recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Dmitri Panov** (sündinud 12. jaanuaril 1973 Tallinnas) on Eesti keemik.

Elulugu
-------

Dmitri Panov on venelane, ametniku poeg.

Lõpetas 1990 Tallinna 53. Keskkooli, 1994 Tartu Ülikooli keemia osakonna, oli 1994–96 TÜ-s magistrant ja 1996–2000 doktorant; M.Sc. (org keemia, 1996, TÜ), väitekiri "Osaliselt solvateeritud Grignard'i reaktiivid" (Tartu, 1996), Ph.D. (org keemia, 2000, TÜ), väitekiri "Partially solvated Grignard reagents" (Tartu, 2000). Oli 1998–2000 TÜ orgaanilise keemia instituudi lektor, 2000– teadur.

Teadustöö
---------

Uurimisvaldkond: magneesiumi- ja räniorgaaniliste ühendite keemia, nende reaktsioonide kineetika. 14 teadustrükist.

Teoseid
-------

* Kinetics of the Grignard reaction with silanes in diethyl ether and ether-toluene mixtures (kaasautor). // J. Org. Chem. 68 (2003) 26
* Grignard reaction with chlorosilanes in THF: a kinetic study (kaasautor). // J. Organometallic Chem. 69 (2004) 15
* Steric effects of alkyl substituents in silicon chemistry (kaasautor). // Arkivoc (2006) 5
* Impact of reaction products on the Grignard reaction with silanes and ketones (kaasautorid A. Tuulmets, B. T. Nguyen). // J. Organometallic Chem. 691 (2006) 19

Viited
------

1. 1 2 3 4  Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide

Kirjandus
---------

* *Eesti teaduse biograafiline leksikon.* 3. köide: *N–Sap* TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013

Välislingid
-----------

* Dmitri Panov Eesti Teadusinfosüsteemis Muuda Vikiandmetes

 *Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.*
Flemming Jørgensen 2006. aastal Langelandi festivalil
**Flemming Duun Jørgensen**; hüüdnimi **Bamse** 'karu' (7. veebruar 1947 Randers – 1. jaanuar 2011 Egå) oli taani laulja ja näitleja. 

Ta oli ansambli Bamses Venner laulja ning basskitarrist. Ta rajas selle ansambli 1973. Ansambel esitas algul taani keeles välismaa laule, kuid hiljem kirjutas Bamse ansambli laulude sõnad ja muusika tavaliselt ise ning lõi laule ka teistele esitajatele. Aastal 1980 võitis ta ansambli Bamses Venner esitatud lauluga "Tænker altid på dig" Eurovisiooni lauluvõistluse Taani eelvooru Dansk Melodi Grand Prix ning laul tuli 1980. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel 14. kohale.

Samuti andis ta välja sooloplaate. Aastal 1999 ilmus tal rokilikum album "Stand By Me". Aastal 2010 ilmunud viimasel albumil "Tæt på" laulab ta Kim Larseni, Anne Linneti, Michael Falchi ja teiste poolt talle kirjutatud laule.

Tema albumeid (sooloalbumeid ja ansambli Bamses Venner albumeid) anti välja kokku 3,5 miljonit eksemplari.

Ta mängis ka filmides. Rolli eest Jon Bang Carlseni filmis "Ofelia kommer til byen" pälvis ta 1986 aasta parima meeskõrvalosatäitja Roberti.
**Vahid** (inglise keeles *Rangers*, minbari keeles Anla'Shok) on väljamõeldud organisatsioon, mis tegutseb J. Michael Straczynski loodud ulmeseriaalis *Babylon 5*.

Algul olid Vahid puhtalt Minbari föderatsiooni teenistuses, ning tegelesid piiride valvamise ja luurega. Nende ülesanne oli olla valvel ja otsida märke, et minbaride iidne vaenlane - Varjud - on pärast kunagist lüüasaamist end taas kogunud ja valmis teisi rasse ründama. Minbari iidse prohvet Valeni ettekuulutuse kohaselt pidid Vahid osalema järgnevas sõjas Varjudega.

Vahtide struktuur oli korraldatud sõjaväeliselt ning organisatsioon korraldas kandidaatidele eriväljaõpet. Eri aegadel tegutsesid Vahid rohkem või vähem varjatult. Nende tunnusmärgiks oli erilises metallraamis vääriskivi.

Sarja tegevuse ajaks oli Vahtide sekka hakatud võtma ka inimesi, ning edaspidi kuulus sinna veel teistegi rasside esindajaid.

Seriaali viiendal hooajal, kui oli moodustatud Tähtedevaheline Allianss, patrullisid Vahtide sõjalaevad liidu piire ja vahendasid sinna kuuluvate maailmade konflikte, täites seega 21. sajandi Maa ÜRO rahuvalvajate või rahvusvaheliste kiirreageerimisjõudude taolisi ülesandeid.

Entil'Zha
---------

Vahtide pealik omas prohvet Valenile viitavat minbarikeelset tiitlit Entil'Zha (tõlkes "See, kes loob tuleviku").

Seda rolli täitsid Babylon 5 sarja sündmustiku jooksul:

* Jeffrey Sinclair, Maa suursaadik Minbaril, kuni oma kadumiseni.
* Delenn, Minbari suursaadik Babylon 5el, kuni Tähtedevahelise Alliansi moodustamiseni.
* John Sheridan, Tähtedevahelise Alliansi president, kuni viimase osani (*Sleeping in Light*)
* Susan Ivanova, kindral, võttis Entil'Zha kohustused üle sarja lõpuosas.

Telefilmist "Babylon 5: Alguses" (*Babylon 5: In the Beginning*) saame teada, et Maa-Minbari sõja ajal oli Vahtide juhiks minbari Lenonn. Entil'Zha tiitlit tol ajal ei kasutatud.

Seriaali tegelasi, kes on Vahtide liikmed
-----------------------------------------

* Marcus Cole (3.-4. hooajal)
* Lennier, endine suursaadik Delenni abi (5. hooajal)
**Sölk** on alates 2015. aastast vald (*Gemeinde*) Austrias Steiermargi liidumaal Liezeni ringkonnas.

Großsölk
See loodi Steiermargi vallareformi osana 2014. aasta lõpul, kui ühendati endised iseseisvad vallad Großsölk, Kleinsölk ja Sankt Nikolai im Sölktal.

Sankt Nikolai im Sölktali vald esitas konstitutsioonikohtule ühinemise vastu kaebuse, kuid see ei läinud läbi.

Sölki vald on pindalalt Steiermargi suuruselt kolmas vald (Mariazelli ja Admonti järel).

Sölki valla territooriumi, need on Sölkbachide Talung ja selle kaks ülemjooksu (Großsölkbachi ja Kleinsölkbachi ojad), nimetatakse koos Sölktali orgudeks. Need hargnevad Stein an der Ennsis Ennstal orust Gröbmingi suunas ja moodustavad keskse sisselõike Niedere Tauernisse. Eriti Großsölktali org, mis viib Sölkpassile, mis eraldab Schladming Tauernit läänes Rottenmanni ja Wölz Tauerniga idas. Muidu kutsutakse seda siin piirkonnas Sölki Alpide mõlemal pool kahte Sölktali.

Viited
------

1. ↑  Einwohnerzahl 1.1.2018 nach Gemeinden mit Status, Gebietsstand 1.1.2018, vaadatud 9.03.2019.

Liezeni ringkonna vallad

* Admont
* Aich
* Aigen im Ennstal
* Altaussee
* Altenmarkt bei Sankt Gallen
* Ardning
* Bad Aussee
* Bad Mitterndorf
* Gaishorn am See
* Grundlsee
* Gröbming
* Haus
* Irdning-Donnersbachtal
* Landl
* Lassing
* Liezen
* Michaelerberg-Pruggern
* Mitterberg-Sankt Martin
* Ramsau am Dachstein
* Rottenmann
* Sankt Gallen
* Schladming
* Selzthal
* Stainach-Pürgg
* Sölk
* Trieben
* Wildalpen
* Wörschach
* Öblarn
**Flinders Chase'i rahvuspark** (*Flinders Chase National Park*) on Austraalia rahvuspark, mis asub Känguru saare läänetipus.

Rahvuspark paikneb Lõuna-Austraalia osariigis, umbes 177 kilomeetrit osariigi pealinnast Adelaide'ist edelas ning 110 km saare halduskeskusest Kingscote'ist läänes. Flinders Chase'i rahvuspargi pindala on umbes 326 km². Rahvuspargis kaitstakse ohustatud liike ning seal asuvad ka mitmed geoloogilised vaatamisväärsused.

Flinders Chase'i rahvuspark asutati 1972. aastal ning see on Lõuna-Austraalia vanuselt teine rahvuspark. Rahvuspark on nimetatud Briti maadeuurija Matthew Flindersi järgi. 2019.–2020. aasta maastikupõlengutes hävis rahvuspargi külastuskeskus ja põles 96% rahvuspargi territooriumist. Lõuna-Austraalia rahvusparkide- ja eluslooduseteenistuse teatel on loodus põlengu tagajärgedest taastumas.

Viited
------

1. ↑  "Kangaroo Island before-and-after photos show bushfire destruction as national park reopens". *ABC*. Vaadatud 1. augustil 2022.
2. ↑  "SA Flinders Chase National Park and Ravine Des Casoars Wilderness Protection Area". *National Parks and Wildlife Service*. Vaadatud 1. augustil 2022.
**"Söekaevurid"** (ka **"Žerminaal"** (prantsuse revolutsioonikalendris "idanemiskuu")) on Émile Zola 1885. aastal ilmunud naturalistlik romaan Prantsuse söekaevurite elust.

Sisukokkuvõte
-------------

Noor mees Etienne Lantier saabub väiksesse Montsou kaevanduslinna. Ta tutvub kaevur Maheuga, kes leiab talle elukoha ja ka töö kaevanduses, kus töötab kogu linn: lapsed, noored, naised, mehed, vanurid. Töötingimused on aga kohutavad ja palk väike. Naiivne noor mees püüab vähese saadaoleva kirjavara kaudu oma sotsialistlikku mõtteviisi arendada. Lootuses töörahvale paremat elu välja võidelda hakkab ta rahvast mässule õhutama. Iseenese üllatuseks leiab Etienne laia toetajaskonna ning kuigi algul üritab Venemaalt pagenud kõige hävitamise usku anarhist Suvarin teda avaliku vägivalla eest hoiatada, saab tööliste mõõt pärast mitu kuud kestnud streikimist ja nälgimist täis ning nad hakkavad ikkagi laamendama, tapma ja varastama. Söekaevureid ohjeldama saadetud sõjaväelaste rühma mitmekordse eksimise tõttu jõuab rahvahulk märatseda mitmes lähikonna kaevanduses. Viimaks korrakaitsjatega kohtudes on rahvas juba joobunud kadakaviinast ning näpistavast näljast, ei karda seetõttu neid ning ronib lausa ise tääkide otsa. Korrakaitsjad küll üritavad püssidega sekkumisest viimse piirini hoiduda, ent olles täiesti vastu müüri surutud, lõpeb ühel hetkel sõdurite kannatus ning ülemalt käsku saamata avavad nad tule. Surma saab kümneid mehi, naisi, lapsi ja vanureid. Pärast sellist tragöödiat on rahvas streigis ja nälgimises pettunud ning loivab vastumeelselt varahommikul tööle. Suvarini korraldatud vandenõu tõttu langeb aga kaevandus sisse ning mõnikümmend söekaevurit jääb lõksu. Etienne ning tema armastatu Catherine põgenevad koos tulvavee eest. Viimases, kõige kõrgemas kaevanduskäigus aga kohtuvad nad Catherine'i mehe Chavaliga, kes armunuid sõimab ning südamerahuga oma allesjäänud võileibu nosib. Mingil hetkel saab Etienne'i mõõt täis ning ta purustab Chavali pea suure kivilahmakaga. Koos Catherine'iga talub ta seejärel pea 20 päeva kõrvetavat nälga, viimasel päeval nad armatsevad. Peatselt Catherine sureb. Lõpuks jõuavad päästjad kõrvalkaevanduse käigu kaudu vaimselt juba alla andnud Etienne'ini. Etienne taastub ning lahkub pettununa linnast. Ta on nõus sõbra kutsel minema Pariisi ning hakkab kaevurite heaks tööle internatsionaalis.

Välislingid
-----------

* Jüri Talvet, "Romaaniülikool: Émile Zola "Söekaevurid"". Eesti Päevaleht, 7. detsember 2007.
Flint- ja kroonklaasid murdumisnäitaja ja Abbe arvu koordinaadistikus
**Flintklaas** on raske ja tugev, väga puhas ja läbipaistev suure murdumisnäitajaga optiline klaas, mis sisaldab üle 40% plii(II)oksiidi. Kasutatakse peamiselt optiliste läätsede valmistamiseks.

Flintklaaside hulka kuulub ka vääriskiviimitatsioonide jaoks kasutatav strass.

Omadused
--------

Flintklaasil on suhteliselt kõrge murdumisnäitaja ja madal Abbe arv - flintklaasideks nimetatakse klaase, mille Abbe arv jääb vahemikku 50–55 või on väiksem. Murdumisnäitaja jääb vahemikku 1,45–2,00.

Flintklaas absorbeerib palju UV-kiirgust, kuid suhteliselt vähe nähtavat valgust, seetõttu tehakse sellest teleskoopide läätsesid. Tavaliselt kombineeritakse flintklaasist nõguslääts kroonklaasist kumerläätsega: flintklaas ja kroonklaas kompenseerivad teineteise optilisi omadusi ja see vähendab kromaatilist aberratsiooni.

Enam kui 65% pliioksiidi sisaldusega flintklaas ei lase läbi röntgenikiirgust ja gammakiirgust ning seda kasutatakse kiirguskaitseklaaside valmistamiseks laboritele jm.

Ajaloost
--------

Ravenscrofti tehnoloogiaga flintklaasist joogikruus, tehtud Londonis 1680-1690. Victoria ja Alberti muuseum
Flintklaasi tootmise tehnoloogia arendas välja George Ravenscroft 1675. aastal. Flintklaasi nimi anti tema toodetud klaasile seepärast, et ühe toorainena kasutati kriidilademeis leiduvat väga puhast tulekivi (inglise keeles *flint*); hiljem asendas selle pliioksiidi lisamine klaasimassile, kuid nimi säilis.

Flintklaas on traditsiooniliselt olnud pliiklaas, mis sisaldas kuni 40–80% plii(II)oksiidi; tänapäeval otsitakse võimalusi pliisaaste vähendamiseks flintklaasi tootmisel ja pliioksiidi on hakatud flintklaasis asendama muude metallioksiididega nagu titaandioksiid või tsirkooniumdioksiid; selle flintklaasi omadused ei erine pliid sisaldava flintklaasi omadustest märkimisväärselt.

Viited
------

1. ↑  A. Kalweit, C. Paul, S. Peters, R. Wallbaum. Handbuch für Technisches Produktdesign: Material und Fertigung. Springer, 2006
2. ↑
3. ↑
4. ↑  A. Kalweit, C. Paul, S. Peters, R. Wallbaum. Handbuch für Technisches Produktdesign: Material und Fertigung. Springer, 2006
5. ↑

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Flintklaas** |
Rabamänd (*Pinus sylvestris* var. *nana*) Väätsa looduskaitsealal Järva maakonnas.
**Rabamännik** on kuivendatud looduslik puisraba. Looduslikes puisrabades esineb üksikuid mände ning kuivendamise tagajärjena ei suuda ülejäänud puuliigid vähese vee nimel konkureerida. Rabamännikute levimist soodustab kuiv kliima ning sellest tulenev mulla kuivenemine.

Rabamänd
--------

Rabamänd (*Pinus sylvestris* var. *nana*) on hariliku männi üks teisendeid. Harilik mänd on seejuures Eesti ainus looduslik männiliik ja samas levinuim puu Eesti metsades. Tüüpiline rabamänd on tavaliselt madal, tüvi on okslik ning mattunud osaliselt turbasamblasse.

Taimestik
---------

Rabamännikutes ja metsasoodes on levinud järgmised turbasamblad: pruun turbasammal, lilla turbasammal, Läänemere turbasammal ning lepa turbasammal. Iseloomulikud rabamännikule on kanarbik (*Calluna* *vulgaris*), harilik kukemari (*Empetrum nigrum*), harilik jõhvikas (*Vaccinium oxycoccus*), harilik sinihelmikas (*Molinia caerulea*), tupp-villpea (*Eriophorum vaginatum*), pudeltarn (*Carex rostrata*), harilik luga (*Juncus* *effusus*) ja ümaralehine huulhein (*Drosera rotundifolia*).  Rabamännik on väga marjarikas, seal on palju mustikaid, pohli ja jõhvikaid. Peale marjade leidub rabamännikus ka suurel hulgal seeni.

Kasvukoht
---------

Mänd talub äärmuslikke kasvutingimusi, nii kuuma kui ka külma. Mändi võib leida liivaluidetel, nõmmedel kui ka soodes ja rabades. Soodes ja rabades kasvavad männid moodustavadki rabamänniku. Mänd suudab kasvada nii happelisel mullal kui ka karbonaadirikkal pinnasel.

Viited
------

1. ↑  Turja, K (2006). "Metsataimekatte mitmekesisus ja seda mõjutavad tegurid" (PDF).
2. ↑  Mari Müür (2009). "Kuivendamise mõju märgalde taimekooslustele ning nende taastamine" (PDF).
3. ↑  Ain Raal (2012). *Seitse tervendavat puud*. ISBN 9789949321155.
4. ↑  Ülo Tamm (2001). "Mänd - vastupidavuse sümbol".
5. ↑  Eckstein, J ; Leuschner, H.H ; Bauerochse, A ; Sass-Klaassen, U (2001). "Subfossil bog-pine horizons document climate and ecosystem changes during thie mid-holocene".`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: mitu nime: autorite loend (link)
6. ↑  "Bog Woodland". 2020.
7. ↑  Kristy Paterson (2019). "Bog woodands".
8. ↑  Jaanus Paal (1999). "Eesti taimekatte kasvukohatüüpide klassifikatsioon".
9. ↑  CABI (2002). "Pines of silvicultural importance".
**Sovhoos** (vene keeles: *совхоз*, lühend sõnadest *советское хозяйство*, sõna-sõnalt *nõukogude majand*, tavakasutuses *riigimajand*; lühendatult *sv* või *svh* või *sh*) oli Nõukogude Liidus riiklik põllumajandusliku tootmise ettevõte. 

Esimesed sovhoosid Nõukogude Venemaal moodustati 1918. aastal.

1988. aastal oli Eestis 136 sovhoosi. Enne seda oli toimunud hulk majandite liitmisi ning paljudel juhtudel kadus liitmisel mõni kolhoos.

Kolhoosi ja sovhoosi võrdlus
----------------------------

Sovhoos oli NSV Liidus riikliku alluvusega, kolhoos aga ühismajand, mis kuulus kolhoosnikele. Sovhoosnikel oli tööraamat. 

Stalinismi ajal sai kolhoosnik lahkuda esimehe loal. Kavalamad, kes lahkuda tahtsid, tegid tööd meelega halvasti või mängisid isegi joodikut, kuna siis oli suurem tõenäosus, et tööline lastakse lahti. Kolhoosniku lubatud põllumaa suurus oli kuni pool hektarit, sovhoosnikul ja töölisel kuni 0,15 ha[*viide?*]. Põllumaa oli oluline allikas ka isikliku toidu saamiseks. 

Tehnikaga varustamine oli sovhoosides parem. Näiteks tööriistu töökojale, puure, keermelõikureid said põllumajandusasutused osta spetsiaalsest laost. Enamik kaupu oli lubatud müüa ainult sovhoosidele[*viide?*]. Elektrimootoreid olid kolhoosidel samuti raskem saada. Tuli kavaldada. Tehti näiteks "must kassa". Kasvatati mõni lehm või siga kolhoosi karjas üles, aga raamatupidamisse kirja ei pandud. Loom müüdi mõne kolhoosniku nime all maha ja raha pandi "musta kassasse". Elektrimootoreid toodeti Tallinnas Volta tehases.

Vaata ka
--------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Tsitaadid Vikitsitaatides: **Sovhoos** |

* Aiandussovhoos
* Näidissovhoos
* Eesti sovhooside loend
* Kolhoos
* Riigimõis

Välislingid
-----------

* Viguriga kaardid: majandid ja nende nimed Postimees, 11. juuni 2022
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib keemia mõistest; temperamenditüübi kohta vaata artiklit Flegmaatik.* |

---

**Flegma** (*reflux*) mõiste on seotud fraktsioneeriva destillatsiooniga ja rektifikatsiooniga. Flegma on see osa vedelikuks kondenseerunud ainest, mis voolab tagasi piki destillatsioonikolonni või rektifikatsioonikolonni. Kolonni tagasi valguvat kondensaati nimetatakse flegmaks (see on tagasijooks). Teine osa kondenseerunud ainest võetakse seadme peas välja destillaadina (rektifikaadina).

Aurud, mis tekivad kolvis vedeliku keemisel, tõusevad üles piki destillatsioonikolonni ning jahtuvad osaliselt. Kondenseerub peamiselt raskemini lenduv komponent. Kolonnis puutub allavoolav vedelik (flegma) kokku ülesliikuvate aurudega, mis võtavad temast täiendavalt kaasa kergesti lenduva komponendi. Samal ajal peseb vedelik aurudest välja raskemini lenduvat komponenti. Kolonni peasse jõuab rohkem kergemini lenduvat komponenti sisaldav fraktsioon.
Aurud, mis jõuavad jahutisse, kondenseeruvad seal täielikult. Fraktsioneerival destillatsioonil läheb kogu jahutis kondenseerunud destillaat vastuvõtjasse. Aurude temperatuuri (järsem) tõus kolonni peas näitab, et kergemini lenduv komponent on üle destilleeritud.

Tööstusliku rektifikatsioonikolonni skeem
Laboratoorse rektifikatsioonikolonni pea on ehitatud nii, et jahutist allavalguvast vedelikust on kraani abil võimalik destillaadina vastuvõtunõusse võtta (väike) osa sellest ja (suurem) osa jahutis kondenseerunud vedelikust täiendavalt saata tagasijooksuna (flegmana) kolonni, suurendades sellega ainete lahutamise efektiivsust. Flegma ja destillaadi suhet samas ajaühikus nimetatakse **flegmaarvuks** ehk **tagasijooksusuhteks**. Seega flegmaarv FA on flegma ja rektifikaadi hulga jagatis.

FA = Flegma hulk / Rektifikaadi hulk
Laboratoorsetes rektifikatsioonikolonnides määratakse flegmaarv nii, et kolonni peas loetakse flegma ja destillaadi tilkade arv ajaühikus ning nende jagatis ongi flegmaarv. Kolonni lahutusvõime sõltub flegmaarvust. Mida suurem on flegmaarv, seda parem on lahutusvõime. Flegmaarvu valikul arvestatakse ka segukomponentide lahutatavust. Mida raskem on neid lahutada, seda suurem peab olema flegmaarv. Segu komponentide head lahutamist näitab kolonni peas temperatuuri järsk tõus, kui kergeminilenduv aine on segust välja aetud.

Flegmaarvu vähenedes rektifikatsiooniseadme tootlikkus küll kasvab, aga lahutusvõime halveneb. Rektifikatsioonikolonni lahutusvõime suurendamist soodustavad vedel- ja aurufaasi võimalikult suur kokkupuutepind, kontakti kestus ja soojusvahetuse puudumine kolonni ja keskkonna vahel.

Vaata ka
--------

* Destillatsioon
* Rektifikatsioon
Vaade maleolümpia turniirisaali Tromsøs
**41. maleolümpia** (inglise keeles *41st Chess Olympiad*) oli 2014. aastal Tromsøs FIDE egiidi all peetud maleolümpia. 

Maleolümpia peeti 1.–14. augustil 2014 Tromsøs. Lahtises kategoorias osales 173 võistkonda, naiste kategoorias 135 naiskonda (korraldajariiki Norrat esindasid kolm võistkonda ja kolm naiskonda). Mängiti ajakontrolliga 90 minutit 40 käigule, mille järel anti 30 minutit mängu lõpuni ühes 30 sekundi lisandumisega iga käigu kohta. 

Maleolümpia peakohtunik oli rahvusvaheline arbiiter Panagiόtis Nikolόpoulos (Kreeka).

Maleolümpia medalistid
----------------------

* Lahtises kategoorias: Kuld Hiina Hiina, Hõbe Ungari Ungari, Pronks India India
* Naiste kategoorias: Kuld Venemaa Venemaa, Hõbe Hiina Hiina, Pronks Ukraina Ukraina

Eesti esinemine maleolümpial
----------------------------

Eesti võistkond (esimesel laual Ottomar Ladva) sai 79. koha, naiskond (esimesel laual Mai Narva) 48. koha.

Välislingid
-----------

* 2014. aasta maleolümpia – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
* 41st Olympiad Tromso 2014 Open. chess-results.com
* 41st Olympiad Tromso 2014 Women. chess-results.com
**Sovetski linnaringkond** on munitsipaalmoodustis Venemaal Kaliningradi oblasti põhjaosas Venemaa ja Leedu piiri ääres. Selle koosseisus on ainult Sovetski linn.

Sovetski linnaringkond piirneb põhjas Leeduga, idas Nemani rajooni Nemani linnaasunduse, Žilino külaasunduse ja Slavski rajooni Slavski linnaasundusega ning läänes Slavski rajooni Timirjazevo külaasundusega. 

Pindala on 43,75 km². 1. jaanuari 2016 seisuga oli Sovetski linnaringkonnas 40 984 elanikku. 2010. aasta Venemaa rahvaloenduse andmetel oli elanikke 41 709.

21. novembril 2003 moodustati Kaliningradi oblasti seaduse nr 329 alusel munitsipaalmoodustis Sovetski linn, mille koosseisu läks rajooni õigustega linn Sovetsk. 31. märtsil 2004 anti munitsipaalmoodustisele Sovetski linn linnaringkonna staatus 10. juulist 2010 kannab linnaringkond nime Sovetski linnaringkond[*viide?*].

21-liikmeline nõukogu valitakse 5 aastaks. Nõukogu valib enda seast esimehe.

Viited
------

1. ↑  26. Численность постоянного населения Российской Федерации по муниципальным образованиям на 1 января 2018 года, vaadatud 23.01.2019.
2. ↑  "ЗАКОН КАЛИНИНГРАДСКОЙ ОБЛАСТИ от 31 марта 2004 года N 376 «О наделении муниципального образования „город Советск" статусом городского округа»". Originaali arhiivikoopia seisuga 21. oktoober 2013. Vaadatud 20. aprillil 2016.
Eksmaailmameister Viswanathan Anand, võitnud 2014. aasta pretendentide turniiri sai õiguse kohtuda valitseva maailmameistri Magnus Carlseniga
**2014. aasta male MM-võistluste tiitlipretendentide turniir** (inglise keeles *World Chess Championship Candidates Tournament 2014*) oli 2014. aastal Hantõ-Mansiiskis peetud male MM-võistluste pretendentide turniir. 

Turniiri võitis Indiat esindav 44-aastane eksmaailmameister Viswanathan Anand, kes sai õiguse kohtuda MM-tiitlimatšis valitseva maailmameistri Magnus Carlseniga. 

2014. aasta pretendentide turniir peeti märtsis 2014 Hantõ-Mansiiskis. Osavõtjaid oli kaheksa. Mängiti kaks ringi ringsüsteemis (kokku 14 vooru), ajakontrolliga 120 minutit 40 käigule, seejärel 60 minutit järgmisele 20 käigule, mille järel 15 minutit mängu lõpuni ühes 30 sekundi lisandumisega iga käigu kohta. 

Reglement määratles, et kui osavõtjad kogusid võrdse arvu punkte, siis sai määravaks omavaheliste kohtumiste seis, kui see osutus viigliseks, siis sai määravaks suurem võitude arv, kui ka see oli võrdne, siis sai määravaks parem Bergeri koefitsient. Kui ka see oli võrdne, siis otsustas lisapartiide tulemus. 

Turniir kuulus 21. kategooriasse. 

Auhinnafond moodustas 420 000 eurot (esikohale tulnud maletaja sai 95 000 eurot).

Osavõtjate kvalifitseerumine
----------------------------

| Osavõtja | Vanus | ELO-reiting¹ | Кvalifitseerumine turniirile |
| --- | --- | --- | --- |
| India Viswanathan Anand | 44 | 2770 | Viimase MM-tiitlimatši (2013) kaotaja |
| Venemaa Vladimir Kramnik | 39 | 2787 | Viimase maailma karikaturniiri (2013) finalistid |
| Venemaa Dmitri Andreikin | 24 | 2709 |
| Bulgaaria Veselin Topalov | 39 | 2785 | Viimase FIDE Grand Prix' sarja (2012–2013) kaks edukamat mängijat |
| Aserbaidžaan Şəhriyar Məmmədyarov | 29 | 2757 |
| Armeenia Levon Aronjan | 32 | 2830 | Kaks kõrgema reitinguga maletajat 2013. aasta FIDE reitingutabelist |
| Venemaa Sergei Karjakin | 24 | 2766 |
| Venemaa Pjotr Svidler | 38 | 2758 | Turniiri korraldaja nominatsioon (*wild card*, mängija reitinguga vähemalt 2725) |
|

¹) Reitingud on antud 2014. aasta märtsi seisuga

Turniiri lõpptulemus
--------------------

| Koht | Mängija | Voorude arv | Võite | Viike | Kaotusi | Punkte kokku |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | India Viswanathan Anand | 14 | 3 | 11 | 0 | **8,5** |
| 2. | Venemaa Sergei Karjakin | 14 | 3 | 9 | 2 | **7,5** |
| 3.¹ | Venemaa Vladimir Kramnik | 14 | 3 | 8 | 3 | **7** |
| 4. | Aserbaidžaan Şəhriyar Məmmədyarov | 14 | 3 | 8 | 3 | **7** |
| 5. | Venemaa Dmitri Andreikin | 14 | 2 | 10 | 2 | **7** |
| 6. | Armeenia Levon Aronjan | 14 | 3 | 7 | 4 | **6,5**  |
| 7. | Venemaa Pjotr Svidler | 14 | 3 | 7 | 4 | **6,5** |
| 8. | Bulgaaria Veselin Topalov | 14 | 2 | 8 | 4 | **6** |
|

¹) Kramnik oli edukam omavahelistes kohtumistes

Vaata ka
--------

* 2014. aasta MM-tiitlimatš

Välislingid
-----------

* World Chess Championship Candidates Tournament 2014. chessgames.com
* Rules & regulations for the Candidates Tournament of the FIDE World Championship cycle 2012-2014. fide.com
Igors Kovaļenko, aastatel 2014–2015 toimunud Balti tsooniturniiri võitja
**2014.–2015. aasta Balti tsooniturniir males** oli aastatel 2014–2015 peetud Balti tsooniturniir, maailma karikaturniiri kvalifikatsioonivõistlus males. 

Aastatel 2014–2015 toimunud Balti tsooniturniirist, mis koosnes kolmest osavõistlusest, võttis osa 12 maletajat – igast riigist (Eesti, Läti, Leedu) neli mängijat. Mängiti ringsüsteemis tempoga kaks vooru päevas ajakontrolliga 90 minutit partiile pluss 30 sekundit käigule. Turniiri auhinnafond oli 30 000 eurot (igal osavõistlusel 10 000 eurot). 

Esimene osavõistlus toimus juunis 2014 Liepājas, teine osavõistlus peeti juunis 2014 Vilniuses ja kolmas osavõistlus jaanuaris 2015 Tallinnas. Kolme etapi koguarvestuses parim pääses tsooniturniiri võitjana mängima 2015. aasta maailma karikaturniirile.

Liepāja osavõistluse lõpptulemused
----------------------------------

1. Igors Kovaļenko 8,5 punkti, 2. Arturs Neikšāns 7 p, 3. Aloyzas Kveinys 6,5 p,
4.–5. Šarūnas Šulskis ja Tomas Laurušas 6 p, 6. Kaido Külaots 5,5 p, 7.–9. Ottomar Ladva, Tarvo Seeman ja Toms Kantāns 5 p. Suurmeister Normunds Miezis jagas 3,5 punktiga 11. kohta.

Vilniuse osavõistluse lõpptulemused
-----------------------------------

1. Kovaļenko 9 p, 2. Šulskis 7 p, 3. Külaots 6,5 p, 4.–7. Ladva, Neikšāns, Miezis ja Kantāns 6 p, 8. Kveinys 5,5 p, 9. Laurušas 4,5 p, 10. Seeman 4 p.

Tallinna osavõistluse lõpptulemused
-----------------------------------

1. Kovaļenko 8,5 punkti, 2.–4. Šulskis, Neikšāns ja Külaots 7 p, 5. Kantāns 6,5 p, 6.–7. Kveinys ja Ladva 5 p, 8.–10. Miezis, Mindaugas Beinoras ja Seeman 4,5 p, 11. Laurušas 4 p.

* Šarūnas Šulskis
* Arturs Neikšāns
* Aloyzas Kveinys
* Kaido Külaots
* Tomas Laurušas

Balti tsooniturniirilt edasipääseja
-----------------------------------

2014.–2015. aasta Balti tsooniturniiri võitja suurmeister Igors Kovaļenko kvalifitseerus septembris 2015 Bakuus alanud maailma karikaturniirile.

Viited
------

1. ↑  FIDE President Opens the Baltic Zonal Chess Tournament in Liepaja. chessdom.com, 6. juuni 2014
2. ↑  Baltic Zonal Tournament FIDE Presidential K. Ilymzhinov Cup's Liepaja stage. chess-results.com
3. ↑  Baltic Zonal chess tournament Vilnius Stage. chess-results.com
4. ↑  Baltic Zonal Tournament Tallinn Stage. chess-results.com

Välislingid
-----------

* Tallinnas algab Balti tsooniturniir males, kohal on FIDE president isiklikult. port.delfi.ee, 11. jaanuar 2015
**Harry Buddel** (12. detsember 1930 Koeru, Järvamaa – 4. märts 2008 Tallinn) oli eesti poksija ja poksitreener. 

Ta hakkas poksimisega tegelema 1948. aastal. Ta pidas kokku 136 kohtumist ja võitis neist 103.

Ta oli poolraskekaalus (kuni 79,4 kg) Eesti NSV noorte meister (1949). Ta oli kokku kolmekordne Eesti NSV meister poolraskekaalus (kuni 81 kg) aastatel 1956–1958. Ta osales 18 kohtumisel Eesti NSV koondises.

Ta sai Tööjõureservide üleliidulistelt meistrivõistlustelt poolraskekaalus (kuni 79,4 kg; alates 1951. aastast kuni 81 kg) juunioride hulgas I koha (1949) ja täiskasvanute hulgas II koha (1950 ja 1955). Ta sai üleliidulistelt meistrivõistlustelt poolraskekaalus (kuni 81 kg) IV koha (1951). 

Ta töötas hiljem kehalise kasvatuse õpetajana ja poksitreenerina Tööjõureservides kuni poksi kui spordiala kaotamiseni selles spordiseltsis 1967. aastal.

Tunnustus
---------

* 1957 Nõukogude Liidu meistersportlane

Kirjandus
---------

* Henn Saarmann, Erlend Teemägi. "Eesti spordi biograafiline leksikon". Eesti Entsüklopeediakirjastus. Tallinn 2001
* Rein Pajur. "Poksi lugu". Tallinn 2009. Lk 366

Välislingid
-----------

* Biograafia ESBL-is
* Harry Buddeli sporditulemused
**Harry Bresslau** (22. märts 1848 Dannenberg (Elbe) – 27. oktoober 1926 Heidelberg) oli juudi päritolu Saksamaa ajaloolane.

Ta oli Johann Gustav Droyseni ja Leopold von Ranke õpilane. Aastatel 1890–1918 oli ta Strasbourgi Ülikooli professor. Ta andis Monumenta Germaniae Historica raames välja kroonikaid, pühakuelugusid ning Saksa kuningate ja Saksa-Rooma keisrite ürikuid aastatest 1002–1039. Tema diplomaatika meetod mõjutas Theodor von Sickelit ja Julius von Fickerit.

Ta astus poleemikasse Heinrich von Treitschke juudivastaste kirjutistega. Nii Treitschke kui ka tema enda meelest oli ta assimileerunud juudi näide. Bresslau eesistumisel asutati 1885 Historische Kommission für die Geschichte der Juden in Deutschland.

Tema tütar Helene Bresslau abiellus 1912 Albert Schweitzeriga.

Teoseid
-------

* *Urkunden der deutschen Könige und Kaiser*, 3–4, 1900–1909
* *Handbuch der Urkundenlehre für Deutschland und Italien*, 1–2, 1912–1931
* ''*Geschichte der Monumenta Germaniae Historica*, 1921
Sąjūdise logo 2008. aasta Leedu postmargil
**Sąjūdis**, algselt Leedu Reformiliikumine (*Lietuvos Persitvarkymo Sąjūdis*), on poliitiline organisatsioon, mis juhtis 1980. aastate lõpul ja 1990. aastate algul Leedu taasiseseisvumist.

Sąjūdise initsiatiivgrupp loodi 1988. aasta 3. juunil Leedu Teaduste Akadeemia ruumides peetud koosolekul. Initsiatiivgrupi 35 liikmest 17 olid kommunistliku partei liikmed. Juunis ja augustis korraldati esimesed massikogunemised. Oktoobris valiti liikumise 35-liikmeline nõukogu, mille esimeheks sai musikoloogiaprofessor Vytautas Landsbergis.

Sąjūdis luges Leedu inkorporeerimist Nõukogude Liitu illegaalseks ja taotles riigi iseseisvuse taastamist. Nõuti Molotovi-Ribbentropi pakti salaprotokollide avalikustamist, leedu keele kuulutamist ametlikuks keeleks, Ignalina tuumaelektrijaama kolmanda reaktori ehitamise peatamist jne.

1989. aasta märtsis toimusid Nõukogude Liidu Rahvasaadikute Kongressi valimised. Sąjūdise kandidaadid võitsid 36 kohta Leedule eraldatud 42-st.

Sąjūdis oli 1989. aasta augustis Balti keti Leedu-poolne korraldaja.

1990. aasta veebruaris toimunud Leedu NSV Ülemnõukogu valimistel võitis Sąjūdis 101 kohta 141-st. Landsbergisest sai Ülemnõukogu esimees. 11. märtsil kuulutas Leedu iseseisvuse taastatuks.

Vaata ka
--------

* Rahvarinne
* Latvijas Tautas fronte (LTF)
**Harry Arumeel** (28. detsember 1924 Lehmja, Harjumaa – 16. jaanuar 2000 Tõdva, Saku vald, Harjumaa) oli eesti suusataja ja treener.

1943 novembrist 1944 septembrini oli Soome armee 200. jalaväerügemendis ja võitles Jätkusõja tõrjelahingutes. Pärast Eestisse naasmist mobiliseeriti Punaarmeesse, sai Kuramaa lahingutes haavata. Aastatel 1948–1958 töötas Suusavabrikus Dünamo suuskade sorteerija-monteerijana. Aastatel 1958–1959 oli Harju Jõu esimees. Aastatel 1960–1987 töötas spordiseltsi Dünamo vanemtreenerina ja Tallinna Polütehnilise Instituudi suusabaasi õppemeistrina.

Aastatel 1951–1962 tuli Eesti meistrivõistlustel murdmaasuusatamises 7 korda Eesti meistriks teatesõidus, lisaks võitis 3 hõbedat (neist 2 individuaalset, 15 km suusatamises 1959 ja 50 km suusatamises 1960) ja 3 pronksi (neist 1 individuaalne, 18 km suusatamises 1955). Aastatel 1953 ja 1955 tuli Eesti meistriks ka laskesuusatamise 30 km patrullsuusatamises Dünamo meeskonna liikmena.

Meistersportlane suusatamises (1965). Aastatel 1965–1974 oli ta Eesti murdmaasuusakoondise vanemtreener. Ta oli ka Eesti NSV Suusaspordiföderatsiooni presiidiumi liige.

Tunnustus
---------

* 1944 Soome 2. klassi Vabadusmedal
* 1968 Eesti NSV teeneline treener

Viited
------

1. ↑  Peep Pillak, Heini Vilbiks. Soomepoiste elulood. Tallinn:Grenader, 2015
2. ↑  ESBL sporditulemused. Harry Arumeel[*alaline kõdulink*]
3. ↑  Eesti spordi biograafiline leksikon. Arumeel, Harry
**Meteosat** on EUMETSAT-i meteoroloogiliste geostatsionaarsete tehiskaaslaste seeria. Meteosati satelliidid edastavad iga poole tunni tagant Maa kujutise, mida kasutatakse pilvesüsteemide jälgimiseks ilma prognoosimisel. Geostatsionaarselt satelliidilt on korraga näha peaaegu pool maakera.

### Meteosati seeria tehiskaaslased

Meteosati mudel skulptuurina

|  | Platvorm | Tööaeg |
| --- | --- | --- |
| **Esimene põlvkond** | Meteosat-1 | 23.11.1977 – 1979 |
|  | Meteosat-2 | 19.06.1981 – 1991 |
|  | Meteosat-3 | 15.06.1988 – 1995 |
|  | Meteosat-4 | 6.03.1989 – 1995 |
|  | Meteosat-5 | 2.03.1991 – 2007 |
|  | Meteosat-6 | 20.11.1993 – .. |
|  | Meteosat-7 | 2.09.1997 – .. |
| **Teine põlvkond** | Meteosat-8 | 28.08.2002 – .. |
|  | Meteosat-9 | 21.12.2005 – .. |

Esimese põlvkonna Meteosati satelliidid edastavad Maa kujutise kolmes spektripiirkonnas (nähtav ja infrapuna). Teise põlvkonna satelliitidel on 12 spektraalse kanaliga ja 3 km ruumilise lahutusega radiomeeter.

Esimese põlvkonna satelliitidest töötavad seisuga märts 2008 Meteosat-6 ja -7. Meteosati satelliitide tehtud (vähendatud ruumilise lahutusega) pildid on peaaegu reaalajas leitavad Internetis.

Vaata ka
--------

* GOES

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Meteosat** |
**Signaal** on tehnikas andmete esituseks kasutatava füüsikalise suuruse muut. Signaal on informatsiooni füüsikaline kandja.

Signaalide liigitus
-------------------

Sõltuvalt signaali esitava või kandva füüsikalise suuruse olemusest saab eristada valgus-, heli-, elektri-, pneumo-, hüdro- jm signaale. Automaatikas käsitletakse peamiselt elektri-, pneumo- ja hüdrosignaale, kuid erijuhtudel ka optilisi ehk valgussignaale.

Kõige laiemalt on kasutusel elektrisignaal, kusjuures muutujaks võib olla pinge, voolutugevus või sagedus. Helisignaali ehk akustilise signaali korral võib muutuda heli sagedus ja/või kestus

Signaal võib olla ühe või mitme sõltumatu muutuja funktsioon. Signaali muutujateks võivad olla aja kõrval ka kaugus, asukoht, temperatuur, rõhk jne.

### Analoog- ja digitaalsignaalid

* Analoogsignaal ehk pidevsignaal on signaal, milles andmeid esitav tunnussuurus võib igal hetkel omandada suvalise väärtuse mingist pidevast vahemikust.
* Diskreetsignaal ehk diskreetajastusega signaal on ajas järjestikustest elementidest koosnev signaal, mille igal elemendil on üks või mitu tunnussuurust, mis võivad esitada andmeid, näiteks elemendi kestus, paiknemine ajas, lainekuju või amplituud.
* Digitaalsignaal on diskreetsignaal, milles andmed esitatakse lõpliku arvu täpselt määratletud väärtustega, mida üks ta tunnussuurustest võib omandada ajas.

|  |  |
| --- | --- |
|  | Vikisõnastiku artikkel: **signaal** |
**Lätte** on eesti perekonnanimi.

Statistika
----------

2023. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Lätte 135 inimesel: 64 mehel ja 71 naisel. Perekonnanimede levikult oli Lätte meeste puhul 1511. kohal ja naiste puhul 1498. kohal. Kõige levinum oli perekonnanimi Lätte vanuserühmas 85+, kus neid on 10 000 elaniku kohta 1,45. Nimi oli kõige sagedasem Võru maakonnas, kus sellist nime kandis maakonna 10 000 elaniku kohta 4,85 inimest.

19. sajandi algul pandi pärisorjusest vabastamise käigus talupoegadele Võrumaal Rõuge kihelkonnas Sänna ja Haanja mõisavallas ja Kanepi kihelkonnas Põlgaste mõisavallas, Tartumaal Puhja kihelkonnas Vana-Kavilda mõisavallas ning Läänemaal Karuse kihelkonnas Tuudi mõisavallas viiel korral nimeks Laette ja Lätte.

Nimede eestistamisel võeti Lätte aastatel 1935–1936 uueks perekonnanimeks 4 korral isikute poolt, kelle perekonnanimi oli varem Lätt, Lätti, Letta ja Vesterstein.

Nime kandjaid
-------------

* Hiie Lätte, eesti muusikapedagoog (1935–2012)
* Mart Lätte, eesti ajaloolane (1983–)
* Raimond Lätte, eesti helilooja (1931–1997)

Viited
------

1. ↑  Statistikaamet: Nimede statistika (vaadatud 12.7.2023)
2. ↑  Onomastika andmebaas. Nimede panemine: Lätte.
3. ↑  Onomastika andmebaas. Nimede eestistamine: (uus nimekuju): Lätte.

Välislingid
-----------

* Lätte statistikaameti andmebaasis
**Harry Aumere** (kuni 1937 **Harry Anton**; 13. veebruar 1917 Tallinn – 8. veebruar 1987 Tallinn) oli Eesti kergejõustiklane ja kergejõustikutreener. 

Oli 1940. aastal Eesti meister 100 m jooksus ja aastatel 1936–1940 viis korda teatejooksudes (Kalevi meeskonnas).

Tema isiklik rekord 100 m jooksus oli 11,0 (1940).

Mobiliseeriti 1941. aastal Punaarmeesse.

Oli 1945. aastast Kalevi kesknõukogu instruktor ja 1946–1947 Eesti NSV Spordikomitee kergejõustikutreener. 1945. aastast juhendas Tallinna Kalevi kergejõustiklaste treeninguid – algul põhitöö kõrvalt, aastatel 1954–1971 koosseisulise treenerina.

Oli aastatel 1947–1954 Tallinna 1. Keskkoolis kehalise kasvatuse õpetaja.

Tunnustus
---------

* 1964 Kalevi auliige

Isiklikku
---------

Tema isa oli viiulimeister Jakob Aumere, tema vennad olid näitleja Edmund Aumere ja viiuldaja Hubert Aumere ning õde viiuldaja Zelia Aumere.

Viited
------

1. 1 2 3  "Aumere, Harry". *Eesti spordi biograafiline leksikon*. Vaadatud 27.11.2020.

Välislingid
-----------

* Eesti spordi biograafiline leksikon
* Haud Tallinna Rahumäe kalmistul
Signe Riisalo 2022. aasta Arvamusfestivalil**Signe Riisalo** (neiuna **Signe Roos**, esimeses abielus **Signe Kaplan**; sündinud 8. oktoobril 1968 Tallinnas) on Eesti poliitik, 17. aprillist 2023 Eesti sotsiaalkaitseminister Kaja Kallase kolmandas valitsuses.

Haridus
-------

Ta alustas 1975. aastal haridusteed Tallinna 32. Keskkoolis ja lõpetas 1987. aastal Tallinna 1. Keskkooli matemaatika ning füüsika eriklassis. Aastatel 1987–1989 õppis ta Tallinna Polütehnilise Instituudi majandusteaduskonnas, aastatel 2006–2008 Tartu Ülikooli õigusteaduskonnas. Aastal 2017 lõpetas Riisalo Tallinna Ülikooli sotsiaaltöö erialal; samast aastast on ta Tallinna Ülikoolis sotsiaalpedagoogika ja lastekaitse magistriõppes.

Töökäik
-------

Ta oli aastatel 1987–1990 Eesti Maaehitusprojekti tehnik ja 1990–1993 Riigikantselei referent. Aastal 1993 oli ta Sotsiaalministeeriumi sotsiaalse turvalisuse osakonna referent, 1993–1997 sotsiaalse turvalisuse osakonna spetsialist, 1997–2010 sotsiaalhoolekande osakonna peaspetsialist, 2010–2016 laste ja perede osakonna nõunik ning 2016–2019 laste hoolekande poliitika juht.

### Poliitikas

Ta oli Eesti Liberaaldemokraatliku Partei üks 251 asutajaliikmest 1990. aastal ja valiti noorliikmena erakonna juhatusse. ELDP liige oli Riisalo 1994. aastani, mil erakond Eesti Reformierakonnaks ühines. Sellest peale on Riisalo olnud Reformierakonna liige. Seoses Arto Aasa tagasiastumisega 20. mail 2019 sai Riisalost XIV Riigikogu liige. Riigikogus kuulus ta rahvastikukriisi lahendamise probleemkomisjoni ja sotsiaalkomisjoni.

26. jaanuarist 2021 oli ta Eesti sotsiaalkaitseminister Kaja Kallase esimeses ja teises valitsuses.

Ta kandideeris 2023. aasta valimistel Riigikokku, kogus valimisringkonnas nr 1 (Haabersti, Põhja-Tallinn ja Kristiine) 4524 häält ning osutus valituks. Kaja Kallase kolmandas valitsuses jätkas ta sotsiaalkaitseministrina.

Isiklikku
---------

Ta on abielus Tiit Riisaloga. Nad abiellusid 1999. aastal ümbermaailmareisil olnud purjeka Lennuk pardal. Alates 2016. aastast nad ei ela koos, kuigi on ametlikult veel abielus. Ta on poja Harri ja tütre Paula ema. Riisalo hobiks on purjetamine.

Riisalo on Kalamaja elanik viiendat põlve. Ta sündis Vabriku tänaval, kasvas üles Tööstuse tänaval ja praegu elab Kalamaja südames Voldemar Lenderi projekteeritud korterelamus.

Viited
------

1. 1 2 3  "Sotsiaalkaitseminister Signe Riisalo". *Eesti Reformierakond*. 05.03.2023.
2. 1 2  "Sotsiaalkaitseminister Signe Riisalo". *Sotsiaalministeeriumi koduleht*. Vaadatud 31.05.2023.
3. 1 2  "Sotsiaalkaitseminister Signe Riisalo: Vaesus pole probleemide põhjus, vaid tagajärg!". *Pealinn*. 15.02.2021.
4. ↑  Soolep, Kalle (10.04.1990). "JAAN TÕNISSON..." *Ühistöö*. Lk 2.
5. ↑  "Ministritest põrusid enim Järvan ning Danilson-Järg". *ERR*. 06.03.2023.
6. ↑  Kärt Karpa. Lennuki teine tüürimees Riisalo abiellus jahi pardal Eesti Päevaleht, 8. november 1999.
7. ↑  Raud, Geidi (08.04.2023). "EKSKAASAD KOOS VALITSUSES! Signe Riisalo: kahju see kindlasti ei tee, pigem kasu". *Õhtuleht*.
8. 1 2  Kaupmees, Greta (09.01.2022). "Viiendat põlve Kalamaja elanik: sotsiaalkaitseminister Signe Riisalo avab uksed oma kaunisse koju". *Delfi*.
Signal Iduna Park
**Signal Iduna Park** või *Westfalenstadion* on jalgpallistaadion Saksamaal Dortmundis. Staadion on Bundesligas mängiva Dortmundi Borussia koduväljak.

Signal Iduna Park ehitati algselt 1974. aastal toimunud jalgpalli maailmameistrivõistluste jaoks (valmis samal aastal, kui MM algas). Seal toimus üks alagrupi ja üks teise ringi kohtumine. 2. aprillil 1974 sai staadionist Dortmundi Borussia koduväljak ja see mahutas tol ajal ligi 54 000 pealtvaatajat.

Staadion uuendati 1992. aastal ja sinna mahub pärast remonti üle 60 000 pealtvaataja. See oli sel ajal Saksamaa suurim jalgpallistaadion. Staadionil mängiti 2006. aasta jalgpalli maailmameistrivõistluste alagrupimänge ning üks kaheksandik- ja üks poolfinaali mäng.

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Signal Iduna Park** |

* Westfalenstadion (Signal Iduna Park)
* Signal Iduna Parki koduleht

| * v
* r
2006. aasta jalgpalli maailmameistrivõistluste staadionid |
| --- |
| 
Berliini Olümpiastaadion (Berliin) **·**  Signal Iduna Park (Dortmund) **·**  Commerzbank-Arena (Frankfurt) **·**  Veltins-Arena (Gelsenkirchen) **·**  HSH Nordbank Arena (Hamburg) **·**  AWD-Arena (Hannover) **·**  Fritz-Walter-Stadion (Kaiserslautern) **·**  RheinEnergieStadion (Köln) **·**  Red Bull Arena (Leipzig) **·**  Allianz Arena (München) **·**  Stadion Nürnberg (Nürnberg) **·**  Gottlieb-Daimler-Stadion (Stuttgart) |
**Lääne-Biarezina** (**Zachodniaja Biarezina**) on jõgi Valgevenes Minski ja Hrodna oblastis, Nemunase parempoolne lisajõgi. Valgevene keeles on jõe nimi *Заходняя Бярэзіна* (ka lihtsalt *Бярэзіна*), vene keeles *Березина*.

Jõe pikkus on 226 km, valgla on 4000 km². Jõe langus on 0,8 meetrit kilomeetri kohta, keskmine vooluhulk suudmes on 30 m³/s. Jõe laius suudmes on 35 meetrit.

Zachodniaja Biarezina algab Maładziečna rajoonist merepinnast 300 meetri kõrguselt. Jõgi voolab algul loodesse ja siis lõunasse, läbib Vałožyni rajooni ja suubub Iŭje rajoonis Nemunasesse. Jõgi on laevatatav Bakšty külani, mis asub 45 kilomeetri kaugusel jõe suudmest.

Jõe org on ülemjooksul 0,5–3 kilomeetri laiune, alamjooksul 3–4 kilomeetri laiune. Jõe lamm on alamjooksul 0,3–3 km laiune, ülem- ja keskjooksul ulatub selle laius kahesajast meetrist poole kilomeetrini. Suuremalt jaolt on see kuivendatud, ent keskosas asub 9400 hektari suurune soo. Laiust on jõel ülemjooksul 5–20 meetrit, alam- ja keskjooksul 25–30 meetrit, suudme lähedal 50 meetrit. Jõe keskjooksul asub 1937. aastal rajatud Sakaŭščyna veehoidla, mille juures tegutseb 2008. aastast hüdroelektrijaam. Selle võimsus on 225 kW.

Viited
------

1. ↑  Беларуская энцыклапедыя: Kd. 3: Беларусы — Варанец / Рэдкал.: Г. П. Пашкоў і інш. — Мн.: БелЭн, 1996.

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Lääne-Biarezina** |
**"Jaam kahele"** (vene keeles: "Вокза́л для двои́х") on režissöör Eldar Rjazanovi 1982. aasta melodramaatiline mängufilm. 

Peaosades on Oleg Basilašvili ja Ljudmila Gurtšenko. 

Film osales 1983. aasta Cannes'i filmifestivali konkursiprogrammis. Pälvis 1984. aastal NSV Liidu riikliku preemia. 

Süžee põhineb osaliselt kahel tegelikult sündinud juhtumil: Mikael Tariverdijevi ja Jaroslav Smeljakovi lool, mis filmis on kombineeritud. 

Nimelt oli Tariverdijev kõrvalistuja istmel autos, mida juhtis tema kallim, tuntud näitleja, auto sattus õnnetusse, jalakäija hukkus ja Tariverdijev võttis süü enda peale, kuigi ta tegelikult ei olnud roolis. Ta pääses pika protsessi järel amnestia tõttu; samas ka tema armulugu lõppes. 

Teine lugu oli luuletaja Smeljakoviga, kes oli Stalini ajal Kaug-Põhjas vangilaagris. Talle anti vaba päev sõpradega kohtumiseks, kusjuures hilinemine võrdsustati põgenemisega. Õnnetuseks nad magasid sisse ja Smeljakov pidi sõpradega läbi tundra laagrisse jooksma, tee lõpus pidid sõbrad teda laagri väravateni kandma, sest ta oli liiga väsinud.

Välislingid
-----------

* Film vene keeles
Sigrid Leijonhufvud
**Sigrid Amalia Leijonhufvud** (5. juuli 1862 – 14. november 1937) oli Rootsi kirjanik, feminist ja ajaloolane. Ajaloolasena huvitus ta naisajaloost.

Taust
-----

Leijonhufvud sündis aadliperes. Tema isa Axel Leijonhufvud oli tütre ülikooliõpingutele vastu ja õpinguid rahastas isa õde, naisõiguslane Sophie Adlersparre. Leijonhufvud õppis Uppsala Ülikoolis filosoofia teaduskonnas ja sai kraadi 1888. aastal.

Aastatel 1892–1909 töötas ta Stockholmis Åhlinska tüdrukutekoolis õpetajana.

1901. aastal asus ta tööle raamatukoguhoidjana kuningliku ilukirjanduse ja ajaloo akadeemia Vitterhetsakademin raamatukogus.

Kirjatöö
--------

Kui Adlersparre 1896. aastal suri, kirjutas Leijonhufvud valmis Fredrika Bremeri eluloo, mille kallal tädi oli enne oma surma töötanud.

Åhlinska koolis sõbrunes ta samuti seal töötanud kirjaniku ja ajaloolase Ellen Friesiga. Kui Fries 1900. aastal suri, võttis Leijonhufud oma hoole alla ka Friesist pooleli jäänud käsikirja. Fries oli 1885. aastal avastanud Uppsala Ülikooli raamatukogust Agneta Horni päeviku, mis andis infot 17. sajandi aadliperekonna elu kohta. 1908. aastal ilmus Friesi käsikirja põhjal teos "Agneta Horns lefverne. Efter Ellen Fries' efterlämnade manuskript".

1910. aastal andis Leijonhufvud välja raamatu "Ernst Ahlgren och Esselde, en brevväxling". Tegu oli kirjavahetusega Sophie Adlersparre (pseudonüüm Esselde) ja kirjanik Victoria Benedictssoni (pseudonüüm Ernst Ahlgren) vahel.

1915. aastal andis ta välja krahv Carl Gustaf Tessini aastatel 1748–1752 peetud päeviku ja kirjutas seejärel Tessinist ja teda ümbritsenud naistest mitu raamatut.

1922–1923 ilmus põhjalik kaheosaline Sophie Adlersparre elulugu.

Ühiskondlik tegevus ja tunnustus
--------------------------------

Leijonhufvud tundis isiklikult mitmeid oma kaasaja juhtivaid naisõiguslasi. Ta lõi kaasa võrdõiguslusele pühendatud Fredrika Bremeri Ühingu töös, sealhulgas kirjutas ühingu ajakirjade Dagny ja Hertha jaoks. Samuti kuulus ta naisteseltsi Nya Idun siseringi.

1918. aastal valiti Leijonhufvud kirjandusakadeemia Samfundet de Nio liikmeks.

1922. aastal pälvis ta olulisi kultuuritegelasi tunnustava medali "Litteris et Artibus".

1937. aastal sai ta Lundi Ülikooli audoktorikraadi.

Viited
------

1. 1 2  Sigrid Leijonhufvud. Projekt Runeberg
2. 1 2 3 4 5 6  Bertil Broomé. Sigrid A Leijonhufvud. Svenskt biografiskt lexikon
3. 1 2  Sigrid Leijonhufvud. Nya Idun
4. ↑  Historik – Tidigare ledamöter. Samfundet De Nio
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib Rootsi kuningtütrest; eesnime kohta vaata artiklist Sigrid (eesnimi)* |

---

Sigrid Vasa. 19. sajandi gravüür, mis põhineb Sigridi eluajal valminud maalil
**Sigrid Eriksdotter Vasa** (15. oktoober 1566 Svartsjö loss, Färingsö – 1633) oli Erik XIV ja ta armukese Karin Månsdotteri tütar.

Sigrid oli oma vanemate esimene laps. Karin polnud tema sünni ajal veel 16-aastanegi. Erik ja Karin sõlmisid morganaatilise abielu 1567 ja ametliku abielu pärast seda, kui Karin oli aadliseisusse tõstetud, 1568. aastal. Sigrid viibis nii oma vanemate pulmas kui ka oma ema kuningannaks kroonimise juures koos oma venna Gustaviga. See oli esimene kord Rootsi ajaloos, kus kuningliku abielu sõlmimisel viibisid abielupaari lapsed. Lapsed viibisid juures selleks, et näidata nende uut staatust: mõlemad tunnistati seaduslikuks ja Sigrid sai kõik kuningliku printsessi õigused.

1568. aastal Erik kukutati ja kogu pere, Sigrid kaasa arvatud, vangistati koos temaga. Vangistuses sündis Karinil veel kaks poega, kes aga surid enne isa. 1573. aastal eraldati Sigrid isast ning viidi koos ema ja vennaga Turu linnusesse. 1575. aastal viidi ka Gustav ema ja õe juurest ära. 1577. aastal Erik suri ning Karin ja Sigrid lasti vabaks.

Sigrid naasis õukonda, kuid tema seisund oli ebakindel. Temast tehtud pildil on kirjas "Preili Sigrid Vasa, kuningas Eriku seaduslik tütar", niisiis ei tunnistatud teda printsessiks, aga aadlikuks ikkagi, sest sõna "preili" kasutati rootsi keeles kuni 19. sajandini üksnes aadlike kohta. Sigridist tehti 1582 oma onutütre, 2 aastat noorema printsess Anna õuedaam. Sigrid viibis koos Annaga oma onupoja, Anna venna Sigismund III kroonimisel Poola kuningaks 1587. aastal.

Sigrid abiellus 1597. aastal Henrik Klasson Tottiga, kes 1603. aastal suri. Abielust sündis kolm last: Åke Henriksson Tott (1598–1640), Anna Henriksdotter Tott (suri lapsena) ja Erik Henriksson Tott (suri 1621).

10. septembril 1609 abiellus Sigrid Stockholmi kuningalossis Nils Nilssoniga, kes oli maavanem ja riigikohtu kohtunik.