recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Jeff Petry (2015)
**Jeff Petry** (sündinud 9. detsembril 1987 Ann Arboris Michiganis) on Ameerika Ühendriikide jäähokimängija, kes mängib kaitsjana NHL-i klubis Pittsburgh Penguins.

Aastatel 2005–2007 mängis ta United States Hockey League'i klubis Des Moines Buccaneers. Aastatel 2007–2010 mängis ta kolm hooaega Michigani Osariigi Ülikooli jäähokimeeskonnas.

2006. aastal valis Edmonton Oilers ta NHL-i *draft* '​is 45. valikuna. Hooaja 2009–10 lõpus debüteeris ta American Hockey League'i (AHL) klubis Springfield Falcons. Hooaja 2010–11 esimeses pooles mängis Petry AHL-is Oklahoma City Barons. NHL-is debüteeris ta Oilersi meeskonnas 28. detsembril 2010 mängus Buffalo Sabresi vastu. Esimese värava lõi ta NHL-is 4. veebruaril 2011 mängus Dallas Starsi vastu.

2015. aasta märtsis siirdus Petry Montreal Canadiensi. Seal mängis ta kuni hooaja 2021/22 lõpuni. 2021. aastal jõudis ta Canadiensiga Stanley karika finaali, kus kaotati Tampa Bay Lightningile.

2022. aasta juulis kaubeldi Petry koos Ryan Poehlingiga Canadiensiga Pittsburgh Penguinsi.

2013. aasta maailmameistrivõistlustel võitis Petry USA jäähokikoondise koosseisus pronksmedali.

Tema isa Dan Petry on endine pesapallur.

Viited
------

1. ↑  "Canadiens trade defenceman Jeff Petry to Penguins". *Sportsnet*. 16. juuli 2022. Vaadatud 16. juulil 2022.

Välislingid
-----------

* Jeff Petry NHL.com lehel
* Jeff Petry hockeydb.com lehel

| * v
* r
Pittsburgh Penguins |
| --- |
| 
**Väravavahid**: Casey DeSmith **·** Tristan Jarry |
| 
**Kaitsjad**: Brian Dumoulin **·** Pierre-Olivier Joseph **·** Kris Letang **·** Jeff Petry **·** Marcus Pettersson **·** Chad Ruhwedel **·** Jan Rutta |
| 
**Ründajad**: Josh Archibald **·** Teodors Blugers **·** Drake Caggiula **·** Jeff Carter **·** Sidney Crosby **·** Jake Guentzel **·** Danton Heinen **·** Kasperi Kapanen **·** Jevgeni Malkin **·** Brock McGinn **·** Ryan Poehling **·** Samuel Poulin **·** Rickard Rakell **·** Bryan Rust **·** Jason Zucker |
David Raya Blackburn Roversis
**David Raya Martín** (sündinud 15. septembril 1995 Barcelonas) on Hispaania jalgpallur, kes mängib Inglise kõrgliiga klubis Londoni Arsenal (laenul Brentfordist) ja Hispaania jalgpallikoondises.

2012. aastal liitus ta Inglismaa klubiga Blackburn Rovers. Suurem osa hooajast 2014–15 mängis ta Inglismaa tugevuselt viienda liiga klubis Southport. Blackburn Roversi põhimeeskonnas debüteeris ta Inglismaa esiliigas hooaja 2014–15 lõpus. Blackburn Roversi esiväravavahiks tõusis Raya hooajal 2017–18, mil klubi mängis Inglismaa tugevuselt kolmandas liigas.

2019. aasta juulis sõlmis ta nelja-aastase lepingu Brentfordiga.

Hispaania jalgpallikoondises debüteeris Raya 26. märtsil 2022 sõprusmängus Albaania vastu.

Viited
------

1. ↑  "Rovers goalkeeper David Raya completes Brentford move". lancashiretelegraph.co.uk. 6.7.2019. Vaadatud 27.3.2022

| * v
* r
Hispaania koondis  –  2022. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlused |
| --- |
| 

* 1 Sánchez
* 2 Azpilicueta
* 3 García
* 4 P. Torres
* 5 Busquets (c)
* 6 Llorente
* 7 Morata
* 8 Koke
* 9 Gavi
* 10 Asensio
* 11 F. Torres
* 12 Williams
* 13 Raya
* 14 Balde
* 15 Guillamón
* 16 Rodri
* 17 Pino
* 18 Alba
* 19 Soler
* 20 Carvajal
* 21 Olmo
* 22 Sarabia
* 23 Simón
* 24 Laporte
* 25 Fati
* 26 Pedri
* Treener: Luis Enrique

 | Hispaania |
**Deksne** on küla (*vidējciems*) Lätis Kuldīga piirkonnas Padure vallas. Küla asub merepinnast 50 meetri kõrgusel,valla keskusest Padurest 3, piirkonna keskusest Kuldīgast 6 ja Riiast 158 kilomeetri kaugusel.

Küla oli varem Padure valla keskuseks. Seal asuvad Padure rahvamaja ja Kuldīga algkooli Padure filiaal. Deksnes asub Amazone bussipeatus.

Küla on tekkinud endise Degsne mõisa (*Deksten*) keskuse juurde.

Külas kasvav tamm ümbermõõduga 4.41 meetrit ja künnapuu ümbermõõduga 4.72 meetrit on looduskaitse all.

Aastal 2005 oli külas 79 elanikku. Aastal 2018 oli elanikke 43, aastal 2020 aga 39.

Viited
------

1. ↑  Vietvārdu datubāze
2. ↑  IS Mantojums
3. ↑  Latvijas pagasti. Enciklopēdija. 2. sējums. Rīga : A/S Preses nams. 2002. 146. lk. ISBN 9984-00-436-8.
4. ↑  Latvijas īpaši aizsargājamām dabas teritorijām dabas datu pārvaldības sistēmā OZOLS

| * v
* r
Padure valla asulad |
| --- |
| 
Deksne **·**  Keramika **·**  Ķimale **·**  Krācnieki **·**  Līzesmuiža **·**  **Padure** **·**  Sausgāļciems **·**  Tigas |

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Deksne** |
Gravenheide mõis, 1796. aastal. Johann Christoph Brotze kogust

**Gravenheide mõis** (läti keeles *Grāvenheides muiža*, ka *Goronska muižiņa*, *Garanska muižiņa* või *Garansku muiža*, saksa keeles *Gravenheide*) oli mõis Lätis Riia linnas Jugla asumis. 

Mõisa peahoone asus Ūdeļu ielā 7.

Gravenheide mõisa rajas Jugla järve kaldale aastal 1730 Riia kaupmees E. Heidevogel. Teda külastades peatus mõisas ka Johann Gottfried von Herder, kes sai seal viibides inspiratsiooni mitme luuletuse kirjutamiseks (nende seas ka "Ein Landlied auf Gravenheide"). Ajaloolane Arveds Švabe on oletanud, et sealt sai Herder ka mitmeid filosoofilisi ideid, eriti rahvakultuuri sünkretistliku päritolu kohta.

Aastal 1772 avati mõisas puudritööstus. Aastal 1810 omandas mõisa Riia kaupmees Goronsky. Tema ajal töötasid puudritööstuses ühe meistri käe all kümme lihttöölist. 

Mõisa barokkstiilis hooned ehitati XVIII sajandil. Omal ajal oli Gravenheide üks Riia territooriumi uhkemaid mõisasid. Tööstuse areng tõi kaasa mõisakompleksi allakäigu. Tänapäeval on Gravenheide mõisa peahoone hävinud, nagu ka suurem osa kõrvalhoonetest. Säilinud on paar kõrvalhoonet ja mõned puud mõisa pargist.

Välislingid
-----------

* Sissekanne Riia mõisate veebisaidil (*läti keeles*)
* Sissekanne Läti mõisate veebisaidil (*läti keeles*)
**Dižstende** on asula Lätis, Talsi piirkonnas Lībagi vallas.

Küla asub Stendejõe ülemjooksul maantee A10 ääres. Dižstende jääb valla keskusest Mundigciemsist 5,6, piirkonna keskusest Talsist 7,5 ja Riiast 112 kilomeetri kaugusele.

Esimest korda mainiti asulat aastal 1288, mil see anti Talsi Tiidemannile lääniks ja rajati Stende mõis (*Gut-Stenden*). Stende mõisa hoonetekompleks (sealhulgas häärber, tallid, vana loss, tõllakuur ja park) ning Stende mõisa rahula on muinsusmälestistena riikliku kaitse all.

Aastal 1922 rajati mõisa maadele 120 ha suurune sordiaretusjaam. Kuni aastani 1937 kandis küla **Stendesmuiža** või **Stends muiža** nime. Nõukogude perioodil kandis küla nime **Selekcija**.

Dižstendet ühendab Bungciemsis asuva Bungi kalmistuga looduskaitsealune kaseallee.

Külas tegutsevad raamatukogu, algkool ja kultuurimaja. Seal on luteri kirik.

Aastal 2015 oli Dižstendes 410 elanikku. Aastal 2017 oli elanikke 400, aastal 2020 aga 394.

* Vana lauluväljakVana lauluväljak
* RaamatukoguRaamatukogu
* MõisahoonedMõisahooned
* Vaade Stende mõisa veskipaisultVaade Stende mõisa veskipaisult

Viited
------

1. ↑
2. ↑
3. ↑  Valsts aizsargājamo nekustamo kultūras pieminekļu saraksts
4. ↑  Latvijas īpaši aizsargājamām dabas teritorijām dabas datu pārvaldības sistēmā OZOLS
5. ↑

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Dižstende** |

| * v
* r
Lībagi valla asulad |
| --- |
| 
Ābeļi **·**  Aklaisciems **·**  Andumi **·**  Bēķciems **·**  Birzmaļi **·**  Bungciems **·**  Dižstende **·**  Gailīšciems **·**  Kursakciems **·**  Lībagi **·**  Linejciems **·**  Mācītājmuiža **·**  Mazstende **·**  **Mundigciems** **·**  Purgalciems **·**  Putniņciems **·**  Smildzējciems **·**  Sukturi |
Wang Miani teosed "Ploomiõied varakevadel" ja "Õitsev ploomipuu"
**Wang Mian** (hiina: 王冕, *Wáng Miǎn*; 1287–1359) oli Hiina kunstnik ja luuletaja, kes tegutses Yuani dünastia ajal. Tema viisakusnimi oli **Yuanzhang** (元章).

Wang Mian sündis 1287. aastal Zhejiangi provintsis Zhujis. Tema isa oli talupoeg, kuid Wang ei soovinud oma isa eeskuju järgida ja püüdis parema elu peale. Ta lootis saada tööd valitsusametnikuna, kuid ei läbinud selleks vajalikku ametnikueksamit (*jinshi*). Pärast seda püüdis ta tegelema hakata vanade sõjakunstidega, kuid seekordki edutult. Hiljem hakkas ta vabakutseliseks kunstnikuks, tegutsedes muuhulgas Nanjingis ja Suzhous. Ta kujutas oma maalidel eelkõige ploomipuusid ja bambuseid, millele kirjutas juurde luulet.

Kui Wangi tuntus kunstniku ja luuletaja kasvas, võõrustas teda Pekingis Yuani õukonna peasekretär. Pärast seda, kui ta oli mitmeid aastaid Hiinas rännanud, naasis ta oma kodulinna Zhejiangi provintsis. Oma kodukoha ümbrusse istutas ta umbes tuhat ploomipuud.

1359. aastal, mil Zhu Yuanzhang juhtis mongolite vastu sõjakäiku, oli ta Zhu armee sõjaline nõuandja, kuid Wangi plaan Shaoxingi linna vallutamiseks kukkus läbi. Wang suri samal aastal.

Wang Mian esineb tegelasena Qingi dünastia 18. sajandi kirjaniku Wu Jingzi romaanis "Õpetlased".

Vähesed Wang Miani teosed on säilinud.

Viited
------

1. ↑  Barnhart 1997, pp. 192–193.
2. 1 2 3  Cahill 1976, p. 160.
3. 1 2 3 4  Cahill 1976, p. 161.
4. ↑  "Wang Mian". China Online Museum. Vaadatud 14.7.2017

Kirjandus
---------

* Barnhart, Richard M. (1997). *Three thousand years of Chinese painting*. Yale University Press. ISBN 0300070136.
* Cahill, James (1976). *Hills Beyond a River* (1st ed.). John Weatherhill. ISBN 0834801205.
Plungė mõisa peahoone
**Plungė mõis** (*Plungės dvaras*) on endine mõis Leedus Plungė rajoonis Plungės. Peahoone aadress on Parko g.1.

Plungė mõisa on esimest korda mainitud 1565. aastal. Algselt oli tegemist riigimõisaga. Eraomandisse läks see aastal 1779, mil selle omanikeks said kompensatsiooniks riigi valdusse läinud Lachavičy piirkonna maade eest Massalskid. Aastal 1806 sai mõisa omanikuks Platon Zubov. Zubovitelt läks mõis aastal 1874 Ogińskite valdusse.

Mõisakompleksi ehitasid välja just Ogińskid. Peahoone lasi rajada Michał Mikołaj Ogiński. Hoone on uusgooti stiilis, ülejäänud kompleksi juures on aga kasutatud ohtralt renessansiajastu elemente. Loss valmis aastal 1879. Arhitektideks olid Karol Lorenz ja Friedrich August Stüler.

Skulptuur Plungė mõisa pargis
Peahoone ümber paikneb 58,3 hektari suurune park. Arvatakse, et seda hakati kujundama juba XVIII sajandil. Park asub Babrungase jõe kaldal. Üks vanemaid puid pargis kannab nime Perkūno ąžuolas (tõlkes Piksetamm). Peahoone juures asub pargis purskkaevuga tiik.

Mõisakompleksist on säilinud 9 hoonet. Peahoone juures asuvad kontorid ja tall, ülejäänud hooned asuvad pargi servas. Endine advokaadi maja asub Babrungase jõe teisel kaldal. Aastail 1873–1902 tegutses mõisa juures muusikakool, kus õppis ka Mikalojus Konstantinas Čiurlionis.

Plungė mõisa tall
Mõis võõrandati aastal 1921. Algul paiknes seal põllumajanduskool, seejärel kasutas seda Leedu sõjavägi. Pärast Teist maailmasõda asus peahoones tehnikum, tänapäeval asub seal Žemaitija kunstimuuseum. Lossi interjöör ei ole säilinud.

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Plungė mõis** |

* Sissekanne Leedu mõisate veebisaidil; fotod (*leedu keeles*)
* Sissekanne Leedu mõisate veebisaidil; asendiplaan (*leedu keeles*)
* Žemaitija kunstimuuseumi koduleht
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib Trapene valla külast; Rauna valla küla kohta vaata artiklit Bormaņi (Rauna vald)* |

---

**Trapene** (vananenud eestikeelne nimi *Trapani*, läti keeles vanasti ka *Bormaņi*) on küla (*vidējciems*) Lätis Vidzemes Smiltene piirkonnas Trapene vallas; ühtlasi selle valla halduskeskus. Enne 1. juulit 2009 kuulus asula Alūksne rajooni. Aastatel 2009–2021 kuulus küla Hopa piirkonda.

Asulast 32 km kaugusel on Gulbene linn.

Külas on raamatukogu. Seal asub Trapene bussipeatus.

Praeguse asula alal oli varem Bormaņi mõis (saksa *Treppenhof*). Nõukogude ajal oli seal Trapene kolhoosi keskasula. Aastal 2015 oli külas 362 elanikku.

Trapenes on sündinud Friedrich Bidder, sealses koolis oli õpetajaks Ojārs Vācietis. Külas asub mälestustahvel Teises maailmasõjas hukkunud nõukogude partisanile H. Mukstinšile.

Looduskaitse all on sealne XX sajandi alguses rajatud lehiseallee, mille põhiliigiks on Euroopa lehis. Allees kasvavad veel Dauuria lehis, harilik pärn, harilik vaher ja õunapuu. Lisaks on looduskaitse all veel 19 allee lehist.

Viited
------

1. ↑  Vietvārdu datubāze
2. ↑
3. ↑  Autotransporta direcija
4. ↑  Latvijas pagasti. Enciklopēdija. Rīga : A/S Preses nams. 2001—2002. ISBN 9984-00-412-0.
5. ↑  Список памятников и памятных мест, связанных с событиями Великой Отечественной войны, на территории Латвийской Республики
6. ↑
7. ↑  Latvijas īpaši aizsargājamām dabas teritorijām dabas datu pārvaldības sistēmā OZOLS

| * v
* r
Trapene valla asulad |
| --- |
| 
Ādams **·**  Indriķi **·**  Krampji **·**  Līzespasts **·**  Rūpnieki **·**  **Trapene** |
**Deutsch-Wagram** , sageli lihtsalt **Wagram**, on linn *(Stadtgemeinde)* Austrias Alam-Austria liidumaal Gänserndorfi ringkonnas. See asub Marchfeldi nõos, Viini linnapiiri lähedal, u. 15 km kesklinnast kirdes.

Ajalugu
-------

Arvatavasti rajasid asula Baieri Idamarki kolonistid *Ostsiedlungi* käigus. Wagramit mainiti esmakordselt 1258. aasta kümniseregistris, mis koostati siis, kui Böömimaa kuningas Otakar II valitses Austria hertsogkonna üle. See sai nime praeguseks mudastunud Doonau jõekääru järgi, kus lained (saksa: *Wogen*) vastu kallast põrkasid *(Rain)*. 1560. aastal sai see eesliite *Deutsch-*, et eristada seda *Kroatisch-Wagramist* (tänapäeval *Eckartsau* osa), külast, mille asutasid horvaadi asunikud Osmanite 1529. aasta Viini piiramise käigus.

1580. aastal muutus elanikkond protestantlikuks, kuid varsti pärast seda pöördus ta vastureformatsiooni käigus Habsburgist keiser Ferdinand II juhtimisel tagasi katoliiklikuks.

Deutsch-Wagramis toimus 1809. aastal Napoleon I juhitud sissetunginud Prantsuse vägede ja ertshertsog Karli juhitud Austria armee vahel Wagrami lahing.

Rahvaarv tõusis pärast seda, kui piirkond ühendati Austria pealinnaga *Kaiser Ferdinands-Nordbahni* (tänapäeval Austria *Nordbahn*) avamisega 1837. aastal. Endine küla ülendati 1929. aastal turulinnaks ja sai 1984. aastal linnaõiguse. Tulirelvafirma *Glock* asutati seal 1963. aastal.

Sõpruslinnad
------------

* Calheta de São Miguel, Roheneemesaared
* Gbely, Slovakkia
* Wagram (Põhja-Carolina), USA; linn, mis on nime saanud ja asutatud 1860. aastatel Deutsch-Wagrami sisserändajate poolt

Tuntud inimesi
--------------

* Johann Sahulka (1857–1927), elektriinsener
* Thomas Forstner (\* 1969), laulja

### Elanikke

* Jürgen Melzer, Viinis sündinud tennisist

Vaata ka
--------

* Wagrami printsid

Viited
------



Gänserndorfi ringkonna vallad

* Aderklaa
* Andlersdorf
* Angern an der March
* Auersthal
* Bad Pirawarth
* Deutsch-Wagram
* Drösing
* Dürnkrut
* Ebenthal
* Eckartsau
* Engelhartstetten
* Glinzendorf
* Groß-Enzersdorf
* Großhofen
* Groß-Schweinbarth
* Gänserndorf
* Haringsee
* Hauskirchen
* Hohenau an der March
* Hohenruppersdorf
* Jedenspeigen
* Lassee
* Leopoldsdorf im Marchfeld
* Mannsdorf an der Donau
* Marchegg
* Markgrafneusiedl
* Matzen-Raggendorf
* Neusiedl an der Zaya
* Obersiebenbrunn
* Orth an der Donau
* Palterndorf-Dobermannsdorf
* Parbasdorf
* Prottes
* Raasdorf
* Ringelsdorf-Niederabsdorf
* Schönkirchen-Reyersdorf
* Spannberg
* Strasshof an der Nordbahn
* Sulz im Weinviertel
* Zistersdorf
* Untersiebenbrunn
* Velm-Götzendorf
* Weiden an der March
* Weikendorf
**Aadu Luberg** (7. aprill 1957 – 25. märts 2021) oli eesti jurist.

Ta lõpetas aastal 1975 Tallinna 2. Keskkooli ja aastal 1980 Tartu Riikliku Ülikooli õigusteaduskonna.

Aastatel 1994–1996 oli ta Tallinna politseiprefekt. 

Eesti Advokatuuri liige oli Luberg alates 1996. aasta 18. juunist. Tegevust advokaadina alustas ta advokaadibüroos HETA. Alates maist 1998 oli ta vandeadvokaat. 2004. aastal asutas Luberg koos vandeadvokaat Madis Pätsiga advokaadibüroo Luberg ja Päts ning alates 2020. aastast töötas ta omanimelises advokaadibüroos.

2015. aastal Eesti Päevalehe koostatud mõjukate juristide nimekirjas sai ta 18. koha.

Ta kaitses teiste hulgas Hillar Tederit, Igor Mangi, Nikolai Tarankovi tapmises süüdi mõistetud Juri Vorobeid ja Rasmus Vesilood, kes mõisteti süüdi oma endise elukaaslase, seltskonnatähe Triin Tulevi peksmises.

Lubergi surma põhjuseks olid koroonaviirushaigusest tingitud tüsistused.

Viited
------

1. ↑  "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 11. aprill 2021. Vaadatud 30. märtsil 2021.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
2. ↑  Eesti mõjukaim jurist on Allar Jõks
3. ↑  Leon Glikman: Lubergi lahkumine on advokatuurile suur kaotus, Delfi, 25.03.2021.
4. ↑  Suri advokaat Aadu Luberg, Postimees, 25.03.2021.
Šuštalep (Siberi föderaalringkond)Šuštalep
Asukoht Siberi föderaalringkonnas
**Šuštalep** (vene keeles Шушталеп, (algnimi 18.–19. sajandite vahetusel Шуштулеп *Šuštulep*)  on endine alevik ja Kaltani linna asum Venemaal Kemerovo oblastis. 

Šuštalep asub Kondoma jõe paremal kaldal. Asumit läbib Novokuznetski–Taštagoli raudtee ja Ossinniki–Šuštalepi–Kaltani–Malinovka maantee. Asub 245 km Kemerovost ja 5 km Ossinnikist.

Ajalugu
-------

Šuštalepi aladel ja selle ümbruses on elatud juba kiviajal. 
Kuni venelaste tulekuni oli seal šori uluss (küla). Šuštulepi algnime all asula tekkis 1800–1806 Siberi koloniseerimise ajal.

Rahvastik
---------

Venelased, šorid.

Majandus
--------

Regionis on kaevandused, s. h. *Šuštalepskaja* kaevandus. Kivisüsi läheb Lõuna-Kuzbassi elektrijaama.

Viited
------

1. ↑  "Šuštalep, Kandalep, Tailep, Alarda, Sarbala". Originaali arhiivikoopia seisuga 5. märts 2016. Vaadatud 3. novembril 2011.
2. ↑  Калтан: историко-географический обзор (vene keeles)
3. ↑  Teed Ossinnikini (vene keeles)

Välislingid
-----------

* Kaltani linna ametlik koduleht
Nordecki mõisa peahoone
**Nordecki mõis** (läti keeles *Nordeķu muiža*, ka *Grāves muiža*, *Fridriha muiža*, *Fogela muiža* või *Reima muiža*) oli mõis Lätis Riia linnas Iļģuciemsi asumis. Mõisa peahoone asub aadressil Buļļu ielā 16. Saksa keeles *Nordeckshof*.

Nordecki mõis rajati XVI sajandil, esimest korda on seda mainitud aastal 1576, mil seda rüüstasid rootsi päritolu piraadid. Varaseim nimetus oli *Grāves muiža*. Hilisemad omanikud on olnud Witted. XVII sajandil sai mõisa omanikuks Riia bürgermeister Witte von Nordeck, Nordeckide kätte jäi mõis aastani 1769. Aastal 1783 omandasid mõisa taas Graved, kes ostsid selle von Grottedelt. Seejärel olid mõisa omanikeks Vogelid, aastast 1852 Dubeltid ja aastast 1857 Blumenbachid. Aastatel 1866–1940 kuulus mõis Reimide perele.

Mõisa puidust peahoone ehitati XVII ja XIX sajandi vahetusel. Säilinud on veel kaks mõisakompleksi kuulunud hoonet, mis on ehitatud hilisemal ajal. Üks neist on aastal 1910 püstitatud uus elumaja, mis oli kasutusel ka katlamajana, teine pargis asuv kivist paviljon.

Mõisal on läbi aegade olnud mitmeid kõrvalhooneid. Mõisakompleks sai alguse XVII sajandil. Aastal 1797 rajati mõisa juurde paberivabrik, mis tegutses aastani 1808. Aastal 1852 oli mõisakompleksis 17 hoonet, mõisale kuulus ka kaks kõrtsi. Aastal 1879 ehitati mõisa juurde heebrea palvemaja, aastal 1909 veetorn. Aastal 1968 kavandati Buļļu ielā laiendamist, sellega seoses lammutati suurem osa mõisale kuulunud hoonetest, mis olid selleks ajaks halvas seisukorras.

Mõisa juures oli ka väike, 3,6 hektari suurune Inglise park, mis on Iļģuciemsi tähtsaim haljasala. Pargis kasvavad suured tammed, läänepärnad, Serbia kuused, vahtrad, Siberi seedermännid ja mägimännid.

Välislingid
-----------

* Sissekanne Riia mõisate veebisaidil; fotod (*läti keeles*)
* Sissekanne Läti mõisate veebisaidil (*läti keeles*)

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Nordecki mõis** |
**Dzērves skola** (tõlkes *Dzērve kool*, vanasti **Dzērves muiža** ehk tõlkes *Dzērve mõis*) on küla (*mazciems*) Lätis Lõuna-Kuramaa piirkonna Cīrava vallas. 

Küla asub valla keskosas merepinnast 29 meetri kõrgusel, Riiast 195, valla keskusest Cīravast 3 ja piirkonna keskusest Aizputest 16 kilomeetri kaugusel. Aastani 2021 kuulus küla Aizpute piirkonda.

Külas asub aastal 1833 rajatud Dzērve mõisa häärberis Dzērve põhikool. Vana Dzērve - Cīrava rahvakooli hoone on kasutusel kooli internaadina ja on muinsusmälestisena riikliku kaitse all.

Külas kasvavad Bergmaņi tamm, hõberemmelgad ümbermõõtudega 4.81 ja 6.55 meetrit, hobukastan ümbermõõduga 3.85 meetrit, Euroopa nulud ümbermõõtudega 3.72 ja 3.39 meetrit, magus kirsipuu ümbermõõduga 1.77 meetrit, pärn ümbermõõduga 3.6 ning kõrgusega 35 meetrit, saar ümbermõõduga 3.72 meetrit ja mägivaher ümbermõõduga 2.2 meetrit on looduskaitse all.

Dzērve mõisa häärber

Viited
------

1. ↑  Vietvārdu datubāze
2. ↑  Valsts kultūras pieminekļu aizsardzības inspekcija. Valsts aizsargājamo nekustamo kultūras pieminekļu saraksts
3. ↑  Latvijas īpaši aizsargājamām dabas teritorijām dabas datu pārvaldības sistēmā OZOLS

| * v
* r
Cīrava valla asulad |
| --- |
| 
Akmene **·**  **Cīrava** **·**  Dzērvenieki **·**  Dzērves skola **·**  Grāpste **·**  Prūšu ciems **·**  Vidusmuiža |
FBI politseikoer
**Politseikoer** (sageli kasutatakse tähist **K-9**) on teatud politseitoiminguteks välja õpetatud teenistuskoer. Politseikoerad otsivad lõhna järgi enamasti kas lõhkeaineid või narkootikume või kadunud inimesi või laipu, mõned koerad on õpetatud lisaks jälitamisele ka kurjategijaid ründama. Politseikoerad peavad reageerima koerajuhi antavatele käsklustele ja vastavalt tegutsema. Enamasti õpetatakse politseikoerteks välja Saksa lambakoeri.

Mitmes riigis on politseikoera vigastamine või tapmine kriminaalkuritegu.

Politseikoerte liigid
---------------------

* Päästekoerad – need koerad on õpetatud otsima kadunud inimesi või asju. Sageli kasutatakse selleks ülesandeks verekoeri.
* Pommikoerad – need koerad on treenitud inimeste ja asjade juurest lõhkeaineid otsima. Lennujaamades kasutatakse pommikoertena *beagle*'eid, kes tänu sõbralikule iseloomule ja välimusele ei hirmuta reisijaid.
* Laibakoerad – need koerad on koolitatud lagunevaid laipu otsima. Koerte nina on nii tundlik, et nad on võimelised laiba lõhna tundma isegi jooksva vee all.
* Spermakoerad
* Rahakoerad

Koolitus ja teenistus
---------------------

Politseikoerte koolitust alustatakse esimesest eluaastast. Eestis koolitab teenistuskoeri nii politseile kui ka piirivalvele Sisekaitseakadeemia Politsei- ja piirivalvekolledži teenistuskoerte koolituskeskus.

Politseikoera tööiga on enamasti 6–9 aastat. Politseikoerad vabastatakse teenistusest, kui nad ei parane vigastustest täielikult või on liiga vanad või haiged, et politseikoerana töötamist jätkata.

Vaata ka
--------

* Militaarkoer
* Narkokoer ja tollikoer
* Rahvusvaheline teenistuskoerte töökatse

Viited
------
**Autoriõiguste kollektiivne teostamine** on autori varaliste õiguste teostamine kollektiivse esindamise organisatsiooni kaudu. See tähendab, et litsentsi ehk loa autoriõigusega kaitstud teoste teatud viisil kasutamiseks annab litsentsisaajale autoreid kas seadusest või tehingust tulenevalt esindav kollektiivse esindamise organisatsioon, mitte autorid individuaalselt. Kollektiivse esindamise organisatsioon peab õiguste kasutajatega vajadusel lepingueelseid läbirääkimisi, kogub sõlmitud litsentsilepingute alusel kokku litsentsitasud ning jaotab kogutud litsentsitasud oma liikmeteks ja esindatavateks olevate autorite vahel.

Õiguste kohustuslik kollektiivne teostamine on teatavatel masskasutuse juhtudel efektiivseks lahenduseks olukorras, mille puhul kannataks teose kasutamine autorite paljususe tõttu. Mõnesid autoriõigusega kaitstavate teoste liike on autoril endal väga ebaökonoomne ja praktiliselt isegi võimatu ärilisel eesmärgil kasutada. Autoriõiguste kollektiivne teostamine võimaldab hoida kokku nii autorite kui ka teoste kasutajate ajalisi ja rahalisi ressursse, kuivõrd igalt autorilt eraldi litsentsi saamine ei pruugi olla mõistlikult võimalik.

Ajal, mil kollektiivse esindamise organisatsioon teostab kas vastavalt seadusele või tehingust tulenevalt autori teatud varalisi õigusi, ei saa autor neid õigusi ise teostada.

**Autoriõiguste kollektiivse teostamise mudelid** on:

1. Autoriõiguste vabatahtlik kollektiivne teostamine;
2. Autoriõiguste kohustuslik kollektiivne teostamine;
3. Autoriõiguste laiendatud kollektiivne teostamine;
4. Autoriõiguste kohustuslik laiendatud kollektiivne teostamine.

Viited
------

1. ↑  Nemvalts, Kärt, Toomas Seppel, Aleksei Kelli, Elise Vasamäe, Silja Elunurm, Reet Adamsoo. Autoriõiguse ja autoriõigusega kaasnevate probleemide koondkaardistus 17. juuli 2012. lk 28.
2. ↑  Pisuke, Heiki. Autoriõiguse alused. Tallinn, 2006, lk 66. ISBN: 9949-13-489-7
3. ↑  AutÕS § 79 lg 5
4. ↑  Vasamäe, Elise. Kollektiivse esindamise organisatsioonide esindusõiguse ulatus. Juridica 2012/7, lk 529.

Välislingid
-----------

* Autoriõiguse seadus
* Vasamäe, Elise. Autoriõiguste ja autoriõigusega kaasnevate õiguste jätkusuutlik kollektiivne teostamine Tartu: Tartu Ülikooli Kirjastus, 2014. ISBN 978-9949-32-602-0
**Põhjavesi** on maakoore ülaosa kivimite ja setete poorides ning lõhedes olev vaba vesi.

Põhjavesi on maapinnaalune vesi. Vaba vesi tähendab seda, et põhjavee hulka ei kuulu kapillaarvesi, kilevesi, hügroskoopsusvesi, niiskus mullas, keemiliselt mineraalide koostisse seotud vesi jne. Põhjavesi liigub maakoores gravitatsioonijõu ning rõhu vähenemise suunas.

Salvkaevudes on vesi stabiliseerunud teatud kõrgusel, mida nimetatakse põhjaveetasemeks. Sellest allpool olev vesi ongi põhjavesi. Allpool põhjaveetaset on setted ja kivimid veest küllastunud. Seda maakoore osa nimetatakse küllastusvööks, ülalpool küllastusvööd on aga aeratsioonivöö. Aeratsioonivöös olev vesi ei kuulu põhjavee hulka.

Ülemiste horisontide põhjavesi moodustub peamiselt maasse imbuvatest sademetest ning on seetõttu enamasti mage.

Põhjavett uuriv teadusharu on hüdrogeoloogia.

Põhjaveest eristatakse pinnavett, mis paikneb veekogudes ning mida uurib hüdroloogia. Atmosfäärset vett uurib meteoroloogia.

Vaata ka
--------

* magevesi
* põhjavee-elustik
* põhjavee seire

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Vikisõnastiku artikkel: **põhjavesi** |
**Hay mõis** (läti keeles *Haija muiža*) on suvemõis Lätis Riia linnas Āgenskalnsi asumis; selle peahoone asus aadressil Daugavgrīvas ielā 25. Saksa keeles *Hay Hoffchen*.

Suvemõis rajati XVIII sajandi keskel Švarcmuiža mõisa maadele. Esimene omanik oli Karl Berens. Algul nimetas ta oma villa hollandikeelse sõnaga *Schoongesicht*, mis tähendas "ilus vaade". Tema juures mõisas peatusid sellised filosoofid nagu Johann Georg Hamann ja Johann Gottfried von Herder. Sajandi lõpus ostis mõisa inglasest kaupmees John Hay, kelle nimest tuleb ka mõisa praegune nimi. Hilisemad omanikud olid Sketerid, Martinid ja Lehmannid.

Mõisa barokne peahoone pärineb ilmselt XVIII sajandi keskpaigast. XX sajandi algul rajati tänava poole rõdu. XX sajandi lõpus kavatseti hoone restaureerida, ent erastamine tuli vahele ja nii jäigi hoone avariilisse seisukorda.

Mõisa juures on ka väike park, kus asub nn Filosoofide allee (*Philosophengang*).

Välislingid
-----------

* Sissekanne Riia mõisate veebisaidil; fotod (*läti keeles*)
* Sissekanne Läti mõisate veebisaidil; fotod (*läti keeles*)
**Tūjasmuiža** (ka **Tūjas skola**) on küla (*vidējciems*) Lätis Limbaži piirkonnas Liepupe vallas. Küla asub valla keskusest Mustkalnist 12, endisest piirkonnakeskusest Salatsist 34 ja Riiast 76 kilomeetri kaugusel.

Küla on tekkinud endise Tūja mõisa (*Taubenhof*) juurde. Sealsest mõisakompleksist on säilinud häärber, kuhu aastal 1919 rajati kohalik koolimaja. Aastatel 2009–2021 kuulus küla Salatsi piirkonda.

Tūjasmuižas asub Tūjas muiža bussipeatus.

Külas kasvav Ķireļi tamm on looduskaitse all. Muinsusmälestistena on riikliku kaitse all sealsed Tiniņkalnsi muinaskalmed.

Viited
------

1. ↑  Vietvārdu datubāze
2. ↑  Autotransporta direcija
3. ↑  Latvijas īpaši aizsargājamām dabas teritorijām dabas datu pārvaldības sistēmā OZOLS
4. ↑  Tiniņkalna senkapi

| * v
* r
Liepupe valla asulad |
| --- |
| 
Augštūja **·**  Dunte **·**  Duntes skola **·**  Jelgavkrasti **·**  Kumpani **·**  Ķurmrags **·**  Lembuži **·**  Liepupe **·**  Melbārži **·**  Mētagmuiža **·**  **Mustkalni** **·**  Porkas **·**  Prinkas **·**  Zaķi **·**  Tūja **·**  Tūjasmuiža |

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Tūjasmuiža** |
"Kronstadt" suunab siia. Teiste tähenduste kohta vaata lehekülge Kronstadt (täpsustus).

Laevastiku katedraal ja igavene tuli Kroonlinnas, mai 2005
**Kroonlinn** on Peterburi haldusalasse kuuluv linn, mis asub Soome lahe idaosas Kotlini saarel. Kaugus Peterburi kesklinnast on 30 km.

Ajalugu
-------

Kroonlinna hakati rajama kindlusena Põhjasõja ajal 1703. aastal, kui venelased olid saare rootslastelt vallutanud. Esmane kaitseehitis Kotlini saarel rajati 1704. aastal ning see oli saare lõunaosajuures laevatee ääres asetsev puidust fort. 2 suurtükipatareiga fort valmis ning õnnistati Novgorodi metropoliidi poolt 7. mail 1704. aastal (*Кроншлот*) nime all ning seda päeva loetakse Kroonlinna kindluse asutamiskuupäevaks.

Puitfordi ehitust teostasid polkovnik F.S. Tolbuhhini ja P.I. Ostrovski polgud, ehitades algselt vette palkidest karkassi, mille täitsid kividega ning millele püstitasid puitvundamendi. Vundamendile püstitati kolmekordne fort, mida aja jooksul täiustati ning aastaks 1710. oli alumisel tasandil 24-naelased, keskmisel tasemel 12-naelased ja kõrgeimal tasemel 9-naelased kahurid.

Linna asutamise kuupäevaks loetakse 18. oktoobrit 1723, kui Peeter I pani nurgakivi Kroonlinna peakindlusele.

1720. aastast oli Kroonlinn Venemaa Balti laevastiku peasadam.

1921. aasta märtsis puhkes Kroonlinnas baseeruvate Balti laevastiku madruste osavõtul Kroonlinna ülestõus bolševike vastu. Nõuti sõnavabadust, küüditamiste lõpetamist ja õigust eraomandile. Lev Trotski saatis linna Punaarmee, kes mässu veriselt maha surus.

Osa Kroonlinna kindlustustest on UNESCO maailmapärandi nimekirjas.

1913. aastal elas Kroonlinnas umbes 1400 eestlast.

Kroonlinnas elas pärast abiellumist 1873. aastal kuni surmani 1886. aastal Lydia Koidula.

Pärast Nõukogude Liidu kokkuvarisemist suurenes Kroonlinna tähtsus sõjasadamana.

* Kroonlinna tuletornKroonlinna tuletorn
* Vana laohoone KroonlinnasVana laohoone Kroonlinnas
* Peeter I fortPeeter I fort
* Admiral Makarovi monumentAdmiral Makarovi monument

Vaata ka
--------

* Kroonlinna null
* Kroonlinna sõjakuberner
* Tolbuhhini majakas
* Kroonlinna Nikolause kirik

Viited
------

1. ↑  26. Численность постоянного населения Российской Федерации по муниципальным образованиям на 1 января 2018 года, vaadatud 23.01.2019.
2. ↑  Т. А. Базарова. Крепость Кроншлот на Шведских разведывательных планах начала XVIII в.

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Kroonlinn** |

* Kroonlinna internetiportaal
Koolimaja
**Džūkste** on küla (*lielciems*) Lätis Kuramaal Tukumsi piirkonnas, Džūkste valla halduskeskus. Enne 1. juulit 2009 kuulus asula Tukumsi rajooni.

Asulast voolab läbi Džūkste jõgi. Džūkstest 29 km kaugusel on Tukumsi linn. Küla asub merepinnast 45 meetri kõrgusel.

Džūkstes oli Džūkste mõisa (*Siuxt*) keskus, mille juurde Kuramaa hertsogiriigi ajal rajati ka kirik ja kõrts. Tänapäeval on seal kultuurimaja, raamatukogu ja põhikool. Külas asub Džūkste bussipeatus.

Külas asub Teises maailmasõjas hukkunud Nõukogude sõdurite vennaskalmistu, kuhu on maetud 1515 sõdurit.

Külas kasvav Kundziņi tamm ümbermõõduga 5,7 meetrit on looduskaitse all.

Aastal 2015 oli külas 433 elanikku. Aastal 2018 oli elanikke 403, aastal 2020 aga 393.

Viited
------

1. ↑  Vietvārdu datubāze
2. ↑
3. ↑  IS Mantojums
4. ↑  Список памятников и памятных мест, связанных с событиями Великой Отечественной войны, на территории Латвийской Республики
5. ↑  Latvijas īpaši aizsargājamām dabas teritorijām dabas datu pārvaldības sistēmā OZOLS

  


| * v
* r
Džūkste valla asulad |
| --- |
| 
**Džūkste** **·**  Džūkstesmuiža **·**  Grauzde **·**  Ķunduri **·**  Lancenieki **·**  Mācītājmuiža **·**  Pēteri **·**  Pienava |
**Kergprogrammeerimine** (ingl. k. *low code*) tähendab spetsiaalsel IT-platvormil graafilise kasutajaliidese abil rakendustarkvara loomist. Tegemist on lihtsustatud programmeerimisega, mille saab küllaltki kergesti selgeks õppida ka informaatikakauge inimene.

Kergprogrammeerimine võimaldab näiteks omavahel lihtsalt siduda andmebaase, nii et andmed hakkavad nende vahel liikuma automaatselt. Nii jääb ära andmete igasse andmebaasi eraldi sisestamise vaev. Kui muidu on selliste süsteemide loomine aeganõudev ja kallis, siis kergprogrammeerimise võimalusi kasutades saab lahenduse kokku panna ja tööle rakendada ka näiteks ettevõtte sekretär.

Kergprogrammeerimise alaliik on nullprogrammeerimine (ingl. k. *no code).*

Kergprogrammeerimine arenduse põhimõtted
----------------------------------------

* Graafiline liides: Kergprogrammeerimine platvormid pakuvad visuaalset keskkonda, kus saab loomulikult tarkvara komponente loomiseks ja konfigureerimiseks.
* Vähem koodi: Kergprogrammeerimine meetodid vähendavad oluliselt vajadust kirjutada palju käsitsi koodi. Selle asemel saab arendaja kasutada loendamatuid eelnevalt loodud komponente ja mooduleid.
* Kiirus ja efektiivsus: Tarkvaraarendusprotsess muutub kiiremaks, kuna paljud ülesanded, näiteks andmebaasiühendused ja turvareeglid, on juba platvormil eelnevalt loodud.
* Kergprogrammeerimine platvormi kohandamine: Arendajad saavad madala koodiga platvormi kohandada vastavalt konkreetsetele projektivajadustele, lisades käsitsi kirjutatud koodi, kui see on vajalik.

Eelised ja Puudused
-------------------

Kergprogrammeerimine arendusmeetod pakub mitmeid eeliseid, kuid sellega kaasnevad ka teatud puudused. Üks olulisemaid eeliseid on võime kiirendada tarkvaraarendusprotsessi ja vähendada kulusid, eriti lihtsamate projektide puhul. See muudab tarkvaraarenduse protsessi ligipääsetavamaks ka neile, kellel pole sügavat programmeerimisoskust, aidates kaasa laiemale arendajate ringile. Kergprogrammeerimine platvormide kasutamine võimaldab ettevõtetel kiiresti reageerida muutuvatele nõudmistele ja uutele äriprobleemidele ning suurendada tarkvara arenduse standardiseeritust ja kvaliteeti. Siiski tuleb arvestada ka puudustega. Kergprogrammeerimine meetod võib olla piiratud keerukamate ja kõrgema jõudlusega projektide jaoks ning oluliste kohanduste või keerukate integratsioonide korral võib olla vajalik käsitsi koodi kirjutamine, mis võib kaotada kergprogrammeerimine meetodi eeliseid. Seega on oluline hoolikalt kaaluda, millistel projektidel ja millistes olukordades kergprogrammeerimine arendusmeetodit kasutada.
Sakala 23
**Eesti NSV Vabariiklik Õpetajate Täiendusinstituut** (lühend **VÕT** või **VÕTI**) oli Eesti NSV Haridusministeeriumile allunud, üldhariduskoolide õppe- ja kasvatustöö metoodikaga ja haridustöötajate täienduskoolitusega tegelenud haridusasutus Tallinnas. 

Vabariiklik Õpetajate Täiendusinstituut asutati 1. juunil 1945 aastal Tallinna Linna Pedagoogilise Muuseumi asemele. Instituudi käsutusse jäi ka osa Tallinna Linna Pedagoogilise Muuseumi varadest. Palju museaale oli sõjas hävinud, allesjäänud anti üle Eesti Loodusmuuseumile, Noorte Naturalistide Jaamale ning koolidele, osa raamatuid Tallinna Keskraamatukogule.

Instituut tegeles haridustöötajate kvalifikatsiooni tõstmisega, korraldades täienduskoolitusi. Samuti juhendas instituut koolide metoodikatööd, koostas metoodika juhendeid ja abimaterjali, korraldas õppevahendite näituseid. VÕTi suvekursuste keskus asus Värskas. Tööd koolides korraldas VÕT haridusosakondade metoodikakabinettide kaudu. 1986. aastal oli VÕTil neli kateedrit, 21 ainekabinetti, raamatukogu, filmoteek ja helisalvestustöökoda.

Eesti Pedagoogika Arhiivmuuseumi sünd
-------------------------------------

 *Pikemalt artiklis TLÜ Eesti Pedagoogika Arhiivmuuseum*
1960. aastate alguses hakati VÕTi direktori Endel Pirni (1921–1987) algatusel koguma muuseumi taasloomise eesmärgil haridusloolisi dokumente, fotosid, memuaare, antikvaarseid õpikuid ja kooliinventari. 1. juunil 1983 asutati VÕTi allüksusena pedagoogikamuuseum. Muuseumile anti üle 1960. aastatel kogutud käsikirjad, fotod ja suur hulk esemeid, sh ka sõjaeelsele Tallinna Linna Pedagoogilisele Muuseumile kuulunud materjale. Direktoriks nimetati Endel Pirn. 1993. aastal nimetati muuseum toonase direktori Ilmar Kopso (1944–2023) ettepanekul ümber Eesti Pedagoogika Arhiivmuuseumiks.

Viited
------

1. 1 2 3 4  TLÜ Eesti Pedagoogika Arhiivmuuseumi ajalugu, www.tlu.ee, (vaadatud 22.09.2019)
2. ↑  *Eesti Nõukogude Entsüklopeedia nr. 2, E-HERM* Tallinn : Valgus, 1970.
3. ↑  *Eesti Nõukogude Entsüklopeedia nr. 2, CERA-FILL* Tallinn : Valgus, 1987.
Truumanni kivid 2023. aasta veebruaris
**Truumanni kivid** ehk **Kalevipoja kivid** ehk **Võnnu Saare Suurkivid** on kaks lähestikku paiknevat rabakivist hiidrahnu ja kolm väiksemat rahnu Lääne maakonnas Saare külas.

Hiidrahnudest suurim on lõunapoolne rahn (II). Selle pikkus on 11,4 m, laius 7,3 m, kõrgus 5,1 m, ümbermõõt 30,0 m ja maapealse osa maht 185 m³. 

Põhjapoolse (I) rahnu pikkus on 11,0 m, laius, 7,3 m, kõrgus 3,3, m, ümbermõõt 28,9 m ja maapealse osa maht 86 m³.

Kivide vahekaugus on 3,5 m. Rahnud on sirgete külgedega, mis osalt püstloodsed vôi eenduvad; laed on kaldtasandid langusega põhja või kirdesse. Mõlema lae serval on vallitaoline kõrgend.

Kivid on varem moodustanud ühe tervikliku hiidrahnu. G. Helmersen oletab rahnude lagunemist välgulöögil, tuues tõestuseks rahnude hea kokkusobitavuse ja mustja klaasistunud pinna. Seletusviis on kaheldav, kuna rahnud paiknevad teineteise suhtes nihutatult ja klaasjaks pinnaks on ekslikult peetud veest sadestunud mustjat kilet. Kahtlematult on rahnud pärit ühest monoliidist, mis on lagunenud tõenäoliselt mandrijääst väljasulamisel. Enn Pirruse rekonstruktsiooni järgi, asetades väiksema rahnu serviti suurema põhjapoolsema osale, olnuks rahn Eesti kõrgeim - 11,5 m. Rekonstruktsiooni muudab usaldusväärseks rahne läbiv peeneteralise roosaka apliidi soon.

Muistendi kohasel olla kivi visanud Kalevipoeg Vedraka Pataka mäelt Haapsalu lossi torni peale. Poolel teel langenud see maha ja otsast tulnud tükk ära.

Hiidrahnud on alates 1937. aastast üksikobjektina looduskaitse all ning jäävad Silma looduskaitseala territooriumile.

Vaata ka
--------

* Eesti hiidrahnude loend

Viited
------

1. 1 2  Pirrus, Enn (2009). *Eestimaa suured kivid*. Tallinn: Teaduste Akadeemia kirjastus.
2. 1 2 3 4 5  "Truumanni kivid". *EELIS Infoleht*. Vaadatud 27.12.2022.
3. ↑  "Kalevipoja (Truumani) kivid". *Keskkonnaportaal*. Vaadatud 28.12.2022.

Välislingid
-----------

* Truumanni kivid ürglooduse objektina Eesti looduse infosüsteemis
* Truumanni kivid keskkonnaportaalis
**Sulu mõis** (saksa keeles *Sullo*) oli Haimre mõisa karjamõis Märjamaa kihelkonnas Läänemaal.

Haimre mõisa, Sulu karjamõisa Sulu külas alustas tööd 1764. aastal Sulu paberivabrik ja valmistas aastas keskmiselt 300 riisi halli ja 50 puuda kotipaberit. Paberitegija Olof Hägerstedti surma järel 1785. aastal lôppes Sulu paberiveski tegevus.

Sulu mõisas töötas ka potivabrik ja Sulu tellisetehas, kus valmistati torusid ka maaparanduse jaoks.

Viited
------

1. ↑  Sulu mõis Rahvusarhiivi Eesti ala mõisate registris (vaadatud 12.08.2016)
2. ↑  Piret Juhan, "ÜLDIST VIGALA JA MÄRJAMAA KIHELKONNA AJALOOST"[*alaline kõdulink*]

Välislingid
-----------

* Sulu mõis Rahvusarhiivi Eesti ala mõisate registris


Märjamaa kihelkond

**Kirik**: Märjamaa  

**Mõisad**: Haimre mõis | Kasti mõis | Kauri mõis | Kuuda mõis | Kõrvetaguse mõis | Lümandu mõis | Mõisamaa mõis | Mõraste mõis | Männiku mõis | Nõmmpere mõis | Orgita mõis | Paeküla mõis | Pargi mõis | Päädeva mõis | Sõtke mõis | Uue-Kasti mõis | Uue-Märjamaa mõis | Uuesalu mõis | Vaimõisa mõis | Valgu mõis | Vana-Märjamaa mõis
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib külast Garkalne piirkonnas, küla kohta Zlēkase vallas vaata artiklit Upesciems (Zlēkase vald)* |

---

**Upesciems** (ka **Berģi** või **Atvari**) on küla (*lielciems*) Lätis Ropaži piirkonna Garkalne vallas. Küla asub valla lõunaosas merepinnast 5 meetri kõrgusel maantee A4 ja Lielā Jugla jõe vahel. Upesciems jääb valla keskusest Berģist 5 ja Riia keskusest 18 kilomeetri kaugusele.

Küla on tekkinud endise Berģi mõisa (*Bergshof*) keskuse juurde. 1922. aastal kolis mõisa häärberisse 1870. aastal asutatud Berģi kool. 1960. aastatel hakati kooli juurde rajama kalakasvatusmajandi *Upesciems* keskasulat. Külale on allutatud ka mitmed endistest suvilakooperatiividest tekkinud asundused, nagu Dumbrāji, Padebeši, Silezers ja Ziemeļnieki. Külas on autosporditrass, puhkepaik, raamatukogu ning Berģi muusika- ja kunstikool.

Külas asuvad Šoseja, Apvedceļši, Lapsukalni, Ziemeļnieki ja Upesciemsi bussipeatus.

Upesciemsis kasvavad tammed (ümbermõõduga 4,1 m, 4,18 m ja 4,24 m, ning läänepärnad ümbermõõduga 2,8 m, 2,83 m ja 2,92 m) on looduskaitse all.

2015. aastal oli külas 1209 elanikku, 2020. aastal 1239.

Viited
------

1. ↑  Vietvārdu datubāze
2. ↑
3. ↑  Autotransporta direcija
4. ↑  Autotransporta direcija
5. ↑  Autotransporta direcija
6. ↑  Autotransporta direcija
7. ↑  Autotransporta direcija
8. ↑  Latvijas īpaši aizsargājamām dabas teritorijām dabas datu pārvaldības sistēmā OZOLS

| * v
* r
Garkalne valla asulad |
| --- |
| 
Amatnieki **·**  Bāliņi **·**  Baltezers **·**  Berģi **·**  Bukulti **·**  Garkalne **·**  Gāršas **·**  Langstiņi **·**  Makstenieki **·**  Priedkalne **·**  Priežlejas **·**  Skuķīši **·**  Sunīši **·**  Suži **·**  Upesciems |
**Erik Sven Gunnar Karlsson** (sündinud 31. mail 1990 Landsbros) on Rootsi jäähokimängija, kes mängib kaitsjana NHL-i klubis San Jose Sharks.

Ta alustas karjääri Rootsi kõrgliiga klubis Frölunda HC. 2008. aastal valiti ta NHL-i *draft* '​is Ottawa Senatorsi poolt 15. valikuna. Senatorsi meeskonnaga liitus ta hooajal 2009–10.

Hooajal 2011–12 kogus Karlsson 78 punkti, saades sellega ühel hooajal enim punkte kogunud Senatorsi mängijaks läbi ajaloo (varem kuulus rekord Norm Maciverile). Hooajal 2013–14 sai ta ühel hooajal enim väravaid visanud Senatoris mängijaks, kui lõi 20 väravat ja ületas sellega Steve Duchesne'ile kuulunud rekordi. Järgmisel hooajal parandas Karlsson endale kuuluvat rekordit, visates hooaja jooksul 21 väravat. Hooajal 2015–16 oli väravasöötute arvestuses NHL-i parim mängija (66 resultatiivset söötu). Ta sai samal hooajal ühel hooajal enim punkte kogunud Rootsi mängijaks NHL-i ajaloos (82 punkti).

Senatorsi meeskonnas mängis Larsson kokku üheksa hooaega. Hooaja 2012–13 esimeses pooles toimunud NHL-i tööseisaku ajal mängis ta Soome kõrgliiga klubis Jokerit.

2018. aasta septembris liitus ta Karlsson Sharksiga. Esimesel hooajal püstitas ta Sharksi rekordi, kui teenis vähemalt ühe punkti 14 mängus järjest.

Hooaegadel 2011–2012 ja 2014–2015 on Karlsson pälvinud NHL-i hooaja parimale kaitsjale antava James Norris Memorial Trophy. Hooaegadel 2011–2012, 2014–2015, 2015–2016 ja 2016–2017 on ta valitud NHL-i hooaja sümboolsesse koosseisu. NHL-i tähtede mängul on ta mänginud kokku kuus korda (aastatel 2011, 2012, 2016, 2017, 2018 ja 2019). Hooaegadel 2011–12, 2015–16 ja 2016–17 on ta valitud parimaks Rootsi mängijaks NHL-is.

Rootsi jäähokikoondise koosseisus võitis ta 2014. aasta taliolümpiamängudel hõbemedali ja 2010. aasta maailmameistrivõistlustel pronksmedali. 2014. aasta taliolümpiamängudel valiti ta turniiri sümboolsesse koosseisu ja turniiri parimaks kaitsjaks. Ta lõi turniiril neli väravat ja andis neli väravasöötu.

Välislingid
-----------

 Erik Karlsson – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
* Erik Karlsson veebisaidil NHL.com
* Erik Karlsson veebisaidil hockeydb.com
**Gert Kiiler** (sündinud 22. aprillil 1974) on Eesti ajakirjanik ja stsenarist.

Ta on lõpetanud 1997. aastal Viljandi Kultuurikolledži näitekunsti erialal. Töötas aasta aega Ugala teatris inspitsiendina. 

Ta on olnud Viljandi maakonnalehe Sakala ajakirjanik. Toimetab Sakalas "Liba Sakala" huumorinurka.

2007. aastal oli ta Eesti Televisiooni sarjade "Hajameelselt abielus" ja "Pehmed ja karvased" stsenarist. Koos Elo Seliranna ja Silvia Soroga kirjutas ta kümmekonna aasta jooksul ETV lastesaate "Lastetuba" stsenaariume. Koos Villu Kanguriga on ta telesarja "ENSV" stsenarist. 

2019. aastast on ta telesarja "Pind" stsenarist.[*viide?*]

2021. aastal ilmus tema huumoritekstide kogumik "ENSV ja "ENSV" : muie näol vaade telesarja telgitagustesse" (Tammerraamat), 2022. aastal kriminaalromaan "Eranuhke ei armasta keegi" (Postimehe Kirjastus) ning 2023. aastal lasteraamat "Kass, kes ei osanud nurruda" (Tänapäev, 8 lugu).

Tunnustus
---------

* 2018 Oskar Lutsu huumoripreemia

Viited
------

1. ↑  Üllar Priks. Isikliku ajamasinaga kirglik kollektsionäär naerutab rahvast. Sakala, 14. veebruar 2015.
2. ↑  Gert Kiiler andis välja oma esimese lasteraamatu ERR Kultuur, 19.10.2023.
3. ↑  Gert Kiiler andis välja oma esimese lasteraamatu ERR Kultuur, 19.10.2023.
**Ingrid Piht** (aastani 2011 **Ingrid Vehlmann**; sündinud 26. mail 1976) on eesti orienteeruja.

Haridus
-------

Lõpetas 1994. aastal Tallinna Õismäe Humanitaarkeskkooli, seejärel õppis Oldenburger Volkshochschules. Bakalaureusekraadi omandas 1995.–2000. aastal Tallinna Pedagoogikaülikoolis saksa filoloogia erialal.

Töö
---

Töötanud AS-is LTT, Liiwi Heliisis, TD Balticus.

Sporditulemused
---------------

2010. aastal võitis Eesti meistrivõistlustel orienteerumisjooksus pronksmedali sprindidistantsil. Veteranide klassis (N35) tuli Eesti meistriks 2013. aastal sprindis ja öisel tavarajal. Osaleb siiani aktiivselt orienteerumisvõistlustel ja võitnud mitmeid medaleid Eesti meistrivõistlustelt veteranide klassis: 

Rogaini Euroopa meistrivõistlustel võitis 2005. aastal Nõval naiskondade arvestuses koos õde Monika Vehlmanniga pronksi.

Harrastanud ka pikamaajooksu.

Viited
------

1. ↑  Tallinna Õismäe Gümnaasium. Vilistlased 1994
2. ↑
3. 1 2  "ESBL sporditulemused". Originaali arhiivikoopia seisuga 4. märts 2016. Vaadatud 28. jaanuaril 2015.
4. ↑  "Eesti Orienteerumisliidu edetabel. Ingrid Piht". Originaali arhiivikoopia seisuga 15. august 2020. Vaadatud 28. jaanuaril 2015.
**Grave mõis** (*Grāves muiža*) oli mõis Lätis Riia linna Mežaparksi asumis. Mõisa peahoone asub aadressil Ezermalas iela 28, kuigi see asub tegelikult A. Sakse tänava ääres. Saksa keeles *Gravenhof* või *Hillebolts Hof*.

Grave mõisa omanikuks oli aastal 1678 linnanõunik Johann Hillebold. Aastast 1698 kuulus see prefekt Gerhard Grenile. Mõis sai nime Riia Suurgildi gildivanema Grave järgi, kellele see kuulus aastast 1725.

XIX sajandi lõpus ja XX sajandi algul kuulus mõis Patrik Ruetzile. Tol ajal oli mõisa juures suur park, kus töötas lätlasest aednik Johans Vildfangs. Mõisa omanik oli ajalehe Rigasche Rundschau toimetaja sugulane, seetõttu avaldas leht ka mitmeid tema pilte Ķīšezersi järvest.

Aastal 1913 ostis mõisa Läti Haridusselts. Uueks nimeks sai Saules dārzs ('päikeseaed'). Paik sai nime seal asunud päikesekella järgi. Mõisa parki ehitati spordirajatised ja laululava. Paiga arengule pani aga piiri Esimene maailmasõda. Sõja ajal asus mõisas sõdurilaste varjupaik.

Kahe maailmasõja vahel jätkus pargis ürituste korraldamine. Üks populaarsemaid üritusi oli traditsiooniline Lastefestival. Kuna aga Riia ümbrusse tekkis uusi ürituste korraldamiseks sobivaid paiku ja Läti Haridusseltsi korraldatud ettevõtmised sattusid tihti kriitikatule alla, siis seltsi majanduslik olukord halvenes ja aastal 1936 olid nad sunnitud Saules dārzsi üle andma Mazpulksi nime kandvale lasteorganisatsioonile.

Teise maailmasõja järel nimetati Saules dārzs ümber Bernu parksiks ehk Lastepargiks. Paiga esimeseks direktoriks sai Julijs Pamiljens, kes aga aastal 1948 oli sunnitud ühe poliitiliselt ebakorrektse punanurga kohta käiva nalja tõttu tagasi astuma. Paigas korraldati siiski lastele mõeldud üritusi edasi, sinna kolis ka Noorte Naturalistide Selts.

Mõisa hooned jäid sel ajal hooldamata. Ka ehitati tasahilju kinni Ķīšezersi kaldapealne. Tänapäeval on mõisa pargi järvepoolne osa täielikult hoonestatud.

Pärast Läti iseseisvumist on mõisas asunud mitu lasteorganisatsiooni, nende seas ka noorte jalgpallikeskus Skonto. Peahoone on renoveeritud. Säilinud on kaks halvas seisus olevat kõrvalhoonet, nende seas ka pargis asuv uusgooti stiilis paviljon.

Välislingid
-----------

* Sissekanne Riia mõisate veebisaidil; fotod (*läti keeles*)
* Sissekanne Läti mõisate veebisaidil; fotod (*läti keeles*)