recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
|  |
| --- |
|  |
| Medalikohad |
| Aafrika rahvaste karikavõistlused |
| **Kuld** | 2017 | jalgpall |

**Karl Brillant Toko Ekambi** (sündinud 14. septembril 1992 Pariisis) on Prantsusmaal sündinud Kameruni jalgpallur, kes mängib ründajana Prantsusmaa kõrgliiga klubis Lyoni Olympique ja Kameruni jalgpallikoondises.

Ta alustas klubikarjääri kodulinna klubis Paris FC. Aastatel 2010–2014 mängis ta klubi põhimeeskonnas Prantsusmaa tugevuselt kolmandas liigas. Seejärel mängis ta kaks hooaega Prantsusmaa esiliiga klubis Sochaux, lüües mõlemal hooajall liigas vähemalt 10 väravat. Hooajal 2014–15 valiti ta Prantsusmaa kõrgliiga hooaja sümboolsesse koosseisu. 2016. aastal liitus ta Prantsusmaa kõrgliiga klubiga Angers. Hooajal 2017–18 lõi ta Prantsusmaa kõrgliigas 17 väravat. 2018. aastal valiti Toko Ekambi parimaks Prantsusmaa kõrgliigas mängivaks Aafrika jalgpalluriks. 2018. aasta juunis sõlmis ta lepingu Hispaania kõrgliiga klubis Villarreal.

2020. aasta jaanuaris suundus ta Villarrealist laenule Lyoni Olympique'i. 2020. aasta juunis sõlmis ta klubiga püsiva, nelja-aastase lepingu.

Debüüdi Kameruni jalgpallikoondises tegi Toko Ekambi 2015. aastal. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 3. septembril 2016 Aafrika rahvaste karikavõistluste valikmängus Gambia vastu. 2017. aastal tuli ta Kameruni koondisega Aafrika meistriks. Ta on kuulunud Kameruni koondisse veel ka 2017. aasta FIFA konföderatsioonide karikaturniiril ja 2019. aasta Aafrika rahvaste karikavõistlustel.

Viited
------

1. ↑  "Toko Ekambi: Lyon sign Cameroon forward permanently from Villarreal". Goal. 2.6.2020. Vaadatud 7.8.2020
**Sulaaeg** oli periood, mis algas Nõukogude Liidus pärast seda, kui Jossif Stalini isikukultus 1956. aastal NLKP XX kongressil paljastati. Seda iseloomustas tendents seaduslikkuse taastamisele stalinismi ajal represseeritute vabastamise ja rehabiliteerimise näol, mis iseendast ei hoidnud aga ära uusi poliitilisi piiranguid ega karistamisi. 

Sulaajal pöörati tähelepanu vajadusele arendada Nõukogude Liidus põllumajandust, elamuehitust, kergetööstust ja tarbimissfääri. Selleks otsiti uusi viise ja meetodeid, mille kasutuselevõtus aga ilmnes märgataval määral ebajärjekindlust, subjektivismi ja voluntarismi. Välissuhetes võeti kurss üleminekuks külma sõja poliitikalt rahumeelse kooseksisteerimise poliitikale, mis siiski ei välistanud ka sõjalisi vastasseise ja aktsioone. Nõukogude riigi sise- ja välispoliitika liberaliseerimine mõjutas kõiki eluvaldkondi, sealhulgas ka kultuuri. Hakati tegema struktuuri- ja personalimuudatusi kultuuriga tegelevates parteiorganites ja asutustes, loodi NSV Liidu Kultuuriministeerium ja vastavad ministeeriumid liiduvabariikides. Ehkki stalinism oli väliselt möödas, ei toonud see aga kaasa kiireid muutusi kultuurielus ega avaldunud kohe ka kunstis, sest kultuuri püüti hoida samaviisi kontrolli all nagu varemgi.

Näiteks eemaldas Nikita Hruštšov 1956. aastal teadlaskonna survel Üleliidulise Põllumajandusteaduste Akadeemia presidendi ametikohalt Trofim Lõssenko. Ent aastatel 1961–1962 oli Lõssenko uuesti selles ametis.

Viited
------

1. ↑  Rita Peirumaa. Hruštšovi aja "sula" ning muudatused ENSV kunstipoliitikas ja -elus 1950. aastate teisel poolel Magistritöö. Tartu Ülikool, Tartu 2004.

Kirjandus
---------

* Rita Peirumaa. Hruštšovi aja "sula" ning muudatused ENSV kunstipoliitikas ja -elus 1950. aastate teisel poolel Magistritöö. Tartu Ülikool, Tartu 2004.
**Kvadriivium** (ladina keeles *quadrivium* < *quadri* 'neli' + *via* 'tee', tõlkes 'koht, kus neli teed ristuvad') oli Vana-Roomas ja keskajal seitsme vaba kunsti ülemaste.

Ajalugu
-------

5. sajandil, peale barbarite sissetungi Rooma aladele, toimus teaduse, hariduse ja kultuuri suur langus, kuid kiriku roll nende valdkondade edendamisel kasvas. Antiikaja teadused jagati seitsmeks vabaks kunstiks. Sajand hiljem liigendati need triiviumiks, mille alla kuulusid grammatika, retoorika ja dialektika, ning kvadriiviumiks, mis koosnes järgmistest õppeainetest aritmeetika, geomeetria, astronoomia ja muusika.

Kvadriivium oli keskajal reaalteaduste kogumiskoht ja sellest kujunesid välja praeguse aja loodusteadused.

Neli vaba kunsti
----------------

### Aritmeetika

 *Pikemalt artiklis Aritmeetika*
Aritmeetikas kuulati loenguid arvude omadustest ja algebrast. Keskaegne aritmeetika põhines Vana-Kreeka õpetusel, aga 12. sajandil toodi Euroopasse ka hindu-araabia numbrisüsteem.

### Geomeetria

 *Pikemalt artiklis Geomeetria*
Geomeetria oli väga algeline ning keskendus Maa suuruse, kuju ja asukoha mõõtmisele universumis.

### Astronoomia

 *Pikemalt artiklis Astronoomia*
Astronoomia hõlmas planeetide asukohtade arvutamist ja uurimist ning seda teavet kasutati tuleviku ennustamiseks või mineviku seletamiseks. Kõige enam oli astronoomia aga kalendriteadus, kuna seda vajati liikuvate kalendripühade välja arvutamiseks.

### Muusika

 *Pikemalt artiklis Muusikateooria*
Muusika keskendus meloodilisele kompositsioonile, ja kuna enamus üliõpilasi olid vaimulikud, siis nad keskendusid kirikus kasutatavate laulude õppimisele ja produtseerimisele.

Vaata ka
--------

* Triivium

Viited
------

1. ↑  Harper, D. Quadrivium. –  Online Etymology Dictionary. Etymonline.com. (23.02.2021).. Kasutatud 11.10.2022.
2. ↑  Paet, T. jt (toim). Kvadriivium. Võõrsõnade leksikon. Tallinn: Valgus 2012. https://www.eki.ee/dict/vsl/index.cgi?Q=kvadriivium. Kasutatud: 11.10.2022.
3. ↑  Korol, K. Keskaja ülikoolid. – Hiliskeskaeg. Miksike.ee.. Kasutatud 11.10.2022.
4. ↑  Hoppál, M. Märkide teooria. – Etnosemiootika. SATOR 7. Tartu: Eesti Folkloori Instituut 2008. Folklore.ee. [*alaline kõdulink*] Kasutatud 11.10.2022.
5. 1 2 3 4  Burgazzi, L. What Did European Universities Teach During the Middle Ages? Historyhit.com. (14.03.2019).. Kasutatud 11.10.2022.
Vaade fjordi põhjaranniku mägedele. Keskel on Stetind.
**Tysfjorden** on fjord Norras Nordlandi maakonnas Narviki ja Hamarøy valla vahel.

Fjordi merepoolne osa Haukøyfjorden on lai. Hulløya saare juures jaguneb fjord neljaks kitsaks haruks: Hellemofjorden suundub lõunasse, Grunnfjorden, Mannfjorden ja Indre Tysfjorden ida suunas.

Fjord ulatub Vestfjordenist kuni fjordi lõunasopis paikneva Hellemobotni külani, kust on Rootsi piirini kõigest 6,3 km. Fjordi pikkus 62 km.

Tysfjordeni maksimaalne sügavus on 897 m (Hulløya juures). Tegu on Põhja-Norra sügavaima fjordiga.

Fjord on ümbritsetud mägedega. Fjordi ühes merepoolses harus Stefjordenis on Stetindi mägi, mis laskub 1392 m kõrguselt otse fjordi.

Sügisel ja talvel kogunevad fjordi mõõkdelfiinid, keda vaatama viiakse ekskursioone.

Fjordi idarannikul on endise Tysfjordi valla keskus Kjøpsvik.

Üle fjordi suudme sõidab autoparvlaev Bognesi ja Skarbergeti vahet. See on ainuke parvlaevaühendus maantee E6 Norra-osas. Autoparvlaevaühendus on ka osa maanteest riksvei 827 (Dragi ja Kjøpsviki vahel).

Lule saami keelse nime teine pool *vuodna* tähendab 'fjord', esimese poole tähendus on selgusetu. Norrakeelse nime algusosa võib olla laenatud Lule saami keelest või ehk tuleneb vanapõhja nimest *Þýtir*, mis võib olla tuletatud sõnast *þjóta* ('ulguma' (tuule kohta)).

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Tysfjorden** |

* Store Norske Leksikon
**Joann Kallas** (19. detsembril 1911 Heistesoo küla Hiiumaal – 1999) oli eesti looduseuurija, ornitoloog. 

Lõpetas Virumaa Rahvaülikooli ja töötas seejärel Kõpu raamatukogus. Aastal 1945 sai Jänedal aednik-agronoomi kutse, oli seejärel algul Käina hobulaenutuspunkti juhataja ja edasi Hiiumaa seemnekontrolli laboratooriumi juhataja alates selle asutamisest 1948. aastal kuni 1975. aastani.

Palgatöö kõrvalt oli Joann Kallas aktiivne looduskaitsetegelane. Kui 1956 alustati kaitset väärivate loodusobjektide arvelevõttu, lõi Kallas taas kaasa. Selle töö tulemusena said kaitseala staatuse nii Käina laht kui ka Väinamere laiud. 
1973. aastast oli Looduseuurijate Seltsi tegevliige. Tema põhilised uurimistööd kühmnokk-luige ja naaskelnoka kohta on tehtud Käina lahel. Omapärase vormiga sangleppade uurimiseks rajas ta spetsiaalse istanduse. 
Oma töö tulemused on ta kokku võtnud raamatus "Uurimusi Hiiumaa loodusest".

Tunnustus
---------

Ta valiti 1992. aastal Eesti Ornitoloogiaühingu auliikmeks.

Välislingid
-----------

* Joann Kallasest Eesti Ornitoloogiaühingu kodulehel
**Karl Treffner** (sündinud 1926 Viljandimaal Orikal) on Austraalias elav eesti ettevõtja.

1944. aastal lahkus Karl Treffner Teise maailmasõja survel Eestist ning on hiljem tegutsenud Austraalias ärimehena. Ta on Hugo Treffneri Gümnaasiumi vilistlaskogu liige. Koos abikaasa Leenaga on ta märkimisväärsete annetustega toetanud Hugo Treffneri Gümnaasiumi ja kahte Tartu erivajadustega laste kooli - Tartu Herbert Masingu Kooli ja Johannes Voldemar Veski nimelist Maarja Põhikooli. Muu hulgas on nad võimaldanud aastatel 2002-2012 kümnel Hugo Treffneri Gümnaasiumi õpilasel õppida ühe aasta Immanueli kolledžis Austraalias Adelaide'is. Ta on toetanud ka Hugo Treffneri koolilõunaid.

Karl Treffneri toel anti välja „Matemaatika õhtuõpik".

Tunnustus
---------

2014. aastal anti talle Tartu Täht.

Hugo Treffneri Gümnaasiumi 135. sünnipäeva puhul paigaldati 2018. aastal Tartusse Kaarsilla lähedale parki Hugo Treffneri ausamba juurde Leena ja Karl Treffneri tänupink.

2023. aastal andis president Alar Karis talle Valgetähe V klassi teenetemärgi.

Isiklikku
---------

Karl Treffner on Eesti haridustegelase Hugo Treffneri sugulane. Karl Treffneri vanaisa ja Hugo Treffneri Gümnaasiumi endise direktori Konstantin Treffneri vanaisa olid vennad. Vennad olid ka Hugo Treffneri isa Ludwig ja Karl Treffneri vanavanaisa Paul.

Viited
------

1. 1 2 3  Orav, Mart. Hugo Treffneri gümnaasium – 130. Õpetajate Leht, 29. november 2013.
2. 1 2 3  Kaks hariduse toetajat said tänuplaadiga pingi. Tartu Postimees, 7. detsember 2018.
3. ↑
4. ↑  Volikogu kinnitab aukodanikud ja teenetemärgi saajad Postimees 13.02.2014
5. ↑  "President annab tänavu 167 riiklikku teenetemärki". *ERR*. 6. veebruar 2023. Vaadatud 6. veebruar 2023.
|
|  |
| Tyra Banks |
|  |
| Sünninimi | Tyra Lynne Banks |
| Sünd | 4. detsember 1973 |
| Sünnikoht | Los Angeles, California, USA |
| Pikkus | 1,78 m |
| Kaal | 58 kg[*viide?*] |
| Silmavärv | roheline |
| Juuksevärvus | pruun |
| Loomulikud rinnad | jah |
| Rahvus | ameeriklane |
| Koduleht | ametlik koduleht |

**Tyra Lynne Banks** (sündinud 4. detsembril 1973 Californias Inglewoodis) on USA avaliku elu tegelane ja endine supermodell.

Tema isa Donald Banks oli arvutikonsultant, tema ema Karolyn oli NASA fotograaf ja moetöötaja. Vanemad lahutasid 1980, kui Tyra oli 6-aastane. Sellegipoolest jäid vanemate suhted, samuti Tyra suhted oma 5 aastat vanema venna Deviniga sõbralikeks. Hiljem abiellus Karolyn Clifford Johnsoniga.

Tyra käis John Burroughsi põhikoolis ja lõpetas 1991 Los Angeleses Patuta Südame keskkooli (*Immaculate Heart High School*). Ta õppis Lõuna-California Ülikoolis ja California ülikoolis teleprodutsendiks.

Modellitööga alustas ta 11. klassis. Hiljem töötas ta Pariisis mannekeenina. Juba tema esimesel töönädalal olid disainerid temast sedavõrd võlutud, et temaga tehti leping 25 moesõu peale, mis oli uustulnuka jaoks enneolematu.

Modellina on ta töötanud lugematu hulga ettevõtete ja kampaaniate heaks. Ta on esinenud ajakirjade Vogue, Harper's Bazaar, Cosmopolitan ja Elle esikaanel. Ta on esimene tumedanahaline, kes ilmus ajakirjade GQ ja Sports Illustrated Swimsuit Issue kaanel. Piimavuntside kampaanias reklaamis ta piima joomist. 1997 pälvis ta VH1 tiitli aasta supermodell. Samal aastal sai ta esimeseks tumedanahaliseks, kes esines Victoria's Secreti kataloogi kaanel.

Modellinduse kõrvalt avaldas Banks 1998 raamatu "Tyra's Beauty, Inside and Out". Raamatut reklaamiti vahendina, mis aitab naistel nende loomulikku ilu võimalikult hästi välja tuua. Banksi ise esindab samuti nii-öelda loomulikku ilu, näiteks pole ta lasknud teha rinnaoperatsioone.

Banks on esinenud hulga muusikavideotes, millest tuntuimad on Michael Jacksoni "Must ja valge", Tina Turneri "Love Thing" ja George Michaeli "Too Funky" (koos Linda Evangelistaga).

2004 laskis ta ise samuti välja singli "Shake Ya Body", mida näidati "Ameerika supermodellide" teisel hooajal, kuid video osutus täielikuks ebaõnnestumiseks ja Banks loobus lauljana uuesti üritamast.

Tema viimane ülesastumine modellina toimus 2005 Victoria's Secreti moesõul. Seejärel loobus ta modellindusest, keskendumaks telekarjäärile. Ta on tuntud saatejuhina ja kohtunikuna tõsielusaatest "Ameerika supermodellid". Ta on päevase vestlussaate "The Tyra Banks Show" saatejuht.

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Tyra Banks** |

* Ametlik koduleht
* Tyra Banks Music
**Tallinna Kristiine Gümnaasium** on gümnaasium Tallinna Kristiine linnaosas.

Ajalugu
-------

Kool alustas tegevust 13. veebruaril 1919 Tallinna Linna II Tütarlaste Gümnaasiumina. 

Tallinna I Tütarlaste Gümnaasiumi koolihoone
Endine Tallinna Linna Tütarlaste Kommertsgümnaasiumi hoone
Aastatel 1919–1954 õppisid koolis ainult tüdrukud. Koolil oma koolihoonet ei olnud ja nii töötas II Tütarlaste Keskkool õhtupoolikuti I Tütarlaste Keskkooli ruumides (Narva mnt 1). Kahel tütarlastekoolil oli ka ühine juhataja Anna Tõrvand-Tellmann kuni 1919. aastani. 1919. aasta septembris asus kooli juhatama Aleksandrine Pedusaar, senine juhataja abi. 1920. aasta sügisel kolis kool Tütarlaste Kommertsgümnaasiumi ruumidesse (Pärnu mnt 13), kus õppetöö toimus endiselt pärast lõunat. 1923. aastal jätkas II Tütarlaste Keskkool tööd kolme haruga, kahe humanitaar- (keele- ja kunstiharu) ja ühe majapidamisharuga. 1927. aastal sulges Haridusministeerium humanitaarkunsti haru ja selle asemele loodi teine majapidamisharu klass. 1931/1932. õppeaastal suleti ka humanitaarharu ning alles jäi ainult majapidamisharu. 1934. aastal avati kooli asemel kolmeklassilise A. Pedusaare Tütarlaste Erakeskkool, 1935. aastal avati ka I ja II klass ning endine kolmeklassiline keskkool muutus seega viieklassiliseks.

1937. aastast kandis kool nime Tallinna IV Gümnaasium ja avalike keskkoolide võrku võeti ka Tallinna VII Reaalkool. Tallinna IV Gümnaasiumi direktor oli Aleksandrine Pedusaar. 1940. aastal muudeti gümnaasium Tallinna IV Keskkooliks, 1941. aastal taastati nimi Tallinna 4. Gümnaasium ja 1944. muudeti taas Tallinna 4. Keskkooliks.

1954. aastal ühendati poisid ja tüdrukud, Tallinna 4. Keskkool ja Tallinna 22. Keskkool. 1958. aastal kolis Tallinna 4. Keskkool koolihoonest Kevade tänav 4 uude koolimajja Koidu tänaval, kus praegu paikneb Tallinna Humanitaargümnaasium. 1963. aastal kolis kool Nõmme tänavale vastvalminud tüüpkoolimajja.

Õppeaastatel 1964/65 ja 1965/66 oli kool kaheksaklassiline. 1966/1967. õppeaastal sai kool jälle keskkooliks. Alustas tööd kaks üheksandat klassi.

1995. aastast kandis kool nime Tallinna Üldgümnaasium, 2006. aastast Tallinna Kristiine Gümnaasium.

Lennud
------

1939. aastal lendu ei lõpetanud.

1965–1968 lende ei olnud.

Järgmine lend ja arvult 44. oli 1969. aasta kevadel – klassijuhataja Helgi Post.

2015. aastal lõpetas kooli 90. lend.

Vaata ka
--------

* Eesti koolide loend

Viited
------

1. ↑  Kooli ajaloost, kristiine.edu.ee

Kirjandus
---------

* Sirje Tohver. Kristiine gümnaasium peab sünnipäeva". Õpetajate Leht nr 6, 13. veebruar 2009. Lk 18
* "Tallinna Kristiine Gümnaasiumi ajaraamat". Koostajad Helmi Kelle, Piret Vahtra, Marika Ritso. Tallinna Kristiine Gümnaasium. Tallinn 2018. 136 lk

Välislingid
-----------

* Tallinna Kristiine Gümnaasium
|  |
| --- |
|  |
| Medalikohad |
| Maailmameistrivõistlused |
| **Kuld** | 2015 | jäähoki |
| **Hõbe** | 2017 | jäähoki |

**Tyson Barrie** (sündinud 26. juulil 1991 Victorias, Briti Columbias) on Kanada jäähokimängija, kes mängib kaitsjana NHL-i klubis Nashville Predators.

Aastatel 2007–2011 mängis ta Western Hockey League'i klubis Kelowna Rockets. Hooajal 2008–09 pälvis ta liiga hooaja parimale kaitsemängijale antava Bill Hunter Memorial Trophy.

2009. aastal valis Colorado Avalanche ta NHL-i *draft* '​is 64. valikuna.

Suurema osa hooajast 2011–12 mängis Barrie American Hockey League'i (AHL) klubis Avalanche'i tütarklubis ning valiti 2012. aastal AHL-i tähtede mängule. NHL-is debüteeris ta 7. veebruaril 2012 mängus Chicago Blackhawksi vastu. Hooajal 2011–12 pääses ta NHL-is väljakule kokku kümnes mängus. Esimese värava lõi ta liigas 18. veebruaril 2013 mängus Nashville Predatorsi vastu. Avalanche'i meeskonnas mängis Barrie kuni hooaja 2018–19 lõpuni. Viimane hooaeg oli tema kõige resultatiivseim, kui ta lõi 14 väravat ja andis 45 väravasöötu.

2019. aasta juulis kaubeldi Barrie Toronto Maple Leafsi. Maple Leafsis mängis ta vaid hooajal 2019–20. 2020. aasta oktoobris sõlmis ta üheaastase lepingu Edmonton Oilersiga. Hooajal 2020–21 oli Barrie NHL-is kõige resultatiivseim kaitsemängija (8+40). 2021. aasta juulis sõlmis ta Oilersiga uue kolmeaastase lepingu.

2023. aasta veebruaris kaubeldi Barrie Oilersist Nashville Predatorsi.

2011. aastal võitis Barrie Kanada kuni 20-aastaste koondisega juunioride maailmameistrivõistlustel hõbemedali. 2015. aastal tuli ta Kanada jäähokikoondise koosseisus maailmameistriks. Lisaks võitis ta 2017. aasta maailmameistrivõistlustel hõbemedali.

Viited
------

1. ↑  "Maple Leafs trade Kadri, Rosen to Avalanche for Barrie, Kerfoot". Sportsnet. 1.7.2019. Vaadatud 19.2.2022
2. ↑  "Oilers sign Tyson Barrie". nhl.com. 10.10.2020. Vaadatud 19.2.2022
3. ↑  "Oilers re-sign Tyson Barrie to three-year, $13.5M contract". Sportsnet. 28.7.2021. Vaadatud 19.2.2022
4. ↑  "Edmonton Oilers acquire Mattias Ekholm from Nashville Predators for Tyson Barrie". *TSN* (Kanada inglise). 28. veebruar 2023. Vaadatud 28. veebruaril 2023.

Välislingid
-----------

* Tyson Barrie NHL.com lehel
* Tyson Barrie hockeydb.com lehel

| * v
* r
Nashville Predators |
| --- |
| 
**Väravavahid**: Kevin Lankinen **·** Juuse Saros |
| 
**Kaitsjad**: Tyson Barrie **·** Mark Borowiecki **·** Alexandre Carrier **·** Dante Fabbro **·** Cal Foote **·** Roman Josi **·** Jérémy Lauzon **·** Ryan McDonagh |
| 
**Ründajad**: Rasmus Asplund **·** Matt Duchene **·** Luke Evangelista **·** Filip Forsberg **·** Cody Glass **·** Mark Jankowski **·** Ryan Johansen **·** John Leonard **·** Michael McCarron **·** Tommy Novak **·** Juuso Pärssinen **·** Zach Sanford **·** Kiefer Sherwood **·** Colton Sissons **·** Cole Smith **·** Philip Tomasino **·** Jakov Trenin |
Lääne-Virumaa Keskraamatukogu (2021)
Erialakirjanduse osakond (2022)
Lasteosakond (2022)
Lasteosakond (2014)
Lugemissaal (2014)
**Lääne-Virumaa Keskraamatukogu** on Rakvere linna allasutus, mille põhieesmärk rahvaraamatukoguna on tagada Rakvere linna ja Lääne-Viru maakonna elanikele juurdepääs informatsioonile, teadmistele ja kultuurile ning toetada elukestvat õppimist ja enesetäiendamist. 

Lääne-Virumaa Keskraamatukogu täidab täiendavalt raamatukoguteeninduse maakondliku koordineerimise ülesandeid, millest peamisteks on erialane nõustamine, täiendkoolituse korraldamine ja kogude komplekteerimine.

Ajalugu
-------

Esimese laenuraamatukogu asutas Rakveres 1882. aastal Juhan Kunder. 

Lääne-Virumaa Keskraamatukogu eelkäijaks võib pidada 1912. aastal Rakvere Eesti Hariduse Seltsi juurde rajatud raamatukogu. 1921. aastal moodustati Rakvere Eesti Hariduse Seltsi ja Rakvere Rahvamaja Seltsi ühinemisel Rakvere Rahvamaja ja Hariduse Seltsi raamatukogu. Aastatel 1922–1923 töötas seal hilisem raamatukogu- ja raamatuteadlane Helene Johani. 1925. aastal avati sama raamatukogu baasil Jaan Poska nimeline Rakvere Linna Avalik Raamatukogu. Enne Teist maailmasõda vahetas raamatukogu mitu korda asukohta ja segase sõjaaja tõttu oli ajuti ka suletud. 1944. aastal avati Rakvere Linnaraamatukogu lugejaile taas. Eri nimede all tegutsenud raamatukogu kolis 1952. aastal aadressil Tallinna tänav 47 asunud hoonesse, kuhu jäi 46 aastaks. Alates 1. jaanuarist 1991 kannab raamatukogu Lääne-Virumaa Keskraamatukogu nime.

1951. aastal loodi Rakvere Linnaraamatukogu senise lasteosakonna baasil Iseseisev lasteraamatukogu - Rakvere Rajooni Lasteraamatukogu, mis suleti jälle 1973. aastal ja millest sai siis taas lasteosakond.

1996. aastal sai Lääne-Virumaa Keskraamatukogu esimesed arvutid, algas elektronkataloogi loomine raamatukoguprogrammiga Kirjasto.

1. septembril 1998 kolis Lääne-Virumaa Keskraamatukogu hoonesse Lai tänav 7.

2001. aastal alustati laenutamist elektrooniliselt ning 2003. aastal mindi üle veebipõhisele raamatukogusüsteemile Urram.

Välislingid
-----------

* Lääne-Virumaa Keskraamatukogu veebileht
* Veebipõhine raamatukogusüsteem Urram
**Karviná** (saksa *Karwin*; poola *Karwina*) on statutaarlinn Tšehhis Morava-Sileesia maakonnas, Karviná ringkonna keskus. Asub Poola piiri ääres. Linna läbib Olše (Olza) jõgi. Karviná on tööstuslinn, rasketööstuse keskus.

1980. aastal oli linna elanike arv 78 334 ning 2011. aastal 56 897. 2001. aastal olid 8,5% elanikest slovakid ja 8% poolakad. Minevikus oli linnas ka suur saksa kogukond.

20. sajandini oli Karviná küla Fryštáti linna lähedal. 1923. aastal sai linnaõigused. 1944. aastal, saksa okupatsiooni ajal liideti linnad üheks linnaks nimega Karwin-Freistadt. 1948. aastal liideti Karviná, Fryštát ning naaberkülad Darkov, Ráj ja Staré Město üheks linnaks, mille nimeks sai Karviná. Tänapäeval koosneb Karviná 9 linnaosast.

Linna läbib Žilina–Bohumíni raudtee.

Viited
------

1. ↑  Population in municipalities - 1 January 2022, vaadatud 2.05.2022.

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Karviná** |

* Koduleht
Tyrone Mings 2014. aastal Ipswich Towni särgis
**Tyrone Deon Mings** (sündinud 13. märtsil 1993 Bathis) on Inglismaa jalgpallur, kes mängib keskkaitsjana Inglismaa Premier League'i klubis Aston Villa ja Inglismaa jalgpallikoondises.

Ta kuulus noorena Southamptoni ja Bristol Roversi akadeemiasse. Hooajal 2012–13 alguses mängis Mings Inglismaa tugevuselt seitsmenda liiga klubis Chippenham Town.

2013. aastal sõlmis ta lepingu Inglismaa esiliiga klubiga Ipswich Town. Hooajal 2014–15 sai ta Ipswich Towni põhikoosseisu liikmeks.

2015. aasta juunis sõlmis ta nelja-aastase lepingu äsja Inglismaa kõrgliigasse tõusnud AFC Bournemouthiga. 2019. aasta jaanuaris suundus ta laenule Inglismaa esiliigas mänginud Aston Villasse. 2019. aasta juulis sõlmis ta klubiga püsiva lepingu.

Inglismaa jalgpallikoondises debüteeris Mings 2019. aasta oktoobris EM-i valikmängus Bulgaaria vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 15. novembril 2021 MM-i valikmängus San Marino vastu. Ta kuulus Inglismaa koondisse 2020. aasta Euroopa meistrivõistlustel.

Viited
------

1. ↑  "Bournemouth sign defender Tyrone Mings from Ipswich for £8m". BBC Sport. 26.6.2015. Vaadatud 5.10.2020
2. ↑  "Transfer news: Tyrone Mings joins Aston Villa". Aston Villa F.C. 8.7.2019. Vaadatud 5.10.2020
3. ↑  "England thrash San Marino to secure World Cup place". BBC Sport. 15.11.2021. Vaadatud 16.11.2021

Välislingid
-----------

 Tyrone Mings – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
* Tyrone Mings Aston Villa kodulehel

| * v
* r
Inglismaa koondis  –  UEFA Euro 2020 |
| --- |
| 

* 1 Pickford
* 2 Walker
* 3 Shaw
* 4 Rice
* 5 Stones
* 6 Maguire
* 7 Grealish
* 8 J. Henderson
* 9 Kane (c)
* 10 Sterling
* 11 Rashford
* 12 Trippier
* 13 D. Henderson
* 14 Phillips
* 15 Mings
* 16 Coady
* 17 Sancho
* 18 Calvert-Lewin
* 19 Mount
* 20 Foden
* 21 Chilwell
* 22 White
* 23 Johnstone
* 24 James
* 25 Saka
* 26 Bellingham
* Treener: Southgate

 | Inglismaa |
Mõniste-Ritsiku Ristija Johannese kirik (2013)
**Mõniste-Ritsiku Ristija Johannese kirik** on õigeusu kirik Võru maakonnas Rõuge vallas Varstu alevikus. See on tunnistatud riiklikuks kultuurimälestiseks.

Pühakoda kasutab EAÕK Mõniste-Ritsiku Ristija Johannese kogudus.

Kirik ehitati 1855. aastal Mõniste mõisa maadele ja seetõttu kandis see algselt nime Mõniste kirik. Kiriku kõrval on Ritsiku kalmistu. Kuna kirik ei asunud tegelikult Mõnistes, siis hakati seda hiljem kutsuma Mõniste-Ritsiku kirikuks.

17. septembril 2016 avati kiriku juures mälestuskivi eesti soost pühakutele Theodor Petaile (oli mitme õigeusu kooli õpetaja-köster ja ka koolijuht) ja Anna Petaile (oli kooliõpetaja); nad küüditati juuniküüditamise käigus. Theodor lasti maha aastal 1942 Sosva vangilaagris, Anna suri aastal 1948 Tomski oblastis. Aastal 2012 kanoniseeris Konstantinoopoli Püha Sinod nad uusmärtriteks. Mälestuskivi pühitses metropoliit Stefanus koos ülempreestrite Andreas Põllu ja Aleksander Sarapiku ning preester Justinus Kivilooga. Mälestuskivi avamisel osalesid Kaitseliidu Võru maleva auvahtkond, naiskodukaitsjad, noorkotkad ja kodutütred.

Pilte
-----

* 
* 
* 
* 
*

Viited
------

1. 1 2 3  Mõniste-Ritsiku Ristija Johannese kirik kultuurimälestiste riiklikus registris (vaadatud 18.12.2015)
2. ↑  Mõniste-Ritsiku Ristija Johannese kogudus Eesti Apostlik-Õigeusu Kiriku kodulehel (vaadatud 10.02.2017)
3. 1 2  Varstu vallas avati laupäeval mälestusmärk eesti soost pühakutele

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Mõniste-Ritsiku Ristija Johannese kirik** |

* Kiriku koduleht
* Mõniste-Ritsiku Ristija Johannese kirik kultuurimälestiste riiklikus registris
Tallinna Kunstigümnaasium
**Tallinna Kunstigümnaasium** (varem **Tallinna 24. Keskkool, Kopli Kunstikeskkool**; nimetatud ka *Kopli kool*, *Kopli kunstikool*) on gümnaasium Tallinnas Põhja-Tallinna linnaosas. Koolihoone asub aadressil Kopli tänav 102A.

Üldhariduskoolis antakse kunstialast süvaõpetust alates 1965. aastast.

Kooli direktorid
----------------

* Johannes Suurmets (1936–1944),
* Alma Kaik (1947–1953),
* Salme Vapper (1956–1962),
* Harri Kelder (1965–1971),
* Ants Kuutmaa (1971–1973),
* Jaan Pikas (1973–1977),
* Viivi Läll (1977–1984),
* Arvi Laanet (1990–1995),
* Märt Sults (1995–2015),
* Mari-Liis Sults (2015–)

Ajalugu
-------

Kooli eelkäija oli Vene-Balti tehase 1914. aastal avatud 4-klassiline algkool, mis 1917 evakueeriti Venemaale. 1921–1922 tegutses kool taas tehase eraalgkoolina.

1922. aasta sügisel sai koolist Tallinna 26. Algkool, 1944–1952 kandis kool nime Tallinna 26. Mittetäielik Keskkool ja 1952–1956 Tallinna 26. 7-aastane Kool. Kool kandis 1956–1989 nime Tallinna 24. Keskkool ja 1989–2000 Tallinna Kopli Kunstikeskkool.

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Tallinna Kunstigümnaasium** |

* Koduleht
* "Tallinna Kunstigümnaasium loob oma tiiva alla demokraatlikku kooli" ERR, 7. mai 2019
**Mõndavere mõis** (saksa keeles *Möndafer, Moendafer*) oli Tõdva-Kõnnu mõisa karjamõis Kadrina kihelkonnas Virumaal, tänapäeva Mõndavere küla lähedal Kadrina vallas Lääne-Virumaal.

Viited
------

1. ↑  Mõndavere mõis Rahvusarhiivi Eesti ala mõisate registris (vaadatud 08.05.2020)
2. ↑  Mõndavere krjms, www.eki.ee

Välislingid
-----------

* Mõndavere mõis Rahvusarhiivi Eesti ala mõisate registris

Kadrina kirik
Kadrina kihelkond

**Kirik**: Kadrina  

**Mõisad**: Arbavere mõis | Eigu mõis | Hulja mõis | Hõbeda mõis | Imastu mõis | Ilumäe mõis | Jõepere mõis | Jõetaguse mõis | Kadrina kirikumõis | Kihlevere mõis | Kolu mõis | Kruusimäe mõis | Kõrve mõis | Lante mõis | Lasila mõis | Liblika mõis | Liigvere mõis | Lepiku mõis | Loksu mõis | Muike mõis | Muusi mõis | Mõndavere mõis | Neeruti mõis | Oonurme mõis | Pala mõis | Pakitu mõis | Palmse mõis | Polli mõis | Pressi mõis | Päri mõis | Saksi mõis | Sakussaare mõis | Sinnepali mõis | Soomukse mõis | Tuimõisa mõis | Tõdva-Kõnnu mõis | Udriku mõis | Undla mõis | Uku mõis | Vandu mõis | Vasivere mõis | Vatku mõis | Vohnja mõis | Võduvere mõis | Võsu mõis
**Lääne-Saksamaa** on nimi, mida kasutati **Saksamaa Liitvabariigi** (1983. aastani eesti keeles **Saksa Föderatiivne Vabariik** (lühend **Saksa FV**)) kohta ajal, kui ta eksisteeris kõrvuti Saksa DV ehk Ida-Saksamaaga. 

Nime "Lääne-Saksamaa" saab kasutada Saksamaa LV kohta ajavahemikul Saksamaa LV moodustamisest Ameerika Ühendriikide, Suurbritannia ja Prantsusmaa okupatsioonitsoonis 23. mail 1949 kuni Lääne- ja Ida-Saksamaa ühendamiseni 3. oktoobril 1990.

1952. aastal liideti endine USA okupatsioonitsoonis moodustatud Württemberg-Badeni liidumaa koos Prantsusmaa okupatsioonitsoonis moodustatud Württemberg-Hohenzollerni ja Lõuna-Badeni liidumaadega ühtseks Baden-Württembergi liidumaaks. 1955. aastal korraldati Saarimaal, mis toona oli Prantsusmaa protektoraat, rahvahääletus iseseisvuse küsimuses, kuid see lükati tagasi, ning 1957. aastal sai Saarimaast Lääne-Saksamaa osa.

Lääne-Saksamaa pindala oli 248 171 km², rahvaarv (1980) 59 000 000 ja pealinn Bonn.

Vaata ka
--------

* Lääne-Berliin
* Saksa DV
* Saksamaa

Viited
------

1. ↑  Aastatel 1952–1991 olid hümniks kõik salmid, kuid ametlikel üritustel esitati vaid kolmandat salmi. Viide:
**Ivi Tingre** (5. jaanuar 1932 – 3. detsember 2012) oli eesti raamatukogundustegelane.

Ta lõpetas 1955. aastal Tartu Riikliku Ülikooli kunstiajaloo eriala. Aastatel 1957–1992 töötas ta kultuuriministeeriumi raamatukogunduse juhina.

Aastatel 1989–1995 oli ta Eesti Raamatukoguhoidjate Ühingu juhatuse liige, 1992–1993 ühingu esimees.

Ivi Tingre pani 1995. aastal rändauhinnana käiku omanimelise kullast safiiridega sõrmuse teenekale raamatukogutöötajale, et väärtustada raamatukoguhoidja elukutset ja teadvustada raamatukoguhoidja loomingulist, sihipärast ja vastutustundlikku tööd.

2010. aastal asutas ta Eesti Rahvuskultuuri Fondi juurde omanimelise allfondi raamatukogunduse arengu toetamiseks.

Ta on maetud Pärnamäe kalmistule.

Tunnustus
---------

* 1983 Eesti NSV teeneline kultuuritegelane
* 2004 Valgetähe V klassi teenetemärk
* 2010 Eesti Raamatukoguhoidjate Ühingu teenetepreemia

Viited
------

1. ↑  "Eesti Raamatukoguhoidjate Ühing. Ivi Tingre in memoriam". Originaali arhiivikoopia seisuga 9. september 2018. Vaadatud 8. septembril 2018.
2. ↑  "Ivi Tingre sõrmuse reglement". Originaali arhiivikoopia seisuga 9. september 2018. Vaadatud 9. septembril 2018.
3. ↑  Kalmistute register HAUDI
4. ↑  Teenetemärkide kavaleride andmekogu – 4515
**Lääne-Viru Rakenduskõrgkool** (lühend **LVRKK**) oli rakenduskõrgkool Lääne-Virumaal Vinni vallas Mõdriku külas. Kooli haldas Haridus- ja Teadusministeerium.

Rohuaia tänav 12 hoone Rakveres
Kool moodustati 2001. aastal Mõdriku Tehnikumi ja Rakvere Pedagoogikakooli liitmisel ning see tegutses aastani 2007 kutseõppeasutusena (**Lääne-Virumaa Kutsekõrgkool**).

Seisuga 1. september 2015 õppis koolis 1162 õpilast.

Kooli töö ümberkorraldamine oli arutluse all alates 2016. aastast, mil alustati läbirääkimisi Tallinna Ülikooliga.
2019. aastal liideti Lääne-Viru Rakenduskõrgkool Tallinna Tehnikakõrgkooliga ning alates 1. septembrist sai õppeasutuse nimeks **Tallinna Tehnikakõrgkooli teenusmajanduse instituut**.

2018/19. õppeaastal oli rakenduskõrgkoolis 922 üliõpilast ning õppida sai ärinduse ja halduse ning sotsiaalteenuste õppekavagruppidesse kuuluvatel õppekavadel.

Viited
------

1. 1 2  Kõrgkooli tutvustus (vaadatud 5.01.2015)
2. ↑  RTL 2007, 19, 316
3. 1 2  "Lääne-Viru Rakenduskõrgkool liidetakse Tallinna Tehnikakõrgkooliga" Tallinna Tehnikakõrgkool, 5. aprill 2019
4. ↑  RT III, 09.04.2019, 6
5. ↑  "1. septembrist: Mõdriku kool muutub Tallinna tehnikakõrgkooli teenusmajanduse instituudiks" Virumaa Teataja, 25. august 2019
**Ivika Ostonen-Märtin** (sündinud 25. veebruaril 1973 Jõgeval) on eesti botaanik, taimeökoloog ja -füsioloog.

Elulugu
-------

Lõpetas 1991 Jõgeva Ühisgümnaasiumi, 1997 Tartu Ülikooli bioloogiaosakonna, M.Sc. botaanikas ja ökoloogias (1997, TÜ), väitekiri "Hariliku kuuse imijuurte ökomorfoloogia", Ph.D. (taimeökoloogia ja ökofüsioloogia, 2003, TÜ), väitekiri "Fine root structure, dynamics and proportion in net primary production of Norway spruce forest ecosystem in relation to site conditions" (Tartu, 2003). Täiendas end Austrias, Soomes, Rootsis jm. Oli 1996–99 TÜ geograafia instituudi ökoloogia spetsialist, 1999–2001 Eesti Metsakaitsealade Võrgustiku botaanik, 2001–03 TÜ geograafia instituudi ökoloogia spetsialist, 2003–04 erakorraline teadur, 2004–06 järeldoktorant - erakorraline teadur, 2006–2009 erakorraline vanemteadur, alates 2009 vanemteadur.

Teadustöö
---------

Uurimisvaldkond: Eesti enamuspuuliikide peente juurte funktsionaalsus looduslikel ja tehnogeensetel muldadel; juuresümbioosid; peente juurte dünaamika, produktsioon, eluiga, lagunemine ja risosfääriprotsessid metsade süsinikuringes. Olnud aastast 1996 mitme grandi ja uurimisprojekti vastutav või põhitäitja. COST E38 Woody Root Processes esimese töörühma "Roots as indicators of environmental change" liige. LUS-i, Rahvusvahelise Juureteadlaste Ühingu (ISSR) liige. Üle 20 teadustrükise.

Tunnustus
---------

* 2022 Tartu Ülikooli aumärk

Teoseid
-------

* The role of soil conditions in fine root ecomorphology in Norway spruce (Picea abies (L.) Karst.) (kaasautorid K. Lõhmus, R. Lasn). // Plant and Soil 208 (1999)
* Proportion of fungal mantle, cortex and stele of ectomycorrhizas in Picea abies (L.) Karst. in different soils and site conditions (kaasautor K. Lõhmus). // Plant and Soil 257 (2003), 2
* Fine root biomass, production and its proportion of NPP in a fertile middle-aged Norway spruce stand: comparison of soil core and ingrowth core methods (kaasautorid K. Lõhmus, K. Pajuste). // Forest Ecology and Management 212 (2005)
* Functional diversity of culturable bacterial communities on the rhizosphere in relation to fine-root and soil parameters in alder stands forest, abandoned agricultural, and oil-shale areas (kaasautor). // Plant and Soil 283 (2006), 1–2
* Phytocentric approach of morphological and anatomical fine root parameters from sheet (kaasautor K. Lõhmus). // Handbook of Methods Used in Rhizosphere Res. 172 (2006)

Viited
------

1. 1 2 3  Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide
2. ↑  ETIS
3. ↑  "Tartu Ülikooli aumärgi kavalerid". *Tartu Ülikool*. Vaadatud 9.12.2022.

Kirjandus
---------

* *Eesti teaduse biograafiline leksikon.* 3. köide: *N–Sap* TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013

Välislingid
-----------

* Ivika Ostonen-Märtin Eesti Teadusinfosüsteemis Muuda Vikiandmetes

 *Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.*
California Kapitooliumi hoone, kus California Osariigi Seadusandlik Kogu peab istungeid
**California Osariigi Seadusandlik Kogu** (inglise keeles *California State Legislature*) on USA California osariigi seadusandlik organ. 

Seadusandlik kogu on kahekojaline: ta koosneb alamkojast (*California State Assembly*) ja senatist (*California State Senate*). Alamkojas on 80 liiget (*State Assembly Members*), senatis 40 senaatorit (*State Senators*). 

Seadusandliku kogu istungid toimuvad California osariigi pealinnas Sacramentos.

Tähtajad ja piirangud
---------------------

Alamkoja liikmed valitakse 80 valimisringkonnast kaheks aastaks. Alamkoja liikmeks saab olla valitud kuni kolm korda. 

Senaatorid valitakse neljaks aastaks ning nad saavad olla valitud kuni kaks korda. Senati valimise ringkondi on 40. Iga kahe aasta tagant täidetakse valimistel pool senati kohtadest.

Töö dokumenteerimine
--------------------

Kokkuvõtted California Seadusandliku Kogu tööst avaldatakse regulaarselt ilmuvates ajakirjades. Tuuakse ära hääletuste tulemused ning seaduseelnõude esitamine ja tagasivõtmine. Ent rahalistel ja poliitilistel kaalutlustel ei dokumenteerita alamkoja liikmete ja senaatorite kõnesid sõna-sõnalt. Seetõttu on Californias äärmiselt raske välja selgitada seaduseandja kavatsust. Ainsaks allikaks on seaduste preambulid.

Komisjonid
----------

Kõige rohkem soovivad saadikud töötada pangandus-, põllumajandus- ja kindlustuskomisjonis. Neid hüütakse "magusateks" (*juice*) komisjonideks, sest nende liikmete kampaaniat toetavad meelsasti annetustega võimsad lobigrupid.

Seadusandlusanalüütik
---------------------

California osariigi seadusandlikus kogus on ainulaadne seadusandlusanalüütiku institutsioon. Seadusandlusanalüütiku büroos töötab mitusada inimest, kes analüüsivad seadusandliku kogu liikmete tarvis seaduseelnõusid. Analüütiku kõige silmatorkavam avalik toiming seisneb selles, et ta kirjutab erapooletud hääletusbrošüürid, milles analüüsitakse seaduseelnõude vastuvõtmise tõenäolisi tagajärgi.

Välislingid
-----------

* California Osariigi Seadusandliku Kogu portaal
* Ametlik info
* Alamkoda
* Senat
Lääne-Ukraina Rahvavabariik
**Lääne-Ukraina Rahvavabariik** (ukraina keeles *Західно Українська Народна Республіка*) oli ukrainlaste riik praeguse Ukraina lääneosas Austria-Ungarile kuulunud aladel: Austria aladel Galiitsia ja Bukoviina ning Ungari alal praegune Taga-Karpaatia. Eksisteeris novembrist 1918 kuni jaanuarini 1919.

Ajalugu
-------

Ukraina Rahvavabariigi ja Lääne-Ukraina Rahvavabariigi ühinemisakt
13. novembril 1918 moodustati Lvivis Jevgen Petruševõtši poolt Lääne-Ukraina Rahvavabariigi Rahvakogu, mis kuulutas välja vabariigi. 

Pealinn oli Lviv. 22. jaanuaril 1919 leppisid Lääne-Ukraina Rahvavabariik ja Ukraina Rahvavabariik ühinemisaktiga kokku ühinemise. Pärast Ukraina vallutamist Nõukogude Venemaa poolt ning 1920. aasta Nõukogude-Poola sõda vallutas Poola need Ukraina alad ning liitis Poola riigiga, mille koosseisus alad olid aastatel 1919–1939.

### Juhid

Jevgen Petruševõtš
* Rahvusraada esimees Jevgen Petruševõtš, 1. november 1918 – 17. jaanuar 1919;
* Riigisekretariaadi esimees Kost Levõtskõi 1. november 1918 – juuli 1919. Asus 1918. aasta detsembrist Ternopilis, 1919. aasta jaanuarist Ivano-Frankivskis.

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Lääne-Ukraina Rahvavabariik** |

Vaata ka
--------

* Ukraina ajalugu
* Nõukogude-Ukraina sõda (1917–1921)

  

Західно-Українська Народна Республіка 1918–1923. Енциклопедія. Т. 1: А–Ж. Івано-Франківськ : Манускрипт-Львів, 2018. 688 с.

Західно-Українська Народна Республіка 1918–1923. Енциклопедія. Т. 2: З–О. Івано-Франківськ : Манускрипт-Львів, 2019. 832 с.

Західно-Українська Народна Республіка 1918-1923. Енциклопедія. Т. 3: П – С. Івано-Франківськ: Манускрипт-Львів, 2020.576 с.

Західно-Українська Народна Республіка 1918-1923. Енциклопедія. Т. 4: Т – Я. Івано-Франківськ: Манускрипт-Львів, 2021.688 с.
"Linaleoauk" suunab siia. Järve kohta vaata artiklit Linaleoauk (järv).
Enne II MS pärinev linaloeauk Viljandimaal Loime külas.
**Linaligu** on looduslikust veekogust eraldatud osa või maa sisse kaevatud auk (**linaleoauk**), kus leotati linavarsi, et need kiudude küljest lahti tuleksid. Linad pandi likku kuni kolmeks nädalaks, peale lisati *vajutised* ehk oksakiht, millel olid veel lauad ja kivid raskuseks. Peale leotamist laotati linad murule paariks nädalaks tahenema ja pleekima.

Põhja-Eestis ja saartel rakendati **kasteligu** ehk linavarred laotati nädalateks maha kaste, vihma ja tuule kätte ilma eelneva vettepanekuta. Seejärel kuivatati linad rehetoas partel.

Euroopas olid mõlemad leotusviisid üldtuntud.

Viited
------

1. 1 2  Eesti rahvakultuuri leksikon (3. trükk). 2007. Koostanud ja toimetanud Ants Viires. Eesti Entsüklopeediakirjastus. Lk 143
2. ↑  Eesti etnograafia sõnaraamat. 1995. Koostanud Arvi Ränk. Kirjastanud Õie Ränk. Lk 102

Välislingid
-----------

* Linaligu Vorbusel, Eesti Põllumajandusmuuseum muis.ee
Valgusti liikumisanduriga
Liikumisanduri PIR-tajur (kahe ümmarguse Ø 6,5 mm püroelemendiga)
Mikrolaine-liikumisanduri kasutamine valgustuse lülitamiseks
**Liikumisandur** on mõõtemuundur, mis muundab mingi objekti liikumise ‒ asukoha või asendi muutuse ‒ elektrisignaaliks. Seda signaali võib kasutada näiteks valgusti või valveseadme häiresignaali sisselülitamiseks.

Liikumisandurid võivad olla toimelt aktiivsed või passiivsed.

Aktiivne andur kasutab objekti liikumise kindlakstegemisel Doppleri efekti: võrdleb väljakiiratud mikrolainete sagedust (mõnes anduris näiteks 24 gigahertsi) objektilt peegeldunud mikrolainete sagedusega. Liikuva objekti lähenemisel andurile peegeldunud signaali sagedus suureneb.

Peamiselt kasutatakse passiivseid liikumisandurid, mis ise midagi ei kiirga, ent reageerivad infrapunakiirguse, seega soojuskiirguse intensiivsuse muutumisele, kui soojust kiirgav objekt (inimene, loom, mootorsõiduk) siseneb anduri vaatevälja.

Passiivset liikumisandurit tuntakse PIR-andurina (lühend inglise k sõnadest *Passive InfraRed*). Niisuguse anduri tajuri talitlus põhineb püroelektrilisel efektil: kui püroelemendile langeb rohkem soojuskiirgust (nt lähenevalt inimeselt), siis kristalli temperatuur veidi tõuseb ning kristalli pinnale koguneb vastavalt rohkem elektrilaenguid. Tulemusena kristalli vastaselektroodide vaheline pinge muutub; selle muutuse registreerib tundlik elektroonikalülitus.

Tundlikkuse suurendamiseks on tajuri ees plastkuppel, mis on läbipaistev peamiselt infrapunakiirtele. Kupli pinnal moodustatud pisiläätsed moodustavad püstvõretaolise rastri. Seetõttu reageerib andur paremini kiirtele ristsuunalisele liikumisele kui liikumisele sensori poole või eemale. Niisuguse anduri rakenduspiirkond võib ulatuda 15 meetrini (kuni 90-kraadises sektoris). Paigalduskoha valimisel tuleb arvestada, et akna taga (läbi klaasi) toimuvale liikumisele tajur ei reageeri. 

Valgustuse lülitamiseks kasutaval anduril on kolm reguleerimisvõimalust:

1. sisselülituskestuse aja seadistus (näiteks mõnekümnest sekundist mõne minutini); sisselülitatud valgustuse korral algab väljalülitamise aja lugemine viimasest liikumisest; reguleerimisnupu teksttähis TIME
2. anduri tundlikkuse seadistus, kui soovitakse et andur ei reageeriks koduloomade liikumisele; teksttähis SENS
3. taustheleduse tundlikkuse seadistus, s.t kui hämar peab olema, et andur üldse reageeriks; teksttähis LUX; sissemurdmishäireseadmes kasutataval liikumisanduril hämarusregulaator puudub, sest andur peab reageerima liikumisele sõltumatult valgusest

Mikrolainekiirgusel põhinevad andurid on üldiselt tundlikumad kui PIR-andurid. Mõningaid aktiivseid liikumisandureid nimetatakse ka kohalolekuanduriteks, sest tajuvad ruumis asuvat liikumatut võõrkeha.

Vaata ka
--------

* Püroelekter
* Andur
* Sensor

Välislingid
-----------

* PIR motion sensors
**Henn-Jüri Uibopuu** (11. oktoober 1929 Tartu – 21. oktoober 2012) oli eesti päritolu austria õigusteadlane, Salzburgi ülikooli audoktor, Eesti Teaduste Akadeemia välisliige.

Henn-Jüri Uibopuu sündis Tartus. 1946. aastal lõpetas ta Saksamaal Hildburghausenis keskkooli, õppis aastatel 1964–1968 Grazi Ülikoolis (Austria) õigusteadust ja vene keelt ning sai 1968. aastal doktorikraadi. 

1969. aastast töötas Henn-Jüri Uibopuu Salzburgi Ülikoolis, algul assistendi ja hiljem õppejõuna. 1974. aastal habiliteeriti ta rahvusvahelise ja nõukogude riigiõiguse alal ning 1977. aastal sai temast rahvusvahelise ja võrdleva riigiõiguse erakorraline professor. Aastatel 1977–1995 töötas Henn-Jüri Uibopuu Salzburgi Ülikooli Rahvusvahelise ja Võrdleva Avaliku Õiguse Instituudi osakonnajuhatajana. 1995. aastast oli ta Salzburgi Ülikooli õigusteaduskonna rahvusvahelise ja võrdleva õiguse auprofessor. 

Henn-Jüri Uibopuu on trükis avaldanud üle 150 teadustöö (5 monograafiat) rahvusvahelise õiguse, inimõiguste, põgenike õiguste, lepinguõiguse ja võrdleva riigiõiguse alalt. Ta on olnud Eesti Vabariigi Presidendi nõuandja õigusloome alal ning Vabariigi Valitsuse põhiseaduse juriidilise ekspertiisi komisjoni liige. 

1995. aastal valiti ta Eesti Teaduste Akadeemia välisliikmeks õigusteaduse alal. 

1992. aastast täitis Henn-Jüri Uibopuu Eesti Vabariigi aukonsuli kohuseid Austrias ning oli surmani aupeakonsul Salzburgis.

Tunnustus
---------

* Riigivapi IV klassi teenetemärk, 1998

Kirjandus
---------

* Peeter Järvelaid. Die Rezeption Kelsens und der Einfluss der Reinen Rechtslehre in Estland. - Hans Kelsen anderswo. Hans Kelsen abroad. Der Einfluss der Reinen Rechtslehre auf die Rechtstheorie in verschiedenen Ländern. Hrsg. von Robert Walter, Clemens Jabloner, Klaus Zeleny. Wien: Manzsche Verlags- und Universitätsbuchhandlung, 2010, S. 73-88. (Schriftenreihe des Hans Kelsen-Institut, Bd. 33); ISBN 978-3-214-14754-9
* Peeter Järvelaid. Henn-Jüri Uibopuu ja Eesti // Akadeemia (1991) nr. 5, lk. 1008-1009.

Välislingid
-----------

* Henn Uibopuu Eesti Teaduste Akadeemia kodulehel
**Rein Tenson** (24. august 1943- 14.juuni 2021 ) oli eesti bioloog.

Sündis Tartus, pere kolmanda lapsena. Räpina Keskkooli lõpetas toimeka ja loodusehuvilise abituriendina 1962. aastal. Sellele järgnesid Tartu Riiklik Ülikool ja sõjaväeaastad. Ülikooli ajal oli Rein tuntud Tartu üliõpilaspäevade juhina – mäletatakse tõrvikurongkäike ja fosforiidivastaseid koosolekuid. Neil aastatel osales ta peamiselt bioloogiaüliõpilastest koosnevas ansamblis Rajacas, mille tuntuim laul on „Kuni su küla veel elab".

Diplomitööks valis ta Taevaskoja samblike koosluste uurimise. Juhendajaks oli professor Hans Trass.

Ülikooli järel suunati ta tööle Aegviidu Metsamajandisse, looduskaitsespetsialistiks. Töö oli keeruline, sest kaitsealal olid Vene sõjaväebaasid, aga neile eestlaste piirangud, eriti jahikeeld, ei sobinud.

Aravuse forellimajandis tegi Rein oma elutöö, töötades algul kalakasvatajana ja hiljem majandi juhina – kokku ligi 40 aastat. Seal vajati majanduslikku mõtlemist ja koostöö-oskust teiste Eesti kalakasvandustega. Tema initsiatiivil sündis kogu Eestis populaarseks saanud MTÜ Eesti Kalaturism.

Eesti iseseisvusajaga koos saabunud põllumajandusreformi järel oli forellimajand esimene tootmisüksus Eduard Vilde nimelise kolhoosi 37-st üksusest, kus asutati omaette majandamisüksus - aktsiaselts. Sealt käidi mõõtu võtmas mitmelt poolt. Reinu kirjutatud kogemuslood olid ajakirjanduses oodatud.

2014. aastal anti kalakasvandus edasi uutele omanikele ja pere kolis Pärnusse.

Viited
------

1. ↑  Päring inforegister.ee andmebaasis[*alaline kõdulink*]

Kirjandus
---------

* Rein Aravuselt: Rein Tenson 60. *Eesti Kalakasvataja* (Eesti Kalakasvatajate Liidu infoleht) 2(36), juuli 2003, lk 7

Välislingid
-----------

* Hillar Palamets "Kuidas Majakast sai Rajacas." (Jutustab Ain Kallis) Tartu Ekspress 22. veebruar 2012.
* Toomas Jüriado. "Kallis, mees parteist "Parem ilm". (Intervjuu Ain Kallisega.) – Eesti Loodus 2012, mai, lk. 38.
**Tyrifjorden** on järv Norras Vikeni maakonnas Modumi, Lieri, Ringerike ja Hole valla territooriumil Hønefossist pisut lõuna pool. 

Tyrifjorden on pindalalt viies järv Norras. Selle pindala on 137,21 km².

Järve maht on 13,04 km³ ja suurim sügavus 288 m.

Järv asub 63 m kõrgusel merepinnast.

Järvel on omapärane neljaharuline kuju. Kirdes on kitsa Storøysundeti taga madal Steinsfjorden. Kagus on Holsfjorden, mis ulatub otsamoreenivallini Syllingis. Loodes on Nordfjorden, millesse suubuvad Storelva ja Sogna. Edelaharust voolab välja Drammenselva, mis suubub Drammensfjordenisse.

Põhja pool on Ringeriksbygdene, lääne ja lõuna pool on metsaga kaetud künkad, millest järve pool on põllud. 

Järv on väga liigirikas.

Järves asub Utøya saar, kus 2011. aastal toimus üle 84 inimelu nõudnud veretöö.

* 
* KaartKaart

Viited
------

1. 1 2  Dybdekart, Innsjodatabase. NVEAtlas, Norges vassdrags- og energidirektorat, vaadatud 3.04.2015.
2. ↑  Katrin Jüriso, Sven Randlaid. Norra noortelaagris toimunud veresaunas tapeti 84 noorukit. ERR, 22. juuli 2011