recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Ants Reinmaa** (sündinud 20. detsembril 1949 Tallinnas) on eesti pedagoog ja logopeed.

Elulugu
-------

Lõpetas 1968 Tallinna 10. Keskkooli ja 1973 Tartu Riikliku Ülikooli eripedagoogika alal; pedagoogikakandidaat (1983, TRÜ), väitekiri "Сочетание словесных, наглядных и практических методов обучения на уроках неживой природы во вспомогательной школе". Oli 1973–1975 ja 1978–1984 TRÜ eripedagoogikakateedri õpetaja, 1975–1978 aspirant, 1984–1985 vanemõpetaja, 1985–1992 dotsent, 1987–1992 kateedrijuhataja, 1992–2001 eripedagoogika osakonna hälvikupedagoogika dotsent, 2001– õppeülesande täitja, 1979–1992 ajalooteaduskonna prodekaan, 1992–1993 filosoofiateaduskonna dekaani kohusetäitja, 1993–1996 prodekaan.

Teadustöö
---------

Uurimisvaldkond: puuetega õpilaste iseseisev töö, teadmised ja oskused, näitlikustamine ja õppeülesanded abiõpetuses. Koostanud õppevahendeid. Üle 50 teadustrükise.

Teoseid
-------

* Geograafia töövihik. Abikoolide V klass. Tallinn, 1975
* Metoodilisest tööst õpikuga abikooli loodusõpetuse tunnis. // TÜ Toim 450 (1978)
* Demonstratsioonkatsete kasutamine abikooli loodusõpetuse tunnis. // TÜ Toim 605 (1982)
* Õppeülesannete lahendamise edukus õpilastel ja nürmikutel loodusõpetuses. // TÜ Toim 139 (1986)
* Hälvikute iseseisva töö aktiviseerimine eritüübiliste õppeülesannetega. // Koolireform ja korrektsiooni tõhustamine erikoolides. Tartu, 1988.

Viited
------

1. 1 2 3  Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide

Kirjandus
---------

* Tartu Riikliku Ülikooli õppe-teaduskoosseisu biobibliograafia nimestik 1944–1980. Trt, 1987, 45
* Tartu Ülikooli õppe-teaduskoosseisu biobibliograafia nimestik 1981–1995 (käsikiri), 148.
* *Eesti teaduse biograafiline leksikon.* 3. köide: *N–Sap* TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013

 *Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.*
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib metsateadlasest; näitleja ja tantsija kohta vaata artiklit August Michelson* |

---

**August Michelson** (8. (vkj)/ 20. oktoober 1897 Vana-Põltsamaa vald, Viljandimaa – 30. mai 1953) oli eesti metsandustegelane ja -teadlane. 

Ta võttis aastatel 1916–1918 osa Esimesest maailmasõjast ja aastatel 1919–1920 Vabadussõjast. Ta lõpetas 1921. aastal Põltsamaa Gümnaasiumi ja 1932. aastal Tartu Ülikooli metsateadlasena. Akadeemiliselt oli ta Korporatsioon Sakala liige.

Ta töötas aastatel 1929–1945 mitmel pool Eestis metsakooli õpetajana, metsaülema ja metsatööstuskeskuse tehniline juhatajana.

Ta oli aastatel 1945–1950 Tartu Riikliku Ülikooli põllumajandusteaduskonnas metsakasvatuse ja metsakorralduse (hiljem metsakasvatuse ja dendroloogia) kateedri vanemõpetaja.

Isiklikku
---------

Tema õe Hildegardi (sündinud Michelson; 1892–1967) abikaasa oli sõjaväelane Arnold Hinnom.

Kirjandus
---------

* *Album Academicum Universitatis Tartuensis*. II köide. Tartu 1994. Lk 156

Välislingid
-----------

* *Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918–1944*
* Haud Põltsamaa kalmistul
**Liia Leetmaa** (sündinud **Liia Vink**; 16. juuli 1924 Nõmme – 5. oktoober 2004 Tallinn) oli eesti balletitantsija ja tantsupedagoog.

Ta sündis Nõmme õigeusu koguduse esipreestri Christofor Vingi kolmanda ja noorima lapsena. Erialase ettevalmistuse sai 1930. aastatel Tallinnas Jevgenia Litvinova balletistuudios. 1940. aastatel täiendas ennast koreograafiakoolides Leningradis ja Moskvas.

Aastatel 1947–1965 töötas Liia Leetmaa Estonia teatris balletisolistina. Tema tuntuimad osatäitmised olid Ottilie ja Odette'i rollid "Luikede järves", Zarema "Bahtšissarai purskkaevus", Saarepiiga ja Linda "Kalevipojas", Rebane ja Varvara "Doktor Aibolitis", Pascuala "Laurencias" ning kasvatajanna "Straussianas".

Aastatel 1948–1980 töötas ta tantsuõpetajana Tallinna Balletikoolis. Tema õpilaste seas olid hilisemad tuntud baleriinid ja koreograafid Ilse Adusson, Juta Lehiste, Mai Murdmaa, Elena Poznjak, Tiiu Randviir, Ülle Toming ja Olga Tšitšerova.

Teda on nimetatud Eesti balletikoolkonna rajajaks.[*viide?*]

Liia Leetmaa suri 5. oktoobril 2004 Tallinnas ja ta maeti 22. oktoobril 2004 Tallinna Aleksander Nevski kalmistule.

Tunnustus
---------

* 1966 Eesti NSV teeneline õpetaja

Viited
------

1. ↑
**Merekindlus** on iseseisev (püsiva garnisoni, relvastuse ja varustusega) mereväe üksus (kindlus), mis valdab kindlusehitiste kogumi mõjuväljas ja üldjuhul rannikul olevat ala ning kasutab seda kogumit (nimetatakse samuti merekindluseks) oma mereväe liikumise, mingi kaitseotstarbe (vastase sõjaväe, sh ka maa- või lennuväe tõrjumise) jaoks või ründe lähtekohana. 

Merekindlus on organisatoorne, kuid ei pea olema samas ehituslik tervik.

Kirjeldus
---------

Merekindlus on selle mereväe organisatsiooni kindlusehitistega tugevdatud ning ehituslikult ja/või maastikuliselt oluliselt liigendatud kogum. Tugevast ehitusmaterjalist (loodus- või tehiskivimüüritis, betoon, sarrusbetoon) kindlusehitistel põhineb merekindluse vastupanuvõime vastase raskerelvade (peamiselt sõjalaevade suurtükkide) mõjule ning oma garnisoni, relvastuse ja varustuse kaitsmine.

Ajalugu
-------

Merekindlused tekkisid 15. sajandil rasketele tulirelvadega sõjapidamise arengu mõjul ning olid tähtsad mereväe paiknemisele (sõjasadam, mereväebaas vms) või liikumisele (väin, laht, jõesuue vms) olulist kohtade kaitsmisel kuni 20. sajandi keskpaigani, kohati ka 21. sajandi alguseni.

Vaata ka
--------

* Kindlus
* Rannakaitse
* Eesti merekindlused
**August Raidur** (29. august 1914 Tartu – 27. mai 1979 Stockholm) oli eesti vaimulik.

Lõpetas Narva ühisgümnaasiumi. Õppis aastatel 1936–1940 Tartu Ülikooli usuteaduskonnas. Usuteaduslikud õpingud lõpetas aastal 1941. Oli prooviaastal Tallinna Niguliste koguduses õpetaja Richard Koolmeister'i juures. Ordineeriti õpetajaametisse 13. detsembril 1942.

Oli aastatel 1942–1944 Anseküla ja Jämaja koguduse asetäitja õpetaja.

Põgenes sügisel 1944 Rootsi. Pidas jumalateenistusi Norrhulti, Åseda ja Ramnäsi laagrites ning Vaxjö sanatooriumis. Elades Uppsalas aastatel 1946–1949, oli Raidur arhiivitöö korras ametis Rootsi kiriku misjoni juures. 1949–1951 oli ta ametis Rootsi riigikiriku Luleå piiskopkonnas. Edasi rändas ta septembris 1951 Kanadasse, kus asutas Toronto Jakobi koguduse ja teenis seda 1951–1973. Pärast õpetaja Aleksander Johannes Abeli surma aastal 1971 lisandus veel EELK Buffalo koguduse teenimine aastatel 1971–1973.

Kanadast tuli ta tagasi Rootsi aastal 1974. Siis teenis ta aastatel 1974–1979 Stockholmi peapiiskoplikku kogudust. Lisaks oli ta aastatel 1977–1979 Eesti Evangeeliumi Luteriusu Kiriku Konsistooriumi assessor.

Vaimulikuna oli ta 1970. aastatel tegutsenud väliseesti lauluraamatukomisjoni liige.

Viited
------

1. ↑  Konrad Veem Eesti Vaba Rahvakirik Dokumentatsioon ja leksikon EVR Stockholm 1988
2. ↑  Eesti Kirik nr.10 1974
3. ↑  "Kiriku laulu- ja palveraamat", 1991, ISBN 9519555935
**Naisterahva elu** on endine naisteajakiri, mis ilmus Eestis üks kord kuus aastatel 1923–1927 ja ebaregulaarselt aastatel 1928–1937.

Ajakiri ilmus Tartus (1923, nr. 2) ja Keilas (1926, nr. 5/6 – 1933). Väljaandjad olid Don-Cidalison (Don Chidalison) (1923), G. Paju (1924 – 1925 nr. 10), Richard Abroi (1925 nr. 11/12 – 1937), A. Elken (1926). Vastutavad toimetajad olid I. Essmann (1923), G. Paju (1924 – 1925 nr. 10), Richard Abroi (1925 nr. 11/12 – 1937).

Ajakirjale olid kaasa pandud mustrilehed (1924–1925, 1928–1933), 1924. aastal ilmus eriväljaanne Eesti Film-Revue. Kaasannetena ilmusid Modern (1924, nr. 2–4, 6 ja 8 juures) ning Modern pesu märkimise tähestik (1924 nr. 5 juures).

Viited
------

1. ↑  Analüütiliselt bibliografeeritud ajakirjanduse nimestik >> N Eesti Kirjandusmuuseum (vaadatud 4. juulil 2020)
2. 1 2  Naisterahva Elu E-kataloog ESTER (vaadatud 4. juulil 2020)
3. 1 2 3  Naisterahva Elu Eesti Rahvusbibliograafia (vaadatud 4. juulil 2020)

Välislingid
-----------

* Naisterahva Elu DIGAR – digiarhiiv
**Rihhard Iher** (1. aprillil 1910 Osula alevik Sõmerpalu vald, Võrumaa – 31. august 1980 Rannu) oli Võrumaalt Osulast pärit kirjanik ja kooliõpetaja.

Elukäik
-------

Rihhard Iher omandas kooliõpetajakutse Tallinna Pedagoogiumis 1937. aastal, töötas Võrumaal algul Peetri, alates 1939. aasta sügisest Osula koolis kuni 1944. aasta veebruarini, mil asus Võrumaa Teataja tegevtoimetajaks. 

Nõukogude okupatsiooni ajal alates 1944. aasta sügisest töötas Harjumaal esmalt masina-traktorijaamas, seejärel paar aastakümmet põllumajanduses, alates kolhoseerimisest kolhoosnikuna kuni 1967, mil südamerikke tõttu jäi pensionile. 

Rihhard Iher suri 31. augustil 1980 ja on maetud Osula kalmistule.

Looming
-------

Loomingulised katsetused algasid gümnaasiumiaastail. Suurema üldise huvi pälvis tema romaanivõistluse auhinnatöö „Kaheksa kellalööki" Nõukogude esimesest okupatsioonist, avaldatud ajalehes Eesti Sõna 1943. aasta lõpukuudel. Esimese küüditamise teemal romaani „Tagasi ellu" avaldas ajaleht Võrumaa Teataja detsembrist 1943 kuni veebruarini 1944. 

Romaanid ja ajakirjanduslik tegevus olidki põhjus, miks Rihhard Iher teises Nõukogude okupatsioonis jäi tööle põllumajandusse, samal ajal jätkates kirjutamist n-ö sahtlisse (luuletused, lastelood, hiljem poliitilis-ajaloolised kirjutised ettelugemiseks koolinoortele, käsikirjas kogutult pealkirjade alla „Jassi juurviljaaed" ja „Mu isamaa"). 

Invaliidsuspensionärina sai Rihhard Iher võimaluse sügavamalt tegelda kirjandusliku loominguga, sellal peamiselt luuletuste kirjapanekuga, luuletuste hulgas on pea võrdselt eesti kirjakeelseid ja võrukeelseid, samuti olulises mahus vaimulikku ainet. 

Veel autori eluajal, 1980, avanes võimalus avaldada tema võrukeelne luulekogu „Kassimärss". Postuumselt on ilmunud veel võrukeelset luulet valikkogus „Havva kivi. Ikupilli ja loriluku" (1998) ja jutustus „Kaheksa kellalööki" autori 90. sünnipäeva tähistavalt Osula kooli eestvõttel.
Vera Menchik
Jelizaveta Bõkova
Nona Gaphrindašvili
Maia Tšiburdanidze
**Naiste male maailmameister** (inglise keeles *Women's World Chess Champion*) on tiitel, mis kaasneb males naiste maailmameistrivõistlused võitnud naismaletajale.

Rahvusvaheline Maleföderatsioon (FIDE) korraldas esimesed naiste maailmameistrivõistlused 1927. aastal Londonis paralleelselt samal ajal toimuva maleolümpiaga. 12 osavõtjaga turniiri võitis Moskvas sündinud tšehhi-inglise päritolu Suurbritannia esindaja Vera Menchik. Ta kaitses tiitlit korduvalt, võites kõik sõjaeelsed maailmameistrivõistlused ja tiitlimatšid. Menchik hukkus teises maailmasõjas. 

FIDE korraldas aastavahetusel 1949/1950 vahetusel eriturniiri uue maailmameistri leidmiseks. Sealtpeale valitsesid naiste maletroonil rohkem kui nelikümmend aastat Nõukogude Liidu maletajad; kuulsaim neist oli Nona Gaphrindašvili (gruusia naismaletajate käes oli maailmameistritiitel ühtjärge ligi 30 aastat).

Hiina maletaja sai esimest korda maailmameistriks 1991. aastal. Pärast seda kuni 2019. aastani on maletroon hiinlannade käes olnud vaheaegadega kokku 19 aastat. 

Tähelepanuväärne on, et 2005. aastal ELO-reitinguga 2735 FIDE maailma edetabelis 8. kohal olnud Ungari naismaletaja Judit Polgár pole kordagi naiste MM-esivõistlustel osalenud.

Naiste male maailmameistrid
---------------------------

| Nimi | Aastad | Riik |
| --- | --- | --- |
| Vera Menchik | 1927–1944 | Suurbritannia Suurbritannia |
| ei olnud | 1944–1950 | maailmameister hukkus teises maailmasõjas |
| Ljudmila Rudenko | 1950–1953 | Nõukogude Liit Nõukogude Liit (Ukraina NSV) |
| Jelizaveta Bõkova | 1953–1956 | Nõukogude Liit Nõukogude Liit (Vene NFSV) |
| Olga Rubtsova | 1956–1958 | Nõukogude Liit Nõukogude Liit (Vene NFSV) |
| Jelizaveta Bõkova | 1958–1962 | Nõukogude Liit Nõukogude Liit (Vene NFSV) |
| Nona Gaphrindašvili | 1962–1978 | Nõukogude Liit Nõukogude Liit (Gruusia NSV) |
| Maia Tšiburdanidze | 1978–1991 | Nõukogude Liit Nõukogude Liit (Gruusia NSV) |
| Xie Jun | 1991–1996 | Hiina Hiina |
| Susan Polgár | 1996–1999 | Ungari Ungari |
| Xie Jun | 1999–2001 | Hiina Hiina |
| Zhu Chen | 2001–2004 | Hiina Hiina |
| Antoaneta Stefanova | 2004–2006 | Bulgaaria Bulgaaria |
| Xu Yuhua | 2006–2008 | Hiina Hiina |
| Aleksandra Kostenjuk | 2008–2010 | Venemaa Venemaa |
| Hou Yifan | 2010–2012 | Hiina Hiina |
| Anna Ušenina | 2012–2013 | Ukraina Ukraina |
| Hou Yifan | 2013–2015 | Hiina Hiina |
| Marija Muzõtšuk | 2015–2016 | Ukraina Ukraina |
| Hou Yifan | 2016–2017 | Hiina Hiina |
| Tan Zhongyi | 2017–2018 | Hiina Hiina |
| Ju Wenjun | 2018– | Hiina Hiina |
|

* Susan PolgárSusan Polgár
* Marija MuzõtšukMarija Muzõtšuk
* Ju WenjunJu Wenjun

Vaata ka
--------

* Male maailmameistrivõistlused
* FIDE tiitlid

Välislingid
-----------

* Naiste malemaailmameister, kaunitarist hiinlanna Ju Wenjun. eestimale.ee, 30. juuli 2018
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib näitlejast ja tantsijast; metsateadlase kohta vaata artiklit August Michelson (metsateadlane)* |

---

**August Michelson** (pärast eestistamist **August Mihklisoo**; 6. juuli/18. juuli 1880 Aegviidu – 4. september 1952 Tallinn) oli eesti näitleja ja tantsija. 

Ta õppis Karl Jungholzi teatrikursustel ja täiendas end tantsu alal Peterburis Aleksandr Tšekrõgini (ru:Чекрыгин, Александр Иванович) juures.

Michelson tegutses aastatel 1897–1906 karskusseltsis "Valvaja", kuulus 1906–1948 Estonia teatri truppi ja 1948–1952 tegutses Draamateatris.

Michelson ja Erika Tetzky olid Eesti esimesed kutselised tantsijad. 1910. aastail tegi ta liikumisseadeid operettidele.

August Mihklisoo maeti 17. septembril 1952 Metsakalmistule.

Ta on üks Andrus Kiviräha romaani "Liblikas" peategelastest ja minajutustaja.

Isiklikku
---------

Ta oli aastatel 1916–1918 abielus Erika Tetzkyga.

Viited
------

1. 1 2  "Mihklisoo, August". *Eesti tatri biograafilise leksikoni veebiversioon*. 2017. Vaadatud 26.01.2021.
2. ↑  Eesti teatri biograafiline leksikon Tallinn 2000
3. ↑   kalmistud.ee

Välislingid
-----------

* Estonia tantsu- ja muusikateatri areng
* "Kaksikjuubel "Estonias"" Postimees, 14.12.1932
Virumaa valdade piirid enne ja pärast 1939. aasta vallareformi
**Rakvere vald** oli vald Virumaal aastail 1939–1950. Vallamaja asus Rakvere linnas.

1939. aasta detsembris valiti vallavanemaks Eduard Maide.

Vald kuulus Riigivolikogu 70. valimisringkonda, kust valiti Karl-Eduard Pajos.

13. septembril 1945 moodustati valla koosseisus Karitsa külanõukogu, Kloodi külanõukogu ja Rakvere külanõukogu. 26. septembril 1950 arvati valla maa-ala Rakvere rajooni koosseisu.

Väljavõte Vabariigi Presidendi otsusest nr. 88 – 7. oktoobrist 1938 (RT 1938, 87, 776)
--------------------------------------------------------------------------------------

> „21. Rakvere vald – maa-alaga, mis moodustub: a) senise Rakvere valla maa-alast; b) senise Küti valla Karkuse küla maa-alast; c) senise Rägavere valla Vetiku küla osa maa-alast; d) senise Undla valla Kõrgemäe ja Saukse külade osa maa-aladest; e) senise Sõmeru valla Sõmeru mõisa järgi olevate Turbatööstuse nr. A-43 ja Turbaraba nr. A-28 maa-aladest."
> 
> 
>

Vaata ka
--------

* Rakvere mõis

Viited
------

1. ↑  Maa-ameti kaardirakendused
Nadežda Kossintseva (2008)
**Nadežda Anatoljevna Kossintseva** (vene keeles Надежда Анатольевна Косинцева; sündinud 14. jaanuaril 1985 Arhangelskis) on vene maletaja, rahvusvaheline suurmeister (2011).

Kossintseva on malesuurmeister Tatjana Kossintseva õde. 

2008. aastal tuli ta Venemaa naiste malemeistriks. Ta võitis Euroopa naiste meistrivõistlustel hõbemedali (2005) ja pronksmedali (2007).

Kossintseva on mänginud naiste maailmameistrivõistlustel: 2008. aastal pääses ta kaheksandikfinaali ja 2012. aastal veerandfinaali. Naiste maleolümpial 2010. ja 2012. aastal võitis ta Venemaa naiskonna koosseisus kuldmedali.

Ta sai FIDE-lt 2001. aastal naiste rahvusvahelise meistri, 2002. aastal naiste suurmeistri, 2004. aastal rahvusvahelise meistri ja 2011. aastal rahvusvahelise suurmeistri nimetuse. 

FIDE Caissa auhind

Tunnustus
---------

* 2010 – FIDE Caissa auhind
* 2011 – Venemaa teeneline meistersportlane

Välislingid
-----------

* Nadežda Kossintseva – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
* Nadežda Kossintseva FIDE andmebaasis
**Riho Mesilane** (15. jaanuar 1949 Pärnu – 25. märts 1993 Tartu) oli eesti literaat, humorist, raadioajakirjanik, KGB agent.

Ta lõpetas 1966. aastal Pärnu 2. Keskkooli ja 1972. aastal Eesti Põllumajanduse Akadeemia veterinaariateaduskonna. 

Ta põgenes 1978. aastal turismigrupist Läände, töötas Vabadusraadios – raadios Vaba Euroopa, naasis veel okupeeritud Eestisse juulis 1991.

Enne põgenemist oli ta Eestis töötanud mitmes meediakanalis (Eesti Raadio, Harju Elu, Eesti Televisioon). Hiljem teinud kaastööd Mulgi Raadiole Viljandis.

Pagemine
--------

Riho Mesilane on tunnistanud, et enne välisreisi turismilaevaga Amur piki Doonau jõge värbas Eesti NSV Riikliku Julgeoleku Komitee ta agendiks, et ta teostaks ekskursioonigrupi salajast järelevalvet. Selle tõsiasja tunnistas Mesilane Austria politseile üles 15. juunil 1978 ja hiljem avalikustas laiemalt ka meedias. (Vaata näiteks Riho Mesilase artiklisarja "Rahvuslik meelsus on meil tugev" New Yorgi ajalehes Vaba Eesti Sõna 10.–17. mail 1979.) Tegemist oli hästi välja mõeldud legendi osaga, sest Mesilane jätkas välismaal elades töötamist KGB kasuks. 1991. aastal tõi KGB Mesilase Saksa Liitvabariigist tagasi ning ta andis suure pressikonverentsi Moskvas, millega ametlikult kinnitati Mesilase kuulumist KGB ridadesse, pressikonverentsil süüdistas ta lääneriikide eriteenistusi tegevuses massimeedia mõjutamiseks. Raadio Vaba Euroopa Eesti toimetuse direktor Toomas Hendrik Ilves meenutab: "Pole mingit saladust ka selles, et kuigi Vabal Euroopal ei olnud seost CIAga, üritas sinna infiltreeruda KGB. See neil ka õnnestus. Väga õnnetul kombel "redeserteerus" ehk kargas tagasi 1991. aasta juulis minu toimetuse töötaja Riho Mesilane. Ta tegi ära isegi propagandašõu Moskvas."

Teoseid
-------

* "Veterinaari esimene nädal". Loomingu Raamatukogu, 1976, 48 lk
* "Kriminaaljutt" (eelmise järg). Ühistöö (Rapla), 10. august – 2. september 1976
* "Peaaegu vabas Euroopas". Meelejahutaja Raamatukogu. Võru 1991, 32 lk
* "Vabas Euroopas: ajalike aastate lugu". Tallinn 1992, 47 lk

Viited
------

1. ↑  ENSV Riikliku Julgeoleku Komitee väljasõidutoimikute kollektsioon. Eesti Rahvusarhiiv, RA ERAF.136SM.1.50359
2. ↑  Argo Ideon. "CIA jälg presidendivalimistel, Eesti Ekspress". 13. aprill 2006
3. ↑  CIA jälg presidendivalimistel, Eesti Ekspress, Argo Ideon, 13.04.2006

Kirjandus
---------

* Katrin Laur. "Mesilase surma puhul", 1. osa. Sirp nr 16, 23. aprill 1993. Lk 13
	+ Katrin Laur. "Mesilase surma puhul", 2. osa. Sirp nr 17, 30. aprill 1993. Lk 7
* Oskar Kruus. "Mesilane, Riho". // Eesti kirjarahva leksikon. Tallinn 1995. Lk 334
* Olev Remsu. Kaks Toomast ja üks Riho. Õhtuleht, 29. mai 2010
* Jaak Pihlau. "Eestlaste põgenemised läände: ärahüppajad III". Tuna 3/2003

Välislingid
-----------

* Haud Pärnu Metsakalmistul
Beretta M9
**Beretta M9** (ametlikult **Pistol, Semiautomatic, 9mm, M9**) on poolautomaatpüstoli Beretta 92F variant, mida kasutatakse Ameerika Ühendriikide sõjaväes. M9 võeti USA relvajõudude teenistuspüstoliks aastal 1985.

M9 võitis kaheksakümnendatel korraldatud konkursi, millega otsiti Ühendriikide relvajõudude püstolile M1911A1 asendajat. Napilt edestati veidi kallimat SIG Sauer P226-t. Täielikult jõudsid uued relvad kasutusse 1990. aastaks. Lisaks M9-le on USA sõjaväes väiksemates kogustes endiselt kasutusel ka teisi püstoleid, nt P226-e variant M11.

M9 asendamiseks loodi USA armee programm "Future Handgun System" (FHS), mis hiljem liideti programmiga "SOF Combat Pistol" projektiks "Joint Combat Pistol" (JCP). Reformide käigus muudeti JCP nime ("Combat Pistol" ehk CP) ning ostetavate püstolite hulka kärbiti. Armee, merevägi ja merejalavägi asendavad M9 SIG Sauer M17-ga.

Viited
------

1. ↑  "GAO report, Pistol Procurement, Allegations on Army Selection of Beretta 9mm as DOD Standard Sidearm, June 1986. (p. 18)" (PDF). Originaali arhiivikoopia (PDF) seisuga 21. juuli 2011. Vaadatud 11. veebruar 2010.
2. ↑  "PEO Soldier – Equipment Portfolio". Originaali arhiivikoopia seisuga 16. november 2013. Vaadatud 25. detsember 2014.
3. ↑  MHS Update: Services Embrace Army’s New Sidearm - Kitup.Military.com, 3. mai 2017
Rakvere lipp
**Rakvere lipp** on Lääne-Viru maakonnas asuva Eesti linna Rakvere lipp.

Lipp on kinnitatud 29. aprillil 1994.

Lipu kirjeldus
--------------

Lipp koosneb kolmest horisontaalselt asetsevast värvilaiust: ülemine laid on sinine, keskmine kollane ja alumine sinine. Siniste laidude laius on mõlemal 3/7, kollasel 1/7 lipu laiusest. 

Lipu laiuse ja pikkuse vahekord on 7:11 ning normaalsuurus 105×165 cm.

Põhjendus
---------

Lipu kasutamise kord
--------------------

1. Linna lipp heisatakse alaliselt linnavalitsuse hoonel. Linna lippu kasutatakse linna pidupäevadel, kultuuri- ja spordiüritustel, suhtlemisel teiste linnadega. Lipu kujutist võidakse kasutada trükistel ja linna meenetel kooskõlastatult linnavalitsusega.
2. Linna lipu heiskamisel koos mõne Eesti maakonna, linna või valla lipuga paigutatakse need lipud maakondade kaupa ning linnade ja valdade kaupa nimede järjekorras eesti tähestiku järgi riigilipust lippude poolt vaadates vasakule, kusjuures maakonnalipud asuvad linnade ja valdade lippudest paremal.

Rakvere linna lipu ajalugu
--------------------------

23. augustil 1934 kinnitati Rakvere lipuks vertikaalselt kaheks jagatud kangas. Vardapoolne 1/3 laiune väli oli sinine, ning sellel oli kollane kuueharuline täht. Lehvipoolne, 2/3 laiune väli oli jagatud horisontaalselt kolmeks laiuks, ülemine ja alumine olid kollased, keskmine sinine.

16. detsembril 1937 kinnitati Rakvere linna lipuks sinine kangas kollase horisontaalse laiuga (lipp on ka praegugi kasutusel).

Nõukogude ajal linna lippu ei kasutatud.

Rakvere lipp ja Rootsi lipp
---------------------------

Rakvere lipp sarnaneb Rootsi lipuga. 21. jaanuaril 2007 lehvis Rakvere linnuse tornis pool päeva eksikombel Rakvere lipu asemel Rootsi lipp.

Vaata ka
--------

* Rakvere vapp
* Lääne-Viru maakond

Välislingid
-----------

* Rakvere sümboolika linna kodulehel
* Rakvere linna sümboolika Riigikantselei lehel
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel on vilja- vms kuhikust; perekonnanime kohta vaata artiklit Aun (perekonnanimi)* |

---

**Aun** (põhjaeesti murretes ka *rõuk*, Saaremaal ja läänemurdes *mügam*) on kaarjas või piklik maale paigaldatud kuhik .

Aun tehti enamasti aluspuudeta ja võis olla moodustatud suviviljast, niiskest heinast, põhust, turbast, mätastest või kartulitest. Suviviljaaunad tehti kuni kahest rööbitisest vihureast, mis kaeti põiki pandud kattevihkudega. Aunas võis olla kuni 100 vihku. Lääne-Eestis kasutati toestamiseks vitstest kaari paremaks tuulutamiseks. 19. sajandi lõpul viljaaunadest loobuti, kuna võeti kasutusele puualustega rõugud.

Vaata ka
--------

* Hakk
* Rõuk
* Sard
* Kärbis
* Rõuguredel
* Saad
* Naber

Viited
------

1. ↑  "Eesti kirjakeele seletussõnaraamat, 2009. (vaadatud 13.11.2018)
2. 1 2 3  Eesti rahvakultuuri leksikon (3. trükk). 2007. Koostanud ja toimetanud Ants Viires. Eesti Entsüklopeediakirjastus. Lk 22
3. 1 2  Eesti etnograafia sõnaraamat. 1995. Koostanud Arvi Ränk. Kirjastanud Õie Ränk. Lk 14
**Varssavi Ülikool** (poola keeles *Uniwersytet Warszawski*) on ülikool Varssavis, Poola suurim ülikool.

Ülikool on asutatud aastal 1816.

Eesti keel ja kultuur Varssavi ülikoolis
----------------------------------------

Alates 2007. aastast saab Varssavi ülikooli hungaroloogia osakonnas õppida ka eesti keelt. Varssavi ülikool oli järjekorras kuues kõrgkool, kuhu Eesti riik on lähetanud eesti keele ja kultuuri akadeemilise välisõppe programmi (EKKAV) raames eesti keele ja kultuuri lektori. Enne Varssavi ülikooli olid lähetatud eesti keele ja kultuuri lektorid Vilniuse ülikooli, Peterburi ülikooli, Glasgow’ ülikooli, Göttingeni ülikooli ning Pariisi riiklikku ida keelte ja kultuuride instituuti. Tänapäeval õpetatakse eesti keelt kokku umbes 30 kõrgkoolis üle maailma, neist kümnes töötab Eesti riigi lähetatud eesti keele ja kultuuri lektor. Programmi koordineeris Eesti Instituut, alates 2021. aastast haldab programmi Haridus- ja Noorteamet.

Varssavi ülikoolis asus esimese eesti keele lektorina 2007. aastal tööle Leila Kubinyi.

Peale Varssavi ülikooli on võimalik Poolas eesti keelt õppida Krakówis Jagiełło ülikoolis. Varem on eesti keelt õpetatud õpetatud ka Poznańis Adam Mickiewiczi ülikoolis.

### Eesti keele ja kultuuri lektorid

* 2007–2010 Leila Kubinyi
* 2011–2017 Svetlana Kass
* 2017–... René Virks

Viited
------

1. ↑  Välisülikoolid, kus saab õppida eesti keelt. Eesti keele ja kultuuri akadeemiline välisõpe (EKKAV). Haridus- ja Noorteameti veebisait.
2. 1 2  Valiti eesti keele ja kultuuri lektor Varssavi Ülikooli. Haridus- ja Teadusministeeriumi veebisait, 27. august 2007.
3. ↑  Eesti. Hungaroloogia osakond. Varssavi ülikooli veebisait.

Välislingid
-----------

* Koduleht
**Juta Bedia** (aastani 1963 **Juta Palm**; 16. veebruar 1944 Pärnu – 22. november 1996 Thbilisi) oli eesti tõlkija.

Ta õppis aastatel 1951–1962 Tallinna 20. Keskkoolis ja aastatel 1966–1973 Tbilisi võõrkeelte instituudis, mille lõpetas saksa filoloogina. Ta oli aastast 1978 Gruusia Kirjanike Liidu liige ja selle tõlkekolleegiumi teadustoimetaja-konsultant. Ta tõlkis raamatuid gruusia keelest eesti keelde, avaldas eesti perioodikas mitmete gruusia autorite tõlkeid ja Gruusias artikleid eesti kirjanduse kohta.

Isiklikku
---------

Ta elas aastast 1963 Gruusias. Tema abikaasa oli gruusia põllumajandusteadlane Dato Bedia. Neil olid poeg ja tütar. Juta Bedia suri aastal 1996 Thbilisis ning ta on maetud aedlinna Bagebi kalmistule.

Tõlked
------

* Nodar Dumbadze "Päike" (LR 1977)
* Revaz Inanišvili "Keegi jääb bussist maha. Helesinine lõngakera" (LR 1979)
* Amiran Kusrašvili "Niisugune on päev", noorsooromaan (1981)
* Nodar Dumbadze "Igaviku seadus", romaan (1983)
* Othar Tšiladze "Valguse aasta", luulekogu, koos Ain Kaalepiga (1986)
* Guram Petriašvili "Pööningult leitud lood", (lasteraamat) (1990)
* Šotha Rustaveli "Kangelane tiigrinahas" (1991)

Kirjandus
---------

* Eesti kirjanike leksikon. Eesti Raamat. Tallinn 2000.
**Rakvere vald** oli haldusüksus Lääne-Virumaal. Ta piirnes Haljala, Sõmeru, Vinni, Tamsalu ja Kadrina valla ning Rakvere linnaga.

Valla pindala oli 127,7 km². Elanikke oli 1.01.2010 seisuga 2228.

Vallamaja asus Rakvere linnas aadressil Vallikraavi 8.

Vallas ilmus ajaleht Valla Sõnumid.

Rakvere vallavanem oli Aivar Aruja.

2017. aastal ühinesid Rakvere vald ja Sõmeru vald uueks Rakvere vallaks.

Asustus
-------

Rakvere vallas oli Lepna alevik ja 19 küla.

Külad
-----

Arkna, Eesküla, Järni, Karitsa, Karivärava, Karunga, Kloodi, Kullaaru, Kõrgemäe, Lasila, Levala, Mädapea, Paatna, Päide, Taaravainu, Tobia, Tõrma, Tõrremäe, Veltsi.

Sõprussidemed
-------------

Koostööleping Sandvikeni vallaga Rootsis sõlmiti 14. detsembril 1998.

Sõprus- ja koostööleping Tērvete vallaga Lätis sõlmiti 15. novembril 2002.

Viited
------

1. ↑  Maakatastri statistika, vaadatud 27.03.2020.
2. ↑  Statistikaamet, vaadatud 30.05.2017.
3. ↑  Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator
4. ↑  Siseministeerium: Kohalike omavalitsuste juhid 2014. a. jaanuari seisuga, vaadatud 17. oktoober 2014
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel on gaasist; veeauru kohta vaata artiklit Veeaur; tähtkuju kohta vaata artiklit Veomees.* |

---

Veeaur
Faasidiagramm rõhu ja temperatuuri telgedega
**Aur** on kriitilisest temperatuurist madalama temperatuuriga gaas. Kui temperatuur ületab kriitilise piiri, siis räägitakse gaasist (välja arvatud veeauru korral, mida nimetatakse **auruks** ka kriitilise väärtuse ületamisel).

**Auru** saab defineerida ka kui gaasi, mida on võimalik ainult rõhu suurendamisega veeldada või tahkestada. Üldkeeles nimetatakse sageli **auruks** ka gaasi (sh gaasisegu, nt udu veekogu kohal), milles on vedela aine piisakesi. 

Aur võib olla nii küllastunud, küllastumata ehk ülekuumenenud või üleküllastunud ehk allajahtunud. 

Auru, mis ei puutu kokku vedela faasiga, nimetatakse kuivaks auruks. Kuiva auru vastand on niiske aur, mis sisaldab vedela faasi piisku ehk udu.

Vaata ka
--------

* Küllastunud auru rõhk
* Veeaur

Viited
------

1. 1 2 3 4  TEA entsüklopeedia 3. köide, 2009.
2. 1 2  Eesti kirjakeele seletussõnaraamat, 2009.
**Mari-Ann Aavik-Roosaar** (kuni 1954 **Mari-Ann Aavik**; 6. juuli 1924 Tartu – 14. märts 2009 Stockholm) oli eesti päritolu Rootsi arst.

Ta lõpetas 1942. aastal Tallinna 4. Gümnaasiumi. Aastatel 1943–1944 õppis ta Tartu Ülikooli arstiteaduskonnas. 

Aastal 1944 põgenes ta Rootsi, kus ta alustas 1945. aastal õpinguid oma meditsiinilise hariduse lõpetamiseks. Ta lõpetas 1951. aastal Stockholmis Karolinska Instituudi ja sai meditsiinilitsentsiaadi kraadi. 

Ta töötas arstina Stockholmis, spetsialiseerudes kirurgiale. 1961. aastal tegi ta vastavad eksamid ja temast tuli Rootsi esimene spetsialiseerunud naiskirurg.

Liikmesus
---------

* 1956, 1. aprill Rootsi Kirurgiaseltsi esimene naisliige
* Eesti Arstide Seltsi Rootsis liige.

Isiklikku
---------

Ta abiellus 1954. aastal geoloog Heino Roosaarega, neil sündisid poeg Jaan ja tütar Mari Ann.

Viited
------

1. 1 2  "*Kvinnliga kirurger födda 1872–1942, med svensk utbildning och verksamhet i Sverige*". 31. oktoober 2007. Rootsi keeles

Kirjandus
---------

* 1951 "*Ingen kvinnlig kirurg finns än i Sverige*". Idun, 14. juuni 1951. Rootsi keeles
* 1951 "Visadus – medikus". Stockholms-Tidningen Eestlastele nr 333, 15. juuni 1951. Lk 2
* 2000 Helbe Merila-Lattik. "Eesti arstid 1940-1960". Eessõnad Helmut Piirimäe ja Ilo Käbin. Tallinn 2000. Lk 551
* 2009 Leinakuulutus. Eesti Päevaleht nr 11, 25. märts 2009. Lk 11

Välislingid
-----------

* *Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918-1944*
* "*Kvinnliga kirurger födda 1872–1942, med svensk utbildning och verksamhet i Sverige*". 31. oktoober 2007. Rootsi keeles
* TLÜAR väliseesti isikud
**Virgo Mihkelsoo** (sündinud 13. veebruaril 1941 Valgas) on eesti tehnikateadlane ja tatrakasvatust edendav talunik.

1966. aastal lõpetas Mihkelsoo Leningradi Polütehnilise Instituudi ja 1971. aastal sai tehnikakandidaadi kraadi. 

1970–1973 töötas ta ENSV TA Füüsika ja Astronoomia Instituudis. 1974. aastast oli ta ENSV TA Füüsika Instituudi vanemteadur, 1982. aastast lasertehnikalaboratooriumi juhataja ning 1999. aastast Tartu Ülikooli laserbioloogia ja -meditsiini laboratooriumi juhataja.

Mihkelsoo on avaldanud teadustöid peamiselt teadusaparatuuri, sh lasersüsteemide loomise ja automatiseerimise alalt.

1993. aastast peab ta Viira talu sünnikohas Valgamaal. Koos abikaasaga on pühendunud tatrakasvatusele ja mesilaste pidamisele eelkõige tatramee saamiseks.

Tunnustus
---------

* 1988 NSV Liidu ministrite nõukogu preemia.

Viited
------

1. 1 2 3 4  *Eesti entsüklopeedia.* 6. köide: *LÕUNA–NÕUD.* Tallinn: Valgus, 1992 (= Eesti Entsüklopeediakirjastus, 1995).
2. ↑

Välislingid
-----------

* Virgo ja Ljudmilla Mihkelsoo
* Virgo ja Ljudmilla Mihkelsoo tervendavad eestimaise tatraga ja meesaadustega ennast ja teisi, Maaleht, 10. mai 2016
Pleistotseeni viirsavil nähtavad varvid Kanadas
**Varv** on seisva veega veekogus ühe aasta jooksul settinud settekiht.

Tavaliselt peetakse silmas kaheosalist nn suve- ja talvekihist koosnevat settekihti, mis on settinud ühe aasta jooksul liustikuesistes jääjärvedes.

Varvi paksem suvekiht on heledama värvusega ning koosneb jämedateralisematest setetest (peamiselt liiv ja aleuriit). Talvekiht on suvekihist õhem, tumedam ning koosneb peamiselt savikaist setteist. See on nii seepärast, et liustiku sulamisvesi kannab suvel järvedesse mitmesuguseid setteid, talvel on aga järvi toitvad vooluveekogud kinni külmunud, mistõttu uute setete lisandumine on takistatud. Seetõttu settivad peamiselt kauem vees hõljunud mikroskoopilised savimineraalid. Nii kujuneb paljudest üksteise peal asetsevaist varvidest koosnev sete, mida nimetatakse viirsaviks. Varvide loendamine ja erinevate jääjärvede viirsavide korreleerimine on pannud aluse varvokronoloogiale, mis sarnaneb dendrokronoloogiaga.

Vaata ka
--------

* Varvokronoloogia
* Viirjärvesete
**Gemini 12** (ametlikult **Gemini XII**) oli Ameerika Ühendriikide 18. ning Gemini programmi kümnes ja viimane mehitatud lend.

Meeskond
--------

Gemini 12 meeskonnaliikmeteks olid komandör Jim Lovell, kellele see oli teine lend ja Buzz Aldrin, kellele see oli esimene lend.

Eesmärgid
---------

Peale Gemini 11 lendu polnud NASA endiselt suutnud demonstreerida, et astronaudil on võimalik avakosmoses töötada ilma ohtlikult väsimata. Gemini 12 lennu eel tegi NASA treeningus tähtsa muudatuse ja hakkas meeskonda ka vee all treenima, et stimuleerida avakosmoses töötamist. Tulemuseks oli edu, sest Aldrin töötas avakosmoses 2 tundi ja 20 minutit ilma, et oleks ohtlikult kurnatud olnud. Aldrini kaks järgmist väljumist olid samuti edukad.

Missiooni teine eesmärk oli harjutada põkkumist Agena sihtmärgiga.

Missiooni planeerimisel tekkis võimalus, et Gemini programmi viimane missioon toimub Apollo programmi esimese missiooniga samal ajal, kuid Apollo 1 start hilines ja see määrati 27. veebruarile 1967.
Gene Wilder (1970)
Gene Wilder (2007)
**Gene Wilder** (õieti **Jerome Silberman**; 11. juuni 1933 Milwaukee, Wisconsin – 29. august 2016 Stamford, Connecticut) oli Ameerika Ühendriikide filminäitleja, filmilavastaja, stsenarist ja filmiprodutsent, kes on eelkõige tuntud oma komöödiarollide poolest.

Wilder alustas karjääri teatrinäitlejana. 1960. aastatel hakkas näitlema ka filmides ja teles. Tema tuntumad osatäitmised on filmides "Bonnie ja Clyde" ("Bonnie and Clyde"; 1967), "Willy Wonka ja šokolaadivabrik" (nimiroll, "Willy Wonka & the Chocolate Factory"; 1971), "Mida soovid seksist teada" ("Everything You Always Wanted to Know About Sex\* (\*But Were Afraid to Ask)"; 1972), "Leegitsevad sadulad" ("Blazing Saddles"; 1974), "Noor Frankenstein" ("Young Frankenstein"; 1974) ja "The Adventure of Sherlock Holmes' Smarter Brother" (1975). Neljas filmis mängis ta koos koomik Richard Pryoriga, milleks on "Hõbesähvatus" ("Silver Streak"; 1976), "Kanapead vanglas" ("Stir Crazy"; 1980), "Ei kuule, ei näe" ("See No Evil, Hear No Evil"; 1989) ja "Teine sina" ("Another You"; 1991).

Wilder oli mitme sellise filmi režissöör ja stsenarist, kus ise ka näitlejana mängis, sh "Naine punases" ("The Woman in Red"; 1984).

Wilder võitis 2003. aastal Emmy auhinna ning karjääri jooksul kandideeris muu hulgas kahele Oscarile.

Wilder sündis vene-juudi peres. Ta oli aastatel 1946–1989 abielus näitleja Gilda Radneriga, kes suri aga vähki. Seejärel hakkas Wilder tegelema vähiennetuskampaaniaga. 1991. aastal abiellus ta Karen Boyeriga, kellega oli abielus kuni oma surmani.

2005. aastal ilmusid Wilderi memuaarid "Kiss Me Like a Stranger" ja 2007. aastal esikromaan "My French Whore".

Wilder suri 2016. aastal 83-aastaselt Alzheimeri tõve tüsistustesse.

Viited
------

1. ↑  "Gene Wilder Dies at 83; Star of ‘Willy Wonka’ and ‘Young Frankenstein’". The New York Times. 29. august 2016. Vaadatud 3.12.2016

Välislingid
-----------

* Gene Wilder andmekogus IMDb (inglise)
Viro rist 2013. aasta sügisel
**Viro tsässon** oli tsässon Setumaal Viro külas, tänapäevase haldusjaotuse järgi Setomaa vallas Võru maakonnas. 

Tsässona asukohta tähistab Viro kivirist. Tsässonas asunud kivirist pärineb Vilemon Talomehe arvates Petseri kloostri asutamise aegadest (15.–16. sajand). Ristil on kirjad, mis pole loetavad. Risti mõõtmed on: kõrgus 1,3 m, laius 0,92 m ja paksus 0,3 m.

Risti kohal asunud tsässon oli Hilläkeste, Palandõ ja Viro küla Issanda Muutmise pühale (setu keeles *paasapäiv*, 6. august) pühendatud tsässon (ka Palandõ tsässon). Veel 1994. aastal olid hoone seinad püsti, aga katus juba sisse langenud. 2000. aasta kevadel koristas Priit Laanoja lagunenud tsässona palgid ning kohale jäi ainult tsässonas olnud kivirist. 

Kreutzwaldi memoriaalmuuseumi ekspeditsiooni andmetel oli tsässon nelinurkse põhiplaaniga rõhtpalkehitis. Palgid olid kirvega tahutud ning põrand oli kirvega tahutud poolpalkidest. Katus oli laastukatus ning katusel oli rist. 1974. aastaks oli säilinud ainult ikooniruum, eeskoda oli varematel aegadel maha lõhutud. Tsässona mõõdud olid: pikkus 3,6 m, laius 3,4 m ja kõrgus 2,85 m.

Viited
------

1. ↑  *Setomaa tsässonad*. Koostanud Tapio Mäkeläinen ja Ahto Raudoja. Setu Kultuuri Fond, 2011
2. ↑  "Võrumaa24: Vaatamisväärsused". *võrumaa24.ee*.

Välislingid
-----------

* Pärandkultuuri objekt: "Viro tsässon" (460:TSA:002)
|  |
| --- |
| Osa artiklitest teemal |
| Budism |
|  |
| 
Kolm kalliskivi

* Buddha
* Dharma
* Sangha

 |
| 
Ajalugu ja levik

* Budism Sri Lankal
* Budism Hiinas
* Budism Jaapanis
* Tiibeti budism
* Budism läänes
* Budism Eestis

 |
| 
Õpetus ja  teostusviisid

* Neli õilsat tõde
* Kaheksaosaline tee
* Sõltuvuslik tekkimine
* Viis takistust
* Kannatus
* Isetus
* Tühjus
* Kosmoloogia
* Meditatsioon

 |
| 
Virgumine

* Šraavaka
* Voolusesse astunu
* Ükskordnaasja
* Mittenaasja
* Arhat
* Bodhisattva
* Pratjekabuddha
* Buda
* Nirvaana

 |
| 
Tekstid

* Paali kaanon
* Tiibeti kaanon
* Mahajaana suutrad

 |
| 
Koolkonnad

* Theravaada
* Mahajaana
* Vadžrajaana
* Chan
* Zen

 |
| * v
* r
 |

**Virgumine** (sanskriti ja paali keeles *bodhi*; tiibeti keeles *byang chub*; hiina keeles 菩提 *puti*; jaapani keeles *bodai*), ka **valgustus** või **valgustumine** on budismi keskseid mõisteid, mis tähendab nii teadvuse kõrgeimat seisundit kui ka selleni jõudmise protsessi. Sellest sõnast tuleneb ka budismi rajaja Šākjamuni põhiline epiteet *virgunu* ehk buda, mis tähendab isikut, kes on juba jõudnud täieliku virgumiseni. Virgumine on budismi tee eesmärk, milleni Šākjamuni jõudis Bodhgayās bodhipuu all istudes.

Kasutatakse ka mõisteid "budasus", "tühjus", "nõndasus" jt. Zen-budismis on kasutusel mõisted "satori" ja "kensho". Hiina budismis on kasutusel ka mõiste *fodao*.

Mitmes religioonis kasutatakse veel mõisteid "nirvaana", "ülim täielik virgumine", "õige täielik virgumine", "avanemine" jmt. Hinduismis ja džainismis on kasutusel mõiste "mokša" ehk "vabanemine". Joogas ja mitmetes meeleharjutustes on kasutusel mõisted "samadhi" ja "dhyana". Taoismis on mõiste "absouutne dao"; sufismis on mõiste "fana", kristluses "pöördumine" või "ilmutus" jne. 

Virgumise otsene ja positiivne kirjeldamine pole enamiku tekstide seisukohalt võimalik, küll on aga võimalik kirjeldada ja õpetada teed ehk meetodit, mis viib virgumiseni. Virgumistee kirjeldamine on budistliku kirjanduse põhisisu.

On koostatud loetelusid teguritest, mis aitavad viia või on vajalikud selleks, et jõuda virgumiseni. Samuti on loetelusid teguritest, mis takistavad virgumist. Virgumise kogemus võib olla äkiline ja ootamatu, aga see võib toimuda ka järkjärguliselt ja pikkamööda. Virgumine võib olla vaid osaline, mitte veel täielik ega lõplik.

Vaata ka
--------

* Mae Thorani
* Virgumise tegurid
* Viis takistust

Viited
------

1. ↑  Ida mõtteloo leksikon: virgumine.
**Peensool** (ladina keeles *intestinum tenue*) on paljude selgroogsete loomade ja imetajate seedeelundkonda kuuluv elund.

Liigitus
--------

* Kaksteistsõrmik (*duodenum*) ehk algusosa
* tühisool ehk ülaosa (*jejunum*) (u 2/5 peensoolest)
* niudesool ehk alaosa (*ileum*) (u 3/5 peensoolest)

Imetajatel
----------

### Inimestel

Peensool on kuni viie meetri pikkusena seedeelundkonna pikim osa. Peensoole välis- ja sisekeskkonna (koed, rakud, retseptorid, ensüümid jpt) töö seisneb toiduosakeste (toitained, vitamiinid, mineraalid jm) ja vastavate kehavedelike metabolismis ja transpordis. 

Peensoole limaskesta (ehk sisepinda) suurendavad arvukad ringkurrud ja soolehatud. 

Suur sisepind kiirendab toitainete (rindkurrud kolm ja hatud kümme korda) lõhustumissaaduste imendumist. Peensoole kaudu imenduvad toitained vereringesse ja lümfisüsteemi. 

Lisaks ringkurdudele ja hattudele sisaldab peensoole limaskest hulgaliselt muid rakutüüpe, nende hulgas näärmerakke, mis komplekteerivad hulgaliselt ensüüme, ja ka lima sisaldavat soolenõret.

Vaata ka
--------

* Crohni tõbi

Kirjandus
---------

* Meeli Roosalu. "Inimese anatoomia", 2010.
David Trimble, 2007
**William David Trimble** (15. oktoober 1944 – 25. juuli 2022) oli Põhja-Iirimaa poliitik.

Kahasse John Hume'iga pälvis ta 1998. aastal Nobeli rahuauhinna. 

Nobel
Nobeli rahuauhinna laureaat

1901 Dunant, Passy • 1902 Ducommun, Gobat • 1903 Cremer • 1904 IDI • 1905 Suttner • 1906 Roosevelt • 1907 Moneta, Renault • 1908 Arnoldson, Bajer • 1909 Beernaert, d'Estournelles de Constant • 1910 IPB • 
1911 Asser, Fried • 1912 Root • 1913 La Fontaine • 1917 Punane Rist • 1919 Wilson • 1920 Bourgeois • 1921 Branting, Lange • 1922 Nansen • 1925 Chamberlain, Dawes • 1926 Briand, Stresemann • 1927 Buisson, Quidde • 1929 Kellogg • 1930 Söderblom • 1931 Addams, Butler • 1933 Angell • 1934 Henderson • 1935 Ossietzky • 1936 Lamas • 1937 Cecil • 1938 Nanseni Pagulasbüroo • 1944 Punane Rist • 1945 Hull • 1946 Balch, Mott • 1947 FSC ja AFSC (kveekerid) • 1949 Boyd Orr • 1950 Bunche • 1951 Jouhaux • 1952 Schweitzer • 1953 Marshall • 1954 UNHCR • 1957 Pearson • 1958 Pire • 1959 Noel-Baker • 1960 Lutuli • 1961 Hammarskjöld • 1962 Pauling • 1963 Rahvusvaheline Punase Risti Komitee ja Punase Risti Seltside Liiga • 1964 King • 1965 UNICEF • 1968 Cassin • 1969 ILO • 1970 Borlaug • 1971 Brandt • 1973 Kissinger, Lê (keeldus auhinnast) • 1974 MacBride, Satō • 1975 Sahharov • 1976 B. Williams, Corrigan • 1977 AI • 1978 as-Sādāt, Begin • 1979 Ema Teresa • 1980 Esquivel • 1981 UNHCR • 1982 Myrdal, García Robles • 1983 Wałęsa • 1984 Tutu • 1985 IPPNW • 1986 Wiesel • 1987 Arias • 1988 ÜRO Rahuvalvejõud • 1989 XIV dalai-laama • 1990 Gorbatšov • 1991 Suu Kyi • 1992 Menchú • 1993 Mandela, de Klerk • 1994 ‘Arafāt, Peres, Rabin • 1995 Pugwashi konverentsid, Rotblat • 1996 Belo, Ramos Horta • 1997 ICBL, J. Williams • 1998 Hume, Trimble • 1999 MSF • 2000 Kim • 2001 ÜRO, Annan • 2002 Carter • 2003 ‘Ebādī • 2004 Maathai • 2005 IAEA, al-Barāda‘ī • 2006 Grameen Bank, Yunus • 2007 Gore, IPCC • 2008 Ahtisaari • 2009 Obama • 2010 Liu • 2011 Sirleaf, Gbowee, Karmān • 2012 Euroopa Liit • 2013 Keemiarelvade Keelustamise Organisatsioon • 2014 Satyarthi, Yūsafzay • 2015  Tuneesia rahvusliku dialoogi nelik • 2016  Juan Manuel Santos  • 2017  ICAN  • 2018  Murad, Mukwege • 2019  Ahmed • 2020 Maailma Toiduprogramm • 2021 Ressa, Muratov • 2022 Alies Bialiacki, Memorial, 
Kodanikuvabaduste Keskus
**Virinta** on jõgi Leedus, Šventoji jõe vasakpoolne lisajõgi. Jõgi algab Virintai järvest ja voolab Leedu idaosas läbi Molėtai ja Anykščiai rajooni. Šventoji jõkke suubub Virinta Vetygala külas.

Jõe pikkus on 68 km ja valgla on 566 km². Jõe lang on 1,48 sentimeetrit kilomeetri kohta. Jõesäng on looklev. Suurim mõõdetud vooluhulk on 94,4 m³/s. Aastasest vooluhulgast 46% langeb kevadise suurvee ajale, suvele 14%, sügisele 16% ja talvele 22%.

Jõe ülemjooksul asub Svobiškise hüdroelektrijaam võimsusega 22 kW. Paisjärve pindala on 6,57 hektarit.

Alantast allavoolu voolab Virinta läbi Virinta hüdrograafilise kaitseala, jõe suue jääb Anykščiai regionaalparki. Suurim asula jõe ääres on Alanta, teine tähtsam asula Virinta kaldal on Kurkliai.

Jõe nimi võib tuleneda sõnast *virti*, mis tähistab äri, kauplemist, või siis pärineda iidsematest indoeuroopa tüvedest *\*u̯er-, u̯or-, u̯r̥-*, mis tähistavad vett, vihma, jõge.

Viited
------

1. ↑  *Virinta.* Tarybų Lietuvos enciklopedija, Kd. 4 (Simno-Žvorūnė). – Vilnius: Vyriausioji enciklopedijų redakcija, 1988. 575 lk
2. ↑  Aleksandras Vanagas. Lietuvių hidronimų etimologinis žodynas. – Vilnius: Mokslas, 1981.

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Virinta** |
Cam Fowler 2016. aastal Anaheim Ducksis mängimas
**Cameron Matthew Fowler** (sündinud 5. detsembril 1991 Windsoris Ontarios) on Kanadas sündinud USA jäähokimängija, kes mängib kaitsjana NHL-i klubis Anaheim Ducks.

Hooajal 2009–10 mängis ta Ontario Hockey League'i klubis Windsor Spitfires ning võitis samal hooajal klubiga Memorial Cup'i.

2010. aastal valis Anaheim Ducks ta NHL-i *draft* '​is 12. valikuna. Ducksi põhikoosseisu on Fowler kuulunud alates hooajast 2010–11. Esimese värava lõi ta 17. oktoobril 2010 mängus Phoenix Coyotesi vastu. Debüüthooaeg on jäänud ka tema seni kõige resultatiivsemaks NHL-is (10+30).

Hooaja 2012–13 esimeses pooles toimunud NHL-i tööseisaku ajal mängis Fowler Rootsi esiliiga klubis Södertälje SK.

2017. aastal valiti Fowler NHL-i tähtede mängule.

2017. aasta juulis pikendas ta Ducksiga lepingut seitsme aasta võrra.

4. novembril 2018 tegi ta mängus Columbus Blue Jacketsi vastu oma esimese kübaratriki NHL-is.

2009. aastal tuli Fowler USA kuni 18-aastaste koondisega omavanuste maailmameistriks ja aasta hiljem juunioride maailmameistriks kuni 20-aastaste koondisega. USA jäähokikoondise koosseisus on ta osalenud 2011. ja 2012. aasta maailmameistrivõistlustel ning 2014. aasta taliolümpiamängudel.

Viited
------

1. ↑  "Cam Fowler signs eight-year contract extension with Ducks". NHL.com. 1.7.2017. Vaadatud 21.10.2021

Välislingid
-----------

* Cam Fowler NHL.com lehel
* Cam Fowler hockeydb.com lehel

| * v
* r
Anaheim Ducks |
| --- |
| 
**Väravavahid**: Lukáš Dostál **·** John Gibson **·** Anthony Stolarz |
| 
**Kaitsjad**: Nathan Beaulieu **·** Simon Benoît **·** Jamie Drysdale **·** Cam Fowler **·** Scott Harrington **·** John Moore **·** Kevin Shattenkirk **·** Andrej Šustr **·** Urho Vaakanainen **·** Colton White |
| 
**Ründajad**: Sam Carrick **·** Max Comtois **·** Derek Grant **·** Adam Henrique **·** Max Jones **·** Brett Leason **·** Isac Lundeström **·** Brock McGinn **·** Mason McTavish **·** Jayson Megna **·** Nikita Nesterenko **·** Jakob Silfverberg **·** Ryan Strome **·** Troy Terry **·** Frank Vatrano **·** Trevor Zegras |
**JEDEC**, täisnimega **JEDEC Solid State Technology Association** (varem **Joint Electron Device Engineering Council**) on USA organisatsioon, mis tegeleb pooljuhtelektroonika tööstusstandarditega. JEDECi liikmeteks on enam kui 300 pooljuhtelektroonika ettevõtet.

JEDEC loodi 1958. aastal kahe ekspertgrupina, tegelemaks elektronlampide ja pooljuhtseadistega. 1970 ühines pooljuhtide grupp (JEDEC Semiconductor Council) äsja loodud mikroelektroonika osakonnaga ja neist moodustati Solid State Products Division. 1998 sai sellest Elektroonikatööstuse Liidu (Electronic Industries Alliance ehk EIA) osakond praeguseni kehtiva nimega JEDEC Solid State Technology Association.

JEDECi tähtsamad tegevusalad:

* elektroonikalülituste ja -seadmete loogiliste ja füüsiliste liideste standardimine
* elektroonikakomponentide korpusekujude standardimine
* arvutite muutmälu (RAM) komponentide SDRAM ja DDR SDRAM standardimine
* pooljuhtketaste standardimine
* pliivaba tootmise uute tehnoloogiate standardimine
Clarence Gilyard (2018)
**Clarence Alfred Gilyard** (24. detsember 1955 Moses Lake, Washingtoni osariik – 28. november 2022 Las Vegas, Nevada) oli ameerika näitleja, teatripedagoog ja kirjanik. 

Neli aastakümmet näitlejana töötanud Gilyard saavutas tuntuse filmi- ja seriaalinäitlejana, tehes kaasa näiteks sellistes ülipopulaarsetes filmides nagu "Tippkutt" ("Top Gun"; 1986) ja "Visa hing" ("Die Hard"; 1988) ning telesarjades "Matlock" (1989–1993) ja "Walker, Texase korravalvur" ("Walker, Texas Ranger"; 1993–2001).

2006. aastal hakkas Gilyard näitekunsti õpetama Las Vegases asuvas Nevada Ülikoolis (UNLV). Selle kõrvalt ta näitles ja töötas lavastajana Nevada Conservatory Theatre’is.

Raamatud
--------

* "The Dance of the Star" (1990)
* "Instructors and Students" (1992)
* "Eagle in a Cage" (1996)
* "Perfume at Night" (1997)
* "Melancholy in the Mirror" (2002)
* "Past and Present: My Story" (2005)
* "The Game of Venus" (2006)
* "Memories of a Stranger Wanderer" (2008)
* "Cry of the Cat" (2010)
* "Red Lights" (2011)

Viited
------

1. ↑  Clarence Gilyard, ‘Walker, Texas Ranger,’ ‘Matlock’ and ‘Die Hard’ Actor, Dies at 66 The Hollywood Reporter, 28.11.2022.