recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Steve Jobs valge iPhone 4-ga (2010)
Steve Jobsi autogramm
**Steve Jobs** (kodanikunimega **Steven Paul Jobs**; 24. veebruar 1955 Mountain View, California – 5. oktoober 2011 Palo Alto, California) oli USA infotehnoloog ja ettevõtja, üks ettevõtte Apple Inc. asutajaid.

Elulugu
-------

1970. aastate lõpus tootis Jobs koos ettevõtte Apple Inc. kaasasutaja Steve Wozniakiga esimese äriliselt eduka personaalarvuti. 1980. aastate alguses oli ta esimeste seas, kes pööras tähelepanu arvutihiire kasutamisele graafilises kasutajaliideses.

1986. aastal ostis Steve Jobs ettevõtte Pixar (tol ajal The Graphics Group) 10 miljoni USA dollari eest.

Jobs töötas Apple'i tegevjuhina peaaegu tasuta, kõigest 1 dollari eest aastas. Ta ei võtnud töö eest mingit muud tasu, ei aktsiaoptsioone ega esinduskulusid. See-eest kuulus talle üle 5 miljoni Apple'i aktsia, mille väärtus oli üle 2 miljardi dollari. Pärast Pixari ülevõtmist kuulus talle ka 138 miljonit Disney aktsiat, mille väärtus oli üle 4 miljardi dollari. Forbesi hinnangul oli tema vara väärtus 2010. aastal 8,3 miljardit dollarit ning sellega oli ta USA rikkuselt 42. inimene.

Jobs taandus 24. augustil 2011 Apple'i tegevjuhi kohalt ettevõtte nõukogu esimeheks. Uueks tegevjuhiks sai Tim Cook.

5. oktoobril 2011 suri ta kõhunäärmevähki, mis diagnoositi tal 2003. aasta sügisel.

Tunnustus
---------

* 1985 – National Medal of Technology and Innovation

Vaata ka
--------

* "Silicon Valley piraadid"

Viited
------

1. ↑  24.08.2011, ABCNews, Steve Jobs Resigns, youtube.com
2. ↑  24.08.2011, ABCNews, Nightline from ABC News: Steve Jobs Resigns as Apple CEO, youtube.com

Kirjandus
---------

* Walter Isaacson, "Steve Jobs", tõlkinud Ülle Jälle, ISBN 9789949502080

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Steve Jobs** |

* youtube.com
	+ Steve Jobs showcases Macintosh, 24. jaanuar 1984
	+ Steve Jobs Interview 1990
	+ by Daniel Morrow, Smithsonian Institution, Excerpts from an Oral History Interview with Steve Jobs, Founder of NeXT Computer (eelmise viite sisu tekstina), 20. aprill 1995
* Apple – Remembering Steve Jobs Apple.com
* Apple 'visionary' Steve Jobs dies aged 56 BBC.co.uk
* Steven Paul Jobs, 1955-2011, Steve Jobs, Apple Co-Founder, Is Dead WSJ.com
* Kate Dailey, The cult of Steve Jobs, BBC News Magazine, 6. oktoober 2011
* Motor Yacht Venus (Project Aqua, hull 684) – a Feadship all-aluminium full custom vessel, superyacht
Kellel on probleem (Gordoni aken)
Kehtestamisoskused suhtlusoskuste skeemil (ESTÜ, 2007)
**Gordoni aken** kujutab endast skeemi, mis võimaldab hinnata teise inimese käitumist ja otsustada, kelle probleemiga on konkreetses suhtlussituatsioonis tegemist. 

Thomas Gordon kasutas teiste inimeste käitumise tõlgendamiseks akna metafoori. Sellest lähtuvalt on teise inimese käitumine (sõnad, mittesõnalised vahendid) ülejäänutele näha nagu läbi akna, käitumisakna. Osa käitumisi, mis aknast paistavad, on teistele vastuvõetavad, teine osa käitumisi häirib. Lisatud joonis kirjeldabki Gordoni akent.

Enda ümber inimesi jälgides on võimalik märgata

* inimesi, kes püüavad toime tulla ühe või mitme probleemiga. Kui ka selliste inimeste probleemid jälgija ehk (potentsiaalse või reaalse) suhtluspartneri elu otseselt ei mõjuta, võib mõni kohtumine käivitada jälgijas abistamisvajaduse. Tavaliselt vajavad inimesed, kellel on probleem, eelkõige ärakuulamist. Oma probleemist rääkimine võib mõtetes lahenduseni viia;
* inimesi, kes elavad nagu üsna probleemivabalt ja muretult.

Neist kahest inimtüübist ei mõjuta teisi otseselt kumbki. Gordoni aknas asetsevad nad kahes ülemises osas.

Kuid on ka olukordi, kus 

* kellegi käitumine valmistab teistele probleeme, kuigi see inimene ise ei pruugi märgata, kuidas ta käitumine või eluviis lähedalolijaile mõjub.

Skeemi alumises osas on need inimesed, kelle tegevus või käitumine parasjagu häirib kedagi. Kui selle kellegi vajadused on rahuldamata, siis on probleem mitte temal, vaid tal endal. Seetõttu tahab ta õigustatult ise rääkida, ise ennast aidata, ja käitub kehtestavalt.

Kui üritada muuta teise inimese sellist käitumist, mis häirib, siis on soovitatav kasutada mina-sõnumit ja teha seda pigem abi küsimise vormis, nt *Tead, su koer on öösiti rahutu. Ma ei ole kaks nädalat saanud korralikult magada. Ma olen mõelnud, et ehk sa saad mind aidata*. Enamik inimesi reageerib ausale abipalvele märksa vastutulelikumalt kui nõudmisele, kamandamisele või ähvardamisele.

Vaata ka
--------

* Kehtestav käitumine
* Selge eneseväljendamine
* Aktiivne kuulamine
* Tunnete teadvustamine
* Konflikti reguleerimine
* Probleemi lahendamine

Viited
------

1. 1 2 3  Gordon, T. (2003). *Tõhus juht*. Väike Vanker.
2. ↑  Gordon, T. (1970). *Parent effectiveness training, P.E.T*.
3. ↑  Bolton, R. (2005). *Igapäevaoskused*. Väike Vanker.
Charles Bertrand (2023)
**Charles Bertrand** (sündinud 5. veebruaril 1991 Pariisis) on Prantsusmaa jäähokimängija, kes mängib ründajana Saksamaa kõrgliigaklubis ERC Ingolstadt.

Klubikarjääri jooksul on ta mänginud peamiselt Soome klubides – aastatel 2010–2013 Lukkos, 2013. aastal TPS-is, 2014–2016 Vaasan Sportis, 2016–2017 Ässätes, 2017–2018 Oulun Kärpätes ja 2019–2022 Tapparas. Hooajal 2017–18 tuli ta Soome meistriks Kärpätega ja hooajal 2021/22 Tapparaga. 2017–18 põhihooajal oli Bertrand Soome kõrgliiga suurim väravakütt (32 väravat), mille eest pälvis ta Aarne Honkavaara auhinna. Lisaks pälvis ta samal hooajal hooaja efektiivsemale mängijale antava Matti Keinoneni auhinna ja valiti hooaja sümboolsesse koosseisu.

Lisaks on Bertrand mänginud hooajal 2013–2014 Rootsi kõrgliigaklubis Färjestads ning hooajal 2018–19 KHL-i klubis Novosibirski Sibir ja Šveitsi kõrgliigaklubis HC Fribourg-Gottéron. Hooajal 2013–14 võitis ta Färjestadiga Rootsi meistrivõistlustel hõbemedali. 2022. aasta juunis liitus ta Saksamaa kõrgliigaklubiga ERC Ingolstadt.

Prantsusmaa jäähokikoondise koosseisus on Bertrand osalenud kuutel A-divisjoni maailmameistrivõistlustel (2012, 2013, 2015, 2016, 2019 ja 2022).

Viited
------

1. ↑   (vaadatud 20.12.2021)

Välislingid
-----------

* Charles Bertrand hockeydb.com lehel
Matthew Boldy (2019)
**Matthew Boldy** (sündinud 5. aprillil 2001 Millisis Massachusettsi osariigis) on USA jäähokimängija, kes mängib NHL-i klubis Minnesota Wild ründajana paremäärel.

Aastatel 2017–2019 kuulus ta *U.S. National Development Team* '​i. Aastatel 2019–2021 mängis ta Boston College'i jäähokimeeskonnas.

2019. aastal valis Minnesota Wild ta NHL-i *draft* '​is 12. valikuna. 2021. aasta märtsis sõlmis ta Wildiga kolmeaastase lepingu. Seejärel mängis ta kuni hooaja lõpuni American Hockey League'is (AHL) Minnesota Wildi tütarklubis Iowa Wild, kus ta lõi 14 mänguga kuus väravat ja andis 12 väravasöötu.

NHL-is tegi Boldy debüüdi 6. jaanuaril 2022 mängus Boston Bruinsi vastu ning lõi 3:2 Minnesota Wildiga lõppenud mängus Wildi võiduvärava. 14. veebruaril 2022 tegi ta mängus Detroit Red Wingsi vastu oma esimese kübaratriki NHL-is. Debüüthooajal lõi Boldy NHL-is 15 väravat ja andis 24 väravasöötu. 2023. aasta jaanuaris pikendas ta Wildiga lepingut seitsme aasta võrra.

2019. aastal võitis Boldy USA kuni 18-aastaste koondisega omavanuste maailmameistrivõistlustel pronksmedali. 2021. aastal tuli ta USA kuni 20-aastaste koondisega juunioride maailmameistriks. USA jäähokikoondise koosseisus osales ta 2022. aasta maailmameistrivõistlustel.

Viited
------

1. ↑   (vaadatud 24.3.2023)
2. ↑  "Wild sign forward Matt Boldy to three-year, entry-level contract". Minnesota Wild. 31. märts 2021. Vaadatud 31. märtsil 2021.
3. ↑  "Boldy signs 7-year, $49 million contract with Wild". *Minnesota Wild*. Vaadatud 16. jaanuaril 2023.

Välislingid
-----------

* Matthew Boldy NHL.com lehel
* Matthew Boldy hockeydb.com lehel

| * v
* r
Minnesota Wild |
| --- |
| 
**Väravavahid**: Marc-André Fleury **·** Filip Gustavsson |
| 
**Kaitsjad**: Calen Addison **·** Jonas Brodin **·** Matt Dumba **·** Alex Goligoski **·** John Klingberg **·** Jon Merrill **·** Jacob Middleton **·** Jared Spurgeon |
| 
**Ründajad**: Matthew Boldy **·** Connor Dewar **·** Brandon Duhaime **·** Joel Eriksson Ek **·** Marcus Foligno **·** Frédérick Gaudreau **·** Ryan Hartman **·** Marcus Johansson **·** Kirill Kaprizov **·** Gustav Nyquist **·** Ryan Reaves **·** Mason Shaw **·** Sam Steel **·** Oskar Sundqvist **·** Mats Zuccarello |
**Põõsaspea neeme rändrahn** on rändrahn Läänemaal Lääne-Nigula vallas Spithami külas, Põõsaspea neemega lõppeva poolsaare lääneosas, metsaserva lähedal niidul. Läänes külgneb rahn Nõva maastikukaitsealaga (metsavöönd Dirhami lahe idakaldal). Rahnu geograafilised koordinaadid on 59° 13′ 26″ N, 23° 30′ 53″ E
. Põõsaspea neeme tipp jääb rahnust umbes 0,7 km põhja-loodesse. Umbes 5 m vahega on seal kaks rahnu, kuid kaitse alla on võetud vaid suurem. Ümbruskonnas on väiksemaid rahne veelgi.

Rahn võeti kaitse alla aastal 1939. Rahnu seisukord on rahuldav.

Rahn koosneb rabakivigraniidist. Rahn on püstiste külgede ja tasase, kaldu laega, ebaühtlase samblikukattega. Lae kõrgemale osale on tsementeeritud kõrgusreeper.

Rahnu mõõtmed on 9,4×7,0×4,2 m, ümbermõõt 24,9 m. Teistel andmetel on rahnu mõõtmed 6,4×4,9×5,0 m, ümbermõõt 25,0 m.

Põõsaspea neeme rändrahnule on kehtestatud piiranguvöönd 50 m (0,77 ha). 

Põõsaspea neeme rändrahnu keskkonnaregistri kood on KLO4000444.

Rahnu uurimisest
----------------

Rahnu on korduvalt uuritud, mõõdetud ja pildistatud. Üksikasjalised täpsed andmed on järgmiselt uurijatelt:

1. Priit Kohava, 1987 - tahhümeetriline mõõdistus; andmed 1988.a. käsikirjalises töös.
2. Karl Müürisepp, 19.07.1988 - põhiplaan ja mõõdistus.
3. Enn Pirrus, Ülo Heinsalu, 5.08.1993 - revisjonülevaatus.

Kirjandust
----------

1. *Loodushoid ja turism*. 1939, nr. 5, lk. 275, 282.
2. *Riigi Teataja*. 1939, nr. 21, lk. 438.
3. *Looduskaitse teatmik*. Tallinn 1960, lk. 266.
4. Westenbergi foto (1935?) on Geoloogia Instituudi arhiivis, samuti 2 slaidi Herbert Viidingult (1988).

Viited
------

1. 1 2  Keskkonnaregistri vahendusel Läänemaa Keskkonnateenistuse andmed aastast 2002
2. 1 2  Keskkonnaregistri vahendusel Herbert Viidingu andmed aastast 1986
3. 1 2 3  Andmed EELIS infolehe vahendusel

Välislingid
-----------

* Põõsaspea neeme rändrahn keskkonnaportaalis
* Sotsiaalministri otsus üksikute puude ja rändrahnude looduskaitse alla võtmise asjus 4. märtsil 1939
* Põõsaspea neeme rändrahn Eesti looduse infosüsteemis
* ENSV MN Looduskaitse Valitsuse juhataja käskkiri nr. 25 Rändrahnude, kivikülvide ja põlispuude nimekirja kinnitamine
* Kaitstavate looduse üksikobjektide kaitse-eeskiri
**Põhja suusaalade 1980. aasta maailmameistrivõistlused** korraldati eraldi naistele 20 km distantsil, kuna see ala ei olnud 1980. aasta olümpiamängude kavas. Need võistlused peeti 17. veebruaril 1980. aastal Falunis Rootsis.

Naised
------

### 20 km


| Sija | Maa | Kilpailija | Aika |
| --- | --- | --- | --- |
| 1. | Veronica Hesse |  Saksa DV | 1:01.58,23 |
| 2. | Galina Kulakova |  NSVL | 1:02.26,34 |
| 3. | Raissa Smetanina |  NSVL | 1:02.41,70 |
| 4. | Marlies Rostock |  Saksa DV | 1:03.20,01 |
| 5. | Nina Baldõtševa |  NSVL | 1:03.25,59 |
| 6. | Zinaida Amossova |  NSVL | 1:03.57,13 |

**Kuupäev: 17. veebruar**

Vaata ka
--------

* Põhja suusaalad 1980. aasta taliolümpiamängudel

Välislingid
-----------

* 20 km MM-i kolmik 1978-87


Põhja suusaalade maailmameistrivõistlused

1924 **·**  1925 **·**  1926 **·**  1927 **·**  1928 **·**  1929 **·**  1930 **·**  1931 **·**  1932 **·**  1933 **·**  1934 **·**  1935 **·**  1936 **·**  1937 **·**  1938 **·**  1939 **·**  (1941) **·**  1948 **·**  1950 **·**  1952 **·**  1954 **·**  1956 **·**  1958 **·**  1960 **·** 1962 **·**  1964 **·**  1966 **·**  1968 **·**  1970 **·**  1972 **·**  1974 **·**  1976 **·**  1978 **·**  1980 **·**  1982 **·**  1984 **·**  1985 **·**  1987 **·**  1989 **·**  1991 **·**  1993 **·**  1995 **·**  1997 **·**  1999 **·**  2001 **·**  2003 **·**  2005 **·**  2007 **·**  2009 **·**  2011 **·**  2013 **·**  2015 **·**  2017 **·**  2019 **·**  2021 **·**  2023 **·**  2025
Charles Aznavour (1999)
**Charles Aznavour** (prantsuse hääldus: [ʃaʁl azna'vuʁ]; armeenia keeles Շահնուր Վաղինակ Ազնավուրյան Shahnowr Vaghinak Aznavowrhan; sündinud 22. mail 1924 Pariis – 1. oktoober 2018 Mouriès) oli armeenia päritolu Prantsuse laulja, laulukirjutaja, näitleja, ühiskonnategelane ja diplomaat.

Ta on üks kõige tuntumaid prantsuse lauljaid maailmas. Ta on kirjutanud üle 1000 laulu – lisaks prantsuskeelsetele ka inglise, hispaania, itaalia ja saksa keeles. Ta on laulnud ka vene, armeenia ja portugali keeles.

Charles Aznavour on mänginud üle 60 mängufilmis. Tema esimeseks filmiks oli 1960. aastal esilinastunud "Tuld klaverimängija pihta". 1974 mängis ta peaosa Agatha Christie samanimelise teose põhjal valminud kriminaalfilmis "Kümme väikest neegrit". 1979 mängis ta kõrvalosa Günter Grassi samanimelise teose põhjal valminud mustas komöödias "Plekktrumm", mis võitis samal aastal Cannes'i filmifestivalil Kuldse Palmioksa ja parima võõrkeelse filmi Oscari.

Alates 1988. aasta Armeenia maavärinast abistas Aznavour Armeeniat heategevuse kaudu. Koos oma õemehe, helilooja Georges Garvarentziga kirjutas ta laulu "Pour toi Arménie", mille esitas mitmekümnest lauljast, näitlejast ja telesaatejuhist koosnev kollektiiv. See laul debüteeris 11. veebruaril 1989 Prantsusmaa singlite edetabelis, olles läbi aegade esimene laul, mis pääses Prantsusmaa singlite edetabelis kohe esikohale. Ta jäi edetabeli liidriks 10 nädalaks ja oli edetabelis kokku 18 nädalat.

Aznavour oli Armeenia Fondi rahvusvahelise nõukogu liige. See organisatsioon on andnud Armeeniale humanitaarabiks ja infrastruktuuri arendamiseks alates 1992 üle 150 miljoni USA dollari.

1995 nimetati ta Armeenia suursaadikuks UNESCO juures ja 2009. aastal Armeenia suursaadikuks Šveitsis.

1997 pälvis Aznavour Prantsusmaa Auleegioni ordeni.

27. mail 2004 pälvis Aznavour oma humanitaaralase töö eest Armeenia rahvuskangelase aunimetus. Enne teda oli selle aunimetuse saanud 12 inimest, kes kõik olid sajandivahetuseks surnud. 26. detsembril 2008 andis Armeenia president Serž Sargsjan Aznavourile Armeenia kodakondsuse eriliste teenete eest.

Gjumris on püstitatud talle ausammas. See linn kannatas 1988. aasta maavärinas kõige rohkem. Aznavouri järgi on nimetatud ka väljak Jerevani kesklinnas.

Kui Aznavour abiellus 1968 Ulla Thorselliga Rootsist, oli see tema kolmas abielu. Aznavouril on viis last: Seda, Katia, Misha, Nicolas ja Patrick. Vanim tütar Seda on samuti laulja.

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Charles Aznavour** |

*
**Gregeriia** (hispaania keeles *gregueria*) on proosa lühivorm, mis tugineb leidlikule metafoori kasutamisele ning väljendab vaimukalt ja omanäoliselt mõnd autori filosoofilist, pragmaatilist või naljakat ideed.

Gregeriia koosneb enamasti vaid ühest lausest. Paljuski sarnaneb gregeriia aforismiga, samuti lühinaljaga, mida sageli komöödiates kasutatakse. Sellise nimega retoorilist stiliseeritud kõnekujundit kasutatakse kõige enam Hispaania ning Ladina-Ameerika kirjanduses.

Gregeriia loojaks peetakse Hispaania kirjanikku Ramón Gómez de la Sernat, kes andis sellele tänapäevase vormi: nali + metafoor = gregeriia. Jorge Luis Borges peab gregeriia leiutajaks Jules Renardi ning nimeandjaks Ramon Gomez De L a Sernat.

Gómez de la Serna on loonud umbes 10 000 gregeriiat. Eesti keeles on neist ilmunud valikkogu "Gregeriiad" (1974).

### Näiteid

* Hommikul läksin murdma uniküüsi silmist ja ronisin ümiseva telefoniposti otsa. (Albert Kivikas)
* Sokkide augud avanevad teise maailma pakasesse (Ramón Gómez, tõlkinud Jüri Talvet)
* Pühapäev on koer, kes jookseb kivi järele (Ramón Gómez, tõlkinud Jüri Talvet)

1. 1 2 3  Jaak Tomberg (jaanuar 2010). "Arvustus: Jaak Tomberg teeb ilma". *Akadeemia*.
|  |
| --- |
|  |
| Medalikohad |
| Maailmameistrivõistlused |
| **Pronks** | 2021 | jäähoki |

**Chris Wideman** (sündinud 7. jaanuaril 1990 Saint Louises Missouri osariigis) on USA jäähokimängija, kes mängib kaitsjana NHL-i klubis Montreal Canadiens.

Aastatel 2008–2012 mängis ta Miami Ülikooli meeskonnas.

2009. aastal valis Ottawa Senators ta NHL-i *draft* '​is 100. valikuna. Aastatel 2012–2015 mängis ta American Hockey League'is (AHL) Ottawa Senatorsi noorteklubis Binghamton Senators. 2015. aastal valiti Wideman AHL-i tähtede mängule. Hooajal 2014–15 valiti ta lisaks hooaja sümboolsesse koosseisu ning pälvis hooaja parimale kaitsemängijale antava Eddie Shore Awardi.

NHL-is debüteeris Wideman Senatorsi meeskonnas 17. oktoobril 2015 mängus Nashville Predatorsi vastu. Esimese värava lõi ta liigas sama aasta 7. novembril mängus Carolina Hurricanesi vastu. Senatorsi põhikoosseisus mängis ta kaks hooaega. Hooaeg 2017–18 jäi tal vigastuse tõttu suuresti vahele.

2018. aasta novembris siirdus ta Edmonton Oilersi. Oilersi meeskonnas jõudis ta mängida viis mängu, kui liitus 2018. aasta detsembris Florida Panthersiga. Panthersis õnnestus NHL-is väljakule pääseda vaid ühes mängus. Hooaja 2018–19 teises pooles mängis Wideman AHL-i klubides Springfield Thunderbirds ja Wilkes-Barre/Scranton Penguins. Hooajal 2019–20 mängis ta AHL-is San Diego Gullsi ridades. 2020. aastal valiti taas AHL-i tähtede mängule.

2020. aasta juunis sõlmis Wideman üheaastase lepingu KHL-i klubiga Nižni Novgorodi Torpedo. Hooajal 2020–21 oli Wideman KHL-is resultatiivseim kaitsemängija (9+32).

2021. aasta juulis naasis ta Põhja-Ameerikasse, sõlmides üheaastase lepingu Montreal Canadiensiga.

2021. aasta maailmameistrivõistlustel võitis Wideman USA jäähokikoondise koosseisus pronksmedali.

Viited
------

1. ↑  "One-year contract for defenseman Chris Wideman". nhl.com. 28.7.2021. Vaadatud 16.10.2021

Välislingid
-----------

* Chris Wideman KHL.ru lehel
* Chris Wideman NHL.com lehel
* Chris Wideman hockeydb.com lehel

| * v
* r
Montreal Canadiens |
| --- |
| 
**Väravavahid**: Jake Allen **·** Sam Montembeault **·** Carey Price |
| 
**Kaitsjad**: Joel Edmundson **·** Kaiden Guhle **·** Jordan Harris **·** Johnny Kovacevic **·** Mike Matheson **·** David Savard **·** Corey Schueneman **·** Chris Wideman **·** Arber Xhekaj |
| 
**Ründajad**: Josh Anderson **·** Joel Armia **·** Paul Byron **·** Cole Caufield **·** Kirby Dach **·** Jevgeni Dadonov **·** Jonathan Drouin **·** Christian Dvorak **·** Jake Evans **·** Brendan Gallagher **·** Mike Hoffman **·** Sean Monahan **·** Michael Pezzetta **·** Rem Pitlick **·** Juraj Slafkovský **·** Nick Suzuki |
Chris Wood 2017. aasta FIFA konföderatsioonide karikaturniiril
**Christopher Grant Wood** (sündinud 7. detsembril 1991 Aucklandis) on Uus-Meremaa jalgpallur. Ta mängib ründajana Premier League'i klubis Nottingham Forest ja Uus-Meremaa jalgpallikoondises.

Ta alustas klubikarjääri Uus-Meremaa klubides. 2009. aastal suundus ta Inglismaale, liitudes West Bromwich Albioniga ning tegi samal aastal klubi meeskonnas debüüdi Inglismaa kõrgliigas. Alatest hooajast 2010–11 mängis ta laenul paljudes teistes klubides, põhiliselt Inglismaa esiliigas: hooajal 2010–11 Barnsleys ja Brighton & Hove Albionis, hooajal 2011–12 Birmingham Citys ja Bristol Citys ning hooajal 2012–13 Millwallis. 2013. aasta jaanuaris sõlmis ta püsiva lepingu Leicester Cityga.

2015. aasta juulis liitus ta esiliigas mängiva Leeds Unitediga. Hooajal 2015–16 lõi ta esiliigas 13 väravat. Hooaeg 2016–17 oli veelgi edukam, kui ta oli 27 väravaga esiliiga suurim väravakütt. 2017. aastal valiti ta Leeds Unitedi aasta parimaks mängijaks ja hooajal 2016–17 esiliiga sümboolsesse koosseisu.

2017. aasta augustis sõlmis ta nelja-aastase lepingu Inglismaa klubiga Burnley. Aastatel 2017–2022 lõi ta Burnley meeskonnas Inglismaa kõrgliigas kokku 49 väravat. Aastatel 2017–2020 lõi ta Inglismaa kõrgliigas neljal hooajal järjest vähemalt kümme väravat. Woodi kõige edukam hooaeg Burnleys oli 2019–20, mil ta lõi 14 väravat.

2022. aasta jaanuaris sõlmis ta kahe ja poole aasta pikkuse lepingu Newcastle Unitediga.

Debüüdi Uus-Meremaa jalgpallikoondises tegi Wood 3. juunil 2009 sõprusmängus Tansaania vastu. Esimese värava lõi ta koondise särgis 9. oktoobril 2010 sõprusmängus Hondurase vastu. Ta on kuulunud Uus-Meremaa koondisse 2010. aasta maailmameistrivõistlustel, 2009. ja 2017. aasta FIFA konföderatsioonide karikaturniiril ning 2012. ja 2016. aasta Okeaania meistrivõistlustel. 2012. aasta suveolümpiamängude jalgpalliturniiril lõi ta Uus-Meremaa võistkonna ainsa värava sel turniiril. 2020. aasta suveolümpiamängude jalgpalliturniiril lõi Wood kaks väravat ja jõudis Uus-Meremaa võistkonnaga veerandfinaali.

Saavutused
----------

Brighton & Hove Albion
* Football League One: 2010–11

Leicester City
* Football League Championship: 2013–14

Viited
------

1. ↑  "Clarets make Wood record buy". Burnley F.C. 21.8.2017. Vaadatud 2.2.2019
2. ↑  "Newcastle United sign Chris Wood from Burnley". Newcastle United F.C. 13.1.2022. Vaadatud 27.1.2022

Välislingid
-----------

 Chris Wood – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
* Profiil Burnley F.C. kodulehel
**Kaugtunnetus** ehk **kaugvaatlus** (inglise keeles *remote viewing*) on isiku hüpoteetiline võime kehaliselt paigale jäädes liigutada oma teadvust (nn vaimusilma või eeter- ehk astraalkeha) ruumis ja/või ajas.

Kaugtunnetusega seotud mõisted esoteerikamaailmas on veel astraalprojektsioon, telepaatia ning selgeltnägemine. 

Ameerika Ühendriikide Luure Keskagentuur katsetas väidetavalt kaugtunnetust alates 1960. aastatest kuni 1970. aastate keskpaigani või kauemgi, kogumaks luureinfot Nõukogude Liidu sõjaliste objektide kohta, kuid andmed selle programmi kohta on napid ja vastukäivad. On teateid, et selgeltnägemise võimalusi eeskätt sõjanduses ja luures uuriti ka Nõukogude Liidus. 

Esoteerikaringkondades väidetakse, et LKA-s läbi viidud katsete käigus õnnestus katseisikutel teha kaugtunnetuse abil täpseid vaatlusi, sealhulgas salapärastest objektidest, mis on valitsustega koostööd tegeva maavälise mõistuse kontrolli all. Salaprogrammis osalenud ning sealt lahkunud isikud pakkusid hiljem kaugtunnetus- ja selgeltnägemisteenuseid ärilistel alustel. Üks selline elukutseline selgeltnägija oli 1970. aastate tuntud teletäht ja "kahvlipainutaja" Uri Geller. Tuntumaid kaugnägijaid oli USA Armee Leitnant F. Holmes 'Skip' Atwater kes alustas 1978 aastal armees kaugnägemise programmi nime all *Star Gate* (mitte segamini ajada televisioonis tuntust kogunud telesarjaga Stargate SG-1 ja filmiga Stargate.

Kirjandust
----------

* Jim Marrs "Paraspioonid. Tõsilugu USA ülemeelelise sõja programmist" Nebadon, 2008
**Dzelda** (ka *Dizdzelda*, *Lieldzelda*) on küla (*lielciems*) Lätis Kuldīga piirkonnas, Nīkrāce valla halduskeskus. Küla asub merepinnast 105 meetri kõrgusel samanimelise jõe kaldal.

Külas on vabaajakeskus, raamatukogu, postkontor ja Nīkrāce põhikool. 

Dzeldat on kirjalikes allikates esmamainitud 1253. aastal Tänapäevane asula on tekkinud Dizdzelda mõisa (*Groß-Dselden*) juurde. Asula hakkas kasvama teise maailmasõja järel, mil sinna viidi üle Nīkrāce külanõukogu keskus ja külast sai Nīkrāce sovhoosi keskasula. Aastail 2009–2021 kuulus küla Skrunda piirkonda.

2015. aastal oli külas 335 elanikku, 2019. aastal 305.

Dzelda

Viited
------

1. ↑  Läti Ruumiandmete Agentuur
2. ↑
3. ↑  Latvijas pagasti. Enciklopēdija. Rīga : A/S Preses nams. 2001—2002. ISBN 9984-00-412-0.
4. ↑  Административно-территориальное деление Латвийской ССР 1978 год. — Рига: Лиесма, 1978. — 137 lk.

| * v
* r
Nīkrāce valla asulad |
| --- |
| 
Alturpe **·**  Bērzkrogs **·**  **Dzelda** **·**  Lēnas **·**  Līce **·**  Maznīkrāce **·**  Nīkrāce **·**  Rogas **·**  Tukums **·**  Vormsāte |
Ohvitseride park 30. aprillil 2022**Ohvitseride park** (ka *Puiestee 73b park*, 20. sajandi esimesel poolel *Taara aed*) on park Ülejõe linnaosas Tartus Puiestee ja Jaama tänava vahelisel nõlval endise Ohvitseride maja taga.

Pargi pindala on 8424 m², see oli kasutusel kui Ohvitseride maja suveaed, kus paiknesid mh tantsuplats, võrkpalliplats jmt. 21. sajandil on sinna plaanitud nii laste mänguväljakut kui kogukonnaaeda, parki ääristavate garaažide seintel on Maari Soekovi ja Sandra Ruudu müürimaaling.

Talvel on pargis kelgunõlv.

Pargi nimi tuleneb paiknemisest 1950. aastate teises pooles loodud Ohvitseride kvartalis.

Ajalugu
-------

19. sajandi lõpul oli Ohvitseride pargi koha peal Georg Sachsi aed, mille see oli Eesti Kirjameeste Seltsi tarvis välja ostnud. Aed oli 1891. aastal IV üldlaulupeo toimumispaik, hiljem läks Taara seltsi valdusse, millel oli Ohvitseride maja koha peal velodroom. Aeda hakati 20. sajandi esimesel veerandil kutsuma "Taara aiaks", seal oli avalik laste mänguplats, jalgrajad ja trepp Jaama tänavale. Jalgrattaselts korraldas nii koos Eesti Kirjameeste Seltsiga kui ka eraldi kõiksuguseid avalikke üritusi aruteluõhtutest kuni pidude ja näitusteni.

Taara aia nime ja aia kasutamine avalikeks üritusteks jätkus pärast Taara seltsi ümberkujundamist ning ka pärast seltside tegevuse peatamist Nõukogude okupatsiooni ajal 1940. aastal. 1956. aastast kujundati Taara aia ümber Ohvitseride kvartal ning velodroomi kohale ehitatud Ohvitseride maja juurde kuuluvat aeda hakati kutsuma Ohvitseride pargiks. Aias olid võrkpalli- ja tantsuplats jm atraktsioonid, korraldati tantsu- ja muusikaaüritusi.

1991. aastal plaanis Tartu linna monumendikomisjon luua Ohvitseride parki "Viirastuste aia", kus oleks paiknenud linnaruumist eemaldatud Nõukogude Liidu aegsed monumendid, kuid plaan jäi teostamata rahapuuduse tõttu.

Pildid
------

* 
* 
* 
* 
*

Viited
------

1. ↑  Vilja Kohler (10. november 2004). "Tartu sai riigilt maad mänguväljaku tarbeks". *Tartu Postimees*.
2. 1 2  Aime Jõgi (23. oktoober 2015). "Noored õnnelikud ohvitseride majas". *Tartu Postimees*.
3. ↑  Aime Jõgi (23. oktoober 2015). "Lenduri tütar hoiab vanemate korterit kui kallist mälestust". *Tartu Postimees*.
4. 1 2  Aime Jõgi (23. oktoober 2015). "Stalinismiaja majad loovad uusi unistusi". *Tartu Postimees*.
5. ↑  Johan Kõpp (27. juuni 1948). "Mälestuskilde minu esimeest laulupeost". *Stockholms-Tidningen Eestlastele*.
6. 1 2  Ene Puusemp (24. märts 2004). "Ülejõe agulirealismis helendasid seltsid ja koolid". *Postimees*.
7. ↑  "Unustatud kolikambrikujud". *Tartu Postimees*. 9. aprill 2001.
**Ohustatud keeleks** nimetatakse keelt, millel on oht lähimas tulevikus (umbes ühe-kahe põlvkonna jooksul) välja surra. Keel sureb välja viimase emakeelse kõnelejaga koos.

Keelte elujõulisust hinnatakse EGIDSi skaala järgi. Ohustatuks peetakse skaalal kategooriate 6b kuni 10 keeli.

Ohustatud tasemel keelt 6b kõnelevad küll kõik põlvkonnad, kuid fertiilses eas põlvkonnast annavad vaid vähesed lastele keelt edasi. Keelevahetuse olukorras (kategooria 7) kasutavad fertiilses eas ja vanemad inimesed keelt küll omavahel, aga seda ei anta edasi lastele. Väljasurevat keelt (8a) räägib ainult vanavanemate põlvkond. Vaevalt allesolevat keelt (8b) räägib ainult vanavanemate põlvkond või veelgi vanema põlvkonna liikmed, kellel pea-aegu puudub võimalus keelt omavahel kasutada. Uinunud keele (9) kohta on teadmine kogukonna mälus olemas, kuid see on pigem teadmine pärimusest ning tegelik keeleoskus piirdub identiteeti rõhutavate stampväljenditega. Hääbunud keelt (10) ei kasutata enam keegi ning keegi ei seosta ka oma etnilist enam selle keelega.

UNESCO arvestab keele ohustatuse määra hindamiseks järgmisi kriteeriume:

1. keele edasikandmine põlvkonnalt põlvkonnale
2. absoluutne kõnelejate arv
3. kõnelejate osakaal rahvaarvust
4. keele kasutusvaldkondade muutused
5. kohanemine uute valdkondade ja meediumitega
6. emakeelsete materjalide kättesaadavus hariduse ja kirjaoskuse arendamiseks
7. valitsuse ja institutsioonide keelehoiak ja -poliitika, sh keele ametlik staatus ja kasutus
8. kogukonna suhtumine keelde
9. keele kirjelduse maht ja kvaliteet

Viited
------

1. ↑  Woodbury, Anthony C. 2012. "What Is an Endangered Language?"[*alaline kõdulink*] – Linguistic Society of America. Vaadatud 17.03.2019.
2. ↑  Ethnologue 2019. Eberhard, David M. Fary F. Simons, Charles Fennig (toim.).. Vaadatud 17.03.2019.
3. ↑  Simons, Gary F. and Charles D. Fennig (eds.). 2018. "Language Status." Ethnologue: Languages of the World, Twenty-first edition. Dallas, Texas: SIL International.
4. ↑  "Joseph Sturm: välismaalasena kinnitan: eesti keel õitseb." *Eesti Päevaleht* 10. detsember 2020.
**Tamara Waskoff** (ka **Tamara Vaskova**; 14. september 1924 Tallinn – 17. august 2013) oli Eesti tekstiilikunstnik.

Ta sündis 1924. aastal Tallinnas pangaametniku perekonnas. Õppis aastatel 1930–1934 Tallinnas vene eraalgkoolis, 1934–1940 vene progümnaasiumis ja 1940–1942 Tallinna 6. Keskkoolis ning 1944. aastast Tallinna Rakenduskunsti Koolis, mille lõpetas 1949. aastal tekstiilikunsti erialal. 1959. aastal lõpetas Leningradi Ilja Repini nimelise Kunstiinstituudi kunstiteaduse erialal. 

Ta töötas aastatel 1949–1960 kunstnikuna tekstiilivabrikus Punane Koit, 1960–1970 Tallinna Moemajas ja 1970–1971 rahvatööndusettevõttes Kodu. 

1971. aastast oli ta vabakutseline. 

1961. aastast Eesti Kunstnike Liidu liige.

Looming
-------

1950. ja 1960. aastatel tegi ta põhiliselt käsitrüki- ja žakaarkangaid, kus kasutas loodus- ja geomeetrilisi motiive. Tarbekunstimuuseumi kogus on tema kangad „Kalake" (1964) ja „Sibul" (1970). 1970. aastatel pühendus ta põimevaipade tegemisele, nendest on tuntumad „Ülestõus" (1970), „Lumelinnud" (1982) ja „Kangrud" (1989). Kunstikombinaadile Ars kavandas ta silmkoeesemeid ja dekoratiivkangaid. 

Ta tegi kaastööd ajakirjadele Käsitöö ja Nõukogude Naine, seal on ilmunud tema tikkimis- ja koemustreid.

Kunstnik võttis pidevalt osa ka tarbekunstinäitustest.

### Teoseid kogudes

* Eesti Tarbekunsti- ja Disainimuuseum
* Eesti Ajaloomuuseum

Kirjandus
---------

* Eesti kunsti ja arhitektuuri biograafiline leksikon. Tallinn 1996
* In memoriam: Tamara Waskoff Sirp, 30. august 2013
**Tamaulipase masksäälik** (*Geothlypis flavovelata*) on linnuliik sääliklaste sugukonnast masksääliku perekonnast.

Tamaulipase masksäälik on lähedane põhja-masksääliku ja bahama masksäälikuga, millega koos moodustab ülemliigi, ning teda on isegi arvatud nende kahe liigiga ühte kuuluvaks.

Levila
------

Tamaulipase masksäälik on levinud Mehhiko kirdeosas. Suurem osa levilast kattub Tamaulipase osariigiga, aga ta elab ka San Luis Potosí ja Veracruzi osariigis. Ta on paigalind.

Välimus
-------

Tamaulipase masksääliku üldpikkus on 13 cm ja kaal 10,2–11,5 g. Tema selg on kollakasroheline, alapool erekollane. Vanal isaslinnul on must mask ja kollane pealagi. Emaslind on sarnane, ent musta maskita ja oliivja lagipeaga. Tiiva pikkus on isaslinnul 5,35–5,55 cm, emaslinnul 5,1–5,45 cm. Nokk on must ja jalad lihakarva.

Häälitsused on väga sarnased põhja-masksääliku häältega. Inimene ei tee neil õieti vahet, aga ise nad seda vahet teevad ega vasta kunagi teist liiki linnu kutsehüüule.

Isaslindu on teistest lindudest hõlbus eristada kollaste triipude abil, mis ta näol on. Talvituvatest põhja-masksäälikutest saab teda veel eristada kõhualuse poolest, mis on põhja-masksäälikul valge, tamaulipase masksäälikul kollane.

Emaslinnul ei ole näol musta maski. Nende suled on oliivkollased, osalt kaetud kahvatupruuniga. Nende kael on oliivpruun, kaela küljed on kahvatumad ja kollakamad.

Elupaik ja pesitsemine
----------------------

Tamaulipase masksäälik elab magevee padurates (kaasa arvatud kanalite ja kuivenduskraavidega), eriti kui seal kasvab hundinuiasid. Tema pesitsus- ja toitumistavade kohta on vähe teada, kuid ilmselt need sarnanevad teiste masksäälikutega. Arvatavasti ehitavad nad oma pesa madalale taimestikku ja toituvad putukatest.

Tamaulipase masksäälik kuulub ohulähedaste liikide hulka ja tema arvukus ongi viimastel aastatel vähenenud elupaikade kadumise tõttu. Rahvusvaheline linnukaitseorganisatsioon BirdLife International hindab liigi arvukuseks 2500–10 000 isendit.

Viited
------

1. ↑   BirdLife International (2006). *Geothlypis flavovelata*. *2006 IUCNi punane nimistu*. IUCN 2006. Vaadatud 11. mail 2006. Database entry includes justification for why this species is vulnerable

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Tamaulipase masksäälik** |

* Sissekanne Birdlife'i leheküljel
**Tamara Keerd** (aastani 1958 **Tamara Schmidt**; 24. veebruar 1926 Konotop, Sumõ oblast – 22. aprill 2003 Tallinn) oli eesti lauatennisist ja sporditegelane.

Ta on õppinud Tallinna 1. Keskkoolis, lõpetas aastal 1945 Tallinna Sotsiaal- ja Kodundusinstituudi.

Ta asus lauatennist mängima Arvi Voltri juhendamisel. Ta oli aastal 1955 Nõukogude Liidu võistkondlikel meistrivõistlustel hõbemedali. Eesti meistrivõistlustel võitis ta naispaarismängus aastal 1952 (koos Valve Toomsaluga) kuldmedali; lisaks on ta võitnud kolm hõbemedalit ja ühe pronksmedali. Aastatel 1952 ja 1957 tuli ta võistkondlikult Eesti meistriks.

Ta töötas aastatel 1953–1968 Tallinna Masinatehases ja 1968–1970 Spordiseltsi Kalev Tallinna linnanõukogus spordiinstruktorina, 1973–1975 Lastestaadionil ja 1975–1979 Tallinna Oktoobri rajooni Laste ja Noorte Spordikoolis instruktori-treenerina.

Isiklikku
---------

Ta oli aastast 1958 abielus tennisisti ja treeneri Alfred Keerdiga.

Välislingid
-----------

* Biograafia ESBL-is
Fabiano Caruana (2018)
Fabiano Caruana (2016)
**Fabiano Luigi Caruana** (sündinud 30. juulil 1992 Miamis) on Ameerika Ühendriikide maletaja, rahvusvaheline suurmeister (2007). 

Caruana sündis itaalia-ameerika perekonnas. Aastatel 2005–2015 elas ta Itaalias. Suurmeistriks sai ta 15-aastaselt 2007. aastal. Aasta varem oli ta FIDE-lt saanud rahvusvahelise meistri nimetuse. 

Ta on neljakordne Itaalia malemeister (2007, 2008, 2010, 2011) ja 2016. aasta USA malemeister.

2010. aastal võitis ta Bieli suurmeistrite turniiri. 

FIDE Grand Prix 2014–2015 sarja võitjana pääses Caruana 2016. aastal Moskvas peetud MM-i pretendentide turniirile, kus ta sai Sergei Karjakini järel teise koha. Ta võitis 2018. aastal Berliinis pretendentide turniiri (edestades teiseks-kolmandaks tulnud Şəhriyar Məmmədyarovit ja Sergei Karjakinit) ja sai õiguse kohtuda valitseva maailmameistri Magnus Carlseniga. Aasta lõpul Londonis peetud tasavägiselt kulgenud tiitlimatši Caruana kaotas tulemusega 6 (0):6 (3).

2016. aastal võitis Caruana Bakuus toimunud maleolümpial USA võistkonna koosseisus kuldmedali.

Välislingid
-----------

* Fabiano Caruana – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
* Fabiano Caruana FIDE andmebaasis
|  |
| --- |
|  |
| Medalikohad |
| Euroopa U-21 meistrivõistlused |
| **Kuld** | 2019 | jalgpall |

**Fabián Ruiz Peña** (tuntud ka kui lihtsalt **Fabián**; sündinud 3. aprillil 1996 Los Palacios y Villafrancas) on Hispaania jalgpallur, kes mängib keskpoolkaitsjana Prantsusmaa kõrgliigaklubis Paris Saint-Germain ja Hispaania jalgpallikoondises.

Ta alustas klubikarjääri Hispaania klubis Real Betis, mille noortekaadeemiaga liitus ta 2004. aastal. Klubi põhimeeskonnas debüteeris ta Hispaania esiliigas 2014. aasta detsembris. Järgmisest hooajast mängis ta Betise meeskonnas Hispaania kõrgliigas. Hooaja 2016–17 teises pooles mängis ta laenule Hispaania esiliigaklubis Elche. Hooajal 2017–18 kindlustas Fabián koha Betis põhikoosseisus. Esimese värava Hispaania kõrgliigas lõi ta 25. septembril 2017 mängus Levante UD vastu.

2018. aasta juulis siirdus ta umbes 30 miljoni euro eest Itaalia kõrgliigaklubisse Napoli, kellega sõlmis viieaastase lepingu. 2020. aastal võitis ta Napoliga Itaalia karikavõistlused.

2022. aasta augustis sõlmis ta viieaastase lepingu Paris Saint-Germainiga.

2019. aastal tuli Fabián Hispaania kuni 21-aastaste koondisega Euroopa omavanuste meistriks ning ta valiti turniiri parimaks mängijaks. Hispaania jalgpallikoondises tegi Fabián debüüdi 7. juunil 2019 EM-i valikmängus Fääri saarte vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta sama aasta 18. novembril EM-i valikmängus Rumeenia vastu. Ta kuulus Hispaania koondisse 2021. aasta Euroopa meistrivõistlustel.

Saavutused
----------

Real Betis
* Segunda División: 2014–15

Napoli
* Coppa Italia: 2019–20

Viited
------

1. ↑  "Fabián Ruiz signs five-year deal with Paris Saint-Germain". Paris Saint-Germain F.C. 30. august 2022. Vaadatud 30. augustil 2022.

Välislingid
-----------

 Fabián Ruiz – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis

| * v
* r
Hispaania koondis  –  UEFA Euro 2020 |
| --- |
| 

* 1 De Gea
* 2 Azpilicueta
* 3 D. Llorente
* 4 P. Torres
* 5 Busquets (c)
* 6 M. Llorente
* 7 Morata
* 8 Koke
* 9 Gerard
* 10 Thiago
* 11 F. Torres
* 12 García
* 13 Sánchez
* 14 Gayà
* 16 Rodri
* 17 Fabián
* 18 Alba
* 19 Olmo
* 20 Traoré
* 21 Oyarzabal
* 22 Sarabia
* 23 Simón
* 24 Laporte
* 26 Pedri
* Treener: Luis Enrique

 | Hispaania |
**Temse** on hollandikeelne vald Belgias Flandria piirkonnas Ida-Flandria provintsis. 

Esimesed kirjalikud ülestähendused asula kohta pärinevad aastast 770. 18. sajandil hakati seal õlut pruulima.

Asulad
------

1977. aasta haldusreformi järel jaguneb Temse järgmisteks asulateks, küladeks, osavaldadeks ja piirkondadeks:

| # | Nimi |
| --- | --- |
| I | Temse |
| II | Elversele |
| III | Steendorp |
| IV | Tielrode |
| V | Hollebeek |
| VI | Velle |
|

* 
* 
* 
*

Viited
------

1. ↑  Wettelijke Bevolking per gemeente op 1 januari 2018, vaadatud 9.03.2019.

Välislingid
-----------

 Temse – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
* Koduleht (hollandi keeles)

Ida-Flandria provintsi vallad

Aalst | Aalter | Assenede | Berlare | Beveren | Brakel | Buggenhout | De Pinte | Deinze | Denderleeuw | Dendermonde | Destelbergen | Eeklo | Erpe-Mere | Evergem | Gavere | Gent | Geraardsbergen | Haaltert | Hamme | Herzele | Horebeke | Kaprijke | Kluisbergen | Knesselare | Kruibeke | Kruishoutem | Laarne | Lebbeke | Lede | Lierde | Lochristi | Lokeren | Lovendegem | Maarkedal | Maldegem | Melle | Merelbeke | Moerbeke | Nazareth | Nevele | Ninove | Oosterzele | Oudenaarde | Ronse | Sint-Gillis-Waas | Sint-Laureins | Sint-Lievens-Houtem | Sint-Martens-Latem | Sint-Niklaas | Stekene | Temse | Waarschoot | Waasmunster | Wachtebeke | Wetteren | Wichelen | Wortegem-Petegem | Zele | Zelzate | Zingem | Zomergem | Zottegem | Zulte | Zwalm
|  |  |
| --- | --- |
| 117 | 
71832321882 |
| Ts
? |
| Tennesiin |

**Tennesiin** (lühend **Ts**; varasema nimetusega **ununseptium**, lühend **Uus**) on keemiline element järjenumbriga 117. 

Tennesiini ainsa leitud isotoobi massiarv on 292 ja poolestusaeg 78 millisekundit.

4. aprillil 2010 teatasid Venemaal Dubnas asuva Tuumauuringute Ühendatud Instituudi teadlased, et on kaudsel teel kindlaks teinud tennesiini aatomite tekkimise berkeeliumi ja kaltsiumi aatomite põrkumisel.

Elemendi olemasolu leidis kinnitust 2014. aastal pärast Saksamaal läbi viidud sõltumatuid katseid, kus õnnestus märgata kahte tennesiini aatomit, mis tekkisid berkeeliumi ja kaltsiumi aatomite ühinemisel.

Juunis 2016 tehti ettepanek nimetada senine ununseptium USA Tennessee osariigi järgi **tennesiiniks** (ladina Tennessine, lühend Ts). 28. novembril 2016 muudeti ametlikult elemendi nimetus tennesiiniks.

Viited
------

1. ↑  Ununseptiumi olemasolu sai kinnitust ERR teadus, 3. mai 2014
2. ↑  "IUPAC Is Naming The Four New Elements Nihonium, Moscovium, Tennessine, And Oganesson", UPAC. 8. juuni 2016.
3. ↑  Neli uut keemilist elementi: perioodilisustabeli seitsmes rida on nüüd täis Forte (vaadatud 04.12.2016)

Välislingid
-----------

* Российские физики открыли новый элемент



|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Keemiliste elementide perioodilisussüsteem |
| --- |
| Metallid | Poolmetallid | Väärisgaasid | Mittemetallid | Leelismetallid | Leelismuldmetallid | Lantanoidid | Aktinoidid |
| Heelium - Neoon - Argoon - Krüptoon - Ksenoon - Radoon |

 |
**Andmete terviklus** (inglise keeles *integrity*) on oluline mõiste infotehnoloogias ning ühtlasi infoturbe üks kolmest põhimõistest. Terviklus tähendab andmete pärinemist autentsest allikast ning veendumust, et need pole hiljem muutunud ja/või neid pole hiljem volitamatult muudetud. 

**Andmete terviklus** on andmete õigsuse/täielikkuse/ajakohasuse tagatus ning [nende] päritolu autentsus ja volitamatute muutuste puudumine. Asutuse normaalse töö üks eeldusi on, et iga andmekogumi (dokumendi, faili, säiliku, registri kirje jne) kohta saab teha kindlaks, kes ja millal on selle loonud, ning olla kindel selles, et see andmekogum ei ole pärast loomist stiihiliste tegurite toimel või kellegi tegevuse tulemusena volitamatult muutunud. Kõik andmed peavad alati olema seostatavad nende looja, loomisaja, konteksti jms asjaoludega, ning olema omavahel koherentsed. Seoste rikkumisel, samuti andmete endi kaotsiminekul või muutumisel on tööd negatiivselt mõjutavad tagajärjed.

Infoturbe alaseks terminiks eesti keeles on **terviklus** – see sisaldab muutmise jälitatavust – kes, millal ja mis asjaoludel on andmeid sisestanud, muutnud või kustutanud. Infoturbes ei kasutata sõna ~~terviklikkus~~ – millega aga saab iseloomustada andmete kvaliteeti laiemalt.

Viited
------

1. ↑  AS Cybernetica. "Integrity [1]". *AKIT*.
2. ↑  [teadmata]. "Kontroll ja ohutus süsteemis". *TPT Live*.
**Tuhu looduskaitseala** on kaitseala Pärnu maakonnas Lääneranna vallas Kiska, Kunila, Tuhu, Oidrema, Paimvere ja Peantse külas. 

Kaitseala läbivad või sellel asuvad järgmised veekogud: Tuudi jõgi, Kuitsa oja, Tuti kraav. Kaitseala on arvatud ka Natura-alade Tuhu-Kesu linnuala ja Tuhu loodusala koosseisu. Kaitseala pindala on 3927 ha.

Kaitseala põhilise osa moodustab Tuhu soo. Kaitsealal on esindatud mitut tüüpi sood, märjad niidud ja vanad metsad. Taimestikus on tähelepanuväärne käpaliste rohkus, linnustikus on palju pistrikulisi. Kaitsealused linnuliigid: metsis, sookurg, teder jt. Kaitsealused taimeliigid: *Malaxis paludosa*, *Liparis loeselii*, *Daphne mezereum*, *Dactylorhiza incarnata*, *Epipactis palustris*.

Turismi tarbeks on kaitsealale rajatud sootüüpe tutvustav matkarada ja vaatetorn.

Ajalugu
-------

1981. aastal moodustati Tuhu sookaitseala, mis hõlmas ainult soo Haapsalu rajoonile kuuluvat osa. 1999. aastal, kui kinnitati Tuhu maastikukaitseala kaitse-eeskiri, liideti varasemale sookaitsealale juurde Pärnumaale ulatuv osa. Uuesti kinnitati Tuhu maastikukaitseala kaitse-eeskiri mais 2005. Aastal 2018 korraldati maastikukaitseala ümber Tuhu looduskaitsealaks.

Kaitseala valitsejaks on määratud Keskkonnaamet.

Kaitseala eesmärgid
-------------------

Varasema Tuhu maastikukaitseala kaitse-eesmärgid (2005):

1. ohustatud ja haruldaste taimeliikide kaitse;
2. elupaigatüüpide – rabad, siirdesood ja õõtsikud, madalsood, vanad loodusmetsad, laialehised metsad, soostuvad ja lodumetsad, siirdesoo- ja rabametsad, kuivad nõmmed, soostunud sinihelmikaniidud ja kõrgrohustud – kaitse;
3. liikide – harilik porss (*Myrica gale*), hall käpp (*Orchis militaris*), vööthuul-sõrmkäpp (*Dactylorhiza fuchsii*), kahkjaspunane sõrmkäpp (*Dactylorhiza incarnata*), kuradi-sõrmkäpp (*Dactylorhiza maculata*), soo-neiuvaip (*Epipactis palustris*), harilik käoraamat (*Gymnadenia conopsea*), kahelehine käokeel (*Platanthera bifolia*) ja suur käopõll (*Listera ovata*) – kaitse;
4. linnuliikide – välja-loorkull (*Circus cyaneus*), soo-loorkull (*Circus pygargus*), hiireviu (*Buteo buteo*), laanepüü (Bonasia bonasia), teder (*Tetrao tetrix*), rukkirääk (*Crex crex*), sookurg (*Grus grus*), rüüt (*Pluvialis aprcaria*), väikekoovitaja (*Numenius phaeopus*), öösorr (*Caprimulgus europaeus*), väike-kirjurähn (*Dendrocopos minor*) ja hallõgija (*Lanius excubitor*) – kaitse.

Kaitseala vööndid
-----------------

Kaitseala on jagatud Tuhu soo, Tuudi raba ja Torgu soo sihtkaitsevööndiks ning Tuhu piiranguvööndiks.

Varasem Tuhu maastikukaitseala jagunes Lõpe (159,5 ha) ja Tuhu sihtkaitsevööndiks (3452,9 ha) ning Tuudi piiranguvööndiks (97,8 ha).

Viited
------

1. ↑  Tuhu maastikukaitseala kaitse-eeskiri
2. ↑  Tuhu looduskaitseala kaitse-eeskiri

Välislingid
-----------

* Tuhu looduskaitseala keskkonnaportaalis
* ENSV MN 25. mai 1981. a. määrus nr.340 Sookaitsealade moodustamise kohta
Sild üle Põšma jõe Belojarski juures.
Mineraalveeallikad jõe lähedal. Sergei Prokudin-Gorski värvifoto, 1912.
**Põšma** (vene *Пышма*) on jõgi Venemaal, Tura parempoolne lisajõgi. 

Põšma saab alguse Kesk-Uuralist Uurali idanõlvadelt 290 m kõrgusest Isseti paisjärvest, mis asub Jekaterinburgist põhjas Verhnjaja Põšma linna juures. Jõgi voolab ida suunas Sverdlovski ja Tjumeni oblastis Taga-Uuralimaa madalikul ja Lääne-Siberi madaliku lääneserval.

Jõe pikkus on 603 km, valgala pindala 19 700 km².

Jõe ääres asuvad Verhnjaja Põšma, Zaretšnõi, Belojarski, Kamõšlovi, Suhhoi Logi, Põšma ja Talitsa linn. 

Jõgi toitub 60% ulatuses lumest. Kevadine suurvesi on aprillist maini. Suvel põhjustab vihm tulvavesi. 

Keskmine vooluhulk on 34 m³/s, maksimaalne vooluhulk umbes 1300 m³/s, minimaalne vooluhulk umbes 2 m³/s. 

Jõgi külmub novembri esimesel poolel, jääkate sulab aprilli teisel poolel.

Alamjooksul on hulgaliselt meandreid. Seal on jõgi umbes 50 m lai ja 3 m sügav.

Jõel parvetatakse metsa. Jõe vett kasutatakse tööstuslikus veevarustuses. Jõel on kolm või kaks veehoidlat. Belojarski veehoidlat kasutab Belojarski tuumaelektrijaam. 

Jõgi on väga saastatud.

Välislingid
-----------

* Turismimarsruut
* Ristimine Põšma jões
Valgevenes kasutatud vibuhäll
**Vibuhäll** on häll, mille kereks on kas vitsvõrule või raamile tõmmatud riie, õhukesest lauast ovaalne nõu, piklik peergkorv või laudkast.

Paigaldus
---------

Eesti alal rippus vibuhäll talutoas ema magamisaseme juures lakke kinnitatud umbes 3 m pikkuse kasepuust lati (nimetati vibu, võru murdes *nõder*) küljes. Tööajal kiikus imik heinamaal või põllul vibuhällis, mis paigaldati kohapeal, ka puuoksa külge.

Kasutamine
----------

Kask sobis vibuks tema painduvuse ja sitkuse tõttu. Hälli ülemiste nurkade külge kinnitati neli nööri, millega see vibu otsa riputati. Kasest vibu jämedus valiti nii, et häll õõtsuks sobival kõrgusel. Vibu ots pisteti lae ja tala vahele ning toetati keskosas lakke kinnitatud konksule või kinnitati nööriga rippuma aampalgi külge. Hälli alumises servas oli põrandani nöör, mille otsa oli seotud kepp. Kui jalaga kepile vajutada, hakkas häll kiikuma ning ema sai käsi kasutada muu töö tegemiseks.

Hälli otsad olid kergelt kaarja kujuga. Hälli tõsteti kaare- või südamekujuliste avauste abil, mis olid lõigatud otsalaudade servadesse.

Vaata ka
--------

* jalashäll

Viited
------

1. 1 2  Eesti rahvakultuuri leksikon (3. trükk). 2007. Koostanud ja toimetanud Ants Viires. Eesti Entsüklopeediakirjastus. Lk 41
2. 1 2  Eesti etnograafia sõnaraamat. Koostanud Arvi Ränk, toimetanud Õie Ränk. Tallinn 1995. lk 24

Välislingid
-----------

* Vibuhäll, Eesti Rahva Muuseum
* , Setu hällitused... Maarja Kasema
**Suzuki Vitara** on Suzuki poolt 1988. aastast toodetav väikemaastur. Seda on toodetud 4 põlvkonda ning tegu oli Suzuki Jimnyst suurema autoga.

Esimene põlvkond (ET/TA; 1988)
------------------------------

Esimese põlvkonna Vitara oli saadaval 3- ja 5-ukselise maasturina ning 3-ukselise poolkabrioletina nimega *Softtop*. 

Selle põlvkonna Suzuki Vitaraid kasutasid laialdaselt ka Eesti politsei ja turvafirmad patrullsõidukitena ning seda müüdi ka Chevrolet Tracker ja Geo Tracker nimede all. 

* 1. põlvkond1. põlvkond
* 3-ukseline 3-ukseline
* 5-ukseline5-ukseline
* Chevrolet Tracker Chevrolet Tracker
* Vitara SofttopVitara Softtop

Teine põlvkond (FT/GT; 1998)
----------------------------

Teise põlvkonna Vitarat esitleti 1997. aasta novembris. Uus mudel oli veidi suurem, kallim ja võimsam.

* 2. põlvkond2. põlvkond
* 2. põlvkond Grand2. põlvkond Grand
* 2. põlvkond Grand XL-72. põlvkond Grand XL-7

Kolmas põlvkond (JT; 2005)
--------------------------

2005. mudeliaastal tutvustati täiesti uut Grand Vitarat (Jaapanis nimega Escudo ja Tšiilis Grand Nomade). Kolmas põlvkond sai eelmise mudeliga võrreldes olulisi muudatusi: redelraam asendati kandevkere konstruktsiooniga, millel oli sisseehitatud redeliraam. See parandas oluliselt Vitara jäikust ja kliirensit, vähendades samal ajal põranda kõrgust.

* 3. põlvkond Grand3. põlvkond Grand
* 3. põlvkond Grand Pikes Peak3. põlvkond Grand Pikes Peak
* 3. põlvkond Grand tuletõrje3. põlvkond Grand tuletõrje

Neljas põlvkond (LY; 2015)
--------------------------

4. põlvkond avalikustati 2014. aasta Pariisi autonäitusel. Uue Vitara disainiosas andis vihje 2013. aastal esitletud ideeauto Suzuki iV-4. Saadaval on ka nelikvedu ja uue põlvkonna ALLGRIP-maastikupakett.

* 4. põlvkond4. põlvkond
*