recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Lauda "Plangiamo quel crudel basciare" alguslehekülg Laudario di Cortona nime all tuntud käsikirjast
***Lauda*** ehk ***lauda spirituale*** (ladinakeelsest sõnast *laudare* 'kiitma' tuletatud itaaliakeelne 'kiitus', 'vaimulik kiitus'; mitmus *laude*) oli emakeelse vaimuliku laulu žanr, mille kõrgaeg oli hiliskeskaja ja renessansi Itaalias (13.–16. sajandil). *Lauda* tekst võis olla ka osaliselt või suures osas ladinakeelne. Keskajal võis olla kasutusel mitteliturgilise protsessioonilauluna. *Lauda* jäi Itaalias žanrina käibele 19. sajandi alguseni; nagu inglise *carol* ja hispaania *villancico* sageli jõululauluna.

Vaata ka
--------

* *Laudario di Cortona*
* *Laudario Magliabechiano*
* *Laudario di Sant'Agnese*

Viited
------

1. ↑  lauda spirituale. - Free Music Dictionary
2. ↑

Välislingid
-----------

* Video: lauda "Voi ch’amate lo Criatore" (Laudario Magliabechiano, 14. sajand) vanamuusikaansambel Musica Picta esituses
* Video: lauda "Ave Donna Santissima" (Laudario di Cortona, 13. sajand) La Capella Reial de Catalunya ja Hespèrion XXI esituses
* Video: lauda "Alta Trinità Beata" laulduna jumalateenistusel Blackfriarsis Oxfordis
|  |
| --- |
|  **Poks** |
| Riik |  | Singapur |
|  |
| 2. ring | 1972 | Helveskaal |
| Briti Rahvaste Ühenduse mängud |
| Pronks | 1974 | Helveskaal |

**Syed Abdul Kadir** (sündinud 16. veebruaril 1948) on Singapuri endine poksija. Ta on olnud kokku kaheksakordne Singapuri meister.

Kadir osales helveskaalus (kuni 48 kg) 1972. aasta Müncheni olümpiamängude poksivõistlustel, kuid kaotas vigastuse tõttu 2. ringis oma kohtumise ja jäi edasisest medaliheitlusest välja.

Kadir sai helveskaalus (kuni 48 kg) pronksmedali 10. Briti Rahvaste Ühenduse mängude poksivõistlusel (Christchurch, 1974), kaotades poolfinaalis hilisemale hõbemedalivõitjale James Odworile (Uganda) ja jäädes edasisest medaliheitlusest välja.

Kadir töötas hiljem poksitreenerina, olles ka Singapuri poksikoondise peatreener, ning poksiorganisaatorina, olles ka Singapuri harrastuspoksiliidu president.

Viited
------

1. ↑  20. suveolümpiamängude poksivõistlus. München 1972. Tulemused inglise keeles
2. ↑  10. Briti Rahvaste Ühenduse mängude poksivõistlus. Christchurch 1974. Tulemused inglise keeles

Välislingid
-----------

* Syed Kadir veebisaidil Olympedia Muuda Vikiandmetes
| Medalikohad |
| --- |
| Euroopa U-21 meistrivõistlused |
| **Hõbe** | 2019 | jalgpall |

**Robin Koch** (sündinud 17. juulil 1996 Kaiserslauternis) on Saksamaa jalgpallur, kes mängib keskkaitsja või kaitsva poolkaitsjana Saksamaa kõrgliiga klubis Frankfurdi Eintracht (laenul Inglismaa kõrgliiga klubist Leeds United) ja Saksamaa jalgpallikoondises.

Ta alustas klubikarjääri Eintracht Trieris. 2015. aastal liitus ta Saksamaa esiliiga klubiga 1. FC Kaiserslautern. Saksamaa esiliigas debüteeris ta hooajal 2016–17.

2017. aasta augustis liitus ta Saksamaa kõrgliiga klubiga SC Freiburg. 13. jaanuaril 2018 lõi ta mängus Eintracht Frankfurti vastu oma esimese värava Saksamaa kõrgliigas.

2020. aasta augustis sõlmis Koch nelja-aastase lepingu Leeds Unitediga. Üleminekusumma oli umbes 13 miljonit naelsterlingit.

Suvel 2023 siirdus ta laenulepingu alusel Frankfurdi Eintrachti.

2019. aastal võitis Koch Saksamaa kuni 21-aastaste koondisega Euroopa omavanuste meistrivõistlustel hõbemedali. Saksamaa jalgpallikoondises tegi ta debüüdi 9. oktoobril 2019 sõprusmängus Argentina vastu.

Tema isa Harry Koch on endine jalgpallur.

Viited
------

1. ↑  "Leeds beat Tottenham to clinch £13m Koch signing". Goal. 30.8.2020. Vaadatud 9.10.2020
**Lauamõis** (ka **elatismõis**) (saksa keeles *Tafelgut*) oli mõis, mille sissetulekud läksid teatud isikute (valitseja, komandant, piiskop) või institutsioonide (klooster, toomkapiitel, rüütelkond) ülalpidamiseks.

Lauamõisad Eesti alal
---------------------

Eesti alal tekkisid lauamõisad varakult. Näiteks kuulus keskajal Tartu piiskopile Sangaste mõis. Lauamõisaid oli nii Saare-Lääne piiskopil (Keskvere mõis Läänemaal) kui Tallinna piiskopil (Porkuni mõis Virumaal). Oma lauamõisad olid Kärkna kloostril. 

1643. aastast oli Viimsi mõis Eestimaa kindralkuberneri lauamõis.

1651. aastal doneeriti Eestimaa rüütelkonnale Nabala, Kuimetsa ja Kaiu mõis, mille tuludest peeti kuni võõrandamiseni ülal Maanõunike Kolleegiumi. 

Pärast Liivi- ja Eestimaa liitmist Vene riigiga anti mitmed valdused lauamõisatena kasutada ametiisikutele. Taebla oli Tallinna ülemkomandandi, Jaama Narva komandandi (kuni 1863) ja Sindi Pärnu komandandi (kuni 1835) lauamõis.

Viited
------

1. ↑  Viimsi mõis (Jõelähtme khk), Kinnistute register Eesti Rahvusarhiivis
Robin Lehner (2013)
**Robin Lehner** (sündinud 24. juulil 1991 Göteborgis) on Rootsi jäähokimängija, kes mängib väravavahina NHL-i klubis Vegas Golden Knights.

Ta alustas klubikarjääri Rootsi klubis Frölunda HC. 2009. aastal siirdus ta Põhja-Ameerikasse, liitudes Ontario Hockey League'i klubiga Sault Ste. Marie Greyhounds.

2009. aastal valis Ottawa Senators ta NHL-i *draft* '​is 46. valikuna. NHL-is debüteeris ta Senatorsi meeskonnas hooajal 2010–11. Aastatel 2010–2013 sai ta enam mänguaega Ottawa Senatorsi noorteklubis Binghamton Senators American Hockey League'is. 2011. aastal võitis ta Binghamton Senatorsiga Calder Cupi ja valiti Calder Cupi väärtuslikumaks mängijaks.

2015. aastal liitus ta Buffalo Sabresiga, kus mängis kolm hooaega. Hooajal 2018–19 mängis ta New York Islandersis. Samal hooajal jagas ta koos Thomas Greissiga auhinda William M. Jennings Trophy, millega tunnustatakse väravavahti, kes on vähemalt 25 mänguga lasknud oma meeskonnale lüüa kõige vähem väravaid. 2019. aasta juunis pälvis ta lisaks Bill Masterton Memorial Trophy. 2019. aasta juuli siirdus ta Chicago Blackhawksi. 2020. aasta veebruaris müüdi ta Golden Knightsile. Hooajal 2020–21 pälvis ta William M. Jennings Trophy koos meeskonnakaaslase Marc-Andre Fleuryga.

Tal on diagnoositud bipolaarne häire, aktiivsus- ja tähelepanuhäire ning posttraumaatiline stressihäire, samuti on ta kannatanud alkoholi- ja narkootikumide sõltuvuse käes.

Viited
------

1. ↑  "‘I could not stand being alone in my brain’: Islanders goalie Robin Lehner opens up about his addiction and bipolar diagnosis". theathletic.com. 13.9.2018. Vaadatud 5.9.2020

Välislingid
-----------

 Robin Lehner – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
* Robin Lehner NHL.com lehel
* Robin Lehner hockeydb.com lehel

| * v
* r
Vegas Golden Knights |
| --- |
| 
**Väravavahid**: Laurent Brossoit **·** Adin Hill **·** Robin Lehner **·** Jonathan Quick **·** Logan Thompson |
| 
**Kaitsjad**: Nicolas Hague **·** Ben Hutton **·** Alec Martinez **·** Brayden McNabb **·** Daniil Miromanov **·** Alex Pietrangelo **·** Shea Theodore **·** Zach Whitecloud |
| 
**Ründajad**: Michael Amadio **·** Ivan Barbašov **·** Teodors Bļugers **·** William Carrier **·** Paul Cotter **·** Pavel Dorofejev **·** Jack Eichel **·** Brett Howden **·** William Karlsson **·** Phil Kessel **·** Keegan Kolesar **·** Jonathan Marchessault **·** Nolan Patrick **·** Nicolas Roy **·** Reilly Smith **·** Chandler Stephenson **·** Mark Stone (*C*) |
Järvakandi mõisa kalmistu kabeli läänevaade.  
Foto: Robert Treufeldt, 19. oktoober 2018
Järvakandi mõisa kalmistu kabeli katuse tipp.  
Foto: Robert Treufeldt, 19. oktoober 2018
Vaade Järvakandi mõisa kalmistu kabeli peaukselt sisemusele.  
Foto: Robert Treufeldt, 19. oktoober 2018
**Järvakandi mõisa kalmistu** on kalmistu Rapla kihelkonnas Harjumaal, tänapäevase haldusjaotuse järgi Valli külas Rapla vallas Rapla maakonnas.

Ajalugu
-------

Kalmistu rajasid mõisa tollased omanikud Taubed kas 1840. aastal või 1848. aastal. Viimast arvamust toetab kalmistu kabeli fassaadil olev aastaarv, kuid see võib tähendada kabeli püstamise, mitte aga kalmistu rajamise aega.

Kalmistule maetute üldarv ei ole teada. Kabelit ning sinna maetuid on rüüstatud 1920. aastatel.

Kirjeldus
---------

Kalmistu jääb Järvakandi mõisa südamest linnulennult umbes 500 meetri kaugusele lõunakagusse. Kalmistu kujutab endast algselt rõngakujulise veekraaviga ümbritsetud ümarat küngast, mille tipus on matusekabel. 

Kalmistu ja selle kabel on mahajäetud ja rüüstatud, kuid sügisel 2018 on hakatud neid korrastama.

Kalmistu kabel
--------------

Kalmistu keskmes olev ringikujulise põhiplaani ja ümara kuppelkatusega kabel ongi matusepaik. Kabeli keldris on kokku neli võlvitud hauakambrit ja üks arvatavasti luugiga kaetud sissepääsukamber. Kabeli saal on liigendatud klassitsistlikult, kuid välimik on juba historitsistlik. Võimalik, et klassitsistlik kabel rajati juba varem, kuid 1848. aastal (selline aastaarv on kabeli fassaadil) ehitati välimik ümber historitsistlikuks.

Viited
------

1. 1 2  Ketlin Sirge. Eesti mõisakalmistud. // Magistritöö Tartu Ülikooli usuteaduskonna võrdleva usuteaduse õppetoolis. Tartu 2013. Leht 60

Kirjandus
---------

* Taavi Pae. "Eesti kalmistute kujunemine ja paiknemise seaduspärasused". // Magistritöö Tartu Ülikooli Geograafia Instituudis. Tartu 2002
* Alo Särg. "Järvakandi (*Jerwakant*)". // Raplamaa mõisad ja mõisnikud. Argo. Tallinn 2007. Lk 52 ja 54
* Ketlin Sirge. "Eesti mõisakalmistud". Magistritöö Tartu Ülikooli usuteaduskonna võrdleva usuteaduse õppetoolis. Tartu 2013

Välislingid
-----------

* Järvakandi mõis ja selle kalmistu Eesti mõisaportaalis

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Järvakandi mõisa Taubede kalmistu** |
Kristluse osakaal riigiti, kõrgeim osakaal on lillaga, madalaim oranžiga
**Vanad idakirikud** (ka **orientaalsed kirikud**, **vanaida kirikud** või **vanad oriendikirikud**) on 5. sajandil Rooma riigikirikust eraldunud kristlikud kirikud, kes tunnistasid üksnes kolme esimese oikumeenilise kirikukogu otsuseid ning ei nõustunud Halkedoni kirikukogu otsusega 451. aastal Kristuse kahese (inimliku ja jumaliku) olemuse kohta (kirikukogude kahe loomuse õpetus Kristusest). Kirikukogu otsusele olid vastu monofüsiidid ehk üheloomuse õpetuse pooldajad.

Eesti keeles on neid kirikuid nimetatud erinevalt. Teoloog Alar Laats on eelistanud nimetust "orientaalsed kirikud", samal ajal kui Urmas Petti ja tema eeskujul ka teised Tartu Ülikooliga seotud kirikuloolased on kasutanud enamasti nimetust "vanad idakirikud". Mõned kirikuloolased nagu Riho Saard on koondnimetuse kasutamisest üldse loobunud, rääkides vaid monofüsiitlikest ja nestoriaanlikest kirikutest.

Õpetus
------

Õpetuse alusel jaotuvad vanad idakirikud kaheks. Monofüsiitlikud (kopti kirik, etioopia kirik, lääne-süüria kirik ehk jakobiitide kirik, armeenia kirik, mõned toomakristlaste kirikud Indias) ja nestoriaanlikud (lääne-süüria ehk assüüria kirik, tuntud ka idamaa kirikuna, ning selle kirikuga seotud toomakristlaste väike kogukond Indias) kirikud.

Kristlus levis esimesel aastatuhandel nestoriaanide kaasabil üle Pärsia Hiinasse.

Orientaalsete kirikute loend
----------------------------

Orientaalsed kirikud on enamasti rahvuskirikud (välja arvatud Süüria kirik):

* Armeenia Apostlik Kirik
* Kopti kirik
* Etioopia kirik
* Eritrea kirik
* India kirik
* Süüria kirik

Vaata ka
--------

* Õigeusu kirik
* Kirik
* Kristlus
* Kristlus Hiinas
* Monofüsiidid ja Ühe loomuse õpetus

Viited
------

1. ↑   (vaadatud 17.01.2015)

Välislingid
-----------

*
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib Ukraina linnast* teiste tähenduste kohta vaata Bunge (täpsustus) |

---

**Bunhe** (ka **Junokommunarovsk**; ukraina *Бунге*, vene *Юнокоммунаровск*) on linn Ukrainas Donetski oblastis Jenakijeve haldusalas, 43,7 km kaugusel Donetskist kirdes.

Bunhe asutati 1908. aastal, kandis kuni 1924. aastani **Bunge** (Бунге) nime, sai linna õigused 1965. aastal, ning kandis 1965–2016 nime Junokomunarivsk.

Asula kõrgus merepinnast on 213 meetrit.

Ukraina 2001. aasta rahvaloenduse andmeil elas linnas 17 828 inimest, 2014. aasta 1. jaanuaril 13 945 inimest, asustustihedus 2582 inimest ruutkilomeetri kohta.

Ajalugu
-------

### 20. sajand

Asula tekkis 1908. aastal Vene-Belgia metallurgiaühistu rajatud "Bunge" kivisöekaevanduse juurde.

1979. aasta septembris viidi Junokomunarivski lähistel aatomipommi lõhkamise katsetuse raames 900 meetri sügavusel läbi maa-alune tuumaplahvatus.

### 21. sajand

Donbassi sõja ajal, 2014. aasta 21. septembril, lahkusid Ukraina väeüksused linnast ning valitsusvastased relvajõud võtsid linna oma kontrolli alla. Mässulised jätkavad nime Junokomunarivsk kasutamist.

Viited
------

1. ↑  Статистичний збірник «Чисельність наявного населення України на 1 січня 2014 року»,  — Київ, Державна служба статистики України, 2014
2. ↑  Database of nuclear tests, short version: USSR www.johnstonsarchive.net
3. ↑  "Силы АТО отступили от нескольких населенных пунктов - СНБО". Liga Novosti. 21. september 2014. Vaadatud 21. september 2014.
**Abbe Nilsson** on tegelane Astrid Lindgreni raamatutes "Madlike" ning "Madlike ja Jaanikingu põnn".

Abbe on Madlikese 15-aastane naabripoiss. Ta on kõhetu, aga ilus poiss heledate juuste, siniste silmade ja suure suuga. Pügamata juuksepahmaku peale surub ta tihti oma soni. Madlike on otsustanud, et kui mingi abiellumine vajalik on, siis abiellub ta just Abbega, kuigi poiss sellest veel midagi ei tea. 

Abbe küpsetab suhkrukringleid ja müüb neid turul, kuigi tegelikult peaks kringleid küpsetama isa ja turul peaks seisma ema, aga enamasti jääb kõik poja õlgadele. Abbe ise tahaks hoopis meremeheks saada. Vahel kaalub ta ka Siberi suure raudtee vedurijuhi või aareteotsija ametit. Köögis küpsetades jutustab ta Madlikesele lugusid sõjast, mõrtsukatest ja vaimudest. Muuhulgas jutustas ta ka, et on pärit krahvisoost ning tal on kummitav vaarisa „kõrgestisündinud krahv Abbe Nilsson Krook". Vahel ta küll lollitab väikese Madlikesega, aga tegelikult on ta hea poiss. Õhtuti käib Abbe akna taga kuulamas, kuidas Jaanikingul enne magama jäämist lauldakse, pärast ära hiilides on ta väga ettevaatlik, et mitte nartsisse maha tallata. 

Jõulude puhul on Abbe ainus, kes kodu koristada üritab ning ta seab üles ka päkapikkudega plakati. Lisaks ostab ta jõulukingiks vanematele valge varjuga petrooleumlambi, mille jaoks ta pikalt raha teenis. Vanemad seevastu unustavad tema kingituse aastast aastasse ära. Samas on isa Abbe üle uhke ja kutsub teda "minu poeg" ning tahab vahel midagi poja heaks teha - kuigi paljuski enesetõestuseks.

Abbel on kaks küülikut – hall nimega Mams ja pruun nimega Paps. Nad saavad pojad, aga pojad saab Paps, mitte Mams. Lisaks loomadele meeldivad Abbele jõnglased, ka Kaisa. Ta tähendab, et üldse meeldib ta ka kõigile Jaanikingu tüdrukutele – tõsi, ta pole päris kindel kuidas on lood Alvaga.
**Sündmuspõhised tehnoloogiad** (*event-driven technologies*) aitavad omavahel ühendada erinevaid mikroteenuseid. 

Sündmuspõhise terviklikkuse kontseptsiooni (*eventual consistency concept*) olemus seisneb **sündmuspõhises suhtluses**, mille puhul üks mikroteenus avaldab sündmuse ning teised mikroteenused hakkavad avaldatud sündmust jälgima. Kui mikroteenuseni jõuab avaldatud sündmuse info, siis käivitatakse konkreetses mikroteenuses muudatused, mis kajastuvad omakorda mikroteenuse avaldatavate sündmustena. 

Kirjeldatud **avalda/jälgi** (*publish/subscribe*) süsteemi realiseerimiseks kasutatakse tavaliselt **sündmuste bussi** (*event bus*). Sündmuste buss võimaldab mikroteenuste vahel korraldada avalda/jälgi suhtlust nii, et komponendid ei pea olema teadlikud üksteise olemasolust.

Viited
------

1. ↑  "Techbeacon - Event-driven computing: A best practice for microservices architecture". Vaadatud 12.01.2019.
2. 1 2  "Microsoft - Implementing event-based communication between microservices (integration events)". Vaadatud 12.01.2019.
Järvakandi ministeeriumikooli hoone (august, 2010)
**Järvakandi ministeeriumikooli hoone** oli endine kooli peahoone Rapla kihelkonnas Harjumaal, tänapäevase haldusjaotuse järgi Purku külas Rapla vallas Rapla maakonnas.

Hoonet hakati ehitama, kui Järvakandi valla vana koolimaja oli edasiseks õppetööks kõlbmatu. 

1897. aastal kiitis vallavolikogu heaks ehitatava hoone plaani. Ehitus pidi algama juba 1898. aastal, kuid lepingu saanud ehitusmeister loobus tööst. Uue meistri juhtimisel hakati 1899. aastal hoonet rajama.

Juba 1899. aastal kolis pooleliolevasse koolimajja Järvakandi ministeeriumikool. Hoone sai lõplikult valmis 1901. aastal ja läks esialgu plaanitust oluliselt kallimaks, kuid vald polnud nõus oluliselt maksma juurde.

1930. aastal rajati hoone kirdeküljele Järvakandi Vabadussõja mälestussammas. 1989. aastal rajati uus sammas juba koolist pisut eemale üle vana tee parki.

1934. aastal ehitati teine korrus suuremas osas välja puust ärklikorrusena. 1986. aastal lõpetas kool hoones tegevuse ja maja läks ümberehitamisele. Uuesti avati hoone 1992. aastal, sellele oli esiküljele ehitatud juurde kolm kinnist kärg- ja silikaattellistest tuulekoda.

Hoone esiküljel on mälestustahvel koolis õppinud rahvatantsutegelasele Linda Rausile.

Kooli hoone on alates 1997. aastast kultuurimälestis. Hoonet ümbritsev park on olnud looduskaitse all.

Hoones tegutseb Kabala Lasteaia-Põhikooli Purku lasteaiarühm, Purku raamatukogu, MTÜ Purculi ja Eesti Huumorimuuseum.

Hoones tegutsenud haridus- ja kultuuriasutused
----------------------------------------------

* 1899 2-klassiline Järvakandi ministeeriumikool
* 1920 Järvakandi Algkool
* 1926 2-aastane Järvakandi Täienduskool
* 1944, november: Järvakandi Mittetäielik Keskkool
* 1945 Järvakandi 7-klassiline Kool
* 1961 Järvakandi 8-klassiline Kool
* 1977–1980 Järvakandi Abikool
* 1980–1986 Purku Abikool
* 1986 hoone suleti ümberehitamiseks
* 1992. aasta september: Järvakandi Põhikool. Lasteaed oli liitrühmana põhikooli koosseisus
* 1999 Järvakandi Lasteaed-Põhikool. Lasteaed oli kooli ruumides eraldi asutusena Purku Muumi lasteaia nime all
* 2005 Järvakandi Lasteaed-Algkool
* 2009 sügis: kool lõpetas oma tegevuse, lasteaed liideti Kabala Lasteaia-Põhikooliga

Viited
------

1. 1 2  "Järvakandi". // Eesti koolimajad. Koostaja Hanno Talving. Tänapäev. Tallinn 2011. Lk 11
2. 1 2  Järvakandi ministeeriumikooli hoone kultuurimälestiste riiklikus registris (vaadatud 19.12.2015)
3. ↑  Arvi Paidla. "83. Purku küla". // Raplamaa. Siin- ja sealpool maanteed. Olion. Tallinn 1991. Lk 97
4. ↑  Kabala Lasteaia-Põhikooli koduleht

Kirjandus
---------

* "Järvakandi". // Eesti koolimajad. Koostaja Hanno Talving. Tänapäev. Tallinn 2011. Lk 11

Välislingid
-----------

* Järvakandi ministeeriumikooli hoone kultuurimälestiste riiklikus registris
**Bunge mänd** (*Pinus bungeana*) on männiliste sugukonda männi perekonda kuuluv okaspuu.

Bunge mänd on nime saanud esmaleidja, baltisaksa päritolu botaaniku Alexander Georg von Bunge (1803–1890) järgi. Esimest korda kirjeldasid seda puud teaduslikult saksa botaanik Joseph Gerhard Zuccharini (1797–1848) ja austria botaanik Stephan Endlicher (1804–1849) aastal 1847.

Bunge mänd kuulub koos Gerard'i männiga (*Pinus gerardiana*) ja jünnani männiga (*Pinus squamata*) sektsiooni *Parrya* alamsektsiooni *Gerardianae*.

Kirjeldus
---------

Kestendav tüvi
Bunge mänd kasvab 24–30 m kõrguseks, tüvi on hargnev, läbimõõt kuni 1,16 m. Juurestik on hästi laiali arenenud.

Võra on püramiidjas või vihmavarjukujuline. Koor on sile ja hallikasroheline. Korp on noortel puudel tuhmhall, sile, kestendav, vananedes muutub kriitvalgeks, mille järgi on puu kaugelt äratuntav. Koor ajab maha ümaraid soomuseid ja nende alune koor on alguses kahvatukollane, aga hiljem tõmbub see päikesekiirguse mõjul oliivpruuniks, punaseks või lillakaks.

Pungad on munaja kujuga, punakaspruunide soomustega, vaiguta, ligi 12 mm pikkused. Noored võrsed on siledad, püstised ja hallikasrohelised.

Okkad on kolmekaupa kimbus, 5–7,5 cm pikkused, tumerohelised, teravatipulised, lameda ristlõikega, püsivad võrsetel 3–4 aastat.

Isasõisikud on rohekaskollased, ellipsoidsed. Käbid on üksikult või paaris, ümara või munaja kujuga, 5–6,5 cm pikkused. Seemned on munaja kujuga, umbes 10 mm pikkused, hallikaspruunid, lühikese, kuni 5 mm pikkuse ja nõrgalt kinnitunud tiivakesega.

Levila
------

Bunge männi levila paikneb Hiina põhja- ja keskosas, kus ta kasvab hajusate asurkondadena mägedes 500–1800 m kõrgusel üle merepinna. Tema kaasliigid on peamiselt mänd *Pinus tabuliformis* ja katteseemnetaimed. Kasvupinnaseks on enamasti lubjakivist moodustunud mullad. Hiinast on ta introdutseeritud ka Koreasse.

Bunge mänd talub talvel külma kuni −23...–29 °C.

Isasõisikud ja okkad

Paljunemine
-----------

Bunge mänd on ühekojaline okaspuu ja paljuneb seemnete abil. Tolmlemine toimub tuule abil aprillis-mais. Seemned valmivad tolmlemisele järgneva aasta oktoobris-novembris ja levivad tuule abil.

Kasutamine
----------

Kuna Bunge mänd kasvab aeglaselt ning tema puit on habras, siis raiutakse seda harva ja tal pole majanduslikku väärtust. Mitmeharulise dekoratiivse võra tõttu on ta populaarne ilupuu Hiinas, kus teda kasvatatakse tihti templite juures ja surnuaedades. Samuti võib teda leida Euroopa ja Põhja-Ameerika arboreetumitest.

Viited
------

1. ↑  Conifer Specialist Group (2007). Pinus bungeana. *IUCNi punase nimistu ohustatud liigid*. IUCN 2010.
2. 1 2 3 4 5  "*Pinus bungeana*". *www.conifers.org* (inglise). Vaadatud 25.04.2010.
3. 1 2 3 4  "*Pinus bungeana*". *www.efloras.org* (inglise). Vaadatud 25.04.2010.
4. 1 2  James E. Eckenwalder. "Conifers of the World: The Complete Reference", Timber Press, 2009. ISBN 9780881929744; ISBN 0881929743
5. ↑  Francine Bigras ja Stephen Colombo. "Conifer Cold Hardiness", Holland: Kluwer Academic Pulishers, 2001. ISBN 0-7923-6636-0

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Bunge mänd** |
VGA-pesa
**VGA-pistikühendus** (lühend VGA inglise keele sõnadest Video Graphics Array) on ette nähtud analoog-videosignaali edasikandmiseks analoogkujul RGB-signaalina arvuti kuvaadapterist kuvarisse. Ühendus loodi 1987. aastal, kui olid kasutusel analoogsignaaliga töötavad kineskoopkuvarid. 

Praegusaegsetele digitaalsetele LCD-kuvaritele on otstarbekas anda videosignaal digitaalkujul (DVI- või HDMI-ühenduse kaudu). Siis jääb ära VGA puhul vajalik digitaal-analoog- ja analoog-digitaalmuundamine. 

VGA jaoks kasutatakse 3 klemmireaga 15-kontaktilist D-sub pistikupesa arvuti küljes ja vastavat pistikut kuvarist tuleva kaabli otsas.

| * v
* r
Pistikühendused (pistik/pesa) |
| --- |
| Kõrgsagedus | 
BNC-pistikühendus • F-konnektor • N-konnektor • SMA-konnektor • QMA-konnektor • RF-konnektor • TNC-konnektor |
| Audio | 
Pulkpistik (TRS) • RCA-pistikühendus • S/PDIF • Speakon-konnektor • XLR-konnektor |
| Video | 
DisplayPort • DVI • HDMI • VGA • RCA-pistikühendus |
| Toide | 
DC-konnektor • Vooluvõrgu-pistikupesa |
| Muud | 
Bajonettühendus • Moodulpistikühendus • Pistik (elekter) • Pistikupesa • RJ-pistikühendus • USB • USB-C • VGA |
VAZ-212180 – Lada 4x4 "Fora"
**VAZ-212180** ehk **Lada-212180** ehk **LADA 4x4 "Fora"** *(Vene keeles ВАЗ-212180 «Фора»)* sarja on Venemaa toodetud sõiduauto / linnamaastur.

Antud auto on 30 cm võrra pikendatud versioon mudelist VAZ-21213. Fora mudelit toodeti 1996–2011 väikeste partiidena PSA Bronto (vin kood "X7G"). See erineb baasmudelist suurendatud uste ja ukseavade plastikust pealisehitusega. Kuna auto uks on tunduvamalt laiem, siis mugavamaks ukse sulgemiseks on uksel seespool kaks käepidet. Antud mudelil on tagaosa kõrgendatud katusega ning seal on ka laiem tagumine kolmekohaline iste. Fora standardvarustusse kuulub automaatne tulekustutussüsteem. Mootoriruum on soomustatud ja auto on varustatud roolivõimendi ja kliimaseadega. Radiaatorivõre ees on plastist "kängururaud". Suurendatud läbimõõduga rataste kasutamise tõttu (Togliatti firma "Slick" rehvidega "Nokian HRC") võeti varuratas mootoriruumist välja ja kinnitati tagumise põrkeraua kohale, mis tagaluugi avamiseks tuleb üles kõrvale tõsta. 

Lada-212180 on 1,7-liitrine bensiinimootor, mis toodab võimsust 76 hobujõudu kiirusel 5200 p/min ja pöördemomenti 125 Nm (njuutonmeetrit) 3000 pööretel minutis.

Auto on nelikveoline (AWD) ja manuaalkäigukastiga. Kiiirendab 100 kilomeetrini tunnis 20 sekundiga ja auto maksimaalne kiirus on 140 km/h.

Kütusekulu kombineeritud režiimis (kombineerides nii linnas kui maanteel sõitmist) on 11,5 liitrit 100 km kohta (8,7 km/l), kütusekulu linnas – 11,7 l/100km, kütusekulu maanteel – 8,7 l/100km. Kütusepaagi maht on 42 liitrit, mis tähendab, et linnasõidus suudab tankimata sõita kuni 360 kilomeetrit ja maanteel kuni 480 kilomeetrit.

Viited
------

1. ↑  "Ваз-21218. «фора» дает фору". *За рулем*.
**Ilmar Herbert Georg Vooremaa** (enne eestistamist **Ilmar Herbert Georg Wöhrmann**; 31. august 1906 Karja – 18. september 1976 Arvika, Värmlandi lään) oli eesti arst.

Ta lõpetas 1924. aastal Saaremaa Ühisgümnaasiumi. Samal aastal astus ta Tartu Ülikooli arstiteaduskonda, mille lõpetas 1931. aastal arsti astme väärilisena *cum laude*. Vahepeal õppis ta meditsiini (aastal 1928) Jena ülikoolis ja aastatel 1931–1932 täiendas ennast Jena ülikooli õigusteaduskonnas. Ta töötas juba aastast 1925 Tartu Ülikooli histoloogiainstituudis. Akadeemiliselt kuulus ta korporatsiooni Fraternitas Estica ridadesse.

Aastast 1931 sai temast Tartu Ülikooli II haavakliiniku assistent professorite Konstantin Koniku ja Ulrich Karelli juures. Ta töötas aastani 1943 Tartu Ülikooli haavakliiniku juures. Sel perioodil valmis tal doktoriväitekiri teemal *"Luude ja liigeste tiisikus Eestis 1920–1934 ja selle tekitaja tüübid"*, mille ta kaitses Tartu Ülikooli juures 3. märtsil 1939, omandades *dr. med.* kraadi. Samal aastal tunnustas Arstide Koja Eriarstide Toimkond ta haavahaiguste eriarstiks. Aastal 1943 taandus ta taas Saaremaale, võttes vastu Saaremaa Haigla juhataja koha.

Aastal 1944 põgenes ta koos abikaasa ja tütrega üle Läänemere Rootsi. Aastatel 1945–1946 töötas ta alamarsti kohusetäitjana mitmetes Rootsi haiglates. Tööloa Rootsis saavutas ta juba aastal 1948. Aastatel 1949–1957 oli ta tööl Arvika haiglas. Aastal 1958 avas ta Arvikas (Värmlandi läänis) ka erapraksise. Aastal 1960 esitati ta esimese eesti arstina Rootsi tervishoiuvalitsuse "Medicinalstyrelsen'i" poolt ülemarsti kohale kinnitamiseks Bäckeforsi haigla (asub Västra Götalandi läänis) kirurgia osakonnas.

*Dr. med.* Ilmar Vooremaa suri aastal 1976 Arvikas Värmlandi läänis ja ta on maetud Arvika kalmistule.

Isiklikku
---------

Ta abiellus aastal 1931 kolleeg Salme Taleriga ja neil sündis aastal 1943 tütar. 

Tema isa Karl Wöhrmann oli Karja Katariina koguduse (ja Metsküla abikoguduse) õpetaja, vend Aksel Erich Vooremaa, kes hukkus NKVD massimõrva ohvrina Tartu vanglas, oli pastoriks Tartu Maarja koguduses.

Viited
------

1. ↑  Vilistlased. Kuressaare Hariduse Kooli veebisait.

Kirjandus
---------

* Helbe Merila-Lattik. Eesti arstid 1940–1960. Lk. 508-509.
**Kolhoos "Sõprus"**(**Sõpruse kolhoos**) oli kolhoos Põlva rajoonis Mooste külanõukogus. Kolhoosi keskus asus Kauksi külas.

Sõpruse kolhoos moodustus 1968. aastal kui liitusid kolhoos "Ühendus" ja M.Gorki nimeline kolhoos.

Kolhoosi pindala 1989. aasta seisuga oli ligi 4900 ha, sellest üle 2700 ha haritavat maad ja üle 1500 ha metsamaad. 1976. aasta seisuga oli kolhoosil ca 320 töötajat.

Kolhoosil oli suurt valget tõugu sigade tõufarm. Tegeleti ka kartuli- ja teraviljakasvatusega.

Kolhoosi esimees aastatel 1986–1993 oli Evald Laar. Kolhoos likvideeriti 1993. aasta märtsis.

Viited
------

1. ↑  Alfred Kasepalu. Põllumajandus. Põlva rajoonis. Tallinn: Eesti NSV Teaduste Akadeemia kodu-uurimise komisjon, 1978
2. 1 2  Jaan Kappo. Põlva rajoon. Siin- ja sealpool maanteed. Tallinn: Eesti Raamat, 1989, lk. 84
3. ↑  Nõukogude Eesti. Entsüklopeediline teatmeteos. Tallinn: Valgus, 1978, lk 368
4. ↑  Rein Raudvere. Põlvamaa kolhoosi­esimehed pidasid suvepäevi. Maaleht, 27. juuni 2015
5. ↑  Tartu halduskohtu 30.06.2006 otsus nr 3-06-879[*alaline kõdulink*]
**Olavi Ollikainen** (sündinud 3. novembril 1963 Tallinnas) on Eesti füüsik.

Elukäik
-------

Olavi Ollikainen on teenistujate poeg.

Lõpetas 1982. aastal Tallinna 2. Keskkooli, 1989 Tartu Ülikooli füüsika osakonna, Ph.D. (1996, TÜ), väitekiri "Application of persistent spectral hole-burning in ultra-fast optical neural networks, timeresolved spectroscopy and holographic interferometry". Oli aastatel 1989–1996 Tartu Ülikooli füüsikainstituudi nooremteadur ja doktorant, 1994 ja 1995 ka ETH Zürichi külalisteadur, järeldoktorant 1996–1998, aastast 1998 EVOTEC Technologies GmbH teadur.

Teadustöö
---------

Uurinud spektraalsälkamise rakendusi optilistes neuronvõrkskeemides, aeglahutusega spektroskoopias ja holograafilises interferomeetrias (1989–1998), 1998. aastast raku piltide analüüsi suure lahutusvõimega skriinimisel.

Teoseid
-------

* Error-corrective optical neural networks modelled by persistent spectral hole-burning (kaasautorid Aleksander ja Karl Rebane). // Optical and Quantum Electronics 25 (1993)

Viited
------

1. 1 2 3 4  Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide

Kirjandus
---------

* *Eesti teaduse biograafiline leksikon.* 3. köide: *N–Sap* TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013

 *Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.*
**Terijoe konverents** oli 2.–4. märtsil (17.–19. veebruaril vkj) 1907 Soome linnas Terijokil peetud VSDTP Eestimaa organisatsioonide (Eestimaa Kommunistliku Partei eellase) saadikute kongress.

Pärast keiser Nikolai II ja II Riigiduuma (Venemaa Keisririik) vastasseisu ning II Riigiduuma laialisaatmist kevadel 1907 kogunesid vabama poliitilise keskkonnaga Soome radikaalsemate poliitiliste parteide esindajad. Konverentsi valmistas ette VSDTP Tallinna komitee (*Эстонский РК Петербургской организации*). Konverentsil osales 1115 sotsiaaldemokraatliku partei liikme 21 saadikut. Eesti Vähemlaste poolt olid esindajad August Rei, Alma Ostra, Villem Maasik jt. ja Eesti enamlaste poolt Hans Pöögelmann, Tõldsepp Dvigateli tehasest jt.

Terijoki konverentsil pandi alus üksikute Eestimaa VSDTP organisatsioonide tegevuse koordineerimisele ning bolševike liini järgimisele tegevuses. Töötati välja põhikiri ja valiti 5-liikmeline keskkomitee, ajalehe (Kiir) toimetus ja revisjonikomitee.

Konverentsi päevakorras oli arutelu VSDTP V Kongressi resolutsiooni projekti üle, mille oli koostanud Vladimir Uljanov. Eestimaa sotsiaaldemokraatide bolševistliku suuna esindajad Hans Pöögelmanni juhtimisel võitsid enamuse. Kongressist võttis osa ka II Riigiduuma saadik – Tallinna Dvigateli vagunitehase tööliste esindaja P. Pärn.

Viited
------

1. ↑  Katkendid mineviku võitlustest. Edasi: Venemaa Kommunistline (enamlaste) Partei Peterburi Eesti osakonna häälekandja, nr. 57, 14 märts 1923

Välislingid
-----------

* ЦЕНТР "БЛИЖНЕЙ ЭМИГРАЦИИ"
**Olavi Vaher** (16. veebruar 1953 – 16. oktoober 2022 Tartu) oli eesti arhitekt ja karikaturist. 

Õppis A. H. Tammsaare nimelises Tartu 1. Keskkoolis, seejärel Eesti Riiklikus Kunstiinstituudis arhitektuuri ja linnaplaneerimist (lõpetas 1979. aastal arhitektuuri erialal).

Karikatuure joonistas alates 1978. aastast, tema karikatuure on avaldanud Argumentõ i faktõ, Ogonjok, Sirp ja Vasar, Pikker, Edasi. Ta on osalenud nii Eesti kui ka rahvusvahelistel karikatuurivõistlustel.

Tunnustus
---------

* 1982 – Eesti NSV Ajakirjanike Liidu ja ajakirja Pikker karikatuurivõistluse II koht
* 1986 – karikatuurivõistluse "Mis siin naerda on?" eripreemia leivatehaselt "Valga Leib".
* 1986 – Eesti NSV Vabatahtliku Karskusühingu, Eesti NSV Ajakirjanike Liidu ja ajakirja Pikker organiseeritud alkoholivastasele karikatuurinäituse preemia
* 1988 – ajalehe Sirp ja Vasar karikatuurivõistluse II koht
* 1989 – ajalehe Sirp ja Vasar karikatuurivõistluse II koht

Näitused
--------

* 1981 – "Homo Sapiens" (Vilnius)

Tema karikatuure on avaldatud karikatuurikataloogis "Homo Sapiens" (Vilnius, 1981) ja Edgar Spriidi karikatuurikogumikus "Homo Novus" (Perioodika, 1988, ISBN 5797901358). Tema illustratsioonid on ilmunud raamatus Tiit Matsulevitš. "Tartu Ehitustrust". Sarjast "Brigaaditöövõtt". Eesti NSV ühe edukama ehitusettevõtte Tartu Ehitustrusti ajalugu. (Valgus, 112 lk, 1986).

Viited
------

1. ↑  ERKI lõpetajad Sirp ja Vasar, 06.07.1979.
2. ↑  Sirp ja Vasar, nr. 26, 27 juuni 1986
3. ↑  Sirp ja Vasar, nr. 42, 17 oktoober 1986
4. ↑  Sirp ja Vasar, nr 20, 13.05.1988
5. ↑  Pikker 1989 Nr 13

Välislingid
-----------

* Cartoonia.ru – Olavi Vaher
"Malepartii Vossi palees Berliinis"| "Schachpartie im Palais Voss zu Berlin" |
|  |
| Autor | Johann Erdmann Hummel |
|
|
|
| Valmimisaeg | 1818 või 1819 |
|
|
| Liik | maal |
| Tehnika | õlimaal |
|
|
| Materjal | lõuend |
|
| Mõõtmed | 38,5 cm × 44 cm |
|
|
|
|
|
|
|
|
| Asukoht | Alte Nationalgalerie Berliins |
|
|
|
|
|
|
|
|
| Inventarinumber | A I 825 |
|
|

"**Malepartii Vossi palees Berliinis**" on saksa maalikunstniku Johann Erdmann Hummeli (1769–1852) maal, millel on jäädvustatud saksa valgustuse hilisaja väljapaistvaid tegelasi Saksamaa esimese maleklubi Berliinis asunud Schadowi maleklubi ruumides.

Maal kuulub Museumsinselis asuva Berliini riikliku muuseumi Vana Rahvusgalerii kollektsiooni.

Maalil on kujutatud stseen Schadowi maleklubi igapäevaelust. Pildil vasakult paremale: arhitekt Hans Christian Genelli (1763–1823), arheoloog Aloys Hirt (1759–1837), Preisimaa kuninga Friedrich Wilhelm II poeg krahv Gustav Adolf Wilhelm von Ingenheim (1789–1855), maali autor Johann Erdmann Hummel (seisab akna juures), kunstnik Friedrich Bury (1763–1826) ja krahv Friedrich Wilhelm Graf von Brandenburg (1792–1850).

Viited
------

1. 1 2 3 4  Die Schachpartie. bildindex.de

Välislingid
-----------

* Erster Schachklub Deutschlands: Ausstellung in Berlin. de.chessbase.com, 10. jaanuar 2003
*Siin on loetletud Soome linnaks nimetatavad omavalitsusüksused seisuga 1. jaanuar 2010, endiste linnade kohta vaata artiklit Soome endiste linnade loend.*

Sulgudes on toodud linnaks saamise aasta.



---

**# A B C D E F G H I J K L M N O P Q R S Š Z Ž T U V W Õ Ä Ö Ü X Y**

---

A
-

Akaa (2007) - Alajärvi (1986) - Alavus (1977)

E
-

Espoo (1972)

F
-

Forssa (1964)

H
-

Haapajärvi (1977) - Haapavesi (1996) - Hamina (1653) - Hanko (1874) - Harjavalta (1977) - Heinola (1839) - Helsingi (1550) - Huittinen (1977) - Hyvinkää (1960) - Hämeenlinna (1639)

I
-

Iisalmi (1891) - Ikaalinen (1977) - Imatra (1971)

J
-

Jakobstad (1652) - Joensuu (1848) - Juankoski - Jyväskylä (1837) - Jämsä (1977) - Järvenpää (1967)

K
-

Kaarina - Kajaani (1651) - Kalajoki (2002) - Kankaanpää (1972) - Kannus (1986) - Karkkila (1977) - Kaskinen (1785) - Kauhajoki (2001) - Kauhava (1986) - Kauniainen (1972) - Kemi (1869) - Kemijärvi (1973) - Kerava (1970) - Keuruu (1986) - Kitee - Kiuruvesi linn - Kokemäki linn (1977) - Kokkola (1620) - Kotka (1878) - Kouvola (1960) - Kristinestad (1649) - Kuhmo (1986) - Kuopio (1782) - Kurikka (1977) - Kuusamo

L
-

Lahti (1905) - Laitila (1986) - Lappeenranta (1649) - Lapua (1977) - Lieksa (1973) - Lohja (1969) - Loimaa (1969) - Loviisa (1745)

M
-

Maarianhamina (1861) - Mikkeli (1838) - Mänttä-Vilppula (1973)

N
-

Naantali (1443) - Nilsiä - Nivala - Nokia (1977) - Nurmes (1974) - Närpes - Nykarleby (1620)

O
-

Orimattila - Orivesi (1986) - Oulainen (1977) - Oulu (1605) - Outokumpu (1977)

P
-

Paimio - Parkano (1977) - Pieksämäki (1962) - Pori (1558) - Porvoo (1346) - Pudasjärvi (2004) - Pyhäjärvi

R
-

Raahe (1649) - Raisio (1974) - Raseborg (2009) - Rauma (1442) - Riihimäki (1960) - Rovaniemi (1960)

S
-

Saarijärvi (1986) - Salo (1960) - Sastamala (2009) - Savonlinna (1639) - Seinäjoki (1960) - Somero - Suonenjoki (1977)

T
-

Tampere (1779) - Tornio (1621) - Turu (1229)

U
-

Ulvila (1365) - Uusikaupunki (1617)

V
-

Vaasa (1606) - Valkeakoski (1963) - Vammala (1965) - Vantaa (1974) - Varkaus (1962) - Viitasaari (1996) - Virrat (1977) - Väståboland (2009)

Ä
-

Ähtäri (1986) - Äänekoski (1973)

Y
-

Ylivieska (1971) - Ylöjärvi (2004)
Grant Hanley (2018)
**Grant Campbell Hanley** (sündinud 20. novembril 1991 Dumfriesis) on Šotimaa jalgpallur, kes mängib kaitsjana Inglismaa kõrgliiga klubis Norwich City ja Šotimaa jalgpallikoondises. Ta on klubi meeskonna kapten.

Ta alustas klubikarjääri 2010. aastal Inglismaa kõrgliiga Blackburn Roversis. Esimese värava Inglismaa kõrgliigas lõi ta 5. märtsil 2011 mängus Fulhami vastu. Alates hooajast 2012–13 mängis ta Blackburn Roversiga Inglismaa esiliigas. Hooajal 2015–16 valiti ta Blackburn Roversi hooaja parimaks mängijaks.

2016. aasta juulis liitus ta Inglismaa esiliiga klubiga Newcastle United. 2017. aasta augustis sõlmis ta nelja-aastase lepingu Norwich Cityga. Hooajal 2018–19 võitis ta Norwich Cityga Inglismaa esiliiga.

Debüüdi Šotimaa jalgpallikoondises tegi Hanley 25. mai 2011 mängus Walesi vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 22. märtsil 2013, kui MM-i valikmängus kohtuti taas Walesiga.

Saavutused
----------

Newcastle United
* EFL Championship: 2016–17

Norwich City
* EFL Championship: 2018–19

Välislingid
-----------

 Grant Hanley – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
**Terfens** on vald (*Gemeinde*) Austrias Tirooli liidumaal Schwazi ringkonnas. Vald asub 591 m kõrgusel merepinnast. Valla pindala on 15,22 km², 1. jaanuaril 2016 elas seal 2146 inimest.

Asend
-----

Terfens paikneb umbes 20 km Innsbruckist kirdes Alam-Inntalis. Inn moodustab valla lõunapiiri. Põhjas ja idas on piiriks Vomperbach, mis voolab Inni.

Naabervallad
------------

Terfensi naabervallad on Weer, Kolsass, Weerberg, Pill, Fritzens ja Kolsassberg.

Tavad
-----

Terfensi kapell (*Bundesmusikkapelle Terfens*), traditsiooniline vaskpilliorkester, asutati aastal 1796 Maria Larchi kiriku taasavamise käigus. Aastal 2016 oli kapellis 55 tegevmuusikut.

Sügiseti on tava korraldada *Almabtrieb* Engalmist Lamsenjochi ja Vompi tänavate kaudu Terfensisse, see tähendab, et lehmad *Almilt*, traditsiooniliste lilledekoratsioonidega nende peas, tuuakse külla.

*Grasausläuten* Terfensis 1930. aastatel
Nagu teisteski Schwazi ringkonna valdades, tähistatakse kevaditi *Grasausläuten*'it. Külapoisid lähevad kelladega läbi küla, et teatada talve lõpust.

Arhitektuur
-----------

Üks Terfensi suurtest maamärkidest on Maria Larchi palverännukirik. Kirik asutati aastal 1678 lehise puu külge kinnitatud neitsi Maarja kuju endises asukohas. Kuju pärineb aastast 1665; see pandi siia, kuna taluniku naine palvetas lehise puu poole, ja kui naine rääkis loo erak Johann Weissile, tegi see savikuju. Kirik renoveeriti aastal 1994.

Terfens on kuulus oma tagurpidi maja poolest, millest sai turismiatraktsioon. Selle rajasid aastal 2012 kaks Poola arhitekti.

* Maria Larchi kirikMaria Larchi kirik
* Tagurpidi maja TerfensisTagurpidi maja Terfensis

Silmapaistvaid tegelasi
-----------------------

Abikaasad Paul ja Karola Unterkircher, kes tegid Lõuna-Tiroolis pommirünnakuid eesmärgiga saada Lõuna-Tirool Itaalia asemel taas Austria osaks, elasid Terfensis. Terfensi vallavolikogu korraldas kampaaniat Karola Unterkircherile armuandmiseks pärast tema vahistamist.

Viited
------

1. ↑  Dauersiedlungsraum der Gemeinden Politischen Bezirke und Bundesländer - Gebietsstand 1.1.2018, vaadatud 10.03.2019.
2. ↑

Välislingid
-----------

* www.terfens.tirol.gv.at

Schwazi ringkonna vallad

* Achenkirch
* Aschau im Zillertal
* Brandberg
* Bruck am Ziller
* Buch in Tirol
* Eben am Achensee
* Finkenberg
* Fügen
* Fügenberg
* Gallzein
* Gerlos
* Gerlosberg
* Hainzenberg
* Hart im Zillertal
* Hippach
* Jenbach
* Kaltenbach
* Mayrhofen
* Pill
* Ramsau im Zillertal
* Ried im Zillertal
* Rohrberg
* Schlitters
* Schwaz
* Schwendau
* Stans
* Steinberg am Rofan
* Strass im Zillertal
* Stumm
* Stummerberg
* Zell am Ziller
* Zellberg
* Terfens
* Tux
* Uderns
* Vomp
* Weer
* Weerberg
* Wiesing
**Oldenburg in Holstein** on linn Läänemere edelakaldal. Lähim suurem linn on Lübeck. Linn kuulub (ajaloolisse) Holsteini piirkonda, täna Saksamaa Schleswig-Holsteini liidumaal. Linna pindala on 39,67 km². 31. detsembril 2016 elas seal 9864 inimest.

Oldenburg oli slaavi hõimu vagride peamine linn, kes kolisid läänes Elbe jõeni 6. sajandil või hiljem (vaata Suur rahvasterändamine), nad olid tuntud ka kui vendid ja obotriidid. Nad saabusid umbes 700. aasta paiku ja pomoori/kašuubi (slaavi) nimi oli *Starigard* või *Stargard*, mis tähendab "Vana asulat", "Vana linnust", "Vana linna"; saksa nimi *Oldenburg* on alamsaksa päritolu ja kannab sama tähendust. Obotriidid olid Karl Suure liitlased. Keiser Otto I rajas Oldenburgi piiskopkonna Hamburgi peapiiskopi Adaldagi alluvuses.

Põhjagermaani viikingitele oli linn tuntud kui *Brandehuse*, s.o. "põletatud majad", mis viitab sõjakatele aegadele.

Sajandeid oli *Starigard/Oldenburg* Hedeby slaavi konkurent Läänemere kaubanduses, kuni Schauenburgi ja Holsteini krahvid Adolf I ja Adolf II, Heinrich Lõvi toel, 12. sajandi esimeses pooles vendid lõpuks alistasid.

Praegune linn omab sõprussuhteid Bergen auf Rügeniga Mecklenburg-Vorpommerni liidumaal.

Raekoda

Vaata ka
--------

* Curmsuni ketas

Viited
------

1. ↑  Alle politisch selbständigen Gemeinden mit ausgewählten Merkmalen am 31.12.2018 (4. Quartal), vaadatud 10.03.2019.
2. ↑  Register of German municipalities (4th quarter 2022), vaadatud 12.02.2023.

Välislingid
-----------

* www.oldenburg-holstein.de
**Vecumi raudteejaam** on endine raudteejaam Ieriķi–Gulbene–Abrene raudteel Balvi piirkonna Vecumi vallas Vecumi külas.

Jaam asus Riia keskraudteejaamast 167,7 km kaugusel. 

Jaam avati raudtee valmimise ajal aastal 1902. Algselt oli selle nimi *Marienhauzeni raudteejaam*, aastast 1919 aga *Viļaka raudteejaam*. Tänapäevase nime sai jaam aastal 1921. Tänapäevane jaamahoone valmis teise maailmasõja aastatel.

Pärast Läti taasiseseisvumist kujunes see jaam piirijaamaks, ent reaalselt ta neid funktsioone täitma ei hakanud – rongiliiklus Vecumi ja Põtalovo vahel lihtsalt lõpetati. Toonastele ametlikele kaartidele oli kantud Vecumi ja Purvmala vahele planeeritud piiripunkt, mis aga tegelikult jäi rajamata. Kuni aastani 2001 oli rongiliikluse lõppjaamaks kord Vecumi, kord Žīguri, kuni aastal 2001 kehtestatud "ajutine" suvine sõidugraafik muutis liini lõppjaamaks Gulbene raudteejaama. 2. augustil 2002 suleti raudtee ametlikult.

Viited
------

1. ↑  T. Altbergs, K. Augustāne, I. Pētersone. Dzelzceļi Latvijā. R: Jumava, 2009, 108. lk. ISBN 978-9984-38-698-0

Välislingid
-----------

* Jaam vanal kaardil
* Infot jaama kohta; fotod

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **Eelnev peatus** | **Endine raudteepeatus**  | **Järgnev peatus** |
|  Žīguri |  **Vecumi** | Purvmala  |
|  |  |
| --- | --- |
| 19 | 
1882 |
| K
39,102 |
| Kaalium |

Kaaliumist kuulid parafiiniõlis. Suurima kuuli läbimõõt on 0,5 cm
Kaalium reageerib veega
Kaaliumi reaktsioon veega
**Kaalium** on keemiline element järjenumbriga 19.

Kaaliumil on kaks stabiilset isotoopi, mille massiarvud on 39 ja 41. Radioaktiivne isotoop massiarvuga 40 ja poolestusajaga 1,28 miljardit aastat esineb looduses ja on üks peamisi radioaktiivse kiirguse allikaid.

Kaaliumi avastas 6. oktoobril 1807 inglise teadlane Humphry Davy, kui ta sai tahke KOH sulandi elektrolüüsil hõbevalge metalli.

Keemilistelt omadustelt on kaalium leelismetall ja on keemiliselt aktiivne. Kaaliumi oksüdatsiooniaste on kõigis ühendites +1. Hapnikuga reageerides moodustab kaalium kergesti kaaliumhüperoksiidi, mitte kaaliumoksiidi. Kaaliumoksiid on tugevalt aluseline oksiid.

Kaalium on tähtis bioelement ja seda esineb kaaliumioonina kõikides elusrakkudes. Kaaliumiühendid mõjutavad südamelihase tegevust.

Tihedus normaaltingimustel on 0,86 g/cm3. Kaaliumi sulamistemperatuur on 63 °C ja keemistemperatuur 759 °C. Kaalium on pehme. Puhas pind on hõbedane ja peegeldab hästi valgust.

Elemendi ühendite kasutusalad: väetised, klaas, läätsed, tuletikud, püssirohi, hapnikumaskid, keedusoola asendajad, kaaliumpermanganaat.

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Kaalium** |

|  |  |
| --- | --- |
|  | Vikisõnastiku artikkel: **kaalium** |



|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Keemiliste elementide perioodilisussüsteem |
| --- |
| Metallid | Poolmetallid | Väärisgaasid | Mittemetallid | Leelismetallid | Leelismuldmetallid | Lantanoidid | Aktinoidid |
| Liitium - Naatrium - Kaalium - Rubiidium - Tseesium - Frantsium |

 |
**Sadestumiskoefitsient** (*s*) (ka **sedimentatsiooni koefitsient**) iseloomustab osakeste sedimentatsiooni protsessi tsentrifuugimisel ja on defineeritud kui osakeste sadestumiskiirus mingi teatud raskuskiirenduse juures.

{\displaystyle s={\frac {v\_{t}}{a}}}
Sedimentatsiooni kiirus {\displaystyle v\_{t}} (ms−1) on võrdne lõppkiirusega. See on konstantne, kuna jõud, mida rakendatakse osakestele gravitatsiooni toimel või tsentrifuugimisel ultratsentrifuugis taandub maha selle keskkonna viskoossuse arvelt, milles osake on ja liigub (tavaliselt vesi). Ultratsentrifuugimisel on osakesele rakendatav raskuskiirendus tavaliselt kümneid tuhandeid kordi suurem kui tavaline gravitatsiooniline raskuskiirendus. Rakendatav kiirendus {\displaystyle a} (ms−2) võib olla kas gravitatsiooniline raskuskiirendus {\displaystyle g}, või tsentrifugaalkiirendus {\displaystyle \omega ^{2}r}. Viimasel juhul on {\displaystyle \omega } pöörlemise nurkkiirus ja {\displaystyle r} osakese kaugus pöörlemisteljest (raadius).

Keskkonna viskoossusest tingitud vastupanu osakese liikumisele iseloomustab Stokes'i seadus: {\displaystyle F\_{d}=6\pi \,\eta \,r\_{0}\,v\,}, kus {\displaystyle \eta } märgib keskkonna viskoossust, {\displaystyle r\_{0}} on osakese raadius ja {\displaystyle v} on osakese kiirus. See seadus kehtib ainult suurtele sfääriliste objektidele lõpmatus hulgas vedelikus.

Tsentrifugaaljõud antakse valemiga: {\displaystyle {mr\omega ^{2}}}, kus {\displaystyle r} on osakese kaugus pöörlemisteljest. Kui need kaks jõudu (viskoossusest tingitud vastupanu osakese liikumisele ja tsentrifugaaljõud) tasakaalustuvad (need on vastassuunalised jõud), hakkab osake liikuma konstantse kiirusega, ehk saavutabki vastavas keskkonnas oma lõppkiiruse. Lõppkiirus on antud järgmise valemiga:

{\displaystyle {v\_{t}}={\frac {mr\omega ^{2}}{6\pi \eta r\_{0}}}}
Kohandades seda valemit, saame valemi sadestuskoefitsiendi arvutamiseks:

{\displaystyle s={\frac {v\_{t}}{r\omega ^{2}}}={\frac {m}{6\pi \eta r\_{0}}}}
Sadestumiskoefitsiendi dimensiooniks on ajaühik, mida väljendatakse svedbergides. Üks svedberg on defineeritud kui täpselt 10−13 sekundit. Sadestumiskoefitsiendid, mida võib leida kirjandusest, tähendavad tavaliselt settimist vees 20 °C juures.

Suuremad osakesed settivad kiiremini ja nende sadestumiskoefitsiendid on seetõttu suuremad. Sadestumiskoefitsiendid pole aga omavahel liidetavad. Sadestumiskiirus ei sõltu mitte ainult osakese massist ja ruumalast, vaid ka pindalast, mis muutub kahe osakese liitumisel (tekkinud osakese kogupindala väiksem kui kahel eraldi). Kui mõõta nende osakeste sadestusmiskoefitsiente eraldi, võib nende koefitsientide väärtuste liitmise tulem erineda sellest, kui need osakesed oleksid liitunud üheks osakeseks. Niimoodi on see näiteks ribosoomidega, mida eristatakse tavaliselt nende sadestumiskoefitsientide järgi. Näiteks bakterite 70 S ribosoomi sadestumisskoefitsient on küll 70 svedbergi, aga koosneb 50S ja 30S alaühikutest.

Vaata ka
--------

* Svedberg
**Taizhou** on ringkonna õigustega linn Hiina idaosas Zhejiangi provintsis. Asub umbes 300 km Shanghaist lõuna pool.

Taizhou rannajoon on 651 km ja linna haldusalas on mitmeid saari. Suuremad jõed on Ling Jiang ja Yongning Jiang.

Taizhou keskus asub Jiaojiangi linnarajoonis. 

2010. aastal oli Taizhou ringkonna õigustega linna elanike arv 5,969 miljonit (2001. aastal 5,154 miljonit). Neist suurem osa räägib hiina keelte hulka kuuluvat uu keelt. Lõunaosas räägitakse vähesel määral ka lõunamini keelt ja uu keele Wenzhou murret.

Taizhou on üks Hiina majanduse erasektori sünnikohti. Seal tegutseb Hiina autotootja Geely. Taizhou on ka Hiina suurim mandariinide tootja.

2009. aastal avati kiirraudtee Ningbo–Taizhou–Wenzhou.

Haldusjaotus
------------

Taizhou jaguneb 9 maakonna tasemel haldusüksuseks (3 linnarajooni, 2 maakonna õigustega linna ja 4 maakonda):

1. Jiaojiangi linnarajoon (椒江区)
2. Huangyani linnarajoon (黄岩区)
3. Luqiao linnarajoon (路桥区)
4. Linhai (临海市)
5. Wenling (温岭市)
6. Sanmeni maakond (三门县 )
7. Tiantai maakond (天台县)
8. Xianju maakond (仙居县)
9. Yuhuani maakond (玉环县)

Lisaks kolmele linnarajoonile on valdavalt linnalise asustusega ka Wenlingi linn. Neis elas 2010. aastal kokku 3,269 miljonit inimest 2374 km²-l.

Välislingid
-----------

* Taizhou koduleht

Taizhou linnavalitsuse hoone