recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Morphy ja Johann Löwenthal, kelle Morphy arv oli 1
**Morphy arv** on number, mis näitab maletaja seose astet Paul Morphyga, kes oli mitteametlik malemaailmameister aastail 1858–1862.

Maletajail, kes mängisid Paul Morphyga isiklikult, on Morphy arv 1; maletajail, kes ei mänginud Morphyga, kuid mängisid isikuga, kelle Morphy arv on 1, on Morphy arv 2 jne. Näiteks endise maailmameistri Viswanathan Anandi Morphy arv on 5; ta mängis Efim Gelleriga (Morphy arv 4), kes mängis Salo Flohriga (Morphy arv 3), kes mängis Géza Maróczyga (Morphy arv 2), kes mängis John Oweniga (Morphy arv 1), kes mängis Morphyga.

Morphy mängis üle saja maletajaga. Neist Adolf Andersseni, Henry Birdi, James Mortimeri, John Oweni ja Louis Paulseni kaudu algavad kõik praegu teada olevad katkematud järgnevusliinid.

Aprillis 2016 olid elus järgmised tuntud maletajad, kelle Morphy arv on 3: Leonard Barden, Pal Benko, Arthur Bisguier, Melvin Chernev, Dennis Horne, Borislav Ivkov, Erik Karklins, Franciscus Kuijpers, Aleksandar Matanović, Friðrik Ólafsson, Jonathan Penrose, Oliver Penrose ja Peter Swinnerton-Dyer. Ka Paul Kerese Morphy arv oli 3; ta mängis Géza Maróczyga (Morphy arv 2), kes mängis Henry Birdiga (Morphy arv 1), kes mängis Morphyga. See tähendab, et kõigi Paul Keresega mänginud maletajate Morphy arv on 4, kui neil ei ole väiksemat Morphy arvu.

Praeguse maailmameistri Magnus Carlseni Morphy arv on 5.

Vaata ka
--------

* apostellik suktsessioon
* Baconi arv
* Erdősi arv
Elisabeth Vonarburg ja Guy Gavriel Kay, Congres Boreal 2006
**Guy Gavriel Kay** (sündinud 7. novembril 1954) on Kanada ulmekirjanik.

Mitme tema romaani tegevus toimub väljamõeldud maailmades, mis meenutavad tegelikke paiku reaalsetel ajalooperioodidel, näiteks Konstantinoopolit Justinianus I valitsusajal või Hispaaniat Cidi ajal. Tema raamatuid müüakse ajaloolise fantaasia hulka liigitatult, ehk autor ise on eelistanud võimaluse korral hoiduda žanripõhisest liigitamisest. Kaylt on 2022. aasta seisuga ilmunud üle tosina romaani ja arvukalt lühemaid kirjatöid. Tema teoseid on tõlgitud 22 keelde ning müüdud üle miljoni eksemplari.

Eesti keeles on avaldatud Guy Gavriel Kay mahukas fantaasiaromaan "Tigana". Intervjuus selle tõlkija Juhan Habichtiga on autor öelnud, et tema teose tegelik teema ei ole pelgalt konkreetne fantaasiamaailm: 

"Suures osas on "Tigana" romaan mälust: mälu hädavajalikkusest kultuurilises mõttes ja samas ohtudest, mis kaasnevad mälu, mälestuste ületähtsustamisega. /---/ Tänapäeva maailmast võib leida ülearugi palju näiteid mõlemast lõksust: ajaloo ja selle õppetundide ignoreerimisest ning keeldumisest tunnistada, et minevik on minevik. /---/ ma kirjutasin **kõigist** neist paikadest, kus välisvaenlase okupatsioon on alistatud rahva ajaloo, kultuuri ja keele alla surunud või püüdnud neid lausa hävitada, et vähendada vastupanuvõimet. /---/ Mulle tundub see teema tugevamana, mõjusamana siis, kui see pole seotud ühegi konkreetse maa või juhtumiga, vaid fantaasia universaalne aspekt laseb lugejal näha, kuidas türannide samasugune taktika on toiminud erinevatel aegadel ja paljudes kohtades. "Tiganas" kasutasin ma metafoori, maakonna nime kustutamist võlujõu abil, aga alati on vallutajate huvides kustutada kohaliku rahva eneseteadvus ja side oma kodumaaga."

Viited
------

1. ↑  Juhan Habicht "Tigana"[*alaline kõdulink*] Algernon, 2011-09-12 (vaadatud 19.11.2011)

Välislingid
-----------

* Juhan Habicht "Tigana" Algernon, 2011-09-12 (intervjuu)
**Bulgaaria parlamendi 2005. aasta valimised** toimusid 25. juunil.

Valimissüsteem
--------------

Bulgaaria parlamendi 240 liiget valitakse võrdeliste valimiste põhimõttel. Parlamendi kohad jagatakse ringkondadesse. Valimistel võivad osaleda valimisliidud, erakonnad ja üksikkandidaadid. Bulgaarias kehtib valimisliitudele ja erakondadele 4% üleriigiline valimiskünnis. Bulgaarias on valimistel kinnised nimekirjad. Valimistel jaotatakse kõik kohad ringkondades, üleriigilisi kompensatsioonimandaate ei ole. Ringkondades jagatakse kohad nende parteide ja valimisliitude vahel, mis ületavad valimiskünnise, üksikkandidaadid saavad valituks, kui nad võidavad ringkonnas vähemalt kvoodi jagu hääli. Ringkondades kasutatakse liht-D'Hondti meetodit.

Tulemused
---------

| Valimisliit/partei | Hääled | % | Kohad |
| --- | --- | --- | --- |
| Koalitsioon Bulgaaria eest | 1 129 196 | 31,0% | 82 |
| Rahvuslik Liikumine Simeon II eest | 725 314 | 19,9% | 52 |
| Liikumine Õiguste ja Vabaduste eest | 467 400 | 12,7% | 33 |
| Ühendus "Attack" | 296 848 | 8,2% | 22 |
| Ühinenud Demokraatlikud Jõud | 280 313 | 7,7% | 20 |
| Demokraadid Tugeva Bulgaaria Eest | 234 788 | 6,5% | 17 |
| Bulgaaria Rahvaliit | 189 268 | 5,2% | 14 |
| Muud | 324 050 | 8,9% | 0 |

  

Registreeritud valijaid: 6 705 038  

Osavõtt: 3 747 793 ehk 55,8% registreerinud valijatest  

Kehtetuid sedeleid: 99 616 ehk 2,7% kõikidest sedelitest
**Männileevike** (*Pinicola enucleator*) on linnuliik vintlaste sugukonnast männileevikese perekonnast.

Levila
------

Männileevike on levinud Euraasia ja Ameerika okasmetsa- ja metsatundravööndis.

Eestis on ta ebajärjekindel talikülaline oktoobrist aprillini ning väga haruldane suvilind.

Välimus
-------

Üldpikkus on 19–22 cm. Vana isaslinnu pea, selg ja päranipuala on vaarikapunane, vana emaslinnu pea ja päranipuala on oliivkollane ning selg ja alapool hall. Mõlemal sugupoolel on valged tiivavöödid ja valged küünra-hoosulgede servad. Lennul paistab silma pikk saba ja pikad tiivad. Noorlinnu sulestik on vähem kontrastne. Häälitsused ja laul on flöötivad. Männileevike on seltsiv lind, ta liigutused on rahulikud. Maas kulgeb ta üsna kohmakalt hüpeldes.

Elupaik
-------

Männileevike on tüüpiline taigalind. Euroopas elab ta sambla- ja puhmarohketes (mustikas, pohl) laanekuusikutes.

Pesitsemine
-----------

Männileevikese munad
Männileevike ehitab pesa okaspuu rõhtsale oksale või oksaharule.
1975. aasta suvel vaadeldi Lääne-Virumaal Laukasoos männileevikese paari koos ühe lennuvõimelise pojaga, keda emaslind toitis.

Toitumine
---------

Toitub marjadest, pungadest, seemnetest ja võsudest, suvel ka putukatest. Teda on nähtud toitumas kadakal, pajul, pooppuul ja lehisel. Sügisel ja talvel sööb palju pihlakamarju. Väljaspool pesitsusaega toitub sageli salkadena.

Viited
------

1. ↑  BirdLife International (2004). *Pinicola enucleator*. *2006 IUCNi punane nimistu*. IUCN 2006. Vaadatud 12 May 2006. Database entry includes justification for why this species is of least concern
2. ↑  Renno, O. Eesti linnuatlas. Tallinn Valgus 1993
3. ↑   Männileevikese (*Pinicola enucleator*) invasioon Eestis talvel 2012/2013, Eesti Ornitoloogiaühingu (EOÜ) ajakiri Hirundo.

Välislingid
-----------

* Männileevike andmebaasis eElurikkus Muuda Vikiandmetes
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib taimeliigist; perekonna kohta vaata artiklit Päideroog (perekond)* |

---

**Päideroog** ehk **harilik paelrohi** (*Phalaris arundinacea*) on kõrreliste sugukonda paelrohu perekonda kuuluv mitmeaastane rohttaim.

Päideroog kasvab Euraasias, Põhja-Aafrikas ja Põhja-Ameerikas veekogude kallastel ja niisketel avatud aladel, kus ta moodustab ühest liigist koosnevaid taimekooslusi.

Päideroog on niidutaim, mis kasvab tihti niisketel kasvukohtadel. Taimel on 70–150 cm, soodsais oludes kuni 2,5 m kõrgused jämedad varred (kõrred), piklikud pöörised ja arvukad kõrrelehed. Lehed on värskelt sinakasrohelised ja kuivanult õlekarva. Õied asuvad varrel lehtedest palju kõrgemal ja on roosad. Taim õitseb juuni teisel poolel. Seeme valmib juuli keskpaigast kuu lõpuni. Päideroog paljuneb ka vegetatiivselt risoomi kaudu, moodustades ulatuslikke kloone.

Suuri päideroo kogumikke leidub jõeluhtadel ja veekogude kaldail või kaldavees. Seal võivad nad moodustada roostikke. Päideroog sarnaneb mõneti pillirooga, kuid on viimasest väiksem, ja jäneskastikuga, kellest on suurem. Kuigi päideroog armastab vett ja võib kasvada koguni veetaimena, talub ta ka põuda.

Majanduslik tähtsus
-------------------

Soomes kasvatatakse päideroogu energiataimena (2005. aastal umbes 10 000 hektaril). Päideroog niidetakse, pallitatakse ja põletatakse segus turba või puidujäätmetega (päideroogu on segus 5–10%). Hektarilt annab päideroog 6–13 tonni kuivainet. Soomes ja Rootsis on uuritud päideroo potentsiaali kiutaimena, näiteks paberitööstuse toormena.

Päideroog kasvab hästi ka viletsal pinnasel ja saastunud tööstusmaastikul. Ta sobib hästi saastunud pinnase parendamiseks ja selle bioloogilise mitmekesisuse suurendamiseks.

Tänu vastupidavusele on päideroog märgaladel invasiivne liik, eriti kui alad on inimtegevuse poolt häiritud. Sellistes kohtades võtab päideroog kergesti võimust ja vähendab bioloogilist mitmekesisust. Päideroog levib nii seemnete kui ka risoomi kaudu ja selletõttu on temast raske vabaneda.

Eestis on päideroogu kasutatud kultuurniitudel heintaimena, eriti loomasöödana.

Päideroost on aretatud sorte, mida kasvatatakse ilutaimena. Sort 'Strawberries and Cream' on saanud nime ('maasikad ja koor') lehtede järgi, mis on roosakad laiade valgete triipudega.

Päiderohu lehed sisaldavad dimetüültrüptamiini, mis on *ayahuasca* üks komponente. Lehtedes leidub ka 5-metoksüdimetüültrüptamiini ja sellele lähedasi aineid. Täheldatud on ka beetakarboliini. Mõned päiderohuliigid sisaldavad gramiini, mis võib kahjustada aju, kesknärvisüsteemi ja teisi elundeid ning võib põhjustada surma inimese magamise ajal.

Välislingid
-----------

* Päideroog andmebaasis eElurikkus Muuda Vikiandmetes

  


|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Päideroog** |
**Lepa** on eesti perekonnanimi.

Statistika
----------

2023. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Lepa 116 inimesel: 52 mehel ja 64 naisel. Perekonnanimede levikult oli Lepa meeste puhul 1989. kohal ja naiste puhul 1712. kohal. Kõige levinum oli perekonnanimi Lepa vanuserühmas 65–69, kus neid on 10 000 elaniku kohta 1,36. Nimi oli kõige sagedasem Võru maakonnas, kus sellist nime kandis maakonna 10 000 elaniku kohta 3,14 inimest.

19. sajandi algul pandi pärisorjusest vabastamise käigus talupoegadele Virumaal Vaivara, Väike-Maarja ja Iisaku kihelkondades, Läänemaal Karuse, Hanila ja Noarootsi kihelkondades, Viljandimaal Põltsamaa ja Paistu kihelkonnas, Harjumaal Kuusalu kihelkonnas ning Järvamaal Koeru kihelkonnas üheteistkümnel korral nimeks Leppa (normaliseeritult Lepa).

Nimede eestistamisel võeti Lepa aastatel 1935–1939 uueks perekonnanimeks 28 korral isikute poolt, kelle perekonnanimi oli varem Blumenfeldt, Blumenvelt, Danilson, Koolmann, Kossar, Kosser, Lapp, Lelov, Lemens, Lepland, Lepler (3 juhul), Lepman, Lepmann, Liseisk, Lübek (2), Niimann, Pers, Petrutshkin, Petson, Reinberg, Samson, Sunts, Timpmann, Treiman ja Viikmann.

Nime kandjaid
-------------

* Astrid Lepa, eesti näitleja, lavastaja ja režissöör (1924–2015)
* Ester Lepa, eesti laulja (sopran) ja laulupedagoog (1928–2013)
* Jaan Lepa, eesti põllumajandusteadlane ja energeetikainsener (1926–2021)
* Margus Lepa, eesti näitleja ja raadioajakirjanik (1953–)
* Martin Lepa, endine eesti jalgpallur (1976–)
* Riinu Lepa, eesti õpetaja ja jätkusuutliku ettevõtluse koolitaja ning kodanikuaktivist (1978–)

Viited
------

1. ↑  Statistikaamet: Nimede statistika (vaadatud 23.05.2023)
2. ↑  Onomastika andmebaas. Nimede panemine: Lepa.
3. ↑  Onomastika andmebaas. Nimede eestistamine: (uus nimekuju): Lepa.

Välislingid
-----------

* Lepa statistikaameti andmebaasis
**Päidre järv** (ka: *Tagametsa järv*) on looduslik järv Sakala kõrgustiku keskosas, Viljandi maakonnas Viljandi vallas Vardi ja Päidre külas.

Järve pindala on 21,7 ha, keskmine sügavus 2,5 m, suurim sügavus 3,6 m, pikkus 930 m, laius 450 m, kõrgus merepinnast 49 m, vee maht 820 000 m³ ja veevahetus 5 korda aastas. Järv kuulub Lääne-Eesti vesikonda ja Pärnu alamvesikonda.

Limnoloogilise tüübi järgi on veekogu makrofüüdijärv ehk suurtaimerikas järv. Järv on avalikult kasutatav veekogu.

Päidre järve voolab 300 meetrit loode pool asuvast Turva järvest lähtuv Vaheoja. Järvest voolab läbi lõuna poolt lähtuv 5,1 km pikkune Päidre oja ja suubub ligikaudu 500 m lääne pool Vardi ojja.

Kalaliikidest domineerib järves latikas, vähem on särge, hauge, kiiska ja ahvenat.

Vaata ka
--------

* Turva järv
* Päidre oja
* Päidre küla
* Vardi küla

Viited
------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8 9  Päidre järv Eesti looduse infosüsteemis (vaadatud 22.08.2016)
2. ↑  Päidre järv keskkonnaportaalis (vaadatud 22.08.2016)

Välislingid
-----------

* Päidre järv Eesti looduse infosüsteemis
* Päidre järv keskkonnaportaalis
Vana-Egiptuse aed. Fresko Nebamuni hauast
**Vana-Egiptuse aia** all mõistetakse Vana-Egiptuses levinud aiastiili. Seda iseloomustavad kinnised aiad ja regulaarne planeering. Vana-Egiptuse aed sai eeskujuks hilisematele Euroopa maade aedadele. Vana-Egiptuse aias oli tähtsal kohal ka taimede sümboolika.

Vana-Egiptuse aia liigid
------------------------

Vana-Egiptuse aeda saab liigitada nelja põhikategooriasse:

1. Puu- ja köögiviljaaiad
2. Koduaiad
3. Paleeaiad
4. Templi- ja hauaaiad

### Puu- ja köögiviljaaed

Vana-Egiptuse puu- ja köögiviljaaiad olid tavaliselt osa kodu- ja templiaedadest. Viljapuud istutati kas ritta või alleena.

Vana-Egiptuse puu- ja kööviljaaedades kasvatatavate taimede nimekiri:

* Mägi-õunapuu (*Malus sp*)
* Datlipalm (*Phoenix dactylifera*)
* Harilik õlipuu (*Olea europaea*)
* Harilik pistaatsia (*Phoenix dactylifera*)
* Egiptuse ploom (*Cordia myxa L.*)

### Koduaed

Vana-Egiptuse koduaed on korrapärase planeeringuga kinnine aed. Aia tunnusteks on väravad, lehtlad, basseinid ja teljeline orientatsioon hoonele. Puud istutati kas ritta või alleena.

Vana-Egiptuse koduaedades kasvatatud taimede nimekiri:

* Madal-rukkilill (*Centaurea depressa*)
* Madonnaliilia (*Lilium candidum*)
* Kukemagun (*Papaver rhoeas*)
* Egiptuse lootos (*Nymphaea caerulea*)
* Harilik alraun (*Mandragora officinalum*)
* Papüürus-lõikhein (*Cyperus papyrus*)

### Templiaed

Vana-Egiptuse templiaed kuulus pühamu juurde ja oli regulaarse planeeringuga. Templiaedades võisid olla ka lille- ja köögiviljaaiad. Templiaia tunnusteks on puudesalu, püha veekogu, kujud (sfinksid). Aeda kasutasid preestrid ja vaaraod ning ainult religioossete ürituste ajal olid need ka teistele avatud. Puud istutati alleena.

Vana-Egiptuse aia taimede sümboolika
------------------------------------

* Järvedel hõljuvad vesiroosid (*Nymphaea lotus*, *Nymphaea caerulea*) tuletasid meelde, et päikesejumal oli algselt vesiroosist tärganud.

* Papüürus (*Cyperus papyrus*) tähistas turvalisust ja ema hoolitsust.

* Palmid istutati päikese-, kuu- ja viljakusjumalate auks.

Viited
------

1. ↑  "The Garden". *Zoomviewer*. Vaadatud 10.05.2021.[*alaline kõdulink*]
2. 1 2  Nurme, Sulev (2012). *Pargiterminite sõnaseletusraamat*. Tallinn, Eesti: Chaser Print Agency OÜ. Lk 7-12, 52.
3. 1 2  Nightingale Garden Company Limited (2021). "Egyptian gardens". *Garden Visit*. Vaadatud 10.05.2021.
4. 1 2 3  Wilkinson, Alix (05.07.2011). "Symbolism and Design in Ancient Egyptian Gardens". *Studylib*. Vaadatud 10.05.2021.
See artikkel See artikkel räägib lõunapoolsemast hiidrahnust.  Põhjapoolsema hiidrahnu kohta vaata artiklit  Vahase saare II hiidrahn.  

---

 Vahase hiidrahnud 2011. aastal, I hiidrahn on pildil esiplaanil
**Vahase saare I hiidrahn** (lõunapoolne) on rabakivist hiidrahn Saare maakonnas Vahase saarel. Rahn kuulub Eesti 20 suurima hiidrahnu hulka.

Rahnu pikkus on 12,2 m, laius 8,2 m, kõrgus 5,2 m, ümbermõõt 31,7 m ning maht 261 m³.

Rahn on tömpjas püramiidne tahukakujuline, pisut lõhenenud ja samblikega kaetud pealispinnaga.

Vahase rahnude kohta on teada muistendid Suure Tõllu poolt või taevast visatud kivist, mis kaheks tükiks purunenud. Rahvasuu räägib rahnu purunemisest ka äikeselöögi tagajärjel.

Rahn on alates 1937. aastast üksikobjektina looduskaitse all.

Vaata ka
--------

* Eesti hiidrahnude loend

Viited
------

1. 1 2 3  "Vahase saare hiidrahn I". *EELIS Infoleht*. Vaadatud 27.12.2022.
2. ↑  "Vahase saare I hiidrahn". *Keskkonnaportaal*. Vaadatud 28.12.2022.

Välislingid
-----------

* Vahase saare I hiidrahn ürglooduse objektina Eesti looduse infosüsteemis
* Vahase saare I hiidrahn keskkonnaportaalis
**Víctor Manuel Román y Reyes** (13. oktoober 1872 Jinotepe – 6. mai 1950 Philadelphia) oli Nicaragua arst ja poliitik, Nicaragua president aastail 1947–1950.

Víctor Manuel Román y Reyes sündis Jinotepes. Poliitilistelt vaadetelt oli ta liberaal. Aastal 1944 sai temast Nicaragua välisminister. 

Aastal 1947 otsustas Nicaragua diktaator Anastasio Somoza García olukorda riigis veidi liberaliseerida, korraldas riigis valimised ja ei osalenud neil ise, seades liberaalide parteile tingimuseks, et jääb rahvuskaardi juhiks. Barreto keeldus aga olemast Somoza marionett, ta avalikustas rahvuskaardi kuriteod ja Somoza poolt võimul olles omandatud varad. Ta alustas ka kõnelusi Somoza diktatuuriga mitte leppinud sõjaväelastega. Nii korraldas Somoza riigipöörde, süüdistades Barretot suutmatuses riiki juhtida ja sõjaväelaste moraali õõnestamises. Barreto pages pärast neljanädalast võimulolekut Mehhiko saatkonda ja parlament valis presidendi kohusetäitjaks Somoza kontrolli all oleva Benjamín Lacayo Sacasa. Augustis toimunud valimistel, milles osales alla 10% riigi valimisõiguslikust elanikkonnast, kaotas ta oma vastaskandidaadile, Somoza sugulasele Víctor Manuel Román y Reyesile, kelle moodustatud valitsuses ta hakkas täitma avalike tööde ministri ja arenguministri rolli.

Víctor Manuel Román y Reyes ei olnud mitte üksnes Somoza sugulane, vaid ka sõber. Somoza andis talle hüüdnime T.V. (Tio Victor). Presidendiametis saavutas ta liberaalide ja konservatiivide vahelise koostöölepingu sõlmimise.

Ta suri südamerabanduse tõttu, viibides USA-s Philadelphias. Tema surma järel puhkesid riigis rahutused.

Viited
------

1. ↑  Nicaragua worldstatesmen.org
2. ↑  Time, juuni. 09, 1947 Fat Dolly
3. ↑  Time, November 15, 1948 "I’m the Champ"
4. ↑  (DECRETO SOBRE LA LEY DE DIFUSIÓN DEL PENSAMIENTO)
5. ↑  Shelley Klein, Najgroźniejsi dyktatorzy w historii, MUZA SA, Warszawa, 2008, ISBN 978-83-7495-323-8 lk. 100

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**Benjamín Lacayo Sacasa** | **Nicaragua president**15. august 1947 – 6. mai 1950 | Järgnev**Manuel Fernando Zurita** |
**Iowa City** on linn USA-s Iowa osariigis, Johnsoni maakonna halduskeskus. Iowa City paikneb Coralville'i linna lähistel ja ümbritseb University Heightsi linna, millega kuulub samasse katkematusse linnastusse.

2020. aasta rahvaloenduse andmeil oli linnas 74 828 elanikku. 2010. aastal oli elanikke 67 862. Iowa City on osariigis suuruselt viies linn.

Iowa Citys asub 1847. aastal asutatud Iowa Ülikool.

Iowa City oli Iowa Territooriumi teine pealinn ja Iowa osariigi esimene pealinn. Iowa City ehitati 1839. aastal Iowa Territooriumi pealinnana. Aastatel 1846–1857 oli Iowa City Iowa osariigi pealinn, pärast mida kolis pealinn Des Moinesi. Linnas asub vana kapitooliumihoone] (*Iowa Old Capitol Building*) on ajaloolise tähtsusega mälestusmärgina muinsuskaitse all ning see on nii turiste paeluv vaatamisväärsus Iowa Ülikooli linnaku südames kui ka ülikooli enda oluline osa. Teiste vaatamisväärsuste seas on Iowa Ülikooli Kunstimuuseum ja Plum Grove, Iowa esimese kuberneri kodu.

2008. aastal nimetas ajakiri Forbes Iowa City ärikeskkonnana USA-s paremuselt teiseks väikelinnastuks.

Linnast möödub kiirtee Interstate 80.

Vana Kapitoolium 2005. aasta veebruaris

Viited
------

1. ↑  2016 U.S. Gazetteer Files
2. ↑  2020 United States Census, vaadatud 1.01.2022.
3. ↑  "#2 Iowa City IA - Forbes.com". *Forbes*. 19.03.2008.

Välislingid
-----------

*
**Vana-Antsla mõisa kalmistu** on kalmistu Urvaste kihelkonnas Võrumaal, tänapäevase haldusjaotuse järgi Vana-Antsla alevikus Antsla vallas Võru maakonnas.

Ajalugu
-------

Kalmistu rajasid Vana-Antsla mõisa tollased omanikud Löwensternid tõenäoliselt ajavahemikul 19. sajandi algusest kuni Carl Otto von Löwensterni surmani 1833. aastal. Selle kamberhaudadesse on teadaolevalt maetud 4 lahkunut, ülejäänud maetute arvu pole teada.

Kirjeldus
---------

Kalmistu jääb mõisa südamest linnulennult umbes 850 meetri kaugusele lääneloodesse. Kalmistu on harvaesinevalt ringikujuline ning seda ümbritses kõrge telliskivimüür, mida kaunistasid poolringikujulised avaused. Praegu on see jäetud maha ja rüüstatud ning piirdemüürist on säilinud madal vall, mille edelaküljel on eristatav väravakoht.

Kalmistu kabel
--------------

Kalmistu keskosas paikneb arvatavasti 19. sajandi alguses telliskividest ehitatud matusekabel. Praegu on sellest säilinud vähesed varemed.

Kalmistule maetuid
------------------

* 1833 – Carl Otto von Löwenstern (1755–1833)

Viited
------

1. ↑  Ketlin Sirge. "Eesti mõisakalmistud". // Magistritöö Tartu Ülikooli usuteaduskonna võrdleva usuteaduse õppetoolis. Tartu 2013. Lk 79
2. ↑  Agaate Laurson. Ajalooline traditsioon Urvaste kihelkonnast. Kogutud 1927. a. suvel. Ajalooline pärimus Eesti Kultuuriloolise Arhiivi kogudest. Tartu 2007

Kirjandus
---------

* Taavi Pae. Eesti kalmistute kujunemine ja paiknemise seaduspärasused. // Magistritöö Tartu Ülikooli Geograafia Instituudis. Tartu 2002
* Alo Särg. "Vana-Antsla (*Schloß Alt-Anzen*)". - Võrumaa mõisad ja mõisnikud. Argo. Tallinn 2011. Lk 64 ja 67
* Ketlin Sirge. "Eesti mõisakalmistud". Magistritöö Tartu Ülikooli usuteaduskonna võrdleva usuteaduse õppetoolis. Tartu 2013

Välislingid
-----------

* Pärandkultuuri objekt: "Kabelimägi" (143:KBM:001) Eesti looduse infosüsteemis
* Vana-Antsla mõis ja selle kalmistu Eesti mõisaportaalis
"Karjaküla mõis" suunab siia. Vana-Karjaküla kõrvalmõisa kohta vaata artiklit Uue-Karjaküla mõis.
**Vana-Karjaküla mõis**, ka Karjaküla mõis (saksa keeles *Alt-Hohenhof*) oli rüütlimõis Keila kihelkonnas, tänapäeva Karjaküla aleviku lähedal Lääne-Harju vallas Harju maakonnas.

Mõisaomanikud
-------------

Mõis moodustati 1600. aasta paiku Keila ordumõisa aladest ja esimene omanik oli Jacob Philipson. 1715. aastal anti Eestimaa kindralkubernerile (1719-1728) krahv Fjodor Matvejevitsh Apraksinile teenete eest Karjaküla ja Uuemõisa igaveseks pärusvalduseks.

1732. aastal ostis Karjaküla mõisa 1730.-1733. aastal Pärnus teenistuses olnud Peeter I ristipoeg Abram Hannibal senaator Nikolai Fjodorovitsh Golovinilt. Hannibal asus mõisa elama 37-aastaselt, pärast erruminekut 1733. aastal. Mõis kuulus enne seda Hannibali sõbrale admiral Ivan Golovinile, kes oli selle saanud 1723. aastal kingiks tsaar Peeter I-lt aastatepikkuse laevaehitustöö eest. Mõisa juurde kuulus 50 aakrit maad ja kümmekond pärisorja; hoone olnud väike teivastaraga männipuust kahe toaga ehitis. Hannibali istutatud suur viljapuuaed on tänapäeval veehoidla all.

1747. aastal ostis Karjaküla mõisa Suure Gildi oldermanni Johann von Glehni lesk Catharina von Glehn (sünd Sendenhorst).

Vaata ka
--------

* Uue-Karjaküla mõis

Viited
------

1. 1 2  Vana-Karjaküla ms, www.eki.ee
2. ↑  Vana-Karjaküla mõis Rahvusarhiivi Eesti ala mõisate registris
3. ↑  Vana-Karjaküla mõis kinnistute registris, Kinnistute register Eesti Rahvusarhiivis
4. ↑  Hugh Barnes (2008). *Hannibal. Peterburi moorlane*. Tallinn: Varrak. Lk 246-247. ISBN 978-9985-3-1777-8.

Välislingid
-----------

* Vana-Karjaküla mõis Rahvusarhiivi Eesti ala mõisate registris
* Vana-Karjaküla mõis Eesti mõisaportaalis
* Vana-Karjaküla mõis kinnistute registris, Kinnistute register Eesti Rahvusarhiivis

Keila kirik
Keila kihelkond

**Kirik**: Keila kirik  

**Pastoraat**: Keila kirikumõis  

**Peamõisad**: Haabersti mõis | Harku mõis | Jõgisoo mõis | Jälgimäe mõis | Keila mõis | Keila-Joa mõis | Klooga mõis | Kumna mõis | Laulasmaa mõis | Lehola mõis | Naissaare mõis | Ohtu mõis | Rahula mõis | Rannamõisa mõis | Saku mõis | Saue mõis | Tuula mõis | Tännassilma mõis | Valingu mõis | Vana-Karjaküla mõis | Vanamõisa mõis | Voore mõis | Vääna mõis | Ääsmäe mõis | Üksnurme mõis  

**Kõrvalmõisad**: Humala mõis | Hüüru mõis | Käesalu mõis | Maeru mõis | Meremõisa mõis | Muraste mõis | Mustamäe mõis | Peetri mõis | Uue-Karjaküla mõis | Vana-Pääla mõis | Viti mõis  

**Poolmõisad**: Koppelmaa mõis | Kuivaveski mõis | Kõltsu mõis | Luka mõis | Niitvälja mõis | Tiskre mõis | Vismeistri mõis  

**Karjamõisad**: Aru mõis | Juuliku mõis | Kalda mõis | Kiisa mõis | Laabi mõis | Laoküla mõis | Lehmja mõis | Nahkja mõis | Pällu mõis | Suur-Aru mõis
Armeenia diasporaa
██ Armeenia
██ 1 000 000 +
██ 100 000 +
██ 10 000 +
██ 1 000 +
**Armeenlased** (armeenia keeles *haj*) on rahvas Armeenia mägismaal, Armeenia Vabariigi põlisasukad.

Ajalooliselt on armeenlaste asuala paiknenud Vahemere, Musta mere ja Kaspia mere vahelisel alal. Armeenlased kujunesid põlisasukate segunemisel sküüdi jt hõimudega omaette rahvaks hiljemalt 4. sajandil eKr. Armeenia on küll läbi ajaloo kohati olnud iseseisev riik, kuid siiski enamuse ajast pidanud elama võõrvallutajate võimu all. Kaua aega oli Armeenia rahvas lahutatud kahe riigi, Türgi ja Venemaa vahel. Tänapäevaks on armeenlased kaotanud suurema osa oma ajaloolisest asualast Türgile.

Aastal 301 võttis Armeenia esimese riigina vastu kristluse. Armeenlastest said kristlased (monofüsiidid), enamjaolt kuuluvad nad Armeenia Apostlikku Kirikusse.

Kuni Esimese maailmasõjani paiknesid armeenlased oma ajaloolisel asualal Armeenia mägismaal. 1870 ja 1894–1895 toimusid Türgis ulatuslikud armeenlaste tagakiusamised ja tapmised. Esimese maailmasõja ajal 1915–1917 panid türklased armeenia rahva vastu toime genotsiidi, mille käigus tapeti 1,2–1,5 miljonit armeenlast. Tapeti teisigi kristlasi (sh assüürlasi ja kreeklasi). Ligi 1 miljonit inimest saadeti asumisele Mesopotaamia kõrbetesse või põgenes välismaale.

Arv
---

Kokku on armeenlasi maailmas eri hinnangutel 6–10 miljonit, neist on Armeenias 3 miljonit, Venemaal 1 182 000, Iraanis 100 000, Prantsusmaal 450 000, Ameerika Ühendriikides 1 400 000, Gruusias 157 803, Süürias 150 000, Liibanonis 234 000, Aserbaidžaanis (peamiselt Mägi-Karabahhias) 138 000, Argentinas 130 000, Jordaanias 51 533, Türgis 2 080 000, Kanadas 40 615, Eestis oli 1989. aasta rahvaloenduse andmetel 1669 armeenlast ja 2000. aasta rahvaloenduse andmetel 1444 armeenlast. 2011. aasta rahvaloenduse andmetel elas Eestis 1428 armeenlast. 2021. aasta rahvaloenduse andmetel elas Eestis 1666 armeenlast (922 meest ja 744 naist). Neist 773 olid Eesti kodanikud.

Vaata ka
--------

* Armeenia diasporaa
* Armeenlased Baltimaades
* Armeenlased Osmanite riigis

Viited
------

1. ↑
2. ↑
3. ↑
4. ↑  Päring Statistikaameti andmebaasist
5. ↑

Kirjandus
---------

* Sergei Issakov "Armjanskije studentõ v Tartu" ("Armeenia tudengid Tartus") "Tartu Ülikooli ajaloo küsimusi" IV, Tartu, 1977, lk 123–133
**Rego Varsamaa** (18. märts 1941 Tallinn – 16. oktoober 2007 Suure-Jaani vald) oli eesti poksija. 

Varsamaa poksis aastatel 1957–1963 Tallinna Dünamos, tema treener oli Nigul Maatsoo. Ta pidas 29 kohtumist ja võitis neist 24.

Varsamaa oli raskekaalus (üle 81 kg) aastatel 1960–1962 kolmekordne Eesti NSV meister.

Ta osales aastatel 1960–1962 kaks korda Eesti NSV - Soome sõpruskohtumistel. Ta võitis raskekaalus (üle 81 kg) oma kohtumise 1960. aastal ja 1961. aastal.

Ta sai Dinamo üleliidulistel noorte meistrivõistlustel raskekaalus (üle 81 kg) 1958. aastal 2. koha ning 1960. aastal esikoha.

Varsamaa töötas hiljem restauraatorina.

Viited
------

1. ↑  "Rego Varsamaa sporditulemused". Originaali arhiivikoopia seisuga 14. november 2016. Vaadatud 14. novembril 2016.

Kirjandus
---------

* Henn Saarmann, Erlend Teemägi. "Eesti spordi biograafiline leksikon". Eesti Entsüklopeediakirjastus. Tallinn 2001
* Rein Pajur. "Poksi lugu". Tallinn 2009. Lk 410

Välislingid
-----------

* Biograafia ESBL-is
* "Poksija Rego Varsamaa Eesti NSV - Soome matškohtumisel poksis". Foto: Gunnar Vaidla, 25. november 1960. Eesti Rahvusarhiivi Filmiarhiivi kogu
**Armeenia köök** on Armeenia rahvuslik toidutraditsioon. Armeenia köök sarnaneb türgi köögi, kreeka köögi, Süüria köögi, pärsia köögi ja araabia köögiga.

Põhilised toiduained on nisu (bulgur), lambaliha, baklažaan, jogurt, kikerhernes, läätsed, uba ja leib, palju puuvilju, pähkleid ja maitsetaimi.

#### Eelroad

Armeenias kaetakse laud traditsiooniliselt enne pearoa söömist rohkete eelroogadega (*mezze*), mille hulka kuuluvad:

* mitmesugused lamba- või lehmapiimast valmistatud juustud
* täidetud juurviljad
* juurviljahoidised (*pickles*): kapsas, kurk, tomatid, lillkapsas, porgandid, viinamarjad, küüslauk jpt
* värsked maitsetaimed
* salatid
* tüüpiline armeenia lameleib eelroogade kõrvale on lavašš (armeenia լավաշ).

Suurema osa einete juurde pakutakse juustu, tomatit ja peterselli.

Levinud road
------------

*Basturma* (armeenia բաստուրմա) on rohkelt maitsestatud ja õhu käes kuivatatud veiseliha.

*Dolma* on vürtsitatud hakkliha ja riis, mis on rullitud viinamarjalehe või kapsalehe sisse.

*Harissa* on purustatud nisuteradest ja lambalihast valmistatud roog.

*Hašš* on lehmajalast valmistatud roog, mida süüakse lavašiga.

*Horovats* (armeenia խորոված *xorovaç*) on traditsiooniline armeenia kebab.

*Ishkhan* on Sevani järve forellist mitmes variatsioonis valmistatud kalaroog.

*Jajik* on populaarne kurgi-jogurtisupp.

Üks populaarne liharoog on *kiufta*.

Levinud on pilaff (*plov*) – nisust (bulgur) valmistatud roog.

Armeenia köögis kasutatakse palju puuvilju, näiteks aprikoos, viik, virsik, granaatõun ja ploomid.

Nisust (*bulgur*) ja riisist valmistatud roogasid maitsestatakse röstitud kõrvitsaseemnete ja pistaatsiapähklitega.

Maitsestamiseks kasutatakse peamiselt selliseid maitsetaimi nagu tume basiilik, koriander jt.

Armeenias valmistatakse ka väga maitsvaid kooke, näiteks linnupiimakook. Magustoidu kõrvale juuakse väga peeneks jahvatatud pulbrist valmistatud kohvi.

Alkohoolsed joogid
------------------

* Ararat
* kilikia
* kotayk
* oghid

* HaššHašš
* HorovatsHorovats
* Armeenia dolmaArmeenia dolma

Kirjandus
---------

* Alan Davidson. *The Oxford Companion to Food* – Oxford University Press, 1919, lk 35
* Irina Petrosian, David Underwood. *Armenian Food: Fact, Fiction & Folklore* – Lulu.com, 2006 Google'i raamat.

| * v
* r
Euroopa rahvusköögid |
| --- |
| Põhja-Euroopa | 
Eesti • Island • Karjala • Lapimaa • Leedu • Läti • Norra • Rootsi • Soome • Taani |
| Kesk- ja Ida-Euroopa | 
Armeenia • Aserbaidžaan • Bulgaaria • Gruusia • Juudi • Krimmitatari • Moldova • Poola • Rumeenia • Saksamaa • Serbia • Slovakkia • Sloveenia • Tatarstan • Tšehhi • Ukraina • Ungari • Valgevene • Venemaa |
| Lääne-Euroopa | 
Austria • Belgia • Holland • Iirimaa • Luksemburg • Prantsusmaa • Suurbritannia • Šotimaa • Šveits |
| Lõuna-Euroopa | 
Albaania • Andaluusia • Baskimaa • Hispaania • Bosnia • Horvaatia • Itaalia • Kataloonia • Kreeka • Küpros • Makedoonia • Malta • Montenegro • Portugal • Sitsiilia • Türgi |
| 
Toiduportaal • Kategooria:Rahvusköögid |
**Buckinghami palee** (inglise keeles *Buckingham Palace*) on Suurbritannia monarhi ametlik residents pealinnas Londonis.

Palee mõõtmed on 108 × 120 meetrit ja see on 24 meetrit kõrge. Põrandapinda on seal 7,7 hektarit.

Buckinghami palee aed on suurim eraaed Londonis.

Tänapäeval kuulub Buckinghami loss Suurbritannia riigile, mitte kuningaperele. Osa palee ruume on alates 1993. aastast augustis ja septembris ka külastajatele avatud. See on nimelt aeg, mil kuningapere lossis ei viibi. Lisaks sellele osaleb igal aastal umbes 50 tuhat inimest lossi aiapidudel, vastuvõttudel ja bankettidel. Aiapidusid korraldatakse aastas tavaliselt kolm, tavaliselt kõik juulis.

Riik kulutab aastas Buckinghami paleele 15 miljonit naela. Palees töötab 450 inimest.

Ajalugu
-------

Praeguse Buckinghami palee maa-ala esimene teadaolev omanik oli Edward Usutunnistaja. Hiljem on seda maa-ala korduvalt müüdud, kingitud ja konfiskeeritud. Nii on selle maa-ala omanikeks olnud William Vallutaja, Westminster Abbey mungad, Henry VIII ja James I. Kuid esimene loss ehitati sellesse kohta arvatavasti alles 1624. aastal. See põles 1674. aastal maha.

Järgmisel aastal hakati ehitama uut lossi, mille nimeks sai Arlington House, sest selle rajas Henry Bennet, esimene hertsog Arlington. See on säilinud ja moodustab Buckinghami palee lõunatiiva.

Bennet müüs lossi, mis oli tema pärusmõis, 1703. aastal kuninganna Anne'i soosikule John Sheffieldile, markii Normanbyle, kes sai 1703. aastal Buckinghami ja Normanby hertsogiks. Sheffield rajas Buckinghami lossi enamiku tänapäevaseid osi ja tema järgi on see ka nime saanud. Tema poolvend Charles Herbert Sheffield müüs lossi 1761. aastal kuningas George III-le 21 000 naelsterlingi eest, mis 2010. aasta seisuga vastab umbes 3 miljonile naelale. Sellest ajast kuni tänapäevani on Buckinghami palee olnud Suurbritannia kuningliku perekonna valduses.

Esialgu elas lossis peamiselt George III abikaasa, kuninganna Charlotte, kes oma 15 lapsest tõi 14 ilmale Buckinghami palees. Kuningapere ametlikuks ja tseremoniaalseks residentsiks jäi St. Jamesi palee.

George IV tellis Buckinghami palee põhjaliku ümberehituse uusklassitsistlikus stiilis. Ümberehitus läks väga palju maksma ja pärast George'i surma palkas tema noorem vend William IV teise, odavama arhitekti. 1837. aastast on Buckinghami palee kuningapere peamine elukoht ja esimese valitsejana elas seal püsivalt kuninganna Victoria. Pärast seda, kui Victoria 1861. aastal leseks jäi, eelistas ta siiski lossis mitte viibida, mistõttu kuni tema surmani 1901. aastal kasutati lossi suhteliselt vähe.

Galerii
-------

* PaleePalee
* Victoria MemorialVictoria Memorial
* Palee enne ümberehituste algust 1913. aastalPalee enne ümberehituste algust 1913. aastal

Vaata ka
--------

* Windsori loss
* Balmorali loss

Välislingid
-----------

* Buckinghami palee – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Marta Kirschbaum 1920. aastal
**Marta Sophia Lepp** (aastast 1913 **Marta Kirschbaum**, aastast 1927 **Maarda Utuste**; 12. november 1883 Vardi (praegu Varbola), Varbola vald (Nissi kihelkond), Harjumaa – 11. november 1940 Tartu) oli eesti kirjanik ja publitsist (kasutas varjunime **Sophia Vardi**). Ta oli koos abikaasa Kustas Utustega (aastani 1927 Gustav Kirschbaum) taarausu juhte ja peaideolooge.

Elulugu
-------

Marta Lepp
Maarda Utuste poja Reljo Utustega 1933. aastal
Marta Sophia Lepp õppis Tallinnas kõrgemas tütarlastekoolis ja Peterburis pedagoogikakursustel. 

Ta osales 1905. aastal ja hiljem revolutsioonilises tegevuses, võttis 1905. aasta revolutsiooni ajal 16. oktoobril osa Tallinna Uuel turul toimunud tööliste koosolekust ja sai haavata, vangistati ja saadeti Siberi Tobolski kubermangu asumisele. Põgenes sealt 1906. aastal Peterburi, tegutses seal põrandaaluses organisatsioonis, hiljem Kroonlinnas, Tartus ja Pärnus, siis jälle Peterburis ja Soomes. 

1907. aastal sügisel astus ta Peterburis kõrgematele kommertskursustele, arreteeriti ja oli Peterburis Špalernaja vanglas ja Riia keskvanglas. Vabastati 1910. aasta alguses tagatise vastu, viibis kolm kuud vabana Tallinnas, vangistati siis uuesti ja saadeti tagasi Tobolski kubermangu, Tara linna, kust põgenes 1910. aastal sügisel uuesti Peterburi ja sealt Soome.

Töötas 1919–1928 eesti keele ja ajaloo õpetajana Tallinnas (sealhulgas aastatel 1919–1920 ka Tallinna Linna 2. Tütarlaste Gümnaasiumis) ja mujal, toimetas aastast 1930 taarausuliste ajakirja Hiis.

Isiklikku
---------

Tema abikaasa oli Kustas Utuste (aastani 1927 Gustav Vladimir Kirschbaum).

Looming
-------

Kirjutanud lühijutte, milles kajastub naisõigusluse teema; draamateoseid, romaani ja ooperilibreto. Lisaks avaldanud ka kolmeköitelise mälestusteraamatu.

Teosed
------

### Jutukogud

* "Esimesed tuuled" (1914)
* "Seisates" (1919)

### Draamateosed

* "Dekoratsioon" (1922)
* "Sirelid" (1923), lühinäidendite tsükkel

### Romaan

* "Haabvere" (1926)

### Libreto

* "Kalmuneid" (1929), Aare Lemba ooper

### Mälestused

* "Mälestused" (1922–1927)

Viited
------

1. ↑
2. ↑  Heili Reinart. "Mässaja Marta Lepp – teekond revolutsionäärist Eesti taarausuliste ühendamiseni." *Postimees* 13. veebruar 2018

|  |  |
| --- | --- |
|  | Tsitaadid Vikitsitaatides: **Marta Lepp** |
**"Balls Out"** on Ameerika Ühendriikide *glam metal*-bändi Steel Panther kolmas stuudioalbum. See ilmus 28. oktoobril 2011.

Albumi tegemine
---------------

2011. aasta mais antud intervjuus ütles kitarrist Satchel, et nad hakkasid uut materjali salvestama 2010. aasta augustis ja 2011. aasta maiks oli kõik lood valmis.

Albumi ilmumise kohta tuli ametlik teadaanne 19. juulil 2011 ja albumi pealkiri avalikustati 22. augustil. Albumi produtsent on Jay Ruston, kes tegi ka bändi albumi "Feel the Steel".

6. septembril teatati, et album ilmub 18. oktoobri asemel 31. oktoobril, kuigi see ilmus Euroopa iTunes'i poodi juba 28. oktoobril.

Esimesed singlid albumilt olid "If You Really, Really Love Me" Ühendkuningriigis ja "17 Girls In A Row" Ameerika Ühendriikides.

Albumil astuvad külalistena üles Dane Cook loos "In the Future" ning Chad Kroeger ja Nuno Bettencourt loos "It Won't Suck Itself".

Lood plaadil
------------

1. In the Future
2. Supersonic Sex Machine
3. Just Like Tiger Woods
4. 17 Girls in a Row
5. If You Really, Really Love Me
6. It Won't Suck Itself
7. Tomorrow Night
8. Why Can't You Trust Me
9. That's What Girls Are For
10. Gold-Digging Whore
11. I Like Drugs
12. Critter
13. Let Me Cum In
14. Weenie Ride
15. Do You Wanna Do Me (Jaapani boonuslugu)
16. Handicapped Slut (Jaapani boonuslugu)

Liikmed
-------

* Michael Starr – laul
* Satchel – kitarr
* Lexxi Foxxx – basskitarr
* Stix Zadinia – trummid

Viited
------

1. ↑  Blabbermouth.net
2. ↑  Blabbermouth.net
3. ↑  NME
4. ↑  iTunes
Theodahadi portreekujutis tema mündil
**Theodahad** (suri detsembris 536) oli Theoderich Suure õepoeg ja aastail 534–536 idagootide kuningas. Tema korraldus mõrvata oma nõbu kuninganna Amalasuintha oli Justinianus I jaoks ettekääne tungida oma sõjaväega Itaaliasse.

Eluloolist
----------

534. aastal pärast Athalarichi surma kutsus tema ema Amalasuintha Theodahadi jagama endaga idagootide kuningriigi trooni. Theodahad võttis kuninga tiitli vastu, kuid Amalasuintha, vastandudes idagootide ülemkihile ja hoides häid suhteid Bütsantsi keisriga, jätkas kuningriigi asjade korraldamist. Theodahad pagendas ta 535. aastal Bolsena järve saarele, kus lasi ta peagi mõrvata. See oli Justinianuse jaoks sobiv *casus belli* Itaaliasse tungimiseks ja ta lähetas oma väepealiku Belisariose vallutama Sitsiiliat ja Napolit ning liikuma 536. aasta lõpus oma väega Rooma peale. Sõjaväe poolt võimult kõrvaldatud Theodahad, kelle asemele oli seatud Witigis, põgenes Ravenna suunas, kuid võeti kinni ja mõrvati Via Flaminial.

Viited
------

1. ↑  Theodahad. - Encyclopedia Britannica
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib meeleoluhäirest psühhiaatria mõistes; sõna teiste tähenduste kohta vaata lehekülge Maania (täpsustus).* |

---

**Maania** ehk **maniakaalne episood** ehk **mania** [man'iia] (ladina keeles *mania*) on meeleoluhäire, mida iseloomustab patsiendi meeleolu haiguslik kõrgenemine. Reeglina kaasub ka mõttekäigu kiirenemine ja tahteaktiivsuse tõus. Nimetatud kolme sümptomi koosesinemist nimetatakse maniakaalseks triaadiks.

Meeleolu kõrgenemine võib esineda ka ilma tahteaktiivsuse tõusuta (loid maania) või võivad kaasuda tigeduse episoodid (pahur maania).

Meeleolu on kõrgenenud sõltumata olukorrast ning võib varieeruda lihtsalt heast tujust eufoorilisuseni. Sageli kaasneb meeleolutõusuga kõnetulv, suurenenud tegutsemistung, vähenenud unevajadus. Väheneb kriitikameel iseenda tegemiste suhtes: enesehinnang on tõusnud, vahel suurusmõtete tasemele. 

Kuigi maania kirjeldus võib tunduda positiivne, on see raske haiguslik seisund. Maania puhul ei ole haige võimeline adekvaatselt olukorda hindama ja seetõttu võtab vastu vääraid otsuseid, mis tulenevad tema kõrgenenud enesehinnangust. Maania puhul võtab inimene liigseid riske: näiteks kihutab autoga ohtlikke manöövreid tehes, kulutab mõtlematult raha või muutub teistele ohtlikuks. Piltlikult öeldes on maaniaseisundis viibival inimesel "meri põlvini".

Tulenevalt suurenenud energiatulvast ning kõrgenenud enesehinnangust võivad maaniaga patsiendid mõnel juhul kergesti ja valimatult armuda. Maniakaalne isik suudab suhteid kiirelt luua, kuid mitte pikalt hoida. Suureneb sugutung, mida rahuldatakse tihti valimatult ning ka inimese haigusvaba perioodi eelistusi silmas pidades ebaloomulikul viisil. 

Mõnel juhul kaasnevad maaniaga psühhootililised sümptomid. Sellistel patsientidel võib kõne ja mõtlemise tempo muutuda nii kiireks, et kõnest ei ole võimalik aru saada. Söömise, joomise ja unevajaduse eiramine võib tekitada eluohtlikke seisundeid. Võib esineda fragmentaarset tagakiusamisluulu või näiteks religioosse sisuga suurusmõtteid.

Kui maniakaalsele episoodile järgneb depressioon või teine maniakaalne episood, on tegemist bipolaarse meeleoluhäirega.

Maniakaalseid patsiente tuleb äärmuslikel juhtudel sundhospitaliseerida. Üldjuhul ei saa maniakaalne patsient ise oma seisundist aru ning ka teda ümbritsevatel inimestel võib esialgu jääda mulje kui tegusast inimesest, kellega paljud läbi ei saa.

Vaata ka
--------

* Hüpomaania
**Aknool** on eesti ansambel, mis viljeleb omanäolist ja kordumatut agressiivselt kakofoonilist sügava sõnumiga ühiskonnakriitilist underground-punk-fuck stiilis muusikat. 

Ansambel loodi 2001. aastal Keilas. Bändi tuumik koosneb neljast persoonist: meesvokaal - Aknool, soolokitarr või trummid - Olku, basskitarr või soolo - Verine Svente, trummid - Alaealine Tarvi. Läbi aegade on grupist läbi käinud veel teisigi kuulsaid punkrockareid nagu Macaron, Ergo (Noa Jofe), Möllu (Jaanika), Merit. Kõigil kollektiivi liikmeil puudub täielikult muusikaline haridus. Enamikul on jäänud lõpetamata ka kesk- või põhikool.

Ansambli lavaline tegevus on alati olnud ettearvamatu, šokeeriv ja kaootiline. Tihti on kontserdid lõppenud kaosega, kus on lõhutud instrumente ja helitehnikat, vigastatud ennast ja solvatud publikut. Skandaalid on saatnud Aknooli alates esimesest kontserdist Vasalemmas ("Jaani - Punk 2001"), kus tulid koos bändiga lavale ka hardcore stripparid.

Bänd on esinenud üle Eesti pea poolesajal korral, on käidud ka Helsingi klubis "Factory", kus korraldati laval kaklus, millest kogu kollektiiv osa võttis. 2005. aastal Harjumaal Kosel toimunud "Solkmuusikal" ärritas korraldajat "perfoomentsi" osa kus vabatahtlik vastassugupooltest koosnev inimeste paar laval seksuaalvahekorda üritas.

Ansamblil on ilmunud ka väikesetiraažiline (100 tk) MC nimega "Anti Natsi" aastal 2003. Teine kogumik (CD, 200 tk) ilmus 2006. aasta alguses ja kandis nime "Paanikaosakond". Kumbagi üllitist ei ole olnud võimalik, teatud põhjustel, osta "kaubandusmonopolist". 

Bändi üks eeskujudest on GG Allin.
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib ajastu mõistest üldse; geoloogilise ajastu kohta vaata artiklit Ajastu (geoloogia).* |

---

**Ajastu** all mõeldakse ligikaudselt piiritletud pikemat ajavahemikku, mille tunnuseks on teatavad olud või sündmused. Tavaliselt vaadeldakse ajastuid mingi periodiseeringu raames. 

Periodiseeringu osade nimetamine ajastuteks on kokkuleppeline. Termini "ajastu" sünonüümidena või teistsuguses tähenduses kasutatakse ka näiteks sõnu "ajajärk" ja "periood".

Ajastut käsitatakse sageli inimese elu paljusid aspekte määrava jõuna. Samuti räägitakse tihti ajastu vaimust, mis mõjutab määravalt enamiku sel ajastul elavate ja tegutsevate inimeste mõttelaadi.

Geoloogilised ajastud
---------------------

 *Pikemalt artiklis ajastu (geoloogia)*
Geokronoloogilisel skaalal on ajastu tänapäeval eooni ja aegkonna järel hierarhia kolmandal astmel paiknev periood.

Ajastud ajaloos
---------------

Ajaloos on ajastuid piiritletud näiteks kunstistiilide, teaduse ja tehnika saavutuste, muude vaimuelu nähtuste ja ühiskondlik-ajalooliste formatsioonide järgi.

Vaata ka
--------

* killustatuse ajastu
* kolme riigi ajastu
* viie dünastia ajastu
* valgustusajastu
* viktoriaanlik ajastu
* kosmoseajastu
* tuumaajastu
* Rootsi suurvõimu ajastu
* vaikiv ajastu
**Maaomand** on riigile, kohalikule omavalitsusele, juriidilisele või füüsilisele isikule kuuluv maa-ala. 

Ürgkogukonnas kuulus kogu maa kogukonnale ja maakasutus ning ümberjaotamine korraldati ühiselt.

Maaomand Eestis
---------------

Eestis tekkis feodaalne maaomand 13. sajandil maade läänistamise ja mõisade rajamise käigus. Maa kuulus maaisandale, kes jagas selle läänideks peamiselt sõjaväeteenistuse eest. Harilikult jagunes lään mõisamaaks ja talumaaks.

1680. aastail toimus mõisate reduktsioon ehk osa mõisu riigistati, aga pärast seda, kui Eesti läks Põhjasõja tulemusena Rootsi koosseisust Venemaa koosseisu, anti redutseeritud mõisad üldjuhul endistele omanikele tagasi. Aastal 1783 muudeti eravalduses olevad aadlimõisad alloodideks.

Eesti talupoegadel tekkis maaomand talude päriseksostmise ajal.

Lõplikult kaotas mõisate suurmaaomanduse maareform, millele pani aluse 10. oktoobril 1919 vastu võetud maaseadus. Võõrandati 23 100 km² maad (peamiselt mõisnikelt) ja rajati 56 239 uut majapidamist. Sellega muutus Eesti väiketalude maaks, näiteks 1939. aastal oli Eestis 139 984 talu.

Nõukogude võimu ajal, 1940. aastal Eesti maaomand riigistati. Võõrandatud maale rajati 22 486 uusmaasaajatalu. Saksa okupatsiooni ajal need maad enamasti tagastati endistele omanikele, kuid pärast maailmasõja lõppu taastati nõukogude maareform.

1989 seadustas taluseadus üksiktalude rajamise. Maa anti omanikele tagasi 1991. aastal maareformi seaduse jõustumisel. Tänapäeval on Eestis kolm maaomandiliiki: eramaa, munitsipaalmaa ja riigimaa.

Vaata ka
--------

* maaomandiõigus

Viited
------

1. 1 2 3 4  Eesti maaelu entsüklopeedia (L–Ü), 2009. Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus. Lk 79
2. 1 2 3 4 5 6  Eesti entsüklopeedia, 12. kd. lk. 318.
3. 1 2  11.11.2013 Eesti entsüklopeedia veebiversioonis
**Maantee klass** on maantee tehnilist taset iseloomustav tunnus, mis määratakse eeldatava liiklussageduse alusel.

Maantee klass määratakse uue tee ehitamisel, arvestades eeldatavat liiklussagedust, piirkonna arenguvajadusi ja rahvusvahelist liiklust, regionaalpoliitilisi eesmärke ja majanduslikke võimalusi. Tee rekonstrueerimise ja remondi projekti koostamisel maantee klassi ei muudeta.

Klassi järgi kehtestatakse maanteele esitatavad nõuded ehk maantee projekteerimiseks vajalike tee põhiparameetrite piirväärtused.

Näiteks I klassi maantee peab olema mõlemas sõidusuunas vähemalt kahe sõidurajaga ning ristub raudteega või teise teega enamasti kahel tasandil. Teele sõidetakse kiirendusraja kaudu ja teelt ära aeglustusraja kaudu.

| Kood | Nimetus | Liiklustihedus(autot ööpäevas) |
| --- | --- | --- |
| 1 | I klass | üle 6000 |
| 2 | II klass | 3000-6000 |
| 3 | III klass | 1000-3000 |
| 4 | IV klass | 200-1000 |
| 5 | V klass | kuni 200 |
| 6 | klassita |

Viited
------

1. ↑  Maanteede projekteerimisnormid (vaadatud 30. novembril 2014)
2. ↑  "Maanteevõrk. Riigimaanteede nimekiri ja riigimaanteede liigid." Maanteeamet (vaadatud 30. novembril 2014)
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib teeliigist; küla kohta vaata artiklit Maantee küla.* |

---

Maantee E20 Taanis
**Maantee** on asulatevaheline maismaatee sõidukite (sealhulgas liikurmasinate) ja jalakäijate liiklemiseks.

Maanteed Eestis
---------------

Tugimaanteede klassi kuuluv Tartu–Jõgeva–Aravete maantee (Piibe maantee) Vaimastvere lähistel (2017)
 *Pikemalt artiklis Eesti maanteed*
Eesti riigimaanteed liigitatakse talituslikult nelja liiki:

1. Põhimaanteed
2. Tugimaanteed
3. Kõrvalmaanteed
4. Rambid ja ühendusteed

Kõigile maanteedele on antud unikaalne teenumber. Kui kahel teel on üks ühine lõik, kuulub see lõik üldjuhul väiksemat numbrit omava tee juurde.

Omandivormi järgi liigitatakse maanteed Eestis riigi-, valla- ja eramaanteedeks, sellest tulenevalt vastutab tee haldamise ja hoolduse eest ka vastav omanik – riigimaanteed Transpordiamet, vallamaanteed kohalik omavalitsusüksus ja eramaanteed eraomanik. Sealjuures on riigimaanteedel tagatud talihooldus täies ulatuses, valla- ja eramaanteel vastavalt kohaliku omavalitsuse määratud ulatusele. Tee omanik või haldaja vastutab rajatise seisukorra eest ning on kohustatud puuduste põhjustatud kahjude korral liiklejatele kahju hüvitama.

Vaata ka
--------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Tsitaadid Vikitsitaatides: **Maantee** |

* Eesti maanteede loend
* Rahvusvaheline E-teede võrk
* Kiirtee
* Postimaantee

Viited
------

1. 1 2  "Eesti Vabariigi maanteeseadus". *Riigiteataja*. Vaadatud 05.04.2021.