recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Tauzai** (žemaidi *Tauzā*) on küla Leedus Skuodase rajoonis Mosėdise vallas Bārta jõe ääres.

Külla ulatub osaliselt Natura 2000 ala Mosėdise ümbruskond.

Tauzai kujunes XVI sajandi teisel poolel maareformi käigus kui tänavküla. Sealsed pudust hooned olid mantelkorstendega ja õlgkatustega, elumajad asusid majapidamiste idaküljel, majapidamishooned lääneservas. XX sajandi alguses, leedu maareformi käigus, muutus küla hajakülaks, kuid vana tänavküla struktuur säilus siiski osaliselt.

Muinsuskaitse all on kahed muinaskalmed, neist üks kannab nime Pilale.  Aastal 1971 võeti küla tänavkülast säilinud osa muinsuskaitse alla. Tänapäeval on muinsuskaitse all üks majapidamine, kus on säilinud vana taluarhitektuuri näidistena elumaja ja ait. ka on kaitse all vana majpidamise struktuur, tiik, lauda ja küüni asukohad. Sealne talutare rajati aastal 1731.

Elanikkond
----------

|  |  |
| --- | --- |
| * 62 (1902)
* 149 (1923)
* 152 (1959)
* 99 (1970)
* 56 (1979)
 | * 54 (1987)
* 40 (1989)
* 49 (2001)
* 40 (2011)
* 22 (2021)
 |

Tauzai muinaskalmed

Viited
------

1. ↑  Gyventojai gyvenamosiose vietovėse: Lietuvos Respublikos 2021 metų gyventojų surašymo rezultatai. Vilnius: Statistikos departamentas, 2022.
2. ↑
3. ↑  Senkapis, vad. Pilale
4. ↑  Senkapis
5. ↑  Tauzų kaimo etnoarchitektūrinė sodyba

| * v
* r
Mosėdise valla haldusjaotus |
| --- |
| 
**alevid:** **Mosėdis** |
| 
**külad:** Baksčiai **·**  Bobiliškės **·**  Gandlaukė **·**  Gaubės **·**  Igariai **·**  Krakės **·**  Kusai **·**  Miesto Kalniškiai **·**  Mikulčiai **·**  Naujukai **·**  Nerėpai **·**  Nevočiai **·**  Paeiškūnė **·**  Palaukė **·**  Palšiai **·**  Plaušiniai **·**  Šatraminiai **·**  Šaučikiai **·**  Šaukliai **·**  Šerkšniai **·**  Šilalė **·**  Šniukščiai **·**  Tauzai **·**  Tėveliai **·**  Udraliai **·**  Virbalai |
**Anna Kalamees** (neiuna **Anna Sink**; 23. september 1900 Kabala vald – 12. detsember 1992 Tallinn) oli eesti kopsuarst.

Ta lõpetas Eesti Aleksandrikooli ja aastal 1921 Viljandi Eesti Haridusseltsi Tütarlaste Gümnaasiumi. Aastatel 1921–1928 õppis Tartu Ülikooli arstiteaduskonnas, lõpetades selle arsti astmega.

Aastal 1928 alustas tööd Tartu tiisikuse vastu võitlemise seltsi tiisikuse nõuandlas. Aastal 1931 valiti ta 30 soovija hulgast Taheva laste tuberkuloosisanatooriumi arstiks, kus töötas pikka aega, vahepeal täiendades end stomatoloogia alal Viinis. Aastal 1940 sai ta koha Tallinna nakkushaiglas dr. Karl Kauri assistendina. Sama aasta lõpul asus ta tööle tuberkuloosihaigla juhatajana Turba tänaval ja samal ajal ka väikelaste tuberkuloosi sanatooriumis Hiiul. 

Aastal 1941 evakueerus ta Nõukogude Liidu tagalasse, kust tuli tagasi aastal 1944, asudes taas tööle Hiiule, kus töötas aastani 1946. Aastal 1949 täiendas ta end tuberkuloosi alal ja sai aastal 1950 Nõmme laste kopsutuberkuloosi sanatooriumi peaarstiks ja samas ka röntgenoloogiks. Aastal 1972 sai ta Tallinna vabariikliku tuberkuloosidispanseri statsionaari arstiks, kus töötas kuni pensionile (ta töötas 80. eluaastani) siirdumiseni. Ta oli aktiivne ftisiaatrite seltsi liige.

Ta suri 12. detsembril 1992 Tallinnas ja ta maeti 16. detsembril 1992 Metsakalmistule.

Isiklikku
---------

Tema abikaasa dr. Heinrich (Henn) Kalamees oli samuti arst. Tema vend Peeter Sink oli eesti maalikunstnik, luuletaja, kultuuri- ja usutegelane; vennapoeg Tunne Kelam on poliitik, vennapoeg Kuldar Sink oli eesti helilooja ja flöödimängija.

Viited
------

1. ↑  Heiki Raudla. Pilistvere kihelkond - Eestimaa Taani. Viljandi muuseum 2012
2. ↑
Partei logo
**Liberaaldemokraatlik Partei** (jaapani keeles 自由民主党 (*Jiyū-Minshutō*)) on liberaal-konservatiivne Jaapani erakond.

Liberaaldemokraatliku Partei esimees on alates 29. septembrist 2021 Fumio Kishida. Varem on esimeesteks olnud teiste hulgas Sadakazu Tanigaki (28.09.2009–26.09.2012) ja Tarō Asō (22. september 2008–26.09.2009), kes astus tagasi pärast erakonna kaotust parlamendivalimistel.

Ajaloost
--------

Liberaaldemokraatlik Partei asutati 1955. aasta 15. novembril kahe opositsiooni kuulunud paremkonservatiivse erakonna ühinemisel, et luua tugev vastukaal tollal populaarsele Jaapani Sotsialistlikule Parteile. Erakond võitis järgnenud valimised ja on valitsenud riiki peaaegu kogu järgnenud aja (välja arvatud lühike periood 1990. aastate algupoolel).

Poliitilised vaated
-------------------

Erakonnal ei ole selgelt piiritletud ideoloogiat ning see koosneb erinevate vaadetega parempoolsetest parteifraktsioonidest. Üldiselt on see toetatanud tugeva, ekspordile suunatud majanduse arendamist ning välis- ja kaitsepoliitika alal tihedat koostööd Ameerika Ühendriikidega.

Välislingid
-----------

* Liberaaldemokraatlik Partei (Jaapan)
**Maria Kõrvits** (sündinud 12. juulil 1987 Tallinnas) on eesti helilooja ja muusikapedagoog. 

Ta on lõpetanud Tallinna Muusikakeskkooli kompositsiooni erialal õpetaja Alo Põldmäe juures (2006). Kompositsiooniõpinguid jätkas ta Eesti Muusika- ja Teatriakadeemias (2006–2012) Helena Tulve ja Tõnu Kõrvitsa juhendamisel. Õppeaastal 2007/2008 täiendas ta end Fabio Niederi juures Triestes, Itaalias. Ta on täiendanud end Arvo Pärdi, Veljo Tormise, Erkki-Sven Tüüri, Ole Lützow-Holmi, Adriana Hölzky, Louis Andriesseni, Rafael Reina ja teiste meistrikursustel. 2011. aastal võttis ta osa Ensemble Moderni ja Péter Eötvösi meistriklassist Frankfurdis.

Maria Kõrvits töötab Tallinna Muusikakoolis ja Georg Otsa nimelises Tallinna Muusikakoolis muusikateoreetiliste ainete õpetajana. 
Ta on laulnud kammerkooris Noored Eesti Hääled, Voces Musicales ja Tallinna Muusikakeskkooli kammerkooris ja noortekooris.

Teosed ja helikeel
------------------

Suurema osa Maria Kõrvitsa loomingust moodustavad ansambli- ja kooriteosed, ent ta on loonud ka filmi-, näituse-, tantsu- ja installatsioonimuusikat. 2016. aastal Wrocławis toimunud rahvusvahelise heliloojate Rostrumil võitis tema orkestriteos "Langedes ülespoole, taeva kaarjasse kaussi" (2016, Eesti Muusika Päevade tellimus) alla 30-aastaste heliloojate kategooria. 

Maria Kõrvitsa muusikas on olulisel kohal värvide ja tekstuuride märkamatu muutumine. Teda inspireerivad looduses ja inimhinges aset leidvad protsessid, samuti kirjandus ja luule. Oma teostes kasutab Kõrvits laiendatud mängutehnikad, heterofoonia ja polüfoonia põimimist. Heliloojana on teda mõjutanud Helena Tulve, Tatjana Kozlova-Johannes, Kaija Saariaho, Tristan Murail ja Georges Lentzi.

Liikmesus
---------

Ta on 2012. aastast Eesti Heliloojate Liidu liige.[*viide?*]

Tunnustus
---------

* 2016 Eesti Kultuurkapitali helikunsti sihtkapitali aastapreemia (eduka loomingulise tegevuse eest, mis tipnes noortekategooria esikohaga 2016. aasta heliloomingu rostrumil Wroclawis)

Isiklikku
---------

Maria Kõrvits on Krista ja Tiit Kõrvitsa tütar, Joosep Kõrvitsa õde ja Tõnu Kõrvitsa onutütar.

Viited
------

1. ↑  Eesti Muusika Infokeskus. "Maria Kõrvits Biograafia". *EMIK*.
2. ↑  "Langedes ülespoole, taeva kaarjasse kaussi" (Soundcloud)
3. ↑  Teater. Muusika. Kino. 2/2018. Persona Grata -- Maria Kõrvits

|  |  |
| --- | --- |
|  | Tsitaadid Vikitsitaatides: **Maria Kõrvits** |
Piirkonna asend Sardiinias
**Romangia** on ajaloolis-geograafiline piirkond Itaalias Sardiinia saare loodeosas Sassari provintsis.

Romangia hõlmab Sorsot ja Sennorit ning väikest osa Sassarist. Territoorium ulatub Sorso jahisadamast (Asinara laht) kuni 350 meetri kõrgusel merepinnast asuva Sennorini.

Romangia piirneb Sassarese, Logudoro ja Anglona piirkonnaga. Piirkonna pindala on 98,35 km².

* SorsoSorso
* SennoriSennori

Kirjandus
---------

* Francesco Floris (a cura di): *La grande Enciclopedia della Sardegna*; Sassari, Biblioteca della Nuova Sardegna, 2007

Sardiinia ajaloolised piirkonnad (*subregioni*) 

Anglona **·** Barbagia di Belvì **·**  Barbagia di Nuoro **·** Barbagia di Ollolai **·** Barbagia di Seùlo **·** Barigadu **·** Baronie **·** Campidano di Cagliari **·** Campidano di Oristano **·** Gallura **·** Goceano **·** Guilcer  **·** Guspinese **·** Iglesiente  **·** Logudoro **·** Mandrolisai **·** Marghine **·** Marmilla **·** Meilogu **·** Monreale **·** Monteacuto **·** Montiferru **·** Nurra **·** Ogliastra **·** Parteòlla **·** Planargia **·** Quirra **·** Romangia **·** Sarcidano **·** Sarrabus-Gerrei **·** Sassarese **·** Sulcis **·** Sulcis-Iglesiente **·** Trexenta
Kernu põhikool.
**Kernu Põhikool** on kool Harju maakonnas Saue vallas Kernu külas, Tallinna–Pärnu–Ikla maantee 39. kilomeetril.

Kooli lähedal asub Kernu Põhikooli staadion.

Ajalugu
-------

Kernu kooli asutas ja püstitas oma kulu ja kirjadega 1869. aastal Kohatu külas Nõukse talus peremees Kustas Ilves, õppetöö algas 15. oktoobril 1869. Püstitatud koolimaja enam pole ning selle asukohal asetseb küngas.

14. juunil 1932 otsustas vallavolikogu ehitada uue koolimaja, mille projekteeris Keila arhitekt Arnold Väli. Hoonele pandi pidulikult nurgakivi 11. novembril 1932, kool õnnistati vaimulikul talitusel praost Thomsoni poolt 1. oktoobril 1933.

Hoone projekti koostas Põllutöökoja ehitustalitus, mille arhitektide ja ametnikkude sooviks oli ehitada kohalikest ehitustraditsioonidest lähtuvaid koolimaju ja vallamaju. Kernu koolihoone arhitektuuriline stiil põhineb rehielamul, kus silma paistab rehe kõrge kelpkatuse motiiv, ning tavapärasest erinevalt ei asu peauks hoone keskel.

Koolimaja maksis kokku 41 200 krooni, valla poolt tuli 7000 krooni, järgneval eelarveaastal (1933) tuli veel 4840 krooni. Kuna raha jäi siiski puudu (koguda loodeti veel 4000 krooni, ning riiklikust koolimajade ehitusfondist taotleti veel 15 000 krooni laenu), löödi koolimaja ots laudadega kinni, lootuses, et mitte just pika ajast pärast saab edasi ehitada. Hoonele projekteeritud tiib ehitati juurde alles 1995. aastal. 2005. aastal valmisid loodusainete klass, köök ja söökla.

1976 sai kooli nimeks *Kernu algkool*. 1989 sai kooli nimeks *Kernu kool*.

2019. aasta sügisel muudeti kool kuueklassiliseks. Kokku alustas kõigi klasside peale kooliteed 32 last.

Sümboolika
----------

Kernu valla ja kooli sümboliks oli Kernu Põhikooli juures Tallinna–Pärnu–Ikla maantee ääres kasvanud ajalooline seitsmekeeruline Kernu kadakas ("Rootsi kuninga kepp"; ümbermõõt 1,3 m, kõrgus 4 m), mille olla Põhjasõja ajal istutanud Rootsi kuningas Karl XII. Legend ütleb, et kui kadakas kuivab, tuleb hea "Rootsi aeg" jälle Eestimaale tagasi.

Viited
------

1. 1 2 3 4  Allar Viivik (22. november 2013). "Koolimaja ootas lõpuni ehitamist üle 60 aasta". Harju Elu. Originaali arhiivikoopia seisuga 5. mai 2014. Vaadatud 5. mail 2014.
2. 1 2   (vaadatud 19.12.2015)
3. ↑  "Kernu põhikoolis alustas seekord kooliteed vaid üks laps" ERR, 1. september 2019

Välislingid
-----------

* Kernu kooli koduleht
**Maria Johanna von Aachen** (sünninimi **Maria Johanna Katharina Erika Elisabeth von Amboten**; 21. aprill 1755 Vechta – 21. jaanuar 1845 Münster) oli saksa luuletaja. Tema pseudonüümid olid **Maria**, **J.**, **J.v.A.**, **Johanna**, **Heimchen**.

Maria Johanna von Aachen sündis Münsteri majori tütrena. Aastal 1777 abiellus ta Preisi kapteni Klemens August von Aacheniga, kes oli kirjanik. Pärast abiellumist hakkas Maria Johanna luulet kirjutama. Tema esimesed luuletused ja esseed andsid trükki enamasti teised, sest ta ise ei mõelnud kunagi oma luuletusi avaldada. Peaaegu kõik luuletused on kurva saatuse sünnitised. 

Ta protežeeris ajakirja väljaandjat ja antologisti Friedrich Raßmanni ning oli Elisa von Ahlefeldti ja Elise Rüdigeri kirjandusliku ringi liige. Annette von Droste-Hülshoffi kirjavahetuses mainitakse Maria Johanna von Aachenit sageli, tema komöödia "Perdu!" (1840) tegelane proua von Asten on võib-olla karikatuur von Aachenist.

Välislingid
-----------

* Sissekanne Vestfaali kirjanike leksikonis
|  |
| --- |
|  |
| Medalikohad |
| Maailmameistrivõistlused |
| **Kuld** | 2010 | jäähoki |
| **Pronks** | 2011 | jäähoki |

**Roman Červenka** (sündinud 10. detsembril 1985 Prahas) on Tšehhi jäähokimängija, kes mängib keskründajana Šveitsi kõrgliiga klubis Rapperswil-Jona Lakers.

Ta alustas klubikarjääri Praha Slavias, mille meeskonnas debüteeris ta Tšehhi kõrgliigas hooajal 2003-04. 2008. aastal tuli ta Slaviaga Tšehhi meistriks. Hooaegadel 2008–09 ja 2009–10 oli ta Tšehhi kõrgliigas väljalangemismängude resultatiivseim mängija (vastavalt 20 ja 34 punkti). Lisaks oli ta resultatiivseim mängija 2009–10 põhihooajal (30+43).

2010. aasta mais sõlmis ta kaheaastase lepingu KHL-i klubiga Omski Avangard. Hooajal 2010–11 oli ta KHL-is suurim väravakütt (31 väravat). Hooajal 2011–12 oli ta väljalangemismängudes resultatiivseim mängija (11+10). Kuigi Omsk oli 2010–11 põhihooajal kogu liiga peale edukaim klubi, kaotati väljalangemismängudes Idakonverentsi poolfinaalis. Järgmisel hooajal jõudis ta Omskiga Gagarini karika finaali, kus kaotati Moskva Dinamole mängudega 3:4. Aastatel 2011 ja 2012 valiti Červenka KHL-i tähtede mängule.

2012. aasta mais sõlmis ta üheaastase lepingu NHL-i klubiga Calgary Flames. NHL-i tööseisaku tõttu mängis ta hooaja 2012–13 esimeses pooles Praha Slavias ja KHL-is Praha Levi ridades, kuid ta oli samal ajal samuti kimpus vigastustega. NHL-is debüteeris ta Flamesi 26. jaanuaril 2013 Edmonton Oilersi vastu. Kuigi Červenka lõi 39 mänguga NHL-is üheksa väravat ja andis kaheksa väravasöötu, Põhja-Ameerikas mängimist ta ei jätkanud.

2013. aasta mais naasis ta KHL-i, sõlmides kolmeaastase lepingu Peterburi SKA-ga. 2015. aastal võitis ta SKA-ga Gagarini karika.

Hooajal 2015–16 mängis ta Tšehhi kõrgliiga klubis Chomutovi Piráti ning oli põhihooajal taas Tšehhi kõrgliiga resultatiivseim mängija (23+38), kuid väljalangemismängudes kaotati juba veerandfinaalis. Samal hooajal valiti Červenka Tšehhi kõrgliiga hooaja parimaks mängijaks.

Alates 2016. aastast on Červenka mänginud Šveitsi kõrgliigas: aastatel 2016–2018 kaks hooaega HC Fribourg-Gottéronis, hooajal 2018–19 ZSC Lionsis ja alates 2019. aastast Rapperswil-Jona Lakersis.

2011. aastal tuli Červenka Tšehhi jäähokikoondisega maailmameistriks. Lisaks võitis ta 2011. aasta maailmameistrivõistlustel pronksmedali. Tšehhi koondisse on ta kuulunud 2010. 2014. ja 2018. aasta taliolümpiamängudel.

Välislingid
-----------

 Roman Červenka – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
* Roman Červenka NHL.com lehel
* Roman Červenka hockeydb.com lehel
Kerli Kivilaan esinemas ööklubis Café Amigo
**Kerli Kivilaan** (sündinud 15. detsembril 1992) on eesti laulja.

Haridustee
----------

Kerli on üles kasvanud Viljandis ning 2008. aastal lõpetanud Viljandi Muusikakooli[*viide?*].

Ta on õppinud Tartu Ülikoolis riigiteadusi[*viide?*] ning töötab tarkvaraettevõttes Scoro ärianalüütikuna[*viide?*].

Karjäär
-------

2013. aasta maist 2016. aasta detsembrini oli ta ansambli Põhja-Tallinn liige. Pärast ansamblist lahkumist on Kivilaan andnud välja mitu soolosinglit ning esinenud ühise ansamblina koos laulja Norman Salumäega

Ta on osalenud saates "Laulukarussell".

2009. aastal pääses Kerli saates "Eesti otsib superstaari" viimasesse stuudiovooru, jäädes napilt finaalist välja.

2019. aastal osales ta Eesti Laulu konkursil looga "Cold Love", mille kaasautoriteks on muusikud Egert Milder ja Andres Kõpper. Looga pääseti edasi Saku Suurhallis toimuvale finaalkontserdile, kus nad saavutasid 9. koha.

2022. aastal liitus ta ansambliga Vanilla Ninja.

Diskograafia
------------

#### Albumid

* 2013 – "Maailm meid saadab" (Põhja-Tallinn)
* 2014 – "Regeneratsioon" (Põhja-Tallinn)

#### Soolosinglid

* 2015 – "Mõõnast tõusuni"
* 2016 – "Siis kui"
* 2017 – "Explore" ft. Philip
* 2018 – "Cold Love"

Isiklikku
---------

Tema elukaaslane on muusik Karl-Erik Taukar.

Tema vanem õde on Triinu Kivilaan, kes on laulnud ansamblis Vanilla Ninja.

Välislingid
-----------

* Kerli Kivilaan – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
* Kerli Kivilaan saates "Eesti otsib superstaari" (YouTube'is)
* Kerli Kivilaan andmekogus IMDb (inglise)
* Kerli KIvilaan muusikavideo laulule "Cold Love" (YouTube'is)
* Kerli Kivilaan "Cold Love" – Eesti Laul 2019 II poolfinaal (Eesti Rahvusringhääling)
* Kerli Kivilaan "Cold Love" – Eesti Laul 2019 finaali etteaste (YouTube'is)
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel on üldmõistest. Oktavi jagamisest 12ks võrdseks osaks vaata võrdtempereeritud häälestus* |

---

**Võrdtempereeritud häälestus** ehk **võrdne temperatsioon** (inglise keeles *equal-step tuning*, *equal tuning*, *equal temperament*; saksa keeles *gleichstufige Stimmung*, *gleichstufig temperierte Stimmung*, *gleichtemperierte/gleichschwebende Stimmung*, *gleichschwebende Temperatur*) on muusikas temperatsioon, milles mistahes intervall, näiteks oktav, on jagatud võrdseteks osadeks ning mistahes kõrvuti asetsevate helide helisageduste suhe on võrdne. 

Lääne klassikalises muusikas on alates 18. sajandist levinuim võrdtempereeritud 12-helisüsteem, mille puhul oktav on jagatatud kaheteistkümneks võrdseks osaks. 

Mikrotonaalses muusikas tuntakse ka muid võrdtempereeritud häälestuses helisüsteeme, mille puhul oktav jagatakse mõneks muuks arvuks võrdseteks osadeks (näiteks võrdtempereeritud 22-helisüsteem).

Oktavi jagamise asemel võib võrdselt jagada ka muid intervalle. Näiteks Bohlen-Pierce'i skaala võrdtempereeritud versiooni puhul jagatakse tritaav (oktav pluss puhas kvint helisageduste suhtega 3:1) kolmeteistkümneks võrdseks osaks.

Võrdtempereeritud häälestuses helisüsteemide puhul, milles võrdselt on jagatud oktav, kasutatakse lühendit "vjo" ("võrdselt jagatud oktav", inglise keeles "edo", *equal division of the octave*).

Võrdtempereeritud häälestus on tihti kasutusel kui teoreetiline kontseptsioon, sest praktikas muusikainstrumendid, millel puuduvad mehaanilised piirangud, nagu näiteks keelpillid, puhkpillid või ka lauljad, on võimelised jooksvalt reguleerima mistahes heli helikõrgust ning mängima ka helisid, mille suhted on pigem lähedased puhtale häälestusele.

Vaata ka
--------

* puhas häälestus

Välislingid
-----------

* Equal-step tuning
**Lloyd Chudley Alexander** (30. jaanuar 1924 – 17. mai 2007) oli Ameerika Ühendriikide fantaasiakirjanik.

Prydaini kroonikad
------------------

Tema teostest on tuntuim "Prydaini kroonikate" sari. Viiest raamatust koosnev sari kirjeldab seavardja Tarani, kes unistab kangelase- ja ülikupõlvest, seiklusi. Tarani kaaslasteks on muuhulgas printsess Eilonwy, rändbard ja kuningas Fflewddur Fflam ning karvane olend Gurgi. 

Sarjas leidub Walesi mütoloogiast (Prydain on kõmri keeles Britannia) ja "Mabinogionist" pärinevaid tegelasi ja elemente, kuid need on muudetud kõrgfantaasiale omaselt moraalselt üheplaanilisteks. Arawn on muudetud pelgalt negatiivseks ja Gwydion pelgalt positiivseks tegelaseks. Sarviline Kuningas, kes põhineb Jahimees Herne'il ja Cernunnosel, on muudetud Arawni käsilaseks ning samuti läbinisti õelaks. 

Sarja iseloomustavad kerge huumor ja värvikad tegelaskujud.

Raamatute põhjal on loodud Disney stuudio multifilm ja Sierra arvutimäng.

Teosed
------

### Prydaini kroonikad

* "Kolme raamat" (Tiritamm 1999). ISBN 9985-55-084-6
* "Must pada" (Tiritamm 1999). ISBN 9985-55-085-4
* "Llyri loss" (Tiritamm 2001). ISBN 9985-55-113-3
* "Rändur Taran" (Tiritamm 2001). ISBN 9985-55-120-6
* "Kõrge Kuningas" (Tiritamm 2003) ISBN 9985-55-160-5

Välislingid
-----------

* Lloyd Alexander Ulmekirjanduse BAASis
* Bibliograafia (inglise keeles)
Aleksandr Žirkov (2011)
**Aleksandr Nikolajevitš Žirkov** (vene keeles Александр Николаевич Жирков; sündinud 1. jaanuaril 1956  Ust-Aldanski rajoonis Jakuudi ANSV-s) on  jakuudi rahvusest Sahha riigitegelane ja ajaloolane, kahe  vabariikliku riikliku preemia laureaat.

Ta on  Ühtse Venemaa liige ja 2013. aastast Sahha (Jakuutia) Vabariigi Riigikogu (Il Tümene) esimees.

2011. aastal pälvis Žirkov viieliikmelise autorite grupi koosseisus  Sahha (Jakuutia) Vabariigi Oiunski-nimelise riikliku preemia  kolmeköitelise "Antologija Saha teatra" ("Антология Саха театра", 'Sahha teatri antoloogia') väljaandmise eest.

Ta on  Venemaa Föderatsiooni Ajakirjanike Liidu liige ja saanud  Sahha (Jakuutia) Vabariigi Riigikogu (Il Tümene) Illarionovi-nimelise ajakirjanduspreemia.

Haridus ja töökäik
------------------

Žirkov lõpetas 1981. aastal  Jakutski Riikliku Ülikooli kiitusega ajaloo erialal ja 1984. aastal samas aspirantuuri. 1987. aastal kaitses ta Irkutskis ajalookandidaadi kraadi. Aastatel 1989–1994 töötas ta Jakutski Riikliku Ülikooli jakuudi ja kirde põlisrahvaste ajaloo ja kultuuri kateedris vanemõpetaja ja dotsendina.

Alates 1994. aastast on ta Sahha (Jakuutia) Vabariigi Riigikogu (Il Tümene) rahvasaadik, alates 2013 Il Tümene esimees.

"Maailma rahvaste eeposed"
--------------------------

Žirkov on  Rahvusvahelise Assotsiatsiooni "Maailma Rahvaste Eeposed" (peakorter Biškekis) asepresident. Tema juhtimisel (ta oli korralduskomitee esimees) toimus 2017. aasta juunis Sahha (Jakuutia) Vabariigis UNESCO egiidi all kolmepäevane foorum "Maailma rahvaste eeposed Olongho maal". Teiste seas esinesid foorumil UNESCO peadirektor Irina Bokova ja Sahha (Jakuutia) Vabariigi pea Jegor Borissov.

Tunnustus
---------

* 2011 – Sahha (Jakuutia) Vabariigi Oiunski-nimeline riiklik preemia
* 2015 – Sahha (Jakuutia) Vabariigi Ammossovi-nimeline riiklik preemia

Viited
------

1. 1 2  Лауреат Государственной премии Республики Саха (Якутия) имени П.А.Ойунского[*alaline kõdulink*]. sakha.gov.ru
2. 1 2 3  Жирков Александр Николаевич. iltumen.ru
3. 1 2  Лауреат Государственной премии Республики Саха (Якутия) имени М.К.Аммосова[*alaline kõdulink*]. sakha.gov.ru
4. ↑  О Международном эпическом форуме. kigiran.com
**Bonanza** on linn USA-s Colorado osariigis Saguache'i maakonnas.

Elanike arv on 2020. aastas rahvaloenduse kohaselt 17. Bonanza on teine kõige väiksema elanike arvuga linn Colorado osariigis (vähem elab elanikke ainult Jeffersoni maakonnas asuvas Lakeside'is).

Bonanza on endine hõbedakaevanduslinn. Hõbeda leiukohad avastati Bonanza lähedal 1880. aastal. Juba järgmisel aastal sai Bonanza linnaõigused. USA rahvaloenduse järgi oli Bonanzas suurim elanike arv 1930. aastal, kui seal elas 445 inimest. Pärast seda hakkas elanike arv linnas kiiresti langema ja 1980. aastal elas linnas vaid kaheksa inimest.

Bonanza

Viited
------

1. ↑  2016 U.S. Gazetteer Files
2. ↑  2020 United States Census, vaadatud 1.01.2022.

Välislingid
-----------

 Bonanza (Colorado) – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
* 

| * v
* r
Saguache'i maakond |
| --- |
| 
Maakonna halduskeskus: **Saguache** |
| Linnad | 
Bonanza **·** Center‡ **·** Crestone **·** Moffat **·** Saguache |  |
| Muud asulad | 
Sargents **·** Villa Grove |
| Märkused | 
‡Osa asulast asub naabermaakonnas või -maakondades |
**Kernavė alamlade** on lokaalne kronostratigraafiline üksus, Narva lademe kõige ülemisem alamlade. Litostratigraafiliselt vastab sellele Kernavė kihistu. Selle stratotüübiks on Ledai puurauk, nime on alamlademele andnud aga Kernavė alev Leedus.

Alamlade Eestis ei avandu. Kagu-Eestis on selle paksus 17–28 meetrit, Viljandimaa lõunaosas aga kuni 70 meetrit. Väljaspool Eestit on alamlade eristatav Valgevene idaosani.

Alamlademe moodustab põhiliselt pruunikaspunane liivakivi, millel on kiltkivi, savi ja mergli vahekihte, alamlademe ülemiseks piiriks on aga tihe punaka tooniga dolomiit. Fossiilidest on sellest leitud suures koguses kalade jäänuseid (tegemist on Narva lademe fossiilide poolest kõige rikkalikuma alamlademega). Sellest on leitud ka halvasti säilinud ja raskesti määratletavaid taimejäänuseid.

Viited
------

1. ↑  Valiukevičius & Karatajūtė-Talimaa Комплекс чешуй акантодов из основания среднего девона Прибалтики и Белоруссии kogumikus Биофации и фауна силурийского и девонских бассейнов Прибалтики. Zinatne 1986
2. ↑  Narva Stage by A. Kleesment & E. Mark-Kurik. Geology and Mineral Resources of Estonia. Raukas, A. Teedumäe, A. (eds). 1997. Estonian Academy Publishers, Tallinn. 436 pp. ISBN 9985-50-185-3.
Kernu kadakas (2011)
Tüvi on keerdunud päripäeva
**Kernu kadakas** (ka **Kernu seitsme keeruga kadakas**, **Kernu keerukadakas**) oli looduskaitsealune kadakas, mis kasvas Harju maakonnas Saue vallas Kernu koolimaja ligidal.

Kadakas oli 4 meetri kõrgune, tüve ümbermõõt 128 cm (mõõdetuna 1,3 m kõrguselt). Puu vanus oli umbes 300 aastat. Puu tüvi moodustub 7st üksteise ümber keeratud väiksemast tüvest või oksast.

2013. aasta kevade seisuga on kadakas kuivanud. Oma osa on selles kindlasti intensiivse autoliiklusega Via Baltika trassi äärsel asukohal.

Kohapärimus
-----------

Muistendi järgi olevat puu Põhjasõja ajal istutanud Rootsi kuningas Karl XII – seetõttu on puud nimetatud ka "Rootsi kuninga kepiks". Samuti on levinud kõnekäänd, et kui kadakas kuivab, hea "Rootsi aeg" jälle Eestimaale tagasi tuleb. Hilda Hunt on rahvaluulekogujatele rääkinud loost sellise variandi: 

> *Vinni väljal, nagu rahvas paika nimetab, oli Põhjasõja ajal peatunud Karl XII oma armeega. Õhtul sõjapealikega lõkke ääres istudes võtnud ta kaksteist kadakast keppi, väänanud need seitsmesse keerdu ja sõnanud: "Kui need kadakad kasvama lähevad, tuleb maale pikk rahuaeg ja Rootsi võim läheb Eestist ära. Kui kadakas kuivab, tuleb Rootsi võim Eestisse tagasi."*
> 
> 

Kernu kadakas on Matthias Johann Eiseni sõnul "kõige iseäralikum kadakas Eestis". Ta refereerib kadaka kohta räägitud muistendeid nii: 

> *Kord tulnud sinna 7 kuningat kokku, kes mitu kadakat kokku keerutanud; need kasvanud üheks kadakaks kokku, nagu see nüüd veel seal hiidkadakana kasvab. Kui see kadakas hakkab õitsma, kaob vene valitsus ja rootsi valitsus tuleb tagasi. J. Jungi teate järele pistnud 7 ülemat sinna oma kepid maha ja need kasvanud kokku hiidkadakaks.*
> 
>

Viited
------

1. ↑  Ulvar Käärt. Looduskaitsealust Kernu kadakat ähvardab kuivamine. Eesti Päevaleht, 24. november 2007.
2. ↑  Matthias Johann Eisen. Eesti vana usk. Tartu: Eesti Kirjanduse Seltsi kirjastus 1926, lk 294. (Eesti mütoloogia IV.) Eisen omakorda viitab teosele: Jaan Jung. Muinasajateadus eestlaste maalt III. Kohalised muinasaja kirjeldused Tallinnamaalt. Tallinn 1910, lk 97.

Kirjandus
---------

* Matthias Johann Eisen. Esivanemate ohverdamised. Tallinn: Mats, 1995.
* Hendrik Relve. Põlispuud. Tallinn, Koolibri 2003, lk 64–67.

Välislingid
-----------

* Kernu kadakas keskkonnaportaalis
Mahinur Özdemir (2015)
**Mahinur Özdemir** (sündinud 7. novembril 1982 Schaerbeekis) on endine Belgia poliitik ning Türgi diplomaat ja poliitik. Ta on noorim ja esimene naissoost parlamendiliige, kes kannab hidžaabi. Ta visati Humanistlikust Demokraatlikust Keskerakonnast (cdH) välja Armeenia genotsiidi eitamise eest 2015. aastal. Ta oli aastatel 2020–2023 Türgi suursaadik Alžeerias. Ta on 4. juunist 2023 Türgi pere- ja sotsiaalteenuste minister.

Elulugu
-------

Mahinur Özdemir sündis aastal 1982 Schaerbeekis Belgias. Ta on Konya ja Afyonkarahisari provintsist pärit türklaste perekonna kolmanda põlvkonna liige. Ta on lõpetanud Brüsselis prantsuse keelse ülikooli *Université libre de Bruxelles*i, tal on magistrkraad avaliku halduse alal (algul tahtis ta õppida õigusteadust, kuid mõistis, et hidžaabi kandjana on tal karjääri võimalused piiratud). Lisaks oli ta mitmete Scharbeeki valitsusväliste organisatsioonide aktiivne liige ja üliõpilasorganisatsiooni asutaja. Aastal 2009 liitus ta kristlike demokraatide Humanistliku Demokraatliku Keskerakonnaga ja sama aasta juunis valiti ta sealt Pealinna Brüsseli piirkonna parlamendi liikmeks. Temast sai esimene parlamendiliige, kes kandis hidžaabi.

29. mail 2015 visati ta Humanistliku Demokraatliku Keskerakonna ridadest välja pärast seda, kui ta keeldus nimetamast Esimese maailmasõja ajal toimunud armeenlaste veresauna genotsiidiks. Erakonna juht teatas, et tema tegu on vastuolus erakonna moraalipõhimõtetega ja kõik erakonna liikmed, kes ei tunnista Armeenia genotsiidi, heidetakse erakonnast välja. Mahinur Özdemir ise väitis seda juhtumit kommenteerides, et tema tegu on sõnavabaduse ilminguga. Tema toetuseks korraldas meeleavaldusi Brüsseli türgi kogukond, samuti toetas teda Õigluse ja Arengu Partei. Seejärel jätkas ta poliitikas sõltumatu parlamendiliikmena. Ta ei kandideerinud enam 2018. aasta kohalikel valimistel. Ta ei kandideerinud ka 2019. aasta parlamendivalimistel.

2020. aasta jaanuaris määras Türgi valitsus Özdemiri riigi suursaadikuks Alžeerias. Seejärel sai temast ka Islami Koostöö Organisatsiooni Naiste Ülemnõukogu liige. Pärast president Recep Tayyip Erdoğani tagasivalimist on ta 4. juunist 2023 Türgi pere- ja sotsiaalteenuste minister.

Isiklikku
---------

Ta on 30. juulist 2010 abielus, ta on kahe lapse ema.

Tal on Belgia ja Türgi kodakondsus. Ta valdab türgi ja prantsuse keelt emakeelena, lisaks valdab ta hollandi, inglise ja hispaania keelt.
**Tuuliki Jürjo** (sünninimi **Tuuliki Kade**, nimi esimesest abielust **Tuuliki Aabmets**; sündinud 15. oktoobril 1966 Tartus) on eesti organist ja koorijuht.

Ta lõpetas 1984. aastal Tartu 2. Keskkooli, 1989. aastal Tallinna Riikliku Konservatooriumi muusikapedagoogika erialal, 2001 Heino Elleri nimelise Tartu Muusikakooli oreli erialal Urmas Taniloo oreliklassis ning 2010. aastal Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia magistrantuuri oreli erialal professor Andres Uibo oreliklassis. 

Talle on antud kirikumuusiku A-kategooria. 

Aastatel 1989–2000 töötas Tartu II Muusikakoolis solfedžo, muusikaloo ja üldklaveri õpetajana, 2000–2014 Narva Eesti Gümnaasiumi muusikaõpetajana ja koorijuhina.1992–2000 oli ta Tartu Maarja koguduse kammerkoori Soli Deo Gloria dirigent, 1995. aastast ka organist samas koguduses. Aastatel 2000–2014 oli ta Narva Aleksandri koguduse koorijuht-organist, 2002–2014 Narva Koorikooli oreliõpetaja. Alates 2011 on Eesti Kirikumuusika Liidu juhatuse esimees. 

2015. aastast töötab Tuuliki Jürjo Viljandi Pauluse kiriku organistina, Viljandi Jaani kiriku organistina ja koorijuhina, Viljandi Muusikakooli oreliõpetajana ning alates 2017 Võhma Muusikakooli klaveriõpetajana.

Organistina on ta esinenud Eestis, Venemaal, Soomes, Leedus, Rootsis, Saksamaal ja Prantsusmaal. Narva Aleksandri koguduse muusikajuhina korraldas 2000–2014 kontserte ja kontserdisarju Narvas ning Narva Kontserdi tegevjuhina kogu Eestis. Alates 2011. aastast korraldab kontserte, kontserdisarju ja laulupäevi EELK Kirikumuusika Liidus ning alates 2016 MTÜ Musica Sacra all.

Isiklikku
---------

Tema isa Vello Kade on veemotosportlane, poksija, poksitreener ja sporditegelane, ema Milde Kade kergejõustiklane ja spordipedagoog, vend Ervin Kade veemotosportlane, poksija ja poksitreener. Abikaasa Villu Jürjo on EELK vaimulik. Pojad Mattias Aabmets ja Maarek Aabmets.

Viited
------

1. ↑  "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 15. august 2013. Vaadatud 28. augustil 2012.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
2. 1 2
3. ↑  "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 13. märts 2010. Vaadatud 26. oktoobril 2016.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)

Publikatsioonid
---------------

* Kus on kirjas organisti nimi?, Eesti Kirik, 24. aprill 2013
**Uno Veenre** (24. märts 1920 Tartu – 12. september 2016) oli eesti orkestrijuht ja helilooja.

Ta õppis Tallinna Riiklikus Konservatooriumis 1942–1943 kontrabassi, 1947–1948 koorijuhtimist ja 1952–1953 kompositsiooni.

Noore muusikuna lõi ta kaasa mitmes leviansamblis, näiteks 1941 mängis kontrabassi kohvikus Drei Hanseaten.

1958–1967 töötas ta Eesti Raadios muusikasaadete toimetajana. 1968–1971 oli ta Kunstilise Isetegevuse Maja direktor.

1960–2000 oli ta üleriigilistel rahvatantsu- ja rahvamuusikapidudel rahvamuusikaorkestrite üldjuht.

Uno Veenre on salvestanud Eesti Raadiole üle 200 pala, nii rahvamuusika seadeid kui ka autorite rahvatoonis lugusid. Tema juhatatud ansamblitega on esinenud paljud Eesti tippsolistid nagu Tiit Kuusik, Georg Ots ja Anu Kaal. Ta on kirjutanud soolo-, ansambli- ja koorilaule, originaalpalu rahvamuusika-, kammer- ja puhkpilliorkestritele, koostanud ja toimetanud laulikuid.

Helilooming
-----------

Ta on kirjutanud peamiselt rahvamuusikaorkestritele mõeldud muusikat, näiteks "Kolme kandi lood", "Polka küla moodi".

Tunnustus
---------

* 2003 Eesti Rahvatantsu ja Rahvamuusika Seltsi aumärk
* 2007 Valgetähe IV klassi teenetemärk

Viited
------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8 9  Eesti muusika biograafiline leksikon. 2. köide. Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus, 2008. Lk 515
2. ↑  Teenetemärkide kavaleride andmekogu – 5360 (vaadatud 05.02.2016)

Kirjandus
---------

* Eesti muusika biograafiline leksikon. 2. köide. Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus, 2008. Lk 515

Välislingid
-----------

* Lahkus helilooja ja muusikajuht Uno Veenre
**Patricio Rivas** (1810 – 12. juuli 1867 León) oli Nicaragua poliitik ja advokaat, kahel korral Nicaragua ülemdirektor ja ühe korra William Walkeri kontrolli all olev Nicaragua president.

Ta sündis aastal 1810. Esimest korda sai ta Nicaragua riigipeaks 15. mail 1839, mil ta oli kuus päeva ülemdirektori kohusetäitja. Aastal 1840 valiti ta taas ülemdirektoriks, kuid märtsis 1941 astus ta ametist tagasi.

Aastal 1855 võitsid William Walkeri väed Nicaragua vägesid ja konservatiivide esindaja José María Estrada oli sunnitud ametist lahkuma. Tema asemel sai presidendi kohusetäitjaks liberaalide esindaja Patricio Rivas, kes oli algselt Walkeri kontrolli all. Kui Costa Rica president Juan Rafael Mora Porras protesteeris flibustjeeride kohalolu üle Nicaraguas, kuulutas Rivas aastal 1856 Costa Ricale sõja ja saatis oma väed Guanacastesse. Need said aga Santa Rosa lahingus lüüa ja Costa Rica vägedega liitusid ka Nicaragua konservatiivide esindajad. Järgnes teine Rivase lahing, kus flibustjeerid taas lüüa said.

Sellele järgnesid kongressis valimised, kus lisaks Rivasele kandideerisid veel Trinidad Salazar ja Máximo Jerez. Kuigi keegi ei saavutanud neist otsustavat edu, näis viimane osutuvat võidukaks, aga WIlliam Walker lasi need valimised tühistada ja käskis Patricio Rivasel 10. märtsil 1856 uued valimised korraldada.

14. märtsil mõistis Rivas oma kõnes Walkeri dekreedi hukka ja lõpetas sidemed isehakanuga. Seejärel suundus Rivas Granadast Leóni. Algselt näis, et nende vahel puuduvad lahkhelid, kuid peagi asus Rivas Chinandega piirkonnas uusi valimisi korraldama, mida Walker poleks saanud mõjutada. Vahepeal Granadasse suundunud Walker kuulutas seepeale Rivase ametist kõrvaldatuks ja määras tema asemel riigipea kohusetäitjaks Fermín Ferreri.

Rivas kuulutas seepeale Walkeri Nicaragua reetjaks ja asus abi otsima Guatemalalt ning El Salvadorilt. Ühendatud väed asusid ründama Granadat ja Masayat. Costa Rica väed purustasid samal aja San Juani jõel paiknevad flibustjeeride väed.

William Walker kapituleerus esimesel mail 1857. 24. juunil andis Rivas võimu üle huntale, kus riiki valitsesid koos liberaal Máximo Jerez ja konservatiiv Tomás Martínez.

Viited
------

1. ↑  Nicaragua worldstatesmen.org
2. ↑  La Prensa 29. oktoober 2007 Cementerio de Guadalupe desentierro histórico de León
3. ↑  New York Times, 2. detsember 1856: NICARAGUA Reply to the Official Letter of Don Fermin Ferrer, Minister from Nicaragua

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**Joaquín del Cossío** | **Nicaragua ülemdirektor**15. mai 1839 – 21. mai 1839 | Järgnev**Joaquín del Cossío** |
| Eelnev**Tomás Valladares** | **Nicaragua ülemdirektor**27. august 1840 – 4. märts 1841 | Järgnev**Pablo Buitrago y Benavente** |
| Eelnev**José María Estrada** | **Nicaragua president**30. oktoober 1855 – 24. juuni 1857 | Järgnev**Tomás Martínez, Máximo Jerez (Hunta)** |
Ladinakeelne piibel aastast 1407
**Ladina keel** (*lingua Latina*) on indoeuroopa keelkonna itali rühma kuuluv keel, mida algselt kõnelesid latiinid Latiumi maakonnas, mille keskus oli Rooma.[*viide?*]

Ladina keel on surnud keel, kuid ta elab edasi ladina kõnekeelest (vulgaarladina keelest) kujunenud romaani keeltes. Siiski on Euroopas tänapäeval veel umbes 100 inimest, kes on suutelised ladina keelt täiesti vabalt rääkima.

Vanimaid säilinud ladina keele mälestisi on nn *duenos*-inskriptsioon.

Rooma riigikeelena oli ladina keel üks tähtsamaid antiikaja keeli. Rahvastiku elava kõnekeelena kadus ladina keel käibelt 8. sajandil. Keskajal püsis see kiriku- ja teaduskeelena, osalt ka halduskeelena. Kuigi ladina keel on hiljem neist valdkondadest taandunud, on arstiteaduses ja bioloogias ladinakeelsed nimetused ja oskussõnad kasutusel tänapäevalgi. Ka muu sõnavara ammutamine ladina keelest jätkub. Ladina keele ja selle kaudu vanakreeka keele osiseid on hulgaliselt eestigi võõrsõnavaras (ladina keelest näiteks *aula*, *kommunism*, *vitriin*).[*viide?*]

Vatikanis on ladina keel riigikeel.[*viide?*]

Enamikus Euroopa keeltes kasutatakse ladina kirja, mis võeti algselt kasutusele ladina keeles kirjutamiseks.[*viide?*]

Vaata ka
--------

Ladina keelest põlvnevad romaani keeled (20. sajandit kujutaval kaardil)
* Ladinakeelsete lühendite loend
* Ladinakeelsete väljendite loend
* Ladina tähestik
* Vulgaarladina keel
* Hilisladina keel

Viited
------

1. ↑
2. ↑

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Tsitaadid Vikitsitaatides: **Ladina keel** |

* Vikipeedia ladina keeles
* Iganädalased uudisteringvaated ladina keeles Soome raadios YLE Radio 1
* Schola Latína Európæa & Úniversális in líneá
* Lingva Latina Per Se Illvstrata
* Ladina nimede kirjutus ja hääldus EKI teatmikus
Henrik Dalsgaard (2011)
**Henrik Dalsgaard** (sündinud 27. juulil 1989 Roumis) on Taani jalgpallur, kes mängib paremkaitsjana Taani kõrgliigaklubis Midtjylland ja Taani jalgpallikoondises.

2008. aastal liitus ta Taani kõrgliigaklubiga AaB ning debüteeris samal hooajal Taani kõrgliigas. Hooajal 2013/14 võitis ta klubiga Taani meistritiitli ja Taani karikavõistlused.

2015. aasta detsembris sõlmis Dalsgaard lepingu Belgia kõrgliigaklubiga Zulte Waregem. 2017. aasta mais sõlmis ta kolmeaastase lepingu Inglismaa esiliigaklubiga Brentford. Dalsgaard võttis klubis paremkaitsja koha üle Maxime Colinilt. Esimest hooaega Inglismaal segas Dalsgaardi vigastus, kuid ta sai sel hooajal Inglismaa esiliigas kirja 29 mängu ning lõi 10. aprillil 2018 mängus Nottingham Foresti vastu oma esimese värava Inglismaa esiliigas. Brentfordis mängis Dalsgaard kokku neli hooaega. Viimasel hooajal aitas ta Brentfordil kindlustada pääsu Inglismaa kõrgliigasse.

2021. aasta juunis naasis Dalsgaard Taani kõrgliigasse, kui sõlmis kolmeaastase lepingu Midtjyllandiga.

Taani jalgpallikoondises debüteeris Dalsgaard 2013. aasta jaanuaris sõprusmängus Kanada vastu. Pärast seda jõudis ta koondise juurde tagasi 2016. aastal. Taani koondisega osales ta 2018. aasta maailmameistrivõistlustel, kus ta kuulus kõigis neljas mängus algkoosseisu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 26. märtsil 2019 EM-i valikmängus Šveitsi vastu.

Saavutused
----------

AaB
* Taani kõrgliiga: 2013–14
* Taani karikas: 2013–14

Zulte Waregem
* Belgia karikas: 2016–17

FC Midtjylland
* Taani karikas: 2021–22

Viited
------

1. ↑  Spencer, Phil (3. september 2017). "How would you grade Brentford's transfer business this summer?". *getwestlondon*. Vaadatud 24. juunil 2019.
2. ↑   (vaadatud 22.7.2023)

| * v
* r
Taani koondis  –  2018. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlused |
| --- |
| 

* 1 Schmeichel
* 2 Krohn-Dehli
* 3 Vestergaard
* 4 Kjær (c)
* 5 Knudsen
* 6 Christensen
* 7 Kvist
* 8 Delaney
* 9 N. Jørgensen
* 10 Eriksen
* 11 Braithwaite
* 12 Dolberg
* 13 M. Jørgensen
* 14 Dalsgaard
* 15 Fischer
* 16 Lössl
* 17 Stryger Larsen
* 18 Lerager
* 19 Schöne
* 20 Yurary
* 21 Cornelius
* 22 Rønnow
* 23 Sisto
* Treener: Hareide

 | Taani |
Henry II kujutis pitsatil
**Henri II** (29. juuli 1166 – 10. september 1197) oli Champagne'i krahv 1181–1197 ja Jeruusalemma kuningas (**Henri I** nime all, kuigi ta ei kasutanud oma kuningatiitlit) 1192–1197.

Henri sündis Champagne'i krahvi Henri I ja Prantsuse Marie vanima pojana. 1181. aastal suri tema isa ning 1187. aastani valitses noore Henri eest regendina tema ema.

1190. aastal suundus Henri ristiretkele, nõudes enne oma vasallidelt, et nood tunnustaksid tema nooremat venda Thibaut'd tema pärijana, juhul kui ta ise ei peaks naasma. Henri liitus Kolmanda ristisõjaga jõudes Lähis-Itta enne oma onusid Philippe II-t ja Richard I-t. Ta oli üks prantslaste juhte Akko piiramisel.

Aprillis 1192 saatis Inglismaa kuningas Richard I Henri Tüürosesse Montferrat' Conradi juurde, et teatada tollele tema valimisest Jeruusalemma kuningaks, misjärel Henri naasis Akkosse. Paar päeva hiljem mõrvasid assassiinid Conradi. Henri, kes oli taas Tüürosesse tulnud, et korraldada Conradi kroonimist, sai teada, et korraldada tuleb hoopis kuninga matused. Henri pandi kohe paari lesestunud ja lapseootel kuninganna Isabelle'iga ning nad abiellusid kaheksa päeva pärast Conradi surma.

On oletatud, et Henri, kellel oli võrdlemisi hea läbisaamine assassiinidega, võis tellida Conradi mõrva.

Henri suri 1197. aastal, kukkudes välja linnuseaknast Akkos. Henri toetus akna- või rõdupiirdele, mis tema raskuse all järele andis. Kuninga kääbusest teener oli üritanud teda varrukast tirides tagasi tõmmata, kuid tema vähesest kaalust ei piisanud suurekasvulise Henri kinnihoidmiseks. Kukkuv kuningas tõmbas kaasa ka kääbuse, kes kukkus tema peale.

Isabelle abiellus peagi Küprose kuninga Lusignani Amalriciga.

Perekond
--------

Henri ja Isabelle'i abielust sündisid:

* Alice (1195–1246), abiellus Küprose kuninga Hugues I-ga;
* Philippa (surnud 1250), abiellus Érard de Brienne'iga.

Sugupuu
-------


|  |
| --- |
|  **Henri II esivanemad**  |
| **Champagne'i krahv ja Jeruusalemma kuningasHenri II (I)(1166–1197)** | Champagne'i krahv Henri I(suri 1181) | Champagne'i, Brie, Blois' ja Chartresi krahv Thibaut II (IV)(1090–1151) | Blois' ja Chartres'i krahv Étienne II(suri 1102) |
| Normandia ja Inglise printsess Adèle |
| Kärnteni printsess Matilda | Kärnteni hertsog Engelbert(suri 1141) |
| Passau krahvitar Uta |
| Prantsusmaa printsess Marie(1145–1198) | Prantsusmaa kuningas Louis VII(1120–1180) | Prantsusmaa kuningas Louis VI(1081–1137) |
| Savoia krahvitar Adelaide(1092–1154) |
| Akvitaania printsess Eleanor(1122–1204) | Akvitaania hertsog Guillaume X(1099–1137) |
| Châtellerault' krahvitar Aénor(suri 1130) |
Euroopa Liidu Põhjala lahingugrupi embleem
**Euroopa Liidu Põhjala lahingugrupp** (inglise *Nordic Battle Group*) on Euroopa Liidu lahingugrupp, rahvusvaheline sõjaväeüksus, milles osalevad Rootsi, Soome, Norra, Iirimaa, Läti, Leedu ja Eesti.

Põhjala lahingugrupi ülem oli 2011. aastal Rootsi kaitseväe brigaadikindral Stefan Andersson. 2015. aastal on Põhjala lahingugrupi komandör Rootsi kaitseväe kolonel Torbjörn Larsson.

Põhjala lahingugrupi juhtriik on Rootsi, kes on põhivastutaja lahingugrupi ettevalmistamisel, koordineerib koostööd Põhjala lahingugrupis osalejate vahel ning suhtleb Euroopa Liidu institutsioonide ja teiste liikmesriikidega. Suurbritannia toetab lahingugruppi operatiivtasandi peakorteriga. Lahingugrupi tuumiku moodustab umbes 1500-meheline jalaväeüksus, millele lisanduvad erinevad toetusüksused, kokku ligi 2200 kaitseväelast. Rootsi panustab umbes 1600, Soome 200, Norra 150 ja Iirimaa 140 kaitseväelasega. 

Eesti panuseks lahingugruppi on Scoutspataljoni 34-liikmeline staabikaitserühm, staabiohvitserid, rahvuslik toetuselement üksuste toetamiseks (NSE), luuremeeskond, liikumise ja transpordi koordinatsiooni meeskond (MOVCON) ja sõjaväepolitsei uurija, kokku kuni 55 kaitseväelast. 

Põhjala lahingugrupp, kus osalevad ka Eesti kaitseväelased, on alates 2011. aasta 1. jaanuarist kuni 30. juunini reageerimisvalmiduses. Samasuguses reageerimisvalmiduses on Põhjala lahingugrupp ka 2015. aasta esimesel poolel.

Samuti on 2011. aasta 1. jaanuarist 30. juunini töövalmiduses Hollandi juhitav Euroopa Liidu lahingugrupp BG-107, millesse panustavad lisaks juhtriigile Saksamaa, Soome, Austria ja Leedu.

Vaata ka
--------

* NORDEFCO

Viited
------

1. ↑  Põhjala lahingugrupi ülem andis Eesti valmidusüksustele kõrge hinnangu. Postimees.ee, 16. veebruar 2011. (Kasutatud 30. märtsil 2011.)
2. ↑  Põhjala Lahingugrupp tutvustas end. Eesti Päevaleht (Rootsi), 24. juuni 2015
3. ↑  Põhjala lahingugrupp on alates 1. jaanuarist valmisolekus[*alaline kõdulink*], Neljas.ee, 03.01.2011

Välislingid
-----------

* Põhjala lahingugrupi koduleht Rootsi kaitseväe veebilehel (inglise keeles)
* Ilves: Põhjala lahingugrupp on hea näide Eesti ja Rootsi koostööst. Postimees.ee, 20. jaanuar 2011.
* Rootsis harjutati Põhjala Lahingugrupi saatmist operatsioonile. Kaitseministeeriumi koduleht, 17. november 2010.
* Force Commander visits Logistic Battalion. Rootsi kaitseväe koduleht, 21. mai 2010.
* Eesti osalus operatsioonides - Euroopa Liidu Põhjala lahingugrupp. Kaitseväe koduleht.
* Urmas Jaagant. Kaitseliidu rühm osaleb Põhjala lahingugrupis. Eesti Päevaleht, 7. jaanuar 2008.
**Binokkel** ehk **kuukiri Binokkel** ehk **Binokkel – Eesti Sõltumatu Kuukiri** oli eestikeelne ajakiri, mida andis välja Soome Eestlaste Liit. 

Ajakirja esimene number ilmus 2004. aasta mais. Ajakiri ilmus paberkandjal neli korda ühe aasta jooksul. Seoses projektipõhise toetuse peatumisega täidab Binokli ülesandeid alates 2005. aasta kevadest Soome Eestlaste Liidu ajaveeb. 

Ajakirja peatoimetaja oli filosoof Rain Ots ja tegevtoimetaja ajakirjanik Piret Kooli, kes tegi ajakirjale ka kujunduse ning logo.

Toimetusse kuulusid kirjasaatja Krista Niemi, ajakirjanik Urve Korjula, ajaveebnik Markus Larkovirta, tõlkija ja õpetaja Kristiina Teiss, keeletoimetaja Heli Laanekask, kirjasaatjad Kätlin Roovik (Norra), Mare Rahkema (Saksamaa), Sirkka Parve (Itaalia), Piret Rantala (Soome) jpt. 

Lugejaskonnaks olid välismaal elavad eestlased. Ajakirja levitati Soomes Tamperes, Turus, Helsingis, Oulus, Kotkas jm. 
Ajakirja Binokkel telliti ka Rootsi, Norrasse, Taani, Belgiasse, Saksamaale, Itaaliasse, Portugali, (USA) Los Angelesse ja Atlantasse, Venemaale, Austraaliasse. 

Kõik ajakirja Binokkel ilmunud numbrid on kättesaadavad ka Eesti suuremates raamatukogudes, sealhulgas Eesti Rahvusraamatukogus ja Eesti Kirjandusmuuseumi arhiivraamatukogus.
**Teadusnõunik** on Eesti Vabariigi ministeeriumi töötaja, kelle peamisteks tööülesanneteks on ministeeriumi nõustamine teadus- ja arendustegevusega (TA) seotud küsimustes, rahvusvahelise ja riigisisese TA-alase koostöö planeerimine ja korraldamine, valitsemisala TA-uuringute kavade väljatöötamine ja elluviimine ning Eesti esindamine rahvusvahelistes TA-koostöö algatustes.

Teadusnõunike tööd toetatakse Euroopa Regionaalarengu Fondist rahastatavast RITA programmist (pikema nimetusega „Valdkondliku teadus- ja arendustegevuse tugevdamine") eesmärgiga tõsta ministeeriumide võimekust TA-alastes küsimustes. 

Esimesed teadusnõunikud, kelle tööd RITA raames toetatakse, alustasid ministeeriumides tööd 2016. aasta esimeses pooles. Teadusnõunike vahel toimub tihe koostöö, mille raames räägitakse mh läbi ministeeriumide ja ministeeriumideülesed uuringute teemad, valitakse välja ja viiakse läbi ühist huvi pakkuvaid projekte ning õpitakse teiste ministeeriumide kogemustest.

Teadusnõunikud ministeeriumides
-------------------------------

2021. aasta detsembri seisuga olid ministeeriumides järgmised teadusnõunikud.

| Ministeerium | Teadusnõunik |
| --- | --- |
| Riigikantselei | Katrin Kiisler |
| Haridus- ja teadusministeerium | Anneli Kährik |
| Kaitseministeerium | Kairi Talves |
| Keskkonnaministeerium | Katarina Viik, Raili Allmäe |
| Kultuuriministeerium | Aleksandr Aidarov |
| Maaeluministeerium | Tõnis Tänav |
| Majandus- ja kommunikatsiooniministeerium | Mikk Vahtrus, Siret Talve |
| Rahandusministeerium | Reelika Vahopski |
| Siseministeerium | Kristiina Kütt |
| Välisministeerium/Sotsiaalministeerium | Erle Rikmann |
| Sotsiaalministeerium | Marion Pajumets, Elis Kaljuvee, Mari Teesalu |
|

RITA programmist toetatakse teadusnõunike ametisse asumist esimese nelja aasta jooksul, seejärel peavad ministeeriumid ise tagama teadusnõuniku töökoha kulude katmise oma vahenditest. 

RITA programmi viib ellu Eesti Teadusagentuur.

Välislingid
-----------

* Teadusnõunikud ministeeriumites: RITA tegevus 3 Eesti Teadusagentuur