recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Veritsev Kansas**[*viide?*] (inglise *Bleeding Kansas*) oli aastatel 1854–1858 Kansase osariigis toimunud vägivallatsemine.

1827 hakkasid valged asustama peamiselt preeriatasandikega kaetud Kansast. Esmalt saabusid sinna elama lõunameelsed Missourist, Arkansasest jm, hiljem asus Uus-Inglismaa Emigrantide Abistamise Ühing korraldama põhjaosariikide elanike rännet Kansasesse, viimastele anti kaasa vintpüssid. Põhjameelsete tugipunktideks said Topeka ja Lawrence.

Asustamise põhjuseks oli juba 1820. aastal USA kongressis sõlmitud leping nimega Missouri kompromiss, mille põhjal oli orjandus USA-s lubatud vaid lõuna pool 36º30' laiuskraadi ja erandina põhja pool seda piiri üksnes Missouri osariigis. 1854. aastal vastu võetud Kansase-Nebraska akt sisuliselt tühistas Missouri kompromissi, jättes orjuse lubatavuse nende territooriumide valge elanikkonna otsustada. Nebraska asus liiga sügaval põhjas, et seal orjajõudu tasunuks kasutada, kuid Kansases algas meeleheitlik võitlus hääletajate arvu eest. Tekkis leppimatu vastuseis, millel oli palju muidki põhjuseid orjandusse suhtumise kõrval.

Et põhjaosariiklastest elanike hulk hakkas Kansases ületama lõunameelsete oma, siirdusid paljud relvastatud missourilased 1854 ja 1855 Kansasesse lõuna mehi etteotsa valima, ning lõunameelsed võitsidki valimised. Taoline teise osariiki valima minek oli toona võimalik. 1856 kolisid lõunalased oma pealinna Lecomptoni – Lawrence’ist vaid 19 km kaugusele. 

Relvastatud terrori algatasid lõunameelsed. Nad ründasid 1856 Lawrence'i, põletasid seal maha hotelli ja trükikojad ning viisid ära relvad. Hukkus üks Lawrence'i elanik. Vastuseks asus John Brown oma salgaga panema toime lõunameelsete tapmisi, keda tiriti kodudest välja ja tapeti mõõgahoopidega. Viimaseks vägivallatsemiseks jäi Marais des Cygnes’ jõe veretöö 1858. aasta aprillis, mil Missourist tulnud lõuna rühm Border Ruffians tappis viis põhjameelset meest.

Kokku hukkus Veritseva Kansase sündmustes vähemalt 55 inimest.

1861 sai Kansasest põhjaosariikide hulka kuuluv osariik.
Turniiri võitja NSV Liidu malemeister Jefim Bogoljubov
**Moskva esimene rahvusvaheline maleturniir** (vene keeles 1-й московский международный шахматный турнир) oli Moskvas 1925. aastal korraldatud rahvusvaheline maleturniir. 

Turniir korraldati NSV Liidu Rahvakomissaride Nõukogu otsuse alusel. Novembris-detsembris 1925 Moskvas Teises Nõukogude Majas (tänapäeval hotell Metropol) peetud turniiri initsiaator oli Nõukogude Liidu malejuht Nikolai Krõlenko.

21 osavõtjaga turniirile said kutse 11 välismaa tuntud maletajat, sealhulgas maailmameister José Raúl Capablanca ja eksmaailmameister Emanuel Lasker. Nõukogude Liidu maletajaid osales 10, neist kaheksa kvalifitseerusid NSV Liidu meistrivõistlustelt, lisaks said personaalse kutse Nikolai Zubarev ja Fedir Bogatõrtšuk.

Paremusjärjestus
----------------

1.**Jefim Bogoljubov** 15,5 punkti, 2. Emanuel Lasker 14 p, 3. José Raúl Capablanca 13,5 p, Frank James Marshall 12,5 p. 5.–6. Carlos Torre ja Savielly Tartakower 12 p, 7.–8. Richard Réti ja Pjotr Romanovski 11,5 p.

  

* Bogoljubov ja RubinsteinBogoljubov ja Rubinstein
* Capablanca ja LaskerCapablanca ja Lasker
* Marshall ja RétiMarshall ja Réti
* Torre ja TartakowerTorre ja Tartakower

Maleteemaline tummfilm
----------------------

Fail:Chess Fever Kapablanka.jpgKaader tummfilmist Šahmatnaja gorjatška. Maailmameister José Raúl Capablanca *cameo*-rollis
Turniiri ajal filmis Vsevolod Pudovkin maleteemalise komöödiafilmi "Шахматная горячка" ("Šahmatnaja gorjatška" 'Malepalavik'). Mitu episoodi tehti vahetult turniirisaalist. *Cameo*-rollis esines maailmameister José Raúl Capablanca.

Vaata ka
--------

* Moskva maleturniir 1935
* Moskva maleturniir 1936

Välislingid
-----------

* Tummfilm Šahmatnaja gorjatška YouTube'is
"**The Sims**" on elu simuleeriv strateegiamäng, mille töötas välja Maxis ja avaldas Electronic Arts. Mängu arendustööd juhtis mängudisainer Will Wright, kes on tuntud ka SimCity arendajana. Mäng simuleerib ühe või mitme tegelase ("Sims") igapäevaseid tegevusi eeslinna majapidamises SimCity lähedal.

Mäng tuli müüki veebruaris 2000 ja oli pikka aega mängude edetabelite tipus. Aastatel 2000 ja 2001 oli see müüduid mäng. "The Sims" on tõlgitud 16 keelde, sellele on avaldatud 7 täienduspaketti. Mängust on tehtud ka telekamänguversioone ja veebipõhine versioon.

"The Simsile" on järgnenud terve mängude sari, millesse kuuluvaid mänge oli 2009. aasta märtsiks Electronic Artsi andmeil müüdud üle 100 miljoni eksemplari. Sarja tuntumad mängud on "The Sims 2", "The Sims 3" ja "The Sims 4".

Mängu sisu
----------

Mängija juhib enda loodud tegelase või perekonna elu, valides nende karjääri, sõbrad, meelelahutused, oskused jms. Selle käigus ehitatakse, täiustatakse ja sisustatakse ka tegelaste maja. Mängu käigus tuleb rahuldada tegelaste tujusid ja vajadusi, arendada nende oskusi, luua ja arendada inimsuhteid ja teenida raha.

"The Simsis" on kolm põhirežiimi: elu-, ostu- ja ehitusrežiim. Elurežiimist saab igal ajal minna kahte teise, kus võib maja kujundada või ümber ehitada. Lisaks saab kaamerarežiimis teha pilte perealbumi jaoks ja valikurežiimis mängu salvestada, vaadata naabruskonda, mängu seadistada või sellest väljuda.

| * v
* r
"The Simsi" mängusari |
| --- |
| "The Sims" | 

* "Livin' Large"
* "Hot Date"
* Heliriba

 |  |
| "The Sims 2" | 

* "University"
* "Nightlife"
* "Open for Business"
* "Pets"
* "Seasons"
* "Bon Voyage"
* "FreeTime"
* "Apartment Life"
* "Stuff packs"

 |
| "The Sims 3" | 

* "World Adventures"
* "Ambitions"
* "Late Night"
* "Generations"
* "Pets"
* "Showtime"
* "Supernatural"
* "Seasons"
* "University Life"
* "Island Paradise"
* "Into the Future"
* Stuff packs

 |
| "The Sims 4" | 

* "Outdoor Retreat"
* "Get to Work"
* "Spa Day"
* "Get Together"
* "Dine Out"
* "City Living"
* "Vampires"

 |
| Spin-offid | 

* "Stories"
	+ "Life Stories"
	+ "Pet Stories"
	+ "Castaway Stories"
* "Medieval" ("Pirates and Nobles")

 |
| Konsooliversioonid | 

* "Bustin' Out"
* "The Urbz"
	+ "Castaway"
	+ "Apartment Pets"

 |
| "MySims" | 

* "Kingdom"
* "Party"
* "Racing"
* "Agents"
* "SkyHeroes"

 |
| Online | 

* "The Sims Online"
* "Carnival"
	+ "Snap City"
* "The Sims Social"
* "The Sims FreePlay"

 |
| Muu | 

* Simlish
* Maxis (The Sims Studio)
* Will Wright (programmeerija)
* Ben Bell
* Rawson Stovall
* "SimsVille"
* BeyondSims
* Mod The Sims
* "The Strangerhood"

 |
| 
**Mängude loend** • **Kategooria** |
Koobaltroheline saksakeelse sildiga klaaspurgis
**Koobaltroheline**, ka **Rinmani roheline** (eesti kirjanduses kohtab ka vormi *Rinmanni roheline*) on türkiisja varjundiga külmrohelise värvusega anorgaaniline värvipigment. Kõige rohkem kasutatakse õlivärvides ja tsemendi toonimiseks, aga ka akvarellvärvides ning keraamikaglasuuridele ja emailidele värvi andmiseks.

Värvainete indeksis on koobaltrohelise tähised PG19 (Pigment Green 19) ja CI 77335. Ühendi CAS-number on CAS 8011-87-8.

Ajalugu
-------

Ühendi sünteesis esimest korda 1780. aastal rootslane Sven Rinman (1720–1792). Johan Arvid Hedvall täpsustas 1912. aastal koobaltrohelise valmistamisprotsessi ja tema uurimused ainete reaktsioonivõimaluste kohta tahkes olekus olid esimesed sammud tahkisekeemia kujunemisel.

Koobaltrohelist kasutati pigmendina alates selle sünteesimisest 18. sajandi lõpul, aga ta on jäänud pigem harva kasutatavaks pigmendiks. Suurim populaarsus jääb 19. sajandi esimesse poolde.

Omadused
--------

Koobaltroheline on külmroheline kristalliline pulber, keemiliselt stabiilne ja kasutatav kõigis maalimistehnikates. Pigmendi värvus on tugev ja valguskindlus hea, kuid värvuse katvus ja pigmendi omadus värvi anda on vähesed, seda saab kasutada vaid laseeriva värvina. Samuti on pigmendi tootmine kallis. 

### Koostis

Koostiselt on koobaltroheline kahe oksiidi, koobalt(II)oksiidi CoO ja tsinkoksiidi ZnO ühend, mis tekib kahe oksiidi segamisel lahuses (Zn1−xCoxO, ka CoO · ZnO). Ühendi tekkimisel Co(II)-ioonid asendavad osa tsinkoksiidi Zn(II)ioone vurtsiidi heksagonaalses kristallivõres. Roheline toon sõltub koobalti osakaalust, rohkem koobaltit ühendi koostises annab tumedamat rohelist värvi pigmendi. Samuti muudab ühendi tooni kuumutamise kestus saamisprotsessil.

Rinmani rohelist võib saada ka tsingi ja koobalti soolade segamisel, näiteks nitraatidest, karbonaatidest või oksalaatidest. Ained peenestatakse pulbriks, segatakse hoolikalt kuivalt või vesilahuses ning segu kuumutatakse ahjus.

Reaktsioonivõrrand koobaltrohelise moodustumise kohta tsinkoksiidi ja koobaltnitraadi kuumutamisel:

(1-x)ZnO + xCo(NO3)2 → Zn(1-x)CoxO + 2xNO2 + ½xO2
### Mõju tervisele

Koobaltroheline ei ole otseselt mürgine, kuid kuulub pigmentide hulka, mis võivad tekitada nahaärritust ja allergiat ja mille kohta on müüjad kohustatud väljastama hoiatuse.

Vaata ka
--------

* Koobaltsinine
* Koobaltviolett
* Koobaltkollane

Viited
------

1. ↑  M. Tammert. Värviõpetus. Tallinn, 2006
2. ↑  "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 29. juuni 2019. Vaadatud 17. juunil 2019.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
3. ↑
4. ↑
5. ↑
6. ↑

Välislingid
-----------

* Koobaltroheline kunsti- ja konserveerimismaterjalide andmebaasis CAMEO
* Pigments through the Ages. Cobalt green
* Kobaltpigmente (erinevate koobaltiühenditel põhinevate värvipigmentide tutvustus, saksa keeles)
**Hea Laps** on Eestis ilmuv kooliealistele lastele mõeldud ajakiri.

Ajakirja Hea Laps idee algataja on ja peatoimetaja oli aastatel 1994–2018 luuletaja Leelo Tungal.

Ajakirja uus peatoimetaja on lastekirjanik Kätlin Vainola. Ajakiri ilmub 1994. aastast üks kord kuus. Aastatel 1994–1997 oli ajakirja nimi Hea Laps, 1998. aasta 5. numbrist kuni 2011. aastani oli nimi Hea Laps ja Tema Sõbrad ja Sugulased. 2011. aasta kuuendast numbrist on nimi Hea Laps: koolilaste ajakiri. Ajakirja väljaandjaks on olnud Pikker AS, Vaimukirjastuse AS, Eesti Lastekaitse Liit (1994–1997) ja MTÜ Hea Laps (1998–2013). 2014. aastast annab ajakirja Hea Laps välja SA Kultuurileht.

Tegu on peamiselt eesti autorite kirjatöid kasutava lasteajakirjaga, millele kirjutavad jutte ja luuletusi, illustreerivad, saadavad teste, aadresse, nalju ka lapsed ise. Ajakirja püsiautorite hulka kuuluvad Peep Veedla, Aleksei Turovski, Mai Zernask, Lauri Kaare, Lully Gustavson, Mall Türk Vanemuisest, Andres Jakovlev, Sandra Vungi ja paljud teised. Kujundaja on Vivika Kalt.

Ajalugu
-------

1990. aastate alguses muudeti varasemad lasteväljaanded Säde ja Pioneer noorteväljaanneteks: Sädemest sai Meie Meel ja Pioneerist Põhjanael. Kuna nende väljaannete sihtrühmaks olid juba vanemad klassid ja keskmine kooliiga ning Täheke oli mõeldud just noorematele, siis oligi tarvis midagi ka 3.–5. klassile. AS-i Pikker esimees Vladislav Koržets avas lisaks Heale Lapsele veel ajakirjad Kass ja Koer ning Ristik. Ajakirja Kass ja Koer toimetaja oli Jaan Rannap ning Ristikut toimetas Ilmar Trull.

1995. aastal otsiti uut väljaandjat. Rudolf Rimmel, kes oli tollal ajakirja Noorus kirjandustoimetaja, soovitas äsja Nooruse ostnud AS Vaimukirjastust Kui kirjastus sattus rahalistesse raskustesse, andis Leelo Tungal lahkumisavalduse ning kinnitas patendiametis nime Hea Laps. Vaimukirjastus nimetas oma väljaande Nipitiriks ning tegi veel mõned üksikud numbrid. Aastaks läks ajakiri Eesti Lastekaitse Liidu tiiva alla. 1998. asutati Eesti Kirjanike Liidu ja Kultuuriministeeriumi nõuandel mittetulundusühingu, mis haldas ajakirja kuni 2013. aastani. 2014. aastast annab ajakirja välja SA Kultuurileht.

Viited
------

1. ↑  Katrin Helend-Aaviku (4. jaanuar 2019 18:37). "GALERII | Leelo Tungal lahkus ajakirja Hea Laps peatoimetaja kohalt". *Õhtuleht*. Vaadatud 6. jaanuar 2019.
2. 1 2  Mari Klein, Hea Laps saab 20-aastaseks – Õpetajate Leht, 28.03.2014
3. ↑  Leelo Tungal. Koduleht. Vaadatud 13.12.2016
4. ↑   Eesti rahvusbibliograafia – Ristik / AS Pikker
5. ↑   – Eesti rahvusbibliograafia – Koer ja Kass / AS Pikker
6. ↑   "Lasteajakiri Hea Laps ja tema lugejad" Bakalaureusetöö Koostaja: Liis Oja (A73070) Juhendaja: Peeter Vihalemm, PhD – Tartu 2010

Välislingid
-----------

* Koduleht – Healaps.ee
Fergana oru kaart
Põllud Fergana orus
**Fergana org** (usbeki *Farg‘ona vodiysi*, kirgiisi *Фергана өрөөнү*, tadžiki *водии Фарғона*) on kõrgmägedest (Tian Shan, Alai ahelik) ümbritsetud edelasse avatud org Usbekistani, Kõrgõzstani ja Tadžikistani territooriumil Kesk-Aasias.

Ulatus idast läände ~300 km, põhjast lõunasse ~70 km. Orupõhja kõrgus merepinnast: 900–1000 m idas kuni 300–400 m läänes. Mägedest lähtuvad jõed koonduvad orus Sõrdarja jõeks.

Viljakate muldadega org on tihedalt asustatud, olles kõige suurema asustustihedusega maa-ala Kesk-Aasias. Elanike arvuks hinnatakse miljon inimest. Peamiseks tegevusalaks on niisutuspõllundus. Orgu on rajatud niisutuskanalite süsteem. Kasvatatakse puuvilla, riisi, puuvilja, viinamarja. Piirkonnas on esindatud ka mäendus, kerge- ja rasketööstus.

Orul on kirev etniline ajalugu. Praegu elavad seal usbekid, kirgiisid, tadžikid ja mitmed vähemused. Etniline kirevus on kuni tänapäevani kaasa toonud ohvriterohkeid konflikte (vt Andijoni veresaun).

Fergana org on kogu oma ajaloo jooksul olnud riiklikult üks tervik ja alles 1920. aastatel jagati see kohalike rahvuste järgi usbekkide, kirgiiside ja tadžikkide vahel ära.

Halduslikult jaguneb org riikide vahel järgmiselt:

Usbekistan: Andijoni vilajett, Fergana vilajett, Namangani vilajett
Kõrgõzstan: Batkeni oblast, Džalalabati oblast, Oši oblast
Tadžikistan: Sugdi vilajett

Ajalugu
-------

18.–19. sajandil asus seal Kokandi khaaniriik. Pärast viimase vallutamist venelaste poolt 1876. aastal liideti org Venemaa Keisririigiga (Fergana oblast) ning see oli Venemaa ja seejärel Nõukogude Liidu koosseisus aastani 1991.

Enklaavid
---------

Fergana oru enklaavid moodustati NSV Liidu perioodil. Org jagati 1920. aastate keskel Usbeki NSV, Kirgiisi ANSV ja Tadžiki ANSV vahel. Kokku on Fergana orus 8 enklaavi, millest 6 asuvad Kõrgõzstani territooriumil (nendest neli Usbeki ja kaks Tadžiki eksklaavi). Suurim on 352 km2 suurune Usbeki eksklaav So‘x, kus elab pea 60 000 inimest, kellest 99% on tegelikult tadžikid.

Kõrgõzstani eksklaav Barak, mis asub Usbekistani territooriumil, moodustus 1955. aastal, kui Vorošilovi nimelise kolhoosi maad anti üle Usbeki NSV-le. Selle tulemusena jäi Baraki küla Kirgiisi NSV territooriumist äralõigatuks. 230 ha suurusel enklaavil elas varem ligi 1000 inimest. Range piirirežiimi kehtestamisega 1999. aasta augustis  tekkisid enklaavis elavatel inimestel suured raskused, mistõttu hakati sealt lahkuma. Kui 2008. aastal oli Baraki elanike arv veel 625 inimest, siis 2014. aastaks oli see vähenenud 20-ni.

Vaata ka
--------

* Kokandi khaaniriik

Viited
------

1. 1 2 3  Ферганская долина – проблема анклавов уйдёт в прошлое?
2. ↑  "Tеория анклавов" (PDF). Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 22. detsember 2018. Vaadatud 19. novembril 2018.

Välislingid
-----------

* Fergana org BBC uudistes www.bbc.co.uk (inglise keeles)
* Международное агентство новостей «Фергана» www.ferghana.ru (vene keeles)
**Tartu lõõtspillifestival** on Tartus toimunud festivalisari, kus esinesid lõõtspillimängijad ja -kollektiivid, toimusid töötoad ning kaubeldi lõõtspillidega.

Üle-eestiliste Tartu lõõtspillipäevade nime all algatas festivali 1991. aastal ellu Tartu Rahvakultuurikeskuse rahvamuusikaspetsialist Viive Müürsepp. 31. augustist 2. septembrini 2012. aastal toimus 19. Tartu lõõtspillifestival.

2004. aastast anti festivalil üle ka Tartu ettevõtja Jüri Uppini algatusel Tartu Kultuurkapitali juurde loodud J. Uppini nimelise stipendiumifondi stipendiumid eesmärgiga edendada eesti lõõtspillimuusikat ja tunnustada lõõtspillimängijaid.

Viited
------

1. 1 2  Tiit Reinart XV Tartu lõõtspillifestival on käima mängitud Postimees, 8. august 2008
2. ↑  "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 5. märts 2016. Vaadatud 19. juunil 2014.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)

Välislingid
-----------

* Tiit Reinart XV Tartu lõõtspillifestival on käima mängitud Postimees, 8. august 2008
**Ferenc Borgia Kéri** (ka **František Borgia Kéri**; 10. oktoober 1702 Kenézlő, Ungari – 1. detsember 1768 Nagyszombat/Trnava, Ungari, tänapäeval Slovakkia) oli Ungari ja Slovakkia füüsik, astronoom, filosoof ja ajaloolane, jesuiitide ordu liige. 

1750. ja 1760. aastatel oli ta Trnava ja Kosice ülikoolide rektor ning Trnava jesuiidi seminari prefekt. Ta osales Trnava observatooriumi rajamises.

Ferenc Kéri õppis 1723–1735 filosoofiat Grazis ja 1730–1733 teoloogiat Trnavas.

Kéri kirjutas mitmeid töid füüsika, astronoomia ja filosoofia alal, milles vastustas nii René Descartesi kui ka Isaac Newtoni mehhanitsistlikku natuurfilosoofiat. Tema õpilastest kujunes esimene uusaegne füüsikute põlvkond Kagu-Euroopas, kelle seas olid Andrej Jaslinský, Anton Revický, Ján Ivanchich ja Andrej Adányi. Loodusteaduse ja filosoofia kõrval käsitles Kéri ka Osmanite riigi ja Bütsantsi ajalugu.

Teoseid
-------

* 1730 – *Panegyricus S. Ignatio*
* 1731 – *Immaculata Deiparae Conceptio oppugnata*
* 1733 – *Tabulae Triplices ad horologia omnis generis construenda et solis motu coequanda* (oletatav autor)
* 1736 – *Dissertatio astronomica de cometa viso 1729 et 1730* (pole säilinud)
* 1738–1742 – *Epitome Historiae Byzantinae seu Imperatorum Orientis e compluribus graecis praesertim concinnata a Constantino M. ad Constantinum ultimum et expugnatam per Turcas Constantinopolim*
* 1744 – *Epistolae S. Augustini ad S. Hieronymum et hujus Responsoriae cum longa Introductione*
* 1749 – *Epitome Historiae Byzantinae Continuatio, seu Imperatores Ottomanici a capta Constantinopoli cum Epitome Principum Turcarum*
* 1752 – *Dissertatio physica de corpore generatim deque opposito eidem vacuo*
* 1753 – *Dissertatio physica de motu corporum*
* 1754 – *Dissertatio physica de causis motuum in corporibus*
* 1756 – *Dissertatio de luce eiusque proprietatibus*
**Tartu piiskop** (ladina keeles *Episcopus Tarbatensis*) oli Tartu piiskopkonna ilmalik ja vaimulik valitseja aastatel 1224–1558.

Mõnikord alustatakse Tartu piiskoppide loendit Theoderichi nimega, kes määrati Eestimaa piiskopiks asukohaga Lihulas 1211. aastal. Kuid tema ei jõudnud tegelikult Lihulassegi ning järgmine Lihula piiskop, piiskop Alberti vend Hermann von Buxhövden, kes 1219. aastal Alberti poolt Theoderichi järglaseks määrati, asus 1223. aastal resideerima Otepääle. 1224, kui Tartu vallutati, asus Hermann oma keskust aga sinna rajama. 6. novembril 1225 läänistas roomlaste kuningas Heinrich VII piiskopile praeguse Lõuna-Eesti (*Ugenois cum Waigel, Sobolitz, Saccala cum Moicke, Alumbus et Nurmegunde*), mille lääneosa läänistas piiskop edasi Mõõgavendade ordule. 1234. aastast kandis ta ametlikult paavsti poolt antud Tartu piiskopi nimetust. 

Viimane Tartu piiskop Hermann II Wesel alistus 1558. aasta juulis aga Vene vägedele ja küüditati samal aastal Venemaale, kus ta viis aastat hiljem suri. Ühtekokku oli ametis 26 Tartu piiskoppi, koos Theoderichiga 27.

Tartu piiskopi ilmalik valdus ehk stift haaras üldjoontes endise Ugandi muinasmaakonna ala ning oli ainus keskaegse Liivimaa riikidest, mis koosnes ühest kompaktsest territooriumist. Tema vaimulik võim ehk diötsees ulatus aga ka ordualadele endises Sakala muinasmaakonnas ning Kesk-Eesti lõunaosas.

Tartu piiskopid 1224–1558
-------------------------

| Ametiaeg | Nimi | Eluaastad |
| --- | --- | --- |
| 1224−1245/1247 | Hermann I | 1163−pärast 1248 |
| Pärast 1245–1262/1263 | *Tundmatu* |  |
| 1263−1268 | Alexander |  |
| 1268–1288 | Friedrich |  |
| 1289–1299/1302/1303 | Bernhard I |  |
| 1302/1303–1312/1313 | Dietrich II Vyshusen (Viffhusen) |  |
| 1313–1323 | Nikolaus |  |
| 1323–1341 | Engelbert von Dolen | Riia peapiiskop 1342–1347, suri 1347 |
| 1342–1344 | Wescelus |  |
| 1342–1346 | *Vakantne* |  |
| 1346–1373 | Johannes I Viffhusen (Johann I) |  |
| 1373–1378 | Heinrich I Velde (Heinrich II von der Velde) |  |
| 1378–1400 | Dietrich III Damerow | Suri u 1410 |
| 1378–1380 | Albrecht Hecht (vastupiiskop) |  |
| 1400–1410 | Heinrich II Wrangel |  |
| 1410–1413 | Bernhard II Bülow |  |
| 1413–1440 | Dietrich IV Resler | Suri 1440 |
| 1441–1459 | Bartholomäus Savijerwe (Sawijerwe) |  |
| 1459–1468 | Helmich von Mallinkrodt |  |
| 1468–1473 | Andreas Peper |  |
| 1473–1485 | Johannes II Bertkow (Johann III Bertkow) | Suri 1484 või 1485 |
| 1485–1498 | Dietrich V Hake | Suri 1498 |
| 1499–1505 | Johannes III von der Rope (Johann IV) | Suri 1505 |
| 1505–1513 | Gerhard Schrove (Schrowe) | Suri 1513 |
| 1513–1514 | Johannes IV Duesborg (Johann V) (elekt) | Suri 1514 |
| 1514–1518 | Christian Bomhower | Enne 1469−1518 |
| 1518–1527 | Johannes V Blankenfeld | 1470ndad−1527 |
| 1528–1543 | Johannes VI Bey | Suri 1543 |
| 1543–1551/1553 | Jodokus von der Recke | Suri 1567 |
| 1552/1554–1558 | Hermann II Wesel (Wessall) | Suri 1563 |

Vaata ka
--------

* Tartu piiskopkond
* Tallinna piiskopid
Põlva Linna Puhkpilliorkester esinemas 8. Tartu rahvusvahelisel puhkpillifestivalil "Mürtsub Pill", laulab Kristin Kaha, 3. august 2012.
**Tartu rahvusvaheline puhkpillifestival "Mürtsub pill"** toimub Tartus igal suvel alates 2005. aastast. Esimene festival leidis aset 14.–17. juulil 2005. 

6. festival 2010. aastal korraldati koostöös Tartu Hansapäevadega, mis kandsid sedakorda nime Tartu Helisevad Hansapäevad.

2.–5. augustil 2012 toimus järjekorras kaheksas üritus. 2012. aastal osalesid orkestrid Eestist, Soomest, Ungarist, Lätist ja Suurbritanniast. Peaesineja oli Roberts Bakery Band Suurbritanniast eesotsas dirigent Colin Cransoniga.

Kümnes puhkpillifestival "Mürtsub pill" toimus 4.–8. juunil 2014. Esinevad orkestrid Eestist, Tšehhist, Rootsist, Lätist, Venemaalt ja Soomest. Seekordne festival on ühtlasi osa Tartu laulupeo muusikanädalast, seepärast osalevad festivalil esinevad orkestrid ka laulupeorongkäigus ja laulupeol.

2015. aastal toimub "Mürtsub pill" 31. juulist 2. augustini.

Viited
------

1. ↑  "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 13. märts 2016. Vaadatud 3. augustil 2012.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
2. ↑  "Tartu Hansapäevad toimuvad uuel aastal koos folkloorifestivaliga Europeade"[*alaline kõdulink*] Postimees/pressiteade, 19.07.2010
3. ↑  Raimu Hanson "Emajõelinnas mürtsub puhkpilliorkestreid kodunt ja kaugemalt" Postimees, 03.08.2012
4. ↑  10. festivali "Mürtsub pill" koduleht

Välislingid
-----------

* 10. festivali "Mürtsub pill" koduleht
* 9. festivali "Mürtsub pill" koduleht
* Kerttu Jänese "Linnas mürtsub pill iga nurga peal" Postimees, 06.07.2007
* Raimu Hanson "Emajõelinnas mürtsub puhkpilliorkestreid kodunt ja kaugemalt" Postimees, 03.08.2012
**Maamõõtja** on üldine nimetus spetsialistile, kelle põhiline tööülesanne on maakorraldustoimingute ja katastrimõõdistamistööde tegemine.

Maamõõtmine elektrontahhümeetriga

Kutsed Eestis
-------------

Eestis jagunevad geomaatika-alased ametid kaheks. Kutsesüsteemi klassifikaatoris on nimetatud geodeet ja maakorraldaja, mis omakorda jagunevad järgnevalt nimetatud viisidel.

Geodeet (kutsestandardid kehtivad kuni 12.03.2023): 

1. Maamõõdutehnik, tase 4
2. Geodeet, tase 5
3. Geodeet, tase 6
4. Geodeet, tase 7.

Maakorraldaja (kutsestandardid kehtivad kuni 07.06.2022):

1. Maamõõtja, tase 5
2. Maakorraldaja, tase 6 (kehtib kuni
3. Maakorraldaja, tase 7.

Nimetatud kutseid annab Eesti Geodeetide Ühing.

Haridus Eestis
--------------

4. taseme maamõõdutehnikuks saab ainsana Eestis õppida Kehtna Kutsehariduskeskuses. Õppekava maht on 60 EKAP, õpe toimub sessioonidena ühe õppeaasta vältel.

Vaata ka
--------

* Geodeesia
* Nivelliir
* Teodoliit

Viited
------

1. ↑  SA Kutsekoda (10.06.2015). "Kutsestandardid: Maamõõtja, tase 5 - Kutseregister". *kutseregister.ee*. Vaadatud 25.02.2021.
2. ↑  SA Kutsekoda. "Kutsesüsteemi klassifikaator - Kutseregister". *kutseregister.ee*. Vaadatud 25.02.2021.
3. ↑  "Kutse andmine - EGÜ". *Eesti Geodeetide Ühing*. Vaadatud 25.02.2021.
4. ↑  Kehtna Kutsehariduskeskus. "Maamõõdutehnik I Kehtna Kutsehariduskeskus". *kehtna.edu.ee*. Originaali arhiivikoopia seisuga 4.08.2021. Vaadatud 25.02.2021.
Ohio jõgi
**Ohio** on jõgi Põhja-Ameerikas. Algab Pittsburghist. Voolab kitsas orus rahulikult valdavalt edela ja lääne suunas, välja arvatud Louisville'is, kus moodustab kärestiku. Suubub vasakult Mississippisse.

Pikkus 1579 km. Suurim lisajõgi on Tennessee jõgi.

Jõe ääres asub Cincinnati linn.

Nimi
----

Euroopa keeltesse on Ohio jõe nimi laenatud prantsuse keele vahendusel senekakeelsest nimest [ohiːjoʔ], mida 17. sajandi lõpus tõlgiti kui "ilusat jõge". Morfoloogiliselt koosneb seneka sõna /o-h-ijo-ʔ/ tähenduseta nimisõnalistest liidetest /o-/ ja /-ʔ/ ning tähenduslikest morfeemidest /-h-/ 'jõgi' ja /-ijo-/ 'hea, ilus', mis kokku tähendavad "ilusat jõge". Proto-irokeesi keeles tähendas \**ijo* arvatavasti 'suurt'. Ohio oletuslikule algsele 'suure jõe' tähendusele viitab ka jõe nimi algonkini keeltes, kus seda kutsutakse samuti 'suureks jõeks'. Seneka keeles tähistati hüdronüümiga [ohiːjoʔ] lisaks Ohio jõele ka selle ülemjooksu moodustavat Allegheny jõge ning tervet Mississippi jõge Ohio jõe suudmest kuni Mehhiko laheni.

Vaata ka
--------

* Cincinnati-Covingtoni sild

Viited
------

1. ↑  McCafferty, Michael. 2008. *Native American Place-Names of Indiana*. Urbana: University of Illinois Press. lk. 39-40. (ISBN 978-0-252-03268-4)

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Ohio jõgi** |
Rippsild üle Könkämäeno Peera ja Keinovuopio vahel.
**Könkämäeno** (põhjasaami *Rádjeeatnu*, rootsi *Könkämäälven*, *Könkämä älv*) on Soome ja Rootsi piirijõgi Enontekiö ja Kiruna valla vahel Käsivarsis. See on Rootsi kõige põhjapoolsem jõgi. 

Jõe pikkus on 90 km. Jõe langus on 144 m (473–329 m). Jõgikonna pindala on 2830 km2. 

Jõgi toitub lumesulamisveest. 

Jõgi saab alguse Kilpisjärvi järvest Treriksröseti lähedal ja voolab mööda Käsivart alla, kuni ühineb Markkina küla lähedal Karesuandost kümmekond kilomeetrit lääne pool Lätäsenoga, moodustades Muonio jõe.

Jõgi voolab läbi tasase peaaegu asustamata rabamaastiku ning on pikkadel lõikudel (näiteks Peera juures) paadile sobiv veetee. Laevatamiseks ta siiski ei sobi, sest jõgi on madal ning seal on palju kiire vooluga kohti. 

Sild üle Könkömäeno on Karesuandos, samuti Peera ja Keinovuopio vahel. Piki jõge kulgeb maantee ainult Soome poole peal (E08). 

Könkämäeno ja Lätäseno populaarsed õngitsemisjõed. 

Soome ja Rootsi piirijõeks sai Könkämäeno Hamina rahuga 1809. Ta on piirijõeks Kilpisjärvi külast kuni Markkina, Karesuando ja Kaaresuvanto läheduses oleva ühinemiskohaga Lätäsenoga.

Vaata ka
--------

* Soome ja Rootsi piir

Viited
------

1. ↑  "Pohjoinen Kalaseura ry". Originaali arhiivikoopia seisuga 25. august 2007. Vaadatud 12. juulil 2008.

Välislingid
-----------

* Kaart
Tappide ja varade lõikamine palkmajaehitajate kutsevõistlusel Räpinas 2014. aastal
**Tapp**, **tappseotis** või **tappliide** on tisleritöös kasutatav ühendus kahe või enama elemendi vahel. Selline ühendusviis on kasutusel olnud tuhandeid aastaid ning seda on peamiselt kasutatud elementide ühendamiseks 90° nurga all. 

Kuigi tapitüüpe on palju, on peamine ja kõige lihtsam nendest tavaline tapikeele ja tapikahvliga seotis (silenurkseotis). Kõiki seotisi iseloomustavad ühe elemendi väljaulatuv osa (tapikeel) ja teises elemendis olev ava (tapikahvel). Tapikeel ja tapikahvel on lõigatud täpselt üksteisega kokku sobima. Ühenduse saavutamiseks paigutatakse tapikeel tapikahvli sisse. Ühendust võib fikseerimiseks vajadusel kokku liimida, tugevdada muu kinnitusvahendiga või fikseerida kiilude abil.

Tüübid
------

Tapitüüpide näiteid: silenurkseotised, valtsiga nurkseotised, pool poolega seotised, servseotised, T-seotised, keeltapp, harktapp, kalasabatapp.

* MõõgateranurkMõõgateranurk
* KoerakaelanurkKoerakaelanurk
* JärsknurkJärsknurk
* KalasabatappKalasabatapp

Vaata ka
--------

* Tapipesa
* Tapisaag
* Palkmaja

Viited
------

1. ↑  "Puitseotistega seotud mõisted" (PDF). Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 5.06.2016. Vaadatud 25.7.2017.
2. ↑  "Tappseotised". *jkhk.ee*. Originaali arhiivikoopia seisuga 5.08.2016. Vaadatud 25.7.2017.
Ukraina NSV vapp 1949-1991
**Ukraina NSV vapp** oli NSV Liidu haldusüksuse (1919–1922 Punaarmee vallutatud alad) Ukraina NSV vapp.

Esimene vapp võeti kasutusele 14. märtsil 1919. See oli punane kilp, millel kujutati tõusvat päikest. Päikesekiirtes olid kuldsed ristatud sirp ja vasar (vasar sirbi peal) ning nende kohal tähed "У.С.Р.Р.". Kilbi all oli punane lint, mille vasakule poolele oli kirjutatud ukraina keeles ja paremale vene keeles "Kõigi maade proletaarlased, ühinege!". Kilpi ümbritses nisupeadest pärg. 1923 muudeti kilbil olevaid tähti: "У.С.С.Р".

1929 sai vapp uue kujunduse. Eelmisel vapil olnud figuurid jäid samaks. Kilbi ülaosas olevad tähed muudeti tagasi algseteks "У.С.Р.Р." (alates 1937 "У.Р.С.Р") ja sirp asetati vasara peale. Vapi alaosas olev punane lint muudeti viljapärga siduvaks ja sellele jäi ainult ukrainakeelne deviis "Пролетарі всіх країн, єднайтеся!".

21. novembril 1949 muudeti vappi taas. Kilbil olevad tähed eemaldati, punase lindi asendit muudeti nii, et alumisele lindile jäi kiri "Українська РСР" ning külgmistele deviis "Kõigi maade proletaarlased, ühinege!" ukraina ja vene keeles. Kilbi kohale paigutati punane viisnurkne täht.

Tõusev päike sümboliseeris Nõukogude Ukraina rahva tulevikku, aga sirp ja vasar koos tähega kommunismi võitu ja "ülemaailmset sotsialistlike riikide ühendust".

Vapp oli kasutusel 1991. aastani.

Vaata ka
--------

* Ukraina NSV lipp
* Ukraina vapp
**Tapper** oli Eesti sõjaväe Soomusrongirügemendi 2. divisjoni Raskekauglaskepatarei koosseisus olev raudteesuurtükivagun. 

Alusvagun oli neljateljeline lahtine platvormvagun, mille otstes olid madalad kergelt soomustatud laskemoonakambrid. Relv oli 102 mm laevasuurtükk (kahur), mille kohta pole praegu teada, milliselt laevalt või rannikupatareist oli see pärit. Suurtükivagun nr 307 ehk "Tapper" (nimede ja numbri omavaheline seos ja ametlikkus pole üheselt selge) valmis 1936. aastal. 

See laevade jaoks mõeldud 102 mm suurtükk suutis lasta oluliselt kaugemale (16,5 km; eriliste otsikutega isegi kuni 19,4 km) kui harilike soomusrongide suurtükid (6–10 km), mistõttu oli see mõeldud kaugvõitluseks.

Soomusrongirügemendi 2. divisjoni koosseisus moodustati 1936. aastal Raskekauglaskepatarei, millesse kuulus ka äsjavalminud "Tapper".

Viited
------

1. ↑  Õun, M; Noormets, T; Pihlak, J (2003). *Eesti soomusrongid ja soomusronglased 1918–1941.* Tallinn: Sentinel, lk 129

Kirjandus
---------

* Mati Õun. Raudteepatarei. – Eesti merekindlused ja nende suurtükid. Tammiskilp. Tallinn 2001
* Mati Õun, Tiit Noormets, Jaak Pihlak. Eesti soomusrongid ja soomusronglased 1918–1941. Sentinel. Tallinn 2003
**Kaspar Kurve** (sündinud 18. detsembril 1986) on Eesti munitsipaalpoliitik, televisiooniajajakirjanik ning Antsla Valla Kultuurikeskuse  direktor. 

Ta lõpetas 2005. aastal Tallinna Prantsuse Lütseumi, omandas bakalaureusekraadi rahvusvahelistes suhetes ja poliitikas (London Metropolitan University ning Institut d'études politiques de Bordeau) ning magistrikraadi inimõigustes ja sotsiaalses õiguses (London Metropolitan University). 

12. septembril 2020 valiti Kurve Erakonna Eestimaa Rohelised kaasjuhiks. 

Kurve juhtimisel pääses Erakond Eestimaa Rohelised esmakordselt oma nimekirjaga KOV volikogusse - Antsla vallas kogusid Rohelised 12.5% häältest ning said  Antsla volikogusse kaks kohta. Kurve ise sai Antslas paremuselt teise tulemuse vallas (186 häält). 8. novembril 2021 astus Kurve kaasjuhi kohalt tagasi tuues põhjenduseks Roheliste kehvad valimistulemused väljaspool Antsla valda.

Isiklikku
---------

Tema isa oli eesti kergejõustiklane, näitleja ja ajakirjanik Igor Kurve, tema poolõde on endine lapsnäitleja ning praegune tõlkija Anna-Liisa Kurve.[*viide?*]

Viited
------

1. ↑  "Antsla Kultuuri- ja Spordikeskus".
2. ↑  "err".
3. ↑  err (17.10.2021). "valimistulemused". *err*.
4. ↑  "err".
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib linnast; apelsinisordi kohta vaata artiklit Jaffa (apelsin); karastusjoogi kohta vaata artiklit Jaffa (jook)* |

---

Vaade Vahemerele Yafos 
**Yafo** (Vanas Testamendis **Jaafo**; Uues Testamendis **Joppe**; heebrea יָפוֹ *Yafo*; araabia يافا *Yāfā*) on ajalooline linn Iisraeli põhjaosas Vahemere rannikul, Tel Avivist lõunas.

Ajalugu
-------

Linna peetakse üheks maailma vanimaks sadamalinnaks. Linna on mainitud Vana-Egiptuse allikates 1470 eKr. Yafot on mainitud korduvalt Vanas Testamendis.

Roomlased hävitasid linna 68. aastal. Ristisõdijad hõivasid muslimite mahajäetud linna 1099. aastal.

Yafo sadam
19. sajandil sai linnast kaubavahetuse keskus. Linna sadama kaudu viidi Euroopasse siidi ja apelsine. Linna paljudes Euroopa keeltes kasutatava nimekuju *Jaffa* järgi said nime apelsinisort Jaffa ja selle järgi karastusjook Jaffa.

4.novembril 1949 liideti Yafo Tel Avivi linnaga ning viimase ametlikuks nimeks sai Tel Aviv-Yafo.

Vaata ka
--------

* Jaffa ja Ashkeloni krahvkond
* Tel Aviv

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Yafo** |
**Negroponte piiramine** oli võitlus Osmanite riigi vägede (mida juhtis sultan Mehmed II isiklikult) ja Veneetsia koloonia Negroponte (Chalkída, Veneetsia valduse Euboia keskus Kesk-Kreekas) garnisoni vahel. See kestis peaaegu terve kuu ja lõppes vaatamata Osmanite suurtele kaotustele linna ja Euboia saare vallutamisega Osmanite poolt.

Abistava laevastiku lüüasaamine
-------------------------------

Veneetsia abijõudude juht oli Nicolò Canal, keda tunti "pigem kirjamehe kui võitlejana, õppinud mehena, kes on valmis raamatuid lugema kui mereasju juhtima". Tema laevastikus oli 53 galeeri ja 18 väiksemat laeva, mis oli viiendik Osmanite laevastiku suurusest. Ta saabus kolm nädalat pärast piiramise algust, kaotas närvid ja tõmbus Samothrákisse, paludes rohkem abi, kuid saabusid ainult paavsti indulgentsid. Canal oleks võinud piiramise murda, kui ta oleks rünnanud pontoonsilda, millest türklased sõltusid. Tuul ja mõõn olid tema kasuks ning veneetslased sõitsid 15 sõlmese kiirusega selle poole, kuid ta kaotas närvi ja tõmbus tagasi. Ta viis oma nüüd mässumeelse laevastiku tagasi Veneetsiasse ja Negroponte alistus järgmisel päeval.

Tagajärjed
----------

Kuna linn oli keeldunud alistumast ja võeti "mõõgaga", nagu kombeks, anti vallutavatele Osmanite vägedele kolm päeva rüüstamiseks. Kristlikud mehed tapeti, samas naised ja lapsed orjastati, ning Itaalia sõdurid hukati. Rohkem kui 6000 itaallast ja kreeklast suri Negroponte kaitsmisel. Veneetsiasse jõudis tagasi vaid 30 teadaolevat ellujäänut, kelle hulgas oli 15 naist, 12 last ja 3 meest. On erinevaid legende, et garnisoni komandör *bailo* Paolo Erizzo saeti pooleks. Tegelikult väidab piiramise vang Giovanni Maria Angiolello, et Paolo suri esimeses rünnakus: "Pollo Erizzo, linna *bailo*, kes hukkus esimeses rünnakus, see tähendab Bourkose kaitsel". Canali üle mõisteti kohut, talle määrati trahv, tema auaste võeti ära ja ta pagendati Portogruarosse. Enamik neist lugudest on väljamõeldud, kuigi tsiviilisikute kannatused jõuga vallutatud linnas olid üsna tõelised. Sel põhjusel valisid paljud kohad, nagu Ateena, vastupanu asemel kapitulatsiooni.
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib Baieri kuningast; kuurvürsti kohta vaata artiklit Maximilian I (Baieri kuurvürst)* |

---

**Maximilian I Joseph** (**Maximilian Maria Michael Johann Baptist Franz de Paula Joseph Kaspar Ignatius Nepomuk**; 27. mai 1756 – 13. oktoober 1825) oli Baieri esimene kuningas 1806–1825. Enne seda oli ta 1799–1806 **Maximilian IV Josephi** nime all viimane Baieri kuurvürst, 1795–1803 Zweibrückeni hertsog ning viimane Reini pfaltskrahv 1799–1803 (Pfalz ja Zweibrücken liideti seejärel Baieriga). 

Ta oli Napoleon I ustav liitlane Saksamaal ning sai selle eest tasuks hulga alasid Lõuna-Saksamaal, sealhulgas ajutiselt Tirooli ja Salzburgi, tänu millele muutus Baier Lõuna-Saksamaa olulisimaks riigiks. 1813 liitus ta aga Napoleoni vastastega, ent säilitas kuninga tiitli ja enamiku 1803–1809 liidetud valdustest. 1818 andis ta Baierile suhteliselt liberaalse konstitutsiooni ja parlamendile üpris laiad võimupiirid.

1801 juhtus, et Münchenis varises kokku klaasikoda. Maximilian Joseph juhtis isiklikult päästetöid ja päästis 14-aastase orvust õpipoisi Joseph von Fraunhoferi elu. Maximilian Joseph andis seejärel klaasimeistrile raamatuid ja soovitas tal oma õpipoisile haridust anda. Fraunhoferist sai oma aja üks väljapaistvaimaid optikuid, ta leiutas spektroskoobi ja spektroskoopia ning tegi Baieri optikatoodete poolest kuulsaks. Ehkki Fraunhofer suri 39-aastaselt, tõstis Maximilian Joseph ta veel enne seda aadliseisusse.

1825. aastal asus Baieri troonile Maximilian I Josephi vanim poeg Ludwig I.

Isiklikku ja järglased
----------------------

Maximilian oli kaks korda abielus. Esimest korda abiellus ta 30. septembril 1785 Hessen-Darmstadti vürsti Georg Wilhelmi 20-aastase tütre Augusta Wilhelminega. Sellest abielust sündis kaks poega ja kolm tütart. Üks tütar suri kolmeaastaselt, ülejäänud lapsed said suureks ja abiellusid. Vanim poeg Ludwig I päris Baieri trooni. Vanim tütar Augusta abiellus Napoleoni kasupoja Eugéne de Beaumarchais'ga. Nende kahe lapse sugu kestab tänapäevani. Tütar Caroline Augusta abiellus Württembergi kuninga Wilhelm I-ga, aga lapsi ei saanud. Noorim poeg Karl Theodor abiellus kaks korda, mõlemal korral morganaatiliselt, ja sai mitu last.

Augusta Wilhelmine suri 30. märtsil 1796 30-aastaselt. Maximilian I Joseph abiellus 9. märtsil 1797 Badeni markkrahvi Karl Ludwigi 20-aastase tütre Karoline Frederike Wilhelminega. Sellest abielust sündis kaheksa last, kellest kaks vanemat olid pojad ja ülejäänud tütred. Mõlemad pojad surid lapsena ja ka noorim tütar suri kümneaastaselt, ülejäänud lapsed said täiskasvanuks ja abiellusid. Kaks tütart ei saanud lapsi, ülejäänud kolme tütre sugu kestab tänapäevani. Tütar Amalie Auguste (1801–1877) oli Saksimaa kuninganna, tütar Sophie oli Austria keisri Franz Josephi ema ja teine tütar Marie Ludovike Franz Josephi abikaasa Elisabethi ema.

1825. aastal asus Baieri troonile Maximilian I Josephi vanim poeg Ludwig I.

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Maximilian I Joseph** |
Kaspar Tammist Ühisnädalal 2016 Paides
**Kaspar Tammist** (sündinud 17. juuli 1988) on eesti ettevõtja ja kodanikuühiskonna aktivist. Alates 2019. aastast Arvamusfestivali eestvedaja.

Tammist on lõpetanud 2007. aastal Türi majandusgümnaasiumi ning õppinud Eesti Ettevõtluskõrgkoolis Mainor ärikorraldust ja majandusõigust.

Kuni 2018. aastani töötas ta Järvamaa Arenduskeskuses mittetulundusühenduste ja sihtasutuste konsultandina, samuti oli ta 2017. aastal Arvamusfestivali tegevjuht. Kuni 2019. aastani tegutses ta Türi Auto-Motoklubi juhatuse liikme ja tegevjuhina. Samuti korraldab Paide linnas jalgpallitrenne ja -võistlusi. 

2018. ja 2019. aasta suvel koordineeris ta vabatahtlikuna Arvamusfestivali linnaruumi eksperimendi korraldamist. Ruumieksperiment pälvis tunnustuse Eesti arhitektuuripreemia auhinnatseremoonial.

Poliitiline tegevus
-------------------

2017. aasta kohalike omavalitsuste valimistel kandideeris Tammist Sotsiaaldemokraatliku erakonna nimekirja kuuluvas Meie Paide meeskonnas. Valimistel kogus ta 49 häält, mis tagas koha Paide linna volikogus.

Tunnustus
---------

Paide Linnavalitsuse tänukiri panuse eest 2016. aasta Arvamusfestivali korraldamisel.

Isiklikku
---------

Kaspar Tammist on pühendunud vanade majade taastamise ja säästva renoveerimise propageerija Järvamaal[*viide?*] ning on Paide ajalooliste eramute ajaloo uurija[*viide?*]. Muuhulgas on ta aidanud kaasa kohalike kogukonnakeskuste arengule[*viide?*]. Lisaks tegutseb ta abipolitseinikuna.

2020. aastast tantsib ta Väätsa Rahvamaja segarahvatantsurühmas Brand New.

Viited
------

1. ↑  Martha-Beryl Grauberg (30. september 2019). "Arvamusfestivali eestvedajana alustab Kaspar Tammist". Originaali arhiivikoopia seisuga 4. märts 2020.
2. 1 2  "Linnavolinik hakkab sotsiaaltöökeskust juhtima" Järva Teataja, 1. november 2017
3. ↑  Paide keskväljaku ruumieksperiment 2017-2019 arhitektuuripreemiad.ee
4. ↑  "SDE nimekirjas Meie Paide kandideerib üle 30 inimese" Järva Teataja, 4. september 2017.
5. ↑  "Vaata Kes saavad Paide linna tänukirjad ja tänumeened". Originaali arhiivikoopia seisuga 6. aprill 2017.

Välislingid
-----------

* Motokrossi päästeplaan kaasab lapsi Järva Teataja, 19. jaanuar 2013
* Ühisnädal meelitab filmiõhtutega Järva Teataja, 29. oktoober 2015
* "Kolmekümnendates konsultandist juhiks" Järva Teataja, nr 131, 4. november 2017
**Negriidne rass** ehk **negriidid** (kõnekeeles ka **must rass**) on sageli kasutatav, kuid täpselt piiritlemata pseudoteaduslik inimkonna alajaotus, mis põhineb inimeste tinglikule jaotamisele vastavalt nende nähtavamatele välistele tunnustele. Nendeks tunnusteks on eelkõige nahavärv, kasv ning erinevate pea osade kuju ja värv. Tavakasutuses eristatakse nn. negriide (ehk "musta rassi") nende tunnuste alusel sageli nn. mongoliididest ("kollasest rassist") ja nn. europiididest ("valgest rassist").

Nõukogude antropoloogilised alajaotused
---------------------------------------

Vastavalt ühele Nõukogude perioodil ametlikult tunnustatud ning Nõukogude antropoloogide poolt enamlevitatud teooriale on negriidne ehk ekvatoriaalne ehk negroaustraloidne põhirass üks kolmest põhirassist. Vastavalt sellele teooriale jaotuvad negriidid omakorda austraalia, veda, melaneesia, neegri-, negrillo- ja bušmani (lõuna-aafrika) rassideks.

Austraalia rassi kuuluvad Austraalia pärismaalased, enamiku tunnuste poolest sarnaneb see neegrirassiga; erivevused on rohke habemekasv ja lainelised juuksed. Teise järgu tunnused: längus laup, pikapealisus ja üsna suur kasv.

Veda ehk vediidi rassi iseloomustavad lainelised juuksed, heledam nahk, ortognaatne nägu, eelmiste omast kitsam nina, mitte eriti paksud huuled, püstne laup, väikene kasv. Asustab Sri Lankat, kohati Indiat, Indohiinat ja Indoneesiat.

Melaneesia rassile on omased väga tume nahk, krässus juuksed prognaatne nägu, enamasti ka lai nina ja paksud huuled, keskmine või väike kasv. Selle rassi väikesekasvulist teisendit (Andamani saartel, Filipiinidel ja Malaka poolsaarel) nimetatakse Aasia pügmeedaks ehk negriitodeks.

Neegrirassile on omased kõik negriidide tunnused: tume nahavärvus, krässus juuksed, väga vähene habemekasv, väga lai nina ja paksud huuled, enamasti suur kasv - maailma pikimad inimesed kuuluvad just neegrirassi (kohati meeste keskmine kasv 183 cm). Asustab suuremat osa Aafrikat (Saharast lõuna pool)

Negrillorassile on omased neegrirassist heledam nahk, lopsakam habemekasv ja kitsamad huuled. Kasv on väga väike ulatudes keskmiselt meestel paiguti 140 cm-ni. Seepärast nimetatakse negrillosid ka Aafrika pügmeedeks. Neid leidub väikeste rühmadena Kongo ürgmetsades.

Khoisani (lõuna-aafrika) rassil on heledam, kollakas nahk, tugevasti väljenduv silma ülalau kattekurd, väga krässus juuksed, väike kasv. Asustab Lõuna-Aafrika Kalahari piirkonda.

Vaata ka
--------

* Neegrid
* Negriitod

Kirjandus
---------

* ENE 3. köide (1988), lk 637
**Eesti-Ameerika Äriakadeemia** (lühend **EABA**; varem *Eesti-Ameerika Ärikolledž* lühend **EABC**) oli erarakenduskõrgkool, mis tegutses aastatel 1989–2013.

Eesti-Ameerika Ärikolledži (reg.nr. 10067838) aadress oli Punane tänav 29A, Tallinn.

Aastal 1996 pälvis kool rahvusvahelise autasu "Rahvusvaheline traditsiooni ja prestiiži *grand prix*".

EABC ärijuhtimise õppekava raames võisid üliõpilased valida ärijuhtimise, rahvusvaheliste majandussuhete, rahvusvahelise turismi juhtimise, inglise ärikeel – rahvusvahelise ärijuhtimise, juhtimise infotehnoloogia ja *Public Relations* erialade vahel.

2000. aasta õppemaks ärijuhtimise erialal oli 14 500 krooni.

2005. aasta jaanuaril õppis rakenduskõrgkoolis 805 üliõpilast ja erarakenduskõrgkoolil olid järgmised kehtivad koolitusload:

* rakenduskõrgharidusõppe õppekavadel: ärijuhtimine ja rahvusvaheline ärijuhtimine;
* diplomiõppe õppekaval ärijuhtimise õppekava.

EABA ärinduse ja halduse rakenduskõrghariduse õppekavad olid aastatel 2010–2013 tähtajaliselt akrediteeritud. 2013. aastal hindas Eesti Kõrghariduse Kvaliteediagentuur äriakadeemia tegevuse jätkusuutmatuks ja õppe läbiviimise õigust ei pikendatud. Samal aastal lõpetas kõrgkool tegevuse.

Viited
------

1. ↑  Eesti-Ameerika Äriakadeemia tutvustus. Vaadatud 31.01.2013.
2. ↑  Õppeasutuse üldandmed. EHIS. Vaadatud 5.01.2015.
3. ↑  Veel teinegi rakenduskõrgkool peab ilmselt uksed sulgema. Postimees, 14. mai 2013.

Välislingid
-----------

* Sigrid Laev, Ärikolledž eksitas tudengeid reklaamiga, 30. detsember 2003
* Kaibõšev vs Kostja Eesti-Ameerika Äriakadeemia AS, Riigikohtu tsiviilkolleegiumi 29.09.2010.a. otsus nr 3-2-1-30-10, 29.09.2010
* Merike Teder, Uwe Gnadeteich, Uksed sulgenud kõrgkool jäi tudengitele raha võlgu, 4. juuli 2013
* Oliver Kund, Erakool jättis Lasnamäele maha tuhandete tudengite isikuandmed, 4. veebruar 2014
* Eesti-Ameerika Äriakadeemia - Akadeemiline personal
**Hiie Asser** (sündinud 20. mail 1961) on eesti pedagoog. Ta on Tartu Annelinna Gümnaasiumi direktor ja Tartu Ülikooli haridusteaduskonna õppejõud.

1998. aastast on Asser riikliku keelekümblusprogrammi eestvedaja ning loonud sellele nii teoreetilise kui ka praktilise baasi. 2000. aastast juhtis ta varajase keelekümbluse programmi uurimisrühma Tartu Ülikooli juures. 2003. aastal kaitses ta samal teemal doktoritöö "Varajane osaline ja täielik keeleimmersioon Eesti muukeelse hariduse mudelitena". Samuti on Asser 2000. aastatel Eesti koolides levinud lõimitud aine- ja keeleõppe metoodika (LAK-õppe) üks eestvedajaid ja koolitajaid. Alates 2007. aastast on ta osalenud eestikeelsele aineõppele ülemineku korraldamisel gümnaasiumiastmes.

Alates 2008. aastast on Hiie Asser Tartu Annelinna Gümnaasiumi direktor.

Tunnustus
---------

* 2008 Tartu Ülikooli aumärk
* 2013 Tartu medal
* 2017 Valgetähe IV klassi teenetemärk
* 2022 Aasta õppeasutuse juht

Viited
------

1. ↑
2. ↑  "Tartu Ülikooli aumärgi kavalerid". *Tartu Ülikool*. Vaadatud 8.12.2022.
3. ↑  Teenetemärkide kavaleride andmekogu – 19458

Välislingid
-----------

* Hiie Asser Eesti Teadusinfosüsteemis Muuda Vikiandmetes
Kosmosefoto Patagoonia kõrbest
Patagoonia kõrb Argentinas
**Patagoonia kõrb** (ka **Patagoonia stepp**) on Argentina suurim kõrb, mis on maailmas suuruselt 7. kõrb, hõlmates 673 000 km2. See asub põhiliselt Lõuna-Argentinas ja osalt Tšiilis. Kõrbest läände jäävad Andid ja itta Atlandi ookean. Põhjas piirneb kõrb poolkuiva Cuyo piirkonnaga, kuivade ja niiskete pampadega. Kõrbe keskosas domineerib põõsastik, kõrgemas lääneosas, kus sademeid on rohkem, aga rohttaimed. Topograafiliselt koosneb kõrb platoodest, mida lõhestavad jõeorud ja kanjonid, läänepoolses osas asuvad ka liustikutekkelised järved ning kõrb läheb seal üle mägedeks ja jaheda parasvöötmekliimaga metsadeks jõeorgudes.

Kolumbuse-eelseil aegadel elasid Patagoonia kõrbes kütid ja korilased. 19. sajandil asusid kõrbealadele ka maputšed, tšiillased, argentiinlased, kõmrid jt Euroopa päritolu asukad, kes ühendasid varasema vaidlusaluse piiriala tihedalt Argentinaga, kasvatades kõrbes peamiselt veiseid, lambaid ja hobuseid.

Viited
------

1. ↑  The Physical Geography of Patagonia and Tierra del Fuego. Andrea M.J. Coronato, Fernando Coronato, Elizabeth Mazzoni and Mirian Vazquez
**Negidali keel** on Venemaal Kaug-Idas Amuuri alamjooksul ja selle lisajõe Amguni ääres negidalide räägitud tunguusi keel. Kuulub koos evengi ja eveeni keelega tunguusi keelte põhjarühma.

Negidali keel on väljasurev keel. Seda räägivad veel vaid üksikud vanainimesed, kes elavad Habarovski krai Polina Ossipenko nimelises rajoonis. 2010. aasta Venemaa rahvaloenduse andmeil pidas Venemaal negidali keelt emakeeleks 74 inimest. Negidale oli kokku 510 inimest. Erineval tasemel valdas negidali keelt 2017. aastal 7 inimest vanuses 62 kuni 100 aastat.

2016. aastal ilmus negidalikeelne aabits.

Viited
------

1. ↑  "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 6. oktoober 2021. Vaadatud 4. oktoobril 2019.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
2. ↑  Pakendorf, Brigitte and Natalia Aralova "The endangered state of Negidal: a field report", Language Documentation and Conservation 12/2018: 1–14.
3. ↑

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Vikisõnastiku kategooria: **Negidali keel** |

* 
* 
* 
*