recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Ryan Fredericks (2017)
**Ryan Marlowe Fredericks** (sündinud 10. oktoobril 1992 Londonis) on Inglismaa jalgpallur, kes mängib kaitsjana Premier League'i klubis West Ham United.

2009. aastal liitus ta Tottenham Hotspuri noorteakadeemiaga. Debüüdi klubi põhimeeskonnas tegi ta 25. augustil 2011 UEFA Euroopa Liiga kvalifikatsioonimängus Heart of Midlothiani vastu. Tottenham Hotspuri meeskonnas ta liigas kordagi väljakule ei pääsenud. Hooajal 2012–13 oli ta laenul Inglismaa tugevuselt kolmanda liiga klubis Brentford, 2013–14 Inglismaa esiliiga klubis Millwall ja 2014–15 Inglismaa esiliigas Middlesbrough.

2015. aasta augustis sõlmis ta kolmeaastase lepingu Inglismaa esiliiga klubiga Bristol City, kuid ta lahkus sealt juba pärast nelja liigamängu. 31. augustil 2015 sõlmis ta kolmeaastase lepingu teise esiliiga klubiga, Fulham. Ta mängis Fulhami põhikoosseisus kokku kolmel hooajal. Hooajal 2017–18 valiti ta Inglismaa esiliiga hooaja sümboolsesse koosseisu.

2018. aasta juunis liitus ta West Ham Unitediga.

Välislingid
-----------

 Ryan Fredericks – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
* Profiil West Ham Unitedi kodulehel
Ryan Hartman 2016. aasta AHL-i tähtede mängul
**Ryan Hartman** (sündinud 20. septembril 1994 Hilton Head Islandis Lõuna-Carolinas) on USA jäähokimängija, kes mängib NHL-i klubis Minnesota Wild ründajana paremäärel.

Aastatel 2012–2014 mängis ta Ontario Hockey League'i klubis Plymouth Whalers.

2013. aastal valis Chicago Blackhawks ta NHL-i *draft* '​is 30. valikuna. 2013. aasta novembris sõlmis ta Blackhawksiga kolmeaastase lepingu. Hooajal 2013–14 debüteeris ta American Hockey League'is (AHL) Blackhawksi noorteklubis Rockford IceHogs, kus mängis ka suurema osa kahest järgmisest hooajast. 2016. aastal osales ta AHL-i tähtede mängul. NHL-is debüteeris ta 13. veebruaril 2015 mängus New Jersey Devilsi vastu. Hartman sai sellega esimeseks Lõuna-Carolina osariigis sündinud jäähokimängijaks, kes on NHL-is mänginud. Blackhawksi põhikoosseisu murdis ta hooajal 2016–17. Esimese värava lõi ta NHL-is 12. oktoobril 2016 mängus St. Louis Bluesi vastu. Esimese kübaratriki tegi ta NHL-is 8. jaanuaril 2017 mängus Nashville Predatorsi vastu.

2018. aasta veebruaris kaubeldi ta Nashville Predatorsisse ja sealt 2019. aasta veebruaris edasi Philadelphia Flyersisse, kus mängis vaid hooaja 2018–19 lõpuni.

2019. aasta juulis sõlmis ta kaheaastase lepingu Minnesota Wildiga. 2021. aasta aprillis pikendas ta klubiga lepingut kahe aasta võrra.

2012. aastal tuli Hartman USA kuni 18-aastaste koondisega omavanuste maailmameistriks ja 2014. aastal USA kuni 20-aastaste koondisega juunioride maailmameistriks.

Viited
------

1. ↑  "Best NHL Player From Each U.S. State". thehockeywriters.com. 21.5.2021. Vaadatud 25.10.2021
2. ↑  "Ryan Hartman signs two-year deal with Minnesota". CBS Sports. 1.7.2019. Vaadatud 25.10.2021

Välislingid
-----------

* Ryan Hartman NHL.com lehel
* Ryan Hartman hockeydb.com lehel

| * v
* r
Minnesota Wild |
| --- |
| 
**Väravavahid**: Marc-André Fleury **·** Filip Gustavsson |
| 
**Kaitsjad**: Calen Addison **·** Jonas Brodin **·** Matt Dumba **·** Alex Goligoski **·** John Klingberg **·** Jon Merrill **·** Jacob Middleton **·** Jared Spurgeon |
| 
**Ründajad**: Matthew Boldy **·** Connor Dewar **·** Brandon Duhaime **·** Joel Eriksson Ek **·** Marcus Foligno **·** Frédérick Gaudreau **·** Ryan Hartman **·** Marcus Johansson **·** Kirill Kaprizov **·** Gustav Nyquist **·** Ryan Reaves **·** Mason Shaw **·** Sam Steel **·** Oskar Sundqvist **·** Mats Zuccarello |
Jakob Michael Reinhold Lenz
**Jakob Michael Reinhold Lenz** (23. jaanuar 1751 Cesvaine – 4. juuni 1792 Moskva) oli baltisaksa päritolu saksa kirjanik, tormi ja tungi rühmituse juhtfiguure.

Lenz sündis pietistliku pastori peres ning õppis Tartu ja Königsbergi ülikoolis teoloogiat. 1771 katkestas õpingud ja läks vastu isa tahtmist Friedrich Georgi ja Ernst Nikolaus von Kleisti teenrina Strasbourgi. Seal võttis ta osa ühingu Société de philosophie et de belles lettres tegevusest. Seal tutvus ta Johann Wolfgang von Goethega. Aprillis 1776 läks ta Goethe juurde Weimarisse, kuid detsembris pidi tüli tõttu lahkuma. 1779 läks ta Riiga, hiljem töötas koduõpetajana Tartus, Peterburis ja Moskvas.

Isiklikku
---------

Tema isa Christian David Lenz oli Dzērbene ja Drusti (Cēsise kreisis) koguduste õpetaja, hiljem Cesvaine koguduse õpetaja, veel hiljem Tartu Jaani koguduse ülemõpetaja ja lõpuks Liivimaa kindralsuperintendent. Vanaisa Michael Ewald Neoknapp oli Vastseliina Katariina koguduse õpetaja ja vend Friedrich David Lenz oli Tarvastu- ja Tartu Jaani koguduse õpetaja ning Tartu Ülikooli esimene akadeemiline eesti ja soome keele lektor. Õemees Johann Christian Friedrich Moritz oli Rõngu Mihkli koguduse õpetaja, Riia Jakobi koguduse abiõpetaja (olles samal ajal Riia lütseumi rektor) ja Tarvastu Peetri koguduse õpetaja.

Teoseid
-------

* "Die Landplagen", värsseepos, 1769
* "Der Hofmeister, oder Vorteile der Privaterziehung. Eine Komödie", näidend, 1774
* "Der neue Menoza", näidend, 1774
* "Anmerkungen übers Theater", essee, 1774
* "Meinungen eines Laien, den Geistlichen zugeeignet", 1775
* "Pandaemonium Germanicum", näidend, loodud 1775, avaldatud 1819
* "Die Soldaten. Eine Komödie", näidend, 1776
* "Die Freunde machen den Philosophen", näidend 1776
* "Zerbin oder Die neuere Philosophie", novell, 1776
* "Der Landprediger", jutustus, 1777
* "Der Waldbruder", lõpetamata romaan, avaldatud 1882
**Jakob Palk** (28. märts 1908 Halinga, Pärnumaa – 15. detsember 1991 Abja-Paluoja, Viljandimaa) oli eesti puuviljandusteadlane ja sordiaretaja.

Elulugu
-------

Jakob Palk oli talupidaja poeg.

Lõpetas 1927 Vana-Vigala Põllunduskooli, 1930 Jäneda Põllutöökeskkooli, 1944 Kehtna Aianduse Instituudi, põllumajanduskandidaat (1963, EMMI), väitekiri "Õuna- ja ploomipuu pookealused Eesti NSV-s". Oli 1931–1936 Eesti Seemnevilja Ühisuse Jõgeva ja Luunja seemnekasvandustes aedvilja seemnekasvanduse abijuhataja ja aastast 1938 juhataja. 1936–1938 puukoolipraktikal Lätis ja Saksamaal. 1944–1945 Riikliku Seemnevilja Trusti agronoom, 1945–1964 EMMI Polli katsebaasi teadur, 1964–1972 vanemteadur.

Teadustöö
---------

Uurinud viljapuude agrotehnikat, aretanud õunapuu vegetatiivaluseid (E53, E56, E75 jt, kokku 10 alusetüüpi). Avaldanud töid viljapuude pookealustest, võrakujundamisest ja agrotehnikast. Nõukogude Eesti preemia (1967, kollektiivis). Üle 80 teadustrükisse, sh mitu monograafiat.

Teoseid
-------

* Puuvilja- ja marjaaia rajamine. Tallinn, 1949
* Puuvilja- ja marjaaedade rajamise ning hooldamise agrotehnika (kaasautorid J. Parksepp, A. Toomel, A. Siimon). Tallinn, 1953
* Eesti NSV-s sobivad viljapuude pookalused. Tallinn, 1964
* Viljapuude pookimine. Tallinn, 1980
* Viljapuude paljundamine.Tallinn, 1984
* Ploomi- ja kirsipuude kasvatamine. Tallinn, 1984
* Õuna- ja pirnipuude kasvatamine. Seemned, pookealused, istikud. Tallinn, 1987

Viited
------

1. 1 2 3 4  Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide

Kirjandus
---------

* Eesti entsüklopeedia 14, 354
* Eesti aianduse biograafiline leksikon. Tallinn, 1998, 99
* Sotsialistlik Põllumajandus (1968) 9, 426
* Eesti Maaviljeluse Instituut 1946–2006. Saku, 2006, 64–65
* Kask, K. Puuviljandusteadlane Jakob Palk. // Aiandus. Mesindus (1989) 5
* *Eesti teaduse biograafiline leksikon.* 3. köide: *N–Sap* TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013

Välislingid
-----------

* "Jakob Palk 100" Sakala, 1. aprill 2008

 *Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.*
**Tarbijahinnaindeks** (lühend **THI**) on indeks, mis iseloomustab tarbekaupade ja tasuliste teenuste hindade muutust.

Metoodika
---------

Tarbijahinnaindeksi kaalusüsteemi ning arvutuste aluseks olevaid baashindu ajakohastab Statistikaamet igal aastal alates 2001. aastast. Jooksval aastal (t) on tarbijahinnaindeksi arvutuste aluseks olevateks baashindadeks eelmise aasta (t-1) detsembri hinnad. Arvutused tehakse baasil eelmise aasta detsember = 100. Kaalusüsteem vastab elanikkonna eelmise aasta keskmisele kulutuste struktuurile. Võimaldamaks võrdlusi varasemate perioodidega jätkatakse tarbijahinnaindeksi avaldamist baasil 1997 = 100. Ühendavaks kuuks on eelmise aasta detsember. Kulutuste grupeerimise aluseks on rahvusvaheline klassifikaator COICOP(Classification of Individual Consumption by Purpose). Kaupade ja teenuste hindu registreeritakse iga kuu kümnes Eesti linnas. Vaatlusperiood on nädal, kuhu jääb 15. kuupäev.

Välislingid
-----------

* Statistika andmebaas
* Tarbijahinnaindeksi kalkulaator
* Lisainfo
South Tarawa asukoht
Tarawa South
**South Tarawa** (kiribati ja inglise keeles **Teinainano Urban Council** või **TUC**) on ametlik Kiribati Vabariigi pealinn. Linn asub Tarawa atollil. **Teinainano** tähendab "masti alumine osa", mis viitab atolli purjelaevaga sarnasele kujule. Geograafilised koordinaadid on 1°19' N 172°58' E.

South Tarawa rahvaarv oli 2020. aastal 63 439 (2005. aastal 40 311 inimest).

South Tarawa koosseisu kuulub neli omavalitsust, kus asuvad erinevad riigiasutused ja peamised ettevõtted. Need omavalitsused on: Betio, Bairiki, Bonriki, Bikenibeu (nad kõik asuvad samanimelistel saartel).

Kõige lõunapoolsemas **Betio omavalitsuses** asub riigi peamine sadam, atolli peamine elektrijaam, mitu riigiasutust, Mereinstituut (The Maritime Training Institute) jm.

**Bairiki omavalitsuses** asuvad Presidendi residents, Riigikogu (Ambo saarel), mitu ministeeriumi, Kiribati Riigikohus, postkontor ja linnaturg.

**Bonriki omavalitsuses** asub South Tarawa suurim 60-kohaline hotell, Haridusministeerium, Õpetajate seminar (The Teachers Training College), riiklik haigla.

**Bikenibeu omavalitsuses** asub lennujaam ja Keskkonnaministeerium.

Bonriki ühendavad Betioga palju tamme.

Mõnikord nimetatakse Kiribati pealinnaks Bairiki, kus varem asusid Presidendi residents ja Riigikogu.

Bairiki
-------

**Bairiki** on küla ja saar ning nad on praegu South Tarawa osa. Varem oli ta ise Valitsuse asukoht ja niimoodi Kiribati pealinn. Külas asub üks kolmest Kiribati postkontorist. 

**Bairiki saar** on Tarawa Atolli kõige lõunapoolsem saar. Umbes 9 saart Kiribati territooriumil on suuremad kui Bairiki.
**Kõhukilbised** (ladina *scuta ventralia*, *ventralia*; *gastrostege*, ainsuses *scutum ventrale*) on paljudel soomuselistel keha kõhupoolt katva naha soomused.

Kõhukilbised võivad olenevalt liigist olla erineva kuju ning suurusega, seetõttu kasutatakse neid ka soomuseliste teaduslikul süstematiseerimisel.

Anaalkilbist ei loeta kõhukilbiste hulka.

Kõhukilbiste loendamine
-----------------------

Kõhukilbiste loendamisel võetakse esimeseks kõhukilbiseks see kilbis, mis külgneb mõlemal pool madalaima seljasoomuse reaga - selle leidmiseks tuleks jälgida piki kaela kulgevaid seljasoomuste ridu kuni need läevad lahku kõhukilbistest. Kõhusoomuste loendamine peaks lõppema kloaagiavaeesse ehk pärakueesse kilbise ees.

Madudel
-------

Madudel paiknevad kõhukilbised, kaela ja kloaagiavause vahel, kere all kõhu ja kohati külgede peal. Kõhukilbiseid kasutatakse maoliste klassifikatsioonil.

Viited
------

1. ↑  Gastrostege, Veebiversioon (vaadatud 20.01.2014) (*inglise keeles*)
2. ↑  "Euroopa kahepaiksed ja roomajad", Nicholas Arnold, Eesti Entsüklopeediakirjastus, 2004, lk 196

*Selles artiklis on kasutatud ingliskeelset artiklit en:Ventral scales seisuga 20.01.2014.*
**Mädajärv** (ka **Vana-Võidu Mädajärv**) on looduslik järv Sakala kõrgustiku põhjaosas, Viljandi maakonnas Viljandi vallas Vana-Võidu ja Taari külas.

Järve pindala on 3 ha, pikkus 800 m, suurim laius 90 m ja kõrgus merepinnast 41 m. Järv asub Sakala kõrgustiku põhjaosa piiriks olevad Tänassilma ürgorus. Järv on edela-kirdesuunaline ja sellest voolab läbi Tänassilma jõgi.. Piki järve kulgeb Vana-Võidu ja Taari küla piir, järve kaguservas asub kaitsealune Kivistiku metsapark. Järv kuulub Ida-Eesti vesikonda ja Võrtsjärve alamvesikonda. Järv on avalikult kasutatav veekogu.

Vaata ka
--------

* Tänassilma jõgi
* Tänassilma-Viljandi-Raudna org
* Kivistiku metsapark
* Rutsniku Mädajärv

Viited
------

1. 1 2 3 4  Mädajärv keskkonnaportaalis (vaadatud 26.04.2017)
2. ↑  Mädajärv Eesti looduse infosüsteemis (vaadatud 26.04.2017)
3. ↑  Kivistiku metsapark Eesti looduse infosüsteemis (vaadatud 26.04.2017)

Välislingid
-----------

* Mädajärv Eesti looduse infosüsteemis
* Mädajärv keskkonnaportaalis
Kalmistule viiva puiestee kirdeserv.  
Foto: Robert Treufeldt, 25. juuli 2015
Kalmistu värav.  
Foto: Robert Treufeldt, 25. juuli 2015
Hauatähis kalmistul.  
Foto: Robert Treufeldt, 25. juuli 2015
**Vana-Vändra mõisa kalmistu** on kalmistu Vändra kihelkonnas Pärnumaal, praeguse haldusjaotuse järgi Vändra alevis Pärnu maakonnas.

Ajalugu
-------

Kalmistu rajasid Vändra mõisa tollased omanikud Ditmarid millalgi 1830. aastatel. Kui Vändra mõis jagati aastatel 1844–1854 Uue- ja Vana-Vändra mõisaks, säilis see edaspidi Vana-Vändra mõisa kalmistuna. 

Esimene matus kalmistul toimus 1837. aastal. Hiljem on kalmistule maetud lahkunuid ka Kruedeneride ja Tiesenhausenite suguvõsast. Viimane teadaolev matus toimus 1934. aastal. Kalmistule on kokku maetud 32 lahkunut.

Kohaliku Nõukogude võimu algatusel püüti 1960. aastatel kalmistut hävitada. Osa hauatähiseid hävitati, kalmistule tehti kõlakoda, tantsuplats ja istepingid. Kohanimena püüti juurutada *Noorteparki* või *Kureparki*. Need uusehitised lammutati 1977. aastal.

Kalmistu on 2008. aastast riiklik ajaloomälestis.

Kirjeldus
---------

Kalmistu jääb Vana-Vändra mõisa südamest linnulennult umbes 600 meetri kaugusele kagusse. Kalmistu on ümbritsetud maakivimüüriga, mis on üsna lagunenud. Säilinud on värava graniitpostid ja sepisvärava vasakpoolne leht. Kalmistuni viib vanalt maanteelt puiestee, millest on alles ainult idapoolne osa.

Kalmistu kabel
--------------

Kalmistul paiknes ka matusekabel, mis on täielikult hävinenud.

Kalmistule maetuid
------------------

* 1837 – Woldemar Adolph von Ditmar (8. september (vkj 28. august) 1770 – 4. veebruar (vkj 23. jaanuar) 1837)
* 1852 – Caroline Johanna von Ditmar (sündinud von Kruedener; 11. august (vkj 31. juuli) 1768 – 16. märts (vkj 4. märts) 1852), tema abikaasa

Vaata ka
--------

* Vändra vana kalmistu

Viited
------

1. ↑  Ketlin Sirge. "Eesti mõisakalmistud". // Magistritöö Tartu Ülikooli usuteaduskonna võrdleva usuteaduse õppetoolis. Tartu 2013. Leht 68
2. ↑  Hiie Piirsalu. "Vändra. Kildudest kokku kogutud". 2018. Lk 12–13

Kirjandus
---------

* Taavi Pae. Eesti kalmistute kujunemine ja paiknemise seaduspärasused. // Magistritöö Tartu Ülikooli Geograafia Instituudis. Tartu 2002
* Valdo Praust. "Mõisakalmistud". – Pärnumaa mõisad. Tänapäev. Tallinn 2009. Lk 68
* Valdo Praust. "Vana-Vändra mõis (*Alt-Fennern*)". – Pärnumaa mõisad. Tänapäev. Tallinn 2009. Lk 229 ja 231
* Alo Särg. "Vana-Vändra (*Alt-Fennern*)". – Pärnumaa mõisad ja mõisnikud. Argo. Tallinn 2011. Lk 107–109
* Hiie Piirsalu. "Vändra. Kildudest kokku kogutud". 2018. Lk 12–13

Välislingid
-----------

* Vana-Vändra mõisa kalmistu kultuurimälestiste riiklikus registris Muuda Vikiandmetes
* Ketlin Sirge. "Eesti mõisakalmistud". // Magistritöö Tartu Ülikooli usuteaduskonna võrdleva usuteaduse õppetoolis. Tartu 2013
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib etnosest; bosnialasteks võidakse nimetada ka Bosnia ja Hertsegoviina elanikke* |

---

Bosnialaste diasporaa
**Bosnialased** (omanimetus bosnia keeles *bošnjak*, pl *bošnjaci* [bošnjatsi]) on üldnimetus lõunaslaavi päritolu etnilisele rühmale, kes elab peamiselt Bosnias ja Hertsegoviinas, kuid pisemate rühmadena ka teistes Balkani riikides, peamiselt Serbias, Montenegros ja Horvaatias. 

Bosnialasi iseloomustab eelkõige nende ajalooline seotus Bosnia piirkonnaga, islami usk (alates 15. ja 16. sajandist) ning ühine kultuur ja keel. 

Sageli nimetatakse bosnialasi ka Bosnia muslimiteks, kuid see nimetus on etnilise kuuluvuse määratlemisel rahvusvahelises kasutuses üha vähem levinud, sest see näitab pigem usulist kuuluvust kui rahvust.

Viited
------

1. ↑  CIA (2012). "The World Factbook: Bosnia and Herzegovina" (inglise keeles). www.cia.gov. Originaali arhiivikoopia seisuga 15.03.2018. Vaadatud 13.06.2012.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: tundmatu keel (link)
**GlaxoSmithKline** (**GSK**) on 2000. aastal ettevõtete Glaxo Wellcome ja SmithKline Beecham ühinemisel rajatud hargmaine Briti farmaatsiaettevõte.

2021. aasta augustis andis ettevõte teada edust uue koroonavaktsiini loomisel.

Viited
------

1. 1 2  "Full year and fourth quarter 2020" (PDF) (inglise). GlaxoSmithKline. Vaadatud 4. veebruaril 2021.
2. ↑  "Key Facts" (inglise). GlaxoSmithKline. Vaadatud 25. veebruaril 2021.
3. ↑  "GlaxoSmithKline on the Forbes Top Multinational Performers List". *Forbes* (inglise). Vaadatud 11. detsembril 2017.
4. ↑  Rhys Blakely (17. august 2021, 14:00). "GlaxoSmithKline announces good lab results for new Covid vaccine" (inglise). The Times. Vaadatud 17. augustil 2021.

Suurbritannia
Londoni börsi indeksi FTSE 100 ettevõtted

3i
– Admiral Group
– Anglo American
– Antofagasta
– Ashtead Group
– Associated British Foods
– AstraZeneca
– Auto Trader Group
– Aviva
– BAE Systems
– BHP
– BP
– Barclays
– Barratt Developments
– Berkeley Group Holdings
– British American Tobacco
– British Land
– BT Group
– Bunzl
– Burberry
– Carnival
– Centrica
– Coca-Cola HBC
– Compass Group
– CRH
– Croda International
– DCC
– Diageo
– Direct Line Group
– easyJet
– Evraz
– Experian
– Ferguson
– Fresnillo
– GlaxoSmithKline
– Glencore
– Halma
– Hargreaves Lansdown
– Hikma Pharmaceuticals
– Hiscox
– HSBC
– Imperial Brands
– Informa
– InterContinental Hotels Group
– International Airlines Group
– Intertek
– ITV
– Johnson Matthey
– Just Eat
– Kingfisher
– Land Securities
– Legal & General
– Lloyds Banking Group
– London Stock Exchange Group
– Marks & Spencer
– Melrose Industries
– Micro Focus International
– Mondi
– Morrisons
– National Grid
– Next
– NMC Health
– Ocado
– Paddy Power Betfair
– Pearson
– Persimmon
– Phoenix Group
– Prudential
– Royal Bank of Scotland
– Reckitt Benckiser
– RELX
– Rentokil Initial
– Rightmove
– Rio Tinto Group
– Rolls-Royce
– Royal Dutch Shell
– RSA Insurance Group
– Sage Group
– J Sainsbury
– Schroders
– Scottish Mortgage Investment Trust
– Segro
– Severn Trent
– Smith, D.S.
– Smith & Nephew
– Smiths Group
– Smurfit Kappa
– Spirax-Sarco Engineering
– SSE
– Standard Chartered
– Standard Life Aberdeen
– St. James's Place
– Taylor Wimpey
– Tesco
– TUI
– Unilever
– United Utilities
– Vodafone
– Whitbread
– WPP

(19. aprill 2019)
**Luulik Kokamägi** (15. aprill 1921 Pärnu – 25. juuni 1986 Tallinn) oli eesti maalikunstnik.

Elukäik
-------

Sündis õpetaja perekonnas. Õppis 1935–1939 Valga reaalkoolis ning astus 1939 Tallinna Riigi Kõrgemasse Kunstikooli. 1940–1942 õppis Valga Gümnaasiumis. Mobiliseeriti 1944 Punaarmeesse, kus oli 1946. aastani. Astus 1947 Tartu Riiklikku Kunstiinstituuti ja lõpetas 1953 Tallinnas Eesti NSV Riikliku Kunstiinstituudi. 

Tegutses 1946 Valgas Säde teatri dekoraatorina, 1953–1957 Tallinnas Kunstitoodete Kombinaadi dekooriateljees, seejärel tegutses vabakunstnikuna. 1979–1980 oli ERKI-s maaliõppejõud.

Looming
-------

Luulik Kokamägi kujunemine hinnatud portreemaalijaks toimus juba 1950. aastate keskel, varsti pärast ERKI lõpetamist. Tema varasemad portreed on  väheldase formaadiga, mõneti vanameisterlikult tumedapoolses, peenetundeliselt nüansseeritud gammas. 1950-ndate lõpul muutus tema õhulisemaks, ekspressiivsemaks, koloriit helenes. Ta maalis vanu ja noori, maainimesi ja kultuuritegelasi, kusjuures eriti  õnnestusid tal naiste ja laste portreed. Tema „Utra Mari" (1954, Tartu Kunstimuuseum), „ Baleriin Ülle Ulla" (1956, Eesti Teatri- ja Muusikamuuseum), „Kunstiteadlane Inge Teder" (1957), „Näitleja Inna Taarna" (1961, mõlemad Eesti Kunstimuuseum) kuuluvad  tolleaegse portreekunsti paremikku.

Kokamägi korduvalt portreteerinud oma abikaasat, kunstnik Imbi Lindu ning maalinud võluvaid portreesid oma lastest Ilost, Epust ja Juhost. Mõttelise punkti Luulik Kokamäe tööle pani grupiportree „Jaanipäeva paiku" (1982), milles kunstnik kujutab kogu oma peret suvise maastiku taustal.

Tunnustus
---------

* 1981 Konrad Mäe preemia

Isiklikku
---------

Oli abielus maalikunstnik Imbi Lindiga. Tema tütred on maalikunstnik Epp Maria Kokamägi ning metallikunstnik Ilo Kokamägi.

Viited
------

1. 1 2  Luulik Kokamägi maalinäituse „Rauge õhtu" pressiteade, Eduard Vilde muuseumi Kastellaanimaja galerii pressiteade, 02.04.1918

Kirjandus
---------

* EKABL

Välislingid
-----------

* Luulik Kokamägi looming Eesti Kunstimuuseumi Digitaalkogus
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib luuast; luude kohta vaadake artiklit Luu* |

---

Kaseluud
Riisiluud kühvliga
**Luud** on maapinnalt või põrandalt prahi pühkimiseks mõeldud tööriist.
Luudasid valmistatakse puuokstest, riisivartest, tugevate rohttaimede kõrtest või lehtedest jms.

Kaseluua ehitus
---------------

Klassikaline kaseluud valmistatakse noore kase okstest. Luuaoksad lõigatakse kevadel enne puude lehteminekut noorematelt kaskedelt ning oksad ei tohi enne luua valmistamist ära kuivada. Luud valmistatakse oksi üksteise vastu surudes nii, et oksa käharam pool jääb luua südamiku poole, vajaduse korral kärbitakse väljaturritavat räsus oksa, siis võetakse järgmine oks ja surutakse punti. Et luuakand ei muutuks liiga jämedaks, lõigatakse luuaoksal tüve poolt üks külg ära. Kui luud on piisavalt suur, seotakse luuakand kahe või kolme vitsast tehtud luuavõruga (ka traadiga) punti, väljaulatuvad oksad raiutakse ühepikkuseks ning valmis luud viiakse varjulisse kohta kuivama. Enne luua kasutuselevõttu luud varrestatakse ja luuaoksi leotatakse vees luuaraagude elastsuse taastamiseks.

Luuavars on tavaliselt 4–6 sentimeetri jämedune ja kuni pooleteise meetri pikkune ümar puulatt, mis on luuapoolset otsast 20–30 sentimeetri ulatuses teravaks tahutud, et see siseneks varrestamisel paremini luuakanda. Luuavarre tagumine ots on vestetud ümaraks, et luuavart oleks mugavam käes hoida.

Luudade tüübid
--------------

Kaseluud on ümarluud. Riisivartest ja rohttaimedest valmistatud luuad on üldiselt lehvikluuad.

Kaseluudasid kasutatakse üldiselt varrestatult, riisiluudadel on enam levinud riisivartest moodustatud käepide (luuavars). Rohttaimedest valmistatakse nii pika varrega luudasid kui ka (varreta) käsiluudasid.

Nüüdisajal valmistatakse õues kasutatavad luuad plastist, kuna need on vastupidavamad.

Muruluud sarnaneb rohkem reha kui traditsioonilise luuaga.

Nõiad luudadel
--------------

On usutud, et nõiad sõidavad kaksiratsi varrega luua seljas, eriti Blocksbergi mäel käies.

J. Rowlingu Harry Potteri teemalistes teostes mängivad võlurid ja nõiad luudadel lennates lendluudpalli.

Vaata ka
--------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Tsitaadid Vikitsitaatides: **Luud** |

* Kululuud
**Luule** on eesti naisenimi. Selle esitas Mats Tõnisson oma kalendris ja uuesti Oskar Kallas 1910. aastal.

1. jaanuari 2018 seisuga oli Eestis eesnimi Luule 1205 naisel. Luule on Eestis populaarsuselt 157. naisenimi. Kõige populaarsem on eesnimi Luule vanuserühmas 80–84, kus neid on 10 000 elaniku kohta 43,20 ning Hiiu maakonnas, kus neid on 10 000 elaniku kohta 17,75. Luule on keskmiselt 70 aasta vanune (mediaanvanus on 71). 

2023. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis eesnimi Luule 1030 naisel. Luule on populaarsuselt 187. naisenimi.

Lätis oli 2021. aasta 30. juuni seisuga eesnimi Luule 1 inimesel.

Nime kandjaid
-------------

* Luule Aasnõmm
* Luule Allika
* Luule Epner
* Luule Komissarov
* Luule Kormašova
* Luule Käis
* Luule Laanet
* Luule Liivaku
* Luule Maar
* Luule Paljasmaa
* Luule Pavelson
* Luule Põder
* Luule Saat
* Luule Sakkeus
* Luule Žavoronok
* Luule Tull
* Luule Viilma

Viited
------

1. ↑  Edgar Rajandi "Raamat nimedest", Tammerraamat 2011, lk 113
2. ↑  "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 8. august 2020. Vaadatud 3. augustil 2018.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
3. ↑
4. ↑  Personvārdu datu bāze
**Proosula** (ladina keeles *prosula*, deminutiiv sõnast *prosa* 'tekst') on keskaja muusikas kasutatud troobitüüp, mille puhul uut muusikalist materjali ei lisandu, lisatakse vaid tekst. Näide sellest on uue teksti loomine melismi meloodiale gregooriuse laulus.

### Sõnavara

Sama tähendust võivad kanda keskaegsetes tekstides ka sõnad *prosa* (mis tähendab ka sekventsilaadselt muusikaosa kordavat tekstilist laiendust või siis sekventsi ennast), *verba* ja *versus* (mis võib tähendada ka nii uut muusikalist materjali kui ka uut teksti sisaldavat troopi, samuti psalmi üht rida). Keskajal puudus taotluslik ühtsus terminites, nimetus võis varieeruda vastavalt sellele, millise laulu juurde troop oli loodud.

Vorm
----

Proosula loodi sageli rangelt süllaabilises stiilis, nii et igale noodile melismis vastas üks silp. Reeglina jälgis troobi looja hoolikalt gregooriuse meloodia joonist, fraseerimist ja artikulatsiooni, et *prosula* teksti fraasid sobiks meloodiafraasidega ja rõhulised silbid langeks sobivatele nootidele. Sõnade algused ja lõpud tekstis langevad sageli kokku melismi neumade algus- ja lõpunootidega.

Esinemine
---------

Proosulaid on loodud nii missa kui *officium*'i laulude jaoks ja missa puhul nii ordinaariumi kui propriumi osades. Kõige tuntumad proosulad on Kyrie-troobid, näiteks Tuotilole omistatud "Kyrie, fons bonitatis...". Kuid 10. ja 11. sajandi käsikirjades tuleb Kyrie-troopidest märksa arvukamalt ette ofertooriumi *versus*'te, eriti aga alleluia'de melismidele kirjutatud proosulaid.

Vaata ka
--------

* Sekvents

Viited
------

1. ↑  E. Jõks. Proosast värsini ja tagasi – pühalaulu apoloogia. EELK Usuteaduse Instituudi toimetised = Publications of the EELC Institute of Theology, nr 26, detsember 2017
2. ↑
3. 1 2
4. ↑

Välislingid
-----------

* III tooni *Kyrie* koos *prosula*-troobiga *Fons bonitatis* Santo Domingo de Silose munkade esituses, troobi tekst kommentaaris
**Ülo Pihlak** (20. august 1940 Türi – 14. august 2013) oli eesti majandusgeograaf.

Ta lõpetas 1958 Tallinna 2. Keskkooli, 1963 Tartu Riikliku Ülikooli geograafiaosakonna. Töötas aastast 1963 Riiklikus Projekteerimise Instituudis (RPI) "Eesti Projekt", oli 1967–1972 Tallinna Polütehnilise Instituudi majandusteaduskonnas vanemõpetajaks, 1972–1978 Eesti NSV TA Majanduse Instituudi nooremteadur, 1978–1981 Eesti NSV Ministrite Nõukogu Riiklikus Plaanikomitees perspektiivplaneerimise osakonnas peaspetsialistiks, 1981–1991 RPI "Eesti Projekt" teadussektori juhataja, aastast 1992 Tallinna Linnavalitsuse linnaarengu osakonna juhataja, 1997–2002 Statistikaameti rahvaloenduse teenistuse metodoloogia sektori peaspetsialistiks.

Ülo Pihlak suri 14. augustil 2013 ja ta maeti 24. augustil 2013 Metsakalmistule.

Isiklikku
---------

Ta oli Oskar Pihlaku ja Irma Truupõllu poeg ning Ilmar Pihlaku vend.

Teadustöö
---------

Uurimisvaldkond: Eesti linnade arenguprobleemid. Osalenud linnade üld- ja detailplaanide koostamisel, k.a "Tallinna arengukava aastateks 1994–1997". ENE ja EE kaasautor. Eesti Geograafia Seltsi liige. Mõnikümmend teadustrükist, arvukalt aimeartikleid; ilukirjanduslik-mälestuslik "Valitud teosed" (Tallinn, 2000).

Viited
------

1. 1 2 3 4  Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide
2. ↑  Postimees 19. august 2013 lk. 18 (surmakuulutused)
3. ↑

Teoseid
-------

* О проблемах развития города Кохтла-Ярве (kaasautor S. Nõmmik). // TÜ Toim 227 (1969)
* Tööstus ja linn (kaasautor R. Ehrlich). // Tallinna arengu probleeme. Tallinn, 1978
* Korteriprobleemi lahendamise võimalustest ja ehitatavate korterite struktuurist (kaasautor). // Ehitus ja arhitektuur (1987) 2
* Tallinna kasvaa
* miten asuntorakentaminen reagoi ajan muutoksiin. // Kunnalistekniikka (1991) 2
* Asuntotuotanto Eestissa. // Kunnalistekniikka (1993) 1.

Kirjandus
---------

* *Eesti teaduse biograafiline leksikon.* 3. köide: *N–Sap* TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013

 *Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.*
**Volhovi lade** on keskordoviitsiumi ladestiku regionaalne kronostratigraafiline üksus (lade). Varasemates käsitlustes on ladet nimetatud *Toila lademeks* ja siis on seda käsitletud alamordoviitsiumi ladestiku lademena. Seda hakkas esimesena eristama Percy E. Raymond aastal 1916. Lademe stratotüüp jäi määratlemata, nime on see saanud Volhovi jõe järgi. Hiljem on lademe stratotüübiks valitud Babino külas asuv kivimurd.

Volhovi lademe all lamab alamordoviitsiumi ladestiku Billingeni lade ja sellel lasub Kunda lade. Lademe vanus on 467,5...471,8 miljonit aastat. Koos Billingeni, Hunnebergi ja Kunda lademega kuuluvad nad Ölandi ladestiku Ontika alamladestikku. Üleilmses standardis vastab sellele Dapingi lade. Lademes eristatakse Langevoja alamladet, Vääna alamladet ja Saka alamladet.

Litostratigraafiliselt vastavad sellele Põhja- ja Kesk-Eestis Toila kihistu Kalvi, Künnapõhja, Lahepera, Tõlinõmme ja Saka kihistikud, ning Sillaoru kihistu Pada kihistik. Lõuna-Eestis vastab sellele aga Kriukai kihistu. Lade on esindatud üle kogu Eesti, selle kivimid puuduvad vaid Padiselt üle Hiiumaa keskosa edelasse suunduvas vööndis. Rootsi Siljani meteoriidikraatris esindab seda punast värvi Lanna lubjakivi. Leedus eristatakse lademes peale Kriukai kihistu veel Spalviškiai kihistut, Gaidė kihistut, Mjadeli kihistut ja Medeikiai kihistut.

Lademe paksus Eestis on 1–22 m. Lade on paksem Eesti idaosas ja õhem lääneosas.

Lademe avamus on Põhja-Eesti klindi allosas.

Lade paljandub näiteks Väike-Pakril, Leetses, Keila-Joal ja Osmussaarel. Osmussaarel ja selle ümbruskonnas on lademes, nagu ka Billingeni lademe kivimites ohtralt klastilisi daike, mida täidavad Kunda lademe hilisema tekkega kivimid.

Lademe kivimkoosseisus on palju rohelist glaukoniitlubjakivi. Lademesse kuulub ka varem kõrge glaukoniidisisalduse tõttu glaukoniitlubjakiviks peetud lubjakivi, lademe keskosas on mergli kiht.. Läti aladel sisaldavad Volhovi lademe kivimid kohati ka naftat.

Viited
------

1. 1 2 3 4  EE 12. köide, 2003: 679.
2. ↑  Stratigraafia terminoloogia
3. ↑  Dmitrovskaya, Yu. E. *The lower Paleozoic of the Moscow Syneclise*, Moskva, 1991.
4. ↑  Suuroja, K. 1997. Eesti aluspõhja geoloogiline kaart mõõtkavas 1:400 000. Seletuskiri.
5. ↑  Ordovician of the Siljan District, Sweden Jan Ove R. Ebbestad& Anette E.S. Högström
6. 1 2  ENE 8. köide, 1976: 466.
7. ↑  Puura, V.; Tuuling, I. (1988). Geology of the Early Ordovician clastic dikes of Osmussaar. Proceedings of the Academy of Sciences of the Estonian SSR, 37 (1), 1−9.
8. ↑   (vaadatud 16.02.2013)
9. ↑  VALSTS ĢEOLOĢIJAS DIENESTS LATVIJAS ĢEOLOĢISKĀKARTE MĒROGS 1:500 000

Ordoviitsiumi regionaalsed lademed Eestis

Pakerordi  **·** 
Varangu **·** 
Hunnebergi **·** 
Billingeni **·** 
Volhovi **·** 
Kunda **·** 
Aseri **·** 
Lasnamäe **·** 
Uhaku **·** 
Kukruse **·** 
Haljala **·** 
Keila **·** 
Oandu **·** 
Rakvere **·** 
Nabala **·** 
Vormsi **·** 
Pirgu **·** 
Porkuni  

vanemad lademed  nooremad lademed
**Volkswagen Scirocco** on väike sportauto, mida tootis Volkswagen kahe põlvkonna vältel 1974–1992 ning mille kolmandat põlvkonda aastatel 2008 kuni 2017.

Esimene põlvkond (1974)
-----------------------

1970. aastate alguses kavandasid Volkswagen ja Porsche ühisprojekti Project 425 Volkswagen Karmann Ghia järeltulija jaoks, lisaks soovis Porsche välja vahetada oma mudeli 914. Alanud naftakriisi tõttu otsustas Volkswagen projektist loobuda ja selle asemel arendas välja Golfi põhjal Scirocco, mille esmaesitlus toimus 1973. aastal Genfi autonäitusel. Vaatamata sellele, et auto kasutas Volkswagen Golfi tehnikat ja Volkswageni A1 platvormi, siis disainer Giorgetto Giugiaro kujundas Scrirocco Golfist oluliselt sportlikumaks. Mudel oli müügi poolest edukas. 

* 
* 
*

Teine põlvkond (1981)
---------------------

Teise põlvkonna kujustas Volkswageni disainimeeskond Herbert Schäferi eestvedamisel ja vaatamata oluliselt muudetud disainile, jäi endiselt kasutusele Volkswageni A1 platvorm. Auto esmaesitlus toimus 1981. aasta Genfi autonäitusel. 

Sciroccot toodeti 1992. aastani ning Scirocco vahetas välja järk-järgust algselt kõrgemasse klassi mõeldud **Volkswagen Corrado**, mis oli tootmises alates 1988. aastast ning mis kasutas juba uuemat A2 platvormi. Corrado oli tootmises 1995. aastani. 

* 
* 
*

Kolmas põlvkond (2008)
----------------------

Scirocco nimi võeti uuesti kasutusele 2008. aastal kui hakati tootma kolmanda põlvkonna Sciroccot. Uus Scirocco baseerus VW Golfi 5. põlvkonna mudelil ja kasutas PQ35 platvormi. 

Scirocco tootmine lõppes 2017. aastal ning järeltulijat 3. põlvkonna Sciroccole ei valmistatud. 

* 
* 
*

Viited
------

1. ↑  Uriostegui, Fernando. "The History of the Mk1 Scirocco".
2. ↑  "A VW Scirocco Is the Discerning Driver's Golf". 25. jaanuar 2017.
**Aktsiakapital** (inglise keeles *share capital*) aktsiaseltsile kuuluv aktsiatega kaetud kapital. Eristatakse potentsiaalset aktsiakapitali, mille ulatuses võib aktsiaid välja lasta, ja tegelikku aktsiakapitali, mille ulatuses on aktsiaid müüdud. 

Aktsia nimiväärtus on aktsiale omistatud kokkuleppeline väärtus. Emiteeritud aktsiate nimiväärtuste summa moodustab bilansis kajastatava nimiväärtuses arvestatud aktsiakapitali. 

Aktsiakapitali väljendatakse eurodes. Aktsiakapital peab olema vähemalt 25 000 eurot. Aktsiakapitali suurus peab olema märgitud põhikirjas. 

Aktsiakapital koosneb lihtaktsiatest ja eelisaktsiatest. Nimiväärtuste või arvestuslike väärtuste summa ei või olla suurem kui 1/3 aktsiakapitalist.

Kui see on ette nähtud põhikirjas, võib aktsiaselts üldkoosoleku otsusel aktsiakapitali tingimuslikuks suurendamiseks lasta välja võlakirju, mille omanikul on õigus vahetada võlakiri aktsia vastu (vahetusvõlakiri). Vahetusvõlakirjade nimiväärtuste summa ei või olla suurem kui 1/3 aktsiakapitalist.

### Aktsiaselts võib kapitali suurendada

* uute aktsiate väljalaskmisega
* olemasolevate aktsiate nimiväärtuse suurendamisega
* fondiemissiooni teel.

### Aktsiaselts võib kapitali vähendada

* aktsiate tühistamisega
* aktsiate nimiväärtuse vähendamise teel.

Viited
------

1. ↑  Eesti entsüklopeedia (2006). "aktsiakapital". Vaadatud 15.12.2019.
2. ↑  "Omakapitali mõjutavad majandustehingud ja –sündmused ning nende kajastamine omakapitali muutuste aruandes". Vaadatud 15.12.2019.
3. 1 2 3  "Äriseadustik". Vaadatud 15.12.2019.
4. 1 2  "Aktsiakaitali muutmine". Originaali arhiivikoopia seisuga 4.12.2020. Vaadatud 15.12.2019.
Süsteemi energia muutus reaktsiooni käigus katalüsaatoriga (punane) ja ilma (must)
**Aktivatsioonienergia** ehk **aktiviseerimisenergia** on energia, mida süsteemi osakesed (molekulid) peavad saavutama, muutumaks reaktsioonivõimelisteks. Mida väiksem on aktivatsioonienergia, seda kiiremini toimub reaktsioon.

Aktivatsioonienergia (*Ea)* on vajalik, et ületada energeetiline barjäär, et reaktsioon saaks toimuda. Vajalik aktivatsioonienergia võib tulla molekulide enda sisemisest energiast või välisest allikast: soojus (ka reaktsioonis eralduv (*ΔH*)), valgus, elektrivool või mehaaniline jõud.

Reaktsiooni kiiruse temperatuurisõltuvust väljendab kvantitatiivselt Arrheniuse võrrand, mis avaldub eksponentfunktsioonina ja võimaldab arvutada reaktsiooni aktivatsioonienergiat (*E*a):

{\displaystyle k=Ae^{{-E\_{a}}/{RT}}}
kus *A* on sageduse faktor, *R* on universaalne gaasikonstant, *T* on absoluutne temperatuur (kelvinites) ja *k* on reaktsiooni kiiruskonstant. *E*a saab leida reaktsiooni kiiruskonstandi temperatuurisõltuvuse põhjal.

Reaktsiooni aktivatsioonienergiat vähendavad katalüsaatorid; bioloogilisi katalüsaatoreid nimetatakse ensüümideks.

Vaata ka
--------

* Siirdeolek
* Reaktsioonikoordinaat
* Keemiline kineetika
|  |  |
| --- | --- |
| Suuruse nimi | Aktiivvõimsus |
| Suuruse tähis | *P* |
| SI ühiku nimi | vatt |
| SI ühiku tähis | W |

**Aktiivvõimsus** iseloomustab võimsust, mida saab muuta kasulikuks tööks või salvestada teiste energialiikidena.

Alalispinge ja -voolu *I* korral on võimsus *P* võrdne pinge *U* ja voolu *I* korrutisega:

{\displaystyle P=U\,I.}
Siinuselise voolu ja pinge korral sõltub aktiivvõimsus pinge ja voolu efektiivväärtustest ja faasinihkest *φ* nende vahel. Suurust cos *φ* nimetatakse võimsusteguriks.

Ühefaasilise vahelduvvooluahela aktiivvõimsust arvutatakse järgmise valemi järgi:

{\displaystyle P=U\,I\,\cos \varphi .}
Kolmefaasilise vahelduvvooluahela puhul arvutatakse aktiivvõimsus järgmiselt:

{\displaystyle P={\sqrt {3}}\,U\,I\,\cos \varphi .}
Aktiiv- ja näivvõimsus on seotud järgmise valemiga:

{\displaystyle P=S\,\cos \varphi .}
Nendes valemites

{\displaystyle P\!} – aktiivvõimsus (W),
{\displaystyle U\!} – pinge efektiivväärtus (V),
{\displaystyle I\!} – voolutugevuse efektiivväärtus (A),
{\displaystyle \cos \varphi } – võimsustegur,
{\displaystyle S\!} – vahelduvvooluahela näivvõimsus (V•A).

Vaata ka
--------

* Näivvõimsus
* Reaktiivvõimsus
* Reaktiivenergia
* Võimsustegur
**"Aktuaalne kaamera"** (lühend **AK**) on Eesti Televisiooni igapäevane eestikeelne uudistesaade, mis on eetris alates 11. märtsist 1956.

AK uudistesaated on põhiliselt eesti keeles, kuid saated on ka vene keeles ja eesti viipekeeles.

Ajalugu
-------

Uudistesaade "Aktuaalne kaamera" (nimi laenati Saksa DV TV-st, "Aktuelle Kamera") läks esimest korda eetrisse 1956. aasta 11. märtsil. Regulaarseid saateid (10 minutit korraga) hakati tootma sama aasta oktoobris.

Hooajal 2018/2019 on teleuudiste saated eetris argipäeviti ETV Terevisioonis ning õhtul kell 17.00, 18.30, 19.20 (viipekeeles, ETV2) ja päeva kokkuvõttena Aktuaalne kaamera kell 21.00. Nädalavahetusel on eetris 2 uudistesaadet. Õhtuti on kaks uudistesaadet vene keeles telekanalis ETV+.

Logo ja kujundus
----------------

AKUuendatud saate logo
Alguses tähistas saate algust lihtne plakat: merelainete taustale maalitud kiri – vasakult alt nurgast paremale ülanurka diagonaalis kirjutatud "Aktuaalne kaamera". Vasakus ülemises nurgas oli märge "TV Tallinn".

Uudistesaate logona oli aastakümneid kasutusel heledale taustale tumeda kontuuriga joonistatud silm, mille keskel olid tähed AK.

Veebruaris 2017 kolis toimetus Telemajast renoveeritud vanasse raadiomajja, mis sai nime Uudistemaja. Kell 18.30 läks eetrisse esimene uudistesaade uuest stuudiokompleksist. Uuendati saate logo ja stuudiokujundus. Hommikused uudised lähevad eetrisse toimetuse ruumidest.

Toimetus
--------

Saate algusaastatel esitasid uudiseid kaamera ees diktorid Ruth Peramets-Püss, Kalmer Tennosaar, Ivi Kreen, Endel Sõerde jt. Läbi aegade on AK uudiseid vahendanud veel teiste seas diktorid Urmas Ott, Urmas Liiv, Marite Kallasma, Eero Raun, Urve Tiidus, Helene Tedre, Sirje Eesmaa, Enn Eesmaa, Kalev Vapper, Mare Taimre, Harri Kingo, Urmas Reitelmann, Tõnis Tirel, Indrek Treufeldt, Aarne Rannamäe, Meelis Kompus, Kerli Dello, Neeme Raud, Kadri Hinrikus ja Monika Tamla.

Aastast 2019 on saatejuht-toimetajad Margus Saar, Astrid Kannel, Priit Kuusk ja Johannes Tralla. 2023. aasta kevadhooajal on kultuuriuudiste toimetajad-saatejuhid Reet Weidebaum, Janet Õunapuu, Ave Häkli ja Tõnu Karjatse, majandusuudiste toimetajad-saatejuhid Merilin Pärli, Oliver Kahu ja Mart Linnart. Tallinnas töötavad sise- ja välisuudiste toimetajad-reporterid Anne Raiste, Hanneli Rudi, Toomas Pott, Veronika Uibo, Tarmo Maiberg, Arni Alandi jt ning toimetusel on korrespondendid Eestis ning Washingtonis ja Brüsselis. Teleuudiste juht on 2017. aasta sügisest Liisu Lass.

Viited
------

1. ↑  Eesti Televisiooni koduleht. Pressiteated. Märts 2011.[*alaline kõdulink*]

Välislingid
-----------

* "Aktuaalne kaamera" ETV kodulehel
* "Aktuaalse kaamera" järelvaadatavad saated / ERR-i uudisteportaal
|  |  |
| --- | --- |
| Suuruse nimi | Aktiivtakistus |
| Suuruse tähis | *R* (ladina k sõnast*resistere*, vastu panema) |
| SI ühiku nimi | oom |
| SI ühiku tähis | Ω (kreeka täht oomega) |

**Aktiivtakistus** ehk resistants on elektritakistus vooluahelas, milles puudub induktiivne ja mahtuvuslik komponent. Aktiivtakistuse mõõtühik on oom, tähis Ω (kreeka täht oomega).

Eristamaks aktiivtakistust alalisvooluahelas aktiivtakistusest vahelduvvooluahelas, nimetatakse alalisvoolu korral juhi poolt põhjustatud lineaarset elektritakistust ‒ alalisvoolutakistust ‒ mõnikord oomiliseks takistuseks. Eesti standardi  teatmelisas E peetakse siiski vääraks nimetada füüsikalisi suurusi ühikunimede kaudu.

Takistus alalisvooluahelas
--------------------------

Takistus sõltub juhi materjalist ja mõõtmetest. Takistus {\displaystyle R} on võrdeline juhi pikkusega {\displaystyle l}, pöördvõrdeline juhi ristlõikepindalaga {\displaystyle S} ja sõltub juhi materjalist:

{\displaystyle R=\rho {\frac {l}{S}}}
kus

{\displaystyle R} on juhi takistus oomides (Ω),
\rho on juhi materjali eritakistus oom-meetrites (Ω•m),
{\displaystyle l} on juhi pikkus meetrites (m) ja
{\displaystyle S} on juhi ristlõike pindala ruutmeetrites (m2).
Aktiivakistus sõltub ka materjali temperatuurist. Erinevate materjalide takistuse sõltuvust temperatuurist väljendab takistuse temperatuuritegur. Takistuse muutust temperatuuri muutumisel kirjeldab valem:

{\displaystyle {\frac {R\_{2}-R\_{1}}{R\_{1}}}=\alpha \,\Delta t}
kus

{\displaystyle R\_{1}} on materjali takistus algtemperatuuril oomides (Ω),
{\displaystyle R\_{2}} on materjali takistus lõpptemperatuuril oomides (Ω),
{\displaystyle \alpha } on materjali takistuse temperatuuritegur ja
{\displaystyle \Delta t} on temperatuuri muut.

Aktiivtakistus vahelduvvooluahelas
----------------------------------

Aktiivtakistus vahelduvvooluahelas on see füüsikaline suurus, mis iseloomustab elektrienergia muundumist teist liiki energiaks, näiteks soojuseks, valguseks, keemiliseks vm energiaks;

Sageduse suurenedes suureneb aktiivtakistus skinnefekti mõjul. Kui vahelduvvoolu sagedus ei ole suur (näiteks võrgusagedusel 50 Hz või 60 Hz), siis juhi aktiivtakistus sõltub sagedusest tühisel määral.

Aktiivtakistuse korral on takistit läbiv vool samas faasis takistile rakendatud pingega.

Aktiivtakistuse *R* pöördväärtus on aktiivjuhtivus *G*:

{\displaystyle G={\frac {1}{R}}.}

Vaata ka
--------

* Induktiivtakistus
* Mahtuvustakistus
* Näivtakistus
* Reaktiivtakistus

Viited
------

1. ↑  EVS-EN 60027-1:2006 + A2:2007 Elektrotehnikas kasutatavad tähised
**Aatomiraadius** on suurus, mis on avaldatav naaberaatomite omavahelise kauguse kaudu aines. Kuna aatomi elektronpilvel pole teravaid piire, ei saa aatomi raadiust täpselt mõõta. Kui aatomid on tahkises tihedalt pakitud kristallivõres või liituvad molekulideks, siis on aatomituumad üksteisest kindlatel, mõõdetavatel kaugustel. Aatomiraadius on defineeritud kui pool naaberaatomite vahelisest kaugusest. (Naaberaatomite kaugusena arvestatakse aatomituumade vahelist kaugust.)

Poolmetallide või mittemetallide puhul, mis on molekulis seotud kovalentse sidemega loetakse aatomiraadiuseks pool aatomituumade vahelisest kaugusest (kovalentse keemilise sideme pikkusest) ja seda raadiust nimetatakse ka elemendi kovalentseks raadiuseks. Näiteks kloori molekulis on tuumadevaheline kaugus 198 pm ja seega on kloori kovalentne raadius 99 pm.

Metallide puhul on see pool vähimast tuumadevahelisest kaugusest kristallivõres. Näiteks vase aatomitevaheline kaugus on 256 pm ja vase aatomiraadius on 128 pm.

Väärisgaaside korral kasutatakse Van der Waalsi raadiust. See on pool keemiliselt mitteseotud naaberaatomite vahelisest vähimast kaugusest.

Aatomiraadiuste perioodiline muutumine
--------------------------------------

Aatomiraadiuste perioodiline muutumine on üks perioodilisusseaduse avaldumisvormidest.
Pearühma elementide aatomiraadiused vähenevad perioodis vasakult paremale. Perioodis esinev raadiuste muutus on seletatav efektiivse tuumalaengu kasvuga. Elementide aatomiraadiused suurenevad rühmades liikudes ülalt alla. Rühmades esinev muutus on seotud uue, suurema peakvantarvuga elektronkihi lisandumisega.

Viited
------

1. ↑  Keemia alused: teekond teadmiste juurde. Autorid: Peter Atkins, Loretta Jones, Leroy Laverman. Tartu Ülikooli Kirjastus 2021. ISBN 9789949036264. Lk 166.
Kristjan Prikk (2019)
**Kristjan Prikk** (sündinud 15. veebruaril 1977) on eesti riigiametnik ja diplomaat, Eesti suursaadik Ameerika Ühendriikides.

Haridus
-------

Kristjan Prikk on lõpetanud Viimsi Keskkooli ja Tartu ülikooli politoloogia erialal ning magistrikraadiga strateegiaõpingud USA maaväe sõjakolledžis.

Töökäik
-------

Ta on töötanud Kaitseministeeriumi kaitsepoliitika asekantslerina, välisministeeriumis, juhtinud kaitseministeeriumis rahvusvahelist koostööd ning olnud riigikantselei julgeoleku ja riigikaitse koordinatsioonidirektor.

Aastatel 2010–2013 töötas Prikk Eesti suursaatkonnas Washingtonis kaitsenõunikuna. 

5. juulil 2018 nimetas Vabariigi Valitsus Kristjan Priki Kaitseministeeriumi kantsleri ametikohale 17. augustist 2018 – 16. augustini 2023. 

Alates 18. juulist 2021 on ta Eesti suursaadik USA-s.

Tunnustus
---------

* 2018 Valgetähe teenetemärgi IV klass
* Kaitseministeeriumi teeneteristi I ja III järk
* Eesti kaitseväe teenetemärk
* Kaitseväe eriteenete rist
* Politsei- ja Piirivalveameti teenetemärk

Isiklikku
---------

Kristjan Prikk on reservohvitser ja kaitseliidu liige. Ta on abielus, peres kasvab kaks tütart ja poeg.

Viited
------

1. ↑  Kaitseministeeriumi asekantsler 12. klassi tunnis (kasutatud 14.08.2018)
2. 1 2 3  Kaitsepoliitika asekantsleriks saab Kristjan Prikk 16.06.2017 (kasutatud 14.08.2018)
3. 1 2  Jonatan Vseviovi asemel saab kaitseministeeriumi kantsleriks Kristjan Prikk 22.06.2018 (kasutatud 14.08.2018)
4. ↑  Kaitseministeeriumi kantsleri ametikohale nimetamine 02.08.2018 (kasutatud 14.08.2018)
5. ↑  Riiklike autasude andmine 05.02.2018 (kasutatud 14.08.2018)

Välislingid
-----------

* Foto: Kristjan Prikk
**Anders Bengtsson** on koos Eva-Lotta Lisanderi ja Kalle Blomkvistiga üks keskseid tegelasi Astrid Lindgreni meisterdetektiivi-juttude triloogias. Poiss on "Valge roosi kartmatu rüütel" ning peab koos Kalle ja Eva-Lottaga halastamatut sõda Punase roosi (Sixten, Benka, Jonte) vastu. Anders on kartmatu ka väga raskete katsumuste ees: ta tungib südaööl "Punasesse roosi" kuuluva poisi Sixteni majja, et sinna Suurmõmmik peita. Ta riskib öösel lossivaremete kõrgel müüril joostes eluga ning julgeb vahetevahel vastu hakata isegi oma isale, kes peab linnakeses kingsepaametit. Kui tapetakse vana Gren, sulgeb Anders kingsepa töökoja ning asetab uksele sildi "Mõnusa ilma tõttu on see töötuba suletud!", ja läheb ise koos Kallega mõrvapaika uurima. Andersi isa on teoses ka ainus lapsevanem, kelle kohta Lindgren kasutab epiteete nagu "paadunud" või "mitte täie aru juures". Kirjanik vihjab, et kingsepp harrastab poja peal füüsilist karistusviisi. Peale Andersi on kingsepa peres hulk nooremaid õdesid-vendi, mis lubab mõndagi oletada pere ainelise olukorra kohta. Anders eelistab kõige selle tõttu võimalikult vähe kodus viibida ning Eva-Lotta ja Kalle seltsi nautida.
Armutroon. Anonüümne Austria meister 15. sajandi algul
Kuninga tänav 1, nn Piiskopi maja Tallinnas
**Armutroon** (ladina keeles *sedes gratiae*, saksa keeles *Gnadenstuhl*) on kristlikus kunstis esinev pilditüüp, mis kujutab püha Kolmainsust. Sellel hoiab krooni kandev Jumal-Isa enda ees kahe käega krutsifiksi surnud Kristusega, mille kohal, Jumal-Isa ja Kristuse vahel, hõljub valge tuvina kujutatud püha Vaim. Pilditüüp ilmub ikonograafiasse keskajal alates 12. sajandist, hilisemates pildivariantides võib Juma-Isa kanda surnud Kristust ka kätel.

Pildid
------

* Miniatuur Cambrai missaalis, u 1120Miniatuur Cambrai missaalis, u 1120
* Miniatuur Elisabethi psaltris, 13. sajandMiniatuur Elisabethi psaltris, 13. sajand
* Alabasterskulptuur. 1300–1350Alabasterskulptuur. 1300–1350
* Polükroomne hilisgooti puuskulptuur Kiedrichi Püha Valentini kirikusPolükroomne hilisgooti puuskulptuur Kiedrichi Püha Valentini kirikus
* Flémalle'i meister. Tahvelmaal 1420–1430Flémalle'i meister. Tahvelmaal 1420–1430
* Masaccio fresko Santa Maria Novella kirikus Firenzes, 1425–1428Masaccio fresko Santa Maria Novella kirikus Firenzes, 1425–1428
* Polükroomne puuskulptuur, Madalmaad, 15. sajandPolükroomne puuskulptuur, Madalmaad, 15. sajand
* Andrea del Castagno, u 1453Andrea del Castagno, u 1453

Eesti kunstis
-------------

Kolmainsust Armutroonina kujutav maal asub suuremas ümmarguses nišis Tallinnas Kuninga tänav 1 maja fassaadil (majal on ka teisi maalinguid, sh "Salvator Mundi" ja nelja evangelisti kujutised), mis 16. sajandi algul, kui pildid maaliti, kuulus raehärrale ja bürgermeistrile Heise Patinerile (omanik 1504–1536). Kunstiteadlane Krista Kodres on pidanud seda maalingut omaniku evangeelse suunitluse tunnistajaks, Anu Mänd on tõlgendanud kujutist katoliiklikuna.

Viited
------

1. ↑  Kunstileksikon. Eesti Klassikakirjastus, 2001
2. ↑  A. Mänd. Varaka tallinlase maja. - Sirp, 27.02.2015

Välislingid
-----------

* Gnadenstuhl und Pitié-de-Nostre-Seigneur. - Dreifaltigkeit. - RDK (Reallexikons zur Deutschen Kunstgeschichte) Labor
* Der Gnadenstuhl: Andachtsbild der Heiligen Dreifaltigkeit. - LWL-Newsroom (Landschaftsverband Westfalen-Lippe, kuu kunstiteos 13.01.16)