|  |  |
| --- | --- |
| Täpsustuslehekülg | *See on täpsustuslehekülg. Vajaduse korral muuda palun siia suunaval leheküljel lingi sihtkoht täpseks.* |

 

---

Sõnal "**menisk**" on mitu tähendust.
-------------------------------------

* **Menisk** on vedeliku kõverdunud vaba pind kapillaartorus.
* **Menisk** on kumernõgus või nõguskumer lääts.
* **Menisk** on liigesepindadevaheline poolketas.

Meniski vigastus – miks see tekib ja kuidas sellega toime tulla?

Põlv tundub üks kõige lihtsama tööpõhimõttega, kuid tegelikult üks mitmekesisemaid liigeseid. Põlveliiges koosneb reieluust (Femur), sääreluust (Tibia), meniskitest ning põlve esisel asetsevast luulisest plaadist nimega patella. 

Põlve peetakse suhteliselt lihtsaks liigeseks kuna see on plokkliiges ehk see töötab samal põhimõttel nagu uksehing, liigub kahes suunas, kõveraks ja sirgeks. Põlveliiges tegelikult sugugi nii lihtne kui esmaselt võib tunduda.

Mis on menisk?
--------------

Meniskid on sääre ja reieluu vahel asetsevad kõhrelised struktuurid, mille ülesanne on vähendada hõõrdumist kahe luu vahel. Meniskeid on mõlemal jalal 2 tükki. Üks asetseb välisküljel (lateraalne menisk) ning teine asetseb põlve siseküljel (mediaalne menisk). Mõlemad meniskid on pealtvaates poolkuu kujulised ning küljelt meenutavad kiile või täisnurkseid kolmnurkasid. Meniskid vähendavad luude vahelist hõõrdetegurit, käituvad amortisaatoritena, annavad närvisüsteemile tagasisidet põlve asukoha kohta ning muudavad koostöös teiste struktuuridega töötavaks tervikuks. Kahjuks on meniskitele võimalik erinevates olukordades viga teha. Tegemist on kesise verevarustusega piirkonnaga ning iseseisvalt ei ole see reeglina võimeline paranema. Meniski verevarustus on suurem väliskülgedel, mistõttu nimetatakse seda punaseks tsooniks. Mida rohkem liikuda põlve keskosasse, seda väiksem on verevarustus, mis tingib ka välja teenitud nimetuse, valge tsoon.

Meniski vigastuse ravi - füsioterapeut või operatsioon?
-------------------------------------------------------

Usutakse, et punasel tsoonil on teatav taastumisvõime, mistõttu tihtipeale sealseid rebendeid ei hakata koheselt parandama, vaid proovitakse enne konservatiivset ravi 3-6 kuud. Konservatiiivne ravi hõlmab füsioteraapiat (manuaalteraapiat, harjutusi lihaste sümmeetria ja jõu parandamsieks, valu vähendavaid tehnikaid, biomehaanilisi korrektuure) ning vajadusel kasutatakse ortoose, mis võimaldavad paremat liigestunnetust ning stabiilsust, erinevaid füüsikalisi ravimeetodeid (magnetravi, ultraheli ravi, elektriravi jms), mille mõju teaduslikud allikad ei ole leidnud. Üldjuhul ei leia umbes 30% patsientidest piisavat leevendust konservatiivsest ravist ning otsustavad operatsiooni kasuks.

Meniski vigastusega kaasnevad sümptomid
---------------------------------------

Esmaseks faktoriks on valu, mis on tavaliselt seostatav kindlate liigutustega või füüsilise koormusega, mis piirab igapäevaseid tegevusi. Tavaliselt tekitab põlve täielikult sirgeks lükkamine või kõverdamine terava valu põlve sise- või esiküljel, ning tundub olevat sügaval põlve sees. Kui põlvele anda järjepidevat koormust, siis hakkab see ka teravatele valudele lisanduvalt tuikama pikemaajaliselt. Tavapäraselt võib ka täheldada põlve paistetust, mis võimendub koormusega. Osadel juhtudel võidakse tunda põlves ka rütmilist raksumist või plõksumist (raksumine iseenesest ei viita meniski rebendile) ning põlve lukustumist. 

Põlve lukustumine tähendab, et mõne kindla liigutusega võib põlv minna füüsiliselt lukku, ehk ta ei taha enam minna sirgeks ega kõveraks. Selle vabastamiseks peab tavaliselt kas jalga natukene raputama või põlve jõuga tagasi sirgeks suruma. Selle põhjuseks on meniski osade rebendi tüüpide puhul liikuv "kõrv" mis voltub põlveliigese vahele ning takistab liikumist. Õige nõksuga, saab selle tagasi voltida ning lukustumistunne kaob. 

Valule ja lukustumistundele lisaks võib ka inimene tunda põlves teatavat ebastabiilsust või erinevust võrreldes teise põlvega. Põlv võib osadel liigutustel või asendites teha järsu nõksu ning tahta alt ära vajuda. Kuna menisk annab ajule tagasisidet põlve asendi kohta, siis rebendi puhul on see tagasiside häiritud. Samuti häirib valu ning paistetud lihastiku tööd, ning seetõttu puudub jala üle samasugune kontroll nagu enne vigatust. Eelnimetatud sümptomid ei pruugi aga alati tähendada, et tegemist on just spetsiifiliselt meniski rebendiga. Seetõttu soovitaksime mure korral pöörduda füsioterapeudi poole, kes hindab kogu olukorda ning suudab anda oma hinnagu toimuvast ja edasistest võimalikest sammudest.

National Library of Medicine