recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Jaan Nebokat** (ka **Jaan Nebocat**; 24. august (ukj 5. september) 1844 Martna, Läänemaa – 2. september (ukj 15. september) 1908 Riia) oli eesti kooliõpetaja, sõnastike ja õpperaamatute autor ning ajakirjanik.

Elulugu
-------

Jaan Nebokat oli kõrtsmiku poeg.

1864–67 õppis Nebokat Kuuda Õpetajate Seminaris. 1867–70 ja 1878–82 töötas ta samas õpetajana (õpetades eesti keelt uues kirjaviisis), 1871–78 Siberi asundustes rändköster, 1882–91 Riias eestikeelse põllumajandusliku nädalalehe Kündja vastutav toimetaja, ühtlasi (kuni surmani) L. Schnakenburgi kirjastuse ning Liivimaa talurahvaasjade komisjoni tõlk.

Nebokat koostas kooli- ja sõnaraamatuid ning ühe esimestest vene keele õpikutest Eestis, samuti andis ta eesti keele uues kirjaviisis välja "Dr. Martin Lutheruse veikese katekismuse biiblisalmidega" (Tallinn, 1869). Kündjas avaldas ta nõuandeid põllu- ja majapidamisest, kultuuri- ja haridusloolisi kirjutisi jm. Siberi reisikirjas valgustas Nebokat muuhulgas ka sealsete eestlaste haridus- ja majandusolusid. Lisaks teatas ta ajakirjanduses kavatsusest koostada eestikeelne "Üleüldine teaduste sõnaraamat", mis jäi aga teostamata.

Teoseid
-------

* Venekeele Grammatika kõnelemistega. Rakvere, 1872
* Piibli Atlas. Tallinn, 1872
* Pildid Pohla sõjast 1863. Tartu, 1874
* Kakskümmend seitse tuhat versta Siberis. Tallinn, 1879
* Üleüldine Maailma ajaraamat. Kokkupandud 1877. aastal väljaantud kooliministeeriumi õpetusplaani järel. Riia, Tartu, 1882
* "Kündja" Eesti keeleõpetus nenda kui Eestikeelt Kesk-Eestimaal räägitakse. Tartu, Riia, 1884
* Saksa-Läti-Vene-Eestikeele kooli sõnaraamat. Tartu, Riia 1885, 2. trükk 1899
* Õnnetumate aitamine, kuni arst tuleb. Tartu, Riia, 1886
* Eesti-Saksakeele Sõnaraamat. Tartu, Riia, 1889

Viited
------

1. 1 2 3 4  Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide, lk 24

Kirjandus
---------

* Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide
* Eesti biograafiline leksikon. Tartu, 1926–1929, 335
* EE 14, 320
* Eesti kooli biograafiline leksikon. Tallinn, 1996, 161
* Eesti kirjarahva leksikon. Tallinn, 1995, 370-371
* Eesti kirjanike leksikon. Tallinn, 2000, 369
* Neumann, M. Kuuda Seminar ja tema kasvandikud. Tallinn, 1928

 *Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.*
**Agu Saar** (15. mai 1942 Paide – 31. detsember 2020) on Eesti füüsik.

Elulugu
-------

Agu Saar oli teenistujate poeg.

Ta lõpetas 1960 Tartu 1. Keskkooli ja 1965 Tartu Riikliku Ülikooli füüsika osakonna. 1974 sai ta füüsika-matemaatikakandidaadiks väitekirjaga "Исследование взаимодействия ультрамягкого рентгеновского излучения с хлоридами металлов". Ta oli 1966–68 TRÜ üldfüüsika kateedri vanemlaborant, 1968–72 Eesti NSV TA Füüsika ja Astronoomia Instituudi (FAI) vaneminsener, 1972–73 FAI nooremteadur, 1973–79 Eesti NSV TA Füüsika Instituudi (FI) nooremteadur, 1979–97 vanemteadur, aastast 1997 Tartu Ülikooli FI röntgenspektroskoopia labori vanemteadur.

Teadustöö
---------

Uurimisvaldkond: tahkisefüüsika. Ta on tegelenud eksperimentaaluuringutega ultrapehme röntgenikiirguse spektroskoopia alal, täiendanud ja ehitanud vastavat aparatuuri, rakendanud uusi uurimismetoodikaid, nt laserplasma kasutamist pehme röntgenikiirguse allikana. Tema olulisimad tulemused tahkisefüüsikas on seotud kiiritusdefektide olemasolu tuvastamisega ja laengukandjate transpordikarakteristikute määramisega ioonkristallides. Ta uuris Lundi Ülikooli MAX-laboris sünkrotronkiirgusega tekitatud sisekatte elektronergastuste lagunemist ioonkristallides resonantsergastusega Auger'- ja elektrospektroskoopia meetodil. Ta tegi kindlaks röntgeneksitonide olemasolu ioonkristallide (LiF, NaF) K-neeldumisspektrites eksitoni kiirgusliku lagunemise ja Auger' spektrite põhjal. Ta oli Eesti Füüsika Seltsi asutajaliige. Tal on üle 50 teadustrükise ja 1 autoritunnistus.

Tunnustus
---------

* 2012 Tartu Ülikooli medal

* 2017 Tartu Ülikooli aumärk

Teoseid
-------

* Создание центров окраски в кристаллах КСl ультрамягкими рентгеновскими лучами (kaasautor M. Elango). // Физ. твердого тела 12 (1970) 10
* Излучательный распад экситона у К-края Li+ в LiF (kaasautorid M. Elango, A. Maiste). // Письма в ЖЭТФ 18 (1973) 3
* Thermoluminescence light sum storage in NACl:Ag by ultrasoft X-rays (kaasautor). // J. of Luminescence 14 (1976) 5–6
* Autoinonization phenomena involving the 2p5-3d configuration of argonlike ions in ionic solids (kaasautor). // Phys. Rev. B 47 (1993) 18
* 2p-3d resonant Auger scattering by K+ ions of KMnF3 without the influence of the crystal- field splitting (kaasautor). // Phys. Rev. B 51 (1995) 5
* Core excitons in Na K photoabsorbtion of NaF: resonant Auger spectroscopy (kaasautor). // Phys. Rev. B 64 (2001) 23
* Resonant inelastic X-ray scattering at the F 1s photoabsorbtion edge in LiF: Interplay of excitonic and conduction states, and Stokes` doubling (kaasautor). // Phys. Rev. B 70 (2004) 20.

Viited
------

1. 1 2 3 4  Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide
2. ↑  "Tartu Ülikooli medali kavalerid". *Tartu Ülikool*. Vaadatud 5.12.2022.
3. ↑  "Tartu Ülikooli aumärgi kavalerid". *Tartu Ülikool*. Vaadatud 9.12.2022.

Kirjandus
---------

* *Eesti teaduse biograafiline leksikon.* 3. köide: *N–Sap* TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013

Välislingid
-----------

* Agu Saar Eesti Teadusinfosüsteemis Muuda Vikiandmetes

 *Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.*
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib rahvast; linna osa kohta vaata artiklit Agul* |

---

**Agulid** (endanimetus *агулар*) on rahvas Dagestanis. Kõnelevad aguli keelt, mis kuulub dagestani keelte lesgi-samuri ehk kagurühma. 2010. aasta rahvaloenduse andmetel elas Venemaal 34 160 aguli,, neist Dagestanis 28 054 (0,96% elanikkonnast).

Eestis elas 2011. aasta rahvaloenduse andmetel 2 aguli, mõlemad Tallinnas.

Agulide asualad paiknevad Dagestani kaguosas mäestikualades. Agulide põhiline tegevusala on olnud loomakasvatus. Karmide looduslike tingimuste tõttu on maaviljelus olnud teisejärguline.

Agulid on islamiusulised (sunniidid). Islami võtsid nad vastu 15.–18. sajandil. Enne seda olid nad kristlased ja vähesel määral ka judaistid.

Aguli kirjakeel loodi alles 1990. aastal. Kuni 1952. aastani õppisid aguli lapsed koolis lesgi keeles, alates 1953. aastast toimub õppetöö vene keeles. 2010. aasta rahvaloenduse andmetel valdas aguli keelt Venemaal 28 054 inimest.

Viited
------

1. ↑  "Arhiivikoopia". Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 6. september 2018. Vaadatud 6. juulil 2013.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
2. ↑  "Arhiivikoopia" (PDF). Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 24. september 2015. Vaadatud 6. juulil 2013.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
3. ↑  Päring Statistikaameti andmebaasist
4. ↑  "Arhiivikoopia" (PDF). Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 27. jaanuar 2021. Vaadatud 6. juulil 2013.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)

Välislingid
-----------

* Agulid Vene Impeeriumi rahvaste punases raamatus
**Planeering** on vastavalt planeerimisseaduse nõuetele koostatud ja kehtestatud maakasutus-, ehitus-, keskkonna- ja arengutingimusi seadev dokument. Planeerimisseaduse järgset planeerimist kutsutakse ka ruumiliseks planeerimiseks. Selline tegevus on planeerimisseaduse tähenduses on demokraatlik, erinevate elualade arengukavasid koordineeriv ja integreeriv, funktsionaalne, pikaajaline ruumilise arengu kavandamine, mis tasakaalustatult arvestab majandusliku, sotsiaalse ja kultuurilise keskkonna ning looduskeskkonna arengu pikaajalisi suundumusi ja vajadusi.

Eestis koostatakse seaduse järgi nelja liiki planeeringuid.

Planeeringuliigid
-----------------

Planeeringud planeerimisseaduse järgi on:

* üleriigiline planeering,
* maakonnaplaneering,
* üldplaneering,
* detailplaneering.

Üldisemad planeeringud (üleriigiline planeering, maakonnaplaneering) on suunavad. Neis antud suuniseid võetakse arvesse täpsemate planeeringute koostamisel (nt maakonnaplaneeringu koostamise aluseks on üleriigiline planeering, üldplaneeringu aluseks maakonnaplaneering). Üldplaneering on hajaasustuses projekteerimistingimuste väljastamise aluseks ja annab juhised detailplaneeringute koostamiseks. Detailplaneering on projekteerimise aluseks tiheasustuses või detailplaneeringu kohustusega aladel ja juhtudel.

Üleriigilise planeeringu koostamist korraldab Siseministeerium ja maakonnaplaneeringute koostamist maavanem. Kohalik omavalitsus korraldab projekteerimise, ehituse ja maakasutuse aluseks olevate üld- ja detailplaneeringute koostamist.

Vaata ka
--------

* Planeerimine
* Territoriaalne planeerimine

Viited
------

1. ↑  Planeerimisseadus

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Planeering**
 |

* Siseministeeriumi planeeringute osakond
* Põhjalikum ülevaade erinevatest planeeringutest: käsiraamat "Soovitused üldplaneeringu koostamiseks", toimetaja Lass. K, Autorid: Lass. K, Palginõmm. V, Muiso. M jt; Keskkonnaministeerium, Tallinn, 2000
* Artiklid planeerimisest ajalehes Sirp 27/03/2009, Volkov. I, Hiob. M ja Komissarov. K
* "Kvaliteetne planeering on teadliku arengu suunamise vahend", Lass. K, Keskkonnatehnika, 8/2009.
* "Kehtivate planeeringute ülevaatamine ja toimivuse tagamine", Lass. K, Keskkonnatehnika, 1/2010
* "Jalgsi, rongi või jalgrattaga?" – intervjuu Groningeni ülikooli ruumiteaduste instituudi planeeringute osakonna professori Gregory Ashworthiga, ajaleht Sirp 29/04/2011, Pakosta. L
Akantusmotiividega kaunistatud altar Tallinna Rootsi-Mihkli kirikus
**Joachim Armbrust** on 17. sajandi lõpul ja 18. sajandi algul Tallinnas töötanud skulptor ja puunikerdaja.

Eluloolist
----------

Joachim Armbrust saabus 1691. aastal Stockholmist Narva, et aidata skulptoril ja kiviraiduril Johann Georg Heroldil nikerdada Narva Jaani kiriku pinki. Kuid meistrite tüli ja kohtuprotsessi tõttu ei saanud Armbrust Narva linna vabameistrina jääda. Tüli põhjuseks olnud Armbrusti kõrge eneseteadlikkus, proklameerides puuskulptuuri mitte lihtsalt käsitööks, vaid üheks vabadest kunstidest. Narvast lahkunud Armbrust läks Tallinna, palus seal luba vabameistrina tegutseda ja Tallinna magistraat rahuldas tema palve. Tuleb märkida, et Armbrust saavutas oma vabaduse tänu Christian Ackermanni sissetallatud rajale, kes sai Tallinnas vabameistriks u. 20 aastat varem gildide ja all-linna seaduste mõjupiirkonnast lahkumisega.

Joachim Armbrust tegutses Tallinnas vähemalt 13 aastat. 1692. aastal sai ta raelt tellimuse lõpetada Elert Thiele alustatud Tallinna raekoja raesaali nikerdfriis. Töö lõpetas ta 1696. aastal, kusjuures nikerdfriisi ühel väiksemal paneelil on kujutatud peitliga meistrit ennast kahe tiibadega inglipea vahel. Järgmisel aastal valmis Armbrusti käe all ka Rootsi-Mihkli kiriku epitaafretaabel, mis on kõrvutatav stiilipuhtuse poolest toomkiriku altariga, mõlemaid iseloomustab kõrgbarokile iseloomulik suurejooneline lihtsus. Armbrustile on omistatud ka 1700. aastatel valminud Tallinna Niguliste kiriku ehisseina väärispaneelid, mis jäi arvatavasti tema üheks viimaseks tööks (teos on hävinud).

Armbrusti stiiliga Rootsi-Mihkli kiriku epitaafretaabli ja Niguliste kiriku väärispaneelide valmimise vahel 1697.–1700. aastail seostatakse Eesti Rahva Muuseumi kogudesse 1939. aastal jõudnud barokset akantusornamendiga ehisseina.

Viimased andmed Armbrusti Tallinnas oleku kohta pärinevad 1705. aastast. Tõenäoliselt jagas Joachim Armbrust paljude toonaste tallinlaste saatust ning suri 1710. aastal katku.

Viited
------

1. ↑
2. ↑
3. ↑  E. Mikko. Ühe altari muuseumisse sattumise lugu…ja salapärane mees peitliga. - Eesti Rahva Muuseumi ajaveeb
Ignimbriit
**Ignimbriit** on lõõmpilvest väljasettinud püroklastidest moodustunud vulkaaniline kivim.

Kivimi nimetas 1935. aastal nii Uus-Meremaa geoloog Peter Marshall. Algul nimetati ignimbriidiks vaid tulikuumade püroklastide kokkukleepumisel või "keevitumisel" tekkinud kivimit (eesti keeles on kasutatud ka terminit "keevistuff"). Tänapäeval sellist piirangut enam ei ole ning ignimbriidiks nimetatakse kõikvõimalikke lõõmpilvest ehk püroklastilisest voolust maha jäänud kivistunud setteid. Ignimbriiti kirjeldati esimest korda Alaskal Katmai vulkaani juures.

Ignimbriit võib olla mitmesuguse keemilise koostisega. Teada on nii basaltseid kui ka ränirikkaid rüoliitse koostisega ignimbriite. Ignimbriidist moodustuvad **ignimbriitkatted**, mille pindala võib ulatuda tuhandetesse ruutkilomeetritesse. Kõige suurema pindalaga ignimbriitkatted moodustuvad tavaliselt datsiitse ja rüoliitse koostisega ignimbriidist. Selliste ignimbriitkatete tekkimine on seotud väga võimsate plahvatuslike vulkaanipursetega. Näiteks 28 miljoni aasta eest moodustus praeguse USA Colorado osariigi alal 4800 km³ mahuga kivimkeha, mida tuntakse Fish Canyoni tufina. Selle purske käigus moodustus La Garita kaldeera. Ajaloolise aja võimsaim vulkaanipurse on Indoneesias 1815. aastal toimunud Tambora purse, mis tekitas 30 km³ vulkaanilist materjali.

Viited
------

1. ↑  Best, Myron G. (2002). Igneous and Metamorphic Petrology (2. trükk). Wiley-Blackwell. Lk 271. ISBN 1405105887
2. ↑  Rast, Horst. (1988). Vulkaanid ja vulkanism. Tõlge saksa keelest: Alfred Reier. Valgus. Lk 51.
3. ↑  Jackson, J. A. (1997). Glossary of Geology (4. trükk). Alexandria, Virginia: American Geological Institute. Lk 319. ISBN 0922152349
4. ↑  Tilling, Robert I. (2007). Ignimbrite. Entsüklopeedias McGraw-Hill Encyclopedia of Science & Technology (10. trükk). McGraw-Hill. Köide 9 (I–LEV). Lk 20–21. ISBN 0071441433
Planica org
Planica hüppemägi
**Planica** on org ja suusahüppekeskus Alpides Sloveenia loodeosas, Kranjska Gora linna ja talispordikeskuse lähedal. Edelas ulatub org Triglavi rahvuspargi ja Tamari suusakeskuseni. 

Planica on põhiliselt tuntud suusahüpete võistluspaigana. Planicas asub üks maailma viiest lennumäest. Esimesed suusahüppevõistlused peeti seal juba 1930. aastatel. Suure hüppemäe ehitas Planicasse 1934. aastal Stanko Bloudek.

Esimese üle 100-meetrise hüppe Planicas tegi 1936. aastal Josef Bradl. Esimese üle 200-meetrise hüppe tegi lennumäelt 1994. aastal soomlane Toni Nieminen. Norra suusahüppaja Bjørn Einar Romøren hüppas 2005. aastal suusahüppe maailmarekordi 239 meetriga. Samal võistlusel hüppas Janne Ahonen 240-meetrise hüppe, kuid ei suutnud püsti jääda ja seepärast tema tulemust ametlikult rekordina ei kinnitatud. Praegune mäe rekord kuulub 2019. aastast 252,0 meetriga jaapanlase Ryōyū Kobayashi nimele. Seni pikima hüppe sellelt mäelt on sooritanud 2018. aastal Gregor Schlierenzauer, kes hüppas kvalifikatsioonis 253,5 m, kuid puudutas maandumisel kätega maaad.

Välislingid
-----------

* Planica koduleht
**Azatbek Asanbekovitš Omurbekov** (vene keeles *Азатбек Асанбекович Омурбеков*, kirgiisi keeles *Азатбек Асанбекович Өмүрбеков*, sündinud 17. september 1983) on kirgiisi rahvusest Venemaa ohvitser, keda süüdistatakse juhtivalt osalemises 2022. aastal Ukrainas Butšas toimunud massimõrvas.

Elulugu
-------

Sündis 1983. aastal Kõrgõzstanis Žanak Koš-Dobo külas Aksõiski rajoonis Džalal-Abadski oblastis.[*viide?*] Tema isa, KGB polkovnik Asan Omurbekov, teenis kogu elu sõjaväes, sealhulgas valvas peaaegu 10 aastat Kõrgõzstani piiri. Tema vend Askarbek Omurbekov on Venemaa FSB alampolkovnik.

2022. aastal Ukraina sõjas juhtis Venemaa 64. motoriseeritud laskurbrigaadi luurepataljoni, mis okupeeris Kiievi eeslinna Butša. Seal toime pandud massimõrvade eest andis lääne ajakirjandus talle nime "Butša timukas".

18. aprillil andis Vladimir Putin 64. motoriseeritud laskurbrigaadile kaardiväebrigaadi aunimetuse. 22. aprillil kiitis Venemaa kaitseministeerium "Azatbek Omurbekovi kangelaslikku tegevust Venemaa relvajõudude erioperatsiooni ajal Ukraina denatsifitseerimiseks." Talle anti polkovniku auaste.

21. aprillil 2022 kehtestas Ühendkuningriik talle viisa- ja majandussanktsioonid.

Viited
------

1. ↑
2. ↑  Командира российской бригады, которая убивала в Буче, повысили в звании
3. ↑
4. ↑
5. ↑
Trubaduur Cercamon, vanima teadaoleva itku autor
***Planh*** (oksitaani keeles [ˈplaɲ] 'kaebus', 'itk'; sama tähendusega on ladina keeles *planctus*, millest on sõna arvatavasti tuletatud), eestikeelses kirjanduses **itk** on üks trubaduuriluule žanre, lüüriline leinalaul konkreetse isikuga seoses, kes võis olla mõni silmapaistev isik, patroon, sõber või daam.

Kirjeldus
---------

Itku peamised elemendid on leina väljendamine, lahkunu ülistamine ja palve tema hinge eest. Konventsionaalse pealispinna all väljenduvad selles žanris sageli sügavad tunded.

Itk on lähedane sirventeesile, kuna mõlemad olid tavaliselt kontrafaktuursed, st kirjutati olemasolevatele meloodiatele, jäljendades mõnikord isegi algse laulu riimisid. Samas on üks tuntud itk, Gaucelm Faiditi kaebus kuningas Richard Lõvisüdame surma puhul 1199. aastal, loodud koos originaalmuusikaga.

Elisabeth Schulze-Busacker eristab kolme tüüpi leinalaule: "moraliseeriv itk", milles leina väljendamine juhib välja ühiskonnakriitikani; "tõeline itk", milles on keskel kohal isiklik lein; ja "õukondlik itk", milles jutustatakse isiku surma mõjust õukonnas. Itkus teatatakse isiku surmast lihtsa sõnapaariga "es mortz" ('on surnud'), 13. sajandil oli nende sõnade paiknemine luuletuses rangelt kindlaks määratud ja need pidid asuma esimese salmi seitsmendas või kaheksandas reas. Trubaduur võis kaevelda oma patrooni surma pärast, kuid asjaolu, et itkudes kiitsid nad harva oma patroonide järeltulijat, võib anda märku leina siirusest ja mitte pelgalt majanduslikest kaalutlustest.

Teada on 44 itku ajavahemikust 1137–1343. Varaseim neist on Cercamonilt Akvitaania hertsogi Guillaume X d'Aquitaine'i surma puhul 1137. aastast. Hiliseim on anonüümse autori loodud itk Napoli kuninga Roberto mälestuseks 1343. aastast.

Viited
------

1. ↑  T. Siitan. Keskaja muusika aastani 1300. Tallinn, 1989
2. 1 2 3  Planh/Complainte. - Routledge Revivals: Medieval France (1995): An Encyclopedia. Ed. William W. Kibler, Grover A. Zinn. Taylor & Francis, 2017
3. 1 2  H.J. Chaytor. The Trobadours. - Project Gutenberg EBook
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel on 1634-1698 elanud vaimulikust; umbes 1530-1598 elanud vaimuliku kohta vaata Joachim Balck* |

---

**Joachim Georg Bal(e)cke** (1634 Parchim – 4. juuli 1698 Haljala) oli Eesti vaimulik.

Balecke sündis Parchimis (praeguse haldusjaotuse järgi Ludwigslust-Parchimi kreisis, Mecklenburg-Vorpommerni liidumaal). Ta õppis (immatrikuleeriti 10. juunil 1648) Wittenbergi ülikoolis. Ordineeriti 14. veebruaril 1672 õpetajaks.

Ta oli aastatel 1672–1698 Haljala Püha Mauritiuse koguduse õpetaja.

Ta oli piiskop Jacob Helwigi aastal 1680 välja antud teose *De officio Christi theses theologicae. Proponente et dirigente Jac. Helwigio* (Reval 1680) üks kolmest autorist (koos pastorite Johann Heinrich Heerwageni ja Anton Heidrichiga). Lisaks võttis ta osa eestikeelse Uue Testamendi tõlkimis- ja redigeerimistööst 6. juunil 1684 Toompea tulekahjus hävinenud osade taastamisel (tõlkis Luuka evangeeliumi eesti keelde).

Isiklikku
---------

Tema väimees Salomo Heinrich Vestring oli Toris ja Pärnus pastoriks ning vaimulik kirjamees.

Viited
------

1. ↑  Liivi Aarma Põhja-Eesti vaimulike lühielulood 1525-1885 Tallinn 2007
Ayumu Iwasa (2022)
**Ayumu Iwasa** (jaapani keeles 岩佐 歩夢 *Iwasa Ayumu*; Osaka, 22. september 2001) on Jaapani võidusõitja, Red Bull Junior Teami liige ja Prantsusmaa Vormel 4 Meistrivõistlustel võitja 2020. aastal.

Karjäär
-------

### Kardisõit

Iwasa alustas kardiga võidusõitu 2005. aastal Jaapanis, kuid konkurentsivõimelisel tasemel alustas alles 2014. aastal. Jaapanis osales ta 2015. aastal Suzukas Yamaha-SS kardisõidu meistrivõistlustel ning tuli hiljem ka x-30 klassi meistriks.

### Vormel 4

Aastatel 2017–2018 osales Iwasa mitmel Vormel 4 meistrivõistlustel, nagu Jaapani Vormel 4 Meistrivõistlustel või Asian Formula Renault Series, koos Shinji Sawada, Chia Wing Hoongi, Ni Weiliangi, Daniel Cao ja Daniel Luga. Tema esimene täishooaeg autorallis. Suzuka Racing School Single Seater Series 2019. aastal, kus ta võidab tiitli. 2020. aastal pääseb Iwasa Prantsusmaa Vormel 4 Meistrivõistlustel, kus ta võidab tiitli, võttes kokku viis pole positsiooni, üheksa võitu ja 15 poodiumit. Ta valiti Honda Junior Driveriks ehk aasta parimaks nooreks Jaapani sõitjaks.

### Vormel 3

2021. aastal valiti Hitech Grand Prix Iwasa koos Roman Staněki, Reece Ushijima ja Roy Nissanyga Aasia Vormel 3 Meistrivõistlustel võistlema. Iwasa näitab suurepärast tulemuste ühtlust, jõudes punktidesse kolmteist korda ja puudutades kahel korral poodiumit; lõpetab meistrivõistlused üldarvestuses kaheksandana ja võidab algajatele mõeldud arvestuse.

Samal aastal kinnitas Hitech Iwasa koos Red Bull Junior Teami kuuluva Jak Crawfordi ja Roman Staněkiga FIA Vormel 3 Meistrivõistlustel. Hungaroringi esimeses sõidus lõpetab ta Lorenzo Colombo järel teisena, kuid pärast autasustamist karistatakse Itaalia sõitjat ja võit läheb Iwasale. Ta võitis Hollandis oma kategooria teise poodiumi, saavutades Arthur Leclerci ja Logan Sargeanti järel kolmanda koha. Hooaja lõpetab ta üldarvestuses 12. kohal ja sarja uustulnukate seas neljandal kohal.

### Vormel 2

Iwasa osaleb DAMS-i meeskonnaga Yas Marina ringrajal hooajajärgsetel Vormel 2 testidel. Hiljem kinnitab Prantsusmaa meeskond Iwasa 2022. aasta hooajaks koos Roy Nissanyga. Pärast mõningaid häid tulemusi saavutas ta Kataloonia sprindisõidul kategooria esimese poodiumikoha.

Välislingid
-----------

* Ayumu Iwasa, aadressil driverdb.com, DriverDB AB. (inglise keeles)
**Muhammad Azim ud-Din I** (araabia keeles: مُحَمَّدعلیم الدین‎‎, jaava keeles:محمدعلیم الدیند , Muhammad Alimuddin; kristlik ristinimi: Don Fernando de Alimuddin) oli Sulu sultan aastatel 1735–1748. 

Jesuiidi misjonäride tegevuse tulemusena näitas sultan Alimuddin nende vastu üles heatahtlikkust ja lasi end aastal 1750 katoliiklaseks ristida – temast sai Sulu kuningas Ferdinando I. Siiski tuli tal silmitsi seista oma sugulaste ja kaasmaalaste vastuseisuga ning – mis sai veelgi otsustavamaks – ta sai tunda Hispaania võimude halvustavat suhtumist, kes ta üsna varsti pärast seda vahistasid ja vangi panid. Kui sultan taas vaba oli ja oma trooni (Briti sõjasalkade abil) tagasi sai, eelistas ta peale seda hakata džihaadi eestvõitlejaks nimega „Amir ul Muminin" ([muhameedlaste] issandale ustav) ja on Tausugi rahva hulgas tänaseni selle nimega tuntud. Nii Alimuddin kui ka tema poeg sultan Israel seisid silmitsi kasvava ebakindlusega Sulu sultanaadis, mida võimendas väljastpoolt tulev kolonisaatorite surve. Nende valitsusajast alates katkestati võimu traditsiooniline järjepidevus poliitilistel põhjustel mitmel korral. Sel ajal tõusid esile mitmed „antisultanid", kelleks olid dünastia noorema haru liikmed, isegi sugulusperede liikmed – kuid samal ajal aitasid need kõrvalekalded seaduspärastada dünastia doktriini ja muuta seadusliku troonipärimisõiguse lineaarsemaks.

Välislingid
-----------

* Randy David "The sultan who became Christian" Philippine Daily Inquirer, 9. märts 2013
Hetk 2005. aasta Roueni 24 tunni võidusõidust
**Roueni 24 tunni võidusõit** (prantsuse keeles *24 Heures motonautiques de Rouen*) on veemotospordi kestvusvõistlus, mis toimub igal aasta alates 1964. aastast Prantsusmaal, Seine-Maritime'i departemangus, Roueni linnas Seine'i jõel.

Seda on võrreldud võidusõiduautode Le Mansi 24 tunni võidusõiduga ehk siis Roueni võidusõit on "Le Mans vee peal".

Võistluse korraldaja on Prantsusmaa Veemoto Liit (FFM), see toimub Rahvusvaheline Veemoto Liidu egiidi all. Võistluse rekord on 1993. aastast 24 tunni jooksul läbitud 3 182 km (võistlusklassi pole teada). Alates 2018. aastast sõidetakse kahes võistlusklassis, 2020. aastal jäeti võistlus ära.

Üldiselt on sõidetud paatide ja päramootoritega, mis meenutavad 850 cm3 vormelpaatide võistlusklassi (F-4). Võistkonnas on neli inimest ning need on klubi-, mitte riigipõhised – nt 2019. aastal võistlusklassi S-2 võitnud *Team Abu Dhabi* võistkonnas olid Shaun Torrente (USA; 2019. aasta Vormel 1 maailmameister), Rashed Al Qemzi (AÜE), Rashed Al Tayer (AÜE) ja Tullio Abbate (Itaalia).

Viited
------

1. ↑  Võistluse koduleht. Prantsuse keeles. *Vaadatud 30. mail 2021*

Välislingid
-----------

* Võistluse koduleht. Prantsuse keeles. *Vaadatud 30. mail 2021*
**Mequitta Ahuja** (sündinud 1976) on afroameerika maalikunstnik. 

Ahuja kaitses bakalaureusekraadi (BA) Hampshire College'is Amherstis, USA Massachusettsi osariigis 1998. aastal ning magistrikraadi (MFA) Illinois' Ülikoolis Chicagos 2003. aastal. Ta nimetab oma teoseid "automütograafiateks" ning selgitab nende sündi kui "identiteediloomeprotsessi, milles loodus, kultuur ja isiklik sekkumine omavahel segunevad". Ta kujutab sageli avaraid abstraktses laadis maastikke, millel on kujutatud sõdalased, jumalannad ja muud fantastilised olendid. Tema teosed on pälvinud ülemaailmaset tähelepanu USA-s, Pariisis, Brüsselis, Berliinis, Indias ja Dubais. Ahuja pälvis 2011. aastal Tiffany Fondi auhinna, 2009. aastal Joan Mitchelli auhinna ning 2008. aastal Houston Artadia auhinna.

Viited
------

1. ↑  Wright, Cherilyn (2010). "Summer-Fall 2010 Usable Pasts: 2009-10 Artists in Residence: Mequitta Ahuja, Lauren Kelley, Valerie Piraino, The Studio Museum in Harlem, July 15 to October 24, 2010". *International Review of African American Art*. **23** (2): 36.
2. ↑  "Biography". Mequitta Ahuja: Automythography. Vaadatud 1. veebruar 2014.

Välislingid
-----------

* Mequitta Ahuja koduleht
**Joachim Jungiuse Teadusühing** (saksa keeles *Joachim-Jungius-Gesellschaft der Wissenschaften*) oli Saksamaa teadusselts, mis tegutses teaduskadeemiana eelkõige Hamburgis ja Schleswig-Holsteinis, alates 1990. aastast ka Mecklenburg-Vorpommernis.

Joachim Jungiuse Teadusühing asutati 1947. aastal Hamburgi Ülikooli juhtivteadlaste eestvedamisel. Oma nime sai ühing Joachim Jungiuse järgi.

Aastatel 1978–1982 ja 1996–1997 ja 1998–1999 oli Joachim Jungiuse Teadusühingu president Otto Kraus, saksa arhanoloog. Alates 2000. aastast oli teadusühingu president Kurt Pawlik, Austria ja Saksamaa psühholoog, Hamburgi Ülikooli emeriitprofessor.

Liikmeskond
-----------

 Carl Friedrich von Weizsäcker, Joachim Jungiuse Teadusühingu liige (1957)
Joachim Jungiuse Teadusühingu tuntumaid liikmeid oli saksa füüsik ja filosoof Carl Friedrich von Weizsäcker, kes valiti 1957. aastal korrespondentliikmeks ja kes aastatel 1957–1968 töötas Hamburgi Ülikoolis filosoofiaprofessorina.

Joachim Jungiuse Teadusühingu ainus auliige 2000. aastail oli ettevõtja ja filantroop Helmuth Greve (valiti 1988), kes koos abikaasa Hannelore Grevega (Tallinna Ülikooli audoktor) asutas Hamburgi arendus-, kultuuri- ja uurimisfondi.

### Eestiga seotud teadusühingu liikmed

* 1984 – Els Oksaar, Joachim Jungiuse Teadusühingu tegevliige (*Ordentliche Mitglieder*), hiljem emeriitliige (*Emeritierte ordentliche Mitglieder*), kes aastatel 1994–1995 oli teadusühingu asepresident

Tegevuse lõpetamine
-------------------

2004. aasta detsembris asutati Hamburgis Hamburgi Teaduste Akadeemia. Sellega seoses lõpetas Joachim Jungiuse Teadusühing 14. jaanuaril 2006 oma tegevuse ja andis enda varad üle samaaegselt asutatud Hamburgi Joachim Jungiuse Teadusfondile.

Viited
------

1. 1 2  Die Stiftung. jungius-stiftung.de
2. 1 2  Präsidium und Vorstand. jungius-gesellschaft.de
3. ↑  Korrespondierende Mitglieder. jungius-gesellschaft.de
4. ↑  Ehrenmitglied. jungius-gesellschaft.de
5. ↑  Hannelore Greve. tlu.ee
6. ↑  Ordentliche Mitglieder. jungius-gesellschaft.de
7. ↑  Satzung der Joachim Jungius-Stiftung der Wissenschaften zu Hamburg. jungius-stiftung.de

Välislingid
-----------

* Koduleht  (saksa keeles)
* Ordentliche Mitglieder Teadusühingu liikmete nimekiri kodulehel (saksa keeles)
Joachim Andersen 2019. aastal Lyoni Olympique'i särgis
**Joachim Christian Andersen** (sündinud 31. mail 1996 Solrød Strandis) on Taani jalgpallur, kes mängib keskkaitsjana Inglismaa Premier League'i klubis Crystal Palace ja Taani jalgpallikoondises.

Profikarjääri alustas Andersen Hollandi klubis FC Twente, mille meeskonnas debüteeris ta Hollandi kõrgliigas hooajal 2014–15.

2017. aasta augustis sõlmis ta lepingu Itaalia kõrgliiga klubiga Sampdoria.

2019. aasta juulis sõlmis ta viieaastase lepingu Prantsusmaa kõrgliiga klubiga Lyoni Olympique. Üleminekusumma oli 30 miljoni eurot, mis tegi temast Lyoni suurima ostu ja Taani kalleima jalgpalluri. Hooajal 2020–21 oli ta laenul Inglismaa kõrgliiga klubis Fulham.

2021. aasta juuli sõlmis ta viieaastase lepingu Crystal Palace'iga.

Taani jalgpallikoondises tegi Andersen debüüdi 15. oktoobril 2019 mängus Luksemburgi vastu. Ta kuulus Taani koondisse 2021. aasta Euroopa meistrivõistlustel.

Viited
------

1. ↑  "Crystal Palace sign Joachim Andersen from Lyon". theathletic.com. 27.7.2021. Vaadatud 11.8.2021

| * v
* r
Taani koondis  –  UEFA Euro 2020 |
| --- |
| 

* 1 Schmeichel
* 2 Andersen
* 3 Vestergaard
* 4 Kjær (c)
* 5 Mæhle
* 6 Christensen
* 7 Jensen
* 8 Delaney
* 9 Braithwaite
* 10 Eriksen
* 11 Skov Olsen
* 12 Dolberg
* 13 R. Skov
* 14 Damsgaard
* 15 Nørgaard
* 16 Lössl
* 17 Stryger Larsen
* 18 Wass
* 19 Boilesen
* 20 Poulsen
* 21 Wind
* 22 Rønnow
* 23 Højbjerg
* 24 Cornelius
* 25 Christiansen
* 26 M. Jørgensen
* Treener: Hjulmand

 | Taani |
**Hakassid** (endanimetus *тадарлар*, varasemad nimetused *Minussinski tatarlased*, *Abakani tatarlased*) on turgi rahvas, kelle peamine asuala on Venemaal Hakassias. 

2002. aasta rahvaloenduse andmetel elas Venemaal 75 622 hakassi, sealhulgas Hakassias 65 421 (11,98% Hakassia rahvastikust). 2010. aasta rahvaloenduse andmetel elas Venemaal 72 959 hakassi, neist Hakassias 63 643.

Eestis elas 2011. aasta rahvaloenduse andmetel 9 hakassi.

Enamik hakasse kõneleb turgi keelte hakassi-altai rühma kuuluvat hakassi keelt ning kakskeelsena ka vene keelt. 

Tuntud hakasse on Anatoli Ulturgašev.

Viited
------

1. ↑  "Arhiivikoopia". Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 6. september 2018. Vaadatud 16. juunil 2015.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
2. ↑  "Arhiivikoopia" (PDF). Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 24. september 2015. Vaadatud 16. juunil 2015.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
3. ↑  Päring Statistikaameti andmebaasist
Marmorjas veiseliha
**Marmorjas veiseliha** on liha, mis sisaldab mitmesugustes kogustes lihasesisest rasva, andes sellele marmoriga sarnase välimuse. Kuid seda liha hinnatakse üldjuhul mitte tema välimuse järgi, vaid õrna, tavalise veiseliha jaoks iseloomutu maitse järgi.

Marmorlus on lihasesisene rasv, mis koosneb polüküllastumata, monoküllastumata ja küllastunud rasvadest. See on veiseliha kvaliteedi iseloomustamisel peamine omadus ja oluline tegur veiseliha hinna määramiseks. Marmoreerida saab ainult veiseliha, kuigi petturid on suutnud naiivsetele ja mitteteadlikele inimestele müüa ka marmoriseeritud sea- või lambaliha.

Tootmine
--------

Marmoriseerimise astme määravad nii veise geneetika kui ka toitumine. Üldiselt on Wagyu tõugu veiste lihas parem marmoriseerimise tase kui teistel tõugudel. Marmoriseerimise eesmärgil kasvatatavate tõugude toitmisel lähtutakse tasakaalustatud toitumisest, tähtis on piisava süsivesikute, rasvade ja valgu koguse tagamine toidus. Sellisel täisväärtuslikul toitumisel on veiselihale väga positiivne mõju. Rasv muudab liha pehmemaks ja kergemini näritavaks, kuna selline liha sisaldab vähem lihaskiude ja kollageeni. See vähendab vajaliku närimise hulka, mis põhjustab toidu kiiremat lagunemist ja suuremat lõhna eraldumist. Uuringud on näidanud, et marmoriseeritud veiselihal on 10 protsenti rohkem lihasesisest rasva ja tema maitsetugevus on märkimisväärselt suurem.

Kvaliteedi hindamine
--------------------

Kvaliteedi hindamisel võetakse arvesse väga paljusid tegureid, alustades liha hellusest, mahlakusest ja maitsest ning lõpetades nähtavate rasvakihtide jaotusega. Liha küpsust hinnatakse füsioloogilise vanuse järgi – selle näitajad on luu omadused, kõhre luustumine, ribilihase värvus ja tekstuur. Vananedes muutub kõhr luuks, lahja värv tumeneb ja tekstuur muutub vanuse kasvades jämedamaks. Lahjat värvi ja tekstuuri võivad mõjutada ka muud veise surmajärgsed tegurid. Veiseliha marmoriseerituse taset hinnatakse 0–9 pallise süsteemiga, kus 0 tähendab, et liha ei ole marmoriseeritud ning 9 tähendab, et liha on väga hästi marmoriseeritud.

Viited
------

1. ↑  Lim, D. Kim, N.K. Lee, S.H. Park, H.S. Cho, Y.M. Chai, H.H. & Kim, H. 2014. „Characterization of Genes for Beef Marbling Based on Applying Gene Coexpression Network". In International Journal of Genomics. Available at http://downloads.hindawi.com/journals/ijg/2014/708562.pdf Last accessed in December 2020.
2. ↑  
	1. Hussein W.B. Moaty, A.A. Hussein, M.A. & Becker, T. 2011. „A novel edge detection method with application to the fat content prediction in marbled meat". In Pattern Recognition. Volume 44. Issue 12. Available at https://www.sciencedirect.com/science/article/abs/pii/S0031320311001877?via%3Dihub Last accessed in December 2020.
3. 1 2  Stanbroke. 2017. „Beef Marbling: Everything you need to know". In Steak School. Available at https://steakschool.com/learn/beef-marbling-everything-you-need-to-know/ Last accessed in December 2020.
**Rove Digital** on Eesti ettevõte. 2007. aastal tõusis see kiiresti ajalehe Äripäev IT- ja arvutifirmade, telekommunikatsioonifirmade edetabeli ettevõtte hulka

Maailmas on Rove Digital tuntuks saanud kui rämpspostitaja, Trooja hobuste levitaja ja küberkuritegevuse pesa. 

Rove Digital on SpamHausi poolt pandud teisele kohale nimekirjas "Top 10 Worst Spammers" ning selle juht Vladimir Tšaštšin kümnendale kohale nimekirjas "Top 10 worst chief executives" tegevuse eest ettevõttes EstDomains

15. veebruaril 2012 otsustas Harju Maakohus, et Timur Gerassimovi, Dmitri Jegorovi, Vladimir Tšaštšini ja Konstantin Poltevi väljaandmine USA-le on õiguslikult lubatav. Varem on kohus sarnase otsuse langetanud ka Anton Ivanovi ja Valeri Aleksejevi osas. Esimesena viidi USAsse Anton Ivanov sama aasta aprillis.

Vaata ka
--------

* EstDomains

Viited
------

1. ↑  IT- ja arvutifirmade, telekommunikatsioonifirmade TOP[*alaline kõdulink*] Äripäev, 28. november 2007
2. ↑  Investigations on a Cybercrime Hub in Estonia
3. ↑  Top 10 Worst Spammers Spamhaus
4. ↑  Rove Digital Spamhaus
5. ↑  Top 10 worst chief executives 24. november 2008
6. ↑  Kohus lubas küberkuritegevuses kahtlustatavad USA-le loovutada Postimees, 17. veebruar 2012
7. ↑  Küberkuritegudes kahtlustatav mees viidi USA-sse Delfi, 20. aprill 2012

Välislingid
-----------

* Estonian company Rove Digital taken down in massive clickjacking fraud sting
* Esthost Taken Down – Biggest Cybercriminal Takedown in History
* The FBI Might Cut Off the Internet For Millions of People on March 8th
* Rove Digitali süüdistus
***De iure*** ehk ***de jure*** (ladina keeles 'kehtiva õigusega', 'õiguslikult, juriidiliselt', 'seaduste kohaselt', 'ametlikult') on mõiste, mis vastandub väljendile *de facto* ('tegelikult', 'faktiliselt', 'praktikas'). Neid väljendeid kasutatakse vastanduvatena juhtudel, kui mingi olukord on tegelikult ja juriidilis-õiguslikult erinev. 

On olukordi, kus faktiliselt mittejärgitavad normid võivad kehtivuse kaotada. Näiteks *desuetudo*-olukord. Seetõttu võib mingi normi või olukorra mittekehtivusest *de facto* tuleneda ka selle normi või olukorra mittekehtivus *de iure*.

Paljudel puhkudel võib faktiliste olukordade õiguseks muutumine olla takistatud mõne õiglusest tuleneva põhimõtte tõttu. Näiteks, kui ei tunnistata rahvusvahelises õiguses territooriumi omandamist sõjalise anneksiooni kaudu. Sel juhul kontrollib seda territooriumi küll *de facto* annekteerija, kuid tal puudub *de iure* tunnustus ja ta ei ole seetõttu rahvusvaheliselt õiguskohane sellel territooriumil tegutsema. 

Tüüpiliseks näiteks on Ameerika Ühendriikide riigisekretäri Henry Stimsoni nime järgi tuntuks saanud Ameerika Ühendriikide välispoliitilist suhtumist väljendanud Stimsoni doktriin, mille kohaselt Ameerika Ühendriikide valitsus teatas Hiina ja Jaapani valitsusele saadetud noodi kaudu, et ei kavatse tunnustada Briand-Kelloggi pakti rikkumise tulemusena toimunud territoriaalseid muudatusi, mille käigus Jaapan okupeeris osa Hiinast.

Kõige sagedamini kasutataksegi neid väljendeid rahvusvahelises õiguses ja poliitikas. Näiteks võib valitsus olla ametis *de iure*, olles kehtiva õiguse kohaselt ametisse astunud. Seevastu *de facto* valitsusel puudub õiguslik tunnustus, mis väljendub temaga läbikäimise piiramisel hädavajalikuni ning selgel deklareerimisel, et tegu pole *de iure* tunnustamisega.

Sisuliselt on tegemist lõpliku seadusejärgse tunnustamisega. Riigile antakse rahvusvahelise õiguse subjekti staatus ja temaga seatakse sisse diplomaatilised suhted. Soome tunnustas Eestit *de iure* juulis 1920 ja Poola sama aasta detsembris. Suurriigid tunnustasid Eestit kollektiivselt *de iure* iseseisva riigina Antanti Kõrgema Nõukogu kaudu jaanuaris 1921. Ameerika Ühendriigid tegid seda viimase suurriigina juulis 1922. Suurbritannia tunnustas Nõukogude Venemaad *de iure* alles 1924. aastal. USA keeldus aastatel 1949–1979 *de iure* tunnustamast Hiinat.

Vaata ka
--------

* *de facto*
* Stimsoni doktriin
**Kvadrofoonia** on neljakanaliline heli taasesitamise süsteem, mis lisab heliedastusele ka niinimetatud kolmanda mõõtme, lubades kuulamiskohas praktiliselt piisava tõetruudusega kujutada terve edastusruumi ruumiakustilist omapära.

Kvadromeetod ei tarvitse tingimata taotleda ammendavat akustilist loomutruudust, vaid võib luua kuulaja jaoks hoopis mingi illusoorse "ruumi". Kvadrofoonilisel taasesitusel on kuulaja ees diagonaalselt kaks kõlarit nagu stereofoonias, kuid lisandub veel kaks kõlarit sümmeetriliselt kuulaja taga. See vastab ruumilise heli puhul skeemile 4.0.

Tehniliselt rahuldavate lahenduste leidmine korraga nelja rööpse signaali salvestamise või ülekandmise probleemile on suhteliselt tülikas, seetõttu on süsteemile leitud mitu lahendust:

1. **diskreetne nelja kanali süsteem** – puhas kvadrofoonia, kus neli edastuskanalit on iseseisvad ja identsed mikrofonidest kõlariteni. See lahendus on tehniliselt kõige nõudlikum, sest ülekandesüsteemis vajatakse nelja kanalit;
2. **maatrikssüsteem** – nelja mikrofonikanali signaalid teisendatakse kaheks koondsignaaliks, mida edastatakse kahekanaliselt ehk lihtsamalt stereovahenditega. Taasesitamisel ennistatakse (dekodeeritakse) signaalid taas neljakanaliseks;
3. **tuletatud nelja kanali süsteemid** – pseudokvadrofoonia, mille puhul tagapoolse helipildi informatsioon moodustatakse tehislikult harilikul kahekanalisel viisil edastatud stereohelist.

Kvadrofoonilise heli katsetused Eestis diskreetse nelja kanali süsteemis said alguse Eesti Raadios 1977. aastal. Sellele eelnes tehniline eeltöö koos tollase Leningradi Raadiovastuvõtu- ja Akustika Teadusliku Uurimise Instituudiga (IRPA), kus tehnikadoktor Lev Kononovitši juhtimisel toimusid esimesed katsesaated 1975.–1976. aastal. 1977. aastaks ehitas tollane Eesti Raadio laborijuhataja Avo-Rein Tereping kvadrofoonilise modulaatori, milles lisati stereofoonilisele polaarmoduleeritud komplekssignaalile täiendav balanssmodulatsiooniga saadud spektriosa. Nii saadi kvadrofooniline komplekssignaal, mis sisaldas täieliku infot kõigi nelja helikanali kohta. Kvadrofoonilises raadiovastuvõtjas dekodeeriti see signaal ja eraldati neli diskreetset kanalit.

Esimene kvadrofooniline katsesaade Eesti toimus 13. märtsil 1977 otsesaatena Eesti Raadio I stuudiost ja oli pühendatud Ludwig van Beethoveni 150. surma-aastapäevale. Saate idee autor ja koordinaator oli Hannes Valdma. Esimesed proovikuulamised toimusid Eesti Raadio Valges saalis, kus kasutati IRPAs katseteks väljatöötatud raadiovastuvõtjat.
**Juhan Hallikmaa** (20. märts 1943 Rakvere – 9. aprill 2017 Tapa) oli Eesti, Läti ja NSV Liidu laskesportlane ning Kaitseliidu malevapealik.

Ta lõpetas 1961. aastal Tapa 1. Keskkooli ja 1965. aastal lennutehnilise kooli Riias. 

Seoses ajateenistusega Nõukogude sõjaväes läks ta 1962. aastal Läti NSV-sse ning oli seal sõjaväeteenistuses kuni 1988. aastani (1983. aastal sai majoriks).

1991. aastast elas Tapal. Oli aastatel 1993–1994 Kaitseliidu Viru maleva pealik.

Sportlasena
-----------

Treeninguid alustas koolipäevil 1956. aastal Artur Tarto ja Heino Reisbergi juhendamisel. 

Oli aastatel 1962–1986 kokku 28-kordne Läti NSV meister ja kuulus aastatel 1962–1987 Läti NSV koondisse. 

Kuulus aastatel 1972–1981 NSV Liidu koondisse. Tuli 1981. aastal meeskondlikult Euroopa meistriks vabapüssist püstiasendis laskmises, kogusummas (3 x 40 lasku) hõbehõbemedali ja põlvelt laskmises pronksmedali. 1975. aastal tuli individuaalselt NSV Liidu meistriks väikepüssist püstiasendis laskmises. Võitis rohkesti ka muid medaleid.

Tunnustus
---------

* 1975 NSV Liidu teeneline meistersportlane

Viited
------

Kirjandus
---------

* "In memoriam Juhan Hallikmaa 20. märts 1943 – 09. aprill 2017". Viru malev, 13. aprill 2017

Välislingid
-----------

* Biograafia ESBL-is
* Haud Tapa kalmistul
Lääne-Virumaa vapp
**Lääne-Virumaa vapp** on Eestis asuva Lääne-Viru maakonna vapp.

Vapp on registreeritud 26. septembril 1996.

Vapi kirjeldus
--------------

Sinisel kilbil on hõbedane viie müürihambaga linnusemüür, mis lõpeb hõbedase torniga, jättes vabaks kilbi vasakpoolse ääre. Igas müürihambas on must aknaava. Tornil on kuldne kooniline katus ja neli musta aknaava, mis asuvad kolmel korrusel. Linnusemüüri kohal on ristamisi kaks hõbedast kaheteralist mõõka kuldsete allapööratud käepidemetega.

Põhjendus
---------

Praegune Lääne-Virumaa vapp tuleneb Virumaa vapist, aga heraldikanõukogu soovitusel asendati punane kuldsega. Virumaa sai esimest korda vapi 1928. aastal ning esialgne kuju püsis 1937. aastani. Vapp oli enam-vähem praeguse sarnane, erinevusi oli vaid tornikiivri ja mõõkade kujus. 

Vapil kujutatud lossi ja müüri on tõlgendatud kaitsena Idast tuleva vaenlase vastu, hoidmaks oma kultuuri ja vabadust.

Vaata ka
--------

* Lääne-Virumaa lipp

Välislingid
-----------

* Lääne-Viru maakonna sümboolika Riigikantselei lehel
Paldiski tuulepark (Eesti)Paldiski tuulepark
Asendikaart

|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel on 2012. aastal Pakri poolsaarel loodud tuulepargi kohta, aastal 2004 Pakri poolsaarel loodud tuulepargi kohta vaata Pakri tuulepark* |

---

**Paldiski tuulepark** on 2012. aastal valminud tuulepark Pakri poolsaarel Harjumaal. Tuulepark koosneb kaheksateistkümnest 2,5 MW võimsusega elektrituulikust ning tuulepargi koguvõimsus on 45 MW. Üheksa tuulikut kuuluvad Eesti Energiale ja üheksa – Nelja Energiale. Kõik tuulikud asuvad umbes 125 hektari suurusel alal.

Elektrituulikute tootja on USA suurkontserni GE Saksamaal paiknev ettevõte GE Wind Energy GmbH. Tuuliku masti kõrgus on 85 meetrit, rootori läbimõõt 100 m ning tuuliku kaal 309 tonni. Paldiski tuulepargi tuulikute kavandatud eluiga on 20 aastat.

Tuulepargi rajamise kogumaksumus oli 62 miljonit eurot.

**Paldiski tuulepargi Nelja Energia osa aastatoodang**

Praegu kuulub Paldiski tuulepark Enefit Greenile.

Viited
------

1. 1 2  Paldiskis pandi pöörlema 18 uut elektrituulikut, ERR.ee, 1
.08.2012 (vaadatud 14.07.2019)
2. 1 2 3  PALDISKI TUULEPARK (vaadatud 14.07.2019)

Välislingid
-----------

* Paldiski tuulepark
Lääne-Siber
Lääne-Siberi maastik
**Lääne-Siber** (vene keeles Западная Сибирь) on piirkond Venemaal, Siberi lääneosa. Ta piirneb läänes Uurali mäestiku ja idas Jenisseiga. Piirkonna pindala on 2 600 000 km² (14% Venemaa territooriumist), rahvaarv on umbes 15 miljonit inimest (10% Venemaa rahvastikust), rahvastiku tihedus 6,25 in/km².

Lääne-Siber ulatub 2500 km kaugusele Põhja-Jäämerest kuni Kasahstani kuivade rohtlateni ning 1500 km kaugusele Uurali mäestikust Jenissei jõeni. Umbes 80% pindalast paikneb Lääne-Siberi lauskmaa territooriumil. 

Lääne-Siberi territooriumil paiknevad osa Sverdlovski ja Tšeljabinski oblastist, Kurgani oblast, Tjumeni oblast, Handi-Mansimaa, Jamali Neenetsi autonoomne ringkond, Omski oblast, Tomski oblast, Novosibirski oblast, Kemerovo oblast, Altai krai, Altai Vabariik, Hakassia Vabariik ning Krasnojarski krai läänepoolsemad piirkonnad.

Ajalooliselt kuuluvad Lääne-Siberisse ka Kirde- ja Põhja-Kasahstani piirkonnad.

Lääne-Siberi suuremad linnad on Novosibirsk, Omsk, Tjumen, Barnaul, Novokuznetsk, Tomsk, Kemerovo, Kurgan, Surgut.

Vaata ka
--------

* Ida-Siber
* Kirde-Siber
* Lõuna-Siber
* Kesk-Siber
**Lääne-käosulane** (*Hippolais polyglotta*) on roolindlaste sugukonda käosulase perekonda kuuluv lind.

Levila
------

Lääne-käosulane elab Edela-Euroopas, Itaalias ja Loode-Aafrikas. Seal täidab ta sama ökoloogilist nišši mis käosulane Eestis. Ta rändab talveks Lääne-Aafrikasse.

Välimus
-------

Lääne-käosulase kehapikkus on umbes 13 cm. Ta on käosulasega äravahetamiseni sarnane, tühisteks erinevusteks on temast natuke lühemad tiivad, pruunid jalad ja heleda tiivalaigu puudumine. Täiskasvanud linnul on pruun selg, pruunid tiivad ja kollakas alapool. Nokk on tugev ja terav. Mõlemad sood on ühesugused nagu põõsalindudel ikka, aga noorlinnud on kõhu alt kahvatumad.

Kuid lääne-käosulase laul on märksa teistsugusem: pikk ja kiire vaheldusrikas sädin. Kutsehüüd on lühike *tsrit* või *tsk*.

Elupaik
-------

Lääne-käosulane asustab lehtpuistuid ja -põõsastikke, sageli veekogude kallastel.

Pesitsemine
-----------

Lääne-käosulase munad
Emaslind rajab pesa madalale (0,3–5 m kõrgusele) puu või põõsa oksaharule. Kurnas on 3–5, tavaliselt 4 muna, mida emane haub 12–13 päeva. Pojad lahkuvad pesast 11–13 päeva vanuselt ja iseseisvuvad umbes 9 päeva möödudes.

Toitumine
---------

Lääne-käosulase peamine toidus on putukad ja muud väikesed selgrootud. Sügisel sööb ta ka marju.

Viited
------

1. ↑   (vaadatud 2.1.2022)
2. 1 2  Stanley Cramp (toim.) 1992: The Birds of the Western Palearctic. Vol. VI Warblers. - Oxford University Press. Hongkong
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib keemia mõistest; teadusteooria mõistest vaata Empiiriline valem (teadusteooria)* |

---

**Empiiriline valem** on keemilise ühendi molekuli koostisse kuuluvate keemiliste elementide suhteline sisaldus väikseimates täisarvudes. Empiiriline valem ei kajasta molekuli koostisse kuuluvate aatomite tegelikku arvu ega molekuli struktuuri. 

Erinevalt empiirilisest valemist näitab molekulivalem molekuli koostisse kuuluvate elementide aatomite arvu ning struktuurivalem näitab molekuli moodustavate aatomite vastastikust asetust ja aatomitevaheliste keemiliste sidemete iseloomu. Näiteks n-heksaani struktuurivalem on CH3CH2CH2CH2CH2CH3, molekulivalem on C6H14 ja empiiriline valem on C3H7. 

Üks ja sama empiiriline valem võib kuuluda erinevatele keemilistele ühenditele. Näiteks formaldehüüdi, äädikhappe ja glükoosi empiiriline valem on CH2O (molekulivalemid vastavalt CH2O, C2H4O2 ja C6H12O6).

Ainete molekuli- ja empiirilised valemid| Aine | Molekulivalem | Empiiriline valem |
| --- | --- | --- |
| Vesi | H2O | H2O |
| Metaan | CH4 | CH4 |
| Benseen | C6H6 | CH |
| Väävel | S8 | S |
| Glükoos | C6H12O6 | CH2O |

Vaata ka
--------

* Keemiline valem
* Molekulivalem
**Mačuliščy** (valgevene-eesti transkriptsioonis **Matšulištšõ**, poola keeles *Maczuliszcze*) on alev Valgevenes Minski oblastis Minski rajoonis, Mačuliščy külanõukogu halduskeskus. Alevit läbib Minski ja Asipovičy vaheline raudtee. Mačuliščy asub merepinnast 228 meetri kõrgusel.

Mačuliščys on keskkool, seal tegutseb 72 erinevat ettevõtet. Alev on tihedalt seotud Valgevene relvajõududega, selle kõrval asub sõjaväele kuuluv lennuväli.

Ajalugu
-------

Mačuliščyt on esmamainitud 1590. aastal. Aastast 1600 on teada, et asula kuulus I. Korsakile. Aastal 1791 ehitati sinna katoliku kirik. Mačuliščy läks Venemaa koosseisu teisel Poola jagamisel aastal 1793. Aastal 1858 hakkas asula kuuluma riigile. Aastal 1997 sai Mačuliščyst alev.

Pilte
-----

* Mačuliščy raudteejaamMačuliščy raudteejaam
* MačuliščyMačuliščy
* Mačuliščy kirikMačuliščy kirik
* Mälestusmärk hukkunud lenduriteleMälestusmärk hukkunud lenduritele
* MačuliščyMačuliščy
* MačuliščyMačuliščy
* MačuliščyMačuliščy

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Mačuliščy** |