recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Amae** (jaapani keeles 甘え 'hellitamus', verbist 甘える 'ära hellitatuna käituma') on Jaapanis sotsiaalset sõltuvussuhet tähistav termin- Jaapani armastuse vorm.

Terminit kasutas jaapani psühhiaater Takeo Doi, kirjeldamaks jaapanlastele omast sõltuvussuhet ema ja lapse vahel, mis tavaliselt muudes kultuurides teatud vanuses ära katkestatakse. Kuigi esmajoones kirjeldab *amae* ema ja lapse sidet, siis laiendab Doi selle ka õdede ja vendade, vanemate ja nooremate kolleegide jne vahelisele sidemele, mistõttu väidab ta, et sellel põhineb ka jaapanlastele iseloomulik ühiskondlik vastutus ja hoolivus.

Doi käsitluse kohaselt on amae "vajadus passiivse armastuse" järele. Tema psühhoanalüütiline armastusekontseptsioon käsitleb sisemisi tundeid ja käitumist, sisemist soovi mõistmisvajaduse ja hoolitsusvajaduse järele. Ta käsitleb ka jaapanlaste mina-tunnetuse kontseptsiooni.

Vaata ka
--------

* Hikikomori
* ijime

Kirjandus
---------

* Doi, T. "The Anatomy of Dependence", 1971.
* Doi, T. *The anatomy of dependence: The key analysis of Japanese behavior* (J. Bester, tõlk.). Tokyo: Kodansha International. 1973.
* Hisa A. Kumagai Utah Ülikool Arno K. Kumagai, The Hidden "I" in Amae: "Passive Love" and Japanese Social Perception, Vol. 14, nr 3, lk 305-320, Ethos, 1986.
* Stalter, Emily. "The relationship of ijime and amae in Japanese middle school classrooms.", International Research Scape Journal, Vol. 4 , artikkel 6. 8-7-2017.
**"Kas ihkab sõda meie maa?"** (vene keeles "Хотят ли русские войны") on Jevgeni Jevtušenko luuletus ning nendele värssidele Eduard Kolmanovski kirjutatud laul.

Jevgeni Jevtušenko kirjutas luuletuse 1961. aasta sügisel välismaal viibides, kus talt olevat sageli küsitud, kas venelased tahavad sõda. Pärast Nõukogude Liitu naasmist näitas ta luuletust Eduard Kolmanovskile, kes kirjutas sõnadele viisi. Laulu esmaesitaja oli näitleja ja laulja Mark Berness.

Jevtušenko väitel üritas Nõukogude armee poliitvalitsus laulu edutult keelustada, väites, et see on patsifistlik ning demoraliseerib Nõukogude sõdureid.

1962. aastal Moskvas toimunud rahvusvahelisel rahukongressil jagati osalejatele suveniiridena vinüülplaate laulu inglis-, prantsus-, saksa- ja hispaaniakeelse versiooniga Georg Otsa esituses.

1968. aastal tõlkis Hardi Tiidus selle laulu ka eesti keelde:

> Спросите вы у матерей,
> 
> 
> спросите у жены моей,
> 
> 
> и вы тогда понять должны,
> 
> 
> хотят ли русские войны.
> 
> 
> 
>   
> 
> Eks vasta kindlalt ema arm,
> 
> 
> eks vasta meie naiste arm –
> 
> 
> ja igaüks siis aru saab:
> 
> 
> kas ihkab sõda ta…
> 
> 
> 
> kas ihkab sõda meie maa.
> 
>

Viited
------

1. ↑  Ester Šank (9. märts 2022). "Kas (v)ihkab sõda meie maa?". *Raplamaa Sõnumid*.
Renault' roolis Fernando Alonso
**Renault F1** oli Vormel 1 meeskond. Meeskond tegi debüüdi Vormel 1 sarjas 1977. aasta Suurbritannia Grand Prix'il. 1986 lahkus meeskond sarjast. Tagasi vormel-1 sarja tuli meeskond 2002. aastal. Enne seda võistles meeskond Benettoni nime all.

2007. aasta Vormel 1 hooajal sõitsid meeskonna eest Giancarlo Fisichella ja Heikki Kovalainen. Autodel kasutati Renault RS26 mootorit ja Bridgestone Potenza rehve.

Seni on võidetud kaks korda konstruktorite karikas, aastal 2005 ja 2006 ning kaks maailmameistritiitlit sõitjate arvestuses (2005, 2006).

2008. aastal sõitsid meeskonnas Fernando Alonso ja Nelson Angelo Piquet, kes jätkasid ka 2009. aastal.

4. augustil 2009 otsustas Renault' meeskond Nelson Piquet'ga lepingu lõpetada. Alates Euroopa GP-st Valencias asus tema asemele Romain Grosjean.

Pärast meeskonnast lahkumist tunnistas Piquet, et 2008. aasta Singapuri etapil andis meeskond talle korralduse teha avarii, et võistkonnakaaslane Fernando Alonso saaks etapi võita. Karistuseks määras FIA Renault' meeskonnale tingimisi kahe aasta pikkuse võistluskeelu. Meeskonna juht Flavio Briatore lahkus ametist ning sai määramata ajaks Vormel 1 sarjas tegutsemise ja sõitjate esindamise keelu.

2010. aastal sõitsid Renault' meeskonnas Robert Kubica (11) ja Vitali Petrov (12). Mõlema leping jätkus ka 2011. aasta hooajal. Robert Kubica sai aga enne hooaja algust Itaalias rallil osaledes raskelt vigastada ning 2011. aastal asendasid teda Nick Heidfeld ja Bruno Senna. Renault sai 2011. aastal konstruktorite arvestuses viienda koha. Renault lahkus Vormel 1 sarjast 2011. aasta hooaja lõpus.

2012. aastast kandis tiim nime Lotus F1 Team.

Välislingid
-----------

* Alonso ja Piquet jätkavad Renault meeskonnas, Postimees, 6. november 2008
**Uus laine** (läti *Jaunais Vilnis*; vene *Новая волна*) on iga-aastane noorte lauljate konkurss. Esimene lauluvõistlus peeti 2002. aastal. Kuni 2014. aastani toimus lauluvõistlus Lätis Jūrmalas. Alates 2015. aastast toimub lauluvõistlus Venemaal Sotšis.

Tänapäevase lauluvõistluse "Uus laine" eelkäija on 1986. aastal käivitunud Nõukogude Liidu noorte estraadilauljate võistlus "Jurmala" (1987. aastal sai esikoha Kare Kauks, 1988. Erich Krieger). 1990. aastatel võistlus hääbus, aga 2002. aastal taaselustasid selle Raimonds Pauls ja Igor Krutoi .

Lauluvõistluse võitjad
----------------------

| Aasta | Riik | Võitja |
| --- | --- | --- |
| 2002 |  Venemaa | Smash!! |
| 2003 |  Venemaa | Nastya Stotckaya |
| 2004 |  Läti | Cosmos |
| 2005 |  Läti | Intars Busulis |
| 2006 |  Ameerika Ühendriigid | LaRose |
| 2007 |  Moldova | Natalia Gordienko |
| 2008 |  Gruusia | Duo Georgia |
| 2009 |  Indoneesia Ukraina | Sandhy SondoroDžamala |
| 2010 |  Armeenia | Sona Shahgeldyan |

Eesti lauljad lauluvõistlusel
-----------------------------

2004. aasta lauluvõistlusel esindasid finaalis Eestit Maarja-Liis Ilus koos Soul Militiaga. Poolfinaalis esinesid veel Rolf Roosalu ja Sofia Rubina.

2007. aasta konkursi pool­finaalis osalesid Sofia Rubina (osales ka 2006. aasta pool­finaalis) ning tüdrukutebänd Miau ja Kristina Karelina.

2010. aastal saavutas Uku Suviste lauluvõistlusel kolmanda koha ning sai auhinnaks 20 000 eurot (ligi 312 000 krooni). Esimesel võistluspäeval esitas Uku ingliskeelse loo "Purple Rain" (Prince) ja teisel vene keeles laulu "Sind otsides".

Viited
------

1. ↑  Eve Heinla."Tuult tiibadesse, Maarja-Liis!" Õhtuleht, 12. juuli 2004
2. ↑  Nataly Koppel. Raimonds Pauls: "Pugatšova eraelust rääkides püüan keelt hammaste taga hoida." Õhtuleht, 26. juuli 2008
3. ↑  Verni Leivak. Festivali "Uus laine" korraldaja: "Maarja on meie lemmik!" Õhtuleht, 02. august 2004
4. ↑  Eveli Rebane. Miau: Moskvas valitakse lauljaid poliitika järgi. Õhtuleht, 24. juuli 2007
5. ↑  Uku Suvistet auhinnati 312 000 krooniga.[*alaline kõdulink*] Kroonika, 02 august 2010
6. ↑  Nataly Koppel. TUBLI! Uku Suviste tuli Jurmala lauluvõistluse esimesel päeval neljandaks. Õhtuleht, 28. juuni 2010

Välislingid
-----------

* Официальный сайт конкурса "Новая волна"
* Uku Suviste tuli Jurmala lauluvõistlusel kolmandaks. (videod) Elu24, 31. juuli 2010
* Indrek Kald. Abramovitši luksusjaht Pelorus saabus eile Riiga. Äripäev, 28. juuni 2010
Tegemist on Albert Einsteini relatiivsusteooria valemiga.

{\displaystyle \mathrm {Energia} =\mathrm {mass} \,\times \,(\mathrm {valguse\ kiirus\ vaakumis} )^{2}}
Füüsikas väljendab võrdus {\displaystyle E=mc^{2}} ekvivalentsust energia {\displaystyle E} ja massi {\displaystyle m} vahel, kus võrdeteguriks on ruutu võetuna valguse kiirus vaakumis ({\displaystyle c^{2}}). Selle valemi kaudu saab erirelatiivsusteoorias defineerida massi.

Massi sõltuvus kiirusest
------------------------

Kui kiirendada keha korduvalt, tuleb meil igal ajavahemikul lisandunud kiirus liita eelnevaga relativistlikult. See tähendab, et kiirus küll läheneb valguse kiirusele, kuid ei saavuta seda iialgi. Kui rakendame kehale üha suuremat jõudu, muutub tema kiirendamine üha raskemaks. Newtoni II seaduse põhjal peab mass kiiruse suurenemisel kasvama. Loomulik on oletada, et mass kasvab võrdeliselt kinemaatilise teguriga {\displaystyle \gamma }:

{\displaystyle m=\gamma \cdot m\_{0}} , kus {\displaystyle m\_{0}} on seisumass.
Pannes keha liikuma

* lisasime talle kineetilist energiat
* samal ajal täienes tema mass.

Need suurused on nähtavasti võrdelised:

{\displaystyle E\_{kin}=k\cdot m\_{kin}}
{\displaystyle \ m\_{kin}} on lisandunud mass ehk kineetiline mass ja {\displaystyle E\_{kin}} on lisandunud kineetiline energia.

Keha koguenergia koosneb keha seisuenergiast ja liikumisest või asendist tulenevast energiast.

{\displaystyle m=m\_{0}+m\_{kin}}
{\displaystyle m\_{kin}=m-m\_{0}=m\_{0}(\gamma -1)}
Kui suur on võrdetegur *k*?
Uurime olukorda väikeste kiiruste juures, kus peab kehtima

{\displaystyle E\_{kin}={\frac {m\_{0}v^{2}}{2}}}
Teiselt poolt 

{\displaystyle \ E\_{kin}=m\_{0}(\gamma -1)k}
Kui kiirused on väikesed, võib kinemaatilise teguri arvutamiseks kasutada ligikaudset valemit, mille saame, kui arendame kinemaatilise teguri Maclaurini ritta ja võtame sealt 3 esimest liiget:

{\displaystyle \gamma \approx 1+{\frac {v^{2}}{2c^{2}}}}
Seda arvestades saame väikeste kiiruste puhul

{\displaystyle E\_{kin}=m\_{0}(\gamma -1)k\approx m\_{0}{\frac {v^{2}}{2c^{2}}}k}
Järelikult {\displaystyle k=c^{2}} ja

{\displaystyle \ E\_{kin}=m\_{kin}c^{2}}
Sellega on kineetilise energia ja kineetilise massi võrdelisus tõestatud.

Seisuenergia ja koguenergia
---------------------------

Üldistame massi ja energia võrdelisuse ka seisumassile. Saame seisuenergia

{\displaystyle \ E\_{0}=m\_{0}c^{2}}
Seisuenergiat omab keha ka siis, kui tal muud energiat pole. Ja teistpidi: igasugune energia omab massi vastavalt seosele

{\displaystyle m={\frac {E}{c^{2}}}}
Järelikult mass ja energia on ekvivalentsed.

Viimasest valemist saab teha huvitavaid järeldusi. Näiteks peab laetud aku mass olema suurem kui laadimata aku mass. Või näiteks kui suudaksime muuta 1 kg kivisütt täielikult energiaks, saaksime 25 miljardit kWh elektrienergiat.
**Halli tajuri** töö põhineb Halli efektil, mis seisneb elektrivälja tekkimises magnetväljas asetsevas vooluga juhis. Halli tajurid valmistatakse õhukesest pooljuhtplaadist, sest pooljuhis tekib küllalt kõrge Halli pinge. Need plaadid ‒ Halli elemendid ‒ on harilikult integreeritud (kokku ehitatud) elektroonikalülitusega, mille väljundist saadakse analoog- või digitaalsignaal.
Kuna Halli efekt seob omavahel kolm füüsikalist suurust: magnetilise induktsiooni, elektrivoolu ja elektrivälja (vastavalt ka elektripinget), saab kahe teadaoleva suuruse järgi arvutada kolmanda. Seega osutub võimalikuks Halli tajuri abil neid suurusi mõõta.

 Pöörete mõõtmine Halli tajuriga (roheline plaat) ja kahe magnetiga pöörleval kettal
Tööstuspraktikas on Halli tajurite peamiseks ülesandeks magnetvälja olemasolu või selle muutumise kindlakstegemine, kusjuures anduri väljundsignaaliks on Halli pinge. Liikuvate osade asendi, pöördenurga või pöörlemiskiiruse kohta signaalide saamiseks paigaldatakse nendele osadele väikesed püsimagnetid. Niiviisi saadakse väljundsignaal ilma vahetu elektrilise kontaktita; samuti ei mõjuta mõõtetulemusi anduri keskkonna seisund, näiteks niiskus või mittemagnetilised osakesed. 

Kasutatakse ka andureid, milles magnet ja Halli plaat on kokku ehitatud. Kui niisugusele andurile läheneb mingi ferromagnetiline osa, kutsub muutuv magnetväli esile väljundsignaali.

Sensori väljundpinge mõõtmine annab seda täpsema tulemuse, mida püsivam on Halli plaati läbiv vool ja mida täpsemalt mõõdetakse Halli pinget. Seepärast sisaldab Halli plaadiga ühisel kiibil paiknev elektroonikalülitus lisaks võimendile püsivooluallika ja ka temperatuurimuutuse kompenseerimise lülituse.

Rakendusnäiteid:

* pöörleva keha (ratas, ketas, võll) pöörete arvu loendamine või pöörlemiskiiruse mõõtmine;
* elektriahelate kontaktivaba lülitamine;
* kontaktivaba (harjadeta) kommutatsioon elektrimootoris;
* auto mootori silindrites kütuse pihustamise ja süütamise hetke määramine sõltuvalt nukkvõlli asendist (nukkvõllile kinnitatud magnetid tekitavad paigalseisvast Halli plaadist möödumisel sensoris pingeimpulsid).

Halli andurit kasutatakse tüürsignaali allikana mitmesugustes juhtimise, reguleerimise ja signaliseerimise süsteemides.

Vaata ka
--------

* Halli efekt
* Andur
* Keelrelee

Välislingid
-----------

* Hall Effect Sensor
* Hall Effect Sensing And Application
**Paekivi** ehk **paas** on settelise tekkega karbonaatkivimi rahvapärane nimetus. Tuntumad Eesti paekivid on lubjakivi ja dolomiit. Paekivi on ökoloogiline, looduslik, dekoratiivne (ei vaja tööstuslikku töötlemist). Paekivi mahumass jääb vahemikku 2200–2650 kg/m³.

Ajalugu
-------

Paekivimüür Eestis
Muinas-Eestis kasutati paekivi kaitserajatistes. Näiteks tugevdati linnuste ja kindluste mullast kaitsevalle paekividest kuivmüüritisega. Paekasutuse kõrgperiood oli 13-15. sajand, kui hakati lupja põletama ja võeti kasutusele lubimört. Kohalikust, tolle aja kohta odavast paekivist ehitati kirik-kindlusi, losse ja kaitsemüüre ning hiljem linnades ka elumaju.

Paekivi kasutamine tänapäeval
-----------------------------

Theodose müür
Paekivihooneid ehitatakse vähe, mõningal määral kasutatakse paekivi väikemajade vundamentide tegemiseks ja neeki kivid on enamasti hangitud vanadest varemetest. Pae ehitusfüüsikalised omadused (madal poorsus ning sellest tulenev liigne soojusjuhtivus) ei vasta kaasaegsetele ehitusmatejalidele esitatavatele nõuetele. Seetõttu kasutatakse meie paremaid paesorte suurtes kogustes ehituskillustiku tootmiseks. Killustikku vajatakse betooni, asfaltbetooni ja raudbetoontoodete valmistamiseks, teedeehitusel ja mitmesugustel muudel ehitustöödel. Killustikku valmistatakse Eestis miljoneid kuupmeetreid aastas.

Üldmõisted ja reeglid
---------------------

Paekivist lintvundamendid, postid, keldriseinad, soklid, tugimüürid ja hoonete seinad laotakse mördil, enamasti ebakorrapärase kujuga kividest. Mördi ülesandeks müüritises on üksikute kivide sidumine ja kividele sobiva aseme moodustamine. Paekividest müür laotakse kihtide kaupa ja kihi ulatuses võimalikult ühekõrgustest kividest. Müüriladumise põhireegel on: iga kihi piki- ja põikipüstvuugid peavad olema seotud, st kaetud järgneva kihi kividega. Paekivisid sorteeritakse paksuse järgi piki- ja põikipindkivideks ning täitekivideks. Et piki- ja põikpüstvuugid saaksid nii pind- kui täidisridades seotud, tuleb kivid kihis laduda vaheldumisi- kord pikuti, kord põiki. See tähendab, et pikipüstvuugid seotakse põikikividega ning põikipüstvuugid pikikividega.

Vaata ka
--------

* Paekivist ehitised
* Maakiviehitus eestis
* Paekivist vundament

Viited
------

1. ↑  "Paekivi".
2. ↑  "The history of limestone".
3. ↑  "How limestone is used in construction?".
**Ivacevičy** (ka **Ivatsevitšõ**) on linn Valgevenes Bresti oblastis, Ivacevičy rajooni halduskeskus. Leedu keeles *Ivacevičai* või *Ivacevičiai*, poola keeles *Iwacewicze*. Ivacevičy asub Hryŭda jõe kaldal, linna läbib raudteeliin Baranavičy–Brest.

Kohaliku legendi järgi pärineb linna nimi mehelt, kelle nimi oli Ivan Cevič (*Іван Цэвіч*). Ta olevat päästnud jahil tähtsa isanda elu ja saanud tasuks endale piirkonna, kuhu hiljem kerkis linn.

Linna piirides on neli keskkooli, muusikakool ja laste spordikool. Ivacevičys on ka kultuurimaja, kino ja 2 raamatukogu. Antakse välja ajalehte Газэта для Вас ja rajoonilehte Івацэвіцкі весьнік. 

Ivacevičys on toiduainetetööstus, seal töödeldakse puitu ja valmistatakse ehitusmaterjale. Linnas on ka kergetööstuse ja masinaehituse ettevõtteid. Tegutseb ilmajaam.

Vaatamisväärsusteks on Struve kaare triangulatsioonipunkt ja Jundziłłide loss.

Ajalugu
-------

Ivacevičyt mainitakse esimest korda aastal 1508. Algselt kuulus asula Iliniczitele, seejärel Viktarynitele ja Bahumatkadele. Asula kuulus Navahradaki vojevoodkonda ja Słonimi maakonda. Aastast 1613 oli Ivacevičy alev.

Aastal 1631 sai asula omanikuks Stefan Kędzierzawski, aga aastast 1654 Jundziłłid. Nemad rajasid asulasse ka lossi ja katoliku kiriku. Aastast 1764 läks asula Sapljuckade valdusse.

Aastal 1795 läks asula kolmandal Poola jagamisel Vene impeeriumi koosseisu. Ivacevičy hakkas kuuluma algul Słonimi, seejärel Leedu ja viimaks Hrodna kubermangu. Aastal 1848 avati postijaam. Asula hakkas arenema peale raudtee ehitamist aastal 1871. XIX sajandi teisel poolel läks alev taas Jundziłłide valdusse.

Aastast 1921 oli Ivacevičy Poola koosseisus, 1939. aastal liideti Valgevene NSV-ga. Teise maailmasõja ajal kaotas asula üle tuhande elaniku, neist suurem osa olid juudid. Linnaõigused sai asula aastal 1966.

Pildid
------

* IvacevičyIvacevičy
* Jundziłłide lossJundziłłide loss
* Öine linnÖine linn

Tuntud elanikke
---------------

* Vinsent – Valgevene muusik
* Roman Dzieślewski – Poola insener-elektrotehnik
* Olga Plotnikova – Valgevene lauljanna

Välislingid
-----------

 Ivacevičy – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
* Linn Valgevene fotoentsüklopeedias
* Linn YouTube'is
* Ivacevičy
* Ivacevičy
Cass Gilbert, 1907
Cass Gilbertit kujutav arhitektuurne detail Woolworth Buildingu fuajees New Yorgis
**Cass Gilbert** (24. november 1859 Zanesville Ohio osariik – 17. mai 1934 Brockenhurst Inglismaa) oli prominentne ameerika arhitekt, arhitekt Cass Gilbert juuniori isa.

Ta oli varane kõrgehitiste pooldaja ja nendele tee rajaja. Esimene tema projekteeritud hoone New Yorgis oli 1900. aastal valminud Broadway-Chambers Building. Teised tema silmapaistvamad arhitektuuriteosed on uusgooti stiili nüanssidega kõrghooned Woolworth Building (1913) ja New York Life Building (1928). Hiljem projekteeris ta koos pojaga veel ühe kõrghoone – USA kohtumaja (1936). 

Ta projekteeris avalike hoonetena ka selliseid arhitektuurilisi vaatamisväärsusi nagu Ameerika Ühendriikide ülemkohtu hoone. Gilbert projekteeris ka arvukalt muuseume (nt Saint Louis Art Museum) ja raamatukogusid (nt Saint Louis Public Library) ning osariikide parlamendihooneid ehk kapitooliume (nt Minnesota, Arkansase ja Lääne-Virginia osariigi kapitooliumid).

On väidetud, et tema uusbarokses *beaux-arts*'i stiilis avalikud hooned kajastasid optimistlikku ameerika mõttelaadi, et riigi rahvas päris kreeka demokraatia, Rooma õiguse ja renessansliku humanismi. Gilberti saavutusi tunnustati juba tema eluajal; aastail 1908–1909 oli ta Ameerika Arhitektide Instituudi president.

Tunnustus
---------

* 1906 – valiti Ameerika Kunstide ja Kirjanduse Akadeemia liikmeks

Vaata ka
--------

* Historitsism
Maris Aleksašin (2011)
**Maris Aleksašin** (sündinud 8. märtsil 1983 Võrus) on Eesti keskkonnaaktivist ja poliitik.

2001. aastal lõpetas Aleksašin Võru Kreutzwaldi Gümnaasiumi. 2001–2006 õppis Tartu Ülikoolis keskkonnatehnoloogia erialal, mille lõpetas tööga "Tartu linna ja linna lähiümbruse uusehitiste keskkonnasõbralikkus".

Ta on toimetanud Laeva valla infolehte Vallakaja. 2008. aasta märtsist töötas Laeva valla majandusnõunikuna. 2009. aastal valiti ta Laeva vallavanemaks. Kandidaadiks esitasid ta Laeva vallavolikogu reformierakondlastest liikmed. Ta oli Laeva vallavanem 2009–2012.

Maris Aleksašin kuulus Erakonda Eestimaa Rohelised 20. oktoobrist 2006. Ta on kuulunud erakonna volikokku ja noortekogu Noored Rohelised juhatusse. 2012. aasta veebruaris astus ta Reformierakonda. Sama aasta mais avaldas Laeva vallavolikogu talle umbusaldust.

Aleksašin oli Laeva valla esindaja Tartumaa Arendusseltsis.

Ta on Eesti Rohelise Liikumise juhatuse liige.

Maris Aleksašin harrastab jalgrattasporti ja rogaini.

Viited
------

1. ↑   (vaadatud 23.10.2011)
2. ↑   (vaadatud 23.10.2011)
3. ↑   (vaadatud 23.10.2011)
4. ↑  "Vallavanemad astuvad ametisse" Tartu Postimees, 06.11.2009 (vaadatud 23.10.2011)
5. ↑  Äriregistri päring. (Kasutatud 20. juulil 2011.)
6. ↑   (vaadatud 23.10.2011)
7. ↑  "Noorte roheliste juhina jätkab Jaan Vaabel"[*alaline kõdulink*] Neljas.ee, 08.07.2008 (vaadatud 23.10.2011)
8. ↑  "Kolm omavalitsusjuhti astusid Reformierakonda" Valgamaalane, 18.02.2012 (vaadatud 18.02.2012)
9. ↑  [ "Laeva vald otsib uut vallavanemat" Postimees, 23.05.2012
10. ↑  Tartumaa Arendusselts: Liikmed (vaadatud 23.10.2011)
11. ↑  "Inimesed" ERLi kodulehel (vaadatud 4. oktoobril 2012)
12. ↑  XII TAOK rogain

Välislingid
-----------

* Maris Aleksašin. "Tartu linna ja linna lähiümbruse uusehitiste keskkonnasõbralikkus" (lühiülevaade)
* "Vallavanemad astuvad ametisse" Tartu Postimees, 6. november 2009
* Maris Aleksašin. "Noored ja rohelised" Kortsleht (artikkel Noorte Roheliste teemal)
Kiriku välisvaade
Interjöör: vaade ruumi keskelt tambuuri
**Tšernigivi Paraskeva Pjatnitsa kirik** (ukraina keeles *П’ятницька церква в Чернігові*, *Храм Св. вмч. Параскеви П’ятниці на Торгу*) on õigeusu kirik Tšernigivis Ukrainas. Kirik kuulub Ukraina Õigeusu Kiriku alla. Kirik on silmapaistev arhitektuurimälestis mongolite invasiooni eelsest Kiievi-Venest.

Kirik asub linna ajaloolises osas Bogdan Hmelnitski väljaku lähedal.

Arhitektuur
-----------

Paraskeva kirik on ehitatud lamedatest rooma tellistest (*plinthus*, *плинфа*). Mõõtmetelt pole see suur, vaid 16 × 11,5 meetrit. See on ruudukujulise põhiplaaniga ja kolme idaapsiidiga ümarkaarsete ukse- ja aknaavadega tsentraalehitis, mille keskelt tõuseb bütsantsipärase madalkumera kupliga kroonitud pilujate akendega tambuur. Erinevalt Vladimiri-Suzdalimaa samal ajaperioodil ehitatud valgest kivist kirikutest, mis on pigem staatilise üldilmega, on Tšernigivi Paraskeva kirik dünaamilise kavatisega. Dünaamilise mulje loovad nii igas küljes keskelt kõrgema viiluna tõusvad seinapinnad kui ka astmeliselt kupli suunas tõusvad kaarjad zakomara-taolised kaarjate karniisidega, katusega kaetud viilud, sarnased hilisemast arhitektuurist tuntud kokošnikutega. Vertikaalset tendentsi rõhutavad neljas küljes olevad ja katuseni ulatuvad mitmeastmelised pilastrid ja apsiidide liseenid. Hoone kaunistused on iseloomulikud tellisarhitektuurile - sakkfriisid ja sakkidena vahelduvas suunas friisiks või kaldruudumustriks laotud tellised, kuid omapärased on küljetsi paigutatud tellistest laotud meanderfriisid külgseinte keskosas akende ja niššide all. Kirikul on kolm tellistest, kaarel ümarmõikaga kaunistatud astmikportaali, peaportaal lääneseinas, külgseintes põhja- ja lõunaportaal. Katuse astmelisus on jälgitav ka siseruumis.

Ajaloost
--------

Ehitis püstitati 12. sajandil või 13. sajandi algul turuplatsi äärsele maatükile Tšernigivi possaadi kaupmeeste kirikuna. Ehitusmeister arvatakse olevat Kiievi-Vene õukonnaarhitekt, Bütsantsi päritolu Petr Miloneg, kelle töö on ka Võdubõtši kloostri püha Miikaeli kirik. Kirik pühitseti Ikonioni Paraskevale, keda traditsiooni järgi peetakse kauplejate kaitsepühakuks. Fassaade kaunistavate arhitektuuridetailide ja tambuuri suunas astmeliselt tõusvate kaarjate *zakomara*'de poolest eristub see kõigist teistest Tšernigivi kirikutest.

1670. ja 1690. aastatel ehitati kirik ümber Ukraina barokkstiilis. 17. ja 18. sajandil oli kirikus nunnaklooster, mis põles 1750. aastal maha. 1820. aastatel ehitati kirikule kahekorruseline kellatorn (lammutati alles 1962).

Teise maailmasõja ajal 1943. aastal kirik purustati. Kiriku varemete uurimisel ilmnes 17. sajandi ümberehituse all hoone ehitusaegne kavatis ja 1962. aastal taastati pühakoda arhitekti ja restauraatori Pjotr Baranovski eestvõttel oma oletataval algsel kujul.

Viited
------

1. ↑
2. ↑  Pyatnyts'ka Church. – Ukraine. IGotoWorld.com
3. ↑  А. Паевский. Пятницкая церковь в Чернигове: подвиг Петра Барановского. - trv-science.ru

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Tšernigivi Paraskeva kirik** |
**Caseyri neem** (varasem nimi *Guardafui neem*; ka *Guardafui*, *Gees Gwardafuy*, *Ras Asir*) on 275 m[*viide?*] või 244 m[*viide?*] kõrgune kaljuneem Somaali poolsaare (Aafrika Sarve) kirdetipus. Araabia mere poolt vaadatuna algab selle juurest Adeni laht (neemest põhja pool). Lõuna poole jääb India ookean. 

Tema koordinaadid on 11° 50' N, 51°17' E. Teda nimetatakse mõnikord Aafrika mandri kõige idapoolsemaks tipuks (tavaliselt peetakse selleks Xaafuuni neeme, mis asub Caseyri neemest 100 km kaugusel lõunas pisut ida pool). Ta asub Bereeda (62,1 km) ja Jeemenile kuuluvate Sokotra saarte (umbes 100 km) vahel. 

Neem asub Somaalia Bari ringkonna territooriumil, kuid faktiliselt kuulub rahvusvaheliselt tunnustamata riigile Puntlandile. 

Neemel on majakas, mis rajati 1924. Itaalia okupatsiooni ajal nimetati seda *Faro Francesco Crispi*. Seal oli ka raadiojaam. Neemest lõuna pool on Sennarefi neem, mida meresõitjad ajasid udu tõttu sageli segi Caseyri neemega. See on põhjustanud sagedasi laevahukke.

Nimi
----

Caseyri neeme satelliidipilt
Antiikajal hüüti seda neeme **Aromatum Promontorium** 'vürtside neem', samuti Elevandineemeks. Hiljem sai ta laevasõidu ohtlikkuse tõttu nimeks *Guardafui*. See nimi tähendab Levandi meremeeste *lingua franca*'s 'ole valvas ja põgene'.

Neeme kohal kõrguvat mäge hüüavad kohalikud Gardaf või Jardaf, neeme ennast Azor. Araabiakeelset nime Jard Hafūm ja nime Guardafui seostatakse mäe nimega.

Kirjanduslik mainimine
----------------------

Neeme mainitakse Luís de Camõesi "Lusiaadides", laul X, 97:

*"O Cabo vê já Arómata chamado,*  

*E agora Guardafú, dos moradores,*  

*Onde começa a boca do afamado*  

*Mar Roxo, que do fundo toma as cores;*  

*Este como limite está lançado*  

*Que divide Asia de Africa; e as milhores*  

*Povoações que a parte Africa tem*  

*Maçuá são, Arquico e Suaquém."*

Vaata ka
--------

* Adeni laht
* Xaafuuni neem
* Roheneem
* Nõelaneem

Viited
------

1. ↑  Lionel Casson. *The Periplus Maris Erythraei: text, translation, and commentary*, Princeton University Press: Princeton 1989, lk 37.
Püha Eelkäija Skiita endine maja Öörikul, august 2009
**Püha Eelkäija Skiita** on nunnaklooster Saaremaal. 

Vastavalt Eesti Apostlik-Õigeusu Kiriku Põhikirjale avati 13. juunil 2009 Püha Eelkäija Skiita, mis on kloostriseaduse järgi ajutiselt seotud Kreekas Dimitriadose ja Almirose metropoolias Anatoli-Agias asuva Ausa Eelkäija kloostriga.

Skiita rajati Pärnu ja Saare piiskop Aleksandri kanoonilisel nõusolekul (EAÕK PK p.20.4) EAÕK Püha Sinodi esildise alusel. Skiitas meenutatakse jumalikul liturgial kohalikku piiskoppi.

Algselt asus klooster Saaremaa vallas Ööriku külas. 2012. aastal alustati kolimist Pihtla valda Reo külla. Kloostrihooneks ehitati ümber Reomäe Apostel Andrease kiriku endine preestrimaja. 

Skiita uus kloostrimaja Reo külas, 7. august 2012
Püha Eelkäija Skiita kabel, august 2012
Reomäe Apostel Andrease kirik. Vaade lõunast
Kloostri uued ruumid pühitseti 9. juunil 2012 toimunud piiskoplikul liturgial.

Liturgiaid pühitseb skiitas preester Toivo Treima.

Skiita eestseisja on skeemanunn **Theofili** (Anu Siinmaa).

Viited
------

1. ↑  Püha Eelkäija Skiita jätkab tegevust Reomäel Meie Kirik, 9. juuni 2012.

Välislingid
-----------

* Skiita koduleht
* Marjam Vaher. Saaremaa nunnaklooster valmib jõuluks. Meie Maa, 30. september 2008
* Heli Salong. Nunnade tulemine. Meie Maa, 12. juuni 2009
* Alver Kivi. Nunnaklooster pühitseti sisse. Meie Maa, 15. juuni 2009
* Raul Vinni. Nunnad seadsid end sisse. Oma Saar, 16. juuni 2009
* Raul Vinni. Nunnad kolivad Öörikult ära. Saarte Hääl, 25. mai 2010
Dimităr Petkov u. 1906
**Dimitar Petkov** (Димитър Петков; 1856 – 11. märts 1907) oli Bulgaaria poliitik, peaminister 5. novembrist 1906 kuni surmani. 

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**Razo Petrov** | **Bulgaaria peaminister**5. november 1906–11. märts 1907. | Järgnev**Dimitar Stanzov** |

  


Bulgaaria peaministrid

**Bulgaaria kuningriik:** Burmov | Drumev | D. Cankov | Karavelov | Ehrnrooth | *koht täitmata* | Sobolev | D. Cankov | Karavelov | Drumev | Karavelov | Radoslavov | Stoilov | Stambolov | Stoilov | Grekov | Ivančov | Petrov | Karavelov | Danev | Petrov | Petkov | Stančov\* | Gudev | Malinov | Gešov | Danev | Radoslavov | Malinov | Teodorov | Stambolijski | A. Cankov | Ljapčev | Malinov | Mušanov | Georgiev | Zlatev | Tošev | Kjoseivanov | Filov | Gabrovski\* | Božilov | Bagrjanov | Muraviev | Georgiev

**Bulgaaria Rahvavabariik:** G. Dimitrov | Kolarov | Červenkov | Jugov | Živkov | Todorov | Filipov | Atanasov | Lukanov

**Bulgaaria Vabariik:** Popov | F. Dimitrov | Berov | Indzhova | Videnov | Sofiyanski | Kostov | Sakskoburggotski | Stanišev | Borisov | Rajkov | Orešarski | Bliznaški | Borisov | Gerdžikov | Borisov | Petkov | Donev
**Dimitǎr Panajotov Grekov** (*Димитър Панайотов Греков*; 14. september 1847 – 7. mai 1901) oli Bulgaaria poliitik, peaminister 30. jaanuarist kuni 13. oktoobrini 1899.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**Konstantin Stoilov** | **Bulgaaria peaminister**30. jaanuar–13. oktoober 1899 | Järgnev**Todor Ivančov** |

Bulgaaria peaministrid

**Bulgaaria kuningriik:** Burmov | Drumev | D. Cankov | Karavelov | Ehrnrooth | *koht täitmata* | Sobolev | D. Cankov | Karavelov | Drumev | Karavelov | Radoslavov | Stoilov | Stambolov | Stoilov | Grekov | Ivančov | Petrov | Karavelov | Danev | Petrov | Petkov | Stančov\* | Gudev | Malinov | Gešov | Danev | Radoslavov | Malinov | Teodorov | Stambolijski | A. Cankov | Ljapčev | Malinov | Mušanov | Georgiev | Zlatev | Tošev | Kjoseivanov | Filov | Gabrovski\* | Božilov | Bagrjanov | Muraviev | Georgiev

**Bulgaaria Rahvavabariik:** G. Dimitrov | Kolarov | Červenkov | Jugov | Živkov | Todorov | Filipov | Atanasov | Lukanov

**Bulgaaria Vabariik:** Popov | F. Dimitrov | Berov | Indzhova | Videnov | Sofiyanski | Kostov | Sakskoburggotski | Stanišev | Borisov | Rajkov | Orešarski | Bliznaški | Borisov | Gerdžikov | Borisov | Petkov | Donev
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel on vaikusest muusikas. Pausi märkimise kohta noodikirjas vaata paus (noodikiri).* |

---

**Paus** on muusikas vaikus. 

Noodikirjas tähistatakse pausi pausimärgi ehk pausiga.

Pausi esteetiline funktsioon
----------------------------

Vaikus on muusika loomuomane osa, mis täidab helide vahelist ruumi ja aega. See on vajalik, eristamaks helisid üksteisest ja andmaks neile rohkem reljeefi. Vaikus on helile vastanduv element, mis on muusikalise dünaamika ja väljendusjõu teenistuses. See avaldub muusikas mitmel tasandil.

Noodikirjas on see pausimärk, mis tähistab heli ajutist katkestust. Igal standardsel noodiväärtusel on sellele vastav paus, mille ajalist väärtust võib – nagu ka noote – pikendada punkti või punktide lisamisega. Kasutatakse ka ladinakeelset mõistet *tacet* ("on vaikne"), mis on märk interpreedi vaikimiseks. 

Vaikus on ka füüsiline ruum ja raamistus, milles muusika saab sündida. Selleks on kontserdisaali ruum, kuid ka laiem keskkond ja kultuurikontekst. Muusikateose siseselt võib vaikust käsitleda helide potentsiaalina. Helidena, mida ei ole parasjagu kuuldavale toodud. Vaikus märgib siin helilooja teadlikku valikut teatud helide kõlamise ja teiste vaikimise suhtes. 

Vaikuse kui filosoofilise mõiste poleemika tõi muusikasse ameerika avangard-helilooja John Cage. Tema 1952. aastal loodud teos "4'33"" koosneb nelja minuti ja kolmekümne kolme sekundi pikkusest täielikust vaikusest. Tema esimene raamat "Silence" (1961) sisaldas tema Wesleyan Universitys peetud loenguid ning muid tekste erinevatel teemadel, millest paljud käsitlesid ka ideid vaikuse ja tühjuse kohta.

Vaata ka
--------

* generaalpaus
* tervetaktipaus
* mitmetaktiline paus

Kirjandus
---------

* Lissa, Zofia 1964. Aesthetic Functions of Silence and Rests in Music. – *The Journal of Aesthetics and Art Criticism* 22 (1964), no. 4: 443–54]

Välislingid
-----------

* Vaiksete muusikateoste loend (*inglise keeles*)
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel on settekivimist; Aegna saarel asuva kaitsealuse rändrahnu kohta vaata Tulekivi (rändrahn)* |

---

Ränikivi.
**Ränikivi** on peamiselt peitkristalsest kvartsist koosnev settekivim. 

Peale kvartsi (ehk kaltsedoni) võib sisaldada ka opaali ning mitmesuguseid lisandeid nagu kaltsiit, raudoksiidid jne. Ränikivi võib olla värvunud mitmesugustes toonides, näiteks hall, pruun, must, roheline, punane jne. Värvuse annavad mitmesugused lisandid. Ränikivi on võrdlemisi tavaline kivim, ehkki ta moodustab settekivimite koguhulgast alla 1%. Kõige levinum on ränikivi Juura, Kriidi ning Paleogeeni ajastu setendeis. Ränikivi esineb enamasti settekivimi kihtide sees ränimugulatena, vahel moodustab ka iseseisvaid ränikivimi kihte (kihiline ränikivi).

Termin **tulekivi** on ränikivi sünonüüm, ehkki mõnikord peetakse tulekiviks ränikivi, mis esineb ränimugulatena kriidilademeis. Ränikivi on valdavalt peitkristalsest kvartsist koosnevate kivimite üldnimetus.

Kui ränikivis on vähe lisandeid, siis nimetatakse teda sageli kaltsedoniks, mida loetakse hoopis mineraalide hulka kuuluvaks. Kaltsedonil on sõltuvalt välimusest omakorda palju erimeid. Just ränikivi ja kaltsedoni eristamise probleem näitab, et kivimi ja mineraali eristamine ei ole alati lihtne ülesanne. Piir nende vahel on kohati hägune.

Mere- ja jõevees on lahustunud väheses koguses ränihapet (H4SiO4). Vastavalt merevees umbes 1 ppm ning jõevees 13 ppm. Need kogused jäävad aga selgesti alla ränihappe küllastuskontsentratsiooni, mistõttu ei saa ränimuda settimine olla lihtne anorgaaniline protsess. Ränihapet eraldavad veest peamiselt radiolaarid ning ränivetikad, mis ehitavad oma kojad opaalist (SiO2**·***n*H2O). Eluajal kaitseb nende koda ränihappe suhtes alaküllastunud vee eest orgaaniline kaitsekiht, mis organismi surres hävineb. Seetõttu hakkavad merepõhja kuhjuvad kojad taas lahustuma. Ränimuda kuhjumine saab toimuda vaid sel juhul, kui kodade kuhjumiskiirus ületab nende lahustumiskiiruse. Aja jooksul kristalliseeruvad opaalist kojad ümber peeneteralisest kvartsist ränikivimiks. 

Ränikivi kasutatakse pooljuhtide ning klaasi valmistamisel toorainena, ehkki enamik vajaminevast ränist saadakse siiski liivast. Tihti kaevandatakse ränikivi seetõttu, et ta esineb koos mõne teise maavaraga. Näiteks eelkambriumi raualademed, uraan, mangaan, fosforiit jne.
Petăr Gudev
**Petar Todorov Gudev**  (*Петър Тодоров Гудев*; 13. juuli 1863 – 8. mai 1932 ) oli Bulgaaria poliitik, peaminister 16. märtsist 1907 kuni 28. jaanuarini 1908.

  


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**Dimitǎr Stančov** | **Bulgaaria peaminister**16. märts 1907–28. jaanuar 1908 | Järgnev**Aleksandǎr Malinov** |

  


Bulgaaria peaministrid

**Bulgaaria kuningriik:** Burmov | Drumev | D. Cankov | Karavelov | Ehrnrooth | *koht täitmata* | Sobolev | D. Cankov | Karavelov | Drumev | Karavelov | Radoslavov | Stoilov | Stambolov | Stoilov | Grekov | Ivančov | Petrov | Karavelov | Danev | Petrov | Petkov | Stančov\* | Gudev | Malinov | Gešov | Danev | Radoslavov | Malinov | Teodorov | Stambolijski | A. Cankov | Ljapčev | Malinov | Mušanov | Georgiev | Zlatev | Tošev | Kjoseivanov | Filov | Gabrovski\* | Božilov | Bagrjanov | Muraviev | Georgiev

**Bulgaaria Rahvavabariik:** G. Dimitrov | Kolarov | Červenkov | Jugov | Živkov | Todorov | Filipov | Atanasov | Lukanov

**Bulgaaria Vabariik:** Popov | F. Dimitrov | Berov | Indzhova | Videnov | Sofiyanski | Kostov | Sakskoburggotski | Stanišev | Borisov | Rajkov | Orešarski | Bliznaški | Borisov | Gerdžikov | Borisov | Petkov | Donev
Andrei Medvedev oli Venemaa erasõjafirma Wagneri grupp komandör Ukrainas Bahmuti rindel, kes põgenes 13. jaanuaril 2023 üle Pasviki jõe Murmanski oblastist Norrasse. Ta liitus Wagneri grupiga juulis 2022 neljakuulise lepinguga ja tahtis pärast lepingu lõppemist lahkuda, kuid see ei õnnestunud. Selle tõttu otsustas ta lõpuks põgeneda.

Ta põgenes Venemaalt, minnes Murmanski oblasti Nikeli linna lähedal veidi enne kaht öösel läbi okastraataia ning suundus Norra ja Venemaa vahel voolava jäätunud Pasviki jõe poole. Ta põgenemist märgati ning Vene piirivalvurid koos jäljekoertega läksid teda taga ajama.

«Pöörasin ümber ja nägin umbes 150 meetri kaugusel taskulampidega inimesi. Nad jooksid minu poole,» ütles ta teda küsitlenud norrakatele. «Jooksin mööda metsa nii kiiresti, kui suutsin. Kuulsin laske, kuulid vihisesid minust mööda ja üle pea.»

Medvedev ütles leheküljele gulagu.net, et lõhkus oma telefoni ja viskas selle metsa. Seejärel suundus ta üle jõejää, nähes vastaskaldal paistvate hoonete tulesid.

«Nad lasid koera lahti, kuid koer tõenäoliselt takerdus lumme. Piirivalvurid vist kartsid mulle jõejääle järele tulla, sest jää oli üsna õhuke ja kui jooksin, siis see võnkus ja praksus mu jalgade all.»

Tema sõnul oli jõgi kohas, kus ta üle jooksis, umbes paarsada meetrit lai. Ta jõudis ilma jõkke kukkumata Norrasse ja jooksis Skrøytnesis majade suunas. Medvedev koputas uksele ja seal elanud norrakad teatasid temast võimudele. Venelane transporditi Kirkenesist lennukiga Oslosse, kus ta on vahi all.

Viited
------

1. ↑
**Helme kutsekool** oli kutsekool Valga maakonnas Helme asulas. Kool tegutses 1925–1999.

Kool avati 1. veebruaril 1925 15 õpilasega Helme mõisa endises härrastemajas nime all *Helme põllutöökool*. Eestvedajaks oli Helme Põllumeeste Selts.

Kooli avamisel oli õppetöö tasuline: õppemaks "korteri ja küttega" oli 1000 marka aastas.

Nõukogude ajal kandis kool ka nime *Helme maakutsekool nr 30*. Kool on kandnud ka nime *Helme põllumajanduskool*.[*viide?*]

1999 liideti Helme kutsekool ja Valga kutsekool ning moodustati uus õppeasutus: Valgamaa Kutseõppekeskus.

2011. aastal lõpetati õppetöö Valgamaa Kutseõppekeskuse Helme osakonnas.

Viited
------

1. 1 2 3 4  Raudvere, Rein (7.07.2011). "Helme leinab oma tehnikumi". Maaleht. Vaadatud 1.11.2022.
2. ↑  "Helme põllutöökool 6-aastane". Kaja. 31.01.1931. Vaadatud 1.11.2022.
3. ↑  "Helme põllutöökool 15-aastane". Uus Eesti. 3.02.1940. Vaadatud 1.11.2022.
4. 1 2  "Helme põllumeestekool". Kaja. 6.01.1925. Vaadatud 1.11.2022.
5. ↑  "Helme põllutöökool kümne aastane". Postimees. 5.02.1935. Vaadatud 1.11.2022.
6. ↑   (vaadatud 24.10.2018)

Välislingid
-----------

* Foto: Helme põllutöökool vanas mõisahoones
Aleksandăr Stambolijski (1921)
**Aleksandǎr Stambolijski** (1. märts 1879 – 14. juuni 1923) oli Bulgaaria peaminister 14. oktoobrist 1919 kuni 9. juunini 1923.

Kukutati 1923. aastal sõjaväelise riigipöördega. Teda piinati ja seejärel hukati.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**Teodor Teodorov** | **Bulgaaria peaminister**14. oktoober 1919–9. juuni 1923 | Järgnev**Aleksandǎr Cankov** |

Bulgaaria peaministrid

**Bulgaaria kuningriik:** Burmov | Drumev | D. Cankov | Karavelov | Ehrnrooth | *koht täitmata* | Sobolev | D. Cankov | Karavelov | Drumev | Karavelov | Radoslavov | Stoilov | Stambolov | Stoilov | Grekov | Ivančov | Petrov | Karavelov | Danev | Petrov | Petkov | Stančov\* | Gudev | Malinov | Gešov | Danev | Radoslavov | Malinov | Teodorov | Stambolijski | A. Cankov | Ljapčev | Malinov | Mušanov | Georgiev | Zlatev | Tošev | Kjoseivanov | Filov | Gabrovski\* | Božilov | Bagrjanov | Muraviev | Georgiev

**Bulgaaria Rahvavabariik:** G. Dimitrov | Kolarov | Červenkov | Jugov | Živkov | Todorov | Filipov | Atanasov | Lukanov

**Bulgaaria Vabariik:** Popov | F. Dimitrov | Berov | Indzhova | Videnov | Sofiyanski | Kostov | Sakskoburggotski | Stanišev | Borisov | Rajkov | Orešarski | Bliznaški | Borisov | Gerdžikov | Borisov | Petkov | Donev
Käsukonna luterliku kiriku asukohtPilistvere Risti kiriku asukoht ja mälestuskivi
**Pilistvere Risti abikirik** oli kirik Käsukonnas Pilistvere kihelkonnas Viljandimaal. See oli Pilistvere Andrease kiriku abikirik.

Kirik ehitati 1872-1874. Kiriku võis ehitada Gustav Beermann. Kirik pühitseti 27. oktoobril 1874.

Risti abikirik ehitati Pilistvere kihelkonna tolleaegse Pilistvere Andrease kiriku kirikuõpetaja Eugenius von Mickwitzi eestkostmisel ja Käsukonna mõisniku Stackelbergi abikaasa Marie mälestuseks. Rahvasuus hakati seda pühakoda kutsuma Marienruhe kirikuks.

Kirikus oli 200 istekohta.

Kirik hävitati 1941. aastal Suvesõjas hävituspataljonlaste poolt.. Põles ära puuosa, kuna kiviseinad säilisid ja säilinud kiriku kiviseinad aga õhiti 1960. aastail

Viited
------

1. 1 2 3   (vaadatud 30. oktoobril 2018)
2. ↑  Möödus pool sajandit kommunistide hävitustöödest Pilistvere kihelkonnas, Võitleja = The Combatant: ülemaailmne Eesti sõjameeste ja vabadusvõitlejate häälekandja, 1 mai 1992
**Adrenomimeetikum**iks (< adrenaliin + kreeka keeles *μίμησις*, *mimēsis* – 'jäljendamine') nimetatakse ainet, mis imiteerib organismis adrenaliini/noradrenaliini efekti ehk kutsub esile erutuse adrenergilises sünapsis. Adrenomimeetikumid erinevad nii oma toimemehhanismidelt kui ka toime tüübilt ja ulatuselt. Neid võib klassifitseerida:

* otsese toimega adrenomimeetikumideks, mis mõjutavad vahetult adrenoretseptoreid;
* kaudse toimega adrenomimeetikumideks, mis mõjutavad sünaptilisse pilusse erituva noradrenaliini kogust või selle tagasihaaret.

Adrenomimeetikume võib jagada ka aktiveeritavate retseptorite tüübi alusel:

* üldise toimega adrenomimeetikumid (aktiveerivad igasuguseid adrenoretseptoreid);
* alfaadrenomimeetikumid (aktiveerivad igasuguseid alfaadrenoretseptoreid);
	+ α1-adrenomimeetikumid;
	+ α2-adrenomimeetikumid;
* beetaadrenomimeetikumid (aktiveerivad igasuguseid beetaadrenoretseptoreid);
	+ β1-adrenomimeetikumid;
	+ β2-adrenomimeetikumid.

Organismi looduslikeks adrenomimeetikumideks on noradrenaliin, adrenaliin ja ka neuropeptiid-Y,
kunstlikest on farmakoloogiliselt tähtsaimad efedriin, kokaiin, nafasoliin, klofeliin, isoprenaliin, dobutamiin ja salbutamool.

Vaata ka
--------

* adrenoblokaator
Ken Andrè Olimb (2011)
**Ken André Olimb** (sündinud 21. jaanuaril 1989 Oslos) on Norra jäähokimängija, kes mängib Saksamaa kõrgliiga klubis Düsseldorfer EG ründajana vasakäärel.

Norra kõrgliigas debüteeris ta hooajal 2006–07 Vålerenga meeskonnas. Hooajal 2006–07 tuli ta Vålerengaga ka Norra meistriks. Aastatel 2008–2010 mängis ta Norra kõrgliigas Frisk Askeri võistkonnas.

2010. aastal liitus ta Rootsi esiliiga klubiga Leksands IF. Hooajal 2012–13 mängis ta Rootsi esiliiga klubis BIK Karlskoga.

2013. aastal siirdus Olimb Saksamaale, mängides kolm hooaega Düsseldorfer EG-s. Aastatel 2016–2018 mängis ta Rootsi kõrgliiga klubis Linköpings HC. Seejärel naasis ta Düsseldorfer EG-sse.

Norra jäähokikoondise koosseisus osales Olimb maailmameistrivõistlustel esmakordselt 2010. aastal. Ta on kuulunud Norra koondisse ka 2014. ja 2018. aasta taliolümpiamängudel.

Tema vanem vend Mathis Olimb on samuti jäähokimängija.

Välislingid
-----------

* Ken Andrè Olimb hockeydb.com lehel
**Paide-Türi Rahvajooks** (peasponsori järgi ka **Viking Window Paide-Türi Rahvajooks**) on igal aastal septembri lõpus või oktoobri alguses toimuv Eesti jooksuvõistlus. Võistlus kuulub Eesti linnajooksude sarja. Jooks kulgeb Paide ja Türi linna tänavatel ning Rakvere–Pärnu maanteel.

Esimene jooks toimus 1982. aastal. Paide-Türi Rahvajooksu üks algatajaid ja elluviijaid oli Andres Taimla. 2019. aastal võisteldi rahvajooksul 38. korda. 

Jooksjad saavad valida mitme distantsi vahel, pikim distants on 13,6 km. Türil peetakse 5 km jooks, seal on ka käimis- ja kepikõnnirajad. Väga elavalt võetakse osa 3–11-aastaste lastejooksudest, mis toimuvad nii Paide kui ka Türi linnas. Paide-Türi distantsil jooksjate jaoks on joogipunktid Kirnas ja Türi-Allikul.

2019. aasta seisuga oli meestest võitnud selle jooksu viis korda (2001. 2004. 2005. 2006. ja 2007. aastal) Vjatšeslav Košelev. Naistest on võistluse võitnud kümme korda (2005, 2007, 2008, 2009, 2010, 2011, 2013, 2014, 2015, 2017) Jekaterina Patjuk ja viis korda (1984, 1985, 1987,1988, 1992) Tiina Idavain.

Kõige osalejaterohkema finišiga oli rahvajooks 1986. aastal – siis lõpetas pika või pooldistantsi kokku 3500 võistlejat. Kõigi distantside peale kokku jääb osalejate hulk tavaliselt 3000–4500 vahele.

Erandlikult jäi Paide-Türi rahvajooks ära 2020. aastal (koroonaohu tõttu). 39. Paide-Türi rahvajooks on plaanitud 2021. aasta 26. oktoobrile.

Viited
------

1. ↑  "Paide – Türi veteranjooksjad hindavad seltskonda". *Järva Teataja*. 6. oktoober 2007. Vaadatud 12.01.2022.
2. ↑  ""Paide-Türi Rahvajooks 30" - põnev näitus Paide Kultuurikeskuses". *jarvamaamuuseum.ee*. Vaadatud 12.01.2022.
3. ↑   (vaadatud 15.04.2019)

Allikad
-------

* Rahvajooksu koduleht
**Õunapuu-võrgendikoi** (*Yponomeuta malinellus*) on võrgendikoilaste sugukonda kuuluv liblikas.

Ta on Euroopas levinud viljapuukahjur. Ta elab peamiselt õunapuudel, harvem pirnipuudel.

Koi talvitub röövikuna. Kevadel ja suve algul söövad röövikud puude pungi ja lehti ning mässivad lehed ja hiljem terved oksad paksu võrgendisse. Kollakasrohelised röövikud kogunevad võrgendist kootud pesadesse. Juulis koovad nad igaüks endale hõbevalge kookoni, mille sees nad nukkuvad. Juuli lõpul või augustis kooruvad nukkudest liblikad. Liblikas muneb okstele kuni sajast munast koosnevaid kogumikke ning katab need näärmenõrega, mis moodustab oksaga värvuselt sarnaneva tugeva kilbi. Kilbi all munadest koorunud röövikud taluvad isegi kuni −37 kraadini ulatuvat pakast.

Pilte
-----

* LiblikasLiblikas
* Võrgendisse mähkunud puuVõrgendisse mähkunud puu
* VõrgendipesaVõrgendipesa

Viited
------

1. ↑

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Õunapuu-võrgendikoi** |
**Vǎlko Velev Červenkov** (*Вълко Велев Червенков*; 6. september 1900 – 21. oktoober 1980) oli Bulgaaria poliitik, peaminister 1950. aastast kuni 17. aprillini 1956 ja Bulgaaria Kommunistliku Partei Keskkomitee liige.

Isiklikku
---------

Vǎlko Červenkov oli abielus Elna Dimitrovaga, kelle vend oli Georgi Dimitrov, kommunistliku liikumise juhtorgani Kominterni juhtiv tegelane, Bulgaaria poliitik, Bulgaaria Rahvavabariigi peaminister 1946. aastast kuni oma surmani 1949. 

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**Vasil Kolarov** | **Bulgaaria peaminister**1950–1956 | Järgnev**Anton Jugov** |

Bulgaaria peaministrid

**Bulgaaria kuningriik:** Burmov | Drumev | D. Cankov | Karavelov | Ehrnrooth | *koht täitmata* | Sobolev | D. Cankov | Karavelov | Drumev | Karavelov | Radoslavov | Stoilov | Stambolov | Stoilov | Grekov | Ivančov | Petrov | Karavelov | Danev | Petrov | Petkov | Stančov\* | Gudev | Malinov | Gešov | Danev | Radoslavov | Malinov | Teodorov | Stambolijski | A. Cankov | Ljapčev | Malinov | Mušanov | Georgiev | Zlatev | Tošev | Kjoseivanov | Filov | Gabrovski\* | Božilov | Bagrjanov | Muraviev | Georgiev

**Bulgaaria Rahvavabariik:** G. Dimitrov | Kolarov | Červenkov | Jugov | Živkov | Todorov | Filipov | Atanasov | Lukanov

**Bulgaaria Vabariik:** Popov | F. Dimitrov | Berov | Indzhova | Videnov | Sofiyanski | Kostov | Sakskoburggotski | Stanišev | Borisov | Rajkov | Orešarski | Bliznaški | Borisov | Gerdžikov | Borisov | Petkov | Donev
Mihhail Tswett u 1900
**Mihhail Semjonovitš Tswett** (14. mai 1872 Asti, Itaalia – 26. juuni 1919 Voronež) oli vene botaanik, kromatograafia leiutaja.

Mihhail Tswett sündis Põhja-Itaalias. Tema ema oli itaallanna ning isa Semjon Tswett tsaarivalitsuse kõrge ametnik, kes oli õppinud Tartu Ülikoolis füüsikat ja saanud kandidaadikraadi.

Õppis Genfi Ülikoolis füüsikat, keemiat ja botaanikat ning sai seal doktorikraadi füsioloogia alal. Seejärel töötas Peterburis Teaduste Akadeemia taimeanatoomia ja -füsioloogia laboris. Kuna Vene tsaaririik ei tunnistanud välisriikide diplomeid, siis kandideeris tööle Tartu Ülikooli, kuid edutult. Seejärel sooritas magistrieksamid ja kaitses väitekirja Kaasanis ning suundus edasi Varssavi ülikooli, kus kaitses 1910. aastal oma teise doktoritöö.

Leiutas 1901. aastal kromatograafia ja nimetas selle nii 1906. aastal.

Tswett oli aastatel 1917–1918Tartu Ülikooli botaanikaprofessor ja botaanikaaia juhataja. 1918. aastal evakueeriti osa ülikoolist Voroneži ja sinna järgnes ka Tswett. Ta suri 1919. aastal kroonilisse kurgupõletikku.

Välislingid
-----------

* "Kromatograafial täitus 100 aastat" Universitas Tartuensis, 19. detsember 2003