recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Mordva vapp
**Mordva vapp** on Venemaa koosseisu kuuluva Mordva Vabariigi vapp.

Vapp võeti kasutusele 30. märtsil 1995.

See kujutab endast lipuvärvides kilpi (tumepunane, valge, tumesinine), mille keskel on Saranski linna vapp (hõbedasel kilbil punane rebane ja kolm musta noolt). Kilpi ümbritsevad kuldsed nisupead, mis sümboliseerivad Mordva peamist majandusharu põllumajandust. Viljapead on seotud rahvusvärvides lindiga. Vapikilbi ja viljapeade vahele on paigutatud kuldne kaelas kantav võru (naiste rahvuslik kaelaehe), millel on seitse ornamenti, need tähistavad vabariigi seitset linna (Saransk, Ardatov, Insar, Kovõlkino, Krasnoslobodsk, Ruzajevka, Temnikov). Kaelaehte ühenduskohta on paigutatud punane päikesemärk (kaheksaharuline täht), mis sümboliseerib päikest, soojust, headust ja avatust. Päikesemärk on jagatud neljaks sektoriks, mis tähistavad Mordvas elavaid peamiseid rahvusi mokšasid, ersasid, venelasi ja tatarlasi. 

Vapil olevaid värve on mordva rahvas kasutanud juba iidsetest aegadest. Naiste särgid valmistati valgest linasest riidest ja kaunistati peamiselt punakas-pruuni ja musta tikandiga. Meeste rõivad olid enamjaolt lihtsad, koosnesid valgest särgist ja kootud pükstest. Punakaspruun sümboliseerib elu, valge aga hinge, ning tegude ja mõtete õilsust. Musta asemel hakati kasutama tumesinist, mis sümboliseerib maa viljakust, kastvat niiskust, sest mordvalaste esivanemad olid põlluharijad, ning kasvatasid koduloomi.

Vaata ka
--------

* Mordva lipp

Välislingid
-----------

* Mordva Vabariigi vapist *Geraldika.ru* veebisaidil (*vene keeles*)
**Andres Kalmus** (kuni 1935. aastani **Andrei Dreimann**; ka **Andreas Kalmus**; 25. september 1902 Treimani küla, Orajõe vald, Pärnumaa – 22. juuni 1990 Göteborg) oli Eesti sõjaväelane (kapten, 1938) ja sõjaväeluure ohvitser.

Ta sündis Treimani külas Punapõllu talus.

Ta oli rahvusvaheliselt tuntuim Eesti luureohvitser, tunnustatud raadioside, raadioluure ja salakirjade spetsialist. 

Kapten Andres Kalmus juhtis Sõjavägede Staabi II osakonna raadioluurejaoskonda, aastatel 1939–1944 oli ta juhtiv raadioside ja -luure ohvitser Soome kindralstaabi juures, teenis pärast sõda kõrgetel ametikohtadel Prantsuse sõjaväeluures. 

Ta oli Eesti Sõjavägede Staabi 2. osakonna D-jaoskonna (raadioluure) ülem. Kalmus vabastati sõjaväest juulis 1940. Ta põgenes Soome, kus võeti Soome Peastaabis tööle ANSt Revali sideohvitseriks. 1944. aastal määrati ta Haukka luurerühma ja suvel ka Tümmleri raadiokursuste ülemaks.

1935. aastal anti talle Kotkaristi V klassi teenetemärk. 

Ta on maetud Bromma kalmistule.

Viited
------

1. ↑  "Tõnis Ritsoni artiklist "Toomas Hellat ja KGB". Toomas Hellati omakäelised tunnistused 1944/45. aastast, kus ta iseloomustab vastupanuliikumise esindajaid" (PDF). Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 24. september 2015. Vaadatud 15. detsembril 2014.
2. ↑

Välislingid
-----------

* Ohvitseride andmebaasis
Joseph Roth (1926)
**Joseph Roth** (sünninimi **Moses Joseph Roth**; 2. september 1894 Brodõ, Austria-Ungari (tänapäeval Ukraina) – 27. mai 1939 Pariis) oli juudi päritolu Austria kirjanik ja ajakirjanik.

Joseph Roth sündis Austria-Ungari Keisririigi koosseisu kuulunud Galiitsias vaeses juudi perekonnas. Hiljem olevat Roth väidetavalt astunud katoliku usku. Isa lahkus varakult perekonna juurest. Kuid tänu jõukate sugulaste abile oli Joseph Rothil võimalik omandada haridus. Gümnaasiumi lõpetamise järel õppis Roth Lembergi (Lvivi) ja Viini ülikoolis germanistikat ja filosoofiat. Pärast ülikooli lõpetamist astus ta 1916. aastal vabatahtlikult Austria-Ungari armeesse ja võitles idarindel kuni sõja lõpuni.

Esimese maailmasõja järel elas Roth mõnda aega Viinis ja asus seejärel elama Berliini, kus tegutses ajakirjanikuna. Ta töötas aastatel 1923–1932 Frankfurter Zeitungi korrespondendina ja reisis palju ringi. Enamasti elas ta hotellides, oma korter oli tal ainult lühiajaliselt. 1922. aastal Roth abiellus, kuid abielu kujunes õnnetuks, kuna ta naine haigestus 1928. aastal skisofreeniasse.

Joseph Rothi esimesed jutustused ilmusid 1916. aastal. Esikromaan "Das Spinnennetz" ("Ämblikuvõrk") ilmus 1923. aastal ajalehes järjejutuna. Rothi peateoseks peetakse romaani "Radetzkymarsch" ("Radetzky marss", 1932).

Natsionaalsotsialistide võimuletuleku järel emigreerus Joseph Roth Prantsusmaale, kus elas Pariisis. Seal Rothi alkoholism süvenes ja ta suri haiglas kopsupõletikku.

Teosed eesti keeles
-------------------

* "Lõputu põgenemine: aruanne" (romaan). Tallinn, 1990
* "Hiiob: ühe lihtsa mehe romaan". Tallinn, 1991
* "Radetzky marss" (romaan). Tallinn, 1995
* "Savoy hotell" (romaan). Tallinn, 1997
* "1002. öö lugu" (jutustus). Tallinn, 1998
* "Legend pühast joodikust" (novell). Tallinn, 1999
* "Kaputsiinide hauakamber" (romaan). Tallinn, 2005

Viited
------

1. ↑

Välislingid
-----------

* Joseph Rothi koduleht
**Andres Jüriado** (13. mai 1938 Luunja vald – 4. veebruar 2003 New York) oli Vabadusraadio – Raadio Vaba Euroopa (RFE–RL) kauaaegne kaastöötaja.

Lapsena põgenes perega Punaarmee eest Läände. Pärast põgenikelaagris elamist Saksamaal rändas perekond edasi USA-sse.

Ta andis organisatsiooni United Baltic Appeal – Baltic Appeal to the United Nations (BATUN) kaudu panuse sellele, et ÜRO-s arutati inimõiguste rikkumisi Balti riikides. Oli BATUN-i üks peamisi aktiviste ja 32 aastat selle juhatuse liige.

Osales AABS-i (Balti Uurimuste Edendamise Ühing) organiseerimisel, olles 1967–1968 üheks eestlaste esindajaks selle asutavas toimkonnas.

Lõpetas eliitgümnaasiumi New Yorgi Bronxi linnaosas. Mõni aasta pärast raamatukoguteaduses magistrikraadi saamist Columbia ülikooli juures palgati Jüriado Vabadusraadio eestikeelsesse toimetusse ning ta töötas RFE–RL-i juures ligi 15 aastat.

Jüriado oli ühteaegu boheemlane ja eesti patrioot. Suurte teadmiste ja suurepärase mäluga. Koloriitne tegelane. Sakslased ütleksid "tuntud nagu kirju koer".

Andres Jüriado oli kunagi kohanud Yasser Arafati ÜRO New Yorgi peakorteri liftis. Andresel oli kombeks kõikide inimestega vestelda – nii riigijuhtide kui ka taksojuhtidega. Arafat olla öelnud: "Jah, eestlased, miks ma ei tea. Teine allasurutud rahvas nagu meiegi. Toetan teie vabaduspüüdlusi."

Suuresti tänu Jüriado jõupingutustele ilmus ajalehes The New York Times olulisi kirjutisi Eestis nõukogude ajal toimunud ülekohtu teemal.

Kuigi Jüriado ei elanud kunagi Eestis, käis ta kodumaal mitu korda pärast taasiseseisvumist. Tal olid
arvestatavad teened pagulaste peetud välisvõitluses. Elas valdava osa elust Ameerikas, keeldus aga teiste eestlastega inglise keelt rääkimast, mis paguluses võrsunud ja võrsuvate eesti päritolu inimeste seas muidu küllaltki tavaline oli.

Hüüdnimed: "The Sheik". "professor".

### Hellar Grabbi järelehüüe

Hellar Grabbi kirjutas tema nekroloogis:

"Andrese teadmised olid laialdased nii humanitaar- kui ühiskonnateadustes, millega kaasus terav intellektuaalne uudishimu maailmaprobleemide ja eesti küsimuste vastu ning põhjalik Ameerika sise- ja välispoliitika tundmine. Mees oli nagu loodud Vabadusraadio eestikeelsete saadete New Yorgi toimetaja ja korrespondendi kohale, kuhu ta kutsuti sovetoloog Jaan Pennari poolt... Ta tundis väga hästi kirjandust, eriti draamakirjandust ja teatrit... Kui helistasin pärast Andrese surma Rootsi ta endisele ülemusele, RFE–RL-i eesti saadete juhatajaks olnud Aleksander Terrasele, et sõbra lahkumist kurta, ütles Terras jutu lõpul: „Ta oli väga hea ajakirjanik! Kui ilmub Eesti ajakirjanduse biograafiline leksikon, siis leiab Andres Jüriado selles kindlasti oma koha."

### Artiklinäide

Jüriado artikkel inglise keeles "Nationalism vs. Socialism in Soviet Estonian Drama" –
**Fossacesia** (ladina keeles *Fossa Caeca*) on linnaks nimetatav omavalitsusüksus (*comune*) Itaalias Abruzzo maakonnas Chieti provintsis. Fossacesia sai linnaõigused presidendi 2007. aasta 12. jaanuari dekreediga.

Keskmiselt 140 meetri kõrgusel merepinnast asuva Fossacesia asustustihedus on keskmiselt 208 inimest ruutkilomeetri kohta.

Haldus
------

Fossacesia
Fossacesia piirneb järgmiste omavalitsusüksustega: Lanciano, Mozzagrogna, Paglieta, Rocca San Giovanni, Santa Maria Imbaro, Torino di Sangro.

Fossacesia halduspiirides asuvad järgmised asulad ja asumid: Campidoglio, Colle Cannizza, Colle Castagna, Fossacesia Marina, Sterpari, Strutto, Villa Scorciosa, Piano Favaro.

Loodus
------

Fossacesia piirneb kirdes Aadria merega. Sinise lipu rand alates aastast 2004.

Fossacesia keskus asub umbes 2 km kaugusel rannikust. Kagupiirilt voolab Aadria merre Sangro jõgi.

* TraboccoTrabocco
* San Giovanni in VenereSan Giovanni in Venere

Vaatamisväärsused
-----------------

#### Purskkaevud

* Viie kaneeli purskkaev (*Fontana delle Cinque Cannelle*), 1888
* Venuse purskkaev (*Fonte di Venere*)
* Lavatoio

#### Sakraalehitised

* Abbazia di San Giovanni in Venere, 1165
* Chiesa di San Donato (1905)
* Chiesa di Santa Maria delle Grotte, XIII sajandi II pool
* Chiesa del Santissimo Rosario, 1876
* Chiesa di San Silvestro, XI sajand, 2009

#### Paleed, lossid, vilad

* Palazzo nobiliare Contini (1770)
* Palazzo nobiliare Mayer (XIX sajand)
* Casino Mayer
* Palazzo del Comune, 1882

Infrastruktuur
--------------

Fossacesias asub raudteejaam ja turismilaevade sadam Marina del Sole.

Viited
------

1. ↑
2. ↑  Superficie di Comuni Province e Regioni italiane al 9 ottobre 2011, vaadatud 16.03.2019.
3. ↑  Popolazione Residente al 1° Gennaio 2018, vaadatud 16.03.2019.

Välislingid
-----------

 Fossacesia – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
* Koduleht (itaalia keeles)
**Morbihani departemang** on 2. järgu haldusüksus (departemang) Prantsusmaal Bretagne'i piirkonnas. Departemang on saanud nime Morbihani lahe järgi (bretooni *Mor-Bihan* 'väike meri').

Departemang jaguneb halduslikult ringkondadeks:

| Ringkond | Elanike arv(2010) | Pindala(km²) | Valdu |
| --- | --- | --- | --- |
| Lorient | 306 444 | 1489 | 58 |
| Pontivy | 123 816 | 2399 | 96 |
| Vannes | 291 397 | 2935 | 99 |

Vaata ka
--------

* Morbihani departemangu haldusüksuste loend

Viited
------

1. ↑  Populations légales 2019

Prantsusmaa departemangud

Ain **·** 
Aisne **·** 
Allier **·** 
Alpes-de-Haute-Provence **·** 
Alpes-Maritimes **·** 
Ardèche **·** 
Ardennes **·** 
Ariège **·** 
Aube **·** 
Aude **·** 
Aveyron **·** 
Bas-Rhin **·** 
Belfort **·** 
Bouches-du-Rhône **·** 
Calvados **·** 
Cantal **·** 
Charente **·** 
Charente-Maritime **·** 
Cher **·** 
Corrèze **·** 
Corse-du-Sud **·** 
Côte-d'Or **·** 
Côtes-d'Armor **·** 
Creuse **·** 
Deux-Sèvres **·** 
Dordogne **·** 
Doubs **·** 
Drôme **·** 
Essonne **·** 
Eure **·** 
Eure-et-Loir **·** 
Finistère **·** 
Gard **·** 
Gers **·** 
Gironde **·** 
Guadeloupe **·** 
Haut-Rhin **·** 
Haute-Corse **·** 
Haute-Garonne **·** 
Haute-Loire **·** 
Haute-Marne **·** 
Haute-Saône **·** 
Haute-Savoie **·** 
Haute-Vienne **·** 
Hautes-Alpes **·** 
Hautes-Pyrénées **·** 
Hauts-de-Seine **·** 
Hérault **·** 
Ille-et-Vilaine **·** 
Indre **·** 
Indre-et-Loire **·** 
Isère **·** 
Jura **·** 
Landes **·** 
Loir-et-Cher **·** 
Loire **·** 
Loire-Atlantique **·** 
Loiret **·** 
Lot **·** 
Lot-et-Garonne **·** 
Lozère **·** 
Maine-et-Loire **·** 
Manche **·** 
Marne **·** 
Martinique **·** 
Mayenne **·** 
Meurthe-et-Moselle **·** 
Meuse **·** 
Morbihan **·** 
Moselle **·** 
Mayotte **·** 
Nièvre **·** 
Nord **·** 
Oise **·** 
Orne **·** 
Pariis **·** 
Pas-de-Calais **·** 
Prantsuse Guajaana **·** 
Puy-de-Dôme **·** 
Pyrénées-Atlantiques **·** 
Pyrénées-Orientales **·** 
Réunion **·** 
Rhône **·** 
Saône-et-Loire **·** 
Sarthe **·** 
Savoia **·** 
Seine-Maritime **·** 
Seine-et-Marne **·** 
Seine-Saint-Denis **·** 
Somme **·** 
Tarn **·** 
Tarn-et-Garonne **·** 
Val-d'Oise **·** 
Val-de-Marne **·** 
Var **·** 
Vaucluse **·** 
Vendée **·** 
Vienne **·** 
Vosges **·** 
Yonne **·** 
Yvelines
Andres Kaljuste 2022. aasta Arvamusfestivalil
**Andres Kaljuste** (sündinud 16. märtsil 1982) on eesti dirigent, viiuldaja ja vioolamängija.

Andres Kaljuste on õppinud viiulit Tallinna Muusikakeskkoolis Aino Riikjärve viiuliklassis. Järgnesid õpingud Eesti Muusika- ja Teatriakadeemias, Stockholmi Kuninglik Muusikakõrgkoolis ja Berliinis Hanns Eisleri Muusikakõrgkoolis. Tema juhendajateks olid Urmas Vulp, Nina Balabina, Oleg Balabine ja professor Ulf Wallin.

Dirigeerimist on ta õppinud Sibeliuse Akadeemias. Samal ajal oli ta Helsingi Filharmoonikute vioolarühma kontsertmeister. Andres Kaljuste on töötanud Stockholmi Lilla Akademieni viiuli- ning vioola õppejõuna, orkestrite dirigendina ning instrumentaalansamblite juhendajana. Ta on olnud ka Eesti Muusika ja Teatriakadeemia sümfooniaorkestri dirigent, keelpilliõpingute lektor ning kammermuusika õppejõud.

Andres Kaljuste on alates 1. märtsist 2022 Tallinna Muusika- ja Balletikooli klassikalise muusika loovjuht.

Isiklikku
---------

Andres Kaljuste isa on dirigent ja koorijuht Tõnu Kaljuste, ema on näitleja Ülle Kaljuste.

Viited
------

1. ↑  Andres Kaljuste. Eesti Muusika Infokeskus.
2. 1 2  Andres Kaljuste. Andres Kaljuste veebisait.
3. ↑  Kontaktid. Eesti Muusika- ja Balletikooli veebisait.
**Andres Karhu** (sündinud 20. juulil 1994), esinejanimega **AKAR**, on Eesti lüürik, räppar ja luuletaja.

Looming
-------

2010. aastal, kui Andres Karhu hakkas viljelema räppi, kirjutas ta ka luuletusi ning koostas kooliprojekti raames Tallinna ettevõtluspäeval luulekogumiku.

8. jaanuaril 2016 andis AKAR produtsendi Kimmo Sõna ehk Rusty Mustardi abil välja oma esimese viie looga EP "Rahvavaenlane", mis andis alguse nimele AKAR. Selle albumi neli instrumentaalpala olid tema enda looming, mida miksida ja masterdada aitas Rusty Mustard.

17. märtsil 2016 tuli välja lugu "As Salamu Alaykum" koos KavalAntsStuudios valminud videoga ning 20. juulil 2016 lugu "Vaese mehe unistused" koos Robin Juhkentaliga.

17. veebruaril 2017 esitles AKAR loo "Gravitatsioon" muusikavideot, mille režii ja montaaži tegi Andres Luidre KavalAntsStuudiost. Loo instrumentaali lõi produtsent Frankenstein, miksis ja masterdas Rusty Mustard RustOut recordsist. Refräänis aitas kaasa Avely Buk.

31. jaanuaril 2018 ilmus animeeritud muusikavideo loole "Pättmees", mis valmis loovagentuuris Magnetuur.

26. aprillil 2018 tuli välja lugu "Alles algus", mille refräänis teeb kaasa Rakverest pärit Eesti räpilegend MC J.O.C.

1. mail 2018 ilmus 12 looga album "Pättmees". Tegu oli AKAR-i esimese täispika albumiga, millel tegid kaasa J.O.C, Janno Paalberg, Avely Buk, millest osa salvestati HOME Studios koos DJ Shromikuga ning teine osa stuudios Riimist Riimini Records. Helikandja esitlus toimus 4. mail 2018 Suhkrumollis, ürituse "Riimist Riimini" raames, kus esinesid lisaks Akarile artistid Wst, J.O.C ja PK.

15. detsembril 2019 andis AKAR välja seitsme looga EP "Kõigi oma", kus tegi kaasa laulja Raino Schröder.

12. jaanuaril 2020 avaldas AKAR "Kõigi oma" albumilt muusikavideo loole "Kõigi oma". 4. veebruaril 2020 tuli välja "Kõigi oma" albumilt muusikavideo loole "Mary Jane", mille valmistas videograaf Geir Stint ja videos tegi kaasa Marian Juganson.

1. jaanuaril 2021 avaldas AKAR singli "Autopiloot", millele on tehtud ka laulusõnadega video.

24. aprillil 2021 tuli välja singel "Manifest".

Isiklikku
---------

Karhu sündis Kiviõlis, kus elas kuni kooliealiseks saamiseni, misjärel kolis emaga Tallinna.

Andres Karhu õppis aastatel 2001–2002 Sikupilli keskkoolis, 2002–2008 Tallinna Laagna Gümnaasiumis ja seejärel 2008–2010 Pirita Majandusgümnaasiumis, kus Karhu lõpetas põhikooli. Gümnaasiumi jättis ta pooleli 2011. aastal.

Diskograafia
------------

### Stuudioalbumid

* "Rahvavaenlane"(2016)
* "Pättmees"(2018)
* "Kõigi oma"(2019)

### Singlid

* "Sa ei saa"(2021)
* "Autopiloot"(2021)
* "Manifest"(2021)
* "Mary Jane"(2020)
* "Kõigi oma"(2019)
* "Gravitatsioon"(2017)
* "Vaese mehe unistused"(2016)

Viited
------

1. ↑  ["As Salamu Alaykum muusikavideo ]
2. ↑  ["Vaese mehe unistused" singel ]
3. ↑  ["Gravitatsioon" muusikavideo ]
4. ↑  ["Pättmees" muusikavideo ]
5. ↑  ["Alles algus" lugu ]
6. ↑  [Akari EP "Kõigi oma" kirjeldus ja lugude loend leheküljel muusikaplaneet ]
7. ↑  ["Kõigi oma" muusikavideo ]
8. ↑  ["Mary Jane" muusikavideo ]
9. ↑  ["Autopiloot" lüürikavideo ]
10. ↑  ["Manifest singel" ]
**Andres Kasesalu** (4. märts 1962 Viljandi – 7. jaanuar 2009) oli eesti ajalooõpetaja ja mälumängur.

Haridus ja töö
--------------

Keskkooli lõpetas 1980. aastal Raplas. Pärast Tartu Riikliku Ülikooli lõpetamist ajaloolasena 1985. aastal töötas ta tollases Tallinna 9. Keskkoolis, hilisemas Õismäe Humanitaargümnaasiumis. 

Tema viimane töökoht oli TEA Kirjastuse entsüklopeediatoimetus.

Mälumäng
--------

Mälumänguvõistlustel hakkas kaasa lööma üliõpilasena Tartu Riikliku Ülikooli võistkonnas, kellega osales 1982. aastal ka Eesti Televisiooni mälumängusarjas "Kes keda?". 

1992. aastal tuli ta mälumängu paarismängus Eesti meistriks (koos Indrek Salisega). Võistkondlikus arvestuses jõudis ta mitu korda Eesti meistrivõistlustel esikolmikusse.

Viited
------

1. ↑  "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 9. juuni 2009. Vaadatud 16. veebruaril 2013.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
2. ↑  Tulemusi Eesti spordi biograafilises leksikonis. Vaadatud 11.09.2020.
3. ↑  Tulemusi Eesti spordi biograafilises leksikonis. Vaadatud 11.09.2020.

Välislingid
-----------

* Indrek Salis. Andres Kasesalu in memoriam
**Morfiin** on opiaatide hulka kuuluv valuvaigisti.

Morfiini kasutatakse valuaistingu vähendamiseks, see mõjub otse kesknärvisüsteemile. Töötab, blokeerides valusignaalide liikumist mööda kesknärvisüsteemi.

Seda võidakse kasutada nii lühiajalise (keskmise kuni ägeda tugevusega) kui ka pikaajalise kroonilise valu korral.

Seda võidakse manustada suu kaudu või süstides lihasesse, naha alla, veeni, seljaaju ümbrusse, või päraku kaudu. Suu kaudu manustatavad ravimid esinevad kas lahusena, tabletina või kapslina. 

Mõju sõltub annusest. Annustamine sõltub manustamise meetodist, spetsiifilisest ravimist ja ka valu tüübist. 

Raskemad kõrvaltoimed on hingamise pärssimine, madal vererõhk, rinnavalu, südamelöökide kiirenemine/aeglustumine, palavik. Levinud kõrvaltoimed on uimasus, oksendamine, kõhukinnisus, higistamine, väsimus, pearinglus, meeleolumuutused.

On oht liigkasutamiseks ja sõltuvuse tekkeks. Vale manustamine või üledoos võib olla eluohtlik. Pärast pikaajalist kasutamist annuse vähendamisel võib esineda võõrutusnähte. Morfiini toimet võivad mõjutada ka teised ravimid. Ettevaatlik tuleb olla samal ajal teiste opiaatide, unerohtude, rahustite ja valuvaigistite võtmisega.

Tootmine
--------

1926. aastal oli Saksamaa morfiini tootvate riikide esireas. Aastatel 1925–1930 toodeti seal 91 tonni morfiini, see moodustas 40% maailma kogutoodangust.

Viited
------

1. 1 2 3 4  Sinha, Sanjai (12. juuli 2021). "Morphine". *drugs.com*. Vaadatud 18. detsember 2022.
2. 1 2 3  "Morphine". *MedlinePlus*. Vaadatud 18. detsember 2022.
3. ↑  "Morphine (Oral)". *drugs.com*. 22. oktoober 2022. Vaadatud 18. detsember 2022.
4. ↑  Norman Ohler: "Patsient A. Uimastid Kolmandas Reichis" ehk (*"Totale Rausch. Drogen im Dritten Reich."*), Helios kirjastus, 2017, ISBN-10: 9949554977

|  |  |
| --- | --- |
|  | Tsitaadid Vikitsitaatides: **Morfiin** |
**Juta Kurman** (neiuna **Juta Tomberg**; 7. november 1912 Aluste – 22. mai 2015 Ithaca, New Yorgi osariik, USA) oli eesti laulja, õpetaja ja kultuuritegelane USA-s.

Ta lõpetas aastal 1934 Tallinna Pedagoogiumi, aastal 1936 Tallinna Töölisteatri teatrikooli ja aastal 1940 lauluerialal Tallinna Konservatooriumi (Aleksander Arderi klassis).

Ta tegutses mõnda aega Eesti Ringhäälingu solistina ja Töölisteatri näitlejana (osales Franz Schuberti "Kolme neitsi majas").

Aastal 1944 põgenes ta perega suure põgenemise ajal Saksamaale, kust siirdus aastal 1947 USA-sse, kus jätkas lauluõpinguid New Yorgi Muusikakolledžis (College of Music), ta lõpetas selle aastal 1952. Seejärel andis ta kontserte ning esines raadios ja televisioonis. Ta pühendas ennast eestlastest muusikute andmebaasi kogumisele ja täiustamisele, aga ka nende tegevuse valgustamisele (peamiselt ajalehes Vaba Eesti Sõna); samuti kontsertide korraldamisele (Eesti Helikunsti Keskuse raames).

Tunnustus
---------

* 1982 USA Eesti Kultuurifondi auhind
* 2013 Valgetähe V klassi teenetemärk

Isiklikku
---------

Ta oli kaks korda abielus. 1938. aastal abiellus ta arst Aleksander Poomaniga, kes suri samal aastal difteeriasse. 1940. aastal abiellus ta insener Hugo Kurmaniga (1902–1986), neil oli kaks poega: Jaan Kurman (1940–1995) oli antropoloog, arheoloog ja sõjaväelane, Jüri Kurman (1942–1994) oli kirjandusteadlane ja tõlkija.

Viited
------

1. ↑

Välislingid
-----------

* 
* Ago Pärtelpoeg. Juta Kurmanile tõi pika ea tülidest ja meelemürkidest hoidumine, Õhtuleht, 6. juuni 2015
**Ants Paapstel** (sündinud 11. augustil 1956 Elvas) on eesti arstiteadlane ja südamekirurg.

Elulugu
-------

Ants Paapstel on teenistuja poeg.

Lõpetas 1974 Nõo Keskkooli, 1980 Tartu Riikliku Ülikooli arstiteaduskonna, 1983–1986 ÜMPI aspirant, meditsiinikandidaat (1986, TRÜ), väitekiri "Хирургическое лечение больных стенокардией и с сужением левой венечной артерии". Oli 1980–83 Tallinna Kiirabihaigla kardiovaskulaarkirurgia osakonna arst, 1986–89 ÜMPI koronaarkirurgia labori juhataja ja teadur Tallinnas, 1989–1992 TÜ Kardiovaskulaarkirurgia Tallinna Teaduskeskuse koronaarkirurgia labori juhataja ja teadur, 1992–2001 Kiirabihaigla Südamekeskuse osakonnajuhataja, aastast 2001 Põhja-Eesti Regionaalhaigla (PERH) kardiokirurgia osakonna vanemarst.

2012. aastast on ta Põhja-Eesti Regionaalhaigla südamekirurgia osakonna juhataja.

Teadustöö
---------

Uurinud isheemiatõve ägedaid vorme ja nende kirurgilist ravi. Üle 20 teadustrükise.

Teoseid
-------

* Vasaku südamevatsakese aneurüsmi kirurgiline ravi (kaasautor). // Nõukogude Eesti Tervishoid (1982) 2
* Aortokoronaarne šunteerimine tüsistumata müokardi infarkti juhtudel vasaku koronaararteri peatüve kahjustuse korral (kaasautor). // Eesti Arst (1990) 4
* Extended coronary endarterectomy and path grafting (kaasautor). // Cardiac Interventions. Myocardical Ischemia. Tallinn, 1999
* Early postoperative function of the heart after coronary artery bybass grafting is not predicted by myocardial necrosis and glutathione-associated oxidative stress (kaasautor). // Clinica Chimica Acta 359 (2005) 1–2

Tunnustus
---------

* 2018 Eesti Punase Risti III klassi teenetemärk

Viited
------

1. 1 2 3 4  Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide
2. ↑  Teenetemärkide kavaleride andmekogu – 19711

Kirjandus
---------

* Tartu Ülikooli õppe-teaduskoosseisu biobibliograafia nimestik 1981–1995 (käsikiri), 122
* Eesti Arst (1987) 3, 204–205

Välislingid
-----------

* *Eesti teaduse biograafiline leksikon.* 3. köide: *N–Sap* TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013

 *Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.*
**Ants Ronk** (27. jaanuar 1946 – 10. september 2019) oli eesti tehnikateadlane.

Elulugu
-------

Ta lõpetas aastal 1964 Tallinna 46. Keskkooli  ning aastal 1969 Tallinna Polütehnilise Instituudi (TPI) elektrotehnikateaduskonna automaatika ja telemehhaanika erialal *cum laude*.

Töökohad
--------

1969–1970 oli ta TPI tootmisprotsesside automatiseerimise probleemlaboratooriumi insener, 1971–1973 automaatika kateedri assistent, 1974–1976 aspirant, 1977–1978 lepinguliste tööde vaneminsener, 1978–1982 automaatika kateedri assistent.

1982–1992 oli ta TPI mõõtesüsteemide labori teadur, 1992–2013 TTÜ elektroonikainstituudi vanemteadur.

Teaduskraad
-----------

1974–1976 oli ta TPIs aspirantuuris. 

Tehnikamagistri kraadi kaitses ta 1992. aastal TTÜs. Väitekirja teemaks oli "Faasisünkroniseerimissüsteemi isehäälestumise tagamine". 

1999. aastal astus ta TTÜ doktorantuuri. Tehnikadoktori kraadi kaitses ta 2002. aastal. Väitekirja teemaks oli "Laiendatud plokk-adaptiivne Fourier' analüsaator piiratud spektriga ning ajas diskreetse signaali perioodiliste komponentide analüüsiks ja reprodutseerimiseks".

Teadustöö
---------

Uurimisvaldkond:   

- numbrilise signaali töötluse algoritmide uurimine ja väljatöötamine ning rakendamine mõõtesüsteemides,   

- adaptiivsed meetodid,   

- signaalide sünkroontöötlus,   

- komplitseeritud signaali komponentide identifitseerimine (parameetrite hindamine, ka ekspressmeetodid).

Tunnustus
---------

* Eesti Vabariigi teaduspreemia (1993) (kollektiivis).

Publikatsioone
--------------

Umbes 30 teaduspublikatsiooni.

Viited
------

1. 1 2 3  Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide
2. ↑  Evi Mitt, Olaf Prinits, Kalle Velsker. Matemaatika olümpiaadid Eesti NSV-s. Tallinn: Valgus, 1970 (lk. 22)

Teoseid
-------

* Waveform filtering using adaptive filters (kaasautor M. Min). // IEEE International Workshop on Intelligent Signal Processing (WISP`99), Sept. 4–7, 1999
* On frequency-adaptation in an extended block-adaptive Fourier analyser. // Proc. Est. Acad. Sci. Eng. 7 (2001) 4
* Analysis and reproduction of a signal`s periodic components by means of an extended blockadaptive Fourier analyzer. // IEEE Transactions on instrumentation and measurement 52 (2003) 1
* A sampling multichannel bioimpedance analyzer for tissue monitoring (kaasautor). // Proc. 26. Annual Int. Conf. of the IEEE EMBS, Sept. 1–5, 2004, San Francisco, California
* Digital multichannel bioimpedance analyser. Signal processing approaches (kaasautor). // IFMBE Proc.: 3rd European Medical&Biological Eng. Conf. Prague, Czech Republic, Nov. 20–25, 2005
* A Digital Multichannel Bioimpedance Analyser: Signal Processing, Task and Solution (kaasautor). // Proc. of the IEEE Instrumentation and Measurement Technol. Conf. IMTC 2006, Sorrento, Italy, April 24–27, 2006.

Kirjandus
---------

* Eesti Vabariigi teaduspreemiad 1997, 79.
* *Eesti teaduse biograafiline leksikon.* 3. köide: *N–Sap* TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013

 *Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.*
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel on koolijuhist; samanimelisest bioloogist vaata artiklit Ants Roos (bioloog).* |

---

**Ants Roos** (kuni 1935. aastani **Hans Reinhold**; 6. aprill 1885 Paide – 11. aprill 1962 New York) oli eesti pedagoogikateadlane ja koolijuht.

Pooldas reformpedagoogikat ja kooliuuendust, toetas õpilaste omaalgatust ja noorsooliikumist. Pidas oluliseks õpilastes rahvustunde arendamist, eriti kunstilise kasvatusega muusika ja luule mõjul.

Haridustee
----------

Roos õppis Paide algkoolis, Türi kihelkonnakoolis ja Tallinna linnakoolis. Omandas 1907. aastal Tallinnas pedagoogikakursustel algkooliõpetaja kutse. 1910. aastal sooritas gümnaasiumi küpsuseksamid Pärnu Gümnaasiumis.

Aastail 1910 ja 1913–1917 õppis Peterburi Ülikoolis germaani filoloogiat ja filosoofiat. 1927. aastal lõpetas Tartu Ülikooli filosoofiateaduskonna pedagoogika eriala magistriväitekirjaga "Rahvuslik kasvatus koolis". Täiendas ennast pärast Teist maailmasõda Bostonis Massachusettsi Ülikooli kaheaastastel pedagoogika- ja psühholoogiakursustel.

Teenistuskäik
-------------

Oli aastail 1907–1910 Vändra kihelkonna Juurikaru külakooli ja Saaloma külakooli õpetaja. 1917–1919 töötas Tallinna Poeglaste Kaubanduskoolis õpetajana ning 1919. aastal Harjumaa koolinõunikuna.

Aastatel 1919–1920 oli ta Eesti Vabariigi esimene riigiraamatukoguhoidja, kellena pani aluse Riigiraamatukogu kujunemisele ja tööle.

Aastail 1919–1925 oli Roos Tallinna Õpetajate Seminari direktor. Tagandati ideoloogilistel põhjustel seminari direktori kohalt süüdistatuna halvas poliitilises kasvatustegevuses. Töötas 1925–1928 Tartus kutsevaliku nõuandla juhatajana ning Pallase kunstikooli pedagoogikaõppejõuna.

Aastast 1928 töötas Tallinna Linna I Tütarlaste Gümnaasiumi direktorina, Tallinna III Gümnaasiumi direktori ametikohalt vabastati arvates 19. augustist 1940. aastal.

Valiti 1917. aastal Eestimaa Kubermangu Ajutisse Maanõukogusse ja 1937. aastal Rahvuskogusse.

Põgenes 1944. aastal Saksamaale, kus tegutses mitmes põgenikelaagris eesti gümnaasiumi (mh Geislingeni Eesti Gümnaasium) õpetaja ja direktorina. 1949. aastal asus elama New Yorki, kus lõi kaasa eestlaste hariduselus.

Ühiskondlik tegevus
-------------------

Roos osales Eesti Õpetajate Liidu tegevuses, kuuludes korduvalt liidu juhatusse. Aastail 1919–1921 oli Eesti Õpetajate Liidu häälekandja ajakirja Kasvatus toimetaja. Võttis osa Eesti Karskusliidu tegevusest ja oli üks ühingu Radikaal asutajaid.

Viited
------

1. ↑  1103. Vabariigi Presidendi käskkiri nr. 261. Riigi Teataja, nr. 108, 23 august 1940
**Ants Sillar** (1936. aastani **Augustin Fross**, ka *August Froš*; 20. jaanuar 1917 Taevere vald, Viljandimaa – 21. veebruar 1974 Türi) oli eesti koolijuht.

Ta sai alghariduse Kabala algkoolis. 1930. aastast õppis Viljandi Maakonna Poeglaste Gümnaasiumis, mille lõpetas 1935. aastal. Gümnaasiumi lõpetamise järel oli kaitseväeteenistuses, seejärel õppis Tallinna Sõjakoolis ja lõpetas suurtükiväe ohvitseride klassi 1940. aastal. Auastmelt nooremleitnant.

Ühtedel andmetel oli ta Nõukogude võimu kehtestamise järel Eesti kaitseväest ümberformeeritud Punaarmee 150. üksiku õhukaitse divisjoni sideülem, evakueerus Teise maailmasõja puhkedes Nõukogude tagalasse, töötas algul metsatööstuskeskuse raamatupidajana, hiljem oli Punaarmees, sõja lõpu ajal oli 483. Suvorovi ordeniga autasustatud kahuripolgu kirjutaja, sest ei saanud jalavigastuse tõttu enam olla riviteenistuses ning demobiliseeriti 1945 detsembris.

Teistel andmetel ta arreteeriti Punaarmees 10. aprillil 1941 nõukogudevastase agitatsiooni ja nõukogudevastases grupis osalemise eest ning Balti sõjaväeringkonna tribunal mõistis ta surma, ent otsust ei viidud täide ning kandis vangistust Molotovi oblastis Ussollagis, vabanemise aeg teadmata. Vangistuses külmetas jalad, mille tõttu lonkas elu lõpuni.

Vabanemise järel sai temast EKP Kabala vallakomitee propagandist, 1946 jaanuarist Kabala 7-klassilise kooli sõjalise ala juhataja ja õpetaja. Aastatel 1950–1951 oli ta Kabala Mittetäieliku Keskkooli direktor, aastatel 1951–1957 Türi 1. Keskkooli direktor.

Aastatel 1953–1957 õppis E. Vilde nimelise Tallinna Pedagoogilise Instituudi geograafia ja loodusteaduskonnas ning lõpetas selle geograafiaõpetaja kvalifikatsiooniga.

Aastatel 1957–1974 oli ta Rakvere Internaatkooli direktor.

1956. aastast oli ta Türi linnanõukogu saadik, hiljem EKP Rakvere Rajoonikomitee ja büroo liige ning rajoonikomitee ideoloogiakomisjoni esimees, samuti ühingu "Teadus" Rakvere rajooniorganisatsiooni juhatuse esimees. 

Aastatel 1967–1971 oli ta Eesti NSV Ülemnõukogu VII koosseisu liige.

Ta oli ka Eesti NSV Haridusministeeriumi internaatkoolide ja lastekodude komisjoni esimees. Ta oli valitud Eesti NSV õpetajate I Ja II kongressi delegaadiks.

Ta on maetud Türi Saunametsa kalmistule.

Isiklikku
---------

Endine Eesti NSV riigiametnik ja Eesti NSV Riikliku Julgeoleku Komitee viimane esimees Rein Sillar on tema poeg.

Tunnustus
---------

* 1960 Lenini orden
* 1965 Eesti NSV teeneline õpetaja

Välislingid
-----------

* Ants Sillari portree. Eesti Muuseumide Veebivärav. Virumaa Muuseumid SA fotokogu
* Rakvere Internaatkooli direktor Ants Sillar (fotograaf Enno Kapstas). Virumaa Muuseumid SA fotokogu

Viited
------

1. 1 2 3 4 5  Ants Sillar (nekroloog). Nõukogude Õpetaja, 2. märts 1974
2. 1 2  Ohvitseride andmebaas
3. ↑  Memoriaal.ee
4. ↑  Jüri Pino. Rein Sillar: Eestit ohustavad rumalad ametnikud, mitte KGB. Õhtuleht, 11. november 2000
5. ↑  Rakvere Ametikooli ajalugu
6. ↑  Kalmistute register Haudi
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib rohuteadlasest; kaitseliitlase kohta vaata artiklit Ants-August Nurk.* |

---

**Ants Nurk** (sündinud 1. veebruaril 1953 Tallinnas) on eesti rohuteadlane.

Elulugu
-------

Ants Nurk on proviisori poeg.

1971. aastal lõpetas Nurk Abja Keskkooli, õppis 1971–1973 Tartu Riikliku Ülikooli (TRÜ) farmaatsiaosakonnas, lõpetas 1977 Budapestis Semmelweisi Meditsiiniülikooli farmaatsia erialal, 1979–1982 TRÜ farmakoloogiakateedri aspirantuuri, bioloogiakandidaat eksperimentaalse psühhofarmakoloogia alal (1982, TRÜ), väitekiri "Гиперчувствительность дофаминовых рецепторов после длительного введения нейролептиков и ее коррекция".

Nurk oli 1977–1979 TRÜ farmaatsia kateedri vanemlaborant ja assistent, 1982–1986 ÜMPI psühhofarmakoloogia labori noorem- ja vanemteadur, 1986–1989 farmaatsia kateedri dotsent, ühtlasi stažeeris 1987–1988 Ungaris, 1989–1990 Põlva ATK Biotehnoloogia Rakenduskeskuse projektijuht, 1990–1992 AS SEFA tegevdirektor, 1992–1997 Nycomed SEFA AS (Põlva) tegevdirektor, 1997-2011 juhatuse liige.

Teadustöö
---------

Ants Nurga uurimisvaldkonnad on psühhofarmakoloogia, farmatseutiline keemia, ravimite tehnoloogia. Üle 50 teadustrükise.

Teoseid
-------

* Влияние хронического введения хлорида лития на развитие гиперчувствительности дофаминовых рецепторов при отмене морфина у крыс (kaasautor L. Allikmets). // Бюлл. эксперим. биол. и мед. (1981) 10; 3
* Changes in catalepsy and receptor sensitivity following chronic neuroleptic treatment (kaasautor L. Allikmets). // European Journal of Pharmacology 75 (1982) 2/3
* Intrastriatal injection of kainic acid prevents the development of postsynaptic dopamine receptor hypersensitivity after chronic haloperiodol treatment (kaasautor). // Neuropharmacology 21 (1982)
* Comparison of motor depressant effect of caerulain and N-propylnorapomorphine in mice (kaasautor). // Pharmacology Biochem. Behav. 24 (1986)

Viited
------

1. 1 2 3 4 5  Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide, lk 24

Kirjandus
---------

* Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide
* Tartu Ülikooli õppe-teaduskoosseisu biobibliograafia nimestik 1981–1995 (käsikiri), 115
* Eesti Rohuteadlane (1993) 1, 41–42

 *Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.*
**Justus Heinrich Grohmann** (31. mai / 11. juuni 1764 Tallinn – 10./21. juuli 1826 Türi) oli Eesti vaimulik.[*viide?*]

Grohmann õppis Tallinna gümnaasiumis. Ta immatrikuleeriti 18. oktoobril 1781 Leipzigi ülikooli ja 2. mail 1783 Jena ülikooli, kus oli kohal veel 1784. aastal. Ordineeriti 3. juulil 1793 õpetajaks.[*viide?*]

Oli aastatel 1793–1828 (kutsuti 13. mail 1793) Türi Püha Martini koguduse õpetaja. Juunis 1825 sai ta Järva praostiks. Asutas mais 1821 Türi abipiibliseltsi.

Isiklikku
---------

Tema poeg Woldemar Eugen Grohmann oli Türi Püha Martini koguduse õpetaja, pojapoeg Karl Woldemar Emil Grohmann oli luterlik vaimulik Tveris ja hiljem Tallinna Jaani koguduse õpetaja, pojapojapoeg Gottwald Eugen Eduard Grohmann oli Püha Jakobi koguduse õpetaja, pojapojapoeg Gottfried William August Grohmann oli Risti ja Tallinna Jaani koguduse õpetaja.

Viited
------

1. ↑  Liivi Aarma. Põhja-Eesti vaimulike lühielulood 1525-1885. Tallinn 2007.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**Johann Christoph Straubing** | **Türi Püha Martini koguduse õpetaja**1793–1828 | Järgnev**Woldemar Eugen Grohmann** |
| Eelnev**Christian Jacob Glanström** | **Järva praost**1825–1828 | Järgnev**Dietrich Georg Mickwitz** |
Merelise kliimaga alad Köppeni kliimaklassifikatsiooni järgi
**Mereline kliima** on kliimatüüp, millele on iseloomulikud väikesed ööpäevased ja aastased õhutemperatuuride amplituudid, suur suhteline niiskus, suur pilvisus ja aastane sademete hulk. Selline kliima on iseloomulik ookeanidele ja mereäärsetele rannikualadele, mille kliimat mõjutavad merelised õhumassid.

Näiteks mõjutavad Lääne-Euroopa kliimat Atlandi ookeani peal kujundavad merelised õhumassid, mis liiguvad läänest itta. Parasvöötmes liiguvad sageli mandri peale tsüklonid. Merelise kliimaga aladel esinevad kõrgeimad ja madalaimad õhutemperatuurid tavaliselt 1–2 kuud võrra hiljem kui mandrilise kliimaga piirkondades, sest veemassid soojenevad ja jahutavad aeglasem, kui maismaa. Sügis on tavaliselt soojem, kui kevad.

Merelise kliima kliimadiagramm
Tüüpilise merelise kliima näide on Lääne-Euroopa parasvöötme mereline kliima, kus on aasta ringi ülekaalus läänetuuled, mistõttu soojad ja niisked õhumassid liiguvad Atlandi ookeani kohalt mandrialadele. Selle tõttu on aastased amplituudid Euroopa lääneosas vaid paar kraadi ja ida poole (mandri poole) liikudes amplituud järk-järgult suureneb.

Vaata ka
--------

* Mandriline kliima
* Ariidne kliima

Viited
------

1. ↑  Значение слова "Морской климат" в Большой Советской Энциклопедии
**Justus Nicolaus Ripke** (14. juuni/26. juuni 1818 Peterburi – 18. veebruar/2. märts 1886 Tallinn) oli Eestimaa vaimulik.

Justus Nicolaus Ripke sai algõpetuse isa, (kes oli elementaarkooliõpetaja) käest. Õppis aastatel 1825–1828 Tallinnas kösterkoolmeister Nymanni koolis ja aastatel 1829–1836 Tallinna kubermangugümnaasiumis. Aastatel 1837–1841 õppis ta Tartu Ülikoolis majandust, filoloogiat ja usuteadust. Aastatel 1842–1844 oli eraõpetajaks Narvas. Ordineeriti 31. detsembril 1844/12. jaanuaril 1845 Peterburis õpetajaks. Saadeti aastal kroonu stipendiaadina (oli seal aastatel 1845–1853) Bessaraabiasse, Klöstitzi (praeguse haldusjaotuse järgi Vessela Dolõna Odessa oblasti Tarutõne rajoonis) koguduse õpetajaks. 

12. veebruaril/24. veebruaril 1854 kutsuti Tallinna Niguliste kiriku koguduse abiõpetajaks; 14. veebruaril/26. veebruaril 1854 introdutseeriti ametisse. Tallinna Niguliste koguduse ülemõpetajaks kutsuti 22. aprillil/4. mail 1855, ametisse introdutseeriti 29. mail/10. juunil 1855 (oli Tallinna Niguliste koguduse ülemõpetajaks aastatel 1855–1885). Tallinna Linnakonsistooriumi vaimulikuks assessoriks sai 19. septembril/1. oktoobril 1862, oli vaimulikuks assessoriks aastatel 1862–1869; Peterburi Peakonsistooriumi vaimulikuks liikmeks, konsistoriaalnõunikuks oli aastatel 1869–1872. Jäi emerituuri aastal 1885.

Ripke oli aastast 1854 Piibliseltsi Eestimaa sektsiooni liige, aastast 1856 Eestimaa Abiseltsi liige. Ta kuulus linna koolikolleegiumi, oli Tõnismäe lastevarjupaiga asutuse eestseisja ja aastatel 1870–1880 Tallinna vaeslastekoolide direktor. Talt on ilmunud palju erineva sisuga trükiseid: käsitles reformatsiooni ajalugu Tallinnas ja Eestis, publitseeris Johannes Hobbingi testamendi ja epitaafi teksti.

Viited
------

1. ↑  Liivi Aarma Põhja-Eesti vaimulike lühielulood 1525–1885 Tallinn 2007

Välislingid
-----------

* Portree: Justus Nicclaus Ripke (1818-1886), Soolapaberifotod Eesti Ajaloomuuseumi fotokogus
Merelise paraskliima kliimadiagramm (Plymouth, Suurbritannia)
**Mereline paraskliima** ehk **parasvöötme mereline kliima** on Alissovi kliimaklassifikatsiooni järgi paraskliima alamtüüp, mis kujuneb paraskliimavöötmes ookeanide kohal ja mandrite läänerannikutel. 

Seda kliimat iseloomustab positiivne aasta keskmine õhutemperatuur ning väike ööpäevane ja aastane õhutemperatuuri amplituud. Õhutemperatuuri aastane miinimum ja maksimum on kuu võrra hiljem (põhjapoolkeral veebruaris ja augustis, lõunapoolkeral vastupidi) kui mandrilise kliimaga piirkondades. Selle põhjus on vee suur soojusmahtuvus.

Talv on pehme, sest vesi jahtub aeglaselt ja õhku eraldatakse suve jooksul saadud soojust. Soojust eraldub ka sademete tekkimisel. Seetõttu on õhutemperatuur enamasti üle null kraadi. Talvel sajab eelkõige lörtsi. Lumikate on seetõttu õhuke või seda ei tekkigi.

Suvi on jahe ja vihmane, sest talve jooksul jahtunud vesi soojeneb aeglasemalt kui maismaa. Jahedamat õhku kandub ka ookeanidelt rannikule. 

Merelisele paraskliimale on iseloomulik suur õhuniiskus ja sademete hulk. Tsüklonite tegevusega kaasnevad frondid põhjustavad suurt pilvisust. Tekkinud pilved varjutavad tihti taevalaotuse päikesekiirte eest. Lääneranniku kliimat mõjutavad läänetuuled, mis toovad ookeanilt niisket õhku.

Mereline paraskliima on levinud põhjapoolkeral (Põhja-Ameerika ja Euraasia läänerannikul ning Vaikse ja Atlandi ookeani vastavatel laiuskraadidel) ja lõunapoolkeral (Vaikse, Atlandi ja India ookeani vastavatel laiuskraadidel). 

Köppeni kliimaklassifikatsiooni järgi vastavad merelisele paraskliimale kliimatüübid Cfb ja Cfc.
Luke Adam Buffalo Sabresi särgis
**Luke Adam** (sündinud 18. juunil 1990 St. John'sis) on Kanada jäähokimängija, kes mängib keskründajana Saksamaa kõrgliiga klubis Nürnberg Ice Tigers.

Aastatel 2006–2009 mängis Adam Quebec Major Junior Hockey League'is.

2008. aastal valiti ta NHL-i *draft* '​is Buffalo Sabresi poolt 48. valikuna. Hooaja 2009–10 lõpus debüteeris Adam American Hockey League'is (AHL) Sabresi noorteklubis Portland Pirates. Hooajal 2010–11 oli ta AHL-is kõige resultatiivsem uustulnukas (29+33). Samal hooajal pälvis ta liiga hooaja parimale uustulnukale antava Dudley "Red" Garrett Memorial Awardi ja valiti AHL-i tähtede mängule.

NHL-is debüteeris ta Sabresi meeskonnas 26. novembril 2010 mängus Philadelphia Flyersi vastu. Esimese värava lõi ta liigas sama aasta 7. detsembril mängus Boston Bruinsi vastu. Hooaeg 2011–12 on jäänud seni tema edukamaks hooajaks NHL-is (10 väravat, 10 väravasöötu). Kahel järgmisel hooajal mängis ta põhiliselt AHL-i klubis Rochester Americans. 2014. aastal valiti ta taas AHL-i tähtede mängule.

2014. aasta detsembris siirdus ta Columbus Blue Jacketsi, mille meeskonnas sai ta hooajal 2014–15 NHL-is kirja kolm mängu. Hooajal 2015–16 mängis Adam AHL-i klubis Hartford Wolf Pack.

Alates hooajast 2016–17 on Adam mänginud Saksamaa kõrgliigas. Esimesed kolm hooaega mängis ta Adler Mannheimis, kellega tuli hooajal 2018–19 Saksamaa meistriks. Hooajal 2019–20 mängis ta Düsseldorfer EG-s. 2020. aasta novembris sõlmis ta üheaastase lepingu Ice Tigersiga.

2010. aastal võitis Adam Kanada kuni 20-aastaste koondisega juunioride maailmameistrivõistlustel hõbemedali.

Välislingid
-----------

* Luke Adam NHL.com lehel
* Luke Adam hockeydb.com lehel
**Justus Johannes Mickwitz** (22. august 1786 Koeru – 17. aprill 1841 Võrtsjärv) oli Eesti vaimulik.

Õppis 1801–1804 Tallinnas gümnaasiumis. Tartu Ülikooli usuteaduskonnas õppis ta aastatel 1804–1807. Ordineeriti 2. juulil 1811 õpetajaks.

Oli 1811–1815 Jõelähtme Püha Neitsi Maarja koguduse õpetaja. 1816–1841 oli ta Tarvastu Peetri koguduse õpetaja. Uppus Võrtsjärve.

Oli Otto Wilhelm Masingu Marahwa Näddala-Lehe kaastööline, kuigi esialgu ei olnud nõus eesti kirjasõnas õ-tähte tarvitusele võtma.

Isiklikku
---------

Tema isa Christoph Friedrich Mickwitz noorem oli Koeru koguduse õpetaja, vanaisa Christoph Friedrich Mickwitz vanem oli Tallinna Toomkoguduse ülemõpetaja. Vend Christoph Friedrich Mickwitz oli Lihula- ja Kirbla koguduse õpetaja, vend Dietrich Georg Mickwitz oli Koeru koguduse õpetaja, õemees Eduard Philipp Körber oli Võnnu Jakobi koguduse õpetaja. Poeg Nikolai Justus Emil Mickwitz oli luterlik pastor Lõuna-Venemaal.

Viited
------

1. ↑  Liivi Aarma Põhja-Eesti vaimulike lühielulood 1525-1885. Tallinn 2007.

Välislingid
-----------

*
Luka Ivanušec (2021)
**Luka Ivanušec** (sündinud 26. novembril 1998 Varaždinis) on Horvaatia jalgpallur, kes mängib ründava poolkaitsjana Horvaatia kõrgliiga klubis Zagrebi Dinamo ja Horvaatia jalgpallikoondises.

Aastatel 2015–2019 mängis ta Horvaatia kõrgliiga klubis NK Lokomotiva.

2019. aasta augustis liitus ta Zagrebi Dinamoga. Hooaegadel 2019–20 ja 2020–21 on ta klubiga tulnud Horvaatia meistriks.

Horvaatia jalgpallikoondises tegi Ivanušec debüüdi 11. jaanuaril 2017 mängus Tšiili vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta kolm päeva hiljem mängus Hiina vastu. Ta kuulub Horvaatia koondisse 2021. aasta Euroopa meistrivõistlustel.

Saavutused
----------

Zagrebi Dinamo
* Prva HNL: 2019–20, 2020–21
* Horvaatia karikas: 2020–21

| * v
* r
Horvaatia koondis  –  UEFA Euro 2020 |
| --- |
| 

* 1 Livaković
* 2 Vrsaljko
* 3 Barišić
* 4 Perišić
* 5 Ćaleta-Car
* 6 Lovren
* 7 Brekalo
* 8 Kovačić
* 9 Kramarić
* 10 Modrić (c)
* 11 Brozović
* 12 Kalinić
* 13 Vlašić
* 14 Budimir
* 15 Pašalić
* 16 Juranović
* 17 Oršić
* 18 Rebić
* 19 Badelj
* 20 Petković
* 21 Vida
* 22 Bradarić
* 23 Sluga
* 24 Gvardiol
* 25 Ivanušec
* 26 Škorić
* Treener: Dalić

 | Horvaatia |
**Merekeele nõukoda** on merendusterminoloogiaga tegelev Eesti ühiskondlik organisatsioon (komisjon, nõukoda).

Nõukoda loodi 1973. aastal Eesti Meremuuseumi juures, kandes siis nime **merendusterminoloogia komisjon**.

Aastast 2002 koguneb nõukoda Veeteede Ameti ruumes. Merekeele nõukoda on isikute vabatahtlik ühendus, mis tegutseb aruandevabalt oma liikmete kulu ja kirjadega.

Nõukoja esimees oli pikka aega Uno Laur. Aastail 2011-2020 oli esimees Peedu Kass, auesimees oli (kuni surmani 2018. aastal) Uno Laur. Alates 2020. aastast on merekeele nõukoja esimees Peeter Veegen.

Avaldatud teosed
----------------

1996. aastal andis nõukoda koos Eesti Entsüklopeediakirjastusega välja "Mereleksikoni".

Detsembris 2008 andis nõukoda välja "Inglise-eesti meresõnaraamatu".

Merekeele nõukoda on osalenud terminibaaside korrastamises, uuendades ja täpsustades merendusterminite esitust näiteks Estermis ja IATEs, aga ka statistikasõnastikus.

Koostöös Veeteede Ametiga täiendavad mõned merekeele nõukoja liikmed jooksvalt Merevikit.

Viited
------

1. 1 2 3 4 5 6  Mereviki
2. ↑  Teele Saar. Merendusterminoloogia komisjonist merekeele nõukojaks/
3. ↑  Merekeele nõukoja põhikiri

Kirjandus
---------

* Merekeele nõukoda sai 40-aastaseks. Meremees 2013, nr 1
* Merekeelt on hoitud 40 aastat. Reisimaailm 2013, nr 2
* *Matke* või *ristlus*, *kruis* või *kruiis*. Meremees 2013, nr 2
* 40 aastat hoolt merekeele eest. Navigaator 2013, nr 2

Välislingid
-----------

* Keelesaade. Merekeel. 5. veebruar 2023
* Merekeele nõukojast Veeteede Ameti veebilehel ja koosolekute teokirjad
* Mereblog: Meri ja sõna ühtede kaante vahel
* Loomisel uus merendusalane teatmeteos
* Merekeele nõukoja 40. aastapäeva reis Kuku raadio "Meretunnis" 2. veebruaril 2013
* Merekeele nõukoja 50. aastapäeva reis Kuku raadio "Meretunnis" 21. jaanuaril 2023
Luke kirikumõis 1904. aasta kaardil. Väljavõte kaardilt "Wegekarte des Walkschen Kreises mit den Kirchspiels- und Gutsgrenzen" (1904). Mõisa valdused on kaardil tähistatud ristiga
**Luke kirikumõis** ehk **Lugaži kirikumõis** (saksa keeles *Luhde Pastorat*, läti keeles *Lugažu mācītājmuiža*) oli kirikumõis Liivimaal Valga kreisis Luke kihelkonnas. Tänapäeval jääb mõisa asukoht Valka piirkonda Valka linna maadele.

Mõisa suurus
------------

Bienenstammi andmetel oli mõisa suurus 1816. aastal 1 ja 3/4 adramaad, sellele allus 31 mees- ja 26 naishinge. Aastal 1641 oli mõisa suurus 1/2 adramaad. Aastail 1688 ja 1734 oli adramaid 1 ja 1/4, aastal 1758 aga üks adramaa. Aastal 1823 oli mõisa suurus 3/4 adramaad. Aastal 1832 oli mõisal adramaid 3/5, aastal 1881 mõisale 69/80 adramaad mõisadele kuuluvate talude valduses.

Viited
------

1. ↑  Bienestamm, H. von. Geographischer Abriss der drei deutschen Ostsee-Provinzen Russlands, oder der Gouvernemens Ehst-, Liv- und Kurland. Riga: Deubner, 1826, lk 271.
2. ↑  Hagemeister, Heinrich von. Materialen zu einer Geschichte der Landgüter Livlands. Erster Theil. Riga: Eduard Frantzen´s Buchhandlung, 1836, lk 292.
3. ↑  Stryk, Leonhard von. Beiträge zur Geschichte der Rittergüter Livlands. Zweiter Teil. Der lettische District. Dresden: Druck von Albanus´schen Buchdruckerei, 1885, lk 359.

Luke kirik
Luke kihelkond

**Kirik**: Luke kirik  

**Mõisad**: Luke kirikumõis | Burga mõis | Luke mõis | Paju mõis | Sooru mõis
**Vähemuse mõju teooria** on Serge Moscovici välja töötatud teooria, kes väitis Gabriel Tarde’i töödest lähtudes, et enamus mõjukatest sotsiaalsetest liikumistest (kristlus, budism, natsism) on saanud alguse aktiivsetest üksikindiviididest või väikestest gruppidest ning et ilma kindlameelse vähemuseta poleks meil innovatsiooni ega sotsiaalseid muutusi. 

Ta oli kriitiline sotsiaalse mõju Solomon Aschi eksperimentide alusel tehtud järeldustel põhinevate selgituste suhtes, sest tema hinnangul võivad sõltuvalt oma ideede esitamise viisist mõjutada gruppe nii enamus kui vähemus. Ta näitas oma samalaadses eksperimendis, kuidas kooskõlalistest argumentidest lähtuvalt tegutsevad aktiivse vähemuse liikmed suudavad enamust veenda. Vähemusgrupp veenab enamust konversiooni kaudu seistes järjekindlalt oma seisukoha õigsuse eest.

Kirjandus
---------

* Social influence, conformity bias and the study of active minorities (koos Claude Faucheux’ga). Väljaandes: Advances in Experimental Social Psychology, kd. 6 (toimetaja Leonard Berkowitz), New York: Academic Press, 1972.
* Social influence and social change. London: Academic Press, 1976.
* Psychologie des minorités actives, University Press of France, 1979.
* Perspectives on Minority Influence (toimetanud koos Gabriel Mugny ja Eddy van Avermaega), Cambridge University Press, 1985/2008.