recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Moritz Engelbrecht Kursell
**Moritz Engelbrecht von Kursell** (21. juuni (vkj 10. juuni) 1744 Ehmja mõis – 13. oktoober (vkj 2. oktoober) 1799 Esna mõis) oli baltisaksa poliitik.

Moritz Engelbrecht von Kursell sündis Eestimaa rüütelkonna peamehe Christopher Engelbrecht von Kurselli ja Gertrude Sophie von Schwengelmi pojana.

1767–1777 oli ta Eestimaa rüütelkonna kantselei majandussekretär, 1783. aasta jaanuarist kuni oktoobrini Eestimaa rüütelkonna peamees ja 1783–1786 kubermangu aadlimarssal ning 1783−1796 Tallinna südametunnistuskohtu president. Ta oli ka Toomkooli kuraator ja tegelik riiginõunik.

Kursellile kuulus Esna mõis.

Perekond
--------

Moritz Engelbrecht von Kursell abiellus rüütelkonna peamehe Adam Friedrich von Stackelbergi tütre Helene Elisabeth von Stackelbergiga. 

### Sugupuu

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  **Moritz Engelbrecht von Kursell**  | Christopher Engelbrecht von Kursell | Christopher Heinrich von Kursell | Christopher von Kursell |
| Sophie Elisabeth von Ungern |
| Anna Gertrude von Tiesenhausen | Engelbrecht von Tiesenhausen |
| Maria Gertrude von Aderkas |
| Gertrude Sophie von Schwengelm | Georg Moritz von Schwengelm | ... |
| ... |
| Eva von Löwenwolde | ... |
| ... |

Vaata ka
--------

* Kursell

Välislingid
-----------

* Väljavõte Eestimaa rüütelkonna genealoogilisest käsiraamatust

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**Gustav Friedrich von Engelhardt** | **Eestimaa rüütelkonna peamees**1783 | Järgnev**Kubermangu aadlimarssal** |
| Eelnev**Rüütelkonna peamees** | **Eestimaa kubermangu aadlimarssal**1783–1786 | Järgnev**Johann von Brevern** |
Järsult kallutatud flüššikihid Hispaania rannikul Zumaias
**Flüšš** on settekivimikihtide jada, mis kulgeb süvavee- ja hägususvoolu ladestustest madalaveeliste savikiltade ja liivakivideni. See ladestub, kui mäeehituse episoodi mandripoolele moodustub kiiresti sügav bassein. Näiteid on leitud Kordiljeeridest, Alpidest, Püreneedest ja Karpaatidest.

Sedimentoloogilised omadused
----------------------------

Flüšš koosneb korduvatest settetsüklitest, setete ülespoole peenenemisega. Iga tsükli põhjas on mõnikord jämedad konglomeraadid või bretšad, mis arenevad järk-järgult ülespoole liivakiviks ja savikildaks/mudakiviks. Tavaliselt koosneb flüšš kiltade jadast, mis on rütmiliselt segatud õhukeste, kõvade, hallikate liivakividega. Tavaliselt ei sisalda savikilt palju kivistisi, samas kui jämedamates liivakivides on sageli vilgu ja glaukoniidi fraktsioone.

Tektoonika
----------

Mandrite kokkupõrkel surub subdutseeriv tektooniline plaat selle kohal asuvale plaadile, põhjustades kivimite kurrutust, sageli sinna, kus tekivad kerkemurrangud ja mäeahelik tõuseb. Ülemisel plaadil paindub mägede ja deformeerimata mandri vaheline maa allapoole, moodustades mandri basseini. Kui bassein moodustub aeglaselt, nagu Põhja-Apalatšides, täidab see madalas vees asuvaid setteid. Kui see moodustub kiiresti, nagu Kordiljeeride idaküljel, võib merevesi sisse tormata ja esimesed setteladestused on sügava vee maardlad. Kui mäenõlv on basseini ääres piisavalt järsk, siis satub see materjal kiiresti liikuvatesse settevoogudesse, mida nimetatakse hägususvooludeks, mille tagajärjel tekivad turbidiitsetted. Basseini täitumisel moodustuvad madalas vees olevad liivakivid ja mandriladestused. Enamik tekkivatest kivimitest on vähedeformeerunud, kuid mäeaheliku serva lähedal võivad nad kurrutuda ja kerkida. Pärast basseini täitumist ladestatakse mandrisetted (molass) flüšši peale.

Nimetus ja selle kasutamine
---------------------------

Karpaatide flüšš
Nimetuse "flüšš" võttis geoloogilises kirjanduses kasutusele Šveitsi geoloog Bernhard Studer 1827. aastal. Studer kasutas seda mõistet liivakivi ja savikilda tüüpiliste vaheldumiste jaoks Alpides. Nimi tuleb saksakeelsest sõnast *fliessen*, mis tähendab *voolama*, kuna Studer arvas, et flüšši on ladestanud jõed. Arusaam, et flüšš on tegelikult süvamere sete, mis on tüüpiline konkreetsele laamtektoonika keskkonnale, tuli alles palju hiljem.

Nimetust "flüšš" kasutatakse praegu paljudes Alpi vööndi mäeahelikes. Tuntud flüššilademeid on leitud Püreneede ja Karpaatide aladel ning tektooniliselt sarnastes piirkondades Itaalias, Balkani poolsaarel ja Küprosel. Põhja-Alpides on flüšš ka litostratigraafiline üksus.
**Rahvamajandus** on suveräänse ja riiklikult organiseeritud rahva majandus, milles eristatakse eramajandust ja avalikku majandust. Viimane jaguneb omakorda riigi- ja omavalitsusmajanduseks. Peale riigipõhise majanduse võib rahvamajandus tähistada ka administratiivselt iseseisva territooriumi majandust. Rahvamajandusega tegelev majandusteaduse valdkond on makroökonoomika, mis uurib majanduse kui terviku käitumist.

Rahvamajanduse elemendid määras kindlaks šoti filosoof ja majandusteadlane Adam Smith, kelle käsitluse järgi müüakse tooteid konkurentsist (pakkumisest ja nõudmisest) ja tööjaotusest tekkinud ressursihinnaga.

1957. aastal loodi Eesti NSV tööstuse, ehituse ja energeetika juhtimiseks Eesti NSV Rahvamajanduse Nõukogu, mis tegutses liiduvabariigi ministrite nõukogu alluvuses.

Rahvamajanduse arvepidamine
---------------------------

Rahvamajanduse analüüsimiseks kasutatakse eri näitajaid, millest tuntuim on sisemajanduse kogutoodang ehk SKP. Peale sisemajanduse kogutoodangu arvestatakse ka rahvamajanduse koguprodukti ehk RKP-d, mis 2000. aastatel asendati terminiga *rahvamajanduse kogutulu* (inglise *gross national income* ehk GNI).

Rahvamajanduse arvepidamise statistika võrdlemiseks töötati 1993. aastal rahvusvahelises koostöös välja rahvamajanduse arvepidamise süsteem (*system of national accounts* ehk SNA 93). Kaks aastat hiljem koostati selle alusel Euroopa rahvamajanduse arvepidamise süsteem (*European system of accounts* ehk ESA 95). Rahvamajanduse arvepidamise süsteem sisaldab rahvamajanduse arvepidamise põhimõisteid, klassifikaatoreid ja arvestusreegleid. Süsteemi eesmärk on luua rahvamajandusest seostatud ja terviklik pilt.

Eestis hakati rahvamajanduse arvepidamise süsteemi välja töötama 1992. aastal. Ajavahemikul 1993–1996 tehti rahvamajanduse arvepidamise statistikat SNA 93 alusel. Alates 1996. aastast tehakse seda ESA 95 alusel.

Vaata ka
--------

* Rahvamajanduse kogutoodang
* Sisemajanduse kogutoodang

Viited
------

1. ↑  rahvamajandus - Eesti Entsüklopeedia. Vaadatud 05.10.2017.
2. ↑  Rahvamajandus | Sõnu seletav sõnastik. Vaadatud 05.10.2017.
3. ↑  Eesti Statistika Kvartalikiri. 2/2017.
4. ↑  Euroopa Liidu Infokeskus | Otsi küsimusi ja vastuseid | Milline on EL liikmesriikide rahvamajanduse kogutulu - gross national income (GNI)?. Vaadatud 05.10.2017.
5. 1 2  Eesti rahvamajanduse arvepidamine. Eesti Statistika. Tallinn, 2006.
Finantspüramiid
**Finantspüramiid** on pettuseprojekt, mis positsioneerib ennast kui kasumlik investeering. Finantspüramiidi korraldajad motiveerivad inimesi investeerima raha projektidesse. Osa rahast tagastatakse hoiustajatele intressina. Hoiustajad seejärel innustavad investeerima oma sõpru ja tuttavaid. Varasematele investoritele tehtavad väljamaksed kujunevad hiljem lisandunud investorite investeeringutest.

Investorite riskid
------------------

Finantspüramiidi uuemad investorid riskivad sellega, et nad üldse ei saa mingit tulu. Niipea kui uute osalejate sissevool aeglustub ja kõigile osalejatele ei jätku piisavalt raha, kukub püramiid kokku. Selle tulemusena püramiidskeem kasvab ja esimesed hoiustajad võivad tegelikult raha teenida. Hiljem liitunud hoiustajad ei saa midagi ja nende raha läheb esimestele investoritele.

Finantspüramiidi liigid
-----------------------

Võrguturundus. Erinevalt teistest püramiidskeemidest on võrguturundus seaduslik äritegevus. See hõlmab liikmete värbamist, et aidata müüa väärtust pakkuvat toodet või teenust. Sõltumatud esindajad müüvad ettevõtte tooteid või teenuseid otse tarbijatele ja laiendavad võrku. Sissetulek sõltub turustajate aktiivsusest ja müügitasemest. Iga osaleja sissetulekust arvutatakse teatud protsent selle kasuks, kes turustaja võrku tõi. Selle tagajärjel saavad rohkem raha need turustajad, kes on püramiidi tipus ja kellel on ulatuslik jaotusvõrk. 

Kinkekampaaniad. Mõned skeemid näidatakse kinkeaktsiatena. Kinkeaktsia mõtte seisneb selles, et värbajale antakse kingitus. Need seisnevad selles, et värbajal antakse kingitus. Kui värbajale õnnestub rohkem inimesi ligi meelitada, saab ta ka nendelt, keda ta on ligi meelitanud, kingituse. Sellised skeemid on sageli osa klubiprogrammidest ja neid peetakse ebaseaduslikeks.

Viited
------

1. ↑  Bloomenthal, Andrew (30. september 2022). "What Is a Pyramid Scheme? How Does It Work?". Vaadatud 28. märts 2023.
2. ↑  "Finantspüramiid on finantspüramiidi märk ja kuidas see toimib?". Vaadatud 28. märts 2023.
3. ↑  "Forms of Pyramid Schemes". 9. jaanuar 2023. Vaadatud 28. märts 2023.
**Stari** on küla (*vidējciems*) Lätis Gulbene piirkonnas, Daukstese valla halduskeskus. Küla asub merepinnast 125 m kõrgusel, Riiast 191 ja piirkonna keskusest Gulbenest 6 kilomeetri kaugusel.

Külas on lisaks vallamajale veel kultuurimaja (asuvad ühe katuse all) ja raamatukogu, sellest lõuna pool asub Stari lennuväli. Staris on Anķupene ja Stari bussipeatus. Stari rajati Nõukogude ajal kohaliku sovhoosi keskasulaks.

Looduskaitse all on Pabērži tamm ümbermõõduga 4,33 meetrit.

2017. aastal oli külas 292 elanikku, 2022. aastal 291.

Vallamaja

Viited
------

1. ↑
2. ↑  Autotransporta direcija
3. ↑  Autotransporta direcija
4. ↑  Latvijas pagasti. Enciklopēdija. 1. sējums. Rīga : A/S Preses nams. 2001. 201. lk. ISBN 9984-00-412-0.
5. ↑  Latvijas īpaši aizsargājamām dabas teritorijām dabas datu pārvaldības sistēmā OZOLS
6. ↑  Vietvārdu datubāze

| * v
* r
Daukstese valla asulad |
| --- |
| 
Briči **·**  Daukstes **·**  Elstes **·**  Krapa **·**  Lejasandži **·**  Līves **·**  **Stari** **·**  Šļaukas **·**  Vienvārstes |
**Alexander DeBrincat** (sündinud 18. detsembril 1997 Farmington Hillsis Michigani osariigis) on USA jäähokimängija, kes mängib NHL-i klubis Detroit Red Wings ründajana (vasak või parem ääreründaja).

2016. aastal valis Chicago Blackhawks ta NHL-i *draft* '​is 39. valikuna. Enne NHL-i karjääri mängis ta kolm hooaega Ontario Hockey League'i (OHL) klubis Erie Otters. Hooajal 2014–15 valiti ta OHL-i ja kogu Canadian Hockey League'i hooaja uustulnukaks. 2017. aastal tuli ta Ottersiga OHL-i meistriks. Hooajal 2016–17 lõi ta liigas 65 väravat ja kogus 127 punkti, olles mõlemas arvestuses liiga parim mängija. Ta pälvis sel hooajal liiga kõige väljapaistvamale mängijale antava Red Tilson Trophy.

Debüüdi NHL-is tegi DeBrincat Blackhawksi meeskonnas 5. oktoobril 2017 mängus Pittsburgh Penguinsi vastu. Sama aasta 10. oktoobril lõi ta mängus Montreal Canadiensi vastu oma esimese värava NHL-is. Oma esimesel hooajal tegi ta kaks kübaratrikki ja valiti klubi ajaloo noorima mängijana Blackhawksi hooaja parimaks mängijaks. Hooajal 2018/19 lõi DeBrincat NHL-is 41 väravat ja andis 35 väravasöötu. Oma punktitulemust suutis ta parandada hooajal 2021/22, kui kogus 78 punkti (41+37).

Pärast seda, kui Blackhawksi jaoks oli hooaeg 2021/22 ebaõnnestunud, otsustati hakata meeskonda uuesti üles ehitama. Seetõttu kaubeldi DeBrincat tulevaste *draft* '​i valikute vastu Ottawa Senatorsi. Senatorsis mängis DeBrincat vaid ühe hooaja, mil tema arvele jäi 66 punkti (27+39).

2023. aasta juulis kaubeldi DeBrincat suurema tehingu raames Senatorsist Detroit Red Wingsi, kellega ta sõlmis seejärel nelja-aastase lepingu.

2022. aastal osales DeBrincat NHL-i tähtede mängul.

USA jäähokikoondise koosseisus võitis ta 2018. aasta maailmameistrivõistlustelt pronksmedali.

Viited
------

1. ↑  Rosen, Dan (8. juuli 2022). "DeBrincat traded to Senators by Blackhawks for No. 7 pick in 2022 Draft". National Hockey League. Vaadatud 16. augustil 2022.
2. ↑  "DeBrincat traded to Red Wings by Senators, signs 4-year contract". National Hockey League. 9. juuli 2023. Vaadatud 9. juulil 2023.

Välislingid
-----------

* Alex DeBrincat NHL.com lehel
* Profiil hockeydb.com lehel

| * v
* r
Detroit Red Wings |
| --- |
| 
**Väravavahid**: Ville Husso **·** James Reimer |
| 
**Kaitsjad**: Ben Chiarot **·** Shayne Gostisbehere **·** Justin Holl **·** Olli Määttä **·** Jeff Petry **·** Moritz Seider **·** Jake Walman |
| 
**Ründajad**: J. T. Compher **·** Andrew Copp **·** Alex DeBrincat **·** Robby Fabbri **·** Christian Fischer **·** Klim Kostin **·** Dylan Larkin **·** David Perron **·** Michael Rasmussen **·** Lucas Raymond **·** Daniel Sprong **·** Joe Veleno |
**Kallavere kihistu** (inglise keeles *Kallavere Formation*) on Ordoviitsiumi ladestu kihistu. Kihistu on nimetatud Harju maakonna Kallavere asula järgi. Seda hakkasid esimesena määratlema Lilita Ilga Gailīte ja Rita Ulste aastal 1976. Ajaliselt kuulub see osalt Pakerordi lademesse, moodustades selle alumise osa, erandiks on vaid kihistu vanim, Maardu kihistik. Selle stratotüübiks on Ülgase paljand. Kihistule on nime andnud Kallavere küla. Kihistu paksus on suurim (18,1 m) Eiklas.

Uuema käsitluse kohaselt jääb Kambriumi ja Ordoviitsiumi piir Kallavere kihistusse, muutes seega Pakerordi lademe osaliselt Kambriumi lademeks ja Kallavere kihistu ka Kambriumi kihistuks. 

Kihistu kihistikud on järgmised:

* Maardu kihistik
* Katela kihistik
* Orasoja kihistik
* Rannu kihistik
* Suurjõe kihistik.

Kihistu koosneb põhiliselt nõrgalt tsementeerunud liivakivist, Põhja-Eestis markeerib Pakerordi lademe alumist piiri oobolusliivakivi all lasuv oobolusi sisaldav konglomeraat, mille paksus on Maardu all meeter, Rakvere ümbruskonnas aga 4-6 meetrit. Pakerordi lademesse kuuluvatel liivakividel on ka õhukesi tumeda kilda vahekihte.

Viited
------

1. 1 2   (vaadatud 10.02.2017)
2. ↑
3. ↑  Ediacaran and Cambrian stratigraphy in Estonia: an updated review Tõnu Meidla, Estonian Journal of Earth Sciences, lk. 152-160
4. ↑  Pakerort Stage H. Heinsalu & V. Viira: Raukas, A. Teedumäe, A. (eds). 1997. Geology and Mineral Resources of Estonia. Estonian Academy Publishers, Tallinn. 436 ´lk. ISBN 9985-50-185-3.

Välislingid
-----------

* Kihistust Eesti Stratigraafia Komisjoni andmebaasis
**Saarjärve looduspark** on looduspark Jõgeva maakonnas Mustvee vallas Saarjärve külas. Selle pindala on 158,3 ha.

Saarjärve looduspark oli loodud Vabariigi Valitsuse 9. juuni 2005. aasta määrusega nr 127. Selle loomise eesmärgiks oli Mustvee järve, seda ümbritseva metsa ning Saare mõhnastiku kaitse. Kaitse alla on võetud looduslikud elupaikad (looduslikult rohketoitelised järved, vanad loodusmetsad, soostuvad ja soo-lehtmetsad) ning looduslik taimestik ja loomastik. Looduspargi ajalugu ulatub aastasse 1968, kui kaitse alla võeti Mustvee järv ja seda ümbritsev mets (**Mustvee järve kaitseala**).

Saarjärve looduspark kuulub Euroopa kaitsealade võrgustikku Natura 2000.

Mustvee järv paikneb orundis Vooremaa ja Kagu-Eesti lavamaa vahel. Järve ümbruses paikneb Saare mõhnastik, mida kolmest küljest ümbritsevad voored. See on Kaiu mõhnastiku sopp, mis tungib sügavamale Vooremaasse. Saare mõhnastiku mõhnad vahelduvad nn termokarstidega.

Küngaste ja seda ümbritseva madalamade alade pinnal kasvavad peamiselt okasmetsad, järve põhjakaldal leidub ka põliseid lehtpuid.

Kaitsealast 0,7 km kaugusel paikneb Mustvee mõis, mille pargi eriosana on ajalooliselt olnud Mustvee järv koos parkmetsaga.

Saarjärve looduspargi territooriumil asub Mustvee mõisa endiste omanike – Mannteuffelite perekonna – matmispaik.

Vaata ka
--------

* Saare järv
* Saare mõis (Maarja-Magdaleena)

Viited
------

1. 1 2  Saarjärve looduspark eelise infosüsteemis
2. ↑  Sissekanne Eesti looduse infosüsteemis (vaadatud 06.04.2013)
3. 1 2 3 4  Saarjärve looduspark Turismiwebi saidil
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib ringprotsessist; funktsiooniteooria mõiste kohta vaata artiklit Tsükkel (funktsiooniteooria); programmeerimise mõiste kohta vaata artiklit Tsükkel (programmeerimine).* |

---

**Tsükkel** (kreeka keeles κύκλος *kýklos*; ladina keeles *cyclus* 'ring'; sanskriti keeles *mandala*, ka *chakra* 'ratas') on samade, samalaadsete või sarnaste sündmuste (episoodide) või protsesside kordumine, kuid ka perioodiliselt korduv sündmus või protsess. Ajas (täispöörde) periood, millele on omane teatud samas järjekorras esinevate nähtuste järgnev naasmine ehk tagasipöördumine. Tsükkel koosneb selle osadeks olevatest faasidest. 

Tsükkel on kujutlusega seotult üks suurim teisi põhikujundeid (arhetüüpe) hõlmav ja kokkuvõttev kujund, mille võrdkujuliseks vasteks peetakse tavaliselt aastat oma 365 päevaga (360-kraadine ring). Kuid see on ka abivahend mõtlemaks ajast, kasutades seda mudelina aja ja selle osade käsitlemisel. Sellest tulenevad mõisted "ajaring" (ajaratas) ja "eluring". Küsimus, kas ajaloo kulg on tsükliline või lineaarne, on olnud inimajaloos fundamentaalne.

Tsükkel on ratta tähenduses mõnes keeles kasutusel ka tehniliste vahendite korral: näiteks bitsükkel jalgratta tähenduses ja mootortsükkel (*mototsikl, tsikkel*) mootorratta tähenduses. Eesti keeles on sõnast "ratas" veel muidki sarnaseid tuletisi.

Tsükkel on seotud ka sõnaga "entsüklopeedia", mis tuleb kreeka väljendist *enkyklios paideia* (sõna-sõnalt 'ringis harjutamine', tõlkevastena on kasutatud sõna "haridusring"). Tänapäeval levinud tähendus "tähestiku järjekorras teabeallikas" pärineb aastast 1644, tihti viidatakse prantsuskeelsele entsüklopeediale "Encylopédie ou Dictionnaire raisonné des Sciences, des Artes, et des Métiers" (1751–1765).

Tsükleid
--------

* Bethe tsükkel füüsikas
* Calvini tsükkel botaanikas
* Carnot' tsükkel termodünaamikas
* katalüütiline tsükkel keemias
* sonaaditsükkel muusikas
* tarkvara arendustsükkel
* tsitraaditsükkel biokeemias
* vaesuse tsükkel majanduses
* Wilsoni tsükkel geotektoonikas

Vaata ka
--------

* rekursioon
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib käijast; jalgpallitegelase kohta vaata artiklit Margus Luik (jalgpallitegelane).* |

---

**Margus Luik** (sündinud 11. jaanuaril 1980) on eesti võistluskäija ja spordipedagoog.

Margus Luik on õppinud Haapsalu Linna Algkoolis[*viide?*], Haapsalu Wiedemanni Gümnaasiumis[*viide?*] ning Tallinna Pedagoogikaülikoolis[*viide?*] kehakultuuri ja rekreatsiooni erialal. 

2002. aastast töötab õpetajana Tallinna Kristiine Gümnaasiumis (vanempedagoog) ja treenerina Midrimaa OÜ-s.

1990. aastast kuulus ta Läänemaa Kergejõustikuklubisse. Seal alustas ta treeninguid Endel Susi käe all. Esindades oma klubi peaaegu kõikidel kergejõustikualadel, valis põhialaks siiski suuremat edu toonud võistluskäimise. Hiljem esindas Bruno Junki Käimisklubi.

Margus Luik on 25-kordne Eesti meister, Balti karika võitja ja Läti meistrivõistluste hõbe 50 km käimises. Samalt distantsilt on ette näidata ka Baltimaade meistrivõistluste pronksmedal, Euroopa karikavõistluste 28. koht ja maailma karikavõistluste 68. koht. Tema maailma ja Euroopa karikavõistlustel välja käidud kohad on seni jäänud teistele eestlastele püüdmatuks.

Eesti meistrivõistlustelt on Luik eri käimisdistantsidel võitnud kokku 51 medalit (25 kuld-, 22 hõbe- ja 4 pronksmedalit).

Koostanud võistluskäimise trükise "Kiirkäimine – sinu võimalus särada!" (2008, 20 lk) ja spordibiograafia "Paralepast poodiumile: võistluskäija päevaraamat" (2017, 263 lk).

Ilukirjanduse vallas on Margus Luik koostöös kirjastusega Hea Lugu avaldanud suvitusromaani "Sulnis Saara" (2020, 144 lk).

Margus Luik tegutseb ka pulmaisa ja õhtujuhina.

Välislingid
-----------

* Biograafia ESBL-is
* Margus Luige blogi
* Elulugu "Paralepast poodiumile"
* Kaire Kenk. Eesti meister Margus Luik: kiirkäimine on lahe Õhtuleht, 8. mai 2006
* Ann Hiiemaa. Õpetajast käimissõltlane sihib olümpiamänge Postimees, 11. juuli 2007
* Riina Tobias. Margus Luik - mees nagu hunt Kriimsilm Lääne Elu, 27. september 2016
* Malle-Liisa Raigla. Margus Luik kirjutas armastusromaani Haapsalust Lääne Elu, 18. juuni 2020
* Monika Undo. Margus Luige "Sulnis Saara" lööb Haapsalu pärlina särama Lääne Elu, 3. juuli 2020
**Paul Sepp** (27. aprill 1874 Saadjärve vald – 3. september 1953 Tartu) oli eesti maalikunstnik ja pedagoog.

Ta oli Eesti Kujutavate Kunstnikkude Keskühingu asutajaid 1922. aastal ja selle esimene esimees ja Eesti Kunstnikkude Liidu asutaja 1923. aastal.

Elukäik
-------

Paul Sepp sündis Saadjärve vallas Küünimuru talu saunas. Omandas alghariduse Kärkna kihelkonnakoolis. Õppis aastatel 1889–1895 Riia Vaimulikus Seminaris, kust sai kunstialased algoskused. Järgmised aasta töötas Riias musterkooli õpetajana ning 1896 kolis Peterburi. Töötas seal õigeusu koguduse köstrina ning 1897. aastal alustas õpinguid Peterburi Kunstiakadeemiasse, kus õppis Ilja Repini meistriklassis. Läbis samas ka pedagoogikakursused ning muinasteaduste instituudi arheoloogia kursused. 

Oli Peterburis elades tegev kohalikus eesti seltsielus, olles üks Eesti Üliõpilaste Seltsi ellukutsujaid ning kolme aasta jooksul ka seltsi esimees. Töötas Peterburis ka Postimehe kirjasaatjana ning kunstinäituste arvustajana. Tegutses varjunimede Lont, - ja, - e-, - p ja P.S. all. 1905. aastal põgenes Paul Sepp Soome ning läks sealt edasi Dünaburgi (Daugavpilsi) ja Minski reaalkoolidesse kunstiõpetajaks. Peagi kutsuti ta Vilniuse kunstikooli direktori kohale.

1917. aasta revolutsiooni sündmuste keerises tuli Paul Sepp Eestisse, Tallinna Reaalkooli direktori Nikolai Kanni kutsel reaalkooli joonistusõpetajaks. 1919. aastal valiti ta Tallinna 8. Õhtukeskkooli (hiljem Ühisgümnaasiumi) juhatajaks. Vabadussõja ajal oli Paul Sepp "Ühistöö" juhatuse liige. 15 aasta vältel oli Sepp Tallinna Õpetajate Seminaris, pedagoogilistel kursustel ja pedagoogiumis metoodikaõpetajaks kunstiaineis. 10 aastat oli ta Tallinna linnavolikogu liige ja linna saadik haridusnõukogus, lühemat aega linnavolikogu juhataja abi ja Tallinna Linna Pedagoogilise Muuseumi nõukogu liige. Pensionile läks 1935. aastal, mil pöördus tagasi kodukanti Äksi lähedale ning pühendus loomingule.

Looming
-------

Paul Sepp paistis silma hea organisaatorina. Ta on Eesti Kujutavate Kunstnikkude Keskühingu esimene juhataja, Eesti Kunstnike Liidu mitmekordne esimees jne. Nooruses tegeles Jakob Hurda ülekutsel rahvalaulude ja mõistatuste kogumisega.

Maalikunstnikuna oli Paul Sepp portretist ja maastikumaalija. Suur hulk välismaal teostatud töid ka sinna jäi. On teada, et kaks akadeemias valminud, väikese ja suure hõbeaurahaga hinnatud akti, jäid Peterburi. Kodumaal osales ta peamiselt Eesti Kunstnike Liidu korraldatud näitustel. Üksikud teosed omandas kultuurkapital avalikele asutustele.

Viited
------

1. 1 2 3 4  Postimees 1857-1907. 50-aastase kestuse mälestuseks - 1909, Tartu
2. 1 2 3 4 5  Kunstnik-pedagoog Paul Sepp 70-a - Eesti Sõna, 28.04.1944
3. 1 2 3  Paul Sepp'a 50 a. sünnipäeva puhul, 27.04.1924, Päevaleht
**Merike Viilup** (sündinud 19. juulil 1954 Tallinnas) on eesti ajakirjanik ja meediakonsultant[*viide?*], treener.

Ta lõpetas 1976. aastal Tartu Riikliku Ülikooli kehakultuuri alal ja 1984.–1986. aastal õppis Tartu Riiklikus Ülikoolis ajakirjandust. Viilup on läbinud toimetaja- ja produtsendikoolitused Bornholmi Baltic Media Centeris.

Aastatel 1986–2001 töötas Merike Viilup Eesti Televisiooni vastutava sekretäri ja meelelahutussaadete peatoimetajana. Aastatel 2001–2005 oli ta Eesti Ajakirjanike Liidu tegevdirektor. Ta valiti aastateks 2005–2008 ning taas 2017. ja 2020. aastal Eesti Ajakirjanike Liidu juhatuse liikmeks. 2006. aastal valiti Viilup Ajakirjanike Liidu sektsiooni Naistoimetajate Ühendus esinaiseks. Merike Viilup 2009. aastal asutatud MTÜ Eesti Naistoimetajad asutajaliige ja eesistuja, 2010. aastast treener Tondi Maneežis, 2020. aastast Kodumaa Kapitali HLÜ nõukogu liige.

Ta on teinud kaastööd ajalehtedele Noorte Hääl, Eesti Päevaleht, Hiiu Leht ja Meie Maa, ajakirjadele Kodutohter, Elukiri ja Oma Hobu ning ringhäälinguorganisatsioonile Eesti Raadio.
**Struteles muiža** (ka **Strutele** või **K. Barona skola**, tõlkes *Strutele mõis*) on küla (*mazciems*) Lätis Tukumsi piirkonnas Jaunpilsi vallas. 

Küla asub merepinnast 105 meetri kõrgusel valla põhjaosas. Struteles muiža jääb vallakeskusest Jaunpilsist 12 ja Riiast 96 kilomeetri kaugusele.

Külas on Krišjānis Baronsi nimeline põhikool, mis toodi sinna 1990. aastal Viesatasest üle. Asulas asub ka Strutele kirik.

Struteles muiža kujunes endise Strutele mõisa (*Strutteln*) keskuse juurde. Kuni aastani 1946 oli see Strutele valla halduskeskuseks. Aastail 2009–2021 kuulus küla Jaunpilsi piirkonda.

Mõisast on säilinud häärber, aastal 1857 ehitatud teenijate maja ja aastal 1867 rajatud magasiait. Strutele kirik ja mõisakompleks (häärber, teenijate maja, park, magasiait) ning Strutele mõisa allee on säilitamisväärsete objektidena ka piirkonna üldplaneeringus ära märgitud.

Strutele mõisa teenijatemajas sündis aastal 1835 Krišjānis Barons.

Külas kasvavad tammed ümbermõõduga 4.75 m ja 5.53 m on looduskaitse all.

Aastal 2014 oli külas 49 elanikku, aastal 2019 oli elanikke 30, aastal 2020 aga 28.

Viited
------

1. ↑  Vietvārdu datubāze
2. ↑  Latvijas pagasti. Enciklopēdija. 1. sējums. Rīga : A/S Preses nams. 2001. 404. lpp. ISBN 9984-00-412-0
3. ↑  JAUNPILS NOVADA TERITORIJAS PLĀNOJUMS 2013.-2024.GADAM. I SĒJUMS. Rīga 2012, lk. 45-49
4. ↑  Latvijas īpaši aizsargājamām dabas teritorijām dabas datu pārvaldības sistēmā OZOLS

| * v
* r
Jaunpilsi valla asulad |
| --- |
| 
Brandavas **·**  **Jaunpils** **·**  Jaunsēži **·**  Josti **·**  Jurģi **·**  Leveste **·**  Saule **·**  Strutele **·**  Struteles muiža **·**  Veclauki |
**Mario Kadastik** (sündinud 5. novembril 1981) on Eesti teadlane ja poliitik, XV Riigikogu liige.

Ta on lõpetanud 2000. aastal Tallinna Reaalkooli ning 2004. aastal Tallinna Tehnikaülikooli bakalaureuseõppe tehnilise füüsika erialal, 2005. aastal samas magistriõppe. 2008. aastal kaitses ta filosoofiadoktori kraadi loodusteaduste alal.

Aastatel 2000–2003 töötas Mario Kadastik Eesti Telefoni IP-teenuste arendusjuhina, seejärel aastatel 2003–2005 Microlink Eesti ASi süsteemiinsenerina. Aastatel 2004–2010 oli ta Eesti Infotehnoloogia Kolledži lektor, aastatel 2004–2005 Keemilise ja Bioloogilise Füüsika Instituudi insener, 2005–2006 erakorraline teadur, 2006–2012 teadur ja vanemteadur. Alates 2013. aastast on ta Keemilise ja Bioloogilise Füüsika Instituudi asedirektor. Alates 2019. aastast on ta Tallinna Tehnikaülikooli kaasprofessor.

Aastatel 2019–2021 oli ta Eesti Noorte Teaduste Akadeemia president. Ta on alates 2021. aastast Euroopa Tuumauuringute Keskuse (CERN) nõukogu liige. Ta on ka Eesti Siberi Husky tõuühingu liige.

Aastatel 2021–2022 oli Mario Kadastik Eesti haridus- ja teadusministri nõunik.

Tegevus poliitikas
------------------

Mario Kadastik on alates 2022. aastast Eesti Reformierakonna liige. Ta kandideeris 2023. aasta valimistel Riigikogu valimistel, kogus valimisringkonnas nr 4 (Harju- (v.a Tallinn) ja Raplamaa) 962 häält ning osutus valituks.

| * v
* r
Riigikogu praegune koosseis |
| --- |
| RE fraktsioon (37) | 

* Akkermann
* Alender
* Haugas
* Joller
* Kadastik
* Kallas
* Keldo
* Kersna
* Kiili
* Kivi
* Kivimägi
* Klaassen
* Kross
* Kruuse
* Kuusemäe
* Laaneots
* Lahe
* Lauri
* Ligi
* Merilind
* Mihkelson
* Pere
* Pillak
* Raidma
* Randpere
* Ruusmann
* Rõivas
* Seeme
* Siemann
* Suslov
* Sutrop
* Sutt
* Sõerd
* Šmigun-Vähi
* Tiidus
* Toomast
* Vaga

 |
| EKRE fraktsioon (16) | 

* Aller
* Epler
* Frosch
* H.-M. Helme
* Mart Helme
* Martin Helme
* Kingo
* Kokk
* Kunnas
* Laneman
* Pohlak
* A. Poolamets
* E. Poolamets
* Põlluaas
* Valge
* Vooglaid

 |
| KE fraktsioon (14) | 

* Aab
* Belobrovtsev
* Eesmaa
* Hanimägi
* Jevgrafov
* Jufereva-Skuratovski
* Karuse
* Kiik
* Korobeinik
* Kovalenko-Kõlvart
* Laats
* Ratas
* Sarapuu
* Tšaplõgin

 |
| Eesti 200 fraktsioon (14) | 

* Hussar
* Izmailova
* Lutsar
* Pakosta
* Raid
* Reinaas
* Stoicescu
* K. Tali
* P. Tali
* Tamm
* Taro
* Tein
* Terras
* Uibo

 |
| SDE fraktsioon (9) | 

* Allas
* Kaljulaid
* Kütt
* Lomp
* Maran
* Odinets
* Ossinovski
* Pikhof
* Rand

 |
| Isamaa fraktsioon (8) | 

* Kokk
* Lukas
* Maastik
* Metsoja
* Reinsalu
* Seeder
* Sibul
* Solman

 |
| Fraktsioonitu (3) | 

* Grünthal
* Karilaid
* Mölder

 |
| 
XV Riigikogu |
Madalpääsfiltri lõikesagedus (*Cutoff frequency*)
Alumine ja ülemine lõikesagedus määravad signaali ribalaiuse (*Bandwidth*) sagedusteljel
**Lõikesagedus**, tähis *f*c, on sagedus, mille puhul lineaarse sagedusest sõltuva objekti (näiteks elektroonikalülituse või -komponendi) väljundsignaali võimsus on vähenenud pooleni (kahekordselt) signaali maksimaalsest väärtusest (eeldusel, et sisendsignaali amplituud on sagedusest sõltumatult konstantne).

Võimsuse kahekordsele vähenemisele vastab objekti ülekandeteguri vähenemine pinge järgi tasemeni {\displaystyle 1/{\sqrt {2}}\approx 0,707} ehk logaritmilistes ühikutes ümardatult –3 detsibelli (täpsemalt {\displaystyle 20\log \_{10}\left({\tfrac {1}{\sqrt {2}}}\right)\approx -3{,}0103\,\mathrm {dB} }).

Lõikesagedust kasutatakse peamiselt filtrite iseloomustussuurusena, et väljendada sageduskarakteristiku pääsuala ja siirdeala vahelist piirsagedust. Mõnel juhul nimetatakse lõikesageduseks ka võimendi või elektroakustilise komponendi (näiteks mikrofon või valjuhääldi) amplituudi-sageduse karakteristiku alumist ja ülemist piirsagedust. Seal võib lõikesageduse väärtus olla 3 dB asemel ka nt 6 või 12 dB.

Vaata ka
--------

* Sagedusfilter

Viited
------

1. ↑  ENE 5. köide, 1990
Kihtpilved varjavad Tartus oleva telemasti tippu
**Kihtpilved** (ladina keeles *Stratus*, St) on madal, sageli kogu taevast kattev ühtlane, laineline või rebenenud ilmega pilvekiht, mis tekib aluspinnale lähedal (madalamal kui 2 km), kuuludes seetõttu alumiste pilvede klassi. Väga õhukese kihi puhul võib päike (või kõrgemal asuvad pilvekihid) olla nähtav, paksema kihi puhul ei saa päikese asukohta üldse määrata.

Kihtpilved koosnevad enamasti veepiisakestest, ainult väga madala õhutemperatuuri juures (−10 °C ja madalam) võivad osaliselt koosneda ka jääkristallidest. Selle põhjuseks on kapillaarvee ja väikeste veepiisakeste omadus jääda vedelaks 0 °C-st madalamal temperatuuril.

Kihtpilved ei ole tüüpilised sajupilved, kuid sealt võib tulla talvel nõrka lund või lumeteri, suvel uduvihma..

Eesti tingimustes kuulub udu kihtpilvede hulka. Udu võib vaadelda kui pilvede erijuhtu, mis algab vahetult aluspinna lähedalt, vähendades nähtavust alla 1000 m..

Kihtpilvedega on seotud sageli inversioon, st õhutemperatuur tõuseb kõrguse suurenedes. Kihtpilved tekivad inversiooni alla. Ühtlasi kaitsevad kihtpilved maapinnal liigselt jahtumast, kaitstes näiteks niiviisi taimi öökülma eest 

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Kihtpilved** |

Viited
------

1. 1 2  8. Kihtpilved ja udu – Stratus[*alaline kõdulink*] : Jüri Kamenik,
2. 1 2 3  M.Jürissaar. Kihtpilved ja hall talveilm, Eesti Loodus, 1998, nr 1
3. ↑  J.Haby. WHAT IS DIFFERENCE BETWEEN ICE FOG AND FREEZING FOG?, theweatherprediction.com
4. ↑  III klass: alumised pilved. Stratus – kihtpilved : Jüri Kamenik, Ilm.ee, 18.9.2009

| * v
* r
Pilvede liigid |
| --- |
| Keskatmosfääripilved | 
Polaarsed stratosfääripilved **·**  Helkivad ööpilved |
| Ülemised pilved | 
Kiudpilved **·**  Kiudrünkpilved **·**  Kiudkihtpilved |
| Keskmised pilved | 
Kõrgrünkpilved **·**  Kõrgkihtpilved **·**  Kihtsajupilved |
| Alumised pilved | 
Kihtpilved **·**  Kihtrünkpilved |
| Konvektsioonipilved | 
Rünkpilved **·**  Rünksajupilved **·**  Kihtrünkpilved |
Soome-neid postkaardil, 1906
**Soome-neid** (soome keeles *Suomi-neito*) on Soome isikustatud kuju, mis on sellisena leidnud kasutamist kunstis, kirjanduses ja muudes žanrides. 

Soome-neidu kujutatakse piltidel kauni noore naisena, kellel on heledad juuksed, sinised silmad ja kes kannab kas valget või sini-valget värvi riietust.

See sümbol muutus üleüldiseks 19. sajandil, mil tõusis soomlaste rahvusteadlikkus ja arenes rahvuslik liikumine. Esmalt nimetati sümbolit Aura-neiuks (Turu linna Aurajõe järgi), kuid hiljem sai üldiseks mõisteks "Soome-neid". 

Kuna Soomet ja Rootsit ühendavad ajaloolised sidemed, on väljendit "Soome-neid" vahel tõlgendatud ka kui emakese Rootsi (rootsi keeles *Moder Svea*) tütart või nooremat õde.

Soome maakaardil
----------------

Soome-neid võib tähendada ka Soomet maakaardil, sest enne mitmete Soome alade loovutamist Nõukogude Liidule Moskva rahulepingu järgi 1944. aastal sarnanes riigi siluett kleidis naisega, kes oli tõstnud oma käsivarred üles pea kohale. 

Seda Loode-Lapimaa piirkonda, kus paikneb Enontekiö vald, nimetatakse sageli isegi ametlikes tekstides väljenditega "Käsivars" või "Käsivarre-Lapi". 
Aastatel 1920–1944 Soome koosseisu kuulunud Petsamot nimetatakse mõnikord ka Soome ida(poolseks) käsivarreks.

Soome-neid Walter Runebergi töödes
----------------------------------

Skulptor Walter Runebergi loodud Aleksander II ausamba (1894) jalami allegooriliste skulptuuride seas on ka skulptuur "Lex" ('seadus'), milles kujutatakse pikajuukselist naist, kelle pead ja õlgu katab karunahk. Tema kohta öeldakse sageli Soome-neid. 
Ka oma isa Johan Ludvig Runebergi ausamba (1885) jalamil on skulptorist poeg kujutanud Soome-neidu (valmis 1883 ), kes hoiab käes kirjarulli rootsikeelse luuletusega *"Vårt land"*, mille autor on J. l. Runeberg ja mis soome keelde tõlgituna kannab pealkirja "Maamme".

Soome-neid
----------

* Soome kaart aastatel 1920–1940
* Pärast Jätkusõda Moskvas sõlmitud relvarahulepingu (19.09.1944) alusel Nõukogude Liidule loovutatud Soome alad. Porkkala tagastati Soomele 1956.
* Walter Runeberg, *Johan Ludvig Runebergi ausammas* (1885); skulptuur "Soome-neid" (1883) mälestussamba jalamil.
* Walter Runeberg, *Aleksander II ausammas* (1894); skulptuur "Lex", mida on peetud Soome-neiuks
* Edvard Isto, "Kallaletung" ("Hyökkäys"), 1899. Soome-neid, käes Soome seaduste kogu, tõrjub kotka rünnakut

Viited
------

1. 1 2   Kolbe, Laura (päätoim.). Suomen kulttuurihistoria: 3, Oma maa ja maailma. Helsinki: Tammi, 2003. Sivu 188. Isbn 951-31-1844-4
2. ↑   Aleksanter II. Julkiset veistokset. Helsingin taidemuseo. Viitattu 27.02.2015

Kirjandus
---------

* Reitala, Aimo. Suomi-neito: Suomen kuvallisen henkilöitymän vaiheet. Helsingissä: Otava, 1983ISBN 951-1-07430-X
**Elatusmiinimum** (ka: eksistentsimiinimum) on ühe inimese või perekonna äraelamiseks vajalik väikseim elatusvahendite hulk, mis võimaldab tervise ja tööjõu säilitamist ning kõige algelisemate kultuurivajaduste rahuldamist. Seda väljendatakse harilikult rahasummana, mis kulub minimaalse hulga elatusvahendite ostmiseks.

Elatusmiinimum Eestis
---------------------

Statistikaameti tõlgenduses on arvestuslik elatusmiinimum ehk absoluutse vaesuse piir väikseim summa, millega on võimalik katta ühe liikmega leibkonna 30 päeva igapäevavajadused.
2022. aastal oli arvestuslik elatusmiinimum Eestis 303 eurot ja 40 senti, sealhulgas minimaalse toidukorvi maksumus 128 eurot, kulutused eluasemele 134 eurot ja 70 senti ning muud kulud 40 eurot ja 70 senti. 2021. aastal elas Eestis allpool arvestuslikku elatusmiinimumi ehk absoluutses vaesuses ehk vähem kui 303 euro ja 40 sendi eest kuus 1,4 % inimesi.

Statistikaameti arvestuslikku elatusmiinimumi võetakse arvesse töötasu arestimisel kohtutäiturite poolt.

Eesti elatusmiinimumi iseloomustab vaid rangelt minimaalsetest füüsilistest esmavajadustest lähtumine. Eestis ei ole eluks vajalike komponentide kõrval arvestatud ühiskondlike ja sotsiaalsete vajadustega, mis on metoodikasse hõlmatud paljudes teistes riikides.

Elatusmiinimum on statistiline näitaja, mis erineb toimetulekutoetuse aluseks olevast toimetulekupiirist. Toimetulekupiir kehtestatakse iga-aastaselt riigieelarves ja see ei arvesta eluasemekulusid.

Viited
------

1. ↑
2. ↑
3. ↑
4. ↑
5. ↑
6. ↑
7. ↑
**Rudolf Christian Karl Diesel** (18. märts 1858 Pariis – 29. september 1913 La Manche) oli saksa insener, diiselmootori leiutaja.

Ta lõpetas 1873. aastal reaalkooli ja1875. aastal Augsburgi polütehnilise kooli parima õpilasena. Müncheni tehnikakõrgkooli lõpetas ta 1880 parimate tulemustega kooli asutamise ajaloost alates.

Diesel töötas pärast seda kaks aastat Šveitsis Winterthuris, seejärel Pariisis. 27. veebruaril 1892 esitas ta taotluse patendi saamiseks uuele ratsionaalsele soojusajamile. 23. veebruaril 1893 saigi ta patendi diiselmootorile. Sama aasta juulis jõudis ta oma masina katsetamiseni. Masin oli 3 meetrit pikk ja selle sees oli 80-atmosfäärine rõhk. Seadme kütuseks oli õhu ja kivisöetolmu (?) (väidetavalt hoopis ammooniumi aur) segu, mille süttimisel masina korpus plahvatas ning oleks äärepealt tapnud Dieseli ja tema kolleegid. Esimene töötav mootori prototüüp valmis 17. veebruaril 1894. See töötas minut aega võimsusega 13 hobujõudu.

Parandatud mudel valmis 1897 Augsburg-Nürnbergi Masinavabrikus (*Maschinenfabrik Augsburg Nürnbergi, alates 1906 MAN AG*). Selle kasutegur oli 26,2%, mis märgatavalt ületas selleaegse ottomootori 20% ja aurumasina 12% kasuteguri ning kutsus esile töösturite elava huvi.

Patent diiselmootorile
1. jaanuaril 1898 alustas tööd diiselmootoreid tootev ettevõte. Esimene diiselmootor võeti kasutusele USAs õlle tootmisel. Sügisel 1900 loodi Londonis diiselmootorite tootmiseks ettevõte. Esimene diiselmootoriga laev valmis 1903. 1908 loodi esimene väike diiselmootor, esimene diiselmootoriga veoauto ja esimene diiselmootoriga vedur. Esimene diiselmootoriga sõiduauto oli Mercedes-Benz 260D (1936).

Ehkki Diesel sai miljonäriks, ei olnud ta hea ärimees. Ta sattus suurtesse rahalistesse raskustesse. Rohked kohtuprotsessid patendiõiguste pärast laastasid Dieseli tervise ja ta oli ravil Neuwittelsbachi vaimuhaiglas.

29. septembril 1913 suundus Rudolf Diesel praamil Dresden Antwerpenist Londonisse. Ta tundus olevat heas tujus, ent pärast õhtul kajutisse sisenemist ei näinud teda enam keegi. Hommikul leiti kajutist vaid kohver väikese rahasumma ja suure hulga võlakirjadega. Tema päevikus oli tema surmapäev märgitud ristiga.

18. oktoobril leidsid kalurid Lõuna-Hollandist Schelde jõe suudme lähedalt hästi riietatud mehe surnukeha, mille jätsid kombe kohaselt merre, ent tõid maale tema sõrmused, mille Dieseli poeg tundis ära isa omadena. Rudolf Dieseli surma asjaolud ei selgunud.

Rudolf Dieseli raamat "Solidarismus" ilmus eesti keeles 1910. aastal Konstantin Pätsi tõlkes.

Kirjandus
---------

* J. V. Aloste. "Diesel: pöördelise tähtsusega leiutaja". // Suurmeeste elulood nr 48. EKS, Tartu 1939
* Piltuudis: sada aastat Rudolf Dieseli surmast. Postimees, 29. september 2013

Viited
------

1. ↑  Telling, Lasse (5. mai 2023). "Rudolf Diesel leiutas täiusliku mootori". *Imeline Teadus*. Vaadatud 11. mail 2023.
**Ploidsus** (inglise keeles *ploidy*) on samatüübiliste ehk homoloogiliste kromosoomide või liigiomaste kromosoomikomplektide kordsus indiviidi (raku) kromosoomistikus.

Enamiku eukarüootsete organismide elutsüklis vahelduvad kahekordselt erinevad ploidsusfaasid – gameetne haplofaas ja sügootne diplofaas. 

Lähte kromosoomikomplekti arvu organismis kutsutakse monoploidsuse arvuks, mida tähistatakse "x"-ga. Rakkude ploidsus võib muutuda organismis. Inimesel on valdav osa rakke diploidsed (üks kromosoomikomplekt pärineb emalt ja teine isalt), aga sugurakud (spermid ja munarakud) on haploidsed. 

Haplo- ja diploidsuse vahepealne juht on haplodiploidsus, mille korral ühe soo organismidel on haploidsed rakud ja teisel sool diploidsed rakud. Kõige sagedamini on isastel haploidsed rakud ja emastel diploidsed rakud. 

Lisaks nendele kolmele ploidsuse tüübile võib kromosoomikomplekt olla mitmes kordsuses (üle kahe; polüploidsus)), ebavõrdses kordsuses (aneuploidsus) või võrdkordsuses (euploidsus).

Vaata ka
--------

* alloploidsus
* aneuploidsus
* autoploidsus
* diploidsus
* euploidsus
* haplodiploidsus
* haploidsus
* triploidsus

Viited
------

1. 1 2  Viikmaa, M. Klassikalise geneetika leksikon. Vaadatud 30.07.2011.
**Vokatiiv** on üttekääne, mis leidub indoeuroopa keeltes, nagu näiteks ladina keeles ja läti keeles, ja kartveli keeltes, näiteks gruusia keeles. 

Vokatiivi kasutatakse kellegi või millegi kõnetamisel, näiteks legendi järgi Gaius Julius Caesari veidi enne tema mõrvamist öeldud lauses "*tu quoque, Brute*" ('ka sina, Brutus') on Brutuse nimi vokatiivis. 

Keeleajalooliselt on peetud vokatiivi indoeuroopa käänesüsteemi osaks. Vokatiiv on olemas lisaks ladina keelele ka näiteks sanskriti keeles, paali keeles ja vanakreeka keeles. Hulgas tänapäeva indoeuroopa keeltes on vokatiiv kadunud, kuid vokatiiv on säilinud balti keeltes, osas keldi keeltes ja suuremas osas slaavi keeltes (kuid näiteks mitte vene keeles). 

Kuigi tänapäeva keeleteadus eesti keeles vokatiivi ei erista, on kõige varasemates eesti keele grammatikates ladina keele käändesüsteemi eeskujul eeldatud vokatiivi olemasolu, nagu ka teisi ladina keele käändeid. 1637. aastal ilmunud Heinrich Stahli grammatika toob vokatiivi näideteks eesti keeles määramata artikliga ainsuses "o üx Jummal" ja mitmuses "o öhet Jummalat" ning määratud artikliga ainsuses "o se Innimenne" ja mitmuses "o needt Innimesset".

Vaata ka
--------

* eesti keele grammatika

Viited
------

1. ↑  Heinrich Stahl. Anführung zu der Esthnischen Sprach, Revall MDCXXXVII, S. 4–5.
**Elze** on linn Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Hildesheimi kreisis. Linna pindala on 47,71 km². 31. detsembril 2017 elas seal 8858 inimest. See asub Leine jõe ääres, umbes 15 km Hildesheimist läänes. Omavalitsusse kuuluvad ka *Esbecki, Mehle, Sehlde, Sorsumi, Wittenburgi* ja *Wülfingeni* külad.

Elzes ristuvad ka maanteed Bundesstraße 1 ja Bundesstraße 3.

Ajalugu
-------

Raekoda
Elze on üks vanimaid asulaid piirkonnas, sest selle nimi pärineb ladina: *aula caesaris*, Karl Suure linnus, mille ta rajas 800. aasta paiku Saksi valdustes pärast võitu hertsog Widukindi üle Saksi sõdades. Keiser asutas sinna ka Peetrusele ja Paulusele pühendatud misjonipiiskopkonna, millest sai alguse Hildesheimi piiskopkond. Kuningas Ludwig Vaga viis piiskopitooli 815. aastal Hildesheimi, kuid luterlik kihelkonnakirik on endiselt pühendatud Peetrusele ja Paulusele ning pühakuid on kujutatud ka linna vapil.

*Wittenburgi* külas on endine augustiinlaste regulaarkanoonikute klooster, rajatud 14. sajandil endise linnuse paigas, võibolla püstitatud Billungi dünastia liikmete poolt juba 805. aastal. Klooster lammutati reformatsiooni käigus, samas gooti stiilis kloostrikirik säilis.

1856. aastal avas Hannoveri kuningriik Hannoveri lõunaraudtee (*Hannöversche Südbahn*) Hannoverist Kasselisse jaamaga Elzes. Pärast annekteerimist Preisimaa poolt 1866. aastal sai linnast oluline raudteesõlm Elze–Löhne raudtee (*Weserbahn*) ehitamisega Löhnesse Vestfaalis ettevõtja Bethel Henry Strousbergi poolt, lõpetati 1875. aastal.

Tuntud inimesi
--------------

* Justus Gesenius (1601–1673), luterlik teoloog
* Louis Krüger (1857–1923), matemaatik
* Philipp Furtwängler, (1800–1867), orelimeister,
* Philipp Furtwängler, (1869–1940), matemaatik (numbriteoreetik)
* Günter Halm, (1922–), Rüütliristi ja Saksamaa Liitvabariigi teeneteordeni kavaler

Sõpruslinn
----------

* Écouché, Prantsusmaa, aastast 1972

Viited
------

1. ↑  Alle politisch selbständigen Gemeinden mit ausgewählten Merkmalen am 31.12.2018 (4. Quartal), vaadatud 10.03.2019.
2. ↑  Register of German municipalities (4th quarter 2022), vaadatud 12.02.2023.

Välislingid
-----------

* www.elze.de


Hildesheimi kreisi vallad

* Alfeld
* Algermissen
* Bad Salzdetfurth
* Bockenem
* Diekholzen
* Duingen
* Eime
* Elze
* Freden
* Giesen
* Gronau
* Harsum
* Hildesheim
* Holle
* Lamspringe
* Nordstemmen
* Sarstedt
* Schellerten
* Sibbesse
* Söhlde
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib jäähokimängijast; jalgpalluri kohta vaata artiklit Antti Niemi (jalgpallur).* |

---

**Antti Niemi** (sündinud 29. augustil 1983 Vantaas) on endine Soome jäähokimängija väravavaht).

Ta alustas klubikarjääri Vantaa kohalikus klubis Kiekko-Vantaa. 2005. aastal liitus ta Soome kõrgliiga klubiga Lahti Pelicans. 2008. aastal sõlmis ta lepingu NHL-i klubiga Chicago Blackhawks. NHL-is tegi ta Blackhawksi meeskonnas debüüdi 27. veebruaril 2009 mängus Pittsburgh Penguinsi vastu. 2010. aastal võitis ta Blackhawksiga Stanley karika. Niemi oli ajaloo esimene soomlasest väravavaht, kes võitis Stanley karika.

Aastatel 2010–2015 mängis ta NHL-is San Jose Sharksis, 2015–2017 Dallas Starsis, 2017–18 hooaja alguses Pittsburgh Penguinsis ja Florida Panthersis ning seejärel kuni hooaja 2018–19 lõpuni Montreal Canadiensis. Niemi viimaseks klubiks jäi KHL-i klubi Jokerit, kus ta mängis hooajal 2019/20.

2014. aasta taliolümpiamängudel võitis Niemi Soome jäähokikoondise koosseisus hõbemedali. Ta oli turniiril varuväravavaht ega pääsenud väljakule üheski mängus.

2010. aastal valiti Niemi Soome aasta jäähokimängijaks.

Välislingid
-----------

* Antti Niemi KHL.ru lehel
* Antti Niemi NHL.com lehel
* Antti Niemi hockeydb.com lehel

Mall:Stanley karikas 2010
**Astrid Tuisk** (sündinud 30. oktoobril 1968) on eesti folklorist, kes tegeleb põhiliselt Siberi eestlaste ning laste- ja noortepärimusega.

Aastatel 1988–1997 õppis ta Tartu Ülikoolis eesti keele ja kirjanduse erialal, misjärel astus 1997. aastal magistrantuuri eesti ja võrdleva rahvaluule erialal, lõpetades 2001. aastal. Ta magistritöö teema oli "Oma ja võõra rühma piirid Siberi eestlaste rahvaluule põhjal" ning seda juhendas Tiiu Jaago.

Alates 1990. aastast töötab ta Eesti Kirjandusmuuseumis, olles Eesti Rahvaluule Arhiivi teadurina tänapäeva ja lastefolkloori töörühma juht.

Alates 1996. aastast on ta Akadeemilise Rahvaluule Seltsi liige, 2017. aastast ühenduse Eesti Elulood juhatuse liige ning 2020. aastast ühingu Society for the History of Childhood and Youth ning Eesti Muuseumiühingu liige.

Teosed
------

* "Neeger päevitab" (1996)
* "Rahva ja luule vahel" (1997) – toimetanud koos Kadri Tammega, koostaja Mari-Ann Remmel
* "Eesti kultuur võõrsil" (1998) – toimetanud koos Mall Hiiemäe ja Kadri Tammega
* "Viis ritta" (2020) – koostanud koos Inge Annomiga

Viited
------

1. 1 2 3 4  "CV: Astrid Tuisk". *Eesti Teadusinfosüsteem*. Vaadatud 4. august 2022.
2. ↑  "ERA töötajad". Eesti Rahvaluule Arhiiv. Vaadatud 4. august 2022.

Välislingid
-----------

* Astrid Tuisk Eesti Teadusinfosüsteemis
Leo Luks (vasakul)
**Leo Luks** (sündinud 13. novembril 1976 Tallinnas) on eesti filosoof. 

Leo Luks õppis Tartu ülikooli doktoriõppes ning kirjutas Ülo Matjuse juhendamisel doktoritööd teemal "Euroopa nihilismi piiritlemise katse filosoofia ja luule dialoogi abil". Hiljem asus ta õppima Tallinna Ülikooli doktoriõppesse Tõnu Viigi juhendamisel. Töö kaasjuhendaja oli Arne Merilai. 1. oktoobril 2010 kaitses ta Tallinna Ülikoolis doktoritöö "*Ei* kogemine nihilismi mõtlemises filosoofia ja kirjanduse ühtesulamisel". Oponendid olid Roomet Jakapi ja Daniele Monticelli. 

Ta on Eesti Maaülikooli filosoofia lektor ning on õpetanud ka EHI-s. Ta on Eesti Filosoofiaõpetajate Seltsi asutajaliige ja esimees.

Avaldanud artikleid peamiselt Eesti Ekspressis, Keeles ja Kirjanduses, Sirbis ja Akadeemias. Alustas tegevust kultuurilehe Sitatorn väljaandmisega.

Tartu Noorte Autorite Koondise endine tegevliige.

Aastast 2004 on kas enda üüripindadel või kodus organiseerinud mitteformaalset "Pornograafilist seminari", mis on mõeldud täiendama koolkondlikke seminare (Analüütilise filosoofia seminar, "Fenomenoloogiline seminar") ja feministlike ürituste rida, mis leiavad Margit Sutropi eestvedamisel aset Tartu Ülikooli Eetikakeskuses.[*viide?*]

Rahvusvahelises plaanis on kogunud tuntust bridžimängijana.

Pseudonüümid
------------

Kasutanud tõlkijana Jaan Kägu pseudonüümi.

Teoseid
-------

* "Ei kogemine nihilismi mõtlemises filosoofia ja kirjanduse ühtesulamisel", Tallinna Ülikooli Kirjastus, Tallinn 2015. 263 lk; ISBN 9789985587997

Tunnustus
---------

* 2014 Eesti Kultuurkapitali kirjanduse sihtkapitali aastapreemia (artikliauhind: „Eesti kirjanduse kadunud kodu" (Keel ja Kirjandus 2014, nr 10))

Viited
------

1. ↑  Leo Luksi *curriculum vitae*.[*alaline kõdulink*]

Välislingid
-----------

* Leo Luks Eesti Teadusinfosüsteemis Muuda Vikiandmetes
* Biograafia ESBL-is
* Leo Luks: Milleks filosoofia?, Delfi, 12. oktoober 2007
* Kuidas sünnib filosoofiakunst: Päevalehe intervjuu Leo Luksiga. Päevaleht, 15. september 2007
* Leo Luks: Kuid kuidas kirjutada eimiskist?, err.ee, 21. oktoober 2010
* Leo Luks: Kas filosoofia suudab meid paremini elama õpetada?, Eesti Ekspress, 2. august 2013