recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Kiiruimsed** ehk **aktinopterüügid** (*Actinopterygii*) on luukalade klass keelikloomade hõimkonnast. Kiiruimsete nimetus johtub sellest, et nende uimedes on luustunud kiired, mis kinnituvad kehas asuvatele tugiluudele ehk basaalidele. Kiiruimsetele vastandatakse lihasuimsed (*Sarcopterygii*), kelle uimed on teistsuguse ehitusega. 

Kiiruimsed on selgroogsete liigirikkaim klass, siia kuulub peaaegu 30 000 liiki. Kiiruimsed on ubikvistid ehk levinud kõikjal maailmas, asustades väga erinevaid veekogusid. 

Kiiruimsete kehamõõtmed ulatuvad 8 mm-st (*Paedocypris*) kuni 11 m-ni (harilik heeringakuningas (*Regalecus glesne*). Guinnessi rekordite raamatus on rekordiks 17 m isend. Kehakaalu poolest on üks suurimaid kuukala (*Mola mola*), kelle keskmine kaal on umbes 1 tonn, kuid on leitud ka 2,3 tonniseid isendeid. 

Enamiku kiiruimsete skelett on täielikult luustunud. Üheks diagnostiliseks tunnuseks on ka kiiruimsete ganoidsoomused.

Eesti faunas esindatud seltsid
------------------------------

* *Acipenseriformes* – tuuralised
* *Clupeiformes* – heeringalised
* *Salmoniformes* – lõhelised
* *Anguilliformes* – angerjalised
* *Cypriniformes* – karpkalalised
* *Siluriformes* – sägalised
* *Beloniformes* – tuulehaugilised
* *Esociformes* – haugilised
* *Gadiformes* – tursalised
* *Gasterosteiformes* – ogalikulised
* *Syngnathiformes* – merinõelalised
* *Perciformes* – ahvenalised
* *Scorpaeniformes* – meripuugilised
* *Pleuronectiformes* – lestalised

Teisi retsentsete esindajatega seltse
-------------------------------------

* *Elopiformes*
* *Albuliformes*
* *Notacanthiformes*
* *Hiodontiformes*
* *Osteoglossiformes*
* *Alepocephaliformes*
* *Gonorynchiformes*
* *Characiformes*
* *Gymnotiformes*
* *Lepidogalaxiiformes*
* *Argentiniformes*
* *Galaxiiformes*
* *Cichliformes*

Vaata ka
--------

* sagaruimsed
David McCallum (oktoober 2012)
McCallum 1969. aastal
**David Keith McCallum** (19. september 1933 Glasgow – 25. september 2023 New York) oli šoti päritolu Ameerika Ühendriikide muusik ja näitleja.

Ta sündis muusikute perekonnas, isa David McCallum vanem oli Londoni filharmoonikute esiviiul ja ema Dorothy Dorman oli tšellomängija.

Ta õppis lühikest aega Kuninglikus Muusikaakadeemias. Ta on olnud ka oboemängija, helilooja ja dirigent. Aastatel 1966–1968 salvestas ta neli albumit instrumentaalversiooni tolleaegsetest hittlugudest.[*viide?*]

Ta õppis hiljem Kuninglikus Näitekunstiakadeemias.

Ta on Eesti televaatajale tuntud seriaalist "NCIS: Kriminalistid", kus ta 2003. aastast mängis šotlasest koroneri, doktor Donald "Ducky" Mallardit.

Aastatel 1964–1968 mängis ta USA spiooniseriaalis "The Man from U.N.C.L.E." Nõukogude spiooni Illya Kuryakinit, kellena ta sai mitte üksnes kuulsaks, vaid ka seksisümboliks[*viide?*]. Tema varasemale rollile viidati ka sarjas "NCIS", kui küsimusele "Kuidas Ducky noorena välja nägi?" vastas peategelane LeRoy Jethro Gibbs: "Nagu Illya Kuryakin."

Isiklikku
---------

Aastatel 1956–1967 oli ta abielus näitleja Jill Irelandiga (kes 1968. aastal abiellus Charles Bronsoniga, kellega koos McCallum mängis filmis "The Great Escape"). Neil oli kolm poega.

1967. aastast oli ta abielus Katherine Carpenteriga. Neil on poeg ja tütar. McCallumid elavad New Yorgis.

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **David McCallum** |

* IMDB
Pärnu komtuurkonna alad (punane ja roosakas).
**Pärnu komtuurkond** oli Liivi ordu valitsusüksus (saksa keeles *Gebiet*).

Moodustamine
------------

Pärnu komtuurkond loodi varasema Sakala muinasmaakonna läänerannikule, mõnevõrra võis ta hõlmata ka Alempoisi ja Läänemaa osi. Tõenäoliselt kuulusid need valdused esmalt Viljandi komtuuri võimu alla, kuid pärast Uus-Pärnu linna loomist 1265. aastal tekkis ilmselt ka komtuurkond. Hiljem liideti sellega ka Lihula komtuurkond, mis asus Saare-Lääne piiskopi valduste keskel Lääne-Eestis.

Asend
-----

Komtuurkond piirnes läänes Saare-Lääne piiskopkonna, põhjas Tallinna komtuurkonna, idas Viljandi komtuurkonna ja kagus Karksi foogtkonna, hiljem ordumeistri valdustega. Komtuurkonna eraldiseisvaks osaks oli endine Lihula komtuurkond, mis piirnes mere ja Saare-Lääne piiskopkonnaga.

Valitsemine
-----------

Komtuurkonda valitses komtuur, kes omas selles kõrgeimat kohtu-, haldus- ja sõjalist võimu. Lisaks temale oli seal ka teisigi ametnikke, kuid kuna keskaegne linnaarhiiv pole Pärnus säilinud, siis on nimeliselt teada vaid kaks linnusekomtuuri (*Hauskomtur*i): Dietrich Vincke von Ostenfelde (1457–1458) ja Dietrich Schenking (1558–1562). 

Halduslikult jagunes komtuurkond ordu- ja vasallimõisateks, mis teostasid maksukogumist ja kohalikku kohtumõistmist.

Kiriklikult kuulus komtuurkonna põhiosa Tartu piiskopkonda, endine Lihula komtuurkond aga Saare-Lääne piiskopkonda. Need alad jagunesid ka kihelkondadeks, mille piirid ei pruukinud ühtida poliitilistega.

Likvideerimine
--------------

Liivi sõja alguses otsene sõjategevus komtuurkonna maadele ei ulatunud, kuid hertsog Magnus haaras peagi Lihula ja seda ümbritsenud Pärnu komtuurkonna alad enda kätte. 1560. aasta suvel toimus Pärnus viimane Liivimaa maapäev, mis lõpetas ordu ja Magnuse relvakonflikti, kuid komtuurkond Lihulat tagasi ei saanud. 1560. aasta järel, mil venelased vallutasid Viljandi, ulatus nende võimuala juba komtuurkonna piirideni, kuid selle eksistentsi nad siiski ei ohustanud. Nii kestis Pärnu komtuurkond kuni ordu likvideerimiseni 1562. aastal, misjärel see liideti Poola valdustega.

Vaata ka
--------

* Pärnu komtuur
* Pärnu ordulinnus
**Karakalpakkia** on autonoomne vabariik Usbekistani koosseisus. Ta hõlmab läänepoolse kolmandiku Usbekistanist ning piirneb Türkmenistani ja Kasahstaniga. Karakalpakkia põhjapiir kulgeb läbi jõudsalt kuivava Araali mere.

Haldusjaotus
------------

Jaguneb 15 rajooniks. Vabariigis on 12 linna ja 14 alevit.

Loodus
------

Nukusi kliimadiagramm
Karakalpakkiasse jääb Üstirti platoo idaosa, Kõzõlkumi kõrbe lääneosa ning Amudarja delta.

Karakalpakkia kliima on tugevalt kontinentaalne. Jaanuari keskmine temperatuur on –5 °C, juulis 27 °C. Sademeid on aastas ainult 100 mm.

Ainus jõgi on Amudarja. Kunagi jõge ümbritsenud lammimetsad on enamjaolt maha raiutud ning asendatud põldude ja karjamaadega.

Väljaspool jõge ümbritsevat Horezmi oaasi valitseb kõrb.

### Looduskaitse

Araali järve seisund on katastroofiline. Teda toitnud Amudarjast juhitakse nii palju vett niisutamiseks põldudele, et järve see enam ei jõua. Järve pindala on alates 1960. aastatest vähenenud kolm korda. Näiteks endine sadam Mojnak asub nüüd mitu kilomeetrit kaldast eemal.

Rahvastik
---------

Linnades elab 48% rahvastikust. Karakalpakke on rahvastikust 32%, usbekke 33%, kasahhe 26%.

Karakalpakkia suuremad linnad:

* Nukus (karakalpaki Nökis)
* Xojеli (Hoželi)
* Taqiyatas (Tahhia tas)
* Beruniy (Birunij)

Majandus
--------

### Energeetika

Taqiyatas elektrijaam.

### Põllumajandus

Ainuvõimalik on niisutuspõllundus. Kasvatatakse puuvilla, riisi, lutserni, puuvilju; loomadest karakullilambaid, veiseid ja kaameleid. Valmistatakse siidi.

### Tööstus

Peamisteks tööstusharudeks on puuvilla puhastamine, puuvillaseemneõli ning puuvillase riide valmistamine, ehitusmaterjalide tootmine ning metallitöötlemine.

### Transport

Amudarja on laevatatav jõgi.

Karakalpakkiat läbib raudtee, mis kulgeb Usbekistanist Kasahstani kaudu Venemaale.

Ajalugu
-------

Keskajal kuulus Karakalpakkia Horezmi riiki.

Venemaa koosseisu läksid Karakalpakkia alad 1873. aastal. 1925. aastal sai Karakalpakkiast autonoomne oblast Vene SFNV-sse kuulunud Kasahhi ANSV koosseisus. 1932. aastal viidi Karakalpaki autonoomne oblast Kasahhi ANSV koosseisust Karakalpaki ANSV-na Vene SFNV koosseisu. 1936. aastast kuulus Karakalpaki ANSV Usbeki NSV-sse.

Vaata ka
--------

* Karakalpaki autonoomne oblast
* Karakalpaki ANSV

Välislingid
-----------

* Karakalpakstan (*inglise keeles*)

Usbekistani 1. järgu haldusüksused

Andijoni vilajett **·**  Buhhaara vilajett **·**  Fergana vilajett **·**  Horezmi vilajett **·**  Jizzaxi vilajett **·**  Karakalpakkia **·**  Namangani vilajett **·**  Navoiy vilajett **·**  Qashqadaryo vilajett **·**  Samarkandi vilajett **·**  Sirdaryo vilajett **·**  Surxondaryo vilajett **·**  Taškendi vilajett **·**  Taškent
**Valga–Veski rongiliin** oli reisirongiliin, mis läbis Valga, Võru ja Põlva maakonda. 

Lõpp-peatused asusid Valga raudteejaamas ja Kolodavitsa küla lähedal asunud Veski raudteepeatuses. 

Liinil asus kokku 19 peatust ning seda teenindas diiselrongidega Edelaraudtee (varasem Eesti Raudtee). 
Rongiliinil oli 2000.-2001. aasta sõiduplaani järgi kummaski suunas kolm väljumist. Sõit alguspunktist lõppjaama kestis umbes 1 tund ja 50 minutit.

Rongiliin suleti lõplikult 4. märtsil 2001 seoses üle-eestilise reisirongiliikluse sulgemisega. Erinevalt teistest liinidest, mis hiljem taasavati, ei ole Valga–Koidula raudteelõigul regulaarset reisirongiühendust enam olnud.

Peatused
--------

* VALGA
* Ratsimäe
* Mürgi
* KARULA
* Tuulemäe
* Anne
* ANTSLA
* Vaabina
* Kurenurme
* SÕMERPALU
* Vagula
* VÕRU
* Nõnova
* Husari
* Otsa
* LEPASSAARE
* Tuderna
* PIUSA
* Veski

Vaata ka
--------

* Valga–Koidula raudteelõik
* Eesti raudteetransport
*

Viited
------

1. ↑  "Sõiduplaan kehtivusajaga 29 oktoober 2000-03 märts 2001a". Originaali arhiivikoopia seisuga 21. aprill 2019. Vaadatud 21. aprillil 2019.
2. ↑  Estonian railways today, lk 8 (inglise keeles)
3. ↑  Valitsus tahab rongid tagasi tuua; Ärileht, 05.06.2001
4. ↑  Edelaraudtee suleb kaks Võru läbivat rongiliini; Ärileht, 09.01.2001
5. ↑  Võru ja Valga vahel jääb rongiliiklus taastamata; Delfi, 05.05.2001
6. ↑  Rong see sõitis...; EPL, 19. mai 2000
**Kadi Toom** (sündinud 8. märtsil 1982 Kohilas) on eesti laulja.

Haridus
-------

Kadi on lõpetanud Kohila Gümnaasiumi 2000. aastal. Kooli kõrvalt käis ta klaveritundides[*viide?*] ning õppis omal käel kitarri.[*viide?*] 2005. aastal omandas Kadi Tallinna Ülikoolis bakalaureusekraadi reklaami ja meedia erialal.[*viide?*]

Töö ja looming
--------------

Kadi Toom oli kooliansambli Stele solist, 1998. aastast laulis Kohila ansamblis Still Alive. Osales TV1 lauluvõistlusel "Uus viis" lauludega "Leides" (1998) ja "Meeletu" (1999). Eesti Televisiooni lauluvõistlusel "Kaks takti ette" saavutas ta 1999. aastal 4. koha. 

2008. aastal osales ta TV3 laulusaates "Laulud tähtedega".

Ansamblisse Kadi Toom Band kuuluvad lisaks Kadile kitarrist Kaido Kodumäe, klahvpillimängija Tarmo Sillaots, bassist Toivo Nilson ja trummar Raido Lilleberg.

### Diskograafia

Kadi Toomi tuntumate laulude seas on "Leides", "Kuulun sulle ma", "We Are Not Done", "Sulle päike ma", "Play" jm. 

| Aasta | Album |
| --- | --- |
| 2003 | "Mina" |
| 2003 | "You" |
|  | Singel |
| 2008 | "Vaikus räägib" |
| 2016 | "Teoorias" |
| 2017 | "Teekond läbi su varjude" |
| 2017 | "Normaalne" |
| 2017 | "On mis on" |

### Eurovisiooni Eesti eelvoor

Ta on osalenud solistina Eurolaulu konkursil 2001. ja 2003. aastal ning veel mitmel aastal taustalauljana (Eha Urbsalu, Carola Szücs, Arne Lauri, Erik Meremaa). 

| Eurolaul |
| --- |
| **Aasta** | **Laul** | **Punktid** | **Koht** |
| 2001 | "A Little Chance" | 64 | 3 |
| 2003 | "Have a Little Faith" | 48 | 5 |
| 2003 | "We Are Not Done" | 58 | 3 |

Isiklikku
---------

Kadi Toomi elukaaslane on helilooja ja produtsent Glen Pilvre. Toom on taimetoitlane. Ta on *bodybalance*'i treener. 2011. aastal avas ta Kohilas kohviku Omamoodi.

Viited
------

1. ↑  "Kadi Allstarz".
2. ↑  "Kadi Toom". *allstarz.ee*.
3. ↑  Simon, Evelin. "Kadi Toom ootab printsi hobusel".
4. ↑   Miks hakkas Kadi Toom taimetoitlaseks?], Delfi, 14. jaanuar 2011
5. ↑  Kadi Toom naudib treeneriametit[*alaline kõdulink*], Delfi, 20. märts 2009
6. ↑  Kadi Toom avas Kohilas oma kohviku, Postimees.ee, 21. märts 2011

Välislingid
-----------

*
**Kare-Ülli Kauks** (sündinud 2. juunil 1961 Kehras) on eesti laulja ja laulupedagoog.

Muusikutee
----------

Kauks lõpetas Heidy Tamme klassis Georg Otsa nimelise Tallinna Muusikakooli estraadiosakonna. Talle sai omaseks džässilik muusika ja ballaadid. Ta esines kooli bigbändi kontsertidel. Teda saatsid duo Tiit Paulus ja Taavo Remmel ning Ants Ligi oma kvintetiga.

Aastail 1983–1985 esines ta festivalil "Tudengijazz".

1984. aastal algas koostöö Villu Veski ansambliga, kellega esineti ka 1986. aastal Thbilisi džässifestivalil. Sama aasta sügisest on ta ansambli Mahavok solist.

Mahavok võitis 1987. aastal *grand prix'* Tartu Levimuusikapäevadel. Sama aasta suvel võitis Kare Kauks Nõukogude Liidu Vokaalkonkursil Jūrmalas esikoha (lauluga "Mägede hääl").

1980. aastatel oli Kare Kauksi üks väliseid tunnuseid laval peapael, mida hakkas kandma 1987 II poolel. Ta on olnud ka "Vene tänava bigbändi" solist 1990.a.

Pärast abiellumist jäi Kauks aktiivsest lavategevusest eemale. 1990. aastatel salvestas vaid Kauks üksikuid laule ning osales Heini Vaikmaa ja Madis Trossi rokkooperis "Hing ja iha".

2001. aastal mängis Kare Kauks muusikalis "Hüljatud", olles traagilises Fantine'i rollis. Muusikalist pärit laul "Unelm vaid" (orig. "I Dreamed a Dream") püsis pikka aega mitme raadiojaama edetabelites ning Eesti Televisiooni edetabelisaates "7 vaprat". Kriitikud hindasid Kauksi esitust kõrgelt, nimetades seda üheks paremaks rollitäitmiseks terve etenduse kontekstis.

2002. aastal ilmus ansambli Mahavok 20. aastapäeva puhul ka topelt CD-kogumik ansambli parimate lugudega. Ansambel ilmus algkoosseisus lavale ning andis Eestis arvukalt kontserte. Järgnes taas loominguline puhkus, ent alates 2008. aastast oldi taas tihedamalt laval kavaga "Meridiaanid". Värskendatud-uuendatud kava kõlas esmakordselt 2008. aasta suvel Padise kloostris, kui ansambli juht Heini Vaikmaa tähistas 50. sünnipäeva. Ansambel osales mitmes telesaates ("Täna õhtul", ETV 2009) ning andis ridamisi menukaid kontserte. Hiljem loobus Kare Kauks taas lavategevusest ning ansamblis on uued solistid – Anet Vaikmaa ja Ketter Orav.

Pedagoogitöö
------------

Kare Kauks oli 8 õppeaastat Georg Otsa nimelises Tallinna Muusikakoolis pop-jazzlaulu osakonna õpetaja. Tema käe all on laulmist õppinud teiste seas Koit Toome, Uku Suviste, Evelin Samuel, Janika Sillamaa, Bert Pringi, Marvi Vallaste jpt.

Isiklikku
---------

Kare Kauks on abielus jurist Indrek Oravaga, neil on kaks täiskasvanud tütart. Tütar Ketter Orav (esinejanimega Kéa) pääses konkursi "Eesti Laul 2016" finaali. Kare Kauks elab Tallinnas.

Tunnustus
---------

* 2024 Valgetähe V klassi teenetemärk

Viited
------

1. ↑  "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 22. veebruar 2012. Vaadatud 16. aprillil 2009.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)

Välislingid
-----------

* Eesti Ansamblite Andmebaas
**Hendrik Adamson** (6. oktoober (24. septembril Juliuse kalendri järgi) 1891 Kärstna vald – 7. märts 1946 Tuhalaane vald) oli eesti luuletaja, õpetaja ja esperantist.

Elulugu
-------

Hendrik Adamson sündis Metsakuru külas Patsi talus. Tema isa oli rätsep. 1901–1907 õppis ta Kärstna valla- ja ministeeriumikoolis ning 1907–1911 Tartu Õpetajate Seminaris.

Aastal 1911 töötas ta õpetajana Tormas Võtikvere ministeeriumikoolis, 1912–1918 õpetajana ja juhatajana Kasepää vallas Raja küla ministeeriumikoolis ning 1919–1927 Kärstna algkooli juhatajana. Seejärel sai temast kutseline kirjanik Kärstnas Kodu pisitalus. Ta oli Eesti Kirjanikkude Liidu liige. Hiljem oli ta lühikest aega õpetaja Valgamaal Lõvel (1940) ja Kärstnas (1944).

Teosed
------

1913. aastast avaldas ta ajakirjanduses miniatuure, dialooge, vesteid, hiljem arvukalt värsse, jutustusi ja novelle. Ta äratas tähelepanu mulgi murdes luulega. Ta avaldas luulekogud "Mulgimaa" (Tartu, 1919), "Inimen" (Tartu, 1925), "Tõus ja mõõn" (Tartu, 1931), "Kolletuspäev" (Tartu, 1934), "Mälestuste maja" (Tartu, 1936) ja "Linnulaul" (Tartu, 1937), novellikogud "Kuldblond neitsi" (1925) ja "Roheline sisalik" (Tartu, 1925) jm. Kujundirikkais ja humoorikais luuletustes kasutab H. Adamson tihti murdekeelt. Kirjutanud ka esperanto keeles. 1928. aastal ilmus lapsepõlvemälestusraamat "Kuldsel elukoidikul".

Hiljem on avaldatud luulekogud "Kolm pilku" (Geislingen, 1947), "Kogutud luuletused" (Stockholm, 1963) ja "Luuletused" (Tallinn, 1965) sarjas "Väike luuleraamat", "Vikerkaar ja vari" (Tartu, 1998) ning "Laotuse õlman: ma muigan mu mulgi murden" (Tartu, 2001). Lastele avaldati 1989 raamat "Auli: lugu ühest väikesest poisist".

Tema üksikluuletusi on tõlgitud vene, inglise ja itaalia keelde.

Hendrik Adamson suri 1946 ja maeti Helme kalmistule, kus talle on pühendatud mälestustahvel.

Vaata ka
--------

* Hendrik Adamsoni murdeluulepreemia

Kirjandus
---------

* Maie Torim ja Karl Muru, "Pilk Hendrik Adamsoni elule ja luulele" – Keel ja Kirjandus 1966, nr. 4, lk. 210–225
* Hando Runnel, "Jooksu pealt suudeldud". Ilmamaa, Tartu 1998; 4 artiklit Adamsonist lk. 208–216 ja 315–340

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Tsitaadid Vikitsitaatides: **Hendrik Adamson** |

* Hendrik Adamson Eesti biograafilises andmebaasis ISIK
Büchneri portree u 1835. aastast
**Karl Georg Büchner** (17. oktoober 1813 Goddelau Hesseni suurhertsogkond – 19. veebruar 1837 Zürich) oli saksa kirjanik, arst, loodusteadlane ja revolutsionäär. Ta oli ka kaasaegse psühhosomaatika pioneer. Kuigi ta suri kõigest 23-aastaselt, peetakse teda Vormärzi perioodi üheks olulisemaks kirjandustegelaseks.

Ta sündis aastal 1813 Goddelaus (praegu Riedstadti linnaosa, asub Hesseni liidumaal), toona Hesseni suurhertsogkonnas.

1831. aastal asus ta Strasbourgi meditsiini õppima. 1933 kolis ta Gießeni, kus jätkas õpinguid Gießeni ülikoolis.

1834. aastal avaldas ta lendlehe "Der Hessische Landbote", mille järel nõuti Büchneri arreteerimist, kuid tal õnnestus pageda Strasbourgi

1836. aastal sai ta meditsiinikraadi.

Tema esimene näidend ("Dantoni surm") avaldati 1935. aastal ja teine näidend ("Leonce ja Lena") aasta hiljem. Tema lühiromaan "Lenz" ei jõudnud lõpuni valmida. Büchneri tuntumaks teoseks on aga pooleli jäänud näidend "Woyzeck", mille oluliselt ümbertöötatud versiooni avaldas 1877. aastal Karl Emil Franzos.

Büchner oli kirjandusrühmituse Noor Saksamaa liige.

Ta tõlkis prantsuse keelest kaks Victor Hugo näidendit.

Tema vend Ludwig Büchner oli füsioloog ja filosoof ning tema õde Luise Büchner tegeles samuti kirjandusega. Tema onu Ernst Büchner oli keemik, kelle järgi on nimetatud Büchneri lehter.

Georg Büchner suri 19. veebruaril 1837 Zürichis tüüfusesse.
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel on pühakust; mehenime kohta vaata Markus (eesnimi), perekonnanime kohta Markus (perekonnanimi)* |

---

Markus. Skulptor Donatello
**Markus** on Markuse evangeeliumi kirjutaja, kes hukati 67. aastal.

Arvatakse, et ta oli Aleksandria kiriku rajaja ja selle esimene piiskop (Aleksandria paavst). Suri märtrina.

Markus on teise evangeeliumi autor. Markuse ema maja Jeruusalemmas külastasid Jeesuse esimesed jüngrid (on peetud võimalikuks, et samas majas toimus ka püha õhtusöömaaeg). Pärast Kristuse taevasseminekut rändas Markus koos apostlite Peetruse, Pauluse, Barnabase ja Sauluse seltsis mööda maad ja levitas kristlust (Apostlite teod 12:25, 13:5, 15:37-39). Markus hülgas Pauluse teel Küprosele ja naasis Jeruusalemma. Seetõttu keeldus Paulus teda uuele reisile kaasa võtmast. Koostöö Barnabasega aga laabus ning Markus tegutses misjonärina mõnda aega ka Küprosel.

Seejärel sai Markusest Peetruse jünger ja ta töötas Roomas Peetruse sekretärina. Peetrus ütles tema kohta "mu poeg Markus". Pärimuse järgi oli Peetrus see, kes rääkis Markusele Jeesuse eluloost, tuletas meelde Jeesuse sõnu ja tegusid. Pühalt Peetruselt kuuldu põhjal olevatki Markus oma evangeeliumi kirja pannud. Peetakse võimalikuks, et Markus mainib evangeeliumis iseennastki. Nimelt räägib ta ainsa evangelistina noormehest, kes viibis Jeesuse vahistamise juures. Noormeest ei saadud kinni võtta, sest ta puges särgist välja ning põgenes. (Mk 14:51-52 j)

Pärast Roomast lahkumist jõudis Markus Egiptusse. Väidetavalt sai temast Aleksandria kiriku rajaja ning Aleksandria esimene piiskop. Arvatakse, et Markus suri Aleksandrias märtrisurma Nero valitsemisajal 67. aastal. Markus olevat otse altari ees kinni võetud, teda köie otsas lohistatud ja lõpuks surnuks pekstud (või kägistatud). Pärast Markuse surma puhkenud äikesetorm, paganausulised põgenenud ja kohalikud kristlased saanud tema surnukeha maha matta.

Ühe legendi järgi jutlustanud Markus kord Aadria mere kallastel ja tema laev kandunud suure tormi tõttu laguunidesse. Seal ilmutanud end ingel, kes kuulutas: "Siia kerkib sinu auks kord suur linn (Veneetsia)." Mitu sajandit hiljem, aastal 828 viisid meremehed Markuse säilmed Veneetsiasse. Tema uuele matmispaigale püstitati kabel ja Markus kuulutati Veneetsia kaitsepühakuks.

Eesti rahvakalendris on markusepäev 25. aprillil.

Markus oli kirjutajate, notarite, müürseppade, ehitustööliste, korvi- ja vaibapunujate, klaasseppade ja klaasimaalijate ning vangide kaitsepühak. Temalt palutakse abi sammaspoole, mitmesuguste valude ja äkilise surma vastu. Markuse sümboliteks on raamat, pärgamendirull, kirjutussulg, piiskopirüü. Martsipani peetakse Markuse leivaks.

Ikonograafias kujutatakse evangelist Markust lõviga või lõvina. Markuse kui sõnumitooja rollile osutab tiivuline lõvi, Markuse tähtsaim atribuut.
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib 1918. ilmuma hakanud ajalehe kohta; Rahvarinde ajalehe kohta vaata artiklit Vaba Maa (ajaleht 1989); trükikoja kohta vaata Vaba Maa (trükikoda); filmi kohta vaata artiklit Vaba Maa (film)* |

---

**Vaba Maa** oli aastatel 1918–1938 Tallinnas ilmunud ajaleht (päevaleht), mida andis välja OÜ Vaba Maa. 

Ajaleht ei ilmunud esmaspäeviti, mil ilmus Esmaspäev. Vaba Maa viimane peatoimetaja oli Eduard Laaman. Aastatel 1918–1932 oli see Eesti Tööerakonna ja 1932–1935 Rahvusliku Keskerakonna häälekandja.

1934. aasta reklaamis on öeldud: 

> „9 kuud peale Eesti Vabariigi väljakuulutamist loodi "VABA MAA". Üle 15 aasta on ta sammunud kaasa, kindlalt toetanud vaba Eesti arengut, kartmata tuues päevavalgele head ja vead, võimsana ja julgelt astudes välja isamaa lõhkujate vastu. Ühinege kohe Eesti kaitseks ja lugege "VABA MAA'd"
> 
> 
>  – "
> 
> 

Ajalehes ilmus 17. veebruaril 1938 nelja Gori poolt joonistatud karikatüüri Adolf Hitlerist, Herman Göringist, Saksa sõjaministrist Werner von Blombergist, marssal Tshiang Kai-shekist ja Saksa välisminister Konrad von Neurathist. Järgmisel päeval Eesti välisminister Friedrich Akel saatis salajase kirja nr. 563 siseminister Kaarel Eenpalule, "et pilkepildid välisriikide riigipeade ja riigi tegelaste kohta on täiesti lubamatud ja et samuti tuleb hoiduda pahakspanevatest kirjutistest välisriikide, eriti meie suurte naabrite aadressil". Samal päeval Akel veel saatis teise salajase kirja nr. 564 siseminister Eenpalule, et karikatuurid "kahjustavad meie suhteid Saksamaaga".

Ajalehe vastutav peatoimeja Olev Soots kuulati üle 28. veebruaril. Siseminister Eenpalu otsustas Kaitseseisukorra seaduse § 9 p. 8 alusel ajalehe "Vaba Maa" ilmumise seisma panna, kuna selle "toimetus on teadlikult kahjustanud Eesti Vabariigi välispoliitika huvisid".

Ajalehe **Vaba Maa** viimane number ilmus 4. märtsil 1938.

Ajalehe peatoimetajad
---------------------

* 1918–1921 Julius Seljamaa
* 1921 Lui Olesk
* 1921–1929 Ado Anderkopp
* 1923 Ants Piip
* 1924–1929 Eduard Laaman
* 1930–1938 Eduard Laaman

Viited
------

1. 1 2  EE 12. köide, 2003: 629.
2. ↑   (vaadatud 19.02.2013).
3. ↑  Kuulutus, Rahvaleht, 29. märts 1934, nr. 37, lk. 6.
4. 1 2
5. ↑  Anderkopp, Ado, EE 14, 2000.
6. ↑  Laaman, Eduard, EE 14, 2000.

Kirjandus
---------

* 
* Vaba Maa (1918–1938) – Eesti rahvusbibliograafia
Florentino Luís (2019)
**Florentino Ibrain Morris Luís** (sündinud 19. augustil 1999 Lissabonis) on Portugali jalgpallur, kes mängib kaitsva poolkaitsjana Portugali kõrgliigaklubis Lissaboni Benfica.

Lissaboni Benfica noortesüsteemiga liitus ta 2010. aastal. Hooajal 2016/17 debüteeris ta Benfica reservmeeskonnas Portugali esiliigas. Benfica põhimeeskonnas debüteeris ta 10. veebruaril 2019 mängus Nacionali vastu. Esimese värava Portugali kõrgliigas lõi ta 17. märtsil 2019 mängus Moreirense vastu. Samal hooajal tuli ta Benficaga ka Portugali meistriks. Hooaja 2020/21 oli ta laenul Prantsusmaa kõrgliigaklubis Monaco ja hooajal 2021/22 Hispaania kõrgliigaklubis Getafe. Hooajal 2022/23 kindlustas ta koha Benfica põhimeeskonnas ning tuli samal hooajal klubiga teist korda Portugali meistriks. 2022. aasta oktoobris pikendas ta Benficaga lepingut viie aasta võrra.

Aastatel 2014–2021 mängis Florentino Luís Portugali noortekoondistes. Euroopa omavanuste meistriks tuli ta 2016. aastal Portugali kuni 17-aastaste koondisega ja 2018. aastal kuni 19-aastaste koondisega.

Saavutused
----------

Benfica
* Primeira Liga: 2018–19, 2022–23
* Supertaça Cândido de Oliveira: 2019, 2023

Viited
------

1. ↑  "Florentino: «Posso prometer aos benfiquistas que vou dar o meu máximo como dei até aqui»". *Record* (portugali). 14. oktoober 2022. Vaadatud 6. septembril 2022.

Välislingid
-----------

* Profiil Lissaboni Benfica kodulehel

| * v
* r
Lissaboni Benfica jalgpallurid  –  Primeira Liga |
| --- |
| 

* 1 Trubin
* 3 Fernández
* 4 A. Silva
* 5 Morato
* 6 Bah
* 7 Neres
* 8 Aursnes
* 9 Cabral
* 10 Kökçü
* 11 Di María
* 13 Jurásek
* 14 Bernat
* 19 Tengstedt
* 20 J. Mário
* 22 Chiquinho
* 24 Soares
* 27 Rafa
* 30 Otamendi (k)
* 33 Musa
* 36 M. Leonardo
* 44 Araújo
* 45 Kokubo
* 47 Gouveia
* 61 Florentino
* Treener: Schmidt

 |
Eric Bailly (2017)
**Eric Bertrand Bailly** (sündinud 12. aprillil 1994 Bingerville'is) on Elevandiluuranniku jalgpallur. Ta mängib Hispaania kõrgliigaklubis Villarreal ja Elevandiluuranniku jalgpallikoondises. Tema peamine mängupositsioon on keskkaitsja, kuid ta võib mängida ka paremkaitsjana.

Ta alustas klubikarjääri Hispaanias Espanyolis, mille noortesüsteemiga liitus ta 2011. aastal. Debüüdi klubi meeskonnas tegi ta Hispaania kõrgliigamängus 5. oktoobril 2014 mängus Real Sociedadi vastu.

2015. aasta jaanuaris liitus ta teise Hispaania kõrgliigaklubiga, Villarrealiga. 22. oktoobril 2015 lõi ta UEFA Euroopa Liiga alagrupimängus Dinamo Minski vastu oma klubikarjääri esimese värava.

2016. aasta juunis sõlmis ta nelja-aastase lepingu Inglismaa kõrgliigaklubiga Manchester United. Arvatav üleminekusumma oli 30 miljonit naelsterlingit. Hooajal 2016–17 võitis ta klubiga Euroopa Liiga. Esimese värava Inglismaa kõrgliigas lõi ta 19. augustil 2017 mängus Swansea City vastu. 2022. aasta augustis läks ta Manchester Unitedist üheks hooajaks laenule Prantsusmaa kõrgliigaklubisse Marseille Olympique.

2023. aasta septembris liitus ta Türgi kõrgliigaklubiga Beşiktaş. Halbade soorituste eest jäeti ta 2023. aasta detsembris meeskonnast välja ning kuu lõpus lõpetati temaga leping.

2023. aasta detsembri lõpus naasis Bailly Villarreali, kellega ta sõlmis kuni 2025. aasta juunini kehtiva lepingu..

Debüüdi Elevandiluuranniku jalgpallikoondises tegi Bailly 11. jaanuaril 2015 sõprusmängus Nigeeria vastu. Samal aastal võitis ta koondisega Aafrika rahvaste karikavõistlused. Samuti on ta kuulunud koondisse 2017. ja 2022. aasta Aafrika rahvaste karikavõistlusel. Esimese värava lõi ta koondisesärgis 12. oktoobril 2018 mängus Kesk-Aafrika Vabariigi vastu. 2020. aasta suveolümpiamängude jalgpalliturniiril osales ta Elevandiluuranniku olümpiavõistkonnas.

Saavutused
----------

Manchester United
* EFL Cup: 2016–17
* FA Community Shield: 2016
* UEFA Euroopa Liiga: 2016–17

Viited
------

1. ↑  "l Espanyol traspasa a Eric Bailly al Villarreal por 5,7 millones de euros". El Mundo Deportivo. 29.1.2015. Vaadatud 3.2.2019
2. ↑  "Manchester United sign Eric Bailly from Villarreal on four-year contract". ESPN FC. ESPN Internet Ventures. 8.6.2016. Vaadatud 3.2.2019
3. ↑  "Beşiktaş'a Hoş Geldin Eric Bailly" (türgi). Beşiktaş JK. 4. september 2023.
4. ↑  "Termination of contract statement". Beşiktaş J.K. Vaadatud 29. detsembril 2023.
5. ↑  "Eric Bailly returns to Villarreal CF" (Briti inglise). Villarreal CF. 30. detsember 2023. Vaadatud 2. jaanuaril 2024.

Välislingid
-----------

 Eric Bailly – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
**Randal Kolo Muani** (sündinud 5. detsembril 1998 Bondys) on Prantsusmaa jalgpallur, kes mängib ründajana Prantsuse kõrgliiga klubis Paris Saint-Germain ja Prantsusmaa jalgpallikoondises.

Ta on Kongo päritolu.

Klubikarjäär
------------

2015. aastal liitus ta Prantsusmaa klubiga FC Nantes. 2018. aasta juunis sõlmis ta klubiga esimese profilepingu. Prantsusmaa kõrgliigas debüteeris ta 30. novembril 2018 mängus Saint-Étienne'i vastu. Hooajal 2019/20 oli Kolo Muani laenul Prantsusmaa tugevuselt kolmanda liiga klubis Boulogne. Nantes'i meeskonnas lõi ta Prantsusmaa kõrgliigas esimese värava 18. novembril 2020 mängus Bresti vastu. Hooajal 2020/21 lõi ta Prantsusmaa kõrgliigas kokku üheksa väravat ja hooajal 2021/22 kokku 12 väravat.

2022. aasta märtsis sõlmis ta viieaastase lepingu Frankfurdi Eintrachtiga, kus asus mängima hooaja 2021/22 lõppedes. Saksamaa kõrgliigas lõi Kolo Muani esimese värava hooaja avamängus 5. augustil 2022 Müncheni Bayerni vastu. Mäng lõppes küll Eintracht Frankfurdi kaotusega 1:6. Hooajal 2022/23 lõi Kolo Muani Saksamaa kõrgliigas 15 väravat ja andis 11 väravasöötu. Hooaja lõpus valiti ta liigahooaja sümboolsesse koosseisu.

Suvel 2023 liitus ta ligi 95 miljoni euro eest Paris Saint-Germainiga.

Koondisekarjäär
---------------

Kolo Muani kuulus 2020. aasta suveolümpiamängude jalgpalliturniiril Prantsusmaa olümpiavõistkonda.

Prantsusmaa jalgpallikoondises tegi ta debüüdi 22. septembril 2022 UEFA Rahvuste Liiga mängus Austria vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta sama aasta 14. detsembril maailmameistrivõistluste poolfinaalis Maroko vastu.

2022. aasta maailmameistrivõistluste finaalis Argentina vastu oli Kolo Muanil lisaaja üleminutil võimalus lüüa Prantsusmaa võiduvärav, kuid Argentina väravavaht Emiliano Martínez tegi suurepärase tõrje.

Saavutused
----------

Nantes
* Coupe de France: 2021–22

Eintracht Frankfurt
* DFB-Pokal: Teine koht 2022–23

Paris Saint-Germain
* Trophée des Champions: 2023

Viited
------

1. ↑  "Football (National): Vahid, Mbappe, le Congo, la fusée Randal Kolo Muani se confie". *La Voix du Nord*. 13. veebruar 2020. Vaadatud 30. augustil 2020.
2. ↑   (vaadatud 10.8.2022)
3. ↑  > (vaadatud 19.12.2022)
4. ↑  "Qatar 2022 – 'Dibu' Martínez's new "Save of the Century"". *Mundo Deportivo USA* (inglise). 20. detsember 2022. Originaali arhiivikoopia seisuga 17. veebruar 2023. Vaadatud 20. veebruaril 2023.

Välislingid
-----------

* Profiil Paris Saint-Germaini kodulehel

| * v
* r
Prantsusmaa koondis  –  2022. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlused |
| --- |
| 

* 1 Lloris (c)
* 2 Pavard
* 3 Disasi
* 4 Varane
* 5 Koundé
* 6 Guendouzi
* 7 Griezmann
* 8 Tchouaméni
* 9 Giroud
* 10 Mbappé
* 11 Dembélé
* 12 Kolo Muani
* 13 Fofana
* 14 Rabiot
* 15 Veretout
* 16 Mandanda
* 17 Saliba
* 18 Upamecano
* 20 Coman
* 21 L. Hernandez
* 22 T. Hernandez
* 23 Areola
* 24 Konaté
* 25 Camavinga
* 26 Thuram
* Treener: Deschamps

 | Prantsusmaa |
Põlev tuletikk
"Tikk" suunab siia. Meditsiinilise termini kohta vaata artiklit Tikk (meditsiin).
**Tuletikk** on vahend tule süütamiseks. Tavaline tuletikk on umbes 45 millimeetri pikkune ja paari millimeetri paksune puidust tikk, mille otsas on hõõrdumisel kergestisüttiv, põlev aine. Tavaliselt kasutatakse tikuotsas kaaliumkloraadi, väävli, täiteainete ja sideainete segu. Tikk valmistatakse enamasti haavapuidust, kuid see võidakse teha ka papist. Tikud pakitakse tikutoosi, mille küljel on punast fosforit sisaldav hõõrdepind tiku süütamiseks. Tiku süttimise protsess on keeruline. Tiku otsa hõõrdumisest hõõrdepinna vastu saavad alguse mitmed keemilised reaktsioonid. 

Esimesed (valge) fosforiga tikud võeti kasutusele alles 1830. aastatel. Nende tikkudega tuli olla eriti ettevaatlik, sest need süttisid hõõrdumisel mis tahes pinnaga. Tänapäeva tuletiku leiutas 1844. aastal rootslane Gustaf Erik Pasch, kes asendas varem kasutusel olnud tuleohtliku ja mürgise valge fosfori punase fosforiga ning paigutas selle tikuotsa asemel tikutoosi küljele. Tänu sellele oli tikkude tootmise monopol pikka aega rootslaste käes.

Tänapäeval toodetakse ka väävlivabasid tikke.

Vaata ka
--------

* fillumeenia
* Jaak Puhk – rajas 1889. aastal Viljandi kirikumõisa maadele tikuvabriku.[*viide?*]

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Tuletikk** |

|  |  |
| --- | --- |
|  | Tsitaadid Vikitsitaatides: **Tuletikk** |

* "Fotod: Viljandis süüdati maailma suurim tikk" Postimees, 28. november 2004
*
Pablo Fornals 2018. aastal Villarreali särgis
**Pablo Fornals Malla** (sündinud 22. veebruaril 1996 Castellón de la Planas) on Hispaania jalgpallur, kes mängib ründava poolkaitsjana Hispaania kõrgliigaklubis Real Betis.

Ta alustas klubikarjääri Hispaania klubis Málaga, millega liitus 2012. aastal. Klubi põhimeeskonnas debüteeris ta Hispaania kõrgliigas 2015. aastal. Aastatel 2017–2019 mängis ta Villarrealis.

2019. aasta juunis sõlmis ta viieaastase lepingu Inglismaa Premier League'i klubiga West Ham United. Nelja ja poole hooajaga lõi ta Inglismaa kõrgligas 16 väravat. Hooajal 2022/23 võitis ta West Ham Unitediga UEFA Euroopa Konverentsiliiga.

2024. aasta veebruaris sõlmis ta kuni 2029. aastani kehtiva lepingu Real Betisega.

2019. aastal tuli ta Hispaania kuni 21-aastaste koondisega Euroopa omavanuste Euroopa meistriks. Debüüdi Hispaania jalgpallikoondises tegi Fornals 29. mail 2016 sõprusmängus Bosnia ja Hertsegoviina vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 8. septembril 2021 MM-i valikmängus Kosovo vastu.

Viited
------

1. ↑  "El Real Betis y el West Ham United acuerdan el traspaso de Pablo Fornals" [Real Betis and West Ham United agree the transfer of Pablo Fornals] (hispaania). Real Betis. 2. veebruar 2024. Vaadatud 2. veebruaril 2024.
2. ↑  "Pablo Fornals departs". West Ham United F.C. 2. veebruar 2024. Vaadatud 2. veebruaril 2024.
**Abrasiivpaber** ehk **lihvpaber** (**lihvimispaber**; **liivapaber**; **klaaspaber**) on abrasiivpulbriga kaetud paber või riie pindade lihvimiseks.

Olenemata sellest, kuidas eri tootjad või turundajad abrasiivpaberit nimetavad, ei kasutata tänapäeval selle tootmisel enam liiva ega klaasi, vaid muid abrasiivpulbreid, näiteks granaadi- või ränikarbiidipõhiseid. Liivapaberit toodetakse eri suuruses ja karedusega. Seda kasutatakse materjalide viimistlemisel, et muuta need vastavalt vajadusele kas siledamaks või karedamaks. Samuti kasutatakse liivapaberit vana materjalikihi, näiteks vana värvi või laki eemaldamiseks.

Liivapaberi karedusindeksid
Paberi karedust väljendab arv, mis näitab, mitu abrasiivtera mahub ühe tolli pikkusele joonele. Väiksem karedusindeks, näiteks K40 või K80, tähistab jämedat tera, seevastu suurem karedusindeks, näiteks P1000 või P1500, märgib peenemat tera.

Ajalugu
-------

Esimesena dokumenteeriti liivapaberi kasutamine 13. sajandil Hiinas, kus purustatud merekarbid, seemned ja liiv olid kokku pandud pärgamendile, kasutades kinnitamiseks looduslikke polüsahhariide.

Klaaspaber võeti kasutusele Londonis, kui John Oakey ettevõte (John Oakey & Sons) töötas 1833. aastal välja uued liimimistehnikad, mis võimaldasid klaaspaberi masstootmist. Tollal täheldati, et klaas on parem abrasiiv kui liiv, kuna klaasipuru teravaservalised osakesed lõikusid materjaliga efektiivsemalt.

Esimene tänapäevasem abrasiivpaber võeti kasutusele 1921. aastal, kui ettevõte 3M leiutas niinimetatud märgkuiva liivapaberi, mis sisaldas ränikarbiidi ja veekindlat liimi. See andis tõuke mitmele tööstusettevõttele, kes asusid oma liivapabereid uuendama.

Tüübid
------

* Klaas: enam ei kasutata

* Ränikivi: enam ei kasutata

* Granaat: kasutatakse puidutöötlemises

* Smirgel: kasutatakse metallide lihvimiseks või poleerimiseks

* Alumiiniumoksiid: kõige levinum, kasutatakse puidul ja metallil

* Ränikarbiid: kasutatakse märgadel materjalidel

* Teemant: kasutatakse kõvade metallide, keraamika ja klaasi viimistlemiseks ning poleerimiseks

* Keraamiline alumiiniumoksiid: kasutatakse kõrgsurvega rakendustes

### Kujud

* Leht: tavaliselt 23–28 cm lai

* Vöö: riidest tagaküljega lihvpaber

* Ketas: ketasmasinates (näiteks lihvmasinates) kasutamiseks

* Käsnad: kitsaste kohtade jaoks; on tehtud abrasiivpulbriga kaetud vahust

Viited
------

1. ↑  Abrasiivide teisendustabel – karedusindeksid (11.02.2021).
2. ↑  Abrasiivide ajalugu (11.02.2021).
***Heterotanais oerstedii*** on sõrgkakandiliste seltsi kuuluv üheaastane vähiliik. Elab mere- ja riimveelises keskkonnas, tavaline Läänemere lõunaosas, Eesti vetes oli esmaleid 2012. aasta juulis.

Kirjeldus
---------

*Heterotanais oerstedii* keha on lüliline ja kuni 2 mm pikk. Vähike võib endale ümber ehitada võõrkehakestest koja. Elab mere põhjas madalaveelistel taimestikuga aladel, teda leidub nii kivistel kui ka pehmetel põhjadel ning makrofüütidel. Liiki esineb lainetusele mõõdukalt avatud merepiirkondades, ta eelistab mesotroofset vett, aga võib elada ka eutroofses vees.

*Heterotanais oerstedii* on omnivoor ja kiskja ning toitub hõljumist. Loom liigub ujudes, mööda substraati roomates ning võib kaevuda põhjasettesse.

Liik Eesti vetes
----------------

Sõrgkakandilise *Heterotanais oerstedi* Eesti esmaleid oli 2012. aasta juuli Hiiumaa läänerannikult Vanamõisa küla lähedalt.

Viited
------

1. 1 2  2012: 43 uut liiki. - Eesti Päevaleht, 27. detsember 2012
2. ↑  J. Kotta. Võõrliikide kaardistamine rahvateaduse abil. Lõpparuanne. Eesti Mereinstituut, Tartu Ülikool, 2021
**Ling Hee Leong** (lihtsustatud hiina kirjas 林熙隆; traditsioonilises hiina kirjas 林熙隆; sündinud 1969 Setiawanis) on Malaisia poliitik. Aastatel 2005–2008 oli ta MCA noorteliiga asejuht. Ta on ka MCA endise presidendi Ling Liong Sik vanim poeg.

Elulugu
-------

2005. aasta MCA partei valimistel võitis Ling Hee Leong MCA noorteliiga asejuhi koha. Sellega seoses ütles tema isa Ling Liong Sik, et Ling Hee Leong võitis tänu oma võimetele ja andele.

Skandaal
--------

Aastatel 1996–1997 tekitas Ling Hee Loong poleemikat, kui ta ostis ärimees John Soh Chee Weni abiga 1,2 miljardi RM eest kuus börsiettevõtet. DAP peasekretär Lim Kit Siang esitas 13. juunil 1997 ACA-le raporti, et uurida, kas Ling Hee Leong oli seotud oma isa Ling Liong Siki poliitilise ja ministrimõju väärkasutamisega. 30. juulil 2003 teatas ACA pärast kuus aastat kestnud uurimist, et Ling Hee Leong ei ole börsiettevõtte omandamisel seadust rikkunud.

Viited
------

1. ↑  EDWARDS, AUDREY (21. august 2005). "Hee Leong makes a grand entry". *The Star* (inglise).
2. ↑  Hee Leong makes a grand entry
3. ↑  Ling: My sons won on their own merits
4. ↑  Money Doesn't Grow on Trees
5. ↑  ACA clears Ling and son
**Limused** ehk **molluskid** (*Mollusca*) on rühm pehme, segmenteerumata, enamasti bilateraalsümmeetrilise kehaga selgrootuid. Teadusharu, mis uurib limuseid, nimetatakse malakoloogiaks, vastavat teadlast aga malakoloogiks.

Esimesed molluskid ilmusid juba Kambriumi alguses ja evolutsioneerusid kiiresti. Nende keha, mida ümbritseb enamasti tugev lubiainesest koda, on harilikult eristunud peaks (karpidel see puudub), selgmiseks sisusekotiks ja kõhtmiseks jalaks. Peas on suuava ja enamasti ka kombitsataolised jätked ja silmad.

Limuste süstemaatika
--------------------

*Sepioteuthis sepioidea* kuulub peajalgsete klassi
Limuste hõimkonda kuulub kaheksa klassi:

* Karbid (*Bivalvia*)
* Kõhtjalgsed ehk teod (*Gastropoda*)
* Peajalgsed (*Cephalopoda*)
* Lasnjalgsed (*Scaphopoda*)
* Vagellimused (*Aplacophora*)
* Torbiklimused (*Monoplacophora*)

Need kaheksa klassi jagunevad omakorda 35 seltsiks ja 232 sugukonnaks. Limuste hõimkonda kuulub umbes 100 000 liiki.

*Amblychilepas platyactis*

Vaata ka
--------

* limuste loend
* Eesti limused

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Limused** |
Kodavere kiriku välisvaade kagust
Kodavere kirik 2023. aastal
Kodavere kirik
**Kodavere kirik** ehk **Kodavere Püha Mihkli kirik** on luteri kirik tänases Tartu maakonnas Peipsiääre vallas Kodavere külas.

Esimest korda mainiti Kodavere kiriku aastal 1342. 15. sajandil oli selles kohas puukirik.

Praegune Kodavere Püha Mihkli kirik on arvult neljas, seda ehitati aastatel 1775–1777 (õnnistatud 1777). See on ühelööviline varaklassitsistlik kivikirik. mida ehitati vanema keskaegse kiriku asemele.

Kodavere Püha Mihkli kirik on laevakujuline ehitis torniga, mis on valminud üheaegselt kirikuga. Pikihoonega liitub ristkülikulise põhiplaaniga käärkamber idas, läänefassaadil on kolmnurkne frontoon ja kaheksatahuline, ülaosas trumlikujuline haritorn, millel sibulakujuliseks paisutatud kiiver.

Altar ja kantsel on tehtud puidust. Altarimaali "Jeesus mere peal" autor on Junker, kes maalis seda 1877. aastal Dresdenis. Muud altarimaalid on "Ülestõusmine" (18. sajand) ja "Kolgata" (19. sajandi esimene pool).

Kiriku kõrval Peipsi järve rannikul asub kalmistu, mis on sisse õnnistatud 1773. aastal.

Ajalooliselt oli see Tartumaa põhjaosas asunud Kodavere kihelkonna keskuseks. Tänapäeval tegutseb kirikus Eesti Evangeelse Luterliku Kiriku Kodavere Mihkli kogudus, mille õpetaja on Raigo Ojamets.

Viited
------

1. 1 2 3  "Pala valla koduleht". Originaali arhiivikoopia seisuga 5. märts 2016. Vaadatud 30. novembril 2012.
2. 1 2 3 4 5  Jõgevamaa turismiinfo
3. ↑  "Kodavere". Originaali arhiivikoopia seisuga 14. oktoober 2012. Vaadatud 30. novembril 2012.
4. ↑  Kodavere küla Eestigiidi saidil

Välislingid
-----------

* Kodavere kirik kultuurimälestiste riiklikus registris
Viimased sündmused maailmas • Aastate loend • Aasta päevad

◄ |
2. aastatuhat eKr |
**1. aastatuhat eKr** |
1. aastatuhat |
►  

◄ |
10. sajand eKr |
9. sajand eKr |
**8. sajand eKr** |
7. sajand eKr |
6. sajand eKr |
►



**8. sajand ekr** ehk **VIII sajand** **eKr** ehk **ema** oli kaheksas sajand enne kristlikku ajaarvamist, mis algas 1. jaanuaril 800 eKr ja lõppes 31. detsembril 701 eKr.

Sündmused
---------

* 26. veebruar 747 eKr – Ptolemaiose kohaselt algas sellel päeval Babüloni kuninga Nabonassari valitsusaeg ning selle uus ajastu, millele sai omasaks kronoloogiliselt täpsete ajalooliste sündmuste süstemaatiline üleskirjutamine.
* Kimmerlased asustasid Musta mere põhjaranniku Põhja-Kaukaasiast Karpaaditideni.
* ...

Inimesed
--------

* Homeros

Avastused, leiutised ja uuendused
---------------------------------

* 753 eKr – Vana-Rooma Vana-Rooma ajaarvamise algus Rooma linna asutamisest
* 753 eKr – Vana-Rooma Rooma linna asutamine
* 776 eKr –Vana-Kreeka ajaarvamise algus esimestest antiikolümpiamängudest
* 776 eKr – Vana-Kreeka esimesed antiikolümpiamängud
* Vana-Egiptuses hakati kasutama 15 cm läbimõõduga taldrikuid
* ...

Kümnendid ja aastad
-------------------

800. aastad eKr: 800 eKr

790. aastad eKr: 799 eKr, 798 eKr, 797 eKr, 796 eKr, 795 eKr, 794 eKr, 793 eKr, 792 eKr, 791 eKr, 790 eKr

780. aastad eKr: 789 eKr, 788 eKr, 787 eKr, 786 eKr, 785 eKr, 784 eKr, 783 eKr, 782 eKr, 781 eKr, 780 eKr

770. aastad eKr: 779 eKr, 778 eKr, 777 eKr, 776 eKr, 775 eKr, 774 eKr, 773 eKr, 772 eKr, 771 eKr, 770 eKr

760. aastad eKr: 769 eKr, 768 eKr, 767 eKr, 766 eKr, 765 eKr, 764 eKr, 763 eKr, 762 eKr, 761 eKr, 760 eKr

750. aastad eKr: 759 eKr, 758 eKr, 757 eKr, 756 eKr, 755 eKr, 754 eKr, 753 eKr, 752 eKr, 751 eKr, 750 eKr

740. aastad eKr: 749 eKr, 748 eKr, 747 eKr, 746 eKr, 745 eKr, 744 eKr, 743 eKr, 742 eKr, 741 eKr, 740 eKr

730. aastad eKr: 739 eKr, 738 eKr, 737 eKr, 736 eKr, 735 eKr, 734 eKr, 733 eKr, 732 eKr, 731 eKr, 730 eKr

720. aastad eKr: 729 eKr, 728 eKr, 727 eKr, 726 eKr, 725 eKr, 724 eKr, 723 eKr, 722 eKr, 721 eKr, 720 eKr

710. aastad eKr: 719 eKr, 718 eKr, 717 eKr, 716 eKr, 715 eKr, 714 eKr, 713 eKr, 712 eKr, 711 eKr, 710 eKr

700. aastad eKr: 709 eKr, 708 eKr, 707 eKr, 706 eKr, 705 eKr, 704 eKr, 703 eKr, 702 eKr, 701 eKr
Posidonius
**Poseidonios Apameiast** (ka **Poseidonios Rhodoselt**; kreeka keeles Ποσειδώνιος, *Poseidonios*; u. 135 eKr, Apameia, Süüria – u. 51 eKr, Rhodos või Rooma) oli vanakreeka filosoof stoikute koolkonnast ning üks oma aja suuremaid erudiite, ühtlasi poliitik, astronoom, geograaf, ajaloolane ja õpetaja, kes sündis Süürias Apameas ning tegutses Rhodose saarel.

Elulugu
-------

Poseidonios õppis Ateenas Panaitiose juures. 

Arvatavasti aastast 97 eKr tegutses Poseidonios Rhodosel, kus juhtis stoitsistlikku kooli. Rhodosel käisid teda kuulama mitmed rooma ülikud, sealhulgas Cicero ja Pompeius.

Poseidonios reisis Itaalias, Hispaanias, Gallias, Põhja-Aafrikas ja Kreekas. Hispaanias, tänapäeva Cádizi kandis tegeles ta tõusu ja mõõna uurimisega. Gallias tundis suurt huvi keltide vastu; tema tähelepanekud andsid hiljem Tacitusele ainet "Germania" kirjutamiseks.

Filosoofia
----------

Poseidonios püüdis ühendada vanema stoa õpetust Platoni ja Aristotelese omaga. Stoitsismile tuginedes uskus ta, et maailma areng lõpeb katastroofiga. Filosoofia ülesandeks pidas ta säilitada inimese sidet algselt kosmost ja inimkonda valitsenud logosega. Ta õpetas inimest järgima logost, mis looduses enam puhtal kujul ei avaldu.

Historiograafia
---------------

Poseidoniose ajalooteosed (52 raamatut), millest on säilinud katkeid, on jätkuks Polybiose "Maailma ajaloole", hõlmates aastaid 144–86 eKr. 

Poseidonios imetles Rooma kasvavat mõju. Hellenistlike riikide ajalugu oli tema meelest mandumisprotsess. Ka võõraste rahvaste (Ibeeria poolsaare ja põhja rahvad) kultuuriloost leidis ta tõendeid selle kohta, et inimkond irdub üha enam logosest.

Geograafia
----------

Oma geograafiaalases teoses "Ookeanist" ei ole Poseidonios piirdunud vaid kirjeldustega, vaid on püüdnud anda ka seletusi Maa arengu kohta. Näiteks arvas ta, et saared on tekkinud merepõhja tõustes vulkaanilise tegevuse tagajärjel. 

Sarnaselt Pytheasega seostas ta tõusu ja mõõna Kuu faasidega. Ekslikult arvas ta, et Kuu koosneb õhust ja tulest ning paneb oma kuumusega vee paisuma, põhjustades sellega tõusu.

Poseidoniose mõju
-----------------

Poseidoniose teoste suure filosoofilise veenvuse ja meeldiva käsitluslaadi tõttu hinnati teda hellenistlikus ja rooma teaduses kõrgelt. Tema ajaloo- ja etnograafiaalastele töödele tuginesid Diodoros, Sallustius ja Strabon. Tema filosoofia mõjutas tugevalt Cicerot ja Senecat.

Enamik Poseidoniose teoseid on säilinud vaid fragmentidena.

Viited
------

1. ↑  Sarton, George (1936). "The Unity and Diversity of the Mediterranean World". *Osiris*. **2**: 406–463 [430]. DOI:10.1086/368462.
2. ↑  "Poseidonius", *Encyclopædia Britannica*". Vaadatud 26.02.2024
3. ↑  "Posidonius", *Encyclopædia Britannica Eleventh Edition*, 1911.
4. ↑  Magill, Frank Northen; Aves, Alison (1998). *Dictionary of World Biography*. Taylor & Francis. Lk 904–910. ISBN 9781579580407. Vaadatud 28.05.2013.
|  |  |
| --- | --- |
|  | **See artikkel on esitatud kustutamiseks.**
Põhjus: **artiklist ei selgu miks tast peab artikkel olema** 
Lisateavet võid leida arutelu- või ajalooleheküljelt. Vaata ka: Vikipeedia:Artiklite kustutamise kord. Kustutamisettepaneku saad vaidlustada arutelulehel. |

Veiko Kaasik
**Veiko Kaasik** (10. juuni 1968 – 11. mai 2013) oli eesti meremees ja jurist. 

Tallinna Riiklikus Merekoolis omandas tüürimehe elukutse[*viide?*]. Aastatel 1987–1993 töötas ta merel, jõudes rühmakomandörist vanemohvitseriks[*viide?*].

Õppis Concordia Rahvusvahelises Ülikoolis[*viide?*] ja Tartu Ülikooli Õigusinstituudis[*viide?*]. Töötas ASA Kindlustuses kindlustustalituse juhatajana[*viide?*] ning asutas juba õpingute ajal omanimelise õigusbüroo[*viide?*]. 

2001. aastal vannutas justiitsminister Märt Rask Veiko Kaasiku kohtutäituri ametisse.[*viide?*]

Vabal ajal tegeles auto- ja purjespordiga[*viide?*]. Oli ESS Kalev Jahtklubi juhatuse[*viide?*] ning Kohtutäiturite ja Pankrotihaldurite Koja liige[*viide?*].

Viited
------

* Kohtutäitur Veiko Kaasik
* Mälestus