recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Steven Kampfer 2012. aastal Boston Bruinsis mängimas
**Steven Allan Kampfer** (sündinud 24. septembril 1988 Ann Arboris, Michigani osariigis) on USA jäähokimängija, kes mängib kaitsjana KHL-i klubis Kaasani Ak Bars.

Aastatel 2004–2006 mängis ta United States Hockey League'i klubis Sioux City Musketeers ja 2006–2010 Michigani Ülikooli jäähokimeeskonnas.

2007. aastal valis Anaheim Ducks ta NHL-i *draft* '​is 93. valikuna. 2010. aasta märtsis müüdi tema mängijaõigused Boston Bruinsile. NHL-is debüteeris Kampfer 9. detsembril 2010 mängus New York Islandersi vastu. Esimese värava lõi ta liigas sama aasta 28. detsembril mängus Tampa Bay Lightningi vastu. Debüüthooajal sai ta NHL-is kirja viis mängu ja viis väravasöötu, kuid see on jäänud ka tema kõige resultatiivsemaks hooajaks NHL-is.

2012. aasta veebruaris kaubeldi Kampfer Greg Zanoni vastu Minnesota Wildile. Hooaegadel 2012–13 ja 2013–14 sai Kampfer mänguaega vaid American Hockey League'i (AHL) klubides Houston Aeros ja Iowa Wild. 2014. aasta oktoobris siirdus ta NHL-i klubisse Florida Panthers. Aastatel 2016–2018 kuulus ta New York Rangersi ridadesse. 2018. aasta septembris naasis ta Boston Bruinsi.

2021. aasta juulis sõlmis ta üheaastase lepingu Kaasani Ak Barsiga.

USA jäähokikoondise koosseisus osaleb Kampfer 2022. aasta taliolümpiamängudel.

Viited
------

1. ↑  "Стивен Кэмпфер – в «Ак Барсе»!". ak-bars.ru. 5.7.2021. Vaadatud 11.2.2022

Välislingid
-----------

* Steven Kampfer NHL.com lehel
* Steven Kampfer hockeydb.com lehel
**Ilari Melart** (sündinud 11. veebruaril 1989 Helsingis) on Soome jäähokimängija, kes mängib kaitsjana Soome kõrgliigaklubis HIFK.

Ta alustas HIFK-is ka klubikarjääri, debüteerides Soome kõrgliigas hooajal 2008/09. 2011. aastal tuli ta HIFK-iga Soome meistriks.

2013. aasta mais sõlmis ta lepingu NHL-i klubiga Columbus Blue Jackets. Ta mängis hooajal 2013/14 vaid American Hockey League'is Blue Jacketsi tütarklubis Springfield Falcons. Hooajal 2013/14 mängis ta samuti KHL-i klubis Hantõ-Mansiiski Jugra, kus mängis ka hooajal 2014/15.

Aastatel 2015–2021 mängis Melart Rootsi kõrgliiga klubides: 2015–2017 Luleås, 2017–2019 Färjestadis ja 2019–2021 Växjö Lakersis. Rootsi meistriks tuli ta 2021. aastal Lakersiga.

Hooajal 2021/22 mängis Melart Saksamaa kõrgliigaklubis Mannheimi Adler. 2022. aasta mais naasis ta HIFK-i.

Soome jäähokikoondise koosseisus osales Melart 2013. aasta maailmameistrivõistlustel.

Viited
------

1. 1 2   (vaadatud 11.11.2022)

Välislingid
-----------

* Ilari Melart hockeydb.com lehel
Noormungad almuste kogumisel.**Šramanera** (sanskriti keeles *śrāmaṇera*; paali keeles *sāmaṇera*; tiibeti keeles *dge tshul*; hiina keeles 沙彌 *shami*; jaapani keeles *shami*) on budismis noormunk ehk noviits, kes vastava formaalse rituaali kaudu on läinud kolme kaitse alla, lasknud pea paljaks ajada ning saanud kolmest osast koosneva mungarüü ja kerjakausi. Nunn-noviits on *śrāmaṇerī*.

Tiibeti budismis on noormunga ehk noviitsi nimetuseks *getsül* (tiibeti keeles *dge tshul* ’vooruslikult käituja’), kes on alles kogudusse astunud ja peab järgima 36 pratimokša juhist.

Šramanera peab järgima kümmet käitumisjuhist, kuid mitte veel kogu pratimokšat, mida ta alles hakkab omandama. Tavaliselt võib šramaneraks saada 7-aastaselt, kuid mõnikord on nende seas ka nooremaid.

Noormunga aeg kestab tavaliselt mõnest nädalast kuni mõne kuuni. Tais ja teistes theravaada budismi maades on kombeks, et noormehed lähevad enne abiellumist ja kaitseväeteenistust mõneks ajaks kloostrisse noormungaks.

Täieõiguslikuks mungaks ehk bhikkhuks pühitsetamiseni võib šramanera jõuda umbes aastaga. Enamasti pühitsetakse mitte nooremaid kui 20-aastaseid šramanerasid.

Pildigalerii
------------

* Buddhist child 01.jpgTüdruk annetab noormungale.
* Noormungad mungarüüga.Noormungad mungarüüga.
* Noormungad mediteerivad küünlavalgel.Noormungad mediteerivad küünlavalgel.
* Noormunk mediteerib metsas.Noormunk mediteerib metsas.

Viited
------

1. ↑  Ida mõtteloo leksikon.
2. ↑  Ida mõtteloo leksikon.
Steven Caulker 2016. aastal Queens Park Rangersi särgis
**Steven Roy Caulker** (sündinud 29. detsembril 1991 Londonis) on Inglismaa-Sierra Leone jalgpallur, kes mängib keskkaitsjana Türgi kõrgliiga klubis Gaziantep ja Sierra Leone jalgpallikoondises.

Ta alustas klubikarjääri Inglismaa klubis Tottenham Hotspur, mille põhimeeskonnas mängis ta Inglismaa kõrgliigas hooajal 2012–13. Inglismaa kõrgliigas debüteeris ta hooajal 2011–12 Swansea City meeskonnas, kus ta mängis Tottenham Hotspurist laenul. Inglismaa kõrgliigas on ta mänginud veel Cardiff City, Queens Park Rangersi, Southamptoni ja Liverpooli ridades.

2018. aastal mängis ta Šotimaa kõrgliiga klubis Dundee. 2019. aasta jaanuaris liitus ta Türgi kõrgliiga klubiga Alanyaspor. 2021. aasta juunis sõlmis ta lepingu Türgi suurklubiga Fenerbahçe, kuid läks algaval hooajal laenule Gaziantepi.

Inglismaa jalgpallikoondises mängis Caulker ühe mängu, 14. novembril 2012, kui sõprusmängus kohtuti Rootsiga – Caulker lõi selles mängus ka värava. 2012. aasta suveolümpiamängude jalgpalliturniiril osales ta Suurbritannia jalgpallikoondise koosseisu. 2021. aastal otsustas ta koondises hakata esindama Sierra Leonet. Ta kuulus Sierra Leone koondisse 2022. aasta Aafrika rahvuste karikavõistlustel.

Caulker isapoolne vanaisa on Sierra Leone päritolu ja emapoolne vanaema Šotimaa päritolu.

Viited
------

1. ↑  "Steven Caulker: Ex-England defender cleared to play for Sierra Leone by Fifa". bbc.com. 17.12.2021. Vaadatud 20.1.2022
**Haparanda vald** on 2. järgu haldusüksus Rootsis Norrbotteni lääni idaosas. Asub Tornio jõe läänekaldal ja piirneb idas Soome Tornio linnaga.

Vald loodi 1967. aastal.

2006. aastal avati seal IKEA kaubamaja, mis elavdas tunduvalt valla majandust.

Suurem osa vallaelanikest räägib soome keelt või selle murret meänkeelt, millel on vähemuskeele staatus. Noorem generatsioon on valdavalt rootsikeelne.

Vallas on järgmised asulad: Haparanda, Karungi, Kukkola, Marielund, Mattila, Nikkala, Purra, Salmis, Seskarö, Säivis, Vojakkala ja Vuono.

Haparanda vallas Perävaara mäel asub UNESCO maailmapärandi nimistusse kuuluva Struve geodeetilise kaare mõõdupunkt (66° 1′ 5″ N, 23° 55′ 21″ E).

Välislingid
-----------

* Valla koduleht

Norrbotteni lääni vallad

Arjeplogi vald  **·**  Arvidsjauri vald  **·**  Bodeni vald  **·**  Gällivare vald  **·**  Haparanda vald  **·**  Jokkmokki vald  **·**  Kalixi vald  **·**  Kiruna vald  **·**  Luleå vald  **·**  Pajala vald  **·**  Piteå vald  **·**  Älvsbyni vald  **·**  Överkalixi vald  **·**  Övertorneå vald
Elgi Reemetsa teos "Pudelid" (1966)
**Elgi Reemets** (11. mai 1910 Tallinn – 21. oktoober 1987 Tallinn) oli eesti tarbekunstnik.

Ta lõpetas 1949. aastal Tallinna Riikliku Tarbekunsti Instituudi keraamika erialal. 

Lisaks keraamikale viljeles ta nahkehistööd, metalli- ja tekstiilikunsti. Aastatel 1950–1968 töötas ta Kunstitoodete Kombinaadis, kujundades kombinaadi nahkehistöö toodangut.

Ta on maetud Tallinna Metsakalmistule.

Tunnustus
---------

* 1964 Eesti NSV teeneline kunstnik
* 1976 Eesti NSV rahvakunstnik
* 1976 Kristjan Raua preemia (vaibad "Rahvakunstimeistrid" ja "Põld")

Isiklikku
---------

Tema õde oli arhitekt Valve Pormeister. Tema väimees on Jüri Kuuskemaa.

Viited
------

1. ↑  Kalmistute register HAUDI

Kirjandus
---------

* Helene Kuma. Elgi Reemets. Tallinn: Kunst, 1981

Välislingid
-----------

* Rahvusarhiivi fotode andmebaas. Tarbekunstnik Elgi Reemets (1967)
* Rahvusarhiivi fotode andmebaas. Eesti NSV teeneline kunstnik, Elgi Reemets (1970)
* ERR arhiiv. Õhtu kunstniku ateljees: Elgi Reemets (1975)
* ERR arhiiv. Kirjutamata memuaare: Elgi Reemets (1980)
Hapnikuringe skeem
**Hapnikuringe** on hapniku liikumine anorgaanilistest ühenditest elusorganismide orgaanilistesse ühenditesse ja tagasi, samuti elusorganismide poolt vahendatud hapniku konversioonid anorgaaniliste ühendite vahel. Vaba hapnik Maa atmosfääris on fütoplanktoni ja taimede elutegevuse tulemus: vee fotolüütilisel lagunemisel fotosünteesis eraldub vesinik, mis seondub süsinikuga, ja hapnik, mis jääb vabaks. 

Aeroobsetes organismides läheb hapnik taas rakuhingamise käigus veemolekuli koostisse. 

Hapniku ja süsihappegaasi sisalduse muutused atmosfääris on omavahel stöhhiomeetriliselt seotud, sest mõlemad osalevad peaaegu fikseeritud vahekorras nii fotosünteesi kui hingamise protsessides. Kuna aga hapnikku on atmosfääris süsihappegaasiga võrreldes väga palju rohkem, siis on ka inimtegevusest tingitud hapnikusisalduse suhteline muutumine süsihappegaasisisalduse vastava muutumisega võrreldes tühine.

Vaata ka
--------

* Aineringe
* Süsinikuringe
* Lämmastikuringe
* Fosforiringe
* Väävliringe
* Veeringe
Alberto Gilardino

|  |
| --- |
|  |
| Jalgpall |
| Pronks | 2004 |  |

**Alberto Gilardino** (sündinud 5. juulil 1982 Piemonte maakonnas Biellas) on Itaalia jalgpallikoondise endine ründaja.

Gilardino esimene klubi oli Piacenza Calcio, kus ta mängis 2001. aastani. Siis siirdus ta Hellas Veronasse, kelle särgis mängis 39 mängu ja lõi 5 väravat. Esimesse suurde klubisse siirdus ta 2002. aastal, kui juba Veronas teda treeninud Cesare Prandelli ostis lubava mängija Parmasse. Teine hooaeg klubis oli tal suurepärane, 23 väravaga oli ta Serie A-s (Itaalia jalgpalliklubide kõrgeim liiga) paremuselt teine väravalööja. 2005. aasta juulis ostis AC Milan ta 18 miljoni naelsterlingi eest. 

Gilardino on alla 21-aastaste Euroopa meister ja 2004. aasta olümpiamängudelt Ateenas on tal ette näidata pronksmedal.

Gilardino debüteeris Itaalia rahvuskoondises 4. septembril 2004, kui mängiti Norraga. 2006. aastal tuli ta Itaalia koondisega maailmameistriks. MM-il lõi ta alagrupi teises mängus USA vastu avavärava. Mäng lõppes viigiga 1:1. Gilardino mängis koondises aastatel 2004–2013 kokku 57 korda ja lõi 19 väravat.

Isiklikku
---------

Alberto Gilardino on 185 cm pikk ja kaalub 78 kg.

Vaata ka
--------

* Jalgpall 2004. aasta suveolümpiamängudel

Välislingid
-----------

* Koduleht
* Infot 2006 MM-ilt

| * v
* r
Itaalia koondis  –  2006. aasta FIFA maailmameister (4. tiitel) |
| --- |
| 

* 1 Buffon
* 2 Zaccardo
* 3 Grosso
* 4 De Rossi
* 5 Cannavaro (kapten)
* 6 Barzagli
* 7 Del Piero
* 8 Gattuso
* 9 Toni
* 10 Totti
* 11 Gilardino
* 12 Peruzzi
* 13 Nesta
* 14 Amelia
* 15 Iaquinta
* 16 Camoranesi
* 17 Barone
* 18 Inzaghi
* 19 Zambrotta
* 20 Perrotta
* 21 Pirlo
* 22 Oddo
* 23 Materazzi
* Treener: Lippi

 | Itaalia |
**Alberto Contador Velasco** (sündinud 6. detsembril 1982 Madridis) on Hispaania jalgrattur. 

Ta sõidab alates 2011. aastast meeskonnas Tinkoff-Saxo. Aastatel 2003–2006 sõitis ta meeskonnas ONCE, mis alates aastast 2004 kandis nime Liberty Seguros, ja 2007. aastal Discovery Channeli meeskonnas. Ta on läbi aegade viies inimene ja esimene hispaanlane, kes on võitnud nii Tour de France'i, Giro d'Italia kui ka Vuelta a España.

Alberto sündis pere neljast lapsest kolmandana. Lapsena harrastas ta kergejõustikku ja jalgpalli. Jalgrattaspordi juurde jõudis ta alles 14-aastaselt vanema venna Francisco Javieri juhatusel.

15-aastaselt hakkas ta amatöörina Hispaanias võidusõitudel osalema ja sai kiiresti lepingu Madridi amatöörklubiga Real Velo Club Portillo. 16-aastaselt langes ta koolist välja, jõudmata omandada keskharidust.

Aastal 2003 võitis ta Poola velotuuri, sealhulgas selle 8. etapi (eraldistardist sõit).

Aastatel 2005 ja 2006 saavutas Contador Romandia velotuuril vastavalt 4. ja 2. koha, võites kummalgi ka ühe etapi. Aastal 2006 võitis ta etapi ka Šveitsi velotuuril.

Aastal 2007 võitis ta Pariisi–Nice'i velotuuri nii noorte kui üldarvestuses, võites ka 2 etappi. 2009 tuli ta Pariisi–Nice'i tuuril neljandaks, võites 1. (eraldistardist sõit) ja 6. etapi.

2007 võitis ta Tour de France'i nii noorte kui ka üldarvestuses, võites sealhulgas ka 14. etapi.

2008. aastal võitis Contador Giro d'Italia ja Vuelta a España (sealhulgas 13. ja 14. etapi). 

2009 võitis ta Tour de France'i uuesti, saades seekord kolm etapivõitu: 4. etapil (meeskonnasõit), 15. etapil ja 18. etapil (eraldistardist sõit). 

Ta võitis ka 2010. aasta Tour de France'i. See viimane võit aga tühistati dopingutarvitamise pärast ja uueks võitjaks kuulutati Andy Schleck.

Contador liitus 2011. aasta hooaja eel Saxo Bank-SunGardiga ja võitis Giro d'Italial nii üldarvestuse, punktiarvestuse kui ka kaks mägist etappi ning oli mägedearvestuses teine, kuid hiljem need võidud tühistati. Tour de France'il oli ta viies.

2012. aastal, pärast dopingukaristusest vabanemist, võitis Contador Alejandro Valverde ees Vuelta a España.

2013. aasta hooajal võttis ta vaid ühe etapivõidu Argentina velotuuril ja oli Tour de France'il neljas.

Järgmisel hooalal võitis ta Vuelta a España, kuid katkestas Touri.

2015. aasta Giro d'Italia võitis Contador Astana meeskonna sõitjate Fabio Aru ja Mikel Landa ees.

2008. aasta suveolümpiamängudel Pekingis saavutas Contador eraldistardist sõidus 4. koha, kaotades võitjale Fabian Cancellarale 47,2 km distantsil 1 minuti ja 18 sekundit.

Contadori hobi on kanaarilindude ja siisikeste aretamine.

Vaata ka
--------

* Jalgrattasport 2008. aasta suveolümpiamängudel

Välislingid
-----------

* 
* Hispaania alaliit määras Contadorile aastase võistluskeelu, 26.01.2011
Punarind (*Erithacus rubecula*)
**Punarind** (*Erithacus*) on lindude perekond rästaslaste sugukonnast.

Kõigil punarindadel on pruun selg ning punane või pruun nägu ja rind, mis kontrasteerub valge või halli alaosaga. Aasia liikidel on emased isastest palju kahvatumad, aga euroopa liigil piirdub emas- ja isaslinnu erinevus üksnes peas ja rinnal oleva punase laigu kuju ja suurusega.

Punarinnad on territoriaalsed linnud, kes ehitavad kena kausikujulise pesa maapinna lohku ja kelle keskmine eluiga on natuke üle aasta. Nad toituvad peamiselt putukatest, ussikestest ja teistest selgrootutest, keda otsivad maapinnalt, hüpates oma tugevatel jalgadel ja sageli peatudes.

Liigid
------

Eestis elutseb üks liik: 

* punarind (*Erithacus rubecula*).

Aasias elavad: 

* jaapani punarind (*Erithacus akahige*)
* mustrind (*Erithacus komadori*).

Viimased kaks arvati veel hiljaaegu ööbiku perekonda ja on võimalik, et liikide jaotus nende kahe lähedase perekonna vahel vajab muutmist.

Välislingid
-----------

* Erithacus (Genus). ZipcodeZoo
**Alberto Kenya Fujimori Inomoto** (sündinud 28. juulil 1938 Limas) on Jaapani päritolu Peruu poliitik, Peruu president aastail 1990–2000.

Fujimori saavutas oma populaarsuse terrorirühmituse Särav Tee alistamisega. Samuti sai ta üle majanduskaosest ja vabastas kümned pantvangid, kelle oli Lima Jaapani saatkonnas võtnud indiaanlaste sissirühmitus Túpac Amaru.

Terrorirühmitus Särav Tee, mida juhtis maoistliku filosoofia professor Abimael Guzmán, oli tõenäoliselt Ladina-Ameerika ajaloo kõige jõhkram. Andides asuvate linnade väljakutel võeti inimestel matšeetedega päid maha, korraldati pealinnas pommiplahvatusi ja tapeti ajakirjanikke.

Kuid korruptsiooniskandaal, millega oli seotud Fujimori luureülem Vladimiro Montesinos, kukutas Fujimori valitsuse 2000. aastal. Fujimori põgenes Jaapanisse, mis on tema vanemate sünnimaa. Hiljem arreteeriti ta Tšiilis ja anti välja Peruule.

2009. aasta 7. juulil mõistis kolmest kohtunikust koosnev kolleegium Fujimori süüdi käsu andmises sõjaväelastest koosnevale surmakomandole, mis tappis aastatel 1990–2000 25 inimest. Alberto Fujimori mõisteti süüdi inimõiguste rikkumise eest ja talle määrati 25-aastane vanglakaristus. 

See on esimene kord, kui Ladina-Ameerika riigipea on selliste kuritegude eest omal maal süüdi mõistetud. Fujimori võitles tol ajal kommunistidest geriljade vastu. 20 aastat kestnud konflikti käigus hukkus Peruus 70 000 inimest.

Ka tema tütar Keiko Fujimori on poliitik.

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Alberto Fujimori** |

* Endine Peruu president mõisteti 25 aastaks vangi Delfi, 8. aprill 2009
Punapaju talvel.
Jacob Sturmi illustratsioon raamatust "Deutschlands Flora in Abbildungen" (1796)
Oksad
Lehed
Isasurvad
Emasurvad
**Punapaju** (*Salix purpurea*) on põõsaliik paju perekonnast.

Nomenklatuur
------------

Liigi kirjeldas Linnaeus 1753.

Levik
-----

Eestis on pärismaine. 

Punapaju looduslik levila hõlmab Põhja-Aafrika ning Euroopa ja Aasia parasvöötmepiirkonnad (Hispaaniast Jaapanini ja Iirimaast ning Skandinaaviast Kesk-Aasiani). 

On introdutseeritud Põhja-Ameerikasse.

Välimus
-------

Punapaju on peente okstega põõsas kõrgusega 2–4 (kuni 10) m, sagedamini umbes 1 m. Koor on seest sidrunkollane, väljastpoolt mõnikord hallika kirmega. Oksad on painduvad, paljad, siledad, valge sileda puiduga, mis õhu käes ei kolletu.

Pungad on 3–5 mm pikkused, ligihoidvad, punakaspruunid (õiepungad kollased), sageli vastakud, paljad. Abilehti on harva, need on lineaalsüstjad, 1,5–1,8 cm pikkused, saagjad, langevad vara. Lehed on tihedad, vahelduvad või vastakud, 3–13 cm pikkused (teisendil *helix* lühemad, teisendil *lambertiana* pikemad), 0,8–1,5 cm laiused, kitsas-äraspidimunajad või äraspidisüstjad, tavaliselt ogaja tipuga, õhukesed, õrnsinakashallid või hallikasrohelised, harvem mõlemalt poolt puhasrohelised (teisendil *virescens*), pärast kuivatamist mustendavad, üsna kibeda maitsega, terve servaga või ülalt teravsaagja servaga, noored lehed nõrgalt karvased, küpsed lehed täiesti paljad, rootsud 3–6 mm pikkused.

Urvad külgmised, eemalehoidvad, tihedaõielised, silindrilised, emasurvad mõnikord kitsassilinderjad, 2,8 cm, läbimõõduga 2–4 mm. Õiesoomused on isasurbadel äraspidimunajad, kahvatud, ülalt tumedamad, emasurbadel piklikud, punakad, ülalt peaaegu mustad, siidkarvased. Tolmukaid on õies kaks, need on kokku kasvanud, kuni 3,5 mm pikkuste karvaste niitidega, neljapesalise purpurse mustana paistva tolmukotiga ja üksiku tagumise piklikmunaja meenäärmega.

Sigimik on istuv, väga lühike, sirge või kõver ja poolrippuv, algul hall, hiljem tumepunane, munajas; emakad väga lühikesed, punased, kaheosalised või hiljem neljaosalised, lahknevad.

Õitsemine ja viljumine
----------------------

Õitseb märtsis kuni mais enne lehtede puhkemist või peaaegu samaaegselt sellega.

Viljub mais kuni juulis.

Kasvukohad
----------

Kasvab veekogude ja kraavide kallastel, niisketel aasadel, liivadel, keset põõsaid.

Kasvutingimused
---------------

Kergesti paljundatav pistikutega. Külmakindel. Elab kuni 30 aastat.

Koostis
-------

Koores on rohkem salitsiini (0,6–1,5%) kui teistel pajuliikidel, kuid vähem tanniine (2–7%).

Kasutamine
----------

Punapajul on painduvad, peened ja valged vitsad, mida kasutatakse peenevitsaliste korvide punumiseks.

Sobib hekkideks ja kaldanõlvade kindlustamiseks.

Kibedate lehtede tõttu kariloomad punapaju ei söö.

Viited
------

1. ↑  В. Л. Комаров (toim). Флора СССР. В 30 т. М.—Л.: Изд-во АН СССР 1936, kd V, lk 153.
2. ↑  В. Л. Комаров (toim). Флора СССР. В 30 т. М.—Л.: Изд-во АН СССР 1936, kd V, lk 153.

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Vikisõnastiku artikkel: **punapaju** |

* Punapaju andmebaasis eElurikkus Muuda Vikiandmetes

* ITIS
* NCBI
* EOL
* GRIN
* IPNI
* The Plant List
**Maret Järv** (sündinud 17. detsembril 1951) on meditsiinitöötaja, tervisedendaja ja omavalitsustegelane.

Haridus
-------

Lõpetas 2005. aastal Tallinna Ülikooli.

Ta on läbinud Eesti Punase Risti esmaabiõpetaja koolituse ja saanud tunnistuse, mis annab õiguse läbi viia esmaabi kursuseid.

Töö
---

Maret Järv töötab Vigala Tervisekeskuse Vana-Vigala osakonna pereõena ning õpetab Vana-Vigala Tehnika- ja Teeninduskoolis esmaabi ning tööohutuse ja töötervishoiu aineid.

2012. aastal oli ta Rapla maavalitsuse aasta tervisedendaja tiitli nominent.

Osalemine kohaliku omavalitsuse poliitikas
------------------------------------------

Maret Järv on osalenud kandidaadina kohaliku omavalitsuse valimistel alates 1993. aastast. Ta on olnud Vigala valla volikogu liige aastatel 1993–1999, 2000–2002 ja alates 2009. aastast käesoleva ajani. 1993. ja 1996. aastal valiti ta Vigala vallavolikogu liikmeks kohaliku valimisliidu "Koduvald" nimekirjas. 1999. aasta kohaliku omavalitsuse valimistel kandideeris ta kohaliku valimisliidu "Koostöö Vigala arenguks" nimekirjas ja ei osutunud valituks, kuid pääses volikogu liikmeks 2000. aastal asendusliikmena. 2002. aasta kohaliku omavalitsuse valimistel ta ei kandideerinud. 2005. aasta valimistel kandideeris ta Eestimaa Rahvaliidu nimekirjas, kuid ei osutunud valituks. 2009. aasta valimistel kandideeris ta valimisliidu "Vigalal Pole Viga" nimekirjas ja ei osutunud valituks, kuid pääses volikokku asendusliikmena. 2013. aasta valimistel kandideeris ta valimisliidu "Vigala Väega Värk" nimekirjas ja ei osutunud valituks, kuid pääses taas volikokku asendusliikmena.

Ta on Vigala valla volikogu sotsiaal- ja tervishoiukomisjoni esimees.

Viited
------

1. ↑  KOV volikogu valimised 2009. Vigala vald. Kandidaat nr. 117 Maret Järv
2. ↑  "Eesti Punane Rist. Esmaabiõpetajate nimekiri". Originaali arhiivikoopia seisuga 9. veebruar 2015. Vaadatud 9. veebruaril 2015.
3. ↑  "Vigala vald. Vigala Tervisekeskus (Medizone OÜ)". Originaali arhiivikoopia seisuga 9. jaanuar 2010. Vaadatud 9. veebruaril 2015.
4. ↑  "Vana-Vigala Tehnika- ja Teeninduskool. Õpetajad". Originaali arhiivikoopia seisuga 9. veebruar 2015. Vaadatud 9. veebruaril 2015.
5. ↑  "Rapla maavalitsus. Aasta sotsiaaltöötaja ja tervisedendaja nominendid 2012". Originaali arhiivikoopia seisuga 9. veebruar 2015. Vaadatud 9. veebruaril 2015.
6. ↑  Vabariigi valimiskomisjon. 1992-2014 valimistel osalenud kandidaadi otsing
7. ↑  Valimisliit Vigala Väega Värk
8. ↑  Kohaliku omavalitsuse volikogu valimised 20.oktoober 2013. Raplamaa Ühistöö, nr 39(91), 25.september 2013
9. ↑  Vigala Vallavolikogu koosseis
10. ↑  "Raplamaa Tervisedendus". Originaali arhiivikoopia seisuga 9. veebruar 2015. Vaadatud 9. veebruaril 2015.
**Viktor Pallo** (12. august 1905 Simferopol – 22. mai 1982 Moskva) oli eesti sõjandusteadlane, sõjateaduste kandidaat (1954) ja dotsent (1955).

Elulugu
-------

Sündis Krimmis Viljandimaalt väljarännanud eestlaste peres. Lõpetas 1918 Simferopoli reaalkooli, 1926 Leningradi Internatsionaalse Sõjakooli, õppis 1927–28 Leningradis lendurvaatlejate koolis (lõpetas kiitusega). Teenis seejärel Frunze-nimelises eskadrillis Ukrainas, aastast 1929 oli Mjasnikovi-nimelise Simferopoli lennukooli instruktor. Õppis 1930–32 Žukovski-nimelises Lennuväeakadeemias, jäeti akadeemiasse adjunktiks, kuid suunati varsti Moskva lähistel Moninos asunud raskepommitajate TB-1 kursuste staabiülemaks. 1933 koolitas Pallo Jeiski merelennukoolis navigaatoreid, 1940 määrati Ivanovo Kõrgema Navigaatorite Kooli ülemaks. Sõja puhkedes ei lastud teda rindele, vaid suunati 1941 uuesti Lennuväeakadeemiasse õppejõuks (õpetas peamiselt lennuväetaktikat). Palve üleminekust tegevväkke rahuldati 1944 ning Pallo määrati Ukraina rinde pommituslennuväe korpuse staabiülema asetäitjaks. 1945 kutsuti taas Lennuväeakadeemia õppejõuks, kellena töötas 20 aastat, olles ühtlasi 1947–66 kateedriülem; aastast 1967 oli Moskva Sõjaajalooinstituudi vanemteadur. Üle 200 tema õpilastest-lenduritest pälvisid sõjas Nõukogude Liidu kangelase nimetuse, nendest üle 20 kahe- ja Ivan Kožedub kolmekordselt. Pallot autasustati Isamaasõja II järgu ordeniga, Lenini ordeni ja 2 Punalipu ordeniga, 1958 ülendati lennuväekindralmajoriks. Olnud 50 kandidaadiväitekirja juhendaja.

1971 käis Pallo esmakordselt Eestis. Maetud Moskvasse.

Teadustöö
---------

Uurinud pommituslennuväe kasutamist ja navigatsiooni, lennunduse ajalugu. 65 teadustrükist, mis enamasti ilmusid salastatud väljaannetes.

Viited
------

1. 1 2 3 4  Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide

Kirjandus
---------

* Eesti entsüklopeedia 7, 163
* Jõgi, H. Eesti soost kindralid. Tallinn, 1999, 34
* Lään V. Tilk, J. Kes on kes Eesti lennunduses. Tallinn, Trt, 2006, 133–134
* *Eesti teaduse biograafiline leksikon.* 3. köide: *N–Sap* TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013

 *Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.*
**Aksel Linkhorst** (1. veebruar 1912 Albu vald, Järvamaa – 4. detsember 1980 New York) oli Eesti diplomaat.

Ta lõpetas Tallinna Reaalkooli 1929. aastal *cum laude* ja õppis aastail 1931–1936 (lõpetas) Tartu Ülikooli majandusteaduskonnas, oli Korporatsioon Fraternitas Estica vilistlane.

Aastail 1937–1938 oli Aksel Linkhorst Pariisi ja 1938–1940 Stockholmi saatkonna atašee. Alates 1940. aastast oli ta Eesti Abistamisekomitee sekretär ja 1944. aastast Eesti Komitee peasekretär. Aastatel 1948–1949 oli ta Eesti Rahvusfondi peasekretär, alates 1949. aastast Svenska Handelsbankeni ametnik ja 1958. aastast Misomex AB välisosakonna juhataja. Aastatel 1967–1980 oli ta Eesti Vabariigi peakonsulaadi konsul New Yorgis.

23. detsembril 1939 abiellus ta Tallinnas Maimu Maistega.

Viited
------

1. ↑  "Vaba Eestlane = Free Estonian 27 jaanuar 1962 — DIGAR Eesti artiklid". *dea.digar.ee*. Vaadatud 23. juulil 2023.
2. ↑  "Fr. Estica :: Album Esticum". *www.cfe.ee*. Vaadatud 23. juulil 2023.
3. ↑  Atashee A. Linkhorst abiellus. Rahvaleht, 24. detsember 1939, nr. 303, lk. 3.

Välislingid
-----------

* Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918-1944
|  |
| --- |
|  **Kergejõustik** |
| Riik |  | Eesti |
|  |
| 10. koht | 1936 | Meestekõrgushüpe |

**Aksel Karl Kuuse** (5. september (vkj)/ 18. september 1911 Sipa vald, Kullamaa kihelkond, Läänemaa – 27. aprill 1942 Tšebarkul, Tšeljabinski oblast, Vene NFSV) oli eesti kergejõustiklane (kõrgushüppaja).

Õppis Jakob Westholmi Gümnaasiumis, lõpetas 1933 Kaarli Koguduse Gümnaasiumi, õppis aastatel 1933–1937 Tartu ülikooli loomaarsti-, majandus- ja õigusteaduskonnas. Akadeemiliselt oli ta ÜS Liivika liige.

Osales 1928. aastal esimest korda võistlustel. Ületas 1933. aastal riivates 1.95 (parandas aastaga oma parimat tulemust 12 cm võrra) ning jagas Euroopa hooaja edetabeli 2. ja 3. kohta. 

Oli aastatel 1933 ja 1935–1937 Eesti kõrgushüppemeister, sai aastatel 1934 ja 1939 Eesti mängudelt hõbemedali. Parandas 5 korda Eesti rekordit. Kuulus 11 korda Eesti koondisse. 

1936. aasta Berliini olümpiamängudel oli ta tulemusega 1.90 jagamas 10.–11. kohta. 

Töötas alates 1937. aastast Maapangas. Mobiliseeriti 1941. aastal Punaarmeesse. Pärast 7-kuulist viibimist tööpataljonis saabus märtsis 1942 Tšebarkuli Punaarmee 249. Eesti Laskurdiviisi 917. laskurpolgu formeerimisele, haigestus ja suri kõhutõppe.

Tunnustus
---------

* 1933 EKRAVE Liidu teenetemärk

Viited
------

1. ↑  Biograafia ESBL-is (vaadatud 5. juunil 2021)

Välislingid
-----------

* *Album Academicum Universitatis Tartuensis*
* Üliõpilasseltsi "Liivika" liige, majandusteaduskonna üliõpilane Aksel Kuuse, 1935
* Biograafia ESBL-is
* Aksel Kuuse sporditulemused
* Olympedia
Vaade lõunast
Neumarkti valla paiknemine Lõuna-Tiroolis
**Neumarkt** (sõna-sõnalt "uus turg"; itaalia: *Egna*) on vald *(comune)* Lõuna-Tiroolis Põhja-Itaalias, paiknedes umbes 25 km Bolzanost lõunas.

2010. aasta 30. novembri seisuga elas seal 5001 inimest.

Geograafia
----------

Valla pindala on 23 km².

Neumarkt külgneb järgmiste valdadega: Kaltern, Kurtatsch, Kurtinig, Margreid, Montan, Salorno ja Tramin.

Neumarkt on Überetsch-Unterlandi ringkonna keskus. See on peamine kultuuriline, ajalooline ja kunstikeskus väga kena vanalinnaga. Linnastusse kuuluvad naabruskonnad Vill, Laag ja Mazon. Terves ringkonnas on Neumarkt rahvaarvult alles kolmas linn Laivesi ja Eppani järel, mis kuuluvad Bolzano linnastusse.

Linn asub tasandikul, kõrgusel 214 m, Adige jõe vasakul kaldal.

Neumarkt oli Rooma küla Claudia Augusta teel; seda kutsuti *Endidae*. Vaatamisväärsused on vanalinna kaaristud, kihelkonnakirik, kohaliku kultuuri muuseum ja Vill'i kirik.

### Frazioni

Neumarkti vallas on *frazioni* (alljaotused, peamiselt külad ja asundused) Laag (Laghetti), Mazon (Mazzon), St. Florian (San Floriano) ja Vill (Villa).

Kogukond
--------

### Keeleline jaotus

2011. aasta rahvaloenduse järgi kõneles 62,70% rahvastikust esimese keelena saksa keelt, 36,89% itaalia keelt ja 0,42% ladiini keelt.

### Tuntud inimesed

* Lilli Gruber, ajakirjanik, sündis Neumarktis.

Välislingid
-----------

* Valla koduleht (saksa ja itaalia keeles)
* Neumarkti turismiinfo
Maret Maasalu Tammsaare pargis Avoni heategevusüritusel, millega toetati rinnavähi ennetustööd Eestis  
Foto: Ave Maria Mõistlik, 13. juuni 2009
**Maret Maasalu** on eesti fotograaf.

1999. aastal lõpetas ta Juuru Gümnaasiumi ja 2000. aastal Tallinna Balletikooli.

2003. aastal kaitses ta Tallinna Pedagoogikaülikooli sotsiaaltöö erialal bakalaureusetöö.

24-aastaselt raviti tal raseduse ajal rinnavähk.

Avoni heategevussaadikuna osales ta 2007. aasta oktoobris Eestit esindades ülemaailmsel rinnavähivastasel jalutuskäigul New Yorgis. 

2008. aastal sai ta aasta pulmafoto konkursil parima pruudifoto auhinna.

Viited
------

1. ↑  38. lend Järeltulija. Juuru kooli huvitegevus (vaadatud 21. novembril 2014)
2. ↑  Lennud XL - XLIX (2000 - 2010) Tallinna Balletikool (vaadatud 21. novembril 2014)
3. ↑  Maret Maasalu bakalaureusetöö kirje Eesti Noorsoo Instituut (vaadatud 21. novembril 2014)
4. ↑  Evelin Kivilo, "Tagane, sõraline! Elurõõm tuleb!"[*alaline kõdulink*], TervisPluss, august 2007
5. ↑  "Meie heategevussaadiku muljeid New Yorgist", Avon, november 2007
6. ↑  Aasta pulmafoto 2008 eestifoto.ee (vaadatud 21. novembril 2014)

Välislingid
-----------

* Fotograafi blogi
**Akste-Kärsa külanõukogu** oli külanõukogu Eesti NSV-s aastatel 1945–1954.

Akste-Kärsa külanõukogu moodustati Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi 13. septembri 1945 seadlusega Tartumaa Ahja valla koosseisus.

Külanõukogu esimees 1945. aastast oli Gustav Soosaar.

Külanõukokku kuulusid Akste, Kärsa ja Valgesoo külad. Külanõukogu keskus asus Akstes. 

Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi 26. septembri 1950 seadlusega Ahja vald likvideeriti ja Akste-Kärsa külanõukogu territoorium arvati Põlva rajooni koosseisu. Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi 17. juuni 1954 seadlusega Akste-Kärsa külanõukogu likvideeriti. Akste ja Kärsa küla liideti Ahja külanõukoguga, Valgesoo küla Põlva külanõukoguga.

Külanõukogu esimees aastatel 1951–1954 oli Arnold Klopets.

Viited
------

1. ↑  Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi seadlus "Tartu maakonna valdades küla töörahva saadikute nõukogude moodustamise kohta". Eesti NSV Teataja, 1945, 33, 516
2. ↑  Andmed külanõukogude kohta Tartumaal. Postimees, 17. juuni 1945
3. ↑  "Ahja vald – külanõukogu". Originaali arhiivikoopia seisuga 18. september 2016. Vaadatud 30. septembril 2016.
4. ↑  Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi seadlus "Maarajoonide moodustamise kohta Eesti NSV-s". Eesti NSV Teataja, 1950, 11, 114
5. ↑  Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi seadlus Eesti NSV külanõukogude ühendamisest. Eesti NSV Teataja, 1954, 10, 104
**Rhône'i departemang** on 2. järgu haldusüksus (departemang) Prantsusmaal Auvergne-Rhône-Alpesi piirkonnas. See on nime saanud Rhône'i jõe järgi.

2015. aastani kuulus departemang Rhône-Alpesi piirkonda.

Suuremad linnad
---------------

* Lyon 472 330 elanikku
* Villeurbanne 138 151 elanikku
* Vénissieux 56 935 elanikku
* Caluire-et-Cuire 41 010 elanikku
* Saint-Priest 40 917 elanikku
* Vaulx-en-Velin 39 466 elanikku
* Villefranche-sur-Saône 38 863 elanikku
* Bron 38 600 elanikku

Haldusjaotus
------------

Departemang jaguneb halduslikult:

| Ringkond | Elanike arv | Pindala(km²) | Kantoneid | Valdu |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Lyon | 1 529 529 | 1746 | 43 | 162 |
| Villefranche-sur-Saône | 195 648 | 1503 | 11 | 131 |

Vaata ka
--------

* Rhône'i departemangu haldusüksused

Viited
------

1. ↑  Populations légales 2020

Prantsusmaa departemangud

Ain **·** 
Aisne **·** 
Allier **·** 
Alpes-de-Haute-Provence **·** 
Alpes-Maritimes **·** 
Ardèche **·** 
Ardennes **·** 
Ariège **·** 
Aube **·** 
Aude **·** 
Aveyron **·** 
Bas-Rhin **·** 
Belfort **·** 
Bouches-du-Rhône **·** 
Calvados **·** 
Cantal **·** 
Charente **·** 
Charente-Maritime **·** 
Cher **·** 
Corrèze **·** 
Corse-du-Sud **·** 
Côte-d'Or **·** 
Côtes-d'Armor **·** 
Creuse **·** 
Deux-Sèvres **·** 
Dordogne **·** 
Doubs **·** 
Drôme **·** 
Essonne **·** 
Eure **·** 
Eure-et-Loir **·** 
Finistère **·** 
Gard **·** 
Gers **·** 
Gironde **·** 
Guadeloupe **·** 
Haut-Rhin **·** 
Haute-Corse **·** 
Haute-Garonne **·** 
Haute-Loire **·** 
Haute-Marne **·** 
Haute-Saône **·** 
Haute-Savoie **·** 
Haute-Vienne **·** 
Hautes-Alpes **·** 
Hautes-Pyrénées **·** 
Hauts-de-Seine **·** 
Hérault **·** 
Ille-et-Vilaine **·** 
Indre **·** 
Indre-et-Loire **·** 
Isère **·** 
Jura **·** 
Landes **·** 
Loir-et-Cher **·** 
Loire **·** 
Loire-Atlantique **·** 
Loiret **·** 
Lot **·** 
Lot-et-Garonne **·** 
Lozère **·** 
Maine-et-Loire **·** 
Manche **·** 
Marne **·** 
Martinique **·** 
Mayenne **·** 
Meurthe-et-Moselle **·** 
Meuse **·** 
Morbihan **·** 
Moselle **·** 
Mayotte **·** 
Nièvre **·** 
Nord **·** 
Oise **·** 
Orne **·** 
Pariis **·** 
Pas-de-Calais **·** 
Prantsuse Guajaana **·** 
Puy-de-Dôme **·** 
Pyrénées-Atlantiques **·** 
Pyrénées-Orientales **·** 
Réunion **·** 
Rhône **·** 
Saône-et-Loire **·** 
Sarthe **·** 
Savoia **·** 
Seine-Maritime **·** 
Seine-et-Marne **·** 
Seine-Saint-Denis **·** 
Somme **·** 
Tarn **·** 
Tarn-et-Garonne **·** 
Val-d'Oise **·** 
Val-de-Marne **·** 
Var **·** 
Vaucluse **·** 
Vendée **·** 
Vienne **·** 
Vosges **·** 
Yonne **·** 
Yvelines
Rialto sild
Rialto sild (Carlo Naya, 1875).
**Rialto sild** (itaalia *ponte di Rialto*) on üks Veneetsia Canal Grande (Suure Kanali) kolmest sillast, olles neist vanim ja tuntuim.

Esimene sild üle Suure Kanali oli 1181. aastal Nicolò Barattieri ehitatud pontoonsild *ponte della Moneta*. Seoses Rialto tähtsuse kasvuga asendati see 1250 aastal puusillaga, mille keskosa oli suuremate laevade möödalaskmiseks ülestõstetav. Sellest ajast on pärit ka silla nimi *ponte di Rialto*. 

1310. aastal Bajamonte Tiepolo juhitud rahutustes sild osaliselt põletati. 1444 kukkus sild kokku veeparaadi jälgima kogunenud rahvamassi all.

15. sajandil ehitati sillale väiksed poekesed, mille linnakassasse makstavast rendist kaeti silla hoolduskulud.

1503. aastal tõstatati uue silla ehitamise vajalikkuse küsimus ja asuti vaagima erinevaid projekte; silla projekteerimise juures harjutasid kätt mitmed tuntud arhitektid, teiste hulgas ka Jacopo Sansovino, Palladio ja Vignola. Lõpuks valmis uus kivisild 1591. aastal Antonio da Ponte kavandatuna. 

Rialto sild jäi kuni 1854. aastani, mil valmis Academia sild, ainsaks sillaks üle Suure Kanali.

Välislingid
-----------

 Rialto sild – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
NASA satelliidipilt Xaafuuni poolsaarest
**Xaafuuni neem** (*Ras Hafun*, *Raas Xaafuun*; varasem eestikeelne nimi *Hafuni neem*) on neem Somaalia kirdeosas (faktiliselt Puntlandi territooriumil). 

Neeme geograafilised koordinaadid on 10°26′38" N 51°23′ E (teistel andmetel 51°24′40"). Tegu on Aafrika mandri kõige idapoolsema punktiga. (Mõnikord on idapikkuseks arvatud 51°16′ E ning 150 km põhja pool asuvat Caseyri neeme peetud idapoolsemaks.)

Neem on kaljune ning 180 m kõrgune. 

Neem asub Xaafuuni poolsaarel. Ta on Aafrika mandriga 20 km pikkuse, 1..3 km laiune ja kuni 5 m kõrgusele ulatuva liivase maasääre (tombolo) kaudu. 

Xaafuuni neemel arvatakse olevat asunud antiikajal mainitud kaubanduskeskus Opone. Michigani Ülikooli arheoloogid tegid Xaafuuni neemel arheoloogilisi väljakaevamisi ning leidsid Vana-Egiptuse, Vana-Rooma ja Pärsia lahe äärsete maade keraamikat.

2 km maasäärest ida pool on kalurite asula Xaafuun. 

26. detsembril 2004 jõudis neemele 2004. aasta India ookeani maavärinast põhjustatud tsunami. See paik sai Aafrikas kõige rohkem kannatada. Peaaegu kõik hooned hävisid, üle 100 inimese sai surma.
**Otis Ray Redding Jr.** (9. september 1941 Dawson, Georgia osariik – 10. detsember 1967 Madison, Wisconsini osariik) oli USA laulja ja laulukirjutaja. Teda peetakse USA levimuusika ajaloo üheks kõige paremaks lauljaks ning üheks kõige tähtsamaks artistiks soulimuusikas ja rütmibluusis. Redding sai oma laulustiili juures inspiratsiooni gosplist. Ta mõjutas oma stiiliga paljusid teisi 1960. aastate soulimuusikuid. 

Ta sündis Georgia osariigis. Redding lahkus 15-aastaselt koolist, et hakata rahaliselt perekonda toetama, liitudes Little Richardi taustaansambliga The Upsetters. Lisaks võttis ta Maconis osa kohalikust talendivõistlusest. 1958. aastal liitus ta bluuskitarristi Johnny Jenkinsi ansambliga The Pinetoppers, millega ta turneetas lõunaosariikides; lisaks oli ta turneel Jenkinsi autojuhiks. 1960. aastate alguses esines ta plaadifirma Stax Recordsi stuudios ja sõlmis seejärel plaadifirmaga lepingu. 1962. aastal ilmus Reddingi debüütsingel "These Arms of Mine".

1964. aastal ilmus tema debüütalbum "Pain in My Heart", mis oli algul populaarne ainult mustanahaliste seas, kuid hiljem jõudis Redding ka laiema Ameerika popmuusika kuulajaskonna ette. Ta esines muuhulgas Los Angelese populaarses ööklubis Whisky a Go Go ning turneetas Euroopas, esinedes Londonis, Pariisis ja teistes suurlinnades. 1967. aasta juunis astus ta üles Californias Monterey popfestivalil. 1967. aastal laulis Aretha Franklin kuulsaks Reddingi kirjutatud laulu "Respect".

Vaid paar nädalat enne oma surma salvestas Redding koos kitarristi Steve Copperiga laulu "(Sittin' On) The Dock of the Bay". Redding hukkus 1967. aasta detsembris lennuõnnetuses vaid 26-aastaselt. 1968. aasta jaanuaris anti "(Sittin' On) The Dock of the Bay" välja singlina ja sellest sai esimene postuumne esikohasingel USA singlite edetabelis Billboard Hot 100. 1968. aasta veebruaris tuli postuumselt välja tema album "The Dock of the Bay", mis jõudis Suurbritannia plaadimüügi edetabelis esikohale.

Redding pälvis postuumselt kaks Grammy auhinda. 1999. aastal tunnustati teda postuumselt Grammy elutööauhinnaga. 1989. aastal võeti ta Rock'n'rolli Kuulsuste Halli liikmeks ja 1994. aastal Laulukirjutajate Kuulsuste Halli liikmeks.

Diskograafia
------------

Stuudioalbumid
* "Pain in My Heart" (1964)
* "The Great Otis Redding Sings Soul Ballads" (1965)
* "Otis Blue: Otis Redding Sings Soul" (1965)
* "The Soul Album" (1966)
* "Complete & Unbelievable: The Otis Redding Dictionary of Soul" (1966)
* "King & Queen" (1967)

Postuumsed stuudioalbumid
* "The Dock of the Bay" (1968)
* "The Immortal Otis Redding" (1968)
* "Love Man" (1969)
* "Tell the Truth" (1970)
* "Remember Me" (1992)
Palgist plankude saagimine Kõrvemaal. 2019 aasta detsember.
**Metsamaterjal** ehk **tarbepuit** (*timber*) on langetatud puust laasimise ja järkamisega valmistatud toode, mida kasutatakse peamiselt puidu- või tselluloositööstuse toormena või energeetikas kütusena. Sõltuvalt sellest, kas ja kui pikkadeks juppideks lõigatakse langetatud puu, eristatakse metsamaterjali puhul tüveseid (tüvelt on eemaldatud vaid oksad ja peenem ladvaosa), palke (tüvi on lõigatud suhteliselt jämedateks ja rohkem kui paarimeetrise pikkusega juppideks), notte (tüvi on lõigatud suhteliselt peeneteks ja mõne meetri pikkusteks juppideks) ja pakke (tüvi on lõigatud suhteliselt jämedateks ja lühikesteks juppideks). Metsamaterjal võib olla ka kooritud. Pikisuunas lõhestatud või lahti lõigatud pakke, notte, palke ja tüveseid aga enam metsamaterjaliks ei loeta.

Jalal kuivanud puust valmistatud metsamaterjali puhul kasutatakse sageli ka väljendit "metsakuiv".

Levinumad metsamaterjali liigid on

* saepalk
* paberipuit
* küttepuit
* vineeripakk

Väiksemas mahus valmistatakse metsamaterjalina ka latte, poste, majapalke, liipripakke, tikupakke jt erisortimente.

Jämedamate ja hinnalisemate metsamaterjali sortimentide (saepalk, vineeripakk) kogust määratakse enamasti tükkhaaval ja arvestatakse tihumeetrites, eriti hinnaliste sortimentide puhul ka kilogrammides.
Peenemate ja odavamate metsamaterjalide mahtu määratakse enamasti virnastusmahuna. Virnastatud metsamaterjali mahu määramisel kasutatakse mõõtühikuna sageli ruumimeetrit. Paberipuidu puhul arvestatakse virnastusmaht ruumimeetrites enamasti virnatäiuse koefitsiendi abil ümber tihumeetritesse.

Vaata ka
--------

* Ümarpuit
* Palk
* Metsandus
* Saematerjal

Viited
------

1. ↑  Krigul, T. 1972. Metsatakseerimine. Tallinn, Valgus. lk. 53-54.
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib muusika mõistest, keskaegse luule- ja laulutüübi kohta vaata Sekvents (luule); loogika mõiste kohta vaata artiklit Sekvents (loogika)* |

---

 Play i
**Sekvents** on muusikas motiivi või pikema meloodialõigu või harmoonia kohene kordumine samas hääles kõrgemal või madalamal kõrgusel.

18. ja 19. sajandi klassikalises muusikas (klassitsism ja romantism) oli see üks kõige kasutatumatest meloodia-arenduse meetoditest. Sekventse seostatakse stereotüüpselt barokkmuusikaga ja eriti Antonio Vivaldi loominguga, kuid seda tehnikat võib leida kogu Lääne muusikaajaloos.

Sekventsi põhilised tunnused on: tavaliselt kaks kuni neli lüli, suund säilib (kas tõusev või laskuv), järgnevad lülid on eelmisest sama intervalli kaugusel.

Meloodia ja harmoonia võivad moodustada sekventsi iseseisvalt, ilma et see esineks mõlemas.

Vaata ka
--------

* Kadents

Viited
------

1. ↑  Benward and Saker (2003). *Music: In Theory and Practice, Vol. I*, p.111-12. Seventh Edition. ISBN 978-0-07-294262-0.
|  |
| --- |
| Osa artiklitest teemal |
| Emotsioonid |
|  |
| 
* Ahastus
* Alandus
* Apaatia
* Armastus
* Armukadedus
* Aukartus
* Ekstaas
* Empaatia
* Enesekindlus
* Entusiasm
* Erutus
* Eufooria
* Frustratsioon
* Haletsus
* Himu
* **Hirm**
* Huvi
* Häbelikkus
* Häbi
* Igavus
* Iha
* Imestus
* Julgus
* Kadedus
* Kannatus
* Kahetsusvalu
* Kirg
* Kahetsus
* Kibestumus
* Kindlameelsus
* **Kurbus**
* Kiindumus
* Lein
* Lootus
* Masendus
* Meeleheide
* Muretsus
* Nauding
* Ootusärevus
* Pettumus
* Paanika
* Piinlikkus
* Põlgus
* Raev
* Rahulolu
* Rõõm
* Süütunne
* *Saudade*
* *Schadenfreude*
* Šokk
* Tänulikkus
* Tüütus
* Uhkus
* Usaldus
* Usaldamatus
* Uudishimu
* Vaenulikkus
* **Vastikus**
* **Viha**
* Vihkamine
* Õudus
* **Õnnelikkus**
* Äng
* Ärevus
* Üksindus
* **Üllatus**

 |
| * v
* r
 |

**Frustratsioon** on psüühiline pingeseisund, mis tekib tegevuse sunnitud katkestamisel enne eesmärgi saavutamist, perspektiivituse tunnetamisel.

Eestikeelse vastena on frustratsioonile välja pakutud mõistet takistusäng.

Frustratsioon ja agressiivsus
-----------------------------

John Dollardi 1939. aastal esitatud frustratsiooniagressiivsuse hüpoteesi kohaselt viib frustratsioon alati agressiivsuseni ja igasugune agressiivsus on frustratsioonist tingitud. Hiljem on leitud, et frustratsioon võib viia ka muu käitumiseni – näiteks tekitab Martin Seligmani mudeli järgi püsiv frustratsioon läbi õpitud abituse depressiooni.

Hilisemad uurimused on näidanud, et frustratsioon tekitab agressiivsust suurema tõenäosusega kahe tingimuse korral: esiteks peab frustratsioon olema tugev; teiseks peab frustratsiooni põhjust tajutama juhusliku või ebaõiglasena, mitte ärateenitud või õiglasena.

Kirjandus
---------

* Voldemar Pinn, "Frustratsioon" – Looming 1974, nr 4, lk 628–641; loetav ka Eesti Rahvusraamatukogu digitaalarhiivis
**Ants Melles** (varasem eesnimi **Hans Voldemar**, perekonnanimi ka **Mellis**; 1. märts 1908 – Türisalu, Harku vald, Harjumaa – 21. jaanuar 1992 Tallinn) oli eesti jurist.

Ta õppis 1927–1932 (lõpetas) Tartu Ülikooli õigusteaduskonnas, Eesti Üliõpilaste Seltsi liige.

Ta oli AS "Põhja Pank", 1927–1941 AS "Krediit Pank" ametnik, 1937 valiti Eraettevõtete Ametnikkude Koja 2. (kontoriametnikkude) sektsiooni liikmeks. Oli Kaitseliidu liige.

1941–1944 teenis Punaarmees, 1944–1954 oli poliitilise süüdistusega (nõukogudevastane agitatsioon Punaarmees) vangistatud. 1954 Eestis tagasi. 5. ehitustrusti ja Eesti NSV Kergetööstuse Ministeeriumi Ehitus-Montaaživalitsuse meister, seejärel RPI "Eesti Tööstusprojekt" vanemraamatupidaja ja Ehitusmaterjalitööstuse Valitsuse revident. 1963–1974 Ehitusministeeriumi pearaamatupidaja asetäitja ja revisjoniosakonna juhataja, 1974 läks pensionile.

Tema tütar on keeleteadlane Anu Haak.

Välislingid
-----------

* Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918-1944
**Frédéric Paul Passy** [freder'ik pass'ii] (20. mai 1822 Pariis – 12. juuni 1912) oli Prantsusmaa poliitika- ja majandustegelane, Nobeli rahuauhinna laureaat 1901.

Nobel
Nobeli rahuauhinna laureaat

1901 Dunant, Passy • 1902 Ducommun, Gobat • 1903 Cremer • 1904 IDI • 1905 Suttner • 1906 Roosevelt • 1907 Moneta, Renault • 1908 Arnoldson, Bajer • 1909 Beernaert, d'Estournelles de Constant • 1910 IPB • 
1911 Asser, Fried • 1912 Root • 1913 La Fontaine • 1917 Punane Rist • 1919 Wilson • 1920 Bourgeois • 1921 Branting, Lange • 1922 Nansen • 1925 Chamberlain, Dawes • 1926 Briand, Stresemann • 1927 Buisson, Quidde • 1929 Kellogg • 1930 Söderblom • 1931 Addams, Butler • 1933 Angell • 1934 Henderson • 1935 Ossietzky • 1936 Lamas • 1937 Cecil • 1938 Nanseni Pagulasbüroo • 1944 Punane Rist • 1945 Hull • 1946 Balch, Mott • 1947 FSC ja AFSC (kveekerid) • 1949 Boyd Orr • 1950 Bunche • 1951 Jouhaux • 1952 Schweitzer • 1953 Marshall • 1954 UNHCR • 1957 Pearson • 1958 Pire • 1959 Noel-Baker • 1960 Lutuli • 1961 Hammarskjöld • 1962 Pauling • 1963 Rahvusvaheline Punase Risti Komitee ja Punase Risti Seltside Liiga • 1964 King • 1965 UNICEF • 1968 Cassin • 1969 ILO • 1970 Borlaug • 1971 Brandt • 1973 Kissinger, Lê (keeldus auhinnast) • 1974 MacBride, Satō • 1975 Sahharov • 1976 B. Williams, Corrigan • 1977 AI • 1978 as-Sādāt, Begin • 1979 Ema Teresa • 1980 Esquivel • 1981 UNHCR • 1982 Myrdal, García Robles • 1983 Wałęsa • 1984 Tutu • 1985 IPPNW • 1986 Wiesel • 1987 Arias • 1988 ÜRO Rahuvalvejõud • 1989 XIV dalai-laama • 1990 Gorbatšov • 1991 Suu Kyi • 1992 Menchú • 1993 Mandela, de Klerk • 1994 ‘Arafāt, Peres, Rabin • 1995 Pugwashi konverentsid, Rotblat • 1996 Belo, Ramos Horta • 1997 ICBL, J. Williams • 1998 Hume, Trimble • 1999 MSF • 2000 Kim • 2001 ÜRO, Annan • 2002 Carter • 2003 ‘Ebādī • 2004 Maathai • 2005 IAEA, al-Barāda‘ī • 2006 Grameen Bank, Yunus • 2007 Gore, IPCC • 2008 Ahtisaari • 2009 Obama • 2010 Liu • 2011 Sirleaf, Gbowee, Karmān • 2012 Euroopa Liit • 2013 Keemiarelvade Keelustamise Organisatsioon • 2014 Satyarthi, Yūsafzay • 2015  Tuneesia rahvusliku dialoogi nelik • 2016  Juan Manuel Santos  • 2017  ICAN  • 2018  Murad, Mukwege • 2019  Ahmed • 2020 Maailma Toiduprogramm • 2021 Ressa, Muratov • 2022 Alies Bialiacki, Memorial, 
Kodanikuvabaduste Keskus
**Sekvents** (ld *sequentia* 'järgnemine' – järgnes liturgias *alleluia*'le) oli keskajal üks levinumaid vaimuliku luule vorme. Sekventse lauldi või retsiteeriti liturgias enne evangeeliumi kuulutamist.

Ajaloost
--------

Sekvents arenes varakristlikest hümnidest (*alleluia* vokaliisidele kujunenud troobid olid sekventside alged) ning selle ülesehitusele olid eeskujuks rahvalikud tantsulaulud (nt estampii). Tekstid olid tihti pühendatud kohaliku kiriku, kloostri või linna kaitsepühakule ja seetõttu kujunes paikkonniti välja väga erinev sekventsirepertuaar. Eriti palju sekventsitekste loodi teise aastatuhande algul, hiliskeskajal oli arvatavasti käibel ligi 5000 seda tüüpi laulu.

16. sajandi keskel pidas Trento kirikukogu seda traditsiooni liialt vabaks ja liiga ilmaliku laulu sarnaseks ning kaotas enamiku sekventsidest käibelt, jättes alles vaid neli:

* Victimae paschali laudes (ülestõusmispüha sekvents)
* Veni Sancte Spiritus (nelipüha sekvents)
* Lauda Sion Salvatorem (Kristuse ihu püha sekvents)
* Dies irae (leinamissa sekvents)

1727. aastal lisati neile viiendana Stabat Mater (Maarja mälestuspäeva sekvents).

Keskajal kasutatud liturgiline raamat, mis koondas sekventse, oli sekventsiaar, see oli tavaliselt missaali täiendus.

Kunstmuusika kaudu on tuntuimaks saanud sekvents "Dies irae", mille autor on Tommaso da Celano.  Teised tuntumad sekventsid on näiteks "Ave maris stella" ja "Stabat mater".

Viited
------

1. ↑  Toomas Siitan, "Õhtumaade muusikalugu I", Talmar & Põhi, Avita, 1998, lk 40, 49