**Jaapani filosoofia** on hulk šintoismist, konfutsionismist, taoismist või budismist lähtuvaid või neist mõjutatud mõtteviise Jaapanis.

Termini „filosoofia" kasutamine ja levik
----------------------------------------

Mõistet „filosoofia" hakati kasutama Meiji ajastul (1868–1912), millega algul tähistati vaid läänelikke filosoofilisi liikumisi. Varem oli liigendati mitmeid jaapani filosoofilisi voole religiooni voolude hulka.

Filosoofiliste voolude kujunemine muistses Jaapanis
---------------------------------------------------

Kuna Jaapan oli pikalt muust maailmast eraldatud, olid Jaapanis levinud vaid kohalikud uskumused. Erilist rolli mängisid religioossed kombed. Enam levinud oli maailma käsitlemisviis *shiso*, mis koosnes enamasti aga poliitilistest ja majandusliketest vaadetest.

Taoism, budism ja konfutsianism jõudsid Jaapanise koos peamiselt hiinlaste ja korealaste sisserännuga. Samal ajal oli Jaapanis levinud ka saartelt alguse saanud šintoism, mille keskmeks oli esivanemate kultus. Taoism ja konfutsianism olid enamasti levinud alamklasside hulgas, budism ja šintoism aga kesk- ja kõrgklassi seas.

Budismi esile tõusmisega tekkis konflikti tekkimise oht šintoismiga. Tänu kohalikele vaimulikele suudeti see ära hoida. Selle tagajärjel pidi šintoism kohanduma budistlikke tavadega, muutes oma esialgse vormi. Religioonide samastumisel ja ühise maalima vaade loomisel mängis tähtsat rolli Buddha ümberkehatus Amaterasu, kes on šintoismi ülemjumalanne ehk *kami*. Omavahel ühendas religioone ka mõned teised ühisjooned, nagu näiteks maagiline sümboolsus, müstilised rituaalid ja jumalate rohkus.

Budismi täieliku sissejuurdumisega tekkisid Jaapanis mitmed erinevad budismi variatsioonid ja sektilaadsed koolkonnad. Viimased olid levinud vaid Jaapani aladel. Nende hulka kuuluvad näiteks zen-budism, puhta maa budism, tendai-budism, shingon-budism ja rinsai zen-budism. 13. sajandil tekkis Kegoni budistlik sektilaadne koolkond, mis keskendus kahe religiooni (budism ja šintoism) ühendamisele ühte. Sellest mõtlemisviisist sai alguse rebu-šinto koolkond, mis käsitles mõlemaid religioone tervikuna. Sellise mõtlemisviisi tagajärjel hakati näiteks paigutama šinto pühamuid iga budistliku templi kõrvale.

Filosoofilised liikumised keskaegses Jaapanis
---------------------------------------------

Keskajal toetuti palju eneserefleksioonile, läbi mille arutleti mitme erinevate maailmavaadete üle. Selle tagajärjel hakkas filosoofiline mõtlemine eralduma vaikselt religioonist.

Ajastu keskreligiooniks oli konfutsianism, mida kasutati jaapanlaste unikaalsuse rõhutamiseks. Peamiseks ja tähtsaks koolkonnaks osutus Zhu Xi konfutsianismlik koolkond. Edaspidiselt arenesid sellest välja mitmed erinevad filosoofilised voolud, nagu näiteks *shusigakuha* ja *kogakuha* koolkond. Ka vastukaaluks Zhu Xi kookonnale tekkis mitmeid filosoofilisi koolkondi, nagu näiteks Yomeidaku koolkond. Kaubandusklassi seas olid levinud näiteks *singaku* ja Kogaku õpetused.

Filosoofilised voolud kaasaegses Jaapanis
-----------------------------------------

Meiji revolutsiooni järel hakkasid Jaapanisse jõudma mitmed läänelikud voolid ja õpetused. Nende hulka kuuluvad näiteks uuskantiaalsus, eksistentsialism, marksism ja pragmatism. Ajaga lisandusid ka mitmed uuemad filosoofilised liikumised, nagu näiteks ökofilosoofia ja feminism.

Viited
------

1. ↑  Vaba Akadeemia loeng 02.08.2019: Miikael-Aadam Lotman "Sissejuhatus Nishida filosoofiasse"
2. ↑  Колесников, А. С. (2010). История философии: учебник для вузов. Ред. А. С. Колесников. Санкт-Петербург: ООО «Лидер».
3. ↑  Карелова Л.Б. (2018). Японская философия: подходы к пониманию.  –*Философские науки*, (8):7-22.
4. ↑  Колесников, А. С. (2010). История философии: учебник для вузов. Ред. А. С. Колесников. Санкт-Петербург: ООО «Лидер».
5. ↑  Карелова Л.Б. (2018). Японская философия: подходы к пониманию.  –*Философские науки*, (8):7-22.
6. ↑  Колесников, А. С. (2010). История философии: учебник для вузов. Ред. А. С. Колесников. Санкт-Петербург: ООО «Лидер».
7. ↑  Колесников, А. С. (2010). История философии: учебник для вузов. Ред. А. С. Колесников. Санкт-Петербург: ООО «Лидер».
8. ↑  Burns, Kevin (2009). Idamaade filosoofia: suurimad mõttetargad muistsetest aegadest tänapäevani. Tõlk. Henn Käämbre. Tallinn: Ersen.
9. ↑  Колесников, А. С. (2010). История философии: учебник для вузов. Ред. А. С. Колесников. Санкт-Петербург: ООО «Лидер».
10. ↑  Колесников, А. С. (2010). История философии: учебник для вузов. Ред. А. С. Колесников. Санкт-Петербург: ООО «Лидер».
11. ↑  Колесников, А. С. (2010). История философии: учебник для вузов. Ред. А. С. Колесников. Санкт-Петербург: ООО «Лидер».
12. ↑  Колесников, А. С. (2010). История философии: учебник для вузов. Ред. А. С. Колесников. Санкт-Петербург: ООО «Лидер».