recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Okatoni asukoht Jonesi maakonnas ja osariigis
**Okaton** on rahvaloendustel arvestatav kohaliku omavalitsuseta ala (*census-designated place*) USA-s Lõuna-Dakota osariigis Jonesi maakonnas Okatoni vallas. Okaton paikneb tasandikulisel alal kiirtee Interstate 90 ja endise Chicago, Milwaukee, St. Paul and Pacific Railroadi raudtee kõrval Belvidere ja Murdo linna vahel.

2010. aasta rahvaloenduse kohaselt on elanike arv 36. Aastal 2000 oli elanikke 29. Enamik inimesi elab lähedal asuvates farmides. Paljud hooned on lagunenud ning elutegevusest annavad märku vaid vana universaalkauplus ja väike postkontor. Raudtee ääres paikneb mahajäetud viljaelevaator. Sellele kirjutati ühe filmi tarvis tekst "Bingo Grain Co", kuigi see film ei valminud kunagi. Asulas paikneb ka endine kool.

Asula loodi Chicago, Milwaukee, St. Paul and Pacific Railroadi raudteeliini äärde. Kuna raudtee kulges 1900. aastate alguses läände Rapid Cityni, oli asulas paljude raudteetööliste elupaik. Sinna loodi ka palju ettevõtteid.

Kui raudtee-ehitus liikus lääne poole, suundusid paljud Okatonist ära. Kuigi paljud talupidajad, kes kasvatasid karja ja põldudel vilja, jäid sinna veel elama, hakkasid ka nemad peagi asulast lahkuma, sest talved olid seal üsna karmid. Suure depressiooni ajal lahkusid paljud linnadesse tööle.

1980. aastate keskel ehitati Okatoni kõrvale kiirtee Interstate 90. Samal ajal hakati asulat muutma turismiatraktsiooniks.

Viited
------

1. 1 2 3 4  "Okaton - A Prairie Ghost Town". Legends of America. Vaadatud 14.3.2017

Välislingid
-----------

* Okaton Ghost Town - Ghost of North America: Ghost of North America
* Pildid
**Okassiga** (*Hystrix*) on näriliste perekond okassigalaste sugukonnast.

Levik
-----

Okassiga elab Põhja-Ameerikas, Lõuna-Ameerikas, Lõuna-Euroopas, Aasias ja Aafrikas.

Kirjeldus
---------

Kõige pikemad okkad asetaevad seljal ja on 25 cm pikad ning 0,5 cm läbimõõduga. Vaatamata oma välimusele on see näriline täiesti ohutu. End ohustatuna tundes pöörab end ringi ja liigub tagurpidi.

Toitumine
---------

Urust tuleb ta välja öösel, otsides toiduks vilju, taimi, juurikaid ja puukoort, mida kraabib oma tugevate küüntega.

Eluviis
-------

Maapinnal liigub okassiga vaevaliselt, kuid ta on suurepärane ujuja. Okasseal on tugevad küünised, mille abil urgu kaevata. Okassiga veedab terve päeva sügavas koopas. Välja tuleb alles õhtul, et jahile minna.

Paljunemine
-----------

Isane okassiga proovib emasele muljet avaldada, liikudes tema poole ja plaksutades rütmiliselt okkaid. Okassiga võib ühe päeva või ühe öö jooksul mitu korda paarituda.

Pärast kuni 4-kuulist tiinust sünnib emasloomal 2–4 poega, kes võivad elada ligikaudu 20 aastat.

Liike
-----

* hari-okassiga (*Hystrix cristata*)
* valgesaba-okassiga (*Hystrix indica*)
Onon Amuuri jõgikonnas
**Onon** (Mongoolia osas ka **Onon-gol**; mongoli, burjaadi ja vene keeles Онон) on jõgi Aasias Amuuri jõgikonnas.

Onon on 1032 km pikk (298 km Mongoolias, ülejäänu Venemaal). Valgla pindala on 96 200 km².

Onon algab Mongooliast Hentij aimakist Hentei mägedest. Mongoli keeles nimetatakse jõge ka Онон гол, kus гол tähendab jõge. Ta voolab valdavalt itta ja kirdesse. Mongoolias asub jõest kagus Ereen Davaani ahelik. Lühikest maad kulgeb ta Idaaimakis, seejärel ületab Venemaa piiri ja jõuab Burjaatiasse. Umbes piiril ületab jõe Tšitaa–Tšojbalsani maantee, mis kulgeb pikalt Ononi kõrval. Jõudes Aga Burjaadi autonoomse ringkonna piirile, pöördub jõgi itta, maantee seevastu põhja. Onon voolab Aga lõunaosas kuni Aga piirini ja pöördub siis põhja. Olovjannajas ületab jõe Tšitaa–Harbini raudtee, mille kõrval kulgeb maantee. Natuke enne jõe lõppu suubub temasse vasakult Aga jõgi. Ühinedes Ingodaga, moodustab ta Šilka. Ühinemiskohas asub rohkem kui 10 tuhande elanikuga Pervomaiski, mis on suurim Ononi ääres olev asula.

Onon toitub peamiselt lumesulamisveest ja vihmast. Suvised sajud tekitavad suurvee. Suudmest 12 km kaugusel on Ononi keskmine vooluhulk 191 m³/s, maksimaalne 2810 m³/s, minimaalne 1,22 m³/s. Jõgi külmub novembris ja vabaneb jääkattest aprillis-mais.

Ononi jõe järgi on nimetatud Ononi kraater Kuul.

Viited
------

1. ↑  Suur maailma atlas, lk. 87
RGB-mudeli primaarvärvused *red*, *green*, *blue* ja sekundaarvärvused kollane, *fuchsia*, *cyan*
Näide aditiivsest värvisünteesist. Näiteks moodustub kollane võrdse intensiivsusega punasest ja rohelisest valgusest, punase, sinise ja rohelise valguse võrdsel liitumisel saadakse valge valgus.
**RGB-mudel** on liitvärvimudel, milles erinevaid värvitoone saadakse kolme põhivärvuse – punane (R, *red*), roheline (G, *green*) ja sinine (B, *blue*) aditiivsel liitumisel. 

Põhivärvuste kahekaupa segunemisel saadakse täiendvärvused:

* R + G = kollane.
* G + B = tsüaansinine ehk taevasinine,
* B + R = fuksiinpunane ehk violettpunane (ingl *magenta*).

Põhivärvuste erisuguse intensiivsusega kombinatsioonid võimaldavad saada mistahes värvitoone, sealhulgas halltoone valgest mustani.

Aditiivset mudelit kasutatakse valgust kiirgavates kujutisetekitajates, näiteks telerites ja kuvarites.

* RGB-värvikuupRGB-värvikuup
* RGB-värvikuup RGB-värvikuup
* VärvikuubidVärvikuubid
* sRGB värvihaare CIE värvsusdiagrammilsRGB värvihaare CIE värvsusdiagrammil

Vaata ka
--------

* Värvimudel
* RGB-värviruum
* sRGB
* scRGB
* RGBA

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **RGB-mudel** |
**Okinawa prefektuur** on Jaapani lõunapoolseim prefektuur, mis hõlmab Okinawa ja Sakishima saared.

Sümbolid
--------

Okinawa prefektuuri tunnuslind on Okinawa rähn (*Sapheopipo noguchii*), tunnuspuu on mänd *Pinus luchuensis* ja tunnuslill india korallpuu (*Erythrina variegata*).

Haldusjaotus
------------

Okinawa prefektuur on jaotatud 41 omavalitsusüksuseks, millest 11 on linnad (市 *shi*).

### Linnad

* Ginowan
* Ishigaki
* Itoman
* Miyakojima
* Nago
* Naha
* Nanjo
* Okinawa
* Tomigusuku
* Urasoe
* Uruma

Viited
------

1. ↑  沖縄県推計人口データ一覧（Excel形式）

Välislingid
-----------

* Okinawa prefektuuri koduleht

Jaapani prefektuurid

Aichi **·**  Akita **·**  Aomori **·**  Chiba **·**  Ehime **·**  Fukui **·**  Fukuoka **·**  Fukushima **·**  Gifu **·**  Gumma **·**  Hiroshima **·**  Hokkaidō **·**  Hyōgo **·**  Ibaraki **·**  Ishikawa **·**  Iwate **·**  Kanagawa **·**  Kagawa **·**  Kagoshima **·**  Kōchi **·**  Kumamoto **·**  Kyōto **·**  Mie **·**  Miyagi **·**  Miyazaki **·**  Nagano **·**  Nagasaki **·**  Nara **·**  Niigata **·**  Ōita **·**  Okayama **·**  Okinawa **·**  Ōsaka **·**  Saga **·**  Saitama **·**  Shiga **·**  Shimane **·**  Shizuoka **·**  Tochigi **·**  Tokushima **·**  Tōkyō **·**  Tottori **·**  Toyama **·**  Wakayama **·**  Yamagata **·**  Yamaguchi **·**  Yamanashi
**RHK-11** (Rahvusvaheline Haiguste Klassifikatsioon, 11. versioon, ladina keeles *Classificatio internationalis morborum*, *CIM-11*) on rahvusvaheline haiguste ja nendega seotud terviseprobleemide, epidemioloogia, sümptomite ja ebanormaalsete leidude ning kaebuste statistilise klassifikatsiooni üheteistkümnes versioon.

RHK on ingliskeelse akronüümi **ICD** (*The International Classification of Diseases*) eestikeelne vaste ja tähendab rahvusvahelist haiguste klassifikatsiooni, sidekriipsuga number näitab versiooni numbrit.

Klassifikatsiooni eesmärk on võimaldada eri riikides eri aegadel kogutud suremuse ja haigestumuse andmete süstemaatilist registreerimist, analüüsimist, interpreteerimist ja võrdlemist.

Jõustumine
----------

RHK-11 jõustus 1. jaanuaril 2022, milles leppisid kokku Maailma Terviseorganisatsiooni liikmesriigid 25. mail 2019.

Jaanuaris 2022 ei kasuta veel ükski riik antud klassifikatsiooni, laialdasemat rakendamist võib oodata 2020. aastate keskel.

Vaata ka
--------

* RHK-10
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib rahaasutusest; looduskaitseobjekti kohta vaata artiklit Põhja-Eesti pank.* |

---

**Põhja-Eesti Pank** (lühend **PEP**) oli Eesti pank. 

Põhja-Eesti Pank asutati 1993. aasta 16. märtsil, kui ühinesid Balti Ühispank ja aprillis 1992 asutatud Põhja-Eesti Aktsiapank[*viide?*].

Pärnu maantee 12
1993. aastal toimunud laenutehing, kus Mario Bertelli firma Villa Paradiso laenas Põhja-Eesti Pangalt kümme miljonit dollarit, mida pole siiani tagasi saadud ja mille eest olid kohtu all Eesti Panga kunagine president Siim Kallas ja tema nõunik Eesti Panga päevilt Urmas Kaju, on tuntud kui 10 miljoni dollari afäär..

Põhja-Eesti Pank võttis 1995. aasta veebruari alguses esimese Eesti pangana kasutusele rahvusvahelisi Visa pangakaarte toetava sularahaautomaadi (ATM).

1995. aastal korraldas Eesti Pank piiratud osalusega ostupakkumise PEP-i müügiks. Piiratud osalusega pakkumiskonkursi võitis Ühispank, mis omandas septembris kolmandiku Eesti Panga osalusest PEP-is. 

1996. aasta 11. jaanuar lasi palgamõrvar Õismäel Ehitajate tee 127 juures maha Põhja-Eesti Panga (PEP) andmetöötlusosakonna juhi 32-aastase Aare Tomsoni.

1996. aasta novembris oli juhatuse esimees Lembit Kitter ning liikmed Margus Talsi, Evelin Kõlu, Urmas Pütsepp, Lembit Zernant ja Jaan Tamm.

1996. aastal koostati PEP-i saneerimise ja Ühispangaga liitumise kava. Põhja-Eesti Pank tegutses enne liitumist Eesti Ühispangaga iseseisva krediidasutusena kuni 5. jaanuarini 1997. 1997. aastal ühinesid PEP ja Eesti Ühispank.

Viited
------

1. ↑  Vabariigi Valitsuse 25. jaanuari 1993. a korraldus nr 29-k. Nimetada Põhja-Eesti Aktsiapanga juhatuse esimeheks Peeter Vähi, RT 1993, 5, 92
2. ↑  Katariina Krjutškova, Kes pääsesid uurimisest?, www.aripaev.ee, 2. oktoober 2012
3. ↑  "Siim Kallase 10-miljoni-dollari-itaallane läks pikaks ajaks vangi"[*alaline kõdulink*] Äripäev, 21. mai 2009
4. ↑  Risto Berendson, Skandaal seab panga IT-juhi palgamõrva uude valgusse, www.postimees.ee, 29. jaanuar 2013
5. ↑  "Ühispank ja Põhja-Eesti Pank liituvad" Ärileht, 6. jaanuar 1997
Calum Chambers 2014. aastal Arsenali särgis
**Calum Chambers** (sündinud 20. jaanuaril 1995 Petersfieldis) on Inglismaa jalgpallur, kes mängib kaitsjana Premier League'i klubis Aston Villa.

Ta alustas klubikarjääri Southamptonis, mille noorteakadeemiaga liitus ta 2002. aastal. Hooajal 2013–14 debüteeris ta klubi meeskonnas Inglismaa kõrgliigas.

2014. aasta juulis liitus ta Arsenaliga. 1. novembril 2014 lõi ta mängus Burnley vastu oma esimese värava Inglismaa kõrgliigas. Suurema osa hooajast 2016–17 mängis ta laenul Middlesbrough's. Hooajal 2018–2019 mängis ta Arsenalist laenulepingu alusel Fulhamiga Inglismaa kõrgliigas. 2019. aastal valiti ta Fulhami aasta mängijaks.

2022. aasta jaanuaris sõlmis ta kolme ja poole aasta pikkuse lepingu Aston Villaga.

Debüüdi Inglismaa jalgpallikoondises tegi Chambers 3. septembril 2014 EM-i valikmängus Norra vastu.

Saavutused
----------

Arsenal
* FA Community Shield: 2014

Viited
------

1. ↑  "Calum Chambers signs for Arsenal". Arsenal F.C. 28.7.2014. Vaadatud 7.2.2019
2. ↑  "Calum Chambers joins Fulham on loan". 7.8.22018. Vaadatud 7.2.2019
3. ↑  "Aston Villa announce Calum Chambers signing". Aston Villa F.C. 27.1.2022. Vaadatud 28.1.2022

Välislingid
-----------

 Calum Chambers – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
* Profiil Arsenal F.C. kodulehel
**Cambridge'i muutus** on filosoofiline mõiste, mille kohaselt entiteet x on muutunud ainult siis kui on olemas predikaat F, mis pole tõene (on tõene) x-i suhtes ajal t1, aga pole tõene (on tõene) x-i suhtes mõnel hilisemal ajal.

Ajalugu
-------

Termini "Cambridge'i muutus" mõtles 1960. aastate lõpus välja Peter Geach, viidates Bertrand Russellile ja John McTaggartile – filosoofidele, kes olid aktiivsed Cambridge'i ülikoolis.

Näide
-----

Oletagem, et ajal t1 on isik A 180 cm pikk ja isik B 175 cm pikk. Ajal t2 on isik A ikka 180 cm, aga isik B on kasvanud 185 cm pikkuseks. Kuna predikaat "on pikem kui B" on tõsi A suhtes ajal t1, aga mitte ajal t2, on A muutunud Cambridge'i muutuse definitsiooni "muutus" kohaselt. Ta on liikunud seisundist "on pikem kui B", seisundisse, kus ta pole enam pikem kui B.

Intuitiivselt siiski on muutunud isik B, mitte isik A. Isik B kasvas 10 cm, isiku A pikkus jäi samaks. Seda probleemi seoses Cambridge'i muutusega võib lahendada eristades loomuomaseid ja mitteomaseid või loomulikke ja mitteloomulikke omadusi. Nii eristades, on võimalik defineerida "päris" muutus, eeldades, et predikaadil on avaldunud loomuomased tunnused, näiteks pikkus 175 cm, mitte mitteomased tunnused nagu "on pikem kui B".
Moaid Rano Rarakus, Rapanuil ehk Lihavõttesaarel
**Okeaania kunst** on Vaikse ookeani saarte ja Austraalia põlisrahvaste kunstilooming. 

Ajalooliselt päritolult on Okeaania kunst heterogeenne, kuna piirkonna põlisrahvad moodustusid kahe rahvarühma sisserännete tagajärjel. Tavapäraselt jaotatakse piirkond neljaks: Polüneesia, Mikroneesia, Australaasia ja Melaneesia. Neist esimese kahe tänapäevased kultuurid põlvnevad umbes 1600–500 eKr Polüneesiat, Mikroneesiat ja osalt ka Melaneesiat hõlmanud Lapita kultuurist, kaks viimast aga esimesest piirkonna asustanud inimeste lainest. Hiljem on kogu piirkonda mõjutanud Lääne kolonisatsioon. 20.–21. sajandil on Okeaania kohalik kunstitraditsioon taas tunnustust pälvinud.

Piirkondade ja kultuuride vahel varieerub Okeaania kunst suurel määral. Traditsiooniliste teemade seas on levinud viljakus ja üleloomulikud jõud. Kunstiliike nagu maskid kasutati usulistes tseremooniates ja ühiskondlikes rituaalides. Levinud on ka petroglüüfid, tätoveeringud, maalingud, puunikerdus, kiviraid ja tekstiilikunst. Tänapäevane Okeaania kunst seob traditsioonilised stiilid, sümbolid ja materjalid tänapäevaste vormide mitmekesisusega, milles põimuvad keerukad geograafilised, kultuurilised ja ajaloolised vastasmõjud.

Vaata ka
--------

* Ida kunst
* Lääne kunst

Viited
------

1. ↑  Brunt, Peter (2012). *Art in Oceania: A New History*. New Haven and London: Yale University Press. Lk-d 410–497. ISBN 978-0-300-19028-1.
**2004. aasta suveolümpiamängude võistlused sportvõimlemises** toimusid 14.–23. augustil.

Medalialad
----------

Kõik võistlejad kõikidel sportvõimlemise võistlusaladel läbisid esmalt kvalifikatsioonivõistlused, mille parimad pääsesid finaalidesse.

Mehed võistlesid seitsmel individuaalvõistlusalal (vabaharjutus, rõngad, toenghooglemine, rööbaspuud, kang, toenghüpe ja mitmevõistlus), naised viiel alal (vabaharjutus, rööbaspuud, kang, toenghüpe ja mitmevõistlus). Lisaks peeti mitmevõistluses ka võistkondlikud võistlused.

Võistluspaik
------------

Võistlused toimusid Ateena põhjapoolses eeslinnas Maroussis asuvas Ateena Olümpiaspordikompleksi sisehallis, mis mahutas 17 500 pealtvaatajat.

Tulemused (mehed)
-----------------

### Meeste meeskondlik mitmevõistlus

| Kuld | Hõbe | Pronks |
| --- | --- | --- |
|  Jaapan: Takehiro KashimaHisashi MizutoriDaisuke NakanoHiroyuki TomitaNaoya TsukaharaIsao Yoneda |  USA: Jason GatsonMorgan HammPaul HammBrett McClureBlaine WilsonGuard Young |  Rumeenia: Marian DrăgulescuIlie Daniel PopescuDan Nicolae PotraRăzvan Dorin ŞelariuIoan Silviu SuciuMarius Urzică |

### Meeste individuaalne mitmevõistlus

| Kuld | Hõbe | Pronks |
| --- | --- | --- |
| Ameerika Ühendriigid Paul Hamm | Lõuna-Korea Kim Dae-Eun | Lõuna-Korea Yang Tae-Young |

### Meeste toenghüpe

### Meeste kang

| Kuld | Hõbe | Pronks |
| --- | --- | --- |
| Itaalia Igor Cassina | Ameerika Ühendriigid Paul Hamm | Jaapan Isao Yoneda |

### Meeste rööbaspuud

| Kuld | Hõbe | Pronks |
| --- | --- | --- |
| Ukraina Valeri Goncharov | Jaapan Hiroyuki Tomita | Hiina Li Xiaopeng |

### Meeste toenghooglemine

### Meeste rõngad

| Kuld | Hõbe | Pronks |
| --- | --- | --- |
| Kreeka Dimosthénis Tampákos | Bulgaaria Yordan Yovchev | Itaalia Juri Chechi |

### Meeste vabaharjutus

| Kuld | Hõbe | Pronks |
| --- | --- | --- |
| Kanada Kyle Shewfelt | Rumeenia Marian Drăgulescu | Bulgaaria Yordan Yovchev |

Tulemused (naised)
------------------

### Naiste naiskondlik mitmevõistlus

### Naiste individuaalne mitmevõistlus

### Naiste toenghüpe

### Naiste poom

### Naiste rööbaspuud

  

### Naiste vabaharjutus
| Medalikohad |
| --- |
| Bermuda esindaja |
|  Olümpiamängud |
| Kolmas koht | 1976 | Raskekaal |

**Clarence Hill** (sündinud 26. juunil 1951) on Bermuda endine poksija.

Hill võitis 1972. aasta Montréali olümpiamängude poksivõistlustel raskekaalus (üle 81 kg) pronksmedali, kaotades poolfinaalis hilisemale hõbemedalivõitjale Mircea Şimonile (Rumeenia). Ta oli esimene ja on siiani ainus Bermuda olümpiamedalivõitja.

Hill poksis aprillist 1980 kuni juunini 1986 elukutselisena. Ta pidas kokku 22 kohtumist, millest võitis 18 (neist 15 nokaudiga) ja kaotas 3 kohtumist (neist 1 nokaudiga) ning 1 kohtumine jäi viiki.

Hill on alates 1970. aastast kandnud eri pikkusega vabadusekaotuslikke karistusi uimastikuritegude ja röövide eest. Ta õppis vanglas selgeks puutöö ning elab praegu New Rochelle'is New Yorgi osariigis USA-s.

Viited
------

1. ↑  21. suveolümpiamängude poksivõistlus. Tulemused inglise keeles
2. ↑  Clarence Hill saidil BermudaPolice.com. Inglise keeles

Välislingid
-----------

* Clarence Hill veebisaidil Olympedia Muuda Vikiandmetes
* Clarence Hill saidil BoxRec
|  |
| --- |
|  |
| Medalikohad |
| Maailmameistrivõistlused |
| **Kuld** | 2016 | jäähoki |

**Cameron Talbot** (sündinud 5. juulil 1987 Caledonias Ontario provintsis) on Kanada jäähokimängija, kes mängib väravavahina NHL-i klubis Los Angeles Kings.

Aastatel 2004–2007 mängis ta Ontario Junior Hockey League'i klubis Hamilton Red Wings. Aastatel 2007–2010 mängis ta Huntsville'i Alabama Ülikooli jäähokimeeskonnas.

2010. aasta märtsis sõlmis ta lepingu NHL-i klubiga New York Rangers. Pärast kolme hooaega American Hockey League'i klubis Hartford Wolf Pack debüteeris Talbot Rangersi meeskonnas 24. oktoobril 2013 mängus Philadelphia Flyersi vastu.

2015. aasta juunis liitus Talbot Edmonton Oilersiga. Hooajal 2016–17 saavutas Talbot Oilersiga põhihooajal 42 võitu, saades sellega ühel põhihooajal enim võite saavutanud Oilersi väravavahiks läbi aegade. Oilers jõudis esimest korda pärast kümmet aastat väljalangemismängudele. Konverentsi poolfinaalis kaotas Oilers sel hooajal Anaheim Ducksile mängudega 3:4.

2019. aasta veebruaris siirdus ta Philadelphia Flyersi, kuid ta mängi seal vaid hooaja 2018–19 lõpuni. 2019. aasta juulis sõlmis ta aastase lepingu Calgary Flamesiga. 2020. aasta oktoobris sõlmis ta kolmeaastase lepingu Minnesota Wildiga. 2022. aasta juulis kaubeldi Talbot Wildist Filip Gustavssoni vastu Ottawa Senatorsi.

2016. aastal tuli Talbot Kanada jäähokikoondise koosseisus maailmameistriks.

Viited
------

1. ↑  "Wild signs goalie Cam Talbot to a three-year contract". Minnesota Wild. 9.10.2020. Vaadatud 25.1.2021
2. ↑  "Ottawa Senators acquire goaltender Cam Talbot from Minnesota". Ottawa Senators. 12. juuli 2022. Vaadatud 12. juulil 2022.

Välislingid
-----------

* Cam Talbot veebilehel NHL.com
* Cam Talbot veebilehel hockeydb.com

| * v
* r
Los Angeles Kings |
| --- |
| 
**Väravavahid**: Pheonix Copley **·** Joonas Korpisalo |
| 
**Kaitsjad**: Mikey Anderson **·** Drew Doughty **·** Sean Durzi **·** Alexander Edler **·** Vladislav Gavrikov **·** Matt Roy **·** Jordan Spence **·** Sean Walker |
| 
**Ründajad**: Jaret Anderson-Dolan **·** Viktor Arvidsson **·** Quinton Byfield **·** Phillip Danault **·** Kevin Fiala **·** Carl Grundström **·** Alex Iafallo **·** Arthur Kaliyev **·** Adrian Kempe **·** Anže Kopitar **·** Rasmus Kupari **·** Blake Lizotte **·** Zack MacEwen **·** Trevor Moore **·** Gabriel Vilardi |
Šooride lipp
**Šoorid** (varem ka **šorid**, šoori keeles шор-кижи, тадар-кижи) on turgi rahvas Venemaal Lääne-Siberis Kemerovo oblastis ja naaberaladel. Šooride põhilised asualad paiknevad Kuznetski Alatau eelmäestikus. Kõnelevad vene keelt ja turgi keelte uiguuri-oguusi rühma kuuluvat šoori keelt. 2010. aasta rahvaloenduse andmetel elas Venemaal 12 888 šoori, neist Kemerovo oblastis 10 672.

Eestis elas 2011. aasta rahvaloenduse andmetel 1 šoor.

Šooride päritolu kohta on erinevaid teooriaid. Oletatakse, et šooride esivanemad olid obiugri ja keti hõimud, kes läksid 6.–13. sajandil naaberrahvaste mõjul üle turgi keelele. 17.–18. sajandil kutsuti šoorisid Kuznetski tatarlasteks, kuna suur osa šooridest tegeles rauasulatamise ja sepatööga (vene keeles "кузнечество"). Venelased saabusid šooride asualadele 1618. aastal. Vene võimud allutasid endale vähehaaval šooride majanduselu ja 18. sajandi lõpuks oli šooride rauatöö praktiliselt hääbunud.

Šooride olulisteks tegevusaladeks olid ka karusloomajaht ja kalapüük, maaviljelusega hakati tegelema alles 19. sajandi lõpus. Formaalselt olid šoorid 19. sajandi keskpaigast alates õigeusklikud, kuid šamanismi elemente säilis kuni 20. sajandi alguseni.

Tänapäeval on šoorid venestumas. 2010. aasta rahvaloenduse andmetel valdas Venemaal šoori keelt ainult 2839 inimest. 1926. aastal loodud šoori kirjakeelt praegusel ajal enam ei kasutata. Kirjakeelena kasutavad šoorid vene keelt ja vähesel määral hakassi keelt.

Viited
------

1. ↑  "Arhiivikoopia". Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 6. september 2018. Vaadatud 15. juunil 2013.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
2. ↑  "Arhiivikoopia" (PDF). Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 24. september 2015. Vaadatud 15. juunil 2013.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
3. ↑  Pärnig Statistikaameti andmebaasist
4. ↑  "Arhiivikoopia" (PDF). Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 27. jaanuar 2021. Vaadatud 15. juunil 2013.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)

Välislingid
-----------

* Šoorid Vene Impeeriumi rahvaste punases raamatus (inglise keeles)
|  |
| --- |
| Harilik vihmauss on Eesti suurim väheharjasuss. Hästi on näha vöö. |
| Taksonoomia |
| Riik | loomad *Animalia* |
| Hõimkond | rõngussid *Annelida* |
| Klass | vöösed *Clitellata* |
| Alamklass | **väheharjasussid** *Oligochaeta* |

**Väheharjasussid** ehk **oligoheedid** (*Oligochaeta*) on rõngusside hõimkonda kuuluv alamklass.

Tuntuimad sellesse alamklassi kuuluvad organismid on vihmaussid. 

Väheharjasussid nagu teisedki rõngussid kuuluvad kõrgemate usside hulka: nad on kõige kõrgema arengutasemega ussid. Nende keha jaguneb kolme ossa: pea, lüliline kere ja anaalsagar. Niisugust keha selget liigendust madalama arengutasemega loomadel ei ole. 

Väheharjasussid on saanud nimetuse selle järgi, et nad näevad välja üsnagi nagu rõngusside teise suure alamklassi moodustavad hulkharjasussid, aga kui hulkharjasusside keha on tihedalt harjastega kaetud, siis väheharjasussidel on neid vähe ja mõnel liigil puuduvad nad täielikult.

Maailmas on teada umbes 3000 liiki väheharjasusse, Eestist on neid leitud üle 100. Need arvud pole aga kaugeltki lõplikud, sest mõned väheharjasusside sugukonnad, näiteks valgeliimuklased (*Enchytraeidae*), on veel peaaegu uurimata. 

Senikirjeldatud liikidest enamik elab mullas, 600 elab magevees ning 200 on kohandunud eluga riimvees ja rannalähedases merevees. On selliseidki liike, kes suudavad elada nii vees kui veekogu kallastel. 

Väheharjasusside suurus on väga erinev. Kõige pisemad mageveevormid on mikroskoopilised ja palja silmaga neid ei näegi, aga kõige suuremad troopikas elavad väheharjasussid on rohkem kui 2,5 m pikad. Enamasti on vees elavate väheharjasusside pikkus mõnest millimeetrist 15 sentimeetrini, mullavormidel 5 millimeetrist 40 sentimeetrini. 

Väheharjasusside, nagu hulkharjasussidegi kehaehituse tähtsaim iseärasus on keha lülideks ehk segmentideks jaotumine ehk metameeria, mis tähendab elundite korrapärast kordumist piki kehatelge. Segmente eraldavad üksteisest ristivaod. Kõige väiksem segmentide arv on 5–6, kõige suurem 500–600. Hulkharjasussidest eristab neid see, et väheharjasusside segmentidel ei ole kunagi jäsendeid ehk parapoode ehk paarilisi jätkeid. Neil võib olla üksnes 4 kimpu harjaseid ja sedagi mitte kõigil liikidel. 

Väheharjasussidele on iseloomulik kehapaksend ehk vöö (*clitellum*), mille eritistest moodustub munadega kookon.

Paljud loomad söövad väheharjasusse, sest see on puhas liha, ilma kondita. Väheharjasusse süüa on märksa kergem kui teisi loomi. Näiteks sõudiklane, kes sööb surusääse 2 mm pikkuse vastse ära 9 minuti jooksul ja 3 mm pikkuse vastse söömisele kulutab pool tundi, sööb 4 mm pikkuse väheharjasussi klaasliimuka ära kõigest 3,5 minutiga .

Sugukondi
---------

Siin on loetletud sugukondi, mille esindajaid leidub ka Eestis.

* *Naididae* (klaasliimuklased)
* *Tubificidae* (mudatuplased)
* *Lumbriculidae* (rabeliimuklased)
* *Enchytraeidae* (valgeliimuklased)

Viited
------

1. 1 2 3 4 5  "Loomade elu", 1. kd. lk. 337
2. ↑  "Loomade elu", 1. kd. lk. 319
3. ↑  "Loomade elu", 2. kd. lk. 298
Shota Arveladze 2019. aastal Taškendi Pahtakori peatreenerina
**Šotha Arveladze** (gruusia keeles შოთა არველაძე; sündinud 22. veebruaril 1973 Thbilisis) on Gruusia jalgpallitreener ja endine jalgpallur (ründaja).

Klubikarjääri jooksul mängis ta Gruusia klubides Thbilisi Martve (1990–1991), Thbilisi Dinamo (1991–1994), Türgi kõrgliigaklubis Trabzonspor (1993–1997, 1993–1994 laenul Dinamost), Hollandi kõrgliigaklubis Amsterdami Ajax (1997–2001) ja Alkmaari AZ (2005–2007), Šotimaa kõrgliigaklubis Rangers (2001–2005) ning Hispaania kõrgliigaklubis Levante (2007–2008).

Jalgpallurikarjäär
------------------

Jalgpallurikarjääri alguses tuli ta Thbilisi Dinamoga neli korda Gruusia meistriks. Sealt siirdus ta edasi Trabzonspori ning lõi nelja hooaja jooksul Türgi kõrgliigas 61 väravat. 1994. aastal valiti Arveladze Türgi kõrgliiga aasta parimaks mängijaks. Hooajal 1995/96 oli Arveladze Türgi kõrgliiga suurim väravakütt (25 väravat) ning läbi aegade Tarik Hodžići kõrval teine välismängija, kes on olnud Türgi kõrgliiga hooaja suurim väravalööja.

Aastatel 1997–2001 kuulus Amsterdami Ajaxi ridadesse. Kohe esimesel hooajal lõi ta Hollandi kõrgliigas 25 väravat, millega oli liigas paremuselt teine väravalööja, ning tuli Ajaxiga Hollandi meistriks. Nelja hooajaga lõi Arveladze Hollandi kõrgliigas 55 väravat.

Aastatel 2001–2005 mängis ta Rangersis, kellega tuli kaks korda Šotimaa meistriks.

Gruusia jalgpallikoondises mängis Arveladze aastatel 1992–2007 kokku 61 korda ja lõi 26 väravat. Ta on Gruusia koondise läbi aegade suurim väravakütt. 26 väravast 16 lõi ta EM-i valikturniiridel, seitse sõprusmängudes ja kolm MM-i valikturniiridel. Koondisekarjääri jooksul lõi ta kõige enam väravaid Albaania vastu (kuus väravat).

Gruusia aasta jalgpalluriks valiti Arveladze aastatel 1994, 1998 ja 2007.

Treenerikarjäär
---------------

Pärast jalgpallurikarjääri alustas Arveladze tööd treenerina. Aastatel 2008–2010 oli ta Alkmaari AZ-i abitreener. Hiljem on ta juhendanud Türgi klubisid Kayserispor (2010–2012), Kasımpaşa (2012–2015) ja Trabzonspor (2015), Iisraeli klubi Tel Avivi Maccabi (2016–2017) ning Usbekistani klubi Taškendi Pahtakor (2017–2020). 2022. aasta jaanuaris sai ta Inglismaa esiliigaklubi Hull City peatreeneriks.

Isiklikku
---------

Tema kaksikvend Revaz ja vanem vend Artšil Arveladze on samuti endised jalgpallurid ja Gruusia koondislased.

Saavutused
----------

### Mängijana

Thbilisi Dinamo
* Erovnuli Liga: 1990–91, 1991–92, 1992–93, 1993–94
* Gruusia karikas: 1990–91, 1991–92, 1992–93, 1993–94

Trabzonspor
* Türkiye Kupası: 1994–95
* TFF Süper Kupa: 1995

Ajax
* Eredivisie: 1997–98
* KNVB beker: 1997–98, 1998–99

Rangers
* Scottish Premier League: 2002–03, 2004–05
* Scottish Cup: 2001–02, 2002–03
* Scottish League Cup: 2002–03

### Treenerina

Taškendi Pahtakor
* Usbekistani kõrgliiga: 2019, 2020
* Usbekistani karikas: 2019, 2020
* Usbekistani liigakarikas: 2019

Viited
------

1. ↑  "Shota Arveladze appointed new head coach". Hull City A.F.C. 27. jaanuar 2022. Vaadatud 27. jaanuaril 2022.
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib Eesti keemikust; eesti spordipedagoogi ja -teadlase kohta vaata Jaan-Imant Pedaste* |

---

**Imant Pedaste** (aastani 1935 **Imant Roth**, 7. aprill 1899 Aakre vald, Tartumaa – 21. aprill 1985 Eesti) oli eesti keemik.

Elulugu
-------

Imant Pedaste oli talupidaja poeg.

Lõpetas 1918 Tartu Kommertskooli, 1926 Tartu Ülikooli keemiaosakonna, keemiamagister (1926, TÜ), väitekiri "Eesti põlevkivi (kukersiidi) tõrva ja tõrvast destilleeritud fraktsioonide uurimine pigiolluste sisalduse kohta ja nende hulga muutumine temperatuuriga ja destilleerimise kestvusega", keemiakandidaat (ümber atesteeritud 1947). 1926–1927 õppis TÜ põllumajandusteaduskonnas. Oli 1919 Vabadussõjas, seejärel aastani 1928 TÜ mullateaduse kabineti assistent, aastast 1928 Jäneda põllutöökeskkooli õpetaja, hiljem Kohtla-Järvel põlevkivikeemik ning Eesti NSV TA Loomakasvatuse ja Veterinaaria Instituudi (ELVI) piimanduse, lihaproduktide uurimise ja keemialabori vanemteadur.

Teadustöö
---------

Uuris Eesti põlevkivitõrva ja selle destillatsioonisaadusi.

Teoseid
-------

* Lõhkeained ja nende kasutamine põllumajanduses. Tallinn, 1937.

Viited
------

1. 1 2 3 4  Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide

Kirjandus
---------

* Eesti Loomakasvatuse ja Veterinaaria Teadusliku Uurimise Instituudi teaduskoosseisu biobibliograafia 1947–1990. Tallinn, 1992, 44.
* Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918–1944. Trt, 1994, II, 27
* *Eesti teaduse biograafiline leksikon.* 3. köide: *N–Sap* TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013

 *Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.*
*Siin on loetletud Prantsusmaa linnu.*



---

**# A B C D E F G H I J K L M N O P Q R S Š Z Ž T U V W Õ Ä Ö Ü X Y**

---

A
-

Abbeville - Aix-en-Provence - Ajaccio - Albertville - Albi - Alençon - Amiens - Angers - Angoulême - Annecy - Antibes - Argenteuil - Arles - Arras - Auch - Aurillac - Auxerre - Avignon

B
-

Bastia - Bayonne - Besançon - Bordeaux - Boulogne-Billancourt - Bourges - Brest

C
-

Caen - Calais - Cannes - Carcassonne - Chartres - Chamonix - Cherbourg

D
-

Dijon - Dunkerque

F
-

Foix - Fontainebleau - Fréjus

G
-

Gravelines - Grenoble

H
-

Honfleur

L
-

La Rochelle - Le Havre - Lens - Lille - Limoges - Lorient - Lyon - Le Mans

M
-

Marseille - Metz - Montpellier - Mulhouse - Millau - Moulins - Montauban

N
-

Nancy - Nantes - Nice - Nimes

O
-

Orléans

P
-

Pariis - Pau - Perpignan - Poitiers

R
-

Reims - Rennes - Rouen - Rochefort

S
-

Saint-Étienne - Saint-Tropez - Strasbourg

T
-

Toulon - Toulouse - Tours - Troyes

V
-

Verdun - Versailles - Vichy - Villeneuve d'Ascq
Alexis Léger, diplomaat ja luuletaja, kirjanduslik pseudonüüm Saint-John Perse. Ta oli aastatel 1932–1940 välisministeeriumi peasekretär. 1933. aastal sai ta presidendilt Prantsusmaa suursaadiku tiitli. Hiljem pidas diplomaadina sobimatuks avaldada trükis kirjanduslikku loomingut. 1960. aastal anti talle Nobeli kirjandusauhind
**Prantsusmaa suursaadik** (prantsuse keeles *ambassadeur de France*) on diplomaatiline eluaegne tiitel (aunimetus) Prantsusmaal, mida karjääridiplomaadile võib anda Prantsusmaa president.

Esimesi Prantsusmaa suursaadiku tiitli saanud diplomaate olid Alexis Léger (1933), 
André d'Ormesson (1936), Joseph Brugère, (1944) ja Alexandre Parodi (1946).

Pärast 2000. aastat
-------------------

Pärast 2000. aastat on tiitlit antud enamasti igal aastal ühele-kahele diplomaadile. Nii näiteks aastatel 2019–2020 said tiitli: 

* 2019 – Philippe Étienne, suursaadik Ameerika Ühendriikides 2019. aastast
* 2019 – Sylvie Bermann, suursaadik Venemaa Föderatsioonis (2017–2019)
* 2020 – Catherine Colonna, suursaadik Suurbritannias 2019. aastast
* 2020 – Anne-Marie Descôtes, suursaadik Saksamaal 2017. aastast

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
|  |  |  |
| Sylvie Bermann | Catherine Colonna | Anne-Marie Descôtes |

Ükski Eestis suursaadikuks olnud diplomaat pole seda tiitlit saanud.

Vaata ka
--------

* Suursaadik (auaste)
**Ülemerepiirkond** (prantsuse keeles *Région d'outre-mer*) on viimane määrang, mis antud ülemeredepartemangudele, mis omavad sarnast pädevust, kui piirkonnad Prantsuse emamaal. Nad omavad sellist pädevust aastast 1982, kui Prantsusmaa detsentraliseerimise poliitika dikteeris, et anda neile õigus valida piirkonnanõukogud üheskoos teiste piirkondadega. Alles 2003. aasta konstitutsioonimuudatusega kutsutakse neid piirkondi nüüd ülemerepiirkondadeks; tõepoolest, uue konstitutsiooni sõnastuse eesmärgiks on mitte anda eelistust kummalegi tähendusele *ülemeredepartemang* või *ülemerepiirkond*, kuigi teist Prantsuse meedias veel praktiliselt ei kasutata.

Järgnevad on ülemerepiirkonnad:

* **Prantsuse Guajaana** Lõuna-Ameerikas
* **Guadeloupe** Põhja-Ameerikas (Lääne-Indias)
* **Martinique** Põhja-Ameerikas (Lääne-Indias)
* **Réunion** Aafrikas (India ookeanis)
* **Mayotte** Aafrikas (India ookeanis)

Saint-Pierre ja Miquelon oli kord ülemeredepartemang, kuid alandati aastal 1985 enne Prantsusmaa piirkondade loomist territoriaalseks kollektiivsuseks.

Volitused
---------

Prantsuse Vabariigi lahutamatu osana on nad esindatud Rahvuskogus ja Senatis, valivad liikme Euroopa Parlamenti ja kasutavad ka eurot rahaühikuna.

Vaata ka
--------

* Prantsusmaa haldusjaotus
* Prantsusmaa ülemeredepartemangud
* Kolonialism

|  |  |
| --- | --- |
|  |  |
Ilze Liepa (2012)
**Ilze Marisovna Liepa** (vene keeles Илзе Марисовна Лиепа; sündinud 22. novembril 1963 Moskvas) on läti juurtega Venemaa näitleja ja endine balletitantsija. 

Ta oli 1981. aastast Moskva Suure Teatri balletisolist. 1980. aastate keskel hakkas ta mängima filmides ja 1990. aastate lõpus draamalavastustes. 

Ta on alates 1984. aastast mänginud 18 filmis. Esimene filmiroll oli naispeakangelane Runa Bulat Mansurovi filmis "Sädelev maailm" (Aleksandr Grini samanimelise fantaasiateose ainetel; filmis mängis peaosa Tiit Härm). 2017. aastal tegi Liepa kaasa Rustam Hamdamovi mängufilmis "Mešok bez dna" ("Мешок без дна").

Haridustee
----------

Pärast Moskva akadeemilise koreograafiakooli lõpetamist 1981. aastal asus Ilze Liepa balletisolistina tööle Moskva Suures Teatris. 1991. aastal lõpetas ta GITIS-e ballettmeistriteaduskonna.

Tunnustus
---------

* 1996 – Venemaa Föderatsiooni teeneline kunstnik
* 2002 – Venemaa Föderatsiooni rahvakunstnik
* 2003 – Kuldne Mask kategoorias "parim naisroll balletilavastuses" (Moskva Suure Teatri lavastuses "Padaemand")
* 2003 – Venemaa Föderatsiooni riiklik preemia
* 2007 – Karjala Vabariigi rahvakunstnik

Isiklikku
---------

Tema ema on näitleja Margarita Žigunova. Tema isa Māris Liepa (suri 1989) ja vend Andris Liepa on tuntud balletitantsijad. 
Ilze Liepa oli abielus viiuldaja Sergei Stadleriga. Tal on tütar (sündinud 2010) teisest abielust (abielu lahutati 2013. aastal).

Raamatud
--------

* "Метод Лиепа. Философия тела". Альпина, 2012 ISBN 978-5916712230 (200 lk, tiraaž 5000)
* "Театральные сказки". Москва: Классик, 2014 ISBN 978-5386067663 (80 lk, tiraaž 3000)

Viited
------

1. ↑  Илзе Лиепа. 24smi.org

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Ilze Liepa** |

* Илзе Лиепа. kinopoisk.ru
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib asulast Aust-Agderis Gjerstadi vallas; valla kohta vaata artiklit Gjerstadi vald; samanimeliste asulate kohta vaata lehekülge Gjerstad (täpsustus)* |

---

**Gjerstad** (ka *Kjørkebygda* ('Kirikuküla')) on asula Norras Agderi maakonnas, Gjerstadi valla keskus. Ta asub Gjerstadvatneti põhjakaldal, 8 km E18-st põhjas.

1. jaanuaril 2008 oli Gjerstadis 279 elanikku. Asula pindala oli 0,48 km², rahvastikutihedus 581 in/km².

Asulas on Gjerstadi kirik. Selle kohal varem olnud kirikus on teeninud matemaatik Niels Henrik Abeli vanaisa ja isa Hans Mathias Abel ja Søren Georg Abel. Niels Henrik kasvas kiriklas üles.

Nimi
----

Asula on nime saanud Gjerstadi talu järgi, kuhu ehitati kirik. Vanapõhja keeles oli see nimi *Geirreksstaðir*, mis tähendab 'Geirrekri talu'.

Ajalugu
-------

Gjerstad kui kirikukeskus ulatub tagasi umbes 1400. aastani.

Vaata ka
--------

* Gjerstadi kihelkond
* Gjerstadi jaam
* Holmeni talu

Viited
------

1. ↑  Tettsteders befolkning og areal
2. ↑  Tettsteders befolkning og areal
3. ↑  Area and population of urban settlements (US) 2000 - 2019. Statistika Keskbüroo, vaadatud 21.05.2020.

Välislingid
-----------

 Gjerstad – kasutusnäited, päritolu, sünonüümid ja tõlked Vikisõnastikus
Viktor Suhhorukov
**Viktor Suhhorukov** (vene Виктор Иванович Сухоруков; sündinud 10. novembril 1951 Orehhovo-Zujevos) on vene teatri-, filmi- ja dublaažinäitleja. 

1978. aastal lõpetas ta Venemaa Riikliku Teatrikunstiinstituudi.

Näitlejana on Suhhorukov töötanud Leningradi Riiklikus Akadeemilises Komöödiateatris (1979-1983), Lenkomi nimelises Leningradi Riiklikus Teatris (1987-1993), Peterburi Riiklikus Draamateatris «На Литейном» (1994-1995) ja Nikolai Akimovi nimelises Riiklikus Akadeemilises Komöödiateatris (1995-2000).

Ta on mänginud enam kui 80 filmis ja lugenud dublaaži mitmetele mängu- ja multifilmidele.

Tunnustus
---------

* 1997 – Suure Vankri auhind
* 1997 – Eesti Kultuurkapitali audiovisuaalse kunsti sihtkapitali aastapreemia (film "Minu Leninid")
* 2002 – Venemaa Föderatsiooni teeneline kunstnik
* 2004 – filmiauhind "Nika" (keiser Paul I rolli eest)
* 2008 – Venemaa Föderatsiooni rahvakunstnik
* 2011 – Sõpruse orden
* 2011 – filmiauhind "Kuldkotkas" (Zolotoi Orjol)
* 2016 – kodulinna Orehhovo-Zujevo aukodanik, linnas avati talle pronksist ausammas
* 2019 – Austuse orden
Viktor Svedberg 2012. aastal Frölunda HC mängimas
**John Viktor Alexander Svedberg** (sündinud 24. mail 1991 Göteborgis) on Kasahstani-Rootsi jäähokimängija, kes mängib kaitsjana KHL-i klubis Moskva CSKA.

Ta alustas klubikarjääri Rootsi klubis Rögle BK. Rootsi kõrgliigas debüteeris ta hooajal 2010–11 Frölunda HC-s.

Hooajal 2013–14 asus ta mängima American Hockey League'i klubis Rockford IceHogs. Hooajal 2015–16 pääses Svedberg NHL-is väljakule Chicago Blackhawksi meeskonnas kokku 30 korral, lõi kaks väravat ja andis kaks väravasöötu. Seejärel mängis ta IceHogsis kuni hooaja 2017–18 lõpuni.

Hooaja 2018–19 alguses mängis Svedberg Rootsi kõrgliiga klubis Linköpings HC. 2018. aasta detsembris siirdus ta KHL-i klubisse Nur-Sultani Barõs. 2021. aasta juunis sõlmis ta kolmeaastase lepingu Moskva CSKA-ga.

Barõsis mängides sai ta Kasahstani kodakondsuse ja osales Kasahstani jäähokikoondisega 2021. aasta maailmameistrivõistlustel.

Välislingid
-----------

* Viktor Svedberg KHL.ru lehel
* Viktor Svedberg hockeydb.com lehel
* "Han överväger att byta landslag – till Kazakstan". expressen.se. Vaadatud 7.7.2020.
**Hermès International** või *Hermès Paris* või lihtsalt *Hermès* on Prantsuse ettevõte, mis tegeleb luksustoodete kavandamise, tootmise ja müügiga, eriti nahatoodete, valmisrõivaste, parfümeeria, kellade valmistamise, kodu, elukunsti ja lauanõude valdkonnas. Thierry Hermèsi poolt Pariisis 1837. aastal asutatud ettevõte Hermès, algselt rakmete ja sadulate tootja, kuulub tänapäevalgi peamiselt pärijatele.

Pere ametialaseks varanduseks hinnatakse 39 600 miljonit eurot.

Välislingid
-----------

* Hermes koduleht

Pariisi börsi indeksi CAC 40 ettevõtted (november 2022)

* Air Liquide
* Airbus
* Alstom
* ArcelorMittal
* AXA
* BNP Paribas
* Bouygues
* Capgemini
* Carrefour
* Crédit Agricole
* Danone
* Dassault Systèmes
* Engie
* EssilorLuxottica
* Eurofins Scientific
* Hermès International
* Kering
* Legrand
* L'Oréal
* LVMH
* Michelin
* Orange
* Pernod Ricard
* Publicis
* Renault
* Safran
* Saint-Gobain
* Sanofi
* Schneider Electric
* Société Générale
* Stellantis
* STMicroelectronics
* Teleperformance
* Thales
* Total
* Unibail-Rodamco-Westfield
* Veolia
* Vinci
* Vivendi
* Worldline
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib eesti arstist; samanimelise advokaadi kohta loe artiklit Viktor Särgava (advokaat).* |

---

**Viktor Särgava** (aastani 1935 **Viktor Peterson**; 4. märts 1918 Uue-Vändra vald, Pärnumaa – 31. jaanuar 1983 Tartu) oli Eesti ohvitser (lipnik) ja kõrva-kurguhaiguste arst. 

Ta oli pärit Särghaua talust. Ta lõpetas 1937 Vändra Gümnaasiumi ja 1947 Tartu Ülikooli arstina. Akadeemiliselt kuulus Eesti Üliõpilaste Seltsi. 1955. aastal kaitses Tartu Ülikoolis kandidaadiväitekirja "Audiomeetrilisi vaatlusi kuulmishäirete puhul, eriti kurtidel ja raskeltkuuljatel". 1969. aastal kaitses Tartu Ülikoolis doktoriväitekirja "Вопросы речевой аудиометрии и осциллографии речи на эстонском языке при расстройствах слуха".

1939. aastal ülendati ta sõjakooli aspirantide kursuse lõpetamisel (ratsaväe alal) lipnikuks.

1944. aastal oli ta Saksa armees (4. Eesti Piirikaitserügemendi 1. pataljonis) arst. Langes septembris 1944 vangi, oli aastatel 1944–1946 Nõukogude armee tööpataljonis.

Aastatel 1946–1959 töötas Tartu Kliinilise Haigla kõrva-, nina- ja kurguosakonnas. Aastatel 1956–1960 oli Tartu Ülikooli otorinolarüngoloogia kateedri laborant, 1960–1970 assistent. Alates 1971. aastast oli ta professor, aastast 1975 otorinolarüngoloogia ja oftalmoloogia kateedri juhataja. Ta oli ka Tartu meditsiinikooli õppejõud. 

Särgava avaldas töid kuulmishäirete ja kuulmist parandavate operatsioonide alalt.

Viited
------

1. ↑  Ohvitseride andmekogu (vaadatud 21. novembril 2014)
2. ↑  EE 14: 498.
3. ↑  Album Academicum
4. ↑  Väljavõte Eesti Sõjamuuseumi andmebaasis (vaadatud 21. novembril 2014)

Välislingid
-----------

* Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918-1944
* Eesti ohvitserid 1918–1940
* Foto
**C3-taimed** on paraskliimavöötmes produktiivselt fotosünteesivad taimed, milles fotosünteesi ajal kõigepealt moodustub kolme süsinikaatomiga 3-fosfoglütseraat. C3-tüüpi taimed on kõige enam levinud, moodustades ligi 95% kogu maailma taimede biomassist. Samas on ka C3-fotosüntees (ehk Calvini tsükkel) kõige vanem ja lihtsam kolmest teisest süsiniku sidumise mehhanismist, milleks on C4- ja CAM-taimede fotosüntees. C4- ja CAM-taimed erinevad C3-taimedest selle poolest, et neil on lisaprotsessid, enne kui süsihappegaas saab siseneda Calvini tsüklisse.

C3-taimede fotosüntees
----------------------

Calvini tsükkel
Selle süsteemi võtmeensüümiks on RuBisCo, mis seob õhulõhede kaudu ribuloos-1,5-bisfosfaadile atmosfäärist omastatud CO2. Saadud reaktsiooniprodukt pooldub ja tekib kaks molekuli 3-fosfoglütseraati.

**CO2 + H2O + RuBP → (2) 3-fosfoglütseraat**

Produkti kasutab taim elutegevuseks vajalike ühendite sünteesil.

CO2 asemel võib RuBisCo lisada ribuloos-1,5-difosfaadile ka hapnikku, tekitades ühe molekuli 3-fosfoglütseraati ja ühe molekuli 2-fosfoglükolaati. Seda protsessi nimetatakse C2-fotosünteesiks või fotorespiratsiooniks. Fosfoglükolaadil pole metaboolset eesmärki ja suurtes kogustes on see taimele toksiline. Seega tuleb seda töödelda metaboolses rajas, milleks on fotorespiratsioon. Fotorespiratsioon pole mitte ainult energianõudlik protsess, vaid viib ka CO2 kaoni. Seetõttu võib fotosünteesi efektiivsus ebasoodsates tingimustes, näiteks kõrgel temperatuuril ja kuivuses, fotorespiratsiooni tõttu langeda kuni 40%.

RuBisCo kahjulikku oksügenaasset reaktsiooni võib selgitada jäänukina ensüümi evolutsioonilisest ajaloost, kuna ensüüm kujunes välja üle kolme miljardi aasta tagasi, kui Maa atmosfääris oli süsihappegaasi tase kõrge ja hapniku kontsentratsioon madal. Ilmselt oli hiljem võimatu muuta ensüümi omadusi või RuBisCo üldse mõne teise karboksülaasi vastu välja vahetada.

Vaata ka
--------

* C4-taimed
* CAM-taimed
* Fotosüntees
* Calvini tsükkel
* Fotorespiratsioon

Viited
------

1. ↑  Eesti maaelu entsüklopeedia (A–K), 2008. Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus
2. ↑  Raven, J. A.; Edwards, D. (2001). "Roots: evolutionary origins and biogeochemical significance". *Journal of Experimental Botany*. **52** (90001): 381–401. DOI:10.1093/jexbot/52.suppl\_1.381. PMID 11326045.
3. 1 2 3  Gowik, U. and Westhoff, P. 2011. The path from C3 to C4 photosynthesis. Plant Physiology, 155 (1), pp. 56–63.
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib hokitreenerist; tema jäähokimängijast pojapoja kohta vaata Viktor Tihhonov (sündinud 1988); sõjaväelase kohta vaata artiklit Viktor Tihhonov (sõjaväelane)* |

---

Viktor Tihhonov
**Viktor Vassiljevitš Tihhonov** (vene Виктор Васильевич Тихонов; 4. juuni 1930 Moskva – 24. november 2014 Moskva) oli NSV Liidu jäähokimängija ja -treener. 

Tema juhendamise aastatel tegi NSV Liidu koondis NSV Liidust maailma võimsaima hokimaa. Viktor Tihhonovi käe all tulid Nõukogude hokimehed 8 korda maailmameistriks (1978, 1979, 1981, 1982, 1983, 1986, 1989, 1990), kolm korda olümpiavõitjaks (1984, 1988, 1992) ja võitsid ühe olümpiahõbeda (1980). 

Juhendas aastail 1968–1977 Riia Dünamot ning viis selle teisest liigast kuni hooajal 1976/77 NSV Liidu meistrivõistlustel saavutatud neljanda kohani.

Tema poeg Vassili Viktorovitš Tihhonov (1958–2013) oli hokitreener.

Tema pojapoeg Viktor Vassiljevitš Tihhonov (12.05.1988, Riia, Läti) tuli 2014. aastal Venemaa koondisega jäähoki maailmameistriks.
**Oker** on jõgi Saksamaal, 105 km pikk Alleri vasakpoolne lisajõgi.

Jõgi saab alguse Harzist Bruchbergi mäelt Altenau lähedalt 910 m kõrguselt. Ta voolab kitsas orus, mida nimetatakse Okertaliks, peamiselt põhja, möödudes Goslari, Vienenburgi ja Wolfenbütteli linnast, seejärel Braunschweigist, mis on suurim linn jõe ääres, voolab truubi kaudu Kesk-Saksa kanali alt läbi ja umbes 30 km Braunschweigist põhjas suubub Müdenis 49,5 m kõrgusel merepinnast Allerisse, mis on Weseri lisajõgi. Niisiis on Okeri lang 860,5 meetrit.

Esimest korda on Okerit mainitud 781 Ovacra nime all, 1014 kõlas see nimi Overcare. See nimi võib pärineda slaavi keeltest, kus "kra" tähendab jäämäge.

Keskajal oli Oker Halberstadti (idas) ja Hildesheimi (läänes) piiskopkonna piiriks. Läbi Braunschweigi voolates täitis Oker linna vallikraavid. Alates 1814. aastast oli jõgi Hannoveri ja Preisimaa Saksimaa provintsi piirijõeks.

Pärast Teist maailmasõda oli osa jõest Vienenburgi ja Schladeni vahel Ida- ja Lääne-Saksamaa piiriks. Ülejäänud pikkuses voolas Oker Lääne-Saksamaal.

Tamm Okeri jõel
**Okaspuulaadsed** ehk **männilaadsed** (*Pinales*) on paljasseemnetaimede hõimkonda okaspuude klassi kuuluv puude selts.

Seltsi kuulub kaheksa sugukonda:

* Männilised *Pinaceae*
* Araukaarialised *Araucariaceae*
* Kivijugapuulised *Podocarpaceae*
* Sirmokkalised *Sciadopityaceae*
* Küpressilised *Cupressaceae*
* Peajugapuulised *Cephalotaxaceae*
* Jugapuulised *Taxaceae*
* *Phyllocladaceae*

Lisaks on teada viis fossiilset sugukonda: *Cheirolepidiaceae*, *Doliostrobaceae*, *Geinitziaceae*, *Palissyaceae* ja *Pararaucariaceae*.

Kõik tänapäeva paljasseemnetaimed kuuluvad okaspuulaadsete seltsi.

Okaspuulaadsed on saanud nimetuse okaste järgi, mis on muundunud lehed, kuid eristamiseks on see halb alus, sest okkaid on paljudel teistelgi taimedel. Parem on okaspuulaadseid eristada omapärase paljunemisorgani järgi, mida nimetatakse käbiks. Tavaliselt on käbi puitunud ja paljude seemnetega, aga mõnel rühmal, näiteks kadakal ja jugapuul, marjataoline ja väheste seemnetega.

Kõik tänapäevased okaspuulaadsed on puitunud tüvega ja enamasti puud. Tavaliselt on neil üks sirge tüvi okstega. Sealjuures kasvab tüvi rohkem kui oksad ja omakorda okste peaharu kasvab külgharudest rohkem.

Paljude okaspuulaadsete tüvi sisaldab vaiku, mis kaitseb putukate ja seenhaiguste eest. Fossiliseerunud vaik tardub merevaiguks.

Okaspuulaadsed on tavaliselt ühekojalised. Mõned rühmad, näiteks kadakad ja jugapuud, on ka kahekojalised.

Okaspuulaadsed on tavaliselt igihaljad. Mõned rühmad, näiteks lehised, sooküpress ja metasekvoia, on ka heitlehised. Okkad kulutavad väiksuse tõttu tavaliste lehtedega võrreldes ressursse suhteliselt vähe, seetõttu on taimel sageli odavam neid ületalve pidada kui sügisel maha langetada ja kevadel uuesti kasvatada.

Tänapäeva maailma kõrgeim, suurim, kõige paksem ja vanim organism on kõik okaspuulaadsed. Kõrgeim on ranniksekvoia (115,55 meetrit), suurim on hiidsekvoia (maht 1486,9 kuupmeetrit), suurima tüveläbimõõduga on montezuma küpress (11,42 meetrit) ja vanim on igimänd (tüve vanus ligi 4800 aastat).

Okaspuulaadsed on tuultolmlejad. Seemneid levitavad peamiselt linnud ja pisiimetajad, kes seemneid söövad, aga sealjuures neid mujalegi tassivad ja tagavaraks peidavad. Osa ärapeidetud seemnetest läheb idanema.