recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Nutria Sloveenia pealinnas Ljubljanas
**Nutria** (*Myocastor coypus*, kirjeldaja Juan Ignacio Molina, 1782) on suur taimetoiduline poolveeline näriline, sugukonna nutrialased (*Myocastoridae*) ainus liik. Looduses subtroopilisest ja parasvöötmelisest Lõuna-Ameerikast pärinevat liiki on majanduslikel kaalutlustel introdutseeritud Põhja-Ameerikasse, Euroopasse, Aasiasse ja Aafrikasse. Ehkki teda hinnatakse endiselt karusnaha tõttu, peetakse nutriat võõrliigina valdavalt ohtlikuks kohalikele ökosüsteemidele.

Nutriad elavad veeäärsetes urgudes ja toituvad taimedest.

Eestis on nutriat kasvatatud põllumajanduslikult. 2016. aastal kanti nutria Euroopa Liidus koduspidamiseks keelatud liikide nimekirja.

Nimetused eri keeltes
---------------------

Endise NSV Liidu aladel, Põhja-Ameerikas ja Aasias nutriana tuntud looma kohta kasutatakse inglise keeles ka mapudunguni keelest päris sõna *coypu*, mis on levinud Lääne-Euroopas ja Ladina-Ameerikas; hispaaniakeelsetes maades tähendab *nutria* saarmast. Prantsuse keeles nimetatakse nutriat *ragondin*, hollandi keeles *beverrat* ("kobrasrott") ja saksa keeles *Wasserratte* ("vesirott", mis eesti keeles tähistab teist liiki). Itaalias on levinuim nimetus *nutria*, kuid looma kutsutakse ka *castorino* ("väike kobras"), samuti kui nutrianahka. Rootsi keeles nimetatakse nutriat *sumpbäver* ("sookobras"). Brasiilias on kasutusel kolm nimetust: *ratão-do-banhado*, *nútria* ja tupikeelne laensõna *caxingui*.

Viited
------

1. ↑  LeBlanc, Dwight J. 1994. Prevention and Control of Wildlife Damage – Nutria. Animal and Plant Health Inspection Service.
2. ↑  Carter, Jacoby. Worldwide Distribution, Spread of, and Efforts to Eradicate the Nutria (*Myocastor coypus*) – South America. United States Geological Survey. January 29, 2007. Retrieved on September 4, 2007.

Välislingid
-----------

* Nutria andmebaasis eElurikkus Muuda Vikiandmetes
|  |
| --- |
|  |
| Medalikohad |
| Copa América |
| **Pronks** | Copa América Centenario | 2016 |

**Cristián Eduardo Zapata Valencia** (sündinud 30. septembril 1986 Padillas) on Colombia jalgpallur, kes mängib keskkaitsjana Argentina kõrgliiga klubis San Lorenzo.

Ta alustas klubikarjääri Colombia klubis Deportivo Cali, mille põhimeeskonnas debüteeris ta 2004. aastal. 2005. aastal siirdus ta Itaaliasse, liitudes sealse kõrgliiga klubiga Udinese. Ta mängis Udinese põhikoosseisus Itaalia kõrgliigas kokku kuus hooaega.

2011. aasta juulis liitus ta Hispaania kõrgliiga klubiga Villarreal, kuid ta jäi Hispaaniasse vaid hooajaks 2011–12, sest juba 2012. aasta augustis siirdus ta AC Milani.

2019. aasta juulis sõlmis ta kaheaastase lepingu Itaalia kõrgliiga klubiga Genoa. Ta sai kõigi aegade esimeseks Colombia mängijaks Genoas.

2021. aastal liitus ta San Lorenzoga.

2005. aastal tuli ta Colombia kuni 20-aastaste koondisega Lõuna-Ameerika omavanuste meistriks. Samal aastal osaleti noorte maailmameistrivõistlustel. Colombia jalgpallikoondises tegi Zapata debüüdi 2007. aastal. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 2016. aasta Copa América Centenario esimeses alagrupimängus USA vastu. Ta kuulus Colombia koondisse 2014. ja 2018. aasta maailmameistrivõistlustel ning alates 2011. aastast neljal Copa América turniiril.

Tema nõbu Duván Zapata on samuti jalgpallur ja Colombia koondislane.

Saavutused
----------

Milan
* Supercoppa Italiana: 2016

| * v
* r
Colombia koondis  –  2014. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlused |
| --- |
| 

* 1 Ospina
* 2 Zapata
* 3 Yepes (c)
* 4 Arias
* 5 Carbonero
* 6 Sánchez
* 7 Armero
* 8 Aguilar
* 9 Teo
* 10 James
* 11 Cuadrado
* 12 Vargas
* 13 Guarín
* 14 Ibarbo
* 15 Mejía
* 16 Balanta
* 17 Bacca
* 18 Zúñiga
* 19 Ramos
* 20 Quintero
* 21 Jackson M.
* 22 Mondragón
* 23 Valdés
* Treener: Pékerman

 | Colombia |

| * v
* r
Colombia koondis  –  2018. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlused |
| --- |
| 

* 1 Ospina
* 2 Zapata
* 3 Murillo
* 4 Arias
* 5 Barrios
* 6 C. Sánchez
* 7 Bacca
* 8 Aguilar
* 9 Falcao (c)
* 10 James
* 11 Ju. Cuadrado
* 12 Vargas
* 13 Mina
* 14 Muriel
* 15 Uribe
* 16 Lerma
* 17 Mojica
* 18 Díaz
* 19 Borja
* 20 Quintero
* 21 Izquierdo
* 22 Jo. Cuadrado
* 23 D. Sánchez
* Treener: Pékerman

 | Colombia |
**.mx** on Mehhiko Interneti tippdomeen. Domeen on kasutusel alates 1989. aastast.

Riikide tippdomeenid

**Aktiivsed:**
.ac  .ad  .ae  .af  .ag  .ai  .al  .am  .ao  .aq  .ar  .as  .at  .au  .aw  .az  .ax  .ba  .bb  .bd  .be  .bf  .bg  .bh  .bi  .bj  .bm  .bn  .bo  .br  .bs  .bt  .bv  .bw  .by  .bz  .ca  .cc  .cd  .cf  .cg  .ch  .ci  .ck  .cl  .cm  .cn  .co  .cr  .cu  .cv  .cw  .cx  .cy  .cz  .de  .dj  .dk  .dm  .do  .dz  .ec  .ee  .eg  .er  .es  .et  .eu  .fi  .fj  .fk  .fm  .fo  .fr  .ga  .gd  .ge  .gf  .gg  .gh  .gi  .gl  .gm  .gn  .gp  .gq  .gr  .gs  .gt  .gu  .gw  .gy  .hk  .hm  .hn  .hr  .ht  .hu  .id  .ie  .il  .im  .in  .io  .iq  .ir  .is  .it  .je  .jm  .jo  .jp  .ke  .kg  .kh  .ki  .km  .kn  .kp  .kr  .kw  .ky  .kz  .la  .lb  .lc  .li  .lk  .lr  .ls  .lt  .lu  .lv  .ly  .ma  .mc  .md  .me  .mg  .mh  .mk  .ml  .mm  .mn  .mo  .mp  .mq  .mr  .ms  .mt  .mu  .mv  .mw  .mx  .my  .mz  .na  .nc  .ne  .nf  .ng  .ni  .nl  .no  .np  .nr  .nu  .nz  .om  .pa  .pe  .pf  .pg  .ph  .pk  .pl  .pm  .pn  .pr  .ps  .pt  .pw  .py  .qa  .re  .ro  .rs  .ru  .rw  .sa  .sb  .sc  .sd  .se  .sg  .sh  .si  .sk  .sl  .sm  .sn  .so  .sr  .ss  .st  .su  .sv  .sx  .sy  .sz  .tc  .td  .tf  .tg  .th  .tj  .tk  .tl  .tm  .tn  .to  .tr  .tt  .tv  .tw  .tz  .ua  .ug  .uk  .us  .uy  .uz  .va  .vc  .ve  .vg  .vi  .vn  .vu  .wf  .ws  .ye  .yt  .za  .zm  .zw

**Määratud/kasutamata:**  .bv  .gb  .sj       **Reserveeritud/määramata:** .bl  .bq  .eh  .mf     **Kustutatud/kasutamine lõpetatud:** .an  .bu  .cs  .dd  .zr  .tp  .um  .yu       **IDN domeenid:**  .бг  .мкд  .рф  ‏.срб  ‏.укр
**Agnès Letestu** (sündinud 1. veebruaril 1971 Val-de-Marne'i departemangus) on prantsuse endine balletitantsija. 

Letestu võeti 1987. aastal 16-aastaselt Pariisi Ooperi Balleti trupi koosseisu, kus 1988. aastal sai ta *coryphée*’ks (kordeballeti tantsija, kellele vahel usaldatakse esitada väiksemaid solisti osi), 1989. aastal edutati ta solistiks (*sujet*’ks) ja 1993. aastal juhtivaks solistiks (*première danseuse*’iks). Pärast "Luikede järve" etendust oktoobris 1997, kus ta tantsis Odette/Ottilie osas, sai ta esitantsijaks (*étoile*’iks). Letestu repertuaari kuulusid nii klassikalise balleti kui ka nüüdisballeti rollid.
Lavakarjääri lõpetas Letestu oktoobris 2013 Opéra Garnier' laval balletietendusega "Kameeliadaam", kus ta tantsis Marguerite Gautier' osas. Lahkuda tuli, sest Pariisi Ooperi Balletis peetakse rangelt kinni tantsijaile kehtestatud vanusepiirangust (42 ja pool aastat).

Letestu on olnud 2014. ja 2019. aastal balletiauhinna Benois de la Danse žürii liige.

Külalislavastaja assistendina Eesti Rahvusballetis
--------------------------------------------------

2. detsembril 2022 esietendus Estonia laval Adolphe Adami ballett "Korsaar", mille koreograaf ja lavastaja on José Martínez, kes saabus Tallinna koos oma endise lavapartneriga Agnès Letestuga. Letestu Martíneze assistendina aitas ta lavastajal lavastuses osalevaid tantsijaid ette valmistada eelseisvaks esietenduseks.

Tsitaat
-------

"Toonane trupi kunstiline juht Rudolf Nurejev oli despoot. Me ei rääkinud tsaariga, vaid ootasime, et tsaar meiega kõneleks... Ta pani mind Gamzatti rolli "Bajadeeris", see on aga *étoile*’i tantsitav roll (staariroll) – mida ma veel siis ei olnud. Ma ei esitanud endale küsimusi: kui Nurejev arvas, et olen küps selleks rolliks, siis järelikult ma olingi!"

Tunnustus
---------

* 1989 – esikoht Eurovisiooni noorte tantsijate võistlusel (kategoorias "Nüüdistants")
* 1990 – esikoht Varna rahvusvahelisel balletikonkursil
* 1996 – balletiauhinna Benois de la Danse nominent (naistantsijate kategoorias)
* 2003 – balletiauhinna Benois de la Danse nominent (naistantsijate kategoorias)
* 2007 – balletiauhind Benois de la Danse (naistantsijate kategoorias)
* Ordre des Arts et des Lettresi ohvitseriklassi orden
* Ordre national du Mérite'i rüütliklassi orden
* Auleegioni rüütliklassi orden

Viited
------

1. 1 2 3 4  Letestu, Agnès. ballerinagallery.com
2. 1 2  Agnès Letestu : le finale d’une étoile. telerama.fr, 11. oktoober 2013
3. 1 2 3 4  Agnès Letestu. benois.theatre.ru

Välislingid
-----------

* Eesti Rahvusballett ülemaailmsel balletipäeval 2022, YouTube, 2. november 2022 (Videolõigu alguse, kus kuu aega enne esietendust tehakse proovi Estonia laval Agnès Letestu osavõtul, ajakood **1:15:00**)
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib tippdomeenist .md, failivormingu kohta vaata artiklit Markdown* |

---

**.md** on Moldova Interneti tippdomeen. Domeen on kasutusel alates 1994. aastast.

  


Riikide tippdomeenid

**Aktiivsed:**
.ac  .ad  .ae  .af  .ag  .ai  .al  .am  .ao  .aq  .ar  .as  .at  .au  .aw  .az  .ax  .ba  .bb  .bd  .be  .bf  .bg  .bh  .bi  .bj  .bm  .bn  .bo  .br  .bs  .bt  .bv  .bw  .by  .bz  .ca  .cc  .cd  .cf  .cg  .ch  .ci  .ck  .cl  .cm  .cn  .co  .cr  .cu  .cv  .cw  .cx  .cy  .cz  .de  .dj  .dk  .dm  .do  .dz  .ec  .ee  .eg  .er  .es  .et  .eu  .fi  .fj  .fk  .fm  .fo  .fr  .ga  .gd  .ge  .gf  .gg  .gh  .gi  .gl  .gm  .gn  .gp  .gq  .gr  .gs  .gt  .gu  .gw  .gy  .hk  .hm  .hn  .hr  .ht  .hu  .id  .ie  .il  .im  .in  .io  .iq  .ir  .is  .it  .je  .jm  .jo  .jp  .ke  .kg  .kh  .ki  .km  .kn  .kp  .kr  .kw  .ky  .kz  .la  .lb  .lc  .li  .lk  .lr  .ls  .lt  .lu  .lv  .ly  .ma  .mc  .md  .me  .mg  .mh  .mk  .ml  .mm  .mn  .mo  .mp  .mq  .mr  .ms  .mt  .mu  .mv  .mw  .mx  .my  .mz  .na  .nc  .ne  .nf  .ng  .ni  .nl  .no  .np  .nr  .nu  .nz  .om  .pa  .pe  .pf  .pg  .ph  .pk  .pl  .pm  .pn  .pr  .ps  .pt  .pw  .py  .qa  .re  .ro  .rs  .ru  .rw  .sa  .sb  .sc  .sd  .se  .sg  .sh  .si  .sk  .sl  .sm  .sn  .so  .sr  .ss  .st  .su  .sv  .sx  .sy  .sz  .tc  .td  .tf  .tg  .th  .tj  .tk  .tl  .tm  .tn  .to  .tr  .tt  .tv  .tw  .tz  .ua  .ug  .uk  .us  .uy  .uz  .va  .vc  .ve  .vg  .vi  .vn  .vu  .wf  .ws  .ye  .yt  .za  .zm  .zw

**Määratud/kasutamata:**  .bv  .gb  .sj       **Reserveeritud/määramata:** .bl  .bq  .eh  .mf     **Kustutatud/kasutamine lõpetatud:** .an  .bu  .cs  .dd  .zr  .tp  .um  .yu       **IDN domeenid:**  .бг  .мкд  .рф  ‏.срб  ‏.укр
**Cristoph Conrad Stremme** (29. juuni 1806 Hannover, Saksamaa – 7. september 1877 Texas, USA) oli Saksa päritolu Eesti arhitekt, kes tegutses muuhulgas Tartu ülikooli arhitekti kohusetäitjana.

Stremme õppis ehituskunsti Hannoveri arhitekti Hellneri juures ja Berliini akadeemias. Alates 1831. aastast oli ta Hannoveri kuningliku ehituskomisjoni arhitekti abi. 1839 sai Stremme Hannoveri hooviehitusmeistriks (*Hofbaukonduktor*) ja juhatas mitmesuguseid ehitustöid (kuninga loss Georgspargis, Montbrillanti ja Fürstenhofi loss). 1841. aastal kaitses ta filosoofiadoktori kraadi.

1841–1848 töötas Stremme Tartu ülikoolis ehituskunsti professorina. Kunstiajaloolase Voldemar Vaga hinnangul osutus ta selle ameti jaoks aga "täitsa ebakohaseks". 1848. aastal kaotati ehituskunsti professuur ning Stremme lasti ametist lahti. 1852. aastal siirdus ta Texasesse, kus oli mõnd aega San Antonios joonestaja.

Viited
------

1. 1 2 3  Lühibiograafia Voldemar Vaga teose "Tartu Ülikooli arkitektid" (1928) lisas

Välislingid
-----------

* Lühibiograafia Voldemar Vaga teose "Tartu Ülikooli arkitektid" (1928) lisas
* Stremme, Cristoph Conrad Texas State Historical Association
**.no** on Norra Interneti tippdomeen. Domeen on kasutusel alates 1987. aastast. Domeeni haldab UNINETT.

.no domeeninimedes võib kasutada Norra ametlikes keeltes leiduvaid tähemärke. Lisaks ladina tähestiku tähtedele on nendeks:

æ·ø·å·á·à·ä·č·ç·đ·é·è·ê·ŋ·ń·ñ·ó·ò·ô·ö·š·ŧ·ü·ž

Riikide tippdomeenid

**Aktiivsed:**
.ac  .ad  .ae  .af  .ag  .ai  .al  .am  .ao  .aq  .ar  .as  .at  .au  .aw  .az  .ax  .ba  .bb  .bd  .be  .bf  .bg  .bh  .bi  .bj  .bm  .bn  .bo  .br  .bs  .bt  .bv  .bw  .by  .bz  .ca  .cc  .cd  .cf  .cg  .ch  .ci  .ck  .cl  .cm  .cn  .co  .cr  .cu  .cv  .cw  .cx  .cy  .cz  .de  .dj  .dk  .dm  .do  .dz  .ec  .ee  .eg  .er  .es  .et  .eu  .fi  .fj  .fk  .fm  .fo  .fr  .ga  .gd  .ge  .gf  .gg  .gh  .gi  .gl  .gm  .gn  .gp  .gq  .gr  .gs  .gt  .gu  .gw  .gy  .hk  .hm  .hn  .hr  .ht  .hu  .id  .ie  .il  .im  .in  .io  .iq  .ir  .is  .it  .je  .jm  .jo  .jp  .ke  .kg  .kh  .ki  .km  .kn  .kp  .kr  .kw  .ky  .kz  .la  .lb  .lc  .li  .lk  .lr  .ls  .lt  .lu  .lv  .ly  .ma  .mc  .md  .me  .mg  .mh  .mk  .ml  .mm  .mn  .mo  .mp  .mq  .mr  .ms  .mt  .mu  .mv  .mw  .mx  .my  .mz  .na  .nc  .ne  .nf  .ng  .ni  .nl  .no  .np  .nr  .nu  .nz  .om  .pa  .pe  .pf  .pg  .ph  .pk  .pl  .pm  .pn  .pr  .ps  .pt  .pw  .py  .qa  .re  .ro  .rs  .ru  .rw  .sa  .sb  .sc  .sd  .se  .sg  .sh  .si  .sk  .sl  .sm  .sn  .so  .sr  .ss  .st  .su  .sv  .sx  .sy  .sz  .tc  .td  .tf  .tg  .th  .tj  .tk  .tl  .tm  .tn  .to  .tr  .tt  .tv  .tw  .tz  .ua  .ug  .uk  .us  .uy  .uz  .va  .vc  .ve  .vg  .vi  .vn  .vu  .wf  .ws  .ye  .yt  .za  .zm  .zw

**Määratud/kasutamata:**  .bv  .gb  .sj       **Reserveeritud/määramata:** .bl  .bq  .eh  .mf     **Kustutatud/kasutamine lõpetatud:** .an  .bu  .cs  .dd  .zr  .tp  .um  .yu       **IDN domeenid:**  .бг  .мкд  .рф  ‏.срб  ‏.укр
**Agnostikuks** nimetatakse filosoofias agnostitsismi pooldajat – inimest, kes ei usu teadmise võimalikkust mingis valdkonnas. Kõige sagedamini puudutab see teadmist mittefenomenide kohta. 

**Agnostikuks** nimetatakse ka inimest, kelle arvates Jumala olemasolus või mitte olemasolus ei ole võimalik selgust saada või kellel ei ole selles küsimuses kindlat seisukohta.

Selle sõna (inglise keeles *agnostic*) võttis iseenda kohta tarvitusele Thomas Henry Huxley (avalikus kirjasõnas esimest korda 1870). Sellega ta vastandas end oma kaasaegsetele intellektuaalidele, kes väitsid metafüüsilist tõde teadvat ning keda ta nimetas "istideks" ja võrdles gnostikutega varakristlikus tähendustes – nendega, kes valdavad vaimulikku tõde. Tema sõnakasutuses on nähtud ka vihjet tundmatule jumalale, kellele Ateenas oli altar püstitatud, kuid Huxley ise eitas seda.

Vaata ka
--------

* Skeptik
* Ateist
* Gnostik
* Agnoosia

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Vikisõnastiku artikkel: **agnostik** |
Mälestuskivi (juuli 2007)
**Ago Aaloe** (17. september 1927 Tallinn – 5. detsember 1980 Tallinn) oli eesti geoloog.

Elu- ja töökäik
---------------

Lõpetas 1952. aastal Tartu Riikliku Ülikooli geoloogia erialal; pärast kooli lõpetamist suunati ta tööle Alma-Atasse. Kuna ta oli keskkooli ajal olnud loodusteaduse ringis väga aktiivne ja edukas, oli seda juhendanud professor Luha ta tagasi ülikooli aspirantuuri kutsunud. Ta õppis Eesti NSV TA Geoloogia Instituudi aspirantuuris. Aastast 1955 geoloogia-mineraloogia kandidaat.[*viide?*]

Ta töötas pikka aega Eesti NSV TA Geoloogia Instituudis vanemteadurina.[*viide?*]

Uuris Eesti siluri stratigraafiat ja litoloogiat. 1955–1980 uuris ta Kaali meteoriidikraatrite ehitust. Ta avastas peakraatris kildudekoonused, avastas ühe varem teadmata kraatri, määras kraatrite vanuse (3500 aastat), kaardistas meteoriidiaine jaotumuse kraatrite piirkonnas ning määras meteoriidi langemise suuna. Uuemad andmed lubavad oletada, et Kaali meteoriit langes siiski hiljem – 2400–2800 aastat tagasi.[*viide?*]

1984. aastal rajati Kaali järve kaitsealale mälestusmärk Ivan Reinwaldile ja Ago Aaloele.[*viide?*]

1970. aastatel uuris ta esimesena Tsõõrikmäe struktuuri ning oletas selle meteoriitset päritolu. Ta uuris ka teisi meteoriidikraatreid, sealhulgas Siberis, Uuralis ja Kaukaasias.[*viide?*]

Ta oli 1963–1966 Eesti Teaduste Akadeemia Looduskaitse Komisjoni liige.[*viide?*]

Ago Aaloe tegeles ka fotograafiaga, joonistas šarže ja maalis akvarelle.[*viide?*]

Tunnustus
---------

* 1972 Nõukogude Eesti preemia kollektiivile eesotsas Dimitri Kaljoga Eesti Siluri uurimise eest[*viide?*]

Isiklikku
---------

Isa Otto Aloe (1894–1972), ema Aleksandra Johanna Tõnismägi (1902–1975).[*viide?*]

1949. aastal abiellus ta Tartu Riikliku Ülikooli matemaatika-loodusteaduskonna geoloogiaosakonna III kursuse üliõpilasena sama kooli kehakultuuriteaduskonna eelviimasel kursusel õppiva Luulega. 1950. aastal sündis poeg ja 1953. aastal tütar. Abielu lagunes 1964. aastal.[*viide?*]

Ülev Aaloe oli tema vend.

Viited
------

1. ↑  *Eesti entsüklopeedia.* 14. köide: *Eesti elulood.* Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus, 2000, lk 5.

Kirjandus
---------

* Reet Tiirmaa. "Ago Aaloe (1927–1980)". // Teaduse ajaloo lehekülgi Eestis, VII kd. 1989

Välislingid
-----------

* Ago Aaloe Eesti biograafilises andmebaasis ISIK
**Nuubia ulukeesel** (*Equus africanus africanus*) on *Equus africanus*'e alamliik ning üks 6000 aastat tagasi kodustatud eesli esivanem. Nuubia ulukeeslit peetakse väljasurnud liigiks, kuigi kaks populatsiooni on arvatavasti säilinud: Kariibi mere Bonaire saarel ja Elba mäel Egiptuses.

Kirjeldus
---------

Nuubia ulukeeslil olid pikemad kõrvad kui somaalia eeslil, ulatudes 182–245 mm pikkuseni. Nuubia ulukeeslitel puuduvad somaalia eeslitele iseloomulikud sebratriibulise mustriga jalad.

Elupaik ja levik
----------------

Nuubia ulukeeslid elasid Sudaanis Nuubia kõrbes ja Põhja-Eritreas.

Väljasuremine ja võimalik ellujäämine
-------------------------------------

Võimalikud nuubia ulukeeslid Bonaire saarel
Nuubia ulukeeslit ei ole nähtud alates 1950.–1970. aastatest ning eeldatakse, et liik on välja surnud Viimati märgati selle alaliigi esindajaid looduses Eritreas Barka orus ja Eritrea-Sudaani piiril 1970. aastatel õhulendude ajal. Nuubia ulukeesli väljasuremine võib suuresti olla tingitud küttimisest, konkurentsist kariloomadega piiratud kõrberessursside pärast ning ristumisest kodustatud eesliga.

2014/2015 viidi läbi mitokondriaalse DNA analüüs Kariibi mere Bonaire'i saare metsikute eeslite seas. Uuring hõlmas DNA-proove Bonaire'i loomadelt, muuseumimaterjali nuubia ulukeeslitelt, proove neljalt somaalia eesli liinilt ja ühelt kodustatud eesli liinilt. Tulemustest selgus, et Bonaire'i loomad olid väga lähedased teadaolevalt puhtale nuubia ulukeeslile ja väga erinevad teistest eeslitest. Kuigi 2010. aastal avaldatud uuringus leiti, et kaasaegsed eeslid pärinevad kahest metsiku eesli liinist (üks on nuubia ulukeesel, aga teine liin on teadmata). See asjaolu tähendab, et kuna 2014/2015. aasta uuringus kasutati ainult ühte kodustatud eesli liini, siis ei olnud tulemused täpsed. Veenvate tulemuste jaoks tuleb viia läbi testimisi rohkemate eeslitega. Lisaks oli 2014/2015. aasta analüüs ka appikarje Bonaire valitsuse hüljatud loomade sh eeslite tapmise plaani vastu, mistõttu on olemas teatud võimalus, et tulemused on veidi kallutatud.

Elba mäe rahvusparki Egiptuse ja Sudaani piiril peetakse nuubia ulukeeslite koduks. Siiski on seal elavate loomade tõupuhtus küsitav ja vajab veel uurimist.

Viited
------

1. 1 2  "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 25. detsember 2016. Vaadatud 23. juulil 2017.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
2. ↑  Wynne Parry, Wynne (29.07.2010). "Donkey's Wild Ass Ancestor Confirmed". Vaadatud 15.11.2014.
3. ↑
4. ↑
5. ↑
6. ↑  "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 18. juuli 2017. Vaadatud 23. juulil 2017.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
Kaart
**Mäeküla–Koeru–Kapu maantee** (registrinumbriga 25) on üks Eesti tugimaanteedest. 

See saab alguse Tallinna–Tartu–Võru–Luhamaa maantee 95. kilomeetril Mäeküla külas. Tee pikkus on 25,3 km. Tee lõpeb Tartu–Jõgeva–Aravete maantee 82. kilomeetril Kapu külas. Koeru aleviku tänavatena kannab maantee nimesid Paide tee, Jaani tee, Rakke tee.

Asulad Mäeküla–Koeru–Kapu maanteel
----------------------------------

Mäeküla küla, Nurmsi küla, Sargvere küla, Suurpalu küla, Väike-Kareda küla, Kahala küla, Köisi küla, Müüsleri küla, Vao küla, Aruküla küla, Koeru alevik, Kapu küla.

Tee korrashoid
--------------

2019–2020 rekonstrueeritakse Mäeküla–Suurpalu teelõiku (maantee km 0,1–5). Ehitustööde maksumus on 2,3 miljonit eurot. Seejuures katsetatakse lõiguti asfaltsegudes plastikjäätmetest valmistatud lisandite kasutamist.

Viited
------

1. ↑  "INTERAKTIIVNE TEEKAART | Vaata täpselt järele, kus ja kui kaua sellel suvel teid ehitatakse" Delfi, 19. juuni 2020
**Agnes Monica Muljoto** (sündinud 1. juulil 1986 Jakartas) on Indoneesia laulja ja näitleja. 

Ta alustas oma meelelahutuskarjääri aastal 1992, kui ta oli 6-aastane. Lapsena andis Agnes välja kolm albumit. Lisaks laulmisele oli ta ka saatejuht mitmes televisiooni lastesaates. Agnes on mänginud ka seebiooperites. Tänu oma populaarsusele oli ta Indoneesias kõrgeima palgaga teismeline näitleja.

2003. aastal andis Agnes välja albumi "And the Story Goes". Tema teine ​​album "Whaddup A.. '?!" ilmus 2005. aastal. Ta tegi koostööd Ameerika laulja Keith Martinga. 

4. oktoobril 2008 võttis Agnes osa Aasia laulupeost Sŏulis Lõuna-Koreas. Tema kolmas stuudioalbum "Sacredly Agnezious" ilmus 2009. aastal. Aastal 2010 oli ta Indoneesia superstaarisaate kohtunik. 

Agnes on lauljana võitnud mitmeid auhindu: aunimetusi, sealhulgas kümme Anugerah Musik Indoneesia, seitse Panasonic auhinda ja neli MTV Indoneesia auhinda.

Stuudioalbumid
--------------

* *Si Meong* (1992)
* *Yess!* (1995)
* *Bala-Bala* (1996)
* *And the Story Goes* (2003)
* *Whaddup A.. '?!* (2005)
* *Sacredly Agnezious* (2009)

Teleseriaalid
-------------

* *Lupus Milenia* (1999)
* *Mr Hologram* (1999)
* *Pernikahan Dini* (2001)
* *Amanda* (2002)
* *Ciuman Pertama* (2002)
* *Cinta Selembut Awan* (2002)
* *Cewekku Jutek* (2003)
* *Cantik* (2004)
* *Bunga Perawan* (2004)
* *Ku 'Tlah Jatuh Cinta* (2005)
* *Pink* (2006)
* *Romance In The White House* (2006)
* *The Hospital* (2006)
* *Kawin Muda* (2006)
* *Jelita* (2008)
* *Kawin Masal* (2008)
* *Pejantan Cantik* (2010)
* *Marissa* (2011)
* *Mimo Ketemu Poscha* (2012)
* *3 Peas In A Pod* (2013)
Kaart
**Tallinna–Rannamõisa–Kloogaranna tee** (registrinumber 11390) on kõrvalmaantee Tallinna linnas ning Harku ja Lääne-Harju vallas.

Tee pikkus on 36,8 km, millest esimesed 2,6 km on Tallinna linnas (Rannamõisa tee).

Tee saab alguse Tallinna–Paldiski maantee 7. kilomeetril Tallinna linnas Haabersti liiklussõlmes; kulgeb läbi Tallinna linna, Tabasalu ja Keila-Joa aleviku ning Harkujärve, Tiskre, Rannamõisa, Ilmandu, Muraste, Suurupi, Viti, Vääna-Jõesuu, Naage, Türisalu, Meremõisa, Laulasmaa, Kloogaranna ja Tuulna küla ning lõpeb Tallinna–Paldiski maantee 36. kilomeetril Kloogaranna ja Tuulna küla piiril (Keila vald). Tee ületab 3 silda (autosild üle Vääna jõe tee 19. kilomeetril, Keila-Joa sild üle Keila jõe tee 27. kilomeetril, Treppoja sild üle Treppoja tee 36. kilomeetril) ja 28 truupi. Teele jäävad järgmised bussipeatused: Tiskre oja, Kaluri, Tiskre, Kallaste, Tabasalu, Mere tee, Rannamõisa, Sõrve, Maasika, Ilmandu, Ranna tee, Muraste, Suurupi, Vääna-Viti, Vääna-Jõesuu, Viti, Naage, Türisalu, Metsakool, Keila-Joa, Med.punkt, Meremõisa, Tornimäe, Laulasmaa, Side tee, Klooga II, Treppoja ja Klooga.

Teega ristub 7. kilomeetril Ranna tee, 9. kilomeetril Harku–Rannamõisa tee, 10. kilomeetril Liikva–Rannamõisa tee, 16. kilomeetril Suurupi tee, 17. kilomeetril Kiia – Vääna-Viti tee, 18. kilomeetril Viti tee, 27. kilomeetril Vääna – Keila-Joa tee ja Keila – Keila-Joa tee, 29. kilomeetril Keila-Joa siseteed, 33. kilomeetril Laulasmaa–Lohusalu tee ja Klooga aiandusühistu tee, 35. kilomeetril Klooga aiandusühistu tee ning 37. kilomeetril Klooga suvilate ja Kloogaranna mere tee.

Tee on täies ulatuses asfaltkattega. Tee klass on kuni Liikva–Rannamõisa teeni III, edasi kuni Vääna jõeni on IV ja kuni Laulasmaa–Lohusalu teeni on V, kuid tõusul Türisalu pangale on tee klass III. Lõpuosa on klassita.

Kuni Suurupi külani on liiklussagedus üle 6000 auto ööpäevas, edasi kuni Vääna-Jõesuu külani 3000–6000 autot ööpäevas ja tee lõpuosas 1000–3000 autot ööpäevas.[*viide?*]

Kiiruspiirangud on Tabasalu alevikus (50 km/h), Liikva–Rannamõisa teeristil (70 km/h), Vääna-Jõesuus (50 ja 70 km/h), Keila-Joal (50 km/h) ja Kloogaranna külas (50 km/h). Teevalgustuse kohta andmed puuduvad.

2020. aasta liiklussageduseks hinnati selle maantee kolmel lõigul üle 10 000 auto/ööpäevas, millega see oli üks suurima liikluskoormusega kõrvalmaanteedest Eestis.

Viited
------

1. ↑  Liiklusloenduse tulemused 2020. aastal Teede Tehnokeskus, 2021
Viimasena Edinburghi hertsoginna tiitlit kandnud Camilla vapp
**Edinburghi hertsoginna** on Ühendkuningriigi aadli viisakustiitel, mida kannab Edinburghi hertsogi naine. Tiitlit on kandnud neli viis naist.

Praegune Ediburghi hertsoginna on prints Edwardi abikaasa Sophie.

Ajalugu
-------

Aastatel 1736–1751 kandis seda tiitlit Saksi-Gotha-Altenburgi dünastiast pärit printsess Augusta, kelle abikaasa Edinburghi hertsog ja Walesi prints Frederick oli troonipärija kuni oma surmani. Seejärel päris Edinburghi hertsogi tiitli nende poeg prints George, kellest sai 1760. aastal kuningas George III. Kuningaks saades liideti tema senised tiitlid krooniga, mis sisuliselt tähendas Edinburghi hertsogi tiitli likvideerimist.

1874. aastal taasloodi see tiitel Edingburghi hertsogi prints Alfrediga abiellunud Venemaa suurhertsoginna Maria Aleksandrovna jaoks. Maria oli esimene Briti kuninglikku perekonda abiellunud Romanovite dünastia liige, Venemaa keisri Aleksander III noorem õde ja viimase keisri Nikolai II isapoolne tädi. Tiitel kaotati prints Alfredi surmaga 1900. aastal, sest paari ainus poeg oli surnud juba varem.

1947. aastal loodi see tiitel uuesti Elizabeth II jaoks. Et enne temaga abiellumist pidi Philip loobuma oma Kreeka ja Taani aadlitiitlitest, anti talle asemele Edinburghi hertsogi tiitel koos kõnetusviisiga "Tema Kuninglik Kõrgus". Alates nende abiellumisest 20. novembril 1947 kuni troonile tõusmiseni 1952. aastal oli Elizabethi kõnetusviisiks "Tema Kuninglik Kõrgus printsess Elizabeth, Edinburghi hertsoginna". Prints Philipi surma järel 9. aprillil 2021 päris hertsogkonna tema poeg prints Charles ning hertsoginnatiitel läks tema abikaasale Camillale. Elizabeth II surma järel 8. septembril 2022 sai Charlesist Suurbritannia kuningas ning sellega seoses kaotatati Edinburghi hertsogi ja hertsoginna tiitlid.

Tiitel loodi uuesti 10. märtsil 2023, kui kuningas Charles III andis Edinburghi hertsogi tiitli prints Edwardile. Tema abikaasast Sophiest sai seejärel uus hertsoginna.

Viited
------

1. ↑  "King Charles gives Prince Edward 'Duke of Edinburgh' title". *The Guardian*. 10. märts 2023. Vaadatud 10. märtsil 2023.
2. ↑  "The King confers The Dukedom of Edinburgh upon The Prince Edward". *The Royal Family*. 10. märts 2023. Originaali arhiivikoopia seisuga 10. märts 2023. Vaadatud 10. märtsil 2023.
|  |
| --- |
|  **Poks** |
| Riik |  | Norra |
|  |
| Hõbe | 1936 | Keskkaal |
|  |
| 4. koht | 1937 | Keskkaal |

**Henry Tiller** (14. juuni 1914 Trondheim – 4. mai 1999 Trondheim) oli Norra poksija.

Tiller oli kokku viiekordne Norra meister aastatel 1935–1940. Ta esindas aastatel 1934–1938 Norrat 10 maavõistlusel, võitis neist 8 kohtumist ning kaotas 1 ja viigistas 1 kohtumise.

Tiller sai keskkaalus (kuni 160 naela ehk 72,6 kg) 1936. aasta Berliini olümpiamängude poksivõistlustel hõbemedali, kaotades finaalis kuldmedali- ja olümpiavõitjale Jean Despeaux'le (Prantsusmaa).

Tiller sai keskkaalus (kuni 160 naela ehk 72,6 kg) 5. Euroopa meistrivõistlustel (Milano, 1937) 4. koha, kaotades poolfinaalis hilisemale kuldmedalivõitjale ja Euroopa meistrile Henryk Chmielewskile (Poola) ja 3. koha kohtumises Bruno Zorzenonele (Itaalia).

Elukutselisena
--------------

Tiller poksis jaanuarist kuni aprillini 1941 elukutselisena ning pidas kokku 4 kohtumist ning võitis need kõik (neist 2 nokaudiga).

Viited
------

1. ↑  11. suveolümpiamängude poksivõistlus. Berliin 1936. Tulemused inglise keeles
2. ↑  5. Euroopa meistrivõistlused poksis. Milano 1937. Tulemused inglise keeles

Välislingid
-----------

* Henry Tiller veebisaidil Olympedia Muuda Vikiandmetes
* Henry Tiller lehel *BoxRec*. Inglise keeles
Henry Sidgwick (1894)
**Henry Sidgwick** (31. mai 1838 Skipton – 28. august 1900 Cambridge) oli inglise filosoof, üks utilitarismi klassikuid.

Eetika
------

Tema tuntuim teos on "The Methods of Ethics", mille esimene trükk ilmus 1874. Seal kirjeldab ta kolme eetikameetodit, mis tema meelest meie tavalistes moraaliarutlustes peituvad: need on egoism, intuitsioonil põhinev moraal ja utilitarism. Kõige fundamentaalsemaks teooriaks peab ta utilitarismi, sest intuitsioon ei suuda lahendada fundamentaalseid väärtuskonflikte, näiteks tõe ja õigluse vahel. Tervemõistusliku moraali reeglid on ka sageli ebamäärased ja puudulikud, mis jällegi nõuab utilitarismi abi. Utilitarismist on abi ka intuitsioonile vastavate erandite põhjendamisel.

Sidgwick analüüsis põhjalikult Jeremy Benthami ja John Stuart Milli vaateid ja võrdles neid alternatiividega ning selgitas üksikasjalikult utilitarismi teese. Ta juhtis tähelepanu ka selle teooria raskustele.

Sidgwick väitis, et utilitarismi järgi võib salajasus teo, mis muidu õige ei ole, õigeks muuta, ning seda seisukohta ei tohi laialt levitada; ja ka õpetust, et salajane moraal on vajalik, tuleb saladuses hoida. Või kui õpetust saladuses hoida ei saa, peab terve mõistus selle maha laitma. Utilitaristil võib olla mõistlik soovida, et inimkond üldiselt mõnd tema järeldust või isegi kogu süsteemi ei pooldaks, sest määramatuse ja keerukuse tõttu viib see rahvahulga käes tõenäoliselt halbade tagajärgedeni. Utilitarism võib olla iseennast tühistav: võib-olla on parem, kui inimesed seda ei usu, isegi kui see on tõene.

Sidgwick juhtis tähelepanu ka kogukasu ja keskmise kasu erinevusele. Kui loeks ainult kogukasu, saaks kasu suurendada lihtsalt inimeste arvu suurendamisega. Sidgwicki järgi tuleb rahvaarvu suurendada seni, kuni praegu elavate inimeste koguprodukt ja keskmine õnn kasvab.

Viited
------

1. 1 2 3 4  Julia Driver. The History of Utilitarianism, Stanfordi filosoofiaentsüklopeedia, 2014.

Kirjandus
---------

* C. D. Broad. Henry Sidgwick. – C. D. Broad. *Ethics and the History of Philosophy*, London: Routledge and Kegan Paul 1938.
* Brand Blanshard. Sidgwick the Man. – *Monist*, 1974, 58, lk 349–370.
* J. B. Schneewind. *Sidgwick's Ethics and Victorian Moral Philosophy*, Oxford: Clarendon Press 1977.
* Brand Blanshard. *Four Reasonable Men: Marcus Aurelius, John Stuart Mill, Ernest Renan, Henry Sidgwick*, Middletown, Conn.: Wesleyan University Press 1984.
* Bart Schultz. *Henry Sidgwick, Eye of the Universe*, New York: Cambridge University Press 2004.
* Roger Backhouse. Sidgwick, Marshall, and the Cambridge School of Economics. – *History of Political Economy*, 2006, 38, lk 15–44.

Välislingid
-----------

* Julia Driver. The History of Utilitarianism, Stanfordi filosoofiaentsüklopeedia, 2014.
* Barton Schultz. Henry Sidgwick, Stanfordi filosoofiaentsüklopeedia, 2015.
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib linnast, järve kohta vaata artiklit Orivesi järv.* |

---

**Orivesi** on linnaks nimetatav omavalitsusüksus Soomes Pirkanmaa maakonnas Tamperest umbes 40 km põhja pool.

Linna pindala on 961 km², millest 161 km² on veekogud. Linnas elab 31. märtsi 2016 seisuga 9359 inimest, mis teeb rahvastiku tiheduseks 11,71 inimest/km². Linna alale jääb üle 220 järve, millest suurim on Längelmävesi.

Linna elanikkond on valdavalt soomekeelne. Soome keeles tähendab sõna "orivesi" täku vett. Linna vapil on kujutatud veest kerkivat punast täkku.

Orivesit on kohanimena esmamainitud 1540. aastal. Orivesi vald asutati 1865, 1973 liideti Eräjärvi vald ja 1986. aastal nimetati vald linnaks.

1900. aastatel asutati Orivesi vanadesse sõjaväekasarmutesse leprosoorium. See suleti 1953.

2007. aasta alguses liideti osa Längelmäki vallast (27 küla) Orivesi vallaga. Kokku jaguneb linn 56 külaks.

Linn on tuntud eelkõige kunstikooli Oriveden Opisto ja kunstimuuseumi Pumu järgi.

Linnal on hea autobussi- ja rongiühendus paljude Soome linnadega. Raudteejaam asub 5 km kaugusel linnasüdamest ja rongisõit Tamperre kestab 24 minutit. Bussijaam asub südalinnas.

Orivesi vana kiriku kellatorn. Kirik ise põles 1958 maha

Viited
------

1. ↑  Kaupunkien ja kuntien lukumäärät ja väestötiedot, vaadatud 15.02.2019.

Välislingid
-----------

* Orivesi koduleht (*soome ja inglise keeles*)

| * v
* r
Pirkanmaa maakonna vallad |
| --- |
| 
Akaa linn **·**  Hämeenkyrö vald **·**  Ikaalineni linn **·**  Juupajoki vald **·**  Kangasala linn **·**  Kihniö vald **·**  Kuhmoineni vald **·**  Lempäälä vald **·**  Mänttä-Vilppula linn **·**  Nokia linn **·**  Orivesi linn **·**  Parkano linn **·**  Pirkkala vald **·**  Punkalaiduni vald **·**  Pälkäne vald **·**  Ruovesi vald **·**  Sastamala linn **·**  Tampere linn **·**  Urjala vald **·**  Valkeakoski linn **·**  Vesilahti vald **·**  Virrati linn **·**  Ylöjärvi linn | Pirkanmaa vapp |
|  |
| --- |
|  |
| Medalikohad |
| Copa América |
| **Hõbe** | 2019 |  |

**Edison Michael Flores Peralta** (sündinud 14. mail 1994 Limas) on Peruu jalgpallur, kes mängib äärepoolkaitsja või ründava poolkaitsjana Mehhiko kõrgliiga klubis Morelia ja Peruu jalgpallikoondises.

Ta alustas klubikarjääri Peruu klubis Universitario, mille põhimeeskonnas debüteeris ta Peruu kõrgliigas 2011. aastal. Aastatel 2012–2014 mängis ta Hispaanias Villarreali reservmeeskonnas. 2014. aastal naasis ta Universitariosse. Aastatel 2016–2018 mängis ta Taani kõrgliiga klubis Aalborg. Morelias mängib ta alates 2018. aastast.

Peruu jalgpallikoondises tegi Flores debüüdi 2013. aastal. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 23. mail 2016 sõprusmängus Trinidadi ja Tobago vastu. Ta on kuulunud Peruu koondisse 2016. aasta Copa América Centenariol, 2018. aasta maailmameistrivõistlustel ja 2019. aasta Copa Américal.

| * v
* r
Peruu koondis  –  2018. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlused |
| --- |
| 

* 1 Gallese
* 2 Rodríguez
* 3 Corzo
* 4 Santamaría
* 5 Araujo
* 6 Trauco
* 7 Hurtado
* 8 Cueva
* 9 Guerrero (c)
* 10 Farfán
* 11 Ruidíaz
* 12 Cáceda
* 13 Tapia
* 14 Polo
* 15 Ramos
* 16 Cartagena
* 17 Advíncula
* 18 Carrillo
* 19 Yotún
* 20 Flores
* 21 Carvallo
* 22 Loyola
* 23 Aquino
* Treener: Gareca

 | Peruu |
Henry Parland
**Henry George William Parland** (29. juuli 1908 Viiburi – 10. november 1930 Kaunas) oli soomerootsi luuletaja ja proosakirjanik.

Henry Parland veetis varasema lapsepõlve Peterburis ja Kiievis. 

1917. aastal asus Parlandite perekond elama Soome. Parlandite perekonnas kõneldi saksa ja vene keelt. Henry Parland õppis ära ka soome ja rootsi keele. 1927. aastal lõpetas Henry Parland gümnaasiumi ja asus Helsingi Ülikoolis õppima õigusteadust. 

Ta osales kirjanduselus ja tegi kaastööd kirjandusajakirjale Quosego. Parlandi esimene luulekogu "Idealrealisation" ilmus 1929. aasta kevadel. 1929. aasta mais saatsid Parlandi vanemad ta alkoholiprobleemide ja boheemlaselu tõttu Kaunasesse emapoolse onu Vilhelm Sesemanni juurde. Kaunases töötas Parland Rootsi konsulaadis sekretärina. Henry Parland suri 1930. aasta novembris sarlakitesse.

1932. aastal avaldati Parlandi loomingu kogumik "Återsken" ('Vastuhelk'), mis sisaldas ka romaani "Sönder" ('Katki').

Viited
------

1. ↑  Henry Parland 1908–1930 Poetry Foundation
2. ↑  Henry Parland 1908–1930 Svenska litteratursällskapet i Finland
3. ↑  Parland, Henry Baltic Sea Library
4. ↑  Henry Parland (1908-1930) authorscalendar.info
5. ↑  Henry Parland Swedish Book Review
6. ↑  Henry Parland Den Store Danske
Vesihüatsindivaip Victoria järvel Keenias Kisumu sadamas
**Vesihüatsint** (*Eichhornia*) on pontedeerialiste sugukonda kuuluv taimeperekond.

Vesihüatsindid on mitmeaastased ujuvad veetaimed, mis kasvavad pärismaisena Lõuna-Ameerikas. Invasiivsete võõrliikidena on vesihüatsindi perekonna esindajad levinud ka Põhja-Ameerikas, Aafrikas, Aasias, Austraalias ja Uus-Meremaal. Teda kasvatatakse ilutaimena ka mujal.

Taim on väga kiire kasvuga umbrohi, mis moodustab tihedaid kolooniaid ning võib lühikese ajaga terved veekogud umbe kasvatada. Ta võib kasvada kuni meetri kõrgusele veepinnast.

Vesihüatsindi lehed on ovaalse kujuga, paksud ja läikivad, 10–20 cm läbimõõduga. Varred on pikad; leherootsud on jämedad, mõnel liigil pirnikujulised. Juured on mustjaslillad ja vees hõljuvad. Õisikus on 8–15 õit. Kuue kroonlehega õied on roosakad või violetjad. Taim paljuneb peamiselt võsundite abil, kuid ka seemnetega. Seemnete idanemisvõime võib säilida kuni 30 aastat. Hariliku vesihüatsindi populatsioon võib kahekordistuda kahe nädalaga.

Kui vesihüatsindil lastakse vabalt kasvada, haarab ta enda alla terve veekogu pinna, varjab veekogu elustiku eest päikesevalguse ja blokeerib hapniku juurdepääsu, tõkestab vee voolamist ja halvab veeliikluse. Ta pakub soodsa elupaiga haigusi levitavatele sääskedele ja tigudele. Taime levikut püütakse kontrolli all hoida herbitsiidide abil, mehaanilise eemaldamise teel ja bioloogilise tõrjega, levitades taime hävitavaid putukaid.

Vesihüatsint talub hästi raskmetallisaastust. Et taim omastab keskkonnast muu hulgas kaadmiumi, kroomi, koobaltit, niklit, pliid, elavhõbedat ja arseeni, kasutatakse teda reovee biopuhastina. 

Taime on kasutatud loomasöödaks ning biogaasi ja väetise tootmiseks. Vartest saadavat kiudu kasutatakse punutiste valmistamiseks.

Liike
-----

* *Eichhornia azurea*
* *Eichhornia crassipes* (harilik vesihüatsint)
* *Eichhornia diversifolia*
* *Eichhornia martiana*
* *Eichhornia natans*
* *Eichhornia paniculata*

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Vesihüatsint** |
|  |
| --- |
|  **Poks** |
| Riik |  | Poola |
|  |
| 4. koht | 1936 | Keskkaal |
|  |
| Kuld | 1937 | Keskkaal |

Henryk Chmielewski
**Henryk Chmielewski** (USA-s ka **Henry Chemel**; 8. jaanuar 1914 Łódź, Łódźi vojevoodkond – 15. november 1998 Hollywood, Browardi maakond, Florida osariik) oli Poola poksija.

Chmielewski oli kokku kolmekordne Poola meister – kergekaalus (kuni 135 naela ehk 61,2 kg) 1931. aastal ning keskkaalus (kuni 160 naela ehk 72,6 kg) aastatel 1933 ja 1936. Ta sai Poola meistrivõistlustel keskkaalus (kuni 160 naela ehk 72,6 kg) 1935. aastal 2. koha. Ta osales rahvusvahelistel kohtumistel Poola eest 16 korral, võitis neist 12 ja kaotas 3 kohtumist ning viigistas 1 kohtumise. 

Chmielewski osales keskkaalus (kuni 160 naela ehk 72,6 kg) 1936. aasta Berliini olümpiamängude poksivõistlustel, kuid kaotas poolfinaalis hilisemale hõbemedalivõitjale Henry Tillerile (Norra) ning andis 3. koha kohtumise loobumisvõidu Raúl Villarrealile (Argentina). Ta oli esimene Poola poksija, kes olümpiamängude poksivõistlusel jõudis poolfinaali.

Chmielewski võitis kärbeskaalus keskkaalus (kuni 160 naela ehk 72,6 kg) 5. Euroopa meistrivõistlustel (Milano, 1937) kuldmedali ja tuli Euroopa meistriks.

Elukutselisena
--------------

Chmielewski poksis detsembrist 1938 kuni märtsini 1949 elukutselisena. Ta pidas kokku 79 kohtumist, millest võitis 55 (neist 24 nokaudiga) ja kaotas 23 (neist 14 nokaudiga) kohtumist ning 1 kohtumine jäi viiki.

Viited
------

1. ↑  11. suveolümpiamängude poksivõistlus. Berliin 1936. Tulemused inglise keeles
2. ↑  5. Euroopa meistrivõistlused poksis. Milano 1937. Tulemused inglise keeles

Välislingid
-----------

* Henryk Chmielewski saidil Olympedia Muuda Vikiandmetes
* Henryk Chmielewski saidil BoxRec
**Malatya provints** (aramea keeles , armeenia keeles Մալաթիա, zaza keeles *Meletiye*, kreeka keeles *Melitene*) on 1. järgu haldusüksus (provints) Kesk-Türgis. Provintsi keskus on Malatya.

Haldusjaotus
------------

* Akçadaği ringkond (kurdi keeles: Arga)
* Arapgiri ringkond (kurdi: Daskuza)
* Arguvani ringkond (kurdi: Arxewan)
* Battalgazi ringkond
* Darende ringkond
* Doğanşehiri ringkond (kurdi: Wêranşar)
* Doğanyoli ringkond
* Hekimhani ringkond (kurdi: Patrîkxan)
* Kale ringkond (kurdi: Îzolî)
* Kuluncaki ringkond (kurdi: Tirsekan)
* Malatya ringkond
* Pütürge ringkond (kurdi: Şîro)
* Yazıhani ringkond
* Yeşilyurti ringkond (kurdi: Çirmik)

Viited
------

1. ↑  Population of provinces by years - 2000-2018, vaadatud 9.03.2019.

Välislingid
-----------

* Malatya provintsi koduleht (türgi keeles)

Türgi provintsid

Adana **·**  Adıyaman **·**  Afyonkarahisar **·**  Ağrı **·**  Aksaray **·**  Amasya **·**  Ankara **·**  Antalya **·**  Ardahan **·**  Artvin **·**  Aydın **·**  Balıkesir **·**  Bartın **·**  Batman **·**  Bayburt **·**  Bilecik **·**  Bingöl **·**  Bitlisi **·**  Bolu **·**  Burdur **·**  Bursa **·**  Çanakkale **·**  Çankırı **·**  Çorum **·**  Denizli **·**  Diyarbakır **·**  Düzce **·**  Edirne **·**  Elazığ **·**  Erzincan **·**  Erzurum **·**  Eskişehir **·**  Gaziantep **·**  Giresun **·**  Gümüşhane **·**  Hakkâri **·**  Hatay **·**  Iğdır **·**  Isparta **·**  İstanbul **·**  İzmir **·**  Kahramanmaraş **·**  Karabük **·**  Karaman **·**  Kars **·**  Kastamonu **·**  Kayseri **·**  Kilis **·**  Kırıkkale **·**  Kırklareli **·**  Kırşehir **·**  Kocaeli **·**  Konya **·**  Kütahya **·**  Malatya **·**  Manisa **·**  Mardin **·**  Mersin **·**  Muğla **·**  Muş **·**  Nevşehir **·**  Niğde **·**  Ordu **·**  Osmaniye **·**  Rize **·**  Sakarya **·**  Samsun **·**  Şanlıurfa **·**  Siirt **·**  Sinop **·**  Şırnak **·**  Sivas **·**  Zonguldak **·**  Tekirdağ **·**  Tokat **·**  Trabzon **·**  Tunceli **·**  Uşak **·**  Van **·**  Yalova **·**  Yozgat
Kunagise Luua mõisa peahoone
Mõisapark
Luua arboreetum
**Luua Metsanduskool** on kutsekool Jõgeva maakonnas Luua mõisa kompleksi baasil. Luua Metsanduskool loodi 1948. aastal kaheaastase õppeajaga *Kuremaa Metsakooli* nime all.

Aastatel 1949–1955 tehti mõisakompleksis ümberehitustöid, et sobitada hooned kooli vajadustega. 1953. aastal hakati looma dendroparki (Luua arboreetum), mis on praegu tuntud puuliigirohkuse poolest.

Kaarepere Sovhoostehnikum oli muskuspartide ja põldvuttide tõumajand ja tehnikumi õppemajand.

### Luua Metsanduskooli nimed

Alates asutamist 1948. aastal on kool kandnud mitmeid nimesid:

* 1948–1961 Kuremaa Metsakool
* 1961–1968 Jõgeva Metsamajanduse Kool
* 1968–1975 Palamuse Metsamajanduse Kool
* 1956–1959 Kuremaa Metsatehnikum
* 1959–1961 Tihemetsa Põllu- ja Metsamajanduse Tehnikumi Kuremaa filiaal
* 1961–1968 Jõgeva Metsamajanduse Tehnikum
* 1968–1976 Palamuse Metsamajanduse Sovhoostehnikum
* 1976–1991 Kaarepere Sovhoostehnikum
* 1991–1992 Luua Metsatehnikum
* 1992–1999 Luua Kõrgem Metsakool
* alates 1999 Luua Metsanduskool

### Luua Metsanduskooli juhid

* 1975–1995 Villu Reiljan
* alates 2001 Haana Zuba-Reinsalu

Luua Metsanduskooli muuseumitoad
--------------------------------

Koolimajas asuvad 2007. aastal avatud muuseumitoad, mis kajastavad nii metsanduskooli kui ka Luua mõisa ajalugu. Eraldi väljapanek on ka topistest[*viide?*].

Viited
------

1. 1 2 3  Luua Metsanduskooli ajalugu kooli kodulehel
2. ↑   (vaadatud 30.07.2013)
**Kährikseen** (*Sparassis crispa*) on *Fomitopsidaceae* sugukonda kährikseene perekonda kuuluv parasiitne seen.

Kährikseeni on maailmas vähemalt 7 liiki, aga Eestis kasvab neist ainult üks.

Kährikseen kasvab vähese inimmõjuga ehk kaua puutumatuna seisnud vanades metsades. Niisuguseid kohti jääb järjest vähemaks ja nad asuvad üksteisest eemal.

Eestis on olnud 11 kährikseene leiukohta. Mõni neist on endine, näiteks Akste sipelgakaitsealal asunud leiukoht hävis 1989 ja Triigis pole seda seent pärast 2002. aastat nähtud, kuid uusi leiukohti on juurde tulnud Lahemaalt. Igal aastal viljakeha ei tekigi, näiteks üksnes 2005. ja 2007. aastal on Eestis leitud kährikseent 3 kohast.

Kährikseene viljakehad kasvavad mitme nädala jooksul suvel ja sügisel vanade mändide all või lausa tüve alusel, põhjustades puul pruunmädanikku. Viljakeha on peaaegu kerajas ja meenutab pisut lillkapsast. Tema läbimõõt on 1–2½ dm ja ta võib kaaluda kuni mitu kilo. Eesti rekord on 1986 mõõdetud 12,5 kg.

Seene jalg asub seene keskel. Ta on paks, 2–5 cm läbimõõdus, ja sügavalt maa sees, nii et vaatamata selle pikkusele (5–13 cm) on ta maa pealt vähemärgatav. Noortel seentel on jalg valkjas või kollakas, vanadel seentel pruunikas kuni must.

Seeneliha on valge ja tihke. Noorel seenel on see mure, aja jooksul ja kuivamise korral muutub see sitkemaks. Seeneliha on tugeva erilise lõhnaga, mis ei meenuta seenelõhna. Maitselt meenutab see hoopis pähkleid.

Seene eosed on valged, kollased, ookrikarva või oranžid. Nad on 6–7 μm pikad ja 4–5 μm laiad, ellipsoidsed, siledad, aluselt veidi kokku surutud ja suure õlitilgaga.

On juhtunud, et kährikseen moodustab ebaviljakeha. See koosneb seeneniidistikuga läbipõimunud pinnasest ning on 20–70 cm pikk ja 7–10 cm lai. Ebaviljakeha kinnitub puu juurte külge.

Ta kuulub Eestis II kategooria looduskaitse all olevate liikide hulka.

Kährikseen on söödav. Temast valmistatakse suppi, teda praetatakse ja kuivatatakse. Kuid söödav on ta üksnes noorena, sest vanad viljakehad, mis on pruunikaks tõmbunud, muutuvad väga vintskeks.

Kährikseen sisaldab tema järgi nimetatud sparassooli, mis takistab hallitusseente arengut, ning bioaktiivseid aineid, mis reguleerivad immuunsüsteemi (teisisõnu toimivad need kasvajate vastu) ja on antibakteriaalsete omadustega.

Viited
------

1. 1 2 3 4  Merike Tamm. Valgamaalt leiti üliharuldane kährikseen www.ilmajaam.ee, 4. oktoober 2010. Vaadatud 14. mail 2012

Välislingid
-----------

* Kährikseen andmebaasis eElurikkus Muuda Vikiandmetes

  


|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Kährikseen** |
Luturmuiža mõis 1904. aasta kaardil. Väljavõte kaardilt "Wegekarte des Walkschen Kreises mit den Kirchspiels- und Gutsgrenzen" (1904). Mõisa valdused on kaardil tähistatud numbriga 8
**Luturmuiža mõis** (saksa keeles *Adsel-Luttershof*) oli rüütlimõis Liivimaal Valga kreisis Koivaliina kihelkonnas. Praeguse haldusjaotuse järgi asub mõisakompleks Läti Valka piirkonnas Zvārtava vallas Stepi külas.

Ajalugu
-------

Algselt oli see mõis Koivaliina kiriku omand. Aastal 1625 kinkis Gustav II Adolf selle valduse kammerjunkur Peter Sparrele. Aastal 1682 omandas mõisa Sigrid Horn (Sparre lesk). Mõisate reduktsiooni käigus liideti see valdus Koivaliinaga. Kuna Koivaliina kirikumõisale ei kuulunud talupoegi ja sel puudus reaalne sissetulek, siis allutati osa selle mõisa sissetulekust Rootsi ajal kirikuõpetajale. Tol perioodil oli mõisa saksakeelne nimi *Swentschisken-Kleinhof*.

Hiljem läks mõis Delwigite valdusse. Aastal 1799 panditi see George Mengdenile. Too müüs aastal 1800 mõisa 17 800 taalri eest Magnus Johann Scotusele, kes selle sisuliselt Zvārtava mõisa kõrvalmõisaks muutis.

Mõisa suurus
------------

Bienenstammi andmetel oli mõisa suurus 1816. aastal 3 ja 5/8 adramaad, sellele allus 124 mees- ja 132 naishinge.

Aastal 1627 oli mõisa suurus üks adramaa, reaalselt hariti aga 1 ja 1/4 adramaad maad. Aastal 1641 oli adramaid 4 ja 1/2, aastal 1688 aga 3 ja 7/8 ning aastal 1734 vaid 2 ja 1/2. Aastal 1758 oli mõisa suurus 3 ja 3/4 adramaad. Aastal 1823 oli selle suurus 3 ja 1/2 adramaad. Aastal 1832 oli mõisal 3 ja 11/20 adramaad maad, aastal 1881 oli neid aga 1 ja 40/80, lisaks allus mõisale 4 ja 24/80 adramaad mõisale kuuluvate talude valduses.

Viited
------

1. ↑  Materialen zur Kirchengechichte, E. H. von Busch lk. 545
2. ↑  Hagemeister, Heinrich von. Materialen zu einer Geschichte der Landgüter Livlands. Erster Theil. Riga: Eduard Frantzen's Buchhandlung, 1836, lk 268.
3. ↑  Bienestamm, H. von. Geographischer Abriss der drei deutschen Ostsee-Provinzen Russlands, oder der Gouvernemens Ehst-, Liv- und Kurland. Riga: Deubner, 1826, lk 277.
4. ↑  Hagemeister, Heinrich von. Materialen zu einer Geschichte der Landgüter Livlands. Erster Theil. Riga: Eduard Frantzen's Buchhandlung, 1836, lk 266.
5. ↑  Stryk, Leonhard von. Beiträge zur Geschichte der Rittergüter Livlands. Zweiter Teil. Der lettische District. Dresden: Druck von Albanus'schen Buchdruckerei, 1885, lk 386.

Koivaliina kihelkond

**Kirik**: Koivaliina kirik  

**Mõisad**: Koivaliina kirikumõis | Bormaņi mõis | Grundzāle mõis | Jaunāmuiža mõis | Koivaliina mõis | Luturmuiža mõis | Sikšņi mõis | Vaartu mõis
**Richard Valdak** (**"Tereese"**; 29. märts 1891 Tallinn – 26. detsember 1968) oli eesti õigeusu ja katoliku vaimulik.

1927. aastal sooritas ta vaimuliku kutseeksami, 11. septembril 1927 pühitseti abielutult diakoniks ja 14. septembril 1927 preestriks. Teenis 1927–1928 Vormsis. 1928. aastal siirdus Richard Valdak katoliku kirikusse, teenis 1928–1940 idariituse preestrina Haapsalus.

1930. aastail oli ta tuntud homoseksuaalne mees, kes elas Tallinnas, Endla tänav nr 59 ilma loata ehitatud majas ("lillade peastaabis"), kus ta muuhulgas laulatas meestevahelisi "abielusid". Ta ise oli kolm korda sellises "abielus". Tallinna 5. jaoskonna rahukohtuniku otsusega 16. märtsist 1934 suleti maja elamiseks, kuna see oli püstitatud ehitusmääruse vastaselt ja tulekardetav, lisaks määrati Richard Valdakile 10 krooni trahvi või 3 päeva aresti. 

Richard Valdak maeti 9. jaanuaril 1969 Tallinna Rahumäe kalmistule.

Viited
------

1. ↑
2. ↑  Lilla õudus. Rahvaleht, 2. detsember 1933, nr. 111, lk. 5.
3. ↑  "Tereese loss" maatasa! Rahvaleht, 19. detsember 1933, nr. 118, lk. 4
4. ↑  "Linnukesed" kohtulaua ees. Vaba Maa, 18. märts 1934, nr. 65, lk. 7.