recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Stan Getz (1958)
**Stan Getz** (2. veebruar 1927 Philadelphia – 6. juuni 1991 Malibu, California) oli USA tenorsaksofonist. 

Juba 16-aastaselt mängis ta Jack Teagardeni bändis. Aastatel 1944–1946 kuulus Getz Stan Kentoni ja Benny Goodmani bigbändide koosseisu. 1947. aastal tegi ta koostööd Zoot Simsi ja Herbie Stewardiga, 1948. aastal lõi kaasa Ralph Burnsi plaadil "Early Autumn". Järgmised 25 aastat püsis Getz kindlalt maailma populaarsemate saksofonistide seas. 

1950. aastate keskel langes Stan Getz sõltuvusse narkootikumidest. Sarnaselt nii mõnegi teise Ameerika muusikuga, näiteks Kenny Clarke'iga, viibis ka tema 1950. aastate lõpul n-ö paguluses Skandinaavias. 1961. aastal läks ta USA-sse tagasi ja salvestas plaadi "Focus", mis sisaldab Eddie Sauteri arranžeeringuid. 

Põhiliselt on Getz tuntud selle poolest, et ta üritas segada džässi ja bossanoova stiili. Getzile võlgnevad toetuse eest oma karjääri algusaastail tänu Gary Burton, Chick Corea, Tony Williams, Airto Moreira ja paljud teised tolle aja noored muusikud. 1970. aastate alguse *free jazz*'i ja rokiliikumistega Getz kaasa ei läinud ja elas 1972. aastani Euroopas. 1980. aastate keskpaigas töötas ta õppejõuna Stanfordi ülikoolis. 

Stan Getz oli oma instrumendi üks tähtsamaid tõlgendajaid džässiajaloos ja tugevate svingijuurtega improviseerija. Karjääri algusperioodil olid tuntavad Lester Youngi mõjutused, ent hiljem arendas Getz välja isikupärase stiili, mis eristus 1940. ja 1950. aastate agressiivsest *bebop*'i-voolust. Getz oli üks vähestest muusikutest, kes suutis tänu oma instrumendi suurepärasele valdamisele jääda lüüriliseks ka väga kiire tempo korral.
ÜRO Peaassamblee saal
**Õigus rahule** on Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni deklaratsioon, millega ÜRO liikmesriigid tunnustasid iga inimese ja rahva õigust elada rahus. Deklaratsioon võeti vastu 1984. aastal ja sätestati ÜRO Peaassamblee deklaratsioonis nr 39.

Deklaratsiooni tekst
--------------------

Olles kaalunud punkti pealkirjaga "Rahvaste õigus rahule", 

olles veendunud, et rahvaste rahuõiguse väljakuulutamine aitaks kaasa jõupingutustele, mille eesmärk on tugevdada rahvusvahelist rahu ja julgeolekut,

1. kiidab heaks deklaratsiooni rahvaste õigusest rahule, mille tekst on lisatud käesolevale resolutsioonile;
2. palub peasekretäril tagada deklaratsiooni võimalikult laialdane levitamine riikidele, valitsustevahelistele ja valitsusvälistele organisatsioonidele ning muudele asjakohastele organisatsioonidele.

57. täiskogu koosolek, 12. november 1984

### LISA. Deklaratsioon rahvaste õigusest rahule

Peaassamblee

Kinnitades, et ÜRO peamine eesmärk on rahvusvahelise rahu ja julgeoleku säilitamine,

Pidades silmas Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni põhikirjas sätestatud rahvusvahelise õiguse aluspõhimõtteid.

Väljendades kõigi rahvaste tahet ja püüdlusi kaotada inimkonna elust sõda ja ennekõike hoida ära ülemaailmne tuumakatastroof.

Olles veendunud, et elu ilma sõjata on esmane rahvusvaheline eeltingimus riikide materiaalseks heaoluks, arenguks ja edusammudeks ning ÜRO poolt välja kuulutatud õiguste ja põhiliste inimvabaduste täielikuks rakendamiseks,

Olles teadlik, et tuumaajastul on püsiva rahu saavutamine Maal inimkonna tsivilisatsiooni säilimise ja inimkonna ellujäämise peamine tingimus.

Tunnistades, et rahvaste rahuliku elu säilitamine on iga Riigi püha kohustus,

1. kuulutab pidulikult, et meie planeedi rahvastel on püha õigus rahule;
2. teatab pidulikult, et rahvaste rahuõiguse säilitamine ja selle rakendamise edendamine on iga riigi põhikohustus;
3. rõhutab, et rahvaste rahuõiguse teostamise tagamine nõuab, et riikide poliitika oleks suunatud sõja, eelkõige tuumasõja ohu kõrvaldamisele, jõu kasutamisest loobumisele rahvusvahelistes suhetes ja rahvusvaheliste suhete lahendamisele. vaidlused rahumeelsel teel ÜRO põhikirja alusel;
4. kutsub kõiki riike ja rahvusvahelisi organisatsioone üles tegema kõik endast oleneva, et aidata rakendada rahvaste õigust rahule, võttes asjakohaseid meetmeid nii riiklikul kui ka rahvusvahelisel tasandil.

Viited
------

1. ↑  "Declaration on the Right of Peoples to Peace". *ÜRO*. 1984. Deklaratsioon 39.
Marcus Stephen
**Marcus Stephen** (sündinud 1. oktoobril 1969) on Nauru poliitik ja sportlane. 

19. detsembrist 2007 kuni 10. novembrini 2011 oli ta Nauru president ja siseminister.

Alustas sportlaskarjääri jalgpallurina, kuid hiljem sai temast tõstja. 1992. aastal osales ta olümpiamängudel Barcelonas Samoa võistkonna koosseisus, sest Naurul puudus sel ajal riiklik olümpiakomitee. Pärast olümpiakomitee asutamist oli tal 1996. aastal võimalik osaleda suveolümpial Atlantas ja 2000. aastal olümpiamängudel Sydneys juba Nauru delegatsiooni liikmena.

Kõige paremaid tulemusi on ta saavutanud Rahvaste Ühenduse mängudel: kuldmedal 1990. aastal, kolm kuldmedalit 1994. ja 1998. aastal, kolm hõbemedalit 2002. aastal.

Aastast 1997 on ta Nauru Olümpiakomitee laekur.

Alates 2003. aastast on ta Nauru parlamendi liige. President René Harrise valitsuses oli ta 2003–2004 haridus- ja rahandusminister.

28. augustil 2007 toimunud presidendivalimistel kaotas ta Ludwig Scottyle, kuid kui parlament avaldas sama aasta 19. detsembril Scottyle häältega 10:7 umbusaldust, valiti Stephen Nauru uueks presidendiks. Lisaks presidendi ametikohale kuulus Stephenile ka siseministri portfell.

18. aprillil 2008 kuulutas ta riigis välja erakorralise olukorra ja saatis parlamendi laiali, sest Nauru parlament ei suutnud sisevastuolude tõttu mitme kuu jooksul oma kohustusi täita. Samuti valitsesid pinged presidendi ja parlamendi vahel; viimane oli süüdistanud 31. märtsil presidenti katses läbi viia riigipööre.

Sama aasta 26. aprillil toimunud ennetähtaegsetel parlamendivalimistel saavutasid president Stepheni poolehoidjad 18-kohalises esinduskogus 10 kohta.

10. novembril 2011 astus Stephen seoses korruptsioonisüüdistustega ametist tagasi.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**Ludwig Scotty** | **Nauru president**2007–2011 | Järgnev**Frederick Pitcher** |
**Islandi vapil** (islandi keeles: Skjaldarmerki Íslands) on hõbedase ääristusega punane rist sinisel väljal. Kilbihoidjad on pull, kotkas, draakon ja kivihiiglane. Neid elukaid austati Islandil niivõrd, et viikingiajal keelati Islandile lähenemine laevadega, millel oli kujutatud grimassiga sümboleid (nagu draakonipea laevavööris), kuna need võisid austatud elukaid hirmutada.

Ajalugu
-------

Islandil on olnud läbi aegade mitu vappi. Neist esimeseks peetakse kuue sinise ja kuue hõbedase triibuga vappi. Teine anti Earl Gissur Þorvaldssonile Norra kuninga Hákon Hákonarsoni poolt aastal 1258. See kujundati kuninga enda vapi järgi, vahetades värvid lõvi värvusega ning lisades sellele sinised ja hõbedased triibud eelmiselt vapilt.

Umbes 1500. aastal sai Island vapi, millel kujutati punasel taustal olevat kala. Seda tuntakse kui *Þorskmerkið*. 

3. oktoobril 1903 muudeti vappi uuesti. Sellele asetati pistrik sinisel taustal. 12. veebruaril 1919 võeti kasutusele praeguse vapiga sarnane vapp.

Trivia
------

Sloveenia linnal Piranil on Islandi vapiga sarnane vapp.
Lastemuuseum Miiamilla. Näha on ka Noortepargi kivi 
**Lastemuuseum Miiamilla** on Tallinna Linnamuuseumi allasutus, lastele mõeldud harumuuseum.

Muuseum on suunatud peamiselt 3–11-aastastele lastele, kes saavad muuseumi ekspositsiooni katsuda ja sellega mängida. 

Muuseum asub Kadriorus aadressil Koidula 21c. Hoone, milles muuseum asub, ehitati aastatel 1936–1937 Alar Kotli ja Villem Seidra projekti järgi Kadrioru Lastepargi peahooneks. Hoone võeti 2003. aastal muinsuskaitse alla ning renoveeriti aastatel 2007–2009 muuseumi tarbeks.

Ajalugu
-------

Lastemuuseum Miiamilla asub majas, mis ehitati aastatel 1936–1937 Alar Kotli ja Villem Seidra projekti järgi Kadrioru Lastepargi peahooneks.

Oma aja kohta väga uuendusliku laste vaba aja kompleksi rajas Riigiparkide Valitsus, mille juhatajaks oli toonase riigivanema Konstantin Pätsi vend Peeter Päts. Eesti Spordi Keskliidu eestvedamisel said lapsed seal asjatundlike juhendajate käe all sisukalt vaba aega veeta. Peahoone ees asunud basseinides viidi läbi ujumistreeninguid, mänguväljakutel tegeldi pallimängude ning rütmikaga. Lisaks said lapsed osaleda laulutundides ning õppida tundma loodust ja kodumaa ajalugu. Aeg-ajalt võeti ette matkasid Tallinna lähiümbrusse. Peahoone suures einelauasaalis oli üles seatud hinnaline kinoaparatuur. Hoones paiknesid veel riietus- ja pesemisruumid, mängude ja spordivahendite panipaigad, töökabinetid ning ametikorterid.

Nõukogude ajal kasutas sealseid ruume spordikool. Jalgrattasõit, ujumine, pallimängud, iluvõimlemine, suusatamine – see on vaid väike loetelu aladest, mida lapsed seal läbi aegade on harrastanud.

Aastatel 1953–1962 asus selles majas ka Tallinna Linna Mererajooni TSN TK IV Raamatukogu, mille käsutuses oli väike, vaid 14 m² suurune tuba.

Hoone oli Reet Kriegeri 1978. aastal loodud legendaarse sporttantsuklubi Palestra kauaaegne treeningupaik.

Aja jooksul Lastepargi rajatised amortiseerusid. Kõrvalhooned, basseinid ja tribüünid lammutati. Kaalumisel oli ka peahoone lammutamine. Suure miljöö- ja arhitektuuriväärtusega hoone võeti siiski 2003. aastal muinsuskaitse alla.

2007. aastal alustati Tallinna Kultuuriväärtuste Ameti toetusel hoone renoveerimist. 25. septembril 2009 avati seal Tallinna Linnamuuseumi uus filiaal, **Muuseum Miia-Milla-Manda**. Muuseum sai nime lasteraamatu "Miia-Milla-Manda" ja selle peategelase järgi.

15. juunist 2014 oli muuseumi nimi **Kadrioru lastemuuseum Miiamilla** ja 2018. aastast on muuseumi nimi **Lastemuuseum Miiamilla**.

Viited
------

1. 1 2  "Kadriorus avab uksed mänguline lastemuuseum Miia-Milla-Manda" Eesti Päevaleht, 21. september 2009

Välislingid
-----------

* Koduleht
**Grégory Lemarchal** (13. mai 1983 La Tronche – 30. aprill 2007 Suresnes) oli prantsuse laulja. 

Aastal 2004 võitis ta populaarse telesaate "Star Academy" neljanda hooaja, olles esimene meesvõitja. Tema hääleulatus oli 4 oktavit. Pärast saate võitu sai ta ruttu üsna populaarseks. 

Grégory Lemarchali esimene singel "Ecris l'histoire" tõusis märtsis 2005 Prantsuse edetabelis teisele kohale. 

Lemarchal põdes tsüstilist fibroosi, mille tüsistuste tõttu ta 30. aprillil suri. 4. mail oli telekanali TF1 eetris erisaade "Grégory : la voix d'un ange", mis oli tema mälestuseks ja vaatajatel paluti annetada raha tsüstilise fibroosiga võitlemiseks. Prantsusmaal tegutseb temanimeline ühing tsüstilise fibroosiga patsientide ning nende omaste nõustamiseks.

28. detsembril 2007 andis "Star Academy" seitsmes hooaeg Grégoryle au, lauldes kogu saate ainult tema laule, saate pealkiri oli "La Voix D'un Ange" ("Ingli hääl").

Albumid
-------

* "Je deviens moi" (2005)
* "Olympia 06" (2006)
* "La voix d'un ange" (2007)

Singlid
-------

* "Écris l'histoire" (2005)
* "Je suis en vie" (2005)
* "À corps perdu" (2005)
* "Même si (What you're made of)" (duett koos Lucie Silvasega)
* "Le feu sur les planches" (2006)
* "SOS d'un terrien en détresse" (2007)
* "De temps en temps" (2007)
* "Le lien" (2007)
* "Restons Amis" (2007)

Välislingid
-----------

* Official Grégory Lemarchal Website
* Association Grégory Lemarchal
**Lasteteater Trumm** on Tallinnas tegutsev erateater, mis on pühendunud lastelavastustele.

Teatri ajalugu ulatub aastasse 1992, mil Dajan Ahmet asutas teatritrupi Ahmetov Management. 1993. aastal sai lasteetendusi andva trupi nimeks **Trumm**. Samades ruumides (Tallinnas Kaarli pst 9) tegutsesid Ahmetov Managementi juhtimisel ooperistuudio Die Dilettanten ja estraadistuudio Muna. Kõik need koondati 15. oktoobril 1994 Salong-Teatriks, mis oli orienteeritud eeskätt täiskasvanutele mõeldud klassikalavastustele. Lastelavastuste väljatoomine jätkus Lasteteater Trummi nime all. Salong-Teatri kui täiskasvanutele suunatud teatri tegevus hääbus 2005.-2006. aastal, kuigi juriidiliselt eksisteerib MTÜ Salong-Teater praeguseni.

Lasteteater Trummi avalavastus oli 20. märtsil 1993 esietendunud H. Chr. Anderseni "Pöial-Liisi" (lavastaja Dajan Ahmet, mängisid Katrin Tuuksam, Venno Loosaar, Priit Valkna). Aastakümnete jooksul on Trummi etendustes kaasa löönud üle neljakümne näitleja. Etendusi on antud Eestis, Soomes, Rootsis, Leedus, Venemaal, Belgias, Armeenias jm.

Viited
------

1. ↑  Eesti entsüklopeedia 12. köide, 2003: 505.
2. ↑  Langovits, Peeter. Ahmetovi Salong-teater. Postimees, 16.10.2015

Välislingid
-----------

* Teatri koduleht
500-kroonine rahatäht (1928)
**Islandi kroon** (islandi keeles *króna*, mitmuses *krónur*) on Islandi rahaühik. ISO rahakood on **ISK**.

Taani kroon võeti Islandil kasutusele 1874. See asendas varem kehtinud Taani riigitaalri. 1885 hakkas Island juba oma pangatähti välja andma. Need olid paberrahad nominaaliga 5, 10 ja 50 krooni. 1904 lisandusid 100-kroonised paberrahad. Raha väljaandmise eest vastutas pank Lansssjod Islands.

Islandi kroon eraldus Taani kroonist peale Skandinaavia Rahaliidu lõppemist esimese maailmasõja alguses ja autonoomia saamist Taanilt 1918. aastal. 1921. aastal emiteeriti Ee

1922. aastal emiteeriti esimesed mündid: 10- ja 25-öörised. 1925. aastal järgnesid 1- ja 2-kroonised mündid ning 1926 1-, 2- ja 5-öörised.

1929. aastal võttis üle 5-krooniste rahade emiteerimise üle teine pank, Landsbanki Íslands. 1935 laskis pank käibele 500-kroonised rahatähed, 1957 25- ja 1000-kroonised rahad.

Island iseseisvus 1944. 1946 muudeti müntide kujundust, et kõrvaldada sealt Christian X monogramm CXR.

1961 sai Islandi keskpangaks Seðlabanki Íslands. Pank andis välja paberrahad nominaaliga 10, 25, 100, 1000 ja 5000 krooni.

1960. aastatel langes Islandi krooni väärtus märgatavalt. 1981 arvestati Islandi krooni väärtus ümber kursiga 1:100. Kasutusele võeti mündid nominaaliga 5, 10 ja 50 ööri ning 1 ja 5 krooni, millele järgnesid 10-kroonised mündid 1984, 50-kroonised 1987 ja 100-kroonised 1995. Kasutusele võeti rahatähed nominaaliga 10, 50, 100 ja 500 krooni, millele järgnesid 1000-kroonised rahad 1984 ning 2000- ja 5000-kroonised rahad 1986.

Tehniliselt jaguneb kroon endiselt 100 ööriks, ehkki öörid ei ole enam ammuilma käibel. 2002 lõpetas tollane peaminister Davíð Oddsson ööride kasutamise Islandi igapäevaelus ja alla 1 krooni väärtuses olevad mündid korjati käibelt ära. Alates 1. oktoobrist 2003 ei võta neid vastu ka Islandi pangad. Ööre kasutatakse ainult valuutakursside arvestamisel.

Majanduskriisi tõttu kaotas Islandi kroon 70% oma väärtusest euro suhtes oktoobrist 2007 oktoobrini 2008. 

* Sularahatähed: 5000, 2000, 1000, 500, (100, 50, 10)
* Mündid: 100, 50, 10, 5, 1

Valuutakursid
-------------

Seisuga 29. juuni 2011   

1 EUR = 165,71 ISK  

1 USD = 114,92 ISK  

1 GBP = 184,17 ISK

Endised valuutakursid

1 EEK = 11,105 ISK seisuga 5. juuni 2009   

1 EEK = 9,8272371705 ISK seisuga 31. detsember 2010
**Kai Saks** (aastani 1976 **Kai Viileberg**, sündinud 30. juulil 1955 Tartus) on eesti arstiteadlane ja kardioloog.

Elulugu
-------

Kai Saks on Karl ja Laine Viilebergi tütar.

Lõpetas 1973 Tartu 1. Keskkooli, 1979 TÜ arstiteaduskonna, 1980 internatuuri Tartu Kliinilises Haiglas, meditsiinikandidaat (1987, Leningradi I Meditsiiniinstituut), väitekiri "Неинвазивное определение резервных возможностей сократительной функции миокарда у больных ишемической болезнью сердца". Täiendas end 1997 geriaatrias Clevelandis (Ohio, USA), 2005–06 Euroopa Vananemise Meditsiini Akadeemias. Oli 1980–81 Tartu Ülikooli üld- ja molekulaarpatoloogia instituudi kardioloogia labori vanemlaborant, 1981–87 nooremteadur ja teadur, 1987–91 TÜ sisehaiguste propedeutika kateedri nooremteadur ja teadur, 1991–92 assistent ja vanemassistent, 1993–99 kardioloogiakliiniku dotsent, ühtlasi 1994–97 arstiteaduskonna prodekaan, aastast 2000 sisekliiniku dotsent.

Teadustöö
---------

Uurimisvaldkonnad: südamehaiguste ravi ja adaptatsiooni, gerontoloogia ja geriaatria. Euroopa Liidu 5. raamprogrammi projektide CARMA (2003–05) ja CareKeys (2003–06) Eesti töörühma juht. Eesti Gerontoloogia ja Geriaatria Assotsiatsiooni esimees (aastast 2002), Eesti ja Euroopa kardioloogide seltside liige. Üle 210 teadustrükise, sh 2 monograafiat, 6 raamatut.

Tsitaate
--------

"*Neid inimesi, kes tahavad kaua elada, on tunduvalt rohkem kui neid, kes on nõus vanaks saama*."

"*Hirm vananemise ees võib tähendada seda, et oma tulevik mõeldakse juba ette viletsaks ja toimetulematuks. Mõttel on aga kalduvus teoks saada … Vananemisega ei ole mõtet võidelda.*"

Viited
------

1. 1 2 3 4  Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide
2. ↑  Kai Saks. Inimene ja tema vanus. Sirp, 11.11.2016 (vaadatud 12.11.2016)

Teoseid
-------

* Südamepuudulikkus. Diagnoosimise ja ambulatoorse ravi käsiraamat. Tartu, 1996
* The dynamics of stroke index during püsti exercise: The dependence on age, sex and cardiac disease (kaasautorid E. Laane, R. Kullus). // Cardiol. 6 (1997) 4
* Geriaatriline abi. // Eesti Arst (2000) 10
* Depressive symptoms in older Estonians: Prevalence and models (kaasautor). // J. American Geriatrics Society 50 (2002) 6
* Prevalence of cardiovascular disorders among the elderly in primary care in Estonia (kaasautor). // Scand. J. Primary Health Care 21 (2003) 2
* Rahvusvahelise geriaatrilise hindamise meetodi kohandamine Eestis (kaasautor R. Urban). // Eesti Arst (2005) 6
* Spiritual needs and quality of life in Estonia (kaasautorid M. Teichmann, M. Murdvee). // Social Indicators Res. 76 (2006) 1.

Kirjandus
---------

* Tartu Ülikooli õppe-teaduskoosseisu biobibliograafia nimestik 1981–1995 (käsikiri), 159. Marquis Who's Who in Medicine and Healthcare, 6th ed. 2006-2007, 1110
* *Eesti teaduse biograafiline leksikon.* 3. köide: *N–Sap* TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013

Välislingid
-----------

Kai Saks Eesti Teadusinfosüsteemis Muuda Vikiandmetes

 *Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.*
"**Iroha**" (いろは) on jaapani luuletus, mis on tõenäoliselt kirjutatud Heiani ajastul (794-1179). Luuletus on tuntud selle poolest, et see on täielik pangramm: selles kasutatakse jaapani silpkirja (*kana*) iga märki ühe korra.

Tekst hiraganas
---------------

Arhailiste tähtedega ゐ (ehk wi, hääldus *vi*) ja ゑ (we hääldus ve)

いろはにほへと
ちりぬるを
わかよたれそ
つねならむ
うゐのおくやま
けふこえて
あさきゆめみし
ゑひもせす

Tekst hiragana ja kanjidega
---------------------------

色は匂へと
散りぬるを
我か世誰そ
常ならむ
有為の奥山
今日越えて
浅き夢見し
酔ひもせす

Otsene transliteratsioon
------------------------

i-ro-ha-ni-ho-he-to
chi-ri-nu-ru-wo
wa-ka-yo-ta-re-so
tsu-ne-na-ra-mu
u-(w)i-no-o-ku-ya-ma
ke-fu-ko-e-te
a-sa-ki-yu-me-mi-shi
(w)e-hi-mo-se-su

Tänapäeva keelde tõlke transliteratsioon
----------------------------------------

Iro wa nioedo
chirinuru o
Waga yo tare zo
Tsune naran
Ui no okuyama
Kyō koete
Asaki yume miji
Ei mo sezu.

Ligikaudne tõlge
----------------

Õied on värvikad, kuid närtsivad [vältimatult],
kes võiks püsima jääda meie maailmas? [Ei keegi.]
Luba meil ületada üleloomulikkuse suur mägi
ja enam pole kerget und ega joobumust.
Luuletuses on kõiki kana märke kasutatud 1 korra, välja arvatud ん [-n], mis lisati kana silpkirja hulka hiljem. Seetõttu kasutati luuletust kanamärkide järjestamiseks kuni 19. sajandi Meiji ajastuni, kui sanskritile tuginev *gojūon* tõrjus selle kõrvale.

Välislingid
-----------

*
**Provenientsipõhimõte** ehk **päritolupõhimõte** on arhiivinduse põhimõte, kus ühe arhiivimoodustaja tegevuse tulemusena loodud või saadud arhivaalid kuuluvad kokku ja neid ei segata teistsuguse päritoluga arhivaalidega. See tagab arhiivi kadudeta säilimise, kasutatavuse ja leitavuse.
Selline põhimõte on rakendatud Saksamaal 18. sajandi lõpus. 

Põhimõtet võidakse rakendada arhiividele nii väliselt kui sisemiselt. Väline rakendamine tähendab seda, et teatavasse arhiivi kuuluvaid dokumente ei tohi liita teise arhiiviga, ehk erinevate arhiivide dokumente ei tohi omavahel segada. Sisemine rakendamine tähendab omakorda seda, et arhiivi algsest järjekorrast tuleb kinni pidada.

Enne seda rakendati dokumentide süstematiseerimisel pertinentsipõhimõtet, mille põhimõte oli see, et järgiti dokumendi sisu või teemat ning ei arvestatud seda, millise organisatsiooni tegevuse käigus teave tuli. Tänu sellel läksid väga paljud olulised dokumendid kaotsi ning ei teatud dokumentide omavahelisi seoseid. Enam ei saadud aru, kes dokumendi oli loonud. 

Päritolupõhimõttel on ka nn sisemine aspekt – algse korra põhimõte, mis on eraldiseisev arhiivinduslik põhimõte.
**Provints** (*province*) on 1. järgu haldusüksuse liik Paapua Uus-Guineas. Sama järgu üksused on ka autonoomne piirkond (*autonomous region*) ja pealinnaringkond (*district*). Kokku on 1. järgu haldusüksusi 22.

Hela ja Jiwaka provints moodustati 2012. aastal.

Iga provints on jaotatud üheks või mitmeks ringkonnaks, mis omakorda jagatud kohalikeks omavalitsusteks.

Elanike arvult väikseim provints on Manusi provints (50 231), suurim Morobe provints (674 810). Pindalalt on väikseim Manusi provints (2100 km2), suurim Lääneprovints (98 190 km²).

Paapua Uus-Guinea 1. järgu haldusüksused
1. Bougainville'i autonoomne piirkond
2. Chimbu provints
3. Eastern Highlandsi provints
4. Enga provints
5. Gulfi provints
6. Hela provints
7. Ida-Sepiki provints
8. Ida-Uus-Britannia provints
9. Jiwaka provints
10. Keskprovints
11. Lääneprovints
12. Lääne-Sepiki provints
13. Lääne-Uus-Britannia provints
14. Madangi provints
15. Manusi provints
16. Milne Bay provints
17. Morobe provints
18. Põhjaprovints
19. Southern Highlandsi provints
20. Uus-Iirimaa provints
21. Western Highlandsi provints
22. pealinnaringkond Port Moresby
**Daniel Stamm** (1722 Tallinn – 17. juuni 1768 Vigala) oli eesti vaimulik.

Stamm sündis Lohu mõisa valitseja Johann Stammi pojana. Ta õppis Halle ülikoolis, sai aastal 1753 Halle vaesteasutuse informaatoriks. Oma reisiaastatel Taanis kuulas Kopenhaagenis teoloogia loenguid. Ordineeriti 20. juunil 1756 õpetajaks.

Ta oli aastatel 1756–1768 Vigala Maarja koguduse adjunktõpetaja, aastal 1768 oli sama koguduse õpetaja.

Isiklikku
---------

Ta oli abielus oma eelkäija Christian Ehrenfried Baumanni lese, Harju-Madise koguduse õpetaja Samuel Strickeri tütrega.

Täiendavalt
-----------

Mihkel Aitsam peab Daniel Stammi rahvuselt eestlaseks. Pastoriametisse sattus tajuhuslikult: teenides Kopenhaagenis Taani sõjaväes, astunud ta ühel pühapäeval kirikusse. Saanud sütitavast jutlusest kangesti vaimustatud, astunud ta pärast kirikuteenistust õpetaja juurde nõu küsima, kuidas jutlustajaks saada. Hakanud siis usuteadust õppima. Vigalas võitis ta koguduse liikmete erakordse poolehoiu kui vaimustav jutlustaja eesti keeles.

Viited
------

1. ↑  Liivi Aarma Põhja-Eesti vaimulike lühielulood 1525-1885 Tallinn 2007
2. ↑  Mihkel Aitsam Vigala kihelkonna ajalugu
**Daniel Woodrell** (sündinud 4. märtsil 1953 Springfieldis Missouri osariigis) on USA kirjanik.

Daniel Woodrelli loetakse *noir*-kriminaalromaani viljelejaks. *Noir*-romaanides pole peategelane mitte roima uurija, vaid selle sooritaja, ohver, kahtlustatav. Woodrelli romaane liigitatakse nn kantri-*noir*'iks ja teda peetakse koguni selle žanri loojaks.

Daniel Woodrell elab Missouri osariigi lõunaosas 11 000 elanikuga West Plainsi linnas keset Ozarki mägismaad. Tema esivanemad olid jõudnud sinna juba enne Ameerika Ühendriikide kodusõda. Sündinud on ta West Plainsis 4. märtsil 1953. Et ta isa kaotas töö, oli pere sunnitud kolima tööotsinguil Missouri loodeossa Kansas City linnastusse. Sealne elu tüütas Danieli ära, ta jättis kooli pooleli ja läks 17aastaselt merejalaväkke.

Merejalaväes tekkisid Woodrellil pahandused ning Vietnami sõdima ta ei jõudnudki, ehkki ta sinna soovis. Selle asemel jätkas ta õpinguid, omandas 27aastaselt Kansase Ülikoolis bakalaureusekraadi ja lõpetas seejärel Iowa Ülikooli kirjanike seminari kaunite kunstide meistrina. Seminaris tutvus ta oma tulevase abikaasa ja romaanikirjaniku Katie Estilliga. Ta võitis üheks aastaks James A Micheneri stipendiumi, mis on mõeldud kirjutavatele üliõpilastele.

Daniel Woodrell on tänaseks kirjutanud kaheksa romaani, esimene neist ilmus 1986. Teine romaan oli 1987. aastal trükivalgust näinud "Häda ellujäänuile" ("Woe to Live On") – Woodrelli loomingus erandlik, sest kirjanik siirdub Ameerika Ühendriikide kodusõja aega ning kujutab sissivõitlusi Missouris. Selles naturaalsete stseenidega romaanis pole häid ega pahasid, vaid on ehk pisut rohkem ja veidi vähem pöörased – julm ja armutu võitlus on kallutanud kõigi selles osalejate mõtlemist. Daniel on öelnud, et ta kirjutas romaani, et tunnetada ja mõista, millised asjaolud just viisid Lawrence’i veretööni (1863).

Kaks järgmist teost ei leidnud tunnustust, kuid 1996 ilmunud "Give Us a Kiss: A Country Noir" ("Suudle meid: maanoir") kujunes menukaks. Eriti hästi hakkas Daniel Woodrellil minema siis, kui lavastaja Ang Lee otsustas teha romaani "Häda ellujäänuile" põhjal filmi, mis valmis 1999 ja sai pealkirjaks "Ride with the Devil". Film oli Woodrellile nii rahalisest kui ka moraalsest küljest tugev turgutus. Ehkki sellest ei saanud teatud põhjustel kassahitti, väärivad märkimist näitlejate hea töö, ehtsad lahingustseenid, romantiliste hetkede esiletoomine kesk julma tegelikkust. Eestis on filmi levitatud pealkirja "Kuradiga sadulas".

1999 sai Woodrell romaani "Tomato Red" ("Tomatpunane") eest USA PENi ilukirjandusauhinna, 2000 esitati ta Dublini IMPACi rahvusvahelise kirjandusauhinna kandidaadiks. 2008 oli ta Ameerika kriminaalkirjanike Edgari preemia nominent lühijutuga "Uncle" ("Onu").

55-aastasel Daniel Woodrellil olevat pilkumatu silmavaade ning ta vältivat avalikku tähelepanu. Woodrell leiab, et tema koht on just väikelinnas Ozarki mägismaal, ega plaani sealt kuhugi mujale elama siirduda.

Eesti keeles ilmunud teoseid
----------------------------

* "Häda ellujäänuile", tõlkinud Kalevi Kvell, Jumalikud Ilmutused 2009, ISBN 9789985992982
* "Külm halastus"
Daniel arap Moi ja George W. Bush
**Daniel Toroitich arap Moi** (2. september 1924 – 4. veebruar 2020) oli Keenia poliitik, ta oli riigi teine president (1978–2002).

Poliitilise ja rahvusvahelise surve tulemusena oli ta sunnitud 1992. aastal osalema mitmeparteivalimistel, kuid viis nii 1992. aastal kui ka järgnevatel valimistel 1997. aastal oma partei võidule. Aastatel 1967–1978 oli Moi Keenia asepresident.

Moi on Keenias tuntud ka kui "Nyayo", mis tähendab Suahiili keeles jalajälgi, kuna ta ütles tihti, et jälgib temale eelnenud esimese presidendi Jomo Kenyatta samme. Samuti on talle omistatud hüüdnimi "Poliitikaprofessor" tänu tema 24-aastasele valitsusajale, mis on pikim Keenia ajaloos.

Viited
------

1. ↑  "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 5. juuli 2014. Vaadatud 5. juulil 2014.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)

  


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**Joseph Murumbi** | **Keenia asepresident**1967–1978 | Järgnev**Mwai Kibaki** |
| Eelnev**Jomo Kenyatta** | **Keenia president**1978–2002 | Järgnev**Mwai Kibaki** |
Daniel Quinn (2013)
**Daniel Clarence Quinn** (11. oktoober 1935 Omaha – 17. veebruar 2018 Houston) oli Ameerika kirjanik ja kultuurikriitik. Tema tuntuimaks teoseks on Ishmael (1991). 

Quinni lapsepõlv möödus Nebraskas. Lapsepõlve mõjutas, et isa oli hasartmänguäri teenistuses ja kontaktis allmaailmaga, emal oli obsessiiv-kompulsiivse häire diagnoos.

Quinn nägi endale eneseteostamise teed kunstis ja katolitsismis. 

Tudengiikka jõudes sai stipendium ülikooli hariduseks Viinis. Bakalaureuse kraadi kaitses Loyola ülikoolis 1957 inglise keele erialal cum laude.

Ülikooli lõpetamise järel soovis Quinn minna jesuiitide kloostrisse kuid teda ei pühitsetud mungaks ebasobiva tulemuse tõttu psühholoogilises testis.

Pärast ebaõnnestunud mungaelule pühendumise katset asus ta tööle hariduse alases kirjastuses. Sellest tööst tekkis kriitiline suhtumine ametlikku haridussüsteemi.

1975 loobus tööst kirjastuses ja hakkas vabakutseliseks.

Pöördus ära katolikust usust, tal oli kaks luhtunud abielu, kolmanda naisega kujunes hea abielu.

Religioossetes otsingutes jõudis animismi juurde.

"Ishmaeli" sisuks saanud teemaga tegeles ta aastast 1977, esimesi variante erinevate pealkirjade all ei õnnestunud avaldada. 

1991 vormistas Quinn raamatu kaheksanda variandi Turner Tomorrow Fellowship Award konkursi tingimustele vastavaks ja saavutas sellega 2500 konkurendi ees võidu. Auhinnasummaks oli pool miljonit USD. Hiljem on ta arendanud Ismaili järjena veel mitu raamatut. 

1994. a. kirjutas ta Providence: The Story of a Fifty-Year Vision Quest. See on autobiograafiline raamat, mille keskmeks on "Ishmaeli" loomiseni jõudmise tee.

Eesti keelde on "Ishmaeli" tõlkinud Toomas Trapido.

Viited
------

1. ↑  Daniel Quinn (2003). *"Ishmael: mõtte ja meele rännak"*. Varrak.
Reckede vapp Poolast
**Recke** on saksa aadlisuguvõsa, mis pärineb Vestfaalist.

Recked pärinevad ministeriaalide hulgast. Suguvõsa esimest liiget on mainitud 1265. aastal, 1320. aastal sai Adolf von der Reckest rüütel. Reckede pärusvaldused paiknesid Kameni lähistel, kus asus ka Recki mõis. 

Alates 14. sajandist astusid mitmed Reckede suguvõsa liikmed Saksa või Liivi ordusse, nad olid tihedalt seotud ka teise "ordusuguvõsa", Fürstenbergidega. Mitmest Reckest said vaimulikud.

17. oktoobril 1620 kanti Recked Kuramaa aadlimatriklisse. Ametlikes dokumentides on neid paruniteks nimetatud alates 1797. Venemaa Valitseva Senati määrustega 10. augustist 1860, 4. oktoobrist 1861 ja 28. veebruarist 1862 anti Kuramaa aadliperekonnale von der Reckele parunitiitel.

17.–18. sajandil said mitu Reckede haru vabahärra staatuse, 1817. aastal sai üks haru ka krahvitiitli.

Tuntud Reckesid
---------------

* Johann von der Recke (umbes 1480–1551), Liivi ordumeister 1549–1551
* Jost von der Recke, Tartu piiskop 1543–1551
* Dietrich Adolf von der Recke (1601–1661), Paderborni piiskop
* Eberhard von der Recke-Stockhausen (1744–1816), Preisi justiitsminister
* Elisa von der Recke, sündinud krahvinna von Medernina (1754–1833), baltisaksa kirjanik
* Johann Friedrich von Recke (1764–1846), ajaloolane, bibliograaf, toimetaja, kollektsionäär
* Adalbert von der Recke-Volmerstein (1791–1878), Saksa sotsiaalreformaator
* Eberhard von der Recke von der Horst (1847–1911), Preisi siseminister

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Recke (aadlisuguvõsa)** |

* Suguvõsa koduleht
* Väljavõte Kuramaa rüütelkonna genealoogilisest käsiraamatust
**Daniel Jacob Radcliffe** (sündinud 23. juulil 1989 Inglismaal Londonis Fulhamis) on inglise filmi-, seriaali- ja teatrinäitleja. Ta on tuntuks saanud Harry Potteri filmides nimiosa mängides.

Tema isa Alan George Radcliffe oli kirjandusagent ja ema Marcia Jeannine Gresham töötas filmitööstuses teenindava personali hulgas.

Isa pärineb Põhja-Iirimaalt ja on protestant. Ema on juut, tema sünninimi oli Gershon, aga ta muutis selle inglispäraseks. Ka Daniel peab ennast juudiks ja iirlaseks, aga religioosselt kuuluvuselt on ta ateist.

Daniel mängis esimest korda filmis 1999. See oli Charles Dickensi romaani "David Copperfield" teleseriaaliversioon, kus Daniel mängis noort Copperfieldi.

2000 kutsus Harry Potteri filmide produtsent David Heyman Radcliffe'i Harry Potteri rolli katsetele ja pärast pikka prooviperioodi kinnitati ta sama aasta augustis filmi nimiossa. Näitlejate valiku juures oli ka kirjanik J. K. Rowling, kelle arvates oli Daniel filmikatsetel osalenud poistest kõige parem valik.

Esimene Harry Potteri film "Harry Potter ja tarkade kivi" esilinastus 2001. aasta novembris, aga samal aastal oli varem esilinastunud film "Panama rätsep" Pierce Brosnaniga peaosas, milles Radcliffe'il oli olnud episoodiline roll.

Hiljem on Radcliffe mänginud Harry Potterit kõigis selle sarja filmides. Neist viimane valmis 2011. aastal.

Radcliffe teenis oma esimese Potteri-filmiga miljon naelsterlingit, neljanda filmiga 5,6 miljonit naela ning filmiga "Harry Potter ja Fööniksi ordu" juba 8 miljonit naela. 2010. aastal oli tema varandus hinnanguliselt 28,5 miljonit naela, mistõttu ta on rikkam kui printsid William ja Harry. Rikkusest hoolimata ei ole Radcliffe'il kallist maitset ja tema peamine kuluallikas on oma sõnul raamatute ostmine. 2009. aasta aprillis hindas The Daily Telegraph tema varandust 30 miljonile naelale, paigutades ta Suurbritannia kõige rikkamate noorte inimeste tabelis 12. kohale.

Järgnesid filmid nagu "Naine mustas" (2012), Horns" (2013), "Victor Frankenstein" (2015), "Taskunoamees" (2016), Nüüd sa näed mind 2" (2016), "Guns Akimbo: Surmamängud" (2019) ja "Põgenemine Pretoriast" (2020). Samuti on Daniel Radcliffe üles astunud teatrilaval.

Viited
------

1. ↑  "Daniel Radcliffe's Life After Harry" parade.com, 7. jaanuar 2012

Välislingid
-----------

 Daniel Radcliffe – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
* Daniel Radcliffe andmekogus IMDb (inglise) Muuda Vikiandmetes
**Garkalne raudteejaam** on raudteejaam Valga–Riia raudteeliinil Ropaži piirkonnas Garkalnes. 

Iga päev peatub seal 15 reisirongi, tööpäeviti 16. Jaamas võib toimuda ka kaupade rongidele ning neilt maha laadimine. Jaam asub Riiast 23 km kaugusel. Piletihinnalt kuulub jaam B-tsooni.

Jaam rajati aastal 1889 ja algul kandis see nime *Rodenpois*. Avamisajal jäi see Riia kreisi Ādaži kihelkonda Bukulti mõisa maadele, asudes Ropaži kihelkonna piiril. Esimese maailmasõja ajal viisid sealt kitsarööpmelise raudtee harud Zaķumuižasse, Allažmuižasse ja Ādažisse. Nende veeremi teenindamiseks rajati sinna ka depoo. Aastal 1919 nimetati jaam Ropaži raudteejaamaks.

Nõukogude perioodi lõppaastatel kavandati Siguldani viiva raudtee elektrifitseerimist. Kontaktvõrk rajati kuni Ropaži jaamani, aga peale Läti taasiseseisvumist see demonteeriti. 29. mail 2011 nimetati jaam ümber Garkalne jaamaks.

Aastani 2019 eelnes sellele Baltezersi raudteepeatus.

Viited
------

1. ↑
2. ↑  ""Līnijai Rīga-Valka 120 gadi"". Originaali arhiivikoopia seisuga 1. september 2018. Vaadatud 28. detsembril 2015.
3. ↑

Välislingid
-----------

* Infot jaama kohta; fotod (*vene keeles*)
* Jaam vanal kaardil
* Läti valitsus plaanib anda USA sõjaväe kasutusse Garkalne raudteejaama, ERR, 30. august 2016

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **Eelnev peatus** |  **Raudteepeatus liinil Riia-Valga** | **Järgnev peatus** |
|  Jugla |  **Garkalne** | Krievupe  |
Nasogastraalsond
**Nasogastraalsond** ehk **NG sond** on umbes 120 cm pikk nina kaudu makku kulgev peenike õõnes toru, mille abil on võimalik patsienti toita, ravimeid manustada või magu tühjendada.

Nasogastraalsondi abil hoitakse magu tühjana, ühendades selle aspiraatoriga või ühekordse kogumiskotiga.

Nasogastraalsondi kasutamine
----------------------------

### NG sondiga toitmine

Nasogastraalsondiga toidetakse siis, kui 

* suu kaudu söömine ei õnnestu (näiteks isutus, iiveldus, teadvusetus);
* patsiendil on tõusnud toitainete vajadus, mida ei ole võimalik kätte saada suukaudselt toiduga (põhjuseks põletused, trauma, sepsis ja vähk);
* toitainetevarud on vähenenud ja kaal on kiiresti langenud.

NG sondiga toitmiseks tilgutatakse toitesegu sondi või kasutatakse toitmispumpa, mis võimaldab ühtlast tilkumiskiirust.

### NG sondiga mao tühjendamine

Nasogastraalsondiga tühjendatakse magu, kui ilmneb oksendamine, patsiendi magu on opereeritud või söögitoru on vigastatud.

### NG sondiga ravimite manustamine

Suu kaudu manustatavad ravimid antakse toitmissondi kaudu, kui patsient ei ole võimeline neid neelama. Tabletid peenestatakse ja lahustatakse vees.

Ohud ja tüsistused
------------------

Peamised nasogastraalsondiga kaasnevad ohud ja tüsistused:

* sondi ummistumine;
* limaskestade kahjustus;
* aspiratsioon;
* *Dumping*-sündroom;
* soolestiku spasmid;
* kõhulahtisus;
* kõhukinnisus;
* oksendamine;
* kõrge vererõhk;
* asoteemia;
* vedelikupeetus ja tursed;
* ninaõõne vigastus ja verejooks;
* lamatised.

Nasogastraalsondi puudused
--------------------------

Nasogastraalsondiga saab manustada patsiendile ainult vedelat toitu. Sond võib tekitada valuaistingut neelus ja põletikku nina kõrvalurgetes. Sondi kasutamist peab vältima, kui söögitorus on laialdased vigastused.

Viited
------

1. 1 2 3 4 5 6 7  Ansa Iivanainen, Mari Jauhiainen, Pirjo Pikkarainen (2003). *Õendusoskused*. Tallinn: AS Medicina. Lk 239-248.`{{raamatuviide}}`: CS1 hooldus: mitu nime: autorite loend (link)
2. ↑  Jane Freimann, Liina Raal. "Intensiivravi osakonna infoleht patsiendi lähedastele" (PDF). *Kliinikum.ee*. Vaadatud 06.04.2019.
**Keele-neelunärv** ehk **keeleneelunärv** ehk **IX peaajunärv** ehk **üheksas kraniaalnärv** (ladina keeles *nervus glossopharyngeus [IX]*) on paljude kesknärvisüsteemiga loomade kraniaalnärv.

IX peaajunärv väljub enamikul loomadel (seal ja hobusel rebendmulgu kaudu) kägimulgu kaudu koljuõõnest ja jaguneb harudeks. Suuremad harud on trumminärv (*nervus tympanicus*), neeluharu (*ramus pharyngeus*) ja keeleharu (*ramus lingualis*).

Keele-neelunärvi areng, anatoomia, füsioloogia, morfoloogia ja patoloogia võivad erineda nii liigiti kui ka indiviiditi.

Roomajatel
----------

### Maolistel

Keele-neelunärv on tuvastatud madude embrüotel juba üsna varases arengujärgus.

Imetajatel
----------

### Inimestel

Keeleneelunärv on seganärv, mille tuumad paiknevad piklikajus. Üheksas kraniaalnärv sisaldab motoorseid, sensoorseid ja parasümpaatilisi kiude. Ta innerveerib motoorselt lihaseid, mis osalevad neelamisrefleksis, sensoorselt aga neeluseina, suulaemandleid ja keele tagaosa maitsmispungi.

Viited
------

1. ↑  Enn Ernits, Esta Nahkur,"Koduloomade anatoomia", Eesti Maaülikool, Tartu, Halo Kirjastus, lk 370, 2013, ISBN 978-9949-426-28-8.
2. ↑  Manfred Lüdicke, 5. Ordnung der Klasse Reptilia, Serpentes. Tl 2, lk 165 – 167, Google'i raamat veebiversioon (vaadatud 22.03.2014) (*inglise keeles*)
3. ↑  Meeli Roosalu. "Inimese anatoomia", Kirjastus Koolibri, lk 223, 2010, ISBN 978-9985-0-2606-9.
4. ↑  Walter Nienstedt, Osmo Hänninen, Antti Arstila, Stig-Eyrik Björkqvist. "Inimese füsioloogia ja anatoomia", Werner Söderström Osakeyhtiö, Kirjastus Medicina, 6 trükk, lk 543, 2011, toimetaja Georg Loogna, tõlkija Heli Kõiv, keeletoimetaja Tiiu Sulsenberg, ISBN 9985-829-36-0.

Välislingid
-----------

* Sissekanne Terminologia Anatomicas, A14.2.01.135. Nervus glossopharyngeus [IX]. Keele-neelunärv
**Laiujur** (*Dytiscus latissimus*) on röövtoiduline mardikas ujurlaste sugukonnast.

Levila
------

Laiujuri areaal on valdavalt Euroopa: Austria, Valgevene, Belgia, Bosnia ja Hertsegoviina, Horvaatia, Tšehhi, Taani, Soome, Prantsusmaa, Saksamaa, Ungari, Itaalia, Läti, Luksemburg, Holland, Norra, Poola, Rumeenia, Venemaa, Slovakkia, Rootsi, Šveits ja Ukraina. Laiujurit on leitud ka mõnest Eesti seisuveekogust.

Välisehitus ja eluviis
----------------------

Laiujur on ujurite perekonna suurim esindaja. Tema tagakeha on laienenud. Laiujuri vastseid saab hõlpsalt eristada teistest ujurlaste vastsetest selle poolest, et nende pea eesserv on nõgus (teistel kumer).

Laiujur eelistab elada väikestes tiheda taimestikuga seisuveekogudes, kuhu ulatub ka päikesekiirgus.

Laiujur nagu teisedki ujurid on eranditult röövtoiduline: peatoidus on paljud veeputukad, näiteks sõudurlased (*Corixidae*), samuti mitmed vähilised.

Kaitsestaatus
-------------

Paljudes riikides on ta loetud ohustatud liigi või eriti ohustatud liigi alla. Eestis ei kuulu ta punasesse raamatusse.

Laiujuri vähenemise põhjuseks on veekogude eutrofikatsioon ja kinnikasvamine – need tegurid toovad endaga tavaliselt kaasa valgusrežiimi muutusi, mis mõjutavad negatiivselt laiujuri elutingimusi.

Välislingid
-----------

* Laiujur andmebaasis eElurikkus Muuda Vikiandmetes
**Rannakaitsepatarei nr 10b** oli Peeter Suure merekindluse peapositsiooni rannakaitsesüsteemi kuulunud rannakaitsepatarei Naissaarel, saare põhjaosas Djubbvikini lahe ääres. 

Naissaar Eesti põhjarannikul
Rannakaitsepatarei nr 10b põhiülesanne oli hoida koostöös Rannakaitsepatarei nr 10a-ga Soome lahe riivistusliini lõunaosa ning Suurupi piirkond tule all.

Patareipositsioon
-----------------

Rannakaitsepatarei ehitati aastatel 1913–1917 ja asus Djubbvikini lahe ääres, rannajoonest oli 200 m kaugusel.

Rannakaitsepatarei nr 10b
-------------------------

Naissaare rannapatarei nr 10b varemed
Rannakaitsepatarei koosnes 4 II-305/52 (12"/52) suurtükipaarist ja kahest suurtükialusest soomustornidega mõõtmetega 28x35 m ning nende vahel olevast 15 m kõrgusest komandopunktist koos jõujaamatiivaga, soomustornideni vahemaal (90 m kummagi tornini). Soomustornide betoonalusehitised olid kahekorruselised, kolmanda korruse moodustas pöörlev soomustorn. Betoontornides asusid ka patareide laskemoonavarud.

Naissaar
15 m kõrgune komandopunkt koos jõujaamatiivaga, soomustornid olid omavahel ühendatud 2,8 m kõrguse maa-aluse tunneliga, mis kulges sirgjooneliselt liivavalli all. Pöörlevate soomustornide alusehitised olid kahekorruselised.

Komandotorn on kolmekorruseline, selle vaateplatvormil on mittepöörlev soomuskuppel. Soomuse paksus kupli kaheksa vaatepiluga esiküljel on 10 tolli (25 cm), tagaküljel 5–8 tolli ning lae osas 8–10 tolli.

Helgiheitja varjend Naissaare põhjaosas
Saare põhjatipu patareide otstarbeks pimedal ajal tule juhtimiseks ehitati aastatel 1913–1914 helgiheitja positsioon ja meeskonnabunker. Betoonpunker kujutab endast ühekorruselist nelinurkset rajatist, mille kolm külge on kaetud täielikult muldvalliga, kirdeküljel on aga muldvallis ava sissepääsuks punkrisse. 

Põhjapoolne torn õhiti 1918. aastal.

Vaata ka
--------

* Peeter Suure merekindluse peapositsioon#Naissaare rannapatareid
* Naissaare Komandantuur, Eesti merekindlused

Viited
------

1. ↑  305-мм батарея №10б на о. Нарген в 1917 г. kortic.borda.ru
2. ↑  Helgiheitja varjend kultuurimälestiste riiklikus registris (vaadatud 03.11.2020)

Välislingid
-----------

* Rannapatarei nr. 10b kultuurimälestiste riiklikus registris
* Mahajäetud sõjaväebaasid. Peeter-Suure Rannapatarei nr. 10b, www.facebook.com
Tee Laiuse voorel
**Laiuse voor** (ka *Laiuse mägi*) on Vooremaa maastikurajooni kõrgeim voor.

Laiuse voor asub Vooremaa voorestiku põhjaosas, umbes 6 kilomeetri kaugusel Jõgeva linnast. Voore kõrgus merepinnast on 145,4 meetrit, suhteline kõrgus voore kaguosas asuva Kuremaa järve suhtes 61 meetrit. Voor on järsu lääne- ja lauge idanõlvaga, umbes 10 kilomeetrit pikk ning 2 kilomeetrit lai.

Laiuse voorel paikneb Vilina küla koos muistse Vilina linnamäega. Voore jalamil asuvad Alavere, Altvälja, Kasevere, Raaduvere ja Kuremaa küla ning Laiuse alevik. Üle voore kulgeb Jõgeva–Mustvee maantee. Voore tipus asub Laiuse Siniallikas, mis rahvapärimuses on tuntud oma tervistava toime poolest.

Voorelt avaneb kaunis vaade ümbruskonnale. Põhjas on näha Pandivere kõrgustik oma kõrgemate tippude, Emumäe ja Kellavere mäega.

* Vaade Laiuse mäelt läände, Jõgeva suunasVaade Laiuse mäelt läände, Jõgeva suunas
* Vaade Laiuse suunasVaade Laiuse suunas

Vaata ka
--------

* Vooremaa

Viited
------

1. ↑  Lühiülevaade: Eesti hakkab kõrgusi arvutama Kroonlinna nulli asemel Amsterdami nulli järgi. Maa-amet, 20. juuli 2017.
2. ↑  Eesti Entsüklopeedia 5. Tallinn, Valgus 1990.
**Keele teke** oli kõneldava keele kasutamise algus inimese eellasel. 

Keele tekke kohta on palju hüpoteese, kuid ühelgi pole kindlat kinnitust. Sellest sündmusest ja keele varajasest arengust ei ole ajaloolisi jälgi ning ka tänapäeval ei leia aset analoogseid sündmusi.

Keele teke peab mahtuma ajavahemikku inimese perekonna (*Homo*) fülogeneetilisest eraldumisest 2,3–2,4 miljonit tagasi kuni modernse inimkäitumise (*behavioral modernity*) lõpliku väljakujunemiseni umbes 50 000 aastat tagasi. 

Kõneldav keel nõuab kõnetrakti ning kõnelemiseks tunnetusvõimete olemasolu. Pole selge, millal ja mis järjekorras need kujunesid. 

Enamik uurijaid leiab, et rühma *Australopithecina* inimese-eelsetel esindajatel olid enam-vähem samasugused kommunikatsioonisüsteemid nagu ahvidel[*viide?*]. Selles osas aga, mis toimus pärast inimese perekonna eraldumist, on suuri lahkarvamusi. Mõne uurija arvates oli juba *Homo habilis*'el algeline keelelaadne süsteem (eelkeel ehk protokeel), teiste arvates tekkis see alles *Homo erectus*'el (1,8 miljonit aastat tagasi) või Heidelbergi inimesel (0,6 miljonit aastat tagasi) ning päris keel tekkis *Homo sapiens*'il vähem kui 100 000 aastat tagasi.

Mõttelugu
---------

### Religioonis ja mütoloogias

 *Pikemalt artiklis Müütiline keele teke*
 *Pikemalt artiklis Jumala keel*
 *Pikemalt artiklis Jumalate keel*
 *Pikemalt artiklis Aadama keel*
Mütoloogiates on keele tekkest palju räägitud. Enamasti peetakse inimeste keelele eelnevaks jumalate keelt. 

Juttu on ka vaimude või loomadega suhtlemiseks kasutatavatest keeltest, sealhulgas lindude keelest. 

### Katsed algse keele leidmiseks

Ajaloos on jutustusi katsetest inimesele algselt omase keele kindlakstegemiseks. 

Neist esimene pärineb Herodotoselt, kes jutustab, et vaarao Psammetich (tõenäoliselt Psammetich I) laskis kaks last üles kasvatada kurttummadel, et näha, mis keelt nad hakkavad rääkima. Kui lapsed tema ette toodi, ütles üks neist midagi, mis kõlas nagu *bekos* (früügia keeles 'leib'). Psammetich tegi sellest järelduse, et esimene keel oli früügia keel. 

Samasuguse katse olevat teinud Šotimaa kuningas James V. Tema lapsed olevat kõnelnud heebrea keelt.

Samasuguseid katseid olevat teinud Saksa-Rooma keiser Friedrich II ja Akbar, kuid nende lapsed ei hakanudki kõnelema.

Viited
------

1. ↑  Keeleteaduses on üldtunnustatud, et ükski keel ei ole algeline ning keelte arenguastmes ei ole olulist erinevust.
2. ↑  Asjaolu, et selle rühma esindajatele on erinevalt ahvidest omased emaste silmahambad ka isastel, viitab osa uurijate arvates sellele, et nad olid koostööaltimad ja vähem konkureerivad, mille põhjal omakorda võib arvata, et neil oli olemas sügavam kommunikatsioon.
3. ↑  [[Robert Lindsay (kroonik)|]]. *The history of Scotland: from 21 February 1436. to March, 1565. In which are contained accounts of many remarkable passages altogether differing from our other historians; and many facts are related, either concealed by some, or omitted by others*, Baskett and company 1728, lk 104. Google'i raamat
4. ↑  "Linguistics 201: First Language Acquisition". Originaali arhiivikoopia seisuga 20. juuli 2017. Vaadatud 20. juunil 2011.
**Hilda Tammsalu** (kuni 1977 **Hilda Pruul**; 6. november 1928 Muhu saar – 6. juuni 2006 Tartu) oli eesti loomakasvatusteadlane.

Ta lõpetas 1947. aastal Tallinna 4. Keskkooli ning õppis aastatel 1947–1951 Tartu Riikliku Ülikooli põllumajandusteaduskonnas ja siis Eesti Põllumajanduse Akadeemias zootehnikateaduskonnas, mille lõpetas 1952. aastal. 

Ta oli aastatel 1952–1956 Leningradi Põllumajanduse Instituudi aspirant, kaitses seal 1956. aastal väitekirja ratsiooni rütmilise vaheldumise mõjust noorsigade kasvule ja söödakasutamisele ning sai teaduste kandidaadi kraadi.

Ta töötas aastatel 1956–1990 EPA-s õppejõuna, alates 1965. aastast dotsendina.

Teaduspublikatsioone
--------------------

* Hilda Pruul. Remontsigade söötmisest rütmiliselt vahelduvate ratsioonidega. // EPA teaduslike tööde kogumik 5 (1958)
* Hilda Pruul. Söödaproteiini kasutamisest piima tootmiseks piimalehmade suvisel söötmisel. // EPA tead. tööde kogumik 20 (1961)
* Hilda Pruul. Kaltsiumi ja fosfori kasutamine broilerite nuumamisel. // EPA teaduslike tööde kogumik 39 (1964)
* Söötade zootehniline analüüs. Tootmispraktika juhend zooinseneriteaduskonna III ja IV kursuse üliõpilastele. Tartu 1987

Välislingid
-----------

* *Eesti teaduse biograafiline leksikon.* 4. köide: *Sar-Y. Lisa* TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013, lk. 659

 *Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.*