recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Kolárovo** (kuni 1948. aastani **Guta**, ungari keeles *Gúta*) on linn Slovakkias Nitra maakonnas Komárno ringkonnas.

Geograafiline asend
-------------------

Kolárovo asub Kesk-Doonau madalikul Váhi jõe ääres, Ungari piirist ligi 18 km kaugusel.

Ajalugu
-------

Asulat on esmamainitud 1268. aastal. 1551. aastal on Guta ürikutes esimest korda linnaks nimetatud. Türgi väed rüüstasid linna 1573. ja 1669. aastal. 1848. aastal süütasid linna taganevad Austria väed.

1948. aastal anti linnale slovaki kirjaniku, poliitiku ja vaimulik Ján Kollári auks uueks nimeks Kolárovo.

Rahvastik
---------

Slovakkia 2021. aasta rahvaloenduse andmetel oli Kolárovo elanikest ungarlasi 74,15%, slovakke 20,36%, tšehhe 0,43% ja mustlasi 0,33%. Rahvus oli teadmata 4,35%-l elanikest.

Sõpruslinnad
------------

* Ungari Galgaguta, Ungari
* Ungari Kisbér, Ungari
* Ungari Medgyesegyháza, Ungari
* Ungari Mezőberény, Ungari
* Ungari Pitvaros, Ungari

Viited
------

1. ↑  História Mesto Kolárovo. Vaadatud 9. detsembril 2023
2. ↑  Number of population by ethnicity in the municipality Kolárovo at 1. 1. 2021 Sčítanie obyvateľov, domov a bytov 2021. Vaadatud 9. detsembril 2023
**Mihhail Mihhailovitš Gerassimov** (vene Михаил Михайлович Герасимов; 2. september 1907 Peterburi – 21. juuli 1970 Moskva) oli vene arheoloog, antropoloog ja skulptor. Ta võttis esimesena kasutusele metoodika inimese skeletijäänuste põhjal tema välimuse taastamiseks – niinimetatud Gerassimovi meetodi.

Tööd
----

* Ta on loonud üle 200 ajaloolise isiku skulptuurportree, sealhulgas Timuri, Jaroslav Targa, Ivan Julma, Friedrich Schilleri, Fjodor Ušakovi ja Rudaki skulptuurportreed.
* Ta osales Siberi noorema paleoliitikumi aegse Malta asula arheoloogilistel kaevamistel.
* Taastas Prantsusmaal asuva La Chapelle-aux-Saints asula neandertallase välimuse ja Vladimiri lähedal asuva Sungiri asula kromanjoonlase välimuse.

Eestist Võrtsjärve läänekaldalt neoliitikumi asukohast leitud luustiku järgi rekonstrueeris protolaponoidset tüüpi mehe büsti, mida hüütakse "Valma meheks".

Gerassimovi rekonstruktsioone
-----------------------------

* Timur, 1941
* Ivan Julm, 1965
**Andrei Petrovitš Jeršov** (19. aprill 1931 Moskvas – 8. detsember 1988 salsamas) oli nõukogude informaatik ja akadeemik. Jeršov on tuntud oma panuse poolest süsteemprogrammeerimisesse, programmeerimiskeeltesse ja arvutuslingvistikasse.

Donald Knuthi arvates on Jeršov räsifunktsiooni põhimõtte üks iseseisvatest väljatöötajatest.

Jeršov pidas 1981. aastal Lausanne'is Rahvusvahelise Andmetöötlusföderatsiooni (IFIP) ja UNESCO konverentsil ettekande, kus käis välja idee programmeerimiseset kui "teisest kirjasokusest" ning oli 1985. aastal Nõukogude Liidu üldhariduskoolide arvutiseerimise üks eestkõnelejaid.

Akadeemik Enn Tõugu hinnangul on Jeršov jätnud märgatava jälje Eesti teadusesse, Jeršovi algatatud informaatikaõppe populariseerimise egiidi all algatati ka Juku kooliarvuti projekt.

Viited
------

1. ↑  Henrik Roonemaa (15. veebruar 2022). "Programmeerimine – teine kirjaoskus". *Hariduse tehnoloogiakompass*.
2. ↑  Enn Tõugu (2000). "Teel küberneetikast infotehnoloogiani". *Küberneetika Instituut muutuvas ajas*. Originaali arhiivikoopia seisuga 10. juuni 2007. Vaadatud 24. aprillil 2022.
**Pääsküla jõgi** on Vääna jõe parempoolne lisajõgi.

See jõgi algab 1,5 km Saku alevist kirde suunas (Tallinna ringtee lähedal) ning suubub Alliku külas Vääna jõkke.

Jõe pikkus on 12 km ja jõgikonna pindala on 41 ruutkilomeetrit.

Suurimad sissevoolavad veekogud on Valdeku ja Tänassilma peakraavid.

Valdava osa oma veest saab Pääsküla jõgi Pääsküla rabast, mille vahel ta lookleb roostunud lammialal.

Keskjooksul on jõgi mitme kilomeetri ulatuses Tallinna linna ja Saue valla piiriks, läbides Laagri tihehoonestusega ala, mis on ka jõe üks suuremaid reostajaid. Teine suur reostaja on jõe ääres paiknev suletud Pääsküla prügila oma nõrgveega.

Alamjooksul on jõgi suhteliselt sügavas orus, mida kohati ääristavad ka paekivipaljandid (näiteks endise Koru veski juures).

Vanemad kaardid (sealhulgas Ludwig August Mellini 18. sajandi lõpul koostatud kaart) näitavad, et Pääsküla jõgi sai alguse Vääna jõest. Seega moodustas Pääsküla kõvik kunagi hiiglasliku jõesaare.

Nõukogude aja teisel poolel oli Pääsküla jõgi tugevalt reostunud, mille tagajärjel hävis valdav osa kalastikust. Nüüdseks on olukord paranenud seoses Laagri kanalisatsiooni arenguga, põllumajandusliku koormuse vähenemisega ning Pääsküla prügila sulgemisega (kuigi vähesed prügila nõrgveed võivad teataval määral reostada veel mitukümmend aastat).

Huviväärseim objekt jõe ääres on vana Tallinna–Pärnu maantee kivisild (ehitatud 1860. aasta paiku, arhitektuurimälestis).

* Pääsküla jõgi Pääsküla rabasPääsküla jõgi Pääsküla rabas
* Pääsküla jõgi Pääsküla rabasPääsküla jõgi Pääsküla rabas
* Pääsküla jõgi Laagri alevikusPääsküla jõgi Laagri alevikus
* Vaade jõele Pääsküla kivisillaltVaade jõele Pääsküla kivisillalt
* Pääsküla jõgi ja Pääsküla kivisildPääsküla jõgi ja Pääsküla kivisild
* Pääsküla jõgi Laagri alevikusPääsküla jõgi Laagri alevikus

Kirjandus
---------

* "Pääsküla jõe puhastamisega on kavas jätkata". Nõmme Sõnumid. 3. aprill 2010, lk 3
* H. Kink, TTÜ Geoloogia Instituut "Loodusmälestised 8, Natural Heritage of Estonia 8, Harjumaa Harku, Keila, Padise"; Teaduste Akadeemia kirjastus, Tallinn 2003, lk 22

Välislingid
-----------

 Pääsküla jõgi – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
**Hõimupäevad** on soome-ugri rahvaid, keeli ja kultuuri tutvustav avalikkusele suunatud üritustesari, mida Eestis on korraldatud 1928. aastast ja mille eestvedaja on Fenno-Ugria Asutus. Hõimupäevade tähistamisel osaleb soome-ugri rahvaste kultuuritegelasi, poliitikuid, teadlasi ja muusikuid Venemaalt, Ungarist, Soomest jm. Oluline roll on Eestis elavatel soome-ugri rahvastel ning nende loodud seltsidel ja folklooriansamblitel. 

Oktoobrikuu kolmandal nädalal kulmineeruv üritustesari sisaldab soome-ugri rahvaid tutvustavaid kontserte, näitusi, filmiõhtuid ja muid kultuuriüritusi. Igal aastal toimub ka hõimupäevade konverents. Fenno-Ugria kõrval sisustavad kultuuriprogrammi muudki kultuuriorganisatsioonid ja -seltsid. Osa üritusi toimub maakondades ja on suunatud koolinoortele.

1931. aastal võttis Helsingis toimunud neljas soome-ugri kultuurikongress vastu otsuse hakata tähistama hõimupäeva tähtpäevana oktoobri kolmandal nädalavahetusel. 1930. aastatel tähistati Eestis hõimupäeva laialt koolides ja valdades. Nõukogude ajal hõimupäevade traditsioon katkes, kuid 1988. aastal see taastati. 

1990. aastal kasvas üheõhtustest üritustest välja nädalapikkune sari, mis sai nimeks hõimupäevad. 

Sügiseste hõimupäevade pidamine on saanud traditsiooniks ka Venemaa soome-ugri aladel. 1931. aasta otsust kinnitas 2000. aastal Helsingis toimunud soome-ugri rahvaste III maailmakongressi otsus. 2011. aastal kuulutas Riigikogu oktoobri kolmandal laupäeval tähistatava hõimupäeva riiklikuks tähtpäevaks.

Viited
------

1. ↑
2. ↑  Jaak Prozes, Kadi Raudalainen (22. november 2021). "Hõimupäevad – Fenno-Ugria pikim traditsioon". *Soome-ugri sõlmed ja sõnumid*. Vaadatud 21. september 2022.

Välislingid
-----------

* Hõimupäevade ajalugu ja eesmärk MTÜ Fenno-Ugria Asutuse koduleht
* Hõimupäevad Jupiteris: dokumentaalfilmid, tele- ja raadiosaated ERRi voogedastuskeskkond Jupiter
* Hõimupäevad 2021 MTÜ Fenno-Ugria Asutuse koduleht
* Hõimupäevad 2020 MTÜ Fenno-Ugria Asutuse koduleht
* Hõimupäev sai riiklikuks tähtpäevaks Postimees 17. veebruar 2011
**Gruusia köök** on grusiinide toiduvalmistamise traditsioon. Gruusia köök kitsamas mõttes on Gruusia rahvustoidud, nende valmistamine ja tarvitamine.

Gruusia köögis valmistatavad road sisaldavad palju liha ja vürtse, vürtsikas supp hartšoo ja juustupirukas hatšapuri on tuntud ka mitmel pool mujal maailmas. Lihatoitude juurde serveeritakse rohkelt juurviljadest valmistatud salateid.

Suupisted
---------

Suupisted kuuluvad nii lihtsa kui ka piduliku söömaaja juurde, näiteks suluguni juust, baklažaanirullid Kreeka pähklitega, värsked või marineeritud köögiviljad jpm. Ka oad, kapsas, spinat, baklažaanid pähklite ja küüslauguga.

Kuumadest suupistetest on kõige tuntum *kutš-matši*: Kreeka pähklite, maitserohelise ja küüslauguga mooritud kanamaks ja kanasüda.

Väga palju valmistatakse suupisteid baklažaaniga.

Igapäevase menüü osa on ka *mžaveuli* (kodused marineeritud kurgid), rohelised tomatid, paprika, küüslauk, kapsas, kappar.

Supid
-----

Kõige tuntumad supid on hartšoo, *tsihirtma*, *hashi*. *Hashi* on rasvane veiselihast supp, mille kõrvale pakutakse küüslauku ja lavašši.

Lihatoidud
----------

Gruusia mägisematelt aladelt pärit rammusaid liha-puljongitäidisega hinkaale süüakse näppude vahelt.

Piduroogadest on kõige tuntum *satsivi*, vürtsikas külm raguu kanalihast.

Igapäevatoitudest süüakse kõige sagedamini *odžahurit*, tomati-sibulakastmes hautatud vürtsikat sealiha kartuliga.

*Tšašušuli*, tomati-sibulakastmes mooritud veiseliha on samuti levinud.

Leivad ja pirukad
-----------------

Juustupirukas on hatšapuri, veel armastatakse lavašši. Traditsiooniliste Gruusia leibade hulka loetakse veel ka 
*Tonis Puri*, *Shotis Puri*, *Mesxuri Puri* ja *Cadi*. 

* Imeruli hatšapuri Imerethi regioonist*Imeruli hatšapuri* Imerethi regioonist
* Adjaruli hatšapuri  Adžaaria regioonist*Adjaruli hatšapuri* Adžaaria regioonist

Desserdid
---------

Magustoitude hulka kuuluvad nt *gozinak*id, *tšurtšhela* ja *pelamushi.*

Joogid
------

Väga palju juuakse Gruusia veine.

Viited
------

1. ↑  Mustamäel Gruusiat otsimas, 5.01.2014, veebiversioon (vaadatud 17.04.2015)

Välislingid
-----------

* Megruli hatšapuri, 27.12.2012
* Kreeka pähkli-mee maiustused ehk gozinaki
* Kamikadze pubi

| * v
* r
Euroopa rahvusköögid |
| --- |
| Põhja-Euroopa | 
Eesti • Island • Karjala • Lapimaa • Leedu • Läti • Norra • Rootsi • Soome • Taani |
| Kesk- ja Ida-Euroopa | 
Armeenia • Aserbaidžaan • Bulgaaria • Gruusia • Juudi • Krimmitatari • Moldova • Poola • Rumeenia • Saksamaa • Serbia • Slovakkia • Sloveenia • Tatarstan • Tšehhi • Ukraina • Ungari • Valgevene • Venemaa |
| Lääne-Euroopa | 
Austria • Belgia • Holland • Iirimaa • Luksemburg • Prantsusmaa • Suurbritannia • Šotimaa • Šveits |
| Lõuna-Euroopa | 
Albaania • Andaluusia • Baskimaa • Hispaania • Bosnia • Horvaatia • Itaalia • Kataloonia • Kreeka • Küpros • Makedoonia • Malta • Montenegro • Portugal • Sitsiilia • Türgi |
| 
Toiduportaal • Kategooria:Rahvusköögid |
**Endel Sõerde** (kuni 1939 Söörde; 14. juuni 1926 Tallinn – 13. september 2000) oli eesti tele- ja raadioajakirjanik ning üks allveespordi algatajaid Eestis.

Haridus
-------

Ta lõpetas 1945. aastal Tallinna 22. Keskkooli. Aastatel 1945–1947 õppis ta Tartu Riikliku Ülikooli arstiteaduskonnas.

Töö
---

Ta alustas raadiodiktorina tööd 1951. aastal. 1959. aastast oli ta teadustaja Eesti Televisioonis. Ta oli pikka aega "Aktuaalse kaamera" diktor ja toimetaja ning muudegi saadete juht ja autor.

Ta tegi keskkonna-, laste- ja põllumajandussaadete sarju ning mitmel alal viktoriine. Luges paljudele Tallinnfilmi ja Eesti Telefilmi filmidele kaadritagust teksti.

Allveespordihuvi ja ühiskondlik tegevus
---------------------------------------

Sõerde tegeles kala-, jahi- ja allveespordiga (selle algatajaid Eestis) ning oli 1964–1974 Vabariikliku Allveespordi Föderatsiooni esimees; oli ka rahvusvahelistel võistlustel peakohtunik.

Endel Sõerde oli Eesti NSV Allveespordiföderatsiooni esimees ja allveearheoloogia klubi Viikar juht. Ta juhtis Eesti Meremuuseumi juures 1980. aastal moodustatud allveearheoloogia klubi Viikar tööd üle kümne aasta.

Endel Sõerde on populaarsete saatesarjade ja kümneid kordi näidatud allveefilmi "Ettevaatust – Hiiu madal!" abil tutvustanud nii Eesti merearheoloogia kui ka kogu Eesti merenduse ajalugu.

Tunnustus
---------

* 1976 – Eesti NSV teeneline kultuuritegelane
* 1994 – Eesti Televisiooni aastapreemia – au- ja elutöö preemia.

Isiklikku
---------

Ta oli 1949. aastast abielus iluvõimlemistreeneri Virge Sõerdega; nende tütar Riina Voolpriit on iluvõimleja ja spordipedagoog.

Endel Sõerde suri 13. septembril 2000 ja maeti 22. septembril 2000 Metsakalmistule.

Viited
------

1. ↑  "Kolmapäeval suri "Aktuaalse Kaamera" endine diktor Endel Sõerde"[*alaline kõdulink*] ETA 14. september 2000
2. ↑  Ajalugu. 1994 etv.err.ee (vaadatud 27. märts 2012)
3. ↑

Välislingid
-----------

* Endel Sõerde "Eesti entsüklopeedia" digiversioonis
* Biograafia ESBL-is
**Newtoni teine seadus** ütleb, et kehale mõjuv jõud {\displaystyle {\vec {F}}} võrdub keha massi {\displaystyle m} ja selle jõu poolt kehale antud kiirenduse {\displaystyle {\vec {a}}} korrutisega:

{\displaystyle {\vec {F}}=m{\vec {a}}}.
Sageli kasutatakse seda seadust keha kiirenduse leidmiseks, kui on teada keha mass ja kehale mõjuv jõud (või mitme mõjuva jõu resultantjõud):

{\displaystyle {\vec {a}}={\frac {1}{m}}{\vec {F}}}.
Klassikalise füüsika raamidesse jäädes tuleb täpsustada, et Newtoni teise seaduses massi rollis on keha inertne mass, mitte raske mass (viimane iseloomustab gravitatsioonilise vastastikmõju tugevust).

Seda seadust võib käsitleda kui jõu definitsiooni. Erinevate kehade inertsiaalseid masse saab võrrelda, kui mõõta nende kehade kiirendusi ühe ja sama reprodutseeritava jõu toimel.

Kuna {\displaystyle {\vec {a}}={\frac {d{\vec {v}}}{dt}}} ja korrutis {\displaystyle m{\vec {v}}} annab keha impulsi {\displaystyle {\vec {p}}}, siis Newtoni II seaduse võib kirja panna ka kujul 



F
→

=

d

p
→


d
t


{\displaystyle {\vec {F}}={\frac {d{\vec {p}}}{dt}}}

{\displaystyle {\vec {F}}={\frac {d{\vec {p}}}{dt}}}.
Sellisel üldisemal kujul jääb see seadus kehtima ka erirelatiivsusteoorias.

Rahvusvahelises mõõtühikute süsteemis on jõuühikuks njuuton (N). 1 N on jõud, mis annab kehale massiga 1 kg kiirenduse 1 m/s2.

Vaata ka
--------

* Newtoni seadused
**Kostel Gerndorf** (20. oktoober 1945 – 27. juuni 2019 Tallinn) oli eesti majandusteadlane, majanduskandidaat (1975). 

Kostel Gerndorf lõpetas 1964 Tallinna 20. Keskkooli ja 1969 Tallinna Polütehnilise Instituudi majandusteaduskonna, olnud 1961–1971 sealsamas assistent, 1975–1976 vanemõpetaja, aastast 1977 dotsent, 1989–1992 juhtimise ja plaanimise kateedri juhataja ning 1992–1999 Tallinna Tehnikaülikooli majandusteaduskonna ärikorralduse instituudi organisatsiooni ja juhtimise õppetooli juhataja, aastast 1999 samas dotsent; 1995–2001 ühtlasi Eesti Erastamisagentuuri arendusdirektor. Teadustöös oli Kostja keskendunud protseduurianalüüsile, uurimusi organisatsiooniteooria ja äriühingute valitsemise alalt. Tegutsenud ka konsultandina, 1996–98 Eesti Konsultantide Assotsiatsiooni juhatuse liige. 

Kuulus 1988–91 Eestimaa Rahvarinde eestseisusesse, oli 1988–90 Isemajandava Eesti ettepaneku (IME) probleemnõukogu liige, IME kontseptsiooni autoreid. Oli 1977–1987 Tallinna Bibliofiilide Klubi asutajaliige ja aseesimees, 1982–1990 Eesti Majandusteaduse Seltsi juhatuse liige.

Tunnustus
---------

* 2005 Valgetähe V klassi teenetemärk

Viited
------

1. ↑  Teenetemärkide kavaleride andmekogu – 4706

Välislingid
-----------

* 27. juuni 2019, kell 11:09, Suri Kostel Gerndorf, err.ee
* 07. veebruar 2005, 0:01, Üks endisi Rahvarinde juhte loobub riiklikust autasust, postimees.ee
* otsing Kostel Gerndorf delfi.ee-st
* Kukul külas, eetris: 08. november 1998, saatejuht oli Erki Berends
* arhiiv.err.ee
	+ 
	+ 
	+ 
	+ 
	+
**Hollabrunn** on linn (*Stadtgemeinde*) Austrias Alam-Austria liidumaal, Hollabrunni ringkonna keskus, Göllersbachi jõe ääres. See asub Austria suurima veinipiirkonna *Weinvierteli* südames.

Ajalugu
-------

Hollabrunni ümbrus asustati esmakordselt neoliitikumi ajal. U. 300. aastal eKr õitses üks olulisemaid La Tène kultuuri linnu Kesk-Euroopas lühikest aega Sandbergi mäe lõunanõlvadel Roseldorfis Platti küla lähedal, mõni kilomeeter Hollabrunnist loodes.

Kolmanda koalitsiooni sõja ajal toimus 16. novembril 1805 lähedalasuvas Schöngrabernis lahing Joachim Murat' juhitud (kindral Nicolas Oudinot' osalusel, kes sai haavata) Napoleoni vägede ja Vene kindrali Pjotr Bagrationi (kes kaitses Kutuzovi taganemist põhja poole Austerlitzi suunas) vägede vahel.

Peaaegu neli aastat hiljem, Viienda koalitsiooni sõja ajal, toimus linnas taas kaks lahingut Prantsuse ja Austria vägede vahel. Hollabrunni lahing oli arjergarditegevus, kus Wagrami lahingu järel 9. juulil 1809 võitlesid Johann von Klenau juhitud Austria VI korpus ja André Masséna juhitud Prantsuse IV korpuse elemendid. Järgmisel päeval jätkus arjergardilahing Schöngrabernis.

Inimesi
-------

* Philipp Fleischmann
* Hans Hermann Groër
* Felix von Luschan
* Karl Anton Nowotny
* Markus Suttner
* Felix von Winiwarter
* Dr. Berta M. (Drechsel) Weber

Viited
------

1. ↑  Dauersiedlungsraum der Gemeinden Politischen Bezirke und Bundesländer - Gebietsstand 1.1.2018, vaadatud 10.03.2019.
2. ↑  Einwohnerzahl 1.1.2018 nach Gemeinden mit Status, Gebietsstand 1.1.2018, vaadatud 9.03.2019.

Hollabrunni ringkonna vallad

* Alberndorf im Pulkautal
* Grabern
* Guntersdorf
* Göllersdorf
* Hadres
* Hardegg
* Haugsdorf
* Heldenberg
* Hohenwarth-Mühlbach am Manhartsberg
* Hollabrunn
* Mailberg
* Maissau
* Nappersdorf-Kammersdorf
* Pernersdorf
* Pulkau
* Ravelsbach
* Retz
* Retzbach
* Schrattenthal
* Seefeld-Kadolz
* Sitzendorf an der Schmida
* Zellerndorf
* Ziersdorf
* Wullersdorf
Mauna Kea observatooriumid (Hawaii saared)Mauna Kea observatooriumid
Mauna Kea Observatooriumite asukoht

Sub-Millimeter Array öösel
**Mauna Kea observatooriumid** (MKO) on sõltumatute astronoomia uurimisasutuste ja suurte observatooriumide rühm, mis asub Mauna Kea tipus Hawaii osariigi Hawaii saarel, Ameerika Ühendriikides.

Rajatised asuvad 212 hektaril maa erikasutuse tsoonis, mida tuntakse "astronoomiapiirkonnana", mis omakorda asub 4544 hektari suurusel Mauna Kea teaduskaitsealal. Astronoomiapiirkond asutati 1967. aastal ja asub maal, mis on kaitstud selle tähtsuse tõttu Hawaii kultuurile. Teleskoopide olemasolu ja jätkuv ehitamine on väga vastuoluline Mauna Kea keskse tähtsuse tõttu kohalikus Hawaii religioonis ja kultuuris ning erinevatel keskkonnaalastel põhjustel.

Asukoht on peaaegu ideaalne, kuna sellel on valgusreostuse puudumisest tingitud pime taevas, madal õhuniiskus, puhas õhk, hea ilm ja asukoht madalal laiuskraadil.

Teleskoobid
-----------

Mauna Kea tipus asuvaid teleskoope rahastavad erinevate riikide valitsusasutused. Hawaii Ülikool haldab kahte teleskoopi. Kokku on Mauna Kea tipus või selle ümbruses kaksteist rajatist, milles on kolmteist teleskoopi.

* Caltechi Submillimeetri Observatoorium (CSO): Caltech — suleti 2015
* Kanada–Prantsusmaa–Hawaii Teleskoop (CFHT): Kanada, Prantsusmaa, Hawaii Ülikool
* Gemini Observatooriumi põhjapoolne teleskoop: Ameerika Ühendriigid, Suurbritannia, Kanada, Tšiili, Austraalia, Argentina, Brasiilia
* NASA Infrapunateleskoop (IRTF): NASA
* James Clerk Maxwelli Teleskoop (JCMT): Hiina, Jaapan, Lõuna-Korea, Taiwan, Suurbritannia, Kanada
* Subaru Teleskoop: Jaapani Riiklik Astronoomiline Observatoorium
* Sub-Millimeter Array (SMA): Taiwan, United States
* Suurbritannia Infrapunateleskoop (UKIRT): Lockheed Martin, Hawaii Ülikool, Arizona Ülikool
* Hawaii Ülikooli 2,2 m teleskoop (UH88): Hawaii Ülikool
* Hawaii Ülikooli 9,1 m teleskoop (Hoku Kea): Hawaii Ülikool Hilos
* Very Long Baseline Array vastuvõtja: Ameerika Ühendriigid
* W. M. Kecki Observatoorium

Viited
------

1. ↑  Maunakea Observatories. "About". Vaadatud 24.12.2023.
2. ↑  Maunakea Observatories. "Mauna Kea is unique". Vaadatud 24.12.2023.
Vanapagana jäljehaud
Üks jäljehaudadest
Infotahvel jäljehaudade juures
Suunaviidad Vanapagana jäljehaudadele
**Vanapagana jäljehauad** on kolm lähestikku asuvat piklikku ja järsuveerulist sulglohku Paganamaal Võrumaal Rõuge vallas. Nende lohkude läbimõõt on 50–100 m ja sügavus 15–20 meetrit. Veergude kallakus ulatub kuni 25 kraadini (ja kohati isegi üle selle). Lohkude põhjad on erinevates soostumise staadiumites ja nende nõlvad on tugevasti võsastunud. Jäljehaudade ümbrus olevat olnud vanasti lage ja piklikud lohud meenutanud kõrgemalt vaadates hiiglaslikke jalajälgi.

Teke
----

Sulglohud kujunesid moreeni sisse jäänud jääpankade sulamisel.

Rahvapärimus
------------

Koht on seotud rahvapärimusega, mille kohaselt Vanapagan maganud, käed-jalad laiali, lähedases Kurõsuus (Kuresoos). Vanajumala müristamise peale pagenud pagan Kikkajärve. Jäänudki järele inimese kehakujuga lohk ja jäljehauad.
Kuna Vanapagan üritanud igal sammul oma kuju muuta, on jäljehauad selle tunnistajatena erinevad.

Täpsem iseloomustus
-------------------

Esimene jäljehaud on kinnine sulglohk, mille põhjas püsis varem vesi ja selles leotati linu. Teine jäljehaud on suurem, umbes 50 meetri pikkune ja 30 meetri laiune. Kolmas jäljehaud on teistest veidi väiksem ja asub teest 60 meetri kaugusel.

Vaata ka
--------

* Paganamaa maastikukaitseala

Viited
------

1. ↑  Palo, T. (november 2016). "Pagana tore maa" (PDF). Eesti Loodus. Pdf, lk 52. Vaadatud 06.08.2018.
2. 1 2  Turb, M. (2008). "PAGANAMAA maastikukaitseala" (PDF). Võrumaa Keskkonnateenistu. Pdf. Vaadatud 06.08.2018.
**Hugo Tael** (24. oktoober 1904 – 9. juuni 2002) oli eestluse edendaja ja korporatsioon Fraternitas Estica auvilistlane.

Elulugu
-------

Ta lõpetas 1925. aastal Tallinna Reaalkooli *cum laude* ja astus Tartu Ülikooli õigus-majandusteaduskonda, mille lõpetas 1931 majandusteadlasena, õppides paralleelselt Tartu Kõrgemas Muusikakoolis tšellot. Korporastiooni Fraternitas Estica astus 1925. aasta sügisel ja oli konvendi kirjatoimetaja 1926 sügissemestril ning aseesimees 1927 kevad- ja 1929 sügissemestril.

1929. aasta kevadsemestril täiendas ta Tartu Ülikooli stipendiaadina teadmisi rahvamajanduse ja soome keele alal Helsingi Ülikoolis. 28. veebruaril 1930 kirjutas ta koos Otto Leesmendi ja Erich Siiliga alla korp! Fraternitas Estica ja Helsingi Ülikooli Savo osakonna vahelisele sõpruslepingule, millest ta on kirjutanud kokkuvõtte eesti ja soome keeles "Märkmeid Eesti-Soome silla ehitamisest kuni Helsingi Ülikooli Savo osakonna ja Tartu Ülikooli korporatsiooni Fraternitas Estica vahelise sõpruslepingu allakirjutamiseni 28. veebruaril 1930. a. Helsingis" (41 lk). Pärast teist maailmasõda jätkas korporatiivse vaimu hoidmist.

Aastatel 1930–1940 töötas ta Eesti Pangas mitmetel ametikohtadel kuni osakonnajuhatajani, 1940–1941 NSVL Riigipanga E.V. kontoris, 1941–1944 Eesti Peapanga krediidiosakonnas, 1944–1950 Põllumajanduse Ühistegevuse Keskliidus finantsistina, 1950–1956 ENSV Liha- ja Piimatööstuse ministeeriumi vanemökonomistina, 1956–1965 ENSV Rahvamajanduse Nõukogus Toiduainete tööstuse valitsuse finantsosakonna juhataja asetäitjana. 

1953. aastal abiellus ta Hilda Dünaga.

Hugo Tael maeti 12. juunil 2002 Tallinna Rahumäe kalmistule.

Viited
------

1. 1 2 3  "Fr. Estica :: Album Esticum". *www.cfe.ee*. Vaadatud 15. juulil 2023.
**Erik Saare** (3. september 1916 Tartu – 19. märts 1999 Stockholm) oli eesti päritolu Rootsi tehnikateadlane ja ehitusgeoloog.

Elulugu
-------

Õppis 1936–1940 ja 1942–1944 TTÜ-s masinaehituse erialal. Põgenes 1944 Rootsi, lõpetas 1956 Stockholmi Ülikooli loodusteaduskonna, filosoofiakandidaat (loodusteadused, 1954, samas), *phil. lic.* (geoloogia, 1956, samas). Oli 1938–1944 TTÜ vee-ehituse labori assistent, 1944–1945 Rootsis insener, 1945–1957 Rootsi Teedeinstituudi teedegeoloog, 1957–1961 Riigi Ehitusuuringute Nõukogu teadussekretär, 1961–1981 Riigi Katsekoja peainsener, ühtlasi 1960–1991 Rootsi kuningliku tehnikaülikooli õppejõud ja ehitusgeoloogia osakonna juhataja ning 1957–1978 Stockholmi Ülikooli lektor. Koostanud õppevahendeid.

Teadustöö
---------

Uurimusi ehitusfüüsikast ja -geoloogiast. Eesti Õpetajate Keskühingu väljaande Bulletin of the Estonian Teachers Association in exile toimetaja (1952–1960), mitme erialaühingu (Rootsi Geoloogide Ühing, Ehitusinseneride Ühing jt) liige ning Rootsi Ehitusgeoloogia Seltsi auliige.

Tunnustus
---------

Erik Saare valiti 1980. aastal Rootsi kuningliku tehnikaülikooli audoktoriks.

Viited
------

1. 1 2 3 4  Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide

Teoseid
-------

* Tehnilise joonestamise kursus masinaehituse alal (kaasautorid H. Tamm, M. Mathiesen). Stockholm, 1947
* Värmeledningstal hos olika jordarter (kaasautor C.-G. Wenner). // SNB Handl. 31 (1957)
* Forskning om fukt I byggnadsmaterial. // Tekn. Tidskr. (1958)
* Åldrigsbeständighet hos byggnadsmaterial av plast. // Tekn. Tidskr. (1960)
* Measurement of thermal conductivity of moist porous building materials: with particular emphasis on the influence of temperature and moisture content on the thermal conductivity of cellular concrete (kaasautor I. Jansson). Stockholm, 1962.

Kirjandus
---------

* EE 14, 448–449
* Eesti geoloogia: biograafiline teatmik. Tallinn, 1995, 104–105
* Eesti teadlased väljaspool kodumaad: biograafiline teatmik = Estonian scholars and scientists abroad: biographical directory. Stockholm, 1984, 110.
* *Eesti teaduse biograafiline leksikon.* 3. köide: *N–Sap* TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013

 *Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.*
Ryan Babel 2010. aastal Liverpooli särgis
**Ryan Guno Babel** (sündinud 19. detsembril 1986 Amsterdamis) on Holland jalgpallur (äärepoolkaitsja).

Ta alustas klubikarjääri kodulinna klubis Amsterdami Ajaxis, mille noorteakadeemiaga liitus ta 1998. aastal. Debüüdi klubi põhimeeskonnas tegi ta 2004. aastal.

2007. aasta juulis liitus ta Inglismaa kõrgliigaklubiga Liverpool ja ta mängis klubis kolm ja pool hooaega. Klubikarjääri jooksul on ta mänginud veel Saksamaa kõrgliigaklubides TSG 1899 Hoffenheimis, Türgi klubides Kasımpaşas, Beşiktaşes, İstanbuli Galatasaray ja Eyüpspor, Araabia Ühendemiraatide klubis Al Ain, Hispaania kõrgliigaklubis Deportivo La Coruña ja Inglismaa klubis Fulhamis.

Hollandi jalgpallikoondises tegi Babel debüüdi 26. märtsil 2005 mängus Rumeenia vastu ja lõi selles mängus ka värava. Ta sai sellega üheks kõige nooremaks väravalööjaks Hollandi koondises. Ta kuulus Hollandi koondisse 2006. ja 2010. aasta maailmameistrivõistlustel. Lisaks kuulus ta 2008. aasta suveolümpiamängudel Hollandi olümpiakoondisse. Pärast seda, kui ta ei olnud koondises mänginud ligi kuus aastat, naasis ta koondisse 2017. aastal. 14. novembril 2017 lõi ta sõprusmängus Rumeenia vastu värava – see oli üheksa ja pool aastat pärast tema eelmisest väravast koondises.

Hollandi koondises mängis Babel aastatel 2005–2021 kokku 65 korda ja lõi kümme väravat.

Saavutused
----------

Ajax
* Eredivisie: 2012–13
* Johan Cruijff Schaal: 2005, 2006
* KNVB beker: 2005–06, 2006–07

Beşiktaş
* Süper Lig: 2016–17

Galatasaray
* Türgi superkarikas: 2019

Välislingid
-----------

 Ryan Babel – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Roger Martí 2014. aastal Valladolidi Reali särgis
**Roger Martí Salvador** (tuntud lihtsalt kui **Roger**; sündinud 3. jaanuaril 1991 Torrentis) on Hispaania jalgpallur, kes mängib ründajana Hispaania kõrgliigaklubis Cádiz.

Ta alustas klubikarjääri Valencias, debüteerides 2009. aastal Valencia reservmeeskonnas, kuid klubi põhimeeskonda ta ei jõudnud.

2011. aastal liitus ta Levantega. Aastatel 2011–2013 mängis ta põhiliselt Levante reservmeeskonnas. Hooajal 2012/2013 lõi ta Hispaania tugevuselt kolmandas liigas 22 väravat. Levante põhimeeskonnas debüteeris ta Hispaania kõrgliigas 2012. aasta jaanuaris. Esimese värava Hispaania kõrgliigas lõi Roger 2. detsembril 2012 mängus Celta de Vigo vastu.

Hooajal 2013–2014 mängis ta Levantest laenul Hispaania esiliigaklubis Real Zaragoza ning lõi liigas 12 väravat. Hooajal 2014–2015 ja hooaja 2015–2016 teises pooles mängis ta Hispaania esiliigas laenul Valladolidi Realis.

Alates hooajast 2016–17 kulus Roger Levante põhikoosseisu. Hooajal 2016–17 lõi ta Hispaania esiliigas 22 väravat ja oli sellega liigas paremuselt teine väravakütt. Lisaks aitas ta Levantel tagasi Hispaania kõrgliigasse jõuda. Hispaania kõrgliigas on Rogeri edukaim hooaeg olnud 2018–19, mil ta lõi 13 väravat.

Pärast seda, kui Levante hooaja 2021/22 järel Hispaania kõrgliigast välja langes, sõlmis Roger 2022. aasta augustis nelja-aastase lepingu Elchega. Hooaja 2022/23 esimeses pooles ei õnnestunud Rogeril Elche meeskonnas Hispaania kõrgliigas ühtegi väravat lüüa. 2023. aasta jaanuaris läks ta laenule Cádizi. Tänu sellele, et Cádizil õnnestus hooajal 2022/23 Hispaania kõrgliigasse püsima jääda, sõlmis ta 2023. aasta juulis Cádiziga püsiva lepingu.

Saavutused
----------

Levante
* Segunda División: 2016–17

Viited
------

1. ↑  "Roger Martí firma hasta 2026" (hispaania). Cádiz CF. 2. juuli 2023. Vaadatud 15. juulil 2023.
Pärt Peterson 2012. aastal
**Pärt Peterson** (sündinud 18. aprillil 1966 Tartus) on eesti immunoloog.

Elulugu
-------

Lõpetas 1984 Tartu 2. Keskkooli, 1991 Tartu Ülikooli bioloogiaosakonna, oli 1991–1992 TÜ bioloogia-geograafiateaduskonna magistrant, 1992–96 Tampere Ülikooli arstiteaduskonna doktorant; molekulaarse bioloogia magister (1992, TÜ), väitekiri "Identification of B-cell epitopes on steroid 17a-hydroxylase, an autoantigen in autoimmune Addison's disease", Ph.D. (immunoloogia, 1996, Tampere Ülikool), väitekiri "Antigens and HLA in autoimmune Addison's disease". 

Oli 1991–1992 TÜ MRI nooremteadur, 1996–2000 Tampere Ülikooli meditsiinitehnoloogia instituudi teadur, 2000–2003 Soome Akadeemia vanemteadur, 2003– TÜ arstiteaduskonna erakorraline molekulaarimmunoloogia professor ja Wellcome Trusti molekulaarimmunoloogia vanemteadur.

Teadustöö
---------

Uurimisvaldkonnad: immuunsüsteemi rakkude transkriptsiooniline regulatsioon, autoimmuunsuse tekkes osalevad geenid, genoomne imprinting. Eesti Inimesegenoomi Ühingu ja Soome Immunoloogia Seltsi liige. Tähtsamad uurimustoetused: Soome Akadeemia 2000–05, Wellcome Trust 2003–08, EU Raamprogramm 6: 2003–2008.

Tunnustus
---------

2016 Tartu Ülikooli medal

Teoseid
-------

58 teadustrükist, 3 patenti.

* Identification by molecular cloning of an autoantigen associated with Addison's disease as steroid 17a-hydroxylase (kaasautor). // Lancet 339 (1992)
* Positional cloning of the APECED gene (kaasautor). // Nature Genetics 17 (1997)
* APECED: a monogenic autoimmune disease providing new clues to self tolerance (kaasautor). // Trends Immunology 19 (1998)
* Lymphotoxin pathway directs thymic Aire expression (kaasautor). // Nature Immunology 4 (2003)
* Meiotic and epigenetic defects in Dnmt3L-knockout mouse spermatogenesis (kaasautor). // Proceedings of the National Academy of Sciences of the USA 102 (2005)

Isiklikku
---------

Tema isa oli Aleksei Peterson ja abikaasa oli Kaja Peterson.

Viited
------

1. 1 2 3 4 5  *Eesti teaduse biograafiline leksikon.* 3. köide: *N–Sap* TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013
2. ↑  "Tartu Ülikooli medali kavalerid". *Tartu Ülikool*. Vaadatud 6.12.2022.

Kirjandus
---------

* Tartu Ülikooli õppe-teaduskoosseisu biobibliograafia nimestik 1981–1995 (käsikiri). Leht 129

Välislingid
-----------

* Pärt Peterson Eesti Teadusinfosüsteemis Muuda Vikiandmetes
* Immunoloog: vaktsineerimine on ka koroonat põdenutele kasulik. ERR, 19. märts 2021

 *Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.*
Püha Jakobus vanem kottköites raamatuga. Puuskulptuur gooti kappaltarilt Preetzi kloostrikirikust Schleswig-Holsteinis, nüüd Taani Rahvusmuuseumis Kopenhaagenis
Hieronymus Kressile kuulunud paunköites raamat, Nürnberg, 1471. Puukaantega raamatut katab ulukinahk ja messingpealised, raamatu kõrgus riputatuna on 42 cm
**Paunköide** ehk **kottköide** ehk **kukkurköide**, ka **kukkurraamat** on keskajal kasutusel olnud raamatuköite vorm: köidet kattev nahk oli ühes servas pikendatud ja sõlmeks kokku kurrutatud. Selle sõlme abil sai köidet riputada vööle nagu kukrut ja raamatut oli võimalik lugeda seda vöölt lahti võtmata.

Ajaloost
--------

Paunköite kõrgaeg oli Saksamaal ja Madalmaades 14.–15. sajandil, vähesel määral valmistati neid veel ka 16. sajandil enne tüübi käibelt kadumist. Seda köitetüüpi on kujutatud paljudel sellest perioodist pärit tahvelmaalidel ja puuskulptuuridel, kuid paunköiteid endid on säilinud vähe.

Üht paunköidet, Magnus Erikssoni linnaõiguse koodeksit, säilitatakse ka Tallinna linnaarhiivis.

Eesti kunstis
-------------

Niguliste kiriku peaaltaril kannavad paunköidet käes kaks puust nikerdatud pühakufiguuri: kesksest Maarja kroonimise stseenist paremal seisev Matteus ja oletatavasti püha Siimon parema sisetiiva ülemises reas. Paunköites raamatuga oli kujutatud ka Tartu Jaani kiriku krutsifiksigruppi kuulunud apostel Johannese skulptuur, mis 1941. aastani asus Riia Ajaloomuuseumis. 

Paunköiteid teevad köitekunstnikud ka tänapäeval, näiteks Raivo Vahtra 2010. aastal paunköitesse köidetud piibel.

Pildid
------

* Pühak paunköitega käes freskol Kemptenis, u 1460Pühak paunköitega käes freskol Kemptenis, u 1460
* Martin Schongaueri "Püha perekond", Maarja süles on paunköites või chemise '​is raamatMartin Schongaueri "Püha perekond", Maarja süles on paunköites või *chemise* '​is raamat
* Kottköide misericordia '​l Saint-Jean-de-Maurienne'i katedraalisKottköide *misericordia* '​l Saint-Jean-de-Maurienne'i katedraalis
* Katharina Roederile kuulunud 16. sajandi kottköide, 1540. Karlsruhe, Badische Landesbibliothek, Cod K 3356 2v-3rKatharina Roederile kuulunud 16. sajandi kottköide, 1540. Karlsruhe, Badische Landesbibliothek, Cod K 3356 2v-3r

Viited
------

1. 1 2  Raamatukogusõnastik
2. 1 2 3  I. Teder. Naha- ja köitekunsti ajalugu. Eesti Kunstiakadeemia, 2004
3. ↑  Kunstileksikon. Eesti Klassikakirjastus, 2001
4. ↑  Haruldane paunköide. - Tallinna Linnaarhiiv
5. ↑  V. Raam, Gooti puuskulptuur Eesti. Kunst, 1976
6. ↑  50 köidetud aastat. - EESTI KÖIDE / EstonianBinding's Blog, november 21, 2015
**Opel Adam** on Opeli poolt aastatel 2012–2019 toodetud väike kolme uksega esiveoline linnaauto. 

Auto sai nime Opeli autofirma asutaja Adam Opeli nime järgi ning selle esmaesitlus toimus 2012. aasta Pariisi autonäitusel. Adam on ehitatud lühendatud Opel Corsa D platvormile.

Opel Adam Rocks
---------------

Opel Adami maasturilikuma välimusega versioon on **Opel Adam Rocks**, mida esitleti 2014. aastal Genfi autonäitusel. Autole lisati hallist plastikust kaitseraudade lisad ja rattakoobaste laiendused. Erinevalt näiteks Fiat Panda 4×4-st on sõiduk siiski vaid välimuselt maasturi moodi ning endiselt esirattaveoga.

* 
* Opel Adam RocksOpel Adam Rocks
*

Viited
------

1. ↑  Fung, Derek. "Opel Adam etymology: Who is named after? What does its name mean?".
2. ↑  Arnouts, David (26. september 2012). "Opel Adam premieres at Paris motor show". *Autoweek*. Originaali arhiivikoopia seisuga 4. jaanuar 2023.
3. ↑  Weiner, Eric (20. veebruar 2014). "Opel Adam Rocks Headed to 2014 Geneva Auto Show".
**Kinburni poolsaar** ( ukraina keeles *Кінбурнський півострів* ; türgi keeles *Kılburun*) on poolsaar Lõuna-Ukrainas, mis eraldab Dnepri-Bugi suudmeala Mustast merest. Halduslikult on poolsaar jagatud kahe piirkonna vahel: Mõkolajivi oblast ja Hersoni oblast, elanikke 1450. See on osa Svjatoslavi Elevandiluuranniku riiklikust looduspargist. Alates 2022. aasta aprillist on Kinburni poolsaar täielikult Venemaa vägede poolt okupeeritud.

Etümoloogia
-----------

Etümoloogia pärineb türgikeelsest *sõnast Kılburun*, mis tähendab sõna-sõnalt "nina (maariba) [nii peen kui] juuksed".

Geograafia
----------

Poolsaare läänetippus asub Kinburni säär.

Lõuna pool on paar saart, Dovhyi ja Kruhlyi - mõlemad kuuluvad halduslikult Mõkolajivi oblasti Mõkolaji rajooni. 

Poolsaarele kuuluvad Pokrovka, Pokrovske ja Vassõlivka külad Mõkolajivi oblastis ning Heroiske küla Hersoni oblastis.

Ajalugu
-------

*Kinburni lahing* peeti 12. oktoobril / 1. oktoobril 1787 osana Vene-Türgi sõjast (1787–1792).

*Kinburni lahing* peeti 17. oktoobril 1855 Krimmi sõja osana.

Viited
------

1. ↑  "Ḳi̇lburun". *referenceworks.brillonline.com*. 24. aprill 2012.
2. ↑  Black Sea islands of Mykolaiv Oblast archived from *www.library.vn.ua*
**Michoacán** on osariik Mehhiko lõunaosas, Vaikse ookeani kaldal. Osariik on üks Mehhiko peamisi põllumajanduspiirkondi. Michoacánis kaevandatakse kulda, hõbedat, tsingi- ja rauamaaki.

Ajalugu
-------

Michoacáni osariik on loodud 1824. aastal.

Haldusjaotus
------------

Michoacáni osariik on jagatud 113 kohalikuks omavalitsuseks. Osariigi pealinn on Morelia.

Haridus
-------

Osariigis asub mitmes linnas paiknev Michoacáni Ülikool.

Viited
------

1. ↑

Välislingid
-----------

* Michoacáni osariigi koduleht

Mehhiko administratiivüksused

Aguascalientes **·**  Baja California **·**  Baja California Sur **·**  Campeche **·**  Chiapas **·**  Chihuahua **·**  Coahuila **·**  Colima **·**  Durango **·**  Guanajuato **·**  Guerrero **·**  Hidalgo **·**  Jalisco **·**  Ciudad de México **·**  México osariik **·**  Michoacán **·**  Morelos **·**  Nayarit **·**  Nuevo León **·**  Oaxaca **·**  Puebla **·**  Querétaro **·**  Quintana Roo **·**  San Luis Potosí **·**  Sinaloa **·**  Sonora **·**  Tabasco **·**  Tamaulipas **·**  Tlaxcala **·**  Veracruz **·**  Yucatán **·**  Zacatecas
**Kiievi koobaskloostri Jumalaema Uinumise kirik**, ka **Kiievi koobaskloostri Uspenski kirik**, on Kiievi koobaskloostri peakirik, silmapaistev barokse dekoori ja siluetiga kirik Kiievis.

Ajaloost
--------

Kirikut hakati ehitama 1073. aastal Theodosiuse eestvõttel ning see valmis 1078. aastal peamiselt vürst Svjatoslav II Jaroslavitši rahastamisel ja toetusel. Kirik ehitati Kiievi-Venemaal valitsenud Bütsantsi ehituspõhimõtete järgi ja see oli pikka aega Kiievi-Vene tähtsaim sakraalhoone.

Kirik oli ühekorruseline kuppelehitis, mille keskkuplit toetas kuus ristikujulise läbilõikega piilarit. Ruum oli kolmelööviline, siseruumi poolümarad apsiidid olid välisküljel bütsantsipäraselt polügonaalsed. Hoone proportsioon 3:2 sai eeskujuks paljudele järgnevatele vanavene ehitistele. Hoone fassaadid olid liigendatud lamedate pilastritega, välisseinu kaunistasid tellistest meanderfriisid.

Siseruumi keskosa oli kaunistatud mosaiikidega, nende hulgas palvetava jumalaema (*Oranta*) kujutis, ülejäänud ruumi seinad olid kaetud freskodega. Kiriku maalingute autoriks arvatakse olevat munk Alimpi. Algsed maalingud ja mosaiigid on hilisemate ümberehituste käigus hävinud. 11. sajandi lõpul ehitati kirikut suuremaks ja lisati põhjaküljele väike Püha Ristija Johannese ristimiskirik.

17.-18. sajandil ehitati kirik ümber ukraina barokkstiilis: katusele lisati kupleid, kusjuures ümarate kuplite asemele püstitati stiilile iseloomulikud pirnjad kuppelkatused, dekooris lisati karniise, ornamentaalset stukkdekoori ja muid kaunistusi.

Nõukogude ajal suleti kirik 1920. aastate lõpul ja enamlased müüsid ikoone ja kiriku sisustust raha hankimiseks. Teise maailmasõja ajal, 3. novembril 1941. aastal lasti kirik õhku. Ehitisest säilis vaid seitsmendik ja paljud ajaloolised esemed hävisid või kadusid igaveseks. Kiriku õhkijateks on peetud nii Kolmanda riigi sõjaväge kui ka Nõukogude armee sõdureid, kes mineerisid taganemisel suure osa Kiievi ajaloolistest hoonetest.

Aastail 1998–2000 ehitati kirik varemetest võimalikult 18. sajandi välimust järgides uuesti üles. See pühitseti Ukraina iseseisvuspäeval 2000. aasta augustis.

Pildid
------

* Kiriku idakülgKiriku idakülg
* Suurkloostri kellatorn kiriku kõrvalSuurkloostri kellatorn kiriku kõrval
* Kiriku ehitusetappide põhiplaanidKiriku ehitusetappide põhiplaanid
* Kiriku kujutis Püha Johannes Kuldsuu jutluste kogus 1623. aastastKiriku kujutis Püha Johannes Kuldsuu jutluste kogus 1623. aastast
* Vassili Vereštšagin. "Kiievi koobaskloostri suurkirik". 1905Vassili Vereštšagin. "Kiievi koobaskloostri suurkirik". 1905
* Kirik fotopostkaardil, 1911Kirik fotopostkaardil, 1911
* Õhitud Jumalaema Uinumise kirik fotol 1941. aastalÕhitud Jumalaema Uinumise kirik fotol 1941. aastal

Viited
------

1. ↑  Dormition Cathedral of the Kyivan Cave Monastery. - Internet Encyclopedia of Ukraine
2. ↑  Investigators set out to find out who blew up the Dormition Cathedral of the Kyiv-Pechersk Lavra 80 years ago. - Religious information Service in Ukraine
3. ↑  Dormition Cathedral of the Kyivan Cave Monastery. - Internet Encyclopedia of Ukraine
4. ↑  Dormition Cathedral of the Kyivan Cave Monastery. - Internet Encyclopedia of Ukraine
**Tuulivere mõis** (saksa keeles *Tulifer*) oli Koila mõisa karjamõis Simuna kihelkonnas Virumaal tänapäeva Käru küla lähedal Väike-Maarja vallas Lääne-Viru maakonnas.

18. sajandil L.A. Mellini kaardi järgi Tuulivere mõis (*Tulifer*) asus praeguse Väike-Maarja valla Käru küla alal vesiveski lähedal.

Viited
------

1. ↑  Tuulivere mõis Rahvusarhiivi Eesti ala mõisate registris (vaadatud 16.05.2020)
2. ↑  Tuulivere krjms, www.eki.ee
3. ↑  Ajalooline traditsioon: Simuna. Kadunud mõisad (Leena Piilefelt)

Välislingid
-----------

* Tuulivere mõis Rahvusarhiivi Eesti ala mõisate registris

Simuna kirik
Simuna kihelkond

**Kirik**: Simuna  

**Mõisad**: Aru mõis | Avanduse mõis | Edivere mõis | Emumäe mõis | Härma mõis | Imukvere | Kellavere mõis | Koila mõis | Kuremaa mõis | Käru mõis | Laekvere mõis | Lasinurme mõis | Liinemõisa mõis | Luusika mõis | Lõusa mõis | Moora mõis | Muuga mõis | Mõisamaa mõis | Määri mõis | Orguse mõis | Paasvere mõis | Pallasvere mõis | Pudivere mõis | Rahkla mõis | Rohu mõis | Salla mõis | Simuna kirikumõis | Selli mõis | Sootaguse mõis | Tammiku mõis | Tillika mõis | Tuulivere mõis | Venevere mõis | Võivere mõis | Väiküla mõis | Vägeva mõis | Vända mõis
**Hannula-Katrin Pandis** (sündinud 7. novembril 1990) on eesti orienteeruja.

2010. aastal lõpetas ta Gustav Adolfi Gümnaasiumi. 2016. aastal lõpetas ta Tartu Ülikooli matemaatilise statistika eriala.

Töötanud Swedbank'is tarkvara insenerina.

Sportlasena
-----------

2017. ja 2018. aastal tuli ta OK Ilves võistkonnas Jüriööjooksu võitjaks.

Eesti meistrivõistlustelt orienteerumises on ta võitnud 2 kulda (2011. aastal orienteerumisjooksu naiste teatevõistluses ja 2018. aastal sprinditeates) ja ühe hõbeda (2016. aastal sprinditeates).

Rogaini Euroopa meistrivõistlustel 2020 Lätis Tukumsi lähedal ja 2021 Eestis Otepääl võitis ta naiskondade arvestuses kulla koos Piibe Tammemäega.

Viited
------

1. ↑  "Tartu Ülikooli lõpetanute nimekiri". Originaali arhiivikoopia seisuga 2. november 2021. Vaadatud 2. novembril 2021.
2. ↑  "Tartu Ülikooli matemaatika ja statistika instituudi vilistlased". Originaali arhiivikoopia seisuga 15. juuni 2021. Vaadatud 2. novembril 2021.
3. ↑  GAG siseorienteerumine
4. ↑  Hannula-Katrin Pandise sporditulemused
**Morelose osariik** on 1. järgu haldusüksus (osariik) Mehhiko keskosas. Piirneb põhjas Liiduringkonna, kirdes ja loodes México osariigiga, idas Puebla ja lõunas Guerrero osariigiga.

Ajalugu
-------

Morelose osariik moodustati 1869. aastal.

Haldusjaotus
------------

Morelose osariik on jagatud 33 kohalikuks omavalitsuseks.

Välislingid
-----------

* Morelose osariigivalitsuse koduleht

Mehhiko administratiivüksused

Aguascalientes **·**  Baja California **·**  Baja California Sur **·**  Campeche **·**  Chiapas **·**  Chihuahua **·**  Coahuila **·**  Colima **·**  Durango **·**  Guanajuato **·**  Guerrero **·**  Hidalgo **·**  Jalisco **·**  Ciudad de México **·**  México osariik **·**  Michoacán **·**  Morelos **·**  Nayarit **·**  Nuevo León **·**  Oaxaca **·**  Puebla **·**  Querétaro **·**  Quintana Roo **·**  San Luis Potosí **·**  Sinaloa **·**  Sonora **·**  Tabasco **·**  Tamaulipas **·**  Tlaxcala **·**  Veracruz **·**  Yucatán **·**  Zacatecas
Raul Talvik 2010. aastal.
**Raul Talvik** (6. oktoober 1935 Tallinn – 19. märts 2016) oli eesti arstiteadlane.

Raul Talvik lõpetas 1954. aastal Tallinna 2. Keskkooli ja 1960. aastal Tartu Riikliku Ülikooli (arstiteaduskonnas). 1966. aastal kaitses Moskvas meditsiiniteaduste kandidaadi ja 1984. aastal meditsiiniteaduste doktori väitekirja.

Raul Talvik oli spetsialiseerunud kliinilisele meditsiinile, anestesioloogiale ja intensiivravile. Aastatel 1993–1996 oli Raul Talvik SA Tartu Ülikooli Kliinikum juhatuse esimees, 1999–2003 juhatuse liige. Raul Talviku juhitud anestesioloogia ja intensiivravi kliinikus avati kaks uudset osakonda: valukabinet ja erakorralise meditsiini osakond. 

Temalt ilmus 138 teaduspublikatsiooni.

Harrastused
-----------

Viimastel eluaastatel pühendus Raul Talvik ajaloole. 2015. aastal ilmunud raamatus "Teekond maailma ääreni" väitis ta, et on suutnud teaduslikult tõestada Lennart Meri arvamuse, et müütiline Thule, kuhu 4. sajandil e.m.a. jõudis maadeuurija Pytheas, on Saaremaa. Algallikaid originaalkeeltes uurivad ajaloolased on siiski veendunud, et Thule samastamiseks Saaremaaga sisulist alust ei ole.

Tunnustus
---------

* 1998 Eesti Vabariigi teaduspreemia
* 2001 Tartu Ülikooli suur medal
* 2001 Eesti Punase Risti II klassi teenetemärk
* 2009 Tartu Tähe kavaler

Viited
------

1. ↑  Raul Talvik (2015). "Teekond maailma ääreni". Director Meedia, Tallinn.
2. ↑  Mait Kõiv, "Pytheas, ookean ja Thule", Vikerkaar, oktoober 2017 (koos tähtsamate alliktekstide tõlgetega).
3. ↑  "Tartu Ülikooli suure medali kavalerid". *Tartu Ülikool*. Vaadatud 4.12.2022.
4. ↑  Teenetemärkide kavaleride andmekogu – 1442

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Raul Talvik** |

* Professor Raul Talvik täitis Lennart Meri unistuse, ERR-i kultuuriuudised, 14. oktoober 2015
* Suri TÜ kliinikumi üks asutajatest professor Raul Talvik, Novaator, 20. märts 2016
* Raul Talviku vaim oli erakordne, Tartu Postimees, 23. märts 2016
Protsessi joonis.
**Fototransduktsioon** on protsess, mille käigus silma võrkkesta kepikestes, kolvikestes ja valgustundlikes ganglionirakkudes muundatakse valgus elektrilisteks signaalideks. 

Fototransduktsioon on footoni bioloogiline konverteerimine elektriliseks signaaliks võrkkestas. See protsess leiab aset G-valkudega seotud retseptori opsiini kaudu, mis sisaldab kromofoori 11-*cis*-retinaali. 11-*cis*-retinaal on kovalentselt seotud opsiiniretseptoriga Schiffi aluse kaudu, moodustades retinülideenvalgu. Kui 11-*cis*-retinaali tabab footon, siis ta teeb läbi fotoisomerisatsiooni kõik-*trans*-retinaaliks, mis muudab G-valkudega seotud retseptori opsiini konformatsiooni, mistõttu vallanduvad signaaliülekandekaskaadid, mis põhjustavad tsüklilise guanosiinmonofosfaadi katioonikanalite sulgumise ja fotoretseptor-raku hüperpolarisatsiooni. 

Pärast isomeriseerumist ja väljutumist opsiinilt redutseerub kõik-*trans*-retinaal kõik-*trans*-retinooliks ning suundub tagasi pigmentepiteeli "taaslaadimisele". Algul ta esterdatakse letsitiini-retinooli atsüültransferaasiga (LRAT) ning siis konverteeritakse isomerohüdrolaas RPE65-ga 11-*cis*-retinooliks. On näidatud, et RPE65 toimib isomeraasina, kuid pole veel kindel, kas ta toimib ka hüdrolaasina. Lõpuks oksideeritakse ta 11-*cis*-retinaaliks ning ta suundub tagasi kepikese või kolvikese välissegmenti, kus ta jälle ühendatakse opsiiniga, et tekiks funktsionaalne nägemispigment rodopsiin (või mõni jodopsiinidest).

Fotoretseptor-rakud
-------------------

Kepikesed ja kolvikesed sisaldavad kromofoori 11-*cis*-retinaali ( A-vitamiini aldehüüdi) ja valgust neelavat osa (opsiini). Kepikesed tegelevad nõrga valgusega ega vahenda värvuste nägemist. Kolme tüüpi kolvikeste väljundite võrdluse abil aga on võimalik tajuda kujundite värvusi. Iga kolvikesetüüp vastab teatud lainepikkustele, sest opsiin on iga tüübi puhul pisut erinev. L-kolvikesed, M-kolvikesed ja S-kolvikesed reageerivad optimaalselt vastavalt pikkadele lainepikkustele (punakas värvus), keskmistele lainepikkustele (rohekas värvus) ja lühikestele lainepikkustele (sinakas värvus).

Protsess
--------

Pidev väline kaaliumivool läbi avatud kaaliumikanalite hüperpolariseerib fotoretseptor-raku umbes potentsiaali –70 mV juures (K+ tasakaalupotentsiaal).
Antti Häkkänen (2017)
**Antti Edvard Häkkänen** (sündinud 16. jaanuaril 1985 Mäntyharjus) on Soome poliitik, kes kuulub Rahvuslikku Koonderakonda. Parlamendi liige 2015. aastast. Aastatel 2017–2019 oli ta Soome justiitsminister, 20. juunist 2023 on ta Soome kaitseminister.

Aastatel 2012–2013 oli ta Koonderakonna noorteorganisatsiooni juht ja vedas eest kampaaniat "Koli oma ettevõte Eestisse" ("Siirrä yrityksesi Viroon"), mis taotles Soomes ettevõtte tulumaksu muutmist sarnaseks Eesti omaga.

2016. aastast on ta Rahvusliku Koonderakonna aseesimees.

5. maist 2017 kuni 6. juunini 2019 oli ta justiitsminister Juha Sipilä valitsuses. 

2019. aasta parlamendivalimistel sai ta 20 234 häält ehk üleriigiliselt kolmanda häältesaagi.
2023. aasta parlamendivalimistel sai ta 21 378 häält ehk üleriigiliselt viienda häältesaagi.

Häkkänen on abielus ja tal on tütar.

Viited
------

1. ↑  Kokoomusnuorilla kampanja: "Siirrä yrityksesi Viroon", Iltasanomat, 13.06.2012.
2. ↑
3. ↑  Kansanedustaja Antti Häkkänen meni naimisiin: "Sain vaimokseni upean Hennan", www.iltalehti.fi, 15.09.2019.

Välislingid
-----------

* 

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**Jari Lindström** | **Soome justiitsminister**2017–2019 | Järgnev**Anna-Maja Henriksson** |