recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Karl Steinhoff (1951)
**Karl Steinhoff** (sünninimi **Carl Steinhoff**; 24. november 1892 Herford – 19. juuli 1981 Wilhelmshorst) oli saksa jurist ja Saksa DV riigitegelane.

Karl Steinhoff oli pärit postiametniku perekonnast. Gümnaasiumi lõpetas ta 1910. aastal. Seejärel õppis ta esialgu ülikoolis kirjandust ja seejärel vahetas eriala ning asus õppima õigusteadust. Vahepeal võttis ta osa Esimesest maailmasõjast. Õigusteaduste doktoriks promoveeriti ta 1921. aastal. Seejärel töötas ta mitmetel administratiivsetel ametikohtadel. 1923. aastal astus ta Saksamaa Sotsiaaldemokraatlikku Parteisse. Natsionaalsotsialistide võimuletuleku järel oli ta 1933. aastal sunnitud administratiivtöölt lahkuma ja aastatel 1933–1945 töötas ta sündikuna ühes Berliini kartongivabrikus.

1945. aastal sai Karl Steinhoff Nõukogude okupatsioonitsoonis Brandenburgi peaministriks. 1949. aasta jaanuarist kuni 1950. aasta juulini oli Karl Steinhoff Saksamaa Sotsialistliku Ühtsuspartei Keskkomitee Poliitbüroo liikmekandidaat. 1949–1954 oli ta Saksamaa Sotsialistliku Ühtsuspartei Keskkomitee ja Rahvakoja (parlamendi) liige.

12. oktoobrist 1949 kuni 9. maini 1952 oli Karl Steinhoff Saksa DV siseminister.

1949–1955 oli ta haldusõiguse professor Berliini Humboldti Ülikoolis.

Viited
------

1. ↑
2. ↑
3. ↑
4. ↑
5. ↑
6. ↑
7. ↑

  


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**Ametikoht loodi** | **Saksa Demokraatliku Vabariigi siseminister**1949−1952 | Järgnev**Willi Stoph** |
**Friedrich David Lenz** (20. september (9. september) 1745, Dzērbene, Liivimaa – 4. detsember 1809, Tartu) oli baltisaksa päritolu Eesti vaimulik ja vaimulik kirjamees, Tartu Ülikooli eesti ja soome keele lektor.

1803–1809 oli ta esimene akadeemiline eesti keele õpetaja. Lenzi õpilaste seas oli Johann Heinrich Rosenplänter.

Elulugu
-------

Lenz sündis pastori pojana. Algõpetuse sai koduõpetaja käest. Õppis Tartu linnakoolis ja Königsbergis Collegium Fridericianum'is. Königsbergi ülikoolis õppis ta usuteadust aastatel 1762–1764 (immatrikuleeriti 3. aprillil 1762). Töötas seejärel koduõpetajana Tallinnas. Ordineeriti 24. mail 1767 õpetajaks.

Oli aastatel 1767–1779 Tarvastu koguduse õpetaja. Aastatel 1780–1809 oli ta Tartu Jaani koguduse ülemõpetaja (introdutseeriti 20. detsembril 1780), aastatel 1780–1802 ka Linnakonsistooriumi assessor ja linnakooli inspektor. Alates 1. oktoobrist 1803 kuni surmani 1809 oli ta Tartu Ülikoolis esimene akadeemiline eesti ja soome keele lektor.

Isiklikku
---------

* Tema isa Christian David Lenz oli Dzērbene ja Drusti (Cēsise kreisis) koguduste õpetaja, hiljem Cesvaine koguduse õpetaja, veel hiljem Tartu Jaani koguduse ülemõpetaja ja lõpuks Liivimaa kindralsuperintendent.
* Tema vanaisa Michael Ewald Neoknapp oli Vastseliina koguduse õpetaja.
* Tema õemees Johann Christian Friedrich Moritz oli Rõngu koguduse õpetaja, Riia Jakobi koguduse abiõpetaja (olles samaaegselt Riia lütseumi rektor) ja Tarvastu koguduse õpetaja.
* Tema vend Jakob Michael Reinhold Lenz oli baltisaksa päritolu saksa kirjanik, "tormi ja tungi" liikumise juhtfiguure.
* Tema poeg Gottlieb Eduard Lenz oli Tartu Jaani koguduse õpetaja ja aastast 1824 Tartu Ülikooli praktilise teoloogia professor.
* Tema pojapoeg Emil Lenz (Christian Lenzi poeg) oli füüsik, kes sõnastas induktsioonivoolu määramise reegli (Lenzi reegel).

Viited
------

1. ↑   TÜ õppejõud kuni 1918. Üliõpilased kuni 1918
2. ↑  Die evangelischen Prediger Livlands bis 1918. Böhlau Verlag Köln, Wien 1977

Välislingid
-----------

* Lenzi elulugu
Ivica Dačić (2010)
**Ivica Dačić** (serbia keeles Ивица Дачић; sündinud 1. jaanuaril 1966 Prizrenis) on Serbia poliitik, 1. jaanuarist kuni 31. detsembrini 2015 Euroopa Julgeoleku- ja Koostööorganisatsiooni tegevjuht.

Ta oli 27. juulist 2012 kuni 27. aprillini 2014 Serbia peaminister ja seejärel sai asepeaministriks. 31. mail 2017 sai temast seoses peaminister Aleksandar Vučići asumisega presidendi ametikohale peaministri kohusetäitja, kellena ta oli ametis kuni 29. juunini 2017.

Ta kasvas üles maa lõunaosas Žitoradža külas ja lõpetas keskkooli Nišis. Ta lõpetas Belgradi ülikooli politoloogia erialal.

1992–2000 oli Ivica Dačić Serbia Sotsialistliku Partei pressiesindaja. 2000–03 oli ta erakonna aseesimees ja erakonna Belgradi osakonna juht. Serbia niinimetatud üleminekuvalitsuses 2000. aasta oktoobrist kuni 2001. aasta jaanuarini oli ta informatsiooniminister.

2004. aastal kandideeris Ivica Dačić Serbia Sotsialistliku Partei kandidaadina presidendivalimistel ja jäi 125 952 häälega (4,04%) viiendaks.

Dačić on alates 2006 Serbia Sotsialistliku Partei juht ning alates 7. juulist 2008 Serbia siseminister ja esimene asepeaminister.

Alates 2010 on tema pere pidevalt politsei kaitse all, sest maffia on ähvardanud röövida tema poja või tütre kättemaksuks valitsuse meetmete eest võitluseks organiseeritud kuritegevusega.

28. juunil 2012 nimetas president Tomislav Nikolić Dačići peaministrikandidaadiks ja tegi talle ülesandeks moodustada uus valitsus. Sama aasta 27. juulil kiitis parlament tema valitsuskabineti heaks.

Ivica Dačić oli alates 27. aprillist 2014 kuni 22. oktoobrini 2020 Serbia välisminister. Teist korda on ta Serbia välisminister 26. oktoobrist 2022.

Viited
------

1. ↑  Serbia. Ministries, etc. rulers.org

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**Mirko Cvetković** | **Serbia peaminister**2012–2014 | Järgnev**Aleksandar Vučić** |
| Eelnev**Aleksandar Vučić** | **Serbia peaminister (kt)**2017 | Järgnev**Ana Brnabić** |
**Sulastemaja**, ka **sulasemaja** (lõunaeesti murretes **alatare**) oli perekonnaga sulasele ehitatud väike elumaja.

Ajaloost
--------

19. sajandi esimesel poolel oli sulastemaja Lõuna-Eesti taludes võrdlemisi tavaline, enamasti ehitatud väikese rehielamuna. Kuna talusulased tegid pärast mõisa teotöö lõppu lisaks veel talutöid, ehitasid taluperemehed neile mõisa moonakamaja eeskujul taluõuest kaugemale sulastemaju. Sajandi lõpus vähenes perekonnaga sulaste arv oluliselt ning nendele elamute ehitamine lõpetati.

Kirjeldus
---------

Sulastemajas elas 1 või 2 sulaseperet, kahe puhul kummalgi oma tuba. Lisaks oli eraldi sahver ning peamiselt ka eraldi esik. Perel oli oma kolle, mis asus toas või esikus, hiljem kasutati pliite. Mõnikord oli elamu laudaga kokku ehitatud.

Vaata ka
--------

* Kalamaja
* Moonakamaja
* Palkmaja
* Pikkmaja
* Rehielamu
* Suitsutuba
* Taluarhitektuur
* Talumaja

Viited
------

1. 1 2  Eesti rahvakultuuri leksikon (3. trükk). 2007. Koostanud ja toimetanud Ants Viires. Eesti Entsüklopeediakirjastus. lk 282
2. ↑  Eesti etnograafia sõnaraamat. Koostanud Arvi Ränk, toimetanud Õie Ränk. Tallinn 1995. lk 198

Kirjandus
---------

* Gea Troska, Sotsiaalne diferentseerumine Mulgimaa suurtalude peredes 19. sajandil. Eesti külaelu arengujooni. Tallinn, 1985.

Välislingid
-----------

* Alatare.  Eesti Põllumajandusmuuseum
* Sulastemaja joonis. Eesti Vabaõhumuuseum.
* Sora talu sulastemaja. Eesti Vabaõhumuuseum.
**Sukeldumisrefleks** on refleks, mis muudab tavaliselt õhukeskkonnas viibiva looma elutegevust nii, et tal on võimalik kauem vee all olla.

Sukeldumisrefleks on tugevalt väljendunud mereloomadel, kuid mingil määral esineb see enamikul loomadel, sealhulgas inimestel. Sukeldumisrefleks töötab igal inimesel, olenemata vanusest ja ujumisoskusest. Imetajatel on sukeldumisrefleks eriti tugev, kuid sarnased muutused toimuvad ka teistel loomadel, eriti sukelduvatel loomadel, näiteks pingviinidel.

Sukeldumisrefleks algab siis, kui külm vesi puudutab looma nägu. Vesi, mis on soojem kui +21 °C, refleksi ei käivita. Samuti ei käivita refleksi see, kui vee alla pista mõni muu kehaosa peale näo. Noortel loomadel, sealhulgas lastel, on see refleks tugevam kui täiskasvanutel.

Kui looma nägu satub vette, siis toimuvad kolm muutust kindlas järjekorras.

Esiteks peatub hingamine ja aeglustub südame tegevus (seda nimetatakse bradükardiaks). Inimese südamelöögid muutuvad 10–25% harvemaks, aga näiteks hülge südamelöökide arv langeb 125 löögilt minutis 10-le. Südame töö aeglustumine vähendab organismi hapnikuvajadust.

Teiseks veresooned ahenevad. Sügaval vees mõjub kehale suur rõhk. Selle mõjul hakkavad kapillaarid sulguma, lõpetades vereringe nendes kehaosades. Kõigepealt lõpeb vereringe sõrmedes ja varvastes, siis käsivartes ja säärtes ning lõpuks küünarvartes ja reites. See jätab rohkem verd südamele ja ajule. Kuid inimese lihastes on kõigest 12% kogu verest ja see võib tekitada krampe, mis ujujale võivad lõppeda uppumisega. Veeloomadel on 25–30% verest lihastes, mistõttu nad saavad ujuda veel tükk aega pärast kapillaaride sulgumist.

Kolmandaks, kui jäsemetes on vereringe katkenud, laienevad kopsu kapillaarid ja kopsudes oleva õhu hulk väheneb. Niimoodi suureneb sügavus, milleni loom sukelduda saab. Inimesel on see eritreeninguta 30 m. Ühtlasi võimaldab see säilitada siseelundites tavalise rõhu, nii et väliskeskkonna surve ei purusta siseelundeid.
**Ivi Tivik** (13. august 1936 Saatse vald – 28. detsember 2022 Tallinn) oli eesti viiuldaja ja muusikapedagoog.

Ta alustas viiuliõpinguid Paides Aino Tamme juures, ta õppis Tallinna Lastemuusikakoolis (õpetaja Arved Jakobi juures), lõpetas aastal 1959 Tallinna Muusikakooli (õpetaja Endel Lippuse juhendamisel) ja Tallinna Riikliku Konservatooriumi (Vladimir Alumäe klassis). Ta läbis aastal 1971 Leningradi Konservatooriumis kvalifikatsiooni tõstmise kursused, täiendas end aastani 1974 Moskva konservatooriumis konsultatsioonidel (konsultandid Igor Bezrodnõi ja Juri Jankelevitš) ja aastal 1973 Weimaris rahvusvahelistel suvekursustel (juhendajaks André Gertler).

Ta töötas aastast 1961 Tallinna Muusikakeskkoolis ja aastast 1992 ühtlasi Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia interpretatsioonipedagoogika instituudis dotsendina. Tema õpilasteks on olnud Olavi Sild, Niina Murdvee, Mari Tampere-Bezrodny, Urmas Vulp, Eva Punder, Ülo Kaadu, Toomas Bubert Aet Ratassepp, Kaido Välja, Lasse Joamets, Anna-Liisa Bezrodny, Miina Järvi, Ivi Ots, Linda-Anette Verte, Mari Poll ja Juhan Tralla.

Tunnustus
---------

* 2007 Eesti Kultuurkapitali helikunsti sihtkapitali aastapreemia (silmapaistev pedagoogiline tegevus)
* 2011 Valgetähe V klassi teenetemärk

Viited
------

1. ↑  Teenetemärkide kavaleride andmekogu – 18200

Kirjandus
---------

* *Eesti muusika biograafiline leksikon.* 2. köide: *N–Y.* Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus, 2008, lk. 414.
Tatjana Golikova (2007)
**Tatjana Golikova** (Татьяна Алексеевна Голикова; sündinud 9. veebruaril 1966 Mõtištšis) on Venemaa majandusteadlane ja poliitik.

2003. aastast on ta Venemaa Föderatsiooni 1. klassi tõeline riiginõunik.

Golikova lõpetas 1987 Moskva Plehhanovi-nimelise rahvamajandusinstituudi töö ökonoomika erialal. 1987–1990 oli ta NSV Liidu töö teadusliku uurimise instituudi palgaosakonna noorem teaduslik kaastööline. 1990–1992 oli ta Vene NFSV rahandusministeeriumi riigieelarve ülekandeosakonna juhtivökonomist, 1992–1995 Venemaa rahandusministeeriumi eelarveosakonna eelarvepoliitika ja analüüsi allüksuse vanemökonomist, peaökonomist ja juhataja. 1995–1996 oli ta rahandusministeeriumi kogueelarve ülekandeosakonna juhataja. 1996–1998 oli ta rahandusministeeriumi eelarveosakonna juhataja asetäitja ning aprillist augustini 1998 selle osakonna juhataja ja rahandusministeeriumi kolleegiumi liige. 1998–1999 oli ta rahandusministeeriumi eelarvepoliitika osakonna juhataja ja rahandusministeeriumi kolleegiumi liige. 1999–2007 oli ta rahandusministri asetäitja, sealjuures 2002–2004 rahandusministri esimene asetäitja.

Ta oli 24. septembrist 2007 21. maini 2012 tervishoiu- ja sotsiaalarengu minister ja alates 20. oktoobrist 2007 riikliku narkootikumidevastase komitee aseesimees.

Alates 2003 on Golikova abikaasa Venemaa endine tööstus- ja kaubandusminister Viktor Hristenko.

Autasud
-------

Golikovat autasustati 2001 ordeni "Teenete eest isamaa ees" 2. järguga ja 2004 sama ordeni 1. järguga. 2006, aasta veebruaris autasustati teda Austuse ordeniga teenete eest Suures Isamaasõjas saavutatud võidu 60. aastapäeva pidustuste ettevalmistamisel ja korraldamisel. Sama aasta novembris pälvis ta Sõpruse ordeni.
**Ivo** on mehenimi.

Seda nime kasutatakse Eestis, Lätis, Saksamaal, Hollandis, Itaalias, Portugalis, Tšehhis ja Vana-Saksimaal.[*viide?*]

1. jaanuari 2017 seisuga oli Eestis eesnimi Ivo 1549 mehel. Ivo on Eestis populaarsuselt 116. mehenimi.[*viide?*] Kõige populaarsem on eesnimi Ivo vanuserühmas 40–44, kus neid on 10 000 elaniku kohta 24,15 ning Hiiu maakonnas, kus neid on 10 000 elaniku kohta 28,28. Ivo on keskmiselt 44 aasta vanune (mediaanvanus on 43).

Lätis oli 2021. aasta 30. juuni seisuga eesnimi Ivo 2360 inimesel.

Tähendus ja ajalugu
-------------------

Ivo on germaani nimi, algselt lühike vorm nimedele, mis algavad germaani elemendiga iv, mille tähendus on jugapuu. Alternatiivse teooria kohaselt võib see olla seotud ladina keelega, mis on palju tõenäolisem. See oli mitme pühaku nimi, tuntuim pühak on Yves või Ives.[*viide?*]

Variatsioonina kasutatakse Saksamaal ja Hollandis ka nimekuju Yvo.[*viide?*]

Sama algupäraga naisenimed on Iva ja Iveta Tšehhis.[*viide?*]

Veel kasutatakse nimekujusid Erwan ja Erwann Bretagne'is, Yves ja Yvon Prantsusmaal, Ives, Iwo Poolas.[*viide?*]

Nime kandjaid
-------------

* Ivo Andrić, jugoslaavia kirjanik
* Ivo Lill, eesti klaasikunstnik
* Ivo Linna, eesti laulja
* Ivo Posti, eesti laulja
* Ivo Reinok, eesti näitleja
* Ivo Uukkivi, eesti näitleja
* Ivo Volt, eesti filoloog, tõlkija

Viited
------

1. ↑  "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 8. august 2020. Vaadatud 20. septembril 2017.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
2. ↑  Personvārdu datu bāze
**Sulane** on keskaegse Eesti talupojaühiskonna sotsiaalne kategooria. Sulased olid väheste õigustega ühiskonnakiht, lähenedes vabadikele, kelle hulgast nad enamasti pärinesid. Eestis oli sulaseks sageli taluperemehe noorem poeg, kellel tavaliselt ei olnud maad.

Sulane oli harilikult aastaks palgatud meessoost maatööline. Ajalooallikais mainitakse sulaseid Eestis alates 15. sajandist. Suuremais taludes oli perekonnaga sulasel 19. sajandil tihti oma majapidamine, ta elas sulasemajas ja võis kasutada väikest maalappi. Vallaline sulane elas aga taluperes. Teoorjuse ajal tuli suuremates taludes pidada ka mõisas regulaarselt teotööl käivat sulast.

Palka sai sulane peamiselt natuuras: lisaks toidule ja peavarjule rõivaid, vilja jm. Sulasele vastas naistöölisena ja karjatalitajana tüdruk, harilikult noorem vallaline naine. 

Suvisteks töödeks jüripäevast mihklipäevani palgati vajadusel suviline, hooajatöödeks (heinategu, lõikus, kartulivõtt) lisaks veel päevilisi.

Vaata ka
--------

* adratalupoeg
* maavaba talupoeg
* ori ehk trääl
* Pundenik
* teenija
* vabadik
* vabatalupoeg
* üksjalg
George Saville 2014. aastal Brentfordi särgis
**George Alan Saville** (sündinud 1. juunil 1993 Camberleys) on Inglismaal sündinud Põhja-Iirimaa jalgpallur, kes mängib poolkaitsjana Inglismaa esiliigaklubis Millwall ja Põhja-Iirimaa jalgpallikoondises.

Ta liitus 2004. aastal Chelsea noorteakadeemiaga, kuid klubi põhimeeskonda tal Chelseas veedetud aja jooksul pääseda ei õnnestunud. Hooajal 2012–13 mängis ta laenul Inglismaa esiliigaklubis Millwall ja järgmisel hooajal League One'i klubis Brentford. 2014. aasta augustis sõlmis ta kolmeaastase lepingu esiliigaklubiga Wolverhampton Wanderersiga. Osa hooajast 2014–15 veetis ta laenul League One'i klubis Bristol City ja osa hooajast 2015–16 taas Millwallis. Hooaja 2017–18 eel sõlmis ta klubiga püsiva lepingu. 2018. aasta augustis suundus ta pooleks aastaks laenule Middlesbrough'sse. 2019. aasta jaanuaris sõlmis ta klubiga püsiva lepingu.

2021. aasta juulis naasis Saville jällegi Millwalli, kellega sõlmis pikaajalise lepingu..

Debüüdi Põhja-Iirimaa jalgpallikoondises tegi Saville 5. oktoobril 2017 MM-i valikmängus Saksamaa vastu.

Viited
------

1. ↑  "Rowett: Saville at 'career peak'". *www.millwallfc.co.uk*. Vaadatud 6. juulil 2021.
Tyler Myers (2009)
**Tyler Paul Myers** (sündinud 1. veebruaril 1990 Houstonis, Texases) on Kanada jäähokimängija, kes mängib kaitsjana NHL-i klubis Vancouver Canucks.

Aastatel 2006–2009 mängis Myers Western Hockey League'i (WHL) klubis Kelowna Rockets. 2009. aastal tuli ta Rocketsiga WHL-i meistriks ning Myers valiti samal hooajal WHL-i väljalangemismängude väärtuslikumaks mängijaks.

2008. aastal valis Buffalo Sabres ta NHL-i *draft* '​is 12. valikuna. Sabresi põhikoosseisus asus Myers mängima hooajal 2009/10. Esimese värava lõi ta liigas 16. oktoobril 2009 mängus New York Islandersi vastu. Debüüthooajal sai Myers NHL-is kirja 11 väravat ja 37 väravasöötu. Uustulnukatest andis ta sel hooajal NHL-is enim väravasööte. Hooaja lõpus pälvis Myers NHL-i hooaja parimale uustulnukale antava Calder Memorial Trophy. Debüüthooaeg on jäänud ühtlasi Myersi kõige resultatiivsemaks hooajaks NHL-is. Hooaja 2012/13 esimesel poolel toimunud NHL-i tööseisaku ajal mängis Myers Austria klubis EC KAC.

2015. aasta veebruaris kaubeldi Myers Buffalo Sabresist Winnipeg Jetsi.

2019. aasta juulis sõlmis Myers viieaastase lepingu Vancouver Canucksiga.

2008. aastal tuli Myers Kanada kuni 18-aastaste koondisega omavanuste maailmameistriks ja 2009. aastal kuni 20-aastaste koondisega juunioride maailmameistriks. Kanada jäähokikoondise koosseisus on ta osalenud 2010. 2014. ja 2023. aasta maailmameistrivõistlustel.

Myers on 203 cm pikk. Tema hüüdnimed on "The Big Easy" ja "Big Tex".

Viited
------

1. 1 2   (vaadatud 23.5.2023)
2. ↑  "Kane, Bogosian dealt to Sabres in eight-player blockbuster deal". TSN. 11. veebruar 2015. Vaadatud 11. veebruaril 2015.
3. ↑  "Canucks sign defenceman Tyler Myers to five year deal". Sportsnet.ca. 1. juuli 2019. Vaadatud 1. juulil 2019.
4. ↑  LeBrun, Pierre (18. märts 2010). "'The Big Easy' is here to stay in Buffalo". *ESPN.com*. Originaali arhiivikoopia seisuga 29. november 2014. Vaadatud 24. jaanuaril 2018.

Välislingid
-----------

* Tyler Myers NHL.com lehel
* Tyler Myers hockeydb.com lehel

| * v
* r
Vancouver Canucks |
| --- |
| 
**Väravavahid**: Thatcher Demko **·** Spencer Martin |
| 
**Kaitsjad**: Kyle Burroughs **·** Travis Dermott **·** Oliver Ekman-Larsson **·** Quinn Hughes **·** Tyler Myers **·** Tucker Poolman **·** Luke Schenn **·** Riley Stillman |
| 
**Ründajad**: Brock Boeser **·** Conor Garland **·** Bo Horvat **·** Nils Höglander **·** Dakota Joshua **·** Andrei Kuzmenko **·** Curtis Lazar **·** Ilja Mihhejev **·** J. T. Miller **·** Tanner Pearson **·** Elias Pettersson **·** Vassili Podkolzin **·** Brad Richardson **·** Brandon Sutter |
George Steiner (2013)
**Francis George Steiner** (23. aprill 1929 Pariis – 3. veebruar 2020) oli Viinist pärit juudi perekonnas sündinud Ameerika Ühendriikide kirjandusteadlane, kriitik, esseist, filosoof, kirjanik, tõlkija ja õppejõud.

Haridus
-------

George Steiner sündis Pariisis, kus sai ka alghariduse. 1940. aastal kolis perekond Ameerika Ühendriikidesse. Ta sai bakalaureusekraadi Chicago Ülikoolist, magistrikraadi Harvardi Ülikoolist ning doktorikraadi Oxfordi Ülikoolist.

Töö
---

1952–1956 töötas ta Londonis ajalehe The Economist toimetuses. 

1956. aastal naasis Steiner Ameerika Ühendriikidesse, kus osales Princetoni Ülikooli Institute for Advanced Study töös. Aastail 1958–1959 oli ta Fulbrighti professor Austrias Innsbruckis, 1961. aastal sai temast Cambridge'i Ülikooli Churchilli Kolledži asutajaliige. 

Pärast aastatepikkust tegutsemist vabakutselise kirjaniku ja õppejõuna sai ta 1974. aastal Genfi Ülikooli inglise ja võrdleva kirjanduse professoriks. Sellel kohal töötas ta kuni emeriteerumiseni 1994. aastal. Seejärel on ta olnud Oxfordi Ülikooli St Anne'i Kolledži võrdleva kirjanduse professor (1994–1995) ja Harvardi Ülikooli luuleprofessor (2001–2002).

Tunnustus
---------

1984. aastal sai ta Auleegioni ordu liikmeks, alates 1989. aastast on ta Ameerika Kunstide ja Teaduste Akadeemia auliige, 1998. aastal sai ta Briti Akadeemia liikmeks. Ta on kaheksa ülikooli audoktor.

Teoseid eesti keeles
--------------------

Eesti keeles on ilmunud George Steineri "Valik esseid" (tõlkinud Triinu Pakk, Loomingu Raamatukogu 33–34, 2008).

Viited
------

1. 1 2 3  The Papers of George Steiner
|  |
| --- |
|  **Poks** |
| Riik |  | Taani |
|  |
| Pronks | 1997 | Raskekaal |

**Tue Bjørn Thomsen** (21. detsember 1972 Aasiaat, Gröönimaa – 23. aprill 2006 Kopenhaagen) oli Gröönimaa ja Taani poksija.

Thomsen oli kahekordne Taani meister – poolraskekaalus (kuni 81 kg) 1996. aastal ja raskekaalus (kuni 91 kg) 1997. aastal.

Thomsen sai raskekaalus (kuni 91 kg) pronksmedali 9. maailmameistrivõistlustel (Budapest, 1997), kaotades poolfinaalis hilisemale hõbemedalivõitjale Félix Savónile (Kuuba) ning jäädes edasisest medaliheitlusest välja.

Thomsen poksis detsembrist 1997 kuni oktoobrini 2002 elukutselisena. Ta pidas kokku 24 kohtumist, millest võitis 22 (neist 9 nokaudiga) kohtumist ning kaotas 1 (selle nokaudiga) ja viigistas 1 kohtumise.

Thomsen sai 23. aprilli 2006 ööl ühes Kopenhaageni baaris kakluses raskeid noahaavu ja suri nende tõttu hiljem.

Viited
------

1. ↑  Taani meistrivõistlused poksis 1915–2000. Tulemused inglise keeles
2. ↑  9. maailmameistrivõistlused poksis. Budapest 1997. Tulemused inglise keeles

Välislingid
-----------

* Tue Thomsen saidil BoxRec
**Liimliide** on liimi abil moodustatud liikumatu ühendus toorikute või detailide vahel. Põhiliselt kasutatakse sünteetiliste vaikude alusel saadud liime. Liimliidet kasutatakse paljude materjalide puhul, sealhulgas masinaehituses. Liimliide on üks kõige levinumaid viise puittoodete seotiste moodustamiseks.

Liimliide masinaehituses
------------------------

### Liimliite eelised

* võimalus ühendada väga õhukesi detaile,
* võimalus ühendada erinevatest materjalidest detaile,
* võimalik saada õhukindlaid ehk hermeetilisi liiteid,
* võimalik saada korrosioonikindlaid liiteid.

### Liimliite puudused

* madal soojuskindlus,
* liite tugevuse olenevus pindade ettevalmistusest,
* liite tugevuse olenevus liimimisrežiimist,
* mõnede liimide tugevuse vähenemine aja jooksul.

Liimide valmistamine
--------------------

Liimid valmistatakse spetsiaalsete lahustena fenoolformaldehüüd-, karbamiid-, räniorgaanilistest, epoksü- ja teistest sünteetilistest vaikudest ning ühenditest.

Liimliite tugevus
-----------------

Liimliite tugevuspiir on 1–40 MN/m2 ning oleneb ühenduse konstruktsioonist, liimi margist ja temperatuurist, millel õmblus töötab. Mittemetallide liimimisel saavutatakse tavaliselt ühendatavate detailide ja liimõmbluse võrdtugevus, kuid metallide liimimisel osutub liimõmbluse tugevus alati metalli omast märgatavalt väiksemaks. Kõige tugevamad on liimliited, mis töötavad kas ainult tõmbele või ainult nihkele.

Vaata ka
--------

* Liide
* Seotis
Tyler Wotherspoon 2014. aastal Calgary Flamesis mängimas
**Tyler Wotherspoon** (sündinud 12. märtsil 1993 Surreys, Briti Columbias) on Kanada jäähokimängija, kes mängib kaitsjana American Hockey League'i (AHL) klubis Utica Comets.

Aastatel 2009–2013 mängis ta Western Hockey League'i (WHL) klubis Portland Winter Hawks. 2013. aastal tuli ta Winterhawksiga WHL-i meistriks.

2011. aastal valis Calgary Flames ta NHL-i *draft* '​is 58. valikuna. Hooajal 2013–14 asus ta mängima AHL-is Calgary Flamesi noorteklubis Abbotsford Heat. NHL-is tegi ta debüüdi 7. märtsil 2014 mängus New York Islandersi vastu. Hooajal 2013–14 sai ta NHL-is kirja 14 mängu. Flamesi meeskonnas pääses ta NHL-is väljakule veel kolmel hooajal. Suurem osa ajast mängis ta kuni hooaja 2017–18 lõpuni AHL-is Flamesi noorteklubides Adirondack Flames ja Stockton Heat.

Hooajal 2018–19 mängis ta AHL-is San Antonio Rampage'i meeskonnas ning aastatel 2019–2021 Lehigh Valley Phantomsis. 2021. aasta oktoobris sõlmis ta üheaastase lepingu Utica Cometsiga.

Kanada jäähokikoondise koosseisus osaleb ta 2022. aasta taliolümpiamängudel.

Viited
------

1. ↑  "Comets sign defenseman Wotherspoon". Utica Comets. 13.10.2021. Vaadatud 11.2.2022

Välislingid
-----------

* Tyler Wotherspoon NHL.com lehel
* Tyler Wotherspoon hockeydb.com lehel
Tudulinna valla lipp
**Tudulinna valla lipp** on Ida-Viru maakonna endise Eesti haldusüksuse Tudulinna valla lipp.

Lipp kinnitati 30. mail 1997.

Lipu kirjeldus
--------------

Tudulinna valla lipp on ruudukujuline kollane kangas, mille keskel on punane ehistuttidega padi. Padja keskosas on kümne kodaraga kollane vokiratas. Lipu üla- ja alaosas ning kahel küljel on neli punast murakat, igal küljel üks.

Kandelipu suurus on 105×105 cm. Lipu vars on roheline, vardaehis kuldne.

Põhjendus
---------

Vokiratas on oma vormi tõttu valla ühtsuse sümbol. Kodutöönduslik puutöö ja vokitreimine on Tudulinna valla laialt tuttavaks teinud. Lipul olev 10 kodaraga vokk tüüpiline Tudulinnaas valmistatud vokkidele. Ehistuttidega padi viitab Tudulinna nimele (magamine e. tudumine, padi on ju ka lastekeeles tudimise atribuut). Roosõieliste sugukonda kuuluv murakas sümboliseerib taimestiku ja loomastiku kaitseala - Murakaraba. Värvid sümboliseerivad tarbepuu kollakat süüd ja muraka toonide skaalat punasest mesikollaseni.

Lipu kasutamise kord
--------------------

1. Valla lipp heisati valla pidupäevadel, suhtlemisel teiste omavalitsusüksustega ning muudel avalikel üritustel.
2. Lipp heisati hoone peasissekäigu juurde või mujale selleks sobivasse kohta kas lipuvardaga vastavasse hoidjasse või lipumasti.
3. Kasutamiskõlbmatuks muutunud valla lipp kuulub sündsal viisil hävitamisele.

Vaata ka
--------

* Tudulinna valla vapp
* Ida-Viru maakond

Välislingid
-----------

* Tudulinna valla sümboolika valla kodulehel
* Tudulinna valla sümboolika
Viadukt (september, 2011)
Viadukti ehitamine (august, 1926)

**Paldiski maantee raudteeviadukt** on Tallinnas Paldiski maanteel asuv viadukt. 

Algselt 1870. aastal avatud Tallinna-Peterburi-Paldiski laiarööpmeline raudtee kulges linna territooriumil suure ringiga ümber toona hoonestatud alade. Alates 19. sajandi lõpust, kui ka teisel pool Tallinna-Peterburi raudteeliini kujunes linnaelanike arvu kasvu tõttu Pelgulinnas senisest tihedam asustus, muutus aga üha aktuaalsemaks raudteed ületava liiklusvoo suunamise ja korraldamise probleem. Paldiski maanteel tekkis rongi möödumist oodates tõkkepuu taha tihti pea kilomeetripikkune mootor- ja hobusõidukite voor.

Uue raudteetammi ja Paldiski maantee viadukti projekteerisid insener Ferdinand Adoff ja tehnik A. Prikk 1925. aastal. Raudtee tõsteti lõigus Pärnu maanteest kuni Balti jaamani kõrgele muldkehale, nn teetammile ja selle alt plaaniti läbi juhtida kõik kesklinna ja raudteetaguseid eeslinnu ühendavad tänavad. Paldiski maantee viadukti kummagi sildeava alla oli ette nähtud 5,45 m laiune sõidutee ja 2 m laiune kõnnitee.

Viadukt valati monoliit-raudbetoonist. Vundamendid toetuvad toona Eestis veel üsna uudsetele Straussi vaiadele. Ehituse teostas inseneri- ja ehitusbüroo Ipsberg & Rossmann. Esialgu ehitati 1926. aastal valmis üks pool viaduktist kahe rööpmega (Tallinna–Pääsküla rongiliinile), kolmanda rööpme osa (Tallinna-Tapa-Peterburi raudteeliinile) valmis 1928, lõplikult avati viadukt 4. jaanuaril 1929.

Koos Paldiski maantee viaduktiga kavandati ja ehitati ka Rohu tänava viadukt.

Viadukt on tunnistatud kultuurimälestiseks.

Viited
------

1. ↑  Paldiski maantee raudteeviadukt kultuurimälestiste riiklikus registris (vaadatud 23.10.2017)

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Paldiski maantee raudteeviadukt** |

* Paldiski maantee raudteeviadukt kultuurimälestiste riiklikus registris
Tudulinna valla vapp
**Tudulinna valla vapp** on Ida-Viru maakonna endise Eesti haldusüksuse Tudulinna valla vapp.

Vapp kinnitati 30. mail 1997.

Vapi kirjeldus
--------------

Kuldsel kilbil nelja ehistutiga punane padi, mille keskel on kümne kodaraga kuldne vokiratas. Vapi jalamil on viie õielehega punane murakas.

Põhjendus
---------

Vokiratas on Tudulinna sajandite pikkuse puutöö-traditsionni ning oma vormi tõttu ka valla ühtsuse sümbol. Kodutöönduslik puutöö ja vokitreimine on Tudulinna valla laialt tuttavaks teinud. Kodarate arv (10) on tüüpiline siitkandi vokkidele. Toponüümile Tudulinna (esmamain. 1583 Tutinlinna) viitab ehistuttidega padi, mis on nimest tulenevalt magamise e. tudumise; lastekeeles tudimise atribuut. Roosõieliste sugukonda kuuluv murakas sümboliseerib taimestiku ja loomastiku kaitseala - Murakaraba. Värvid sümboliseerivad tarbepuu kollakat süüd ja muraka toonide skaalat punasest mesikollaseni.

Vaata ka
--------

* Tudulinna valla lipp
* Ida-Viru maakond

Välislingid
-----------

* Tudulinna valla sümboolika valla kodulehel
* Tudulinna valla sümboolika
**Rein Reiska** (7. märts 1939 Tallinn – 7. juuli 2020) oli eesti tehnikateadlane.

Elulugu
-------

Rein Reiska oli sõjaväelase poeg.

Lõpetas 1958 Tallinna 2. Keskkooli, 1963 Tallinna Polütehnilise Instituudi keemilise tehnoloogia erialal ja 1968 Leningradi Tselluloosi- ja Paberitööstuse Tehnoloogiainstituudi aspirantuuri; tehnikakandidaat (1973, samas), väitekiri "Исследование развития бумагообразующих свойств лиственной сульфатной целлюлозы в процессе пазмола". Oli 1968–71 Kehra Tselluloosi- ja Paberikombinaadi uurimislabori vaneminsener, 1974–1980 koondise "Eesti Paberitööstus" teadusliku uurimise kesklabori juhataja, 1980–1996 TTÜ puidutöötlemise instituudi dotsent, 1997–2002 puidutöötlemise õppetooli hoidja ja dotsent, 2003 – dotsent, ühtlasi 2000– mööbli katsetamise labori juhataja.

Teadustöö
---------

Uurimisvaldkond: tselluloosi- ja paberitööstuse tehnolooglised protsessid ning puitplaatide tehnoloogia. 25 teadustrükist.

Isiklikku
---------

Tema poeg on pedagoogikateadlane Priit Reiska.

Viited
------

1. 1 2 3 4  Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide

Teoseid
-------

* Размол березовой сульфатной целлюлозы высокой концентрации (kaasautor). // Бумажная промышленность (1972) 3
* О возможностях применения сланцевых фенолов для изготовления древесностружечных плит (kaasautor). // TPI Toimetised 607 (1985)
* Повышение огнестойкости древестностружечных плит (kaasautor). // TPI Toimetised 646 (1987)
* Bleaching of sulfite pulp with hydrogen peroxide and sodium hydrosulfite (kaasautor). // TTÜ Toimetised 774 (1994)
* Eestis kasutatud trükipaberitest ja nende valmistamise iseärasustest alates 1940. a. // Eesti raamatu seisund. Tallinn, 2000
* Outlook for new pulp mill. // Pulp and paper international 43 (2001) 7.

Kirjandus
---------

* *Eesti teaduse biograafiline leksikon.* 3. köide: *N–Sap* TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013

Välislingid
-----------

Rein Reiska Eesti Teadusinfosüsteemis Muuda Vikiandmetes

 *Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.*
Tyrell Malacia (2019)
**Tyrell Johannes Chicco Malacia** (sündinud 17. augustil 1999 Rotterdamis) on Hollandi jalgpallur, kes mängib vasakkaitsjana Inglismaa kõrgliigaklubis Manchester United ja Hollandi jalgpallikoondises.

2008. aastal liitus ta Feyenoordi noorteakadeemiaga. Esimese profilepingu sõlmis ta klubiga 2015. aasta detsembris. Klubi põhimeeskonnas debüteeris ta 6. detsembril 2017 UEFA Meistrite Liiga alagrupimängus Napoli vastu. Hollandi kõrgliigas debüteeris ta sama aasta 13. detsembril mängus SC Heerenveeni vastu. Hooajal 2021/22 jõudis ta Feyenoordiga UEFA Euroopa Konverentsiliigas finaali ning samal hooajal valiti Malacia Konverentsiliiga hooaja sümboolsesse koosseisu.

2022. aasta juulis sõlmis ta nelja-aastase lepingu Manchester Unitediga, võimalusega pikendada lepingut veel ühe aasta võrra. Ta oli peatreener Erik ten Hagi esimene täiendus klubis.

Hollandi jalgpallikoondises debüteeris Malacia 4. septembril 2021 MM-i valikmängus Montenegro vastu.

Tema isa on Curaçao päritolu ja ema Suriname päritolu.

Saavutused
----------

Feyenoord
* KNVB beker: 2017–18
* Johan Cruijff Schaal: 2018
* UEFA Euroopa Konverentsiliiga: Teine koht 2021–22

Viited
------

1. ↑  "Malacia signs for United". Manchester United. 5. juuli 2022. Vaadatud 5. juulil 2022.
2. ↑  "Curaçaose Feyenoorder valt op in Eredivisie". curacao.nu. 25.1.2018. Vaadatud 8.6.2022
**Pale jõgi** (ka *Palejõgi*) on jõgi Sakala kõrgustikul ja Soomaal, halduslikult Viljandi maakonnas ja Pärnu maakonnas, Halliste jõe parempoolne lisajõgi.

Kirjeldus
---------

Jõe pikkus on 24,8 km, valgla pindala 117 km², langus 39,5 m ja lang 1,55 m/km.

Pale jõe lähe asub 71 m kõrgusel Viljandi maakonnas Mulgi vallas Hõbemäe külas. Umbes pool jõest voolab Sakala kõrgustikul loode suunal, ülejäänu aga Soomaal lääne-edelasuunal. Jõgi suubub Pärnu maakonnas Saarde vallas Kanaküla küla 31,5 m kõrgusel Halliste jõkke 47,3 km kaugusel selle suudmest. Jõgi voolab Viljandi maakonnas Halliste vallas läbi Hõbemäe, Vabamatsi, Niguli, Mulgi, Uue-Kariste ja Tilla küla ja Pärnu maakonnas läbi Kanaküla küla. Uue-Karistel on jõele rajatud Uue-Kariste paisjärv.

Pale jõkke suubuvad Kanarbikukraav, Türgi kraav, Riimaru oja, Vilpsaare oja, Tilla oja, Sõõrdoja ja Reangi oja. Jõgi kuulub Lääne-Eesti vesikonda ja Pärnu alamvesikonda.

Vaata ka
--------

* Halliste jõgi
* Uue-Kariste järv

Viited
------

1. 1 2 3 4 5 6  Pale jõgi. Keskkonnaregister, vaadatud 27.04.2022.
2. 1 2  Pale jõgi Eesti looduse infosüsteemis, vaadatud 26.08.2017.

Välislingid
-----------

* Pale jõgi Eesti looduse infosüsteemis
* Pale jõgi keskkonnaportaalis
Rein Suurkask 2019. aastal
**Rein Suurkask** (sündinud 25. mail 1968 Mustvees) on Eesti poliitik, ta kuulub Eesti Konservatiivse Rahvaerakonna ridadesse. Ta oli 17. maist 26. oktoobrini 2019 XIV Riigikogu liige.

Ta on lõpetanud 1986. aastal Viljandi 5. Keskkooli.

Ta töötas aastatel 1996–1999 OÜ-s Rael Autokeskus, 1999–2005 Benefit AS-is, 2005–2010 Siller Auto OÜ-s, 2010–2011 Unistar Autokeskus OÜ-s, 2011–2012 OÜ-s Paalatee, 2012–2017 OÜ-s Latoog ja 2017–2019 OÜ-s Marketel.

Ta kuulub 2014. aastast Eesti Konservatiivsesse Rahvaerakonda ja ka selle juhatusse. 2017. aastast on ta Viljandi Linnavolikogu liige. Lisaks on ta Sakalamaa Vabadussõja Ausamba Taastamise SA juhatuse liige.

16. mail 2019 sai temast XIV Riigikogu asendusliige (Kert Kingo asemel).

Ta kandideeris 2023. aasta valimistel Riigikokku, kogus valimisringkonnas nr 8 (Järva- ja Viljandimaa) 364 häält ning ei osutunud valituks.

Isiklikku
---------

Tal on kaks tütart ja üks poeg. Tema hobid on poliitika, teater, muusika, kino ja autosport.
MapLinbacka künka asukoht Ruhnu saarel
**Linbacka** on küngas Ruhnu saare põhjaosas, mis asub Ruhnu küla keskusest linnulennult veidi enam kui kilomeetri kaugusel põhjaloodes. Künka kõrgeim tipp on 12,8 meetrit. Künka Litoriinamere setetesse on rajatud Linbacka kruusakarjäär.

Linbacka piirkonnas asus üks osa ruhnurootslaste kartulipõlde (mis asusid eri paikades üle saare). On teada, et üks osa Korsi talu (*Koors*) kartulimaid asus "üleval Linbackal" (*opa Līnbacka*).

Varasem asustus
---------------

Linbacka künkal asus 9.–11. sajandini viikingiaegne püsiasustusega küla. Selle muinasaegse asulakoha avastas arheoloog Marge Konsa. Arheoloogide andmetel küttisid selleaegsed ruhnlased hülgeid, olid meresõitjad ja harisid ka põldu. Avastatud rannaküla elanikud elasid saarel aasta läbi. Tänapäeval asub Linbacka küngas merest mitmesaja meetri kaugusel, kuid viikingiajal ulatus sadamakohaks sobilik abajas seal asunud külani. Lisaks toidujäätmetele (hüljeste ja muude loomade luud) leidsid arheoloogid asulakohast ka savinõude kilde.

Viited
------

1. ↑  Maainfo kaardirakendus. Horisontaalid ja kõrguspunktid. Vaadatud 22.09.2020.
2. ↑  Ruhnu geoloogiline minevik - Eesti Entsüklopeedia. Vaadatud 01.10.2020.
3. ↑  Nils Tiberg. Runöbondens ägor[*alaline kõdulink*]. Uppsala, 1959. Lk 53.
4. ↑  Arheoloogid avastasid Ruhnus viikingiaegse püsiasustusega küla. Eesti Päevaleht, nr 155, 09.07.2009. Lk 6.
**Landmannalaugar** (Helifaili info islandi i) on piirkond Islandi edelaosas, vulkaan Hekla lähistel Fjallabaki looduskaitsealal. Landmannalaugar asub Reykjavikist 180 kilomeetrit ida pool. Kuumaveeallikatega ala asub aastal 1477 moodustunud Langahrauni laavavälja servas (nimi tähendab tõlkes maameeste soojad allikad). Piirkond on populaarne turistide seas, nii asub seal aastal 1951 rajatud 78 kohaga matkajatele mõeldud onn, millel on ka käimla ja duširuum. Talvisel ajal on see onn murdmaasuusatajate baasiks.

Piirkonnas asub lisaks Heklale veel teisi vulkaane – näiteks Torfajökull, Brennisteinsalda ja Bláhnúkur. Seal asub ka must Laugahrauni laavaväli, mis koosneb obsidiaanist.

Pilte
-----

* LaugahraunLaugahraun
* BláhnúkurBláhnúkur
* BrennisteinsaldaBrennisteinsalda
* TröllhöfðiTröllhöfði
* KuumaveeallikadKuumaveeallikad

Viited
------

1. ↑  "Auglýsing um friðland að Fjallabaki". Stjórnartíðindi B, nr. 354/1979. August 13. 1979. Vaadatud 14.07 1016
2. ↑  Sigurður Steinþórsson. "Í hvaða gosi myndaðist hraunið hjá Landmannalaugum og hvaða ár?". The Icelandic Web of Science 4.juuli 2008.
3. ↑  "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 22. juuli 2016. Vaadatud 15. juulil 2016.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Landmannalaugar** |

* Fotod piirkonnast
* Piirkonna koduleht
* Landmannalaugari infoportaal
Tyler Motte (2016)
**Tyler Motte** (sündinud 10. märtsil 1995 St. Clairis, Michigani osariigis) on USA jäähokimängija, kes mängib ründajana NHL-i klubis New York Rangers.

Aastatel 2013–2016 mängis Motte Michigani Ülikooli jäähokimeeskonnas.

2013. aastal valis Chicago Blackhawks ta NHL-i *draft* '​is 121. valikuna. Blackhawksiga sõlmis ta lepingu 2016. aasta aprillis ning debüteeris seejärel hooaja lõpus American Hockey League'is (AHL) Blackhawksi tütarklubis Rockford IceHogs. Blackhawksi meeskonnas debüteeris Motte NHL-is hooaja 2016/17 alguses. Esimese värava lõi ta NHL-is 21. oktoobril 2016 mängus Columbus Blue Jacketsi vastu.

2017. aasta juunis kaubeldi Motte suurema tehingu raames Blackhawksist Columbus Blue Jacketsi. Ta mängis hooajal 2017/18 nii Blue Jacketsi põhimeeskonnas kui ka AHL-is Blue Jacketsi tütarklubis Cleveland Monsters.

2018. aasta veebruaris kaubeldi Motte koos Jussi Jokineniga Thomas Vaneki vastu Vancouver Canucksi. Hooajal 2018/19 tegi Motte NHL-is seni oma resultatiivseima hooaja, kui lõi üheksa väravat ja andis seitse väravasöötu. Canucksiga pikendas ta lepingut 2019. ja 2020. aastal.

2022. aasta märtsis kaubeldi Motte New York Rangersi. Ta mängis seal vaid hooaja lõpuni. 2022. aasta septembris sõlmis ta üheaastase lepingu Ottawa Senatorsiga. 2023. aasta veebruaris kaubeldi Motte Senatorsist tagasi Rangersi.

2013. aastal võitis Motte USA kuni 18-aastaste koondisega omavanuste maailmameistrivõistlustel hõbemedali. USA jäähokikoondise koosseisus osales ta 2016. aasta maailmameistrivõistlustel.

Viited
------

1. ↑  Lazerus, Mark (23. juuni 2017). "Blackhawks deal Panarin for Saad; ship Hjalmarsson to Arizona". *Chicago Sun-Times*. Originaali arhiivikoopia seisuga 23. juuni 2017. Vaadatud 23. juunil 2017.
2. ↑  "Canucks acquire Motte & Jokinen from Blue Jackets". NHL.com. 26. veebruar 2018. Vaadatud 26. veebruaril 2018.
3. ↑  Shilton, Kristen (21. märts 2022). "New York Rangers sneak in just before deadline, complete deals for Andrew Copp, Tyler Motte". *ESPN.com*.
4. ↑  "Senators agree to terms with forward Tyler Motte on a one-year contract". *NHL.com*. 14. september 2022. Vaadatud 14. septembril 2022.
5. ↑  "Rangers Acquire Tyler Motte". *NHL.com*. 19. veebruar 2023. Vaadatud 19. veebruaril 2023.

Välislingid
-----------

* Tyler Motte NHL.com lehel
* Tyler Motte hockeydb.com lehel

| * v
* r
New York Rangers |
| --- |
| 
**Väravavahid**: Jaroslav Halák **·** Igor Šestjorkin |
| 
**Kaitsjad**: Adam Fox **·** Libor Hájek **·** Ben Harpur **·** Ryan Lindgren **·** Niko Mikkola **·** K'Andre Miller **·** Braden Schneider **·** Jacob Trouba |
| 
**Ründajad**: Jonny Brodzinski **·** Filip Chytil **·** Barclay Goodrow **·** Kaapo Kakko **·** Patrick Kane **·** Chris Kreider **·** Alexis Lafrenière **·** Jake Leschyshyn **·** Tyler Motte **·** Artemi Panarin **·** Vladimir Tarassenko **·** Vincent Trocheck **·** Jimmy Vesey **·** Mika Zibanejad |
Vapp kaitsepühak Nikolausega piiskopirüüs
Otterndorfi lüüs ja pumbajaam. Paremal: diiselpumbamaja, vasakul: elektripumbamaja
'Väikese' tormi-iili poolt üleujutatud maa, vaid 4,5 m, kui tamm Glameyer Stackis, Otterndorfis purunes
**Land Hadeln** on ajalooline maastik ja endine haldusringkond Põhja-Saksamaal keskusega Otterndorfis Elbe alamjooksul, Elbe-Weseri kolmnurgas Elbe ja Weseri estuaaride vahel. 

Koos Land Wursteni ja nende ühise tagamaaga moodustavad nad isegi tänapäeval tüüpilise, suhteliselt suletud kultuuripiirkonna. Nimi pärineb vanasaksi keelest (*Gau Haduloha*).

Maastik
-------

Tänapäeval viitab nimi Land Hadeln peamiselt tammidega piiratud paduritele madalikulahes Elbe estuaarist lõunas. Seda ümbritsesid Saale jäätumise (pleistotseenis) liivase sulamisvee setted ja moreenid, nagu Hohe Liethi liivanõmme kõrgendikud läänes, Westerberg (56 m ülalpool nullveetaset) ja Wingst (74 m ülalpool nullveetaset) idas. Lõunas, liivanõmme saarte vahel laiuvad ulatuslikud soo ja raba alad, mis on üles haritud peale väikese maastikujäänuki Ahlenmooris.

Soostik ise, moodustades osa Elbe soostikust, on omakorda jagatud viljakaks merepaduriks, niinimetatud *Hochland* ("kõrgmaa", 1–2 m ülalpool nullveetaset; haarab enamuse tänapäeva *Samtgemeinde* Hadelnist), ja *Sietland* rabaservades. Drenaaž on raskendatud ja seda teostatakse peamiselt Otterndorfi pumbajaamas (*Schöpfwerk Otterndorf*), samuti väikese lüüsiga Altenbruchi juures. Otterndorfis pumbatakse Medemi ja selle lisajõgede veed ning Hadelni kanali ja Elbe-Weseri laevatee vesi Elbesse. Tänini on ala, eriti madalamal asetsev *Sietland*, mis asub umbes 0,8 m allpool nullveetaset, krooniliselt üleujutuse poolt ohustatud.

Land Hadeln asub Elbe alamjooksu piirkonnas. Selle lähedus Elbe estuaarile ja Põhjamerele toob endaga kaasa ohu, et juhul, kui tamm tormi-iilis murdub alal, mis asub vaevalt merepinnast kõrgemal, kannatab see suure üleujutuse all.

Traditsiooniliselt on maad kasutatud põllumajanduslikult, karjamaade ja karjapidamisega liivanõmmel ja *Sietlandis*, ning põllumaade ja viljapuude kasvatamisega *Hochlandis*.

Tsemenditehase sulgemise järel Hemmooris vähenes tööstustööliste suhteliselt väike arv veelgi. Seetõttu pendeldavad paljud töölised Cuxhaveni, Bremerhaveni ja Stade sadamate vahet. Turismi majanduslik tähtsus on pidevalt kasvanud, eriti Otterndorfi rannakuurortides ja rabajärvedel Bad Bederkesa juures.
Vees suspendeeritud jahu näib sinine, kuna sinine valgus hajub jahuosakestelt rohkem kui punane valgus
**Tyndalli efekt** on nähtus, kus valguskiirgus kolloidlahuse süsteemis (tolmune õhk, udus jt) hajub. Valgus hajub keskkonnas suspendeerunud aineosakestel ning valgusvihu tee keskkonnas muutub nähtavaks. Tyndalli efekt ilmneb ka puhtas meediumis selle tiheduse fluktuatsioonide pärast.[*viide?*]

Efekt on nime saanud iiri teadlase John Tyndalli järgi, kes avastas selle 1869. aastal.

Sarnaselt Rayleigh' hajumisega sõltub hajunud valguse intensiivsus valguse sageduse neljandast astmest. Tyndalli efekti seletab kõige paremini Mie hajumine, kuna osakesed on enamasti sfäärilised ja suuremad kui valguse lainepikkus.

Tyndalli ja Rayleigh' hajumise peamine erinevus seisneb intensiivsuses: Tyndalli hajumine on oluliselt intensiivsem, kuna kolloidosakesed on palju suuremad kui aatomid või molekulid (Rayleigh' hajumise korral). Tyndalli efekti kasutatakse, et teha kindlaks, kas tegemist on kolloid- või tõelise lahusega. Efekt töötab ka väga väikese kontsentratsiooni korral (kuni 0,1 ppm), kuid esineb ka erandeid. Näiteks piimas Tyndalli efekt ei avaldu. Ka tolmu olemasolu õhus saab kontrollida Tyndalli efekti abil.

Meteoroloogias näitab Tyndalli efekt, et atmosfääris esineb uduvine, udu või sudu. Selle eelduseks on väga suur õhuniiskus (80–85%). Efekt võib udu tekkele ka eelneda, kui õhus on suurenenud veepiiskade või jääkristallide hulk. Kuiva kliimaga aladel põhjustab efekti ilmnemist enamasti tolm.

Lahuste Ramani spektri mõõtmisel võib olla vajalik ultrafiltrimine, et vähendada Tyndalli efektist tekkivat mõõteviga.[*viide?*]

Vaata ka
--------

* Hajumine

Viited
------

1. 1 2 3 4 5 6   Jüri Kamenik (18.02.2009). "Tartus võis jälgida Tyndalli efekti" (Eesti k.).`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: tundmatu keel (link)
2. 1 2 3   "The Tyndall effect" (Inglise k.).`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: tundmatu keel (link)
Lincolni katedraal
**Lincolni katedraal** (inglise *Lincoln's Cathedral*) on gooti stiilis anglikaani katedraal Inglismaal Lincolnis. Lincolni katedraal on Lincolni piiskopkonna peakirik.

Lincolni piiskopkonna lõi esimene normanni päritolu Dorchesteri piiskop Remigius de Fécamp. Lincolni piiskopkond asendas varasema Dorchesteri piiskopkonna. See piiskopkond oli Inglismaa suurim, ulatudes Thamesi jõest Humberi laheni. Piiskopkonna keskus Dorchester seevastu asus selle ühes servas tänapäeva Oxfordshire'is, mis tekitas transpordiprobleeme. Fécamp viis piiskopi asupaiga Lincolni, mis asus piiskopkonna keskel, muutes sellega Dorchesteri piiskopkonna Lincolni piiskopkonnaks. Ta käskis ka kohe Lincolni katedraali ehitama hakata. Piiskop suri 7. mail 1092, kaks päeva enne katedraali sisseõnnistamist, ja oli esimene, kes sellesse katedraali maeti. Tema hauaplaat on tänapäevalgi katedraalis näha.

Esialgu oli katedraali katus puust. 1141 hävis see tulekahjus. Kolmas piiskop Alexander laskis katedraali taastada ja seda laiendada. 1185 hävis katedraal maavärinas. Seepeale määrati uus, seitsmes piiskop Hugh of Avalon, kes alustas katedraali ulatuslikku taastamist ja laiendust. Tema eestvõttel rajati katedraal enam-vähem tänapäevani säilinud kujul. Hugh suri 1200 ja kuulutati aastal 1220 pühakuks Lincolni püha Hugh' nime all.

Katedraal on gooti stiilis. Ta on põrandapindalalt Suurbritannia suuruselt kolmas katedraal: 148 meetrit pikk ja 83 meetrit lai. Tänapäeval on katedraalil kell Great Tom of Lincoln, mis lööb igal veerandtunnil, aga see paigaldati alles 19. sajandil. Kokku on katedraali edelatornis 13 kella, kirdetornis 2 kella ja kesktornis 5 kella, sealhulgas Great Tom.

Aastail 1300–1549 oli Lincolni katedraal maailma kõrgeim ehitis, mil ta keskmine torn oli arvatavalt 160 m kõrgune, möödudes sellega Cheopsi püramiidist. 1549. aastal varises kõrgeim tornikiiver ja seda enam sellisel kõrgusel ei taastatud. Maailma kõrgemaiks ehitiseks sai seejärel Oleviste kirik Tallinnas.

31. juulil 1255 läks Lincolnis kaduma kaheksa-aastane poiss Hugh, kelle surnukeha leiti 29. augustil kaevust ja kelle surmapäevaks hinnati 27. august. Tema surmas süüdistatuna vahistati umbes 90 kohalikku juuti, neist 18 mõisteti surma rituaalmõrva eest ja hukati. Mõned kuud varem oli kuningas Henry III võtnud vastu seaduse, mis lubas tal konfiskeerida kuriteos süüdi mõistetud juutide vara, mistõttu tema huvides oli paljude rikaste juutide süüdimõistmine. Sellest juhtumist sai Lincolni katedraal palju kasu, sest seda poissi hakati kutsuma Väikeseks Pühaks Hugh'ks, temaga seostati mitmesuguseid imesid ja Lincolni hakkasid tema pärast tulema palverändurid. Hugh' 700. surma-aastapäeval paigaldati Lincolni katedraali selle sündmuse mälestustahvel, aga 20. sajandil on Väikese Püha Hugh' kultus praktiliselt lõppenud.

Vaata ka
--------

* Kõrgeimate kirikute loend

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**Cheopsi püramiid** | **Maailma kõrgeim ehitis 160 m**u 1300 – 1549 | Järgnev**Oleviste kirik** |
**Paleekomandandi Valitsus** (vene keeles *управление дворцового коменданта*) oli aastatel 1905−1917 Venemaa Keisririigi Keiserliku Õukonna ja Udellide Ministeeriumi asutus, mille ülesanne oli tagada keiserliku perekonna julgeolek ja kaitse. Valitsuse ülem oli paleekomandant.

Ajalugu
-------

Asutus loodi 1905. aasta 11. oktoobril keisri ukaasiga ja selle ülemaks määrati paleepolitsei juht paleekomandant. Kui varem oli keisri ihukaitse allunud otse keisrile, siis nüüd arvati valitsus Venemaa õukonnaministeeriumi koosseisu. Asutuse kaotas Ajutine Valitsus 8. aprillil 1917.

Paleekomandant
--------------

Paleekomandandile, kelle ametikoht oli loodud juba 1896. aastal, allus paleepolitsei, keisri rongide inspektsioon, Tema Keiserliku Majesteedi isiklik konvoi, üksik kaardiväepataljon ja 1. raudteepataljon. Lisaks olid talle allutatud Tsarskoje Seloo, Peterhofi, Gattšina ja Pavlovski linnapolitsei, paleevalitsuste kaitsekomandod ning Peterburi ja Moskva keiserlike teatrite politseimeistrid. Õukonnaministri äraolekul sai paleekomandant juhised otse keisrilt.

### Ülemad 1905−1917

| Nr | Ametiaeg | Pilt | Nimi | Auaste |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 1905−1906 |  | Dmitri Fjodorovitš Trepov (1855−1906) | kindralmajor *svita* |
| 2 | 1906−1913 |  | Vladimir Aleksejevitš Dedjulin (1858−1913) | kindralmajor (a-st 1908 kindralleitnant, a-st 1912 ratsaväekindral) |
| 3 | 1913−1917 |  | Vladimir Nikolajevitš Vojeikov (1868−1947) | kindralmajor *svita* |
|

Välislingid
-----------

* Становление системы государственной охраны России saidil runivers.ru