recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Asepärija** on isik, kelle testaator võib nimetada pärija asemele juhuks, kui pärijaks nimetatud isik sureb enne pärandi avanemist, loobub pärandist või on pärimiskõlbmatu. Asepärijaid võib nimetada ühe või mitu. Kui testamendist ei nähtu, milliseks juhuks on asepärija nimetatud, loetakse, et asepärija on nimetatud nii loobumise, surma kui ka pärimiskõlbmatuse juhuks. Asepärijaid nimetades võib testaator määrata, millises järjekorras asepärijad pärijaks saavad. Seega on asepärija isik, kes asendab esimesena pärijaks nimetatut, kui esimesena silmas peetud isik pärijaks ei saa. Olgu põhjuseks siis pärija surm enne pärandi avanemist, pärandist loobumine või pärimiskõlbmatus. Asepärija regulatsiooni tuleb eristada pärimisõiguse transmissioonist: kui pärija sureb pärast pärandi avanemist, läheb tema pärimisõigus üle tema pärijatele (PärS § 120).

Asepärija määramine on suure praktilise väärtusega instituut. Kui testamendi tegemise ajendiks oli ühe sugulase pärimisest vabastamine, siis ei teostu pärandaja tahe, kui testamendijärgne pärija pärandist loobub. Sellisel juhul lahendatakse pärimisasi ikkagi seaduse järgi ja sugulasel on õigus pärand vastu võtta. Sellist olukorda saab vältida asepärija – või üksteisele järgnevate asepärijate nimetamisega. Pärijate kindlaksmääramise seisukohast on oluline PärS §-s 31 sisalduv erinorm. Nii loetakse erandina alaneja sugulase kasuks tehtud testamentaarne korraldus kehtivaks ka tema alanejate suhtes, kui testamendis nimetatu sureb enne pärandi avanemist. Säte on põhjendatud eeldusega, et kuna seadusjärgne pärija on kord juba viimse tahte avaldusega välistatud, vastab testamendis nimetatud pärija alaneja õigus pärida enam pärandaja tahtele. Tuleb siiski märkida, et sätte näol on tegemist üksnes tõlgendamisreegliga, mis kehtib juhul, kui teistsugune pärandaja tahe muul moel ei selgu.

Asepärija pärijaks saamine
--------------------------

Asepärija saab pärijaks, kui saabub tingimus, mille puhuks ta oli nimetatud (§ 42). Teine ja järgnevad asepärijad ei kaota õigust pärida, kui neile eelnev asepärija sureb enne pärijat või järjekorras eelnevat asepärijat.

Järelpärija asepärijana
-----------------------

Järelpärijat loetakse ka asepärijaks, kui testamendist ei tulene teisiti. Kui testamendist ei nähtu, kas isik on nimetatud asepärijaks või järelpärijaks, loetakse ta asepärijaks.

Viited
------

1. ↑  Pärimisseadus § 42. – RT  I, 10.03.2016, 16.
2. ↑  T. Mikk. Pärimisõigus. 2. täiend. tr. Tallinn: Sisekaitseakadeemia 2012, lk 46
3. ↑  T. Mikk. Pärimisõigus. 2. täiend. tr. Tallinn: Sisekaitseakadeemia 2012, lk 47
4. ↑  Pärimisseadus § 43. – RT  I, 10.03.2016, 16
5. ↑  Pärimisseadus § 44. – RT  I, 10.03.2016, 16
Sõrve säär tuletorniga 2009. aastal
Vaade Sõrve säärelt mere poole
Vaade sääre lõunatipu poole
**Sõrve säär** on neem Sõrve poolsaare lõunatipus. 

Sõrve sääre lõunatipp on Saaremaa kõige lõunapoolsem punkt. Maasäär eendub umbes 1,5 km pikkuse aheneva madala künnisena Kura kurku. Sealt edasi jätkuvad ligi 4 km lõuna suunas Vesitükimaa laiud. 

Aastast 1770 on Sõrve säärel tuletorn. Sõrve tuletorn oli kujutatud ka aastatel 1993–2017 Sõrve poolsaare lõunaosas eksisteerinud Torgu valla vapil.

Sõrve sääre saksakeelne nimi on olnud *Kap Zerel* ja *Kap Swalferort*, venekeelne nimi *мыс Церель* ja *мыс Свальферорт*.

Sõrve sääre sõjandus
--------------------

Sõrve sääre ja Kuramaa vahel oleva Irbe väina sulgemiseks vaenlase sõjalaevadele ehitati Esimese maailmasõja ajal Sõrve säärele Peeter Suure merekindluse Väinamere positsiooni autonoomse osa Sõrve poolsaare Muhu väina Kura kurgu positsiooni Rannapatarei nr 43 305-mm suurtükkide positsioon. 

1939. aasta sügisel ehitati Sõrve säärde Punalipulise Balti laevastiku Tallinna mereväebaasi Läänemere rannikukaitsesüsteemi Rannakaitsepatarei nr 315.

Teise maailmasõja järel paigutati Sõrve säärde lihtsatele betoonalustele 130-mm suurtükipatareid, mis kaitsesid Irbe väina 25 kilomeetri kauguseni. Neile lisandus neli 180-mm suurtükki Karuste küla piires, mis olid suutelised tulistama juba 36 kilomeetri kaugusele. Taolised patareid paiknesid ka Kuramaa rannikul, kuid 1957. aastal see süsteem likvideeriti. Enne Eesti taasiseseisvumist paiknes Sääre külas merepiirivalve sideväeosa nr. 9864, Maantee külas NSV Liidu õhukaitsevägede 210. Punalipulise õhutõrjeraketibrigaadi 6. õhutõrjeraketidivisjon ja lokaatorijaama väeosa nr. 87235 ning Mõntu sadamas 3. üksiku piirivalve vahilaevade brigaadi piirivalvelaevade divisjoni laod – väeosa nr. 2395. .

Sõrve sääre otsas Eesti piirivalve Sõrve kordoni lähedal asub linnuvaatlusjaam.

Viited
------

1. ↑  Bruno Pao, Sõrve sääre otsa lood 13, Nädalalõpp: ajalehtede Hiiu Leht ja Meie Maa lisa, nr. 22, 2 september 2016

Kirjandus
---------

* Bruno Pao, Sõrve sääre otsa lood. Merekultuuriline kogumik. 2004, 114 lk. ISBN: 9949105528

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Tsitaadid Vikitsitaatides: **Sõrve säär** |

* Bruno Pao, Sõrve sääre otsa lood 1, 11, 12, 17, Nädalalõpp: ajalehtede Hiiu Leht ja Meie Maa lisad
Aserbaidžaani NSV vapp 1937–1993
**Aserbaidžaani NSV vapp** oli 1920–1922 Punaarmee poolt vallutatud Aserbaidžaani aladel moodustatud Aserbaidžaani NSV vapp, 1922 – 1936 Taga-Kaukaasia SFNV ja 1936–1991 NSV Liidu haldusüksuse Aserbaidžaani NSV vapp.

Vapp loodi 1920. aastal, sellel oli kujutatud punane viisnurkne täht, mille taustaks olid kuldsed ristatud sirp ja vasar, nende tagant aga väljusid päikesekiired. Figuurid olid paigutatud punase, ülevalt avaneva poolkuu sisse, selle kohal olid aga kirillitsa ja araabia tähed "A.N.S.V.". See kõik oli ümbritsetud pärjaga. 

1922. aastal võeti ajutiselt kasutusele eelmise vapi lihtsustatud variant. Päikesekiired ja tähed kadusid ning vapi kohale lisati punane lint vene- ja aserbaidžaanikeelse deviisiga "Kõigi maade proletaarlased, ühinege!". 

1922–1937 kasutusel olnud vapil oli kujutatud tehaste taustal tõusvat päikest, mille kiirtes olid kuldsed sirp ja vasar ning kuldne poolkuu ja viisnurkne täht. Vapi väli oli punane. Figuure ümbritses viljapeadest pärg, mis oli seotud punase lindiga, alumisel lindil oli deviis ja ülemisel "Aserbaidžaani Nõukogude Sotsialistlik Vabariik", mõlemad kirjad olid aserbaidžaanikeelsed (kirjakeeles oli üle mindud araabia tähtedelt ladina tähtedele).

1. aprill 1937 võeti kasutusele uus vapp, sellel oli naftapuurtorni taustal tõusev päike, päikesekiirtes aga kuldsed ristatud sirp ja vasar. Figuure ümbritses viljapeadest ja puuvillaokstest pärg mis oli seotud punase lindiga. Ülemistel lintidel oli aserbaidžaani- (aserbaidžaani kirjakeel oli nüüd kirillitsas) ja vene keeles täielikult välja kirjutatud "Aserbaidžaani Nõukogude Sotsialistlik Vabariik", külgmistel aga deviis mõlemas keeles. Vapi kohal oli punane kuldse äärisega viisnurkne täht. Vapi vahetas välja 19. jaanuaril 1993. Aserbaidžaani Vabariigi vapp, kuna NSV Liit lakkas olemast ja Aserbaidžaan iseseisvus.

Vaata ka
--------

* Aserbaidžaani NSV hümn
* Aserbaidžaani NSV lipp
* Aserbaidžaani vapp
**Väegrupp C** (saksa keeles **Heeresgruppe C**) oli Teise maailmasõja ajal Saksa armees teeninud
väeüksus.

Ajalugu
-------

Moodustati 26. augustil 1939 Maini-äärses Frankfurdis. Väegrupp paigutati läänerindele Maginot' liini vastu. Pärast Maginot' liinist läbimurdmist ja Prantsusmaa alistumist viidi väegrupp 1940. aasta juuni jooksul tagasi Saksamaale. Enne kallaletungi Nõukogude Liidule nimetati väegrupp ümber väegrupiks Nord.

Moodustati uuesti 21. novembril 1943 samaaegselt Oberbefehlshaber Südwestiga. Väegrupi juhatus moodustati Oberbefehlshaber Südi (Luftwaffe) staabist ja saadeti Itaaliasse. Väegrupp kapituleerus 2. mail 1945.

Komandörid
----------

* + Wilhelm Ritter von Leeb (26.08.1939)

* + Albert Kesselring (21.11.1943)
	+ Heinrich von Vietinghoff (10.03.1945)

Allunud armeeüksused
--------------------

Septembris 1939:

* 7. armee
* 1. armee
* 5. armee
* Armeegrupp A

Oktoobris 1939:

* 7. armee
* 1. armee

Jaanuaris 1940:

* 7. armee
* 1. armee

Juulis 1940:

* 1. armee
* 12. armee
* 2. armee

Septembris 1940:

* 7. armee
* 6. armee
* 2. armee
* 1. armee

Novembris 1940:

* 2. armee
* 11. armee

Jaanuaris 1941:

* 2. armee
* 11. armee
* 3. tankigrupp

Mais 1941:

* 18. armee
* 16. armee
* 4. tankigrupp

Detsembris 1943:

* 10. armee
* 14. armee

Aprillis 1944:

* 10. armee
* 14. armee
* Armeegrupp von Zangen

Augustis 1944:

* 10. armee
* 14. armee
* Armeegrupp Ligurien

Novembris 1944

* 10. armee
* Armeegrupp Ligurien

Märtsis 1945:

* 10. armee
* 14. armee
* Armee Ligurien
2-propanooli ning vee auru- ja vedelfaasi koostise muutuse diagramm
**Aseotroopne segu** ehk **aseotroop** on kahe või enama vedeliku kindla koostisega segu, mis destilleerub muutumatul keemistemperatuuril. Seega sellise koostisega segu komponente ei saa tavalise destillatsiooni või rektifikatsiooni teel lahutada.

Aseotroopse segu keetmisel on vedelfaasi ja aurufaasi koostis samasugused. Seega aseotroopset segu ei saa fraktsioneerival destillatsioonil lahutada ja selleks tuleb kasutada teisi lahutusmeetodeid.

Näited. Vee ja etanooli aseotroobi koostis on 95,57% etanooli ja see keeb temperatuuril 78,15 kraadi C. Seetõttu on tööstuslik piiritus 96%. Benseeni ja vee aseotroop sisaldab 9% vett ning keeb 69 kraadi C.

Aseotroopse segu keemistemperatuur võib olla madalamal keeva komponendi keemistemperatuurist kas madalam (nimetatakse positiivne aseotroop, näiteks vesi-etanool) või kõrgem (nimetatakse negatiivne aseotroop, näiteks vesi-vesinikkloriid).

Rõhu muutmine muudab nii keemistemperatuuri kui ka aseotroobi koostist – sellega need erinevad puhastest vedelikest.

Vaata ka
--------

* Aseotroopne destillatsioon
*Siin on loetletud spioonikirjanikke.*



---

**# A B C D E F G H I J K L M N O P Q R S Š Z Ž T U V W Õ Ä Ö Ü X Y**

---

A
-

Eric Ambler

B
-

Desmond Bagley
- Ted Bell
- Raymond Benson
- John Buchan
- William F. Buckley Jr.
- A.J. Butcher

C
-

John le Carré
- Ally Carter
- Robert Erskine Childers
- Tom Clancy
- Brian Cleeve
- Manning Coles
- Arthur Conan Doyle
- Stephen Coonts
- Desmond Cory
- Joe Craig
- Charles Cumming

D
-

Len Deighton

F
-

Joseph Finder
- Ian Fleming
- Vince Flynn
- Ken Follett
- Frederick Forsyth
- Alan Furst

G
-

John Gardner
- Michael Gilbert
- Tony Gilroy
- Graham Greene
- John Griffiths
- Jan Guillou

H
-

Adam Hall
- Donald Hamilton
- Robert Harris
- Jack Higgins
- Charlie Higson
- R J Hillhouse
- Anthony Horowitz
- E. Howard Hunt

I
-

David Ignatius

L
-

Robert Littell
- Robert Ludlum
- Gayle Lynds

M
-

Helen MacInnes
- Ian Mackintosh
- Alistair MacLean
- Norman Mailer
- Somerset Maugham
- Charles McCarry
- Andy McNab
- Kyle Mills
- David Morrell
- Robert Muchamore
- James Munro

O
-

Manning O'Brine
- E. Phillips Oppenheim
- Baroness Orczy

P
-

James Phelan
- Anthony Price

Q
-

William le Queux

S
-

Daniel Silva
- Desmond Skirrow

T
-

Ross Thomas
- Brad Thor

U
-

Leon Uris

W
-

Dennis Wheatley
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib allasumist, tänava kohta vaata artiklit Sõstramäe tänav.* |

---

**Sõstramäe** on allasum Tallinnas Lasnamäe linnaosas Sõjamäe asumis.

Allasumi tänavad
----------------

* Armatuuri tänav
* Betooni põik
* Betooni tänav
* Gaasi tänav
* Kuuli tänav
* Paneeli tänav
* Sõstramäe tänav

Viited
------

1. ↑  Tallinna tänavanimed EKI KNAB (vaadatud 4. juulil 2015)

Tallinna väike vapp
Tallinna linnaosad ja asumid

**Linnaosad:**  Haabersti linnaosa **·**  Kesklinna linnaosa **·**  Kristiine linnaosa **·**  Lasnamäe linnaosa **·**  Mustamäe linnaosa **·**  Nõmme linnaosa **·**  Pirita linnaosa **·**  Põhja-Tallinna linnaosa
**Asumid (allasumid):** Aegna **·**  Astangu **·**  Haabersti **·**  Hiiu **·**  Iru **·**  Juhkentali **·**  Järve **·**  Kadaka **·**  Kadriorg **·**  Kakumäe **·**  Kalamaja **·**  Karjamaa (Hundipea) **·**  Kassisaba **·**  Katleri **·**  Keldrimäe **·**  Kelmiküla **·**  Kitseküla **·**  Kivimäe **·**  Kloostrimetsa **·**  Kompassi **·**  Kopli **·**  Kose (Kose-Kallaste **·**  Lükati **·**  Varsaallika) **·**  Kuristiku **·**  Kurepõllu **·**  Laiaküla **·**  Lepiku **·**  Laagna **·**  Laagri **·**  Liiva **·**  Lilleküla (Lille **·**  Mooni **·**  Linnu **·**  Marja) **·**  Loopealse **·**  Luite **·**  Maakri **·**  Maarjamäe **·**  Merimetsa **·**  Merivälja **·**  Mustakivi **·**  Mustamäe **·**  Mustjõe **·**  Mõigu **·**  Mäeküla **·**  Mähe (Kaasiku **·**  Mähe aedlinn) **·**  Männiku **·**  Nõmme **·**  Pae **·**  Paevälja (Paekalda) **·**  Paljassaare **·**  Pelgulinn **·**  Pelguranna **·**  Pirita **·**  Pääsküla (Vana-Pääsküla) **·**  Priisle **·**  Pikaliiva (Vikimõisa) **·**  Raua **·**  Raudalu **·**  Rahumäe **·**  Rocca al Mare **·**  Sadama **·**  Seli **·**  Siili **·**  Sibulaküla **·**  Sõjamäe (Sõstramäe) **·**  Sikupilli **·**  Sitsi **·**  Sääse **·**  Südalinn **·**  Tatari **·**  Tondi **·**  Tiskre **·**  Tõnismäe **·**  Torupilli **·**  Tondiraba **·**  Uuslinn **·**  Uus Maailm **·**  Vismeistri **·**  Vanalinn (All-linn **·**  Toompea) **·**  Vana-Mustamäe **·**  Veerenni **·**  Veskimetsa **·**  Väike-Õismäe **·**  Väo **·**  Õismäe **·**  Ülemistejärve **·**  Ülemiste
**Parafoonia** on muusikas mitmehäälse faktuuri tüüp, mille puhul meloodiat dubleeritakse mingi intervalli võrra kõrgemal või madalamal. Keskaegse varase mitmehäälsuse puhul oli selleks intervalliks tavaliselt kvart või kvint.

Rousseau (1765: 11: 920) kirjutab: PARAFOONIA on muusikas selline konsonants, mis ei teki samadest helidest nagu unisoon, mida nimetatakse homofooniaks, ega ka samadest helidest nagu oktav, mida nimetatakse antifooniaks, vaid erinevatest helidest, nagu kvintidest ja kvartidest. Sekste ja tertse kreeklased ei nimetanud parafooniaks, kuna neid loeti dissonantsideks." (*PARAPHONIE, s. f. en Musique, est cette espece de consonnance qui ne résulte pas des mêmes sons comme l’unisson, qu’on appelle homophonie, ni de la réplique des mêmes sons, comme l’octave qu’on appelle antiphonie, mais de sons réellement différens, comme la quinte & la quarte. A l’égard de la sixte & de la tierce, les Grecs ne les comptoient pas pour des paraphonies, parce qu’ils les regardoient comme des dissonnances.*)

Reissmann (1882: 364) defineerib parafooniat järgmiselt: "Parafoonia, ebakõla - vastandina sümfooniale - oli Kreekas meloodia kulgemine kvartides ja kvintides (parafoonilistes intervallides), kui ebameeldivalt kõlavates." (*Paraphonie, Missklang - im Gegensatz zu Symphonie - hieß bei den Griechen die melodische Fortschreitung in Quarten und Quinten (paraphonische Intervalle), als übelklingend.)*

Viited
------

1. ↑   Rousseau. L’Encyclopédie, 1re éd. 1765 (Tome 11, p. 920)
2. ↑   August Reissmann (Hg.) 1882. Handlexikon Tonkunst 1882 - Paraphonie
Benjamin Banneker
**Benjamin Banneker** (9. november 1731 – 19. oktoober 1806) oli afroameeriklasest iseõppinud matemaatik, astronoom, almanahhide koostaja ja kirjanik. Formaalne haridus Bannekeril põhimõtteliselt puudus. Ta oli ka maaomanik, kes tegi tööd maade mõõdistamisel ja põllumajanduses. Ta abistas Columbia ringkonna piiride määramist.

Varajane elu ja üldinfo
-----------------------

Banneker sündis Marylandi provintsis Baltimore'i maakonnas mustanahaliste perekonnas. Kuigi Maryland oli tollal tuntud orjanduse poolest, ei pidanud Banneker kordagi oma elus tundma piitsahoope või raud-ahelate raskust, kuna tema isa oli vabaks ostetud ja ema polnud ka orjusesse sündinud.

Benjamini isa oli dogoni rahvusest. Dogoni rahvusel olid algteadmised astroloogiast, tänu millele sai Benjamin oma esimesed teadmised astroloogia kohta oma isalt. Bannekeri vanemad saatsid ta kooli, kus ta õppis lugemist, kirjutamist ja arvutamist. Bannekeri ametlik haridus (kui ta üldse sai seda) lõppes arvatavasti siis, kui ta oli piisavalt vana, et aidata oma pere talus.

Saavutused geodeesia valdkonnas
-------------------------------

1791. aasta alguses palus USA välisminister Thomas Jefferson geodeedil major Andrew Ellicottil uurida piirkonda, mis sisaldaks uut föderaalringkonda. Ellicott palkas Bannekeri selleks, et aidata föderaalringkonna piiride esialgset mõõdistamist.

Tema roll selles ei olnud just kõige suurem, sest ta pidi lahkuma mõõdistamisest kolm kuud peale tema palkamist. Ta lahkus sellepärast, et ta pidi rohkem tähelepanu andma oma talule, kuna oli kevade aastaaeg. Teiseks põhjuseks oli see, et tal mõõdistamise töö kattus efemeriidi kalkuleerimisega aastaks 1792.

Mõõdistusmeeskond lõpetas piiri mõõtmise 1792. aastal.

Surm
----

Banneker ei abiellunud kunagi. Ta suri pärast suure osa oma kodukoha müümist 19. oktoobril 1806. Banneker suri 74-aastaselt oma metsamajas. Vananedes süvenes Bannekeri alkoholism, mis võis lühendada tema eluiga.

Viited
------

1. 1 2  "Boundary markers of the Nation's Capital: a proposal for their preservation & protection: a National Capital Planning Commission Bicentennial report". *babel.hathitrust.org/*. Vaadatud 8.03.2022.
2. 1 2 3  Bedini, Silvio (1999). "The life of Benjamin Banneker". *archive.org*. Vaadatud 08.03.2022.
3. ↑  Banneker, Benjamin (1792). "Copy of a letter from Benjamin Banneker to the secretary of state, with his answer". *loc.gov*. Vaadatud 8.03.2022.
|  |
| --- |
|  |
| Medalikohad |
| Aasia mängud |
| **Hõbe** | 2018 | jalgpall |
| Suveuniversiaad |
| **Kuld** | 2019 | jalgpall |

**Ayase Ueda** (jaapani keeles 上田綺世 *Ueda Ayase*; sündinud 28. augustil 1998 Mitos) on Jaapani jalgpallur, kes mängib ründajana Belgia kõrgliigaklubis Club Brugge ja Jaapani jalgpallikoondises.

Jaapani kõrgliigas debüteeris Ueda 2019. aastal Kashima Antlers. Debüüthooajal lõi ta Jaapani kõrgliigas 13 mänguga neli väravat. 2020. aastal lõi ta Jaapani kõrgliigas kümme väravat. Järgmisel aastal tõusis ta Antlersi esiründajaks, kui lõi liigas 14 väravat. 2022. aastal lõi ta poole hooajaga kümme väravat.

2022. aasta juulis sõlmis ta nelja-aastase lepingu Club Bruggega.

2018. aasta Aasia mängude jalgpalliturniiril võitis Ueda Jaapani võistkonnaga hõbemedali ja 2019. aasta suveuniversiaadil kuldmedali. Ta kuulus Jaapani võistkonda ka 2020. aasta suveolümpiamängude jalgpalliturniiril, kus saavutati neljas koht.

Kuigi Ueda ei olnud kordagi mänginud Jaapani esindusmeeskonnas, valiti ta 2019. aasta mais Copa Américal osalevasse Jaapani meeskonda. Ta debüteeris 17. juunil 2019 alagrupimängus Tšiili vastu. Vahetusest sekkus ta kahes järgmises alagrupimängus.

Viited
------

1. ↑  "Princiepsakkoord: Ayase Ueda naar Cercle Brugge" (hollandi). Cercle Brugge. Vaadatud 1. juulil 2022.

| * v
* r
Jaapani koondis  –  2022. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlused |
| --- |
| 

* 1 Kawashima
* 2 Yamane
* 3 Taniguchi
* 4 Itakura
* 5 Nagatomo
* 6 Endo
* 7 Shibasaki
* 8 Dōan
* 9 Mitoma
* 10 Minamino
* 11 Kubo
* 12 Gonda
* 13 Morita
* 14 J. Ito
* 15 Kamada
* 16 Tomiyasu
* 17 Tanaka
* 18 Asano
* 19 Sakai
* 20 Machino
* 21 Ueda
* 22 Yoshida (c)
* 23 Schmidt
* 24 Soma
* 25 Maeda
* 26 H. Ito
* Treener: Moriyasu

 | Jaapan |
**Paraksiaalne kiirtekimp** on geomeetrilises optikas niisugune valguskiirte kimp, mis on optikasüsteemi teljele väga lähedal. Sel juhul on kiirte ja optikasüsteemi telje vaheline nurk {\displaystyle {\alpha }} sedavõrd väike, et saadava kujutise võib lugeda aberratsioonivabaks.

Põhilised seosed, mis kirjeldavad optilise kujutise teket telgsümmeetrilises optilises seadmes (nt l((ääts]]e valem), kehtivad rangelt võttes vaid paraksiaalse kiirtekimbu piirjuhul, kui nurk {\displaystyle {\alpha }} ja kiirtekimbu läbimõõt vähenevad lõpmatu väikeseks. Ainult sellistes kujutistes puuduvad geomeetrilised aberratsioonid. Praktikas võib kiirtekimpu käsitleda paraksiaalsena, kui kiired moodustavad optilise teljega nurki, mille korral nende siinused ja tangensid või lugeda võrdseks nurkade suurusega radiaanides:

{\displaystyle \sin {\alpha }{\cong }{\alpha },\;\tan {\alpha }{\cong }{\alpha }}.
Arvutustes tehtav viga on seda väiksem, mida väiksem on {\displaystyle {\alpha }}. Näiteks kui {\displaystyle {\alpha }=6^{\text{o}}{\cong }\,0,1047} rad, siis siinuse ja tangensi väärtused erinevad nurkadest vähem kui {\displaystyle 10^{-3}}. Arvutustes tehtav viga jääb selles lähenduses väiksemaks kui 1 ‰.

Snelli valem {\displaystyle n\_{1}\sin {\alpha \_{1}}=n\_{2}\sin {\alpha \_{2}}} lihtsustub paraksiaalse lähenduse korral järgmiselt: {\displaystyle n\_{1}{\alpha \_{1}}=n\_{2}{\alpha \_{2}}} ({\displaystyle n} on murdumisnäitaja).

Vaata ka
--------

* Paraksiaalne lähendus

Viited
------

1. ↑  ENE 7. köide, 1994
**Aynur Məmmədiyyə qızı Sofiyeva** (sündinud 19. juulil 1970 Qaxis Qaxi rajoonis Aserbaidžaani NSV-s) on Aserbaidžaani poliitik, maletaja ja malefunktsionäär, naiste suurmeister (1991). 

Sofiyeva lõpetas 1991. aastal Bakuu Riikliku Ülikooli ajakirjandusteaduskonna ja 2001. aastal samas ülikoolis õigusteaduskonna. Poliitikas alates 1995. aastast. Aastatel 2002–2005 oli ta Aserbaidžaani parlamendi (Milli Məclis) teise koosseisu liige ja 2002–2007 ühtlasi Aserbaidžaani Maleföderatsiooni president. 2007. aastal määras Aserbaidžaani president İlham Əliyev Sofiyeva perekondade, naiste ja laste probleemidega tegeleva riikliku komitee aseesimeheks. Kohe pärast ametissemääramist teatas Sofiyeva, et ta lahkub maleföderatsiooni presidendi ametikohalt.

Maletaja
--------

Maletajana tuli Sofiyeva 15-aastaselt 1985. aastal Aserbaidžaani naiste malemeistriks. 1986. aastal tuli NSV Liidu noortemeistriks. 1988. aastal andis FIDE talle naiste rahvusvahelise meistri nimetuse. 1989. aastal võitis ta hõbemedali NSV Liidu naiste meistrivõistlustel. 1990. aastal tuli Santiagos naisjuunioride maailmameistrivõistlustel teiseks. 

Sofiyeva sai naiste suurmeistriks 21-aastaselt 1991. aastal (esimesena moslemi naismaletajaist). 

Novembris 1991 mängis Sofiyeva Suboticas tsoonidevahelisel turniiril (35 osavõtjat, Šveitsi süsteem), kus jäi jagama 8.–12. kohta. Juulis-augustis 1993 Jakartas tsoonidevahelisel turniiril (39 osavõtjat, Šveitsi süsteem) pääses seitse paremat pretendentide turniirile. Sofiyeva jagas 6.–8. kohta. Järelmatš jättis ta edasipääsukohata. 

### Võistkondlik esinemine

Sofiyeva on osalenud kahel naiste maleolümpial (1992, 1994). Mõlemal korral mängis ta naiskonna esimesel laual (1992. aastal Manilas tuli Aserbaidžaani naiskond seitsmendaks).

Välislingid
-----------

* Aynur Sofiyeva FIDE andmebaasis
**Benita Otti** (sündinud Kobbin, 27. august 1922 Tallinn – 4. aprill 1984 Tallinn) oli Eesti draamanäitleja.

Pärast Tallinna III Progümnaasiumi lõpetamist alustas 1942 õpinguid Tallinna Teatrikoolis, mille lõpetas 15. juulil 1946, siis juba Eesti NSV Riikliku Draamateatri juures asuva Draamastuudio eriklassi nime all.

Töötas Tallinna Riiklikus Draamateatris alates 1. novembrist 1944 (alus: Riikliku Draamateatri direktori käskkiri nr 52, novembrist 1944) kuni 1. märtsini 1945 draamanäitlejana.

Alates 15. märtsist 1945 töötas Riiklikus Akadeemilises Ooperi- ja Balletiteatris Estonia draamanäitlejana (käskkiri nr 65, 30.03.1945) kuni 1. septembrini 1946. Vabastati töölt seoses üleviimisega Vanemuise teatri koosseisu Eesti NSV Kunstide Valitsuse käskkirja nr 128, 26. juulist 1946 alusel.

Alustas 1955 tööd Eesti Televisioonis lavastaja assistendina. Osales ka telelavastustes "Hõissa, näärid!" ja "Vahimajake nr. 27".

Rolle
-----

* "AASTAL 1905", K. Aluoja dramatiseering A. H. Tammsaare romaani "Tõde ja õigus" III osa järgi.
* "Libahunt", August Kitzberg (Tiina)
* "Tartuffe", K. Aluoja seatud läbilõige Moliere'i komöödiast (Elmire, Orgoni naine)
* "Pärast tarku palju", Aleksandr Ostrovski komöödia.
**Houston Rockets** on USA korvpalliklubi, mis mängib korvpalliliigas NBA. Meeskond kuulub läänekonverentsi edeladivisjoni ja peab oma kodumänge Toyota Centeris. 

1967. aastal San Diegos asutatud Rockets kolis pärast nelja hooaega Houstonisse, kus tegutseb praeguseni.

Ajalugu
-------

Esimesel hooajal NBA-s vaid 15 mängu võitnud Rockets valis 1968. aasta *draft*'ist Elvin Hayesi, kelle abil jõuti kohe ka väljalangemismängudele.

Järgmiseks Rocketsi liidriks kerkis Moses Malone, kes valiti Houstonis mängimise ajal kahel korral NBA hooaja kõige väärtuslikumaks mängijaks (1978/79 ja 1981/82). 1981. aastal mängis klubi NBA finaalis, aga kaotas 2 : 4 Boston Celticsile.

1984. aastal valiti meeskonda Hakeem Olajuwon, kelle vedamisel jõuti 1986. aastal uuesti finaali, kus kaotati taas 2 : 4 Boston Celticsile. Houston Rockets ja Olajuwon tulid NBA meistriks 1994. ja 1995. aastal, kui finaalseerias alistati vastavalt 4 : 3 New York Knicks ja 4 : 0 Orlando Magic.

2002. aastal algas Rocketsis Yao Mingi ajastu, kuid isegi Tracy McGrady lisandudes ei saatnud meeskonda suur edu. Tandemi tipuks jäi 2009. aasta, kui pääseti läänekonverentsi poolfinaali, kus kaotati aga 3 : 4 Los Angeles Lakersile.

2012. aastal liitus meeskonnaga James Harden, kelle juhtimisel edenes Rockets kaheksa hooaega järjest väljalangemismängudele. 2015. ja 2018. aastal läänekonverentsi finaali jõudnud Rockets pidi mõlemal korral alla vanduma hilisemale meistrile Golden State Warriorsile.

Mängijad hooajal 2020/2021
--------------------------

* Sterling Brown
* Chris Clemons
* DeMarcus Cousins
* Dante Exum
* Eric Gordon
* Danuel House
* Rodions Kurucs
* Kenyon Martin jr
* Ben McLemore
* David Nwaba
* Victor Oladipo
* Jae'Sean Tate
* P. J. Tucker
* John Wall
* Christian Wood

Endised tuntumad mängijad
-------------------------

* Elvin Hayes
* Moses Malone
* Rudy Tomjanovich
* Clyde Drexler
* Charles Barkley
* Hakeem Olajuwon
* Dikembe Mutombo
* Yao Ming
* Tracy McGrady
* Russell Westbrook
* James Harden

Välislingid
-----------

* Houston Rockets
Vin Diesel 2013. aasta San Diego Comic Conil
**Mark Sinclair** (sündinud 18. juulil 1967), tuntud kui **Vin Diesel**, on Ameerika Ühendriikide filminäitleja. Tema kuulsaimaks rolliks võib pidada Dominic Toretto kehastamist filmisarjas "Kiired ja vihased".

Diesel alustas oma karjääri 1990. aastal, kuid ei saavutanud erilist edu kuni 1995. aasta lühifilmini "Multi-Facial", milles täitis ta nii peaosa kui oli režissööriks ning stsenaristiks. Film jäi silma Steven Spielbergile, kes seepeale tegi ringi oma parasjagu pooleli olnud filmi "Reamees Ryani päästmine", et anda Dieselile selles kõrvalosa. Seejärel luges ta sisse 1999. aasta animafilmi "Raudhiiglane" peategelase teksti ning kogus tuntust märulifilmiseeriates nagu "Kiired ja vihased", "XXX" ja "Riddicki kroonikad". Ta on sisse lugenud ka Grooti tegelaskuju osa 2014. aasta filmis "Galaktika valvurid".

Isiklikku
---------

Diesel on kirglik rollimängu "Dungeons & Dragons" harrastaja.

Viited
------

1. ↑  Liz Shannon Miller (17. märts 2020). "Vin Diesel is a huge nerd – and it's made his movies, from Fast & Furios to BLooshot, so much better" (inglise). Vaadatud 25. jaanuar 2021.

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Vin Diesel** |

* Vin Diesel IMDb-s
* Vin Dieseli profiil lehel Rotten Tomatoes
Aseotroopseks destillatsiooniks sobib Deani-Starki aparaat
**Aseotroopne destillatsioon** on võte, mida kasutatakse kõige sagedamini vee eraldamiseks segust, näiteks niiskunud ainest või reaktsioonis tekkiva vee eraldamiseks. Niisuguse segu teiseks komponendiks on enamasti benseen või tolueen, mis lisatakse destillatsioonikolbi. Kuna segu keemistemperatuur on tavaliselt madalam kõigi selle komponentide keemistemperatuurist, siis ta lendub ja kondenseerub jahutis. Segu komponendid ei lahustu teineteises, nad kogunevad seadme "sõrme" ja kihistuvad. Lahusti on tavaliselt veest kergem ning kui seda koguneb palju, valgub ta kolbi tagasi ja toob uue koguse vett välja. Näiteks võib vett sisaldavale etanoolile lisada benseeni ning vee ja benseeni segu üle ajades saab veevaba etanooli.

Parempoolsel skeemil on aseotroopse destillatsiooni seadme põhimõtteline ülesehitus, kus 1 – magnetsegaja, 2 – destillatsioonikolb, 3 – fraktsioneeriv kolonn, 4 – termomeeter, 5 – püstjahuti, 6 ja 7 – jahutusvee sisse- ja väljavool, 8 – veekoguja ehk "sõrm", 9 – kraan, 10 – vastuvõtuanum.

Aseotroopset destillatsiooni

Seda meetodit kasutatakse 100% alkoholi saamiseks. Harilikud meetodid kasutavad asjaolu, et etanooliaurud sisaldavad vähem vett kui destilleeritav lähteaine, kuid 96,4% etanooli aur sisaldab samuti 96,4% alkoholi, mistõttu see segu on aseotroopne ja harilikud destilleerimismeetodid ei võimalda suuremat etanooli kontsentratsiooni saavutada. Suurema kontsentratsiooni saavutamiseks lisataksegi vee ja etanooli segule näiteks benseeni.

Pärast vee ja etanooli eraldamist teineteisest on vaja omakorda lisatud benseen kätte saada. Niisugune mitmekordne töötlemine muudab aseotroopse destillatsiooni kalliks ja sellepärast ei ole praktiline seda alkohoolsete jookide tootmisel tarvitada.

Aseotroopset destillatsiooni võib kasutada lähedaste keemistemperatuuridega ja aseotroopseid segusid moodustavate komponentide eraldamiseks. Selle meetodi korral lisatakse lähteainele veel üks komponent, et tekitada uus, madalama keemistemperatuuriga segu, mille aur poleks aseotroopne, vaid heterogeenne, s.t koosneks segunematutest vedelatest faasidest.

Rõhuvahetusega destilleerimine
------------------------------

Teine meetod aseotroopsete segude komponentide eraldamiseks üksteisest on rõhuvahetusega destilleerimine. See põhineb asjaolul, et aseotroopne kontsentratsioon sõltub rõhust. Aseotroobil pole mitte kontsentratsioonivahemik, vaid kindel, täpne kontsentratsioon. Kui õnnestuks kuidagi sellest punktist "üle hüpata", võib jätkata harilike meetoditega destilleerimist, ehkki (vee ja etanooli näite korral) ei keedeta enam etanooli välja veest, vaid vett keedetakse välja etanoolist.

Aseotroopsuse punktist üle hüppamiseks võib asetada segu rõhu alla, mistõttu aseotroopsuse punkt tõuseb 96,4%-lt näiteks 97%-ni. Niisugusel rõhul destilleeritakse etanooli – mitte tingimata 97%-ni, vaid näiteks 96,5%-ni. Seejärel rõhku alandatakse, et asetroopsuse punkt langeks jälle, näiteks normaalrõhul oleva 96,4%-ni või mõnel muul rõhul oleva veel madalama kontsentratsioonini. Jätkata saab hariliku destilleerimisega, millega võib saavutada ka täiesti puhta etanooli.
**Espero** oli Venemaa esimene esperantoühing, mis loodi Peterburis 1. juunil 1891. Ametlikult registreeriti ühing 24. märtsil 1892.

Espero asutajad olid valdavalt saksa nimedega isikud, teiste seas kuulus selle asutajate hulka hiljem ka ise uue tehiskeele loonud baltisakslane Edgar von Wahl. Ühingu loomise järel nimetati esperanto looja Ludwik Zamenhof selle aupresidendiks. Zamenhof saatis ühingu asutajatele ka tervitustelegrammi, milles rõõmustas Peterburi esperantistide edu üle.

Hiljem avati Espero filiaalid veel Odessas (1894/1897), Smolenskis ja Arhangelskis (1898), Habarovskis (1899), Vladivostokis (1901), Melitopolis (1903), Jaltas, Riias ja Varssavis (1904), Moskvas, Tbilisis ja Voronežis (1905) ning Doni-äärses Rostovis ja Vilniuses (1906).

Ühing tegeles esperanto propageerimisega, näiteks korraldati kirjandusvõistlusi ja levitati esperantokeelset kirjandust. 1899. aastal toimusid Peterburi ülikoolis esimest korda esperantokursused. 20. sajandi alguses tabas ühingut mõningane mõõnaperiood, pärast seda hakati 1905. aastal välja andma ühingu häälekandjat Ruslanda Esperantisto.

Viited
------

1. 1 2  Andreas Künzli. Eine neue Sprache für Russland und die ganze WeltUnabhängige Schweizer Interlinguistische Studien 2015, nr 3, lk 63.
2. 1 2  Künzli, lk 64.
**Hotellimajandus** koosneb majutus-, toitlustus-, meelelahutus- ja kõigi lisateenuste osutamisest majutusasutustes. Hotellimajandus on üks osa turismimajandusest. Lisaks sellele, et osutatakse teenuseid kõikidele kodust eemal viibivatele inimestele, kuuluvad süsteemi ka hotellimajanduse teenused, mida osutatakse kohalikele elanikele.

### Funktsionaalne aspekt

Funktsionaalsed aspektid on tegevused ja toimingud, mida majutusasutused osutavad ehk mis funktsiooni need täidavad.

Olulisemad funktsioonid, mida majutusasutused pakuvad:

* turvalisuse loomine;
* puhas ööbimisvõimalus;
* mugav ööbimisvõimalus;
* toitlustusvõimalus.

Lisaks mainitud funktsioonidele võib lisanduda muidki tegevusi ja teenuseid.

### Institutsionaalne aspekt

Institutsionaalsete aspektide all peetakse silmas nii avalikku, kui ka erasektorisse kuuluvaid isikuid (FIE – füüsilisest isikust ettevõtja) ja äriühinguid (juriidilised isikud), kes osutavad majutusteenust. Nii füüsilisest isikust ettevõtjate kui ka juriidiliste isikute tegevus peab olema kooskõlas õigusaktidega.

Viited
------

1. 1 2 3  Viin, T & Villig, R (2011). *Hotellimajanduse alused*. Kirjastus Argo. Lk 10.`{{raamatuviide}}`: CS1 hooldus: mitu nime: autorite loend (link)
**Kaljula Teder** (9. september 1905 Pihkva – 26. veebruar 1978 Tallinn) oli eesti ajakirjanik ja kodu-uurija.

Ta õppis aastatel 1913–1916 Pihkva eesti algkoolis, 1913–1916 Pihkva reaalkoolis ja 1918–1924 Võrumaa Rahvahariduse Seltsi Poeglaste Gümnaasiumi. Aastatel 1924–1936 õppis ta Tartu Ülikooli õigusteaduskonnas; ta oli aastast 1924 Eesti Üliõpilaste Seltsi liige.

Aastatel 1924–1929 töötas Postimehe ja 1929–1940 Päevalehe toimetuses. 1941. aastal arreteeriti ja küüditati K. Teder koos perekonnaga Venemaale, kust ta pääses tagasi Eestisse pärast 11-aastast vangistust ja 5-aastast asumisel olemist. Seejärel töötas ta ekskursioonijuhina Tallinna Reisi- ja Ekskursioonibüroos (I kategooria) ja oli ekskursioonijuhtide väljaõppemetoodik.

Kaljula Teder oli Akadeemilise Õigusteadusliku Ühingu juhatuse liige. 1926. aastal valiti ta Eesti Akadeemilise Rahvasteliidu Ühingu FJE peasekretäriks. Ta oli Eesti Fotoklubi liige, aastatel 1963–1968 selle esimehe asetäitja. K. Teder oli alates 1963. aastast TLM kodu-uurimise ringi juhatuse liige – ringi asutamisest kuni oma surmani.

Kaljula Teder tegeles eesti kodu-uurimise oluliste teemadega. Selle töö tulemusena ilmus raamat "Fotograafia teerajajaid" (1973), millest avaldati USA-s 1977. aastal rikkalikke illustratsioonidega ingliskeelne kokkuvõte. Käsikirja jäi ulatuslik "Fotograafia arengust Nõukogude Eestis". 1969. aastal korraldati Tallinna Linnamuuseumis põhiliselt tema materjalide põhjal Eesti esimene fotograafiaajaloo näitus, mis sai aluseks fotomuuseumi kogudele ja püsiekspositsioonile. K. Teder oli kaasautor Tallinna tuletõrje ajalugu käsitlevas väljaandes "Võitluses leekidega" (1975), tema oluline uurimus on ka "Kohvist, kohvikutest ja kohvikultuurist".

Kaljula Teder on maetud Tallinna Pärnamäe kalmistule.

Publikatsioone
--------------

* Kaljula Teder. "Eesti fotograafia teerajajaid. Sada aastat (1840–1940) arenguteed". (Monograafiline uurimus fotograafia tekkimisest, üldajaloost ja fotograafia arengust ning vastavast ühistegevusest Eestis. Illustreeritud. Võõrkeelsete resümeedega.) Tallinn, Eesti Raamat 1972. 146 lk.
* Kaljula Teder. *Early photography in Eastern Europe*. London 1977.

Viited
------

1. ↑  Marju Vilbaste. Tallinna Linnamuuseumi kodu-uurimise ring (1963–2000) Ringi liikmete biograafiline teatmik.

Kirjandus
---------

* Marju Vilbaste. Tallinna Linnamuuseumi kodu-uurimise ring (1963–2000). Ringi liikmete biograafiline teatmik.

Välislingid
-----------

* Kultuurilooline haud
**Kalk** on Eesti töölaev ja reisilaev.

Laeva omanik on eraisik.

Ajalugu
-------

Laev on ehitatud 1961.-1962. aastal Soomes Turu laevatehases Oy Laivateollisuus Ab ettevõttele Paraisten Kalkki Oy. Ettevõtte juht Erk Sarlin soovis endale esinduslaeva, kuid ei tahtnud väga makse maksta. Nii otsustati laevaehitajatega koostöös ehitada omapärane sadamapuksiiri omadustega lõbusõidulaev. Laeva pikkus sai natuke alla 15 m, et samuti vähem makse maksta. 2. mail 1962 lasti laev vette. 

Hiljem on laev järjest olnud sama ettevõtte järeltulijate käes (Partek Oy, Partec Cargotec Oy, Cargotec Oy). Pärast Partek Oy lõppu sattus laev merepäästeühingusse Sydväst. Sydväst müüs laeva 2015 maha, kuid isik, kes selle ostis, ei saanud laevaga hakkama ja laev seisis 2 aastat kasutuseta. 

Alates aprillist 2017 on Kalk Eesti firma Naissaare Kohvik OÜ laev, mille kodusadam on Naissaar. Laevaga on võimalik teha päevaseid huviväljasõite ja teha töövedusid. Samuti on laeval puksiirivõime (puksiirkonks tekiehitise taga). Tallinnas seisab laev Lennusadamas.

Viited
------

1. ↑   (vaadatud 27.10.2017)

Välislingid
-----------

* Laevast e-laevakinnistusraamatus
Vincas Kudirka portree mälestusmündil
**Vincas Kudirka** (31. detsember 1858 Vilkaviškise rajoon, Paežeriai – 16. november 1899 Naumiestis, Vilkaviškise rajoon) oli leedu kirjanik ja publitsist.

Elulugu
-------

Ta õppis Paežeriai koolis ja Marijampolė gümnaasiumis. Ta õppis hästi oli asjaarmastaja kunstnik ja salongitantsija. Kudirka oli väga vaimustatud poola kultuurist. Aastatel 1877–1879 õppis ta Seinai vaimulikus seminaris. Sealt heideti ta välja. 

Aastal 1883 ilmus ajalehe Aušra esimene number. See vapustas Kudirkat. Pärast selle läbilugemist tundis ta end leedulasena.

Aastal 1881 lõpetas ta Marijampolė gümnaasiumi. Ta keeldus õppimisest Moskva ülikoolis, kuhu tal oli võimalus saada leedulastele ettenähtud stipendium. Ta läks selle asemel Varssavi ülikooli, kus ta kannatas suurt puudust. 

Kudirka esimene leedukeelne teos oli satiiriline luuletus "Miks juudid ei söö sealiha" ("Dėl ko žydai nevalgo kiaulienos"), mis ilmus 1885 ajalehes Aušra. 

Sotsialistliku kirjanduse ümberkirjutamise eest ta vangistati ning heideti Varssavi ülikoolist välja. Pärast vabanemist hakkas ta võitlema Tsaari-Venemaa rõhumise vastu.

Aastal 1887 õnnestus Kudirkal ülikooli tagasi saada. Aastal 1888 asutas ta koos sõpradega Varssavi leedu üliõpilaste isamaalise seltsi Lietuva. Aastal 1889 andis ta koos sõpradega välja kirjandus-, poliitika- ja teadusajakirja Varpas esimese numbri. Arstiteaduskonna lõpueksamite sooritamise ajal tegutses ta ajakirja toimetaja, korrektori, kaastöölise ja administratiivjuhina. Ajakirja trükiti Tilsitis (praegu Sovetsk) ja Ragnitis (praegu Neman). Alates 1890. aastast hakkas Varpase kõrval ilmuma ka talupoegadele mõeldud ajaleht Ūkininkas. Elu lõpul jäi Varpase toimetamine täielikult Kudirka hooleks, kuigi tema tervis oli sel ajal halvem. 

1890–1894 töötas Kudirka arstina Šakiais. Sel ajal põdes ta juba tuberkuloosi. 

Alates 1887. aastast elas Kudirka Naumiestises, kus ta ka suri.

Looming
-------

Kudirka kirjutas luuletusi, satiire ja artikleid ning tõlkis näidendeid. Ta oli silmapaistev kirjanik, kirjanduskriitik, leedu rahvaluule koguja ja tõlkija. Suurema osa oma loomingust avaldas ta Varpases. 

Ta kirjutas satiirilised jutustused "Viršininkai" ("Ülemused"; 1895), "Vilkai" ("Hundid"; 1898), "Lietuvos tilto atsiminimai" ("Leedu silla mälestused") ja "Cenzūros klausimas" ("Tsensuuri küsimus"), avaldas luulekogu "Laisvos valandos" ("Vabad tunnid") ja leedu rahvalaulude kogu "Kanklės" ("Kannel"), komponeeris viiuli- ja klaveripalu, tõlkis George Gordon Byroni poeemi "Kain", Adam Asnyki "Keistutise", Friedrich Schilleri "Orléansi neitsi" ja "Wilhelm Telli", Adam Mickiewiczi) "Lihavõtted", Julius Słowacki "Mindaugase" ja muud. 

15. septembril 1898 avaldas ta Varpase 6. numbris oma sõnade ja viisiga "Rahvuslaulu" ("Tautiška giesmė"), millest 1919 sai Leedu riigihümn pealkirjaga "Lietuva, tėvyne mūsų".

Välislingid
-----------

* Portreed; allikas
* Mälestussammas
* Portree
* Luuletused ja jutustused leedu keeles
Kristin Halvorsen
**Kristin Halvorsen** (sündinud 2. septembril 1960 Norras Vestfoldis Hortenis) on Norra poliitik, alates oktoobrist 2009 Norra haridus- ja teadusminister. 2005–2009 oli ta Norra rahandusminister. Alates 1997. aastast kuni 2012. aastani oli ta Sotsialistliku Vasakpartei esimees. 

Koalitsioonis Norra Tööpartei ja Keskparteiga on Vasakpartei alates 2005. aasta valimistest Norra valitsuses.

Halvorsen on õppinud pedagoogikat ja kriminoloogiat ning töötas mõnda aega õigussekretärina. Aastal 1985 sai ta Stortingi (parlamendi) asendusliikmeks. Aastal 1989 valiti ta Oslo piirkonna esindajana Stortingisse ning on sellest ajast saadik olnud parlamendi liige. Parlamendis on ta töötanud rahanduskomisjonis (1989–1997) ning tööhõive- ja põhiseaduskomisjonis (1997–2001).

Halvorsen oli esimene Norra parteiesimees, kes võttis kasutusele ajaveebi. Kuigi ta täiendas seda harva, sai see väga vaadatuks.

Raamatud
--------

* "*Rett fra hjertet*" ("Otse südamest" (2004))

Isiklikku
---------

Kristin Halvorsen on abielus Charlo Halvorseniga, kes on produtsent Norra Riigiringhäälingus (Norsk Rikskringkasting) ja sai kuulsaks 1988–1992, kui ta koos tuntud komöödianäitleja Otto Jesperseniga juhtis klassikaliseks saanud komöödiasaadet "Revolvermagasinet". Halvorsenidel on kaks last.

Välislingid
-----------

* Elulugu Stortingi ingliskeelsel lehel
* Elulugu partei norrakeelsel lehel
Vaade pargile Rootsi teatri poolt, juuni 2005
**Esplanaadi park** (soome keeles *Esplanadin puisto*, rootsi keeles *Esplanadparken*) on park Helsingi kesklinnas Lõuna- ja Põhjaesplanaadi vahel.

Esplanaadi park ulatub läänes Mannerheimintieni. Põhja-lõunasuunalised Mikonkatu ja Fabianinkatu jagavad pargi kolmeks, millel igaühel on oma nimi: läänest ida poole Teatriesplanaad (seal asuva Rootsi teatri järgi), Runebergi esplanaad ja Kappeli esplanaad.

Esplanaadi parki mainitakse esimest korda 1812, samal aastal, mil Helsingi sai Soome pealinnaks.

Esplanaadi pargis on Johan Ludvig Runebergi ausammas, mille valmistas tema poeg Walter Runeberg 1885. Esplanaadi pargis on teisigi skulptuure, aga Runebergi oma on neist vanim.

* Esplanaadi park; vasakul Runerbergi ausammasEsplanaadi park; vasakul Runerbergi ausammas
* Esplanaadi park talvelEsplanaadi park talvel
* Helsingi üliõpilased Esplanaadil vapput tähistamasHelsingi üliõpilased Esplanaadil vapput tähistamas
* Kappeli restoranKappeli restoran
? Albaania riigi- ja rahvuslipp. Proportsioonid 5:7.
**Albaania lipp** on Albaania Vabariigi ametlik lipp.

Riigi- ja rahvuslipp
--------------------

Riigi- ja rahvuslipu praegune kuju võeti ametlikult kasutusele 7. aprillil 1992, see on punasel põhjal must kahe peaga kotkas. Must kotkas on Albaania ametlik sümbol. Kahe peaga kotkas pärineb Bütsantsist. Seda kasutas Albaania rahvuskangelane Skanderbeg oma pitserina. Kotka kahepealisust tõlgendatakse Põhja- ja Lõuna-Albaania ühendamise sümbolina. Kui Albaania sai 1912 iseseisvaks, võeti see kasutusele riigilipuna.

Albaania ajaloolised lipud
--------------------------

Albaania Kuningriigi ajal oli lipul kotka kohal "Skanderbegi kiiver". Kui 1946 Albaania kuulutati rahvavabariigiks, asendati see kollase servaga punase tähega, mis eemaldati 1989.

Varasemad lipud
---------------

* Albaania Rahvavabariigi lipp 1946-1992

Vaata ka
--------

* Albaania vapp

Välislingid
-----------

* Albaania lipu kujud läbi ajaloo
* Albaania lipp andmebaasis *Flags of the World* (*inglise keeles*)
*Mitte segi ajada digileviga*

---

**Digitaalne levitamine** (inglise keeles *Digital distribution*) on infotehnoloogias, muusika-, filmi-, arvutimängutööstuses ja mujal kasutatav teenustekompleks, mille käigus toimub interneti vahendusel mitmesuguse digitaalselt salvestatud info allalaadimine, edastamine ja jaotamine, salvestamine ja sellega seonduva haldamine. 

Digitaalse levitamise ja allalaadimisega seoses ei toimu info edastamine ja vastuvõtmine füüsilisel kujul, näiteks DVD-l. 

Digitaalse levitamise vahendusel saab edastada digitaalseid multimeediafaile, osta digitaalseid kaupu, nagu e-raamatuid, MP3-vormingus muusikafaile, videofaile, arvutimänge jpm.

Termin
------

Digitaalne levitamise kohta on käibel ka terminid *Electronic Software Delivery* ('elektrooniline tarkvara allalaadimine'), *Electronic Software Distribution* ('elektrooniline tarkvara levitamine'), *Online Distribution* ('veebipõhine levitamine'), *Direct Download Service* ('otsepöördusega allalaadimine') jt.

*Selles artiklis on kasutatud saksakeelset artiklit en:Digital Distribution seisuga 2.05.2015.*
**Digitaalne isikutunnistus** ehk **digi-ID** on Eesti riiklik digitaalne dokument, millega on võimalik elektroonilises keskkonnas tõendada oma isikut ja allkirjastada e-dokumente. Dokumenti väljastab Politsei- ja Piirivalveamet. 

Digitaalne isikutunnistus on ID1-formaadis (85,6 × 53,98 mm) PVC-materjalist kiipkaart, millele on kantud digitaalne isikutuvastussertifikaat ja digitaalne allkirjastamissertifikaat. Digitaalset isikutunnistust ei saa kasutada füüsiliseks isikutuvastamiseks, sest sellel pole dokumendi omaniku pilti ega allkirjanäidist. 

Digitaalset isikutunnistuse väljastamist alustati 1. oktoobril 2010. Algselt oli dokumendi kehtivusaeg kolm aastat, mis tõsteti 8. jaanuaril 2018 viiele aastale.

Vaata ka
--------

* Eesti ID-kaart
* Digitaalne dokumendihaldus

Viited
------

1. ↑  eID lühitutvustus, *eesti.ee*, vaadatud 11.04.2018
2. ↑  Isikut tõendavate dokumentide seadus §201, Riigi Teataja, Vastu võetud 15.02.1999
3. ↑  Riigikogu võttis vastu kaks seadust, Riigikogu, 11. aprill 2018
4. ↑  Isikut tõendavate dokumentide seadus §303, Riigi Teataja, Vastu võetud 15.02.1999
Taruvaigust kuulikesed
Taruvaik
**Taruvaik** (**proopolis** ehk **tarupigi**) on mesilaste valmistatav roheka, pruunika või punaka värvusega ja omapärase lõhnaga vaigutaoline kleepuv aine.

Koostis
-------

Mesilased valmistavad taruvaiku taimede pungadelt kogutud lähteainetest. Taruvaigu üht koostisosa – palsamit – produtseerivad amm-mesilased õietolmuterade kestadest. Taruvaik koosneb taimsetest valkudest ja palsamitest (50–55%), vahast (30–40%), eeterlikest õlidest (8–10%) ja õietolmust (5–10%). Taruvaigu sulamistemperatuur on 80 °C ja erikaal 1,27 g/cm3.[*viide?*]

Kasutamine
----------

Mesilased kasutavad taruvaiku kärjekannude puhastamiseks ja desinfitseerimiseks, pragude täitmiseks, lennuava kitsendamiseks ja tarru sattunud kahjurite katmiseks.[*viide?*]

Taruvaik on rahvameditsiinis kasutusel kui antibakteriaalne aine. See takistab haigustekitajate arengut, parandab haavu ning leevendab valu. Taruvaiku kasutatakse mitmete tavameditsiini preparaatide valmistamisel. Mööblitööstuses on taruvaik kasutusel lakkide valmistamisel. Taruvaik annab lakile vastupidava läike.[*viide?*]

Mesinikud koguvad taruvaiku tarude siseseinte ja raamide ning vaheliistude pealt kraapides. Seda säilitatakse jahedas õhukindlas anumas.[*viide?*]

Vaata ka
--------

* Lehemesi
* Mesindus
* Nektar
* Õietolm

Viited
------
**Paradoks** oli aastatel 1991–2005 ilmunud Eesti esoteerikaajakiri. Kuni 1994. aastani ehk esimesed 30 numbrit kandis ajakiri nime **Paradoks B** (milles täht B viitas Bermuda kolmnurgale). Ajakirja teemadeks olid parapsühholoogia, paranormaalsed kohad ja inimesed (näiteks Bermuda kolmnurk, Atlantis, Sathya Sai Baba), ufoloogia, maavälised tsivilisatsioonid, spiritualism, okultism jmt. Ajakirjas ilmus ka järjejutt. Ajakirja andis välja kirjastus Sünnimaa ja kuni aastani 2000 oli ilmumiskoht Viljandi. Paradoksi toimetaja aastatel 1991–1992 oli Viljo Saldre, aastatel 1993–1998 Raivo Mõttus ja aastatel 1999–2000 Jaanus Aua.

Ajakirja ilmumissagedus| Sagedus | Periood |
| --- | --- |
| üks kord kuus | 1991–1993, 1995–1996, 1998–2005 |
| kaheksa korda aastas | 1997 |
| 19 korda aastas | 1994 |

Kokku ilmus 158 numbrit vahemikus oktoober 1991 kuni 2005.

Paradoks B lisana ilmus ajakiri Maagiline Maailm.

Viited
------

1. 1 2 3 4  "Paradoks: intrigeerivad elud, persoonid, sündmused". *E-kataloog Ester*.
2. ↑  Mari Rebane (05.02.2004). "Para-ajakirjanduses kummitusist ja tulnukaist ei pajatata". *Eesti Päevaleht*. Originaali arhiivikoopia seisuga 17.05.2018. Vaadatud 16. mail 2018.