recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Andrew Copp 2014. aastal Michigani Ülikooli meeskonnas
**Andrew Copp** (sündinud 8. juulil 1994 Ann Arboris Michiganis) on USA jäähokimängija, kes mängib keskründajana NHL-i klubis Detroit Red Wings.

Aastatel 2012–2015 mängis Copp Michigani Ülikooli jäähokimeeskonnas.

2013. aastal valis Winnipeg Jets ta NHL-i *draft* '​is 104. valikuna. 2015. aasta märtsis sõlmis ta Jetsiga kolmeaastase lepingu. NHL-is debüteeris ta Jetsi meeskonnas 11. aprillil 2015 mängus Calgary Flamesi vastu. Jetsi põhikoosseisu on ta kuulunud alates järgmisest hooajast. Esimese värava lõi ta NHL-is 31. oktoobril 2015 mängus Columbus Blue Jacketsi vastu. 24. märtsil 2021 tegi ta mängus Vancouver Canucksi vastu oma esimese kübaratriki NHL-is (kokku lõi ta selles mängus neli väravat). Hooaeg 2020–21 oli ühtlasi tema senise NHL-i karjääri kõige resultatiivsem (15 + 24).

2022. aasta märtsis kaubeldi Copp Jetsist New York Rangersi.

2022. aasta juulis sõlmis Copp viieaastase lepingu Detroit Red Wingsiga.

2012. aastal tuli Copp USA kuni 18-aastaste koondisega omavanuste maailmameistriks. USA jäähokikoondise koosseisus osales ta 2017. aasta maailmameistrivõistlustel.

Viited
------

1. ↑  "Andrew Copp constantly pushing for more as Jets continue to climb". sportsnet.ca. 25.3.2021. Vaadatud 21.10.2021
2. ↑  "Rangers Acquire Andrew Copp". nhl.com. 21.3.2022. Vaadatud 4.4.2022
3. ↑  Roth, Thomas (13. juuli 2022). "Red Wings sign center Andrew Copp to five-year contract". *NHL.com*. Vaadatud 13. juulil 2022.

Välislingid
-----------

* Andrew Copp NHL.com lehel
* Andrew Copp hockeydb.com lehel

| * v
* r
Detroit Red Wings |
| --- |
| 
**Väravavahid**: Magnus Hellberg **·** Ville Husso |
| 
**Kaitsjad**: Ben Chiarot **·** Robert Hägg **·** Gustav Lindström **·** Olli Määttä **·** Jordan Oesterle **·** Mark Pysyk **·** Moritz Seider **·** Jake Walman |
| 
**Ründajad**: Jonatan Berggren **·** Alex Chiasson **·** Andrew Copp **·** Austin Czarnik **·** Adam Erne **·** Robby Fabbri **·** Dominik Kubalík **·** Dylan Larkin **·** David Perron **·** Michael Rasmussen **·** Lucas Raymond **·** Pius Suter **·** Joe Veleno **·** Filip Zadina |
**USA dollari münte** kohrutati esimest korda 1792. aastal. Sealtpeale toodeti uusi münte igal aastal, avaldades suurt mõju Ameerika Ühendriikide valuutasüsteemile. Tänapäeval on käibel mündid nimiväärtusega 1, 5, 10, 25 ja 50 senti ning 1 dollar. Samuti on kasutusel biljoone (sealhulgas kulla-, hõbeda- ja plaatinasisaldusega) ning meenemündid. Kõik need on toodetud USA mündikojas. Pärast tootmist müüakse mündid föderaalsetele reservpankadele, kes seejärel vastutavad nende ringlusesselaskmise ja tagasivõtmise eest, kui riigi majandusolukord seda nõuab.

Praegune rahasüsteem
--------------------

Tänapäeval tegutseb Ameerika Ühendriikides neli mündikoda, tootes igal aastal miljardeid münte. Põhimündikoda on Philadelphia mündikoda, mis toodab ringlevat kohrutust, müntide komplekte ja mõningaid mälestusmünte. Denveri mündikoda toodab ka käibemünte, mündikomplekte ja mälestusmünte. San Francisco mündikoda toodab tavalist ja hõbedast tehtud münte ning tootis käibemünte 1970. aastateni. West Pointi mündikoda toodab biljoone. Philadelphia ja Denver toodavad tööriistu müntide vermimiseks, mida kasutatakse kõikides mündikoda.

Iga mündikoja toodang on sellegipoolest kergesti tuvastatav, sest enamik müntidest kannab märki. Eristatav müntetäht on iga mündi esiküljel, sageli väljalaskeaasta lähedal. Märkimata mündid on väljastanud Philadelphia mündikoda. Märgid: Philadelphia müntidel on kirjas P (välja arvatud sendid), Denveri müntidel on kirjas D, San Francisco müntidel on kirjas S ja West Pointi müntidel on kirjas W. S-i ja W-ga tähistatud mündid on harvad, neid sisuliselt ringluses ei ole, kuigi San Franciso mündid, mis toodeti enne 1970. aastate keskpaika, on endiselt ringluses. Märgisega CC, O, C ja D toodeti kuld- ja hõbemünte 19. sajandil ja 20. sajandi alguses, ajutistes rahapajades Carson Citys Nevadas, New Orleansis Louisianas, Charlotte'is Põhja-Carolinas ja Dahlonegas Georgias. Enamik selliseid münte on säilinud muuseumides ja kollektsionääride käes.
**Andres Õunmaa** (sündinud 12. septembril 1974) on eesti taimekasvatusspetsialist.

Ta lõpetas 1992. aastal Rakvere Gümnaasiumi ja 1996 Eesti Põllumajandusülikooli agronoomiateaduskonna aianduse erialal. 1998. aastal kaitses ta samas magistritööd taimegeneetika erialal "Ploidsus Eestis kasvatatavatel ploomipuusortidel ja -aretistel" Hugo Remmelgi ja Heljo Jänese juhendamisel. Alates 2004. aastast on ta agronoomiateaduskonna doktoriõppes mullateaduse erialal.

Ta on õppinud ka Viljandi Kultuurikolledžis ja Rahvakultuuri Arendus- ja Koolituskeskuses.

Aastatel 1995–2000 töötas ta Eesti Põllumajandusülikooli Eksperimentaalbioloogia Instituudis algul agronoomina, alates 1998. aastast teadurina.

Alates 1997. aastast on ta olnud Eestirootslaste Kultuuriseltsi Paslepa Rahvaülikooli õpetaja, alates 1999. aastast OÜ Hansaplant meisteraednik.

Alates 23. aprillist 2001 oli ta Eesti Vabariigi Põllumajandusministeeriumi põllumajandusosakonna juhataja asetäitja (osakond nimetati 15. septembrist 2004 ümber põllumajandusturu korraldamise osakonnaks). 17. detsembrist 2004 kuni 2005. aastani oli ta taimetervise osakonna juhataja asetäitja.

Ta kuulus kuni 2006. aastani Põllumajanduskultuuride Geneetiliste Ressursside Nõukogusse, geenitehnoloogiakomisjoni ja Polli Aianduse Instituudi teadusnõukogusse.

Publikatsioone
--------------

* Koos Hugo Remmelgiga. Tsütogeneetilisi uurimisi viljapuudel Eestis. – Eesti Põllumajandusülikool. *Magistrantide ja doktorantide teaduslike tööde kogumik*, Tartu, 1997, lk 96–99.
* Koos Heljo Jänesega. Ploomipuuliigid sordiaretuses. – *Agraarteadus*, 1998, nr 4, lk 258–263.
* Koos Hugo Remmelgiga. Tetraploidne rukis. – *Teraviljade geneetika ja aretuse aktuaalsed probleemid*, Harku, 1998, lk 50–55.
* Koos Hugo Remmelgiga. Kromosoomide arv Eestis aretatud ploomipuusortidel ja aretistel. – *Akadeemilise Põllumajanduse Seltsi aastakonverentsi ettekanded: 8.–9. aprill 1998*, Tartu, 1998, Akadeemilise Põllumajanduse Seltsi Toimetised, 6, lk 127–129.
* Tuulekaera tõrjeks plaanitavad muudatused seadustikus. – *Euronõu: Põllumajandusministeeriumi ja ajakirja Maamajandus ühisväljaanne*, 2002, juuni, lk 5.

Viited
------

1. ↑  Päring inforegister.ee andmebaasis[*alaline kõdulink*]
**Andres Visnapuu** (sündinud 22. augustil 1962 Valgas) on Eesti Keskerakonna poliitik, endine Võru linnapea, Otepää vallavanem ja nõukogudeaegne komsomolitegelane.

Visnapuu lõpetas Väimela 8-klassilise Kooli (hilisem Parksepa Keskkool) 1978. aastal, Friedrich Reinhold Kreutzwaldi nimelise Võru 1. Keskkooli 1981. aastal ja Tallinna Polütehnilise Instituudi puidutöötlemise tehnoloogia eriala 1986. aastal.[*viide?*]

Andrs Visnapuu on töötanud Võru Mööblivabrikus insener-tehnoloogina[*viide?*], ELKNÜ Võru Rajoonikomitee teise sekretärina[*viide?*], Võru linnapeana ja Võru linnavolikogu esimehena, IF Kindlustuse Võru osakonna juhatajana ja Otepää vallavalitsuses vallavanemana. Visnapuu on Võru linna munitsipaalettevõtte Taristuhaldus OÜ juhataja.

Andres Visnapuu on Keskerakonna liige. Ta on varem kuulunud Reformierakonda ja IRLi ning oli Nõukogude Liidu Kommunistliku Partei liikmekandidaat 23. augustini 1991. aastal[*viide?*].

Viited
------

1. ↑  Maarius Suviste Võru linnapea tütar jätkab isa jälgedes Õhtuleht, 27. september 2014
2. ↑  Aksel Lõbu Venemaa salateenistuse kaardiga püüti väärata esimehe valimist Lõunaleht, 12.01.2017

Välislingid
-----------

* Eleen Änilane Estonia haav veritseb Võrus edasi EPL, 27. september 2019
* Arved Breidaks Võru linnavolikogu esimeheks valiti Andres Visnapuu

Lõunaeestlane, 11. jaanuar 2017
Spiro[2.2]pentaan (spirotsükliline molekul)
Dekaliin ehk bitsüklo[4.4.0]dekaan
Norbornaan ehk bitsüklo[2.2.1]heptaan (sildstruktuuriga molekul)
**Tsükloalkaanid** on orgaanilised ühendid, küllastunud süsivesinikud, mille molekulis mingi hulk süsiniku aatomeid on ühendatud ühe või mitme suletud ringina ehk tsüklina.

Tsükloalkaanide molekulid koosnevad ainult süsiniku (C) ja vesiniku (H) aatomitest ning ei sisalda teiste elementide aatomeid ega kordseid sidemeid. Nende üldvalem on CnH2(n+1-g), kus n on C aatomite arv ja g on tsüklite arv molekulis.

Ühte tsüklit sisaldavate tsükloalkaanide (monotsükliliste) korral kasutatakse nimetusi, mis on analoogsed atsükliliste alkaanide nimetustega: tsüklopropaan, tsüklobutaan, tsüklopentaan, tsükloheksaan jne. Nende ühendite omadused on suhteliselt sarnased vastavate atsükliliste ühenditega. Rohkem kui 20 süsiniku aatomit sisaldavaid tsüklilisi süsivesikuid nimetatakse **tsükloparafiinideks**.

Tsükliliste ühendite stabiilsus sõltub märgatavalt tsüklis olevate aatomite arvust. Kõige stabiilsemad on 5- ja 6-lülilised tsüklid (vaata: tsüklilised ühendid). Tsükliliste ühendite molekulid saavad esineda erinevates tasakaalulistes konformatsioonides, millest üks võib olla energeetiliselt eelistatum. Kui tsükliga on seotud kaks või enam asendusrühma, siis tsüklilise molekuli korral esineb asendusrühmade ruumis vaba pöörlemise takistus, mis hoiab need rühmad üksteise suhtes fikseerituna, s.t. esinevad *cis*- ja *trans*-isomeerid (vaata. cis-trans-isomeeria).

Mitut tsüklit sisaldavate tsükloalkaanide (bitsüklo-, tritsüklo- jne) – need on kondenseerunud tsüklitega molekulid – nimetustes näidatakse süsiniku aatomite arvud igas tsüklis. Taoliste ühendite korral kasutatakse süstemaatiliste IUPAC-i nimetuste kõrval ka mugavamaid triviaalnimetusi. 

Ühendeid, mille tsüklis on peale süsikuku aatomite veel teiste elementide aatomeid, nimetatakse heterotsüklilisteks ühenditeks.

Vaata ka
--------

* Tsüklilised ühendid
* Alkaanid
**Valitsuse Informatsiooni ja Propaganda Talitus** asutati 26. septembril 1934 dekreedina antud seadusega Siseministeeriumi juures. Tema ülesandeks oli valitsuse tegevuse kohta informatsiooni andmine ning riikliku ja rahvusliku propagandatöö korraldamine. 

Propaganda jaoks oli minister olnud juba Jüri Jaaksoni valitsuses aastail 1924–1925, mil selleks oli Karl Ast. 

Enne talituse asutamist oli Eesti avalikkuse kõige operatiivsem informeerija valitsuse tegevusest ja kavatsusest olnud Riia juutide leht Segodnja.

Talitus korraldas 17. jaanuaril 1935 riigi- ja omavalitsusasutiste juhtide kokkutuleku, 17. veebruaril 1935 koolivalitsuste juhatajate, koolinõunikkude ja algkoolide juhatajate üleriikliku kokkutuleku ja 24. veebruaril 1935 Vabariigi aastapäeva pidustused. 

Nimede eestistamise korraldamiseks asutati Nimede Eestistamise Kesktoimkond.

Talituse juhataja kuulus Rahvakultuuri ja Rahvahariduse Nõukogu koosseisu. 

18. septembril 1935 antud seaduse alusel asendati talitus Riikliku Propaganda Talitusega.

Viited
------

1. ↑  Muutused politsei juhtkonnas. Rahvaleht, 31. august 1934, nr. 102, lk. 1.
Valimisringkond nr 10
**Valimisringkond nr 10** on Riigikogu valimiste ringkond, mis hõlmab Tartu linna.

1992. aasta Riigikogu valimised
-------------------------------

1995. aasta Riigikogu valimised
-------------------------------

1999. aasta Riigikogu valimised
-------------------------------

2003. aasta Riigikogu valimised
-------------------------------

2007. aasta Riigikogu valimised
-------------------------------

2011. aasta Riigikogu valimised
-------------------------------

2015. aasta Riigikogu valimised
-------------------------------

Ringkonnas oli saadaval 8 mandaati. Hääleõiguslikke valijaid oli 68 149, neist käis valimas 45 180 ehk 66,3%. E-hääli anti 14 253.

*Esialgsed tulemused:*| Partei või üksikkandidaat | Häälte arv | Häälte % |
| --- | --- | --- |
|  | Eesti Reformierakond (RE) | 14 984 | 33,4% |
|  | Sotsiaaldemokraatlik Erakond (SDE) | 7541 | 16,8% |
|  | Eesti Keskerakond (KE) | 6787 | 15,1% |
|  | Isamaa ja Res Publica Liit (IRL) | 6478 | 14,5% |
|  | Eesti Vabaerakond (EVA) | 5003 | 11,1% |
|  | Eesti Konservatiivne Rahvaerakond (EKRE) | 3109 | 6,9 % |
|  | Erakond Eestimaa Rohelised (EER) | 725 | 1,6 % |
|   | Rahva Ühtsuse Erakond (RÜE) | 108 | 0,2 % |
|   | Eesti Iseseisvuspartei (EIP) | 39 | 0,1 % |
|   | Eestimaa Ühendatud Vasakpartei (EÜVP) | 22 | 0,0 % |
| Urmo Karusoo | 111 | 0,2 % |
| Kokku | **44 907** | 100 % |

Isikumandaadi sai Ants Laaneots (RE; 5920 häält). Ringkonnamandaadi said Anne Sulling (RE), Mihkel Raud (SDE), Krista Aru (EVA), Margus Tsahkna (IRL) ja Aadu Must (KE). Kompensatsioonimandaadiga said Riigikokku Jüri Adams (EVA), Heljo Pikhof (SDE) ja Urmas Klaas (RE).

2019. aasta Riigikogu valimised
-------------------------------

Ringkonnas oli saadaval 8 mandaati.

*Esialgsed tulemused:*| Partei või üksikkandidaat | Häälte arv | Häälte % |
| --- | --- | --- |
|  | Eesti Reformierakond (RE) | 15 504 | 34,6% |
|  | Eesti Konservatiivne Rahvaerakond (EKRE) | 7641 | 17,0 % |
|  | Eesti Keskerakond (KE) | 6099 | 13,6% |
|  | Isamaa Erakond (IE) | 5416 | 12,1% |
|  | Sotsiaaldemokraatlik Erakond (SDE) | 5087 | 11,3% |
|   | Erakond Eesti 200 (E200) | 2677 | 6,0 % |
|  | Erakond Eestimaa Rohelised (EER) | 939 | 2,1 % |
|  | Eesti Vabaerakond (EVA) | 837 | 1,9% |
|   | Elurikkuse Erakond (EE) | 601 | 1,3 % |
|   | Eestimaa Ühendatud Vasakpartei (EÜVP) | 30 | 0,1 % |
| Kokku | **44 831** | 100 % |

Isikumandaadi sai Urmas Klaas (RE) 6119 häälega. Ringkonnamandaadi said Ants Laaneots (RE) 3053 häälega, Jaak Valge (EKRE) 2740 häälega, Tõnis Lukas (IE) 2506 häälega, Aadu Must (KE) 2370 häälega, Heljo Pikhof (SDE) 1522 häälega ja Signe Kivi (RE) 1356 häälega. Kompensatsioonimandaadi sai Ruuben Kaalep (EKRE) 566 häälega.

2023. aasta Riigikogu valimised
-------------------------------

Ringkonnas oli saadaval 8 mandaati.

Viited
------

1. ↑  Valimisringkonnad ja valimisjaoskonnad. VVK.
2. ↑
3. ↑
4. ↑
5. ↑
6. ↑
7. ↑

Eesti valimisringkonnad

1 **·** 
2 **·** 
3 **·** 
4 **·** 
5 **·** 
6 **·** 
7 **·** 
8 **·** 
9 **·** 
10 **·** 
11 **·** 
12
**Seitsmes ristisõda** toimus 1248–1254. Eestvedaja paavst Innocentius IV ja Prantsusmaa kuningas Louis IX Püha.
Sõja sihiks Egiptus. Ettevõtmine nurjus.

Väike-Aasia, Ladina keisririik, Nikaia keisririik, Kiliikia Armeenia kuningriik, Trapezundi keisririik ja Rumi Seldžukkide sultanaat ning Lähis-Ida ristisõdijate riigid 1250. aastal
Seitsmes ristisõja eel oli käimas laiaulatuslik konflikt paavst Innocentius IV ja Püha Rooma (Saksa-Rooma) keisri Friedrich II vahel ning Inglismaa kuninga, Iirimaa lord ja Akvitaania hertsog 1216–1272 Henry III polnud oma suurima rivaali abistamisest huvitatud, kujuneski sellest vaid prantslaste üritus. 

Prantsusmaa kuningas (1226–1270) Louis IX Püha
Sõda algas Prantsusmaa kuningas Louis IX Püha'le edukalt, ta vallutas Damietta linna Niiluse suudmes, kuid hiljem takerdusid ta väed lõuna pool jõe soodesse ning kuningas ise langes vangi. Pärast pikki läbirääkimisi vabastati ta Damietta ning suure rahasumma loovutamise hinnaga ning järgnevalt suundus ta Palestiinasse, kus asusid Jeruusalemma kuningriigi jäänukid, kristlaste hertsogi- ja krahviriigid. Seal viibis Louis 4 aastat (1250–1254), lüües tagasi moslemite rünnakud ning kindlustades linnu. 

Jeruusalemma vallutada tal siiski ei õnnestunud.
**Ühine Hiiumaa** oli Hiiumaal 2017. aasta kohalike omavalitsuste volikogude valimiseks moodustatud valimisliit. Valimisliidu loonud initsiatiivgrupp koosnes varasemate valimisliitude Üks Hiiumaa, Arenev Käina ja Koostöö liikmetest. Valimiste vahelisel ajal koordineerib tegevust MTÜ Ühine Hiiumaa. Valimisliit pani 2017. aastal kohaliku omavalitsuse volikogu valimistel välja nimekirjad kõigis viies valimisringkonnas, kokku 40 kandidaadiga, ning sai 1230 häält ehk 25,5% Hiiumaa vallas antud häältest ning kuus mandaati Hiiumaa valla volikogus. Valimisliit Ühine Hiiumaa ja seitse mandaati saanud sotsiaaldemokraadid moodustasid Hiiumaa valla volikogus koalitsiooni. 2021. aasta kohalike omavalitsuste volikogude valimistel läks valimisliit taas sama nime all valimistele, ning kogus Hiiumaa valla valimisringkonnas 974 häält ehk 19,7% Hiiumaa vallas antud häältest ning viis mandaati Hiiumaa valla volikogus. 11. novembril sõlmisid koalitsioonilepingu valimisliit Ühine Hiiumaa, Sotsiaaldemokraatlik erakond ja Reformierakond, kes said kolme peale 23-liikmelises volikogus 15 kohta. Ühise Hiiumaa poolt asus volikogu esimeheks Anu Pielberg.

Viited
------

1. ↑  "MTÜ Ühine Hiiumaa koduleht". Vaadatud 11.10.2020.
2. ↑  "Valimistulemused Vabariigi valimiskomisjoni arhiivis". Vaadatud 11.10.2020.
3. ↑  "Valimistulemused Vabariigi valimiskomisjoni kodulehel". 18.10.2021.
4. ↑  Harda Roosna (12. november 2021). "Hiiumaa vallas sündis kolmikliit". *Hiiu Leht*. Originaali arhiivikoopia seisuga 8. märts 2022. Vaadatud 8. märtsil 2022.
5. ↑  Kati Kukk (19. november 2021). "Volikogu hakkab juhtima Anu Pielberg". *Hiiu Leht*. Originaali arhiivikoopia seisuga 8. märts 2022. Vaadatud 8. märtsil 2022.

Välislingid
-----------

* Koalitsioonileping valla kodulehel
St. Patrick's Cathedral
**St. Patrick's Cathedral** ehk eesti keeles **Püha Patricku katedraal** on Iirimaa kaitsepühakule Patrickule pühitsetud roomakatoliku kirik New Yorgis. 

See asub Midtown Manhattanil Fifth Avenue ääres 50th Streeti ja 51st Streeti vahel, Rockefeller Centeri juurde kuuluva Atlase skulptuuri vastas. 100,4 meetri kõrgust ning 1879. aastal pühitsetud ja lõplikult 1888. aastal valminud katedraali peetakse suurimaks uusgooti stiilis katoliiklikuks sakraalehitiseks Põhja-Ameerikas.

19. oktoobril 1966 määras New York City Mälestusmärkide Säilitamise Komisjon ehitise kaitsealuseks mälestusmärgiks (*New York City Landmark*). 8. detsembril 1976 kanti kirik Ameerika Ühendriikide Ajalooliste Paikade Riiklikusse Registrisse (*National Register of Historic Places*) kui USA riiklik ajaloomälestis (*National Historic Landmark*).

Vaata ka
--------

* Midtown Manhattan

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **St. Patrick's Cathedral (Midtown Manhattan)** |

* St. Patrick's Cathedrali ingliskeelne kirjeldus ja pildid veebilehel www.nyc-architecture.com
**Staabikapten** on mitmes riigis kasutusel olnud sõjaväeline auaste.

Ajalooline kasutus
------------------

### Tšehhoslovakkia

Staabikapten (tšehhi keeles: *štábní kapitán*, slovaki keeles: *štábny kapitán*) oli kuni 1953. aastani auaste Tšehhoslovakkia armees, olles kapteni auastmest kõrgem ja majori auastmest madalam.

### Eesti

Staabikapteni auaste oli Eesti sõjaväes kasutusel lühikest aega 1918. aastal. Kuna Eestit okupeerinud Saksamaa sõjaväes selline auaste puudus, võrdsustati staabikaptenid kaptenitega. 27. märtsil 1919 loodi staabikapteni auastme asemele alamkapteni auaste.

### Iirimaa

Staabikapteni (iiri keeles: *captaen na foirne*) auaste oli kasutusel Iiri Vabariiklikus Armees Iiri revolutsiooniperioodi (1917–1923) ajal.

### Preisimaa

Staabikapten (saksa keeles: *Stabskapitän* või *Stabshauptmann*) oli auaste kuninglikus Preisi armees.

Auaste oli vanemleitnandi (saksa keeles: *Premierleutnant*, hiljem *Oberleutnant*) auastmest kõrgem ja kapteni (saksa keeles: Hauptmann/Rittmeister) auastmest madalam. Selle hoidja võttis üle kapteni ja kompanii komandöri kohustused ning juhtis kompaniid nende äraolekul või kui nende ülesannete eest vastutavad ohvitserid, kes olid tihti aadlisoost, ei tundnud huvi kompanii juhtimise vastu, kuid isegi sel juhul jäid hauptmanile alles ta auaste, staatus ja munder.

### Venemaa

Venemaa keiserlikus armees oli staabikapten (vene keeles: *штабс-капитан*) kasutusel leitnandi (vene keeles: *лейтенант*) ja kapteni (vene keeles: капитан) vahele jääva auastmena, n-ö leitnant-kaptenina, kes juhtis enamasti kompaniisuurust üksust.

### Ühendkuningriik

Staabikapten (inglise keeles: algul *master of the fleet* ja hiljem *staff captain*) oli kasutusel Briti Kuninglikus Mereväes, olles kapteni auastmest madalam.

Praegu kasutusel
----------------

### Soome

Kasutusel on staabikapteni auastmega sarnanev vanemleitnandi (soome keeles: *yliluutnantti*) auaste, mis on leitnandi (soome keeles: *luutnantti*) auastmest kõrgem ja kapteni (soome keeles: *kapteeni*) auastmest madalam.

### Saksamaa

Staabikapten (saksa keeles: Stabshauptmann) on kõrge auaste Bundeswehris.

Vaata ka
--------

* Staabiülem

Viited
------

1. ↑  "Arhiivikoopia" (PDF). Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 21. november 2016. Vaadatud 20. novembril 2016.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
2. ↑  "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 21. oktoober 2016. Vaadatud 20. novembril 2016.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
3. ↑
**Zuzenhausen** on küla ja vald Saksamaal Baden-Württembergis Rhein-Neckari kreisis. Asub Elsenzi jõe ääres.

Zuzenhausen piirneb Meckesheimi, Eschelbronni, Sinsheimi ja Dielheimiga.

Valla pindala on 1164 hektarit. Sellest 13,4% on elamu- ja liiklusmaa, 60,2% põllumajandusmaa ja 24,6% metsamaa.

Vallas on barokkstiilis Agnestali loss ja 13. sajandist pärineva Zuzenhauseni kindluse varemed.

Külas on 1826 valminud katoliku kirik ja 1831 valminud protestantlik kirik.

Valda läbib Elsenztalbahni elektriraudtee.

* Protestantlik kirikProtestantlik kirik
* Katoliiklik kirikKatoliiklik kirik
* Agnestali lossAgnestali loss
* KoolimajaKoolimaja
* SõrestikmajaSõrestikmaja
* Vallavalitsuse majaVallavalitsuse maja
* Sild üle ElsenziSild üle Elsenzi
* PruulikodaPruulikoda

Viited
------

1. ↑  Register of German municipalities (4th quarter 2022), vaadatud 12.02.2023.

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Zuzenhausen** |

* Valla koduleht
**Sõjaseisukord Poolas** (poola keeles *Stan wojenny w Polsce*) oli Varssavi Lepingu Organisatsiooni kuulunud Poola Rahvavabariigi territooriumil riigi autoritaarse kommunistliku valitsuse poolt 13. detsembril 1981 väljakuulutatud sõjaseisukord, mis kehtis 22. juulini 1983. Sõjaseisukorra kehtestamise eesmärk oli vältida Solidaarsuse mõju edasist suurenemist ja hoida ära kommunistliku režiimi võimalik langemine. Sõjaseisukorra kehtestamist on hiljem hinnatud ebaseaduslikuks ka tollal kehtinud Poola RV konstitutsiooni silmas pidades. Nt. ei olnud sellist organit, nagu "Rahvusliku Päästmise Sõjanõukogu" (Wojskowa Rada Ocalenia Narodowego), põhiseaduses ette nähtud. Rahvusliku Päästmise Sõjanõukogusse kuulus lisaks tollasele peaministrile ja kompartei peasekretärile kindral Wojciech Jaruzelskile veel rida kindraleid, üks admiral ja mõned polkovnikud ja alampolkovnikud, tuntud sõjaväelastest nt Florian Siwicki ja Czesław Kiszczak.

Vastasseisu mahasurumise käigus interneeriti tuhanded režiimi vastased süüdistust esitamata, hukkus umbes 100 inimest. Paljud poliitvangid vabastati alles pärast üldise amnestia väljakuulutamist 1986. aastal.

Sõjaseisukorra välja kuulutanud kindral Jaruzelski eitas järjepidevalt väidet, mille kohaselt ta olevat enne sõjaseisukorra väljakuulutamist palunud oma Moskva sõbralt, marssal Viktor Kulikovilt, rahvarahutuste mahasurumiseks sõjaväe sissetoomist Poolasse.

* TeadeTeade
* ToidutalongToidutalong
* TankidTankid

Kirjandus
---------

* Leopold Labedz, *Poland Under Jaruzelski: A Comprehensive Sourcebook on Poland During and After Martial Law*
* George Sanford, *Military Rule in Poland: The Rebuilding of Communist Power, 1981-1983*

Viited ja märkused
------------------

1. ↑  Rahvakeelne lühend WRON - poola keeles tähendab "wrona" varest; selline lühend andis alust pilgetele ja karikatuuridele.
2. ↑  "Poland marks communist crackdown" (inglise). BBC News. 13. oktoober 2006. Vaadatud 14. oktoobril 2017.
3. ↑  "Interview: Poland's Jaruzelski Again Denies Seeking Soviet Intervention Against Solidarity" (inglise). Vabadusraadio. 12. detsember 2009. Vaadatud 15.10.2017.

Välislingid
-----------

 Sõjaseisukord Poolas – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
**"Ali"** on 2001 valminud USA biograafiline mängufilm, mis jutustab poksija Muhammad Ali eluloo. 

Filmis mängivad teiste seas Will Smith, Jamie Foxx, Jon Voight, Mario Van Peebles, Ron Silver, Jeffrey Wright, Mykelti Williamson, Jada Pinkett Smith, Joe Morton, Giancarlo Esposito ja LeVar Burton.

Stsenaristid oli Gregory Allen Howard, Stephen J. Rivele, Christopher Wilkinson, Eric Roth ja Michael Mann. Režissöör oli Michael Mann.

Film kandideeris parima meesnäitleja Oscarile (Will Smith) ja parima meeskõrvalosatäitja Oscarile (Jon Voight).

Stsenaariumi algvariant, mille kirjutasid Howard ja Rivele, oli liiga pikk ja kohmakas, mistõttu Roth ja Mann tegid selle oluliselt ümber. Howardilt oli varem tellitud stsenaarium Ali elust filmile, mille produtsent pidi olema Jon Peters, (1994), kuid too film ei läinud käiku. 

Kriitikud tõstsid esile nii filmi häid kui ka halbu ülgi. Eriti laideti pikki stseene, kus peaosatäitja Smith istub muusika saatel rongis või jookseb läbi Aafrika küla, kuid midagi ei juhtu. Roger Eberti arvates film nende tõttu venib. Samuti leidis Ebert, vaataja ei saa Ali kohta teada midagi uut ning et film on halvasti monteeritud. Näitlejate mängu peeti üldiselt heaks, kuid paljude kriitikute arvates ei ole film hästi tehtud. Režissöör Spike Lee ütles intervjuus ESPN-ile, et ta ei saa aru, kuidas võis ühest 20. sajandi intrigeerivamast kujust teha nii igava filmi. Paljud Ali fännid peavad paremaks dokumentaalfilmi "When We Were Kings" (eestikeelne pealkiri "Poksikuningate heitlus").
**Armand Leimann** (8. jaanuar 1923 Haanja vald – 11. november 1991) oli eesti vaimulik.

Ta sündis aastal 1923 Haanja vallas Võrumaal talupidajate perekonnas. Ta on õppinud Jaanimäe algkoolis. Aastal 1944 mobiliseeriti ta Nõukogude armeesse, ta sõdis 925. Laskurpolgus. Ta sai sõjas haavata ja juulis 1945 tunnistati ta kolmanda grupi invaliidiks. Aastal 1951 lõpetas ta Võru 1. Keskkooli. Seejärel töötas ta mitmes Võrumaa koolis ja õppis aastatel 1952–1953 Tartu Õpetajate Instituudis. 26. veebruarist 1956 õppis ta Tallinnas Usuteaduse Instituudis. Aastal 1959 ordineeriti ta aseõpetajaks, õpetaja õigused sai ta 16. juunil 1975 (pärast Usuteaduse Instituudi lõpetamist).

Ta oli aastal 1959 Räpina Miikaeli koguduse abiõpetaja. 10. novembrist 1959 kuni 1. detsembrini 1967 oli ta Mustjala, Püha ja Valjala Martini koguduse õpetaja. 1. detsembrist 1967 kuni oktoobrini 1977 oli ta Kullamaa ja Piirsalu koguduse õpetaja. Oktoobrist 1977 kuni surmani 11. novembrini 1991 oli ta Rõuge Maarja koguduse õpetaja. Lisaks oli ta aastatel 1979–1986 Võru praostkonna abipraost ja aastatel 1986–1991 sama praostkonna praost.

Viited
------

1. ↑  Eestlased Vene Sõjaväes 1940-1945. Esimene osa. (Represseeritud isikute registrid. Raamat 9)
2. ↑  "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 18. juuli 2014. Vaadatud 5. detsembril 2015.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)

Kirjandus
---------

* Liivi Aarma. Kullamaa kihelkonna ajaraamat. Kullamaa 2014.
**Anna Maria von Braunschweig-Calenberg-Göttingen** (ka **Anna Maria von Braunschweig-Lüneburg**; 23. aprill 1532 Münden – 20. märts 1568 Neuhausenis (praegu Gurjevsk) Königsbergi lähedal) oli sünnipärane Braunschweig-Calenberg-Göttingeni hertsoginna ning abielu kaudu Preisimaa hertsoginna.

Elukäik
-------

Anna Maria vanemad olid Braunschweig-Calenberg-Göttingeni (ehk Calenbergi) hertsog Erich I (1470–1540) ning Brandenburgi markkrahvinna Elisabeth (1510–1558). Tema isa jäi surmani katoliiklaseks, kuid tema ema oli üks silmapaistvaimaid reformatsiooni toetajaid Alam-Saksimaal, kes edendas seda eriti pärast oma abikaasa surma, mil ta oli viis aastat hertsogkonna tegelik valitseja. Ka Anna Maria kasvatati üles luterlikus vaimus ning 1550. aastal abiellus ta Preisimaa hertsogi Albrechtiga (1490–1568), kes oli üks esimesi luterlikke valitsejaid: 1525. aastal oli ta Saksa ordu valdused Preisimaal muutnud luterlikuks Preisimaa hertsogiriigiks. Anna Maria oli Albrechti teine abikaasa (esimene oli olnud Taani kuninga tütar Dorothea).

Albrechti ja Anna Maria abielust sündis kaks last: tütar Elisabeth (1551–1596) ning poeg Albrecht Friedrich (1553–1618), kellest isa surma järel sai järgmine Preisimaa hertsog.

Anna Maria suri 20. märtsil 1568 katku; vaid 16 tundi pärast seda, kui Tapiau linnuses oli katku surnud tema mees, hertsog Albrecht.

Viited
------

1. ↑  Ingeborg Klettke-Mengel: Elisabeth, in: Neue Deutsche Biographie (NDB). Kd. 4, Duncker & Humblot, Berlin 1959.

Kirjandus
---------

* Rita Scheller, *Die Frau am preußischen Herzogshof (1550-1625)*. Köln: Grote 1966 (Studien zur Geschichte Preußens. 13). Lk. 29–71 Anna Maria kohta.
* Ingeborg Mengel: *Elisabeth von Braunschweig-Lüneburg und Albrecht von Preußen. Ein Fürstenbriefwechsel der Reformationszeit*. Göttingen: Musterschmidt 1954 (Göttinger Bausteine zur Geschichtswissenschaft. 13/14) (Veröffentlichungen der Historischen Kommission für Niedersachsen. 12a. Geschichte des Hannoverschen Klosterfonds. Beiband) (Veröffentlichungen der Kommission für Ost- und Westpreußische Landesforschung. 11).
**Anna Lammas** (neiuna **Anna Wiegandt**; 7. juuli 1867 Vändra – 20. september 1937 Tartu) oli eesti progümnaasiumiõpetaja ja koolijuht.

Algõpetuse sai ta kodus. Aastatel 1882–1883 õppis ta Pärnu tütarlastekoolis ja aastatel 1883–1886 Pärnu kõrgemas tütarlastekoolis. Ta lõpetas kooli niinimetatud suure eksamiga ajaloo alal ning sai progümnaasiumi õpetaja ja juhataja kutse.

Ta töötas aastatel 1887–1892 Pärnus, hiljem Viljandis Lilli Suburgi koolis vanemate klasside õpetajana. Kooli ülemineku tõttu vene õppekeelega 5-klassilisks progümnaasiumiks töötas ta aastatel 1893–1898 selle kooli juhatajana. Aastatel 1899–1906 pidas ta Hummuli vallas Egeri talus 4-õppeaastast erakooli, kus enamiku õppeaineid õpetas ise.

Ta propageeris ajakirjanduses Johann Heinrich Pestalozzi pedagoogilisi ideid. Aastal 1889 avaldas ta ajakirjas Linda pikema artikli Aleksandr Puškini elust ja loomingust. Ta on eestindanud vene kirjandust.

Isiklikku
---------

Tema isa oli klaasivabrikus meister, tema ema suri aastal 1867, tema kasuema oli Lilli Suburg. Tema abikaasa oli talupidaja, metsamees ja ajakirjanik Jaan Lammas, nende tütar oli Eva Ellinor, abielus Eisenschmidt, pärast eestistamist Einasto, väimees Elmar Eisenschmidt-Einasto oli pedagoog ja koolijuht.

Välislingid
-----------

*
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib baleriinist; vene võimleja kohta vaata artiklit Anna Pavlova (võimleja)* |

---

 
Anna Pavlova postkaardil, u 1910
**Anna Pavlovna Pavlova** (vene keeles Анна Павловна Павлова) (12. veebruar (vkj 31. jaanuar) 1881 Peterburi – 23. jaanuar 1931 Haag) oli vene baleriin, kelle tippaeg jäi 20. sajandi alguspoolde.

Elukäik
-------

Anna sündis 2 kuud enneaegselt. Hiljem on Anna öelnud, et tema isa suri, kui ta oli 2-aastane. Kaheksa-aastaselt ei võetud teda Peterburi keiserliku teatrikooli vastu, kuna ta oli oma ea kohta liiga väike, tal soovitati 10-aastaselt tagasi tulla. Kümneselt pääses ta balletikooli ning aprillis 1891 oli tema esimene tantsuetteaste Marius Petipa "Muinasjutus", rolliks Amor. Tema õpetajad olid oma aja prominentseimad: Christian Johansson, Pavel Gerdt, Nikolai Legat ja baleriin Jekaterina Vazem. 1899. aastal, olles 16-aastane, lõpetas ta kooli ning asus tööle Peterburi Maria teatrisse. Ta arenes seal kiiresti ning oli maestro Petipa lemmik. 

1902. aastal oli ta samas teine solist ning pärast Giselle'i osa, mille Petipa oli spetsiaalselt temale kirjutanud, 1906. aastast priimabaleriin. Sel ajal oli Annal Peterburis palju austajaid, kes kutsusid teda **Pavlovtziks**. 

Pavlova ei muutnud kunagi baleriini ideaali. 1890. aastatel oodati Peterburi Maria teatri baleriinidelt, et nad oleks tehniliselt tugevad, mis aga tavaliselt tähendas tugevat, musklilist ja täiuslikku keha. Kui priimabaleriin Matilda Kšessinskaja jäi 1901. aastal rasedaks, andis ta Pavlovale Nikya rolli "Bajadeerist". Kšessinskaja oli kindel, et Pavlova ei saa rolliga hakkama, kuna Anna oli tehniliselt nõrk. Vaatajaskonda aga lummas Pavlova nõtkus ja õrnus. Pavlova oli kõhn ja õrnuke: talle sobisid hästi romantilised rollid nagu näiteks Giselle. 

Balletitrupis Ballets Russes töötas ta lühikest aega koos Sergei Djagileviga. Pavlova pidi tantsima Mihhail Fokini "Tulilindu", kuid keeldus. Pavlova ei nõustunud Igor Stranvinski, kes oli "Tulilinnule" muusika kirjutanud, nõudmistega. Rolli sai Tamara Karsavina.

1910. aastal asutas Pavlova oma trupi, kellega esines kogu maailmas. Selle ühenduse eeskujul tekkis palju rahvuslikke balletitruppe.

Tunnustus
---------

* 1909 –  Ordre des Palmes académiquesi komandöriklassi orden (üheaegselt Mihhail Fokini ja Wacław Niżyńskiga)
**Anna Justine Mahler** (15. juuni 1904 Viin – 3. juuni 1988 Hampstead) oli Austria skulptor.

Elukäik
-------

Anna Mahler sündis helilooja Gustav Mahleri ja tema abikaasa Alma Mahleri teise lapsena.

Tema vanem õde Maria suri lapseeas 1907. aastal, Anna oli siis kaheaastane. Tema isa suri 1911. aastal, kui Anna oli kuueaastane.

Aastal 1915 abiellus tema ema arhitekti ja Bauhausi kunstikooli asutaja Walter Gropiusega, kellega tal oli suhe juba abikaasa eluajal. Abielu ei kestnud kuigi kaua ja lõppes 1920. aastal. Arvatakse, et abielule sai saatuslikuks Alma tormiline suhe Austria maalikunstniku ja kirjaniku Oskar Kokoschkaga. Abielust sündis tütar Manon Gropius. Hiljem abiellus ta Franz Werfeliga.

Sama tormiliseks kujunes ka Anna isiklik elu. Aastal 1920, olles vaid 16-aastane, abiellus ta Rupert Kolleriga, kes oli maalikunstnik Broncia Koller-Pinelli poeg. Abielu kestis mõne kuu ja pärast seda siirdus ta Berliini õppima kunsti. Berliinis olles tutvus ta noore helilooja Ernst Krenekiga, armus ja 15. jaanuaril 1924 nad abiellusid. See abielu ei õnnestunud ning nad lahutasid juba sama aasta novembris.

Anna Mahleri kolmas abikaasa oli Paul Zsolnay. Nad olid abielus neli aastat (1929–1934) ja neil sündis tütar Alma (5. november 1930 – 15. november 2010).

Aastal 1939 asus Anna Mahler elama Londonisse Hampsteadi. 3. märtsil 1943 sõlmis ta oma neljanda abielu, seekord dirigent Anatole Fistoulariga. Abielust sündis tütar Marina (sündinud 1. augustil 1943).

Pärast sõja lõppu reisis Ameerika Ühendriikidesse Californiasse, kus ta mõned aastad elas. Aastal 1956 lahutas ta oma abielu Fistoulariga.

Anna Mahleri viimane, viies abikaasa oli sakslasest Hollywoodi näitekirjanik ja stsenarist Albrecht Joseph. Pärast ema surma 1964. aastal naasis Anna Londonisse ja 1969. aastal siirdus elama Itaaliasse Spoletosse.

Anna Mahler suri 1988. aastal Hampsteadis, kui ta külastas oma tütart Marinat. Ta on maetud Põhja-Londonis Highgate'i kalmistule.

Õpingud ja loometegevus
-----------------------

Anna Mahleri huvi kujutava kunsti vastu tärkas külastades Oskar Kokoschka stuudiot ja sõprusest maalikunstniku Broncia Koller-Pinelliga, kellele Anna oli modelliks. Pärast esimest lahutust õppis ta maalikunsti Berliinis, Roomas ja Pariisis. 26-aastaselt leidis ta, et skulptuurikunst on see, mis teada tõeliselt paelub ning kus ta oma loovust kasutada ja arendada saab.

1930. aastatel õppis ta Viinis skulptor Fritz Wotruba käe all.

Tema loomingusse kuuluvad selliste muusikamaailma suurkujude *pronksist pead,* nagu seda on Arnold Schönberg, Alban Berg, Artur Schnabel, Otto Klemperer, Bruno Walter, Rudolf Serkin ja Eileen Joyce.

Viited
------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13  "Anna Justine Mahler (Gucki) (1904-1988)". *Gustav Mahler.eu*. Originaali arhiivikoopia seisuga 12. august 2017. Vaadatud 25. märts 2018.
Anna Murray Vail
**Anna Murray Vail** (7. jaanuar 1863 – 18. detsember 1955) oli USA botaanik ja New Yorgi botaanikaaia esimene raamatukoguhoidja.

Ta õppis Columbia ülikoolis botaaniku ja geoloogi Nathaniel Lord Brittoni käe all, kellel aitas asutada New Yorgi botaanikaaeda. Jaanuaris 1900 sai temast botaanikaaia raamatukogu juhataja ja sellel ametipostil töötas ta kuni septembrini 1907. Tema lahkumise põhjuseks sellelt ametikohalt peavad eri allikad kas soovi asuda elama Prantsusmaale ema juurde või solvumist süüdistuste tõttu, nagu oleks ta raamatukogus sigarette suitsetanud.

1911. aastal Prantsusmaale kolinuna osales Vail esimese maailmasõja ajal Ameerika fondis, mis rahastas haavatud prantslaste ravi, ning jätkas hiljem tööd raamatukoguhoidjana kuni nägemise kaotuseni. Prantsusmaal elades soetas ta maja Seine-et-Marne'i departemangu Héricy vallas.

|  |  |
| --- | --- |
|  | Tsitaadid Vikitsitaatides: **Anna Murray Vail** |

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Anna Murray Vail** |
**Anna** Jurjevna **Netrebko** (vene *Анна Юрьевна Нетребко*; sündinud 18. septembril 1971 Krasnodaris Venemaal) on vene ooperilaulja (sopran), Venemaa rahvakunstnik (2008). 

Anna õppis Peterburi Konservatooriumis, raha teenis koristajana Peterburi Maria teatris. Pärast prooviesinemist Maria teatris võttis dirigent Valeri Gergijev ta oma hoole alla.

Anna tegi oma ooperilaulja debüüdi Maria teatris etendatud Wolfgang Amadeus Mozarti "Figaro pulmas", kus mängis Susanna rolli. Hiljem laulis mitmeid prominentseid rolle kuulsates ooperites nagu Vincenzo Bellini "Somnambuul", Mozarti "Võluflööt" ja Gioacchino Rossini "Sevilla habemeajaja".

1995. aastal, kui Anna oli 24-aastane, tegi ta debüüdi Ameerikas San Francisco Operas, kus ta laulis Mihhail Glinka ooperis "Ruslan ja Ljudmilla". See oli edukas etteaste ning Anna on seal tänaseni sage külalisesineja. Samuti on ta esinenud teistes USA linnades, eriti hinnatud on ta vene heliloojate ooperites. Anna Netrebko on olnud silmapaistev artist ka *bel canto*'s ning romantilistes rollides nagu Gilda osa Giuseppe Verdi ooperis "Rigoletto", Musetta roll Giacomo Puccini ooperis "Boheem" jm. 

Aastal 2002 esines Anna esmakordselt Metropolitan Operas Sergei Prokofjevi ooperis "Sõda ja rahu" Nataša rollis.

Märtsis 2006 esitas Anna Austria kodakondsusavalduse ning sama aasta juulis omandas ta selle lisaks Vene kodakondusele. Austria ajalehes ilmunud intervjuus väitis Anna, et hakkab elama Viinis ja Salzburgis – see aga on halvendanud tema suhteid Venemaaga.

2006. aastal avaldas ta albumi "Russian Album", milles oli teinud koostööd Maria teatri orkestriga dirigent Valeri Gergijevi juhatusel. Album jõudis Saksa popmuusika edetabelis kümne parima hulka.

Märtsis 2007 avaldas ta albumi "Duets", millel kõlasid laulud koos Mehhiko tenori Rolando Villazóniga.

Septembris 2008 sündis Anna Netrebkol poeg Tiago. Sellest hoolimata olid tal uued esinemised juba 2009. aasta jaanuaris, kusjuures 2009. aastal Metropolitan Operas etendunud Gaetano Donizetti ooper "Lucia di Lammermoor" oli nähtav kinodes üle maailma – sealhulgas ka Eestis.

17. oktoobril 2008 esilinastus Austrias film "La Boheme" ("Boheem"), kus Anna mängis Mimi rolli.

Viited
------

1. ↑  Melissa Whitworth (19. veebruar 2006). "Cinderella Soprano". *The Telegraph*. Vaadatud 03.05.2022.
2. ↑  "Opera Singer Anna Netrebko and Erwin Schrott Welcome a Son". *People Magazine*. 5. september 2008. Vaadatud 03.05.2022.

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Anna Netrebko** |

* Anna Netrebko koduleht
* Fännileht
**Dörverden** on vald Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Verdeni kreisis. Valla pindala on 83,29 km². 31. detsembril 2017 elas seal 8964 inimest. Vald asub Weseri paremkaldal, umbes 8 km Verdenist lõunas ja 40 km Bremenist kagus.

Dörverden kuulus 1180. aastal loodud vürstlikku Verdeni piiskopkonda. 1648. aastal muudeti vürstlik piiskopkond Verdeni vürstkonnaks, mida valitseti esmalt personaalunioonis Rootsi – mille katkestas Taani okupatsioon (1712–1715) – ja 1715. aastast Hannoveri krooniga. 1807. aastal annekteeris vürstkonna üürike Vestfaali kuningriik, 1810. aastal annekteeris selle Prantsusmaa. 1813. aastal anti vürstkond tagasi Hannoveri kuurvürstkonnale, mis – pärast ülendamist Hannoveri kuningriigiks 1814. aastal – liidendas vürstkonna reaaluniooni ja hertsogkonna territooriumist, sealhulgas Dörverdenist, sai 1823. aastal loodud Stade regiooni osa .

Viited
------

1. ↑  Alle politisch selbständigen Gemeinden mit ausgewählten Merkmalen am 31.12.2018 (4. Quartal), vaadatud 10.03.2019.
2. ↑  Register of German municipalities (4th quarter 2022), vaadatud 12.02.2023.

Välislingid
-----------

* www.doerverden.de


Verdeni kreisi vallad

* Achim
* Blender
* Dörverden
* Emtinghausen
* Kirchlinteln
* Langwedel
* Ottersberg
* Oyten
* Riede
* Thedinghausen
* Verden
**Dünaamiline koormus** on mõiste tugevusõpetusest, mis tähendab suure kiirusega muutuvat koormust. Sellise koormusega kaasneb konstruktsiooni ja selle üksikute elementide võnkumine või vibratsioon. Pinged dünaamilisel koormusel ületavad tavaliselt mitu korda pingeid staatilisel koormusel.

Konstruktsioonielementide arvutamine dünaamilisele koormusele on keerukam kui arvutamine staatilisele koormusele. Põhjus seisneb ühest küljest dünaamilise koormuse mõjul tekkivate sisejõudude ja pingete leidmise meetodite ning teisest küljest materjalide mehaaniliste omaduste määramise meetodite suuremas keerukuses dünaamilise koormuse puhul. Näiteks eriti lühikese kestusega koormuse ehk löökkoormuse toimel paljud materjalid, mis staatilisel koormamisel olid plastsed, käituvad habrastena. Paljukordsel dünaamilisel koormusel materjalide tugevus alaneb järsult.

Dünaamilisele koormusele arvutamise üldmeetod põhineb teoreetilisest mehaanikast tuntud d'Alemberti printsiibil. Vastavalt sellele printsiibile võib iga liikuvat keha vaadelda hetkelises tasakaalus olevana, kui kehale mõjuvate välisjõududele lisada inertsjõud, mis võrdub keha massi ja kiirenduse korrutisega ning on suunatud vastupidi kiirendusele. Seepärast juhtudel, kui inertsjõud on teada, saab igasuguste kitsendusteta rakendada lõikemeetodit ja määrata sisejõude tasakaalutingimuste abil. Kui aga inertsjõudude leidmine on raskendatud (nagu näiteks löögi puhul), siis kasutatakse dünaamiliste pingete ja deformatsioonide arvutamisel energia jäävuse seadust.
**Herbert Pajupuu** (19. aprill 1928 Kose vald Harjumaa – 2. september 2011) oli Eesti põllumajandusteadlane ja -juht.

Elulugu
-------

Lõpetas 1949 Olustvere Põllumajandustehnikumi, 1954 Eesti Põllumajandusakadeemia agronoomiateaduskonna, majanduskandidaat (1968), väitekiri "Turvasväetiste tootmise ja kasutamise majanduslikust efektiivsusest" (Tallinn, 1968). Oli 1960–1974 EMMI ökonomistika sektori noorem- ja vanemteadur, 1974–1977 Eduard Vilde nimelise kolhoosi aseesimees, 1977–1980 Kahala sovhoosi asedirektor, 1980–1990 MI vanemteadur.

Teadustöö
---------

Uurimusi väetistest, nende tootmisest ja kasutamisest; töö tulemuste hindamisest põllumajanduses.

Teoseid
-------

* Ammoniaakvee väetisena kasutamisest. Tallinn, 1961
* Turvas-ammoniaakväetise valmistamine ning kasutamine kolhoosides ja sovhoosides. Tallinn, 1962
* Turvasväetiste tootmise ja kasutamise majanduslikust efektiivsusest Eesti NSV-s. Tallinn, 1966
* Ettevõttesisene majandusmehhanism: töö lõpptulemuste hindamine põllumajanduses. Tallinn, 1987

Viited
------

1. 1 2 3  Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide
2. ↑

Kirjandus
---------

* Eesti majanduse biograafiline leksikon. Tallinn, 2000, 350
* Eesti Maaviljeluse Instituut 1946–2006. Saku, 2006, 76
* *Eesti teaduse biograafiline leksikon.* 3. köide: *N–Sap* TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013

 *Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.*
**Herbert-Joachim Lukk** (2. november 1892 – 26. jaanuar 1919 Narva lähedal) oli Vabadussõjas langenud eesti maalikunstnik.

Elulugu
-------

Ta lõpetas 1915. aastal Tallinna Nikolai I Gümnaasiumis 5. klassi. Ta on õppinud Ants Laikmaa stuudios ja Helsingis, tõenäoliselt Soome Kunstiühingu joonistuskoolis (soome keeles *Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulu, :fi).*

Herbert Lukk mobiliseeriti esimesse maailmasõtta. Ta võttis osa Vabadussõjast ja langes 26. jaanuaril 1919 vanemallohvitserina Narva lähedal Nizõs.

Loomingu näiteid
----------------

* Kuhilad (1914)Kuhilad (1914)
* Autoportree (1918)Autoportree (1918)
* Hoov (1918)Hoov (1918)
* Vaade üle Tallinna sadama poole (1918)Vaade üle Tallinna sadama poole (1918)

Mälestuse jäädvustamine
-----------------------

17. novembril 2014 anti välja postmark, kus on kujutatud tema aastal 1918 maalitud maal "Hoov".

Viited
------

1. ↑  Postmargi müügipilt

Kirjandus
---------

* Ene Lamp. "Lukk, Herbert-Joachim". // Eesti kunsti ja arhitektuuri biograafiline leksikon. Eesti Entsüklopeediakirjastus. Tallinn 1996. Lk 281–282
**Herbert Alexander Simon** (15. juuni 1916 – 9. veebruar 2001) oli Milwaukeest pärit USA ühiskonnateadlane, kes tegeles kognitiivse psühholoogia, informaatika, majandusteaduse ja filosoofiaga.

Informaatika
------------

Ta oli üks tehisintellekti kui teaduse rajajaid. Koos oma kolleegi Alan Newelliga kirjutas mõned esimesed töötavad tehisintellekti alased programmid nagu näiteks *The Logic Theorist* ja *General Problem Solver*.

Raamatud
--------

* *The Sciences of the Artificial and Administrative Behavior*
* *Computational Explorations of the Creative Process*

Nobel
Nobeli majandusauhinna laureaadid

1969 Frisch, Tinbergen • 1970 Samuelson • 1971 Kuznets • 1972 Hicks, Arrow • 1973 Leontief • 1974 Myrdal, Hayek • 1975 Kantorovitš, Koopmans • 1976 Friedman • 1977 Ohlin, Meade • 1978 Simon • 1979 Schultz, Lewis • 1980 Klein • 1981 Tobin • 1982 Stigler • 1983 Debreu • 1984 Stone • 1985 Modigliani • 1986 Buchanan • 1987 Solow • 1988 Allais • 1989 Haavelmo • 1990 Markowitz, Miller, Sharpe • 1991 Coase • 1992 Becker • 1993 Fogel, North • 1994 Selten, Nash, Harsanyi • 1995 Lucas • 1996 Mirrlees, Vickrey • 1997 Merton, Scholes • 1998 Sen • 1999 Mundell • 2000 Heckman, McFadden • 2001 Akerlof, Spence, Stiglitz • 2002 Kahneman, Smith • 2003 Engle, Granger • 2004 Kydland, Prescott • 2005 Aumann, Schelling • 2006 Phelps • 2007 Hurwicz, Maskin, Myerson • 2008 Krugman • 2009 Ostrom, Williamson • 2010 Diamond, Mortensen, Pissarides • 2011 Sargent, Sims • 2012 Roth, Shapley • 2013 Fama, Hansen, Shiller • 2014 Tirole • 2015 Deaton • 2016 Hart, Holmström • 2017 Thaler • 2018 Nordhaus, Romer • 2019 Banerjee, Duflo, Kremer  • 2020 Milgrom, Wilson  • 2021 Card, Angrist, Imbens  • 2022 Bernanke, Diamond, Dybvig
**Herbert Uprus** (27. juuli 1926 Karksi vald, Viljandimaa – 15. mai 2013 Põlva) oli eesti kultuuritegelane.

Ta lõpetas Patküla algkooli kiitusega. Pärast sõda lõpetas ta kaugõppekeskkooli ning 1973. aastal Tartu Riikliku Ülikooli õigusteaduskonna.

1944. aastal mobiliseeriti ta Punaarmeesse, saadeti tööpataljoni, vabanes 1947. aastal. Aastatel 1948–1949 õppis Helme Põllumajanduskoolis, omandas traktoristi kutse. Seejärel töötas ta varumisagendina. Aastatel 1953–1959 oli ta Tõrva kino direktor, 1959–1987 Põlva rajooni riikliku kinovõrgu direktor. 1987. aastast jäi pensionile, kuid jätkas töötamist osalise tööajaga Põlva Teenindustootmisvalitsuse juristina.

Ta harrastas malet, osales maleturniiridel Põlvas ja oli üks Põlva paremaid maletajaid.

Tunnustus
---------

* 1958 Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi aukiri
* 1972 Eesti NSV teeneline kultuuritegelane

Viited
------

1. ↑  Talurahvamuuseumis meenutatakse endisi kinoaegu. Koit, 26. august 2006
2. 1 2  Heikki Ots. Male kiirturniir Herbert Upruse mälestuseks. Koit, 15. juuli 2014
**Club Privé** on Tallinna vanalinnas asuv ööklubi.

Ajalugu
-------

Club Privé sai alguse 1999. aasta detsembris Liiva Keskuses toimunud Vibe üritusel Wipeout, kui väljakujunenud seltskond vajas privaatsemat kohta. Nii sündis kontseptsioon Pidu Peo Sees ehk Party Inside the Party ja avati Club Privé nimeline VIP-ruum.

Nagu nimigi ütleb, siis see osa peost oli privaatne ja valitud seltskonnale. Club Privés olid omal kohal muusika, kostüümid, performansid ja vabameelne õhkkond. Iga Club Privé üritust usaldati eest vedama mõni tuntud kunstnik-moelooja, kelle idee alusel loodi vastav sisekujundus, muusika valik ja programm. Väljavalituteks on aastate jooksul osutunud näiteks Raoul Kurvitz, Ene-Liis Semper, Gerly Tinn jpt.

Esimesena Eestis kehtestati üritustel kindel rõivastusstiil, mis on nüüd kasutusel ka muudel üritustel ja ööklubides.

Pärast aastatepikkust tegutsemist vanas tehasehoones koliti klubi kesklinna ja Club Privé avas uksed ööklubina Harju tänaval.

Sariüritused
------------

* Meet the Mixer
* Choice
* Jus'Fine
* Fried Funk
* Classics
* Soul Heaven
* Defected in the House
* Hed Kandi
* Kiddology
* Garage City
* Fashion Avenue
* Kriim (Cream)

Välislingid
-----------

* Club Privé ametlik koduleht