recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**"Pigeons' Discrimination of Paintings by Monet and Picasso"** ("Monet' ja Picasso maalide eristamine tuvidel") on artikkel, mis ilmus 1995. aastal ajakirjas Journal of the Experimental Analysis of Behavior.

Tööle anti Ig Nobeli auhind psühholoogia alal.

Artikli sisu
------------

Uurimuse autorid püstitasid küsimuse, kas tuvid suudavad eri kunstnike maale eristada. Ja kui suudavad, kas nad suudavad teha üldistusi eri stiilide, näiteks impressionismi või kubismi kohta? Autorid võtsid aluseks 1984. aastal Debra Porteri ja Allen Neuringeri avaldatud artikli, kus tulemused näitasid, et tuvid suudavad eristada Johann Sebastian Bachi ja Igor Stravinski loodud muusikat.

Küsimuse püstitamise järel andsid autorid lühiülevaate kirjandusest, millest nähtub, et lindudel ja sealhulgas ka tuvidel on suurepäraselt arenenud võime eristada erinevaid objekte (näiteks pilte, millel on inimene ja mille ei ole inimest). Katsed on näidanud, et tuvid suudavad eristamist üle kanda fotodelt reaalsetele objektidele ja vastupidi. Autorite arvates võib maale metoodilisest aspektist võrdsustada fotodega, kuigi maalid ei peegelda täpselt reaalset maailma, vaid tihtipeale peegeldavad kunstnikku subjektiivset nägemust maailmast. Inimene suudab eri autorite maalidel objekte adekvaatselt identifitseerida või teisisõnu: me suudame leida seoseid maalide ja reaalsete objektide vahel. Kuid selline seos võib olla nõrk näiteks Pablo Picasso, Henri Matisse'i ja Georges Braque'i maalide puhul. Realism on oluline ainult tajuja jaoks, kes näeb maalis kolmemõõtmelise maailma esitlust. Lõpuks esitasid autorid küsimuse, kas tuvid suudavad maalides näha reaalse kolmemõõtmelise maailma esindatust.

Uuringu käigus õpetati tuvid eristama Claude Monet' ja Picasso maale. Treeningu tulemusena olid tuvid suutelised eristama ka Monet' ja Picasso maale, mida neile varem õppimisprotsessi jooksul ei näidatud. Veelgi enam, nad ilmutasid üldistusvõime olemasolu, mis võimaldas neil eristada Monet' maale Paul Cezanne'i ja Auguste Renoir' maalidest või Picasso maale Braque'i ja Matisse'i maalidest. Autorid jõudsid järeldusele, et tuvide käitumist mõjutavad komplekssed visuaalsed stiimulid sel määral, et võiks eeldada kategoriseerimisvõime olemasolu tuvidel.

Viited
------

1. ↑  Shigeru Watanabe, Junko Sakamoto, Masumi Wakita (1995). "Pigeons' Discrimination of Paintings by Monet and Picasso" (PDF). *Journal of the Experimental Analysis of Behavior* (inglise keelne). Vaadatud 02.10.2008.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: mitu nime: autorite loend (link) CS1 hooldus: tundmatu keel (link)
2. ↑  Ig Nobeli auhind 1995
Ettevõtte logo
**Venemaa Raudteed** (vene keeles «Росси́йские желе́зные доро́ги», lühendatult «РЖД») on Venemaa riiklik ettevõte, mis muu hulgas haldab Venemaa avalikke raudteesid.

Seisuga 2012 oli ettevõtte üks maailma suuremaid transpordiettevõtteid. Ettevõte on Venemaa kõige suurem tööandja.

Ettevõte moodustati 2003 Venemaa Raudteeministeeriumi (vene keeles Министерства путей сообщения России) baasil.

2019. aastal vedas ettevõte 1,2 miljardit reisijat ja 1,28 miljardit tonni lasti.

2022. aasta aprillis kuulutati Krediididerivatiivide komitee otsusega Venemaa Raudteed maksejõuetuks, kuna ettevõte ei suuda oma võlakirjade intressi tasuda.

Viited
------

1. ↑  "Avamine uue reisijate sõnumeid". Originaali arhiivikoopia seisuga 18. juuni 2021. Vaadatud 2. jaanuaril 2021.
2. ↑  "Lääne sanktsioonid hammustavad: Venemaa riiklik raudteefirma on maksejõuetu". *Postimees*. 12. aprill 2022.

Välislingid
-----------

* "Venemaa Raudtee ei suuda oma võlgu enam teenindada" ERR, 11. aprill 2022
**"Käsna-Kalle Kantpüks"** on ameerika joonissari, mille autor on merebioloog Stephen Hillenburg. Seriaali hakkas 1999. aastal tootma Nickelodeon Animation Studios.

Sari on võitnud Emmy.

Eestis näitasid/näitavad sarja TV3, Kanal 2 ja Nickelodeon. Eestikeelset teksti on lugenud Ardo Ran Varres.[*viide?*]

Tegelased
---------

Joonissarja peategelane on Bikini atolli merealuse linna Bikiini Põhja elanik kollane merekäsn **Käsna-Kalle Kantpüks** (originaalnimi SpongeBob SquarePants). Ta elab koos lemmiklooma teo **Garyga** (originaalnimi Gary the Snail) ananassimajakeses ja töötab kiirtoidurestoranis krabiburgeri valmistajana. 

Käsna-Kalle naabrid on kivi all elav roosa, laisk ja lihtsameelne meritäht **Patrick** (originaalnimi Patrick Star), kes on Käsna-Kalle üks parimatest sõpradest, ja pessimistlik kalmaar **Kalmer** (originaalnimi Squidward Tentacles), kellega ta töötab koos hr Krabi juures. Kalmer elab majas, mis meenutab Lihavõttesaarel paiknevat kivikuju.

**Hr Krabi** (originaalnimi Eugene Krabs) on ahne ja isekas krabi, kiirtoidurestorani Krõbe Krabi omanik. Ta teenis nooruses mereväes. Tal on tütar kašelott Pearl (originaalnimi samuti Pearl).

**Sandy** (originaalnimi Sandra Cheeks) on Texasest pärit orav. Ta elab vee all klaaskupli all, kus kasvab tamm. Ta on teadlane. Harrastab karatet ja ekstreemsporti. Ta on Käsna-Kalle teine parim sõber.

**Plankton** (originaalnimi samuti Plankton) on roheline ja ühesilmne aerjalaline. Ta on hr Krabi rivaal ja kunagine sõber, kes tegutseb Krõbeda Krabi vastas asuvas toitlustusasutuses Solgi Ämber. Plankton üritab sageli krabiburgeri salajast retsepti varastada.

Filmid
------

2004. aastal valmis esimene täispikk joonisfilm "Käsna-Kalle Kantpüksi film" (inglise keeles "The SpongeBob SquarePants Movie").

2015. aastal valmis teine täispikk joonisfilm "Käsna-Kalle Kantpüks" (inglise keeles "The SpongeBob Movie: Sponge Out of Water").

2020. aastal esilinastus kolmas täispikk joonisfilm "Käsna-Kalle film: Käsn jooksus" (inglise keeles "The SpongeBob Movie: Sponge on the Run").

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Käsna-Kalle Kantpüks** |

|  |  |
| --- | --- |
|  | Tsitaadid Vikitsitaatides: **Käsna-Kalle Kantpüks** |

* Ametlik sait (USA)
* Ametlik sait (Aasia)
* Ametlik sait (Austraalia)
* Ametlik sait (Suurbritannia)
**Kineetiline energia** on energia, mis on kehal tema liikumise tõttu. Keha kineetiline energia on võrdne tema kiirendamiseks tehtud tööga ning sõltub keha massist ja kiirusest.

Kineetilise energia kui füüsikalise suuruse tähis on {\displaystyle E\_{k}} (või {\displaystyle T}) ja mõõtühik džaul (J).

Kineetiline energia klassikalises mehaanikas
--------------------------------------------

Kui kiirendada keha paigalseisust konstantse jõuga {\displaystyle F}, siis teeb see jõud teepikkusel {\displaystyle s} tööd

{\displaystyle W=Fs}.
Jõud {\displaystyle F} annab kehale massiga {\displaystyle m} ühtlase kiirenduse {\displaystyle a}. Newtoni teise seaduse seaduse kohaselt {\displaystyle F=ma}, seega

{\displaystyle W=mas}.
Aja {\displaystyle t} jooksul läbib keha ühtlasel kiireneval liikumisel teepikkuse {\displaystyle s={\frac {at^{2}}{2}}} ja saavutab kiiruse {\displaystyle v=at}. Järelikult kandub kehale töö

{\displaystyle W=ma\cdot {\frac {at^{2}}{2}}={\frac {ma^{2}t^{2}}{2}}={\frac {mv^{2}}{2}}}.
See kiirendustöö on võrdne kehale antud kineetilise energiaga: 

{\displaystyle E\_{k}={\frac {mv^{2}}{2}}}.
Kui keha jätkab liikumist püsival kiirusel, säilib tema kiirenemisel saadud kineetiline energia (hoog). Kui näiteks auto massiga {\displaystyle m=1000\,\mathrm {kg} } liigub kiirusega {\displaystyle v=100\,\mathrm {km} /\mathrm {h} }, on tema kineetiline energia {\displaystyle E={\frac {1}{2}}\cdot 1000\,\mathrm {kg} \cdot \left(100\,{\frac {\mathrm {km} }{\mathrm {h} }}\right)^{2}\approx {\frac {1}{2}}\cdot 1000\,\mathrm {kg} \cdot \left(27{,}78\,{\frac {\mathrm {m} }{\mathrm {s} }}\right)^{2}=385\,800\,\mathrm {J} }.

Sarnase valemiga saab arvutada ka fikseeritud telje ümber pöörleva keha kineetilise energia:

{\displaystyle E\_{k}={\frac {I\omega ^{2}}{2}}},
kus {\displaystyle I} on keha inertsimoment nimetatud telje suhtes ning {\displaystyle \omega } on nurkkiirus.

Keha kineetiline energia võrdub tööga, mida ta on suuteline seismajäämiseni sooritama (energia ongi töö varu).

Kineetiline energia relativistlikus mehaanikas
----------------------------------------------

Kui keha liikumiskiirus on lähedane valguse kiirusele, peab kineetilise energia arvutamisel arvesse võtma keha massi kasvu. Keha liikumisenergiat väljendab siis valem

{\displaystyle E\_{k}={\frac {mc^{2}}{\sqrt {1-v^{2}/c^{2}}}}-mc^{2}},
kus

{\displaystyle m}0 on keha mass paigalseisus,
{\displaystyle v} on keha kiirus kõrvalseisva vaatleja jaoks,
{\displaystyle c} on valguse kiirus.
Kineetiline energia hakkab siiski märgatavalt kasvama alles väga suurel kiirusel. Näiteks kiirusel {\displaystyle v\approx 0{,}1c\approx 29\,979} km/s erineb selle valemiga arvutatud tulemus klassikalise mehaanika järgsest tulemusest 1 protsendi võrra.

Vaata ka
--------

* Vaba langemine
* Potentsiaalne energia
**Eduard Wiiralti galerii** avati Eesti Rahvusraamatukogus 1996. aasta septembris. Galerii rahvusraamatukogu Tõnismäe hoones on rekonstrueerimise tõttu ajutiselt suletud. Uuenenud ekspositsiooni avatakse koos hoone taasavamisega 2027. aastal.

Eduard Wiiralt "Põrgu"
See on suure eesti graafiku teoste alaline ekspositsioon. See sai võimalikuks tänu Harry Männili ja Henry Radevalli Tallinna linnale tehtud kingitusele, mis sisaldas 62 Eduard Wiiralti estampi ja joonistust, läti kunstniku Reinholds Kalninši (1897–1968) litoportreed (1951) ja eesti kunstniku Endel Kõksi (1912–1983) õliportreed Wiiraltist (1953). Lisaks tööde eksponeerimiseks rajatud galeriile Rahvusraamatukogus algatasid Männil ja Radevall Eduard Wiiralti kunstiauhinna väljaandmise alates 1998. aastast raamatukogus regulaarselt korraldatavatel nüüdisaegse eesti graafika näitustel.

Valdav osa töid pärineb Henry Radevalli ema, 1946. aastal Stockholmis Wiiraltiga tutvunud ja tema teoste suurimaks sõjajärgseks kollektsionääriks kujunenud Nina Poomi (1909–2006) kogust. E. Wiiralti kuulsaimad teosed on kahtlemata "Põrgu" ja "Kabaree", mis kroonivad tema noorusaegset loomingut, olles ühtlasi esimese Pariisi-perioodi (1926–1933) kõrgsaavutusteks.

Vaata ka
--------

* Eesti Rahvusraamatukogu galeriid
* Eduard Wiiralti kunstiauhind
* Eesti Rahvusraamatukogu hoone

Viited
------

1. ↑  "Eduard Wiiralti püsinäitus". *Eesti Rahvusraamatukogu*. Vaadatud 16. aprillil 2024.
2. ↑  "Eduard Wiiralti galerii". Eesti Rahvusraamatukogu. Originaali arhiivikoopia seisuga 16.04.2018. Vaadatud 21.04.2015.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: robot: algse URL-i olek teadmata (link)
3. ↑  "Eduard Wiiralti galerii". Eesti Rahvusraamatukogu. Originaali arhiivikoopia seisuga 16.04.2018. Vaadatud 21.04.2015.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: robot: algse URL-i olek teadmata (link)
Illustratsioon eeposest
**"Laul minu Cidist"** (hispaania keeles "Cantar de Mio Cid") on hispaania kangelaseepos, mis inspireerituna rekonkistast räägib rekonkista kangelase Rodrigo Díaz de Vivari ehk Cidi (araabia *sidi* – 'härra') elust. Erinevalt teistest Euroopa kangelaseepostest on "Laul minu Cidist" kirjutatud realistlikus laadis, teost iseloomustab sotsiaalsus ja rahvalähedus. 

"Laul minu Cidist" pärineb umbes aastast 1140. Eepose autoriks peetakse kaht arvatavasti Kastiilia ja Zaragoza piirialalt pärinevat huglaari ehk rändlaulikut. Ainus säilinud käsikiri pärineb aastast 1207.

Eepos on kirjutatud ebakorrapärases, enamasti küll 14-silbilistes assoneeruvais ja tsesuuriga 6. 7. ja 8. silbi järel poolduvais värssides.

Eepos räägib Rodrigo Díaz de Negro (u 1043–1099) ehk Cidi elust, tema väljasaatmisest kuningas Alfonso poolt, tema võitlustest mauridega, Valencia vallutamisest, kuningaga leppimisest, tütarde abielust Cidile vastumeelsete Carrióni infantidega, tütarde häbistamisest viimaste poolt, infantide karistamisest ning Cidi ja tema perekonna au taastamisest. Eepos lõpeb Cidi tütarde pulmadega oma uute kosilastega.

Sündmustel on ajalooline taust, aga lisandunud on ka meelekujutuslikke ja romantilisi aineid. 

Erinevalt teistest tolleaegseist Euroopa eepostest on "Laul minu Cidist" kirjutatud küllaltki realistlikult, võimaliku ja tõenäolise piire ei ületata (näiteks peaingel Gabriel ilmutab Cidile ennast unenäos).

Eeposes ei rõhutata seisuslikke vahesid. Rõhk igapäevasel ja lihtsal, kogu tegevus on seotud tavapärase eluga. Näiteks Cid võtab sõdimist kui igapäevase leiva teenimist. Märkimist väärib fanatismi ja usuvaenu puudumine eepose tegevustikus.

Eepose väärtus ja ilu seisneb paljuski heroilisuse sidumises kõige lihtsa ja igapäevasega.

Eesti keeles
------------

Katkendid on ilmunud Ain Kaalepi ja Jaan Kaplinski tõlkes raamatus

* Villem Alttoa (toim.) 1962. *Keskaja ja vararenessansi kirjanduse antoloogia*. Tallinn: Eesti Riiklik Kirjastus.
Soome folkmetali bänd Ensiferum esitab lugu Andromeda

|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib metalist üldse; metali põhistiili kohta vaata artiklit Klassikaline metal; Leonard Mogeli filmi kohta vaata Heavy Metal.* |

---

***Heavy metal*** ehk ***metal*** on 1960. aastate lõpul ning 1970. aastate algul bluusist ja rokkmuusikast tekkinud muusikasuund, mida algusaastatel iseloomustasid sünged, sageli okultistlike mõjutustega laulutekstid ja depressiivsete meloodiate kasutamine ning mille mängimisel pandi suuremat rõhku elektrikitarridele ja trummidele. Üheks esimeseks *heavy* *metal*'i bändiks peetakse sageli briti Black Sabbathit, esimeste seas olid ka Led Zeppelin ja Deep Purple. *Heavy metal*'i stiili tegi kuulsaks Metallica, mida peetakse praegugi kuulsaimaks *metal*'i bändiks.

Aastate jooksul on stiil pidevalt arenenud ja laienenud ning hõlmab tänapäeval väga erinevaid  heavy metal'i alamstiile, mis võivad muusikaliselt olla üksteisest üsna erinevad. Esimesed alamstiilid olid *hard rock*, *shock rock*, progressiivne *metal*, *glam metal*, *pop metal* ja briti *heavy metal'*i uus laine (tihti tuntud akronüümina NWOBHM, *new wave of British heavy metal*). *Hard rock*'i tuntumad esitajad on AC/DC, Aerosmith ja Blue Öyster Cult. Progressiivse *metal'*i tuntumad on Rush, Uriah Heep, Queensrÿche ning tänapäeval Dream Theater. *Glam'*ist on tuntumad Twisted Sister, Mötley Crüe, Skid Row, Poison ja Cinderella; *shock rock*'ist Alice Cooper, Marilyn Manson, W.A.S.P. ja Kiss; *pop metal*'ist Guns N' Roses, Def Leppard, Van Halen, Whitesnake ja Europe. NWOBHM-i algatajad olid Motörhead, Iron Maiden, Saxon ja Angel Witch. *Hard-n-heavy* tuntumad on Scorpions, Ozzy Osbourne, Dio, Accept, Judas Priest ja Rainbow.

*Hard rock*, varajane *metal*, progressiivne *metal*, *shock rock*, *glam metal* ja varajane punk (kuhu kuulusid Ramones, The Damned, Sex Pistols ja The Clash) olid stiilid, millest hakkasid arenema muud alamžanrid.

Vaata ka
--------

* Heavy metal'i ansamblite loend

| * v
* r
*Heavy metal* / *Metal*'i stiilid |
| --- |
| 
*Alternative metal* - *Black metal* - *Death metal* - *Doom metal* - *Folk metal* - *Glam metal* - *Gothic metal* - *Grindcore* - *Industrial metal* - *Metalcore* - *Nu metal* - *Power metal* - *Progressive metal* - *Speed metal* - *Symphonic metal* - *Thrash metal* - *Viking metal* |
**Erich Friedrich Carl Walter** (31. juuli/12. august 1894 Peterburi – 8. juuli 1981 Eichwalde) oli Eesti vaimulik.

Õppis aastatel 1904–1912 Peterburi Peetri koolis ja 1912–1913 Peterburi Sõjaväemeditsiini Akadeemias. Tartu Ülikooli usuteaduskonnas õppis ta aastatel 1913–1916. Prooviaastal oli ta Peterburis. Ordineeriti 12. novembril 1917 Peterburis õpetajaks.

Oli 1917. aastal Peterburi Maarja koguduse adjunktõpetaja ja usuõpetaja ning ümbruskonna saksa kolooniate vikaarõpetaja. 1918. aastal oli ta Narva Johannese koguduse vikaarõpetaja ja usuõpetaja. Aastatel 1919–1939 oli ta Tallinna Oleviste koguduse õpetaja ning Tallinna toomkooli ja Elisekooli (Elisenschule) usuõpetaja.

1939. aastal kolis Saksamaale. Oli aastatel 1939–1945 luterlik vaimulik Posenis, pidades vahel teenistusi ka Riia toomkirikus. Aastatel 1945–1951 oli ta õpetaja Güstrow' toomkirikus. Aastatel 1953–1963 oli õpetaja Schwerinis. Jäi 1963. aastal emerituuri, suri Eichwaldes (Königs Wusterhauseni lähedal Dahme-Spreewaldi kreisis Brandenburgi liidumaal).

Oli jaanuaris 1930 IV Riigikogu liige.

Isiklikku
---------

Tema isa Karl Friedrich Walter oli Peterburi Jeesuse koguduse (läti kogudus) õpetaja, vanaisa Karl Reinhold Walter oli Ropaži koguduse õpetaja. Tema äi Wilhelm Eugen Leonhard Kentmann oli Kullamaa Püha Johannese koguduse õpetaja.

Viited
------

1. ↑  Die Pastoren des Konsistorialbezirk Estland 1885-1919. Böhlau Verlag Köln Wien
2. ↑  Konrad Veem Eesti Vaba Rahvakirik Dokumentatsioon ja leksikon EVR Stockholm 1988
3. ↑
Klaas Kahhethi tšatšat.
**Tšatša** (gruusia keeles: ჭაჭა [tʃ'ɑtʃ'ɑ]) on gruusia brändi, mida valmistatakse enamasti viinamarjapressimise jääkidest (seemned, kestad). Eurooplastele on selle joogi tavapärasem nimetus itaalia *grappa*. Toorainena kasutatakse ka tooreid või metsikuid viinamarju, viigimarju, mandariine, apelsine või mooruspuuvilju. Destilleeritakse kaks korda, harvem ka üks kord.

Algselt oli tšatša ainult kodustes tingimustes valmistatud kange jook ehk puskar, kuid tänapäeval valmistatakse seda ka tööstuslikult viinavabrikutes. Üks kuulsamaid tšatšasid on Binekhi Estragon, mis teenis 2007. aastal Mundus Vini hõbemedali.

Grusiinid väidavad, et tšatšal on raviomadused ja soovitatavad seda paljude haiguste, sealhulgas kõrvaummistuste ja seedehäirete korral. Samuti arvatakse, et see aitab kõhuvalu korral, kui määrida välispidiselt. Üldiselt kasutatakse tšatšat ikkagi seespidiselt.

Selle alkohoolse joogi kangus on tavaliselt 45–50%, harvem ka 60%. Juuakse napsina puhtalt, kuid ka segatuna kokteilides puuviljade ja jääga. Mõnes piirkonnas tarvitatakse aperitiivina. Kuulsate gruusia toostide juurde kuulub kindlasti ka tšatša. Gruusia külalislahkus on legendaarne – tooste külaliste auks lausutakse väsimatult ning iga toosti peale juuakse. Sealjuures ei tohi unustada tšatša kangust, doseerida tuleb mõistlikult.

Tšatša valmistamine

Viited
------

1. ↑  "List of silver medals awarded during Mundus Vini 2007" (PDF). Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 14. mai 2011. Vaadatud 13. mail 2016.

Välislingid
-----------

* "Hvino News" – veiniuudiseid Gruusia Vabariigist (ingl.k)
* Tšatša purskkaev Bathumis (ingl.k)
**Senffi trepid** on Tartus W.Struve tänavat Vallikraavi tänavaga ühendavad trepid.

Trepid on nime saanud Tartu ülikooli joonistuskooli esimese õpetaja kunstnik Carl August Senffi järgi, kelle maja asus samas mäenõlval Tiigi ja Struve tänava nurgal. Tema järgi nimetati ka Liivamäge Senffi mäeks või Senffi kõrgendikuks. Senff lasi sellesse kohta ehitada esimesed trepid, et Tiigi tänavalt tulijad pääseksid mugavamalt ülikooli ja Toomkirikus töötanud raamatukokku, kuna enne treppe oli sel kohal järsk tee, mis jätkas Pikk Liivamäe tänavat (*Die lange Sandberg Gasse*). 1830. aastal kirjeldati Senffi mäe teed (*Senffsche Bergweg*) kui väga järsku ja ainult erakordselt vagurate hobustega sõidetavat.

19. sajandi teisel poolel olid trepid osa Tähe tänava jätkust. Tänav korraldati põhjalikult ümber 1870. aastatel. Esialgne plaan oli ehitada sinna jalakäijatele käsipuudega kivitrepp. Eelarve koostas ehitusmeister Conrad Robert von Sengbusch, ülikooli rektor Ottomar Meykow eraldas linna toetuseks vahendeid.

Varaseimad vaated treppidele pärinevad ajast paar aastat pärast ehitise valmimist, kui istutatud puud olid veel väikesed. 2010. aastal meenutas Varje Sootak, et veel mõnikümmend aastat varem kasvasid trepi kõrval Senffi-aegsed sirelid.

* Sügisene vaade Tiigi tänavalt.Sügisene vaade Tiigi tänavalt.
* Ülalt.Ülalt.
* Alt.Alt.
* Grafiti Senffi treppide ääres.Grafiti Senffi treppide ääres.

Viited
------

1. 1 2  Varje Sootak Mitte ainult Senffi trepid... UT, 10.05.2010
2. 1 2 3  M. Eimre ja S. Saarep "Ajalooline õiend Senffi treppide kohta" Tallinn: ENSV MN Riikliku Ehituskomitee Kultuurimälestiste Riiklik Projekteerimise Instituut, 1987 (käsikiri avaldatud kultuurimälestiste riiklikus registris)

Kirjandus
---------

* Ingrid Abram "Kus on Senffi trepid?" Postimees 7. mai 1997
* E. Kudu "Senffi treppidest". Edasi 30. mai 1985 (M. Eimre ja S. Saarepi ajaloolise õiendi väitel ebapiisav ja ebatäpne)

Välislingid
-----------

* M. Eimre ja S. Saarep "Ajalooline õiend Senffi treppide kohta" Tallinn: ENSV MN Riikliku Ehituskomitee Kultuurimälestiste Riiklik Projekteerimise Instituut, 1987 (käsikiri avaldatud kultuurimälestiste riiklikus registris)
Vasakult paremale: Tom DeLonge, Mark Hoppus, Travis Barker
**Blink-182** on Ameerika pop-punkbänd, mille asutasid Mark Hoppus (bass ja vokaal), Tom DeLonge (kitarr ja vokaal) ja Scott Raynor (trummid) 1992. aastal San Diego äärelinnas Poways.

1998. aastal USA turneel asendas trummar Scott Raynorit Travis Barker, kellest sai hiljem bändi uus trummar. 

Bändi ametlik nimi on Blink-182. Numbrid "182" ei oma nimes tähendust ja said sinna lisatud seetõttu, et Iirimaal oli juba olemas kollektiiv nimega Blink. Vaatamata sellele nimetavad fännid bändi väga tihti lihtsalt Blinkiks.

2005. aasta veebruaris läks bänd enda sõnutsi määramatuks ajaks puhkusele. Hiljem, 2006. aastal, teatasid Hoppus ja Barker muusikakanali MTV intervjuus, et bänd on ametlikult lahku läinud. Grammyde auhinnagalal 2009. aasta jaanuaris teatas bänd, et on taas kokku tulnud ja suvel ilmub uus album. See oli esimene korda nelja aasta jooksul, kui kõik kolm bändiliiget olid koos laval.

2015. aastal lahkus bändist Tom DeLonge ja tema asemele tuli Matt Skiba (kitarr, vokaal).

2022. aastal lahkus bändist Matt Skiba ja naases Tom Delonge. 2023. aastal ilmus Blink-182 üheksas album "One More Time...".

Blink-182 kõrvalprojektiks oli ansambel Box Car Racer, mille koosseisus oli kitarrist Tom Delonge, trummar Travis Barker ja David Kennedy.

Koosseis
--------

* Mark Hoppus - basskitarr ja vokaal
* Tom DeLonge - kitarr, vokaal
* Travis Barker - trummid

### Endised liikmed

* Scott Raynor - trummid
* Matt Skiba - kitarr ja vokaal

Diskograafia
------------

* "Flyswatter" (1992)
* "Buddha" (1994)
* "Cheshire Cat" (1994)
* "Dude Ranch" (1997)
* "Enema of the State" (1999)
* "The Mark, Tom, and Travis Show: The Enema Strikes Back" (2000)
* "Take off Your Pants and Jacket" (2001)
* "Blink-182" (2003)
* "Greatest Hits" (2005)
* "Neighborhoods" (2011)
* "California" (2016)
* "Nine" (2019)
* "One More Time..." (2023)

Seotud bändid
-------------

* Box Car Racer
* Transplants
* +44
* Angels and Airwaves
* Expensive Taste
* The Aquabats

Välislingid
-----------

* Official MySpace Page
* Blink-182 Official website
* Blink-182 Official RSS Feed
* HiMyNameIsMark.com
* Mark Hoppus's MySpace
* Travis Barker's MySpace
* "Blink-182: me oleme tagasi!". *Elu24*. 9. veebruar 2009.
Julius Walter
**Julius Piers Ernst Hermann Walter** (15. veebruar 1794 (vkj. 4. veebruar) Valmiera – 14. detsember (vkj. 2. detsember) 1834 Tartu) oli baltisaksa usuteadlane.

Julius Hermann Walter oli kreisiarsti Hermann Johann Walteri ja tema naise Marie Elisabethi (sündinud Walter) poeg.

Ta lõpetas 1811 Valmiera gümnaasiumi ning õppis 1811–1817 Tartu ülikoolis, hiljem ka Jena, Göttingeni ja Königsbergi ülikoolides.

Ta astus Lützowi vabakorpuse nimelisse sõjaväeossa, mis moodustati 1813 ja saadeti laiali 1815. Sõjaväeosal oli kuulsus, et see koosneb peamiselt tudengitest ja õppejõududest, ehkki need moodustasid selle isikkoosseisust ainult 12% – seegi oli märgatavalt rohkem teistest sõjaväeosadest.

Alates 1817 oli ta pastor Ropažis, Allažis ja Vangažis, 1823–1830 Valmieras.

1830 sai Walter Tartu ülikooli praktilise usuteaduse korraliseks professoriks ja töötas sellena kuni surmani. 1832 sai ta Tartu ülikooli usuteaduskonna dekaaniks.

Tema teoseid mõjutasid tugevalt Carl Daub ja Georg Hegel.

Julius Walter abiellus Emilie Buschiga. Neile sündis 6 tütart ja 1 poeg.

Välislingid
-----------

* Friedrich Neue, Dr. Julius Walter: in memoriam, 1835
Illustratsioon raamatust "Character of renaissance architecture", mis kujutab üht Sebastiano Serlio portaali (C. H. Moore, New York 1905)
**Rusteeritud sammas** on sammas, mille tüveses vahelduvad siledad ja konarlikult töödeldud või töötlemata pinnaga kiviplokid. Iseloomulik eriti renessansi- ja manerismiperioodi arhitektuurile, kuid üksikjuhtudel leiab kasutust ka hilisemas ehituskunstis. Juba renessanssehitistes võidi tahumatust markeerida krohvi- ja kivisegust pinnakattega.

Pildid
------

* Palazzo Pitti aiapoolne fassaadPalazzo Pitti aiapoolne fassaad
* Bartolomeo Bianco kavandatud Genua linnavärav, 16.–17. sajandBartolomeo Bianco kavandatud Genua linnavärav, 16.–17. sajand
* Värav Fontainebleau lossisVärav Fontainebleau lossis
* Rusteeritud piilarina kujundatud purskkaev "Diana allikas", 17. sajandi esimene poolRusteeritud piilarina kujundatud purskkaev "Diana allikas", 17. sajandi esimene pool
* Sissepääs Oxfordi botaanikaaias]Sissepääs Oxfordi botaanikaaias]

Vaata ka
--------

* tüvesevõru
* nummis

Viited
------

1. ↑
Gøsta Esping-Andersen (2016)
**Gøsta Esping-Andersen** (sündinud 1947) on Taani politoloog ja sotsioloog. Peamiselt tuntud kui heaoluriikidest rääkiva raamatu "*The Three Worlds of Welfare Capitalism*" (Kapitalistliku heaolu kolm maailma) (1990) autor. 
Veel on talt ilmunud 2003. aastal "*Why We Need a New Welfare State*", 2001. aastal koostöös M. Reginiga "*Why Deregulate Labour Markets?*", 1999. aastal "*Social Foundations of Postindustrial Economies.*"

Esping-Andersen on Barcelonas Pompeu Fabra Ülikooli sotsioloogiaprofessor ning teaduskomitee liige Madridi Juan Marchi Instituudis ja *École Normale Supérieure* (Pariis) ja Taani Sotsiaaluuringute Instituudis. Ta on kaastegev selliste teadusajakirjade toimetustes nagu *American Sociological Review, European Sociological Review, European J. of Industrial Relations, Stato e Mercato, South European Society and Politics, Work, Employment and Society, New Political Economy ja J. European Social Policy*. 

Ta on töötanud sellistes rahvusvahelistes organisatsioonides nagu ÜRO, Maailmapank ja OECD. Töötanud Portugali ja Belgia valitsuse juures, kui need riigid olid Euroopa Liidu eesistujamaad.

Välislingid
-----------

* Koduleht Pompeu Fabra Ülikoolis
**Kuradipuu** ehk **mandžuuria araalia** (*Aralia elata* (Miq.) Seem. ehk *Aralia mandschuria* Maxim) on araalialiste (*Araliaceae*) sugukonda kuuluv väike puu.

Kirjeldus
---------

Väike 3–5 meetri kõrgune puu, mille peenikest harunemata tüve katavad tihedalt lühikesed ogad, mille järgi on puu arvatavasti nimetuse saanud. Lehed on suured, kaheli sulgjad, kujult munajad kuni elliptilised. Õied kollakasvalged, asetsevad ebasarikana. Vili on 5-seemneline sinakasmust marjataoline luuvili .

Levik
-----

Looduslikult kasvab Kirde-Hiinas, Koreas ja Venemaal Kaug-Idas Primorje segametsades. Eestis kasvatatakse parkides ja aedades ilutaimena.

Droog
-----

Droogina kasutatakse triterpeenseid saponiine sisaldavaid juuri, mida kogutakse sügisel 5–15 aastastelt puudelt.

Kasutamine
----------

Toimelt sarnane ženšenniga. Kuradipuu juur on füüsilist ja vaimset töövõimet suurendav, immuunsüsteemi tugevdav. Kasutatakse tavaliselt tinktuurina väsimuse, nõrkuse,  madala vererõhu ja depressiivsuse korral. Kuradipuu lehtedel on ka üldergutav toime, kuigi neil on teistsugune saponiine koostis. Kuradipuud lisatakse ka toniseeriva toimega karastusjookidele.

Ohud
----

Tõstab vererõhku ning võib põhjustada uinumis ja unehäireid.

Teised liigid
-------------

Teiste araalialiikide hulgas kuradipuule oma omaduste poolest väärilist ei leidu. Üksnes Põhja-Ameerikas kasvaval *Aralia hispida*’l on mõningane toniseeriv toime.

Viited
------

1. ↑  "Eestikeelsete taimenimede andmebaas". Vaadatud 14.12.2020.
2. ↑  "Aralia elata (Miq.) Seem. GRIN-Global". Vaadatud 14.12.2020.
3. 1 2 3 4 5  Raal, A. (2010). "Farmakognoosia". *Õpik kõrgkoolidele. Tartu Ülikooli Kirjastus*. **479**.
4. 1 2 3 4 5 6 7  Raal, Ain (2010). "Maailma ravimtaimede entsüklopeedia". *Eesti Entsüklopeediakirjastus, Tallinn*.
**Peeter Laasik** (sündinud 9. jaanuaril 1959) on eesti arst (ortopeed), tervishoiujuht, riigiametnik ja maadleja.

1977. aastal lõpetas ta Tartu 5. Keskkooli. 1983. aastal lõpetas ta Tartu Riikliku ülikooli arstiteaduskonna spordimeditsiini osakonna, 1984. aastal õppis internatuuris spordimeditsiini ja traumatoloogia eriala. 

Aastatel 1978–1982 võitis ta Eesti meistrivõistlustel Kreeka-Rooma maadluses 4 pronksmedalit kaalukategooriates 82–90 kg. 

Aastatel 1983–1990 töötas ta spordiseltsi Dünamo spordiarstina, 1985–1990 ka NSV Liidu naiste judokoondise hooldusarstina. Seejärel töötas Tartu Maarjamõisa haigla traumatoloog-ortopeedina, 2003–2005 Elva haigla peaarstina.

5. maist 2005 kuni 5. aprillini 2007 oli ta Sotsiaalministeeriumi abiminister. 

Viimastel aastatel on ta olnud Elva haigla juhatuse esimees ja ravijuht ning töötanud samas ortopeedina. 

Aastast 2021 on ta ka Tartumaa tervisekeskuse juhataja. 

Aastatel 2002–2009 oli ta Elva linnavolikogu liige Eesti Keskerakonna saadikuna. 2013. aastal valiti ta Elva linnavolikogu liikmeks valimisliidu Elva nimekirjas. 

Ta oli Eesti Keskerakonna liige aastatel 2002–2013 ja astus uuesti sama erakonna liikmeks 2016 juulist. 

Aastatel 1999–2005 oli ta Eesti Haiglate Liidu juhatuse liige, 2001–2005 Eesti Tehnilise Ortopeedia Liidu juhatuse liige. 

Ta kandideeris 2023. aasta valimistel Riigikokku, kogus valimisringkonnas nr 9 (Jõgeva- ja Tartumaa (v.a Tartu linn)) 300 häält ning ei osutunud valituks.

Viited
------

1. ↑  Vilja Kohler. Peeter Laasik lahkus Elva haiglast, 12. mai 2005
2. 1 2  Eesti Spordi Biograafiline Leksikon. Laasik, Peeter
3. ↑  "ESBL sporditulemused. Peeter Laasik". Originaali arhiivikoopia seisuga 22. detsember 2016. Vaadatud 22. detsembril 2016.
4. ↑  Väinu Rozental. Ministeeriumid on abiministri ametisse suhtunud leigelt. Äripäev, 11. juuni 2010
5. ↑  Vabariigi Valitsuse 12.04.2007 korraldus nr 196 "Sotsiaalministeeriumi abiministri Peeter Laasiku teenistusest vabastamine". RTL 2007, 33, 575
6. ↑  Elva haigla juhtkond
7. ↑  Elva haigla eriarstiabi
8. ↑  Vabariigi Valimiskomisjon. Valimiste arhiiv
9. ↑  "Elva linnavolikogu VIII koosseis". Originaali arhiivikoopia seisuga 23. detsember 2016. Vaadatud 22. detsembril 2016.
10. ↑  "E-äriregister. Erakonnad". Originaali arhiivikoopia seisuga 23. detsember 2016. Vaadatud 22. detsembril 2016.
Ameerika Ühendriikide turistid 1965. aastal Marokos
**Moeturismi** saab määratleda kui „nähtust reisivatest inimestest ning peatumas sihtkohtades väljaspool nende tavalist elukeskkonda, et nautida, katsetada ja võimalik, et ka tarbida moodi". Moeturism on nišituru segment, mis on välja arenenud kahest peamisest sektorist: kultuuriturism ja ostuturism.

Rahvusvahelised linnad kasutavad üha rohkem kultuurilisi tööstusharusid turismi arenguks, et tõsta nende majanduslikku vara ja hoida enda positsiooni globaalsel turul. Moeturism on alternatiivne turismivorm, mis tõmbab ligi turiste erinevatest maailma osadest. Turistid tahavad leida kohti, mis rahuldavad nende vajadusi ja soove. Moeturismis otsitakse uusi riideid, kingi, kotte, ehteid ja üleüldse kogemust sihtkoha kultuurist, mis kajastaks selle koha loovust ja innovaatilisust. Paljudes pealinnades korraldatakse vähemalt kaks korda aastas üritusi (näiteks moeetendusi), millega proovitakse saada rohkem tuntust.

Moeturismi ajalugu
------------------

15. sajandi alguses oli mood väga tähtis Prantsusmaal. Kuningas Charles IIV paluti luua eraldi moe organisatsioon, isegi kui paljud inimesed ei toetanud seda ideed. 18. sajandil suurenes inimeste teadlikkus moe tähtsusest. Uudisteagentuurid ja moeajakirjad hakkasid trükkima eredates värvides läikivaid ajalehti ja ajakirju.

Moeturismi tähtsus
------------------

* Mood on üks kõige mõjukamaid nähtusi lääne tsivilisatsioonis;
* moest arusaamine aitab kaasa enda mõistmisele ja isiklikule stiilile, põhinedes meie kultuurilisel tagapõhjal, uskumustel ja keskkonnal;
* meie isiklik stiil on meie identiteet.

TOP 10 moelinna maailmas
------------------------

1. New York, Ameerika Ühendriigid
2. Sydney, Austraalia
3. Pariis, Prantsusmaa
4. Milano, Itaalia
5. London, Ühendkuningriik
6. Los Angeles, Ameerika Ühendriigid
7. Tokyo, Jaapan
8. Las Vegas, Ameerika Ühendriigid
9. Berliin, Saksamaa
10. Barcelona, Hispaania

Vaata ka
--------

* Moepealinn

Viited
------

1. 1 2 3 4 5  Lavanya, D. (26. märts 2015). "Fashion tourism".
2. 1 2  "Fashion tourism".
Mälestiskivi kalmistule maetuile
**Luunja mõisa kalmistu** on kalmistu Tartu-Maarja kihelkonnas Tartumaal, tänapäevase haldusjaotuse järgi Luunja alevikus Luunja vallas Tartu maakonnas.

Kirjeldus
---------

Kalmistu jääb Luunja mõisa südamest linnulennult ühe kilomeetri kaugusele põhjakirdesse. Kalmistul oli ka teadmata ajal rajatud kabel.

Ajalugu
-------

Kalmistu rajasid mõisa tollased omanikud Münnichid arvatavasti varsti pärast 1767. aastat, kui Peterburis suri ja maeti Burchard Christoph von Münnich. Ta maeti millalgi ümber Luunja mõisa kalmistule. 19. sajandi algul maeti kalmistule mõisa tollaste omanike Nolckenite suguvõsa liikmeid. Kalmistule on üldse arvatavasti maetud 17 inimest.

### Lammutamine

Kalmistu oli jäetud maha, kui 1970. aastate algul hakkas Luunja sovhoos selle asukohta ehitama sigalat. Osa kalmistut ja selle kabel lammutati ning sealt saadud kive kasutati kohalike uute majade ehitusel. Ülejäänud osa kalmistut veeti täis prahti.

### Korrastamine

2008. aastal asutati lagastatud kalmistu korrastamiseks MTÜ Münnich. 2012. aastal avati kalmistu asukohta rajatud mälestuspark külastajatele, pidulik avamine toimus 9. augustil 2013.

Kalmistule maetuid
------------------

* Burchard Christoph von Münnich (1683–1767)

Pilte
-----

* 
* 
* 
* 
*

Viited
------

1. ↑  "Vana-Tartumaa baltisaksa mõisnike kalmistud". Tartu Postimees, 9. detsember 2008
2. 1 2  Vilja Kohler. "MTÜ Münnich korrastab Luunja mõisnike kalmistut". Tartu Postimees, 11. november 2008
3. ↑  ""Münnichite ja Nolckenite mälestuspark külastajatele avatud". Luunja valla koduleht". Originaali arhiivikoopia seisuga 24. oktoober 2014. Vaadatud 24. oktoobril 2014.
4. ↑  Juune Holvandus. "Luunja legendaarse mõisaomaniku mälestus elab". Eesti Kirik, 28.08.2013

Kirjandus
---------

* Taavi Pae. Eesti kalmistute kujunemine ja paiknemise seaduspärasused. // Magistritöö Tartu Ülikooli Geograafia Instituudis. Tartu 2002
* Alo Särg. "Luunja (*Lunia*, varem*Propsthof*)". - Tartumaa mõisad ja mõisnikud. Argo. Tallinn 2018. Lk 60–61

Välislingid
-----------

* Pärandkultuuri objekt: "Von Münnichite perekonnakalmistu" (432:HAU:008) Eesti looduse infosüsteemis
* Vilja Kohler. "Luunja kuulsate parunite surnuaed saab viisaka ilme". Tartu Postimees, 18. oktoober 2011
* Ketlin Sirge. Eesti mõisakalmistud. // Magistritöö Tartu Ülikooli usuteaduskonna võrdleva usuteaduse õppetoolis. Tartu 2013
* Vilja Kohler. "Luunja mõisnike kalmistu pajatab ajaloost ja meistki". Tartu Postimees, 9. august 2013
**Vähimõrd** on vähkide püüdmise vahend.

Mõrra ehitus
------------

Mõrraks oli traadist või puitvitstest raamistik, mis kaeti vajadusel ka võrguga ning see oli ühe või kahe sissepääsuga.

Ühe sissepääsuga mõrrad olid kuni 40 cm kõrged, ümmarguse põhjaga ja sissepääs asus mõrra ülaosas. Sissepääsuosa oli siledast materjalist (näiteks plekk), et vähid ei saaks välja ronida. Sööt kinnitati traadi või puutikuga sissepääsuavause alla mõra keskel.

Kahe sissepääsuga mõrdadel olid sissepääsud mõlemas otsas ning samast materjalist, millest raamistik. Sööt asus mõrra keskel. Sööda paigutamiseks ja vähkide väljavõtmiseks oli külje peal avaus, mis oli püügi ajal suletud.

Paigaldus
---------

Mõrrad paigaldati kalda lähedale õhtul ning välja võeti hommikul. Et mõrd põhja vajuks, pandi vitstest mõrra peale kivid. Märgistamiseks kasutati ujukit või ritva.

Tänapäev
--------

Vähimõrra definitsioon kehtivas kalapüügieeskirjas on – lubatud lõkspüünis, söödastatav kuni 1 m läbimõõduga püünis, millel puuduvad juhtaed ja tiivad ning millel on kuni 3 ava.

Vaata ka
--------

* mõrd
* rüsa
* silmutorbik
* sääs

Viited
------

1. ↑  Eesti etnograafia sõnaraamat. 1995. Koostanud Arvi Ränk. Tallinn, AS Pakett trükikoda. Lk 245
2. ↑  Vabariigi valitsuse määrus. 16.06.2016. § 7.2.6

Välislingid
-----------

* Vähimõrd, Eesti Rahva Muuseum
* Lõkspüünised
Komposiitfoto 21 tükiks purunenud komeedist Shoemaker-Levy 9
Pruunid plekid Jupiteri pinnal on kokkupõrkest tekkinud armid
**Shoemaker–Levy 9** (ametlik tähistus **D/1993 F2**) oli komeet, mis purunes 1992. aasta juulis ja põrkas 1994. aasta juulis kokku Jupiteriga.

Shoemaker–Levy 9 kokkupõrge Jupiteriga oli esimene kord kui astronoomid said vaadelda Päikesesüsteemi objektide kokkupõrget. Kokkupõrget kajastati laialdaselt meedias. Astronoomid said kokkupõrke vaatlemisel uut infot Jupiteri kohta ja tõstis esile selle võimalikku rolli Päikesesüsteemis liikuvate taevakehade arvu vähendamisel.

Komeedi avastasid 1993. aastal astronoomid Carolyn ja Eugene Shoemaker ning David Levy. Shoemaker–Levy 9 avastati Palomari observatooriumis asuva 46 cm Schmidti teleskoobiga. Komeet oli ilmselt 20–30 aastat enne avastamist sattunud Jupiteri gravitatsiooni mõjualasse ning tiirles ümber planeedi. See oli esimene komeet, mida märgati tiirlemas ümber planeedi. 

Astronoomid arvutasid välja, et Shoemaker–Levy 9 oli juulis 1992 ületanud Jupiteri Roche'i piiri ning purunenud mitmeks osaks. Komeedi tükid põrkusid Jupiteriga kiirusel 60 km/s ajavahemikus 16.–22. juuli 1994. Kokkupõrgetest tekkinud armid olid vaadeldavad mitu kuud.

Viited
------

1. ↑  "Comet Shoemaker-Levy 9 Collision with Jupiter". *National Space Science Data Center*. Originaali arhiivikoopia seisuga 19. veebruar 2013. Vaadatud 7. oktoobril 2020.
2. 1 2  "P/Shoemaker-Levy 9". *NASA Solar System*. Vaadatud 7. oktoobril 2020.
3. ↑  "The Lasting Impacts of Comet Shoemaker-Levy 9". *NASA Science*. Vaadatud 7. oktoobril 2020.
***Moha*** (paali ja sanskriti keeles; tiibeti keeles གཏི་མུག, timuk; hiina keeles 癡 või 痴 (hääldus pinyinis) chī) on **pettekujutlus**, rumalus, segaduses olek. See on budismis üks peamisi põhjusi, mis hoiab olendeid sansaaras.

Avidyā ehk teadmatus on sellele lähedane mõiste. Konkreetsed teadmatuse objektid on erinevates õpetustes erinevad, nagu ka selle ületamise viisid. 

Koos iha ja vihaga on rumalus või pettekujutlus üks kolmest meelemürgist. Olemiseratta keskel sümboliseerib seda siga. 

Budistlikus kosmoloogias vastab pettekujutlusele õnnetu seisund loomana. 

Asju ja nähtusi nähakse pettekujutluste tõttu moonutatuna. Moonutusi (*vipallāsa*) on kolme liiki: 

* tajumoonutused (*saññā-vipallāsa*),
* teadvuse moonutused (*citta-vipallāsa*) ja
* vaatemoonutused (*diṭṭhi-vipallāsa*).

Moonutuste tõttu võivad tekkida pettekujutlused, et muutuv (*anicca*) on püsiv (*nicca*), kannatus (*dukkha*) on õnn (*sukha*), isetus (*anatta*) on mina (*attā*) ja ebameeldiv (*asubha*) on meeldiv (*subha*). 

Moonutused põhjustavad seeläbi kannatusi.

Vaata ka
--------

* Avidya (teadmatus)
* Meeleplekk
* Kolm meelemürki
* Viis takistust
* Skandha (isiksuse moodustajad)

Viited
------

1. ↑  Damien Keown (2004). A Dictionary of Buddhism. Oxford University Press. pp. 8, 47, 89, 106, 143. ISBN 978-0-19-157917-2.
2. ↑  Vipallāsa-sutta, AN 4.49.
Shirley Chisholm (1972)
**Shirley Anita Chisholm** (sünninimega **St. Hill**; 30. november 1924 – 1. jaanuar 2005) oli Ameerika poliitik ja haridustegelane. 

1968. aastal sai temast esimene Kongressi valitud mustanahaline naine ning ta esindas New Yorgi 12. valimisringkonda Esindajatekojas seitse ametiaega, kuni 1983. aastani. 1972. aasta presidendivalimiste ajal sai temast esimene afroameeriklasest ja esimene naisest kandidaat suurpartei presidendinominatsiooni kohale.

Brooklynis sündinud Chisholm lõpetas kolledži 1946 ning töötas lasteaias ja hiljem algkoolis. 1952. aastal omandas ta Columbia ülikooli õpetajate kolledžis pedagoogikamagistri kraadi; tööalaselt sai ta tuntuks alushariduse ja lastekaitse spetsialistina. Poliitikaga asus tegelema 1950. aastatel oma kohaliku demokraatliku partei osakonnas. 1964. aastal valiti ta New Yorgi osariigi assambleesse (New York State Assembly). Neli aastat hiljem valiti ta Kongressi, kus ta tegeles vähem kindlustatud inimestele suunatud toiduabiprogrammidega ning sai peagi partei juhtkonna liikmeks. Pärast 1983 Kongressist taandumist õpetas ta Mt Holyoke'i kolledžis.

2015. aastal anti talle postuumselt Presidendi vabadusmedal.

Ta on kirjutanud kaks autobiograafilist raamatut: "Unbought and Unbossed" (1970) ja "The Good Fight" (1973).
**Halliki Põlda** (sündinud 3. augustil 1970 Tallinnas) on eesti keeleteadlane ja andragoog.

Halliki Põlda lõpetas aastal 1988 Tallinna 1. Keskkooli ja aastal 1993 Tallinna Polütehnilise Instituudi (Tallinna Tehnikaülikooli) arvutite ja arvutivõrkude eriala diplomiõppe. 2012. aastal sai ta Tallinna Ülikooli kommunikatsiooni erialal magistrikraadi (magistritöö "Imelapse diskursuse konstrueerimine Eesti meedias Õhtulehe, Postimehe ja Eesti Päevalehe näitel"). 2019. aastal kaitses ta Tallinna Ülikoolis filosoofiadoktori kraadi tööga "Andekusfenomeni konstrueerimine avalikus kommunikatsioonis". Väitekiri on Eestis esimene omataoline, mis käsitleb fenomeni laia spektrit: uurib andekuse ajaloolist konstrueerimist ja tänaseid arusaamu andekusest ning annete arendamise võimalusest Eesti hariduses.

Halliki Põlda teadustöö põhisuunad on haridus- ja kommunikatsiooniuuringud, sh mõistete ja fenomenide analüüsi ja interpreteerimise võimalused avalikus kommunikatsioonis ning kvalitatiivse analüüsi metoodika.

Ta töötab Tallinna Ülikooli haridusteaduste instituudis elukestva õppe dotsendina ja on täiskasvanute koolitaja.

Isiklikku
---------

Halliki Põlda on abielus ja tal on kaks poega. Vanem poeg Johannes Põlda on viiuldaja ja noorem poeg Heldur Harry Põlda on ooperilaulja ja dirigent.

Viited
------

1. 1 2 3  Põlda, H. (2018). Andekusfenomeni konstrueerimine avalikus kommunikatsioonis. Doktoritöö. Tallinn: Tallinna Ülikool.
2. ↑  Põlda, H. (2012). Imelapse diskursuse konstrueerimine Eesti meedias Õhtulehe, Postimehe ja Eesti Päevalehe näitel. Tallinn: Tallinna Ülikool.
3. ↑  ETIS (*s. a.*). Halliki Põlda.

Välislingid
-----------

* Halliki Põlda Eesti Teadusinfosüsteemis
**Vähimruutude meetod** on laialt levinud meetod regressioonanalüüsis, kus muutujate vahelise funktsionaalse sõltuvuse hindamiseks minimeeritakse regressioonijääkide ruutude summat. Seega on vähimruutude meetodis funktsionaalse sõltuvuse määramiseks objektiivseks kriteeriumiks minimaalne regressioonijääkide ruutude summa ehk teisisõnu vähim ruutude summa.

Meetodi formaalne definitsioon
------------------------------

Vähimruutude meetodi korral minimeeritakse üksikute punktide hälvete {\displaystyle u\_{i}} ruutude summat:

{\displaystyle \sum u\_{i}^{2}\rightarrow {\text{min}}.}

Eeldused
--------

Vähimruutude meetodis eeldatakse regressioonijääkidest, et:

1. jäägid alluvad normaaljaotusele, mille keskväärtus on võrdne nulliga;
2. jääkide hajuvus on konstantne;
3. jäägid ei sõltu sõltumatu muutuja väärtustest.

Vaata ka
--------

* Regressioonanalüüs
* Harilik vähimruutude meetod

Viited
------

1. ↑  Ako Sauga (2020). *Statistika õpik majanduseriala üliõpilastele*. Tallinn: Tallinna Tehnikaülikooli kirjastus. Lk 426. ISBN 978-9949-83-519-5.
**Halliste Püha Anna kirik** on kirik Viljandi maakonnas Mulgi vallas Pornuse külas.

Halliste kirik on kultuurimälestis.

Kiriku praegune neoromaanilik välimus pärineb 1867. aasta ümberehitusest, samas on kirikus erinevate ajastute ehitusosi alates vähemalt 15. sajandist. 1959. aasta tulekahju muutis kiriku varemeiks, hoone taastati aastatel 1989–1991 Kalev Raave eestvedamisel 1867. aasta välimust silmas pidades. 2012. aastal remonditi kiriku keldriruume.

Kirikus on umbes 800 istekohta.

Kirikus on Jüri Arraku valmistatud altarimaal.

Halliste Püha Anna kirikut kasutab EELK Halliste Püha Anna kogudus.

2. jaanuaril 2016 laulatati kirikus Eesti president Toomas Hendrik Ilves ja Ieva Kupce.

Halliste kiriku altar

Viited
------

1. ↑  Hool varemetest kerkinud Halliste kiriku üle. Eesti Kirik, 22. august 2012. Vaadatud 1.07.2013.
2. ↑  "Halliste kirikus algas president Toomas Hendrik Ilvese ja Ieva Kupce laulatus". *Postimees*. 2. jaanuar 2016. Vaadatud 2. jaanuaril 2016.

Välislingid
-----------

* Halliste kirik kultuurimälestiste riiklikus registris
* Halliste kirik EELK kodulehel
* Halliste kirik veebiportaalis eestigiid.ee

Halliste kirik
Halliste kihelkond

**Kirik**: Halliste  

**Pastoraat**: Halliste kirikumõis  

**Peamõisad**: Abja mõis | Kaubi mõis | Penuja mõis | Pornuse mõis | Uue-Kariste mõis | Vana-Kariste mõis | Vanamõisa mõis | Veelikse mõis  

**Kõrvalmõisad**: Kaarli mõis | Pekre mõis  

**Karjamõisad**: Ereste mõis | Hendrikumõisa mõis | Kille mõis | Kõrgemäe mõis | Läti mõis | Metsamõisa mõis | Ooriku mõis | Rakitse mõis | Rimmu mõis | Saate mõis | Sachsenwaldi mõis | Siitame mõis | Sika mõis | Ülemõisa mõis
**Kristján Eldjárn** (6. detsember 1916 – 14. september 1982) oli aastatel 1968–1980 ametis olnud kolmas Islandi president.

Enne presidendiks saamist
-------------------------

Tema vanemad olid Tjörnis õpetajana töötanud Þórarinn Kr. Eldjárn ja Sigrún Sigurhjartardóttir. Ta õppis Kopenhaageni Ülikoolis arheoloogiat ning õpetas seejärel Islandi Ülikoolis. Seejärel töötas ta õpetajana Akureyri koolis ja Reykjavíki Laevanduskolledžis. Aastal 1945 asus ta tööle Islandi Rahvusmuuseumi, olles seal esialgu kuraator ning aastast 1947 kuni presidendiks saamiseni direktor. Aastal 1957 sai ta oma Islandi paganlikke matuseid käsitleva teadustöö eest doktorikraadi.

Aastatel 1966–1968 juhtis ta äsja loodud riigitelevisioonis (*Ríkisútvarpið*) mitut hariva sisuga telesaadet, kus demonstreeris mõningaid museaale ja selgitas nende ajaloolist konteksti. Need saated said üpris populaarseks ning tegid temast tuntud ja lugupeetud isiku. Kahtlemata andis just see talle tõuke 1968. aasta presidendivalimistel kandideerimiseks – tal ei olnud seni mingit poliitilist tausta.

Presidendina
------------

1968. aasta valimisi alustas ta "musta hobusena", kandideerides esimeste küsitluste järgi 70% valijate toetusega saadiku Gunnar Thoroddseni vastu. Samas valimistel sai hoopis Kristján sarnase toetuse: 92,2% osaluse juures hääletas tema poolt 65,6% valijatest. Uuesti valiti ta presidendiks aastatel 1972 ja 1976, kuid aastal 1980 otsustas ta enam mitte kandideerida, soovides pühenduda täielikult oma elukestvale akadeemilisele tööle. Ta suri vaid kaks aastat hiljem: 14. septembril 1982 riigi pealinnas Reykjavíkis.

Tema presidendiks olemise ajal olid ametis järgmised peaministrid:

* Bjarni Benediktsson
* Jóhann Hafstein
* Ólafur Jóhannesson
* Geir Hallgrímsson
* Ólafur Jóhannesson
* Benedikt Gröndal
* Gunnar Thoroddsen

Perekond
--------

Kristján Eldjárn oli abielus Ísafjörðuri linnas ärimehe tütrena sündinud Halldóra Ingólfsdóttiriga (1923–2008). Abielust sündis neli last. Nende poeg Þórarinn Eldjárn on üks Islandi kuulsamaid kirjanikke, kes on spetsialiseerunud lühivormidele, kuid kirjutab ka luulet ja romaane. Nende tütar Sigrún Eldjárn on samuti kirjanik ning ka mitme lasteraamatu illustraator.
Raphael Veiga 2019. aastal Palmeirase särgis
**Raphael Cavalcante Veiga** (sündinud 19. juunil 1995 São Paulos) on Brasiilia jalgpallur, kes mängib ründava poolkaitsjana Brasiilia kõrgliiga klubis Palmeiras.

Brasiilia kõrgliigas debüteeris ta 2016. aastal Coritiba meeskonnas. Esimese värava lõi ta Brasiilia kõrgliigas 4. augustil 2016 mängus Vitória vastu.

2016. aasta detsembris sõlmis ta viieaastase lepingu Palmeirasega.

2018. aastal oli ta Palmeirasest laenul Brasiilia kõrgliiga klubis Atlético Paranaense. Samal aastal võitis ta klubiga Copa Sudamericana.

2020. aastal tegi Veiga Palmeiseses oma seni kõige edukama klubihooaja. Brasiilia kõrgliigas lõi ta sel hooajal 11 väravat, millega oli klubi suurim väravakütt. Samal hooajal võitis ta Palmeirasega São Paulo osariigi meistrivõistlused, Lõuna-Ameerika klubide sarja Copa Libertadorese ja Brasiilia karikavõistlused. Veiga valiti 2020. aasta Brasiilia karikavõistluste kõige parimaks mängijaks.

2021. aastal võitis ta Palmeirasega taas Copa Libertadorese. Finaalis alistati 2:1 Flamengo ning Veiga lõi selles mängus esimese värava. Samal hooajal valiti ta Copa Libertadorese hooaja sümboolesse koosseisu. Brasiilia kõrgliigas lõi Veiga 2021. aastal kümme väravat ja valiti ka Brasiilia kõrgliigas hooaja sümboolesse koosseisu.

Saavutused
----------

Palmeiras
* Campeonato Paulista: 2020
* Copa Libertadores: 2020, 2021
* Copa do Brasil: 2020

Athletico Paranaense
* Copa Sudamericana: 2018

Viited
------

1. ↑   (vaadatud 18.8.2021)
2. ↑  "Palmeiras anuncia acerto com meia Raphael Veiga por cinco anos". ge.globo.com. 19.12.2016. Vaadatud 18.8.2021)