recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Mihkel-Matteus Luik** (sündinud 6. veebruaril 1992) on eesti käsipallur ja noorte käsipallitreener.

Mihkel-Matteus Luik alustas käsipalliga tegelemist 7-aastaselt. Esimeseks treeneriks oli tal Jüri Lepp. Noorusaja mängis Luik koduklubis HC Tallas, peatselt siirdus ta oma meeskonnaga esiliigasse, kus oli mängiv treener. 2011. aastal alustas Luik mängimist meistriliigas esindades võistkonda Aruküla/Tallas. Aasta hiljem sai võistkond nimeks SK Aruküla. SK Arukülast siirdus Luik HC Kehra ridadesse.

Hooaja 2013–2015 mängis Luik HC Kehra meeskonnas. Hooaja teisel poolel liitus taas SK Arukülaga ja 2016 hooaja esindas Luik pealinna klubi HC Tallas.

Tiitlid
-------

* Kahekordne Eesti meister ja kahekordne karika võitja noorteklassis.
* Tallinn Cup 2013 võitja käsipallis.
* Väikse Karika võitja jalgpallis 2013
* Kahekordne Eesti Karika võitja 2013 ja 2015 käsipalli meistriliigas
* Eesti Meister käsipallis 2014.

Viited
------

1. ↑  ERR (11. mai 2014). "HC Kehra tuli Eesti meistriks". *ERR*. Vaadatud 5. mail 2023.
**Andre Aarniste** (24. august 1973 – 30. august 1997) oli eesti näitleja.

Ta lõpetas 1992. aastal Haapsalu Gümnaasiumi ja 1996. aastal Tallinna Pedagoogikaülikooli näitejuhtimise erialal. 

Ta mängis seriaalis "Wikmani poisid" Feliksit. Ta näitles ka Eesti Televisioonis näidatud paroodiasaadetes "N ja P", "Vidiots TV aastavahetuse ärasaade" ning "Talve TV"

Andre Aarniste hukkus autoõnnetuses. 

1998. ja veel mõnel aastal korraldas Nõva vallavalitsus Andre Aarniste mälestusturniiri korvpallis, mille auhinnaks oli Aino Aarniste pannud välja rändkarika.

Isiklikku
---------

Tema ema Aino Aarniste on töötanud 38 aastat Nõva koolis õpetajana, sealhulgas 10 viimast aastat direktorina.

Viited
------

1. ↑  Andre Aarniste ERR-i arhiivis Vaadatud 21.11.2020.
2. ↑  Andre Aarniste foto saatest "Talve TV" ERR-i arhiivis Vaadatud 21.11.2020.
3. ↑  Anneli Nuutinen. Aino Aarniste teab, et ta on Jumala laps Eesti Kirik, 19.03.2014.

Välislingid
-----------

* Andre Aarniste foto (saatest "Talve TV") ERR-i arhiivis
Pavel Kondratjev (pildil paremal)
**Pavel Jevsejevitš Kondratjev** (vene keeles Павел Евсеевич Кондратьев; 8. jaanuar 1924 Moskva – 11. juuni 1984 Leningrad) oli vene maletaja, maletreener ja maleliteraat, meister (1950). 

Kondratjev võitis 1940. aastal Moskva koolinoorte meistrivõistlustel pronksmedali. Aastatel 1942–1950 teenis ta mereväes – Balti laevastikus. 1943. aastal osales ta blokaadiaegses Leningradis linna malemeistrivõistlustel, kus jagas 4.–6. kohta. 

1946. aastal tuli Kondratjev Tallinna malemeistriks ja jagas Tallinnas peetud Eesti NSV meistrivõistlustel 7.–9. kohta. Järgmisel kolmel aastal võitis ta Eesti meistrivõistlustel kolm medalit: kaks hõbemedalit (1947, 1948) ja ühe pronksmedali (1949).

Pärast demobiliseerumist 1950. aastal elas Kondratjev Leningradis. 1950. aastal jagas ta Leningradis toimunud NSV Liidu meistrivõistluste poolfinaalis 6.–9. kohta. Täitis neil võistlustel meistrinormi. 1956. aastal tuli ta Leningradi malemeistriks. 1960. aastal esindas ta Leningradi Leningradis peetud Läänemere maade turniiril, kus sai eelviimase 11. koha.

Kondratjev tegutses ka treenerina. Ta on olnud Ljudmõla Rudenko, Larissa Volperti, Valeri Salovi ja Irina Levitina treeneriks. Elu lõpupoole töötas ta NSV Liidu Spordikomitee riikliku maletreenerina. 

Avaldas kümmekond maleraamatut.
Andre Sepp 2011. aastal
**Andre Sepp** (sündinud 25. oktoobril 1971) on Eesti poliitik, XII ja XIII Riigikogu liige. 1998. aastast kuulub Eesti Reformierakonda.

Andre Sepp lõpetas Tallinna 13. Keskkooli ja Eesti Riigikaitse Akadeemia. Töötas Harju Politseiprefektuuris 1992–1997. Ta oli 1999–2011 Raasiku vallavanem ja 2002–2007 Harjumaa Omavalitsuste Liidu esimees.

Ta oli 6. aprillist 2011 kuni 26. märtsini 2014 XII Riigikogu liige. 18. juunist 2014 oli ta taas Riigikogu liige XII koosseisu volituste lõppemiseni. 31. oktoobrist 2017 kuni novembrini 2021 oli ta taas Raasiku vallavanem. 

2018. aastal valiti Andre Sepp aktsiooni "Sajandi 100 arukülalast" raames toimunud rahvaküsitluse tulemusel saja meeldejäävama arukülalase hulka.

Viited
------

1. ↑  Koppelmaa, Külli (5. september 2018). "Aruküla Kultuuriseltsi EV100 kingitus – kogumik „Sajandi 100 arukülalast"". *Sõnumitooja*. Vaadatud 25.04.2020.

Välislingid
-----------

* Andres Sepp Reformierakonna kodulehel (arhiveeritud leht)
Pavel Zacha (2015)
**Pavel Zacha** (sündinud 6. aprillil 1997 Brnos) on Tšehhi jäähokimängija, kes mängib keskründajana NHL-i klubis Boston Bruins.

Hooajal 2013–14 debüteeris ta Tšehhi kõrgliiga klubis Libereci Bílí Tygři. Aastatel 2014–2016 mängis ta Põhja-Ameerikas Ontario Hockey League'i klubis Sarnia Sting.

2015. aastal valis Devils ta NHL-i *draft* '​is kuuenda valikuna. Sama aasta augustis sõlmis ta klubiga kolmeaastase lepingu. NHL-is debüteeris Zacha 9. aprillil 2016 mängus Toronto Maple Leafsi vastu, saades selles mängus kirja kaks väravasöötu. Devilsi põhikoosseisu on ta kuulunud alates hooajast 2016–17. Esimese värava lõi ta NHL-is 3. novembril 2016 mängus Florida Panthersi vastu. 2019. aasta septembris pikendas ta Devilsiga lepingut kolme aasta võrra. Hooaeg 2020–21 oli tema senise NHL-i karjääri kõige resultatiivsem, kui ta sai 50 mänguga kirja 17 väravat ja 18 väravasöötu. Järgmisel hooajal suutis ta oma tulemust ühe punkti võrra parandada, kui kogus 70 mänguga 36 punkti (15+21).

2022. aasta juulis kaubeldi Zacha Devilsist Erik Haula asemel Boston Bruinsi.

2014. aastal võitis ta Tšehhi kuni 18-aastaste koondisega omavanuste maailmameistrivõistlustel hõbemedali.

Viited
------

1. ↑  "Boston Bruins Acquire Pavel Zacha From Devils In Exchange For Erik Haula". *NHL.com*. 13. juuli 2022. Vaadatud 13. juulil 2022.

Välislingid
-----------

* Pavel Zacha NHL.com lehel
* Pavel Zacha hockeydb.com lehel

| * v
* r
Boston Bruins |
| --- |
| 
**Väravavahid**: Jeremy Swayman **·** Linus Ullmark |
| 
**Kaitsjad**: Brandon Carlo **·** Connor Clifton **·** Derek Forbort **·** Matt Grzelcyk **·** Hampus Lindholm **·** Charlie McAvoy **·** Dmitri Orlov **·** Jakub Zbořil |
| 
**Ründajad**: Patrice Bergeron **·** Tyler Bertuzzi **·** Charlie Coyle **·** Jake DeBrusk **·** Nick Foligno **·** Trent Frederic **·** A. J. Greer **·** Taylor Hall **·** Garnet Hathaway **·** David Krejčí **·** Jakub Lauko **·** Brad Marchand **·** Tomáš Nosek **·** David Pastrňák **·** Oskar Steen **·** Pavel Zacha |
Reniini molekulaarstruktuur
**Reniin** ehk **angiotensinogenaas** ehk **EC 3.4.23.15** (inglise *renin*) on proteolüütiline ensüüm, mida komplekteerivad paljude selgroogsete loomade neerude jukstaglomerulaarrakud proreniinist.

Klassifikatsioon
----------------

Ensüümiklasside nomenklatuuris liigitatakse reniin ensüümiklassi EC 3. Hüdrolaasid ensüüminumbriga EC.3.4.23.15;

CAS-number: 9015-94-5.

Toime
-----

Reniin aktiveerib reniin-angiotensiin-aldosteroon-süsteemi ja vabastatakse vastusena füsioloogilisele stiimulile, nagu hüpotensioon, hüpokaleemia, vererõhu langus ning veremahu vähenemine ja β-adrenergiliste retseptorite stimulatsioon jt.

Reniin katalüüsib maksas sünteesitava angiotensinogeeni (polüpeptiid) teket angiotensiin I-ks. Angiotensiin I omakorda muutub kopsudest pärineva angiotensiini konverteeriva ensüümi (AKE) toimel angiotensiin II-ks. Angiotensiin II hulga suurenemisel on tugevalt veresooni ahendav (vasokonstriktsioon) toime, mille tulemusel tõuseb vererõhk ja suureneb aldosterooni süntees ning eritumine neerupealiste koores.

Samuti mõjutab reniini ensümaatilist katalüüsi inimese kehaasend, lamades on selle süntees 2–3 korda madalam.

Kliiniline rakendus
-------------------

Reniin-angiotensiin-aldosteroon-süsteemi ja reniini süsteemse toime uurimuste tulemusel on välja töötatud suur hulk AKE-inhibiitoreid.

Ajaloolist
----------

Reniini avastajateks 1898. aastal peetakse Soome päritolu meditsiiniteadlast Robert Adolph Armand Tigerstedti (28. veebruar 1853 – 12. veebruar 1923) ja tema õpilast Per Bergmani.

Vaata ka
--------

* reniin-angiotensiin-süsteem
* reniin-angiotensiin-aldosteroon-süsteem
* šokk

Viited
------

1. ↑  EC.3.4.23.15, Veebiversioon (vaadatud 26.03.2014) (*inglise keeles*)
2. ↑  Südamehaigused, 2010, lk 23
3. ↑  Meditsiinisõnastik 2004
4. ↑  Phillips MI, Schmidt-Ott KM.The Discovery of Renin 100 Years Ago. News Physiol Sci. 1999 Dec;14:271-274. Veebiversioon (vaadatud 26.03.2014) (*inglise keeles*)

Välislingid
-----------

* Anti Kalda, TÜ farmakoloogia instituut. Reniin, aktiivsus plasmas
* Angiotensiini konverteeriva ensüümi inhibiitorid
* Külli Teder, Angiotensiini konverteeriva ensüümi inhibeerivate raviainete antioksüdantsuse-põhine võrdlus Tartu Ülikooli arstiteaduskond, biokeemia instituut, magistriväitekiri biomeditsiini erialal, Tartu 2006.
* Annika Jürimäe, *Reniin-angiotensiin e. RAS süsteem valkude geneetiliste polümorfismide määramine sportlastel* Tartu Ülikooli loodus- ja tehnoloogiateaduskond, bakalaureusetöö, Tartu 2012
Pavel Sanajev
**Pavel Sanajev** (vene keeles **Санаев, Павел Владимирович**; sündinud 16. augustil 1969 Moskvas) on vene kirjanik, filminäitleja, filmilavastaja, stsenarist ja maailmakuulsate filmide vene keelde tõlkija.

Ta lõpetas aastal 1992 Ülevenemaalise Riikliku Kinematograafia Instituudi (Aleksandr Aleksandrovi klassis).

Tema ilukirjanduslikust loomingust on tõlgitud eesti keelde "Matke mind põrandaliistu taha" (ilmus aastal 2014 sarjas Punane raamat (tõlkis vene keelest Veronika Einberg, originaalpealkiri *«Похороните меня за плинтусом»*, ilmunud aastal 1995). Veel on temalt vene keeles ilmunud aastal 2013 ilmus tal esimene osa kaheosalisest romaanist *«Хроники Раздолбая»*, mille teine osa pidi ilmuma aastal 2014, kuid selle ilmumine lükkus edasi.

Ta on mänginud mitmetes filmides, samuti on ta olnud stsenaristiks ja lavastanud mitmeid filme. Lisaks on ta tõlkinud vene keelde paljusid maailmakuulsaid filme.

Isiklikku
---------

Tema ema on vene teatri- ja filminäitleja Jelena Sanajeva, emapoolne vanaisa oli näitleja ja teatripedagoog Vsevolod Sanajev; isa on insener Vladimir Konuzin, kasuisa vene ja nõukogude näitleja, filmilavastaja ja stsenarist Rolan Bõkov.

Rolle filmides
--------------

* 1983 "Hernehirmutis" (Чучело) Vassiljev
* 1983 "Kolm Valgustit" (Три светильника)

Stsenaristi- ja lavastajatöö filmides
-------------------------------------
Pavel Melnikov (maalitud 1869)
**Pavel Petrovitš Melnikov** (vene Павел Петрович Мельников; 3. august (vkj 22. juuni) 1804 Moskva – 3. august (vkj 22. juuli) 1880 Ljuban, Peterburi kubermang) oli Venemaa mehaanikateadlane, insener ja riigimees. Inseneriväekindral (1859).

Ta oli Venemaa Keisririigi esimene teedeminister (1865–1869) ja Riiginõukogu liige (1863.

Ta oli Peterburi–Moskva raudtee projekti üks autoreid (ehitati 1843–1851).

Haridus- ja töökäik
-------------------

Ta oli pärit aadliperekonnast. 1825. aastal lõpetas ta Teedeinseneride korpuse instituudi porutšiku auastmes. 

Tema edukat sõjaväeinseneri karjääri näitavad saadud auastmed: kapten (1829), major (1832), alampolkovnik (1837), kindralmajor (1847). 6. jaanuaril (vkj) 1859. aastal ülendati ta kindralleitnandiks ja sama aasta 20. aprillil (vkj) inseneriväekindraliks. 

1833. aastal määrati ta Teedeinseneride korpuse instituudi kateedrijuhatajaks ja kinnitati rakendusmehaanika professoriks.

Ta koostas Dünaburgi linna kuue kilomeetri pikkuse kaitsetammi projekti kevadiste Daugava jõe üleujutuste vastu (ehitati 1833–1841).

1835. aastal avaldas ta raamatu "О железных дорогах" ('raudteedest') – esimese Venemaal välja antud õppevahendi raudteetranspordi valdkonnas.

Aastatel 1857–1858 asendati Peeter-Pauli katedraali tornikiivri puittarindus metallkonstruktsiooniga. Insenerina oli seal kaastegev ka Melnikov.

Teedeametkonna juht
-------------------

Melnikov juhtis riigi teedeametkonda alates 1862. aastast kui ta määrati Venemaa keisririigi teede ja ühiskondlike hoonete peavalitsuse juhiks (главноуправляющий путями путей сообщения и публичными зданиями). Aastatel 1865–1869 oli ta Venemaa Keisririigi esimene teedeminister. Tema ametisoleku aja jooksul suurenes Venemaa raudteevõrk oluliselt – ehitati juurde 7062 km raudteid.

Teadus
------

Ta uuris teaduslikul tasemel raudtee-ehituse ja vaguniehitusega seotud küsimusi.

Tunnustus
---------

* 1858 – valiti Keiserliku Peterburi Teaduste Akadeemia auliikmeks.

Mälestuse jäädvustamine
-----------------------

2003. aastal püstitati tema auks ausammas Moskvas Komsomoli väljakul – väljakul, mille ääres asuvad kolm Moskva jaamahoonet.

Viited
------

1. 1 2  Родился глава ведомства путей сообщения Российской империи. prlib.ru
2. 1 2 3  Мельников Павел Петрович. history.rzd.ru

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Pavel Melnikov** |

* МОСКВА. ПАМЯТНИК П.П. МЕЛЬНИКОВУ
**Andre Gregor** (sündinud 29. mail 1980 Tallinnas) on eesti mehaanika- ja keemiainsener.

Hariduskäik
-----------

Lõpetas 1998. aastal Tallinna Üldgümnaasiumi ja 2002. aastal Tallinna Tehnikakõrgkooli autoinsenerina. 2004. aastal kaitses Tallinna Tehnikaülikooli materjalitehnika instituudis väitekirja "Technology and Properties of Thin Hard Coatings" (juhendajad Vitali Podgurski ja Priit Kulu) ning sai magistrikraadi.

Aastatel 2005–2010 Tallinna Tehnikaülikooli doktoriõppes (sai 2007. aastal Eesti Raudtee stipendiumi), kaitses 2010. aastal materjalitehnika instituudis väitekirja "Hard PVD coatings for tooling" ("Õhukesed PVD kõvapinded tööriistamajanduses"; juhendaja Priit Kulu) ja sai doktoririkraadi.

2012. aastast on ta Tallinna Tehnikaülikooli polümeermaterjalide instituudis doktoriõppes teemaga "Estonian solid fuels thermochemical destruction and liquefication technology" (Eesti tahkete kütuste termokeemiline destruktsioon ja vedeldamise tehnoloogia; juhendaja Hans Luik).

Töökäik
-------

* 2000–2005 insener mitmes auto- ja mehaanikaettevõttes[*viide?*]
* 2005... Tallinna Tehnikaülikool; teadur, projektijuht, ettevõtlusspetsialist
* 2013 Brandenburgi Tehnikaülikool, Saksamaa; külalisteadur
* 2014–2016 Wankel Supertec GmbH, Saksamaa; tootearendusinsener

Teadustöö
---------

Mootorikütuste keemia ja tehnoloogia, mootorikütuste katsetamine, põlemisprotsesside uurimine sisepõlemismootoris.

Liikmesus
---------

* 2005 Eesti Mehaanikainseneride Liit

Välislingid
-----------

* ETIS
**Initsieerimisreaktsioon** ehk keemilise **reaktsiooni initsieerimine** on esmane keemiline reaktsioon, mis reaktsiooni keskkonnas moodustab aktiivsed osakesed. Tavaliselt initsieerimisreaktsioonis genereeritakse stabiilsest molekulist aktiivne intermediaat, mis alustab edasist reaktsiooni. Enamasti aktiivsed intermediaadid panevad aluse reaktsioonide ahelale (ahelreaktsioonile).

Näiteid
-------

1. Alkaanide ja alkeenide radikaalne kloorimine, milles kloori molekuli dissotsiatsioon (homolüüs) toimub ultraviolettvalguse toimel

Reaktsiooniahela initsieerimine ja ülekanne metaani kloorimisel
2. Monomeeride polümerisatsioonireaktsioonid initsieeritakse mitme erineva mehhanismiga:

* Radikaalpolümerisatsiooni initsieerimine peroksiididega:

 Radikaalide moodustumine initsieerimisreaktsioonis
* Katioonse polümerisatsiooni initsieerimine prootonhapetega näiteks väävelhappega (H2SO4) või Lewise hapetega (alumiiniumkloriid AlCl3 või boortrifluoriid BF3 jt)

Karbokatioonide moodustumine initsieerimisreaktsioonis
Polümerisatsiooni initsieerimine AlCl3 toimel, kokatalüsaator R-Cl (või H-OH või R-OH jm)

R–Cl + AlCl3 → R+ + AlCl4-
R+ + CH2=CHR’ → R–(CH2–CHR’)+
* Anioonse polümerisatsiooni initsieerimine aluseliste ühenditega nagu liitiumamiid (Li+NH2–) või n-butüülliitium (n-C4H9–-Li+)

  

Karbanioonide moodustumine initsieerimisreaktsioonis

Polümerisatsiooni initsiaator *vs* katalüsaator
-----------------------------------------------

Aineid, mis monomeeri keskkonnas moodustavad aktiivseid osakesi ja alustavad ahela kasvu reaktsiooni, nimetatakse initsiaatoriteks või katalüsaatoriteks. 

Radikaalpolümerisatsiooni initsiaatoriteks on ained, mis kergesti moodustavad vabu radikaale. Iga moodustunud radikaal võib ühineda monomeeri molekuliga ja alustada üht reaktsiooniahelat, seega üht polümeerset molekuli. Seejuures initsiaatoriks olnud osake jääb seotuks ahela „algusega" ja ei osale järgnevates reaktsioonietappides. *Initsiaator reaktsiooni käigus kasutatakse ära pöördumatult,kuid selle asemele tekib uus aktiivne radikaal*.

Ioonse polümerisatsiooni katalüsaatoriteks on ained, mis reaktsiooni keskkonnas moodustavad ioonipaare või oluliselt polariseeritud komplekse, mis alustavad polümerisatsiooniahelat. Need ioonipaarid või polaarsed molekulid (erinevalt vabadest radikaalidest) osalevad igas järgnevas ahela kasvu etapis, s.t. elementaarreaktsioonis järgmise monomeeri molekuliga. *Katalüsaatorit protsessi käigus ära ei kasutata ja see regenereerub*.

Vaata ka
--------

* Ahelreaktsioon (keemia)
* Polümerisatsioon
* Radikaalinitsiaator
* Katalüüs
Foto: Michal "Cronwood" BabilasHampton Courti palee
Itaalia **renessanssaed** oli uus aiastiil, mis sai alguse 15. sajandil Roomas ja Firenzes. **Renessanssaed** on inspireeritud klassikalistest korraldus- ja ilu ideaalidest ning on mõeldud aia ja maastikuvaate pärast, mõtisklemiseks ning aia enda vaatamisväärsuste, helide ja lõhnade nautimiseks.

Disain
------

Enne Itaalia renessanssi olid Itaalia keskaegsed aiad suletud seintega. Need olid pühendatud köögiviljade, puuviljade ja ravimtaimede kasvatamisele või kloostri aedade puhul vaiksele meditatsioonile ja palvele. Itaalia renessanssaed purustas seina aia, maja ja maastiku vahel. 
Hilisrenessansi ajal hakati planeerima järjest suuremaid ja sümmeetrilisemaid aedu, mis olid täis purskkaeve, kujusid, koopaid, veekogusid ja muid elemente, mis olid mõeldud nende omanike rõõmustamiseks ja meelelahutuseks ning külastajatele mulje avaldamiseks. Seda stiili imiteeriti kogu Euroopas, mõjutades Prantsuse renessansi ja Inglise aeda.

Renessansiaja jätkuga aiad hakkasid ühe suuremalt arenema, kuid tasakaalu ja korra põhimõtted olid endiselt rangelt täidetud. Terrassaiad hakkasid muutuma populaarsemaks ja disaini keskpunktiks võis lugeda mäge või uppunud labürinti. Hüdroloogia parema edasi juhtimisega, muutusid purskkaevud kallimaks ja ilusamaks. Itaalias on säilinud palju renessanssaedu, mis on kujunenud populaarseteks turismi sihtkohtadeks.

Villa La Petraia

Kuulsamad kohad
---------------

Renessansiajal uhkustasid paljud Itaalia villad hästi kavandatud aedadega, aga osa neist sai kuulsaks just oma ilu poolest. Medici villa Fiesole linnas ehitati aastatel 1455–1461 nõlvale, kust avanes vaade Firenze linnale. Medici villa oli kuulus oma terrassaia poolest, mida hiljem kasutati linnas olevate luuletajate ja kunstnike kohtumispaigana. Paavst Leo X alustas Rooma Villa Madama aedadega, mida hiljem täiendas kardinal Giulio de' Medici, tuues esile tunnustatud freskod. Aia oli kavandanud Raffael.

Viited
------

1. 1 2
Euroopa **inimvara arendamise strateegia teadlastele** (*Human Resources Strategy for Researchers* – HRS4R) on tööriist, mis aitab teadus- ja arendusasutustel ning teadus- ja arendustegevust rahastavatel asutustel rakendada oma eeskirjades ja praktikas Euroopa teadlaste harta ja teadlaste töölevõtmise juhendi (harta ja juhend) põhimõtteid. Inimvara arendamise strateegia teadlastele toetab Euroopa teadusruumi eesmärke nagu nt teadlaste, teaduslike teadmiste ja tehnoloogia vaba liikumine. Strateegia rakendamine on asutustele vabatahtlik, kui riiklike määruste kohaselt ei ole sätestatud teisiti.

Eestis on strateegia rakendamine asutustele vabatahtlik. Eesti Teadusagentuur ja Euroopa teadlaste mobiilsusvõrgustiku EURAXESSi Eesti kontaktisikud jagavad Eestis infot ja trükiseid strateegiast huvitatud asutustele. 

Strateegia kirjeldab harta ja juhendi põhimõtete rakendamiseni viivat viiesammulist praktilist protsessi:

1. Asutus teeb eneseanalüüsi lünkanalüüsi (*gap analysis*) metoodikat kasutades. Ettevalmistatud vormi abil vaadeldakse, milliseid põhimõtteid juba järgitakse ja selgitatakse välja puudused, ehk lüngad.
2. Vastavalt lünkanalüüsi tulemustele koostatakse asutusesisene inimvara arendamise strateegia ja tegevuskava (*action plan*), mille toel asutakse leitud lünki täitma. Tegevuskava avaldatakse asutuse kodulehel.
3. Asutusesisene inimvare arendamise strateegia ja tegevuskava esitatakse Euroopa Komisjonile hindamiseks ning kui need on heaks kiidetud, siis antakse asutusele õigus kasutada kvaliteedimärgist „HR Excellence in Research".
4. Asutus asub tegevuskavas väljatoodud puudusi parandama. Kahe aasta möödudes teeb asutus vaheanalüüsi, mis võimaldab vaadelda progressi, ning täiendab tegevuskava. Euroopa Komisjon annab vaheanalüüsile tagasiside.
5. Järgneva kolme aasta jooksul viib asutus vastavalt täiendatud tegevuskavale muudatusi ellu. Sellele järgneb põhjalik eneseanalüüs, Euroopa Komisjoni hinnang ning visiit.

Strateegias kirjeldatud protsessi kolme esimese etapi läbimisel annab Euroopa Komisjon asutusele kvaliteedimärgise „HR Excellence in Research". Eestis ei olnud 2019. aastal seda kvaliteedimärgist veel ühelgi asutusel.

Kvaliteedimärgis „HR Excellence in Research"
--------------------------------------------

Kvaliteedimärgise annab Euroopa Komisjon asutusele, kui see on läbinud strateegias kirjeldatud protsessi. Asutus võib seejärel kasutada kvaliteedimärgist oma kodulehel, trükistel ja muudel infomaterjalidel, et tõsta oma nähtavust ja usaldusväärsust potentsiaalsete uute teadustöötajate ja koostööpartnerite silmis nii riiklikul, kuid eriti just rahvusvahelisel tasandil. Rahvusvaheliselt võrreldavate analüüside tulemusel antud kvaliteedimärgis kinnitab teadlastele, et see tööandja on pühendunud harta ja juhendi põhimõtete järgimisele ning et sealne värbamisprotsess on avatud, läbipaistev ja kompetentsipõhine (OTM-R).

Viited
------

1. 1 2 3 4  Inimvara arendamise strateegia teadlastele
2. ↑  "EURAXESS Eesti kontaktisikud".
3. ↑  Strateegiat tunnustanud asutuste loetelu

Välislingid
-----------

* Inimvara arendamise strateegia teadlastele
* Euroopa teadlaste harta ja teadlaste töölevõtmise juhend
* EURAXESS
**"Azur ja Asmar"** (prantsuse keeles "Azur et Asmar") on Prantsusmaa, Hispaania, Belgia ja Itaalia koostöös 2006. aastal valminud animafilm. Film esilinastus 21. mail 2006 Cannes'i filmifestivalil.

Filmi stsenarist ja režissöör on Michel Ocelot, produtsent Christophe Rossignon, muusika autor Gabriel Yared (ühe laulu autor Afida Tahri). Film on 99 minutit pikk ning peamiselt prantsuse, kohati aga ka klassikalises araabia keeles.

Film on saanud inspiratsiooni folkloorist, ent selle muinasjutuline süžee on originaalne.

Sünopsis
--------

Jénane on hoidnud lapsena kaht poissi: üliku poega, blondi ja sinisilmset Azuri, ning oma last, tumedanahalist ja tumedasilmset Asmari. Ta räägib poistele loo džinn-haldjast, kes ootab, et hea ja õilis prints ta oma kambrist vabaks laseks. Poisid kasvavad vendadena, kuni ühel päeval Azuri isa eraldab nad julmalt, pagendab amme ja Asmari oma kodust ja saadab Azuri linna õpetaja juurde. Aastate pärast kummitab Azuri lugu džinn-haldjast ja ta asub teele Asmari kodumaale, et haldjas leida. Vahepeal on Jénane'ist saanud edukas ärinaine, Asmar aga on kuningliku valvemeeskonna liige. Ka Asmaril on meeles lugu džinn-haldjast. Mõlemad noorukid asuvad haldjat otsima, ent leida võib ta ainult üks.

Välislingid
-----------

* Azur ja Asmar andmekogus IMDb (inglise)
**Pavel Krjukov**, Ivani p. (sündinud 7. september 1904 Moskva kubermang, Zagorski maakond, Staro-Grigorovo küla – ?) oli NLKP parteitegelane, EKP KK I sekretäri asetäitja, rahvuselt venelane, valdas vene ja nõrgalt saksa keelt. ÜK(b)P liige maist 1927.

Noorus
------

Sündis töölisperekonnas: isa töötas tehastes lukksepana, ema oli koduperenaine. 1917–1923 töötas juhutöödel, hiljem elektromontöörina Sõja-elektrotehnilises Akadeemias Zagorskis. 1921 astus VKNÜ liikmeks, 1923 – september 1925 oli komsomolifunktsionäär: Moskva oblasti Sofronski vallakomitee sekretär. 1925–1928 õppis Artjomi-nimelises Töölisfakulteedis, 1928–1931 Leningradi Elektromehaanika Instituudis. Õppimise ajal oli töölisfakulteedi komsomolirakukese sekretär, instituudis komsomolikomitee instruktor ja õppegrupi partorg. 1931–1932 oli Leningradis tehase nr 212 insener, septembrist 1932 – 1934 tehase Elektroprompribor insener ja Sõja-elektrotehnilise Akadeemia õppejõuassistent Leningradis.
1935 määrati Tööpingitööstuse Rahvakomissariaadi Teadusliku Uurimisinstituudi nr 10 suurtükiväesektori ülemaks. Veebruaris 1936 saadeti ÜK(b)P KK otsusega ÜK(b)P KK j.a. Parteikolleegiumi vastutavaks kontrolöriks Valgevene NSV-s. Augustist 1937 – 1939 oli Leningradis Teadusliku Uurimisinstituudi nr 8 direktor, 1939–1940 Leningradis tehase nr 209 kesklaboratooriumi juhataja, septembrist 1940 – 1941 Moskvas tehase nr 251 tsehhi direktor, detsembrist 1941 – 1942 Moskvas Budjonnõi-nimelise tehase filiaali ülem, veebruarist 1942 – 1944 ÜK(b)P Moskva linna Leningradi rajooni rajoonikomitee sekretär kaadri alal, juunist 1942 – 1944 Moskva linna Sovetski rajooni rajoonikomitee I sekretär, aprillist 1944–1945 oli Moskvas ÜK(b)P KK juures asuvas Kõrgemas Parteiorganisaatorite Koolis kuulaja (ei lõpetanud).

Tegevus Eesti NSV-s
-------------------

Veebruaris 1945 komandeeriti EK(b)P KK käsutusse, 28. veebruari 1945 EK(b)P KK büroo otsusega kinnitati KK sekretäri asetäitjaks tööstuse alal. 30. märtsil 1946 vabastati EK(b)P KK büroo otsusega sellelt kohalt ärakutsumise tõttu ÜK(b)P KK kaadrivalitsuse poolt.

Langus
------

Tegelikult oli asi Krjukovi ametialastes kuritarvitustes. P. Krjukov omandas mitmelt poolt näidiste võtmise ettekäändel asju, mida ta hiljem ei tagastanud. Moskvasse viis gaasipliidi, mis oli saadud KK hoonest. Karotamm kirjutas märkmena Kuzminile, et see isiklikult küsimusega tegeleks.
16. juuni 1949 kirjutas Krjukov Moskvast Nikolai Karotammele avalduse, kus palus EK(b)P KK j.a. Parteikolleegiumi vaadata läbi ja võtta vastu vastavad otsused seoses Kuzmini kirjaga. ÜK(b)P KK juures asuv Parteikolleegiumi istungil 27. mail 1949 arutati Krjukovi apellatsiooni ÜK(b)P Moskva linna Kuibõševi rajoonikomitee otsuse 26. veebruarist 1948 muutmise kohta: heita Krjukov välja ÜK(b)P ridadest ametiseisundi kuritarvitamise eest, kuna töötades 1945–1946 EK(b)P KK sekretäri asetäitjana tööstuse alal võttis tööstusettevõtete külastamisel näidistena kaasa mitmeid esemeid, mille hiljem omastas.

Viited
------

1. ↑  ERAF, f. 1, n. 6, s. 6554; ERAF, f. 1, n. 7, s. 3665
**Reniin-angiotensiin-aldosteroon-süsteemiks** ehk **RAA-süsteemiks** (lüh:**RAAS**) nimetatakse kesknärvisüsteemiga loomadel (sh inimestel) teatud hormoonide ja ensüümide ringlust reguleerivat regulatsioonimehhanismi.

RAA-süsteemi, mis on humoraalne regulatsioon, loetakse käesoleval ajal tähtsaks vererõhu regulatsioonimehhanismiks ja tähtsaimaks elundiks nimetatud süsteemis on neerud. 

Reniin-angiotensiin-aldosteroon-süsteemi füsioloogia ja patoloogia võivad erineda nii liigiti kui ka indiviiditi. 

Teatud kudedes nagu neerud, neerupealised, süda ja närvisüsteem eristatakse ka kohalikke reniin-angiotensiin-aldosteroon süsteeme.

Toime
-----

Neerude eritatud reniin muundab maksas sünteesitud angiotensinogeeni angiotensiin I-ks. Kopsudest pärit angiotensiini konverteeriv ensüüm (AKE) katalüüsib angiotensiin I angiotensiin II-ks. Angiotensiin II seondub neerupealistes spetsiifiliste retseptoritega, vabaneb aldosteroon ja tõuseb vererõhk. Angiotensiin II mõjutab ka hüpotalamuses asuvat janu reguleerivat ala.

Kliiniline kasutus
------------------

RAASi mõjutavaid ravimeid – angiotensiini konverteeriva ensüümi inhibiitoreid kasutatakse palju südamepuudulikkuse ja kõrgrõhu ning müokardiinfarkti korral.

Vaata ka
--------

* reniin

Viited
------

1. ↑  Südamehaigused. Tõlkinud Eve Sooba, Katrin Luts, Katrin Rehemaa, Margit Riit, Maret-Heda Beznossova, Helle Lippmaa, toimetanud Piibe Kohava, AS Medicina, lk 23, 2010, ISBN 978-9985-829-94-3.

Välislingid
-----------

* David Fournier, Friedrich C. Luft, Michael Bader, Detlev Ganten, ja Miguel A. Andrade-Navarro,Emergence and evolution of the renin–angiotensin–aldosterone system, J Mol Med (Berl). May 2012; 90(5): 495–508. Published online Apr 14, 2012. doi: 10.1007/s00109-012-0894-z, PMCID: PMC3354321, veebiversioon (vaadatud 26.03.2014) (*inglise keeles*)
**Otsekülv** on põllukultuuride viljelusviis, kus kultuurid (näiteks teravili, õlikultuurid, heintaimed jt) külvatakse eelneva kultuuri kõrde, mida enne külvi ei ole haritud. 

Tehnoloogia põhiagregaadiks on külvik. Maailmas võeti see tehnoloogia kasutusele 1950. aastatel, kui õpiti umbrohtu tõrjuma keemiliste preparaatidega, mis ei pidurdanud kultuurtaimede kasvu. XXI sajandi alguses kasutati otsekülvi maailmas enam kui 72 miljonil hektaril. Otsekülvi rakendati ulatuslikult Ameerika Ühendriikides, Kanadas, Uus-Meremaal, Austraalias, Argentinas ja mõnevõrra ka Euroopas. 

Eestis hakati otsekülvitehnoloogiat tootmises kasutama 2000. aastal. Julgust katsetada andsid Soome põllumehed, kes olid teravilja kasvatades edu saavutanud ning töötanud selleks välja spetsiaalse külviku. 

Otsekülv nõuab vähem tööjõudu ja otsekülviga külvatud taimede viljad võivad kiiremini valmida.

Otsekülvi eripära
-----------------

Otsekülv ilma eelneva kultiveerimiseta tähendab külvi, kus mulda haritakse minimaalselt ja säilib mulla niiskus. Hea mikrokliima loovad eelmise kultuuri koristusjäägid, need pakuvad ka uutele taimedele kaitset külma ja tuule eest, ning oluliselt väheneb erosioon ja sellega seotud toitainete äravool.

Kui kasutada otsekülvi tehnoloogiat, siis on alati mõistlikum kombikülvata. See teeb toitained taimedele otseselt kättesaadavamaks isegi siis, kui pärast külvi otseselt vihma ei saja, nii on tagatud kindlam tärkamine. Samuti säästab see tööaega, tekitab vähem mullatihest ja on majanduslikult kasulikum.

Otsekülvi jaoks on oluline on korralik viljavaheldus, kus teraviljad vahekultuuridega vahelduvad. Oluline on, et muld oleks võimalikult vähe tallatud ja pind võimalikult tasane, et sellele oleks hea koristusjäägid ühtlaselt laiali jaotada.

Näpunäited otsekülviks
----------------------

Enne seemnete külvamist veenduge, et külvimaa oleks umbrohuvaba. Seemneid tuleks külvata kolm korda sügavamale kui nende ümbermõõt. Seemned tuleks suruda õrnalt niiskesse pinnasesse, et need omavahel kokku puutuksid. Samuti vajavad mõningad seemned valgust. Pöörake erilist tähelepanu pakil olevale teabele, millal külvata. Mõned seemned või seemikud ei kannata külma, mõned aga nõuavad idanemiseks külma perioodi.

Otsekülviga külvatavaid köögivilju
----------------------------------

Uba, peet, porgand, hernes, redis, spinat, naeris, suvikõrvits, melon.

Viited
------

1. ↑  [*alaline kõdulink*] "Minimeeritud mullaharimine ja otsekülv", Peeter Viil. Vaadatud 09.05.2020
2. ↑
3. ↑   Vaderstadi külvikust. Vaadatud 09.05.2020
4. ↑
5. ↑  "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 8. august 2020. Vaadatud 12. mail 2020.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
**Renessansi filosoofia** oli periood Euroopa filosoofia ajaloost, mis jäi umbes keskaja ja valgustusaja vahele.

Renessansiajastu oli alguseks uusaja filosoofilise mõtlemisele. 15. sajandi lõpus ja 16. sajandi alguses toimus enamikus Lääne- ja Kesk-Euroopa riikidest vaimne ja kultuuriline murrang ning alguse sai tänapäevane teadus. Tolleaegse kultuuri iseloomulikud jooned on ilmalikkus, humanism ja antiikkultuuri juurde naasmine. 

Itaalias kestis renessansiajastu 14.–16. sajandini ja teistes riikides 15. sajandi lõpust kuni 16. sajandini. Tehti mitmeid avastusi ja leiutisi, ärkas rahvustunne ning tekkisid rahvusriigid ja suured usulis-poliitilised liikumised. 

Itaalia filosoofilist mõtlemist rikastasid uute ideede ja seisukohtadega Niccolò Machiavelli, Francesco Petrarca, Bernardino Telesio, Francesco Patrizzi, Tommaso Campanella ja Giordano Bruno.

Kui Itaalias leidsid viljastavat vastukaja peamiselt platonism ja uusplatonism, siis Prantsusmaal pigem hilisemad antiikfilosoofia suunad, eriti epikureism ja skeptitsism. Prantsusmaa tuntud filosoofid olid näiteks Michel Eyquem de Montaigne, Pierre Charron ja Francisco Sanches. 

Saksamaa ülikoolides kujunesid filosoofia põhijooned reformatsiooniga seotud sündmuste ja vaimsete otsingute taustal ning mõjutusel. Huvid olid olulisel määral seotud usulise ja teoloogilise mõttemaailmaga, mistõttu oli puhtfilosoofilised probleemid siin tagaplaanil. Näiteks Martin Luther oli algul pigem mõjustatud nn saksa müstika mõttesuunast. Saksa müstika üheks huvitavamaks kehastajaks oli Jakob Böhme. Protestiliikumine kirjatähe ortodoksliku kultuse vastu kujunes Saksa müstikast. Johann Calvin ilmutas augustinismi oma mõtlemises järjekindlamalt kui Luther. Üheks radikaalsemaks ortodoksluse vastaseks ja müstiliste taotluste toonitajaks oli Sebastian Franck.

Tuntud renessansiaja filosoofe
------------------------------

* Francesco Petrarca (1304–1374)
* Leonardo Bruni (1374–1444)
* Nicolaus Cusanus (1401–1464)
* Lorenzo Valla (1405–1457)
* Marsilio Ficino (1433–1499)
* Pietro Pomponazzi (1462–1525)
* Giovanni Pico della Mirandola (1463–1494)
* Erasmus Rotterdamist (1466–1536)
* Niccolò Machiavelli (1469–1527)
* Mikołaj Kopernik (1473–1543)
* Thomas More (1478–1535)
* Francisco de Vitoria (u1480–1546)
* Martin Luther (1483–1546)
* Huldrych Zwingli (1484–1531)
* Juan Luis Vives (1492–1540)
* William Tyndale (1494–1536)
* Franciscus Patricius (1529–1597)
* Michel de Montaigne (1533–1592)
* Giordano Bruno (1548–1600)
* Francisco Suárez (1548–1617)
* Francis Bacon (1561–1626)
* Galileo Galilei (1564–1642)
* Tommaso Campanella (1568–1639)
* Hugo Grotius (1583–1645)

Renessansifilosoofia koolkondi
------------------------------

* Heliotsentrism
* Hermetitsism
* Humanism
* Uusplatonism
* Sekularism

Kirjandus
---------

* Elmar Salumaa. Filosoofia ajalugu III. Uusaja filosoofia I. Renessansiajastu filosoofia. Tallinn, 1995.
*Loend ei ole täielik*



---

**# A B C D E F G H I J K L M N O P Q R S Š Z Ž T U V W Õ Ä Ö Ü X Y**

---

A
-

A Coruña, Albacete, Alcalá de Henares, Algeciras, Alicante, Almeria, Aranjuez, Atapuerca, Ávila, Ayerbe, Avila de los Caballeros

B
-

Badajoz, Badalona, Baeza, Barakaldo, Barcelona, Bilbao, Burgos

C
-

Caceres, Cadiz, Calahorra, Calatayud, Capileira, Cartagena, Cordoba, Corunna, Cuenca

D
-

Donostia, Daroca

E
-

Elx, Escurial

F
-

Figueras

G
-

Getxo, Gijon, Girona, Granada, Guadix

H
-

Hondarribia

I
-

Inca

J
-

Jerez de la Frontera, Jumilla

L
-

La Corana, Las Palmas de Gran Canaria, León, Lerida, Linares, Lleida, Lloret de Mar, Lugo

M
-

Madrid, Málaga, Marbella, Melilla, Murcia, Mérida

N
-

Nirva

O
-

Oliva, Olivenza, Oviedo, Ovledo

P
-

Palma, Palma de Mallorca, Pamplona, Ponferrada, Portbou, Portugalete

R
-

Reus, Ronda, Rota

S
-

Sagunto, Salamanca, San Tander, Santiago de Compostela, Santillana del Mar, Saragossa, Segovia, Sevilla

T
-

Tarragona, Terrassa, Toiedo, Toledo, Tortosa, Tossa del mar, Trebujena

U
-

Ubeda, Ubrique

Z
-

Zamora, Zaragoza, Zumaia

V
-

Valencia, Valladolid, Vera, Vigo, Vilanova i la Geltrú, Villarrobledo, Vitoria-Gasteiz
Hispaania teetigu (*Arion vulgaris*)
**Hispaania teetigu** (*Arion vulgaris*) on teeteo perekonda kuuluv suur (7 kuni 15 cm) nälkjas. Teo värvus võib suuresti varieeruda alates tumepruunist punaka, oranži, kollaka ja beeži toonini. Heledama tooniga isendeid on kergem ära tunda. Eristamise aluseks on looma keha kattev kollane lima (meie teiste suurte nälkjate lima on värvitu).

Hispaania teeteo algne levikuala ei ole täpselt teada. Arvatavalt Põhja-Hispaaniast ja läänepoolselt Prantsusmaalt pärit tigu on levinud invasiivse võõrliigina Kesk- ja Põhja-Euroopasse, 21. sajandi teisel kümnendil ka Eestisse. Uutesse paikadesse levib liik peamiselt munadena koos mulla ja taimedega. Suureks kasvades (juulis-augustis) sööb teetigu aplalt ilutaimi ja köögivilju, vahel ka oma liigikaaslasi. Suuruse, aktiivsuse ja arvukuse tõttu võib ta kohalikud liigid välja tõrjuda.

Algselt peeti hispaania ja lusitaania teetigu samaks liigiks ja nimetusi kasutati sünonüümidena, kuid täpsemad uuringud tuvastasid need eri liikideks. Lusitaania ehk portugali teeteo (*Arion lusitanicus*) levikupiirkond piirdub Lääne-Lissaboni metsadega, sealhulgas Sintra-Cascais'e või Arrábida rahvuspargiga. Suhteliselt muutliku välimusega lusitaania teetigu kasvab kuni 8 sentimeetri pikkuseks.

Teadusharu, mis uurib limuseid, nimetatakse malakoloogiaks.

Välislingid
-----------

* Lusitaania teetigu andmebaasis eElurikkus Muuda Vikiandmetes
* "Lugeja küsib: kas pakane päästab Eesti lusitaania teetigudest?" ERR Novaator, 9. veebruar 2021
* info Keskkonnaameti kodulehelt
Aígina rannapromenaad
Kohalik tempel
**Aígina** on tihedalt asustatud saar Egeuse meres Saroni lahes Atika lähedal. Saarel asub Aígina linn, kus elab pool saare elanikest.

Saare nimi tähendab kreeka keeles 'kitsesaar'.

Saare pindala on 85 km². Seal elab 2001. aasta seisuga 13 552 inimest. Ta kuulub Atika maakonda Pireuse prefektuuri.

Kaks kolmandikku saarest hõlmab kustunud vulkaan Oros, mis kerkib 531 m kõrgusele. Vulkaan asub põhja–lõunasuunalises ahelikus, mis jätab ainult äärmise ida- ja lääneserva viljakale tasandikule.

Saarel kasvatatakse teravilja, puuvilla, viinapuid, mandlipuid, oliivipuid ja viigipuid, kuid kõige tähtsam 21. sajandil toodetav vili on pistaatsiapähkel. Populaarsust kogub käsnade kasvatamine.

Ajalugu
-------

Ajaloolisel ajal asustasid Aiginat doorlased, kuid juba ammu enne seda, alates 18. sajandist eKr oli saar tähtis kaubanduskeskus. 

Ta on olnud ajaloos oluline 6.–5. sajandil eKr,
mil vermiti münte, loodi pikkus- ja raskusühikute süsteem, rajati Zeusi pühamu, dooria stiilis Aphaia tempel, teater ja staadion.

Ateenlased olid aiginalaste konkurendid kaubanduses ja poliitikas. Sellepärast vallutasid nad 456 eKr Aigina. Selle elanikud said varjupaiga Spartas. Pärast Aigospotamopi lahingut 405 eKr said aiginalased oma saare tagasi.

133 eKr alistus Aigina Rooma ülemvõimule.

Uuesti sai Aigina tähtsaks 1820. aastatel.

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Aígina saar** |

* The Ultimate Aegina Internet Guide
|  |
| --- |
|  |
| Medalikohad |
| Aafrika rahvaste karikavõistlused |
| **Kuld** | 2019 |  |

**Aïssa Mandi** (araabia keeles عيسى ماندي‎; sündinud 22. oktoobril 1991 Châlons-en-Champagne'is) on Prantsusmaal sündinud Alžeeria jalgpallur, kes mängib Hispaania kõrgliiga klubis Villarreal ja Alžeeria jalgpallikoondises. Ta mängib põhiliselt paremkaitsjana, kuid võib mängida ka keskkaitsjana.

Ta alustas klubikarjääri Prantsusmaa klubis Stade de Reims, millega liitus 2000. aastal. Klubi põhimeeskonnas debüteeris ta 2009. aastal.

2016. aasta juunis sõlmis ta viieaastase lepingu Hispaania kõrgliiga klubiga Real Betis. 2021. aastal siirdus ta Villarreali.

Debüüdi Alžeeria jalgpallikoondises tegi Mandi 5. märtsil 2014 mängus Sloveenia vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 29. märtsil 2016 Aafrika meistrivõistluste valikmängus Etioopia vastu.

2019. aastal tuli ta Alžeeria koondisega Aafrika meistriks. Ta on kuulunud Alžeeria koondisse veel kahtedel Aafrika meistrivõistlustel ja 2014. aasta maailmameistrivõistlustel.

| * v
* r
Alžeeria koondis  –  2014. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlused |
| --- |
| 

* 1 Si Mohamed
* 2 Bougherra (c)
* 3 Ghoulam
* 4 Belkalem
* 5 Halliche
* 6 Mesbah
* 7 Yebda
* 8 Lacen
* 9 Ghilas
* 10 Feghouli
* 11 Brahimi
* 12 Medjani
* 13 Slimani
* 14 Bentaleb
* 15 Soudani
* 16 Zemmamouche
* 17 Cadamuro
* 18 Djabou
* 19 Taïder
* 20 Mandi
* 21 Mahrez
* 22 Mostefa
* 23 M'Bolhi
* Treener: Halilhodžić

 | Alžeeria |
**Metimne linnus** oli 13. sajandi linnus Idumeas, tänapäeva Lätis.

Ainus teave linnuse kohta pärineb Henriku Liivimaa kroonikast, mille järgi Riia piiskopi võimu all olevasse Idumeasse 1213./1214. aasta talvel kohut mõistma saadetud endine Pihkva vürst Vladimir Mstislavitš asus elama Metimne linnusesse.

Linnuse täpset asukohta ei teata, kuid kõige tõenäolisemaks paigaks on peetud Raiskumsi Kvēpenese linnamäge.

Vaata ka
--------

* Urele linnus

Viited
------

1. ↑  *Henriku Liivimaa kroonika = Heinrici chronicon Livoniae*. Ladina keelest tõlkinud Richard Kleis, toimetanud ja kommenteerinud Enn Tarvel. Tallinn: Eesti Raamat 1982. Peatükk XVII 6, lk 149
2. ↑  Indriķa hronika. Läti keelde tõlkinud Ā. Feldhūns; eessõna ja kommentaarid Ē. Mugurēvičs. Rīga: Zinātne, 1993. XVII, kommentaar 14

Läti muinaslinnuseid

Aizkraukle muinaslinnus • Āraiši järvelinnus • Autine linnus • Babīte linnamägi • Beverini linnus • Daugmale muinaslinnus • Jersika linnus • Koknese muinaslinnus • Korneti linnus • Krimulda muinaslinnus • Laši linnus • Lielvārde muinaslinnus • Mazsalaca muinaslinnus • Mežotne muinaslinnus • Metimne linnus • Owele linnus • Purke linnus • Sattesele linnus • Sēlpilsi muinaslinnus • Sotecle linnus • Talsi muinaslinnus • Tērvete muinaslinnus • Turaida muinaslinnus • Urele linnus • Võnnu muinaslinnus
**Ašot Vardapetjan** (armeenia keeles Աշոտ Վարդապետյան; inglise keeles *Ashot Vardapetyan*; vene keeles Ашот Вардапетян *Ašot Vardapetjan*; sündinud 1955) on armeenia malekohtunik, rahvusvaheline arbiiter (1993). 

Vardapetjan on kolmeliikmelise Euroopa Maleliidu (ECU) hoolekogu liige. Ühtlasi on ta FIDE reeglikomisjoni auesimees. 

Ašot Vardapetjan on tunnustatud malekohtunik. Ta on olnud peakohtunik paljudel võistlustel, sealhulgas MM-tiitlimatšil Viswanathan Anandi ja Boris Gelfandi vahel (2012), MM-tiitlimatšil Viswanathan Anandi ja Magnus Carlseni vahel (2013), pretendentide matšil (2009), maailmameistrivõistlustel kiir- ja välkmales (2017), Euroopa noorte meistrivõistlustel (2018), maailma karikaturniiril (2009, 2011, 2019), Euroopa meistrivõistlustel (2014, 2019), Euroopa naiste meistrivõistlustel (2016, 2017) ning võistkondlikel maailmameistrivõistlustel (2015). 

Peakohtuniku asetäitja rollis on ta olnud maleolümpial (2010), Aerofloti lahtisel A-turniiril ( 2016, 2017, 2018, 2019, 2020), maailma karikaturniiril (2017) ja muudel turniiridel. 

Maletajana on Vardapetjan täitnud meistrikandidaadi järgu nõuded.

Viited
------

1. ↑  Board of Trustees. europechess.org

Välislingid
-----------

* Ašot Vardapetjan FIDE andmebaasis
* Rules Commission (RC). ratings.fide.com
* RC Meeting in Duabi. rules.fide.com
* Armenian sports ministry medal to IA Ashot Vardapetyan. europechess.org]. europechess.org
**Methemoglobineemia** ehk **methemoglobiinveresus** ehk **sinitõbi** (inglise keeles *methemoglobinemia*) on methemoglobiini (lühend **MetHb**) esinemine veres. 

Imikute puhul kutsutakse seda haigust **sinitõveks** (inglise keeles *blue baby disease*).

Methemoglobineemia tekib, kui joogivees või toidus on ülemäära nitraate, mis seedekulglas redutseeruvad methemoglobiini tekitavateks nitrititeks.

Methemoglobineemiat võib põhjustada organismis ka methemoglobiini (ka ferrihemoglobiini) esinemine, mida saadakse elamupiirkondade ja üksikmajapidamiste joogivee allikatena kasutatavate puurkaevude (mille sügavus on varieeruv, nt 20–30) kaudu saadavat vett söögiks-joogiks tarbides.

Vaata ka
--------

* Tsüanoos (sinakus)
* Põhjavesi
* Puurkaev

Viited
------

1. ↑  Nienstedt, W. Rautiainen, E. Salmi, U. (2004). Ootsind, S. Trapido, L. (toim). *Meditsiinisõnastik* (2 ed.). Tallinn: Kirjastus Medicina. Lk 472. ISBN 9985-829-55-7.`{{cite book}}`: CS1 hooldus: mitu nime: autorite loend (link)
2. ↑  Keskkonnasõnaraamat 2004  (vaadatud 13.12.2011)

Kirjandus
---------

* P. Bogovski, R. Kull, S. Ootsing, L. Trapido, 2004. "*Meditsiinisõnastik*". 472 lk. ISBN 9985-829-55-7
Ilmamõõtmise graafikud Tartu hansapäevade Teaduslinnas, juuli 2012
**Meteoroloogia** ehk **ilmastikuteadus** on teadusharu, mis uurib atmosfääri ehitust, selles toimuvaid protsesse ennustamise ja mõjude eesmärgil. Meteoroloogiat peetakse geofüüsika allharuks. Peale atmosfäärifüüsika, -keemia ja -dünaamika uurib meteoroloogia ka õhu ja maapinna (maismaa või ookeani pinna) vastastikust mõju. Meteoroloogia peaeesmärk on ilmastikunähtuste täielik mõistmine ja ilma võimalikult täpne ennustamine.

Levinud rahvalikus käsituses peetakse meteoroloogiat kitsalt ilma uurivaks ja ilma prognoosimise aluseks olevaks teadusharuks.

Meteoroloogias eristatakse mitu allharu. Dünaamiline meteoroloogia tegeleb atmosfääris toimuvate liikumiste uurimisega, kasutades fundamentaalseid hüdrodünaamika võrrandeid. Sünoptiline meteoroloogia tegeleb sünoptilise ilmainformatsiooni (sünoptilised kaardid, sünoptilised ilmavaatlused) analüüsiga ilma ennustamise eesmärgil. Füüsikaline meteoroloogia tegeleb selliste atmosfäärinähtuste uurimisega, mis pole otseselt seotud õhu liikumisega. Meteoroloogiale lähedane teadusharu on klimatoloogia.

Uuringud tuginevad nii maismaal kui ka merel asuvate vaatlusjaamade võrgustiku, ilmaradarite ning tehiskaaslaste andmestikule. Tänapäeva meteoroloogias on nii ilma ennustamisel kui ka teaduslikus uurimistöös täiesti möödapääsmatu superarvutite kasutamine.

Meteoroloogia on tunginud sügavale inimeste igapäevaellu. Meteoroloogia on abiks lennundusele, laevandusele ja põllumajandusele. Võimalikult täpne ilmaennustus on abiks majandustegevusele ja õigeaegseks hoiatuseks ohtlike ilmanähtuste, näiteks orkaanide, trombide jne. eest, aidates sellega säästa inimelusid. Võimalusel püütakse ilma ka kasulikus suunas sihipäraselt mõjutada.

Meteoroloogiainstrumendid
-------------------------

 *Pikemalt artiklis Meteoroloogiainstrumendid*

Vaata ka
--------

* Meteoroloogia mõisteid
* Hüdrometeoroloogia
* Klimatoloogia
* Maateaduste mõisteid

|  |  |
| --- | --- |
|  | Tsitaadid Vikitsitaatides: **Meteoroloogia** |
Kuumalaine hoiatused 2022. a juulis
**2022. aasta Suurbritannia kuumalaine** on 8. juulil alanud ebatavaliselt kuuma ilma periood suures osas Suurbritannias, mille senine haripunkt oli 2022. aasta juuli keskel, kui õhutemperatuuri näit ületas mitme kraadi võrra 1976. aasta kuumalaine ajal registreeritud näidu.

Kuumalaine algas 8. juulil, kui Suurbritannia ilmateenistus Met Office avaldas esimesed kuumahoiatused. Alates 16. juulist kehtis suures osas Kesk- ja Lõuna-Inglismaal punane ekstreemse kuumuse hoiatus, mis hoiatas eelseisvate potentsiaalselt rekordiliselt kõrgete temperatuuride eest 18.–19. juulil. See on osa laiemast käimasolevast kuumalainest kogu Euroopas.

18. juulil olid mitmed Inglismaa lennuväljad lennuradade kuumakahjustuste tõttu suletud.

19. juulil registreeriti Coningsby õhuväebaasis (RAF Coningsby) rekordiline 40,3 °C, Londonis St. James's Parkis ja Heatrhrow's 40,2 °C.

Viited
------

1. ↑  "Heatwave latest: Major incident declared as London hits 40C and fires burn". *bbc.com* (inglise). BBC News. 19. juuli 2022. Vaadatud 20. juulil 2022.

Välislingid
-----------

* UK records hottest night on record with scorching 40C temperatures to come. *itv.com*, 19. juuli 2022
* Jon Henley, Sam Jones. Europe’s heatwave moves north as UK braces for hottest day on record. *TheGuardian.com*, 19. juuli 2022
Ilmajaamades kasutatakse erinevaid meteoroloogilisi instrumente
**Meteoroloogiainstrumendid** (ka **meteoroloogilised instrumendid**, **meteoroloogilised mõõteriistad**, **meteoroloogilised seadmed**) on riistad, millega määratakse meteoroloogiliste elementide väärtusi. 

Õhu- ja pinnasetemperatuuri mõõdetakse harilikult termomeetriga (enamasti kas vedelik-, bimetall- või elektrilise termomeetriga). Õhutemperatuuri automaatseks registreerimiseks kasutatakse termograafi. 

Õhuniiskust mõõdetakse psühromeetriga vm niiskusmõõturitega. 

Sademeid mõõdetakse sadememõõturiga.

Tuule kiirust ja suunda määratakse anemomeetri, -graafi ja anemorumbograafiga.

Õhurõhku mõõdetakse baromeetri ja barograafiga. (EE).

Erinevate kiirguste määramiseks on kasutusel pürheliomeeter, aktinomeeter, püranomeeter, pürgeomeeter, bilansomeeter

Päikesepaiste kestust määrab heliograafiga. 

Pilvede kõrgust määratakse nt pilootpallide, prožektorite ja fotoelektriliste registreerijatega

Polüfunktsionaalsete meteoroloogiainstrumentide hulka kuuluvad burromeeter ja ilmakivi.

Viited
------

1. 1 2 3 4 5  EE 6. köide, 1995. Lk 303.

Kasutatud allikad
-----------------

* EE 6. köide, 1995. Lk 303.