recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Florian Tristan Mariano Thauvin** (sündinud 26. jaanuaril 1993 Orléansis) on Prantsusmaa jalgpallur, kes mängib äärepoolkaitsjana Itaalia kõrgliigaklubis Udinese.

Ta alustas klubikarjääri Prantsusmaa klubis Grenoble, mille koosseisus debüteeris ta hooajal 2010–11 Prantsusmaa esiliigas. 2011. aastal liitus ta samuti Prantsusmaa esiliigas mängiva Bastiaga. Hooajal 2012–13 mängis ta Bastiaga Prantsusmaa kõrgliigas, kus ta Thauvin lõi 10 väravat. Samal hooajal valiti ta Prantsusmaa kõrgliiga hooaja parimaks noormängijaks.

Aastatel 2013–2015 mängis ta Prantsusmaa kõrgliiga klubis Olympique de Marseille. 2015. aasta augustis sõlmis ta viieaastase lepingu Inglismaa kõrgliiga klubiga Newcastle United. 2016. aasta jaanuaris läks ta tagasi laenule Marseillesse. Hooajal 2016–17 lõi ta Marseilles mängides Prantsusmaa kõrgliigas 15 väravat.

2017. aasta suvel sõlmis ta Marseillega püsiva lepingu. Hooajal 2017–18 lõi ta Prantsusmaa kõrgliigas 22 väravat, millega oli liigas paremuselt teine väravakütt. Samal hooajal lõi ta UEFA Euroopa Liigas neli väravat ning jõudis Marseillega Euroopa Liiga finaali, kus kaotati Sevillale tulemusega 0:3. Aastatel 2017 ja 2018 valiti Thauvin Marseille'i hooaja parimaks mängijaks.

2021. aasta mais sõlmis ta lepingu Mehhiko kõrgliigaklubiga Tigres UANL, kus ta mängis poolteist aastat.

2023. aasta jaanuaris sõlmis ta kahe ja poole aasta pikkuse lepingu Udinensega.

2013. aastal tuli Thauvin Prantsusmaa kuni 20-aastaste koondisega juunioride maailmameistriks. Poolfinaalis lõi ta Ghana vastu kaks väravat. Prantsusmaa jalgpallikoondises tegi Thauvin debüüdi 2. juunil 2017 sõprusmängus Paraguay vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 11. juunil 2019 EM-i valikmängus Andorra vastu. 2018. aastal tuli Thauvin Prantsusmaa koondisega maailmameistriks. 2020. aasta suveolümpiamängude jalgpalliturniiril osales ta Prantsusmaa olümpiavõistkonna koosseisus.

Viited
------

1. ↑  "Florian Thauvin è bianconero!" [Florian Thauvin is black and white!]. *www.udinese.it* (Italian). 31. jaanuar 2023. Vaadatud 31. jaanuaril 2023.`{{cite web}}`: CS1 hooldus: tundmatu keel (link)

| * v
* r
Prantsusmaa koondis  –  2018. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlused |
| --- |
| 

* 1 Lloris (c)
* 2 Pavard
* 3 Kimpembe
* 4 Varane
* 5 Umtiti
* 6 Pogba
* 7 Griezmann
* 8 Lemar
* 9 Giroud
* 10 Mbappé
* 11 Dembélé
* 12 Tolisso
* 13 Kanté
* 14 Matuidi
* 15 Nzonzi
* 16 Mandanda
* 17 Rami
* 18 Fekir
* 19 Sidibé
* 20 Thauvin
* 21 Hernández
* 22 Mendy
* 23 Areola
* Treener: Deschamps

 | Prantsusmaa |
**Linnulaht** (ka **Väikelaht**) on järv Saaremaal Saaremaa vallas Kuressaare linna läänepiiril. Laht eraldus Läänemerest umbes 1000 aastat tagasi.

Linnulaht on 69,2 ha suur ja paikneb merepinnast vaid 0,6 m kõrgusel. Järv on madal, suurim sügavus (järve põhjaosas) ulatub 2 meetrini, keskmine sügavus on 0,5 m.

Linnulahe linnustiku kaitseks loodi 1927. aastal Linnulahe kaitseala.

Veerežiim
---------

Linnulahe vee läbivool on võrdlemisi väike: vähene sissevool toimub kraavide ja põhjaallikate kaudu, väljavool aga kraavi (Kallaku jõe) vahendusel Suurlahte. Merevett satub lahte harva, seda peamiselt suurvee ajal Nasva jõe ja Mullutu-Suurlahe kaudu. Sel ajal võib veetase tõusta kuni 0,5 m.

Linnulahe vesi on rohekaskollakat värvi ja vähese läbipaistvusega (0,5 m). Talviti jääb rohketoiteline järv ummuksisolekusse. Veevahetus toimub 1–2 korda aastas.

Elustik
-------

### Linnustik

Tänu ornitoloogilisele kaitsealale on Linnulahe linnustik liigirikas. Piirkonnas pesitseb arvukalt kalakajakaid (*Larus canus*), jõgitiire (*Sterna hirundo*) ja väikekajakaid (*Larus minutus*, *Hydrocoloeus minutus*), samuti leidub tuttpütte (*Podiceps cristatus*), hallhanesid (*Anser anser*) ning sinikael- (*Anas platyrhynchos*) ja luitsnokk-parte (*Anas clypeata*). Esindatud on ka Eestis harva nähtavad linnuliigid, näiteks kühmnokk-luiged (*Cygnus olor*), väikehüübid (*Lxobrychus minutus*) ja -huiged (*Porzana parva*).

Linnulahes pesitseb Eesti suurim naerukajakate (*Larus ridibundus*) koloonia, lisaks on see populaarne pesitsus- ja rändeala teiste veelindude hulgas.

### Kalastik

Linnulahe kalastik on võrdlemisi mitmekesine, esineb näiteks nii hauge (*Esox lucius*), ahvenaid (*Perca fluviatilis*) ja särgi (*Rutilus rutilus*) kui ka säinaseid (*Leuciscus idus*), luukaritsaid (*Pungitius pungitius*) ja roosärgi (*Scardinius erythrophthalmus*). Domineeriv liik on aga koger (*Carassius carassius*).

### Taimestik

Ühtlasi esineb alal rohkelt taimestikku, kuid see on võrdlemisi liigivaene.

Viited
------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8 9  Linnulaht (Väike laht, Väikelaht) (*s. a.*). Kalapeedia. https://www.kalapeedia.ee/linnulaht-vaike-laht-vaikelaht.html.
2. 1 2  Linnulaht (2003). Eesti Entsüklopeedia, nr 12. http://entsyklopeedia.ee/artikkel/linnulaht1.
3. ↑  Mäemets, Aare (1977). Eesti NSV järved ja nende kaitse. Tallinn.

Välislingid
-----------

* Linnulahest eestigiid.ee lehel
"Lublini unioon", Jan Matejko maal (1869)
Rzeczpospolita Lublini uniooni sõlmimisel järel 1569. aastal
**Lublini unioon** (poola keeles *Unia lubelska*, leedu keeles *Liublino unija*, valgevene keeles *Люблінская унія*) oli Poola kuningriigi ja Leedu suurvürstiriigi vahel sõlmitud ühinemist käsitlev leping, mille tulemusena loodi ühtne riik Rzeczpospolita.

Lublini uniooni sõlmisid mõlema riigi seimid Lublinis 28. juunil 1569, leping kinnitati 1. juulil ja ratifitseeriti 4. juuli 1569. Loodud ühisriigil Rzeczpospolital oli ühine monarh, seim ja välispoliitika. Leedu suurvürstiriik aga säilitas oma seadusandluse, haldus- ja kohtuorganid ning sõjaväe. Esialgu jäi vanavalgevene keel Leedu suurvürstiriigi ametlikuks keeleks, kuid poola keel hakkas üha rohkem domineerima ja vanavalgevene keel kaotas ametliku staatuse 1696. aastal.

Lublini uniooni sõlmimise üks olulisemaid põhjusi oli see, et Leedu suurvürstiriik oli sõjas Moskva tsaaririigiga sattunud raskesse olukorda.

Vastavalt Lublini unioonile läksid Leedult Poola koosseisu Volõõnia, Podoolia, Polesje ja ülejäänud Leedule kuulunud Ukraina alad.

Formaalselt kaotas Lublini unioon kehtivuse 3. mail 1791, mil võeti vastu Rzeczpospolita põhiseadus, mis muutis föderatiivriigi unitaarriigiks.

Viited
------

1. ↑  1569 Люблинская уния Краткая история Беларуси за последнюю 1000 лет
2. ↑  Речь Посполитая образовалась в 1959 году slawomirkonopa.ru
3. ↑  История возникновения белорусского языка word-house.ru
4. ↑  Люблинская уния Великое княжество Литовское, Русское и Жемойтское
5. ↑  Люблинская уния: Польша и Литва объединились в Речь Посполиту Экспресс-неделя, 28. juuni 2017
6. ↑  Этот день в истории: 1569 год — Польша и Литва заключили Люблинскую унию eadaily.com
**August Kerem** (11. oktoober 1889 Karula vald, Võrumaa – 28. mai 1942 Sevurallag, Sverdlovski oblast) oli Eesti agronoom, põllumajandustegelane ja poliitik. 

Ta sündis Võrumaal Karula vallas Mähkli talus, omandas Riia Polütehnilise Instituudi põllumajandusosakonnas agronoomi kutse. Osales I maailmasõjas ja Vabadussõjas. Kuulus Eesti Rahvaerakonda, oli Riigikogu I–V koosseisu liige.

Poliitikukarjäär
----------------

### Põllutööminister

* 30.7.1920–26.10.1920 Tõnissoni valitsuses,
* 2.8.1923–26.3.1924 Pätsi valitsuses,
* 26.3.1924–16.12.1924 Akeli valitsuses,
* 16.12.1924–15.12.1925 Jaaksoni valitsuses
* 9.7.1929–12.2.1931 Strandmani valitsuses

### Teedeminister

* 23.7.1926–4.3.1927 Jaaksoni valitsuses,
* 4.3.1927–9.12.1927 Teemanti valitsuses
* 9.12.1927–4.12.1928 Tõnissoni valitsuses

### Kaitseminister

* 12.2.1931–19.2.1932 Pätsi valitsuses,
* 19.2.1932–19.7.1932 Teemanti valitsuses,
* 19.7.1932–1.11.1932 Eenpalu valitsuses,
* 18.5.1933–21.10.1933 Tõnissoni valitsuses

Tema kaitseministriks oleku ajal müüdi Peruu valitsusele Eesti miiniristlejad "Vambola" ja "Lennuk". Järgnenud skandaali käigus anti August Kerem kohtu alla, kuid mõisteti 1934. aasta detsembris õigeks. 

Kerem oli Eesti Seemnevilja Ühisuse nõukogu esimees, OÜ Mootor direktor 1933–1940, Eesti Lennuliinide AS Ago juhatuse esimees ja asjaajaja-direktor 1939–1940. 

August Kerem arreteeriti Nõukogude võimude poolt 4. juunil 1941 ja lasti maha Sosva vangilaagris Sverdlovski oblastis.

Tunnustus
---------

* 1928 – Eesti Punase Risti I järgu II astme teenetemärk

Isiklikku
---------

August Keremi vend Arnold Aleksander Kerem (1893–1942) oli 1925–1940 Palamuse koguduse pastor ja teenis alates 1940. aastast Tartu Jaani kogudust. Tema äi oli ajakirjanik Anton Jürgenstein. August Kerem oli korporatsioon Vironia liige.

Välislingid
-----------

* Eesti ajakirjanduse analüütiline bibliograafia
* Eesti ajakirjanduse analüütiline bibliograafia

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**Oskar Köster** | **Eesti kaitseminister**12. veebruar 1931 – 1. november 1932 | Järgnev**Aleksander Tõnisson** |
| Eelnev**Aleksander Tõnisson** | **Eesti kaitseminister**18. mai 1933 – 21. oktoober 1933 | Järgnev**Paul Lill** |
Fabinho 2018. aastal Liverpooli särgis
**Fábio Henrique Tavares** (tuntud kui **Fabinho**; sündinud 23. oktoobril 1993) on Brasiilia jalgpallur. Ta mängib kaitsva poolkaitsja või paremkaitsjana Saudi Araabia kõrgliiga klubis Al-Ittihad.

Ta alustas klubikarjääri kodumaal Fluminenses. 2012. aasta juunis liitus ta Portugali kõrgliiga klubiga Rio Ave, kuid suundus juba järgmine kuu Madridi Reali duubelmeeskonda Real Madrid Castilla, mängides hooajal 2012–13 meeskonnaga Hispaania esiliigas. Ainsa mängu Madridi Reali esindusmeeskonnas tegi ta 8. mail 2013 liigamängus Málaga vastu.

2013. aasta juulis liitus ta Prantsusmaa kõrgliiga klubiga Monaco, kus mängis järgmised viis hooaega. Hooajal 2016–17 tuli ta Monacoga Prantsusmaa meistriks. See hooaeg oli Fabinho jaoks üheksa väravaga individuaalselt ka kõige edukam.

2018. aasta mais sõlmis ta lepingu Liverpooliga. Esimese värava Inglismaa kõrgliigas lõi ta 26. detsembril 2018 mängus Newcastle Unitedi vastu. Hooajal 2018–19 võitis ta Liverpooliga Meistrite Liiga.

Suvel 2023 liitus ta ligi 46 miljoni euro eest Al-Ittihadiga.

Debüüdi Brasiilia jalgpallikoondises tegi Fabinho 7. juunil 2015 sõprusmängus Mehhiko vastu. Ta on kuulunud Brasiilia koondisse 2015. aasta Copa Américal ja 2016. aastal Copa América Centenariol.

Saavutused
----------

Monaco
* Ligue 1: 2016–17

Liverpool
* UEFA Meistrite Liiga: 2018–19
* UEFA Superkarikas: 2019

Viited
------

1. ↑  "Fabinho: Liverpool agree £39m deal for Monaco midfielder". BBC Sport. 28.5.2018. Vaadatud 1.2.2019

Välislingid
-----------

 Fabinho – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis

| * v
* r
Brasiilia koondis  –  2022. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlused |
| --- |
| 

* 1 Alisson
* 2 Danilo
* 3 Thiago Silva
* 4 Marquinhos
* 5 Casemiro
* 6 Alex Sandro
* 7 Paquetá
* 8 Fred
* 9 Richarlison
* 10 Neymar
* 11 Raphinha
* 12 Weverton
* 13 Dani Alves
* 14 Militão
* 15 Fabinho
* 16 Alex Telles
* 17 B. Guimarães
* 18 Antony
* 19 Gabriel Jesus
* 20 Vinícius Jr.
* 21 Rodrygo
* 22 Bremer
* 23 Ederson
* 24 Martinelli
* 25 Pedro
* 26 Éverton Ribeiro
* Treener: Tite

 | Brasiilia |
**Iago Aspas Juncal** (sündinud 1. augustil 1987 Moañas) on hispaania jalgpallur. Ta mängib kodumaa klubis Celta de Vigo ja Hispaania jalgpallikoondises ründajana. 

Aspas on enamiku karjäärist veetnud Celta de Vigos, kus ta on mänginud aastatel 2008–2013 ja alates 2015. aastast. 2012. aastal ülendati ta Celtaga Hispaania meistriliigasse ja juba järgneval aastal liikus ta 7,7 miljoni naela eest Liverpooli, kus mängis hooajal 2013–2014. Hooaja 2014–2015 mängis ta laenul Sevillas.

Aastatel 2016–2019 oli Apsas Hispaania kõrgliigas kolmel hooajal järjest resultatiivseim Hispaania mängija (vastavalt 19, 20 ja 22 väravat).

Tema vanem vend Jonathan Aspas on samuti jalgpallur ja samuti pärit Celta de Vigo noortesüsteemist.

Koondisekarjäär
---------------

Aspas kutsuti Hispaania koondise juurde juba 2012. aasta detsembris, kuid debüüdi tegi ta koondisesärgis alles 15. novembril 2016 sõprusmängus Inglismaaga. Ta pääses väljakule teiseks poolajaks ja lõi Inglismaa vastu ka esimese värava koondises.

2018. aasta maailmameistrivõistluste viimases alagrupimängus lõi ta värava mängus Maroko vastu, viigistades sellega üleminutitel mängu, millega Hispaania kindlustas alagrupivõidu.

Saavutused
----------

Sevilla
* UEFA Euroopa Liiga: 2014–15

Viited
------

1. ↑  "England 2–2 Spain". BBC Sport. 15.11.2016. Vaadatud 26.6.2018
2. ↑  "Hispaania sai Marokolt kõvasti sakutada, aga pääses viigiga". sport.err.ee. 25.6.2018. Vaadatud 26.6.2018

Välislingid
-----------

 Iago Aspas – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
* Biograafia

| * v
* r
Hispaania koondis  –  2018. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlused |
| --- |
| 

* 1 De Gea
* 2 Carvajal
* 3 Piqué
* 4 Nacho
* 5 Busquets
* 6 Iniesta
* 7 Saúl
* 8 Koke
* 9 Rodrigo
* 10 Thiago
* 11 Vázquez
* 12 Odriozola
* 13 Arrizabalaga
* 14 Azpilicueta
* 15 Ramos (c)
* 16 Monreal
* 17 Aspas
* 18 Alba
* 19 Costa
* 20 Asensio
* 21 Silva
* 22 Isco
* 23 Reina
* Treener: Hierro

 | Hispaania |
**John Andersson Klingberg** (sündinud 14. augustil 1992 Göteborgis) on Rootsi jäähokimängija. Ta mängib kaitsjana NHL-i klubis Minnesota Wild.

Ta alustas karjääri Rootsi klubis Frölunda. Debüüdi Rootsi kõrgliigas tegi ta 2010–11. Osa hooajast 2011–12 mängis ta Soome kõrgliigaklubis Jokerit. Selle hooaja teise poole ning järgmise hooaja mängis ta Skellefteås ja hooajal 2013–14 taas Frölundas.

2010. aastal valis Dallas Stars ta NHL-i *draft* '​is 131. valikuna. Põhja-Ameerikas mängib ta alates hooajast 2014–15. Ta alustas seda hooaega Dallas Starsi noorteklubis Texas Stars American Hockey League'is. Dallas Starsi meeskonnas tegi ta NHl-is debüüdi 20. novembril 2014 mängus Arizona Coyotesi vastu. Esimese värava lõi ta kuus päeva hiljem, kui kohtuti taas Coyotesiga. Debüüthooajal kogus ta 58 punkti, mis oli uustulnukatest parim näitaja ja ta valiti hooaja uustulnukate sümboolsesse koosseisu (*NHL All-Rookie Team*). Dallas Starsis mängis Klingberg kokku kaheksa hooaega. 2018. aastal valiti ta NHL-i tähtede mängule. Hooajal 2019/20 jõudis ta Starsiga Stanley karika finaalmängudele, kus kaotati Tampa Bay Lightningile.

2022. aasta juulis sõlmis ta aastase lepingu Anaheim Ducksiga. 2023. aasta märtsis kaubeldi ta Ducksist Minnesota Wildi.

Rootsi jäähokikoondise koosseisus on ta tulnud aastatel 2017 ja 2018 maailmameistriks. 2018. aasta maailmameistrivõistlustel valiti ta turniiri parimaks kaitsjaks.

Tema vanem vend Carl Klingberg on samuti jäähokimängija.

Viited
------

1. ↑  "Klingberg signs one-year contract with Ducks". *NHL.com*. 29. juuli 2022. Vaadatud 30. juulil 2022.
2. ↑  "Minnesota Wild acquires John Klingberg from the Anaheim Ducks". Minnesota Wild. 3. märts 2023. Vaadatud 3. märtsil 2023.

Välislingid
-----------

* John Klingberg NHL.com lehel
* John Klingberg hockeydb.com lehel

| * v
* r
Minnesota Wild |
| --- |
| 
**Väravavahid**: Marc-André Fleury **·** Filip Gustavsson |
| 
**Kaitsjad**: Calen Addison **·** Jonas Brodin **·** Matt Dumba **·** Alex Goligoski **·** John Klingberg **·** Jon Merrill **·** Jacob Middleton **·** Jared Spurgeon |
| 
**Ründajad**: Matthew Boldy **·** Connor Dewar **·** Brandon Duhaime **·** Joel Eriksson Ek **·** Marcus Foligno **·** Frédérick Gaudreau **·** Ryan Hartman **·** Marcus Johansson **·** Kirill Kaprizov **·** Gustav Nyquist **·** Ryan Reaves **·** Mason Shaw **·** Sam Steel **·** Oskar Sundqvist **·** Mats Zuccarello |
Milivojević 2018. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlustel
**Luka Milivojević** (serbia kirillitsas Лука Миливојевић; sündinud 7. aprillil 1991 Kragujevacis) on Serbia jalgpallur. Ta mängib poolkaitsjana Premier League'i klubis Crystal Palace ja on meeskonna kapten.

Ta alustas klubikarjääri Serbia klubides. Aastatel 2012–2013 mängis ta Serbia suurklubis Belgradi Red Star. 2013. aasta juulis sõlmis ta viieaastase lepingu Belgia kõrgliigaklubiga Anderlecht, kus mängis tervenisti vaid hooaja 2013–14 ning tuli sel hooajal Belgia meistriks. Hooaja 2014–15 keskel liitus ta Kreeka kõrgliigaklubiga Olympiakós. Ta tuli Olympiakósega kahel korral Kreeka meistriks ja võitis 2015. aastal Kreeka karika.

Crystal Palace'iga sõlmis Milivojević lepingu 31. jaanuaril 2017. Üleminekusumma oli 16 miljonit eurot. Esimese värava lõi ta klubi meeskonnas 10. aprillil 2017 penaltist mängus Arsenali vastu.

Debüüdi Serbia jalgpallikoondises tegi Milivojević 14. novembril 2012 sõprusmängus Tšiili vastu. Ainsa värava lõi ta koondise särgis 6. oktoobril 2017 MM-i valikmängus Austria vastu. Ta kuulus Serbia koondisse 2018. aasta maailmameistrivõistlustel.

Saavutused
----------

Belgradi Red Star
* Serbia karikas: 2011–12

Anderlecht
* Belgia kõrgliiga: 2013–14
* Belgia superkarikas: 2014

Olympiakós
* Kreeka Super League: 2014–15, 2015–16
* Kreeka karikas: 2014–15

Viited
------

1. ↑  "Milivojevic Joins The Eagles". Crystal Palace Official Site. Vaadatud 24.1.2019

| * v
* r
Serbia koondis  –  2018. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlused |
| --- |
| 

* 1 Stojković
* 2 Rukavina
* 3 Tošić
* 4 Milivojević
* 5 Spajić
* 6 Ivanović
* 7 Živković
* 8 Prijović
* 9 Mitrović
* 10 Tadić
* 11 Kolarov (c)
* 12 Rajković
* 13 Veljković
* 14 Rodić
* 15 Milenković
* 16 Grujić
* 17 Kostić
* 18 Radonjić
* 19 Jović
* 20 Milinković-Savić
* 21 Matić
* 22 Ljajić
* 23 Dmitrović
* Treener: Krstajić

 | Serbia |
**Ganiu Atanda Ogungbe** (sündinud 1. detsembril 1992) on Nigeeria jalgpallur. Ta võib tegutseda nii kaitsja kui ka kaitsva poolkaitsjana. Nooruses 10 mängus Nigeeria U17 koondisse ja 20 mängus Nigeeria U20 koondisse kuulunud mees, kes kasutab mängijanime **Atanda**, pääses 2011. aastal Aafrika noortemeistriks tulnud ja U20 MM-il käinud koondisse. 

2011. aastal Colombias peetud finaalturniiril tegi Atanda kaasa alagrupimängudes Guatemala ja Horvaatiaga ning kaheksandikfinaalis Inglismaaga ja veerandfinaalis Prantsusmaaga, mille Nigeeria lisaajal 2:3 kaotas. Kaks väravat lõi selles mängus prantslaste meeskonnas praegune Arsenali ründaja Alexandre Lacazette, samuti kuulusid Prantsusmaa ridadesse tol turniiril näiteks Antoine Griezmann, Kalidou Koulibaly, Cedric Bakambu ja Francis Coquelin.

Kaheksandikfinaalis nigeerlastele alla vandunud Inglismaa ridades käisid MM-il hiljem A-koondistesse jõudnutest Saido Berahino, Matt Phillips ja väravavaht Jack Butland. Nigeeria enda suurim staar on sirgunud aga Ahmed Musast, kes on mänginud hiljem näiteks Moskva CSKA-s ja Leicester Citys. Korraliku karjääri on teinud ka Kenneth Omeruo, kes pärast Chelsea FC hingekirja kuulumist ja mitmel pool laenul käimist on kahel viimasel hooajal esindanud La Liga klubi Leganest.

Atanda käis pärast MM-i end näitamas Hollandis Vitesses ja oli korraks lähedal ka liitumisele Arhemi klubi partneri Chelseaga, kuid see üleminek jäi siiski katki. Järgnenud aastad veetis Atanda Küprosel Omonia, Áchna Ethnikóse ja Neoni Enosise ridades, kokku jäi tema arvele kahe ja poole hooajaga Küprose kõrgliigas 61 mängu ja kaheksa väravat. Seejärel Bahreinis ja Põhja-Küprosel käinud Atanda viimane koduklubi oli Sloveenia esiliigas mängiv Krško, kelle eest ta sai kirja neli kohtumist.

2021. aasta veebruaris sõlmis ta lepingu Tulevikuga.

Viited
------

1. ↑

Välislingid
-----------

* Ganiu Atanda Ogungbe Eesti Jalgpalliliidu kodulehel
*Halichondria panicea* kivirahnul
***Halichondria panicea*** on päriskäsnade sugukonda *Halichondriidae* kuuluv mereline käsn, levinud Põhja-Atlandi ja Vahemere rannikuvetes, ka Läänemere lõunaosas.

Kirjeldus
---------

Käsna välimus on väga varieeruv. Tavaliselt on avarannikute isendid lameda kuhiku kujulised veidi eenduvate augutaoliste avadega (*osculae*). Lainetuse eest varjatud merepiirkondades võib isend olla kuni 20 cm kõrge massiivne padi, mille läbimõõt võib olla kohati mitu meetrit, kuigi enamik isendeid ei saavuta selliseid mõõtmeid. Vahel ühendavad eri kolooniaid sillakesed. Rannikul ja madalas vees võib käsn olla rohelist värvi vetikatest sümbiontide tõttu. Varjus ja suuremates sügavustes on käsna värvus kreemikas. *Halichondria panicea* on iseloomuliku tugeva merevetikalõhnaga.

Levik
-----

Käsn elutseb tõusuveealas ja tema elupaiku on leitud enam kui 550 m sügavuselt. Lisaks Põhja-Atlandi ja Vahemere rannikuvetele on käsna leitud ka Uus-Meremaa Põhjasaare põhjarannikult. Liik on väga tolerantne eri elupaikade suhtes ja talub tugevat voolu ja lainetust ning kõrget soolsust. Kasvab ainult kivisel pinnal, selhulgas klibusel kivipinnal.

Eluviis
-------

*Halichondria panicea* on biofiltraator, kes toitub peamiselt fütoplanktonist. Olgugi et tegemist on levinud liigiga, pole tema paljunemisest kuigivõrd teada, kuid arvatakse, et loom on hermafrodiit ja et ovogenees toimub ühes terves populatsioonis kitsa ajavahemiku jooksul, kuigi on võimalikud ka erandid.

Viited
------

1. ↑  Breadcrumb sponge (Halichondria (Halichondria) panicea). - The Marine Life Information Network
2. ↑  Breadcrumb sponge (Halichondria (Halichondria) panicea). - The Marine Life Information Network
**"Gimme Hope Jo'anna"** on Guyana päritolu muusiku Eddy Granti *reggae*-stiilis apartheidivastane laul. 

Laul avaldati singlina 1988. aastal ning see jõudis Suurbritannia singlimüügiedetabelis 7. kohale. Laulu esitamine keelati Lõuna-Aafrika Vabariigis, kuid sellest hoolimata oli lugu populaarne ka seal.

Lisaks sellele, et "Jo'anna" on naisenimi, viitab see rohkem hoopiski Lõuna-Aafrika suurimale linnale Johannesburgile ning ka Lõuna-Aafrika Vabariigi tollasele valitsusele ehk täpsemalt peaminister Johan Vorsterile. Laulu tekstis on ka teisi kohanimesid: Durban, Transvaal ja Soweto. On mainitud ka Sun Cityt (laulu tekstis *city sun*), mis on LAV-i luksuskuurort. Laulus mainitud peapiiskop (*The Archbishop*) on Lõuna-Aafrika Vabariigi anglikaani kiriku esimene mustanahaline peapiiskop, Nobeli rahuauhinna laureaat Desmond Tutu.

Eesti keeles on laule esitanud Kuldne Trio pealkirjaga **"Hopp, Johanna"**.

2010. aastal tegi Saksa ansambel Basta loost oma versiooni **"Gimme hope Joachim"**. See räägib hoopiski samal aastal Lõuna-Aafrika Vabariigis peetud jalgpalli maailmameistrivõistlustest ning Joachim on Saksa jalgpallikoondise treener Joachim Löw.

Välislingid
-----------

* Eddy Grant esitamas laulu Nelson Mandela austuskontserdil (2011)
Johann Albrecht II portree aastast 1635
**Johann Albrecht II** (5. mai 1590 – 23. aprill 1636) oli Mecklenburgi hertsog. Aastatel 1608–1611 oli ta Mecklenburg-Schwerini nimeline valitseja; tegelik valitseja oli regent, tema vanaonu Karl I. Aastatel 1611–1621 valitsesid Johann Albrecht ja tema vend Adolf Friedrich I kogu Mecklenburgi hertsogkonda üheskoos. 1621. aastast alates valitses Johann Albrecht Mecklenburg-Güstrowit üksi.

Elu
---

Johann Albrecht oli hertsog Johann VII ja tema naise Sophia poeg.

Ta valitses 16. aprillist 1608 oma vanaonu hertsog Karl I eestkoste all koos oma venna Adolf Friedrich I-ga riigi Mecklenburg-Schwerini osa. Pärast Karli surma kuulutas keiser Adolf Friedrichi täisealiseks ja too valitses üksi kuni Johann Albrechti täisikka jõudmiseni, seejärel valitsesid nad koos.

1617. aastal pöördus ta protestantismi. Mecklenburgi jaotamisega 1621. aastal sai Johann Albrecht Mecklenburg-Güstrowi.

1623. aastal ühinesid mõlemad vennad Alam-Saksi seisuste kaitseliiduga. Nad üritasid kolmekümneaastase sõja ajal neutraalsena näida, kuid toetasid salaja Taani kuninga Christian IV vägesid. Pärast seda, kui keisriväed Lutteri lahingu võitsid, kohtles Tilly neid vaenlastena. 19. jaanuaril 1628 andis keiser Ferdinand II Brandýsi lossis välja dekreedi, millega kuulutati, et vennad on kaotanud oma lääni ja Mecklenburg antakse Wallensteinile. 1628. aasta mais lahkusid vennad Wallensteini nõudel hertsogkonnast. 1631. aasta mais kukutasid Rootsi väed Wallensteini ja vennad tulid tagasi.

Johann Albrecht II suri 1636. aastal ja maeti Güstrowi toomkirikusse.

Abielud ja lapsed
-----------------

Johann Albrecht II oli kolm korda abielus.

(I) 9. oktoobril 1608 abiellus ta Mecklenburgi hertsog Christophi tütre Margarete Elisabethiga. Nad said järgmised lapsed:

* Hans Georg (1610–1660)
* Johann Christoph (1611–1612)
* Sophie Elisabeth (20. august 1613 – 12. juuli 1676)
* Christine Margarete (31. märts 1615 – 16. august 1666)
* Karl Heinrich (1616–1618)

(II) 26. märtsil 1618 abiellus ta Hessen-Kasseli maakrahvi Moritza tütre Elisabethiga. See abielu jäi lastetuks.

(III) 7. mail 1626 abiellus ta Anhalt-Bernburgi vürsti Christian I tütre Eleonore Mariega. Nad said järgmised lapsed:

* Anna Sophie (29. september 1628 – 10. veebruar 1666)
* Johann Christian (1629–1631)
* Eleanore (1630–1631)
* Gustav Adolf (1633–1695)
* Louise (20. mai 1635 – 6. jaanuar 1648)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**Karl I** | **Mecklenburg-Güstrowi hertsog**1610–1628 | Järgnev**Albrecht von Wallenstein** |
| Eelnev**Albrecht von Wallenstein** | **Mecklenburg-Güstrowi hertsog**1631–1636 | Järgnev**Gustav Adolf** |
**Maurice Gustave Duruflé** (11. jaanuar 1902 Louviers – 16. juuni 1986 Louveciennes) oli prantsuse helilooja, organist ja pedagoog.

Duruflé sündis Louviers'is 1902. aastal. 1912–1918 oli ta kooripoiss Roueni katedraali koorikoolis, saades sealt klaveri- ja oreliõpet Jules Haellingilt, Alexandre Guilmant'i õpilaselt. Rouen'i katedraal oli aga mõjukas gregooriuse koraali arengus. Kooripoiste õpingud olid ranged: 14–18-tunnistesse päevadesse mahtusid palved, söömaajad vaikuses, klaveri- ja solfedžotunnid, üldainetunnid, kooriproovid, laulmised jumalateenistustel ja järelevalvega puhkus. Pärast õpinguid Rouenis kolis ta tagasi sünnilinna ning sai sealse Jumalaema kiriku organistiks. Kaks korda nädalas hakkas ta käima sealt saja kilomeetri kaugusele Pariisi, et õppida orelit Charles Tournemire'i eratundides. Tournemire oli tuntud oma koraaliimprovisatsioonide poolest. Kuigi Duruflé hindes Tournemire'i kõrgelt, jäi nende koostöö õpetaja vastuseisu tõttu lühikeseks. Duruflé astus 1920. aastal Pariisi konservatooriumi, õppides järgmise kaheksa aasta jooksul orelit, harmooniat, kontrapunkti ja kompositsiooni, pälvides kõigis neis *premier prix* diplomi.

1927. aastal sai Duruflést Louis Vierne'i assistent Pariisi Jumalaema Kirikus. 1929. aastal sai ta Pariisis asuva Saint-Étienne-du-Mont'i organistiks, kuid jäi endiselt ka Vierne'i assistendiks. Ta täitis seda kohust ka 2. juunil 1937, olles Louis Vierne'i kõrval, kui viimane Jumalaema kiriku orelipuldis suri.

Viited
------

1. 1 2  Nicholas Kaye. "Duruflé, Maurice". *Grove Music Online*. Vaadatud 14.10.2017. `{{cite web}}`: eiran tundmatut parameetrit `|publiisher=`, kasuta parameetrit (`|publisher=`) (juhend)
2. ↑  "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 10. märts 2018. Vaadatud 9. märtsil 2018.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
3. ↑
**Idavere mõis** (saksa keeles *Itfer*) oli rüütlimõis Haljala kihelkonnas Virumaal. Nüüdisajal jääb mõis Lääne-Viru maakonda Haljala valda.

Mõisast on esimesed teated 1474. aastast.

Idavere mõisa peahoone on hävinud, hooneasemest järeldub, et hoone oli keskmise suurusega kivihoone, ilmselt ühekordne.

Viited
------

1. ↑   (vaadatud 24.01.2016)
2. ↑  Idavere mõis Rahvusarhiivi Eesti ala mõisate registris (vaadatud 24.01.2016)
3. ↑  21. IDAVERE mõis (Itfer). Rüütlimõis. Haljala k/ n, Viru kolhoos (Haljala kihelkond). , register.muinas.ee, Fotokogu

Välislingid
-----------

* Idavere mõis Rahvusarhiivi Eesti ala mõisate registris
* Idavere mõis (Haljala khk), Kinnistute register Eesti Rahvusarhiivis

Haljala kirik
Haljala kihelkond

**Kirik**: Haljala kirik  

**Mõisad**: Aari mõis | Aaspere mõis | Annikvere mõis | Aru mõis | Ernemaa mõis | Essu mõis | Haljala kirikumõis | Harmi mõis | Holsta mõis | Idavere mõis | Jalumäe mõis | Kaliküla mõis | Kandle mõis | Karula mõis | Kavastu mõis | Koigi mõis | Kodavere mõis | Kärmu mõis | Käsmu mõis | Lihulõpe mõis | Loobu mõis | Läsna mõis | Maheda mõis | Metsiku mõis | Mõisalõpe mõis | Oandu mõis | Paduri mõis | Rassivere mõis | Sagadi mõis | Sauste mõis | Selja mõis | Tammispea mõis | Tatruse mõis | Telliste mõis | Tereski mõis | Tõikvere mõis | Tõugu mõis | Vanaküla mõis | Vanamõisa mõis | Varangu | Veltsi mõis | Vihula mõis | Võle mõis
**Sauli Väinämö Niinistö** (sündinud 24. augustil 1948 Salos) on Soome poliitik, 1. märtsist 2012 1. märtsini 2024 Soome president.

Niinistö on õppinud õigusteadust. Enne poliitikasse minekut töötas ta kohtuniku ja advokaadina.

Sauli Niinistö on olnud Koonderakonna poliitikuna parlamendiliige, justiitsminister ja rahandusminister. 

Ta oli Koonderakonna kandidaat 2006. aasta Soome presidendivalimistel. Esimeses voorus 15. jaanuaril kogus ta 24,1% häältest ja pääses edasi teise vooru, kuid kaotas seal sotsiaaldemokraat Tarja Halonenile.

2007. aasta Soome parlamendivalimistel pääses ta parlamenti Soome kõigi aegade rekordhäältega, kui sai 60 563 häält. Ta valiti Eduskunna esimeheks.

Kevadel 2010 teatas ta, et ei kavatse 2011. aasta parlamendivalimistel osaleda. 

28. juunil 2011 teatas ta, et kavatseb esitada ennast Koonderakonna kandidaadiks 2012. aasta presidendivalimistel. Augustis 2011 avaldatud arvamusküsitlus näitas, et teda toetaks valimistel 60% soomlastest. Niinistö võitis presidendivalimiste 1. vooru, kogudes 37,0% häältest ning pääses teise vooru koos teisele kohale tulnud Pekka Haavistoga. Teises voorus valiti ta 62,6% häältest Soome presidendiks. Ta astus ametisse 1. märtsil. 2018. aasta presidendivalimistel osutus ta valituks kohe esimeses voorus, kui kogus 62,7% häältest.

Aastatel 2009–2012 oli Niinistö Soome Jalgpalliliidu esimees.

Tunnustus
---------

* 2014 – Maarjamaa Risti ketiklassi teenetemärk

Isiklikku
---------

1974. aastal abiellus ta Marja-Leena Alankoga. Sellest abielust sündisid lapsed Nuutti (1975) ja Matias (1980). 1995. aastal hukkus Marja-Leena Niinistö liiklusõnnetuses. 

Sauli Niinistö oli kihlatud parlamendiliikme Tanja Karpelaga, kes on olnud ka kultuuriminister, kuid suvel 2004 kihlus katkestati.

2004. aastal elas Niinistö Tais lambiposti külge klammerdudes üle India ookeani maavärina järgse tsunami.

3. jaanuaril 2009 abiellus ta Koonderakonna 31-aastase pressijuhi Jenni Haukioga. Veebruaris 2018 sündis neil poeg Aaro. 

Rohelise Liidu endine esimees Ville Niinistö on Sauli Niinistö vennapoeg.

Viited
------

1. 1 2 3 4  Kadri Veermäe "Sauli Niinistö: Väikerahval tuleb kokku hoida" Postimees, 19. jaanuar 2012, lk 10
2. ↑  Niinistö ylivoimainen presidenttikyselyssä, YLE uutiset, 3. august 2011

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Tsitaadid Vikitsitaatides: **Sauli Niinistö** |

* Koduleht

Soome presidendilipp
Soome presidendid

Kaarlo Juho Ståhlberg • Lauri Kristian Relander • Pehr Evind Svinhufvud • Kyösti Kallio • Risto Ryti • Carl Gustaf Emil Mannerheim • Juho Kusti Paasikivi • Urho Kekkonen • Mauno Koivisto • Martti Ahtisaari • Tarja Halonen • Sauli Niinistö
Alfredo Morelos (2018)
**Alfredo José Morelos Aviléz** (sündinud 21. juunil 1996 Ceretés) on Colombia jalgpallur, kes mängib ründajana Brasiilia esiliigaklubis Santos ja Colombia jalgpallikoondises.

Ta alustas klubikarjääri Colombia kõrgliiga klubis Independiente Medellín. 2016. aasta veebruaris suundus ta laenule Soome kõrgliiga klubisse HJK. Hiljem sõlmis ta klubiga püsiva lepingu ning mängis HJK-i koosseisus Soome kõrgliigas kaks hooaega. 2017. aastal tuli ta klubiga Soome meistriks.

2017. aasta juunis sõlmis ta Šotimaa kõrgliigaklubiga Rangers kolmeaastase lepingu. Hooajal 2018–19 lõi ta Šotimaa kõrgliigas 18 väravat ja oli sellega liiga suurim väravakütt. Samal hooajal valiti ta liiga hooaja sümboolsesse koosseisu. 2019. ja 2022. aastal valiti ta Rangersi aasta mängijaks. Hooajal 2020/21 tuli ta Rangersiga Šotimaa meistriks. Rangersis mängis Morelos kokku kuus hooaega, mille jooksul lõi ta 124 väravat, millest 78 Šotimaa kõrgliigas.

2023. aasta septembris sõlmis ta kaheaastase lepingu Santosega.

Debüüdi Colombia jalgpallikoondises tegi Morelos 8. septembril 2018 sõprusmängus Venezuela vastu. Colombia koondises mängis ta aastatel 2018–2021 kokku 11 korda. Koondisekarjääri ainsa värava lõi ta 16. novembril 2019 sõprusmängus Peruu vastu. 2021. aasta Copa Américal saavutas ta Colombia koondisega kolmanda koha.

Saavutused
----------

Independiente Medellin
* Categoría Primera A: 2016

HJK
* Veikkausliiga: 2017
* Suomen Cup: 2017

Rangers
* Scottish Premiership: 2020–21
* Scottish Cup: 2021–22
* Scottish League Cup: Teised kohad 2019–20, 2022–23
* UEFA Euroopa Liiga: Teine koht 2021–22

Viited
------

1. ↑  "Atacante Alfredo Morelos assina contrato de dois anos e é o novo reforço do Santos FC" (Brasiilia portugali). Santos FC. 4. september 2023. Vaadatud 5. septembril 2023.
Quadrilatero neli kindlust
**Quadrilatero** (tõlkes "nelinurkne") on nimi, mida traditsiooniliselt kasutatakse Austria keisririigi Lombardia-Veneetsia kuningriigis asunud kaitserajatiste süsteemi kohta. Kindlustuste võrgustik koosnes järgmisest neljast Mincio, Po ja Adige jõe vahel asunud kindlustusest: Peschiera, Mantua, Legnago ja Verona.

Nimi Quadrilatero viitab sellele, et kindlustuste asukohad moodustavad kaardil nelinurga. Napoleoni sõdade lõpust aastal 1814 kuni 1848. aasta revolutsioonideni olid need ainsad täielikult kaasajastatud ja relvastatud kindlused Austria keisririigis.

Alates ligikaudu aastast 1850 saadeti positsioonidele varustust ja abivägesid uut Veneetsia–Milano raudteed pidi.

Kogemus Itaalia teisest iseseisvussõjast aastal 1859, kui Itaalia armee kasutas esmakordselt vintpüsse, sundis austerlasi ehitama veel teisegi kindlustuste liini. See koosnes kaheksast peakindlustuste joonest umbes nelja kilomeetri kaugusel asuvast kindlustusest, mis valmisid 1866. aastal ning asusid ümber Verona.

Vaata ka
--------

* Itaalia ühendamine

Viited
------

1. ↑  Rothenburg, G. "The Army of Francis Joseph". West Lafayette: Purdue University Press, 1976. lk 18.
Eisma sadam (2023)
Eisma sadam (2024)
**Eisma sadam** (sadamakood: EE EIS) on väikesadam Eisma külas Haljala vallas Lääne-Virumaal.

Eisma sadamas on 27 kaikohta ja slipp aluste veeskamiseks. Sadama navigatsiooniperiood kestab 1. maist 30. septembrini. Suviti korraldab sadam purjespordiõpet nii lastele kui ka noortele ja täiskasvanutele. 

Sadamateenuseid osutatakse vaid alla 24-meetrise kogupikkusega veesõidukitele.

Sadama veeala kaitsevad muulid; põhjast N-muul pikkusega 160 m ja NE-muul pikkusega 110 m. Muuli otstes paiknevad betoonotsakud, mille vahel on 12 m lai sissesõidutee. Sadama sissesõidukanal on 75 m pikk ja 20 m lai. Statsionaarne kai on 33,2 m ja sildumisliin 25,6 m pikk. Sadamas on kaks ujuvkaid kogupikkusega 36 m.

Sadamakontor asub sadamahoones aadressil Eisma sadam, Eisma küla, Haljala vald, Lääne-Virumaa.

* 
* 
*

Viited
------

1. ↑  EISMA SADAM[*alaline kõdulink*], www.sadamaregister.ee
2. ↑  EISMA SADAM. EESKIRI, Mittetulundusühing EISMA SADAM

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Eisma sadam** |

* Eisma sadama koduleht
* EISMA SADAM SAI TOETUST, Kuulutaja, 13. aprill 2018
Vilis Lācis
**Vilis Lācis** (12. mai 1904 Rīnūži – 6. veebruar 1966 Riia) oli läti kirjanik ja hilisem Läti NSV riigitegelane.

Elulugu
-------

Sadamatöölise perest pärit Lācis töötas aastatel 1921–1933 sadamatöölise, kaluri, meremehe ja metsatöölisena.

1928. aastast oli ta Läti Kommunistliku Partei liige. 1933. aastast kuni Nõukogude okupatsioonini töötas Lācis raamatukoguhoidjana. 

Raamatuid kirjutas ta vabal ajal. Trükis avaldati tema loomingut alates 1921. aastast. [*viide?*]

Tema tuntumad teosed olid aastatel 1933–1934 ilmunud "Kaluri poeg" ja 1946–1948 ilmunud triloogia "Torm". Viimase teose eest anti talle Stalini preemia (1949). Teise Stalini preemia pälvis ta 1952. aastal ilmunud romaani "Uuele rannale" eest.

Pärast Nõukogude võimu kehtestamist Lätis 1940. aastal edutati Lācis poliitilistele ametikohtadele. Juunist augustini 1940 oli ta Läti Vabariigi siseminister. Alates 28. augustist 1940 kuni augustini 1946 oli ta Läti NSV Rahvakomissaride Nõukogu esimees, aastatel 1946–1959 Läti NSV Ministrite Nõukogu esimees. 

Aastatel 1946–1962 oli Lācis NSV Liidu Ülemnõukogu saadik ja 1954–1958 ühtlasi NSV Liidu Ülemnõukogu Rahvuste Nõukogu esimees.

Vilis Lācis on maetud Riia metsakalmistule.

Teosed
------

### Romaanid

* "Tiivutud linnud" (triloogia, 1931–1932; eesti keeles 1957)
* "Kaluri poeg" (1933–1934; eesti keeles 1938)
* "Vana meremeeste pesa" (triloogia, 1935–1937) – sai hiljem aluseks triloogiale "Zītarite perekond"
* "Torm" (triloogia, 1946–1948 ; eesti keeles I osa 1948 , tervikuna 1951)
* "Uuele rannale" (1952; eesti keeles 1953)
* "Küla mere ääres" (1954, ümbertöötatult 1960; eesti keeles 1956) – romaani "Kaluri poeg" järg
* "Zītarite perekond" (triloogia 1955; eesti keeles 1987)
* "Pärast äikest" (1962; eesti keeles samal aastal)

### Lühiromaanid

* "Hiline kevad" (eesti keeles 1989)
* "Inimesed maskides" (eesti keeles 1989)
* "Massi ebajumal" (eesti keeles 1989)

### Jutustused

* "Kaotatud kodumaa" (1941; ümbertöötatult 1953; eesti keeles 1983)
* "Haukapoeg" (eesti keeles 1977)
*

Tunnustus
---------

* 1947 – Läti NSV rahvakirjanik
* 1949 – Stalini preemia romaanitriloogia "Torm" eest
* 1952 – Stalini preemia romaani "Uuele rannale" eest
*

Viited
------

1. 1 2 3 4 5  *Eesti nõukogude entsüklopeedia*. Kd 4. Valgus. 1972. Lk 327.
**"100 Years"** on 2015. aasta Prantsusmaa ja Ameerika Ühendriikide film, mille režissöörid John Malkovich ja Robert Rodriguez tootsid koostöös Prantsuse konjakitootja Rémy Martiniga. Filmi näol on tegu reklaamikampaaniaga, et reklaamida firma luksuskonjakit Louis XIII, mis laagerdub tammevaatides 40–100 aastat. Seega ei saa konjaki tootnud keldrimeister oma toodangu lõpptulemust kunagi ise maitsta. Filmi peaosa mängib John Malkovich.

Filmi hoitakse Prantsusmaal Cognacis Rémy Martini keldris kõrgtehnoloogilises seifis, mis avaneb automaatselt filmi esilinastuspäeval 18. novembril 2115. Tuhat inimest üle maailma, kaasa arvatud Malkovich ja Rodriguez, on saanud metallist pääsmed filmi esilinastusele, mida nad saavad oma järeltulijatele edasi anda. Filmist saab enne 2115. aastat näha kolme treilerit.

Viited
------

1. ↑  Butt, Muhammad Ali (9. november 2015). "'100 Years' movie casting, John Malkovich, Shuya Chang and Marko Zaror". *Youth Press Pakistan*. Youth Publishers. Originaali arhiivikoopia seisuga 9. veebruar 2022. Vaadatud 13. märtsil 2022.
2. ↑  "REKLAAMILEIUD: Kas kõige kuulsamat reklaamklippi pole tegelikult olemas?". 2. detsember 2015. Originaali arhiivikoopia seisuga 13. aprill 2021. Vaadatud 13. aprillil 2021.
**Erik Tender** (eesnimi ka **Erich**; 28. märts (vkj)/ 10. aprill 1902 Tallinn – 7. veebruar 1991 Stockholm) oli eesti ajaloolane ja arhivaar.

Võttis aastatel 1918–1920 osa Vabadussõjast, peamiselt laiarööpmelise soomusrongi nr. 3 koosseisus.

Ta lõpetas 1923. aastal Tallinna Linna Poeglaste Humanitaargümnaasiumi ja 1929. aastal Tartu Ülikooli. Ta oli EYS Veljesto liige. Kaitses samas 1930. aastal väitekirja "Tartu raekojad Poola ja Rootsi ajal" filosoofiamagistri kraadi saamiseks ja tegi 1938. aastal suulise eksami filosoofiadoktori kraadi saamiseks.

Oli aastatel 1927–1940 Tartu linnaarhivaar ja 1941–1944 Riigi Keskarhiivi juhataja. Aastatel 1942–1944 oli ta ka Tartu Ülikooli filosoofiateaduskonna õppejõud. 

Põgenes 1944. aastal Saksamaale, oli 1946–1949 Balti Ülikooli Rootsi ja Põhjamaade ajaloo professori kohusetäitja.

Läks 1949. aastal edasi Rootsi, oli muuhulgas ka aastatel 1956–1976 Eesti Teadusliku Seltsi Rootsis juhatuse liige.

Isiklikku
---------

Tema vennad olid Nõmme linnaarhivaar ja notar Ervin Tender ning poksija ja metsandustegelane Karl Tender. Tema ja Olga Männiku poeg oli silmapaistev teatri- ja seltskonnainimene New Yorgis Andres (Andy) Männik (1934–2023).

Kirjandus
---------

* Mirjam Remma. "Erik Tender Eesti Omavalitsuse Tartu Keskarhiivi juhina 1942–1944". Bakalaureusetöö Tartu Ülikooli ajaloo ja arheoloogia instituudis. Juhendaja: PhD Aigi Rahi-Tamm. Tartu 2017.

Välislingid
-----------

* *Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918-1944*
Viiralti tamm pildistatuna Tartu – Viljandi – Kilingi-Nõmme maantee poolt
**Viiralti tamm** ehk **Tamme-Koori tamm** (kasutatud ka kirjapilti *Tamme Goori tamm*) on kaitsealune tamm Viljandi maakonnas Vana-Võidu külas.

Viiralti tamm jaanuaris 2014

Kirjeldus
---------

Viiralti tamm kasvab Viljandi vallas Vana-Võidu külas Tamme talu juures, Tänassilma ürgoru serval. Puu on looduskaitse all (IUCN kategooria: III – kaitstav loodusmälestis).

Tamm on madal, jässakas ning püstiste okstega. Puu ümbermõõt on 488 cm (1,3 m kõrguselt), kõrgus on 13 m. Tamme õõnsus on tsementeeritud. 

Viiralti tamm kasvab keset heinamaad ning on paista ka 160 m kaugusel asuvale Tartu – Viljandi – Kilingi-Nõmme maanteele.

Ajalugu
-------

Jaanuar 2021
Puu on nime saanud Eduard Viiralti 1943. aastal kuivnõeltehnikas valminud gravüüri "Viljandi maastik" järgi. 

Varem tunti tamme ümbruskonnas Tamme-Koori tammena. Selle nime sai puu 19. sajandil naabruses elanud isepäise taluperemehe järgi. Talu nimi oli Tamme ning selle Grigori-nimelist peremeest kutsuti Gooriks. Majas, mille Tamme Goori kunagi ehitas, elavad tänapäevani tema järeltulijad.

Viited
------

1. 1 2 3 4  Tamme-Koori tamm; Viiralti tamm Eesti looduse infosüsteemis (vaadatud 05.08.2016)
2. 1 2  Viiralti tamm Eesti entsüklopeedia veebiversioonis
3. ↑  Viiralti tamm Maa-ameti kaardiserveris (vaadatud 06.08.2016)

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Viiralti tamm** |

* Tamme-Koori tamm; Viiralti tamm Eesti looduse infosüsteemis
* Viiralti tamm keskkonnaportaalis
* Eduard Viiralti gravüür "Viljandi maastik" Rahvusarhiivi fotode andmebaasis
* "Mis juhtus Wiiralti tammega? Praegu heas seisukorras puu oli sadakond aastat tagasi üsna rääbakas" Maaleht, 10. veebruar 2024
**Eve Kruus** (sündinud 20. augustil 1964) on eesti vaimulik, teoloog ja jurist.

Elulugu
-------

Ta lõpetas 1982. aastal Tallinna 39. Keskkooli ja 1988. aastal Tartu Riikliku Ülikooli õigusteaduskonna. Kruus töötas aastatel 1982–2014 kriminaalmenetlejana miilitsas ja Eesti politseis, sealhulgas Põhja Politseiprefektuuri Põhja politseiosakonnas politseijuhtivinspektorina. 

Aastatel 1991–1999 ning 2006–2007 studeeris Kruus teoloogiat EELK Usuteaduse Instituudis, olles vahepeal praktikal Tallinna Jaani koguduses ja lõpetas aastal 2007 EELK Usuteaduse Instituudi pastoraalseminari. 

Kruus ordineeriti Eesti Evangeelse Luterliku Kiriku (EELK) diakoniks 5. juunil 2005 ning preestriks 5. juunil 2007. 

Aastast 2008 teenib Eve Kruus abiõpetajana (preestrina) Tallinna Jaani kogudust. 
EELK konsistoorium määras Eve Kruusi alates 1. septembrist 2023 üheks aastaks Tallinna Jaani koguduse peaõpetajaks ametist kõrvaldatud Jaan Tammsalu asemele. 8. veebruaril 2024 valis Jaani koguduse nõukogu Eve Kruusi alaliseks peaõpetajaks.

Välislingid
-----------

* Eesti Kirik
**Urmas Välbe** (sündinud 8. novembril 1966 Antslas) on endine Eesti murdmaasuusataja. Töötas Venemaa suusakoondise hooldemehena.

Ta lõpetas aastal 1985 Tallinna 10. Keskkooli. Tema treenerid oli Karl Lont, Pavel Koltšin, Hain Kinks ja Mati Alaver.

1989 ja 1990 sai Urmas Välbe Nõukogude Liidu meistrivõistlustel hõbemedali 4x10 km distantsil. Ta osales 1992. aasta ja 1994. aasta taliolümpiamängudel.

Euroopa meistrivõistlustel rullsuusatamises sai ta 1992. aastal 28 km individuaalsõidus kulla ja meeskondlikku pronksi.

Eesti meistrivõistlustel sai ta murdmaal 11 kulda, 3 hõbedat ja 7 pronksi, mäesuusatamises 1 pronksi, mägijalgrattal 2 pronksi. Mitu korda on Urmas Välbe võitnud Eesti rulluisutamise karikasarja.

Isiklikku
---------

1987. aasta suvel abiellus ta vene suusataja Jelena Välbega, sügisel sündis neil poeg Franz. 1997. aastal läksid nad lahku. 1993 tutvus ta elukaaslase Pillega, aastast 1998 elavad nad koos. Neil on tütar Vibeke Marie ja poeg Frederik Marten.

Viited
------

1. 1 2 3 4 5 6  Gunnar Press: "Päikesepoiss Urmas Välbe: «Mul on stressid nagu kõigil teistelgi.»" Õhtuleht, 8. jaanuar 2007
2. ↑  "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 29. juuni 2016. Vaadatud 16. novembril 2016.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)

Välislingid
-----------

* Biograafia ESBL-is
Vaade droonilt Solovetsi kloostrikompleksile (juuli 2017)
**Solovetsi klooster** (vene keeles Соловецкий монастырь; täisnimega Спасо-Преображенский Соловецкий монастырь) on õigeusu mungaklooster, mis asub Valge mere Solovetsi saartel. See on üks Venemaa suurimaid õigeusu kloostreid. Kloostrikompleks on arvatud UNESCO maailmapärandi nimistusse.

Klooster asutati 15. sajandi I poolel.

Klooster suleti 1920. aastal ning selle varad läksid üle GPU Põhja sunnitöölaagrite valitsusele. Aastatel 1923–1939 oli Solovetsi saartel GPU ja NKVD surmalaager.

1923. aastal oli saarel ca 200 vangi aga 1926 aastal ligi 20 000.
Saarest jutustab ka prantsuse dokumentaalfilm GULAG-i ikke all

Klooster taastas tegevuse 25. oktoobril 1990.

Viited
------

1. 1 2  Solovetsi klooster Eesti entsüklopeedia veebiversioonis (vaadatud 06.10.2017)
2. ↑  "Solovetsi saarte vangid. I OSA: sunnitöö, teater ja isemajandamine Nõukogude näidislaagris". *Communist Crimes*. Vaadatud 24.11.2020.

Välislingid
-----------

* Kloostri koduleht
* Solovetsi klooster Eesti entsüklopeedia veebiversioonis


|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Solovetsi klooster** |
Dougie Hamilton 2016. aastal Calgary Flamesi särgis
**Douglas Jonathan Hamilton, Jr.** (sündinud 17. juunil 1993 Torontos Ontario provintsis) on Kanada jäähokimängija, kes mängib kaitsjana NHL-i klubis New Jersey Devils.

Aastatel 2009–2013 mängis ta Ontario Hockey League'i (OHL) klubis Niagara IceDogs. Hooajal 2010–11 pälvis ta Bobby Smith Trophy. Hooajal 2011–12 pälvis ta OHL-i hooaja parimale kaitsemängijale antava Max Kaminsky Trophy ning valiti kogu Canadian Hockey League'i hooaja parimaks kaitsjaks.

2011. aastal valiti ta NHL-i *draft* '​is Boston Bruinsi poolt üheksanda valikuna. NHL-is debüteeris ta 19. jaanuaril 2013 mängus New York Rangersi vastu. Esimese värava lõi ta liigas sama aasta 15. veebruaril mängus Buffalo Sabresi vastu.

2015. aasta juunis sõlmis ta kuueaastase lepingu Calgary Flamesiga. 2017–18 põhihooajal lõi ta 17 väravat, millega oli Tampa Bay Lightningu mängija Victor Hedmani ja Philadelphia Flyersi mängija Ivan Provorovi kõrval sel hooajal enim värava löönud kaitsemängija.

2018. aasta juunis siirdus ta Carolina Hurricanesi, kus ta mängis kokku kolm hooaega.

2020. aastal valiti Hamilton NHL-i tähtede mängule, kuid vigastuse tõttu ta ei saanud seal osaleda.

Hooajal 2020–21 valiti Hamilton NHL-i hooaja teise sümboolsesse koosseisu (*Second All-Star Team*).

2021. aasta juulis sõlmis ta seitsmeaastase lepingu Devilsiga.

2012. aastal võitis Hamilton Kanada kuni 20-aastaste koondisega juunioride maailmameistrivõistlustel pronksmedali.

Viited
------

1. ↑  "Canes Acquire Hamilton, Ferland and Fox From Flames". NHL.com. 23.06.2018. Vaadatud 17.08.2020
2. ↑  "Dougie Hamilton Agrees to Terms on 7-Year Contract with Devils I RELEASE". nhl.com. 28.7.2021. Vaadatud 18.10.2021

Välislingid
-----------

* Profiil NHL.com lehel
* Profiil hockeydb.com lehel

| * v
* r
New Jersey Devils |
| --- |
| 
**Väravavahid**: Akira Schmid **·** Vítek Vaněček |
| 
**Kaitsjad**: Kevin Bahl **·** Dougie Hamilton **·** Luke Hughes **·** John Marino **·** Colin Miller **·** Jonas Siegenthaler **·** Brendan Smith |
| 
**Ründajad**: Nathan Bastian **·** Jesper Bratt **·** Erik Haula **·** Nico Hischier **·** Jack Hughes **·** Curtis Lazar **·** Michael McLeod **·** Timo Meier **·** Dawson Mercer **·** Tomáš Nosek **·** Ondřej Palát **·** Chris Tierney **·** Tyler Toffoli |