recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Liu Zige** (lihtsustatud hiina keel: 刘 子 歌; traditsiooniline hiina keel: 劉 子 歌; pinyin: Liú Zǐgē, sündinud 31. märtsil 1989 Benxis, Liaoningis) on Hiinast pärit ujuja. Ta osales Pekingis 2008. aasta olümpiamängudel, kus võitis naiste 200 liblikat uue maailmarekordiga (2.04,18).

Ta võitis Pekingis 2008. aasta suveolümpiamängudel naiste 200 m liblikujumise kuldmedali. Finaalis saavutas ta aja 2.04.18, ületades Jessicah Schipperi maailmarekordi rohkem sekundi võrra ja võites Hiina mängudel ainsa ujumise kuldmedali. Tema võistkonnakaaslane Jiao Liuyang võttis hõbeda ajaga 2.04,72, ka endisest maailmarekordist parema tulemusega. Schipper sai pronksi ajaga 2.06,26.

Liu võitu peeti suureks üllatuseks, kuna ta oli enne Pekingi mänge suhteliselt tundmatu. Ta tegi oma rahvusvahelise debüüdi 2005. aasta maailmameistrivõistlustel, kus ta 200 m liblikas sai ajaga 2.14,25 20. koha. Pärast seda edenes ta kindlalt ja enne olümpiat oli tema parim aeg Hiina olümpiakatsevõistluste aeg 2.07,76.

Liu, hüüdnimega "Lucy", veetis aega Jessicah Schipperi ujumistreeneri Ken Woodi käe all treenides ja Wood müüs Schipperi treeningprogrammi Liu treenerile. Lõpuks ületas ta Schipperi ja purustas tema maailmarekordi 200 meetri liblikas 2008. aasta suveolümpiamängude ajal.

2009. aastal taastas Liu Hiina rahvusmängudel Schipperi nimel olnud 200 meetri liblikujumise maailmarekordi, ajaga 2.01,81 võites kuldmedali. Hiljem lisas ta Stockholmis toimunud maailmakarikavõistlustel lühiradade maailmarekordi (2.02,50). Seejärel ületas ta seda ise järgmistel võistlustel Berliinis ajaga 2.00,78.

Välislingid
-----------

 Liu Zige – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
* Liu\_Zige Hiina olümpiakomitee leheküljel
Küla keskel asub aastal 1820 püstitatud ait
**Lėteniai** (ka **Leteniai**, žemaidi *Lietenē*) on küla Leedus Mažeikiai rajoonis Tirkšliai vallas. Osaliselt ulatub külla Natura 2000 ala Venta jõe org.

Külas on kalmistu, tegutseb külaselts. Lėteniai keskel seisavad kolm vana aita, neist üks on ehitatud aastal 1820.

Lėteniai nimi tuleneb sõnast *lėtas* (aeglane). Kohalik rahvas räägib aga, et üks esimesi küla elanikke oli mees nimega Urbonas, kelle käsi oli hirmasti moondunud, oli suisa käpp (*letena*). Tema järgi hakati küla Leteniaiks kutsuma.

Küla on esmakordselt mainitud aastal 1640. Varasemast asustusest annavad tunnistust kaks külas asuvat tumulust. Neist leiti maailmasõdade eel potikilde, põlenud luid, tööriistu ja vaskmünte. Leidude saatus on teadmata.

Elanikkond
----------

|  |  |
| --- | --- |
| * 149 (1902)
* 211 (1923)
* 113 (1959)
* 199 (1970)
* 213 (1979)
 | * 106 (1989)
* 165 (2001)
* 130 (2011)
* 107 (2021)
 |

Viited
------

1. ↑  Gyventojai gyvenamosiose vietovėse: Lietuvos Respublikos 2021 metų gyventojų surašymo rezultatai. Vilnius: Statistikos departamentas, 2022.
2. ↑
3. ↑  Gajutė Abelkienė. *Bendruomenės siekis - gyvas ir gražus kaimas* // Būdas žemaičių. - 2013. Nr. 85. - Lk. 8.

Välislingid
-----------

 Lėteniai – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
* Küla portaalis vietoves.Lt
* Küla Mažeikiai piirkonna entsüklopeedias

| * v
* r
Tirkšliai valla haldusjaotus |
| --- |
| 
**alevid:** **Tirkšliai** |
| 
**külad:** Balėnos **·**  Bružai **·**  Daubariai **·**  Gauryliai **·**  Geidžiai **·**  Jautakiai **·**  Jonaičiai **·**  Kruciai **·**  Lėlaičiai **·**  Lėteniai **·**  Medžialenkė **·**  Meinoriai **·**  Paventė **·**  Pievėnai **·**  Plėnakiai **·**  Spurganai **·**  Tirkšliai **·**  Užlieknė **·**  Voveriai |
**Laoartikli ringlussagedus**, ka tooteartikli ringlussagedus *(*ingl.k*. item turnover)* on varude haldamise näitaja, mis iseloomustab, mitu korda teatud tooteartikli või tooterühma varu aasta jooksul laos vahetub. Ringlussageduse arvutamiseks jagatakse mingi tooterühma või toote aasta müük naturaalühikutes (tk; kg; t; m2; m3 jne) tooterühma või toote aasta (kaalutud) keskmise laoseisuga (laosaldoga). 

Ringlussagedust arvutatakse järgmise valemi abil:

Tooteartikli ringlussagedus = Tooteartikli läbimüük (tk) / Tooteartikli keskmine laosaldo (tk)

Mida suuremad on varude ringlus- ja käibesagedus, seda otstarbekamalt kasutab ettevõte varudega seotud kapitali ja seda madalam on nii konkreetse tootenimetuse kui ka tooteartiklite kaalutud keskmine säilituskulu. Varude ringlussageduse ja käibesageduse väärtused võivad teineisest oluliselt erineda. Seda põhjustab asjaolu, et nende toodete müük, mille puhul tehakse otsetarneid (pole laoarvestuses või on seal väga lühikest aega), võetakse arvesse käibesageduse, kuid mitte ringlussageduse arvutamisel. 

1. 1 2 3  *Hanke- ja ostujuhtimine*. Seilecs. 2023. ISBN 9789916985205.
**Ion-Marcel Ciolacu** (sündinud 28. novembril 1967 Buzăus) on Rumeenia poliitik (Rumeenia Sotsiaaldemokraatlik Partei).

Marcel Ciolacu lõpetas Bukaresti Ökoloogiaülikooli juristina 1995. aastal. Magistrikraadi riigi rahanduse juhtimise alal sai ta Riiklikus Poliitikauuringute ja Avaliku Halduse Ülikoolis 2012. aastal. Rumeenia Sotsiaaldemokraatliku Partei liige on ta alates 1990. aastast. 1996–2000 oli ta Rumeenia Sotsiaaldemokraatliku Partei Buzău noorteorganisatsiooni aseesimees. 2000–2010 oli ta Rumeenia Sotsiaaldemokraatliku Partei Buzău linna-allorganisatsiooni aseesimees ja Buzău maakonna allorganisatsiooni aseesimees. 2010–2015 oli ta Rumeenia Sotsiaaldemokraatliku Partei Buzău linna-allorganisatsiooni esimees. 2008–2012 oli ta Buzău aselinnapea.

2012. aastal valiti Marcel Ciolacu Rumeenia Parlamendi Saadikutekoja liikmeks. 2017. aasta juunist kuni 2018. aasta jaanuarini oli ta Rumeenia asepeaminister.

2019. aasta detsembris valiti ta Rumeenia Sotsiaaldemokraatliku Partei esimehe kohusetäitjaks ja 2020. aastal esimeheks.

29. maist 2019 kuni 22. detsembrini 2020 ja 23. novembrist 2021 kuni 15. juunini 2023 oli ta Rumeenia Parlamendi Saadikutekoja president.

15. juunist 2023 on Marcel Ciolacu Rumeenia peaminister.

Viited
------

1. ↑  Marcel Ciolacu, elected to Chamber of Deputies Speaker ACTMedia - Romanian Business News, 30. mai 2019. Vaadatud 27. jaanuaril 2024
2. ↑  Marcel Ciolacu 22nd Parliamentary Intelligence-Security Forum Bucharest, July 6-8. Vaadatud 27. jaanuaril 2024
3. ↑  Marcel Ciolacu PES. Vaadatud 27. jaanuaril 2024
4. ↑  Ministries, etc. rulers.org Vaadatud 27. jaanuaril 2024
5. ↑  Countries QR rulers.org Vaadatud 27. jaanuaril 2024
**Medžialenkė** on küla Leedus Mažeikiai rajoonis Tirkšliai vallas.

Külas on kalmistu. Küla lõunaosas on Medžialenkė järv pindalaga 7,5 hektarit, kust ammutatakse jütjat. Külas kasvab looduskaitsealune Medžialenkė tamm. Selle ümbermõõt on 6,2 ja kõrgus 22,6 meetrit. 

Arvatakse, et küla nimetus võib tuleneda järve nimest. See tuleneb omakorda sõnadest *medžiai linko* (puud painduvad). Rahvasuu räägib, et seal kandis olnud vanasti suured sood, kus tuul sai hoogu ja painutas puid.

Ajalugu
-------

Medžialenkėt mainitakse esmakordselt aastal 1775 (*Miedziolanki*). Aastal 1867 olid sealsed maad riigi valduses. Stolõpini reformide ajal jagati sealsed riigireservis olnud maad venelastest maasoovijatele. Viekšniai pastoraadi eestvedamisel asusid leedulased neid ära ostma ja sinna talusid rajama. Aastal 1945 asutati Antanas Dovydauskase majas lugemisklubi, mille baasil aastal 1954 rajati külla raamatukogu (hiljem viidi see üle Užlieknė külla). Aastal 1948 moodustati külas Stalini Tee nime kandev kolhoos. Aastal 1955 rajati külla 150 kohaline lehmalaut, aastal 1983 aga 220 kohaga vasikalaut. Aastal 1968 viidi külla elekter.

Aastal 1922 avati külas algkool, mis kolm aastat hiljem õpilaste vähesuse tõttu suleti. Juba aastal 1930 sai küla taas algkooli, mis ei olnud aga iseseisev - tegemist oli Užlieknė algkooli filiaaliga. Aastal 1949 muudeti Užlieknė kool põhikooliks, Medžialenkė filiaal jätkas aga alghariduse andmist. Aastal 1954 sealne kool suleti.

Elanikkond
----------

|  |  |
| --- | --- |
| * 231 (1902)
* 213 (1923)
* 144 (1959)
* 149 (1970)
 | * 91 (1979)
* 7 (1989)
* 12 (2001)
* 7 (2011)
 |

Viited
------

1. ↑  Gyventojai gyvenamosiose vietovėse: Lietuvos Respublikos 2011 metų gyventojų ir būstų surašymo rezultatai. Vilnius: Statistikos departamentas, 2013.
2. ↑
3. ↑  *Užlieknė fotografijose.* - Užlieknė, 2004. - Lk. 17.

Välislingid
-----------

 Medžialenkė – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
* Küla Mažeikiai piirkonna entsüklopeedias

| * v
* r
Tirkšliai valla haldusjaotus |
| --- |
| 
**alevid:** **Tirkšliai** |
| 
**külad:** Balėnos **·**  Bružai **·**  Daubariai **·**  Gauryliai **·**  Geidžiai **·**  Jautakiai **·**  Jonaičiai **·**  Kruciai **·**  Lėlaičiai **·**  Lėteniai **·**  Medžialenkė **·**  Meinoriai **·**  Paventė **·**  Pievėnai **·**  Plėnakiai **·**  Spurganai **·**  Tirkšliai **·**  Užlieknė **·**  Voveriai |
**Užlieknė** (žemaidi *Ožlėiknė*) on küla Leedus Mažeikiai rajoonis Tirkšliai vallas.

Külas on postkontor, raamatukogu, kirik, põhikool. Tegutseb külaselts, seal asub ettevõtte AB „Žemaitijos pienas" Užlieknė piima kokkuostu punkt.

Užlieknė nimi tuleneb sõnast *lieknė* (van. soine koht). Külale andsid nime Meinoriai küla elanikud. Nende jaoks elas sealne rahvas aastal 1968 läbi viidud maaparandustöödeni teisel pool soist orgu.

Ajalugu
-------

Küla on esmakordselt mainitud aastal 1661. 1765. aastal elas külas seitse juuti. Aastal 1775 asus külas juut Rubinas Milanovičiuse kõrts. Aastast 1784 on teada, et külas asus kabel, mis allus Viekšniai kihelkonnale. Kabeli juurde rajati aastal 1807 kirik, mis aastal 1931 sai kihelkonnakiriku staatuse. Praegune kirikuhoone valmis aastal 1857.

Aastal 1919 avati külas algkool. Aastal 1930 avati selle Medžialenkė filiaal. Aastal 1949 muudeti Užlieknė kool põhikooliks, Medžialenkė filiaal jätkas aga alghariduse andmist. Aastal 1954 Medžialenkė kool suleti.

Esimesel iseseisvusperioodil oli külas ka oma sepikoda. Aastal 1963 avati Užlieknė raamatukogu, aastal 1965 aga kultuurimaja. Aastal 2012 vana kultuurimaja restaureeriti ja sellest sai pastoraat.

Elanikkond
----------

|  |  |
| --- | --- |
| * 412 (1902)
* 431 (1923)
* 412 (1959)
* 395 (1970)
* 440 (1979)
* 514 (1987)
 | * 475 (1989)
* 637 (1996)
* 605 (1999)
* 548 (2001)
* 480 (2011)
* 427 (2021)
 |

Viited
------

1. ↑  Gyventojai gyvenamosiose vietovėse: Lietuvos Respublikos 2021 metų gyventojų surašymo rezultatai. Vilnius: Statistikos departamentas, 2022.
2. ↑  Lietuvos istorijos archyvas: B. SA-3725, l. 30. 1765-01-14 juutide register.
3. ↑  Gajutė Abelkienė. *Parapijos namai tarnaus bendruomenei* // Būdas žemaičių. - 2012. Nr. 25. - Lk. 3.

Välislingid
-----------

 Užlieknė – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
* Küla portaalis vietoves.Lt
* Küla Mažeikiai piirkonna entsüklopeedias

| * v
* r
Tirkšliai valla haldusjaotus |
| --- |
| 
**alevid:** **Tirkšliai** |
| 
**külad:** Balėnos **·**  Bružai **·**  Daubariai **·**  Gauryliai **·**  Geidžiai **·**  Jautakiai **·**  Jonaičiai **·**  Kruciai **·**  Lėlaičiai **·**  Lėteniai **·**  Medžialenkė **·**  Meinoriai **·**  Paventė **·**  Pievėnai **·**  Plėnakiai **·**  Spurganai **·**  Tirkšliai **·**  Užlieknė **·**  Voveriai |
Pirita rannahoone (september 2012)
**Pirita rannahoone** on ehitis Tallinnas Pirita linnaosas aadressil Supluse puiestee 1.

Tallinna Linna Haljasalade Trusti Pirita rannahoone ehitati 1979. aastal ja selle projekteeris Mai Roosna.

Hoones oli algselt restoran, baar, söökla, kolm banketisaali ning tiibades peamiselt rannasolijaid teenindavad ruumid. 2000ndate algul ehitati hoone pea täielikult ümber korteriteks, arhitekt Ülo Peil. 

Maja ühes otsas on vetelpäästetorn.

Ajalugu
-------

Pirita ajutine rannahoone, ehitatud 1926, põlenud 1928 oktoobris
Esimene Pirita rannahoone ehitati 1929. aastal Edgar Kuusiku ja Franz de Vriesi projekti järgi, lammutati 1975. aastal. Esimese rannahoone keskosas oli rõduga kuursaal, treppidest sai otse rannaliivale. Kõrval asusid riietuskabiinid, duširuumid, medpunkt ja postkontor. Lisaks restoranile oli hoones ka esimese järgu sanatoorium Kloostrimetsa.

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Pirita rannahoone** |

Vaata ka
--------

* Pirita rand

Viited
------

1. 1 2 3  Tallinna entsüklopeedia. II köide N-Ü. Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastuse AS, 2004. Lk 81
2. ↑  Pirita rannahoone, arhitektuurimuuseum.ee
3. ↑  Taavi Tamula, Pirita rannahoone enne ja nüüd, pealinn.ee, 14. juuli 2022
Izmailovo kaardiväepolk
Izmailovo kaardiväepolk
**Izmailovo kaardiväe jalaväepolk** (vene keeles *Измайловский гвардейский полк*) oli Venemaa keisrinna Anna Ivanovna poolt 1730. aastal loodud sõjaväeosa.

Izmailovo kaardiväepolk loodi vastukaaluna Peeter I poolt loodud Preobraženski ja Semjonovskoje polgule, kelle ohvitserid ja juhtkond hakkasid pärast Peeter I surma osalema õukonnaintriigides ning osalesid ka paleepööretes.

Izmailovo kaardiväepolgu eripäraks loomisel oli selle suur baltisaksa osakaal ohvitserkonnas, kes olid lojaalsed keisrinna Anna Ivanovnale.

1730. aasta 31. detsembril moodustas Anna Ivanovna veel Ratsaväe ihukaardiväepolgu (*Лейб-Гвардии Конный полк*); sealgi mängisid juhtivat rolli baltisaksa päritolu ohvitserid. 

 *Pikemalt artiklis Anna Ivanovna#Tegevus riigijuhtimisel*
Kuulsamaid Izmailovo polgus teeninud sõjaväelasi:

* Carl Enckell, Soome poliitik ja välisminister 1919; 1922–1924
* Rudolf Walden, Soome sõjaminister 1919 ja kaitseminister 1940–1941

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Izmailovo kaardiväepolk** |
**Mandre** on perekonnanimi.

Indias oli perekonnanime Mandre kandjaid 2014. aastal üle 1770 isiku. Ugandas oli sellenimelisi isikuid üle 370, Indoneesias üle 80.

Statistika Eestis
-----------------

2023. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Mandre 175 inimesel: 80 mehel ja 95 naisel. Perekonnanimede levikult oli Mandre meeste puhul 1123. kohal ja naiste puhul 1003. kohal. Kõige levinum oli perekonnanimi Mandre vanuserühmas 10–14, kus neid on 10 000 elaniku kohta 0,79. Nimi oli kõige sagedasem Jõgeva maakonnas, kus sellist nime kandis maakonna 10 000 elaniku kohta 3,26 inimest.

Nimede eestistamisel võeti perekonnanimi Maidre aastatel 1935–1940 59 juhul kasutusele isikute poolt, kelle nimi oli varem Andresson, Dreimann, Ekusson, Eskusson, Hagias, Karlson, Madisson, Madsen (2), Mand (4), Mangluson, Mangulson, Mankin, Mann (9), Mannoff, Martin, Martinson (5), Marvits, Mathiesen, Matiisen, Maurer (5), Meiner (3), Mendel (2), Mengel, Mihkelson, Miller (2), Mõlder, Montag, Mook, Morgenroth (2), Nokk, Schmidt, Seur (2) ja Tarlap.

Nime kandjaid
-------------

* Andres Mandre, Eesti poliitik (1944–)
* Erik Mandre, eesti fotograaf (1976–)
* Felix Mandre, eesti pianist, helilooja ja orkestrijuht (1928–2014)
* Jüri Mandre, eesti helilooja ja organist (1907–1970)
* Martin Mandre, eesti motosportlane (1977–)
* Siim Mandre, eesti maletaja ja poksija (1913–2002)

Viited
------

1. ↑  Mandre Surnames. Vaadatud 4. veebruar 2024.
2. ↑  Statistikaamet: Nimede statistika. Mandre. Vaadatud 4. veebruar 2024.
3. ↑  Onomastika andmebaas. Nimede eestistamine: (uus nimekuju): Mandre.

Välislingid
-----------

* Mandre statistikaameti andmebaasis
Härgmäe kirikumõis 1904. aasta kaardil. Väljavõte kaardilt "Wegekarte des Walkschen Kreises mit den Kirchspiels- und Gutsgrenzen" (1904). Mõisa valdused on kaardil tähistatud ristidega
**Härgmäe kirikumõis** ehk **Ērģeme kirikumõis** (saksa keeles *Ermes Pastorat*, läti keeles *Gulbenes mācītājmuiža*) oli kirikumõis Liivimaal Valga kreisis Härgmäe kihelkonnas. Nüüdisaegse haldusjaotuse järgi paikneb Lätis Valka piirkonna Härgmäe vallas.

Mõisa suurus
------------

Bienenstammi andmetel oli mõisa suurus 1816. aastal üks adramaa, sellele allus 23 mees- ja 24 naishinge. Ka aastail 1688, 1734, 1758 ja 1823 oli mõisa suurus üks adramaa. Aastal 1832 oli mõisal 3/5 adramaad, aastal 1881 allus mõisale 60/80 adramaad mõisadele kuuluvate talude valduses.

Agraarreformi ajal, mil mõis tükeldati, kuulus sellele 396 hektarit maad.

Viited
------

1. ↑  Bienestamm, H. von. Geographischer Abriss der drei deutschen Ostsee-Provinzen Russlands, oder der Gouvernemens Ehst-, Liv- und Kurland. Riga: Deubner, 1826, lk 272.
2. ↑  Hagemeister, Heinrich von. Materialen zu einer Geschichte der Landgüter Livlands. Erster Theil. Riga: Eduard Frantzen´s Buchhandlung, 1836, lk 288.
3. ↑  Stryk, Leonhard von. Beiträge zur Geschichte der Rittergüter Livlands. Zweiter Teil. Der lettische District. Dresden: Druck von Albanus´schen Buchdruckerei, 1885, lk 352.
4. ↑  Latvijas pagasti. Enciklopēdija. Rīga : A/S Preses nams. 2001. ISBN 9984-00-412-0. 279 lk.

Härgmäe kirik
Härgmäe kihelkond

**Kirik**: Härgmäe kirik  

**Pastoraat**: Härgmäe kirikumõis  

**Peamõisad**: Annase mõis | Hoomuli mõis | Härgmäe mõis | Kogenbergi mõis | Kureli mõis | Pedeli mõis | Turna mõis | Uue-Kaarküla mõis | Vana-Kaarküla mõis | Viigandi mõis  

**Karjamõisad**: Aistiltiņi mõis | Annakalnsi mõis | Apši mõis | Ārņi mõis | Bērzise mõis | Kusene mõis | Labarti mõis | Lībieši mõis | Meschjahni mõis | Muischneeki mõis | Pakulsi mõis | Platzbergi mõis | Saliņase mõis | Silamuiža mõis | Skrūvesmuiža mõis | Staļļmuiža mõis | Vērtmuiža mõis |
Fjodor Aleksandrovitš Golubtsov. Vladimir Borovikovski õlimaal
**Fjodor Aleksandrovitš Golubtsov** (23. detsember 1758 (ukj 3. jaanuar 1759) − 1. (ukj 13.) märts (vkj) 1829 Volgovo, Peterhofi maakond, Peterburi kubermang) oli Venemaa riigitegelane. Aastatel 1807−1810 oli ta Venemaa keisririigi rahandusminister.

Elulugu
-------

### Päritolu ja haridustee

Põlvnes vanast aadlisuguvõsast. Tema isa oli tõeline riiginõunik Aleksandr Fjodorovitš Golubtsov (1735−1796). Ema Anna Ivanovna Vassiljeva (1741−1816) oli hilisema Venemaa keisririigi esimese rahandusministri krahv Aleksei Ivanovitš Vassiljevi (1742−1807) õde. Astus 1770. aastal aadli suurtükiväe- ja insenerikorpusse, kus õppis 1775. aastani.

### Sõjaväeteenistuses

Alates 1775. aastast teenis ta suurtükiväes. 1778. aastal viidi ta üle bombardiiripolku ja hiljem 2. kanoniiripolku. Teenis sõjaväes välja porutšiku aukraadi.

### Tsiviilteenistus

1782. aastast alates teenis ta senati peaprokuröri vürst Aleksandr Vjazemski käsutuses. Kolm aastat hiljem nimetati ta viimase kantselei sekretäriks. 1790. aastal sai temast nõunik 3. ekspeditsioonis. 1796. aastal sai 2. ekspeditsiooni direktoriks. Keiser Aleksander I valitsemisaja algul 1802. aastal nimetati riigivarahoidja kohusetäitjaks ja senaatoriks. Alates 1803. aastast oli ta ministrite komitee liige.

### Venemaa keisririigi rahandusminister

1807. aastal sai temast pärast onu krahv Vassiljevi surma rahandusminister. Järgmisel aastal nimetas keiser ta Alalise nõukogu liikmeks. Ministri ja riigivarahoidjana oli ta ametis 1810. aastani, mil ta läks neist ametitest erru ja nimetati Riiginõukogu liikmeks.

### Surm

Suri 70 aasta vanuselt ja maeti Aleksander Nevski suurkloostris Püha Vaimu kirikusse.

Auastmed
--------

### Sõjaväeteenistus

| Aasta | Auaste |
| --- | --- |
| 1772 | kapral |
| 1773 | seersant |
| 1775 | *styck*-junkur |
| 1778 | alamporutšik |
| 1780 | porutšik |

### Tsiviilteenistus

| Aasta | Kuupäev | Auaste |
| --- | --- | --- |
| 1784 |  | kolleegiumiassessor |
| 1786 |  | õuenõunik |
| 1790 | 21. aprill | kolleegiuminõunik |
| 1796 | 28. juuni | riiginõunik |
| 1797 | 24. oktoober | tõeline riiginõunik |
| 1800 | 9. juuli | salanõunik |
| 1808 | 7. september | tõeline salanõunik |

Autasud
-------

### Venemaa autasud

* Püha Vladimiri ordeni IV klass (22. september 1786)
* Püha Anna ordeni I klass (13. märts 1799)
* Püha Aleksander Nevski orden (1805)
* Püha Vladimiri ordeni I klass (1806)

### Välismaa autasud

* Preisimaa Musta Kotka orden
* Preisimaa Punase Kotka ordeni I klass

Kirjandus
---------

* Шилов, Денис Николаевич. *Государственные деятели Российской империи. Главы высших и центральных учреждений, 1802-1917. Биобиблиографический справочнк*. С.-Петербург: Буланин, 2001. Lk 179-180.

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Fjodor Golubtsov** |

  


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**Aleksei Vassiljev** | **Venemaa keisririigi rahandusminister**1807−1810 | Järgnev**Dmitri Gurjev** |
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib ööpäeva osast teaduslikus käsituses; rahvakeeles mõeldakse hämariku all peamiselt eha; Mare Mikofi skulptuuri kohta vaata artiklit Hämarik (skulptuur); tudengisatelliidi kohta vaata Hämarik; endise ajakirja kohta vaata artiklit Agu (ajakiri); eesnime kohta vaata Agu (eesnimi)* |

---

Hämarikuga võivad kaasneda mitmesugused optilised nähtused, eriti taeva muutumine punakaks või roosakaks. Intensiivsed värvused päikesetõusu ajal Laanemaa järve ääres Orkjärve looduskaitsealal
**Hämarik** on vähese päikesevalgusega ööpäeva osa, millal päike on hommikul või õhtul allpool silmapiiri, ning ka atmosfääri valgusnähtused (**aovalgus**) sel ajal.

Eristatakse kaht hämarikku: **koit** on hommikul enne päikesetõusu ning **eha** ehk **videvik** on õhtul pärast päikeseloojangut.

Rahvusvaheliselt tuntakse kolme hämarikku:

* **tsiviilhämarik** on kui päike on 0 kuni 6 kraadi allpool silmapiiri
* **nautiline hämarik** on kui päike on 7 kuni 12 kraadi allpool silmapiiri
* **astronoomiline hämarik** on kui päike on 13 kuni 18 kraadi allpool silmapiiri.

Kui päike on allpool silmapiiri rohkem kui 18 kraadi, siis on öö ehk pimedus.

Suurtel geograafilistel laiustel ei lange päike suvel isegi mitte öösiti silmapiirist väga palju allapoole. Suvel valitseb Eestiski öö otsa hämarik. Niisuguseid öid nimetatakse valgeteks öödeks.

Lisaks Maale eksisteerib hämarik teistelgi planeetidel ja muudelgi taevakehadel, sealhulgas nendel, mis asuvad väljaspool Päikesesüsteemi.

Marsil kestab hämarik kauem kui Maal: kuni paar tundi enne päikesetõusu ja pärast päikeseloojangut. Selle põhjuseks on asjaolu, et kõrgel atmosfääris olev tolm peegeldab valgust planeedi ööpoolele. Midagi sarnast on näha Maal pärast suuri vulkaanipurskeid, kui õhus on samuti palju tolmu ja vulkaanilist tuhka.

Vaata ka
--------

 hämarikud 
* eha ja ehapuna
* koit ja koidupuna
* polaarpäev ja polaaröö

Viited
------

1. ↑  ENE 3: 92.
2. ↑  Wiedemann, F. J. 1973. Eesti-saksa sõnaraamat. 4. trükk. Tallinn: Valgus, lk. 7
3. ↑  Graf, A. E.; Aavik, J. 1937. Eesti-saksa sõnaraamat. Tartu: Kool, lk. 4

Välislingid
-----------

* agu, EKSS
* agu, ÕS2006

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Hämarik** |
Vijciemsi kirik
**Vijciems** on küla (*vidējciems*) Lätis Valka piirkonnas Vijciemsi vallas. Asula asub Vija jõe kaldal 55 meetri kõrgusel merepinnast. Jõgi on paigale ka nime andnud.

Asulas on vallavalitsus, põhikool, rahvamaja, raamatukogu, postkontor, kirik. Kirik ja selle altar on riikliku kaitse all olevad muinsusmälestised. Külas asuvad Vijciemsi ja Vijciema pagrieziensi bussipeatus.

Celītkalns, oletatav linnamägi

Ajalugu
-------

Asulat on esimest korda mainitud 1224. aasta Tālava jagamise lepingus (läti keeles *Tālavas dalīšanas līgums*). Toona kuulus see Talibaldi pojale Ramekole.

Nüüdisaegne asula on endisaegse Vījciemsi mõisa (saksa keeles *Wiezemhof*) keskus.

1898 asutati asulas esimene Baltikumi metsamajanduskool.

Elanikkond
----------

|  |  |
| --- | --- |
| * 357 (1935)
* 361 (1970)
* 287 (1979)
* 355 (1989)
* 359 (2000)
 | * 301 (2011)
* 318 (2015)
* 277 (2022)
 |

Viited
------

1. ↑  Vietvārdu datubāze
2. ↑   Latvijas pagasti. Enciklopēdija. Rīga : A/S Preses nams. 2002. ISBN 9984-00-412-0. 617-618 lk.
3. ↑  Vijciema luterāņu baznīca
4. ↑  Altāris
5. ↑   Autotransporta direcija]
6. ↑  Vietvārdu datubāze

| * v
* r
Vijciemsi valla asulad |
| --- |
| 
Bāci **·**  Kairi **·**  Lācupi **·**  Mežmuiža **·**  Peņģi **·**  Punkales **·**  Sūbri **·**  **Vijciems** |
Mõisakompleks
**Eķengrāve mõis** (*Eķengrāves muiža*, saksa *Eckengraf*, *Eichengrabe*) oli mõis Lätis Nereta kihelkonnas. Tänapäeval asub endine mõisasüda Jēkabpilsi piirkonnas Viesīte vallas Eķengrāves.

Eķengrāve mõis rajati aastal 1477, mil Bernhard von der Borch rajas ümbruskonna maadest umbes 20 hektari suuruse maavalduse. Mõisa omanikeks olid Lafflerid, seejärel aastast 1565 Vietinghoffid ja aastast 1590 Grotthußid. Aastal 1622 kasutati mõisa kohta esimest korda nime *Eichengrabe*.

Aastal 1633 said mõisa omanikeks Zöge von Manteuffelid, 1698 aga Taubed. Omanike kiire vahetus jätkus aastal 1753 Wittenite ja aastal 1762 Howenitega. Aastal 1783 jõudis mõis taas Manteuffelite kätte tagasi, aga juba aastal 1798 läks see edasi Witte von Wittenheimidele. Nende valdusse jäi mõis kauemaks, vahetusid vaid rentnikud. Aastal 1861 ostis mõisa Heinrich Heinz, aga aastal 1872 Rechenbergid. Nende valdusse jäi mõis võõrandamiseni aastal 1920, tol ajal kuulus mõisa juurde juba 1333 hektarit maad. Rechenbergid rentisid mõisakompleksi Läti riigilt edasi aastani 1926, mil sinna asusid elama Lievenid.

Mõisa elumaja ja kõrvalhooned on kultuurimälestistena kaitse all.
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib Naukšēni valla külast; Jaunpiebalga valla küla kohta vaata artiklit Naukšēni (Jaunpiebalga vald)* |

---

**Naukšēni** (eesti keeles ka **Nausküla**) on küla (*lielciems*) Lätis Valmiera piirkonnas, Naukšēni valla halduskeskus. 

Külas on keskkool, postkontor, kultuurimaja, raamatukogu ja inimesemuuseum. Seal asuvad Naukšēni ja Naukšēnu vidusskola bussipeatus.

Naukšēni on tekkinud endise Naukšēni mõisa (*Naukschen*) keskuse juurde. Liivi sõjas hävis vana mõisakompleks, siis tükeldasid Fürstenbergid osa mõisa maadest, jagades seda talunikele ja pannes nii aluse külale. Kuni Teise maailmasõjani asus küla põhjaservas Nausküla raudteejaam. Aastail 2009-2021 kuulus küla Naukšēni piirkonda, olles selle halduskeskus.

Naukšēni mõisa hoonetekompleks (kus on kaitse all häärber, park, ait ja kellatorn-juustukoda) ning Naukšēni linnamägi on muinsusmälestistena regionaalse kaitse all.

Külas on mälestusmärk Teises maailmasõjas hukkunud valla elanikele.

Looduskaitse all on Naukšēni mänd ümbermõõduga 3,33 meetrit, Naukšēni vabaõhulava tamm ümbermõõduga 4,1 meetrit, Dauuria lehised ümbermõõtudega 4,33 meetrit ja 4,16 meetrit, Euroopa lehised ümbermõõtudega 3,22 meetrit ja 3,66 meetrit, männid ümbermõõtudega 2,56 meetrit, 2,59 meetrit, 2,61 meetrit, 2,65 meetrit, 2,66 meetrit, 2,67 meetrit, 2,7 meetrit, 2,81 meetrit, 2,9 meetrit, 3,2 meetrit, 3,08 meetrit, 3,15 meetrit, 3,22 meetrit ja 3 meetrit, künnapuu kõrgusega 32 ja ümbermõõduga 4,15 meetrit, pärn kõrgusega 29 ja ümbermõõduga 5,28 meetrit, kaks mändi ümbermõõtudega 2,5 meetrit, kaks mändi ümbermõõduga 2,6 meetrit ja haab ümbermõõduga 3,65 meetrit.

2016. aastal oli külas 869 elanikku, 2020. aastal 656.

*

Viited
------

1. ↑  Vietvārdu datubāze
2. ↑
3. ↑  Autotransporta direcija
4. ↑  Latvijas pagasti. Enciklopēdija. Rīga : A/S Preses nams. 2002. ISBN 9984-00-412-0. 95-96 lk.
5. ↑  Valsts kultūras pieminekļu aizsardzības inspekcija. Valsts aizsargājamo nekustamo kultūras pieminekļu saraksts, vaadatud 14.11 2024
6. ↑  Список памятников и памятных мест, связанных с событиями Великой Отечественной войны, на территории Латвийской Республики
7. ↑  Latvijas īpaši aizsargājamām dabas teritorijām dabas datu pārvaldības sistēmā OZOLS

| * v
* r
Naukšēni valla asulad |
| --- |
| 
Doles **·**  Mirķi **·**  **Naukšēni** **·**  Nurmi **·**  Pikksaare |
**Pisihiir** (*Micromys minutus*) on hiirlaste sugukonda pisihiire perekonda kuuluv näriline.

Pisihiir elab Euraasia parasvöötmes. Tema tavaliseks elupaigaks on teraviljapõllud, samuti muud kõrgema rohttaimestikuga alad. Kaug-Idas võib ta kohati kahjustada külve. Eestis leidub teda sagedamini Lõuna- ja Kagu-Eestis. Mägedes elab kuni 2200 m kõrgusel.

Ta kuulub soodsas seisundis liikide hulka.

Välimus
-------

Pisihiir on oma sugukonna kõige väiksem liik ja maailmas üks väikseimaid imetajaid. Täiskasvanud looma keha pikkus on 6–7 cm, saba pikkus 5–7 cm, mass 5–6 g.

Pisihiirel on punakas- või kollakaspruun karvastik ja heledam kõhualune, lapik nina ning suhteliselt suured silmad ja kõrvad.

Tal on arenenud haardsaba kõrtel ja põõsastel ronimiseks. Tagajalgade ja saba abil leiab ta kindla asendi, mis võimaldab tal samal ajal esikäppadega toitu haarata.

Eluviis
-------

Pisihiir on aktiivne ööpäev ringi. Vahelduvad puhke- ja toitumisperioodid. Pisihiir on tundlik ülekuumenemise suhtes ja väldib otsest päikesekiirgust.

Pisihiir toitub peamiselt seemnetest. Putukaid sööb ta ka meelsasti. Talveks kogub ta seemnevarusid. Sööb ka nektarit ja puuvilju.

Pesa valmistab ta kõrtest. See on kerajas, 6–13 cm läbimõõduga ja punutud kõrgele rohttaimede vahele või põõsasse, tavaliselt meetri kõrgusele. Pesa on kahekihiline: välimine kiht mooduastub sellesama taime lehtedest, millele ta on ehitatud, sisemine on hoopis pehmem.

Pesakonnas on 5–9, harva kuni 12 poega. Tiinus kestab 21 päeva. Pojad sünnivad paljaste ja pimedatena.

Sigimise vaheaegadel elab pisihiir maapealsetes varjepaikades: tuulemurrus, viljarõukude ja heinakuhjade all.

Pisihiir ei ole sotsiaalne loom. Isendid kohtuvad väljaspool paljunemisaega üksnes talvitumiskohtades, kus võivad moodustuda suured, kuni 5 tuhande isendilised karjad. Erinevalt teistest hiirlastest nad talvitudes ei paljune, seda teevad nad üksnes suvel. Taliuinakusse nad ei lange. Kevade saabudes muutuvad isendid üksteise suhtes agressiivseteks.

Inglismaal on ta haruldane. Seal püütakse looma eest hoolitseda. Näiteks Wimbledoni turniiril kasutatud tennisepallidest valmistatakse pisihiirele sobivaid pesi. Arvatakse, et nendest ei tule vaenlased nii kergesti poegi sööma.

Pisihiir on väga julge. Ta talub vangistust hästi ja sööb peaaegu kõike seda, mida inimenegi. Isasloomi ei tohi koos pidada, sest nad lähevad omavahel vihaselt kaklema.

Viited
------

1. ↑  Kryštufek, B. Lunde, D.P. Meinig, H. Aplin, K. Batsaikhan, N. & Henttonen, H. (2019). Micromys minutus. *IUCNi punase nimestiku ohustatud liigid*. IUCN 2019.
2. 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12  "Loomade elu", 7. kd. lk. 161-162

Välislingid
-----------

* Pisihiir andmebaasis eElurikkus Muuda Vikiandmetes
Kiltsi mõisa peaportaal
Kiltsi mõisa varemed
Kiltsi mõisa varemed
**Kiltsi** või **Valgevälja mõis** (saksa keeles *Weissenfeld*) oli rüütlimõis Ridala kihelkonnas Läänemaal. Tänapäeval jääb kunagine mõis Lääne maakonda Haapsalu linna territooriumile.

Ajalugu
-------

Kiltsi mõisa on esmamainitud 1323. aastal kui *Alba Curia*. 16. sajandil kuulus mõis Gilsenitele, kelle järgi sai Kiltsi ka oma eestikeelse nime.

1871. aastal omandas mõisa Karl von Hunnius. Hunniustele kuulus mõisasüda 1939. aastani.

Mõisakompleks
-------------

Tõenäoliselt 14.–15. sajandil rajati mõisakeskusse Kiltsi vasallilinnus, mis sai tõenäoliselt Liivi sõjas kannatada. 17. sajandi alguses ehitati linnus ümber renessanss-stiilis kahekorruseliseks mõisahooneks, säilitades siiski hoone keskaegse mahu ja kuju. Härrastemajale lisati ka kolm renessanssportaali. Lõvimaskarooniga kaunistatud peaportaal asus hoone fassaadil, kaks väiksemat siseportaali asusid vestibüüli külgseintes.

18. sajandil lisati peahoonele pikad ühekorruselised tiibhooned.

Teise maailmasõja järel kuulus mõisakompleks Nõukogude sõjaväele. 1993. aasta tulekahju järel jäi peahoone varemeisse, külgtiivad olid seda olnud juba varem. 2001–2002 toimusid hoone tagaküljel suured varingud. 2000. aastal purustasid vandaalid peaportaali lõvimaskarooni ning 2002 murti välja ja varastati külgportaalid.

Mõisa kõrvalhoonetest on mõned säilinud ümberehitatud kujul.

Viited
------

1. 1 2 3 4 5 6 7  Kiltsi mõisast Eesti mõisaportaalis

Välislingid
-----------

* Kiltsi mõis (Ridala) kultuurimälestiste riiklikus registris
* Kiltsi mõis (Ridala khk), Kinnistute register Eesti Rahvusarhiivis

Ridala kirik
Ridala kihelkond

**Kirik**: Ridala  

**Mõisad**: 
Asuküla mõis |
Kiideva mõis |
Kiltsi mõis |
Käblaküla mõis |
Käblamõisa mõis |
Lauguta mõis ehk Lõuguta mõis |
Mäemõisa mõis |
Nakamaa mõis |
Parila mõis |
Ridala kirikumõis |
Saardu mõis |
Sinalepa mõis |
Sündepää mõis |
Tamma mõis |
Ungru mõis |
Uuemõisa mõis |
Võnnu mõis
Kaart

**Kiili tänav** on tänav Tallinnas Mustamäe linnaosas Sääse asumis. See on asumisse jääva endise Mooni tänava lõpp.

Kiili tänav jääb Tildri tänava ja A. H. Tammsaare tee vahele, ristub Vaablase tänavaga. 

Tallinna Sõbrakese Lasteaed, Kiili tänav 7
Tallinna 32. Keskkool, Kiili tänav 10
Tänavalõik eraldati Mooni tänavast eraldi tänavaks (2008. aastal), kuna Mooni tänava liiklusele läbitavus katkes Kristiine ja Mustamäe linnaosa piiril, st tänav ei moodustanud algusest lõpuni ühtset tervikut. Ajalooliselt on Sääse asumis juba 1930. aastatel olnud Kiili tänav, mis jäi omal ajal välja ehitamata ja kaotati planeeringu muudatuse tõttu Eesti NSV Tallinna Linna RSN Täitevkomitee 27. juuni 1984 otsusega. Kiili tänav kandis aga enne Mooni tänava nime saamist Sääse tänava nime. Ala hakati hoonestama 1930. aastate teisel poolel, mil sealset maad hakati elamuehituseks rentima.

Tänav on saanud nime kiililiste seltsi kuuluva putuka järgi. Tegemist on putukateemalise sarja nimega.

Asutused Kiili tänaval
----------------------

* Tallinna Lasteaed Mooniõied, Kiili tänav 6
* Tallinna Sõbrakese Lasteaed, Kiili tänav 7
* Mustamäe Maarja Magdaleena kirik, Kiili tänav 9
* Tallinna 32. Keskkool, Kiili tänav 10
* Tammsaare KariaMarket, Kiili tänav 19

Viited
------

1. ↑  Tallinna tänavanimed. KNAB.
2. ↑  Päring kohanimeandmebaasist. Eesti kohanimed
3. ↑  Tänavanimede määramine Mustamäe linnaosas
4. ↑  Robert Nerman, Leho Lõhmus. Tallinna asumid ja ametlikud kohanimed. Tallinn, 2013, lk. 177.
5. ↑  Robert Nerman, Leho Lõhmus. Tallinna asumid ja ametlikud kohanimed. Tallinn, 2013, lk. 273.

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Kiili tänav** |

Välislingid
-----------

* Kiili tänava skeem

| * v
* r
Sääse asumi tänavad |
| --- |
| Tänavad | 
Algi tänav · Kiili tänav · Kuklase tänav · Mustamäe tee · Parmu tänav · Sipelga tänav · Sõpruse puiestee · Sääse tänav · A. H. Tammsaare tee · Tildri põik · Tildri tänav · Vaablase tänav |
**Endzele** (nõukogude ajal **Straume**) on küla (*vidējciems*) Lätis Valmiera piirkonnas, Jeri valla halduskeskus. Küla asub merepinnast 70 meetri kõrgusel, Riiast 144 ja piirkonna keskusest Ruhjast 6 kilomeetri kaugusel.

Aastal 1560 rajati külla Endzele mõis (*Henselshof*). Nõukogude ajal rajati külla kohaliku kolhoosi «Straume» keskasula. Aastail 2009-2021 kuulus küla Ruhja piirkonda.

Külas on lisaks vallavalitsusele ka põhikool, raamatukogu ja postkontor. Endzeles asub Pīleņģi bussipeatus.

Külas kasvav Endzele kolme tüvega pärn ja veel kolm Endzele pärna on looduskaitse all.

Elanikkond
----------

|  |  |
| --- | --- |
| * 83 (1970)
* 266 (1979)
* 417 (1989)
* 408 (2000)
 | * 350 (2011)
* 356 (2018)
* 336 (2022)
 |

Viited
------

1. ↑  Latvijas pagasti. Enciklopēdija. Rīga : A/S Preses nams. 2001—2002. ISBN 9984-00-412-0.
2. ↑  Autotransporta direcija
3. ↑  Latvijas īpaši aizsargājamām dabas teritorijām dabas datu pārvaldības sistēmā OZOLS
4. ↑  Vietvārdu datubāze

| * v
* r
Jeri valla asulad |
| --- |
| 
**Endzele** **·**  Jeri **·**  Oleri |
*Siin on loetletud Tapa linnavolikogu volinikke.*

1934
----

14. ja 15. jaanuaril valiti Tapa linnavolikogusse järgmised linnavolinikud.

Vaba ruudu järgi valitud

* Tõnis Rähn
* Johannes Ruuse
* Helmi Kaber
* Hendrik Elisson

Eesti sotsialistlik tööliste partei

* August Tops
* Johannes Järveldt, Eesti Sotsiaaldemokraatlikust Tööliste Parteist

Erapooletute liit

* Konstantin Kaal
* Bernhard Rooba
* Johan Pari

Tapa linna kodanikud

* Helmuth Kiisk

Tapa linna majaomanikud, raudteelased, töölised

* August Heinmets

Vabadussõjalaste rahvaliikumise nimekiri

* Andres Vaher
* Johannes Peterson
* Richard Mihkels
* Ervin Jürgenson

8. novembril 1935 toimunud Tapa linnapea valimistel sai ainus ülesseatud kandidaat Oskar Pelska poolt ja vastu võrdsel arvul hääli, mistõttu linnapea jäi valimata.

1939
----

15. ja 16. oktoobril 1939 valitud ja Järva maavanema poolt 28. oktoobril 1939 kinnitatud Tapa linnavolinike loetelu:

* Jaan Maidre (849 häält)
* Helmi Kaber (739)
* Julius Martov (531)
* Karl Vernik (510)
* Liborius Paal (487)
* Helmut Kiisk (461)
* Richard Mihkels (449)
* Johan Pari (424)
* Ivan Ivanov
* August Unt (365)
* Ernst Murs (359)
* Andres Vaher (339)

2121 hääleõiguslikust kodanikust võtsid valimistest osa 1216 (55,8%), 12 kohale oli 17 kandidaati.

Viited
------

1. ↑  RTL 1934, 10
2. ↑  Tapa linnapea kriis võtab tõsisema iseloomu. Uus Sõna, 9. november 1935, nr. 262, lk. 6.
3. ↑  RTL 1939, 101
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib tänapäeval Lugaži nime kandvast külast; nõukogude perioodil Lugaži nime kandnud küla kohta vaata artiklit Sēļi (Valka vald)* |

---

**Luke** (läti keeles **Lugaži**, vanasti ka *Vārpa*; saksa keeles *Luhde*) on küla (*vidējciems*) Põhja-Lätis Valka piirkonna Valka vallas. Luke piirneb Valkaga. Asula asub merepinnast 75 meetri kõrgusel.

Luket mainiti esimest korda aastal 1334, mil sinna ehitati Luke ordulinnus (saksa keeles *Schloß Luhde*). Praegune küla tekkis Luke mõisa (saksa keeles *Lu(h)denhof*) hoonetekompleksi juurde, see hõlmab tänapäeval ka Burga mõisa asukoha. Nõukogude ajal oli see kolhoosi Ļeņina ceļš keskasula.

Külas on raamatukogu. Seal asub Lugaži bussipeatus.

Külas kasvavad kaks tamme kõrgusega 19 ja 17 meetrit ning tamm (kõrgus 22, ümbermõõt 4,59 m) on looduskaitse all.

2015. aastal oli külas 260 elanikku.

Vaata ka
--------

* Luke kihelkond
* Luke raudteejaam

Viited
------

1. ↑  Vietvārdu datubāze
2. ↑
3. ↑  Autotransporta direcija
4. ↑  Latvijas īpaši aizsargājamām dabas teritorijām dabas datu pārvaldības sistēmā OZOLS

| * v
* r
Valka valla asulad |
| --- |
| 
Alieši **·**  Bērzezers **·**  Kalnstaldoti **·**  Ķeizarpurvs **·**  **Lugaži** **·**  Pedele **·**  Saule **·**  Sēļi **·**  Tomēni **·**  Zīle **·**  Žuldiņas |
**Viekšniai** on linn Põhja-Leedus Mažeikiai rajoonis, Viekšniai valla ja Venta regionaalpargi halduskeskus. Asub Venta jõe ääres. Poola keeles on linna nimeks *Wieksznie*, saksa keeles aga *Wiekschnen*.

Viekšniais on gümnaasium ja raamatukogu. Vaatamisväärsusteks on kirik aastast 1854, kirikla, vana kalmistu, XIX sajandil ehitatud vesiveski ja õigeusu kirik aastast 1875. Linnas on Venta regionaalpargi direktsioon, seal asuvad Vincentas Aleksandravičiuse ja Aleksandras Griškevičiuse muuseumid. 

2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Viekšniai elanikest leedulasi 97,06%, venelasi 1,24% ja teiste rahvaste esindajaid 1,7%.

Ajalugu
-------

Linna on esmamainitud 1253. aastal. XVI sajandil on mainitud sealset mõisa. Aastal 1634 ehitati sinna kirik, aga aastal 1656 põletasid rootslased asula maha.

XVII sajandil asusid Viekšniaisse elama juudid. 1725 sai asula linnaõigused. Aastast 1847 on teada, et linnas elas 1120 juuti. Linnas oli ka sünagoog. Aastail 1871–1873 ehitati linna lähedusse Liibavi-Romno raudtee. Aastal 1897 elas linnas 2951 elanikku, neist 1646 olid juudid. Pärast 1863. aastat tekkis linna ümbrusse ka õigeusklike kogukond.

Esimese maailmasõja alguses pagendati linnas elanud juudid Venemaale. Osa neist naasis hiljem pärast sõja lõppu, aga paljud lahkusid, osa Palestiinasse, osa Lõuna-Ameerikasse.

1958. aastal sai Viekšniaist alev. Asulast sai taas linn 1998. aastal.

Elanike arv
-----------

* 2781 (1979)
* 2270 (2001)

Pilte
-----

* Viekšniai katoliku kirikViekšniai katoliku kirik
* Viekšniai õigeusu kirikViekšniai õigeusu kirik
* ViekšniaiViekšniai
* Venta jõgi ViekšniaisVenta jõgi Viekšniais
* Viekšniai peatänavViekšniai peatänav
* Viekšniai veskiViekšniai veski

Tuntud elanikke
---------------

* Avraam Idelson - juudi publitsist
* Zalman Efroikin - juudi publitsist
* Mykolas Biržiška - Leedu kirjandusloolane
* Vaclovas Biržiška - Leedu kultuuriloolane ja poliitik
* Viktoras Biržiška - USA matemaatik
* Vladimiras Beriozovas - Leedu poliitik
* Aleksandras Griškevičius - Leedu aviaator

Viited
------

1. ↑  Resident population by city / town at the beginning of the year, vaadatud 12.02.2023.
2. ↑  "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 28. oktoober 2021. Vaadatud 14. jaanuaril 2015.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Viekšniai** |

* Linn portaalis vietoves.Lt
* Linn Mažeikiai piirkonna entsüklopeedias
* Viekšna
Trilineaarne filtreerimine MIP-vastendusega (vasakul) ja anisotroopne filtreerimine (paremal)
**Anisotroopne filtreerimine** on kolmemõõtmelises arvutigraafikas meetod tekstuuri teravuse suurendamiseks.

Isotroopia ja anisotroopia arvutigraafikas
------------------------------------------

Isotroopia arvutigraafikas on kui mingi objekt omab samu vektori väärtuseid erinevatel telgedel näiteks ruut või kuup. Bilineaarne ja trilineaarne on mõlemad isotroopsed filtreerimismeetodid, nende filtreerimismuster on ruut.

Anisotroopia arvutigraafikas on kui mingi objekt omab erinevaid vektori väärtuseid erinevatel telgedel. Anisotroopse filtreerimise filtreerimismustriteks on ristkülikud, trapetsid ja rööpkülikud.

Tööpõhimõte
-----------

Üksik ekraanipiksel võib sisaldada informatsiooni mitmest tekstuuri elemendist (tekslist) ühel suunal, näiteks x-teljel mingi hulk ja y-teljel rohkem või vähem. Kui vaadata tekstuuri pinda mingi nurga alt ilma filtreerimiseta näeb pind välja hägune ja proportsioonist väljas. Probleem süveneb kui vaadata tekstuuri pinda teravama nurga alt.

Probleemi lahendamiseks kasutatakse anisotroopset filtreerimist, mis kasutab eespool nimetatud filtreerimismustreid, mis rakendatakse nurga all olevatele tekstuuripindadele. Selle tõttu väheneb tekstuuride hägusus ja üleüldine pildikvaliteet paraneb. 

Pildikvaliteet sõltub omakorda veel filtreerimistasemest. Anisotroopne filtreerimine toimib tasemetel 1-16. Kasutajatele pakutakse anisotroopset filtreerimist tihti kahe astmetena: 2X, 4X, 8X ja 16X. Filtreerimise aste määrab ära kui suure nurga all filtreerimist läbi viiakse. Näiteks 4X tase filtreerib tekstuurid, mis on kaks korda teravama nurga all kui filtreerimine 2X tasemel. Erinevust 8X ja 16X vahel on raske märgata.

Jõudlus
-------

Filtreerimise mõju jõudlusele oleneb kui suure tasemega filtreerimist kasutatakse ja graafikariistvara võimekusest. Tänapäeva graafikakaartidele on mõju üsna minimaalne võrreldes näiteks silumisega (inglise *anti-aliasing*).

Viited
------

1. ↑  Lendino, Jamie (26. september 2002). "The Naked Truth About Anisotropic Filtering". *ExtremeTech*. Vaadatud 27. jaanuaril 2024.
2. ↑  Wilde, Tyler (13. märts 2019). "PC graphics options explained". *PC Gamer* (inglise). Vaadatud 27. jaanuaril 2024.

Välislingid
-----------

* Cugowski, Tomasz (31. mai 2017). "Effects in games: Anisotropic Filtering, SSAO & hair simulation" (inglise).
* "Antialiasing and Anisotropic Filtering". *Nvidia*. Originaali arhiivikoopia seisuga 29. oktoober 2019.
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel on Suure-Rõngu mõisast; Rõngu kihelkonnas oli ka Väike-Rõngu mõis ja Rõngu kirikumõis* |

---

Rõngu vasallilinnuse varemed
Kunagise Rõngu mõisa park
**Rõngu** ehk **Suure-Rõngu mõis** (saksa keeles *Schloß Ringen*) oli rüütlimõis Tartumaal Rõngu kihelkonnas. Nüüdisajal jääb kunagise mõisa territoorium Elva valda.

Ajalugu
-------

Rõngu mõisa on esmamainitud 15. sajandi alguses. Keskajal kuulus mõis Tödwenite aadlisuguvõsale ning mõisakeskuseks oli Rõngu kivist vasallilinnus, mis Liivi sõja ajal jäi varemeisse.

Rootsi võimuperioodil kuulus mõis Flemingitele ja hiljem riigile.

1759. aastal jagati Rõngu mõis Suure-Rõngu ja Väike-Rõngu mõisaks. Esimese omanikuks sai krahv Ludwig Wilhelm von Mannteuffel, kelle suguvõsa omandusse jäi mõis 1875. aastani. 1875–1919 kuulus mõis Anrepitele, mõisa viimane võõrandamiseelne omanik oli Konrad von Anrep.

Mõisakompleks
-------------

18. sajandi lõpus rajati linnusevaremetest umbes sada meetrit ida poole varaklassitsistlik härrastemaja, mis põles 1917. aastal maha. Hoonest on säilinud vaid vundament.

Mõisakompleksist on säilinud ka mõned ümber ehitatud kõrvalhooned ja müürijäänused.

Mõisa kalmistu
--------------

Kalmistu jääb mõisa südamest linnulennult umbes 1,1 km kaugusele idakagusse Tilga küla alale.

Viited
------

1. 1 2 3 4  Rõngu mõisast Eesti Mõisaportaalis
2. ↑

Kirjandus
---------

* Maiste, Juhan. Nutt, Nele. *Tartumaa mõisad*. Näituse "Kaotatud paradiis" kataloog. − Eesti Põllumajandusülikool. Maastikuarhitektuuri eriala toimetised II. Balti villa rustica II. Tartu: 2005. Lk 84.
* *Tartumaa: maadeteadusline, majandusline ja ajalooline kirjeldus*. Peatoim. J. Rumma, toim. J. G. Granö, J. V. Veski. − Eesti I. Tartu: Eesti Kirjanduse Selts, 1925. Lk 411-412 .

Rõngu kihelkond

**Kirik**: Rõngu  

**Mõisad**: Aakre mõis | Hellenurme mõis | Rõngu mõis | Soontaga mõis | Uderna mõis | Uue-Kirepi mõis | Vana-Kirepi mõis | Väike-Rõngu mõis
**Kolmiklill** (*Trillium*) on liilialaadsete seltsi upsuõieliste sugukonda kuuluv õistaimede perekond, milles on 43 liiki. Kolmiklilled on valdavalt levinud Põhja-Ameerikas, ent mõningad liigid kasvavad ka Aasias. Kõige suurem liigiline mitmekesisus asub Ameerika Ühendriikides Apalatšide lõunaosas. Taimed on väga kõrgelt hinnatud ilutaimedena, ent aianduses vähelevinud.

Taime kirjeldus
---------------

Kolmiklille nimetus tuleneb taime ehitusest – nii lehed, tupplehed kui kroonlehed paiknevad kolmekaupa. Kolmiklille eri liikide kõrgus varieerub 15–45 cm-ni. Pealsed tärkavad risoomist umbes aprillis ning kuhtuvad suve teisel poolel või sügisel.

Õielehtede värvus varieerub valgest roheliste, kollaste, punakate, roosade, purpurjate toonideni. Dekoratiivsed on ka taimede lehed ja viljad. Paljude liikide õied lõhnavad. Kollase kolmiklille (*Trillium luteum*) õied on sidrunilõhnalised, renja kolmiklille õied lõhnavad aga seente järgi. Talbjas ja rait-kolmiklill lõhnavad vürtsikalt, roosilõhnaliste õitega on valkjas, longus ja rohekas kolmiklill. Ebameeldivalt lõhnavad näiteks *Trillium foetidissimum* ja püstine kolmiklill.

Kasvatamine
-----------

Kolmiklilled eelistavad varjulisi kasvukohti ja rammusat mulda. Aias kasvatades võiks mulla pH olla pigem nõrgalt happeline. Taimed on külmakindlad, aga meeldivad tigudele. Taimed istutatakse ühele kohale pikemaks ajaks, sest ümberistutamist kolmiklilled ei armasta. Kuigi niiskuslembesed, on kolmiklilled tundlikud lisaks pinnase läbikuivamisele ka liigniiskuse suhtes. 
Paljundatakse kolmiklilli jagamisega ja seemnetega, kuigi viimaseid tekib harva. Taim laieneb võrdlemisi aeglaselt.

Levinumad liigid on näiteks suureõieline kolmiklill (*Trillium grandiflorum*), püstine kolmiklill (*Trillium erectum*), kollane kolmiklill (*Trillium luteum*) ja raotu kolmiklill (*Trillium sessile*). 

Kanadas on suureõieline kolmiklill Ontario provintsi sümboliks.

Galerii
-------

* Suur kolmiklillSuur kolmiklill
* Talbjas kolmiklillTalbjas kolmiklill
* Püstine kolmiklillPüstine kolmiklill
* Suureõieline kolmiklillSuureõieline kolmiklill
* Kollane kolmiklillKollane kolmiklill

Viited
------

1. ↑  Pacific Bulb Society (28. veebruar 2021). "Trillium Species Two" (inglise). Vaadatud 11. mai 2022.
2. 1 2  Annist, Jüri. "Kolmiklill ehk trillium". *calmia.ee*. Vaadatud 11. mai 2022.
3. 1 2 3 4  Aiasober.ee. "Liigikirjeldused – Kolmiklill". *Aiasober.ee*. Vaadatud 11. mai 2022.
4. 1 2 3  "Trillium" (inglise). Vaadatud 11. mai 2022.
5. ↑  Sibullilled.ee. "Raotu kolmiklill". *Sibullilled.ee*. Vaadatud 11. mai 2022.
6. ↑  Pilar Manorome. "Ontario's trilliums". *Ontario Parks* (inglise). Vaadatud 11. mai 2022.