recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Vaeglause** on sisuliselt mõistetav lause, kus puudub mõni süntaktiline komponent (mittetäieliku struktuuriga lause), kuid puuduvat komponenti ei saa sisulistel põhjustel juurde mõelda.

Teine mittetäieliku struktuuriga lause liik vaeglause kõrval on lünklause, kus puuduv komponent on samuti süntaktiliselt väljendamata, kuid sisuliselt olemas (soovi korral sõnastatav).

Vaeglausetüübid
---------------

**Vaeglauses** on mingi lauseosa puudumisel kindel tähendus ja seda ei saa lausesse ka lisada ega juurde mõelda. 

Vastavalt lausest väljajäetud süntaktilisele osale jaotuvad vaeglause tüübid nelja suurde kategooriasse:

### Verbita laused

Puudub tegusõna.

Näited: 

* *Hästi!* (ligikaudne tähendus 'see on hästi')
* *Buss.* (võimalik tähendus 'buss tuleb')
* *Lilled, kõikjal lilled.* (ligikaudne tähendus 'ümbruses leidub/kasvab palju lilli' vms)

### Vaegisikulised laused

Puudub täisalus.

Vaeglaused esinevad tihti umbisikulise tegumoe ehk impersonaali kasutamisel, kus aluse puudumine näitab, et tegija on ebamäärane.

Näited: 

* *Muudkui sõditakse ja valatakse verd.*
* *Nooruses omandab kõike hõlpsasti.*
* *Täna sai kõvasti raha kulutatud.*

### Fraaslaused

Laused, mis koosnevad ühest fraasist.

#### Nimisõnafraas

Näited: 

* *Pühapäeva õhtu.*
* *Vihmane sügispäev.*
* *Selle päeva esimene uudis*

#### Hüüdlaused

Näited: 

* *Tohoh!*
* *Vaat nüüd!*
* *Säh sulle!*

### Määramatu struktuuriga laused

Vormelid ehk kinnistunud lauseühendid, mis täidavad kindlaid suhtlusülesandeid (tervitus, hüvastijätt, õnnesoov jms).

Näited: 

* *Palju õnne sünnipäevaks!*
* *Jätku leivale!*
* *Sõida seenele!*

Eritekstide - siltide ja pealkirjade laused.

Näited: 

* *Tallinn 120 km*
* *Maha lühinägelik poliitika!*
* *Lõpp JOKK-ile!*

Kirjandus
---------

* Vaeglause Eesti keele käsiraamat
* "Eesti keele grammatika II. Süntaks. Lisa: KIRI" M. Erelt, R. Kasik, H. Metslang, H. Rajandi, K. Ross, H. Saari, K. Tael, S. Vare 1993
Rusal logo
**RUSAL** on rahvusvaheline maailma suuruselt teine ​​alumiiniumit tootev ettevõte. 2007. aasta märtsi RUSAL, SUAL ja Glencore (Šveits) ühinemise tulemusena loodi United Company RUSAL. Neil on 43 tehast 5 kontinendil, mille peakontor asub Venemaal, Moskvas. See oli maailma suurim alumiiniumiettevõte, kuni Hiina Hongqiao kontsern 2015. aastal selle ületas.

Asutajaks Oleg Deripaska ja juhatuse esimees Evgenii Nikitin. Töötajate arv 64000.

Raskused
--------

Ettevõte sattus 2000. aastate lõpu ülemaailmse majanduskriisi ajal tõsistesse raskustesse. Nõudlus alumiiniumi järele langes ajalooliselt madalale ja ka hind langes, mis loomulikult andis ettevõtte finantsolukorrale suure löögi, põhjustades pingeid võlausaldajatega. Kulude kärpimisele, tootmise optimeerimisele ja tootmiskulude vähendamisele suunatud meetmete komplekt võimaldas ettevõttel kriisist minimaalsete kahjudega üle elada, pannes aluse äritegevuse edasisele arengule ja mitmekesistamisele. 2009. aasta oktoobrist detsembrini sõlmis RUSAL mitmeid lepinguid Venemaa ja välispankadega võla restruktureerimiseks kogusummas 16,8 miljardit USA dollarit. Seega on ettevõtte võlg mitmetele välispankadele summas 7 USD. 4 miljardit restruktureeriti neljaks aastaks koos võimalusega tehingut veel kolmeks aastaks pikendada. Restruktureerimistehingus osales kokku 70 krediidiasutust, mille üle vaadati ligi 50 laenulepingut.

Vaatamata kriisi ajal esinenud probleemidele õnnestus RUSALil 2009. aasta juulis lõpule viia 2004. aastal alustatud Krasnojarski alumiiniumsulatustehase keskkonnaalane moderniseerimine. Projekti viimases etapis käivitati uus gaasitöötluskeskus, mis kasutab uut gaasitöötluskeskust.

Tõsine väljakutse ettevõttele oli RUSALi lisamine USA sanktsioonide sihtmärgiks olevate isikute ja organisatsioonide nimekirja. Esimestel kuudel pärast USA sanktsioonide väljakuulutamist pidi RUSAL kärpima valmistoodete tarneid ning uute lepingute sõlmimine klientidega muutus väga keeruliseks. Äriringkonnad ja nende riikide valitsused, kus RUSAL tegutseb, väljendasid korduvalt muret RUSALiga seotud olukorra, samuti alumiiniumi ja alumiiniumoksiidi hüppeliselt tõusvate hindade pärast, mis tulenes ettevõtte kandmisest sanktsioonide nimekirja. 2018. aasta aprillis saavutas alumiiniumi LME hind 6 aasta kõrgeima taseme, ületades 2300 USA dollarit tonni kohta.

19. detsembril 2018 teatas USA rahandusministeerium kongressile, et kavatseb pärast muudatusi kahe ettevõtte ettevõtte struktuuris eemaldada En+ Groupi ja RUSALi sanktsioonid. 2019. aasta jaanuaris tühistati sanktsioonid RUSALi ja En+ Groupi suhtes, mis on ajaloos ainus selline pretsedent.

Viited
------

1. ↑  "About us". *rusal.ru*.
2. ↑  "Facts".
Viesturs Jansons 2018. aastal
**Viesturs Jansons** (sündinud 23. juulil 1958) on läti päritolu Eesti balletitantsija.

Ta lõpetas 1976. aastal Riia Koreograafiakooli.

Ta oli aastatel 1976–1991 Läti Rahvusooperi balletisolist ja 1996–1997 Läti Rahvusooperi balletitrupi kunstiline juht. Aastatel 1991–1996 ja 1997–2001 oli ta balletisolist Estonia teatris. 2013. aasta seisuga on ta Tallinna Balletikooli õppejõud.

Tunnustus
---------

* 1993 Eesti Teatriliidu balletiauhind
* 2009 Läti Vabariigi Kolme Tähe orden (IV järk)

Isiklikku
---------

Tema abikaasa on Kaie Kõrb. Neil on kaksikud pojad (sündinud 2007). 

Varasemast suhtest on tal tütar (sündinud 1984).

Viited
------

1. ↑  *Eesti entsüklopeedia.* 14. köide: *Eesti elulood.* Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus, 2000, lk 109.
2. ↑  "Viesturs Jansons: tean kaht rasket ametit – vangivalvur ja balletitantsija."[*alaline kõdulink*] *Eesti Päevaleht* 20. juuli 2013.
3. ↑  Ar Triju Zvaigžņu ordeni apbalvoto personu reģistrs apbalvošanas secībā, sākot no 2004. gada 1.oktobra [*alaline kõdulink*]
4. ↑  Kaie Kõrb pühendab nüüd elu poegadele[*alaline kõdulink*]
**Microsoft Silverlight** on mitmeplatvormiline tehnoloogia, mis võimaldab luua ning kasutada interaktiivseid ja meediarikkaid veebirakendusi. 

See on selliste tehnoloogiate nagu Flash, Flex, Java Fx jms analoog. Silverlighti tugi on paljudel veebibrauseritel Windowsi, Mac OS X-i ja Linuxi (Linuxi versiooni Moonlight arendab ettevõte Novell) platvormidel. Kui Silverlight 1.0 aprillis 2007 välja anti, siis oli see peamiselt videorakenduste platvorm. Hilisemad versioonid pakkusid juba võimsamaid arendusvahendeid ja lisafunktsioone. Juulis 2009 avaldati Silverlight 3.0 ja novembris 2009 avalikustati 4.0 beetaversioon.

Ülevaade
--------

Silverlighti rakendused on enamasti RIA (*Rich Internet Application*) tüüpi, sisaldades palju interaktiivset meediat – graafika, animatsioonid, videod, audio. Silverlighti rakenduste kasutajaliides on kirjeldatud XAML- (*Extensible Application Markup Language*) keeles ning rakenduse loogika arendatakse .NET raamistikus.

Välislingid
-----------

* Ametlik koduleht
* Silverlighti kasutajate kogukond
* Eestikeelne ajaveeb
**Prehistorik** on lihtne kiviaega imiteeriv platvormmäng.

Mängu ajalugu
-------------

Prehistorik (kuigi selle kohta öeldakse tavaliselt valesti Prehistoric, mis on erinevalt mängu tegelikust nimest õigekirjaliselt korrektne) on platvormmäng, mis väljastati 1991 arvutimängufirma Tituse poolt. 1993 väljastas Titus talle järje Prehistorik 2. Omal ajal (1990. aastate teisel poolel, sest esimesel poolel polnud Eestis veel eriti arvuteid) oli see Eestis oma lihtsuse ja süsteemi vähenõudlikkuse tõttu eriti algklassilaste seas populaarne. Ka tänapäeval on see üks klassikalisi ajaviitemänge. Praegu on ta abandonware.

Mängu sisu
----------

Mängija kehastab koopainimest, kes kogub seletamatul põhjusel maakera eri paigus süüa, korjates toitu ja tappes nuia ja kirvega imetajaid ja saurusi (tegelikult olid inimese nuia ja kirve kasutuselevõtu ajaks muidugi saurused välja surnud). Erinevalt viimatinimetatud vastastest ei saa miskipärast kalasid ja linde (erandina pingviine) tappa, neid saab ainult vältida. Tihti tuleb võidelda lõpukollidega. Tasandil peab koopamees vasakult paremale liikuma ja tee peal toitu koguma. Tasandi kõige paremas otsas on lõpuõhupall(see peaks selgitama maakera eri paigus rändamist). Kui lõpuõhupallini jõudes pole piisavalt toitu kogunud, siis peab tagasi minema, mis võib väga halvasti lõppeda, sest 

```
1) tasand on aja peale, kui aeg saab otsa, siis koopamees sureb
2) mõnest kohast ei saa tagasi minna, seega pole tasandit võimalik mõnikord lõppu jõudes toidu puudusel lõpetada.
```

Kust saada?
-----------

 - see on üks võimalik aadress, kust saab prehistorikut tasuta tõmmata. Vajuta seal tumepunasele valge kirjaga nupule, kus on kiri get it. Uus leht peaks avanema. Vajuta seal uuesti samasugust nuppu. Failinimi peaks olema prehistorik 1.zip. Paki ta lahti(nt. WinZipiga või 7-zipiga). Mäng käivitub failist historik.exe.

Mida teha, kui mäng reageerib nuppudele halvasti?
-------------------------------------------------

Käivita historik.exe DOS-s. Kui DOS-i pole, laadi alla Dosbox või mõni teine DOS-i emulaator.

Nupud
-----

```
      vasakule - vasakuleklahv
      paremale - paremaleklahv
      hüppa, roni redelit mööda üles - ülesklahv
      sisene koopasse, roni redelit mööda alla - allaklahv
      peksa - tühik
```

Vaata ka
--------

* Prehistorik 2
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib töötaja lisatasust, auhindade kohta üldiselt vaata artiklit auhind.* |

---

**Preemia** on auhind, boonus või rahaline lisatasu lisaks põhipalgale. Ettevõtted maksavad töötajatele preemiat nende tulemuslikuma töö tegemise motiveerimiseks ja enda maine säilitamiseks. Preemia paneb töötaja oma tööandjat rohkem usaldama ning mitte mõtlema töökoha või ettevõtte vahetusele.  Ettevõtted maksavad preemiat erinevatel põhjustel, näiteks töötajad ületavad ettenähtud töömäära, ettevõttel on suurenenud kasum või kui töötajad ei ole tekitanud ohtlikke olukordi nii endale, kolleegidele kui ka ettevõtte käibele. Lisaks maksavad paljud ettevõtted ka jõulutoetust. 

Ettevõte otsustab, kas tasuda preemiat rahaliselt, anda töötajatele kinkekaarte või näiteks tasuda töötajate treeningud osaliselt või täielikult.

Preemiate maksmine toob ettevõttele pikas perspektiivis pigem kasu, kuna töötajatel tekib himu rohkem töötada ning selle tulemusena on ettevõttel müüa rohkem tooteid või teenuseid. 

Kui preemiat makstakse isiku aktiivse tegevuse ehk töö tegemise (sh võlaõigusliku töövõtu) eest, maksustatakse preemia lisaks tulumaksule ka sotsiaalmaksuga ning töötuskindlustusmakse ja kohustusliku kogumispensioni maksega.

Viited
------

1. 1 2   Entrepreneur – Bonus definition  Vaadatud 03.03.2020
2. ↑  The Muse - 6 Questions You Have About Bonuses, Answered  Vaadatud 03.03.2020
3. ↑  Maksu- ja tolliamet - Preemia maksustamisest  Vaadatud 03.03.2020
Endine Preila vapp
**Preila** on endine küla Kura lahe kaldal, Leedu linna Neringa osa. Saksa keeles *Preil*. Asub Kura säärel Kura sääre rahvuspargi territooriumil. Linnaosa asub Pervalkast lõunas ja Nidast põhjas. Aastal 2001 oli seal 205 elanikku.

Preila ümbruses on mitmeid kõrgeid luiteid, nende seas ka Kura sääre kõrgeim tipp Vecekrugo kopa (67,2 m).

Preila tekkis siis, kui sinna kolisid elanikud teisest liiva alla mattunud külast - Nagliaist. Aastal 1946 sai Preilast alev, aastal 1947 liideti see Klaipėdaga. Aastast 1961 on Preila Neringa osa.

Vana Preila vapp on osa praegusest Neringa vapist.

Galerii
-------

* Endine Preila kool, praegune raamatukoguEndine Preila kool, praegune raamatukogu
* Preila rand, tagaplaanil Preila mägi (53,3 m)Preila rand, tagaplaanil Preila mägi (53,3 m)
* Kura sääre kõrgeim tippKura sääre kõrgeim tipp

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Preila** |

* Preila portaalis Vietoves.Lt (*leedu keeles*)
Purila mõisa härrastemaja
**Purila mõis** (saksa keeles *Purgel*) oli mõis Juuru kihelkonnas Harjumaal. Nüüdisajal jääb kunagine mõis Rapla valda Rapla maakonnas.

Ajalugu
-------

1500. aasta paiku müüs tollane Purila lääniisand Arnd Hans Junge oma maad Pirita kloostrile. Kirjalikes allikates on Purila mõisat (*Purgel*) esmamainitud 1513. aastal, mil see oli kloostrimõis.

1611. aastal oli mõisaomanikuks Michael von Engelhardt. Vene kroonumõisaks sai Purila 1739. aastal. 18. sajandi lõpuaastail läks mõis Friedrich Gustav von Helffreicile. Tema ajal ehitati 1810 praegune Purila mõisa härrastemaja.

1900 läks mõis Maydellide suguvõsa valdusse ning jäi Friedrich von Maydelli omandiks kuni maa võõrandamiseni 1919. aastal. Mõisa võõrandamise järel renditi peahoone Maakarja Kasvatuse Seltsile, kes rajas Purilasse karjatalitajate kooli ja aastail 1925–1944 oli Purilas karjatalitajate kool.

Pärast Teist maailmasõda oli hoone ja pargi valdaja 8. Eesti Laskurkorpus. 1953–1957 tegutses mõisas Eesti NSV Ministrite Nõukogu Asjadevalitsuse abimajand ning seejärel asus mõisahoones sovhoosikeskus. Aastatel 1940–1941, 1949–1953 ja 1957–1975 oli Purilas iseseisva sovhoosi keskus.

Pilte
-----

* Friedrich Gustav von Helffreichi (1759–1845) valitsemisaegne Purila mõisa seinamaal, mis kujutas toonase mõisaomaniku linnamaja Tallinnas. 2011. Foto: TiigrrFriedrich Gustav von Helffreichi (1759–1845) valitsemisaegne Purila mõisa seinamaal, mis kujutas toonase mõisaomaniku linnamaja Tallinnas. 2011. Foto: Tiigrr
* Mõisa parkMõisa park
* VesiveskiVesiveski
* Ait-kuivatiAit-kuivati
* KarjakastellKarjakastell
* MöldrimajaMöldrimaja
* ValitsejamajaValitsejamaja
* Peahoone tagantvaatesPeahoone tagantvaates
* Tall-tõllakuurTall-tõllakuur

Viited
------

1. ↑  Purila mõisa peahoone kultuurimälestiste riiklikus registris (vaadatud 30.12.2022)
2. ↑  Purila küla lugu ehk Suikunud eikellegimaa elab ärkamise tuules, Raplamaa Sõnumid, nr. 46, 13 november 2013
3. ↑  Purila mõisa park kultuurimälestiste riiklikus registris (vaadatud 30.12.2022)

Kirjandus
---------

* Maa, kus jookseb mett ja piima. Meie Maa, 10. juuli 1936, nr 76, lk 2

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Purila mõis** |

* Purila küla ja mõisa ajalugu
* Mõisa portaal: Purila mõis
* Purila mõisa peahoone kultuurimälestiste registris
* EHA: Purila mõisa omanikud

Juuru kirik
Juuru kihelkond

**Kirik**: Juuru kirik  

**Mõisad**: Atla mõis | Hiiru mõis | Hõreda mõis | Härgla mõis | Ingliste mõis | Juuru kirikumõis | Juuru mõis | Järlepa mõis | Kaiu mõis | Karitsa mõis | Kuimetsa mõis | Kädva mõis | Mahtra mõis | Maidla mõis | Oraniku mõis | Pae mõis | Pirgu mõis | Purila mõis | Põlliku mõis | Seli mõis | Umbru mõis
**Purepetša keel** (varem ka *tarasko keel*; inglise keeles *Purepecha*, *Tarascan*, *Tarasco*) on Põhja-Ameerika sugulaskeelteta indiaani keel

Piirkond
--------

Purepetša keelt kõneldakse põhiliselt **Mehhikos**, täpsemalt Michoacánis, Pátzcuaro järve aladel, Cuanajo kagualadel ja Zipiajo põhjapoolsetel aladel. Räägitakse vähesel määral ka USA-s.

Kõnelejate arv
--------------

Eri allikates andmed varieeruvad. 2005. aasta andmetel on **Purepetša keele kõnelejaid 175,000**.

Arvsõnad 1–10
-------------

* üks – ma
* kaks – tsimani
* kolm – tanimu
* neli – tʰámu
* viis – iumu
* kuus – kuimu
* seitse – iumu tsimani
* kaheksa – iumu tanimu
* üheksa – iumu tʰámu
* kümme – témbini

Keele struktuur
---------------

### Vokaalid

|  | **Eesvokaalid** | **Keskvokaalid** | **Tagavokaalid** |
| --- | --- | --- | --- |
| **Kõrged vokaalid** | i | ɨ ( ï ) | u |
| **Keskkõrged vokaalid** | e |  | o |
| **Madalad vokaalid** |  | a |  |

On olemas veel keskvokaalid /e ja o/, mis on haruldased. /o/ on eriti haruldane.
Kõrget keskvokaali esineb pea iga kord pärast /s/ või /ts/-i.
Sõna viimane vokaal öeldakse tavaliselt n-ö sosinal või ei hääldata üldse. Erand on siis, kui sõna on lause lõpus. Vokaalide jada esineb harva.

### Konsonandid

|  | **Bilabiaal ehk huulhäälik** | **Alveolaar ehk hambasombuhäälik** | **Palataal ehk kõva suulaehäälik** | **Velaar ehk pehme suulaehäälik**  | **Larüngaal ehk kõrihäälik**  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| **Nasaal** | m | n |  | ŋ (nh) |  |
| **Sulghäälik** | p | t / tʰ (t') |  | k / kʰ (k') | kʷ (ku) / kʷʰ (k'u) |
| **Afrikaat** | pʰ (p') | ts (ts) / tsʰ (ts') | tʃ (ch) / tʃʰ (ch') |  |  |
| **Frikatiiv** |  | s | ʃ (x) | x (j) |  |
| **Tremulalt** |  | r | ɽ (rh) |  |  |
| **Aproksimant** |  |  | j (i) |  |  |

Purepetša keeles puuduvad külghäälikud. Keeles on suur hispaania mõju.

Keele kohta
-----------

### Keelenäide

Iamendu k'uiripuecha janguarhiparini ka majku jarhati ka jurhimbekuecha jingoni kueraaηasondikso ka.

Tähendus: Kõik inimesed sünnivad vabade ja võrdsetena oma väärikuselt ja õigustelt.

("Inimõiguste ülddeklaratsioon", artikkel 1)

### Kirjaviis

Purepetša keeles kasutatakse **foneetilist kirjaviisi**.

Huvitavaid fakte
----------------

Arvude lugemisel on aluseks arv 20 (vigesimal ehk kahekümnendsüsteem). Paljud purepetša keele kõnelejad laenavad suured arvud hispaania keelest.
Purepetša keel oli Tarascani osariigi põhikeeleks. Selle tõttu nimetatakse seda vahel ka tarascani keeleks.
Purepetša keele hiilgeaeg oli aastatel 1400–1521, mil seda kõneldi kõige enam.

Viited
------

1. ↑
2. ↑
3. ↑
4. ↑  "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 2. detsember 2013. Vaadatud 25. novembril 2013.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
5. 1 2
John Pettie "Puritaanlik ümarpea" 
**Puritanism** kujunes usulise ja poliitilise opositsiooni vormiks Inglismaal. 

Puritaanid olid protestandid, kes nõudsid 1560. aastatel anglikaani kiriku täielikku puhastamist katoliiklusest. Nad ei leppinud pooliku reformatsiooniga kirikuteenistuse välistes vormides ja kiriku juhtimises. Kuninganna Elizabeth Ι ajal tegi anglikaani kirik puritanismile järeleandmisi, tunnistades õigeks mitu kalvinismi dogmat, sealhulgas ettemääratuse õpetuse. Puritaanlik opositsioon nõudis jätkuvalt muutusi ning kujundas aja jooksul oma maailmavaate alusel uue moraali ja eetilised tõekspidamised. Sattunud vastuollu ametliku kiriku ja selle kaudu kuningavõimuga, olid paljud puritaanid sunnitud emigreeruma Madalmaadesse, Šveitsi või Saksamaale, kuid mõjutasid siiski Inglismaal toimuvat poliitilist võitlust. Usulise tagakiusamise eest põgenes puritaane ka Põhja-Ameerikasse, kus nad rajasid oma asundusi.

Puritanismi levikut soodustas Inglismaa majanduslik areng ja sellega kaasnenud muutused ühiskonna struktuuris. Puritanismi eetilised tõekspidamised kujundasid uue inimtüübi. Puritaanlane oli töökas ja kokkuhoidlik, isegi kitsi. Ta oli rõhutatult usklik, askeetlik, vaikiv ega talunud vähematki elurõõmu avaldust. Ta pidas sobimatuks naeru, laulmist ja muusikat, rääkimata lõbutsemisest, sest kõik see viitas kergemeelsusele, oli patt ja Saatana kiusatus. Puritaanid käisid tagasihoidlikus mustas riietuses. Pikkade juuste ja lokkide asemel läks moodi hiljem traditsiooniliseks saanud meestesoeng, mille järgi puritaane hakati hüüdma "ümarpeadeks". 

Puritaanid arvasid üksmeelselt, et kirikus tuleb kaotada piiskopi ametikoht. Mis peaks aga piiskopivõimu asendama või kuidas tuleks kirikut juhtida ilma piiskopita? Selles küsimuses läksid puritaanide arvamused järsult lahku. 

Kui puritanism oli algselt piirdunud vaid õpetatud teoloogide seisukohavõttudega, siis 1620.–1630. aastatel muutus see rahvahulkade ideoloogiaks. Loodi palju puritaanlikke kogudusi, mis kujunesid ühteaegu kooskäimise kohtadeks, kus vaimulike asjade kõrval arutati ka argielu probleeme. Niisiis täitsid puritaanlikud kogudused sedagi osa, mida järgmisel sajandil etendasid poliitilised organisatsioonid Ameerikas ja poliitilised klubid Prantsuse revolutsiooni aegadel. Muutus ka puritanismi sisu, sest rahvas tõlgendas teoloogilisi probleeme omamoodi.

Vaata ka
--------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Tsitaadid Vikitsitaatides: **Puritaanlus** |

et:Puritaan
Roland Sallai 2021. aasta Euroopa meistrivõistluste mängus Portugali vastu
**Roland Sallai** (sündinud 22. mail 1997 Budapestis) on Ungari jalgpallur, kes mängib äärepoolikuna Saksamaa kõrgliigaklubis SC Freiburg ja Ungari jalgpallikoondises.

Ta alustas klubikarjääri Ungaris. Ungari kõrgliigas debüteeris ta hooajal 2014/15 Puskás Akadémia meeskonnas. Hooajal 2016/17 oli ta laenul Itaalia kõrgliigaklubis Palermo.

2017. aasta augustis sõlmis ta nelja-aastase lepingu Küprose kõrgliigaklubiga APOEL.

2018. aasta augustis sõlmis ta nelja-aastase lepingu Freiburgiga. Üleminekusumma oli arvatavasti 4,5 miljonit eurot. Oma esimeses mängus Saksamaa kõrgliigas lõi ta 22. septembril VfL Wolfsburgi vastu värava. Hooajal 2020/21 lõi ta Saksamaa kõrgliigas kaheksa väravat.

Ungari jalgpallikoondises tegi Sallai debüüdi 20. mail 2016 sõprusmängus Elevandiluuranniku vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 11. septembril 2018 UEFA Rahvuste Liiga mängus Kreeka vastu. Ta kuulus Ungari koondisse 2021. aasta Euroopa meistrivõistlustel.

Viited
------

1. ↑  "Roland Sallai kommt zum Sport-Club" (saksa). SC Freiburg. 31. august 2018. Originaali arhiivikoopia seisuga 31. august 2018. Vaadatud 31. augustil 2018.

| * v
* r
Ungari koondis  –  UEFA Euro 2020 |
| --- |
| 

* 1 Gulácsi
* 2 Lang
* 3 Kecskés
* 4 At. Szalai
* 5 Fiola
* 6 Orbán
* 7 Négo
* 8 Nagy
* 9 Ád. Szalai (c)
* 10 Cseri
* 11 Holender
* 12 Dibusz
* 13 Schäfer
* 14 Lovrencsics
* 15 Kleinheisler
* 16 Gazdag
* 17 R. Varga
* 18 Sigér
* 19 K. Varga
* 20 Sallai
* 21 Botka
* 22 Bogdán
* 23 Nikolić
* 24 Schön
* 25 Hahn
* 26 Bolla
* Treener: Rossi

 | Ungari |
**Roland-Ottomar Lepik** (ka **Roland-Ottomar Leppik**; (6. november 1910 Tallinn – detsember 1942 Tallinn) oli Saksa okupatsiooni ajal Eestis, Eesti Omavalitsuse Sisedirektooriumi Poliitilise Politsei inspektuuri juht 1941. aastal.

Roland Lepik õppis Hugo Treffneri Gümnaasiumis (lõpetas aastal 1928) ja aastatel 1928–1935 Tartu ülikoolis õigusteadust, kuid ei lõpetanud ülikooli.

Alates 1937. aastast oli Lepik Isamaaliidu ametnik Tartus ja Isamaaliidu Tartu maakonna sekretär.

Pärast Teise maailmasõja algust ning Eesti okupeerimist Saksa vägede poolt asus Roland Lepik tööle Tartu koonduslaagri Eriosakonna ülemana ning määrati hiljem ka laagri ülemaks. Tartus Näituse väljakul moodustatud koonduslaagrisse koondati kommunistide ja sovetivõimuga kaastööd teinud ja hävituspataljonide liikmed, kelle tegevuse üle koonduslaagri Eriosakonna töötajad viisid läbi 1941. aasta sügisel juurdlust, määrasid kindlaks kohtuvälises korras karistusmäära, koostasid hävitamisele kuuluvate vangide nimekirju ja organiseerisid koos koonduslaagri juhtkonnaga nende toimetamist mahalaskmisele. 

Saksa okupatsioonivõimude poolt määratud Eesti Omavalitsuse poolt politseiasutuste loomisel määrati Roland Lepik 1. septembrist 1941 Politsei ja Omakaitse Valitsuse Tallinn-Nõmme Prefektuuri Poliitilise Politsei juhiks.

27. septembril 1941 määrati Roland Lepik Saksa Einsatzgruppe A juhi Martin Sandbergeri poolt Sisedirektooriumi Politsei ja Omakaitse Valitsuse Poliitilise Politsei Inspektuuri ning 28. oktoobrist 1941 määrati ta POV Poliitilise Politsei inspektoriks (juhatajaks).

Roland Lepik tagandati ja arreteeriti Saksa Einsatzgruppe A juhi Martin Sandbergeri loal Eesti Omavalitsuse juhi Hjalmar Mäe poolt ametikohalt ametialaste kuritegude tõttu 8. detsembril 1941 ning vangistati. Tema tegevuse uurimiseks määras EO juht ja kohtudirektor H. Mäe, kes oli ka ühtlasi kindralprokurör - kindralprokuröri õigused Eestist 1940. aastal *umsiedlungi* käigus lahkunud advokaat Graule Berliinist, kes viis läbi juurdluse R. Lepiku süüdistusasjas. Kogutud materjalid edastas M. Sandberger Riiga, kuhu saadeti ka R. Lepik. Riias asunud Saksa julgeolekupolitsei juht olevat Lepiku mõistnud surma. Otsus viidi täide veebruaris-märtsis 1942.

Viited
------

1. ↑  Hugo Treffneri Gümnaasium, Vilistlased 1928
2. ↑  Riho Västrik, Tapmisega peab harjuma, Luup, Nr. 6 (115), 20. märts 2000
3. ↑
4. ↑  Hjalmar Mäe. Kuidas kõik teostus: Minu mälestusi. Tallinn 2005.

Välislingid
-----------

* Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918-1944
**Roland Matthes** (17. november 1950 Pößneck, Tüüringi – 20. detsember 2019 Wertheim) oli Saksa DV ujuja ja kõigi aegade edukaim seliliujuja. 

Neljakordse olümpiavõitjana osales ta kolmedel olümpiamängudel aastatel 1968, 1972 ja 1976 ning võitis kokku kaheksa medalit (neli kulda, kaks hõbedat ja kaks pronksi): 1968. aastal ja 1972. aastal võitis ta kulla nii 100 m kui ka 200 m seliliujumises, samas kui 1976. aastal oli ta kolmas 100 m seliliujumises. Lisaks neile individuaalsetele tulemustele, võitis ta 1968. aastal ja 1972. aastal 4 × 100 m kompleksujumises hõbeda ja 4 × 100 m vabaujumise teatevõistluses pronksi. Montréalis 1976. aastal oli ta ainus Ida-Saksamaa meeste ujuja, kes võitis olümpiamedali.

Aastatel aprillist 1967 kuni augustini 1974 võitis ta kõigil osalenud seliliujumise võistluse võistlused. Ta võitis neli Euroopa meistrivõistlust ja kolm maailmameistrivõistlust järjest ning ujus 19 maailma- ja 21 Euroopa rekordit erinevatel seliliujumise, liblikujumise, vabaujumise ja kompleksujumise distantsidel. Teda treenis Marlies Grohe. 

1973. aastal Belgradis toimunud esimestel ujumise maailmameistrivõistlustel sai temast esimene sportlane, kes tuli maailmameistriks nii 100 m kui ka 200 m seliliujumises. Lisaks võitis ta hõbeda 4 × 100 m kompleksujumises ja pronksi 4 × 100 m vabaujumises. 1975. aasta MM-il Colombias Calis tuli ta 100 m seliliujumises taas maailmameistriks.

1970. aasta ujumise Euroopa meistrivõistlustel Barcelonas ja 1974. aastal Viinis tuli ta 100 ja 200 m seliliujumises kokku neljakordseks maailmameistriks. Lisaks võitis ta Barcelonas 100 m vabaujumises individuaalse hõbeda, kulla 4 × 100 m kompleksujumises ja pronksi nii 4 × 100 kui ka 4 × 200 m vabaujumises. Viinis võitis ta ka individuaalse hõbeda 100 m liblikujumises ja pronksi 4 × 100 m vabaujumises.

Teda valiti seitse korda, aastatel 1967–1971, 1973 ja 1975 Saksa DV aasta sportlaseks. 1981. aastal paigutati ta rahvusvahelisse ujumise kuulsuste halli. 

Aastatel 1970–1977 õppis ta sporditeadust ja lõpetas diplomeeritud spordiõpetajana. Aastatel 1978–1984 õppis Jena ülikoolis meditsiini. Pärast kooli lõpetamist töötas ta ortopeedilise kirurgina. Ta lahkus ujumisest 1976. aastal ja 1978. aasta mais abiellus ta Ida-Saksamaa olümpiaujuja Kornelia Enderiga. Nad lahutasid 1982. aastal. 

Ida-Saksamaa dopinguküsimus pani paljude Ida-Saksamaa sportlaste saavutused kahtluse alla. Matthes aga eitas igasugust seotust dopinguga, väites, et tema ujumisklubi oli endale dopingu lubamiseks liiga väike.

Välislingid
-----------

* Roland Matthes veebisaidil Olympedia Muuda Vikiandmetes
**Nägemisnärv** ehk **II peaajunärv** ehk **teine kraniaalnärv** (ladina keeles *nervus opticus*) on paljude loomade silma võrkkestast algav sensoorne närv, mis ulatub silmamuna tagaseinast nägemisristmikuni (*chiasma opticum*).

Nägemisnärvi areng, anatoomia, füsioloogia, morfoloogia, histoloogia ja patoloogia võivad erineda nii liigiti kui ka indiviiditi.

Roomajatel
----------

Paljude roomajate silmades olev näsakoonus, mis saab alguse nägemisnärvikettast ja suundub klaaskehasse, on seotud samuti nägemisnärviga.

### Madudel

Madude nägemisnärv sarnaneb suuresti teiste roomajate nägemisnärviga. Madude nägemisnärvis on nii närvisüsteemi suunas (aferentsed) impulsse toovaid närvikiude kui ka implusse viivaid närvikiude (eferentsed).
Nägemisnärv koosneb erineva suurusega närvikiududest ja moodustavad mitmed nägemisteed, mis väljuvad ja suubuvad nii hüpotalamuses, eesajus kui ka talamuses.

Enamikul madudel näsakoonus puudub.

Imetajatel
----------

### Koduloomadel

Silmamuna kestad läbinud nägemisnärv on kaetud peaaju kestadega, mille vahel on ajuvedelikku sisaldavad ruumid. Silmanärvi katab vahetult nägemisnärvi sisemine tupp (*vag.interna n.optici*). Nägemisnärvi välimine tupp (*vag.externa n.optici*) on moodustunud kõvakestast.

Nägemisnärv kulgeb rasvkehas ja edasi koljuõõne suunas kus moodustab nägemisristmiku.

### Inimestel

Inimestel kuulub nägemisnärv somaatilisse närvisüsteemi. Nägemisnärv ehk II peaajunärv ehk teine kraniaalnärv algab silma võrkkesta ganglionirakkude aksonitest moodustades silmapõhja.

Silmapõhi kuulub peaaju koosseisu.

Nägemisnärvid moodustavad kummagi silmamuna taga jämedad närvid. Need sisenevad koljuõõnde läbi kiilluu nägemisnärvi kanali. Nägemisnärvide mediaalsed kiud (*chiasma opticum*) ristuvad hüpotalamuses.

Nägemisnärvi väljumiskohta nimetatakse nägemisnärvikettaks (*discus n. optici*).

Viited
------

1. ↑  "Meditsiinisõnastik" 524:2004.
2. ↑  J. A. ARMSTRONG,AN EXPERIMENTAL STUDY OF THE VISUAL PATHWAYS IN A SNAKE (NATRIX NATRIX), Veebiversioon (vaadatud 29.01.2014) (*inglise keeles*)
3. ↑  Enn Ernits, Esta Nahkur,  *Koduloomade anatoomia*, Eesti Maaülikool, Tartu, Halo Kirjastus, lk 394, 2013, ISBN 978-9949-426-28-8.
4. 1 2  Meeli Roosalu."Inimese anatoomia", Kirjastus Koolibri, lk 221, 2010, ISBN 978-9985-0-2606-9.
5. ↑  Walter Nienstedt, Osmo Hänninen, Antti Arstila, Stig-Eyrik Björkqvist. "Inimese füsioloogia ja anatoomia", Werner Söderström Osakeyhtiö, Kirjastus Medicina, 6 trükk, lk 541, 2011, toimetaja Georg Loogna, tõlkija Heli Kõiv, keeletoimetaja Tiiu Sulsenberg, ISBN 9985-829-36-0.

Välislingid
-----------

* Sissekanne Terminologia Anatomicas, A14.2.01.006: Nervus opticus. Nägemisnärv
* Cranial nerve II, Veebiversioon (vaadatud 29.01.2014) (*inglise keeles*)
**Särgiskandaal** oli poliitiline skandaal Eestis 2005. aastal, mille tulemusena astus kaitseministri ametist tagasi Jaak Jõerüüt.

Skandaali käik
--------------

Jaak Jõerüüdi kaitseministriks oleku ajal läks kaduma mälupulk Kaitseministeeriumi andmetega 300 000 mehe kohta. Need oli mõeldud kasutamiseks Kaitseministeeriumi tarkvaras kutsealuste ja reservi arvatute andmete haldamisel. Mälupulga kadumine tuli ilmsiks, kui see 2005. aasta 13. juuni õhtul Tallinnas Tammsaare pargist leiti ja viidi Kaitsepolitseiametisse. Sama päeva hommikul oli Jõerüüt katkestanud komandeeringu 13.–19. juunini toimunud International Paris Air Show’le, kuhu ta oli sõitnud, et võimaliku relvahanke huvides tutvuda õhutõrjesüsteemide pakkujate toodanguga. Ootamatut hommikust otsust ja tagasipöördumist 13. juunil Tallinna ilma näitusele jõudmata seletas Jõerüüt veaga ajaplaneerimises ja kehva hotelliga.

27. septembril saatis Kaitsepolitsei mälupulga edasi Andmekaitse Inspektsiooni, kes algatas väärteomenetluse isikuandmete kaitse seaduse rikkumise kohta.Otse enne seda, 26. septembril 2005 esitas Jõerüüt tagasiastumisavalduse põhjendusega, et tema alluvusse kuulunud Eesti Sõjamuuseum - kindral Laidoneri Muuseumi direktor Indrek Tarand kandis Eesti Televisiooni ja Eesti Raadio vahelisel jalgpallimatšil T-särki kirjaga "Kommarid ahju!". Üks särgil kommariks nimetatud isikutest oli Jõerüüt, kes kommenteeris: "See pilt vapustas mind. Kui poliitilises võitluses hakatakse tõsiselt ja muretult kasutama ahju ajamise teemat, siis minu jaoks on see piir ületatud." Särgi "Kommarid ahju" mõtles välja, trükkis, kujundas ja lasi 1200 eksemplaris ringlusse ajalehe KesKus peatoimetaja ja hilisem parlamendiliige (Riigikogu XII koosseis) Juku-Kalle Raid.

Oktoobri alguses sai Jõerüüdi asemel kaitseministriks Jürgen Ligi.

Vaata ka
--------

* Kommarid ahju

Viited
------

1. ↑  Priit Simson: "Jõerüüt katkestas segastel põhjustel lähetuse Pariisi" Eesti Päevaleht, 27. juuni 2005
2. ↑  Kai Kalamees: "Jaak Jõerüüt: hindasin oma võimeid üle" Eesti Päevaleht, 28. juuni 2005
3. ↑  Urmo Soonvald: "Jaak Jõerüüt lubab mõttetu Pariisi sõidu ise kinni maksta" Õhtuleht, 29. juuni 2005
4. ↑  Heidit Kaio, Janar Filippov, Mihkel Kärmas: "Mälupulga uskumatud seiklused" Eesti Ekspress, 16. märts 2006
5. ↑  "Kes? Mis? Kus?" 2008, lk 107, 108
**Särg** (*Rutilus rutilus*) on karpkalaliste seltsi kuuluv kala.

Särg kasvab 25–35 cm pikkuseks ja 1,5 kg raskuseks. Särjel on rohekas selg, hõbedase läikega küljed ja valge kõht, silmad ja uimed on punakad.

Särge aetakse tihti segamini roosärjega (*Scardinius erythrophthalmus*), kellega ta on suhteliselt sarnane. Need kaks liiki erinevad üksteisest kõhu- ja seljauime paiknemise poolest: särjel asetsevad mõlemad uimed paralleelselt, roosärjel on aga kõhuuim kergelt ettepoole nihutatud. Veel lihtsam on neid eristada suu paigutuse järgi, särjel on see otseseisune, roosärjel aga ülaseisune.

Levik ja eluviis
----------------

Särjemaimud Peipsi järves
Särg on vähenõudlik kala, kes elab parvedena aeglase vooluga jõgedes, järvedes ja riimveelises rannikumeres, hoidudes enamasti kaldaäärsesse taimestikku.

Särg on levinud peaaegu kogu Euroopas Alpidest ja Püreneedest põhja pool kuni Uuralini välja. Elab ka Briti saartel ja Läänemere riimveelistes osades. Puudub aga Norras ja Lõuna-Balkanil. Mustas ja Aasovi meres elab särje alamliik *Rutilus rutilus heckeli*, kes rändab kudemiseks jõgedesse; Kaspia meres esineb särje alamliik *Rutilus rutilus caspicus*, kes on kohanenud riimveelise keskkonnaga.

Kudemisperiood on aprillist maini.

Kasutamine
----------

Särjel ei ole töönduslikku tähtsust.

Särge süüakse sageli kuivatatult.

Vaata ka
--------

* Eesti kalade süstemaatiline nimestik

Välislingid
-----------

* Särg andmebaasis eElurikkus Muuda Vikiandmetes

* Särg TÜ Loodusteadusliku veebipõhises õpikeskkonnas
* Ajakiri Kalastaja: EESTI VETE KALAD: Särjest. Leili Järv

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Särg** |
**Sänna – Suure-Ruuga lahing** toimus 20. märtsist kuni 23. märtsini 1919 Võrumaal. Eesti väed sundisid taganema Nõukogude Venemaa väed. Lahingutes langes Võru kooliõpilasi ja vabatahtlikke ning eestlased kaotasid ka oma juhi, kapten Friedrich Vreemanni.

Lahingu käik
------------

21. märtsil jõudis Tartust Võru raudteejaama II diviisi komandandirood 25-aastase F. Vreemanni juhtimisel. Vreemann oli pea katkematult viimasel viiel aastal sõdades osalenud. Tema juhitud üksus koosnes peamiselt tavalistest Võru vabatahtlikest ja kooliõpilastest, kellele ta oli veel alles aasta tagasi võimlemistunde andnud. Väliselt oli üksus kirju, kes kandis gümnaasiumisinelit, papaahat, vene sinelit või saksa kiivrit, kuid relvastus oli hea. Kokku oli neil 8 kuulipildujat, neist 5 Madseni kuulipildujat ja 3 Lewise kuulipildujat.

Kohe pärast Võrru saabumist hakati liikuma rinde poole, mille mürin kostis välja raudteejaamani. Öömaja saadi Nursi metsavahimajas ja hommikuhämaruses jätkati retke Sänna suunas. Sinna jõudnult langesid poisid ägeda kuulipilduja tule alla ning taganesid metsa. Haavata olid saanud leitnant Mürk, roodukirjutaja ja veel mitmed teised. Hargneti ahelikku ja rünnati uuesti ning pärast lõunat taganes vaenlane Sännast. Seejärel võttis Vreemanni rood suuna itta – Rõuge poole. Järgmisel hommikul tungiti videvikus mõisasse, kust vaenlane vastupanuta taganes, hämaruse tõttu aga vaenlase jäljed kaotati. Vasakult ja kaugelt eest kostis lakkamatu lahingumüra. Järgmisel päeval mindi ahelikus Suurõ-Ruuga küla suunas, kui äkki kostis paremalt, metsaservalt, venekeelne: "Rood kogupauk!". Kapten Vreemann langes hääletult, läbipuurituna kolmest kuulist. Poisid heitsid pikali ja algas terve päeva kestnud lahing, alles vastu õhtut sunniti vaenlased külast lahkuma. 

Rood oli kaotanud kõik ohvitserid ja ühe veebli. Koolipoisid viidi samal päeval tagasi Võrru. Uusi võitlejaid oodates valmistuti juhi matusteks. Kapten Vreemanni põrm viidi pärast kiriklikku matuseteenistust oma koduküla Pindi kalmistule. Veel poolel teel kihutas matuselistele järele käskjalg, kes teatas, et kohe tuleb minna vaenlasele vastu Vastseliina alla. Kapten Vreemanni matsid kodurahvas Nõnovalt ja veel mõned lähemad sõjakaaslased.

Kirjandus
---------

* Valdur Raudvassar, "Eesti Vabadussõda ja Võrumaa" – 1997, lk 32

| * v
* r
Eesti Vabadussõda |
| --- |
| 
Narva 1918 – Joala – Auvere – Rägavere – Punapargi – Kunda – Valkla – Kehra – Vetla – Voose – Priske – Aidu – Kärstna – Tapa – Kunda – Tartu – Utria – Laagna – Narva 1919 – Reola – Pikksaare – Uderna – Kirepi – Paju – Sänna – Pihkva – Marienburg-Jakobstadt – Lemsalu – Võnnu – Krasnaja Gorka – Krivasoo |
Sänna mäeveski 2019. aastal
**Sänna mäeveski** (ka **Sänna Mäe-Veski**) on ehitismälestiseks arvatud vesiveski, mis asub Rõuge vallas Sänna küla kagunurgas Pärlijõe ääres ja Võru–Mõniste–Valga maantee lähistel.

Sänna mõisale kuulunud veski püstitati arvatavalt 18. sajandi esimesel poolel ja ehitati ümber 19. ja 20. sajandi vahetusel.

Ajalugu
-------

Veski varasemat ehitusperioodi on paigutatud vahemikku 1711–1840.

1839. aastal oli Carl Gottlieb Rückeri kaardil mäeveski kohal näidatud veskit nimega "Karraski" (Karaski on tänapäeval Sänna naaberküla, mille piir läheb veski lähedalt). Mõisal oli ise kaks veskit: ülemist hakati kutsuma mäeveskiks (ka Sänna Suurveskiks) ja alumine on tuntud kui Sänna alaveski.

20. sajandi algul oli mäeveski rentnikuks Artur Adsoni onu Konstatin Anderson.

Mäeveski põles 1910. aastal ja mõis taastas selle moodsa sisseseadega. Väiksem tulekahju puhkes ka 1911. aastal, pärast mida asendati vesirattad veeturbiiniga ning veskihoonele pandi tsinkplekist katus.

Sänna mäeveski pais 2019. aastal. Näha on ka kalapääs ja veski
1930. aastate algul ostis Jaan Kaska Põllutööministeeriumilt Sänna mõisast eraldatud kinnistu nr 158 "Sänna Mäeveski" A 36. Ta oli seda veskit pidanud ka varem. Veskikoha pindalaks oli märgitud 11,849 ha.

Veski natsionaliseeriti Nõukogude okupatsiooni ajal. Järgneva saksa okupatsiooni ajal sai Jaan Kaska veski tagasi. Uue Nõukogude okupatsiooni ajal andis Kaska veski 1947. aastal Võru linnukasvatuse ühistule, aga tal lubati jääda edasi veskitööliseks. Samal aastal andis Julius Alksnis ka Sänna alaveski tasuta linnukasvatuse ühistu. 1949. aasta algul küüditati Jaan Kaska Siberisse.

1950. aastal andis Võru linnukasvatuse ühing mäeveski üle Võru rajooni TSN TK Tööstuskombinaadile. Samal aastal müüs ühistu Sänna alaveski artellile "Võhandu". 1963. aasta algul läks mäeveski üle Rõuge sovhoosi omandusse.

Pärast Eesti taasiseseisvumist tagastati õigusvastaselt võõrandatud vara Valev Kaskale.

Euroopa Liidu Ühtekuuluvusfondi toel rajati mäeveski juurde Pärlijõele kalapääs.

Pilte
-----

* 
* 
* 
* 
* 
*

Viited
------

1. 1 2 3  Sänna mäeveski kultuurimälestiste riiklikus registris
2. 1 2  1800-1900 Sänna kultuurimõis
3. ↑  Sänna taevarada (pdf)
4. ↑  1900-1921 Sänna kultuurimõis
5. 1 2  1921-1945 Sänna kultuurimõis
6. 1 2  1945-2006 Sänna kultuurimõis
7. ↑  KORRALDUS: Õigusvastaselt võõrandatud maa omandisse andmine (Sänna mäeveski)[*alaline kõdulink*] Rõuge vallavalitsus, 30. detsember 2005 (rtf dokument)
8. ↑  Martin Smutov: "Kalapääsude rajamisi toetatakse 3,6 miljoni euroga" Postimees, 8. november 2011

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Sänna mäeveski** |

* Sänna mäeveski kultuurimälestiste riiklikus registris
**Aigar Vahemetsa** (pseudonüüm **Lembit Kivisaar**; 7. märts 1936 Tallinn – 8. mai 2007) oli eesti ajaloolane, sotsioloog ja kirjanik.

Hariduse omandas Aigar Vahemetsa aastatel 1943–1954 Tallinnas (lõpetas aastal 1954 Tallinna 2. Keskkooli). Õpingud jätkusid seejärel Tartu Riiklikus Ülikoolis, mille ta lõpetas 1959. aastal ajaloo erialal.

Aastatel 1959–1962 töötas Vahemetsa Tartu Riikliku Ülikooli NLKP ajaloo kateedri assistendina ja jätkas siis õpinguid aspirantuuris Moskvas. Tema töökohaks sai NSV Liidu Teaduste Akadeemia, kus ta oli tegev algul filosoofia instituudi nooremteadurina ja hiljem sotsioloogia instituudi vanemteadurina.

1970. aastate alguses taandus ta süveneva stagnatsiooni tõttu teadusest ja alustas 1974. aastal tööd Eesti Televisiooni lepingulise stsenaristina. Näitekirjaniku ja stsenaristina pakkus talle huvi Eesti ajalugu, eriti periood 1917–1924. 

1980. aastate lõpust sidus teda koostöö filmilavastaja Olav Neulandiga ja ta oli tegev mitmete dokumentaalfilmide valmistamise juures ("Hitler ja Stalin", "XX sajandi dokumentaalmüsteerium. Kristuse dilemma", jpm). Tema tuntumad filmistsenaariumid on kirjutatud filmile "Romantikud" (lavastaja Virve Aruoja) ja teleseriaalile "Poliitilised kired" (1979, lavastaja Tõnis Kask).

1980. aastate lõpus avaldas ta mitmeid nõukogude ideoloogiast kantud brošüüre Eesti Vabariigi tekke ja algusaastate kohta:

* "Sügis 1917 Tallinnas" (Tallinn: Perioodika, 1987)
* "114 küsimust Viktor Kingissepale: olematu intervjuu" (Tallinn: Perioodika, 1988)
* "24. veebruar 1918" (Tallinn: Eesti Raamat, 1988)
* "Surmamõistetud noormehe päevaraamat: ühe revolutsioonieelse kriisi lugu" (Tallinn: Eesti Raamat, 1989)

Aastal 1988 ilmusid kirjastuselt Eesti Raamat Vahemetsa poolt koostatud Viktor Kingissepa "Teosed" kahes osas.

Lembit Kivisaare nime all on ta avaldanud 1974. aastal romaani "Paradiisi Illu" noore teadlase vahekorrast võimuga ja 1977. aastal romaani "Vana diivan", mis kajastas eestlase elu Moskvas. Vahemetsa novell "Peetud positiivseks kangelaseks" võitis 1960. aasta Loomingu novellivõistlusel kolmanda preemia.

Ta on ka näidendite "Maailmareis" ning "Martin Luther ja Leo Medici" autor.

Välislingid
-----------

* Nekroloog ajalehes Sirp
* Aigar Vahemetsa Eesti biograafilises andmebaasis ISIK
**Aiguille du Tour** on mägi Mont Blanci mäemassiivis Alpides.

Halduslikult asub mägi Šveitsi ja Prantsusmaa piiril, jäädes Valais' kantoni (Šveits) ja Haute-Savoie departemangu (Prantsusmaa) aladele. 

Aiguille du Touril on kaks peatippu: **3544 m** kõrgune põhjatipp ja 3542 m kõrgune lõunatipp.

Aiguille du Touri kõrvaltipud on Aiguille du Pissoir (3440 m) peatippudest põhja suunas ja Aiguille Purtscheller (3475 m) lõuna suunas.

Alpinism
--------

Aiguille du Tour on alpinistidele populaarne kergete raskuskategooriatega ronimise koht. Lõunatipule tõustakse sagedamini. 
Marsruudid lõunatipule algavad 2702 m kõrgusel asuvast Alberti hütist (jääb Prantsusmaa territooriumile).

Esmatõus lõunatipule toimus 1864. aastal ja põhjatipule 1875. aastal.

### Eesti alpinistide tipputõusud

2008. aastal korraldas Alpiklubi Firn klubireisi Touri liustiku piirkonda ja seal roniti Aiguille du Touri tippu kahel erineval marsruudil (Alpi süsteemis raskuskategooriaga PD+ ja AD)

Viited
------

1. 1 2  Hartmut Eberlein: *Gebietsführer Mont-Blanc-Gruppe*. Bergverlag Rudolf Rother, München 1991. ISBN 3-7633-2412-7
2. ↑  Andres Hiiemaa. firn.ee

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Aiguille du Tour** |

* Aiguille du Tour. summitpost.org
Aigar Vaigu vedelat lämmastikku maha valamas  
Foto: Tarvo Metspalu, august 2011
**Aigar Vaigu** (sündinud 6. novembril 1984) on eesti füüsik ja teaduse populariseerija.

Ta on 2012. aastal Euroopa Ringhäälingute Liidu poolt maailma parimaks haridussaateks tunnistatud ETV noorte teadussaate "Rakett 69" saatejuht, kohtunik ja ülesannete koostaja ning teadusteatri Kvark asutaja.

Lapsena tahtis ta saada sportlaseks ja ettevõtjaks.

Ta on lõpetanud Elva Algkooli, Elva Gümnaasiumi põhikooli ja Hugo Treffneri Gümnaasiumi. Tema lemmikõppeained olid loodusõpetus ja matemaatika.

Ta ema on õpetaja.

Teadusteater Kvark
------------------

Aigar Vaigu asutatud teadusteater Kvark sai 2020. aastal riiklikult tunnustatud teaduse populariseerijaks (sai 2020. aastal Eesti teaduse populariseerimise auhinna – teise preemia parima uue algatuse eest teaduse ja tehnoloogia populariseerimisel).
Teater tegutseb kahes suunas:

* Top-KVARK on mõeldud täiskasvanutele, kes otsivad avastamisrõõmu, peavad lugu huumorist ega pelga etendusega kaasa mõelda.
* Up-KVARK annab teadusteatri lasteetendusi, mille eesmärk on teha teaduslik sisu lastele mõistetavaks, pakkudes meelelahutuslikku elamust ka samal ajal ruumis viibivatele täiskasvanutele.

Eesti Televisiooni teadussaated
-------------------------------

Ta on 2011. aastast ehk saatesarja algusest peale olnud üks ETV noorte teadussaate "Rakett 69" saatejuhte, kohtunikke ja võistlusülesannete koostajaid. Saatesari sai 2012. aastal Eesti teaduse populariseerimise peaauhinna kategoorias "Teaduse ja tehnoloogia populariseerimine audio-visuaalse ja elektroonilise meedia abil".

Septembrist 2019 on ta koos Merle Liivakuga üks ETV laste teadussaate "Magus molekul" saatejuhte. See saatesari tunnistati 2020. aasta Eesti parimaks teaduse populariseerijaks kategoorias "Teaduse ja tehnoloogia populariseerimine audio-visuaalse ja elektroonilise meedia abil".

Tunnustus
---------

* 2021 Valgetähe V klassi teenetemärk

Viited
------

1. ↑  Rakett69 tunnistati Euroopa parimaks haridussaateks Eesti Teadusagentuur, 27.04.2012.
2. 1 2 3  Saluveer, Helen (12. aprill 2023). "Füüsik ja saatejuht Aigar Vaigu: kõik hädad saavad alguse rumalusest". *Forte*. Vaadatud 12. aprillil 2023.
3. ↑  Eesti teaduse populariseerimise elutööpreemia pälvis Jüri Engelbrecht Eesti Teadusagentuur, 13.11.2020.
4. ↑  Teadusteatri Kvark koduleht Vaadatud 22.08.2021.
5. ↑  Varasemad tulemused. 2012. a Eesti teaduse populariseerimise auhinnad Eesti Teadusagentuur. Vaadatud 22.08.2021.
6. ↑  Teaduse populariseerija elutööpreemia pälvis Jüri Engelbrecht. ERR Novaator, 13.11.2020.
7. ↑  Teenetemärkide kavaleride andmekogu – 20151
8. ↑  Merilyn Närep (23. veebruar 2021). "Teenetemärk 2021 | Teadlane Aigar Vaigu: see on igati suur au!". *Õhtuleht*. Vaadatud 27.02.2021.

Välislingid
-----------

* Aigar Vaigu Eesti Teadusinfosüsteemis
USA esitaja NEFFEX elektrooniline tantsulugu Torn Apart
**Elektrooniline tantsumuusika** (inglise keeles *electronic dance music*; tuntud ka kui **EDM**, **tantsumuusika**, **klubimuusika**) on lai valik löövaid elektroonilisi muusikažanre, mis on tehtud peamiselt ööklubide, reivide ja festivalide jaoks. EDM-i toodetakse üldiselt diskoritele (DJ-d) taasesituseks, kes loovad sujuvaid lugude valikuid, mida nimetatakse DJ-miksiks, liikudes ühelt salvestuselt teisele. EDM-i tootjad esitavad ka oma muusikat otse kontserdi- või festivalikeskkonnas, mida mõnikord nimetatakse *live-PA*-ks. Euroopas on EDM-i sageli nimetatud tantsumuusikaks või lihtsalt tantsuks.

1980. aastate lõpus ja 1990. aastate alguses, pärast *raving*'u ja piraatraadio tekkimist ning klubikultuuri huvi tõusu, sai EDM populaarseks peamiselt Euroopas. Ameerika Ühendriikides sel ajal polnud tantsukultuuri heakskiitmine sama üldine, ja ehkki nii *electro* kui ka *Chicago house*-muusika olid väga mõjukad nii Euroopas kui ka Ameerika Ühendriikides, jäid peamised meediaväljaanded ja plaadistajad EDM-ile vaenulikuks. Ühtlasi pani ilmne seos EDM-i ja narkokultuuri vahel valitsused nii riikide kui linnade tasandil rakendama seadusi ja poliitikaid, mille eesmärk oli hoida ära reivikultuuri levikut.

Seejärel tõusis EDM-i populaarsus uuel aastatuhandel kogu maailmas, sealhulgas Ameerika Ühendriikides ja Austraalias. 2010. aastate alguses püüdis terminit "elektrooniline tantsumuusika" ja akronüümi "EDM" puššida Ameerika Ühendriikide muusikatööstus ja muusikaajakirjandus, et rebrändida Ameerika reivikultuuri. Hoolimata tööstusharu katsest luua spetsiifiline EDM-i bränd, jätkub akronüümi kasutamine mitmete žanrite, sh *house*'i, *techno*, *trance*'i, *drum'n'bass*'i, *dubstep*'i ja nende vastavate alamžanrite katusterminina. Žanr saavutas oma haripunkti popmuusika peavoolu domineeriva jõuna 2010. aastatel.