recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Juliane Hund (1957)
Juliane Hundi haud Bergisch Neukirchenis
**Juliane Hund** (sünninimi **Juliane Meyer**; 23. september 1928 Darmstadt – 9. detsember 1999 Leverkusen) oli saksa maletaja, kirimale rahvusvaheline meister (1980). 

Hund mängis korduvalt klassikalises males Lääne-Saksamaa naiste meistrivõistlustel, kus võitis kuldmedali (1989) ja kolm hõbemedalit (1959, 1975, 1981). 

Rahvusvahelist edu saavutas ta kirimales. Hund võitis 5. Lääne-Saksamaa kirimale meistrivõistlused (1964–1967). Ta pääses mängima esimestele kirimale naiste maailmameistrivõistluste finaalturniirile (1968–1971), kus sai 12 finalisti hulgas 7. koha. Esimesel naiste kirimaleolümpial (1974–1979) võitis ta Lääne-Saksamaa naiskonna koosseisus hõbemedali.

Hund võitis esimestel Euroopa kirimale naiste meistrivõistlustel (1995–1998) kuldmedali.

ICCF-ilt sai ta 1975. aastal kirimale naiste rahvusvahelise meistri ja 1980. aastal kirimale rahvusvahelise meistri nimetuse.

Tema tütred Barbara Hund ja Isabel Hund on samuti maletajad ja mõlemad on tulnud Saksamaa naiste malemeistriks.

Viited
------

1. ↑  EU/LC1/final, European Ladies Championship 1, Final.iccf.com
2. ↑  IM Hund, Juliane.iccf.com

Välislingid
-----------

* Juliane Hund – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
* Deutsche Meisterschaften der Frauen. teleschach.com
Esimese ja teise manuaali viled
**Dispositsioon** on oreli registrite loetelu. 

Oreli dispositsioon annab ülevaate orelist. Dispositsiooni järgi on võimalik aru saada:

* milline on orel;
* mis stiilis on orel ehitatud;
* kui suur on orel.

Oreli dispositsioon on registrite loetelu. Registrite nimetused pannakse kirja alates kõige madalamatest registritest ja lõpetades keelregistritega. Mida madalamalt kõlab oreli register, seda suurem on number jalgades. 

Registreid eristatakse jalgades: 

* 32´ (jalga) kõlab kolm oktavit madalamalt
* 16´ kõlab kaks oktavit madalamalt
* 8´ annab põhikõrguse
* 4´ kõlab ühe oktavi kõrgemalt
* 2⅔´ kõlab 1,5 oktavit kõrgemalt
* 2´ kõlab kaks oktavit kõrgemalt
* 1´ kõlab kolm oktavit kõrgemalt.

**Dispositsiooni märkimise näide**

Manuaal: *Principal 16`*, *Bordun 16`*, *Principal 8´*, *Rohrflöte 4´*, *Quinte 2⅔´* , *Octave 2`*, *Mixtur 4 fach*, *Cornett 3 fach*, *Trompet 8`*, *Fagott 8`*.
Pedaal: *Subbass 16`*, *Violon 16`*, *Cello 8`*, *Bassflöte 8`*, *Posaune 16`*, *Trompetenbass 8`*.
Kui orelil on mitu manuaali ja kui registrid asuvad erinevatel tuulepõhjadel, märgitakse dispositsioonis ka manuaalide nimetused. Näiteks *Hauptwerk* (peamanuaal), *Oberwerk*, *Brustwerk*, *Rückpositif* jne. 

Kui registrid asuvad ühisel tuulepõhjal, siis öeldakse *esimene manuaal*, *teine manuaal*. Samamoodi märgitakse ka pedaal. 

Loomulikult on orelitel registrite loetelu erinev ja sellepärast on ka dispositsioon erinev.

Vaata ka
--------

* Oreli registrid
**Admiral** (*Vanessa atalanta*) on liblikas koerlibliklaste sugukonnast.

Välimus
-------

Admirali tunneb ära tiibadel domineeriva musta värvi järgi. Admiralil on suured musta-ruugekirjud tiivad. 
Admiral paneb istudes oma tiivad kokku nii, et eestiivad jäävad tagatiibade vahele. Eestiivad on tagatiibadest pikemad ja sellepärast jäävad nende otsad nähtavale. Selletõttu on tema tiibade alaküljel kahesugust mustrit. See osa eestiibadest, mis puhkeasendis jääb varjatuks, on eredalt värvunud, aga näha on seda üksnes lennu ajal. Eestiibade otsad ja tagatiivad on seevastu varjevärvusega.

Admirali tiibade siruulatus on 65–70 mm[*viide?*]. 

Admiral alaküljelt.

Elupaik ja -viis
----------------

Admirale võib kohata kõikjal avamaastikel, aedades, metsaservadel ja niitudel mitmesuguste taimede õitel.

Admirali valmikud lendavad meile mai lõpust juunini ja juuli lõpust septembrini sisse lõuna poolt, seepärast kutsutakse admirali mõnikord ka rändliblikaks. Sama on ka Põhja-Ameerikas: admiral talvitub Lõuna-Texases ja igal kevadel rändavad liblikad sealt põhja poole.

Admiralide sügispõlvkond meie külma talve üle ei ela – neil puudub talvine diapaus (putuka talveuni) [*viide?*]. Kuid Lõuna-Euroopas võib teda kohata talv otsa lendamas. Admiralid on maiad liblikad – lisaks hilissuviste õite külastamisele parvlevad nad lõhkiküpsenud õuntel ja ploomidel. 

Röövikud toituvad peamiselt kõrvenõgesel, lõuna pool ka juudinõgese lehtedel. Admirali röövikud on mürgised. Suve lõpul röövik nukkub ning veedab talve kaitsva lumevaiba all.

Admirali röövikud.

Viited
------

1. ↑  "Loomade elu", 3. kd. lk. 282-283, joon. 322, tahvel 48

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Vikisõnastiku artikkel: **admiral** |

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Admiral (liblikas)** |

* Admiral andmebaasis eElurikkus Muuda Vikiandmetes
Admiral-inseneri eraldusmärk vormikuue käisel
**Admiral-insener**, a-ni 1971 **insener-admiral** (vene keeles *адмирал-инженер*, a-ni 1971 *инженер-адмирал*) oli Nõukogude Liidu mereväes alates 1940. aastast Punaarmees (a-st Nõukogude armees) kehtinud sõjaväeline auaste, millele Venemaa mereväes vastab admiral.

Ajalugu
-------

Insener-admirali auaste kehtestati 7. mail 1940 Nõukogude Liidu Ülemnõukogu Presiidiumi määrusega. 18. novembril 1971 muudeti nimi admiral-inseneriks. See oli oma väeliigi kõrgeim aukraad, sellest madalam oli viitseadmiral-insener (a-ni 1971 inener-viitseadmiral). Nõukogude Liidu maaväes vastas sellele kindralpolkovnik. Auaste kaotati 26. aprillil 1984.

### Insener-admiralid 1940−1971

| Nr | Aasta | Kuupäev | Nimi | Märkused |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 1954 | 31. mai | Nikolai Vassiljevitš Issatšenkov (1902–1969) | NSV Liidu Sõjalaevastiku ülemjuhataja asetäitja laevaehituse ja relvastuse alal |
| 2 | 1955 | 8. august | Aksel Ivanovitš Berg (1893–1979) | NSV Liidu kaitseministri asetäitja, professor, NSV Liidu Teaduste Akadeemia akadeemik |
| 3 | 1967 | 25. oktoober | Pavel Grigorjevitš Kotov (1911–2007) | NSV Liidu Sõjalaevastiku ülemjuhataja asetäitja laevaehituse ja relvastuse alal. Auaste nimetati 1984. aastal ümber admiraliks. |
|

Admiral-inseneri õlak
### Admiral-insenerid 1971−1984

| Nr | Aasta | Kuupäev | Nimi | Märkused |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 1976 | 5. mai | Vassili Grigorjevitš Novikov (1918–2003) | NSV Liidu Sõjalaevastiku ülemjuhataja asetäitja ekspluatatsiooni alal. Auaste nimetati 1984. aastal ümber admiraliks. |
|

Vaata ka
--------

* Admiral (Nõukogude Liit)
* Insener-laevastikuflagman
Logo "I Love New York" kujundas Milton Glaser
**"I Love New York"** ("Ma armastan New Yorki") on logo ja laul, millel põhineb 1970. aastate keskel alanud reklaamikampaania, mille eesmärk oli turismi propageerimine New Yorgi linnas ning hiljem ka terves New Yorgi osariigis. Kaubamärgina kaitstud logo võib näha kogu osariigi suveniiripoodides ja turismibrošüürides, nii litsentseeritud kui ka litsentseerimata kasutusel olevana. Steve Carmeni loodud laul "I Love New York" on New Yorgi tunnuslaul.

Logo
----

Logo on reebus, mille Milton Glaser laenas ühelt Montreali raadiokampaanialt. Raadiojaam CJAD Montreal Quebec Canada algatas kunagi reklaamikampaania "Montreal, südamega linn".

Logo koosneb suurtähest "I" (inglise keeles "mina"), millele järgneb punane süda (♥). Nende all on suurtähed *N* ja *Y*, mis on ümardatud ruutseriifidega šriftis American Typewriter ja mis tähistavad New Yorgi nime algustähti.

Töötlused
---------

Näitleja Robin Williams T-särgiga, millel logo on transkribeeritud araabia kirja vigaselt, kujul "I love ♥ New York"
"I Love NY" modifikatsioone võib leida ka Eestist. Tartu Kaarsillal kujutab tundmatu grafitiautor Tartut kui jalgrattalinna
Logost on saanud popkultuurisümbol, mille töötlusi võib kohata kogu maailmas. Kaupu kirjadega "I ♥ ..." võib leida kõikjal, kus on turiste. New York on püüdnud oma kaubamärki kaitsta, esitades imitaatorite vastu ligi 3000 pretensiooni (2005. aasta saisuga).

Liigub ka paroodiaid nagu "I Spayed My Pets" (kasutades ingliskeelse sõnamänguna potimasti ♠) või "I Club Seals" (kasutades ristimasti ♣). Logo otsesel ettelugemisel põhinevad väljendid nagu "I heart…" ("Mina süda...") näiteks filmi "I Heart Huckabees" pealkirjas.

Logole on oma teostes viidanud ka teised kunstnikud, näiteks Briti disainer Danny Flynn, kes kasutas inglise keele idioome ja vaoshoitust väljendavaid fraase 2005. aastal loodud logoseerias "I don't mind NY".

Vaata ka
--------

* Turism New Yorgis

Viited
------

1. ↑  Interview with Milton Glaser, The Believer
2. ↑  Kirstin, Dorsch (18. juuli 2005). "New York Loves Its Trademark". *Bloomberg Businessweek*. Vaadatud 28. juuli 2011.
3. ↑  Byrne, Robert (1988). *1,911 Best Things Anybody Ever Said*. New York, NY: Ballantine Books. ISBN 0-449-90285-4.
4. ↑  Danny Flynn's 'I don't mind NY' homage design
Julian Jakobsen 2010. aastal Taani koondises
**Julian Jakobsen** (sündinud 11. aprillil 1987 Aalborgis) on Taani jäähokimängija, kes mängib keskründajana Taani kõrgliiga klubis Aalborg Pirates.

Aalborg Piratesi meeskonnas debüteeris ta Taani kõrgliigas hooajal 2004–05. Aastatel 2007–2009 mängis Taani kõrgliigas Odense Bulldogsi ridades.

2009. aastal liitus ta Rootsi klubiga Sodertalje SK, kellega mängis kaks esimest hooaega Rootsi kõrgliigas ja hooajal 2011–12 Rootsi esiliigas.

Aastatel 2012–2017 mängis Jakbosen Saksamaa kõrgliiga klubis Hamburg Freezers. Hooajal 2016–17 naasis ta Aalborg Piratesi. Hooajal 2017–18 tuli ta Piratesiga Taani meistriks. Samal hooajal oli ta Taani kõrgliigas Soome mängija Toni Kallela kõrval enim väravasööte andnud mängija (39), lisaks valiti Jakbosen sel hooajal liiga hooaja parimaks mängijaks ja hooaja sümboolsesse koosseisu.

Taani jäähokikoondise koosseisus osales Jakbosen jäähoki maailmameistrivõistlustel esmakordselt 2009. aastal.

Välislingid
-----------

* Julian Jakobsen hockeydb.com lehel
Julian Stryjkowski
**Julian Stryjkowski** (sünninimi **Pesach Stark**; 27. aprill 1905 Strõi – 8. august 1996 Varssavi) oli juudi rahvusest Poola kirjanik ja ajakirjanik.

Julian Stryjkowski sündis tol ajal Austria-Ungari keisririigi koosseisu kuulunud Strõis (alates 1918. aastast Poola, tänapäeval Ukraina territooriumil) hassiidlikus juudi perekonnas. Ta lõpetas 1932. aastal Lwówi Ülikooli poola keele ja kirjanduse teaduskonna. Ülikooli lõpetamise järel töötas ta poola keele õpetajana.

Esialgu oli ta maailmavaatelt sionist, kuid 1934. aastal astus ta Lääne-Ukraina Kommunistlikku Parteisse. Kommunistliku propaganda tegemise eest vangistati ta 1935. aastal. 1936. aastal ta vabanes ja asus elama Varssavisse, kus töötas ajakirjaniku ja teenistujana.

Kui Saksamaa 1939. aasta septembris Poolale kallale tungis, põgenes Stryjkowski Punaarmee hõivatud Poola idaossa. Lvivis töötas ta poolakeelse ajalehe Czerwony Sztandar (Punalipp) toimetuses. Pärast Saksamaa kallaletungi Nõukogude Liidule põgenes ta Nõukogude tagalasse ja töötas esialgu Taškendis tehasetöölisena. Varsti kutsuti ta Moskvasse, kus töötas Poola Patriootide Liidu ajalehe Wolna Polska (Vaba Poola) toimetuses ajakirjanikuna. Sel ajal võttis ta kasutusele pseudonüümi Julian Stryjkowski, millest sai mõni aeg hiljem ka ta kodanikunimi.

1946. aastal pöördus Stryjkowski Poolasse tagasi ja temast sai Poola Pressiagentuuri Krakówi osakonna juhataja. Aastatel 1949–1952 juhatas ta sama agentuuri Rooma bürood. 1952. aastal oli ta sunnitud Poolasse tagasi pöörduma ja temast sai kirjandusajakirja Twórczość (Looming) proosaosakonna juhataja. Sellel ametikohal töötas ta kuni pensionile jäämiseni 1978. aastal.

Esialgu oli Stryjkowski küllalt kommunismimeelne, kuid vähehaaval muutus ta üha režiimikriitilisemaks. 1966. aastal astus ta Poola Ühendatud Töölisparteist välja.

Eesti keeles on 1973. aastal ilmunud Julian Stryjkowski jutustus "Siirius".

Viited
------

1. ↑
2. ↑
3. ↑
4. ↑
5. ↑
6. ↑
Loseri lavamaa
**Loseri lavamaa** on Totes Gebirge mäestiku osa Austrias Salzkammergutis. Altausseest pääseb sinna kõige hõlpsamini piki tasulist teed. See on looduskaitseala, mis on märkimisväärne oma koobaste ja puutumatu Alpide karsti ökosüsteemi poolest. Mägikitsede tõrjeks väljastatakse jahilubasid.

Lavamaa keskosa on 1500–1600 m kõrgusel suhteliselt tasane, kergelt põhja ja itta tõusev ning hõlmab u 4 km². Kogu massiiv on ligikaudu 12 km². Piirkond langeb igast küljest järsult ja seda piirab kagu-suunaline rada 234 *Wildenseehüttest* alla Altaussee järveni, lõunas järv ise, seejärel edelas Blaa-Almi tee. Lääneserva tähistab Grüne Bichli org ja põhjapiiriks on Schönbergi seljandiku hari, siis üsna halvasti piiritletud liin tagasi *Wildenseehütteni*. Hiljuti on selle lõunapoolset külge (Loser) tugevalt suusatamiseks arendatud.

Ligipääs piirkonda on selle lõunaservas suhteliselt lihtne tänu *Loser Panoramastraße* tasulisele teele. See ronib piki Loseri lõunanõlva, et jõuda 1600 m kõrgusele Augst See all asuvale suurele parkimisalale ja iseteenindusrestorani. Siit jõuavad head rajad nii Schwarzmooskogeli lõunanõlvadele kui ka põhja poole, kust avaneb vaade ulatuslikule teedeta kesklavamaale. Nii kesklavamaa kaugemad alad kui ka Schönbergi, Gries Kogeli ja Augst-Ecki seljandiku ümbrused on kauged – mis on suured teedeta ebatasased karrialad, kus veevarusid on vähe või üldse mitte, välja arvatud lumesulamine.

Lavamaa on täis koopaid – kataloogitud on siiani üle 230 piirkonna koopa ja Austria koopakatastris on loetletud 1623. Mitu koopaklubi, sealhulgas Cambridge'i ülikooli koopaklubi ja ARGE Grabenstetten, avastavad ja uurivad lavamaa koopaid. Märkimisväärsed avastused on järgmised: Steinbrückenhöhle, Kaninchenhöhle, Stellerweghöhle, Schwarzmooskogeleishöhle ja Raucherkarhöhle (pikkuselt 19. koobas maailmas).

Rothschildide perekonnale kuuluv Anthonis van Dycki maal oli Saksa okupatsiooni ajal kuni 1945. aastani Loseri lavamaa lähedal soolakaevandusse peidetud.
**Oudova rajoon** (ka Gdovi rajoon) on haldusüksus Venemaal Pihkva oblastis. Asub Peipsi järve idakaldal.

2023. aasta alguses oli rajooni rahvaarv 8832.2002. aasta rahvaloenduse andmetel oli rajooni rahvaarv 17 715.

Haldusjaotus
------------

Rajoonis on Oudova linnaasundus ja 7 külaasundust (valda) kokku 333 külaga.

### Vallad ja linna-asundus

* Dobrutši vald (vene Добручи; keskus Dobrutši) – 1748 elanikku
* Juškino vald (vene Юшкино) – 724 elanikku
* Oudova linnaasundus – 5222 elanikku
* Plesna vald (vene Плесна) – 181 elanikku
* Polna vald (vene Полновская; keskus Jamm, vene Ямм) – 1674 elanikku
* Samolva vald (vene Самолва; keskus Samolva) – 522 elanikku
* Spitsino vald (vene Спицино) – 1090 elanikku
* Tšernevo vald (vene Чернёво) – 599 elanikku

19. sajandi lõpus tekkis Oudova ümbrusesse palju eesti külasid.

Storožinetsi külas Juškino vallas asub jõesadam.

* Oudova  rajoon (2009)Oudova rajoon (2009)
* Oudova  rajoon (2005)Oudova rajoon (2005)

Viited
------

1. ↑
2. ↑  "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 10. aprill 2023. Vaadatud 10. aprillil 2023.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
3. ↑  Elanike arv on antud 2020. aasta alguse seisuga.

Välislingid
-----------

* Oudova rajooni koduleht

Pihkva oblasti rajoonid ja oblastilise alluvusega linnad

Bežanitsõ rajoon | Dedovitši rajoon | Dno rajoon | Krasnogorodski rajoon | Kunja rajoon | Loknja rajoon | Neveli rajoon | Novorževi rajoon | Novosokolniki rajoon | Opotška rajoon | Ostrovi rajoon | Oudova rajoon | Palkino rajoon | Petseri rajoon | Pihkva | Pihkva rajoon | Pljussa rajoon | Porhovi rajoon | Pustoška rajoon | Puškinskije Gorõ rajoon | Põtalovo rajoon | Sebeži rajoon | Strugi Krasnõje rajoon | Usvjatõ rajoon | Velikije Luki | Velikije Luki rajoon
Parunite kivi
**Parunite kivi** on rändrahn Läänemaal Lääne-Nigula vallas Keedika külas Keila–Haapsalu maantee ääres metsas. Kivi geograafilised koordinaadid on 59° 2′ 18″ N, 23° 49′ 43″ E. 

Kivi võeti kaitse alla aastal 1959. 

Kivi koosneb rabakivist. Kivi idaküljele raiutud Keedika ja Uugla mõisaomanike nimed. Kivi seisukord on rahuldav. Kivi on suure maantee ääres. Tee laiendamisel on kivi alumine osa oluliselt mulla alla jäänud ja osa kirju nähtamatud.

Kivi mõõdud on 5,2×3,6×2,4 m, ümbermõõt 13,9 m. Teistel andmetel on kivi mõõdud 4,6×3,3×1,8 m, ümbermõõt 13,6 m. On veelgi erinevaid andmeid.

Kivile on kehtestatud piiranguvöönd 50 m (0,77 ha).

Parunite kivi keskkonnaregistri kood on KLO4000914.

Kivi iseloomustus
-----------------

Kivi on püramiidse kujuga, osaliselt teemulde alla maetud punakas rabakivirahn. Põhjakülg on tugevasti sammaldunud, lääneküljest umbes 0,3 m kaugusel kasvab suur haavapuu. Edelaküljelt näib olevat tükke lahti murtud ja ära veetud. Idakülje tahutud pinnale on raiutud järgmised Uugla ja Keediku mõisate omanikud koos omandivahetuse aastaarvudega: 1736 G. Knorring; 1771 C. Knorring; 1843 P.W. Knorring; 1864 C. Knorring; 1871 P. Knorring.

Kivi uurimisest
---------------

1. U. Moor, 1936 - andmed kartoteegikaardil;
2. Herbert Viiding, 1954;
3. Priit Kohava, 1987
4. Enn Pirrus, 14.07.1993. a. - mõõtmised ja ülevaatus.

Kirjandust
----------

1. *Kas tunned maad*. 1965. Koostanud Endel Varep. Tallinn. Eesti Raamat, lk. 300.
2. Priit Kohava, *Läänemaa Metsamajandi järelvalvepiirkonna looduskaitseobjektid*. Käsikiri Eesti Metsakorralduskeskuses.

Viited
------

1. ↑  Ilmar Allikmaa: Parunite kivi, Läänlane, 25. aprill 1991
2. ↑  Keskkonnaregistri vahendusel Läänemaa Keskkonnateenistuse (Priit Kohava) andmed aastast 2002
3. ↑  Keskkonnaregistri vahendusel Herbert Viidingu andmed aastast 1986
4. 1 2 3 4  Andmed EELIS infolehe vahendusel

Välislingid
-----------

* Parunite kivi keskkonnaportaalis
* ENSV MN Looduskaitse Valitsuse juhataja käskkiri nr. 25 Rändrahnude, kivikülvide ja põlispuude nimekirja kinnitamine.
* Parunite kivi Eesti looduse infosüsteemis
* Kaitstavate looduse üksikobjektide kaitse-eeskiri
**Grigori** (*Григорий*; ilmaliku nimega **Nikolai Kirillovitš Tšukov**, vene keeles *Николай Кириллович Чуков*; 1. veebruar 1870 Petroskoi – 5. november 1955 Moskva) oli vene rahvusest õigeusu vaimulik, aastatel 1945–1955 Vene Õigeusu Kiriku Leningradi ja Novgorodi metropoliit.

Leningradi ja Novgorodi metropoliidina oli ta aastatel 1945–1954 ka Pihkva ja Olonetsi piiskopkonna eestseisja ning kandis hoolt Vene Õigeusu Kiriku koguduste eest Soome territooriumil.

Aastatel 1946–1947 ja 1949–1950 täitis ta kohaliku piiskopi puudumise tõttu ka Tallinna ja Eesti piiskopi kohuseid.

Eesti Õigeusu Piiskopkonna Teatajas on tema nime eestindatud kujul **Gregoorius**.

Viited
------

1. ↑  vt näiteks Eesti Õigeusu Piiskopkonna Teataja, nr. 5, 28. detsember 1949.

  



|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**Pavel (Dmitrovski)** | **Tallinna ja Eesti piiskop (kohusetäitja)**1946–1947 | Järgnev**Issidor (Bogojavlenski)** |
| Eelnev**Issidor (Bogojavlenski)** | **Tallinna ja Eesti piiskop (kohusetäitja)**1949–1950 | Järgnev**Roman (Tang)** |
**Pilvi Üllaste** (sünniperekonnanimi **Tõnisson**; aastatel 1938–1945 **Toomendi**; 18. september 1917 Tallinn – 6. juuni 2003) oli eesti raadioesineja, helilooja, kirjanik ja kunstnik.

1935. aastal asus ta tööle Eesti Draamateatris etenduste muusikalise kujundajana. Aastatel 1938–1940 töötas ta Riigi Ringhäälingus lastesaadete tegijana. Sealt sai ta hüüdnime "raadiotädi". Samal eluperioodil mängis ta kannelt taarausuliste ühenduses Taara Hiis, Estonia teatris lavastati tema muusikaetendus "Lamburneid". 

1945. aastal asus ta elama Türile ja õpetajana tööle Türi keskkoolis. Alates 1948. aastast elas Üllaste Väätsa vallas.

Looming
-------

Ta lõi palju tuntuks saanud lastelaule, millele ta kirjutas ka teksti. Neist paljud jõudsid hiljem helikassettidele ja plaatidele, samuti koolilaulikutesse. Kuid Pilvi Üllaste loomingus on ka laule täiskasvanuile, mille tekstid kirjutas ta samuti ise.

Enne abiellumist valmis tal lasteraamat "Leheritsikas otsib tööd". 

1978. aastal andis kirjastus Valgus välja tema taimefüsioloogiasse süüviva lasteraamatu "Avatud pähklipuu". 1988. aastal ilmus raamat "Lugu kahest vereliblest", mis tutvustab inimkeha talitlust.

Pilvi Üllaste mahukaim teos oli 1997. aastal Kultuurkapitali abiga välja antud "Matsi raamat" – tema vanaisa Mats Tõnissoni elulugu.

Üllaste loomingus on ka suur hulk maastikumaale. Samuti illustreeris ta ise oma raamatuid.

Teoseid
-------

* Leheritsikas otsib tööd. Tallinn 1942
* Laulame-tantsime laule ja laulumänge lasteaia lastele. Tallinn 1960
* Avatud pähklipuu. Tallinn 1978
* Piiri-pääri lastelaule. Tallinn 1987
* Lugu kahest vereliblest. Tallinn 1988
* Matsi raamat. Mats Tõnisson 1853-1915. Tallinn 1997
* Meie lapse lauluraamat. Tallinn 2001
* Muusade kutse. Paide 2017

Isiklikku
---------

Tema isa Ustus Toomendi oli Mats Tõnissoni poeg.

Viited
------

1. ↑  Mait Talts. Muusade kutsele järgnedes. Eesti Päevaleht (Rootsi), 16. august 2017

Muud allikad
------------

* 2002 Türi Linnamuuseumis Pilvi Üllaste 85. juubeli tähistamiseks näitus raadiotädi elust ja loomingust.

Välislingid
-----------

* Foto
* "Raadiotädi Pilvi tähistab 85. juubelit"
* Pilvi Üllaste laulab ja saadab ennast kandlel (1987, pikkus 2 minutit)
**Nokia Lumia 900** on Windows Phone OS-il töötav nutitelefon, mida Nokia tutvustas esimest korda avalikkusele 9. jaanuaril 2012 üritusel nimega Consumer Electronics Show 2012, kus see võitis parima nutitelefoni auhinna. Telefonil on 4G LTE toetus alates aprillist 2012. Nokia Lumia 900 on 4,3-tollise (109 mm) ekraani ja ClearBlack AMOLED 800×480 maht-puuteekraaniga. See on ühes tükis polükarbonaatkorpus. Korpuse värvivalikus on punane, must, sinine ja valge.

5. septembril 2012 avalikustati Nokia Lumia 920 – Lumia 900 järeltulija. Uuendusteks on Windows Phone 8, kahetuumaline protsessor, kaamera PureView tehnoloogia, 1080p video salvestamine, 32 GB telefonimälu, suurem ekraan, suurem eraldusvõime (4,5" 1280x768) ja kumer klaas.

Peamised uuendused võrreldes Lumia 800-ga
-----------------------------------------

Erijooni Lumia 900 ja Lumia 800 vahel on mitmeid. Nokia Lumia 900-l on suurem ekraan, oluliselt suurema võimsusega aku, neljanda põlvkonna võrk (4G LTE) ja esikaamera (1 MPix) videokõnede jaoks.

Tarkvara
--------

Lumia 900 on varustatud nelja Nokiale ainulaadse rakendustega (sinna hulka ei loeta Windows Phone OS-i): Nokia Drive, Nokia Maps, Nokia Music (tasuta voogesituse muusika ja muusikapood) ja App Hightlights (teenus, mis vaatab tarkvara, mis põhineks kasutaja asukohal ja võrguoperaatoril). Alates aprillist 2012 sisaldab järgmisi telefon täiendavaid rakendusi: Nokia Transport – ühistranspordi ajakava ja navigatsiooni taotlus; Creative Studio – fototöötlusprogramm; TuneIn raadio – kohaliku ja ülemaailmse raadio esitus; CNN – uudised ja videod kogu maailmast; WRC Live – võimalus jälgida käimasolevaid rallisid ja uudiseid, mis toimuvad rallimaailmas.

Diagnostikatööriist
-------------------

Nagu Lumia 800-l, on ka Lumia 900-l diagnostikatööriist. Selleni on võimalik saada klaviatuuril kombinatsiooni #​​#634# vajutades ja see peaks allalaadimist alustama pärast viimase # vajutust. Diagnostikatööriist ilmub rakenduses nimega Diagnostics.

Selle tööriista kasutaja saab käivitada testid järgmistele valdkondadele: *accelerometer*, *ALS, audio loopback, camera, battery status, DTMF, gyroscope, hardware buttons, headset detection, LCD white, lights, life timer, magnetometer, power source, proximity, speaker, touch ja vibration*. Samuti on võimalik teha kõik testid korraga.

See rakendus ei kahjusta telefoni, vaid aitab leida funktsioone, mis ei tööta korralikult, hoides aega kokku veaotsingul. Kasutaja saab soovi korral tööriista eemaldada.

Kättesaadavus
-------------

### Eesti

Eestis on saadaval nii Nokia Lumia 900 kui ka Nokia Lumia 920.

Kasulikud lingid
----------------

* Ametlik koduleht
* Nokia koduleht – andmetest lähemalt
Aspazija
**Aspazija** (õieti **Elza Pliekšāne**, sünninimi **Johanna Emīlija Lizete Rozenberga**, ka **Elza Rozenberga**; 16. märts 1865 – 5. november 1943) oli läti luuletaja ja näitekirjanik. Tema abikaasa oli Rainis.

Elukäik
-------

Aspazija sündis ja kasvas jõukas talunikuperes Jelgava lähedal. Osaledes liikumise Uus Vool (*Jaunā strāva*) tegevuses, tutvus ta Jānis Pliekšānsi ehk Rainisega, kes oli üks liikumise juhte. Nad abiellusid 1897. aastal. Lühikest aega elasid nad Leedus Panevėžysis. Kui Rainis arreteeriti ja mõisteti viieks aastaks (1897–1903) Venemaale pagendusse, järgnes Aspazija talle. Hiljem naasid mõlemad Lätisse.

Pärast 1905. aasta revolutsiooni puhkemist põgenesid Aspazija ja Rainis arreteerimise kartuses Šveitsi, kus elasid 1905–1920. Pärast I maailmasõja lõppu naasid nad iseseisvasse Lätisse. Aspazija oli tegev naisliikumises ning astus ka Läti Sotsiaaldemokraatlikku Töölisparteisse.

Kirjanduslik tegevus
--------------------

Aspazija esimesed kirjutised on realistlikud, ent enamik tema loomingust võib liigitada uusromantismi alla. Leidub nostalgilisi tagasivaateid minevikule, näiteks näidendi "Vaidelote" (1894) tegevus toimub 14. sajandil Leedu suurvürstiriigis.

Aspazija tuntumate teoste hulka kuulub näidend "Hõbelinik" ("Sidraba šķidrauts", 1905).

### Teoseid

#### Näidendid

* "Atriebēja" (1887)
* "Vaidelote" (lavastatud 1894)
* "Zaudētās tiesības" (lavastatud 1894; eesti keeles "Kaotatud õigused", tõlkinud Mart Pukits; Tartu: J. Mäesepp, 1909)
* "Ragana" (lavastatud 1895)
* "Neaizsniegts mērķis" (lavastatud 1895)
* "Zeltīte" (1901)
* "Sidraba šķidrauts" (1903, lavastatud 1905)
* "Aspazija" (1923)
* "Boass un Rute" (1925)
* "Torņa cēlājs" (1927)
* "Zalša līgava" (1928)
* "Jānis Ziemelis" (1931)
* "Pūcesspieģelis" (lavastatud 1932)
* "Velna nauda" (1933)

#### Luulekogud

* "Sarkanās puķes" (1897)
* "Dvēseles krēsla" (1904)
* "Saulainais stūrītis" (1910)
* "Ziedu klēpis" (1911)
* "Izplesti spārni" (1920)
* "Raganu nakts" (1923)
* "Trejkrāsaina saule" (1926)
* "Asteru laikā" (1928)
* "Dvēseles ceļojums" (1933)
* "Kaisītās rozes" (1936)
* "Zem vakara zvaigznes" (1942)

#### Proosa

* "No atzīšanas koka" (1919)
* "Zila debess" (1924)
* "Zelta mākoņi" (1928)
* "Rudens lakstīgala" (1933)

|  |  |
| --- | --- |
|  | Tsitaadid Vikitsitaatides: **Aspazija** |
Asend Arizonas
Pima maakonna kohtumaja Tucsonis
Sahuarita järv
**Pima maakond** (*Pima County*) on maakond USA-s Arizona osariigi lõunaosas. Geograafilised koordinaadid on 32°03' N, 111°49' W.

Maakonna halduskeskus ja suurim linn on Tucson.

Maakonna pindala on 23 800 km², millest 5 km² moodustab veepindala. Lõunas piirneb maakond Mehhiko Sonora osariigiga.

Elanike arv oli 2020. aasta rahvaloenduse järgi 1 043 433. Aastal 2010 oli elanikke 980 263 ja 2000. aastal 843 746. Elanike arvult on Pima maakond Arizona osariigis teisel kohal.

Ligi 95 protsenti maakonna elanikest elab maakonna idaosas, kus asub Tucsoni linnastu. Maakonna keskosa linnastust läänes hõlmab *Tohono O'odhami* indiaanlaste reservaat (*Tohono Oʼodham Indian Reservation*), mis ulatub üle maakonna piiri Maricopa ja Pinali maakonda. Tohono O'odhami reservaadi hulka kuulub ka Tucsonist lõunasse jääv väiksem San Xavieri reservaat, kus asub 18. sajandi lõpus hispaanlaste rajatud misjon ja kolm indiaanikasiinot. Lisaks asub San Xavieri reservaadist põhjas *Pasqua Yaqui* hõimu reservaat.

Naabermaakonnad
---------------

* Yuma maakond (läänes)
* Maricopa maakond (põhjas)
* Pinali maakond (põhjas)
* Grahami maakond (kirdes)
* Cochise'i maakond (idas)
* Santa Cruzi maakond (kagus)
* Altar, Mehhiko (lõunas)
* Caborca vald, Mehhiko (lõunas)
* Plutarco Elías Callese vald, Mehhiko (lõunas)
* Sáric, Mehhiko (lõunas)

Ajalugu
-------

Pima maakonna ala läks USA-le 1853. aastal Gadseni ostuga. Pima maakond moodustati 9. novembril 1864 ning maakond on üks neljast originaalsest maakonnast Arizonas. Maakond sai nime pima indiaanlaste järgi. Algselt hõlmas Pima maakond kogu Arizona territooriumi ala, mis jäi laiuskraadist 113° 20' idasse ja Gila jõest lõunasse. Hiljem moodustati Pima maakonna alast Cochise'i, Grahami ja Santa Cruzi maakond.

Linnad
------

* Marana (51 908 elanikku 2020. aasta rahvaloenduse seisuga)
* Oro Valley (47 070 elanikku)
* Sahuarita (34 134 elanikku)
* South Tucson (4613 elanikku)
* Tucson (542 629 elanikku)

Kaitsealad
----------

* Buenos Aires National Wildlife Refuge
* Catalina State Park
* Cabeza Prieta National Wildlife Refuge (osa)
* Coronado metsakaitseala (osa)
* Ironwood Foresti rahvusmonument (osa)
* Organ Pipe Cactuse rahvusmonument
* Saguaro rahvuspark

Maanteed
--------

* Interstate 10
* Interstate 19
* State Route 77
* State Route 83
* State Route 85
* State Route 86
* State Route 210
* State Route 989

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Pima maakond** |

* Pima maakonna koduleht (*inglise keeles*)

|  |  | Maricopa maakond ja Pinali maakond | Grahami maakond |  |
| Yuma maakond |  | Cochise'i maakond |
| 

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Lääs |   **Pima maakond**   | Ida |

 |
|  |
|  | Mehhiko Altar, Caborca vald, Plutarco Elías Callese vald ja Sáric | Santa Cruzi maakond |

| * v
* r
Arizona maakonnad |
| --- |
| 
Apache **·** Cochise **·** Coconino **·** Gila **·** Graham **·** Greenlee **·** La Paz **·** Maricopa **·** Mohave **·** Navajo **·** Pima **·** Pinal **·** Santa Cruz **·** Yavapai **·** Yuma **·**  |  |
Jens Lieblein
**Jens Daniel Carolus Lieblein** (23. detsember 1827 Christiania – 13. august 1911 Eidsvolli vald, Akershus) oli norra egüptoloog. 

Ta sooritas mitu uurimisreisi Egiptusesse. Muu hulgas oli ta koos Henrik Ibseniga kohal Suessi kanali avamisel 1869. 

1876. aastast oli ta Norra esimene egüptoloogia professor Kristiania ülikoolis. 

Ta käsitles oma töödes eriti Vana-Egiptuse kronoloogiat ja usundit. Tema "Dictionnaire de noms hiéroglyphiques" (1871–1892), mis põhines tema kronoloogilistel uurimustel, oli tunnustatud õppevahend Vana-Egiptuse isikunimede ja suguvõsade õppimisel. 

Ta toimetas 1866–1868 kuukirja Norden ja koos Ernst Sarsiga ajakirja Nyt norsk Tidsskrift (1877–1878), millele ta tegi ka mitte-erialast kaastööd.

Teoseid
-------

* *Dictionnaire de noms hiéroglyphiques, en ordre généalogique et alphabétique* (1871; Hieroglüüfiliste nimede sõnaraamat genealoogilises ja tähestikulises järjekorras)
* *Hieroglyphisches Namenwörterbuch* (1891; Hieroglüüfiline nimesõnaraamat)
* *Gammelægyptisk Religion, populært fremstillet* (3 köidet 1883–1885; Vana-Egiptuse usund populaarses esituses).

Välislingid
-----------

* Sissekanne Norra biograafilises leksikonis
"Loomise sambad" Kotka udukogus sisaldavad aurustuvaid gaasigloobuleid, mis viivad uute tähtede sünnini
**Aurustuv gaasigloobul** (inglise keeles *evaporating gaseous globule*; lühend **EGG**) on gaasilise vesiniku piirkond kosmoses suurusega umbes 100 astronoomilist ühikut, mis varjutab selle taga asuvat gaasi äsja sündinud tähtede ultraviolettkiirguse eest.

Gaasigloobul toimib kaitsva kilbina, tänu millele selle varju jäävas tihedas gaasis võivad tekkida tähed. Esmakordselt tuvastati aurustuvad gaasigloobulid fotodel, mis tehti 1995. aastal Hubble'i kosmoseteleskoobiga.

Aurustuvad gaasigloobulid on uute prototähtede kõige tõenäolisemad eelkäijad. EGG-de sees on gaasi ja tolmu tihedus suurem kui ümbritsevas tolmupilves. Gravitatsioon tõmbab pilve veelgi tihedamalt kokku, kuna EGG jätkab materjali kogumist oma ümbrusest. Koos pilve tihenemisega tõuseb ka temperatuur gloobuli väliskihtide raskuse all ja EGG sees sünnib prototäht. Kui nii juhtubki, ei pruugi prototäht olla piisavalt suur, et tingimata täheks areneda. Sel juhul muutub prototäht pruuniks kääbuseks.

Vaata ka
--------

* Gloobul
* Lont

Viited
------

1. 1 2  Evaporating Gas Globule. scienceworld.wolfram.com
**Eduard Käbin** (venepäraselt Эдуард Кэбин; sündinud 17. aprillil 1945 Tallinnas) on eesti rahvusest Venemaa füüsik.

Ta lõpetas aastal 1963 Tallinna 30. Keskkooli ja aastal 1968 Moskva Riikliku Ülikooli füüsikateaduskonna. Aastal 1981 kaitses ta füüsika-matemaatikakandidaadi kraadi.

Ta töötab pärast ülikooli lõpetamist Moskva Riiklikus Ülikoolis, aastast 1996 dotsendi ametikohal. Ta peab loenguid tuumafüüsikast ja automatiseeritud õppesüsteemidest.

Ta töötas aastatel 1984–1986 Havanna Ülikoolis Kuubal. Ta on üle 100 teadustöö autor. Ta on üldkasutatava veebilehe "Tuumafüüsika internetis" autor ja hooldaja.

Isiklikku
---------

Tema isa oli Johannes Käbin.

Kirjandus
---------

* Kes on kes? Kes on kus? Kaugete maade eestlased. Lühielulood. Vello Lään. Olion 2011

Välislingid
-----------

* Eduard Käbini elulugu (vene keeles)
* Ядерная физика в Интернете ("Tuumafüüsika internetis")
* Jaanus Piirsalu, Eesti NSV esikommunisti poeg tõmbab kardina isa eluteelt, Postimees, 24. august 2019
Endine kunstnik Eduard Kutsari majamuuseum, august 2013
**Eduard Kutsari Majamuuseum** (varem ka **Eduard Kutsari Ateljeemuuseum**) oli Tartumaal Elvas aadressil J. Kärneri tänav 4 tegutsenud muuseum, mis käsitles kunstnik Eduard Kutsari elu ja loomingut.

Muuseum avati 27. märtsil 1971 Eduard Kutsari abikaasa eestvedamisel kunstniku kodumajas Eduard Kutsari Ateljeemuuseumina. 3. juunil 1972 avati kunstniku 70. sünniaastapäeva puhul muuseumi ees aias Aleksander Elleri tehtud portreebareljeef.

Alates 11. veebruarist 2008 tegutses muuseum **Eduard Kutsari Majamuuseumi** nime all Tartumaa Muuseumi filiaalina. 2012. aastal teatas Kultuuriministeerium algselt soovist anda muuseum Tartumaa Muuseumi koosseisus üle Elva linnale, kuid läbirääkimised jooksid ummikusse. Ministeerium otsustas Tartumaa Muuseumi koos selle filiaalidega sulgeda. Museaalid anti üle Eesti Rahva Muuseumile, kinnistu Riigi Kinnisvara ASile.

Tartumaa Muuseumi põhimääruse kohaselt oli Eduard Kutsari majamuuseumi ülesanne "kunstniku elu ja loomingu säilitamine ning tutvustamine; kunstniku kaasaegse kunstielu tutvustamine; kohaliku ja regionaalse kunstielu toetamine ning loomingu tutvustamine avalikkusele; kunstihariduse edendamine huvi- ja täiendushariduse raames elukestva õppe põhimõtete alusel".

Elvas asunud Tartumaa Muuseumi filiaal oli ka Vanemuise teatri näitleja Leopold Hanseni majamuuseum, mis tegutses Elvas aadressil Vaikne 10.

Viited
------

1. 1 2  Tartumaa Muuseumi põhimäärus. RTL 2008, 12, 165.
2. ↑  Tartumaa Muuseumi tegevuse lõpetamine. RT I, 23.11.2012, 4.
3. ↑  Tartumaa muuseum lõpetab tegevuse. Delfi, 1. oktoober 2012.
Eduard Kokoitõ, 2009
**Eduard Kokoitõ** (osseedi keeles *Кокойты Джабейы фырт Эдуард*, vene keeles: *Эдуард Джабеевич Кокойты*, gruusia keeles *ედუარდ კოკოითი*; sündinud 31. oktoobril 1964 Tshinvalis) oli Lõuna-Osseetia president 2001–2011.

Nooruses oli Kokoitõ Nõukogude Liidu maadluskoondise liige. 1980. aastatel oli ta Tshinvalis komsomolisekretär. 1992. aastal kolis ta Moskvasse, kus asus tegelema äriga.

Lõuna-Osseetiasse naasis Kokoitõ 2001. aastal. Samal aastal valiti ta teises hääletusvoorus 53% toetusega Lõuna-Osseetia presidendiks. Ametisse asus ta 18. detsembril.

2006. aasta 12. novembril valiti Kokoitõ ametisse tagasi. Samal päeval valiti Gruusia poolt kontrollitud Osseetia aladel presidendiks endine Lõuna-Osseetia peaminister Dmitri Sanakojev.

2011. aasta novembris valiti uus president, Kokoitõ kolmandaks ametiajaks kandideerida ei saanud. 9. detsembril astus ta ennetähtaegselt ametist tagasi.

Viited
------

1. ↑  Lõuna-Osseetia president astus ametist tagasi
|  |
| --- |
|  |
| Medalikohad |
| Noorte maailmameistrivõistlused |
| **Kuld** | 2017 | jalgpall |
| Euroopa U-17 meistrivõistlused |
| **Hõbe** | 2017 | jalgpall |

**Addji Keaninkin Marc-Israel Guéhi** (sündinud 13. juulil 2000 Abidjanis) on Elevandiluurannikul sündinud Inglismaa jalgpallur, kes mängib keskkaitsjana Inglismaa Premier League'i klubis Crystal Palace ja Inglismaa jalgpallikoondises.

Ta kolis perekonnaga Inglismaale, kui oli üheaastane. Jalgpalluriteekonda alustas ta 2005. aastal Londoni äärelinna klubis Cray Wanderers. 2007. aastal liitus ta Chelsea noorteakadeemiaga. Chelseaga sõlmis ta esimese profilepingu 2017. aastal. Chelsea põhimeeskonnas debüteeris ta 2019. aasta septembris EFL Cup'i mängus Grimsby Towni vastu. 2020. aasta jaanuaris läks ta laenule Inglismaa esiliiga klubisse Swansea City ning jäi sinna kuni hooaja 2020–21 lõpuni.

2021. aasta juulis sõlmis ta viieaastase lepingu Crystal Palace'iga. Üleminekusumma oli umbes 18 miljoni naelsterlingit, mis tegi temast Crystal Palace'i ajaloo kolmanda kalleima ostu Christian Benteke ja Mamadou Sakho järel. Esimese värava Inglismaa kõrgliigas lõi ta 20. novembril 2021 mängus Burnley vastu.

2017. aastal tuli Guéhi Inglismaa kuni 17-aastaste koondisega noorte maailmameistriks. Samal aastal saavutas ta Euroopa omavanuste meistrivõistlustel teise koha ja valiti turniiri sümboolsesse koosseisu. Inglismaa jalgpallikoondises tegi Guéhi debüüdi 26. märtsil 2022 sõprusmängus Šveitsi vastu.

Viited
------

1. ↑  "Crystal Palace sign £18m Marc Guéhi from Chelsea on five-year deal". The Guardian. 18.7.2021. Vaadatud 27.3.2022
**Rombiline kärnrästik** (*Causus rhombeatus*) on maoliik.

Klassifikatsioon
----------------

Rombilise kärnrästiku süstemaatika pole päris selge. Osad autorid paigutavad ta alamsugukonda *Causinae*.

Rombiline kärnrästik klassifitseeritakse roomajate andmebaasis pärisrästiklaste alamsugukonda.

Kirjeldus
---------

Seljasoomused on harilikult helepruuni värvi, mida ilmestavad suured tumepruuni värvusega rombja hulknurga kujuga laigud, peas aga on üsna suur kolmnurkjas-südajas laik.

Levila
------

Nad elavad Senegalis, Gambias, Guinea-Bissaus, Guineas, Sierra Leones, Libeerias, Elevandiluurannikul, Ghanas, Togol, Nigeerias, Kamerunis, Ekvatoriaal-Guineas, Kesk-Aafrika Vabariigis, Kongo Vabariigis, Kongo Demokraatlikus Vabariigis, Lõuna-Sudaanis, Etioopias, Somaalias, Keenias, Ugandas, Tansaanias, Rwandas, Burundis, Mosambiigis, Malawis, Sambias, Angolas, Namiibias, Botswanas, Zimbabwes, Svaasimaal ja Lõuna-Aafrika Vabariigis.

Viited
------

1. ↑  Loomade elu 5:312.
2. ↑  Peter Uetz & Jakob Hallermann, Causus rhombeatus *Roomajate andmebaas veebiversioon (vaadatud 21.04.2014)* (inglise keeles)
3. ↑  Loomade elu 5:312.

Välislingid
-----------

* Sissekanne Animal Diversity Web-is
* Sissekanne NCBI-s
* Sissekanne roomajate andmebaasis
* Sissekanne SITI-s

*Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit fr:Causus rhombeatus seisuga 27.03.2014.*
**Peñón de Vélez de la Gomera** on Hispaania valdus Põhja-Aafrikas. Asub eksklaavina Maroko rannikul 77 m kõrgusel kaljusel neemel. Valduse pindala on umbes 1,9 hektarit.


Aafrika maad

**Iseseisvad riigid:** Alžeeria | Angola | Benin | Botswana | Burkina Faso | Burundi | Djibouti | Egiptus | Ekvatoriaal-Guinea | Elevandiluurannik | Eritrea | Etioopia | Gabon | Gambia | Ghana | Guinea | Guinea-Bissau | Kamerun | Keenia | Kesk-Aafrika Vabariik | Komoorid | Kongo Vabariik | Kongo Demokraatlik Vabariik | Lesotho | Libeeria | Liibüa | Lõuna-Aafrika Vabariik | Lõuna-Sudaan | Madagaskar | Malawi | Mali | Maroko | Mauritaania | Mauritius | Mosambiik | Namiibia | Niger | Nigeeria | Roheneemesaared | Rwanda | Sambia | São Tomé ja Príncipe | Senegal | Seišellid | Sierra Leone | Somaalia | Sudaan | Svaasimaa | Zimbabwe | Tansaania | Togo | Tšaad | Tuneesia | Uganda  

 **Sõltuvad alad:** Briti India ookeani ala | Ceuta | Chafarinase saared | Kanaari saared | Madeira | Mayotte | Melilla | Peñón de Alhucemas | Peñón de Vélez de la Gomera | Réunion | Saint Helena  

 **Tunnustamata riigid ja okupeeritud alad:** Edela-Somaalia | Jubaland | Lääne-Sahara | Puntland | Somaalimaa

 **Aafrika maad** | Aasia maad | Austraalia ja Okeaania maad | Ameerika maad | Euroopa maad
**Sigapusma** on Järvamaal praeguse Järva valla alal asunud endine küla. Minevikus kuulus ta Peetri kihelkonda ja hiljem Koigi valda.

Sigapusmale lähimad külad on läänes Sõrandu, põhjas Silmsi, idas Vaali, kagus Lähevere ja lõunas Pätsavere. Muudest paikadest asub loodes Kiiluküla.

Sigapusmat esmamainiti 14. sajandil kujul *Syckadenpuske*. Kesk- ja varauusajal kuulus Sigapusma küla Prandi vakuse koosseisu.

1937 arutas Koigi vallavolikogu Sõrandu ja Sigapusma elanike palvet need külad ühendada ja anda ühinenud külale nimeks Koigi küla, sest nende senised nimed olevat halva kõlaga ja kohta tuntavat juba nagunii Koigina endise Koigi vallamaja järgi ja peetavat Koigi valla keskuseks. Siiski jäi see palve tagajärjeta. Seepeale tehti 1939 vallavolikogule uus ettepanek vähemalt Sigapusma küla Sõranduga ühendada. 1945. aasta külade loendis enam Sigapusmat ei esine.

Viited
------

1. 1 2  Eesti kohanimeraamat, kaart 24
2. 1 2  Marja Kallasmaa: artikkel Sõrandu (Eesti kohanimeraamat, lk. 634)
Sigaste raudteepeatus, kevad 2005
**Sigaste raudteepeatus** oli raudteepeatus Pärnumaal Saarde vallas Sigaste külas. Läbi Sigaste kulges kuni 2008. aastani Pärnu–Mõisaküla raudtee, mis omakorda oli osa Tallinna–Pärnu–Riia raudteest.

Sigastele eelnes Pärnu poolt tulles Surju raudteejaam ja järgnes Kilingi-Nõmme raudteejaam. Kitsarööpmelise raudtee ajastul asus Surju ja Sigaste vahel veel Riisselja raudteejaam. 
Raudteepeatuses asus üks madal perroon.

Ajalugu
-------

Sigaste peatuskoht aastal 2007
* Sigaste pooljaam rajati 1896. aastal koos Valga–Ruhja–Pärnu raudteega. Toona jäi see Saarde kihelkonda Kärsu mõisa maadele.
* Aastatel 1975–1981 rajati kitsarööpmelise raudtee asemele laiarööpmeline Tallinna–Pärnu–Riia raudtee, mille tulemusel sai Sigastest peatuskoht.
* Viimane reisirong sõitis läbi Sigaste 31. jaanuaril 1996. Kaubarongid sõitsid Pärnu–Mõisaküla vahet veel kuni 2000. aastate alguseni.

Jaamahoone
----------

Sigaste jaam 20. sajandi alguses
Sigaste jaamahoone lammutati 1980. aastatel. Jaamakompleks koos abihoonetega asus raudtee edelaküljel.

Viited
------

1. ↑  PÄRNU - MÕISAKÜLA; Eesti Raudteeajaloo Selts
2. ↑  Sigaste jaam; raudtee.eu

Välislingid
-----------

* Infot peatuse kohta; fotod (*vene keeles*)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **Eelnev peatus** | **Endine raudteepeatus**  | **Järgnev peatus** |
|  Surju |  **Sigaste** | Kilingi-Nõmme  |
Endeavour aprillis 2020
**Crew Dragon Endeavour** (seerianumbriga C206) on SpaceX-i ehitatud ja arendatud kosmoselaev, mida kasutatakse NASA mehitatud missioonidel.

Endeavour lendas esimest korda kosmosesse 30. mail 2020 missiooni Crew Dragon Demo-2 raames, meeskonda kuulusid Robert Behnken ja Douglas Hurley. Demo-2 oli esimene mehitatud missioon pärast 2011. aastal toimunud Space Shuttle'i programmi missiooni STS-135 ning esimene kord, kui erafirma saatis kosmosesse mehitatud missiooni. Endeavour naasis Maale 2. augustil 2020 ja uuesti läks see kosmosesse missioonil SpaceX Crew-2 2021. aastal.

Behnken ja Hurley nimetasid kosmoselaeva Endeavouriks kosmosesüstiku Endeavour järgi, millega mõlemad astronaudid esimest korda kosmoses käisid.

Viited
------

1. ↑  "NASA Astronauts Launch from America in Historic Test Flight of SpaceX Crew Dragon". *NASA*. Vaadatud 10. august 2020.
2. ↑  "SpaceX Crew Dragon makes historic 1st splashdown to return NASA astronauts home". *Space.com*. Vaadatud 10. august 2020.
3. ↑  "Crew Dragon's astronauts give their SpaceX spaceship a storied name: Endeavour". *GeekWire*. Vaadatud 10. august 2020.
Teodors Ķirsis 2003. aastal. Jaan Künnapi foto
**Teodors Ķirsis** (25. november 1942 Jelgava – 10. detsember 2003 Uus-Meremaa) oli Läti ettevõtja, ühiskonnategelane ja alpinist. Ta on kahe alpinismialase raamatu autor.

Elulugu
-------

Hariduse sai ta Jaunpilsi keskkoolis ja Riia Polütehnilises Instituudis.

Pärast õpingute lõppu töötas Polütehnilises Instituudi masinaehituse kateedri laboratooriumis assistendina, hiljem dotsendina, kateedri juhatajana ja tööstuslike ärisüsteemide instituudi direktorina. Seejärel töötas NCC Industry Latvija ehitusteeninduskeskuses, algul direktori ja hiljem asepresidendina.

Ķirsis oli üks silmapaistvamaid Läti alpiniste. Ta oli vallutanud kõik NSV Liidu territooriumil asunud üle 7000-meetrised tipud (Kommunismi, Pobeda, Korženevskaja, Lenini, Han-Tengri tipp), mille eest ta sai aunimetuse Lumeleopard. Pärast Läti iseseisvuse taastamist asus ta vallutama Himaalaja mäetippe. 14. mail 1995 tõusis ta koos Imants Zaulsiga esimeste Läti alpinistidena maailma kõrgeima mäe Džomolungma (8848 m) tippu. Ta tõusis ka Dhaulagiri tippu (8167 m; 10. oktoobril 1993 koos Imants Zaulsi ja Ilgvars Paulsiga) ja veel mitme mäe tippu. Elu jooksul juhtis ta umbes 50 alpinismiekspeditsiooni.

2001. aasta jaanuariks oli ta tõusnud kõikide kontinentide kõrgematele mäetippudele.

1996. aastal pälvis ta Kolme Tähe ordeni.

10. detsembril 2003 (koduse aja järgi 9. detsembril) hukkus ta koos oma tütre Evija Ķirse ja veel kahe läti alpinistiga (Ilmārs Bernāns ja Aivars Prošenkovs) Uus-Meremaal, olles tõusnud programmi "7 mäetippu Lätile" raames Aorakile (3754 m). Neist ka I. Bernāns oli pärjatud Lumeleopardi tiitliga.

Viited
------

1. 1 2 3  "Gājuši bojā četri Latvijas alpīnisti, viņu vidū Teodors Ķirsis". Tvnet.lv.
2. 1 2  ""Latvijas ļaudis" profils". Gramata21.lv.
3. 1 2 3  "Portrets. Katram alpīnistam kāds kalns ir pēdējais. Kādi bija viņi?". Apollo.lv.[*alaline kõdulink*]
4. ↑  "Noslēpumainais Lielais Melnais". Sporto.lv. Originaali arhiivikoopia seisuga 1. detsember 2016.

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Teodors Ķirsis** |

*
Cripside grafiti.
**Crips**, ka **Original Crip Homies (OCH)** on Ameerika Ühendriikides asuv 
tänavajõuk, mis koosneb peamiselt afroameeriklastest.

Cripside jõuk sai avalikkusele tuntumaks 1969. aastal. Jõugu moodustamise eestvedajateks olid Raymond Washingtoni ja Stanley Tookie Williams III.

Aastate jooksul on tänavajõuk muutunud üheks suuremaks ja jõulisemaks jõuguks Ameerika Ühendriikides, milles on üle 30 000 liikme. Jõuk on tuntud eelkõige mõrvade, röövide, narkoveo ja tänavakakluste poolest. Cripsi liikmed kannavad tavaliselt siniseid särke, pükse, pearätte ja jalavarje. Cripsi suurim rivaal on teine suur tänavajõuk Bloods.

Tuntud Cripsi liikmeid
----------------------

* Bad Azz
* Battlecat
* B.G. Knocc Out (Nutty Blocc Compton Crip)
* Big Syke
* Brotha Lynch Hung
* C-Bo
* CJ Mac
* Coolio
* Daz Dillinger
* Dirty Red
* Dresta (Nutty Blocc Compton Crip)
* Eazy-E (Kelly Park Compton Crip)
* Goldie Loc
* Ice-T
* Jayo Felony (Rollin 40s Crip)
* Kokane
* Doggystyleeee
* Kurupt
* Lil' 1/2 Dead
* Lil Eazy-E
* MC Eiht
* MC Ren
* Richie Rich
* Snoop Dogg (Rollin 20s Crip)
* Spider Loc
* Swoop G
* The Dove Shack
* The Twinz
* xZmiTh
* Rxger
* Tray Deee
* Tweedy Bird Loc
* WC (Neighborhood 111 Crip)
* Xzibit
* Blueface
**Pürolüüs** on aine muundumine kõrgel temperatuuril ilma õhu juurdepääsuta (või vähese õhu juuresolekul). Võimaldab toota vedelkütuseid.

Pürolüüs on ainete termolüüsi tööstuslik rakendamine enamasti orgaanilist ainet sisaldavate materjalide korral. Pürolüüsiks nimetatakse tihti ka muidki keemiatööstuses kasutatavaid kõrgetemperatuurseid protsesse, nagu krakkimine, kuivdestillatsioon või destruktiivne destillatsioon. 

Orgaaniliste ühendite pürolüüsi peamised reaktsioonid on molekulide süsinikuskeleti lõhustumine (destruktsioon), funktsionaalrühmade täielik või osaline eraldumine (sellega kaasneb vee, ammoniaagi, süsinikmonooksiidi, süsinikdioksiidi jm lihtsamate ühendite moodustumine), lähtemolekulide ja nende fragmentide polümerisatsioon või kondensatsioon, lähteaine ja lõhustumissaaduste isomerisatsioon, vesiniku ümberjaotumine või eraldumine jm.

Looduslik orgaanilise aine pürolüüs esineb sügaval maapõues, kus lagunemine toimub kuumuse ja rõhu mõjul anaeroobsetes tingimustes pika aja jooksul ning tulemusena eraldub valdavalt metaan. Nii moodustuvad gaasilised saadused (maagaas, kaevandusgaas, kildagaas) ning maasügavusse jääb tahke jääk (antratsiit, pruunsüsi ja meresetete korral ka veest kergemad vedelad saadused, nagu nafta). 

Kõrgmolekulaarsete ainete analüüsil on üks laialtkasutatav meetod pürolüüsikromatograafia. Siin enne gaasikromatograafi kolonni sisenemist proov (plast, tekstiil, vedelkütus jm) kiiresti kuumutatakse, nii et suured molekulid lagunevad andes väiksemad lenduvad komponendid, mis edasi lahutatakse kolonnis ja saadakse materjalile iseloomulik pilt.

Hüdropürolüüs on orgaanilise aine termiline lagundamine kõrgel temperatuuril vee juuresolekul.

Pürolüüsi, millele eelneb pürolüüsitava aine pihustamine aerosooliks, nimetatakse pihustuspürolüüsiks.

Kütuste ja biomassi koospürolüüsil on täheldatud saaduste (õli või muud) sünergiafaktori muutust [Johannes I. Palu V. *Oil Shale* 2013, 30(4)].

Vaata ka
--------

* Lagunemisreaktsioon
* Termokeemiline muundamine
* Termolüüs
* Tõrva ajalugu