Bernhard II Badenist, purskkaevuskulptuur Freiburger Münsteris Freiburgi peapiiskopkonna patrooni auks
 Kujuke Baden-Badeni kollegiaalkirikus
**Bernhard II** (1428 või 1429, Hohenbadeni linnus Baden-Badenis – 15. juuli 1458, Moncalieri Torinos) oli Badeni markkrahvi Jakob I ja Catherine de Lorraine'i teine poeg. Ta sündis 1420. aastate lõpul Baden-Badeni Hohenbadeni linnuses. Tema täpne sünniaeg on teadmata. Katoliku kirik kuulutas ta 1769. aastal õndsaks.

Elu
---

Badeni Bernhard II kasvas üles sügavalt religioosses perekonnas. Näiteks tema isa asutas Fremersbergi kloostri ja laiendas Baden-Badeni kollegiaalkirikut.

Bernhard II sai hoolika hariduse, mis valmistas teda ette hilisemaks suveräänirolliks. Eesmärk oli, et temast saaks Pforzheimi, Ebersteini, Besigheimi ja mitme markkrahvkonna põhjaosa maakonna markkrahv.

Bernhard II oli Habsburgide dünastiaga seotud oma vanema venna Karl I kaudu, kes oli abiellunud keiser Friedrich III õe Austria Katharinaga. See suhe andis Bernhardile juurdepääsu keisri õukonnale. Kuid kõigepealt abistas ta oma onu René d'Anjoud relvakonfliktis Põhja-Itaalias. Kaasaegsete allikate sõnul võitles ta vapralt. Pärast isa surma 1453. aastal naasis ta Badenisse, kus leppis vennaga kokku, et loobub nõudest osale markkrahvkonnast. Selle asemel sai temast hoolimata oma noorusest Friedrich III isiklik saadik.

Bernhard II nägi mitmeid häbiväärseid olukordi ning püüdis leevendada raskusi ja vaesust kõikjal, kus suutis. Ta kulutas suurema osa oma sissetulekust vaeseid ja abivajajaid abistades. Isegi oma eluajal avaldas ta oma kaasaegsetele muljet oma ebatavalise vagadusega.

Surve all alustas keiserlik Habsburgide perekond pärast Konstantinoopoli langemist türklaste kätte 1453. aastal ettevalmistusi ristisõjaks laieneva Osmanite riigi vastu. Bernhard II saadeti Euroopa vürstikodadesse seda projekti edendama. Ta suri 15. juulil 1458 Põhja-Itaalias Moncalieris ühel neist visiididest katku. *Bernardot*, nagu nad teda kutsuvad, austavad paljud selle piirkonna inimesed tänapäevani.

Tagajärjed
----------

 Kõrgaltar Babenhauseni kirikus, selle annetas Badeni Sibylle. Badeni Bernhard II on vasakul tiival
Tema hauast Moncalieri Maarja kirikus sai kiiresti pühendunud kristlaste Palverännakute sihtkoht. Väidetavalt toimus tema haual palju imelisi tervenemisi. 1769. aastal kuulutati ta õndsaks. Bernhardi õndsaks kuulutamise puhul ehitas markkrahv August Georg Simpert Rastatti *Bernharduse* purskkaevu. Väidetavalt peeti Bernhardi kanoniseerimist liiga kalliks.

Pärast tema õndsaks kuulutamist valis Badeni markkrahvkond ta oma kaitsepühakuks ja tähistas seda sündmust 24. juulil 1770; Freiburgi peapiiskopkond austab teda tänapäevalgi oma kaitsepühakuna. Väidetavalt on Freiburgis toimunud vähemalt üks ime. Tema pidupäev on 15 juuli.

Sibylle von Baden, kes oli abielus Hanau-Lichtenbergi krahvi Philipp III-ga, rajas Babenhauseni Püha Nikolause kirikusse kõrgaltari, millel Bernhard on kujutatud vasakul tiival.

Tema kanoniseerimist jätkatakse endiselt. 16. mail 2011 avaldas Freiburgi peapiiskop Robert Zollitsch oma peapiiskopkonna ametlikus väljaandes avaliku pöördumise. Avalik arutelu algas 17. juunil 2011. 8. novembril 2017 volitas paavst Franciscus Pühakute Asjade Kogudust välja andma dekreedi, millega tunnustatakse Bernhardi kangelaslikku voorust.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**Jakob** | **Baden-Badeni markkrahv**1453–1458koos Karl I | Järgnev**Karl I** |