recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Fouad Bachirou (2012)
**Fouad Bachirou** (sündinud 15. aprillil 1990 Valence'is) on Prantsusmaal sündinud Komooride jalgpallur, kes mängib poolkaitsjana Küprose kõrgliiga klubis Omonia ja Komooride jalgpallikoondises.

2006. aastal liitus ta Paris Saint-Germaini noorteakadeemiaga, kuid klubi põhimeeskonnas tal debüüti teha ei õnnestunud.

Aastatel 2010–2014 mängis ta Šotimaa esiliiga klubis Greenock Morton. 2014. aasta suvel liitus ta Rootsi esiliiga klubiga Östersunds, kellega tõusis 2015. aasta hooaja lõpus Rootsi kõrgliigasse. Aastatel 2018–2020 mängis Bachirou Rootsi kõrgliiga klubis Malmö FF.

2020. aasta augustis siirdus ta Inglismaa esiliiga klubisse Nottingham Forest, kuid pääses hooajal 2020–21 Nottingham Foresti meeskonnas väljakule vaid kolmes mängus.

2021. aasta augustis liitus ta Omoniaga.

Komooride jalgpallikoondises debüteeris Bachirou 5. märtsil 2013 sõprusmängus Burkina Faso vastu. Ta kuulub Komooride koondisse 2022. aasta Aafrika rahvaste karikavõistlustel.

Viited
------

1. ↑   (vaadatud 17.1.2022)
**Vaheosakesed** (ka **vahebosonid**, **kalibratsiooniosakesed**, **kalibratsioonibosonid**; inglise *gauge bosons*) on fundamentaalse jõu vahendajad. Kõik tuntud vaheosakesed on bosonid (nende spinn on täisarvuline). Vaheosakesed vahendavad vastastikmõju fermionide (poolearvulise spinniga osakeste) vahel. Selleks, et kaks fermioni oleks omavahel vastasmõjus, peab üks fermion kiirgama vaheosakese (enamasti virtuaalse) ja teine fermion selle neelama.

Vaheosakeste loetelu
--------------------

* Footon vahendab elektromagnetilist vastasmõju. Tema seisumass on 0 ning ta ise ei kanna vahendatavat elektrilaengut.
* W-boson ja Z-boson vahendavad nõrka vastasmõju. Nad omavad seisumassi (on sada korda prootonist raskemad) ning seetõttu on nende vahendatav vastasmõju piiratud (10–18 meetrit, mis on umbes 1000 korda väiksem kui aatomituuma läbimõõt).
* Gluuon vahendab tugevat vastasmõju. Tema seisumass on 0, kuid erinevalt teistest vaheosakestest kannab gluuon värvilaengut (koos antivärvilaenguga) ja osaleb ka ise aktiivselt vahendatavas vastastikmõjus. Nagu kvargid, ei saa ka gluuonid eksisteerida üksikuna omaette.
* Graviton peaks vahendama gravitatsiooni. Seda osakest ei ole veel avastatud.

|  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| **Nimi** | **Sümbol** | **Laeng (e)** | **Spinn** | **Mass (GeV/c2)** | **Vahendatav jõud** |
| Footon | γ | 0 | 1 | 0 | Elektromagnetism |
| W-boson | W± | ±1 | 1 | 80,4 | Nõrk vastasmõju |
| Z-boson | Z0 | 0 | 1 | 91,2 | Nõrk vastasmõju |
| Gluuon | g | 0 | 1 | 0 | Tugev vastasmõju |

Virtuaalsed ja reaalsed vaheosakesed
------------------------------------

Vaheosakesed võivad olla virtuaalsed või reaalsed. Virtuaalsed vaheosakesed eksisteerivad väga piiratud aja jooksul väga väikeses ruumiosas määramatuse printsiibi tõttu. Tavaliselt vahendavad virtuaalosakesed vastasmõjusid seal, kus reaalsed osakesed seda mõne jäävusseaduse tõttu teha ei saaks. Näiteks aatomituuma ja tema elektronkatte vahelist elektromagnetilist vastasmõju vahendavad virtuaalsed footonid. Peab märkima, et suurem osa vaheosakestest on virtuaalsed.

Reaalsed vaheosakesed vahendavad vastasmõju vastavalt kõigile jäävusseadustele ja nende mõju ei ole piiratud ajas ega ruumis (kui seda mõju ei piira mõni muu tegur, näiteks vaheosakese seisumass (W- ja Z-boson) või allumine tugevale vastasmõjule (gluuon)). Näiteks elektroni ergastamine aatomi valentselektronkihis toimub täiesti reaalse footoni neeldumise tulemusena.
|  |
| --- |
|  |
| Medalikohad |
| Aafrika rahvaste karikavõistlused |
| **Pronks** | 2015 | jalgpall |

**Chancel Mangulu Mbemba** (sündinud 8. augustil 1994 Kinshasas) on Kongo DV jalgpallur, kes mängib kaitsjana Prantsusmaa kõrgliigaklubis Marseille Olympique ja Kongo DV jalgpallikoondises.

2012. aastal liitus ta Belgia klubiga Anderlecht, mille meeskonnas debüteeris ta Belgia kõrgliigas hooajal 2013–14. Samal hooajal tuli ta klubiga Belgia meistriks. Aastatel 2015–2018 mängis ta Inglismaa klubis Newcastle Unitedis, sealhulgas kahel hooajal Premier League'is.

2018. aasta juulis siirdus ta Portugali kõrgliigaklubisse FC Porto. Hooaegadel 2019–20 ja 2021–22 tuli ta Portoga Portugali meistriks.

2022. aasta juulis sõlmis ta kolmeaastase lepingu Marseille Olympique'iga.

Debüüdi Kongo DV jalgpallikoondises tegi Mbemba 2012. aastal. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 12. oktoobril 2015 sõprusmängus Gaboni vastu. Ta on alates 2013. aastast kuulunud Kongo DV koondisse neljadel Aafrika rahvaste karikavõistlustel.

Saavutused
----------

Anderlecht
* Belgia Pro League: 2013–14
* Belgia superkarikas: 2014

Newcastle United
* EFL Championship: 2016–17

Porto
* Primeira Liga: 2019–20, 2021–22
* Taça de Portugal: 2019–20, 2021–22
* Supertaça Cândido de Oliveira: 2020

Viited
------

1. ↑  "Chancel Mbemba: Porto sign defender from Newcastle". BBC Sport. 23.7.2018. Vaadatud 6.6.2020

Välislingid
-----------

 Chancel Mbemba – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Nino Hurtsidze (2013)
**Nino Hurtsidze** (gruusia keeles ნინო ხურციძე; sündinud 28. september 1975 – 23. aprill 2018 Thbilisi) oli gruusia maletaja, naiste suurmeister (1993).

Hurtsidze oli viiekordne Gruusia naiste malemeister (1989, 1993, 2005, 2006, 2013). 1998. aastal võitis ta Gruusia meistrivõistlused (võistles koos meesmaletajatega). Ta tuli kahel korral naisjuunioride maailmameistriks (1993, 1995).

Ta mängis naiste maailmameistrivõistluste tsoonidevahelistel turniiridel: 1993. aastal Jakartas (39 osavõtjat) jagas ta 19.–25. kohta ja 1995. aastal Chişinăus (52 osavõtjat) jagas 10.–16. kohta. 

2000. aastal New Delhis peetud naiste maailmameistrivõistluste turniiril (64 osavõtjat, nokautsüsteem) sai Hurtsidze turniiritabelis 19. asetuse, kuid kaotas avaringis Anna Hahnile. 2001. aastal Moskvas MM-turniiril võitis ta teises ringis Anna Zatonskihhi, kaheksandikfinaalis Jekaterina Kovalevskajat, kuid kaotas veerandfinaalis selle turniiri võitnud Zhu Chenile. 

2004. aastal Elistas MM-turniiril kaotas Hurtsidze avaringis. 2006. aastal Jekaterinburgis võitis ta kaheksandikfinaalis Hou Yifani, kuid kaotas veerandfinaalis Alissa Galljamovale.

Augustis 2008 Naltšikis alanud MM-turniirile Gruusia maletajad, sealhulgas Hurtsidze, poliitilistel põhjustel kohale ei tulnud.

2012. aastal Hantõ-Mansiiskis MM-turniiril võitis Hurtsidze avaringis Élena Ntémpot, kuid teises ringis kaotas Zhao Xuele. 2015. aastal Sotšis kaotas ta avaringis Kovalevskajale. 2017. aastal Teheranis võitis ta avaringis Natalja Žukovat ja teises ringis Nino Batsiašvilit, kuid kaheksandikfinaalis kaotas Antoaneta Stefanovale. 

Hurtsidze võttis osa Gruusia naiskonna koosseisus viiest naiste maleolümpiast (1998–2002, 2006, 2012); sai neilt kaks medalit – pronksmedali (1998) ja hõbemedali (2000).

Ta sai FIDE-lt 1993. aastal naiste suurmeistri ja 1999. aastal rahvusvahelise meistri nimetuse. 

Hurtsidze suri 42-aastaselt vähki.

Välislingid
-----------

* Nino Hurtsidze – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
**Nicolaus von Nauen** (ka **Nikolaus**; suri 1253) oli Riia piiskop aastatel 1229–1253.

Nicolaus pärines tõenäoliselt Magdeburgi peapiiskopkonna aladelt. Ta oli premonstraatliku ordu liige.

Nicolaus von Nauen Riia piiskopina
----------------------------------

Kui Riia piiskop Albert 1229. aastal suri, valis otse Rooma paavstile Riia toomkapiitel endise Magdeburgi toomhärra Nicolause uueks Riia piiskopiks. 

Preisimaa ja Liivimaaga piirneva suure Saksamaa – Bremeni peapiiskopkonna peapiiskop oli omalt poolt määranud uueks piiskopiks aga Albert Suerbeeri. Riia piiskopkond allus aga otseselt Rooma paavstile ja seetõttu ei tunnistatud Liivimaal ka Suerbeeri valimist. Paavstki nõustus lõpuks Nicolause võimuga, määrates Suerbeeri Põhja-Iirimaale Armagh' peapiiskopiks. 

1231. aastal tuli Nicolaus Liivimaale ja asus piiskopina reaalselt valitsema. Tema ajal, 1234. aastal, tulid Riiga dominiiklased ja frantsisklased.

Vastasseis Albert Suerbeeriga
-----------------------------

1245. aastal suri Preisimaa piiskop Christoph ja Rooma paavst rajas ühise Preisimaa, Liivimaa ja Eestimaa peapiiskopkonna, mille etteotsa sai Albert Suerbeer. Albert Suerbeerile oleks ka Riia piiskopkond allutatud, kuid Suerbeer ei saanud Saksa ordu vastuseisu tõttu Preisimaale asuda, määras Rooma paavst peapiiskopkonna residentsiks 1251. aastal Riia linna. Nicolaus ei olnud sellega nõus, kuid kui ta 1253. aastal suri, viidi peapiiskopkonna keskus ikkagi Riiga üle.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**Albert von Buxhövden** | **Riia piiskop**1229–1253 | Järgnev**Albert SuerbeerRiia peapiiskopina** |

Vaata ka
--------

* Riia piiskoppide ja peapiiskoppide loend
* Semgallia piiskop
Nina Ananiašvili esinemas 26. juulil 2013 Kuressaare Arensburgi ooperikohvikus
**Nino Ananiašvili** (ka **Nina Ananiašvili**, gruusia ნინო ანანიაშვილი; sündinud 28. märtsil 1963 Thbilisis) on gruusia baleriin.

Ta alustas balletiõpinguid 1969. aastal Thbilisis (olles tegelenud iluuisutamisega, tuli 1973. aastal Gruusia noorte meistriks). 1976. aastal astus Moskva balletikooli, kus tema õpetajaks oli Natalja Zolotova. 1980. aastal oli tal lavadebüüt koolilavastuses "Coppelia". 1981. aastast kuulus ta Suure Teatri balletitruppi.

2004. aastal naasis Mihheil Saakašvili kutsel Gruusiasse ja sai Gruusia Phaliašvili-nimelise ooperi- ja balletiteatri kunstiliseks juhiks.

Isiklikku
---------

1998. aastast on ta abielus Gruusia diplomaadi ja poliitiku Grigol Vašadzega. Neil on kaks last. Ta on 2006. aastast Gruusia presidendi Mihheil Saakašvili poja ristiema.

Viited
------

1. ↑

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Nino Ananiašvili** |

* Nino, lihtsalt Nino – ilma igasuguse priimata. Postimees, 9. veebruar 2011
Jean-Gabriel Pageau (2017)
**Jean-Gabriel Pageau** (sündinud 11. novembril 1992 Ottawas) on Kanada jäähokimängija, kes mängib keskründajana NHL-i klubis New York Islanders.

Ta alustas karjääri Quebec Major Junior Hockey League'is.

2011. aastal valiti ta NHL-i *draft* '​is Ottawa Senatorsi poolt 96. valikuna. Suurema osa hooajast 2012–13 mängis AHL-i klubis Binghamton Senators. Hooaja lõpus debüteeris ta Ottawa Senatorsi meeskonnas NHL-is. 2013. aasta Stanley karika väljalangemismängude esimese vooru kolmandas mängus tegi ta Montreal Canadiensi vastu kübaratriki, millega sai ta Senatorsi ajaloo teiseks mängijaks, kes on Stanley karika väljalangemismängudes kübaratriki teinud.

2020. aasta veebruaris liitus ta Islandersiga.

Ta kuulus Kanada jäähokikoondisse 2018. aasta maailmameistrivõistlustel.

Viited
------

1. ↑  "Islanders Acquire Pageau From Senators". nhl.com. 24.2.2020. Vaadatud 5.8.2020

Välislingid
-----------

* Jean-Gabriel Pageau NHL.com lehel
* Jean-Gabriel Pageau hockeydb.com lehel
Kaart
**Raba tänav** on tänav Pärnus Rääma linnaosas.

Raba tänav algab Rääma tänavalt ja lõpeb tupikuna endise Rääma prügila juures. Tänav ristub veel Ilvese (vasakult), Oja, Tamme (paremalt), Rohu, Pihlaka (paremalt), Ehitajate tee, Kibuvitsa (vasakult), Nelgi (vasakult) ja Savi tänavaga.

Lisaks külgneb tänav Rääma pargiga. Aadressil Raba tänav 3 tegutseb Pärnu Rääma Põhikool.

Raba tänav on ligikaudu 1,74 km pikk.

Ajalugu
-------

Raba tänava piirkonnas asusid 16. sajandini Ravasaare mõisa maad. Kuna venelased põletasid Vene-Liivi sõjas 1560. aastal mõisa maha, siis olid Ravasaare maad edaspidi Audru mõisa koosseisus. 1876. aastal ostis Ravasaare mõisa maad Pärnu linn.

Raba tänav on üsna vana liiklustee. Vanadel kaartidel on tänavat kutsutud suureks taliteeks. Mööda taliteid veeti talvel kaupa üle kinnikülmunud veekogude ja rabade-soode, Rääma raba nende hulgas. Seega võis Raba tänav olla pika talitee jätk Viljandist Pärnu. Tänava algusosa on nimetatud ka Rääma mõisa teeks. Raba nime sai tänav alles 19.–20. sajandi vahetusel.

Tänavat õgvendati 1920. aastal seoses Rääma mõisapargi vastas asuva krundi müümisega Pärnu Linatööstuse Aktsia-Seltsile tootmishoone ehituseks. Raba tänava rabapoolne osa oli 20. sajandi hakul hõredalt asustatud ja viletsalt sillutatud. 1930. aastate alguses sillutati tänav Rääma tänavast kuni Oja tänavani.

Viited
------

1. 1 2 3  Tõnu Kann (18. detsember 2011). "Rääma ja Raba tänav viivad Ravassaare mõisa". *Pärnu Postimees*. Vaadatud 31.05.2021.

| * v
* r
Pärnu Rääma linnaosa tänavad |
| --- |
| 
Allika **·**  Arukase **·**  Betooni **·**  Ehitajate tee **·**  Hariduse **·**  Humala **·**  Ilvese **·**  Kadaka **·**  Kaevu **·**  Kaevu põik **·**  Kanepi **·**  Karikakra **·**  Kase **·**  Kibuvitsa **·**  Kiige **·**  Killustiku **·**  Kirsi **·**  Kodara **·**  Kreegi **·**  Kuldse Kodu **·**  Kuremarja **·**  Kuu **·**  Lauka **·**  Lepa **·**  Liblika **·**  Lille **·**  Lina **·**  Madara **·**  Mooni **·**  Muraka **·**  Mureli **·**  Mäe **·**  Männi **·**  Mündi **·**  Nelgi **·**  Niidu **·**  Niidupargi **·**  Niidumõisa **·**  Oja **·**  Parmu **·**  Pesa **·**  Pihlaka **·**  Pikanõmme tee **·**  Pirni **·**  Plaadi **·**  Ploomi **·**  Pohla **·**  Pähkli **·**  Raba **·**  Ristiku **·**  Roheline **·**  Rohu **·**  Rääma **·**  Savi **·**  Sireli **·**  Suur-Jõekalda **·**  Sõeru **·**  Sõstra **·**  Tallinna maantee **·**  Tamme **·**  Tammiste tee **·**  Tihniku **·**  Tikri **·**  Timuti **·**  Tuisu **·**  Tulika **·**  Turba **·**  Tuule **·**  Tähe **·**  Vana-Rääma **·**  Vana-Savi **·**  Vilja **·**  Välja **·**  Õuna **·**  Ülase |
| 
Eeslinna linnaosa tänavad **·**  Kesklinna linnaosa tänavad **·**  Lodja linnaosa tänavad **·**  Mai linnaosa tänavad **·**  Raeküla linnaosa tänavad **·**  Rannarajooni linnaosa tänavad **·**  Tammiste linnaosa tänavad **·**  Vana-Pärnu linnaosa tänavad **·**  Ülejõe linnaosa tänavad |
Jean-Philippe Gbamin 2022. aastal Moskva CSKA mängijana
Jean-Philippe Gbamin (2014)
**Jean-Philippe Gbamin** (sündinud 25. septembril 1995 San Pédros) on Elevandiluuranniku jalgpallur, kes mängib kaitsva poolkaitsjana Türgi kõrgliigaklubis Trabzonspor ja Elevandiluuranniku jalgpallikoondises.

Klubikarjääri alustas ta Prantsusmaa klubis Lens, mille noorteakadeemiaga liitus ta 2007. aastal. Klubi põhimeeskonnas debüteeris ta Prantsusmaa esiliigas 2013. aastal. Hooajal 2014–15 mängis ta Lensiga Prantsusmaa kõrgliigas.

2016. aasta juulis liitus ta Saksamaa kõrgliiga klubiga 1. FSV Mainz 05, mille meeskonnas mängis ta kokku kolm hooaega. 2019. aasta augustis suundus ta 25 miljoni naelsterlingi eest Inglismaa kõrgliigaklubisse Everton, kellega sõlmis ta viieaastase lepingu. Hooaja 2021/22 teises pooles oli ta laenul Venemaa kõrgliigaklubis Moskva CSKA. Hooaja 2022/23 alguses läks ta laenule Trabzonspori.

Ta kuulus Prantsusmaa noortekoondistesse, kuid otsustas 2017. aastal Elevandiluuranniku rahvuskoondise kasuks. Koondisedebüüdi tegi ta 4. juunil 2017 sõprusmängus Hollandi vastu. Ta osales Elevandiluuranniku koondisega 2019. aasta Aafrika rahvaste karikavõistlustel.

Viited
------

1. ↑  "Jean-Philippe Gbamin: Everton sign Mainz midfielder for £25m in five-year deal". bbc.com. 2.8.2019. Vaadatud 3.8.2019
**Ninasarvik-aafrikarästik** (*Bitis nasicornis*) on rästiklaste sugukonda kuuluv maoliik.

Kirjeldus
---------

Ninasarvik-aafrikarästiku keha on üpris suur ja jäme, üldpikkus (keha + saba) jääb vahemikku 72–107 cm. 2004. aastal on mainitud isendi maksimaalseks üldpikkuseks 120 cm. Emased ninasarvik-aafrikarästikud kasvavad pikemaks kui isased.

Ninasarvik-aafrikarästiku pea on lame ja kolmnurgakujuline ning ülejäänud kehaga võrreldes väike. Ninamiku eesotsal on neil 2 või 3 suurt ogalaadset soomust, nn sarvekest. Kael on peenike. Silmad on väikesed. Mürgihambad ei ole suured, harva on need pikemad kui 1,5 cm. 

Keskkehal on 31–43 seljakilbise rida. Seljakilbised on nii jämedakoelised, et võivad maopüüdjatele, kes neid käsitleda soovivad, haavu tekitada. Kõhukilbiseid on 117–140, anaalkilbis on paaritu.

Paljunemine
-----------

Suguküpsete emaste ninasarvik-aafrikarästikute sugulise paljunemise vormiks on vivipaaria – graviidne emane võib eduka kandluse korral sünnitada 3–38 maopoega (märtsis-aprillis, Lääne-Aafrikas), Ida-Aafrikas kestab paljunemisperiood aastaringselt.

Levila
------

Ninasarvik-aafrikarästikuid võib kohata Guineas, Sierra Leones, Libeerias, Elevandiluurannikul, Ghanas, Togol, Béninis, Nigeerias, Kesk-Aafrika Vabariigis, Kamerunis, Ekvatoriaal-Guineas, Gabonis, Kongo Vabariigis, Kongo Demokraatlikus Vabariigis, Lõuna-Sudaanis, Ugandas, Keenias, Tansaanias, Angolas ja Sambias.

Kokkupuuted inimestga
---------------------

Inimestega kohtuvad need peamiselt öise eluviisiga maod harva. Neid on kirjeldatud kui häirimatuid, kuid kui vaja, siis ründavad äkitselt, ette hoiatamata, nii ees- kui külgsuunas. 

Kui paljude madudega saab inimene kuidagimoodi hakkama neid sabast hoides, siis ninasarvik-aafrikarästikutega ilmselt mitte – nad on võimelised sabaseisust tõusma ja seejärel vajadusel hammustama (mürgihambad püstiasendis).

Ninasarvik-aafrikarästikute süljes olevad hemo- ja neurotoksilised ained on väiksema potentsiga (vähem mürgised) kui lärmakal ja gabooni aafrikarästikul. 

* 
* 
* 
* 
* 
* 
*

Viited
------

1. ↑  Bitis nasicornis (SHAW, 1802), Roomajate andmebaasi veebiversioon (vaadatud 8.05.2015)(*inglise keeles*)

Kirjandus
---------

* IMMEDIATE FIRST AID for bites by Rhinoceros Horned Viper (Bitis nasicornis)

  

*Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit fr:Vipère rhinocéros ja ingliskeelset artiklit en:Bitis nasicornis seisuga 8.05.2015.*
**"Vahetus"** on 2010. aastal valminud Eesti lühimängufilm.

Sisu
----

Kui ilmselgelt heal majanduslikul järjel olev Miina pisivargusega vahele jääb, ei jäta teda üle kuulav naispolitseinik Mare oma põlgust välja näitamata. Ta tajub Miinas rivaali ning otsustab naisele koha kätte näidata. Endalegi ootamatult kohtuvad naised mõned tunnid hiljem situatsioonis, kus rivaalidest saavad kaasosalised kuritöös ja neil tuleb oma saatus üksteise kätesse usaldada.

Tegijad
-------

Režissöör ja stsenarist: Anu Aun

Produtsendid: Margo Siimon, Laura Talvet 

Operaator: Mart Taniel

Kunstnik: Jaagup Roomet 

Kostüümikunstnik: Piret Sootla 

Helilooja: Erki Pärnoja, Angelina Lundh (Rootsi) 

Helirežissöör: Horret Kuus 

Monteerija: Margo Siimon 

Osades: Mari Abel, Katariina Lauk, Mait Malmsten, Aleksander Eelmaa, Indrek Sammul, Helena Meržin, Andres Puustusmaa, Hilje Murel, Juhan Ulfsak ja Mona Pääsuke 

Tootja: Luxfilm

Levitaja: Shorts International 

Filmi valmimist toetasid: Eesti Filmi Sihtasutus, Eesti Kultuurkapital, Hasartmängumaksu Nõukogu ja Nisi Masa Estonia

Auhinnad
--------

Thessaloniki International Short Film Festival, Kreeka - CINEMATIC ACHIEVEMENT AWARD

First Step Film Fest, Albaania - BEST DIRECTOR AWARD

Eesti Rahvuskultuuri Fond - KULTUURIAASTA PARIM DEBÜÜT

Eesti Kinoliit - XIII EESTI FILMI PÄEVADE AASTAPREEMIA

10th Rome Independent Film Festival - THE BEST FOREIGN SHORT FILM PRIZE 

ONE SHOT International Short Film Festival - SPECIAL MENTION

34th Norwegian Short Film Festival, Norra - HONORARY MENTION 

V SHORTini Film Festival – BEST SHORT FILM

Cinefiesta International Film Festival - FIRST RRIZE

7th Paris Courts Devant Film Festival - THE BEST FOREIGN SHORT FILM PRIZE

6th International Short Film Festival Žubroffka - 2nd AWARD IN INTERNATIONAL COMPETITION 

5th Speak Out Against Domestic Violence Short Film Contest - FIRST PRIZE

20th Euroshorts 2011 - GRAND PRIX

17th Aye-Aye Film Festival - SPECIAL PRIZE

28th European Film festival of Lille - PRESS AWARD

4th Malta Short Film Festival - BEST EDITING AWARD

4th Malta Short Film Festival - FOREIGN JURY AWARD

Viited
======

Katkend filmist
Eesti Rahva Muuseumi peahoone on arhitektuuriliselt stiililt maakraapija 
Hoone öisel ajal
**Eesti Rahva ­Muuseumi peahoone** on Eesti Rahva Muuseumi peahoone Tartus Raadil, mis asub haldusjaotuslikult nii Tartu linna Raadi-Kruusamäe linnaosas kui ka Tartu valla Raadi alevis.

Aastal 2006 võitsid arhitektid Dan Dorell, Lina Ghotmeh, Tsuyoshi Tane ERM-i uue peahoone saamiseks korraldatud rahvusvahelise arhitektuurivõistluse projektiga "Memory Field" (e.k 'mälestuste väli').

Muuseumihoone pikkus on 355,8 meetrit, laius 71,7 meetrit ning kõrgus vahemikus 2,4–15,3 meetrit. Tegu on niinimetatud maakraapijaga (*groundscraper*).

Muuseumi uus peahoone avati pidulikult 29. septembril 2016. Külastajatele avati uksed 1. oktoobril 2016.

Hoone rajamine läks koos käibemaksuga kokku maksma 87,3 miljonit eurot. Sealhulgas kulus projekteerimisele 7 miljonit, ehitusele 70,6 miljonit ning sisustusele ja tehnoloogiatele 7 miljonit eurot.

Hiljem on muuseumihoone juurde hakatud rajama eluhooneid, mis on pälvinud linnaplaneerijate, arhitektide ja kultuuriinimeste seas negatiivset tähelepanu.

Mõned paigutatud esemed
-----------------------

* Laatre ristimänd, mis oli ristipuu
* Eesti Üliõpilaste Seltsi lipp
* Õllekannude kogu

Viited
------

1. ↑  "Eesti Rahva Muuseumi uus hoone avab uksed" Riigi Kinnisvara, 29. september 2016
2. ↑  "Reporteritund. Eesti Rahva Muuseumi ümbruses kerkivad uhked elumajad" Vikerraadio, 6. jaanuar 2022
3. ↑  "ERMi arhitekt Tsuyoshi Tane: muuseumi kõrval tuleb keelata ehitus" Tartu Postimees, 20. detsember 2021

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Eesti Rahva Muuseumi peahoone** |

* Eesti Rahva Muuseum: Uus hoone
* dgt architects: MEMORY FIELD | ESTONIAN NATIONAL MUSEUM | EE01| 2006 | ONGOING
* DGT: EE01\_ENM site
* 11. veebr 2013, ERM: Eesti Rahva Muuseumi uus hoone
* DGT Dorell Ghotmeh Tane: Construction Site
**Vahetusmõju** ehk **vahetusinteraktsioon** (inglise keeles *exchange interaction*) on kvantmehaanikas vastastikmõju (interaktsioon), mis toimub ainult eristamatute (identsete) osakeste vahel. Vahetusinteraktsioon muudab kahe või enama eristamatu osakese vahelise kauguse keskmist väärtust, kui nende lainefunktsioonid kattuvad. Vahetusinteraktsiooni tõttu see kaugus suureneb (fermionide puhul) või väheneb (bosonite puhul), võrreldes sellega, kui osakesed oleksid eristatavad. Seega vahetusmõju suurendab või vähendab interakteeruvatest identsetest osakestest koosneva füüsikalise süsteemi energiat, võrreldes energia väärtusega süsteemis, kus osakesed ei ole identsed, vaid omadustelt eristatavad.

Vahetusmõjuga seostatav jõud pole võrreldav klassikalise jõuga, sest sellel puudub jõuvektor. Vahetusmõju jõudu tuleb eristada näiteks elektromagnetilisest jõust, mis esineb kahe elektroni vahel footonivahetuse puhul, või tugeva interaktsiooni jõust kahe kvargi vahel, mis tekib gluuonivahetuse puhul. Vahetusmõju jõud on seega puhtalt kvantmehaanika nähtus. 

See nähtus põhineb niisiis eristamatute osakeste lainefunktsioonil ja on seotud sümmeetriavahetusega (sümmeetria – asümmeetria). Bosonid ja fermionid võivad seega läbi teha vahetusinteraktsiooni protsessi: fermionide puhul on see seotud Pauli välistamise põhimõttega, bosonite puhul toimib vahetusmõju jõud efektiivse külgetõmbe vormis, mis põhjustab identsete osakeste ümberrühmitamist, nagu näiteks Bose-Einsteini kondenssadi puhul.

Vahetusinteraktsiooniga kaasneval lisaenergial on oluline mõju aatomistruktuurile ja keemilisele sidemele ning oma osa ka ferromagnetismi tekkes.

Vahetusmõju avastasid füüsikud Werner Heisenberg ja Paul Dirac 1926. aastal.
Sten Kalder OSY-400
**Sten Kalder** (sündinud 26. aprillil 1992) on eesti endine veemootorisportlane.

Lõpetas 2011. aastal Tartu Kunstigümnaasiumi, 2014. aastal avaliku halduse erialal ning 2018. aastal juhtimise ja turunduse magistrina Tallinna Tehnikaülikooli. Ühiskondlikult oli ta aktiivne nii õpilasesindajana Tartu Kunstigümnaasiumis ja Tartu Noortevolikogu liikmena kui ka Tallinna Tehnikaülikoolis.

Sportlasena
-----------

Ta hakkas veemotoga tegelema 2005. aastal Tartu Kalevi Veemotoklubis Üllar Põvvati juhendamisel. Ta võistles peamiselt kolmes võistlusklassis: JT-250 (2005-2008), OSY-400 (2007-2013), O-125/F-125 (2013).

Kokku on ta võitnud maailmameistrivõistlused kolmel korral (2008, 2011, 2012), Euroopa meistrivõistlused 2012. aastal, Eesti meistrivõistlused neljal korral (2006, 2007, 2008, 2010) ja püstitanud kolm Eesti kiirusrekordit (2007 JT-250, OSY-400; 2009 OSY-400).

Tunnustus
---------

Ta on valitud kolmel korral Eesti parimaks juuniorsportlaseks (2006, 2007, 2008), kahel korral Tartu linna parimaks mees-juuniorsportlaseks (2007 2008), 2011. aastal Spordiselts Kalevi aasta noorsportlaseks ja 2012. aastal Tartu parimaks meessportlaseks. Ta on valitud Tartu Spordiselts Kalevi auliikmeks.

Ta on valitud Tallinna Tehnikaülikooli aasta parimaks üliõpilaseks 2013 ja talle on antud Eesti Kaitseväe Suurtükiväepataljoni tänumedal.

Viited
------

* Veemoto
* Eestlastest veemoto maailmameistrid

Välislingid
-----------

* Sten Kalder
* Biograafia ESBL-is
* Sporditulemused ESBL-is
"**Spacewar!**" on Ameerika Ühendriikide arvutiteadlase Steve Russelli 1962. aastal loodud videomäng.

See kirjutati Massachusettsi Tehnoloogiainstituudi (MIT) vastpaigaldatud DEC PDP-1 miniarvutile. 1962. aasta veebruariks valminud mängu programmeerimiseks kulus umbes 200 tundi ning protsessis osales lisaks Russellile veel mitu MIT-iga seotud inimest: Peter Samson, Dan Edwards, Martin Graetz ja Wayne Wiitanen. Hiljem levis see ka teistesse lähedalasuvatesse ülikoolidesse.

Mängu sisu on kahe mängija kontrollitavate kosmoselaev omavaheline võitlus läheduses paikneva tähe gravitatsiooniväljas. Seejuures on mõlemal laeval piiratud arv laskemoona ja kütust. Vastase tule vältimiseks võisid mängijad sooritada ajutise hüppe hüperruumi, kuid samas tähendas see juhuslikku väljumiskohta mänguväljal ja korduva kasutamise puhul riski, et kosmoselaev plahvatab.

Sarnaselt teiste varajaste eksperimentaalmängudega arendasid harrastusprogrammeerijad neid aastate jooksul omapäi edasi. 1969. aastal lisas Rick Blomme "Spacewarile" võrgupõhise mitmikmängu toe, kasutades ära arvutisüsteemi PLATO (*Programmed Logic for Automatic Teaching Functions*).

"Spacewar!" on üks videomängude varase ajaloo tähtsamaid ja mõjukamaid teoseid. See on olnud inspiratsiooniks mitme hilisema mängu, nende hulgas esimese kahe kommertsarkaadmängu "Galaxy Game" (1971) ja "Computer Space" (1971) loojatele. 2007. aastal valiti see 10 ajaloo tähtsaima videomängu hulka, mille alusel loodi Ameerika Ühendriikide Kongressi raamatukogu videomängukogu.

Viited
------

1. ↑  McNeil 2009, lk 23.
2. 1 2 3  Tucker, Staci "Early Online Gaming. BBSs and MUDs". – Wolf, Mark J. P. (toim, 2012). *Before the Crash: Early Video Game History*. Wayne State University Press. lk 210. ISBN 9780814334508.

Kirjandus
---------

* McNeil, Steve (2009). *Hey! Listen!: A journey through the golden era of video games*. Hachette UK. ISBN 9781472261342.

Välislingid
-----------

* Spacewar! – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
**Stellarium** on vabavaraline planetaariumitarkvara. Programm on saadaval operatsioonisüsteemidele BSD, Linux, Windows ja Mac OS X ning on GNU Üldise Avaliku Litsentsi all. Stellarium kasutab OpenGL'i, et kuvada reaalajas realistlikku taeva kujutist.

Stellariumi lõi prantsuse programmeerija Fabien Chéreau. Ta lansseeris projekti 2001. aasta suvel. Teiste projektis osalenud tarkvaraarendajate hulgas on Robert Spearman, Johannes Gajdosik, Matthew Gates, Nigel Kerr ja John Meuris.

Stellarium oli 2006. aasta mais internetisaidi SourceForge kuu projekt.

Ajalugu
-------

2006. aastal võitis Stellariumi versioon 0.7.1 kuldmedali Les Trophées du Libre vabavaralise tarkvara võistluse hariduse kategoorias. Modifitseeritud Stellariumi versiooni kasutatakse MeerKATi projektis.

2011. aasta detsembris lisati Stellarium Ubuntu Software Centeris "featured application" kategooriasse.

Viited
------

1. ↑  
"Project of the Month - May 2006 - Stellarium". SourceForge. May 2006. Vaadatud 25.09.2008.
2. ↑  "The third Free Software Awards placed under the sign of the international". *Les Trophées du Libre 2006 website*. Vaadatud 16.02.2009.
3. ↑  "Virtual sky display in MeerKAT control room". Ska.ac.za. Vaadatud 16.06.2012.
4. ↑  "Software Centre app picks for December". *Ubuntu App Developer*. Developer.ubuntu.com. 2011-12-14. Vaadatud 16.06.2012.

Välislingid
-----------

* Ametlik koduleht
**"Space and Time"** on Richard Swinburne'i filosoofiline raamat. Selle esimene trükk ilmus 1968 ja teine, ümbertöötatud trükk 1981.

Kokkuvõte teise trüki järgi
---------------------------

### Sissejuhatus: paratamatus ja kontingentsus

Raamat püüab analüüsida aja ja ruumi kohta käivate väidete tähendust, näidata, millised ruumi ja aja omadused peavad olema loogiliselt paratamatud ja näidata, millised loogiliselt paratamatud piirid on meie teadmistel ajas ja ruumis toimuvate sündmuste kohta. Teine eesmärk on võimalust mööda kirjeldada ruumi ja aja kontingentseid omadusi, mida me teame, ning sündmuste teadmise füüsikalisi piire. 

Kõik väited on kas loogiliselt kontingentsed (sünteetilised ehk faktilised), loogiliselt paratamatud (analüütilised) või loogiliselt võimatud. Loogiliselt paratamatu või loogiliselt kontingentne väide on loogiliselt võimalik. Loogiliselt võimatu väide on see, millest järeldub vastuolu. Analüütiline ehk loogiliselt paratamatu väide on see, mille eitus on loogiliselt võimatu. Loogiliselt võimatud väited peavad olema väärad ning loogiliselt paratamatud väited peavad olema tõesed, olgu maailm milline tahes. Loogiliselt kontingentne väide on see, millest ei järeldu vastuolu ja mille eitusest ei järeldu vastuolu. Nad võivad olla tõesed või väärad, olenevalt sellest, missugune maailm on. 

Kui eeldada praegusi tähendusi, siis lause sõnad määravad, millist väidet lause praegu väljendab. Kui sõnad üksinda tagavad, et lause väljendab tõest väidet, siis see väide on analüütiline. Sellise väite tõesuse kindlakstegemiseks piisab mõtisklusest nende mõistete üle, mida sõnad väljendavad, (terminite tähenduste üle).
**Rendžu** (jaapani keeles 連珠 *renju*) on Jaapani lauamängu gomoku professionaalne versioon. 

Klassikalise mängulaua suurus on 19 × 19, kuid rendžut võib mängida ka väiksemal mängulaual või isegi ruudulisel paberil. Ametlikel mängudel kasutatakse ringikujulisi nuppe, mis on kas mustad või valged. Rendžu eelis gomoku ees on see, et see kaotab gomokus esineva musta eelise valge ees.
Vajalikud on ka mustad ja valged nupud, paberil mängimise korral võib teha näiteks ruute ja riste. Nuppe võib siis teoreetiliselt vaja minna 225, kuid harilikult piisab 100 (50 kumbagi värvi) nupust.

Reeglid
-------

Soovitatav on enne läbi lugeda gomoku reeglid, sest rendžu reeglitest on ilma nendeta raske aru saada.

Samamoodi kui gomokus on rendžus eesmärk saada viiest nupust koosnev katkematu rida kas horisontaalis, vertikaalis või diagonaalis. Mängulaud meenutab esmapilgul paljude ruutudega lauda. Tähele tuleb panna, et nuppe ei käida mitte ruutude sisse, nagu tunduks lihtsam, vaid joonte ristumiskohtadesse. Nuppe laualt enne mängu lõppu ära ei võeta, ega nihutata. Algul on mängulaud tühi. Esimese käigu teeb must, pannes lauale avangu – kaks musta nuppu ja ühe valge. Sealjuures on üks musta nupp keskel ja valge tohib panna ainult sellele vahetult kõrvale(ka diagonaalis). Seejärel peab valge selle avanguga nõustuma või tagasi lükkama, mis puhul värvid vahetatakse. Igal juhul paneb järgmise nupu lauale valge. 5. käigul käib must 2 nuppu ja 6. võtab valge lisaks käimisele ühe ära. Pärast kuuendat käiku käib mäng edasi nagu gomokus – kordamööda. Võidab mängija, kes esimesena moodustab viisiku. 

### Kahvlid

Rendžus võitmiseks on vaja moodustada kahvleid ehk olukordi, kus mängulaual on mitu neljast või kolmest rida korraga, nii et vastane ei jõua neid kõiki kinni panna. Rendžus on mustaga mängijale on keelatud moodustada kahvleid 3×3 (kolmene rida pluss kolmene rida, kus mõlemal real pole otsades vastase nuppe), 4×4 ja pikka rida (rohkem kui 6 nuppu ritta). Kui must käib neisse punktidesse, kas kogemata, või valge sundusel, siis on ta automaatselt kaotanud. Selliseid punkte nimetatakse foolideks. Valgel ei ole foole, ta võib võita igasuguste kahvlite abil ja samuti pika reaga. Mustale lubatud kahvliks on 4×3.

Eesti rendžus
-------------

Eestil on rendžus mitu maailmaklassiga mängijat ja isegi 2 maailmameistrit: Tunnet Taimla ja mitmekordne maailmameister Ando Meritee. Ants Soosõrv on Eesti rendžu peamine eestvedaja ja rendžuürituste organiseerija.

Rendžut on võimalik harrastada Kullo huvikeskuse mõttemängude ringis ja vint.ee mänguportaalis.

Välislingid
-----------

* Vint.ee – Eesti lauamängude veebikeskkond
**Saarde kihistu** (inglise *Saarde Formation*) on siluri ladestu Raikküla lademe kihistu. Kihistule on nime andnud Saarde kihelkond. Kihistu täielik stratotüüp on Ikla puurauk, kus kihistu kivimid esinevad 322.30..494.00 meetril. Kihistut hakkasid esimesena eristama Ago Aaloe jt. aastal 1976.

Kihistu liigendub ülevalt alla järgmiselt:

* Staicele kihistik
* Lemme kihistik
* Ikla kihistik
* Kolka kihistik
* Slītere kihistik
* Heinaste kihistik.

Võrreldes ülejäänud lademega on selle kihistu kivimid savikamad. Sealne kollakashall lubjakivi on afaniitne või muguljas, leidub ka rohekashalli merglit.
Kihistu kivimeid leidub Eestis maa edelaosas. Kihistu on kõige paksem Ikla puuraugus (176,3 m).

Viited
------

1. ↑  Saarde kihistu Eesti geokogude infosüsteemis (vaadatud 14.09.2020)
2. ↑   (vaadatud 14.09.2020)
3. ↑
4. ↑  EESTI ALUSPÕHJA GEOLOOGILINE KAART Mõõtkavas 1: 400 OOO, SELETUSKIRI, Tallinn, 1997
5. ↑  Raikküla Stage H. Heinsalu & V. Viira: Raukas, A. Teedumäe, A. (eds). 1997. Geology and Mineral Resources of Estonia. Estonian Academy Publishers, Tallinn. ISBN 9985-50-185-3.

Välislingid
-----------

* Saarde kihistu Eesti geokogude infosüsteemis
Rene Krhin (2009)
**Rene Krhin** (sündinud 21. mail 1990 Mariboris) on Sloveenia jalgpallur, kes mängib keskpoolkaitsjana Austraalia kõrgliiga klubis Western United.

Aastatel 1999–2007 kuulus ta Sloveenia klubisse NK Maribor. Seejärel liitus ta Itaalia klubi Milano Internazionale noorteakadeemiaga. Itaalia kõrgliigas debüteeris ta klubi põhimeeskonnas 13. septembril 2009 mängus Parma vastu. Kokku pääses ta sel hooajal Itaalia kõrgliigas väljakule viies mängus ning tuli Internazionalega Itaalia meistriks. Ainsal korral kuulus ta algkoosseisu 1. novembril 2009 mängus Livorno vastu.

2010. aasta juulis siirdus ta Itaalia kõrgliiga klubisse Bologna. Seal mängis ta kokku neli hooaega. Ta oli Bolognas olles sageli kimpus vigastustega. Enam mänguaega sai ta kahel viimasel hooajal. Ainsa värava lõi ta Itaalia kõrgliigas 11. märtsil 2012 mängus Rooma Lazio vastu.

2014. aasta juunis naasis ta Milano Internazionalesse, kuid klubi põhikoosseisu ei suutnud ta murda ning suundus 2015. aasta jaanuaris laenule Hispaania kõrgliiga klubisse Córdoba.

2015. aasta juulis sõlmis ta nelja-aastase lepingu Hispaania kõrgliiga klubiga Granada. 2017. aasta augustis läks ta laenule Prantsusmaa kõrgliiga klubis Nantes, kellega sõlmis 2018. aasta juunis püsiva lepingu.

2021. aasta veebruaris sõlmis ta lepingu Hispaania esiliiga klubiga Castellón.

2021. aasta septembris sõlmis ta lepingu Western Unitediga.

Sloveenia jalgpallikoondises mängis Krhin aastatel 2009–2019 kokku 48 korda. Koondises lõi ta kaks väravat: 7. juunil 2013 MM-i valikmängus Islandi ja 4. septembril 2016 MM-i valikmängus Leedu vastu. Ta kuulus Sloveenia koondisse 2010. aasta maailmameistrivõistlustel, kuid üheski mängus ta väljakule ei pääsenud.

Saavutused
----------

Internazionale
* Serie A: 2009–10

Viited
------

1. ↑   (vaadatud 9.4.2022)
2. ↑  "WESTERN UNITED SIGNS SLOVENIAN MIDFIELDER RENE KRHIN". wufc.com.au. 26.9.2021. Vaadatud 9.4.2022

Välislingid
-----------

 Rene Krhin – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis

| * v
* r
Sloveenia koondis  –  2010. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlused |
| --- |
| 

* 1 S. Handanović
* 2 Brečko
* 3 Džinić
* 4 Šuler
* 5 Cesar
* 6 Ilić
* 7 Pečnik
* 8 Koren (c)
* 9 Ljubijankić
* 10 Birsa
* 11 Novakovič
* 12 J. Handanović
* 13 Jokić
* 14 Dedić
* 15 Krhin
* 16 Šeliga
* 17 Kirm
* 18 Radosavljević
* 19 Fileković
* 20 Komac
* 21 Stevanović
* 22 Mavrič
* 23 Matavž
* Treener: Kek

 | Sloveenia |
**Saapameistrite Torn** (Rumeenia keeles: *Turnul Cizmarilor*) paikneb Rumeenias Murese maakonnas Sighisoara tsitadelli kirdenurgas. Tornil on barokkarhitektuuri mõjutusi. Hoolimata madalast kõrgusest on torn väga huvitav tänu kuusnurksele põhjale, kümnemeetrisele diameetrile ning katusele, millel on kaks väikest, kuid elegantset vaatlustorni: üks suunaga kagusse, teine loodesse. Praegune torn ehitati 1681. aastal eelmise, 1676. aasta tulekahjus hävinud torni asemele.

Restaureerimine
---------------

Esimesed dokumendid, kus on mainitud vana torni, on pärit aastast 1522. Tornis paiknes väga suur kogus püssirohtu ning see oli põhjuseks, miks 1676. aasta suur tulekahju selle täielikult hävitas. 1681. aastal ehitati tollase linnapea Michael Helwigi käe all uus, barokkstiilis torn.

Kuni 1846. aastani oli tornil ka suurtükibastion.

Tsitadellitorni fassaad on samuti muutunud, eriti pärast selle ümberehitamist dokumendiarhiiviks Teise maailmasõja ajal. Aknad ja sissepääs ehitati suuremaks, see muutis ehitise keskaegset välimust üsna palju.

2001. aastal ehitati torni fassaadile puidust välistrepp.

Tänapäeval on tornis kohalik raadiojaam.
Jumestuskunstniku loometöö näide
**Jumestuskunstnik** (inglise keeles *beauty make-up artist*, vene keeles *визажист*) kujundab jumestuse abil inimeste välimust. Tavaliselt on tema ülesanne tuua esile inimese isikupära, kuid ka korrigeerida iluvead; samuti võib jumestuskunstnik aidata inimese välimust muuta. 

Kuna jumestuskunstnik kavandab ja teeb jumestust, peab ta tundma tänapäevaseid jumestustooteid ja -tehnikaid ning moesuundi. Tihti korraldavad jumestuskunstnikud näitlikke esitlusi ja koolitusi, tutvustavad jumestustooteid ning nõustavad kliente. 

Paljud jumestuskunstnikud töötavad teatris, televisioonis, filmis, ajakirjades, reklaamis ja moetööstuses. Samas kasutavad jumestuskunstnike teenuseid sageli pruudid, poliitikud ja teised inimesed, kes valmistuvad pidulikeks puhkudeks, kus nende välimusele pööratakse suurt tähelepanu.

Eestis esindatud jumestustoodete ja -kosmeetikafirmasid
-------------------------------------------------------

ARTDECO, Juvena, Shiseido, Kanebo, De Klie, Kenzoki, Max Factor, Rimmel, Revlon, Sampar, Maybelline, Yves Rocher, Clinique, Lumene, Isadora, Elizabeth Arden, Methode Jeanne Piaubert, La Prairie, Dior, Givenchy, Chanel, Yves Saint Laurent, Clarins, Darphin, Lancaster, Guerlain, Lancôme, Manhattan, The Body Shop, Biotherm, Armani, Estée Lauder Inc. Nivea, Pupa, Gosh, Carita, Collistar, Eisenberg, Avon Products, Bourjois, L'Oréal, Sisley, Jane Iredale, Kryolan, Cinema Secrets, Joe Blasco, Make Up Store, M∙A∙C [*viide?*]

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Jumestuskunstnikud** |

* Jumestuskunstniku ametikirjeldus kutsevalikuportaalis rajaleidja.ee
Munad
**Rabapistrik** (*Falco peregrinus*) on pistriklaste sugukonda kuuluv röövlind.

Ta kuulub Eestis I kategooria looduskaitse all olevate liikide hulka. Viimastel aastakümnetel on Eestis kohatud suvepoolaastal vaid üksikuid isendeid.

Rabapistrik on tugeva kehaehituse ja kõrge rinnaga lind. Tema kehapikkus on 39–50 cm, tiibade siruulatus 95–115 cm. Linnu ülapool on terashall, sabapealne veidi heledam. Noorlinnud on pruunikamad. Kurgualune on hele, kõhualune selgete vöötidega. Silmast allapoole ulatub selgelt eristuv mustjas haberiba. Nokk on must.

Rabapistrik toitub keskmise suurusega lindudest, keda ta püüab õhust. Teadaolevalt on ta kiireim elusolend kogu loomariigis (suurim mõõdetud sööstukiirus 389 km/h).

Ta pesitseb rabamätastel, puu otsas või kaljueenditel.

Viited
------

1. ↑  BirdLife International (2009). Falco peregrinus. *IUCNi punase nimistu ohustatud liigid*. IUCN 2011.
2. ↑  Euroopa linnud, ISBN 9789985702970

Välislingid
-----------

* Rabapistrik andmebaasis eElurikkus Muuda Vikiandmetes
**Publius Iuventius Celsus** (75–130 pKr), täpsemalt **Publius Iuventius Celsus Titus Aufidius Hoenius Severianus**, oli samanimelise vähetuntud Rooma juristi poeg ning seetõttu kasutatakse temast rääkimisel ka nime **Celsus *filius***. Ta oli 2. sajandi pKr esimeste kümnendite silmapaistvamaid Rooma juriste.

Haridus
-------

Celsus *filius* oli oma isa Celsus *pater* 'i õpilane. Celsuse enda õpilaseks oli jurist Pomponius (sündinud 115. aastal). Ta võttis enda isalt üle prokuliaanide koolkonna eestvedamise.

Karjäär
-------

Ta oli preetor, Traakia ja hiljem ka Väike-Aasia kuberner, keiser Hadrianuse nõukogu liige ning konsul. Celsuse üks peamisi töid oli tema 39 digestide raamatut, mis pole säilinud. Väljavõtteid tema kirjutistest ja samuti mitmeid osundusi tema õpetustele on võimalik leida Iustinianuse "Digestas". Ülejäänud Celsuse töö on teada teiste juristide kommentaaride järgi.

Celsuse tähtsamad tsitaadid
---------------------------

Dig 1.1.1 Preambula *Ius est ars boni et aequi.* – "Õigus on headuse ja õigluse kunst."

Dig 1.3.17 *Scire leges non est verba earum tenere, sed vim ac potestatem.* – "Seaduse tundmine ei ole selle sõnade meelespidamine, vaid selle eesmärgist ja võimust arusaamine."

"Institutsioonides" on kasutatud Celsuse õpetust, kuid seda on ümber sõnastatud (Inst. 4.6 prea.). Originaalne tsitaat on: *Nihil aliud est actio quam ius, quod sibi debetur, iudicio persequendi*. – "Hagi ei ole midagi muud, kui õigus nõuda kohtunikult seda, mida võlgnetakse."

Viited
------

1. 1 2  Julian’s Circle. Tijdschrift voor Rechtsgeschiedenis/Legal History Review. 1/1964.
2. ↑  "Publius Iuventus Celsus".
3. 1 2  Berger. A. Encyclopedic Dictionary of Roman Law. Transactions of the American Philosophical Society. 2/1953.
4. ↑  Hornblower, S. Spawforth, A. The Oxford Classical Dictionary (3 rev. ed.) Oxford University Press. 2005.
5. ↑  Tamm, D. The Roman jurists and their works. Roman law and European legal history. 1997.
6. ↑  Burill. A.M. A new law dictionary and glossary. Union, N.J.: Lawbook Exchange. 1998.

Kirjandus
---------

* F. Tomkins. The Institutes of the Roman Law, Part 1, 1867
Eesti muinasmaakonnad. Soopoolitse on sellel kaardil arvatud Vaiamaa koosseisu ja Pudiviru Virumaa Lemmu muinaskihelkonna koosseisu
**Pudiviru** oli piirkond Virumaal Lemmu muinaskihelkonna lõunaosas.

Pudivirut (kujul *Pudiviru* ja *Pudyviru*) mainitakse Henriku Liivimaa kroonikas. Nime tähenduseks on peetud "Väike-Viru", ehkki selle tõlgenduse juures oleks oodatum kroonika nimekuju *Pudiviro*.

Kroonika teatel asus Pudivirus 14 küla, mille vanem oli Tabelinus. 1219. aastal tungis Virumaale Mõõgavendade ordu ja Riia piiskopi vägi, mille koosseisus olnud ugalased rüüstasid Pudivirus. Virumaa vanemad, sh Tabelinus, lubasid selle mõjul end riialastel ristida lasta ja andsid pantvange. 1220. aastal viisid Riia piiskopi preestrid seal läbi ulatuslikuma ristimise, kuid peagi kehtesid Virumaal oma võimu Taani väed, kes poosid Tabelinuse riialastelt ristimise vastuvõtmise ja oma poja mõõgavendadele pantvangiks andmise eest üles. 1226. aastal külastas "Tabelinuse kihelkonda", ilmselt Pudivirut, paavsti legaat Modena Wilhelm, kes jagas sinna kogunenud Virumaa vanematele õpetusi ristiusust ja määras nende seast kihelkondadele kohtunikud ja vanemad.

Kuigi Taani hindamisraamat Pudivirut ei maini, on seal sisalduva külade loendi põhjal teada Pudiviru 14 küla:

* Suur-Tammiku, 21 adramaad
* Lasinurme, 17 adramaad
* Salla, 15 adramaad
* Hirla, 12 adramaad
* Koila, 12 adramaad
* Käginurme, 12 adramaad
* Avanduse, 10 adramaad
* Emumäe, 10 adramaad
* Avispea, 8 adramaad
* Väike-Tammiku, 8 adramaad
* Villakvere, 6 adramaad
* Selli, 5 adramaad
* Kadiküla, 3 adramaad
* Kärsa, 2 adramaad

Hiljem teisenes Pudiviru nimi saksapäraselt *Poidifer*iks ning Simuna kihelkonnas asus ka Pudivere mõis (tänapäeva kohta vt artiklit "Pudivere").[*viide?*]

Vaata ka
--------

* muinaskihelkondade loend maakonniti
* Pandivere kõrgustik

Viited
------

1. ↑  Paul Alvre. Eesti ja liivi keeleaines Henriku Liivimaa kroonikas, III : Kohanimed. *Keel ja Kirjandus, 1985, nr 2, lk 99*
2. ↑  Henriku Liivimaa kroonika = Heinrici chronicon Livoniae. Ladina keelest tõlkinud Richard Kleis, toimetanud ja kommenteerinud Enn Tarvel. Tallinn: Eesti Raamat 1982. Peatükk XXII 7, kommentaar 34, lk 198–199
3. ↑  Henriku Liivimaa kroonika, XXIV 1, 212–213
4. ↑  Henriku Liivimaa kroonika, XXIX 8, lk 262–263
5. ↑  Pudiviru, Eesti entsüklopeedia

Välislingid
-----------

* Siin- ja sealpool Emumäge. Piirkonna loodus, ajalugu ja kultuurilugu
**Andrej Karlov Lukanov** (*Андрей Карлов Луканов*; 26. september 1938 Moskva – 2. oktoober 1996 Sofia) oli Bulgaaria poliitik, peaminister (1990).

Lapsepõlv
---------

Lukanov sündis Moskvas Nõukogude liidus Bulgaaria immigrantide peres. Kui Bulgaarias 1944. aastal kommunistlik pööre toimus, kolis pere tagasi Bulgaariasse. Lukanovi isa Karlo Lukanov oli parteis tähtis isik ja aastatel 1956–1961 Bulgaaria välisminister.

Peaminister
-----------

3. veebruarist kuni 7. detsembrini 1990 oli ta Bulgaaria peaminister.

Atentaat
--------

2. oktoobril 1996 tulistas palgamõrvar Lukanovit kodumaja uksel rindu ja pähe. Mees suri saadud vigastustesse. Teda tulistanud mees põgenes ja teda pole tabatud. Pärast mõrva arreteeriti kinnisvaraärimees Angel Vassilev, aga ta mõisteti hiljem mõrva tellimises õigeks.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**Georgi Atanasov** | **Bulgaaria peaminister**1990 | Järgnev**Filip Dimitrov** |

Bulgaaria peaministrid

**Bulgaaria kuningriik:** Burmov | Drumev | D. Cankov | Karavelov | Ehrnrooth | *koht täitmata* | Sobolev | D. Cankov | Karavelov | Drumev | Karavelov | Radoslavov | Stoilov | Stambolov | Stoilov | Grekov | Ivančov | Petrov | Karavelov | Danev | Petrov | Petkov | Stančov\* | Gudev | Malinov | Gešov | Danev | Radoslavov | Malinov | Teodorov | Stambolijski | A. Cankov | Ljapčev | Malinov | Mušanov | Georgiev | Zlatev | Tošev | Kjoseivanov | Filov | Gabrovski\* | Božilov | Bagrjanov | Muraviev | Georgiev

**Bulgaaria Rahvavabariik:** G. Dimitrov | Kolarov | Červenkov | Jugov | Živkov | Todorov | Filipov | Atanasov | Lukanov

**Bulgaaria Vabariik:** Popov | F. Dimitrov | Berov | Indzhova | Videnov | Sofiyanski | Kostov | Sakskoburggotski | Stanišev | Borisov | Rajkov | Orešarski | Bliznaški | Borisov | Gerdžikov | Borisov | Petkov | Donev | Denkov
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib taimeliigist; perekonna kohta vaata artiklit Laanelill (perekond)* |

---

**Harilik laanelill** (*Trientalis europaea*) on nurmenukuliste sugukonna laanelille  perekonda kuuluv mitmeaastane rohttaim.

Kirjeldus
---------

Taime suhteliselt suured lehed paiknevad varre tipuosas männasena, nendest allpool võib varrel esineda väiksemaid lehti. Õieraod kasvavad välja ülemiste männaslehtede kaenlaist, enamasti 1...2 valget üksikõit. Laanelill paljuneb peamiselt maa-aluste võsundite abil.

Taime varre kõrgus on 7...20 cm; õitseaeg juunist juulini. 

Harilik laanelill Eestis

Levila ja kasvukohad
--------------------

Hariliku laanelille levila on tsirkumpolaarne; Eestis tavaline.

Kasvukohana eelistab happelisemat pinnast, kasvades hästi näiteks rabastuvates metsades, nõmmedel.

Viited
------

1. ↑  Eesti taimede määraja (toim. M. Leht). 2007. EMÜ, Eesti Loodusfoto, Tartu, lk 152
2. ↑  Kukk, T. 1999. Eesti taimestik. Tartu, Tallinn, Teaduste Akadeemia Kirjastus, lk 206

Välislingid
-----------

* Harilik laanelill andmebaasis eElurikkus Muuda Vikiandmetes
Puchavičy
**Puchavičy** (transkribeerituna **Puhhavitšõ**) on agrolinnake (endine alev) Valgevenes Minski oblastis Puchavičy rajoonis, Puchavičy külanõukogu halduskeskus. Puchavičy asub Citaŭka ja Svisłači jõe kallastel.

Asulas on raamatukogu ja klubihoone. Haridust annab keskkool.

Ajalugu
-------

Puchavičy tekkis XVI sajandil. Seoses territoriaal-administratiivse reformiga hakkas see kuuluma Minski vojevoodkonda ja Minski maakonda, ühtlasi sai asulast alev.

1793. aastal läks alev teisel Poola jagamisel Vene impeeriumi koosseisu. Puchavičy hakkas kuuluma Minski kubermangu. Alev kuulus algul Sulistrowskitele, hiljem Frybesitele, Estkadele ja viimaks Wańkowiczitele. 

1886. aastast on teada, et alevis asus õigeusu kirik, seal tegutses kolm sünagoogi. Alevis peeti neli korda aastas laata, ka oli Puchavičys 26 poodi.

1919. aastal läks alev Valgevene NSV koosseisu, kus sellest sai 1924. aastal rajoonikeskus. Aastal 1938 muudeti alev külaks.

Tuntud elanikke
---------------

* Anatol Volny – Valgevene luuletaja ja proosakirjanik

Välislingid
-----------

 Puchavičy – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
* Puchavičy Valgevene fotoentsüklopeedias