recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
|  |
| --- |
|  |
| Medalikohad |
| Euroopa U-21 meistrivõistlused |
| **Kuld** | 2019 | jalgpall |
| **Hõbe** | 2017 | jalgpall |
| Euroopa U-19 meistrivõistlused |
| **Kuld** | 2015 | jalgpall |

**Borja Mayoral Moya** (sündinud 5. aprillil 1997 Parlas) on Hispaania jalgpallur, kes mängib ründajana Hispaania kõrgliiga klubis Getafe.

Ta alustas klubikarjääri Madridi Realis, mille noorteakadeemiaga liitus ta 2007. aastal. 2015. aasta jaanuaris debüteeris ta klubi reservmeeskonnas Hispaania tugevuselt kolmandas liigas. Hooajal 2015–16 lõi ta samas liigas 15 väravat.

Madridi Reali põhimeeskonnas debüteeris Mayoral 2015. aasta oktoobris. Hooajal 2016–17 mängis ta laenul Saksamaa kõrgliiga klubis VfL Wolfsburg ja lõi liigas kaks väravat. Madridi Reali meeskonnas lõi ta esimese värava 17. septembril 2017 liigamängus Real Sociedadi vastu.

Aastatel 2018–2020 mängis ta Madridi Realist laenul Hispaania kõrgliiga klubis Levante ning lõi kahe hooaja jooksul Hispaania kõrgliigas kokku 11 väravat. 2020. aasta oktoobris läks ta laenule Itaalia kõrgliiga klubisse AS Roma, lüües hooajal 2020–21 Itaalia kõrgliigas 10 väravat ja UEFA Euroopa Liigas seitse väravat. 2022. aasta jaanuaris läks ta laenule Getafesse.

Mayoral on tulnud Euroopa omavanuste meistriks 2015. aastal Hispaania kuni 19-aastaste koondisega ja 2019. aastal kuni 21-aastaste koondisega.

Saavutused
----------

Madridi Real
* UEFA Superkarikas: 2017
* Klubide maailmameistrivõistlused: 2017
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib ettevõttest; aadlisuguvõsa kohta vaata artiklit Bayer (aadlisuguvõsa).* |

---

Bayeri logo
**Bayer AG** on rahvusvaheline ettevõte, mille peamised kompetentsivaldkonnad on tervishoid, taimekaitse ja kõrgtehnoloogilised materjalid. 

Bayeri aktsiatega kaubeldakse Frankfurdi börsil, aktsia hind kuulub indeksi DAX koosseisu.

Kontserni struktuur
-------------------

Bayeri kontserni tegevused on koondatud kolme tütarettevõttesse – HealthCare, CropScience ja MaterialScience –, mis tegutsevad suures osas iseseisvalt. Neid toetavad kolm teenindusettevõtet. 

Äritegevuse eest vastutavad tütarettevõtted:

* Bayer HealthCare kuulub maailma juhtivate innovaatiliste ravimitootjate hulka.
* Bayer CropScience on maailmas juhtpositsioonil taimekaitse ja mittepõllumajandusliku kahjuritõrje valdkondades tänu efektiivsetele toodetele, teedrajavatele innovatsioonidele ja kliendikesksusele.
* Bayer MaterialScience pakub kõrgtehnoloogilisi materjale, nagu polükarbonaadid ja polüuretaanid, ning innovatiivseid süsteemlahendusi, mida kasutatakse igapäevaste toodete valmistamiseks.

Teenindavad tegevused on koondatud kolme teenindusettevõtte alla: 

* Bayer Business Services on Bayeri kontserni rahvusvaheline IT-kompetentsikeskus.
* Bayer Technology Services on Bayeri kontserni tehnoloogiline selgroog ja innovatsioonimootor.
* Currenta pakub teenuseid keemiatööstusele, sh varustamine, jäätmekäitlus, infrastruktuur, ohutuse ja turvalisuse tagamine, analüüsid ja erialased koolitused.

Bayeri kontsern turustab umbes 5000 toodet tervishoiu, taimekaitse ja kõrgtehnoloogiliste materjalide valdkonnas.

Välislingid
-----------

* Bayeri koduleht


Frankfurdi börsi indeksi DAX komponendid

Adidas |
Allianz |
BASF |
Bayer |
Beiersdorf |
BMW |
Commerzbank |
Continental |
Daimler |
Deutsche Bank |
Deutsche Börse |
Deutsche Lufthansa |
Deutsche Post |
Deutsche Telekom |
E.ON |
Fresenius |
Fresenius Medical Care |
HeidelbergCement |
Henkel |
Infineon Technologies |
K+S |
Lanxess |
Linde |
Merck |
Munich Re |
RWE |
SAP |
Siemens |
ThyssenKrupp |
Volkswagen Group
**Gaaslahendus** on elektrilaengute suunatud liikumine gaasikeskkonnas ehk elektrivool gaasis. Laengukandjateks on gaasis vabad elektronid ja ioonid. Gaaslahenduse tekkimiseks ja püsimiseks on vajalik elektriväli; gaaslahendusseadistes luuakse see seadise elektroodidele rakendatava elektripingega.

Gaaslahenduse avaldumisvorm sõltub gaasi ionisatsiooni tasemest, samuti gaasi rõhust ja koostisest, lahendusvahemiku pikkusest ja kujust.

Kui gaaslahendust põhjustab ainult välise ionisaatori mõju (nt ioniseeriv kiirgus), siis nimetatakse lahendust sõltuvaks. Kui aga lahendus jätkub ka ilma väliste ionisaatoriteta, siis on tegemist sõltumatu lahendusega. Sel juhul tekivad lahendust säilitavad laengukandjad gaasis endas peamiselt põrkeionisatsiooni tulemisel gaasi molekulide põrkumisel elektrivälja mõjul liikuvate elektronidega. 

Sõltuva lahenduse üleminekut sõltumatuks lahenduseksnimetatakse gaasi elektriliseks läbilöögiks ja üleminekupinget süttimispingeks.

Sõltumatu gaaslahenduse liigid on huumlahendus, kaarlahendus, koroonalahendus ja sädelahendus. Nende lahendustega kaasneb elektromagnetkiirgus, sealhulgas ka valguskiirgusena.

Gaaslahendust rakendatakse mitut liiki gaaslahenduslampides, gaaslaserites, plasmotronides ehk plasmageneraatorites (metallide tehnoloogias), loendurites (Geigeri loendur), osonaatorites jm.

Vaata ka
--------

* Elektrilahendus
* Huumlahendus
* Kaarlahendus
* Sädelahendus
* Koroonalahendus

Kirjandus
---------

* Tehnikaleksikon. Tallinn, Valgus, 1981, lk 121
* ENE, 3. kd, 1988, lk 95
Borja Iglesias (2017)
**Borja Iglesias Quintas** (sündinud 17. jaanuaril 1993 Compostelas) on Hispaania jalgpallur, kes mängib ründajana Hispaania kõrgliiga klubis Real Betis.

Hooajal 2012–2013 mängis ta Villarreali kolmandas meeskonnas Hispaania tugevuselt neljas liigas, kus ta lõi 11 väravat.

Aastatel 2013–2017 mängis ta Celta de Vigo reservmeeskonnas Hispaania tugevuselt kolmandas liigas kokku neli hooaega, lüües igal hooajal vähemalt 12 väravat ning viimasel koguni 34 väravat. Sellele vaatamata pääses ta Celta de Vigo meeskonnas Hispaania kõrgliigas väljakule vaid ühes kohtumises hooajal 2014–15. Hooajal 2017–18 mängis ta Celta de Vigost laenul Hispanaania esiliiga klubis Real Zaragoza, lüües 22 väravat.

2018. aasta juulis sõlmis ta lepingu Hispaania kõrgliiga klubiga RCD Espanyol. Esimese värava Hispaania kõrgliigas lõi ta 26. augustil 2018 mängus Valencia vastu. Kokku lõi ta hooajal 2018–19 Hispaania kõrgliigas 17 väravat.

2019. aasta augustis siirdus ta Real Betisesse, kellega sõlmis viieaastase lepingu.
**Bayburti provints** on 1. järgu haldusüksus (provints) Ida-Türgis. Provintsi keskus on Bayburt.

Haldusjaotus
------------

* Aydıntepe ringkond
* Bayburti ringkond
* Demirözü ringkond

Viited
------

1. ↑  Population of provinces by years - 2000-2018, vaadatud 9.03.2019.

Välislingid
-----------

* Bayburti provintsi koduleht (türgi keeles)

Türgi provintsid

Adana **·**  Adıyaman **·**  Afyonkarahisar **·**  Ağrı **·**  Aksaray **·**  Amasya **·**  Ankara **·**  Antalya **·**  Ardahan **·**  Artvin **·**  Aydın **·**  Balıkesir **·**  Bartın **·**  Batman **·**  Bayburt **·**  Bilecik **·**  Bingöl **·**  Bitlisi **·**  Bolu **·**  Burdur **·**  Bursa **·**  Çanakkale **·**  Çankırı **·**  Çorum **·**  Denizli **·**  Diyarbakır **·**  Düzce **·**  Edirne **·**  Elazığ **·**  Erzincan **·**  Erzurum **·**  Eskişehir **·**  Gaziantep **·**  Giresun **·**  Gümüşhane **·**  Hakkâri **·**  Hatay **·**  Iğdır **·**  Isparta **·**  İstanbul **·**  İzmir **·**  Kahramanmaraş **·**  Karabük **·**  Karaman **·**  Kars **·**  Kastamonu **·**  Kayseri **·**  Kilis **·**  Kırıkkale **·**  Kırklareli **·**  Kırşehir **·**  Kocaeli **·**  Konya **·**  Kütahya **·**  Malatya **·**  Manisa **·**  Mardin **·**  Mersin **·**  Muğla **·**  Muş **·**  Nevşehir **·**  Niğde **·**  Ordu **·**  Osmaniye **·**  Rize **·**  Sakarya **·**  Samsun **·**  Şanlıurfa **·**  Siirt **·**  Sinop **·**  Şırnak **·**  Sivas **·**  Zonguldak **·**  Tekirdağ **·**  Tokat **·**  Trabzon **·**  Tunceli **·**  Uşak **·**  Van **·**  Yalova **·**  Yozgat
Boriss Spasski (1984)
Boriss Spasski (1956)
**Boriss Vassiljevitš Spasski** (vene keeles Борис Васильевич Спасский; prantsuse keeles *Boris Spassky*; sündinud 30. jaanuaril 1937 Leningradis) on Venemaa maletaja, maailmameister (1969–1972), rahvusvaheline suurmeister (1955). 

Spasski tuli 1955. aastal Antwerpenis juunioride maailmameistriks. Suurmeistriks sai ta 18-aastaselt 1955. aastal. Kaks aastat varem oli ta FIDE-lt saanud rahvusvahelise meistri nimetuse. Ta on kahekordne Nõukogude Liidu malemeister (1961, 1973).

Maailmameistrivõistlused
------------------------

Spasski sai märtsis 1955 NSV Liidu meistrivõistlustel (FIDE tsooniturniir) neljanda koha ja kvalifitseerus sama aasta septembris Göteborgis peetud maailmameistrivõistluste tsoonidevahelisele turniirile, kus jagas 21 osavõtja seas 7.–9. kohta ja pääses edasi mängima 1956. aastal Amsterdamis toimunud pretendentide turniirile. Seal jagas ta 10 osavõtja seas 3.–7. kohta. 

1963. aastal tuli ta NSV Liidu meistrivõistlustel kolme parema hulka ja pääses 1964. aastal Amsterdamis peetud tsoonidevahelisele turniirile, kus jagas 24 osavõtja seas 1.–4. kohta. See saavutus kindlustas talle edasipääsu 1965. aastal pretendentide matšturniirile. Pärast selle võitmist kohtus ta 1966. aastal tiitlimatšis valitseva maailmameistri Tigran Petrosjaniga. Spasski kaotas matši tulemusega 11½:12½.

1968. aastal võitis Spasski taas pretendentide matšturniiri ja kohtus 1969. aastal tiitlimatšis Tigran Petrosjaniga. Seekord tuli võit tulemusega 12½:10½ ja Spasski tuli maailmameistriks. 1972. aastal kohtus ta Reykjavíkis järgmise pretendentide turniiri võitja Robert Fischeriga, kuid kaotas talle MM-tiitli tulemusega 8½:12½.

1974. aastal mängis Spasski pretendentide matšturniiril (8 osavõtjat), kus kaotas poolfinaalis Anatoli Karpovile. Järgmises MM-tsüklis jõudis ta pretendentide matšturniiril (kestis 1977–1978) finaali, kus aga kaotas Viktor Korchnoile. 1980. aastal pretendentide matšturniiril kaotas ta veerandfinaalis. Viimast korda tegi Spasski MM-tsüklis kaasa 1985. aastal Montpellier's peetud pretendentide turniiril, kus ta jäi jagama 16 osavõtja seas 6.–7. kohta.

Võistkondlik esinemine
----------------------

Spasski on võitnud Nõukogude Liidu võistkonna koosseisus maleolümpiatel kuus kuldmedalit (1962–1970, 1974) ja ühe hõbemedali (1978). Ta on mänginud kolmel maleolümpial Prantsusmaa võistkonna koosseisus (1984–1988).

Tunnustus
---------

Boriss Spasski (2009)
* 1965 – teeneline meistersportlane
* 1968 – Male-Oscar
* 1969 – Male-Oscar

Isiklikku
---------

Spasski abiellus prantslanna Marina Stcherbatcheffiga ja emigreerus 1976. aastal Prantsusmaale. 1978. aastal anti talle Prantsusmaa kodakondsus. 2012. aastal Spasski naasis Venemaale. Elab Moskvas.

Välislingid
-----------

* Boriss Spasski – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
* Boriss Spasski FIDE andmebaasis
**Ferrol** on linn Loode-Hispaanias Galicia autonoomses piirkonnas A Coruña provintsis. Linn asub Atlandi ookeani rannikul.

2019. aasta rahvaloenduse kohaselt elab linnas 66 799 inimest, mis teeb sellest suuruselt Galicia seitsmenda asula.

Linn on suurema osa oma ajaloost olnud suur mereväe laevaehituskeskus. Alates varajase Bourboni dünastia aegadest on ta olnud Hispaania mereväe põhjaosa merendusosakonna pealinn.17. sajandil oli Ferrol Euroopa tähtsaim arsenal. Tänaseni asub linnas mõni suurem Navantia laevaehituse tehas.

Ferrol kujunes linnana välja 18. sajandi keskel: sajandil, mis valitses valgustusajastu vaim. Linn on ajalooliselt seotud mere, avaliku ja sõjalise sektoriga, kuna 1726. aastal loodi see mereväebaasiks, mille eesmärk oli kontrollida Hispaania merehuve. Ferroli ajalooline taust on poliitilist laadi, nagu ka tema valik mereväebaasina. Riigi- ja mereväepoliitika mõju on seal tunda rohkem kui mujal, sest see on otseselt seotud linna arenguga ja põhjustab vahelduvat rahvastiku vähenemist. Ferrol on muutustega kaasa läinud ja püüdnud kohandada olevikku olemasolevate võimaluste järgi: Võimalus oskuslikult konkureerida kaasaegse laevaehituse sektoris võimaldab tagad tagada tööhõive järgmistele põlvkondadele.

Ferrol on avatud ja kiiresti uuenev linn, mis on siiski säilitanud oma ajaloolised eripärad merelinnana. Seal leidub rohkelt erakordset arhitektuurilist ja tööstuslikku pärandit, gastronoomiat ja looduse ilu. Ferrolil on kaheksa linnaosa: Ferrol Vello, Canido, Caranza, Catabois, Ensanches (A y B), Esteiro ja La Magdalena.

Ferrol on kuulsa Camino de Santiago ühe raja, Inglise raja (Camino Ingles, hisp. k.) alguspunkt. Sealt saab alguse pikkade traditsioonidega palverännurada, mis viib Santiago de Compostela katedraalini. Teekonna pikkus on ligi 120 km. Rada on võimalik läbida etappidena ning teelistel on võimalik ööbida selleks spetsiaalselt mõeldud *alberguedes* (hisp. k) ehk palverändurite hostelites. Traditsioonidest lähtudes on palveränduri ametliku tunnustuse saamiseks vaja see läbida jalgsi ja iga päev koguda vähemalt 2 templimärki spetsiaalsesse palveränduri passi, mille saab endale soetada sadamas asuvast turismiinfo kontorist. Passi ettenäitamisel saab teeline ööbida eelpool mainitud palveränduri hostelis.

Üks Ferroli varem tähtsaid sõjalisi ehitisi ja arhitektuurilisi vaatamisväärsusi on kahtlemata San Felipe loss, mis on ehitatud lahe suudmeavasse. Põhilise ehitusmaterjalina on kasutatud graniiti. Teisel pool lahte kõrgub kaitsekindlus La Palma. Varem olid lossid eraldatud ketiga, et takistada vaenlase laevade ligipääsu linnale. 

Ferroli asukoht Galicia kaardil

Viited
------
Boriss Verlinski (1929)
**Boriss Markovitš Verlinski** (vene keeles Борис Маркович Верлинский; ukraina keeles Борис Маркович Верлінський *Borõss Markovõtš Verlinskõi*; 8. jaanuar (vkj 27. detsember 1887) 1888 Bahmut – 30. oktoober 1950 Moskva) oli Nõukogude Liidu maletaja, rahvusvaheline meister (1950). 

Verlinski hakkas malet mängima 13-aastaselt Odessas. Pärast esimest maailmasõda kolis Moskvasse. 1925. aastal tuli ta NSV Liidu meistrivõistlustel neljandaks ja pääses samal aastal Moskvas peetud esimesele sõjaeelsele rahvusvahelisele turniirile Nõukogude Liidus, kus sai 12. koha. Turniiri käigus võitis ta partii valitseva maailmameistri José Raúl Capablancaga.

1928. aastal tuli Verlinski Moskva ja 1929. aastal Ukraina NSV meistriks. Septembris 1929 tuli ta Odessas NSV Liidu malemeistriks. Selle saavutuse eest anti talle 1929. aastal NSV Liidu suurmeistri nimetus, kuid 1931. aastal suurmeistri nimetus Nõukogude Liidus kaotati (taastati 1935).

Järgmistel NSV Liidu esivõistlustel jagas Verlinski 1931. aastal 3.–6. kohta ja 1933. aastal 12.–13. kohta. 

1950. aastal võttis Rahvusvaheline Maleföderatsioon (FIDE) kasutusele rahvusvahelise suurmeistri ja rahvusvahelise meistri nimetuse. Verlinski oli ainus 12 NSV Liidu suurmeistrist, kes FIDE-lt suurmeistri nimetust ei saanud, küll aga anti talle veel samal aastal rahvusvahelise meistri nimetus.

Välislingid
-----------

* Boriss Verlinski – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
**Kopsutüveks** (ladina keeles *truncus pulmonalis*) nimetatakse paljude suletud kardiovaskulaarsüsteemiga loomade südames paiknevat ja südamevatsakesest lähtuvat arterit. Kopsutüvi loetakse väikese vereringe arteriks.

Kopsutüve areng, anatoomia, morfoloogia, histoloogia ja patoloogia võivad erineda nii liigiti kui ka indiviiditi.

Roomajatel
----------

### Madudel

Madude südamevatsakeste arvus pole lõplikult selgusele jõutud kuid vatsakesest väljub paaritu kopsutüvi. Kopsutüvi annab 2 haru: parem kopsuarter suundub paremasse kopsu ja vasak vasakusse kopsu, kopsuarterid moodustavad rohkelt anastomoose.

L. D. Brongersma uurimuse kohaselt annab parem kopsuarter boalastel, rullmadulastel, kiirikmadulastel, *Colubridae* ja mürknastiklastel harusid ka vasakusse kopsu.

Imetajatel
----------

### Inimestel

Inimestel lähtub paaritu kopsutüvi südame paremast vatsakesest ja hargneb paremaks ja  vasakuks kopsuarteriks. 

Parema koja-vatsakese suistiku kohal, kopsutüve alguses, paiknevad kolm poolkuuklapikut.

Vaata ka
--------

* pulmonaalhüpertensioon

Viited
------

1. ↑  "Meditsiinisõnastik" 370:2004.
2. ↑  Leo Daniël Brongersma,SOME REMARKS ON THE PULMONARY ARTERY IN SNAKES WITH TWO LUNGS, lk 4 –5, veebiversioon (vaadatud 20.11.2013) (inglise keeles)

Välislingid
-----------

* Sissekanne Terminologia Anatomica-s A12.2.01.001: Truncus pulmonalis. Kopsutüvi
* Sissekanne Nomina Anatomica Veterinaria-s Truncus pulmonalis. Kopsutüvi, lk 74, 5. väljaanne, 2012
Ferruccio Busoni (u. 1911)
**Ferruccio (Dante Michelangelo Benvenuto) Busoni** (1. aprill 1866 Empol – 27. juuli 1924 Berliin) oli saksa-itaalia pianist, pedagoog, dirigent, helilooja ja muusikakirjanik.

15-aastaselt (1881) sai ta Bologna Filharmoonia Akadeemia liikmeks; esines pianistina alates 8. eluaastast, võitis 1890 Peterburis Anton Rubinsteini nimelise rahvusvahelise pianistide konkursi. 1919 sai Zürichi ülikooli audoktoriks.

Ta õppis kompositsiooni W. Mayeri juures, klaverit harjutas ise, 1888–1890 oli Helsingi Muusikainstituudi klaveriõpetaja, 1890–1891 Moskva konservatooriumi klaveriprofessor, 1891–1892 Uus-Inglismaa konservatooriumi professor Bostonis. Alates 1894 tegutses Berliinis, kus 1902–1909 organiseeris "Busoni orkestriõhtuid" harvaesitatavate teostega, 1901–1902 kõrgema kunstimeisterlikkuse kursused Weimaris, 1907–1908 Viini Muusikaakadeemia, 1910–1913 Basel, 1913–1914 Bologna, 1915–1920 Zürich, alates 1920 Berliini Kunstide Akadeemia kompositsiooni-pedagoog. Reisis Venemaale 1912 jm. 1913 sai alguse nn busonistide-hofmanistide sõda. Ta on kirjutanud ka raamatuid.

Looming
-------

* Ooperid, sealhulgas
	+ koomiline "Pruudivalik" Hoffmani järgi (oma libretole) lavastatud 1912 Hamburgis
	+ "Sigune" 1889
	+ "Turandot" 1917
	+ "Arlekiin" 1917
	+ "Doktor Faust" (lõpetas F. Jarnach 1925)
* Koomiline avamäng 1897, 1904
* Indiaani fantaasia 1913
* Viiulikontsert 1897
* Klaverikontsert 1904 (koorifinaaliga) jm kammermuusikat sealhulgas
* 4 etüüdist koosnev "Indiaani päevik" klaverile 1915
* 4 palast "Noortele" 1908
* 1918–22 loodud "Klavierübung" sisaldab 10 vihikut klaverimuusikat
* Kahele klaverile on "Improvisatsioonid Bachi teemadel" 1916
* "Kontrapunktiline fantaasia" 1921
* 2 keelpillikvartetti 1881, 1889.
**Gaboni lipp** on Gaboni ametlik lipp.

Riigi- ja rahvuslipp
--------------------

 ? Gaboni riigi- ja rahvuslipp. Proportsioonid 3:4.
Praegune Gaboni riigi- ja rahvuslipp võeti kasutusele 8. septembril 1960. Lipp on horisontaalsete laidudega rohe-kolla-sinine trikoloor, sellel on ühendatud Prantsusmaa lipu- ja üleaafrikalised värvid. Kollane (PMS 116C) viitab nii Päikesele kui ka ekvaatorile, see läbib roheliste (PMS 347C) metsade ja sinise (PMS 285C) ookeani vahel asuvat riiki.

Riigipeade lipud
----------------

Gaboni presidendi lipuks on alates 1990. aastast Gaboni rahvuslipp, mille keskele on lisatud valge sõõr Gaboni vapiga. Lipu proportsioonid on 2:3.

Aastatel 1960–1990 oli Gaboni presidendi standardiks Gaboni vapilt pärit kilp, mis oli ruudukujuline kangas. Lipp oli jagatud rahvuslipu värvides kolmeks väljaks. Ülemisel, rohelisel väljal olid kõrvuti kolm kuldset sõõri; keskmisel, kollasel väljal aga must purjelaev, mille ahtris lehvis Gaboni rahvuslipp. Alumine väli oli sinine, see oli eraldatud laineliselt kollasest väljast ja kujutas purjelaeva all merelaineid. Kollane väli oli rohelisest ja sinisest laiem.

Gaboni ajaloolised lipud
------------------------

Aastal 1958, kui Gabon sai autonoomia Prantsusmaa koosseisus, võeti kasutusele ka oma lipp. Kangas oli jaotatud kolmeks horisontaalseks väljaks (4+1+4): roheliseks, kollaseks ja siniseks. Rohelise välja vardapoolsele osale oli paigutatud Prantsusmaa lipp. Proportsioonid olid 3:4.

Välislingid
-----------

* Gaboni lipp andmebaasis *Flags of the World* (*inglise keeles*)
AS **Eesti Väärtpaberikeskus** (lühend: **EVK**) on 1995. aastal asutatud väärtpaberituru infrastruktuuri ettevõte. EVK kuulub rahvusvahelisse NASDAQ OMX gruppi. EVK omanik on Tallinna Börs.

Eesti Väärtpaberikeskus haldab elektroonset Eesti väärtpaberite keskregistrit ja Eesti kogumispensioni registrit. 

Eesti väärtpaberite keskregister peab arvestust kõigi Eestis tegutsevate aktsiaseltside aktsiaraamatute ning kõikide Eestis avatud väärtpaberikontode ja pensionikontode üle. Samuti on registrisse koondatud teised elektroonilised väärtpaberid (osaühingute osad, võlakirjad, fondiosakud jmt) ning väärtpaberitega tehtud toimingute ajalugu. 

Pensioniregistris registreeritakse kõik esitatud kogumispensioni avaldused, valitud fondid, makstud sissemaksed, omandatud pensionifondi osakud, väljamaksed, fondide vahetamised ja muud kogumispensioniga seotud toimingud.

Eesti Väärtpaberite Keskdepositooriumi AS-i asutasid 11. märtsil 1994 üheksa kommertspanka (Eesti Ühispank, Põhja-Eesti Pank, Hansapank, Virumaa Kommertspank, Eesti Forekspank, Tallinna Pank, Eesti Sotsiaalpank, Eesti Hoiupank ning Eesti Tööstuse ja Ehituse Kommertspank) ning Rahandusministeerium, Eesti Pank ja Hüvitusfond.

Viited
------

1. 1 2 3  AS Eesti Väärtpaberikeskus (vaadatud 23.01.2013)
2. ↑  Eesti väärtpaberite keskregister (vaadatud 23.01.2013)
3. ↑  EE 12. köide, 2003: 109.
4. ↑  Eesti väärtpaberite keskregistri seadus, RT I 2000, 57, 373
5. ↑   (vaadatud 23.01.2013)

Välislingid
-----------

* Eesti Väärtpaberikeskuse koduleht (vaadatud 23.01.2013)
**Boriss Štšepotjev** (vene keeles Борис Александрович Щепотьев; saksapäraselt Boris Schtschepotjew; 27. aprill / 9. mai 1893 Narva, Jamburgi maakond, Peterburi kubermang – pärast 1962, arvatavasti Vene NFSV) oli sõjaväelane Venemaal (mitšman) ja Eestis (kaptenmajor).

Ta lõpetas 1912. aastal Narva Linna poeglastegümnaasiumi.

Ta astus 1912. aastal kadetina Venemaa Mereväe Korpuse nooremasse spetsialistide klassi. Lõpetas korpuse 1914, ülendati mitšmaniks 6. novembril 1914. Astus 1915. aastal Bakuu Merelennukooli,
lõpetas selle 1916. aastal. Teenis Esimese maailmasõja ajal mereväelendurina ka Tallinna mereväebaasis.

Septembris 1919 lendas punaste juurest üle ja astus Loodearmee teenistusse.

Eesti Vabariigis tegevteenistuses
---------------------------------

Ta astus 14. veebruaril 1920 Eesti Vabariigi tegevteenistusse ja määrati lennuväkke. Aastatel 1924–1927 teenis ta Lennuväerügemendis.

Ta viidi 1927. aastal üle Kindralstaapi ning teenis edaspidi sealses topo-hüdrograafia osakonnas hüdrograafi ja kartograafina.

Nõukogude võimu ajal
--------------------

Ta arreteeriti 26. juunil 1941 ning ENSV Ülemkohtu otsusega 17. septembrist 1941 mõisteti talle Vene NFSV KrK §58-13 järgi 10 aastat vabadusekaotust.

Vabanes Nõroblagi sunnitöölaagrist 12. septembril 1951, jäi edasi asumisele Nõrobi. Hiljem jäi sinna ka elama, pärast 1962. aastat puuduvad temast teated.

Tunnustus
---------

* 1916, 19. oktoober Püha Vladimiri ordeni 4. järk mõõkade ja lindiga
* 1922, 6. oktoober Poola lenduri kutsemärk (autasu kandmise loa andmine)
* 1922, 20. november Eesti sõjaväelenduri kutsemärk (autasu kandmise loa andmine)

Isiklikku
---------

Tema esimene abikaasa oli Anna Spies (aastatel 1919–1928 Anna Štšepotjeva), neil oli poeg Igor Štšepotjev (sündinud 1922). Tema teine abikaasa oli ajakirjanik ja tõlk Jelena (Helene) Štšepotjeva (sündinud 1901; kuni 1920 Jelena Jaron; kuni 1929 Jelena (Helene) Hennings) ja äi oli sõjaväeinsener ja arhitekt Aleksandr Jaron.

Viited
------

1. ↑  "Nõukogude okupatsioonivõimu poliitilised arreteerimised Eestis 1940-1988". Köide 2. Koostaja Leo Õispuu. Tallinn 1998. Lk 497

Välislingid
-----------

* Eesti ohvitseride andmekogu
* Наш Баку. История Баку и бакинцев. Щепотьев Борис Александрович Vene keeles
* Русская Эстония. Щепотьев Борис Александрович Boriss Štšepotjev Vene keeles
Koporje kindluse sissepääs (mai, 2006)
**Koporje linnus** (ka **Koporje kindlus**, vene Копорская крепость) on keskaegne linnus Venemaal Leningradi oblastis Lomonossovi rajoonis Koporjes. Linnus jääb Koporka jõe kaldale ja Isuri kõrgustiku servale.

Koporje linnus 17. sajandil
Koporje puitlinnus ehitati Liivimaa ordu poolt 1237. aastal ja Koporje kivilinnus taasehitati Novgorodi vabariigi aladel 1279. aastal Vladimiri suurvürsti Dmitri Aleksandrovitši korraldusel, piirkonna kontrolliks ja kaitseks Saksa ordu lainemise vastu.

Liivi sõjas ja Põhjasõjas oli linnus mitmeid kordi nii venelaste kui rootslaste käes.

2001. aastal võeti linnus Venemaal muinsuskaitse alla.

Koporje linnusepealike loend
----------------------------

*Loend on mittetäielik*

* 1582 Axel Jönsson Kurck (suri 1630)
* 1582–1590 Matts Andersson (suri 1590)
* Erik Jönsson Husgafvel
* 1614 Claes Galle (suri 1643)
* 1623 Claes Larsson
* 1635 Adam Richard De la Chapelle (suri 1636)
* 1637 Thomas Kinnemond (suri 1657)
* 1656–1657 Erik Larsson Armfeldt (suri 1659)
* Heinrich Johann von Schulman


|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Koporje linnus** |
Boris Vladimirski "Lenin punases ehas"
**Boriss Vladimirski** (vene *Борис Еремеевич (Иеремеевич) Владимирский*; 27. veebruar 1878 Kiiev – 12. veebruar 1950 Moskva) oli Nõukogude Liidu maalikunstnik ja graafik. Vladimirski oli sotsialistliku realismi üks silmapaistvamaid esindajaid.

Elu ja looming
--------------

Boriss Vladimirski sündis 1878. aastal Kiievis Ukrainas. Joonistamisega hakkas tegelema 10-aastaselt. 1904. aastal lõpetas ta Kiievi Kunstikooli. Tema esimene näitus toimus 1906. aastal. Vladimirski oli üks Revolutsioonilise Venemaa Kunstnike Assotsiatsiooni (AHRR) asutajaid. Samuti töötas ta ajalehe Pravda kunstnikuna. Boris Vladimirski suri 1950. aastal Moskvas.

Boriss Vladimirski oli ametlikult tunnustatud kunstnik. Ta maalis nii tähtsate riigitegelaste portreid, Nõukogude inimeste eluolu kui ka maastikke. Vladimirski esines näitustel nii NSV Liidus kui ka välismaal.

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Boriss Vladimirski** |
**Edward Lee Floyd** (sündinud 25. juunil 1937 Montgomerys, Alabama osariigis) on USA laulja ja laulukirjutaja. Ta on viljelenud souli ja *R&B*-d.

Ta sündis Alabama osariigis Montgomerys ja kasvas üles Detroitis. Ta asutas Detroitis ansambli The Falcons, kellega salvestas ansambli tuntumad hitid "You're So Fine" (1959) ja "I Found a Love" (1962). Seejärel oli Floydil soololepingu Lu Pine Recordsiga Detroitis ja Safice Recordsiga Washingtonis. 1965. aastal kolis ta Memphisesse, kus sõlmis lepingu plaadifirmaga Stax Records.

Floyd kogus algul tuntust laulukirjutana, kirjutades muuhulgas Wilson Pickettile laulu "634-5789". Floydi esimene Staxiga salvestatud laul oli "Things Get Better" (1965), millele järgnes tema tuntuim karjääri tuntuim laul "Knock on Wood" (1966), mis jõudis USA singlite edetabelis 28. kohale ja R&B singlite edetabelis esikohale. Tema ainsaks esikahekümnehitiks edetabelis Billboard Hot 100 jäi Sam Cooke'i laulu "Bring It on Home to Me" kaver (1968), mis jõudis 17. kohale.

Floyd jäi Stax Recordsi juurde kuni selle pankrotistumiseni 1975. aastal, misjärel sai ta lepingu Malaco Recordsiga. Seal ei suutnud Floyd enam majanduslikku edu saavutada, mistõttu sõlmis kaks aastat hiljem lepingu Mercury Recordsiga, kuid ka seal ei saavutanud ta paremaid tulemusi. Alates 1980. aastast on salvestanud vaid harva, kuid on jätkanud järjekindlalt esinemist. Alates 1967. aastast on ta välja andunud 17 albumit.

Viited
------

1. 1 2 3  Larkin, Colin (2011). *The Encyclopedia of Popular Music*. Omnibus Press. Lk-d 1178–1179. ISBN 0-857125-95-8.
**Gabriel Bonnot de Mably** (14. märts 1709 Grenoble – 23. aprill 1785 Pariis) oli prantsuse filosoof ja ajaloolane, Étienne Bonnot de Condillaci vend.

Mably õppis jesuiitide juures Lyonis, sai Isle Barbe'i kiriku kanoonikuks ning oma onu Pierre Guérin de Tencini sekretäriks. Too saatis teda korduvalt diplomaatilistele missioonidele. Alates 1746. aastast pühendus ta vabale literaaditööle. 

Aastal 1740 sai Jean-Jacques Rousseaust Mably vanema venna Jean Bonnot de Mably koduõpetaja. Mably ja tema sõprade ideed mõjutasid Rousseaud. Mablyst ja Rousseaust said eluaegsed sõbrad.

Vaated
------

Mably leidis, et loomuõiguse seisukohast on eraomandus õigustamatu. Et aga seda inimeste egoismi ja enesearmastuse tõttu kohe ära kaotada ei saa, tuleb alustada omandiõiguse ja pärimisõiguse piiramisest ning isikliku töö viljade kaitsmisest. Poliitika tuleb rajada moraalsele alusele, taastades Lykurgose-aegsele Ateena demokraatiale omase kodanikuühiskonna.

Teoseid
-------

* *Droit public de l'Europe fondé sur les traités*, 1748
* *De la législation ou Principes des lois*, 1776
* *Principes de morale*, 1784
**Edda-Cary Vendla** (sünninimi **Edda-Cary Välja**; 27. juuni 1933 – 26. november 2019) oli eesti arhivaar. 

Aastatel 1962–1989 oli ta Eesti NSV Tallinna Riikliku Keskarhiivi (hilisema Tallinna Linnaarhiivi) direktor.

Edda-Cary Välja sündis Arthur Johannes Välja ja Anette Välja (sünd Resev) ainsa lapsena Tallinn-Nõmmel. Õppis aastatel 1953–1958 Tartu Riiklikus Ülikoolis ajalugu. Hiljem lõpetas samas ülikoolis ka Voldemar Vaga kunstiajaloo kursuse. 

Pärast ülikooli lõpetamist suunati noor ajaloolane tööle Siseministeeriumi arhiivide osakonda. Hiljem osakond reorganiseeriti, eraldati siseministeeriumist ning nimetati Ministrite Nõukogu juures asuvaks Arhiivide Valitsuseks. 1962. aastal asus Edda Vendla juhtima Tallinna Linnaarhiivi, mis kandis toona nimetust *Tallinna Linna ja Harju Rajooni Riiklik Arhiiv*, hiljem ka *Tallinna Linna Riiklik Arhiiv* ja *Eesti NSV Tallinna Riiklik Keskarhiiv*. 

Arhiivihoone Rüütli tänaval oli sõja ajal hävinud. Arhiiv oli paigutatud Laia tanava majja number 40, mis sobis ainult ajutiseks lahenduseks. Otsides arhiivile sobivat hoonet, osutus valituks Tolli tanav 8, mille renoveerimist organiseeris Edda Vendla, lähtudes arhiivile kehtivatest nõuetest. Nii sai arhiiv 1973. aastal endale väärilise hoone. 

Pühendunult töötas Edda-Cary Vendla arhiivi heaks 28 aastat ja läks pensionile 1989. aastal. Viimasteks suurteks töödeks olid arhiivi laiendamine Tolli tn 6 ja 4 hoonetesse ning 1944. aastal Saksamaale viidud Tallinna arhivaalide tagasitoomise korraldamine. Nende tööde vilju nägi juba järgmine arhiivi juhataja.

Ajaloo- ja kunstiajaloo õpetaja kutse tõttu kutsuti ta tööle kõigepealt kodulähedasse Nõmme Gümnaasiumi ja hiljem Tallinna Järveotsa Gümnaasiumi, kus ta valiti õpilaste poolt aastaid kõige õpilassõbralikumaks õpetajaks. Õpetajana töötas ta 15 aastat.

Pühendunud arhiivitöö leidis ka tunnustamist, 1988. aastal anti talle Eesti NSV teenelise kultuuritegelase aunimetus.

Tunnustus
---------

* 1988 Eesti NSV teeneline kultuuritegelane
Artjom Dzjuba 2020. aastal Venemaa koondises
**Artjom Sergejevitš Dzjuba** (vene keeles Артём Сергеевич Дзюба; sündinud 22. augustil 1988 Moskvas) on Venemaa jalgpallur, kes mängib ründajana Venemaa kõrgliiga klubis Peterburi Zenit ja Venemaa jalgpallikoondises.

Ta alustas klubikarjääri Moskva Spartakis, mille meeskonnas debüteeris ta Venemaa kõrgliigas 2006. aastal. Moskva Spartakist mängis ta kahel korral laenul Tomski Tomis ja kahel korral Rostovis. Hooajal 2013–14 lõi ta Rostovis mängides Venemaa kõrgliigas 17 väravat ja jagas liigas väravaküttide arvestuses teist kohta.

2015. aastal liitus Dzjuba Zenitiga. Hooaja 2017–18 teisel poolel mängis ta Zenitist laenul Tula Arsenalis. Hooaegadel 2018–19 ja 2019–20 on ta Zenitiga tulnud Venemaa meistriks. Hooajal 2019–20 lõi ta Venemaa kõrgliigas taas 17 väravat ning oli Sardar Azmouni kõrval liigas suurim väravakütt. Hooaegadel 2018–19 ja 2019–20 on ajaleht Sport Express valinud Dzjuba Venemaa kõrgliiga hooaja parimaks mängijaks. Mõlemal neil hooaegadel oli ta liigas enim väravasööte andnud mängija.

Venemaa jalgpallikoondises tegi Dzjuba debüüdi 11. novembril 2011 sõprusmängus Kreeka vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 8. septembril 2014 EM-i valikmängus Liechtensteini vastu. Ta on kuulunud Venemaa koondisse 2016. aasta Euroopa meistrivõistlustel ja 2018. aasta maailmameistrivõistlustel. 2018. aasta maailmameistrivõistlustel lõi ta kolm väravat.

Saavutused
----------

Rostov
* Venemaa karikas: 2013–14

Peterburi Zenit
* Premjer Liga: 2018–19, 2019–20
* Venemaa karikas: 2015–16, 2019–20
* Venemaa superkarikas: 2015, 2016, 2020

Välislingid
-----------

 Artjom Dzjuba – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis

| * v
* r
Venemaa koondis  –  UEFA Euro 2016 |
| --- |
| 

* 1 Akinfejev
* 2 Šiškin
* 3 Smolnikov
* 4 Ignaševitš
* 5 Neustädter
* 6 A. Berezutski
* 7 Jussupov
* 8 Glušakov
* 9 Kokorin
* 10 Smolov
* 11 Mamajev
* 12 Lodõgin
* 13 Golovin
* 14 V. Berezutski
* 15 Širokov (c)
* 16 Guilherme
* 17 Šatov
* 18 Ivanov
* 19 Samedov
* 20 Torbinski
* 21 Štšennikov
* 22 Dzjuba
* 23 Kombarov
* Treener: Slutski

 | Venemaa |

| * v
* r
Venemaa koondis  –  2018. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlused |
| --- |
| 

* 1 Akinfejev (c)
* 2 Fernandes
* 3 Kutepov
* 4 Ignaševitš
* 5 Semjonov
* 6 Tšerõšev
* 7 Kuzjajev
* 8 Gazinski
* 9 Dzagojev
* 10 Smolov
* 11 Zobnin
* 12 Lunjov
* 13 Kudrjašov
* 14 Granat
* 15 Al. Mirantšuk
* 16 An. Mirantšuk
* 17 Golovin
* 18 Žirkov
* 19 Samedov
* 20 Gabulov
* 21 Jerohhin
* 22 Dzjuba
* 23 Smolnikov
* Treener: Tšertšessov

 | Venemaa |
Dollarti laht ja selle ümbruskond
**Dollart** (saksa) või **Dollard** (hollandi) on laht Waddenzees Põhja-Hollandi ja Saksamaa vahel, Ems jõe estuaari lääneküljel. Enamus sellest jääb mõõna ajal kuivale. Palju veelinde toitub siin.

Merelt saamine ja merele kaotamine
----------------------------------

Dollarti servade taastamine: poldrid Saksa (paremal ja ülal) ning Hollandi (vasakul ja all) poolel
Dollarti lahe tekitas 1277. aastal katastroofiline tormilaine, mis hõlmas Reiderlandi piirkonna ja suuri osi Oldambti piirkonnast. Üleujutus uputas 43 kihelkonda ja põhjustas arvatavasti 80 000 inimese surma. Veel üks tormilaine 1509. aastal laiendas veelgi Dollarti lahte, ujutades üle rohkem kui 30 küla, ja 1520. aastal oli Dollart suurima ulatusega. 16.–20. sajandini võideti 2/3 uppunud alast tagasi.

Tänapäeval on kindlustamata kaldad kuulutatud maailma looduspärandiks, kuna need on igat liiki lindude ja teiste veeliste liikide paradiis.

Piirivaidlus
------------

Vaidlustatud piir Saksamaa ja Hollandi vahel
Holland ja Saksamaa ei nõustu piiri täpse kulgemisega läbi lahe, kuid nad on kokku leppinud mittenõustumisega, sõlmides 1960. aastal lepingu, pannes välja vastastikused kohustused. 2011. aasta paiku muutus territoriaalvaidlus oluliseks seoses Borkum Riffgati meretuulepargi plaanidega. Küsimus territoriaalmere kasutamisest ja haldamisest 3 ja 12 meremiili vahel (kus tuulepark asub) lepiti 2014. aastal kokku uue lepinguga, milles määratleti "joon", kuigi piirivaidlus ise jäi lahendamata.
**Dolores Jane Umbridge** on Harry Potteri sarja 5. osas mustade jõudude vastase kaitse õpetaja, viiendas osas ka direktriss. Ta saadetakse kooli, kuna Võlukunsti minister Cornelius Fudge tahab koolis toimuvast ülevaadet. Fudge on veendunud, et Dumbeldore soovib tema ministrikohta endale, ning püüab seega summutada kõikvõimalike "kuulujutte" Voldemorti naasmisest. Eriti on Fudge huvitatud sellest, et nii Potter kui ka tema uskujad saaksid karmilt karistada "valeinfo" levitamise eest. Kuna Umbridge on väga võimukas, on ta selleks tööks just sobiv inimene. 

Umbridge on pealtnäha malbe, kuid ülimalt lipitsev tegelane. Ta riietub alati roosasse ja üle kõige meeldivad talle kassipojad – tema kabinet on üleküllastatud keraamiliste taldrikutega, millelt vaatavad vastu näuguvad kassipojad. Ka tema patronuseks on kass.

Umbridge on küll Fudge'i ustav teener, kuid samas ka allumatu ja salakaval. Talle meeldib intriige punuda ja sõnakuulmatuse korral rakendada ka keelatud meetmeid. Just Umbridge saadab dementorid Harryt ründama, millest puhkeb suur probleem. Umbridge naudib oma võimu ja üleolekut teistest – olgu nendeks siis kooli õpilased, maagilised loomad või isegi tema kolleegid.
Irvine (1999)
**Edmund Irvine** (sündinud 10. novembril 1965 Newtownardsis Põhja-Iirimaal) on endine Suurbritannia Vormel 1 võidusõitja. 

Võidusõiduga hakkas ta vanemate innustusel tegelema juba varakult. Tema isa Edmund Irvine seenior ja õde Sonia toetasid teda terve tema karjääri jooksul.

Tema kui elukutselise võidusõitja karjäär algas 1983. aastal. 1988. aastal liitus ta Vormel 3 sarjaga, aasta hiljem sarjaga Vormel 3000.
Vormel 1 maailma pääsemisele aitas kaasa Jordani Vormel 3000 tiimiga liitumine 1990. aastal. 1993. aastal sai ta Jordani sõitjaks Vormel 1 sarjas. 1996. aastal sai temast Ferrari sõitja. Tema meeskonnakaaslaseks sai hilisem seitsmekordne maailmameister Michael Schumacher.

1999. aasta oli Eddie Irvine'i karjääri edukaim: ta võitis neli sõitu, kuid kaotas maailmameistritiitli aasta viimasel võistlusel Jaapanis Mika Häkkinenile, tulles ise teiseks. Ta kaotas kokkuvõttes Häkkinenile kahe punktiga.

Pärast hooaega lahkus ta Ferrarist ja ühines äsjaloodud Jaguar F1 tiimiga. Eddie oli ainus sõitja, kes suutis Jaguari poodiumile viia: 2001. aasta Monaco Grand Prix'l ja 2002. aasta Itaalia Grand Prix'i.

Pärast 2002. aasta hooaega ta lõpetas oma karjääri.

Vormel 1 karjäär
----------------

* Jordan (1993–1995),
* Ferrari (1996–1999),
* Jaguar (2000–2002)
Heldur Saade Tallinna Merepäevadel vahetult enne Tallinna Sadama orkestrit juhtima hakkamist Urmas Vainole intervjuud andmas  
Foto: Ave Maria Mõistlik, 15. juuli 2011
**Heldur Saade** (12. august 1936 Tallinn  – 18. november 2021 Tallinn) oli mitmete eesti puhkpilliorkestrite dirigent.

Saade lõpetas 1967. aastal Tallinna Muusikakooli trompeti (R. Tavase klass) ja puhkpillidirigeerimise erialal (H. Orusaare ja J. Krivorukovi klass). Ta oli 1971–1983 ENSV Rahvaloomingu Maja puhkpillimuusika sektori juhataja ja töötas aastast 1983 ENSV Kooriühingus puhkpilliorkestrite vanemkonsultandina. 

Ta on juhatanud mitut puhkpilliorkestrit, muuhulgas Lihula kultuurimaja puhkpilliorkestrit, Vabariiklikku Orkestrijuhtide Puhkpilliorkestrit ja Tallinna Sadama puhkpilliorkestrit. Oli IV, V ja VI koolinoorte laulupeo üldjuhte ning puhkpilliorkestrite üldjuht XXI, XXII ja XXIII üldlaulupeol.

Tunnustus
---------

* 2004 Wirkhausi-nimeline puhkpillimuusika stipendium

Viited
------

1. ↑   Eesti muusika biograafiline leksikon. Kirjastus Valgus – Tallinn, 1990, lk 215.
2. ↑  "Elulugu - Tartu Laulupidu". Originaali arhiivikoopia seisuga 2. aprill 2015. Vaadatud 16. juulil 2011.
**Condé-sur-l'Escaut** on vald (*commune*) Prantsusmaal Nordi departemangus.

See asub Belgia piiri ääres, 12 km Valenciennesist kirdes, 51 km Lille'ist kagus ning 90 km kaugusel Brüsselist Haine'i ja Schelde jõe ühinemiskohas. Piirkond on tuntud söekaevanduste poolest. Aastatel 2008–2014 oli linnapea Daniel Bois.

Ajalugu
-------

Paiga nimi tuleb keldi sõnast *condate* ('ühinemiskoht') ning viitab kahele jõele. Latiniseeritud vorm "Contatum" oli kasutusel Rooma riigi ajal ning "Condé" alates 14. sajandist. Praegust nime "Condé-sur-l'Escaut" kannab vald aastast 1886.

Paiknedes kahe jõe ühinemise kohas, oli paigal sõjaline tähtsus juba enne Rooma võimu. 855–889 asusid seal ajutiselt viikingid.

Keskajal ja renessansiajastul oli piirkond vaidlusalune ja liikus palju kordi ühe võimu alt teise alla. 1676. aastal võttis Louis XIV linna oma valdusse ning see sai 1678. aastal Prantsusmaa osaks.

Teise maailmasõja ajal okupeerisid linna sakslased, kes kasutasid elanikke töölistena lähedastes söekaevandustes. 2. septembril 1944 vabastasid linna USA väed. Söekaevandamine lõpetati 1989. aastal. Rahvaarv on pärast 1975. aasta kõrgpunkti (13 994 elanikku) langenud.

Muusikaajaloos on Condé-sur-l'Escaut tuntud renessansihelilooja Josquin des Prezi kodukoha ja matmispaigana. Tema maja asus turuplatsi ääres. Pärast tema surma peatusid majast mööduvad protsessioonid seina külge kinnitatud neitsi Maarja kuju ees ning laulsid Josquini kuuehäälset motetti "Pater Noster". Ta maeti kirikusse, mis hävitati 1793. aastal.

Viited
------

1. ↑  Populations légales 2020
2. ↑  Patrick Macey: "Josquin des Prez", Grove Music Online, toim L. Macy (vaadatud 9. aprill 2007)

Kirjandus
---------

* Bruno Carpentier, *Condé-sur-l'Escaut, Le Pagus Condatensis*, Editions Sopaic, Charleville-Mézières, 2004 (monographie historique de Condé-sur-l'Escaut)

Valenciennesi ringkonna vallad

* Abscon
* Anzin
* Artres
* Aubry-du-Hainaut
* Aulnoy-lez-Valenciennes
* Avesnes-le-Sec
* Bellaing
* Beuvrages
* Bouchain
* Bousignies
* Brillon
* Bruay-sur-l'Escaut
* Bruille-Saint-Amand
* Château-l'Abbaye
* Condé-sur-l'Escaut
* Crespin
* Curgies
* Denain
* Douchy-les-Mines
* Émerchicourt
* Escaudain
* Escautpont
* Estreux
* Famars
* Flines-lès-Mortagne
* Fresnes-sur-Escaut
* Hasnon
* Haspres
* Haulchin
* Haveluy
* Hélesmes
* Hergnies
* Hérin
* Hordain
* La Sentinelle
* Lecelles
* Lieu-Saint-Amand
* Lourches
* Maing
* Marly
* Marquette-en-Ostrevant
* Mastaing
* Maulde
* Millonfosse
* Monchaux-sur-Écaillon
* Mortagne-du-Nord
* Neuville-sur-Escaut
* Nivelle
* Noyelles-sur-Selle
* Odomez
* Oisy
* Onnaing
* Petite-Forêt
* Préseau
* Prouvy
* Quarouble
* Quérénaing
* Quiévrechain
* Raismes
* Rœulx
* Rombies-et-Marchipont
* Rosult
* Rouvignies
* Rumegies
* Saint-Amand-les-Eaux
* Saint-Aybert
* Saint-Saulve
* Sars-et-Rosières
* Saultain
* Sebourg
* Thiant
* Thivencelle
* Thun-Saint-Amand
* Trith-Saint-Léger
* Valenciennes
* Verchain-Maugré
* Vicq
* Vieux-Condé
* Wallers
* Wasnes-au-Bac
* Wavrechain-sous-Denain
* Wavrechain-sous-Faulx
**Heldur Vatsel** (19. september 1916 Tallinn – 1. märts 1982 Tartu) oli eesti operetihelilooja. 

Ta õppis Tartu Kõrgemas Muusikakoolis, kus oli Eduard Oja õpilane.[*viide?*]

Eesti Kalmaniks kutsutud helilooja kirjutas enne II maailmasõja kümmekond menukat operetti, millest enamik ka Vanemuises lavastati. Tuntumad neist on "Õnnelend" (1934), "Napoli pärl" (1935), "Taevalik meloodia" (1936), "Dreiklang der Herzen" ("Südame kolmkõla", 1936), "Komandöri tütar" (1937), "Theoura" (ehk "Havai tüdruk", 1937–1938) ja "Igatsetud maa" (1939). Viimasest on tuntuim duett "Iga naine ükskord armub".[*viide?*]

"Theoura" partituuri ostis üks Viini kirjastus ja see võinuks saada esimeseks eesti operetiks välislavadel, kuid noodid hävisid Viini pommitamisel. Vatseli looming oli Eesti NSVs põlu all oma rahvuslik-romantilise temaatika tõttu. Sõjajärgsel ajal oli Heldur Vatsel Eesti Raadio toimetaja, ka mitme Lõuna-Eesti orkestri juht ja dirigent, samuti klaveriõpetaja mitmes koolis. Viimastel aastatel elas tagasitõmbunult Tartus.[*viide?*]

Isiklikku
---------

Tema tütar Pille Mark (s. 1943) on muusikaõpetaja, lapselaps Pille Kangur (1966–2013) oli helilooja.[*viide?*]

Välislingid
-----------

* Raivo Lööper, Pille Mark. Eesti Kalman taas teatrilaval
Tariq Lamptey 2022. aastal Brighton & Hove Albioni meeskonnas
**Tariq Kwame Nii-Lante Lamptey** (sündinud 30. septembril 2000 Londonis) on Inglismaal sündinud Ghana jalgpallur, kes mängib paremkaitsjana Inglismaa Premier League'i klubis Brighton & Hove Albion.

2008. aastal liitus ta Londoni Chelsea noorteakadeemiaga. Chelsea põhimeeskonnas debüteeris ta 28. detsembril 2019 Inglismaa kõrgliiga kohtumises Arsenali vastu. Pärast seda osales ta Chelsea meeskonnas veel kahes Inglismaa karikavõistluste mängus.

2020. aasta jaanuaris sõlmis ta kolme ja poole aasta pikkuse lepingu Brighton & Hove Albioniga. Inglismaa kõrgliigas lõi ta esimese värava 1. novembril 2020 mängus Tottenham Hotspuri vastu. 2021. aasta jaanuaris sõlmis ta Brightoniga uue kolme ja poole aasta pikkuse lepingu.

Aastatel 2018–2020 mängis Lamptey Inglismaa noortekoondistes. Tänu sellele, et ta on Ghana päritolu, otsustas ta 2022. aastal koondises Ghanat esindama hakata. Koondisedebüüdi tegi ta Ghana eest sama aasta 23. septembril sõprusmängus Brasiilia vastu.

Viited
------

1. ↑  "Tariq Lamptey has today completed a permanent transfer to Brighton & Hove Albion". Chelsea F.C. Vaadatud 31. jaanuaril 2020.
2. ↑  "Tariq Lamptey: Brighton sign 19-year-old defender from Chelsea". *BBC Sport*. 31. jaanuar 2020. Vaadatud 1. veebruaril 2020.
3. ↑  "Tariq Lamptey signs new long-term deal with Brighton". *Sky Sports*. 17. jaanuar 2021. Vaadatud 17. jaanuaril 2021.
4. ↑  "Brighton: Tariq Lamptey considers representing Ghana instead of England". *BBC Sport*. 25. märts 2022. Vaadatud 25. märtsil 2022.
5. ↑  "Brazil 3–0 Ghana: Tottenham forward Richarlison scores twice". *BBC Sport*. 23. september 2022. Vaadatud 26. septembril 2022.

Välislingid
-----------

* Tariq Lamptey Brighton & Hove Albion F.C. kodulehel

| * v
* r
Ghana koondis  –  2022. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlused |
| --- |
| 

* 1 Ati-Zigi
* 2 Lamptey
* 3 Odoi
* 4 Salisu
* 5 Partey
* 6 Owusu
* 7 Issahaku
* 8 Kyereh
* 9 J. Ayew
* 10 A. Ayew (c)
* 11 Bukari
* 12 Danlad
* 13 Afriyie
* 14 Mensah
* 15 Aidoo
* 16 Nurudeen
* 17 Rahman
* 18 Amartey
* 19 Williams
* 20 Kudus
* 21 Samed
* 22 Sulemana
* 23 Djiku
* 24 Sowah
* 25 Semenyo
* 26 Seidu
* Treener: Addo

 | Ghana |
Naise rinna anatoomia. 1. rindkere 2. suur rinnalihas 3. näärmekude 4. nibu 5. areool 6. piimajuha 7. rasvkude 8. nahk 

"Tiss" suunab siia. Perekonnanime kohta kohta vaata artiklit Tiss (perekonnanimi).
**Rinnad** (ainsuses **rind**) on paarilised elundid primaatide keha ülaosa esipoole piirkonnas, kus asuvad piimanäärmed, mille kaudu emased eritavad imikute toitmiseks rinnapiima.

Meeste ja naiste rind areneb looteeas samadest kudedest. Puberteedieas muudavad naiste suguhormoonid (peamiselt östrogeen) rinna arengut aga viisil, mida meestel suurema testosteroonisisalduse tõttu ei esine.

Raseduse ajal reageerib rind hormoonide keerukale mõjule, mis põhjustab kudede arengut ja paisumist ning viib lõpuks piimaerituseni. Kolm tuntumat neist hormoonidest on östrogeen, progesteroon ja prolaktiin, mis põhjustavad rinnanäärmetes menstruaaltsükli vältel muutusi.

Vaata ka
--------

* Rinnavähk

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Rinnad** |

|  |  |
| --- | --- |
|  | Tsitaadid Vikitsitaatides: **Rinnad** |
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib klassist; perekonna kohta vaata artiklit Madutäht* |

---

**Madutähed** ehk **ofiuroidid** (*Ophiuroidea*) on okasnahksete hõimkonda kuuluvad mere-elulised loomad, kes on suguluses meritähtedega. Tänapäeval teatakse umbes 1500 liiki madutähti.

Tavaliselt elavad nad sügaval merepõhjas, üle 500 m. Madutähed on bentilised, roomates mööda merepõhja. 

Nende keha koosneb tsentraalsest kettast ja sellest väljuvatest kiiresti liikuvatest kiirtest (tavaliselt viis). Nii ketas kui kiired on kaetud okkaliste kilpidega. Kiirte pikkuseks võib suurimatel madutähtedel olla kuni 60 cm.

Madutähtedel puudub pärak ja soolestik, mida asendab üksnes magu. Eritatavad ained väljutatakse hingamispaunade ehk bursade kaudu, viimaste kaudu toimub ka nende hingamine. Madutähed toituvad hiljuse- ehk ambulakraaljalakeste abil. Nende toiduks on enamasti plankton ja detriit, vähem on röövtoidulise eluviisiga vorme.

Madutähed on lahksugulised. 

Neil on suur regeneratsioonivõime.

Süstemaatika
------------

### Seltsid

* *Oegophiurida*
* *Ophiurida*
* *Phrynophiurida*
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib jõest Roraima osariigis; teiste jõgede kohta vaata lehekülge Rio Branco (täpsustus).* |

---

Rio Branco asendikaart
Macuxi sild
Lennuk Rio Branco kohal
Rio Branco Boa Vista lähedal
**Rio Branco** (portugali keeles 'valge jõgi') on jõgi Brasiilia põhjaosas, Rio Negro suurim põhjapoolne lisajõgi. 

Rio Brancosse suubub palju lisajõgesid. Need algavad Guajaana mägismaalt, mis eraldab Venezuelat ja Guyanat Brasiiliast. Rio Branco jõe peamised lisajõed ülemjooksul on Urariquira ja Takutu ning nende ühinemiskohta peetaksegi Rio Branco lähteks. Viimase jõe lähe on peaaegu ühenduses Essequibo jõe omaga.

Rio Branco jõgi voolab lõuna suunas. Selle pikkus on 775 km. Jões on mitu saart. 378 km kaugusel suudmest on palju kärestikke.

Rio Branco suurimad lisajõed on Rio Mucajai (paremalt), Rio Ajarani (paremalt), Rio Anauá (vasakult), Rio Catrimani (paremalt) ja Rio Xeriuini (paremalt).

Suurvee ajal, mis kestab oktoobrist aprilli või maini, on jõgi laevatatav kuni Caracaraí linnani.

Üle Rio Branco on ehitatud üksainus sild. See on 1200 m pikkune Macuxi sild Brasiilias Roraima osariigis Boa Vista linnas.