recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**"Ära vaata üles"** on 2021. aasta Ameerika apokalüptiline must komöödiafilm, mille kirjutas, produtseeris ja lavastas Adam McKay. 

Filmis mängivad Leonardo DiCaprio, Jennifer Lawrence, Rob Morgan, Jonah Hill, Mark Rylance, Tyler Perry, Timothée Chalamet, Ron Perlman, Ariana Grande, Scott Mescudi, Cate Blanchett ja Meryl Streep.  Film räägib kahest astronoomist, kes üritavad hoiatada inimkonda läheneva komeedi eest, mis hävitab inimtsivilisatsiooni. Komeediga kokkupõrkamine on allegooria kliimamuutustele ja film on satiir valitsuse, poliitikute, kuulsuste ja meedia ükskõiksusest kliimakriisi suhtes.  

Filmi tootsid Hyperobject Industries ja Bluegrass Films. Film kuulutati välja 2019. aasta novembris ja Paramount Pictures müüs selle mitu kuud hiljem Netflixile. Filmimine pidi algama 2020. aasta aprillis Massachusettsis, kuid see viibis koroonapandeemia tõttu. Võtted algasid 2020. aasta novembris ja lõppesid 2021. aasta veebruaris. 

"Ära vaata üles" jõudis kinno 10. detsembril 2021, voogedastusplatvormi Netflix 24. detsembril. Film pälvis neli Oscari, neli Kuldgloobuse auhinna ja kuus kriitikute valiku auhinna nominatsiooni. "Ära vaata üles" püstitas Netflixis ühe nädala vaatamisaja rekordi ja tõusis 28 päeva jooksul Netflixi vaadatuimaks filmiks.

Viited
------

1. ↑  Alla, Hendrik (29.12.2021). "Maailma lõpp saabus jõululaupäeval". *Postimees Kultuur*. Vaadatud 16.02.2022.
2. ↑  Lu, Donna (29.12.2022). "'It parodies our inaction': Don't Look Up, an allegory of the climate crisis, lauded by activists". *The Guardian*. Vaadatud 16.02.2022.
3. ↑  DON'T LOOK UP PRODUCER: Inside the Movie YouTube'is
4. ↑  "'Don't Look Up' wraps filming after 3 months in Massachusetts". *www.boston.com* (Ameerika inglise). Vaadatud 16.02.2022.

Välislingid
-----------

* "Ära vaata üles" andmekogus IMDb (inglise)
**Zasa mõis** (*Zasumuiža*, saksa keeles *Zassenhof, Saßenhof, Sassenhof*) oli mõis Lätis Riia linnas Zasulauksi ja Dzirciemsi asumis. Viimane peahoone asus Daugavgrīvas iela majade 70–74 piirkonnas. .

Zasa mõisa Hollandi tuulik, 1794. aastal. Johann Christoph Brotze kogust
Zasa mõis pärineb XVII sajandist ja on nime saanud von Sasside suguvõsalt, kellele see alguses kuulus. Mõisa omandas aastal 1759 lätlasest ettevõtja Jānis Šteinhauers. Ta rajas mõisa juurde tööstuskompleksi ja andis rahvasuu kohaselt vana mõisasüdame oma lilledega kaubitsevale vennale Jānusele. Sellest sai Wolfschmidti mõis.

Jānis Šteinhauers ise jättis mõisa maad endale ja nii kujunes uueks mõisa keskuseks Dzirciemsi aladele tekkinud tööstuskompleks. Mees rajas sinna hollandi tuuliku, kasutades ära Dzegužkalnsi ümbruse kõrgeid maid, ja pani seal voolanud ojal käima esimese paberivabriku Riia territooriumil. Steinhauserite järel sai mõisa omanikuks K. Jannau, tema järel, aastal 1801, pankur ja ärimees A. Klein. Aastal 1806 viidi paberivabrik üle Ulbrokasse.

Mõisa maad linnastusid XIX sajandil kiiresti. Aastal 1913 müüs toonane mõisa omanik Schnakenburg mõisa Riiale ja nii sai Zasa mõisast ametlikult linnamõis, kuigi linn ehitas saadud maad lihtsalt maju täis. Toona oli mõisa pindala 270 hektarit.

Galerii
-------

* 
*

Välislingid
-----------

* Sissekanne Riia mõisate veebisaidil; fotod (*läti keeles*)
Dunte mõis 1795. aastal. Johann Christoph Brotze kogust
**Dunte mõis** (*Duntes muižiņa*, ka *Kaminga muiža* ja *Kūmiņa muiža*, saksa keeles *Eichenheim*, ka *Kummings Hof*) oli suvemõis Lätis Riia linna Sarkandaugava asumis. Mõisa peahoone asus Dunte ja Pededze tänava ristumiskohas.

Dunte mõis rajati 17. sajandil Sarkandaugava kõrgele kaldapealsele. Mõisa esimesed omanikud olid Dunted, kellele kuulus ka Dunte mõis Salatsi piirkonnas.

18. sajandi teisel poolel ostis mõisa inglasest kaupmees Patrick Cumming, kes liitis sellega veel mitu muud krunti. Koos teise kaupmehega asutasid nad ettevõtte Cumming-Fenton & Co, mis tegutses vaatamata välismaalastest ettevõtjaile kehtestatud kõrgemale maksumäärale edukalt. Ettevõte jätkas tööd ka kontinentaalblokaadi ajal; Cummingid tegutsesid toona Dunte mõisa asemel küll Suurbritannias.

Aastast 1872 tegutses Dunte mõisas mitu heategevusorganisatsiooni. Mõisas asus toona ka kool, mis suleti seoses venestamisega. Mõisa juures asus supluspaik.

19. sajandi teisel poolel kandis mõis ka Eichenheimi ja Ozolaine nime. Põhjuseks olid mõisa pargis asuvad ja selleks ajaks suureks sirgunud tammed. Dunte mõisa hooned on tänapäevaks hävinud.

Galerii
-------

* Cummingshofi mõisa majandushooned Daugavpilsi jõe ääres 1795. aastal. Johann Christoph Brotze kogustCummingshofi mõisa majandushooned Daugavpilsi jõe ääres 1795. aastal. Johann Christoph Brotze kogust

Välislingid
-----------

* Sissekanne Riia mõisate veebisaidil (*läti keeles*)
Annie Besant
**Annie Wood Besant** (1. oktoober 1847 Clapham, London – 20. september 1933 India) oli inglise teosoof, feminist, kirjanik ja ühiskonnategelane.

Elulugu
-------

Annie sündis keskklassi kuuluvas iiri perekonnas. 

1867. aastal abiellus ta 26-aastase vaimuliku Frank Besantiga. Neil sündis kaks last. Abielu oli aga õnnetu, kuna Annie iseseisvus ei meeldinud Frankile; Annie polnud aga rahul, et kogu raha, mis ta teenis kirjutistest, läks Franki kätte (tollal ei olnud abielus naisel oma varale legaalset õigust). Peamiselt kirjutas Annie sellal lühijutte, lasteraamatuid ja artikleid. Kui abielu lagunes, ütles Annie kristlusest lahti ning hakkas toetama farmitöölisi, kelle töötingimused olid halvad.

Hiljem siirdus Annie Besant Londonisse, kus sõbrunes Charles Braudlaughiga, kes andis talle tööd ajalehes National Reformer. Seal kirjutas Besant peamiselt abieluprobleemidest ja naisõigustest.

1890. aastatel hakkas Besant toetama teosoofialiikumist, mida juhtis Madame Blavatsky. Innustatuna teosooflikest ideedest hakkas ta külastama Indiat, kus võitles domineeriva Suurbritannia mõjuvõimu vastu. 

Esimese maailmasõja ajal, juunist septembrini 1917, oli Annie Besant interneeritud Briti võimude poolt.
Augstrozes muiža
**Augsrozes muiža** (ka **Augstroze**) on küla (*mazciems*) Lätis Limbaži piirkonnas Umurga vallas Augstroze Suurjärve kaldal.

Küla kujunes Augstroze mõisa maadele; ka asula nimi tuleneb mõisast ja tähendab tõlkes Augstroze mõisa. Mõis kujunes omakorda Augstroze vasallilinnuse juurde, mis tänapäeval on varemetes. Muinsusmälestistest on regionaalse kaitse all hiiepaik Lieplejase Elki tammed ehk ohvritammed. Kohaliku kaitse all on Rootsi kübara nime kandvad keskaegsed kindlustised.

Augstrozes muiža idaosa jääb Augstroze kaitsealale, sella kui kogu küla asub Põhja-Vidzeme biosfääri kaitsealal. Looduskaitse all on Augstroze lehiseallee, viis Augstroze allee lehist, kümme Augstroze allee paju, hõberemmelgas ümbermõõduga 5 meetrit, Krogzemi tamm, Krogzemi kuusk, Druviņase tamm, Jāņis Mārtiņsi tamm, Jāņkalni tamm, Lieplejase tammed, Augstroze mõisa tammed, Augstroze mõisa saar, Augstroze lehis, Augstroze mõisa lehis, Augstroze kalmistu lehis.

Külas tegutseb põhikool. Seal asub ka aastal 1859 valminud Augstroze kirik. Külas asub Augstroze bussipeatus.

Aastal 2007 oli külas 15 elanikku.

Viited
------

1. ↑  Vietvārdu datubāze
2. ↑  Valsts kultūras pieminekļu aizsardzības inspekcija. Valsts aizsargājamo nekustamo kultūras pieminekļu saraksts
3. ↑  Latvijas īpaši aizsargājamām dabas teritorijām dabas datu pārvaldības sistēmā OZOLS
4. ↑  Autotransporta direcija
5. ↑  Vietvārdu datubāze

| * v
* r
Umurga valla asulad |
| --- |
| 
Augstrozes muiža **·**  Dārzciems **·**  Iesalkāja **·**  Ķītas **·**  Lidlauka ciems **·**  Mežaciems **·**  Oliņi **·**  Piķi **·**  Roperbeķi **·**  Serkuļi **·**  Slavenes **·**  Svētais ciems **·**  **Umurga** **·**  Vainiži |
Vene allveelaeva Lošarik arvatav siluett
Lošariku arvatav siseehitus
**AS-31** (teistel andmetel **AS-12**; vene keeles АС-31, АС-12), tuntud hüüdnimega **Lošarik** («Лошарик») on Venemaa salajane luureotstarbeline tuumaallveelaev.

Allveelaeva sisemuses on seitse sfäärilist titaankambrit (läbimõõduga 6 m). Esimesed viis neist on mehitatud ja omavahel ühendatud, viimased kaks on omavahel ühendatud ning sisaldavad tuumareaktorit ja muid seadmeid.

Lošarik projekteeriti Leningradis asunud konstrueerimisbüroos Malahhit (projekti peakonstruktor Juri Konovalov). Allveelaeva ehitamist alustati 1988. aastal Severodvinskis asuvas masinaehitusettevõttes Sevmaš. 

Lošarik lasti vette 1995. aastal.

Allveelaeva pikkus on 70 m ja laius 7 m. Laskumissügavus 1000 m.

Meeskonnas on 25 liiget.

Tulekahi allveelaevas
---------------------

1. juulil 2019 puhkes allveelaeval tulekahi, milles hukkus 14 meeskonnaliiget.

Vaata ka
--------

* NR-1

Viited
------

1. 1 2 3  Главная » 2019 » Лошарик, ставший новым "Курском" (обзор). lebed.com, 3. juuli 2019
2. 1 2 3 4 5 6  Spy Submarine: Russia's AS-31 Losharik. hisutton.com, 18. juuli 2021

Välislingid
-----------

* Barentsi merel põlenud alus võis olla Venemaa salajane luureallveelaev „Lošarik". delfi.ee, 4. juuli 2019
* Атомную миниподлодку "Лошарик" восстановят по новому проекту "Малахита". rg.ru, 22. juuni 2021
**Ülema asetäitja poliitalal.** See amet eeldas tähelepanelikkust ja head mälu. Eelkõige olid politrukid, nagu kaasaegsed neid nimetasid, NKVD käepikendus armees. Nende tööks oli hoida silm peal sõjaväelaste meelsusel ja kanda kõigest kuuldust, mida võis käsitleda Nõukogude korra vastalisuseks, ette "kuhu vaja". Paljud alatud kasutasid kõiki võimalusi, et teiste inimeste arvel endale paremat positsiooni luua. Seega võis põhimõtteliselt iga sõjaväelane sattuda ettekande osaliseks isiklikel motiividel. Paljud eesti mehed, kelle kohta politruk vastava ettekande tegi, saadeti vangilaagrisse surema või likvideeriti kohapealses NKVD allasutuses ilma igasuguse kohtupidamiseta. Eesti Korpuse politrukke ja parteilasi üldiselt, ei saadetud eesliinile võitlema, vaid hoiti reservis, et mehitada taasloodavad parteilised ametikohad taasloodavas Nõukogude Eestis. Kui algasid Velikije Luki lahingud, hoidsid parteilised nahahoidjad end varju ja sundisid relva ähvardusel teisi pealetungile. Taganejate pihta avati tuli. Kui palju eesti mehi sel moel hukka sai, ei ole täpselt teada. Kaasaegsete mälestuste järele jätkasid paljud NKVD käsilased oma tegevust ka rahuajal.
**David** Lawrence **Schwimmer** (sündinud 2. novembril 1966 New Yorgis) on Ameerika Ühendriikide näitleja ja lavastaja.

Tema tuntuim roll on Ross Gelleri osatäitmine aastatel 1994–2004 toodetud USA komöödiaseriaalis "Sõbrad".

Davidi vanemad on advokaadid. Davidil on aasta vanem õde Ellie. Kui David oli 2-aastane, kolis tema pere Los Angelesse. Seal kogus tema ema kuulsust lahutustele spetsialiseerunud advokaadina, näiteks esindas ta Elizabeth Taylorit ja Roseanne Barri nende lahutusprotsessis. Pere kolis Beverly Hillsi ja David käis sealses koolis.

David hakkas näitlema 10-aastaselt. Tema esimene roll oli Tuhkatriinu ristiema. 1979 hakkas ta käima Shakespeare'i-teemalistel näitekursustel. Kolmel aastal järjest osales ta Lõuna-California osariigi Shakespeare'i festivalil ja võitis kaks peapreemiat.

1984 lõpetas ta Beverly Hillsi keskkooli ja soovis otsekohe minna Chicagosse näitlemist õppima, kuid vanemad veensid teda kõigepealt keskkooli minema, et tal oleks elus midagi tagavaraks, kui tema näitlejakarjäär peaks ebaõnnestuma. Schwimmer astus Chicagos keskkooli, õppis kooli kõrvalt näitlemist ning tuli pärast lõpetamist Los Angelesse tagasi ja alustas näitlejakarjääri.

Alates 1991 sai Schwimmer järjepidevalt tööd nii mängufilmides kui ka teleseriaalides. Suur läbilöök toimus siis, kui talle pakuti romantilise paleontoloogi Ross Gelleri osa seriaalis "Sõbrad". Produtsendi Kevin Brighti sõnul oli see roll kirjutatud Schwimmerit silmas pidades ja tema oli esimene, kellele seda pakuti. Juba seriaali avaosa vaatas 22. septembril 1994 22 miljonit ameeriklast. Seriaal sai kriitikutelt üldiselt kiita ja seriaalile kujunes kiirelt välja lojaalne fänkond.

1995 nimetati ta Emmy kandidaadiks parima meeskõrvalosatäitja koomilise rolli eest seriaalis "Sõbrad".

Schwimmer on aktiivne rassismi ja laste väärkohtlemise vastu ning naiste õiguste eest võitleja. Ta on Santa Monica vägistamisohvrite kliiniku tegevdirektor. Ta on korraldanud kampaaniaid Rohypnoli ehk flunitrasepaami ja korgijoogi ehk GHB keelustamise poolt.

Osaline filmograafia
--------------------

### Filmirolle

* 1998: "Andekas õpilane" – Edward French
* 2001: "Hotell" – Jonathan Danderfine
* 2005: "Duane Hopwood" – Duane Hopwood
* 2005: "Madagaskar"– Melmani hääl
* 2006: "Suur tühjus" – Charlie
* 2008: "Madagaskar 2" – Melmani hääl

### Telerolle

* "*The Wonder Years*" (Michael, 4 jagu, 1991–1992)
* "*L.A. Law*" (Dana Romney, 5 jagu, 1992–1993)
* "Blossom" (Sonny Catalano, 2 jagu, 1993)
* "*NYPD Blue*" (Josh Goldstein, 4 jagu, 1993)
* "Sõbrad" (dr Ross Geller, 237 jagu, 1994–2004)
* "Kiirabihaigla" (dr Karubian, 1. jagu, 1996)
* "Relvavennad" (kapten Herbert Sobel, 3 jagu, 2001)
* "*30 Rock*" (Jared, 2007)

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **David Schwimmer** |

* David Schwimmer andmekogus IMDb (inglise)
* David Schwimmer andmekogus Filmiveeb
**Harilik kartul** (*Solanum tuberosum*) on maavitsaliste sugukonna maavitsa perekonda kuuluv üheaastane rohttaim.

Hariliku kartuli söögiks tarvitatavat mugulat nimetatakse samuti kartuliks. Kartul kui kultuurtaim on pärit Lõuna-Ameerika läänerannikult. Suuremad kartulitootjad maailmas on Hiina, India, Venemaa, Ukraina ja Ameerika Ühendriigid, kogutoodang 330 mln tonni (2009).

Maavitsa perekonda kuulub ligikaudu 200 kartuliliiki. Nende hulgas vähemalt 26 kultuurliiki. Kultuurliikidest kõige tuntum on harilik kartul. Mõningaid teisi kartuliliike kasutatakse aretatavate kartulisortide saagikuse, tärklisesisalduse, külmakindluse ning haigustele ja kahjuritele vastupidavuse tõstmiseks.

Kirjeldus
---------

Harilik kartul on püstiste, kolme- või neljatahuliste, lühikarvaste vartega 30–100 cm kõrgune rohttaim. Mullas arenevad varre muudenditena arvukad mugulad. Lehed on katkestunult paaritusulgjad liitlehed. 

Viietised õied moodustavad harunenud keerisõisiku ning nad võivad olla valged, sinised, punakas- või sinakasvioletsed. Viljaks on mari, milles on palju seemneid. Mugul moodustub stooloni ehk maa-aluse võsundi tipust, kuhu kogunevad erinevad varuained. Viljad ja roheliseks muutunud mugulad on mürgised.

Kartulisordid
-------------

### Eestis aretatud kartulisordid

* Anti (kartulisort)
* Ants (kartulisort)
* Endla (kartulisort)
* Jõgeva kollane
* Maret (kartulisort)
* Piret (kartulisort)
* Reet (kartulisort)
* Teele (kartulisort)
* Tiina (kartulisort)
* Väike verev

* Kartuli lehtKartuli leht
* Kartuli viliKartuli vili
* Kartuli õisKartuli õis

Vaata ka
--------

* kartulitärklis
* kartulipulp

Viited
------

1. ↑  Eesti Entsüklopeedia, 4. köide, Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus, 1989.

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Harilik kartul** |

* Kartul andmebaasis eElurikkus Muuda Vikiandmetes

* "Kartuli genoomijärjestus on kirjeldatud" Novaator, 11. juuli 2011
* Charles C. Mann: How the Potato Changed the World smithsonianmag.com, november 2011
"Flammarioni puugravüür"| "Gravure sur bois de Flammarion" |
|  |
| "Keskaegne misjonär jutustab, et ta oli leidnud punkti, kus Taevas ja Maa kokku puutuvad...". |
| Autor | tundmatu |
|
|
|
| Valmimisaeg | avaldatud 1888 |
|
|
| Liik | puugravüür |
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
| Žanr | raamatuillustratsioon |
|
|
| Asukoht | "L'Atmosphère: météorologie populaire" (lk 163) |
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|

**"Flammarioni puugravüür"** (prantsuse keeles *Gravure sur bois de Flammarion*) on tundmatu autori puugravüür (vahel liigitatakse ekslikult ksülograafiaks), mida esimesena kasutas 1888. aastal prantsuse astronoom Camille Flammarion oma populaarteaduslikus raamatus "L'Atmosphère: météorologie populaire" ('atmosfäär: populaarne metoroloogia') illustratsioonina. 

Gravüür sai laiemalt tuntuks 20. sajandi teisel poolel ja on tänini kasutusel populaarse illustratsioonina kõikvõimalikes väljaannetes, näitamaks ettekujutust keskaegsest maailmapildist.

Kirjeldus
---------

Pildil on kujutatud meest keskaegse palveränduri rõivais, kes jõudnud taevaääreni maailma otsas, laskub põlvedele ja ettevaatlikult piilub taevavõlvi taha. Seal näeb ta hoopis teist, maisest maailmast hoopis erinevat imelist taevast maailma, kus ühe tõlgenduse kohaselt silmab võimsat seadeldist, mis paneb taevavõlvi pöörlema. Pildi allkiri Flammarioni raamatus kõlas järgmiselt: "Keskaegne misjonär jutustab, et ta oli leidnud punkti, kus Taevas ja Maa kokku puutuvad...".

Viited
------

Koloreeritud Flammarioni gravüür (1998)

1. 1 2  Camille Flammarion. "L'Atmosphère: météorologie populaire". Vaata pildi allkirja lk 163. gallica.bnf.fr
2. ↑  Zum Beispiel: Anonymer und undatierter Holzschnitt. georgpeez.de
3. ↑   Дубкова С.И. "История астрономии: Рассказы о самых выдающихся за последние 3000 лет открытиях в науке о небе и её гениальных творцах, которые изменили представление о Вселенной". Москва: Белый город, 2002. Lk 13

Välislingid
-----------

 Flammarioni gravüür – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Milo Đukanović (2009)
**Milo Đukanović** (sündinud 15. veebruaril 1962) on Montenegro poliitik, endine peaminister ja mitmekordne president. Viimati oli ta Montenegro president 20. maist 2018 20. maini 2023.

Đukanović juhib Montenegro Sotsialistide Demokraatlikku Parteid, mis sai alguse Jugoslaavia Kommunistliku Partei kohalikust harust.

Đukanović astus juba keskkoolis Jugoslaavia Kommunistide Liidu noorteorganisatsiooni. Tollal oli see ainus erakond Jugoslaavias. Tema isa Radovan oli samuti mõjukas parteitegelane ja tema toetusel tegi Đukanović karjääri. 1986 sai ta nii Jugoslaavia komsomoli Montenegro haru kui ka üleriigilise juhatuse liikmeks.

Juba 1988 sai Đukanović Jugoslaavia Kommunistide Liidu Keskkomitee liikmeks. See oli keskkomitee viimane koosseis ja Đukanović oli selle kõigi aegade kõige noorem liige. 1989. aasta keskel sai ta erakonna Montenegro haru juhiks ja jäi sellele kohale kuni selle ümberkujundamiseni Montenegro Sotsialistide Demokraatlikuks Parteiks.

Đukanović oli algul Slobodan Miloševići lähedane liitlane, kuid pöördus 1996 tema vastu.

Đukanovići esimesed kolm ametiaega peaministrina kulgesid 1991–1998. Seejärel pidas ta 2002. aastani Montenegro presidendi ametit ja jätkas 2003 peaministrina. 2006 astus ta sellelt kohalt tagasi ja naasis ametisse 2008. aasta veebruaris.

21. detsembril 2010 teatas ta, et astub ametist tagasi.

4. detsembrist 2012 kuni 28. no0vembrini 2016 oli ta taas Montenegro peaminister.

Đukanovići on kaua kahtlustatud rahvusvahelise salasigaretiäri korraldamises koos Serbia ärimehe ja väidetava gängsteri Stanko Subotićiga. Itaalia kohtusüsteem süüdistab Đukanović kuritegeliku grupi juhtimises ja andis 2003 välja tema vahistamise käsu, mis kuulutati mõnes kohtuastmes õigustühiseks, aga 2004. aasta detsembris taas kehtivaks.

2006 kiideti referendumil heaks Montenegro lahkulöömine Serbiast, selle sammu võimalike ajendite seas on nimetatud Đukanovići isiklikke salasigaretiärist lähtunud muresid. 2007 tühistati Itaalias tema vahistamiskäsk seoses ametipostist tuleneva puutumatusega.

Đukanović on abielus. Tal on üks poeg. Tema vanem vend Aco Đukanović on Montenegro üks kõige rikkamaid inimesi, kes on omanud nii panku, söekaevandust kui ka hüdro- ja soojuselektrijaama.

Tunnustus
---------

* 2015 – OCCRP aasta inimene organiseeritud kuritegevuse ja korruptsiooni vallas

Viited
------

1. ↑
2. ↑  Former ally slams Đukanović as "cartel boss", B92, 21.07.2009
**Bajāriņciems** (ka **Bajāriņu ciems**) on küla (*mazciems*) Lätis Lõuna-Kuramaa piirkonnas Rucava vallas.

Küla asub valla keskosas. Seal tegutseb marjakasvatusettevõte SIA Baltic Berries. Bajāriņciemsis on Läti Keskkonna, Geoloogia ja Meteoroloogiakeskuse allasutus. Aastani 2021 kuulus küla Rucava piirkonda.

Külas asuvad Kalna Urbāni muinaskalmed on arheoloogiamälestisena riikliku kaitse all, Dzintarnieki keskaegne kalmistu aga kohaliku kaitse all.

Bajāriņciemsis kasvav tamm ümbermõõduga 4,75 meetrit, Dzintarnieki pärn kõrgusega 14 ja ümbermõõduga 6,97 meetrit ning Žvaģi pärn kõrgusega 11 ja ümbermõõduga 4,94 meetrit on looduskaitse all.

Kalna Urbāni muinaskalmed

Viited
------

1. ↑  Valsts kultūras pieminekļu aizsardzības inspekcija. Valsts aizsargājamo nekustamo kultūras pieminekļu saraksts
2. ↑  Valsts kultūras pieminekļu aizsardzības inspekcija. Valsts aizsargājamo nekustamo kultūras pieminekļu saraksts
3. ↑  Latvijas īpaši aizsargājamām dabas teritorijām dabas datu pārvaldības sistēmā OZOLS

| * v
* r
Rucava valla asulad |
| --- |
| 
Bajāriņciems **·**  Ģeistauti **·**  Ģigas **·**  Jūči **·**  Ķāķišķe **·**  Katuži **·**  Līkuma ciems **·**  Meirišķe **·**  Mikņu ciems **·**  Nida **·**  Palaipe **·**  Pape **·**  Peši **·**  Pirkuļi **·**  **Rucava** **·**  Rucavas muiža **·**  Sviļu ciems **·**  Zīrnāja |
The Bell Systemi tehnilise ajakirja illustratsioon aastast 1922 (tasandik on all vasakul poolel)
**Suhmi abüssaalne tasandik** (inglise keeles *Suhm* või *Sohm Abyssal Plain*, prantsuse keeles *Plaine abyssale Sohm*) on Põhja-Atlandi ookeani siledam ja tasasem süvaveepõhi, mis on moodustunud keskaheliku ja mandrijalami vahele, jäädes idakakku Põhja-Ameerika kirderannikust. Kaugmiselt mudast ladestuva tasandiku üldine pindala on ümmardatult 900 000 km², mis on enam-vähem samaväärne Venezuelaga.

Maa suurima abüssaalse tasandiku sügavuseks peetakse enamasti 4–6 km, mille väheringlev veemassiiv on külm (0–4 °C) ja avaldab tohutut rõhku (>200 atm). Taolistes sügavustes valitseb sünkpimedus, sealsetesse meso-, batü- ja abüssopelagiaalidesse ei ulatu päikesevalgust.

Erosiooniga sealsetesse põhjareljeefi harudesse sadestunud setted on jääaegsete päritoludega ning tulenevad osaliselt seismiliselt käivitatud langusest ülemisel mandrinõlval. Turbidiidid pärinevad mandrilava välisservadele ladestunud jõesetetest, mis alatasa sööstavad alla laviinidena. Hoovused segavad endisse hõljuvaid setteid, hägusvooludega laskuvad need alla tasandikule. Liivased sogahoovused, mille näiteks põhjustas 1929. aasta Grand Banksi maavärin, õõnestavad tõenäoliselt haruorgude põhjasid, kuid tihkemad mudased sogahoovused kuhjavad kõrgemaid kogumeid. Sealt võib leida polümetalliliste lisanditega suletisi ja eluvorme, mikroskoopiliste mereorganismide kestad on tekitanud üsna suurel määral setteid. Fauna on vägagi liigivaene, abüssaalikalad võivad üksilduses sinerdada bioluminestsentsist, täienisti puuduvad fotoautotroofid (rohelised taimed ja fütoplankton).

Atlandi ookeani igiolemusse kuuluvadki sarnased süvaookeani tasandikud, need on seal suurimad. Neid leidub vähem India ookeanis ning veelgi vähem Vaikses ookeanis.

Nimetus
-------

Abüssaalne tasandik on nimetatud sakslasest loodusteadlase Rudolf von Willemoes-Suhmi järgi, kes osales Challengeri ekspeditsioonil aastail 1872–1875. Challengeri pardal suri ta Hawaii saarte ja Tahiti saare vahelisel laevasõidul erüsiiplisse, mille järel korraldati merematus.

Ookeanide üldise batümeetrilise kaardi (GEBCO) kolmes esimeses väljaandes oli see õigesti märgitud kui *Suhm Deep*. 4. ja 5. väljaandes trükiti see valesti kui *Sohm Deep*, mis edaspidi kinnistus.

Vaata ka
--------

* Uus-Inglismaa ookeanilised mäed
* Bermuda abüssaalne kõrgendik

Viited
------

1. 1 2 3  "Marine Gazetteer Placedetails (5154)". *www.marineregions.org* (inglise). MarineRegions. 8. mai 2020, 00:45.
2. ↑  "Largest abyssal plain". *www.guinnessworldrecords.com* (inglise). Guinness World Records. 2016.
3. ↑  "The Laurentian Fan: Sohm abyssal plain". *researchportal.hw.ac.uk* (inglise). Heriot-Watt Research Portal. Juuni 1983.
4. ↑  "Dr. R. Von Willemoes-Suhm". *www.nature.com* (inglise). Nature. 2. detsember 1875.
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib ajaloolasest; arsti kohta vaata artiklit Jüri Kivimäe (arst)* |

---

**Jüri Kivimäe** (sündinud 17. augustil 1947 Pärnus) on eesti ajaloolane ja arhivaar.

Kasvas üles Tootsis. Pärast algkooli lõpetamist Tootsis õppis aastatel 1962–1965 Pärnu 1. Keskkoolis ja seejärel aastatel 1965–1970 Tartu Riiklikus Ülikoolis, kust ta sai ajaloolase ja ajalooõpetaja kutse ning diplomi. Tema lõputöö käsitles Tartu jesuiitide kolleegiumi ajalugu 16. sajandil. 

Pärast ülikooli töötas aastatel 1970–1975 Tallinnas kirjastuses Valgus "Eesti nõukogude entsüklopeedia" ajaloo ja filosoofia toimetajana. Aastatel 1975–1990 oli Teaduste Akadeemia Ajaloo Instituudi teaduslik töötaja.

Ta kaitses 1981. aastal Enn Tarveli juhendamisel valminud väitekirja Narva kaubanduse ja kaubanduspoliitika ajaloost 16. sajandil.

1996 valiti Jüri Kivimäe Tartu Ülikooli üldajaloo korraliseks professoriks.

Alates 1999. aastast on ta Toronto Ülikooli ajalooprofessor ja Elmar Tampõllu nimelise Eesti õppetooli juhataja, õpetades peamiselt Baltikumi, sealhulgas ka Hansa Liidu ajalugu ja vanu Liivimaa kroonikaid.

Lisaks Tartu ja Toronto ülikoolile on ta õpetanud Tallinna, Tampere, Turu ja Riia ülikoolides ning olnud stipendiaadina uurimistööl Rootsis ja Saksamaal.

Tema peamine uurimisvaldkond on Liivimaa vanem ajalugu. Ta on tegelnud ka selliste Eesti 20. sajandi ajaloo küsimustega nagu baltisakslaste ümberasumine, 1944. aasta märtsipommitamine Tallinnas, ajalookirjutuse ja 1905. aasta ajalugu jne.

Jüri Kivimäe abikaasa on ajaloolane Sirje Kivimäe ja vend ajaloofilosoof Mart Kivimäe.

Tunnustus
---------

* 1998 Tartu Ülikooli medal
* 1999 Valgetähe III klassi teenetemärk
* 2015 Tallinna teenetemärk

Viited
------

1. ↑  Jüri Kivimäe. Vikerraadio saate "Eesti lugu" koduleht. Vaadatud 23.07.2012
2. ↑  "Tartu Ülikooli medali kavalerid". *Tartu Ülikool*. Vaadatud 5.12.2022.
**Baltezers** on küla (*vidējciems*) Lätis Ropaži piirkonna Garkalne vallas. Küla asub merepinnast 6 meetri kõrgusel Lielais Baltezersi idakaldal, selle territooriumile jäävad ka Mazais Baltezersi kagukaldal olevad Alderi naabruses asuvad elamud. Baltezers jääb valla keskusest Berģist 3,8 ja Riia keskusest 15 kilomeetri kaugusele.

Külast läheb läbi maantee A1. Seal asuvad Sūkņu stacija, Mežsargsi ja Baltezera sanatorija bussipeatus. Külas on laste rehabilitatsioonihaigla Baltezers, tervisekeskus Baltezers ja võõrastemaja.

Baltezers tekkis esimese maailmasõja aastatel kui suvilapiirkond. Algul moodustas see ühise asula Ādaži piirkonnas asuva Baltezersi külaga, ent 1949. aastal hakkas neid eraldama külanõukogudevaheline piir.

Intensiivsem ehitustöö leidis seal aset 1950. ja 1960. aastatel, kui osa suvilate asemele rajati laste tuberkuloosisanatoorium, sellest edelas asuvale kõrgemale alale eraldati aga krundid eramutele.

Baltezersis kasvavad männid (ümbermõõduga 2,63 m, 2,51 m, 2,52 m, 2,5 m ja 2,53 m) on looduskaitse all.

2007. aastal oli külas 397 elanikku, 2020. aastal 630.

Vaata ka
--------

* Baltezersi raudteepeatus

Viited
------

1. ↑  Vietvārdu datubāze
2. ↑  Autotransporta direcija
3. ↑  Autotransporta direcija
4. ↑  Autotransporta direcija
5. ↑  Latvijas īpaši aizsargājamām dabas teritorijām dabas datu pārvaldības sistēmā OZOLS

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Baltezers (Garkalne piirkond)** |

| * v
* r
Garkalne valla asulad |
| --- |
| 
Amatnieki **·**  Bāliņi **·**  Baltezers **·**  Berģi **·**  Bukulti **·**  Garkalne **·**  Gāršas **·**  Langstiņi **·**  Makstenieki **·**  Priedkalne **·**  Priežlejas **·**  Skuķīši **·**  Sunīši **·**  Suži **·**  Upesciems |
Afganistani Islamiemiraadi riigivapp
**Afganistani vapp** on Afganistani riigivapp.

Afganistani Islamivabariigi endine riigivapp (2002-2021)
Pärast Talibani võimule naasmist augustis 2021 taastati riigivapina aastatel 1996–2021 kasutusel olnud vapp.

2021. aastal aset leidnud Talibani võimu taastamisele eelnenud ajal kasutatud vapp oli kasutusel 2002. aastast (2004 tehti väikesed muudatused). 

Afganistani Islamivabariigi vapil (oli kasutusel aastatel 2002–2021) on kujutatud stiliseeritud mošeed mihrabi (palveorva) ja minbariga (kantsliga). Kummalgi küljel on vardas Afganistani värvides lipp. Vapi ümber on nisupeadest pärg. All on lint, millele on kirjutatud "Afganistan". Üleval, kus viljapead kokku saavad, on araabia keeles kirjutatud šahada (usutunnistus): "Ei ole jumalat peale Jumala ja Muḩammad on Jumala saadik." Mošee kupli kohal on kiri: "Allāhu akbar" ("Jumal on suur"). Mošee all on hidžra aastaarv 1298 (Gregoriuse kalendri aasta 1919), mis tähistab Suurbritannia alt iseseisvumise aastat.
**Ükssarvik** (inglise keeles *unicorn*) on kujundlik väljend erakapitalil põhineva idufirma kohta, mille väärtus on üle 1 miljardi USA dollari. 

Nimetust kasutas inglise keeles esimesena 2013. aastal ameerika riskikapitalist Aileen Lee veebiväljaande TechCrunch artiklis "Welcome To The Unicorn Club: Learning from Billion-Dollar Startups".

CB Insightsi andmetel oli 2021. aasta augusti seisuga maailmas üle 803 ettevõtlusükssarviku. Suuremate ükssarvikute hulka kuulusid näiteks ByteDance, SpaceX ja Stripe. 30 ükssarviku väärtus oli siis üle 10 miljardi dollari, sealhulgas SpaceX, Stripe ja Wise. Neid ettevõtteid on nimetatud kümmesarvikuteks (*decacorn*). 2021. aasta augusti seisuga leidus ka kaks ükssarvikut, mille väärtus on üle 100 miljardi dollari (*hectocorn*).

Eesti ükssarvikud
-----------------

* Skype (2005)
* Playtech (2007)
* Wise (2015)
* Bolt (2018)
* Pipedrive (2020)
* Zego (2021)
* ID.me (2021)
* Gelato (2021)
* Veriff (2022)
* Glia (2022)

Viited
------

1. ↑  Kara Baskin. Helping Startups Become Unicorns and Women Become VCs Slice of MIT. 26.02.2020.
2. ↑  Ükssarvikud sigivad kui küülikud Äripäev, 21.01.2021.
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib anatoomia ja zooloogia mõistest; taimede karvade kohta vaata artiklit Karvad (botaanika)* |

---

**Karvastik** ehk **karvkate** ehk **karvastu** on loomade, peamiselt imetajate kogu keha katvad marrasknaha sarvmoodustised.

Karvastiku areng, anatoomia, veresooned, närvid, morfoloogia, töönduslik tarve ja veekindlus ning patoloogia võivad suuresti erineda nii liigiti kui ka indiviiditi.

Marrasknahka kattev karvade kiht vahetub perioodiliselt (karvavahetus).

Loomade karvastik koosneb pealiskarvastikust ja aluskarvastikust. Pealiskarvastiku hulka loetakse katte-, harjas- ja jõhvkarvad.

Inimestel
---------

Juuksekarva lõigatud ots lähivaates
Inimese loodet katab esmane karvkate, mis langeb ära enne sündi. Päriskarvad ehk teisene karvkate on tänapäeva inimesel vähe arenenud, va juuksed.

Inimese karvastiku peas kasvavat osa nimetatakse juusteks.

Inimese (hrl mehe) näol kasvavat karvastikku nimetatakse habemeks.

Karusnahk
---------

Rikkaliku karvastikuga nahka, kus on rohkem kui 400 karva cm2 kohta, nimetatakse karusnahaks.

Loomi, kelle nahku hinnatakse nende karvastiku värvuse või muude omaduste tõttu, nimetatakse karusloomadeks. Karusloomi küttisid juba neandertallased. Mitmeid karusloomi kasvatatakse ja aretatakse ka koduloomadena kasvandustes.

Geomeetrilise keerukuse ja varjude tõttu on karvastik tekitanud kujutamisraskusi kolmemõõtmelise arvutigraafika loojatele.

Viited
------

1. ↑   (vaadatud 09.01.2014)
2. ↑  Enn Ernits, Esta Nahkur, *Koduloomade anatoomia*, Eesti Maaülikool, Tartu, Halo Kirjastus, lk 139,2013, ISBN 978-9949-426-28-8.
3. ↑  Tiit Kändler, Inimese karvkate kadus kliima muutumise tõttu, Eesti Päevaleht / Delfi, 04.03.2010.

Välislingid
-----------

* Eesti nõukogude entsüklopeedia. 3. köide: HERN-KIRU. Tallinn: Valgus, 1971, lk 444, Karvad
* Piret Pappel, Millal kadus inimese eellaste karvkate?, 15. detsember 2011
* Juuksed, Karvad
**Bille** (vanasti ka **Billes manufaktūra**) on küla (*vidējciems*) Lätis Cēsise piirkonnas Drabeši vallas. Aastail 2000–2021 kuulus küla Amata piirkonda.

Bille asub valla lõunaosas merepinnast 110 meetri kõrgusel Amata jõe kaldal maantee A2 ääres. Küla jääb valla keskusest Ausmasest 3 ja Riiast 78 kilomeetri kaugusele.

Bille on kujunenud endise Bille riidevabriku hoonetekompleksi juurde. Aastal 1876 avati seal esimene turbiiniga hüdroelektrijaam Lätis, mis varustas elektriga sealset riidevabrikut.

Bille lähistel paiknev Melturi raudteepeatus kandis varem Bille raudteepeatuse nime. Külas asub Melturi bussipeatus.

Külas asuv Kalnasmīdi allikas on looduskaitse all.

Aastal 2015 oli külas 172 elanikku, aastal 2019 oli elanikke 162.

Viited
------

1. ↑  Läti Ruumiandmete Agentuur
2. ↑  IS Mantojums
3. ↑  Latvijas īpaši aizsargājamām dabas teritorijām dabas datu pārvaldības sistēmā OZOLS
4. ↑  Vietvārdu datubāze

| * v
* r
Drabeši valla asulad |
| --- |
| 
Agra **·**  Amata **·**  Amatciems **·**  Āraiši **·**  Bille **·**  Drabeši **·**  Ieriķi **·**  Kalnavērši **·**  Kārļi **·**  Līvi **·**  Meijermuiža  **·**  Mūrnieki **·**  Rāceņi **·**  Vāļukalns |
Mazā Jumpravmuiža mõisa peahoone varemed
**Mazjumprava mõis** (*Mazjumpravas muiža*) oli mõis Lätis Riia linnas Rumbula asumis; selle peahoone aadress oli Kleistu ielā 37. Omaaegse haldusjaotuse järgi asus Riia kreisi Piņķi kihelkonnas. Saksa keeles *Jungfernhoff* või *Blumenthal*.

Mazā Jumpravmuiža mõisa on esimest korda mainitud aastal 1259, mil Riia peapiiskop Albert Suerbeer andis selle tsistertslaste kloostrile. Kuni XVII sajandini oli mõisa nimi *Blumenthal*, aga rahva suus kutsuti seda kloostri nunnade järgi Jumpravmuiža (*jumprava* on läti keeles neitsi).

XVI sajandi lõpus omandasid mõisa Riia jesuiidid. Toona oli tegemist Riia ümbruskonna suurima mõisaga, mille valdused ulatusid Ķīšezersini ja Ulbrokani, Daugava teisel kaldal Ķekavast Misani. 

Aastal 1627 andis Gustav II Adolf mõisa Martin Wulfile. Aastal 1636 müüs too mõisa 7000 taalri eest Riia linnale. 

XVIII sajandi alguses sai mõisa omanikuks Paul Brockhusen. Kuna ta keeldus Suure Põhjasõja ajal Vene vägesid oma mõisas kostitamast, saadeti ta Siberisse. Mõisa uueks omanikuks sai tema poeg Georg Brockhusen, kes oli väga ihne mees. Kui ta ostis Dunte mõisa, siis eemaldas ta Mazā Jumpravmuiža mõisa hoonetelt ahjud, korstnad, uksed ja aknad, lastes need uude mõisa toimetada ja seal sisse seada. Samuti laskis ta aias olnud viljapuud välja kaevata ja Duntesse toimetada. Pärast tema surma võttis Riia linn varemeteks muutunud mõisa taas üle.

XVIII sajandi lõpus eraldati Mazā Jumpravmuiža mõisast mitu mõisat ja pindalas palju kaotanud laastatud mõisa peeti vaeseks.

XIX sajandil elas mõisas Jānis Frīdrihs Baumanise isa Johann Heinrich Baumann.

Mazā Jumpravmuiža mõisa hooned jäid Rumbula lennuvälja territooriumile ja hoonetes elasid Nõukogude sõdurid. Pärast nende lahkumist avastati, et mõisa peahoone on säilinud, kuigi halvas seisukorras. See ei leidnud aga omanikku ja nii olid aastaks 2009 hoonest jäänud järele ainult varemed, mille ümber asub mõisale kuulunud park.

Välislingid
-----------

* Sissekanne Riia mõisate saidil; fotod (*läti keeles*)
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib alevist; küla kohta Babtai vallas vaata artiklit Žemaitkiemise küla* |

---

**Žemaitkiemis** on alev Leedus Ukmergė rajoonis, Žemaitkiemise valla halduskeskus. Alev asub Siesartise jõe lähistel.

Alevis on põhikool ja postkontor. Vaatamisväärsuseks on 1902. aastal ehitatud Žemaitkiemise kirik.

Ajalugu
-------

XV sajandil rajasid Radziwillid Žemaitkiemise külla mõisa, mis läks 1581. aastal jesuiitide valdusse. 1586. aastal rajasid jesuiidid tänapäeval mitte eksisteerivasse Semeniškise külla kiriku, mille juurde kujunes praegune alev. 1716. aastal ehitati vana asemele uus kirikuhoone, mille juures hakkas 1777. aastal tegutsema kihelkonnakool.

Tsaariajal kandis alev venekeelset nimekuju Жмуйдки. 1892. aastal alev põles; tules hävis ka kirik. Võimud leidsid, et selle asemele tuleks ehitada õigeusu kirik, ent Želva kogudus ostis kiiresti maatüki ära ja alustas ehitust, hoone valmis aastal 1902. Sealne vaimulik M. Gulbinas küüditati selle tembu eest Kaluugasse. Luba kiriku taastamiseks saadi alles 1896. aastal, mil valitsus leidis, et põlenud kirikute taastamine ei ole riigi huvidega vastuolus.

Kliepšiai külla langes 1933. aastal meteoriit massiga 7,3 kg. See sai alevi järgi nimeks Žemaitkiemise meteoriit.

Elanikkond
----------

|  |  |
| --- | --- |
| * 119 (1865)
* 235 (1970)
* 297 (1983)
 | * 347 (1987)
* 313 (2001)
* 261 (2011)
 |

* Žemaitkiemise kirikŽemaitkiemise kirik
* KalmistuKalmistu
* KoolimajaKoolimaja
* Žemaitkiemise kalmistu kabelŽemaitkiemise kalmistu kabel

Viited
------

1. ↑
2. ↑  Жмуйдки. Географическо-статистический словарь Российской империи, Kd. 2 (Дабанъ — Кяхтинское Градоначальство). СПб, 1865, 233 lk.
3. ↑  "Žemaitkiemio meteoritas – Astronomijos enciklopedinis žinynas". Originaali arhiivikoopia seisuga 4. märts 2016. Vaadatud 10. aprillil 2018.
4. ↑  Žemaitkiemio meteoritas. LIETUVA 101 įdomiausia vieta. 102 lk. Vilnius 2009 m. ISBN 978-9955-38-157-02

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Žemaitkiemis** |

* Alev poola geograafilises sõnastikus
* Alev portaalis vietoves.Lt
Vera Menchik (1933)
**Vera Menchik** (tšehhi keeles *Věra Menčíková*; pärast abiellumist on mõnel pool kasutatud ka nime Menchik-Stephenson; 1. märts (vkj 16. veebruar) 1906 Moskva – 27. juuni 1944 London) oli Inglismaa maletaja, naiste male maailmameister (1927–1944).

Tema isa oli tšehh ja ema inglanna. 9-aastaselt õppis maletama. 1921. aastal asus koos vanematega elama Suurbritanniasse. 

1927. aastal korraldas Rahvusvaheline Maleföderatsioon (FIDE) Londonis esimese naiste maailmameistrivõistluste turniiri. 12 osavõtjaga maleturniiri võitis Menchik, edestades 1,5 punktiga teiseks tulnud rootslannat Katarina Beskowit ja sai maailmameistriks. Menchik kaitses tiitlit korduvalt, võites kõik sõjaeelsed maailmameistrivõistlused ja tiitlimatšid. 

Malet mängis ka tema noorem õde Olga Menchik, kelle parimaks saavutuseks jäi neljas koht 1935. aastal toimunud maailmameistrivõistlustel. Vera Menchik hukkus koos õe ja emaga teises maailmasõjas õhurünnakus Londonile. 

Tema nime kannab naiste maleolümpia võidukarikas.

* Vera Menchik (1935) Vera Menchik (1935)

Välislingid
-----------

 Vera Menchik – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
See artikkel See artikkel räägib Tallinna tänavast.  Samanimeliste tänavate kohta vaata artiklit Juhan Kunderi tänav (täpsustus).  

---

Kaart
Juhan Kunderi tänav
**Juhan Kunderi tänav** on tänav Tallinnas Kesklinna linnaosas Torupilli asumis. Tänav sai nime Juhan Kunderi järgi.

Tänav algab Pronksi tänavalt, ristub Friedrich Reinhold Kreutzwaldi tänava, Carl Robert Jakobsoni tänava, Friedrich Kuhlbarsi tänava, Juhan Kunderi põigu, Ado Reinvaldi tänava, Laulupeo tänava, Karl August Hermanni tänavaaga ja lõpeb Konstantin Türnpu tänaval. Juhan Kunderi tänav on ligikaudu 850 meetri pikkune.

Ajalugu
-------

Tänava varasem nimi oli alates 1885. aastast **Aleksandri tänav** (saksa keeles *Alexanderstrasse* ja vene keeles *Александровская улица*). Praeguse nime sai tänav 17. jaanuaril 1923.

Carl Robert Jakobsoni tänav 14/ Kunderi 15 asus 1876. aastal rajatud Tallinna Pärmivabrik (*Revaler*
Presshefe-Fabrik)*.*

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Juhan Kunderi tänav** |

Juhan Kunderi tänav 24 tegutses Eesti NSV ajal Tallinna I Toidukaubastu kauplus Torupilli ja Harju.

Hoonestus
---------

J. Kunderi 34/Laulupeo 11 asub 1911. aastal valminud L-kujuline 2-korruseline Lenderi-tüüpi maja, Laulupeo tänava ja Kunderi tänava nurgal. 1924. aastal ehitatud kivitrepikojaga Tallinna-tüüpi maja, Laulupeo 11a asub Laulupeo tänava ääres ja 11b paikneb kinnistu hoovis.

Galerii
-------

* Kunderi tn 36  // Laulupeo tn 14 - Laulupeo tänava ristmiku nurgahooneKunderi tn 36 // Laulupeo tn 14 - Laulupeo tänava ristmiku nurgahoone
* Kunderi tn - Konstantin Türnpu tänava ristmikKunderi tn - Konstantin Türnpu tänava ristmik
* Juhan Kunderi tänav 17, 19Juhan Kunderi tänav 17, 19
* Juhan Kunderi tänav  20Juhan Kunderi tänav 20

Viited
------

1. ↑
2. ↑  Päring kohanimeandmebaasist. Eesti kohanimed
3. ↑  Aleksander Kivi. Tallinna tänavad. Tallinn, 1972, lk. 58
4. ↑  Erastatavate toidukaupluste nimekiri, Eesti Vabariigi Valitsuse korraldus 26.septembrist 1991.a. nr.342-k. Riigi Teataja

| * v
* r
Torupilli asumi tänavad |
| --- |
| Tänavad | 
Gonsiori tänav · Karl August Hermanni tänav · Carl Robert Jakobsoni tänav · Johannes Kappeli tänav · Friedrich Reinhold Kreutzwaldi tänav · Friedrich Kuhlbarsi tänav · Juhan Kunderi põik · Juhan Kunderi tänav · Laulupeo tänav · Lubja tänav · Pronksi tänav · Jakob Pärna tänav · Ado Reinvaldi tänav · Tartu maantee · Torupilli ots · Konstantin Türnpu tänav · Vesivärava tänav · Jüri Vilmsi tänav |
**Sundkäitumine** ehk **kompulsiivne käitumine** on pidevalt korduv tegevus, mis ei pea tooma erilist naudingut ega positiivset tulemust. Sundkäitumisele võib viia soov, et kinnismõtted ära kaoksid. Tavaliselt on tegemist väikese, piiratud ja korduva käitumisega, mis ei pruugi olla patoloogiline. 

Sundkäitumist kutsub esile vajadus vähendada seestpoolt tulenevat hirmu, millest inimene soovib hoiduda või kontrolli alla saada. Sundkäitumise peamine põhjus on obsessiiv–kompulsiivne häire (OCD). Peamine sundkäitumise idee on tegeleda ebavajaliku tegevusega, mis ei oleks seotud saavutatud eesmärgiga. Peale selle on palju eri liiki sundkäitumist nagu: ostlemine, kogumine, söömine, hasartmängud, trihhotillomaania, naha nokkimine, ülekontrollimine, loendamine, pesemine, seks jne. 

Sundkäitumisega inimestel on tihti seos kindla numbriga. Ta peab tegema midagi teatud arv kordi. "Kõiki liigutusi, linkide, nuppude ja juhtmete kontrollimist pean tegema vähemalt kolm korda. Tavapäevadel sellest piisab, kuid pingelistel perioodidel, näiteks enne eksameid, on ka kolm liiga väike arv."

Vaata ka
--------

* obsessiiv-kompulsiivne häire
* sõltuvushäire
* töönarkomaania
* voom

Viited
------

1. ↑  "Obsessive-Compulsive Disorder (OCD): Symptoms, Behavior, and Treatment". Helpguide.org. Originaali arhiivikoopia seisuga 28.09.2014. Vaadatud 29.11.2013.
2. ↑  "Addictive Behaviors, Compulsions and Habits". Umass.edu. Originaali arhiivikoopia seisuga 6.01.2012. Vaadatud 29.11.2013.
3. ↑  Kuidas aidata sundkäitumisega lähedast. [Cosmopolitan. Jaanuar 2015. ]
Ülikooli hoone
**Plymouthi Ülikool** (inglise keeles *University of Plymouth*) on ülikool Inglismaal Plymouthis.

1862. aastal asutati navigatsioonikoolina (*School of Navigation*). 1992 sai õppeasutus ülikooli staatuse.

Ülikoolis õpib üle 23 000 üliõpilase.

Viited
------

Välislingid
-----------

* Koduleht

Suurbritannia ülikoolid

**Inglismaa:**
Anglia Ruskin • 
University of the Arts • 
Aston • 
Bath • 
Bath Spa • 
Bedfordshire • 
Birmingham • 
UCE Birmingham • 
Bolton • 
Bournemouth • 
Bradford • 
Brighton • 
Bristol • 
Brunel • 
Buckingham • 
Cambridge • 
Canterbury • 
Central Lancashire • 
Chester • 
Chichester • 
City • 
Coventry • 
De Montfort • 
Derby • 
Durham • 
East Anglia • 
East London • 
Edge Hill • 
Essex • 
Exeter • 
Gloucestershire • 
Greenwich • 
Hertfordshire • 
Huddersfield • 
Hull • 
Imperial • 
Kent • 
Keele • 
Kingston • 
Lancaster • 
Leeds • 
Leeds Metropolitan • 
Leicester • 
Lincoln • 
Liverpool • 
Liverpool Hope • 
Liverpool John Moores • 
London *(Kolledžid: Birkbeck • Kõne ja näitlemise kool • Courtauld Institute of Art • Goldsmiths • Heythrop • Institute of Cancer Research • Institute of Education • King's • London Business School • LSE • LSHTM • Queen Mary • Royal Academy of Music • Royal Holloway • Royal Veterinary College • St George's • SOAS • School of Pharmacy • UCL; Institutes: Institute in Paris • School of Advanced Study • Marine Biological Station, Millport)* • 
London Metropolitan • 
London South Bank • 
Loughborough • 
Manchester • 
Manchester Metropolitan • 
Middlesex • 
Newcastle • 
Northampton • 
Northumbria • 
Nottingham • 
Oxford • 
Oxford Brookes • 
Plymouth •
Portsmouth • 
Reading • 
Roehampton • 
Royal College of Art • 
Salford • 
Sheffield • 
Sheffield Hallam • 
Southampton • 
Southampton Solent • 
Staffordshire • 
Surrey • 
Sunderland • 
Sussex • 
Teesside • 
Thames Valley • 
Nottingham Trent • 
Warwick • 
UWE • 
Westminster • 
Winchester • 
Wolverhampton • 
Worcester • 
York • 
York St John

**Põhja-Iirimaa:**
Queen's Belfast •
Ulster

**Šotimaa:**
Aberdeen • 
Abertay • 
Dundee • 
Edinburgh • 
Glasgow • 
Glasgow Caledonian • 
Heriot-Watt • 
Napier • 
Paisley • 
Robert Gordon • 
St Andrews • 
Stirling • 
Strathclyde

**Wales:**
Cardiff • 
Glamorgan • 
Wales
*(Aberystwyth • Bangor • Lampeter • Newport • NEWI • RWCMD • SIHE • Swansea • Trinity • UWIC)*

**Mittegeograafiline** : Avatud Ülikool
Morteratschi (paremal) ja Persi (vasakul) liustikud, 2005

Morteratschi liustik (Šveits)Morteratschi liustik
Asukoht Šveitsis
**Morteratschi liustik** (romanši: **Vadret da Morteratsch**) on pindalalt suurim liustik Šveitsi Bündneri Alpide Bernina mäestikus.

See on kohe Pasterze liustiku ja Gepatschferneri järel suuruselt kolmas ja ruumalalt (1,2 km³) kõige massiivsem liustik Ida-Alpides. Morteratschi liustik on tüüpiline oruliustik, millel on ilmekas liustiku lõpp. Kogunemistsoon asub Piz Morteratschi, Piz Bernina, Crast' Agüzza, Piz Argienti, Piz Zupò ja Bellavista tippude vahel. Piz Argientist kuni liustiku lõpuni Val Morteratschis on selle horisontaalne ulatus väiksem kui 6 km, kõrguste vahe on kuni 2000 m.

Koos Piz Palült algava Persi liustikuga, mis ühineb Morteratschiga vahetult kaljumoodustise *Isla Persa* ('kadunud saar') all, kattis see 1973. aasta seisuga u 16 km² ala. Jää maht on hinnanguliselt u. 1,2 km³. Morteratschi liustik voolab Ova da Morteratschi, mis voolab Inni ja seega Doonau kaudu Musta merre.

Kevaditi, olenevalt lumetingimustest, on liustikule märgitud 10 km pikkune kogenud suusatajatele ligipääsetav suusarada. See viib Diavolezza õhutrammitee lõppjaamast *Morteratschi võõrastemajani* ja selle kõrguste vahe 1100 m. Morteratschi raudteejaam asus varem otse liustiku lõpu ees. Liustiku lõpp on vahepeal (2016. aasta seisuga) taandunud üle 2800 m ja seda pole jaamast enam näha.

Aastaseid pikkuse muutusi on registreeritud alates 1878. aastast. Ajavahemikul kuni 1998. aastani oli üldine taandumine üle 1,8 km ja keskmine aastane taganemismäär oli ligikaudu 17,2 m aastas. See pikaajaline keskmine on viimastel aastatel märgatavalt tõusnud, taandudes aastatel 1999–2005 30 m aastas. Oluline taandumine toimus ka 2006. aastal. Viimase kümne aasta jooksul kaotas see veel 1 km.

Mõõtmiste tegemise aja jooksul on liustik vaid nelja aastaga mõne meetri võrra edasi liikunud. Kuna suured liustikud reageerivad lühiajalistele kliimamuutustele aeglaselt, ei saa neid edusamme arvestada eelmise talve kogunemistsooni sademete suurenemisega. Jäärinde vasakule ja paremale jäävatele kõrgetele moreenidele, mis on endiselt peaaegu ilma võsastumisteta, on näha tohutult palju jääd, mida "väikese jääaja" lõpus 19. sajandi keskel seal veel alla suruti.

Vaade suusarajalt Morteratschi liustikule
2017. aastal hakkasid teadlased liustikujää kaitsmiseks välja töötama lume valmistamise süsteemi, mille eesmärk oli katta ruutkilomeetrid 13 meetri sügavuse lumega. Hinnanguliselt võib aastakümnepikkune kasutamine muuta pikkust 400–500 meetrit.

Vaata ka
--------

* Šveitsi liustike loend
* Liustike loend
* Liustike taandumine 1850. aastast
* Šveitsi Alpid