recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Jeremy Enigk** (sündinud 16. juulil 1974) on USA muusik.

Sunny Day Real Estate
---------------------

Enigk sai tuntuks emorokki viljelevas ansamblis Sunny Day Real Estate, mis aastatel 1993–2000 andis välja viis albumit. Enigk oli ansamblis laulja, kitarrist ja laulusõnade kirjutaja (sõnu kirjutasid ka teised liikmed). Bänd läks lõplikult laiali aastal 2001 (varem oli bänd lahus aastatel 1995–1997).

The Fire Theft
--------------

Pärast Sunny Day Real Estate'i laialiminekut asutasid Enigk, Nate Mendel ja William Goldsmith uue bändi (ka Mendel ja Goldsmith olid Sunny Day Real Estate'is). Ka The Fire Theftis mängib Enigk kitarri, laulab ja loob lauludele sõnu. Seni ainuke album, "The Fire Theft", anti välja 2003. aastal.

Sooloprojekt
------------

Kui Sunny Day Real Estate oli esimest korda laiali läinud (1995–1997), andis Enigk 1996. aastal välja oma esimese sooloalbumi "The Return Of The Frog Queen".

2006. aastal andis Enigk oma plaadifirmas Lewis Hollow Records välja albumi "World Waits".
Need albumid liigitatakse enamasti muusikastiililt *indie rock*'i ja barokkpopi hulka.

Pärand muusikasse
-----------------

Sunny Day Real Estate'i, ja eriti Jeremy Enigki, peetakse tänapäeva emomuusika eelkäijateks. Enigki pingutatud ja isegi kriiskav hääl on see, mille moodi üritab enamik tänapäeva emobändide vokaliste laulda.

### Albumid

* Return Of The Frog Queen
* World Waits

### Tegevus külalisvokalistina

* Poor Old Lu – "Answering Machine Message" albumil "Sin" (1994)
* Poor Old Lu – "Digging Deep" albumil "Straight Six" EP (1995)
* Bare Minimum – "Luchuck" albumil "Can't Cure The Nailbiters" (1998)
* Poor Old Lu – "Digging Deep" albumil "In Their Final Performance" (1998)
* Thirty Ought Six – "Tourmaline" albumil "Hag Seed" (1995)
* mewithoutYou – "Sun & the Moon" ja "A Glass Can Only Spill What It Contains albumil "Brother, Sister" (2006)
* Sea.Mine – "Me & My William" albumil "Does Anyone Else Miss The Cold War?" (2006)
* The Almost – "Dirty And Left Out" albumil "Southern Weather" (2007)

Välislingid
-----------

* Koduleht
**Selja mõis** (saksa keeles *Gut Selgs*, varasem nimi *Tolsburg*) oli rüütlimõis Virumaal Haljala kihelkonnas, mõisasüdamega praeguse haldusjaotuse järgi Lääne-Viru maakonna Viru-Nigula valla Selja külas.

Selja mõis on rajatud 15. sajandil. Selja mõisale kuulusid Selja, Rutja, Karepa ja Toolse küla maad. 

Selja mõisal oli ka kaks karjamõisa: *Fichtenhof* ( 59° 11′ 56″ N, 26° 3′ 11″ E) ja Kuusiku ja Nõmmküla mõis.

Omanikud
--------

16. sajandi teisel poolel (1582. aastast) oli mõisa omanik William Ruthven. 17. sajandi alguses oli mõis poolakate, seejärel rootslaste valduses. 1617. aastal läänistati mõis Hermann Wrangellile, 1625. aastal Hans Wrangellile. 18. sajandi alguses oli mõisa omanik Lugaži vabahärra Jürgen Gustav Wrangel, kes 1723. aastal loovutas mõisa oma vennapojale Carl Johann von Wrangellile. 1726. aastast kuulus Selja mõis Löwenwolde aadlisuguvõsale, mõisa omanikuks oli Karl Gustav von Löwenwolde. 18. sajandi keskpaigast (vähemalt alates 1750) oli mõis Rennenkampffide aadlisuguvõsa omanduses. 1861. aastal päris mõisa Otto Wilhelm Edler von Rennenkampff. 

1864. aastal pantis ta mõisa John Carl Girard de Soucantonile, kes sai mõisa omanikuks 1867. aastal. Mõis kuulus Girard de Soucantonide aadlisuguvõsale kuni võõrandamiseni 1919. aastal. Viimane mõisnik oli John Carl Girard de Soucantoni poeg Gustav John Edmund Girard de Soucanton.

Mõisahooned
-----------

Mõisa peahoone oli kahekorruseline paekivihoone, ehitatud tõenäoliselt 18. sajandi teises pooles. Peahoone on lagunenud, säilinud on hoone vare. Mõisakompleksil oli palju kõrvalhooneid: ait, tall, aednikumaja, valitsejamaja, kuivati, saun, viinavabrik, laut, rehi, tuulik ja majandushoone. Ka kõrvalhooned on halvas olukorras või hävinud. Mõisa ümber on keskmise suurusega park, osaliselt piiratud paekivimüüriga.

Viited
------

1. 1 2  Rahvusarhiiv. Fondiloend. Selja mõis - 1326
2. ↑  Selja mõis (Haljala khk), Kinnistute register Eesti Rahvusarhiivis
3. ↑  Selja mõis (Selg). Rüütlimõis. 1970. aasta inventariseerimise materjalid, fotod 1964. ja 1970. aastast
4. ↑  Eesti mõisaportaal. Selja mõis
5. ↑  "Viru-Nigula valla arengukava 2011-2017" (PDF). Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 2. aprill 2015. Vaadatud 23. märtsil 2015.

Välislingid
-----------

* Kultuurimälestiste riiklik register. Mõisate ülevaated (1976-1978). Selja mõis

Haljala kirik
Haljala kihelkond

**Kirik**: Haljala kirik  

**Mõisad**: Aari mõis | Aaspere mõis | Annikvere mõis | Aru mõis | Ernemaa mõis | Essu mõis | Haljala kirikumõis | Harmi mõis | Holsta mõis | Idavere mõis | Jalumäe mõis | Kaliküla mõis | Kandle mõis | Karula mõis | Kavastu mõis | Koigi mõis | Kodavere mõis | Kärmu mõis | Käsmu mõis | Lihulõpe mõis | Loobu mõis | Läsna mõis | Maheda mõis | Metsiku mõis | Mõisalõpe mõis | Oandu mõis | Paduri mõis | Rassivere mõis | Sagadi mõis | Sauste mõis | Selja mõis | Tammispea mõis | Tatruse mõis | Telliste mõis | Tereski mõis | Tõikvere mõis | Tõugu mõis | Vanaküla mõis | Vanamõisa mõis | Varangu | Veltsi mõis | Vihula mõis | Võle mõis
**Müncheni Wingolf** on Müncheni ülikooli ja Müncheni Tehnikaülikooli juures tegutsev akadeemiline värve kandev meeskorporatsioon.

Ajalugu
-------

Müncheni Wingolf asutati 18. jaanuaril 1896. Tegemist on Müncheni vanima kristliku üliõpilasorganisatsiooniga. Müncheni Wingolf sai (ka Eestis tegutseva) Wingolfi liidu täisliikmeks 1897. aastal ning on olnud ka liidu eestseisuseks (*Vorort*), sealjuures esimest korda valiti nad seda rolli kandma 1926. aastal. 

Müncheni Wingolfi tegevust koordineerib selleks valitud kolmeliikmeline eestseisus, kelle ülesandeks on juhtida korporatsiooni igapäevaelu ja välissuhtlust, korraldada kinniseid üritusi liikmetele ning ühiseid üritusi teiste akadeemiliste organisatsioonidega.

Liikmed
-------

* Matthias Zimmer (\* 1961), saksa politoloog, ajakirjanik ja poliitik (CDU)

Kirjandus
---------

* Michael Doeberl, Alfred Bienengräber (Hrsg.): *Das akademische Deutschland. Band 2: Die deutschen Hochschulen und ihre akademischen Bürger.* C. A. Weller, Berlin 1931. S. 972.
* Wilhelm Störmer (Hrsg.): *100 Jahre Münchener Wingolf*, Selbstverlag zum 100. Stiftungsfest, München 1996.
* Hans Waitz (Hrsg.): *Geschichte der Wingolfsverbindungen*, Verlag Joh. Waitz, Darmstadt 1913.

Välislingid
-----------

* ametlik koduleht
|  |
| --- |
|  |
| 
Läti poliitika ja valitsemine |
| * Põhiseadus
* President
	+ Edgars Rinkēvičs
* Peaminister
	+ Arturs Krišjānis Kariņš
* Valitsus
	+ Kariņši teine valitsus
* Seim
* Valimised
	+ 1993, 1995, 1998, 2002,2006, 2007, 2010, 2011,2014, 2018, 2022
* Läti erakondade loend
* Poliitikud
* Haldusjaotus
* Välispoliitika
 |
| * v
* r
 |

**Seim** (läti keeles *Saeima*) on Läti parlament. Liivimaa rüütelkonna hoones töötav parlament on 100-liikmeline ja ühekojaline.

See valitakse võrdeliste valimiste põhimõttel 4 aastaks oktoobri esimesel laupäeval. Seimi esimesed 6 koosseisu (kuni 1998. aastani) valiti 3 aastaks. Valimisringkondi on viis: Kurzeme, Latgale, Riia, Zemgale ja Vidzeme.

Seimi 1. koosseis valiti 1922. aastal. 15. mail 1934 korraldas Kārlis Ulmanis riigipöörde ja saatis seimi 4. koosseisu laiali. Edaspidi valitses ta ilma parlamendita. 1940 valiti niinimetatud Rahva Seim, kuhu lubati kandideerida ainult nõukogudemeelse Töörahva bloki kandidaatidel. Esimene sõjajärgne seimi koosseis valiti 1992. aastal.

Lätis kehtib 5 protsendi valimiskünnis. Maailmasõdadevahelisel ajal valimiskünnist ei olnud, esimestel sõjajärgsetel valimistel oli selleks 4%.

Läti president saab erakorralised valimised esile kutsuda. 28. mail 2011 teatas president Valdis Zatlers, et algatab seimi laialisaatmise. Juulis kiitis rahvahääletus parlamendi laialisaatmise heaks. Uus koosseis valiti 17. septembril 2011.

Praegune seimi koosseis on 13. ja see astus ametisse 6. novembril 2018.

Seimi esimees on alates 1. novembrist 2022 Edvards Smiltēns. Enne teda olid selles ametis 2010–2014 Solvita Āboltiņa ja 2014-2022 Ināra Mūrniece.

* Seimi tunnus, Läti vappSeimi tunnus, Läti vapp
* Liivimaa rüütelkonna hooneLiivimaa rüütelkonna hoone

Vaata ka
--------

* 2002. aasta Läti parlamendivalimised
* 2006. aasta Läti parlamendivalimised
* 2010. aasta Läti parlamendivalimised
* 2011. aasta Läti parlamendivalimised
* 2014. aasta Läti parlamendivalimised
* 2018. aasta Läti parlamendivalimised
* 2022. aasta Läti parlamendivalimised

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Seim (Läti)** |

* Latvijas Republikas Saeima
* Hendrik Vosman. "Läti president esitas seimile ultimaatumi" Postimees, 15. jaanuar 2009
**Euroopa Teaduste, Kunstide ja Kirjanduse Akadeemia** (inglise keeles *European Academy Sciences, Arts and Letters*, akronüüm EASAL; prantsuse keeles *l’Académie européenne des sciences, des arts et des lettres*, akronüüm AESAL; lühinimi **l'Académie Européenne**) on valitsusväline organisatsioon, mis tegutseb rahvusvahelise akadeemiana. 

Akadeemia on tuntud ka nime **European Academy of Arts, Sciences and Humanities** all, akronüümiga EAASH.

Akadeemia ühendab väljapaistvaid kunstnikke, teadlasi ja kirjanikke, kes soovivad kaasa aidata maailma tähtsamate probleemide analüüsimisel. Akadeemia tegevuse eesmärgiks on edendada riikide ja rahvaste koostööd teaduse, hariduse ning kunsti valdkonnas. Akadeemia nõustab selliseid rahvusvahelisi organisatsioone nagu UNESCO ja WHO.

Euroopa Teaduste, Kunstide ja Kirjanduse Akadeemia kuulub Euroopa akadeemiate ühendus ALLEA liikmeskonda staatusega "assotsieerunud akadeemia".

Akadeemia asutamine
-------------------

Akadeemia loomise initsiatiiv kuulub prantsuse kunstnikule Nicole Lemaire d'Agaggiole, kes käis selle mõtte välja 1973. aastal Moskva Kremli Kongresside Palees peetud ülemaailmsel rahupooldajate kongressil.

Euroopa Teaduste, Kunstide ja Kirjanduse Akadeemia loodi 1979. aastal peakorteriga Pariisis. Asutajaliikmete seas oli mitmete Prantsusmaa akadeemiate liikmeid, sealhulgas Armand Lanoux (Goncourti Akadeemia), René Huyghe (Académie Française), Jean Bernard (Académie de Medecine), Louis Leprince-Ringuet (Académie des Sciences). Teistest riikidest pärit asutajaliikmete seas oli selliseid tuntud teadlasi nagu Ilya Prigogine (Belgia), Per-Olov Löwdin (Rootsi) ja Camille Sandorfy (Kanada). Juriidiliselt kinnitas akadeemia asutamise Prantsuse siseminister 5. mail 1980. aastal.

Akadeemia juhtimine ja liikmeskond
----------------------------------

Akadeemia esimene ja kauaaegne (1980–2006) president oli prantsuse kvantkeemik Raymond Daudel. Järgmine president (kuni aastani 2010) oli arstiteadlane Hugues de Thé. Praegu juhib akadeemiat Briti füüsik Jean-Patrick Connerade.

Akadeemia peasekretär on alates selle asutamisest Nicole Lemaire d'Agaggio.

Akadeemia valib oma liikmeid rahvusvaheliste akadeemiate ja rahvusakadeemiate liikmete ning tähtsamate teadusauhindade laureaatide seast. Liikmeskonda kuulub 72 Nobeli auhinna laureaati. Akadeemiasse kuulub ka mitmete rahvusakadeemiate presidente, asepresidente ja alalisi sekretäre.

Viited
------

1. ↑  European Academy of Arts, Sciences and Humanities (EAASH). UNESCO
2. ↑  The European Academy of Arts, Sciences and Humanities. UNESCO Courier
3. 1 2  Obituary – Raymond Daudel (1920-2006).
4. 1 2  Historique de l’Académie européenne des sciences, des arts et des lettres. EASAL/AESAL
5. 1 2  25th Anniversary of the European Acadamy of Artes, Sciences and Humanities (EAASH). UNESCO
6. 1 2  Administration et fonctionnement. EASAL/AESAL

Välislingid
-----------

* European Academy Sciences, Arts and Letters (inglise keeles)
Graatsiad Pompeji seinamaalil
Sandro Botticelli fresko Venusest graatsiatega
**Kariidid** ehk **hariidid** (kreeka keeles *charites*, ladina keeles *gratiae* ehk **graatsiad**) olid antiikmütoloogias ilujumalannad.

Kariidide nimed on **Aglaia** (Sära), **Euphrosyne** (Rõõmsameelsus) ja **Thaleia** (Õitseng). Nad olid Zeusi ja Eurynome lapsed. Nad viibisid jumalate, kõige sagedamini muusade, hooride, Aphrodite, Apolloni ja Dionysose saatjaskonnas.

Pausanias räägib, et Ateenas austati kaht kariidi, Auxot ja Hegemonet, ja et Spartas austati samuti kaht kariidi, Kletat ja Phaennat. Samuti räägib ta, et kariide on peetud nii Dionysose ja Aphrodite kui ka Heliose ja najaadi Aigle lasteks.

"Ilias" nimetab Aglaiat Hephaistose naiseks, kuid "Odüsseias" ja üldse sagedamini peetakse kariide vallalisteks ning Hephaistose naiseks nimetatakse Aphroditet.

Kariididele oli pühendatud Delfi lähedal Boiootias olev Kephissose jõgi.

Kariidid kunstis
----------------

Kunstnikud kujutasid antiik- ja keskajal kariide sageli, sest tahtsid näidata ideaalset naist. Nendest teostest on näha, millist naist on läbi aegade ilusaks peetud.

Kariide on kujutanud Sandro Botticelli freskol, Jacques Blanchard, Antonio Canova, Raffael ja Peter Paul Rubens õlimaalil. Vahest tuntuim on Botticelli temperamaal "Primavera".

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Kariidid** |
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib tahkest veest; kuiva jää kohta vaata artiklit Kuiv jää; Jaan Kaplinski raamatu kohta vaata artiklit Jää ...* |

---

Jää rannal Jökulsárlóni lähedal, Islandil
Jäätunud detailid jäävaba Tallinna lahe kaldal
**Jää** on vesi tahkes agregaatolekus.

Jääl on palju vorme. Madalatel rõhkudel on stabiilne jää I.
Jää I on heksagonaalse kristallstruktuuriga ja seetõttu kaksikmurdev. Ta moodustab kergesti nõeljaid kristalle.

Jää I on hõredam kui vesi samadel rõhkudel. Madalatel rõhkudel ja sulamistemperatuuri lähedal on jää tihedus 917 kg/m3. Seetõttu alaneb jää I sulamistemperatuur rõhu tõusmisega: kolmikpunktis (4,6 mm Hg) on sulamistemperatuur 0,0076 Celsiuse kraadi, 760 mmHg juures definitsiooni järgi 0, kõrgematel rõhkudel alla 0. Jää I on sulamistemperatuuril stabiilne rõhuni 2175 atmosfääri. Kõrgematel rõhkudel tekivad muud jää modifikatsioonid, mis on veest tihedamad ja mille sulamistemperatuur seetõttu kasvab koos rõhuga.

Jää on sulamistemperatuuri lähedal pehme ja kaldub plastselt deformeeruma. Madalamatel temperatuuridel on jää kõvem.

Normaalrõhul (1 atmosfäär) tekib puhtast veest jää, kui temperatuur langeb alla 0 °C ja jää sulab, kui temperatuur tõuseb sellest kõrgemale.

Miks on jää veest kergem
------------------------

Läbipaistev jää ja kalamees kevadisel Emajõel Tartus
Enamiku ainete tihedus sulamisel väheneb. Sulamisel ained enamasti paisuvad (muutuvad hõredamaks), tahkumisel aga tõmbuvad kokku. Vesi on üks väheseid erandlikke aineid, mis tahkumisel (jäätumisel) paisub. Ka see vee eriline omadus on tingitud molekulidevahelistest vesiniksidemetest.

Vee jahutamisel vee tihedus üldiselt kasvab, sest madalamal temperatuuril seosutvad vee molekulid tugevamini üksteisega (tekib rohkem vesiniksidemeid). Kõige suurem on vee tiheduse 4 °C juures. Temperatuuri edasisel alanemisel hakkab aga vee tihedus mõnevõrra vähenema ja jäätumisel muutub juba märgatavalt väiksemaks. Põhjuseks on see, et jäätumisel seostuvad mitte ainult mõned, vaid juba kõik vee molekulid üksteisega vesiniksidemete abil - iga vee molekul seostub 4 naabermolekuliga, need omakorda 4 naabermolekuliga jne. Jääs tekib vee molekulidest korrapärane struktuur, mis on suhteliselt hõre.

Merejää
-------

 *Pikemalt artiklis Merejää*
Jäätunud Väinameri
Merejää tekib madalamal temperatuuril kui 0 °C, sest peale vee on meres ka palju soolasid.

Vaata ka
--------

Omapärane loodusnähtus, kus Stoomi rannas Tallinnas on moodustunud 5–10 cm diameetriga jääpallid. Foto: Aleksandr Abrosimov
* Fossiilne jää
* Jääaeg
* Jäähotell
* Jääkate
* Jääkelder
* Jääkilp
* Jääkoobas
* Jääkoorik
* Jääkosk
* Jääkriim
* Jääkulutus
* Jääkünd
* Jäämaja
* Jäämägi
* Jäämüts
* Jääpaisjärv
* Jääpuursüdamik
* Jääsammas
* Jääsein
* Jäätee
* Jäätee (jook)
* Jäävaheaeg
* Jäävöönd
* Lumi
* Põhjajää
* Rüsijää

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Jää** |

|  |  |
| --- | --- |
|  | Tsitaadid Vikitsitaatides: **Jää** |

* Jää teke vaadatuna Keri majakast veebikaameraga vaadatuna
Hardeep Singh Puri
**Hardeep Singh Puri** (sündinud 15. veebruaril 1952 Delhis) on India poliitik, ta on aastast 2014 erakonna *Hardeep Singh Puri* liige ja endine India diplomaat, kes töötab praegu India valitsuse nafta- ja maagaasiministri ning elamu- ja linnaasjade ministrina. Ta on ajaloo pikima staažiga elamu- ja linnaminister.

Ta on aastast 1974 India välisteenistuse ohvitser, kes töötas aastatel 2009–2013 India alalise esindajana ÜRO juures.

Ta sündis aastal 1952 Delhis. Tema isa oli riigiteenistuja ja ta õppis India internaatkoolides, kuna tema isa oli lähetatud riikidesse, kus puudusid võimalused ingliskeelseks hariduseks. Ta on New Delhi Frank Anthony avaliku kooli vilistlane. Ta omandas Delhi ülikooli Hindu Kolledžis ajaloo bakalaureusekraadi ja ajaloo magistrikraadi. Ta töötas ajaloo õppejõuna Delhis St. Stepheni kolledžis.

Ta on töötanud India valitsuse kaassekretärina välisministeeriumis aastatel 1994–1997 ja 1999–2002. Ta on töötanud ka India valitsuse ühissekretärina kaitseministeeriumis aastatel 1997–1999. Ta oli India suursaadik Brasiilias. Hiljem töötas ta aastatel 2009–2013 välisministeeriumis India valitsuse (majandussuhted) sekretärina.

Ta on olnud tähtsatel diplomaatilistel ametikohtadel Brasiilias, kus ta oli suursaadik, Jaapanis, Sri Lankal ja Ühendkuningriigis, kus ta oli ülemkomissari asetäitja. Aastatel 1988–1991 oli ta UNDP/UNCTADi mitmepoolsete kaubandusläbirääkimiste projekti koordinaator, et aidata arengumaid mitmepoolsete kaubandusläbirääkimiste Uruguay voorus. Ta oli ka ÜRO Julgeolekunõukogu terrorismivastase võitluse komitee esimees jaanuarist 2011 kuni veebruarini 2013 ning ÜRO Julgeolekunõukogu president 2011. aasta augustis ja taas 2012. aasta novembris.

Alates 2018. aastast töötab ta India Parlamendi Ülemkoja liikmena Uttar Pradeshist. Puri võeti valitsuskabinetti elamu- ja linnaasjade ministrina pärast seda, kui Venkaiah Naidu tõsteti 2017. aastal India asepresidendiks. 2019. aasta mais ta võistles Amritsarist BJP kandidaadina, kuid kaotas Gurjeet Singh Aujlale kongressist.

2019. aasta mais sai Purist tsiviillennunduse riigiminister (sõltumatu ametikohaga) ning kaubanduse ja tööstuse riigiminister.

2021. aasta juulis ülendati ta liidu nafta- ja maagaasiministriks ning liidu elamu- ja linnaasjade ministriks Modi teises ministeeriumis, kui kabinetis toimus kapitaalremont.

Tema ministeeriumile kuulub ka au New Delhis asuva India parlamendi füüsilise ümberehituse projekti Central Vista käivitamise eest. Kuigi missioon sai opositsioonilt vastulöögi ja kommentaare, jätkus projekt 2024. aastaks kavandatud lõpuleviimisega.

2022. aasta märtsis, 2022. aasta Venemaa sissetungi ajal Ukrainasse, saadeti ta Ukraina naaberriiki, Ungarisse Budapesti, et aidata koordineerimisel. Ta oli üks neljast ministrist koosneva erisaadiku ministritest ja tõi pärast operatsiooni Ganga algatust edukalt Indiasse tagasi 6711 õpilast.

Isiklikku
---------

Ta on abielus Lakshmi Puriga, neil on kaks tütart.



​
**Intel 8086** ehk **8086** oli Inteli mikroprotsessor, mida hakati tootma 1978. 

See oli esimene x86-protsessor.

Erinevused eelkäijatest
-----------------------

Võrreldes 8-bitiliste 8080 ja 8085 protsessorite üsna piiratud 16-bitiliste masinakäskudega on 8086 täielikult 16-bitiline protsessor. Lisati uusi masinakäske märgiga täisarvude toetuseks, kaudadresseerimiseks (*base*) ja indeksadresseerimiseks (*offset*). Samalaadseid masinakäske oli ka varem rakendatud firma Zilog Z80 protsessorites kuid 8086-s on need üldisemal 16-bitilisel kujul. Käsustik on varasemate 8-bitiliste mikroprotsessoritega sarnane ja seda reklaamiti kui programmi lähteteksti jaoks ühilduvat "source compatible".
Täiendavateks masinakäskudeks on protsessori mikroprogrammina teostatud korrutamis- ja jagamiskäsk. Siiniarhitektuur oli kohandatud hilisemate võimalike laiendustega (kaasprotsessorite nagu 8087 ja 8089 ühendamise võimalus).

| * v
* r
Inteli protsessorid |
| --- |
| x86-eelsed | 
4004 · 4040 · 8008 · 8080 · 8085 |
| x86 16-bitised | 
8086 · 8088 · 80186 · 80188 · 80286 |
| x87 (ujukoma) | 
8087 · 80287 · 80387 · 80487 |
| x86-32/x86-64 | 
80386 · 80486 · Pentium (Pro · II · III · 4 · M · D · Extreme Edition) · Celeron · Xeon · Core · Core 2 · Atom · Core(i3 · i5 · i7) |
| Muud | 
Itanium |
Giuliano Razzoli (2010)
**Giuliano Razzoli** (sündinud 18. detsembril 1984 Castelnovo ne' Montis) on Itaalia mäesuusataja, kes võistleb põhiliselt slaalomis. Olümpiavõitja (2010).

Razzoli osales esimest korda rahvusvahelisel tippvõistlusel 2009. aasta maailmameistrivõistlustel Val-d'Isère'is slaalomis, kuid oli sunnitud katkestama rajalt väljasõidu tõttu. Järgmisel aastal toimunud 2010. aasta taliolümpiamängudel Vancouveris tuli ta slaalomis olümpiavõitjaks.

Esimest korda osales Razzoli maailma karikasarjas 18. detsembril 2006 Alta Badias slaalomis, kuid ei jõudnud teise ringi. Esimest korda jõudis ta punktikohale, 30 parema hulka, samal hooajal 2007. aasta jaanuaris Kitzbühelis, kui sai slaalomis 24. koha. Kaks aastat hiljem 2009. aasta jaanuaris astus ta esimest korda poodiumile, olles Zagrebis toimunud MK-etapil slaalomis kolmas. Hiljem samal hooajal sai Razzoli Kranjska Goras slaalomis teise koha. Esimese võidu MK-võistluste etapil sai ta 2009.–2010. aasta maailma karikasarja arvestuses slaalomis 2010. aasta jaanuaris Zagrebis. Kokku on ta poodiumile jõudnud 2015. aasta märtsi seisuga kaheksal korral.

Razzoli on võitnud ka kolm Euroopa karikasarja etappi. Itaalia meistrivõistlustel on ta saanud slaalomis 2006. aastal kuldmedali ja 2009. aastal hõbemedali.

Saavutused
----------

###  Olümpiamängudel

* 2010 Kanada Vancouveris
	+ **olümpiavõitja** slaalomis

### Maailma karikasarjas

Giuliano Razzoli on osalenud (seisuga 15. märts 2015) 83 MK-etapil ja jõudnud poodiumile kaheksal korral, millest kaks korda kõige kõrgemale astmele.

#### Maailma karikasarja etapivõidud

| Jrk-nr | Aasta | Kuupäev | Koht | Riik | Ala |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| **1.** | 2010 | 6. jaanuar | Zagreb |  Horvaatia | slaalom |
| **2.** | 2011 | 19. märts | Lenzerheide |  Šveits | slaalom |

Välislingid
-----------

* Giuliano Razzoli koduleht
* Giuliano Razzoli FIS-i kodulehel (inglise)
**Wilfried Stephane Singo** (sündinud 25. detsembril 2000 Ouragahios) on Elevandiluuranniku jalgpallur, kes mängib paremkaitsjana Prantsusmaa kõrgliigaklubis Monaco ja Elevandiluuranniku jalgpallikoondises.

Jalgpalli hakkas ta mängima Elevandiluuranniku klubis AS Denguélé. 2019. aasta suvel liitus ta Itaalia klubiga Torino. Torino põhimeeskonnas debüteeris ta 1. augustil 2019 UEFA Euroopa Liiga eelringi kohtumises Ungari klubi Debreceni vastu. Itaalia kõrgliigas tegi ta debüüdi 27. juunil 2020 mängus Cagliari vastu. Itaalia kõrgliigas lõi ta esimese värava 29. juulil 2020 mängus Roma vastu. Alates hooajast 2020/21 kuulus ta Torino põhikoosseisu.

2023. aasta augustis sõlmis ta viieaastase lepingu Monacoga.

2020. aasta suveolümpiamängude jalgpalliturniiril osales ta Elevandiluuranniku võistkonna koosseisus. Elevandiluuranniku jalgpallikoondises tegi ta debüüdi 21. mail 2021 sõprusmängus Burkina Faso vastu. 2024. aastal tuli ta Elevandiluuranniku koondisega Aafrika meistriks.

Viited
------

1. ↑  Comberousse, Anthony (17. august 2023). "Wilfried Singo s'engage avec l'AS Monaco". *AS Monaco* (prantsuse). Vaadatud 17. augustil 2023.
2. ↑  "Wilfried Singo signe à l'AS Monaco jusqu'en 2028". *L'Équipe* (prantsuse). 17. august 2023. Vaadatud 17. augustil 2023.
3. ↑  Wilfried Singo - National team. transfermarkt.com. Vaadatud 25.02.2024

Välislingid
-----------

* Profiil AS Monaco FC kodulehel
**Elmar Ernst Anderson** (21. detsember 1898 Tartu – 14. juuli 1996 Stockholm) oli eesti advokaat.

Lõpetas 1917. aastal Tartu Reaalkooli ning õppis 1917 Peterburi ülikooli füüsika-matemaatikateaduskonnas ja 1918 Tartu ülikooli matemaatika-loodusteaduskonna keemiaosakonnas. 1918. aasta kevadsemestril astus ta Eesti Üliõpilaste Seltsi. Osales 1919–1920 Vabadussõjas.

Aastatel 1920–1923 õppis Tartu Ülikooli õigusteaduskonnas. Oli 1924–1925 abiprokurör Haapsalus, 1926–1931 Tallinnas, 1931–1941 ja Saksa okupatsiooni ajal vandeadvokaat Tallinnas.

Põgenes 1944 Saksamaale, kust siirdus 1947 Rootsi, pidas seal koos vend Johannes Andersoniga õigusbürood. Ta elas Vällingbys.

Ta valiti 1966. 1968. ja 1970. aastal Eesti Komitee Asemike Kogusse.

1949–1950 oli Anderson üks EÜSi vanematekogu põhikorra koostajaid ning 1994–1995 osales ta EÜSi vilistlaskogu põhikirja väljatöötamisel. 1995 valiti ta EÜSi auvilistlaseks.

Maetud Stockholmi Råcksta kalmistu mälestushiide.

Viited
------

1. 1 2 3  Auvilistlased Eesti Üliõpilaste Selts
2. ↑  Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918–1944

Kirjandus
---------

* Album Academicum Universitatis Tartuensis. Tartu 1994. II köide. Lk. 31.
Tahmlaiksus
**Rooside haigused** on haigused, mis pärsivad rooside elutegevust.

Roosi tahmlaiksus
-----------------

Raske ja sageli esinev roosihaigus, mis võib ühe hooajaga ulatuda epideemiliste mõõtmeteni. Haigust põhjustab seen *Diplocarpon rosae*, mis on võimeline üle elama ka talveperioodi. Haiguse sümptomiteks on mustad, tahma meenutavad, ning kollased laigud lehtedel. Tavaliselt saab haigus alguse pärast sooja ja niisket kevadet ning jätkub suvekuudel ja suve keskpaigaks jääb taim kõikidest lehtedest ilma. 
Haiguste ennetamiseks tuleks järgida teatuid reegleid:

* Heade sanitaartingimuste säilitamineJahukaste
* Nakatunud varte ning lehtede eemaldamine ja hävitamine
* Kastmisel lehti mitte märjaks teha ning tagada taimele hea õhuringlus (piisav vahemaa teistest taimedest)

Roosi jahukaste
---------------

Jahukaste on seenhaigus, mida põhjustavad mitmed seeneliigid, kõige levinum põhjustaja on *Podospaera xanthii*. Haigus on kergesti tuvastatav, sest sellega kaasnevad väga iseloomulikud sümptomid – lehtedel ja vartel pulbrilised laigud, mis haiguse progresseerumisel muutuvad suuremaks ja tihedamaks. Haigus esineb sagedamini just lehtede alumisel poolel. Jahukaste haiguse soodsateks tingimusteks on väike õhuniiskus ning mõõduka temperatuuriga keskkond, neid tingimusi täidab väga hästi näiteks kasvuhoone. Patogeeni saab kontrolli all hoida keemiliste, bio-orgaaniliste meetodite ja geneetilise resistentsuse abil.

Roosi rooste
------------

Roosi rooste
Varasuvel, mil öised temperatuurid on madalad ning õhuniiskus on suur, tekivad esmalt lehtede alumisele poolele punakaskollakad eospadjandid, mis meenutavad rooste laike. Sügise saabudes muutuvad laigud mustadeks, ning kui taime mitte ravida, jääb haigus pärssima roosi elutegevust ka järgmisel kevadel, mille tagajärjel võib taim kukutada kõik lehed. Taime ravimiseks tuleks kõik nakatunud lehed eemaldada ja hävitada ning pihustada taimele looduslikku seenhaiguste vastast vahendit.

Viited
------

1. ↑  J. H. Blake, N. Doubrava. "Rose diseases".
2. ↑  "Powderi Mildew".
3. ↑   Hansaplant. "Rooside kahjurid ja haigused - kuidas ära tunda ja lahti saada".
4. ↑  RMK. "Rooside levinumad haigused ja kahjurid".
Jan Schmid (2018)
**Jan Andreas Schmid** (sündinud 24. novembril 1983 Trondheimis) on Norra kahevõistleja. Kuni 2006. aastani esindas ta Šveitsi, sest mõlemad tema vanemad on Šveitsi päritolu.

Tema esimesteks olümpiamängudeks olid 2002. aasta Salt Lake City mängud, kus ta sai Šveitsi meeskonnavõistluse koosseisus seitsmenda koha.

2006. aasta taliolümpiamängudel Torinos sai ta Šveitsi võistkonnaga meeskonnavõistluses neljanda koha.

2010. aasta taliolümpiamängudel Vancouveris jäi ta Norra võistkonnaga meeskonnavõistluses viiendaks ja sai normaalmäe individuaalvõistluses 23. koha.

2018. aasta taliolümpiamängudelt Pyeongchangis tuli meeskonnavõistluses hõbemedal. Parimaks individuaalkohaks jäi 11. koht suure mäe võistluses.

Kokku on ta osalenud kuutel maailmameistrivõistlustel ning võitnud seitse medalit, millest neli meeskonnavõistluses. 2019. aasta maailmameistrivõistlustel Seefeldis võitis ta meeskonnavõistluses oma esimese kuldmedali. Individuaalmedalid pärinevad 2009. aasta maailmameistrivõistlustelt Liberecis, kus ta võitis normaalmäel pronksi, ja 2019. aasta maailmameistrivõistlustel, kus ta võitis suurel mäel hõbeda. Lisaks võitis ta 2019. aasta maailmameistrivõistlustel sprindivõisteluses koos Jarl Magnus Riiberiga hõbeda.

Esimest korda jõudis Schmid MK-sarjas poodiumile 20. detsembril Austrias Ramsaus, kui sai normaalmäel kolmanda koha. Esimese etapivõidu sai ta samuti Ramsaus 10. detsembril 2011.

Hooajal 2017–2018 sai ta MK-sarja üldarvestuses teise koha.

Saavutused
----------

###  Olümpiamängudel

* 2018 Lõuna-Korea Pyeongchangis
	+ hõbemedal suure mäe meeskonnavõistlusel

### Maailmameistrivõistlustel

* 2009 Tšehhi Liberecis
	+ Hõbe hõbemedal normaalmäel
	+ Pronks pronksmedal meeskonnavõistluses
* 2011 Norra Oslos
	+ Pronks pronksmedal normaalmäe meeskonnavõistluses
	+ Pronks pronksmedal suure mäe meeskonnavõistluses
* 2019 Austria Seefeldis
	+ Kuld **maailmameister** normaalmäe meeskonnavõistluses
	+ Hõbe hõbemedal suure mäe individuaalvõistluses
	+ Hõbe hõbemedal sprindivõistluses

### Maailma karikasarjas

* Üldkarikas
	+ 2. koht: 2018

Jan Schmid on osalenud 267 maailma karikasarja etapil (seisuga 25. veebruar 2019) ja jõudnud poodiumile 22 korral, millest viiel korral kõige kõrgemale astmele.

#### Maailma karikasarja etapivõidud

| Jrk-nr | Aasta | Kuupäev | Koht | Riik | Ala |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| **1.** | 2011 | 10. detsember | Ramsau |  Austria | HS100/10 km |
| **2.** | 2012 | 3. märts | Lahti |  Soome | HS130/10 km |
| **3.** | 2018 | 14. jaanuar | Val di Fiemme |  Itaalia | HS135/10 km |
| **4.** | 2018 | 20. jaanuar | Chaux-Neuve |  Prantsusmaa | HS118/10 km |
| **5.** | 2018 | 4. veebruar | Hakuba |  Jaapan | HS131/10 km |

Välislingid
-----------

* Jan Schmid FIS-i lehel
**Youssouf Fofana** (sündinud 10. jaanuaril 1999 Pariisis) on Prantsusmaa jalgpallur, kes mängib keskpoolkaitsjana Prantsusmaa kõrgliigaklubis Monaco ja Prantsusmaa jalgpallikoondises.

Ta kuulus noorena mitme Pariisi klubi akadeemiasse. 2017. aastal liitus ta Strasbourgiga. Hooajal 2017/18 debüteeris ta Strasbourgi reservmeeskonnas Prantsusmaa tugevuselt viiendas liigas. Prantsusmaa kõrgliigas tegi ta Strasbourgi meeskonnas debüüdi 24. augustil 2018 mängus Lyoni Olympique'i vastu. Prantsusmaa kõrgliigas lõi ta esimese värava 19. jaanuaril 2019 mängus Monaco vastu.

2020. aasta jaanuaris siirdus ta 15 miljoni euro eest Monacosse.

Aastatel 2018–2019 mängis Fofana Prantsusmaa noortekoondistes. Prantsusmaa jalgpallikoondises tegi ta debüüdi 22. septembril 2022 UEFA Rahvuste Liiga mängus Taani vastu. Samal aastal kuulus ta Prantsusmaa koondisse maailmameistrivõistlustel, kus ta pääses väljakule kõigis mängudes, välja arvatud veerandfinaalis Inglismaa vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 18. novembril 2023 EM-i valikmängus Gibraltari vastu.

Viited
------

1. ↑   (vaadatud 25.02.2024)
2. ↑  Chirat, Antoine (29. jaanuar 2020). "AS Monaco : Youssouf Fofana signe à son tour !". *Onze Mondial* (prantsuse). Vaadatud 30. detsembril 2022.
3. ↑  Borne, Fabien (30. jaanuar 2020). "Officiel : Youssouf Fofana signe lui aussi à Monaco". *Dailymercato* (prantsuse). Vaadatud 30. detsembril 2022.
4. ↑  Youssouf Fofana - National team. transfermarkt.com. Vaadatud 25.02.2024

Välislingid
-----------

* Profiil AS Monaco FC kodulehel

| * v
* r
Prantsusmaa koondis  –  2022. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlused |
| --- |
| 

* 1 Lloris (c)
* 2 Pavard
* 3 Disasi
* 4 Varane
* 5 Koundé
* 6 Guendouzi
* 7 Griezmann
* 8 Tchouaméni
* 9 Giroud
* 10 Mbappé
* 11 Dembélé
* 12 Kolo Muani
* 13 Fofana
* 14 Rabiot
* 15 Veretout
* 16 Mandanda
* 17 Saliba
* 18 Upamecano
* 20 Coman
* 21 L. Hernandez
* 22 T. Hernandez
* 23 Areola
* 24 Konaté
* 25 Camavinga
* 26 Thuram
* Treener: Deschamps

 | Prantsusmaa |
Janne Tüür Kapitooliumi ees Washingtonis (2000)
**Janne Tüür** (24. juuni 1949 – 24. jaanuar 2024) oli eesti füüsik ja pedagoog.

Elulugu
-------

Janne sündis jaanipäeval 1949. aastal Suure-Jaanis Vainude perekonnas. Tema vanemad, Helmi ja Aleksei Vain, olid sõja keeristest läbi käinud ning naasnud pärast sõda tagasi Eestisse. Janne oli peres kolmas laps, järgnedes Lembitule ja Vaikele ning saades hiljem nooremaks õeks Anne ja vennaks Reinu. Tema varajane elu kulges Suure-Jaani Keskkoolis, kus õppis lisaks tavapärasele ka viiulit ja kunsti.

Janne õppis Tartu Ülikooli füüsika-keemiateaduskonnas vahemikus 1967–1971. Pärast ülikooli lõpetamist suunati ta Haapsalu 1. Keskkooli füüsikaõpetajaks. Pereelu Haapsalus oli mitmekesine ja täis väljakutseid, kuid Janne suutis hakkama saada nii õpetajatöö, elektrikuameti kui ka suure pere igapäevaeluga.[*viide?*]

Pere elas üle parvlaeva Estonia katastroofi, kus abikaasa Peeter Tüür oli tööl, kuid kellel õnnestus sealt eluga pääseda.

Janne töötas füüsikaõpetajana Tallinna 21. Keskkoolis ajavahemikus 1985–2004 ja Tallinna Prantsuse Lütseumis 2004–2013. 

Tallinna 21 Keskkoolis oli ta klassijuhatajaks 40 lennu C klassile, mis lõpetas 1989, 50 lennu C klassile, mis lõpetas 1999 ja TPLi 30 lennu klassijuhataja, mis lõpetas 2010.

Isiklikku
---------

Janne Tüüri lesk Peeter Tüür (s.1947) on pärit Muhu saarelt. Neil on viis ühist last: Tõnis (s.1972), Reiu (s.1974), Mihkel (s.1976), Maia (s.1978) ja Madis (s.1980).

Välislingid
-----------

* MINU LAPSEPÕLVE LEMMIKRAAMAT. Õpetaja Janne Tüür lemmikraamatutest – 28. august 1991
* Janne Tüüri Facebooki mälestuskonto
* Valgustatud monarhi kool - Eesti Ekspress - 31.03.2005

Viited
------



1. ↑  "Vilistlased – Tallinna 21. Kool". Vaadatud 8. veebruaril 2024.
2. ↑  "Vilistlased – Tallinna 21. Kool". Vaadatud 8. veebruaril 2024.
3. ↑  "Vilistlased". *Tallinna Prantsuse Lütseum* (inglise). Vaadatud 8. veebruaril 2024.
Canterbury peapiiskopi vapp
105. ja praegune Canterbury peapiiskop Justin Welby
**Canterbury peapiiskop** (inglise keeles *Archbishop of Canterbury*) on Inglismaa Kiriku pea ja kõrgeim piiskop, Anglikaani Ühenduse sümboolne pea ja Canterbury piiskopkonna piiskop.

Ta on *ex offico* Suurbritannia parlamendi Lordide koja liige tiitliga "kogu Inglismaa priimas".

Praegune peapiiskop on Justin Welby, ta seati ametisse Canterbury katedraalis 21. märtsil 2013. Welby on järjestikku 105. ametikandja üle 1400-aastase ajalooga piiskoppide liinis, mis ulatub Canterbury Augustinuseni. Kuni 15. sajandini alluti Rooma Pühale Toolile ning peapiiskopid said oma palliumi tavaliselt paavstilt.

Canterbury peapiiskoppide loend
-------------------------------

 *Pikemalt artiklis Canterbury peapiiskoppide loend*
Alates 20. sajandist on Canterbury peapiiskopid olnud 

* 1896–1902 Frederick Temple
* 1903–1928 Randall Davidson
* 1928–1942 Cosmo Gordon Lang
* 1942–1944 William Temple
* 1945–1961 Geoffrey Fisher
* 1961–1974 Michael Ramsey
* 1974–1980 Donald Coggan
* 1980–1991 Robert Runcie
* 1991–2002 George Carey
* 2002–2012 Rowan Williams
* 2013–... Justin Welby

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Canterbury peapiiskop** |

* Koduleht
Jens Cajuste (2023)
**Jens-Lys Michel Cajuste** (sündinud 10. augustil 1999 Göteborgis) on Rootsi jalgpallur, kes mängib keskpoolkaitsjana Itaalia kõrgliigaklubis Napoli ja Rootsi jalgpallikoondises.

Tema isa on Ameerika ja Haiti päritolu ning ema rootslanna. Viieaastaselt kolis ta perekonnaga Hiina, kus alustas ka jalgpallitreeninguid. Mõni aasta hiljem naasis ta perekonnaga Rootsi. 2010. aastal liitus ta Rootsi klubiga Örgryte IS, mille meeskonnas debüteeris ta Rootsi esiliigas 2016. aasta oktoobris.

2018. aasta juunis sõlmis ta viieaastase lepingu Taani kõrgliigaklubiga Midtjylland. Hooajal 2019/20 tuli ta Midtjyllandi meeskonna koosseisus Taani meistriks.

2022. aasta jaanuaris siirdus ta 10 miljoni euro eest Prantsusmaa kõrgliigaklubisse Stade de Reims. Cajuste sai sellega kõige kallimaks Reimsiga liitunud jalgpalluriks. Prantsusmaa kõrgliigas tegi ta debüüdi 16. jaanuaril 2022 mängus Metzi vastu. Prantsusmaa kõrgliigas lõi ta esimese värava 6. märtsil 2022 mängus Strasbourgi vastu.

2023. aasta augustis sõlmis ta viieaastase lepingu Napoliga.

Rootsi jalgpallikoondises tegi Cajuste debüüdi 12. novembril 2020 mängus Taani vastu. Ta kuulus Rootsi koondisse 2021. aasta Euroopa meistrivõistlustel.

Viited
------

1. ↑  Just Kristensen, Jørn (28. september 2018). "Svensk-amerikansk FCM-talent fik kinesisk karrierestart". *herningfolkeblad.dk*. Herning Folkeblad. Vaadatud 12. juulil 2020.
2. ↑  Risom, Jens (10. jaanuar 2022). "Jens-Lys Cajuste solgt til Stade de Reims" (taani). FC Midtjylland. Vaadatud 10. jaanuaril 2022.
3. ↑  "Official | Reims conclude record the signing of Jens Cajuste". *Get French Football News*. 10. jaanuar 2022. Vaadatud 10. jaanuaril 2022.
4. ↑  "Official: Napoli sign Cajuste from Stade de Reims". Football Italia. 10. august 2023.

| * v
* r
Rootsi koondis  –  UEFA Euro 2020 |
| --- |
| 

* 1 Olsen
* 2 Lustig
* 3 Lindelöf
* 4 Granqvist (c)
* 5 Bengtsson
* 6 Augustinsson
* 7 S. Larsson
* 8 Ekdal
* 9 Berg
* 10 Forsberg
* 11 Isak
* 12 Johnsson
* 13 Svensson
* 14 Helander
* 15 Sema
* 16 Krafth
* 17 Claesson
* 18 Jansson
* 19 Svanberg
* 20 Olsson
* 21 Kulusevski
* 22 Quaison
* 23 Nordfeldt
* 24 Danielson
* 25 J. Larsson
* 26 Cajuste
* Treener: Andersson

 | Rootsi |
Teisest maailmasõjast osavõtnud maad: liitlased (tähistus rohelisega; helerohelisega on tähistatud riigid, mis liitusid koalitsiooniga pärast rünnakut Pearl Harborile); teljeriigid ja nende liitlased (sinisega) ja neutraalsed riigid (halliga)
**Teise maailmasõja liitlased** (inglise keeles *Allies of World War II*) olid teises maailmasõjas (1939–1945) teljeriikide vastu sõdinud riikide ja rahvaste ühendus. Selle koalitsiooni alusel loodi pärast sõda Ühinenud Rahvaste Organisatsioon.

Teine maailmasõda algas 1. septembril 1939 Natsi-Saksamaa kallaletungiga Poolale. 3. septembril kuulutasid Suurbritannia ja Prantsusmaa Saksamaale sõja. Pärast juunis 1941 Saksamaa kallaletungi Nõukogude Liidule sai viimasest liitlaste koalitsiooni liige (liitlasriik), pärast detsembris 1941 Jaapani rünnakut Pearl Harborile täienes koalitsioon Ameerika Ühendriikide ja ka Hiinaga, kes sõdis Jaapaniga juba 1937. aastast. 

Jaanuaris 1942 kuulus liitlaste koalitsiooni 26 riiki, teise maailmasõja käigus koalitsiooni kuulunud riikide arv suurenes. Sõja lõppedes kuulus koalitsiooni 53 riiki. Sõja lõppfaasis kuulutasid teljeriikidele sõja ka endised teljeriikide liitlased Bulgaaria, Ungari, Itaalia, Rumeenia ja Soome. 

Koalitsiooni sõjalisteks liitlasteks olid ka okupeeritud maade vastupanuliikumised.

Vaata ka
--------

* Teljeriigid
* Allianss
**Viljandi Pauluse kirik** on pühakoda Viljandis aadressil Kiriku tänav 3. Kirikus tegutseb EELK Viljandi Pauluse kogudus. 

Kirik on "Teeliste kirikute" nimekirjas.

Kirik otsustati ehitada pärast seda, kui kogudus jagati 1860. aastal linna- ja maakoguduseks ning Viljandi Jaani kirik jäi linnakogudusele. Punastest tellisest ja maakivist ehitatud uusgooti stiilis hoone projekteeris arhitekt Matthias von Holst. Kirik pühitseti 30. oktoobril 1866.

Kiriku interjöör on avar ning kolmest küljest ümbritsetud rõduga. Altarimaali "Kristus ristil" (1866) autor on Carl Andrea. Kirikusaali valgustab teiste seas erakordselt suur kroonlühter, mille kogudus hankis Nürnbergist. Seal asub kauni prospektiga Eesti suurim täismehaanilise traktuuriga orel, mille on valmistanud Guido Knauff. Kirikusaali lõunapoolsel seinal on vaimulikku ja riigimeest Jaan Lattikut kujutav bareljeef ning teisel korrusel asub tema muuseumituba. Kirikusaalis on parvlaeval Estonia hukkunute mälestuskivi (Peeter Leinbock, 1994).

Viited
------

1. ↑  Viljandi Pauluse kirik kultuurimälestiste riiklikus registris

Välislingid
-----------

* Viljandi Pauluse kirik kultuurimälestiste riiklikus registris
* EELK Viljandi Pauluse Koguduse koduleht,
* Viljandi Pauluse kiriku lugu raamatus, Eesti Kirik, 3. jaanuar 2018
* Kiriku nelitis sai korda, kontserdihooaeg võib alata, Sakala, 6. detsember 2019

Viljandi Pauluse kirik
Viljandi kihelkond

**Kirik**: Viljandi Pauluse kirik  

**Mõisad**: Karula mõis | Päri mõis | Pärsti mõis | Tusti mõis | Tännassilma mõis | Uusna mõis | Vana-Pärsti mõis | Vana-Võidu mõis | Viiratsi mõis | Viljandi mõis | Viljandi kirikumõis | Väikemõisa mõis | Välgita mõis
Adrien Théaux
**Adrien Théaux** (sündinud 18. septembril 1984 Tarbesis) on Prantsusmaa mäesuusataja.

2015. aasta maailmameistrivõistlustel võitis ta ülisuurslaalomis pronksmedali. Maailmameistrivõistlustel oli seni Théaux' parimaks kohaks 2009. aasta MM-il Val-d'Isère'is kiirlaskumises saadud 5. koht.

2010. aasta taliolümpiamängudel Vancouveris sai ta Alpi kahevõistluses 12. koha, ülisuurslaalomis 13. koha ja kiirlaskumises 16. koha. 2011. aasta maailmameistrivõistlustel oli ta ülisuurslaalomis kümnes.

Théaux osales esimest korda maailma karikasarja etapil Kranjska Goras 28. veebruaril 2004 suurslaalomis, kuid ei pääsenud esimese laskumise tulemusel teise ringi. Esimese poodiumikoha sai ta Beaver Creekis 4. detsembril 2010 ülisuurslaalomis, kui oli Georg Streitbergeri järel teine. Esimese võidu MK-etapil sai ta Lenzerheides 16. märtsil 2011, kui võitis kiirlaskumise.

Saavutused
----------

### Maailmameistrivõistlustel

* 2015 Ameerika Ühendriigid Beaver Creekis
	+ Pronks pronksmedal ülisuurslaalomis

### Maailma karikasarjas

Adrien Théaux on osalenud (seisuga 2. jaanuar 2016) 207 MK-etapil ja jõudnud esikolmikusse 12 korral, neist 3 etappi on ta võitnud.

#### Maailma karikasarja etapivõidud

| Jrk-nr | Aasta | Kuupäev | Koht | Riik | Ala |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| **1.** | 2011 | 16. märts | Lenzerheide |  Šveits | kiirlaskumine |
| **2.** | 2013 | 2. märts | Kvitfjell |  Norra | kiirlaskumine |
| **2.** | 2015 | 29. detsember | Santa Caterina |  Itaalia | kiirlaskumine |

Välislingid
-----------

* Adrien Théaux' koduleht (prantsuse keeles)
* Adrien Théaux FIS-i kodulehel (inglise)
**Luuvalupäev** on eesti rahvakalendri tähtpäev, mida tähistatakse 9. veebruaril. Luuvalupäeva nimetus esineb meie vanemates kalendrites ja ka mitmed varasemad autorid mainivad luuvalupäeva (andmeid juba 18. sajandi trükistest). Päev on alati olnud märgitud ka trükikalendrites.

Luuvalupäev oli puhkepäev – siis tuli hoiduda töötegemisest, eriti aga luude ja liikmete koormamisest – et need oleksid terved ega valutaks. Seetõttu ei soovitatud luuvalupäeval tantsida, joosta ega rasket füüsilist tööd teha. Luuvalupäeva kohta on usutavaid kirjeldusi vähe. Andmeid on Hiiumaalt ja läänepoolsest Lõuna-Eestist, siingi on mõju avaldanud nii päeva nimi kui ka läheduses olevate päevade kombestik.

Boecler-Kreutzwaldi raamatus on päeva kirjeldatud selliselt: "Apolloniapäev, eestlaste juures varem luuvalopääv (Gliederschmerztag, 9. veebruaril) oli varem puhkusepäev, mil ükski tööd ei tohtinud teha, muidu vaevaks teda kogu aasta liigesevalu. Pihkva eestlaste (setude) juures on see tänapäevalgi maksev, selletõttu kõik vabad inimesed katkestavad sel päeval töö"

Kirikukalendri järgi on see püha Apollonia märtrisurma mälestuspäev.

Viited
------

1. 1 2  Luuvalupäev (9.II).Eesti rahvakalender. vaadatud 3. veebruar 2024.
2. ↑  Luuvalupäev, 9. veebruar. BERTA

Kirjandus
---------

* Ehsten abergläubische Gebräuche, Weisen und Gewohnheiten / von Johann Wolfgang Boecler mit Dr. Friedrich Reinhold Kreutzwald. Leipzig : Leopold Voss, 1854

Välislingid
-----------

* Luuvalupäevast Eesti rahvakalendri tähtpäevade andmebaasis *Berta*

```
Luuvalupäev. Eesti rahvakalender.
```

Maarahva pühad

6. I kolmekuningapäev  • 
13. I nuudipäev ehk kanutipäev  • 
14. I taliharjapäev ehk korjusepäev  • 
17. I tõnisepäev, ka jõuluemapäev  • 
1. II pudrupäev  • 
2. II küünlapäev  • 
9. II luuvalupäev  • 
22. II talvine peetripäev  • 
24. II talvine madisepäev  •
kihlakud: liugupäev ja tuhkapäev  • 
9. III sirgupäev  • 
17. III käädripäev  • 
21. III pendipäev  •
eidepäev  •
urbepäev  •
kevadine pööripäev  •
kiigepüha  •
suur neljapäev  •
suur reede  •
ülestõusmispühad  • 
25. III marjapunapäev  • 
1. IV karjalaskepäev  • 
14. IV künnipäev  •
maahingaus  • 
23. IV jüripäev  •
suvisted  • 
9. V ligupäev, ka kevadine nigulapäev  • 
25. V urbanipäev  •
taevaminemispüha  •
nelipüha  •
suvine pööripäev  • 
23. VI leedopäev  • 
24. VI jaanipäev  • 
29. VI suvine peetripäev  • 
2. VII heinamaarjapäev, ka heinaleedo  • 
10. VII seitsmevennapäev  • 
13. VII karusepäev  • 
25. VII jakobipäev  • 
26. VII annepäev  • 
29. VII olevipäev, ka jakepäev  • 
10. VIII lauritsapäev, ka esimene rukkiema päev  • 
15. VIII rukkimaarjapäev, ka suur rukkiema päev  • 
24. VIII pärtlipäev, ka viimane rukkiema päev  • 
8. IX ussimaarjapäev, ka ussiurguminemisepäev  •
pekopäev  •
sügisene pööripäev  • 
21. IX sügisene madisepäev  • 
29. IX mihklipäev, ka kasupäev  • 
14. X kolletamispäev  • 
26. X midruskipäev  • 
28. X simunapäev  • 
2. XI hingepäev  • 
10. XI mardipäev  • 
25. XI kadripäev, ka hanipäev  • 
30. XI andresepäev  • 
6. XII talvine nigulapäev  • 
7. XII tõnnipäev  • 
13. XII luutsinapäev  • 
21. XII toomapäev  • 
21.–24. XII jõulud  • 
25. XII ajastaja päev
31. XII näärid  •
**Feliks Parre** (aastani 1931 **Feliks Petrov**; 28. mai 1907 Tallinn – 14. aprill 1990 Tallinn) oli eesti spordipedagoog.

Elulugu
-------

Feliks Parre oli väikeettevõtja poeg.

Lõpetas 1928. aastal Tallinna Kaubanduskooli, õppis 1949–1951 Leningradi Kehakultuuriinstituudis, lõpetas 1953. aastal Tartu Riikliku Ülikooli, kus oli õppinud kehakultuuri. 

Enne sõda töötas Tallinnas pangaametnikuna, harrastas murdmaasuusatamist (sai Eesti meistrivõistlustel 1 kuld-, 1 hõbe- ja 3 pronksmedalit) ja purjetamist, omandas jahikapteni tunnistuse. Kuulus Tallinna Kalevi ja Tallinna Jahtklubi juhatusse. Oli 1941. aastal Eesti NSV Spordikomitee instruktor. Mobiliseeriti 1941, oli 1943–1944 Moskvas Eesti NSV Spordikomitee töötaja, 1944–1967 TRÜ kehakultuuriteaduskonna suusaspordi kateedri õpetaja ja vanemõpetaja, ühtlasi 1947–1949 ja 1964–1967 kateedri juhataja. 

Olles 1968. aastast pensionil, jätkas osalise koormusega töötamist TRÜ kümnevõistluselaboris. Õpetas suusatamist ja purjetamist

Teadustöö uurimisvaldkond oli suusatamine. 

Oli Eesti NSV Suusaspordisektsiooni presiidiumi liige, Mustamäe suusahüppemäe ja Kääriku spordibaasi rajamise algatajaid.

Tunnustus
---------

* 1967 Eesti NSV teeneline sporditegelane

Teoseid
-------

* Suusatamine. Tallinn, 1951, 2. trükk 1963
* Head libisemist. Eesti NSV esimestest meistersportlastest suusatamises. Tallinn, 1968

Viited
------

1. 1 2 3 4  Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide

Kirjandus
---------

* Tartu Riikliku Ülikooli õppe-teaduskoosseisu biobibliograafia nimestik 1944–1980. Trt, 1987, 330
* Tartu Ülikooli õppe-teaduskoosseisu biobibliograafia nimestik 1981–1995 (käsikiri), 126
* Tartu ülikooli ajalugu: kolmes köites. Tallinn, 1982, III, 299, 302
* "Eesti spordi biograafiline leksikon", 468
* *Eesti teaduse biograafiline leksikon.* 3. köide: *N–Sap* TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013

Välislingid
-----------

* Biograafia ESBL-is

 *Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.*
***Bokmål*** ('raamatukeel') on üks kahest norra keele standardist (teine on uusnorra keel ehk *nynorsk*). *Bokmål*'i kasutab umbes 85–90% norralastest. Kui välismaalased soovivad õppida norra keelt, siis õpetatakse neile tavaliselt just seda.

19. sajandi lõpuks oli nii Taanis kui ka Norras juhtiv kirjakeel tuntud kui *rigsmål*, kuigi Norras nimetati seda lihtsalt norra keeleks. Kuni 1907. aastani oli see identne, aga sealt alates aset leidnud keelereformid tõid sisse mitmeid ortograafilisi erinevusi. Norras võeti keele nimeks *riksmål*, et eristada seda *landsmål* '​ist (nüüd *nynorsk*), kuid 1929. aastal võeti ametlikult nimena kasutusele *bokmål*.

Alates 1938. aastast valitsuse pakutud keelereforme peeti kohati liiga radikaalseteks ning riigist eraldiseisvad organisatsioonid hakkasid propageerima oma enda varianti, mis sai tuntuks kui *riksmål*. Lahkhelid olid kõige suuremad 1950. ja 1960. aastatel. Alates 1951. aastast on riiklik keelekomitee (Norsk Språknemnd) püüdnud kaht keelevormi lähendada. 2005. aastal läbi viidud reform lähendas *bokmål* '​i oluliselt *riksmål* '​ile ja hilisemate väikeste muudatustega on erinevusi veelgi vähendatud. Nii on väidetud, et *riksmål* on aja jooksul *bokmål* '​i üle võtnud.

*Bokmål* ja sellega väga sarnane *riksmål* põhinevad taani keelel ning sarnanevad norra keele idamurdega.

Rahvusvahelised dokumendid tõlgitakse *bokmål*'i.