recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Estonian Dixieland Band – täiskoosseis 2017. aasta augustis
**Estonian Dixieland Band** (EDB) on 2015. aasta jaanuaris loodud traditsionaalset džässi (diksiländi) esitav eesti ansambel.

Mängitav muusika pärineb 20. sajandi alguse Põhja-Ameerikast, täpsemalt New Orleansist. Repertuaar ei koosne pelgalt traditsioonilistest diksiländi hittidest. Muusikatranskriptsioone leidub nii aegumatust klassikalisest kui ka tänapäeva popmuusikast.

EDB põhikoosseisu kuulub kuus muusikut. Instrumentidest on esindatud klarnet, trompet, tromboon, tuuba, klahvpillid ja trummid. Lisaks põhikoosseisule kuulub liikmete hulka veel bandžomängija ning laulusolist.

Ajalugu
-------

EDB eelkäijaks võib nimetada koosseisu, mille tõi kokku 2009. aastal trompetist Sander Valdmaa. Selleks oli põhjus – diksiländmuusika ja selle mängimine oli Eesti muusikakultuuri jaoks kaugeks ja võõraks jäänud. Algupärane koosseis eksisteeris umbkaudu ühe aasta. Seejärel suundus enamus koosseisus olevaid muusikuid välismaale õppima ning ühine muusikaloomine jäi katki. EDB taassünni idee hakkas uuesti idanema 2014. aastal. Sander Valdmaa soovitusel sai 2015. aastal uueks ansambli eestvedajaks löökpillimängija ja trummar Petri Piiparinen. Esmakoosseisust on ansamblis trompetist Sander Valdmaa ja trummar Petri Piiparinen. Alates 2015. aastast on EDB esinenud nii avalikel üritustel kui ka erapidudel. Mõned neist: Tallinn Vintage – 2016, International Dixieland festival, Umurga – 2016, Valge Daam, Haapsalu – 2016, Tartu Summer Swing – 2016, Pärnu Suvemuusika – 2017, Viimsi Happy-Jazz Festival – 2017, Rannapungerja Tuletorni kontsert - 2019.

Liikmed
-------

* Petri Piiparinen – trummid
* Ülo Mälgand – klahvpillid
* Lauri Levistu – tuuba
* Sten Valdmaa – tromboon
* Sander Valdmaa – trompet
* Marten Altrov – klarnet

Viited
------

* Pärnu Postimees, 18. juuli 2017.

Välislingid
-----------

* edixielandband.com
* EDB YouTube'is
* EDB Facebookis
**Doŭsk** (transkribeerituna **Dovsk**) on agrolinnake Valgevenes Homieli oblasti Rahačoŭ rajoonis, Doŭski külanõukogu halduskeskus. Asula asub merepinnast 161 meetri kõrgusel Rakutuni jõe ääres, oblasti keskusest Homielist 80 ja rajooni keskusest Rahačoŭist 31 kilomeetri kaugusel.

Asulas on keskkool, muusikakool, kultuurimaja, kolm sidejaoskonda ja kaks raamatukogu. Doŭsk asub suurte maanteede ristumispaigas, seega asub seal mitmeid teeninudettevõtteid (kaks kohvikut, restoran, võõrastemaja). Doŭski lähistel on savilademed, neid kasutab ära sealne tellisevabrik. Tööstusettevõtetest on seal veel piimakombinaat ja asfaltbituumeni tehas, agrolinnake on põllumajandusliku Doŭski eksperimentaalbaasi keskasulaks. Vaatamisväärsuseks on sealne aastal 1864 valminud õigeusu kirik.

Elanikkond
----------

|  |  |
| --- | --- |
| * 180 (1858)
* 489 (1909)
* 1303 (1940)
* 993 (1959)
 | * 1019 (2001)
* 1841 (2004)
* 1732 (2010)
 |

Ajalugu
-------

Aastal 1772 läks Doŭsk esimesel Poola jagamisel Vene impeeriumi koosseisu. Küla hakkas kuuluma Mogiljovi kubermangu ja Rogatšjovi maakonda. Aastast 1836 pärinevad esimesed teated sealsest kirikust. Aastal 1850 hakkas küla läbima Peterburist Kiievisse viiv maantee.

Aastal 1859 oli alev Turtšeninovide valduses. 1860. aastal toodi Doŭskisse kui ristmikul asuvasse külla üle seni Jamnajes asunud hobupostijaam. Aastal 1864 ehitati vana kirikuhoone asemele uus kirik, mis muutis Doŭski varasema Małaškavičy asemel kohaliku kihelkonna keskuseks. Aastal 1876 ajati asulasse suhkruvabrik, aastal 1879 asusid seal kruubiveski ja magasiait. 

Aastal 1920 toimus küla juures lahing Punaarmee ja Poola vägede vahel. Aastal 1930 moodustati seal kolhoos. Aastal 1935 suleti Doŭski kirik. 13. augustil 1941 vallutasid asula Saksa väed. Külla rajati kaks sõjavangide töölaagrit. Mõlemat neist ründasid partisanid, kel õnnestus vabastada ühe laagri vangid ja osa teises laagris viibinutest. Märtsis 1943 tapsid karistussalklased 59 sealset elaniku, aga sama aasta novembris põletasid nad maha 12 maja ja tapsid 116 Doŭski elanikku.

Sõjajärgsetel aastatel kujunes Doŭsk Homieli oblasti põllumajandusliku uurimisjaama katsebaasiks. Aastal 1990 tagastati sealne kirikuhoone kohalikule kogudusele. Aastal 2003 paigaldati kirikusse rist, mälestamaks inimesi, kes aitasid holodomori ajal ukrainlasi.

Tuntud elanikke
---------------

* Jevgeni Kozlovski – Vene geoloog
* Michaił Miatlikaŭ – Valgevene diplomaat
* Andrej Mielnikaŭ – Valgevene muusik

Viited
------

1. ↑  "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 11. oktoober 2020. Vaadatud 16. mail 2020.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
2. ↑
3. ↑  Мартов В. *Белорусские хроники. 1941 год* // "Идиот" : литературно-публицистический журнал. — 2011. — Veebruar (№ 41).
4. ↑  Naviny.by
**Dožd** (vene keeles Дождь) on Venemaa sõltumatu telekanal.

Kanal alustas tegevust 2010. aasta 27. aprillil. Laiemat tuntust kogus ta 2011. aasta parlamendivalimistel toimunud rikkumiste ja järgnenud meeleavalduste avameelse kajastamisega.

2013. aasta septembris muudeti kanali veebis jälgimise võimalus tasuliseks.

2014. aasta jaanuaris lülitati kanal välja enamikust Venemaa satelliit- ja kaabelvõrkudest. Põhjuseks toodi see, et Dožd küsis oma vaatajatelt, kas Leningradi blokaadi päevil oleks pidanud sadade tuhandete inimeste elude säästmiseks Leningradi loovutama. 4. märtsil teatas kanali peadirektor Natalja Sindejeva, et võrkudest väljalülitamise tulemusena on kanal sunnitud mõne kuu jooksul tegevuse lõpetama.

Kanal peatas tegevuse teadmata ajaks 2022. aasta märtsis seoses Venemaa sissetungiga Ukrainasse ja sellele järgnenud meediapiirangutega riigis. Eelnevalt olid juba mõned kanali töötajad Venemaalt põgenenud. Kanali viimane saade läks eetrisse YouTube'is, mängima jäeti Tšaikovski "Luikede Järv".

2022. aasta detsembris tühistati kanali tegevusluba Lätis, kuhu Dožd oli Venemaalt kolinud, kuna selle tegevust seostati Venemaa agressiooni toetamisega Ukrainas.

Vaata ka
--------

* Ehho Moskvõ

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Tsitaadid Vikitsitaatides: **Dožd** |

* Telekanali veebileht

Viited
------

1. ↑  Hillary Hanson (3.3.2022). "Russian TV Station Proclaims "No to war," plays "Swan Lake" before going dark". *Huffington Post*. Vaadatud 6.3.2022.
2. ↑  "Läti keelas Doždi edastamise". *ERR*. 6. detsember 2022. Vaadatud 6. detsembril 2022.
**"Dracula poeg"** (originaalpealkirjaga **"Son of Dracula"**) on 1943. aasta USA õudusfilm.

Süžee
-----

Krahv Alucard saabub Katherine Caldwelli kutsel Ungarist Ameerika Ühendriikidesse. Koos krahvi saabumisega sureb Katherine'i isa, kes pärandab kogu oma raha ühele tütrele, Claire'le, ja maja teisele, Katherine'le.

Krahv ja Katherine hakkavad salaja kohtuma ja kõigile üllatuseks nad abielluvad. Naise ekskallim Frank Stanley üritab seda kuuldes krahvi tappa tulistades teda püstolist, kuid kuulid lendavad läbi Alucardi ja tabavad Katherine'i, vigastamata krahvi. Frank jookseb paanikas minema ja tunnistab hiljem politseile, et ta tappis Katherine'i, mille järel ta vangi pannakse.

Samal ajal avastavad professor Harry Brewster, ungari professor Lazlo ja šerif Dawes, et krahv Alucard tagurpidi loetult on tegelikult hoopis krahv Dracula, vampiir.

Katherine, kes on küll surnuks juba tunnistatud, kuid keda professor Brewster pärast tulistamist elusa ja tervena krahviga koos oli näinud, ilmus Franki juurde vangikongi ja räägib, et kogu lugu oligi tema plaanitud, et saada vampiiriks ja elada igavesti ning et ta soovib, et ka Frank vampiiriks hakkaks. Ta ütleb, et tegelikult ta krahvi ei armasta, krahv oli vaid tööriist vampiiriks saamisel ning nüüd tuleb ta hävitada. Ta aitab Franki kongist välja.

Frank otsib enne päikesetõusu üles krahvi kirstu, kus ta päeviti magab, ja põletab selle. Kuigi Dracula jõuab kirstuni, ei suuda ta oma pelgupaika tulest kustutada. Horisondi tagant tõuseb päike ja krahv sureb.

Peagi jõuavad sündmuspaigale ka professorid ja šerif, kuid leiavad eest vaid Dracula jäänused. Edasi suunduvad nad krahvi ja Katherine'i majja, kus Frank parajasti Katherine'i põletab.

Peaosatäitjad
-------------

* Lon Chaney juunior (krahv Alucard/Dracula)
* Robert Paige (Frank Stanley)
* Louise Allbritton (Katherine Caldwell)
* Evelyn Ankers (Claire Caldwell)
* Frank Craven (professor Harry Brewster)
* J. Edward Bromberg (professor Lazlo)
* Adeline De Walt Reynolds (madam kuninganna Zimba)
* Patrick Moriarity (šerif Dawes)
* Etta McDaniel (Sarah, Brewsteri teenijanna)
* George Irving (kolonel Caldwell)
|  |
| --- |
|  |
| **Dr. Gachet' portree (I versioon)** |
| **Vincent van Gogh**, 1890 |
| õli lõuendil |
| 67 × 56 cm87 cm diameeter |
| erakogu (?) |

**Dr. Gachet' portree** on hollandi postimpressionisti Vincent van Goghi 1890. aastal loodud õlimaal.

Maalil on kujutatud doktor Paul Gachet, kes Auvers-sur-Oise'is van Goghi eest kunstniku viimastel elunädalatel hoolt kandis. Van Gogh maalis doktorist kaks ühesuguse kompositsiooniga, kuid värvilahenduse poolest kergesti eristatavat versiooni, millest teine asub Orsay muuseumis Pariisis.

Portreel istub doktor Gachet laua taga. Tema keha ja nägu on pööratud kõrvale, vaataja suunas. Arsti parema käe küünarnukk toetub lauale ja põsk parema käe rusikale. Maali esimesel versioonil on laual vaas sõrmkübaraga, teisel versioonil hoiab ta sõrmkübarat käes. Sõrmkübar on ravimtaim, mida kasutatakse südamehaiguste raviks, ja see võib viidata Gachet' elukutsele.

1890. aastal kirjutas Vincent van Gogh oma vennale Theole: "Mul on valminud M. Gachet' portree melanhoolse ilmega, mis võib vaatajale tunduda grimassina ... Kurb, aga õrn, siiski selge ja intelligentne – niisugused peaksid olema paljud portreed ... On olemas moodsaid portreesid, mida võib vaadata kaua aega ja millele võib-olla võib tagasi vaadata veel sada aastat hiljemgi."

Müük
----

Maali esimese versiooni müüs 1897 van Goghi vennanaine või naiseõde 300 Prantsuse frangi eest kunstikaupmehele Paul Cassirerile. Samal aastal müüs Cassirer maali edasi Kesslerile, see 1910 Druet'le. 1911 omandas maali Frankfurdi kunstimuuseum Städel, kes näitas seda kuni 1933. aastani, mil Saksamaal tulid võimule natsid, kes alustasid samal aastal võitlust "mandunud kunsti" vastu. 1937 konfiskeeris Saksamaa valitsus maali ja Hermann Göring müüs selle samal aastal Amsterdami kunstikaupmehele, kes müüs selle kiiresti edasi Siegfried Kramarskyle. Kramarsky kolis New Yorki ja laenas dr. Gachet' portreed edaspidi sageli Metropolitani Kunstimuuseumile.

1990. aastal omandas Dr. Gachet' portree tollal rekordilise 82,5 miljoni USA dollari eest oksjonil jaapani ärimees, Daihowa Paberivabriku aupresident Ryōei Saitō. Kardeti, et 1996 surnud Saito hävitas portree enne oma surma, et tema pärijad ei peaks hiiglaslikku pärandimaksu maksma.

2007. aastal ilmnes, et Saito oli maali kümmekond aastat varem müünud Austria päritolu Wolfgang Flöttlile. Kuulu järgi on Flöttl selle maali rahapuuduse tõttu müünud, aga ei ole teada, millal ja kellele.


|  |
| --- |
|  |
| **Dr. Gachet' portree (II versioon)** |
| **Vincent van Gogh**, 1890 |
| õli lõuendil |
| 67 × 56 cm87 cm diameeter |
| Orsay muuseum, Pariis |

Maali teine versioon asub Pariisis Orsay muuseumis, kus on kokku 24 van Goghi maali.

Viited
------

1. ↑  Maailma kalleim maal kadunud välja otsitud 1. detsembril 2010
2. ↑  artsjournal.com välja otsitud 1. detsembril 2010
**Doŭhaje järv** ehk **Dovgaje järv** (valgevene keeles *Возера Доўгае*, vene keeles *Долгое* (Dolgoje)) on järv Valgevenes Viciebski oblastis Hłybokaje rajoonis. Järv asub merepinnast 173 meetri kõrgusel, selle valgala on 30,4 km². Järvest voolab välja Šo järve suubuv oja. Tegemist on sügavaima järvega Valgevene territooriumil.

Kaldajoone pikkus on 14,9 kilomeetrit. Kaldad on kõrged (kohati 35 meetrit). Põhi on kalda lähedal liivane (10-15 meetri sügavuseni), sügavamal aga savine. Järve lahtede põhjas leidub ka sapropeeli. Veetaimestik kasvab kaldast kuni 25 meetrit eemal, kohati puudub see aga täielikult. Järves kasvab penikeelt ja kardheina. Järve põhjas leidub rändrahne.

Doŭhaje on mesotroofne järv. Vee läbipaistvus on 5 meetrit. Kaladest elavad seal ahven, haug, linask, luts, latikas, viidikas, säinas, angerjas ja särg. Järvest ja selle ümbruskonnast on moodustatud hüdroloogiline kaitseala.

Välislingid
-----------

* Järv Valgevene kalapüügiportaalis
* Artikkel järve kohta
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib riigitegelasest; sõjaväelase kohta vaata artiklit Mihhail Mihhailovitš Golitsõn* |

---

Mihhail Golitsõn
Vürst **Mihhail Nikolajevitš Golitsõn** (vene кн. Михаил Николаевич Голицын; 1756 – 20. jaanuar 1827) oli Venemaa riigitegelane. Keiser Aleksander I lähedase sõbra, 1. klassi tõelise salanõuniku, vürst Aleksander Golitsõni (1773–1844) poolvend.

Ta oli riiginõunik, Jaroslavli asekuberner 23. detsembrist 1793 kuni 30. jaanuarini 1797, Eestimaa kubermangu asekuberner 30. jaanuarist kuni 30. maini 1797, Jaroslavli tsiviilkuberner 10. juunist 1801 kuni 12. jaanuarini 1817 ja tõeline riiginõunik.

Perekond
--------

Ta oli abielus Natalja Ivanovna Tolstajaga (1774–1841), kes oli kindralporutšik Ivan Matvejevitš Tolstoi (1746–1808) ja Agrafena Ilijnitšna Bibikova tütar, insenerkindralporutšik Ilja Bibikovi (1698–1784) tütretütar, jalaväekindral krahv Aleksandr Osterman-Tolstoi (1771–1857) õde ja saksa päritolu vene poliitiku Heinrich Johann Friedrich Ostermanni (1687–1747) järeltulija.

Abielust sündisid:

* Aleksandr (1798–1858), suurtükiväe alamporutšik, tõeline riiginõunik (1844), kammerhärra.
* Valerian (1803–1859), kammerjunkur, dekabrist ja krahv Mstislav Golitsõn-Ostermanni (1847–1902) isa
* Leonid (1806–1860), tõeline riiginõunik, kammerhärra

Viited
------

1. ↑  "Администрация Ярославской области: Голицын Михаил Николаевич (1801-1817 гг.)". Originaali arhiivikoopia seisuga 4. märts 2016. Vaadatud 7. juulil 2009.
2. ↑  Родословное дерево - Голицын

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**Vürst Nikolai Urussov** | **Jaroslavli asekuberner**1793–1797 | Järgnev**Nikolai Aksakov** |
| Eelnev**Andreas von Langell** | **Eestimaa asekuberner**1797 | Järgnev**Dmitri Glinka** |
| Eelnev**Vassili Sludin** | **Jaroslavli tsiviilkuberner**1801–1817 | Järgnev**Gavriil Politkovski** |
"**Roostevaba mõõk**" on Eno Raua autobiograafiliste sugemetega jutustus, mis viib lugeja Teise maailmasõja eelse Tallinna äärelinna poiste mängudemaale.

Algselt 1957. aastal välja antud teosest on ilmunud ka mitu kordustrükki ning see on tõlgitud vene ja tšehhi keelde.

Sisu
----

Teose konflikt saab alguse uue poisi Jaani saabumisega Männilinna, kuna Jaan kogub enda ümber kamba Sõjaliste Mängude Komitee ehk SMK. Kamp tekitab rivaliteedi juba eksisteeriva indiaani mänge harrastava poistekambaga, mille eesotsas on lastekodulaps Roland Sahk ehk Rolts, hüüdnimega Must Surm. Kahe kamba poisid jõuavad pärast väiksemaid kokkupõrkeid otsustava lahinguni, millest väljub võitjana SMK. 

Autor tegeleb teemadega nagu ustavus, andestamine ja reetmine. Teose kulminatsiooni, suure kampadevahelise lahingu järel, otsustab õppenõukogu Roltsi saata raskesti kasvatatavate laste kooli, kuna Roltsi kahtlustatakse kooli direktori kabineti akna lõhkumises (mida Roland aga pole teinud). Olukorda sekkub endine verivaenlane Jaan, kes süü enda peale võtab ja Roltsi sellest päästab. Poistest saavad head sõbrad. Selgub ka tegelik süüdlane – lastekodu juhataja poeg Uudu, kes lõhkus akna, tahtes Rolandile kätte maksta lõuahaagi eest, mille viimane talle andis.

Rolandi ja Jaani seiklused jätkuvad teoses "Sõjakirves on välja kaevatud".

Väljaanded
----------

* Roostevaba mõõk. Tallinn: Eesti Riiklik Kirjastus, 1957
* Roostevaba mõõk. Tallinn: Eesti Riiklik Kirjastus, 1963
* Roostevaba mõõk. Tallinn: Eesti Raamat, 1990. ISBN 5450018843
* Roostevaba mõõk. Tallinn: Ilo, 2005 ISBN 9985576934
* Roostevaba mõõk. Tallinn: Tänapäev, 2019. ISBN 9789949856022
Plotter
HP 9862A Plotter aastast 1973
**Plotter** (ingl k *plot* ’joonestama’) on arvuti väljundseade, mis loob mingil kandjal, nt paberil vektograafilisi kujutisi (diagramme, graafikuid, tehnilisi jooniseid, kaarte) pidevjoonega kahekoordinaadilise juhtimise abil. Joont tekitatakse nt kuulkirjutiga või kserograafiliselt.

Alates 1990. aastatest asendavad neid suureformaadilised printerid, mida mõnikord samuti plotteriteks nimetatakse. Need on tindiprinteri põhimõttel töötavad seadmed, mis võivad kanda joonkujutisi plakatipaberile, riidele, kleepkihiga kilele jm 1,3–5 m laiuselt. Niisugused seadmed on võimelised printima ka rastergraafikat.

Plotteri üks eriliike on lõikeplotter, millel on kirjuti asemel nuga, tänapäeval laserkiir.

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Plotter** |

| * v
* r
Personaalarvuti |
| --- |
| Põhikomponendid | 
Emaplaat  • Graafikaprotsessor  • Helikaart  • Korpus  • Kõvaketas/Pooljuhtketas  • Muutmälu  • Protsessor  • Toiteplokk  • Võrguadapter |  |
| Sisendseadmed | 
Hiir  • Juhtkuul  • Klaviatuur  • Mikrofon  • Näpuhiir  • Puuteplaat  • Puuteekraan  • Skanner |
| Väljundseadmed | 
Kuvar  • Kõlar  • Kõrvaklapid  • Printer |
| Andmekandjad | 
Blu-ray  • CD  • DVD  • Diskett  • Magnetoptiline ketas  • Välkmälu (Mälupulk) |
| Siinid | 
Ethernet  • FireWire  • Järjestikport  • Rööpport  • Thunderbolt  • USB |
| Lisaseadmed | 
Digitaallaud  • Jahutus  • Mängukontroller  • UPS  • Vöötkoodiluger |
**Riina Maidre** (sündinud 26. jaanuaril 1982) on eesti näitleja.

Riina Maidre on lõpetanud 2000. aastal Tallinna Gustav Adolfi Gümnaasiumi (hõbemedaliga) ja 2004. aastal Eesti Muusikaakadeemia Kõrgema Lavakunstikooli (21.lend). 2014. aastal kaitses teatrimagistri väitekirja Amsterdami teatrikooli osakonnas DasArts. Ta on läbinud magistriõpingud ka interdistsiplinaarse kunsti osakonnas kunstnik Jaan Toomiku juures Eesti Kunstiakadeemias, kuid lõputöö on vormistamata.[*viide?*]

2006–2011 töötas ta näitlejana Von Krahli Teatris. Seejärel on ta olnud vabakutseline näitleja.

Ta on mänginud peaosa 2011. aastal valminud mängufilmis "Kõik muusikud on kaabakad". Väiksemad osatäitmised on tal olnud filmides "Taarka" (2008), "Georg" (2007), "Mis iganes, Aleksander!" (2007) ja "Apteeker Melchior. Viirastus" (2022).

Tunnustus
---------

* 2017 Eesti Teatriliidu naispeaosatäitja auhind

Viited
------

1. ↑  "Päring inforegister.ee andmebaasis". Originaali arhiivikoopia seisuga 28. oktoober 2018. Vaadatud 6. detsembril 2015.
2. ↑
3. ↑  "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 30. märts 2016. Vaadatud 6. detsembril 2015.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
4. ↑  "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 2. august 2016. Vaadatud 6. detsembril 2015.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)

Välislingid
-----------

* Riina Maidre Eesti filmi andmebaasis
**Riina Kivirüüt** (sündinud 27. aprillil 1980) on eesti maalikunstnik.

Aastatel 1987–1996 õppis ta Tallinna 32. Keskkoolis ning 1996–1999 Pelgulinna Gümnaasiumis. Kunstiga tegeles ta 1994–1998 Tallinna Lastekunstikoolis. 1999–2000 õppis ta Euroülikoolis sisekujunduse erialal, 2000–2001 Eesti Kunstiakadeemias stsenograafia erialal, 2001–2005 samas maalikunsti erialal ja 2007–2009 Eesti Kunstiakadeemias kunstiõpetaja erialal.

Tal on maalikunsti bakalaureusekraad ja kunstiõpetaja magistrikraad. Täienduskoolitusena on ta läbinud 2010. aastal 160-tunnise eelkoolipedagoogika kursuse "Õppimine ja kasvamine mängu kaudu" Tallinna Ülikooli Täiendõppekeskuses ja 2012. aastal kursuse "Gordoni Perekool".

Ta on osalenud mitmel grupinäitusel nii Eestis kui ka välismaal. Tal on olnud seitse isikunäitust (2005, 2006, 2006, 2007, 2009, 2011 ja 2012).

Ta on Eesti Maalikunstnike Liidu ja Eesti Kunstnike Liidu liige.

Välislingid
-----------

* Koduleht]
* Riina Kivirüüt. Valik maale aastatest 2006–2007]. E-näitus
**Samuel Christian Kettler** (26. jaanuar / 6. veebruar 1765 Karuse – 23. oktoober / 4. november 1834 Juuru) oli Eesti vaimulik.

Ta õppis Tallinna gümnaasiumis, Jena Ülikoolis õppis 9. oktoobrist 1783, oli kohal veel aastal 1786. Ordineeriti õpetajaks 3. septembril / 14. septembril 1788.

Ta oli aastatel 1788–1790 Tallinna Toomkoguduse abiõpetaja. Aastatel 1790–1834 oli ta (introdutseeriti 29. septembril / 10. oktoobril 1790) Juuru Mihkli koguduse õpetaja. Lisaks oli ta veebruarist 1820–1831 Ida-Harju praostkonna praost.

Ta matkas koos Otto Wilhelm Masinguga Saksamaal, aitas levitada Masingu trükiseid. Aastal 1821 kritiseeris Masingu literaaditegevust ja ilmselt seetõttu jahenesid nende suhted. Reformatsiooni 300. mälestuspäeval (1817) trükitud eestikeelne jutlus (kuulus Rosenplänteri erakogusse, säilinud Eesti Kirjandusmuuseumis). Masing kritiseeris tema eesti keele oskust.

Isiklikku
---------

Tema isa Kaspar Anton Kettler oli Karuse ja Hanila koguduse õpetaja, vanaisa Christian Anton Kettler oli Karuse, Hanila ja Varbla koguduse õpetaja, teine vanaisa Johann Friedrich Gernet oli Vigala Maarja koguduse õpetaja. Tema esimese naise Catharina Eleonora isa Jakob Heinrich Schlepegrell oli Ridala Püha Maarja Magdaleena koguduse õpetaja, tema teise naise Charlotte Henriette Catharina isa Anton Friedrich Bornwasser oli Rõuge Maarja koguduse õpetaja. Tema vend Johann Theophilus Gottlieb Kettler oli Hargla ja Lääne-Nigula koguduse õpetaja, onu Adam Johann Kettler oli Kose Püha Nikolause koguduse õpetaja. Tema poeg August Anton Kettler oli Juuru Mihkli koguduse õpetaja, teine poeg Otto Wilhelm Ludwig Kettler oli Lihula ja Kirbla koguduse õpetaja. Tema tütar Sophie Juliane Emilie oli abielus kõigepealt Ambla Maarja koguduse õpetaja Paul August Ferdinand Glanströmi ja hiljem tema venna Mihkli Miikaeli koguduse õpetaja Theodor Friedrich Glanströmiga.

Viited
------

1. ↑  Liivi Aarma Põhja-Eesti vaimulike lühielulood 1525-1885 Tallinn 2007
Dagerrotüüp Samuel Morse'ist (umbes 1845)
Aastatel 1812–1815 elas Morse selles majas Londonis
**Samuel Finley Breese Morse** (27. aprill 1791 Charlestown, tänapäeva Boston – 2. aprill 1872 New York) oli Ameerika Ühendriikide leiutaja ja maalikunstnik.

Tema tuntumad leiutised on juhtmeta elektromagnetiline telegraaf (1836) ja morsetähestik (1838).

Sajandi keskel oli Morse katoliikluse ja immigratsiooni vastase liikumise juht. 1836 kandideeris ta New Yorgi linnapeaks immigratsioonivastase Nativistliku Partei kandidaadina, aga kogus üksnes 1496 häält. Kui ta külastas Roomat, keeldus ta paavsti juuresolekul pead paljastamast, mispeale Šveitsi kaardiväelased tema juurde ruttasid ja tal mütsi peast maha lõid. Morse püüdis ühendada protestante katoliiklaste vastu, soovis keelata katoliiklastel riigiametnikena töötamise ja piirata sisserännet katoliiklikest maadest. Tema vend Sidney oli New Yorgi ajalehe Observer toimetaja ning tänu sellele sai Morse seal avaldada mitu kirja, kus ta kutsus inimesi üles võitlema ähvardava katoliiklusega. Neid artikleid avaldati korduvalt teisteski ajalehtedes. Muu hulgas uskus Morse, et Austria-Ungari valitsus ja katoliiklikud abiorganisatsioonid toetavad katoliiklaste immigratsiooni USA-sse, et saada see oma kontrolli alla.

Tunnustus
---------

Samuel Finley Breese Morse valiti 1848. aastal Ameerika Filosoofiaseltsi liikmeks.

Isiklikku
---------

Morse oli kaks korda abielus. 29. septembril 1819 abiellus ta New Hampshire'is Concordis Lucretia Pickering Walkeriga. Abielust sündis kolm last: Susan (1819), Charles (1823) ja James (1825). Pärast kolmanda lapse sündi suri Lucretia 7. veebruaril 1825. Seejärel abiellus Morse 10. augustil 1848 New Yorgi osariigis Uticas Sarah Elizabeth Griswoldiga. Sellest abielust sündis neli last: Samuel (1849), Cornelia (1851), William (1853) ja Edward (1857).

Loomingu näiteid
----------------

* Autoportree, 1812Autoportree, 1812
* James Monroe, u 1819James Monroe, u 1819
* Eli Whitney, 1822Eli Whitney, 1822
* Jonas Platt, 1828Jonas Platt, 1828
* Louvre'i galerii, 1831 ja 1833 vahelLouvre'i galerii, 1831 ja 1833 vahel
* Susan Walker Morse, u 1836–37Susan Walker Morse, u 1836–37
|  |
| --- |
|  |
| Medalikohad |
| Taliolümpiamängud |
| **Pronks** | 2022 | jäähoki |

**Samuel Kňažko** (sündinud 7. augustil 2002 Trenčínis) on Slovakkia jäähokimängija, kes mängib kaitsjana American Hockey League'i (AHL) klubis Cleveland Monsters.

Ta alustas jäähoki mängimist kodulinnaklubis Trenčíni HK Dukla. 2018. aastal liitus ta Soome klubiga HC TPS ning asus seejärel mängima klubi noortevõistkondades.

2020. aastal valis Columbus Blue Jackets ta NHL-i *draft* '​is 78. valikuna. 2021. aasta juunis sõlmis ta Blue Jacketsiga kolmeaastase lepingu. Hooajal 2021/22 mängis Kňažko noorteliiga Western Hockey League'i (WHL) klubis Seattle Thunderbirds. Hooajal 2022/23 debüteeris ta AHL-is Blue Jacketsi tütarklubis Cleveland Monsters. NHL-is tegi Kňažko debüüdi põhihooaja eelviimases mängus 13. aprillil 2023 Pittsburgh Penguinsi vastu.

2022. aasta taliolümpiamängudel võitis Kňažko Slovakkia jäähokikoondisega pronksmedali.

Viited
------

1. ↑  "CBJ sign 2020 pick Samuel Knazko to three-year ELC". *nhl.com/bluejackets*. Columbus Blue Jackets. 9. juuni 2021. Vaadatud 9. juunil 2021.
2. ↑   (vaadatud 28.4.2023)

Välislingid
-----------

* Samuel Kňažko NHL.com lehel
* Samuel Kňažko hockeydb.com lehel
**Nõlg** on hobuslaste ülemiste hingamisteede ja pea lümfisõlmede bakteriaalne nakkushaigus, mida iseloomustab pea ja kurgu limaskestade põletik ning lümfisõlmede suurenemine. Nõlega kaasneb tihti mädane voolus ninast. Haiguse tekitajaks on bakter *Streptococcus equi*.

Nõlg on väga nakkav haigus. Eriti levinud on see võõrutatud varssade ja noorte hobuste seas, aga nakatuda võivad igas vanuses hobused.
Umbes 75%-l hobustest kujuneb pärast haiguse läbipõdemist püsiv immuunsus.

Haigustunnused
--------------

Haiguse peiteaeg on 3–14 päeva. Haigustunnusteks on kehv enesetunne, kehatemperatuuri kiire tõus üle 39 °C ja kollakas nõrevool ninast. Hiljem on märgata ka pea lümfisõlmede suurenemist. Lümfisõlmede turse lõpeb mädase põletikuga. Samas ei pruugi igal haigestunud hobusel kõiki mainitud tunnuseid avalduda.

Nakatumine
----------

Tallis puhkenud nõlg levib väga kiiresti. Üheks nõlge nakatumise viisiks on otsene kontakt haigust kandva hobusega. Haiguse edasikandumine on võimalik ka kaudse kontaktiga, mille korral saadakse nakkus saastunud talli või kopli keskkonnast, aga ka inimese ja sööda kaudu. Ka pealtnäha terve hobune võib olla nakkusallikaks. Haiguskandjat on võimalik kindlaks teha näiteks PCR (ing k *polymerase chain reaction*) testiga. Optimaalsetes tingimustes püsib *Streptococcus equi* bakter elus 6–8 nädalat. Nõlge põdev hobune muutub nakatumisvõimeliseks 1–2 päeva pärast palaviku teket. Haigestunud hobune levitab haigustekitajat 2–3 nädalat, samas võib tervenenud hobune olla potentsiaalne haigusekandja üle 6 nädala pärast kliiniliste haigustunnuste kadumist.

Ennetamine
----------

Nakkushaiguste ennetamiseks tuleks vältida kontakti võõraste loomadega. Uusi hobuseid on soovitatav hoida 2–3 nädalat karantiinis. Sealjuures on oluline kasutada eraldi söödanõusid ja varustust. Nõlge on võimalik edukalt ennetada iga päev hobuseid jälgides ja kehatemperatuuri mõõtes. Haigustunnustega loomad tuleb otsekohe eraldada tervetest ning iga päev puhastada ja desinfitseerida nende söödanõud. Saastunud koplid jätta kasutamata vähemalt neljaks nädalaks, siis hävinevad bakterid kuivamise ja ultraviolettkiirguse tõttu. 

Nõle vastu on olemas vaktsiin, kuid Eestis puudub seni võimalus hobuseid vaktsineerida.Haiguskahtluse korral tuleb viivitamata teavitada loomaarsti.

Viited
------

1. ↑  "Wayback Machine" (PDF). *web.archive.org*. 15. aprill 2016. Originaali arhiivikoopia seisuga 15. aprill 2016. Vaadatud 26. mail 2023.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: robot: algne URL-i olek teadmata (link)
2. ↑  "Strangles in Horses". *web.archive.org*. 30. oktoober 2019. Originaali arhiivikoopia seisuga 30. oktoober 2019. Vaadatud 26. mail 2023.
3. ↑  Sweeney, Corinne R.; Timoney, John F.; Newton, J. Richard; Hines, Melissa T. (2005). "Streptococcus equi Infections in Horses: Guidelines for Treatment, Control, and Prevention of Strangles". *Journal of Veterinary Internal Medicine* (inglise). **19** (1): 123–134. DOI:10.1111/j.1939-1676.2005.tb02671.x.
4. ↑  "Avaleht | Põllumajandus- ja Toiduamet". *pta.agri.ee*. Vaadatud 26. mail 2023.
5. ↑  "Info nõle kohta". *Eesti Ratsaspordi Liit*. Vaadatud 26. mail 2023.
Zimbabwe arst-nõid
Nõiakostüüm
**Nõidus** ehk **nõidumine** on praktika, kus teatud rituaalide, maagia või maagiliste esemete, nõiasõnade, üleloomulike jõudude või olendite jmt vahendusel püütakse mõjutada inimesse puutuvaid asju (ravida või esile kutsuda haigusi, muuta ilma, ennustada tulevikku, soodustada või nurjata mingeid ettevõtmisi, saavutada kontrolli teiste inimeste mõtete või tunnete üle jms). Ristimine, reliikviate ringikandmine on näiteks kristlik nõidus.

**Nõiduseks** nimetatakse vahel ka nõidumise konkreetset rakendust või nõidumise tulemust.

**Nõiakunst** on nõiduste ja nõidusteks vajalike oskuste kogum.

Usk nõiduse toimimisse rajaneb suuresti maagilisel maailmamõistmisel, kus millegi jäljendust, kujutist või sümbolit samastatakse originaaliga nii, et sellega sooritatavaid toiminguid arvatakse mõjutavat reaalset maailma. Selle uskumuse üldtuntuimaks näiteks on Haiti *voodoo*s levinud komme torkida nõeltega vaenlase vahakujukest, lootes vaenlasele sel viisil valu, haigusi ja surma põhjustada.

Alates hilisest kiviajast on paljudes kultuurides olnud nõidusele spetsialiseerunud isikud (nõiad, šamaanid, manatargad, teadmamehed), kellel on usutud olevat nõiduseks erilised võimed. Nõiad võisid tegelda näiteks ravimise, ennustamise ja ennete tõlgendamise, usundilise pärimuse hoidmise ning mitmesuguste rituaalide läbiviimisega, olles hilisemate ühiskondade preestrite, filosoofide, arstide, alkeemikute ja teadlaste eelkäijad.

Kristlased suhtuvad enda usundi välisesse nõidusesse taunivalt ning peavad nõidade nõiavõimete allikaks tavaliselt ühendust saatanaga. Keskajal olid kristlikel usutegelastel välja töötatud meetodid nõidade tuvastamiseks ning nõidade üle peeti kohtuprotsesse (nõiaprotsessid), mille süüdimõistva tulemuse korral nõidu sageli hukati.

Usk nõidusesse ja nõidadesse on läänelikes ühiskondades jäänud püsima vaatamata teaduslik-materialistliku maailmapildi levikule massilise koolihariduse kaudu. Alates 20. sajandi teisest poolest on huvi nõiduse vastu Lääne kultuuris pigem kasvamas New Age'i ja uuspaganlike usuliste liikumiste (nt Wicca) mõjul. Nende tõlgenduses on nõidumine teadusliku maailmapildi raames (seni) seletamata iseloomuga energiatega manipuleerimine. Tänapäeval võidakse nõidusega tegelejaid nimetada näiteks sensitiivideks, ekstrasenssideks, tervendajateks, imearstideks jne.

Vaata ka
--------

* Nõiamärgid
* Nõiasõnad
* Nõid
* Maagia
* Okultism
* Esoteerika
* Alternatiivmeditsiin
* Animism
* Šamanism
* Blåkulla nõiaprotsessid
* Pendle Hilli nõiaprotsessid
SRG peadirektoraadi keskarhiiv Bernis
SRG SSR idée suisse – nimetus ja logo olid kasutusel kuni 2010. aastani
**SRG SSR** (prantsuse keeles *Société suisse de radiodiffusion et télévision*, itaalia keeles *Socièta svizzera di radio-televisione*, romanši keeles *Societad svizra da radio e televisiun*) on 1931. aastal asutatud Šveitsi ringhäälinguorganisatsioon, peakorteriga Bernis. SRG SSR on mittetulundusühing, mida rahastatakse peamiselt läbi raadio ja televisiooni litsentsimaksu (70%), ülejäänud sissetulek saadakse reklaamist ja sponsorlusest. 2010. aasta seisuga oli ringhäälingul 6014 töötajat.

Nimetus
-------

*SRG SSR* on ühenduse ärinimi, ametlikuks nimetuseks on ***S**chweizerische **R**adio- und Fernseh**g**esellschaft* (SRG, varem "Schweizerische Rundspruchgesellschaft") saksa keeles, ***S**ociété **s**uisse de **r**adiodiffusion et télévision* (SSR, varem "Société suisse de radiodiffusion") prantsuse keeles, ***S**ocietà **s**vizzera di **r**adiotelevisione* (SSR, varem "Società svizzera di radiodiffusione") itaalia keeles ja ***S**ocietad **s**vizra da **r**adio e televisiun* (SSR, varem "Societad svizra da radio") romanši keeles. **SRG SSR** on mainitud nimetustest tuletatud akronüüm.

Ajalugu
-------

Euroopa kolmas avalik raadiojaam alustas saadete edastamist Lausanne'ist 1922. aastal ning tugines algusest peale litsentsitasude süsteemile. 1923. aastal osteti saadete kuulamiseks 980 litsentsi. Mõne aasta jooksul alustas üle kogu riigi tööd mitmeid samadel alustel töötavaid raadioühistud. 1930. aastal otsustati, et raadio näol on tegemist olulise avaliku teenusega ning sellel ei tohiks lasta muutuda erahuvides kasumi tootjaks, vaid see tuleks ehitada üles föderaalsel alusel. 1931. aastal asutati piirkondlikke raadiolevi ühendusi koordineeriva organisatsioonina SRG-SSR ning Liidunõukogu väljastas SRG-SSR-le saadete eetrisse andmiseks ainukese tegevusloa.

Esimesed riiklikud raadiosaatjad alustasid tööd 1931. aastal.

1950. aastal oli SRG-SSR üks 23-st Euroopa Ringhäälingute Liidule aluse pannud ringleviorganisatsioonist. 1953. aastal alustati televisiooni testsaadete edastamist (üks tund õhtuti, viiel päeval nädalas). 1958. aastal algasid korrapärased teleülekanded saksa keeles (Zürichist) ja prantsuse keeles (Genfist). Itaaliakeelsele piirkonnale edastati programme itaaliakeelsete subtiitritega. Esimesel aastal osteti 50 000 televisioonilitsentsi.

Vaata ka
--------

* Šveitsi meedia

Viited
------

1. ↑  2010. aasta tegevusaruanne. Vaadatud 2.08.2012.

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **SRG SSR** |

* SRG SSR koduleht (inglise, saksa, prantsuse, itaalia ja romanši keeles)
* SRG Deutschschweiz (SRG.D) – Saksa peaettevõte
* SSR idée suisse Romande (RTSR) – Prantsuse peaettevõte
* Società cooperativa per la radiotelevisione nella Svizzera italiana (CORSI) – Itaalia peaettevõte
**Schatzberg** on mägi Kitzbüheli Alpides Austria Tirooli liidumaal. See on ka talispordipaik.

Geograafia
----------

Schatzberg on osa mäeahelikust, mis eraldab Alpbachtali orgu läänes Wildschönaust idas. Selle naabertipud on 1964 m kõrgune Joelspitze lõunas ja 1899 m kõrgune Gratlspitze loodes. Schatzbergi läänekülg on metsane peaaegu tipuni, idaküljel on metsapiir u. 200-300 m madalamal. Schatzbergil on palju alpikarjamaid ehk *alme*. Naaberasulad on Alpbach loodes, Inneralpbach edelas ja Auffach kirdes.

Areng
-----

Schatzberg on ligipääsetav kõigilt külgedelt tähistatud matkaradu pidi. Võimalikud alguspunktid on Alpbach, Inneralpbach, Auffach, Thierbach või Hösljoch (1390 m).

Üks mäkketõusu baas on mägivõõrastemaja *Berggasthof Schatzbergalm*, mis asub tipust kirdes kõrgusel 1776 m. Sinna pääseb Auffachist Schatzbergi trossteed pidi (*Schatzbergbahn*). Talviti kasutatakse Schatzbergi idakülge suusapiirkonnana, seal on mitu tooltõstukit.

Tee Inneralpbachist on populaarne ja suhteliselt laviiniohutu suusamatk.
**Spektrianalüüs** on toiming, mille tulemusena määratakse füüsikalise suuruse jaotumus üle mingi parameetri vahemiku.

Näiteks võib elektromagnetilise kiirguse puhul spektrianalüüsi eesmärgiks olla kiirguse intensiivsuse (valguse heleduse) jaotumuse määramine inimsilmale nähtavas alas (purpurpunasest violetini) lainepikkuste või sageduste järgi (optiline spektroskoopia).

Heli puhul võib eesmärgiks olla heli (näiteks hääliku) sagedusliku jaotumuse (spektri) leidmine. Seda võidakse tahta näiteks kõne analüüsis formantide määramiseks täishäälikute ja heliliste kaashäälikute puhul (mille puhul varem kasutati ka terminit sonograafia). Helisalvestuses võib huvi objektiks olla heli spektraalne jaotumus üle kogu inimese kuulmise seisukohast huvipakkuva sagedusala (tavaliselt 20...20000 Hz).

Elektriliste suuruste (vahelduvsignaalide) puhul teostatakse spektri analüüsi väga mitmetel eesmärkidel, näiteks elektrivõrgu pinge harmoonilise koostise (reeglina kõrgemate harmoonikute olemasolu ja/või nende suuruse) kindlakstegemiseks.

Raadiotehnikas on spektrianalüüs abivahendiks mitmesuguste tehniliste probleemide lahendamisel raadiosignaali muundustrakti väljatöötamisel (projekteerimisel) ja raadio- ja sideseadmete ekspluatatsioonis.

Elektriliste ja raadiotehniliste signaalide spektrianalüüs vastab üldjoontes signaali Fourier' teisenduse teostamisele, kuid võib tehnilise teostuse poolest selle matemaatilisest esitusest lahku minna. Näiteks võidakse signaali sageduslikke komponente eristada hoopiski nende väljafiltreerimise teel analoogfiltrite abil või numbriliste meetodite abil (FFT).

Elektriliste signaalide spektrianalüüsi seadmeid nimetatakse spektrianalüsaatoriteks (*Spectrum analyzers*).

Vaata ka
--------

* EMC

Viited
------

1. ↑  "Sonography (meaning)".
2. ↑  "Hearing range".
***Speedcore*** on 1990. aastate lõpus, arvatavasti Hollandis loodud muusikastiil. Välja on see arenenud *hardcore techno'*st, minnes iga sammuga aina tempokamaks.

*Speedcore*'i üks tunnus on tempo (löökide arv minutis). Teisalt tunneb *speedcore*'i ära väga agressiivsete helide ja muusikakujunduse järgi. Lood jäävad vahemikku 350 kuni 1000 lööki minutis; sellest kiiremat, müraga segunenud muusikat nimetatakse *extratone'*'iks ja seda peetakse kas *speedcore*'i alaliigiks või iseseisvaks muusikastiiliks. Kuulajate sõnul ületab see *speedcore*'i intensiivsuse. Erinevalt teistest agressiivsetest stiilidest nagu *rave* ja *gabber* on *speedcore* oma ülikõrge tempo tõttu väga raskesti tantsitav muusikastiil, siiski on selle liigi kuulajad võimelised selle järgi hüppama, kargama ja kiiresti pead raputama.

Tüüpiline *speedcore*-lugu on pigem antimuusika ning selle kuulajaskond on tihti poliitiliste ja ühiskondlike normide vastu. *Speedcore* on vihane, agressiivne ning üritab luua kuulajatele vaenulikku atmosfääri. *Speedcore*-DJ-d kasutavad oma muusikas ründavaid ja äkilisi teemasid, loomaks *speedcore*'ile iseloomulikku ekstreemsust. Sageli lisatakse lugudesse sämpleid inimkarjetest ja karjutavaid sõnu või fraase. Kasutatakse ka sämpleid vägivaldsetest filmidest, mis tekitavad lugudesse õudust ja vägivaldsust. Lisaks eelmainitud komponentidele kasutatakse *speedcore*-muusikas tihti sämpleid kitarripininatest, analoogsüntesaatoritest, trummidest (näiteks Roland TR909, vanamoodne trummimasin aastast 1984), müra ja hulgaliselt teisi elektroonilisi helisid. Kõik need helid on küll enamasti moonutatud, kasutades erinevaid filtreid, loomaks üleüldist karmi muljet. Kui see kõik liita ülikiire tempoga, on tulemuseks sihipäratu karmus, mis annab samalaadse efekti müramuusikaga (*noise music*). Paljud *speedcore*-artistid leiavad rahulolu, luues muusikat, mis on vastuolus tavapäraste muusikastandarditega. Taoline ekstreemsus on siiski loonud ka DJ'sid, kes seda parodeerivad, kasutades seejuures muusika loomiseks koomilisi, natuke kergemaid, kuid ikkagi maniakaalseid sämpleid (nt helid Futuramast).

Välislingid
-----------

* Ishkuri elektroonilise muusika tutvustus
* Hollandi Wikipedia *extratone*i-tutvustus
* Rahvusvaheline *speedcore*-foorum
**Avogadro arv** ehk **Avogadro konstant** (tähis {\displaystyle N\_{\mathrm {A} }}) on aineosakeste (aatomite, molekulide või ioonide) arv 1-moolises ainehulgas.

Definitsioon
------------

Õigupoolest defineeritakse tänapäeval mool Avogadro arvu kaudu: mool on ainehulk, milles on Avogadro arv aineosakesi.

Avogadro arv ise defineeritakse aatomite arvuna 12 grammis süsiniku isotoobis 12C. Süsinik-12 on aluseks võetud sellepärast, et selle aatommassi on saadud eriti täpselt mõõta.

Avogadro arvu väärtus
---------------------

CODATA annab 2018. aastal Avogadro arvu täpseks väärtuseks:

{\displaystyle N\_{\mathrm {A} }=6{,}022\;140\;76\cdot 10^{23}\ \mathrm {mol} ^{-1}.}
Enne seda oli CODATA 2002. a soovituse kohaselt kasutusel Avogadro arvu ligikaudne, piirhälvetega väärtus
6,022 1415 × 1023 ± 0,000 0010 × 1023.

Nimetus ja tähis
----------------

Avogadro arv on saanud nime 19. sajandi alguse itaalia teadlase Amedeo Avogadro järgi. Esimest korda seostas seda Avogadro nimega arvatavasti Jean Baptiste Perrin, kes nimetas seda **Avogadro konstandiks**. Viimast nimetust kasutatakse ka tänapäeval, kuid on ka eristatud Avogadro arvu, mis on dimensioonita suurus, ja Avogadro konstanti, mille dimensioon on mol−1; Avogadro arvu ja Avogadro konstandi arvväärtused langevad kokku.

Saksa keeles nimetatakse Avogadro konstanti Johann Josef Loschmidti järgi ka **Loschmidti konstandiks** {\displaystyle N\_{\mathrm {L} }}. Loschmidti konstandi all on siiski mõeldud gaasiosakeste arvu ühes kuupsentimeetris (ligikaudu 2,687 · 1019).

Ajalugu
-------

Amadeo Avogadro postuleeris 1811, et eri gaaside ühes ja samas ruumalas sisaldub üks ja seesama arv algosakesi (Avogadro seadus). Avogadro ise ei püüdnud seda arvu kindlaks teha. Seda tegi esimesena 1875 austria füüsik ja keemik Johann Josef Loschmidt, kasutades gaaside kineetilist teooriat.

Rakendused
----------

Et arvutada aineosakeste arvu N antud ainehulgas {\displaystyle n}, kasutatakse valemit 

{\displaystyle N=N\_{\mathrm {A} }\cdot n.}
Avogadro konstant {\displaystyle N\_{\mathrm {A} }} seob omavahel mitmeid teisi konstante.

Gaasikonstant {\displaystyle R} ja Boltzmanni konstant {\displaystyle k} on omavahel seotud valemiga 

{\displaystyle R=N\_{\mathrm {A} }\cdot k.}
Faraday konstant {\displaystyle F} ja elementaarlaeng {\displaystyle e} on omavahel seotud valemiga 

{\displaystyle F=N\_{\mathrm {A} }\cdot e.}

Vaata ka
--------

* Avogadro seadus

Viited
------

1. ↑  CODATA Internationally recommended 2018 values of the Fundamental Physical Constants: Avogadro constant
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib Firenze staadionist; Siena staadioni kohta vaata artiklit Stadio Artemio Franchi (Siena)* |

---

Artemio Franchi staadion (2007)
Peatribüün
**Stadio Artemio Franchi** (itaalia keeles 'Artemio Franchi staadion') on jalgpallistaadion Itaalias Firenzes. Praegu on see ACF Fiorentina kodustaadion. Staadion kuulub Firenze linnale (*Comune di Firenze*). 

Algselt **Stadio Comunale** nime kandnud staadion nimetati 1993 ümber UEFA ja Itaalia jalgpalliliidu endise presidendi Artemio Franchi (1922–1983) auks.

Staadion ehitati 1931. aastal. Tribüünidel on kokku 47 290 istekohta. Staadion on ehitatud raudbetoonist. Staadionil on 70 m kõrgune torn ja selle aluselt läheb spiraalne tee torni tippu.

Staadionil peeti mõned 1960. aasta suveolümpiamängude jalgpallimatšid.

Staadion renoveeriti 1990. aasta jalgpalli maailmameistrivõistluste eel. Selle käigus kõrvaldati staadionilt jooksurada ja suurendati istekohtade arvu, kuid üldine pealtvaatajakohtade arv vähenes.

Rekordiline pealtvaatajate arv sellel staadionil registreeriti 25. novembril 1984 Serie A kohtumises Fiorentina ja Milano Internazionale vahel: 58 271 pealtvaatajat.

Aeg-ajalt on sel staadionil peetud Itaalia jalgpallikoondise mänge. Neist viis viimast on järgmised. 4. detsembril 1982 viigistas Itaalia 1984. aasta EM-valikturniiril Rumeenia jalgpallikoondisega 0:0. 20. jaanuaril 1993 alistas Itaalia sõprusmängus Mehhiko jalgpallikoondise 2:0. 1. märtsil 2006 võitis Itaalia sõprunsmängus Saksamaa jalgpallikoondise 4:1. 2008. aasta märtsis võitis Itaalia sõprusmängus Belgia jalgpallikoondise 3:1. Pärast seda, kui kauaaegne Fiorentina peatreener Cesare Prandelli sai 2010. aasta augustis Itaalia peatreeneriks, toimus 7. septembril 2010 staadionil 2012. aasta EM-valikmäng Fääri saarte jalgpallikoondise vastu, mille Itaalia võitis 5:0.

Sel staadionil on korraldatud ka Itaalia koondise mäng ragbis: 20. novembril 2010 kaotas Itaalia Austraaliale 14:32.

Stadio Artemio Franchil on korraldatud rokk-kontserte. David Bowie esines seal 1987, Madonna 1987 ja 2012 ning Bruce Springsteen 2003 ja 2012.

Vaata ka
--------

* Jalgpall 1960. aasta suveolümpiamängudel
**Mihhail Gorškov** (ka **Mikhail Gorshkow**; eluaastad 1923–2013) oli Eesti päritolu Teise maailmasõja aegsetes sõjakuritegudes kahtlustatav isik, keda Efraim Zuroffi juhitav Simon Wiesenthali keskus süüdistas inimsusvastastes kuritegudes Valgevene kindralkomissariaadis Teise maailmasõja ajal.

Efraim Zuroffi avalikustatud andmete kohaselt kahtlustati Mihhail Gorškovi selles, et teenides Saksa vägede poolt okupeeritud Valgevene kindralkomissariaadis Minskis asunud Julgeolekupolitsei ja SD, Gestapo referentuuris (osakonnas), osales ta juunis-juulis 1942 asustatud punktide Uzda, Kopõli ja Stołpce (Узда, Копыли и Столпце) piirkonnas tsiviilelanike ja nõukogude partisaniüksuste vastastes karistusüritustes ja Valgevenes ligi 3000 Słucki geto juudi hukkamises veebruaris 1943 .

Pärast Teist maailmasõda emigreerus Euroopast Ameerika Ühendriikidesse, kus aga immigratsioonidokumentides esitas valeandmeid oma osaluse kohta Teises maailmasõjas ja teenistuse kohta Saksa okupatsioonivõimude juures.

1963. aastal sai ta naturalisatsiooni korras Ameerika Ühendriikide kodakondsuse.

Pärast seda, kui Efraim Zuroffi keskus tema tegevuse kohta andmed avalikustas, algatasid Ameerika Ühendriikide võimud menetluse temalt kodakondsuse äravõtmiseks.

2002. aastal kolis Gorškov Eestisse .

Viited
------

1. ↑  "Обзор положения с правами человека в Эстонии в 2005 году". Originaali arhiivikoopia seisuga 9. detsember 2008. Vaadatud 14. septembril 2009.
2. ↑  "Опубликован список 10 самых разыскиваемых нацистских преступников. Эстония с ним не согласна". Originaali arhiivikoopia seisuga 10. mai 2008. Vaadatud 14. septembril 2009.
**Tüpograafia** on trükise visuaalne teostus.. Kitsamas tähenduses tegeleb tüpograafia trükiks ettevalmistatava materjali − tähtede, sõnade ja tekstimassiivi − korrastamisega, et anda teksti mõtet edasi võimalikult selgelt ja meeldejäävalt. Tüpograafia spetsiifiliseks avaldumisvormiks on kirjatähe ja tähtede süsteemi ehk kirjatüübi konstrueerimine. Tüpograafiat käsitletakse ka osana trükikunstist.

Ajalugu
-------

Tüpograafia nimetus tuleneb kreekakeelsetest sõnadest *typos*, ’lööma’ ja *graphia*, ’kirjutama’. Tüpograafia ajaloolisteks juurteks võib pidada antiikmaailmas (juba 1500 aastat eKr) kasutusel olnud vorme ja templeid, mille abil valmistati raha või vormistati tähtsaid dokumente. Tänapäevase tüpograafia sündi seotakse aga Hiinas 11. sajandil kasutusele võetud algeliste trükimasinatega. 13. sajandil võeti Hiinas kasutusele ka metallist trükitüübid. Euroopas algas trükitüüpidest teksti ladumine (vt kõrgtrükk) ja selle paljundamine trükimasina abil 15. sajandi keskel.

Teksti tüpograafia
------------------

Trükitekste hinnatakse tihti nende loetavuse järgi − kui kergesti on tekst loetav ning mõistetav. Loetavuse kohta on tehtud uuringuid, mis käsitlevad nii trükimärkide disaini, suurust kui ka omavahelist seost ning kuidas need mõjutavad näiteks lugemiskiirust või silmade väsimist. Näiteks on täheldatud, et püstkiri on paremini loetav kui kursiivkiri, ka väiketähtedega tekst on paremini haaratav kui suurtähtedega tekst, sest väiketähed on struktuurilt hõlpsamini eristatavad.

Tüpograafia termineid
---------------------

* Kirjatüüp (ingl *typeface*), digitaalkujul font (ingl *font*) – ühesuguse kirjapildiga trükikiri.
* Kirjakraad, kirja kõrgus (ingl *body size*, *type size*) – trükitüübi tähepildi kõrgus, mõõdetakse tüpograafilistes punktides või kvadraatides).
* Kirjalaad (ingl *emphasis*) – kirja teisendid (nt kursiiv ehk kaldkiri) ja erisused (nt sõrendus) teksti osade (nimed, terminid, definitsioonid jne) esiletõstmiseks.
* Trükimärk (ingl *character*, *type*) – trükkimisel kasutatav kirjamärk (täht, number, kirjavahemärk, sümbol).
* Pikend (ingl *ascender*) – trükitähe põhiosast ülespoole (ülapikend) või allapoole (alapikend) ulatuv osa, näiteks tähtedel d, g, k, p jt puhul.
* Laopind (ingl *type area*) – küljendatud lehekülje trükiosa; lehekülg koosneb laopinnast ja veeristest.
* Raamatukujundus (ingl *book design*) – raamatute kunstilise ja tehnilise trükiettevalmistuse võtete kogum.

Vaata ka
--------

* Inkunaabel
* Trükimasin
* Trükindus
* Trükikunst
* Trükitehnika

Viited
------

1. ↑  EKSS
2. ↑  "Trükiettevalmistus" (PDF). Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 15. november 2017. Vaadatud 21. juunil 2017.

Kirjandus
---------

* Richard Hollis, 2007. *Graafiline disain: Ülevaatlik ajalugu*. EKA.
* Gavin Ambrose, Paul Harris. *The Fundamentals of Typography*. Academia series.

Välislingid
-----------

* Heiko Unt. *Digitaalne tüpograafia*