recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Broad Peaki kaks üle 8000 m kõrgust tippu jäävad pildil tagaplaanile. Neist vasakpoolne on Broad Peak Central (vaata märgendeid Commonsis)
Vaade K2-lt Gasherbrumi mäemassiivi tippude suunas. Broad Peak Central on pildil paremalt teine tipp, mille idapoolne külg sillerdab hommikupäikeses (vaata märgendeid Commonsis)
**Broad Peak Central** (hiina keeles: *Zhongyang*) on mäetipp Broad Peaki mäel Gasherbrumi mäemassiivis Karakoramis. 

Tipp jääb Jammu ja Kashmiri (India) ja Xinjiangi (Hiina) territooriumile.

Laia tipuharjaga Broad Peaki mäe kaks tippu on üle 8000 meetri kõrgused: peatipp Broad Peak ja Broad Peak Central ('Broad Peaki kesktipp'). Viimane asub peatipust (8051 m) 840 m põhjaloodes.

Tipu kõrgus on 8011 m. Väikese suhtelise kõrguse tõttu ei klassifitseeru see mäeks (tema topograafiline prominents on vaid 196 m). Vahel vaieldakse selle üle, kas Broad Peak Central ei peaks olema 15. kaheksatuhandeline. Vahel lülitatakse see tipp maailma mägede ja peatippude kõrgusjärjestuse tabelitesse võrdluseks, kuid jäetakse järjestuse koht täitmata.

Esmatõus
--------

Esmatõusu tippu tegid 28. juulil 1975 Poola ekspeditsiooni mägironijad. Tipputõusu III laagrist (kõrguselt 7200 m) alustasid Roman Bebak, Kazimierz Głazek, Marek Kęsicki, Janusz Kuliś, Bohdan Nowaczyk ja Andrzej Sikorski. Viis neist (kõik peale Bebaki) jõudsid tippu. Traagiliselt lõppenud ekspeditsioonist jäid tipust laskumisel ellu vaid kaks (Głazek ja Kuliś).

Vaata ka
--------

* Broad Peaki peatipp
* Rocky Summit

Viited
------

1. 1 2  Broad Peak Central, Pakistan. peakbagger.com
2. 1 2  High Asia - All mountains and main peaks above 6650 m. 8000ers.com (download)
3. ↑  Broad Peak. summitpost.org
4. ↑  Broad Peak. web.archive.org
**Ühistupank** on ühistulistel põhimõtetel tegutsev krediidiasutus (pank).

Ajalugu
-------

Ühistupangad Eestis
-------------------

Eesti krediidiasutuste seaduse järgi võib krediidiasutus tegutseda hoiu-laenuühistuna ning on sealjuures kohustatud kasutama oma nimes sõna "ühistupank". Ükski teine ühing ei tohi oma nimes sõna "ühistupank" kasutada.

Eestis ei ole 2011. aasta seisuga registreeritud ühtegi tegevusloa alusel tegutsevat ühistupanka, kuigi seadus seda võimaldaks.

Osakud
------

Ühistupanga omanikeks on ühistupanga kliendid (liikmed), kusjuures igal liikmel on 1 hääl. Seega osalevad ühistupanga liikmeks astunud kliendid panga juhtimisel ning selle tegevuse üle järelevalve teostamisel. Ühistupanga kasum jaotatakse selle liikmetest klientide vahel proportsionaalselt liikme osalusega panga hoiuseportfelli suurendamisel ja/või laenuintresside maksmisel. 

Ühistupanga kasumit saab pidevalt liikmetele tagasi jagada. Praktikas manifesteerub ühistupanga jaotatav kasum enamasti tasuta arveldamise võimaluses oma liikmetele, samuti võrreldes kommertspankadega kõrgemates hoiuse- ning madalametes laenuintressides.[*viide?*]

Sisuliselt on ühistupangal kui krediidiasutusel võimalik lisaks hoiustele kaasata rahvusvaheliselt rahaturult vahendeid pankadevahelise rahaturu intressimääraga. 

Ühistupanga võib luua kohalike hoiu-laenuühistute ühinemise teel. Ühistupangas võib olla laenude andmise üle otsustamine kohalikul (linna, linnaosa, valla, küla) hoiu-laenuühistute tasandil, kuna nemad hakkavad üheskoos seda panka omama.

Ühistupanga liidud
------------------

Ühistupangad Euroopas ja maailmas
---------------------------------

Ameerika Ühendriikides on üle 90 miljoni hoiu-laenuühistu panga kliendi.

Saksamaal on üle 80 protsendi maapiirkondade elanikest ühistupankade liikmed.

Vaata ka
--------

* Tartu Hoiu-laenuühistu
* Toronto Eesti Ühispank
* Tulundusühistu

Viited
------

1. ↑  Krediidiasutuste seadus, §§ 3, 12. Riigi Teataja (vaadatud 1. juulil 2011.)
2. ↑  Eestis tegevusloa alusel tegutsevad krediidiasutused. Finantsinspektsiooni koduleht (vaadatud 4. juulil 2011.)

Välislingid
-----------

* Vootele Päi: "Eesti pangandusmaastikule on kerkimas uus rahvapank" Postimees, 22. november 2008.
* Vootele Päi: "Kõik ei ole halvasti, kõik on hästi!" Postimees, 5. aprill 2010.
Großvenedigeri lõunanõlv
**Großvenediger** on mägi Alpides Kõrg-Tauerni ahelikus Venedigeri rühmas. Kõrgus 3657 meetrit, kõrgus jalamilt on aga 1185 meetrit. See on Austria kõrguselt neljas mägi. Großvenediger asub Tirooli ja Salzburgi liidumaa piiril Kõrg-Tauerni rahvuspargis ja on Salzburgi liidumaa kõrgeim tipp.

Algselt kandis see nime *Stützerkopf*, aga aastal 1797 nimetati seda esimest korda praeguse nimega. Põhjus, miks mägi seda nime kandma hakkas, on teadmata. Nimi tähendab tõlkes *Suur Veneetslane*.

Pärast seda, kui Großglockneri tipp aastal 1800 esimest korda vallutati, alustati ka Großvenedigeri tipu ründamist. Aastal 1828 ebaõnnestus  hertsog Johanni juhitud ekspeditsioon. Esimest korda tõusid mäe tippu 1841. aastal Josef Schwabi juhitud ekspeditsiooni liikmed Anton von Ruthner, Josef Lasser von Zollheim, Ignaz von Kürsinger, Otto von Gravenegg ja seitsmekümne aasta vanune Paul Rohregger.

Viited
------

1. ↑
2. ↑   Willi End: Venedigergruppe. Alpenvereinsführer. 5. Aufl. Bergverlag Rother, München 2006, Lk. 232.

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Großvenediger** |
Saare mõisa härrastemaja, 2009
**Saare mõis** oli rüütlimõis Noarootsi kihelkonnas. Praegu asub see Lääne-Nigula vallas Lääne maakonnas Saare külas. 

Mõis rajati aastal 1662. See jõudis kuuluda mitmele suguvõsale, enne kui pärast Põhjasõda aastal 1773 selle ostis Friedrich Adolf von Rosen, seejärel anti mõisa edasi isalt pojale kuue põlvkonna jooksul. 

1919. aasta maareformiga eraldati mõisast 9 uut asunikukohta. Mõisa keskosa haris Friedrich von Rosen koos oma abikaasa Hedwigiga (sünd. Normann) kuni ümberasumiseni 1939. aastal. 

Praegune Saare mõisa kompleks taastati aastatel 1995–2001. Taastatud on 18. sajandi hobusetalli varemed esialgses stiilis, kus nüüd asub Lyckholmi muuseum. 

Mõisa peahoone varemed, park, tõllakuur, tall ja kaev on ehitismälestistena kantud kultuurimälestiste riiklikku registrisse.

Viited
------

1. ↑  Eesti kohanimede leksikon
2. ↑  Maa-ameti kaardiserver

Välislingid
-----------

* Saare mõisa ja küla ajalugu

 Saare mõis (Noarootsi) – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis

Noarootsi kihelkond

**Kirik**: Noarootsi Püha Katariina kirik  

**Mõisad**: 
Noarootsi kirikumõis |
Aulepa mõis |
Kulani mõis |
Nõmmküla mõis |
Paslepa mõis |
Pürksi mõis |
Riguldi mõis |
Saare mõis |
Sutlepa mõis |
Tahu mõis |
Vööla mõis
Brock McGinn (2016)
**Brock McGinn** (sündinud 2. veebruaril 1994 Fergusis Ontario provintsis) on Kanada jäähokimängija, kes mängib NHL-i klubis Pittsburgh Penguins ründajana vasakäärel.

Aastatel 2010–2014 mängis McGinn Ontario Hockey League'i (OHL) klubis Guelph Storm. 2014. aastal tuli ta Stormiga OHL-i meistriks.

2012. aastal valis Carolina Hurricanes ta NHL-i *draft* '​is 47. valikuna. Hooaja 2012–13 debüteeris ta American Hockey League'i klubis Charlotte Checkers, mis on Hurricanesi noorteklubi. NHL-is tegi McGinn Hurricanesi meeskonnas debüüdi debüüdi 16. oktoobril 2015 mängus Detroit Red Wingsi vastu, lüües mängu 55. sekundil oma esimese värava liigas. See oli kiireim debüütvärav NHL-is pärast 1989. aastat, mil Aleksandr Mogilnõi lõi oma esimeses mängus värava 20. sekundil. McGinn andis lisaks mängus ühe väravasöödu ning aitas Hurricanesi 5:3 võidule.

2021. aasta juulis sõlmis ta nelja-aastase lepingu Pittsburgh Penguinsiga.

Tema vennad Jamie ja Tye McGinn on samuti NHL-is mänginud.

Viited
------

1. ↑  "Hurricanes Brock McGinn needs only 55 seconds to score in NHL debut". Yahoo! Sports. 16.10.2015. Vaadatud 3.8.2020
2. ↑  "Penguins sign McGinn to four-year, $11 million contract". Sportsnet.ca. 28.7.2021. Vaadatud 18.10.2021

Välislingid
-----------

* Brock McGinn NHL.com lehel
* Brock McGinn hockeydb.com lehel

| * v
* r
Pittsburgh Penguins |
| --- |
| 
**Väravavahid**: Casey DeSmith **·** Tristan Jarry |
| 
**Kaitsjad**: Brian Dumoulin **·** Pierre-Olivier Joseph **·** Kris Letang **·** Jeff Petry **·** Marcus Pettersson **·** Chad Ruhwedel **·** Jan Rutta |
| 
**Ründajad**: Josh Archibald **·** Teodors Blugers **·** Drake Caggiula **·** Jeff Carter **·** Sidney Crosby **·** Jake Guentzel **·** Danton Heinen **·** Kasperi Kapanen **·** Jevgeni Malkin **·** Brock McGinn **·** Ryan Poehling **·** Samuel Poulin **·** Rickard Rakell **·** Bryan Rust **·** Jason Zucker |
Turbopropellermootori tööskeem
**Turbopropellermootor** on turbiinmootor, mille propelleri paneb pöörlema gaasiturbiin. 

Erinevalt turboreaktiivmootorist ei ole turbopropellermootorist väljuvate gaaside võimsuse osakaal kasulikus koguvõimsuses suur, kuna peaaegu kogu mootori toodetud võimsus kasutatakse ära propelleri pöörlemapanemiseks.

Tööpõhimõte
-----------

Lihtsustatult koosneb turbopropellermootor reduktorist, võllist, õhu sisselaskekanalist (difuusorist), kompressorist, põlemiskambrist, gaasiturbiinist ja reaktiivdüüsist. Õhk surutakse õhukanali kaudu mitmeastmelise kompressori abil põlemiskambrisse, kuhu pihustatakse kütust. Õhu ja kütuse segu põledes gaasid paisuvad, pannes kambrist väljumisel pöörlema turbiini. Üks osa turbiini tekitatud võimsusest kantakse üle ühise võlli õhukompressori käitamiseks, teist osa võimsusest kasutatakse üle reduktori propelleri käitamiseks. Ülejäänud põlemisgaasid väljuvad reaktiivdüüsist, andes omakorda võrdlemisi väikese lisaosa kogu turbopropellermootori tõmbest.

Propeller on turbiiniga ühendatud ühise võllireduktori kaudu, mis muundab turbiini võlli kiire ja väikese momendiga pöörlemise propelleri jaoks suurema momendiga sobivaks pöörlemiseks. Propelleri pöörlemiskiirus hoitakse tavaliselt konstantne, propelleri tõmmet saab muuta propelleri labade sammu (labade kohtumisnurga) muutmisega. Nii saab propelleri tõmmet muuta isegi negatiivseks (vastassuunaliseks – revers), mis aitab maandumisrajal lennuki pidurdusteekonda vähendada, samuti võimaldab revers lennukil väliste abiseadmeteta maandumisrajal tagurpidi ruleerida.

Kasutus
-------

Väiksematel lennukiirustel (alla 725 km/h piirkond) on turbopropellermootoriga lennukid turboreaktiivmootoritega lennukitest märgatavalt ökonoomsemad, seetõttu leiavad need laialdast kasutust kohalikel (lühematel) lennuliinidel. Kuna propellerlennuki kiiruse kasvades propelleri kasutegur väheneb, siis turbopropellermootorit ei kasutata üldiselt lennukitel, mille vajalik lennukiirus pole suurem kui 0,6–0,7 Machi.

Senini võimsaim loodud turboreaktiivmootor on Kuznetsov NK-12 võimsusega 11 MW, need mootorid on paigaldatud lennukitele Tu-95 ja An-22.

Viited
------

1. ↑  Federal Aviation Administration (2009). *Pilot's Handbook of Aeronautical Knowledge* (PDF) (Inglise keeles). New York: Skyhorse Pub. ISBN 9781602397804.`{{raamatuviide}}`: CS1 hooldus: tundmatu keel (link)
Stanley Miller (1999)
Stanley Miller
**Stanley Lloyd Miller** (20. mai 1930 Oakland, California – 5. jaanuar 2007 National City, California) oli Ameerika Ühendriikide keemik.

Ta oli aastast 1968 San Diego California Ülikooli keemiaprofessor. Ta on uurinud elu tekkimist Maal abiogeneesi teel. Ta sai tuntuks tänu Milleri-Urey eksperimendile, mille ta viis läbi 1953. aastal, töötades doktorandina Chicago Ülikooli keemialaboris.

Haridus- ja töökäik
-------------------

Ta lõpetas 1951. aastal California Ülikooli Berkeleys keemia erialal bakalaureusekraadiga ja 1954. aastal kaitses ta Chicago Ülikoolis doktoritöö.

Aastatel 1955–1960 töötas ta Columbia Ülikoolis New Yorgis arstiteaduse kolledži biokeemia osakonnas. 1960. aastal sai ta abiprofessori koha vastrajatud California Ülikooli San Diegos keemiaosakonnas. 1962. aastal edutati ta kaasprofessoriks ja 1968. aastal täisprofessoriks.

Milleri-Urey eksperiment
------------------------

Milleri-Urey eksperiment
Milleri-Urey eksperimendi (vahel kutsutakse lihtsalt Milleri eksperimendiks) idee pärines nobelistilt Harold Ureylt, kelle seminare Miller käis kuulamas. Ureyst sai Milleri töö juhendaja. Eksperiment näitas, et orgaanilised ühendid (sealhulgas aminohapped) võisid teoreetiliselt moodustuda anorgaanilistest ühenditest tingimustes, mis valitsesid ürgsel Maal. 

15. mail 1953 avaldati ajakirjas Science Milleri artikkel "A Production of Amino Acids Under Possible Primitive Earth Conditions". See ilmus vaid mõni nädal pärast James Watsoni ja Francis Cricki tööd, milles need esitlesid DNA kaksikheeliksi mudelit.

Tunnustus ja mälestuse jäädvustamine
------------------------------------

* 1973 – valiti USA Rahvusliku Teaduste Akadeemia liikmeks
* 1983 – pälvis Oparini medali

Teda on mitmel korral nomineeritud Nobeli auhinna saamiseks, kuid kordagi ei osutunud ta auhinna saajaks.

Tema auks annab alates 2008. aastast Rahvusvaheline Astrobioloogia Selts välja Stanley L. Milleri auhinda.

Viited
------

1. 1 2 3  Stanley L. Miller dies. 24.05.2007. the-scientist.com
2. ↑  A Production of Amino Acids Under Possible Primitive Earth Conditions. science.sciencemag.org
3. ↑  15. mail 1953 avaldati elu tekkimist kirjeldav hüpotees. novaator.err.ee

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Stanley Miller** |

* 15. mail 1953 avaldati elu tekkimist kirjeldav hüpotees. novaator.err.ee, 15. mai 2015
**Jelšava** (ungari keeles *Jolsva*, saksa keeles *Eltsch*, *Jelschau*) on linn Slovakkias Banská Bystrica maakonnas Revúca ringkonnas.

Geograafiline asend
-------------------

Jelšava asub Slovaki maagimäestiku ja Slovaki karsti piiril, Revúcast ligikaudu 10 km kagus, Ungari piirist 24 km kaugusel.

Jelšava paikneb merepinnast 258 meetri kõrgusel.

Ajalugu
-------

Jelšava linnust on esmamainitud 1243. aastal, küla 1271. aastal. Linnaõigused sai Jelšava 1552. aastal. 1556. aastal vallutasid, rüüstasid ja süütasid linna türklased.

Rahvastik
---------

Slovakkia 2021. aasta rahvaloenduse andmetel oli Jelšava elanikest slovakke 81,36%, mustlasi 6,08%, ungarlasi 0,93% ja tšehhe 0,34%. Rahvus oli teadmata 11,03%-l elanikest.

Sõpruslinnad
------------

* Tšehhi Uničov, Tšehhi
* Ungari Tótkomlós, Ungari
* Rumeenia Nădlac, Rumeenia
* Poola Szczekociny, Poola

Viited
------

1. ↑  Sčítanie obyvateľov, domov a bytov 2021 na Slovensku
2. ↑  Jelšava Slovensko v Kocke. Vaadatud 29. aprillil 2023
3. ↑  Jelšava - História E-OBCE.sk. Vaadatud 29. aprillil 2023
4. ↑  Number of population by ethnicity in the municipality Jelšava at 1. 1. 2021 Sčítanie obyvateľov, domov a bytov 2021. Vaadatud 29. aprillil 2023
Billingeni lade on nime saanud Billingeni mäe järgi Rootsis
**Billingeni lade** on ordoviitsiumi ladestu regionaalne kronostratigraafiline üksus (lade). Varasemates käsitlustes on lade olnud Latorpi lademe alamlade. Seda hakkas esimesena eristama T. E. Tjernvik aastal 1956. Lade on nimetuse saanud Billingeni mäe järgi Rootsis.

Billingeni lademe all lamab keskordoviitsiumi ladestiku Hunnebergi lade ja sellel lasub Volhovi lade. Lademe vanus on 471,8...476,4 miljonit aastat. Koos Billingeni, Hunnebergi ja Kunda lademega kuuluvad nad Ölandi ladestiku Ontika alamladestikku. Üleilmses standardis vastab sellele Flo lade.

Litostratigraafiliselt vastab sellele Toila kihistu Päite kihistik. Lademe paksus Eestis on maksimaalselt 1 m, Lääne-Eesti saarestikus lade valdavalt puudub. Lademe kivimid puuduvad ka Valmiera-Mõniste-Lokno kerkealal. Osmussaarel ja selle ümbruskonnas on lademes, nagu ka Volhovi lademe kivimites ohtralt daike, mida täidavad Kunda lademe hilisema tekkega kivimid. Rootsi Siljani meteoriidikraatris esindab seda Tøyeni kihistu kiltkivi ja Latorpi kihistu hallikas või punakas lubjakivi. Leedus kuulub lademesse Armonysi kihistu.

Lademe avamusala on Põhja-Eesti klindi allosas. Billingeni lademe alampiiri ja Hunnebergi lademe vahelise piiri määratlemine on seal problemaatiline.

Lade paljandub näiteks Väike-Pakril, Leetses, Keila-Joal ja Ontikal.

Lademe kivimkoosseisus on palju rohelist glaukoniitliivakivi, Kagu-Eestis ka punast savi ja glaukoniitlubjakivi. Lademe ülemises osas on ka dolomiiti, samuti domineerib lademes punakaspruun dolomiit Tartu ümbruskonnas.

Viited
------

1. 1 2 3 4  EE 12. köide, 2003: 38.
2. ↑  Stratigraafia terminoloogia
3. ↑  Suuroja, K. 1997. Eesti aluspõhja geoloogiline kaart mõõtkavas 1:400 000. Seletuskiri.
4. ↑  Puura, V.; Tuuling, I. (1988). Geology of the Early Ordovician clastic dikes of Osmussaar. Proceedings of the Academy of Sciences of the Estonian SSR, 37 (1), 1−9.
5. ↑  Ordovician of the Siljan District, Sweden Jan Ove R. Ebbestad& Anette E.S. Högström
6. ↑  The Hunneberg Stage (Ordovician) in the area east of St. Petersburg, north-western Russia Tatiana Ju. Tolmacheva Tatiana N. Koren Lars E. Holmer Leonid E. Popov Elena Raevskaya
7. ↑   (vaadatud 16.02.2013)
8. ↑

Ordoviitsiumi regionaalsed lademed Eestis

Pakerordi  **·** 
Varangu **·** 
Hunnebergi **·** 
Billingeni **·** 
Volhovi **·** 
Kunda **·** 
Aseri **·** 
Lasnamäe **·** 
Uhaku **·** 
Kukruse **·** 
Haljala **·** 
Keila **·** 
Oandu **·** 
Rakvere **·** 
Nabala **·** 
Vormsi **·** 
Pirgu **·** 
Porkuni  

vanemad lademed  nooremad lademed
Laip lahkamislaual
**Lahang** ehk **autopsia** ehk **obduktsioon** ehk **nekropsia** (ka **lahkamine**, **koolnuvaatlus**) (*obductio, autopsia*) on loomade kehaelundite surmajärgne kirurgiline laiba uuring.

Lahang on soovitatav teha teatud aja jooksul pärast indiviidi surma.

Eristatakse kliinilist (surmapõhjuse ja surmaga lõppenud haiguse korral) ja kohtumeditsiinilist lahangut (kui surmaga võidakse seostada kuritegu, õnnetust, enesetappu, mürgistust, kutsehaigust või ravimenetlust jt).

Inimese lahang
--------------

Surnud inimese kehaelundite uuringuid võib teha arst-patoloog. Lahkamise eesmärgiks on tänapäeval peamiselt surma põhjuse täpsem väljaselgitamine. 

Lahkamist kasutatakse laialdaselt kohtumeditsiinis.

Loomade lahang
--------------

Loomulikul teel, haiguse või ka õnnetusjuhtumi tagajärjel surnud loomi lahkab tavaliselt veterinaar.

### Hiire nekropsia

 *Pikemalt artiklis Korjus*
Surnud hiire lahang peab toimuma võimalikult kiiresti pärast hiire surma (erinevad põhjused ja kohad ning temperatuurid). 

Hiire surnukehas hakkavad surmajärgse autolüüsi protsessid toimuma üsna kiiresti pärast koolnukangestuse kadumist. Lühikese ajaga lüüsuvad mitmed elundid (omas tempos), alustades siseelunditest, lüüsuvad neerupealised, seedekulgla katteepiteel ja luuüdi, maks, põrn ja neerud, järgnevad süda, skeletilihased, sidekude, nahk ja luud.

Vaata ka
--------

* anatoomia
* digitaalne lahang

Viited
------

1. ↑  "Meditsiinisõnastik", 395:2004.
2. ↑  Chapter 1Introduction 1. General, veebiversioon (vaadatud 19.12.2014)(*inglise keeles*)

Välislingid
-----------

* Urmas Oja, Siim Lõvi, VIDEO: Digi-lahkamine loob inimesest täiusliku mudeli, keha kordagi lõikamata!, 22. september 2011, veebiversioon (vaadatud 19.12.2014)
* Tarmo Õuemaa, Emahundi lahkamine näitas, et Läänemaal elab veel 4-5 koerhunti, 7. märts 2014, veebiversioon (vaadatud 19.12.2014)
Paide jaamahoone 2011. aastal
**Paide raudteejaam** oli raudteejaam Türi–Paide–Tamsalu raudteel Paides. 

Türi–Paide kitsarööpmeline raudteeharu ehitati koos Tallinna–Viljandi ja Viljandi–Mõisaküla liiniga ning avati ajutiseks liikluseks oktoobris 1900. Avamisel jäi jaam Paide kihelkonda Mäo mõisa maadele, asudes raudtee 12,8 kilomeetril. Eesti Vabariigi ajal pikendati liini Tamsaluni. Esimene vaksalihoone ehitati ühtse tüüpprojekti järgi sarnaselt nt Mõisaküla ja Ruhja hoonetega.

Uue jaamahoone avas teedeminister Nikolai Viitak 9. detsembril 1938.
Funktsionalistlikku arhitektuurisuunda esindanud silikaattellistest hoone ehitati tõenäoliselt Grigori Tumma projekti järgi. Jaamahoones (aadressiga Jaama tn 15) asub nüüdseks Paide bussijaam.

Paide jaamast viis harutee Viraksaarele, mida kasutati turbaveoks.

Paide jaam suleti koos raudteega 1972. aastal.

* Paide raudteejaam 20. sajandi algusesPaide raudteejaam 20. sajandi alguses
* Paide raudteejaam 1920. aastatelPaide raudteejaam 1920. aastatel
* Järvamaa VIII laulupeost osavõtjad Paide raudteejaamas, 1924Järvamaa VIII laulupeost osavõtjad Paide raudteejaamas, 1924
* Paide jaamahoone, 2013Paide jaamahoone, 2013

Vaata ka
--------

* Kitsarööpmeline raudtee Eestis
* Tallinna–Viljandi raudteeliin
* Raudtee tänav (Paide)

Viited
------

1. ↑  Leele Välja: Raudteearhidektuur; Tallinn 2012
2. ↑  Maa-ameti geoportaal
3. ↑  Eesti kitsarööpmelised raudteed

Välislingid
-----------

* Paide jaam


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **Eelnev peatus** | **Endine raudteepeatus**  | **Järgnev peatus** |
|  Kirna |  **Paide** | Mäo  |
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib USA konstitutsiooni kümnest esimesest parandusest; Inglismaa konstitutsioonilise dokumendi kohta vaata artiklit Bill of Rights (1689).* |

---

Bill of Rights
***Bill of Rights*** on Ameerika Ühendriikide konstitutsiooni kümme esimest parandust, mis moodustavad õiguste deklaratsiooni. Kui konstitutsioon läks ratifitseerimisele osariikide seadusandlikes kogudes, väitsid paljud selle vastased, et konstitutsioonis puudub õiguste deklaratsioon sellepärast, et tegemist on aristokraatliku salaplaaniga ameeriklastelt õiguste äravõtmiseks. Konstitutsiooni pooldajad (föderalistid) kinnitasid, et esimene Kongress lisab õiguste deklaratsiooni.

Parandused
----------

* Ameerika Ühendriikide põhiseaduse esimene parandus
* Ameerika Ühendriikide põhiseaduse teine parandus
* Ameerika Ühendriikide põhiseaduse kolmas parandus
* Ameerika Ühendriikide põhiseaduse neljas parandus
* Ameerika Ühendriikide põhiseaduse viies parandus
* Ameerika Ühendriikide põhiseaduse kuues parandus
* Ameerika Ühendriikide põhiseaduse seitsmes parandus
* Ameerika Ühendriikide põhiseaduse kaheksas parandus
* Ameerika Ühendriikide põhiseaduse üheksas parandus
* Ameerika Ühendriikide põhiseaduse kümnes parandus

Päritolu
--------

Kui konstitutsioon oli ratifitseeritud, kogunes New Yorgis *Federal Hall'*is esimene Kongress. Enamik delegaate pidas õiguste deklaratsiooni vajalikuks ja enamik neist pooldas sedasama õiguste loetelu, mis hiljem heaks kiideti. Õiguste deklaratsiooni eelnõu koostamine tehti ülesandeks James Madisonile, kes lähtus Virginia õiguste deklaratsioonist, mille oli koostanud George Mason. Hiljem otsustati, et õiguste deklaratsioon lisatakse konstitutsioonile parandustena. Õiguste deklaratsiooni ei lisatud otseselt konstitutsiooni teksti, sest kardeti, et see tekitab vajaduse konstitutsioon uuesti ratifitseerida.

*Bill of Rights* deklareerib muuhulgas sõnavabadust, ajakirjandusvabadust, usuvabadust ja koosolekute vabadust. Selles sisaldub ka punkt, mille kohaselt seda dokumenti ei tohi tõlgendada ameeriklastele kuuluvate õiguste ammendava loeteluna, vaid kõige tähtsamate õiguste loeteluna.

Välislingid
-----------

* Ingliskeelne tekst
**Paide vald** oli vald Järva maakonnas aastail 1939–1950.

Eesti valdade kaart. Musta kontuuriga vanad vallapiirid, punasega 1939. aastal moodustatud vallad

1939. aasta vallareform
-----------------------

Paide vald moodustati 1939. aasta vallareformiga maa-alaga, mis moodustus: a) senise Mäo valla maa-alast, välja arvatud suurem osa Prandi asunduse maa-alast; b) senise Anna valla maa-alast; c) senise Esna valla Vodja asunduse maa-alast, välja arvatud maatükkide Kivila nr. A-17 ja Koolimaja nr. 18 maa-alad; d) senise Väätsa valla Prääma asunduse ja Purdi metskonna Paide metsandiku kvartaalide nr. 66 ja 67 maa-aladest; e) senise Kirna valla, Reopalu, Reopalu nr. A, Reopalu nr. A-1, Metstalu, nr. A-87, A-88, Pärna, Uuesauna, Mäe, Reinu, Männaru, Kaeramäe-Hans ja Kaeramäe-Rein talude, Kolu metskonna Türi metsandiku kvartaalide nr. 10–12 ning nende piirkonnas asuvate lahus-heinamaatükkide maa-aladest; f) senise Kuksema valla Purdi mõisa järgi olevate sootükkide nr. A-78, A-76 ja A-57 maa-aladest.

Esimene Paide vallavanem oli Juhan Nurmik, kes valiti 21. aprillil 1939 Järva maavolikogu liikmeks. 1939. aasta detsembris valiti vallavanemaks senine abivallavanem Jaan Krassi 10 poolt- ja 4 vastuhäälega, senine vallavanem Juhan Nurmik võttis oma kandidatuuri tagasi. Abivallavanemateks valiti Peet Joandi ja Otto Niimann.

Külanõukogude moodustamine ja valla likvideerimine
--------------------------------------------------

1945 augustis moodustati Paide vallas Paide külanõukogu keskusega Paide linnas, Purdi külanõukogu keskusega Purdi asunduses ja Sargvere külanõukogu keskusega Mäe külas. 1950. aastal Paide vald likvideeriti ja selle alad arvati Paide rajooni koosseisu.

Viited
------

1. ↑  Väljavõte Vabariigi Presidendi otsusest nr. 88 – 7. oktoobrist 1938 (RT 1938, 87, 776)
2. ↑  Uus vallavanem Paide vallas. Rahvaleht, 13. detsember 1939, nr. 293, lk. 6.
3. ↑  Eesti NSV Teataja, 1945, 35, 544
4. ↑  Eesti NSV Teataja, 1950, 11, 114
Poola kaart, millel (2019. aasta juuli seisuga) on märgitud vojevoodkonnad, mille piirkondlik volikogu on kuulutanud end "LGBT-vabaks tsooniks", on märgitud roosas. Lisaks on (kaardil märkimata) üle 25 omavalitsuse võtnud vastu munitsipaaltasandi resolutsiooni.
Niinimetatud **LGBT-vaba tsoon** (poola keeles: Strefa wolna od LGBT) on Poola omavalitsuse või vojevoodkonna *sejmiku* deklaratsioon, millega vastav regioon kuulutatakse vabaks nn LGBT "ideoloogiast". Tegu on küll sümboolse aktiga, ent see signaliseerib LGBT-kogukonna tõrjumist ühiskonnast.

2019. juuli seisuga on Poolas tehtud 31 erinevat LGBT-vaba tsooni deklaratsiooni, sh nelja vojevoodkonna poolt riigi kaguosas: Väike-Poola, Podkarpacie, Święty Krzyżi ja Lublini vojevoodkond.

Piirkondade kuulutamist "vabaks" LGBT-inimestest on võrreldud judenfrei'ks kuulutamisega natsismiperioodil.

2019. aasta Poola parlamendivalimiste eel keskendus valitsev Õiguse ja Õigluse partei (PiS) "LGBT ideoloogiale". PiSi liider Jarosław Kaczyński mõistis 2019. aastal hukka Varssavi linnapea LGBTQ-d pooldava deklaratsiooni kui "rünnaku perekonna ja laste vastu" ja sõnas, et LGBTQ olevat "imporditud" ideoloogia.

Pärast seda kui peapiiskop Jędraszewski oli pidanud oma kõne, milles kutsus "LGBT-ideoloogiat" "vikerkaarevärviliseks katkuks", kaitses Poola minister neid sõnavõtte.

2019. aasta juunis käskis Zbigniew Ziobro alustada juurdlust Ikea suhtes, pärast seda kui see oli vallandanud töötaja, kes oli esitanud homofoobseid arvamusi.

Viited
------

1. 1 2 3  Polish towns advocate ‘LGBT-free’ zones while the ruling party cheers them on, Washington Post, 21 July 2019
2. 1 2 3  The Krakow municipality responds to the homophobic act of "Gazeta Polska", Gazeta Wyborcza (Krakow), 19. juuli 2019
3. ↑  Outrage over ‘LGBTQ-free zone’ stickers distributed by Polish magazine, New York Daily News, 25 July 2019
4. ↑  Polish city holds first LGBTQ pride parade despite far-right violence, CNN, 21 July 2019
5. ↑  Polish ruling party whips up LGBTQ hatred ahead of elections amid 'gay-free' zones and Pride march attacks, Telegraph, 9 August 2019
6. ↑  Anti-Gay Brutality in a Polish Town Blamed on Poisonous Propaganda, New York Times, 27 July 2019
7. ↑  Polish city holds first LGBTQ pride parade despite far-right violence, CNN, 21 July 2019
8. ↑  Poland, beatings and insults to the gay pride of Bialystok, la Repubblica, 21 July 2019
9. ↑  Polish magazine distributed stickers "LGBT-free zone", queer.de, 18 July 2019
10. ↑  Poland's LGBT free zones show we have not learnt from history, Attitude, Hugh Kaye, 8 August 2019
11. ↑
12. ↑
13. ↑
14. ↑
**Lesbid, geid, biseksuaalid või transsoolised inimesed** (LGBT) Moldovas võivad kohata juriidilise ja sotsiaalseid probleeme, mida heteroseksuaalid ei kohta. Meestevaheline homoseksuaalsus legaliseeriti Moldovas 1995. aastal. 

Alates NSV Liidu lagunemisest on Moldovas suurenenud õigeusu kiriku mõju; väidetakse, et see on andnud oma osa inimõiguste rikkumisse, ühinemisvabaduse ja sõnavabaduse rikkumisse. Moldova esimene geiparaad toimus 2002. aastal, sellest alates on vastavad üritused kohanud tugevat vastuseisu usuliidrite ja ametivõimude poolt. 2017. aasta mais peatas politsei LGBT-marsi peagi pärast selle algust, kui õigeusufanaatikud hakkasid osalejaid ründama. Sotsialistist president Dodon ütles sündmusi kommenteerides, et ta on kategooriliselt seksuaalvähemuste marsside vastu ja et ta "ei ole lubanud olla geide president". 2018. aasta mais toimus paraad Chișinăus edukalt, kui politseil õnnestus osalejaid vägivaldsete õigeusurühmituste eest kaitsta. President Dodon mõistis hukka politsei käitumise, mis marsi toimumist võimaldas (Moldovas on n-ö kaksikvõim: valitsuse moodustavad Euroopa-meelsed erakonnad, president on venemeelne vasakpoolne). 

Moldova ühiskonda peetakse homofoobseks, LGBT-inimeste diskrimineerimine on tavaline. 2018. aastal hindas Rahvusvaheline Lesbide, Geide ning Bi-, Trans- ja Interseksuaalide Assotsiatsioon Moldova 43. kohale 49 Euroopa riigi seas LGBT-alaste õigusaktide mõttes. Positsioon on paranenud võrreldes 6 aasta taguse reitinguga, kui Moldova oli viimane.

Viited
------

1. ↑
2. ↑  *Intergroup reminds Moldova that Right to Freedom of Assembly is a prerequisite to EU accession* Arhiiviversioon, *ILGA Europe*
3. ↑  *Moldova: Country Reports on Human Rights Practices – 2006*, *U.S. Department of State*
4. ↑  "Игорь Додон: Быть президентом для геев я не обещал". Originaali arhiivikoopia seisuga 12. august 2018. Vaadatud 12. augustil 2018.
| * v
* r
Rootsi-Poola sõda (1600–1611) |
| --- |
| 
Karksi lahing **·**  Võnnu lahing **·**  Koknese lahing **·**  Valmiera piiramine **·**  Viljandi piiramine **·**  Tallinna lahing **·**  Paide piiramine **·**  Rakvere lahing **·**  Paide lahing **·**  Kircholmi lahing **·**  Dünamünde piiramine **·**  Pärnu piiramine **·**  Salatsi merelahing **·**  Koiva lahing |

**Paide piiramine** leidis aset 31. maist kuni 30. septembrini 1602 Poola-Rootsi sõja ajal. Poola väed sundisid mitmekuulise piiramise järel Paide linnuse kapituleeruma.

Piiramine
---------

Mõni nädal pärast Viljandi vallutamist suundus Krooni suurhetman Jan Zamoyski oma vägedega Paidet piirama. Paide linnus oli Eestimaa tugevamaid, ning seda kaitses 700 meest, kes olid hästi suurtükkidega varustatud. Zamoyski piiras linnuse ümber ning jäi ootama lisavägesid.

Zamoyski saatis välihetman Stanisław Żółkiewski hävitama Tallinna lähedal paiknevat rootslaste ratsaväeüksust, kellest kardeti, et nad võivad tulla Paide garnisonile appi. Żółkiewski lõi neid 30. juunil ja sundis nad põgenema. 200 rootslast sai lahingus hukka.

7. augustil saabusid Paide alla poolakate lisajõud. Esialgu pidasid tugevad linnusemüürid Poola vägede kahuritulele hästi vastu. Seepeale otsustati viia suurtükkid linnuse soisemale küljele, mis oli nõrgemini kaitstud. 

Septembri lõpuks olid toiduvarud linnuses otsakorral ja garnison kapituleerus 21. septembril.

Vaata ka
--------

* Paide piiramine
* Paide lahing
* Lahingute loend

Viited
------

1. 1 2 3  "Swedish Polish War 1600 to 1609" (inglise).
2. ↑  "Paide linna kujunemine".
"**Suur maalritöö**" on aastal 2013 esilinastunud animafilm, mis põhineb 1971. aastal ilmunud samanimelisel Ellen Niidu värssraamatul, mille on illustreerinud Edgar Valter. Film valmis stuudios A Film Eesti. 

Filmis ärkasid ellu Edgar Valteri võrratud joonistused ja Ellen Niidu lustakad värsid, mille viisistas Vaiko Eplik. Laule esitavad Mari Pokinen, Priit Võigemast ja Rapla laulustuudio tüdrukud Thea Paluoja juhendamisel. Samal aastal ilmus Epliku plaadifirma Mortimer Snerd kaudu ka DVD- ja CD-plaadi komplekt, 2014. aastal tuli müügile animafilmil põhinev luuletusega värviraamat.

Filmi esialgne idee tekkis juba 1990. aastate lõpul, kuid asi jäi soiku. Uuesti hakati filmiga tegelema 2010. aastal ning pärast pikemat seisakut sai projekt suurema hoo sisse 2012. aasta kevadel. Animeerimine kestis 2013. aasta maist oktoobrini. Animeerimise suure töömahu tõttu ei olnud võimalik seda Eestis teha ning sobivad animaatorid leiti Hiinast, kus A Film on ise animaatoreid ka koolitanud.

CD lugude nimekiri
------------------

1. "Hall"
2. "Must"
3. "Sinine"
4. "Roheline"
5. "Punane"
6. "Kollane"
7. "Lilla"
8. "Oranž"
9. "Valge"

Viited
------

1. ↑  "Suur maalritöö värviraamat". Vaadatud 13.02.2014.
2. ↑  "Suur maalritöö (2013)". Vaadatud 13.02.2014.
3. ↑  Kulli, J. "Suure maalritöö" aitasid filmiks vormida mitukümmend hiinlast. Õhtuleht, 11.12.2013, lk 10.

Välislingid
-----------

* Suur maalritöö Eesti filmi andmebaasis
**Lahinguvälja raudteepeatus** asub Harju maakonnas Anija vallas Vikipalu külas.

Peatus asub Tallinnast 44 km kaugusel. Rong sõidab Tallinnast Lahinguväljale umbes 40 minutit.

Peatuskoht asub Tallinna–Narva raudtee ääres Kehra jaama ja Mustjõe peatuse vahel. Lahinguväljal peatuvad Elroni Tallinna–Aegviidu tavarongid. Piletihinnalt kuulub peatus IV tsooni.

Peatuses on kaks lühikest, 30 m pikkust perrooni, seega rongile või sealt maha minna saab ainult läbi rongi C-ala.

Peatuse lähedal asub ka Väike-Aavoja veehoidla.

Ajalugu
-------

Peatuskoha juures raudtee läheduses toimus 4. jaanuaril 1919 Kehra lahing.

Lahingu mälestuseks taheti seal püstitada mälestussammas ning seetõttu tehti sinna uus raudteepeatus, mis avati 1939. aastal. Toona jäi peatus Anija valda. Sammas sai valmis, kuid jäi juunis 1940 avamata. Hiljem see lõhuti. Samba täpne koopia ehitati annetuste toel. See avati vabariigi presidendi Kersti Kaljulaidi osavõitul 6. jaanuaril 2019. Siis peeti ka samas Lahinguvälja peatuse juures näidislahing soomusrongi osavõtul. 

Peatuse nimi oli 1957. aastast kuni maini 2009 **Vikipalu**.

Vaata ka
--------

* Vikipalu

Viited
------

1. ↑
2. 1 2  Ivo Vahter (16. veebruar 2009). "Vikipalu raudteepeatus saab tagasi endise nime". *Harju Ekspress*. Vaadatud 12. detsember 2009.[*alaline kõdulink*]
3. ↑  Vikipalu peatuskoht saab tagasi ajaloolise nime Lahinguvälja[*alaline kõdulink*]. Elektriraudtee, 20. mai 2009

Välislingid
-----------

* YouTube'i video: rongiliiklus Lahinguvälja peatusest
* Infot peatuse kohta; fotod (*vene keeles*)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **Eelnev peatus** |  **Raudteepeatus idasuunalistel reisirongiliinidel** | **Järgnev peatus** |
|  Kehra |  **Lahinguvälja** | Mustjõe  |
Vaade läbi Suure kanjoni voolavale Colorado jõele
Suure kanjoni asukoht Ameerika Ühendriikides
**Suur kanjon** (inglise keeles *Grand Canyon*) on Colorado jõe uuristatud kanjon Arizona osariigis Ameerika Ühendriikides.

Kanjon on 446 km pikk, kuni 29 km lai ja kuni 1857 meetrit sügav.

Mõned aspektid kanjoni ajaloos on geoloogide seas vaidluse all, kuid mitmed hiljutised uuringud toetavad seisukohta, et Colorado jõgi rajas oma voolusängi sellesse piirkonda 5-6 miljonit aastat tagasi. Sellest ajast alates on jõgi koos oma lisajõgedega uuristanud sängi sügavamaks ja ka laiemaks, paljastades Colorado platoo geoloogilise ajaloo.

Tuhandeid aastaid on kanjoni alal elanud Põhja-Ameerika indiaanlased. Esimese eurooplasena külastas Suurt kanjonit 1540. aastal hispaania konkistadoor García López de Cárdenas.

Tänapäeval hõlmavad kanjoni rahvuspark ja teised kaitsealad. Suur kanjon on populaarne turismisihtkoht, rahvusparki külastab igal aastal viis miljonit inimest.

Pildid
------

* Vaade Suurele kanjonile lennukiltVaade Suurele kanjonile lennukilt

Välislingid
-----------

 Suur kanjon – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis

|  |  |
| --- | --- |
|  | Tsitaadid Vikitsitaatides: **Suur Kanjon** |
Il Volo 2015. aastal
Il Volo 2015. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel
**Il Volo** on 2010. aastal loodud Itaalia poptrio, kuhu kuuluvad tenorid Piero Barone ja Ignazio Boschetto ning bariton Gianluca Ginoble. .

Trio võitis 2015. aasta Sanremo muusikafestivali, millega saadi Itaalia esindajaks sama aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel Viinis Austrias. Trio võistluslaul oli "Grande Amore". Lauluvõistluse rahvahääletusel saavutati esikoht, kuid võistlusel 3. koht 292 punktiga.

Il Volo on andnud välja seitse stuudioalbumit, millest esimene, "Il Volo", ilmus 2010. aastal. Seni viimane, 2021. aastal ilmunud album "Il Volo Sings Morricone" on pühendatud Itaalia heliloojale Ennio Morriconele.

Albumid
-------

* "Il Volo" (2010)
* "We Are Love" (2012)
* "Buon Natale: The Christmas Album" (2013)
* "Sanremo grande amore" (2015)
* "L'amore si muove" (2015)
* "Ámame" (2018)
* "Music" (2019)
* "Il Volo Sings Morricone" (2021)

Viited
------

1. ↑  "Il Volo wins Sanremo and goes to Eurovision for Italy". www.escunited.com. 15. veebruar 2015. Kasutatud 17. mai 2015
2. ↑  Pingitore, Silvia. "Il Volo sings Ennio Morricone: exclusive interview with the Italian trio". *the-shortlisted.co.uk*.

Välislingid
-----------

* Koduleht
**Faaki järv** (saksa keeles *Faaker See*; sloveeni keeles *Baško jezero*) on järv Austria Kärnteni liidumaal. Pindalaga u 2,2 km² on see liidumaa suuruselt viies järv.

Barokne pühamu rannal, vaade Mittagskogelile
Järv asub Villachist kagus Drava orus, Karawankide mäestiku põhjanõlva Mittagskogeli (Kepa) mäe all. Drobollachi ja Eggi asulad põhjakaldal kuuluvad Villachi linna. Faaki küla edelas, mille järgi järv nime on saanud, kuulub Finkensteini valda. See on ainus järv Kärntenis, mis asub Drava jõe paremkaldal.

Selge türkiissinise veega Faaki järv on populaarne turismisihtkoht, mille kaldal on lai valik hotelle ja restorane. Septembris peetakse järve ääres igal aastal Euroopa suurimat mootorrattarallit European Bike Week. Kalastamine on üsna tavaline, püütakse merisiiga (*Reinanke*), kuid ka karpkala, haugi, säga ja koha.

1855. aastal inspireeris Faaki järv kohalikku preestrit Franc Treiberit looma laulu "Nmav čez izaro" ("Üle järve"), mis muutus peagi üheks tuntumaks sloveeni rahvalauluks ja mida peetakse tänapäevalgi Kärnteni sloveenide mitteametlikuks hümniks.
**Helgi Aart** (kuni 1958 **Helgi Kruume**; 13. aprill 1935 Kullamaa vald Läänemaal – 27. oktoober 2021) oli eesti loomaarst, loomaarstiteadlane ja loomakaitsja.

Ta lõpetas 1953. aastal Tallinna 4. Keskkooli ning 1958. aastal Eesti Põllumajanduse Akadeemia veterinaariateaduskonna. Ta lõpetas samal ajal kaugõppes ka Tartu Riikliku Ülikooli saksa filoloogina.

Ta kaitses Eesti Põllumajanduse Akadeemias 1984. aastal väitekirja "*Эпизоотологические особенности заболевании эстонских пород крупного рогатого скота энзоотическим лейкозом и совершенствование мероприятий по борьбе с болезнью*" (Eesti veisetõugude
ensootilisse leukoosi haigestumise episotoloogilised iseärasused ja haiguse tõrjemeetmete täiustamine) ning sai veterinaariakandidaadi kraadi.

Ta töötas aastatel 1958–1963 õpetajana Peru koolis Märjamaa rajoonis ning aastatel 1958–1963 Haapsalus veterinaarlaboratooriumis ja toiduainetekontrolljaama juhatajana. Ta töötas aastatel 1969–1991 Eesti Põllumajanduse Akadeemia veterinaariateaduskonna õppejõuna. Alates 1991. aastast töötas ta era-loomaarstina.

Liikmesus
---------

* 1990 Eesti Akadeemiline Loomakaitse Ühingu asutajaliige ja selle esimene president

Kirjandus
---------

* 2000 "Aart, Helgi". // Eesti teaduse biograafiline leksikon. I kd, A – Ki. Tallinn 2000. Lk 20–21

Välislingid
-----------

 *Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.*
**Haapsalu Maria-Magdaleena kirik** on õigeusu kirik, mis asub Haapsalus aadressil Rüütli tänav 2. Kirik on arvele võetud ehitismälestisena.

Kirikut kasutab Haapsalu Maria-Magdaleena kogudus.

Kirikuhoone
-----------

Kirik on ehitatud klassitsismijärgses eklektilises laadis, kus on kasutatud vene kirikuarhitektuurielemente. Hoone on ristikujuline paekiviehitis kaheksatahulise haritorniga. Kiriku ehitamiseks hakati annetusi koguma 1845. aastal. Hoone pühitseti 1852. aastal pühale apostlisarnasele Maarja Magdaleenale; pühitsemistseremoonia peeti 21. juulil 1852. Pühitsejad olid Peterburi metropoliit Nikanor, Moskva metropoliit Filaret, Riia peapiiskop Platon ja õigeusu kiriku Tallinna piiskop Kristofor, Venemaa keiser Nikolai I ja keisrinna Marija Aleksandrovna juuresolekul. 

Maria-Magdaleena kiriku juurde ehitati 1859. aastal kaks elamut (Linda tänav 2 ja 4), kus on läbi aegade elanud kirikuametit pidanud inimesed. 

1964. aastal kirik suleti ja kogudus hakkas koos käima Haapsalu Püha Aleksander Nevski kirikus Haapsalu vanal kalmistul, Maria-Magdaleena kirikuhoonet kasutati laona.

Kogudus
-------

 *Pikemalt artiklis Haapsalu Maria-Magdaleena kogudus*
1993. aastal jagunes kogudus kaheks ning need, kes soovisid jääda Moskva ja kogu Venemaa patriarhi kanoonilisse jurisdiktsiooni, jäid Aleksander Nevski kirikusse. 

Haapsalu Maria-Magdaleena kirikuhoone tagastati Konstantinoopoli patriarhaadi kanoonilises alluvuses oleva Eesti Apostlik-Õigeusu Kiriku Haapsalu kogudusele 1994. aastal ja esimene jumalateenistus peeti seal 22. juulil 1994. Esialgu jagati ruume Haapsalu adventkogudusega, kuni neil valmis 2001. aastal oma Haapsalu adventkirik.

Pildid
------

* 
* 
*

Viited
------

1. ↑  Haapsalu Maria-Magdaleena kirik kultuurimälestiste riiklikus registris.
2. ↑  Haapsalu Maria-Magdaleena kogudus Eesti Apostlik-Õigeusu Kiriku kodulehel.

Välislingid
-----------

* Koguduse koduleht
* Haapsalu Maria-Magdaleena kirik kultuurimälestiste riiklikus registris

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Haapsalu Maria-Magdaleena kirik** |
**Rakendusuuringud** (ka rakendusteadused) (inglise *applied research*) on algupärased uuringud uute teadmiste saamiseks, kuid need on suunatud eeskätt kindlale praktilisele eesmärgile. 

Rakendusuuringute eesmärk on leida alusuuringute leidudele võimalikke kasutusalasid või teha kindlaks uusi meetodeid või võimalusi teatud kindlate ja eelnevalt määratletud eesmärkide saavutamiseks. Uuringute käigus lähtutakse olemasolevatest teadmistest ja püütakse neid laiendada selleks, et lahendada tegelikke probleeme. 
Ettevõtlussektoris on alus- ja rakendusuuringud sageli eristatavad selle järgi, et algatatakse uus projekt, mille eesmärk on uurida alusuuringute paljulubavaid tulemusi (üleminek ettevõttesisese teadus- ja arendustegevuse tulemuste kasutamise pikaajaliselt perspektiivilt keskpikale ja lühiperspektiivile).

Rakendusuuringute tulemused peaksid olema rakendatavad toodetele, toimingutele, meetoditele või süsteemidele. Rakendusuuringud annavad ideedele kasutuskõlbliku kuju. Saadud teadmiste rakendusi võidakse kaitsta intellektuaalomandi kaitse vahenditega, sh salastamisega.

Allikad
-------

* OECD Frascati käsiraamat 2015, 2. peatükk (eesti keeles)
* OECD Frascati Manual 2015

Vaata ka
--------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Vikisõnastiku artikkel: **rakendusuuringud** |

* Teadus- ja arendustegevus
* Alusuuringud
* Eksperimentaalarendus
Rekonstruktsioon Kreeka faalanksist
**Faalanks** oli jalaväe formatsioon, mis on tuntud peamiselt kasutamise tõttu Vana-Kreekas. Faalanksis olevad sõdurid (Vana-Kreekas hopliidid) reastusid üksteise kõrvale nii, et nende kilbid moodustasid tiheda seina ja esimesed sõdurite read suunasid oma odad ettepoole. Faalanks oli eest hästi kaitstud, kuid haavatav külgedelt. Faalanksitega peeti lahinguid enamasti tasastel väljadel, kuna ebatasasel maastikul oli raske rivi hoida. 

Esimesed kirjeldused faalanksitaolise rivistuse kasutamisest pärinevad 25. sajandist eKr Sumerist ja Vana-Egiptuse jalavägi kasutas sarnast formatsiooni. Sõna "faalanks" (φάλαγξ) pärineb Homeroselt, kes kasutas seda, kirjeldamaks lahinguid hopliitide vahel. Kreeka ja Sparta faalanks sündis ilmselt 8.-7. sajandil eKr ja selle kõrgaeg saabus Aleksander Suure vallutuste ajal. Rooma vabariigi ja leegioni tõus viisid hellenistlike riikide ja nende armeede kadumiseni ning seega ka faalanksi allakäiguni. Odadega relvastatud jalavägi mängis lahinguväljal rolli veel 18. sajandil, kuid nende taktika ei pruukinud kattuda enam faalanksi omaga.

Vaata ka
--------

* Leegion
* Malev

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Faalanks** |
**Haapsalu Linnavalitsus** on Haapsalu linna täidesaatev võimuorgan (linnavalitsus), mille nimetab Haapsalu Linnavolikogu. Linnavalitsus asub aadressil Posti tänav 34. 

Haapsalu linnavalitsuse juht on Haapsalu linnapea, kes alates aastast 2009 on Urmas Sukles.

Haapsalu linnavalitsuse struktuuriüksused on linnakantselei, osakonnad ja osakondadele alluvad teenistused. Linnakantselei ülem on linnasekretär, osakondade ülemad on abilinnapead.

Haapsalu linnapea
-----------------

 *Pikemalt artiklis Haapsalu linnapea*

Ajalugu
-------

 *Pikemalt artiklites Haapsalu ajalugu ja Haapsalu raad*
Haapsalu linna valitsemis- ja kohtuorgan kuni 1889. aastani oli Haapsalu raad.

1914. aastal oli pärast Haapsalu Linnavolikogu (vene k *Гапсальская городская дума*) valimisi Haapsalu Linnavalitsuse (vene k *Гапсальская Городская Управа*) juhiks, Haapsalu linnapea Gottfried von Krusenstern, linnapea asetäitja Konstantin Matson, linnavolinik Nikolai Karison, linnasekretär Julius Mühlenkamp.

Vaata ka
--------

* Haapsalu linnavolinike loend 1919
* Haapsalu linnavolinike loend 1923
* Haapsalu linnavolinike loend 1927
* Haapsalu linnavolinike loend 1934
* Haapsalu linnavolinike loend 1939

Viited
------

1. ↑  Haapsalu linna põhimäärus, RT IV, 29.03.2018, 88

Välislingid
-----------

* Haapsalu Linnavalitsus Paide linna veebilehel
Kirjanikud Ilja Ilf ja Jevgeni Petrov (1932)
**Ilf ja Petrov** (Ilja Ilf ja Jevgeni Petrov) olid kaks 1920. ja 1930. aastatel tegutsenud nõukogude proosakirjanikku. Mõlemad sündisid Odessas, mõlemad asusid teineteisest sõltumatult 1923. aastal elama Moskvasse ning suur osa nende loomingust valmis koostöös.

Romaanid
--------

Ilf ja Petrov said väga suure populaarsuse osaliseks pärast seda, kui ilmusid nende satiirilised romaanid "12 tooli" ("Двенадцать стульев", 1928) ja "Kuldvasikas" ("Золотой теленок", 1931). Romaane seob rikkusi jahtivast suurpetturist peategelane Ostap Bender, kelle tegemiste taustaks on tolleaegne Nõukogude Venemaa reaalsus. Raamatud kirjutati ja nende tegevus toimub Nõukogude Liidu ajaloo suhteliselt liberaalsel ajajärgul ehk 1920. aastate uue majanduspoliitika (NEP) ajal. Teostes rõhutatakse tegelaste asumist väljaspool organiseeritud, sihikindlat ja tootlikku Nõukogude Venemaa ühiskonda. See andis autoritele pasliku platvormi, millelt seda ühiskonnakoda vaadata ja heita nalja selle vähem meeldivate ja vähem sotsialistlike aspektide üle.

Mainitud kaks romaani on ka ühed kõige loetumad ning kõige tsiteeritumad raamatud vene kultuuris ja raamatust "12 tooli" on tehtud mitu filmiversiooni (sh üks Ameerika Ühendriikides).

Reisid
------

Kirjanikud reisisid aastatel 1933 ja 1934 mööda Euroopat ja aastatel 1935 ja 1936 ka mööda ülemaailmse majanduskriisi aegset Ameerikat. Ameerikas Ilfi tehtud piltide põhjal avaldasid autorid ajakirjas Ogonjok ka fotoessee "Ameerika fotod". Varsti pärast seda ilmus neilt raamat "Ühekorruseline Ameerika" ("Одноэтажная Америка"), mille esmatrükk ei sisaldanud Ilfi fotosid. Nii essee kui ka raamat kirjeldavad nende seiklusi neile omase huumori ja mängulisusega. Märkida tasub, et Ilf ja Petrov ei kartnud neis teostes mõningaid Ameerika elustiili aspekte ülistada.

Muu looming
-----------

Lisaks romaanidele ja reisikirjadele ilmus nende sulest veel raamatuid. Loomingu Raamatukogus ilmus 1958. aastal "Kolumbus kinnitab otsad" ning 1979. aastal "Õilis isik".

Viited
------

1. ↑  Ilf, I.A. and Petov, E.P. - SovLit.net - Encyclopedia of Soviet Authors. Vaadatud 28.01.2015.
2. ↑  Ilf, Ilya; Petrov, Eugene (1937). *Little Golden America*. New York: Farrar & Rinehart. Originaali arhiivikoopia seisuga 16. september 2013. Vaadatud 28. jaanuaril 2015.

|  |  |
| --- | --- |
|  | Tsitaadid Vikitsitaatides: **Ilf ja Petrov** |