recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Segu komponentide paberkromatograafiline lahutumine skemaatiliselt
Tsirkulaarkromatograafia
**Paberkromatograafia** on üks planaarkromatograafia meetod, mille puhul ainete segu komponentide lahutamiseks kasutatakse kromatograafilist paberit (filterpaberit).

1. Põhiliselt kasutatava meetodi kirjeldus on alljärgnev. Paberi allserva lähedale viiakse uuritava proovi täpike, seejärel asetatakse see suletavasse silindrisse või küvetti, mille põhjas on solvendi eluendi) kiht. Solvendi front hakkab piki paberit kõrgemale tõusma, kohtab proovi ja võtab selle kaasa. Seejuures koos solvendiga liiguvad tselluloospaberil (see on polaarne statsionaarne faas) üles proovis sisalduvad vähem polaarsed komponendid kiiremini, s.t. kõrgemale. Suurema polaarsusega komponendid seonduvad paberil tugevamini ja seetõttu liiguvad aeglasemalt. Tulemuseks on, et lähtesegu komponendid lahutuvad eri kõrgustel olevateks laikudeks.

2. Kui eelkirjeldatud meetodil komponendid ei lahutu piisavalt, siis on võimalik teises etapis kasutada esimesest erinevat solventi (eluenti), kusjuures nüüd asetatakse sellesse paberi teisesuunaline serv. Siin on tegemist kahesuunalise ehk kahedimensionaalse paberkromatograafiaga.

3. Mõnel juhul on kasutatav tsirkulaarne kromatograafia. See on paberkromatograafia variatsioon, mille pulul kasutatakse ümmargust filterpaberit ja proov viiakse selle tsentrisse. Paber asetatakse horisontaalselt Petri tassile, selle põhjas on solvent, mida vastava tahi kaudu lisandub paberi tsentrisse ja mis liigub radiaalselt tsentrist kaugemale. Aurustumise vältimiseks suletakse süsteem kaanega. Lahutunud ained moodustuvad paberil kontsentrilised ringid.

Paberkromatograafia korral on sisuliselt tegu jaotuskromatograafiaga, kuna liikumatuks faasiks on siin paberi kiududel adsorbeerunud vesi või on paber immutatud orgaanilise ainega. 
Paberkromatograafiat kasutatakse laborites analüütilise meetodina, see nõuab proovi vaid mikrogrammides ja on kiire ning odav meetod.

Vaata ka
--------

* Kromatograafia
Hipster vanaaegse rattaga
Hipsterlusega on kasvanud habeme populaarsus
**Hipsterlust** seostatakse valdavalt noorte loominguliste inimestega, kes ihkavad autentsust. Hipsterlus on üks subkultuure. Hipsteri mõiste pärineb ingliskeelsest omadussõnast *hip*, mis tähendab "teadmuses olema", samuti "lahedust". 1940. aastatel olid hipsterid seotud eelkõige afroameerika džässikultuuriga, kuid 2000. aastatel võeti mõiste kasutusele uue noortekultuuri tähistamiseks.

Iseloomulikku
-------------

Hipsterit on raske määratleda, kuna pole kindlat, piiratud omaduste kogumit, mis teda identifitseeriks, samuti ei nimeta reeglina ka inimene ise end hipsterina. Hipsterlus väljendub vastuoluliselt teatavate keskklassile vastanduvate, samas omaste tarbimisharjumuste, riietusstiili, käitumise ja kunstieelistustega. Piirkonniti võivad tunnused väljenduda erinevalt, seega on nii üleilmsed kui ka kohalikud hipsteri figuuriga seostatavad elemendid. Üldiselt võib hipsteriks pidada alternatiivsust peavoolule eelistavat tänapäevast linnanoort, kes on kultuurihuviline ja kannab silmatorkavaid, stiilseid taaskasutatud rõivaid. Taaskasutamine ei piirdu ainult riietega, taaskasutatakse ka seadmeid, sõidukeid või hüljatud tööstushooneid- ja piirkondi.

Ühekäiguline ratas, hipsterluse osa
Maailmavaateliselt lähtub hipster liberaalsusest, keskkonnateadlikkusest, humanismist.

Mõju
----

Üks hipsterlusega kaasnevaid nähtusi võib olla ka gentrifikatsioon, kui vanadesse ja mahakäinud linnaosadesse (Eestis näiteks Tallinnas Kalamaja, Tartus Supilinn) kolivad jõukad hipsterid, tõstes sellega vastava piirkonna kinnisvara hinda. Autentsus ja alternatiivsus võib väljenduda käsitöö eelistamises masstoodangule – näiteks käsitööõlu. Nii on koos hipsterlusega saanud populaarseks käsitööõlu, muutes sellega alternatiivse toote paradoksaalsel kombel masstoodanguks.

Vaata ka
--------

* Subkultuur
* Uus Maailm
* Kalamaja
* Hipi

Viited
------

1. 1 2  Mäesalu, Martin (2018). "Hipsterlus kui subkultuurse allsüsteemi objekt ja kehastus: Lotmanlik lähenemine subkultuurile" (PDF). *Tartu Ülikool, Semiootika osakond*. Vaadatud 08.02.2021.
2. 1 2  Sander, Maris (4. september 2008). "Hipster – linna cool'im tüüp". *Eesti Ekspress*. Vaadatud 08.02.2021.
3. 1 2  Ventsel, Aimar (28. detsember 2017). "Aimar Ventsel: miks me ei armasta hipstereid". *ERR*. Vaadatud 08.02.2021.
4. ↑  Tuvikene, Tauri (16. oktoober 2015). "Gentrifikatsioon. Linn kui kapitali mänguplats". *Sirp*. Vaadatud 08.02.2021.
5. ↑  Suurkask, Heiki (7. detsember 2016). "Hipster - kes (või õigemini, mis imeloom) see selline veel on?". *Delfi*. Vaadatud 08.02.2021.
6. ↑  Clinch, Matt (9. juuni 2016). "How beer in a can became hot. Hint: hipsters are involved". *CNBC*. Vaadatud 08.02.2021.
**Tarō Asō** (麻生 太郎 *Asō Tarō*, sündinud 20. septembril 1940 Iizukas Fukuoka prefektuuris) on Jaapani poliitik.

24. septembrist 2008 kuni 16. septembrini 2009 oli ta peaminister. 

Tarō Asō isa Takakichi Asō oli suurettevõtja, kaevanduste ja tsemenditootmisettevõtte omanik. Tema ema Kazuko oli Jaapani peaministri Shigeru Yoshida tütar.

Pärast Gakushūini ülikooli lõpetamist asus ta 1966 tööle oma isa firma juhatusse töötades Brasiilias ja seejärel Sierra Leones. Ta räägib vabalt portugali keelt.

Ta osales 1976. aasta suveolümpiamängudel Jaapani laskmismeeskonna koosseisus.

Poliitiline karjäär
-------------------

Asō kuulub Jaapani kaua aega võimul olnud Liberaaldemokraatlikku Parteisse. Aastatel 2008–2009 oli ta partei esimees.

Ta valiti esmakordselt Jaapani Esindajatekotta oktoobris 1979 ning seejärel valiti ta tagasi 8 järgmistel valimistel. 2003. aastal asus ta Jun'ichirō Koizumi valitsuses sise- ja kommunikatsiooniministri ametikohale. Oktoobrist 2005 augustini 2007 oli ta Jaapani välisminister.

Arvatakse, et Tarō Asōl on düsleksia. Novembris 2008 juhtis ajakirjandus tähelepanu sellele, et ta teeb kõnesid paberilt lugedes sageli vigu tavaliste *kanji*de lugemisel.

Isiklikku
---------

Tema naine Chikako on endise Jaapani peaministri Zenkō Suzuki tütar. Tema õde on printsess Mikasa Tomohito.

Usutunnistuselt on ta katoliiklane nagu ka tema vanemad.

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Tarō Asō** |

* Tarō Asō koduleht

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**Yasuo Fukuda** | **Jaapani peaminister**2008–2009 | Järgnev**Yukio Hatoyama** |
New York Tribune Building
**The New York Tribune Building** oli 18-korruseline büroopindadega varane kõrghoone New Yorgis. See asus Lower Manhattani ärikeskuse südames Park Row' ääres aadressil 154 Printing House Square: Nassau Streeti ja Spruce Streeti nurgal, New Yorgi raekoja läheduses. 

See oli tänapäevaks tegevuse lõpetanud ajalehe New-York Tribune peakontor. See oli üks esimesi liftiga kõrghooneid. Hoone lammutati linna moderniseerimise käigus 1966. aastal, et teha ruumi uuele kõrghoonele 1 Pace Plaza. 

Algselt 9-korruseline Richard Morris Hunti projekteeritud historitsistlik hoone koos kellatorniga valmis aastal 1875. Aastatel 1903–1905 ehitati sellele arhitektuuribüroo D'Oench & Yost ja arhitekt L. Thouyardi projekti järgi 9 korrust peale – nii saavutas see oma 79-meetrise kõrguse. Hoone väline stiil koos kellatorniga säilis, kuid kõrgendatud kujul. See asus teiste ajalehetoimetuste peakontorite maja New York World Buildingu (samuti lammutatud) ja New York Times Buildingu vahel.

Välislingid
-----------

* New York Tribune Buildingu hoone kirjeldus ja pildid veebilehel www.nyc-architecture.com

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **New York Tribune Building** |
Naaskelnoka muna
**Naaskelnokk** (*Recurvirostra avosetta*) on linnuliik naaskelnoklaste sugukonnast naaskelnoka perekonnast.

Välimus
-------

Naaskelnokk on 42–45 cm pikkune lind. Sulestik on valdavalt valge, kuid hoosuled ja pea ülapool on mustad. Jalad on punased või sinakashallid. Naaskelnokal on iseloomulik punane, pikk (7,5–8,5 cm), kitsas ja ülespoole kaarduva otsaga nokk. 

Naaskelnokk kaalub 290–400 grammi. Tiibade siruulatus on 78 cm.

Areaal
------

Naaskelnokk asuatab hajusalt stepi soolajärvede kaldaid Doonaust Taga-Baikalimaa kaguosani ning Musta, Aasovi, Kaspia ja Araali mere rannikualasid. Lind on levinud veel Läänemere lõunarannikul, Vahemere maades, Ees-Aasias, Mongoolias, Loode-Hiinas, kohati Aafrikas, Austraalias ja Tasmaanias. Eestis on lind püsivalt pesitsenud alates 20. sajandi teisest poolest Hiiumaal Käina lahe ääres ning mõnedel Eesti läänesaartel. Lind rändab talveks Aafrikasse ja Lõuna-Aasiasse.

Pesitsemine
-----------

Naaskelnokk pesitseb mererannal. Pesa ehitab ta kivide vahele. Kurnas on mais-juunis 4 muna, mida mõlemad vanemad hauvad keskmiselt 23 päeva. Poegade eest hoolitsemine piirdub territooriumi valvamisega ja poegade soojendamisega, mis kestab 28–40 päeva.

Eestis hinnatakse naaskelnoka pesitsusaegset arvukust 150–300 paarile.

Toitumine
---------

Naaskelnoka peamiseks toiduks on pisivähilised, veeputukate vastsed, limused ja veetaimede seemned.

Vanim teada olev naaskelnokk on olnud 27 aastane, tavaline eluiga jääb 10–12 aasta juurde.

Viited
------

1. ↑
2. ↑
3. ↑

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Naaskelnokk** |

* Naaskelnokk andmebaasis eElurikkus Muuda Vikiandmetes
**Hippomenes**, keda on nimetatud ka **Melanioniks**, oli vanakreeka mütoloogias Atalanta mees ja Boiootias asuva Orchomenose linna valitseja Schoineuse väimees.

Isa oli Atalanta väiksena hüljanud ja too oli vaesuses üles kasvanud. Atalantast sai kuulus kütt. Kui ta siis lõpuks teada sai, kes tema vanemad tegelikult on, andestas ta isale ja läks tema juurde elama.

Atalanta ei tahtnud üldse abielluda. Ent ta oli tähtsa isa tütar ja sellepärast käis tal palju kosilasi. Et neist vabaneda, kuulutas ta, et abiellub ainult sellega, kes võidab teda jooksus. Keegi ei võitnud.

Guido Reni. Hippomenes ja Atalanta jooksevad võidu
Hippomenes palus abi Aphroditelt, sest teadis, et ausal teel võita ei suuda, ja jumalanna andis talle kolm kuldõuna hesperiidide aiast. Ükski surelik ei jäänud õunte ilu vastu ükskõikseks.

Atalanta andis kosilastele väikese edu ja kui ta mehele järele jõudis, oli too kaotanud. Ta jõudis ka Hippomenesele järele, kuid too pillas neiu jalge ette õuna. Atalantal kulus ainult mõni hetk selle üleskorjamiseks. Teise õuna poetas noormees raja kõrvale. Neiu korjas ka selle üles. Kui ta kolmandat korda järele jõudis, viskas noormees õuna juba rajast eemale. Atalanta ei suutnud vastu panna ja jooksis õuna järele. Seda vahet ta enam tasa teha ei suutnud ning Hippomenes jõudis esimesena lõputähiseni. Nad abiellusid ja said poja Parthenopaiose, kes osales Seitsme sõjakäigul Teeba vastu.

Zeus muutis Atalanta ja Hippomenese lõvideks Kybele templis seksimise pärast. Lõvidena vedasid Atalanta ja Hippomenes Kybele kaarikut.

Jakob Jordaens, Nicolas Poussin, Guido Reni ja Peter Paul Rubens on loonud Atalantast ja Meleagrosest maali, Algernon Swinburne tragöödia ja Georg Friedrich Händel ooperi (1736).

Välislingid
-----------

* Rubensi "Atalanta ja Meleagros" Liverpooli Rahvusmuuseumis
Logo
**AS Go Group** on 2005. aastal loodud investeerimis- ja tugiteenuseid pakkuv Eesti ettevõte, mis põhineb kohalikul erakapitalil.

Go Groupi tegevjuht on Jüri Etverk. Ettevõtte omanikud on Jüri Etverk, Marcel Vichmann ja Tiit Pruuli.

Go Groupi kontserni tegevuse neli põhisuunda on inseneeria, turism, kinnisvara ja transport. Go Groupi kuuluvates ettevõtetes töötab kokku ligi 900 inimest.[*viide?*]

Ettevõtte tutvustus
-------------------

Go Groupi kontserni kuuluvad ettevõtted jagunevad ärisuundade järgi:

#### 1. Transport

Transport jaguneb reisijate veoks ja kaubaveoks. GoRail teostab reisirongiliiklust Tallinna, Peterburi ja Moskva vahel. Bussiliiklust korraldab GoBus. Kaubaveoga tegeleb GoForward.

#### 2. Turism

Reisiteenused (Go Travel), majutus (GO Hotel Shnelli), bussitransfeerid ja taksoteenus (Go Taksopark).

#### 3. Kinnisvara

Kinnisvarahalduse ja -valitsemise ettevõte Go Property, mis haldab ja arendab peamiselt Go Groupile kuuluvat kinnisvara.

#### 4. Inseneeria

Side- ja IT lahenduste, transpordimasinate ehitus, remont, hooldus, moderniseerimine ja renoveerimine ning raudteetaristu renoveerimine ja ehitus. Siia alla kuuluvad ettevõtted Eurokraft ja Go Track.

Vaata ka
--------

* Go reisiraamat

Viited
------

1. ↑  Adele Pao (13. august 2012). "Go Groupi asub juhtima Jüri Etverk". *Postimees*.
2. ↑  Marge Väikenurm (18. juuli 2016). "Tiit Pruulist sai Go Groupi suuromanik". *Äripäev*.
3. ↑  Karel Kranich (27. juuni 2018). "Go Groupi omanikeringi tõusis Vichmanni ja Pruuli kõrvale uus inimene". *Postimees*.
4. ↑  BNS (5. juuli 2017). "Go Groupi hiigelkasum asendus kahjumiga". *Postimees*.
5. ↑  Uwe Gnadenteich (10. detsember 2018). "Tallinna linnasüda muutub lähiaastail põhjalikult". *Postimees*.
6. ↑  Delfi (22.02.2018). "FOTOD | Kadriorust saadeti teele retrotrammid Johan ja Jüri". *Delfi*.

Välislingid
-----------

* Ettevõtte koduleht
Izzy Stradlin (2012)
**Izzy Stradlin** (sündinud **Jeffrey Dean Isbell**; 8. aprillil 1962 Lafayette'is Indianas) on Ameerika Ühendriikide muusik, tuntud *hard rock*'i ansambli Guns N' Roses laulukirjutaja ja rütmikitarristina (1985–1991).

Lapsepõlv
---------

Inglise, šoti ja prantsuse päritolu Jeffrey Dean Isbell sündis USA Indiana osariigis.

Stradlini esimesed lemmikmuusikud olid peamiselt Hanoi Rocks, Alice Cooper, Aerosmith, Led Zeppelin, Scorpions, The Doors ja Rolling Stones, kuid enam mõjutas teda vanaema, kellel oli sõpradega bänd. Stradlin veenis oma vanemaid endale trumme ostma. Kui ta oli 14-aastane, hakkas ta koos mõne sõbraga bändis mängima. Üks neist oli William Bruce Bailey, laiemalt tuntud kui Axl Rose.

Guns N' Roses (1985–1991)
-------------------------

Pärast kooli lõpetamist otsustas Stradlin, et Indiana ei ole piisav, kui ta tahab muusikamaailmas läbi lüüa. Ta pakkis oma trummikomplekti autosse ja suundus Los Angelesse. Ta katsetas mõnes bändis trummarina kaasa teha, kuid kui ta trummid ja auto varastati, lülitus ümber bassikitarrile. Lõpuks läks ta üle kitarrile, sest arvas, et kitarriga on lihtsam laule kirjutada ja laulude kirjutamine toob rohkem raha sisse. Paari aasta pärast järgnes talle Los Angelesse lapsepõlvesõber Bill Bailey ning nad hakkasid koos mängima bändis Shire. Tollal nimetas Stradlin end Izzy Belliks. Varsti lahkusid nad Shire'ist, moodustades bändi AXL (mille järgi sai Axl Rose nime 1986. aastal, kuid kohe muudeti bändi nimi peatselt Rose'iks seejärel Hollywood Rose'iks), mis oli esimene bänd, kus Stradlin kitarri mängis. Stradlin lahkus ametlikult bändist 1991. aasta novembris, olles tüdinud Guns N' Rosesi liikmete isepäisusest ning sellega seotud tagajärgedest (näiteks 1991. aastal Saint Louises toimunud mäss, mis toimus siis, kui Axl Rose jättis kontserdi pooleli, kuna ühel fännil oli kontserdil kaamera kaasas).
**Edastamise kadu** kirjeldab laine akumulatiivset intensiivsuse langust tema levimisel allikast läbi mingi keskkonna. Terminit kasutatakse laialdaselt optikas ja akustikas. Edastamise kao mõõtmine on oluline näiteks summutite ja sonarite kavandamisel.

Definitsioon
------------

Akustikas esitatakse edastamise kadu ühikutes detsibell (dB). Seejuures defineeritakse edastamise kadu {\displaystyle TL} järgneva valemiga:

{\displaystyle TL=\log \_{10}|{\frac {W\_{i}}{W\_{t}}}|}
kus:

* {\displaystyle W\_{i}} on keskkonda läbiva laine võimsus enne keskkonda sisenemist;
* {\displaystyle W\_{t}}on keskkonda läbiva laine võimsus pärast keskkonna läbimist.

Kasutusvaldkonnad
-----------------

Mõistet edastamise kadu kasutatakse erinevates valdkondades.

### Ehitusakustika

Ehitusakustikas vastab edastamise kaole mõiste heliisolatsioonivõime. Heliisolatsioonivõime näitab tarindi võimet vähendada helivõimsust. Seega on edastamise kao mõõtmise keskkonnaks tarindid ja laineteks helilained.

### Allveeakustika

Allveeakustikas kasutatakse edastamise kao mõistet laialdaselt. Seejuures kasutatakse edastamise kao mõistet allveeakustikas äravahetatuna mõistega levikadu (ing. k - propagation loss). Edastamise kadu kirjeldab allveeakustikas heliintensiivsuse langust tema levimisel allikast vastuvõtjani veekeskkonnas. Samas kasutatakse teda allvee-heliisolatsiooni meetme nagu mullikardinate heliisolatsioonivõime kirjeldamiseks.
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib Kehtna valla külast; sõna teiste kasutusvaldkondade kohta vaata artiklit Põllu (täpsustus)* |

---

**Põllu** on küla Rapla maakonnas Kehtna vallas.

Külas asub Lelle kalmistu, mis on arvele võetud kultuurimälestisena.

Viited
------

1. ↑  Maa-amet, vaadatud 21.11.2020.
2. ↑  Statistikaamet, vaadatud 10.11.2020.
3. ↑  Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.

Kehtna valla vapp
Kehtna valla asulad

**Alev:**Järvakandi **Alevikud:** Eidapere | Lelle | Keava | Kehtna | Kaerepere  

**Külad:** Ahekõnnu | Ellamaa | Haakla | Hertu | Hiie | Ingliste | Kaerepere | Kalbu | Kastna | Kehtna-Nurme | Kenni | Koogimäe | Koogiste | Kumma | Kõrbja | Käbiküla | Kärpla | Laeste | Lalli | Lau | Lellapere | Lellapere-Nurme | Linnaaluste | Lokuta | Metsaääre | Mukri | Nadalama | Nõlva | Ohekatku | Pae | Palasi | Paluküla | Põllu | Põrsaku | Reonda | Rõue | Saarepõllu | Saksa | Saunaküla | Selja | Sooaluste | Valtu-Nurme | Vastja
Naatriumklorit
**Naatriumklorit** on keemiline aine valemiga NaClO2. See on naatriumi klorit ehk kloorishappe (HClO2) sool, vees kergesti lahustuv valge või kergelt kollakas kristalne pulber. Tõhusa oksüdandina kasutatakse seda tööstuses pleegitava ja desinfitseeriva vahendina. Aine on mürgine ja kokkupuutel orgaanilise materjaliga plahvatusohtlik.

Mürgine imeravim
----------------

 *Pikemalt artiklis MMS*
Alates 2006. aastast on mitmel pool maailmas, 2009. aastast ka Eestis turundatud imeravimina või "organismi puhastajana" MMS-i nime all tuntud naatriumkloriti 28% vesilahust, mida kasutusjuhendi kohaselt sidrunhappega "aktiveerides" tekib kloordioksiidi lahus. Turundajate väitel ravib mürgise lahuse lahjendatud kujul joomine paljusid haigusi, tegelikult on MMSi tarbimine toonud kaasa mürgistusi ja ka surmajuhtumeid.

Viited
------

1. ↑  Gibson, Joel (9. jaanuar 2010). "Death in paradise". *The Sydney Morning Herald*. ISSN 0312-6315. Originaali arhiivikoopia seisuga 14.12.2013. Vaadatud 11.02.2012.
Balboa kai Newport Beachis
**Newport Beach** on rannikulinn USA-s California osariigis Orange'i maakonnas. Elanike arv on 2020. aasta rahvaloenduse kohaselt 85 239.

Newport Beach piirneb läänes Huntington Beachiga, millest eraldab teda Santa Ana jõgi, ning põhjas Costa Mesa ja Irvine'i linnaga. Newport Beachist idasse jääb Crystal Cove State Park. Newport Beach hõlmab mitu ranniku ääres asetsevat tehissaart.

Newport Beach sai linnaõigused 1. septembril 1906. Linna areng hakkas kiirenema 1900. aastate keskel pärast seda, kui sinna rajati Pacific Electrici eletkriraudteeliini lõunapoolne lõpp-peatus, millega sai linn ühenduse Los Angelese kesklinnaga.

Newport Beachis valitseb poolkõrbeline kliima. Sealne kliima sarnaneb ka lähistroopilise vahemerelise kliimaga, kuid seal sajab vähem, kui vahemerelise kliimaga aladel. Vaikne ookean muudab Newport Beachi kliima tunduvalt mõõdukamaks. Keskmine ööpäevane õhutemperatuur on jaanuaris 14,1 °C ja juulis 20,1 °C. Miinuskraadid on väga haruldased ja suvel tõuseb õhutemperatuur harva 40 °C-ni. Aasta keskmine sademete hulk on 270 mm. Maist septembri lõpuni ei saja peaaegu üldse.

Newport Beach on tuntud heade surfamise tingimuste ja liivaste randade poolest. Seal asub suur jahisadam ja tegutseb palju jahtklubisid. Alates 1988. aastast sõidab Newport Beachi ja California ranniku lähedal asuva Santa Catalina saare vahel parvlaev "Catalina Flyer". Linna läbib maantee California State Route 1, mis on tuntud kui Pacific Coast Highway.

Newport Beachi sõpruslinnad on Antibes Prantsusmaal, Ensenada Mehhikos ja Okazaki Jaapanis.

Viited
------

1. ↑  2016 U.S. Gazetteer Files
2. ↑  2020 United States Census, vaadatud 1.01.2022.

Välislingid
-----------

 Newport Beach – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
* Ametlik koduleht
Piirkonna asend Sardiinias
**Goceano** (sardi keeles *Sa Costèra*) on ajalooline piirkond Itaalias Sardiinia saare keskosas.

Goceano pindala on hinnanguliselt 480 km² ja elanikke on umbes 13 000. Peamised keskused on Bono, Benetutti ja Bultei. Piirkonna vanim asula on Anela.

Piirkonnas on üheksa Sassari provintsi valda: Bono, Benetutti, Bultei, Anela, Nule, Esporlatu, Illorai, Burgos ja Bottidda. Goceano piirneb Monteacuto, Meilogu, Marghine ja Barbagia di Nuoro piirkonnaga.

Goceano

Välislingid
-----------

* Koduleht (*itaalia keeles*)

Sardiinia ajaloolised piirkonnad (*subregioni*) 

Anglona **·** Barbagia di Belvì **·**  Barbagia di Nuoro **·** Barbagia di Ollolai **·** Barbagia di Seùlo **·** Barigadu **·** Baronie **·** Campidano di Cagliari **·** Campidano di Oristano **·** Gallura **·** Goceano **·** Guilcer  **·** Guspinese **·** Iglesiente  **·** Logudoro **·** Mandrolisai **·** Marghine **·** Marmilla **·** Meilogu **·** Monreale **·** Monteacuto **·** Montiferru **·** Nurra **·** Ogliastra **·** Parteòlla **·** Planargia **·** Quirra **·** Romangia **·** Sarcidano **·** Sarrabus-Gerrei **·** Sassarese **·** Sulcis **·** Sulcis-Iglesiente **·** Trexenta
**Heldur Jaan Tõnisson** (25. juuni 1912 Tartu – 11. juuli 2014) oli väliseesti ärimees. Ta oli Jaan Tõnissoni ja Hildegard Lõhmuse poeg.

Tõnisson oli rikkamaid eestlasi ning oli pikka aega üks Eesti Meedia Grupi omanikke. Tema eluajal peeti teda ka vanimaks aktiivseks Ferrari kasutajaks.

Elulugu
-------

Heldur Tõnisson õppis 1929–1930 Tartu Ülikooli matemaatika-loodusteaduskonnas, 1930–1938 (lõpetas *cum laude*, Laevahüpoteek) õigusteaduskonnas, 1931 Helsingi ülikooli õigusteaduskonnas. Eesti Üliõpilaste Seltsi liige.

Alates 1938. aastast oli ta vandeadvokaat Arnold Õunapuu abi Tallinnas.

Ta elas 1943. aastast Rootsis, 1967. aastast Šveitsis, viimastel aastatel Ameerika Ühendriikides ning pärast 1943. aastat ta Eestis ei käinud. Heldur Tõnisson töötas enne sõda vandeadvokaadi abina Tallinnas. 26. märtsil 1943 põgenes Heldur Tõnisson Tallinnast Soome, Soome kaudu liikus edasi 7. aprillil Rootsi. Seejärel põgenesid üle lahe Tõnissoni omaksed, välja arvatud isa Jaan, kelle nõukogude salapolitsei NKVD oli vahistanud 12. detsembril 1940. aastal.

USA rahvusarhiivi dokumentidest selgub, et Heldur Tõnisson astus 1943. aastal Rootsis Ameerika luureorganisatsiooni Office of Strategic Services (CIA eelkäija) teenistusse. OSSi kaasabil päästeti Eestist kuni 22. septembrini 1944 1200 inimest, kes toimetati Rootsi.[*viide?*] Tõnisson haldas nii päästmiseks vajalikke mootorpaate kui ka Stockholmi lähistel asuvat väikesaart. 

Heldur Tõnisson oli ametlikult kodakondsuseta isik, kuigi ta oli õiguslikult Eesti Vabariigi õigusjärgne kodanik. Ta ei võtnud kunagi välja Eesti Vabariigi isikut tõendavat dokumenti. Pärast II maailmasõda ei käinud Tõnisson kordagi Eestis. Suri Šveitsis 102-aastaselt. Tema tuhk puistati 3. oktoobril 2016. aastal põhjarannikul Lohusalu lahte.

Isiklikku
---------

Tema esimene abikaasa oli Salomia (Sissi) Kirik Tõnisson (suri 1996), teine abikaasa on Ingrid, endine meditsiiniõde on hollandi ja portugali päritolu ameeriklanna. Poeg Ivar Jaan Tonisson (sündis 1940) oli Stanfordi ülikooli filoloogiaprofessor (kaitses seal 1976 doktoritöö teemal "A formal semantics for adjectivals and adverbials"), Ivar Tonissoni lapsed on Alexander (Tonisson) ja Cecilia. Alexander Tonisson on ühiskondlik aktivist San Franciscos, tegutsedes ametiühingu Service Employees International Union poliitilise vanemorganiseerijana.

Viited
------

1. ↑

Välislingid
-----------

* "Mees, kes mängib märgitud kaartidega", Mihkel Kärmase artikkel Eesti Ekspressis
* Tõnisson lahkus Postimehe omanike seast
* USA Väärtpaberikomisjoni ametlik informatsioon Heldur Tõnissonist
* Postimehe endine omanik tähistab täna 100. sünnipäeva
* Toomas Mattson Heldur Tõnisson: olen ikka vaadanud, kus on rohi rohelisem (intervjuu Stockholmis, 4. mail 1998) Postimees, Arter 30. juuni 2012
* Heldur Tõnisson pakkus juubelipeol murakasufleed Postimees, Arter 30. juuni 2012
* Suri Postimehe endine omanik Heldur Tõnisson
**Naatriumnitraat** on sool, mille molekulvalem on NaNO3. Ta koosneb naatriumi (Na+) katioonist ja nitraadi (NO3-) anioonist. Rahvakeeles kutstakse naatriuminitraati **Tšiili salpeetriks**. Ta on valge värvusega tahke aine, mis lahustuv hästi vees, ammoniaagis, alkoholis. Ei lahustu aga atsetoonis. Kuna ta sisaldab nitraatiooni kasutatakse naatriumnitraati väetisena, samuti ka pürotehnikas, suitsupommides ning ka toidu konservandina.

Ajalugu
-------

1820. või 1825. aastal saabus esimene Tšiili salpeetri saadetis Euroopasse, Inglismaale. Salpeetrile ei leidunud aga ostjaid ning kogu sool visati merre, et vältida tollimaksu tasumist. Ajapikku nõudlus aga kasvas, mis muutis kaevandamise tulutoovaks, ning nii laienes naatriumnitraadi kaevandamine Lõuna-Ameerikas. 1859. aastal tarbiti seda ainuüksi Inglismaal 47 000 tonni.

1879–1884 sõdis Tšiili Peruu ja Boliiviaga, et saada enda kätte suured salpeetrivarud.

1919. aastal määras Ralph Walter Graystone Wyckoff röntgenkristallograafia abil naatriumnitraadi kristallstruktuuri.

Tootmine
--------

Suurimad naatriumnitraadi akumulatsioonid looduses on Tšiilis ja Peruus (põhiliselt Atacama kõrbes).

Naatriumnitraati valmistatakse ka laboratoorsel sünteesil. Viise on erinevaid:

2HNO3 + Na2CO3 → 2NaNO3 + H2O + CO2

HNO3 + NaHCO3 → CO2 + H2O + NaNO3

HNO3 + NaOH → NaNO3 + H2O
**Newporti maakond** (*Newport County*) on maakond USA-s Rhode Islandi osariigis.

Maakonna halduskeskuspuudub. Suurim linn Newport.

Maakonna pindala on 812 km². Veepindala on 543 km².

Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 82 888. Aastal 2000 oli elanike arv 85 433.

Naabermaakonnad
---------------

* Bristoli maakond (Rhode Island) (põhjas)
* Bristoli maakond (Massachusetts) (idas)
* Washingtoni maakond (läänes)

Ajalugu
-------

Newporti maakond moodustati 1703. aastal *Rhode Islandi maakonna* nimelisena. 1729. aastal nimetati maakond ümber Newporti maakonnaks.

Sarnaselt teiste Rhode Islandi maakondadega likvideeriti maakonna omavalitsus 1846. aastal. Maakond jaguneb Newporti linnaks (city) ja viieks aleviks (town): Jamestown, Little Compton, Middletown, Portsmouth ja Tiverton.

Kaitsealad
----------

* Sachuest Point National Wildlife Refuge

Summit of Pocasset Hill, maakonna kõrgeim koht

Viited
------

1. ↑  2020 United States Census, vaadatud 1.01.2022.

| * v
* r
Rhode Island maakonnad |
| --- |
| 
Bristol **·** Kent **·** Newport **·** Providence **·** Washington |  |
|  |
| --- |
|  **Kreeka-Rooma maadlus** |

**Heldur Villemson** (23. juuli 1969 – 24. aprill 1992) oli Eesti maadleja. 

Heldur Villemson treenis Tartu Kalevi Spordikoolis, kuulus maadlustreener Voldemar Pressi treeningugruppi.

Ta hukkus 1992. aastal autoõnnetuses Soomes, koos teise Eesti maadleja Arkadi Viiraga.

Saavutused
----------

1987. aasta Eesti NSV suvespartakiaad – 2. koht;

1988. aasta Eesti NSV raskejõustiku spartakiaad – 1. koht.

1989. aasta Eesti meistrivõistlused – 3. koht;

1991. aasta Eesti meistrivõistlused – 2. koht;

Eesti noorte, kadettide ja juunioride meistrivõistlused
-------------------------------------------------------

1984. aasta Eesti juunioride meistrivõistlused – 3. koht;

1985. aasta Eesti noorte meistrivõistlused − 1. koht;

1986. aasta Eesti juunioride meistrivõistlused – 3. koht;

1987. aasta Eesti juunioride meistrivõistlused – 1. koht;

1988. aasta Eesti juunioride meistrivõistlused – 1. koht;

1989. aasta Eesti juunioride meistrivõistlused – 1. koht.

Rahvusvahelised turniirid
-------------------------

Georg Lurichi mälestusvõistlused Eesti

1991. aasta – 1. koht.

Ādaži Läti

1991. aasta – 1. koht.

Viited
------

1. ↑  Päring kalmistud.ee andmebaasis[*alaline kõdulink*]

Välislingid
-----------

* Heldur Villemsoni sporditulemused
*
**Naan Põld** (kodanikunimega **Nathan Benjamin Põld**; 19. oktoober 1921 Kose – 27. jaanuar 1998 Hamburg) oli eesti laulja (tenor) ja laulupedagoog.

Naan Põllu lauluõpingud algasid 1940. aastal Tallinna Konservatooriumis Helmi Betlemi ja Arno Niitovi juures. Sõjakeerises põgenes ta Saksamaale. Muusikaõpingud jätkas aastatel 1946–1952 Detmoldis Loode-Saksa muusikaakadeemias, kus õppis tuntud laulupedagoogi professor Frederick Husleri käe all, kelle mõjul sai temast eelkõige kontserdi-oratooriumilaulja. Akadeemia lõpetas ta diplomi ja aurahaga.

Saksamaal oli palju põgenikelaagreid eestlastele, ent 1950. aastaks need likvideeriti ning põgenikud siirdusid Ameerikasse ja Rootsi. Naan Põld jäi Saksamaale ka pärast muusikaakadeemia lõpetamist. Aastatel 1962–1967 töötas ta Hannoveris Hochschule für Musik und Theater laulupedagoogina ning 1967–1988 Hamburgi Hochschule für Musik und Theater lauluprofessori ja lauluosakonna juhatajana.

Tema arvukate (ligi sada) õpilaste hulka kuuluvad Christina Hagen, Wolfgang Schöne, Bernd Weikl, Jan-Hendrik Rootering ja teised. Suurim rahvusvaheline tunnustus tuli Bachi passioonide, Mozarti ja Verdi reekviemi, Haydni oratooriumide ning Händeli ooperite solistina. Ainuüksi Evangelistina Bachi "Matteuse passioonis" esines ta 210 korral mitmel pool maailmas. Väga palju esitas ta ka eesti laululoomingu paremikku. Tema repertuaari kuulusid Eduard Tubina, Mart Saare, Tuudur Vettiku, Eduard Oja, Riho Pätsi ja Alfred Karindi laulud.

Mälestuse jääduvustamine
------------------------

2006. aastal asutati Eesti Rahvuskultuuri Fondi juurde Estonia Seltsi allfond, mille eesmärk on toetada noori artiste. Fond toetab Naan Põllu stipendiumiga Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia laulueriala üliõpilasi eesti heliloojate vokaalteoste esitamise eest, Klaudia Maldutise stipendiumiga Rahvusooper Estonia baleriine, Tiit Kuusiku stipendiumiga Rahvusooper Estonia noori lauljaid ja alates 2018. aastast Helmi Puuri stipendiumiga Tallinna Balletikooli andekaid õpilasi.

Isiklikku
---------

Tema isa Harald Põld oli Kose koguduse õpetaja, vend Eerik Põld oli kunstiajaloolane, vend Hillar Põld oli kirikuõpetaja ja kirikuajaloo õppejõud.

Kirjandus
---------

* Ene Pilliroog. Naan Põld: [laulja loometeest ja elust]; [eessõna: A. Mikk] Tallinn: Estonia Selts & Velle, 1991.

Viited
------

1. 1 2 3 4 5 6 7  EE 14. köide lk 387
2. ↑  Estonia Seltsi fond. Eesti Rahvuskultuuri Fondi veebisait.

Välislingid
-----------

* Meie kuldtenor Naan Põld
* Sissekanne Väliseesti isikuloolises andmebaasis (VEPER)
Vooremaa Teed
**Aktsiaselts Vooremaa Teed** tegeleb teehoiutöödega 1100 km Jõgeva maakonna riigiteedel.

Ettevõttest
-----------

AS Vooremaa Teed registreeriti äriühinguna 18. mail 2001. aastal. Aktsiate eest tasuti mitterahalise sissemaksena Jõgeva Teedevalitsuse kasutusest üleantava riigivaraga. Aktsiate omanik oli 100% ulatuses Eesti Vabariik. Alates 08.12.2009 aastast on aktsiate omanik Tallinna Teede AS.

Tegevusalad
-----------

Teehoiutööde tegemine on ära jaotatud kolme jaoskonna vahel: Jõgeva, Põltsamaa ja Mustvee. AS-is Vooremaa Teed töötab aastas keskmiselt 76 töötajat, sealhulgas 16 insener-tehnilist töötajat.

### Teede talvine ja suvine hoole

Talvine hoole:

Lumetõrje tehnika
* lumelükkamine
* libedusetõrje soolaga, liivaga, peenkillustikuga
* teede, parklate ja platside lumest puhastamine
* kuusehekkide pügamine

Suvine hoole:

* kruusateede profileerimine
* tolmutõrje tegemine
* teeäärte niitmine umbrohust ja võsast
* liiklusmärkide paigaldus ja hooldus
* sildade puhastamine ja hoole
* mustkattega teedel löökaukude remont
* teede, kõnniteede ja platside ehitus
* truupide ehitus ja remont

Viited
------

1. ↑  Vooremaa teed AS koduleht. Vaadatud 1. veebruaril 2013
| Naatriumhüdroksiid |
| --- |
| Naatriumhüdroksiid |
| Keemiline valem | NaOH |
| Molaarmass | 40 g/mol |
| Tihedus | 2,13 g/cm3 |
| Lahustuvus vees | 111 g/100 g (20 °C) |
| Sulamistemperatuur | 318 °C |
| Keemistemperatuur | 1390 °C |
|

**Naatriumhüdroksiid** ehk **seebikivi** (varem ka *kaustiline sooda*) on keemiline ühend valemiga NaOH. 

See on söövitav aine, tugev alus. Kasutatakse torupuhastusvahendina.

Reageerimine soolhappega
------------------------

Aluseline naatriumhüdroksiid reageerib soolhappega. Reaktsiooni saaduseks on keedusool ja vesi.

NaOH + HCl → NaCl + H2O

Reageerimine amfoteersete metallidega
-------------------------------------

1986. aastal vedas üks Ühendkuningriigi alumiiniumist paagiga auto 25%-list NaOH vesilahust. See tekitas paagis suure rõhu ja suuri kahjustusi. Alumiinium reageeris naatriumhüdroksiidiga, mistõttu tekkis gaas (vesinik), mis tekitas suurt rõhku.

2 Al + 2 NaOH + 6 H2O → 2 Na[Al(OH)4] + 3 H2

Tootmine
--------

1998. aastal ulatus naatriumhüdroksiidi maailmatoodang 45 miljoni tonnini. Põhja-Ameerikas ja Aasias kokku toodeti umbes 14 miljonit tonni ja Euroopas 10 miljonit tonni. Aastal 2004 toodeti 60 000 000 tonni NaOH-d, kuid nõudlus oli vaid 51 000 000 tonnile. 

2Na+ + 2H2O + 2e− → H2 + 2NaOH
Naatriumhüdroksiidi graanulid

Kasutamine
----------

Keetmisel rasvaga moodustab naatriumhüdroksiid seebi.
**Naatriumnitrit** on anorgaaniline aine molekulvalemiga NaNO2. See on õrnalt kollaka värvusega vees hästi lahustuv sool. Aine lahustub muu hulgas metanoolis, ammoniaagis, etanoolis. Vähe lahustuv ka dietüüleetris.

Tootmine
--------

Naatriumnitritit toodetakse naatriumhüdroksiidi ühendamisel lämmastikdioksiidi ja lämmastikmonooksiidiga:

2NaOH + NO2 + NO → 2NaNO2 + H2O

Keemilised reaktsioonid
-----------------------

Laborites saab kasutada naatriumnitritit üleliigse naatriumasiidi lagundamiseks.

2NaN3 + 2NaNO2 + 2H+ → 3N2 + 2NO + 2Na+ + 2H2O

320 °C-st kõrgemal temperatuuril hakkab naatriumnitrit lagunema naatriumoksiidiks, lämmastikdioksiidiks ja lämmastikmonooksiidiks:

2NaNO2 → Na2O + NO + NO2

Naatriumnitritit saab kasutada ka hapete tootmisel. Näiteks lämmastikushappe tootmisel väävelhappega.

2NaNO2 + H2SO4 → 2HNO2 + Na2SO4

Selle reaktsiooni tagajärjel laguneb lämmastikushape normaaltingimustel.

2HNO2 → NO2 + NO + H2O

Kasutamine
----------

Naatriumnitriti ja naatriumtiosulfaadi segu kasutatakse meditsiinis tsüaniidimürgistuse ravimisel. Samuti on naatriumnitrit tuntud säilitusainena tähisega **E250**.

Mürgisus
--------

Naatriumnitrit laguneb 320 °C juures. See on väga mürgine ja keskkonnale kahjulik sool.

Vaata ka
--------

* Naatriumnitraat
**Richard Norwood** (1590?–1675) oli inglise maamõõtja, kes tegutses 17. sajandi alguses Bermuda saartel.

Elulugu
-------

Richard Norwoodi koolitee lõppes, kui ta oli 12aastane. Kuni 15. eluaastani töötas ta kalakaupmehe abilisena, seejärel laevaabilisena. Pikkadel merereisidel õppis ta omal käel raamatutest matemaatikat ja navigatsiooni. Bermudale sattus ta 1613. aastal, kui Somers Isles Company võttis ta pärliotsingutele kaasa sukeldumise tehnilise eksperdina. Bermuda rannikult ei leitud pärle ja Norwood oleks jäänud tööta, kuid Bermuda saarte kaardistajal tekkis kuberneriga lahkarvamusi ja selle tõttu sai kaardistamise töö endale Norwood. Tema koostatud kaart avaldati Londonis 1622. aastal. Bermuda kaardistamine aitas kaasa saarte asustamisele.

Norwood abiellus 1622. aastal ja elas koos naisega Londonis. Seal kirjutas ta mitu raamatut ja töötas matemaatikaõpetajana. 1637. aastal naasis Norwood koos oma naise ja nelja lapsega Bermudale. Ta töötas seal õpetajana. Koolitöö kõrvalt käis Norwood mõõdistamas ja maavaidlusi lahendamas. Norwood asutas Bermudal 1659. aastal Warwicki Academy ja oli selle esimene direktor.

1633–1635 mõõtis Norwood Londoni Toweri ja City of York vahelise vahemaa, tehes seda 150 aastat enne teodoliidi leiutamist. Kuigi tulemuseks sai Norwood 600 jardi liiga palju, oli see kõige täpsem mõõtmine selle aja Inglismaal. Norwoodi mõõdistamist on märkimisväärseks pidanud Isaac Newton oma raamatus "Philosophiæ Naturalis Principia Mathematica".

Richard Norwood suri 1675. aastal Bermudal. Norwoodi poeg Andrew jätkas isa ametit mõõdistajana. Norwoodi teine poeg Matthew kirjutas mitu raamatut samadel teemadel, millest kirjutas varem tema isa.

Teosed
------

* Trigonometrie, or the Doctrine of Triangles, 1631.
* The Seaman's Practice, 1637.
* Fortification, or Architecture Military, 1639.
* Truth gloriously appearing, 1645.
* Considerations tending to remove the Present Differences, 1646.
* Norwood's Epitomy, being the Application of the Doctrine of Triangles, 1667.

Viited
------

1. 1 2  "Bermuda Beacon, Part 1 – Richard Norwood". *homepages.rootsweb.com/*. Vaadatud 12.04.2023.
2. 1 2 3  "Bermuda Beacon, Part 2 – Richard Norwood". *homepages.rootsweb.com*. Vaadatud 12.04.2023.
3. ↑  Paul Murdin (19.11.2008). *Full Meridian of Glory: Perilous Adventures in the Competition to Measure the Earth*. Springer. Lk 47. ISBN 978-0-387-75533-5. Vaadatud 12.04.2023.
4. ↑  Laughton 1895.
**Richard Pertel** (22. märtsil 1928 Tallinn – 25. jaanuar 2021 Brookline, Massachusetts, USA) oli eestlasest USA keemik.

Elulugu
-------

Läks 1944 Saksamaale, oli 1947–1949 Balti Ülikooli keemiaosakonna üliõpilane; siirdus 1949 USA-sse, lõpetas 1952 Washingtoni Ülikooli keemikuna, Ph.D. (füüsikaline keemia, 1957, Illinoisi Tehnoloogiainstituut). Oli 1959–1965 Houstoni Ülikooli assistant prof. ja *associate professor*, 1965–68 Finnmargi Ülikooli Kolledž  (*Finnmark University Colleage*) külalisprofessor, aastast 1969 Chicago Gaasitehnoloogia instituudi vanemteadur ja konsultant.

Teadustöö
---------

Uurimisvaldkonnad: fotokeemia, gaasireaktsioonide kineetika, põlemis- ja plahvatusprotsessid, spektroskoopia ja massispektromeetria. Ameerika Keemiaühingu ja Füüsikaühingu liige.

Teoseid
-------

* High-stability electrodless discharge lamps (kaasautor). // Rev. Sci. Instrum. 42 (1971) 11
* Molecular beam sampling of dynamic systems. // Int. J. Mass Spectrom. 16 (1975) 1 – 2: Fast flow reactor sampled by spectrometer with a molecular beam inlet system (kaasautor). // Int. J. Mass Spectrom. 16 (1975) 1 – 2.

Viited
------

1. ↑
2. 1 2 3  Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide

Kirjandus
---------

* Balti Ülikool Saksamaal, 164, 210, 269, 340
* American Men and Women in Science 1986, V, 960.
* *Eesti teaduse biograafiline leksikon.* 3. köide: *N–Sap* TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013

 *Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.*
Koni tuulik 1913. aastal
Koni tuulik pärast konserveerivat remonti
**Koni tuulik** on tuulik Puhja aleviku idaservas.

Selle geograafilised koordinaadid on 58° 20′ 24″ N, 26° 19′ 22″ E.

Lõuna-Eestis laialt levinud puidust hollandi tüüpi tuuleveski ehitas 1893. aastal Jaan Koni (1852–1912), kuna pidi seni Järvakülas majandatud Kiho talu üle andma 25-aastasele perepojale oma naise esimesest abielust. 

Ehitusmeistriks oli Peter Morgen. Kaheksakandiline tüvipüramiidjas keresõrestik on kaetud laudisega, pealt laastkattega. Kere toetub madalale maakivist vundamendile. Pea on paadikujuline, tiivad on hävinud. Tuules hoidmiseks olid sabapuu kinnitamiseks ümber veski kivipostid. Jahvatusseadmeiks on olnud kaks paari kive ja sõelapüülimasin.

Veskis on jahvatatud kuni 1980. aastate lõpuni elektriajamitel servikividega, peamiselt loomajahu. Töötas terade tuulamise seade. Oma kohal on säilinud üks kahest tuuleveski-aegsest veskikivipaaridest, tuuliku peavõll, värkel, ülemine hammasratas ja pärss. Ka sõelapüülimasin on seniajani servikivi all olemas. 2005. aasta konserveeriva remondi käigus uuendati torni pehastunud laudise osad, mõned palgid ja veskipea sarikad. Kogu veski löödi üle laastukattega, mis võõbati loodusliku konservandiga.

Viited
------

1. ↑  koost Hanno Talving (2005). *"Eesti tuulikud. Vanu fotosid aastaist 1867--1944"*. Tartu: Greif. Lk 151.
2. ↑  Eesti arhitektuur, Tartumaa, 1999

Välislingid
-----------

* Koni tuulik kultuurimälestiste riiklikus registris
Kõrgrõhu-naatriumlamp
**Naatriumlamp** on lahenduslamp, mis kasutab valguse tekitamiseks ioniseeritud olekus naatriumi (auruna). Madalrõhulised ja kõrgrõhulised naatriumlambid on olnud laialdaselt kasutusel tänavavalgustuses nende suure valgusviljakuse tõttu.

 Osrami 35 W madalrõhulamp

Madalrõhu-naatriumlamp
----------------------

Madalrõhu-naatriumlampide võimsus on kuni 400 W. Selle lambitüübi eriomadus on tehisvalgusallika kohta saavutatud suurim valgusviljakus (220 lm/W). Ent need lambid toodavad 98 % ulatuses monokromaatilist valgust lainepikkusega 589,0 nm ja 589,6 nm. Madalrõhu-naatriumlambid on kõige tõhusamad valgusallikad seetõttu, et nende toodetava valguse lainepikkused on inimsilma maksimaalse valgustundlikkuse lähedal. Madalrõhu-naatriumlampidega valgustatud objektide värve on raske eristada, sest neid näeb üksnes kitsa kollakasoranži valguse laineribas.

 Osrami 150 W kõrgrõhulambid

Kõrgrõhu-naatriumlamp
---------------------

Kõrgrõhu-naatriumlamp sisaldab peale naatriumi ka elavhõbedat ja ksenooni. Nende valguskiirgus on pidev, valgus on silmale mugava sooja valgusvärvinguga. Valgusviljakus on kõrge (130 lm/W), võimsus vahemikus kuni 1000 W ja eluiga kuni 24 000 tundi.

Need lambid kiirgavad sisselülitamisel alguses tumeroosat ja pärast soojenemist roosakasoranži valgust. Mõned lambid kiirgavad algul ka puhasvalget kuni sinakasvalget valgust. Selle põhjuseks on arvatavasti elavhõbeda auru kiirgus, enne kui naatrium on korralikult soojeneda jõudnud.

Kõrgrõhu-naatriumlambis kasutatakse käivitusgaasina ksenooni, mis on kõige madalama  ioniseerimispotentsiaaliga ja kõige väiksema soojusjuhtivusega mitteradioaktiivne väärisgaas. Kõik väärisgaasid on keemiliselt inertsed ega osale lambi sees keemilistes reaktsioonides. Väike soojusjuhtivus vähendab soojuskadusid.

Vaata ka
--------

* Gaaslahenduslamp

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Naatriumlamp** |

| * v
* r
Valgustid ja lambid |
| --- |
| 
Elavhõbelamp • Gaaslahenduslamp • Halogeenlamp • Huumlamp • Hõõglamp • Impulsslamp• Kompaktluminofoorlamp • Krüptoonlamp • Ksenoonlamp • Kvartslamp • Külmkatoodhuumlamp • Lahenduslamp • Leedlamp • Luminofoorlamp • Metallhalogeniidlamp • Naatriumlamp • Neoonlamp • Petrooleumilamp • Valgusdioodlamp • Välklamp • Õlilamp |
**Härma mõis** (saksa keeles *Hermannshof*) oli Käru mõisa kõrvalmõis Simuna kihelkonnas Virumaal, tänapäeva Käru küla lähedal Väike-Maarja vallas Lääne-Virumaal.

Härma mõisa hoonetest olid 1969. aastal säilinud ait-kuivati ja laut. Park oli võrdlemisi suur, väikese avatud väljaku suunas oli alleesid. Domineerisid vaher, pärn ja kuusk. Park oli mahajäetud ja metsistunud. Nõukogude ajal kasutas hooneid Simuna külanõukogu kolhoos Võit.

Viited
------

1. ↑  Härma krjms, www.eki.ee
2. ↑  Härma mõis, Eesti NSV mõisate esialgne ülevaade. Rakvere rajoon (kolmes köites). Köide I - nr-d. 1-50. V. Ranniku. Tallinn 1978. A-228

Välislingid
-----------

* Härma mõis Rahvusarhiivi Eesti ala mõisate registris

Simuna kirik
Simuna kihelkond

**Kirik**: Simuna  

**Mõisad**: Aru mõis | Avanduse mõis | Edivere mõis | Emumäe mõis | Härma mõis | Imukvere | Kellavere mõis | Koila mõis | Kuremaa mõis | Käru mõis | Laekvere mõis | Lasinurme mõis | Liinemõisa mõis | Luusika mõis | Lõusa mõis | Moora mõis | Muuga mõis | Mõisamaa mõis | Määri mõis | Orguse mõis | Paasvere mõis | Pallasvere mõis | Pudivere mõis | Rahkla mõis | Rohu mõis | Salla mõis | Simuna kirikumõis | Selli mõis | Sootaguse mõis | Tammiku mõis | Tillika mõis | Tuulivere mõis | Venevere mõis | Võivere mõis | Väiküla mõis | Vägeva mõis | Vända mõis
Kaart
Arbu 2
Arbu 13 maja
Arbu 13
**Arbu tänav** on tänav Tallinnas Lasnamäe linnaosas Laagna asumis.

Hoonestus
---------

Arbu tänav 1, 1a, 2, 8, 12, 14 hooned on 9-kordsed Tüüpprojekt 111-121-E seeria projekti järgi ehitatud paneelelamud.

Arbu tänav 5, 7, 9, 11, 13 hooned on 5-kordsed Tüüpprojekt 111-121-E seeria projekti järgi ehitatud paneelelamud.

Arbu tänav 15 asub tüüpprojekt 211-1-146 projekti järgi ehitatud hoone, Tallinna Arbu Lasteaed.

Ajalugu
-------

Praeguse nime sai Arbu tänav 19. juulil 1994. Tänava nimi on seotud mütoloogiaga ('arp' – nõiatrumm).

Enne seda oli tänava nimi alates 7. septembrist 1979 **Vassili Võrgu tänav** (NSV Liidu Punaarmee Eesti Laskurkorpuse polkovniku Vassili Võrgu auks).

Viited
------

1. ↑  Tallinna tänavanimed. KNAB.
2. ↑  Robert Nerman, Leho Lõhmus. Tallinna asumid ja ametlikud kohanimed. Tallinn, 2013, lk. 265
3. ↑  Päring kohanimeandmebaasis Eesti kohanimed

Välislingid
-----------

 Arbu tänav – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis

| * v
* r
Laagna asumi tänavad |
| --- |
| Tänavad | 
Anni tänav · Arbu tänav · Miina Härma tänav · Kahu tänav · Kalevipoja põik · Kalevipoja tänav · Jaan Koorti tänav · Laagna tee · Liikuri tänav · Lindakivi puiestee · Loitsu tänav · Lummu tänav · Pikri tänav · Paul Pinna tänav · Punane tänav · Saarepiiga puiestee · Juhan Smuuli tee · Varraku tänav · Vikerlase tänav · Vilisuu tänav · Virbi tänav · Võru tänav |
**Lorraine Vivian Hansberry** (19. mai 1930 Chicago – 12. jaanuar 1965 New York) oli ameerika näitekirjanik. Ta oli esimene mustanahaline naine, kelle näidendit esitati Broadwayl. 

Tema kuulsaim näidend "A Raisin in the Sun" räägib mustanahaliste ameeriklaste elust segregeeritud Chicagos. Näidendi pealkiri on võetud Langston Hughesi luuletusest "Harlem".

Pärast New Yorki kolimist töötas Hansberry ajalehes Freedom. Tema tolleaegne tegevus seondus aafriklaste vabastusliikumisega.

Edu näitekirjanikuna
--------------------

Näidendi "A Raisin in the Sun" esilavastus toimus Broadwayl 1959. aasta 11. märtsil. Järgneva kahe aasta jooksul tõlgiti näidend 35 keelde ja seda esitati mitmel pool maailmas. 

Tema teine näidend, mida lavastati autori eluajal, oli "The Sign in Sidney Brustein's Window". Seda esitati Broadwayl 101 korda ja selle esitamine lõpetati õhtul, mil Hansberry 34-aastaselt suri.

Pärand
------

1973. aastal esilavastus New Yorgis muusikal "Raisin" (libreto Nemiroff, muusika Judd Woldin), mis põhines Hansberry näidendil "A Raisin in the Sun". See võitis ka parima muusikali Tony auhinna. 2004. aastal toodi taas Broadwayle Hansberry näidend "A Raisin in the Sun", mille truppi kuulusid ka Sean Combs, Phylicia Rashad ja Audra McDonald. 2008. aastal tehti sama trupiga televersioon.

Isiklikku
---------

1953. aastal abiellus ta juudist kirjastaja, laululooja ja poliitaktivisti Hansberry Robert Nemiroffiga.

Usuti, et Hansberry oli lesbi. Seda arvamust toetasid kirjutused ta märkmikes ja kirjades. Ta oli geiõiguste aktivist ja kirjutas ka feminismist ja homofoobiast. 1957. aastal kirjutas ta ajakirjale The Ladder. Sel ajal läks ta ka lahku oma abikaasast, kuid nad töötasid jätkuvalt koos edasi. Peale Hansberry surma jätkas Nemiroff tema tekstidega tööd.
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel on keemilisest ainest; toiduks kasutatava soola kohta vaata Söögisool* |

---

| Naatriumkloriid |
| --- |
| Naatriumkloriid haliidi kujul
Sodium Chloride |

**Naatriumkloriid** ehk **keedusool** ehk **sool** on keemiline aine valemiga NaCl.

Füüsikalised omadused
---------------------

* Molaarmass: 58,44 g/mol
* Tihedus: 2,16 g/cm3
* Sulamistemperatuur: 801 °C
* Keemistemperatuur: 1465 °C

Levik
-----

Naatriumkloriidi leidub maakoores mineraal haliidina; naatriumkloriidi on lahustununa (naatriumi ja kloori ioonidena) ka mere- ja soolajärvede vees.

Bioloogiline tähtsus
--------------------

Naatriumkloriid on eluks vajalik aine; enamik kudesid sisaldab suuremal või vähemal määral soola.

Tootmine ja kasutamine
----------------------

Naatriumkloriidi toodetakse kaevandustes ning looduslikku vett külmutades või aurutades. Et loodusest saadud naatriumkloriid sisaldab selliseid lisaaineid nagu naatriumsulfaat ja magneesiumisoolad, töödeldakse seda neist vabanemiseks kaltsiumkloriidi ja -hüdroksiidiga või rakendatakse ioonivahetust.

Kõige laiemalt tuntakse naatriumkloriidi söögisoolana, mida kasutatakse toiduvalmistamisel maitseaine ja konserveerimisel säilitusainena.

Keedusoola kasutatakse ka näiteks meditsiinis füsioloogiliste lahuste valmistamisel, samuti seebi ja muude pesuainete tootmisel, keraamika- ja paberitööstuses ning paljudel muudel otstarvetel.

Naatriumkloriid on tooraineks kloori, naatriumi ja naatriumhüdroksiidi tootmisel; seda kasutatakse keemiatööstuses näiteks riidevärvide, pestitsiidide ja mitmete tänapäevaste materjalide, näiteks PVC valmistamisel.

Vaata ka
--------

* Naatrium
* Kloriidid

Välislingid
-----------

* Soolainstituudi (*Salt Institute*) koduleht *inglise keeles*