recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Õitsev tore vulkaanikell
**Tore vulkaanikell** (*Brighamia insignis*, havai keeles *ʻōlulu* või *alula*) on kellukaliste sugukonda vulkaanikella perekonda kuuluv taim.

Tore vulkaanikell on Havai saarte endeem, mis kasvab looduslikult vaid Kauai ja Niihau saarel.

Tal on mitu alamliiki, mida on peetud ka eraldi liikideks.

Taim kasvab kuni 480 m üle merepinna keskmise niiskusega põõsastikes ja kuivades metsades, kus aastane sademetehulk on alla 170 cm. Ta kasvab ka õhukese pinnasekihiga järskudel basaltkaljudel.

Tore vulkaanikell on sukulent ja hoiab toitainete varusid oma tüves. Taime oksteta tüvi on tavaliselt 1–2 m kõrgune, kuid võib ulatuda 5 meetrini. Ülalt kitseneva tüve tipus on lihakad lehed.

Taim õitseb septembrist novembrini. Õied on kollakasvalged ja koondunud õisikutesse, milles on 3–8 õit. Iga õis on 1–3 cm pikkuse varre otsas. Kroonlehti on 5 ning need on 3–4 mm laiused, kuid kuni 14 cm pikad, moodustades toru. Õie lõhn meenutab kuslapuu lõhna. Taime vili on 13–19 mm pikkune kupar, mis sisaldab arvukalt seemneid. Seemned on munajad ja umbes 1 mm suurused.

Toredat vulkaanikella tolmeldasid looduses peamiselt ööliblikad, kelle imilont ulatus kuni 7–14 cm sügavuse õie põhja. Peamine tolmeldaja, liblikas *Manduca blackburni*, on nüüdseks ise muutunud äärmiselt haruldaseks, mistõttu taim peaaegu ei saa looduslikul teel paljuneda. Taimi on tolmeldanud botaanikud. 

Tore vulkaanikell on kriitiliselt ohustatud taim. Niihaul leiti viimane eksemplar 1947. 1994. aastal oli teada 5 looduslikku asurkonda kokku 45–65 taimega. 2001. aastal oli alles 4 asurkonda 20 taimega, aga 2011. aastal kõigest 10 isendit. Tehistingimustes kasvavaid taimi on märksa rohkem.

Lisaks ohustavad taime võõrliigid, metsistunud kodukitsed ja sead, nälkjad, rotid, tuli ja punaste ämblikulestade *Tetranychus cinnabarinus* levitatav nakkus. Ühe asurkonna lähedalt kulgeb matkarada. Kuna taim kasvab järskudel avatud kaljudel, siis võivad teda kahjustada taifuunid ja maalihked.

Toredat vulkaanikella müüakse ka toataimeks, kuid teda on väga raske kasvatada ja enamasti sureb taim toatingimustes üsna kiiresti. Kuid taimeaias ei ole teda üldse keeruline kasvatada. Seetõttu on tal lootust pääseda väljasuremisest ilutaimeks saamise tõttu.

Viited
------

1. ↑  "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 28. oktoober 2010. Vaadatud 29. jaanuaril 2010.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)

Välislingid
-----------

* Kirjeldus ja fotod Riikliku Troopilise Botaanikaaia kodulehel
*
**Suursaatkond** (mitteametlikult ka **saatkond**) on riigi kõrgeimat tüüpi alaline diplomaatiline esindus teises riigis. Vatikan nimetab suursaatkonna ülesandeid täitvaid asutusi apostellikeks nuntsiatuurideks.

Lähetajariigi esindus asukohariigis ehk suursaatkond avatakse töökorralduse lihtsustamise huvides üldjuhul asukohariigi pealinnas.

Suursaatkonna juht on erakorraline ja täievoliline suursaadik.

Suursaatkonnale alluvad konsulaadid.

Ülesanded
---------

Oma kohustusi täites peab suursaatkond arvestama asukohariigi eripäraga. Mõnes riigis on esikohal kaubandushuvid, teises riigis koostöö kultuurivaldkonnas, poliitiline tegevus või lähetajariigi kodanike huvide kaitse.

Suursaadik teeb võimalikult vähe administratiivset tööd. Olulisem on osaleda üritustel ja tõmmata tähelepanu oma riigile, ettevõtetele ja organisatsioonidele.

Iga suursaatkonna kohus on tutvustada oma riiki, tekitada huvi eri valdkondade (näiteks majandus, kultuur, haridus, teadus, eluolu) vastu ning muuta oma riik atraktiivseks investeerimis- ja turismimaaks.

Suursaatkonna üks vastutusrikkamaid ülesandeid on tegutsemine kriisiolukorras (sõda, loodusõnnetus, epideemia jms).

Töötajad
--------

Suursaatkonna avamise eesmärgist ja tööülesannete iseloomust tulenevalt on töötajate arv ja hierarhia riigiti erinev.

Suursaatkonna eesotsas asuva suursaadiku abiline on enamjaolt erasekretär, kes tagab suursaatkonna efektiivsuse ja toimimise.

Enamik suursaatkonda lähetatuist on rahvusvaheliselt tunnustatud au- ja ametiastmetega diplomaadid. Neile järgnevad haldus- või tehniline personal ning mitmesugused atašeed ehk eri valdkondade spetsialistid, kes osalevad vastavalt vajadusele suursaatkonna igapäevatöös.

Vaata ka
--------

* Alaline esindus
* Välisesindus

Viited
------

1. 1 2  Örn, Torsten 2004: "Milleks diplomaatia? Kultuuriajalooline käsitlus". Olion, Tallinn. Lk 49
2. ↑  Örn, Torsten 2004: "Milleks diplomaatia? Kultuuriajalooline käsitlus". Olion, Tallinn. Lk 52
3. ↑  Örn, Torsten 2004: "Milleks diplomaatia? Kultuuriajalooline käsitlus". Olion, Tallinn. Lk 50, 56
4. ↑  Örn, Torsten 2004: "Milleks diplomaatia? Kultuuriajalooline käsitlus". Olion, Tallinn. Lk 51
5. 1 2 3  Örn, Torsten 2004: "Milleks diplomaatia? Kultuuriajalooline käsitlus". Olion, Tallinn. Lk 53–54
**Eugen Theodor Valdek Tallmeister** (1. august 1916 Riia – 2. september 2006 Tallinn) oli eesti arst ja Tartu Ülikooli arstiteaduskonna õppejõud.

Elulugu
-------

Ta lõpetas aastal 1934 Tallinna Prantsuse Lütseumi. Samal aastal astus ta Tartu Ülikooli arstiteaduskonda, mille lõpetas 1940. aastal arsti astme väärilisena *cum laude*. Akadeemiliselt oli ta Eesti Üliõpilaste Seltsi liige.

Juba üliõpilasena töötas ta professor Karl Schlossmanni juures mikrobioloogia alal ja saavutas üliõpilaste teadustööde võistlustel I auhinna. Aastal 1940 asus ta jaoskonnaarstina tööle Valjalasse.

1. augustil 1941 mobiliseeriti ta Punaarmeesse ja viidi Uuralite taha Tšeljabinski oblastisse tööpataljoni. Tööpataljoni õudustest päästis teda Eesti Laskurkorpuse formeerimine ja sinna määramine jaanuaris 1942 sanitaarroodu komandörina. Ta teenis kogu sõja vältel 7. Eesti Laskurdiviisis 86. Meditsiini-sanitaarpataljonis arstina, sanitaarkapteni auastmeni, võideldes Velikije Luki all, Eestis ja Kuramaal.

1947. aastal demobiliseerituna naasis ta Tartusse. Aastatel 1947–1950 oli ta Tartu Riikliku Ülikooli mikrobioloogia ja nakkushaiguste kateedri aspirant, töötades samaaegselt kateedris assistendina. Aastal 1951 (hilinenult kaitses ta väitekirja "tänu" anonüümkirjale tema sotsiaalse päritolu kohta; väitekirja kaitsmisele lubati ta tänu selgitustele sõjas "õigel poolel" osalemisest) kaitses ta dotsent Feliks Lepa juhendamisel tööga "Escherichia coli osatähtsus imikute ja väikelaste kõhulahtisuse puhul" meditsiinikandidaadi väitekirja. Aastatel 1951–1960 töötas ta mikrobioloogia kateedri vanemõpetajana, aastatel 1960–1964 samas dotsendi ja kateedrijuhatajana ja aastatel 1964–1987 dotsendina; lisaks oli ta aastatel 1972–1974 arstiteaduskonna õppeprodekaan.

Eugen Tallmeister suri 2. septembril 2006 Tallinnas ja ta maeti 7. septembril 2006 Rahumäe kalmistule.

Tunnustus
---------

* Punatähe orden

Isiklikku
---------

Isa Theodor Tallmeister oli E.E.L.K. Tallinna Püha Vaimu koguduse õpetaja, vend Viktor Tallmeister (hukati aastal 1941) oli jurist.

Ta abiellus aastal 1944 Narva vadja päritolu Glafira Salakinaga ja neil oli kolm tütart; Helvi töötab sotsiaalministeeriumis ja Õie on psühhiaater.

Viited
------

1. ↑  Tallinn Rahumäe kalmistu, U, PE D, 2-1, 4-kohaline kirstuplats

Kirjandus
---------

* Helbe Merila-Lattik. "Eesti arstid 1940–1960". Lk 343.

Välislingid
-----------

* *Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918-1944*
* Dotsent Eugen Tallmeister 90
**Eugen Ojamaa** (16. veebruar 1918 Narva – 20. märts 2003 Tallinn[*viide?*]) oli eesti ehitusteadlane.

Elulugu
-------

Ta lõpetas 1937. aastal Tallinna Tehnikumi ehitusosakonna tehnikuna, 1947. aastal Moskva V. V. Kuibõševi nimelise Ehitusinseneride Instituudi, 1953. aastal aspirantuuri Moskvas Tööstushoonete Teadusliku Uurimise Instituudi juures, tehnikakandidaat (1953, samas). 

Oli aastatel 1947–1951 Ehituse Teadusliku Uurimise Instituudi nooremteadur, 1953–1959 vanemteadur ja sektorijuhataja, 1959–1972 teadusdirektor, 1972. aastast Silikaatbetooni TUPI laborijuhataja ja vanemteadur.

Teadustöö
---------

Uurimisvaldkond: ehitiste piirdekonstruktsioonide soojustehniliste omaduste määramine, kohalikud ehitusmaterjalid, kukermiitsideaine kasutamine seinaplokkide tootmises, erisuguste side- ja täiteainete kasutamine põlevkivituhkbetooni ning kuumuskindla betooni tootmisel, gaasbetoonist ehitusdetailide toomise tehnoloogia, põlevkivituhk-gaasbetooni ja vibraatormeetodil toodetava tavalise betooni tehnilis-majanduslik võrdlemine.

Teoseid
-------

* Kohalikud ehitusmaterjalid (kaasautor Feliks Kiviselg). Tallinn 1964
* The utilization of the inorganic portion of the kukersite oil shale (kaasautor Feliks Kiviselg). // UN Symp. on the Development and Utilization of Oil Shale Resources. Tallinn 1968

Tunnustus
---------

* 1965 Nõukogude Eesti preemia

Viited
------

1. 1 2 3  Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide.

Kirjandus
---------

* О деятельности НИИС. Tallinn 1987. Lk 106

Välislingid
-----------

* *Eesti teaduse biograafiline leksikon.* 3. köide: *N–Sap* TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013

 *Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.*
**Ajupiirkond** on suuraju ruumiliselt piiritletav piirkond. 

Üks peaaju uurimise põhilisi lähenemisi on neokorteksi jaotamine anatoomiliselt ja funktsionaalselt eristatavateks piirkondadeks. Neid piirkonde uuritakse seejärel kui peaaju talitluse "ehituskivideks". Tulemuseks on mitmesugused lokalisatsiooni teooriad.

Anatoomiliste erinevuste olemasolu suurajus on alati olnud vaieldamatu ja sellele juhtis tähelepanu eriti Korbinian Brodmann. Tema koostatud inimese neokorteksi nummerdatud jaotusskeem on tänapäevani kasutusel.

Ka piirkondlikud erinevused peaaju talitluses on tänapäeval üldtunnustatud. Nii näiteks osaleb mitu piirkonda pea tagaosas (nägemiskorteks) eelkõige nägemises, teised piirkonnad vastutavad nähtavasti teiste meelte, motoorika kavandamise ja juhtimise ning teiste vaimufunktsioonide eest. Üksikute piirkondade kahjustus võib järelikult viia üksikute funktsioonide väljalangemiseni (näiteks pimesuseni nägemiskorteksi kahjustuse korral), ilma et teised vaimsed võimed oleksid kahjustatud.

Siiski puuduvad tänapäeval ühtsed peaaju jaotused funktsionaalseteks piirkondadeks. Asi on selles, et peaaju modulaarsus paistab piirduvat mõne põhifunktsiooniga, enamikku vaimuprotsesse ei saa piiritleda ühe piirkonnaga. Samuti on peaaju anatoomilised ja funktsionaalsed sageli oluliselt erinevad, nii et piirkondi pole võimalik funktsionaalselt piiritleda.

Vaata ka
--------

* Konnektoom
* Ajuuurimise ajalugu

Viited
------

1. ↑  Karl F. Masuhr, Florian Masuhr, Marianne Neumann. *Neurologie*, *Duale Reihe Neurologie*, Thieme: Stuttgart 2013, lk 516–518. ISBN=978-3-13-151697-8.
2. ↑  D. U. Silverthorn. *Physiologie*, Pearson Deutschland 2009, lk 474–476. ISBN=978-3-8273-7333-5.
**Ajukelmeks** ehk **ajukestaks** (ladina ains *meninx*; mitm *meninges*) nimetatakse paljude kesknärvisüsteemiga selgroogsete aju ümbritsevaid sidekoelisi kestasid, mille vahele jäävad aju-seljaaju vedelikuga (ajuvedelikuga) täidetud pilujad ruumid.

Ajukestade täpne piiritlus pole tänapäeval selge, kuna eristatakse peaaju kestasid ja seljaaju kestasid. Peaaju kestad lähevad kuklaluu suurmulgu piirkonnas üle seljaaju kestadeks.

Roomajatel
----------

Roomajatel koosneb ajukelme *endomeninx* '​ist (koosnedes pehmekestast ja ämblikuvõrkkestast) ja *ectomeninx* '​ist, mis ümbritsevad pea- ja seljaaju.

Imetajatel
----------

### Peaaju kestad

Koduloomadel koosnevad peaaju kestad : 

* peaaju-kõvakestast (*dura mater encephali*)
* peaaju-ämblikvõrkkestast (*arachnoidea encephali*)
* peaaju-pehmekestast (*pia mater encephali*).

### Seljaaju kestad

Seljaaju ümbritseb kolm ajukesta: seljaaju-kõvakest (*dura mater spinalis*), seljaaju-ämblikuvõrkkest (*arachnoidea spinalis*) ja seljaaju-pehmekest (*pia mater spinalis*).

### Inimestel

Peaaju kestad
-------------

* pehmekest ehk soonkest (*pia mater*)
* ämblikuvõrkkest (*arachnoidea*)
* aju kõvakest (*dura mater*).

Ajaloolist
----------

Ajukelme esmakirjeldus arvatakse leiduvat Edwin Smithi (1862) omandatud papüüruserullidel, mis on dateeritud aastaga 1534 e.m.a, kuid pärinevad tõenäoliselt tunduvalt varasemast ajast.

Vanakreeka filosoof Aristoteles kirjeldas oma töödes loomade kesknärvisüsteemi struktuure, tema arvates katsid aju kaks membraani.

Termini võttis kasutusele vanakreeka anatoom Erasistratus.

Patoloogia
----------

Ajukelmepõletik on meningiit. Ajukelmekasvaja on suuraju- või seljaajukelmest lähtuv kasvaja ehk meningeoom.

Vaata ka
--------

* kõvakest
* seljaajukelme

Viited
------

1. ↑  "Meditsiinisõnastik" 20:2004.
2. ↑  Meeli Roosalu. "Inimese anatoomia", Kirjastus Koolibri, lk 213, 2010, ISBN 978-9985-0-2606-9.
3. ↑  Endomeninx, veebiversioon (vaadatud 14.05.2014) (*inglise keeles*)
4. ↑  Enn Ernits, Esta Nahkur,"Koduloomade anatoomia", Eesti Maaülikool, Tartu, Halo Kirjastus, lk 351, 2013, ISBN 978-9949-426-28-8.
5. ↑  Enn Ernits, Esta Nahkur,"Koduloomade anatoomia", Eesti Maaülikool, Tartu, Halo Kirjastus, lk 348, 2013, ISBN 978-9949-426-28-8.
6. ↑  Anti Kalda, Globaalse ravimitööstuse lätetel: imerohi aspiriin, Horisont » Arhiiv » Horisont 2/2009, veebiversioon (vaadatud 14.05.2014)
7. ↑  Howard H. Kaufman, Cerebrospinal Fluid Collections, The American Association of Neurological Surgeons Publications Comittee, lk 1, 1998, Google'i raamatu veebiversioon (vaadatud 14.05.2014) (*inglise keeles*)

Välislingid
-----------

* Sissekanne Terminologia Anatomica-s A14.1.01.001: Meninges. Ajukelmed
* Sissekanne Nomina Anatomica Veterinaria-s Meninges. Ajukestad, lk 126, 5. väljaanne, 2012
* Sissekanne Encyclopaedia Britannica-s
**François Gérard Georges Nicolas Hollande** (sündinud 12. augustil 1954 Rouenis) on Prantsusmaa poliitik, aastatel 2012–2017 Prantsusmaa president.

Ta on Sotsialistliku Partei liige.

Hollande oli 1997–2008 Prantsuse Sotsialistliku Partei esimene sekretär. 2008 teatas Hollande, et ei kandideeri enam Sotsialistliku Partei esimeseks sekretäriks tagasi. 

Ta on olnud Euroopa Parlamendi liige.

2012. aasta presidendivalimistel pääses Hollande teise vooru, kus ta vastaskandidaadiks oli Nicolas Sarkozy. Hollande kogus 52% häältest ja Sarkozy 48%.

Oma ametiajal sai ta palju kriitikat, teda peetakse Prantsusmaa halvimaks Viienda Vabariigi presidendiks – 2014. aasta aprillis oli tema populaarsus vaid 18%, novembris oli see vaid 12%. Septembris 2014 korraldatud arvamusküsitluses tahtis 62% prantslastest, et Hollande astuks tagasi. Ta on siiani esimene Prantsusmaa president Viienda Vabariigi ajal, kelle populaarsus on kukkunud alla 20%. Aprillis 2016 oli tema populaarsus vaid 14%, ning arvati, et kui ta kandideeriks teiseks ametiajaks Prantsusmaa 2017. aasta valimistel, kaotaks ta esimeses voorus.

1. detsembril 2016 teatas Hollande, et ta ei kandideeri teiseks ametiajaks.

Isiklikku
---------

Tema isa oli otorinolarüngoloog ja ema sotsiaaltöötaja.

Ta elas koos Ségolène Royaliga ja neil on neli last: Thomas (sündinud 1984), Clémence (1985), Julien (1987) ja Flora (1993). Nad ei abiellunud omavahel ega sõlminud ka tsiviilpartnerlust, mis Prantsusmaal on võimalik kahe täiskasvanu vahel soost olenemata. 2007 kolisid nad lahku. 

2010. aastal avalikustas ta oma suhte Valérie Trierweileriga.

Ta abiellus 4. juunil 2022 Tulle'is näitleja Julie Gayet'ga.

Viited
------

1. ↑  Socialist Francois Hollande wins French presidency BBC News, välja otsitud 6. mai 2012
2. ↑  Prantsuse ekspresident Hollande abiellus näitleja Julie Gayet'ga

Välislingid
-----------

* Blog de François Hollande
* Son site de député
* Sa fiche sur le site de l'Assemblée nationale

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **François Hollande** |
**Hannes Altrov** (sündinud 2. jaanuaril 1944 Põltsamaal) on eesti klarnetist ja muusikapedagoog.

Ta lõpetas 1962. aastal Põltsamaa Keskkooli. Muusikaõpinguid alustas ta 1959. aastal Põltsamaa Lastemuusikakoolis Voldemar Lemmiku õpilasena.

Ta lõpetas 1968. aastal Tallinna Riikliku Konservatooriumi (Juhan Kaljaspooliku klassis) ja 1974. aastal Moskva Gnessinite-nimelise Muusikapedagoogikainstituudi aspirantuuri (Ivan Mozgovenko klassis) ning täiendas end aastatel 1976–1977 Pariisi Konservatooriumis (Jacques Lancellot' klassis).

Aastatel 1964–1974 töötas ta Tallinna Muusikakeskkoolis klarnetiõpetajana. Alates 1974. aastast on ta töötanud Eesti Muusika- ja Teatriakadeemias õppejõuna (1984. aastast dotsent, 1993. aastast professor, 1998. aastast puhkpilliosakonna juhataja).

Aastatel 1967–2012 töötas ta ka Eesti Riiklikus Sümfooniaorkestris orkestrandina, alates 1977. aastast ka klarnetirühma kontsertmeistrina.

Tema õpilased on olnud Vahur Vurm, Toomas Vavilov, Ott Maaten, Margus Vahemets, Meelis Vind, Edmunds Altmanis, Jüri Millistfer, Madis Kari, Ivar Säde ja Ringo Vimmsaare.

Tunnustus
---------

* 1981 Eesti NSV teeneline kunstnik
* 2012 Valgetähe IV klassi teenetemärk

### Auhinnad

* 1970 II auhind vabariiklikul puhkpillimängijate võistlusel
* 1974 III auhind rahvusvahelisel konkursil "Praha kevad"

Isiklikku
---------

Hannes Altrov on olnud abielus Epp Altrovi ja Maris Vallsaluga. Fagotimängija, klarnetist ja muusikategelane Riho Altrov oli tema vend. Hannes Altrovi ja Maris Vallsalu poeg on klarnetist Marten Altrov.

Viited
------

1. 1 2 3 4 5  *Eesti muusika biograafiline leksikon.* 1. köide: *A–M.* Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus, 2007, lk. 34–35.
2. ↑  Hannes Altrovi biograafia Eesti Muusika Infokeskuse lehel
3. ↑  Evelin Samuel-Randvere. Kumb on kuulsam, isa või tütar? Delfi Lood. 30.11.2018.

Välislingid
-----------

* Hannes Altrov Eesti Muusika Infokeskuse lehel
**Türgi sissetung Küprosele** oli Türgi rünnak Küprose Vabariigi vastu 20. juulil 1974 pärast Küprose Rahvuskaardi poolt Makarios III vastu sooritatud riigipööret, mis lõppes Küprose saare põhjaosa okupeerimisega rahvusvahelist õigust rikkudes. Põhja-Küprose Türgi Vabariiki, mis kuulutati välja 15. novembril 1983, tunnustab rahvusvaheliselt ainult Türgi.

Kulg
----

Mälestusmärk nn "rahuoperatsioonile" Türgi sadamalinnas Mersinis.
15. juulil 1974 kukutas Küprose Rahvuskaart riigipöördega Küprose Vabariigi presidendi peapiiskop Makarios III. Kreeka hunta juhitud riigipöörde eesmärk oli kukutada Küprose demokraatlik valitsus ja annekteerida Küpros, mis oli selge Zürichi ja Londoni lepingute rikkumine.

Pärast seda, kui Suurbritannia lükkas tagasi garantiivõimude ühismeetmed, sekkus 20. juulil Türgi, saates sinna regulaarseid vägesid. Türgi sõjalaevastik, mis oli teel eelmisest õhtust saadik, tõlgendati Ateenas "õppusena" ja nii toimus 20. juuli 1974. aasta hommikul Türgi vägede tõkestusteta sissetung Küprosele.

Pärast ajutist relvarahu kasutas Türgi oma vägede kohalolekut alates 14. augustist, et okupeerida saare põhjaosa, rikkudes rahvusvahelist õigust. Kuigi Põhja-Küprose territoorium moodustas vaid 37 protsenti Küprose Vabariigi territooriumist, moodustas see 70 protsenti kogu majandustoodangust. 66 protsenti kõigist turismirajatistest, 80 protsenti kõigist tsitrusviljadest ja ka saare peamine kaubasadam Famagusta asusid saare põhjaosas.

Tagajärjed
----------

Saare jaotumine
Türgi sõjavägi pagendas Küprose põhjaosast lõunasse 162 000, Türgi andmetel 120 000, küprosekreeklast. Euroopa Inimõiguste Kohus kohustas 2014. aasta mais Türgit maksma 90 miljonit eurot kahjutasu ja hüvitisi kadunud küproslaste peredele.

Karpasía poolsaarele (Rizokárpaso) jäi elama väike kogukond küprosekreeklasi, samuti araabiakeelsed maroniite. 1975. aastal sunniti küprosetürklasi, kes moodustasid tol ajahetkel 19 protsenti saare elanikkonnast, lahkuma saare lõunaosast. See tõi kaasa varem kakskeelse ja mitmekultuurilise saare *de facto* setsessiooni.

Kreeka Kolonelide diktatuur kaotas nüüd oma ridades toetuse riigipöördes osalemise ja Kreeka seisukohalt katastroofiliste sõjaliste arengute tõttu Küprosel; pärast režiimi kukutamist 1974. aasta juulis ohvitserkonna opositsiooniliste osade poolt pöördus Kreeka tagasi demokraatia juurde ja juhtivatele tegelastele mõisteti eluaegne vanglakaristus. Küprosekreeklaste kontrolli all olevas saareosas taastati Makarios III tagasitulekuga Küprose Vabariigi vana kord. Türgi väed ei tõmbunud tagasi ja 1975. aastal kuulutati välja Küprose Türgi Föderatiivne Riik ja 1983. aastal Põhja-Küprose Türgi Vabariik. ÜRO haldab asustamata puhvertsooni, kus asuvad ka Nikosia rahvusvaheline lennujaam, mis vahepeal suleti, ja Ledra Palace'i hotell.

Viited
------

1. ↑  *The Middle East and North Africa.* 2003. Lk 255.
2. ↑  *Case of Cyprus v. Turkey (Application no. 25781/94)* *European Court of Human Rights*
3. ↑  *Application Nos. 6780/74 and 6950/75 Cyprus against Turkey* 10. juuli 1976
Türi Püha Kolmainu Jumala kiriku eestvaade enne lammutamist 2007
**Türi Püha Kolmainu Jumala kirik** oli kirik Järva maakonnas Türil. Kirik ehitati 1910 ja lammutati 2007. Tänapäeval on samas kohas samanimeline kirik.

Türil Aia tänaval asunud pühakoda alustas tegevust 1908. aastal, mil kogudus kuulus veel Paide õigeusu kiriku koguduse koosseisu. Tänu esimesele preestrile Georgi Podekratile avati 1910. aastal kooli- ja palvemaja. 1912. aasta suvel käis Riia ja Miitavi piiskop, ülempiiskop Joann (Smirnov) saatjaskonnaga kirikut pühitsemas. Kuni 1917. aastani toimusid jumalateenistused iga kuu viimasel pühapäeval. Kui Saksa okupatsiooni kartuses evakueeruma asuti, võttis preester Podekrat endaga Venemaale kaasa suurema osa kiriku varast ning 1918. aastani jäi kirik ilma kindla vaimulikuta.

Pärast Paide kiriku kogudusega liitmist 1965. aastal, vahetusid preestrid ja kiriku seisukord halvenes. 1994. aastal asus Türil tegutsema ülempreester Boriss Merlin, kes 2003. aastani kirikus väiksemaid muudatusi tegi. See hoone lammutati 2007. aastal. Vana puukirik oli aastaid halvas seisukorras olnud: torn oli silmnähtavalt viltu vajunud, hoones oli vamm, kahjustunud oli sisustus, puudus vundament ja parkla.

Viited
------

1. 1 2  Juta Rikk (2008). *Türi : kilde kihelkonna ja linna arengust IV osa*. Paide: Kuma. Lk 131-135.
2. ↑  "Türil avati uus õigeusu kirik". *ERR*. 19.10.2013. Vaadatud 3.05.2017.
3. ↑  "Pilk ajalukku: Türi linna kerkib peagi väike õigeusu kirik". *Järva Teataja*. 2.5.2017. Vaadatud 3.5.2017.
4. ↑  "Türil plaanitakse uut kirikut". *Eesti Kristlik Televisioon*. 9.11.2005. Originaali arhiivikoopia seisuga 21.06.2007. Vaadatud 3.05.2017.
Türi Kevade Kool
**Türi Kevade Kool** (varasem **Türi Toimetulekukool**) on erikool Türil, kus õpetatakse mõõduka ja raske vaimse alaarenguga õpilasi. See on ainus erikool Järvamaal. 

Kool asub kunagises Türi Paberivabriku töölismajas, aadressil Vabriku puiestee 12. 

Türi Kevade Koolis õpivad nii Järvamaalt kui ka kaugematest maakondadest pärit vaimupuudega lapsed. Kool alustas oma tegevust 1989. aastal **Türi Abikoolina**, mil koolis õppisid kerge vaimse puudega õpilased. 1991. aastal avati lisaks klass mõõduka ja raske vaimse puudega õpilastele ning alates 1993. aastast õpetati Türi Abikoolis ainult mõõduka ja raske vaimupuudega lapsi. 

Türi Abikool ja Paide tugikodu Pihlakas liideti 1997. aastal ning sestpeale kandis kool nime **Türi Toimetulekukool**.

2010. aastal sai valmis õpilaskodu, tänu millele saab kool vastu võtta ka liitpuudega lapsi. 

1. jaanuarist 2020 on kooli nimi **Türi Kevade Kool**.

Viited
------

1. ↑  "Ajalugu". *Türi Toimetulekukool*. Originaali arhiivikoopia seisuga 21.06.2017. Vaadatud 10.5.2017.
2. ↑  Tiina Oraste (8.9.2010). "Türi Toimetulekukool sai õpilaskodu". *Järva maavanema Tiina Oraste blogi*. Vaadatud 10.5.2017.
3. ↑  Merili Nikkolo (14.10.2009). "Toimetulekukool ehitab viie miljoni krooniga uue õpilaskodu". *Järva Teataja*. Vaadatud 10.5.2017.
4. ↑  Türi Toimetulekukool muutis nime. Teade Türi Valla kodulehel (vaadatud 04.01.2020).

Välislingid
-----------

* Türi Kevade Kooli koduleht
**Ryan Montgomery** (sündinud 5. juulil 1977), esinejanimega **Royce Da 5'9**, on Ameerika Ühendriikide räppar. Ta on välja andnud kolm stuudioalbumit.

Royce sündis USA Michigani osariigis Detroiti linnas. Räppimist alustas Royce koos parima sõbra Jah Da 5'9"-ga juba 18-aastaselt. Mõlemad olid kooli korvpallimeeskonnas kaks lühimat, sest nende kasv oli vaid 175 cm. 

Esimese lepingu sõlmis Royce Tommy Boy plaadifirmaga, kellega ta andis välja kauaoodatud debüütalbumi "Rock City". Varsti Royce aga lahkus plaadifirmast lahkehelide tõttu. Pärast seda tegi ta lühikest aega koostööd Royce Columbia plaadifirmaga. Tema juhtivaks produtsendiks sai kuulus Eminem, kes aitas Roycel produtseerida palju lugusid. Tuntuimaks hitiks sai *underground*-lugu "Boom", mille produtseeris DJ Premier. Samuti kogus Royce tuntust arvutimängus "GTA III", kus muusikakanali pealt võis tema räppimist kuulata.

Pärast albumi "Independent's Day" on Royce hoidnud madalamat profiili. Praeguseks on tal kokku kolm albumit.

Diskograafia
------------

### Stuudioalbumid

***Rock City (Version 2.0)***

* Välja antud: 26. november 2002
* Plaadifirma: Koch/Game
* Koht tabelis: nr 29 Top R&B/Hip Hop Albums
* Sertifikatsioon: Kuld (RIAA)

 

***Death is Certain***

* Välja antud: 24. veebruar 2004
* Plaadifirma: Koch
* Koht tabelis: nr 39 R&B/Hip-Hop, nr 161 Billboard 200

 

***Independent's Day***

* Välja antud: 28. juuni, 2005
* Plaadifirma: Trouble/M.I.C. Records

 
### Singlid

***Politics***

* Välja antud: 2005
* Formaat: 12"

 

***Hit'Em / Ding!***

* Välja antud: 2007
* Formaat: 12"
* Plaadifirma: Game Recordings

Vaata ka
--------

* Bad Meets Evil

Välislingid
-----------

* MySpace
**Looduslik pühapaik** on maa- või veeala, millel on rahvastele ja kogukondadele eriline vaimne tähendus.

2019. aasta 20. veebruaril riigikogus vastu võetud Eesti muinsuskaitseseaduse järgi on **ajalooline looduslik pühapaik** ametliku kinnismälestise liigina "olulise inimmõjuta rahvapärimuslik ohverdamise, pühakspidamise, ravimise, usulise või rituaalse tegevusega seotud asi või maa-ala". Ajaloolised looduslikud pühapaigad on olulised rahvapärimuskultuuri ning kohaliku identiteedi kandjad, märgib seadus.

Ajaloolisteks looduslikeks pühapaikadeks loetakse Eestis looduslikke pühapaiku, mille kasutamise algus ulatub teadaolevalt 20. sajandist varasemasse aega.

Liigitus
--------

Looduslikke pühapaiku võib jaotada välisilme põhjal ühendmälestisteks (hiielaadsed pühapaigad) ning üksikmälestisteks (üksikud pühad puud, kivid, allikad jm).

Rühmitamine on võimalik ka muude tunnuste alusel: 

* kasutajaskonna järgi:
	+ kogukondlikud (hiied, ravikohad, ristipuud)
	+ perekondlikud (püha kivi, puu, ahikotus);
* kasutusaja järgi:
	+ tähtpäevaline kasutamine (hiied, Miikse Jaanikivi)
	+ vajadusest lähtuv ebakorrapärane kasutamine (enamik ravipaiku, ristipuud jm);
* kasutusviisi järgi:
	+ ravimine, palvetamine, ohverdamine, matuse- jm tavad;
* asukoha järgi:
	+ ajaloolises talu- või külakohas ning selle naabruses
	+ ajaloolisest asustusest eemal loodusmaastikul
	+ ajalooliste teede ääres.

Looduslikke pühapaiku võib pidada üheks pühapaikade alaliigiks.

Vaata ka
--------

* Kultuskivi
* Eesti looduslike pühapaikade loend
* Eesti looduslike pühapaikade loend kihelkonniti

Viited
------

1. ↑  Looduslikud pühapaigad Juhend kaitsealade valitsejatele, IUCN/UNESCO, vaadatud 28.01.2014.
2. ↑  MuKS § 11 lg 6

Välislingid
-----------

* Riigikogu toetusrühm arutab looduslike pühapaikade olukorda, Riigikogu, 28. jaanuar 2014
* Juku-Kalle Raid: Eesti pühapaigad tuleb turismi eesmärgil tähistada, ERR, 29. jaanuar 2014
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib teadusharude kogumist; looduse teaduslikust uurimisest üldse vaata artiklit Loodusteadus* |

---

**Loodusteadused** (inglise *natural sciences*; ka **reaalteadused**) on teadusharud, mis uurivad ja selgitavad teaduslikku meetodit kasutades seaduspärasusi, millel põhineb looduse (nii elus- kui eluta loodus) toimimine.

Loodusteadusi saab jaotada nt mateeria liikumise vormide (füüsika, keemia, bioloogia), uurimisobjektide (nt kolloidkeemia, mikrobioloogia), uurimisviiside (täppisteadused, eksperimentaalteadused) ja nähtuste ajalise või ruumilise jaotuse järgi.

Loodusteadused võimaldavad tunnetada loodusseadusi ning ühtlasi loovad looduskasutuse teoreetilise aluse. 

Fundamentaalsetele loodusteadustele tuginevad rakendusteadused (nt tehnika, põllumajandus, meditsiin).

Vaata ka
--------

* Fundamentaalteadused
* Rakendusteadused
* Humanitaarteadused
* teadus

Viited
------

1. ↑  Ledoux, Stephen F. (2002). "Defining Natural Sciences" (PDF). *Behaviorology Today*. **5** (1): 34. Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 25.03.2012. Vaadatud 15.03.2012. Fundamentally, natural sciences are deﬁned as disciplines that deal only with natural events (i.e. independent and dependent variables in nature) using scientiﬁc methods.
2. 1 2 3  EE 5. köide, 1990. Lk 625
|  |
| --- |
|  |
| Medalikohad |
| Maailmameistrivõistlused |
| **Kuld** | 2012 |  |
| **Kuld** | 2014 |  |
| **Hõbe** | 2010 |  |
| **Hõbe** | 2015 |  |
| **Pronks** | 2005 |  |
| **Pronks** | 2007 |  |
| **Pronks** | 2019 |  |

**Jevgeni Vladimirovitš Malkin** (vene keeles Евге́ний Влади́мирович Ма́лкин; sündinud 31. juulil 1986 Magnitogorskis) on Venemaa jäähokimängija, keskmängija. Ta mängib NHL-i klubis Pittsburgh Penguins. Ta on klubi meeskonna asekapten.

Ta alustas karjääri kodulinna klubis Magnitogorski Metallurg.

2004. aastal valiti ta NHL-i *draft* '​is Penguinsi poolt teise valikuna. Üleminekuvaidluse tõttu õnnestus tal NHL-is karjääri alustada alles 2006. aastal. Esimesel hooajal pälvis ta liiga hooaja parimale uustulnukale antava auhinna Calder Memorial Trophy. Ta oli esimene mängija pärast hooaega 1917–18, kes skooris oma kõigis kuues esimeses mängus NHL-is. Teisel hooajal jõudis ta Penguinsiga Stanley karika finaali, kus kaotati Detroit Red Wingsile mängudega 2:4. Järgmisel hooajal kogus ta põhihooajal 113 punkti, olles sellega liigas parimal kohal ning see tõi talle Art Ross Trophy. Samal hooajal jõuti taas Stanley karika finaali, kus Red Wings mängudega 4:3 lõpuks alistada. Malkin pälvis väljalangemismängude väärtuslikumale mängijale antava Conn Smythe Trophy. Hooajal 2011–12 pälvis ta liiga hooaja väärtuslikumale mängijale antava Hart Memorial Trophy ning valiti ka mängijate poolt hooaja parimaks (Ted Lindsay Award). Sel hooajal kogus ta 109 punkti (50+59), edestades liiga paremuselt teist mängijat 12 punktiga – see oli suurim vahe esimese ja teise parima mängija vahel pärast hooaja 1998–99.

Stanley karika on ta Penguinsiga võitnud veel ka aastatel 2016 ja 2017.

Hooaegadel 2007–2008, 2008–2009 ja 2011–2012 on ta valitud NHL-i hooaja sümboolsesse koosseisu (*NHL First All-Star Team*). NHL-i tähtede mängule on ta valitud seitsmel korral.

Aastatel 2012 ja 2017 on ta pälvinud Venemaa parimale jäähokimängijale antava Harlamovi auhinna.

Venemaa jäähokikoondise koosseisus on ta tulnud kahel korral maailmameistriks ning võitnud maailmameistrivõistlustel veel viis medalit. Lisaks osales ta 2006. 2010. ja 2014. aasta taliolümpiamängudel.

Välislingid
-----------

 Jevgeni Malkin – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
* Jevgeni Malkin NHL.com lehel
* Jevgeni Malkin hockeydb.com lehel
**Kertu Lääts** (sündinud 3. aprillil 1972) on eesti majandusteadlane ja Tartu Ülikooli majandusarvestuse õppetooli juht. 

Tema peamised uurimisteemad on kulu- ja juhtimisarvestus, finantsilise tulemuslikkuse mõõtmine ja hindamine, ettevõtete jätkusuutlikkuse aruanded (*sustainability reporting*), digitaliseerimise mõju majandusarvestusele, arvestusala spetsialisti rolli muutused.

Haridustee
----------

Lääts lõpetas 1996. aastal Tartu Ülikooli arvestuse ja turunduse eriala, oli 1996–1997 magistrant Tartu Ülikooli majandusteaduskonnas ning 1997–1998 Stockholmi Ülikoolis. 

Ta kaitses 2011. aastal Tartu Ülikoolis doktorikraadi teemal "Management Accounting Change in a Dynamic Economic Environment Based on Examples from Business and Public Sector Organization" ("Juhtimisarvestuse areng dünaamilises majanduskeskkonnas äri- ja avalikus sektori organisatsioonide näitel", juhendaja Toomas Haldma).

Töökäik
-------

Kertu Lääts töötas aastatel 1998–1999 Tartu Ülikooli majandusteaduskonna majandusarvestuse assistendina, 1999–2012 majandusarvestuse lektorina ning 2012–2020 majandusarvestuse dotsendina. Alates 2019. aastast on ta Tartu Ülikooli majandusteaduskonna rahanduse ja majandusarvestuse õppetooli juht.

Tunnustus
---------

2002 – TÜ majandusteaduskonna toimetiste konkursi parima töö tiitel 

2011 – Emerald Literati Network 2012 Awards for Excellence auhind artikli „Performance measurement patterns in service companies: An empirical study on Estonian service companies" eest

Teadusorganisatsiooniline tegevus
---------------------------------

Lääts on alates 1999. aastast European Accounting Associationi, 2000. aastast European Network for Research into Organisations and Accounting Change’i ning 2013. aastast MTÜ Majandusarvestuse Õpetajate Kogu liige.

Viited
------

1. 1 2 3 4  "Eesti Teadusinfosüsteem. Kertu Lääts".

Välislingid
-----------

* Kertu Lääts Google Scholar lehekülg
* Kertu Lääts ResearchGate lehekülg
**Sitsiilia teema** (kreeka keeles *θέμα Σικελίας* *Théma Sikelías*) oli Bütsantsi sõjalis-tsiviilprovints (*thema*, teema) 7. sajandi lõpust kuni 10. sajandini, hõlmates Sitsiilia saare ja Calabria piirkonna Itaalia mandriosas. Pärast moslemite Sitsiilia-vallutust aastal 902 piirdus teema Calabriaga, kuid säilitas oma algse nime 10. sajandi keskpaigani.

Ajalugu
-------

Alates idagootidelt tagasivallutamisest Belisariose poolt aastatel 535–536 moodustas Sitsiilia eraldi provintsi preetori võimu all, samas kui armeed juhtis *dux*. *Strategos* (sõjaline kuberner) on saarel tõendatud araabia allikates aastatel 687–695, ja arvatavasti sel ajal tehti saarest teema.

Teema põhines Siracusal, Sitsiilia traditsioonilisel pealinnal. See ei koosnenud vaid saarest, mis oli jagatud ringkondadeks (*tourma*), vaid ka mandri Calabria hertsogkonnast (kreeka: δουκᾶτον Καλαυρίας, *doukaton Kalavrias*), mis ulatus laias laastus kuni Crati jõeni. Lisaks rakendas Sitsiilia *strategos* teatavat võimu – varieerus vastavalt valitsevale kohalikule poliitilisele fraktsioonile – autonoomsete hertsogkondade Napoli, Gaeta ja Amalfi üle.

Moslemite saarevallutus algas aastal 826. Pärast Siracusa langemist aastal 878 ja Taormina vallutamist aastal 902 kolis *strategos* Calabria pealinna Rhegioni. 10. sajandi esimesel poolel käivitasid bütsantslased arvukalt nurjunud sõjaretki saare tagasivallutamiseks ja säilitasid mõned isoleeritud kindlused Messina lähistel aastani 965, kui langes viimane Bütsantsi eelpost Rametta. "Sitsiilia *strategose*" amet jäi seega ametlikuks tiitliks kuni 10. sajandi keskpaigani, kui ürikutesse ilmus "Calabria strategos".

Vaata ka
--------

* Ravenna eksarhaat
* Islami ajalugu Lõuna-Itaalias
**Siuglemine** on paljude jalutute loomade loomulik liikumisviis looduses (nii maapinnal kui ka veekogudes), mille korral loom liigub edasi keha justkui sujuvate kurvidena liigutades (lihaste kokkutõmme) ja neid läbides (lihaste lõtvumine).

Roomajad
--------

### Maolised

Madudel (sh *Colubridae* sugukonna, püütonite ja rästiku ning mamba perekonna madudel jt) on siuglemine levinumaks liikumisviisiks. Sobivate kõhukilbiste, lihaste ja närvide olemasolul saavad maod vabalt liikuda – isased maod ka vastuvõtlikke partnereid otsida või saakloomi rünnata. Mao sellisest liikumisest tavaliselt jälge ei jää, kuna vähem sobival pinnasel nagu märg liiv või muda vms lähevad maod ülekülgvaksamisele.

Vaata ka
--------

* Külgvaksamine

Viited
------

1. 1 2  Lacy Perry, How Snakes Work, Veebiversioon (vaadatud 2.01.2014)
2. ↑  Sissekanne ©2014 Encyclopædia Britannica-s, Veebiversioon (vaadatud 2.01.2014) (*inglise keeles*)

*Selles artiklis on kasutatud ingliskeelset artiklit en:Undulatory locomotion seisuga 2.01.2014.*
Liina Orlova esinemas rahvusvahelise luulepäeva luulemaratonil Tallinna Keskraamatukogus 21. märtsil 2014
**Liina Orlova** (kodanikunimi **Liina Hermaküla**; sündinud 13. septembril 1941 Tšeljabinski oblastis) on eesti näitleja ja teatripedagoog.

Ta on lõpetanud 1959. aastal Tallinna 2. Keskkooli ja 1965. aastal Tallinna Riikliku Konservatooriumi lavakunstikateedri (2. lennus).

Ta töötas aastatel 1965–1972 (vaheajaga 1968–1970) Eesti NSV Riiklikus Noorsooteatris, aastatel 1972–1984 teatris Vanemuine ja aastatel 1984–1992 Eesti Draamateatris. 

Hiljem on ta olnud TEA koolituskeskuse reklaamidirektor ning juhtinud kultuuriprojekte ("Suur päkapiku jõulumaa", 1996–1999, lasteteatri etendused Pirita kloostris 2001–2006).

Aastatel 1980–1984 juhendas ta Tartu Riikliku Ülikooli Üliõpilasteatris vene rühma, hiljem on juhendanud ka Tallinna Polütehnilise Instituudi üliõpilasteatrit. 1990. aastatel õpetas ta Tallinna Ühisgümnaasiumis ja Tallinna Ülikoolis kõnekunsti.

Lisaks teatrirollidele on ta teinud kaasa paljudes Eesti Televisiooni telelavastustes ja mitme telekanali telesarjades (nt Kanal 2 telesarjas "Kelgukoerad" mängis ta 2009–2010 tädi Agathat).

Liina Orloval oli kandev osa Koit Toome esitatud laulu "We Could Have Been Beautiful" video visuaalis. Laul sai võistlusel "Eesti laul 2021" neljanda koha.

Filme
-----

* 1965 "Supernoova" (Malle)
* 1986 "Õnnelind flamingo" (Meelise ema)
* 1987 "Metsluiged" (Kuri Kuninganna)
* 1990 "Ainus pühapäev "(Senni)
* 2010 "Punane elavhõbe" (Lauljanna)
* 2011 "Vereringe" (Sveni ema)

Isiklikku
---------

Ta oli aastatel 1968–1975 abielus vene filminäitleja Viktor Avdjuškoga (ru:Авдюшко, Виктор Антонович), nende tütar on Maria Avdjuško. Aastatel 1978–1988 oli ta abielus Evald Hermakülaga.

Ta on paranenud rinnavähist.

Viited
------

1. ↑  "Evaldiga olid mu parimad aastad." Õhtuleht, 06.12.2001.
2. ↑  Liina Orlova laulu "We Could Have Been Beautiful" videos Eesti Laul 2021. YouTube, 05.12.2020.
3. ↑  Tubli naine! Liina Orlova seljatas rinnavähi, Õhtuleht, 05.01.2013.

Välislingid
-----------

* EFISe sissekanne
* Liina Orlova laulu "We Could Have Been Beautiful" videos, Eesti Laul 2021. YouTube, 5. detsember 2020
**Liina Tõnisson** (sündinud 24. mail 1940 Tallinnas) on Eesti poliitik.

1995–2004 kuulus Eesti Keskerakonda, seejärel kandideeris Sotsiaaldemokraatliku erakonna nimekirjas Riigikokku.

Ta on olnud VII, VIII, IX, X ja XI Riigikogu liige. 8. oktoobril 2007 teatas ta oma lahkumisest Riigikogust, viidates sellele, et koalitsiooni saadikul pole Riigikogus midagi teha.

1995. aastal oli ta Tiit Vähi teises valitsuses majandusminister ja 2002–2003 Siim Kallase valitsuses majandus- ja kommunikatsiooniminister.

20. novembril 2007 valiti Liina Tõnisson ettevõtte Eesti Loto nõukogu esimeheks. Ta oli 2009–2020 Eesti Panga nõukogu liige.

Tunnustus
---------

* Riigivapi V klassi teenetemärk 2001
* Norra Kuningliku Teeneteordeni suurrist[*viide?*]
* Poola Vabariigi Teeneteordeni komandöririst tähega[*viide?*]
* Prantsuse Riikliku teeneteordeni rüütlikraad
* Tallinna Teenetemärk

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Tsitaadid Vikitsitaatides: **Liina Tõnisson** |

* Riigikogu liikme leht
* Liina Tõnisson lahkub riigikogust
* Liina Tõnisson: esikohal peab olema inimene, mitte raha
* 
* 
* 
* 
* 



1. ↑  "Prantsuse Riikliku teeneteordeni rüütlikraadi üleandmine proua Liina Tõnissonile ja härra Sven Mikserile". *La France en Estonie*. Vaadatud 10. juulil 2023.
**Sergei Putškovski** (12. aprill 1872 Tšernigov – detsember 1948 Voronež) oli Eesti loomaarstiteadlane.

Elulugu
-------

Õppis 1889–1893 Tartu Veterinaariainstituudis (TVI), veterinaariamagister (1894, TVI), väitekiri "О развитии и местонахождении вкусовых почек". Oli 1893–1897 TVI anatoomia prosektori abi, ühtlasi õpetas TVI velskrikoolis zootoomiat, füsioloogiat, eripatoloogiat ja kirurgiat, 1897–1898 TVI anatoomia prosektori kohusetäitja, 1898–1900 embrüoloogia eradotsent, 1900–1911 operatiivkirurgia erakorraline professor, 1911–1918 professor, 1918–1921 Novotšerkasski Veterinaariainstituudi anatoomia kateedri juhataja ja professor, aastast 1921 Voroneži Riikliku Ülikooli histoloogia ja embrüoloogia kateedri ja (aastani 1942) ka Voroneži Meditsiiniinstituudi samanimelise kateedri juhataja ja professor. Osales Voroneži Veterinaariainstituudi loomisel, oli 1924–1927 instituudi rektor, ühtlasi aastani 1948 histoloogia ja embrüoloogia kateedri juhataja ja professor. Õpetas füsioloogiat, histoloogiat, operatiivkirurgiat, aastast 1898 luges esimesena maailmas veterinaariaüliõpilastele embrüoloogiat. Koostanud õppevahendeid.

Teadustöö
---------

Uurimusi keele mikroehitusest, koera jäsemeluudest ja lihastest, meditsiini ja bioloogia vallast. Veterinaarembrüoloogia loojaid. Täiustas anatoomia ja histoloogia uurimistehnikat ning kabjakõhre ekstirpatsiooni meetodit. Toimetanud väljaandeid Журнал научной и практической ветеринарной медицины (Tartu), Труды Воронежского медицинского института jt. Oli üks 1903 ja 1910 toimunud ülevenemaaliste veterinaariaarstide kongresside organiseerijaist. NSV Liidu teeneline teadlane (1929, üks esimesi). Umbes 120 teadustrükist.

Teoseid
-------

* Шейные ребра у собаки (Canis familiaris). Казань, 1896
* Вариации медиального отдела tarsi у собак. Казань, 1897
* Общий обзор эмбриологии и ее значение для биологии. Первая пробная лекция для получения звания приват-доцента, 11 февр. 1898 г. в актовом зале Юрьевского ветеринарного института. Казань, 1898
* Упрощенный метод получения коррозионных препаратов внутренного уха (kaasautor V. V. Zavjalõhh). Казань, 1898
* Курс оперативной хирургии. Юрьев, 1910.

Viited
------

1. 1 2 3  Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide

Kirjandus
---------

* Альбом имматрикулированных в ДВИ, 242
* Tehver, J. Einiges aus der Geschichte der Dorpater Veterinärschule des Veterinär-Instituts. // Eesti Loomaarstlik Ringvaade V (1931) 4/5, 130, 159–160
* Баженов С. В. Создатель ветеринарной эмбриологии. // Ветеринария (1972) 12, 107–108
* Ветеринарная энцикл. V. M, 1975, 250–251.
* *Eesti teaduse biograafiline leksikon.* 3. köide: *N–Sap* TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013

 *Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.*
**Hüdrauliline juhtivus** ({\displaystyle K}; {\displaystyle {\tfrac {kg}{s\times MPa}}}, {\displaystyle {\tfrac {mmol}{s\times kPa}}}) väljendab kogu taime või tema üksikute organite (leht, oks, vars, juur, juurestik) veetranspordivõimet ehk seda, kui hõlpsalt suudab vesi taimeorganeid läbida. {\displaystyle K} on arvutatav veevoolu kiiruse ({\displaystyle q}; {\displaystyle {\tfrac {mmol}{s}}}, {\displaystyle {\tfrac {kg}{s}}}) ning rõhkude või veepotentsiaalide erinevuse ({\displaystyle \Delta P}; {\displaystyle {\tfrac {1}{kPa}}}, {\displaystyle {\tfrac {1}{MPa}}}) suhtena:

{\displaystyle K={\frac {q}{\Delta P}}={\frac {q}{\Delta \Psi }}}

Tavaliselt väljendatakse hüdraulilist juhtivust taimeorgani pindalaühiku (lehtede projektsioonipindala, ksüleemi ristlõikepindala jne) kohta. Hüdrauliline juhtivus on takistuse pöördväärtus, mis tähendab, et {\displaystyle K} on seda suurem, mida väiksem on takistus veevoolule läbi taimekudede ja vastupidi. Hüdrauliline takistus ({\displaystyle R}; {\displaystyle {\tfrac {MPa\times s}{kg}}}) on tuletatud omakorda vastavalt analoogiale Ohmi seadusega. Kõige kiiremini liigub vesi taimes juhul, kui veepotentsiaali gradient on suur ja hüdrauliline takistus väike.

Vedeliku viskoossus
-------------------

Hüdrauliliste mõõtmiste puhul tuleb kindlasti arvestada vedeliku viskoossusega, mis sõltub lahustunud ainete sisaldusest. Näiteks kontsentreeritud suhkrulahus on üsna viskoosne ja aeglustab märkimisväärselt voolu.

Vaata ka
--------

* ksüleem
* hüdrauliline erijuhtivus

Viited
------

1. 1 2  Nijsse, J.; Van der Heijden, GWAM; Van Ieperen, W.; Keijzer, C. J.; Van Meeteren, U. (2001). "Xylem hydraulic conductivity related to conduit dimensions along chrysanthemum stems". *Journal of Experimental Botany*. **52** (355): 319–327.
2. 1 2 3  Cruiziat, Pierre; Cochard, Hervé; Améglio, Thierry (2002). "Hydraulic architecture of trees: main concepts and results". *Annals of forest science*. **59** (7): 723–752.
3. ↑  Wullschleger, Stan D.; Meinzer, F. C.; Vertessy, R. A. (1998). "A review of whole-plant water use studies in tree". *Tree physiology*. **18** (8–9): 499–512.
**Hüdrauliliseks löögiks** nimetatakse vedeliku rõhu äkilist suurenemist torustikus. See võib olla tingitud voolava vedeliku inertsist ja seadme liikuvate osade inertsist.

Voolava vedeliku inerts
-----------------------

Vedeliku voolutee järsul sulgemisel püüab vedelik inertsi toimel jätkata liikumist ning avaldab takistusele survet, mis väljendub rõhu hüppelise suurenemisena süsteemis. Ohtlik on selline nähtus pikkade transporditrasside puhul, kus liikuva vedeliku mass võib ulatuda kümnetesse ja sadadesse tonnidesse. Rõhu muutus voolu kiirel sulgemisel {\displaystyle t\_{s}<{\frac {2L}{C}}} (s), kus ts on ventiili sulgemisaeg, L on toru pikkus ja C on rõhulaine levimiskiirus vedelikus (C= 900...1300 m/s). Hüdraulilisest löögist tingitud rõhu muutus {\displaystyle p=C\rho v} (Pa), kus v on vedeliku voolu kiiruse muutus (m/s).

Seadme liikuvate osade inerts pidurdamisel ja reverseerimisel
-------------------------------------------------------------

See on iseloomulik, kui hüdroajami abil toimub massi teisaldamine. Sellisel juhul tekkiv löök {\displaystyle p=v{\sqrt {\frac {Bm}{v\_{0}}}}} (Pa), kus v on liikuva massi kiirus enne peatamist, B on vedeliku kokkusurutavuse tegur (N/m²; 1500...1800 MPa), m on hüdroajami poolt liigutatav mass ja v0 on vedeliku maht, millele mõjub löök (m3).

Teed hüdraulilise löögi vähendamiseks:

* Liikuva massi piiramine
* Liikumiskiiruse vähendamine
* Löögile alluva vedeliku ruumala suurendamine
* Rõhuaku kasutamine
* Kaitseklapi kasutamine
* Lülitusaja pikendamine
**Mindūnai** on küla Leedus Molėtai rajoonis, Mindūnai valla halduskeskus. Küla asub Molėtaist 10 kilomeetrit idas Stirniai järve kaldal.

Mindūnais on postkontor ja raamatukogu. Vaatamisväärsuseks on sealne endise koolimaja ruumides asuv kalapüügimuuseum.

Elanikkond
----------

|  |  |
| --- | --- |
| * 157 (1923)
* 128 (1957)
* 128 (1970)
* 168 (1979)
 | * 187 (1986)
* 219 (1989)
* 232 (2001)
* 190 (2011)
 |

Ajalugu
-------

Asulat on esmamainitud aastal 1661. XVIII sajandil kuulus küla Pabaiskase pastoraadile. 

  

Aastal 1913 avati külas algkool, mis aastal 1937 muudeti põhikooliks. Nõukogude perioodil kujunes küla kohaliku kolhoosi keskasulaks. Toona rajati külla ka hoone kultuurimaja tarbeks, ent elanike vähesuse tõttu jäi kultuurimaja siiski avamata.

Aastal 1988 avati koolimaja juures muuseum, kus kajastatakse kalapüüki järvedes. Aastal 2004 sealne kool suleti.

* MindūnaiMindūnai
* Asula linnulennultAsula linnulennult
* Endine koolimajaEndine koolimaja

Viited
------

1. ↑  2011 m. surašymas
2. ↑   *Mindūnai*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, Kd. XV (Mezas-Nagurskiai). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2009. 160 lk.

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Mindūnai** |

* Küla koduleht
* Küla portaalis vietoves.Lt
**Mindanao** on Filipiinide suuruselt teine saar Luzoni järel.

Mindanao on maailmas suuruselt 19. saar. Rahvaarvult on ta maailma 8. saar.

Saare pindala 94 630 km². Saar on mägine. Apo vulkaan (kõrgus 2954 m) on saare ning ühtlasi ka Filipiinide kõrgeim tipp.

Saart ümbritsevad läänest Sulu meri, idast Filipiini meri ja lõunast Sulawesi meri.

Kõigist Filipiini saartest on Mindanaol kõige mitmekesisemad maastikud: kõrged sakilised mäed, peaaegu isoleeritud vulkaanitipud, kõrged platood, ürgmetsad ja laiad soised tasandikud.

Ajalugu
-------

Mindanao on nimetatud maguindanaode hõimu järgi, kes enne eurooplaste saabumist oli saare suurim ja võimsaim hõim.

Mindanao on olnud asustatud kümneid tuhandeid aastaid. Eelajaloolisel ajal saabusid saarele negriitod, umbes 1500 eKr austroneeslased.

13. sajandil levis piirkonda islam ja rajati Filipiini sultanaadid, näiteks Maguindanao ja Sulu sultanaat. Siiski oli eurooplaste saabumise ajaks islamisse pöördunud ainult osa saare elanikest. Enamik inimesi saare põhja- ja idaosas järgisid oma rahvuslikke religioone, kuni eurooplased nad lõpuks ristiusustasid. Tänapäeval on saare elanikkonnast 63% kristlased ja 32% muslimid.

16. ja 17. sajandi vahetusel toimus Mindanao elanikel esimene kokkupuude hispaanlastega, kes saare vallutasid.

Provintsid
----------

Saare territoorium on jagatud viieks piirkonnaks, mis koosnevad järgmistest provintsidest:

* Zamboanga Peninsula piirkond: Põhja-Zamboanga, Põhja-Zamboanga, Zamboanga Sibugay
* Põhja-Mindanao piirkond: Bukidnon, Camiguin, Ida-Misamis, Lääne-Misamis, Põhja-Lanao
* Davao piirkond: Compostela Valley, Ida-Davao, Lõuna-Davao, Põhja-Davao
* Soccsksargeni piirkond: Cotabato, Lõuna-Cotabato, Sultan Kudarat, Sarangani
* Caraga piirkond: Dinagat Islands, Lõuna-Agusan, Lõuna-Surigao, Põhja-Agusan Põhja-Surigao