recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Türi algkooli juhataja Mihkel Rõuk (1938)
**Mihkel Rõuk** (5. september 1891 Kabala vald, Viljandimaa – 25. september 1941 Sverdlovski oblast) oli eesti kooli- ja ühiskonnategelane ning poliitik. Ta oli Rahvuskogu liige.

Elulugu
-------

Mihkel Rõuk sündis 1891. aasta 5. septembril Viljandimaal Kabala vallas taluomaniku pojana. Pärast alghariduse omandamist kohalikus vallakoolis õppis ta Eesti Aleksandrikoolis ja Viljandi linnakoolis. Lisaks võttis ta kursuseid Tartu Ülikoolist botaanikas ja keemias ning omandas eksternina õpetajakutse. Õpetajana töötas Rõuk Karksi-Nuia algkoolis, Narva-Jõesuu, Koordi ja Koigi ministeeriumikoolis. 1915. aasta 1. novembril sai temast Türi kroonu algkooli õpetaja ja juba järgmisel aastal algkooli juhataja. Selles ametis töötas ta ligi 30 aastat, kuni 1941. aastal Venemaale küüditamiseni.

Rõuk võttis osa ka seltskonna- ja omavalitsusetööst. Ta oli Eesti Vabariigi ajal volinik peaaegu kõigis Türi alevi- ja linna volikogudes. Mitu korda valiti Rõuk volikogu juhatajaks. Tema algatusel ehitati Türile uus koolimaja ning rajati uus progümnaasium, mis muudeti 1924. aastal aiandusmajandusgümnaasiumiks ja töötas kuni 2011. aastani. Samuti pani Rõuk aluse Türi ühistegevusele, mille tulemusena rajati Türi ühispank. Rõuk valiti ka ühispanga nõukogu liikmeks. Rõuku loetakse ka üheks Võhma tapamaja asutajaks, kus ta ka juhatuses oli. Rõuk kuulus ka Türi põllumeeste konventi ning pidas talu Võhma lähedas Kabala vallas.

Kaitseliitu astus Rõuk kohe pärast seda, kui see organisatsioon loodi. Ta oli Järva maleva propagandapealik ja Türi malevkonna noorkotkaste vanem. Rõugu tegevust tunnustati Kotkaristiga.

Iseseisvas Eesti Vabariigis tegutses Rõuk rahvuslikku süsteemi toetavalt. Ta astus Eesti Rahvaerakonda ning osales 1926. aasta valimistel selle partei nimekirjas Järva valimisringkonnas. Pärast parteide keelamist oli Rõuk tegev ka Isamaaliidus. Ta oli Järva maakomitee juhatuse liige ning Türi osakonna abiesimees.

Rõuk valiti 1937. aastal Rahvuskogu esimesse kotta, kus 80 liiget töötas välja uut Eesti põhiseadust. Rõuk kandideeris Riigivolikokku Türi valimisringkonnas nii 1938. aasta kui ka 1940. aasta valimistel, kuid 1938. aastal ei osutunud ta valituks ning 1940. aastal sunniti ta oma kandidatuurist loobuma.

Viited
------



1. 1 2 3 4 5  "Mihkel Rõuk ja ta töö". *Järva Teataja*. 18.02.1938.
2. 1 2  "Mihkel Rõuk 25 aastat koolipõllul". *Postimees*. 27.10.1936.
3. ↑  "Neid, kes küüditati". *Järva Teataja*. 13.06.1942.
4. ↑  "Türi gümnaasium muutub põhikooliks". *Postimees*. 16.04.2010.
5. ↑  "Andmeid teenetemärkide kohta". *Järva Teataja*. 26.01.1938.
6. ↑  "Eesti Rahwaerakonna kandidaatide nimekiri". *Postimees*. 25.04.1926.
7. ↑  "M. Rõuk võttis oma kandidatuuri". *Järva Teataja*. 12.07.1940.
Tainode rahvuslipp
**Tainod** ehk ***Taíno*-indiaanlased** [ta'iino] olid Haiti saare, Puerto Rico (taino keeles Borikén), Jamaica ning Kuuba idaosa põliselanikud, kes kuulusid aravakkide hulka.

Paljude teadlaste arvates on tainod genotsiidi ja haiguste tagajärjel välja surnud, kuid mõned põliselanike grupid peavad ennast siiani tainodeks.

Kui Christoph Kolumbus 1492 Haiti saarele saabus, oli seal viis tainode kuningriiki, millest igaühte valitses kuningas (*cacique*), kellele anti andamit. Tainod olid sõjajalal kariibidega, kuid said nähtavasti hästi läbi siboneidega.

Hispaanlaste vallutuse ajal elas suuremates tainode asulates umbes 3000 inimest.

Kultuur ja elulaad
------------------

Tüüpilise tainode küla (**yucayeque**) keskel oli tasane õu (**batey**), kus mängiti mänge ja peeti pühasid. Seda õue ümbritsesid majad.

Tainod mängisid tseremoniaalset kummipalliga pallimängu, milles olid võistlevad võistkonnad (10 kuni 30 mängijat võistkonnas). Võitjatele tõi see mäng head saaki ja terveid lapsi.

Ühiskond jagunes neljaks põhiklassiks:

* 1) *naboria* 'd (töölised)
* 2) *nitaíno* 'd (allpealikud)
* 3) *bohique* 'd (ülikud ja preestrid)
* 4) *cacique* 'd (kuningad)

Tavalised inimesed elasid pikkades ümmargustes majades (*bohío* 'des), mis ehitati puitpostidest, põimitud õlgedest ja palmilehtedest. Sellises majas elas sageli 10–15 perekonda. *Cacique* 'd elasid samalaadse ehitusega nelinurksetes hoonetes, millel olid puidust eeskojad.
**Peggy Annette Whitson** (sündinud 9. veebruaril 1960) on Ameerika Ühendriikide biokeemik ja endine NASA astronaut. Ta valiti astronaudiks 1996. aastal ja tema esimene missioon toimus 2002. aastal kui ta kuulus Rahvusvahelise Kosmosejaama (ISS) 5. ekspeditsiooni. Whitsoni teine missioon toimus 2007. aastal kui ta sai 16. ekspeditsiooni komandöriks, mis tegi temast ISS-i esimese naiskomandöri. Aastatel 2016-2017 kuulus Whitson 50. 51. ja 52. ekspeditsiooni meeskonda. 

51. ekspeditsiooni ajal sai ta esimeseks naisastronaudiks, kes kaks korda olnud Rahvusvahelise Kosmosejaama komandör. Whitson naasis Maale 3. septembril 2017, olles kosmoses veetnud kokku 665 päeva, mis teeb temast NASA kogenuima astronaudi. Ta sai 57-aastaselt maailma vanimaks naisastronaudiks.

15. juunil 2018 teatas Whitson, et lahkub NASA-st ning tema lahkumisavaldus jõustus samal päeval.

Viited
------

1. 1 2  "Peggy Whitson: Record-Holding Astronaut". *Space.com*. Vaadatud 30. juuli 2018.
2. ↑  "'American Space Ninja' Back On Earth After Record-Breaking Flight". *NPR*. Vaadatud 30. juuli 2018.
3. ↑  "Record-Setting NASA Astronaut Peggy Whitson Retires". *NASA*. Vaadatud 30. juuli 2018.
**Nõgeselised** (*Urticaceae*) on taimesugukond roosilaadsete seltsist.

Kirjeldus
---------

Nõgeseliste sugukonda kuulub nii põõsaid, ronitaimi, rohttaimi kui ka mõned puud. Lehed on reeglina lihtlehed ning paljudel taimedel esinevad kõrvekarvad. Õied on ühesoolised ning levikuviisidest on kõige levinum tuultolmlemine.

Süstemaatika
------------

Traditsiooniliselt on sugukond paigutatud nõgeselaadsete seltsi, kuid uuemad süsteemid, APG II ja APG III, liigitavad nõgeselised roosilaadsete seltsi.

Nõgeseliste sugukonda kuulub umbes 2600 liiki, mis on erinevate süstemaatikate järgi jagatud 54-79 perekonnaks. Suurimad perekonnad on piilea (*Pilea*) (500 kuni 715 liiki), *Elatostema* (300 liiki), nõges (*Urtica*) (80 liiki) ja tsekroopia (*Cecropia*) (75 liiki).

Levila
------

Nõgeseliste sugukonna esindajaid leiab kõikjal, välja arvatud polaaraladel.

Perekonnad
----------

* *Aboriella*
* *Achudemia*
* *Archiboehmeria*
* *Astrothalamus*
* *Australina*
* *Boehmeria* – bömeeria
* *Cecropia* – tsekroopia
* *Chamabainia*
* *Coussapoa*
* *Cypholophus*
* *Debregeasia*
* *Dendrocnide* – nõgespuu
* *Didymodoxa*
* *Discocnide*
* *Droguetia*
* *Elatostema*
* *Forsskaolea*
* *Gesnouinia*
* *Gibbsia*
* *Girardinia*
* *Laportea* – laportea
* *Lecanthus*
* *Leucosyke*
* *Maoutia*
* *Meniscogyne*
* *Metatrophis*
* *Myriocarpa*
* *Nanocnide*
* *Neodistemon*
* *Neraudia*
* *Nothocnide*
* *Obetia*
* *Oreocnide*
* *Parietaria* – juudinõges
* *Pellionia*
* *Petelotiella*
* *Phenax*
* *Pilea*
* *Pipturus*
* *Pouzolzia*
* *Procris*
* *Rousselia*
* *Sarcochlamys*
* *Sarcopilea*
* *Soleirolia*
* *Touchardia*
* *Urera*
* *Urtica* – nõges
Keiser Taishō
**Taishō ajastu** oli periood Jaapani ajaloos aastatel 1912–1926 keiser Taishō valitsemisajal.

Mood Taishō ajastul
-------------------

Taishō ajastule oli iseloomulik avatus läänemaadele ja riigis leviv demokraatia, mille mõjud tugevasti kujundasid Jaapani riideid ja selle aja moodi. Jaapani rõivad hakkasid vastavalt läänestumise trendidele muutuma. Üha tavalisemaks muutus lääne rõivaste kandmine. Lääne rõivaste kandmine oli modernsuse sümboliks ja väljendas liberaalset mõttemaailma. Just tänu lääne mõjule Taishō ajastul ilmnesid julged moetrendid, mis tänu keemilistele värvidele, sünteetilistele kiududele ja mehaanilise protsessi levikule tegid uudsed esemed paremini kättesaadavaks laiemale elanikkonnale. Esimesena kandsid lääne riideid ainult kõrgklassi mehed ja ärimehed, kuid järk-järgult levisid need ka teistesse klassidesse. Ilmusid "moodsad tüdrukud" keda kutsuti *moga* '​deks. Nad järgisid läänelikku moodi ja liberaalset läänemaalist elustiili ning neid tihti kutsuti ka Jaapani *flapper* '​iteks. Nad sümboliseerisid seksuaalselt vabanenud linnatarbijat, vabadust ja vabanemist minevikust. Nende eesmärgiks oli vabaneda vanadest traditsioonidest ja tavadest. Noored generatsioonid kandsid segamini nii traditsioonilisi riideid kui ka lääneriideid. Vanem generatsioon aga kandis ainult traditsioonilisi riideid. Tänavatel võis nähe mõlemat stiili segamini. Populaarne oli kanda *flapper-*stiilis kleite pikkade pärlikettidega ja mütse. Kanti aksessuaare nagu kindaid, kotte ja päevavarje. Koolitüdrukud kandsid *hakama* '​sid koos *hakamashita* '​dega. Mehed kandsid tavaliselt kas ülikonda või kimonot. Võis ka näha nende kahe segu. Näiteks kanti *hakama* '​t koos kimono ja läänemaa pärase särgi ja kaabuga. Populaarne oli ka kanda *haori* '​t koos *himo* lipsudega. Jalas kanti läänepäraseid nahast jalanõusid või traditsioonilisi *geta* '​sid. Koolivormiks oli alguses hakamad, aga Taishō ajastu lõpus hakkasid poisid kandma *gakuran* '​e koos *geta* '​dega. Koolitüdrukute seas oli populaarne kanda nahksaapaid ja juustes suuri lipsukesi.

### Kimono

Taishō ajastul arenes materjal nimega *meisen*, mis tõi esmakordselt paljudele naistele kättesaadava kaasaegse kimonomoe. Jõukamad jaapanlannad ja kaasaegsed töötavad naised kandsid neid igapäevaseks linnariietuseks. Maatüdrukutel oli võib-olla ainult üks, mida erilistel puhkudel kanda. *Meisen* '​i siidi kujundused ja mustrid olid algstaadiumis üsna lihtsad nagu triibud, rist, noolesuled ja väikesed korduvad mustrid. Hiljem muutusid traditsioonilised mustrid stiliseeritud ja suurte lillede ja maastike vastu ning Taishō ajastuks tulid erksad, suured ja dünaamilised kujundused, mis olid inspireeritud Euroopa kunstiliikumisest, nagu *art deco* ja *art nouveau*, ekspressionism ja konstruktivism.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**Meiji ajastu** | **Taishō ajastu**1912–1926 | Järgnev**Shōwa ajastu** |
***Ska-punk*** on *fusion*-muusika žanr, milles on kombineeritud *ska* ja *punk rock*.*Ska-punk* saavutas kõige suurema kommertsliku edu Ameerika Ühendriikides 1990ndate lõpul. ***Ska-core*** (ka ***skacore***) on *ska-punk*'i alamžanr, milles *ska* seguneb *hardcore punk*'iga. 

*Ska-punk*'i omadused varieeruvad tänu kontrastsete žanrite sulandumisele. Rohkem pungi mõjudega stiil sisaldab tihti kiiremat tempot, kitarrimoonutust, *punk rock*'i stiilist pärit interlüüde ja punkstiilist vokaale.
Suuremate *ska*-mõjutustega *ska-punk* sisaldab täiuslikumate instrumentide kasutust ning puhtamat vokaali ja muusikalist kõla.
Enim levinud instrumentide koosseis sisaldab elektrikitarri, basskitarri, trumme, puhkpille (näiteks tromboone või trompeteid), saksofone ja mõnikord orelit.

Ajalugu
-------

*Ska* ja *punk rock* kombineeriti esimest korda "2 tone" liikumise ajal 1970ndate lõpul,bändide nagu The Specials, The Selecter, The Beat ja Madness poolt. Kahe žanri segunemine muutus väga laialt levinuks 1980ndatel kolmanda *ska*-laine ajal ning seda seostab suurem osa inimesi *ska-punk*'iga. Operation Ivy moodustati 1987. aastal San Franciscos ning seda kollektiivi peetakse žanri pioneeriks. Termin *ska-core* ilmus esimest korda ansambli The Mighty Mighty Bosstones 1993. aasta albumi nimes "Ska-Core, the Devil, and More". Ansamblid nagu Sublime ja No Doubt kogusid *mainstream*-edu *ska-punk*'iga oma albumitega "Tragic Kingdom" (No Doubt) ja "Sublime" (Sublime).

Viited
------

1. ↑  "Ska Revival". Allmusic. Originaali arhiivikoopia seisuga 9. detsember 2010. Vaadatud 14. detsember 2011.
2. ↑  "Third Wave Ska Revival". Allmusic. Originaali arhiivikoopia seisuga 9. detsember 2010. Vaadatud 14. detsember 2011.
3. ↑  "Ska-Punk". Allmusic. Originaali arhiivikoopia seisuga 9. detsember 2010. Vaadatud 14. detsember 2011.
|  |
| --- |
| SARSi haiguspuhang |
|  |
|  ██ Riigid kinnitatud surmajuhtumitega██ Riigid kinnitatud nakatumistega██ Nakatumisteta territooriumid  |
| Haigus | SARS |
| Viirus | SARS-CoV |
|
| Peiteaeg | 1–10 päeva |
| Kestus | 2002–2004 |
| Asukoht | kogu maailm |
|
| Esmajuhtum | Foshan, Hiina |
|
|
| Tagajärjed |
|
|
| Nakatunuid | 8098 |
|
| Surmi | 774 |
|
|
|
|
|
|
|
| Surmavusmäär | 9,56% |
|
| Ennetus |
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
| Ametlik teave |
| Võrguteavikud | WHO SARSi leht |
|  Meediafailid Wikimedia Commonsis |

**SARSi haiguspuhang** oli aastatel 2002–2004 toimunud epideemia, mille põhjustas SARS. Raske äge respiratoorne sündroom (SARS) on hingamisteede haigus, mille põhjustab viirus, mida nimetatakse SARSiga seotud koronaviiruseks (SARS-CoV). SARS-ist teatati esimest korda Aasias 2003. aasta veebruaris. Järgmiste kuude jooksul levis haigus enam kui kahekümnesse Aasia, Põhja-Ameerika, Lõuna-Ameerika ja Euroopa riiki, enne kui SARS-i ülemaailmne puhang 2003. aastal tõrjuti. 2004. aastal oli Hiinas teine ​​väike haiguspuhang.

Puhang sai alguse novembris 2002 Lõuna-Hiinas Guangdongi provintsis asuvast Foshani linnast. Hiina teavitas Maailma Tervishoiuorganisatsiooni (WHO) uuest haigusest 10. veebruaril 2003, mil haigusesse oli nakatunud 305 inimest ning surnud 5 inimest. Veebruari keskpaigas teatas Hiina, et Guangdongi provintsi epideemia kõrgpunkt on möödas, kuid see oli tõenäoliselt ekslik info, sest hiljem teatati veel 806 inimese nakatumisest ja 34 inimese surmast.

Veebruaris 2003 kutsuti WHO itaallasest nakkushaiguste spetsialist dr. Carlo Urbani Vietnamis Hanois üle vaatama üht Ameerika Ühendriikide ärimeest, kellel kahtlustati raskekujulist grippi. Urbani märkas, et sama haiguse sümptomid olid ka mitmel haigla töötajal, ning mõistis, et tõenäoliselt on tegemist uue ja väga nakkava haigusega. Urbani teavitas viivitamatult oma kahtlustest WHOd. Urbani nakatus ka ise SARSi ning suri 29. märtsil 2003.

WHO hoiatas Urbani info alusel ülejäänud maailma ning haiguse levikut õnnestus karantiini ja nakatunute isoleerimisega aeglustada. SARSi levik piirati viie kuuga, haigusesse nakatunuid tuvastati kokku 8098 ja selle tagajärjel suri 774 inimest. SARSi juhtumeid pole maailmas pärast 2004. aastat tuvastatud, kuid haigusega suguluses olev viirus SARS-CoV-2 põhjustas 2019.–2020. aasta koroonaviirushaiguse pandeemia.

Viited
------

1. ↑  Severe acute respiratory syndrome, www.who.int. Vaadatud 2012-05-28.
2. ↑  Severe acute respiratory syndrome | SA Health
3. ↑  "Epidemiologic Clues to SARS Origin in China". *NCBI*. Vaadatud 21. märts 2020.
4. ↑  "WHO remembers Dr Carlo Urbani as a hero who fought SARS". *WHO*. Vaadatud 21. märts 2020.
5. 1 2  "Dr. Carlo Urbani of the World Health Organization dies of SARS". *WHO*. Vaadatud 21. märts 2020.
6. ↑  "SARS Basics Fact Sheet". *CDC*. Vaadatud 21. märts 2020.
7. ↑  "COVID-19 coronavirus epidemic has a natural origin". *Science Daily*. Vaadatud 21. märts 2020.
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel on seadmest; ratas on ka kalakajaka rahvapärane nimetus* |

---

Puust ratas 2. aastatuhandest eKr
**Ratas** on kettakujuline, ideaalse ringkontuuriga osa (ese), mis serviti püstasendis pöörleb ümber oma telje. Ratas on paljude töö- ja transpordimasinate, liiklusvahendite osa, ülekannete ja liikumise muundamise seadmete üks põhilisi detaile, koosneb rummust, kodaratest ja pöiast.

Töömasinates kasutatakse rattaid pöörlemissageduse muutmiseks rihm-, hammas- või tiguülekandes või pöörlemise suuna muutmiseks või liikumise ülekandmiseks erisihiliste telgedega masinaosade vahel.

Ratas on inimkonna üks tähtsamaid leiutisi.

Rattad on maapinnal liikuvate masinate kõige tähtsamad käiturid.

Ajalugu
-------

Teadaolevalt võeti ratas esimesena kasutusele Sumeris 4. aastatuhandel eKr.

Vanad kreeklased, etruskid ja roomlased kasutasid samasuguseid rattavorme nagu neist vanemad kultuuridki. Algselt kasutasid nad üksnes ketasratast, hiljem veeti ketasrattalise vankriga peamiselt väga raskeid koormaid. Hiljem hakkasid nad kasutama kõõlkodaratega rattaid ning 4, 6 või 8 radiaalse kodaraga rattaid. Keltide alal oli kodaraid 10–14.

Kreeklased ja roomlased täiustasid rattaid keltide eeskujul. Nad võtsid kasutusele rauast rehvi. Leidus ka pronksist rehve, millel oli neetidega kinnitatud puust pöid. Roomlased õppisid arvatavasti samuti keltide eeskujul valama pronksist rummu. Hilise vabariigi ajal leiutasid nad rull-laagril liikuva ratta, mis oli kuullaagritega ratta eelkäija.

Vankriratta läbimõõt oli harilikult umbes 80 cm.

Idamaade eeskujul kasutati antiikajal ratast tõsteseadmetes ploki osana. Hellenismi ajal leiutati ajamiratas, varase keisririigi ajal veetõste- ja veskiratas.

Vaata ka
--------

* Hammasratas
* Ring
* Vankriratas
* Vesiratas
* Velg

Viited
------

1. 1 2 3  Tehnikaleksikon, lk. 419
2. 1 2 3 4  Antiigileksikon, 2. kd. lk. 129

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Ratas** |

|  |  |
| --- | --- |
|  | Tsitaadid Vikitsitaatides: **Ratas** |
**Nõelakinnas** (ka **viltkinnas**) on erilise nõelaga punutud ja viltjaks vanutatud kinnas.

Ajaloost
--------

Lääne- ja Kesk-Euroopas olid nõelakindad tuntud juba I aastatuhande algupoolel. Ida-Euroopas, Skandinaavias, Soomes ja Baltimail võeti need kasutusele mõnevõrra hiljem. Eestis on nõelakindad teada 11. sajandist.

19. sajandi keskosas olid nõelakindad kasutusel veel eesti pulma- ja matusekommetes, igapäevasest kasutusest olid nad kadumas. Need asetati näiteks pulmade ajal veimavakale kurjade vaimude peletamiseks.

Teostus
-------

Nõelakindaid tehti jämedast valgest villasest lõngast, kasutades suurt lamedat luu-, puu- või metallnõela. Seejärel kindad vanutati tugevasti viltjaks. Sellised labakindad olid tömbi otsa ja veidi laieneva suuga, mille äärt kaunistasid värvilised tikkeread, Saaremaal ka narmad. Kudumisvarrastel kootud kindad hakkasid levima 14. sajandil ning tõrjusid nõelakindad aja jooksul kõrvale..

Vaata ka
--------

* kirikindad
* kätised
* randmeribad
* labakinnas
* vetukad

Viited
------

1. ↑  Eesti keele seletav sõnaraamat  vaadatud 01.05.2020
2. 1 2  Eesti rahvakultuuri leksikon (3. trükk). 2007. Koostanud ja toimetanud Ants Viires. Eesti Entsüklopeediakirjastus. Lk 185
3. ↑  Eesti etnograafia sõnaraamat. Koostanud Arvi Ränk, toimetanud Õie Ränk. Tallinn 1995. lk 128

Välislingid
-----------

* Nõelakindad, Eesti Rahva Muuseum
* Traditsioonid Eestis, Ann Ojaste 2009
**John Tungal** (22. juuli 1924 Tallinn – 6. märts 2010) oli eesti muusikateadlane, koorijuht ja pedagoog. 

John Tungal lõpetas 1961 Leningradi Konservatooriumi. Ta töötas 1947–1959 koori- ja orkestrijuhina Kirovis ja 1959–1981 muusikaõpetajana Tallinna 19. Keskkoolis. 1947. aastast oli ta Tallinna Riikliku Konservatooriumi harmoonia-, dirigeerimis- ja koolimetoodika õppejõud, 1987. aastast dotsent. Tungal asutas 1974. aastal Tallinna Puhkeparkide Direktsiooni Vene Koorikapelli ja oli 1981. aastani selle dirigent. 

Tungal oli 1965. 1969. 1975. ja 1980. aasta üldlaulupeol ning 1967. 1972. ja 1977. aastal noorte laulupeol vene kooride üldjuht. Kirjutanud lavamuusikat, koorilaule ja -töötlusi ning artikleid ja arvustusi.

Tunnustus
---------

* 1966 medal "Töövapruse eest"
* 1969 Eesti NSV teeneline õpetaja

Isiklikku
---------

Tema abikaasa oli Livia Tungal ja tütar Olga Tungal.

Viited
------

1. ↑  "Elulugu". Originaali arhiivikoopia seisuga 18. detsember 2011. Vaadatud 8. juulil 2010.
Ottomar Meykow
**Ottomar Johann Friedrich Meykow** (19. jaanuar (vkj. 7. jaanuar) 1823 Tartu – 17. veebruar (vkj. 5. veebruar) 1894 Tartu) oli baltisaksa õigusteadlane.

Ottomar Meykow oli linnakodaniku poeg. Ta õppis Tartu ülikooli õigusteaduskonnas 1842–1846, 1847. aastal kaitses magistritöö teemal "De duplae stipulationis computatione" ja 1850. aastal doktoriväitekirja teemal "Die Diction der römischen Brautgabe".

8. septembril 1847 asus Meykow tööle Venemaa kohtuministeeriumis, 11. detsembril 1851 senati 4. osakonnas, mille sekretäri kohalt nimetati ta 22. mail 1855 Kaasani ülikooli erakorraliseks professoriks Rooma õiguse alal.

13. augustil 1858 asus Meykow tööle Tartu ülikoolis Rooma ja germaani õiguse, üldkohtumenetluse ning üldise praktilise õigusteaduse kateedrisse korralise professori ametikohale. Aastatel 1872–1876 oli ta õigusteaduskonna dekaan ja 1876–1881 Tartu ülikooli rektor. 1885. aasta suvel astus ta ametist tagasi, aga 1887. aastal hakkas Tartu ülikoolis taas tööle ja aastatel 1890–1892 oli uuesti rektor. Seejärel astus ta protestiks venestamise vastu ametist teist korda tagasi.

Viited
------

1. 1 2   Tartu Ülikooli õppejõud kuni 1918. Üliõpilased kuni 1918

Välislingid
-----------

* Teoseid

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**Georg Philipp von Oettingen (1868–1876)** | **Tartu ülikooli rektor  Ottomar Johann Friedrich Meykow**1876–1881 | Järgnev**Eduard Georg von Wahl (1881–1885)** |
| Eelnev**Alexander Schmidt (1885–1890)** | **Tartu ülikooli rektor  Ottomar Johann Friedrich Meykow**1890–1892 | Järgnev**Anton Budilovitš (1892–1901)** |
Estadio Municipal de Ipurua
**Sociedad Deportiva Eibar, S.A.D.** on Hispaania jalgpalliklubi, mille kodulinn on Eibar. Klubi mängib Hispaania esiliigas Segunda División.

Klubi on asutatud 30. novembril 1940.

Hooajal 2013–14 võitis klubi Hispaania esiliiga ja tõusis hooajaks 2014/15 esimest korda Hispaania kõrgliigasse. Hooajal 2017–18 saavutas Eibar Hispaania kõrgliigas üheksanda koha, mis on jäänud seal klubi parimaks kohaks. Hispaania kõrgliigast langes Eibar välja hooajal 2020–21.

Klubi kodustaadion on Estadio Municipal de Ipurua, mis mahutab 8100 pealtvaatajat. See oli Hispaania kõrgliiga klubide staadionitest üks väiksemaid.

Klubil on ka naiskond, mis mängib Hispaania naiste jalgpalli esiliigas.

Praegune koosseis
-----------------

*Seisuga 10. september 2020*

Märkus: Lipud näitavad rahvuskoondist vastavalt FIFA reeglitele. Mängijatel võib olla aga mitu kodakondsust.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Nr. |  | Positsioon | Mängija |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | Serbia | VV | Marko Dmitrović |
| 2 | Argentina | KA | Esteban Burgos |
| 3 | Hispaania | KA | Pedro Bigas |
| 4 | Portugal | KA | Paulo Oliveira |
| 5 | Hispaania | KA | José Antonio Martínez |
| 6 | Hispaania | PK | Sergio Álvarez |
| 7 | Hispaania | RÜ | Quique González |
| 8 | Senegal | PK | Pape Diop |
| 9 | Hispaania | RÜ | Sergi Enrich |
| 10 | Hispaania | PK | Edu Expósito |
| 11 | Portugal | KA | Rafa Soares *(laenul Vitória de Guimarãesist)* |

 |  | 

| Nr. |  | Positsioon | Mängija |
| --- | --- | --- | --- |
| 13 | Hispaania | VV | Yoel |
| 14 | Jaapan | PK | Takashi Inui |
| 15 | Hispaania | KA | José Ángel |
| 17 | Hispaania | RÜ | Kike |
| 18 | Hispaania | PK | Recio *(laenul Leganésest)* |
| 19 | Poola | PK | Damian Kądzior |
| 20 | Hispaania | KA | Rober Correa |
| 21 | Hispaania | PK | Pedro León |
| 22 | Hispaania | KA | Álvaro Tejero |
| 23 | Hispaania | KA | Anaitz Arbilla |
| 26 | Hispaania | PK | Roberto Olabe |

 |

Viited
------

1. ↑  "Primer Equipo Squad". SD Eibar.

Välislingid
-----------

* Ametlik koduleht
Maailma taimkattekaart
**Taimkate** ehk **vegetatsioon** on mingi maa-ala taimekoosluste kogum.

Taimkate on üks kõige üldisemaid termineid taime-elu kohta. See hõlmab kogu taimedest moodustunud maapinnakatte, olenemata selle eluvormidest, liigilisest koostisest, ruumilisest ulatusest või muudest botaanilistest või geograafilistest tunnustest. Maailmas on kõige levinumad taimkatted mets, rohumaa, soo, ja tundra. Taimkatte järgi on saanud nime mitu loodusvööndit.

Taimkatted erinevad väga suures ulatuses liigirikkuse poolest. Kõige liigirikkamad taimkatted on maailmas selva ja Eestis puisniit, aga kõige liigivaesemad taimkatted on maailmas kõrbetes, sealhulgas külmakõrbetes ja Eestis liivikutel. Taimkate võib olla inimtegevusest puutumatu, näiteks ürgmets, mangroovisoo või raba, kuid ka suuresti inimtekkeline, näiteks teeservad, viljapõllud ning aiad ja muru. Üldreeglina on taimkate seda liigirikkam, mida väiksem on temale inimmõju.

Taimkate on laiem termin kui taimestik ehk floora, mis märgib mingile maa-alale iseloomulikku taimeliikide kogumit.

Eesti peamine taimkatte kaardistamine tehti välitööde käigus 1934–1956. Selle tulemused on kokku võtnud Liivia Laasimer.

Vegetatsiooniperiood ehk taimekasvuperiood ehk -aeg on see periood, mille jooksul toimuvad taime füsioloogilised protsessid, eeskätt kasv ja paljunemine.

Vaata ka
--------

* Taimkattekaart
* Taimkattetüüp
* Taimkattevöönd
* Vegetatsioonimeetod
* Taimkatte kaugseire

Viited
------

1. ↑  Võõrsõnade leksikon. Tallinn, "Valgus" 1979, lk. 650

Kirjandus
---------

* Liivia Laasimer. "Eesti NSV taimkate". Tallinn 1965.
Ludovico Sforza portree. Giovanni Ambrogio de Predisi miniatuur
**Ludovico Maria Sforza** ehk **Ludovico il Moro** (27. juuli 1452 – 27. mai 1508) oli Milano hertsog aastatel 1480–1499, Francesco I Sforza ja Bianca Maria Visconti teine poeg. Ludovico Sforzat kutsuti *il Moro* ehk "mauriks" tema tõmmu jume tõttu.

Abiellus Beatrice d'Este'ga (1475–1497). Lapsed Massimiliano Sforza ja Francesco II Sforza, kolmas laps sündis surnult ja tema sünnitamine maksis elu ka Beatricele.

Pärast Ludovico vanema venna Galeazzo Maria Sforza surma läks Milanos võim Galeazzo seitsmeaastase poja Gian Galeazzo Sforza kätte. Gian Galeazzo regendiks sai tema ema Bona di Savoia, kuid tegelik võim Milanos oli juba siis Ludovico käes. Kui 1494 Gian Galeazzo suri, sai Ludovico täieõiguslikuks Milano valitsejaks.

Aastal 1499 tungis Prantsusmaa kuningas Louis XII Itaaliasse. Kuningas, kellel Gian Galeazzo Visconti lapselapselapsena oli pärilusõigus Milano hertsogkonnale, võttis Ludovicolt tema valdused. Ludovico püüdlus maid tagasi saada löödi 1500 Novaras tagasi; ta langes vangi ja suri 1508 vangistuses Prantsusmaal.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**Giovanni Galeazzo Sforza** | **Milano hertsog**1480–1499  restauratsioon 1500 | Järgnev**Louis XII** |
**Tõnis Kõrvits** (sündinud 16. augustil 1944 Jaroslavlis) on eesti arranžeerija-orkestreerija, helilooja ja kitarrist.

Haridus
-------

Lõpetanud 1959. aastal Tallinna Lastemuusikakooli viiuli erialal (õpetaja Ülo Bergmann). On lõpetanud 1962. aastal Tallinna 22. Keskkooli ja õppinud Tartu Riiklikus Ülikoolis füüsikat. Täiendanud end muusika alal iseõppimise teel.

Töökohad
--------

Olnud 1970–1985 Eesti Raadio Raadioteatri muusikatoimetaja, 1985–1993 Eesti Televisiooni ja 1/3 Raadio Kontsertorkestri dirigent, hiljem vabakutseline.

Loominguline tegevus
--------------------

Kirjutanud muusikat filmidele (animafilm" Punane, kollane, roheline", 1982; dokumentaalfilm "President", 1983; "Kevad südames", 1985; "Koduõu", ETV, 1987; tudengifilm "Koera surm", 1998 jm), kuuldemängudele ja telelavastustele ("Mõmmi ja aabits", "Kõige suurem sõber") ning lastelaule (CD "Õnneseen. Tõnis Kõrvitsa lastelaule", 2011), seadnud muusikat varieteedele (Viru varietee programmid "Faust" 1980, "Sinine ingel" 1981, "Minu veetlev leedi" 1985).

Mänginud paljudes stuudioansamblites kitarri, basskitarri ja klahvpille.

Viljaka arranžeerijana on ta seadnud muusikat üldlaulupidudele, filmidele ("Need vanad armastuskirjad", 1992; "Kuldrannake", 2006) ja heliplaatidele.

Ta keskendub džässile.

### Orkestreeringud ja seaded teatrikavastustele

* Hermanni "Hallo, Dolly!" (1974 Endla teatris)
* Brechti ja Weilli "Kolmekrossiooper" (1975 Endla teatris)
* Shermani "Mary Poppins" (1987 Draamateatris)
* Pajusaare "Detektiiv Lotte" (2008 Vanemuises)
* Pajusaare "Kosmonaut Lotte" (2012 Vanemuises)
* Pajusaare "Prints ja kerjus" (2013 Estonias)
* Muusika lavastustele Torga "Lood Viljandi paadimehe aegadest rahvaloomingu alusel" (1977 Ugalas)
* Liivese "Detsembriööl" ("Mürgi perenaine") (1980 Vene Draamateatris)
* Tokmakova "Kelluke ja kikerikii" (1983 Nukuteatris)
* Rodari "Cipollino seiklused" (2000 Kuressaare Linnateatris)

Tunnustus
---------

* 2008 – Eesti Kultuurkapitali helikunsti sihtkapitali aastapreemia (üldlaulupeo arranžeeringute eest)
* 2013 – Eesti Puhkpillimuusika Ühingu teenetemärk
* 2015 – Valgetähe IV klassi teenetemärk

Isiklikku
---------

Tema isa Harri Kõrvits (1915–2003) oli muusikateadlane ja helilooja, vennad Toomas, Tiit ja Harry, ka poeg Tõnu Kõrvits on muusikud.

Viited
------

1. ↑  Kulli, Jaanus (17. august 2019). "Tõnis Kõrvits: „Olen arranžeerimist võrrelnud alati koka tööga."". *Õhtuleht*. Vaadatud 14. jaanuaril 2020. tunnustatud arranžeerija ja helilooja Tõnis Kõrvits.
2. ↑  "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 4. veebruar 2015. Vaadatud 4. veebruaril 2015.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
3. ↑  Mikomägi, Margus (23. märts 2023). "Harry Kõrvits küsib ajakirjanikult: „Mis vaevab sinu südant?"". *Maaleht*. Vaadatud 23. märtsil 2023.
4. ↑  KULKA. "Helikunsti Sihtkapitali aastapreemiad 2001-2010".
5. ↑  EPÜ. "EPÜ Auliikmed ja teenetemärgid".
6. ↑  "Presidendilt saab tänavu teenetemärgi 99 inimest" ERR, 4. veebruar 2015
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib Türgi parteist; Maroko partei kohta vaata artiklit Õigluse ja Arengu Partei (Maroko)* |

---

**Õigluse ja Arengu Partei** (türgi keeles *Adalet ve Kalkınma Partisi*, lühendatult *AKP*) on Türgi partei, mis reklaamib end mõõduka ja konservatiivsena, toetades liberaalset turumajandust ja Türgi liitumist Euroopa Liiduga. Euroopa ajakirjandus seevastu nimetab parteid sageli islamimeelseks.

Alates 2005. aastast on AKP Euroopa Rahvapartei vaatlejaliige. 

2007. aasta parlamendivalimistel võitis AKP 46,6% häältest.

2008. aastal tegi Türgi peaprokurör avalduse AKP keelustamiseks, kuna tema hinnangul kujutas partei soov lubada naisüliõpilastel pearäti kandmist ohtu Türgi riigi ilmalikele alustele. Keelustamine ei kogunud konstitutsioonikohtus nõutavat kvalifitseeritud häälteenamust.

Parteijuht on alates 22. maist 2016 Binali Yıldırım. Eelmine esimees oli Ahmet Davutoğlu. Erakonna üks asutajaid ja kauaaegne esimees oli Türgi president Recep Tayyip Erdoğan. Endine Türgi president Abdullah Gül on samuti AKP liige.
**Shunsuke Nakamura** (中村 俊輔 *Nakamura Shunsuke*, sündinud 24. juunil 1978 Yokohamas) on Jaapani jalgpallur, kes mängib poolkaitsjana Jaapani kõrgliiga (J1 League) klubis Júbilo Iwata.

Karjäär
-------

Nakamura alustas jalgpalli mängimist 5-aastaselt. 12-aastaselt liitus ta Nissan FC noorte koondisega. 1997. aastal tõusis ta esindusklubi Jaapani liigas J1 League (*Nippon Puro Sakkā Rīgu* või *J Rīgu*) Yokohama F. Marinosi koosseisu. 1999. aastal valiti ta liiga tähtede koondisse ja aasta hiljem liiga parimaks mängijaks. 2002. aastal siirdus ta Itaaliasse Serie A klubisse Reggina Calcio 3,5 miljoni USA dollari suuruse lepingusumma alusel. Nakamura mängis Regginas 3 hooaega. 25. juunil 2005 siirdus ta 2,5 miljoni naelsterlingi eest Celticusse. Esimesel hooajal Šotimaal mängis Nakamura 32 mängu ja lõi 6 väravat. Celtic tuli Šotimaa meistriks ja võitis ka karika. 2009–2010 mängis ta La Liga klubis Espanyol. 2010. aasta veebruaris läks ta oma kodumaale Yokohama F. Marinosi klubisse. 2013. aastal sai ta esimeseks mängijaks Jaapani kõrgliiga ajaloos, kes on teist korda valitud liiga parimaks mängijaks.

1996. aastal osales ta Aasia noorte meistrivõistlustel. Järgmisel aastal mängis ta noorte maailmameistrivõistlustel. 2000. aastal oli ta kaasas Sydney olümpiamängudel.

Nakamura debüteeris Jaapani rahvuskoondises 15. veebruaril 1998, kui mängiti Austraaliaga. Ta kuulus koondisse 2000. aastal, kui Jaapan võitis Aasia meistrivõistlused, kuid jäi välja 2002. aasta maailmameistrivõistluste koondisest. Kui Zico tuli pärast MM-i rahvuskoondise peatreeneriks, arvati Nakamura jälle koondisse. Ta valiti 2004. aasta Aasia meistrivõistluste väärtuslikemaks mängijaks, kui Jaapan tuli Aasia meistriks. Ta oli ka 2003. ja 2005. aastal Konföderatsiooni karikale mänginud meeskonnas ning kuulus koondisse 2010. ja 2010. aasta maailmameistrivõistlustel.

Nakamura mängis aastatel 2000–2010 koondises 98 korda ja lõi 24 väravat.

Isiklikku
---------

Shunsuke Nakamura on 178 cm pikk.

Välislingid
-----------

 Shunsuke Nakamura – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib patriarh Aleksius II kirikuloolisest uurimusest. Õigeusu ajaloost Eesti aladel saab lugeda artiklist Õigeusu kirik Eestis.* |

---

"**Õigeusk Eestimaal**" (vene keeles "Православие в Эстонии") on Moskva ja kogu Venemaa patriarhi Aleksius II teos, mille esmaväljaanne avaldati 1999. aastal Moskvas.

Tegemist on kirikuloolise uurimusega, mis annab ülevaate õigeusu ajaloost Eesti aladel muinasajast kaasajani.

Väljaanded
----------

1984. aastal kaitses tollane Tallinna ja Eesti metropoliit Aleksius teoloogiadoktori kraadi. Tema väitekiri koosnes kolmest köitest ja kandis pealkirja "Ülevaade õigeusu ajaloost Eestis" (vene keeles "Очерки по истории Православия в Эстонии").

1999. aastal anti Moskvas tema doktoritööst välja lühendatud üheköiteline kokkuvõte, mida oli täiendatud materjaliga kuni Aleksiuse lahkumiseni Tallinna ja Eesti metropoliidi ametist 1992. aastal.

2009. aastal avaldas Moskva Patriarhaadi Kirjastus sellest teosest täiendatud väljaande, kuhu oli lisatud ajaloolised andmed perioodi 1993–2009 kohta.

Samal 2009. aastal tõlgiti raamat eesti keelde. Teos avaldati Moskva Patriarhaadi Kirjastuse ja kirjastuse Revelex koostöös ning selle esmaesitlus toimus 11. detsembril 2009 Tallinnas Vene Kultuurikeskuses. Raamatu tõlkisid German ja Riina Schutting.

Teose sisukord
--------------

Eestikeelne väljaanne on varustatud nii autori kui ka Moskva ja kogu Venemaa patriarhi Kirilli eessõnaga ning koosneb järgmistest peatükkidest:

* Õigeusu algus Eestis (muinasajast kuni XII sajandi lõpuni)
* Katoliiklikud feodaalvallutused Eestis (XIII sajandi alguse ristisõjast kuni reformatsioonini XVI sajandi algul)
* Luterlik-evangeelse usutunnistuse kehtestamine paikkonnas (XVI sajandi algupoole reformatsioonist kuni Põhjasõja lõpuni XVIII sajandi alguses)
* Õigeusk Baltimaades (1710–1836)
* Riia vikaarkonna asutamine (1836). Usuvahetusliikumine Liivi- ja Eestimaal (1841–1845)
* Riia piiskopkond (1850–1865)
* Õigeusk Eestimaa kubermangus (1865–1919)
* Autonoomne Õigeusu Kirik Eestis (1920–1940)
* Õigeusu Kirik Eestis ja Lätis (1941–1945)
* Tallinna ja Eesti piiskopkond (1945–1992)
* Lisa. Eesti Õigeusu Kirik (1992–2009)
* Materjale Eesti õigeusu ajaloost (1841–1993)

Hinnangud
---------

"Õigeusk Eestimaal" on kõige põhjalikum ülevaade õigeusu ajaloost Eesti aladel. Tegelikult on see ainus uurimus, mis kajastab kohaliku õigeusu arengut alates selle jõudmisest Eesti aladele kuni viimaste aastate sündmusteni.

Teose peamised probleemid on seotud selle objektiivsusega. Esiteks kajastab raamat õigeusu ajalugu Eestis Vene Õigeusu Kiriku seisukohalt, mis iseäranis 20. sajandi, aga ka usuvahetusliikumise perioodi osas on vaieldav ja mõneti kallutatud. Teiseks on autor ühe osa vaadeldavast ajast (1961–1992) olnud ise Moskva Patriarhaadi Tallinna ja Eesti piiskopkonna juht, mistõttu selle perioodi kirjeldus sarnaneb pigem memuaaride kui neutraalse teadusliku uurimusega.

Välislingid
-----------

* "Õigeusk Eestimaal" 1999. aasta venekeelne väljaanne
**Costa Pacifica** on Carnival Corporation & plc tütarfirmale Costa Crociere S.p.A. kuuluv Concordia-klassi ristluslaev, mis on ehitatud Fincantieri laevatehases Sestri Ponentes (Genova linnaosa) Itaalias 2009. aastal. Itaalia lipu all sõitva laeva kodusadam on Genova.

Ajalugu
-------

Laevakompanii Costa Crociere tellis laeva 2005. aasta detsembris. Kiil pandi laevale tehasenumbriga 6148 Fincantieri laevatehases Sestri Ponentes. Vettelaskmistseremoonia toimus 30. juunil 2008. 29. mail 2009 sai laev valmis ja anti omanikele üle.
Costa Pacifica koos laevaga Costa Luminosa ristiti 5. juunil 2009 Genovas (Itaalia) ja ristiemaks sai Iisraeli laulja ja laulukirjutaja Noa. Laev seisab muusika tähe all. Laeval on oma salvestusstuudio, kus reisijad võivad oma laule salvestada. Laeval on oma laul ja muusikateemaline interjöör. 

Ristluslaev asus oma esmareisile 5. juunil 2009. 
Ristluslaeva sõsarlaevad on Costa Serena, Carnival Splendour, Costa Favolosa, Costa Fascinosa ja õnnetuslaev Costa Concordia, mis sõitis karile reedel, 13. kuupäeval.

2012. aastal kasutatakse laeva kruiisideks Hamburgist.

Costa Pacifica lahkub Tallinnast (2012)

Vaata ka
--------

* Kruiisilaevade loend

Viited
------

1. ↑  Equasis
2. 1 2  Fakta om fartyg (rootsi keeles)
3. 1 2  Taufe von Costa Luminosa und Costa Pacifica am Freitag in Genua (saksa keeles)
4. 1 2 3  Costa Pacifica kirjeldus (inglise keeles)
5. ↑  Costa Pacifica Fast Facts (inglise keeles)
6. ↑  *Costa Pacifica* sõiduplaan 2012[*alaline kõdulink*] (inglise keeles)

Välislingid
-----------

* Costa Pacifica Costa Crociere kodulehel (inglise keeles)
**Õige kõne,** ka *õige jutt* (paali k. *sammā* *vācā*), on Buddha antud Kaheksaosalise tee kolmas osa, mida Buddha õpetas Dhammaratta käimapanemise suttas (pl. k. *Dhammacakkappavattana sutta*)  ja mis tähendab hoidumist 

1. valetamisest (paali k. *musāvādā-virati*),
2. laimavast kõnest (paali k. *pisuavācā-virati*),
3. karmist ja kurjustavast kõnest (paali k. *pharusavācā-virati*) ning
4. tühjast lobast (paali k. *samphappalāpa-virati*).

Ka kõne on tegu ja allub teo (paali k: *kamma*, sansk: karma) seaduspärale.

Buddha õpetuse kohaselt ei tohiks kõne kahjustada ühtegi inimest ega tuua kannatusi ühelegi elusolendile. Õige kõne tähendab rääkimist sõnadega, mis on rahustavad, hellad, südamlikud, viisakad, veetlevad ning mida inimesed kuulavad meeleldi. Õige kõne ei ole süüdistav; see on õigeaegne, tõene, südamlik, kasulik ja heatahtlik ning toob rõõmu ja rahulolu kõikidele, kes seda kuulevad.

Vaata ka
--------

* Kaheksaosaline tee

Viited
------

1. ↑  S.V.420
2. 1 2  *Cunda Kammāraputta Sutta,* A.V.263.
3. ↑  *Kakacūpama Sutta*, M.I.122.
4. ↑  *Abhayarājakumāra Sutta,* M.I.392.
Bõrjutšõi Ostrivi saar
**Aasovi-Sõvaši rahvus-looduspark** (ukraina keeles *Азово-Сиваський національний природний парк*, vene keeles *Азово-Сивашский национальный природный парк*; varem **Aasovi-Sivaši looduskaitse-jahimajand**, **Aasovi-Sivaši looduskaitseala**) on rahvuspark Ukrainas Hersoni oblasti lõunaosas ja Krimmi Autonoomse Vabariigi põhjaosas Aasovi mere lääneosas Bõrjutšõi Ostrivi saarel.

Selle pindala on 521,54 km². Kogu maa kuulub rahvuspargile.

Looduskaitsetsooni kuulub 38 975,3 ha, reguleeritud rekreatsiooni tsooni 599,1 ha, statsionaarse rekreatsiooni tsooni 108,7 ha, majandustsooni 12 473 ha.

Rahvuspargi territooriumil kasvab 308 liiki taimi, millest 12 on kantud Ukraina punasesse raamatusse. Loomaliike elab seal 250, millest 48 on kantud Ukraina punasesse raamatusse.

Ajalugu
-------

Looduskaitseala (linnukaitseala) asutati 1927. Aastal 1970 oli selle pindala 120 km² ning ta asus tervenisti Hersoni oblasti territooriumil.

Rahvuspark loodi 25. veebruaril 1993 looduskaitseala baasil.

Vaata ka
--------

* Aasovi meri
* Sõvaš
**Shoya Nakajima** (jaapani keeles 中島 翔哉 *Nakajima Shōya*; sündinud 23. augustil 1994 Hachiojis) on Jaapani jalgpallur, kes mängib poolkaitsjana Türgi kõrgliigaklubis Antalyaspor.

Ta alustas klubikarjääri Jaapani klubides. 2017. aastal liitus ta Portugali kõrgliiga klubiga Portimonense. Pärast lühikest perioodi Katari kõrgliiga klubis Al-Duhail sõlmis ta 2019. aasta juulis viieaastase lepingu Portugali kõrgliigaklubiga FC Porto. Portos mängis ta põhiliselt vaid hooajal 2019/20, mil tuli klubiga ka Portugali meistriks. 2022. aastal asus ta mängima Antalyasporis.

Koondisekarjäär
---------------

Jaapani jalgpallikoondises mängis ta aastatel 2018–2019 kokku 13 mängu. Koondisedebüüdi tegi ta 23. märtsil 2018 sõprusmängus Mali vastu. Ta kuulus Jaapani koondisse 2019. aasta Copa Américal ning samuti mängis ta 2016. aasta suveolümpiamängude jalgpalliturniiril.


| Jaapani jalgpallikoondis |
| --- |
| Aastad | Mänge | Värav |
| 2018 | 6 | 2 |
| 2019 | 13 | 3 |
| Kokku | 19 | 5 |

Saavutused
----------

Al-Duhail
* Qatar Emir Cup: 2019

Porto
* Primeira Liga: 2019–20
* Taça de Portugal: 2019–20

Viited
------

1. ↑  National Football Teams

Välislingid
-----------

* Shoya Nakajima saidil Soccerway Muuda Vikiandmetes
**Detailplaneering** on Eesti planeerimisseaduse järgi ruumiline planeering, mis koostatakse lähiaastate ehitustegevuse ja maakasutuse aluseks valla või linna territooriumi osa kohta. Reeglina koostatakse detailplaneering omavalitsuse üldplaneeringu elluviimiseks.

Detailplaneeringu koostamine on kohustuslik linnades ja alevites ning alevike ja külade olemasolevatel ja kavandatavatel selgelt piiritletavatel kompaktse asustusega territooriumi osadel:

* uue hoone, välja arvatud üksikelamu kõrvalhoone, suvila kõrvalhoone, aiamaja kõrvalhoone või kuni 20 ruutmeetrise ehitusaluse pindalaga väikehoone, püstitamise korral ja on selle hoone püstitamiseks koostatava ehitusprojekti aluseks;
* olemasoleva hoone, välja arvatud üksikelamu, suvila, aiamaja või nende kõrvalhooned, maapealse osa kubatuuri laiendamise korral üle 33 protsendi ja on selle hoone laiendamiseks koostatava ehitusprojekti aluseks;
* maa-alade kruntideks jaotamise korral (sealjuures on krunt planeerimisseaduse järgi ehitamiseks kavandatud maaüksus detailplaneeringu koostamise kohustusega alal).

Lisaks on detailplaneering kohustuslik koostada üldplaneeringus määratud aladel või juhtudel. Eeltoodule vaatamata võimaldab planeerimisseadus kohaliku omavalitsuse volikogul põhjendatud vajaduse korral algatada detailplaneeringu koostamise ka aladel ja juhtudel, millele ei ole sätestatud detailplaneeringu koostamise kohustust.

Planeerimisalase tegevuse üleriigiline korraldamine ja järelevalve on Siseministeeriumi pädevuses ning planeerimisalase tegevuse korraldamine ja järelevalve maakonnas on maavanema pädevuses.

Viited
------

1. ↑  "Planeerimisseaduse muutmise seadus" (PDF). *Siseministeerium*. 29. juuni 2009.[*alaline kõdulink*]

Välislingid
-----------

* Planeerimisseadus
* "Detailplaneeringu hinda ei mõõdeta vaid hektariga", Kaur Lass, ajakiri Ehitaja 5/2006
Kupli sisekülg ristlöövi kohal
Läänepoolne esikülg
Lööv, vaatega itta
**Como toomkirik** (ka **Como katedraal**, itaalia keeles *Cattedrale di Santa Maria Assunta*, *Duomo di Como*) on katoliku pühakoda Itaalias Lombardia maakonnas Como linnas. Toomkirik on ka Como piiskopkonna keskus ja see on pühitsetud neitsi Maarja taevaminekule.

Ajalugu
-------

Como järve lähedal asuv katedraal on üks piirkonna olulisemaid hooneid. Tavaliselt räägitakse sellest kui viimasest Itaalias ehitatud gooti stiilis katedraalist: selle ehitus kohal, kus varem oli romaani stiilis *Santa Maria Maggiorele* pühitsetud katedraal, algas 1396. aastal ehk 10 aastat pärast Milano toomkiriku ehituse algust.

Lorenzo degli Spazzi di Laino järelevalve all alanud ehitustööd ei lõppenud enne kui aastal 1770, mil valmis Filippo Juvarra kavandatud rokokoostiilis kuppel. Hoone imposantne läänepoolne esikülg valmis aastatel 1457–1498 ning sealt leiab lisaks roosaknale ka Comost pärit Plinius Vanema ja Plinius Noorema kujude vahel oleva portaali.

Kirjeldus
---------

Hoone on 87 meetrit pikk, 36–56 meetrit lai ja kupli tipp on 75 meetri kõrgusel. *Duomo* põrandaplaan on ladina risti kujuline, sel on keskel asetsev peamine lööv ja kaks külglöövi, mida eraldavad sambad. Kiriku ristlööv pärineb renessansiajast ja ristumiskoha kohal kõrgub imposantne kuppel. Apsiidid ja kooriruum pärinevad 16. sajandist.

Interjöörist leiab mõned ajaloolise tähtsusega gobeläänid, mis on valmistatud muuhulgas 16. ja 17. sajandil Ferraras, Firenzes ja Antwerpenis. Lisaks leiab pühakojast ka hulga 16. sajandist pärinevaid Bernardino Luini ja Gaudenzio Ferrari maale.

Viited
------

1. ↑  "Como, Cernobbio e Brunate", p. 16.

Kirjandus
---------

* "Como, Cernobbio e Brunate". Editrice Lariologo. ISBN 88-87284-21-0.

Välislingid
-----------

* Duomo di Como (itaalia keeles)
* Sito del comune di Como (itaalia keeles)
* Kiriku panoraamvaade
**Wildschönau** (keskbaieri murdes *Wüdschnau*) on vald (*Gemeinde*) Austrias Tirooli liidumaal Kufsteini ringkonnas. Vald asub 938 m kõrgusel merepinnast. Valla pindala on 97,41 km², 1. jaanuaril 2016 elas seal 4197 inimest. Vald paikneb 6 km Wörglist lõunas.

24 km pikk kõrgorg Wörgli lähedal on üks ringkonna turismikeskusi. Väheste asunduste kõrval koosneb vald neljast kirikukülast: *Niederau, Oberau, Auffach ja Thierbach*, ning paikneb Kitzbüheli Alpides. Vallavalitsus paikneb Oberaus.

Kahe turismihooaja kõrval mängib majanduslikku rolli intensiivne mäestikupõllumajandus. Paljud elanikud pendeldavad töökohtadesse teistes valdades. Wildschönau vald põhineb "õrnal" turismil ja rõhutab mitte olla suusakeskus, nagu naabruses Kitzbühel. Mitu vanemat T-tala tõstukit Schatzbergi (Auffachi) suusapiirkonnas asendati kahe tooltõstukiga. Tõstukiühendus Alpbachi oruga ehitati suvel 2012.

Pikka aega oli Wildschönaus kaevandus.

Viited
------

1. ↑  Dauersiedlungsraum der Gemeinden Politischen Bezirke und Bundesländer - Gebietsstand 1.1.2018, vaadatud 10.03.2019.
2. ↑

Välislingid
-----------

* www.wildschoenau.tirol.gv.at
* Wildschönau turismiamet
* Schatzbergbahn Auffach

Kufsteini ringkonna vallad

* Alpbach
* Angath
* Angerberg
* Bad Häring
* Brandenberg
* Breitenbach am Inn
* Brixlegg
* Ebbs
* Ellmau
* Erl
* Kirchbichl
* Kramsach
* Kufstein
* Kundl
* Langkampfen
* Mariastein
* Münster
* Niederndorf
* Niederndorferberg
* Radfeld
* Rattenberg
* Reith im Alpbachtal
* Rettenschöss
* Scheffau am Wilden Kaiser
* Schwoich
* Söll
* Thiersee
* Walchsee
* Wildschönau
* Wörgl
**Detlev Plate** (ka *Detlof, Detleff*; surnud 1555) oli Liivi ordu liige ja Sēlpilsi foogt aastatel 1531–1547.

Detlevi vanemaid pole teada, küll aga tema vend Hartwig, kes abiellus Anna Taubega. Samuti oli tema sugulaseks Harju-Viru vasall Henning Passow. Ta oli ka üks väheseid teadaolevaid Liivi ordu liikmeid, kes oli pärit Liivimaalt, täpsemalt Viljandist 50 kilomeetrit edelas asuvast Veelikse rüütlimõisast (*Hof Felix*). Võimalik, et tema esivanemad pärinesid Tallinna kodanike hulgast. Tema vend oli orduvasall ning ordunõunik, samuti kuulus too Järva meeskohtusse.

1516. aastal sai Detlevist Maasilinna kumpan, selles ametis oli ta umbes 1520. aastani. 1531. aastal sai ta Sēlpilsi foogtiks ja pidas seda ametit 16 aastat. 1555. aastal ta suri.

Kirjandus
---------

* *Ritterbrüder im livländischen Zweig des Deutschen Ordens*. Köln: Böhlau, 1993. Nr. 663 (lk 504–505).


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**Rutger von Schwansbell** | **Sēlpilsi foogt**1531–1547 | Järgnev**Wilhelm Schilling**

 |
Vee destilleerimise masin
**Destilleeritud vesi** (inglise *distilled water*) on destillatsiooni teel saadud (aurustatud ja seejärel kondenseeritud) ja lahustunud lisandeist (peamiselt sooladest) puhastatud vesi. Kuivjääk destilleeritud vees ei ületa 0,1 mg/l.

Destilleeritud vee kuivjääk on eri andmeil 0,1 kuni 5 mg/l. Vee erijuhtivus (*ρ*) on TEA entsüklopeedia kohaselt ligikaudu 2 x 105 Ωm; Tartu Ülikooli molekulaar- ja rakubioloogia instituudis müüdava RO-EDI süsteemis eelpuhastatud vee erijuhtivus on 5–15 MΩ/cm, ülipuhta (PCR-i ja koekultuuri kvaliteediga) vee erijuhtivus 18,2 MΩ/cm.

Keemiliste võtetega kaks korda destilleeritud vett nimetatakse bidestilleeritud veeks ehk bidestillaadiks.

Vaatamata destilleeritud vee väiksemale lahustunud gaaside sisaldusele (võrreldes loodusliku veega), on destilleeritud vees süsinikdioksiidi tõttu pH neutraalsest lahusest (pH = 7) märksa väiksem: 5,4–6,6 (tavaliselt u 5,8).

Biotoime
--------

Destilleeritud vee regulaarne joomine on inimesele kahjulik, kuna soolavaba vesi viib soolad organismist välja, kahjustades rakke. Soolade ülekülluse korral võib arst siiski destilleeritud vee joomist soovitada.

Vaata ka
--------

* magevesi

Viited
------

1. 1 2 3 4 5  TEA entsüklopeedia 5. köide, 2010.
2. 1 2  "Tehnikaleksikon" Tallinn: Valgus 1981; *cit. via* ESTERM (vaadatud 23. detsembril 2012)
3. ↑  Destilleeritud vesi Tartu Ülikooli kodulehel (vaadatud 23. detsembril 2012)
4. ↑  Ivo Pilve "Hea vesi ei olegi absoluutselt puhas" Maaleht, 24. aprill 2011 (vaadatud 23. detsembril 2012)