürten 1998
* Octophony: Electronic Music from Tuesday from Light. Author(s): Karlheinz Stockhausen and Jerome Kohl. Source: Perspectives of New Music, Vol. 31, No. 2 (Summer, 1993), pp. 150-170
Diego Llorente 2018. aastal
**Diego Javier Llorente Ríos** (sündinud 16. augustil 1993 Madridis) on Hispaania jalgpallur, kes mängib keskkaitsjana Itaalia kõrgliigaklubis Roma ja Hispaania jalgpallikoondises.

Ta alustas klubikarjääri Madridi Realis, mille noorteakadeemiaga liitus ta 2002. aastal. Aastatel 2012–2015 mängis ta põhiliselt Madridi Real reservmeeskonnas ja kolmandas liigas Hispaania esiliigas ja tugevuselt kolmandas liigas. Hispaania kõrgliigas tegi ta debüüdi 1. juunil 2013 hooaja viimases mängus CA Osasuna vastu.

Hooajal 2015–16 mängis ta Madridi Realist laenul Hispaania kõrgliiga klubis Rayo Vallecano ja hooajal 2016–17 Málagas.

Aastatel 2017–2020 mängis Llorente Hispaania kõrgliigas Real Sociedadi ridades.

2020. aasta septembris siirdus ta umbes 18 miljoni naelsterlingi eest Premier League'i klubisse Leeds United, kellega sõlmis nelja-aastase lepingu. Inglismaa kõrgliigas tegi ta debüüdi 5. detsembril 2020 mängus Chelsea vastu. Esimese värava Inglismaa kõrgliigas lõi ta 19. aprillil 2021 1:1 viigimängus Liverpooli vastu. 2023. aasta jaanuaris läks ta Leeds Unitedist laenule AS Roma.

Hispaania jalgpallikoondises teegi Llorente debüüdi 29. mail 2016 sõprusmängus Bosnia ja Hertsegoviina vastu. Ta kuulus Hispaania koondisse 2021. aasta Euroopa meistrivõistlustel.

Viited
------

1. ↑  "Diego Llorente: Leeds United sign Spain defender from Real Sociedad". BBC Sport. 24.9.2020. Vaadatud 17.3.2021
2. ↑  Begley, Emlyn (19. aprill 2021). "Leeds United 1–1 Liverpool: Diego Llorente denies Reds place in top four". BBC Sport. Vaadatud 19. aprillil 2021.

| * v
* r
Hispaania koondis  –  UEFA Euro 2020 |
| --- |
| 

* 1 De Gea
* 2 Azpilicueta
* 3 D. Llorente
* 4 P. Torres
* 5 Busquets (c)
* 6 M. Llorente
* 7 Morata
* 8 Koke
* 9 Gerard
* 10 Thiago
* 11 F. Torres
* 12 García
* 13 Sánchez
* 14 Gayà
* 16 Rodri
* 17 Fabián
* 18 Alba
* 19 Olmo
* 20 Traoré
* 21 Oyarzabal
* 22 Sarabia
* 23 Simón
* 24 Laporte
* 26 Pedri
* Treener: Luis Enrique

 | Hispaania |
**Dielektriline läbitavus** on aine omadus, mis iseloomustab dielektrikute elektrilise polarisatsiooni võimet. Eristatakse suhtelist ja absoluutset dielektrilist läbitavust.

Suhteline dielektriline läbitus näitab, mitu korda on elektrilaengute süsteemi elektriväli selles aines nõrgem kui vaakumis. Elektrivälja nõrgenemist põhjustab elektriline polarisatsioon. Ühesuunaliselt nihkunud positiivsed ja negatiivsed elektrilaengud moodustavad dipoolmomendi, mis mõjub vastu välisele elektriväljale. 

Suhteline dielektriline läbitavus \varepsilon \_{{{\text{r}}}} on absoluutse dielektrilise läbitavuse \varepsilon  ja  elektrilise konstandi \varepsilon \_{0} suhe:

\varepsilon \_{{{\text{r}}}}={\frac {\varepsilon }{\varepsilon \_{0}}}.
Seega aine absoluutne dielektriline läbitavus

\varepsilon =\varepsilon \_{{{\text{r}}}}\varepsilon \_{0}.
Absoluutse dielektrilise läbitavuse ühik on sama, mis elektrilisel konstandil: F/m.

Vaata ka
--------

* Suhteline dielektriline läbitavus
* Dielektriline vastuvõtlikkus

Välislingid
-----------

* Elektriväli ja magnetväli
Miniatuur, XIV sajand
**Kuldkannuste lahing** (flaami *Guldnspoornslag*, hollandi *Guldensporenslag*, prantsuse *Bataille des éperons d'or*), tuntud ka kui **Kortrijki lahing** või **Courtrai' lahing**, toimus 11. juulil 1302 Kortrijki (prantsuse keeles *Courtrai*) linna juures Flandrias. Flandria linnade rahvakaitsevägi purustas seal Prantsuse rüütliväe.

Enne lahingut kuulus Flandria formaalselt Prantsuse kuningas Philippe IV-le, kelle teostatud poliitika ajendas rahvaülestõusu.

Jumalaema kirik Kortrijkis
Flaamid purustasid ülestõusu maha suruma saadetud prantsuse rüütliväe täielikult. Lahingus hukkus suur hulk rüütleid ning võitjad kogusid lahinguväljalt 700 kuldset kannust, mille tõttu nimetatakse seda ka kuldkannuste lahinguks. Sõjasaagiks saadud kannused riputati võidu mälestuseks üles Kortrijki Jumalaema kirikusse, kust prantslased need 80 aastat hiljem, pärast Roosebeke lahingut, tagasi võtsid. 

Prantsusmaa kätte jäi pärast Kortrijki lahingut ainult väike osa Flandriast ja seegi suurte järeleandmiste tõttu Flandria linnadele. Sõjakunsti ajaloos tähistas see lahing jalaväe tähtsuse taastumist.

Vaata ka
--------

* Flandria krahvkond

Välislingid
-----------

* Kortrijk 1302 – Muuseumi koduleht
Ojārs Vācietise mälestusmärk Koivaliinas.
**Ojārs Vācietis** (13. november 1933 Trapene vald, Hopa piirkond – 28. november 1983 Riia) oli läti luuletaja. 

Ojārs Vācietis lõpetas 1952. aastal Gaujiena Keskkooli ja 1957. aastal Läti Riikliku Ülikooli läti keele ja kirjanduse eriala. Ta töötas ajalehe Literatūra un Māksla ja ajakirjade Liesma, Bērnība ja Draugs toimetustes ning Riia Filmistuudios toimetajana.

Ojārs Vācietis tegeles ka tõlkimisega. Muuhulgas tõlkis ta vene keelest läti keelde Mihhail Bulgakovi romaani "Meister ja Margarita".

Eesti keeles ilmunud teoseid
----------------------------

* "Sabad sõlmes" (läti keelest tõlkinud Ita Saks; 48-leheküljeline tavaformaadis ja pehmes köites lasteluuleraamat; Eesti Raamat 1971)
* "Venuse käed" (läti keelest tõlkinud Ita Saks; 43-leheküljeline tavaformaadis ja pehmes köites brošüür sarjast "Nõukogude luule"; Eesti Raamat 1971)

Viited
------

1. ↑  Ojārs Vācietis (1933-1983) letonika.lv
2. ↑  Ojārs Vācietis (1933–1983) Memoriālo muzeju apvienība
**Oikumeenia** tähendab kristlikus maailmas koostööd konfessioonide vahel. Oikumeenia alus on teoreetiline Kristuse kirik, kuhu kuuluvad kõik ristitud. Kirik on aja jooksul lagunenud roomakatoliku, õigeusu ja protestantlikeks *kogudusteks*. Peale selle on hulk sekte, kes ei tunnista kiriku oikumeenilist ühtsust.

Oikumeenia ajaloost
-------------------

1992. aastal Porvoo ühisavaldus, Põhja-Euroopas uus osaduskond: anglikaani, Šoti, Iiri, Põhja- ja Baltimaade kogudused kooskõlastasid ühise arusaama piiskopiametist.

1997. aastal alustasid katoliku kogudused ja luteri kogudused tihedamat koostööd. Alusdokument "Ühisavaldus õigeksmõistuõpetusest".

Oikumeeniline meedia
--------------------

Kristlik portaal Kaev.net - Eesti kristlaskonda esindav portaal, kus on uudised, artiklid, pildid, videod, usukogemused, arvamused, jutlused, üritused, foorum, blogid ja mängud. Kristlikud uskkonnad, mida aktsepteerib Eesti Kirikute Nõukogu, on Kaevus erineval moel esindatud.

Oikumeenilised organisatsioonid
-------------------------------

* Eesti Kirikute Nõukogu
* Evangeelne Allianss
* Agape Eesti
* Eesti Evangeelne Üliõpilaste Ühendus

Vaata ka
--------

* Oikumeeniline jumalateenistus