recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Elektroakustiline muusika** on muusika, mille loomiseks, muutmiseks või reprodutseerimiseks on kasutatud elektroonilisi vahendeid, kaasaarvatud arvutitarkvara ja -riistvara. Elektroakustilise muusika iseloom oleneb teatud määral kasutatud tehnoloogiast, kuid termin ise viitab meediumile ja mitte konkreetsele muusikastiilile. Alates 1948. aastast on plaadimängijat kasutatud uute muusikastiilide loomiseks: alates lindimuusikast (1950. ja 1960. aastatel ühendati elektrooniliselt toodetud ja salvestatud helide salvestised ning segati need kokku, et luua lindimuusikat) kuni *spinning*uni (salvestatud helide otseettekandel miksimine)

Esteetilise mitmekesisuse ja eksperimenteerimise alates 1950. aastatest kuni tänapäevani. On kasutatud mitmeid ebatavalisi mooduseid muusika komponeerimiseks, kuulamiseks ja muusikast mõtlemiseks. Mitmed neist hõlmasid tehnoloogia kasutamist ning neid klassifitseeritakse seega samuti elektroakustiliseks muusikaks. Muusikas hakati kasutama näiteks kõnelemisel tekkivaid helisid.

Viited
------

1. ↑  Don Michael Randel (2003). The Harvard dictionary of music lk 287
2. ↑  Don Michael Randel (2003). The Harvard dictionary of music lk 289
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel on üldmõistest; Eesti ettevõtte kohta vaata AS Elektriraudtee* |

---

Aquariumi jaam
Raudtee elektrifitseerimine Euroopas riikide lõikes (2005. aasta seisuga)
**Elektriraudtee** on elektrifitseeritud raudtee, millel liiguvad peamiselt sellised liiklusvahendid nagu trammid, elektrirongid, metroorongid. Kasutatakse peamiselt inimeste veoks suuremates asulates ja nende lähiümbruses. Vanim tegutsev elektriraudtee on Volki elektriraudtee Inglismaal, mille esimene lõik valmis 1883. aasta augustis.

2006. aastal oli 240 000 km maailma raudteevõrgust ehk veerand selle kogupikkusest elektrifitseeritud ning pool kõigist raudteevedudest tehti elektriveojõul.

Elektriraudtee Eestis
---------------------

Tallinna–Pääsküla 11 km pikkune elektriraudtee avati 1924. aastal. Kontaktvõrku toitis alalisvoolu pinge 1200 V. Reisijaid hakati vedama kolme mootorvaguni abil, mis ehitati ümber vanadest reisivagunitest Raudtee Peatehastes. Esialgu oli Tallinna–Pääsküla lõigul kaks vahepeatust: Järvel ja Nõmmel. Elektrirong võis koosneda ainult mootorvagunist või sellele järele haagitud kuni neljast reisijate vagunist. Mootorvagunis oli 70 iste- ja 30 seisukohta ning reisijatevagunis 68 iste- ja 20 seisukohta.

1941–1946 oli elektriraudtee suletud. Raudteel kasutatav veerem viidi Permi (tollal Molotov). 1946. aastal taasavatud elektriraudteel kasutati Berliini raudtee (S-Bahn) veeremit, võrgu alalisvoolu pinge oli 1100 V. Raudteepeatustesse rajati kõrged ooteplatvormid.

1958. aastal elektrifitseeriti Pääsküla–Keila 16 km pikkune ja Keila–Klooga 9 km pikkune raudteelõik. Toitepingeks sai 3300 V, veerem toodeti Riia Vagunitehases. Järgnevatel aastatel elektrifitseeriti järgmised raudteelõigud: Klooga–Kloogaranna (1958), Klooga–Paldiski (1962), Keila–Vasalemma (1965), Tallinn–Kehra (1973), Kehra–Aegviidu (1978) ja Vasalemma–Riisipere (1981). Elektriraudteede kogupikkuseks sai 132 km.

Aastatel 2013–2014 võeti Eesti elektriraudteedel kasutusele uued Stadler FLIRTi elektrirongid. Vana veerem müüdi Läti ettevõttele Holdinga Kompānija FELIX Ltd.

Galerii
-------

* ElektrirongElektrirong
* MetrooMetroo
* Stadler Flirt Keila jaamasStadler Flirt Keila jaamas
* 1901. aastal konstrueeritud raudteevagun, mis saavutas 28. oktoobril 1903 kiiruse 210,2 km/h1901. aastal konstrueeritud raudteevagun, mis saavutas 28. oktoobril 1903 kiiruse 210,2 km/h
* Elektriraudtee kontaktvõrgu rekonstrueerimisel kasutatav veokElektriraudtee kontaktvõrgu rekonstrueerimisel kasutatav veok

Vaata ka
--------

* Elron

Viited
------

1. 1 2 3  Jüri Loog. "125 aastat raudteid Eestis". Tallinn, 1997.
2. ↑  Tõnu Tammearu. "Elektriraudtee Eestimaal". Tänapäev, 2009.
3. ↑  Elroni rongipark.
4. ↑  Elektriraudtee vanad rongid müüakse Lätti (25. juuni 2013)
**Elektrivoo tihedus** ehk **elektriline nihe** (elektrinihe) ehk **elektriline induktsioon** on makroskoopilist elektrivälja kirjeldav vektor {\displaystyle {\vec {D}}.}

Elektrivoo tiheduse *D* mõõtühik on kulon ruutmeetri kohta (C/m2).

Elektrivoo {\displaystyle {\mathit {\Psi }}} tihedus laengut ümbritseva pinna elemendis d*A*

{\displaystyle {\vec {D}}={\frac {{\text{d}}{\vec {\Psi }}}{{\text{d}}{\vec {A}}}}}.
Vootiheduse {\displaystyle {\vec {D}}} saab avaldada elektrivälja tugevuse {\displaystyle {\vec {E}}} ja polarisatsiooni {\displaystyle {\vec {P}}} kaudu:

{\displaystyle {\vec {D}}=\varepsilon \_{0}{\vec {E}}+{\vec {P}},}
kus {\displaystyle \varepsilon \_{0}} on elektriline konstant.

Juhul kui vootihedust mõõdetakse vaakumis, siis {\displaystyle {\vec {D}}=\varepsilon \_{0}{\vec {E}}}; isotroopses dielektrikus {\displaystyle {\vec {D}}=\varepsilon \_{\mathrm {r} }\varepsilon \_{0}{\vec {E}}}, kus {\displaystyle \varepsilon \_{\mathrm {r} }} on dielektriku suhteline läbitavus.
**Kurelised** (*Gruiformes*) on lindude klassi kuuluv selts.

Teadlased vaidlevad, milliseid liigid peaksid sinna kuuluma ja millised mitte. Belgia ornitoloog Verheyen on öelnud, et kureliste hulka tavatsetakse lugeda kõiki linnuliike, kes on küllalt suured, mõnevõrra ebatavalise välimusega ja teadmata süstemaatilise kuuluvusega. 

Viimaste uuringute andmetel on osa nendest "ebatavalistest kurelistest" kureliste seltsiga nõrgalt või üldse mitte seotud. Sellepärast arvatakse osa allpooltoodud linnurühmadest edaspidi omaette seltsidesse, aga veel ei ole teada, missugused nimelt.

Välimuselt, siseehituselt ja eluviisilt on kurelised mitmekesised. Sagedamini pesitsevad nad soodes ja maapinnal, harvemini puu otsas. Väiksemad on 15–20 cm kõrgused, suuremad väljasurnud liigid on olnud üle 2 m kõrged.

Kurelised on üks kõige iidsemaid lindude seltse. Nad eksisteerisid juba keskaegkonnas koos saurustega. Ühtlasi arenes selles seltsis lennuvõimetus kiiremini kui teistes tollastes linnurühmades: kolmandik väljasurnud kurglastest olid täiesti või peaaegu lennuvõimetud.

Kureliste hulka kuulub alla kahesaja liigi.

Toonekurelised ei ole kurelistega seotud, vaid on eraldi selts.

Süstemaatika
------------

"Loomade elu" eristab kureliste seltsis 9 alamseltsi:

* alamselts karkruigalised (*Mesoenades*, 3 liiki)
* alamselts ledikulised (*Turnices*, 16 liiki)
* alamselts kurelised (*Grues*)
	+ sugukond kurglased (*Gruidae*, 14 liiki)
	+ sugukond ruikkurglased (*Aramidae*, 1 liik)
	+ sugukond trompetlindlased (*Psophiidae*, 3 liiki)
* alamselts ruigalised (*Ralli*, umbes 145 liiki)
	+ sugukond ruiklased (*Rallidae*)
* alamselts päikeselinnulised (*Heliornithes*, 3 liiki)
	+ sugukond päikeselindlased (*Heliornithidae*)
* alamselts kagulised (*Rhynocheti*, 1 liik)
	+ sugukond kagulased (*Rhynochetidae*)
* alamselts päikesekurelised (*Eurypygae*, 1 liik)
	+ sugukond päikesekurglased (*Eurypygidae*)
* alamselts serieemalised (*Cariamae*, 2 liik)
	+ sugukond serieemalased (*Cariamidae*)
* alamselts trapilised (*Otides*, 23 liiki)
	+ sugukond traplased (*Otididae*).

Päikeselinnu väljasurnud sugulane *Messelornis*
### Väljasurnud sugukonnad

* Aptornithidae (ruiklaste alamselts)
* Eogruidae (kurglaste alamselts)
* Ergilornithidae (kurglaste alamselts)
* Parvigruidae
* Songziidae
* Gastornithidae
* Messelornithidae
* Salmilidae
* Geranoididae
* Bathornithidae
* Idiornithidae
* Phorusrhacidae

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Kurelised** |

Viited
------

1. 1 2  "Loomade elu", 6. kd. lk. 181
**René** Garcia **Préval** [rön'ee prev'all] (17. jaanuar 1943 Cap-Haïtien – 3. märts 2017) oli Haiti poliitik. 

Ta oli Haiti president 1996–2001 ja 14. maist 2006 kuni 14. maini 2011 (kuulutati presidendivalimiste võitjaks 16. veebruaril 2006).

Ta oli ka Haiti peaminister 1991. aastal, kuid pidi võimust loobuma sõjaväelise riigipöörde tõttu.

Esimene ametiaeg presidendina
-----------------------------

1996. aastal valiti Préval presidendiks 5 aastaks 88% häältega. Temast sai Haiti Vabariigi enam kui kahe sajandi pikkuse ajaloo teine demokraatlikult valitud president (esimene oli Jean-Bertrand Aristide 1990) ja esimene president, kes lahkus võimult sellepärast, et tema ametiaeg sai läbi.

Presidendina viis Préval läbi hulga majandusreforme, millest kõige silmatorkavam oli mitme riikliku ettevõtte erastamine. On oletatud, et see toimus Rahvusvahelise Valuutafondi ja teiste välisjõudude survel. Töötus, ehkki endiselt kõrge, langes kogu tema võimu ajal ja jõudis kõige madalama tasemeni pärast Duvalier' kukutamist. Ta toetas tugevalt eelmiste režiimide ajal sõjaväe ja politsei poolt toime pandud inimõiguste rikkumiste uurimist ning vastavaid kohtuprotsesse.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**Martial Célestin** | **Haiti peaminister**1991–1993 | Järgnev**Jean-Jacques Honorat** |
| Eelnev**Jean-Bertrand Aristide** | **Haiti president**1996–2001 | Järgnev**Jean-Bertrand Aristide** |
| Eelnev**Boniface Alexandre** | **Haiti president**2006–2011 | Järgnev**Michel Martelly** |
Endine Nõnova raudteepeatus (2014), paremal perrooni jäänused.
**Nõnova raudteepeatus** oli raudteepeatus Võrumaal Nõnova külas raudtee kilomeetril 576. 
Tänapäevase haldusjaotuse järgi jääb endise peatuse asukoht Võru valda.

Läbi Nõnova kulgeb Valga–Petseri raudteelõik, mis valmis 1889. aastal osana Riia–Pihkva raudteest. Peatus jäi enne 2017. aasta haldusreformi Lasva valda ja avamise ajal Kasaritsa valla aladele.
Reisirongid sõitsid läbi Nõnova liinil Valga–Veski kuni 2001. aastani. Praegu kasutatakse raudteed ainult kaubaveoks. 

Peatuses asus üks madal perroon ja ootepaviljon.

Nõnova raudteepeatusele eelnes Valga poolt tulles Võru raudteejaam ja järgnes Husari raudteepeatus.

Välislingid
-----------

* Mis on saanud endistest raudteejaamadest ja -peatustest, Vagulast Otsani; Wõrumaa Teataja, nr. 84, 30 juuli 2009 (DIGAR)
* EESTIMAA PÄEVIK 2: Jälle Võru raudteest. (vaadatud 19.04.2019)
* Foto peatusest aastal 2001 (EVM N 406:294); muis.ee

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **Eelnev peatus** | **Endine raudteepeatus**  | **Järgnev peatus** |
|  Võru |  **Nõnova** | Husari  |
**Nõndasus** (sanskriti ja paali keeles *tathatā* või *tathatva*; tiibeti keeles *de bzhin nyid*; hiina keeles 真如 *zhenru*; jaapani keeles *shinnyo*) on mõiste, millega budismis, eriti mahajaanas, tähistatakse reaalsust ehk kõikide seadmuste tõelist olemust, vastandades seda näivusele ehk meelepettele (sanskriti keeles *māyā*).

Nõndasus on teadvuse kõrgeimat seisundit iseloomustav mõiste ja tühjuse sünonüüm. Nõndasus viitab sellele, et seadmusi ei saa püsivalt ja üheselt määratleda ega nimetada. Ainus võimalik väljendus on ‘nõnda’. Vahel kasutatakse selles tähenduses ka mõistet ‘tõeline nõndasus’ (sanskriti keeles *bhūtatathatā*).

Nõndasust, nagu ka virgumist ei saa tahta või soovida ega selle poole kippuda või püüelda. Igasugune soovimine või tahtmine on rahulolematus ehk kannatamine. Buddha on korduvalt ütelnud, et ta õpetab ainult üht asja: rahulolematuse lõpetamist (*dukkha nirodha*).

Vaata ka
--------

* Nõndaläinu

Viited
------

1. ↑  Ida mõtteloo leksikon: Nõndasus.
2. ↑  Buddhadasa Bhikkhu, translated by Santikaro Bhikkhu (1997) The Natural Cure for Spiritual Disease: A Guide into Buddhist Science. Evolution/Liberation, Published by The Dhammadana Foundation.
3. ↑  Alagaddūpama Sutta MN 22:37, Cūḷa Māluṅkyovāda Sutta MN 63, Anurādha Sutta SN 22:86, Siṁsapā Sutta SN 56:31 jm.
**Nõo raudteejaam** (saksa keeles *Niggen*) on raudteejaam Tartumaal Nõo vallas Nõo alevikus.

Jaamas peatuvad Elroni reisirongid liinil Tartu–Valga. Nõo jaamas asub üks 100 m pikkune raudteedevaheline perroon.

Ajalugu
-------

Raudteejaam avati 1898. aastal. Toona jäi see Nõo kihelkonda Vastse-Nõo mõisa ja Nõo kirikumõisa maade piirile. 
Läbi Nõo kulgeb 1887. aastal valminud laiarööpmeline Tartu–Valga raudtee. 

Raudteejaama aadress on Aleksander Lätte tänav 2.

Juhan Laas on Nõo raudteejaama kohta rääkinud:

> „Tartu-Valga-Irboska raudteeliin ehitati 1889.a. Siis oli Tartust lähem jaam Elva. Nõo elanikud saatsid palvekirja, et Nõkku raudteejaam avataks. Tuli vastus, et kui Nõkku aastas teatud arv pileteid müüakse, siis avatakse jaam. Ühtlasi avati katseks peatuskoht. Siis pidasid kõik Tartus elavad Nõo inimesed plaani kokku ja sõitsid oma tuttavatega Nõkku surnuaia pühale. Sellega oli piletite arv müüdud ja jaam avati Tartust 15,3 km kaugusel. Sellest saadik on Tartu inimestel kombeks Nõkku surnuaia pühale sõita."
> 
> 
>  – 
> 
> 

Kuni aastani 2008 eelnes Nõole Tartu suunalt Aiamaa raudteepeatus ja oli eraldi käigus ka Tartu–Elva rongiliin.

Pilte
-----

* Nõo jaam aastal 1918Nõo jaam aastal 1918
* AS Operaili kaubarong Nõo jaamast läbisõidulAS Operaili kaubarong Nõo jaamast läbisõidul
* PerroonPerroon
* Nõo jaama endised abihoonedNõo jaama endised abihooned
* Nõo jaamahoone (ET-post)Nõo jaamahoone (ET-post)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **Eelnev peatus** |  **Raudteepeatus idasuunalistel reisirongiliinidel** | **Järgnev peatus** |
|  Ropka |  **Nõo** | Tõravere  |

Viited
------

1. ↑  Nõo jaama tehnokorraldusakt; AS Eesti Raudtee
2. ↑  Nõo pärimus. Jutte endistest aegadest (vaadatud 8. september 2012)

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Nõo raudteejaam** |

* FOTO: Nõo jaam ja reisirongid aastal 1999; Baltic Trains Picture Gallery
* Infot jaama kohta; fotod (*vene keeles*)
* Fotosid
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib füüsikalise suuruse dimensioonist; joone ja pinna erinevuse üldistuse kohta vaata artiklit Mõõde; keha suurust iseloomustavate näitajate kohta vaata artiklit Mõõtmed* |

---

**Dimensioon** on valem, mis määrab kindlaks füüsikalise suuruse seose valitud suuruste süsteemi põhisuurustega. Põhisuuruste dimensioone väljendatakse tähistega, milleks on rahvusvahelise suuruste süsteemi ISQ (*International System of Quantities*) kohaselt püstkirjas suurtähed. Rahvusvahelise suuruste süsteemiga on seotud ühikusüsteem, milles igale dimensioonile vastab kindel mõõtühik.

Rahvusvahelises suuruste süsteemis on põhisuurusteks pikkus, mass, aeg, elektrivool, temperatuur, ainehulk ja valgustugevus. 

**Põhisuurused, nende dimensioonid ja vastavad SI mõõtühikud** | Põhisuuruse nimetus | Suuruse tähis | Dimensiooni tähis | Põhiühiku nimetus | Põhiühiku tähis |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Pikkus | *l* | L | Meeter | m |
| Mass | *m* | M | Kilogramm | kg |
| Aeg | *t* | T | Sekund | s |
| Elektrivool | *I* | I | Amper | A |
| Termodünaamiline temperatuur | *T* | Θ (teeta) | Kelvin | K |
| Ainehulk | *n* | N | Mool | mol |
| Valgustugevus | *I* (varutähis *I*v) | J | Kandela | cd |

Kõigi muude füüsikaliste suuruste dimensioonid tuletatakse põhiühikute positiivsete või negatiivsete astendajatega dimensioonide korrutisena. 

Tuletatud suuruse dimensiooni on võimalik moodustada suurustevahelisest seosest. Näiteks liikumiskiirus {\displaystyle v} avaldub valemiga

{\displaystyle v={\frac {s}{t}}=s\,t^{-1}},
kus {\displaystyle s} on teepikkus ja {\displaystyle t} aeg.

Kiiruse dimensiooni {\displaystyle {\text{dim}}\,v} saamiseks asendame astendajaga avaldises {\displaystyle s} pikkuse dimensiooniga L ja {\displaystyle t} aja dimensioonidega T: 

{\displaystyle {\text{dim}}\,v={\text{L}}{\text{T}}^{-1}}.

Vaata ka
--------

* Dimensionaalanalüüs
* SI-süsteemi ühikud

Viited
------

1. ↑  BIPM: *The International System of Units* (The so-called „SI Brochure"), 8th edition 2006.
**Peter Friedrich Bornwasser** (3. oktoober 1710 Gross-Pomeiske, Pommeri – 29. juuni / 10. juuli 1777 Rõuge) oli Eesti vaimulik.

Bornwasser sündis Gross-Pomeiskes Bütowi maakonnas Pommeris (praeguse haldusjaotuse ja nimede järgi Pomysk Wielkis Bytówi maakonnas Pomorze vojevoodkonnas), kohaliku pastori perekonnas. Ta õppis Stolpe (praeguse nimega Słupsk) gümnaasiumis. Usuteadust õppis ta (immatrikuleeriti 1. mail 1730) Halle Ülikoolis. Ta töötas ka aastatel 1731–1732 Halle ladina kooli õpetajana. Seejärel tuli ta Urvastesse, kus oli pastor Quandti võõraslaste koduõpetaja. Ordineeriti 25. juulil / 5. augustil 1739 õpetajaks.

Ta oli aastatel 1739–1743 (kutsuti 3. veebruaril / 14. veebruaril 1739) Paide ja Anna koguduse õpetaja. Aastatel 1743–1777 oli ta Rõuge Maarja koguduse õpetaja. Vaadetelt oli ta pietist.

Isiklikku
---------

Tema poeg Anton Friedrich Bornwasser oli Vigala ja Rõuge Maarja koguduse õpetaja; tema pojapoeg Peter Friedrich Bornwasser oli Rõuge ja Karula koguduse õpetaja, teine pojapoeg Heinrich Wilhelm Bornwasser oli Võru Katariina koguduse õpetaja; tema pojatütar Dorothea Elisabeth oli abielus Hargla ja Lääne-Nigula koguduse õpetaja Johann Theophilus Gottlieb Kettleriga, pojatütar Charlotte Henriette Catharina oli abielus Juuru Mihkli koguduse õpetaja Samuel Christian Kettleriga.

Viited
------

1. ↑  Liivi Aarma Põhja-Eesti vaimulike lühielulood 1525-1885 Tallinn 2007
**Georges Benjamin Clemenceau** (28. september 1841 Mouilleron-en-Pareds – 24. november 1929 Pariis) oli Prantsusmaa riigitegelane, ajakirjanik ja apteeker. Ta oli 1906–1909 ning 1917–1920 Prantsusmaa peaminister.

1918. aastast oli ta Prantsuse Akadeemia liige.

Pariisi rahukonverentsil oli ta koos Ameerika Ühendriikide president Woodrow Wilsoni ja Suurbritannia peaminister David Lloyd George'ga üks "suurest kolmikust", kelle nõudmiseid arvestati kõige rohkem. Clemenceau tahtis Saksamaad karistada väga karmilt esimeses maailmasõjas Prantsusmaale sissetungi eest, ning Saksamaad nõrgestada tunduvalt, et Prantsusmaale enam kunagi sisse ei tungitaks, tema arvamus oli, et on "20 miljonit sakslast liiga palju"; samas kui Wilson tahtis õiglast rahu ja Lloyd George tahtis ka Saksamaad karistada, kuid mitte kättemaksu - olles Clemenceau ja Wilsoni vahel. Clemenceau aga leidis, et mõlemal riigil oli eelis Prantsusmaa ees: "Ameerika on kaugel, ookeaniga kaitstud, ning isegi Napoleon ei suutnud Inglismaad vallutada. Teie olete mõlemad kaitstud, meie ei ole."

29. aprillil 1925 anti talle Eesti Vabadusristi III liigi I järk.
Georges de Chambray 1837. aastal
**Georges de Chambray** (23. oktoober 1783 Pariis – 7. august 1848 Pariis) oli prantsuse sõjaväelane (brigaadikindral) ja literaat.

Georges de Chambray oli pärit aadliperekonnast. Osales  Napoleoni 1812. aasta sõjakäigus Venemaale suurtükiväekapteni auastmes. Novembris 1812 võeti Berezina lahingu käigus venelaste poolt vangi.

Aastatel 1821–1823 töötas vahepeal koloneli auastmesse ülendatud markii de Chambray Prantsusmaa sõjaministri loal sõjaministeeriumi arhiivis 1812. aasta sõjakäigu dokumentidega. 1823. aastal ilmus tal "Histoire de l'Expédition de Russie" kahes köites. Aasta hiljem Preisi sõjaajaloolane Johann Ludwig Urban Blesson tõlkis selle saksa keelde. Sellele de Chambray tööle viidatakse paljudes Napoleoni sõdu käsitletavais teostes.

1827. aastal ilmus Georges de Chambray'lt "Philosophie de la guerre" ('sõja filosoofia').

Seoses 1829. aastal sõjaväeteenistusest erru minekuga anti talle brigaadikindrali auaste.

Tunnustus
---------

* Püha Louis' Kuningliku Sõjalise Ordu rüütli klassi orden (1816)
* Auleegioni ohvitseri klassi orden (1821)
* valiti Preisi Kuningliku Teaduste Akadeemia kirjavahetajaliikmeks

Välislingid
-----------

* Georges de Chambray raamatud Amazonis. amazon.com
Vaade põhjast linnale
**Georgetown** on linn Ameerika Ühendriikides Colorado osariigis, Clear Creeki maakonna halduskeskus.

Ajalugu
-------

Georgetown asustati 1859. aastal Colorado kullapalaviku ajal. Pärast hõbeda avastamist 1864. aastal kasvas linn jõudsalt. Järgmistel aastatel avati Georgetowni ümbruses mitu kaevandust. 1880. aastaks oli linna jõukus suurenenud ja Leadville'iga võisteldi "Colorado kaevanduspealinna" tiitli üle. Hõbedapalaviku ajal 1893 ületas linna elanikkond 10 000 piiri ja Georgetownil oli võimalus saada Colorado pealinnaks. Linna elanikkond hakkas vähenema pärast hõbedapalaviku lõppemist. 1950. aastatel hakati Georgetownist looma talispordikeskust.

Rahvastik
---------

2000. aasta rahvaloenduse andmetel oli Georgetownis 1088 inimest, 503 leibkonda ja 278 perekonda.

Rahvastiku tihedus oli 442,2 in/km². 

Elamuühikuid (*housing units*) oli 670 (keskmine tihedus 272,3/km²). 

Rassiline koosseis oli järgmine: 

* valgeid 95,96%
* mustanahalisi 0,18%
* põlisameeriklasi 0,74%
* aasialasi 0,28%
* Vaikse ookeani saarte rassist 0,18%
* teistest rassidest 1,10%
* kahest või enamast rassist 1,56%

Ladinaameeriklasi (sõltumata rassist) oli 4,41%.

Välislingid
-----------

* Georgetowni koduleht
**Raine Loo** (28. märts 1945 Taevere vald – 16. mai 2020 Tallinn) oli eesti näitleja.

Ta lõpetas 1963. aastal Tartu 8. Keskkooli ja 1965. aastal Vanemuise õppestuudio.

Aastatel 1965–2004  töötas Raine Loo Vanemuise teatris näitlejana, oli ka lavastaja assistent. 

Ta mängis filmides "Kolme katku vahel" (Eesti Telefilm, 1970), "Värvilised unenäod" (Tallinnfilm, 1975), "Inimene, keda polnud" (Tallinnfilm, 1989) ja "See kadunud tee" (Tallinnfilm, 1990); telelavastuses "Püha öö – üksildusöö" (1982) ja kuuldemängudes ("Iphigeneia Taurises", 1982).

Tunnustus
---------

* 1976 Eesti NSV teeneline kunstnik
* 2004 Eesti Näitlejate Liidu auraha
* 2015 Eesti Näitlejate Liidu auliige

Isiklikku
---------

Tema abikaasa oli botaanik Hans Trass, nende poeg on helilooja ja organist Toomas Trass.

Viited
------

1. ↑

Välislingid
-----------

* Kolme katku vahel
* Püha öö – üksildusöö
* Iphigeneia Taurises
* Raine Loo: «Tahan praegu vaikida.», Õhtuleht, 8. jaanuar 2004
* Suri näitleja Raine Loo, ERR uudised, 18. mai 2020
*Mitte segi ajada Tallinna Kammerkooriga*

---

**Tallinna Tehnikaülikooli Kammerkoor** on eesti koor, mille asutasid 1966. aastal TPI nais- ja meeskoori parimad lauljad. Koori liikmeteks on põhiliselt Tallinna Tehnikaülikooli tudengid ja vilistlased. Kammerkoor on aastate jooksul osalenud paljudel koorifestivalidel ja konkurssidel nii Eestis kui ka mujal maailmas.

Koori jaoks olulisemad saavutused on:

* 2006 – II koht IX Eesti Kammerkooride Festivalil B-kategooria kooride hulgas
* 2004 – I auhind cum laude Veldhoveni rahvusvaheliselt noortekooride festivalilt Hollandis
* 2002 – II koht VII Eesti Kammerkooride Festivalil Pärnus B-kategooria kooride hulgas
* 2000 – eripreemia parima kohustusliku laulu esituse eest (Raimo Kangro "Veel üks") Eesti sega- ja kammerkooride konkursil "Uus Tuljak" Tartus
* 1999 – kuld- ja hõbediplom Budapesti rahvusvaheliselt koorifestivalilt
* 1998 – "Hõbediplom" Riva del Garda rahvusvaheliselt koorifestivalilt
* 1991 – Grand Prix F. Schuberti koorikonkursil Viinis
* 1991 – "Kuldne diplom" Budapesti koorifestivalil
* 1982 – "Kuldne diplom" Tampere laulufestivalil

Koori peadirigendid on olnud Ants Üleoja, Enn Oja, Ene Üleoja, Karin Rööp, Hain Hõlpus, Andres Lemba, Karmel Eikner, Arvo Saar. Abidirigentidena on koori juures tegutsenud Moonika Karm, Ülle Eerik, Evi Eespere, Imbi Potter, Ene Kapten.

Alates 1996. aasta sügisest juhatab TTÜ Kammerkoori Peeter Perens.

Tallinna Tehnikaülikooli Kammerkoor kuulub Eesti Kooriühingusse ja Eesti Kammerkooride Liitu.
**25-sendine** oli esimene münt, mis pärast 1928. aasta rahareformi kasutusele võeti.

Leping nende müntide valmistamiseks sõlmiti Riigikassa ja Riigi Trükikoja vahel 18. juulil 1928, käibele jõudsid esimesed mündid 1. septembril 1928. Seoses 25-sendise nominaali mittesobimisega rahasüsteemi lõpetati nende müntide kehtivus 15. oktoobril 1936.

Palju poleemikat tekitasid mündi esiküljel suure riigivapi all olevad Riigi Trükikoja juhataja Theodor Kääriku initsiaalid "TK". Ajakirjandus pani seda eneseupitamist väga pahaks ning edaspidi ühelgi Eesti mündil kellegi initsiaale ei ole olnud.

Kujundus
--------

Münt on halli värvi ning kaalub 8,5 grammi, läbimõõt on 2,75 sentimeetrit ning selle serv on rihveldatud (148 "hammast"). Mündi kujundaja on Georg Westenberg ning lähtutud on 1926. aasta markvääringus müntide kujundusest.

### Avers

Mündi esiküljel on Eesti Vabariigi suur riigivapp, mille all Theodor Kääriku initsiaalid "TK".

### Revers

Mündi tagaküljel on legend "EESTI VABARIIK", nimiväärtus "25 senti" ja vermimise aasta "1928".

Vaata ka
--------

* Eesti Vabariigi meenemündid
* Eesti kroon

| * v
* r
Eesti Vabariigi mündid |
| --- |
| Euro | 
Eesti euromündid |
| Eesti kroon 1992–2011 | 
5 senti | 10 senti | 20 senti | 50 senti | 1 kroon (hõbedane, kuldne, EV 90) | 5 krooni (1993, 1994) |
| Eesti kroon 1928–1940 | 
1 sent (1929, 1939) | 2 senti | 5 senti | 10 senti | 20 senti | 25 senti | 50 senti | 1 kroon (1933, 1934) | 2 krooni (1930, 1932) |
| Eesti mark | 
1 mark (1922, 1924, 1926) | 3 marka (1922, 1925, 1926) | 5 marka (1922, 1924, 1926) | 10 marka (1925, 1926) |
**Eestirand 2** oli/on 1990. aastal ehitatud Moonsund-tüüpi superkülmutustraaler, mis kuulus RASile Ookean.

Need laevad oli mõeldud nn supertraaleritena: ise traalisid ja ise külmutasid ning tegid ka konserve. Sotsialismiaja lõppemisega muutus kütus oluliselt kallimaks ning suure tuuletakistusega supertraaleriga traalimiskiiruse hoidmine osutus väga kulukaks. 

Aastail 1993 ja 1994 saadeti Eestirand 2 tootmisreisidesse kalatööstusena, ilma püügimeeskonna ja -varustuseta. Reisid olid Shetlandi saarte rajoonis, suurem osa ajast seisti Lerwiki reidil ja võeti kohalikelt kalapaatidelt kala külmutamiseks või konservide tegemiseks. (vt "Jõulueelsed ujuvvanglad")

Kirjeldus Ookeani pankrotieelsest olustikust Eestirand 2 pardal 1994. aastal

Moonsund-tüüpi laeva kirjeldus: 

Oktoobris 2013 kandis see laev nime **Atlantic Challenger** ning Mehhiko lippu.

Viited
------

1. ↑  Ahto Männik (23.12.94). "Jõulueelsed ujuvvanglad". *Eesti Ekspress*. Originaali arhiivikoopia seisuga 14.02.2019. Vaadatud 13.02.2019. `{{netiviide}}`: kontrolli kuupäeva väärtust: `|aeg=` (juhend)
2. ↑  "Moonsundi tüüpi supertraaleri kirjeldus".
3. ↑  "Atlantic Challenger". Vaadatud 23.02.2019.
Joonas Korpisalo 2016. aastal Calder Cupiga
**Joonas Korpisalo** (sündinud 28. aprillil 1994 Poris) on Soome jäähokimängija, kes mängib väravavahina NHL-i klubis Los Angeles Kings.

Enne karjääri Põhja-Ameerikas mängis ta Soome klubides Jokerit, Kiekko-Vantaa, Ilves ja LeKi.

2012. aastal valis Columbus Blue Jackets ta NHL-i *draft* '​is Blue Jacketsi poolt 62. valikuna. 2014. aasta märtsis sõlmis ta klubiga kolmeaastase lepingu. Hooajal 2014–15 debüteeris ta American Hockey League'i (AHL) klubis Springfield Falcons. NHL-is debüteeris Korpisalo hooajal 2015–16. Samal hooajal mängis ta AHL-i klubis Lake Erie Monsters, kellega võitis Calder Cup'i.

2020. aasta aprillis pikendas ta Blue Jacketsiga lepingut kahe aasta võrra. 2020. aastal valiti Korpisalo NHL-i tähtede mängule, kuid vigastuse tõttu ta seal ei osalenud.

11. augustil 2020 tegi Korpisalo Stanley karika väljalangemismängude esimese vooru esimeses mängus Tampa Bay Lightningi vastu 85 tõrjet. Lightning suutis viiendal lisaajal löödud väravast võita 3:2. 85 tõrjet tähistas kaasaja NHL-i rekordit.

2023. aasta märtsis kaubeldi Korpisalo koos Vladislav Gavrikoviga Blue Jacketsist Los Angeles Kingsi.

Korpisalo kuulus Soome jäähokikoondisse 2017. maailmameistrivõistlustel.

Tema isa Jari Korpisalo oli samuti jäähokimängija.

Viited
------

1. ↑  "Blue Jackets lose to Lightning in five overtime game". National Hockey League. 11.8.2020. Vaadatud 25.1.2021
2. ↑  "LA Kings Acquire Vladislav Gavrikov and Joonas Korpisalo from Columbus". *NHL.com*. 1. märts 2023. Vaadatud 1. märtsil 2023.

Välislingid
-----------

* Joonas Korpisalo NHL.com lehel
* Joonas Korpisalo hockeydb.com lehel

| * v
* r
Ottawa Senators |
| --- |
| 
**Väravavahid**: Anton Forsberg **·** Magnus Hellberg **·** Cam Talbot |
| 
**Kaitsjad**: Erik Brännström **·** Thomas Chabot **·** Travis Hamonic **·** Nick Holden **·** Jake Sanderson **·** Nikita Zaitsev **·** Artjom Zub |
| 
**Ründajad**: Drake Batherson **·** Derick Brassard **·** Alex DeBrincat **·** Tyler Ennis **·** Alex Formenton **·** Dylan Gambrell **·** Claude Giroux **·** Mathieu Joseph **·** Parker Kelly **·** Tyler Motte **·** Josh Norris **·** Shane Pinto **·** Tim Stützle **·** Brady Tkachuk **·** Austin Watson |
**Elektroenergeetika** on energeetika haru, mis tegeleb elektrienergia tootmise, ülekandmise, jaotamise ja kasutamisega. 

Elektrienergiat toodetakse elektrijaamades, kantakse üle elektriliinide kaudu ja jaotatakse elektrivõrkude ning alajaamade abil elektritarbijatele. 

Elektrijaamades muundatakse elektrienergiaks peamiselt kütuste põletamisel saadavat soojust (vt soojusenergeetika), vee potentsiaalsed energiat (hüdroenergeetika), tuuleenergiat (tuuleenergeetika), päikeseenergiat (päikeseenergeetika) ja tuumaenergiat.

Eri liiki allikate energiat muundatakse elektrienergiaks sellepärast, et seda on suhteliselt kerge üle kanda (ka kauge maa taha) ja jaotada ning tarbijatel muundada mõnda teist liiki energiaks (mehaaniliseks energiaks, soojuseks, valguseks, keemiliseks energiaks jne).

Esimesed ettevõtete elektrijaamad rajati 1870. aastail (peamiselt kaarlampide toiteks). Üldtarbijaile mõeldud elektrijaamu hakati ehitama 1880. aastail pärast hõõglambi leiutamist (1879). Juba sajandivahetuseks loodi esimesed energiasüsteemid.

Vaata ka
--------

* Energiatehnika
* Elektrivõrk
* Alajaam

Välislingid
-----------

* Energy and Climate Data
Kuna ühekatteline hüperboloid on joonpind, siis saab selle mudeli konstrueerida sirgetest traatidest
**Joonpind** on pind, mille saab moodustada ruumis liikuva sirgega. Selle sirge iga asendit nimetatakse *joonpinna moodustajaks*.

Parameetriline kuju
-------------------

Joonpindasid saab kirjeldada parameetriliste võrranditega kujul

{\displaystyle \mathbf {x} (u,v)=\mathbf {b} (u)+v\mathbf {d} (u),}
kus **x** = (*x*,*y*,*z*), *u* ja *v* on parameetrid, **b**(*u*) on joonpinna juhtjoon ja **d**(*u*) on funktsioon, mis annab moodustajatele sihi. 

Seega iga moodustaja parameetrilise võrrandi saab siis, kui fikseerida parameetri *u* väärtus (olgu selleks *u* = *ufix*) ja jälgida **x** sõltuvust ainult parameetrist *v*. Viimane annabki aga just sellise sirge võrrandi, mis läbib punkti **b**(*ufix*) ja mille siht on **d**(*ufix*).

Näited
------

* tasand
* koonus
* silinder
* hüperboolne paraboloid
* ühekatteline hüperboloid
* Möbiuse leht
* helikoid

Vaata ka
--------

* Catalani pind on joonpind, mille moodustajad on paralleelsed mõne fikseeritud tasandiga.
* Konoid on Catalani pind, mille moodustajad lõikuvad mõne fikseeritud sirgega (teljega).

Viited
------

1. ↑   Ü. Kaasik, Matemaatikaleksikon (2002)
Elektrirong Saksamaal
Elektrirong PESA Varssavi ja Łódźi vahel
**Elektrirong** on elektri jõul sõitev rong. Elektrirongid (inglise k. *electric multiple unit*) koosnevad veomootoritega mootorvagunitest, juhikabiiniga juhtvagunitest ja veomootoriteta reisivagunitest.

Elektrifitseeritud raudtee ehk elektriraudtee kohal on kontaktliin, millest elektrirongid vooluvõtturite abil elektrivoolu saavad. Mõnes riigis saavad rongid elektrienergiat ka toiterööpast. Elektriahela teiseks pooluseks on üldjuhul rööbastee, mille rööpad on omavahel elektriliselt ühendatud ehk sillatud.

Elektrironge hakati kasutama 19. sajandi lõpul. Augustis 1883 avati elektriraudtee Brightonis. Saksamaa esimesed elektriraudteed avati 1895 liinil Meckenbeuren–Tettnang, 1900 Mansfeldi kandis ja 1903 Hamburgi kandis.

NSV Liidus olid kaks esimest elektriraudteed Bakuu–Surahhanõ (1926, pinge 1200 V) ja Moskva–Mõtištši (1929, pinge 1500 V). 1950-ndatel mindi NSV Liidus üle pingele 3000 V, kuid kümnendi lõpus hakati paralleelselt tootma juba selliseid ronge, mille tööpinge on 25 kV.

Elektrirongi koguvõimsus on 700–1000 kW. Tänapäeva elektrongid suudavad arendada kiirust üle 200 km/h.

Elektriraudtee Eestis
---------------------

Eestis (Tallinnas ja Harjumaal) korraldab elektrirongiliiklust Elron.

Eesti esimene, 11,2 km pikkune regulaarne elektrirongiliin avati 1. oktoobril 1924 Tallinna (Balti jaam) ja Pääsküla vahel.

1941 lõpetati elektrirongiliiklus. Kogu veerem viidi Permi, mis sel ajal kandis nime Molotov. 1942–1944 demonteeriti elektriraudtee kontaktvõrk.

Eestis kasutatav elektrirong Stadler FLIRT Riisipere ja Turba vahelisel raudteelõigul
1946 elektriraudtee taastati. Liiklus algas 18. augustil. Kasutati sõjasaagiks saadud Berliini elektrironge, mille jaoks ehitati kõrged ooteplatvormid. Elektriraudtee pikendati 1958 Pääskülast Kloogani, (Keilani 1958, Kloogani 1960) 1960 Klooga-Rannale, 1962 Paldiskisse, 1965 Vasalemma, 1978 Aegviiduni (Kehrani juba 1973. aastal), 1981 Riisipereni ja 2019 Turbani.

2028. aasta lõpuks on kavas kogu Eesti raudteevõrk elektrifitseerida. Kui praegustel elektrifitseritud lõikudel töötab kolme kilovoldine alalisvooluvõrk, siis uued lõigud ehitatakse 25 kilovoldile ning vahelduvvoolule.

Vaata ka
--------

* Diiselrong
* Magnethõljukrong
* Stadler FLIRT

Välislingid
-----------

* Eesti elektriraudtee ajalugu


1. ↑  Riik kavatseb raudteevõrgu elektrifitseerida aastaks 2028; ERR uudised, 04.11.2019
**Elektriturg** on elektri tootjate ja tarbijate vahelisi ärisuhteid hõlmav turg, millega tagatakse elektri tootmise ja elektri tarbimise üldine tasakaal.

Elektri hind elektrituru erinevates osades võib olla mitmesuguste tehniliste ja majanduslike piirangute tõttu erinev. Erineva hinnaga turupiirkondi nimetatakse hinnapiirkondadeks. Suuremahuline elektrienergia müük toimub elektribörsi vahendusel.

Eesti elektriturg
-----------------

Eestis tegutseb elektriturul erinevad elektriettevõtjad. Avatud elektriturule üleminekuks tuleb neil valmis olla info vahetamiseks teiste turuosalistega. Selleks tuleb selgitada välja, kus teistele turuosalistele vajalik informatsioon tekkib ning kes ja kuidas ja mis kujul seda hakkab väljastama. 
Alates septembrist 2012 on info vahetuseks turuosaliste vahel ja säilitamiseks avatud elektrituru andmeladu.

2007. aasta alguses lülitati töösse Eesti ja Soome energiasüsteeme ühendav merekaabel Estlink, mis oli esimene ühendus Baltimaade ning Põhjamaade energiasüsteemide vahel. 16. november 2007 kirjutati Tallinnas alla leping Põhjamaade ning Baltimaade ühtse energiaturu loomise alustamiseks. Kokkuleppe osapoolted on Põhjamaade energiabörs Nord Pool Spot, Eesti-Soome merekaabli osanik Finestlink, Läti energiafirma Latvenergo ja Eesti Energia tütarettevõte Põhivõrk OÜ (uue nimega Elering). Projekti eesmärk on ühendada Baltimaade energiaturg Põhjamaade Nord Pooli nime kandva energiakaubanduse piirkonnaga.

Vaata ka
--------

* Elektribörs
* Elektrituru andmeladu

Viited
------

1. ↑  Infovahetus elektrituru avanemise kontekstis Majandus- ja kommunikatsiooniministeerium.
2. ↑  Andmeladu on elektritarbijatele ja -müüjatele avatud, Eleringi pressiteade, 25. september 2012
3. ↑  Põhjamaade energiabörs laieneb Baltikumi Postimees 20. november 2007
MPlayer
**Meediapleier** on arvutiprogramm multimeediafailide, näiteks videote, filmide ja muusika esitamiseks.

Meediapleierid kuvavad tavaliselt standardseid meedia juhtimise nuppe, mis on tuttavad füüsilistelt seadmetelt, näiteks magnetofonidelt ja CD-mängijatelt. Nendeks nuppudeks on *play(►), pause, fastforward, backforward* ja *stop(■).*

Populaarsematel operatsioonisüsteemidel on tavaliselt vähemalt üks meediapleier. Näiteks Windowsil on Windows Media Player ja Mac OS X-il on QuickTime Player. Ka Linuxi operatsioonisüsteemil võib olla meediapleiereid, näiteks: SMPlayer, Amarok, Audacious, Banshee, MPlayer, Rhythmbox, Totem, VLC Media Player ja xine. Androidi operatsioonisüsteemil on Google Play Music tavaline meediapleier koos paljude teiste mobiilirakendustega nagu Poweramp, Beautiful Music Player, VLC Media Player.

Põhifunktsioonile keskendumine
------------------------------

Erinevatel meediapleieritel võivad olla erinevad eesmärgid ja omadused. Videopleierid on meediapleierite rühm, mille põhiotstarve on digitaalse video esitamine. Näiteks Windowsi DVD Player mängib ainult DVD-videoplaate. Media Player Classic saab mängida audio- ja videofaile, kuid selle programmi omadused, nagu värvikorrektuur, pildi teravustamine, suumimine, DVB toetus ja subtiitrite toetus on ainult kasulikud videomaterjalide jaoks, näiteks animafilmide ja mängufilmide jaoks. Näiteks, AIMP mängib eranditult audiovorminguid. MediaMonkey mängib nii audio- kui ka videovorminguid, kuid selle paljud omadused (meediateek, laulusõnade avatus, muusika kujutamine, internetiraadio) on suunatud helivormingule. Kuid on ka universaalseid meediapleiereid. Näiteks Windows Media Player, millel on omadusi nii heli kui ka video jaoks, kuigi mitte nii palju kui Media Player Classicul ja MediaMonkeyl koos.
Tulekivi (2016)
Tulekivi ehk Sihi suurkivi
**Tulekivi** (ka: *Sihi Suurkivi*, *Lemmikneeme III*) on rabakivist hiidrahn Harju maakonnas Aegna saarel Lemmikneeme kaelal hõredas männikus, Lemmikneeme kivikülvis. 

Tegemist on Aegna saare suurima rändrahnuga. Kivi pikkus on 12,5 m, laius 8,4 m, kõrgus 3,6 m ja ümbermõõt 35,1 m. Kivi maht on 275 m³.

Tulekivi olevat kasutatud märgutule kohana kaluritele, et nad pimeduses saart leiaksid.

Rahn on alates 1939. aastast üksikobjektina looduskaitse all ning jääb Aegna maastikukaitseala territooriumile.

Vaata ka
--------

* Eesti hiidrahnude loend

Viited
------

1. 1 2  "Lemmikneeme Tulekivi e. Sihi Suurkivi". *EELIS Infoleht*. Vaadatud 26.12.2022.
2. ↑  Pirrus, Enn (2009). *Eestimaa suured kivid*. Tallinn: Teaduste Akadeemia kirjastus.
3. ↑  Viiding, Herbert (1986). *Suurte rändrahnude kirjeldamise juhend. - Abiks loodusevaatlejale*. Kd 85. Tartu: Eesti Teaduste Akadeemia.
4. ↑  "Tulekivi e.Sihi suurkivi". *Keskkonnaportaal*. Vaadatud 28.12.2022.

Välislingid
-----------

* Tulekivi ürglooduse objektina Eesti looduse infosüsteemis
* Tulekivi keskkonnaportaalis
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib tulekahjust; 1901 aastal valminud filmi kohta vaata artiklit Tulekahju! (film 1901).* |

---

Tulekahju kustutamine
Tuletõrjujad tulekahju likvideerimisel Magasini tänav 25 maja juures  
Foto: Ave Maria Mõistlik, 12. august 2011
Ettenähtust võimsama lambi kasutamise tagajärjel sulama hakanud lambipesa.
Satelliitfoto maastikupõlengust Austraalias 2019. aastal
**Tulekahju** (ka **põleng**) on kontrolli alt väljunud põlemine, mis kahjustab inimesi, nende vara või keskkonda. Tulekahju võib olla tekkinud juhuslikult või on keegi selle tahtlikult süüdanud. 

Tavalisemad tulekahju tekkimise põhjused on ettevaatamatu tulega ümberkäimine, potentsiaalselt tuleohtlike seadmete, ainete ja materjalide oskamatu käsitsemine, staatiline elekter, äike, tahtlik süütamine, isesüttimine jm.

Tulekahjude kustutamisega tegeleb tuletõrje.

Eestis registreeriti 2019. aastal 4598 tulekahju. Neis hukkus 43 ja sai vigastada 113 inimest.

Vaata ka
--------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Tsitaadid Vikitsitaatides: **Tulekahju** |

* Tulekahjute loend
* Tagasitõmme
* Pistleek
* Säde
* Maastikupõleng

Viited
------

1. ↑  "Möödunud aastal oli Eestis rekordiliselt vähe tulekahjusid" ERR, 22. mai 2020
Audiovõimendi skeem
**Elektriskeemiks** nimetatakse elektriseadme või tema osa graafilist kujutamist elektritingmärkide abil. Elektriskeemid aitavad elektriseadme koostisosi ja nende osade vahelisi ühendusviise piltlikult ette kujutada. Kui tehniline joonis on tehnika keel, siis elektriskeem on elektrotehnika keel. Elektriskeemide tingmärgid on standardiseeritud.

Elektriskeemide liigitus
------------------------

### Struktuuriskeem

Elektriseadmed koosnevad tavaliselt mitmest osast. Elektriseadme koostise ja põhiosade vastastikuse seose piltlikuks näitamiseks koostatakse elektriseadme struktuurskeem. Struktuurkeem on lihtne joonis, millel on kujutatud elektriseadme tähtsamad osad ja nendevahelised seosed.

Struktuurskeemidel kujutatakse elektriseadme osi kastikestena või tingmärkide abil. Kastikeste sisse kirjutatakse elektriseadme elementide nimetused. Elektriseadme osadevahelisi seoseid tähistavatel joontel on soovitatav nooltega näidata seadmes toimuvate protsesside kulgemissuunad.

### Põhimõtteskeem

Põhimõtteskeemidel näidatakse elektriseadme kõikide elementide vastasmõju ja elektrilist seost, nende elementide vastastikust asendit märkimata. Põhimõtteskeemid aitavad uurida elektriseadmete töötamispõhimõtteid ja välja töötada teisi konstruktiivseid dokumente, mida kasutatakse elektriseadmete monteerimisel, remontimisel ja ekspluateerimisel.

Mitmejoonelistel põhimõtteskeemidel tähistatakse igat juhet joonega. Ühejoonelistel skeemidel tähistatakse mis tahes juhtmete hulka ühe joonega, millele tõmmatud kriipsukeste arv näitab juhtmete arvu.

Põhimõtteskeemide iga element tuleb tähistada mingi tähega. Tähti kasutatakse ka elemendi tähenduse märkimiseks, näiteks E- käivitusnupp, S- seiskamisnupp. Kui skeemil on mitu ühesugust elementi, siis lisatakse elemendi tähisele järjekorranumber. Järjekorranumber kirjutatakse tähelise sümboli järel, näiteks L1, E3, R5, C4.

### Montaažiskeem

Montaažiskeemid kujutavad endast tööjooniseid, millel on näidatud kõikide elektriseadmete ühendused ja nende asendid antud seadme konstruktiivelementide suhtes.

Montaažiskeemidel peab elementide paigutus andma ettekujutuse nende elementide tõelisest paigutusest elektriseadmes. Seadme konstruktiivelemente kujutatakse kastikestena. Montaažiskeemidel kasutatavad tähelised ja numbrilised tähised peavad langema kokku põhimõtteskeemide tähistega.

Välislingid
-----------

* Elektriskeemide tingmärgid
* Elektriskeemide mõistmine - komponendid

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Elektriskeemid** |

| * v
* r
Elektriahelad |
| --- |
| Analoogelektroonika | 
Vooluallikas • Pingeallikas • Pingejagur • Voolujagur • Võimendi • Atenuaator • Antenn • Ostsillaator • Alaldi (sildalaldi) • Inverter • Segusti • Pingestabilisaator (lineaarne) • Vooluregulaator • Impulsstoiteallikas (pinge) • Filter (pinnalainefilter • RC-filter) |  |
| Digitaalelektroonika | 
Analoog-digitaalmuundur • Digitaal-analoogmuundur • Kooder • Dekooder |
| Vaata ka | 
Elektriskeem • Tingmärgid |
Emil Hácha
Emil Hácha Berliinis 15. märtsil 1939
**Emil Dominik Josef Hácha** (12. juuli 1872 Trhové Sviny – 27. juuni 1945 Praha) oli Tšehhoslovakkia riigitegelane, poliitik ja jurist. Ta oli 1938–1939 Tšehhoslovakkia president ning 1939–1945 Böömi- ja Määrimaa Riigiprotektoraadi president.

Emil Hácha lõpetas Praha Karli ülikooli õigusteaduse erialal 1896. aastal. Seejärel töötas ta Prahas Böömi Kuningriigi Maakomitees. Esimese maailmasõja puhkemise järel sai temast Viinis Tsisleitaania Kõrgema Administratiivkohtu kohtunik. 1918 asus ta tööle Tšehhoslovakkia Kõrgemasse Administratiivkohtusse, olles 1925–1938 selle president.

Kui president Edvard Beneš pärast Müncheni kokkuleppe sõlmimist ametist tagasi astus, valiti Emil Hácha 30. novembril 1938 Tšehhoslovakkia kolmandaks presidendiks.

14. märtsil 1939 kutsus Adolf Hitler Hácha Berliini nõupidamisele. Hitler laskis Háchat tunde oodata. Lõpuks 15. märtsi öösel kohtus Hitler Háchaga. Hirmutamise ja šantaaži abil sunniti Háchat alla kirjutama Tšehhoslovakkia iseseisvuse kaotamise aktile. 15. märtsil 1939 okupeerisid Saksa väed Tšehhi. 16. märtsil kuulutati välja Böömi- ja Määrimaa Riigiprotektoraat.

Emil Hácha jäi oma ametikohale edasi ning temast sai Böömi- ja Määrimaa Riigiprotektoraadi president. Konstantin von Neurath määrati Böömi- ja Määrimaa riigiprotektoriks. Kui 1941. aasta septembri lõpus määrati aseriigiprotektoriks Reinhard Heydrich, siis kaotas Hácha igasuguse reaalse võimu. 

Praha hõivamise järel Punaarmee poolt arreteeriti Hácha 13. mail 1945. Ta suri vangla haiglas ebaselgetel asjaoludel.

Viited
------

1. ↑
2. ↑
3. ↑
De Gobineau portree (1876)
**Joseph Arthur de Gobineau** (14. juuli 1816 – 13. oktoober 1882) oli prantsuse kirjanik ja diplomaat.

Ta on neljaköitelise teose "Essee inimrasside ebavõrdsusest" ("Essai sur l’inégalité des races humaines", 1853–1855) autor.

Gobineau järgi kuuluvad kõik inimesed ühte rassi kolmest – kas valgesse (kaukaasia), musta (negriidne) või kollasesse (mongoliidne) –, kusjuures valgele rassile omistas Gobineau kõrgeima intelligentsi, parima moraalsuse ja tugevaima tahtejõu. Tema sõnul võimaldasid just need rassiomadused läänemaadel üle maailma mõjuvõimu saavutada. 
Musta rassi iseloomustas Gobineau kui madalaimat, kellele on omane teatud loomalik olemus, moraalipuudus ja emotsionaalne ebastabiilsus.

Kirjandus
---------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Arthur de Gobineau** |

* Arthur Herman, "Arthur de Gobineau ja tõupessimism". Inglise keelest tõlkinud Udo Uibo – Looming 1998, nr 10, lk 1533–45 ja nr 11, lk 1715–23; loetav ka Eesti Rahvusraamatukogu digitaalarhiivis
Emil Ludwig
**Emil Ludwig** (25. jaanuar 1881 Breslau – 17. september 1948 Moscia, Ascona lähedal, Šveits) oli saksa kirjanik ja ajakirjanik, menukate biograafiate autor.

Elu ja looming
--------------

Ta sündis juudi perekonnas, õppis Breslau ülikoolis õigusteadust, reisis palju, tegutses I maailmasõja ajal sõjaajakirjanikuna. Algul kirjutas ta tähelepanuta jäänud näidendeid (ka värssdraamasid), romaane ja lühiproosat, kuid rahvusvahelist edu saavutas kahe maailmasõja vahel paljudesse keeltesse tõlgitud suurmeeste elulugude autorina: Goethe (1920), Bismarck (1921–26), Rembrandt (1923), Napoleon (1925), Wilhelm II (1925), Jeesus Kristus (1928), Michelangelo (1930), Abraham Lincoln (1930), Heinrich Schliemann (1932), Hindenburg (1935), Kleopatra (1937), Roosevelt (1938), Stalin (1945), Freud (1947).

Oma köitvalt kirjutatud elulooraamatutes püüdis ta vältida idealiseerimist ning avada suurmeeste inimlikke jooni, nende igapäevaelu, kirgi, nõrkusi ja pahesid; oli märgatavalt mõjutatud Sigmund Freudi psühhoanalüüsist.

Hitleri Saksamaal tema teosed keelustati ja neid põletati avalikult; ka saksa okupatsioonivõim Eestis 1941 keelustas tema raamatud. Teise maailmasõja ajal elas ta USAs ja elu lõpuaastatel Šveitsis.

Vestlus Staliniga
-----------------

Emil Ludwig intervjueeris mitmeid kuulsaid poliitikuid ja diktaatoreid (Mussolini, Atatürk, Masaryk).

13. detsembril 1931 vestles ta Jossif Staliniga, see oli Stalini esimene pikem intervjuu välismaalasele. Eesti keeles on jutuajamine avaldatud Stalini Teoste 13. köites (1952).

Teosed eesti keeles
-------------------

* "Rembrandt. Emil Ludvigi järele jutustanud Märt Laarman". Sari Noorusmaa elulookirjastik, nr 2, Eesti Õpetajate Liit, Tallinn 1926, 33 lk
* "Napoleon" (biograafiline romaan), I–II. Tõlkinud Olli Olesk. Noor-Eesti Kirjastus, Tartu 1936–38; 2. parandatud ja täiendatud trükk: kirjastus Athena, Tallinn 1996

Viited
------

1. ↑  Eesti raamatukauplustest ja avalikest raamatukogudest kõrvaldamisele kuuluva kirjanduse nimestik

Välislingid
-----------

* Emil Ludwigi vestlus Staliniga, vene keeles
* sama vestlus, inglise keeles
* Emil Ludwig, "Hitler ja Mussolini. Maailm ei tohi Hitlerit lugeda Saksamaaks?" – Postimees, 21. 05. 1933, nr 118, lk 4; loetav ka digiteeritud ajalehtede aadressil
* "Kuulsusi kirjaniku sule all. Emil Ludwigi portreesid" – Postimees 5. 10. 1932, nr 233, lk 4; loetav ka digiteeritud ajalehtede aadressil
* "Milline oli tõelik Hindenburg? Emil Ludwigi portree "Tannebergi võitjast"" – Postimees 13. 10. 1935, nr 279, lk 5; loetav ka digiteeritud ajalehtede aadressil
Meego Remmel 2019. aastal
Meego Remmel 2021. aasta arvamusfestivalil
**Meego Remmel** (sündinud 27. aprillil 1966 Tallinnas) on eesti vaimulik, õppejõud ja koolitaja.

Ta on lõpetanud Tartu Riikliku Ülikooli 1989 surdopedagoogika ning eesti keele ja kirjanduse pedagoogika alal, praktilise teoloogia magister (MA, 1995, Cincinnati Bible Seminary) ja kristliku eetika magister (*Master of Divinity*, 2000, TCM International Institute, Austria), filosoofiadoktor praktilises teoloogias kristliku vooruseetika alal (PhD, 2011, Walesi Ülikool).

2002–2006 oli ta Kõrgema Usuteadusliku Seminari rektor, 2008–2016 Eesti Evangeeliumi Kristlaste ja Baptistide Koguduste Liidu (EEKBKL) president, 2017–2019 Euroopa Baptistiföderatsiooni asepresident, 2019–2021 Euroopa Baptistiföderatsiooni president, 2013–2022 Eesti Kirikute Nõukogu asepresident.

Meego Remmel on Kõrgema Usuteadusliku Seminari dotsent, magistriprogrammi juht, mentorluse koordinaator, TCM International Institute kaasprofessor, 3D koguduse vanem ja õpetuspastor. Eesti EKB Koguduste Liidus on ta vanematekogu ja ordineerimiskomisjoni liige ning mentorluse koordinaator. Ta on Eesti Kirikute Nõukogu eetika ja eluväärtuste töörühma, Eesti Evangeelse Alliansi palvushommikusöögi toimkonna, Euroopa Protestantlike Kirikute Ühenduse eetika nõukogu, Baptisti Maailmaliidu kristliku eetika komisjoni ning Eesti Bioeetika ja Inimuuringute Nõukogu liige.

Isiklikku
---------

Ta on abielus Eelika Remmeliga, neil on poeg Jakob ja tütar Laura.

Viited
------

1. ↑  Euroopa Baptistiföderatsioon
2. ↑  3D kogudus
3. ↑  Kuulutaja 20(4), 2008