recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Juhan Kivirähk (vasakul) ja David Vseviov 2014. aasta Arvamusfestivalil
**Juhan Kivirähk** (sündinud 2. juulil 1957 Tallinnas) on eesti sotsioloog.

Ta töötas Turu-uuringute ASi uuringujuhina.

Haridus
-------

Ta on õppinud Tallinna 32. Keskkoolis. Ta on lõpetanud 1980. aastal Tartu Riikliku Ülikooli majandusküberneetika erialal ning on õppinud Eesti Teaduste Akadeemia mittestatsionaarses sihtaspirantuuris Leningradi Sotsiaalmajanduslike Probleemide Instituudis.

Töö
---

Avaliku arvamuse uuringuid hakkas ta tegema Televisiooni- ja Raadiokomitee Informatsiooni- ja Arvutuskeskuses, töötades 1984–1988 sealses auditooriumi uuringute osakonnas. Ta on turu- ja arvamusuuringute ettevõtete AS Emor (1990) ja OÜ Uuringukeskus Faktum (2002) asutajaid ning olnud kolme ettevõtte juht: AS Emor asedirektor aastatel 1990–1995, Turu-uuringute AS asedirektor 1998–2002 ja Uuringukeskus Faktum juhataja 2003–2005. Aastatel 1995–1998 töötas Kivirähk pool aastat siseministri nõunikuna, seejärel sama kaua Sõnumilehe arvamustoimetajana ja pisut üle kahe aasta peaministri nõunikuna / valitsuse pressibüroo direktorina. Hiljem on ta olnud Rahvusvahelise Kaitseuuringute Keskuse sotsioloogilise uurimissuuna vanemteadur.

Ta osales 2001. aastal Eesti sotsiaalteadlaste avalikus pöördumises "Kaks Eestit", milles tunti muret Eesti ühiskondliku arengu pärast. 

Ta kuulub Eesti Sotsioloogide Liitu.

### Artikleid

* Juhan Kivirähk, Rain Rosimannus, Indrek Pajumaa (1993). The Premises for Democracy: A Study of Political Values in Post-Independent Estonia. Journal of Baltic Studies, Vol. XXIV, 2, lk. 149-160.
* Juhan Kivirähk: Uue kolmikliidu verine algus. Eesti Päevaleht, 30. aprill 2007
* Juhan Kivirähk: Rahvaliidu vanade vankrite peapööritus. Eesti Rahvusringhääling, 28. mai 2010
* Juhan Kivirähk: kuidas muuta Eesti poliitika targemaks ja usaldusväärsemaks. Postimees, 29. mai 2010

Tunnustus
---------

* 2001 – Valgetähe V klassi teenetemärk
* 2006 – aasta missiooniinimene
* 2007 – pressisõber

Isiklikku
---------

Tema ema oli nukunäitleja Ingrid Kivirähk, vend on kirjanik Andrus Kivirähk ja õde ajakirjanik Tiina Vapper. Ta on abielus, peres on poeg ja tütar.

Viited
------

1. ↑  Uuringujuht Juhan Kivirähk koondati Turu-uuringute aktsiaseltsist. Delfi.ee 15.01.2020. Kasutatud 16.01.2020.
2. ↑  Pöördumine Postimehes.
3. ↑  Aasta tegijad 2006 EMSL.
4. ↑  "Juhan Kivirähk – pressisõber" Eesti Päevaleht, 6. detsember 2007.

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Tsitaadid Vikitsitaatides: **Juhan Kivirähk** |

* Elulugu
* Juhan Kivirähk: unustage valima minnes lubadused Eesti Päevaleht, 29. jaanuar 2011
**Łyskava Püha Kolmainu kirik** või **Lõskava Püha Kolmainu kirik** (valgevene keeles *Касьцёл Найсьвяцейшай Тройцы*) on kirik Valgevenes Bresti oblasti Pružany rajoonis Zielanievičy külanõukogus Łyskavas. Kirik on varemetes.

Kirikuhoone
-----------

Kirik on ehitatud barokkstiilis ja on arhitektuurimälestisena riikliku kaitse all. Kirikuhoone projekteeris Jan Samuel Becker. Hoone on XX sajandi keskpaigast varemeis, ent kavas on hoone restaureerida. Kiriku juurde on maetud luuletaja Franciszek Karpiński.

Ajalugu
-------

Aastal 1527 lasi Viciebski vojevood Maciej Kłoczko Łyskavasse ehitada katoliku kiriku. Aastal 1751 lubas toonane asula omanik J. Bychowiec Łyskavasse asuda Congregatio Missionise mungaordul; ühtlasi andis ta ordu käsutusse vana puidust kirikuhoone. See hoone lammutati ja aastail 1763–1785 ehitati selle asemele uus kivist kirikuhoone. Aastal 1818 lisati sellele ka torn. Aastal 1841 sai kirikust kihelkonnakirik.

Aastal 1866 konfiskeeriti kirik katoliiklastelt ja see muudeti õigeusu kirikuks. Ühtlasi algasid ümberehitustööd, mille käigus lisati hoonele klassitsismi elemente. Aastal 1880 süttis kiriku puidust katus pikselöögist põlema; kõik kiriku puitdetailid hävisid seejärel tules. Kirik taastati aastail 1883–1884.

Aastal 1921 tagastati kirik katoliiklastele. 1950. aastatel põles kirik taas. Łyskava Püha Kolmainu kirik suleti ametlikult aastal 1960, pärast seda käis sealne kogudus koos Ružany Kõigepühama Kolmainu kirikus.

Arhitektuur
-----------

Kirik on ühelööviline. Altar asub apsiidis; kiriku külgedel asuvad kabelid. Pühiruum on ruudukujuline, seda kattis ristvõlv. Ristvõlv oli ka käärkambri laeks.

Kirikutorn on neljakorruseline. Torni nurkades asuvad voluutidega pilastrid. Pilastrid palistavad ka kiriku enda seinu, nende vahel asuvad kaaraknad.

Põhjapoolses kabelis on säilinud ühevärvilise seinamaalingu fragmendid.

Galerii
-------

* Kiriku tornKiriku torn
* Kiriku sisevaade. Vaade torni suunasKiriku sisevaade. Vaade torni suunas
* Kiriku sisevaade. Vaade apsiidi suunasKiriku sisevaade. Vaade apsiidi suunas
* Säilinud dekoratsioonidSäilinud dekoratsioonid
* Pilastrid ja aknadPilastrid ja aknad

Viited
------

1. ↑
2. ↑  Уладзімір Хількевіч, Алена Даўжанок і Яўген Пясецкі. Белавежскую пушчу «акальцавалі» абходам
3. ↑
4. ↑

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Łyskava Püha Kolmainu kirik** |

* Fotod kirikust
* Łyskava kirik
Kunagise Ingliste mõisa peahoone
Peahoone tagantvaates
**Ingliste mõis** (saksa keeles *Haehl*) oli rüütlimõis Juuru kihelkond Harjumaal. Tänapäeval jääb kunagine mõis Kehtna valda Rapla maakonnas.

Ajalugu
-------

Ingliste mõisa on esmamainitud 1526. aastal, mil see kuulus Anrepite suguvõsale. Keskajal asus seal arvatavasti kivist peahoonega linnus.

1724 läks mõis Karl Friedrich Johann von Staali omandusse, kelle järeltulijatele kuulus mõis kuni 1919. aasta võõrandamiseni.

Ingliste mõisas on sündinud 1812. aasta Vene-Prantsuse sõjast osa võtnud kindralmajor Georg Johann von Staal.

Peahoone
--------

1760. aastail ehitati barokne ühekorruseline kivist peahoone. Hoone on L-tähe kujulise põhiplaaniga, ning selle vasaku tiib ehitati keskaegse vasallilinnuse alusmüürile.

Härrastemajal oli mitmete väljaehitustega kõrge kelpkatus ja kolme akna laiune eenduv keskrisaliit. Risaliit lõppes kahe korruse kõrguse torniga, millel oli algselt barokne kiiver.

1905. aasta ülestõusu ajal põletati mõisahoone, mille järel see taastati veidi muudetud kujul. Härrastemaja tagaküljele ehitati historitsistlik trepikoda. Pärast võõrandamist töötas hoones kool. 1984. aastal põles ehitis uuesti, mille järel taastati küll hoone välimus, kuid mitte interjöör.

Tänapäeval on peahoone eravalduses.

Kõrvalhooned
------------

Mõisa paljudest kõrvalhoonetest on säilinud vaid varemed. Pika kaaristuga aidast on originaalkujul säilinud vaid otsad, keskosa on tundmatuseni muudetud.

Kalmistu
--------

Kalmistu jääb mõisa südamest linnulennult umbes 1,2 km kaugusele kagu poole.

Pildid
------

* Ait-kuivati (2014)Ait-kuivati (2014)
* Vesiveski (2011)Vesiveski (2011)
* Vesiveski (2014)Vesiveski (2014)
* ParkPark
* ParkPark
* Park aprillisPark aprillis

Vaata ka
--------

* Ingliste mõisa kalmistu
* Eesti mõisate loend

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Ingliste mõis** |

* Eesti mõisaportaal
* Liivi Aarma. Küla ajaloo uurimisest Taani hindamisraamatust Rootsi aja lõpuni 11. Juuru, Maidla, Atla, Mahtra, Järlepa, Umbru, Kädva, Ingliste, Hõreda, Pae, Raplamaa Sõnumid, nr. 1, 4 jaanuar 2018

Juuru kirik
Juuru kihelkond

**Kirik**: Juuru kirik  

**Mõisad**: Atla mõis | Hiiru mõis | Hõreda mõis | Härgla mõis | Ingliste mõis | Juuru kirikumõis | Juuru mõis | Järlepa mõis | Kaiu mõis | Karitsa mõis | Kuimetsa mõis | Kädva mõis | Mahtra mõis | Maidla mõis | Oraniku mõis | Pae mõis | Pirgu mõis | Purila mõis | Põlliku mõis | Seli mõis | Umbru mõis
***Federal Emergency Management Agency*** (**FEMA**, eesti keeles on kasutatud tõlkevasteid *Föderaalne Kriisihaldamise Agentuur*, *Föderaalne Eriolukordade Agentuur*, *Eriolukordade Föderaalbüroo*) on Ameerika Ühendriikide Sisejulgeolekuministeeriumi alluvuses tegutsev ametkond, mille ülesandeks on töötada välja tegevuskavad katastroofide puhul toimimiseks ja tagada eriolukordades abi jõudmine elanikkonnani. FEMA vastutusalasse kuulub reageerimine nendele loodusõnnetustele, tulekahjudele, õnnetustele kemikaalidega ja terroriaktidele, mis on kuulutatud presidendi poolt riikliku tähtsusega katastroofiks.

Ajalugu
-------

FEMA asutati president Jimmy Carteri korraldusel 15. juulil 1979, ühendades enda alla mitmed varasemad eriolukordade haldamisega tegelenud riiklikud ametkonnad. Kriiside lahendamine riiklikul tasandil sai Ameerika Ühendriikides alguse alles 1930. aastatel, varem oli see osariikide haldusalas. Keskset riikliku institutsiooni enne FEMA loomist ei eksisteerinud, erinevat tüüpi kriisidega tegelesid eri ametkonnad.

FEMA roll oli oluline 11. septembril 2001 toimunud terrorirünnakute ohvritele abi osutamisel ja rünnakute tagajärgede likvideerimisel. Koostöös sisejulgeolekuministeeriumiga asus FEMA juhtima riikliku turvalisuse tõhustamist ja välja koolitama spetsialiste massihävitusrelvadega tegelemiseks.

Märtsis 2003 ühendati FEMA ja veel 22 riiklikku ametkonda Sisejulgeolekuministeeriumiks. Agentuuri tollane juht Michael Brown ennustas, et see liitumine võib kaasa tuua agentuuri efektiivsuse languse. Tema sõnad leidsid kinnitust augustis 2005 USA lõunarannikut tabanud orkaani Katrina tagajärgede likvideerimisel ja orkaanis kannatada saanud elanikkonna abistamisel, millega FEMA ei suutnud rahuldavalt toime tulla. Agentuurile osaks saanud kriitika viis Michael Browni tagasiastumiseni.

2023. aasta aprillis kaevati FEMA kohtusse taastuvenergia puudumise tõttu Puerto Rico osariigi elektrivõrgu rekonstrueerimisel.

Välislingid
-----------

* Federal Emergency Management Agency (FEMA)
**Laimjala Kool** on koolieelne lasteasutus ja põhikool Saaremaa vallas Kahtla külas Orissaare-Kuressaare maantee 20. kilomeetril. 

Kooli ajalugu loetakse alates 1836. aastast. Juba teist sajandit on kooli asukohaks Laimjala Vassilius Suure kiriku kõrval olev maa-ala. 1924. aastast töötas kool 6-klassilisena ning sai aastate jooksul klasse juurde, kuni 1988. aastal avati 9. klass ning 1992. aastal sai kooli nimeks Kahtla Põhikool. Lasteaiaga ühendati kool 2006. aastal. 2023. aastal organiseeriti kooliosa ümber 4-klassiliseks ning õppeasutus sai uue nime – **Laimjala Kool**.

2000. aastal õppis koolis 138 õpilast, 2010. aastal 37 ja 2023. aastal kooliosas 4 last.

Koolis tegutsevad kodutütarde ja noorkotkaste klubi.

Vilistlasi
----------

* Henno Käo
* Debora Vaarandi
* Selma Teesalu
* Jaan Õispuu

Viited
------

1. 1 2  Ajalugu. Kahtla Lasteaed-Põhikooli veebisait.
2. ↑  "1. septembril alustavad Saaremaal kolm kooli uue nimega". *Saaremaa Vallavalitsus*. 1. september 2023. Originaali arhiivikoopia seisuga 30. oktoober 2023. Vaadatud 12. september 2023.

Välislingid
-----------

* Ametlik koduleht
Kuigatsi mõisa peahoone
**Kuigatsi mõis** (saksa keeles *Löwenhof*) oli rüütlimõis Sangaste kihelkonnas Tartumaal. Nüüdisajal jääb mõis Valga maakonda Otepää valda.

Peahoone

Ajalugu
-------

Mõisa on esimest korda mainitud 1509. aastal. Mõis kuulus algul Dumpianitele, hiljem Dückeritele ja 18. sajandil oli mõis von Löwensternide omanduses, kelle nime järgi oli koha saksakeelne nimi *Löwenhof*. 

Palmimaja
Mõisa viimased omanikud enne 1919. aasta mõisate võõrandamist olid Nolckenid. Pärast Kuigatsi kooli likvideerimist läks mõis erakätesse, selle omandas perekond Sõnajalg. Investeeringuid aga ei ole tehtud ning muinsuskaitse all olev Kuigatsi mõisa valitsejamaja  ja peahoone seisavad tühjalt ja lagunevad.

Mõisaansambel
-------------

Mõisa varaklassitsistlik peahoone ehitati 1770.–1880. aastatel, Löwensternide ajal.

* AitAit
* TuuleveskiTuuleveski
* Sõiduhobuste tallSõiduhobuste tall
* Vesiveski-meierei varemedVesiveski-meierei varemed

Eesti NSV ajal 20. sajandi keskel ehitati mõisahoonet ümber, mille käigus muudeti oluliselt selle välisilmet. Viimase koolina tegutses mõisahäärberis omaaegse Valga rajooni erivajadustega laste kool (Aakre Eriinternaatkool), hiljem oli seal ka Kuigatsi lastekodu. See likvideeriti 2001. aastal. Pärast seda on mõis seisnud tühjalt. Internaatkooli perioodi tunnuseks on mõisahoone kõrvale ehitatud üldisse ansamblisse mittesobiv internaadihoone.

Vaata ka
--------

* Kuigatsi postijaam

Viited
------

1. 1 2 3 4 5  Kuigatsi mõis Eesti mõisaportaalis (vaadatud 23.12.2015).
2. ↑  Kuigatsi mõisa valitsejamaja kultuurimälestiste riiklikus registris (vaadatud 22.11.2020).
3. ↑  Kuigatsi mõis seisab juba üle kümne aasta tühjana, maaleht.delfi.ee, 4. juuli 2012.

Kirjandus
---------

* Praust, Valdo. *Tartumaa mõisad*. Tallinn: Tänapäev, 2008. Lk 152–155.

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Kuigatsi mõis** |

* Kuigatsi mõis Eesti mõisaportaalis
* Kuigatsi mõis (Sangaste khk), Eesti Ajalooarhiivi Kinnistute register
* Iigaste, Keeni, Kuigatsi. Postimees (1886-1944), nr. 6, 7 jaanuar 1928

Sangaste kirik
Sangaste kihelkond

**Kirik**: Sangaste  

**Mõisad**: Iigaste mõis | Keeni mõis | Kuigatsi mõis | Laatre mõis | Lota mõis  | Pringi mõis | Restu mõis | Sangaste mõis | Tõlliste mõis | Uniküla mõis | Uue-Puka mõis | Vaalu mõis | Vastse-Tõlliste mõis
**Georg Preuss** (ladinapäraselt ka: **Georgius Preussius**, 1619 Tallinn – 4. jaanuar 1676 Liivimaa) oli Eesti teoloog, filosoof, matemaatik ja füüsik.

Elulugu
-------

Õppis aastast 1638 Academia Gustavianas (immatrikuleerus 11. juuli 1638), 1641–45 Uppsala Ülikoolis, 1648–51 Königsbergi Ülikoolis, 1651 Greifswaldi ülikoolis, hiljem (1658) Wittenbergi Ülikoolis; filosoofiamagister (1645, Uppsala Ülikool), väitekiri "Nucleus psychologiae polemicae", teoloogiadoktor (1658, Wittenbergi Ülikool); usuteaduse *professor honorarius* (1668). Oli 1655 Academia Gustaviana loogika, matemaatika ja füüsika professor, 1655–62 teoloogiaprofessor.

1656, kui venelased Tartusse tungisid, põgenes koos mitme professoriga sõja jalust Tallinna, kus püüdis õppejõutööd jätkata, täites ajuti ka dekaani ja prorektori kohuseid ning oli aastast 1658 Oleviste koguduse õpetaja, 1662–65 Saaremaa, 1665–74 Liivimaa ning 1674–76 Tartu ja Pärnumaa superintendent. Liivimaa superintendendina oli prokantsleri ülesannetes tegev ülikooli taasavamise ettevalmistustes.

Teoloogina oli mõjutatud sünkretismist, mis taotles katoliikluse ja luterluse lepitamist.

Teoseid
-------

* Semicenturia qaestionum de magistratu politico et subdites …, 1643
* In tria Geneseos capita priora disp theol prima de die creationis primo. …, 1645
* Disp. Psychol. De sensibus. …, 1655

Viited
------

1. 1 2 3 4  Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide

Kirjandus
---------

* AAT(D), 179, 471
* AR, 28
* Backmeister, 120, 121, 195, 197
* Gadebusch, II, 371–372
* Recke-Napiersky, III (1831), 446
* Napiersky, K. E. Beiträge zur Geschichte der Kirchen und Prediger in Livland. Zweites Heft. Lebensnachrichten von den Livländischen Predigern, mit litterarischen Nachweisen. Mitau, 1850, 118
* Sild, O. Georgius Pressius. // Usuteadusline Ajakiri (1932), lisav 3, 66–68
* Die evangel. Prediger Livl. 379
* Tartu ülikooli ajalugu: kolmes köites. Tallinn, 1982, I, 62, 70, 74, 206
* Raid, L. 18, 20, 22
* *Eesti teaduse biograafiline leksikon.* 3. köide: *N–Sap* TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013

 *Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.*
Manfred Mölgg Schladmingis 2008. aastal
**Manfred Mölgg** (sündinud 3. juunil 1982 Brunicos Bolzano provintsis) on Itaalia mäesuusataja.

Mölgg võitis slaalomi maailma karika 2008. aastal. Maailma karikasarjas osales ta esimest korda 12. jaanuaril 2003 Bormios slaalomis. Esimest korda jõudis ta 30 parema hulka ehk punktikohale 15. detsembril 2003 Madonna di Campiglios slaalomis, kus ta sai 5. koha. Poodiumile pääses Mölgg esimest korda 27. jaanuaril 2004 Schladmingis slaalomis, kus oli teine. Esimese MK-võistluste etapivõidu sai ta 9. märtsil 2008 Kranjska Goras slaalomis.

2007. aasta maailmameistrivõistlustel Åres sai Mölgg slaalomis hõbemedali. Võistluste võitja Mario Matt oli tookord ülivõimas, kui võitis Mölggi ligi kahe sekundiga. 2011. aasta MM-il Garmisch-Partenkirchenis oli ta slaalomis kolmas. 2010. aasta taliolümpiamängudel Vancouveris sai Mölgg slaalomis 7. koha. 2013. aasta maailmameistrivõistlustel võitis ta suurslaalomis pronksmedali.

Tema õde Manuela Mölgg on ka edukas mäesuusataja.

Saavutused
----------

* 2007 Rootsi Åres
	+ Hõbe hõbemedal slaalomis
* 2011 Saksamaa Garmisch-Partenkirchenis
	+ Pronks pronksmedal slaalomis
* 2013 Austria Schladmingis
	+ Pronks pronksmedal suurslaalomis

### Maailma karikasarjas

#### Maailma karikas

* Slaalomikarikas
	+ **1. koht: 2008**
	+ 3. koht: 2017
* Suurslaalomi karikas
	+ 3. koht: 2008

#### Maailma karikasarja etapivõidud

Manfred Mölgg on osalenud (seisuga 23. märts 2015) 261 MK-etapil ja jõudnud poodiumile 20 korda, millest kolmel korral kõige kõrgemale astmele.

| Jrk-nr | Aasta | Kuupäev | Koht | Riik | Ala |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| **1.** | 2008 | 9. märts | Kranjska Gora |  Sloveenia | slaalom |
| **2.** | 2009 | 1. veebruar | Garmisch-Partenkirchen |  Saksamaa | slaalom |
| **3.** | 2017 | 5. jaanuar | Zagreb |  Horvaatia | slaalom |

Välislingid
-----------

* Manfred Mölgg FIS-i kodulehel (inglise)
* Manfred Mölgg Alpine Ski Database'is
Silvan Zurbriggen
**Silvan Zurbriggen** (sündinud 15. augustil 1981 Brigis) on Šveitsi mäesuusataja.

Zurbriggeni parim saavutus tippvõistlustel on seni 2003. aasta maailmameistrivõistlustel Sankt Moritzis slaalomis saadud teine koht. Samadel võistlustel oli ta Alpi kahevõistluses viies. Kaks aastat hiljem Bormios peetud 2005. aasta MM-il sai ta Alpi kahevõistluses 5. ja slaalomis 7. koha. 2006. aasta olümpiamängudel Torinos oli ta slaalomis viieteistkümnes ja Alpi kahevõistluses katkestas. 2007. aasta MM-il Åres sai ta Alpi kahevõistluses kaheksanda koha ja ülisuurslaalomis neljateistkümnenda koha ning slaalomis sõitis rajalt välja ja katkestas. Val-d'Isère'is toimunud 2009. aasta MM-il sai ta Alpi kahevõistluses 4. koha. 

Maailma karikasarjas osales Zurbriggen esimest korda 20. jaanuaril 2002 Kitzbühelis slaalomis, kuid pidi rajalt väljasõidu pärast võistluse katkestama. Esimest korda jõudis ta MK-etapil poodiumile 2004. aasta detsembris Sestrierees, kus sai teise koha slaalomis. Esimest korda jõudis ta poodiumi kõrgemale astmele 25. jaanuaril 2009 Kitzbühelis, kus võitis Alpi kahevõistluse.

Saavutused
----------

###  Olümpiamängudel

* 2010 Kanada Vancouveris
	+ pronksmedal Alpi kahevõistluses

### Maailmameistrivõistlustel

* 2003 Šveits Sankt Moritzis
	+ Hõbe hõbemedal slaalomis

### Maailma karikasarjas

#### Maailma karikas

* Slaalomi karikas
	+ 3. koht 2010
* Alpi kahevõistluse karikas
	+ 2. koht: 2009

#### Maailma karikasarja etapivõidud

Silvan Zurbriggen on osalenud (seisuga 22. jaanuar 2015) 248 MK-etapil ja jõudnud poodiumile 13 korral, millest kahel korral kõige kõrgemale astmele.

| Jrk-nr | Aasta | Kuupäev | Koht | Riik | Ala |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| **1.** | 2009 | 25. jaanuar | Kitzbühel |  Austria | Alpi kahevõistlus |
| **2.** | 2011 | 18. detsember | Val Gardena |  Itaalia | kiirlaskumine |

Välislingid
-----------

* Silvan Zurbriggeni koduleht
* Silvan Zurbriggen FIS-i kodulehel (inglise)
* Silvan Zurbriggen Alpine Ski Database kodulehel
* Silvan Zurbriggen veebisaidil Olympedia (inglise) Muuda Vikiandmetes
Peeter Tüür
**Peeter Tüür** (sündinud 10. septembril 1947) on eesti laevamehhaanik.

Elulugu
-------

Peeter Tüür sündis Muhu saarel seitsmelapselises peres neljanda lapsena.

Lõpetas Tallinna Merekooli ja peale seda Leningradi Admiral S. O. Makarovi nimelise Kõrgema Inseneride Merekooli. *(praeguse nimega Makarovi Akadeemia Peterburis)*

Töötas alates 1969 aastast erinevate parvlaevade peal nagu Severodvinsk, Sõprus, Suurupi, Vormsi, Tehumardi, Koguva nii Virtsu-Kuivastu kui ka Rohuküla-Heltermaa liinidel.

Kaheksakümnendate algusest alates töötas ta kaubalaevadel nii esimese-, teise- kui ka vanemmehhaaniku rollis.

Ta töötas teise mehhaanikuna ka Estline'i reisilaeval ESTONIA, kust tal õnnestus saatuslikul katastroofi ööl (28. septembril 1994) pääseda peale enam kui 3 tundi kestnud vees ujumist.

Peale seda töötas Tallinki reisilaevadel nagu Mare Baltikum *(hilisema nimega MELOODIA)*, Tallink Star jt. ning lisaks veel Saaremaa Laevakompanii praamil Viire ja Veeteede Ameti jäälõhkujal Tarmo.

Isiklikku
---------

Ta oli 52 aastat abielus füüsiku ja pedagoogi Janne Tüüriga. Neil on viis last: muusik Tõnis Tüür, kunstnik Reiu Tüür, arhitekt Mihkel Tüür, linnaplaneerija Maia Tüür ja filmiprodutsent Madis Tüür.

Välislingid
-----------

* ESTONIA PROTOKOLLID: Kolmetunnise ujumise järel pääsenud mehaanik: visiiriga ei olnud ühtegi probleemi - DELFI - 28.09.2014
* Estonia huku aastapäev: lood inimestest Estonia pardal ei kustu - Saarte Hääl - 28.10.2023
* Estonia 7.-ndalt tekilt pääsenud isikute tunnistuste kokkuvõte - militaar.net - 10.12.2021
* Investigation Report MV ESTONIA by the German Group of Experts - estoniaferrydisaster.net - May 2000

Viited
------

1. ↑  "Makarovi Akadeemia Peterburis – Mereviki". *mereviki.vta.ee*. Vaadatud 15. veebruaril 2024.
2. ↑  "VORMSI (parvlaev) – Mereviki". *mereviki.vta.ee*. Vaadatud 15. veebruaril 2024.
3. ↑  "Viire (laev)", *Vikipeedia*, 19. oktoober 2023, vaadatud 15. veebruaril 2024
4. ↑  "Tarmo (laev 1963)", *Vikipeedia*, 23. jaanuar 2024, vaadatud 15. veebruaril 2024
**Petri Kontiola** (sündinud 4. oktoobril 1984 Seinäjokis) on Soome jäähokimängija, kes mängib keskründajana Soome kõrgliigaklubis Tappara.

Ta alustas Tapparas ka mängijakarjääri. Tappara meeskonnas debüteeris ta Soome kõrgliigas hooajal 2003/04.

2004. aastal valis Chicago Blackhawks ta NHL-i *draft* '​is 196. valikuna. Blackhawksi meeskonnas osales ta hooajal 2007–08 kokku 12 mängus, kogudes viis punkti (0+5). Suurema osa ajast mängis ta AHL-i klubis Rockford IceHogs, kuhu jäi mängima ka veel hooajaks 2008–09.

2009. aasta mais liitus Kontiola KHL-i klubiga Magnitogorski Metallurg, kus mängis kaks hooaega. 2011. aastal siirdus ta Tšeljabinski Traktori, kuhu jäi hooaja 2013–14 lõpuni. Hooajal 2012–13 jõudis ta Traktoriga Gagarini karika finaali, kus kaotati Moskva Dinamole mängudega 2:4. Kontiola oli väljalangemismängudes 19 punktiga (10+9) resultatiivseim mängija.

2014. aasta juulis sõlmis ta üheaastase lepingu NHL-i klubiga Toronto Maple Leafs. Klubi põhimeeskonda ta ei jõudnud, mängides 11 mängu Toronto Marliesi meeskonnas AHL-is. 2014. aasta novembris naasis ta KHL-i, liitudes Jaroslavli Lokomotiviga. 2019. aasta mais sõlmis ta üheaastase lepingu Jokeritega.

2020. aastal naasis Kontiola pärast 13 aastast tagasi Soome kõrgliigasse, liitudes HPK-ga. Hooajal 2020–21 oli Kontiola Soome kõrgliiga resultatiivseim mängija (14+41) ning pälvis Veli-Pekka Ketola auhinna. 2021. aasta mais sõlmis ta lepingu Tampere Ilvesega. 2023. aasta oktoobris naasis ta pärast 16 aastat oma esimese koduklubi Tappara juurde.

2014. aasta taliolümpiamängudel võitis Kontiola Soome jäähokikoondise koosseisus pronksmedali. Lisaks on ta võitnud maailmameistrivõistlustelt kolm hõbemedalit. 2013. aasta maailmameistrivõistlustel, kus Soome jäi küll neljandaks, oli Kontiola 16 punktiga (8+8) turniiri resultatiivseim mängija. Ta valiti lisaks turniiri parimaks ründajaks ja turniiri sümboolsesse koosseisu.

Viited
------

1. ↑  "Petri Kontiola, Joonas Oden ja Matias Mäntykivi Ilvekseen". ilves.com. 7.5.2021. Vaadatud 11.5.2021

Välislingid
-----------

* Petri Kontiola KHL.ru lehel
* Petri Kontiola NHL.com lehel
* Petri Kontiola hockeydb.com lehel
**Sulev Salm** (sündinud 21. märtsil 1971 Tartus) on eesti muusik, helilooja ja produtsent. 

Ta on lõpetanud Tartu 7. Keskkooli ja Heino Elleri nimelise Tartu Muusikakooli koorijuhtimise eriala. 1995. aastal lõpetas ta Viljandi Kultuurikolledži levimuusika eriala. 2013. aastal lõpetas ta Tartu Ülikooli kultuurikorralduse magistriõppe, tal on sotsiaalteaduse magistri kraad.

Ta on asutanud ansamblid Jäääär, In Boiler, Oort, Kiritöö jt. Lisaks on tegutsenud ansamblites Ummamuudu, Untsakad, Alle-aa jt. 

Ta on töötanud Viljandi Kultuurikolledži õppejõuna ja Kuku Raadio produtsendina, alates 2008. aastast Tartu Ülikooli Viljandi Kultuuriakadeemia õppejõuna ja helistuudio helirežissöörina ning vabakutselise muusiku ja produtsendina. 

Ta on korraldanud ka Viljandi Pärimusmuusika ja Regiöö festivali (peakorraldaja 2004–2011).

Albumid
-------

* Tom Dycus - Summer has gone (1993),
* In Boiler - Patused mõtted (1995),
* Ummamuudu- Meie elu (1995),
* Jõul (1995),
* Kõne Võrust (1996),
* Ummaleelo (1997),
* Oort-Oort (2001),
* Veere, veere päevakene (2004),
* Suur härg (2009),
* Põldsepp & Pojad - Eesti Vabadussõja laulud (2009)…
* Põldsepp & Pojad - Laulud Leegionis
* Sulev Salm - Vaadates tagasi

Viited
------

1. ↑  Viljandi Kultuuriakadeemia muusika õppekava vilistlased
2. ↑  Tartu Ülikooli filosoofiateaduskonna lõpetanud
**Gustav Maarand** (19. veebruar 1912 Tallinn – 29. jaanuar 2003) oli eesti vaimulik.

Oreli- ja koorijuhtimisõpingud Tallinna konservatooriumis katkestas 1941. aastal alanud sõda, mil Maarand mobiliseeriti Nõukogude armeesse, ta oli tööpataljonis ja Eesti Laskurkorpuses. Pärast Teist maailmasõda asus ta õppima (Tallinna Peeteli koguduse õpetaja Adolf Horni ja Märjamaa koguduse õpetaja Jaan Lääne innustusel) Oma esimese jutluse pidas ta (jutlustajana) 24. detsembril 1945 Mihkli kirikus. Aseõpetajaks ordineeriti ta 23. augustil 1951.

EELK Mihkli Miikaeli kogudust teenis ta kokku 53 aastat. Sellele lisaks teenis ta 35 aastat Kirbla Püha Nikolause kogudust. Aastatel 1952–1956 oli ta hooldajaõpetaja Varbla Urbanuse koguduses ning lühiajaliselt Martna Püha Martini koguduses ja Märjamaa Maarja koguduses.

Tunnustus
---------

* 1996 Pärnumaa vapimärk (Mihkli koguduse õpetaja)
* 2000 Riigivapi IV klassi teenetemärk

Viited
------

1. ↑  "arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 22. veebruar 2014. Vaadatud 9. veebruar 2014.`{{cite web}}`: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)

Kirjandus
---------

* Konrad Veem Eesti Vaba Rahvakirik Dokumentatsioon ja leksikon EVR Stockholm 1988

Välislingid
-----------

* Juubelijutt Eesti Kirik
* Meenutus: EELK Mihkli Miikaeli kogudus
Liiva raamatukogu
**Liiva raamatukogu** on raamatukogu Saare maakonnas Muhu vallas Liiva külas. Üks kahest raamatukogust Muhu saarel (teine on Hellamaa raamatukogu).

Liiva raamatukogu asutamisaastaks loetakse aastat 1910, mil asutati Muhu-Suurevalla raamatukogu ("*Andmete põhjal,* *mis mul on, tegutses Muhumaal Muhu-Suuremõisa valla raamatukogu. Muhu-Suuremõisa v. Asutatud 1910. See raamatukogu esineb omaaegsetes raamatukogude nimekirjades 1910 – 1914. Need nimekirjad avaldatud ei ole, säilitatakse NSVL Riiklikus Ajaloo Keskarhiivis Leningradis"**)*. 

1926. aastal nimetati raamatukogu ümber Piiri Raamatukoguks. Piiri Raamatukogu on asunud tolleaegse Piiri algkooli hoones, Piiri vanas vallamajas, "Ühenduse" kolhoosi kontori majas ja Viira küla Kuusikul. 

1991. aastal nimetati Piiri Raamatukogu ümber Liiva Raamatukoguks ja 1990. aastal koliti raamatukogu Viira külast praegustesse ruumidesse Liiva külla, mis asuvad Muhu Lasteaia hoones. 1992. aastal ühendati Muhus kaks raamatukogu – Nõmmküla ja Liiva.. Aastatel 1991-1995 oli Liiva Raamatukogu juhatajaks Helve Saartok (enne seda alates 1970.a Piiri Raamatukogu juhataja) ning aastatel 1995-2020 oli raamatukogu juhatajaks Erika Pints. Alates 2020. aastast töötab Liiva Raamatukogu juhatajana Marie Saarkoppel.

Viited
------

1. ↑  Veskimägi, Kaljo-Olev (2000). *Kahte kappi on ühhetassa majas tarvis: leivakappi ja ramatokappi : Eesti raamatukogude ajalugu*. Eesti: [Tallinn] : K.-O. Veskimägi. Lk 264. ISBN 9985608631.
2. ↑  "Liiva Raamatukogu - Muhu vald". *www.muhu.ee*. Vaadatud 1. märtsil 2024.
3. ↑   (vaadatud 07.06.2022)

Välislingid
-----------

* Raamatukogust Muhu vallal kodulehel
* Raamatukogudest Muhu valla kodulehel
* Liiva Raamatukogu Facebooki lehekülg
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib Blekingest kui läänist ning Blekinge haldusajaloost; ajaloo, looduse ja muu kohta vaata artiklit Blekinge maakond.* |

---

**Blekinge lään** on 1. järgu haldusüksus (lään) Rootsi kaguosas. See katab täpselt Blekinge ajaloolise maakonna.

Blekinge lään piirneb põhjas Kronobergi ja Kalmari lääniga ning läänes Skåne lääniga.

Blekinge lään asutati 1683.

Lääni pindala on 2941 km². See moodustab 0,7% Rootsi pindalast. Lään on Rootsi läänide seas pindalalt väikseim lään.

Elanike arv on 151 013 (seisuga 31. märts 2006), mis moodustab 1,7% Rootsi rahvaarvust. Rahvastiku tihedus on 51 in/km². Aastal 1999 oli elanike arv 150 600, 2005. aastal 150 625.

Lääni halduskeskus on Karlskrona.

Maavanem on Berit Andnor.

Läänitäht on K. Lääni tähised on SE-K ja SE41.

Sisemajanduse kogutoodang on 34 566 miljonit Rootsi krooni (2004).

Haldusjaotus
------------

Läänis on viis valda:

* Karlshamni vald
* Karlskrona vald
* Olofströmi vald
* Ronneby vald
* Sölvesborgi vald

Blekinge lääni vallad

Haldusajalugu
-------------

Kui Blekinge 1658 Rootsi valdusse läks, kuulus ta algul Kristianstadi lääni ning alates 1680. aastast Kalmari lääni. Aastal 1683 rajati Blekinge lään, mis on tollest ajast katkematult püsinud. Omaette lääni moodustamist seostatakse Karlskrona mereväebaasi strateegilise tähtsusega.

Aastal 1658 kuulusid Blekingesse Kristianopeli, Ronneby ja Sölvesborgi linn ning Bräkne härad, Listers härad (kuhu juba 1639 oli [[Villands härad]ist üle toodud Jämshögi kihelkond (sealhulgas Kyrkhult)), Medelstads härad ja Östra härad. Aastal 1664 lisandus Karlshamni linn. Kristianopel kaotas linnaõigused 1677 ja Ronneby 1680. Aastal 1680 sai linnaõigused Karlskrona.

Blekinge lääni asutamise ajal oli seal seega kolm linna: Karlskrona, millest sai lääni halduskeskus, ning Karlshamn ja Sölvesborg. Aastal 1686 sai Ronnebyst *lydköping* Karlskrona all. Aastal 1863 sai Ronnebyst alev ja vald, aastal 1882 uuesti linn.

Sellest ajast oli läänis neli linna: Karlshamn, Karlskrona, Ronneby ja Sölvesborg. Aastal 1941 lisandus Olofströmi alev ning nendest viiest asulast said 1971. aasta omavalitsusreformiga praeguse viie valla halduskeskused.

Linnad
------

* Karlshamn
* Karlskrona
* Ronneby
* Sölvesborg

*Härad*'id
----------

* Bräkne härad
* Listers härad
* Medelstads härad
* Östra härad

Vaata ka
--------

* Blekinge maakond
* Blekinge läänivalitsus
* Blekinge maavolikogu
* Blekinge maavanemate loend

Viited
------

1. ↑  Q124633063

Välislingid
-----------

* Blekinge regiooni koduleht (*rootsi keeles*)

Rootsi lipp
Rootsi läänid

Blekinge **·** 
Dalarna **·** 
Gävleborg **·** 
Halland **·** 
Jämtland **·** 
Jönköping **·** 
Kalmar **·** 
Kronoberg **·** 
Norrbotten **·** 
Ojamaa **·** 
Skåne **·** 
Stockholm **·** 
Södermanland **·** 
Uppsala **·** 
Värmland **·** 
Västerbotten **·** 
Västernorrland **·** 
Västmanland **·** 
Västra Götaland **·** 
Örebro **·** 
Östergötland
**Ferenc Paragi** (21. august 1953 – 21. aprill 2016) oli Ungari odaviskaja, kes püstitas 23. aprillil 1980. aastal odaviske maailmarekordi 96.72 meetrit, ületades kaasmaalase Miklós Némethi 1976. aasta suveolümpiamängudel Montrealis püstitatud maailmarekordi. 

See tulemus lisas eelmisele maailmarekordile rohkem kui kaks meetrit, õhutades arutelu ja spekulatsioone oda konstruktsiooni ja lennuomaduste muutmise tõenäosuse kohta. Kavandatud muudatused jõustuksid lõpuks 1986. aastal, pärast odaviskamise maailmarekordi veel kahte märkimisväärset parandamist; esimene tuli 1983. aastal, kui tollal USA odaviskaja Tom Petranoff lisas Paragi tulemusele täpselt kolm meetrit, ja teine 1984. aastal, kui idasakslane Uwe Hohn viskas 800-grammise oda 104.80 meetrini.

Hohni rekord sündis alles pärast seda, kui uus kujundus oli juba ametlikult välja pakutud ja vastupidiselt levinud müüdile polnud sellel muudatusega mingit pistmist. Tõepoolest, muudatuse peamine põhjus oli vabaneda toona sagedastest tasasetest või mitmetähenduslikest maandumistest, mis muutis sageli raskeks hinnata, kas vise tuleks seaduslikuks tunnistada, mis kõige kuulsam oli 1980. aasta suveolümpiamängudel toimunud kõrgetasemelise juhtumi puhul. Moskvas, kus võitja Dainis Kūla pääses pealtnäha lameda viskega kolmele viimasele voorule. Ka ebaselgeid maandumisi oli palju keerulisem täpselt mõõta, võrreldes selgelt viskega, kus oda maandus maandumiskohas maasse.

Paragi võistles ka Moskva olümpiamängudel. Kuigi tema vorm oli pärast järjekordset suurtulemust 96.20 18. mail 1980 veidi langenud, ei saanud tema kuulumisest esisoosikute hulka kahtlustki olla. Kvalifikatsiooniringis oli tal aga probleeme, vireledes kahe vooru järel finaalikohast enam kui viie meetri kaugusel standardile mittevastava margiga 72.60, kuid päästis end, heites oma kolmanda ja viimase katsega 88.76 – parim mark kogu kvalifikatsioonivõistluse ligi kolme meetri võrra. Järgmise päeva finaalis ei suutnud ta aga paremat tulemust kui 79.52 ja saavutas kümnenda koha. Tema kvalifikatsioonisooritusest oleks piisanud pronksiks.

Paragi tuli 5 korda Ungari meistriks.

Välislingid
-----------

* Ferenc Paragi Sports-Reference.com veebilehel
* Ferenc Paragi Olympedia.org veebilehel
* Ferenc Paragi Track and Field Statistics veebilehel
* Ferenc Paragi World Athletics veebilehel
**Paolo Uccello** (sünninimi **Paolo di Dono**; 1397 Firenze – 10. detsember 1475 Firenze) oli itaalia maalikunstnik, mosaiigimeister ja matemaatik. Ta on tuntud oma teedrajava töö poolest perspektiivi kujutamisel. Tema loomingut on kirjeldatud kui idiosünkraatilist ja tal ei olnud otseseid järgijaid, kuigi ta on mõjutanud nii mõnegi 20. sajandi kunstniku loomingut.

Kümneaastaselt sai ta kuulsa skulptori Lorenzo Ghiberti õpipoisiks. Ghiberti hilisgooti stiil mõjutas teda tugevalt. Umbes sel ajal algas ka Paolo pikk sõprus Donatelloga. 1420. aastate keskpaigas lahkus Paolo ilmselt Ghiberti juurest, kuid jäi temaga headesse suhetesse.

Uccello armastas maalida loomi ja eriti linde, millest tuli ka tema hüüdnimi (*uccello* – 'lind'). Ta maalis meisterlikult ka maastikke.

* Sir John Hawkwoodi ratsamonumentSir John Hawkwoodi ratsamonument
* Püha Jüri ja lohePüha Jüri ja lohe
* San Romano lahingSan Romano lahing

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Paolo Uccello** |

* Paolo Uccello teosed ja lühibiograafia veebigaleriis vaadatud 2012-05-26
* Paolo Uccello teosed ja biograafia (inglise keeles) vaadatud 2012-07-08
* Paolo Uccello hulktahkne (inglise keeles) vaadatud 2012-07-08
* Paolo Uccello koduleht (itaalia keeles) vaadatud 2012-07-08
**Rosa Sensat i Vilà** (17. juuni 1873, El Masnou, Maresme, Hispaania – 1. oktoober 1961, Barcelona, Hispaania) oli katalaani pedagoog. Ta aitas arendada Kataloonia koolisüsteemi 20. sajandi esimesel kolmandikul.

Elulugu
-------

Rosa Sensat i Vilà õppis pedagoogikat Barcelonas ja Madridi Pedagoogikakeskkoolis (*Escuela Central de Magisterio*). Ta jätkas pedagoogikaõpinguid Genfis Institut Rousseau's ja teistes Euroopa koolides.

1900. aastal läbis ta riigieksamid ning temast sai kodunduskooli juhataja Alacantis. 1903. aastal abiellus ta aga David Ferreriga ning nad kolisid Barcelonasse. Järgmisel aastal sündis nende esimene tütar, hilisem pedagoogikaprofessor Àngels Ferrer i Sensat.

Rosa Sensat levitas uusi haridussuundi. 1914. aastal sai temast Barcelona kooli Escola de Bosc tüdrukuteharu esimene direktor. 1921. aastal anti talle ülesandeks kujundada õppekavad Barcelonas paikneva, 1909. aastal Francesca Bonnemaisoni loodud Institut de Cultura i Biblioteca Popular de la Dona jaoks, mis oli Euroopa esimene naiste kultuurilise ja töökasvatuse keskus. Sel ajal juhendas Rosa Sensat kursusi ja korraldas konverentse Mancomunitat de Catalunya haridusprogrammides, suvekoolides ning ka Institut de Cultura i Biblioteca Popular de la Donas. Ta osales ka mitmel rahvusvahelisel hariduskonverentsil, näiteks Hispaania 1. alghariduse konverentsil Barcelonas 1909. aastal, 3. rahvusvahelisel konverentsil *Enseignement Menager* (Pariis, 1922) ning *Écoles Nouvelles*'i konverentsil (Nizza, 1932).

Sensat jätkas Escola de Bosci direktorina 1930. aastani, mil temast sai Barcelonas tegutsenud Grup Escolar Milà i Fontanalsi direktor. Tema tööd mõjutasid tugevalt Hispaania kodusõda ja selle järelmõjusid. 1939. aastal läks ta pensionile.

1955. aastal rajas rühm õpetajaid temanimelise pedagoogilise kooli Escola de Mestres Rosa Sensat, et tunnustada tema tööd uute haridussuundade levitamisel ja koolijuhtimisel.

Viited
------

1. ↑  Xarxa Vives d'Universitats. "Rosa Sensat Vilà". Diccionari Biogràfic de Dones. Vaadatud 16. märts 2014.
2. ↑  "Rosa Sensat i Vilà: una ciència de la vida en una escola com la llar". Institut Català de les Dones. Vaadatud 16.03.2014.
3. ↑  Segura Soriano, Isabel. "La biblioteca popular Francesca Bonnemaison". Generalitat de Catalunya.

Välislingid
-----------

* Gran Enciclopèdia Catalana
* Rosa Sensati arhiiv
**Judith Weston** (sündinud 1946 Maine’i osariigis Ameerika Ühendriikides) on Ameerika Ühendriikide näitleja, näitekunsti õpetaja ja kirjanik.
Judith Weston on abielus John Hoskinsiga.

Kahekümnendates eluaastates kolis Weston New Yorki, kus hakkas päevasel ajal tegema pangatööd, õhtuti aga organiseerima geriljateatri etendusi. Täielikult pühendus Weston näitekunstile alates 1970. aastatest, taibates peagi, et lisaks näitlemisele paelub teda sügavuti lavastajate ja näitlejate vaheliste suhete dünaamika ja selle paremaks muutmine. See tõdemus suunas Westonit arendama välja oma metoodikat. 1988. aasta oktoobrikuus töötas ta välja kursuse „Näitlemine lavastajale" ja kaks aastat hiljem, 1990. aastal, avas omanimelise näitestuudio. Sellest ajast on ta oma metoodikat täiendanud, arendanud ja tutvustanud maailma eri paigus.

Judith Weston andis tunde, töötubasid ja erikoolitusi Los Angeleses 30 aastat. 2015. aastal sulges ta oma stuudio ning lõpetas tundide ja töötubade andmise. Selle asemel pakub ta praegu režissööridele ja stsenaristidele individuaalseid konsultatsioone. Ta on lõpetanud stuudio pidamise, kuid ta ei ole lõpetanud õpetamist. 
Tema õpilasteks on olnud Alejandro Iñárritu ("The Revenant" ("Mees, kes jäi ellu") režissöör, Academy Award winner for Best Director, ning "Birdman" ("Lindmees"), winner of the Academy Award for Best Director and Best Picture); Ava DuVernay ("When They See Us" ("Kui nad meid näevad") režissöör, nominated for 16 Emmys, and "Selma," nominated for a Best Picture Oscar); Steve McQueen (director of Best Picture Academy Award winner "12 Years a Slave" ("12 aastat orjana"); Taika Waititi ("Jojo Rabbit," "Thor: Ragnarok," "Hunt for the Wilderpeople" ("Jaht metslastele"), "Boy," "Flight of the Conchords"); Deniz Gamze Ergüven ("Handmaid’s Tale" ("Teenijanna lugu"), "Mustang," nominated for Foreign Language Oscar); David Chase (creator/writer/director, "The Sopranos" ("Sopranod").

Seos Eestiga:
Judith Weston oli 2018. aastal linastunud (rež. Moonika Siimetsa) mängufilmi „Seltsimees lapse" stsenaariumi konsultant.

Ilmunud teosed:

* „Töö näitlejaga" (1996) („Directing Actors") – ilmunud ka eesti keeles 2017. aastal (tõlkinud Anu Lamp)
* „The Film Director’s Intuition" (2003) („Filmirežissööri vaist")

Lisaks on Westoni raamat "Directing Actors" saadaval ka audioraamatuna. Selle teksti, mida ta loeb ise peale, on põhjalikult muudetud ja ajakohastatud. Järgmisel aastal ilmub uuendatud versioon töös näitlejaga ka paberkujul, pealkirjaga "Directing Actors: 25th Anniversary Edition."

Viited
------

1. ↑  Judith Weston (2017). *Töö näitlejaga: Unustamatute osatäitmiste loomine filmis ja teles*. Tallinn: Tallinna Ülikooli Kirjastus.
2. ↑  Judith Weston. "Judith Weston bio". Originaali arhiivikoopia seisuga 27. detsember 2019.
3. ↑  "Seltsimees laps".
**Taranteludu** ehk **IC1396** ehk **NGC 2070** on hajusudu (emissiooniudu) naabergalaktikas Suures Magalhãesi Pilves Kuldkala tähtkujus.

Ta koosneb ioniseeritud vesinikust. Udukogu mass on umbes miljon Päikese massi.

Algul arvati, et tegemist on tähega. Talle anti nimeks **30 Doradus**. 1751 avastas Nicolas Louis de Lacaille, et tegemist on udukoguga.

Taranteludu näiv tähesuurus on 8. Kui arvestada, et ta on 160 000 valgusaasta kaugusel, siis on tegemist üliheleda objektiga. Ta asub Kohaliku Galaktikarühma kõige aktiivsemas plahvatusliku tähetekke piirkonnas. Selle tuumas tekitabki väga kompaktne tähekobar suurema osa energiast, mis udukogu helendama paneb ja seeläbi nähtavaks teeb.

Taranteludu läbimõõt ületab 1000 valgusaastat. Selle sees on keskne noor massiivsete tähekobar R136, mille intensiivne kiirgus ja tugevad tähetuuled (laetud osakeste voog) on andnud udukogule helendamiseks energiat ning tekitanud ämblikuvõrgutaolised niidid.

Galerii
-------

* 
* 
* 
* LähivõteLähivõte
* Hubble'i foto taranteludu keskosastHubble'i foto taranteludu keskosast
*

Viited
------

1. ↑  "Tarantula Nebula – 30 Doradus". *Constellation Guide*. Vaadatud 27. jaanuar 2019.
2. ↑  "The Tarantula Nebula". *NAIC*. Originaali arhiivikoopia seisuga 6. detsember 2021. Vaadatud 27. jaanuar 2019.
3. ↑  "NGC 2070". *SEDS*. Vaadatud 27. jaanuar 2019.
4. ↑  "A Crowded Neighbourhood". *European Southern Observatory*. Vaadatud 27. jaanuar 2019.
Rannu-Jõesuu sild, taamal paistab ka Jõesuu sild 
Jõesuu sillad 2021. aasta oktoobris
**Rannu-Jõesuu sild** on 1958. aastal rajatud sild üle Emajõe Võrtsjärve kirdenurga juures Suure Emajõe lähtel. Enne uue silla valmimist kulges üle Rannu-Jõesuu silla Tartu – Viljandi – Kilingi-Nõmme maantee.

Ajalugu
-------

Enne silla rajamist oli Tartu–Viljandi maanteel Rannu-Jõesuus ametlik parvekoht üle 200 aasta. 19. sajandi lõpus ehitati jõele puust ujuvsild. Püsisilla ehitus algas 1920. aastal Viljandi inseneri Friedrich Werncke projekti järgi. Sild valmis 1923. aastal. 1936–1937 ehitati pehkinud puusilla asemele terassild. Detailid valmisid Tallinnas Franz Krulli tehases. Silla monteeris Soome firma Cyklop. Sild õhiti osaliselt 1941. aastal. 1944. aastal õhiti sild täielikult, alles jäid vaid sillasammaste vundamendid. 1944. aasta augustis vallutasid saksa väed silla kaheks päevaks.

1947. aastal rajati Jõesuusse Leningradis projekteeritud puitsild, mille 1958. aastal vahetas välja vene inseneride projekteeritud 66-meetrine raudbetoonsild. See sild on kasutusel senini.

23. septembril 2009 valmis 1958. aastal rajatud sillast vähem kui sada meetrit allavoolu Tallinna Tehnikaülikooli professori Siim Idnurme projekteeritud teraskaarsild (Jõesuu sild).

Viited
------

1. ↑  Jekaterina Minkova (6. juuni 2020). "Leitud sõduri viimane lend". *Postimees*. Postimees Grupp. Originaali arhiivikoopia seisuga 6. juuni 2020.

Välislingid
-----------

* Martin Pau. Rannu-Jõesuu uhkeldab kahe sillaga Tartu Postimees, 23. september 2009.
**Kevadine pööripäev** ehk **kevadine võrdpäevsus** on ööpäev iga aasta 20. või 21. märtsil, millal on kogu Maal päev ja öö sama pikad – 12 tundi.

Päike asub seniidis ekvaatori kohal. Põhjapoolusel lõpeb polaaröö ja algab polaarpäev, lõunapoolusel lõpeb polaarpäev ja algab polaaröö.Alati peab olema teadlik ka aastast mil need vahetuvad. 

Kevadisel pööripäeval asub Päike seniidis ekvaatoril
See on põhjapoolkeral astronoomilise kevade algus (samal ajal aga lõunapoolkeral astronoomilise sügise algus). Alates kevadisest pööripäevast ületab põhjapoolkeral päeva pikkus öö pikkuse, aga lõunapoolkeral ületab öö pikkus päeva pikkuse.

Kevadiseks pööripäevaks nimetatakse ka sügisest pööripäeva lõunapoolkeral.

Vaata ka
--------

* Võrdpäevsus
* Kevad

Maarahva pühad

6. I kolmekuningapäev  • 
13. I nuudipäev ehk kanutipäev  • 
14. I taliharjapäev ehk korjusepäev  • 
17. I tõnisepäev, ka jõuluemapäev  • 
1. II pudrupäev  • 
2. II küünlapäev  • 
9. II luuvalupäev  • 
22. II talvine peetripäev  • 
24. II talvine madisepäev  •
kihlakud: liugupäev ja tuhkapäev  • 
9. III sirgupäev  • 
17. III käädripäev  • 
21. III pendipäev  •
eidepäev  •
urbepäev  •
kevadine pööripäev  •
kiigepüha  •
suur neljapäev  •
suur reede  •
ülestõusmispühad  • 
25. III marjapunapäev  • 
1. IV karjalaskepäev  • 
14. IV künnipäev  •
maahingaus  • 
23. IV jüripäev  •
suvisted  • 
9. V ligupäev, ka kevadine nigulapäev  • 
25. V urbanipäev  •
taevaminemispüha  •
nelipüha  •
suvine pööripäev  • 
23. VI leedopäev  • 
24. VI jaanipäev  • 
29. VI suvine peetripäev  • 
2. VII heinamaarjapäev, ka heinaleedo  • 
10. VII seitsmevennapäev  • 
13. VII karusepäev  • 
25. VII jakobipäev  • 
26. VII annepäev  • 
29. VII olevipäev, ka jakepäev  • 
10. VIII lauritsapäev, ka esimene rukkiema päev  • 
15. VIII rukkimaarjapäev, ka suur rukkiema päev  • 
24. VIII pärtlipäev, ka viimane rukkiema päev  • 
8. IX ussimaarjapäev, ka ussiurguminemisepäev  •
pekopäev  •
sügisene pööripäev  • 
21. IX sügisene madisepäev  • 
29. IX mihklipäev, ka kasupäev  • 
14. X kolletamispäev  • 
26. X midruskipäev  • 
28. X simunapäev  • 
2. XI hingepäev  • 
10. XI mardipäev  • 
25. XI kadripäev, ka hanipäev  • 
30. XI andresepäev  • 
6. XII talvine nigulapäev  • 
7. XII tõnnipäev  • 
13. XII luutsinapäev  • 
21. XII toomapäev  • 
21.–24. XII jõulud  • 
25. XII ajastaja päev
31. XII näärid  •
**Engelbrecht von Mengden** (1587 – juuli 1648 Tartu) oli baltisaksa päritolu Rootsi poliitik.

Mengden sündis Liivimaa Menģele (Altenwoga) mõisniku Fromhold Mengdeni (surnud 1603 Tallinnas) ja Dēvene (Dewen) mõisast pärit Margarethe Tisenhuseni pojana. Ta õppis noorena mitmes Saksamaa ülikoolis ja asus peale õpinguid Kuramaale, kus tegutses Piltene kreisi maanotarina. 1630 siirdus ta Liivimaale, kus temast sai 1638. aastal sõjakomissar ja hiljem Liivimaa kindralkuberneri sõjanõunik. Aastast 1643 oli ta Liivimaa maamarssal ja aastast 1644 Tartu õuekohtu asepresident.

Engelbrecht von Mengden koostas 1643 ka Liivimaa maaõiguse kava *"Landrecht des Fürstenthums Liefland"*. See esitati Rootsi kuninganna Kristiinale, kuid jäeti kinnitamata.

Engelbrecht von Mengdenile kuulusid Jäärja mõis Liivimaa Eesti alal ja Lavoja mõis Ingerimaal.

Perekond
--------

3. mail 1620 abiellus ta Laatre mõisast pärit Margaretha Taubega, kellega ta sai kolm last:

* Conrad Dietrich von Mengden (1621–1677), Menģele (Altenwoga) ja Jäärja mõisnik
* Fromhold Johann von Mengden (1626–1664), Lavoja mõisnik
* Emerentia Veronika von Mengden (1631–1676), abiellus 1652 Kostivere ja Udeva mõisaomaniku, ning meeskohtuniku Ewold Hastferiga (surn. 1678), krahv Jacob Johann Hastferi ema

Tema vanaonu pojapoeg, aadlilipkonna ooberst Otto von Mengden (1597–1681) sai 12. juuli 1653 Menģele (Altenwoga) vabahärraks, ning viimase pojapoeg, kammerhärra ja ihukaitserügemendi rittmeister Carl Johan von Mengden (1702–1763) immatrikuleeriti 1731 Rootsi rüütelkonda.

Viited
------

1. 1 2  Mengdenid: Genealogisches Handbuch der baltischen Ritterschaften, Livland, Teil 1.2, Görlitz 1935, lk. 1194
2. ↑  Hastferid: *Genealogisches Handbuch der baltischen Ritterschaften, Teil 2 Estland, Bd. 1* , Görlitz, 1930, lk.100-101
3. ↑  Matrikel öfwer Swea rikes ridderskap och adel ... 1754, lk. 182-183 (Nr.198)