recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Grammatilised seosed** on lause
moodustajate vahelised tingitusseosed. Lause moodustajad on lauses üksteisega
grammatiliselt seotud. Neid seoseid nimetatakse grammatilisteks seepärast, et
neid vormistavad grammatilised vahendid, s.o 

* abisõnad: sidesõnad ja kaassõnad;
* muutetunnused: käändsõnade käändelõpud (arvu- ja käändetunnused), tegusõnade pöördelõpud (arvu-, isiku-, aja-, kõneviisi- ja tegumoetunnused).

Grammatilised seosed on väga olulised, sest just need seosed muudavad lause arusaadavaks ja ühtseks tervikuks.

Grammatilised seosed on 

* rinnastus- ehk koordinatsiooniseos,
* alistus- ehk subordinatsiooniseos.

Rinnastusseos
-------------

**Rinnastus** ehk **koordinatsioon** ühendab süntaktiliselt võrdväärseid vahetuid moodustajaid – sõnavorme, fraase või osalauseid. See tähendab, et rinnastatud moodustajad

* on seotud näiteks sidesõnaga vm sidendiga või asuvad lauses kõrvuti;
* täidavad lauses samu süntaktilisi ülesandeid – tegemist on samade lauseliikmetega;
* vastavad samale küsimusele.

Nt *Õues on **lumi*** (alus) *ja* ***jää*** (alus).

***Kohvi keetmine*** (alus*) ja **koogi küpsetamine** (*alus*) käis kähku*.

*Poest osteti **saia*** (sihitis) *ja **moosi** (*sihitis).

*Noormees on **tark*** (määrus)*,* *aga **laisk** (*määrus)*.*

Alistusseos
-----------

**Alistus** ehk **subordinatsioon** on põhiline ja seejuures komplitseeritum grammatiline seos moodustajate vahel. See on ühe moodustaja sõltuvus teisest moodustajast.
Alistavat moodustajat nimetatakse põhjaks, alistuvat laiendiks. Alistus on ennekõike sisuline sõltuvus, mis seisneb sisulistes piirangutes (valikukitsendustes) võimalikule laiendile. Alistatav sõna iseloomustab ja täpsustab alistajat.

Alistusseost on kahesugust: 

* ühildumine ehk kongruents on selline alistus, et põhja (alistaja) grammatiline tähendus ja/või grammatiline vorm määrab laiendi (alistuja) sama tüüpi grammatilise vormi. Nad ühilduvad ka käändes ja arvus, nt *magus* (põhi) ***komm*** (laiend)*, magusa kommi, magusa**ks** komm**iks** jne*; *armsa**tele** las**tele***, *hea**ks** peremehe**ks**.*
* sõltumine ehk rektsioon on selline alistus, et põhja (alistaja) leksikaalne tähendus ja kuju (vahel ka grammatiline tähendus) määrab laiendi grammatilise tähenduse või selle, missugune kaassõna käändsõnaga seostub, nt *heitis* (põhi) *diivani**le*** (laiend)*,tõusis diivani**l*****t***;* *tahab maga**da***, *hakkab sõit**ma.*** *Koolmeister sõitis **mööda*** (kaassõna) ***kruusateed*** (käändsõna) *ja peatudes pani jalgratta **seina*** (käändsõna) ***äärde*** (kaassõna) *toetuma.*

Varem on grammatiliste seoste hulka loetud ka predikatsioon. Predikatsioon on aluse ja
öeldise vastastikune seos – ühtpidi sõltumine, teistpidi ühildumine, nt *Kauplus* (alus) *tutvustas* (öeldis) *oma klientidele uusi tooteid. Poiss* (alus) *sõitis (*öeldis) *jalgrattaga järve äärde.'*

Kirjandus
---------

* **Erelt, Mati 2013.** Eesti keele lauseõpetus: Sissejuhatus. Öeldis. Tartu: Tartu Ülikool.'
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib liigist; perekonna kohta vaata artiklit Vöötskunk (perekond)* |

---

**Skunk** ehk **vöötskunk** ehk **skunks** (*Mephitis mephitis*) on kiskjaliste seltsi vinuklaste sugukonda (või varasema taksonoomia kohaselt kärplaste sugukonna vinuklaste alamsugukonda) kuuluv loom, kes on tuntud oma võime poolest eritada vänge haisuga nõret. Skunkide asuala ulatub Kanadast Põhja-Mehhikoni.

Värvuselt on skungid mustvalged. Keha alapool on harilikult tume, seljal on valge vööt. Kaugelt nähtav värvus on hoiatussignaal, kuna enesekaitseks kasutatava haisunõre tõttu on skungil looduses vähe vaenlasi. 

Skunk on segatoiduline. Ta sööb peamiselt suuri putukaid (ritsikad, kilgid) ja pisiimetajaid, kuid ka mardikavastseid, vihmausse, linnumune, juurikaid ja seeni, maha kukkunud puuvilju ja pähkleid. Samuti võivad skungid püüda kaldaäärses vees kalu.

Skungid elavad väikeste karjadena urgudes, mida jagavad mõnikord teiste loomadega. Nende innaaeg on veebruaris ja märtsis, sel ajal ärrituvad nad kergesti ning võivad kasutada haisunõret ka inimeste vastu. Tiinus kestab üle kahe kuu, pesakonnas on 3-10, keskmiselt 4-5 pimedat ja karvutut poega. Silmad avanevad kolmenädalaselt, viiendast nädalast hakkavad pojad uru ümbruses uitama. Noored skungid iseseisvuvad aastavanuselt.

Välislingid
-----------

* "SKUNK (Mephitis mephitis)" referaat portaalis Miksike

Viited
------

1. ↑  Helgen, K. Reid, F. (2015). *Mephitis mephitis*. *IUCNi punase nimistu ohustatud liigid*. IUCN 2016.
**Narva Tööline** oli Narvas 7. augustist 1940 4. augustini 1941 ja aastatel 1951–1962 ilmunud eestikeelne ajaleht, EKP Narva Linnakomitee ja Narva Linna TSN häälekandja.

Ajaleht ilmus kolm korda nädalas. Väidetavalt suleti ajaleht lugejate vähesuse tõttu.

26. juulil 1940 ilmus senise ajalehe Narvski Listok (*Нарвский листок*) põhjal ajalehe Sovetskaja Derevnja (*Советская деревня*) esimene number, seda kuupäeva peetakse Narva Töölise sünnipäevaks. See ajaleht ilmus 4. augustini 1941, kokku ilmus 153 numbrit (1940. aastal kord nädalas, 1941. aastal kolm korda nädalas).

26. juulil 1944 ilmus ajalehe eriväljaanne, milles olid Narva linnas purustatud hoonete varemete pildid.

6. aprillist 1945 kuni sügiseni 1991 ilmus ajalehel rööbiti ka venekeelne väljaanne Narvski Rabotši (*Нарвский Рабочий*), mis alates 1991. aastast ilmub nimega Narvskaja Gazeta (*Нарвская Газета*).

Vaata ka
--------

* Narvski Rabotši (2016)

Viited
------

1. 1 2 3 4  От «Советской деревни» до «Нарвской Газеты», Narvskaja Gazeta, 21.11.2008
2. ↑  Jevgeni Kapov "Нарвская газета": показывать жизнь такой, какова она есть, Delfi, 27.07.2010

Välislingid
-----------

* Narvskaja Gazeta koduleht
Kaart
Maantee Londi küla juures
Mälestuskivi Lükka punkrilahingus langenud metsavendadele Võru–Mõniste–Valga maantee ääres Nursis
Endise Kalli postijaama ait Võru–Mõniste–Valga maantee ääres
**Võru–Mõniste–Valga maantee** (registrinumbriga 67) on üks Eesti tugimaanteedest. 

See saab alguse Võru linnas Tartu tänava ja F. R. Kreutzwaldi tänava ristmikul. Tee pikkus on 83,3 km. Tee lõpeb Valga linnas Raja tänaval, Pedeli paisjärve lähedal. Võru linna tänavatena kannab nimesid F. R. Kreutzwaldi tänav, Kubja tänav. Maanteel on Võru linnas F. R. Kreutzwaldi tänaval ühisosa Võru–Verijärve maanteega. Valga linna tänavatena kannab nimesid Võru tänav, Vabaduse tänav, Kesk tänav, Riia tänav, Raja tänav. Koiva küla ja Valga linna vahel kulgeb tee vahetult Eesti-Läti piiri ääres.

Sillad Võru–Mõniste–Valga maanteel
----------------------------------

Sildade nimistu pärineb Maa-ameti andmebaasist

| Silla nimi | Kaugus maantee algusest, km | Ületatav takistus |
| --- | --- | --- |
| Sänna sild | 19,8 | Pärlijõgi |
| Mõniste sild | 38,5 | Mustjõgi |
| Uskuna sild | 40,7 | Uskuna jõgi |
| Hargla sild | 51,5 | Kalli oja |
| Laanemetsa sild | 60 | Laanemetsa oja |
| Sette sild | 71,6 | Ujuste oja |

Asulad Võru–Mõniste–Valga maanteel
----------------------------------

Võru linn, Võlsi küla, Käätso küla, Juba küla, Lompka küla, Vana-Nursi küla, Kaku küla, Nursi küla, Nilbõ küla, Simmuli küla, Järvepalu küla, Ahitsa küla, Sänna (Sännä) küla, Riitsilla küla, Haabsilla küla, Sadramõtsa küla, Kangsti küla, Matsi küla, Varstu alevik, Punsa küla, Parmupalu küla, Mõniste küla, Hürova küla, Kallaste küla, Saru küla, Kalliküla küla, Hargla küla, Sooblase küla, Taheva küla, Korkuna küla, Laanemetsa küla, Koikküla küla, Lepa küla, Koiva küla, Pugritsa küla, Londi küla, Valga linn.

Viited
------

1. ↑  Maa-amet
Vastseliina Vabadussõja mälestussammas
**Vastseliina Vabadussõja mälestussammas** on Võru maakonnas Võru vallas Vastseliina asulas asuv Vabadussõjas langenutele püstitatud mälestusmärk.

Mälestussammas kujutab endast kaheastmelisele alusele paigutatud pruunist graniidist risttahukat, mille otsas on pronksist valatud haavatud sõduri kuju. Mälestusmärgi kujundas Pallase kunstikooli kasvandik, skulptor Martin Saks. Samba poleeritud raudkivist risttahuka esiküljel on Vabadusristi kujutis ja pühendus: "Eesti vabaduse eest langenud kangelastele ja vägivalla ohvritele. Vastseliina kihelkond." Mälestussamba avamisel 18. oktoobril 1931 osales ligikaudu 3000 inimest. 

Monument lõhuti ühel 1948. aasta augustiööl. Samba kiviosale löödi peale uued kirjad ja pandi Teises maailmasõjas langenud Punaarmee sõdurite ühishauale. Nõukogude okupatsioonivägede sõdurid viisid pronkskuju Nursi lähistele ja tõukasid selle võssa. Seda nägi pealt võrulanna Anna Avara ja korraldas kuju päästmise. Rõuge valla Lauri küla talupidajad August Soe ja Rudolf Palu toimetasid pronkskuju hobusega öösel Lauri küla palu servale ja peitsid kartulihaua põhja. 

Vastseliina haavatud sõduri pronkskuju kaevasid välja 8. juulil 1988 Rõuge Muinsuskaitse Seltsi mehed, kes otsisid oma vabadussammast. Kuju toimetati Vastseliina 12. juulil. Samba kivitahukas võeti punaväelaste ühishaualt maha ja taastati endised kirjad. 16. oktoobril 1989 avati parandatud originaalosadest kokku pandud sammas taas endises kohas.

Viited
------

1. 1 2 3  Ain Krillo, Jaak Pihlak, Mati Strauss ja René Viljat. Vabadussõja mälestusmärgid. 1. kd. Keila, 2002. Lk 163–164
2. ↑  Vastseliina valla koduleht
3. ↑  "Vastseliina gümnaasiumi almanahh". Originaali arhiivikoopia seisuga 14. juuli 2014. Vaadatud 19. jaanuaril 2019.

Välislingid
-----------

* Vastseliina Vabadussõja mälestussammas kultuurimälestiste riiklikus registris Muuda Vikiandmetes
**Kiidjärve külanõukogu** oli külanõukogu Eesti NSV-s aastatel 1945–1954. Külanõukogu halduskeskus asus Karilatsi külas.

Kiidjärve külanõukogu moodustati Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi 4. mai 1945 seadluse alusel Tartumaa Kiidjärve valla koosseisus. Külanõukogu esimees 1945. aastast oli Eduard Laanemäe.

Kiidjärve külanõukogu hõlmas Järve, Karilatsi, Koorvere, Küka, Leevi, Liiva, Lüko, Tõdu, Visse ja Voorepalu küla.

1. oktoobrist 1950 Tartu maakond ja Kiidjärve vald likvideeriti ning Kiidjärve külanõukogu arvati moodustatud Põlva rajooni koosseisu. 1. juulist 1954 Kiidjärve külanõukogu likvideeriti ja selle territoorium liideti Vastse-Kuuste külanõukoguga.

Viited
------

1. ↑  Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi seadlus "Tartu maakonna valdades küla töörahva saadikute nõukogude moodustamise kohta". Eesti NSV Teataja, 1945, 33, 516
2. ↑  Andmed külanõukogude kohta Tartumaal. Postimees, 17. juuni 1945
3. ↑  Rahvusarhiiv. Haldusüksused. Kiidjärve külanõukogu (1945–1954)[*alaline kõdulink*]
4. ↑  Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi seadlus "Maarajoonide moodustamise kohta Eesti NSV-s". Eesti NSV Teataja, 1950, 11, 114
5. ↑  "Vastse-Kuuste vald". Originaali arhiivikoopia seisuga 6. märts 2016. Vaadatud 30. septembril 2016.
6. ↑  Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi seadlus Eesti NSV külanõukogude ühendamisest. Eesti NSV Teataja, 1954, 10, 104
Praha astronoomiline kell
**Praha astronoomiline kell** (tšehhi keeles *Pražský orloj*) on keskaegne astronoomiline kell Praha vanalinna raekoja seinal. Valminud 1410. aastal, on see gooti teaduse ja tehnika väljapaistev saavutus ning oluline kultuurimälestis, olles ühtlasi astronoomilistest kelladest maailmas vanuselt kolmas ja vanim siiani töötav.

Ajalugu
-------

Praha raekoja kellatorn valmis 1410 ja selle seinale ehitati Karli ülikooli matemaatika ja astronoomia professori Jan Šindeli plaani järgi mehaaniline kellamehhanism. Astronoomiline numbrilaud ja skulptuurid valmisid kümme aastat hiljem. 15. sajandi lõpus lisandus astronoomilisele numbrilauale kalender. 16. sajandi keskel lisandusid kaks päikesekella. 17. sajandil omandas kella numbrilaud lõpliku kuju. Astronoomilise numbrilaua kohal aknaist väljuvad kaheteistkümne apostli skulptuurid lisati 19. sajandil. Elektrilise ajami sai kell 1954.

Praha astronoomiline kell on samal kohal aega näidanud 600 aastat. Aegade jooksul on kell korduvalt riknenud ja parandamist vajanud. 18. sajandi lõpus oli kell väga viletsas seisukorras. Seda parandati aastail 1787–1791 ja uuesti 1866. Siis asendati esialgne kroonrattaga käigumehhanism pendelmehhanismiga. Kell sai tugevasti kannatada mais 1945 Praha ülestõusu ajal. Kell taastati 1948.

Tehnilised detailid
-------------------

Kell asub raekoja lõunaseinal. Kellamehhanismil on kolm peamist komponenti:

* astronoomiline numbrilaud, mis näitab päikese ja kuu asendit taevas ning muid astronoomilisi detaile
* 12 apostli skulptuuri, mis teevad oma ringkäigu täistunnil
* kalender

Astronoomiline numbrilaud on kellamehhanismiga liigutatav astrolaab. Sellel on liikumatu keskmine ring ja liikuv välimine ring. Numbrilaua keskel on kolm liikuvat osutit:

* päikeseosuti, mis näitab päikese aastaringset liikumist
* kuuosuti, mis näitab kuu aastaringset liikumist ning kuu faase
* sodiaagimärkidega ekliptika, mis näitab päikese ja kuu asendit sodiaagil

Kalender on astronoomilse kella all. See näitab kuid ja päevi. Kalendri ketas teeb täisringi 365 päevaga.

Kaksteist apostlit teevad oma ringkäigu täistundidel kella üheksast hommikul kella üheksani õhtul. Apostlite ringkäigu lõppedes väljub apostlite kohal olevast aknast kukk ja kireb täistundi.

Sodiaagiringiga numbrilaua kummalgi küljel on kaks skulptuuri. Vasakul on Edevus ja Ahnus, paremal Surm, käes liivakell, ja Iha.

Vaata ka
--------

* Antikythera mehhanism
* Armillaarsfäär

Viited
------

1. ↑  Rhiannon Williams (9. oktoober 2015). "Google Doodle: Prague's astronomical clock is 605 years old, but what makes it tick?". *The Telegraph* (inglise). Vaadatud 10. november 2019.

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Praha astronoomiline kell** |

* Ametlik koduleht (inglise keeles)
**Kiideva** on küla Lääne maakonnas Haapsalu linnas Puise poolsaarel.

Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Ridala valda.

Küla piirneb läänes Puise, loodes Põgari-Sassi, põhjas Koidu ja Tuuru, kirdes Sinalepa ning idas Saardu küla ja lõunas Matsalu lahega.

Kiidevas on paadisadam, tegutsevad 2000. aastal loodud külaselts ja külamuuseum.

Nimi
----

Kiideva küla kohta on ajaloos kasutatud ka Kiidepea, Kividepea ja Kiwidepäh nimekuju. 

Külanimi võis algselt olla *Kivide pea* ja see on aja jooksul lühenenud. Seejuures märgib *pea* merre ulatuvat kõrgendikku.

Ajalugu
-------

Külas on võimalik eristada Kiideva mõisa ümber kujunenud põhjaosa ning Matsalu lahe kaldal asuvat sumbküla – **Kiideva Kalaküla**.

Kiideva elanike traditsiooniliseks tegevusalaks on olnud kalapüük. Pärast kevadise püügihooaja lõppu Väinamerel juuni teisel poolel rändasid Kiideva kalurid Saaremaa lääneosa rannikule rändpüügile, kust naasti septembri lõpuks. Saaremaal peatusid kiidevlased Anseküla, Ninase, Panga, Vaigu ja Võhma külas, sinna ehitati ka suvised eluasemed. 1930. aastatel oli Kiideva Läänemaa kõige olulisemaks kalapüügikeskuseks. 1950. aastatel tegutses kalurikolhoos "Kiideva Kalur", mis liitus 1964. aastal Virtsu Kaluriga.

Kiideva mõisa 19. sajandi lõpul valminud härrastemaja paistab silma omapärase välisviimistluse poolest, milles on kasutatud kalasoomusekujulistest sindlitest voodrit. Kuni 1967. aastani tegutses hoones Kiideva algkool.

Priskuse tornike linnuvaatlejatele Kiideva külas

Loodus
------

Kiideva asub Matsalu rahvuspargi territooriumil. Matsalu lahe rannikul paikneb vaateplatvorm, nn Priskuse tornike. Kiidevat ühendab Puise külaga matkarada, mis läbib endiste puisniitude ala Puise metsa.

Viited
------

1. ↑  Maa-amet, vaadatud 21.11.2020.
2. ↑  Statistikaamet, vaadatud 10.11.2020.
3. ↑  Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.
4. ↑  "Kust pärinevad kohanimed nagu Joodiku, Kiideva, Litsmetsa ja Obamapõllu?" kultuur.err.ee, 8. veebruar 2019

Välislingid
-----------

* Kiideva aeropanoraam (aerofoto).
* Puise poolsaar – Kiideva, Puise ja Põgari küla

| * v
* r
Haapsalu linna asulad |
| --- |
| Linn | 

* Haapsalu

 |  |
| Alevikud | 

* Paralepa
* Uuemõisa

 |
| Külad | 

* Aamse
* Allika
* Ammuta
* Emmuvere
* Erja
* Espre
* Haeska
* Herjava
* Hobulaiu
* Jõõdre
* Kabrametsa
* Kadaka
* Kaevere
* Kiideva
* Kiltsi
* Kiviküla
* Koheri
* Koidu
* Kolila
* Kolu
* Käpla
* Laheva
* Lannuste
* Liivaküla
* Litu
* Lõbe
* Metsaküla
* Mäeküla
* Mägari
* Nõmme
* Panga
* Parila
* Puiatu
* Puise
* Pusku
* Põgari-Sassi
* Rohense
* Rohuküla
* Rummu
* Saanika
* Saardu
* Sepaküla
* Sinalepa
* Suure-Ahli
* Tammiku
* Tanska
* Tuuru
* Uneste
* Uuemõisa
* Valgevälja
* Varni
* Vilkla
* Võnnu
* Väike-Ahli
* Vätse
* Üsse

 |
Soomusrongide divisjoni juhtkond Vabadussõja ajal koos merejõudude juhataja Johan Pitkaga. Istuvad (vasakult): Tartus haiglaravil viibiv soomusrongide ülemjuhataja kapten Karl Parts, "soomusrongide isa" ja Eesti merejõudude juhataja Johan Pitka, Soomusrongide divisjoni ülema kohuseid täitev kapten Anton Irv. Tagareas vasakult teine Soomusrongide divisjoni intendant Mihkel Piperal. (1919. aasta kevad-talvel)
**Mihkel Piperal** VR I/3 (24. juuli 1890 Päärdu küla, Päärdu vald, Läänemaa – 6. juuli 1953 Lowell, Massachusetts, Ameerika Ühendriigid) oli Eesti sõjaväeametnik. Soomusrongide divisjoni intendant Vabadussõjas.

Elulugu
-------

Mihkel Piperal sündis 1890. aastal Läänemaal, Päärdu vallas, Päärdu külas. 

Õppis 1899–1903 vallakoolis, 1903–1909 Tallinna Katariina II linnakoolis ja samas pedagoogilistel kursustel.

Töötas 1910–1914 Valtu vallakooli õpetajana ning kohaliku telliskivivabriku kontoriametniku ja töödejuhatajana. 

Oli 1911–1914 Rapla tarvitajate ühisuse juhatuse esimees.

Õppis 1918–1919 Tallinna tehnilistel kursustel ja maalikunstnik professor Ants Laikmaa juures.

### Esimeses maailmasõjas

Oli Esimese maailmasõja ajal augustist 1914 23. diviisi laatsareti vanemkirjutaja. 

Veebruarist 1917 19. Siberi kütidiviisi intendantuuri asjaajaja. Ja augustist 1917 diviisi intendantuuri toitluslao valitseja. 

Oktoobrist 1917 7. Siberi kütipolgu intendantuuris. Sõjaväeametnik veebruarist 1917.

### Eesti Vabadussõjas

Vabadussõjas alates 29. novembrist 1918 vabatahtlikult laiarööpmelise soomusrongi nr 1 majandusülem ja Soomusrongide divisjoni intendant (varustusülem).

Augustist 1919 soomusrongide intendandivalitsuses ning detsembrist 1919 sõjaväe varustusvalitsuse noorem käsundusametnik. 

Jaanuarist 1920 sõjaväe varustusvalitsuse majandusjaoskonna ülem. Septembris 1920 vabastati teenistusest.

### Eesti Vabariigis

Oli peale sõjaväeteenistusest vabastamist 1920–1923 võõrastemaja-restorani pidaja. 

Seejärel 1923–1940 OÜ Esto-Muusika direktor. 

Üleriigilise muusikakaupmeeste ühingu ja Tallinna ümbruse talupidajate ühingu esimees. 

Kindlustusseltsi Põhja Kotkas juhatuse liige. Kaitseliidu Tallinna maleva ja VRVÜ Tallinna osakonna liige. 

### Okupeeritud Eestis ja välismaal

Suveni 1941 varjas end Pärnus, kus töötas kalurina. 

Septembris 1944 põgenes Saksamaale, kust 1949. aastal siirdus edasi USA-sse.

Bostoni Eesti Seltsi abiesimees.

Suri 6. juulil 1953 Massachusettsi osariigis Bostoni eeslinnas Lowellis. Maetud Lowelli Edsoni kalmistule.

Kirjandus
---------

* Jaak Pihlak, Mati Strauss, Ain Krillo, "Eesti Vabaduse Risti kavalerid". Viljandi, Vabadussõja Ajaloo Selts, Viljandi Muuseum, 2016.
**Ülgase paljand** on paljand endise Ülgase fosforiidikaevanduse rikastusvabriku varemete juures; halduslikult Harju maakonnas Jõelähtme vallas. Paljand on arvele võetud ürglooduse objektina.

Paljand on alamordoviitsiumi Kallavere kihistu ja selle Maardu kihistiku stratotüüp ning ülemkambriumi Ülgase kihistu stratotüüp. 

Paljandi ülemise osa moodustab Türisalu kihistu argilliit. Selle all on 1,3 meetrit Suurjõe kihistiku liivakivi, veel allpool on aga Maardu kihistiku liivakivi, mis sisaldab ülemises osas lamellidena graptoliitargilliiti. Selle all on 25 cm paksune konglomeraati ehk fosforiiti. Selle all on taas Maardu kihistiku liivakivi, mis sisaldab alumises osas lamellidena graptoliitargilliiti, veel allpool on 1,1 meetrit brahhiopoodide jäänuseid sisaldavat liivakivi. Veel allpool on Ülgase kihistu liivakivi, mis sisaldab ülemises ja alumises osas vahekihtidena savi.

Vaata ka
--------

* Ülgase pank
* Ülgase koopad

Viited
------

1. 1 2 3  Sissekanne Eesti looduse infosüsteemis (vaadatud 04.05.2013)
2. ↑  Eesti stratotüüpsed paljandid

Välislingid
-----------

* Sissekanne Eesti looduse infosüsteemis
**Mihkel Pikner** (3. september 1936 Koonga vald, Pärnumaa – 29. jaanuar 2003 Tallinn) oli eesti tehnikateadlane.

Elulugu
-------

Mihkel Pikner oli külasepa poeg.

Lõpetas 1955 Tallinna Kommunaal-Ehitustehnikumi, 1960 Tallinna Polütehnilise Instituudi (TPI) mehaanikateaduskonna masinaehitustehnoloogia erialal, 1964–67 oli Baumani-nimelise Moskva Kõrgema Tehnikakooli aspirant, tehnikakandidaat (1970, samas); väitekiri käsitles automaatseadmeid elektrovaakum- ja pooljuhitööstuses. Täiendas end 1975 Moskva Tööpinkide ja Instrumentide Instituudis, 1992 Helsingi Tehnikaülikoolis. Oli 1958–60 Tallinna Ekskavaatoritehase konstruktor, 1960 tehase "Volta" konstruktor, 1960–64 Elektrotehnika Teadusliku Uurimise Instituudi konstruktor ja grupijuht, 1968–70 TPI assistent, 1970–72 vanemõpetaja, 1972–86 masinaehitustehnoloogia kateedri dotsent, 1986–92 tööpinkide ja instrumentide kateedri dotsent, 1992–2002 masinaehituse instituudi masinate projekteerimise (hiljem tootmistehnika) õppetooli dotsent; 1972–76, 2001–02 ühtlasi mehaanikateaduskonna prodekaan ja 1976–94 dekaan, 1994–2001 mehaanikaõpikonna juhataja.

Teadustöö
---------

Uurimisvaldkonnad: tööpinkide tootlikkus ja töökindlus, pneumoautomaatika, tehnilise kõrghariduse ajalugu. 1992–93 riikliku aktsiaseltsi Tallinna Masinatehase juhatuse liige. Eesti Masinatööstuse Liidu president (1995–2000). 15 teadustrükist.

Viited
------

1. 1 2 3 4  Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide

Teoseid
-------

* Силовое действие струи воздуха в дросселе типа сопло-заслонка. // TPI Toimetised 413 (1976)
* Masinaehitusspetsialistide koolitamisest Tallinnas (kaasautor V. Reedik). // TPI Toimetised 565 (1983)
* TPI mehaanika erialade ja kateedrite kujunemine. // Tehnilise mõtte ja tehnikahariduse ajaloo probleeme Eestis. 3. Tehnikaharidus. Tallinn, 1985
* Tallinna Polütehniline Instituut 1936–1986 (kaasautor). Tallinn, 1986
* Tehnoloogiaseadmed masina- ja aparaadiehituses.1. Tallinn, 1993
* Metalli-, masina- ja elektroonikatööstus. // Ettevõtlus Eestis (1999)
* Masinaehitustehnoloogia. Eesti-inglise-saksa-vene terminid ja määratlused (kaasautor). Tallinn, 2001.

Kirjandus
---------

* Eesti majanduse biograafiline leksikon. Tallinn, 2000, 370–371
* TPI 1936–1980, 7, 34, 186, 248–249, 253, 499
* Mehaanikainseneride koolitus 1918–1998. Tallinn, 1998, 23, 34–35, 70, 72, 93.
* *Eesti teaduse biograafiline leksikon.* 3. köide: *N–Sap* TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013

 *Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.*
**Schoppernau** on vald Austria Vorarlbergi liidumaal Bregenzi ringkonnas.

Ajalugu
-------

Kuni 10. sajandini näib Schoppernau olevat põline džungel. Selline olukord kestis läbi kogu keskaja. Schoppernau ja Au olid viimased külad, mis Bregenzerwaldis asustati. Alguses kasutati Schoppernaud ilmselt lammaste karjamaana, vähemalt nimi ("Schappernouw" = Schafau) osutab sellele. Geograafilise läheduse tõttu arenesid Schoppernau ja Au sarnaselt.

Kultuur
-------

Schoppernau on osa **Bregenzerwald Umgangist** (sõna otseses mõttes "Bregenzerwaldi jalutuskäik"). Jalutuskäik näitab 12 traditsiooniliselt ehitatud küla Bregenzerwaldis. Maastiku, avalike hoonete, elamute ja igapäevaste objektide abil saavad jalutajad kogeda tüüpilist Bregenzerwaldi arhitektuuristiili läbi aegade. Mõned üheksast Schoppernau jalutuskäigu jaoks valitud hoonest on järgmised: Bergkäserei Schoppernau, talumajad, vana saeveski, tuletõrje ja algkool.

19. sajandi **vahvärk talumaja** Schoppernaus: paljud talumajad Bregenzerwaldis on nn vahvärkmajad, millel on ülekattega talad ja mis on tihendatud samblaga.

**Franz Michael Feldermuseum** tutvustab kirjaniku, põllumehe ja ühiskondliku reformi läbiviija Franz Michael Felderi elu ja tööd. Teda peetakse üheks kõige kuulsamaks ajalooliseks isikuks Bregenzerwaldist.

**Schoppernau kihelkonnakirik** ehitati 1710. aastal arhitekt Johann Brenner von Gräsalpi (1664-1749) poolt. 1838. aastal paigaldati orel. 1917. aastal võeti Esimese maailmasõja tõttu ära kõik neli kirikukella.

Schoppernau panoraamvaade

Tühiasi
-------

Austrias on Schoppernau tuntud Bregenzerwaldi bändi *Holstuonarmusigbigbandclub* laulust "Vo Mello bis ge Schoppornou" (alemanni murdes: Mellaust Schoppernausse).

Inimesi
-------

* Franz Michael Felder (1839–1869)
* Walter Strolz (\* 1927)

Vaata ka
--------

* Horizon Field

Viited
------

1. ↑  Dauersiedlungsraum der Gemeinden Politischen Bezirke und Bundesländer - Gebietsstand 1.1.2018, vaadatud 10.03.2019.
2. ↑  Einwohnerzahl 1.1.2018 nach Gemeinden mit Status, Gebietsstand 1.1.2018, vaadatud 9.03.2019.

Bregenzi ringkonna vallad

* Alberschwende
* Andelsbuch
* Au
* Bezau
* Bildstein
* Bizau
* Bregenz
* Buch
* Damüls
* Doren
* Egg
* Eichenberg
* Fußach
* Gaißau
* Hard
* Hittisau
* Höchst
* Hohenweiler
* Hörbranz
* Kennelbach
* Krumbach
* Langen bei Bregenz
* Langenegg
* Lauterach
* Lingenau
* Lochau
* Mellau
* Mittelberg
* Möggers
* Reuthe
* Riefensberg
* Schnepfau
* Schoppernau
* Schröcken
* Schwarzach
* Schwarzenberg
* Sibratsgfäll
* Sulzberg
* Warth
* Wolfurt
**Mihkel Pill** (7. jaanuar 1884 Kuressaare küla, Tarvastu vald – 19. juuni 1951 Jõgeva) oli eesti põllumajandusteadlane ja sordiaretaja, Eesti NSV Teaduste Akadeemia liige (1946).

Elukäik
-------

Mihkel Pill sündis Oina talu omaniku Peeter Pilli peres. Aastatel 1894–1895 õppis ta Kuressaare vallakoolis, 1895–1898 Tarvastu kihelkonnakoolis, 1898–1905 Tartu Reaalkoolis. Aastatel 1906–1916 õppis Tartu Ülikoolis botaanika erialal, kuid ülikool jäi ametlikult lõpetamata, sest tema põllumajandusalast diplomitööd ei võetud vastu. 1906. aastast oli Eesti Üliõpilaste Seltsi liige.

Pärast isa surma 1909. aastal oli ta 1910–1911 vanematekodus talunik, 1912–1919 Eesti Põllumeeste Seltsi ja Põhja-Liivimaa Põllumeeste Keskseltsi seemnevilja toimkonna asjaajaja.

Ta abiellus 1914. aastal Marie Tomsoniga, neil sündis 1918. aastal tütar Ilme.

Aastatel 1919–1940 oli ta Eesti Seemnevilja Ühisuse asutaja ja juhatuse liige, 1920–1951 Eesti Sordiparanduse Seltsi Jõgeva sordikasvanduse juhataja.

1947. aastal sai ta põllumajandusdoktori kraadi. 

1946. aastast oli ta Eesti NSV Teaduste Akadeemia korrespondentliige.[*viide?*]

Teadustöö
---------

Uuris teraviljade ja lina agrotehnikat ja sorte, õlleodra ja nisu omadusi ning nisu saiajahuks sobivust. Tema uurimis- ja selgitustöö tulemusena suurenes Eestis nisu külvipind mitu korda, teda kutsuti „eesti saia isaks". Säilitas rukkisordi 'Sangaste' ja levitas seda. Aretas 19 teraviljasorti, sh rukki-, talinisu-, suvinisu-, odra- ja kaerasorte ning 1 linasordi. Oli tänapäeva geneetika teooria esimesi rakendajaid maailmas. Avaldas üle 400 artikli ja raamatu.[*viide?*]

Tunnustus
---------

* 1945 Eesti NSV teeneline teadlane
* 1948 Stalini preemia

Kirjandus
---------

* Heino Kiik, "Dr. Mihkel Pill", Kirjastus "Valgus", 1968

Välislingid
-----------

* Mihkel Pill Eesti biograafilises andmebaasis ISIK
* Reine Koppel: "Mihkel Pill – mees, kelle suurust on raske üle hinnata"
|  |  |  |
| --- | --- | --- |
|  |  |  |
| Schottky dioodi tingmärke |

Schottky diood 1N60P
**Schottky diood** on madala päripingelanguga kiiretoimeline pooljuhtdiood, mille töö põhineb potentsiaalibarjääril, mis moodustub metalli kui anoodi ja pooljuhi kui katoodi kokkupuutepinnal. See potentsiaalibarjäär, mida nimetatakse ka Schottky kontaktiks, on alaldavate omadustega.

Schottky barjääri ehk Schottky siirde laius sõltub siirdele rakendatava pinge väärtusest ja polaarsusest (nagu pn-siirde puhul), kuid olulise iseärasusena on päripingelang Schottky dioodil märksa väiksem kui pn-ränidioodil. Samuti taastub vastutakistus ümberlülitumisel väga kiiresti, sest erinevalt pn-siirdest puuduvad siin vähemuslaengukandjad, nii et Schottky siirde toimekiiruse määravad ainult enamuslaengukandjate laeng, seega siirde mahtuvus.

Diood on nime saanud Saksa füüsiku Walter Schottky (1886–1976) järgi. Esimene teada olev Schottky kontaktiga alaldusseadis oli nn kristalldetektor (vt Detektorraadio).

Schottky dioode kasutatakse ülikõrgetel sagedustel detektor-, segustus- ja lülitidioodina, toiteplokkides kiiretoimelise alaldusdioodina, loogikalülitustes transistoride vastutakistuse taastumiskestuse vähendamiseks ja seega ümberlülitumise kiirendamiseks, samuti elektroonikalülituste sisenditel ja väljunditel kaitsedioodina.

Schottky dioodi ja ränidioodi pinge-voolu tunnusjooned

Parameetrid
-----------

* Päripinge – pinge, millest alates elektronid suudavad läbida barjääri, tavaliselt 0,2 V.
* Vastuvool – suureneb temperatuuri tõustes.
* Vastutakistuse taastumiskestus ümberlülitumisel – selle määrab laengu suurus siirdes.
* Suurim lubatav vastupinge.
* Siirde mahtuvus – mõõdetakse pikofaradites.
* Töötemperatuur – maksimaalselt 125–175 °C.

Eelised ja puudused
-------------------

### Eelised

Schottky dioodide päripingelang on 0,2–0,4 V. Madala päripingelangu tõttu on nad tõhusamad kui tavalised ränidioodid, mille päripingelang on vahemikus 0,7–1,7 V.

Dioodi väikese elektroodidevahelise mahtuvuse tõttu on Schottky dioodil suur töökiirus, nii et nad on kasutatavad kuni mikrolainete sagedusteni.

Schottky dioodides tekib vähem müra kui tavalises ränidioodis.

### Puudused

Schottky ränidioodide puuduseks oli esialgu madal lubatav vastupinge (50 V või vähemgi) ja suhteliselt suur vastuvool (lekkevool), mis võis kõrgetel temperatuuridel põhjustada ebastabiilsust. Tänapäeval ulatub paljude Schottky ränidioodide lubatav pinge 250 voldini.

Vaata ka
--------

* Schottky barjäär
* pn-siire

Viited
------

1. ↑  , Muskan Shaik, Schottky diode, 23.04.2020
2. ↑  , Electrical4U, 31.07.2018, Schottky Diode, 24.04.2020
3. 1 2 3  , Sam Sattel, How Schottky Diodes Work, 23.04.2020.

| * v
* r
Dioodid |
| --- |
| Pooljuht | 
1N4007 • 1N4148 • 1N5401 | Diood |
| Stabilitronid | 
CD4046BC • 1N4742A • RD12FB2 • 1N5349 • 1N970B |
| Mahtuvus | 
3C11 • 3E25 • KV1236 • KNB1530 • KV1530TL |
| Foto | 
VTP1188S |
| Schottky | 
1N5817 • 1N60 • 1N60P • 30Q150 • MBR140 • MBR4015 • MBR40250 |
| Sildalaldid | 
B40C1500 • B800S • BR1010 • DF10 •GBU8J • KBPC3510 • KZ109 • KZ401 • KZ405 • KZ407 • RB157 |
| Tunnel | 
1N3716 • BD4 • IN2712 • MP1100 • TD9 • TD-261A |
**Heliodoros** [heeli'odooros] (vanakreeka keeles Ἡλιόδωρος, 3. või 4. sajand) oli kreeka romaanikirjanik.

Elu
---

Heliodoros sündis Süürias Emesa linnas (praegu Homs). Ta enda väitel oli ta isa nimi Theodosios ning ta kuulus Heliose (Päikese) preestrite perekonda.

Autorit on vahel samastatud Tessaalia linna Trikka piiskopi Heliodorosega. 14. sajandi Bütsantsi autor Nikephoros Kallistos Xanthopulos kirjutab, et romaani olevat piiskop kirjutanud nooruseas, enne kristlaseks saamist. Kui see hiljem teatavaks sai, olevat teda sunnitud loobuma kas autorsusest või piiskopikohast, ning Heliodoros olevat eelistanud loobuda viimasest. Enamik uurijaid peavad seda samastamist ekslikuks.

Teos
----

Heliodoros kirjutas 10 raamatust koosneva romantilise romaani "Aithiopika" (Αἰθιοπικά, "Etioopia lood"). Selle peategelased on Etioopia kuningatütar Charikleia ja Tessaalia noormees Theagenes. "Aithiopika" ülesehitus on üsna keeruline ja kunstipärane, sündmuste käiku katkestavad pidevalt kõrvalepõiked ning teose alguses satub lugeja loo keskpaika. Teost stiil on traagilis-heroiline, välditud on frivoolsusi ja rõhutatud peategelaste truudust ja jumalakartlikkust.

### Teose lühikokkuvõte

Etioopia kuningatütar Charikleia sünnib valgena ning ta ema hülgab ta seetõttu. Rändur Charikles viib ta kaasa Delfisse, kus neiu saab korraliku kreeka hariduse. Temast saab Artemise preestritar. Jumalanna pidustuste ajal kohtab ta Tessaalia noormeest Theagenest ning noored armuvad. Vahepeal on Charikleia ema teda otsima saatnud preestri, kes aitab noortel põgeneda. Pärast mitmeid seiklusi (piraadid, maanteeröövlid, himurad kosilased, valesurmad) jõuavad nad viimaks Etioopiasse, pääsevad üle noatera jumalale ohverdamisest, Charikleia vanemad tunnevad tütre ära ning noored abielluvad.

Järelmõju
---------

Heliodorose romaan oli eriti populaarne Bütsantsis. Sellel oli suur mõju 12. sajandi autoreile Theodoros Prodromosele ("Rodanthe ja Dosikles") ja Niketas Eugenianosele ("Drosilla ja Charikles"). Teos oli oluline ka uusaja Lääne-Euroopa romaani kujunemises (Torquato Tasso, "Vabastatud Jeruusalemm"; Miguel de Cervantes Saavedra, "Persiles" ja teised). Motiivid Heliodorose romaanist on olnud aluseks Giuseppe Verdi ooperile "Aida".

Viited
------

1. ↑  Sokrates Scholastikos, *Historia ecclesiastica* 5.22
2. ↑  Xanthopulos, *Historia ecclesiastica* 12. – *Patrologia Graeca* 146.860; vaata ka Hans-Georg Beck. *Byzantinisches Erotikon.* München: Beck, 1986, lk 167
3. ↑  Nt Niklas Holzberg. *The ancient novel: an introduction.* London [etc]: Routledge, 1995, lk 78
**Kiht** on selgelt eristuvate kihipindadega litoloogiliselt ühtlane ning suure lateraalse ulatusega kivimkeha.

Kihte eristatakse üksteisest peamiselt struktuuri, tekstuuri ja koostise alusel.

Kihid võivad koosneda nii kivimeist kui ka setteist. Kihtidest rääkides peetakse enamasti silmas settekivimi kihte, kuid põhimõtteliselt võivad kihte moodustada ka teised kivimid, näiteks kihiline laavavool koosneb kihtidest.

Kihiks nimetatakse ülalesitatud definitsioonile vastavaid kivimkehi, mille paksus ületab 1 cm. Sellest õhemaid kihte, mis siiski on palja silmaga eristatavad, nimetatakse lamellideks.

Kihi kujunemise ajal on valitsenud enam-vähem ühtlased settimistingimused. Settimistingimuste muutumine viib uue kihi tekkimisele. 

Kihti piiritlevaid pindu nimetatakse kihipindadeks. Ülemine kihipind on kihi lasuv pind ja alumine kihi lamav pind.

Üks kiht võib minna üle teiseks ilma settelüngata, kuid nende vahel võib olla ka põiksus.

Kiht võib koosneda paljudest õhematest kihtidest. Ühe kihi piires võivad esineda ka vahekihid. Mitmed üksikud kihid võivad moodustada kihikompleksi.

Kihid sisaldavad informatsiooni geoloogilise mineviku kohta ja on seega oluliseks uurimisobjektiks geoloogidele. Kihtide kirjeldamisega tegelev teadusharu on stratigraafia. Kiht on geoloogiline struktuur ja kuulub seega ka struktuurigeoloogia uurimisobjektide hulka.

Vaata ka
--------

* Kihilisus
* Tootus kiht
**Kristiina Ross** (sünninimi **Kristiina Kross**; sündinud 3. juunil 1955 Tallinnas) on eesti keeleteadlane ja tõlkija.

Elukäik
-------

1978. aastal lõpetas ta Tartu Riikliku Ülikooli eesti filoloogia erialal. Samal aastal asus ta tööle Keele ja Kirjanduse Instituuti. 1984. aastal sai filoloogiakandidaadi kraadi. 1996–2000 oli ta Eesti Keele Instituudi teadusdirektor, 2000–2006 EKI eesti murrete ja lähisugukeelte sektori juhataja. 2016. aastast on ta juhtivteadur.

1992. aastast pidas ta Eesti Humanitaarinstituudis loenguid.

Ta on uurinud eesti ja teiste läänemeresoome keelte grammatikat, samuti on ta avaldanud artikleid eesti varasema piiblitõlke tekstoloogiast. 1985. aastal ilmus temalt EELK Usuteaduste Instituudi toimetiste hulgas kaheosaline "Heebrea keel algajatele".

Ta on "Eesti keele grammatika I-II" (1993–1995) kaasautoreid.

Ross on tõlkinud heebrea luulet (valimik "Uni Jeruusalemmas") ning prantsuse keelest Blaise Pascali "Mõtted" ja markii de Sade'i "Justine ehk Vooruse õnnetused".

Isiklikku
---------

Ta on Helga ja Jaan Krossi tütar. 
Ta on abielus muusikateadlase Jaan Rossiga.
Nende tütar on Johanna Ross.

Tunnustus
---------

* 1995 – riiklik teaduspreemia
* 1996 – Eesti Kultuurkapitali kirjanduse sihtkapitali aastapreemia (iIukirjanduslik tõlge võõrkeelest eesti keelde: "Uni Jeruusalemmas")
* 1998 – Eesti Kultuurkapitali kirjanduse sihtkapitali aastapreemia (ilukirjanduslik tõlge võõrkeelest eesti keelde: Blaise Pascali "Mõtted")
* 1999 – Mõõdukate erakonna kultuuriauhind
* 2000 – ajakirja Keel ja Kirjandus aastaauhind
* 2002 – ajakirja Keel ja Kirjandus eriauhind
* 2003 – Valgetähe IV klassi teenetemärk
* 2007 – Ferdinand Johann Wiedemanni keeleauhind
* 2010 – ajakirja Keel ja Kirjandus aastaauhind
* 2016 – ajakirja Keel ja Kirjandus aastaauhind
* 2021 – ajakirja Keel ja Kirjandus lühikirjutise auhind

Viited
------

1. ↑
2. ↑  Teenetemärkide kavaleride andmekogu – 4190

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Tsitaadid Vikitsitaatides: **Kristiina Ross** |

* Kristiina Ross Eesti Teadusinfosüsteemis Muuda Vikiandmetes
* Lugu sellest, kuidas keskaegsed juutuuberid eesti keelt ehitasid, EPL, 15. november 2022
Kohtunik koera hindamas
**Koertenäitus** on perioodiliselt toimuv sündmus, kus kohtunikud hindavad kindla koeratõu puhtatõuliste isendite vastavust tõustandarditele.

Koertenäitusel on erinevad tõud jagatud osalema erinevatesse ringidesse selle järgi, milliseid tõuge milline kohtunik sellel näitusel on tulnud hindama. Osalejaid kutsub ringi ringikorraldaja. Kohtuniku arvamuse koera kohta märgib kirjelduslehele ringisekretär. Eesti koertenäitustel saavad kõik koerad kirjelduslehe koos kirjelduse ja hindega. Näitusele registreerumiseks täidavad koera omanikud registreerimislehe andmetega koera ja tema omaniku kohta. 

Koertenäitusel
Koertenäituste läbiviimist reguleerib Eesti Kennelliidu näituste eeskiri.

Rahvusvahelised näitused
------------------------

Rahvusvahelised näitused on Eesti Kennelliidu (EKL) kalenderplaani kantud ning FCI Rahvusvahelise Künoloogilise Föderatsiooni (*Fédération Cynologique Internationale*) poolt kinnitatud kõikide FCI-i poolt tunnustatud koeratõugude näitus. Rahvusvahelisel näitusel võistlevad koerad CACIB-i (Rahvusvahelise Välimikutšempioni Kandidaadi Sertifikaat; *Certificat d'Aptitude au Championnat International de Beauté*), SERT-i (Tšempioni Kandidaadi Sertifikaat), JUN SERT-i (Juuniortšempioni Kandidaadi Sertifikaat) ning VET SERT-i (Veterantšempioni Kandidaadi Sertifikaat) omistamise eest.

Rahvuslikud näitused
--------------------

Rahvuslikud näitused on Eesti Kennelliidu kalenderplaani kantud ametlikud näitused, mis jagunevad kõikide tõugude näitusteks, rühmanäitusteks ja erinäitusteks. Rahvuslikel näitustel võistlevad koerad SERT-i, JUN SERT-i ning VET SERT-i omistamise eest

* **Kõikide tõugude näitus** – kõikide EKL poolt tunnustatud koeratõugude näitus. Kõikide tõugude näitustel võistlevad koerad SERT-i, JUN SERT-i ning VET SERT-i omistamise eest.
* **Rühmanäitus** – ühe või mitme FCI rühma näitus. Rühmanäitusel võistlevad koerad SERT-i, JUN SERT-i ning VET SERT-i omistamise eest.
* **Erinäitus** – ühe või mitme EKL poolt tunnustatud koeratõu näitus. Erinäitusel võib korraldada mitteametlikke lisavõistlusi, mis võivad olla kantud näituse kataloogi. Erinäitustel võistlevad koerad SERT-i, JUN SERT-i ning VET SERT-i omistamise eest

Vaata ka
--------

* Ringikorraldaja

Välislingid
-----------

*
Joel Eriksson (2019)
**Joel Eriksson** (sündinud 28. juunil 1998 Tomelillas) on Rootsi vormelisõitja. 

Tema noorem vend on vormelisõitja Jimmy Eriksson, kes võistles 2016. aasta GP2-l.

Karjäär
-------

### Vormel 4

2007. aastal alustas ta oma võidusõitjakarjääri kardisõiduga kuni 2014. aastani. 2014. aastal debüteeris Eriksson koos Dennis Marschalli ja Ralph Boschungiga ADAC Formel Mastersil avatud rataste võidusõidus. 2015. aastal jäi ta sarja, nüüd nimega ADAC Vormel 4, lõpetades hooaja edetabelis teisena Jannes Fittje, Jonathan Cecotto ja Michael Waldherri kõrval.

### Euroopa Vormel 3

2016. aastal siirdus Eriksson Sérgio Sette Câmara, Niko Kari ja Guanyu Zhou kõrval koos Motoparkiga Euroopa Vormel 3 sarja. Ta võitis Spa-Francorchampsis sõidu ja saavutas meistrivõistluste lõpparvestuses viienda koha, samal aastal võitis ta Zandvoortis Vormel 3 Mastersi. Ta jätkab meeskonnas 2017. aastal koos Marino Sato, Keyvan Andrese ja Max Defournyga, kus ta kvalifitseerub 7 hooajalise võiduga Lando Norrise järel teiseks.

### DTM

Aastatel 2018 ja 2019 osales ta koos Bruno Spengleri ja Sheldon van der Lindega BMW meeskonnas DTM-i meistrivõistlustel. Eriksson võidab 2018. aastal Misanos vihmamärjal öövõistlusel oma esimese DTM-võidu, saades sellega noorima DTM-võistluse võitjaks.

### Vormel E

19. veebruaril 2020 kuulutati ta koos Brendon Hartley ja Nico Mülleriga GEOX Dragon meeskonna 2019-2020 Vormel E meistrivõistlustel testisõitjaks. Ta debüteeris Vormel E-s Puebla E-Prix'l, asendades Nico Mülleri koos Sérgio Sette Câmaraga. Hiljem teatatakse, et Müller lahkub meeskonnast ja Vormel E-st, et keskenduda ainult DTM-ile, mille tulemusel saab Erikssonist hooaja kuue viimase võistluse stardisõitja.

Välislingid
-----------

* Joel Eriksson Driver Database'is (inglise keeles)
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib lestaujujast; nahakunstniku kohta vaata artiklit Kristiina Nurk (nahakunstnik).* |

---

**Kristiina Nurk** (ka **Kristina Nurk**; sündinud 8. juulil 1972) on Eesti lestaujuja.

Ta on 28-kordne Eesti meister ning 13-kordne Põhjamaade meister lestaujumises.

Kristina Nurk valiti Eesti 1991. aasta parimaks naissportlaseks ning 1997. aastal oli ta samas pingereas kolmas. Ida-Virumaa parimaks naissportlaseks on Nurk valitud 1995. ja 1996. aastal.

1993. aastal toimunud Maailma Mängudel saavutas Eesti naiskond eesotsas Kristina Nurgaga kokkuvõttes võistkondliku esikoha.

Nõukogude Liidu meistrivõistlustelt on ta võitnud kuld- ja pronksmedali, juunioride MMilt 2 kulda ja hõbeda, Euroopa meistrivõistlustelt kuldmedali, kaks hõbedat, kaks pronksi, maailmameistrivõistlustelt kaks pronksi ning Maailma Mängudelt kaks kulda ja kaks hõbedat.

Viited
------

1. ↑  Kristiina Nurk Ida-Virumaa Spordiliit, vaadatud 20. aprill 2011.
2. 1 2 3 4  "Entsüklopeedia: Allveeujumine – Kristiina Nurk" virumaa.ee, 17. jaanuar 2002
**"Schrei"** on Saksa bändi Tokio Hotel esikalbum, mis ilmus 2005. aasta septembris ning tõusis kohe kõigi[*viide?*] müügiedetabelite tippu. 

Albumi väljaandmine oli bändile suur kergendus, kuna varem oli neil olnud ka leping Sonyga, kes aga lepingu katkestas, kartes, et Tokio Hotel ei löö läbi. 

Samuti venitas albumi ilmumist Saksamaa keeruline lastekaitsesüsteem, mis nõudis lepingute detailset läbitöötamist, kuna tol ajal olid kõik liikmed veel alaealised. Hoolimata paljudest takistustest ei lasknud poisid end heidutada ning pärast nende esimese singli Durch den Monsun ootamatult suurt edu oli sama saatus garanteeritud ka albumile. Album ilmus plaadifirma Universal Music kaudu nagu ka kõik ülejäänud Tokio Hoteli singlid, CD-d ja DVD-d.

Hiljem anti samalt albumilt välja veel kolm singlit: "Schrei", "Rette Mich" ja "Der letzte Tag". Kolmest vaid üks ei jõudnud kohe edetabelite tippu. "Schrei" ilmumisega algas Saksamaal ja hiljem kogu Euroopas Tokio Hoteli eufooria.[*viide?*]

Album "Schrei" on ilmunud seitsmes versioonis:

1. Schrei
2. Schrei (Limitierte Edition)
3. Schrei (So laut du kannst)
4. Schrei (Japan Version)
5. Schrei (So laut du kannst - Pur-Edition)
6. Schrei (So laut du kannst - Frankreich-Edition)
7. Schrei (So laut du kannst - New Version 2006)
8. Scream (2007, ingliskeelne)
**Schruns** on vald Austrias Vorarlbergi liidumaal Bludenzi ringkonnas Montafoni orus.

Läänes võib näha üht Vorarlbergi populaarsemat matkamis- ja ronimismäge Zimbat, mida kutsutakse Vorarlbergi Matterhorniks.

Schrunsi raekoda

Geograafia
----------

Schruns asub 690 m kõrgusel merepinnast Montafoni orus Litzi jõe ääres, mis on Illi jõe lisajõgi. Kõrvalorg, mida nimetatakse Silbertaliks, algab Schrunsist. Piirkonnas on kõrge mägismaa, kuhu rongid ja suusaliftid enam ei sõida.

Umbes 45,2% alast on kaetud metsaga, 18,1% on mägine.

Tuntud inimesi
--------------

Schruns oli 1920. aastate alguses aastaid Ernest Hemingway lemmiksuusakeskus. Ta talvitas seal oma esimese naise Hadley ja vanema pojaga (kes oli siis alles imik) ning vaatas üle "Ja päike tõuseb" käsikirja. Hemingway klassikalises loos "The Snows of Kilimanjaro" meenutatakse kolmandas stseeni esimeses minevikupildis Shrunsi mälestusi. Need lume- ja liustikusuusatamise pildid seisavad vastu põhiloo Serengeti tasandiku kirjeldusele ja näevad ette eelseisvat teekonda Kilimanjaro lumme.

Richard Nikolaus von Coudenhove-Kalergi suri seal 1972. aastal, tõenäoliselt insuldi tõttu.

Elisabeth Schwarzkopf elas külas oma elu viimastel aastatel ja suri seal 2006. aastal.

Viited
------

1. ↑  Dauersiedlungsraum der Gemeinden Politischen Bezirke und Bundesländer - Gebietsstand 1.1.2018, vaadatud 10.03.2019.
2. ↑  Einwohnerzahl 1.1.2018 nach Gemeinden mit Status, Gebietsstand 1.1.2018, vaadatud 9.03.2019.

Bludenzi ringkonna vallad

* Bartholomäberg
* Blons
* Bludenz
* Bludesch
* Brand
* Bürs
* Bürserberg
* Dalaas
* Fontanella
* Gaschurn
* Innerbraz
* Klösterle
* Lech
* Lorüns
* Ludesch
* Nenzing
* Nüziders
* Raggal
* Sankt Anton im Montafon
* Sankt Gallenkirch
* Sankt Gerold
* Schruns
* Silbertal
* Sonntag
* Stallehr
* Thüringen
* Thüringerberg
* Tschagguns
* Vandans
Joe Satriani (2010)
**Joseph Satriani** (sündinud 15. juulil 1956 Westburys, New Yorgi osariigis) on USA kitarrist, helilooja, laululooja ja kitarriõpetaja.

1986. aastal ilmus tema debüütsooloalbum "Not of This Earth". Kokku on ta andnud välja 17 stuudioalbumit, millest kolm on USA-s saanud kuldplaadi staatuse, lisaks mitu kogumik- ja kontsertalbumit. Tema teine stuudioalbum "Surfing with the Alien" (1987) on olnud tema kõige edukam album ning see on aidanud kinnistada tema mainet tunnustatud rokikitarristina. Tema albumeid on maailmas müüdud üle kümne miljoni, millega on ta üks edukamaid instrumentaalroki kitarriste läbi aegade.

1988. aastal osales Satriani kitarristina Mick Jaggeri esimesel sooloturneel. Aastatel 1993–1994 toimunud ansambli Deep Purple'i Jaapani kontserditurnee ajal täitis Satriani ansamblis Ritchie Blackmore'i kohta. Alates 1995. aastast on ta koos paljude kitarristidega osalenud enda korraldatud kontserditurneedel G3. 2008. aastal sai ta *hard rock* '​i supergrupi Chickenfoot liikmeks.

Satriani on esitatud Grammy auhinnale 15 korral, kuid ta ei ole kordagi võitnud. Ta on Brian McKnighti, Snoop Doggi ja Zubin Mehta järel nominatsioonide arvult neljas artist, kes ei ole kunagi Grammyt võitnud.

Tema õpilaste seas on olnud Steve Vai ja Alex Skolnick.

Diskograafia
------------

* "Not of This Earth" (1986)
* "Surfing with the Alien" (1987)
* "Flying in a Blue Dream" (1989)
* "The Extremist" (1992)
* "Time Machine" (1993)
* "Joe Satriani" (1995)
* "Crystal Planet" (1998)
* "Engines of Creation" (2000)
* "Strange Beautiful Music" (2002)
* "Is There Love in Space?" (2004)
* "Super Colossal" (2006)
* "Professor Satchafunkilus and the Musterion of Rock" (2008)
* "Black Swans and Wormhole Wizards" (2010)
* "Unstoppable Momentum" (2013)
* "Shockwave Supernova" (2015)
* "What Happens Next" (2018)
* "Shapeshifting" (2020)

Viited
------

1. ↑   (vaadatud 29.12.2021)
2. ↑   (vaadatud 11.8.2021)

Välislingid
-----------

* 

| * v
* r
Deep Purple |
| --- |
| 
Ian Gillan • Simon McBride • Don Airey • Roger Glover • Ian PaiceEndised liikmed: Jon Lord • Ritchie Blackmore • David Coverdale • Glenn Hughes • Joe Lynn Turner • Rod Evans • Nick Simper • Tommy Bolin • Joe Satriani • Steve Morse |
| Stuudioalbumid | 
"Shades of Deep Purple" • "The Book of Taliesyn" • "Deep Purple" • "Deep Purple in Rock" • "Fireball" • "Machine Head" • "Who Do We Think We Are" • "Burn" • "Stormbringer" • "Come Taste the Band" • "Perfect Strangers" • "The House of Blue Light" • "Slaves and Masters" • "The Battle Rages On..." • "Purpendicular" • "Abandon" • "Bananas" • "Rapture of the Deep" • "Now What?!" • "Infinite" • "Whoosh!" • "Turning to Crime" |
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib jalgpallurist; jäähokimängija kohta vaata artiklit Joel Ward (jäähokimängija).* |

---

Joel Ward (2012)
**Joel Edward Philip Ward** (sündinud 29. oktoobril 1989 Emsworthis) on Inglismaa jalgpallur, kes mängib kaitsjana Premier League'i klubis Crystal Palace. Tema on tavaliselt paremkaitsja, kuid võib mängida ka keskkaitsja või kaitsva poolkaitsjana.

Ta alustas klubikarjääri Portsmouthis, millega liitus 2006. aastal. Hooajal 2008–09 mängis ta laenul Inglismaa tugevuselt kolmanda liiga klubis Bournemouth. Järgmisel hooajal tegi ta Portsmouthi meeskonnas debüüdi Inglismaa kõrgliigas.

2012. aasta mais liitus ta 400 000 naelsterlingi eest esiliigas mängiva Crystal Palace'iga. Hooajal 2012–13 kindlustati taas pääs kõrgliigasse. 14. märtsil 2015 lõi ta mängus Queens Park Rangersi vastu oma esimese värava Inglismaa kõrgliigas. Sama aasta aprillis sõlmis ta Crystal Palace'iga uue kolme ja poole aasta pikkuse lepingu.

Ward on enim mänge Premier League'is pidanud Crystal Palace'i mängija. 2018. aasta juulis pikendas ta Crystal Palace'iga lepingut 2021. aastani.

Välislingid
-----------

* Profiil Crystal Palace'i kodulehel