recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Kristi Liiva
**Kristi Liiva** (sündinud 30. novembril 1971 Paides) on eesti juhtimiskonsultant, kes on spetsialiseerunud muutuste juhtimisele.

Oma 25-aasta pikkuse muutuste nõustaja kogemuse jooksul on Kristi koolitanud ja nõustanud kümneid era- ja avaliku sektori organisatsioonide juhte ja juhttiime.​ Teda paeluvad enim inimeste arendamine, suurte ja väiksemate ettevõtete muutuste nõustamine, muutuste kommunikatsioon ning uute ühiskondlikult mõjusate ettevõtmiste käivitamine. 

Aastal 2005. asutas Kristi Liiva kommunikatsioonibüroo JLP, mille 2018 omandas nõustamisettevõte Miltton Grupp. Miltton on Uue Põhjala ärinõustamisettevõte, mille lipukiri ja lubadus on toetada ühiskonnas positiivseid muutuseid. Kristi on Milttoni muutuste juhtimise ja arengunõustamise suuna asutaja ja konsultant. Oma tiimiga aitab ta ettevõtete ja organisatsioonide elujõulisuse kindlustamiseks vajalikke muutusi planeerida ja ellu viia. Milttonis töötas Kristi välja Tulevikujuhi kiirendi arenguprogrammi, mille eesmärk on praeguste ja tulevaste juhtide arengu toetamine.

Kristi Liiva – aasta kodanik 2016
Kristi Liiva 21. jaanuaril 2017 kommunikatsioonibüroos JLPKristil on magistrikraadiga võrdsustatud ärijuhi diplom EBSist. Ta on omandanud suhtlemistreeneri kutse ja juhtimistreeneri praktika diplomi. Ta on 2023 lõpetamas konfliktide ja vaidluste lepitamise eksperdi ehk mediaatori väljaõpet.

Aastatel 1995–2003 kureeris ta eri ametikohtadel nii Hansa- kui ka Hoiupangas turundus- ja kommunikatsioonivaldkonda. 1. maist 2003 kuni 2005. aastani oli ta valitsuse kommunikatsioonibüroo direktor. 2005–2007 oli ta Eesti Energia kommunikatsioonijuht. Aastatel 2009–2012 töötas ta Swedbanki Stockholmi peakorteris, vastutades panga idapoolsete ärivaldkondade kommunikatsiooni- ja brändijuhtimise eest.

Ühiskondlik tegevus
-------------------

Kristi on Arvamusfestivali idee autor ning kolme esimese festivali eestvedaja. Ettevõtmine toimus Eestis esimest korda augustis 2013 Paides.[3] Praegu on Kristi Liiva Arvamusfestivali ühiskondliku nõukoja liige. Samuti on ta üks Sihtasutuse Kiusamisvaba Kool asutajatest. Nende kahe algatuse eest valiti ta aastal 2016 Aasta Kodanikuks ja aastal 2013 Pressisõbraks. Ta panustab oma aega ja teadmisi ühiskonnas oluliste organisatsioonide nõukogudes nagu sõltumatu mõttekoda Praxis, ERRi ühiskondlik nõukoda ja SA Kiusamisvaba kool.

Tunnustus
---------

* 2016 Aasta kodanik
* 2015 Järvamaa teenetemärk
* 2014 Aasta vabatahtlik
* 2013 Pressisõber

Viited
------

1. ↑  "Kristi Liiva: minu töös on tähendus kõige tähtsam". *Postimees*. 21. jaanuar 2017.
2. ↑  "Miltton Grupp ostis kommunikatsioonibüroo JLP – siht on "Uus Põhjala"". *ERR*. 06.12.2018.
3. ↑  "Valitsuse pressibüroo direktoriks saab Kristi Liiva". *EPL*. 11.04.2003.
4. ↑  "Tunne tuli peale. Kas ka õige?". *Postimees*. 25. august 2013.
5. ↑  "Kristi Liiva: Arvamusfestival Paides paneb mõtestatud sõnad rokkima". *EPL*. 16.08.2013.
6. ↑  "Kultuuriministeeriumi tunnustused".
7. ↑  Aasta vabatahtlikud on märgatud ja märgitud Hea kodanik, 05.12.2014
Peep Taimla (sündinud 3. märtsil 1965 Tallinnas) on eesti dirigent ja ilmateadustaja..

Haridus
-------

Noorpõlves laulis Peep Taimla RAMi poistekooris, harjutas klaverit, kitarri ja trompetit. Keskkooli ajal osales ta mitmes rokkansamblis laulja, soolokitarristi ja laulusõnade loojana. Peep Taimla on õppinud kitarri Heldur Vaabeli ja Uno Loobi juures.

Peep Taimla on lõpetanud 1989. aastal Tallinna Pedagoogilise Instituudi kultuuriteaduskonna ning 1993. aastal Tallinna Riikliku Konservatooriumi puhkpilliorkestri dirigeerimise erialal. 1996/97 täiendas ta end sümfooniaorkestri dirigeerimise alal Sibeliuse Akadeemias Helsingis.

Töö
---

Peep Taimla on dirigeerinud mitut kutselist orkestrit nii Eestis kui ka välismaal. Ta on pidanud loenguid Tallinna Ülikoolis ja andnud pillitunde huvikoolides. Ta asutas 1990. aastal klassikalist muusikat viljeleva orkestri Tallinna noorte brassstuudio ja 1999. aastal lasteansambli Vinged Jütsid.

Peep Taimla on töötanud ilmatoimetajana ETV-s 1997–2007 ja Kanal 2-s 2008–2013. Aastatel 1999–2005 tegi Peep Taimla ilmasaateid Raadio 2-s ja Vikerraadios. Televisioonimeteoroloogia alal on Peep Taimla täiendanud end Soome Meteoroloogiainstituudis, Yleisradios ja uudistekanalis CNN]. Ta on teinud ETV-s portreesaate "Tähelaev: Peeter Saul". 

Peep Taimla töötab Tallinna Kopli Huvikoolis kitarri- ja ukuleleõpetajana.

Teoseid
-------

Peep Taimla on avaldanud luulevormis populaarteaduslikud raamatud „Laste väike ilma-aabits" ja „Ilm teeb ilma 12 kuud".

Ajakirjas Nädal ilmunud nupuke Peep Taimla luulekogust

Viited
------

1. 1 2  Peep Taimla diplom

Välislingid
-----------

* 
* 
* Tallinna Noorte Brassstuudio asutamine
* Lasteansambli Vinged Jütsid asutamine
* 
* 
* 
* 
*
Guy Fawkesi maske kandvad meeleavaldajad saientoloogia kiriku lähistel 10. veebruaril 2008
Project Chanology väljakuulutanud video "Message to Scientology" (21. jaanuar 2008)
**Projekt Chanology** (inglise keeles *Project Chanology*), tuntud ka kui **Operatsioon Chanology** (*Operation Chanology*) on saientoloogia ja saientoloogia kiriku vastu suunatud protestiliikumine, mille eestvedajaks oli detsentraliseeritud aktivstide võrgustik Anonymous. Anonymouse tegevuse põhjustas saientoloogia kiriku katse 2008. aasta jaanuaris tsenseerida internetis lõike suurt vastukaja leidnud intervjuust saientoloog Tom Cruise'iga.

Anonymous kuulutas oma operatsiooni välja 21. jaanuaril 2008 YouTube'i laetud videoga "Message to Scientology", milles kirjeldab saientoloogia käitumist tsensuurina internetis ja seab võrgustiku eesmärgiks saientoloogia "internetist välja lüüa". Video ilmumisele järgnesid saientoloogia kiriku vastu suunatud DDoS-ründed, libakõned ja mustad faksid, mis olid mõeldud nende tegevust häirima. 2008. aasta veebruaris otsustati üle minna legaalsetele meetoditele, seejuures rahumeelsed protestid ja surve avaldamine Ameerika Ühendriikide maksuametile, et nood uuriks saientoloogia kirikule antud maksuvabastusega seotud asjaolusid.

Reaktsioonid saientoloogia kirikult olid erinevad. Algselt ütles üks pressiesindaja, et Anonymous on kiriku tegevusest valesti aru saanud. Teine nimetas neid "arvutinohikuteks". Hiljem hakkas kirik Anonymoust kirjeldama "küberterroristidena", kes sooritavad "vihakuritegusid religiooni suhtes".

Viited
------

Allikad
-------

* KNBC Staff. "Hacker Group Declares War On Scientology: Group Upset Over Church's Handling Of Tom Cruise Video", KNBC, 24. jaanuar 2008
* Warne, Dan. ""Anonymous" threatens to "dismantle" Church of Scientology via internet", APC Magazine, National Nine News, 24. jaanuar 2008
* Vamosi, Robert. "Anonymous hackers take on the Church of Scientology", CNET News, CNET Networks, Inc. 24. jaanuar 2008

Välislingid
-----------

* YouTube'i "Sõnum saientoloogiale"
* Project Chanology algus (arhiveeritud postitus)
* Partyvani leht projekti kohta
*Asio flammeus flammeus*
**Sooräts** (*Asio flammeus*) on kaklaste sugukonda rätsu perekonda kuuluv lind.

Soorätsu üldpikkus on 34–42 cm, tiibade siruulatus 85–110 cm, tiiva pikkus 28–34 cm ja kaal 320–430 g. Sulgkõrvad on lühikesed, mis on andnud talle ka näiteks ingliskeelse nime *short-eared owl* ('lühikõrvaline öökull').

Vanalindude ülapool on ookrivärvi või ruske pruuni pikimustriga. Hoo- ja tüürsuled on pruuni põikmustriga. Alapool on samuti ookerpruun, ruske või valkjas ja seal on pruunid pikilaigud. Vikerkest on kollane, nokk ja küünised mustad. Mõlemad sugupooled on väliselt sarnased, ainult emane on suurem.

Sooräts elab põhjapoolkeral. Tema levila ulatub lõunas Vahemere maade, Palestiina, Iraagi, Kesk-Aasia, Mongoolia, Karoliinide, Hawaii, Galápagose saarte, Peruu, Boliivia ja Brasiiliani. Ta elab ka Sahhalinil, Kamtšatkal ja Antillidel. Levila põhjaosas elab ta kuni tundrani, aga Alaskal ja Euroopas ka tundras. Ta eelistab tasandikke, aga näiteks Altais ja Kaukaasias tõuseb kuni 2300 m kõrgusele. Levila põhjaosas on ta rändlind, mujal hulgulind.

Soorätsul on kirjeldatud 10 alamliiki.

Eestis kuulub sooräts kaitstavate liikide II kaitsekategooriasse. Ta on meil üldlevinud, aga väikesearvuline haudelind, kes elab soodel, luhtadel, rannaniitudel ja meresaartel. Tema pesitsusaegset arvukust Eestis hinnatakse 10–300 paarile.

Sooräts sööb põhiliselt närilisi. Lindudel ja putukatel on tema toidus teisejärguline osa. Täheldatud on soorätsu kala püüdmas. Ta on aktiivne mitte ainult öösel, vaid ka päeval. Päevane aktiivsus langeb kokku tema peamiste saakloomade, näriliste omaga. Sooräts lendab väga madalal maapinna kohal, vähem kui poole meetri kõrgusel, ja kui kohtab saaklooma, napsab selle kinni. Samal maa-alal võib jahti pidada mitu soorätsu.

Suguküpsus saabub soorätsudel aastavanuselt. Kevaditi toimub mängulend, mille käigus isaslinnud sööstavad maapinna poole, imiteerides rünnakut saakloomadele, ja plaksutavad tiibu. Soorätsudele on omased ebaühtlased tiivalöögid, mistõttu on öeldud, et ta lendab nagu liblikas või nahkhiir. Sooräts on üldiselt monogaamne.

Sooräts erineb teistest kakulistest selle poolest, et ta ehitab ise maapinnale lihtsa pesa. Tema sigimisaeg sõltub pesitsusala asukohast. Euraasias muneb ta levila lõunaosas aprilli keskpaiku, aga Siberis mai alguses või hiljemgi. Munade arv kurnas sõltub toitumisoludest: tavaliselt on neid 3–5, aga headel hiireaastatel 7–10. Aastas on tavaliselt üks kurn, aga kui toitu on eriti palju, siis on täheldatud teist kurna sügisel või isegi talvel. Mune haub ainult emaslind. Ta alustab haudumist esimese muna munemise järel ja sellepärast on pojad perekonnas eri vanusega. Haudumine kestab 24–30 päeva. Pojad hakkavad lendama kuuvanuselt, aga pesast väljuvad nad veel lennuvõimetutena.

Teaduslikult kirjeldas soorätsu esimesena Erik Pontoppidan 1763.

Viited
------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8 9  "Loomade elu", 6. kd. lk. 291-292
2. ↑

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Sooräts** |

* Sooräts andmebaasis eElurikkus Muuda Vikiandmetes

* Ulvar Käärt. Sel talvel tabas Eestit üllatav soorätsu-uputus Eesti Päevaleht, 12. veebruar 2010
Very Large Array raadioteleskoopide komplekt, USA New Mexico osariik
**Raadioastronoomia** on astronoomia haru, mis uurib taevakehadelt ja Universumist saabuvaid raadiolaineid.

Kosmosest lähtuvad raadiolained avastati 1932. aastal, kui Karl Guthe Jansky avastas Linnuteelt lähtuvad raadiolained.

Hilisemad vaatlused on tuvastanud muidki raadiolainete allikaid, mille hulgas on tähed ja galaktikad, aga ka raadiogalaktikad, kvasarid ja pulsarid. Raadioastronoomiat kasutades avastati 1964. aastal reliktkiirgus, mis andis faktilist tuge Suure Paugu teooriale.

Raadioastronoomilistes uuringutes kasutatakse raadioteleskoope, mis võivad töötada eraldi või mitmest teleskoobist moodustatud võrguna.

Vaata ka
--------

* SETI (Maa-väliste tsivilisatsioonide otsingud)
* Atacama Large Millimeter Array

Viited
------

1. ↑  H. Eelsalu, 1996. Astronoomialeksikon. Eesti Entsüklopeediakirjastus. 200 lk.
2. ↑  "Karl Jansky and the Discovery of Cosmic Radio Waves". *NRAO*. Vaadatud 26. jaanuar 2019.
3. ↑  "Cosmic Anniversary: 'Big Bang Echo' Discovered 50 Years Ago Today". *Space.com*. Vaadatud 26. jaanuar 2019.
4. ↑  "Radio telescope". *ScienceDaily*. Vaadatud 26. jaanuar 2019.

Välislingid
-----------

* Rhys Blakely, Fast radio bursts from space shed light on cosmic mystery, The Times, 11. veebruar 2020
Margus Kappel 1987. aastal  
Foto: Jaan Künnap
Margus Kappel 1987. aastal
**Margus Kappel** (sündinud 7. septembril 1956) on eesti klahvpillimängija. 

Ta lõpetas 1971. aastal Nõmme Lastemuusikakooli ja 1975. aastal Tallinna Muusikakeskkooli. 1980. aastal lõpetas Tallinna Riikliku Konservatooriumi klaveri eriala dotsent Ada Kuuseoksa õpilasena. 

Ta on mänginud rokkansamblites Ruja (1974–1979), Kaseke ja Rock Hotel. 

Džässi on ta mänginud muu hulgas Lembit Saarsalu ansamblis (1978–1980) ning trios, millesse peale tema kuulusid kitarristid Ain Varts ja Riho Sibul. Trio esines 1984 Tallinnas ja Tartus. 

Anne Ermi hinnangul on Margus Kappel "emotsionaalne ja tehniliselt suutlik pianist".

Tunnustus
---------

* 2015 Valgetähe V klassi teenetemärk.

Isiklikku
---------

Tema isa Johannes Kappel (1907–1982) oli Tallinna Piiskopliku Toomkoguduse organist. Ta on olnud abielus Merle Talvikuga, neil on poeg Karl Olaf.

Viited
------

1. ↑  Teenetemärkide kavaleride andmekogu – 19251
2. ↑  Elukiri, nr 10, 2012.

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Margus Kappel** |

* Margus Kappel andmebaasis MusicBrainz (*inglise keeles*)
* Margus Kappel saates "Kukul külas", 27 jaanuar 2002, 1. osa, 2. osa
**Sven Jürgenson** (sündinud 2. aprillil 1962 Tartus) on Eesti diplomaat.

Elulugu
-------

Sven Jürgenson sündis Tartus, kuid asus 1969. aastal Tallinna. 1987. aastal lõpetas ta Tallinna Polütehnilise Instituudi infotöötluse erialal. 1992. aastal lõpetas ta Avaliku Halduse Rahvusvahelise Instituudi Pariisis.

1991. aastast töötab Jürgenson välisministeeriumis, mil ta asus tööle Eesti saatkonnas Helsingis. Aastatel 1993–1995 oli ta Eesti saatkonnas Viinis. 1996. aastani oli ta välisministeeriumi rahvusvaheliste organisatsioonide ja julgeoleku büroo juhataja ning poliitikaosakonna juhataja asetäitja, siis kuni 1998. aastani poliitikaosakonna peadirektor. Samal ajal oli ta ka Tallinnas resideeriv Eesti suursaadik Türgis.

Sven Jürgenson suursaadikuna riiklikku teenetemärki üle andmas (2011)
Aastatel 1998–2000 oli ta Eesti suursaadik ÜRO juures ning 2000–2003 Eesti suursaadik Ameerika Ühendriikides. Pärast seda oli ta kuni 2006. aastani välisministeeriumi poliitikaküsimuste asekantsler.

Aastatel 2006–2010 oli Sven Jürgenson Vabariigi Presidendi Kantselei välisnõunik. Aastatel 2010–2015 oli ta Eesti suursaadik Prantsusmaal, 2011. aastast ka suursaadik Monacos ja 2014. aastast suursaadik Tuneesias. Aastatel 2015–2022 oli Jürgenson Eesti suursaadik Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni juures. Oma volikirja andis ta ÜRO peasekretärile Ban Ki-moonile üle 13. augustil 2015, kus töötas kuni 2022. aasta augustini.

#### Isiklikku

Ta räägib inglise, saksa, prantsuse, soome ja vene keelt. Ta on abielus diplomaadi Kairi Künkaga ja kolme lapse isa.

Tunnustus
---------

* 2001 Riigivapi V klassi teenetemärk
* 2004 Valgetähe III klassi teenetemärk
* 2008 Suursaadiku auaste
* 2009 Kolme Tähe III klassi orden

Viited
------

1. 1 2 3 4 5  "Eesti suursaadik ÜRO juures andis Ban Ki-moonile üle volikirja". *ERR Uudised*. 14.08.2015. Vaadatud 17.08.2015.
2. 1 2  Olesk, Olev (10.12.1998). "EV esindajate vahetused New Yorgis". *Vaba Eesti Sõna*. Lk 5.
3. ↑  Einmann, Andres (24.10.2023). "Konsulaate sulgev Eesti maksab ÜRO diplomaadi elukoha eest 30 000 dollarit kuus". *Postimees*.
4. ↑  "Vabariigi President andis neljale diplomaadile suursaadiku auastme". *Vabariigi Presidendi Kantselei*. 29.10.2008.
**Kiideva mõis** (saksa keeles *Kiwidepäh*) oli rüütlimõis Ridala kihelkonnas Läänemaal. Nüüdisajal jääb mõis Lääne maakonda Haapsalu linna territooriumile..

Mõis asutati 17. sajandi algul. Mõisa kahekorruseline puust peahoone ehitati arvatavasti 19. sajandil. Peahoone on pikka aega seisnud tühjana.

Mõis kuulus läbi aegade Kursellide, Ungern-Sternbergide, Albedyllide, Wartmannide, Gernetide, Stackelbergide, Ungern-Sternbergide suguvõda liikmetele.

Kiideva mõis kuulus 20. sajandi alguses von Tollidele ja enne Eesti iseseisvumist omandas selle parun Hugo Dietrich Alexander von Tollilt, majandustegelane ja Tallinna linnavolinik Villem Pinkovski.

Viited
------

1. 1 2 3 4 5  Kiideva mõis Eesti mõisaportaalis (vaadatud 31.10.2015)
2. ↑  Vana tamm, Stockholms-Tidningen Eestlastele, 31 detsember 1955

Välislingid
-----------

* Kiideva mõis Eesti mõisaportaalis
* Kiideva mõis (Ridala khk), Kinnistute register Eesti Rahvusarhiivis

Ridala kirik
Ridala kihelkond

**Kirik**: Ridala  

**Mõisad**: 
Asuküla mõis |
Kiideva mõis |
Kiltsi mõis |
Käblaküla mõis |
Käblamõisa mõis |
Lauguta mõis ehk Lõuguta mõis |
Mäemõisa mõis |
Nakamaa mõis |
Parila mõis |
Ridala kirikumõis |
Saardu mõis |
Sinalepa mõis |
Sündepää mõis |
Tamma mõis |
Ungru mõis |
Uuemõisa mõis |
Võnnu mõis
**Edward Rutherfurd** (pärisnimi arvatavasti **Francis Edward Wintle**; sündinud 1948 Salisburys Inglismaal) on kirjutanud romaane, mis käsitlevad erinevate asulate ajalugu alates nende rajamisest kuni tänapäevani. 

Rutherfurd asetab oma romaanides väljamõeldud tegelased ja perekonnad tõsiajalooliste sündmuste keskele – mis on omamoodi ajalooline ilukirjandus, millega tegi esimesena algust James Michener.

Rutherfurd õppis Cambridge'i ja Stanfordi ülikoolis ja töötas kirjastamise alal. Rutherfurd on Salisbury katedraali Sõprade Ühingu liige ja toetaja. 2005. aastal nimetas Salisbury linn tema teenete eest ühe vana turuplatsi juures olevatest tänavatest tema nime järgi.

Rutherfurd loob oma romaanide jaoks neli kuni kuus väljamõeldud perekonda ja kirjeldab perede elu läbi nende järglaste. Kasutades seda raamistikku põimib Rutherfurd nad ajaloosündmustesse, laseb neil omavahel suhelda ja kokku puutuda ka oluliste ajalooliste isikutega. Romaan "Sarum" käsitleb Stonehenge'i ja Salisbury ümbruse ajalugu läbi 10 000 aasta. "London" kirjeldab Londoni linna tekkimist ja selle ajalugu kuni tänapäevani välja.

Teoseid
-------

* "Sarum" (1987)
* "Russka" (1991)
* "London" (1996) – tõlgitud eesti keelde
* "The Forest" (2000)
* Dublin: Foundation (2004)
* Ireland: Awakening (2006)
* New York (2009) – tõlgitud eesti keelde
* Paris (2013)
Riigiküla lahingu mälestussammasRiigiküla lahingu mälestussammas - esikülg. (2023)
**Riigiküla lahingu mälestussammas** on Ida-Viru maakonnas Narva-Jõesuu linnas Tõrvajõe külas asuv 

Vabadussõja Riigiküla lahingus langenutele püstitatud mälestusmärk. Riigiküla lahing toimus 1919. aasta 25. veebruaril, mil Riigiküla all kaitsel olnud Eesti rahvaväe 1. jalaväepolk lõi edukalt tagasi kolme Punaarmee polgu pealetungi.[*viide?*]

Projekti tegi 1934. aastal ehitustehnik Morando-Edmund Moikov. Mälestussammas avati 10. juunil 1935.

Nõukogude okupatsiooni ajal 1941. aasta juunis see hävitati.

Mälestussammas taasavati 7. juunil 2014.

Riigiküla lahingu ja 1. jalaväepolgu mälestusmärk - tagakülg. Vaatega maantee suunalt Narva jõe poole.

Viited
------

1. 1 2 3  Ain Krillo, Jaak Pihlak, Mati Strauss ja René Viljat. Vabadussõja mälestusmärgid. 1. kd. Keila, 2002. Lk 230–231
2. ↑   (vaadatud 10.03.2018)

Välislingid
-----------

* Vabadussõja mälestusmärk Eesti looduse infosüsteemis
Amatsoonid sõidavad Penthesilea juhtimisel läbi metsa, et minna troojalastele appi. Illustratsioon XV sajandist pärinevale käsikirjale.
Achilleus ja Penthesilea. Vaasimaal Atikast. Umbes 520 eKr. Leitud Vulci linnast.
**Penthesilea** ( kreeka keeles *Πενθεσίλεια*, *Penthesíleia*) oli kreeka mütoloogias Amazonase kuninganna, Arese ja Otrera tütar ning Hippolyta, Antiope ja Melanippe õde. Ta sõdis Trooja sõjas Trooja poolel. Sõja sündmuse käigus tapeti ta kas Achilleuse või Neoptolemose poolt.

Nime kasutus
------------

Penthesilea auks on nimetatud 1887. aastal avastatud asteroid 271 Penthesilea  ja 1890. aastal kirjeldatud liblikaliik *Penthesilea sacculalis.*

Viited
------

1. ↑  Schmadel, Lutz D.; International Astronomical Union (2003). *Dictionary of minor planet names*. Berlin; New York: Springer-Verlag. Lk 39. ISBN 978-3-540-00238-3. Vaadatud 9. septembril 2011.
2. ↑  "Maryland Biodiversity Project - Long-snouted Penthesilea Moth (Penthesilea sacculalis)". *www.marylandbiodiversity.com*. Vaadatud 27. detsembril 2023.
**Vahi mõis** (saksa keeles *Franzenhütte*) oli poolmõis Tartu-Maarja kihelkonnas Tartumaal.

Alates 1912. aastast kuulus mõis Tartu Eesti Põllumeeste Seltsile, mille korraldatud põllutöökursustest kasvas 1918. aastal välja Vahi põllutöökool (hilisema nimega Vahi aiandus-mesinduskool).

Vahi põllutöökooli peahoone, 1936. aasta Arkadio Laigo graafilistel lehtedel
Vahi põllutöökooli peahoone, 1936. aasta Arkadio Laigo graafilistel lehtedel

Ajalugu
-------

Mõisa omanikud olid Franz Georg Faure (1822–1889) ja tema poeg Franz Carl Christian Faure (1858–1928), kes asutasid 1883. aastal Vahile ka põllutööriistade vabriku. 1892. aastal viisid nad selle Tartu kesklinna Holmi tänaval, kus juba varasemast tegutses Faurede kaubandusettevõte, mille juures jõudis asuda ka metallitöökoda ja valutsehh.

Eestikeelse põllumajandushariduse puudusel hakkas Tartu Eesti Põllumeeste Selts 1908. aastal korraldama lühiajalisi põllutöökursusi. Algselt kahekuulised kursused muudeti 1911 neljakuulisteks ja 1912 kuuekuulisteks. Samal 1912. aastal ostis selts vabrikant Faurelt Vahi külas asunud Vahi ja Kubja talu ning 1913. aastast hakati lisaks suvistele kursustele läbi viima ka talviseid. Vahi õppemajandi suurus oli 122 ha, millest põllu- ja aiamaad võtsid enda alla 97 ha ning rohumaad 21 ha.

Saksa okupatsiooni ajal 1918. aasta novembris õnnestus registreerida see kaheaastase õppeprogrammiga Vahi põllutöökoolina, kuigi Vabadussõda ei võimaldanud õppetöö läbi viia enne 1919. aastat. 1925. aastal hakati ehitama uut kooli peahoonet ning 1927. aastast tegutses samas ka aianduskool. 1939. aastal viidi kooli haldamine Põllumeeste Seltsi alt selleks moodustatud sihtasutuse alla. Kooli tegevus lõppes 1944. aastal ning suur osa endistest mõisa hoonetest hävis tules.

Vahi mõisa ajalugu on uurinud Uuno Eiber, kes elas ise lapsepõlves mõisamajas.

Hoonestus
---------

Mõisniku eluhoone leidis 1908–1944 kasutust õpilaste majutamisel. Kuigi põllutöökooli uus hoone ja mitmed mõisa abihooned hävisid sõjas, siis endine mõisa peahoone jäi püsti. Küll ehitati see 1960. aastal ümber.

Säilinud on mõisa saun-aednikumaja, millele on lisatud teine korrus ja mida on muulgi moel ümber ehitatud. Teise maailmasõja elasid üle ka mõisa meierei ja töölismaja, kuid need lammutati hiljem.

Viited
------

1. ↑   (vaadatud 25.01.2016)
2. 1 2  "Vahi" koolide 25 a. juubel Postimees, 17. detsember 1943 (DIGAR)

Välislingid
-----------

* Vahi mõis Rahvusarhiivi Eesti ala mõisate registris

Tartu-Maarja kihelkond

**Kirik**: Tartu Maarja kirik  

**Mõisad**: Haage mõis | Haava mõis | Ilmatsalu mõis | Jaama mõis | Kaarli mõis | Kabina mõis | Karlova mõis | Kavastu mõis | Lemmatsi mõis | Luunja mõis | Maarjamõisa mõis | Maramaa mõis | Piiskopi mõis | Pilka mõis | Põvvatu mõis | Raadi mõis | Ropka mõis | Räni mõis | Sirgu mõis | Taabri mõis | Tammistu mõis | Tordi mõis | Vahi mõis | Vanamõisa mõis | Vasula mõis | Veibri mõis | Vesneri mõis | Vorbuse mõis | Ülenurme mõis
**Eesti Põllumeeste Keskselts** (harvem nimetatud ka *Eesti Põllumeeste Selts*) oli 1922 asutatud Eesti põllumeeste keskorganisatsioon.

Ajalugu
-------

Keskorganisatsiooni eelkäijaid oli 1907 asutatud Eestimaa kubermangude põllumeesteseltside kesktoimkond (aastast 1910 Eestimaa Põllumeeste Keskselts) ja 1908 asutatud Põhja-Liivimaa kubermangude põllumeesteseltside kesktoimkond (aastast 1911 Põhja-Liivimaa Põllutöö Keskselts). 

Eesti Põllumeeste Keskseltsi poolt avati Tallinnas 1918. aastal Põhja-Eesti Põllutöökeskkool, mis hiljem tegutses Jäneda Põllutöökeskkoolina.

1922. aastal ühinesid Eestimaa Põllumeeste Keskselts ja Põhja-Liivimaa Põllutöö Keskselts, moodustades uue keskorganisatsiooni: **Eesti Põllumeeste Keskselts**.

Vaata ka
--------

* Eesti Põllumeeste Keskliit
* Tartu Eesti Põllumeeste Selts
* Tallinna Eesti Põllumeeste Selts

Viited
------

1. 1 2 3  *Eesti entsüklopeedia.* 7. köide: *NÕUK–RAH.* Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus, 1994, lk 579.

Välislingid
-----------

* J. Kuum: EESTI PÕLLUMEESTE KESKSELTS
**Zonnebeke vald**  on vald Belgias Flandrias Lääne-Flandria provintsis Ieperi haldusringkonnas. 

Zonnebeke vallas on sündinud maalikunstnik ja luuletaja Jan Theuninck ning laulja Jacques Brel.

Viited
------

1. ↑  Wettelijke Bevolking per gemeente op 1 januari 2018, vaadatud 9.03.2019.

Välislingid
-----------

* www.zonnebeke.be Zonnebeke valla koduleht

Lääne-Flandria provintsi vallad

Alveringem | Anzegem | Ardooie | Avelgem | Beernem | Blankenberge | Bredene | Brugge | Damme | De Haan | De Panne | Deerlijk | Dentergem | Diksmuide | Gistel | Harelbeke | Heuvelland | Hooglede | Houthulst | Ichtegem | Ieper | Ingelmunster | Izegem | Jabbeke | Knokke-Heist | Koekelare | Koksijde | Kortemark | Kortrijk | Kuurne | Langemark-Poelkapelle | Ledegem | Lendelede | Lichtervelde | Lo-Reninge | Menen | Mesen | Meulebeke | Middelkerke | Moorslede | Nieuwpoort | Oostende | Oostkamp | Oostrozebeke | Oudenburg | Pittem | Poperinge | Roeselare | Ruiselede | Spiere-Helkijn | Staden | Tielt | Torhout | Veurne | Vleteren | Waregem | Wervik | Wevelgem | Wielsbeke | Wingene | Zedelgem | Zonnebeke | Zuienkerke | Zwevegem
**"Ismaeli vaimud"** (prantsuse keeles "Les Fantômes d'Ismaël") on Prantsusmaa 2017. aasta draamafilm, mille režissöör on Arnaud Desplechin. Peaosi mängivad Mathieu Amalric, Marion Cotillard, Charlotte Gainsbourg ja Louis Garrel. Film räägib filmitegijast, kelle elu läheb taevasse. Ta on just alustamas oma uue filmi võtteid, kui naaseb tema abikaasa, kes on olnud 20 aastat kadunud. Mees oli veendunud, et naine on surnud.

Film "Ismaeli vaimud" esilinastus 2017. aastal Cannes'i Filmifestivali avafilmina.

Filmi hinnangud
---------------

Review aggregationi veebileht Rotten Tomatoes andis filmile heakskiitva hinnangu – 61%, mis põhines kaheksateistkümnel hinnangul ja sai tulemuseks 5,9/10. Metacriticu veebileht, mis määrab normaliseeritud hinnangu 100 punkti süsteemis peavoolu kriitikute arvamuse järgi, andis filmile 57 punkti, ja see põhines kümne inimese arvamusel. Kriitikud andsid enamasti "neutraalseid või keskmisi hinnanguid".

Osatäitjad
----------

* Mathieu Amalric – Ismaël Vuillard
* Marion Cotillard – Carlotta Bloom
* Charlotte Gainsbourg – Sylvia
* Louis Garrel – Ivan Dedalus
* Alba Rohrwacher – Arielle/Faunia
* László Szabó – Henri Bloom
* Hippolyte Girardot – Zwy
* Jacques Nolot – Claverie
* Catherine Mouchet – intensiivravi arst
* Samir Guesmi – arst
**Jaanus Nõgisto** (sündinud 21. jaanuaril 1956) on eesti kitarrist ja režissöör.

Lõpetas 1978. aastal Tallinna Pedagoogilise Instituudi režissöörina. 

Töötanud ETV ja TV3 pearežissöörina ja OÜ Reklaamirebased loovjuhina. 

Aastast 2000 vabakutseline helilooja, muusik ja telespetsialist.

Muusika
-------

1973. aastal võeti ta ansambli Ruja koosseisu ning temast vanemad bändikaaslased mõjutasid suuresti tema maailmavaadet ja eluhoiakuid kogu järgnevaks eluks.

Ta on mänginud ja loonud muusikat mitmes eesti ansamblis:

* Aatomitriikraud (1972–1973)
* Ruja (1973–1988)
* In Spe (1980–1982)
* Con Amores B (1985)
* Led R 2003
* Jaanus Nõgisto ja Tõnu Timm

Töö televisioonis
-----------------

Pärast režissööridiplomi saamist 1978. aastal suunati ta tööle Eesti Televisiooni muusikasaadete toimetusse režissööri assistendiks. 

1982. aasta augustis sai temast Eesti Televisiooni muusika- ja meelelahutussaadete režissöör. Nõgisto on töötanud režissöörina ka RTV-s, TV3-s ja produktsioonifirmas RUUT ning olnud Eesti Televisiooni ja TV3 pearežissöör. 

### Telesaateid

* "Kitarrikool"
* "ERSO stuudiotund"
* "Eesti nüüdiskunst"
* "Me armastame Eestit"
* "Osoon"
* "Laulge kaasa" (saatejuht Reet Linna)
* "Õhtul õhus"
* "Agulipoiss"
* "Bingo Loto"
* "Muusika ja elu"
* "Eesti otsib superstaari", "Su nägu kõlab tuttavalt", "Eesti talent", "Laulupealinn"
* dokumentaalfilmid "Päikesepoiss Risto Joost", "Tallinna Kammerorkester 25 aastat", "Vaba vaimu saadik", "Kirik, tornikell ja linnakodanik"

Filmid
------

* "Kaka, kevad ja teised", üks autorimuusika loojatest (2023)

Isiklikku
---------

Vabal ajal tegeleb ta purjetamisega. Tal on pojad Jan Erik, Joonatan ja Robin ning tütar Roosi Natali.

Tunnustus
---------

* 2012 – Valgetähe V klassi teenetemärk

Viited
------

1. ↑  "Kivirähki ainetel: uues kodumaises animafilmis seikleb kakajunn". *Postimees*. 21. detsember 2022. Vaadatud 21. detsembril 2022.
2. ↑  Kaire Raave, "Jaanus Nõgisto: "See on kõige parem tunne – et küll jõuab ja kiiret pole.", Õhtuleht, 13. märts 2007
3. ↑  "President Ilves annab teenetemärgi taas 99 inimesele" postimees.ee, 1. veebruar 2012

Välislingid
-----------

* Jaanus Nõgisto andmebaasis MusicBrainz (*inglise keeles*)
**Juhan Puskar** ka Johann Puskar, VR I/3 (6. mai 1885 Kabala vald Viljandi kreis, Liivimaa kubermang – 10. august 1950 Cucamonga, California, Ameerika Ühendriigid) oli Eesti sõjaväelane (kolonelleitnant).

Johann Puskar sündis 6. mail (vkj 24.04.) 1885. aastal Viljandi kreisi Pilistvere kihelkonna Kabala valla Villevere küla Siherni talus. Õppis valla- ja Pilistvere kihelkonnakoolis ning Eesti Aleksandrikoolis Põltsamaal 1899–1903. 

Sõjalise hariduse sai Peterburi jalaväe junkrukoolis (hilisem Vladimiri sõjakool) 1905–1908. Astus septembris 1904 vabatahtlikult Venemaa keiserlikku armeesse. Ülendati juulis 1908. aastal alamleitnandiks. Teenis järgnevalt 61. Vladimiri jalaväepolgus kuulipildujakomando ülema ja rooduülemana[*viide?*]. Ülendati novembris 1911. aastal leitnandiks. Esimeses maailmasõjas osales koos oma polguga. Ülendati lahingulise vapruse eest augustis 1915 alamkapteniks. Jaanuarist 1917. aastal oli 619. jalaväepolgu komando- ja pataljoniülem. Ülendati jaanuaris 1917. aastal kapteniks. Pälvis lahingulise vapruse eest Anna 2. 3. ja 4. järgu ning Püha Stanislavi ordeni 2. ja 3. järgu ordenitega.

1918. aasta jaanuarist kuni aprillini oli 1. Eesti jalaväepolgu III pataljoni ülem, ülendati aprillis 1918 kaptenist alampolkovnikuks.

Saksa okupatsiooni ajal varjas end isatalus, Saksa okupatsiooni järel aitas 1918. sügisel organiseerida Viljandimaal omakaitset ja novembris asutada Paides kaitseliitu. Nimetati Vabadussõja eel, 21. novembril 1918, 6. jalaväepolgu ülemaks. Tagandati 26. aprillil 1919 Sõjavägede ülemjuhataja poolt seoses punavägede läbimurdega Ruhja all Lõunarindel. Viidi üle Sõjaväe Peastaabi Sõjaväe Varustusvalitsusse ja määrati mais 1919 selle sõjariistade osakonna ülemaks. Detsembris 1919 nimetati Suurtükiväe Valitsusse sama osakonna ülemaks. Oli märts–aprill 1920 Nõukogude Venemaal rahulepingu ratiﬁtseerimiskomisjoni liige. 

Vabanes sõjaväest septembris 1920. aastal, 1922. aasta novembris nimetati alampolkovnikust kolonelleitnandiks.

Teeneid Vabadussõjas väärindati Vabaduse Ristiga Vabadusrist I/3, millele lisandus 50 000 marka, tasuta maa normaaltalu suuruses Harjumaa Raasiku mõisast.

Töötas järjevalt Tallinn-Harju abimaksuinspektorina ning pälvis teenete eest Valgetähe IV klassi (1938) ordeni. Esimese Nõukogude okupatsiooni ajal varjas end Kambi talus. Saksa okupatsiooni ajal tegutses taas maksuinspektorina. Oli Vabaduse Risti Vendade Ühenduse Tallinna osakonna liige.

Põgenes septembris 1944 koos perega Saksamaale. 1945. aasta kevadel valiti ta Kesk-Saksamaal Gera linnas asutatud Eesti Komitee esimeheks. Juba samal sügisel siirdus Nürnbergi läheduses asuvasse Fürthi, kus oli samuti tegev eestlaste rahvuskomitee juhatuses ning rahvatantsijate juhiks. Alates jaanuarist 1947 oli pikemat aega tegev Nürnbergi lähedal asunud Eesti-Läti laagri "Valga" Eesti Komitees. Siirdus 1950. aasta algul koos perega Ameerika Ühendriikidesse. Johann Puskar suri 10. augustil 1950 Lõuna-Californias Cucamongas puuviljaistanduses töötades südamerabandusse ja on maetud Lõuna-Californias Bellevue kalmistule Ontarios.

Viited
------

1. ↑  Ohvitseride andmekogu. Juhan Puskar

Välislingid
-----------

* Ohvitseride andmekogu. Juhan Puskar
**Lode raudteejaam** on raudteejaam Cēsise piirkonnas Liepa valla Liepa külas Valga–Riia raudteeliinil.

Jaamas asub lisaks peateele kolm kõrvalteed, perroone on seal kaks. Päevas peatub jaamas kaheksa reisirongi. Jaamas võib toimuda ka kaupade rongidele ning neilt maha laadimine. Jaam asub Riiast 105,3 km kaugusel. 

Raudteejaam avati 1889. aastal. Raudtee valmimisajal jäi see Võnnu kreisi Võnnu kihelkonda Liepa mõisa maadele. Aastail 1919–1920 kandis see Liepa raudteejaama nime. Taas Lode nime hakkas see kandma aastal 1921. Praegune jaamahoone valmis aastal 1946.

Jaama lähistelt Lode karjäärist avastatud fossiilide põhjal kirjeldati esmakordselt akantoodide perekonda *Lodeacanthus*. Jaama ja Jāņamuiža raudteepeatuse vahel asub Rauna jõel kultuurimälestisena kaitse all olev raudteesild, mis on kõrgeim raudteesild Lätis.

Detsembris 2019 suleti Lode ja Valmiera vahel asunud Bāle raudteejaam reisiliikluseks.

Viited
------

1. ↑  ""Līnijai Rīga-Valka 120 gadi"". Originaali arhiivikoopia seisuga 1. september 2018. Vaadatud 25. detsembril 2015.
2. ↑  T. Altbergs, K. Augustāne, I. Pētersone. Dzelzceļi Latvijā. R: Jumava, 2009, 80. lk.
3. ↑  "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 25. detsember 2015. Vaadatud 25. detsembril 2015.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
4. ↑

Välislingid
-----------

* Infot jaama kohta; fotod (*vene keeles*)
* Jaam vanal kaardil

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **Eelnev peatus** |  **Raudteepeatus liinil Riia-Valga** | **Järgnev peatus** |
|  Jāņamuiža |  **Lode** | Valmiera  |
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib asulast; M. Night Shyamalani filmi kohta vaata artiklit Küla (film 2004)*  |

---

Ungari küla Hollókő
**Küla** on väike maa-asula, mille moodustavad üksteisega lähestikku asuvad talud või elamud. Küla elanikud tegelevad valdavalt põllumajanduse, metsanduse või kalapüügiga, kuid tänapäeval käiakse külast tööl ka väljaspool. 

Eri maades on kasutusel erinevaid ametlikke küla definitsioone, mis võivad sellest prototüüpsest külamõistest hälbida. 

Külal võib olla ka omavalitsus.

Eestis
------

Eesti territooriumi haldusjaotuse seaduse kohaselt pole küla siiski asula, vaid vallasisene territoriaalüksus. Küladel pole küll otseselt autonoomiat, kuid kohaliku omavalitsuse korralduse seaduse paragrahv 58 lubab külaelanikel valida külavanema. Külavanema statuudi võib kehtestada vallavolikogu.

2011. aasta rahvaloenduse andmeil oli Eestis 4438 küla. Enamikus neist elas alla 100 inimese. Üle 1000 püsielanikuga külasid oli 12 ja 100–999 püsielanikuga 645. Suurima rahvaarvuga küladest asusid 6 Tallinna lähistel, 2 Tartu ja 2 Pärnu lähedal. Kõik need külad olid suuremad kui Eesti väikseimad linnad, näiteks oli Mõisakülas 825 ja Kallastel 852 elanikku.

### Eesti külatüübid

Talude paiknemine külas sõltub nii looduslikust omapärast kui ka piirkonnast. 

Eestis on traditsiooniliselt olnud:

* sumbkülad valdavalt Lääne-Eestis ja saartel;
* ahelkülad ja ridakülad Kesk-Eesti voortel ja seljakutel;
* hajakülad Lõuna-Eestis;
* tänavkülad peamiselt Peipsi ääres ja mitmel pool mererannikul;
* kalurikülad,
* hagukülad.

Põhja-Eestis on olnud valdavad haja-sumbkülad. Eristatud on ka ringküla, tuumikküla. Eesti asustusloos räägitakse ka tütarküladest.

Lätis
-----

 *Pikemalt artiklis Küla (Läti)*
Lätis on küla (läti keeles *ciems* või *ciemats*) linna ja talu kõrval üks kolmest asulatüübist. Küla staatuse ja vahel ka piirid määratleb seal piirkondlik omavalitsus. Küla staatuse võib anda tihedama hoonestusega piirkonnale, kus on elanikke.

Hüljatud külad
--------------

Eri põhjustel (linnastumine, epideemiad, sõjad, näljahädad, keskkonnakatastroofid jms) tekib kõikjal maailmas külasid, kus pole ühtki elanikku. Aja jooksul võidakse mahajäetud külad uuesti asustada. 

Eestis oli 2012. aasta alguses statistikaameti andmeil 102 hüljatud küla.

Vaata ka
--------

* Eesti külade loend
* linn
* kaluriküla
* külakogukond
* Küla (Läti)

Viited
------

1. ↑
2. ↑
3. 1 2  Kadri Masing "Eestis on 102 hüljatud küla" ERR, 12.12.2012 (vaadatud 15. detsembril 2018)
4. ↑  Administratīvo teritoriju un apdzīvoto vietu likums

Välislingid
-----------

* Kadri Masing "Eestis on 102 hüljatud küla" ERR, 12. detsember 2012

**Asulad**

Talu | Küla | Alevik | Alev **|** Linn | Suurlinn | Maailmalinn
  
 Väikesed asulad **→** Suured asulad
  
*Vaata ka:* Linnastu | Suurlinnastu | Hiidlinnastu


|  |  |
| --- | --- |
|  | Tsitaadid Vikitsitaatides: **Küla** |
**Jäik tähistaja** (inglise keeles *rigid designator)* on modaalses loogikas selline tähistaja, mis osutab samale asjale kõigis võimalikes maailmades või kõigis võimalikes maailmades, kus see asi eksisteerib, ega tähista midagi mujal, st nendes võimalikes maailmades, kus seda asja pole. Tähistaja on kõigutamatult jäik, kui see osutab sama asja igas võimalikus maailmas, perioodis, olenemata, kas see asi selles maailmas eksisteerib või mitte. Jäigad tähistajad vastanduvad mittejäikadele või lõtvadele tähistajatele, mis võivad tähistada erinevaid asju erinevates võimalikes maailmates.

Termini tõi kasutusele USA filosoof Saul Kripke rõhutamaks tõsiasja, et kui me määratleme singulaartermini abil mingi võimaliku olukorra, siis me eeldame, et sel singulaarterminil oleks kujutletud või võimalikus olukorras sama osutus, mis tegelikus maailmas. 

Määravate kirjelduste puhul ei ole see tingimata nii. Lauses "Kui Hume oleks olnud inglane, siis linn, kus ta suri, ei oleks olnud Edinburgh" osutavad nii "Hume" kui "Edinburgh" sellele, millele nad alati osutavad: filosoof Hume'ile ning Edinburgh'i linnale. Ent me ei saa eeldada, et fraas "linn, kus ta suri" osutab linnale, kus ta tegelikult suri, nimelt Edinburgh'ile. See lause ei taha öelda, et kui Hume oleks olnud inglane, siis Edinburgh ei oleks olnud Edinburgh. 

Kripke esitas selle mõjuka idee kriitikana teooria aadressil, nagu oleksid nimed tegelikult määravad kirjeldused. Asi läheb keeruliseks nende juhtumite käsitlemisel, kus me soovime hinnata lause kehtivust maailmas, kus osutatut ei oleks eksisteerinud, nt: "Kui Hume'i ema oleks surnud noorelt, siis ei oleks Hume'i olemas olnud." Siin ei saa me eeldada, et terminil on ka kujutletud võimalikus olukorras sama osutus, mis tavaliselt, sest *selles* olukorras ei leiduks Hume'i, kellele saaksime osutada, ehkki intuitiivselt tundub, et me siiski räägime Hume'ist.

Viited
------

1. 1 2  Simon Blackburn ((1994 / eesti keeles 2002)). *Oxfordi filosoofialeksikon / The Oxford dictionary of philosophy*. Oxford. Lk 198. `{{raamatuviide}}`: kontrolli kuupäeva väärtust: `|aasta=` (juhend)
2. 1 2  *Oxford Dictionary of Philosophy, Revised Second Edition*. Oxford. 2008. Lk 318.
Tahkuna tuulegeneraator (Eesti)Tahkuna tuulegeneraator
Asendikaart
Tahkuna tuulegeneraator
**Tahkuna tuulegeneraator** on endine tuulegeneraator, mis asub Hiiu maakonnas Tahkuna poolsaarel. See oli Eesti esimene kaasaegne tuulegeneraator ja see püstitati Hiiumaale taastuvenergia tootmise võimaluste uurimiseks Lääne-Eesti saarestiku biosfäärikaitseala direktori Ruuben Posti algatusel ja Taani keskkonnaagentuuri toel. Tuulegeneraator käivitati 19. septembril 1997 ja jäeti seisma 8. veebruaril 2005.

Tahkuna tuulegeneraator Gendvind 150 võimsusega 150 kW töötas endises Kõrgessaare vallas aastatel 1997–2005 ja on praeguseks seisatud. See jäeti seisma, kuna selle käigushoidmiseks polnud raha. Aastas vajanuks tuulik 30 000 – 40 000 krooni (1917–2556 eurot). Kokku töötas Hiiumaa tuulegeneraator seitse aastat neli kuud ja 20 päeva. Aastani 2000 tootis Hiiumaa kaitsealade administratsioonile kuuluv tuulegeneraator umbes 2,1 GWh elektrienergiat ning tõestas, et Eestis on mõtet tuulest elektrit toota.

Tahkuna tuulegeneraatori kõrgus on 30 meetrit ja tiiviku läbimõõt 22 meetrit.

Kuna oli oht, et tuulik, mis on Eesti jaoks oluline sümbol, hävitatakse, ostis Eesti Energia AS 2009. aastal tuuleelektrijaama koos opereerimisõigusega. Kavatsus oli rajada tuulejõu kasutamist tutvustav ekspositsioon. 2011. aastal anti teada, et vana generaatori asemel on plaanis püstitada uus sama suur tuulegeneraator.

Tahkuna poolsaar nähtuna Tahkuna tuletornist. Paremal on Tahkuna tuulegeneraator
Tahkuna tuulegeneraatorit kutsutakse **Valgeks Ingliks** ehk **Hiiumaa Ingliks**.

Viited
------

1. 1 2 3  ELEKTRITOOTJA KÄIVITAB VALGE INGLI, Hiiu Leht, 26.04.2011
2. 1 2  "Hiiumaa ingli" tiivad jäid seisma, Hiiumaa Leht, 15.02.2005]
3. ↑  Hiiumaa Maakonnaleht 15.02.2005
4. ↑  Turbatehas püüab tuult väljalt, Postimees, 17.10.2007 (vaadatud 08.07.2019)

Välislingid
-----------

* Tahkuna näidistuulejaam
**Agnes Levandi** (neiuna **Adamson**; sündinud 29. jaanuaril 1940 Tšeljabinskis, Vene NFSV-s) on Eesti suusataja, spordipedagoog, suusakohtunik ja füsioterapeut. 

Agnes Levandi lõpetas 1959. aastal Tartu 1. Keskkooli ja 1964. aastal Tartu Riikliku Ülikooli kehakultuuriteaduskonna. Sportima hakkas ta koolis Irene ja Hans Puki juhendamisel. Esimesi suusatreeninguid suunas Aino Paal. 1957. aastast alates treenis Agnes Levandi Herbert ja Erna Abeli õpilasena.  

Agnes Adamson (Levandi), Helle Tallo, Hain Kinks ja Aadu Pind olid neli Eesti koondise suusatajat-meistersportlast,  kes valiti raja eessõitjaiks, kui toimus tolle aja kohta erakordne sündmus – Soome Vabariigi president Urho Kaleva Kekkonen käis 1964. aasta märtsis Eesti NSV-d külastades Käärikul suusatamas. 

Agnes Levandi (suusarahva seas Aki) meenutab:
"*Sõitsime sadakond meetrit eespool, liikusime Tornjärve suunas. Seisatasime mäe all. Äkki nägime, kuidas tagapool keegi kukkus diagonaalsel laskumisel lume tuisates. Presidendi taga sõitnud julgestaja oli nigelam suusataja, ta pillas kukkudes kaasas olnud relvagi lumme."*

Isiklikku
---------

Agnes Levandi abikaasa on Anti Levandi. Neil on kolm poega, Allar Levandi on tunnustatud kahevõistleja.

Sportlikud saavutused
---------------------

* 1956–1964 Eesti meistrivõistlustelt murdmaasuusatamises 11 kulda (8 teatesõidus), 3 hõbedat ja 6 pronksi (1 teatesõidus)
* Eesti meistrivõistlustelt mäesuusatamises 4 pronksi.
* 1958 meistersportlane
* 1963 aumeistersportlane

Viited
------

1. ↑  ESBL.  (vaadatud 22.03.2017)
2. ↑  Suusaveeb. Teenekas (suusa)pedagoog Agnes Levandi: Mida kõike küll pole meenutada! (vaadatud 22.03.2017)
3. ↑
4. ↑  Malle Elvet. Kekkose visiit puudutas raudset riigimüüri. Lõunaleht, 13.03.2014 (vaadatud 22.03.2017)
5. ↑   ERR arhiiv. Elu lugu: Agnes ja Anti Levandi. (vaadatud 22.03.2017)

Välislingid
-----------

* Biograafia ESBL-is
* Eesti suusakoondise liikmete suvetreening 1959 a
2008
**Ivan Dmitrijevitš Gratšov** (vene keeles Иван Дмитриевич Грачёв; sündinud 19. veebruaril 1952 Jakutskis Jakuudi ANSV-s) on Venemaa poliitik, endine Riigiduuma saadik, majandusteaduste doktor.

Ta oli Riigiduuma saadik aastatel 1993–2003 ja 2007–2016.

Gratšov lõpetas 1973. aastal Uljanov-Lenini nimelise Kaasani Riikliku Ülikooli, seejärel samas aspirantuuri. Pärast aspirantuuri kaitses ta füüsika-matemaatikakandidaadi kraadi. 2010. aastal sai Gratšov majandusdoktoriks majandusfüüsikas.

Gratšov on poliitikas osalenud 1990. aastate algusest. Ta oli aastatel 1990–1993 Tatarstani Vabariigi Ülemnõukogu liige. 1993. aastal pääses ta Riigiduumasse Jabloko nimekirjas. 1998. aastal lahkus ta Jablokost konflikti tõttu partei juhtkonnaga. 

2001. aastal kandideeris Gratšov Tatarstani Vabariigi presidendiks. Valimistel sai ta 5,5% valijate häältest ja jäi kolmandaks. 

2007. aastal pääses ta Riigiduumasse Õiglase Venemaa nimekirjas. 2012. aastal valiti ta Riigiduuma energeetikakomitee esimeheks. 2016. aastal esitas Kasvupartei ta Riigiduuma saadikukandidaadiks valimistel ühemandaadilises valimisringkonnas. Gratšov jäi kolmandaks ja parlamenti ei pääsenud. 

Ivan Gratšovi abikaasa Oksana Dmitrijeva ministriametis

Isiklikku
---------

Ivan Gratšovi abikaasa Oksana Dmitrijeva on töötanud Venemaa Föderatsiooni ministrina. 2017. aastal kavatses ta kandideerida Kasvupartei poolt esitatuna 2018. aasta Venemaa presidendivalimistel, kuid kaotas sisevalimistel Boriss Titovile.

Viited
------

1. ↑  Биография. ivangrachev.ru
2. ↑  Оксана Дмитриева заявила о желании стать кандидатом в президенты, не "устраивающим шоу". dp.ru, 30. oktoober 2017
3. ↑  Партия роста выдвинет бизнес-омбудсмена Титова кандидатом в президенты России. tass.ru, 26. november 2017

Välislingid
-----------

* Koduleht
* Ivan Gratšov Riigiduuma kodulehel
**Jevgenija Issajevna Mihhailova** (vene keeles Евгения Исаевна Михайлова; sündinud 9. oktoobril 1949 Suntari rajoonis Jakuudi ANSV-s) on jakuudi rahvusest Sahha riigitegelane ja pedagoogikateadlane, Venemaa Haridusakadeemia akadeemik.

Ta oli aastatel 2007–2010 Sahha (Jakuutia) Vabariigi asepresident. Alates 2010. aastast on ta Ammossovi-nimelise Kirde Föderaaalülikooli rektor.

Ta on Ühtse Venemaa liige.

Haridus ja töökäik
------------------

Mihhailova lõpetas 1972. aastal Jakutski Riikliku Ülikooli matemaatika erialal ja 1996. aastal Venemaa Haridusakadeemia Psühholoogiainstituudi. Ta on psühholoogiakandidaat 1996. aastast. 2000. aastal kaitses ta pedagoogikadoktori kraadi.

Ta töötas õpetaja ja haridusametnikuna. Aastatel 1997–2002 töötas ta Sahha (Jakuutia) Vabariigi haridusministrina ja 2003–2007 Sahha (Jakuutia) Vabariigi valitsuse aseesimehena. 2007. aastal valiti ta Sahha (Jakuutia) Vabariigi asepresidendiks. 

2010. aastal määras Venemaa Föderatsiooni Valitsus oma korraldusega Mihhailova Ammossovi-nimelise Kirde Föderaaalülikooli rektoriks. Seoses sellega võttis Sahha parlament Il Tümene vastu otsuse tema asepresidendivolituste ennetähtaegsest lõppemisest. 

VF teenelise õpetaja rinnamärk

Tunnustus
---------

* 1993 – medal "Venemaa vabaduse kaitsjale"
* 2000 – Venemaa Föderatsiooni teeneline õpetaja
* 2001 – Sahha (Jakuutia) Vabariigi aukodanik
* 2009 – Sahha (Jakuutia) Vabariigi Ammossovi-nimeline riiklik preemia
* 2011 – valiti Venemaa Haridusakadeemia korrespondentliikmeks
* 2015 – valiti Venemaa Haridusakadeemia akadeemikuks

Isiklikku
---------

Jevgenija Mihhailova on abielus. Tal on neli last.

Viited
------

1. 1 2  Михайлова Евгения Исаевна. iltumen.ru
2. 1 2  Лауреат Государственной премии Республики Саха (Якутия) имени М.К.Аммосова [*alaline kõdulink*]. sakha.gov.ru
3. ↑  Ректор СВФУ добилась получения звания академика. bloknot-yakutsk.ru
4. ↑  Академики Российской академии образования. rusacademedu.ru
**George IV** (12. august 1762 – 26. juuni 1830) oli Suurbritannia ja Iirimaa Ühendkuningriigi kuningas ning Hannoveri kuningas (**Georg IV**) aastatel 1820–1830. Enne seda, aastatel 1811–1820, valitses ta regendina oma hullumeelseks tunnistatud isa George III eest.

George IV oli George III ja tema naise Charlotte von Mecklenburg-Strelitzi vanim poeg. Tal oli 8 nooremat venda ja 6 nooremat õde. Ainult viiel neist oli lapsi.

George III kannatas vaimuhaiguse all. Selle esimene hoog oli väidetavalt juba 1765 ja järgmine, juba raskem ja pikem hoog 1788. Hiljem tema haigus süvenes ja tänapäeva mõistes ta ravi samahästi kui ei saanud. 1811 kaotas George III lõplikult mõistuse ja sellest aastast kuni isa surmani oli George IV kuningriigi regent.

George IV polnud kokkuhoidlik. 1795. aastaks oli talle tekkinud võlgu 630 tuhande naelsterlingi eest, mis vastab tänapäevaks 70 miljonile naelale. Riigikassast hakati seda vähehaaval tagasi maksma ja 1795. aasta võlad said 1806. aastaks makstud.

George IV-l oli palju armukesi. Kuulujuttude järgi olevat tal olnud ka palju abieluväliseid lapsi, ent kõigi nende juttude tõepära on kahtluse alla seatud. Nähtavasti sündis tema ainus laps tema seaduslikust abielust.

8. aprillil 1795 abiellus George IV oma täditütre Brunswicki Caroline'iga. Nende iseloomud ei sobinud omavahel ja pärast seda, kui järgmisel aastal sündis nende ainus laps printsess Charlotte, kolisid nad 1797 lahku. Caroline rohkem oma lapse kasvatamises ei osalenud. Põhiliselt elas ta välismaal. Kuigi George IV püüdis korduvalt oma abielu lahutada, ei õnnestunud see siiski ja abielu kestis kuni Caroline'i surmani 1821. Muuhulgas takistas lahutust asjaolu, et Caroline oli oma alamate seas väga armastatud, palju enam kui kuningas ise. Kuid George IV keelas Caroline'il tulla oma kroonimispidustustele ja kui Caroline siiski Westminster Abbeysse pääseda püüdis, aeti ta sealt minema.

Nende tütar Caroline abiellus 5. mail 1816 Saksi-Coburgi-Saalfeldi Leopoldiga, kellest hiljem sai Belgia kuningas Leopold I. Poolteist aastat hiljem suri ta pärast surnud poja sünnitamist. Seetõttu polnud George IV-l oma surma ajal järeltulijaid ning talle järgnes Suurbritannia ja Iirimaa Ühendkuningriigi troonil tema vend William IV. William oli pere kolmas poeg. Teine poeg, Yorki hertsog Frederick oli surnud järeltulijateta 3 aastat enne George IV-t.

Vaata ka
--------

* Astley Cooper


|  |  |
| --- | --- |
|  | Tsitaadid Vikitsitaatides: **George IV** |

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **George IV** |

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**George III** | **Suurbritannia ja Iirimaa Ühendkuningriigi kuningas**1820 (1811)–1830 | Järgnev**William IV** |
| Eelnev**Georg III** | **Hannoveri kuningas**1820 (1811)–1830 | Järgnev**Wilhelm IV** |