Film "L'Hotel électrique" aastast 1908, režissöör Segundo de Chomón
Louise Brooksi kadunud filmi "The American Venus" säilinud värvitest aastast 1926
Kahe sekundi katsefilm, lavastatud Roundhay Gardeni poolt, filmitud Louis Le Prince poolt 14. oktoobril 1888 Roundhays West Yorkshire'is.
Inglismaa on üldiselt tuntud kui kõige varasem elava liikumise pildiga.
aastal 1878 Leland Stanfordi sponsorluse all pildistas Eadweard Muybridge kiiresti liikuvat hobust Occidenti, kasutades selle 12 seeriat stereoskoopilist kaamerat.
Esimene edukas katse leidis aset 11. juunil Palo Alto farmis Californias ajakirjanduse kohalolekul.

Kaamerad olid paigaldatud paralleelselt hobuste jooksu rajaga ja kõik kaamera luugid olid kontrollitavad liikuva nööriga,mis pääsesid liikumakoos hobuste kapjadega.
Seal oli 21 osa et jäädvustada hobuste jooksu.
See teeb umbes 1000 pilti sekundis.

Chicagos 1893 aastal maailma näitusel pidas Muybridge mitu loengut loomade teaduse edasiliikumisest loomaaretuse hallis,mis oli spetsiaalselt ehitatud "Midway Plaisance" näituse alustalaks.
Ta kasutas enda loomaperiskoope, et näidata oma liikuvaid pilte maksvale publikule, valmistades
sellest hallist kõige esimese komertsiaalse teatri.

William Kennedy,Laurie Dickson,pealik insener koos Edison Laboratories´iga tunnustasid koos leiutisega igapäevast vormi tselluloidi riba koostise
piltide jadaga, alus fotografeerimise meetodist ja projekteerimist liikuvateks piltideks.

Tselluloidi plokid olid peenikeselt tükeldatud, siis paigaldatud kuumutatud plaatide surve alla.peale seda nad olid kaetud fotosensitiivse želatiin-emulsiooniga. 

1893 Chicagos maailma laadal tutvustas Thomas Edison rahvale kahte leiutist mis olid arendatud eelnevast innovatsioonist:
kinetograaf,esimene praktiline liikuvate piltide kaamera, ja kinetoskoop.
Viimane oli kabinet mis jätkas eelnevad Dicksoni celluloidi filmi
(varustatud elektri mootoriga)oli tagant süüdatud iidse lambiga ja nähtav läbi magnetiseeritud läätsede.
Spektor näitas läbi silma teost.
Kinetoskoobi külalistetuba oli varustatud viiekümne-jala filmi väljavõtetega mis valmistatud Dicksoni poolt Edisonis "black maria" stuudios.
Need jadad salvestati maalähedaste osadena (just nagu Fred Otti avastus 1894 a.) sama hästi kui huvitavad liigutused nagu akrobaadid, muusikahallide loojad ja boksi demonstratrioonid.
Kinetoskoobi salongid peagi levisid Euroopasse. Edison, kuidas tahes, kunagi ei tahtnud anda neid vahendeid teisele poole Atlandi ookeani, kuni nad
mõistsid nii suurepäraselt eelnevaid eksperimente innovatsioone Suurbritanniast ja Euroopast.
See võimaldas imitatsioone edasi arendada, just nagu kaamera kavandati briti elektriku ja teadlase instrumendi valmistaja Robert W. Pauli ja tema toapartneri Birt Acresi poolt.

Paul sai idee näidatavatest piltidest grupi vaatajate vahendusel. 
Rohkem justkui üksikud vaatajad ja leiutatud sai filmi projektor, mis andis oma esimese
vaatamise 1895 aastal. Umbes samal ajal Prantsusmaal Auguste ja Louis Lumière leiutasid kinesgraafi, kaasas kantav, kolm ühes võimalusega: kaamera,printer ja projektor.
1895 aastal hilja Pariisis, isa Antonio Lumiere alustas projekteeritud filmide koostamist enne kui publik seda näeb, algab üldine vestlus keskmise projektsiooni kohta.
Kiiresti tuli Euroopas kogu projekteerijad oma töödega nagu töölised lahkuvad Lumieri tööstusest ja koomikud vignetist nagu Sprinkler Sprinkled
isegi Edison oli algselt ükskõikne projekti suhtes,liitus trendiga Vitaskoobiga vähem kui kuus kuud. Esimene rahva liikuvfilm euroopas esitati Berliinis Max ja Emil Skladanowsky poolt, kes projekteerisid enda aparaati "bioskoop" välguvaba sisetrepiga konstruktsioon.
1. november kuni 31. novembrini 1895. 
Kuni hilismaini 1895 oli Lauste USA-s oma eidoskoobiga, mille ta avastas Lathami pere pärast.
Esimene avalik esitamine filmis üldse toimus tänu Jean Aimele "Acme"Le Roy, prantsuse fotograafile.

Tolle aja filme nähti põhiliselt ajutistes poe eesruumides ja liikuvate väljapanekutena või vaatustena varietee-, estraadietendustes.
Film võis olla alla minuti pikk ja võis tavaliselt endast kujutada vaid 1 stseeni, tõeline või lavastatud, igapäevaelust, avalik sündmus, spordisündmus või slapstick. Filmis oli vähe kinolikku tehnikat, vähe oli monteerimist ja tavaliselt puudus ka kaamera liikumine ja igavad, näitlejalikud (ebaehtsad) kompositsioonid. 
Kuid realistlikult liikuvate fotode uudsus oli piisav liikuvate piltide tööstusele kiire areng enne sajandi lõppu, nii riikides/maades kui maailmas.