recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib Tšiili kirjanikust; artiklit Tšiili poliitikust vaata Isabel Allende (poliitik)* |

---

Isabel Allende (2008)
**Isabel Angélica Allende Llona** (sündinud 2. augustil 1942 Limas) on Tšiili kirjanik ja ajakirjanik.

Isabel Allende isa on diplomaat Tomás Allende ning isa onupoeg oli Tšiili president Salvador Allende.

Isabel sündis Peruus, kus tema isa oli Tšiili suursaadik. 1945. aastal jäi isa teadmata kadunuks ja ema tuli kolme väikese lapsega Santiagosse tagasi, kus elas 1953. aastani.

Ema abiellus uuesti Ramón Huidobroga, kes oli Tšiili diplomaat Boliivias ja Liibanonis, seetõttu kolis pere sageli. 1970 määras Salvador Allende Huidobro Tšiili suursaadikuks Argentinasse.

Tšiilis tutvus Allende tehnikaüliõpilase Miguel Friasega. Nad abiellusid 1962. Abielust sündisid tütar Paula 1963 ja 1966 poeg Nicolas.

1959–1965 töötas Allende ÜRO Toitlus- ja Põllumajandusorganisatsioonis Santiagos, siis Brüsselis ja mujal Euroopas. Seejärel töötas ta Santiagos mõõdukalt tuntud teleajakirjanikuna, dramaturgina ja ajakirjanikuna naisteajakirjades. Ta tõlkis ka armastusromaane, aga lasti sellelt kohalt lahti, sest ta tegi naistegelaste dialoogi ümber, et need intelligentsemad paistaksid, ja kirjutas "Tuhkatriinule" uue lõpu, et kangelanna oleks sõltumatum ja teeks maailmale head.

1973. aasta septembris korraldas Augusto Pinochet sõjaväelise riigipöörde, mille käigus president Allende hukkus. Seejärel pidi Isabel kodumaalt lahkuma, sest tema nimega Tšiilis elada oli ohtlik. Tema ema ja kasuisa pääsesid Argentinas napilt mõrvamisest. Isabel asus elama Venezuelasse ja hiljem Ameerika Ühendriikidesse.

2006. aasta taliolümpiamängudel Itaalias Torinos oli Allende üks 8 inimesest (kõik naised), kes avatseremoonial olümpialipu staadionile kandis.

Tunnustus
---------

* 2004 – valiti Ameerika Kunstide ja Kirjanduse Akadeemia tegevliikmeks

Looming
-------

Ta on üks maailma enim tõlgitud kirjanikke.[*viide?*] Näiteks "Fortuna tütar" oli 1999. aastal maailmas suurima läbimüügiga raamatute edetabelis teisel kohal. Ühtekokku on tema teoseid tõlgitud 36 keelde.

Esimest raamatut hakkas Allende kirjutama 1981, kui teada sai, et tema 99-aastane vanaisa on surivoodil. Ta alustas seda kirjana vanaisale, aga järgmiseks aastaks valmis raamat "Vaimude maja". Raamatut saatis kohe suur edu ja see tõlgiti kiiresti paljudesse keeltesse. 1983. aastal valiti see Tšiili aasta romaaniks, 1984. aastal ka Saksamaa aasta romaaniks ja Allende Saksamaa aasta kirjanikuks.

Eesti keeles ilmunud teosed
---------------------------

* "Vaimude maja" (eesti keeles 1992, Eesti Raamat, tõlkinud Ruth Lias)
* "Armastusest ja varjust" (eesti keeles 2004, Eesti Raamat, tõlkinud Külli Artmann)
* "Fortuna tütar" (eesti keeles 2004, Suur Eesti Raamatuklubi, tõlkinud Klaarika Kaldjärv)
* "Jaapani armuke" (eesti keeles 2017, Tänapäev, tõlkinud Kai Aareleid)
* "Pikergune õilmeleht meres" (eesti keeles 2021, Tänapäev, tõlkinud Ehte Puhang)

Välislingid
-----------

* Koduleht

|  |  |
| --- | --- |
|  | Tsitaadid Vikitsitaatides: **Isabel Allende** |
**Malcolm Lewis Kushner** (sündinud 1952) on ameerika kõnemees ja -kirjutaja, konsultant, humorist ja jurist. Kushner on tuntust kogunud ka kirjanikuna, tema teost "Presentations For Dummies" on müüdud üle 100 000 eksemplari. 

Kushner on naeruhinnaindeksi (c*ost of laughing index*) koostaja. Indeks ilmub alates 1987. aastast iga aasta 1. aprillil ning käsitleb nalja ja huumoriga seotud toodete ja teenuste hindu. Indeks on kajastatud olnud nii "Good Morning Americas", "The Tonight Show's" kui ka The Wall Street Journalis. 

Alates 1982. aastast korraldab Kushner koolitusi, kus õpetab tippjuhtidele, kuidas saada huumori abil tööturul konkurentide ees eeliseid. Tema kliendite hulka kuuluvad erafirmad, nagu IBM, Aetna, HP, AT&T, Bank of America, kui ka avaliku ja kolmanda sektori asutused, näiteks Ameerika Meditsiiniühing, Michigani Munitsipaalliit ja USA Maksuamet.

Enne koolitajaks hakkamist töötas Kushner nii era- kui ka avalikus sektoris juristina.

Haridus
-------

Malcolm Kushneril on bakalaureusekraad ja magistrikraad suulises kommunikatsioonis. Bakalaureusekraadi sai ta Buffalo Ülikoolist, magistrikraadi Lõuna-California Ülikoolist. Kushneril on ka doktorikraad (*juris doctor*) California Ülikooli Hastingsi kolledžist.

Inglise keeles ilmunud teosed
-----------------------------

* "The Light Touch: How to Use Humor for Business Success" (1990)
* "Successful Presentations For Dummies" (1996)
* "Vintage Humor for Wine Lovers" (2003)
* "Public Speaking for Dummies" (2004)
* "Presentations for Dummies" (2004)
* "California Squisine: Healthy Food That's Fast, Fun and Squeezable for Kids" (2008)
* "The Humor of Ronald Reagan: Quips, Jokes and Anecdotes From the Great Communicator" (2011)
* "The Little Book of Humorous Quotes" (2011)
* "The Official Book of Mob Humor" (2012)
* "The Ultimate Lawyer Quote Book: Words of Wisdom and Humor" (2014)

Eesti keeles ilmunud teosed
---------------------------

* "Avalik esinemine. Käsiraamat" (2000), ISBN 9985849191

Viited
------

1. ↑  Malcolm Kushner (2011). *The Little Book of Humorous Quotes*. aka associates. Lk 121.
2. 1 2  Huffington Post. "Malcolm Kushner". *HuffPost*. Vaadatud 05.03.2018.
3. 1 2 3  "Amazon.com: Malcolm Kushner: Books, Biography, Blog, Audiobooks, Kindle". *Amazon*. Vaadatud 05.03.2018.
4. ↑  David Moye (30.03.2013). "Cost Of Laughing Index: It Costs More Bucks For Less Yucks". *HuffPost*. Vaadatud 05.03.2018.
5. ↑  "About - Malcolm Kushner & Associates". *Malcolm Kushner & Associates*. Vaadatud 05.03.2018.
**TIA/EIA-568** on üldnimetus kolmele standardile ANSI/TIA/EIA-568-B.1-2001, -B.2-2001 ja -B.3-2001 andmesidevõrkude kaabelduse kontekstis.

Iga traadi isolatsioon on eri värvi, et traatidel oleks kergem vahet teha. Standardi järgi on värvid järgmised: valge-roheline, roheline, valge-oranž, oranž, valge-sinine, sinine, valge-pruun ja pruun. Omavahel on keerdus sama värvi sisaldavad traadid. On kaks põhilist keerdpaarkaabli tüüpi: varjestamata keerdpaarehk UTP (ingliskeelsetest sõnadest ***u**nshielded **t**wisted **p**air*) ja varjestatud keerdpaar ehk STP (inglise keeles ***s**hielded **t**wisted **p**air*).

STP ja UTP on kõige odavamad lahendused andmeedastuseks (UTP on STP-st odavam). Mõlema korral on kiirused piisavad kohtvõrkude jaoks. Kuna enamikus ehitistes on UTP juba kasutusel, on ka paljud standardid sellele kohandatud, et vältida kulusid, mis läheksid alternatiivsete kaablite paigaldamisele.

Infovahetus sideliinis
----------------------

Traadipaarid RJ-45 pistikus
Et kasutada kaablit informatsiooni vahendamiseks, peab kindlaks tegema, mis klemme millekski kasutatakse. Vastavalt traatide paiknemisele otsikus jaotatakse kaablid otse- ja ristkaabliteks.

Etherneti 10 Mbit/s ja 100 Mbit/s ühenduste puhul kasutatakse informatsiooni edastamiseks keerdpaarkaablite esimest ja teist traati ning vastuvõtmiseks kolmandat ja kuuendat traati (2 paari pole kasutusel). Et andmevahetus kahe osapoole vahel saaks toimuda, on tähtis, et otspunktide vahel oleks traadid õigesti ühendatud. Selleks kasutatakse värvide järjestuse standardeid T568A ja T568B.

### Otsekaabel

Otsekaabli mõlema otsa eri värvi traadid on sama järjestusega, st mõlemas otsas kasutatakse sama värvikoodi (kas T568A või T568B). Kasutatakse põhiliselt võrgukaardi ühendamiseks jaoturi või kommutaatoriga.

Variant 568A standardiga:

|  |  |
| --- | --- |
| RJ-45 TIA-568A Left | RJ-45 TIA-568A Right |

Variant 568B standardiga (kasutatakse tihedamini):

|  |  |
| --- | --- |
| RJ-45 TIA-568B Left | RJ-45 TIA-568B Right |

### Ristkaabel

Ristkaabli otste traadid on erineva järjestusega signaali inverteerimiseks – ühe poole saatja kontakt jõuab teisele poole vastuvõtvasse kontakti ja vastupidi. Kaabli kaks otsa peavad olema tehtud erineva värvikoodi järgi (üks T568A järgi ja teine T568B järgi). Ristkaablit kasutatakse selleks, et ühendada kaks arvuti võrgukaarti või kaks vanemat tüüpi jaoturit või kommutaatorit (*Uplink port*).

Ristkaabli traatide paigutused otsikutesse 10 ja 100 Mbit/s Etherneti võrgu korral:

|  |  |
| --- | --- |
| RJ-45 TIA-568B Left | RJ-45 TIA-568A Right |

Ristkaabli traatide paigutus otsikutesse gigabitise ühenduse korral:

*10base-T/100base-TX crossover (T568B)*  
Kontakti number – traadi värv – kontakti number teises otsas| 1 | **====** |  |  |  | **====** | 1 |
| 2 | **====** |  | **====** | 2 |
| 3 | **====** |  | **====** | 3 |
| 4 | **====** |  | **====** | 4 |
| 5 | **====** |  | **====** | 5 |
| 6 | **====** |  | **====** | 6 |
| 7 | **====** |  | **====** | 7 |
| 8 | **====** |  |  |  | **====** | 8 |

Viited
------

1. ↑  "CCNA: Network Media Types". Cisco Systems, Inc. Vaadatud 23. november 2011.
Eduard August Osenbrüggen
**Eduard August Osenbrüggen** (24. detsember 1809 Uetersen – 9. juuni 1879 Zürich) oli saksa õigusteadlane.

Osenbrüggen oli kantori poeg. Pärast Hildesheimi gümnaasiumi lõpetamist õppis ta 1830–41 Leipzigi ja Kieli Ülikoolis klassikalist filoloogiat, ajalugu ja õigusteadust. 1835 pälvis ta Kielis filosoofiadoktori kraadi ja 1841 samas õigusteaduse doktori kraadi. 1842–43 oli ta Kieli Ülikoolis eradotsent, õpetades filosoofiat ja rooma õigust.

Seejärel töötas ta 1843–51 Tartu Ülikoolis kriminaalõiguse professorina, lisaks õpetas ta seal kohtupidamist kriminaalprotsessides, õiguse ajalugu ja kohtukõnet. Selleks, et äratada tudengites huvi teaduse vastu, avaldas ta 1849 raamatu oma õpilaste parimatest teaostest "Dorpater juristische studien". Osenbrüggen õpetas sageli kolme-nelja ainet korraga, lisaks tegutses ta 6 poolaasta jooksul kriminaalõiguse praktiliste uurimistöödega. Peale selle oli ta 5 aastat õigusteaduskonna dekaan, 1 aasta apellatsiooni- ja revisjonikohtu lihtliige ja 2 aastat esimees. Sellegipoolest vallandati ta poliitilistel põhjustel 14. augustil 1851 ning kriminaalõiguse kateedri võttis temalt üle Franz Victor Ziegler.

Seejärel suundus Osenbrüggen Zürichisse. Alates 1852 oli ta Zürichi ülikooli professor ja 3 korda rektor. Zürichi ülikooli kriminaalõiguse kateedrit juhatas ta 27 aastat, kuni oma surmani.

Viited
------

1. ↑   TÜ õppejõud kuni 1918. Üliõpilased kuni 1918

Kirjandust
----------

* Heinrihs Strods. Professor Eduard Osenbrüggen ja tema Liivimaa skitsid. - Ajalooline Ajakiri, 1999: 2, lk 23–29

Välislingid
-----------

* Teoseid
Malborki ordulinnus
**Malborki linnus** (saksa keeles *Ordensburg Marienburg*; poola keeles *Zamek w Malborku*) on endine Saksa ordu linnus Poola põhjaosas Pomorze vojevoodkonnas Malborki linnas Nogati jõe ääres. Linn on tekkinud Malborki linnuse ümber.

Selle rajamine algas 1274. Hiigelehitise rajamiseks kasutati üle miljoni tellise ning ehitustööd kestsid umbes 230 aastat. Linnus koosneb kolmest linnusest, neist ülemist, keskmist ja alumist eraldavad tornid ja kuivad vallikraavid. 

Malborki linnusest sai 14. sajandil Saksa ordu keskus. Jõgi ja madal kallas lubasid linnuse juurde sõita isegi merelaevadel. Linnust kaitses omal ajal kolm tuhat relvavenda.

Teise maailmasõja ajal tehti Malbork sisuliselt maatasa.

Pärast sõda hakati seda taastama. Malborki Maarja kirik, mis oli täielikult taastatud just enne sõda ja sõjas uuesti purustati, jäeti osaliselt varemeisse. Praegu on Malborki linnus suurim telliskivist ehitatud linnus ja ühtlasi suurim gooti stiilis linnus maailmas. Alumise linnuse müürid piiravad 21 hektari suuruse ala.

1997 kanti Malborki linnus UNESCO maailmapärandi nimistusse.

Välislingid
-----------

* Malborki linnuse muuseumi koduleht Poola, inglise ja saksa keeles
* Virtuaaltuur

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Malborki linnus** |
**Isabel Coixet i Castillo** (sündinud 9. aprillil 1962 Barcelona Barcelonèsis) on Hispaania filmirežissöör ja -stsenarist.

Isabeli vanaema oli Barcelonas kino piletimüüja. Isabel veetis palju aega kinos ja unistas filmiloojaks saamisest. Kui tüdruk 7-aastaselt esimest korda armulaual käis, sai ta kingituseks 8-millimeetrise filmikaamera.

Barcelona ülikoolis 18. ja 19. sajandi ajalugu õppides töötas ta reklaamikirjutajana. Reklaamiagentuurist näpatud filmile tegi ta eksperimentaalseid lühifilme. Ta hakkas ise reklaamfilme tootma, ja varsti näidati neid televisioonis kogu Euroopas.

Coixet oskab viit keelt.

Film "Mi vida sin mí" ("Minu elu ilma minuta"; 2003) räägib 23-aastasest naisest, kellel avastatakse ravimatu kõhukasvaja. Ta koostab nimekirja asjust, mida ta elus peab veel ära tegema ja kogema: leidma mehele uue naise, magama võõra mehega, kelle ta endasse armuma paneb ... Juhtub, et ta armub ise.

Tsitaate
--------

*Toode ei ole lihtsalt asi, see on lugu kelleltki, kes midagi vajab.*

*Ma vajan igapäevaelus pisut salapära, ent ma vajan ka viisi, kuidas aru saada, mis maailmas toimub. Tõde võib alati leida, kuid kõigepealt peab olema salapära.*

Välislingid
-----------

* Koduleht fotodega
**TINA** (inglise keeles *Toolkit for Interactive Network Analysis*, lühend TINA) on arvutiprogramm, mis hõlmab vooluringide skemaatilist disainimist, analoogsete ja digitaalsete vooluringide simuleerimist, PCB disainimist ning muid elektroonika disainimise ja simuleerimise vahendeid.

Ajalugu
-------

TINA on loodud ja arendatud Ungari ettevõtte DesignSoft poolt. Esimene versioon valmis Windowsi platvormi kasutajatele 1993. aastal, see oli TINA 4.0 analoog-, digitaal- ja segaahelate jaoks. TINA 9.0 sisaldab mikrokontrolleri (MCU) simulatsiooni, RF võrgu analüüsi, optimeerimist ja trükkplaadi disainimist. TINA kümnes versioon ilmus aastal 2013 ja üheteistkümnes versioon aastal 2016. Alates 2004. aastast on TINA-TI, mille tootis DesignSoft spetsiaalselt ettevõttele Texas Instruments, saadaval tasuta, aga on ka olemas litsentseeritud versioon integraallülituste ja rakenduste toetamiseks.

Versioonid
----------

TINA programmi on võimalik soetada mitmes versioonis, mis kõik erinevad üksteisest funktsioonide hulga poolest:

1. TINA tööstuslik versioon ehk täisversioon.
2. TINA võrguversioon, mis on mõeldud korporatsioonidele ja haridusasutustele.
3. TINA hariduslik versioon, mis on kitsendustega tööstuslik versioon.
4. TINA klassikaline versioon, millel on veel rohkem kitsendusi kui hariduslikul versioonil.
5. TINA õpilase, lihtne ja lihtne pluss versioon, millel on veel rohkem kitsendusi kui klassikalisel versioonil.

Täpsemad kitsendused on leitavad TINA kasutujuhendist.

Viited
------

1. ↑  Dogan Ibrahim. (2012). Teaching microcontroller programming using "TINA" simulation (inglise). Near East University. Lk 43. Vaadatud 10. aprillil 2023.
2. ↑  Clive, Ousbey (september 1996). "Design Lab bytes" (PDF). *Electronics World*: 663–665.
3. ↑  Ibrahim, Dogan (2012). "Teaching microcontroller programming using "TINA" simulation" (PDF). *tina.com*. Vaadatud 10. aprillil 2023.
4. ↑  DesignSoft TINA (19. detsember 2022). "Whats New". *tina.com*. Vaadatud 10. aprill 2023.
5. ↑  Don, Tuite (23. oktoober 2012). "Free Downloadable Spice Tools Capture And Simulate Analog Circuits". *electronicdesign.com*. Vaadatud 10. aprill 2023.
6. 1 2 3 4 5 6 7  DesignSoft. Users manual. Lk 19-20. Vaadatud 10. aprillil 2023.
Piirkonna asend Sardiinias
**Ogliastra** (ka *Nuorese*, sardi keeles *Ollastra* või *Ozzastra*) on ajaloolis-geograafiline piirkond Itaalias Sardiinia saare idaosas (minevikus tuntud ka kui *Barbagia Trigònia*).

Piirkonnas on 21 Ogliastra provintsi valda: Arzana, Bari Sardo, Baunei, Cardedu, Elini, Gairo, Girasole, Ilbono, Jerzu, Lanusei, Loceri, Lotzorai, Osini, Perdasdefogu, Talana, Tertenia, Tortolì, Triei, Ulassai, Urzulei ja Villagrande Strisaili. Ogliastra piirneb Barbagia di Nuoro, Barbagia di Ollolai, Mandrolisai, Barbagia di Belvì, Barbagia di Seùlo, Trexenta, Sarrabus-Gerrei ja Quirra piirkonnaga.

Ogliastra

Sardiinia ajaloolised piirkonnad (*subregioni*) 

Anglona **·** Barbagia di Belvì **·**  Barbagia di Nuoro **·** Barbagia di Ollolai **·** Barbagia di Seùlo **·** Barigadu **·** Baronie **·** Campidano di Cagliari **·** Campidano di Oristano **·** Gallura **·** Goceano **·** Guilcer  **·** Guspinese **·** Iglesiente  **·** Logudoro **·** Mandrolisai **·** Marghine **·** Marmilla **·** Meilogu **·** Monreale **·** Monteacuto **·** Montiferru **·** Nurra **·** Ogliastra **·** Parteòlla **·** Planargia **·** Quirra **·** Romangia **·** Sarcidano **·** Sarrabus-Gerrei **·** Sassarese **·** Sulcis **·** Sulcis-Iglesiente **·** Trexenta
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib liigist; perekonna kohta vaata artiklit Ohakasikk (perekond)* |

---

**Ohakasikk** (*Agapanthia villosoviridescens*) on siklaste sugukonda kuuluv mardikas.

Välimus
-------

Ohakasikk on 13–16 mm pikkune. Kattetiivad mustad, arvukate kollakashallide, tipu poole tihenevate karvatäppidega. Eesselja keskel kollane pikitriip, mis ulatub pea esiservani, 2 sama värvi külgtriipu. Tundlad kehast pikemad. Mustad jalad tihedalt kaetud hallide karvadega.

Levik ja elupaik
----------------

Ohakasikk on levinud Euroopas, Kaukaasias, Kasahstanis ja Lähis-Idas.

Lõuna-Eestis tavaline, Põhja-Eestis harvem. Elupaigana sobivad pigem niiskemad rohumaad ja niidud. Mardikad toidutaimedel, lennuvõimelised. Valmikud kooruvad mai lõpust alates ning neid leitakse kuni augustini.

Elutsükkel ja toitumine
-----------------------

Ohakasiku elutsükkel vältab aasta. Ohakasikk on üks vähestest Eestis leiduvatest siklastest, kelle vastsed elavad rohttaimedes. Ohakasiku vastsed arenevad sarikaliste (nt harakputk ja heinputk) ja ohakate vartes (nt seaohakas ja soo-ohakas). Mõnikord sobivad vastsete arenguks ka teised rohttaimed, näiteks karuohakad, ristirohtud, harilik vesikanep, harilik puju ja kõrvenõges. Valmikud toituvad valdavalt sarikalistel ja korvõielistel. Emane närib munemiseks toidutaime varde väikese õõnsuse. Tavaliselt ei muneta ühele taimele rohkem kui kaks muna. Peale koorumist närib vastne ennast varre südamikku ja seda pidi kuni juurekaelani, mõnikord ka maa-alustesse osadesse. Siklase kohta on vastne ebatüüpiline, kuna võib taimevarde kaevandatud käigus kiiresti liikuda. Enne nukkumist lõikab täiskasvanud vastne taimevarre läbi ning rajab juurekaela lähedusse nukukambri, sulgedes käigu otsad taimse materjaliga. Ka nukk on liikuv ning võib nukukambris asukohta vahetada. Koorunud valmik lahkub säilinud varrejupist, närides selle külge väljumisava.

Viited
------

1. 1 2 3 4 5  Merivee, E. & Remm, H. (1973). *Mardikate määraja*. Tallinn: Valgus.`{{raamatuviide}}`: CS1 hooldus: mitu nime: autorite loend (link)
2. 1 2 3 4  Miländer G. (1978). *Eesti siklaste (Cerambycidae) määraja*. Tartu.
3. 1 2  "Agapanthia villosoviridescens http://www.cerambyx.uochb.cz". Vaadatud 25.03.2019. `{{netiviide}}`: välislink kohas ``|Pealkiri=`` (juhend)
4. ↑  Hickin, N. E. (1975). *The insect factor in wood decay*. Rentokil Library.
5. 1 2  "Agapanthia villosoviridescens http://www.thewcg.org.uk". Originaali arhiivikoopia seisuga 17.06.2014. Vaadatud 25.03.2019. `{{netiviide}}`: välislink kohas ``|Pealkiri=`` (juhend)

Välislingid
-----------

* Ohakasikk andmebaasis eElurikkus Muuda Vikiandmetes
**Kalamees** on eesti perekonnanimi.

Statistika
----------

2022. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Kalamees 325 inimesel: 158 mehel ja 167 naisel. Perekonnanimede levikult oli Kalamees meeste puhul 431. kohal ja naiste puhul 440. kohal.

Kalamees oli levinumaks nimeks vanuserühmas 15–19 aastat, kus seda oli 10 000 elaniku kohta 2,92. Perekonnanimi Kalamees oli kõige sagedasem Lääne maakonnas, kus sellist nime kandis maakonna 10 000 elaniku kohta keskmiselt 8,80 inimest.

19. sajandi algul pandi pärisorjusest vabastamise käigus Karksi, Paistu, Helme, Palamuse, Tartu-Maarja, Viru-Nigula, Rakvere, Ambla, Kursi, Äksi, Valjala ja Jõelähtme kihelkonna 13 mõisavallas talupoegadele perenimeks Galomees, Kallamees ja Kalamees.

1930. aastate nimede muutmise kampaania käigus võeti Kalamees uueks nimeks kokku üheksal korral, kui loobuti nimedest Balanov, Druzinin, Fischer, Ivanov, Kallam, Kolomõtsev, Rõbakov, Visser, Zimm.

Nime kandjaid
-------------

* Aleksander Kalamees, eesti spordipedagoog (1897–1987)
* Anna Kalamees, eesti kopsuarst (1900–1992)
* Henn Kalamees, eesti kopsuarst (1895–1972)
* Kuulo Kalamees, eesti mükoloog (1939–)
* Külli Kalamees-Pani, eesti õpetaja (1960–)
* Piia Kalamees, eesti õigusteadlane (1983–)
* Rein Kalamees, eesti taimeökoloog (1967–)
* Urve Kalamees, eesti mükoloog (1936–2016)
* Vallo Kalamees, eesti fotograaf, Tartu Kõrgema Kunstikooli õppejõud (1962–)

Viited
------

1. ↑  Statistikaamet: Nimede statistika (vaadatud 31.05.2022)
2. ↑  Onomastika andmebaas. Nimede panemine (algne nimekuju): Kalamees.
3. ↑  Onomastika andmebaas. Nimede eestistamine:(uus nimekuju): Kalamees.

Välislingid
-----------

* Kalamees statistikaameti andmebaasis
**Saluste** on eesti perekonnanimi.

Nimede eestistamisel määrati Saluste uueks perekonnanimeks isikutele, kelle perekonnanimi oli Allikoff, Arrobaum, Arubaum, Bergmann, Blum, Bränningk, Heringas, Hermann, Jürgenson, Jürisson, Kangermann, Kleesman, Kleesmann, Kolk, Korkmann, Lodeson, Märtin, Mathisesen, Mattiisen, Moonap, Neudorf, Osmin, Pedoson, Persmann, Peru, Peterson, Saabas, Saksakulm, Salmann, Sakskulm, Saul, Saviauk, Schäfer, Schäffer, Schmidt, Schönberg, Seelim, Sempelson, Senbusch, Sidron, Siimon, Siimson, Simrod, Simtmann, Simtmann-Sittmann, Sketschuss, Sommer, Sprenk, Stärn, Stern, Stupper, Summer, Teinfeldt, Tumm, Vildo, Vinkel, Zängov ja Zeitung. Jaan Saluste palvel kanti Saluste perekonnanimede kaitseregistrisse nr. 197 all.

2022. aasta 1. jaanuari seisuga oli perekonnanimi Saluste 100 mehel ja 122 naisel. Perekonnanimede levikult oli Saluste meeste puhul 816. ja naiste puhul 697. kohal. 2017. aasta 1. jaanuari seisuga oli perekonnanimi Saluste Eestis 104 mehel ja 135 naisel.

Nime kandjaid
-------------

* Anton Saluste, Eesti sõjaväelane (1904–1969)
* Henrik Saluste, eesti põllumees (1894–1942)
* Kai-Riin Saluste, eesti sulgpallur (1983–)
* Leo Saluste, eesti põllumajandusteadlane (1930–)
* Liidia Saluste, Eesti arstiteadlane (1950–)
* Renate (Renate Saluste; sündinud 1994), eesti laulja, helilooja, laulusõnade kirjutaja ja blogija

Viited
------

1. ↑
**Perekonna tola** on kaardimäng.

Mängu eesmärk:
--------------

Mängu eesmärk on see, et sul saaksid kaardid esimesena käest otsa. Kui need on otsas, oled võitnud.

Mängu käik
----------

Mängimiseks kasutatakse 52 kaardiga kaardipakki. Kaardid laotatakse selg pealpool ringikujuliselt lauale. Esimene mängija võtab ringist kaardi ja paneb selle ringi keskele. Sellest saab ringi keskel asuva kaardipaki alus. Edasi laotakse kaarte sinna kaardijärjestuses. Näide: kui esimene kaart on 9, siis sinna peale laotakse 10, soldat, emand, kuningas, äss, kaks jne. Esimene mängija, kui ta on pannud ringi keskele esimese kaardi ära, võtab uue kaardi. Kui see juhtub olema näiteks 10 ja ringi keskel on 9, nagu eelnenud näites, saab ta panna kaardi ringi keskel asuvale üheksale ning võtta ringist uue kaardi. Kui tal tuli näiteks 2, siis ta ei saa seda sinna peale panna ja ta asetab selle enda ette ning mängukord läheb järgmisele mängijale. Järgmine mängija võtab taas kaardi ja temal on nüüd võimalus panna see sobivusel kas ringi keskele või oma kaasmängija kaardile. Kui selleks on võimalus saab ta võtta uue kaardi kuni tuleb kaart, mida ei saa kuhugi panna.

Kui ringist on kaardid otsa saanud, pöörab mängija, kelle kord on enda ees oleva paki ümber. Nüüd on tal võimalus panna pealmine kaart sobivusel kas ringi keskele või kaasmängijate paki peale, kui seda ei saa teha, asetab ta pealmise kaardi õigetpidi lauale. Mängu võidab see, kelle kaardid saavad esimesena otsa.
Gammafunktsiooni {\displaystyle \Gamma (z)} moodul. Vasakul (Re z<0) on funktsioonil poolused, nendes ta läheneb lõpmatusele. Paremal (Re z>0) pooluseid ei ole, funktsioon on kõikjal lõplik
Isoleeritud iseärast punkti {\displaystyle z\_{0}} nimetatakse funktsiooni {\displaystyle f(z)} **pooluseks**, kui selle funktsiooni arenduses Laurenti ritta punkti {\displaystyle z\_{0}} punkteeritud ümbruses sisaldab negatiivne osa lõpliku arvu nullist erinevaid liikmeid, st

{\displaystyle f(z)=\sum \_{k=-\infty }^{\infty }{f\_{k}}(z-z\_{0})^{k}=P(z)+f\_{-n}(z-z\_{0})^{-n}+\ldots +f\_{-1}(z-z\_{0})^{-1}}, kus {\displaystyle P(z)} on positiivne osa.

Kui {\displaystyle f\_{-n}\neq \ 0}, siis {\displaystyle z\_{0}} nimetatakse {\displaystyle n}-järku pooluseks.
Kui {\displaystyle n=1}, siis poolust nimetatakse lihtsaks.

Pooluse määramise kriteeriumid
------------------------------

1. Punkti {\displaystyle z\_{0}} on poolus siis ja ainult siis, kui {\displaystyle \lim \_{z\to {z\_{0}}}f(z)=\infty }.
2. Punkti {\displaystyle z\_{0}} on {\displaystyle k}-järku poolus siis ja ainult siis, kui {\displaystyle \lim \_{z\to {z\_{0}}}f(z)(z-z\_{0})^{k-1}=\infty }, а {\displaystyle \lim \_{z\to {z\_{0}}}f(z)(z-z\_{0})^{k}\neq \infty }.
3. Punkt {\displaystyle z\_{0}} on {\displaystyle k}-järku poolus siis ja ainult siis, kui ta on funktsiooni {\displaystyle F(z)={\frac {1}{f(z)}}} {\displaystyle k}-järku nullkoht.

Vaata ka
--------

* Kõrvaldatav iseärane punkt
* Oluliselt iseärane punkt
Hayyim Nahman Bialik, 1923
**Chaim Nachman Bialik** (9. jaanuar 1873, Ivnitsa, Žõtomõri oblast, Volõõnia kubermang, Venemaa – 4. juuli 1934, Viin, Austria) oli juudi heebrea- ja jidišikeelne prosaist ja luuletaja, sionistlik aktivist. Bialik oli üks tänapäevase heebrea luule esilaulikuid. Ehkki ta suri enne Iisraeli riigi asutamist, on ta nimetatud Iisraeli rahvuspoeediks.

Chaim Nachman Bialik sündis tänapäeva Ukrainas, toonases Vene tsaaririigis, õppis Talmudit Leedus rabi Naftali Zvi Yehuda Berlini juures, tegutses seejärel õpetaja, kirjaniku ja ettevõtjana Odessas ja mujal Ukrainas, Poolas Sosnowiecis ja Varssavis. Pärast bolševike võimuletulekut lubati tal 1921. aastal emigreeruda ainult Maksim Gorki eestkostel. Seejärel elas ta pikemal Saksamaal ja Iisraelis, peamiselt Tel Avivis (tänapäevase aadressiga Bialiku tänav 22), kuhu ta kolis ka oma kirjastuse.

Tema luule aitas kaasa moodsa heebrea kirjanduse taassünnile. Selle mõju on nii ulatuslik, et tervet talle järgnenud põlvkonda heebrea luuletajaid, kuhu kuuluvad näiteks Jacob Steinberg ja Jacob Fichman, nimetatakse Bialiku põlvkonnaks. Bialiku luulet on tõlgitud enam kui 30 keelde, paljud ta luuletused on viisistatud. Kuna Bialik kirjutas enamiku luulest aškenazi häälduse põhjal, nüüdisajal kasutatakse Iisraeli heebrea keeles aga sefardi hääldust, loetakse tema tekste harva samas meetrumis, milles ta need kirjutas.

Bialiku järgi nimetati Eesti suurim juudi kultuuriselts, Tallinnas 1918. aastal loodud Bjalik. 1931. aastal külastas Bialik ka Eestit.

Chaim Nachman Bialik oli Ameerika neuroteadlase ja näitleja Mayim Bialiku vanavanavanaisa onu.
**Aradi maakond** on Rumeenia 1. järgu haldusüksus. Asub Transilvaanias ja Banaadi põhjaosas. Piirneb läänes Ungariga.

Maakonna idaosas asuvad Zarandi mäed. Suuremad jõed on Mureș ja Crișul Alb.

Linnad
------

* Arad
* Chișineu-Criș
* Curtici
* Ineu
* Lipova
* Nădlac
* Pâncota
* Pecica
* Sântana
* Sebiș

Välislingid
-----------

* Aradi maakonna koduleht


Rumeenia maakonnad ja keskalluvusega linn

Alba **·**  Arad **·**  Argeș **·**  Bacău **·**  Bihor **·**  Bistrița-Năsăud **·**  Botoșani **·**  Brașov **·**  Brăila **·**  Bukarest **·**  Buzău **·**  Caraș-Severin **·**  Călărași **·**  Cluj **·**  Constanța **·**  Covasna **·**  Dâmbovița **·**  Dolj **·**  Galați **·**  Giurgiu **·**  Gorj **·**  Harghita **·**  Hunedoara **·**  Ialomița **·**  Iași **·**  Ilfov **·**  Maramureș **·**  Mehedinți **·**  Mureș **·**  Neamț **·**  Olt **·**  Prahova **·**  Satu Mare **·**  Sălaj **·**  Sibiu **·**  Suceava **·**  Teleorman **·**  Timiș **·**  Tulcea **·**  Vaslui **·**  Vâlcea **·**  Vrancea



1. ↑  Primele date provizorii pentru Recensământul Populației și Locuințelor, runda 2021
Vaade suvisele Chamonix-Mont-Blancile köisraudteelt.
Chamonix org lõunast nähtuna
**Chamonix-Mont-Blanc** (levinum nimi *Chamonix*) on vald ja küla Ida-Prantsusmaal Haute-Savoie departemangus Alpide mäestikus.

Chamonix on tähtis turismikeskus. See on peamine asula, kust alustatakse tõusu Euroopa kõrgeimale mäele Mont Blancile. Mont Blanc paikneb Prantsusmaa ja Itaalia piiril, aga Itaalias ei ole lähedal sobivat asulat, kust alustada tõusu Mont Blancile.

Valla kõrgus merepinnast on 995–4810 m.

Chamonix on talispordikeskus. Seal peeti esimesed kaasaegsed, 1924. aasta taliolümpiamängud.

Kohalik jäähokiklubi Chamoix de Chamonix on Prantsusmaa kõigi aegade edukaim hokiklubi. See on tulnud riigi meistriks 30 korda.

Chamonix'l on kuus sõpruslinna: Aspen (USA), Cilaos (Prantsusmaa, Réunion), Courmayeur (Itaalia), Davos (Šveits), Fujiyoshida (Jaapan, Fujiyama jalamil) ja Garmisch-Partenkirchen (Saksamaa).

Ajalugu
-------

Esimest korda on Chamonix' orgu mainitud 1091. aastal, kui Genevois' krahv (tema residents oli Annecys) annetas selle Sacra di San Micheles asuvale benediktiini kloostrile. 13. sajandi algul asutas klooster Chamonix'sse prioraadi. 1519 läks prioraat Sallanches' kommuuni alluvusse. 1786 ostsid Chamonix' elanikud end Sallanches' alluvusest vabaks.

1530 andis Genevois' krahv Chamonix' elanikele õiguse pidada kaks laata aastas.

Esimestena avaldasid reisikirja oma retkest Chamonix'sse Richard Pococke ja William Windham, kes külastasid Chamonix'd koos teiste inglaste rühmaga 1741. aastal.1744 avaldas Windham sel teemal pamfleti ja 1745 avaldas Pococke pikema reisikirja rännakutest Lähis-Idas, kus oli mainitud ka Chamonix' külastamist. Seda võibki pidada Chamonix' kui turismikeskuse alguseks.

1821. aastaks oli Chamonix's turism juba nõnda arenenud, et sel aastal rajati Chamonix' giidide selts. Giididena tohtisid kommuunis tegutseda üksnes seltsi liikmed. Nende monopoli tühistas Prantsusmaa valitsus 1892, misjärel giiditunnistusi hakkas välja andma Prantsusmaa Alpiklubi, mitte enam kohalikud elanikud.

1960. aastatel lõpetati Chamonix' orus põllumajandusega tegelemine. 20. sajandi lõpul oli Chamonix's turistidele juba 60 tuhat voodikohta ja aastas külastas küla 5 miljonit turisti.

Viited
------

1. ↑  Populations légales 2020

Välislingid
-----------

* Chamonix koduleht
* Chamonix'd tutvustavad infomaterjalid
**Tallinna Ärijuhtimise Kolledž** (vene keeles *Таллиннский Колледж Управления бизнесом*) oli Eesti venekeelne rakenduskõrgkool.

Kolledž alustas tööd 1991. aastal, õpetades keeli, väike- ja keskmist ettevõtlust. 2011. aasta seisuga oli kolledžis on üks teaduskond – ärijuhtimine –, milles on üks samanimeline õppekava ja seitse osakonda: bisnis ja rakenduslikud keeled, logistika, raamatupidamine ja rahandus, rahvusvaheline bisnis, kinnisvara, rahvusvaheline turism, strateegiline ja informatsiooniline ärijuhtimine ning reklaam ja selle arvutidisain. Teaduskonna dekaan oli Olga Russak, kõrgkooli rektor Violetta Sokolenko.

Tallinna Ärijuhtimise Kolledži hoone asus Tallinnas Kivimurru tänaval. Kõrgkooli tegevus oli suunatud peamiselt venekeelsetele üliõpilastele. õppekeel on vene keel.

2010. aastal ei läbinud Tallinna Ärijuhtimise Kolledži ainus õppekava ümberhindamist. Kõrghariduse kvaliteediagentuuri negatiivse hindamistulemuse põhjusena toodi muu hulgas välja miinimumilähedane rahvusvaheline suhtlus. 2011. aastal detsembris lõpetas kool tegevuse.

Viited
------

1. 1 2  Informatsioon kolledžist. Tallinna Ärijuhtimise Kolledž (vaadatud 9. novembril 2011).
2. ↑  Struktuur. Tallinna Ärijuhtimise Kolledž (vaadatud 9. novembril 2011).
3. 1 2  Mitme erakõrgkooli õppekavasid ootab sulgemine. Postimees, 16. august 2010 (vaadatud 9. novembril 2011).
4. ↑  Õppekava. Tallinna Ärijuhtimise Kolledž (vaadatud 9. novembril 2011).
5. ↑  Õppeasutuse üldandmed. EHIS (vaadatud 5.01.2015).

Välislingid
-----------

* Koduleht
KC-46 Stratotanker tangib õhus C-5te.KC-46 Stratotanker tangib õhus C-5te
Kaubalaadimine C-5 Galaxyilt
**Lockheed C-5 Galaxy** on Ameerika Ühendriikides loodud suure mahutavuse ja nelja mootoriga sõjaväe reaktiivtranspordilennuk, mille konstrueeris Lockheed Corporation Ameerika Ühendriikide õhuväe tarbeks ning mis on tänini kasutusel. 

Nõukogude Liidu An-124 valmissaamiseni (1983. aastani) oli C-5 maailma suurim lennuk. Esmalend toimus 30. juunil 1968. Kokku ehitati 131 C-5 Galaxyt.

C-5 survestatav lastiruum mõõtmetega pikkus 43,8 m, laius 5,98 m, kõrgus 4,11 m on peale- ja mahalaadimise hõlbustamiseks varustatud esi- ja tagaosas rampidega, abiks ka vintsid. Esiosa rambi avamiseks on lennuki ninaosa ülesklapitav. Lennuki kerretõmmatavad telikud on varustatud kokku 28 rattaga. C-5 ülemisel tekil paikneb 75 istekohaga reisijatesalong.

Rekordid
--------

13. septembril 2009 püstitati lennukil C-5M FAI klassifikatsioonis C-1.9 ühe lennuga 41 maailmarekordit, sealhulgas näiteks 80-tonnise lasti viimine 24 minutiga 12 km kõrgusele.

C-5B Galaxy tehnilised andmed
-----------------------------

* Meeskond: 5+15
* Pikkus: 75,5 m
* Tiivaulatus: 67,9 m
* Kõrgus: 19,3 m
* Lastiruumi mõõtmed: pikkus 43,8 m; laius 5,79 m; kõrgus 4,11 m
* Tühikaal: 169,6 tonni
* Suurim lennukaal: 379,7 tonni
* Last: 118,4 tonni või 345 sõdurit
* Suurim kiirus: 919 km/h (kõrgusel 7600 m)
* Reisikiirus: 880 km/h
* Praktiline lennulagi: 11 000 m
* Lennukaugus: 4440 km (max laadungiga)
* Mootorid: turboventilaator 4 × 191,34 kN, TF39-GE-1C

Viited
------

1. ↑

Välislingid
-----------

* Lockheed Martini koduleht
Telliskivi depoo esine plats, esiplaanil vaguni rattad (2014)
**Tallinna vagunidepoo** ehk **Telliskivi depoo** oli kuni 2015. aasta kevadeni tegutsenud vaguniremonditsehh (peamiselt reisivagunid), mis rajati algselt töökoja ja kuuekohalise veduridepoona aastatel 1873–1874. Depoo oli toona osa ettevõttest Balti Raudtee Peatehased.

Vagunidepoo olemasolust annab tänaseks, lisaks ajaloolisele hoonele, aimu kaks depoo ette jäetud reisivagunit (Moskva rongi restoranivagun ja Edelaraudtee reisijatevagun), milles tegutseb Vagunrestoran Peatus ning DEPOO Turg.

* Vagunidepoo ja paremal Reisijate tänav, aasta 2010Vagunidepoo ja paremal Reisijate tänav, aasta 2010
* Vanad vagunid depoo territooriumil, aasta 2011Vanad vagunid depoo territooriumil, aasta 2011
* Endine vagunidepoo, 2019Endine vagunidepoo, 2019

Vaata ka
--------

* Tallinna-Kopli veduridepoo
* Raudteetransport

Viited
------

1. ↑  Jaak Juskega kadunud Eestit avastamas: kuidas raudteetehased Telliskivi loomelinnakuna ümber sündisid Forte (11.02.2017)
2. ↑  DEPOO Astri
Staatikaga määratud tala paine ühtlase koormuse korral
**Talaks** nimetatakse horisontaalset varrast, mille koormuseks on peaasjalikult teljega risti suunatud jõud.

Sisejõud
--------

Praktikas reeglina horisontaalselt asetsev tala võtab vastu vertikaalse ristioleva koormuse, kuid üksikutel juhtudel tuleb arvestada võimalike horisontaalsete põikijõududega (näiteks tuulekoormuse või maavärinast tingitud põikjõudega). Koormatud tala koormab omakorda tugesid, milleks võivad olla postid, riputid, seinad või teised talad (vahetalad). Nende vahendusel antakse koormus edasi, mille tulemusena paljudel juhtudel võtavad koormuse vastu survele töötavad konstruktsioonielemendid – alustoed.

Liigitus
--------

Nüüdisaegsetes ehitistes kasutatakse reeglina teras-, raudbetoon- või puittalasid.

Tugede arvu ja liigi järgi: ühesildelised, mitmesildelised, liht-, konsool-, jäigalt kinnitatud otstega, jätkuvtalasid ja mõned teised.

Ristlõike kuju järgi: ristkülik-, karp-, T- ; I- tala ja mõned teised. Üks levinud terastala ristlõike tüüpe on I-kujulise tala ristlõige, mida kasutatakse laialdaselt hoonekarkasside või sildade püstitamisel.

Arvutus
-------

Talade dimensioneerimist ja tugevuskontrolli käsitleb tugevusõpetus. Seejuures arvestatakse enamasti talade tugevust, jäikust ja püsivust.

Vaata ka
--------

* Lihttala
* Aampalk

Viited
------

1. ↑  Aleksander Klauson, Jaan Metsaveer, Priit Põdra, Uusi Raukas (2017). *Tugevusõpetus*. Tallinn: Tallinna Tehnikaülikooli Kirjastus. Lk 139. ISBN 9789949830480.`{{raamatuviide}}`: CS1 hooldus: mitu nime: autorite loend (link)
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib praegusest vallast; varasemate valdade kohta vaata artiklitest Rapla vald (2002), Rapla vald (1939) ja Rapla vald (Rapla kihelkond).* |

---

**Rapla vald** on Raplamaa haldusüksus. Valla keskus on Rapla linn.

Rapla vald moodustati 2017. aastal senise Rapla valla, Juuru valla, Kaiu valla ja Raikküla valla ühinemisel.

Asustus
-------

Vallas on üks linn (Rapla), viis alevikku ja 83 küla.

Alevikud: Alu, Hagudi, Juuru, Kaiu, Kuusiku

Külad: Alu-Metsküla, Aranküla, Atla, Hagudi, Helda, Hõreda, Härgla, Iira, Jalase, Jaluse, Juula, Järlepa, Kabala, Kaigepere, Kalda, Kalevi, Karitsa, Kasvandu, Kelba, Keo, Kodila, Kodila-Metsküla, Koigi, Koikse, Kuimetsa, Kuku, Kuusiku-Nõmme, Kõrgu, Lipa, Lipametsa, Lipstu, Loe, Lõiuse, Lõpemetsa, Mahlamäe, Mahtra, Maidla, Metsküla, Mõisaaseme, Mällu, Nõmme, Nõmmemetsa, Nõmmküla, Oblu, Oela, Ohulepa, Oola, Orguse, Palamulla, Pirgu, Purila, Purku, Põlliku, Põlma, Raela, Raikküla, Raka, Ridaküla, Röa, Sadala, Seli, Seli-Nurme, Sikeldi, Sulupere, Suurekivi, Tamsi, Tapupere, Tolla, Toomja, Tuti, Tõrma, Ummaru, Uusküla, Vahakõnnu, Vahastu, Valli, Valtu, Vana-Kaiu, Vankse, Vaopere, Väljataguse, Äherdi, Ülejõe

Viited
------

1. ↑  Maa-amet, vaadatud 11.03.2018.
2. ↑  Statistikaameti statistika andmebaas, vaadatud 11.06.2021.
3. ↑  Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator

Välislingid
-----------

* Rapla valla koduleht

Raplamaa vapp
Rapla maakonna omavalitsused

Kehtna vald  **·**  Kohila vald  **·**  Märjamaa vald  **·**  Rapla vald
**Kadri Leppoja** (aastani 1975 **Kadri Kirsipuu**; sündinud 23. märtsil 1953 Tartus) on eesti dirigent ja muusikapedagoog.

Ta lõpetas 1971. aastal Puhja Keskkooli ja 1976. aastal muusikapedagoogika erialal Heino Kaljuste klassis Tallinna Riikliku Konservatooriumi.

Aastatel 1976–1990 ja alates 1996. aastast töötab ta Miina Härma Gümnaasiumis (varem Miina Härma nimeline Tartu 2. keskkool). Aastatel 1990–1995 töötas ta muusikaõpetajana Soomes Heinolas.

Ta on pikka aega juhatanud Miina Härma Gümnaasiumi neidudekoori dirigent ja on Miina Härma Gümnaasiumi segakoori ja poistekoori dirigent.

Aastatel 1976–1985 oli Kadri Leppoja Tartu Ülikooli Akadeemilise Naiskoori koormeister ja kontsertmeister. Aastatel 1985, 1989–1991 ja alates 1996. aastast on Ta töötanud Tartu Noortekoori dirigendi ja kontsertmeistrina.

1998. aastal asutas ta koos Taavi Eskoga Eesti Koolinoorte Segakoori, mida mõlemad juhatasid 15 aastat.

2007. aastal juhatas ta noorte laulupeol neidudekoore ja 2009. aasta üldlaulupeol naiskoore.

2009. aastal avaldas ta koos Ene Kangroniga Tartu Ülikooli Kirjastuses õpiku "Muusikaõpetuse mõisted gümnaasiumile". Tema panus on ka Eesti Muusika- ja Teatri Akandeemia kogumikus Eesti koorijuhtidest "Kogemuste kuld. Vestlusi koorijuhtidega" (2013). 

Kadri Leppoja on kuulunud Eesti Segakooride Liidu juhatusse.

Tunnustus
---------

* 2001 – Gustav Ernesaksa Fondi kooriliikumise edendamise stipendium
* 2003 – Tartu Kultuurikandja aunimetus rahvakultuurikandja kategoorias
* 2005 – aasta õpetaja
* 2008 – Tartu Ettevõtlike Daamide Assotsiatsiooni Tartu eduka daami nimetus
* 2009 – Eesti Teatriliidu aasta lavastuse auhind (rokkooperi "Ruja" lavastusmeeskonna liikmena)
* 2014 – Vabariigi Presidendi kultuurirahastu hariduspreemia
* 2014 – Tartu Tähe kavaler
* 2020 – Eesti Kooriühingu auliige
* 2021 – Tartu linna õpetaja elutöö auhind

Isiklikku
---------

Kadri Leppoja abikaasa on koorijuht ja muusikapedagoog Riho Leppoja. Neil on kolm last: Triin, Markus ja Maria.

Viited
------

1. 1 2 3 4 5 6  Martin Šmutov Reklaam viis Kadri Leppoja koorimuusika juurde Postimees, 29. aprill 2004
2. 1 2 3 4 5  Kadri Leppoja. Tartu Noortekoori veebisait.
3. ↑  "Tartu Edukas Daam 2008 on Kadri Leppoja" Postimees, 09.03.2008
4. ↑  Kadri Leppoja. Tartu linna veebisait.
5. ↑  Helle Tolmoff (3.9.2021). "Tartu tunnustab parimaid õpetajaid". *Tartu*. Vaadatud 3.9.2021.

Kirjandus
---------

* *Eesti muusika biograafiline leksikon.* 1. köide: *A–M.* Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus, 2007, lk. 417.

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Tsitaadid Vikitsitaatides: **Kadri Leppoja** |

* Kristi Helme. Kadri Leppoja: "Rohkem elavat muusikat!", Õpetajate Leht, 25. märts 2011 (lk 10)
* Martin Šmutov. Reklaam viis Kadri Leppoja koorimuusika juurde, Postimees, 29. aprill 2004
**Bolhov** on linn Venemaal Orjoli oblastis, Bolhovi rajooni keskus. Asub Nugri jõe kaldal. 

Bolhovit on mainitud 1196. aastal, kui selle Tšernigivi vürstiriiki kuulunud kindlusasula põletasid maha Vladimiri suurvürsti Vsevolod Suurpesa väed. 16. sajandil oli Bolhov piirikindlus Moskva suurvürstiriigi lõunapiiril. 1608. aastal toimus linna juures lahing, milles Moskva tsaaririigi väed said lüüa Vale-Dmitri II juhitud Poola vägedelt.

1778 sai Bolhov linnaõigused. 19. sajandil oli linn oluline nahatoodete valmistamise keskus.

2020. aasta alguses oli linnas 10 884 elanikku.

Viited
------

1. ↑  26. Численность постоянного населения Российской Федерации по муниципальным образованиям на 1 января 2018 года, vaadatud 23.01.2019.
2. ↑  "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 24. aprill 2020. Vaadatud 22. juunil 2020.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Bolhov** |

* Linna koduleht
**Gert Gustav August Edler von Rennenkampff** (31. oktoober 1905 Lihula – 7. märts 1969 Ichenhausen (Baieri liidumaa)) oli Eesti vaimulik.

Ta õppis aastatel 1915–1924 Tartus eragümnaasiumis, Tallinna Toomkoolis ja Tartus eragümnaasiumi humanitaarklassis, seejärel 1924–1932 (vaheaegadega) Tartu Ülikooli usuteaduskonnas ja 1926. aastal Erlangenis. Oli aastatel 1932–1933 ajateenistuses Eesti armees. Töötas Tartus, Rakveres ja Tallinnas kasvatajana. Ordineeriti õpetajaks 15. oktoobril 1939 Tallinnas Konrad von zur Mühleni poolt. Oli kiriku vikaarõpetaja.

1939. aastal läks ümberasujana Saksamaale. Oli aastatel 1941–1945 sõjaväeteenistuses. Oli 1945–1946 abipastor Aschaus Baieri liidumaal, 1947–1952 vikaar Neu-Ulmis ja 1952–1969 pastor Ichenhausenis Baieri liidumaal. 1963. aastal võttis osa Luterliku Maailmaliidu täiskogust Helsingis.

Viited
------

1. ↑  Lexikon deutschbaltischer Theologen seit 1920. Bearbeitet von Wilhelm Neander. 2 auflage 1988, bearbeitet von C. Helmut Intelmann
2. ↑  Konrad Veem Eesti Vaba Rahvakirik Dokumentatsioon ja leksikon EVR Stockholm 1988
**Ukrainian Witness** (ka **Український свідок**) on Ukraina meediaprojekt, mis loodi märtsis 2022 pärast Venemaa täiemahulise rünnaku algust.

Asutamine ja eesmärgid
----------------------

Meediaprojekti registreerisid 16. märtsil 2022 kodanikuühendusena Olha Buzunova, kellest sai organisatsiooni direktor, varem heategevusfondi Naase Elusalt asutanud ja juhtinud Vitali Deineha ning ajakirjanik Serhi Melnõtšuk. Ukrainian Witnessi meeskond peab projekti alguskuupäevaks 25. veebruari, kui meediaprojekti initsiaator Deineha, kes oli äsja tagasi pöördunud pooleli jäänud ümbermaailmareisilt, helistas Melnõtšukile ja kutsus teda üles sõjasündmusi dokumenteerima. Sisuliselt alustas projekt tegevust märtsi alguses.

Vitali Deineha sõnul ei olnud Ukraina ühiskond 2014. aastal olnud valmis selleks, et toimuvaid sündmusi video- ja fotomaterjali abil dokumenteerida ning seeläbi Vene propaganda vastu võidelda. Sõjategevuse laienemise järel soovisid projekti asutajad selle vea parandada.

Ukrainian Witness on paljuski orienteeritud rahvusvahelisele publikule ja teeb sel eesmärgil koostööd meediaväljaannetega väljaspool Ukrainat.

Tegevus
-------

Ukrainian Witness tegeleb peamiselt videomaterjali tootmisega, mis laaditakse üles Youtube'i. Samas on projekt esindatud ka mitmetes sotsiaalmeediakanalites.

Märtsis 2022 filmis Ukrainian Witnessi võttegrupp Irpinis vahetult pärast seda, kui Vene väed sealt lahkunud olid ning andis video üle CNNile. Tegemist oli ühega esimestest videotest, mis kajastasid Irpinis toimunud sündmusi.

Augustis 2022 sattus Ukrainian Witnessi võttegrupp Avdijivkas Vene vägede suurtükitule alla. Ajakirjanike ja neid saatnud sõjaväelase sõnul oli rünnak eesmärgistatult suunatud nende vastu, sest vahetult enne seda olid nad kuulnud enda pea kohal lennanud drooni ja mürsud langesid neile väga lähedale.

Viited
------

1. ↑  ГО "УКРАЇНСЬКИЙ СВІДОК" opendatabot.ua.
2. ↑  УКРАЇНСЬКИЙ СВІДОК youcontrol.com.ua.
3. ↑  "Український Свідок" відзвітував за пів року роботи lb.ua, 26. august 2022.
4. 1 2  Віталій Дейнега: «Страх під час війни вбиває більше, ніж зброя» lb.ua, 22. aprill 2022.
5. 1 2  В Україні запустили медіапроєкт «Український свідок» для документування війни з Росією detector.media, 22. märts 2022.
6. ↑  Ukrainian Witness Youtube'is.
7. 1 2  ‘Ukrainian Witness’ – a new media project to document and memorialize the terrible events in Ukraine kinowar.com, 16. märts 2022.
8. 1 2  Ukrainian Witnessi koduleht
9. ↑  FIRST ON CNN: Video shows extensive destruction in deserted Irpin CNN, 29. märts 2022.
10. ↑  Росіяни обстріляли в Авдіївці журналістів "Українського свідка" lb.ua, 13. august 2022.

Välislingid
-----------

* Koduleht
**Raplamaa laulu- ja tantsupidu** on Raplamaa erinevas paigus toimuv traditsiooniline üritus, kus esinevad tantsijad, lauljad, võimlejad ja pillimängijad üle maakonna. Lisaks kunstilisele ning kultuurilisele väärtusele on laulu- ja tantsupeol ka kogukonda koondav roll. See on osa kultuuripärandist ning on ka lisatud Eesti vaimse kultuuripärandi nimistusse.

Praeguseks on toimunud Raplamaa laulu- ja tantsupeod Raplas, Märjamaal, Kohilas, Vana-Vigalas ja Mahtras.

2018. aastal toimus Raplamaa laulu- ja tantsupidu "Üle Õue Õunapuu" 10. juunil Raplas Tammemäel.

Ajalugu
-------

Praeguste Rapla maakonna laulu- ja tantsupidude traditsiooni eelkäijaks peetakse Rapla rajooni rahvakunstiõhtut, mis toimus esimest korda 1953. aastal Kohilas. Rapla maakonna praegusel territooriumil on toimunud laulu- ja tantsupidusid ka varem, kuid need toimusid Harjumaa koosseisu kuuludes.

Viited
------

1. 1 2 3 4 5  Jane Kalajärv (2012). "Raplamaa laulu- ja tantsupidu". *Eesti vaimse kultuuripärandi nimistu*. Originaali arhiivikoopia seisuga 9.05.2018. Vaadatud 9.05.2018.
2. ↑  Silvi Ojamuru (2018). "Raplamaal valmistutakse korraga kaheks laulu- ja tantsupeoks". *Raplamaa omavalitsuste liit*. Vaadatud 9.05.2018.
Ukrainlased 1941. aasta fotol
**Ukrainlased** (ukraina keeles *українці*) on idaslaavi rahvas, Ukraina põhirahvus. Ukrainlaste koguarv on 44–45 miljonit, neist 37,5 miljonit elab Ukrainas. Venemaal elas 2010. aasta rahvaloenduse andmetel 1 927 988 ukrainlast. Suured ukrainlaste kogukonnad on veel Kanadas (1,2 miljonit), Ameerika Ühendriikides, Kasahstanis, Moldovas, Brasiilias, Argentinas ja Valgevenes.

Ukrainlased räägivad peamiselt ukraina keelt. Paljud Ukraina ida- ja lõunaosas elavad ukrainlased räägivad vene keelt.

Ukrainlased on peamiselt õigeusku, Ukraina lääneosas on ka palju uniaate.

Eesti ukrainlased
-----------------

 *Pikemalt artiklis  Eesti ukrainlased*
Eestis elas 2011. aasta rahvaloenduse andmetel 22 573 ukrainlast, neist Tallinnas 11 565.

Vaata ka
--------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Tsitaadid Vikitsitaatides: **Ukrainlased** |

* Ukrainlased Ungaris

Viited
------

1. ↑  Ukrainian diaspora abroad makes up over 20 million
2. ↑  20 million Ukrainians live in 46 different countries of the world.
3. ↑  "20 million Ukrainians living outside Ukrainian territory". Originaali arhiivikoopia seisuga 4. juuni 2011. Vaadatud 15. detsembril 2010.
4. ↑  "Arhiivikoopia". Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 6. september 2018. Vaadatud 8. märtsil 2014.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
5. ↑  Päring Statistikaameti andmebaasist