recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Virumaa valdade piirid enne ja pärast 1939. aasta vallareformi
**Küti vald** (saksa keeles *Gemeinde Kurküll*) oli vald Viru-Jaagupi kihelkonnas Viru kreisis ja Viru maakonnas, aastatel 1866–1939. 

Meriküla moodustas 1866. aastal ühise Küti valla, 1883. aastal Meriküla eraldus, kuid 1893. aastal liideti taas Küti vallaga. Küti vallas asus ka Võhu mõis (Küti mõisa karjamõis), Aru mõis (Kulina mõisa karjamõis?) ja Kupna mõis.

Vallas sündisid Renate Kaasik, Ferdinand Kabe, Aksel Küngas.

Vallamaja asus Kehala külas. Küti vallamaja Kehalas valmis 1894. aastal. Maja ehitas ehitusmeister Jüri Oser Rakverest ja see oli toona üks kallimaid vallamaju. Asub Viru-Jaagupi asulast väljas, muust hoonestusest eraldi Rakvere-Mustvee maantee ääres.

1939. aasta vallareformiga läks valla maa-ala uue Küti valla koosseisu, välja arvatud Meriküla mõisa järgi oleva maakoha nr. A-15 maa-ala, mis läks Assamalla valda, Inju-Meriküla mõisa järgi oleva Kruusiaugu nr. 16-a talu lahus-heinamaatüki ja Roela metskonna Küti metsandiku kvartaalide nr. 59–64 maa-alad, mis läksid Roela valda, ja Karkuse küla.

Viited
------

1. 1 2  Küti vald Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917 (vaadatud vaadatud 11.09.2020)
2. ↑  Maa-ameti kaardirakendused
3. ↑  Väljavõte 776. Vabariigi Presidendi otsus nr. 88. Riigi Teataja, nr. 87, 14 oktoober 1938

Välislingid
-----------

* Küti vald Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917
**Teaduskraad** (inglise keeles *research degree*) on akadeemilise kraadi liik, mis saadakse tavaliselt pärast kõrgeima kõrgharidusastme (doktoriõppe) õppekava läbimist ja väitekirja või muu nimetusega iseseisva teadusliku uurimuse või loometöö koostamist ja kaitsmist. 

Teaduskraadi mõiste ja teaduskraadide nomenklatuur on riigiti erinev.

Eesti
-----

Eestis antakse välja ainult üht teaduskraadi – doktorikraadi. Doktorikraadi täpsem nimetus on filosoofiadoktor (inglise *Doctor of Philosophy*, lühend PhD), millele lisatakse sulgudes täidetud õppekava nimetus või kitsam õppekavajärgne spetsialiseerumine.

Varem oli Eestis võimalik kaitsta teaduskraadina ka magistrikraad enne 1. juunit 2002 Eesti Hariduse Infosüsteemi kantud magistriõppe ehk nn 4+2 magistriõppekava läbimisel. Vastuvõtt nn teadusmagistri õppekavadele lõpetati 1. septembril 2005. Nn Bologna protsessi käigus ümber kujundatud (nn 3+2 süsteemis) magistriõppe lõpetanu saab küll magistrikraadi, kuid see ei ole enam teaduskraad. 

Eestis varem ja teistes riikides välja antud teaduskraadide vastavus doktorikraadile on määratletud Vabariigi Valitsuse määrusega.

Vaata ka
--------

* Akadeemiline kraad
* Kutsekraad

Viited
------

1. ↑  Diplomi ja akadeemilise õiendi statuut ja vormid
2. ↑  Teadusmagistrite aeg jõuab otsakorrale. Postimees, 7. august 2010.
3. ↑  Eesti Vabariigi kvalifikatsioonide ja enne 20. augustit 1991. a antud endise NSV Liidu kvalifikatsioonide vastavus
**Christiani & Nielsen** oli rahvusvaheliselt tuntud Taani ehitusfirma, mis tänapäeval on suuresti Tai kuninga Bhumibol Adulyadej omanduses.

Ajalugu
-------

Christiani & Nielsen rajati Kopenhaagenis 1904. aastal kahe taanlase, ehitusinsener Rudolf Christiani ja mereväeohvitserist insener Aage Nielseni poolt. Järgneva 15 aasta jooksul rajati filiaale Euroopa eri paigus: Århusis (1906), Hamburgis (1908), Peterburis (1910), Londonis (1913), Norras (1916), Rootsis (1918) ja Prantsusmaal (1919). Ehitati sildu, sadamakaisid, veealuseid tunneleid jms [raudbetoonkonstruktsioon]]e.

Hiljem ettevõte laienes Austraaliasse ja Lõuna-Ameerikasse ning projekteeriti ka muid kuulsaid ehitisi, nagu Sydney ooperimaja ja Pekingi olümpiastaadion.

Vesilennukite angaarid Tallinnas
--------------------------------

Christiani & Nielsen projekteeris Tallinna aastatel 1916–1917 kolm vesilennukite angaari.

Toorehitiseni jõudis neist ainult üks, mille katusekonstruktsioon oli raudbetoonkoorikutest. See oli üks varasemaid raudbetoonkoorikuid maailmas. Teisest angaarist valmis vundament ja kolmandat angaari ei hakatud üldse ehitama.

Viited
------

1. ↑  Valdek Kulbach. "Ehituslikud tehnikamälestised Eestis". Insenerikultuur Eestis. 1. köide. Tallinn 1982. Lk 55

Välislingid
-----------

* Christiani & Nielseni koduleht
Alfred Tennyson
"**Tears, Idle Tears**" on viktoriaanliku poeedi Alfred, Lord Tennysoni (1809–1892) 1847. aastal avaldatud luuletus.

  **"Tears, Idle Tears"**  

  

  Tears, idle tears, I know not what they mean,  

Tears from the depth of some divine despair  

Rise in the heart, and gather to the eyes,  

In looking on the happy autumn-fields,  

And thinking of the days that are no more.  

  

  Fresh as the first beam glittering on a sail,  

That brings our friends up from the underworld,  

Sad as the last which reddens over one  

That sinks with all we love below the verge;  

So sad, so fresh, the days that are no more.  

  

  Ah, sad and strange as in dark summer dawns  

The earliest pipe of half-awaken'd birds  

To dying ears, when unto dying eyes  

The casement slowly grows a glimmering square;  

So sad, so strange, the days that are no more.  

  

  Dear as remembered kisses after death,  

And sweet as those by hopeless fancy feign'd  

On lips that are for others; deep as love,  

Deep as first love, and wild with all regret;  

O Death in Life, the days that are no more.

Nõukogude ajal oli luuletus (kärbitud kujul, 2. lõiguta) inglise keele süvaõppega keskkoolide inglise kirjanduse õppekavas.

Viited
------

1. ↑  Hill, Robert W. Jr. ed. (1971). *Tennyson's poetry; authoritative texts, juvenilia and early responses, criticism*. New York: W. W. Norton & Company. Lk 114. ISBN 0-393-09953-9

Kirjandus
---------

* Hill, Robert W. Jr. ed. (1971). *Tennyson's poetry; authoritative texts, juvenilia and early responses, criticism*. New York: W. W. Norton & Company. ISBN 0-393-09953-9
* Killham, John, toim (1960). *Critical essays on the poetry of Tennyson*. London: Routledge & Kegan Paul. OCLC 368175.
**S-laine** (nimi tuleneb *ingl.k*. secondary) ehk **seismiline nihkelaine** on seismiline laine, mille levikul toimub aineosakeste siire risti laine levisuunale.

S-lainete levimine
------------------

Nihkelained levivad vaid tahkistes, kuna tahkiseid iseloomustab vastupanu nihkedeformatsioonile ehk suured nihkeelastusmooduli väärtused. Vedelikke ja gaase iseloomustab väike nihkeealastsusmooduli väärtus, mistõttu nihkelained nendes ei levi. Erinevalt P-lainetest (seismilistest pikilainetest) ei levi S-lained Maa välistuumas, kuna see on vedelas olekus. Seismiline energia levib välistuumas P-lainete vahendusel. S-lainete jaoks tekib niinimetatud varjutsoon. Sise- ja välistuuma piiril P-lained murduvad ning S-lained saavad uuesti tekkida. Sisetuuma levivad mõlemat tüüpi lained. Sisetuumast väljudest muutuvad S-lained uuesti P-laineteks. Lihtsaimal juhul ühtlases keskkonnas saab S-lainete levimise kiirust leida järgneva valemi abil:

{\displaystyle v\_{s}={\sqrt {\frac {\mu }{\rho }}}},
kus {\displaystyle \mu } on keskkonna nihkeelastsusmoodul ja \rho on keskkonna tihedus. Maakoores levivad P-lained kiirusega 3–4 km/s ja see kasvab koos sügavusega. Maksimaalse levikiiruse, mis on ligikaudu 7 km/s saavutab S-laine sügavusel vahevöö ja välistuuma piirpinnal (~3000 km). Tahket sisetuuma läbib S-laine kiirusega 2.5-3.0 km/s. S-lained levivad üldiselt pikilainetest aeglasemalt. Seega jõuavad S-laine seismojaamadesse peale P-laineid.

Vaata ka
--------

* P-lained
* Seismilised lained
* Maavärin

Viited
------

1. ↑  Earthquake Glossary S-wave
2. ↑  University of Illinois at Chicago (17 July 1997).Seismographs and the Earth'interior, lecture 16[*alaline kõdulink*]
3. 1 2  Robert J. Lillie (1999). Whole Earth Geophysics: An Introductory Textbook for Geologists and Geophysicists, lk 54-55, 213, 210-211
**Tantsuõpetaja** on õpetaja, kes annab tantsutunde. 

Eesmärk on toetada õpilase arengut teoreetilise ja praktilise õppe kaudu, mis haarab nii vaimu kui ka keha. 
Tantsuõpetajad töötavad peamiselt üldhariduskoolides, huvikoolides, tantsukoolides ja tantsustuudiotes. Veel näiteks lasteaedades, repetiitoritena teatrites, treeneritena, koreograafidena, tantsijatena või seltskonnatantsude õpetajatena mitmesugustel üritustel.

Ajalugu
-------

Renessansiaja õukonnas võis olla tantsumeistriks näiteks kohalik muusik. Meistrid sõitsid linnast linna või jäid pikemaks ajaks ühe koha peale. Tantsuõpetaja palkaja oli tavaliselt kuningas, kuninganna või keegi, kes sai lubada meistrit pikemaajaliselt. Meister õpetas tantsusamme ning ka õiget kehahoiakut.

Alates 20. sajandi algusest on tantsu õpetatud üldhariduskoolides kehalise kasvatuse tundides. Enamasti keskendus õpetus rahvatantsule, seltskonnatantsule või esteetilisele tantsule, kuna need žanrid olid kehalise kasvatuse õpetajatele tuttavad. 20. sajandi lõpus hakati tantsu määratlema eraldi kehalisest kasvatusest ja pigem käsitlema kunstialana.

Eesti üldhariduskoolide kehalise kasvatuse ainekavas on tantsutunde tavaliselt üks kord nädalas. Konkreetsetele tantsudele ja tantsusammudele lisaks annab õpetaja õpilastele teadmisi erinevate tantsustiilide ning Eesti tantsupidude ja tantsukultuuri traditsioonide kohta.

Tantsuõpetaja tegevuse lühikirjeldus
------------------------------------

Tantsuõpetaja abiga omandab õpilane teadmisi keha arengu seaduspärasustest ja liikumisviiside mitmekesisusest. Eesti ja maailma tantsukultuure tutvustades arendab tantsuõpetaja õpilase silmaringi ja sotsiaalkultuurilisi väärtushinnanguid. 
Tantsuõpetaja ühitab tunnis nii kehalise eneseväljenduse, kunstiloome, kõne, muusika, rütmi kui ka mängu. Tantsu kaudu arendab õpetaja õpilase isikupära, oskusi tegutseda üksi ja koos, suhtlemis- ja koostöövõimet, ühtekuuluvustunnet ja sallivust.

Gerd Neggo stipendium
---------------------

Alates 2011. aastat annab Eesti Tantsukunsti ja Tantsuhariduse Liit välja tantsija, tantsulavastaja ja pedagoog Gerd Neggo nimelise tantsuõpetaja stipendiumi. Stipendiumi peamine eesmärk on tunnustada oma tööle pühendunud Eestis töötavat tantsuõpetajat.

Viited
------

1. ↑
2. ↑  Gayle Kassing, Danielle M. Jay (2003) „Dance teaching methods and curriculum design"
3. ↑
4. ↑
5. ↑
6. ↑
Yussuf Poulsen (2016)
**Yussuf Yurary Poulsen** (sündinud 15. juunil 1994 Kopenhaagenis) on Taani jalgpallur, kes mängib ründajana Saksamaa kõrgliiga klubis RB Leipzig ja Taani jalgpallikoondises.

Ta alustas klubikarjääri Taani klubis Lyngby Boldklub, mille koosseisus debüteeris ta Taani kõrgliigas 2011. aastal. Hooajal 2012–13 lõi Poulsen Taani esiliigas mängides 11 väravat.

2013. aasta juulis liitus ta Leipzigiga, mis oli tõusnud Saksamaa tugevuselt kolmandasse liigasse. Hooajal 2016–17 debüteeris ta klubiga Saksamaa kõrgliigas.

Taani jalgpallikoondises tegi Poulsen debüüdi 11. oktoobril 2014 mängus Albaania vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 13. juunil 2015 EM-i valikmängus Serbia vastu. Ta kuulus Taani koondisse 2018. aasta maailmameistrivõistlustel, kus ta lõi esimeses alagrupimängus värava Peruu vastu.

Tema isa on Tansaania päritolu ja ema taanlanna.

Välislingid
-----------

 Yussuf Poulsen – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis

| * v
* r
Taani koondis  –  2018. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlused |
| --- |
| 

* 1 Schmeichel
* 2 Krohn-Dehli
* 3 Vestergaard
* 4 Kjær (c)
* 5 Knudsen
* 6 Christensen
* 7 Kvist
* 8 Delaney
* 9 N. Jørgensen
* 10 Eriksen
* 11 Braithwaite
* 12 Dolberg
* 13 M. Jørgensen
* 14 Dalsgaard
* 15 Fischer
* 16 Lössl
* 17 Stryger Larsen
* 18 Lerager
* 19 Schöne
* 20 Yurary
* 21 Cornelius
* 22 Rønnow
* 23 Sisto
* Treener: Hareide

 | Taani |
**Tanutamine** ka **linutamine** oli pulmas pruudile abielunaise peakatte pidulik pähepanemine. 

See oli eesti pulmakommete keskne rituaal, mis muutis pruudi noorikuks. Tanutamine toimus peiukoju jõudmise päeval mõnes kõrvalises ruumis (aidas, saunas, laudas) poolsalaja üksnes tähtsamate pulmategelaste juuresolekul. Tanutamise koht ja aeg ning tanutaja isik olid paikkonniti väga erinevad. Tanutamisel istus noorpaar kõrvuti laua ees, millel olid leivapäts, õllekann ja lihavaagen. Tanutajaks oli peamiselt peiu ema, aga ka isamehe naine, isamees või peig. Pruut vabastati seni tema pead ja nägu katnud linikust ja asendati see Lõuna-Eestis tanuga, Põhja-Eestis pottmütsiga, Setumaal linikuga. Tanu pähepanemisel viskas pruut selle kahel korral maha, sest see pandi viltu pähe. Tanutaja aga lõi teda tanuga põsele, tanutamist saatsid nn tanutamissõnad. Tanutamise ajal pidi noorik nutma, et mitte nutta hilisemas eas. 19. sajandi lõpus hakkas tanutamist asendama pruudipärjamäng.

Harilikult järgnes tanutamisele põlletamine ehk noorikule põlle ettesidumine. Tanu ja põll olid abielunaise tähtsamad tunnused. Tüdruk ei tohtinud tanu kanda (lapsega tüdruk tanutati vanemate naiste poolt mõnitaval moel).

Viited
------

1. ↑   Eesti rahvakultuuri leksikon. Eesti Entsüklopeediakirjastuse AS. Tallinn. 2007. lk 302
2. 1 2   Eesti rahvakultuur. Eesti Entsüklopeediakirjastuse AS. Tallinn. 2008. lk 321
3. ↑   Etnograafia sõnaraamat. Arvi Ränk. Tallinn. 1995. lk 211
4. ↑   Ülo Tedre. Pulmasõnastik IV

Välislingid
-----------

Pruudi tanutamine, ERM Fk 1920:307, Eesti Rahva Muuseum,
Jekaterina Lagno (2006)
**Jekaterina Aleksandrovna Lagno** (vene keeles Екатерина Александровна Лагно; ukraina keeles Катерина Лагно *Katerõna Lagno*; sündinud 27. detsembril 1989 Lvivis) on Venemaa maletaja, rahvusvaheline suurmeister (2007).

Lagno on venekeelne, pärit vene-ukraina perekonnast. Ta mängis rahvusvahelistel malevõistlustel Ukraina eest. Märtsis 2014 ilmus meedias teade, et Lagno esitas taotluse Venemaa kodakondsuse saamiseks ja kavatseb mängida Venemaa eest. Ukraina maleföderatsioon esitas FIDE-le protesti. FIDE seda ei rahuldanud. Augustis 2014 naiste maleolümpial Tromsøs mängis Lagno võitjaks tulnud Venemaa naiskonna koosseisus.

Ta tuli 15-aastaselt 2005. aastal Euroopa naiste malemeistriks. Teist korda tuli ta meistriks 2008. aastal. 

Lagno on mänginud naiste maailmameistrivõistlustel: pääses 2018. aastal MM-i turniiril Hantõ-Mansiiskis finaali (kus kaotas turniiri võitnud Ju Wenjunile) ning 2010. aastal Antakyas veerandfinaali. Mais 2019 jagas Lagno Kaasanis toimunud MM-i pretendentide turniiril 3.–4. kohta. 

Ta sai FIDE-lt 2001. aastal naiste rahvusvahelise meistri, 2003. aastal naiste suurmeistri ja 2007. aastal rahvusvahelise suurmeistri nimetuse. 

Lagno on abielus vene malesuurmeistri Aleksandr Grištšukiga. Varem oli ta abielus prantsuse suurmeistri Robert Fontaine'iga.

Tunnustus
---------

* Ukraina teeneline meistersportlane

Välislingid
-----------

* Jekaterina Lagno – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
* Jekaterina Lagno FIDE andmebaasis
**Jekaterina Kalinina** (neiupõlvenimega **Lorberg**; 1882 Paide või Esna mõisavald – 22. detsember 1960 Moskva) oli ühiskonnategelane. Ta oli Nõukogude poliitiku Mihhail Kalinini abikaasa.

1936–1938 töötas ta Vene SNFV Ülemkohtus. Ta vahistati 25. oktoobril 1938 NKVD Riikliku Julgeoleku Peavalitsuse 2. osakonna poolt süüdistatuna "nõukogudevastases tegevuses ja sidemetes trotskistide ja parempoolsetega". Ta mõisteti NSV Liidu Ülemkohtu Sõjakolleegiumi poolt süüdi 22. aprillil 1939 § 58 alusel (*17-58-6, 17-58-8 и 58-11 УК РСФСР*) ning määrati töö- ja paranduslaagritesse 15 aastaks, kodanikuõiguste äravõtmisega 5 aastaks. 63-aastaselt, tunnistatuna invaliidiks, esitas armuandmispalve ning 11. juunil 1945 "anti armu" ning vabastati kinnipidamiskohast Ustvõmlagist (*Устьвымлаг НКВД*).

Viited
------

1. ↑  "Екатерина Йогановна (Ивановна) Лорберг - Калинина". *www.pseudology.org* (vene keeles).`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: tundmatu keel (link)

Välislingid
-----------

* N Liidu esimene proua Jekaterina Kalinina – Eesti töölisneiust bolševistliku Kremli võimuladvikusse, naine24.postimees.ee, 4. oktoober 2016
**Jüri Kirikumõisa park** asub Harjumaal Rae vallas Jüri alevikus. Park on Jüri Kiriku ja Aruküla tee kõrval.

Jüri kirikumõis
---------------

Jüri kirikumõis asutati 19. sajandil ning seda kasutati elamuna. Peahoone asub Aruküla tee vastas, selle ees kasvavad pärnad ja sirelid, mis hoonet varjavad. Maja on keskmise suurusega ühekorruseline puithoone, millele on ehitatud ka lakakorrus, mille aknad väljuvad otsviiludes ja katusel väikeste väljaehitustena. Hoonet katab viilkatus laiade räästastega. Katusekatteks on eterniit. Põhikorruse 6-ruudulised aknad on suured ja kõrged, lakakorruse aknad väiksemad. Hoone peasissekäik paikneb otsafassaadi keskel.

Jüri Kirikumõisa peahoone 1968. aastal
Kõrvalhooned on aida- ja laudahoone, mis on krohvitud paeks eterniidist viilkatuse all. Hooned on nüüdisajal rekonstrueeritud.

Loodus
------

Jüri Kirikumõisa pargis on peamiselt lehtpuud, näiteks tammed ja pärnad. Aruküla tee ääres asub väike veekogu, mille kõrval kasvab suur õunapuu. Loomaliike elab pargis vähe, peamiselt on seal pardid, oravad ja jänesed.

Eesti esimese rauasulatuskoha mälestuspaik
------------------------------------------

Mälestusmärk
Mälestuskivi asub tiigi kõrval, Aruküla tee vastas. Eesti tõenäoliselt kõige vanemad rauasulatuskohad asuvad Jüri asula lähedal, kus on rauda toodetud juba varasel rauaajal (u 2000 aastat tagasi). Jüri kiriku lähedal Kangrupealse muinasasulakoha külje alt leiti 1965. aastal rauaräbu ja põletusahju tükke koos savikildudega. See viitas omaaegsele raua tootmisele muistses asulas. Tollased sulatusahjud olid väiksed ning saadud raud oli madala kvaliteediga. Kohalikust rauast sepistati tööriistu, kirveid, nooleotsi ja nugasid. Eesti esimese teadaoleva rauasulatusahju asukoha teadvustamiseks püstitati 1978. aastal Jüri Kiriku kõrval asuvasse mõisaparki kahest graniitrahnust mälestusmärk, mida täiendab metallplaat tekstiga: "Siin Jüri külas sulatati soomaagist rauda meie ajaarvamise alguses".

Vaba aja veetmise koht
----------------------

Jüri Kirikumõisa pargis on palju vaba aja veetmise võimalusi ning see on kujunenud Jüri noortekampade lemmikkohaks. Pargi keskel asub renoveeritud korvpalliplats. Selle kõrval on laste mängu- ja jõuväljak. Pargis on võimalik piknikku pidada ja loodust nautida. 

Jüri Kirikumõisa pargis korraldatakse kontserte, võistlusi ning muid üritusi ja festivale. Pargis toimuvad Rae valla mängud, kus võisteldakse teatejooksus.

Allikad
-------

* Jüri kirikumõis Muinsuskaitseameti veebilehel
* Rae valla koduleht
Maarja Grossberg ja Jüri Krustok 2021. aastal
**Jüri Krustok** (13. veebruar 1955 Tallinn) on eesti füüsik.

Haridus
-------

Ta õppis Keila 1. Keskkoolis 1962–1973, Tartu Riiklikus Ülikoolis füüsika-keemiateaduskonnas optika ja spektroskoopia erialal 1976–1981; Tallinna Polütehnilise Instituudi aspirantuuris 1983–1986. Füüsika-matemaatikateaduste kandidaat 1987 (Tartu Ülikool, kinnitus 1987, "Recombination Centres in Zinc and Cadmium Sulphides").

Töökäik
-------

EPT Tallinna osakonna autojuht 1975–1976. 

TPI/TTÜ: füüsika kateedri laborant, assistent 1981–1983, nooremteadur 1987; optoelektroonika materjalide labori vanemteadur 1987–1992, sektorijuhataja 1989–1990; materjalitehnika/materjaliteaduse instituudi pooljuhtmaterjalide tehnoloogia õppetooli vanemteadur 1992–2016; füüsikainstituudi rakendusfüüsika professor ja õppetooli juhataja 2004–2016; materjali- ja keskkonnatehnoloogia instituudi vanemteadur 2017–2018; küberneetikainstituudi professor 2017-…

Teadustöö
---------

AIIBVI tüüpi materjalide luminestsents; tahke keha füüsika ja keemia; rekombinatsioontsentrid pooljuhtides; punktdefektide moodustumisprotsessid;
päikesepatareid ja nende füüsika. 

Üle 200 teaduspublikatsiooni. Tema juhendamisel on kaitstud 7 doktori- ja 11 magistritööd. 

### Teaduskorralduslik tegevus

Eesti Füüsika Seltsi liige; Ülemaailmse Rakendusoptika Ühingu (SPIE) liige; EMRSi (European Materials Research Society) liige.

Tunnustus
---------

* 1998 Eesti Vabariigi teaduspreemia (tehnikateadused – Enn Mellikov (kollektiivi juht), Mare Altosaar, Malle Krunks, Jüri Krustok, Vello Valdna, "Pooljuhtmaterjalid päikeseenergeetikale ja optoelektroonikale")
* 2022 Valgetähe IV klassi teenetemärk

Viited
------

1. 1 2 3 4 5 6  Tallinna Tehnikaülikooli professorid läbi aegade. Tallinn: Tallinna Tehnikaülikool, 2008, lk. 152

Välislingid
-----------

* "Eesti Teadusinfoportaal (ETIS)"
**Yves Rosseel** on Belgia Genti Ülikooli psühholoogia ja haridusteaduste teaduskonna andmeanalüüsi osakonna kaasprofessor. Tema peamisteks uurimishuvideks on aju piltdiagnostika andmete analüüs, seotus ja põhjuslikkus, ja struktuurivõrrandite modelleerimine. Ta on loonud ja haldab R-i vabavaralist lisapaketti lavaan, mis võimaldab struktuurivõrrandite modelleerimist. Lavaan on lühendatud versioon sõnadest *latent variable analysis*.

Seos Eestiga
------------

Aprillis 2015 viis Yves Rosseel käitumis-, sotsiaal- ja terviseteaduste doktorikooli raames läbi kolmepäevase kursuse struktuurivõrrandite modelleerimist (ingl. k. *structural equation modeling* ehk SEM) R-i lisapaketti lavaan kasutades.

Vaata ka
--------

* R

Viited
------

1. ↑  "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 5. märts 2016. Vaadatud 2. mail 2015.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
2. ↑  [*alaline kõdulink*]

Välislingid
-----------

* - lavaan paketi koduleht
* - ametlik lavaani tutvustav artikkel
Sodiaagivalgus
**Sodiaagivalgus** on tuhm ja hajus valge kuma, mida võib näha öötaevas. See näib algavat horisondi all paikneva Päikese lähedalt ning kulgeb mööda ekliptikatasandit või sodiaagivööd. Kõige paremini on sodiaagivalgus vaadeldav kevadel pärast päikeseloojangut ning sügisel enne päikesetõusu, siis kui sodiaagivöö on horisondi suhtes järsu nurga all. Sodiaagivalgust põhjustab kosmilises tolmus hajunud päikesevalgus ning see on nii tuhm, et nii kuuvalgus kui ka valgusreostus muudavad sodiaagivalguse nähtamatuks.

Sodiaagivalguse intensiivsus väheneb Päikesest kaugenedes, aga väga pimedatel öödel on nähtust vaadeldud üle terve ekliptikatasandi laiuva ribana. Tegelikult katab sodiaagivalgus terve taeva ning öödel, mil Kuu ei paista, valgustab taevast põhiliselt just sodiaagivalgus.

Kosmiline tolm moodustab Päikesesüsteemis paksu ümara ja lapiku pilve, mida tuntakse sodiaagipilvena ning see paikneb ekliptikaga samal tasandil. Sealsete tolmuosakeste läbimõõt on 10 ja 300 mikromeetri vahel ning enamiku mass on 150 mikrogrammi lähedal.

Viited
------

1. ↑  "Zodiacal cloud".. vaadatud 02.04.2016.
2. ↑  Reach, W. T. (1997). "The structured zodiacal light: IRAS, COBE, and ISO observations", lk. 1.
3. ↑  Peucker-Ehrenbrink, Bernhard; Schmitz, Birger (2001). *Accretion of extraterrestrial matter throughout earth's history*. Springer. lk. 66–67. ISBN 0-306-46689-9.
**Eerik Alfred Leopold Inari** (kuni 1937 **Erik Alfred Leopold Pipenberg**, 20. aprill (vkj)/ 2. mai 1897 Tartu – 31. detsember 1998 Bad Godesberg, Bonn) oli eesti geograaf.

Hariduskäik
-----------

Ta lõpetas 1917. aastal Tallinna Nikolai I Gümnaasiumi, 1931. aastal Tartu Ülikooli ja kaitses 1932. aastal samas magistriväitekirja. Ta oli korporatsiooni Fraternitas Normannia liige.

Ta sai 1944. aastal Berliini Ülikoolis *dr. phil. nat.* kraadi.

Töö- ja teaduskäik
------------------

Töötas aastatel 1925–1930 Tartu Ülikooli geograafia kabineti abijõuna ja 1932–1939 samas vanemassistendina. 

1939. aastal läks sakslaste ümberasumise käigus Saksamaale ja vabastati Vabariigi Valitsuse otsusega 30. novembrist 1939 Eesti kodakondsusest.

Ta oli aastatel 1940–1943 Poseni Ülikooli õppejõud, 1946. aastast Balti Ülikooli geograafialektor ja aastatel 1947–1949 professori kohusetäitja. Aastatel 1952–1958 oli ta Briti Reini Armee teenistuses. 

1960. aastal läks pensionile. Ta oli 1961. aastal üks Balti Instituudi asutajaid ja oli kuni 1970. aastani selle teadussekretär. Saksamaal elas ta peamiselt Bonnis. 

Töid inimgeograafia alalt. Tema peamised uurimisteemad Eestis olid linnageograafia (nt Pärnu, Kuressaare ja Petseri) ja geomorfoloogia (Mustoja mõhnastik ja Pihkva järve lääneranniku ja saarte loodus).

Viited
------

1. ↑  Vabariigi Valitsuse otsus nr 104-X-8, 30. november 1939

Välislingid
-----------

* *Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918-1944*
* TLÜAR väliseesti isikud
Ernst Hofmann
**Ernst Reinhold Hofmann** (ka *von Hofmann* ja **Hoffmann**; 20. jaanuar 1801 Paistu kirikumõis – 4. juuni 1871 Tartu) oli baltisaksa geoloog ja mineraloog.

Elukäik
-------

Hofmann õppis aastatel 1819–1824 Tartu ülikoolis, esialgu arstiteadust ja hiljem Moritz von Engelhardti mõjutusel geoloogiat. Aastatel 1824–1826 võttis ta osa Otto von Kotzebue ümbermaailmareisist. Naasnud Tartusse, sai ta 1827. aastal kandidaadikraadi. Järgmistel aastatel uuris Hofmann Vene rahandusministeeriumi teenistuses koos Gregor von Helmerseniga Uuralite lõunaosa geoloogilist ehitust. 1829. aastal saatsid nad Alexander von Humboldti tema Venemaa-reisil ning viimase soovitusel läks Hofmann ühes Helmerseniga Berliini õppima. 1832. aastal sai ta Jena ülikoolis doktorikraadi.

1833. aastal asus ta Tartu ülikoolis õppejõuna asendama Engelhardti, aastatel 1835–1837 oli ta seal eradotsent. Omandanud 1837. aastal Tartus magistrikraadi, sai tast Kiievi ülikooli erakorraline ja 1839. aastal korraline mineraloogiaprofessor. Aastast 1845 oli ta Peterburi ülikooli professor. Ühtlasi oli ta mäeinstituudi õppejõud ning 1844. aastast mäeinseneride korpuse polkovnik ja 1869. aastast kindralleitnant. Tervise halvenemise tõttu pani ta 1863. aastal maha nii professoritöö ülikoolis kui ka õppejõukoha mäeinstituudis. 1870. aastal tõi Hofmann suurema osa oma elamisest Peterburist Tartusse, kus ta aasta hiljem suri.

Uurimisreisid
-------------

Kui Hoffmann pärast ülikooli lõpetamist Uuralite lõunaosa uuris, leidis ta koos Helmerseniga muu hulgas rikkalikku kullaliiva leiukoha ja nivelleeris Uurali jõe Orenburgist suudmeni. 1843. aastal uuris ta Ida-Siberi kullaleiukohti, sealjuures Krasnojarski ümbruses Jenissei orgu, nüüdsele Stolbõ looduskaitsealale jäävaid sambakujulisi kaljusid ja Angara jõe äärseid kullaleiukohti. Sealt reisis ta Sajaanidesse, mida arvatavalt esimese geoloogina uuris, kuigi põgusalt. 1844. aastal oli Hofmann uurimisreisil Põhja-Soomes. Aastatel 1847, 1848 ja 1850 reisis ta Põhja-Uuralis 60. laiuskraadist põhja pool ning määras esimesena seal kindlaks mäeahelike liigestuse, absoluutse kõrguse, geoloogilise ehituse ja osalt ka ulatuse. Samuti koostati neil ekspeditsioonidel geodeetilisel alusel Põhja-Uurali kaart. Lühematel uurimisreisidel Uuralis käis Hofmann ka aastatel 1853–1857.

Isiklikku
---------

Tema isa Karl Gottlob Hoffmann oli aastatel 1800–1814 Paistu Maarja koguduse õpetaja.

Viited
------

1. 1 2  Ernst Hofmann saidil "BBLD - Baltisches biografisches Lexikon digital"
2. 1 2  Fischer, W. 1972. Hofmann, Ernst. Neue deutsche Biographie. 9: 451.
3. 1 2  Kaavere, V. 1979. Ernst Hofmann, geoloog ja uurimisreisija. *Eesti Loodus*, 10: 678–680.
4. ↑  EESTI EVANGEELIUMI LUTERIUSU KIRIKUD. Toimetanud Bruno Ederma, Asta Jaik. Konstantin Jaik'i kirjastus Tartu 1939

Välislingid
-----------

* Ernst Hofmann Eesti Looduseuurijate Seltsi e-teatmikus
**Eenok Kornel** (12. jaanuar 1940 – 28. aprill 2008) oli Eesti jurist ja riigiametnik.

Eenok Kornel lõpetas 1964. aastal Tartu Riikliku Ülikooli (õigusteaduskonnas) ning asus tööle Tallinna abiprokurörina. 1966. aastast oli ta ELKNÜ KK kooliosakonna juhataja asetäitja, kust ta 1967. aastal vallandati avaliku katse eest kaotada kõrgkoolides komsomoli juhtiv osa. 

1967. aastast Eesti Raamatu kirjastuses toimetuse juhataja. Aastatel 1974–1982 töötas ta Eesti Televisiooni kommentaatorina ja kuulus 1979. aastast ka Eesti NSV Ajakirjanike Liitu. 1979. aastast oli Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi esimehe abi. 1983. aastal sai temast juriidilise osakonna asejuhataja, aastal 1989 Eesti Vabariigi Ülemnõukogu Presiidiumi analüütilise õiguskeskuse juhataja ning 1991–1992 Ülemnõukogu esimehe nõunik.

1994. aastal oli ta üks Eesti Maarahva Erakonna asutajaliikmeid, kuuludes selle juhatusse. Samal aastal astus Eesti Akadeemilise Õiguskaitse Seltsi liikmeks. 

1995. aastal sai Eenok Kornelist Kaitseministeeriumi nõunik. Aastatel 1996–2004 oli ta Riigikogu korruptsioonivastase erikomisjoni nõunik. Aastast 2000 Eesti Rukki Seltsi liige. 

Eenok Kornel on avaldanud aastatel 1964–1995 kümneid õigusalaseid artikleid, pidanud loenguid põhiseaduse, inimõiguste ja korruptsiooni teemal. Ta on kirjutanud eluloolise raamatu "Kuldset keskteed ei ole" (2011), mis kõneleb Eesti lähiajaloost ning juristide osast taasiseseisvumisel. 

Ta võttis osales riigi taasiseseisvumise protsessis, kus:

* + osales Eesti NSV Ülemnõukogu 1988. aasta suveräänsusdeklaratsiooni väljatöötamisel;
	+ kaitses 1989 õiguseksperdina Eesti keeleseadust Moskvas;
	+ töötas ÜN esimehena riigi- ja rahvusvahelise õiguse eksperdikomisjonis,
	+ töötas Eesti Vabariigi põhiseaduse rakendamise seaduste eksperdikomisjonis;
	+ oli tegev seaduseelnõude väljatöötamises;
	+ valmistas ette ÜN presiidiumi istungiteks olulisi otsuseid, mis puudutasid:
		- rahvussümboolikat,
		- riigipiiri,
		- stalinlike aktide õigustühiseks tunnistamist,
		- riigikaitse loomise akte,
		- okupatsioonide uurimise riikliku komisjoni moodustamist,
		- rahvarinde ja parteide registreerimist;
	+ koostas oluliste kodanikuliikumiste põhidokumente:
		- 1988 Eestimaa RR harta;
		- 1994 Eesti Maarahva Kongressi statuut,
		- Maaelu harta kaasautor.

Tunnustus
---------

* 1984 Tööveterani medal
* 2002 Valgetähe V klassi teenetemärk
* 2006 Riigivapi IV klassi teenetemärk

Teosed
------

* Eenok Kornel. *Kuldset keskteed ei ole : mälestusi, äratundmisi, pealtnägemisi*. Toimetanud Lembit Koik. Tallinn: Olion 2011. ISBN 9789985666739
Eemil Nestor Setälä aastal 1930
**Eemil Nestor Setälä** (27. veebruar 1864 Kokemäki – 8. veebruar 1935 Helsingi) oli soome keeleteadlane ja folklorist ning poliitik.

Setälä oli Helsingi ülikooli soome keele ja kirjanduse professor aastatel 1893–1929, Turu ülikooli kantsler aastast 1926 alates ja enda asutatud uurimisasutuse Suomen suku juhataja aastast 1930 alates. Setälä on märgatavalt kujundanud soome-ugri keelte uurimist ja Soome kultuuri- ja keelepoliitikat.

Poliitikas esindas ta kõigepealt noorsoomlaste erakonda ja hiljem Rahvuslikku Koonderakonda. Setälä oli mitut puhku Soome haridusminister. Aastal 1917 oli Setälä lühikest aega Soome senati majandusosakonna aseesimees ja Svinhufvudi senati liikmena on ta väidetavalt kirjutanud suure osa Soome iseseisvusdeklaratsiooni tekstist.

Setälä nimetati 1923. aastal Tartu Ülikooli audoktoriks.

Setälä on maetud Helsingi Hietaniemi kalmistule.

Viited
------

1. ↑  "Tartu Ülikooli audoktorid". *Tartu Ülikool*. Vaadatud 13. detsembril 2022.
**Annely Köster** (sündinud 6. mail 1969 Tallinnas) on eesti kunstipedagoog ja kultuurikorraldaja.

Ta on Sally Stuudio juhataja, koolinoorte kaasaegse kunsti triennaali Eksperimenta! direktor, Eesti Kunstiakadeemia kunstihariduse osakonna juhataja ja kunstiinfotrükise Art This Week vastutav väljaandja. 

Aastatel 1980–1987 õppis ta Tallinna Kopli Kunstikeskkoolis. Aastatel 1990–1991 osales ta kunstipedagoogikakoolitustel Saksamaal ja Soomes. 2005. aastal lõpetas Tartu Ülikooli psühholoogia erialal ja 2010. aastal Tallinna Ülikooli sotsiaalteaduste magistrina.

Aastal 1991 asutas koos maalikunstnik Vano Allsaluga kunstikeskuse Sally Stuudio eesmärgiga luua kaasaegne kunstikool ja vabaajakeskus loomingulistele lastele ja noortele. 

1996. aastal asutas Eesti Kunstimuuseumi pedagoogikaosakonna ja juhtis seda aastani 2002. 

Aastal 2005 kureeris Kultuuriministeeriumi "Kunstiaasta 2005" laste- ja noorteprogrammi. 

Ta on algatanud ja juhtinud laste- ja noortekunsti projekte. Neist olulisemad:

* 1995–1997 "Lapsed ja moodne kunst"
* 1996–1999 projekt "Surmatants – eesti laste versioon Bernt Notke maalist"
* 2001 "Lapsed otsivad Eesti Märki"
* 2003 "Kingitus tulevikku"
* 2005 Sally Stuudio Kunstiteadlikkuse Keskuse käivitamine.
* 2011– ... Koolinoorte kaasaegse kunsti triennaal "Eksperimenta" www.eksperimenta.net

Tunnustus
---------

* 2000 "Aasta parim õpetaja", Tallinna Linnavalitsus
* 2010 EV Kultuuristipendium
* 2010 Tallinna stipendium, Tallinna Ülikool
* 2014 "Kultuuri tegu 2014", Eesti Kultuuri Koda ja EV Kultuuriministeerium

Viited
------

1. ↑  "Aasta kultuuriteo tegi Annely Köster" Postimees, 23. november 2014

Välislingid
-----------

* Annely Köster Eesti Teadusinfosüsteemis Muuda Vikiandmetes
**Ernst Johannes Forbes** (saksakeelses traditsioonis **Fohrbuss**) (7. oktoober 1624 Jackarby Soomes − 19. oktoober 1677 Myrskylä; rootsi keeles Mörskom) oli šoti päritolu Rootsi sõjaväelane, Vorbuse mõisnik.

Elulugu
-------

Ernst Johannes Forbes sündis Vorbuse mõisniku ooberst Mattias Forbesi ja tema abikaasa Brita Creutzi vanima pojana. 1638. aastal immatrikuleeriti ta koos vendadega Tartu ülikooli. Pärast ülikooli astus Rootsi sõjaväeteenistusse ja sai juba 1641. aastal oma isa rügemendis kapteni auastme. Osales 1642. aastal Leipzigi lahingus. 1646. aastal ülendati Carl Ruuthi rügemendis ooberstleitnandiks ja 1669. aastal läks ta oobersti auastmes erru. Elas oma Soome Mörskomi mõisas, kus ta ka suri. Ta maeti Turu toomkirikusse.

Maavaldused
-----------

Päris oma isalt Soomes Mörskömi mõisa. 1652. aastal loovutas ta Jackarby ooberst Hans Ritterile. Ta oli pärast oma isa surma üks Vorbuse mõisa pärijaist, kelle valdusõigust kinnitati 1645. aastal. Pärast tema surma päris mõisa lesk Christina Boije af Gennäs.

Vaata ka
--------

* Forbes (aadlisuguvõsa)
* Vorbuse mõis

Viited
------

1. 1 2 3  Elgenstierna, Gustaf. Den introducerade Svenska adelns ättartavlor med tilläg och rättelser. II kd. Stockholm: P. A. Norstedt & Söners Förlag, 1925–1936. Lk 788.
2. ↑  Tering, Arvo. Album Academicum der Universität Dorpat (Tartu) 1632−1710. − Publicationes Bibliothecae Universitatis Litterarum Tartuensis V. Tallinna: "Valgus", 1984, lk 181.
3. ↑  Ramsay, Jully. Frälsesläkter i Finland intill Stora ofreden. Helsingfors: Förlagsaktiebolaget Söderström & C:o, 1909, lk 129.
4. ↑  Stryk, Leonhard von. Beiträge zur Geschichte der Rittergüter Livlands. Erster Teil. Der estnische District. Dorpat: Druck von C. Mattiesen, 1877, lk 52.

Välislingid
-----------

* Forbesi aadliperekonna sugupuu
**Eerik Hiisjärv** (varem **Erich Hindrikson**; 30. aprill 1913 Tartu – 20. mai 1995 Tallinn) oli eesti vaimulik.

Ta lõpetas aastal 1931 Hugo Treffneri Gümnaasiumi. Teenis seejärel Kaitseväes. Aastatel 1933–1937 õppis ta Tartu Ülikooli usuteaduskonnas. Prooviaastal oli ta Torma ja Tartu Peetri koguduses. Ordineeriti 26. detsembril 1938 õpetajaks.

Ta oli aastatel 1939–1949 Kodavere Mihkli koguduse õpetaja. Aastatel 1949–1975 oli ta Haapsalu Püha Johannese koguduse õpetaja, olles aastatel 1968–1975 Lääne praostkonna praost; lisaks hooldas ta aastatel 1949–1956 Ridala Püha Maarja Magdaleena kogudust, aastatel 1968–1975 Martna Püha Martini kogudust ja aastatel 1972–1975 Noarootsi Püha Katariina kogudust; veel oli ta aastatel 1966–1990 konsistooriumi assessor. Aastatel 1975–1990 oli ta Tallinna Piiskopliku Toomkoguduse õpetaja ja aastatel 1976–1986 Tallinna praostkonna praost. Aastatel 1986–1987 oli ta peapiiskopi kohusetäitja. Jäi aastal 1990 emerituuri.

Viited
------

1. ↑  Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918–1944. III, lk. 139

Välislingid
-----------

*
**Julija** Leonidovna **Latõnina** (Юлия Леонидовна Латынина; sündinud 16. juunil 1966 Moskvas) on Venemaa ajakirjanik ja kirjanik, kes on tuntud Putini administratsioonile vastuseisu poolest.

Tema isa Leonid Aleksandrovitš Latõnin (*Леонид Александрович Латынин*) sündis Ivanovo oblastis Privolžski linnas, on vene luuletaja ja proosakirjanik. Leonid Latõnin töötas kirjastuses Hudožestvennaja literatura (1962–1974), Moskva raadio hispaaniakeelsete saadete toimetuses ja hiljem ajakirja Junost luuleosakonnas. Julija Latõnina ema Alla Nikolajevna Latõnina (*Алла Николаевна Латынина*) on kirjanduskriitik ja ajakirjanik.

Lõpetas 1988 Gorki-nimelise Kirjandusinstituudi. Filoloogia teaduste kandidaat (1992).

Ta töötab ajalehes Novaja Gazeta, teeb raadiojaamas Ehho Moskvõ ja telekanalil RTVi saatesarja "Kod Dostupa" ning on veebiväljaannete Ježednevnõi Žurnal ja Gazeta.ru kolumnist. Ta on kirjutanud palju romaane.

2008. aastal pälvis Latõnina vabaduse kaitsmise eest USA välisministeeriumi auhinna Freedom Defenders Award. Ta on saanud Maria Grazia Cutuli nimelise uuriva ajakirjanduse preemia Itaalia väljaandelt Corriere della Sera.

Välislingid
-----------

* Teet Korsten, "Tülikas naaber on inspireeriv väljakutse" Põhjarannik, 7. november 2010
* Jaanus Piirsalu, "Julia Latõnina: kumb jääb peale, kas Putini režiim või internet?" Eesti Päevaleht, 29. oktoober 2010
* Lauri Laugen, Vene opositsioonilise ajakirjaniku Latõnina kodu rünnati tundmatu ainega, Delfi, 20. juuli 2017
**Libertiin** (ladina *libertinus*) oli Vana-Roomas orjusest vabakslastu.

**Libertiiniks** on uusajal hakatud ka nimetama inimest, kes peab end ühiskonna, religiooni ja moraali normidest vabaks. 

Et libertiinid eiravad ka seksuaalmoraali, siis nimetatakse tavakeeles **libertiiniks** väga liiderlikku meest.

Esimesena kasutas libertiini mõistet prantsuse teoloog ja usupuhastaja Johann Calvin (1509–1564), kui ta kritiseeris ühte anabaptistide sekti, mis oli hüljanud mitmed ühiskondlikult olulised väärtused. Hiljem hakkas mõiste „libertiin" märkima isikut, kes julgeb rikkuda institutsioonide poolt peale surutud moraali- ja ühiskondlikke norme. Libertiinide liikumine kujunes välja ja arenes peamiselt prantsuse kultuuriruumis. Selle liikumise tuntumad eestvedajad olid šveitsi päritolu jurist ja kalvinist Elie Diodat (1576–1661), õpetlane ja humanist Pierre Dupuy (1582–1651), kirjanik ja kuningas Louis XIV eraõpetaja François de La Mothe-Le-Vayer (1588–1672), raamatukoguhoidja ja teadlane Jacques Dupuy (1591–1656), matemaatik, filosoof, teoloog ja astronoom Pierre Gassendi (1592–1657), õpetlane ja raamatukoguhoidja Gabriel Naudé (1600–1653) ja aristokraat, revolutsiooniline poliitik, filosoof, kirjanik, vaba armastuse propageerija Markii de Sade (1740–1814). Erandina võib sellesse loetelusse lisada ka inglise okultisti, poeedi, maalikunstniku ja kirjaniku Aleister Crowley (1875–1947), kes sai tuntuks vabade seksuaalsuhete propageerijana.

Viited
------

1. ↑  *Gordon, Alexander (1911). "Libertines". In Chisholm, Hugh (ed.). Encyclopædia Britannica. 16 (11th ed.). Cambridge University Press. p. 543.*
**Beerseli linnus** (hollandi *Kasteel van Beersel*) on keskaegne linnus Belgias Flaami Brabandi provintsis Beerselis. 

Brüsselist lõunas asuvat järvega ümbritsetud linnust peetakse üheks kaunimaks Belgias, kõrvuti Bouilloni, Corroy', Genti, Horsti, Lavaux' ja Vêves'i lossiga.

Linnus oli üks osa Brüsseli kaitseehitistest, seda on esmamainitud 12. sajandil. Linnuse vanimad osad ehitati aastatel 1300–1310. Tänapäevase väljanägemise sai linnus 15. sajandil, mil lisati kohalikust valgest, pruunist ja hallist liivakivist dekoor. Kolme poolringikujulise torni valmimisaastaks on tornidele märgitud 1617, vangitorn puudus. Kivikatus valmis 17. sajandil.

Alates 1948. aastast kuulub linnus Belgia ajalooliste elupaikade ja parkaedade kuninglikule ühingule (prantsuse *Association royale des demeures historiques et jardins de Belgique*).

* Vaade järveltVaade järvelt
* 
* 
* 
* Üks tornidestÜks tornidest
* SissepääsSissepääs
* SisehoovSisehoov
* Torn valmimisaastagaTorn valmimisaastaga
* Väravatorni interjöörVäravatorni interjöör
* Rüütlite saalRüütlite saal

Välislingid
-----------

 Beerseli linnus – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
**Tavalahutusega televisioon** ehk **SD-televisioon** (SDTV, inglise k *standard-definition television*) on digitaaltelevisiooni süsteem, mille lahutusvõime on enam-vähem sama mis analoogtelevisiooni värvisüsteemides: Euroopas kasutusel olnud PAL ja SECAM (kaadris 625 rida, millest 576 rida kasutati pildi esitamiseks) ja USA NTSC (525 rida, millest 480 rida olid nähtavas kaadris). SDTV kaadris võib tegelikult olla sõltuvalt programmiallikast erinev arv ridu vahemikus 480–600.

Analoogsüsteemile PAL vastava SDTV lahutuse tähis on 576i ja analoogsüsteemi NTSC korral 480i (i sõnast *interlace* tähistab ülerealaotust, vt Televisioonisüsteem).

Tavalahutust SDTV on asendamas kõrglahutus HDTV (Eestis alates 2015. aastast). HDTV-programmid vajavad edastamiseks oluliselt laiemat sagedusriba. Kui ühte 8 MHz laiusesse televisioonikanalisse mahub kümmekond SDTV programmi, siis HDTV programme mitte rohkem kui kolm. Rohkem võimalusi pakub üleminek DVB-T2 standardile, mis kasutab kõrgemat bitikiirust.

Vaata ka
--------

* Televisioonisüsteem
* Kõrglahutusega televisioon

Viited
------

1. ↑  "LEVIRA digilevi programmid" (PDF). Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 2. aprill 2015. Vaadatud 23. märtsil 2015.

Välislingid
-----------

* Televisiooni levitamise teenus
Anna Freud (1957)
Sigmund ja Anna Freud (1913)
**Anna Freud** (3. detsember 1895 Viin – 9. oktoober 1982 London) oli Austrias sündinud Briti psühhoanalüütik. Ta oli Sigmund Freudi ja Martha Freudi kuues ja noorim laps.

Anna Freudi peetakse koos Melanie Kleiniga psühhoanalüütilise lapsepsühholoogia rajajaks. Võrreldes oma isa, Sigmund Freudi tööga, rõhutas Anna Freud enam ego rolli ning võimet seda sotsiaalselt treenida. Samuti täpsustas ta ego kaitsemehhanisme.

Elu ja karjäär
--------------

Anna Freud lõpetas 1912. aastal Viinis lütseumi ja sõitis vanaema juurde Itaaliasse. 1914 sõitis ta Inglismaale, et parandada oma inglise keele oskust, kuid pidi sõja puhkemise tõttu sealt kiiresti lahkuma. Samal aastal sooritas ta abiõpetaja eksami ning töötas Viinis oma vanas koolis 1915–1917 abiõpetajana ja 1917–1920 õpetajana. Sellest ametist pidi ta lahkuma, sest haigestus tuberkuloosi.

Freud hakkas oma isa sekretäriks ja õpilaseks. Aastal 1922 sai ta praktikant-analüütikuks. Juba samal aastal avaldas ta oma esimese teadustöö laste unistuste kohta ja sai Viini Psühhoanalüütikute Ühenduse liikmeks. Järgmisel aastal hakkas ta tööle iseseisva psühhoanalüütikuna, keskendudes tööle lastega. 1925. aastal sai ta Viini Psühhoanalüütilise Õppe Instituudi laste analüüsi õpetajaks. Aastatel 1925–1928 oli ta Viini Psühhoanalüütikute Ühenduse juhataja ja aastatel 1925–1934 Rahvusvahelise Psühhoanalüütikaassotsiatsiooni sekretär. 1935. aastal sai ta Viini Psühhoanalüütilise Õppe Instituudi direktoriks.

1936. aastal avaldas ta uurimuse "*Das Ich und die Abwehrmechanismen*", kus kirjeldas enesekaitse, eriti noorukite enesekaitse mehhanisme.

1938. aastal pidi tema kui juut Austriast lahkuma. Ta kolis isa juurde Londonisse, kus elasid ka tema teised pereliikmed. Anna elas Londonis kuni oma surmani 1982. Teise maailmasõja ajal otsis ta kodututele lastele elamiskohta ja ravis neid. Sel ajal töötas ta koos ameeriklase Dorothy Burlinghamiga, kellega kahasse kirjutas "*Young Children in Wartime*" (1942) ja "*Infants without Families*" (1943).

Aastal 1949 rajas ta Hampsteadi lastekliiniku, mida juhtis oma surmani.

1968. aastal kirjutas ta kokkuvõtva teose "*Normality and Pathology in Childhood*".

Anna oli Sigmund Freudi lastest ainus, kes ei abiellunud. Tal ei olnud lapsi.
Anna Czerwińska (foto 2015)
**Anna Czerwińska** (10. juulil 1949 Varssavi – 31. jaanuar 2023) oli poola alpinist.

Ta oli mägironija, kes on tõusnud kaheksa üle 8000 meetri kõrguse mäe tippu. Ta on teine poolatar Wanda Rutkiewiczi järel, kes on seisnud Džomolungma tipul.

Ta on kirjutanud alpinismi teemal mitu raamatut.

Haridustee ja töökäik
---------------------

Ta lõpetas Varssavi Meditsiiniakadeemia farmaatsia teaduskonna. Pärast kolm aastat kestnud õpinguid doktorantuuris kaitses ta doktoritöö farmaatsia alal. Õpitud erialal töötas ta lühikest aega.

Hiljem oli ta ettevõtja, kes importis Indiast rõiva- ja juveelikaupu.

Alpinism
--------

Ta harrastas mägironimist 1969. aastast. 

1977. aastal tõusis ta koos Krystyna Palmowskaga Matterhorni tippu põhjaseina kaudu. Järgmisel aastal ronis ta jälle Matterhorni põhjaseinal, seekord tõusis ta koos Krystyna Palmowska, Irena Kęsa ja Wanda Rutkiewicziga esimeste naistena Matterhorni tippu põhjaseina kaudu talvisel perioodil.

Aastatel 1995–2000 ronis ta esimese poolatarina Seitsme tipu klubi kõigile eri paigus asuvaile mäetippudele.

### Tõusud kaheksatuhandelistele

1975. aastal võttis ta osa Poola Karakorami ekspeditsioonist Gasherbrumi mäemassiivi. 1980. aastal üritas tõusta Kanchenjungale (8586 m), kuid tippu ei jõudnud. Ka teisel katsel 1990. aastal, kui ta juhtis ekspeditsiooni, tipputõus ebaõnnestus.

1986. aastal üritas ta tõusta Karakoramis maailma kõrguselt teisele mäele K2 (8216 m), kuid kõrgusel 8200 m oli sunnitud tagasi pöörduma. See oli tema kolmas tõusukatse sellele mäele (varasemad aastatel 1982 ja 1984).

#### Edukad tipputõusud

* 1983 – Broad Peaki (8051 m) eeltipp Rocky Summit (8028 m)
* 1985 – Nanga Parbat (8125 m), koos Wandą Rutkiewiczi ja Krystyna Palmowskaga
* 2000 – Džomolungma (8848 m), tipus teise poola naisalpinistina
* 2000 – Xixabangma kõrvaltipp Xixabangma Central Summit (8008 m)
* 2001 – Lhotse (8516 m), poola naialpinistide esmatõus
* 2001 – Cho Oyu (8188 m)
* 2003 – Gasherbrum II (8034 m)
* 2006 – Makalu (8485 m), poola naisalpinistide esmatõus

Tunnustus
---------

* Poola Alpinismi Assotsiatsioon valis ta oma auliikmeks

Viited
------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14  Anna Czerwinska the famous Polish climber. himalman.wordpress.com
2. ↑  Anna Czerwińska. czerwinska.szkolagorska.com

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Anna Czerwińska** |

* Anna Czerwińska koduleht czerwinska.szkolagorska.com
**Liberaaldemokraadid** (inglise keeles *Liberal Democrats* ehk *Lib Dems*) on liberaalne poliitiline partei Suurbritannias. 2022. aasta seisuga on neil Suurbritannia parlamendi alamkojas 13 ja ülemkojas 89 liiget. Šoti parlamendis on neil neli, Londoni assamblees kaks ja Walesi parlamendis Seneddis üks liige. 

Partei asutati 1988. aastal Liberaalse partei (18. sajandi Viigide partei järeltulija) ja Leiboristlikust parteist eraldunud Sotsiaaldemokraatliku partei liitmise teel. 1990. ja 2000. aastatel sai neist alamkoja suuruselt kolmas partei. 2010. aasta üldvalimistel sai partei 23% häältest, mis Briti majoritaarse valitsemissüsteemi tõttu andis neile 57 kohta alamkoja 650-st. Valimised võitnud Konservatiivne Partei moodustas liberaaldemokraatidega koalitsiooni, kus partei toonane esimees Nick Clegg oli peaministri David Cameroni asetäitja. Pärast suuri kaotusi 2015. aasta parlamendivalimistel astus Clegg tagasi ning partei liidriks sai esmalt Tim Farron ja 2017 Sir Vince Cable, kes juhtis parteid kuni 2019. aastani. 22. juulil 2019 valiti liidriks Jo Swinson, kes astus parteijuhi kohalt tagasi pärast seda kui ta 2019. aasta detsembris toimunud valimistel parlamenti tagasi valituks ei osutunud. 27. augustil 2020 valiti partei juhiks Ed Davey.

Liberaaldemokraadid on tsentristlik partei, mil on nii liberaalseid kui ka sotsiaaldemokraatlikke väärtusi. Olulisemateks poliitikateks on põhiseaduslik reform, valimissüsteemi muutmine proportsionaalseks ning kodanikuvabaduste ja -õiguste kaitse. Liberaaldemokraadid olid vastu Suurbritannia lahkumisele Euroopa Liidust ehk Brexitile.

Ajalooliselt on liberaaldemokraatide toetus olnud suurim Põhja-Šotimaal, Edela-Londonis, Edela-Inglismaal ja Kesk-Walesis.
**FC Norma** oli 1959–1997 tegutsenud Eesti jalgpalliklubi, mille kodulinn oli Tallinn ja -väljak Norma staadion. Klubi on viiekordne Eesti NSV ja kahekordne Eesti meister.

Ajalugu
-------

Tuli Eesti NSV meistriks viiel korral (1964, 1967, 1970, 1979, 1988) ja veel kahel korral pärast Eesti taasiseseisvumist Eesti meistriks, olles 1992 ja 1993 vastloodud Meistriliiga esimese kahe hooaja võitja.

FC Norma võitis ka Meistriliiga 1993/94 põhihooaja, kuid jäi lisamängus alla FC Florale 2:5 (0:3). Norma saatis protestiks FC Tevalte diskvalifitseerimise vastu väljakule noormängijad.

Pärast paari hooaega madalamates liigades lõpetas tegevuse hooaja 1996/97 järel.

Statistika ja loendid
---------------------

### Varasemad liigahooajad

| Hooaeg | Liiga | Koht | Me | Mä | Võ | Vi | Ka | Lv | Vv | Va | Pu | Suurim väravakütt | Karikas |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1992 | Meistriliiga | **1.** | 14 | 10 | 8 | 2 | 0 | 37 | 5 | +32 | **12** | Sergei Bragin **(18)** |
| 1992/93 | Meistriliiga | **1.** | 12 | 22 | 20 | 2 | 0 | 102 | 16 | +84 | **42** | Sergei Bragin **(27)** | Finalist |
| 1993/94 | Meistriliiga | **2.** | 12 | 22 | 17 | 2 | 3 | 69 | 11 | +58 | **36** | Sergei Bragin **(11)** | Võitja |
| 1994/95 | Meistriliiga | **6.** | 8 | 24 | 4 | 1 | 19 | 15 | 79 | -64 | **8** | Maksim Rõtškov **(3)** | Veerandfinaal |
| 1995/96 | Esiliiga | **1.** | 8 | 14 | 13 | 0 | 1 | 59 | 5 | +54 | **39** |  | 1/16 finaal |
| 1996/97 | Esiliiga | **8.** | 8 | 14 | 2 | 2 | 10 | 17 | 39 | -22 | **7** | Deniss Jeršov **(7)** | 1/16 finaal |