Jüri Luik 2022. aasta Arvamusfestivalil
Eesti suursaadik Ameerika Ühendriikides Jüri Luik annab USA Kongressi liikmele Dennis Kucinichile üle Maarjamaa Risti II klassi teenetemärgi
**Jüri Luik** (sündinud 17. augustil 1966) on Eesti ajakirjanik , diplomaat ja poliitik, aastast 2021 Eesti alaline esindaja NATOs, 2017–2021 kaitseminister Jüri Ratase esimeses valitsuses ja seejärel Jüri Ratase teises valitsuses.

Jüri Luik lõpetas 1989. aastal Tartu Ülikooli ajakirjanduse erialal.  Ta kuulub Isamaa erakonda.  Ta oli ühenduse Res Publica asutajaliige ning kuulus Vabariiklaste Koonderakonda.

Töökäik
-------

Luik asus 1991. aastal tööle toona Lennart Meri juhitud Eesti välisministeeriumi, tõustes juba järgmiseks aastaks selle poliitikaosakonna peadirektoriks. Enne seda jõudis ta lühikest aega olla ka Eesti saadik Suurbritannias. 

Sügisel 1992 valiti ta Riigikokku ning peagi sai temast Mart Laari valitsuse portfellita minister, hiljem kaitseminister ja veelgi hiljem välisminister. Viimast ametit pidas ta ka Laari esimesele ametiajale järgnenud Andres Tarandi valitsuses (1994–1995). 

Aastatel 1996–1999 oli ta Eesti erakorraline ja täievoliline suursaadik Beneluxi maade ja NATO juures, saades 1999. aastal taas kaitseministriks (kuni 2002). Aastal 2003 sai temast Eesti suursaadik Ameerika Ühendriikides. Septembris 2007 asus ta tööle Eesti suursaadikuna NATO juures. 11. juunil 2012 kutsus president Toomas Hendrik Ilves ta sellelt ametikohalt tagasi ja nimetas Eesti suursaadikuks Venemaal. 24. jaanuaril 2013 andis ta Venemaa presidendile Vladimir Putinile üle oma volikirja.

Alates 1. augustist 2015 juhtis Luik Rahvusvahelist Kaitseuuringute Keskust. 2015. aastal oli Luik üheks kandidaadiks Teabeameti peadirektori ametikohale, kuid tema asemel osutus valituks Mikk Marran.

2016. aasta presidendivalimiste käigus kaaluti Riigikogus pärast valimiskogus presidendi valimata jäämist Jüri Luige kandidatuuri. Teda toetasid esimese eelistusena Reformierakonna, IRL-i ja Vabaerakonna fraktsioon, kuid EKRE ja Keskerakonna  fraktsioon olid tema vastu. Sellepärast võeti tema kandidatuur maha. 

17. mail 2017 asus ta tööle välisministeeriumi asekantslerina. 2017. aasta juunis nimetati ta EV kaitseministri kandidaadiks  ning Jüri Luik asus kaitseministri ametisse esmaspäeval, 12. juunil 2017.
2021. aasta 26. jaanuaril lahkus ta seoses peaminister Jüri Ratase tagasiastumisega valitsusest ja temast sai Riigikogu liige, hiljem ka riigikogu väliskomisjoni aseesimees. 

11. mail 2021 teatas ERR, et juuni algul asub Luik tööle välisministeeriumi juhtkonna nõunikuna, kelle teemavaldkonnaks on NATO strateegilise kontseptsiooni väljatöötamisega seonduv, ja lahkub seetõttu Riigikogust. 

25. augustil 2021 andis Luik üle oma volikirja NATO peasekretärile Jens Stoltenbergile. Suursaadik Luik on Eesti alaline esindaja Põhja-Atlandi Nõukogus, alliansi Brüsseli peakorteris (vt välisministeeriumi koduleht).

Isiklikku
---------

Tema isa oli onkoloog Aleksander Gavrilov. Tema ema oli röntgenoloog Lilian Luik , emapoolne vanaisa Karl Luik (1891–1942) oli Eesti sõjaväelane (major).

Tunnustus
---------

* 2004 – Riigivapi III klassi teenetemärk

Artikleid
---------

* Jüri Luik: NATO piiril ja piiri taga – Eesti viis aastat NATOs Postimees.ee, 26. veebruar 2009

Viited
------

1. ↑  | Autor Jüri Luik, Diplomaatia, 5. november 2008
2. ↑  | Jüri Luik on Eesti Vabariigi kaitseminister alates 12. juunist 2017, Kaitseministeerium, 5. november 2020
3. ↑  "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 2. oktoober 2016. Vaadatud 29. septembril 2016.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
4. ↑  Äriregistri otsing, 28.09.2016.
5. ↑  Ülle Harju (15. august 2022). "Mikk Marran: kindlasti pole RMK seadusest kõrgemal". *Postimees*. Vaadatud 16. august 2022.
6. ↑  Reformierakond astub sammu tagasi ja presidendikandidaadiks saab Kersti Kaljulaid, epl.ee, 28. september 2016.
7. ↑  Fraktsioonid kinnitavad toetust Kaljulaiule, Reformierakond otsustab homme, ERR, 27. september 2016.
8. ↑  DELFI VIDEO | Kaitseministriks saav Jüri Luik: tulin poliitikasse tagasi kohusetundest, Delfi, 7. juuni 2017
9. 1 2  Anneli Ammas (30.11.2002). "Kelle mantli pärib Jüri Luik?". *Eesti Päevaleht*.
10. ↑  "Vähitohter suri". *Õhtuleht*. 6.10.1999.

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Tsitaadid Vikitsitaatides: **Jüri Luik** |

* Jüri Luige CV (PDF)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**Hain Rebas** | **Eesti kaitseminister**1993–1994 | Järgnev**Indrek Kannik** |
| Eelnev**Trivimi Velliste** | **Eesti välisminister**1994–1995 | Järgnev**Riivo Sinijärv** |
| Eelnev**Andrus Öövel** | **Eesti kaitseminister**1999–2002 | Järgnev**Sven Mikser** |
| Eelnev**Margus Tsahkna** | **Eesti kaitseminister**2017–2021 | Järgnev**Kalle Laanet** |

| * v
* r
Eesti välisministrid |
| --- |
| Kuni 1940. aastani | 
Jaan Poska • Ants Piip • Ado Birk • Karl Robert Pusta • Otto Strandman • Ants Piip • Aleksander Hellat • Friedrich Akel • Otto Strandman • Karl Robert Pusta • Ants Piip • Friedrich Akel • Aleksander Hellat • Hans Rebane • Jaan Lattik • Jaan Tõnisson • Mihkel Pung • August Rei • Ants Piip • Julius Seljamaa • Friedrich Akel • Karl Selter • Ants Piip |
| Eksiilis | 
August Rei • Aleksander Warma • August Koern • Elmar Lipping • Olev Olesk |
| Alates 1991. aastast | 
Lennart Meri • Jaan Manitski • Trivimi Velliste • Jüri Luik • Riivo Sinijärv • Siim Kallas • Toomas Hendrik Ilves • Raul Mälk • Toomas Hendrik Ilves • Kristiina Ojuland • Rein Lang • Urmas Paet • Keit Pentus-Rosimannus • Marina Kaljurand • Jürgen Ligi • Sven Mikser • Urmas Reinsalu • Eva-Maria Liimets • Urmas Reinsalu • Margus Tsahkna |