recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Edith Evelyn Kotka-Nyman** (4. mai 1932 Tallinn – 7. aprill 2017 Stockholm) oli eesti keele õpetaja ja õpikute autor ning kultuuritegelane Rootsis.

Sündinud Tallinnas, kasvas Edith Kotka Rakveres ja Pärnus, kuni põgenes koos vanematega 1944. aasta sügisel Rootsi. 1952. aastast õppis ta Stockholmis gümnaasiumis, seejärel Stockholmi Ülikooli tarbekunstiteaduskonnas kunstiajaloo ja prantsuse keele erialal. Ülikoolist saadud joonistamisõpetaja kutsega asus ta tööle Uppsalas ning õpetas ka rootsi koolides eesti keelt kodukeelena.

Ajal, kui Edith Kotka-Nyman töötas Stockholmi Eesti Koolis, kirjutas ta koos kolleeg Mare Rebasega eesti keele õpikuid. Viimaseil aastail töötas ta Eesti Komitees büroo ja raamatukogu juhatajana ning oli Eesti Kultuuri Koondis Rootsis juhatuse liige, ühtlasi õpetas eesti keele kursustel.

Tunnustus
---------

* 1998 Rakvere linna aukodanik
* 2007 Valgetähe V klassi teenetemärk
* 2021 avati Rakveres Edith Kotka-Nymani skulptuur

Isiklikku
---------

Edith Kotka abiellus 1960. aastal Einar Nymaniga. Neil on kolm last: Hendrik, Katrin ja Helle.

Teoseid
-------

* Mare Aadli, Edith Kotka-Nyman. Samm-sammult. Rootsi-Eesti õpperaamatufond, 1985; 2005
* Mare Aadli, Edith Kotka-Nyman. Samm-sammult edasi. Rootsi-Eesti Õpperaamatufond
* Mare Aadli, Edith Kotka-Nyman. Eesti kirjanduse radadel. Rootsi-Eesti Õpperaamatufond, 1987

Viited
------

1. ↑  Ivar Paljak. In memoriam Edith Evelyn Kotka-Nyman. Eesti Päevaleht (Rootsi), 10. mai 2017
2. ↑  Andres Pulver, "Edith tuli igaveseks Rakverre", Lääne-Virumaa Uudised, 3. oktoober 2021 (vaadatud 06.05.2022)
**Salaspils** (Helifaili info läti i) ('saarelinn') on linn Lätis Riia lähistel Daugava paremkaldal Salaspilsi piirkonnas. Salaspils on linn aastast 1993. 

Salaspilsis asub Riia hüdroelektrijaam.

Linna läbib Riia–Daugavpilsi raudtee, millel paiknevad Salaspilsi raudteejaam ja Dole raudteepeatus.

Ajalugu
-------

XII sajandil elasid asula kohal liivlased. Sakslaste rajatud Holmi linnus (saksa *Kirchholm*) oli Salaspilsis juba aastal 1186. Keskajal oli Salaspils alev.

1452 sõlmiti linnas Kirchholmi leping. Salaspils oli Salaspilsi kihelkonna keskus. 

Et Salaspils asub Riia lähedal, on selle linna lähistel peetud ridamisi lahinguid. Näiteks Salaspilsi lahing 17. septembril 1605 rootslaste ja poolakate vahel, mis oli osa Rootsi-Poola sõjast. Esimese maailmasõja ajal kasutati Salaspilsi all mürkgaase.

Aastal 1861 valmis Riia–Daugavpilsi raudtee. Teise maailmasõja ajal oli Salaspilsis sakslaste rajatud koonduslaager (surmalaager), mille alal asub praegu memoriaalkompleks. Aastal 1975 valmis Riia hüdroelektrijaam. Aastail 1961–1998 tegutses seal Läti Teaduste Akadeemia füüsikainstituudile kuulunud väike tuumareaktor.

Kaitstavad objektid
-------------------

Looduskaitse all on Läti Rahvuslik Botaanikaaed, Budeskalnsi tamm, Lielmocekļise paju, Sodase männid, Līvzeme tammed, Salaspilsi paplid ja Zviedru iela kadakad ja pärnad ümbermõõtudega 4 ning 4,1 meetrit.

Galerii
-------

* Memoriaalkompleks Salaspilsi surmalaagrisMemoriaalkompleks Salaspilsi surmalaagris
* Õigeusu kirikudÕigeusu kirikud
* Vana luteri kiriku varemedVana luteri kiriku varemed
* Uus luteri kirikUus luteri kirik
* Salaspilsi memoriaalSalaspilsi memoriaal

Viited
------

1. ↑  Reģionu, novadu, pilsētu un pagastu kopējā un sauszemes platība gada sākumā, vaadatud 18.01.2023.
2. ↑  Iedzīvotāju skaits pēc tautības reģionos, pilsētās, novados, pagastos, apkaimēs un blīvi apdzīvotās teritorijās gada sākumā (pēc administratīvi teritoriālās reformas 2021. gadā) 2021 - 2022, vaadatud 27.12.2022.
3. ↑  Latvijas enciklopēdija. 5. sējums. Rīga : Valērija Belokoņa izdevniecība. 2009. 87. lk. ISBN 978-9934-8068-0-3.
4. ↑  Latvijas īpaši aizsargājamām dabas teritorijām dabas datu pārvaldības sistēmā OZOLS

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Salaspils** |

* Salaspilsi koduleht


Läti linnad

Ādaži | Ainaži | Aizkraukle | Aizpute | Aknīste | Aloja | Alūksne | Ape | Auce | Baldone | Baloži | Balvi | Bauska | Brocēni | Cesvaine | Cēsis | Dagda | Daugavpils | Dobele | Durbe | Grobiņa | Gulbene | Iecava | Ikšķile | Ilūkste | Jaunjelgava | Jelgava | Jēkabpils | Jūrmala | Kandava | Kārsava | Ķekava | Koknese | Krāslava | Kuldīga | Ķegums | Lielvārde | Liepāja | Limbaži | Līgatne | Līvāni | Lubāna | Ludza | Madona | Mārupe | Mazsalaca | Ogre | Olaine | Pāvilosta | Piltene | Pļaviņas | Preiļi | Priekule | Rēzekne | Rīga | Rūjiena | Sabile | Salatsi | Salaspils | Saldus | Saulkrasti | Sigulda | Seda | Skrunda | Smiltene | Staicele | Stende | Strenči | Subate | Talsi | Tukums | Valdemārpils | Valka | Valmiera | Vangaži | Varakļāni | Ventspils | Viesīte | Viļaka | Viļāni | Zilupe
Robert Filmer
**Robert Filmer** (1588 East Sutton, Kent – 26. mai 1653) oli inglise poliitiline filosoof.

Filmer oli äärmiselt innukas Charles I toetaja ning uskus, et monarhi võim tuleneb jumalikust õigusest. Tema seisukoha järgi, mida ta väljendas oma peateoses "*Patriarcha*", said kuningad oma võimu Jumalalt, kes andis absoluutse valitsusõiguse Aadamale, kelle järglastele anti see samasugusel kujul edasi. Lisaks sellele omavad monarhid ka absoluutset omandiõigust, sest seegi õigus oli Aadamal. Nende võimu põhjendab ka see, et nad on teistest inimestest loomult kõrgemad, nagu isa lastest, peremees pereliikmetest, mees naisest ja vanemad noorematest. Inimkond on proovinud küll ka teisi valitsusvorme, nagu vabariik või aristokraatia, ent need pole Filmeri järgi legitiimsed, sest ei vasta jumalikule tahtele, milleks saab olla vaid absoluutne monarhia. Filmeri äärmiselt tugev monarhismi õigustav raamat valmis küll juba Inglise kodusõja ajal, kuid trükiti alles 1680. aastal. Tema seisukohtadele toetusid paljud radikaalsed monarhistid, kes toetasid James II võimulepääsu ja parlamendi otsuste eiramist. Filmeri seisukohtade vastu polemiseeris ägedalt John Locke, kes pühendas sellele oma "Esimese traktaadi valitsemisest".

Välislingid
-----------

* Robert Filmeri "Patriarcha"
**Sverre Aav** (sündinud 3. jaanuaril 2002) on eesti korvpallur. Ta mängib Pärnu Sadama meeskonnas. 

Aav on viskav tagamängija, mängib positsioonil 2. Tema pikkus on 193 cm. 

Tartu noortesüsteemist (Salva/Rock) välja kasvanud Aav tegi oma debüüdi Tartu Ülikooli korvpallimeeskonna koosseisus hooajal 2018/2019.

Mängijakarjäär
--------------

Osalemine Eesti-Läti Korvpalliliigas ja Korvpalli Meistriliigas:

* Hooaeg 2018/2019, Tartu Ülikool
* Hooaeg 2019/2020, Tartu Ülikool
* Hooaeg 2020/2021, Tartu Ülikool Maks & Moorits
* Hooaeg 2021/2022, Pärnu Sadam
* Hooaeg 2022/2023, Pärnu Sadam

Sverre Aav mängis hooajal 2022/2023 Pärnu Sadama koosseisus FIBA Europe Cup sarjas (keskmiselt 19 min. 3,3 punkti, 1,8 söötu).

Mängud koondise eest
--------------------

Aav on mänginud Eesti noortekoondistes U14, U16, U18.

Ta osales 2022. aastal Eesti U20 koondises Euroopa meistrivõistluste B divisjoni mängudes (keskmiselt 17,4 minutit; 6,3 punkti; 1,9 lauapalli; 1,6 söötu).

Saavutused
----------

* Korvpalli Meistriliiga 1. koht hooajal 2021/2022 Pärnu Sadama koosseisus.
* Korvpalli Meistriliiga 3. koht hooajal 2022/2023 Pärnu Sadama koosseisus.

Viited
------

1. ↑  Sverre Aav. basket.ee, vaadatud 16. juuni 2023.
2. ↑  Sverre Aav. www.fiba.basketball/europe/u20b

Välislingid
-----------

* Tartu noor tagamängija Sverre Aav siirdub uueks hooajaks Pärnu Sadamasse. basket.ee, 29. juuni 2021.
* U20 viskekahur Sverre Aav: võit ja medalid on palju magusamad kui enda punktid. korvpall24.ee, 10. august 2022.
**Teodor** (**Theodor**) **Kalberg** VR I/3 (21. märts (vkj 9. märts) 1892 Päidla – 6. veebruar 1969 Norrköping) oli Eesti sõjaväelane (kolonelleitnant). Ta osales Esimeses maailmasõjas ja Vabadussõjas, teenis Õhukaitses ja Teise maailmasõja ajal oli ohvitser Omakaitses.

Elulugu
-------

Teodor Kalberg sündis 1892. aastal Päidla külas Tartumaal Kaarel Kalbergi pojana. Ta lõpetas 1914. aastal Tartu Õpetajate Ühisuse Kaubanduskooli ja tegutses seejärel lühikest aega Venemaal kaupmehena.

Esimese maailmasõja alguses mobiliseeriti Kalberg Vene sõjaväkke. 1917. aastal lõpetas ta Irkutski 3. lipnikekooli ja saadeti rooduülemana Rumeenia rindele. Enne Vabadussõja algust naasis Kalberg Eestisse.

Ta teenis ohvitserina Tallinna 1. ja 2. kaitsepataljonis, tõusis kiiresti teenistusredelil ja sai peagi Kaitseliidu ülema adjutandiks. 1921. aastal autasustati teda Vabadusristiga.

1925. aastal lõpetas Kalberg Lennukooli lendurvaatlejate erikursuse. Samal ajal viidi ta üle Lennuväerügementi. Seejärel teenis ta Lasnamäel Lennubaasis ja Õhukaitse Staabis.

1937. aastal lõpetas Kalberg Kõrgema Sõjakooli sõjamajanduse alal. Järgmisel aastal ülendati ta kolonelleitnandiks ja 1939. aastal viidi üle 2. Diviisi intendandiks.

Nõukogude okupatsiooni algul määrati Kalberg Punaarmee 42. laskurpolgu majandusülemaks. Suvesõja ajal õnnestus tal väeosast põgeneda ja sakslaste poole üle minna. Seejärel aitas ta organiseerida Omakaitset ja oli selle staabiülemaks.

1944. aastal, enne uut Nõukogude okupatsiooni, lahkus Kalberg oma perekonnaga Rootsi. Ta töötas Norrköpingis arhivaarina ja raamatukoguhoidjana, 1959. aastal määrati ta pensionile.

Kalberg oli EELK Norrköpingi koguduse nõukogu liige ja üks Eesti Rahvusliku Koondise Norrköpingis asutajaid.

Ta suri 6. veebruaril 1969 ja on maetud Norrköpingi Matteuse kalmistule. Seal puhkab ka tema naine Salme Kalberg (1899–1998).
**Tsitramoon** on valu vaigistav, verd vedeldav, palavikku alandav ja põletikuvastane ravim. Kasutatakse peavalu ja külmetushaiguste korral.

Üldteave
--------

Nimetus *tsitramoon* ei vasta praegusel ajal mitte ühegi konkreetse ravimi koostisele, vaid pigem tuletab see patsientidele meelde, milline toime on ravimil, millest oli endistes Nõukogude Liidu liiduvabariikides saanud tuttav bränd.

Traditsiooniline tsitramooni (*Tabulettae* "Citramonum") koostis:

* atsetüülsalitsüülhape 0,24 g
* fenatsetiin 0,18 g
* kofeiin 0,03 g
* kakao 0,015 g
* sidrunhape 0,02 g

Sellise koostisega ravimit ei toodeta enam. Uusi ravimeid, mille nimetuses on sõna *tsitramoon*, toodetakse paljudes farmaatsiaettevõtetes. Sageli on neil järgmine koostis:

* atsetüülsalitsüülhape 0,24 g
* paratsetamool 0,18 g
* kofeiin 0,03 g

Fenatsetiini asendamine paratsetamooliga tsitramooni koostises on tingitud olulistest kõrvaltoimetest, mis on seotud nefropaatia arenguga. Fenatsetiin on müügilt kõrvaldatud paljudes riikides, sealhulgas Venemaal. Paratsetamool on fenatsetiini peamine metaboliit keemiliselt lähedaste omaduste poolest. 

Fenatsetiini manustamisel avaldub organismis kiiresti valu vaigistav toime. Paratsetamool ei erine oluliselt fenatsetiinist valu vaigistava toime poolest. Sarnaselt fenatsetiiniga on sellel nõrk põletikuvastane toime. Paratsetamooli peamine eelis on väike toksilisus. Kakao ja sidrunhappe eemaldamine tsitramooni koostisest on tingitud nende komponentide ravimtoime olulise mõju puudumisest.
**Vaŭkavyski rajoon** on 2. järgu haldusüksus (rajoon) Hrodna oblastis Valgevenes. Rajooni pindala on 1193 km². 2009. aasta seisuga elas seal 75 329 inimest.

Rajoon moodustati 1940. aastal. Rajoon koosneb järgmistest külanõukogudest: Hniezna, Izabielini, Krasnasielski, Padaroski, Repla, Rośi, Subačy, Šyłavičy, Vaŭkavyski, Viarejki ja Voŭpa külanõukogu.

Halduskeskus on Vaŭkavyski linn. Teised tähtsamad asulad on Krasnasielski ja Rośi alevid. Tähtsam asula on veel Voŭpa.

* VaŭkavyskVaŭkavysk
* PadaroskPadarosk
* ŠyłavičyŠyłavičy
* HnieznaHniezna

Rajooni suurimaks jõeks on Rośi jõgi, rajooni lõunapiiril voolab ka Zelvianka. Rajoon asub Vaŭkavyski kõrgustikul, valdavad kõrgused 140-200 meetrit üle merepinna. Kõrgeim koht asub Vaŭkavyski linnast veidi ida pool (235 meetrit). Aluspõhja iseloomustab suur kriidi lade, mida Krasnasielski ümbruses kaevandatakse.

2009. aasta seisuga olid elanikest 63,35% valgevenelased, 8,71% venelased, 24,96% poolakad, 1,6% ukrainlased ja 1,38% oli teistest rahvustest. 59,48% elanike emakeeleks oli valgevene keel, 37.99% elanike emakeeleks oli vene keel. Koduse keelena kõneles valgevene keelt 32,57% elanikke, vene keelt aga 64,79%.

Viited
------

1. ↑  "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 2. juuni 2015. Vaadatud 24. juunil 2015.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)

Välislingid
-----------

 Vaŭkavyski rajoon – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
* Rajooni täitevkomitee koduleht (*vene keeles*)
* Rajooni kaart

| * v
* r
Hrodna oblasti haldusjaotus |
| --- |
| 
Rajoonid: Astravieci rajoon • Ašmiany rajoon • Bierastavica rajoon • Dziatłava rajoon • Hrodna rajoon • Iŭje rajoon • Kareličy rajoon • Lida rajoon • Masty rajoon • Navahrudaki rajoon • Słonimi rajoon • Smarhońi rajoon • Svisłači rajoon • Ščučyni rajoon • Zelva rajoon • Vaŭkavyski rajoon • Voranava rajoon |
| 
Oblastilise alluvusega linnad: Hrodna (selle koosseisus: Kastryčnicki rajoon • Leninski rajoon) |
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib alevist; varem sama nime kandnud küla kohta vaata artiklit Karsakiškis* |

---

**Palėvenė** (poola keeles *Poławeń*) on alev Leedus Kupiškise rajoonis Noriūnai vallas. Alev asub Lėvuo jõe kaldal ja on üks väiksemaid Leedus. 

Vaatamisväärsusteks on 1676. aastal valminud katoliku kirik ja 1779. aastal ehitatud endise dominiiklaste kloostri hooned. Alevis asub ka Palėvenė linnamägi.

Kloostri juures õppis arhitekt Laurynas Gucevičius. Sealsele kalmistule on maetud leedu näitleja Unė Babickaitė.

Palėvenė mõis asub alevi lähedal Stirniškiai (Paulianka) külas.

Ajalugu
-------

Asulat on kirjalikult esmamainitud 1586. aastal. Mykolas Laurynas Odlianskis-Počobutas rajas 1676. aastal alevisse dominiiklaste kloostri. XIX sajandil sai sealt alguse Leedu karskusliikumine, samas aga lasi klooster sel ajal sinna rajada suure kõrtsi ja veidi väiksema viinalao. Kooli seal ei olnud. Alles pärast seda, kui Motiejus Valančius sellest Utena dekaanile kirjutas, likvideeriti kõrts ja rajati selle asemele kihelkonnakool.

Pilte
-----

* PalėvenėPalėvenė
* Palėvenė kirikPalėvenė kirik
* Palėvenė kloosterPalėvenė klooster

Viited
------

1. ↑  Kupiškio r. sav.
2. ↑   Poławeń w Słowniku geograficznym Królestwa Polskiego

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Palėvenė** |

* Alev portaalis vietoves.Lt
**Üheaastane puju** (*Artemisia annua*) on korvõieliste sugukonna puju perekonda kuuluv üheaastane rohttaim.

Botaanilised tunnused
---------------------

Üheaastane puju on 30 kuni 100 cm kõrguseks kasvav üheaastane rohttaim. 

Üheaastase puju lehed on püstised, punakad. Õisikute läbimõõt on 2 kuni 2,5 cm ja õied on kollase värvusega.

Levila
------

Üheaastane puju kasvab Vietnamis, Hiinas, Jaapanis, Põhja-Ameerikas ja Venemaal, tulnukana ka Eestis.

Saadused
--------

### Ravimtaimena

Droogiks on üheaastase puju lehed ja ürt (*folia et herba Artemisiae annuae*). 

Taimes sisalduv artemisiniin (looduslik) toimib otseselt malaaria plasmoodiumisse. 

Viimasel ajal[*millal?*] peetakse tervisele ohtlikuks.

### Hiina meditsiinis

Hiina meditsiinis kasutatakse üheaastast puju (Qing Hao) malaariatekitaja vastase vahendina, mis peaks tekitaja suretama.

Viited
------

1. ↑  Artemisia annua L. ITIS, veebiversioon (vaadatud 25.04.2015)(*inglise keeles*)
2. ↑  Ain Raal,"Maailma ravimtaimede entsüklopeedia", lk 100, Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus, 2010

Kirjandus
---------

* annua

Välislingid
-----------

* Üheaastane puju andmebaasis eElurikkus Muuda Vikiandmetes
**Cedar Grove** on vald (*township*) Ameerika Ühendriikides New Jersey osariigi Essexi maakonnas.

Cedar Grove'i nimi tuleneb virgiinia kadakatest (inglise keeles teatud ka kui *eastern red cedar*), mis kasvasid salumetsadena lähedal asuvas orus ja ümbruskonna nõlvakutel. Apalatšide mäestikule eelneva Piedmonti kiltmaa reljeefivormi kõrgus merepinnast jääb valla piires vahemikku 85–180 m.

Tänapäeval paikneb valla idaosas edela-kirde suunal veidi üle kilomeetri pikkune kitsas Cedar Grove'i veehoidla, mis ulatub Little Fallsi valda Passaici maakonnas.

Cedar Grove'is asub vendadest pühakutele Kyrillosele ja Metodiosele pühitsetud õigeusu kirik, mis ühendab väljarändajaid Põhja-Makedooniast. See valmis 1990. aastatel ja 2000. aastate alguses Meadowbrooki ballisaali ümberehituste käigus.

Ajalugu
-------

1702. aastal kauplesid eurooplastest uusasunikud põlisameeriklastelt (delavaaride rahvalt) nii-öeldud Horseneck Tracti, selle pindala oli umbes 57 km². Tollase 325 dollari väärtuses anti üle kaupa ebakorrapärase kujuga maa-ala eest, mis oli näiliselt sarnane hobuse kaela ja peaga. Vahetuskaubaks saadud maa-ala hõlmas suurt osa tänase maakonna lääneosast, Watchungi mägede kaguseljandikult kuni Passaici jõeni.

Sinna koondus algselt väike põlluharimise kogukond. 1896. aastal lasi maakonnavalitsus ehitada kohaliku vaimuhaigla. Cedar Grove loodi kogukondasid liites 7. veebruaril 1892, kandes algselt nime Verona vald (*Verona Township*), praeguse nime sai see aastal 1908. 1950. ja 1960. aastatel sai Cedar Grove'ist üks New Yorgi ja Newarki eeslinnadest Essexi maakonnas.

Naabervallad
------------

### Essexi maakond

* Montclair
* North Caldwell
* Verona

### Passaici maakond

* Little Falls

Inimesed
--------

1913. aastal leiutas britt Arthur Wynne tänapäevase ristsõnamõistatuse, elades samal ajal Cedar Grove'is. Sealt pärinevad lisaks elektroonikainsener Allen B. DuMont, geneetik Ralph L. Brinster ja filmioperaator Ellen Kuras. Teadaolevalt on sealsetest oludest pärit ka transsooline *performance*-esineja Amanda Lepore.

Viited
------

1. ↑  , vaadatud 22.01.2022.
2. ↑  2020 United States Census, vaadatud 1.01.2022.
3. ↑

Välislingid
-----------

 Cedar Grove (New Jersey) – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
* Ametlik koduleht
Noor tüdruk kannab ujumistrikood ja on oma keha alumises pooles täiesti alasti.
Ecchi ja lolicon mangat illustreeriv pilt
**Lolicon** (ロリコン, latiniseeritult ka **Lolikon** või **rorikon**) on Jaapanist pärit meediakontseptsioon, milles kujutatakse noori või eelteismelisi tüdrukuid erootilises kontekstis, näiteks manga või anime žanre kasutades. Väljaspool Jaapanit tähistabki termin tavakasutuses eelkõige lolicon mangat või animed.

Jaapanis kirjeldab see termin seksuaalset atraktiivsust või sugulust alaealiste tüdrukute või isikuga, kellel on sellised eelistused.

Mõiste on tuletatud fraasist "Lolita kompleks", mis omakorda on viide Vladimir Nabokovi romaanile "Lolita".

Lolicon on vastuoluline ja kriitikat tekitanud žanr. Jaapani kodanikuühendused on tegutsenud loliconi leviku piiramise nimel. Teisalt leitakse ka, et loliconi fänne köidab eelkõige žanri esteetika, mitte kujutatud objektide vanus. Mõned riigid tunnustavad lolikoni lapspornona ja on selle ära keelanud, kuigi see ei kujuta reaalseid inimesi, nagu näiteks, Kanada, Ühendkuningriik, Austraalia, Uus-Meremaa, Iirimaa, Rootsi, Filipiinid ja Eesti.

Viited
------

1. ↑  .
2. ↑  Shigematsu, Setsu (1999). "Dimensions of Desire: Sex, Fantasy and Fetish in Japanese Comics". // Lent, J.A. Themes and Issues in Asian Cartooning: Cute, Cheap, Mad and Sexy. Bowling Green, OH: Bowling Green State University Popular Press. Lk. 129–130.
Jaungulbene mõis 1904. aasta kaardil. Väljavõte kaardilt "Wegekarte des Walkschen Kreises mit den Kirchspiels- und Gutsgrenzen" (1904). Mõisa valdused on kaardil tähistatud numbriga 60
**Jaungulbene mõis** (saksa keeles *Neu-Schwanenburg*, läti keeles *Jaungulbenes muiža*) oli rüütlimõis Liivimaal Valga kreisis Gulbene kihelkonnas. Praegu asub Lätis Gulbene piirkonnas Jaungulbenes.

Ajalugu
-------

Mõis sai alguse 1806. aastal. Mõisa esimene omanik oli Otto Wilhelm Leopold von Transehe. Transehede pere kätte jäi mõis kuni võõrandamiseni 1920.

Mõisa suurus
------------

Bienenstammi andmetel oli mõisa suurus 1816. aastal 7 ja 1/4 adramaad, sellele allus 529 mees- ja 639 naishinge.

Võõrandamise ajal kuulus mõisale 12 246,28 hektarit maad.

Karjamõisad
-----------

Jaungulbene mõisale allusid Abrava, Bērziņi, Cīrabirži, Dronenieki, Gulbītise, Jaunase, Līgo, Liedeskalni, Madernieki, Siladzirnavase, Stukmaņi ja Silto karjamõis.

Mõisaansambel
-------------

Jaungulbene mõisa peahoone 2013. aastal
Mõisakompleks rajati 1878. aastal, koos peahoonega püstitati ka kõrvalhooned: tallid, kuurid, sepikoda, aedniku maja, kabel, tuletõrjujate maja ja maneež. Peahoone pärineb 1878. aastast ja on uusgooti stiilis. Pärast võõrandamist asus peahoones sordiaretuskeskus, seejärel põllumajanduskool. Praegu on see kohaliku omavalitsuse valduses.

Park rajati koos mõisa peahoonega. 39 hektari suurune vabakujundusega romantismi põhimõtete järgi rajatud parki ehib obelisk. Tehislikes linnusevaremetes asub nn **Velna vārti** (Põrguväravad).

Riikliku kaitse all on Jaungulbene mõisakompleks, sealhulgas park, tall (hiljem tuletõrjedepoo), paraadväravad, obelisk, läbikäiguga tootmishoonete kompleks, häärber ja Kuradiväravad koos selle juures asuvate tehislike linnusevaremetega. Kohaliku kaitse all on Jaungulbene mõisakompleksist vahimajake, kelder-tootmishoone, mõisavalitseja maja, laut, kabel, mõisapargi aed, sepikojaga kutsari maja, teine kabel (hilisem Jaungulbene luteri kirik), kaks elumaja, aedniku maja koos kuuri ja aiainventari laoga, transpordivahendite hoidla, teeviit ja Mesilasmaja või Nukumaja.

Pildid
------

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
*

Viited
------

1. ↑  Bienestamm, H. von. Geographischer Abriss der drei deutschen Ostsee-Provinzen Russlands, oder der Gouvernemens Ehst-, Liv- und Kurland. Riga: Deubner, 1826, lk 281.
2. ↑  Valsts kultūras pieminekļu aizsardzības inspekcija. Valsts aizsargājamo nekustamo kultūras pieminekļu saraksts
3. ↑  Valsts kultūras pieminekļu aizsardzības inspekcija. Valsts aizsargājamo nekustamo kultūras pieminekļu saraksts

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Jaungulbene mõis** |

* Sissekanne Läti mõisate veebisaidil; fotod (*läti keeles*)

Gulbene kirik
Gulbene kihelkond

**Kirik**: Gulbene kirik  

**Mõisad**: Gulbene kirikumõis | Beļava mõis | Blome mõis | Jaungulbene mõis | Krapa mõis | Litene mõis | Nagliena mõis | Stāmeriena mõis | Valme mõis | Vana-Gulbene mõis
**Juudi keeleks** on nimetatud peamisi juutide kõneldavaid keeli.

Tavaliselt (näiteks ENE-s) on juudi keeleks nimetatud germaani keelte hulka kuuluvat jidiši keelt (jidišit). Viimasel ajal[*millal?*] on nimetus "juudi keel" kõrvale jäetud, sest see võib jätta mulje, nagu oleks juutidel ainult üks keel. Tegelikult on juutide keel olnud algselt hoopis heebrea keel, mille üht varianti (ivriiti) kõneldakse praegu Iisraelis, ning ka romaani keelte hulka kuuluv ladiino keel ehk espanjool.

Piiblis on juudi keeleks ühes kohas nimetatud heebrea keelt (2. Kuningate raamat 18:26,28): 

*Siis ütlesid Eljakim, Hilkija poeg, Sebna ja Joah ülemjoogikallajale: "Räägi ometi oma sulastega aramea keelt, sest me mõistame seda, aga ära räägi meiega juudi keelt müüri peal oleva rahva kuuldes!" Kuid ülemjoogikallaja vastas neile: "Kas mu isand on mind läkitanud kõnelema neid sõnu ainult su isandale ja sinule? Küllap ka müüri peal istuvatele meestele, kes koos teiega peavad sööma oma rooja ja jooma oma kust!" Ja ülemjoogikallaja astus ette ning hüüdis valju häälega juudi keeles, rääkis ja ütles: "Kuulge suurkuninga, Assuri kuninga sõna!"*

Vaata ka
--------

* Juutide keeled
Kopli poolsaare asukoht, Paljassaare lahe ja Kopli lahe vahel
**Kopli poolsaar** asub Harju maakonnas, osa Tallinna linnast. Poolsaar on kagu–loodesuunaline, piirnedes kirdes Paljassaare lahega ja edelas Kopli lahega. Poolsaare tipus asub Kopli neem.

Kopli poolsaare ja Tallinna ümbruse kaart 1791–1810 avaldatud Ludwig August Mellini Liivimaa atlasest
Kopli poolsaarel asuvat seljandikku, mis ulatus endise Kopli kalmistu juurest kuni praeguse Eesti Mereakadeemia peahooneni nimetati Keskmetsamäeks.

Kopli laht, Stroomi rand, Kopli poolsaar, Paljassaare laht ja Paljassaare
Pelguranna maa-alal asus (ulatudes endise Kopli kalmistu edelanurgast kuni Kari tänavani) asus Kirikuaiamägi.

Poolsaare keskosas asus ka Marjamäe nimeline kõrgendik.

Poolsaare alguses (Kopli, Kari ja Tööstuse tänava nurgal) Kopli asula poole laskuvat kõrgendikku nimetatakse seal asetsenud Balti Manufaktuuri ehk rahvakeeles Sitsi vabriku järgi Sitsimäeks.

Poolsaare Kopliranna, Alasi ja Vasara tänava rajoonis asetsenud kõrgendikku
nimetati Tammemäeks, seal kasvanud tammede järgi. Omaaegse Kopli mõisa rentnikud olid kohustatud rendiaja jooksul istutama poolsaarele kindla arvu tammi, mida kasutati linna veevarustuse puittorustikkude ja suurtükilafettide valmistamiseks.

Kopli poolsaare Paljassaare poole jääva mandritipu idapoolsel küljel on Trikkarimäe-nimeline kõrgendik.

Poolsaare pikkus on umbes 3 km, laius tüveosas umbes 1,5 km.

Poolsaarel on mitu sadamat ja poolsaarel paikneb Tallinna tööstuslikemaid Põhja-Tallinna linnaosa ja Kopli asum.

Vaata ka
--------

* Kopli asum

Viited
------

1. ↑  Aleksander Kivi, Mäed ja mäenimelised tänavad Tallinnas, Kultuur ja Elu, 1964 nr 7, lk 408-409
2. ↑  Autorite kollektiiv. 1996. *Mereleksikon*. Eesti Entsüklopeediakirjastus. 590 lk
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib tähestikutähest; auruveduri kohta vaata artiklit V (auruvedur); teiste tähenduste kohta vaata lehekülge V (täpsustus).* |

---

|  |  |
| --- | --- |
| V | v |

**V** (väiketähena **v**) on eesti tähestiku ja teiste ladina kirja kasutavate tähestike täht. V on ladina tähestiku 22. täht. 

Rooma numbrina tähistab V viit.

V-le vastab kreeka tähestikus üpsilon.

U on tekkinud v-tähe variandina.

Eesti vanas kirjakeeles kasutati tänapäeva v asemel w-d. 20. sajandi alguskümnendeil hakkas w-täht järk-järgult asenduma v-tähega, esimesi märke v kasutamise kohta leiab 1905. aastast (Gustav Suits) ja 1907. aastast (Eesti Kirjandus). 1919.–1920. aastal otsustati Eesti Kirjanduse Seltsi keeletoimkonna koosolekutel kasutada w-tähe asemel v-tähte. Sestpeale muutus v eelistatavaks, 1930. aastatel ainusoovitatavaks, ent alles 1930. aastate lõpuks oli ta enam-vähem juurdunud. Ühtlasi tähendas see, et w-täht loeti võõrtäheks.

Päritolu
--------

|  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Protosemiidi waw | Foiniikia waw | Kreeka üpsilon | Etruski V | Ladina V |
| Protosemiidi waw | Foiniikia waw | Kreeka üpsilon | Etruski V | Ladina V |

Sümbolina
---------

* V on vanaadiumi tähis.
* V on pinge ühiku voldi tähis.
* v on kiiruse tähis.
* V on ruumala tähis.

Viited
------

1. ↑  Tähestiku ajalugu EKI teatmikus

Tähestikutähed

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| A | B | (C) | D | E | F | G | H | I | J | K | L | M | N | O | P | (Q) | R | S | Š | Z | Ž | T | U | V | (W) | Õ | Ä | Ö | Ü | (X) | (Y) |
**Valgejärv** (ka *Valgjärv, Äntu Valgejärv, Paralepetsa järv*) on järv Lääne-Virumaal. Ta asub 
Väike-Maarjast 7–9 km lõuna pool.

Ta on üks Äntu järvestiku seitsmest järvest. Äntu Valgejärve pindala on 1,6 ha, suurim sügavus 8 m. Kalda ääres on õõtsikud, kallas on kaetud metsaga. Järve põhjas on järvelubja kiht.

Valgejärve läbib oja, mis voolab välja Vahejärvest ja suubub Linaleojärve.

Järve vesi on heleroheline ja väga läbipaistev (nähtavus 6,1–6,8 m).

Järves kasvavad pilliroog, vesiroos ja ujuv penikeel, põhja katavad mändvetikad.

Järves elutsevad järve-jämekoodik, järvekiivrik ja koola sõudik, põhjas on suured (kuni 15 cm) järvekarbid. Kaladest on esindatud ahven, särg ja haug, võib-olla ka koger.

Viited
------

1. 1 2 3 4  Äntu Valgejärv veebiportaalis eestigiid.ee
2. ↑  Valgejärv keskkonnaportaalis
3. ↑  "Äntu Valgejärv". Originaali arhiivikoopia seisuga 16. juuli 2010. Vaadatud 21. juunil 2010.

Välislingid
-----------

* Valgejärv keskkonnaportaalis
* Sukeldumine Äntu Valgejärves
* Jääsukeldumine Äntu Valgejärves
**Lääneprovints** on 1. järgu haldusüksus (provints) Paapua Uus-Guineas riigi edelaosas. Piirneb läänes Indoneesia Paapua provintsiga. Provintsis asub ainus piirkond Paapua Uus-Guineas, mis paikneb 141. pikkuskraadist lääne pool.

Lääneprovintsi pindala on 99 300 km² ja see on pindalalt suurim provints Paapua Uus-Guineas.

Loodus
------

Peamine jõgi on Fly jõgi. Selle lisajõgede seas on Stricklandi jõgi ja Ok Tedi jõgi. 

Murray järv on Paapua Uus-Guinea suurim järv.

Haldus
------

Provints jaguneb 3 ringkonnaks:

* Põhja-Fly ringkond
* Kesk-Fly ringkond
* Lõuna-Fly ringkond

Provintsi keskus on Kiunga, varem oli keskus Daru.

Rahvastik
---------

Provintsis elas 2000. aasta rahvaloenduse järgi 153 304 inimest. See on Paapua Uus-Guinea provintside seas kõige hõredama asustusega. Suurim linn provintsis on Tabubil.

Liiklus
-------

Maanteid on vähe ja liiklus kulgeb peamiselt mööda veeteid või lennukiga.

Paapua Uus-Guinea 1. järgu haldusüksused

Bougainville **·** Chimbu **·** Eastern Highlands **·** Enga **·** Gulf **·**  Hela **·** Ida-Sepik **·** Ida-Uus-Britannia **·**  Jiwaka **·** Keskprovints **·** Lääneprovints **·** Lääne-Sepik **·** Lääne-Uus-Britannia **·** Madang **·** Manus **·** Milne Bay **·** Morobe **·** Port Moresby **·** Põhjaprovints **·** Southern Highlands **·** Uus-Iirimaa **·** Western Highlands
Honoré Daumier
Karikatuur Victor Hugost
**Honoré Victorin Daumier** (26. veebruar 1808 Marseille – 10. veebruar 1879 Valmondois) oli prantsuse maalikunstnik, graafik, skulptor ja karikaturist.

Daumier oli realismi esindaja.

Looming
-------

Oma teostes kujutas ta suurlinna lihtrahvast, karikatuurid kajastasid poliitilist olukorda. Maalidel kujutas ta peamiselt tööliste eluolu.

Tema karikatuure hakkas 1831. aastast ilmuma ajakirjas La Caricature. Kuningas Louis-Philippe I karikeerimise eest mõisteti talle pooleaastane vanglakaristus ja rahatrahv. Nimelt näitas ta kuningat muinasjutulise koletise Gargantuana, kes ahnelt neelab rahvalt riisutud vara ja kulda. 

Tsensuurist põhjustatud probleemide tõttu ajakirjas La Caricature asus Daumier kaastööd tegema Le Charivarile, mille omanik oli samuti Charles Philipon. 

"Gargantua", litograafia, 1831
### Graafilised lehed

* "Transonaini tänav 15. aprillil 1834" (1834)

### Maalid

* "Pesunaine" (1863)

Kirjandus
---------

* Robert Jordan, "Daumier" (biograafiline romaan; originaalpealkiri: "Modelle, Masken, Menschen: Roman um Honoré Daumier und seine Zeit"). Saksa keelest tõlkinud Laine Ronk, Tallinn, 1961, 480 lk

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Honoré Daumier** |
Snēpele luteri kirik
**Snēpele** on küla (*vidējciems*) Lätis Kuldīga piirkonnas, Snēpele valla halduskeskus. Küla asub merepinnast 65 meetri kõrgusel, piirkonna keskusest Kuldīgast 15,5 ja Riiast 175 kilomeetri kaugusel. Snēpeles on kultuurimaja ja raamatukogu, haridust annab Kuldīga keskkooli filiaal. Seal asuvad nii luteri kui ka babtisti kirik.

Küla kujunes Snēpele mõisa (*Schnepeln*) juurde. Nõukogude perioodil oli Snēpele kohaliku kolhoosi keskasulaks.

Külas kasvav vaher ümbermõõduga 3,56 meetrit, tamm ümbermõõduga 4,02 meetrit ja suurelehine pärn ümbermõõduga 4,54 meetrit on looduskaitse all.

Aastal 2018 oli külas 274 elanikku, aastal 2020 oli elanikke 293.

Viited
------

1. ↑  Vietvārdu datubāze
2. ↑
3. ↑  Административно-территориальное деление Латвийской ССР 1978 год. — Рига: Лиесма, 1978. — 137 lk.
4. ↑  Latvijas īpaši aizsargājamām dabas teritorijām dabas datu pārvaldības sistēmā OZOLS

| * v
* r
Snēpele valla asulad |
| --- |
| 
Kundi **·**  **Snēpele** **·**  Viesalgciems |
**Spāre** on küla (*vidējciems*) Lätis Talsi piirkonnas Ģibuļi valla lääneosas.

Küla asub merepinnast 41 meetri kõrgusel Gulbji ja Spāre järvede vahel. Spāret läbivad Ventspils–Moskva raudtee ja maantee A10.

Spāres asuvad rahvamaja ja kirik. Külas asub Ausma bussipeatus. Mõisahoones asub ka kohalik raamatukogu.

Küla tekkis XIX sajandi teisel poolel Spāre raudteejaama juurde. See küla osa kannab ka Lielspāre nime. Teine küla osa kujunes nõukogude perioodil Spāre mõisa juurde, kui kohalik *Ausma* kolhoos rajas sinna oma tootmishooned. See osa külast kannab nime Vecspāre või Ausmas.

Spāre kooli on esmamainitud 1760. aastal, seega on see piirkonna vanim kool ja Läti vanima maakool. Aastast 2009 oli see Pastende kooli filiaal, aastal 2012 aga kool suleti.

Muinsusmälestistest on riikliku kaitse all Spāre luteri kirik ja Spāre mõisa elumaja trepi käsipuud. Kohaliku kaitse all on küla lähistel asuv Spāre linnamägi.

Lielspāre osas kasvab looduskaitsealune mänd ümbermõõduga 2,5 meetrit. Vecspāre osas kasvab looduskaitsealune mänd ümbermõõduga 3.35 meetrit, Spāre järve kaldal aga sanglepp ümbermõõduga 4.41 meetrit. Mõisa pargis kasvavad looduskaitsealustest puudest pensilvaania saar ümbermõõduga 3.9 meetrit, Spāre Suurpärn ümbermõõduga 3.53 meetrit, pärnad ümbermõõtudega 3.63 ja 4,4 meetrit ning saared ümbermõõtududega 4.3, 4.53 ja 4.7 meetrit.</ref>

Vabaõhulava Spāre pargis

Viited
------

1. ↑  IS Mantojums
2. ↑
3. ↑  Ģibuļu ciema vēsture, 1986 a. Lk. 25
4. ↑  "Ģibuļu pagasts". Originaali arhiivikoopia seisuga 16. veebruar 2020. Vaadatud 18. aprillil 2020.
5. ↑  Valsts kultūras pieminekļu aizsardzības inspekcija. Valsts aizsargājamo nekustamo kultūras pieminekļu saraksts
6. ↑  Valsts kultūras pieminekļu aizsardzības inspekcija. Valsts aizsargājamo nekustamo kultūras pieminekļu saraksts
7. ↑  Latvijas īpaši aizsargājamām dabas teritorijām dabas datu pārvaldības sistēmā OZOLS

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Spāre (Ģibuļi vald)** |

| * v
* r
Ģibuļi valla asulad |
| --- |
| 
Aizupes **·**  Arkliņi **·**  *Dravnieki* **·**  Gaviļnieki **·**  Ģibuļi **·**  Iliņi **·**  Jaunzemes **·**  Kaleši **·**  Kaļķciems **·**  Kāņciems **·**  Kraujas **·**  Kurši **·**  Līči **·**  Mordanga **·**  **Pastende** **·**  Ruņķi **·**  Spāre **·**  Talsciems **·**  Turkmuiža |
Cosmoglotta 2011. aasta detsembrinumbri esikaas
**Cosmoglotta** on ajakiri, mida annab välja tehiskeele interlingue (varem oktsidentaal) propageerimiseks loodud Interlingue-Union.

Ajalugu
-------

Cosmoglotta eelkäija oli aastatel 1922–1926 Tallinnas ilmunud ajakiri **Kosmoglott**, mida andis välja baltisaksa keeleteadlase Edgar von Wahli eestvedamisel rajatud samanimeline ühing.

1927. aastal nimetati ajakiri Cosmoglottaks ja seda hakati välja andma Viinis. Pärast seda, kui ajakirja peatoimetajaks sai A. Z. Ramstedt, viidi selle väljaandmine Stockholmi. Seal trükiti ajakirja kuni Ric Bergeri peatoimetajaks saamiseni.

1934. aasta alguseks ühendati Cosmoglottaga aastatel 1928–1933 Šveitsis ilmunud oktsidentaaliteemaline ajakiri Helvetia. Ühtlasi hakati Cosmoglottat edaspidi välja andma Šveitsis.

1935. aastast ilmus ka Cosmoglotta juurde kuulunud lisaleht. Põhi- ja lisalehte hakati hiljem eristama nimetustega "A-seeria" ja "B-seeria".

Tänapäeval ilmub ajakiri ebaregulaarselt.

Suunitlus
---------

Kuna Tallinnas ilmumise perioodil oli ajakiri ühingu Kosmoglott väljaanne, siis avaldati seal muudeski tehiskeeltes kirjutatud tekste. Wahl ise kirjutas sinna küll vaid oktsidentaalis. Hiljem sai ajakirjast rahvusvahelise oktsidentaaliühingu Association International Cosmoglotta (hilisem Occidental-Union) häälekandja ja sellest ajast on see olnud vaid oktsidentaalikeelne, vaid erandina on seal ilmunud üksikuid muukeelseid tekste.

Toimetajad
----------

* 1922–1926 Edgar von Wahl (numbrid 1–37 Kosmoglotti nime all)
* 1927–1930 Engelbert Pigal
* 1931–1933 A. Z. Ramstedt
* 1933 Bertil Blomé
* 1934–1950 Ric Berger
* 1951–1957 Interlingue Instituut
* 1958–1985 Alphonse Matejka
* 1985–2000 Adrian J. Pilgrim
* 2000–... Bedřich Plavec

Viited
------

1. ↑  Ülo Lumiste, Leo Võhandu, "Kolmest Eestis loodud tehiskeelest ja nende loojatest" – Akadeemia 2007, nr 3, lk 482–510, siin lk 486–487. (kättesaadav ka DIGARis)
2. ↑  Translocation de Cosmoglotta in Svissia. - Cosmoglotta 1933, nr 90, lk 79-80.
3. ↑  Aleksandr Dulitšenko. Об интерлингвистической деятельности Э. Валя (с библиографическим приложением по данным "Kosmoglott" и "Cosmoglotta") = Pri interlingvistika agado de E. de Wahl (kun bibliografia aldono laŭ "Kosmoglott" kaj "Cosmoglotta"). – Interlinguistica Tartuensis, nr 4. Tartu 1987, lk 87–117, siin lk 95.

Välislingid
-----------

* Cosmoglottast IE-Munde kodulehel.

Kosmoglotti ja Cosmoglotta digiteeritud numbrid
* Kosmoglotti ja Cosmoglotta numbrid aastatest 1922–1948 Austria rahvusraamatukogu kodulehel
* Cosmoglotta B-seeria numbrid aastatest 1935–1948 Austria rahvusraamatukogu kodulehel
* Kosmoglotti ja Cosmoglotta numbrid aastatest 1927–1950 lihttekstina
* Kosmoglotti ja Cosmoglotta numbrid kuni 1939. aasta septembrini
* Cosmoglotta numbrid 289–302A
* Kosmoglotti ja Cosmoglotta numbrid 1–158
**Strante** on küla (*skrajciems* ehk hajaküla) Lätis Lõuna-Kuramaa piirkonnas Saka vallas.

Küla asub valla põhjaosas ning jääb valla keskusest Sakast 8,5, endisest piirkonna keskusest Pāvilostast 6,5 ja Riiast 202 kilomeetri kaugusele. Asula on tekkinud endise Strante mõisa (*Strandhof*) keskuse juurde. Aastani 2021 kuulus küla Pāvilosta piirkonda.

Külla jääb osaliselt Strante-Ulmale järsakrannik. Külas kasvavad künnapuud (ümbermõõduga 4,9 m ja 4,17 m) hobukastanid (ümbermõõduga 3 ja 3,59 m), pöögid (ümbermõõduga 4,48 m, 5,24 m ja 4,2 m), vahtrad (ümbermõõduga 3,67 m, 3,8 m ja 3,79 m), pärn ümbermõõduga 5 m ning saar ümbermõõduga 3,5 m on looduskaitse all.

2016. aastal oli külas 32 elanikku, 2018. aastal 24 ja 2020. aastal 21.

Strante rannik

Viited
------

1. ↑  Vietvārdu datubāze
2. ↑  Latvijas īpaši aizsargājamām dabas teritorijām dabas datu pārvaldības sistēmā OZOLS

| * v
* r
Saka valla asulad |
| --- |
| 
Ķoniņciems **·**  Mežaine **·**  Mežvidi **·**  Ostbaha **·**  Rīva **·**  **Saka** **·**  Saļiena **·**  Strante **·**  Ulmale **·**  Upsēde |
**Juhan Järver** VR I/3 (19. mai 1886 Jõgeveste vald, Viljandimaa – 28. juuli 1941 Muravijevo küla, Venemaa) oli Eesti sõjaväelane (kolonel).

Juhan Järver viibis aastatel 1904–1914 Kaukaasia eesti asundustes. Aastatel 1914–1917 teenis Esimeses maailmasõjas Vene keisririigi armees. 

Aastatel 1918–1920 osales Vabadussõjas, 1919 aasta novembris teenis leitnandi auastmes 2. Jalaväepolgus. Ülendati 7. novembril 1919 kiiduväärt teenistuse eest alamkapteniks, vanusega 1. märtsist 1919. teenis ka 1. ja 2. diviisi staabi käsundusohvitserina.

Aastatel 1920–1921 teenis Tallinnas sõjaväeringkonna staabiülemana, aastatel 1924–1929 Kindralstaabi Valitsuse ja Kaitsevägede Staabi V (mobilisatsiooni)osakonna ülem, 1929–1934 Kindralstaabi ülema abi, 1927. aastast Kõrgema Sõjakooli lektor.

Harju Kaitseringkonna ülem 1934–1939 Harju sõjaväeringkonna ülem, 1939. aastal Sõjaministri käsundusohvitser, 1940. aasta Sõjavägede Staabi reservis. 1940. aastal ülendati koloneliks. 

1941. aastast Nõukogude Punaarmees, hukkus õhurünnakul Verentjevi küla juures .

Viited
------

1. ↑  Ohvitseride andmekogu
2. ↑  Linna Teataja andmetel langes 28.07.1941 Staraja Russa all.

Välislingid
-----------

* Ohvitseride andmekogu
* Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918-1944
* Temast (fotoga), lk. 243-245.
* Rahvusarhiivi fotoinfosüsteem
* Rahvusarhiivi fotoinfosüsteem
* JERVEER / JÄRVER: Helme koguduse Personaalraamat IX. A - M; EAA.1296.1.424; 1891-1940
* Tallinna Kaarli Koguduse II pihtkonna III personaalraamat. Aastatel ...; TLA.1359.2.64; 1915-1940
* AADRESSBÜROO:
* JÄRVER Nõmme Rahu koguduse Personaalraamat; elk.147.0.10; 1922-1941
* Fotod - Diplomaat-, ameti- ja ministeriaalpassi saanute ...; ERA.957.16.2a; 1920-1940
* Mälestustahvlil Toris
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib ajakirjanikust; arsti kohta vaata artiklit Samuel Golomb (arst)* |

---

**Samuel Golomb** (sündinud 17. jaanuaril 1957) on Eesti haridus- ja kultuuritegelane, ajakirjanik ja toimetaja.

Golomb lõpetas 1973. aastal Rakvere 2. Keskkooli, 1981. aastal Moskva Riikliku Kultuuriinstituudi kultuuri- ja haridustöö korraldamise erialal.

Ta on töötanud Rakvere teatris lavatöölisena ja abikoosseisu näitlejana, Tapa Raudteelaste Kultuurimajas kunstilise juhina ning Vinni Näidissovhoostehnikumis klubi juhatajana. Samuti on ta olnud Rakvere kutsekeskkooli, Rakvere õhtukeskkooli ja Aaspere Põhikooli õpetaja ning Aaspere Põhikooli direktor.

2009. aasta sügisel oli ta lühikest aega Tallinna Juudi kooli direktor.

Golomb on vabakutseline ajakirjanik, meelelahutusürituste korraldaja, tseremooniate läbiviija, reklaamikonsultant ning päeva- ja õhtujuht. Ta on olnud valla- ja linnalehtede toimetaja Tapal, Tartus, Kiviõlis, Kundas, Lüganusel ja Mäetagusel ning tõlgib eesti-vene/vene-eesti tõlkesuunal.

Isiklikku
---------

Samuel Golomb on isa poolt eestlane, tema ema oli Läti juut, kes tuli Eestisse 1930. aastail. Tal on Eesti kodakondsus ja ta on saanud venekeelse hariduse.

Golomb on filatelist ja filateelia populariseerija. Tal on kaks poega ja üks tütar.

Viited
------

1. ↑  "Päring inforegister.ee andmebaasist". Originaali arhiivikoopia seisuga 2. aprill 2015. Vaadatud 26. märtsil 2015.
2. 1 2 3 4 5 6  Rein Sikk "Samuel Golomb: Ma ei ärka igal hommikul, huulil sõna "holokaust"!" Maaleht, 26. märts 2013
3. ↑  Tallinn vabastas Samuel Golombi juudi kooli direktori kohalt, Virumaa Teataja, 4. november 2009

Välislingid
-----------

* Rein Sikk "Samuel Golomb: Ma ei ärka igal hommikul, huulil sõna "holokaust"!" Maaleht, 26. märts 2013
**Straupe** (saksa *Roop*, eesti *Raupa*, *Roopa*) on küla (*lielciems*) Straupe vallas Cēsise piirkonnas Lätis.

1374. aastal sai Straupe linnaõigused ja kuulus keskajal Hansa Liitu (aastail 1356–1630). Tänapäeval on see Uue Hansa liige. Külas on raamatukogu. 2021. aastani kuulus küla Pārgauja piirkonda.

Asula on saanud nime von der Roppi aadlisuguvõsa järgi. 

Hiljem kuulus Straupe, koos Lielstraupe lossi ja hilisema Lielstraupe mõisaga pikka aega Rosenitele, kes olid väikeste vaheaegadega seal peremehed alates 13. sajandi teisest poolest kuni 1939. aastani. 17. sajandil kaotas Staupe kindlustatud loss oma sõjalise tähtsuse ning ehitati ümber mõisahooneks, pärast 1905. aasta tulekahju taastati Lielstraupe loss võimalikult täpselt ajaloolist eeskuju järgides. 

XVII sajandil hakkas Straupet läbima Peterburi–Riia postimaantee, sealne hobupostijaam asus tänapäeva Strautiņi külas. Seal on Kraujase, Straupes skola ja Straupe bussipeatus.

Küla jääb osaliselt Gauja rahvusparki. Looduskaitse all on Klētnieki lehisesalu ja hõberemmelgas ümbermõõduga 4,6 ja kõrgusega 23 meetrit. Muinsusmälestistest on riikliku kaitse all Lielstraupe vanalinn ja selle kindlustiste süsteem, Lielstraupe loss ja luteri kirik (sealhulgas kaks vitraaži, talade maalingud, kaks hauaplaati, kantsel ja selle maalingud, orel ja orelirõdu maalingud ning loss ja lossis asuv ahi), Lielstrape kiriku keskaegne kalmistu koos selle ristikividega, Straupe kirikumõisa uksed, Lielstraupe keskaegne loss ja Patareimägi. Regionaalse kaitse all on Mazstraupe keskaegne linnus, Mazstraupe loss ja park.

2015. aastal oli külas 484 elanikku, 2017. aastal 475 ja 2021. aastal 444.

* Hansalinn Straupe Läti 1 latisel meenemündil (Ag 925°, 2006)Hansalinn Straupe Läti 1 latisel meenemündil (Ag 925°, 2006)
* Vana-Straupe mõisahoone (Straupe loss), koos Straupe kirikuga 17. sajandistVana-Straupe mõisahoone (Straupe loss), koos Straupe kirikuga 17. sajandist
* Straupe kirik, 1772. BrotzeStraupe kirik, 1772. Brotze
* Vana-Straupe mõisahoone, 1772. BrotzeVana-Straupe mõisahoone, 1772. Brotze

Viited
------

1. ↑  Vietvārdu datubāze
2. ↑  "Städtebund die Hanse". Originaali arhiivikoopia seisuga 12. juuni 2021. Vaadatud 12. juunil 2021.
3. ↑
4. ↑  Autotransporta direcija
5. ↑  Autotransporta direcija
6. ↑  Autotransporta direcija
7. ↑  Latvijas īpaši aizsargājamām dabas teritorijām dabas datu pārvaldības sistēmā OZOLS
8. ↑  Valsts kultūras pieminekļu aizsardzības inspekcija. Valsts aizsargājamo nekustamo kultūras pieminekļu saraksts, vaadatud 10.08 2023

Vaata ka
--------

* Vana-Straupe mõis
* Straupe kirik
* Lielstraupe loss
* Straupe kihelkond

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Straupe** |

| * v
* r
Straupe valla asulad |
| --- |
| 
Brasla **·**  Mazstraupe **·**  Lielstraupe **·**  **Plācis** **·**  Raulicas **·**  Straupe **·**  Strautiņi **·**  Šņores **·**  Vārnkalni |
**Libe junkurkala** on liik huulkalalaste sugukonnast, kes elab Atlandi ookeani troopilistes vetes.

Välimus
-------

Libe junkurkala läbib elu jooksul kolm värvifaasi. Täiskasvanud isased on rohelised kahe musta triibuga, üks peast läbi silma sabani ja teine, vähem märgatav, keha alumisel poolel. Nooremad isendid on emased ja neil on samuti kaks tumedat triipu heleroosal kehal. Juveniilses faasis on kala hele või peaaegu valge kahe tumeda triibuga. Libe junkurkala võib kasvada 30 cm pikkuseks.

Elupaik
-------

Libe junkurkala elab enamasti madalates riffides.

Eluviis
-------

Libe junkurkala toitub selgrootutest, krabidest, merisiilikutest, tigudest ja peajalgsetest, aga ka väiksematest kaladest. See liik on protogüünne hermafrodiit, sündides emasena ja vahetades kasvamise käigus sugu.

Viited
------

1. 1 2 3  Rocha, L. Francini, R. & Craig, M. (2010). "Halichoeres bivittatus". *IUCNi punase nimestiku ohustatud liigid*. Vaadatud 02.02.2020.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: mitu nime: autorite loend (link)
2. 1 2  "Slippery dick (Halichoeres bivittatus)". *Marine Species Identification Portal*. Originaali arhiivikoopia seisuga 19.09.2020. Vaadatud 02.02.2020.
Anniņmuiža mõisa peahoone
**Anniņmuiža mõis** (läti keeles *Anniņmuiža*, vanasti ka *Mariannas muiža* ja *Meinerts muiža*, saksa keeles *Annenhof*, vanasti ka *Meinershoff* või *Meinhartshoff*) oli linnamõis Lätis Riia linnas Imanta asumis peahoone aadressiga Jūrmalas gatve 74/76. 

Mõisa mainitakse esimest korda aastal 1595. Aastal 1768 müüs Kleisti mõisa omanik Gotthard von Vegesack mõisa Otto Hermann von Vietinghoff-Scheelile, kellele kuulus ka lähedal asuv Zolitūde mõis. Mõis ise läks tema armastatu Anna Ulrika von Münnichi kätte, seal hakati korraldama teatrietendusi ja balle. Rahvasuus kutsuti mõisa "lustlikuks mõisaks", mõisas elanud daami järgi sai mõis aga Anniņmuiža nime.

Aastast 1795 said Vietinghoffide asemel mõisa omanikuks Igelströmid, aastast 1817 aga pagar Georgs Losbergs. Edasi vahetusid omanikud kiiresti – aastal 1842 sai omanikuks J. E. Schmidt, aastal 1843 N. Hill, aastal 1849 J. K. Villemson, aastal 1851 K. F. Miller. Aastal 1889 omandas mõisa maakler K. Jensen, kelle kätte mõis jäi kuni võõrandamiseni.

Mõisa peahoone on tänapäeval hävinud, mõisakompleksist on säilinud laut, tallid ja üks XIX sajandi lõpus ehitatud elumaja, mida teati kui Anniņmuiža metsalossi. Mõisa hoonetes asub Läti Ülikooli pedagoogikaosakond, varem asus seal sama ülikooli geograafiafakulteet.

XIX sajandi alguses rajati mõisa ümber suur regulaarse planeeringuga park. Pargis kasvab pärnade vahel iidne Anniņmuiža tamm, lisaks kasvab pargis veel teisi, ehkki väiksemaid põlispuid.

Välislingid
-----------

* Sissekanne Riia mõisate veebisaidil; fotod (*läti keeles*)
* Teine sissekanne Riia mõisate veebisaidil; fotod (*läti keeles*)
* Sissekanne Läti mõisate veebisaidil (*läti keeles*)