recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Barysaŭ rajoon** on 2. järgu haldusüksus (rajoon) Minski oblastis Valgevenes. Rajooni pindala on 2987 km². 2009. aasta seisuga elas seal 188 142 inimest.

Rajoon moodustati 1924. aastal. Rajoon koosneb järgmistest külanõukogudest: Aździacičy, Hlivini, Ikany, Łošnica, Majsiejeŭščyna, Miotča, Mściži, Navasiołki, Niemanica, Pierasady, Pryharadny, Začyście, Zembini, Trajanaŭka, Vialacičy ja Zarečča külanõukogu.

Halduskeskus on Barysaŭ linn. Teised suuremad asulad on Łošnica ja Vialacičy.

* ZembinZembin
* StarabarysaŭStarabarysaŭ
* Mälestusmärk paigas, kus Napoleon I Biarezina ületasMälestusmärk paigas, kus Napoleon I Biarezina ületas
* BarysaŭBarysaŭ

Rajooni tähtsamaim jõgi on Biarezina. Teised suuremad jõed on tema lisajõed Hajna, Bobr ja Scha. Rajoonis asub ka Paliku järv.

Rajoon asub suuremalt osalt Kesk-Biarezina tasandikul, põhjaosa aga Ülem-Biarezina madalikul. Lääneosa jääb osaliselt Minski kõrgustiku aladele. Kõrgused ulatuvad valdavalt 180–220 meetrit üle merepinna; kõrgeim koht, mis asub Dokšycy rajooni piiril, ulatub 285,3 meetrit üle merepinna.

2009. aasta seisuga olid elanikest 84,79% valgevenelased, 11,12% venelased, 1,76% ukrainlased ja 2,33% oli teistest rahvustest. 51,57% elanike emakeel oli valgevene keel, 45,49% elanike emakeel oli vene keel. Koduse keelena kõneles valgevene keelt 16,26%, vene keelt aga 80,07% elanikest.

Välislingid
-----------

 Barysaŭ rajoon – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
* Rajoon Minski oblasti täitevkomitee kodulehel (*vene keeles*)
* Rajooni täitevkomitee koduleht (*vene keeles*)
* Rajooni kaart

| * v
* r
Minski oblasti haldusjaotus |
| --- |
| Rajoonid | 
Barysaŭ rajoon • Bierazino rajoon • Červieńi rajoon • Dziaržynski rajoon • Kapyli rajoon • Klecki rajoon • Krupki rajoon • Łahojski rajoon • Lubańi rajoon • Maładziečna rajoon • Minski rajoon • Miadziełi rajoon • Niasviži rajoon • Puchavičy rajoon • Salihorski rajoon • Słucki rajoon • Smalavičy rajoon • Staryja Darohi rajoon • Stoŭbcy rajoon • Uzda rajoon • Vałožyni rajoon • Vilejka rajoon |
| Oblastilise alluvusega linnad | 
Žodzina |
**Läänemere Agenda 21** (inglise *Baltic Agenda 21*) on 1998. aastal Läänemerega piirnevate riikide välisministrite vastu võetud jätkusuutliku arengu dokument, mis määrab kindlaks üldised ja valdkondlikud eesmärgid ning tegevuse jätkusuutliku arengu saavutamiseks Läänemere piirkonnas. 

See on esimene regionaalsel tasandil ühiseid eesmärke sisaldav jätkusuutliku arengu tegevuskava maailmas. 

Tegevuskavas käsitletavad valdkonnad on ühistegevus, ruumiline planeerimine ja sektorite tegevus: transport, energeetika, turism, tööstus, põllumajandus, kalandus, metsandus ja keskkonnaharidus. Kuna valdkondade tegevust juhivad harilikult kaks riiki, üks Läänemere läänekaldalt ja teine idakaldalt, siis sõltub teemade edenemine nende riikide aktiivsusest. Samas puudub Läänemere Agendal projektide rahastamise mehhanism ja enamik projekte viiakse ellu riiklike ja muude vahendite abil.

Vaata ka
--------

* Agenda 21
* Kohalik Agenda 21
* VASAB 2010

Viited
------

1. 1 2  Säästva arengu sõnaseletusi. Säästva Eesti Instituut, SEI Tallinn.  (vaadatud 01.01.2012)

Kirjandus
---------

* Säästva arengu sõnaseletusi. Säästva Eesti Instituut, SEI Tallinn.  (vaadatud 01.01.2012)
Kunstniku kujutis astronautidest Marsi pinnal
**Missioon Marsile** on olnud juba teemaks alates 20. sajandist. Marss on võetud järgmiseks sihtkohaks oma sobiva asukoha tõttu, see pole liiga kaugel ega liiga lähedal Päikesele.

Tee Marsile
-----------

Marsi kaugus Maast võib varieeruda 55–400 miljoni kilomeetrini. Reisimiseks Marsile tuleb oodata kuni Marss on võimalikult lähedal Maale. See juhtub iga 26 kuu (2 aasta ja 2 kuu) tagant. Seetõttu planeeritakse missioone Marsile just nende lennuakende ajaks. Iga 15 aasta tagant on lennuaknad, mis on kõige väiksema energiakuluga. Lühemad missioonid Marsile ja tagasi võtavad aega 400–450 päeva, kuid on suure energiakuluga. Kõige väiksema energiakuluga teekond Marsile kestaks 9 kuud, 500 päeva ootamist Marsil ja 9 kuud tagasilendu.

Maandumine Marsil
-----------------

Marsi orbiidile saamiseks on vaja pidurdada. On kaks võimalust, kuidas oribiidini pidurdada: raketid või aerodünaamiline pidurdamine. 93-st uuritud Marsi missioonist 24 kasutasid Marsile või Maale jõudmiseks aerodünaamilist pidurdamist. Aerodünaamilisel pidurdamisel võivad tekkida suured gravitatsioonijõud, mis teeksid selle variandi ebasobivaks mehitatud missioonidele. Inimestel on lubatud kogeda maksimaalselt 5-kordset gravitatsioonijõudu.

Uuringud
--------

Turvalise maandumise jaoks on vaja piisavaid teadmisi atmosfäärist ja uuringuid Marsist, et leida sobilikud maandumispaigad. Hiljutised uuringud on tuvastanud kõige tõenäolisemad asukohad, kus leidub vett, mis on tähtsaim ressurss Marsil.

Rahastus
--------

Kõige suuremaks piiravaks teguriks inimeste saatmisel Marsile on rahastamine. Selle missiooni eeldatav maksumus on ligikaudu 500 miljardit dollarit, tõenäoliselt isegi rohkem. Vaieldakse, et kasud, mida saavutataks inimeste Marsile saatmisega, ei kaaluks üles selle missiooni hiiglaslikku maksumust, seda raha saaks suunata kasulikumatele programmidele. Samuti väidetakse, et investeeringud kosmoselendudesse on vajalikud inimese kui liigi ellujäämiseks.

Viited
------

1. ↑  David S. F. Portree, Humans to Mars: Fifty Years of Mission Planning, 1950–2000, NASA Monographs in Aerospace History Series, Number 21, February 2001. Available as NASA SP-2001-4521.
2. ↑  Werner von Braun, "Popular Science". google.com. Bonnier Corporation. March 1964 (Vaadatud 19 mail 2020)
3. ↑  "Homann Transfers".  (Vaadatud 19. mail 2020)
4. ↑  Diane Vaughan; Bonnie F. James; Michelle M. Murk. "A Comparative Study of Aerocapture Missions with a Mars Destination" (PDF). Ntrs.nasa.gov (Vaadatud 19. mail 2020)
5. ↑   Taylor, Fredric (2010). The Scientific Exploration of Mars. Cambridge: Cambridge University Press. p. 306. ISBN 978-0-521-82956-4 (Vaadatud 19. mail 2020)
**Staryja Darohi rajoon** on 2. järgu haldusüksus (rajoon) Minski oblastis Valgevenes. Rajooni pindala on 1370 km². 2009. aasta seisuga elas seal 21 937 inimest.

Rajoon moodustati 1934. aastal. Aastal 1962 see likvideeriti, aga aastal 1966 loodi see taas.

Rajoon koosneb järgmistest külanõukogudest: Dražna, Horki, Jazyli, Novyja Darohi, Pałaževičy, Pasieka, Staryja Darohi ja Ščytkavičy külanõukogu. Halduskeskus on Staryja Darohi linn.

* Budeničy järvBudeničy järv

Rajooni suurim jõgi on Aresa. Rajooni territoorium asub Kesk-Biarezina tasandikul. Kõrgused jäävad üldiselt vahemikku 150–170 meetrit üle merepinna, kõrgeim koht (201 meetrit) asub Słucki rajooni piiri ääres Padareśsie küla juures. 

2009. aasta seisuga olid elanikest 92,95% valgevenelased, 4,82% venelased, 1,1% ukrainlased ja 1,13% oli teistest rahvustest. 80,53% elanike emakeeleks oli valgevene keel, 17,61% elanike emakeeleks oli vene keel. Koduse keelena kasutas valgevene keelt 50,54% elanikke, vene keelt aga 45,13%.

Välislingid
-----------

 Staryja Darohi rajoon – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
* Rajoon Minski oblasti täitevkomitee kodulehel (*vene keeles*)
* Rajooni täitevkomitee koduleht (*vene keeles*)

| * v
* r
Minski oblasti haldusjaotus |
| --- |
| Rajoonid | 
Barysaŭ rajoon • Bierazino rajoon • Červieńi rajoon • Dziaržynski rajoon • Kapyli rajoon • Klecki rajoon • Krupki rajoon • Łahojski rajoon • Lubańi rajoon • Maładziečna rajoon • Minski rajoon • Miadziełi rajoon • Niasviži rajoon • Puchavičy rajoon • Salihorski rajoon • Słucki rajoon • Smalavičy rajoon • Staryja Darohi rajoon • Stoŭbcy rajoon • Uzda rajoon • Vałožyni rajoon • Vilejka rajoon |
| Oblastilise alluvusega linnad | 
Žodzina |
Józef Ignacy Kraszewski u. 1880
**Józef Ignacy Kraszewski** (28. juuli 1812 Varssavi – 19. märts 1887 Genf) oli poola kirjanik, publitsist ja kirjastaja.

Józef Ignacy Kraszewski oli pärit vaesunud aadliperekonnast. 1829. aastal alustas ta meditsiiniõpinguid Vilniuse Ülikoolis. 1830. aastal arreteeriti ta põrandaalusesse salaorganisatsiooni kuulumise eest. Vahi alt vabanes ta 1832. aastal ja kuni 1833. aastani oli politseijärelvalve all.

1838–1860 elas ta Volõõnias, kus tegeles kirjandusliku loomingu ja ühiskondliku tegevusega ning pidas mõisa. 1860. aastal asus Kraszewski elama Varssavisse. 1863. aasta ülestõusu mahasurumise järel oli ta sunnitud põgenema välismaale. Kuni 1885. aastani elas ta Saksamaal Dresdenis, seejärel Šveitsis Genfis.

Józef Ignacy Kraszewski kirjanduslik looming on väga mahukas. Oma teostes käsitles ta põhiliselt Poola ajalugu ja ühiskonna- ning kultuuriprobleeme.

Eesti keeles on 1900. aastal ilmunud Józef Ignacy Kraszewski romaan "Kuningas" ja 1957. aastal jutustus "Sõnajalaõis".

Viited
------

1. ↑
2. ↑
3. ↑
4. ↑
Kokkuõmmeldud raamatuplokk
**Raamatuplokk** on raamatu kaante vahel olev trükitud paber (leheküljed). Raamatuplokk koosneb kokkumurtud trükipoognatest, mis on omavahel ühendatud liimköites või kokku õmmeldud ja kolmest küljest lõigatud, nii et seda saab lehitseda.

Raamatuploki osad:

* vihikutena kokku pandud leheküljed
* selja tugevdusmaterjal (tekstiil või paber või pärgament), köitmed
* kaptaalid
* vahel ka ploki külge õmmeldud järjehoidja või mitu

Raamatuploki kõige ülemine lehekülg on tiitelleht, eeltiitel või kaitseleht. Raamatuplokki ja kaasi ühendab ühe murruga lisaleht: vastavalt paiknemisele ees- või tagaleht.

Pildid
------

* Raamatuploki õmblemine üksikutest vihikutestRaamatuploki õmblemine üksikutest vihikutest
* Raamatu köite parandamine ise tehtud köitmisraamilRaamatu köite parandamine ise tehtud köitmisraamil
* Ees- ja tagalehe liimimine raamatuploki külgeEes- ja tagalehe liimimine raamatuploki külge
* Kaante liimimine ees- ja tagalehe külgeKaante liimimine ees- ja tagalehe külge

Vaata ka
--------

* Raamatuselg
* Ehislõige
* Raamatuköitmine
Varstu valla lipp
**Varstu valla lipp** on Võru maakonnas asunud endise Eesti haldusüksuse Varstu valla lipp.

Lipp kinnitati 5. aprillil 2002.

Lipu kirjeldus
--------------

Varstu valla lipp on vapilipp. Rohelise kanga alaservas on kollane laineline laid ning rohelise välja keskel on kollane ratasrist.

Lipu normaalmõõtmed on 105×165 cm. Laiuse ja pikkuse suhe on 7:11.

Lipu kasutamise kord
--------------------

Lipp peab vastama riigisekretäri poolt 5. aprillil 2002 kinnitatud valla lipu kirjeldusele.

Lipu võivad heisata kõik Varstu valla kodanikud eramajadel, ettevõtted ja organisatsioonid oma hoonetel lipuhoidlasse või maapinnalt tõusvasse lipumasti. Heisatav lipp peab vastama Varstu valla põhimääruse nõuetele, olema puhas ja terve. 

Maapinnalt tõusva lipumasti kõrgus peab olema vähemalt kuus korda suurem lipu laiusest, seinalipuvarda pikkus aga ligikaudu kolm korda suurem. Heisatud lipul peab lipukanga alumine serv jääma maapinnast vähemalt kolme meetri kõrgusele. 

Lipp heisatakse riiklikel pühadel ning tähtpäevadel, rahvuspühadel, 30. juulil (omavalitsusliku staatuse saamise päev), ning muude sündmuste puhul, milleks sellekohase korralduse annab Varstu vallavalitsus. 

Varstu valla lippu võib kasutada miitingutel, demonstratsioonidel ja pidustustel. 

Varstu valla lipu heiskamisel leinalipuna kinnitatakse lipuvarda ülemisse otsa 50–100 mm laiune must lint, mille mõlemad otsad ulatuvad lipu laiust pidi kuni lipukanga alumise servani või heisatakse lipp poolde lipumasti nii, et lipu alumine äär oleks masti keskel. 

Varstu Vallavalitsuse hoonel võib Varstu valla lipp olla heisatud koos Eesti riigilipuga ööpäevaringselt. 

Kasutamiskõlbmatuks muutunud lipp kuulub sündsal viisil hävitamisele.

Vaata ka
--------

* Varstu valla vapp
* Võru maakond

Välislingid
-----------

* Varstu valla sümboolika valla kodulehel
* Varstu valla sümboolika Riigikantselei kodulehel
**Leonard Bernstein** (25. august 1918 – 14. oktoober 1990) oli ameerika dirigent, helilooja, muusikapedagoog ja pianist. Ta oli üks esimesi Ameerika Ühendriikides sündinud ja haritud dirigente, kes saavutas ülemaailmse tunnustuse. The New York Times nimetas teda "üheks kõige andekamaks ja edukamaks muusikuks Ameerika ajaloos".

1954. aastast kuni surmani pidas ta arvukalt klassikalise muusika loenguid televisioonis. Ta oli oskuslik pianist ning juhatas tihti klaverikontserte ise klaverit mängides. Viljaka heliloojana kirjutas ta sümfooniaid, balletimuusikat, oopereid, kammermuusikat, klaveripalu, muid orkestri- ja kooriteoseid. Kogu tema loomingus paistab kõige rohkem silma menukas muusikal "West Side'i lugu" (millest on tehtud ka mitu mängufilmi).

Tunnustus
---------

* 1961 – valiti Ameerika Kunstide ja Kirjanduse Akadeemia liikmeks
* 1965 – Léonie Sonningi muusikaauhind
* 1985 – Grammy elutööauhind

Isiklikku
---------

Tema abikaasa oli Felicia Montealegre. Neil oli kolm last.

Viited
------

1. ↑  Henahan, Donal (15.10.1990). "Leonard Bernstein, 72, Music's Monarch, Dies" New York Times (vaadatud 11.02.2009)
2. ↑  "ARVUSTUS | Kirg ja andekus viib maailmas tippu, aga haavab lähedasi. „Maestro" avab ukse suure muusiku eraellu". *Eesti Päevaleht*. Vaadatud 3. jaanuaril 2024.
Eduard Markus
**Eduard Markus** (2. mai 1889 Meoma Tagametsa, Kavastu vald – 6. jaanuar 1971 Columbus, Ohio, USA) oli eesti geograaf.

Elulugu
-------

Kõrghariduse sai Eduard Markus Petrogradi Geograafia Instituudis Lev Bergi ja Vladimir Sukatšovi õpilasena. 1926. aastast täitis õppeülesannet Tartu Ülikoolis, 1928. aastast alates töötas seal eradotsendina ja 1938. aastast alates dotsendina.

Viktor Masing on teda nimetanud silmapaistvamaks eesti ökoloogiks, kelle õpetus looduskompleksidest oli ühtaegu ökosüsteemse lähenemisviisi oluline käsitlus. Eduard Markus tõi geograafiaterminoloogiasse looduskompleksi mõiste. Looduskomplekside kindlaksmääramise alusena tunnistas Markus mullaprofiilide määratlemise võrdväärseks taimkatte proovitükkide katvuse kirjeldamisega. Ta kirjutas: "... tüüpiline looduskompleks, kus taimestik, mullastik, veerežiim ja teised kompleksi elemendid on vastastikuses sõltuvuses ning moodustavad nõnda kindla geograafilise terviküksuse."

Eduard Markus rakendas esimesena Eestis kompleksprofiili meetodit maastikuteaduslikus uurimistöös.

1944. aastal põgenes ta Saksamaale. Tema tööd jäid kirjanduse vähese tuntuse tõttu unustuse hõlma ning kompleksprofiili meetod leidis geograafia õpetamisel Tartu ülikoolis käsitlemist hoopis vene geograafi A. G. Agarkovi tööde vahendusel.

Teosed
------

* Markus, E. 1925. Die Transgressioon des Moores über den Sandwall bei Laiva. *Loodusuurijate Seltsi aruanded* 32(1–2): Lk. 10.
* Markus, E. 1925. Das Komplexenprofil von Jätasoo. *Sitzungsberichte der Naturforscher-Gesellschaft bei der Universität Dorpat (Loodusuurijate Seltsi aruanded)* 32(1/2): 15–35.
* Markus, E. 1925. Naturkomplexe. *Sitzungsberichte der Naturforscher-Gesellschaft bei der Universität Dorpat (Tartu) (Loodusuurijate Seltsi aruanded)* 32(3/4): 79–94.
* Markus, E. 1929. Die Grenzverschiebung des Waldes und des Moores in Alatskivi. *Acta et Commentationes Universitatis Tartuensis* A 14(3).

### Eesti keeles

* Markus, Eduard 2019. Looduskompleksid. (Tõlkinud Ott Kurs.) *Schola Biotheoretica* 45: 143–162.

Tunnustus
---------

Eduard Markuse mälestuskivi asub Peipsiääre vallas Meoma külas Kirikumäe kinnistul. See avati 1989. aastal, ning taasavati 2022. aastal.

Viited
------

1. ↑  L. Kongo. "Geograafia arengust Eestis (kuni II maailmasõjani)" (PDF). Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 12. juuni 2007. Vaadatud 23. juulil 2008.

Kirjandus
---------

* Märt Karmo 1983. Eduard Markuse maastikuteaduslikust pärandist. *Tartu ülikooli ajaloo küsimusi* XIV: 108–117.
* Ott Kurs 1999. Mitmekülgne geograaf Eduard Markus. *Ajalooline ajakiri* 105: 91–102. (Summary: The versatile geographer Eduard Markus, p. 150.)
* Endel Kuusik 2003. Eduard Markus – pedagoog, teadlane, kodu-uurija. *Kodused Uudised (Vara valla infoleht)* nr. 27, lk. 6–7.
* Viktor Masing 1989. Kohtumised Eduard Markusega. *Akadeemia* 8: 1660–1662.

Välislingid
-----------

* Eduard Markus Eesti Looduseuurijate Seltsi e-teatmikus
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib organismide kooselust üldse; sümbioosi all mõistetakse sageli vastastikku kasulikku kooselu – mutualismi* |

---

**Sümbioos** (vanakreeka keelest *σύν* 'koos' ja *βίωσις* 'elamine') on eri liikidesse kuuluvate organismide (**sümbiontide**) vaheline kooselu.

Mõistet kasutasid esimestena Albert Frank 1877. aastal ja De Bary oma 1879. aastal Strasbourgis ilmunud monograafias "Die Erscheinung der Symbios".

Sageli peetakse sümbioosi all silmas vaid mutualismi – kahe eri liigist organismi (sümbiondi) obligaatset ehk mõlemale kasulikku ja ühtaegu möödapääsmatult vajalikku kooselu, kuid sümbioos hõlmab lisaks mutualismile veel vastastikku neutraalseid (kommensalism), ühele kasulikku ja teisele kahjulikku (parasitism), ühele neutraalset ja teisele kahjulikku (amensalism) ning väga harva esinevat vastastikku kahjulikke (sünnekroos) kooselu vorme. Näiteks mutualismiga on tegu vetika ja seene sümbioosi puhul samblikes.

Vaata ka
--------

* konsortsium (ökoloogia)
* sümbiogenees

Bioloogilised interaktsioonid

Ainult ühele osalisele kasulikud või kahjulikud suhted: kommensalism **·**  amensalism **·**  antibioos **·**  kisklus **·**  parasitism

Mõlemale osalisele kasulikud suhted: sümbioos **·**  protokooperatsioon **·**  mutualism

Mõlemale osalisele kahjulikud suhted: konkurents

Mõlemale osalisele indiferentsed suhted: neutralism
**Uko Künnap** 27. märts 1962 Tartu, on Eesti sisearhitekt.

Õppis kaks esimest aastat Helsingis Nõukogude saatkonna venekeelses koolis, kuna Helsingi Ülikooli eesti keele lektori pojal soomekeelsesse algkooli astuda ei lubatud. Lõpetas Tartu 10 keskkooli ja 1986. aastal ERKI sisearhitektina. Kunstnikuna on töötanud Sangaste kolhoosis ja Valga autobaasis. Samal ajal hakkas tegelama ka supergraafika ja firmagraafikaga. 1998. aasta jaanuaris asutas koos oma naise ja naiseõega kooperatiivi U-Disain, mis on nüüdseks ühemehefirma.

On joonistanud ka karikatuure ajakirjale Pikker.

### Töid

* Tartus Barclay hotell
* Eesti Ühispanga kontor
* E-kaubamaja
* Rüütli Bistroo ja Rüütli Pubi
* Eesti Rahva Muuseumi näitustemaja
* Tallinnas kohvik-restoran Metropol
* Saloni toolipood
* Tartus Küütri tänava büroo- ja kaubandushoone
* Riias Eesti suursaatkonnahoone
* Harjumaal ja Tartus eramajad

Tunnustus
---------

* 1996 Eesti Kultuurkapitali arhitektuuri sihtkapitali aastapreemia (Salon RV Tallinna mööblisalongi professionaalne ja vaimukas lahendus)

Isiklikku
---------

Tema vend on kirjanik Asko Künnap ja tema abikaasa oli tekstiilikunstnik Annika Künnap (1963-2004).

Viited
------

1. ↑  Eesti Päevaleht 10.08.1996 "Magasin"
**Paul Kents** (28. juuni 1912 Undla vald, Virumaa – 16. märts 2004 Brantford, Kanada) oli eesti geoloog. 

Ta lõpetas 1930. aastal Tallinna Reaalkooli, 1936. aastal Tartu Ülikooli geograafia ja geoloogia erialal ning 1939. aastal sai geoloogiamagistri kraadi väitekirjaga "Postglatsiaalsed Läänemere rannajoone võnkumised Eestis illustreeritud Kõpu poolsaarel". Alates 1936. aastast oli ta Tallinna Tehnikaülikooli geoloogia-mineraloogialaboris ja aastatel 1938–1939 mäekateedris assistent, 1937. aastal Eesti Geoloogilise Komitee geoloog.

Aastatel 1939–1940 täiendas ta end stipendiaadina Colorado School of Minesis ja 1943–1944 Harvardi Ülikoolis. Aastatel oli ta 1941–1943 Colorado ettevõtte Climax Molybdenum Company kaevandusgeoloog, 1944–1949 Kolumbias Mobil Oili geoloog, 1950–1956 töötas ta Peruus American Smelting and Refining Company vasemaardlate avastamisel (avastas esimese vaseporfüürmaardla) ning 1956–1961 Kanadas geoloogina. Aastatel 1961–1964 oli ta Tšiilis ÜRO Tehnilise Abistamise Komitee vaseporfiiriekspert (avastas 6 vaseladet), 1965–1984 Montrealis Canadian Javelini peageoloog.

Eestis elades uuris ta Läänemere vanu rannamoodustusi, koostas Antsülusjärve ja Litoriinamere isobaaside kaardi ning rannajoone relatsioonidiagrammi. Ameerikas tegeles ta nafta- ja metallimaardlate otsimise ja uurimisega. Ta avastas vasemaardlaid, sh 1969. aastal Panamas maailma suurima teadaoleva Cerro Colorado vaseporfiirimaardla. Ta on avaldanud kirjutisi geoloogia valdkonnas, näiteks porfüürsete vaselademete kohta. Ta oli mitme USA ja Kandada tehnikateaduste organisatsiooni liige ning Montreali ja Ottawa Eesti Seltsi liige.

Isiklikku
---------

Tema isa oli geograaf ja haridusjuht Jakob Kents.

Viited
------

1. ↑  "Postimees (1886-1944) 11 oktoober 1939 — DIGAR Eesti artiklid". *dea.digar.ee*. Vaadatud 11. detsembril 2023.
2. 1 2 3  "Kents, Paul - Eesti Entsüklopeedia". *entsyklopeedia.ee*. Vaadatud 11. detsembril 2023.
3. ↑  "Kadrinast pärit geoloog küttis uusi vasemaardlaid". *www.laanevirumaauudised.ee*. 28. juuni 2022. Vaadatud 11. detsembril 2023.
4. ↑  "Mäeinstituut 75".
5. ↑  "ETERA". *www.etera.ee*. Vaadatud 11. detsembril 2023.
6. ↑  "TLÜAR väliseesti isikud". *isik.tlulib.ee*. Vaadatud 11. detsembril 2023.
Richard Bienert (1927)
**Richard Bienert** (5. september 1881 Praha – 2. veebruar 1949 Praha) oli Tšehhoslovakkia jurist ja poliitik.

Bienert õppis ülikoolis õigusteadust ja töötas hiljem politseinikuna. 1920. aastal sai ta Praha politseijuhiks. Saksa okupatsiooni ajal arreteeris Gestapo ta 1. septembril 1939, kuid Emil Hácha sekkumise järel ta vabastati ning ta jäi Praha politseijuhi ametikohale edasi.

19. jaanuaril 1942 määrati ta Böömi- ja Määrimaa Riigiprotektoraadi siseministriks. Lisaks sellele oli ta alates 12. märtsist 1942 ka asepeaminister. Lühikest aega, 19. jaanuarist 1945 kuni 5. maini 1945, oli ta Böömi- ja Määrimaa Riigiprotektoraadi peaminister, täites samal ajal ka siseministri ülesandeid.

5. mail 1945 tahtis ta minna raadiosse teatama protektoraadi laialisaatmisest, kuid ülestõusnud vahistasid ta. Teise maailmasõja järel anti ta kohtu alla ja mõisteti 6. augustil 1946 kolmeks aastaks vangi. Ta vabastati halva tervise tõttu 12. mail 1947 ennetähtaegselt vanglast.

Viited
------

1. ↑  Richard Bienert Vláda České republiky
2. ↑  Richard Bienert (5.9.1881 – 3.2.1949): Poslední protektorátní premiér ŽivotopisyOnline.cz
Serž Sargsjan (portrait)
**Serž Sargsjan** (armeenia Սերժ Սարգսյան; sündinud 30. juunil 1954 Stephanakerdis) on Armeenia poliitik, aastatel 2007–2008 Armeenia peaminister ja 9. aprillist 2008 kuni 9. aprillini 2018 Armeenia president. 

17.–23. aprillini 2018 oli ta taas Armeenia peaminister, kuid pidi ulatuslike meeleavalduste tõttu ametist lahkuma.

Aastatel 1971–1979 õppis Sargsjan Jerevani Riiklikus Ülikoolis filoloogiat. Vahepeal, 1972–1974 läbis ta ajateenistuse Nõukogude armees. 1975–1979 töötas ta Jerevani elektrotehnikatehases lukksepana.

Pärast ülikooli lõpetamist 1979. aastal hakkas Sargsjan tegema karjääri algul komsomoli ja siis NLKP liinis. Ta töötas komsomoli Stephanakerti linnakomitee osakonnajuhataja, teise sekretäri ja esimese sekretärina, seejärel partei Stephanakerti linnakomitee propagandaosakonna juhatajana ja oli lõpuks Mägi-Karabahhi oblastikomitee esimese sekretäri abi.

Mägi-Karabahhi sõja ajal oli Sargsjan mitme lahingu planeerija ja teda peetakse Armeenia ja Mägi-Karabahhi sõjavägede üheks loojaks. 1989–1993 juhatas ta Mägi-Karabahhi enesekaitsekomiteed. Ühtlasi oli ta 1990–1993 Armeenia NSV Ülemnõukogu saadik. 1993–1995 oli ta Armeenia kaitseminister ja 1995–1996 Armeenia riikliku julgeoleku valitsuse ülem, seejärel Armeenia riikliku julgeoleku minister. 1996–1999 oli ta Armeenia riikliku julgeoleku ja välisminister, 2000–2007 Armeenia kaitseminister. Lisaks oli ta 1999–2007 Armeenia presidendi juures oleva riikliku julgeoleku nõukogu sekretär ja 1999–2000 ühtlasi presidendi administratsiooni juhataja.

2006. aastal astus Sargsjan Armeenia Vabariikliku Partei liikmeks. 2007. aasta novembris valiti ta erakonna esimeheks. Alates 4. aprillist 2007 kuni 9. aprillini 2008 oli ta Armeenia peaminister.

19. veebruaril 2008 võitis ta Armeenia Vabariikliku Partei ja presidendi Robert Khotšharjani toetusel presidendivalimised ja astus ametisse 9. aprillil 2008.

Sargsjan on Jerevani ülikooli nõukogu esimees ja 2004. aastast Armeenia Maleföderatsiooni president.

Tunnustus
---------

* 2000 – Artshahhi kangelane

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Serž Sargsjan** |

* Serž Sargsjan
* Serž Sargsjan FIDE andmebaasis

  


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**Andranik Margarjan** | **Armeenia peaminister**2007–2008 | Järgnev**Tigran Sargsjan** |
| Eelnev**Robert Khotšharjan** | **Armeenia president**2008–2018 | Järgnev**Armen Sargsjan** |
| Eelnev**Karen Karapetjan** | **Armeenia peaminister**2018 | Järgnev**Karen Karapetjan (kt)** |
Iruni asukoht Gipuzkoa provintsis
Iruni linnavalitsuse hoone
**Irun** (baski keeles; hispaania *Irún*) on linn Hispaanias Baski autonoomses piirkonnas Gipuzkoa provintsis.

Linna pindala on 42,4 km². Ta ulatub küll peaaegu mereni (madalaim paik linnas on 5 m kõrgusel merepinnast), aga kõrgeim koht linna haldusalas tõuseb 825 m kõrgusele merepinnast. Linna keskus asub 20 m kõrgusel. Selle geograafilised koordinaadid on 43°20'16" N, 1°47'20" W.

Irun asub Hispaania ja Prantsusmaa piiril Bidasoa jõe ääres mägedes 15 km kaugusel provintsi pealinnast San Sebastiánist. Teisel pool jõge ja Prantsusmaa piiri asub Hendaye linn.

Iruni on kirjalikult esmamainitud 1203. aastal, kuid linna kohal asus antiikajal baskide kindlustatud Oiasso asula. Välja on kaevatud Oiasso sadama ja kaubaladude jäänused.

Iruni ala ühendati Kastiiliaga 1200, enne seda oli ta seotud Navarraga. Asukoha tõttu kolme riigi piiril (Kastiilia, Navarra ja Prantsusmaa) käisid asulast sageli üle laastavad sõjad.

Bidasoa jõel Hispaania ja Prantsusmaa piiril asub Faasanisaar. 1659 sõlmisid Louis XIV ja Felipe IV Püreneede rahu. Hiljem sõlmiti sel saarel Louis XIV ja Felipe IV tütre Hispaania Maria Theresia vaheline abieluleping. Tänapäeval kuulub Faasanisaar pooleaastaste perioodide kaupa vaheldumisi Hispaaniale ja Prantsusmaale.

17. veebruaril 1766 andis Hispaania kuningas Carlos II Irunile haldusliku sõltumatuse. Enne seda allus ta lähimale linnale Ondarribiale. Linna staatuse sai Irun 15. augustil 1913.

Hispaania kodusõjas olid linnas algul võimul vabariiklased, aga 1936. aasta septembris vallutasid selle pärast ägedat piiramist vabariiklased. Kodusõjas hävis suur osa linnast.

Linnas on raudteejaam, kus toimub ümberistumine Prantsusmaale suunduvatele rongidele. Otserongi pole võimalik käima panna, sest Hispaania poolel on raudtee rööpmelaius 1668 mm ja Prantsusmaa poolel 1435 mm.

Iruni peamised majandusharud on masinaehitus transpordi ja elektrotehnika jaoks, tsemendi-, naha- ja tselluloosi-paberitööstus, must metallurgia ning keraamika valmistamine.

Iruni jalgpalliklubi Real Unión mängib hooajal 2010/11 Hispaania tugevuselt kolmandas liigas, nagu ta alates hooajast 1993/94 igal hooajal (2 erandiga) mänginud on.

Viited
------

1. ↑  Municipal Register of Spain of 2022

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Irun** |

* Iruni koduleht
Aura Keskus
Vaade lõunast
**Aura Keskus** on ujula, veepark ja saunakeskus Tartus Turu tänaval.

Aura Keskuse veepargis on kokku neli liutoru (üks neist väikelaste liutoru). Liutorude hulgas on ka Eesti ainuke interaktiivne liutoru. Erineva teemavalikuga kinnises puutenuppudega liutorus on valgus- ja heliefektid ning liu lõpetab veekardin. Perealalt leiab veemängude lauaga väikelaste basseini, kõrbetoa, troopikatoa ja Eestis ainulaadse vihmatoa. Vihmatoas saab valida endale kõige meelepärasema vihma – olgu selleks siis mõnus seenevihm, troopiline torm või kõle sügistorm. Lisaks on veepargis erinevate atraktsioonidega beebibassein, mullivann, vastuvoolu ujumine, veemassaaž jmt. Veepargi kohta leiab enam infot 

Aura Keskuse saunakeskuses on 8 erinevat sauna (kaks erineva temperatuuriga leilisauna, soolakivisaun, kadakasaun, auru-aroomisaun, aroomisaun, sanaarium, iglusaun). Väliterrassil on lisaks iglusaunadele kaks mullivanni, millest ühes on vesi soe ja teises karastavalt jahe. Lisaks on saunakeskuses talvetuba, mullivann, Jaapani vann, puhkeala jmt.
Saunakeskuse kohta leiab enam infot 

Aura Keskuse ujulas on bassein mõõtmetega 25x50 m. Eesti suurim bassein on mõeldud tervisesportlastele, aktiivsetele harrastajatele, ujumissportlastele ja vesivõimlejatele. Ujula kohta leiab enam infot

Ajalugu
-------

Keskus avati 1. oktoobril 2001. Selle ehitushind oli 80 miljonit krooni ehk 5,1 miljonit eurot.

2003. aastal oli veekeskuses 346 455 külastajat.

Viited
------

1. ↑  Aura Keskus
2. 1 2  "Aura veekeskuses ilmnesid ehitusvead" Postimees, 23. detsember 2004

Välislingid
-----------

* Koduleht
**Púchov** (saksa keeles *Puchau*, ungari keeles *Puhó*) on linn Slovakkias Trenčíni maakonnas, Púchovi ringkonna halduskeskus.

Geograafiline asend
-------------------

Púchov asub Váhi jõe ääres, Tšehhi piirist 14 km kaugusel, Žilinast ligikaudu 32 km lääneedelas ja Trenčínist umbes 33 km kirdes.

Ajalugu
-------

Púchovit on esmamainitud 1243. aastal ühes kuningas Béla IV annetusdokumendis. 1649. aastal annetas Ferdinand III Púchovile laatade pidamise õiguse. 18. sajandil linna areng pidurdus, kuid olukord muutus 19. sajandi teisel poolel pärast raudteeühenduse loomist.

Majandus
--------

Púchov on tööstuslinn. Linnas asuvad autokummide tootjad Matador ning Continental AG ja rõivetootja Makyta.

Rahvastik
---------

Slovakkia 2021. aasta rahvaloenduse andmetel oli Púchovi elanikest slovakke 93,11%, tšehhe 0,72% ja mustlasi 0,1%. Rahvus oli teadmata 5,48%-l.

Sõpruslinnad
------------

* Valgevene Babrujsk, Valgevene
* Sloveenia Bela Cerkev, Sloveenia
* Tšehhi Hlinsko, Tšehhi
* Venemaa Omsk, Venemaa
* Serbia Stara Pazova, Serbia

Viited
------

1. ↑  Number of population by ethnicity in the municipality Púchov at 1. 1. 2021 Sčítanie obyvateľov, domov a bytov 2021. Vaadatud 10. detsembril 2023
Ray Charles 1960. aastatel
**Ray Charles** (kodanikunimega **Raymond Charles Robinson**; 23. september 1930 Albany, Georgia osariik – 10. juuni 2004 Beverly Hills, California osariik) oli USA laulja, laulukirjutaja ja pianist.

Lapsepõlves jäi ta glaukoomi tõttu pimedaks. 1950. aastatel oli Charles soulmuusika pioneere, kui kasutas koos bluusi, džässi, rütmi ja bluusi ja gospelmuusika elemente. 1960. aastatel lisandusid tema muusikasse ka kantri- ja popmuusika. Plaadifirma ABC Records abil sai üheks esimeseks mustanahaliseks muusikuks, kes sai oma muusikalise karjääri üle sõltumatult otsustada.

Billboardi edetabelisse jõudis ta esimest korda 1949. aastal Maxin Trio koosseisus. 1952. aastal sõlmis ta plaadilepingu Atlantic Recordsiga. Singlite edetabelis Billboard Hot 100 oli tal kokku kolm esikohasinglit: "Georgia on My Mind" (1960), "Hit the Road Jack" (1961) ja "I Can't Stop Loving You" (1962). Tema teised tuntumad laulud olid muuhulgas "I Got a Woman" (1954), "What'd I Say" (1959), "Night Time Is the Right Time" (1959), "One Mint Julep" (1961), "Unchain My Heart" (1961), "Baby Grand" (duett Billy Joeliga; 1986) ja "A Song For You" (1993). Billboardi R&B-singlite edetabelis oli tal kokku 44 ja Hot 100-s üksteist esineljakümne singlit. Tema 1962. aasta album "Modern Sounds in Country and Western Music" oli tema esimene esikoha album plaadimüügiedetabelis Billboard 200.

Charlesi lauluhääl on Ameerika Ühendriikide muusikas üks äratuntavamaid. Ta on mõjutanud paljusid nimekaks saanud artiste, teiste seas Elvis Presleyt, Aretha Franklini, Stevie Wonderi, Van Morrisoni ja Billy Joeli.

2002. aasta oktoobris esines Charles Tallinnas Saku Suurhallis.

Ta võitis 18 Grammy auhinda, millest viis postuumselt. 1987. aastal tunnustati teda Grammy elutööauhinnaga. Kümme tema salvestist on kantud Grammy Kuulsuste Halli. 1986. aastal oli Charles üks esimestest, kes võeti Rock'n'rolli Kuulsuste Halli liikmeks. 1981. aastal sai ta Hollywoodi kuulsuste alleele omanimelise tähe. 2021. aastal nimetati ta Kantrimuusika Kuulsuste Halli liikmeks. Ajakiri Rolling Stone on valinud Charlesi kõigi aegade parimate artistide seas kümnendale ja parimate lauljate seas teisele kohale.

Tunnustus
---------

* 1986 – Kennedy keskuse elutööauhind
* 1993 – National Medal of Arts
* 1998 – Polari muusikaauhind

Viited
------

1. ↑  "Tallinnas esineb legendaarne Ray Charles". epl.delfi.ee. 2.10.2002. Vaadatud 19.8.2021
2. ↑  "Induction: Medallion Ceremony". countrymusichalloffame.org. Vaadatud 18.8.2021

Välislingid
-----------

* Ametlik koduleht
**Ašaltši Oki** (udmurdi Ашальчи Оки, pärisnimega **Lina Grigorjevna Vekšina**; 4. aprill 1898 – 31. oktoober 1973) oli esimene udmurdi naisluuletaja.

Esimesed tema luuletused ilmusid 1918. aastal ajalehtedes Vil sin ja Gudõri. 1925. aastal ilmus luulekogu "Śjures durõn" ("Tee ääres") ja 1928. aastal Kuzebai Gerdi vene keelde tõlgitud luulekogu "О чём поёт вотячка" ("Millest laulab votjaki naine").

1933. aastal loobus ta poliitilise tagakiusamise tõttu kirjanduslikust tegevusest.

1928. aastast alates töötas silmaarstina. Teise maailmasõja ajal oli rindekirurg. Pärast demobilisatsiooni 1946. aastal töötas Alnaši rajooni haiglas arstina.

Alnaši külas on avatud tema majamuuseum.

1994. aastal asutati Ašaltši Oki nimeline Udmurtia riiklik kirjandusauhind..

Isiklikku
---------

Tema vend Ivan Grigorjevitš Vekšin (pseudonüümiga Aivo Ivi (1892–1963)) oli udmurdi kirjanik.

Viited
------

1. ↑  "Удмуртская национальная литературная премия им. Ашальчи Оки". Originaali arhiivikoopia seisuga 2. aprill 2015. Vaadatud 23. augustil 2014.

Välislingid
-----------

Ašaltši Oki virtuaalmuuseum.
**Mars Polar Lander**, tuntud ka kui **Mars Surveyor '98 Lander**, oli NASA maandur, mis oli osa Mars Surveyor '98 missioonist ja pidi uurima Marsi lõunapoolust.

Maandur startis Marsile 3. jaanuaril 1999 ja kandis endaga kaasas kahte Deep Space 2 impaktorit, mis pidid Marsile maandumise ajal emalaevast eralduma ning Marsi pinnale kukkumise järel uurima Marsi pinda. Polar Lander pidi Marsil maanduma 3. detsembril 1999, kuid jäi kadunuks. NASA ei saanud ühendust Polar Landeri ega kummagi impaktoriga, ning kuulutas missiooni kuu aega hiljem ebaõnnestunuks.

Hilisem uurimine tuvastas missiooni ebaõnnestumise tõenäolise põhjusena maanduri tarkvara vea, mistõttu pidas Polar Landeri arvuti tugijalgade väljasirutumisel tekkinud vibratsiooni maandumiseks ja lülitas enneaegselt välja retroraketid. Selle tulemusel kukkus maandur ilmselt umbes 40 meetri kõrguselt planeedi pinnale puruks. Maandurit pole tänaseni leitud.

Mõned Polar Landeri seadmeid, nagu näiteks panoraamkaamerat ja analüsaatorit, kasutati 2008. aastal Marsil maandunud Phoenixi maanduril.

Viited
------

1. 1 2  NBC News:Whatever happened to Mars Polar Lander?
2. ↑  Space.com:Search on Again for Mars Polar Lander
3. ↑  Spaceref: NASA Reveals Probable Cause of Mars Polar Lander and Deep Space-2 Mission Failures.[*alaline kõdulink*]
4. ↑  Popular Science:How NASA Found The Lost ExoMars Lander So Quickly
5. ↑  "Phoenix Mars Mission:The Story". Originaali arhiivikoopia seisuga 31. detsember 2016. Vaadatud 4. jaanuaril 2017.
6. ↑  Space.com: NASA Spacecraft Set to Study Mars' Icy North Pole
**Ed Parker** (pärisnimega **Edmund Kealoha Parker**; 19. märts 1931 Hawaii – 15. detsember 1990 Honolulu, Hawaii) oli USA karateka (tiitlilt Senior Grand Master), Ameerika Kenpo asutaja, filmikaskadöör ja -näitleja. Teda nimetatakse **ameerika karate isaks** (**Father of American Karate**).

Ed Parker tegeles nooruses nii judo kui poksiga, kuid millalgi 1940. aastatel tutvus ta Kenpoga, mille juurde jäi kogu eluks. 1953. aastal pälvis ta oma esimese musta vöö. 1956. aastal asutas ta Pasadenas California osariigis oma karatekooli. Kui üks tema õpilastest 1962. aastal Iirimaal karatekooli avas, lõi Parker rahvusvahelise Kenpo karate assotsiatsiooni (International Kenpo Karate Association).

Ed Parker on aidanud mitmeid karatekoole avada. Mõnda aega treenis ta välja Hollywoodis filmikaskadööre, on töötanud ka ise nii kaskadööri kui filminäitlejana.

Ta aitas Bruce Lee'l tuntust koguda tutvustades teda rahvusvahelisel karateturniiril Long Beachis. Ed Parker on tuntud kui Elvis Presley karatetreener, sõber ja hilisematel aastatel ka turvamees.

Ed Parker suri südameinfarkti Honolulus 15. detsembril 1990.

Filmograafia
------------

### Näitlejana

* "The Lucy Show" (sarja 1 episoodis; 1963)
* "The Secret Door" (puudub tiitritest; 1964)
* "I Spy" (sarja 1 episoodis; 1967)
* "The Money Jungle" (1968)
* "Revenge of the Pink Panther" (puudub tiitritest; 1978)
* "Seabo" (1978)
* "Kill the Golden Goose" (1979)
* "Seven" (1979)
* "Curse of the Pink Panther" (1983)

### Kaskadöörina

* "Mike Hammer" (sarja teadmata episoodis; 1956)
* "The Case of the Dangerous Robin" (sarja teadmata episoodis; 1960)
* "Experiment in Terror" (puudub tiitritest; 1962)
* "Run for Your Life" (sarja teadmata episoodis; 1965)
* "I Spy" (sarja teadmata episoodis; 1965)
* "Dimension 5" (puudub tiitritest; 1966)
* "Gunn" (puudub tiitritest; 1967)
* "The Green Berets" (puudub tiitritest; 1968)
* "The Wrecking Crew" (puudub tiitritest; 1969)

### Stsenaristi ja režissöörina

* "New Gladiators" (2002)

### Koreograafina

* "Curse of the Pink Panther" (1983)

### Iseendana

* "The Courtship of Eddie's Father" (sarja 1 episoodis; 1972)
* "Elvis in Concert" (puudub tiitritest; 1977)
* "New Gladiators" (2002)
* "American Grandmaster: The Life and Death of Mr. Parker" (2008)
See artikkel See artikkel räägib korvpallitreenerist.  Näitleja kohta vaata artiklit Tiit Sukk.  

---

**Tiit Sokk** (sündinud 15. novembril 1964) on eesti endine korvpallur ja praegune korvpallitreener, kes töötab 2020. aastast Tartu Ülikooli korvpallimeeskonna treenerina. 

Sokk võitis Nõukogude Liidu korvpallikoondise koosseisus 1988. aasta olümpiamängude kulla, 1986. ja 1990. aasta maailmameistrivõistluste hõbeda ning 1989. aasta Euroopa meistrivõistluste pronksi. Aastatel 2004–2007 ja 2009–2019 peatreenerina Eesti korvpallikoondist juhendanud Sokk valiti 2010. aastal Eesti korvpalli kuulsuste halli.

Haridustee
----------

Sokk lõpetas 1983. aastal Tallinna Spordiinternaatkooli ja õppis aastatel 1983–1984 Tallinna Polütehnilise Instituudi majandusteaduskonnas.

Korvpallurikarjäär
------------------

Tiit Sokk 4. oktoobril 1988 Raekoja platsil pärast edukat olümpiat  
Foto: Jaan Künnap
Sokk võistles aastatel 1981–1984, 1986–1992 ja 1996–1997 Kalevi esindusmeeskonnas ja Eesti koondises. 1991. aastal tuli ta Tallinna Kalevi koosseisus NSV Liidu meistriks.

Sokk tuli Nõukogude Liidu korvpallikoondise põhimängujuhina 1988. aastal olümpiavõitjaks. Lisaks võitis ta NSV Liidu koosseisus 1986. ja 1990. aastal maailmameistrivõistluste hõbe- ning 1989. aastal Euroopa meistrivõistluste pronksmedali.

Aastatel 1992–1996 Ateena Panathinaikόses ja 1997–1998 Saloniki Arises mänginud Sokk võitis 1993. ja 1996. aastal Kreeka karika, 1993. 1995. ja 1996. aasta Kreeka meistrivõistluste hõbe- ning 1994. aastal pronksmedali. Kreekas mängis ta Kreeka kodakondsuses ja nime **Tout Giannopoulos** all.

Klubid
------

* Tallinna Kalev (1981–1984)
* Moskva Dinamo (1984–1986)
* Tallinna Kalev (1986–1992)
* Panathinaikόs BC (1992–1996)
* Tallinna Kalev (1996–1997)
* Saloniki Aris (1997–1998)

Treenerikarjäär
---------------

Tiit Sokk töötas aastatel 1998–2004 ja 2005–2008 peatreenerina Nybiti meeskonnas, kellega võitis Eesti meistrivõistlustel 1999. ja 2004. aastal kaks hõbe- ning 2000.–2002. ja 2006. aastal neli pronksmedalit. 2010. aastal BC Kalev/Cramo abitreener olnud Sokk on peatreenerina juhendanud ka TTÜ korvpallimeeskonda ja esiliigaklubi Betoonimeister. 2020. aastast on Sokk ametis Tartu Ülikooli korvpallimeeskonna abitreenerina.

Aastatel 2004–2007 ja 2009–2019 oli Sokk Eesti korvpallikoondise peatreener. Tema käe all saavutas Eesti koondis 2015. aasta Euroopa meistrivõistlustel 20. koha.

Tunnustus
---------

* 1991 – aasta meessportlane
* 2005 – Eesti Punase Risti II klassi teenetemärk
* 2006 – Eesti Olümpiakomitee teenetemärk
* 2010 – Eesti korvpalli kuulsuste hall
* 2016 – aasta isa

Isiklikku
---------

Tema isa August Sokk (1935–1987) oli korvpallur ja korvpallitreener, ema Liana Sokk on endine iluvõimleja, emapoolne vanaema Olga Masing oli suusataja, tennisetreener ja sporditegelane. Korvpallurid Tanel Sokk ja Sten-Timmu Sokk on Tiit Soku pojad.

Viited
------

1. ↑  Teenetemärkide kavaleride andmekogu – 1753

Välislingid
-----------

* Biograafia ESBL-is
**Graham Norton** (kodanikunimega **Graham William Walker**; sündinud 4. aprillil 1963 Dublini äärelinnas Clondalkinis) on iiri päritolu meelelahutuslikult tuntud koomik, näitleja, kirjanik ning telesaatejuht. Ta töötab alaliselt Ühendkuningriigis, kus juhib 2007. aastast alates rohkelt auhindu võitnud telesaadet "The Graham Norton Show".

Teda iseloomustab mõistaandev ja naljatlev väljendus (vt *innuendo*) ning toretsev esitlus. Ta on olnud raadiohääl BBC Radio 2-s ja Virgin Radio UK-s

2009. aastast on ta olnud Eurovisiooni lauluvõistluse kommentaator Ühendkuningriigis. Ta võttis töö üle Terry Woganilt, kes oli jõudnud kommenteerida kokku 35 lauluvõistlust. Liverpoolis toimunud 67. lauluvõistlusel oli ta õhtujuhiks finaal-ülekandes (13. mail 2023). 

Ta on olnud *drag queenide* võistluslikus telesaates "RuPaul's Drag Race UK" kõigi nelja hooaja vältel žüriiliige. 

Ta on ülesastuja mitmetes telesaadetes ja filmides, kehastades enamasti iseennast.

Isiklik elu
-----------

Ta elab Wappingi linnaringkonnas Tower Hamletsi linnaosas, Londonis. Lisaks on tal korter New Yorgis ning maakodu Iirimaal Corki krahvkonnas Muntervary poolsaarel.

Ta on avalikult gei.

Välislingid
-----------

 Graham Norton – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
**Valve Junts** (22. juuni 1942 Rõude küla – 9. veebruar 2007 Tallinn) oli eesti pedagoog ja karikaturist.

Alghariduse sai ta Suure-Rõude algkoolis, hiljem kuni 1956. aastani Väike-Rõude algkoolis. Keskhariduse sai Lihula Keskkoolis, mille lõpetas 1960. aastal. Edasi õppis Tallinna Pedagoogilises instituudis.

1966. aastal oli EÜE Kõljala rühma malevas. Töötas kunstiõpetajana Kohtla-Järvel, Kiviõli I Keskkoolis ja Tallinna 24. Keskkoolis (Tallinna Kunstigümnaasiums). 

Tema karikatuure avaldati 1968–1970. aastatel ajalehes Leninlik Lipp.

Valve Junts suri Tallinnas Järve haiglas ja ta maeti 16. veebruaril Kirbla kalmistule.

Isiklikku
---------

Valve Juntsi ema oli Lääne Liisi, kodanikunimega Eliise Emmeliine Junts (sünd Klaassen), kes oli tuntud Läänemaa rahvalaulik ja suguvõsauurija.

Viited
------

1. ↑  "Vilistlased". *Lihula Gümnaasium*.
2. ↑  "Kõljala liikmed". *EÜE*. Originaali arhiivikoopia seisuga 20. oktoober 2018.
3. 1 2  "Viljar Ansko – kaevur Pegasuse turjal". *Lääne Elu*. 30. mai 2016.
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib linnast; laeva kohta vaata artiklit Novorossiisk (laev)* |

---

**Novorossiisk** (vene keeles *Новороссийск*, adõgee *ЦIэмэз* (*Tsemez*)) on linn Venemaal Krasnodari krais. Asub Musta mere rannikul.

Ajalugu
-------

Novorossiiski kohal asus 13. ja 14. sajandil Genova koloonia, hiljem osmanite kindlus **Sudžuk-Kale**, mis pärast Venemaa valdusse minekut nimetati **Tsemesskaja buhta**ks (tšerkessikeelse nime *Tsemez* järgi). Novorossiisk asutati 1838. aastal vene sõjalaevastikubaasina. Linnaõigused sai 1866. aastal. 1888 valmis raudteeliin Jekaterinodari (tänapäeval Krasnodar).

1918–1920 asus linnas kindral Anton Denikini valgekaardi staap.

1942. aastal vallutas linna Saksa armee, kuid väike rühm nõukogude madruseid suutis sadamas piiramisrõngas vastu pidada linna vabastamiseni Punaarmee poolt 16. septembril 1943 ning takistas sellega sakslastel sadama kasutamist. 1973. aastal nimetati Novorossiisk kangelaslinnaks.

Novorossiisk on Venemaa suurim sadam Musta mere ääres.

2004. aastal avati linnas ausammas Leonid Brežnevile.

Linna haldusalasse kuuluvad mitmed linnalähedased asulad (nt Abrau-Djurso).

Linnas asub Venemaa õhudessantvägede 7. ründedessantdiviisi staap.

Viited
------

1. ↑  И Брежнев такой молодой... В Новороссийске установили памятник дорогому и горячо любимому Леониду Ильичу lenta.ru, 18. september 2004

Välislingid
-----------

* Novorossiiski koduleht
* Novorossiiski linnavalitsuse koduleht
* Photos Novorossiysk/ Durso
* В Новороссийске в грузовом терминале произошёл крупный пожар. svoboda.org, 18. august 2023
**Georg Kreuks** (2. juuli (vkj)/ 14. juuli 1896 Alavere vald, Kose kihelkond, Harjumaa – 7. detsember 1924 Tallinn) oli Eesti poliitik (kommunist), 1. detsembri riigipöördekatsest osavõtnu.

Ta osales aastatel 1915–1918 Esimeses maailmasõjas, lõpetas 1917. aastal pioneeriohvitseride kursused.

1918. aastal astus VK(b)P liikmeks ning tegutses Eesti Vabadussõja ajal aastatel 1918–1920 Eestis illegaalses kommunistlikus liikumises.

Pärast Vabadussõja lõppu läks ta Nõukogude Venemaale, osales Punaarmees Vene kodusõjas ning oli ka VK(b)P Eesti Osakondade Keskkomitee sõjaväesektsiooni juhataja. 

1920. aastal saadeti ta illegaalsele tööle Eestisse, kus ta oli üks Üle-eestimaalise Noorproletaarlaste Ühingu (ÜENPÜ) asutajaid ja juhendajaid. Illegaalse poliitilise tegevuse eest vangistati ta 27. aprillil 1920 Iisraeli tänaval 20, kus pidi algama partei põrandaalune salakoosolek ja mõisteti 35 protsessil surma. Surmanuhtlus asendati 10-aastase sunnitööga ning 1921. aastal vahetati ta välja Nõukogude Venemaale. 

Kreuks saadeti 1924. aastal uuesti Eestisse ning ta osales 1. detsembri riigipöördekatses Tallinnas politsei ratsareservi vallutamise katses. Pärast riigipöördekatse läbikukkumist varjas ta end Tallinnas koos Rudolf Pälsoni ja Vladimir Bogdanoviga Jüri Vilmsi tänava majas nr 53, kus hukkus 7. detsembril 1924 tulevahetuses politseiga.

Isiklikku
---------

Ka Georg Kreuksi vanem vend Jaan Kreuks oli aktiivne kommunist.

Viited
------

1. ↑  EELK Kose koguduse personaalraamat 1908-1929. Eesti Rahvusarhiiv, RA EAA.1215.1.130. Leht 20p
2. ↑  Aarne Ruben. Ekraani õnnetuselaps ja ühepäevaliblikas. Sirp nr 13 (3107), 7. aprill 2006

Välislingid
-----------

* Eestlased Esimeses maailmasõjas. Rahvusarhiivi ühisloome algatus
* Jüri Vilmsi tänav 53 olnud mälestustahvel. Muinsuskaitseameti ajaloo fotokogu
* Eesti biograafiline andmebaas ISIK
* 1924. aasta detsembrimäss
* Alma Vaarman-Silber. Vennad Kreuksid ja nende aeg
*Siin on alfabeetiliselt loetletud teatri mõisteid.*



---

**# A B C D E F G H I J K L M N O P Q R S Š Z Ž T U V W Õ Ä Ö Ü X Y**

---

A
-

abilava - absurditeater - administraator - ajalooline draama - aksid - antiteatraalsus - antrakt

B
-

ballett - butafoor - butafooria

C
-

*commedia dell'arte*

D
-

dekoratsioon - dekoratsioonimaal - dialoog - dokumentaalteater - draama - dramatiseerimine - dramaturg - dramaturgia - duoloog

E
-

eepiline teater - eeslava - eesriie - eksperimentaalne muusikateater - epiloog - episooddraama - esitus - etendaja - etendus - etendusasutus - etenduse juht - etenduskunstid

F
-

farss - füüsiline teater

G
-

grimm - grimeerija

H
-

Hiina varjuteater

I
-

improteater - intermeedium - intriigikomöödia

J
-

jant - julmuse teater

K
-

karakterdraama - karplava - kehalisus - klaköör - kohaspetsiifiline teater - komöödia - konfiguratsioon - koomiline ajastus - koor (Vana-Kreeka) - kostümeerija - kostüüm - kostüümikunstnik - kunstnik - külglava - *kyōgen*

L
-

lava - lavakujundus - lavameister - lavapoiss - lavastaja - lavastus - lavastusala juhataja - libreto - loož

M
-

Meisneri tehnika - misanstseen - monoetendus - monoloog - must kast - muusikalavastus - muusikaline draama - muusikaline kujundaja - muusikateater - mängukava - muusikal

N
-

nukuteater - näidend - näitejuht - näitekirjanik - näitleja - nukulavastus

O
-

olmedraama - ooper - *opera buffa* - *opera seria* - orkestra

P
-

pantomiim - parter - peanäitejuht - piletöör - proloog - prožektor - psühholoogiline draama - psühholoogiline žest - psühholoogiline teater - publik - pürodraama

R
-

rahvusvaheline teatripäev - raider - ramp - rekvisiit - rekvisiitor - remark - repertuaar - repliik - retseptsioon - režii - riigiteater - riputus - rõdu

S
-

skenee - sketš - stange - stseen - stsenograaf - subrett - sõnateater - sündmusele seljaga - sünteetiline teater

T
-

tagalava - tantsulavastus - tantsuteater - teatriajalugu - teatriantropoloogia - teatriharidus - teatriharidus Eestis - teatrikool - teatrikriitika - teatrisemiootika - teatrisündmus - teatriteadus - tetraloogia - *theatron* - *tholu bommalata* - tragikomöödia - tragöödia - tummpilt

U
-

V
-

vaatus - valguskujundaja - valguskujundus - valguskunstnik - valgustaja - vanakreeka teater - varjuteater - vastlamängud - visuaaltehnoloogia

Õ
-

Ä
-

Ö
-

Ü
-

X
-

Y
-