recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Friedrich Wöhler
Friedrich Wöhler, litograafia. Autor Rudolf Hoffmann, 1856
**Friedrich Wöhler** (saksa vanemas kirjapildis Friedrich Wœhler; 31. juuli 1800 Eschersheim (praegu Frankfurt Maini ääres) – 23. september 1882 Göttingen) oli saksa keemik.

Eluloolist
----------

Wöhler sündis 31. juulil 1800 Esherheimis (praegu Frankfurt-Eschersheim). Tema isa August Anton Wöhler oli loomaarst, põllumajandusteadlane ja pedagoog. 1820. aastast õppis ta Marburgis meditsiini ning alates 1821. aastast Heidelbergis meditsiini ja keemiat, viimast professor Leopold Gmelini juures. 1823 sai ta Heidelbergis meditsiinidoktoriks. Professor Gmelini soovitusel asus ta õppima Jöns Jakob Berzeliuse juurde Stockholmi. Sellest ajast jäid need kaks teadlast lisaks teadustööle ka sõpradeks, F. Wöhler tõlkis Jöns Jakob Berzeliuse raamatuid, "Loomade keemia õpperaamatu" ("Lehrbuch der Thier-Chemie", Dresden, 1831), "Lehrbuch der Chemie" jpt) ja aruandeid saksa keelde.

Teadustöö (osaline)
-------------------

Hans Christian Ørstedi, keda peeti alumiiniumi avastajaks, töödele ning eksperimentidele tuginedes ei õnnestunud Wöhleril alumiiniumi komplekteerida. Øerstedi täiendavaid nõuandeid rakendades komplekteeris Wöhler aastal 1827 metallilise alumiiniumi. 1828. aastal sai Wöhler laboratoorsel teel karbamiidi ehk uureat. See oli teadaolevalt esimene kord, kui õnnestus tehislikult, keemilisel reaktsioonil anorgaaniliste ainetega saada orgaanilist ainet, mis tekib muidu vaid elusorganismides, ainevahetuse tagajärjel. See oli ka esimene samm tolajal teadlaste seas levinud vaate Vis vitalise kummutamise suunas. 1845. aastal sulatas ta esimese alumiiniumiploki.

Tõlketööd (osaline)
-------------------

* Friedrich Wöhler (tõlkija). Jöns Jakob Berzelius. "Lehrbuch der Chemie". Dritte verbesserte Original-Auflaufe. Mit königl.sächsischem Privlegioni, Sechster Band, Dresden und Leipzig, Arnoldischen Buchhandlung, 1837.

Vaata ka
--------

* Jöns Jakob Berzelius
* Justus Liebig

Viited
------

1. ↑
2. 1 2  Hergi Karik, lk 164, 2009

Kasutatud publikatsioonid ja veebiversioonid
--------------------------------------------

* Veebiversioon vaadatud (08.05.2013 ]
* Friedrich Wöhler (tõlkija). Jöns Jakob Berzelius. "Lehrbuch der Chemie". Dritte verbesserte Original-Auflaufe. Mit königl.sächsischem Privlegioni, Sechster Band, Dresden und Leipzig, Arnoldischen Buchhandlung, 1837, veebiversioon (vaadatud 08.05.2013)
* Friedrich Wöhler. Jöns Jakob Berzelius, Justus Wilhelm Johannes Carrière, Justus Liebig. "Berzelius und Liebig Ihre Briefe von 1831-1845 erläutenden Einschaltungen aus gleichzeitigen Briefen von Liebig und Wöhler sowie wissenschaftlicher nachweisen". München und Leipzig, Verlag von J.F.Lehmann, 1893,Veebiversioon (vaadatud 08.05.2013)
* Hergi Karik.*Leiutised ja avastused keemias.*, 2009, AS Kirjastus Ilo, ISBN 978-9949-17-017-3.
**Erik Linnaks** (27. oktoober 1926 Tallinn – 30. juuni 2001 Tallinn) oli eesti majandusteadlane.

Haridus
-------

Ta lõpetas Pikavere Algkooli 1938; Tallinna I Poeglaste Progümnaasiumi 1942, Tallinna Poeglaste Kommertsgümnaasiumi (Majandustehnikum) 1945, TPI majandusteaduskonna kaubanduse ökonoomika erialal 1950; Eesti NSV TA Majanduse Instituudi aspirant tööstusökonoomika alal 1959–1962.  Ta oli majandusteaduste kandidaat 1962 (Moskva Rahvamajanduse Instituut); vanemteadur 1964; dotsent 1966; majandusteaduste doktor 1975 (Eesti NSV TA Majanduse Instituut, kinnitus 1976); professor 1977.

Töökäik
-------

Tallinna Polütehnilises Instituudis õppimise ajal oli Eesti NSV Statistika Keskvalitsuse Õppekombinaadis majandusainete õpetaja 1948–1958, direktori asetäitja 1956–1958; Üleliidulise Kaugõppe Finantsinstituudi Tallinna filiaali õppejõud (kohakaaslus) 1956–1960; Eesti NSV TA Majanduse Instituudi nooremteadur 1961/1962; Elektrotehnika Teadusliku Uurimise Instituudi ökonoomikaosakonna matemaatiliste planeerimismeetodite sektori juhataja 1962–1965, vanemteadur 1964. Tallinna Tehnikaülikoolis 1965–2001: statistika ja raamatupidamise kateedri vanemõpetaja, dotsent 1966–1975; raamatupidamise kateedri dotsent 1975–1976, professor 1976–1991; majandusarvestuse instituudi emeriitprofessor 1992–2001.

Teadustöö
---------

Ökonomeetria, majandusarvestus. Avaldas üle 80 publikatsiooni, sh 20 raamatut, õppemetoodilisi töid ning artikleid "Eesti nõukogude entsüklopeedias" ja "Eesti entsüklopeedias". Tema juhendamisel on kaitstud 4 kandidaadiväitekirja. 

### Teaduskorralduslik tegevus

Tegi koostööd NSV Liidu TA ja NSV Liidu Plaanikomitee tootlike jõudude arendamise nõukoguga; juhendas 1954. aastast raamatupidamisearvestuse korraldamist ligi 30 tööstusettevõttes (nt Kiviõli Keemiakombinaat, Eesti Põlevkivikaevandused, Järvakandi tehased, Tartu Masinatehas jt) ja raamatupidamismeetodite juurutamist tööstusettevõtetes; oli rahvamajanduse maatriksbilansi uurimissuuna teaduslik juhendaja; 1963 valmis tema juhendamisel esimene aruandeline maatriksbilanss ja 1970ndail viidi tema juhendamisel lõpule plaanilise maatriksbilansi koostamine.
Oli NSV Liidu Kõrg- ja Keskerihariduse Ministeeriumi raamatupidamise metoodikakomisjoni ja Eesti NSV Statistika Keskvalitsuse ekspertiisinõukogu liige; Eesti NSV Rahandusministeeriumi arvestuse ja analüüsi metoodikanõukogu esimees 1976–1989; Eesti NSV TA Majanduse Instituudi väitekirjade kaitsmisnõukogu liige; Eesti Vabariigi Raamatupidamise Toimkonna liige 1991–2000; osales Eesti taasiseseisvumisaastail uute õigusaktide väljatöötamisel ning raamatupidamise ümberkorraldamisel. Oli õppejõud Eesti Majandusjuhtide Instituudis ja hinnatud lektor finantsistide täienduskoolitustel.

Tunnustus
---------

* 1966 NSV Liidu Rahvamajanduse Saavutuste Näituse hõbemedal

Viited
------

1. 1 2 3 4 5 6  Tallinna Tehnikaülikooli professorid läbi aegade. Tallinn: Tallinna Tehnikaülikool, 2008, lk. 214–215

Välislingid
-----------

* VIAF: 26325247
* MUIS: 2555527
* Tallinna Tehnikaülikooli publikatsioonid
**Friedrich Wilhelm von Patkul** (1604–1666) oli baltisaksa päritolu Rootsi sõjaväelane.

Friedrich Wilhelm von Patkul astus üsna noorelt sõjaväkke ning võttis Rootsi armee koosseisus osa Kolmekümneaastasest sõjast.

1643. aastal valiti ta Liivimaa maanõunikuks.

1655. aastal puhkenud Poola-Rootsi sõja ajal asusid Poola-Leedu väed rüüstama Põhja-Lätit. Patkul läks koos perega Valmiera kindlusse varjule. Ohvitserina oleks pidanud ta siirduma Riiga oma rügemendi juurde, kuid olude sunnil jäi ta kaitsma Valmiera linnust. Üsna pea kindlus alistus ja selle kaitsjad pidid andma poolakatele truudusvande. Järgmisel aastal vahistati rittmeister Patkul Rootsi võimude poolt süüdistatuna riigireetmises. Meest hoiti algul Riia ja hiljem Stockholmi vanglates. Karl XI troonile pääsedes anti Patkulile armu ja kõik tema valdused taastati.

Perekond
--------

Friedrich Wilhelm von Patkul abiellus 1632. aastal Gertrud von Zoegega, kellega sai kolm tütart.

1647. aastal abiellus Patkul Gertrud von Holstferiga, abielust sündis kaheksa last, kellest täiskasvanuks sai vaid kaks:

* Johann Reinhold von Patkul (1660–1707), tuntud Rootsi riigitegelane
* Karl Friedrich von Patkul (1661–1697)

Gertrud von Holstferi on iseloomustatud kui keevalise iseloomuga naist, kes ei osanud täisealisena isegi oma nime kirjutada, kuid ratsutas osavalt ning oskas tulirelvadega ümber käia. Kui Friedrich Wilhelm von Patkul 1666. aastal suri, panditi perekonna Kiegali mõis rittmeister Tiesenhausenile. Gertrud von Holstfer ei olnud sellega rahul ning ratsutas mõõga ja püstolitega relvastatult ning ühes saatjaskonnaga Tiesenhauseni akende alla ja nõudis, et too välja ilmuks. Järgmisel päeval ähvardas ta kirikus Tiesenhausenit ja lubas teda püstolist tulistada. Samuti lasi ta Kiegali tiikidest kogu kalavaru välja püüda ja valmimata odra Tiesenhauseni põldudelt maha niita.

Samuti oli Gertrud von Holstfer vaenujalal Rubene kihelkonna pastoriga, kes oli teda jutluses noominud. Leskproua ratsutas seejärel nelja teenri saatel kirikumõisa ja peksis kirikuõpetajat piitsaga.

Johann Reinhold von Patkul on meenutanud, et kodus oli ema sõim ja vandumine tavapärane ning isegi oma kahele pojale soovis ta võllast ja piinaratast.

Vaata ka
--------

* Patkul

Viited
------

1. 1 2 3 4 5 6  Tõnu Viik "Johann Reinhold von Patkul - Liivimaa suur riigimees?"

Kirjandus
---------

* Genealogisches Handbuch der baltischen Ritterschaften, Teil 2 Estland, Bd. 1, Görlitz, 1930, lk 179.
**Italo Calvino** (15. oktoober 1923 Santiago de Las Vegas, Kuuba – 19. september 1985 Siena) oli itaalia kirjanik ja ajakirjanik.

Ta sündis Havanna eeslinnas Santiago de Las Vegases. Tema isa Mario Calvino oli troopiliste viljade agronoom ja botaanik, kes ka õpetas põllumajandust ja lillekasvatust; ema Eva Calvino (neiuna Eva Mameli) oli botaanik ja ülikooli professor (abiellumise ajal ülikooli nooremõppejõud). Õige pea pöördusid vanemad tagasi Itaaliasse ning Italo Calvino veetis lapsepõlve Sanremos, kus ta lõpetas ka keskkooli.

Teise maailmasõja alguses katkestas ta õpingud ülikooli põllumajandusteaduskonnas ning 1943. aastast võttis osa partisaniliikumisest (Garibaldi brigaadide koosseisus). 1945. aastal suundus ta Torinosse, kus tegi kaastööd mitmele ajalehele ning astus Itaalia Kommunistliku Partei liikmeks. Ta pöördus ka tagasi ülikooli, kuid põllumajandusteaduskonna asemel filoloogiateaduskonda, mille lõpetas aastal 1947, kaitstes diplomitöö Joseph Conradi loomingust. Pärast ülikooli lõpetamist asus ta tööle kommunistliku ajalehe L'Unità toimetusse.

Teosed eesti keeles
-------------------

* "Kui rändaja talvisel ööl". (Tõlkinud Eva Ingerpuu-Rümmel, sari "Ajavaim".) Tallinn: Koolibri 2012.
* "Palomar". (Tõlkinud Tiina Laats, sari "Punane raamat".) Tallinn: Tänapäev 2000.
* "Ameerika loengud". (Tõlkinud Ülar Ploom) Tallinn: Varrak 1996
* "Nähtamatud linnad". (Tõlkinud Tiina Laats, Mart Aru, Anne Kalling.) Tallinn: Tallinna Raamatutrükikoda 1972.
* "Parun puu otsas". (Tõlkinud Aleksander Kurtna.) Tallinn: Eesti Raamat 1971.

Tunnustus
---------

* 1976 Austria riiklik Euroopa kirjanduse auhind
New Yorgis tegutseva Ameerika Balletiteatri logo
Rühm Ameerika Balletiteatri tantsijad 2009. aastal
**Ameerika Balletiteater** (inglise keeles *American Ballet Theatre*; lühend **ABT**) on kutseline balletikollektiiv Ameerika Ühendriikides New Yorgis. 

Klassikalist balletti viljelev Ameerika Balletiteater on asutatud 1939. aastal. 

Ameerika Balletiteatri koduteater on Metropolitan Opera House, kuid ta esineb ka mujal. Näiteks 2019. aasta kevadel etendati kodulaval traditsiooniliselt kaheksa nädala vältel, sügisel veel lühema aja vältel David H. Koch Theater's, ülejäänud ajal aastast toimusid teatri ringreisid ja külalisesinemised üle maailma.

Kunstilisi juhte
----------------

* Mihhail Barõšnikov (1980–2002)
* Kevin McKenzie (1992–2022)
* Susan Jaffe (2022–)

Esitantsijaid
-------------

* Nino Ananiašvili (1993–2009)
* Mihhail Barõšnikov (1974–1978)
* Natalija Makarova (1970–1986)
* Ethan Stiefel (1997–2012)

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Ameerika Balletiteater** |

* Koduleht
**Leningradi-Novgorodi pealetungioperatsioon** oli Punaarmee idarinde strateegiline pealetungioperatsioon 1944. aasta 14. jaanuarist – 1. märtsini, mille eesmärgiks oli Leningradi blokaadirõnga lõplik läbimurdmine ning järgnenud pealetung Saksa vägedele Eesti ja Läti suunal.

1944. aasta jaanuaris sundis Punaarmee Leningradi-Novgorodi pealetungioperatsioonil Leningradi blokaadirõnga läbimurdmisel Saksa 18. armee Krasnoje Selo – Ropša pealetungioperatsioonil tagasi ja rinne jõudis Narva jõeni.

14. jaanuaril alanud rünnakus osalesid ka Kroonlinna kindlus ja Punalipuline Balti laevastik. 14. jaanuaril ründasid Leningradi ja Volhovi rinde üksused, hiljem liitus rünnakutega ka 2. Balti rinne. Pealöögi andsid Leningradi rinde väed, kokku kolm armeed. Oranienbaumi platsdarmilt, ründas Nõukogude 2. löögiarmee kindral Ivan Fedjuninski juhtimisel, kes murdis läbi Saksa 170. diviisi rinde. Nõukogude 42. armee alustas aga rünnakut Jamburgi suunas, et tõkestada sakslaste taandumist Narva. Saksa armee taganes Leningradi alt Narva jõe joonele.

Novgorodi juurest murti rinne ning 21. jaanuaril hõivasid Punaarmee Volhovi rinde 59. armee väed Novgorodi, Leningradi rinde väed 22. jaanuaril Kingisseppa ja 31. jaanuaril jõudis Punaarmee Luuga jõe joonele.

2. veebruaril jõudsid Punaarmee väed Narva jõeni, mis ületati mitmes kohas ja loodi sillapead Narva jõe läänekaldal, millest suuremad olid Narvast põhja pool Riigiküla ja Vaasa-Vepsküla-Siivertsi juures ning Narva jõe keskjooksul Krivasoo sillapea, mis aga kõik tagasi tõrjuti. 1944. aasta veebruaris peatati Nõukogude vägede Kingissepa-Gdovi pealetungioperatsiooni Narva pealetung. Väegrupi Nord väed võtsid positsiooni sisse Panther-liinil, mis kulges piki Eesti ja Läti piiri.

Vaata ka
--------

* Leningradi rinde 2. löögiarmee, 42. armee Krasnoje Selo – Ropša pealetungioperatsioon, 14.–30. jaanuar 1944
* Volhovi rinde 67. armee, 54. armee Novgorod-Luga pealetungioperatsioon, 14. jaanuar – 15. veebruar 1944
* Leningradi rinde Kingissepa-Gdovi pealetungioperatsioon, 1. veebruar – 1. märts 1944
* 2. Balti rinde Staraja Russa – Novorževi pealetungioperatsioon, 18. veebruar – 1. märts 1944
* Narva lahing (1944)
Smartpost Itella pakimajake Põltsamaal
Pimedate punktkirjaga Smartpost Itella pakiautomaat Kosel
**Itella Estonia** on Soome Posti Groupi kuuluv logistikaettevõte, mis pakub lisaks pakiautomaatide teenusele maantee-, mere- ja lennutransporti, laologistika täisteenust, kuller- ja ekspressveoteenust.

**Smartpost** on Itella Estoniale kuuluv kaubamärk, mis kuulus varem Cleveronile. Smartpost toimetab klientidele kohale internetikaubamajadest ja postimüügikataloogidest tellitud kaupa ning transpordib ka muid ettevõtete või eraisikute saadetisi. Pakke saab saata nii Eesti piires kui ka Soome, Lätti, Leetu ja mujale välismaale. Üle Eesti on 230 Smartposti automaati.

Ajalugu
-------

Smartpost on Eesti vanim ja tuntuim iseteeninduslike pakiautomaatide teenuse pakkuja. Smartpost loodi Eesti ettevõttena, mis hakkas 2007. aastal välja töötama pakiautomaate kui toona uut logistikaideed. 2009. aastal avati juba iseteeninduslike pakiautomaatide võrk. Pakiautomaatide asukohtadeks valiti üle Eesti asuvad kaubanduskeskused, et sobituda mugavalt inimeste igapäevasele teele. 

2010. aasta tõi ettevõttele suure arenguhüppe: Eestis edukalt käivitunud pakiautomaatide võrgustik äratas huvi Soome postiettevõttes Itella. 2010. aastal sai Smartposti nimeks Itella Smartpost ning kaubamärk laienes Soome.

Tänapäev
--------

2020. aastate alguse seisuga on Itella rahvusvaheline logistikaettevõte, mis kuulub Soome Posti Groupi, mis on üks regiooni suurimaid logistikaettevõtteid. Brändiuuringud on kinnitanud, et Itella on eestlaste eelistatuim logistikabränd. Kantar Emori 2021. aasta NPS uuringust selgus, et eestlased saavad kõige positiivsemaid teeninduskogemusi just Smartpost Itellat kasutades.[*viide?*]

Viited
------

1. ↑
2. 1 2   Itella koduleht
Leningradi tuumaelektrijaam 2008. aastal
Leningradi tuumaelektrijaam ja Leningradi II tuumaelektrijaama ehitusplats 2010. aastal
**Leningradi tuumaelektrijaam** (vene keeles Ленинградская АЭС *Leningradskaja AES*), eesti keeles tihti ka **Sosnovõi Bori tuumaelektrijaam**, on tuumaelektrijaam Leningradi oblastis Sosnovõi Boris (linnast 5 km) Soome lahe ääres, 35 km Peterburist läänes (70 km ajaloolisest linnasüdamest).

See on Eestile kõige lähemal asuv tuumaelektrijaam. See asub linnulennult 70 km Narvast kirdes.

Jaamas on neli reaktorit, mis on sama tüüpi nagu Tšornobõli tuumaelektrijaama reaktorid 1 ja 2.

Ehitama on hakatud Leningradi II tuumaelektrijaama, kus rajatakse kahte VVER-tüüpi reaktorit ning arvestatakse võimalusega ehitada veel kaks sama tüüpi reaktorit.

2012. aastast vähendati tuumajaama reaktorite võimsust turvakaalutlustel kuni 80%.

2018. aasta lõpul suleti esimene reaktor. 2025. aastaks peaks plaanide järgi suletama ka kolm ülejäänud vanemat ehk RMBK-tüüpi reaktorit.

Avariid
-------

Sosnovõi Bori tuumajaamas on olnud mitu rasket avariid:

* 1975 – ulatusliku radioaktiivse reostusega;
* 1992 – radioaktiivse reostusega;
* 2005 – tulekahju ja plahvatusega;
* 2009 – tõenäoselt ilma radioaktiivse lekketa;
* 2015. aasta 17. detsembril peatati avarii tõttu 2. energiaplokk;
* 2016. aasta 31. mail toimus tulekahju tuumaallveelaevade arendamise keskuses.

Viited
------

1. ↑  Kas püssirohutünn Eesti külje all? Sosnovõi Boris käivitati uue tuumajaama reaktor. Postimees.ee. 01.03.2018.
2. ↑  "Sosnovõi Bori tuumajaama võimsusi vähendatakse olulisel määral" ERR, 29.12.2011
3. ↑  "Sosnovõi Bori tuumaelektrijaam sulgeb oma esimese reaktori" ERR, 21.12..2018
4. ↑  Leningradi tuumaelektrijaama avarii 1975. aastal
5. ↑  Leningradi oblasti tuumajaamas oli taas tõsine rike.

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Leningradi tuumaelektrijaam** |
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib Rootsi kuningast; teiste samanimeliste isikute kohta vaata artiklit Erik Eriksson (täpsustus)* |

---

**Erik Eriksson** ehk **Erik XI**, hiljem on teda nimetatud ka **Erik Kokutav ja Lombakas** (1216 Taanis – 2. veebruar 1250) oli Rootsi kuningas esmalt alaealisena 1222–1229 ja hiljem alates 1234 kuni oma surmani.

Erik XI-ks on teda nimetatud üksnes tagantjärele. Ta ise nimetas ennast **Erik III**-ks. Ta oli kuningas Erik Knutssoni ainus poeg. 

Erik sündis pärast oma isa surma ja asus kuningatroonile 1222 pärast kuningas Johan Sverkersson noorema surma. Juba 1216, kui Johan Sverkersson kuningaks valiti, tahtis paavst vastsündinud Erikut Rootsi monarhiks. Rootsi kõrgülikud eelistasid siiski Johanit, kes siis oli 15-aastane ja seega küps ise otsustama.

 Kuningas Erik Kokutav ja Lombakas pitsat
Pärast 7 aastat troonil alaealisena kukutati Erik võimult pärast lüüasaamist Olustra lahingus aastal 1229. Rootsit oli selle aja jooksul juhtinud nõukogu, millesse kuulus võimu haaranud Knut Holmgersson hüüd nimega Pikk. Aastal 1234 Knut II suri ja Erikust sai taas kuningas. Ta püsis troonil kuni oma surmani (1250). Eriku valitsemise ajast (1224) pärineb Rootsi kuninglik vapp. Vapil on kujutatud kolme kroonitud leopardi.

Tema jarliks oli esmalt Ulf Fase ja pärast Birger jarl ehk Birger Magnusson, kes oli abielus Eriku õe Ingeborg Eriksdotteriga. 

Erik oli abielus Katarina Sunesdotteriga Bjälbo suguvõsast, kuningas Sverker Karlsson noorema tütretütrega. Ta suri lastetult ja on maetud Varnhemi kloostrikirikusse.

Eriku kroonika kohaselt oli kuningas Erik lombakas ja kokutas. Sellest lähtudes on teda edaspidi kirjanduses nimetatudki "Erik Lombakaks ja Kokutajaks".

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**[[]]** | **Rootsi kuningas**1222–1229 | Järgnev**Knut II** |
| Eelnev**Knut II** | **Rootsi kuningas**1234–1250 | Järgnev**Valdemar Birgersson** |

Viited
------

1. ↑  Claes Gejrot. "*Diplomata Novevallensia. The Nydala Charters 1172–1280*". Stockholm 1994, lk. 206
2. ↑  Texten om Erik läspe och halte i Erikskrönikan på Litteraturbanken
| Itaalia sõjad |
| --- |
| 
 1494–1498 •  1499–1504 •  Cambrai liiga Urbino •  1521–1526 •  Cognaci liiga 1536–1538 •  1542–1546 •  1551–1559 |

**Teine Itaalia sõda** (1499–1504, ka *Louis XII Itaalia sõda, sõda Napoli eest*) oli Itaalia sõdadest järjekorras teine. Sõdijaiks olid peaasjalikult Prantsuse Louis XII ja Aragóni Fernando II, mõne väiksema Itaalia riigi osavõtul. Esimese Itaalia sõja järelmina oli Louis kindlalt otsustanud suruda läbi oma nõuded Milano ja Napoli troonidele. 1499. aastal tungis Louis XII Lombardiasse ja vallutas Milano, millele tal oli nõudeõigus isapoolse vanaema Valentina Visconti kaudu.

Sõda
----

Louis sõlmis 1499. aastal liidu Veneetsia vabariigi ja šveitslastega ning tungis Milano hertsogiriiki. Šveitsi palgasõduritest koosneva armee palganud Ludovico Sforza leidis linna naastes selle olevat hõivatud prantslastega ühinenud Gian Giacomo Trivulzio poolt; Ludovico armee löödi peagi laiali ning ta ise võeti Prantsusmaal vangi. Louis ja Austria Maximilian allkirjastasid 13. oktoobril 1501 Trente lepingu, millega Austria tunnustas kõiki Prantsuse vallutusi Itaalia põhjapoolsetel aladel.

Tiivustatuna võidu kiirusest pakkus Louis Fernandole liitu Napoli vastu ja pakkus välja, et nad peaksid kuningriigi omavahel jagama. Fernando oli sellega meeleldi nõus ning 11. novembril 1500. aastal allkirjastati Granada leping. Lepinguga kohustus Fernando toetama Prantsusmaa nõudeid Napoli kuningriigile, saades vastutasuks territooriume kuningriigi jagamisest.

Prantsuse ja Aragòni väed vallutasid Napoli 1501. aastal. Nüüd läksid kaks kuningat riidu sõjasaagi jagamise üle; Fernando pealekäimine, et teda tunnustataks mõlema, Napoli ja Sitsiilia, kuningana, viis peagi sõjani Prantsusmaa ja Hispaania vahel. Saanud Cerignola ja Garigliano all lüüa hispaanlastelt Don Gonzalo Fernández de Córdoba juhtimisel, oli Louis sunnitud loovutama Napoli ja taganema Lombardiasse.

Lepingud
--------

Lyoni lepingu allkirjastasid 31. jaanuaril 1504 Louis XII ja Aragóni Ferdinand II. Lepinguga loovutas Prantsusmaa Hispaaniale Napoli. Lisaks sellele määratlesid Prantsusmaa ja Hispaania vastavalt kontrolli Itaalia alade üle. Prantsusmaa kontrolli alla jäi Põhja-Itaalia Milanost ülalpool ning ja Hispaania valitsemise alla Sitsiilia ja Lõuna-Itaalia.

Blois leping, mis sõlmiti 1504. aasta 22. septembril, oli seotud kavandatava abieluga Habsburgide Karli, tulevase Karl V, ning Louis XII ja Bretagne’i Anne'i tütre, Prantsuse Claude’i vahel.

Kui kuningas Louis XII oleks surnud meessoost pärijata, oleks Habsburgide Karl saanud kaasavaraks Milano hertsogiriigi, Genova ja selle võimualused, Bretagne’i hertsogiriigi, Asti ja Blois krahvkonnad, Burgundia hertsogiriigi ning Auxonne’i, Auxerrois, Mâconnais ja Bar-sur-Seine'i asekuninga ameti.

Vaata ka
--------

* Barletta väljakutse
**Mikojan** (vene keeles Микоян) oli Nõukogude Liidu, nüüd Venemaa lennukikonstrueerimisbüroo, mille ülesandeks on peamiselt hävituslennukite konstrueerimine.

Büroo asutati 1939. aastal Nõukogude Liidu valitsuse poolt. Artjom Mikojan (väliskaubanduse rahvakomissari Anastass Mikojani noorem vend) ja Mihhail Gurevitš töötasid lennukitehase nr. 1 juures asunud Nikolai Polikarpovi büroos, Mikojan tegeles biplaan hävituslennuki I-153 seeriatootmiseks ettevalmistamisega ning Gurevitš oli peakonstruktori asetäitja. Novembris 1939 saadeti Polikarpov töölähetusse Saksamaale, tema äraolekul loodi lennukitehase nr. 1 juures Mikojani ja Gurevitši juhitav konstrueerimisbüroo, mille ülesandeks sai uus hävituslennuk I-200 (MiG-1) seeriatootmiseks ette valmistada. Alguses allus uus büroo Polikarpovile, alates 1940. aasta juunist tegutses iseseisva konstrueerimisbüroona. Lähetusest naasnud Polikarpov ei protesteerinud selle muudatuse peale, kuigi koos projektiga oli antud uuele konstrueerimisbüroole üle ka suur osa tema büroo töötajatest. Tema põhitähelepanu oli sel ajal suunatud õhkjahutusega mootoriga hävituslennuki I-180 arendamisele. Büroo peakonstruktoriks määrati Artjom Mikojan. Konstrueerimisbüroos loodud lennukite arendused tähistati konstruktorite perekonnanimedest tuletatud lühendiga MiG (**Mi**kojan – **G**urevitš).

Kui 1970. aastal A. Mikojan suri (M. Gurevitš oli juba varem surnud), nimetati büroo Mikojan-Gurevitš taas Mikojaniks, seda nime kannab lennukikonstrueerimisbüroo tänaseni.

Lennukite MiG loend
-------------------

### Seerialennukid

* **MiG-1** (I-200) – 1940
* **MiG-3** – 1941
* **MiG-5** – 1942
* **MiG-7** – 1944
* **MiG-9** *Fargo* (I-300) – 1947
* **MiG-15** *Fagot* – 1948
* **MiG-17** *Fresco* – 1954
* **MiG-19** *Farmer* – 1955
* **MiG-21** *Fishbed* – 1960
* **MiG-23** *Flogger-A/B* – 1970
* **MiG-25** *Foxbat* – 1970
* **MiG-27** *Flogger-D/J* – 1975
* **MiG-29** *Fulcrum* – 1983
* **MiG-31** *Foxhound* – 1983
* **MiG-33** *Fulcrum-E* – 1989
* **MiG-35** *Fulcrum-F* – 2005

### Eksperimentaallennukid

* **MiG-8** *Utka* – 1945
* **MiG I-250 (N)** – 1945 (tuntud ka kui MiG-13)
* **MiG I-270** – 1946
* **MiG-23** – 1960 (üks MiG-23 prototüüpidest, hiljem sai nimeks E-8)
* **MiG-105** *Spiral* – 1965
* **MiG-AT** – 1992
* **MiG-110** – 1995
* **MiG Projekt 1.44/1.42** – 2000
* **MiG LFI**

Välislingid
-----------

* Mikojani büroo veebileht
Leningradi oblasti lipp
**Leningradi oblasti lipp** on Venemaa haldusüksuse Leningradi oblasti lipp.

Ametlikult võeti lipp kasutusele 9. detsembril 1997.

### Lipu kirjeldus

Leningradi oblasti lipuks on ristkülikukujuline kangas, mille ülemine osa on valge ning selle keskel on Leningradi oblasti vapp. Vapi laius on 2/9 lipu pikkusest. Lipu alaosas on sinine (ülemine) ja punane (alumine) laineline laid, mis on eraldatud kitsa valge lainelise joonega, lained on teravatipulised. Valge välja laius on 2/3 ning valge kitsa triibu laius 1/60 lipu laiusest.

Eripäraks on see, et lipu küljed ei ühti teineteisega, vaid on teineteise peegelpildid.

Lipu laiuse ja pikkuse suhe on 2:3.

### Sümbolite tähendused

Lipuvärvid pärinevad Venemaa lipult ning tähistavad ustavust ja kuulumist Venemaa Föderatsiooni. Lained lipul näitavad, et Leningradi oblast asub Läänemere Soome lahe ääres.

Vaata ka
--------

* Leningradi oblasti vapp

Välislingid
-----------

* Leningradi oblasti lipu ja vapi seadus oblasti ametlikul kodulehel (*vene keeles*)
* Riiklik sümboolika: Leningradi oblast (*vene keeles*)
**Kakaoõliks** ehk **kakaovõiks** (*Cacao oleum*, *buthyrum Cacao*) nimetatakse hariliku kakaopuu täisküpsenud viljade töötlemise saadusi, mida kasutatakse väga erinevatel eesmärkidel ja valmistusviisidel nii töönduslikult kui ka kodumajapidamises.

Kakaovõid valmistatakse tänapäeval valdavalt tööstuslikult. Selleks kogutakse sobiva valmidusastmega seemned, need fermenteeritakse, eemaldatakse koored ja jahvatatakse väga peeneks pudruks, mida nimetatakse likööriks, edasi kuumutatakse, vajadusel mitu korda, temperatuurini 80–230 °C. 

Valminud või on pooltoode. Seda vajatakse toiduainetetööstuses ja kodumajapidamistes.

Võimalikult looduslikus keskkonnas kasvanud ja minimaalselt töödeldud kakaopuu seemnetest saadud kakaoõli suudab sekkuda kehaomase kolesterooli metabolismi, muutes keha elundite ja süsteemide ja geenivõrgustike tööd.

Kakaovõis esinevat aminofüliinisarnast ainet on kasutatud erektsioonihäirete ravis.

Kakaovõist valmistatud šokolaadid (milles kakaovõi sisaldus võib ulatuda kuni 99%) sisaldavad alkaloidi teobromiini ja tavaliselt vaid vähesel määral kofeiini, kuid suured annused võivad kaasa tuua samasuguseid sümptomeid nagu röstitud kohvipuu seemnete tarbimine joogina: unetust, ärrituvust, äkilist vererõhu tõusu ja kõrvetisi.

Arvatakse, et biogeensed amiinid võivad põhjustada migreenihooge ning pikaajaline kakaoubade ja kakaovõid sisaldavate toodete tarbimine suurel hulgal võib esile kutsuda sõltuvuse, aga eelkõige siiski söömisharjumuste kaudu.

Viited
------

1. ↑  C.M.D. Man, Adrian A. Jones,Shelf Life Evaluation of Foods, 2000, ISBN 0-8342-1782-1, Google'i raamat veebiversioon (vaadatud 17.03.2014) (inglise keeles)
2. ↑  N. Sinha.Handbook of Food Products Manufacturing, 2 Volume Set, ISBN 978-0-470-04964-8, Google'i raamat veebiversioon (vaadatud 17.03.2014) (inglise keeles)
3. ↑  A. Crozier, H. Ashihara, F. Tom?s-Barbéran,*Teas, Cocoa and Coffee: Plant Secondary Metabolites and Health*, 2011. ASIN B005WH4J3K, Google'i raamat veebiversioon (vaadatud 17.03.2014) (inglise keeles)
4. ↑  B.L. Roth.2006. ISBN 1-58829-568-0, The Serotonin Receptors: From Molecular Pharmacology to Human Therapeutics, Google'i raamat veebiversioon (vaadatud 17.03.2014) (inglise keeles)
5. ↑  Sinikka Piippo, Ulla Salo, "Meelte ja tunnete taimed", tõlkija Mari Vihuri, lk 25, 2007, Kirjastus Varrak, ISBN 978 9985 3 1442 5
6. ↑  S. Piippo, U. Salo, "Meelte ja tunnete taimed". Tallinn, Varrak 2007
7. ↑  Ain Raal,*Farmakognoosia: Õpik kõrgkoolidele*, lk 97–99, 2010, Tartu Ülikooli Kirjastus, ISBN 978-9949-194-12-4.
**Top Marine OÜ** on Eesti ettevõte, mis toodab ujuvkaisid.

Ettevõtte juriidiline aadress on Harjumaa, Saue, Tule 21, 76505. Top Marine OÜ tootmine asub Lääne-Virumaal Rakvere külje all Näpil. Ettevõtte pakub tööd viieteistkümnele inimesele.

Top Marine OÜ põhikapital on 360 000 €. Ettevõtte käive 2013. aastal oli 2 682 582 € ja bilansimaht (käibe- ja põhivara summa, mis võrdub kohustuste ja omakapitali summaga) oli 1 106 276 €.

Ajalugu
-------

Top Marine OÜ on asutatud 10. veebruaril 2004. Ettevõtte esimene ujuvkai valmis aastal 1996.

Tooted
------

Ettevõte toodab lihtsamatest plastujukitega ujumiskaidest keeruliste betoonist monoliitkaideni, kuhu sisse võivad olla projekteeritud nii elektri- kui veekanalid või reovee mahutid ja pumpamissüsteemid. Top Marine OÜ põhitooted on väikesadamatele suunatud sadamkaid ja monoliitkaid ning kaasnev lisavarustus: paadipoid, torupoomid, käimispoomid, vendrid, pollarid, valgustuspostid, pump out süsteemid jm.

Ettevõte on ujuvkaide baasil ehitanud sadamaid Eestis sellistes kohtades nagu Vanasadama Jahisadam, Heltermaa sadam, Kuressaare sadam, Kalevi Jahtklubi, Kärdla sadam ja Pärnu Jahtklubi. Suurim objekt on Riia Jahisadam, kus 2013. aastal valmis 1000 m ujuvkaisid koos ujuvate sadamahoonete, duširuumide ja laopindadega. Kaugematest kohtadest leiab nende ehitatud kaisid näiteks Jaapanist, Singapurist ja Norra põhjaosast.

Tunnustus
---------

2014. aastal pälvis Top Marine OÜ konkursil "Ettevõtluse auhind" tiitlid "Aasta Ettevõtte 2014'' ja ,,Aasta Eksportöör 2014'. Konkurss "Ettevõtluse auhind" on kõrgeim riigipoolne tunnustus ettevõtjatele ja ettevõtlikkusele ning samas pikima ajalooga ettevõtluskonkurss Eestis. Aasta ettevõte valiti Ettevõtluse Arendamise Sihtasutuse (EAS) konkursi "Ettevõtluse auhind" ning Eesti Kaubandus-Tööstuskoja ja Eesti Tööandjate Keskliidu Konkurentsivõime Edetabeli parimate seast.

Välislingid
-----------

1. Aasta ettevõtte on Top Marine OÜ. (2014). [4. märts 2015]
2. Inforegister. [4. märts 2015]
3. Top Marine. [4. märts 2015]
4. Top Marine. [12. jaanuar 2021]
5. Top Marine. [12. jaanuar 2021]
6. Top Marine. [12. jaanuar 2021]
7. Top Marine. [12. jaanuar 2021]
8. Top Marine. [12. jaanuar 2021]
|  |
| --- |
|  |
| Medalikohad |
| Maailmameistrivõistlused |
| **Kuld** | 2018 | jäähoki |

**Carl Erik Gustafsson** (sündinud 14. märtsil 1992 Nynäshamnis) on Rootsi jäähokimängija, kes mängib kaitsjana NHL-i klubis Toronto Maple Leafs.

Ta alustas klubikarjääri Rootsi klubis Djurgårdens IF. Rootsi kõrgliigas debüteeris ta hooajal 2011–12. Aastatel 2013–2015 mängis ta Rootsi kõrgliigas Frölunda ridades. Hooajal 2014–15 jõudis ta Frölundaga Jäähoki Meistrite Liiga finaali, kus kaotati teisele Rootsi klubile, Luleåle 2:4. Hooajal 2014–15 oli Gustafsson Meistrite Liigas resultatiivseim kaitsjamängija (5+12).

2012. aastal valis Edmonton Oilers ta NHL-i *draft* '​is 93. valikuna. 2015. aasta aprillis sõlmis ta lepingu NHL-i klubiga Chicago Blackhawks. Hooaja 2015–16 alguses mängis ta American Hockey League'is Blackhawksi noorteklubis Rockford IceHogs. NHL-is debüteeris ta Blackhawksi meeskonnas 2016. aasta jaanuaris. Hooajal 2016–17 mängis ta ainult Rockford IceHogsis. Uuesti pääses ta Blackhawksi meeskonda hooajal 2017–18 ja lõi 20. jaanuaril 2018 mängus New York Islandersi vastu oma esimese värava NHL-is.

Hooaja 2019–20 lõpus mängis ta Calgary Flamesis. 2020. aasta oktoobris sõlmis ta üheaastase lepingu Philadelphia Flyersiga. 2021. aasta aprillis müüdi tema mängijaõigused Montreal Canadiensile.

2022. aasta juulis sõlmis ta üheaastase lepingu Washington Capitalsiga. 17. detsembril 2022 tegi ta mängus Toronto Maple Leafsi vastu oma esimese kübaratriki NHL-is. Kuna Capitals oli sel hooajal siiski väljalangemismängudest välja jäämas, kaubeldi Gustafsson 2023. aasta veebruaris Maple Leafsi.

2018. aastal tuli Gustafsson Rootsi jäähokikoondisega maailmameistriks.

Viited
------

1. ↑  "Canadiens acquire defenseman Erik Gustafsson". nhl.com. 12.4.2021. Vaadatud 1.6.2021
2. ↑  "Capitals sign Erik Gustafsson". Washington Capitals. 13. juuli 2022. Vaadatud 13. juulil 2022.
3. ↑  "Gustafsson's unlikely hat trick leads Caps". NBC Sports. 17. detsember 2022. Vaadatud 28. veebruaril 2023.
4. ↑  "Capitals acquire Rasmus Sandin from Toronto Maple Leafs". Washington Capitals. 28. veebruar 2023. Vaadatud 28. veebruaril 2023.

Välislingid
-----------

* Erik Gustafsson NHL.com lehel
* Erik Gustafsson hockeydb.com lehel

| * v
* r
Toronto Maple Leafs |
| --- |
| 
**Väravavahid**: Erik Källgren **·** Matt Murray **·** Ilja Samsonov **·** Joseph Woll |
| 
**Kaitsjad**: Jordie Benn **·** T. J. Brodie **·** Mark Giordano **·** Erik Gustafsson **·** Justin Holl **·** Timothy Liljegren **·** Mac Hollowell **·** Jake McCabe **·** Victor Mete **·** Jake Muzzin **·** Morgan Rielly **·** Luke Schenn **·** Conor Timmins |
| 
**Ründajad**: Nick Abruzzese **·** Noel Acciari **·** Zach Aston-Reese **·** Michael Bunting **·** Pontus Holmberg **·** Calle Järnkrok **·** Alexander Kerfoot **·** Matthew Knies **·** David Kämpf **·** Sam Lafferty **·** Mitchell Marner **·** Auston Matthews **·** William Nylander **·** Ryan O'Reilly **·** Nick Robertson **·** Wayne Simmonds **·** John Tavares |
**Gulnara Roll** (aastani 1993 **Iškuzina**, sündinud 30. novembril 1964 Ufaas) on Eesti geograaf ja keskkonnateadlane.

Elulugu
-------

Gulnara Roll on baškiir.

Lõpetas 1987 Ufaas Baškiiri Riikliku Ülikooli majandusgeograafina ja 1991 Peterburi Ülikooli aspirantuuri; geograafiakandidaat (1991, Peterburi Ülikool), väitekirjas "Нефтехимический комплекс Башкирской ССР и экологическая ситуация" käsitles keskkonnaseisundi ja keskkonnapoliitika küsimusi Baškiirias seoses intensiivse naftatööstuse arenguga regioonis. Täiendas end 1991 Kesk-Euroopa Ülikoolis Budapestis ja 1992 Rhode Islandi Browni Ülikoolis USA-s. Oli Peterburi linnaplaneerimise instituudis teadur ja Peterburi Ülikooli geograafia ja geoökoloogia teaduskonnas lektor. Aastast 1994 Peipsi Koostöö Keskuse juhatuse esimees; 1994–2003, 2006 Keskuse projektinõunik. 2003–2005 Brüsselis INTAS-is (rahvusvaheliste assotsiatsioonide teadustöö edendamiseks SRÜ riikidega) projektiametnik, 2003–2005 EPMÜ keskkonnakaitse instituudi vanemteadur, 2006–2007 EMÜ Karl Ernst von Baeri Maja Teadusloo Uurimise Keskuse erakorraline teadur, aastast 2007 TÜ sotsiaalteaduskonna riigiteaduste instituudi erakorraline vanemteadur.

Teadustöö
---------

Uurimisvaldkonnad: rahvusvahelise koostöö uurimine veevarude kasutamise ja kaitse alal ning piiriveekogude haldamine, 2005 teaduspoliitika Euroopa Liidus ja SRÜ riikides. Umbes 40 teadustrükist.

Teoseid
-------

* Lake Peipsi: A transboundary lake on the future border of the European Union. Hedegaard (kaasautor P. Stålnacke). // The NEBI Yearbook 2001/2002. Berlin-Heidelberg, 2002
* Interactive Management of Transboundary Waters on the External European Union Border. // Water Sci. and Technol. 49 (2004) 7
* International cooperation with scientists in the New Independent States (NIS) of the former Soviet Union in economics, social sciences and humanities within the context of strengthening the European Research Area. // www.globalsocialscience.org. 2005.

Viited
------

1. 1 2 3 4  Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide

Kirjandus
---------

* *Eesti teaduse biograafiline leksikon.* 3. köide: *N–Sap* TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013

Välislingid
-----------

* Gulnara Roll Eesti Teadusinfosüsteemis Muuda Vikiandmetes

 *Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.*
**Etta Moten Barnett** (5. november 1901 – 2. jaanuar 2004) oli afroameerika päritolu USA näitleja ja laulja (kontraalt).

Ta sündis Texase osariigis Weimaris metodisti õpetaja tütrena. 

Etta Moten käis seejärel Kansase ülikoolis ning lõpetas selle laulu ja näitekunsti alal. Seejärel asus ta elama New Yorki, kus hakkas laulma koos Eva Jessye kooriga. Ta mängis Broadway lavastuses "Zombie".

31. jaanuaril 1933 sai temast esimene mustanahaline täht, kes on esinenud Valges Majas. 1933 mängis ta kahes muusikafilmis: "Flying Down to Rio" (kus ta laulis laulu "The Carioca") ja "Gold Diggers of 1933".

George Gershwin võttis ta asendama Bessi osatäitjat ooperi "Porgy ja Bessi" lavastuses 1942. aastal. Ta tegi kaasa ka turnee.

Barnett lõpetas esinemise 1952. aastal hääleprobleemide tõttu. Hiljem tegi ta kaasa Neegrinaiste Rahvuslikus Nõukogus. 1950.–1960. aastatel juhtis ta Chicagos raadiosaadet "I Remember When".

Lavateosed
----------

* "Fast and Furious", muusikaline revüü (1931)
* "Zombie", näidend (1932)
* "Porgy and Bess", ooperi taaslavastus (1942)
* "Lysistrate", Aristophanese komöödia, mustanahaliste osatäitjatega (1946)

Filmid
------

* "Flying Down to Rio" (1933)
* "Gold Diggers of 1933" (1933)

Isiklikku
---------

Esimest korda abiellus ta varakult oma keskkooliaegse õpetaja Curtis Brooksiga. Nad olid abielus kuus aastat ja said kolm tütart, kuid abielu jooksis karile.

1934. aastal abiellus ta Claude Albert Barnettiga, kes juhtis toona Chicagos kirjastust Associated Negro Press. 

Ta suri 102-aastaselt Chicago's Mercy Hospitalis kõhunäärmevähki.
Gundega Repše
**Gundega Repše** (sündinud 13. jaanuaril 1960 Riias) on läti kirjanik ja kunstiajaloolane.

Ta lõpetas 1985. aastal Läti Kunstiakadeemia kunstiajaloo ja -teooria osakonna.

Tema proosalooming ilmus esmakordselt trükis 1979. aastal.

Tema lühiproosateostele "Septiņi stāsti par mīlu" ("Seitse pala armastusest", 1992), "Šolaiku bestiārijs" ("Nüüdisaegne bestiaarium", 1994), romaanidele "Ēnu apokrifs" ("Varju apokrüüf", 1996), "Sarkans" ("Punane", 1998), "Īkstīte" ("Pöial-Liisi", 2000) ja hiljem ka romaanile "Bāreņu nams" ("Orbude varjupaik", 2008) on "iseloomulik nii eksperimenteerimine mitmesuguste proosavormide ja -žanritega, sügavad teksti peidetud eksistentsiaalsed refleksioonid, kauged rännakud aegruumi avarustesse, tabavalt sotsiaalkriitilised tähelepanekud kui ka äärmiselt lakooniline ja emotsionaalselt pingne jutustamisviis."

Autobiograafilist materjali sisaldavat romaanitsüklit "Smagais Metāls" ("Raskmetall", ühes köites 2012) on peetud moodsa läti kirjanduse üheks olulisemaks teoseks. See koosneb romaanidest "Alvas kliedziens" ("Tinakarjatus", 2002), "Vara rati" ("Vaskvanker", 2006) ja "Dzelzs apvārdošana" ("Raua needmine", 2011).

Repše jutustus "Kui tähtis on olla Ernests" võeti antoloogiasse "Dalkey Arhive Best European Fiction 2013"; see on ilmunud ka eesti keeles kogumikus "Läti jutud: valik 2000. aastate läti lühiproosat" (koostanud ja tõlkinud Livia Viitol; Tallinn: Libri Livoniae, 2018).

Gundega Repše on Läti Kirjanike Liidu ja Läti PEN-klubi liige.

Ta oli ka kirjastuse Dienas Grāmata ajalooromaanide sarja "Meie. Läti, XX sajand" ("Mēs. Latvija, XX gadsimts") mõtte autor.

Tunnustus
---------

* 2000 – Läti kirjanduse aastaauhind romaani "Īkstīte" eest
* 2018 – Balti Assamblee kirjanduspreemia

Viited
------

1. ↑  Guntis Berelis, "Väike teejuht Läti proosa territooriumil"[*alaline kõdulink*], Keel ja Kirjandus, 12, 2013
2. ↑  Gundega Repše saidil Comma Press
3. ↑  Baltic Assembly Prize for Literature, the Arts and Science
**Valga Jaanikese Kool** on erikool Valga maakonnas Valgas aadressil Viljandi maantee 82. 

Kool asutati 1999. aastal. Alates juunist 2018 on Valga Jaanikese Kooli direktor Jaanika Käst.

Valga Jaanikese Koolis rakendatakse põhikooli lihtsustatud riikliku õppekava lihtsustatud õppe taset kerge intellektipuudega õpilastele; toimetulekuõppe taset mõõduka intellektipuudega õpilastele ning lihtsustatud riiklikku õppekava hooldusõppe taset sügava ja raske intellektipuudega õpilastele. Õppimiseks Valga Jaanikese Koolis on vaja koolivälise nõustamismeeskonna soovitust ja vanema nõusolekut.

2023. aasta seisuga õppis Valga Jaanikese Koolis 40 õpilast. Koolil on oma õpilaskodu.

Koolis töötab 33 inimest: õpetajad, kasvatajad, õpetaja abid, kasvataja abid, logopeed-eripedagoogid, psühholoog ja ravivõimlemise instruktor. Valga Jaanikese Kool on kakskeelne. Keelekümblus koolivälisel ajal ja lõimumine ühisüritustel võimaldavad õppida keeli ja hoida häid suhteid kooliperes.

Koostöö
-------

Kool korraldab õpilastele õppekäike ja praktilist tegevust. Koostöös Keskkonnainvesteeringute Keskusega ja sealse projekti raames on osaletud näiteks looduslaagris Ähijärvel. Projekti eesmärk oli tõsta Valga Jaanikese Kooli õpilaste keskkonnateadlikkust aktiivõppe meetodite kaudu, parandada õpilaste sotsiaalseid oskusi keskkonnateadlikkuse kaudu ning õpetada märkama looduse mitmekesisust.

Head suhted kooli meeskonnas ja koostöö Haridus- ja Teadusministeeriumi koolivõrgu osakonna, hoolekogu, lastevanemate, Valga valla, Valgamaa Kutseõppekeskuse, politseiametnike, tugiisikute, asenduskodude jt partneritega aitavad kooli arengut kavandada ja tulemusi saavutada.

Sport
-----

Valga Jaanikese Kool on Eriolümpia Eesti Ühenduse toetajaliige. Eriolümpia korraldab intellektipuudega inimestele aasta läbi spordivõistlusi. Koolil on uhkeid saavutusi ja väärt kogemusi nii spordivõistlustelt nii Otepääl kui ka Araabia Ühendemiraatides. 25. märtsil 2019 osaleti Eesti delegatsiooni koosseisus maailmamängudel Araabia Ühendemiraatides, kus võideti auhindu.

Viited
------

1. ↑  Urvaste ja Valga Jaanikese Kooli direktoriks saab Jaanika Käst. Lõuna-Eesti Postimees 24. mai 2018.
2. ↑  Valga Jaanikese Kooli koduleht
3. ↑  Valga Jaanikese Kooli põhimäärus (2011).
4. ↑  Valga Jaanikese Kooli koduleht
5. ↑  Valga Jaanikese kooli õpilaste looduslaager Ähijärvel SA Keskkonnainvesteeringute Keskuse koduleht. Vaadatud 02.06.2019.
6. ↑  Maailmamängudelt tagasi ootasime teid EO Eesti Ühenduse koduleht. Vaadatud 02.06.2019.
Peeter Lorents 2016. aasta teaduskommunikatsiooni konverentsil võtmas vastu teaduse populariseerimise auhinda
**Peeter Lorents** (sündinud 25. septembril 1951) on eesti matemaatik ja poliitik, alates 1. augustist 2017 kuni 1. aprillini 2018 Tallinna Tehnikaülikooli IT Kolledži direktor.

Ta on õppinud Tallinna Muusikakeskkoolis, lõpetas aastal 1971 Nõo Keskkooli. Ta on õppinud Tartu Ülikooli matemaatikateaduskonnas, kuid lõpetas aastal 1974 kaugõppe teel Tallinna Pedagoogilise Instituudi (töötades aastatel 1972–1974 õpetajana Valgjärve 8-klassilises koolis).

Tema uurimisvaldkonnaks on olnud matemaatiline loogika.

Aastal 1980 kirjutas ta alla 40 kirjale.

Ta oli VII Riigikogus Koonderakonna Ühenduse fraktsiooni esimees 18. veebruarist 25. oktoobrini 1993.

Ta valiti Koonderakonna ja Maarahva Ühenduse ridades 1995. aastal VIII Riigikogusse.

Tunnustus
---------

* 2006 Riigivapi IV klassi teenetemärk

Teosed
------

Ta on avaldanud järgmised raamatud:

* *Hulgad, valemid, algoritmid*
* *Informaatika teoreetilised alused*
* *Keel ja loogika*
* *Süsteemide maailm*
* *Süsteemse käsitluse alused*

Viited
------

1. ↑  "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 30. detsember 2013. Vaadatud 16. mail 2012.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Tsitaadid Vikitsitaatides: **Peeter Lorents** |

* Peeter Lorents Eesti Teadusinfosüsteemis Muuda Vikiandmetes
Leoš Janáček koos abikaasaga 1881. aastal
**Leoš Janáček** [l'eoš j'anaatšek] (ristinimega **Leo Eugen Janáček**; 3. juuli 1854 Hukvaldy – 12. august 1928 Ostrava) oli tšehhi helilooja, muusikateoreetik, folklorist ja pedagoog. Antonín Dvořáki ja Bedřich Smetana kõrval on ta tuntuim tšehhi helilooja.

Kuni 1895. aastani süvenes ta peamiselt rahvamuusika uurimisse. Tema varajane helilooming on saanud mõjutusi selliseilt kaasaegseilt nagu Antonín Dvořák. Hilisemais teoseis võib kohata originaalset rahvaviiside ja modernse helikeele sünteesi, mille varaseimaks näiteks on ooper "Jenůfa" (esietendus 1904 Brnos). "Jenůfa" edu Prahas 1916. aastal avas Janáčekile tee maailma suurtele ooperilavadele. 

Kokku kirjutas Janáček üheksa ooperit, vokaalsümfoonilisi teoseid, sümfoonilise rapsoodia "Tarass Bulba" (1918) jm.

Teoseid
-------

### Ooperid

* "Šárka" (1887)
* "Počátek Románu" ("Romaani algus", 1894)
* "Její pastorkyňa" ("Tema võõrastütar", tuntud pealkirjaga "Jenůfa", 1904)
* "Osud" ("Saatus", 1904)
* "Výlety páně Broučkovy" ("Härra Broučeki reisid", 1920)
* "Káťa Kabanová" ("Katja Kabanova", 1921)
* "Příhody lišky Bystroušky" ("Kaval rebaseke", 1924)
* "Věc Makropulos" ("Makropoulose juhtum", 1926)
* "Z mrtvého domu" ("Surnute majast", 1927)

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Leoš Janáček** |

* Leoš Janáčekile pühendatud veebisait (Gavin Plumley)
* Editio Janáček
**Tracy Marrow** (esinejanimega **Ice-T**; sündinud 16. veebruaril 1958 Newarkis New Jerseys) on USA rokkmuusik, räppar ja näitleja. 

Tracy Marrow sündis Newarkis. Tema ema suri südamerabandusse, kui Tracy käis kolmandas klassis. Kui ta oli 12-aastane, suri ka ta isa südamerabandusse. Tracy läks elama oma tädi juurde Los Angelesse.

Ta on bändi Body Count solist, kes küll üllatas 2006. aastal albumiga "Murder 4 Hire: Will Kill For Money" ja sooloalbumiga "Gangsta Rap", kuid sellist edu, nagu oli ta kogenud 1980. aastate keskel ja 1990. aastatel, need albumid siiski ei toonud.

Tema tuntuim näitlejaroll on detektiiv Odafin Tutuola osa telesarjas "Seaduse nimel".

1990. aastatel tekitas suurt poleemikat tema laul "Cop Killer", mis rääkis sellest, et Ameerika politseinikud on liiga jõhkraks muutunud. Ice-T on räpis elav legend ja tema sõnum on alati olnud tugev. Mõnikord peetakse teda parimaks räppariks üldse ning tema hüüdnimi on *the father of the gangsta rap* (gängstaräpi isa). Ice-T on räppinud nüüdseks[*viide?*] juba 35 aastat.

Albumid
-------

* Rhyme Pays (Sire/Warner, 1987)
* Power (Sire/Warner, 1988)
* The Iceberg/Freedom of Speech...Just Watch What You Say (Sire/Warner, 1989)
* OG: Original Gangster (Sire/Warner, 1991)
* Home Invasion (Priority, 1993)
* VI - Return of the Real (Priority, 1996)
* The Seventh Deadly Sin (Coroner, 1999)

Välislingid
-----------

* Ice-T ametlik koduleht (*inglise keeles*)
* Ice-T andmekogus IMDb (inglise)
* Ice-T Twitteris Muuda Vikiandmetes
* Ice-T on the Music-Map
* on BandNext
* Discography at discogs.com
Peeter Laud 2011. aastal
**Peeter Laud** (sündinud 6. aprillil 1977) on eesti vaimulik muusik ja arvutiteadlane, kes tegeleb programmeerimiskeele teooriate ja krüptoloogiaga.

Ta lõpetas 1997. aastal Tartu Ülikooli informaatika erialal ja sai 1998. aastal samas magistrikraadi. 2002. aastal kaitses ta Saarimaa Ülikoolis Saksamaal doktoritöö teemal "Computationally Secure Information Flow" ("Arvutuslikult turvaline infovoog") ja sai inseneriteaduste doktorikraadi. 

Peeter Laud töötab alates 1998. aastast Cybernetica AS-is, kus algul oli teadur, 2002–2008 vanemteadur, 2008–2021 Infoturbeinstituudi teadusdirektor ning aprillist 2021 on ta taas vanemteadur. 

1999–2000 oli ta Saarimaa Ülikooli teaduslik töötaja, 2002–2012 Tartu Ülikooli erakorraline teadur, vanemteadur, dotsent, professor, alates 2019 on Tartu Ülikooli külalisprofessor. 

Tema peamised uurimisvaldkonnad on programmide, protokollide, suurte süsteemide turvalisus ja privaatsus – analüüs ja konstruktsioonid; diferentsiaalprivaatsus ja turvalised ühisarvutused. 

Ta on juhendanud 4 doktori- ja 15 magistritöö kirjutamist. 

Ta laulab EELK Tartu Maarja koguduse juures tegutsevas vaimuliku muusika ansamblis Stella Caeli.

Tunnustus
---------

* 2003 – Euroopa programmeerimiskeelte ja -süsteemide (EAPLS) auhind parima artikli eest kobarkonverentsil ETAPS '03
* 2011 – Parima artikli auhind (infosüsteemide alal) konverentsil ACM Symposium on Applied Computing
* 2011 – Vabariigi Presidendi kultuurirahastu Noore teadlase preemia

Välislingid
-----------

* Peeter Laud Eesti Teadusinfosüsteemis Muuda Vikiandmetes
* "Arvutiteadlane Peeter Laud sai presidendilt noore teadlase preemia" ERR, 19. detsember 2011