recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Maie Kreegipuu** (sündinud 8. septembril 1950) on eesti kliiniline psühholoog. Ta töötab Jämejala psühhiaatriahaiglas ning on Tartu Ülikoolis kliinilise psühholoogia ja eetika (problemaatika psühholoogidele) lektor.

Hariduskäik
-----------

Ta lõpetas Tartu Riikliku Ülikooli meditsiinipsühholoogina 1973. aastal, seejärel töötas Jämejala psühhiaatriahaiglas esialgu täiskoormusega, alates 1990. aastast osakoormusega. 1993. aastal kaitses ta magistrikraadi psühholoogias. Alates 2003 on ta riiklikult tunnustatud kohtupsühholoogia ekspert. 2004 sai ta kliinilise psühholoogi ja psühholoog-psühhoterapeudi kutse.

Panus Eesti psühholoogiasse
---------------------------

Vaimse alaarengu probleemidega viis teda kokku töö Tartu Vaimse Tervise Hooldekeskuse käivitamisel ja arendamisel 1993–1995 ja Eesti Psühhosotsiaalse Rehabilitatsiooni Ühingus. Akadeemilist huvi intelligentsuse vastu rahuldas WAIS-III Eestisse adapteerimise töörühmas. Ta oli Eesti Psühholoogide Liidu president 1999–2001[*viide?*]. Ta tegutses kliinilise psühholoogi haridus- ja kutsestandardite väljatöötamisel ja juurutamisel. Tema erialased huvid on kognitiiv-käitumisteraapia, depressiooni ja ärevushäirete kognitiivsed mehhanismid, düsfunktsionaalsete hoiakute osa psüühikahäirete kujunemises ja selle hindamise meetodid, isiksushäirete hindamine struktureeritud intervjuuga, probleemilahenduse ja kehtestava käitumise meetodite kasutamine kognitiivses käitumisteraapias ning psühholoogide eetilised uskumused ja põhimõtted. Ta on avaldanud uurimusi kliinilisest psühholoogiast rahvusvahelistes väljaannetes.

Tunnustus
---------

* 2007 Tartu Ülikooli aumärk
* 2010 Tartu Ülikooli medal

Viited
------

1. ↑  Jüri Allik. Intelligentsuse psühholoogia. Toimetajad Rene Mõttus, Jüri Allik, Anu Realo. Tartu Ülikooli Kirjastus 2011, lk. 9
2. ↑  Maie Kreegipuu. Isiksusepsühholoogia. Toimetanud Jüri Allik, Anu Realo, Kenn Konstabel. Tartu Ülikooli Kirjastus 2003, lk. 18.
3. ↑  "Tartu Ülikooli aumärgi kavalerid". *Tartu Ülikool*. Vaadatud 8.12.2022.
4. ↑  "Tartu Ülikooli medali kavalerid". *Tartu Ülikool*. Vaadatud 5.12.2022.
**Galvanic Elephants** on 2010. aasta augustis Tartus tegevust alustanud Eesti alternatiivroki ansambel.

Ansambel avaldas oma esimese pala "Rum Rumble" 2010. aasta detsembris ning 2011. aasta mais andis bänd ise välja viie looga EP "B Side".

2013. aasta kevadel lahkus ansamblist trummar Mihkel Ronk, keda hakkas asendama Oleg Ivanov. Bändiga liitus ka klahvpillimängija Dirk Lloyd.

2014. aasta 29. aprillil ilmus veebis bändi esimene täispikk album – debüütalbum "Mosaic". Kuu alguses oli ilmunud ka albumi esimene singel "Handshakes". Füüsilisel kujul jõudis ansambli enda välja antud album müügile 2014. aasta mais.

Diskograafia
------------

### EP-d

* "B Side" (2011)

### Albumid

* "Mosaic" (2014)

Koosseis
--------

### Algkoosseis

* Taavi-Peeter Liiv – vokaal
* Kaido Paapstel – kitarr
* Gert Look – basskitarr
* Mihkel Ronk – trummid

### Koosseis 2013–

* Taavi-Peeter Liiv – vokaal
* Kaido Paapstel – kitarr
* Gert Look – basskitarr, süntesaator
* Dirk Jonathon Lloyd – klahvpillid
* Oleg Ivanov – trummid

Viited
------

1. 1 2 3 4  Galvanic Elephants – Allstarz.ee. Vaadatud 19.09.2014.
**Ojasoo** on küla Harju maakonnas Kose vallas Kuivajõe ääres.

Rahvastikuregistri andmetel elas Ojasoo külas 1. detsembri 2018 seisuga 79 inimest. Neist olid 43 mees- ja 37 naissoost.

Kuni 2013. aastani kuulus küla Kõue valda.

Küla läbib Kose–Purila maantee.

Küla keskel on Ojasoo järv.

Seal asus Vana-Harmi mõis ehk Ojasoo mõis.

Külas asuvad looduskaitsealused Ojasoo männid ning kaitsealune Ojasoo lehis.

Küla põhjaossa ulatub Ojasoo-Kantküla looduskaitseala.

* Ojasoo lehisOjasoo lehis

Viited
------

1. ↑  Maa-amet, vaadatud 21.11.2020.
2. ↑  Statistikaamet, vaadatud 10.11.2020.
3. ↑  Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.

Kose valla lippKose valla lipp
Kose valla asulad

**Alevikud:** Ardu | Habaja | Kose | Kose-Uuemõisa | Ravila   

**Külad:** Aela | Ahisilla | Alansi | Harmi | Kadja | Kanavere | Kantküla | Karla | Kata | Katsina | Kirivalla | Kiruvere | Kolu | Krei | Kuivajõe | Kukepala | Kõrvenurga | Kõue | Laane | Leistu | Liiva | Lutsu | Lööra | Marguse | Nutu | Nõmbra | Nõmmeri | Nõrava | Ojasoo | Oru | Pala | Palvere | Paunaste | Paunküla | Puusepa | Rava | Raveliku | Riidamäe | Rõõsa | Saarnakõrve | Sae | Saula | Silmsi | Sõmeru | Sääsküla | Tade | Tammiku | Triigi | Tuhala | Uueveski | Vahetüki | Vanamõisa | Vardja | Vilama | Virla | Viskla | Võlle | Äksi
**"MeetTheMixer"** on iganädalane raadiosaade Raadio 2s. Saade on eetris alates 2005. aasta 1. jaanuarist igal laupäeval kella 22–23.

Saate eesmärk on tutvustada noori andekaid Eestis elavaid DJ-sid ja produtsente.

Saates mängitakse *house*'i, *drum and bass*'i, tekno-, *dancehall*-, progressiivset ja hiphopmuusikat.

Iga kuu viimases saates kõlab "MeetTheMixeri" edetabel – tund värsket Eesti muusikat. Iga kuu teisel laupäeval on eetris "MeetTheMixer EXTRA", mis keskendub peamiselt briti *grime*- ja hiphopmuusikale, samuti *dancehall*'ile.

Raadiosaade on osa suuremast projektist, mis hõlmab ka klubiüritust klubis Privé.

Saatejuhid on Kuldar Kullasepp (Diggy) ja Päär Pärenson (MC J.O.C.).

Taskuhääling
------------

"MeetTheMixeri" saatest võttis ühel laupäevaõhtul kuni keskööni välja otse Miamist osa urbanmuusikaga DJ Slin.

Ühena esimestest Eestis eetrisolevastest raadiosaadetest levib "MeetTheMixer" digitaalselt, kasutades selleks taskuhäälingut.

Taskuhäälingusaadete tirimiseks saab kasutada näiteks programmi iTunes, otsides saadet kataloogist "Podcasts".
**Maie Jeeser** (sündinud 22. juunil 1943) on eesti riigiametnik ja looduskaitsja.

Ta on lõpetanud 1966. aastal Eesti Põllumajanduse Akadeemia metsanduse ja maaparanduse teaduskonna.

1967. aastal asus tööle ta metsakaitse ja valve insenerina, aastatel 1967–1988 oli ta Hiiumaa metsamajandi looduskaitse rajooni­inspektor. Hiljem oli ta Hiiu Maavalitsuse keskkonnaosakonna juhataja ning kuni pensionile jäämiseni 2008. aastal oli ta Hiiumaa keskkonnateenistuse looduskaitse peaspetsialist.

Ta on olnud Keskkonnafondi nõukogu liige.

Tunnustus
---------

* 2008 Valgetähe IV klassi teenetemärk
* 2013 Eesti looduskaitsemärk

Viited
------

1. ↑  "Maie Jeeser: Hiiumaa ongi loodusväärtus. Hiiu Leht, 17. mai 2013". Originaali arhiivikoopia seisuga 22. detsember 2017. Vaadatud 19. detsembril 2017.
2. ↑  Vabariigi Valitsuse 29.02.1996 määrus nr 62 "Keskkonnafondi nõukogu koosseisu kinnitamine" (RT I 1996, 19, 342)
3. ↑  Teenetemärkide kavaleride andmekogu – 4971
4. ↑  Eesti looduskaitsemärk
**Maie Ruus** (aastani 1956 **Maie Muts**, sündinud 25. veebruaril 1933 Tartus) on eesti õigusteadlane.

Elulugu
-------

Maie Ruus on Vilmar Ruusi abikaasa ja Jüri Ruusi ema.

Lõpetas 1952 Tartu 3. Keskkooli ja 1957 TÜ õigusteaduskonna. Oli 1956–61 Eestimaa Kommunistliku Partei TRÜ komitee tehniline sekretär, 1961–68 TÜ filosoofia kateedri õppekabineti juhataja ja õpetaja, 1968–71 TÜ aspirant, 1971–72 teadusliku kommunismi kateedri õpetaja, 1972–73 NLKP ajaloo kateedri õpetaja, 1974–76 vanemõpetaja, 1977–92 riigi ja õiguse teooria ja ajaloo kateedri vanemõpetaja, 1992–93 Eesti riigiõiguse ajaloo õppetooli lektor, 1993–98 eraõiguse instituudi lektor, 1998– õppeülesande täitja.

Teadustöö
---------

Uurimisvaldkond: Eesti riigi ja õiguse ajalugu. Umbes 25 teadustrükist.

Tunnustus
---------

* 1998 Tartu Ülikooli medal
* 2018 Tartu Ülikooli aumärk
* 2020 teenetemärk "100 semestrit Tartu Ülikoolis"

Viited
------

1. 1 2 3  Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide
2. ↑  "Tartu Ülikooli medali kavalerid". *Tartu Ülikool*. Vaadatud 5.12.2022.
3. ↑  "Tartu Ülikooli aumärgi kavalerid". *Tartu Ülikool*. Vaadatud 9.12.2022.
4. ↑  "Teenetemärgi "100 semestrit Tartu Ülikoolis" kavalerid". *Tartu Ülikool*. Vaadatud 9.12.2022.

Teoseid
-------

* Eesti nõukogude riigi natsionaliseerimisalased õigusaktid. Õigusteaduskonna aspirantide töid. III. Tartu, 1970.

Kirjandus
---------

* Tartu Riikliku Ülikooli õppe-teaduskoosseisu biobibliograafia nimestik 1944–1980. Trt, 1987, 444.
* *Eesti teaduse biograafiline leksikon.* 3. köide: *N–Sap* TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013

 *Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.*
**Meetermõõdustik** on füüsikaliste suuruste mõõtühikute süsteem, millele pandi alus 1790. aastatel Prantsusmaal. Meetermõõdustikul rajanevad mitmed ühikusüsteemid (CGS, MKSA jt), mida on järk-järgult edasi arendatud tänapäeval üleilmselt kasutusel olevaks SI-süsteemiks.

Meetermõõdustiku igas süsteemis on kindel arv täpselt defineeritud põhiühikuid. Nende kaudu määratletakse süsteemi muud ühikud. Iga füüsikalise suuruse ühikust suuremate ja väiksemate ühikute nimetused moodustatakse detsimaaleesliidete ehk kümnendkordsete eesliidete abil.

Meetermõõdustik kehtestati kohustusliku süsteemina kõigepealt 1840. aastal Prantsusmaal ja seejärel põhiliselt 1870. aastatel mujal Euroopas. Eestis hakkas meetermõõdustik kehtima 1. jaanuaril 1929. Tänapäeval on meetermõõdustik SI-süsteemina kasutusel kõigis maailma maades, välja arvatud: USAs (kus see on traditsiooniliste ühikute kõrval küll lubatud, kuid mitte kohustuslik); Libeerias ja Myanmaris.

Ühikusüsteemide rahvusvaheline ühtlustamine on loonud aluse füüsikaliste suuruste ja ühikute üheti mõistmiseks, mis on oluline nii teaduses ja tehnoloogias kui ka majanduses ja kaubanduses.

Vaata ka
--------

* Rahvusvaheline mõõtühikute süsteem
* SI põhiühikud
* Ühikute detsimaaleesliited

Viited
------

1. ↑  ENE 6. köide, 1992

Välislingid
-----------

* Mõõtühikute ajaloost
* Kaalud ja mõõdud
**Hapurokk** (põhjaeesti murdes *rokk, kirnurokk, piimarokk, kirnupiim*, Tartu- ja Võru murdes *jüvä, ivä, iväleem, ivärokk*) oli vanasti Eestis tarvitatud nõrgalt hapendatud jahujook. Eestis joodi kuni 19. sajandi lõpuni hapurokka laialdaselt.

Valmistamine
------------

Hapupiima või veega segatud rukkijahu (vahel ka odrajahu) ei keedetud, vaid hautati ning klopiti tugevalt. Seejärel valati suuremasse nõusse, lisati külma vett ning lasti mõni päev hapneda. Joodi selginud vedelikku, põhja sadestunud paks söödi või anti loomadele.

Hapuroka tegemine ja söömine Kihnus
-----------------------------------

(kihnu keeles) *Apuroka tegemine ning süemine Kihnus* 
Hapurokk on üks Kihnu argiseid magustoite, mida süüakse igal aastaajal. Kihnu moodi hapuroka tegemiseks kasutatakse rukki- või rukkipüülijahu, kartuleid, vett, maitsestamiseks suhkrut ja köömneid. Valmistusviise on kaks: sooja veega segatud jahu jäetakse sooja kohta hapnema. Hapnemisprotsessi kiirendamiseks on kasutatud ka leivajuuretist. Mõnel pool tambitakse hulka keedatud kartuleid või lisatakse maitseks köömneid. 
Tavaliselt valmistatakse hapurokka kohe pärast leivategu samas nõus, kus leibagi, siis on juba vajalik kogus juuretist olemas. Edasi toimetavad perenaised erinevaid retsepte ja võtteid kasutades. Pikemalt traditsioonist saab lugeda Eesti Vaimse Kultuuripärandi Nimekirjast.

Hapuroka tegemine ja söömine Muhu saarel
----------------------------------------

Muhu murrakus: *apurokk, tuhlirokk*
See traditsioonilise Muhu toit on olnud peamiselt piduroog ning toidul on mitmeid teisendeid. Põhikomponent on kartul, millele lisatakse rukki- ja/või nisujahu. 12–18 tundi hapnenud kartuli ja jahu segu aetakse enne keetmist läbi sõela. Viimases keetmise etapis lisatakse maitse järgi suhkrut. Rokk jahutatakse ja süüakse külma piimaga. Pikemalt saab traditsioonist lugeda Eesti Vaimse Kultuuripärandi Nimekirjast.

Vaata ka
--------

* rokk
* apurokk

Viited
------

1. 1 2  Eesti rahvakultuuri leksikon (3. trükk). 2007. Koostanud ja toimetanud Ants Viires. Eesti Entsüklopeediakirjastus. Lk 30
2. ↑  Eesti etnograafia sõnaraamat. Koostanud Arvi Ränk, toimetanud Õie Ränk. Tallinn 1995. lk 181

Välislingid
-----------

* Retsept: Muhu hapurokk
Kaart
**Sepa tänav** on tänav Rakveres, Kukeküla linnaosas. 

See asub Rakvere Kukeküla linnaosas ja on pikkusega 456 meetrit. Ida–läänesuunaline tänav paikneb Võidu ja Kauba tänava vahel ning ristub Härma, Malmi ja Küti tänavaga. Tänav on paralleelne raudteega.

Tänava algne nimi oli Sepapaja. Pärast Tallinna–Peterburi raudteeliini valmimist 1870. aastal hakkas ilmet omandama uus linnajagu linna põhjapiiri ehk Peterburi tänava (praeguse Tallinna tänava) ja Rakvere raudteejaama vahel. Põhitänav oli Vaksali tänav (praegune Võidu) ja sellega paralleelselt viisid raudtee suunas Malmi, Küti ja Kauba tänavad. Seda kanti hakati kutsuma Kukekülaks.

Linnaosa on saanud nime 1870. aastal ehitatud Kuke kõrtsi (ukse kohal oli kukk) järgi, mis paiknes endise Vaksali tänava ja Kuke tänava nurgal. 
Praeguse nime Sepa sai tänav 20. sajandi algul.

Viited
------

1. ↑  Rakvere linna tänavate teenumbrid ja teepikkused Elektrooniline Riigi Teataja (vaadatud 13. märtsil 2017)
2. ↑  Odette Kirss, Tänavanimed vahetuvad aegade tuules, Virumaa Teataja, nr. 168, 3 september 2020
3. ↑  Odette Kirss. "Rakvere ajalugu", Tallinn, Kirjastus Tänapäev, 2003.
**"Meeste domineerimine"** on prantsuse sotsioloogi Pierre Bourdieu 1998. aastal ilmunud teos. 

Eesti keeles ilmus see 2005. aastal.

Võttes aluseks kabiili ühiskonna, mida ta uuris 1960. aastate alguses, selgitab Bourdieu, milliste ajalooliste mehhanismide tõttu säilib meeste domineerimine ka tänapäeva majanduslikult kõige arenenumates ühiskondades. 

Bourdieu väidab, et meelevaldne domineerimissuhe, mis näeb mehi ja maskuliinsust normina, tundub loomulik ja objektiivne pika sümboolse konstrueerimistöö tulemusena. Sotsiaalne nägemus loob anatoomilise erinevuse, mis omakorda saab selle sotsiaalse nägemuse aluseks. See äraspidine põhjus-tagajärg suhe sulgeb nii domineerijad kui domineeritud lõputusse kordamiste ahelasse, kus naistele on määratud madalam staatus soopõhises hierarhias. 

Mõtteskeemid, mille aluseks on kehtiv sümboolne kord ja mis omakorda loovad seda, on ühised nii domineeritutele kui domineerijatele. Seetõttu aitavad naised kaasa neile rakenduva sümboolse vägivalla alalhoidmisele, tajudes olukorda loomulikuna. Bourdieu on kriitiline Judith Butleri soo performatiivsuse teooria suhtes, põhjendades, et vastuhakk domineerivatele mõtteskeemidele on keeruline, kui mitte võimatu, mitte ainult seetõttu, et vahendid, mis domineeritutele on kättesaadavad neile rakenduva sümboolse vägivalla vastu võitlemiseks, on ühised domineerijatega, vaid ka seetõttu, et kehtiv sümboolne kord on kehadesse sisse kodeeritud, saanud osaks agentide *habitus*est. 

Kuna meeste domineerimisel põhinev sümboolne kord on nii kõikehõlmav, toimuvad muutused ühiskonnas äärmiselt visalt. Naiste töö on jätkuvalt väärtusetum kui meeste töö, võimupositsioonid püsivad meeste käes, naised on jätkuvalt sümboolsed objektid, mehed samas peavad pidevalt kinnitama oma mehelikkust ning olema edukad võimumängudes, hoiduma feminiseerumast. Meeste domineerimist hoiavad alal ka sellised institutsioonid nagu perekond, kirik, kool, riik jne. Bourdieu jõuab järeldusele, et meeste domineerimise järkjärgulisele vähenemisele võib kaasa aidata ainult selline poliitiline tegevus, mis arvestab kõikide nende toimemehhanismidega, mis sümboolset korda säilitavad ja taastoodavad, ja proovib ära kasutada neile omaseid vastuolusid.

Kirjandus
---------

* Pierre Bourdieu, "Meeste domineerimine", prantsuse keelest tõlkinud Marri Amon, Tallinn : Varrak, 2005, ISBN 9789985310090
Runebergi kook
**Runebergi kook** (soome keeles *Runebergintorttu*) on mandlite ja rummi või arrakiga maitsestatud silindrikujuline kook. See on tavaliselt kaetud vaarikamoosiga, mis on omakorda ümbritsetud suhkruglasuuri rõngaga. 

Kook on nime saanud Soome rahvuspoeedi Johan Ludvig Runebergi järgi, kes kuulu järgi armastas kooki süüa hommikusöögiks klaasikese punši kõrvale. Runebergi kooke müüakse Soome poodides alates jaanuarist kuni 5. veebruarini, mil tähistatakse Runebergi päeva. Mõnes Porvoo kohvikus on need saadaval aasta ringi.

Ajalugu
-------

Väidetavalt mõtles Runebergi koogi retsepti välja tema naine Fredrika Runeberg, kes tegi oma mehele nisujahust, leivapurust, küpsisepurust ja mandlitest õunamoosi ja suhkruglasuuriga kaunistatud kooke.

Räägitakse, et Runebergil oli tulnud magusaisu ning ta palunud oma naisel midagi pakkuda, kuid midagi magusat polnud käepärast. Fredrika otsustas küpsetada midagi nendest ainetest, mis tal kodus olid. Fredrika Runebergi 1850. aastatest pärit retseptiraamatus on koogi retsept olemas, kuid arvatavasti on tegemist mugandatud versiooniga Porvoo kondiitri Lars Asteniuse 1840. aastatel loodud koogist.

Viited
------

1. ↑  "Runebergintorttu on kostea ja mantelinen". Ruokala.net. Vaadatud 8.2.2011.
2. ↑  "Runebergintorttu on mantelisen mehevää". Kotiliesi. Vaadatud 5.2.2009.[*alaline kõdulink*]

Välislingid
-----------

* Runebergi koogid ei vaja luuletaja andeid (*soome keeles*)
* Runebergi kook võib olla ka üks suur kook (*soome keeles*)
**Rundāle loss** (saksa keeles *Schloss Ruhental*, ka *Ruhenthal* või *Ruhendahl*, vene keeles *Рухенталь*, läti keeles *Rundāles pils*) on barokkstiilis loss Lätis. Asub Bauska piirkonnas Rundāle vallas Pilsrundāle külas.

Loss ehitati aastatel 1736 kuni 1740 Itaalia päritolu Vene arhitekti Bartolomeo Rastrelli projekti järgi Kuramaa hertsogi Ernst Johann Bironi suveresidentsiks, aga seisis tühjana 1760. aastateni kuni Rastrelli lõpetas lossi sisetööd. Lossi interjöör, eeskätt saalid on kujundatud rokokoostiilis. Lossis on 138 ruumi.

Pärast Kuramaa hertsogiriigi ja selle Zemgale osa ühendamist Venemaaga 1795. aastal anti loss keisrinna Katariina II armukese Platon Zubovi kasutusse. Pärast Zubovi surma 1822. aastal päris Rundāle lossi tema noor lesk, kohaliku mõisniku tütar Thekla Walentinowicz (1801–1873), kes hiljem abiellus ülemõuemarssal krahv Andrei Šuvaloviga (1802–1873). Nii läks loss Šuvalovite suguvõsale ja oli viimaste omanduses kuni 1917. aastani.

Loss sai tugevasti kannatada Esimeses maailmasõjas ning Teises maailmasõjas.
Tänapäeval on Rundāle lossis muuseum ning see on koos lossi ümbritseva pargiga üks tähtsamaid Läti vaatamisväärsusi.

Vaade peasissepääsule

Välislingid
-----------

 Rundāle loss – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
* Rundāle lossi koduleht (läti, inglise, saksa ja vene keeles)
* Sissekanne Läti mõisate saidil; fotod (*läti keeles*)
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib liigist; perekonna kohta vaata artiklit Okaapi (perekond)* |

---

**Okaapi** (*Okapia johnstoni*) on kaelkirjaklaste sugukonda kuuluv sõraline.

Okaapiga samasse sugukonda kuulub kaelkirjak. Okaapi kehaehitus sarnaneb kaelkirjaku omaga, kuid kael on palju lühem.

Okaapi kehapikkus on umbes 2,5 m, õlakõrgus 1,5 m ja kaal 250 kg. Emasloomad on isasloomadest veidi suuremad. Keha on punakaspruun, kuid esi- ja tagajalad on musta-valgetriibulised, mistõttu nad meenutavad eemalt sebrat. Okaapil on umbes 35 cm pikk sinist värvi keel, millega ta saab puhastada nii silmalaugusid kui ka kõrvu nii seest kui väljast. Kõrvad on peaga võrreldes suured. Isastel okaapidel on lühikesed nahaga kaetud sarvemügarad.

Okaapi levila piirdub Kongo DV kirdeosa vihmametsadega. Nad elavad 500–1000 m kõrgusel merepinnast. Ituri vihmametsas, kuhu on loodud Okaapi reservaat, elab hinnanguliselt 10 000 – 20 000 okaapit.

Okaapid toituvad puulehtedest, puuviljadest ja rohttaimedest.

Okaapide peamine looduslik vaenlane on leopard.

Okaapi avastati läänemaailma jaoks alles 20. sajandi alguses. Liik määrati 1901. aastal Euroopasse saadetud kolju järgi. Philip Sclater andis liigi teaduslikuks nimeks Briti Uganda kuberneri Harry Johnstoni järgi *Okapia johnstoni*. 1918 jõudis esimene elus okaapi Euroopasse. 1953 sündis Belgias Antwerpenis esimene väljaspool Kongot vangistuses olev okaapi.
2011. aastal on maailma loomaaedades 154 okaapit. Suurem osa neist asub Euroopas ja Põhja-Ameerikas. Jaapanis on 7 okaapit.

Galerii
-------

* Okaapi keelega koonu puhastamas.Okaapi keelega koonu puhastamas.
* 
*

Viited
------

1. ↑  IUCN SSC Antelope Specialist Group (2015). *Okapia johnstoni*. *IUCNi punase nimistu ohustatud liigid*. IUCN 2015.
**"Oikumeeni äärel"** (vene keeles *"На краю Ойкумены"*) on Ivan Jefremovi ajaloolise taustaga seiklusromaan.

Teosest
-------

"Oikumeeni äärel" ilmus eesti keeles 1955. aastal sarja "Seiklusjutte maalt ja merelt" avaraamatuna. Selle tiraaž oli 15 000 eksemplari, mis oli hiljem sarjas ilmunud raamatutest kõige väiksem.

Ivan Jefremov kirjutas romaani diloogiana aastatel 1945–1946, esimene osa kannab pealkirja "Baurdžedi rännak" ("Путешествие Баурджеда") ja teine osa "Oikumeeni äärel". Poliitilistel põhjustel ilmus teine osa varem – 1949. aastal –, kuna esimene osa (mille sisu võib käsitleda Stalini võimuperioodi allegooriana) ilmus alles 1953. aastal. Ühise nimetuse all "Великая дуга" ("Suur kaar") ilmus diloogia vene keeles esmakordselt 1956. aastal. 

Teoseid ühendab Vana-Egiptuse, Vana-Kreeka ja Kesk-Aafrika tsivilisatsioonide vaheliste suhete ajalugu.

Eestikeelne väljaanne "Oikumeeni äärel" sisaldab ainult diloogia teist osa. "Baurdžedi rännakut" ei ole eesti keeles välja antud.

Sisukokkuvõte
-------------

Romaani "Oikumeeni äärel" tegevus toimub umbes 10.–9. sajandil eKr.

Noor kreeklane Pandion, kes on skulptor Agenori õpilane ning armastab tema tütart Tessat, soovib minna Kreeta saarele, et tutvuda sealse elu ja iidse kunstiga, et mõista paremini ilu olemust. Saarel tekib tal oht langeda vangi ning ta põgeneb kaubalaevale. Teinud läbi laevahuku, jõuab ta Egiptusesse ning satub orjusesse. Ta sõbruneb kaasorjadega, kelleks on aafriklane Kidoogo ja etrusk Kavi. Koos teiste orjadega tõstetakse mässu ja põgenetakse, kuid pärast liivatormi kätte jäämist vangistatakse nad uuesti. Kuna orjad osutavad vaaraole teene ja püüavad kinni ninasarviku (mille käigus osa orje hukkub ja Pandion saab raskelt vigastada), vabastatakse nad siiski, kuid tingimusel, et nad ei naase enam Egiptusesse. Liikudes Kesk-Aafrika suunal, kannavad kaaslased teadvusetut Pandioni kanderaamil, kuni ühe suguharu pealiku tütar Iruma ta terveks ravib. Noorte vahel tekkivad tunded, kuid Pandion jätkab siiski kaaslastega teed, lootes jõuda tagasi Kreekasse, kus teda ootab Tessa. Pärast mitmeid seiklusi jõuavad nad Ginea lahe äärde, mis on Kidoogo kodupaik. Pärast pikka kohalviibimist lahkuvad Pandion, Kavi ja järelejäänud orjad foiniiklaste laevaga Aafrikast ning läbi Gibraltari väina jõuavad nad Vahemerele. Pärast kuue aasta pikkust eemalviibimist jõutakse taas Kreekasse, kus Pandioni on senini oodatud ning seal lahkuvad kaaslased lõplikult.

Viited
------

1. ↑   Жизнь замечательных людей. Иван Ефремов. Ерёмина О. А. Смирнов Н. Н. — Молодая гвардия, 2013, 682 с.

Välislingid
-----------

* Raamatuturg: I.Jefremov, Oikumeeni äärel
**Ernests Paukulis** (perenime rööpkujud: **Paukuls**, **Paukul**, 13. detsember (ukj) 1872 Jaunsmiltene vald, Läti – 7. veebruar 1941 Riia) oli läti loomaarstiteadlane.

Elulugu
-------

Ernests Paukulis oli kaupmehe poeg.

Õppis Riia linnagümnaasiumis, lõpetas 1899 Tartu Veterinaariainstituudi (TVI), veterinaariamagister (1901, TVI), väitekiri "Способы оживления при хлороформном обмирании", veterinaarmeditsiinidoktor (1903, Berni Ülikool; juhendaja professor Hugo Kronecker), väitekiri "Die Zuckungsformen von Kaninchenmuskeln verschiedener Farbe und Struktur". 1907 oli taas Bernis, uuris professor Theodor Langhansi juures atrioventrikulaarkimbu funktsioone ning töötas 1909–1910 Freiburgi ja Würzburgi ülikoolide laborites. Oli 1899–1901 TVI kliiniku assistent, 1901–1902 patoloogilise anatoomia prosektori abi, 1902–1916 üldpatoloogia eradotsent, 1917–1918 erakorraline ja korraline professor, 1919–1920 TÜ loomaarstiteaduskonna üldpatoloogia ja teraapia, farmakoloogia, toksikoloogia ning retseptuuri professor, 1920–1939 Läti Ülikooli meditsiiniteaduskonna üldpatoloogia kateedri juhataja ja professor, 1920–1922 ühtlasi ka veterinaarmeditsiiniteaduskonna dekaan.

Ernests Paukulis suri 7. veebruaril 1941 Riias, ta maeti Riia metsakalmistule.

Teadustöö
---------

Uurimisvaldkonnad: veterinaarpatoloogia ja füsioloogia; uuris ühena esimestest loomade kasvajate histogeneesi. Tartu perioodil avaldas 19 teadustrükist.

Teoseid
-------

* К казуистике и гистогенезу гладкомышечных новообразований желудочно-кишечного канала. // Ж. научн. и практ. вет. мед. Юрьевского Вет. инст-та 1 (1906)
* Le faisceau atrioventriculaire. // Comptes rendus de séancen de la Societé de Biologie 65 (1909)
* Die formate Genese der abdominalen Nebenlungen. // Archiw für wissenschaftliche und praktische Tierheilkunde 39 (1913)
* Железистые образования в гладкомышечной опухоле матки у собак. // Ж. научн. и практ. вет. мед. Юрьевского Вет. инст-та 9 (1916)
* Infekcija un imunitāte. Rīga, 1935
* Vispārīgās patoloģijas pamati. Rīga, 1939

Viited
------

1. 1 2 3 4  Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide

Kirjandus
---------

* Eesti Loomaarstlik Ringvaade (1931) 4/5, 131, 162–163
* Eesti Põllumajanduse Akadeemia õppe-teadusliku koosseisu bio-bibliograafiline teatmeteos 1951–1981. Trt, 1981, I, 4
* Latviešu konversācijas vārdnīca. XVI. Riga, 1937/1938, 31268–31270
* Виксна A. A. Первые латышские ветеринарныє врачи (до 1900 г.). // Из истории медицины. XIII. Рига, 1983, 97
* *Eesti teaduse biograafiline leksikon.* 3. köide: *N–Sap* TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013

 *Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.*
Asend Delaware's
Sussexi maakonna kohtumaja
**Sussexi maakond** (*Sussex County*) on maakond USA-s Delaware'i osariigi lõunaosas. Geograafilised koordinaadid on 38°68' N, 75°34' W.

Maakonna halduskeskus on Georgetown.

Maakonna pindala on 3097 km², millest 668 km² moodustab veepindala.

Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 197 145. Aastal 2000 oli elanike arv 156 638.

Naabermaakonnad
---------------

* Kenti maakond (põhjas)
* Cape May maakond (kirdes)
* Worcesteri maakond (lõunas)
* Dorchesteri maakond (edelas)
* Wicomico maakond (edelas)
* Caroline'i maakond (loodes)

Ajalugu
-------

Sussexi maakond moodustati 3. juunil 1683. aastal.

Kaitsealad
----------

* Prime Hook National Wildlife Refuge

Välislingid
-----------

* Sussexi maakonna koduleht (*inglise keeles*)

|  | Caroline'i maakond | Kenti maakond | Cape May maakond |  |
|  |  | Atlandi ookean |
| 

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Lääs |   **Sussexi maakond**   | Ida |

 |
|  |
| Dorchesteri maakond ja Wicomico maakond | Worcesteri maakond |  |

| * v
* r
Delaware'i maakonnad |
| --- |
| 
Kent **·** New Castle **·** Sussex |  |
**Eesti Mälumänguliit** on mittetulundusühing, mis korraldab Eestis mälumänge ja koondab mälumängureid. 

Eesti Mälumänguliit asutati 1998. Selle mõttelised eelkäijad olid 1970. aastatest mälumängureid ühendanud klubi Meridiaan ja 1985. aastast Eesti Kilvaklubide Liit, mis kadusid NSV Liidu lagunemisega. Otsene eelkäija oli Meridiaan, mis korraldas Eesti Meistrivõistlusi ja suuremaid mänge. Eesti Kilvaklubide Liit oli Meridiaanist lahku löönud rühm, kes korraldas nn. alternatiivseid meistrivõistlusi. 

Eesti Mälumänguliit on Eesti Olümpiakomitee liikmesorganisatsioon ja sinna kuulub umbes 100 mälumängurit. Eesti Mälumänguliidu tähtsaimad ettevõtmised on korraldada meistrivõistlusi üksik- ja paarismängus ning kuni 5-liikmelistele võistkondadele, peamiselt omavalitsuste võistkondi hõlmavat üleriigilist sarja Maakilb ja 2003. aastast meistrivõistlusi koolinoortele. Pärast ühe läbi aegade edukaima mälumänguri Aare Sireli surma korraldatakse 1998. aastast temanimelist mälestusvõistlust neljaliikmelistele võistkondadele.

2013. aastal andis liit välja Enn Limbergi koostatud teose "Väike Eesti mälumängu biograafiline leksikon" (ISBN 9789949332274).

Välislingid
-----------

* Eesti Mälumänguliidu koduleht (sisaldab mängude küsimusi, tulemusi ja tähtsamate võistluste medalitabeleid läbi aegade)
**Ernesto Henrique Fraga Araújo** (sündinud 15. mail 1967 Porto Alegres) on Brasiilia diplomaat ja poliitik.

Ernesto Araújo on lõpetanud 1988. aastal Brasília ülikooli kirjanduse erialal. Brasiilia Välisministeeriumisse asus ta tööle 1990. aastal. 1990–1991 õppis ta Rio Branco Instituudis diplomaatilise karjääri ettevalmistamise kursustel. 1991–1995 oli ta Mercosuri osakonnanõunik. 1995–1999 töötas ta Brüsselis Brasiilia esinduses Euroopa Liidu juures kolmanda ja teise sekretärina. Aastatel 1999–2003 oli ta Brasiilia saatkonnas Saksamaal teine ja esimene sekretär. 2003–2005 oli ta Brasiilia Vaälisministeeriumi teenuste, investeeringute ja rahanduse osakonna juhataja, aastatel 2005–2007 aga Mercosuri piirkondadeväliste läbirääkimiste osakonna juhataja. 2007–2010 töötas ta Brasiilia suursaatkonnas Kanadas Ottawas nõunikuna. 2010–2015 oli ta nõunik Brasiilia saatkonnas Ameerika Ühendriikides. Aastatel 2015–2016 oli ta Brasiilia välisministri asetäitja. Alates 2016. aasta oktoobrist kuni 2018. aasta lõpuni oli ta Brasiilia Välisministeeriumi Ameerika Ühendriikide, Kanada ja Ameerika asjade osakonna juhataja.

Alates 1. jaanuarist 2019 kuni 29. märtsini 2021 oli Ernesto Araújo Brasiilia välisminister.

Viited
------

1. ↑  Ernesto Araújo é o novo Ministro das Relações Exteriores Terça Livre
2. ↑  Brazil. Ministries, etc. rulers.org
Vektor {\displaystyle {\overrightarrow {AB}}}
**Seotud vektor** ehk **vektor** on sirge suunatud lõik, st lõik, mille puhul on kindlaks määratud, kumb selle otspunktidest on algus, kumb lõpp. Alguseks olevat punkti nimetatakse vektori alguspunktiks ehk rakenduspunktiks, lõpuks olevat punkti vektori lõpp-punktiks. 

Vektorit, mille algus on punktis *A* ja lõpp punktis {\displaystyle B}, tähistatakse {\displaystyle {\overrightarrow {AB}}}. Vektoreid võidakse tähistada ka ladina väiketähtedega, mille kohal on nool (või ka kriips), näiteks {\displaystyle {\vec {a}}}. Levinud on ka vektori sümboli panemine paksu kirja: {\displaystyle \mathbf {a} }.

Vektoril on loomulik seos rööplükkega, mis selgitab vektori nimetust (ladina sõnast *vector* 'vedaja'). Iga suunatud lõik määrab üheselt tasandi või ruumi rööplükke: näiteks vektor {\displaystyle {\overrightarrow {AB}}} määrab rööplükke, mis viib punkti {\displaystyle A} punktiks {\displaystyle B}, ja ümberpöördult, rööplüke, mis viib punkti {\displaystyle A} punkti {\displaystyle B}, määrab üheselt suunatud lõigu (näiteks {\displaystyle {\overrightarrow {AB}}}) suuna ja pikkuse (teiste sõnadega, määrab üheselt vabavektori {\displaystyle {\overrightarrow {AB}}}; tõepoolest, rööplükke korral nihkuvad kõik punktid ühes suunas ühele kaugusele, nii et vabavektoritena {\displaystyle {\overrightarrow {A\_{1}B\_{1}}}={\overrightarrow {A\_{2}B\_{2}}}={\overrightarrow {A\_{3}B\_{3}}}=\dots }).

Vektori seostamine rööplükkena võimaldab vektorite liitmist loomulikult ja intuitiivselt defineerida, nimelt seostades liitmist rööplükete kompositsioonina (järjestikuse rakendamisena). Ka vektori korrutamine arvuga saab loomuliku tõlgenduse.

Vektori pikkus
--------------

 *Pikemalt artiklis Vektori pikkus*
Vektori {\displaystyle {\overrightarrow {AB}}} pikkuseks nimetatakse lõigu {\displaystyle AB} pikkust, seda tähistatakse tavaliselt {\displaystyle |{\overrightarrow {AB}}|.}

Nullvektorid on vektorid, mille algus- ja lõpp-punkt langevad kokku. Nende pikkus on 0 ja nendele ei omistata suunda.
Sutlepa kabel (asub Eesti Vabaõhumuuseumis)
**Sutlepa kalmistu** on kalmistu Lääne-Nigula vallas Sutlepa külas. Kalmistualuse maa omanik ja haldaja on Lääne-Nigula vald. Kalmistu on tunnistatud ajaloomälestiseks.

Kalmistu kasutusel oleva ala suurus on 0,33 hektarit ning see on piiratud müüriga. Kalmistu piiratud osa on tänaseks peaaegu kogu ulatuses kasutusel. 2003. aastal toimunud kalmistu inventeerimise järgi asus kalmistul ligikaudu 800 inventeeritud hauaplatsi. Valla veebilehel on ka kalmistu haudade register.

Ajalugu
-------

Sutlepa kalmistu on matmiskohana kasutusel ilmselt alates 16. sajandist.

Vaatamisväärsused
-----------------

Kalmistul asunud Sutlepa kabel asub alates aastast 1970 Eesti Vabaõhumuuseumis. Säilinud vundamendile on ehitatud altar. Kalmistu vanem osa on koondunud just kabeli endise asukoha ümber.

1996. aastal ehitati kalmistu peavärava juurde kellatorn.

Vaata ka
--------

* Sutlepa kabel

Viited
------

1. 1 2 3 4 5  Sutlepa kalmistu - Noarootsi Vallavalitsus. Vaadatud. 13.08.2014.
2. ↑  Kultuurimälestiseks tunnistamine – Riigi Teataja. Vaadatud 13.08.2014.
3. ↑  Kalmistute plaanid ja maetute nimekirjad - Noarootsi Vallavalitsus. Vaadatud. 11.08.2014.

Välislingid
-----------

* Sutlepa kalmistu kultuurimälestiste riiklikus registris Muuda Vikiandmetes
'*Kukeaasta* on osa Hiina kalendri 12-aastasest tsüklist. Hiina astroloogias on kaksteist loomamärki, millest igaüks mõjutab ja märgib üht kuuaastat ja sellel aastal sündinud inimeste iseloomuomadusi.

**KUKK**

1921 - 08.02.1921 - 27.01.1922

1933 - 26.01.1933 - 13.02.1934

1945 - 13.02.1945 - 01.02.1946

1957 - 31.01.1957 - 17.02.1958

1969 - 17.02.1969 - 05.02.1970

1981 - 05.02.1981 - 24.01.1982

1993 - 23.01.1993 - 09.02.1994

2005 - 08.02.2005 - 28.01.2006

2017 - 28.01.2017 - 15.02.2018

Sobivus: Pühvliga, Maoga
Mittesobivus: Jänesega

Iseloomustus
------------

Kukk on kümnes sodiaak Hiina astroloogias ja Kukkedele on iseloomulik täpsus ning kiirus. Nad on pealtnäha vagurad ja vaiksed, kui aga jõuab kätte õige aeg, siis tegutsevad nad kohe. 
Kukeaastal sündinud inimesed on töökad, julged, targad, ülbed, hoolimatud, egoistlikud ja ekstsentrilised. Nad janunevad teadmiste järele, on oma töö suhtes entusiastlikud ning head otsusetegijad. Kuked on oma ametis väga oskuslikud ning pööravad tähelepanu detailidele.

Töö
---

Kuked elavad iseendale ning tahavad olla alati kõikides asjades parimad. Seetõttu sobib neile töö, kus saab konkureerida. See hoiab ära ka probleemid kodus, kuna nii saavad nad selle iseloomujoone tööl välja elada.

Armastus
--------

Kukele meeldib suhtes olla ja ta ei kannata üksindust. Seetõttu proovivad nad enda kõrvale võimalikult kiiresti kedagi leida, et üksindust vältida. Suhte algul on Kukk avatud, kuid samas ka üliskeptiline. Ta katsetab, jälgib ning alles hiljem otsustab, kas ta tahab selle inimesega koos olla või mitte. Kuked on oma valikutes suhteliselt pirtsakad ja otsivad oma kõrvale "ideaalset" kaaslast. Suhtes peab jääma Kukele väga suur otsustusõigus.

Viited
------

1. GBTIMES. (2016). Hina loomamärgid ja nende iseloomuomadused. gbtimes.  (08.10.2018)

2. Laul, T. (2017). KUKK - HIINA ASTROLOOGIA. La Tene.  (08.10.2018)

3. Hiina horoskoop: info ja iseloomustus. (2018). VARAWEB.  (08.10.2018)

4. Naine. (2017). Hiina astroloogia. Vikipeedia.  (08.10.2018)

  


| * v
* r
Hiina astroloogia |
| --- |
| 

* Rott
* Härg
* Tiiger
* Jänes
* Draakon
* Madu
* Hobune
* Lammas
* Ahv
* Kukk
* Koer
* Siga

 |
*Sedum candollei*
**Kukehari** (*Sedum* L.) on kivirikulaadsete seltsi paksuleheliste sugukonda kuuluv taimeperekond.

Kukeharjad on mitmeaastased, harvem üheaastased taimed, mis on levinud peamiselt põhjapoolkera parasvöötmes. Perekonda kuulub 400 liiki. Perekonnas on nii ronitaimi kui põõsaid.

Lehed on lihakad, lamedad või ruljad ja munajad. Perekonnas on ka sukulente, mis säilitavad oma lehtedes vett.

Õied on enamasti 5, harvem 4 või 6 kroonlehega. Tolmukaid on tüüpiliselt poole rohkem kui kroonlehti. Õied on tavaliselt kollased, harvem valged või punased.

Kukeharjade vili on kukkur, seemned on väikesed.

Mitmed liigid sisaldavad mürgiseid alkaloide. Mõne lehti kõlbab jällegi salatina süüa.

Kukeharjad on levinud ilutaimed kiviktaimlates. Kukeharjad on üldiselt vastupidavad, aga leidub nii külma- kui kuumaõrnaid liike.

Mitu kukeharjaliiki on liblikate tähtsad toidutaimed.

Esimesena kirjeldas kukeharja teaduslikult Carl von Linné 1753.

Eesti liigid
------------

* *Sedum acre* – harilik kukehari (sage)
* *Sedum album* – valge kukehari (paiguti)
* *Sedum hispanicum* – hispaania kukehari (neofüüt, harva)
* *Sedum maximum* – suur kukehari (kohati)
* *Sedum ruprechtii* – ruprechti kukehari (väga haruldane)
* *Sedum telephium* – verev kukehari (hajusalt)

  


|  |  |
| --- | --- |
|  | Tsitaadid Vikitsitaatides: **Kukehari** |
**Swarn** on Eestis Tartus tegutsev death metal ansambel, mis kasutab oma muusikas *death metal*'i, *black metal*'i, *hardcore punk*'i ja doom metal elemente.

Esimese EP "Swarn" lindistasid Tiit Pähnapuu alias Fen (kitarr, bass) ja Taavi Karu (trummid) Eestis, vokaaliosad Heirdran Dark Sanctuary stuudios Kanadas. Materjal ilmus kassetil plaadifirmade Depressive Illusions Recordsi (Ukraina), Wulfrune Worxxx (Prantsusmaa) (mõlemad 2017. aastal) ja Trash Can Dance (Eesti, 2018) kaudu. 

2018. aasta kevadel liitus bändiga laulja esinejanimega 1695. Vahemikus aprill 2018 – jaanuar 2019 avaldati Swarni Bandcampi lehel netisinglitena lood "The Otherness", "Mental Inbreeding" ja "Father of Void". "Mental Inbreeding" on esindatud Ülase 12 kogumikkassetil "Mind ei kepi autoriteet" (2018). Swarni esimene täispikk album "Black Flame Order" anti Hollandi plaadifirma Raw Skull Recordz ja USA plaadifirma Redefining Darkness Records kaudu välja 2. augustil 2019. Sama aasta septembris ilmus kasseti kujul limiteeritud promo-EP "Tales From Terrorland" (Trash Can Dance, Northern Terror Underground). 1. mail 2020 ilmus Swarnil netisingel "Red Ritual" (Redefining Darkness, Raw Skull Recordz), 12. detsembril 2020 lugu "Sulphurous Aeons" Tartu *metal*-ansamblite ühisplaadil "Tarbathian Fortress" (Warhorn Records). 

Swarni lugude tekstid on tugevalt mõjutatud USA õuduskirjaniku Howard Phillips Lovecrafti (1890–1937) loomingust. 

Bändi liikmed on seotud selliste Eesti ansamblitega nagu Langenu, Pedigree, Ulguränd jt.

Koosseis
--------

* Fen – kitarrid, muusika, sõnad
* 1695 – vokaalid, sõnad
* Sander - basskitarr, vokaalid

Diskograafia
------------

* "Swarn" (EP, 2017, 2018)
* "Black Flame Order" (LP, 2019)
* "Tales From Terrorland" (Promo EP, 2019)
* "Abysmal Hallucinations" (EP 2021)
* "Whispers From Beyond" (LP 2022)

Viited
------

1. ↑  "Swarn "Swarn" Discogsi andmebaasis".
2. ↑  "Swarn "Swarn" - Depressive Illusions Recordsi koduleht".
3. ↑  "Swarn "Swarn" Discogsi andmebaasis".
4. ↑  "Swarn - "Swarn" Discogsis".
5. ↑  "Swarni Bandcampi leht".
6. ↑  "Kogumik "Mind ei kepi autoriteet" Discogsi andmebaasis".
7. ↑  "Plaadifirma Raw Skull Recordz teadaanne Facebookis".
8. ↑  "Swarn "Tales From Terrorland" Discogsi andmebaasis".
9. ↑  "Red Ritual by Swarn". *Swarni Bandcamp leht*. 1. mai 2020. Vaadatud 5. mai 2020.
10. ↑  "Tarbathian Fortress". *Warhorn Recordsi ametlik Bandcamp leht*. 12.12.2020. Vaadatud 05.01.2021.
11. ↑  "SWARN: Pakume blackened crust death'i turgutavat süsti. – TAUD, jaanuar 2020" (PDF). Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 24.01.2020. Vaadatud 24.01.2020.

Välislingid
-----------

* Swarn Facebookis
* Swarn Bandcampis
**Julian Baumgartlinger** (sündinud 2. jaanuaril 1988 Salzburgis) on Austria jalgpallur, kes mängib poolkaitsjana Saksamaa kõrgliiga klubis Leverkuseni Bayer ja Austria jalgpallikoondises.

Julian Baumgartlinger (2018)
Ta alustas klubikarjääri Saksamaa klubis TSV 1860 München, mille noorteakadeemiaga liitus ta 2001. aastal. Aastatel 2007–2009 mängis ta klubi põhimeeskonnas Saksamaa esiliigas.

Aastatel 2009–2011 mängis ta Austria kõrgliiga klubis Viini Austria. Aastatel 2011–2016 mängis ta viis hooaega Saksamaa kõrgliiga klubis 1. FSV Mainz 05. 2016. aasta mais sõlmis ta nelja-aastase lepingu Leverkuseni Bayeriga.

Baumgartlinger tegi Austria rahvuskoondises debüüdi 2009. aastal. Esimese ja seni ainsa värava on ta koondisesärgis löönud 3. juunil 2014 sõprusmängus Tšehhi vastu. Ta kuulus Austria koondisse 2016. aasta Euroopa meistrivõistlustel.

| * v
* r
Austria koondis  –  UEFA Euro 2016 |
| --- |
| 

* 1 Almer
* 2 Garics
* 3 Dragović
* 4 Hinteregger
* 5 Fuchs (c)
* 6 Ilsanker
* 7 Arnautović
* 8 Alaba
* 9 Okotie
* 10 Junuzović
* 11 Harnik
* 12 Lindner
* 13 Suttner
* 14 Baumgartlinger
* 15 Prödl
* 16 Wimmer
* 17 Klein
* 18 Schöpf
* 19 Hinterseer
* 20 Sabitzer
* 21 Janko
* 22 Jantscher
* 23 Özcan
* Treener: Koller

 | Austria |
**Juliana Telman** (31. mai 1901 Tallinn – 23. detsember 1970 Tallinn) oli eesti kommunist.

Ta sündis Tallinnas tööliste perekonnas. 1920. aastast oli ta EK(b)P liige. 1921. aastast Üle-eestimaalise Noorproletaarlaste Ühingu liige. 3. mail 1922 ta vangistati Viktor Kingissepa varjamise pärast ja mõisteti eluaegsele sunnitööle. 1923 mais põgenes, kuid tabati. Kandis vanglakaristust 16 aastat, vabanes vanglast 1938. aastal amnestia alusel. 1940. aasta juunipöörde järel oli ta üks EKNÜ organiseerijaid.

1940. aastal valiti ta II Riigivolikogu (Eesti NSV Ülemnõukogu I koosseis) liikmeks 70. valimisringkonnast. Aastatel 1941–1954 oli ta NSV Liidu Ülemnõukogu Rahvuste Nõukogu saadik. Aastatel 1942–1944 oli ta ELKNÜ Keskkomitee 1. sekretär. Aastatel 1945–1952 oli ta EK(b)P Keskkomitee naisosakonna juhataja.

Aastatel 1952–1961 oli ta Eesti NSV Riikliku Loodusteaduste Muuseumi direktor.

Ta on maetud Tallinna Metsakalmistule.

Isiklikku
---------

Ta oli oma vanemate seitsmest lapsest vanuselt kuues.[*viide?*] Tema õde oli kommunistliku liikumise tegelane Salomonia Telman (1898,Tartu-1967,Tallinn). Tema abikaasa oli Ivan Kerro (1903-1959).Tal oli 1946.aastast lapsendatud tütar.

Viited
------

1. ↑  Juliana Telman. Postimees, 8. veebruar 1946
2. ↑  Справочник по истории Коммунистической партии и Советского Союза 1898 – 1991. Тельман Юлиана Фёдоровна (Telman Juliana)
3. ↑  Kalmistute register HAUDI

Välislingid
-----------

* Rahvusarhiivi fotode andmebaas. Juliana Telman (1962)
Grigol Vašadze (2009)
**Grigol Vašadze** (gruusia keeles გრიგოლ ვაშაძე; sündinud 19. juulil 1958 Thbilisis) on Gruusia diplomaat ja poliitik, Gruusia välisminister 5. detsembrist 2008 oktoobrini 2012. Tal on Erakorralise ja täievolilise suursaadiku diplomaatiline auaste.

Grigol Vašadze lõpetas 1981. aastal Moskva Riikliku Rahvusvaheliste Suhete Instituudi. Seejärel töötas ta Nõukogude Liidu välisministeeriumis algul rahvusvaheliste organisatsioonide osakonnas, seejärel kosmose ja tuumarelvastuse osakonnas. 1988–1990 õppis Vašadze Nõukogude Liidu Välisministeeriumi Diplomaatilises Akadeemias rahvusvahelist õigust. Ta kuulus diplomaatide hulka, kes esindasid NSV Liitu START 1 läbirääkimistel USA-ga.

Aastatel 1990–2008 tegeles ta peamiselt äriga ning elas Moskvas ja New Yorgis. Temale kuulusid ettevõtted "Georgia Arts Management" ja "Gregori Vashadze and BR". Gruusiasse tuli ta tagasi 2005.

Enne välisministriks saamist oli ta lühikest aega Gruusia asevälisminister (6. veebruarist 1. novembrini 2008) ning kultuuri-, mälestiste kaitse ja spordiminister (alates 1. novembrist 2008).

Novembris 2009 loobus topeltkodakondsusega Grigol Vašadze Venemaa kodakondsusest, sest Venemaa riigiduuma liige Semjon Bagdassarov oli nõudnud temalt kodakondsuse äravõtmist venevastaste seisukohtade väljendamise eest.

Isiklikku
---------

Grigol Vašadze abikaasa on alates 1988. aastast baleriin Nino Ananiašvili. Nende lapsed on Nodar ja Elene.

Lisaks oma emakeelele gruusia keelele räägib Vašadze vene, inglise, portugali, itaalia, hispaania ja prantsuse keelt.

Välislingid
-----------

* Gruusia välisminister loobus Vene kodakondsusest, ERR.ee, 4. november 2009
Nominatiiv-akusatiivne joondus
**Nominatiiv-akusatiivne keel** ehk **akusatiivkeel** on keel, milles lause subjekti vorm on sama nii transitiivses kui ka intransitiivses lauses, kuid transitiivse lause objekt on markeeritud teisiti. Transitiivne lause sisaldab transitiivset ehk sihilist verbi, intransitiivne lause sisaldab intransitiivset ehk sihitut verbi. Üldiselt märgitakse intransitiivse lause subjekti tähega S (subjekt), transitiivse lause subjekti tähega A (agent) ja transitiivse lause objekti tähega O (objekt) või P (patsient). Subjekti käänet nimetatakse nominatiiviks ja transitiivse lause objekti käänet akusatiiviks. Kui akusatiivkeeles on kääne, mis on markeerimata (st sellel pole käändelõppu), siis on selleks üldiselt nominatiiv.

Ka eesti keel on akusatiivkeel, mida illustreerivad järgnevad näited. Sealjuures ei ole eesti keeles akusatiivi, vaid transitiivse lause objekti märgitakse peamiselt partitiivis või genitiivis. Tühihulgaga Ø on märgitud markeerimata ehk käändelõputa kääne.

Lind-Ø (S) lenda-b.
lind-NOM lenda-3SG
Mina-Ø (S) kõnni-n.
mina-NOM kõndi-1SG
Mees-Ø (A) ehita-b maja (O).
mees-NOM ehita-3SG maja.PRT
Sina-Ø (A) söö-d suppi (O).
sina-NOM söö-2SG supp.PRT
Õde-Ø (A) kirjuta-s raamatu (O).
õde-NOM kirjuta-PST.3SG raamat.GEN
Lisaks eesti keelele on akusatiivkeelteks näiteks läti keel, vene keel, jaapani keel, hindi keel jpt.

Inglise keeles on akusatiivsüsteem säilinud ainult pronoomenites, mida on näha järgmistes näidetes:

I-Ø (S) dance.
mina-NOM tantsi
’Mina tantsin’
He-Ø (S) dance-s.
tema-NOM tantsi-3SG
’Tema tantsib’
I-Ø (A) love him (O).
mina-NOM armasta tema.ACC
’Mina armastan teda’
He-Ø (A) love-s me (O).
tema-NOM armasta-3SG mina.ACC
’Tema armastab mind’

Muud süsteemid
--------------

Peale akusatiivkeelte on olemas ka keeled, kus kasutatakse ergatiivsüsteemi, jagatud ergatiivsust, neutraalset süsteemi või kolmelist süsteemi. Jagatud ergatiivsuse puhul on keeles kasutusel nii ergatiiv- kui ka akusatiivsüsteem. Neutraalse süsteemi korral on intransitiivse lause subjekt (S) ning transitiivse lause subjekt (A) ja objekt (O) samamoodi markeeritud, kusjuures tihtipeale on nad kõik markeerimata ja neid aitab eristada näiteks sõnajärg. Kolmelises süsteemis markeeritakse S, O ja A kõik erinevalt.

Vaata ka
--------

* Ergatiiv-absolutiivne keel

Viited
------

1. 1 2  Comrie, Bernard 2013. Alignment of Case Marking of Full Noun Phrases. The World Atlas of Language Structures Online. Viimati vaadatud 29.12.2016.
2. 1 2  Kroeger, Paul 2005. Analyzing Grammar: An Introduction. New York: Cambridge University Press.
**International Consolidated Airlines Group, S.A.**, sageli lühendatud **IAG**, on Briti-Hispaania rahvusvaheliste lennufirmade valdusettevõtja, mille registrijärgne asukoht on Madridis Hispaanias ja selle peakorter Londonis Inglismaal. See loodi 2011. aasta jaanuaris pärast British Airwaysi ja Iberia, Ühendkuningriigi ja Hispaania rahvusliku lennufirma vahelise ühinemislepingu sõlmimist.

Suurbritannia
Londoni börsi indeksi FTSE 100 ettevõtted

3i
– Admiral Group
– Anglo American
– Antofagasta
– Ashtead Group
– Associated British Foods
– AstraZeneca
– Auto Trader Group
– Aviva
– BAE Systems
– BHP
– BP
– Barclays
– Barratt Developments
– Berkeley Group Holdings
– British American Tobacco
– British Land
– BT Group
– Bunzl
– Burberry
– Carnival
– Centrica
– Coca-Cola HBC
– Compass Group
– CRH
– Croda International
– DCC
– Diageo
– Direct Line Group
– easyJet
– Evraz
– Experian
– Ferguson
– Fresnillo
– GlaxoSmithKline
– Glencore
– Halma
– Hargreaves Lansdown
– Hikma Pharmaceuticals
– Hiscox
– HSBC
– Imperial Brands
– Informa
– InterContinental Hotels Group
– International Airlines Group
– Intertek
– ITV
– Johnson Matthey
– Just Eat
– Kingfisher
– Land Securities
– Legal & General
– Lloyds Banking Group
– London Stock Exchange Group
– Marks & Spencer
– Melrose Industries
– Micro Focus International
– Mondi
– Morrisons
– National Grid
– Next
– NMC Health
– Ocado
– Paddy Power Betfair
– Pearson
– Persimmon
– Phoenix Group
– Prudential
– Royal Bank of Scotland
– Reckitt Benckiser
– RELX
– Rentokil Initial
– Rightmove
– Rio Tinto Group
– Rolls-Royce
– Royal Dutch Shell
– RSA Insurance Group
– Sage Group
– J Sainsbury
– Schroders
– Scottish Mortgage Investment Trust
– Segro
– Severn Trent
– Smith, D.S.
– Smith & Nephew
– Smiths Group
– Smurfit Kappa
– Spirax-Sarco Engineering
– SSE
– Standard Chartered
– Standard Life Aberdeen
– St. James's Place
– Taylor Wimpey
– Tesco
– TUI
– Unilever
– United Utilities
– Vodafone
– Whitbread
– WPP

(19. aprill 2019)