recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Jelena Raudla** (aastani 1980 **Jelena Vertikova**, sündinud 24. oktoobril 1956 Tallinnas) on Eesti vene filoloog.

Elulugu
-------

Jelena Raudla on Soome õpetaja ja Vene ohvitseri tütar.

Lõpetas 1974 Tallinna 38. Keskkooli, 1981 TPedI-i, oli 1987–90 Moskvas VNFSV Pedagoogika Akadeemia Rahvuskoolide Teadusliku Uurimise Instituudi aspirant; pedagoogikakandidaat (1990, samas), vк "Изучение сложных существительных русского языка в курсе "Современный русский литературный язык" в национальных группах педвузов союзных республик" (M, 1990). Oli 1981–84 TPedI vene keele kateedri õpetaja, 1985–87 vene keele üldkateedri õpetaja, 1992–96 TPÜ vene keele õppetooli vanemõpetaja, 1996–97 vene keele õppetooli lektor, 1997–2003 võõrkeelte lektoraadi lektor ja 2004– TLÜ keelekeskuse vene keele lektor.

Teadustöö
---------

Uurimisvaldkond: vene keele kui emakeele ja võõrkeele õpetamise metoodika lingvodidaktilised alused; vene ja eesti keele kontrastiivne uurimine; tõlketeooria, terminoloogia probleemid. Lugenud vene keele võõrkeelena õpetamise metoodika kursusi. Eesti Slavistide Rahvuskomitee ja Rahvusvahelise Vene Keele ja Kirjanduse Õpetajate Assotsiatsiooni liige, Riikliku Eksami- ja Kvalifikatsioonikeskuse vene keele ainenõukogu esimees, vene keele õppevahendite peaekspert. Üle 20 teadustrükise, 4 kõrgkooli õppevahendit.

Viited
------

1. 1 2 3 4  Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide

Teoseid
-------

* Некоторые вопросы описания терминологической лексики в научном стиле языка. // Функционирование языковых единиц и категорий. Tлн, 1992
* Учебные материалы по русскому языку для студентов-эстонцев. Ч. 1. Тлн, 1999
* Русский язык – мой друг и помощник. Учебные материалы для эстонцев, изучающих русский язык. Ч. 1. Тлн, 2001, Ч. 2. Тлн, 2004
* Новые пособия в новых условиях – типизация учебных материалов для эстонцев, изучающих русский язык как иностранный. // Научн. ст конгресса МАПРЯЛ, СП-б, 2003.

Kirjandus
---------

* Bibliografia jezykoznaw stwa slavistyeznego Za Rok 1992. Pod redakoja Zofii Rudnik – Karwatowatowej. Warszawa, 1995, 377
* Eesti Slavistide Rahvuskomitee. Tartu, 2005, 62, 136 –137
* Virkus, R. Tallinna Pedagoogikaülikool läbi aegade. Tallinn, 1998, 110.
* *Eesti teaduse biograafiline leksikon.* 3. köide: *N–Sap* TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013

 *Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.*
**Made Põlluaas** (enne eestistamist **Made Ostrov**, pärast eestistamist neiuna **Made Laid**; 13. juuni 1929 Sangaste – 15. oktoober 2003) oli eesti moe- ja tekstiilikunstnik.

Ta õppis Tartus Eesti Noorsoo Kasvatuse Seltsi Tütarlaste Eraalgkoolis, Viljandi Tütarlaste Koolis ja 1947. aastani Tallinna 10. Keskkoolis, kust siirdus pärast 9. klassi Tallinna Kergetööstuse Tehnikumi konstrueerimist-modelleerimist õppima; tehnikumi lõpetas ta 1951. aastal. 1957. aastal lõpetas Eesti Riikliku Kunstiinstituudi tekstiili erialal (Natalie Mei juhendamisel).

Suunati ta tööle artelli Lina. Aastatel 1969–1984 töötas ta Teenindusministeeriumi Projekteerimise ja Tehnoloogia Instituudis. Ta on teinud Arsile tootekavandeid.

Made Põlluaas suri 15. oktoobril 2003 ja maeti 25. oktoobril 2003 Metsakalmistule.

Isiklikku
---------

Tema isa Mihkel Laid oli Sangaste ja Laatre Püha Laurentsiuse koguduse õpetaja, kaksikõde Eda Stern (1929–2021) oli luuletaja, õemees Sándor Stern oli kunstnik; poeg Henn Põlluaas on poliitik.

Viited
------

1. ↑

Kirjandus
---------

* Eesti kunsti ja arhitektuuri biograafiline leksikon. Tallinn 1996

Välislingid
-----------

* Made Põlluaas 13. VI 1929 – 15. X 2003
*
**Madera** on linn Ameerika Ühendriikides California osariigis, Madera maakonna halduskeskus ja suurim linn. Asub San Joaquini orus.

Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 61 416. Aastal 2000 oli 43 207.

Linn on nime saanud hispaaniakeelse sõna *madera* ('puit') järgi. Asula asutati 1876. aastal, sel ajal oli asula peamine majandusharu metsaraie.

Esimene postkontor avati Maderas 1877 ja 27. märtsil 1907 sai Madera linnaõigused.

Maderas on poolkõrbeline kliima. Keskmine temperatuur jaanuaris on 7,6 °C ja juulis 27,7 °C.. Kõrgeim temperatuur registreeriti 13. juulil 1961, kui oli 47 °C. Madalaim temperatuur mõõdeti 10. jaanuaril 1949, kui oli –9 °C. Sademeid langeb aastas 279 mm. Sademerohkeim aasta oli 1983, kui aastas langes sademeid 562 mm. Sademevaeseim aasta oli 1932, kui aastas langes sademeid 120 mm.

Maderas on sündinud jooksja ja kahekordne olümpiavõitja Lee Evans.

Viited
------

1. ↑  2020 United States Census, vaadatud 1.01.2022.
2. ↑  "Weather statistics for Madera, California (United States)". yr.no. Originaali arhiivikoopia seisuga 7. oktoober 2013. Vaadatud 5. oktoober 2013.

Välislingid
-----------

* Madera koduleht

| * v
* r
Madera maakond |
| --- |
| 
Maakonna halduskeskus: **Madera** |
| Linnad | 
Chowchilla **·** Madera |  |
| *CPD*-d | 
Ahwahnee **·** Bass Lake **·** Bonadelle Ranchos-Madera Ranchos **·** Coarsegold **·** Fairmead **·** La Vina **·** Madera Acres **·** Nipinnawasee **·** Oakhurst **·** Parksdale **·** Parkwood **·** Rolling Hills **·** Yosemite Lakes |
**Madeleine Chamot-Berthod** (sündinud 1. veebruaril 1931 Château-d'Œxis Vaud' kantonis) on endine Šveitsi mäesuusataja, olümpiavõitja (1956). 

1952. aasta taliolümpiamängudel Oslos oli Berthod nii kiirlaskumises kui ka slaalomis kuues. 1956. aasta OM-il Cortina d'Ampezzos sai ta suurslaalomis neljanda koha, kuid kiirlaskumises tuli ta koguni 4,7-sekundilise eduga olümpiavõitjaks. See on kõigi aegade suurim võit olümpiamängude ajaloos. Berthod võistles ka 1960. aasta OM-il Squaw Valleys.

1954. aasta maailmameistrivõistlustel Åres sai Berthod nii suurslaalomis kui ka Alpi kahevõistluses hõbemedali. 1956. aastal Cortina d'Ampezzos võitis ta MM-i arvestuses Alpi kahevõistluses hõbemedali, mis toona ei kuulunud veel olümpiamängude programmi.

Saavutused
----------

###  Olümpiamängudel

* 1956 Itaalia Cortina d'Ampezzos
	+ **olümpiavõitja** kiirlaskumises

### Maailmameistrivõistlustel

  

* 1954 Rootsi Åres
	+ Hõbe hõbemedal suurslaalomis
	+ Hõbe hõbemedal Alpi kahevõistluses
* 1956 Itaalia Cortina d'Ampezzos
	+ Kuld **maailmameister** kiirlaskumises
	+ Kuld **maailmameister** Alpi kahevõistluses

Välislingid
-----------

* Madeleine Berthod FIS-i kodulehel
* Madeleine Berthod Alpine Ski Database kodulehel
* Madeleine Berthod saidil Olympedia Muuda Vikiandmetes
**Helmindimunade koproloogiline loendamine** (inglise keeles *Fecal Egg Count*, lühend FEC) on laboratoorne uuring, millega tuvastatakse siseparasiitsete helmintide, ümar- ja paelusside munade ja koktsiidide ootsüstide esinemine ja kogus väljaheidetes.

Diagnostika
-----------

McMasteri lugemiskamber
Helmindimunade koproloogiline loendamine (HKL) võimaldab kaudselt hinnata organismi siseparasiitide koormust. HKL teostatakse flotatsioonimeetodil ja saadud tulemus väljendatakse helmindi munade arv 1 grammis väljaheites (inglise keeles *eggs per gram*, lühend EPG). Flotatsioonilahuse erikaal peab ületama koproproovis olevate parasiitide munade ja ootsüstide erikaalu. Peamiselt kasutatakse NaCl küllastatud vesilahust erikaaluga 1,18 või MgSO4 küllastatud vesilahust erikaaluga 1,25.

Resistentsus
------------

Maailmas on viimaste aastakümnetega kasvanud helmintide resistentsus antihelmintikumide suhtes. Euroopa Liit on andnud soovitused liimesriikidele, mille kohaselt on HKL peamiseks diagnostikavahendiks, et hinnata organismi parasiitide infestatsiooni koormust. Resistentsuse kasvule on kaasa aidanud antihelmintikumide liigne tarvitamine ja aladoseerimine. Selle vältimiseks on mitmed riigid sh Rootsi, Taani, Madalmaade Kuningriik muutnud antihelmintikumid retseptikohustuslikeks ravimiteks.

Puudused
--------

*Strongylidae* sugukonna liikide munad on morfoloogiliselt eristamatud, mistõttu ei saa loendamisel eristada perekondi ega liike. Rahvusvaheliselt loetakse 200 helmindi muna 1 grammis koproproovis piirväärtuseks (inglise keeles *cut-off value*). Kui EPG näitaja on alla selle piiri, siis antihelmintikumide manustamine pole soovitatav. *Strongylidae* sugukonna perekondadel on aga erinevad rändemehhanismid, millest mõni on kliiniliselt suurema ohuga, kuid võib jääda tänu madalale helmintide üldkontsentratsioonile diagnoosimata. Paelusside (*Anoplocephala spp.*) paljunemise eripära tõttu ei sobi HKL paelussi infestatsiooni täpseks diagnoosimiseks, kuna võib anda valenegatiivset tulemust. Paelussi diagnoosimisel eelistatakse polümeraasi ahelreaktsiooni meetodit (PCR).

Viited
------

1. ↑  Pusterla, N & J. Higgins (2018). *Interpretation of Equine Laboratory Diagnostics*. NJ, USA: John Wiley & Sons, Inc. Lk 301-319.
2. ↑
3. ↑  Tyden, E. Enemark, H.L. Franko, M.A. Höglund, J. & E. Osterman-Lind. 2019. „Prevalence of Strongylus vulgaris in horses after ten years of prescription usage of anthelmintics in sweden". *Veterinary Parasitology: X.* Published by Elsevier B.V.

Kirjandus
---------

* Vaala, W. & R. Houston. 2018. „Parasite Control Strategies". In Pusterla, N. & J. Higgins (ed) *Interpretation of Equine Laboratory Diagnostics* (301-319), NJ, USA: John Wiley & Sons, Inc.

Välislingid
-----------

* Lane, Thomas J. Parasite Control in Horses MSD Veterinary Manual
Black Hills Lõuna-Dakota osariigis
Black Hillsi satelliidifoto reljeefivarjutusega
Mount Rushmore'i memoriaal (vasakult paremale) George Washington, Thomas Jefferson, Theodore Roosevelt ja Abraham Lincoln
**Black Hills** [bläkk hillz] (inglise keeles 'mustad mäed'; lakota keeles *Ȟe Sápa*, šaieeni keeles *Moʼȯhta-voʼhonáaeva*) on mäestik Põhja-Ameerikas Ameerika Ühendriikide Lõuna-Dakota osariigi lääneosas ja Wyomingi osariigi kirdeosas.

Mäestiku kõrgeim tipp on Harney (2208 m).

Mäestiku ingliskeelne nimi on tõlge lakotakeelsest väljendist *Pahá Sápa* (mäed, mis on mustad).

Mäestikuala kogupindala on üle 13 000 km².

Elustik
-------

Üle 5000 km² Black Hillsist hõlmab riigimets. Puittaimedest domineerivad kanada kuusk ja kollane mänd. 

Faunas on esindatud ameerika piison, hirvlased, harksarvik, lumelammas, puuma, rohtlahaukur, ameerika nugis, orav, põhja lendorav, kuldkõht-marmot. Mäestikujõgedes elab forell.

Ajalugu
-------

Enne eurooplastest uusasukate jõudmist asustasid mäestikupiirkonda lakota hõimud, kes 18. sajandil olid sellelt alalt tõrjunud välja šaieenid. 1874. aastal leiti Black Hillsis kulda, millele järgnenud kullapalaviku perioodil tekkis mitmeid kaevandusi ja kaevanduslinnu, sealhulgas Deadwood, Lead, Custer, Keystone. Leadis asuv Homestake'i kullakaevandus oli sulgemise ajal 2002. aastal läänepoolkera suurim ja sügavaim (2438 m) kaevandus. Sellest maardlast kaevandati kogu tegevusaja vältel kokku umbes 1,25 miljonit kilogrammi kulda.

Mount Rushmore'i memoriaal
--------------------------

Tuntuim vaatamisväärsus on Mount Rushmore'i memoriaal kaljuseina raiutud Ameerika Ühendriikide presidentide George Washingtoni, Thomas Jeffersoni, Theodore Roosevelti ja Abraham Lincolni skulptuuridega. Memoriaali külastab aastas üle 2 miljoni turisti.

Viited
------

1. ↑  Kaevandamine. Sügavaim kaevandus

Välislingid
-----------

* US Forest Service Black Hills National Forest
**Helle Tallo** (neiuna **Ritsing**, sündinud 29. juuli 1940) on eesti suusataja ja spordipedagoog.
Helle Tallo lõpetas Tartu Ülikooli kehakultuuriteaduskonna 1964. aastal. Spordiga hakkas tegelema 1948. aastal, harrastas ujumist Voldemar Hünersoni juhendamisel. Ta on tegelenud ka aerutamise ja sportvõimlemisega, kuid põhialaks jäi suusatamine Herbert Abeli õpilasena.

Helle Tallo töötas 1964–72 ja 1992–2008 Otepää keskkoolis kehalise kasvatuse õpetajana, 1972–92 nn. suusakoolis - Eesti Spordigümnaasiumi Otepää filiaalis suusatreenerina. Alates 2008. aastast oli Helle Tallo Otepää spordihoone administraator.

Helle Tallo, Agnes Adamson (Levandi), Hain Kinks ja Aadu Pind olid eessõitjad Kääriku ajaloolisel suusasõidul, kui rajal oli põhjanaabrite president Urho Kaleva Kekkonen. 
Helle Tallo meenutustest:

*"Meie järel sõitnud Kekkonen oli nobe suusataja. Teda saatnud kaageebeelased lendasid kohe raja alguses Kääriku mäelt laskudes lumme pikali. Ühel olevat relv lumme kadunud. Raja lõpus ootas Kääriku järvel kalastanud ENSV ülemnõukogu presiidiumi esimees Aleksei Müürisepp Kekkost. Õhtusel peol Käärikul kinkis Kekkonen mulle ruudulise laudlina, teised said sädelevad kellukesed."* 

Helle Tallo abikaasa on Ilder Tallo , neil on tütar ja poeg.

Õpilasi:
--------

* Kaie Kittus
* Katrin Kittus
* Malle Mardi
* Silja Suija
* Tiina Lepp.

Sportlikud saavutused
---------------------

* Eesti meistrivõistlused 1958–1964 individuaalselt 6 kulda ja 3 hõbedat, teatesõidus 7 kulda
* 1960 esimese Tartu–Kääriku suusamaratoni (praegune Tartu maraton) parim naissuusataja
* 1961 meistersportlase aunimetus

Viited
------

1. ↑  Suusaveeb. ESB leksikon. Helle ja Ilder Tallo: Kuidas me Herbi umbusaldust kummutasime ...(vaadatud 19.03.2017)
2. ↑  Kerli Leiman.
Suusatamise kujunemine Eestis ja naissuusatajate tipud aastatel 1958-1968. BA lõputöö. (vaadatud 19.03.2017)
3. ↑  Malle Elvet. Esimese maratoni dopinguks sai karikas lahustatud suhkur Lõunaleht, 14.01.2010 (vaadatud 19.03.2017)
4. ↑  Sirje Lemmik. Otepää aasta isa on elupõline spordimees, õpetaja ja treener 5.11.2016 (vaadatud 19.03.2017)
5. ↑  ESBL. Sporditulemused Helle Tallo (Helle Ritsing)(vaadatud 19.03.2017)
**Madis Aruja** (16. jaanuar 1936 Kuigatsi – 12. märts 1995 Tallinn) oli eesti looduskaitsetegelane, geograaf ja orienteeruja.

Haridus
-------

Ta lõpetas 1954. aastal Jõgeva Keskkooli ja 1963. aastal Tartu Riikliku Ülikooli geograafia eriala.

Töö
---

1963. aastast töötas looduskaitse ja kalakaitse valdkonnas. Aastatel 1963–1981 töötas Eesti NSV Metsamajanduse ja Looduskaitse Ministeeriumi Looduskaitse Valitsuses, 1963-1967 vaneminspektor, 1967. aastast Looduskaitse Valitsuse juhataja asetäitja. 

1980. aastal oli Madis Aruja üks 40 kirjale allakirjutajatest. Selle tõttu kaotas ta töökoha Looduskaitse Valitsuses. Aastatel 1982–1992 töötas Eesti Põllumajandusprojektis looduskaitse peaspetsialistina.

Sporditulemused
---------------

Aastatel 1959–1970 võitis orienteerumise Eesti meistrivõistlustel 10 kulda (8 orienteerumisjooksus ja 2 suusaorienteerumises), 5 hõbedat ja 2 pronksi.

1960. aastal tuli esimeseks Eesti meistriks suusaorienteerumises.

Meistersportlane orienteerumises (1968).

Publikatsioone
--------------

* Käitumisest looduses. Tallinn: Eesti Raamat, 1981 (koostaja)
* Eesti NSV looduse kaitsest. Tallinn: Perioodika, 1983
* Pilte looduskaitsealadelt. Fotoalbum. Tallinn: Eesti Raamat, 1983 (teksti autor)

Tunnustus
---------

* 1960, 1962, 1964 Eesti parim orienteeruja
* 1994 Eerik Kumari looduskaitsepreemia

Viited
------

1. ↑  Eesti entsüklopeedia. Aruja, Madis
2. 1 2  Eesti spordi biograafiline leksikon. Aruja, Madis
3. ↑  Jõgeva Keskkooli vilistkaste nimekirjad. Jõgeva Põhikooli veebisait.
4. ↑  "Vello Viirsalu. Madis Aruja — ere isiksus ja paljukordne võidumees". Originaali arhiivikoopia seisuga 24. september 2015. Vaadatud 17. veebruaril 2015.
5. ↑  "ESBL sporditulemused. Madis Aruja". Originaali arhiivikoopia seisuga 18. veebruar 2015. Vaadatud 17. veebruaril 2015.
6. ↑  "Tiiu Nittim. NSVL meistersportlased orienteerumises Eesti NSV-s" (PDF). Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 24. september 2015. Vaadatud 17. veebruaril 2015.
7. ↑  Eesti looduskaitse kuldmärk

Välislingid
-----------

* Biograafia ESBL-is
**Helmi Johanna Põld** (aastani 1908 **Helmi Einberg**; 11. detsember 1882 Koigi (Nõmmküla-Koigi) – 4. oktoober 1969 Vancouver) oli eesti pedagoog.

Ta lõpetas 1900. aastal Rakveres Zeeh' Tütarlaste Kommertsgümnaasiumi, kus sai algkooliõpetaja kutse; 1907. aastal sai Soomes võimlemisõpetaja kutse.

Ta töötas aastatel 1903–1905 õpetajana Varesemetsa algkoolis, 1905–1907 õpetajana Kursi kihelkonnas ning 1907–1940 võimlemis- ja algkooliõpetajana Eesti Noorsoo Kasvatuse Seltsi tütarlaste gümnaasiumis. Nooruses töötas mõne aasta ka Venemaal koduõpetajana.

Ta oli üks emadepäeva tähistamise algatajaid Eestis. Oli ka ajakirja Eesti Naine asutajaid ja aastatel 1923–1940 selle vastutav toimetaja. Kirjutas lastenäidendi "Lumivalgukene" (1922) ja romaani "Sõduri kast" (1937). Oli Eesti Naiste Karskusliidu juhataja, Karskusseltside Kesktoimkonna ja Eesti Rahvaerakonna liige.

1944. aastal põgenes ta Saksamaale ja mõni aeg hiljem siirdus Saksamaalt Kanadasse.

Isiklikku
---------

Ta oli 1908. aastast abielus Peeter Põlluga. Nende poeg oli ajaloolase haridusega vaimulik Agu Põld, teine poeg on emeriitvaimulik Toomas Põld, väimees (tütre Helme abikaasa) oli vaimulik Helmut Piir; tütrepoeg on vaimulik Gustav Piir, pojatütar on kirjandusteadlane Rutt Hinrikus.

Viited
------

1. 1 2  Helmi Mäelo (1961). *Elutegevuses: mälestused*. Lund: Eesti Kirjanike Kooperatiiv. Lk 123.

Välislingid
-----------

* 
*
**Naroŭla rajoon** on 2. järgu haldusüksus (rajoon) Homieli oblastis Valgevenes. Rajooni pindala on 2020 km². 2018. aasta seisuga elas seal 19 043 inimest. Rajoon piirneb lõunas Ukraina Kiievi ja Žõtomõri oblastiga.

Rajoon moodustati 1926. aastal, tänapäevastes piirdes on rajoon aastast 1962. See koosneb järgmistest külanõukogudest: Aleksičy, Barysaŭščyna, Pasieličy, Straličaŭ, Sudkoŭ ja Vialiki Bori külanõukogu. Lisaks moodustab omaette haldusüksuse veel Chojniki linn, mis on ka rajooni halduskeskus. Teisi asulaid: Tulhavičy, Barysaŭščyna.

* BarysaŭščynaBarysaŭščyna
* HliniščaHlinišča
* Saastatud tsoonSaastatud tsoon

Rajoon asub Polesjes, merepinnast keskmiselt 120–140 meetri kõrgusel. 53% rajoonist katavad metsad. )8 % rajoonist asub 110—140 meetri kõrgusel merepinnast.Suurim kõrgus on 160 m (Straličaŭ küla juures). Tähtsaimad jõed on Prõpjats ja selle lisajõed Turja ning Vić. Maavaradest leidub seal turvast liiva ja naftat. 

2009. aasta seisuga oli elanikest 92,28% valgevenelasi, 5,23% venelasi, 1,49% ukrainlasi ja 1% muust rahvusest inimesi. 81,11% elanike emakeeleks oli valgevene keel, 16,9% elanike emakeeleks oli vene keel. Koduse keelena kasutas valgevene keelt 46,6% elanikke, vene keelt aga 42,76%.

Tšornobõli katastroofi järel saastus suur osa rajoonist, mistõttu 49 asulat ja kuus külanõukogu likvideeriti ning elanikud asustati ümber. Rajooni lõunaosa saastatud tsooni on moodustatud Palesje riiklik radiatsioonilis-ökoloogiline kaitseala.

Viited
------

1. ↑  Численность населения на 1 января 2018 г. и среднегодовая численность населения за 2017 год по Республике Беларусь в разрезе областей, районов, городов и поселков городского типа(рас.) Нацыянальны статыстычны камітэт Рэспублікі Беларусь
2. ↑  «Дзяржаўны зямельны кадастр Рэспублікі Беларусь»

Välislingid
-----------

 Chojniki rajoon – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
* Rajooni täitevkomitee koduleht (*vene keeles*)

| * v
* r
Homieli oblasti haldusjaotus |
| --- |
| Rajoonid | 
Akciabrski rajoon • Brahini rajoon • Buda-Kašalova rajoon • Čačerski rajoon • Chojniki rajoon • Dobruši rajoon • Homieli rajoon • Jelski rajoon • Kalinkavičy rajoon • Karma rajoon • Lelčycy rajoon • Łojeŭ rajoon • Mazyri rajoon • Naroŭla rajoon • Pietrykaŭ rajoon • Rahačoŭ rajoon • Rečyca rajoon • Svietłahorski rajoon • Žłobini rajoon • Žytkavičy rajoon • Vietka rajoon |
| Oblastilise alluvusega linnad | 
Homiel |
**Pärija üleskutsemenetlus** on menetlus, mille eesmärk on teavitada õigustatud isikuid nende nõuetest või õigustest. Õigustatud isikud on need, kes pärandajaga suguluse kaudu seotud olid ja kellel on pärandaja vara suhtes nõuded või õigused. Teadaande tagajärg on nõudest või õigusest teatamata jätmise korral õiguse lõppemine või muu õiguslikult negatiivne tagajärg. Pärijad on vaja välja selgitada, et pärandaja vara ja/või kohustused saaksid pärijale üle minna ehk pärijad saaksid oma pärandiosa kätte.

Pärija väljaselgitamise üleskutsemenetluse viib läbi notar, kui pärija ei ole teada või tema elukoha kohta puuduvad usaldusväärsed andmed. Selleks tuleb notaril avaldada teade ametlikus väljaandes Ametlikud Teadaanded. Lisaks võib notar teate avaldada ka muus väljaandes. Kui notar ei ole enne pärija väljaselgitamise üleskutsemenetluse läbiviimist avaldanud teadet pärimismenetluse algatamise kohta, avaldab ta üleskutse koos pärimismenetluse algatamise teatega.

Juhul, kui ühtegi pärijat ei ole juba pärimismenetluse alguses teada, peab üleskutsemenetluse teates sisalduma info ka selle kohta, et nõudete ja õigustega isikul tuleb endast teada anda ühe kuu jooksul alates üleskutse avaldamisest. Kui endast teatanud isik ei suuda ühe kuu jooksul üleskutsemenetluse tähtpäeva möödumisest arvates oma pärimisõigust tõendada, eeldatakse, et seadusjärgne pärija on pärandi avanemise koha kohalik omavalitsusüksus või riik.

Viited
------

1. ↑  Tsiviilkohtumenetluse seadustik- RT I, 04.07.2017, 31 § 498
2. ↑  Pärimisseadus- RT I, 10.03.2016, 16 § 169 lg 1
3. ↑  Pärimisseadus- RT I, 10.03.2016, 16 § 169 lg 2
4. ↑  Pärimisseadus- RT I, 10.03.2016, 16 § 125 lg 3
Tallinna piiskopi Simon von der Borchi vapp Porkuni piiskopilinnuses. Johann Christoph Brotze joonistekogust
**Simon von der Borch** (surnud 22. oktoobril 1492) oli Tallinna piiskopkonna piiskop aastatel 1477–1492.

Simonit on esmamainitud 1445. aastal, mil ta polnud veel vaimulik. 1452. aastal oli ta saanud Hildesheimi toomhärraks, aastatel 1476–1477 on teda nimetatud aga Saare-Lääne ja Lippe toompraostiks, Hildesheimi skolastikuks ja Tartu toomhärraks. 1477. aastal valiti ta aga Tallinna piiskopiks ning kinnitati Rooma paavsti poolt sama aasta 16. juunil. 

1479. aastal esitas Liivimaa ordu Simoni enda kandidaadiks Riia peapiiskopi kohale, kuid Rooma paavst eelistas piiskopiks teha Stefan Grube. Siiski oli ka Borch paavsti soosikuks: 1487. aastal reisis ta Rooma ning sai järgmisel aastal paavsti legaadiks Skandinaavias, Vestfaalis ja Preisimaal. Mõni aeg hiljem tõi Borch Tallinna 4 nunna, et panna alus uuele nunnakloostrile. Sellest plaanist ei saanud siiski asja: 1498. aastaks oli üks nunn surnud ja ülejäänud 3 pöördusid tagasi Saksamaale.

Porkuni linnuse rekonstruktsioon.
Simon von der Borch on tuntud Porkuni piiskopilinnuse väljaehitajana, see sai tema järgi ka nime (*Borkholm*).

Liivimaa ordu maameister Bernhard von der Borch oli tema nõbu. Sellest hoolimata ei astunud Borch kunagi Saksa ordu liikmeks.

Kirjandus
---------

* *Ritterbrüder im livländischen Zweig des Deutschen Ordens*. Köln: Böhlau, 1993. Lk 131.
* Leonid Arbusow vanem. *Livlands Geistlichkeit vom Ende des 12. bis ins 16. Jahrhundert*.

Välislingid
-----------

* Tiina Kala, Bulla confraternitatius, Tuna, 1999 nr. 1

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**Iwan Stoltevoet** | **Tallinna piiskop**1477–1492 | Järgnev**Nikolaus Roddendorp**


 |
**Pärimisregister** on riiklik elektrooniline andmekogu, mille eesmärk on aidata kaasa pärimismenetluse korrektsele läbiviimisele ning pärija ja pärandaja õiguste kaitse tagamisele, võimaldada dokumentide ja andmete elektroonilist säilimist, edastamist ning avalikkuse informeerimist. Pärimisregistrit peab Notarite Koda. Pärimisregistri vastutav töötleja on Justiitsministeerium ning volitatud töötlejad on notarid, erikutsega konsulaarametnikud ja kohtud.

Pärimisregistri sisu
--------------------

Pärimisregistrisse kantakse andmed testamentide, pärimislepingute, pärandvara hoiumeetmete, pärimismenetluste, pärimistunnistuste ja pärandvara ühisusest osa võõrandamise kohta. Pärimisregistris testamendi registreerimine ei muuda vormilt kodust testamenti notariaalseks ega seega pikenda koduse testamendi kehtivusaega.

Pärimisregistrist saab järgmist infot:

* kas inimene on teinud testamendi (sh koduse testamendi, kui sellest on pärimisregistrile teada antud) või pärimislepingu;
* kas pärandvara suhtes on rakendatud hoiumeetmeid;
* kas on algatatud pärimismenetlus;
* kas on tõestatud pärimistunnistus;
* kas on tõestatud pärandvara ühisusest osa võõrandamise tehinguid.

Teabe saamise kord
------------------

Pärimisregistri andmetega võib igaüks tutvuda pärast seda, kui pärandaja surm on tõendatud. Abikaasade vastastikuse testamendi kohta antakse teavet pärast ühe abikaasa surma. Pärimisregistri andmetega on võimalik tutvuda notaribüroos või vastava veebilehe kaudu. Pärimisregistri andmetega tutvumise eest notaribüroos tasutakse notari tasu, veebilehel andmetega tutvumine on tasuta.

Viited
------

1. ↑  Eesti Vabariigi pärimisseadus (PärS) § 176 lg-d 2-22. – RT I, 10.03.2016, 16
2. ↑  Pärimisregister – Justiitsministeeriumi koduleht
3. ↑  "Riigiportaal eesti.ee". Originaali arhiivikoopia seisuga 10. mai 2018. Vaadatud 10. mail 2018.
4. ↑  PärS § 179
|  |
| --- |
|  |
| Medalikohad |
| Maailmameistrivõistlused |
| **Hõbe** | 2013 | jäähoki |
| **Hõbe** | 2018 | jäähoki |

**Simon Moser** (sündinud 10. märtsil 1989 Bernis) on Šveitsi jäähokimängija, kes mängib Šveitsi kõrgliiga klubis SC Bern ründajana vasakäärel. Ta on klubi meeskonna kapten.

Šveitsi kõrgliigas debüteeris Moser hooajal 2007–08 SCL Tigersi meeskonnas. Tigersi põhikoosseisu kuulus ta alates hooajast 2008–09.

2013. aasta septembris sõlmis ta üheaastase lepingu NHL-i klubiga Nashville Predators. Hooajal 2013–14 pääses ta Predatorsi meeskonnas väljakule kuues mängus, milles lõi ühe värava ja andis ühe väravasöödu. Suurema osa hooajast mängis ta American Hockey League'i klubis Milwaukee Admirals.

Alates hooajast 2014–15 on Moser mänginud Bernis. Aastatel 2016, 2017 ja 2019 on ta Berniga tulnud Šveitsi meistriks ning on aastatel 2015 ja 2021 võitnud Šveitsi karika. Hooajal 2018–19 valiti Moser Šveitsi kõrgliiga väljalangemismängude väärtuslikumaks mängijaks.

2013. ja 2018. aasta maailmameistrivõistlustel võitis Moser Šveitsi jäähokikoondise koosseisus hõbemedali. Ta on kuulunud Šveitsi koondisse ka 2014. 2018. ja 2022. aasta taliolümpiamängudel.

Viited
------

1. ↑   (vaadatud 9.2.2022)

Välislingid
-----------

* Simon Moser NHL.com lehel
* Simon Moser hockeydb.com lehel
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib Beļava valla külast; Mārciena valla küla kohta vaata artiklit Pilskalns (Mārciena vald)* |

---

Beļava linnamägi
**Pilskalns** (vanasti **Beļava**, **Beļava II**, **Kortene** või **Kārtene**, kohalikus slängis **Pilsskola**) on küla (*vidējciems*) Lätis Gulbene piirkonnas Beļava vallas. 

Küla asub merepinnast 130 meetri kõrgusel, Riiast 195, piirkonna keskusest Gulbenest 15 ja vallakeskusest Beļavast 4,5 kilomeetri kaugusel. Külas on põhikool ja vabaõhulava. Asulas on Beļavas skola ja Pilskalnsi bussipeatus.

Asula on nime saanud Kārtene ehk Beļava linnamäe järgi. Tegemist on loodusliku kruusast ja liivast kupliga, mis on ümbruskonna kõrgeimaks punktiks (178 m). Tänapäeval on mägi kaetud metsaga. Sealne kultuurikiht on meetripaksune ja leidude poolest rikkalik, seega oletatakse, et tegemist oli latgalite Tālava muinasmaakonna ühe tähtsama linnusega. Linnuse mõõtmed on 100x65 m, loodest piirab seda kuni 2 m kõrgune vall. Linnamägi on muinsusmälestisena riikliku kaitse all.

Küla kujunes endise Beļava mõisa (*Kortenhof*) juurde. Nõukogude ajal oli küla mõnda aega kohaliku kolhoosi Pilskal keskasula. Beļava mõisa hoonetekompleks (park, häärber, kaks häärberi ahju, ahi-kamin, 8 ust, 5 toa interjöörid, seinakapp ja 28 põrandaplaati) on muinsusmälestistena riikliku kaitse all. Mõisa juustuhoidla, häärberi trepid ja kuus ust on kohaliku kaitse all.

2017. aastal oli külas 155 elanikku, 2022. aastal 116.

Viited
------

1. ↑  Autotransporta direcija
2. ↑  Autotransporta direcija
3. ↑  «Beļavas kalns». Latvijas daba. 1. sējums. Rīga : Preses nams. 1994. 137. lk.
4. ↑  www.vietas.lv
5. ↑  Valsts kultūras pieminekļu aizsardzības inspekcija
6. ↑  Latvijas pagasti. Enciklopēdija. 1. sējums. Rīga : A/S Preses nams. 2001. 113. lk. ISBN 9984-00-412-0.
7. ↑  Valsts kultūras pieminekļu aizsardzības inspekcija
8. ↑  Valsts kultūras pieminekļu aizsardzības inspekcija
9. ↑  Vietvārdu datubāze

| * v
* r
Beļava valla asulad |
| --- |
| 
Auguliena **·**  **Beļava** **·**  Butāni **·**  Gāršnieki **·**  Gulbītis **·**  Letes **·**  Mili **·**  Naglene **·**  Ozolkalns **·**  Pilskalns **·**  Silamala **·**  Sīļi **·**  Spriņģi **·**  Svelberģis **·**  Vanagi |
**Tsütosool** ehk **põhiaine** ehk **rakuvedelik** ehk **tsütoplasmaatiline maatriks** ehk **maatriks** on raku vedelad koostisosad. Nad moodustavad läbipaistva vedeliku. 

Tsütosool koosneb umbes 70% ulatuses veest. Peale selle on seal vees lahustunud ioonid, väikesed molekulid ja suuremad vees lahustuvad molekulid, näiteks valgud. Et tsütosoolis on makromolekulid tihedalt koos, on seda täpsem pidada geeliks, mitte lahuseks. 

Tsütosooli valgusisaldus on 20–30%. Olenevalt rakutüübist paikneb tsütosoolis 25–50% kõigist raku valkudest. 

Tsütosoolis leiab aset osa valkude biosünteesist, nimelt translatsioon. Peale selle toimuvad seal glükolüüs, paljud proteolüüsi etapid ning paljud raku vaheainevahetuse reaktsioonid, sealhulgas nukleotiidide ja aminohapete süntees. 

Eukarüootidel läbib tsütosooli mikrofilamentide (sh aktiinfilamentide, vahefilamentide ja mikrotuubulite) võrgustik. 

Prokarüootidel paikneb DNA tsütosoolis vabalt, sest nende rakkudes pole kompartemente.
Jaouad Gharib
**Jaouad Gharib** (sündinud 22. mail 1972 Khenifras) on Maroko kergejõustiklane (5000 m, 10 000 m ja maraton). Kahekordne maailmameister maratonis (2003 ja 2005).

Saavutused
----------

* 2003 **maailmameister** maratonis (**2:08.31**)
* 2005 **maailmameister** maratonis (**2:10.10**)
* 2008 **olümpia hõbemedal** maratonis (**2:07.16**)

  

Gharibile oli 2003. aasta MM-start alles teine kord maratonis võistelda. Marokolane debüteeris sama aasta aprillis Rotterdami maratonil, kus sai kuuenda koha. Kulla saatus otsustati Pariisi maailmameistrivõistlustel staadioni tunnelis, kus Gharib kiirendas ja tegi hispaanlase Julio Reyga paarikümnemeetrise vahe sisse. Viimane ring staadionil enam midagi ei muutnud ja lõpujoone ületas omaaegse kuulsuse Brahim Boutayebi juhendamisel harjutav Gharib seitse sekundit enne Reyd.

Vaid kaks aastat tagasi tõsisemalt maratoniga tegelema hakanud Jaouad Gharib võitis ka Helsingi maailmameistrivõistlustel maratoni ja on nüüd kahekordne maailmameister.

Välislingid
-----------

* Jaouad Gharib Rahvusvahelise Kergejõustikuliidu kodulehel Muuda Vikiandmetes

| * v
* r
Meeste maratonijooksu maailmameistrid |
| --- |
| 
1983: Robert de Castella • 1987: Douglas Wakiihuri • 1991: Hiromi Taniguchi • 1993: Mark Plaatjes • 1995: Martín Fiz • 1997: Abel Antón • 1999: Abel Antón • 2001: Gezahegne Abera • 2003: Jaouad Gharib • 2005: Jaouad Gharib • 2007: Luke Kibet • 2009: Abel Kirui • 2011: Abel Kirui • 2013: Stephen Kiprotich • 2015: Ghirmay Ghebreslassie • 2017: Geoffrey Kipkorir Kirui • 2019: Lelisa Desisa • 2022: Tamirat Tola |
**Tiit Tammela** (sündinud 19. aprillil 1956 Harju rajooni Harku külanõukogus) on Eesti sõjaväelane, kolonelleitnant reservis. On teeninud Kaitseliidu Pärnumaa maleva pealiku ja Eesti kaitseatašeena Ameerika Ühendriikides. 

Tammela lõpetas 1974. aastal Pärnu 1. Keskkooli.

Teenistus Nõukogude Liidu relvajõududes
---------------------------------------

Aastal 1978 lõpetas Tammela Lvovi Kõrgema Poliitilise Sõjakooli ajakirjanduse kateedri.

Aastatel 1978–1989 teenis Tammela Nõukogude armees, sealhulgas Afganistanis.

Teenistus Eesti kaitsejõududes
------------------------------

1991. aastal asus Tiit Tammela vastloodud Pärnu riigikaitseosakonna ülema kohale. 

Tammela kuulub Kaitseliitu alates 1992. aastast, teenis aastail 1993–1997 ja 2001– Kaitseliidu Pärnumaa maleva pealikuna.

Aastail 1997–2001 oli Tammela esimene sõjajärgne Eesti kaitseatašee Ameerika Ühendriikides. 

Kolonelleitnant aastast 1997.

Isiklikku
---------

Tammela on lesk, tal on täiskasvanud tütar ja poeg.

Viited
------

1. ↑  Endine atašee sai Kaitseliidu Pärnumaa maleva juhiks, Eesti Päevaleht, 1. november 2001.
2. ↑  Toomas Mattson. Eesti saadab USAsse sõjaväeatashee. Postimees, 23. oktoober 1997.

Välislingid
-----------

* Tiit Tammela. Kaitsepoliitiline tõehetk ehk 2010. aasta kahepäevane sõda. Pärnu Postimees, 20.03.2009.
* Ester Vilgats. Kaitseliidu asupaika tähistab mälestustahvel. Pärnu Postimees, 12. november 2008


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**Peeter Müürsoo** | **Kaitseliidu Pärnumaa maleva pealik**1993–1997 | Järgnev**Kalle Ojaste** |
| Eelnev**Kalle Ojaste** | **Kaitseliidu Pärnumaa maleva pealik**2001–2002 | Järgnev**Erik Reinhold** |
**Mstislav Mihhailovitš Zapašnõi** (vene keeles Мстислав Михайлович Запашный; 16. mai 1938 Leningrad – 22. september 2016 Sotši) on Venemaa tsirkusetegelane (tsirkusejuht, tsirkuselavastaja ja tsirkuseartist).

Mstislav Zapašnõi vanemad olid tsirkuseartistid Mihhail Zapašnõi ja Lidia Zapašnaja (saksa päritolu tsirkuseekstsentriku Karl Tomsoni tütar). Mstislav debüteeris 1946. aastal kuueaastaselt tsirkuseareenil Saratovi tsirkuses (akrobaadina koos ema ja vend Valter Zapašnõiga). Esines tsirkusegrupis Vennad Zapašnõid, mis näitas oskusi akrobaatikas, džigiteerimises ja voltižeerimises. Suuremat edu saavutas kui hakkas tegelema dressuuriga. 1977. aastal lõi ta maailmas ainulaadse tsirkuseatraktsiooni, kus elevandid ja tiigrid olid ühes ja samas puuris. 

1958. aastal oli Zapašnõi mängufilmis Mister X peaosa mänginud Georg Otsa dublant tsirkusenumbrites.

Zapašnõi lõpetas 1971. aastal Venemaa Teatrikunsti Instituudi – GITIS režii alal. Aastatel 1992–2003 oli ta Sotši Riikliku Tsirkuse direktor ja kunstiline juht. Aastatel 2003–2009 oli ta riikliku tsirkusekompanii Rosgostsirk peadirektor.

Tunnustus
---------

* 1971 – Vene NFSV teeneline kunstnik
* 1980 – Vene NFSV rahvakunstnik
* 1990 – NSV Liidu rahvakunstnik
* 1996 – Venemaa Föderatsiooni riiklik preemia (tsirkuseatraktsiooni "Elevandid ja tiigrid" loomise eest)
**Tiit Tralla** (sündinud 2. augustil 1937 Tallinnas) on eesti vaimulik.

Tema koolitee algas Rootsis (vanemad kolme pojaga lahkusid aastal 1944 Rootsi) ja lõppes Torontos (kuhu vanemad emigreerusid aastal 1951) Western Tehnika ja Kommertskooli lõpetamisega. 

Tralla töötas aastatel 1958–1976 perefirma Viking Bakery A. Tralla and Sons juhatajana. Aastatel 1976–1981 töötas ta firmas Trallas' Realty Holding Co koos kahe vennaga. 

Kogu aja on Tiit Tralla ka kirikuga seotud olnud. Algul teenis ta Toronto Peetri koguduses pühapäevakooliõpetajana ja ka selle juhatajana. Aastal 1969 valiti ta koguduse nõukogusse ning hiljem oli ta kolm aastat ka koguduse juhatuse esimees. 

Kui asutati E.E.L.K. Usuteaduslik Instituut, oli ta seal esimesi õppureid ja kuuel aastal ka õpilaskonna vanem. Lisaks lõpetas ta kursuse hingehoiu alal St. Josephi haiglas Torontos. Pärast Usuteadusliku Instituudi lõpetamist oli ta prooviaastal Toronto Vana-Andrese koguduse juures praost Udo Petersoo juhatusel. 

17. juunil 1990 ordineeriti ta Toronto Vana-Andrese kirikus piiskop Karl Raudsepa poolt õpetajaks. 

Aastast 1990 on ta teeninud Kanada praostkonna vikaarõpetajana. Samuti on ta vajaduse korral teeninud E.E.L.K. kogudusi USA-s. 

Pärast Albert Roosti haigestumist valiti Tralla Kanada praostkonna sinodil 20. märtsil 1999 praostkonna praostiks. Praosti ametis oli ta 2007. aastani. 
Alates aastast 2007 on Tralla praost emeeritus ja kirikuvalitsuse liige.

Viited
------

1. ↑  Eesti Kirik nr. 3. 2002

Välislingid
-----------

* Sissekanne Väliseesti isikuloolises andmebaasis (VEPER)
**Arnold von Husen** (17. märts/27. märts 1665 Tallinn – 25. märts/5. aprill 1734 Tallinn) oli Eesti vaimulik.

Ta õppis aastani 1682 Tallinna gümnaasiumis. Edasi õppis ta (immatrikuleeriti 10. oktoobril 1682) Rostocki ülikoolis ja (suvest 1683) Leipzigi ülikoolis, kus ta si ka 27. jaanuaril 1687 magistriks. Ordineeriti oktoobris 1692 õpetajaks.

Ta oli aastatel 1690–1692 Koeru Maarja-Magdaleena koguduses pastori abiline, aastatel 1692–1694 oli ta samas koguduses adjunktõpetajaks. Aastatel 1694–1696 oli ta Viru-Nigula koguduse õpetaja, aastatel 1697–1710 oli ta tagasi (kutsuti 27. mail 1696, introdutseeriti mais 1697) Koerus, kuid nüüd juba õpetajana. Aastatel 1710–1721 oli ta (kutsuti oktoobris 1710) Tallinna Niguliste koguduse õpetaja. Aastatel 1721–1733 oli ta (kutsuti 18. märtsil 1720, võttis kutse vastu 27. jaanuaril 1721) Tallinna Oleviste koguduse õpetaja ja Tallinna superintendent. Aastal 1733 jäi ta emerituuri.

Ta kirjutas pühendusluuletuse (trükitud 5. mail 1685 Leipzigis) Antonius Güldenstädtile (õpingukaaslasele; hilisemale Salasmuiža, Katlakalnsi ja Olaine ning Riia Jaani koguduse õpetajale). Ta kuulus koos Eberhard Gutsleffi, Johannes Schoppiuse, Joachim Salemanni ja Johann Zimmermanniga aastal 1705 moodustatud eestikeelse Uue Testamendi tõlkekomisjoni. Vaadetelt oli ta ortodoksne luterlane, ei soovinud ta kasutusele võtta aastal 1722 trükitud Eberhard Gutsleffi uut, pietistlikku lauluraamatut.

Viited
------

1. ↑  Liivi Aarma Põhja-Eesti vaimulike lühielulood 1525-1885 Tallinn 2007
Umberto Nobile 1920. aastatel
**Umberto Nobile** (21. jaanuar 1885 Lauro, Campania – 31. juuli 1978 Rooma) oli itaalia dirižaabliehitaja ja polaaruurija.

Nobile lõpetas 1908. aastal Napoli ülikooli masinaehitus- ja elektriinsenerina. 

Tema projekteeritud olid dirižaablid "Norge" (1926) ja "Italia" (1927).

Aprillis-mais 1926 oli Nobile Roald Amundseni juhitud Põhjapooluse ekspeditsiooni dirižaabli "Norge" komandör. Poolusele jõuti 12. mail. Naasnud kodumaale koges Nobile suurt populaarsust rahva seas ja võimude poolehoidu. Benito Mussolini ülendas ta kindralmajoriks. 

Aprillis 1928 alanud teisel pooluseekspeditsioonil, seekord dirižaablil "Italia", oli Nobile ekspeditsiooni juht. Tagasiteel pooluselt dirižaabel hävis. Osa meeskonnast hukkus, osa päästeti. Rahvusvahelise päästeopratsiooni käigus esimesena päästeti Nobile. Itaalia ametlik uurimine leidis, et Nobile oli süüdi dirižaabliga toimunud katastroofis. Teda süüdistati ka oma meeste jääle jätmises.

Tunnustus
---------

* 1928 – USA Kongressi kuldmedal (koos Lincoln Ellsworthi ja Roald Amundseniga panuse eest polaaruurimise valdkonnas)
* 1936 – valiti Paavstliku Teaduste Akadeemia liikmeks
* 1966 – Itaalia kõrgeim orden Teenete eest Itaalia Vabariigi eest, suurristi järk

Kajastus filmis
---------------

* Mängufilm "Punane telk" (režissöör Mihhail Kalatozov, Umberto Nobile osas Peter Finch; 1969).

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Umberto Nobile** |
Arnsbergi raekoda
**Arnsberg** on linn Saksamaa lääneosas Nordrhein-Westfaleni liidumaal Hochsauerlandi kreisis, Arnsbergi ringkonna halduskeskus.
Asub Ruhri orus. Linna haldusalal suubuvad Röhr ja Möhne Ruhri.

Linn jaguneb 15 linnaosaks.

Ajalugu
-------

Arnsbergi on esmamainitud 789. aastal. 11. sajandil tekkis Werli krahvi Arnsbergi asumisega Arnsbergi krahvkond. 1368. aastal müüs viimane Arnsbergi krahv Gottfried IV krahvkonna Kölni kuurvürstile. 14. sajandil oli Arnsberg Vestfaali hertsogiriigi pealinn. Arnsberg kuulus ka Hansa Liitu. 1643. aastal rajati linna kloostrikool Gymnasium Laurentianum, mis munitsipaalkoolina tegutseb tänini. 1816 liideti Arnsberg Preisimaaga.

Teise maailmasõja ajal pommitas linna Briti lennuvägi eesmärgiga purustada seal asunud raudteesild. See õnnestus 19. märtsil 1945 Grand Slami pommiga.

Linna tuntuimaks hooneks on Püha Jüri kabel koos kellatorniga. Arnsbergi lossist on säilinud varemed.

Praegustes piirides loodi linn 1975. aasta kommunaalreformiga, kui 12 valda ja Neheim-Hüsteni linn liideti Arnsbergi linnaga.

Viited
------

1. ↑  Register of German municipalities (4th quarter 2022), vaadatud 12.02.2023.

Välislingid
-----------

* Arnsbergi koduleht

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Arnsberg** |
|  |
| --- |
|  **Kergejõustik** |
| Riik |  | Eesti |
|  |
| 8. koht | 1936 | Kuulitõuge |
|  |
| Kuld | 1934 | Kuulitõuge |
| 5. koht | 1934 | Kettaheide |
|

**Arnold Viiding** (19. märts 1911 Valga – 20. oktoober 2006 Sydney) oli eesti sportlane (kergejõustiklane, korv- ja võrkpallur) ning politseiametnik.

Hariduskäik
-----------

Ta lõpetas 1930. aastal Valga Poeglaste Gümnaasiumi, 1932. aastal Politseikooli Tallinnas ning õppis aastatel 1933–1940 Tartu ülikooli õigusteaduskonnas, mille lõpetas 1940. aastal.

Sportlasena
-----------

Ta saavutas 1936. aasta suveolümpiamängudel Berliinis kuulitõukes kaheksanda koha (15.23).

1933. aasta üliõpilaste maailmameistrivõistlustel võitis ta kuulitõukes ja kettaheites hõbemedali ning 1935. aasta üliõpilaste maailmameistrivõistlustel võitis ta kuulitõukes kuld- ja kettaheites pronksmedali.

1934. aasta Euroopa meistrivõistlustel kergejõustikus Torinos võitis ta kuulitõukes kulla (16.07) ja oli kettaheites viies.

Töökäik
-------

Ta töötas politseinikuna Tallinnas.

Pärast Eesti okupeerimist 1941. aastal Saksa vägede poolt ja saksa okupatsioonivõimude kontrolli all loodud politsei moodustamist Eestis töötas Arnold Viiding Eesti Julgeolekupolitsei politseikooli juhina. 1943-44 oli Eesti Julgeolekupolitsei 3. osakonna juhataja. Oktoobrist 1943 veebruarini 1944 oli Eesti Julgeolekupolitsei juhataja kohusetäitja.

1944. aastal siirdus Viiding Saksamaale. Sealt suundus ta 1949. aastal Austraaliasse, kus asutas koos teiste eestlastega plasttoodete firma Arnold's Plastics.

Liikmesus
---------

1936. aastal liitus ta korporatsiooniga Fraternitas Estica ja hiljem oli selle korporatsiooni Austraalia koondise asutajaid.

Välislingid
-----------

* *Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918-1944*
* Biograafia ESBL-is
* Arnold Viidingu sporditulemused
* Arnold Viiding saidil Olympedia Muuda Vikiandmetes
* Tiit Lääne, Isa ja poeg Viidingud kuulasid Soome hümni, Eesti Päevaleht, 23. september 2000
* Tiit Lääne, Ainus Torino meister elab eakana Sydneys, Eesti Päevaleht, 31. juuli 2002
* Tiit Lääne, Vanim Euroopa meister on eestlane, Eesti Päevaleht, 7. august 2006
* Suri omaaegne Euroopa meister kuulitõukes Arnold Viiding, Eesti Päevaleht, 20. oktoober 2006
"Onu Remuse jutud", tiitelleht aastast 1881
**Tiitelleht** on raamatu, muu trükise või dokumendi alguses olev lehekülg, millel on autori nimi (autorite nimed), teose pealkiri ja ilmumisandmed (väljaandja nimi või logo, ilmumise koht ja aasta).

Raamatu tiitellehel võib lisaks olla muid andmeid:

* tiitellehe ülaosas selle asutuse nimi, kelle nimel või tellimusel teos kirjastatakse; sari- ja jätkväljaannetel sarja pealkiri ja väljaande number sarjas;
* alapealkirjana teose pealkirja täpsustus, žanri- ja lugejamäärang;
* kordustrükil selle järjenumber ja ümbertöötamise laad (nt Teine, ümbertöötatud trükk);
* tõlkeraamatul tõlkija nimi ja algupärandi keel.

Mahukates ja erikujundusega raamatutes võib põhitiitellehele eelneda lisatiitel ehk eestiitel, millel on harilikult üksnes teose pealkiri. Mitmeköitelistes ja sariväljaannetes kasutatakse peegeltiitlit ehk vastaktiitlit (põhitiitlit kandva lehekülje vastakleheküljel); peegeltiitlil on siis andmed kogu teose või sarja kohta ja põhitiitlil köite enda tiitelandmed. Peegeltiitlina võib esitada tõlketeostel algupärandi andmed ja kakskeelsetel raamatutel tiitelandmed teises keeles. Kui tiitellehe vastakküljendil on illustratsioon, näiteks autori portree, nimetatakse seda frontispissiks.

Viited
------

1. ↑  "Tiitelleht (Raamatukogusõnatik)". Originaali arhiivikoopia seisuga 20. detsember 2016. Vaadatud 17. detsembril 2016.

Kirjandus
---------

* Lembit Abo. Autori teatmik. Tallinn, 2001.

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Tiitellehed** |
**Arnor** on väljamõeldud kuningriik J. R. R. Tolkieni loodud mütoloogias. Teise Ajastu 3320. aastal numenoorlase Elendili rajatud Arnor oli duunedainide esimene kuningriik Keskmaal.

Elendil valitses Arnori duunedaini Kõrge Kuningana, tema pojad rajasid aga duunedaini Gondori kuningriigi lõunas. Arnori esimene pealinn oli **Annúminas** Ehakuma ehk Videvikujärve kaldal, kuid 861. aastaks (Kolmandal Ajastul) oli kuningriigi peamiseks linnaks ja pealinnaks muutunud Fornost. Samal aastal jagasid kümnenda kuninga Ëarenduri kolm poega Arnori kolmeks kuningriigiks.

### Riigid, mis tekkisid Arnori lagunemisel

1. Arthedain (Hävines 1974. a. KA)
2. Cardolan (Hävines 1409. a. KA)
3. Rhudaur (Hävines ~1356. a. KA)

1300. aastal tekkis Arnorist kirdesse Angmari kurja Nõidkuninga riik.
Nazgûlide Isand, keda tunti vaid Nõidkuninga nime all, sõdis ligi seitsesada aastat Arnori duunedainidega.

Lõpuks 1974. aastal valgusid üle Arthedaini Nõidkuninga orkide ja barbarite leegionid. Kuigi Arnori kuningate liin jäi maailma hajutatud inimeste seas püsima, oli Arnori kuningriik ise otsa saanud. Alles Sõrmuse Sõja lõppedes sai viimasest pealikust Aragornist duunedainide Kõrge Kuningas ning Arnor taastati oma varasemas vägevuses ja hiilguses.
**Arnold Trossin** (**Arnold Johan Wilhelm Trossin**, 29. mai 1875 Jäneda – 31. oktoober 1942 Würzburg) oli eesti apteeker, Nõmme Vana Apteegi asutaja.

Trossin sündis pottsepa pojana Jänedal. Vanemate perekonnanimed (ema neiuna Burova) lubavad eeldada vene päritolu. Nähtavasti on tegemist luteri usku üle läinud sisserändajatega, kes peagi hakkasid saksastuma.

1879. aastal siirdusid Trossinid Tallinna ja panid end hingekirja Niguliste (saksa) kogudusse. Pärast kooliaastaid Nikolai gümnaasiumis asus Arnold Trossin apteekriõpilasena tööle Rakveres. Sooritanud Tartus 1895. aastal abiliseeksami, töötas ta vaheaegadega kuni 1900. aasta sügiseni Tallinna Väikeses apteegis, tegi järgmise aasta hakul Moskva ülikoolis proviisorieksami ning võttis vastu koha Raeapteegis. Töökas ja asjalik proviisor võitis peagi Carl Rudolf Lehberti usalduse ja tõusis tema alaliseks asendajaks.

5. jaanuaril 1910 saatis Trossin kubernerile palve seada sisse uus maa-apteek Nõmme suvituskohas Jälgimäe mõisa piirides Tallinna kreisis, linnast 7 versta kaugusel. Kuberneri resolutsioon 31. maist 1910 lubas alustada tööd aadressil Mai (endine Apteegi) tn 4. Maja, mille Trossin üüris, oli mõeldud suvilaks. Aastaid hiljem, juba omanikuna, lasi ta teha majale juurdeehitise. Nii töötas apteek 30 aastat, kandes Arnold Trossini nime. Oma algse omaniku valdusse jäi apteek 1940. aastani.

Viited
------

1. ↑  Deutsch-baltisches Gedenkbuch: unsere Toten der Jahre 1939-1947. Darmstadt: Deutsch-Baltische Genealogische Gesellschaft e. V. Darmstadt, 1991, lk 454.

Välislingid
-----------

* Kanne Trossini, tema naise ja poja kohta Oleviste koguduse personaalraamatus
* "Nõmme apteek tähistab sajandat sünnipäeva" Nõmme Sõnumid, 2010
| Riigi rahandus |
| --- |
|  |
| See artikkel on osa teemast:**Rahandus** ja **maksud** |
| 
Maksud

* Üksikisiku tulumaks
* Palgamaksud
* Tulumaks
* Aktsiis
* Maamaks
* Käibemaks
* Sotsiaalmaks
* Tollimaks
* Töötuskindlustusmakse
* Eesti maksusüsteem

 |
| 
Maksustamine

* Maksumäär
* Ühetaoline tulumaks
* Astmeline tulumaks
* Regressiivne tulumaks

 |
| 
Maksustamine maailmas

* Maksude osakaal SKPst

 |
| 
Majanduspoliitika

* Rahapoliitika
	+ keskpank
	+ kullastandard
* Fiskaalpoliitika
	+ riigieelarve
	+ defitsiit
	+ riigilaen
* Kaubanduspoliitika
	+ toll
	+ WTO

 |
| 
Rahandus

* Finantsturg
* Rahaturg
* Kapitaliturg
* Aktsiabörs
* Laen

 |
| 
Pangandus

* Föderaalreservi süsteem
* Maailmapank
* Jooksevkonto
* Kohustuslik reserv

 |

**Fiskaalpoliitika** ehk **rahanduspoliitika** tähendab valitsuse eelarvepoliitikat, mis lähtub riigile pandud ülesannetest, makromajanduslikest vajadustest ja valitsevate poliitikute taotlustest.

**Fiskaalpoliitika jaguneb:**

1. Maksupoliitika;
2. Kulutuste poliitika;
3. Tasakaalupoliitika;
4. Laenupoliitika.

Rahanduspoliitika ja rahapoliitika
----------------------------------

Rahanduspoliitikat ehk täitevvõimu (valitsuse) eelarvepoliitikat ei tohi segi ajada rahapoliitika ehk monetaarpoliitikaga, mis juhib rahapakkumist ja valuuta stabiilsust, pidades tihti silmas tarbijahindade inflatsiooni. Euroala rahapoliitikat kujundab täitevvõimust ehk Euroopa Komisjonist ja liikmesriikide valitsustest sõltumatu Euroopa Keskpank, samas kui riikide rahanduspoliitika allub liikmesriikide valitsuste ja parlamentide poliitilisele juhtimisele.

Vaata ka
--------

* Kompensatoorne fiskaalpoliitika