recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Jaapani stiilis vaas, u 1680, Delft
Vaateaken Delfti keraamika väljapanekuga Delftis
Delfti nõud Puškini Muuseumis Venemaal
**Delfti fajanss** ehk **Delfti keraamika**, vahel tuntud ka **Delfti portselani** nimetuse all, on üks fajanssnõude liike, peamiselt Delfti töökodades alates 17. sajandist valmistatud heledast savist madalkuumuskeraamika, kaetud tinaglasuuriga, kaunistatud peamiselt sinise glasuuripealse maalinguga ja põletatud 950–1000 kraadi juures.

Enamasti on Delfti keraamika sinist ja valget värvi, järgides dekoorilt Hiina 14. sajandi sini-valge portselani traditsiooni, kuid maalingutes kasutatakse ka Hollandi omamaiseid loodusmotiive ning hollandi kunstnike maalidelt laenatud kompositsioone. Dekoori iseloomuliku sinise värvuse annab koobaltoksiid. 18. sajandil täienes Delfti fajanssnõude maalingute värvigamma muude metallioksiididega saadud punaste, kollaste, violetsete ja kuldsete toonidega. Delfti fajansi õitseaeg oli 17.–18. sajandil.

Delfti fajanss hõlmab lisaks anumatele ja taldrikutele ka pisiplastikat ja muid dekoratiivvorme, samuti keraamilisi plaate. 17.–18. sajandil toodeti ja eksporditi Delfti keraamikat massiliselt kõigisse Euroopa maadesse. Väikestes kogustes toodetakse seda tänapäevani.

Pildid
------

### Nõud

* Willem Verstraeten. Vapiga taldrik. 1645–1655Willem Verstraeten. Vapiga taldrik. 1645–1655
* Kaks 18. sajandi alguse lillevaasiKaks 18. sajandi alguse lillevaasi
* Tulbivaas, Museum Boijmans Van BeuningenTulbivaas, Museum Boijmans Van Beuningen
* Vaagen stseeniga Shiba Onko loost, u 1730Vaagen stseeniga Shiba Onko loost, u 1730
* Imari stiilis vaas, u 1700–1720, Geelvinck-Hinlopen HuisImari stiilis vaas, u 1700–1720, Geelvinck-Hinlopen Huis
* Metsseapea kujuline nõu, u 1750Metsseapea kujuline nõu, u 1750
* Famille rose'i stiilis taldrik, u 1770, Musée des Arts Décoratifs, Paris*Famille rose*'i stiilis taldrik, u 1770, Musée des Arts Décoratifs, Paris

### Interjöörikujunduses

* Braemari loss, lehma ja lüpsinaisega plaatBraemari loss, lehma ja lüpsinaisega plaat
* Braemari loss, ratsanikuga plaatBraemari loss, ratsanikuga plaat
* Braemari loss, veskiga plaatBraemari loss, veskiga plaat
* Piiblistseenidega plaadid Gdański muuseumis PoolasPiiblistseenidega plaadid Gdański muuseumis Poolas
* Rosenborgi lossi käimla, CopenhagenRosenborgi lossi käimla, Copenhagen
* Köök Hospice Comtesse'is Lille'isKöök Hospice Comtesse'is Lille'is
* Amalienburgi köök Nymphenburgi lossisAmalienburgi köök Nymphenburgi lossis

Viited
------

1. ↑  Kunstileksikon. Eesti Klassikakirjastus, 2001

Välislingid
-----------

* Delfti keraamikat Eesti Kunstimuuseumi digikogus
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib vanakreeka retoorikust ja grammatikust, teiste samanimeliste isikute kohta vaata täpsustuslehekülge Athenaios (täpsustus).* |

---

*Deipnosophistae*, 1535
**Athenaios** (ladina keeles *Athenaeus*) Naukratisest oli vanakreeka retoorik ja grammatik, kes oli pärit Vana-Egiptusest Naukratise linnast.

Ta õppis Aleksandrias, kus ta elas 170–230 pKr.

Hiljem ta elas Roomas, kus ta kirjutas teose "Deipnosophistai" ("Õpetatud meeste pidusöök"), mis koosneb 15 raamatust. Neist 1. 2. ja 3. raamat on säilinud üksnes 11. sajandil tehtud valikuna. Ülejäänud raamatud on säilinud enam-vähem terviklikult. 
Raamat peab olema kirjutatud pärast keiser Commoduse surma 192 pKr, sest ta sisaldab kohti, mis pole Commoduse suhtes aupaklikud. 

Teos sisaldab palju andmeid, mis muidu oleksid kaotsi läinud. Seal on tsiteeritud üle 1500 enamasti kaotsiläinud teose üle 700 autorilt. 

Teoses on kujutatud lõunasööki, mille aastal 228 pKr annab rikas roomlane Larensius, kuulsa antikvaari Varro järeltulija. Külaliste seas on oma aja õpetatumad mehed, nende seas arst Galenos ja jurist Ulpianus (viimane oli küll tegelikult aastaks 228 pKr juba surnud).

Vestlus puudutab paljusid teemasid, mis on seotud koduse ja ühiskondliku eluga, kommete ja tavadega, kaubanduse, kunsti ja teadusega.

Kõige väärtuslikumate asjade seas on rohkesti katkendeid proosakirjanikelt ja poeetidelt, sealhulgas keskmise komöödia meistritelt.
**Päivo Kasekamp** (25. jaanuar 1924 Tallinn – 21. juuni 2013 Tartu) oli soomepoiss ja eesti metodisti vaimulik.

Ta lõpetas aastal 1942 Jakob Westholmi Gümnaasiumi. Aastatel 1942–1943 oli ta riigitööteenistuses Saksamaal, seejärel õppis Tartu Ülikooli arstiteaduskonnas.

9. novembrist 1943 oli ta Soome armees, ta viibis väljaõppel Taavettis ja oli rindel Rajajoel JR 47 koosseisus, lõpetas ohvitserikursuse. Tagasi Eestisse saabus ta 19. augustil 1944, ta viibis Klooga õppelaagris. Ta taandus Saksamaale, oli väljaõppel Neuhammeris ja Beneschaus, võitles Sileesia rindel, langes 19. märtsil 1945 Oppelni lahingus vangi. Ta oli vangilaagris Komi ANSV-s ja tööpataljonis Narvas, ta vabastati aastal 1946 tervislikel põhjustel. Arreteeriti uuesti 18. jaanuaril 1948, talle mõisteti 10+5 aastat. Ta vabanes Inta vangilaagrist Komi ANSV-s 24. oktoobril 1955, ta jäi samasse tööle kaevurina.

Eestisse tagasi saabus ta aastal 1958, ta oli organist ja metodisti pastor EMK Haapsalu koguduses. Aastatel 1969–1972 oli ta pastor EMK Rakvere koguduses, aastatel 1972–1987 EMK Tartu Püha Luuka koguduses, seejärel jäi ta pensionile.

Aastal 1994 läks ta perega USA-sse, kus viibis aastani 2005, mil ta tuli tagasi Eestisse. Elu lõpuaastatel elas ta Tartus.

Isiklikku
---------

Tema isa oli eesti sõjaväelane, kindral August Kasekamp, vennapoeg Andres Kasekamp on Tartu Ülikooli Rahvusvaheliste suhete õppetooli Balti poliitika professor.

Kirjandus
---------

* Soomepoiste elulood. Soome sõjaväes II maailmasõja aastatel teeninud eestlased ja Eesti vabatahtlikud. Koostanud Peep Pillak ja Heini Vilbiks, konsultant Vello Salo. Eessõnad: Toomas Hendrik Ilves, Sauli Niinistö. Tallinn, Grenader 2015.

Välislingid
-----------

* Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918-1944
**Ringo Starr** (sündinud 7. juulil 1940 **Richard Starkey** nime all Liverpoolis) on Suurbritannia muusik ja laulja, ansambli The Beatles trummar.

Starr oli biitlitest vanim ning liitus bändiga viimasena (augustis 1962). Tema trummikäsitlust iseloomustab lihtsus, kindlus ja uuenduslikkus. Starr on kätt proovinud ka näitlejana ("Caveman", "The Magic Christian"). 

Tema trummimängu on paljud kiitnud, aga paljud ka kritiseerinud. Kriitikast hoolimata peavad mitmed tuntud trummarid teda oma eeskujuks. 

Biitlite lugude hulgas on vaid kaks Ringo Starri kirjutatud laulu: "Octopus's Garden" ja "Don't Pass Me By", kuid ta on laulnud sisse mitu hitti, nagu "Yellow Submarine" ja "With a Little Help from My Friends".

Soolokarjääri alustas ta albumiga "Sentimental Journey", mis sisaldas töötlusi 1940. aastate kuulsatest lauludest, kõik produtseeritud mõne tuntud muusiku poolt ("Stardust" näiteks Ringo Starri endise bändikaaslase Paul McCartney poolt). Samal aastal salvestas ta veel kantrialbumi "Beaucoups of Blues", mis polnud edukas.

Kõige edukam projekt oli album "Ringo" 1973. aastal. See tõusis mõlemal pool Atlandi ookeani plaadimüügiedetabeleis esikümnesse ja andis kaks esikohasinglit: "Photograph" (kirjutatud kahasse endise bändikaaslase George Harrisoniga) ja "You're Sixteen" (töötlus rokenrollhitist).

Tema hitid on veel "No No Song", 'It Don't Come Easy", "Back Off Boogaloo", "Goodnight Vienna", veel üks rokenrolltöötlus "Only You", "La De Da" ja "Never Without You". Viimane kirjutati pärast George Harrisoni surma.

Ringo Starr on mänginud trumme paljude sõprade bändides, sõbrad on vastutasuks tema albumitel kaasa teinud.

Isiklikku
---------

Starr abiellus 1965. aastal Maureen Coxiga. Neil sündis kolm last: Zak, Jason ja Lee. 1975. aastal abielu lahutati. 

1981. aastal abiellus Starr näitleja Barbara Bachiga, kelle tuntuim roll on Bondi-tüdruk Bondi-filmis "The Spy Who Loved Me". Nad tutvusid 1980. aastal filmi "Caveman" võtetel. 19. mail 1980 sõitsid nad Lõuna-Londonis Starri valge Mercedesega ning neil juhtus autoõnnetus. Pärast seda tegi Starr Bachile abieluettepaneku, öeldes: "Kui me suutsime selle koos üle elada, siis me suudame kõik üle elada." ("*If we could both survive that, we could survive anything*").

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Ringo Starr** |

* Koduleht
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib müütilistest olenditest; Tolkieni raamatu tegelaste kohta vaata artiklit Päkapikk (Keskmaa); filmi kohta vaata artiklit Päkapikk (film).* |

---

Päkapikud
**Päkapikk** on mitmete rahvaste mütoloogias tuntud väikest kasvu inimese taoline mütoloogiline olend. Tavaliselt peetakse päkapikkude all silmas vanapõhja ehk skandinaavia usundist pärit maa-aluseid olevusi, kes on levinud ka uusaegses fantaasiakirjanduses ning sama traditsiooni alusel loodud teiste žanride teostes. Üks tuntumaid päkapikkude kirjeldusi tänapäeva ulmes on John Ronald Reuel Tolkieni Keskmaa-raamatute sarjas, sh "Kääbikus" ja "Sõrmuste isanda" triloogias leiduv, mis on mõjutanud päkapikkude kujutamist kogu moodsas popkultuuris.

Nüüdisaegses Lääne rahvapärimuses on päkapikud jõuluvana abilised, kes valmistavad – ja vahel ka toovad – lastele jõulukingitusi. Eesti rahvausundis niisuguseid tegelasi ei tuntud.

Terminoloogia
-------------

Ehkki *päkapikk* ei ole päriselt sama, mis *kääbus* (*kääbus* tähistab uuemas eesti keeles eelkõige üksikjuhtumeid) on vanemas eestikeelses kirjavaras neid sünonüümidena kasutatud, nimetades näiteks "Nibelungide laulu" tegelast Alberichi *kääbuseks*.

Samuti võivad lastekirjanduses *päkapikud* olla samastatud *pöialpoistega*, samas kui eepilises fantaasiakirjanduses viimast nimetust ei kasutata.

Mütoloogiate ja kirjanduslike traditsioonide keerukuse tõttu võivad eesti sõna *päkapikk* vasted teistes keeltes olla mitmesugused. Nii on Lumivalgekese muinasjutu seitse päkapikku inglise keeles *Seven Dwarfs*, jõuluvana abilised aga *elves*, mis mõnes kontekstis tuleks tõlkida eesti keelde hoopis *haldjateks*.

Vaata ka
--------

* Haldjas
* Kääbikud
* Trollid
**Skandinaavia vesinikumaantee**[*viide?*] (*Scandinavian Hydrogen Highway Partnership*; SHHP) on võrgustik, mis ühendab kolme Põhjamaa kohalikud vesinikutanklate taristute projektid: Denmark Hydrogen Link Projecti Taanis, Norway HyNor Projecti Norras ja Sweden's HyFuture Projecti Rootsis.[*viide?*]

Projekti alustati 2006. aastal sihiga saada esimeseks piirkonnaks, mis on kaetud vesinikutanklate võrgustikuga.[*viide?*]

Eesmärgid
---------

Projekti eesmärk on kiirendada vesinikkütustele üleminekut Põhjamaades ning luua keskkonnasõbralikum ja jätkusuutlikum ühiskond. Projekti abil ühendatakse Norra, Rootsi ja Taani huvitatud osapoolte tegevus, et vältida üksiküritajate killustumist ning suurendada projekti efektiivsust. See on esimene vesinikkütuste taristuid arendav kommertsettevõte Euroopas.[*viide?*]

Püütakse saavutada, et aastatel 2012–2015 oleks teedel 100 bussi, 500 autot ja 500 muud sõidukit, mis kasutaksid kütusena vesinikku. Selle toetamiseks plaanitakse aastaks 2015 tööle panna 45 vesinikutanklat.[*viide?*]

Tankimisjaamad
--------------

2011. aasta aprilli seisuga on valmis ehitatud ja töötavad seitse vesinikutanklat, nendest kaks on Taanis, üks Rootsis ja neli Norras. Planeerimis- või ehitusjärgus on veel üheksa tanklat.[*viide?*]

Sõidukid
--------

Teel vesinikumaantee plaani täiemahuliseks täitmiseks on hetkel veel mitmeid takistusi. Suurimaks neist on probleem, mil moel hankida piisavalt suur hulk vesinikul liikuvaid autosid. Üleminekuetapil peetakse oluliseks kasutada sõidukeid, millel on nii vesinikul töötav jõuajam kui ka traditsiooniline sisepõlemismootor. Vesinikmootoritega autode kiiremal levikul on põhitakistuseks hind, mis on märgatavalt kõrgem kui sisepõlemismootoriga autodel ja elektriautodel. General Motorsi juhatuse esimehe Fritz Hendersoni sõnul ulatub hinnavahe kuni 10 korrani, vesinikuautode kahjuks – seda General Motorsi mudelite Sequel ja Volt näitel, mis vastavalt töötavad vesiniku- ja elektrimootoriga, kusjuures esimese turuhind jääb 400 000 dollari suurusjärku, Volt aga maksab umbes 40 000 dollarit.[*viide?*]

Edasised plaanid
----------------

Järgmiste sammudena plaanitakse tanklate ehitamist suuremate linnade, sealhulgas Malmö, Oslo ja Kopenhaageni lähedale ning suuremate magistraalteede äärde. Uued tanklad ühtivad täielikult uue standardiga SAE J2601 ning ka olemasolevad jaamad viiakse sellele standardile üle.[*viide?*]

Norras ja Taanis on riiklik plaan, mille kohaselt peaks aastaks 2015 85% linnasisesest liiklusest moodustama elektri ja vesiniku jõul liikuvad sõidukid. Ka teistes Skandinaavia riikides valmistutakse üleminekuks fossiilkütustel töötavatelt sõidukitelt elektri- ja vesinikupõhistele.[*viide?*]

Välislingid
-----------

* SHHP
Skanste asendikaart
**Skanste** on asum Lätis, Riia linna Vidzeme eeslinna osa pindalaga 2,148 km². Osalt asub asumi territoorium ka Riia linna Põhjarajoonis. Skanste piirneb põhjas Sarkandaugava asumiga, idas Brasaga, läänes Pētersala-Andrejsalaga, lõunas aga Centrsiga. 152 elanikku (2010). 

Algselt olid Skanstes Riia linna karjamaad. Hiljem lisandusid suvemõisad, ka asusid Skanstes Riia linna kindlustised. Aastal 1812 hävitati aga prantslaste invasiooni kartuses linnamüüri taga olnud ehitised. Asum jäi kuni XX sajandi alguseni aedade piirkonnaks. Aastal 1882 ehitati sinna tuletõrjedepoo, kus asub praegu tuletõrjemuuseum.

Aastal 1902 ehitati läbi asumi raudtee Riia kaubasadamasse, asumisse tekkis aga raudteejaam-tollipunkt. Aastal 1910 peeti Skanstes viies Läti üldlaulupidu. Üldiselt jäi Skanste siiski aedade piirkonnaks. Aastal 1965 rajati sinna Riia hipodroom, aastal 2005 aga jäähall. Tänapäeval on Skanste kujunemas ärirajooniks.

Välislingid
-----------

* Skanste koduleht (*läti keeles*)
* Asum portaalis CitaRiga (*läti keeles*)

| * v
* r
Põhjarajooni asumid |
| --- |
| 
Centrs **·**  Čiekurkalns **·**  Jaunciems **·**  Kundziņsala **·**  Mangaļsala **·**  Mežaparks **·**  Mīlgrāvis **·**  Pētersala-Andrejsala **·**  Sarkandaugava **·**  Skanste **·**  Suži **·**  Trīsciems **·**  Vecāķi **·**  Vecdaugava **·**  Vecmīlgrāvis |

| * v
* r
Vidzeme eeslinna asumid |
| --- |
| 
Berģi **·**  Brasa **·**  Brekši **·**  Bukulti **·**  Centrs **·**  Čiekurkalns **·**  Dreiliņi **·**  Jugla **·**  Mežciems **·**  Purvciems **·**  Skanste **·**  Suži **·**  Teika |
|  |
| --- |
|  |
| Medalikohad |
| Olümpiamängud |
| **Kuld** | 2014 |  |

**Carey Price** (sündinud 16. augustil 1987 Vancouveris) on Kanada jäähokimängija. Ta mängib NHL-i klubis Montreal Canadiens väravavahina.

Ta alustas karjääri 2002. aastal Western Hockey League'i (WHL) klubis Tri-City Americans.

2005. aastal valiti ta NHL-i *draft* '​is Canadiensi poolt viienda valikuna, kuid ta jäi veel kaheks hooajaks Americansi meeskonda. Hooajal 2006–07 võitis ta WHL-i parimale väravavahile antava Del Wilson Trophy ning valiti lisaks kogu Canadian Hockey League'i parimaks väravavahiks. Enne Canadiensiga liitumist mängis ta veel Canadiensi noorteklubis Hamilton Bulldogs American Hockey League'is. Hooajal 2006–07 tuli ta klubiga Calder Cupi võitjaks ja ta valiti väljalangemismängude väärtuslikumaks mängijaks. Canadiensi põhiväravavahiks sai ta hooaja 2007–08 teises pooles.

2015. aastal võitis ta nii NHL-i põhiturniiri silmapaistvamale mängijale antava Ted Lindsay Award, William M. Jennings Trophy (auhind väravavahile, kes on vähemalt 25 mänguga lasknud oma meeskonnale lüüa kõige vähem väravaid), parimale väravavahile antava Vezina Trophy kui ka hooaja väärtuslikumale mängijale antava Hart Memorial Trophy. Ta sai sellega esimeseks väravavahiks NHL-i ajaloos, kes on ühel hooajal kõik need neli auhinda võitnud.

NHL-i tähtede mängule on ta valitud kuuel korral (aastatel 2009, 2011, 2012, 2015, 2017, 2018)

Kanada jäähokikoondise koosseisus võitis ta 2014. aasta taliolümpiamängudel kuldmedali. Ta valiti turniiri parimaks väravavahiks.

Välislingid
-----------

* Ametlik koduleht
* Carey Price hockeydb.com lehel

| * v
* r
Montreal Canadiens |
| --- |
| 
**Väravavahid**: Jake Allen **·** Sam Montembeault **·** Carey Price |
| 
**Kaitsjad**: Joel Edmundson **·** Kaiden Guhle **·** Jordan Harris **·** Johnny Kovacevic **·** Mike Matheson **·** David Savard **·** Corey Schueneman **·** Chris Wideman **·** Arber Xhekaj |
| 
**Ründajad**: Josh Anderson **·** Joel Armia **·** Paul Byron **·** Cole Caufield **·** Kirby Dach **·** Jevgeni Dadonov **·** Jonathan Drouin **·** Christian Dvorak **·** Jake Evans **·** Brendan Gallagher **·** Mike Hoffman **·** Sean Monahan **·** Michael Pezzetta **·** Rem Pitlick **·** Juraj Slafkovský **·** Nick Suzuki |
**Delft** on linn Hollandis Lõuna-Hollandi provintsis. See asub loodesse jääva Haagi ja kagusse jääva Rotterdami vahel.

Delft sai linnaõigused 1246. aastal.

12. oktoobril 1654 plahvatas linnas püssirohuhoidla, mille tõttu hävis suur osa linnast. Hukkus üle saja inimese, teiste seas Rembrandti üks lootusandvamaid õpilasi Carel Fabritius, kelle paljud tööd plahvatuses samuti hävisid. Plahvatusejärgset Delfti kujutas mitmetel oma maalidel Egbert van der Poel.

Delftist oli pärit maalikunstnik Johannes Vermeer.

Linnas tegutseb Delfti tehnikaülikool.

Sõpruslinnad
------------

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| * Šveits Aarau, Šveits
* Türgi Adapazarı, Türgi
* Saksamaa Castrop-Rauxel, Saksamaa
 | * Nicaragua Estelí, Nicaragua
* Saksamaa Freiberg, Saksamaa
* Hiina Jingdezhen, Hiina
 | * Suurbritannia Kingston upon Thames, Suurbritannia
* Lõuna-Aafrika Vabariik Pretoria, LAV
* Bosnia ja Hertsegoviina Tuzla, Bosnia ja Hertsegoviina
 |

Viited
------

1. ↑  Statistics Netherlands

Vaata ka
--------

* Delfti fajanss

Välislingid
-----------

* DelfSail – Delfzijl
Darko Velkovski 2017. aastal FK Vardari särgis
**Darko Velkovski** (makedoonia keeles Дарко Велковски; sündinud 21. juunil 1995 Skopjes) on Põhja-Makedoonia jalgpallur, kes mängib keskkaitsjana Horvaatia kõrgliiga klubis Rijeka ja Põhja-Makedoonia jalgpallikoondises.

Aastatel 2011–2015 mängis ta Põhja-Makedoonia klubis FK Rabotnički. Hooajal 2013–14 tuli ta Rabotničkiga Põhja-Makedoonia meistriks ning võitis hooaegadel 2013–14 ja 2014–15 Põhja-Makedoonia karikavõistlused. Aastatel 2015–2018 mängis ta Põhja-Makedoonia kõrgliigas FK Vardari meeskonnas ning tuli hooaegadel 2015–16 ja 2016–17 klubiga Põhja-Makedoonia meistriks.

2018. aastal liitus ta Rijekaga. Hooaegadel 2018–19 ja 2019–20 on ta klubiga võitnud Horvaatia karika.

Põhja-Makedoonia jalgpallikoondises debüteeris Velkovski 18. juunil 2014 sõprusmängus Hiina vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 8. oktoobril 2020 EM-i valikturniiri *play-off*-kohtumises Kosovo vastu. Ta kuulub Põhja-Makedoonia koondisse 2020. aasta Euroopa meistrivõistlustel.

Viited
------

1. ↑   (vaadatud 13.6.2021)
2. ↑   (vaadatud 13.6.2021)

| * v
* r
Põhja-Makedoonia koondis  –  UEFA Euro 2020 |
| --- |
| 

* 1 Dimitrievski
* 2 Bejtulai
* 3 Zajkov
* 4 Ristevski
* 5 Ademi
* 6 Musliu
* 7 Tričkovski
* 8 Alioski
* 9 Trajkovski
* 10 Pandev (c)
* 11 Hasani
* 12 Jankov
* 13 S. Ristovski
* 14 Velkovski
* 15 Kostadinov
* 16 Nikolov
* 17 Bardhi
* 18 Stojanovski
* 19 Velkoski
* 20 Spirovski
* 21 Elmas
* 22 Shishkovski
* 23 Radeski
* 24 Avramovski
* 25 Churlinov
* 26 M. Ristovski
* Treener: Angelovski

 | Põhja-Makedoonia |
Joonis 1. Otseringprotsess rõhu-ruumala (*p-V*) diagrammil. Protsess toimub nooltega näidatud suunas ning koosneb neljast olekust (tähistatud ristiga) ja neljast protsessist (joonlõigud)
Joonis 2. Carnot’ ringprotsess temperatuuri-entroopia (*T-S*) diagrammil: A–B isotermiline paisumine: B–C adiabaatiline paisumine; C–D isotermiline kokkusurumine; D–A adiabaatiline kokkusurumine
**Ringprotsess** on termodünaamiline tsükkel, mille lõpuks süsteemi (töökeha, töötav aine) jõuab tagasi esialgsesse olekusse. Niisuguses protsessis ühtivad perioodiliselt süsteemi lõpp- ja algparameetrid (rõhk, temperatuur, ruumala, entroopia). Kõige tuntum on Carnot' ringprotsess.

Ringprotsessis toimub soojusallikate ja jahutajate vaheline soojusvahetus, mille tulemusena süsteem kas annab soojust ära või saab juurde. Vastavalt sellele on tegemist kas otse- või pöördringprotsessiga.

* Päripidises ehk otseringprotsessis muundub osa süsteemi antavast soojusest mehaaniliseks tööks. Niisugune ringprotsess toimub näiteks sisepõlemismootoris.
* Pöördringprotsessis tehakse tööd soojuse üleviimiseks külmast kehast soojemasse kehasse. Niiviisi toimub soojusvahetus külmutis ja soojuspumbas.

Ringprotsessi kulgu olekudiagrammil kujutab kinnine kõver. Protsessi parameetrite muutumist kujutatakse enamasti rõhu-ruumala teljestikus. Joonisel 1 toimub lõigul 1–2 isotermiline paisumine, lõigul 2–3 adiabaatiline paisumine, lõigul 3–4 isotermiline kokkusurumine ja lõigul 4–1 adiabaatiline kokkusurumine.

Kuna ringprotsessis kulgeb osa olekumuutusi adiabaatiliselt, s.t jääval entroopial, siis saab ringprotsessi kujutada ka temperatuuri-entroopia teljestikus. Otseringprotsessis (joonis 2) toimub tööaine paisumine lõigul A–B isotermiliselt (jääval temperatuuril) ja lõigul B–C adiabaatiliselt (süsteemi entroopia ei muutu). Järgneb kokkusurumine lõigul C–D isotermiliselt ja lõigul D–A adiabaatiliselt. 

Carnot’ pöördringprotsess koosneb järgmistest etappidest (joonis 2):

* C–B adiabaatiline kokkusurumine;
* B–A isotermiline kokkusurumine (toimub soojuse ülekanne soojemale kehale);
* A–D adiabaatiline paisumine;
* D–C isotermiline paisumine (toimub soojuse ärajuhtimine külmemalt kehalt).

Peale Carnot' ringprotsessi on kirjeldatud ja kasutusel mitmeid muid termodünaamilisi tsükleid, näiteks

* Stirlingi tsükkel: isohooriline kokkusurumine, isotermiline paisumine, isohooriline paisumine, isotedrmiline kokkusurumine;
* Braytoni tsükkel: adiabaatiline kokkusurumine, isobaariline paisumine, adiabaatiline paisumine, isobaariline kokkutõmbumine;
* Dieseli tsükkel: adiabaatiline kokkusurumine, isobaariline paisumine, adiabaatiline paisumine, isohooriline kokkusurumine;
* Otto tsükkel: isentroopiline (jääval entroopial toimuv) kokkusurumine, ishooriline soojuse juurdeandmine, isentroopiline paisumine, isohooriline soojuse äraandmine.

Vaata ka
--------

* Carnot' ringprotsess

Viited
------

1. ↑  Tehnikaleksikon. Tallinn, Valgus, 1981

Välislingid
-----------

* ">Andres Talvari. Soojusfüüsika alused, alajaotised 40–43
Tallinna keelpillikvartett 3. märtsil 2008 Tel Avivis Iisraelis
**Tallinna keelpillikvartett** on aastal 1984 asutatud keelpillikvartett. 

Kvarteti esimesse koosseisu kuulusid Urmas Vulp (I viiul), Toomas Nestor (II viiul), Andrus Järvi (vioola) ja Teet Järvi (tšello). Hiljem on mitmed mängijad vahetunud. Asutamise ajal kandis kvartett nime Tallinna Riikliku Konservatooriumi keelpillikvartett (TRK keelpillikvartett).

Keelpillikvartett on esinenud mitmel rahvusvahelisel muusikafestivalil, nt Torontos "Sound Pressure'il" ja Pariisis "Saison Balte'il". Samuti on üles astutud üleriigilistel muusikafestivalidel, nt NYYD ja David Oistrahhi Festival.

Aastal 2003 pälvis keelpillikvartett Heino Elleri nimelise muusikapreemia.

Vaata ka
--------

* Tallinna Konservatooriumi keelpillikvartett

Viited
------

1. 1 2 3 4 5 6   (vaadatud 20.02.2013)
2. ↑  EE 12. köide, 2003: 552.
3. ↑  EE 12. köide, 2003: 606.

Välislingid
-----------

* Keelpillikvartetist Eesti Muusika Infokeskuse portaalis (vaadatud 20.02.2013)
**Caraș-Severini maakond** on Rumeenia 1. järgu haldusüksus. Asub Banaadis, Băuțari vald asub Transilvaanias. Piirneb edelas Serbiaga.

Linnad
------

* Anina
* Băile Herculane
* Bocșa
* Caransebeș
* Moldova Nouă
* Oravița
* Oțelu Roșu
* Reșița

Välislingid
-----------

* Caraș-Severini maakonnavalitsuse koduleht


Rumeenia maakonnad ja keskalluvusega linn

Alba **·**  Arad **·**  Argeș **·**  Bacău **·**  Bihor **·**  Bistrița-Năsăud **·**  Botoșani **·**  Brașov **·**  Brăila **·**  Bukarest **·**  Buzău **·**  Caraș-Severin **·**  Călărași **·**  Cluj **·**  Constanța **·**  Covasna **·**  Dâmbovița **·**  Dolj **·**  Galați **·**  Giurgiu **·**  Gorj **·**  Harghita **·**  Hunedoara **·**  Ialomița **·**  Iași **·**  Ilfov **·**  Maramureș **·**  Mehedinți **·**  Mureș **·**  Neamț **·**  Olt **·**  Prahova **·**  Satu Mare **·**  Sălaj **·**  Sibiu **·**  Suceava **·**  Teleorman **·**  Timiș **·**  Tulcea **·**  Vaslui **·**  Vâlcea **·**  Vrancea
**"Bend Over and Pray the Lord"** on Lordi esimene stuudioalbum, mis salvestati 1997. aastal. Plaadifirma omanik Ari Tiainen plaanis esialgu albumi avaldada, ent firmal polnud piisavalt ressursse. Tiainen soovitas Lordile Kimmo Hirvoneni kompaniid, mille omanik oli Anaconda. Album siiski jäi ilmumata, kuna firmas kuulutati välja pankrot pisut enne albumi ilmumist. Lordi ei astunud kunagi lavale oma algupärases koosseisus, mida siiski lubati 1999. aastal plaadi ilmumise ajal. Album ilmus 15 aastat hiljem kogumikus Scarchives Vol. 1 3. septembril 2012.

Lood albumil
------------

1. Playing The Devil (Bend Over and Pray the Lord) - 4:10
2. Cyberundertaker - 4:35
3. Steamroller - 4:42
4. Almost Human (Kissi-kaver) - 3:14
5. Idol - 5:12
6. Paint In Blood - 3:48
7. Death Suits You Fine - 3:55
8. I Am The Leviathan - 3:26
9. Take Me To Your Leader - 4:25
10. Monstermotorhellmachine - 5:13
11. The Dead Are The Family - 3:35
12. White Lightning Moonshine - 5:07
13. With Love And Sledgehammer - 3:59
14. Get Heavy (boonuslugu) - 3:00

Esitav koosseis
---------------

* Mr. Lordi - vokaalid
* Amen - kitarr
* G-Stealer - basskitarr
* Enary - klahvpillid
Darko Lazović 2014. aastal Belgradi Crvena Zvezdas mängimas
**Darko Lazović** (serbia kirillitsas Дарко Лазовић; sündinud 15. septembril 1990 Čačakis) on Serbia jalgpallur, kes mängib äärepoolkaitsjana Itaalia kõrgliigaklubis Verona Hellas ja Serbia jalgpallikoondises.

Ta alustas klubikarjääri kodulinna klubis Čačaki Borac, debüteerides Serbia kõrgliigas hooajal 2007/08.

Aastatel 2009–2015 mängis ta Serbia kõrgliigaklubis Belgradi Crvena Zvezda. Hooajal 2013/14 tuli ta klubiga Serbia meistriks. Hooaegadel 2011/12 ja 2013/14 valiti ta Serbia kõrgliiga hooaja sümboolsesse koosseisu.

Aastatel 2015–2019 mängis ta Itaalia kõrgliigaklubis Genoa. 2019. aasta augustis sõlmis ta kolmeaastase lepingu Verona Hellasega.

Serbia jalgpallikoondises tegi Lazović debüüdi 14. detsembril 2018 sõprusmängus Poola vastu.

Saavutused
----------

Red Star
* Serbia Superliga: 2013–14
* Serbia karikas: 2009–10, 2011–12

| * v
* r
Serbia koondis  –  2022. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlused |
| --- |
| 

* 1 Dmitrović
* 2 Pavlović
* 3 Eraković
* 4 Milenković
* 5 Veljković
* 6 Maksimović
* 7 Radonjić
* 8 Gudelj
* 9 A. Mitrović
* 10 Tadić (c)
* 11 Jović
* 12 Rajković
* 13 S. Mitrović
* 14 Živković
* 15 Babić
* 16 Lukić
* 17 Kostić
* 18 Vlahović
* 19 Račić
* 20 S. Milinković-Savić
* 21 Đuričić
* 22 Lazović
* 23 V. Milinković-Savić
* 24 Ilić
* 25 Mladenović
* 26 Grujić
* Treener: Stojković

 | Serbia |
**Tallinna kreis** (saksa keeles *Der Revalsche Kreis*, venepäraselt *Ревельский уезд*) oli Tallinna asehalduskonna haldusüksus Põhja-Eestis aastatel 1783–1796.
Tallinna kreis moodustati Tallinna kubermangu Harju distrikti jagamisel kaheks kreisiks – üks keskusega Tallinnas ja teine keskusega Paldiskis.

Maakond piirnes läänes Paldiski kreisiga, idas Rakvere kreisiga, lõunas Paide kreisiga.

Tallinna kreisi haldusjaotus
----------------------------

* Tallinn ja Tallinna linnasaras ehk patrimoniaalpiirkond
* Harju-Jaani kihelkond
* Jõelähtme kihelkond
* Jüri kihelkond
* Kuusalu kihelkond
* Juuru kihelkond
* Kose kihelkond
* Rapla kihelkond

Tallinna kreis, 1785. Johann Christoph BrotzeTallinna kreis, 1785. Johann Christoph Brotze
Tallinna ja Riia asehaldurkonnad, O. F. von Pistohlkorsi kaart 1783.

  

  

  

  

  

  

  

  

  

  

  

  

Pärast asehaldurkondade likvideerimist 1796. aastal taastati endine ühine Harju kreis. 

  

  


Tallinna asehaldurkond

Keskus: Tallinn  

**Kreisid**: Haapsalu kreis-Lääne kreis |Paldiski kreis | Tallinna kreis-Harju kreis | Paide kreis-Järva kreis | Rakvere kreis-Viru kreis
|  |
| --- |
|  |
| Medalikohad |
|  Olümpiamängud |
| Teine koht | 1972 | 3000 m takistusjooksus |

**Benjamin Wabura Jipcho** (1. märts 1943 Mount Elgoni ringkond – 24. juuli 2020 Eldoret) oli Keenia kergejõustiklane, keskmaajooksja.

Tal oli oluline roll kaasmaalase Kipchoge Keino võidule 1500 meetri jooksus Jim Ryuni ees 1968. aasta suveolümpiamängudel hõredas õhus Méxicos. Loovutades oma võimalused medalile, vedas ta Keinot esimesed 400 meetrit 56 sekundiga ja teise ringi 1.55,3-ga. Kolmandal ringil läks Keino ise juhtima. Finišis edestas ta maailmarekordimeest Ryuni 20 meetriga, mida ei vähendanud ka isegi Ryuni vägev lõpuspurt. Jipcho lõpetas ise kümnendana. Hiljem vabandas Jipcho Ryuni ees, et oli olnud Keinole jäneseks.

1972. aasta suveolümpiamängudel Münchenis võitis ta 3000 meetri takistusjooksus Keino järel hõbemedali. 1973. aasta Aafrika mängudel võitis ta kuldmedali 5000 meetri jooksus ja 3000 meetri takistusjooksus. Ta püstitas takistusjooksus maailmarekordi 8.20,7, mida aga ametliku maailmarekordina ei kinnitatud. 1974. aasta Rahvaste Ühenduse mängudel Christchurchis Uus-Meremaal võitis ta kuldmedali 5000 meetri jooksus ja 3000 meetri takistusjooksus ning pronksmedali 1500 meetri jooksus. 19. juunil 1973 püstitas ta Helsingis 3000 meetri takistusjooksu maailmarekordi 8.19,1. Kaheksa päeva hiljem parandas ta samas kohas rekordit, joostes ajaks 8.13,91. See rekord püsis kuni 1975. aastani, mil selle ületas rootslane Anders Gärderud.

Isiklikud rekordid
------------------

* 3000 meetri takistusjooks – 8.13,91 (1973)
* 1500 meetri jooks – 3.33,16 (1974)
* 5000 meetri jooks – 13.14,3 (1974)

Välislingid
-----------

* Ben Jipcho veebisaidil Olympedia Muuda Vikiandmetes
**Soroptimistide Klubi** oli naiste kutseesinduste klubi, mis loodi 1932. aastal Tallinnas.

1937. aastal oli klubil väljatöötamisel uus kodukord, mis nägi ette sidemete tihendamist Tartu Soroptimistide Klubiga. 

Esimene avalik esinemine oli Tallinna Soroptimistide Klubil 1937. aastal kella-viie-tee Estonia valges saalis.

Soroptimistide Klubi peeti vasteks meeste Rotary-klubile. 

Klubide vahel toimus sõbralik koostöö. 

Soroptimistide Klubi asutas Tallinnas prl. dr. de Noel Pariisist, kes oli Soroptimistide Ülemaailmse Liidu juhataja ning kes külastas Tallinna korduvalt.

Tallinna klubil oli 1937. aastal 23 liiget ja 10 külalisliiget. Külalisliikmed oli klubil 1938. aasta kevadel kavas vastu võtta. 

**Liikmeks valimine**

Igalt kutsealalt pääses klubi liikmeks ainult üks esindaja - nii palju, kui oli naiste kutsealasid, võis klubis olla liikmeid.

Uute liikmete vastuvõtt pidi toimuma ühehäälselt. 

Kui kas või üks klubi liige oli vastu, siis kandidaati klubi liikmeks ei võetud. 

1937. aastal olid Tallinna Soroptimistide Klubis koos külalisliikmetega esindatud järgmised kutsealad: 

büroo juhataja, käsitööinstruktor, masinakirjutaja, prantsuse keele õpetaja, diktsiooni õpetaja, tõlk, vandeadvokaat, laboratooriumi õde, sisehaiguste arst, perenaine, linnavolinik, haigla noorem ordinaator, ajakirjanik, ärijuht, seltskonnategelane, kosmeetik, lauluõpetaja, panga osakonna juhataja, õmbleja, apteeker, naiskutsekooli juhataja, pangaametnik, ühistegelane, statistika büroo osakonna juhataja, kutsekooli õmblusklassi juhataja, lastearst, võimlemisõpetaja, laboratooriumi juhataja, hambaarst. 

**Juhataja valimine**

Igal aastal valiti klubile uus juhataja. 

1937. aastal oli juhataja pr Mari Raamot. 

Klubi juhataja algatusel valmis klubi liikmeskonna raamat, kuhu iga liige kirjutas oma käega oma eluloo ja oma kutseala saavutused.

**Koosolekud**

Klubi liikmed käisid koos üks kord kuus. Oma ruume klubil 1937. aastaks veel ei olnud, koosviibimisi peeti klubi liikmete pool. 

Iga liige oli kohustatud koostama referaadi oma kutsealast, et teistele klubi liikmetele tutvustada oma kutseala omadusi ja raskusi. 

**Klubi liikmed**

pr. Mari Raamot

pr. Anni Varma 

prl. Aino Tamm 

prl. Hilda Tamm 

pr. Linda Junkur 

pr. Alma Ostra-Oinas 

pr. Johanna Päts 

pr. Kallista Kann 

pr. Marta Kurfeldt-Jõeäär 

pr. Tatjana Poska-Laaman

pr. dr. Ksenia Poska 

pr. Marta Linnas

pr. Ilma Martna 

pr. Kann-Tusti 

pr. Liina Varus 

pr. Linda Kilvits

prl. Hilda Ehvert 

prl. Elise Aron 

pr. E. Laur

prl. Gerda Kallas 

prl. Liis Kevand 

prl. Li Rennit 

pr. Roosi Tomson 

pr Vanda Juhansoo 

**Eesmärgid**

Klubi oli seadnud eesmärgiks kaasata liikmeskonda silmapaistvaid naisi mitmesugustelt kutsealadelt. 

Rahvusvahelise Soroptimistide Liiduga olid Eesti soroptimistid pidevas kontaktis. 

1937. aastal Ameerika Ühendriikides peetud soroptimistide kongressile kutsuti ka Eesti soroptimistide esindaja. Võimaluste puudumisel seal ei osaletud.

1938. aastal osales Amsterdamis toimunud kongressil pr Vanda Juhansoo.

  

Allikas ajaleht Uus Eesti nr 314 18 november 1937
**Kaootilised kiudpilved** (*Cirrus intortus* ehk *Ci intortus* ehk *Ci int*) on kiudpilvede vorm, mis avastati 1951. aastal. Need koosnevad väga erilisel kombel omavahel läbipõimunud niitidest, mis moodustavad taevas valgeid tompe ning kerajaid või lilletaolisi kujundeid.

Kaootilised kiudpilved koosnevad jääkristallidest, mis tekivad jäätunud veepiisakestest. Nad esinevad hea ilma ja tõusva õhuvoolu korral, kui saabub soe front. Parasvöötmes paiknevad need 7–10 km ja troopikas 17–18 km kõrgusel. Pilvekihi paksus ulatub mitmesajast meetrist kuni mitme kilomeetrini.

Kaootilised kiudpilved on tavaliselt läbipaistvad ning päevavalgust ei vähenda. Sademeteks on väikesed jääkristallid, millest pilved koosnevad. Jääkristallid kukuvad aeglaselt ja tavaliselt aurustuvad kõrgel õhus maapinnale jõudmata.

Viited
------

1. ↑  Pilvemääraja. Pilvede põhiliigid. I klass: ülemised pilved Ilm.ee lehel
2. ↑  M. Jürissaar. Kiudpilved, Eesti Loodus, 1999, nr 4
3. 1 2  Атлас облаков

Välislingid
-----------

* Kaootiliste kiudpilvede pilt

| * v
* r
Pilvede liigid |
| --- |
| Keskatmosfääripilved | 
Polaarsed stratosfääripilved **·**  Helkivad ööpilved |
| Ülemised pilved | 
Kiudpilved **·**  Kiudrünkpilved **·**  Kiudkihtpilved |
| Keskmised pilved | 
Kõrgrünkpilved **·**  Kõrgkihtpilved **·**  Kihtsajupilved |
| Alumised pilved | 
Kihtpilved **·**  Kihtrünkpilved |
| Konvektsioonipilved | 
Rünkpilved **·**  Rünksajupilved **·**  Kihtrünkpilved |
Ben Godfrey 2019. aastal Norwich City mängijana
**Benjamin Matthew Godfrey** (sündinud 15. jaanuaril 1998 Yorkis) on Inglismaa jalgpallur, kes mängib keskkaitsjana Inglismaa Premier League'i klubis Everton ja Inglismaa jalgpallikoondises.

Ta alustas klubikarjääri York Citys, debüteerides hooajal 2015–16 Inglismaa tugevuselt neljandas liigas.

2016. aasta jaanuaris sõlmis ta kolme ja poole aasta pikkuse lepingu Inglismaa kõrgliiga klubiga Norwich City. Klubi põhimeeskonnas debüteeris ta sama aasta 23. augustil EFL Cup'i mängus Coventry City vastu. Liigadebüüdi tegi ta Inglismaa esiliigas 28. jaanuaril 2017 mängus Birmingham City vastu. Hooajal 2017–18 oli ta laenul Inglismaa tugevuselt kolmanda liiga klubis Shrewsbury Town. Norwich City põhikoosseisus mängis Godfrey alates hooajast 2018–19. Samal hooajal võitis ta klubiga Inglismaa esiliiga ja tõusis tagasi Premier League'i.

2020. aasta oktoobris sõlmis ta viieaastase lepingu Evertoniga. Hooajal 2020–21 valiti ta Evertoni hooaja parimaks noormängijaks.

Inglismaa jalgpallikoondises tegi Godfret debüüdi 2. juunil 2021 sõprusmängus Austria vastu.

Viited
------

1. ↑  "Everton seal Godfrey signing". Everton F.C. 5.10.2020. Vaadatud 6.4.2022
2. ↑  "Everton 2020/21 Football Award Winners Revealed". Everton F.C. 21.5.2021. Vaadatud 6.4.2022

Välislingid
-----------

 Ben Godfrey – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
* Profiil Everton FC kodulehel
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib 1949. aastal valminud sillast; 1870. aastal rajatud raudteesilla kohta vaata artiklit Struve raudteesild* |

---

1949. aastal valminud Darnõtsja raudteesild Kiievis (foto 2011)
Vaade Darnõtsja raudteesillale Dnepri paremkaldalt Kiievis
**Darnõtsja raudteesild** (ukraina keeles Дарницький залізничний міст) on raudteesild üle Dnepri jõe Kiievis.

1943. aastal teises maailmasõjas hävinud Struve raudteesilla asukoha läheduses – veidi allavoolu rajati 1949. aastal üle Dnepri Kiievis uus raudteesild. Vahepealsetel aastatel toimis raudteevedu üle ajutiste puitsildade.

Kaheteeline raudteesild projekteeriti riikliku projekteerimis- ja uurimisinstituudi Projektstalkonstruktsija Kiievi filiaalis (projekti peainsener M. Rudenko).

Silla ehitamisel kasutati monteeritavat raudbetooni.

Aastatel 1946–1950 rajati sillasambad – osa raudbetoonist vaiadele, osa kessoonidele.

Sildeehitise metallkonstruktsioonid valmistati Dnipropetrovski metallkonstruktsioonide tehases.

Sild on projekteeritud asümmeetrilise skeemi järgi. Dnepri vasakkaldale lähemale jäävad kolm sildeava lahendati laevatatavana (106-meetrise sildega), mille sildeehitiseks on all asuva sõiduteega metallist kaarferm. Paremkaldapoolsed sildeavad (12 ava 53-meetrise sildega) madalaveelisuse tõttu lahendatud teisiti – ülal asuva sõiduteega mitmeavalise raudbetoonist kaarsillana.

Kõik sillasambad on massiivsed, ehitatud monoliitraudbetoonist ja vooderdatud graniitkividega.

Vaata ka
--------

* Darnõtsja sild

Viited
------

1. ↑  Дарницький міст у Києві. kievtown.net
2. 1 2  "Киев: архитектурно-исторический очерк" (1982). Часть 5.13. Мосты и путепроводы. kievjournal.com

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Darnõtsja raudteesild** |
Otto Hahni ja Fritz Straßmanni mälestusele pühendatud memoriaaltahvel Berliini Vaba Ülikooli seinal
Lise Meitneri, Otto Hahni ja Fritz Straßmanni koostöö mälestusele pühendatud teadusajalooline mälestustahvel Mainzi Ülikooli seinal
**Friedrich Wilhelm Straßmann**, eesti kirjanduses kasutatav nimekuju **Fritz Strassmann** (22. veebruar 1902 Boppard, Rhein-Hunsrücki kreis, Rheinland-Pfalzi liidumaa – 22. aprill 1980 Mainz) oli saksa keemik. Ta on tuntud kui üks tuumalõhustumise avastajaid.

Elukäik
-------

Straßmann lõpetas 1924. aastal Hannoveri Tehnikakõrgkooli keemiatehnoloogia erialal. 1929. aastal kaitses ta doktoriväitekirja füüsikalises keemias. 

Alates 1929. aastast töötas ta Otto Hahni juhtimisel Berliinis asuvas Keiser Wilhelmi Keemiainstituudis (1935. aastast assistendina), kus tema peamine uurimisvaldkond oli radiokeemia.

Pärast teist maailmasõda töötas Straßmann aastatel 1946–1970 Johannes Gutenbergi Mainzi Ülikoolis professorina.

Teadus
------

Tunnustus
---------

* 1966 – Enrico Fermi auhind (koos Otto Hahni ja Lise Meitneriga)

Publikatsioone
--------------

* L. Meitner, F. Straßmann, O. Hahn: *Künstliche Umwandlungsprozesse bei Bestrahlung des Thoriums mit Neutronen; Auftreten isomerer Reihen durch Abspaltung von α-Strahlen.* Zeitschrift für Physik 109 (**1938**) S. 538–552.
* O. Hahn, F. Straßmann: *Über den Nachweis und das Verhalten der bei der Bestrahlung des Urans mittels Neutronen entstehenden Erdalkalimetalle*. Die Naturwissenschaften 27 (**1939**) S. 11–15.
* O. Hahn, F. Straßmann: *Nachweis der Entstehung aktiver Bariumisotope aus Uran und Thorium durch Neutronenbestrahlung; Nachweis weiterer aktiver Bruchstücke bei der Uranspaltung*. Die Naturwissenschaften 27 (**1939**) S. 89–95.

Viited
------

1. ↑  Viktor Korrovits, Henn Käämbre. "Inglise-eesti füüsikasõnaraamat". Kirjastus TEA, Tallinn, 2002. Lk 428

Välislingid
-----------

* Fritz Straßmann – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Artur Tenno
**Artur Tenno** VR I/3 (21. juuli 1894 Kastre-Võnnu vald, Tartumaa – 11. aprill 1963 Tori Eesti NSV) oli Eesti sõjaväelane (kolonelleitnant). Korp! Sakala vilistlane. 

Alustas teenistust Eesti rahvusväeosade 1. Eesti Jalaväediviisi 1. Eesti suurtükiväebrigaadi 3. ja 5. patareis, Vabadussõja alguses jätkas teenistust 28. detsembrist 1918 ülemleitnandina 1. Suurtükiväepolgus ja 3. veebruarist 1919 lipnikuna 4. jalaväepolgus, 2. Suurtükiväepolgus patareiülemana. 1920. aastal ülendati alamkapteniks.

Vabadussõja järel teenis Suurtükiväe inspektorina, 2. Suurtükidivisjonis ja väljapatarei nr. 8 ülemana.

1934. aastast 5. Suurtükiväegrupi ülema ajutine kt ja 1935–1940 5. Suurtükiväegrupi ülem Viljandis.

Tunnustus
---------

* Kotkaristi IV klassi teenetemärk, 1939

Viited
------

1. ↑  Riigikogu poolt 15. weebruaril 1923 a. wastu wõetud Wabadussõjast osawõtnud kaitsewäelaste autasu seaduse § 5 p. c põhjal, ühekordne toetusraha neljakümne tuhande mk. (40.000 mk.) suuruses. Riigi Teataja, nr. 69-70, 28 aprill 1925

Välislingid
-----------

* korp! Sakala liikmeks olnud Vabaduse Risti kavalere
* Sõjamuuseumi ohvitseride andmekogu EESTI SÕJAMUUSEUM - KINDRAL LAIDONERI MUUSEUM. EESTI OHVITSERID 1918-1940.
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib 2011. aastal valminud sillast; 1951. aastal avatud silla kohta vaata artiklit Darnõtsja raudteesild* |

---

2011. aastal valminud Darnõtsja sild Kiievis (foto 2011)
**Darnõtsja sild** (mitteametlik nimi **Kirpa sild** transpordiministri Georgi Kirpa järgi; ukraina keeles Дaрницький залізнично-автомобільний міст, ka Залізнично-автомобільний мостовий перехід через Дніпро в Києві, ka міст Кірпи) on kombineeritud raudtee- ja autosild üle Dnepri jõe Kiievis. Ühendab Golossijivi ja Darnõtsja linnarajoone.

Sild rajati olemasoleva Darnõtsja raudteesilla kõrvale (umbes 10 m allavoolu). Ehitustööd algsid 2004. aastal.

Silla üldpikkus jõesängi piires on 1066 m. Kombineeritud sild koosneb kahest autoteest (kummalgi kolm sõidurada) ja nende vahel paiknevast kaheteelisest raudteest. Rongi- ja autoliiklus vasakkaldalt paremkaldale avati 2010. aastal, 2011. aastal avati autoliiklus Dnepri paremkaldalt vasakkaldale.

Detailvaateid
-------------

* Vaade kombineeritud silla jõesambale (foto 2012)Vaade kombineeritud silla jõesambale (foto 2012)
* Vaade kombineeritud silla kaarjatele peakanduritele (foto 2011)Vaade kombineeritud silla kaarjatele peakanduritele (foto 2011)

Viited
------

1. ↑  В Киеве открыто движение по новому мосту через Днепр. gazeta.ru
**Harjo Sandur** (1937. aastani **Harry Evald Konrad Stegmann**; 7. oktoober 1910 Kapu vald, Järvamaa – 29. november 1949, teel Austraaliasse) oli eesti metsateadlane.

Elulugu
-------

Harjo Sandur oli metsaülema poeg.

Lõpetas 1930. aastal Tartu Poeglaste Reaalgümnaasiumi, 1935 Tartu Ülikooli metsaosakonnas teoreetilise kursuse, kaitses 1938. aastal diplomitöö. Täiendas end 1938–39 stipendiaadina Kopenhaagenis. 

Oli aastatel 1935–1937 Tartu Ülikooli zooloogia kabineti assistent, 1939–1943 Tartu Ülikooli botaanikaaia aednik, 1943–1944 direktor. 

Põgenes 1944. aastal Saksamaale, kust alustas 1949. aastal teekonda Austraaliasse.

Teadustöö
---------

Uurimusi dendroloogiast ja pajust (selle bioloogia, kasvatamine, haigused, kahjurid ja majandamine).

Teoseid
-------

* Paju bioloogiast ja kasvatamisest. Tartu, 1940.

Viited
------

1. 1 2 3 4  Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide

Kirjandus
---------

* Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918–1944. I–III. Trt, 1994, II, 44
* Tuiskvere, B. Eesti metsateadlase müstiline kadumine merel. // Eesti Metsamees Eksiilis. Stockholm, (1950) 4, 19.

 *Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.*
**Intramolekulaarne reaktsioon** (ehk **sisemolekulaarne reaktsioon**) on keemiline protsess, mis toimub ühe kindla molekuli siseselt, seejuures saab see võimalikuks tänu selle molekuli spetsiifilisele struktuurile.

Orgaanilises keemias toimuvad esmase aktiivse intermediaadi sisemolekulaarsed reaktsioonid, kui tekib uus stabiilsem intermediaat naaberrühma või sideme osalusel või kaugemal asetseva sobiva rühma osalusel üle tsüklilise (eelistatult 5- või 6-lülilise) intermediaadi. 

Kõige tuntumad on sisemolekulaarsed ümbergrupeeringud (hüdriidi või alküülrühma 1,2-nihe, allüülne isomerisatsioon jm) ja tsüklisatsioonireaktsioonid (kas sisemolekulaarse liitumisena või kondensatsioonina) ning tsükli avanemise reaktsioonid. Teada on ka intramolekulaarsed asendusreaktsioonid, kus funktsionaalrühmad molekulis vahetavad koha. 

Näiteks laktoonid on tsüklilised estrid ehk hüdroksüülrühma ja karboksüülrühma vahelise sisemolekulaarse kondensatsioonireaktsiooni produktid.

Sisemolekulaarse reaktsiooni produktid võivad moodustuda ka mitme järjestikulise etapi tulemusena. 

Intramolekulaarsete orgaaniliste reaktsioonide korral asuvad kaks reaktsioonitsentrit ühes ja samas molekulis. See annab kõrge efektiivse kontsentratsiooni ja protsess saab kulgeda suure kiirusega. Sisemolekulaarsete reaktsioonide osatähtsus (konkurents intermolekulaarsete reaktsioonidega) on suurem lahjades lahustes, kuna nende kiirus ei sõltu kontsentratsioonist.

Vaata ka
--------

* Intramolekulaarne efekt
* Orgaaniline reaktsioon
* Isomerisatsioon
* Tsüklisatsioon
* Karbokatioonid
**Harri Ilja** (7. jaanuar 1928 Kadrina – 26. september 1990 Tallinn) oli eesti koorijuht ja muusikapedagoog.

1947. aastal lõpetas ta Rakvere Eesti Keskkooli. Õppis ka Rakvere lastemuusikakoolis, kus tema viiuliõpetaja oli Jaan Pakk. Aastatel 1947–1948 õppis koorijuhtimist Tallinna Muusikakoolis, 1954. aastal lõpetas Tallinna Riikliku Konservatooriumi koorijuhtimise erialal (Jüri Variste klassis). 

Aastatel 1953–1968 oli ta Tallinna Muusikakooli koorijuhtimise eriala õpetaja, 1968–1990 Tallinna Riikliku Konservatooriumi kooridirigeerimise ja kooripartituuri mängu vanemõpetaja.

Tema õpilasi on Tõnu Kaljuste, Merike Aarma, Ludmilla Toon, Riho Ridbeck, Ene Peiker, Tiiu Schüts ja Anne Voorand.

1950. aastast oli ta segakoori Sõlg dirigent, 1952. aastast ka Konstantin Türnpu nimelise meeskoori dirigent.

Ta on maetud Pärnamäe kalmistule.

Tunnustus
---------

* 1980 – Eesti NSV teeneline kunstitegelane

Isiklikku
---------

Tema poeg on pianist Ivari Ilja.

Viited
------

1. ↑  "Rakvere Gümnaasiumi vilistlased". Originaali arhiivikoopia seisuga 16. oktoober 2017. Vaadatud 17. oktoobril 2017.
2. ↑  Harri Ilja (nekroloog). Reede, 5. oktoober 1990
3. ↑  Eesti muusika biograafiline leksikon. Tallinn: Valgus, 1990
4. ↑  Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia lõpetajad
5. ↑  Kalmistute register HAUDI
**Jānis Endzelīns** (22. veebruar (vkj 10. veebruar) 1873 Kauguri v. Liivimaa – 1. juuli 1961 Koknese, Läti) oli läti keeleteadlane. Endzelīns oli tunnustatud balti keelte uurija ja ajaloolis-võrdleva keeleteaduse eriteadlane. Avaldanud põhjapanevaid uurimusi läti keele ajaloo, murrete, grammatika ja sõnavara alalt. Lõpetanud ja avaldanud K. Mīlenbahsi "Läti keele sõnaraamatu". Uurinud ka soome-ugri ja balti keelte suhteid.

Elukäik
-------

Liivimaal sündinud Jānis Endzelīns oli taluniku poeg. Ta lõpetas 1892 Riia linnagümnaasiumi ning 1897 kandidaadikraadiga Tartu Ülikooli klassikalise filoloogia osakonna ja 1900 slaavi filoloogia osakonna. Jäeti Tartu Ülikooli juurde valmistuma professorikutseks, samal ajal oli Tartus H. Treffneri ja meesgümnaasiumi õpetaja. Sai 1903 eradotsendiks. Kaitses 1905 Tartu Ülikoolis magistriväitekirja "Латышские предлоги. Часть 1" (Tartu, 1905). Töötas Tartu Ülikoolis 1909 aastani, siis läks Harkovi Ülikooli võrdleva keeleteaduse ja sanskriti dotsendiks. Kaitses 1912 Peterburi Ülikoolis doktoriväitekirja "Славяно-балтийские этюды" (Harkiv, 1911), sai Harkivi Ülikooli korraliseks professoriks. 1920–50 Riias balti keelte ja võrdleva keeleteaduse professor.

1944–1950 juhatas Endzelīns Läti Riikliku Ülikooli läti keele kateedrit. 1946. aastal asutati Läti NSV Teaduste Akadeemia. Jānis Endzelīns nimetati akadeemia täisliikmeks. 1951. aastal avaldas Endzelīns "Latviešu valodas gramatika" ("Läti keele grammatika"), mis oli 1922. aastal Lätis ilmunud raamatu "Lettische Grammatik" («Läti grammatika») täiendustega tõlkeversioon. Selle töö eest määrati talle 1958. aastal Lenini preemia.

Tema poeg oli maletaja Lūcijs Endzelīns.

Tunnustus
---------

### Liikmesus teadusakadeemiates

* NSV Liidu Teaduste Akadeemia (korrespondentliige 1929)
* Rootsi Kuninglik Teaduste Akadeemia (välisliige)
* Hollandi Kuninglik Teaduste Akadeemia (välisliige)
* Tšehhi Teaduste ja Kunstide Akadeemia (välisliige)
* Läti NSV Teaduste Akadeemia (akadeemik 1946)

### Liikmesus teadusseltsides

* Soome-Ugri Selts (korrespondentliige)
* Königsbergi Teaduslik Selts (korrespondentliige)
* Göttingeni Teaduslik Selts (korrespondentliige)
* Ameerika Lingvistika Selts (auliige)
* Õpetatud Eesti Selts (auliige)
* Leedu Teaduslik Selts (auliige)

### Audoktor

* Uppsala Ülikooli audoktor
* Vytautas Suure Ülikooli audoktor

Välislingid
-----------

* Teoseid