recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib jalgpallurist; muusiku kohta vaata artiklit Charlie Daniels (muusik).* |

---

Charlie Daniels (2016)
**Charles John Daniels** (sündinud 7. septembril 1986) on Inglismaa jalgpallur, kes mängib kaitsjana Premier League'i klubis AFC Bournemouth.

Ta alustas klubikarjääri Tottenham Hotspuris, kuid klubi põhimeeskonnas ta kordagi väljakule ei pääsenud. Aastatel 2007–2008 mängis ta laenul Inglismaa tugevuselt kolmanda liiga klubides Chesterfieldis, Leyton Orientis ja Gillinghamis. 2008. aastal sõlmis ta Leyton Orientiga püsiva lepingu ning ta mängis klubi meeskonnaga Inglismaa kolmandas liigas järgmised kolm ja pool hooaega.

2011. aasta novembris liitus ta AFC Bournemouthiga, algselt laenulepingu alusel, kuid sõlmis 2012. aasta jaanuaris klubiga püsiva lepingu. Hooajal 2012–13 sai ta klubiga Inglismaa kolmandas liigas teise koha, mis tähendas tõusu esiliigasse. Samal hooajal valiti ta League One'i hooaja sümboolsesse koosseisu. Hooajal 2014–15 võitis Bournemouth esiliiga ja tõusis esimest korda klubi ajaloos Inglismaa kõrgliigasse. 19. detsembril 2015 lõi Daniels mängus West Bromwich Albioni vastu oma esimese värava Inglismaa kõrgliigas. 2017. aasta augustis pikendas ta Bournemouthiga lepingut veel kolme aasta võrra.

Saavutused
----------

AFC Bournemouth
* Football League Championship: 2014–15

Viited
------

1. ↑  "Daniels signs new three-year deal". afcb.co.uk. 8.8.2017. Vaadatud 7.2.2019

Välislingid
-----------

 Charlie Daniels – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Kahe päästikuga käsihaarats, mille vars on 90° pööratav
**Käsihaarats** on mehaaniline tööriist, millega on võimalik haarata käeulatusest kaugemal olevaid esemeid. Seda kasutatakse peamiselt jäätmekäitluses (prügi korjamisel ja sortimisel), aianduses ja tehnoloogilistes protsessides esemete tõstmiseks ja ümberpaigutamiseks. Samuti kasutatakse neid puuetega inimeste abivahenditena. Käsihaaratsi kasutamise eesmärgist sõltuvalt varieerub nende pikkus ja haarade maksimaalne kandevõime.

Tööriista ehitus võimaldab esemeid kinni hoida ja vabastada. Käsihaarats koosneb pikast metall- või plastvarrest, mille pikkus on tavaliselt kuni 90 cm. Varre ühes otsas on käepide ja teises otsas haarad ehk nn lõuad. Käepidemel on päästik, mis on varres asuva kang-vedru-süsteemi kaudu haaradega ühendatud. Normaalasendis on haarad avatud. Päästikule vajutamisel haarad sulguvad ning avanevad uuesti, kui päästik vabastada. Mõnele käsihaaratsimudelile on lisatud teine päästik, mille abil saab haarad lukustada kinnisesse asendisse, mis võimaldab hoida objekti haarade vahel ilma kätt pidevalt päästikul hoidmata. Kasutusel on veel iminappadega käsihaaratsid, millega saab hoida ümaraid esemeid, ja magnetotsaga käsihaaratsid kergemate metallesemete korjamiseks.

Vaata ka
--------

* Haarats

Viited
------

1. ↑  "Dahl, Timothy. "How to Make a Grabber Arm for Picking up Anything"". *Popular Mechanics. Hearst Digital Media*. Retrieved 27 September 2016. `{{netiviide}}`: kontrolli kuupäeva väärtust: `|Aeg=` (juhend)
2. ↑  "Miller, Jim T. "How to Find the Best Reacher Grabber Tool"". *The Huffington Post*.
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel on Vändra kihelkonna mõisast; Simuna kihelkonna mõisa kohta vaata Käru mõis (Simuna)* |

---

Käru mõisa peahoone (september 2011)
**Käru mõis** (saksa keeles *Kerro*) oli rüütlimõis Vändra kihelkonnas Pärnumaal. Nüüdisajal jääb mõis Järva maakonda Türi valda.

Mõis rajati 18. sajandi keskel. 

Mõisa hilisem uusrenessanss-stiilis peahoone ehitati 1878 (arhitekt Robert Pflug).

Vaata ka
--------

* Eesti mõisate loend
* Uusrenessanss

Viited
------

1. 1 2 3 4  Käru mõis Eesti mõisaportaalis (vaadatud 13.11.2015)

Välislingid
-----------

* Käru mõis Eesti mõisaportaalis
* Käru mõis Rahvusarhiivi Eesti ala mõisate registris


Vändra kihelkond

**Kirik**: Vändra Martini kirik  

**Abikirik**: Käru  

**Pastoraat**: Vändra kirikumõis  

**Peamõisad**: Eidapere mõis | Käru mõis | Lelle mõis | Uue-Vändra mõis | Vana-Vändra mõis | Viluvere mõis | Võidula mõis  

**Kõrvalmõisad**: Rõusa mõis  

**Karjamõisad**: Atsekõnnu mõis | Isakõnnu mõis | Kullimaa mõis | Kõrbja mõis | Lauri mõis | Lungu mõis | Massu mõis | Põllumõisa mõis | Rahkema mõis | Sarapiku mõis | Sikana mõis | Tootsi mõis | Tootsikõnnu mõis | Vihtra mõis | Waldburgi mõis
**Käru mõis** (saksa keeles *Kerro*) oli rüütlimõis Simuna kihelkonnas Virumaal. tänapäeva Käru küla lähedal Väike-Maarja vallas Lääne-Viru maakonnas.

Käru oli algselt Tammiku mõisa küla. Arhiivimaterjalides esineb Käru mõis esimest korda 1500. aastal.

Käru mõisa kõrvalmõisaks oli Härma mõis.

Vaata ka
--------

* Käru
* Imukvere

Viited
------

1. ↑  V. Ranniku: Käru mõis, Veljo Ranniku, Eesti NSV mõisate esialgne ülevaade. Rakvere rajoon (kolmes köites). Köide I I- nr-d. 51-100. Tallinn 1978. A-228
2. ↑  Käru ms, www.eki.ee
3. ↑  Pandivere pärandkultuur, Käru mõis, Veebiviide, vaadatud 3. jaanuar 2013

Välislingid
-----------

* Käru mõis (Simuna) Rahvusarhiivi Eesti ala mõisate registris
* Käru mõis (Simuna khk), Kinnistute register Eesti Rahvusarhiivis

Simuna kirik
Simuna kihelkond

**Kirik**: Simuna  

**Mõisad**: Aru mõis | Avanduse mõis | Edivere mõis | Emumäe mõis | Härma mõis | Imukvere | Kellavere mõis | Koila mõis | Kuremaa mõis | Käru mõis | Laekvere mõis | Lasinurme mõis | Liinemõisa mõis | Luusika mõis | Lõusa mõis | Moora mõis | Muuga mõis | Mõisamaa mõis | Määri mõis | Orguse mõis | Paasvere mõis | Pallasvere mõis | Pudivere mõis | Rahkla mõis | Rohu mõis | Salla mõis | Simuna kirikumõis | Selli mõis | Sootaguse mõis | Tammiku mõis | Tillika mõis | Tuulivere mõis | Venevere mõis | Võivere mõis | Väiküla mõis | Vägeva mõis | Vända mõis
Pinnakatte paiknemist pealiskorra, aluskorra ja aluspõhja suhtes illustreeriv skeem
**Pinnakate** ehk **kvaternaarisetted** on pudedaist setendeist koosnev kiht, mis lasub aluspõhjal.

Eesti pinnakate koosneb põhiliselt moreenist. Pinnakate katab suuremat osa Eesti pinnast. Pinnakate puudub näiteks alvaritel ehk loopealsetel. Seal lasub muld otse pealiskorrakivimitel, enamasti paekivil. Selliseid muldi nimetatakse paepealseks mullaks. 

Eesti pinnakatte kujunemisel on olnud otsustav tähtsus mandrijää tegevusel viimase paari miljoni aasta ehk Kvaternaari jooksul. 

Eesti pinnakate on suhteliselt õhuke. Põhja- ja Lääne-Eestis enamasti 5...10 meetrit. Suurim on pinnakatte paksus mattunud ürgorgudes, ulatudes kohati mitmesaja meetri sügavusele. Näiteks suures osas mattunud Rõuge ürgoru põhi on praegusest meretasemest 80 meetrit allpool.

Peale moreeni kuulub pinnakatte hulka ka savi, liiv ja teised purdsetted. Ka turvas, mida soodes pidevalt juurde tekib, kuulub pinnakatte hulka. Pinnakatte hulka kuuluvaiks loetakse ka rändkive ja -rahne. 

Pinnakattes esineb ka viirsavi, mis esinevad mõnede kunagiste järvede põhjasetetes. See on sete, milles vahelduvad heledamad liivased ja tumedamad savikad kihid. Liiv settis suvel kui alluviaalsete- ehk jõe poolt kohale toodud setetena. Savi aga settis talvel, mil järved olid jäätunud ja põhja langesid peenemad osakesed, mis jämedateralistest setteist kauem vees hõljuvad.

Pinnakatte ülemine osa on ümber kujundatud taimkatte poolt. Pinnakattest on kujunenud mullad ehk pinnakate on enamasti mulla lähtekivimiks.

Vaata ka
--------

* aluspõhi
* regoliit
**Nièvre'i departemang** on 2. järgu haldusüksus (departemang) Prantsusmaal Bourgogne-Franche-Comté piirkonnas. 

See on nime saanud Nièvre'i jõe järgi.

2015. aastani kuulus departemang Burgundia piirkonda.

Departemang jaguneb halduslikult:

| Ringkond | Elanike arv(2010) | Pindala(km²) | Kantoneid | Valdu |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Château-Chinon (Linn) | 26 811 | 1929 | 6 | 72 |
| Clamecy | 26 158 | 1464 | 6 | 93 |
| Cosne-Cours-sur-Loire | 45 204 | 1403 | 7 | 64 |
| Nevers | 121 411 | 2020 | 13 | 83 |

Vaata ka
--------

* Nièvre'i departemangu haldusüksuste loend

Viited
------

1. ↑

Prantsusmaa departemangud

Ain **·** 
Aisne **·** 
Allier **·** 
Alpes-de-Haute-Provence **·** 
Alpes-Maritimes **·** 
Ardèche **·** 
Ardennes **·** 
Ariège **·** 
Aube **·** 
Aude **·** 
Aveyron **·** 
Bas-Rhin **·** 
Belfort **·** 
Bouches-du-Rhône **·** 
Calvados **·** 
Cantal **·** 
Charente **·** 
Charente-Maritime **·** 
Cher **·** 
Corrèze **·** 
Corse-du-Sud **·** 
Côte-d'Or **·** 
Côtes-d'Armor **·** 
Creuse **·** 
Deux-Sèvres **·** 
Dordogne **·** 
Doubs **·** 
Drôme **·** 
Essonne **·** 
Eure **·** 
Eure-et-Loir **·** 
Finistère **·** 
Gard **·** 
Gers **·** 
Gironde **·** 
Guadeloupe **·** 
Haut-Rhin **·** 
Haute-Corse **·** 
Haute-Garonne **·** 
Haute-Loire **·** 
Haute-Marne **·** 
Haute-Saône **·** 
Haute-Savoie **·** 
Haute-Vienne **·** 
Hautes-Alpes **·** 
Hautes-Pyrénées **·** 
Hauts-de-Seine **·** 
Hérault **·** 
Ille-et-Vilaine **·** 
Indre **·** 
Indre-et-Loire **·** 
Isère **·** 
Jura **·** 
Landes **·** 
Loir-et-Cher **·** 
Loire **·** 
Loire-Atlantique **·** 
Loiret **·** 
Lot **·** 
Lot-et-Garonne **·** 
Lozère **·** 
Maine-et-Loire **·** 
Manche **·** 
Marne **·** 
Martinique **·** 
Mayenne **·** 
Meurthe-et-Moselle **·** 
Meuse **·** 
Morbihan **·** 
Moselle **·** 
Mayotte **·** 
Nièvre **·** 
Nord **·** 
Oise **·** 
Orne **·** 
Pariis **·** 
Pas-de-Calais **·** 
Prantsuse Guajaana **·** 
Puy-de-Dôme **·** 
Pyrénées-Atlantiques **·** 
Pyrénées-Orientales **·** 
Réunion **·** 
Rhône **·** 
Saône-et-Loire **·** 
Sarthe **·** 
Savoia **·** 
Seine-Maritime **·** 
Seine-et-Marne **·** 
Seine-Saint-Denis **·** 
Somme **·** 
Tarn **·** 
Tarn-et-Garonne **·** 
Val-d'Oise **·** 
Val-de-Marne **·** 
Var **·** 
Vaucluse **·** 
Vendée **·** 
Vienne **·** 
Vosges **·** 
Yonne **·** 
Yvelines
Vaisild
**Vaisild** on sild, mille vundament on valmistatud vaiadest.

Vaiad võivad olla valmistatud kas puidust, betoonist või terasest ja mis on sillaalusesse pehmesse pinnasesse rammitud sügavuseni, kus vaia ots ulatub kokku surutud kõva pinnasekihi või kivini. Sellistel puhkudel on vaiad rammitud sügavuseni, mil hõõrdumisest tekkiv jõud ja teivast ümbritsev pinnas hakkavad silda toestama. Tänapäeval on selline sildamismeetod harv nähtus.

Rooma vaisillad
---------------

Teivassildu on jõgede ja kuristikkude ületamisel kasutatud juba vähemalt Rooma riigi aegadest saadik. Üks selliseid sildu oli tõenäoliselt Pons Sublicius, mis oli arvatavasti ehitatud umbes 642 e.m.a ja kuigi see oli tehtud puust, on just see ning mitte ükski teine Rooma Impeeriumi sild säilinud.

Ehitus keskajal
---------------

Keskaegsel Inglismaal oli sillaehituse kõrgaeg. Vaiad valmistati tavaliselt kas jalakast või tammest. Vaiaramm oli ehitis, mis võimaldas raskel koormusel teiba otsa langeda. Igal teibal oli "vaiaking" ehk rautatud ots. Sedasi maa sisse rammitud vaiade punti nimetati "harkjalgadeks" ja selle tipus ning ümber oli teibaga toetatud platvorm, mida nimetati "kuldnokaks", mis täideti enne kaldaääre ja sillateki ühendamist killustikuga.

Vaisildade eluiga
-----------------

Üks võib-olla kõige tuntumaid keskaegseid ja Rooma-aegsete teivassildade eeskujul ehitatud vaisildu on varasemad variandid Londoni sillast.
Sellegipoolest, isegi kui algupärase versiooni, mis oli kivisild, tööd alustati (Henry II valitsusajal 1176. aastal) kasutati konstruktsiooni osadena ka tammevaiasid, kusjuures mõned neist vaiadest (rammitud maasse aastal 1176) olid veel piisavalt tugevad, et 1921. aastani välja kesta ehk peaaegu 750 aastat veel.

Viited
------

1. 1 2  Glick, Thomas F. Livesey, Steven John & Wallis, Faith (2005). Medieval Science, Technology, and Medicine: An Encyclopedia. Routledge. ISBN 0415969301
2. ↑  "D9291 Section of Oak Pile, London Bridge, driven 1176, drawn 1921.". Powerhouse Museum Sydney. Retrieved 2007-05-05.
Vainupea kabel  
Foto: Ivar Leidus, 2013
Vainupea kabel vaade altari suunasVainupea kabeli interjöör (2020)
**Vainupea kabel** (ka *Vainopea kabel*) on kabel Lääne-Viru maakonnas Haljala vallas.

Vainupea puukirikut on esmamainitud 1741. aastal. Tegemist oli ühega Haljala neljast abikirikust. 

19. sajandi lõpus, kui vana puukirik oli lagunenud, algatas Aaspere ja Sauste mõisnik, Eestimaa rüütelkonna viimane peamees, parun Eduard von Dellingshausen Vainupeale uue paekivist pühakoja ehitamise. Arhitekt Rudolf von Engelhardti projektjoonis on pärit aastast 1887. Historitsistlikus laadis kirikumõõtu kabelit ehitati aastail 1888–1893. 1888. aastal rajati puukiriku lääneküljele massiivne kivist kuuetahuline kellatorn ning aastatel 1891–1893 ehitati vana pikihoone kohale kõrgete ümarkaarakende ja polügonaalse kooriosaga uus kivist pikihoone. 

Stiilselt ja rikkalikult sisustatud jumalakoja pühitsemispäevaks oli jaagupipäev 1893. aastal. Jumalateenistusi hakati Vainupea kabelis pidama neli korda aastas. 1948. aastal aga pühakoda suleti, misjärel kabelit rüüstati ja see lagunes kuni Lääne-Viru Teedevalitsuse juhataja Valentin Transtoki eestvedamisel alustatud taastamistööde alguseni 1989. aastal. Vainupea kabelit Haljala kogudusele ei tagastatud. Kaotsi läinud altarimaali asemele telliti 2011. aastal kabelile ainulaadne sakraaltaies – Anu Raua gobeläänvaip "Armuaeg".

Täna kannab pühakoja eest hoolt Vainupea küla selts, kes kavandas aastateks 2015–2018 mitmeid kabeli remondi- ja renoveerimistöid. 2014. aastal parandati kabeli katust, vahetati välja kellatorni luugid ja altariruumi põrand. Kabelis korraldatakse nii kiriklikke talitusi kui ka kontserte ja külaseltsi koosviibimisi.

Vainupea kabel mahutab maksimaalselt kuni 100 inimest, istekohti jagub ligikaudu 80 inimesele. Kabeli muudab paljudele pruutpaaridele sobivaks ning atraktiivseks asjaolu, et seal ei tegutse kogudust. Nii saab kabelis kristlike laulatuste kõrval läbi viia ka ilmalikke abielu registreerimisi.

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Vainupea kabel** |
Jacques Rogge (2014)
Jacques Rogge (2004)
**Jacques Jean Marie Rogge** (2. mai 1942 Gent – 29. august 2021) oli Belgia purjetaja. 2001–2013 oli ta Rahvusvahelise Olümpiakomitee president. Ta oli elukutselt ortopeediakirurg.

Jacques Rogge osales kolmedel olümpiamängudel (1968, 1972 ja 1976) purjetajana Finn klassis. Ta kuulus ka Belgia ragbikoondisse.

Rogge oli aastatel 1989–2001 üheaegselt nii Belgia Olümpiakomitee kui ka Euroopa Olümpiakomitee peasekretär. 16. juunil 2001 valiti ta Rahvusvahelise Olümpiakomitee presidendiks ning ta vahetas välja sellel kohal 1980. aastast olnud Juan Antonio Samaranchi.

2002. aasta taliolümpiamängudel tegi Rogge olümpiakomitee ajaloos omapärase otsuse, mis seisnes selles, et ta ei läinud elama mitte viietärnihotelli Salt Lake Citys, vaid elas koos sportlastega olümpiakülas.

Jacques Roggel oli suur osa selles, et 2008. aasta suveolümpiamängud peeti just Pekingis Hiina Rahvavabariigis. Need olid kolmandad olümpiamängud, mis toimusid kommunistlikus riigis. Eelmised olid 1980. aastal Moskvas tollases NSV Liidus ja 1984. aastal Sarajevos Jugoslaavias.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**Juan Antonio Samaranch** | **ROK-i president**2001–2013 | Järgnev**Thomas Bach** |
**Plisūns** (ka **Dunduri järv**, **Plisūna järv**, **Plisuna järv** või **Plusons**, läti keeles *Dunduru ezers*, *Plisunas ezers*, *Plisūna ezers*, *Plisūnas ezers*, *Plusona ezers* või *Plusina ezers*, latgali keeles *Plysuna azars*, *Plysūna azars*, *Plysūns* või *Plysuns*) on järv Lätis Ludza piirkonna Istra vallas; selle lõunakaldale jääb Krāslava piirkonda kuuluv Šķaune vald. Järv asub merepinnast 150,1 meetri kõrgusel Latgale kõrgustikul.

Järv asub Velikaja jõgikonnas. Sealt voolab välja Zilupe jõkke suubuv Plisunka jõgi. Järve suubuvad Zeiļova järvest algav Zeiļova kraav, Molveja järvest algav Perekopi kraav ja veel kuus kraavi. Järve valgla on 60,9 km². Kaldad on madalad ja lauged, põhi on valdavalt liivane, keskosas ka mudane.

Järv on eutroofne, vähesel määral ka kinni kasvanud. Seal asub saar pindalaga 0,2 ha. Järve palistab ligi 20 meetri laiune pilliroo riba, makrofüütidest kasvavad seal veel kõrkjad, kilbukad ja penikeeled. Kaladest elavad seal haug, latikas, ahven, särg, roosärg, koger, linask, karpkala ja koha. Suuremad asulad selle kallastel on Čerņavski ja Ustje. 

Järve lõunakalda lähistel asub vees Plisūnsi hiidrahn, millel kõrgus kolm meetrit, laius 4,4 meetrit, pikkus aga 5,4 meetrit.

Viited
------

1. ↑  Vietvārdu datubāze
2. ↑  Latvijas daba. Rīga : Preses nams.
**Voldemar Engelhardt Rosenstein** (22. september 1865 Aruküla – 11. detsember 1946 Freising) oli baltisaksa päritolu Eesti arst.

Ta õppis aastatel 1876–1878 Tallinna Linna Algkoolis, aastatel 1879–1881 Tallinna Kreiskoolis ja aastatel 1883–1887 Tallinna Kubermangugümnaasiumis. Astus aastal 1887 Tartu Ülikooli arstiteaduskonda, mille lõpetas aastal 1896 arsti astme väärilisena.

Ta töötas aastatel 1897–1900 Odessa evangeeliumi luteri koguduse haiglas ülemarst Fickneri juures arstina. Aastatel 1900–1908 oli ta erapraktiseeriv arst Lõuna-Venemaal. Aastatel 1909–1914 oli ta Vene Punase Risti teenistuses Kišinjovis ja aastatel 1914–1918 sõjaväelaatsareti ülemarstiks. Aastatel 1919–1936 oli ta Järva-Jaanis jaoskonnaarstiks ja Kaitseliidu Järva malevkonna arstiks. Järva-Jaani jaoskonnaarstiks jäi ta aastani 1940. Ta kuulus ka aastast 1920 Eesti Jaoskonnaarstide Seltsi ja Järva-Jaani Vabatahtlikku Tuletõrje Ühingusse.

Ta lahkus aastal 1940 sakslaste järelrepatrieerumise käigus Saksamaale. Ta suri aastal 1946 Freisingis Baieris.

Isiklikku
---------

Tema vend Heinrich Arved Rosenstein oli Järva-Jaani Ristija Johannese koguduse õpetaja.

Kirjandus
---------

* Helbe Merila-Lattik. Eesti arstid 1940–1960. Lk. 98.
Pontcysyllte'i akvedukt Põhja-Walesis
Põllud Põhja-Walesis
**Põhja-Wales** (inglise keeles *North Wales*, vanades tekstides ka *Northgalis*; kõmri keeles *Gogledd Cymru* ehk *Y Gogledd*) on mitteametlik piirkond Walesis. 

Lõuna poolt piirneb ta Kesk-Walesiga. 

Põhja-Wales hõlmab Anglesey saare, Lleyni poolsaare ja Snowdonia mägiala ning Conwy, Clwydi Dee jõe valglad. 

Põhja-Wales on põhiliselt maapiirkond. Paljude mägede ja orgude ning Iiri mere ranniku tõttu on piirkonna põhiliseks sissetulekuallikaks turism. Kunagi põhilisel kohal olnud põllumajanduse tähtsus on vähenenud. 

Sissetulek elaniku kohta on Suurbritannia väikseim. Suurel osal piirkonnast on Euroopa Liidu regionaalpoliitikas staatus "Eesmärk 1". 

Piirkonda kuuluvad järgmised krahvkonnad ja linnkrahvkonnad: 

* Wrexhami linnkrahvkond (*Wrecsam*)
* Flintshire'i krahvkond (*Sir y Fflint*)
* Denbighshire'i krahvkond (*Sir Ddinbych*)
* Conwy linnkrahvkond
* Gwyneddi krahvkond
* Isle of Anglesey krahvkond (*Ynys Môn*)

Suurem osa asustusest paikneb rannikul, sealhulgas populaarsed puhkekohad Rhyl, Llandudno ja Pwllheli. 

Kiirtee A55 ühendab neid linnu Põhja-Inglismaaga ning Holyheadi sadamast väljuvate praamide kaudu Iirimaaga. Põhja-Walesist Lõuna-Wslesisse läheb vähe teid. 

Põhja-Walesis on kaks piiskopilinna, Bangor ja Saint Asaph, ning hulk keskaegseid losse, sealhulgas Harlechi loss, Caernarfoni loss, Beaumarise loss ja Conwy loss).

Põhja-Walesis on ülejäänud Walesist mõnevõrra erinev identiteet. Sealne kõmri keele murre erineb mõneti Lõuna-Walesi murdest. Näiteks ei ole 'piim' mitte *llaeth*, vaid *llefrith*. Põhja-Walesi inimesi, eriti neid, kes kõnelevad murret või kellel on aktsent, nimetatakse inglise keeles *North Walian*. Kasutatakse ka väljendit *gog* (kõmri sõnast *gogledd* 'põhi'), mis võib olla solvav.

Mõnikord jaotatakse Wales ainult kolmeks piirkonnaks –**Põhja-Walesiks**, Lõuna-Walesiks ja Lääne-Walesks, nii et Kesk-Wales jaotub nende vahel ära. Sellisel juhul kulgeb Põhja- ja Lääne-Walesi vaheline piir piki Ceredigioni ja Powyse piiri. Powys ise jaguneb traditsioonilise Brecknockshire'i krahvkonna (Lõuna-Wales) ja Montgomeryshire'i krahvkonna (Põhja-Wales) vahel.

Välislingid
-----------

* Kaart ja muud materjali
Karina Cyfka (2021)
**Karina Cyfka** (varem **Karina Szczepkowska-Horowska**; sünninimi **Karina Szczepkowska**; sündinud 28. oktoobril 1987 Rybnikis) on poola maletaja, naiste suurmeister (2010).

Cyfka võitis 2003. aastal Chalkidikes noorte maailmameistrivõistlustel neidude U16-vanuseastmes hõbemedali. Poola naiste meistrivõistlustel on ta võitnud kolm medalit: hõbemedali (2015) ja kaks pronksmedalit (2011, 2013). 2017. aastal Riias võistles ta Euroopa naiste meistrivõistlustel, kus sai 24. koha.

Ta on esinenud Poola naiskonna koosseisus neljal naiste maleolümpial (2012–2018; 2016. aastal Bakuus võitis hõbemedali). Euroopa naiste võistkondlikel meistrivõistlustel on Cyfka võitnud hõbemedali (2011) ja pronksmedali (2013). Ta on mänginud kolmedel naiste võistkondlikel maailmameistrivõistlustel (2007, 2009, 2015).

Cyfka sai FIDE-lt 2006. aastal naiste rahvusvahelise meistri, 2010. aastal naiste suurmeistri ja 2016. aastal rahvusvahelise meistri nimetuse.

Välislingid
-----------

* Karina Cyfka – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
* Karina Cyfka FIDE andmebaasis
Kiirtoit
**Kiirtoit** on toit, mis on tarbitav kas väga vähese eeltöötlemisega (nt soojendamisega mikrolaineahjus) või üldse ilma eeltöötlemiseta. Sageli peetakse kiirtoidu all silmas sööklates, baarides, restoranides jne serveeritud toitu (nt hamburger, *hot dog*), ent ka mitmed kodus valmistatud toidud võib lugeda kiirtoidu alla.

Mõju tervisele
--------------

Kiirtoit sisaldab palju kaloreid, suhkruid, rasvu, lihtsaid süsivesikuid, transrasvu, küllastunud rasvu ja naatriumkloriidi. Seetõttu võib kiirtoidu liigne või sagedane tarbimine põhjustada ülekaalulisust või rasvumist. Rasvumine omakorda võib põhjustada mitmeid terviseprobleeme: südamehaigusi, diabeeti, insulti, hingamishäireid, eri vähitüüpe ja muid haigusi.

Kiirtoitu tarbides söövad inimesed makrotoitaineid, mis on väga kaloririkkad. Makrotoitainete liigtarbimine põhjustab rasvumist ja mitmeid kroonilisi haigusi. Makrotoitained seeduvad kiiresti ning seetõttu võivad põhjustada ülekaalulisust, haigusi ning ka enneaegset vananemist. Sellised toitained mõjuvad organismile nii-öelda tühikaloritena, sest nende toiteväärtus on väike. Uuringud näitasid, et toidule liigses koguses õli lisamine põhjustab samuti ülesöömist. Õli ongi just see, mida kasutatakse mitmete kiirtoitude valmistamiseks. Organism vajab makrotoitaineid, aga lisaks neile on vajalikud ka mikrotoitained ja kiudained, mis aitavad söögiisu kontrollida ning vältida ülesöömist.

Kiirtoit pole üksnes kiirtoidurestoranides müüdav toit, vaid ka näiteks krõpsud, hommikusöögihelbed, batoonikesed, küpsised, kommid jne. Selline toit sisaldab tihtipeale mitmeid sünteetilisi koostisosi ja kemikaale ning imenduvad vereringesse väga kiiresti.

Kui võtame vaatluse alla Ameerika Ühendriigid, siis näeme, et suur osa ameeriklasi vaevavaid haigusi on põhjustatud just sellisest elustiilist. Võrreldes Ameerika erinevaid piirkondi leiti, et vahel on juurdepääs supermarketitele piiratud, mistõttu tarbitakse töödeldud toitu, mis on kergesti kättesaadav.

Globaliseerumine
----------------

Uuringute põhjal leiti, et mõned keskkonnategurid võivad mõjutada isikuomadusi ning sellega koos ka kehakaalu. Põhimõte seisneb selles, et kui toitlustuskohti on palju ja toit odav ning kättesaadav, siis tarbitakse seda tihti. Viimastel aastakümnetel on kiirtoiduketid kiiresti arenenud. Saavutanud väga suure populaarsuse, eelkõige noorte ja laste seas, tänu maitsele ja turundusstrateegiale.

Vaata ka
--------

* Hamburger
* "Kiirtoidu rahvas"
* Poolfabrikaat
* Rämpstoit

Viited
------

1. ↑  U. Mereste, 2003. Majandusleksikon. Eesti Entsüklopeediakirjastus. Köide I (A–M).
2. 1 2 3 4  Fuhrman, Joel (3. aprill 2018). "The Hidden Dangers of Fast and Processed Food". *National Library of Medicine*. Vaadatud 25. detsember 2022.
3. ↑  Jia, Peng; Luo, Miyang (10. september 2019). "Fast-food restaurant, unhealthy eating, and childhood obesity: A systematic review and meta-analysis". *Wiley Online Library*. Vaadatud 25. detsember 2022.

Välislingid
-----------

* "Tauno Vahter: kuidas lihtne kotlet murdis Vana-Roomast linnaosade vorstipidudele" ERR, 6. juuni 2018
**Madalsoomuld** on Eestis levinud mulla tüüp, mis valiti aastal 2019. aasta mullaks. Madalsoomullad on õrnad ja liigniisked.

Madalsoomuld on kujunenud põhjaveetoitelistel liigniisketel madalamatel aladel, kus turbakihi tüsedus ületab 30 sentimeetrit. Enamasti koosnevad nad hästi lagunenud toitainerikkast musta värvi turbast, mis on tekkinud looduslikel lagesoodel mitmesuguste tarnaliikide jäänustest.

Madalsoomullad moodustavad umbes 14% Eesti maafondist ja esinevad peaaegu kõikides Eesi piirkondades.

Viimase sajandi jooksul olid paljud madalsoomullad kuivendatud metsa- ja põllumajanduslikus otstarbeks. Kuivendatud madalsoomuldadel kujutatakse suure saagikusega rohumaad või kuusikud. Kuivendamise ja mullaharimise pärast toimub kiire turba lagunemine, millega kaasneb suures koguses süsihappegaasi lendumine atmosfääri ning mulla kahjustumine.

Eesti madalsoomullad
--------------------

Rein Kase koostanud Eesti muldade nimestiku (1988) järgi jaotatakse madalsoomuldi järgmisteks:

Tüüp: madalsoomullad

* Alltüüp: glei-madalsoomullad
* Alltüüp: madalsoomullad
	+ Variandid:
		- 1. harilikud madalsoomullad
			2. karbonaatsed madalsoomullad
			3. deluviaalsed madalsoomullad

Vaata ka
--------

* Eesti mullastik
* soomuld

Viited
------

1. 1 2 3 4  2019. aasta muld on madalsoomuld Postimees, 05.12.2018
2. ↑   Kask, R. (1988). *Eesti NSV muldade süstemaatiline nimestik ja lühidiagnostika*. Tallinn. Lk 53–55

Välislingid
-----------

* Madalsoomulla profill Pilt Mullamuuseumi kogust
**Osanik** on üksikisik või asutus (sealhulgas korporatsioon), kellele kuulub seaduslikult üks või mitu aktsiat avalikus või eraettevõttes. Osanikke võib nimetada ettevõtte liikmeteks. Seaduse järgi ei ole isik korporatsiooni osanik, kuni tema nimi ja muud andmed on kantud ettevõtte aktsionäride või liikmete registrisse. 

Osaniku mõju ettevõtlusele määrab tema omanduses olev ettevõtte protsent. Ettevõtte osanikud on juriidiliselt eraldatud äriühingust endast. Üldiselt ei vastuta nad ettevõtte võlgade eest ja osanike vastutus ettevõtte võlgade eest piirdub maksmata aktsia hinnaga, välja arvatud juhul, kui aktsionär on pakkunud garantiisid. Ettevõttelt ei nõuta osaluse tegeliku omaniku registreerimist, ainult omanik registrisse kantud kujul. Kui osakute omanikeks on registreeritud rohkem kui üks inimene, loetakse, et osakute üle omab kontrolli esimene registreeritud isik ning kogu ettevõtte kirjavahetus ja suhtlus toimub selle isikuga. 

Aktsionäridele võidakse aktsiate klassist sõltuvalt anda eriõigusi. Üldiselt juhib ettevõtet osanike huvides ettevõtte juhatus.

Osanike liigid
--------------

Kasusaajaks osanikuks on isik, kellel on aktsiate omamisest majanduslik kasu. Esindajaosanik on isik, kes on ettevõtte registris kui omanik, tegutsedes tegelikult kasusaaja huvides ja suunistel, olenemata sellest, kas avalikustatud või mitte.
Eraisik või asutus võib olla lihtosanik, kellele kuuluvad ettevõttes lihtaktsiad. Seda tüüpi osalus on tavalisem. Lihtosanikel on õigus mõjutada ettevõtet puudutavaid otsuseid ja nad võivad iga rikkumise korral esitada ühise hagi.
Eelistatud osanik on haruldane. Sellega makstakse osanikule fikseeritud summa dividende juba enne aktsiate maksmist ja neil ei ole ettevõttes hääleõigust.

Osanike õigused
---------------

Kui kehtivatest seadustest, ettevõtte eeskirjadest ja aktsionäride lepingutest ei tulene teisiti, võib aktsionäridel olla õigus:

* müüa oma osakuid,
* hääletada direktorite nõukogu poolt nimetatud direktorite poolt,
* nimetada ametisse direktorid (kuigi see on praktikas vähemuste kaitse tõttu väga keeruline) ja teha ettepanek osanike otsuste kohta,
* hääletada ühinemiste ja ettevõtete harta muudatuste üle,
* dividendideks, kui need välja kuulutatakse,
* juurdepääs teatud teabele,
* kaevata ettevõte kohustuste täitmata jätmise eest kohtusse,
* ettevõtte emiteeritud uute aktsiate ostmiseks,
* osanike otsuste esitamiseks,
* hääletada osanike otsuste üle,
* hääletada juhtimisettepanekute üle,
* millised varad jäävad alles pärast ettevõtte limiteerimist.

Viited
------

1. ↑  Fontinelle, Amy (26 November 2003). "Shareholder". investopedia.com.
2. ↑  "Shareholder - Definition, Roles, and Types of Shareholders". Corporate Finance Institute. Retrieved 2019-02-19.
3. 1 2 3 4 5 6 7  Velasco, Julian (2006). "The Fundamental Rights of the Shareholder" (PDF). UC Davis L. Rev. 40: 407–467. Retrieved 16 April 2018.
**Peeter Pungar** (sündinud 6. augustil 1942 Tartus) on eesti insener.

Haridus
-------

Lõpetas 1966. aastal Tartu Riikliku Ülikooli füüsika-matemaatikateaduskonna.

Ametikohad
----------

Töötanud TPI arvutus-matemaatika kateedris assistendi, TA Küberneetika Instituudis vanemteaduri, 
Eesti Maaparandusprojektis sektorijuhataja ja Energiamüügis juhtivinsenerina, 
OÜ Elinet rakendusinsener, 
Eesti Informaatikakeskuse peaspetsialist, aastast 2003 Riigi Infosüsteemide Arenduskeskuse rakenduse administraator.

Matkamine
---------

Esimese süstamatka tegi 1967. aastal Koiva jõel, 1980. aastate algusest tegev Tallinna KM-s. Sooritanud ligi 50 kategooriamatka, neist juhtinud pooli. Harrastanud peamiselt veematkamist, teinud arvukalt kõrgema kategooria veematku Siberis ja Kesk-Aasias. Viimastel aastatel matkanud Euroopa riikides ja Aasias, 1999 juhtis esimest Eesti veematkajate rühma Nepali jõgedel.
Tulnud kahel korral Eest matkaspordi meistrivõistlustel oma alagrupis esikohale (1984, 1988) ja teistele auhinnalistele kohtadele. 
NSV Liidu meistersportlane matkaspordis (1987), Eesti meistermatkaja (1990). Osalenud matkajate kokkutulekutel ja võistlustel võistleja, kohtuniku ja peakohtunikuna. Tegutsenud pikka aega lektorina Tallinna MK kõikides matkakoolituse astmetes, oli 1996 kevadel matkaõppe taaselustamise üks initsiaator ja korraldaja. On matkaspordi uue klassifikaatori põhiautor, EML matkamärkide süsteemi loomise initsiaator ja väljatöötaja, toimetanud matkaalaseid kogumikke. Harrastab matkateemaliste eksliibriste valmistamist, kogub erialast kirjandust.

Ta on Eesti Matkaliidu auliige.

Liidud, ühingud
---------------

Oli aastatel 1983–1987 VMKK liige, aastast 1988 VMKK (praegu EMKK) esimees, EML-i asutamisest peale selle juhatuse liige, aastatel 1993–1999 EML-i asepresident.
Kuulub spordiühingusse Kalev, tegelenud ka tõstespordi ja riistvõimlemisega.

Autasud
-------

Autasustatud TEKN ja EVTEN autasudega, on Põhjatähe Matkajuhi märgi kavaler (1999).

Välislingid
-----------

* Biograafia ESBL-is
**Osatuletistega diferentsiaalvõrrandiks** (lühidalt ODV) nimetatakse võrrandit, mis sisaldab otsitavat funktsiooni {\displaystyle u(x\_{1},\ldots ,x\_{n})} ja selle osatuletisi. Osatuletistega diferentsiaalvõrranditeks nimetatakse diferentsiaalvõrrandeid, kus otsitavaks on mitme muutuja funktsioon ja võrrand sisaldab osatuletisi.

Teist järku ODV lineaarsus ja kvaasilineaarsus
----------------------------------------------

### Teist järku ODV

Teist järku ODV sisaldab otsitavat funktsiooni ja tema osatuletisi, kusjuures osatuletised ei ole kõrgemad kui teist järku. Üldkujul on tegemist {\displaystyle n}-muutujaga teist järku ODV. Seega

{\displaystyle F\left(x\_{1},\ldots ,x\_{n},u,{\frac {\partial u}{\partial x\_{k}}},{\frac {\partial ^{2}u}{\partial x\_{i},x\_{k}}}\right)=0\quad i,k=1,2,\ldots ,n}
### Lineaarsus ja kvaasilineaarsus

Vaatleme kahe sõltumatu muutujaga {\displaystyle x,y} teist järku ODV-si. Seega nende üldkuju on

{\displaystyle F\left(x,y,u,{\frac {\partial u}{\partial x}},{\frac {\partial u}{\partial y}},{\frac {\partial ^{2}u}{\partial x^{2}}},{\frac {\partial ^{2}u}{\partial x\partial y}},{\frac {\partial ^{2}u}{\partial y^{2}}}\right)=0}, kasutades tähistust {\displaystyle {\dfrac {\partial u}{\partial x}}=u\_{x}}, {\displaystyle {\dfrac {\partial ^{2}u}{\partial x\partial y}}=u\_{xy}}

saab viimast kompaktsemalt esitada {\displaystyle F(x,y,u,u\_{x},u\_{y},u\_{xx},u\_{xy},u\_{yy})=0}
* **Lineaarseks** nimetatakse osatuletistega diferentsiaalvõrrandit, kui see on lineaarne lahendi {\displaystyle u} ning selle osatuletiste suhtes. See tähendab, et osatuletised on esimeses astmes ja kordajad sõltuvad vaid sõltumatudest muutujatest {\displaystyle x,y}.

{\displaystyle a\_{11}u\_{xx}+2a\_{12}u\_{xy}+a\_{22}u\_{yy}+b\_{1}u\_{x}+b\_{2}u\_{y}+cu=f,}
kus {\displaystyle a\_{ij},b\_{i},c} ja {\displaystyle f} sõltuvad {\displaystyle (x,y)}-st.
* **Kõrgemat järku tuletiste suhtes lineaarne** võrrand on kujul

{\displaystyle a\_{11}u\_{xx}+2a\_{12}u\_{xy}+a\_{22}u\_{yy}+F(x,y,u,u\_{x},u\_{y})=0,}
kus {\displaystyle a\_{ij}} sõltuvad {\displaystyle (x,y)}-st.
* **Kvaasilineaarse** võrrandi korral sõltuvad kordajad {\displaystyle a\_{ij}} peale {\displaystyle x,y}-i ka {\displaystyle u}-st ja tema esimest järku osatuletistest.

Teist järku ODV kanoonilised kujud
----------------------------------

* **Elliptiline:** {\displaystyle u\_{x\_{1}x\_{1}}+u\_{x\_{2}x\_{2}}+\ldots +u\_{x\_{n}x\_{n}}=\phi }
* **Hüperboolne:** {\displaystyle u\_{x\_{1}x\_{1}}=\sum \_{i=2}^{n}u\_{x\_{i}x\_{i}}+\phi }
* **Ultrahüperboolne:** {\displaystyle \sum \_{i=1}^{m}u\_{x\_{i}x\_{i}}=\sum \_{i=m+1}^{n}u\_{x\_{i}x\_{i}}+\phi }
* **Paraboolne:** {\displaystyle \sum \_{i=1}^{n-m}(\pm u\_{x\_{i}x\_{i}})=\phi ,\,m>0}

Viited
------

1. ↑  Ella Puman (2016). "Kõrgem matemaatika II, III osa - diferentsiaalvõrrandid". Vaadatud 17.08.2020.

Kirjandus
---------

* Matemaatilise füüsika võrrandid, Teet Örd, Ivar-Igor Saarniit, Küllike Rägo, Urve Kanrgro, Tartu Ülikool 2019
* Matemaatilise füüsika võrrandid, Enno Paisi konspekt, koostanud Mirko Mustonen, Tallinn 2013
Piparkooke süüakse tavaliselt jõulude ajal. Pildil Soome piparkoogid Espoos
Tavaliselt kaunistatakse piparkooke glasuuriga
**Piparkook** on kook või küpsis, mis on valmistatud siirupiga magustatud ja tugevasti vürtsitatud tainast. Piparkoogid on traditsiooniline jõulude ajal söödav magustoit Eestis, Rootsis, Norras, Soomes ja Lätis.[*viide?*]

Ehkki piparkooke müüakse hulgaliselt ka poes, on Eestis endiselt levinud komme valmistada neid kodus. Enamasti siiski ei segata piparkoogitainast ise, vaid kasutatakse valmistainast.

Jahus õhukeseks rullitud tainast lõigatakse spetsiaalsete vormide abil välja tükid; traditsioonilised piparkoogikujud on kuusk, kuusirp, täht, kuusnurk, kolmnurk, õun, mehe- ja naisekuju jms.

Ahjuplaadile laotud piparkoogid küpsetatakse praeahjus, enne seda võidakse neid pintseldada muna või piimaga.

Küpsenud piparkookidel lastakse jahtuda ning seejärel kaunistatakse need glasuuriga. Tavaliselt kasutatakse tänapäeval kas poes müüdavat valmisglasuuri või segatakse glasuur valmis kodus poest toodud pulbrist.

Piparkookide valmistamine on tavapärane ühistegevus, mille eri faasides saavad osaleda kõik pereliikmed, kuid eelkõige lapsed.

Viited
------

1. ↑  "Piparkook". *ENE 6. köide*. Kirjastus "Valgus" (Eesti Entsüklopeediakirjastus). Originaali (JPEG, 1 027,13 KB.) arhiivikoopia seisuga 17. oktoober 2013. Vaadatud 5. septembril 2015.

Vaata ka
--------

 Piparkook – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis

|  |  |
| --- | --- |
|  | Tsitaadid Vikitsitaatides: **Piparkook** |
**Peeter Perens** juunior (sündinud 17. novembril 1971 Tallinnas) on eesti koorijuht, 2019. aasta suvel toimunud XXVII üldlaulupeo kunstiline juht. 

Ta on lõpetanud Eesti Muusikaakadeemia koorijuhtimise erialal professor Kuno Arengu klassis 1995. aastal ning ooperilaulu erialal professor Virgilijus Noreika klassis 2002. aastal. 

1996–2010 töötas ta Tallinna Tehnikaülikooli Kammerkoori dirigendina. Aastatel 2003–2019 oli Tehnikaülikooli Akadeemilise Meeskoori peadirigent. Samuti juhatab ta Eesti Panga Kammerkoori. 

Peeter Perens on osalenud solistina suurvormide ettekannetel. Aastal 2001 osales ta "Europa Cantati" korraldatud I Rahvusvahelisel Euroopa Noorte Koorijuhtide Konkursil Budapestis, kus ta jõudis kuue finalisti hulka ja pälvis ühe eripreemiatest. Peeter Perens on osalenud oma kooridega edukalt mitmel rahvusvahelisel koorikonkursil Euroopas.

Peeter Perens on töötanud 10 aastat Georg Otsa nimelises Tallinna Muusikakoolis koorijuhtimise õpetajana ja olnud ka koorijuhtimise osakonna juhataja. 

Aastate jooksul on ta olnud seotud väga mitmete kooridega, mille seas on näiteks Estonia Seltsi Segakoor ja segakoor Endla ning ta on juhatanud kontsertidel nii Eesti Rahvusmeeskoori kui ka Eesti Filharmoonia Kammerkoori. 

Laulupidudel on Peeter Perens olnud mitmeid kordi nii sega-, mees- kui ka noormeeste kooride liigijuht. 2017. aastal oli ta XII noorte laulupeo "Mina jään" noormeestekooride liigijuht ning 2019. aastal XXVII laulupeo "Minu arm" kunstiline juht.

Tunnustus
---------

* 2006 – Eesti Kultuurkapitali rahvakultuuri sihtkapitali aastapreemia (mitmekülgse kontserttegevuse eest Tallinna Tehnikaülikooli Akadeemilise Meeskooriga)
* 2019 – Gustav Ernesaksa koorimuusika peastipendium
* 2019 – Eesti Kultuurkapitali rahvakultuuri sihtkapitali aastapreemia (koorimuusika aastapreemia pikaajalise panuse eest Eesti meestelaulu ning pühendunud töö eest juubelilaulupeo "Minu arm" kunstilise juhina)
* 2020 – Valgetähe IV klassi teenetemärk

Isiklikku
---------

Peeter Perensi isa oli Peeter Perens (1934–1997).

Viited
------

1. ↑  Teenetemärkide kavaleride andmekogu – 19967
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib maitseainest; taimeperekonna kohta vaata artiklit Pipar (perekond).* |

---

Roheline, valge ja must pipar
Pipratera
**Pipar** on musta pipra (*Piper nigrum*) vili, mida kasutatakse vürtsina. 

**Pipraks** võidakse nimetada ka vürtspaprika (*Capsicum annuum*) vilju, mis on aga eksitav, kuna tegemist teisest liigist taimega.

Vürts valmistatakse rohelistest valmimata pipraviljadest, mida kuivatatakse tervelt, koos viljalihaga. Mõnikord kastetakse piprakobarad kuivamise kiirendamiseks mõneks minutiks keevasse vette või töödeldakse neid kuuma auruga. Kuivatatud must pipar kujutab endast 3,5–5 mm läbimõõduga musti või mustjaspruune teri, mille välispind on kortsuline. Must pipar on seda parem, mida kõvemad, tumedamad ja raskemad on pipraterad.

Pipar saab oma terava maitse põhiliselt piperiinist, mida leidub ohtralt nii seemnes kui ka ülejäänud viljas. Must pipratera sisaldab piperiini 4,6–9,7 massiprotsenti, valge pipratera pisut rohkem.

Ajalugu
-------

Pipraterad on olnud inimkonna ajaloos tähtsad. Neid on kasutatud nii ohvriannina kui ka maksevahendina. Hea musta pipra tera kaal on üsna täpselt 460 mg. Seepärast kasutati neid keskajal etalonina apteekides ja mujal, kus oli vaja täpset kaalu. Rooma impeeriumi languse ajal kasutati pipart barbaritele andami maksmiseks.

Kasutamine
----------

Pipart lisatakse kastmetele, köögiviljadele, lihale, vinegretile, praemunale ja isegi mõnele magustoidule. Pipar kuulub marinaadide ja kuivade vürtsisegude koostisse.

Pipra sissehingamine paneb aevastama. Sel põhjusel valmistatakse pipragaasi, mille peamine koostisosa on jahvatatud pipar. Seda kasutatakse enesekaitseks, pihustades seda ligitikkujatele näkku.

Kasvatamine
-----------

Pipart kasvatatakse Lõuna- ja Kagu-Aasias, Kariibi mere saartel ning Lõuna-Ameerikas.

Maailma pipratoodang oli kõige suurem 2003. aastal: 355 tuhat tonni. 2008. aastal oli see üksnes 271 tuhat tonni. Saagikust on vähendanud istanduste halb haldamine, taimehaigused ja halb ilm.

2008. aastal olid maailma suurimad pipratootjad Vietnam (34%), India (19%), Brasiilia (13%), Indoneesia (9%), Malaisia (8%), Sri Lanka (6%), Hiina (6%) ja Tai (4%).

Maailma eksporditurgu domineerib samuti Vietnam, sest seal läheb peaaegu kogu pipratoodang ekspordiks.

Rahalises väärtuses on pipar maailma kõige suurema käibega vürts. Pipra hind on muutlik. Näiteks 1998 moodustas pipar kogu maailma vürtsikaubandusest 39%, aga 2002 ainult 20%.

Piprad
------

* Roheline pipar
* Valge pipar
* Hall pipar
* Roseepipar

Vaata ka
--------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Tsitaadid Vikitsitaatides: **Pipar** |

* Paprika
* Tšillipipar

Viited
------

1. 1 2
2. 1 2  Maailma toiduainete entsüklopeedia. TEA 2006
**Aksel Erich Vooremaa** (endise nimega **Aksel Erich Wöhrmann**; 27. detsember 1903 Kuressaare – 9. juuli 1941 Tartu, vanglas maha lastud) oli eesti vaimulik.

Ta lõpetas 1921. aastal Saaremaa Eesti Segagümnaasiumi, õppis aastatel 1921–1926 Tartu Ülikooli usuteaduskonnas. Oli prooviaastal Kambja koguduses (Friedrich Wilhelm Ederbergi juures) ja Tartu Ülikooli koguduses (Hugo Bernhard Rahamägi juures). Ordineeriti pastoriks 27. märtsil 1927.

Aksel Erich Vooremaa töötas Tartu Maarja koguduses 1927–1934 õpetaja Robert Funke abiõpetajana. Aastatel 1934–1941 töötas ta Tartu Maarja koguduse õpetajana, olles samal ajal Tartumaa Kaitseliidu maleva õpetaja. Lisaks oli ta 1940–1941 Tartu praostkonna abipraost. 1939. aastal oli ta Eesti Evangeeliumi Luteriusu Kiriku Hooldusnõukogu liige. 

Ta arreteeriti süüdistusega nn Saaremaa ülestõusu mahasurumisest osavõtus ja lasti NKVD poolt maha massimõrva käigus Tartu vanglas.

Tunnustus
---------

* 1937 – kuldametirist (29. märtsil 1937)

Isiklikku
---------

Tema isa Karl Wöhrmann oli Saaremaal Karja Katariina koguduse õpetaja.

Viited
------

1. ↑  Vilistlased. Kuressaare Hariduse Kooli veebisait.
2. ↑
**Ahto Palm-Leis** (sündinud 1932 Haapsalus) on eesti tehnikateadlane.

Elulugu
-------

Ahto Palm-Leis on loomaarsti poeg.

Isa küüditati 1941, põgenes 1944 koos ema ja vendadega Saksamaale. Lõpetas 1949 Geislingeni Eesti Gümnaasiumi. 

Emigreerus 1949 USA-sse. Õppis Bradley Ülikoolis (Peoria, Illinois), lõpetas 1954 Minnesota Ülikooli lennundusinsenerina. Täiendas end samas ülikoolis ja Hartfordi (Connecticut) ning Illinoisi Ülikoolis, Ph.D. (kosmose- ja lennundustehnoloogia, 1966, Illinoisi Ülikool), väitekiri "Transient Behavior of Free Flames in Laminar and Turbulent Media". Töötas aastast 1954 mitmes laboris aerodünaamika alal, oli Illinoisi Ülikooli assistent, aastast 1966 Arnold Engineering Development Centeri (Tennessee) teadur raketimootorite valdkonnas. 

1971 siirdus Torontosse, kus oli Ontario transpordiministeeriumi transpordisüsteemide uurimise osakonna juhataja. 

Aastast 1989 viibinud korduvalt Eestis, osalenud siinses poliitikaelus, Eesti Demokraatliku Algatuse (EDA) idee autor, avaldanud Eesti sisepoliitikat käsitlevaid artikleid.

Teadustöö
---------

Uurimisvaldkond: aerodünaamika, matemaatika, füüsika.

Teoseid
-------

* Eestlane seisab teelahkmel. // Kultuur ja Elu (2003) 1

Isiklikku
---------

Tema vend on mäeinsener Lembit Palm-Leis.

Viited
------

1. 1 2 3 4  Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide. Lk 405

Kirjandus
---------

* Vaba Eesti Sõna, 28. juuli 1966
* Kultuur ja Elu 1/2003

Välislingid
-----------

* *Eesti teaduse biograafiline leksikon.* 3. köide: *N–Sap* TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013, lk. 405

 *Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.*
**Peeter Põllu plats** (varem *Politsei plats*, ka *Politseiplats*, ka *Oktoobri väljak*) on park Tartu kesklinnas. 

Peeter Põllu platsi edelanurk
Peeter Põllu platsi kirdenurk
Park asub Vabaduse puiestee, Munga tänava, Kompanii tänava ja Gildi tänava vahel.

1. detsembril 2008 avati platsil Haridus- ja Teadusministeeriumi ees Eesti Vabariigi esimese haridusministri Peeter Põllu monument. 2015. aastal anti pargile Peeter Põllu nimi.

Samal aastal hakati parki paigaldama mälestuspinke Tartuga seotud inimestele. Peeter Põllu platsile on paigaldatud järgmised nimelised pingid:

* 29. juunil 2015 – Lucia Rohtlaane mälestuseks;
* 17. augustil 2015 – kirjanik Helmi Mäelo mälestuseks;
* 23. oktoobril 2015 – Elle Tariku mälestuseks;
* 21. novembril 2015 – Eesti Haridustöötajate Liidu auks;
* 7. jaanuaril 2016 – Aarne Tõldsepa mälestuseks;
* 17. mail 2019 – Karl Karlepi mälestuseks.

Ajalugu
-------

Politseiplatsi nimi võeti kasutusele tõenäoliselt juba 19. sajandi lõpus, mil selle platsi äärsesse hoonesse asus Liivimaa kubermangu Tartu linna politseivalitsus. Teine Politseiplatsist vanem ajalooline nimetus, mis on olnud sellega ka paralleelselt kasutusel, on Lihaturg, Lihaturg oli osa Söögiturust. Lihaturgu piiritles muust Söögiturust pangamaja ehitamine Raekoja platsi ehk Suurturu serva. Hiljem jäi Lihaturu nimi üle Gildi tänava, praeguse Tartu Linnaraamatukogu Emajõe-poolse külje pool olevale platsile, kus lihaturgu kuni praeguse Tartu turuhoone valmimiseni 1938. aastal edasi peeti.1973.aastal paigaldati sinna mälestuskivi 48le Suures Isamaasõjas teenistuskohustuste täitmisel hukkunud miilitsatöötajale.

Vaata ka
--------

* Politseiaed

Viited
------

1. ↑  KNAB: kohanimeandmebaasi avaleht - Eesti Keele Instituut, www.eki.ee, (vaadatud 30.01.2022)
2. ↑  "Mis nime võiks kanda haridus- ja teadusministeeriumi hoone ees asuv plats?". Originaali arhiivikoopia seisuga 23. veebruar 2018. Vaadatud 22. veebruaril 2018.
3. 1 2  Avati Helmi Mäelo mälestuspink Postimees 17. august 2015
4. 1 2 3  "Nimelised pargipingid". *Tartu linna koduleht*. Vaadatud 20.05.2019.
5. ↑  "Legendaarne eripedagoogide koolitaja Karl Karlep sai mälestuspingi". *Õpetajate Leht*. 19.05.2019. Vaadatud 20.05.2019.
Kalmistu väravapostid.  
Foto: Robert Treufeldt, 15. august 2015
Vaade kalmistu graniitmüürile.  
Foto: Robert Treufeldt, 15. august 2015
**Õisu mõisa kalmistu** on kalmistu Paistu kihelkonnas Viljandimaal, tänapäevase haldusjaotuse järgi Kalvre külas Mulgi vallas Viljandi maakonnas.

Ajalugu
-------

Kalmistu rajasid Õisu mõisa tollased omanikud Siversid millalgi 1781. aasta paiku, sest 3. jaanuaril 1781 (vkj) suri Friedrich Wilhelm von Sivers ja ta maeti juba uuele kalmistule. Viimane mõisa-aegne matus toimus 1911. aastal, kalmistule on sel ajavahemikul teadaolevalt maetud 49 lahkunut. Kuna ka 1930. aastal toimus üks matus, siis on kalmistule kokku maetud 50 lahkunut.

Matuste arvu poolest on see on üks suuremaid Eesti mõisakalmistuid.

Kirjeldus
---------

Kalmistu jääb kunagisest mõisa südamest linnulennult umbes 1,8 km kaugusele kagu poole, sinna viib tammedega ääristatud allee ning selle pindala on umbes 0,82 ha. Kalmistu on harvaesinevalt kaheksanurkse põhiplaaniga ning see on ümbritsevast maapinnast kõrgem. Kõrgendit ääristab graniitrahnudest kuivmüür. 

Tänapäeval on kalmistu jäetud maha ja rüüstatud. Seda korrastati ning sealt võeti 2010. aastal maha puid, kuid 2015. aastaks oli see taas kasvanud täis puid ja võsa.

Kalmistule maetuid
------------------

* 1781 – Friedrich Wilhelm von Sivers (26. mai 1716 (vkj) – 3. jaanuar 1781 (vkj))
* 1869 – tema poeg Friedrich von Sivers (1792–1869)
* 1869 – Anna Dorothea Elise von Sivers (1798–1869)
* 1869 – Friedrichi tütar Julie Helene von Schrenck (sündinud von Sivers; 1819–1869)
* 1876 – tema abikaasa Alexander von Schrenck (1816–1876)
* 1876 – August Peter Alexander von Sievers (1825–1876)
* 1878 – Armin von Sivers (1842–1878)
* 1911, 26. märts (13. märts (vkj) – Alfred Ferdinand Friedrich von Sivers (1854–1911)
* 1930, 12. juuni – tema abikaasa Ida Sophie Helene von Sivers (1857–1930; sündinud von Oettingen)

Viited
------

1. ↑  Ketlin Sirge. Eesti mõisakalmistud". // Magistritöö Tartu Ülikooli usuteaduskonna võrdleva usuteaduse õppetoolis. Tartu 2013. Lk 44 ja 77

Kirjandus
---------

* Taavi Pae. Eesti kalmistute kujunemine ja paiknemise seaduspärasused. // Magistritöö Tartu Ülikooli Geograafia Instituudis. Tartu 2002
* Heldur Sander, Tiiu Helimets. "Õisu mõis ja park". Eesti Loodus, 4/ 2008
* Margus Haav. "Omanikud päästavad rüüstatud kalmistut". Sakala, 4. juuni 2009
* Ketlin Sirge. Eesti mõisakalmistud". // Magistritöö Tartu Ülikooli usuteaduskonna võrdleva usuteaduse õppetoolis. Tartu 2013

Välislingid
-----------

* Pärandkultuuri objekt: "Hauakoht" (480:HAU:001)
Õisu maastikukaitseala kaart.
Vidva oja kaitsealal asuvas Õisu põrguorus
**Õisu maastikukaitseala** on maastikukaitseala Viljandi maakonnas Mulgi vallas. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal asus see Halliste ja Karksi vallas. Kaitseala pindala on 595,5 ha, sellest maismaad 399,7 ha ja veeosa 195,8 ha. 

Kaitseala on moodustatud 1959. aastal. Alal kaitstakse Õisu parki, Õisu ümbruse geoloogilisi vaatamisväärsusi ja kaitsealuseid liike.

Õisu loodusala
--------------

Õisu maastikukaitseala kuulub Õisu loodusala nime all Natura 2000 võrgustikku. Sellega kaitstakse merikotka, vingerja, kauni kuldkinga ja hariliku kobarpea elupaiku.

Vaata ka
--------

* Õisu järv
* Vidva oja
* Õisu Põrguorg
* Õisu põrguoru paljandid

Viited
------

1. 1 2 3  Õisu maastikukaitseala Eesti looduse infosüsteemis (vaadatud 20.08.2016)
2. ↑  Õisu maastikukaitseala keskkonnaportaalis (vaadatud 20.08.2016)
3. ↑  Õisu maastikukaitseala Eesti entsüklopeedia veebiversioonis (vaadatud 20.08.2016)
4. ↑  Õisu loodusala Eesti looduse infosüsteemis (vaadatud 20.08.2016)

Välislingid
-----------

* Õisu maastikukaitseala Eesti looduse infosüsteemis
* Õisu maastikukaitseala keskkonnaportaalis
* Õisu loodusala Eesti looduse infosüsteemis