recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Saepuruplaat** on puitplaat, mis on valmistatud kõrgel temperatuuril ja survel kokku pressitud saepurust, puidulaastudest ja sideainest. Selle tootmiseks kasutatakse enamasti spetsiaalses seadmes purustatud okaspuidu laastu ja saepuru. Saepuruplaat on väga levinud materjal ehituses ja mööblitööstuses, kuid ka näiteks pakendite valmistamisel. Plaadi niiskusesisalduse jääb vahemikku 5–13%. (4)

Kasutusalad
-----------

Saepuruplaati kasutatakse ehitusel ja mööblitootmisel. Mööblitööstuses on saepuruplaat juba pikka aega olnud üks levinumaid puidu asendajaid nii korpusmööbli kui ka pehme mööbli konstruktsiooni elementides. Ehitusel kasutatakse saepuruplaati peamiselt vooderdus- ja alusmaterjalina ning ka vahe seinapaneelide valmistamisel (4).

Koostis
-------

Saepuruplaat koosneb peamiselt puitlaastudest, -helvestest, -kildudest, -kiududest, -villast ja -pindudest, puiduhakkest, vahvelpuidust ja saepurust (3).
Puiduhake paikneb enamasti pinnaga paralleelselt. Hake on pinnakihis õhem kui keskosas, seega on pinnakiht keskosast tihedam (2).
Saepuruplaat koosneb 10% ulatuses liimist (2).

Tootmine
--------

Saepuruplaadi tootmine algab sobiliku toormaterjali kogumisega, mille hulgast sorditakse välja metall ja muud reostusained (5). Edasi läheb materjal masinasse, mis toodab puhastatud toormaterjalist sobiliku kuju ja suurusega laastud (5). Enne töötlemist läbivad laastud kuivatusperioodi, mille järel laastud sõelutakse, selleks et saepuruplaadi pinnad koosneksid peenemate osakestega kihist ning keskosa jämedama fraktsiooniga kihist (5). Enne järgneva kihi laotamist lisatakse laastumassi pindadele liimi või siduvusainet (5). Pärast kihtide lõplikku laotamist toimub eelpressimine, et anda saepuruplaadile siledus ja vastupidavus, ning kuumpressimine, mille käigus antakse saepuruplaadile lõplik tihedus ja luuakse parem side liimi ning laastude ja kihtide vahel (5). Enne saepuruplaatide viimast lihvimist toimub nende lõikamine ja jahutamine (5).

### Vaata ka

* Puitlaastplaat

Viited
------

1 

2 

3 

4 

5.

Välislingid
-----------

* http://www.kboard.in - YouTube
***Passepied*** (prantsuse keeles [pas’pje] – mööduvad jalad) on Bretagne'ist pärit õukonnatants ja instrumentaalpala vorm 16.–18. sajandist. Inglise keeles on kasutatud ka nimetust *paspy*, kuid tänapäeval kasutatakse seda harva.

*Passepied*' muusika on kolmeosalises taktimõõdus, kiires tempos, menuetitaoline, kuid rahvalikum, kusjuures iga osa algab rõhuta löögiga ja võib sisaldada hemioole. Seda leidub sageli prantsuse barokkooperis ja -balletis, eriti pastoraalsetes stseenides. Barokiajastu lõpu poole kasutati seda ka orkestri- ja klahvpillisüidis, kus oli tavaliselt kaks *passepied*'d üksteise järel *da capo*'s.

Ajalugu
-------

*Passepied*'d mainis esimest korda 1548. aastal Noël du Fail, kes on öelnud, et see oli bretooni õukondades tavaline tants. Johann Mattheson kirjeldas seda 1739. aastal kui kiiret ja kergemeelsusele kalduvat tantsu. Koos gavotiga oli see oli üks kahest kõige levinumast tantsust Bretagne'is. Prantslaste jaoks oli *passepied* üksnes tants, kuid itaallased kasutasid seda tihti ka instrumentaalteose finaalina. Tänapäeval teatakse *passepied*'d üksnes mõnes Bretagne'i piirkonnas, kus on traditsioone säilitatud ja bretooni tantsu areng hilisematel sajanditel ei ole vanemaid traditsioone hävitanud. Üldiselt on uued tantsud *passepied*' välja tõrjunud.

Kasutamine muusikateostes
-------------------------

*Passepeid*'d võib leida Johann Sebastian Bachi loomingus, nimelt klavessiinisüitides "Inglise süit nr 5", "Partiita klahvpillile nr 5" ja "Avamäng prantsuse stiilis" ning "Orkestrisüidis nr 1 C-duur". Samuti Georg Friedrich Händeli "Veemuusikas" ("Orkestrisüit nr 1 F-duur").
Léo Delibes on kasutanud *passepied*'d Victor Hugo näidendi "Kuningas lõbutseb" ("Le roi s’amuse"; 1832) muusikas. Kaasaegsem variant on viimane osa Claude Debussy klaverisüidist Bergamasque'i süit (1905), mille pealkiri on "Passepied". Veel modernsema versiooni võib leida Igor Stravinski sümfooniast C-duur (1940), mis koosneb menuetist, *passepied*'st ja fuugast.

Viited
------

1. ↑  Encyclopedia Britannica
2. ↑  History Of Dancing From The Earliest Ages To Our Own Times By Gaston Vuillier
3. ↑   The International Encyclopedia of Dance, Oxford University Press, 1998
4. ↑  Dances and the music of J. S. Bach, Meredith Little, Natalie Jenne
5. ↑  Dailymotion
6. ↑   J.S. Bach: English Suites, Peter Watchorn, Musica Omnia
7. ↑  Bach Partita no 5 Passepied BWV 829, Rosalyn Tureck, Youtube
8. ↑  Bach – French Overture BWV 831 (Passepied I. Passepied II), Grigory Sokolov
9. ↑  Suite (Overture) BWV 1066 Passepied I-Passepied II, Concentus Musicus Wien, Nikolaus Harnoncourt
10. ↑  Academy of St. Martin in the Fields, Water Music Suite No.1. HWV 348
11. ↑  "Six airs de danse dans le style ancien" allmusic
12. ↑  Debussy: Suite bergamasque, Passepied (1890–1905), Youtube
13. ↑  Igor Stravinsky Symphony in C[*alaline kõdulink*]
**Sadullah Ergin** (sündinud 6. juulil 1964 Antakyas) on Türgi poliitik. Ta oli aastatel 2009–2013 Türgi justiitsminister.

Ta sündis aastal 1964 Antakyas Hatay provintsis. Antakyas lõpetas ta alg- ja keskkooli. Seejärel õppis ta aasta aega Bursas Uludaği ülikooli majandus- ja sotsiaalteaduskonnas. Seejärel õppis ta Ankara ülikooli õigusteaduskonnas, mille lõpetas aastal 1987.

Pärast ülikooli lõpetamist oli ta ajateenistuses ja töötas viis aastat Hatay provintsis piirkondlikes sihtasutustes viis aastat juristina. Aastal 1995 asus ta tööle füüsilisest isikust advokaadina. Ta oli juhi kohal mitmes ühingus ja seltsis.

Ta on Õigluse ja Arengu Partei asutajaliige. Ta valiti 3. novembril 2002 Türgi Suure Rahvuskogu liikmeks; ta valiti ka aastatel 2007 ja 2011 Türgi Suure Rahvuskogu liikmeks. 1. mail 2009 sai tast Türgi justiitsminister.

Isiklikku
---------

Ta on abielus ja tal on neli last.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**Mehmet Ali Şahin** | **Türgi justiitsminister**2009–2013 | Järgnev**Bekir Bozdağ** |
David Musil 2017. aastal Bakersfield Condorsi meeskonnas
**David Musil** (sündinud 9. aprillil 1993 Calgarys) on Kanadas sündinud Tšehhi jäähokimängija, kes mängib kaitsjana Tšehhi kõrgliiga klubis HC Pardubice.

Aastatel 2009–2013 mängis ta Western Hockey League'i klubides Vancouver Giants ja Edmonton Oil Kings.

2011. aastal valis Edmonton Oilers ta NHL-i *draft* '​is 31. valikuna. Hooajal 2013–14 debüteeris ta American Hockey League'is (AHL) Olilersi noorteklubis Oklahoma City Barons. Oilersi meeskonnas debüteeris ta NHL-is 4. aprillil 2016 mängus Calgary Flamesi vastu. Kokku pääses ta hooajal 2014–15 NHL-is väljakule neljas mängus. Järgmisel kahel hooajal mängis ta AHL-is Condorsi ja Tucson Roadrunnersi meeskonnas.

2017. aasta juulis liitus ta Tšehhi kõrgliigaklubiga Třineci HC Oceláři. Aastatel 2019, 2021 ja 2022 tuli ta klubiga Tšehhi meistriks. 2022. aasta mais siirdus ta Pardubicesse.

Tema isa Frank Musil on endine jäähokimängija, kes mängis mitmeid aastaid NHL-is. Tema vanaisa Jaroslav Holík võitis ta 1972. aasta taliolümpiamängudel Tšehhoslovakkia jäähokikoondises mängides pronksmedali. Musili onu Bobby Holík on samuti NHL-is mänginud.

Tšehhi jäähokikoondise koosseisus on Musil osalenud 2019. ja 2021. aasta maailmameistrivõistlustel.

Välislingid
-----------

* David Musil hockeydb.com lehel
Munchi muuseumi tuntuim eksponaat on Edvard Munchi "Karje"
**Munchi muuseum** (norra keeles *Munch-museet*) on muuseum Norras Oslos, mis tutvustab Edvard Munchi loomingut ja elu.

Muuseumist
----------

Muuseumi rahastasid Oslo linnakinod ja Jaapani ettevõte Idemitsu Kosan co. Ltd. See avas uksed 1963. aastal, kunstniku 100. sünniaastapäeval. Kollektsioon koosneb Munchi töödest ja artiklitest, mille kunstnik pärandas Oslo linnale. Lisa saadi tema õe Inger Munchi käest (maalid ja kirjavahetus) ning osa teostest saadi vahetuste kaudu (topelttõmmised jne). Tulemusena on muuseumil praegu üle poole kunstniku maalidest ja vähemalt üks tõmmis igast tema trükisest. Kogu sisaldab 1100 maali, 4000 joonistust, 18 000 tõmmist, 6 skulptuuri, 500 trükiplaati, 2240 raamatut ja palju muid esemeid.

Muuseumi hoone projekteerisid arhitektid Gunnar Fougner ja Einar Myklebust. Myklebust mängis tähtsat rolli ka muuseumi laiendamisel ja renoveerimisel 1994. aastal, Munchi 50. surma-aastapäeval. 2005. aastal ehitati muuseum ümber, et suurendada turvalisust.

Maali "Karje" vargus
--------------------

Pühapäeval, 22. augustil 2004 röövisid kaks maskeeritud meest muuseumist kaks Munchi maali, "Karje" ja "Madonna", kasutades ära tulekahjualarmi. Röövlid põgenesid musta Audi A6-ga, mille politseinikud leidsid hiljem mahajäetuna. 31. augustil 2006 leidis Oslo politsei maalid üles.

Viited
------

1. ↑  "Munchi muuseumi koduleht: muuseumist". Originaali arhiivikoopia seisuga 19. mai 2012. Vaadatud 14. aprillil 2009.
2. ↑  "Politsei leidis Munchi «Karje» ja «Madonna» üles" Postimees, 1. september 2006

Märkused
--------

*Selles artiklis on kasutatud ingliskeelset artiklit en:Munch Museum seisuga 11. aprill 2009*.

Välislingid
-----------

* Munchi muuseumi koduleht
Pasquale Anfossi
**Pasquale Anfossi** (5. aprill 1727 Taggia – veebruar 1797 Rooma) oli itaalia helilooja.

Ta õppis aastatel 1737–1747 viiulit Loreto konservatooriumis ja Napolis Francesco Barbella ja N.Vitolo juures ning seejärel kompositsiooni Niccolò Piccinni (oma hilisema konkurendi) ja Antonio Sacchini juures. Aastast 1742 õppis kompositsiooni ja klavessiini Francesco Durante juures. Ta töötas samaaegselt viiulimängijana orkestrites Napolis, Roomas, Veneetsias ja Pariisis. 1782–1786 oli Londonis itaalia ooperi dirigent. Aastast 1792 juhatas Püha Johannese kapelli Lateraani katedraalis Roomas. Tema teemasid kasutas noor Mozart, Viini-perioodil lisas 2 oma aariat ta ooperisse.

Looming
-------

* 76 ooperist (5 Londonile) on säilinud 40
	+ sealhulgas "La serva spiritosa" 1763
	+ "Jälitatav tundmatu" (L´incognita perseguitata) 1773 Rooma
	+ "Vale-aednik" (La finta giardiniera) 1774 Rooma
	+ "L´avaro" 1775 Veneetsia
	+ "La vera costanza" 1776 Rooma
	+ "Il curioso indiscreto" 1777 Rooma
	+ '"Naiste triumf" (Il Trionfo delle donne) 1778
	+ "La maga circe" 1788 Rooma
	+ "Truud naised" (Le donne fedeli) 1858 Napoli jt
* Alates 1792 vaid vaimulik muusika
	+ sealhulgas 12 oratooriumi
	+ missad.
David López Silva 2019. aastal Espanyoli mängijana
**David López Silva** (sündinud 9. oktoobril 1989 Barcelonas) on Hispaania jalgpallur, kes mängib kaitsva poolkaitsjana Hispaania kõrgliigaklubis Girona.

Ta alustas klubikarjääri RCD Espanyolis. Hooajal 2008/09 debüteeris ta Espanyoli reservmeeskonnas Hispaania tugevuselt neljandas liigas. Hooajal 2009/10 mängis ta laenul Hispaania tugevuselt kolmanda liiga klubis Terrassa. Espanyoli põhimeeskonnas debüteeris ta Hispaania kõrgliigas 2010. aasta septembris, kuid klubi põhikoosseisu ta veel ei murdnud. Hooajal 2011/12 oli ta laenul Hispaania tugevuselt kolmanda liiga klubis Leganés ja hooajal 2012/13 Hispaania esiliigaklubis Huesca. Espanyoli põhikoosseisu kuulus López hooajal 2013/14, alustades 33 Hispaania kõrgliiga mängu algkoosseisust.

2014. aasta augustis sõlmis ta viieaastase lepingu Itaalia kõrgliigaklubiga Napoli. Seal mängis ta aga vaid kaks hooaega. Teisel hooajal kuulus algkoosseisu vaid kuues Itaalia kõrgliiga mängus.

2016. aasta augustis naasis López Espanyoli.

2022. aasta juulis sõlmis ta kaheaastase lepingu Gironaga.

Saavutused
----------

Napoli
* Supercoppa Italiana: 2014

Espanyol
* Segunda División: 2020–21

Viited
------

1. 1 2   (vaadatud 29.12.2022)
2. ↑  "David López, welcome home!". RCD Espanyol. 26. august 2016. Vaadatud 27. augustil 2016.
3. ↑  "David López, experiència per a la línia defensiva". Girona FC. 25. juuli 2022. Vaadatud 25. juulil 2022.
Peapostkontor
Jerevan. Keskel ooperiteater, taustal Väike-Ararat (vasemal) ja Suur-Ararat (paremal) 2014. aastal
**Jerevan** (armeenia keeles Երևան või Երեւան) on Armeenia pealinn ja suurim linn. Asub Türgi piiri lähedal, Ararati tasandikul, Hrazdani jõe kaldal. 

Tekkis 782 eKr urartulaste rajatud Erebuni kindluse juurde. Jerevan on olnud araablaste, pärslaste, Osmanite riigi ja Venemaa valduses. Aastatel 1917–1920 ja alates 1991 on iseseisva Armeenia pealinn.

Jerevanis asub Jerevani Riiklik Ülikool.

Armeenia peamine lennujaam Zvarthnotshi rahvusvaheline lennujaam asub kesklinnast 12 kilomeetrit edelas.

Rahvastik
---------

2001. aasta rahvaloenduse andmetel oli Jerevani elanike seas 98,6% armeenlasi, 0,6% venelasi ja 0,4% kurde.

Kliima
------

Jerevani kliimadiagramm
Jerevanis on mandriline paraskliima parajalt külma talve ja palava kuiva suvega.

Transport
---------

### Metroo

Jerevani metroo (Երեւանի մետրոպոլիտեն, *Jerevani metropoliten*) avati 1981. aastal.

Vaata ka
--------

* Matenadaran
* Armeenia Rahvusraamatukogu

Viited
------

1. ↑

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Vikisõnastiku artikkel: **Jerevan** |

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Jerevan** |

* Jerevani linna koduleht (*armeenia ja vene keeles*)

Armeenia 1. järgu haldusüksused (maakonnad ja keskalluvusega linn)

Aragatsotn  **·**  Ararat  **·**  Armavir  **·**  Gegharkhunikh  **·**  Jerevan  **·**  Kotajkh  **·**  Lori  **·**  Sjunikh  **·**  Širak  **·**  Tavuš  **·**  Vajotsh Dzor
Funktsiooni määratud integraal on arvuliselt võrdne sinisega tähistatud ala pindala ja kollasega tähistatud ala pindala vahega
Olgu reaalmuutuja funktsioon{\displaystyle f(x)} pidev ja tõkestatud lõigus [*a*, *b*], siis **määratud integraal**

{\displaystyle \int \_{a}^{b}f(x)\,dx\,}
on arvuliselt võrdne *xy*-tasandil funktsiooni {\displaystyle \ f(x)} graafiku, *x*-telje ning vertikaalsete sirgetega *x* = *a* ja *x* = *b* piiratud kujundi märgiga pindalaga, s.o *x*-teljest ülespoole ja allapoole jääva osa pindalade vahega.

Newtoni-Leibnizi valem
----------------------

 *Pikemalt artiklis Newtoni-Leibnizi valem*
Olgu funktsioon {\displaystyle \ f(x)} lõigus [*a*, *b*] integreeruv ja leidugu tal selles lõigus algfunktsioon {\displaystyle \ F(x)}. Siis

{\displaystyle \int \_{a}^{b}f(x)\,dx=F(x){\Big |}\_{a}^{b}=F(b)-F(a)\,}
Arve a ja b nimetatakse vastavalt integraali alumiseks ja ülemiseks rajaks. Lõiku [a; b] nimetatakse integreerimislõiguks.

### Näide

{\displaystyle \int \_{0}^{2}2x\,dx=x^{2}{\Big |}\_{0}^{2}=2^{2}-0^{2}=4\,}

Riemanni integraalsumma
-----------------------

Riemanni summa koondub, kui osalõike vähendada ükskõik mis viisil
Olgu *a* ja *b* reaalarvud (a < b), siis lõigu [*a*,*b*] saab jaotada osalõikudeks nii, et

{\displaystyle a=x\_{0}\leq t\_{1}\leq x\_{1}\leq t\_{2}\leq x\_{2}\leq \cdots \leq x\_{n-1}\leq t\_{n}\leq x\_{n}=b.\,\!}
Lõigu [*a*,*b*] *n* osalõiguks [*x**i*−1, *x**i*] jaotamisel (*i*=1,2,...n) ja fikseerides igas osalõigus suvaliselt mingi punkt *t**i* ∈ [*x**i*−1, *x**i*], avaldub funktsiooni *f(x)* Riemanni integraalsumma lõigus [*a*, *b*] kujul

{\displaystyle \sigma =\sum \_{i=1}^{n}f(t\_{i})\Delta \_{i}=\sum \_{i=1}^{n}f(t\_{i})(x\_{i}-x\_{i-1}),}
kus iga liige summas on väikese ristküliku pindala. Ristküliku kõrgus on võrdne funktsiooni väärtusega kohal *t**i* ja laius on sama mis osalõigu [*x**i*−1, *x**i*] pikkus Δ*i*. Olgu Δ*i* = *x**i*−*x**i*−1 osalõigu *i* pikkus; siis osalõikude maksimaalne pikkus on λ=max1≤*i*≤*n* Δ*i*. Seega esindab λ kõiki selliseid jaotusi, sõltumata jaotusviisist, kus osalõikude [*x**i*−1, *x**i*] maksimaalne pikkus on λ. Kui eksisteerib piirväärtus

{\displaystyle \lim \_{\lambda \to 0}\sigma =\lim \_{\lambda \to 0}\sum \_{i=1}^{n}f(t\_{i})\Delta \_{i}.}
mis ei sõltu lõigu [a; b] osalõikudeks jaotamise viisist ja punktide *t**i* valikust, siis kõneldakse, et funktsioon *f(x)* on integreeruv (Riemanni mõttes) lõigus [a; b] .

Vaata ka
--------

* Määramata integraal
* Päratu integraal
David McIntyre (2022)
**David John McIntyre** (sündinud 4. veebruaril 1987 Georginas, Ontario provintsis) on Kanada jäähokimängija, kes mängib keskründajana Saksamaa kõrgliiga klubis Kölner Haie.

Aastatel 2006–2010 mängis ta Colgate'i Ülikooli jäähokimeeskonnas.

2006. aastal valis Dallas Stars ta NHL-i *draft* '​is 138. valikuna. 2008. aastal kauples Stars McIntyre'i Anaheim Ducksi, kes omakorda 2009. aasta veebruaris New Jersey Devilsile. Hooajal 2009–10 debüteeris McIntyre American Hockey League'is (AHL) Devilsi noorteklubis Lowell Devils. Hooaja 2010–11 lõpus müüdi McIntyre'i mängijaõigused Minnesota Wildile. Aastatel 2011–2013 mängis McIntyre põhiliselt AHL-is Wildi noorteklubis Houston Aeros. NHL-is sai ta mänguaega ainult hooajal 2011–12, kui lõi seitsme mänguga ühe värava ja andis ühe väravasöödu. Hooajal 2013–14 mängis ta AHL-is Detroit Red Wingsi noorteklubis Grand Rapids Griffins.

2014. aasta juunis sõlmis ta lepingu Soome kõrgliiga klubiga SaiPa. Hooajal 2015–16 oli ta Soome kõrgliigas resultatiivsuselt teine mängija (16+40). Aastatel 2016–2019 mängis ta Šveitsi kõrgliiga klubis EV Zug. Hooajal 2016–17 jõudis ta Zugiga Šveitsi meistrivõistlustel finaali, kus kaotati SC Bernile mängudega 2:4. 11 väravaga oli McIntyre sel hooajal väljalangemismängude suurim väravakütt. Hooaja 2019–20 teises pooles mängis ta Šveitsi kõrgliigas HC Lugano meeskonnas. Hooajal 2020–21 mängis ta Austria kõrgliiga klubis Salzburgi EC Red Bull. Hooaja 2021–22 esimeses pooles mängis ta taas SaiPas. 2022. aasta jaanuaris liitus ta Kölner Haiega.

Aastatel 2017 ja 2018 võitis ta Kanada võistkonnaga Spengleri karika.

Viited
------

1. 1 2   (vaadatud 13.1.2022)

Välislingid
-----------

* David McIntyre hockeydb.com lehel
**Nikolai Guli** (16. juuni 1936 Uzingont, Leningradi oblast – 12. mai 2008 Tallinn, Eesti) oli Eesti maalikunstnik.

Ta sündis Leningradi oblastis ajaloolisel Ingerimaal, kuhu asusid elama tema esivanemad Soomest. 1947. aastal tuli Nikolai Guli Eestisse. 1956. aastal lõpetas ta Tartu Kunstikooli ja omandas seejärel kõrghariduse Eesti NSV Riiklikus Kunstiinstituudis, mille lõpetas 1962. aastal maali erialal. 1962–1964 töötas Tallinna 42. keskkooli joonistusõpetajana. 

Maalikunstniku tegevuse kõrval töötas ta Eesti NSV Riiklikus Kunstiinstituudis alates 1968. aastast õppejõuna. Aktiivse õppejõukarjääri viimasel perioodil 1983–1994 oli ta instituudis joonistuskateedri juhataja ja aastast 1985 ka dotsent. 

Samuti osales Nikolai Guli 1970. aastatel Tallinna Laste Kunstikooli rajamisel ja oli aastatel 1975–1980 selle esimene direktor.

Tema loomingust on tuntud eelkõige kunstiinimeste portreed ja mitmed figuraalkompositsioonid. Viimastest on silmapaistvaimad "Lillemüüjad" (1969), "Linn" (1971), "Lõunatund" (1984) ja "Figuratiivne" (1996).

Isiklikku
---------

Tema abikaasa oli tekstiilikunstnik Regina Guli (1936–2018).
**Nitokris** (vanakreeka keeles Νίτωκρις) oli Babüloonia kuninganna 6. sajandil eKr (akme 550 eKr paiku) .

Ajalooline taust
----------------

Nitokrisi ajaloolise tausta kohta on palju vastukäivaid arvamusi. Ühtedel andmetel oli Nitokris kuulsa Babüloonia valitseja Nebukadnetsar II (valitses 604–562 eKr) tütar, kes oli abielus Neriglissariga (juhtis vandenõud isa surma järel troonile tõusnud ja kaks aastat valitsenud Amel-Marduki vastu, pärast viimase tapmist haaras võimu ja valitses Uus-Babüloonias 561–556 eKr). Pärast Neriglissari surma Nitokris abiellus Babüloonia viimase kuninga Nabonidusega (valitses 556–539 eKr).

Teistel andmetel oli Nitokris Nebukadnetsar II abikaasa, kes hiljem, pärast oma mehe surma abiellus kuningas Nabonidusega.

Babüloni kindlustamine
----------------------

Tuginedes Herodotosele seostatakse kuninganna Nitokrisiga mitme ehitise tekkimist Babülonis: tema korraldusel kaevati suur tehisjärv, püstitati sild üle Eufrati ja ehitati välja Eufrati kaldapealsed.

Viited
------

1. 1 2  Brooklyn Museum (inglise)
2. ↑  ENE, 1985, kd 1, lk 422
3. ↑  Беросс. «Вавилонская история». Фрагмент F10A (vene)
4. ↑  EE, 1992, kd 6, lk 533
5. 1 2  В. А. Белявский. "Вавилон легендарный и Вавилон исторический" (vene)
6. ↑  Геродот. «История». Книга первая. «Клио» 185–186  (vene)
David Navara (2021)
David Navara (pildil vasakul) kohtumine Fabiano Caruanaga maleolümpial Bakuus (2016)
**David Navara** (sündinud 27. märtsil 1985 Prahas) on tšehhi maletaja, rahvusvaheline suurmeister (2002). 

Navara sai suurmeistriks 17-aastaselt 2002. aastal. Kolm aastat varem sai ta FIDE-lt rahvusvahelise meistri nimetuse. Ta on 9-kordne Tšehhi malemeister (2004, 2005, 2010, 2012–2015, 2017, 2019). 

Ta on mänginud korduvalt Euroopa meistrivõistlustel – parimad tulemused: 2004. aastal Antalyas kuues koht, 2014. aastal Jerevanis seitsmes koht ja 2015. aastal Jeruusalemmas võitis ta hõbemedali.

Navara pääses mängima kõigile maailma karikaturniiridele ajavahemikus 2005–2019. 2005. aastal kaotas ta avaringis, 2007. aastal kaotas teises ringis, 2009. aastal kaotas kolmandas ringis Sergei Karjakinile. 2011. aastal Hantõ-Mansiiskis võitis ta teises ringis Alexander Onischukki, kolmandas ringis Oleksandr Moisejenkot ja kaheksandikfinaalis Yaroslav Zherebukhhi. Veerandfinaalis kaotas ta Aleksandr Grištšukile. 2013. aastal kaotas ta teises ringis Jon Ludvig Hammerile, 2015. aastal kaotas teises ringis Qədir Hüseynovile ja 2017. aastal kaotas kolmandas ringis Grištšukile. 2019. aastal ta avaringist edasi ei pääsenud.

Navara lõpetas 2010. aastal Karli Ülikooli Prahas filosoofiateaduskonna.

Välislingid
-----------

* David Navara – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
* David Navara FIDE andmebaasis
|  |
| --- |
|  |
| Medalikohad |
| Copa América |
| **Pronks** | Copa América Centenario | 2016 |
| **Pronks** | Copa América | 2021 |

**David Ospina Ramírez** (sündinud 31. augustil 1988 Medellínis) on Colombia jalgpallur, kes mängib väravavahina Saudi Araabia kõrgliigaklubis Al Nassr ja Colombia jalgpallikoondises.

Ta alustas klubikarjääri Colombia klubis Atlético Nacional, mille põhimeeskonnas debüteeris ta 2005. aastal. Ta tuli klubiga kolm korda Colombia meistriks.

2008. aastal liitus ta Prantsusmaa kõrgliigaklubiga Nice. Ta mängis Nice'i põhiväravavahina kokku kuus hooaega.

2014. aasta juulis sõlmis ta nelja-aastase lepingu Inglismaa kõrgliigaklubiga Arsenal. Üleminekusumma oli umbes kolm miljonit naelsterlingit. Ta oli Arsenalis suurema osa ajast Petr Čechi järel teine valik väravavahi kohale. 2018. aastal läks Ospina laenule Itaalia kõrgliigaklubisse Napoli, kellega ta sõlmis 2019. aasta juulis püsiva lepingu.

2022. aasta juulis siirdus ta Al Nassri.

Debüüdi Colombia jalgpallikoondises tegi Ospina 2007. aastal. Ta on kuulunud Colombia koondisse 2014. aasta maailmameistrivõistlustel, 2015. aasta Copa Américal, 2016. aasta Copa América Centenariol, 2018. aasta maailmameistrivõistlustel, 2019. aasta Copa Américal ja 2021. aasta Copa Américal.

Saavutused
----------

Atlético Nacional
* Categoría Primera A: 2005 Apertura, 2007 Apertura, 2007 Finalización

Arsenal
* FA Cup: 2014–15, 2016–17
* FA Community Shield: 2017
* EFL Cup: teine koht 2017–18;

Napoli
* Coppa Italia: 2019–20

Välislingid
-----------

 David Ospina – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis

| * v
* r
Colombia koondis  –  2014. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlused |
| --- |
| 

* 1 Ospina
* 2 Zapata
* 3 Yepes (c)
* 4 Arias
* 5 Carbonero
* 6 Sánchez
* 7 Armero
* 8 Aguilar
* 9 Teo
* 10 James
* 11 Cuadrado
* 12 Vargas
* 13 Guarín
* 14 Ibarbo
* 15 Mejía
* 16 Balanta
* 17 Bacca
* 18 Zúñiga
* 19 Ramos
* 20 Quintero
* 21 Jackson M.
* 22 Mondragón
* 23 Valdés
* Treener: Pékerman

 | Colombia |

| * v
* r
Colombia koondis  –  2018. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlused |
| --- |
| 

* 1 Ospina
* 2 Zapata
* 3 Murillo
* 4 Arias
* 5 Barrios
* 6 C. Sánchez
* 7 Bacca
* 8 Aguilar
* 9 Falcao (c)
* 10 James
* 11 Ju. Cuadrado
* 12 Vargas
* 13 Mina
* 14 Muriel
* 15 Uribe
* 16 Lerma
* 17 Mojica
* 18 Díaz
* 19 Borja
* 20 Quintero
* 21 Izquierdo
* 22 Jo. Cuadrado
* 23 D. Sánchez
* Treener: Pékerman

 | Colombia |
**Nikolai Gorlinski** (vene keeles *Горлинский Николай Дмитриевич*; 1907 Poltava kubermang – 1965 Moskva) oli nõukogude sõjaväelane, riigiametnik, kindralleitnant.

Asus tööle Tšekaasse 1920. aastail, 1930. aastail töötas operatriivtööl. Alates 1933. aastast töötas Harkivi ja Tšernigivi oblastis NSV Liidu Siseasjade Rahvakomissariaadi 4. Peavalitsuse operatiivvolinikuna. 

1938–1940 oli Ukraina NSV siseasjade rahvakomissari 2. asetäitja, veebruarist 1941 NSV Liidu Riikliku Julgeoleku Rahvakomissariaadi 3. valitsuse ülem, pärast NSV Liidu Siseasjade Rahvakomissariaadi ja NSV Liidu Riikliku Julgeoleku Rahvakomissariaadi ühendamist 1941. aasta juunis määrati ta NSV Liidu Siseasjade Rahvakomissariaadi 3. (salajas-poliitilise) valitsuse ülemaks.

1943. aasta maist Riikliku Julgeoleku Rahvakomissariaadi Stavropoli krai valitsuse ülem, juhtis Stavropoli krais kasakaelanikkonna vastu suunatud karistusoperatsioone ja banditismivastast võitlust.

1943–1945 oli NSV Liidu Riikliku Julgeoleku Rahvakomissariaadi Krasnodari krai valitsuse ülem.

Seosed Eestiga
--------------

1945. aasta septembrist kuni 1947. aasta maini oli NSV Liidu Riikliku Julgeoleku Rahvakomissariaadi volinik Eesti NSV-s, juhtis nendel aastatel Nõukogude julgeolekuorganite tööd Eestis. 

1949. aasta veebruarist aprillini Leedu NSV riikliku julgeoleku minister, viis läbi 1949. aasta küüditamisoperatsiooni Leedus.

21. märtsist 1949 NSV Liidu Riikliku Julgeoleku Ministeeriumi Leningradi oblastivalitsuse ülem, viis läbi 1949. aastal nn Leningradi süüasja, mille käigus ÜK(b)P sisemise võimuvõitluse käigus represseeriti (*Н.А. Вознесенский, М.И. Родионов, А.А. Кузнецов, П.С. Попков, Я.Ф. Капустин, П.Г. Лазутин*).

Pärast NSV Liidu Riikliku Julgeoleku Ministeeriumi juhi Viktor Abakumovi vahistamist ning tema kaastööliste represseerimist vallandati julgeolekuorganitest 29. augustil 1951 "jämedate seaduserikkumiste eest", 13. detsembril 1951 viidi üle NSV Liidu Siseministeeriumi ja määrati Volski Parandusliku Töö Koloonia ülema asetäitjaks režiimi ja operatiivtöö alal.

1953. aasta märtsis peale Jossif Stalini surma ning lühikeseks ajaks NSV Liidu juhiks saanud Lavrenti Beria poolt moodustatud NSV Liidu Siseministeeriumi ja NSV Liidu Riikliku Julgeoleku Ministeeriumi liitmise teel moodustatud NSV Liidu Siseministeeriumi 5. Valitsuse (Majandusliku julgeoleku kontroll) ülemaks. Pärast Beria aresti aga vallandati uuesti "ametiseisundi kuritarvitamise ja riigivara riisumise" süüdistusega, samuti Leningradi süüasja organiseerimise eest; 23. novembril 1954 jäeti ilma sõjaväelisest auastmest ja 1955. aastal visti välja NLKP-st.

1964. ennistati sõjaväeauaste kindralleitnant.

Vaata ka
--------

* NSV Liidu Riikliku Julgeoleku Ministeeriumi volinik Saksamaal,
* NSV Liidu RJRK ja SARK volinik Saksamaal,
|  |
| --- |
|  |
| Medalikohad |
| Maailmameistrivõistlused |
| **Pronks** | 2017 | jäähoki |

**Vladislav Jevgenievitš Namestnikov** (vene keeles Владислав Евгеньевич Наместников; sündinud 22. novembril 1992 Voskressenskis) on Venemaa jäähokimängija, kes mängib keskründajana NHL-i klubis Winnipeg Jets.

2011. aastal valis Tampa Bay Lightning ta NHL-i *draft* '​is 27. valikuna. Hooaegadel 2010–11 ja 2011–12 mängis ta Ontario Hockey League'i klubis London Knights, kellega tuli hooajal 2011–12 liiga võitjaks. Seejärel asus ta mängima Tampa Bay Lightningi noorteklubi Syracuse Crunchi ridades AHL-is. NHL-is tegi ta Namestnikov Lightningi meeskonnas debüüdi 8. veebruaril 2014 mängus Detroit Red Wingsi vastu. Klubi põhimeeskonna liikmeks sai ta hooajal 2015–16.

2018. aasta veebruaris liitus ta New York Rangersiga. 2019. aasta oktoobris siirdus ta Ottawa Senatorsisse ja 2020. aasta veebruaris Colorado Avalanche'i. 2020. aasta oktoobris sõlmis ta kaheaastase lepingu Detroit Red Wingsiga. 2022. aasta märtsis kaubeldi ta Red Wingist Dallas Starsi.

2022. aasta juulis naasis ta Tampa Bay Lightningi, kellega sõlmis üheaastase lepingu. 2023. aasta märtsis kaubeldi ta Mikey Eyssimonti vastu San Jose Sharksi, kes omakorda kauples ta juba kaks päeva hiljem Winnipeg Jetsi.

2017. aasta maailmameistrivõistlustel võitis Namestnikov Venemaa jäähokikoondise koosseisus pronksmedali.

Tema isa Jevgeni Namestnikov on endine jäähokimängija.

Viited
------

1. ↑  "Senators trade F Namestnikov to Avalanche". The Sports Network. 24.2.22020. Vaadatud 7.8.2020
2. ↑  "Namestnikov agrees to two-year contract with Red Wings". NHL.com. 11.10.2020. Vaadatud 18.1.2021
3. ↑  "Stars acquire F Namestnikov from Red Wings for 4th-round pick". tsn.ca. 21.3.2022. Vaadatud 6.4.2022
4. ↑  "Lightning sign F Vladislav Namestnikov to one-year contract". Tampa Bay Lightning. 13. juuli 2022. Vaadatud 13. juulil 2022.
5. ↑  "Sharks Acquire Center Vladislav Namestnikov From Tampa Bay". National Hockey League. 1. märts 2023. Vaadatud 2. märtsil 2023.
6. ↑  "Jets acquire forward Vladislav Namestnikov from the San Jose Sharks". National Hockey League. 3. märts 2023. Vaadatud 3. märtsil 2023.

Välislingid
-----------

* Vladislav Namestnikov NHL.com lehel
* Vladislav Namestnikov hockeydb.com lehel

| * v
* r
Winnipeg Jets |
| --- |
| 
**Väravavahid**: Connor Hellebuyck **·** David Rittich |
| 
**Kaitsjad**: Kyle Capobianco **·** Dylan DeMelo **·** Brenden Dillon **·** Josh Morrissey **·** Neal Pionk **·** Dylan Samberg **·** Nate Schmidt **·** Logan Stanley |
| 
**Ründajad**: Mason Appleton **·** Morgan Barron **·** Kyle Connor **·** Pierre-Luc Dubois **·** Nikolaj Ehlers **·** Sam Gagner **·** David Gustafsson **·** Axel Jonsson Fjällby **·** Karson Kuhlman **·** Adam Lowry **·** Saku Mäenalanen **·** Vladislav Namestnikov **·** Nino Niederreiter **·** Cole Perfetti **·** Mark Scheifele **·** Kevin Stenlund **·** Blake Wheeler |
**Suusavabrik Dünamo** (1. jaanuarist 1968 täisnimega **"Dünamo" Eesti Vabariikliku Nõukogu Eksperimentaal-suusavabrik**) oli ettevõte, mis tootis suuski ning tennise- ja sulgpallireketeid.

Suusavabrik Dünamo asutati 1944. aastal.

1970.–1980. aastatel oli suusavabrik Dünamo üks NSV Liidu suurimaid suusatootjaid. 1977. aastal hakati esimesena NSV Liidus tootma plastiksuuski.

1957. aastast asus ettevõtte põhitootmine Tallinnas Pärnu maantee 160. Ettevõttel oli tsehhid ka Harkus (Paldiski maantee 251) ja Tartus (Tähe tänav 114).

1979. aastal töötas ettevõttes 314 inimest, 1986. aastal 359 inimest.

1989. aastal reorganiseeriti suusavabrik Dünamo tootmisühistuks Desurek, mis 1999. aastal pankrotistus.

Viited
------

1. 1 2  ENE, 2. köide, Tallinn: Valgus, 1987, lk. 185
2. 1 2  Tallinn. Lühientsüklopeedia. Tallinn: Valgus, 1979, lk.284
3. ↑  Kohus keelas kinnisvaratehingud suusavabriku endise hoonega. BNS, 26.05.2000

Välislingid
-----------

* Eesti filmi andmebaas. Dünamo suusavabrik uues hoones. Ringvaade "Nõukogude Eesti" nr 2 (1957)
* Rahvusarhiivi fotode andmebaas. Suusavabrik Dünamo tootmishoone (fotograaf Karl Oras), 1962
* Rahvusarhiivi fotode andmebaas. Dünamo suusavabrik (fotograaf Harald Leppikson), 1980
Vask(II)nitraat
**Nitraadid** tähendavad anorgaanilises keemias lämmastikhappe soolasid ja orgaanilises keemias lämmastikhappe estreid.

Nitraadid, mis on soolad, koosnevad kahest ioonist: metalli katioonist ja nitraatioonist (NO3-). Keemiliseks sidemeks on seal iooniline side. Nitraadid, mis on estrid, ei koosne ioonidest ja seal on kovalentsed sidemed.

Lähtehape
---------

* **HNO3** ehk **lämmastikhape** (hape) – tugev hape.

Näited
------

* **NaNO3** ehk salpeeter – väetis, kasutatakse ka lõhkekehades.

Nitraatide mõju veekeskkonnale
------------------------------

Mageveekogudes ja jõesuudme alal saab nitraatide sisaldus mõnikord suureneda piirini, kus see võib potentsiaalselt tappa kalu. Ehkki nitraadid on vähem mürgised kui ammoniaak ja nitrit, siis nitraatide arv vees üle 30 osakese miljoni osakese kohta võib pidurdada kalade kasvu, nõrgendada nende immuunsüsteemi ja rõhuda ka teisi veeorganisme. Enamasti on vee suurenenud nitraatide kontsentratsioon põhjustatud põllumajanduses ja maastikel nitraate sisaldavate väetiste kasutamisest.

Nitraatide liigne sattumine veekogudesse soodustab vetikate kasvu ja kui toitained (nt kaalium, fosfaat ja nitraat) on veekogus väga vähe, kaasneb sellega veeõitseng. Kui vees tekib hapnikupuudus, võib veeõitseng põhjustada ka muutusi ökosüsteemis, kus muutunud keskkonnas saavad eelise teised organismirühmad, mis varem ei domineerinud.

Täielikult lahustunud nitraatide osakeste sisaldust vees kasutatakse laialdaselt veekvaliteedi indikaatorina.
Robert Baden-Powell
**Robert Stephenson Smyth Baden-Powell** (22. veebruar 1857 London – 8. jaanuar 1941 Nairobi, Aafrika) oli Suurbritannia sõjaväelane (kindralleitnant), kirjanik ja kunstnik, kes on tuntud eelkõige ülemaailmse skaudiliikumise algatajana. Lord.

1933. aastal anti talle Eesti Punase Risti I järgu I astme teenetemärk.

Elulugu
-------

**Robert Stephenson Smyth Baden-Powell** sündis 22. veebruaril 1857 Londonis. Tema isa oli Suffolkist pärit Oxfordi ülikooli professor, matemaatik ja teoloog H. G. Baden-Powell. Roberti ema Henrietta Grace oli kunstiarmastaja ja akvarellimaalija, Briti Kuningliku mereväe admirali William Henry Smythi tütar. Roberti emapoolne vanaisa Thomas Warington oli 1800ndatel Briti suursaadik Napolis. Robert sai nime ristiisa Robert Stephensoni järgi, kes oli raudtee- ja tsiviilinsener. Perekonnaringis kutsuti Robertit Stephe'iks (Steve'iks).

Isa suri, kui Robert oli kolmeaastane, kuid tänu energilisele emale said kõik lapsed hea kasvatuse ja tegutsemisvabaduse ning suure loodusearmastuse. Poiss saadeti õppima Rose Hill Schooli Tunbridge Wellsis. Koolis poiss erilise andekusega silma ei paistnud, kuid 1876. aastal ohvitserikatseid sooritades näitas häid tulemusi ratsaväe ja jalaväekatsetel. Järgnes kiire karjäär sõjaväes Indias ja Aafrikas, kus Buuri sõja ajal saavutas legendaarse kuulsuse Mafekingi linna komandandina.

Sõja lõppedes 1900 pöördus Baden-Powell kindralmajori auastmes tagasi Inglismaale ja avastas oma hämmastuseks, et tema sõduri käsiraamat "Aid to Scouting" ("Luuramise abimaterjal") oli saanud hinnatud lugemisvaraks inglise poiste hulgas. Avastusest innustust saanud, hakkas Baden-Powell kirjutama uut raamatut "Scouting for Boys" ("Luuramine poistele") ja korraldas praktiliste kogemuste saamiseks paarikümnele poisile laagri Brownsea saarel. Seda laagrit loetakse skaudiliikumise ametlikuks algusajaks. 

1908 ilmus "Scouting for Boys" vihikute kaupa ja Inglismaal tekkis hulgaliselt skaudisalku. 1910 suundus Baden-Powell erru, et pühenduda skaudiorganisatsiooni ülesehitamisele. 1920. aastaks ulatus skautide arv maailmas juba miljoni lähedale. Baden-Powell deklareeriti 6. augustil 1920 Londonis I ülemaailmsel Jamboreel suure vaimustusega maailma peaskaudiks.

1912 abiellus Baden-Powell endast 32 aastat noorema Olave St Claire Soamesiga (1899–1977). Paaril oli kolm last, poeg Arthur Robert Peter Baden-Powell (1913–1962) ning tütred Heather Grace Baden-Powell (1915–1986) ja Betty St Clair Baden-Powell (1917–2004). 

1937. aastal Hollandis toimunud Jamboreel pidas Baden-Powell oma lahkumiskõne. Suurte teenete eest anti talle lordi tiitel (Lord Baden-Powell of Gilwell). 

Baden-Powell suri 8. jaanuaril 1941 Aafrikas ja on maetud Püha Peetruse kalmistule (St Peter's Cemetery in Nyeri) Nyeris Keenias. Keenia valitsus kuulutas Baden-Powelli haua rahvuslikuks mälestuspaigaks.

Viited
------

1. ↑  Teenetemärkide kavaleride andmekogu – 17097 (vaadatud 28.09.2015)
2. ↑  "Perekonna ajalugu".
3. 1 2  Evald Uustalu (toim.) (1962). *Eesti skautlus viiskümmend aastat. Koguteos 1912-1962* (PDF). Stockholm: Eesti Skautide Liit eksiilis. Lk 14.
4. ↑  "Baden-Powelli haud Keenias".
Agnès Buzyn (2018)
**Agnès Buzyn** (sündinud 1. novembril 1962 Pariisis) on juudi rahvusest Prantsusmaa arst (hematoloog), arstiteadlane ja poliitik. Ta oli 17. maist 2017 kuni 16. veebruarini 2020 Prantsusmaa tervishoiuminister.

Ta sündis 1962. aastal Pariisis juudi peres. Tema isa Élie Buzyn, kes on pärit Poolast Łódźist, kes ületas Buchenwaldi surmamarsi 16-aastaselt ja lahkus pärast Buchenwaldi koonduslaagrit Suurbritannia Palestiinasse. Temast sai Pariisis ortopeediakirurg ja ta abiellus prantsuse juudi naise Ettyga, kelle pere varjas sõja ajal Prantsusmaal. Ta on lõpetanud Pariisi Descartesi Ülikooli (*Université Paris 5 René Descartes*).

Ta on arst, hematoloog ja ülikooli professor. Aastatel 2008–2013 juhtis ta Prantsusmaa tuumaohutuse ja radiatsiooni eest kaitsmise agentuuri (IRSN) - ametit, mille eesmärk oli avalikkuse rahustamine pärast Jaapani Fukushima I AEJ tuumaõnnetust 2011. aastal. Ta on olnud Prantsuse Riikliku Vähiinstituudi ja teiste rahvatervise valdkonna juhatuste juht. Mitu aastat oli ta Pariisi Neckeri lastehaigla vanemarst ja teadur, õpetades Pariisi VI ülikoolis (*Université Paris 6 Pierre-et-Marie-Curie*) hematoloogiat ja siirdamist.

2017. aasta 17. mail nimetas president Emmanuel Macron Buzyni tervishoiuministriks.

2020. aasta 16. veebruaril astus ta tagasi ministri ametist, selleks et kandideerida Pariisi linnapea valimistel.
**Suvekvintett** (*Quintetto dell'estate*) on soome helilooja Magnus Lindbergi 1979. aastal flöödile, klarnetile, viiulile, tšellole ja klaverile (n-ö Pierrot'-koosseisule) loodud heliteos kestusega umbes 10 minutit. Teose on kirjastanud Chester Music. Teose esiettekanne toimus 24. mail 1980 Helsingis Ung Nordisk Musik Ensemble'i esituses.

Teos on kirjutatud 1979. aasta suvel Sienas Franco Donatoni meistrikursuste raames. Teose algne materjal pärineb ühest lõpetamata projektist naishäälele, millele Lindberg oli kirjutanud meloodia. Lindberg on rääkinud teose seostest nii Jean Sibeliuse VII sümfoonia kui ka prantsuse helilooja Tristan Murail' loominguga. Kui Sibelius räägib oma loomingu puhul doominoideest, siis Lindberg mainib pigem pusleprintsiipi – erinevate muusikaliste kujundite ja põhistruktuuride kombineerimist tervikvormiks. Lindbergile on lähedane ka Sibeliuse impulsside ja konstellatsioonide jätkuva varieerimise idee. 

"Quintetto dell'estate" on nooruslikult energiline ja leidlikult virtuoosne muusika, mis koosneb viiest väiksest erinevaid muusikalisi parameetreid esile tõstvast muusikalisest ideest, mida otsekui pusletükke on omavahel eri moel kombineeritud ja suhestatud. Lindbergi heliloojakäekirjale omaselt on igal instrumendil teoses oma kadents, mis liigendab üldvormi lühikese passaažina, kulminatsioon, milles iga instrument kordab sama heli erinevas rütmis ning kulminatsioonile järgnev hajumine, mis ei kujuta enesest mitte struktuuri lihtsustumist vaid elementide kadumist. "Quintetto dell'estate" kadentsilõik on üles ehitatud avatud vormi põhimõttel: valida on nelja kombinatsiooni vahel, kuidas esitada soolokadentse ja kogu ansambli vahemänge. 

"Quintetto dell’estate" esindab postserialistlikku mõtlemist, milles muusikat loodi erinevatest muusikaliste parameetritega määratletud muusikalistele sündmustele ja olukordadele tuginevatest põhimudelitest. Põhimudeleid on kasutatud kahel viisil: kas sidudes neid omavahel nagu nad on või järk-järgult nende omadusi muutes. Nende kahe printsiibi üheaegne kasutamine omakorda annab võimaluse luua dramaatiliselt intensiivseid olukordi.

See, et Magnus Lindberg on tähistanud "Quintetto dell’estate" oopusenumbriga 1, on märgiline, sest just selles loos saab kõige selgemini alguse helilooja hilisematelegi teostele omane mõtlemine muusikaliste žestidena, mis on stilistilise aspektina talle oluline kuni tänapäevani.

Välislingid
-----------

* Magnus Lindbergi Quintetto dell'estate 1979 Soome Muusika Infokeskuse lehel
**Arwen Undómiel** on tegelane J. R. R. Tolkien triloogias Sõrmuste Isand.

Taust
-----

Arwen on haldjas Elrondi ja Celebríani tütar, haldjate Celeborni ja Galadrieli tütretütar. Ta on sündinud 241. aastal, Kolmandal Ajastul. Teda hüüti ka **Undomieliks**, sest ta oli oma rahva Ehatäht. Kaua oli ta viibinud oma ema hõimu mail, mägede taga Lothlorienis, ning alles hiljem naaseb ta Rivendelli, oma isa kotta. Tal on ka vanemad vennad Elladan ja Elrohir.
Tema isa Elrond põlvnes haldjast ja inimesest ning seega oli tal olemas valik- kas elada haljate surematut elu, või valida inimese surleik elu. Sama valiku ees seisavad hiljem Arwen ja tema vennad. Arwen valib sureliku elu oma armastatu Aragorni pärast, kes on surelik inimene: "Ma veedan parem ühe elu sinuga, kui näen palju ajastuid möödumas sinuta," on Arwen öelnud Argornile.

Välimus
-------

Arwen oli ühtaegu noor ja ometi ka mitte. Tema tumedaid juuksepalmikuid polnud härm veel puutunud, tema valged käsivarred ja hele nägu olid veatud ja siledad ning tähevalgus hiilgas tema silmis, mis olid hallid kui pilvitu öö. Ometi näis ta kuninglik ning mõte ja teadmine olid tema pilgus, nagu sel, kes on näinud palju asju, mida vaid aastad toovad. Arwenis öeldi haldjas Luthieni ilu taas maa peale tulevat olnud.

Adaptatsioon
------------

Peter Jacksoni filmitriloogias kehastas Arwen Undómieli näitleja Liv Tyler.
Sabina-Francesca Foisor (2009)
**Sabina-Francesca Foisor** (rumeenia keeles *Sabina-Francesca Foișor*; sündinud 30. augustil 1989 Timișoaras) on rumeenia päritolu Ameerika Ühendriikide maletaja, naiste suurmeister (2007). 

Foisor mängib 2008. aastast rahvusvahelistel malevõistlustel Ameerika Ühendriikide eest. 2017. aastal tuli ta USA naiste malemeistriks. USA naiskonna koosseisus esines ta neljal naiste maleolümpial (2010–2016).

Rumeenia esindajana mängis Foisor edukalt 2007. aastal Euroopa naiste meistrivõistlustel ja kvalifitseerus 2008. aastal Naltšikis toimunud naiste maailmameistrivõistlustele (64 osavõtjat, nokautsüsteem), kus ta sai turniiritabelis 47. asetuse. Väga tasavägises avamatšis kaotas ta Monika Soćkole tulemusega 3:4 ja 32 parema hulka ei pääsenud. 

2016. aastal kvalifitseerus Foisor USA meistrivõistlustelt (ühtlasi FIDE tsooniturniir) 2017. aastal Teheranis toimunud MM-i turniirile, kus ta kaotas avaringis selle turniiri võitnud Tan Zhongyile.

Ta sai FIDE-lt 2005. aastal naiste rahvusvahelise meistri ja 2007. aastal naiste suurmeistri nimetuse.

Tema ema Cristina Adela Foișor oli samuti naiste malesuurmeister. Ameerikas elades abiellus Sabina-Francesca Foisor iraani päritolu ameerika malesuurmeistri Elshan Moradiga.

Välislingid
-----------

* Sabina-Francesca Foisor – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
* Sabina-Francesca Foisor FIDE andmebaasis
Aršak Petrosjan (2013)
**Aršak Bagrati Petrosjan** (armeenia keeles Արշակ Բագրատի Պետրոսյան; sündinud 16. detsembril 1953 Jerevanis) on armeenia maletaja ja maletreener, rahvusvaheline suurmeister (1984), FIDE vanemtreener (2004). 
 
Petrosjan lõpetas 1975. aastal Jerevani Riikliku Ülikooli ajalooteaduskonna filosoofiaosakonna. On saanud hiljem filosoofiakandidaadi kraadi.

Maletama õppis Petrosjan isa käe all kuueaastaselt. Seitsmeaastaselt võitis ta Jerevani simultaani andma tulnud suurmeister Salo Flohri. 15-aastaselt 1969. aastal täitis Petrosjan meistrinormi. On tulnud kahel korral Armeenia malemeistriks (1974, 1976). 

1978. aastal andis FIDE talle rahvusvahelise meistri nimetuse. Suurmeistriks sai Petrosjan 31-aastaselt 1984. aastal. 

1985. aastal pääses Petrosjan mängima NSV Liidu meistrivõistluste finaalturniirile, kus jäi 20 osavõtja seas jagama 17.–18. kohta.

Võistkondlik esinemine
----------------------

Petrosjan võitis Armeenia võistkonna koosseisus 1999. aastal Bathumis Euroopa võistkondlikel meistrivõistlustel kuldmedali ja 1992. aastal maleolümpial Manilas pronksmedali.

Maletreener
-----------

Petrosjan tegutseb ka treenerina. Ta on olnud Armeenia malekoondise treener. Ta on treenerina abistanud Rafajel Vahanjani, Vladimir Hakobjani, Levon Aronjani, Oleg Romanišinit ja Arkadij Naiditschit.

Isiklikku
---------

Petrosjani väimees on Ungari malesuurmeister Péter Lékó, kes pärast naisevõttu kutsus Petrosjani Ungarisse enda treeneriks.

Välislingid
-----------

* Aršak Petrosjan – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
* Aršak Petrosjan FIDE andmebaasis
**Suutlikkuse suurendamine** (ka **suutlikkuse tõhustamine**; termin *suutlikkuse tõstmine* pole soovitatav) (inglise *capacity building*, *capacity development*) on teoreetiline lähenemine arengule nii, et püütakse mõista tõkkeid, mis pärsivad inimeste, valitsuste, rahvusvaheliste organisatsioonide ja valitsusväliste organisatsioonide püüdlusi arengueesmärkide täitmiseks; ühtlasi otsitakse lahendusi, et leida soovitud ja jätkusuutlikke tulemusi. 

Organisatsioonide puhul avaldub see eriti oskuste ja võimekuse arendamisena, et suurendada organisatsiooni mõjusust ja jätkusuutlikkust; üksikisikute või teatud inimeste puhul aga abistamine probleemide tuvastamisel ja nende lahendamisel. Inimeste võimekust arendatakse tehniliste toetavate tegevuste kaudu, sh juhendamine, koolitamine, spetsiifiline tehniline abistamine.

Vaata ka
--------

* jõutamine

Viited
------

1. ↑  Suutlikkuse suurendamine Säästva Eesti Instituudi veebisõnastikus "Säästva arengu sõnaseletusi" (vaadatud 22.06.2019)
2. 1 2 3  Geomedia 2005. Ettevõtte ühiskondlik vastutus. Sõnastik. Tartu.
Aryan Gholami (2019)
Aryan Gholami ajatolla 'Alī Khāmene'ī vastuvõtul (2019)
**Aryan Gholami** (pärsia keeles آرین غلامی; sündinud 26. juulil 2001 Qā’emshahris Māzandarāni provintsis) on iraani maletaja, rahvusvaheline suurmeister (2020). 

Gholami tuli 2009. aastal Antalyas noorte maailmameistriks U8-vanuseastmes. 2016. aastal andis FIDE talle rahvusvahelise meistri nimetuse. 

2016. aastal Bakuus toimunud maleolümpial tegi Gholami kaasa Iraani võistkonna varumängijana (Iraan sai 16. koha). 2018. aastal ta Iraani olümpiavõistkonda ei pääsenud.

Aastavahetusel 2018/2019 mängis Gholami Stockholmis Riltoni karikaturniiril. Lisaks põhiturniirile (jagas 5.–13. kohta), mängis ta kaasa välkturniiril, kus pärast kuut vooru omas kuus punkti. Seitsmendas voorus sai ta vastaseks Iisraeli rahvusvahelise meistri Ariel Erenbergi. Gholami keeldus poliitilistel põhjustel temaga mängimast. Erenberg sai tabelisse kirja punkti, Gholami nulli. Mõlemad lõpetasid turniiri seitsme punktiga ja 2.–4. koha jagamisega. Veebruaris 2019 käis Gholami ajatolla 'Alī Khāmene'ī vastuvõtul.

Juunis 2019 tuli Gholami Ammanis Lähis-Ida tsooniturniiril kolmandaks ja maailma karikaturniirile ei kvalifitseerunud. Septembris 2019 jagas ta esikohta Xingtais peetud Shanghai Koostööorganisatsiooni lahtisel turniiril.

Oktoobris 2019 jagas Gholami Mumbais peetud noorte MM-il U18-vanuseastmes 4.–10. kohta (jäi koefitsientide põhjal viiendaks). Ühtlasi täitis Gholami sel turniiril kolmanda suurmeistrinormi. Suurmeistri nimetus kinnitati veebruaris 2020 Abu Dhabis FIDE kongressil.

Viited
------

1. ↑  Riltonblixt 2 2018/2019. chess-results.com
2. ↑  World Youth Chess Championship 2019 - Open U18. chess-results.com

Välislingid
-----------

* Aryan Gholami – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
* Aryan Gholami FIDE andmebaasis
* Shanghai Cooperation Organization Chess International Open 2019. ratings.fide.com
* Asian Zone 3.1 - Men – 2019. chess-results.com
* Karikatyrbilder och fortsatta politiska bråk i Rilton Cup-affären. schack.se, 8. jaanuar 2019
* Iran hails chess player who refused to face Israeli. timesofisrael.com, 2. märts 2019
**Uku Hänni** (sündinud 27. augustil 1943 Kullamaa vallas Läänemaal) on eesti astrofüüsik ja riigiametnik.

Elulugu
-------

Ta sündis kaubandustöötajate peres.
Lõpetas aastal 1961 Märjamaa Keskkooli ja 1970 Tartu Riikliku Ülikooli füüsikaosakonna.

Töötas Astrofüüsika ja Atmosfäärifüüsika Instituudis inseneri ja teadurina. 1992. aastast töötab Rahandusministeeriumis, kus oli algul peaspetsialist ja 2015. aasta seisuga on riigivara osakonna nõunik.
Osalenud omandireformi ja erastamise kontseptuaalses ja seadusandlikus ettevalmistamises. 

Ta oli Eesti Maa-Keskerakonna asutajaid, keskvolikogu liige ja sekretär.

Teadustöö
---------

1981. aastal kaitses Astrofüüsika ja Atmosfäärifüüsika Instituudis kandidaadiväitekirja "Energiajaotus erinevate emissioonikarakteristikutega O tähtede spektrites", juhendaja Lauri Luud.

Uurimisalad: kuumade tähtede spektrofotomeetria ja tähtede mitteradiaalsed pulsatsioonid; astrokliima.
Avaldanud 10 teadustrükist astrofüüsika alalt. Hiljem avaldanud töid peamiselt omandireformi ja erastamise põhimõtete kohta.

Tunnustus
---------

* 2008 Valgetähe IV klassi teenetemärk

Publikatsioone
--------------

* Continuous spectra of O-type stars. // Tartu AO Publ. (1978) 46.
* Spectral energy distributions of Oe- and Oef-type stars. Tallinn, 1981.
* Radial velocity variations in the spectrum of O star 68 Cygni (kaasautor). (1986).
* Erastamise finantsmehhanism rahareformijärgsetes tingimustes (kaasautor). Tallinn, 1992.
* Ideoloogiad ja tänapäev. // Akadeemia (1999) 4.

Viited
------

1. 1 2  Eesti teaduse biograafiline leksikon, 1. köide.
2. ↑  "Teenetemärkide kavaleride andmebaas". Originaali arhiivikoopia seisuga 17. september 2014. Vaadatud 11. veebruaril 2015.

 *Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.*