recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Čičirys** on järv Leedus Zarasai rajoonis. Järv asub Suviekasest 2 kilomeetrit lõunas ja Zarasaist 13,5 kilomeetrit läänes. Čičirys kuulub Daugava vesikonda. Järve põhiosa on edela-kirde sihiline ja 6,84 kilomeetri pikkune, sellega liitub aga lõunaosas suur laht. Järve kaldad on enamasti kõrged ja metsased, suubuvate ojade kohal ka madalad ja soostunud.

Kaldajoone pikkus on 41,6 kilomeetrit. Järves on seitse saart kogupindalaga 17,41 hektarit. Põhjaosas on üks saar pindalaga 0,3 ha; kaks saart pindaladega 0,19 ha ja 0,12 ha asuvad lõunaosast algavas lahes, ülejäänud saared asuvad aga järve lõunaosas. Šienaujama saare pindala on 5,27 ha, Didžioji pindala on 6,83 ha, Perkasasel 4,29 ha ja Astravukasel 0,41 ha. Järve säng asub kahe jääajal tekkinud tunneloru ristumispaigas. Järve põhja katavad savi, lubjakivi, turvas ja muda, kalda ääres on põhja katmas liiv ning kruus.

Čičirysist algab Rauda jõgi, sinna suubuvad Melnyčėlė ja veel 22 oja. Kaladest elavad järves ahven, särg, roosärg, koger, rääbis, meritint, nurg, haug, latikas, rünt, luts, harilik hink, võldas ja linask. Küladest asuvad järve kaldal Vėdariai, Čičiriai, Didėja, Guogiškis, Cibulinė, Meiriškės, Meiriškėlės, Rudinės, Sviriškės ja Bikūnai.

Viited
------

1. ↑  *Čičirys*. Visuotinė lietuvių enciklopedija, Kd. IV (Chakasija-Diržių kapinynas). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2003. 331 lk.
2. ↑  Marija Vasiliauskaitė. *Čičirys*. Tarybų Lietuvos enciklopedija, Kd. 1 (A-Grūdas). – Vilnius: Vyriausioji enciklopedijų redakcija, 1985. 353 lk.
Orvand liustikuga
Tühi orvand, mille põhjas on järv
**Orvand** ehk **kaar**  (saksa *Kar* 'tsirkus') on liustikutekkeline pinnavorm, looduslik liustiku toimel tekkinud tassi- või tugitoolikujuline süvend mäenõlva või oru ülaosas, mida ümbritsevad kaljused nõlvad.

Orvanditele on iseloomulikud järsud taga- ja küljeseinad ning lame-nõgus põhi, kus tavaliselt paikneb liustik. Mõnedes orvandites on sõmerlume kuhjatis, teistes hooajalised lumekuhjatised. Seal, kus liustikud taandusid, on orvandite põhi kaetud veega – nii on tekkinud suurem osa mägijärvedest. Orvandi välisküljel on madal künnis. Tihti tekib erosiooni toimel nõlva alla nõgu, kus voolab kevadel sulavesi või püsivavooluga oja.

Keskmiselt on orvandite laius 1–2 km ja tagaseina kõrgus umbes 300 m, aga need võivad olla ka laiusega kuni 16 km ja tagaseina kõrgusega kuni 3 km (Mount Lister, Antarktis).

Süvenemise kiirus on Kanada Arktikas 25–90 mm 1000 aastaga, Norras 500–600 mm 1000 aastaga, Kaljumäestikus kuni 1300 mm 1000 aastaga.

Viited
------

1. ↑  Matkaseletussõnastiku projekt
**Idakonverents** on Põhja-Ameerika jäähokiliiga NHL-i üks kahest konverentsist Läänekonverentsi kõrval. See koosneb 16 meeskonnast, mis on jagatud Atlandi divisjoni ja Metropolitani divisjoni vahel. Konverentsi võitjat autasustatakse Prince of Wales Trophy'ga ja ta läheb Stanley karika finaalis igal aastal vastamisi Läänekonverentsi meistriga.

Idakonverentsi seni viimane meister on Tampa Bay Lightning (hooajal 2019/2020). Montreal Canadiensil on enim võite, kokku 25.

Konverentsi tunti aastatel 1974–1993 kui **Walesi printsi konverentsi**. 1993. aastal muudeti konverentside ja divisjonide nimesid, et paremini kirjeldada meeskondade geograafilist asukohta ning sündisid Ida- ja Läänekonverents.

Klubid
------

| Atlandi divisjon | Metropolitani divisjon |
| --- | --- |
| Boston Bruins | Carolina Hurricanes |
| Buffalo Sabres | Columbus Blue Jackets |
| Detroit Red Wings | New Jersey Devils |
| Florida Panthers | New York Islanders |
| Montreal Canadiens | New York Rangers |
| Ottawa Senators | Philadelphia Flyers |
| Tampa Bay Lightning | Pittsburgh Penguins |
| Toronto Maple Leafs | Washington Capitals |
Louis-Alexandre Berthier
**Louis-Alexandre Berthier** (20. november 1753 Versailles – 1. juuni 1815 Bamberg, Baieri kuningriik) oli Prantsusmaa riigitegelane (sõjaminister, 1799–1807) ja sõjaväelane (keisririigi marssal, 1804), Wagrami vürst (1809), Prantsuse revolutsioonisõdadest ja Napoleoni sõdadest osavõtja. 

Berthier lõpetas insenerikooli École royale du génie de Mézières. Osales vabatahtlikuna Ameerika iseseisvussõjas (1775–1783), kus paistis silma staabitööl. Prantsuse revolutsiooni ajal teenis Prantsusmaa rahvuskaardis. 

Pärast 18. brümääri riigipööret 1799. aastal esimeseks konsuliks saanud Napoleon Bonaparte määras Berthier' sõjaministriks. Ühtlasi sai Berthier 1799. aastal Napoleoni vägede staabiülemaks. Grande Armées oli Berthier' ametikoha nimetus *major général de la Grande Armée*. Oli selles ametis kuni Napoleoni sunnitud troonist loobumiseni aprillis 1814. Samal aastal astus Berthier kuningas Louis XVIII teenistusse.

Saja päeva ajal 1. juunil 1815 sai Berthier surma oma Bambegis asunud lossi kolmanda korruse aknast väljakukkumisel.

Tema nooremad vennad César Berthier ja Victor Léopold Berthier olid Esimese keisririigi aegsed diviisikindralid.

Tunnustus
---------

* Auleegioni suurohvitseri klassi orden (1804)
* Auleegioni suurristi klassi orden (1805)
* Musta Kotka orden
* Püha Andreas Esmakutsutu orden (1807)

Välislingid
-----------

 Louis-Alexandre Berthier – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
**Kork** on perekonnanimi.

Statistika
----------

2022. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Kork 130 inimesel: 61 mehel ja 69 naisel. Perekonnanimede levikult oli Kork meeste puhul 1605. kohal ja naiste puhul 1540. kohal.

Kork oli kõige levinum perekonnanimi vanuserühmas 0–4 aastat, kus neid oli 10 000 elaniku kohta 1,17. Nimi oli kõige sagedasem Põlva maakonnas, kus sellist nime kandis maakonna 10 000 elaniku kohta keskmiselt 6,95 inimest.

19. sajandi algul pandi pärisorjusest vabastamise käigus Tartumaal viie kihelkonna, Virumaal nelja kihelkonna, Läänemaal kolme kihelkonna ja Harjumaal kahe kihelkonna erinevates mõisavaldades talupoegadele 14 korral nimeks Kork.

Nimede eestistamise käigus loobuti 1936. ja 1939. aastal nimest Kork ning uueks nimeks võeti vastavalt Raudla ja Sügis. Nimi Kork võeti uueks nimeks korra, kui 1938. aastal loobuti nimest Korkmann.

Nime kandjaid
-------------

* Andres Kork, eesti kirurg ja poliitik (1950–)
* Arvi Kork, eesti kirjanik (1927–1997)
* August Kork, eestlasest Nõukogude sõjaväelane (1887–1937)
* Johanna Marie Kork, eesti viiuldaja (1991–)
* Jüri Kork, eesti poliitik (1947–)
* Jyri Kork, eesti luuletaja ja eesti päritolu USA aeronautikainsener (1927–2001)
* Martin Kork, eesti näitleja (1996–)
* Toomas Kork, eesti ühiskonnategelane (1945–)

Viited
------

1. ↑  Statistikaamet: Nimede statistika (vaadatud 02.09.2022)
2. ↑  Onomastika andmebaas. Nimede panemine (algne nimekuju): Kork.
3. ↑  Onomastika andmebaas. Nimede eestistamine: (vana nimekuju): Kork.
4. ↑  Onomastika andmebaas. Nimede eestistamine: (uus nimekuju): Kork.

Välislingid
-----------

* Kork statistikaameti andmebaasis
Isidora Tabennast
Õnnis Vassili Moskvast. 18. või 19. sajandi lubokk
Kristuse pärast meeletu istumas lumes. V. Surikov, 1885. Eskiis "Bojaarinna Morozova" jaoks
**Kristuse pärast meeletus** (kreeka keeles διά Χριστόν σαλότητα, kirikuslaavi keeles *оуродъ*, *юродъ*, omadussõnana *юро́дивый*) on mõiste käitumise kohta, mille puhul usklik kristlane annab ära kogu oma vara, et hakata elama askeesis, ja eirab teadlikult ühiskondlikke norme usuliste eesmärkide saavutamiseks. Kristuse pärast meeletud on sageli käitunud väljakutsuvalt ja ebakonventsionaalselt, on teinud ettekuulutusi ja varjanud oma vagadust.

Väljend esineb Pauluse esimeses kirjas korintlastele: "meie oleme ogarad Kristuse pärast, aga teie olete arukad Kristuses; ..." (4:10), samuti arutleb ta tarkuse ja narruse üle muudes kirjakohtades nagu "Jumala juures on ju praeguse maailma tarkus narrus, sest on kirjutatud: "Tema tabab targad nende riugastelt."" (3:19 (Piibel 1968)) ja "Kuna maailm Jumala tarkuses ei tundnud Jumalat ära tarkuse abil, siis oli Jumalale meelepärane päästa selle narri kuulutuse kaudu need, kes usuvad" (1:21 (Piibel 1968)).

Ajaloost
--------

Kreekakeelne sõna Kristuse pärast meeletu kohta on *salos*. Kirikuslaavi keeles on pühakuna austatud meeletu kohta kasutatud tiitlina sõna *блаженный* 'õnnis'.

Varaseim teadaolev Kristuse pärast meeletuks peetud pühak oli nunn Isidora Tabenna kloostrist, kuid sõna ilmus Bütsantsi hagiograafiatesse pärast 5. sajandit. Emesa abba Siimeoni, kes võis olla ka tegelikult vaimuhaige, hakati pidama Kristuse pärast meeletute kaitsepühakuks.

Väga tugevasti juurdus "pühade hullude" praktika keskaegses Moskoovias, oletatavasti alates 14.–15. sajandist. Vene Õigeusu Kiriku pühakute loendis on kokku 36 Kristuse pärast meeletut. Meeletu (*jurodivõi*) Venemaa versioonis oli loomult ambivalentne: ta mõistusevastane käitumine võis olla tõeline või teeseldud, kuid oli alati tahtlik, irriteeriv ja provotseeriv, ja seda peeti jumaliku inspiratsiooni ilminguks – usuti, et meeletu suu läbi kõneleb Jumal. Meeletul oli lubatud öelda välja tõdesid, mida tavalised inimesed ei võinud ja ta esitas neid sageli mõistatuste või tähendamissõnade vormis. Suhetes tsaariga oli meeletul eriline staatus, see asus väljaspool maist kontrolli ja kohtumõistmist.

Kristuse pärast meeletuid pühakuid
----------------------------------

* Isidora Tabennast (4. sajandil)
* Siimeon Emesast (6. sajandil)
* Andreas Konstantinoopolist (10. sajandil)
* Prokopi Ustjugist (13.–14. sajand)
* Vassili Moskvast (15.–16. sajandil)
* Ioann Moskvast (16. sajandil)
* Ksenia Peterburist (18.–19. sajandil)

Viited
------

1. ↑
2. ↑
3. ↑
**Ida malevkond** oli Kaitseliidu Tallinna maleva territoriaalne malevkond 1926–1940 ja pärast taasiseseisvumist 2004. aastani. 

Alates 2008 on Ida malevkonna järglaseks **Ida üksik-kompanii**.

Asukoht ja tegevus
------------------

Ida kompanii territooriumiks on Lasnamäe linnaosa ja Pirita linnaosa. Kompanii büroo asub Tallinna Maleva staabihoones Narva mnt 81.

Kompaniid juhib juhatus. Kompanii tegevus hõlmab nii Kaitseliidu sõjaaja koosseisu allüksuste kui ka üldallüksuste komplekteerimist ja väljaõpet. Tehakse laskeharjutusi ja väliharjutusi ning osaletakse teiste maleva allüksuste üritustel. Väljaõpet aitavad sageli läbi viia kompanii ridadest välja kasvanud tegevväelased. 

Igal sügisel korraldatakse seltskondlikku spordivõistlust **Jürka**.

Ajalugu
-------

### Asutamine ja tegevus kuni 1940

Ida malevkond moodustati 1926. aasta veebruaris senise II malevkonna ja III malevkonna põhjal.

1928. aastal sai malevkond endale lipu. Lipul on kujutatud Tallinna liitsihi ülemine tuletorn. 1933. aastal kinnitati malevkonna embleem. 1939. aastal oli Ida malevkonnas 314 liiget, olles arvukuselt maleva 18 iseseisva allüksuse hulgas 6. kohal.

27.06.1940 Kaitseliit likvideeriti okupatsioonivõimude käsul välja antud seadusega ja vara anti Eestimaa Kommunistlikule Parteile.

### Taasasutamine ja tegevus

**4. mail 1990** asutati veel iseseisvumata Eestis Kaitseliidu Lasnamäe rühm. Hiljem arenes sellest liikmete kasvades Ida kompanii, mis nimetati Ida malevkonnaks. Koosseisu kuulusid muuhulgas Pirita rühm, Lasnamäe rühm, lahingrühm, sisekaitserühm. Malevkonna tugikohaks sai Kaitseliidu tagalateenistuse territoorium Filtri teel. Pikaaegseks pealikuks oli vanemseersant Peeter Saadla. 

2003. aastal otsustati reformide käigus muuta alla 300-liikmelised malevkonnad kompaniideks. Alates 1. jaanuarist 2004 nimetati Ida malevkond Ida kompaniiks ja liideti ühtlasi koos Lõuna ja Põhja kompaniidega uue Ühendmalevkonna koosseisu. Ühendmalevkond ei hakanud aga piisavalt efektiivselt toimima ning lahutati liikmete initsiatiivil üldkoosoleku otsusega 2008. aastal territoriaalseteks üksikkompaniideks. Endise Ida malevkonna alale jäi seega Ida üksik-kompanii. 

23. juunil 2011 anti Ida üksik-kompaniile Jüriöö pargis üle lipp, mis on 1928. aasta Ida malevkonna lipu koopia.

Viited
------

1. ↑  Kaitseliidu Tallinna Malev. Tallinna maleva staabi väljaanne ja kirjastus. Tallinn, 1934.
2. ↑  Tõnu Märss. Tallinna maleva lähiajalugu Kasutatud 29. septembril 2010

Välislingid
-----------

* Kaitseliidu Tallinna Maleva Ida Üksik-kompanii koduleht
* Kaitseliidu Tallinna Maleva koduleht
* Kaitseliidu Tallinna Maleva mitteametlik koduleht
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib vürtsist; taime kohta vaata artiklit Aedkoriander; taimeperekonna kohta vaata artiklit Koriander (perekond)* |

---

**Koriander** on aedkoriandri (*Coriandrum sativum*) seemnetest saadav vürts, mida kasutatakse kulinaarias. 

Aedkoriandri seemned kuuluvad maailma vanimate teadaolevate vürtside hulka. Taime kasvatati juba 3500 aastat tagasi ja 1400 eKr on tõendeid selle kohta, et vanad kreeklased kasutasid seda ravimina. Roomlased kasutasid koriandriseemneid liha säilitamiseks.

Vanim teadaolev leid pärineb Iisraelist neoliitikumi savinõust, kust leiti aedkoriandri 15 kuivatatud laguvilja. Umbes pool liitrit koriandriseemneid leiti Tutanhamoni hauakambrist ning kuna aedkoriander looduslikult Egiptuses ei kasva, on seda peetud tõendiks aedkoriandri kultiveerimise kohta Vana-Egiptuses.

Koriandrit on mainitud Piiblis 2. Moosese raamatus 16:31: "Ja Iisraeli sugu pani temale nimeks manna, ja see oli kui koriandri seeme valge ja ta maik oli nõnda kui meekookide maik."

Terved või jahvatatud koriandriseemned sobivad paljude toitude maitsestamiseks, nagu kalale ja mereandidele, lihatoitudele, riisi- ja muna- ja kartulitoitudele, juustudele, marinaadidele, kookidele, küpsistele, piparkookidele. Koriandriseemned on ka tuntud maitseainesegude karripulbri ja garam masala koostises.

Viited
------

1. ↑  "Suur Piibel". Kirjastus osaühisus "Loodus", Tartu–Tallinn 1940

Välislingid
-----------

* Koriandrist ja temast saadud vürstist
**Eestkosteasutus** on institutsioon, mis teostab piiratud teovõimega isiku eestkostet. Eestis on eestkosteasutus kohalik omavalitsus: vallavalitsus, linnavalitsus või maavalitsus.

Eestis reguleerivad eestkosteasutuse tööd

* "Sotsiaalhoolekande seadus"
* "Tsiviilkohtumenetluse seadustik"

Institutsionaalset eestkostet püütakse rakendada võimalikult vähe, sest praktika on näidanud, et selline eestkoste kaldub muutuma formaalseks. Kuid institutsionaalne eestkoste leiab rakendamist, kui ei ole võimalik leida sobivat füüsilist isikut, kuna:

* eestkostetaval puuduvad lähisugulased (vanemad, õed/vennad vms);
* eestkostetava lähisugulased ei ole võimelised eestkostet teostama. Tavaliselt on see tingitud nende kehalisest või vaimsest tervislikust seisundist;
* lähisugulased ei ole nõus eestkostjaks hakkama.

Et eestkostetav saaks sisulist eestkostet eestkosteasutuse poolt, volitab eestkosteasutus mõne konkreetse ametniku eestkostetava eest vajalikke toiminguid sooritama. Selline olukord tekib näiteks siis, kui on allkirja andmise vajadus.

Viited
------

1. ↑  eRT. Sotsiaalhoolekande seadus
2. ↑  Tsiviilkohtumenetluse seadustik
Per Wieselgren
**Per Väino Wieselgren** (4. august 1900 Jönköping – 11. veebruar 1989 Eslöv) oli rootsi keele- ja kirjandusteadlane, onomastika uurija.

Ta tegutses aastail 1930–1941 Tartu Ülikoolis rootsi keele professorina. Üks tema põhilisi uurimisvaldkondi oli rootsi sugemetega eesti onomastika uurimine. Antud teemal on ta koostanud kaks monograafiat.

Wieselgren lahkus pärast Teist maailmasõda kodumaale – Rootsi, kus koostas mitmeid keeleteaduslikke ja ajaloolisi teadustöid ja -artikleid. Ta on Korp! Sakala vilistlane.

Per Wiselgren oli ajalehe Teataja esimene vastutav väljaandja aastail 1944–1945 ja Välis-Eesti vastutav väljaandja (*ansvarig utgivare*). Eesti Teaduslik Selts Rootsis Lõuna-Rootsi Osakonna auliige (1972).

Teosed
------

* *Ortnamn och bebyggelse i Estlands forna och hittillsvarande svenskbygder Ostharrien med Nargö*. Lund, 1951
* *Ormsö ortnamn och bebyggelsehistoria*. Lund, 1961
* *Vasarast haakristini. Eesti 1939–1941*. Rootsi keelest tõlkinud Maiu Elken, eessõna Jan Henrik Swahn (autori tütrepoeg). Kunst, Tallinn 2002

Artiklid
--------

* Vaimseid voolusid tänapäeva rootsi kirjanduses Looming nr 2/1936

Kirjandus
---------

* Paul Ariste, "Tartu ülikooli professor Per Wieselgren" – Keel ja Kirjandus 1988, nr 5, lk 289–291

Välislingid
-----------

* Janika Kronberg, "Rootslase raamat Eesti saatusaastatest" (raamatu "Vasarast haakristini" arvustus) (EPL-Arkaadia 13. 9. 2002)
**Kriton Alopekest** (kreeka Κρίτων Άλωπεκῆθεν), umbes 469 – 4. sajand eKr) oli Sokratese lähikondlane ja kauaaegne sõber, kes oli pärit Ateena eeslinnast Alopekest Atikas.

Kritoni kohta ei ole palju teada. Ta esineb tegelasena Platoni dialoogides "Phaidon", "Euthydemos" ja tema enda nime kandvas "Kritonis". Lisaks on teda nimetatud "Sokratese apoloogias". Kriton on Sokratese kaaslane ka Xenophoni teostes "Mälestusi Sokratesest" ja "Pidusöök". Diogenes Laertios on oma teoses "Väljapaistvate filosoofide eludest, õpetustest ja ütlustest" II raamatus pühendanud Kritonile lühikese peatüki.

Kriton oli ilmselt edukas loomakasvataja ja ilmselt ka põllumees, kes oli abiellunud kõrgest soost naisega ning tal oli vähemalt kaks poega, kellest tuntum on Sokratese õpilane ning Platoni dialoogide tegelane Kritobulos. Diogenes Laertios väidab, et Kritonil oli enam poegi, nimetades Hermogenese, Epigenese ja Ktesippose nimesid, lisades, et kõik nad olid Sokratese õpilased.

Kuigi Diogenes Laertios väidab, et Kriton oli filosoof ning omistab talle 17 dialoogi autorsuse, mis olevat tema eluajani ühes köites säilinud, siis uuemad teadlased peavad seesugust väidet ekslikuks, kuna sokraatilise dialoogi žanr kujunes välja Kritoni arvatavatest eluaastatest oluliselt hiljem.[*viide?*]

Viited
------

1. 1 2 3  Diogenes Laertios, "Väljapaistvate filosoofide eludest, õpetustest ja ütlustest" II raamat, lõik 121
2. ↑  Platon, "Euthydemos" 304c, 306e
3. ↑  Xenophon, "Mälestusi Sokratesest" II raamat, 9. peatükk, lõik 2
4. ↑  Platon, "Euthydemos" 291e
5. ↑  Platon, "Euthydemos" 306e
6. ↑  Platon, "Euthydemos" 306d
**Percival Lawrence Lowell** (13. märts 1855 – 12. november 1916) oli Ameerika Ühendriikide ärimees, kirjanik, matemaatik ja astronoom.

Pärast ülikooli lõpetamist reisis ta 1880. aastatel Kaug-Idas, elades Koreas ja Jaapanis. Ta kirjutas sel ajal mitu raamatut Jaapani kohaliku elu, psühholoogia ja käitumise kohta. Ameerika Ühendriikidesse naasis 1893. aastal.

Seejärel huvitus ta astronoomiast ja eriti Marsi uurimisest. Ta asutas Arizona osariiki Flagstaffi Lowelli observatooriumi ning uuris seal peamiselt Marssi ja Veenust. Lowell uskus, et Marsil on kanalid, ning populariseeris ideed, et Marsil on elu. See teooria lükati lõplikult ümber 1960. aastatel, kui Mariner 4 tõestas, et Marsil pole elu ega kanaleid. Viimased kümme aastat oma elust otsis ta planeeti X, mis pidavat asuma Neptuunist kaugemal. Planeeti X Lowell ei leidnud, kuid 1915. aastal pildistati observatooriumis Pluutot. Pluuto avastati ametlikult 1930. aastal.

Viited
------

1. ↑  "Percival Lowell Biography". *Space.com*. Vaadatud 7. detsember 2019.
2. ↑  "Percival Lowell's three early searches for Planet X". *Astronomy.com*. Vaadatud 7. detsember 2019.
**Korgitser** on tööriist korgiga suletud pudelite avamiseks.

Korgitser koosneb tavaliselt terava otsaga metallist heeliksist ja käepidemest, mille abil keeratakse heeliks korgi sisse ning kork tõmmatakse pudeli kaelast välja. Kaasaegsemad korgitserid kasutavad erinevaid hoobade süsteeme, et suurendada korgi välja tõmbamiseks rakendatavat jõudu. Korgitserid on vajalikud, sest kork ise on väike ja sile ning seda on raske haarata, eriti siis, kui see on täielikult pudelikaelas.

Korgitseri ajalugu
------------------

Korgitseri disain põhineb keerdus otsaga metallvardal, mida kasutati vanasti lasu ebaõnnestumisel musketist kuuli väljavõtmiseks. Korgitser pärineb tõenäoliselt Inglismaalt. Algselt kasutati seda õlle- ja siidripudelite avamiseks. Hiljem ka pudelites õhukindlalt laagerdatud veinide avamiseks.

Korgitseride tüübid
-------------------

* T-kujuline korgitser
* Tiibadega korgitser
* Sommeljee nuga
* Kahe metallharuga korgitser ("Ah-So")
* Paigaldatav korgitser
* Kangmehhanismiga korgitser
* Elektriline korgitser

* Tavaline T-kujuline korgitserTavaline T-kujuline korgitser
* Tiibadega korgitserTiibadega korgitser
* Sommeljee nugaSommeljee nuga
* Kahe metallharuga korgitserKahe metallharuga korgitser
* Laua külge paigaldatud korgitserLaua külge paigaldatud korgitser
* Kangmehhanismiga korgitserKangmehhanismiga korgitser

Lisaks võib korgitser olla ühe tööriistana integreeritud Šveitsi armee taskunoasse

Viited
------

1. ↑  *A Guide to Corkscrew Wine Openers*, vaadatud 18.02.2021
2. ↑   Brad Scriber, *Tools: Seven Twists in Corkscrew History*, vaadatud 20.05.2021
3. ↑  *Korgitser ehk punnivinn – mis see ikkagi on?*, vaadatud 20.05.2021
4. ↑  *Knowing all the tools of your Swiss army knife*, vaadatud 20.05.2021
**Joonatan Lõvisüda** (ka Joonatan Lõvi; rootsi keeles **Jonatan Lejonhjärta**) on peategelane Astrid Lindgreni raamatus "Vennad Lõvisüdamed". 
13-aastane Joonatan on perekonna vanem poeg. Tal on 9-aastane väikevend Karl Lõvisüda ja ema Sigrid, kes töötab õmblejana. Poiste isa nimi on Aksel, aga tema läks merele, kui Joonatan oli 6-aastane ja sestsaadik pole nad temast midagi kuulnud. Joonatan on ilus poiss, kellel on kuldselt kumavad juuksed ja säravad tumesinised silmad. Väike Karl jumaldab oma venda, kes on lahke, julge ja tugev, klassi parim õpilane ning teiste laste hulgas hinnatud sõber, kes neile alati kõiksugu huvitavaid asju välja mõtleb. Joonatan hoiab väga oma väikest haiget venda ja võib teda kuitahes kaua lõbustada talle voodiserval päevasündmustest rääkides. Kui Karl haigena raskelt köhis, tõusis Joonatan tihti öösiti üles, et talle meevett keeta.

Nangijaalas sai Joonatan endale üleni musta hobuse, kelle nimi oli Grim. Joonatanist saab Sofia parem käsi võitluses Tengili vastu ja ta ei karda mitte põrmugi. Talle meeldis juba kodus ümber riietuda, tehes haigele vennale teatrit. Ümbermaskeerumisoskus tuleb ennast Kibuvitsaorus varjates suuresti kasuks. Joonatan on hooliv ja tundlik, kuid sealjuures ratsionaalne ning võimeline oma emotsioone edukalt varjama. Pärast seda, kui Tengil külaväljakul ühe mehe tapab, näeb Karl teda nutmas – muidu ei teinud ta seda kunagi.
**Rain Vändre** (13. detsember 1966 Viljandi – 2. september 2010) oli eesti riigiametnik ja ettevõtja.

Ta on lõpetanud C. R. Jakobsoni nimelise Viljandi 1. Keskkooli. 1991. aastal lõpetas ta Tallinna Pedagoogilise Instituudi üldtehniliste distsipliinide ja tööõpetuse eriala. Aastatel 1997–2000 õppis ta Mainori Majanduskoolis ärijuhtimist, 2000. aastast Estonian Business Schoolis ärijuhtimise magistriõppes.

Ta oli OÜ Ristiisa R.T.A. ja OÜ Abeco Ehituskauba asutaja, aastatel 1997–2002 OÜ Abeco Ehituskauba juhataja.

Aastatel 2002–2010 oli ta Maaelu Edendamise Sihtasutuse juhatuse liige.

Ta oli 15. maist 2006 kuni 5. aprillini 2007 põllumajandusministeeriumi abiminister. Tema peamised vastutusvaldkonnad abiministrina olid kalamajanduse ja maaelu poliitika arendamine ja korraldamine.

Aastatel 1998–2006 oli ta Reformierakonna liige.

Isiklikku
---------

Ta oli abielus Riina Vändrega, abielust sündis poeg. Enne surma oli lahutatud, kuid heas läbisaamises eksabikaasaga.

Viited
------

1. ↑  "MES kinnitas uue juhatuse". Originaali arhiivikoopia seisuga 21. detsember 2016. Vaadatud 21. detsembril 2016.
2. ↑  "Põllumajandusministeeriumi abiministriks saab Rain Vändre. BNS, 11. mai 2006". Originaali arhiivikoopia seisuga 21. detsember 2016. Vaadatud 21. detsembril 2016.
3. ↑  X Riigikogu stenogramm. VII istungjärk. Kolmapäev, 17. mai 2006, kell 13:00

Välislingid
-----------

* Mehe matnud Riina Vändre: miks on saatus vahel nii julm? Kroonika, 15. mai 2011
* Haud Viljandi Metsakalmistul
Joonas Donskoi
**Joonas Donskoi** (sündinud 13. aprillil 1992 Raahes) on Soome jäähokimängija, kes mängib NHL-i klubis Seattle Kraken ründajana paremäärel.

Donskoi alustas karjääri hooajal 2009–10 Soome kõrgliiga klubis Oulun Kärpät.

2010. aastal valis Florida Panthers ta NHL-i *draft* '​is 99. valikuna.

Hooaegadel 2013–14 ja 2014–15 tuli ta klubiga Soome meistriks.

2015. aastal sõlmis ta lepingu San Jose Sharksiga. 2016. aastal jõuti Stanley karika finaali, kus kohtuti Pittsburgh Penguinsiga. Finaalsarja kolmandas mängus võitis Sharks lisaajal Donskoi väravast Penguinsi tulemusega 3:2, kuid kuue mängu kokkuvõttes jäädi Penguinsile alla tulemusega 2:4. 2017. aastal pikendas Donskoi Sharksiga lepingut veel kahe aasta võrra.

2019. aasta juulis liitus ta Colorado Avalanche'iga, kus ta mängis kaks hooaega. 2021. aasta juulis valis Seattle Kraken Donskoi NHL-i *Expansion Draft* '​is.

Soome jäähokikoondises osales Donskoi 2015. aasta maailmameistrivõistlustel.

Viited
------

1. ↑  Joonas Donskoi. eliteprospects.com. Vaadatud 21.11.2018
2. ↑  "Sharks Re-Sign Forward Joonas Donskoi". Sharks.nhl.com. 12.5.2017. Vaadatud 21.11.2018

Välislingid
-----------

* Joonas Donskoi NHL.com lehel
* Joonas Donskoi hockeydb.com lehel

| * v
* r
Seattle Kraken |
| --- |
| 
**Väravavahid**: Chris Driedger **·** Philipp Grubauer **·** Martin Jones |
| 
**Kaitsjad**: Will Borgen **·** Vince Dunn **·** Cale Fleury **·** Adam Larsson **·** Jamie Oleksiak **·** Justin Schultz **·** Carson Soucy |
| 
**Ründajad**: Matty Beniers **·** Oliver Bjorkstrand **·** André Burakovsky **·** Ryan Donato **·** Joonas Donskoi **·** Jordan Eberle **·** Morgan Geekie **·** Yanni Gourde **·** Jared McCann **·** Jaden Schwartz **·** Daniel Sprong **·** Brandon Tanev **·** Eeli Tolvanen **·** Alexander Wennberg **·** Shane Wright |
Rain Lõhmus 2012. aastal.
**Rain Lõhmus** (sündinud 30. detsembril 1966) on eesti ettevõtja ja pangandustegelane.

Ta on lõpetanud 1988. aastal Tallinna Polütehnilise Instituudi majandusteaduse erialal ja täiendanud end hiljem Ameerika Ühendriikides Harvardi ülikooli ärikoolis (Harvard Business School).

Karjääri alustas 1988. aastal konsultatsioonifirmas Mainor. 1989 kuulus Eesti Tööstuse Arengu Panga ehk Estexpanga asutajate hulka, 1991. aastal oli üks Hansapanga asutajatest.

Aastatel 1991–1999 töötas Lõhmus Hansapanga juhatuse aseesimehe ja Hansapank Marketsi direktorina, vastutades viimasel ametikohal panga valuutakaubanduse ja väärtpaberiäri eest. 

1999. aastal lõi interneti müügi portaali Osta.ee, millest on saanud Eesti suurim veebimüügiportaal, mida külastab üle 200 000 inimese nädalas.

1999. aastal lahkus Hansapangast ning asutas koos oma seniste kolleegide Andres Viisemanni ja Tõnis Haaveliga investeerimispanga, mis kandis algul nime LHV Direct ning on nüüd tuntud LHV Panga nime all. Lõhmus on alates panga asutamisest olnud selle nõukogu esimees.

2015. aastal asutas Rain Lõhmus koos Kaido Veske, Kristine Berzina ja Mindaugas Utkeviciusega erakapitalifondi Livonia Partners esimese fondi, mille varade maht ulatub 83 miljoni euroni. 2020. aastaks on Livonia Partners investeerinud kaheksasse ettevõttesse üle Baltikumi ja Soomes. 

Ta on olnud Hansapanga ja Saku Õlletehase üks omanikke. Ta on asutanud toitlustusettevõtteid (Võitlev Sõna) ning investeerinud mitmesse meediaprojekti, näiteks telekanalisse Seitse.

Tunnustus
---------

* 2001 – Eesti kõige trenditeadlikum mees
* 2011 – aasta ärimees
* 2016 – aasta ärimees
* 2017 – aasta kultuurisõber

Viited
------

1. ↑
2. ↑  Kaisa Gabral: "Aasta ärimees" Äripäev, 23. detsember 2016

Välislingid
-----------

* Kaisa Gabral "Lõhmus: Eesti riik tuleks uuesti üles ehitada" Äripäev, 23. detsember 2016
Dimitri Petratos (2009)
**Dimitrios Petratos** (sündinud 10. novembril 1992 Sydneys) on Austraalia jalgpallur. Ta mängib ründava poolkaitsjana Austraalia kõrgliiga klubis Western Sydney Wanderers.

Ta on suurema osa karjäärist veetnud Austraalia kõrgliiga klubides, kuid on mänginud ka Malaisias ja Lõuna-Koreas. Austraalia kõrgliigas on ta mänginud aastatel 2010–2012 Sydneys, 2013–2017 Brisbane Roaris ja 2017–2020 Newcastle Jetsis. Hooajal 2013–14 tuli ta Brisbane Roariga Austraalia kõrgliiga nii põhihooaja kui ka finaalseeria meistriks.

2020. aastal liitus ta Saudi Araabia kõrgliiga klubiga Al Wehda. 2021. aasta augustis naasis ta Austraalia kõrgliigasse, liitudes laenulepingu alusel 

Debüüdi Austraalia jalgpallikoondises tegi Petratos 24. märtsil 2018 sõprusmängus Norra vastu. Samal aastal kuulus ta Austraalia koondisse maailmameistrivõistlustel Venemaal.

Petratos on Kreeka päritolu. Ta on pärit jalgpallurite perekonnast ning tema neli õde-venda on samuti jalgpallurid.

Saavutused
----------

Brisbane Roar
* A-League'i põhihooaeg: 2013–14
* A-League'i finaalseeria: 2013–14

| * v
* r
Austraalia koondis  –  2018. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlused |
| --- |
| 

* 1 Ryan
* 2 Degenek
* 3 Meredith
* 4 Cahill
* 5 Milligan
* 6 Jurman
* 7 Leckie
* 8 Luongo
* 9 Juric
* 10 Kruse
* 11 Nabbout
* 12 Jones
* 13 Mooy
* 14 Maclaren
* 15 Jedinak (c)
* 16 Behich
* 17 Arzani
* 18 Vukovic
* 19 Risdon
* 20 Sainsbury
* 21 Petratos
* 22 Irvine
* 23 Rogic
* Treener: Van Marwijk

 | Austraalia |
Rainer Eppelmann (2008)
Rainer Eppelmann pärast Demokraatliku Alguse esimeheks valmist 1990. aastal
**Rainer Eppelmann** (sündinud 12. veebruaril 1943 Berliinis) on Saksa luterlik vaimulik, teoloog ja poliitik.

Rainer Eppelmanni isa oli puusepp ja ema õmblejanna. 1961. aasta augustis pidi ta seoses Berliini müüri ehitamisega gümnaasiumi pooleli jätma, kuna Johannes Kepleri Gümnaasium, kus ta õppis, asus Lääne-Berliinis. Esialgu töötas ta katusepanija abina. 1962–1965 õppis ta müürsepaks ja hiljem töötas käsitöölisena. 1964. aastal keeldus ta teenistusest Saksa DV Rahvaarmees, mille eest teda karistati 8-kuulise vanglakaristusega. 1969. aastal alustas Eppelmann õpinguid Berliini Jutlustajatekoolis Paulinum, mille ta lõpetas 1974. aastal.

1975. aastal ordineeriti Rainer Eppelmann vaimulikuks. Alates 1974. aastast töötas jutlustaja ja vaimulikuna Berliini Samariitlaste koguduses ja Friedrichshaini koguduses. Vaimulikuna osales Rainer Eppelmann inimõiguslusliikumises ja võttis osa opositsioonilisest tegevusest. 1980. aastatel püüdis Stasi teda kahel korral mõrvata, kuid atentaadid ebaõnnestusid.

1989. aasta oktoobris oli Rainer Eppelmann üks opositsioonilise partei Demokraatlik Algus (Demokratischer Aufbruch) asutajaid. 1990. aasta veebruaris sai ta portfellita ministriks Hans Modrowi valitsuses. 1990. aasta märtsis valiti ta Rahvakoja liikmeks ja aprillis Demokraatliku Alguse esimeheks. 1990. aasta 12. aprillist kuni 2. oktoobrini oli Rainer Eppelmann Saksa DV desarmeerimise- ja kaitseminister.

1990. aasta augustis ühines Demokraatlik Algus Saksamaa Kristlik-Demokraatliku Liiduga. 1990–2005 oli Rainer Eppelmann Saksamaa Kristlik-Demokraatliku Liidu esindajana Saksamaa Liidupäeva liige.

Alates 1998. aastast on ta SSÜP Diktatuuri Läbitöötamise Sihtasutuse eestseisuse esimees.

Viited
------

1. ↑  Manfred Agethen. Rainer Eppelmann : Pfarrer, Minister, Vorsitzender der CDA, Mitglied des Präsidiums der CDU \* 12. Feb. 1943 Berlin, evangelisch Konrad-Adenauer-Stiftung. Geschichte der CDU
2. ↑  Rainer Eppelmann : Vorsitzender, geboren am 12.02.1943 : Bürgerrechtler, Minister für Abrüstung und Verteidigung Bundesstiftung zur Aufarbeitung der SED-Diktatur
3. ↑  Sven Felix Kellerhoff. Ein Pfarrer als "Staatsfeind Nr. 1" der DDR Die Welt, 12. veebruar 2013
4. ↑  Rainer Eppelmann, riigivaenlane number üks Diplomaatia, nr. 133, 2014
5. ↑  Rainer Eppelmann geb. 1943 Lebendiges Museum Online
6. ↑  German Democratic Republic. Ministries, political parties, etc. rulers.org
7. ↑  Rainer Eppelmann DDR 1989/90
8. ↑  Manfred Agethen. Demokratischer Aufbruch (DA) Konrad-Adenauer-Stiftung. Geschichte der CDU
9. ↑  Rainer Eppelmann : Ministerbiografie deutsche-einheit-1990.de
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib Eesti külast, kääbikute kohta vaata artikleid Bilbo Paunaste ja Frodo Paunaste.* |

---

**Paunaste** on küla Harju maakonnas Kose vallas Kõue–Virla tee ääres.

Kuni 2013. aastani kuulus küla Kõue valda.

Küla territooriumile ulatub Laukesoo looduskaitseala.

Viited
------

1. ↑  Maa-amet, vaadatud 21.11.2020.
2. ↑  Eesti 2011. aasta rahvaloendus, vaadatud 14.07.2014.
3. ↑  Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.

Kose valla lippKose valla lipp
Kose valla asulad

**Alevikud:** Ardu | Habaja | Kose | Kose-Uuemõisa | Ravila   

**Külad:** Aela | Ahisilla | Alansi | Harmi | Kadja | Kanavere | Kantküla | Karla | Kata | Katsina | Kirivalla | Kiruvere | Kolu | Krei | Kuivajõe | Kukepala | Kõrvenurga | Kõue | Laane | Leistu | Liiva | Lutsu | Lööra | Marguse | Nutu | Nõmbra | Nõmmeri | Nõrava | Ojasoo | Oru | Pala | Palvere | Paunaste | Paunküla | Puusepa | Rava | Raveliku | Riidamäe | Rõõsa | Saarnakõrve | Sae | Saula | Silmsi | Sõmeru | Sääsküla | Tade | Tammiku | Triigi | Tuhala | Uueveski | Vahetüki | Vanamõisa | Vardja | Vilama | Virla | Viskla | Võlle | Äksi
**Tallinna Tehnikaülikooli elektroonika kateeder** (kuni 1989. aastani **Tallinna Polütehnilise Instituudi elektroonika kateeder**) oli Tallinna Tehnikaülikooli kateeder, mis asutati 1962. aastal. Kateeder moodustati teoreetilise ja üldelektrotehnika kateedri baasil. 

Elektroonikakateeder õpetas algul tööstuselektroonika eriala, hiljem elektroonika erialaga seotud aineid. Lõpetajatele anti elektroonikainseneri kutse.

Kateedri loomisel 1962. aastal sai selle esimeseks juhatajaks Paul Plakk. Seejärel olid kateedri juhatajad Otto Pikkov (1968–1978), Uljas Tamm (1978–1983), Enn Velmre (1983–1988) ja Mart Min (1988–1992). 

1985. aastal liideti elektroonikakateedriga mõõtesüsteemide uurimislabor. 

Kateedri põhjal moodustati 1992. aastal TTÜ-s toimunud reformide käigus elektroonikainstituut.

Elektroonika õppekava
---------------------

Elektroonika õppekava oli elektroonikainseneride koolitamise õppekava.

Elektroonikainseneride koolitamist alustati TPIs (TTÜs) 1960. aastate alguses peamiselt selle jaoks loodud elektroonikakateedris (hilisem elektroonikainstituut). Õppekava nimi oli algul Tööstuselektroonika (NSV Liidu üleliiduline õppekava 0612). Nimetus viitab elektroonika tööstuslike rakenduste käsitlemise ülekaalukale osale selles õppekavas. Eraldi spetsialiseerumine oli pooljuhtseadiste tehnoloogia, mille puhul erialane õpe toimus peamiselt Keemiateaduskonnas. 

1974. aastal mindi üle uuele elektroonika õppekavale ja järgmisest aastast alates kahekordistati üliõpilaste iga-aastast vastuvõttu (50 üliõpilase peale). Ka see kuni 1992. aastani kasutusel olnud õppekava oli NSV Liidu üleliidulise õppekava (0612) ajakohastatud versioon. Individuaalse õppekava alusel oli võimalik kitsam spetsialiseerumine, näiteks meditsiinielektroonika alal.

Alates 1992. aastast kehtestati uus TTÜ Elektroonikainstituudis koostatud Elektroonika õppekava. Õppeainete osas arvestati selles üldiselt kehtestatud õppeainete jaotamist alusõppe-, põhiõppe- ja erialaaineteks. Peamiselt erialaste õppeainete osas tekkis üliõpilastel võimalus valida õppeaineid nii, et saavutada oma väljaõppes enda jaoks parim erialane spetsialiseerumine.

Hiljem jaotati õppekava bakalaureuseõppe (nominaalselt neli aastat kestev) ja magistriõppe (nominaalselt kaks aastat kestev) kavadeks.

Algselt nelja-aastasest bakalaureuseõppe kavast sai varsti kolmeaastane õppekava, mistõttu tehti selles õppekavas küllalt suuri muutusi. Summaarne õppeaeg bakalaureuse- ja magistriõppes sai uuesti võrdseks viie aastaga, nagu see oli olnud varemgi.

Elektroonika õppekava järgedeks olid "Elektroonika ja biomeditsiinitehnika" ning selle järel "Elektroonika ja bioonika" õppekava.

2015. aastast on selle õppekava nimetus bakalaureuseõppes "Elektroonika ja telekommunikatsioon" ja magistriõppes "Elektroonika ja kommunikatsioon".

Viited
------

1. ↑  *Tallinna Polütehniline Instituut 1936-1986*. Tallinn: Valgus. 1986. Lk 319.

Välislingid
-----------

* Elektroonikainstituudist (kronoloogia)
**Dimitri Matiesen** (sündinud **Dimitri Matvejev**; 9. juuni 1908 Sindi – 21. märts 2009 Lidingö, Rootsi) oli Eesti ja Rootsi ettevõtja ja kaupmees. 

Dimitri Matiesen töötas 1930. aastatel Tallinnas Toompeal Kohtu tänav 12 ehk Tiesenhauseni majas asunud ning tema onule Paul Matiesenile ja šveitslasele Arnold Lüscherile kuulunud Luscher & Matieseni veinitehases. 

Dimitri Matiesen õppis Saksamaal tuntud õunamahlatootja Baumanni juures värske õunamahla tootmist ning juhtis seejärel ettevõttes mahla tootmist ja turundamist. 

Teise maailmasõja keerises põgenes Matiesen Eestist. 1944. aastal jõudis ta Rootsi, kus lõpetas Stockholmi Tehnika Instituudi keemiainsenerina. 1951. aastal lõi Matiesen Mariefredis mahlatootmise ettevõtte, mille müüs hiljem maha Kooperativa Förbundetile. Seejärel asutas ta uue mahlatootmisettevõtte Hälsosaft. Selle ettevõtte müüs Matiesen maha 1972. aastal, kuid jäi veel kaheksaks aastaks firma konsultandiks. 2014. aastal valmis Dimitri Matieseni elust dokumentaalfilm "Mahlakuningas" (režissöör Keiti Väliste, stsenarist Mari Tamm).

Viited
------

1. ↑  Dokumentaalfilm "Mahlakuningas" Vimeo. Vaadatud 15.05.2022.
**Paunküla aardeleiud** on kaks aardeleidu (**I leid** ja **II leid**) Harju maakonnast Kuusalu vallast Paunkülast.

Need kaks aardeleidu pärinevad endise Piirsalu asundustalu põllumaalt, mida kohalikud kutsuvad Kõrtsimäe põlluks. 

I leid tuli välja 1956 ja II leid osaliselt 1959 ja teine osa sellest 1961. I ja II leiu vahemaa on 60 m. 

Esimene aardeleid leiti 1956. aastal põllu äestamisel ja selleks oli peentest hõbetraatidest punutud kee, mille lülide vahel olid rõngakeseks nende küljes rippuva 10 Araabia mündiga. Viimased mündid pärinevad 10. sajandist, kuid kee tervikuna on mõnevõrra hilisem. 

II leid (1959 ja 1961) sisaldas muu hulgas 4 rinnalehte, 3 kaelavõru katket, ühte granuleeritud hõbehelmest, 107 hõbemünti, millel oli kand ja mida seetõttu sai kanda kaelakee küljes ripatsitena. Müntide hulgas on peale Araabia müntide 1 Sassaniidi, 11 Bütsantsi, 2 Saksa ja 1 anglosaksi münt. II leid peideti maa sisse tõenäoliselt 12. sajandil.

Viited
------

1. 1 2 3 4 5 6  Paunküla aardeleiud veebiportaalis eestigiid.ee (vaadatud 26.09.2015)

Välislingid
-----------

* Paunküla aardeleiud veebiportaalis eestigiid.ee
**Käntu-Kastja hoiuala** on Natura 2000 võrgustikku kuuluv kaitseala, mis asub Lääne-Eesti madaliku keskosas Kasari jõe keskjooksu naabruses. Halduslikult jääb kaitseala Lääne-Nigula, Lääneranna ja Märjamaa valla territooriumile. 

Pindala on 3212 hektarit. Keskkonnaregistri andmetel on hoiuala pindala Läänemaal 2166,8 ha ja Raplamaal 760,4 ha. Natura-alade pindala on Keskkonnaregistri andmetel 3125,9 ha.

Kaitseala hõlmab Käntu sood, Keskküla raba servaalasid, Kasari jõe äärseid niitusid ning Kastja küla naabruses olevaid metsi.

Kaitse eesmärk
--------------

### Läänemaal

Käntu-Kastja hoiuala kaitse-eesmärk on elupaigatüüpide – jõgede ja ojade, niiskuslembeste kõrgrohustute, lamminiitude, aas-rebasesaba ja ürt-punanupuga niitude, lubjarikkal mullal kuivade niitude, puisniitude, rabade, siirde- ja õõtsiksoode, puiskarjamaade, soostuvate ja soo-lehtmetsade kaitse ning liikide ja elupaikade kaitse. Liigid, kelle elupaiku kaitstakse, on järgmised: saarmas (*Lutra lutra*), võldas (*Cottus gobio*), jõesilm (*Lampetra fluviatilis*), paksukojaline jõekarp (*Unio crassus*), suur-konnakotkas (*Aquila clanga*), laanepüü (*Bonasa bonasia*), rukkirääk (*Crex crex*), teder (*Tetrao tetrix*), metsis (*Tetrao urogallus*) ja kiivitaja (*Vanellus vanellus*).

### Raplamaal

Käntu-Kastja hoiuala kaitse-eesmärk on elupaigatüüpide – jõgede ja ojade, lubjavaesel mullal liigirikaste niitude, rabade, siirde- ja õõtsiksoode, vanade loodusmetsade, puiskarjamaade, soostuvate ja soo-lehtmetsade, siirdesoo- ja rabametsade ning liikide – saarma (*Lutra lutra*), hariliku võldase (*Cottus gobio*), jõesilmu (*Lampetra fluviatilis*) ja paksukojalise jõekarbi (*Unio crassus*) elupaikade kaitse.

Käntu-Kastja hoiuala keskkonnaregistri koodid on KLO2000257 (Läänemaa) ja KLO2000182 (Raplamaa).

Viited
------

1. ↑  Käntu-Kastja hoiuala (Läänemaa osa) keskkonnaportaalis
2. ↑  Käntu-Kastja hoiuala (Raplamaa osa) keskkonnaportaalis
3. ↑  Käntu-Kastja (Natura) linnuala keskkonnaportaalis
4. ↑  Käntu-Kastja (Natura) loodusala keskkonnaportaalis

Välislingid
-----------

Riigiaktid
* Vabariigi Valitsuse 28. veebruari 2006. a määruse nr 59 "Hoiualade kaitse alla võtmine Lääne maakonnas" muutmine
* Hoiualade kaitse alla võtmine Rapla maakonnas
* Käntu-Kastja hoiuala territooriumi määramine Riigi teatajas (Raplamaa)
* Käntu-Kastja hoiuala territooriumi määramine Riigi teatajas (Läänemaa)

Keskkonnaregister
* Käntu-Kastja hoiuala (Läänemaa osa) keskkonnaportaalis
* Käntu-Kastja hoiuala (Raplamaa osa) keskkonnaportaalis
* Käntu-Kastja (Natura) linnuala keskkonnaportaalis
* Käntu-Kastja (Natura) loodusala keskkonnaportaalis

EELIS
* Käntu-Kastja hoiuala (Läänemaa) Eesti looduse infosüsteemis
* Käntu-Kastja hoiuala (Raplamaa) Eesti looduse infosüsteemis
* Käntu-Kastja (Natura) linnuala Eesti looduse infosüsteemis
* Käntu-Kastja (Natura) loodusala Eesti looduse infosüsteemis

Muud
* Käntu-Kastja hoiuala (Läänemaa) ülemaailmses andmebaasis Protected Planet
* Käntu-Kastja hoiuala (Raplamaa) ülemaailmses andmebaasis Protected Planet
* Käntu-Kastja Euroopa Keskkonnaameti andmebaasis EUNIS
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib saest; Riho Sibula albumi kohta vaata artiklit Kahemehesaag (album)* |

---

Kahemehesaag Mihkli Talumuuseumis
**Kahemehesaag** ehk **suursaag** on saag, mida kasutati eelkõige puude langetamiseks ning tükeldamiseks, palkide ristisaagimiseks ja seinapalkidel nurgatappide lõikamiseks.

Seda saagi nimetati ka *põikpuusaag* (Saaremaal ja Hiiumaal), *kärpsaag* (Saaremaal ja Edela-Eestis), *plokksaag* ja *nurgasaag* (palkide nurkamisel).

Saag koosneb saelehest ja selle kummassegi otsa kinnitatud käepidemest. Esialgu olid saed sirge hammasvööga, 19. sajandil hakati kasutama ka kumera servaga saelehti.

Laudu saeti palkidest samuti kahe mehe jaoks mõeldud saega ehk veidi erineva lauasaega.

Ajaloost
--------

Euroopas oli suursaag puusepatöödel tuntud 15. sajandist, varasemad teated selle sae Baltimaadel kasutamisest on pärit 17. sajandi keskelt. Senise aegaviitva ja puitu raiskava kirvetehnika asemel hakati metsatöödel suursaagi kasutama alles 18. sajandi teises pooles. Eesti talurahva hulgas sai kahemehesaag mõisate ja linnade vahendusel üldiseks 19. sajandi keskpaiku.

Vaata ka
--------

* Käsisaag
* Lauasaag
* Lintsaag
* Nurgasaag ehk järkamissaag
* Põõnasaag
* Raamsaag
* Tapisaag ehk roogsaag
* Tikksaag
* Vibusaag
* Vineerisaag
* Vukssaag

Viited
------

1. ↑  Murdekaart. (vaadatud 20.09.2022.)
2. ↑  Eesti etnograafia sõnaraamat. Koostanud Arvi Ränk, toimetanud Õie Ränk. Tallinn 1995. Lk 185
3. ↑  Eesti rahvakultuuri leksikon (3. trükk). 2007. Koostanud ja toimetanud Ants Viires. Eesti Entsüklopeediakirjastus. 2007. Lk 286

Kirjandus
---------

* Ants Viires. "Eesti rahvapärane puutööndus", Ilo, Tallinn 2006. ISBN 9985-57-794-9

Välislingid
-----------

* Kahemehesaag]. Eesti Põllumajandusmuuseum.
* Kahemehesaag. Virumaa Teataja, 28. juuli 2018.
Imre Lakatos
**Imre Lakatos** (9. november 1922 Debrecen – 2. veebruar 1974 London) oli teadusfilosoof.

Looming ja vaated
-----------------

### Demarkatsiooniprobleem

Imre Lakatos leidis, et Popperi demarkatsioonikriteerium, mis tugineb falsifitseeritavusele, on "üpris hämmastav. Teooria võib [Popperi järgi] olla teaduslik isegi juhul, kui tema kasuks ei ole põrmugi tõendeid, ja võib olla pseudoteaduslik isegi juhul, kui kõik kättesaadavad tõendid on tema poolt.".

Lakatosi (1970, 1974a, 1974b, 1981) enda kriteerium, mida ta nimetas sofistikeeritud (metodoloogiliseks) falsifikatsionismiks, ei käi eraldi võetud teooria või hüpoteesi kohta, vaid kogu uurimisprogrammi kohta, milles teooriad järjest vahetavad üksteist välja. Progresseeruvas uurimisprogrammis teevad uued teooriad üllatavaid ennustusi, mis leiavad kinnitust; degenereeruvas uurimisprogrammis luuakse teooriaid ainult tuntud faktide seletuseks. Kui uurimisprogramm ei rahulda miinimumnõuet, et igal uuel teoorial on suurem empiiriline sisu kui eelmisel, siis ta on pseudoteaduslik.

Publikatsioonid
---------------

* Falsification and the Methodology of Research program. – Imre Lakatos, Alan Musgrave (toim). *Criticism and the Growth of Knowledge*, Cambridge: Cambridge University Press 1970, lk 91–197.
* Imre Lakatos (1974a). Popper on Demarcation and Induction. – P. A. Schilpp. *The Philosophy of Karl Popper*. *The Library of Living Philosophers*, kd xiv, raamat i, La Salle: Open Court 1974, lk 241–273.
* Imre Lakatos (1974b). Science and pseudoscience. – *Conceptus, 1974, 8, lk 5–9.*
* Imre Lakatos. Science and pseudoscience. – S. Brown jt (toim). *Conceptions of Inquiry: A Reader London: Methuen*, 1981, lk 114–121.

Teosed eesti keeles
-------------------

* Lakatos, Imre 1991. Teadus ja pseudoteadus. (Tõlkinud Georg Allik.) *Akadeemia* (2): 258–268.

Viited
------

1. ↑  Lakatos 1981:117.
**Denõss Viktorovõtš Oliinõk** (ukraina keeles Денис Вікторович Олійник; sündinud 16. juunil 1987 Zaporižžjas) on Ukraina jalgpallur, kes mängib vasaku äärepoolikuna Ukraina kõrgliigaklubis Poltava Vorskla.

Ta alustas klubikarjääri Kiievi Dinamos.

Aastatel 2009–2011 mängis ta Ukraina kõrgliigaklubis Harkivi Metalist ja 2011–2014 Dnipropetrovski Dnipros. Hooajal 2010/11 tegi Oliinõk oma edukaima hooaja Ukraina kõrgliigas, kui lõi 12 väravat.

Aastatel 2014–2016 mängis ta Hollandi kõrgliigaklubis SBV Vitesse.

2016. aasta augustis sõlmis ta lepingu Saksamaa kõrgliigaklubiga Darmstadt 98. Hooajal 2016/17 pääses Oliinõk Saksamaa kõrgliigas väljakule vaid neljas mängus ja kõigis neis vahetusest. Ainsa värava lõi ta 20. septembril 2016, kui viigistas teisel lisaminutil Hoffenheimi vastu.

Hooajal 2017/18 mängis Oliinõk Ukraina esiliigaklubides Tšernihivi Desna ja Harkivi Helios.

2018. aasta juulis liitus ta Soome kõrgliigaklubiga Seinäjoki JK.

2022. aasta suvel naasis ta Ukraina kõrgliigasse, liitudes Poltava Vorsklaga.

Ukraina jalgpallikoondises mängis aastatel 2010–2015 kokku 12 korda.

Viited
------

1. 1 2   (vaadatud 7.7.2022)
2. ↑   (vaadatud 7.7.2022)
3. ↑  "Oleinik verstärkt die Lilien-Offensive". *kicker Online*. 9. august 2016. Vaadatud 9. augustil 2016.
4. ↑  "Flora eurovastase ukrainlasest ründaja naaseb kodumaale: „Näitan kaasmaalastele, et ma ei karda!"". sport.delfi.ee. 9.7.2022. Vaadatud 14.7.2022
5. ↑   (vaadatud 7.7.2022)