recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Saasteaine** (ka **reoaine**, **pollutant**) on inimtegevuse tagajärjel keskkonda (õhku, vette, mulda) sattunud aine, mis enamasti mõjub negatiivselt inimesele ja teistele organismidele. Saasteaine võib olemuselt olla nii tahke, vedel kui ka gaasiline.

Kui tavaliselt räägitakse saasteainetest kui keemilistest ühenditest, siis lisaks neile arvatakse siia ka müra ja vibratsioon, mõnikord ka ümbritseva keskkonna temperatuuri esilekutsutud muutumine.

Saasteainete sattumist keskkonda nimetatakse **saastumiseks**.

Sõltuvalt sellest, millisesse keskkonda saasteaine jõuab saab eristada õhusaastust, veereostust, mullasaastust jne.

Paljude saasteainete kohta on fikseeritud lubatud piirkontsentratsioonid (LPK), mille juures need ained veel otseselt keskkonnale ega inimesele ohtlikud pole.

Vaata ka
--------

* Sekundaarne saasteaine
* Õhusaasteained
* Püsivad orgaanilised saasteained
* Saastamine
* Saastumine
* Reostuskoormus
* Aineringe
* Ökosüsteem

Viited
------

1. ↑  2004. *A Dictionary of Ecology* [edited by Michael Allaby]. Oxford University Press. pp 440
Jangtse allikas
Jangtse teeb Yunnanis umbes täispöörde, pöördudes lõunast põhja.

**Jangtse** (hiina lihtsustatud 长江 / traditsiooniline 長江 *Cháng Jiāng* 'pikk jõgi'; ka 扬子江 / 揚子江 *Yángzi Jiāng*) on jõgi Aasias, Hiinas.

Jõe pikkus on umbes 6300 km. Ta on pikim jõgi Aasias ning kolmas maailmas Niiluse ja Amazonase järel. Valgla suurus on 1 800 000 km². Vooluhulk suudmes on 31 900 m³/s.

Jangtse algab Tiibetist 5042 m kõrguselt. Ülemjooksul läbib ta nõgusid ja voolab siis sügavas kuristikus lõunasse. Sichuanis pöördub Jangtse kirdesse ja voolab Punasesse nõkku. Seal ühineb ta Yibini juures Mini jõega. Edasi läbib Jangtse Chongqingi linna, mille allosas asub Sanxia kuristik. Sealt väljub Jangtse Yichangi linnas. Wuhanis ühineb Jangtse Hani jõega. Edasi üldiselt itta loogeldes läbib Jangtse Nanjingi linna ja suubub siis Ida-Hiina merre.

Jõel asub Kolme Kuristiku tamm.

Sillad
------

Jangtse ülemjooks on raskesti ligipääsetavas inimtühjas piirkonnas. Selleks ajaks, kui ta tiheda asustusega alale jõuab, on ta juba väga lai. Hiina sisemaapiirkonnad on ka vaesed ega suuda ise kulukaid projekte teostada.

Seetõttu polnud Jangtse jõel kuni 1957. aastani ühtki silda. Esimene sild üle Jangtse oli Wuhani maantee- ja raudteesild Hubei provintsis. Järgnesid Nanjingi maantee- ja raudteesild Jiangsu provintsis 1968 ning Zhichengi maantee- ja raudteesild Hubei provintsis 1971.

Alates 1992, mil üle Jangtse avati neljas sild, on sillaehitus hoogustunud ja 2010. aastal on Hiina võimud lubanud avada juba 25. silla üle Jangtse.
Evar Riitsaar 2015. aastal soome-ugri vikiseminari avamisel Obinitsas
**Evar Riitsaar** (sündinud 29. oktoobril 1968) on setu kunstnik, kes on kolmel Setu kuningriigi päeval valitud Setumaa ülemsootskaks. 

Kunstnikuna on Evar Riitsaar maalinud tahvelmaale, kujundanud raamatuid (Kauksi Ülle "Käänüpäiv", Vigala Sassi "Kuldmamma") ja restaureerinud hooneid. Peab Obinitsas galeriid Hal'as Kunn. 

Kuulub ansamblisse Lõkõriq, esinenud ka koos setu meeste laulupargiga Liinatśuraq.

Tunnustus
---------

* 2015 Pärandihoidja (Rahvuslike käsitöötraditsioonide alahoidmise ja edendamise eest. Setomaa traditsioonilised hõbeehted.)
* 2017 Valgetähe V klassi teenetemärk
* 2018 Anne Vabarna nimeline omakultuuripreemia

Isiklikku
---------

Evar Riitsaare elukaaslane on Kauksi Ülle. Neil on ühine tütar Leelo.

Viited
------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Evar Riitsaar** |

1. ↑  Teenetemärkide kavaleride andmekogu – 19508

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**Inara Luigas** | **Setu kuningriigi ülemsootska**2003–2007 | Järgnev**Aare Hõrn** |
Haliidiga ümbritsetud kivi Surnumere läänerannikult.
**Evaporiidid** on settekivimid, mis moodustusid väga soolasest veest välja kristalliseerunud mineraalidest (sooladest).

Tuntuim evaporiit on kahtlemata kivisool, mis mineraalina on haliit ja mida me tunneme tavalise lauasoolana (NaCl). Levinumad on aga mineraalid kips (CaSO4\*H2O) ja anhüdriit (CaSO4). Laia levikuga on ka kibeda maitsega sülviin ehk kaalisool (KCl).

Evaporiitide tekkeks on vaja kuiva ja kuuma kliimat. Tuntud evaporiitide tekkekohaks on tänapäeval näiteks Garabogazi laht. Et tekiksid suured evaporiidilademed, peab nende ladestumiskohta olema pidev ja aeglane soolase vee juurdevool, sest merevee aurutamisel jääks järgi suhteliselt õhuke soolakiht. Maailmas on aga teada evaporiidilademeid, mille paksus ületab kilomeetrit, näiteks Vahemere-alustes settekivimites.

Eriti intensiivsed evaporiitide tekke perioodid on olnud kambrium, perm, juura ja miotseen.

Ehkki evaporiidid on soolad, ei tohi sellest teha järeldust, et kõik soolad on evaporiidid. Näiteks kaltsiumkarbonaat, millest koosneb lubjakivi, on samuti sool, kuid ta ei setti veekogude põhja mitte keemiliselt, vaid pigem biokeemiliselt ehk läbi organismide.

Eestile lähimad evaporiidilademed, mis koosnevad kipsist, on endisel Eesti territooriumil Setumaal.
Saatse Püha Paraskeva kirik, vaade loodestSaatse Püha Paraskeva kirik (2017)
Saatse Püha Paraskeva kirik vaade kirdestSaatse Püha Paraskeva kirik (2017)
Saatse Püha Paraskeva kirik enne katuste restaureerimistSaatse Püha Paraskeva kirik (2015)
Saatse Püha Paraskeva kiriku sisevaade kogudusesaalist altari suunasSaatse Püha Paraskeva kiriku interjöör (2010)
**Saatse Suurmärter Paraskeva kirik**, ka **Satserinna Püha Paraskeva kirik** on õigeusu kirik Saatse külas Setomaa vallas Võrumaal.

Kirik kuulub Eesti Apostlik-Õigeusu Kirikule ja seda kasutab Saatse Püha Paraskeva kogudus. Kiriku ümber asub Saatse kalmistu.

Saatse õigeusu kirik pühitseti Väike-Aasiast Ikonioni linnast (kreeka keeles Ικόνιον) pärit suurkannataja Paraskevale (vene keeles Параскева Иконийская, kreeka keeles Παρασκευή). Suurkannataja Paraskeva mälestuseks on Saatses kaks kirikupüha: päätnitsapäev (juulikuu viimasel reedel) ja rämmanipäev (10. novembril).

Arhitektuur
-----------

Püha Paraskeva kirik on traditsioonilises klassitsistlikus stiilis. Kirikuhoone on piklik, ladinaristikujulise põhiplaaniga, kellatorniga, valgeks krohvitud telliskivihoone. Torne on kolm: neljatahuline kellatorn nõeljalt aheneva kuppelkiivriga, kaheksatahuline sibulkiivriga haritorn ja ümarapsiidil tornike sibulkiivriga. Klassitsistlikel fassaadidel on reljeefsed aknakaunistused ja kaarsillused, karniisid, kellatornil nurgapilastrid, tiibuks on framuugiga. 

Saatse Suurmärter Paraskeva kirik on üks vanemaid õigeusu maakirikuid Eestis.

Ajalugu
-------

Ehitusperioodid 1711–1840. Saatse uus kivikirik valmis 1801. aastal, vana kiriku asukohta tähistab uue kiriku läheduses olev kivist sammas. 1839. aastal ehitati kiriku külge puust kellatorn. 

1869. aastal paigutati kirikusse kolmekorruseline ikonostaas. Kuninglikud uksed on puulõiketöö. 

1884. aastal pikendati kirikuhoonet ja ehitati terava piigikujulise tipuga kellatorn.

Aastatel 2005–2011 teenis kirikus preester isa Afrat (Ergo) Laas.

Kirikuhoones toimusid aastatel 2014–2017 ulatuslikud restaureerimistööd, mille käigus restaureeriti kõik avatäited ja katused. Katusetööde käigus taastati kellatorni piik ja katustele paigaldati uued kullatud ristid.

Viited
------

1. ↑  Andreas Põld (9. juuli 2015). "Saatse pühakoda saab uue kullatud risti ja remonditud kellatorni". *Lõunaleht.ee*.
2. ↑  Traagilises liiklusõnnetuses hukkus õigeusu kiriku preester isa Afrat. Postimees, 30. jaanuar 2023.
3. ↑  Andreas Põld (20. juuni 2015). "Saatse pühakoda saab uue kullatud risti ja remonditud kellatorni". *Lõunaleht.ee*.

Välislingid
-----------

* Saatse Suurmärter Paraskeva kirik kultuurimälestiste riiklikus registris
Julgeolekunõukogu istung (2020)
**Valgevene Vabariigi Julgeolekunõukogu** (valgevene keeles Савет Бяспекі Рэспублікі Беларусь) on Valgevene Vabariigi põhiseaduslik kõrgeim kollegiaalne poliitiline organ, mis realiseerib riigipea volitusi riigi julgeoleku tagamise valdkonnas.

Julgeolekunõukogusse kuuluvad president (kes on ühtlasi julgeolekunõukogu esimees) ja alalised liikmed: peaminister, parlamendi mõlema koja esimehed, presidendi administratsiooni juht, julgeolekunõukogu riigisekretär.

Julgeolekunõukogu liikmed *ex officio*: kaitseminister, relvajõudude kindralstaabi ülem, siseminister, välisminister, rahandusminister, riikliku julgeoleku komitee esimees, riigikontrollikomitee esimees, peaprokurör, juurdluskomitee esimees.

Julgeolekunõukogu liikmeteks võivad olla ka teised presidendi poolt nimetatud ametiisikud.

Võim vabariigis vabariigi presidendi hukkumise korral
-----------------------------------------------------

Valgevene konstitutsiooni paragrahv 881 alusel kehtestatakse Valgevene Vabariigi territooriumil vabariigi presidendi hukkumise korral atentaadi, terroriakti või sõjalise agressiooni käigus viivitamatult julgeolekunõukogu otsuse alusel ettenähtud korras erakorraline või sõjaseisukord.

Kõik riigiorganid ja ametiisikud on kohustatud tegutsema vastavalt julgeolekunõukogu otsustele. Julgeolekunõukogu istungid peetakse parlamendi ülemkoja esimehe eesistumisel.

Liikmeid (2023)
---------------

* Alaksandr Łukašenka, vabariigi president, julgeolekunõukogu esimees
* Alaksandr Valfovič, julgeolekunõukogu riigisekretär
* Natalla Kačanava, parlamendi ülemkoja spiiker
* Ihar Sierhiejenka, vabariigi presidendi administratsiooni juht, endine KGB asejuht
* Viktar Hrenin, kaitseminister
* Ivan Tertel, KGB juht
* Siarhiej Alejnik, välisminister
* Ivan Kubrakoŭ, siseminister
* Valeryj Vakulčyk, presidendi abi, endine KGB juht (2012–2020)
* Viktar Hulevič, relvajõudude kindralstaabi ülem
* Viktar Łukašenka, olümpiakomitee president
* Andrej Kabiakoŭ, peaminister

Viited
------

1. 1 2 3 4  Совет Безопасности Республики Беларусь. president.gov.by
2. 1 2  Конституция Республики Беларусь. president.gov.by
West-Indisch Huis ehk kompanii kunagine peakontor Amsterdamis
**Hollandi Lääne-India Kompanii** (hollandi keeles *Geoctroyeerde Westindische Compagnie*) oli Madalmaade Vabariigi kaupmeeste Atlandi-ülene prahitud ettevõtmine.

Ajalugu
-------

Hollandi Lääne-India Kompanii lipp
Ettevõte asutati 3. juulil 1621, et luua kaubavahenduslik monopol Lääne-India saarestiku ehk Kariibi mere piirkonna ja emamaa Seitsme Madalmaa Ühendatud Vabariigi vahel. Hollandi valitsus andis firmale ainuõigusliku tegevusloa kaubandus-, faktooriate ja kindluste rajamiseks, laevaehituseks, rahvusvaheliste lepingute sõlmimiseks ning orjakaubanduseks. Põhiliselt soositi hispaanlastest ja portugallastest koosneva konkurentsi elimineerimist. Hollandi Lääne-India Kompanii oli samuti Uus-Madalmaade ja selle halduskeskuse Uus-Amsterdami esmane vahend Põhja-Ameerika idaranniku koloniseerimisel, kuigi lisaks opereeriti veel Lääne-Aafrika, Brasiilia ja Kariibi mere vahel.

Firma lakkas tegutsemast 1792. aastal.

Vaata ka
--------

*Kaart van Noord- en Zuid-Amerika* (Jacob van Meursi koostatud Ameerika kaart 1671. aastast)

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Hollandi Lääne-India Kompanii** |

* Hollandi Ida-India Kompanii
* Hollandi Lääne-India
**Linda Express** (ametlik nimi: Lindaexpress) on tiiburkatamaraan, mis kuulus Lindaliini ASile ja sõitis Tallinna-Helsingi liinil. Laev valmis Peterburis Almazi laevatehases ning oli maailma kiireim reisilaev, läbides Tallinna ja Helsingi vahelise teekonna alla tunniga (kiirus 55 sõlme).

Sekeldused laevaga
------------------

Laev oli oma seerias esimene ja sel tuli ette palju tehnilisi viperusi. 2002. aasta mais pidi kiirlaev saabuma Tallinn-Helsingi liinile, kuid liiniletulek viibis, sest laeva katsetusel ilmnes vigu (laeva veekahuri tihend lasi õli läbi, laev vajus külili). 27. juunil 2002 jõudis laev edukalt kodusadamasse Patareisadamas. 6. juulil 2002 sattus Linda Express hätta, kui Tallinna madala juures täitus masinaruum veega. Õnnetuse arvatav põhjus oli vees triiviva ajupuu otsa sõitmine, hiljem jõuti järeldusele, et süüdlaseks võis olla rootslaste antud vigane võllitihend. 15. juulil läks laev uuesti liinile, kuid 18. juulil tabas laeva jälle ebaõnn, sest 9 meremiili enne Helsingit lõppes laeval kütus. Seekord jäi süüdlaseks Saksamaal valmistatud elektrooniline kütusemõõdik, mis oli paigast ära, näidates, et laeval on veel 1200 liitrit kütust. 21. juulil saabus laev edukalt Tallinna, kuid siis selgus, et laeval on üles öelnud stabilisatsiooniplokk. 11. augustil 2002 tabas Linda Expressi jälle äpardus, kui laev hilines ühe mootori seiskamise tõttu Helsingisse mitu tundi.

Oktoobrini 2003 tundus kõik minevat viperusteta, kuid 21. oktoobril 2003 purunes laeval Aegna lähistel vasak tiib ning alus naasis Tallinna sadamasse.

Juulis 2004 otsustati Linda Express maha müüa. Tehing õnnestus edukalt ja kiiresti ning laev müüdi firmale Yangshan Tongshan Port Consult, mis pani selle arvatavasti Shanghai ning sellest 35 kilomeetrit eemal asuva saare vahet sõitma.

Hiina lipu all kannab laev nime **Shi Ji Kuai Hang**.

Viited
------

1. ↑  Laeva register, Registriosa number: 1P02E01
2. ↑
3. ↑
**"Võlukasukas"** on ungari kirjaniku Ferenc Móra autobiograafilise koega romaan, mis käsitleb lapsepõlve sumedas valguses inimeseks kujunemise rõõmusid ja vaevasid.

Sisukokkuvõte
-------------

Teosest on aru saada, et peategelane Gergő on kirjanik ise. Samuti kujutab Ferenc Móra enda isa Gergő isana. Gergő isa Márton kasvatab oma poega elutarkusega, kuna ta teab, et elukogemused on tähtsad. Gergő kadestab teiste poiste ilusaid riideid ja tahab neid ka endale. Ta tahab eriti selliseid saapaid nagu vallavanema pojal. Isa ostabki talle need saapad. Gergő saab varsti aru, et nendes saabastes ei saa mängida, kõblata ega raha teenida, kuna tööandjad palkavad ainult paljasjalgseid lapsi. Lõpuks lööb Gergő kogemata oma saapa kõplaga katki. Seepeale lausub isa, et Gergő kasvab paljajalugi sama suureks kui vallavanema poeg.

Sarnaseid õpetusi kuuleb Gergő ka kodus. Ta tahab leida varandust nagu Aladdin ning siis lubab isa õmmelda talle sellise kasuka, mis teda hädas aitab ja ka varanduseni viib. Kasuka õmblemine võtab aga kaua aega. Sellesse kasukasse peab minema haldjas. Isa tikib kasukale kollased aedvaagid, mis taluvad igat ilma ja ei tujutse. Neilt lilledelt võib Gergő õppida, kuidas peab iga ilma naeratades taluma. Ta tikib kasukale ka veski, kus nad elavad, et see meenutaks Gergőle alati kodusoojust. Tikkimise ajal jutustab isa oma pojale palju. Ta tikib kasukasse kogu oma südames peituva armastuse. Isa sureb just kui kasukas valmib ning Gergőt lohutab usk, et isa südamest väljakolinud haldjas asus kasukasse elama, sest see vanem ei sure, kelle mõtted ja tunded elavad edasi lapse südames.

Isamajas ümbritses väikest Gergőt armastus, headus ja hellus. Peale isa surma peab ta aga tutvuma eluraskustega. Gergő saab aru, et on olemas ka egoistlikke inimesi. Selline inimene on ristiisa Bordács, rikas talupoeg. Ema annab Gergő talle üle, et ta saaks õnnelikuks ja elaks rikaste talupoegade seas. Gergő saab aga aru, et rikkad inimesed pole sugugi heasüdamlikud. Ristiisa tahtis vaid tasuta sulast ja ei andnud Gergőle eriti süüagi. Kui ta aga tema kasukat ära tahtis võtta, põgenes Gergő tema juurest.

Oma seiklustes nägi Gergő nii heasüdamlikke ja töökaid inimesi kui ka isekaid ja halbu inimesi. Kui ta õigesti käitus, oli kasukas talle mugav. Kui ta halvasti käitus, eiras kasukahaldjas teda seni, kuni ta oma tegu ei heastanud. Karkudega kipa-kõpa Gergő koolist kujutab inimese suurt andekust ja teadmishimu. Gergő ja kipa-kõpa pääsevad kaevandusevaringust eluga ja nad ei unusta iial, mida nad vaestele kaevuritele võlgnevad, kes nad teose lõpus kaevanduse rusude alt päästavad.

Viited
------

1. ↑  Ferenc Móra. Võlukasukas. Kirjastus "Eesti Raamat" 1983, lk 5-8.
Masbate on kaardil tähistatud numbriga 5.
**Masbate** on Filipiinidele kuuluv saar.

Masbate on üks Visayani saartest. Ta asub Filipiinide saarestiku keskel. Temast läände jääb Sibuyani meri, lõunasse Visayani meri ja Samari meri. Masbatest läände jääb Sibuyan, loodesse Burias, põhja Ticao ja selle taga olev Luzon, itta Samar, kagusse Biliran, lõunasse Cebu ja Negros ning edelasse Panay.

Masbate pindala on 3270 km². Saar on künklik, kõrgusega kuni 697 meetrit. Saar on bumerangikujuline ja tema lõunakülge jääb suur laht.

Masbate saare suurim asula on Masbate, mis asub saare kirderannikul. Suuremad asulad on veel Cataingan idarannikul, Cawayan lõunarannikul, Balud edelarannikul ja Aroroy põhjarannikul. Linnad on omavahel maanteega ühendatud.

Halduslikult kuulub Masbate Bicoli piirkonda. Masbate moodustab koos Ticao ja Buriasega Masbate provintsi.

Looduslikult on saar kaetud troopiliste metsade ja niitudega.

Saareelanike peamised tegevusalad on põllumajandus ning kalapüük. Kasvatatakse maisi, riisi, tubakat, suhkruroogu ja kookospalme.

Maavaradest leidub Masbatel kulda, mangaani ja vaske ning kivisütt.

Viited
------

1. ↑  Suur maailma atlas, lk. 93-94
2. 1 2 3  Suur maailma atlas, lk. 93
Leho Kuusk
**Leho Kuusk** (sündinud 23. aprillil 1970) on elektriajamite ja jõuelektroonika insener. Alates 1993. aastast on ta olnud seotud rahvusvahelise tööstuskonserniga ABB ning 2019. aasta sügisest on ta ABB AS-i juhatuse liige.

Haridus
-------

Ta lõpetas 1988. aastal Sindi Keskkooli ning 1994. aastal Tallinna Tehnikaülikooli elektriajamite ja jõuelektroonika instituudis inseneriõppe. Kaks aastat hiljem, 1996 sai ta samal erialal magistrikraadi.

Teenistus
---------

Aastatel 1993–1994 oli ta Soomes ABB Motors OY-s Tallinna Tehnikaülikooli praktikandina ning aastatel 1994–1996 töötas samas asünkroonmootorite katsetusväljaku insenerina. Alates 1996. aastast töötab ta ABB AS-is ja alates 2001. aastast vastutab ABB protsessiautomaatika ärisuuna eest Balti riikides.

2012. aastast alates on Leho Kuusk olnud Tallinna Tehnikaülikooli ja ABB vahel sõlmitud koostööleppe alusel moodustatud koostöönõukoja ABB poolne juht ning olnud tegev erinevate inseneeriavaldkonna õppekavade nõukogudes.

Publikatsioonid
---------------

* Innovative technology in industrial applications. Actual problems of electrical drives and industry automation : the 3rd research symposium of young scientists : May 19-26, 2001, Tallinn, Estonia.
* Renovation of 30 years old dragline drive system. BEC 2004 : proceedings of the 9th Biennial Baltic Electronics Conference : October 3-6, 2004, Tallinn, Estonia.
* Pilot solution for one of the world largest mobile unit drive system - revamp of the dragline. Symposium "Topical Problems of Education in the Field of Electrical and Power Engineering" : January 19-24, 2004, Kuressaare, Estonia.

Intervjuud
----------

* Leho Kuusk: tööstus sõltub haridussektorist, sest meie suurim ressurss on targad inimesed. Intervjuu ajakirjale Mente et Manu
* Eksklusiivintervjuu ABB AS juhatuse liikme Leho Kuusega: karjäärist, tööst, õppimisest, tulevikust ning soovitused kõikidele noortele.
**Piilsi raudteejaam** oli kitsarööpmeline pooljaam Sonda–Mustvee raudteel Mustvee vallas Piilsi külas. Jaam avati ühes raudteega 1. augustil 1926.

Piilsi raudteejaam suleti 1968. aasta mais seoses Avinurme–Mustvee kitsarööpmelise raudteelõigu sulgemisega.

Jaamahoone
----------

Algselt täitis jaamahoone rolli tsaariaegne laiarööpmeline reisivagun, mille jäänused olid alles veel ka kaua peale raudtee sulgemist. 

Piilsi silikaattellistest jaamahoone ehitati aastatel 1932–1936 Hendrik Otlooti projekti järgi analoogselt Ülenurme jaamahoonega. 
Kahekorruselises funktsionalistlikus stiilis jaamahoones asus lisaks jaamatöötajate ruumidele neli korterit, piletikassa ja ooteruum. 

Hoone on säilinud, kuid praegu kasutuseta. Jaama silt asub alates 2002. aasta suvest Lavassaare muuseumis.

Välislingid
-----------

* Piilsi jaam; raudtee.eu
* Piilsi jaam, XX sajandi arhitektuur; Kultuurimälestiste register
* Piilsi elanik Linda Kivisild lehvitas järele viimasele rongile; Vooremaa, 30.10.2020
* FOTO: Piilsi jaamahoone aastal 2001; Baltic Trains Picture Gallery
* PIILSI RAUDTEEJAAM; Piilsi Külade Selts


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **Eelnev peatus** | **Endine raudteepeatus**  | **Järgnev peatus** |
|  Kõrve |  **Piilsi** | Mustvee  |
**Kingdom of Loathing** (lühend **KoL**) on brauseripõhine mitme mängija rollimäng, mille on kujundanud ja mida haldab Asymmetric Publications, eelkõige mängu looja Zack Johnson ("Jick") ja tema kaasautor Josh Nite ("Mr Skullhead" ). Mäng sai alguse 2003. aastal. Kuna sellele lisatakse sageli uut sisu, peetakse mängu pooleliolevaks ja ametlikule on see ka kümme aastat hiljem endiselt beetaversioon. KoL on ingliskeelne.

Mängus kasutatakse käsitsi joonistatud kriipsujukudest graafikat, selle tegevustikku iseloomustavad sürrealistlik huumor, sõnamängud, paroodiad ning rohkem viited popkultuurile. KoLis kogub mängija kollidega võideldes kogemuspunkte, liha (*meat*, mängusisene virtuaalraha) ja esemeid, tegevus toimub käigupõhiselt. Mängijad saavad üksteisega suhelda mängijatevahelises võitluses (arvutimängude terminoloogias PvP), kaubitsedes kaupade ja teenustega, organiseerudes klannidesse, uurides koos klanni keldri alust koobastikku ning vestluskanalites (*chat room*).

Kingdom of Loathing on pälvinud tähelepanu ka selle poolest, et on suutnud ennast ära majandada puhtalt annetuste ja kaubamüügiga, hoidudes reklaamist ja mängimise maksustamisest, mida kasutavad paljud veebimängud. Edukas majandusmudel on lasknud firmal palgata kaheksa täiskohaga töötajat. 2008. aastal oli KoLil 100 000 kuni 150 000 püsimängijat. Nad on moodustanud aktiivse kogukonna, mis korraldab sageli kokkutulekuid ning haldab veebipõhist raadiojaama.

Kriitikud on mängu üldiselt kiitnud. 2012. aastal sai Kickstarteris alguse Kingdom of Loathingu põhine lauamäng Mr. Card Game.

Viited
------

1. ↑  "Mr. Card Game". Kickstarter.

Välislingid
-----------

* Kingdom of Loathing
* KoL Wiki, Kingdom of Loathingule pühendatud viki
* RadioKoL website
**Neuroleptikumid** on grupp keemilisi ühendeid, millel on tõhus raviv toime psühhoosile. Tihti kasutatakse sõna "neuroleptikum" sõna "antipsühhootikum" sünonüümina.

Neuroleptikumid on ravimid, mis kõrvaldavad mõtlemishäireid, suruvad maha tajumishäireid, hallutsinatsioone ja sundmõtteid; samal ajal ei teki üldanesteesiat. Mõne neuroleptikumiga (kvetiapiin, klosapiin, olansapiin) kaasneb tugev sedatiivne toime, mõnega mitte (sulpiriid). Nende ravimite toime ühiseks omaduseks on psüühiliste protsesside aktiivsuse pidurdamine, koos sellega aeglustub ka liikumine. Ravi eesmärgiks on nn positiivse sümptomaatika kõrvaldamine. Niinimetatud negatiivset sümptomaatikat vähendav toime on tagasihoidlik ning ilmneb sõltuvalt konkreetsest isikust, haigusest, ravimist, ravidoosist ja ravi kestusest. 

Neuroleptikumid jagatakse kaheks üldrühmaks – traditsioonilised ehk konventsionaalsed ehk vanad neuroleptikumid ehk tüüpilised ja uued ehk atüüpilised neuroleptikumid. Mõlemasse rühma kuuluvad ravimid on kasutusel olnud suhteliselt pikka aega.

Neuroleptikumide toime raviannustes manustatuna võib halvendada tähelepanu, vähendada motivatsiooni ning põhjustada võimetust kogeda naudingut. 

Kauaaegsest kasutusest on tingitud tardiivdüskineesia (hiline düskineesia) (pöördumatu liikumishäire). Liigutushäired on sagedasemad tüüpiliste neuroleptikumide kasutamisel, atüüpiliste puhul on seevastu sagedasemad metaboolsed kõrvalnähud, näiteks kaalu suurenemine.

Jaotus
------

Keemiliselt on neuroleptikumid väga erinevad:

* Butürofenooni derivaadid
	+ Haloperidool
	+ Melperoon
	+ Droperidool
	+ Triperidool
	+ Benperidool
* Fenotiasiini derivaadid
	+ Kloorpromasiin
	+ Flufenasiin
	+ Perfenasiin
	+ Tioridasiin
	+ Trifluperasiin
	+ Levomepromasiin
	+ Pimosiid
* Tioksanteeni derivaadid
* Indooli derivaadid
* Dibensodiasepiini derivaadid

Viited
------

1. ↑  Lambert M, Schimmelmann B, Karow A, Naber D (2003). "Subjective well-being and initial dysphoric reaction under antipsychotic drugs – concepts, measurement and clinical relevance". *Pharmacopsychiatry*. **36** (Suppl 3): S181–90.`{{cite journal}}`: CS1 hooldus: mitu nime: autorite loend (link)
Tantsivad masateegi neiud Huautla de Jimenezis
**Masateegid** on indiaanirahvas, kelle asuala on Mehhikos Oaxaca osariigis Sierra Mazateca piirkonnas. Kogukonniti elavad nad ka lähedastes Puebla ja Veracruzi osariigis. 

Nad kutsuvad end masateegi keel *has shuta enima*, mis tähendab kultuuri või traditsioonidega inimesi. Nimetus 'masateek' tuleb nahua keele sõnast *mazatec*, mis on tuletatud kohanimest *Mazatla*, mis tähendab ligikaudu 'hirvede maa'.

Keel
----

Masateegi keel kuulub popoloka keelkonda, mis omakorda kuulub oto-mange hõimkonda. 
Masateegid kasutavad lisaks tavakeelele ka vilekeelt.

Religioon ja rituaalid
----------------------

Masateekide religioosses maailmapildis on segunenud kristlik religioon ja nende enda põliskultuurilised uskumused. Näiteks kasutavad masateegi šamaanid oma rituaalides ja spiritualistlikel eesmärkidel psühhoaktiivseid taimi ja seeni, seostades neid kristlike pühakutega. Rituaalides võib olla ka teisi kristlikke elemente. Psühhoaktiivsete taimede-seente hulka kuuluvad psilotsübiinseened, psühhoaktiivsete lehtertapuliste seemned (näiteks liikide *Ipomoea tricolor* ja *Turbina corymbosa*) ja luulusalvei (*Salvia divinorum*). Luulusalveid nimetavad masateegi šamaanid kristliku pühaku neitsi Maarja järgi näiteks *ska María Pastora*.
Masateegi indiaanlastest ja nende spirituaalsetest praktikatest on hispaanlaste saabumise eelse aja kohta vähe teada.
Mitmed uurijad on märkinud, et masateekitelt on nende šamanistliku kultuuri kohta raske informatsiooni saada, kuna nad kipuvad olema sel teemal salatsevad.
Üks tuntumaid masateegi šamaane oli María Sabina.

Viited
------

1. ↑  Siebert, D.J. (2004). Localization of Salvinorin A and Related Compounds in Glandular Trichomes of the Psychoactive Sage, *Salvia divinorum*.
Annals of Botany, 93: 763-771.
**Mathias von der Recke** (ka *Thiess*; surnud enne 1581. aastat) oli Liivi ordu liige, viimane Dobele komtuur aastail 1548–1562 ja sama piirkonna valitseja 1562–1576.

Tema vanemad olid Dietrich von der Recke zu Heide ja Elisabeth von Hiesfeld. Ta pärines Vestfaalist Kameni lähedalt.

Dietrichit on 1535. aastal nimetatud Ruhja kumpanina, seejärel pidas ta kuni 1541. aastani tõenäoliselt sama ametit Kuldīgas. 1544. aastal oli ta majandusülem (*Schäffer*) Võnnus ja 1548. aastal sai ta Dobele komtuuriks.

1562. aastal, kui Liivi ordu likvideeriti, keeldus Mathias oma valduseid vastsele Kuramaa hertsogile Gotthard Kettlerile loovutamast ja valitses neid kuni 1576. aastani, seda küll mitte enam poolvaimuliku rüütelvennana, sest 1562. aastal oli ta ka abiellunud Sophia Fircksiga, vaid Poola kuninga vasallina. 1576. aastal läks Kettleril lõpuks korda Mathias Dobelest valuraha eest loobuma sundida, ta sai lisaks rahale vastu ka mõningad valdused Kuramaal. Nii sai Mathiasest Recke aadlisuguvõsa Kuramaa liini rajaja.

Kirjandus
---------

* *Ritterbrüder im livländischen Zweig des Deutschen Ordens*. Köln: Böhlau, 1993. Nr. 703 (lk 530–531).

Välislingid
-----------

* Väljavõte Kuramaa rüütelkonna genealoogilisest käsiraamatust


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**Jasper von Münster** | **Liivi ordu majandusülem**1544 | Järgnev**Goddert Torck** |
| Eelnev**Rudolf von Beverförde** | **Dobele komtuur**1548–1562/1576 | Järgnev**piirkond liideti Kuramaa hertsogiriigiga**


 |
**Leho Ründal** (aastani 1937 **Leonhard Grünthal**, 7. juuni 1915 Kuuste (Haaslava) vald, Tartumaa – 27. august 2006) oli eesti tehnikateadlane.

Elulugu
-------

Leho Ründal oli talupidaja poeg.

Lõpetas 1934 Hugo Treffneri Gümnaasiumi ning õppis 1934–36 TÜ loodus-matemaatikateaduskonnas ja 1937–40 TTÜ-s, lõpetas 1946 Tallinna Polütehnilise Instituudi (TPI) keemiainsenerina; tehnikakandidaat (1956, TPI), väitekiri "Kukersiitse põlevkivibensiini keemilise koosseisu ja füüsikaliste omaduste uurimine". Oli 1946–1956 TTÜ keemia kateedri assistent, 1957–61 Eesti NSV TA Energeetika Instituudi vanemteadur, 1961–74 Eesti NSV TA Keemia Instituudi ja 1974–81 Eesti Maaviljeluse ja Maaparanduse Teadusliku Uurimise Instituudi (EMMI) keemiliste analüüside kesklaboris.

Teadustöö
---------

Uurimisvaldkond: köögiviljade ja substraatide keemilised analüüsid, põlevkivikeemia ja põlevkivi kompleksne kasutamine. Üle 40 teadustrükise ja 3 autoritunnistust.

Viited
------

1. 1 2 3 4  Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide

Teoseid
-------

* Kohtla põlevkivibensiini adsorptsiooni-kromatograafiline analüüs. // TPI Toimetised. A 52 (1954)
* Arvutuslik meetod põlevkivibensiini rühmalise koosseisu määramiseks. // TPI Toimetised. A 73 (1956)
* Maardu leiukoha diktüoneemakilda ja temas sisaldava kerogeeni keemilisest koosseisust. // TA Toim. Tehnika ja füüs-mat 4 (1959)
* Kerogeeni sisalduse määramine kukersiidi rikastusproduktides nende tiheduste kaudu. // TA Toim. Keemia 39 (1990) 3
* Diktüoneemakilda poolkoksi kloreerimisprotsessi kineetika. // Teaduste Akadeemia Toim. Keemia 39 (1990) 4.

Kirjandus
---------

* Eesti NSV TA Keemia Instituudi teaduskaader 1947–72, 20.
* *Eesti teaduse biograafiline leksikon.* 3. köide: *N–Sap* TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013

 *Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.*
Virumaa valdade piirid enne ja pärast 1939. aasta vallareformi
**Haljala vald** oli vald Viru maakonnas aastail 1939–1950.

Vald moodustati senise Haljala valla maa-alast; senise Aaspere valla Potsu nr. A-37, Nahkru nr. A-38 ja Koopa nr. A-39 talude maa-aladest; senise Vihula valla Paju nr. A-20, Mägede-Pikapõllu nr. 10 ja Mägede-Everk nr. 11 talude maa-aladest; senise Varangu valla Pehka, Saariku, Mõislõpe, Jõe, Raja, Karulõpe, Varangu ja Aaviku külade maa-aladest.

Haljala valda kuulusid: Haljala alevik, Haljala, Idavere, Maheda, Avido, Tatruse, Potsu, Võie, Kisuvere, Veltsi külad, Veltsi asundus, Arumetsa, Veskimäe, Vana, Aru külad, Tatruse ja Lihulepa asundused, Männiku, Põdruse, Mätliku, Kilgi, Tammispea, Raja, Aasu ja Muda külad ja Essu asundus ja Katela, Jõe, Aaviku, Pehka, Saariku, Mõislõpe, Raja, Karulõpe ja Varangu külad.

Vald kuulus Riigivolikogu 68. valimisringkonda, kust valiti Arnold Tartu.

Vald kuulus Haljala põllumeeste konvendi tegevus- ja valimispiirkonda.

Esimene vallavanem oli Georg-Julius Nõlvak.

Viited
------

1. ↑  Väljavõte Vabariigi Presidendi otsusest nr. 88 – 7. oktoobrist 1938 (RT 1938, 87, 776)
2. ↑  590. Viru Maavanema otsus Viru maakonna vallavolikogude valimisringkondade arvu ja nende piiride kohta. Riigi Teataja, nr. 75, 9 september 1939
Lehola mõisa valitsejamaja
Lehola mõisa valitsejamaja asukoht mõisapargis
**Lehola mõisa valitsejamaja** asub Lehola külas.

See paikneb näoga samas suunas kui von Gernetite 18. sajandi teises pooles ehitatud uus härrastemaja. Kuid just tänase valitsejamaja taga asub mõisa park, mis on traditsiooniliselt paiknenud mõisa härrastemaja taga. Olukorda, kus mõisa park ei paikne härrastemaja taga nagu igalpool mujal mõisates, vaid ainult külgneb, peetakse Eesti mõisaportaali (www.mois.ee) andmetel erandlikuks.

Lehola mõisa parki ümbritsev kiviaed, mille jäänused on tänini säilinud, paikneb kontsentrilise ringina ümber valitsejamaja. Ka kohalik veekogu – Lehola oja – voolab läbi täna valitsemajaks hüütu külje alt. Jällegi – tavaliselt on veekogu läheduses just mõisate härrastemajad.

Täna valitsejamajaks (ehitusaluse pinnaga u 250 m²) kutsutu on ehituslikust seisukohast Lehola mõisakompleksi kõige töömahukam ehitis eluruumi ruutmeetri kohta arvestatuna. Selle paekivist seinad on krohvimata olekus reeglina üle 0,75 m paksud, mis tagavad piisava soojustuse ka karmimatel talvepäevadel, aga mida on märgatavalt rohkem kui isegi uuel härrastemajal endal ja uue härrastemajaga umbes samal ajal ehitatud (tänaseks lagunenud) teenijatemajal. Sama paksud on ka kõik sisemised vaheseinad.

0,75-meetriste seinte puhul on tegu originaalse paksuse ja ajalooliselt vanema ehitusmeetodiga, kus seinte sisse on laotud seina pinnaga risti puidust prusside tükke, mida omavahel ühendades on saadud kõrguse kasvatamiseks kaldteed. Prusside jäänused on seinte sees kohati tänini olemas. Nende kõrgus välistab kasutamise laetalade või katusekonstruktsiooni osadena.

Tänase valitsejamaja ehituseks oli kasutatud uue härrastemaja juures kasutatud paekiviga võrdset kvaliteeti, mis oli oluliselt parem näiteks teenijatemaja puhul kasutatust. Samuti oli teenijatemaja seinte sideaineks odavam savi kallima lubja asemel, mida on kasutatud nii uue härrastemaja kui ka praeguse valitsejamaja puhul. 

Niisamuti on majal teisigi omaaegseid kalleid lisasid nagu näiteks tänini säilinud mantelkorsten, mida tööliste ja teenijate majadel ei ole. Korsten on eraldi muinsuskaitse all. 

Arvata, et nii kapitaalset ehitist ehitati algselt kas mõisa eestöölisele või mingite majanduslike ülesannete tarvis, ei tundu olevat kuidagi põhjendatav. Vähemasti pole analoogseid kurioosumeid kirjanduses ette tulnud.

Silmas pidades nii ehituslikke aspekte kui ka mõisa enda planeeringut, võib arvata, et valitsejamaja näol võib tegu olla mõisa rajamisaegse (Krämer 1626-1627) härrastemajaga, mis oli kasutusel enne von Gernetite poolt (18. sajandi teine pool) ehitatud ja tänaseks praktiliselt hävimas uut härrastemaja.

Välislingid
-----------

* Lehola mõisa valitsejamaja Kultuurimälestiste registris
**Materialism** on filosoofiasuund, mis peab esmaseks ainet. Tegelik maailm, objektiivne reaalsus (aine ehk mateeria) on põhiline ja teadvus tuleneb ainest. Materialistlikud õpetused peavad maailma olemuselt aineliseks.

Materialismile vastandlik filosoofiasuund on idealism, mis peab esmaseks teadvust. Marksistliku käsitluse kohaselt on materialismi ja idealismi vastuolu olnud põhiline kogu filosoofia ajaloo vältel.

Materialism on vastuolus idealismiga, sest materialism eitab maailma loomist ja hinge surematust. Materialismi üks tänapäeval levinumaid vorme on dialektiline ja ajalooline materialism, mille lõid Karl Marx ja Friedrich Engels. Dialektiline ja ajalooline materialism seletab looduse ja ühiskonna nähtusi teaduse saavutuste alusel. Materialismi ajaloos on tähtsal kohal antiikkreeka atomistika rajajad Leukippos ja Demokritos. 

Materialismi ja idealismi vastandamine on levinud ka vaimufilosoofias, kus üks olulisemaid küsimusi on vaimse ja materiaalse vaheline seos ning nende ontoloogiline staatus.

Vaata ka
--------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Tsitaadid Vikitsitaatides: **Materialism** |

* Demokritos
* Eliminatiivmaterialism
* Füsikalism
* Idealism
* Marksism
* Mateeria
* Naturalism (filosoofia)
* Substantsidualism
* Teaduslik materialism
**Haljand Uuemõis** (13. oktoober 1928 Tallinn – 16. jaanuar 2012 Tallinn) oli eesti tehnikateadlane ja usutegelane.

Uuemõis lõpetas aastal 1947 kuldmedaliga Tallinna 2. Keskkooli ja aastal 1952 Tallinna Polütehnilise Instituudi. Ta kaitses aastal 1968 tehnikakandidaadi väitekirja ja aastal 1986 tehnikadoktori väitekirja (materjalide kulumise ja hõõrdumise teemal).

Aastatel 1952–1962 töötas ta Tallinna Mõõduriistade Tehases tsehhijuhataja, tehnika osakonna juhataja ja peainsenerina. Aastatel 1962–1991 töötas ta juhtivatel ametikohtadel Silikaatbetooni Teadusliku Uurimise ja Projekteerimise Instituudis. Aastast 1991 oli ta AS SMA ja AS Vironet nõukogu liige.

Ta oli Oleviste koguduse vanematekoguliige ja diakon. Ta osales 1970. ja 1980. aastatel Effataa ärkamisliikumises ning hiljem Alfa ja Beeta kursuste töös.

Isiklikku
---------

Ta oli abielus ja tütre isa. Tema isa Heinrich Uuemõis oli eesti insener ja tehnikaõpetaja, vend Rein Uuemõis on eesti insener ja baptisti vaimulik.

Viited
------

1. ↑  "Tallinna 2. Keskkool aastail 1945-1950 (lk. 37)" (PDF). Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 14. juuli 2014. Vaadatud 22. jaanuar 2012.
**Kingnokk** (*Balaeniceps rex*) on pelikaniliste seltsi kingnoklaste sugukonda kuuluv linnuliik. Ta on kingnoklaste sugukonna ainus elusolev esindaja.

Nimi tuleneb tema suurest nokast, mis kujult meenutab puust kinga.

Välimus
-------

Linnu sulestik on hallikassinine, silmad on suured ja kollast värvi ning peas on sulgedega hari. Iseloomulik tunnus on suur nokk, mis on poegadel hästi näha paarikümmend päeva peale sündi ning on välja kujunenud 43. elupäevaks. Noka otsas on terav kõver konks. Samuti on lindudel pikad peenikesed jalad suurte taldadega, millega on lihtsam soises pinnases kõndida. Täiskasvanud lind kaalub 4–7 kg. Kehapikkus on 110–140 cm pikk, isased linnud on emastest suuremad ning neil on ka suurem nokk. Tiiva siruulatus 230–260 cm. Noorlinnud on täiskasvanutest tumedama sulestikuga.

Levik ja arvukus
----------------

Kingnoka levik
Kingnokk on levinud Ida-Aafrikas Lõuna-Sudaanist kuni Sambiani välja ning tegemist on paikse linnuga.

Kingnoka koguarvukus maailmas on hinnanguliselt 3300–5300 ning see on vähenemas. Kingnokk võib vabas looduses elada 35-aastaseks.

Pesitsemine ja elupaik
----------------------

Kingnokal on oma kindel territoorium, kuhu ta oma pesa ehitab ja seda kaitseb. Linnud on sigimise poolest monogaamnsed. Kingnokk ehitab suuri ja lapikuid pesasid tavaliselt soodes vee peale või ujuvale taimestikule, pesa suurus võib ulatuda kuni 3 meetrini. Pesas on 1–3 muna, millest tavaliselt võib ainult üks poeg välja kooruda umbes kuu hiljem. Noorlinnud saavad lennuvõimeliseks umbes 100 päeva hiljem ja suguküpseks 3-aastaselt. Kingnokad on oma poegade suhtes väga kaitsvad ning tavaliselt ehitavad nad pesasid raskesti ligipääsetavatesse kohtadesse.

Toitumine
---------

Kingnokk on loomtoiduline ning ta toitub tavaliselt kaladest, kahepaiksetest ja madudest, kuid toidulauale võivad jõuda ka väiksemad krokodillid. Nende taktikaks toidu saamisel on püsida liikumatult paigal ja oodata saaklooma või liikuda vees väga aeglaselt. Samuti liikudes hapnikuvaestes veekogudes annab võimaluse lihtsamini süüa saada, sest kalad ujuvad veepinna lähedal hapnikku hankimiseks.

Käitumine
---------

Kingnokad elavad üksikult. Harva võib neid näha toidu nappuse tõttu ühes piirkonnas liikumas või siis sigimisperioodi ajal. Tavapäraselt kingnokad häält ei tee, kuid pesitsemise ajal või teise linnuga kohtumisel klõbistavad nad oma nokka.

Ohustatus
---------

Kingnokk on ohustatud liik ning ta on kantud punasesse raamatusse. Kohalikud elanikud püüavad neid toidu ja raha teenimise pärast. Lisaks saadakse raha ka turismi pealt jõeekskursioonide kaudu.

Viited
------

1. ↑  BirdLife International (2018). *Balaeniceps rex*. *IUCNi punase nimistu ohustatud liigid*. IUCN 2018.
2. 1 2 3 4 5 6  Steffen, Angie (2007). "Balaeniceps rex shoebill". Vaadatud 26.05.2022.
3. 1 2 3 4 5  "Shoebill". *National Geographic.com*. Vaadatud 12.05.2022.
**Lvivi peavaksal** (ukraina keeles *Львів-Головний*) on peamine raudteeterminal Lvivi oblasti halduskeskuses Lvivis. 1904. aastal avatud raudteejaam on üks parimaid näiteid Galiitsias viljeletud juugendarhitektuurist.

Ajalugu
-------

Ulatusliku raudteevõrgustiku ehitamine Austria-Ungari impeeriumi piires võimaldas Lembergil (tolleaegne linna saksakeelne nimi) säilitada oma sõlmpunkti mitmete märkimisväärsete kaubateede ristumiskohas. Galiitsia pealinnana vajas see uut, esinduslikku ja suurt raudteejaama, mis vastaks linna vajadustele ja asendaks aastail 1861–1862 Galiitsia Karl Ludwigi Raudtee jaoks ehitatud uusgooti stiilis raudteejaama. 1888. aastal valiti Poola arhitekt Władysław Sadłowski, kes oli lõpetanud kohaliku tehnikaakadeemia, uut raudteejaama projekteerima. Ehitus algas üksteist aastat hiljem.

Teise maailmasõja ajal, kui linn oli Nõukogude Liidu võimu all, sai raudteejaam suuri kahjustusi. Aastatel 1949–1953 anti struktuurile stalinistlik interjöör, säilitades eksterjööris algse vaate. Viimane suurem restaureerimine viidi läbi 2003. aastal. 2022. aasta Venemaa sissetungi tõttu Ukrainasse teenindab Lvivi peavaksal kümneid tuhandeid läände pagevaid sõjapõgenikke.

Välislingid
-----------

 Lvivi peavaksal – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
**Mathis Olimb** (sündinud 1. veebruaril 1986 Oslos) on Norra jäähokimängija, kes mängib keskründajana Norra kõrgliiga klubis Vålerenga.

Norra kõrgliigas debüteeris Olimb hooajal 2002–03 Vålerenga meeskonnas. Hooajal 2003–04 mängis ta Norra kõrgliigas Manglerudi võistkonnas.

Hooajal 2004–05 mängis Olimb Põhja-Ameerikas Ontario Hockey League'i klubides London Knights ja Sarnia Sting. Seejärel naasis ta Vålerengasse. Aastatel 2006 ja 2007 tuli ta Vålerengaga Norra meistriks. Hooajal 2006–07 oli Olimb Norra kõrgliigas enim väravasööte andnud mängija (43).

Klubikarjääri jooksul on Olimb mänginud veel Saksamaa kõrgliiga klubides Augsburger Panther ja Wolfsburgi Grizzlys, Rootsi kõrgliiga klubides Frölunda HC, Linköping HC ja Skellefteå AIK, American Hockey League'i klubis Rockford IceHogs, KHL-i klubis Jokerit ning Šveitsi kõrgliiga klubis EHC Kloten. Hooajal 2014–15 jõudis ta Frölundaga Jäähoki Meistrite Liiga finaali, kus kaotati Luleå HF-ile. Samal hooajal oli Olimb Meistrite Liigas kõige resultatiivseim mängija (26 punkti) ning ta valiti Meistrite Liiga hooaja väärtuslikumaks mängijaks.

2021. aastal naasis Olimb pärast 14 aastat Vålerengasse.

Norra jäähokikoondise koosseisus osales Olimb maailmameistrvõistlustel esmakordselt 2007. aastal. Ta on kuulunud Norra koondisse ka 2010. 2014. ja 2018. aasta taliolümpiamängudel.

Tema noorem vend Ken André Olimb on samuti jäähokimängija.

Välislingid
-----------

* Mathis Olimb hockeydb.com lehel
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib ilmastikunähtusest, ooperi kohta vaata artiklit El Niño (ooper).* |

---

Ookeanide pinnatemperatuuri kõrvalekalle pikaajalisest keskmisest 1997. aasta El Niño ajal
**El Niño** on nähtus, mis seisneb Vaikse ookeani idaosa pinnakihi soojenemises, millega kaasnevad vihmasajud tavaliselt kuiva kliimaga Peruu ja Ecuadori rannikul, põuad Austraalias jne.

El Niño sagedus on keskmiselt kaks korda kümne aasta jooksul (tavaliselt 4...7 aasta järel). El Niño nähtuse põhjustab püsivate tuulte suunamuutus. Tavaliselt puhuvad tuuled piki Lõuna-Ameerika rannikut lõunast põhja ning keeravad ekvaatorile lähenedes läände ehk avaookeani suunas. Vee ärakanne pinnakihist põhjustab Lõuna-Ameerika rannikul tõusuhoovuse ehk külma ning toitaineterikka vee ookeanisügavustest ülespoole liikumise, mis muudab Vaikse ookeani idaosa heaks kalastuspiirkonnaks. El Niño korral muutub olukord vastupidiseks. Püsivad läänekaartetuuled toovad Lõuna-Ameerika läänerannikule sooja ning toitainetevaese vee, mille tõttu kaovad kalad ning muutub kliima mitmel pool maailmas.

Ka El Niñole vastupidine olukord võib olla ebanormaalselt tugev ning põhjustada Lõuna-Ameerika rannikul tavalisest veelgi kuivema ilma (La Niña). El Niño ja La Niña ebaregulaarset vaheldumist nimetatakse **ENSO** (*El Niño Southern Oscillation*).

*El Niño* tähendab hispaania keeles "poiss" või "jõululaps". Nimi pärineb Ecuadori ja Peruu kaluritelt, kes andsid sellise nime soojale hoovusele, mis saabus tavaliselt jõulude ajal ja kestis mitu kuud.

Vaata ka
--------

* Põhja-Atlandi ostsillatsioon
* La Niña

Viited
------

1. ↑  Arko Olesk. "El Nino külvab taas surma, üleujutusi ja põudu". Postimees. 12.8.2002

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **ENSO** |
Mathias Niederberger (2022)
**Mathias Niederberger** (sündinud 26. novembril 1992 Düsseldorfis) on Saksamaa jäähokimängija, kes mängib väravavahina Saksamaa kõrgliiga klubis Berliini Eisbären.

Saksamaa kõrgliigas debüteeris ta hooajal 2010–11 DEG Metro Starsi meeskonnas.

2011. aastal siirdus ta Põhja-Ameerikasse, liitudes Ontario Hockey League'i klubiga Barrie Colts. Hooajal 2013–14 mängis ta American Hockey League'i klubis Manchester Monarchs ja ECHL-i klubis Ontario Reign.

Hooajal 2014–15 mängis ta Saksamaa kõrgliigas Eisbäreni meeskonnas. Seejärel mängis ta kuus hooaega Düsseldorfer EG-i meeskonnas. Hooajal 2015–16 valiti Niederberger Saksamaa kõrgliiga hooaja parimaks väravavahiks. Hooajal 2018–19 oli ta Saksamaa kõrgliigas parima tõrjeprotsendiga väravavaht (92,9%). Hooajal 2019–20 oli ta Saksamaa kõrgliigas taas parima tõrjeprotsendiga väravavaht (93%), lisaks lasi ta kõikidest väravavahtidest keskmiselt endale lüüa kõige vähem väravaid mängus (2,05) ja valiti taas Saksamaa kõrgliiga hooaja parimaks väravavahiks.

2020. aasta märtsis naasis ta Eisbäreni. 2021. aastal tuli ta klubiga Saksamaa meistriks.

Saksamaa jäähokikoondise koosseisus osales Niederberger jäähoki maailmameistrivõistlustel esmakordselt 2018. aastal. 2019. aasta maailmameistrivõistlustel oli ta tõrjeprotsendi poolest paremuselt kolmas väravavaht (94,17%).

Tema isa Andreas Niederberger oli samuti jäähokimängija.

Välislingid
-----------

* Mathias Niederberger hockeydb.com lehel
**Luzon** on Filipiinide suurim saar ning riigi majanduslik ja poliitiline keskus.

16. sajandil hõivasid saare hispaanlased. Varem jagasid Luzoni territooriumi hinduistlikud-budistlikud kuningriigid, moslemiriigid ja kohalikku rahvausundit järgivad hõimud, kellel olid kaubandussidemed Malaisia, India, Jaapani ja Hiinaga.

Portugali maadeavastajad olid esimesed, kes kasutasid saare kohta kaartidel nime Luçonia või Luçon, saare elanike kohta kasutasid nad nimetust *Luções*. Hispaania võimu all kandis saar nime Uus-Kastiilia (*Nueva Castilla*).

Saarel asub Filipiinide pealinn Manila.

Luzoni saarel asuvad Filipiinide 17 piirkonnast 8: Bicoli, Cagayan Valley, Calabarzoni, Cordillera, Ilocosi, Kesk-Luzoni, Mimaropa ja Pealinna piirkond.

Levinumad rahvad on ilokod, pangasinanid, pampangad, tagalogid ja bikolid. Veel on esindatud aitad, ibanagid ja bontokid.

Saarel asub Bulusani vulkaan.

Viited
------

1. ↑  Tomé Pires. A suma oriental de Tomé Pires e o livro de Francisco Rodriguez: Leitura e notas de Armando Cortesão [1512 - 1515], translated and edited by Armando Cortesao, Cambridge: Hakluyt Society, 1944.
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib saarest Lakoonia lahes; Kreeta saare ranniku ääres asuva saare kohta vaata artiklit Elafonísi.* |

---

**Elafónisos** (ka *Elafonísi*) on Kreeka saar Lakoonia lahes Maléa neeme ranniku lähedal.

Saare pindala on 18 km².

Elafónisos moodustab samanimelise valla ja seal elas 2011. aasta seisuga 1041 inimest. Peamine tegevusala on kalandus. Turismi kõrghooajal juulis ja augustis külastab saart 3000 turisti päevas.

Antiikajal oli saarel palju punahirvi, millest on tulnud ka saare nimi.

Kuni 365. aasta maavärinani oli saar kitsa maaribaga ühenduses Peloponnesose poolsaarega. 9. sajandil tapsid saratseenid kõik saareelanikud ja seejärel oli see mitu sajandit asustamata. Kreeka vabadussõja ajal asustasid saare peamiselt türklaste eest põgenenud Kýthira saare elanikud.

Saare kõrgeim punkt on 276 m merepinnast.

Saare lähedal meres asuvad Pavlopetri linna varemed, mis jäid vee alla umbes 1000 aastat eKr. Seal on leitud 15 hoone jäänused, mis on 3–4 meetri sügavusel vee all. Kohta ohustavad mööduvate paatide ankrud ja suveniirikütid.

Elafónisos, Simos

Välislingid
-----------

 Elafónisos – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
**Miłahrad** (transkribeerituna **Milagrad**) on küla Valgevenes Homieli oblasti Rečyca rajooni Hłybaŭ külanõukogus. Asula asub Dnepri kaldal ning jääb oblasti keskusest Homielist 73 ja rajooni keskusest Rečycast 23 kilomeetri kaugusele.

Miłahradis on puhkekodu ja postkontor.

Elanikkond
----------

|  |  |
| --- | --- |
| * 86 (1930)
* 111 (1940)
* 136 (1959)
 | * 620 (1999)
* 668 (2004)
* 595 (2010)
 |

Ajalugu
-------

Külast põhja pool asub muinaslinnus, mis oli kasutusel XIV sajandil eKr kuni II sajand pKr. Linnuse juures asus ka muinasasula, mille järgi on nime saanud Milogradi kultuur.

Esimesed teated küla kohta pärinevad XIX sajandist, mil see kuulus Minski kubermangu Retšitsa maakonda. Aastal 1879 asus külas hobupostijaam. Aastal 1931 moodustati külas kolhoos, toona tegutsesid seal auruveski ja saekaater. Teise maailmasõja ajal põletasid saksa karistussalklased juulis 1943 küla maha ja tapsid 6 sealset elanikku. 12 sealset elanikku hukkus rindel. 

Miłahrad

Viited
------

1. ↑  "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 11. oktoober 2020. Vaadatud 9. septembril 2020.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)