recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Sanja Ilić (2015)
**Aleksandar "Sanja" Ilić** (27. märts 1951 Belgrad – 7. märts 2021 Belgrad) oli Serbia helilooja, klahvpillimängija ja arhitekt.

Tema isa oli samuti helilooja ja tema vend Dragan Ilić mängib Serbia rokkansamblis Generacija 5.

Ta on lõpetanud Belgradi ülikooli arhitektuuri erialal.

Ta on loonud 1982. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel Jugoslaaviat esindanud laulu "Halo, Halo" viisi. Laulu esitas ansambel Aska.

1998. aastal moodustas ta Balkanika.

2018. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel Lissabonis esindas ta koos Balkanikaga Serbiat lauluga "Nova deca".

| * v
* r
Serbia esindajad Eurovisiooni lauluvõistlusel |
| --- |
| 

* 2007: Marija Šerifović
* 2008: Jelena Tomašević ja Bora Dugić
* 2009: Marko Kon ja Milan Nikolić
* 2010: Milan Stanković
* 2011: Danica Radojčić
* 2012: Željko Joksimović
* 2013: Moje 3
* 2015: Bojana Stamenov
* 2016: Sanja Vučić
* 2017: Tijana Bogićević
* 2018: Sanja Ilić ja Balkanika
* 2019: Nevena Božović
* ~~2020: Hurricane~~
* 2021: Hurricane
* 2022: Konstrakta
* 2023: Luke Black

 |
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib Madalmaade printsessist; Kreeka ja Taani printsessi kohta vaata artiklit Alexia (Kreeka ja Taani printsess); Itaalia laulja kohta vaata artiklit Alexia (laulja); teiste samanimelise isikute kohta vaata lehekülge Alexia (täpsustus).* |

---

**Alexia**, Madalmaade printsess (sündinud 26. juunil 2005 Haagis), on Madalmaade kuninga Willem-Alexanderi ja kuninganna Máxima teine laps. Oma vanema õe järel on ta Madalmaade troonijärjekorras teisel kohal.

Sündimine
---------

Printsess sündis Bronovo haiglas kell 14.41 ning kaalus 3 kg ja oli 50 cm pikk.

Ristimine
---------

Printsess ristiti 19. novembril 2005, ta ristivanemad on printsess Mathilde (Brabanti hertsoginna), Jonkvrouwe Alexandra Jankovich de Jeszenice, Oranje-Nassau prints Johan-Friso, Juan Zorreguieta ja Jonkheer Frans Ferdinand de Beaufort.

* **Alexia** valiti kuningas Willem-Alexanderi teise nime järgi.
* **Juliana** valiti printsessi vanavanaema, kuninganna Juliana järgi.
* **Marcela** valiti kuninganna Maxima õe ja ristiema Marcella Cerruti järgi.
* **Laurentien** valiti kuningas Willem-Alexanderi vennanaise printsess Laurentieni järgi.
**Castillo-Moralese teraapia** on välja töötatud ja nime saanud Argentina taastusraviarsti Rodolfo Castillo Moralese järgi. R. Castillo Morales kasvatati üles Ameerika põliselanike poolt. Sellest tulenevalt pööratakse teraapias palju tähelepanu loodusravile, homöopaatiale, austusele teineteise, loomade ja taimede vastu. 

Teraapial on kaks peamist osa: neuromotoorne arenguteraapia ja orofatsiaalne regulatsiooniteraapia.
Castillo Morales arendas oma kontseptsioonikäsitluse pärast aastatepikkust tööd lihashüpotooniaga lastega.
Tema kontseptsioon hõlmab järgmisi valdkondi:

1. Laste geneetilise sündroomid ja lihashüpotoonia
2. Laste aeglustunud sensomotoorne areng
3. tsentraalmotoorsete häirete ja/või liitpuudega lapsed ning täiskasvanud
4. Perifeersete pareesidega patsiendid
5. neuromuskulaarsete haigustega patsiendid
6. Ajutrauma ja kooma järgsed patsiendid

Ravi põhineb lapse tavapärasel sensomotoorsel arengul. Orofatsiaalne ravistrateegia on laialt kasutusel erinevate näo, suu ja kurgu sensomotoorsete häirete korral. Siinjuures näiteks Pierre Robin sekventsiga lapsed, Möbiuse sündroomiga lapsed ning patsiendid, kellel on neuromuskulaarseülekande häired, tserebraalparees, ajukahjustus või insult olnud.

Välislingid
-----------

* *Castillo Morales Konzept* (*saksa keeles*)
* Castillo Morales Centrum
* Castillo Morales Vereinigung (hispaania, saksa, inglise k.)
Piéros Sotiríou Københavni särgis
**Piéros Sotiríou** (kreeka keeles Πιέρος Σωτηρίου; 13. jaanuaril 1993 Nikosias) on Küprose jalgpallur, kes mängib Bulgaaria kõrgliiga klubis Razgradi Ludogorets ja Küprose jalgpallikoondises.

Ta alustas klubikarjääri Küprose klubis Nikosia Olympiakos, debüteerides hooajal 2009–10 Küprose esiliigas. Aastatel 2010–2013 mängis ta klubiga Küprose kõrgliigas. Aastatel 2013–2017 mängis ta Küprose kõrgliigas APOEL-i ridades, tulles klubiga neli korda Küprose meistriks. Hooajal 2016–17 lõi ta Küprose kõrgliigas 21 väravat, millega oli liigas paremuselt teine väravakütt.

Aastatel 2017–2020 mängis Sotiríou Taani kõrgliiga klubis København. Hooajal 2018–19 tuli ta Københavniga Taani meistriks. Individuaalselt oli tema edukaim hooaeg Taanis 2017–18, mil ta lõi 14 väravat. Aastatel 2020–2021 mängis ta Kasahstani kõrgliiga klubis Astana.

2021. aasta veebruaris sõlmis ta kolme ja poole aasta pikkuse lepingu Razgradi Ludogoretsiga. Hooajal 2020–21 tuli ta klubiga Bulgaaria meistriks.

Küprose jalgpallikoondises tegi Sotiríou debüüdi 14. novembril 2012 sõprusmängus Soome vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 13. novembril 2016 MM-i valikmängus Gibraltari vastu. 29. märtsil 2022 lõi ta UEFA Rahvuste Liiga väljalangemismängu korduskohtumises värava Eesti vastu.

Saavutused
----------

APOEL
* Küprose kõrgliiga: 2013–14, 2014–15, 2015–16, 2016–17
* Küprose karikas: 2013–14, 2014–15
* Küprose superkarikas: 2013

København
* Taani Superligaen: 2018–19

Astana
* Kasahstani superkarikas: 2020

Razgradi Ludogorets
* Bulgaaria kõrgliiga: 2020–21
* Bulgaaria superkarikas: 2021
**Alexinos** (kreeka Ἀλεξῖνος, 4.–3. sajand eKr) oli vanakreeka filosoof, Megara koolkonna esindaja, kes oli pärit Elise piirkonnast Peloponnesose poolsaarel.

Alexinos oli Eubulidese õpilane. Diogenes Laertiose väitel oli ta läinud Olümpiasse ning seda kavatsusega rajada sinna oma koolkond. Kuna aga Alexinose varud olid napid ning elamistingimused kehvad, siis lahkusid Olümpiast kõik tema kaaslased ning ta jäi sinna üksi koos teenjaga elupäevade lõpuni, mis saabus Alpheiose jões endale pilliroo jalga astumisega.

Tema tööst filosoofia alal ei ole palju teada, kuid Cicero põgusast viitest "Academicas" ning Athenaiose antud lisanimest "loogik" võib oletada, et ta tegeles põhiliselt loogikaküsimustega. Diogenes Laertiose väitel kirjutas ta vastuse Kitioni Zenonile ja ühe teose ajaloolase Ephorose vastu. Athenaios nimetab Alexinost "Õpetatud meeste pidusöögi" XV raamatus Makedoonia Kraterose auks kirjutatud võidulaulu (vanakreeka παιάν) autorina.

Viited
------

1. 1 2 3 4  Diogenes Laertios, "Väljapaistvate filosoofide eludest, õpetustest ja ütlustest" II raamat, lõik 109
2. ↑  Cicero, "Academica" II raamat, 24. peatükk
3. 1 2  Athenaios, "Õpetatud meeste pidusöök" XV raamat, 52. peatükk, 696e–f
4. ↑  Diogenes Laertios, "Väljapaistvate filosoofide eludest, õpetustest ja ütlustest" II raamat, lõik 110
Vahitorn
Pildi paremas servas olev Castello Baradello Como linna kohal
**Castello Baradello** on Itaalia põhjaosas oleva Como linna kõrval asuval 430 meetri kõrgusel mäel paiknev kaitserajatis.

Ajalugu
-------

Loss võttis enda alla antiikse asula *Comum Oppidum* asukoha ehk Como algse asukoha, mille ajalugu ulatub tagasi 1. aastatuhandesse eKr. Tegemist oli ka ühe viimase Bütsantsi tugipunktiga piirkonnas - Como alistus langobardidele aastal 588. Loss taastati Lombardia Liiga sõdade ajal keiser Friedrich I Barbarossa abiga (kes elas seal 1158. aastal). Aastal 1178 kinkis Friedrich I lossi ametlikult Como kodanikele.

Aastal 1278 suri kindlustuses Milano valitseja Napoleone della Torre, kes oli sinna peale Desio lahingut Milano peapiiskop Ottone Visconti poolt vangistatud.

Peale Como vallutamist aastal 1335 taastas Milano valitseja Azzone Visconti kindlustuse ja laiendas seda ning ehitas lisaks veel teisegi lossi (*Castello della Torre Rotonda* ehk "Ümara torni loss", mis on praeguseks hävinenud) ja tsitadelli.

Aastal 1527 lammutasid hispaanlased lossi Saksa-Rooma riigi valitseja Karl V käsul, et vältida selle langemist Milano hertsogiriiki tunginud Prantsusmaa vägede kätte. Alles jäeti vaid torn.

Peale seda kui lossi varemed olid kuulunud munkadele ja seejärel eraisikutele, restaureeriti see aastal 1971.

Kirjeldus
---------

Lossi kõige paremini säilinud element on nelinurkne torn, mille mõõtmed selle alumises otsas on 8,2 x 8,35 meetrit ja mis on 27,5 meetrit (teistel andmetel 35 meetrit) kõrge. Kunagi olid tornil ka gvelfide tüüpi (ehk tavapärased nelinurksed) sakmed.

Torni müürid pärinevad küll Bütsantsi ajast (6.–7. sajand), kuid hiljem on neid kõrgemaks ehitatud; müüridele lisati mainitud sakmed ja rajati ka täiendavad välised müürid.

6. sajandist pärinevad ka Püha Nikolause kabel ja väiksem nelinurkne torn (4,4 x 4,15 meetrit), mida kasutati kastellaani elukohana.

Viited
------

1. 1 2 3  Baradello castle. Vaadatud 05.03.2015.

* Belloni, L. M.. "Il Castello Baradello". 1980.
**Polikarpov VIT-1** oli Nõukogude Liidu kahemootoriline mitmeotstarbelise lennuki prototüüp, mis konstrueeriti enne Teist maailmasõda. Üks raskemalt relvastatud maasihtmärkide ründamiseks mõeldud prototüüp valmis 1937. aastal. Pärast prototüübi katsetamist otsustati lennukit jätkuvalt arendada ja konstrueerida võimsamate mootoritega VIT-2.

Arendamine
----------

Nikolai Polikarpovi konstrueerimisbüroo OKB sai 1936. aastal käsu asuda konstrueerima kiiret kahemootorilist lennukit, mida saaks kasutada ründe- ja raske hävituslennukina. Ründeversioon valmis järgmisel aastal, seda oleks saanud ka teiste lahinguülesannete jaoks sobivaks muuta. VIT-1 oli üsna hea lennuk, siiski otsustati kasutada võimsamaid mootoreid ja parandada kere konstruktsiooni. Täiustatud mudel sai nimeks VIT-2.

VIT-1 tiib kinnitus lennuki kere alumise osa külge (alltiivaline lennuk). Pool lennuki monokokkkerest oli valmistatud kasespoonvineerist. Sabaosa struktuur oli terastorudest sõrestik ja tiib duralumiiniumkonstruktsioon. See oli esimene Nõukogude Liidu lennuk, mille tüürpinnad olid duralumiiniumkattega. Lennuki esiteliku rattad sai mootorikondlitesse tõmmata, kuid lennuki tagumine ratas jäi välisasendisse.

Suurelt osalt klaaspindadega kaetud lennuki ninaosast avanes sihturile/navigaatorile hea vaateväli. Sihtur/navigaatori kasutada oli 20 mm ŠVAK kahur, mida sai liigutada vertikaalsihis 10° ulatuses. Piloodi taga, käsitsi pööratavas tornis istuva tagumise laskur/raadiooperaatori kasutada oli üks 7,62 mm kuulipilduja ŠKAS. Kaks tiivast välja ulatuvate torudega 37 mm kahurit Š-37 paiknesid kere lähedal. Lennuki keresse mahtus kuni 600 kg pomme või sai selle asemel kummagi tiivapoole alla kinnitada ühe 500 kg FAB-500 pommi. Jõuallikateks olid kaks 716 kW (960 hj) Klimov M-103 vedelikjahutusega V12 mootorit.

Tehnilised andmed
-----------------

Polikarpov VIT-1 tehnilised andmed:

### Üldandmed

* **Meeskond:** 3
* **Pikkus:** 12,7 m
* **Tiivaulatus:** 16,5 m
* **Tiivapindala:** 40,4 m2
* **Tiivaprofiil:** Clark YH
* **Tühimass:** 4013 kg
* **Täismass:** 6453 kg
* **Mootor:** 2 × Klimov M-103 vedelikjahutusega V12, kumbki 716 kW (960 hj)
* **Propeller:** kolme labaga
* **Kiirus:** 530 km/h (286 sõlme) 3000 meetri kõrgusel
* **Lennukaugus:** 1000 km
* **Lennulagi:** 8000 m

### Relvastus

* **Kahurid:** 2 x 37 mm Š-37  
1x 20 mm ŠVAK
* **Kuulipildujad:** 1x 7.62 mm ŠKAS
* **Pommid:** kuni 1,000 kg

Viited
------

1. 1 2 3  Gordon, lk 281
2. ↑  Gunston, p. 305

Kirjandus
---------

* Gordon, Yefim. *Soviet Airpower in World War 2*. Hinckley, England: Midland Publishing, 2008 ISBN 978-1-85780-304-4
* Gunston, Bill. *The Osprey Encyclopaedia of Russian Aircraft 1875–1995*. London, Osprey, 1995 ISBN 1-85532-405-9

Välislingid
-----------

* VIT-1, SVB, MPI-1 by N.N.Polikarpov
* Pilt
Alexandru Cicâldău 2021. aastal Galatasaray mängijana
**Alexandru Cicâldău** (sündinud 8. juulil 1997 Medgidias) on Rumeenia jalgpallur, kes mängib poolkaitsjana Türgi kõrgliigaklubis Galatasaray ja Rumeenia jalgpallikoondises.

Rumeenia kõrgliigas debüteeris ta 2016. aasta märtsis Viitorul Constanța meeskonnas. Hooajal 2016/17 tuli ta klubiga Rumeenia meistriks, kuid klubi põhikoosseisus kindlustas ta koha alles järgmisel hooajal. Aastatel 2018–2021 mängis Cicâldău Rumeenia kõrgliigaklubis Universitatea Craiova. Aastatel 2019–2021 valiti Cicâldău kolmel hooajal järjest Rumeenia kõrgliiga hooaja sümboolsesse koosseisu. Hooajal 2019/20 lõi Cicâldău Rumeenia kõrgliigas 14 väravat.

2021. aasta juulis sõlmis ta viieaastae lepingu Galatasarayga. Hooajal 2022/23 oli ta laenul Araabia Ühendemiraatide klubis Ittihad Kalba.

Rumeenia jalgpallikoondises debüteeris Cicâldău 24. märtsil 2018 sõprusmängus Iisraeli vastu. Koondisekarjääri kaks esimest väravat lõi ta 31. märtsil 2021 MM-i valikmängus Armeenia vastu.

Saavutused
----------

Viitorul Constanța
* Liga I: 2016–17
* Supercupa României: Teine koht 2017

Universitatea Craiova
* Cupa României: 2020–21
* Supercupa României: 2021

Galatasaray
* Süper Lig: 2022–23
Poli Genova (2016)
Poli Genova esinemas 2016. aasta Eurovisiooni laval
**Poli Plamenova Genova** (bulgaaria keeles Поли Пламенова Генова; sündinud 10. veebruaril 1987 Sofias) on Bulgaaria laulja.

Ta esindas Bulgaariat 2011. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel lauluga "Na inat" ja saavutas oma poolfinaalis 48 punktiga 12. koha.

2016. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel esindas ta Bulgaariat lauluga "If Love Was a Crime", millega pääses Bulgaaria esimest korda Eurovisiooni lauluvõistluse finaali pärast 2007. aastat. Finaalis saavutas ta 4. koha.

Ta oli 2015. aasta Laste Eurovisiooni lauluvõistluse õhtujuht.

Välislingid
-----------

* Poli Genova – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis

| * v
* r
Bulgaaria esindajad Eurovisiooni lauluvõistlusel |
| --- |
| 

* 2005: Kaffe
* 2006: Mariana Popova
* 2007: Elitsa & Stoyan
* 2008: Deep Zone & Balthazar
* 2009: Krassimir Avramov
* 2010: Miro
* 2011: Poli Genova
* 2012: Sofi Marinova
* 2013: Elitsa & Stoyan
* 2016: Poli Genova
* 2017: Kristian Kostov
* 2018: Equinox
* ~~2020: Victoria~~
* 2021: Victoria
* 2022: Intelligent Music Project

 |
**Nõmme Vaba Aja Keskus** on Tallinna linna Nõmme linnaosa Valitsuse hallatav asutus, mille ülesandeks on elanikkonna vaba aja veetmise võimaluste tagamine ja sellele suunatud ürituste korraldamine.  

(Nõmme Vaba Aja Keskus on inglise keeles Nõmme Leisure Centre, vene keeles Центр досуга Нымме).

Põhimääruse kohaselt on Keskuse tegevusvaldkonnaks Nõmme linnaosa elanikele vaba aja veetmise võimaluste loomine, tervisedenduse, noorsootöö, kultuuri- ja huvitegevuse koordineerimine ja korraldamine ning sotsiaalteenuste osutamine linnaosa elanikele, kes vajavad abi toimetuleku parandamisel ja säilitamisel.

Nõmme Vaba Aja Keskus loodi 1. oktoobril 2014 Nõmme Sotsiaalkeskuse asemele. Loodud Keskusesse ühendati ka noortekeskused.

Nõmme Vaba Aja Keskuse (VAK) alla kuuluvad:

* Eakate päevakeskus
* Pääsküla päevakeskus
* Valdeku Noortekeskus
* Pääsküla Noortekeskus
* Laste päevakeskus
* Rahumäe mängujaam
* Erivajadustega laste tegevustuba

VAK käsutusse on antud järgmised hooned:  

Pääsküla jaamahoone;  

Pääsküla kino hoone (endine kino "Koit");  

Männiku Noortekeskus;  

Rahumäe jaamahoone.

VAK saab kasutada ka 2017. aastal rekonstrueeritud Nõmme Maja (endise Valdeku kooli maja) ruume ja vahendeid ning sellega koos valminud spordisaali ja sauna.

Nõmme Vaba Aja Keskuse

Viidatud materjalid:
--------------------

Viited
------

1. ↑  Nõmme Vaba Aja Keskuse põhimäärus
Mustlaik-apollo võililleõisikul.
**Mustlaik-apollo** (*Parnassius mnemosyne*) on liik liblikaliste seltsist ratsulibliklaste sugukonnast apollo perekonnast.

Mustlaik-apollo tiibade siruulatus on 51–63 mm, tiiva ülakülg on valge, eestiiva tipuosa poolläbipaistev, eestiiva ülaosa keskel kaks musta laiku. Mustlaik-apollo röövikud toituvad vaid hariliku lõokannuse lehtedest. Mustlaik-apollo on levinud peamiselt jõeäärsetel niitudel. Valmikud on päikeselembesed ja lendavad avamaastikul, kuid röövikute toidutaimed lõokannused kasvavad leppade läheduses. Lennuaeg on mai lõpust juuni lõpuni.

Mustlaik-apollo on Eestis looduskaitse alla võetud II kaitsekategooria liik.

2017. aasta sügisel esitati mustlaik-apollo üheks Eesti rahvusliblika kandidaadiks.

* ♂
* ♂ △.
* ♀
* ♀ △.

Vaata ka
--------

* punalaik-apollo

Viited
------

1. ↑  Erki Õunap, Urmas Tartes. Eesti päevaliblikad. Tallinn:Varrak, 2014
2. ↑  Vabariigi Valitsuse 20.05.2004 määrus nr 195 "I ja II kaitsekategooriana kaitse alla võetavate liikide loetelu"

Kirjandus
---------

* Viidalepp, Jaan 2000. *Mustlaik-apollo (Parnassius mnemosyne) Eestis*. (Abiks loodusevaatlejale 98.) Tartu–Tallinn.
* Saame tuttavamaks aasta liblikaga

Välislingid
-----------

* Mustlaik-apollo andmebaasis eElurikkus Muuda Vikiandmetes
**Nõmme sovhoos** oli sovhoos Pärnu rajoonis Saarde külanõukogus. 

Sovhoosi keskus oli Saarde asulas. Sovhoosi pindala oli 10 100 ha.

Nõmme sovhoos moodustati 8. märtsil 1960 kolmest väiksemast kolhoosist: Jäärjast Karl Marxi, Ristikülast Lenini- ja Pärnu linna külje alt Koidula-nimeline kolhoosist.

1968. aastal oli Nõmme sovhoos üleliidulise sotsialistliku võistluse võitja ning sai sel puhul rändpunalipu ja üleliiduliselt ametiühingukomiteelt Kilingi-Nõmmesse klubihoone ehitamise loa.

Sovhoosi direktorid olid järjekorras Ilmar Soobik (algusest kuni 1968. aastani), Kalev Võitla, Tarmo Kulu ja Jaan Nagel.

Sovhoosi agronoom oli Tiiu Karu, pearaamatupidaja Vaike Parts ja zootehnik Maie Klein.

Nõmme sovhoosi Ristiküla osakond liideti 1964. aasta 21. jaanuaril Sindi sovhoosi Surju osakonnaga.

Viited
------

1. ↑  Nõukogude Eesti. 1978. Tallinn, Valgus. 2. täiendatud trükk. Lk 370
2. 1 2  "Nõmme sovhoosi töötajad meenutavad olnud aegu". *Pärnu Postimees*. 3. märts 2010.
3. ↑  "SURJU SOVHOOSI KEVAD, SUVI, SÜGIS..." *Surju Sõnumid*. 1. veebruar 2014.
**Mustkate** on kruusa ja vedelbituumeni segust (mustsegust) ehitatud teekate, tavaliselt pinnatud. Valdavalt valmistatakse segu teehöövliga kohapeal (tee peal).

Mustkatte ajalugu Eestis
------------------------

Teise maailmasõja järel alustati sõjapurustuste likvideerimist ja maanteede sõidetavuse taastamist. Mustkatte kasutuselevõtul oli Eesti teedeehituses murranguline tähtsus, sest teede üldine kvaliteet paranes väga oluliselt. Esimesed kilomeetrid uut katet ehitati üleliidulise tähtsusega teedele 1946. aastal. Mustkatte ehitamine oli väga intensiivne 1950. ja 1960. aastatel. Ka järgnevatel aastakümnetel oli mustkate Eestis peamine püsikattematerjal. Veel praegugi on Eestis kõrvalmaanteid, mille kate on rajatud 1950. aastate alguses.

2007. aasta alguse seisuga oli Eestis mustkattega põhimaanteid 127, tugimaanteid 1308, kõrvalmaanteid 2467, rampe või ühendusteid 4 kilomeetrit, kokku 3906 kilomeetrit.

2012. aasta alguse seisuga oli Eestis mustkattega põhimaanteid 96, tugimaanteid 1077 ja kõrvalmaanteid 2596 kilomeetrit, kokku 3769 kilomeetrit.

Viited
------

1. ↑  Mustkate Maanteemuuseum (vaadatud 15. veebruar 2012)
2. ↑  Katete olem riigimaanteedel 01.01.2007 Teeregister (vaadatud 1. märts 2012)
3. ↑  Katete olem teeliikide loikes 01.01.2012 Teeregister (vaadatud 1. märts 2012)

Välislingid
-----------

* Fotosid mustkattest
**Experian plc** (varasema nimega CCN Systems) on rahvusvaheline infoteenuste kontsern, mis pakub klientidele teavet ettevõtete krediidivõime ja finantsseisundi kohta.

Experian tegutseb rohkem kui 40 riigis ja annab tööd 15 500 inimesele. Ettevõtte peakontor on Dublinis Iirimaal ning keskkontorid Nottinghamis Inglismaal ja Costa Mesas Californias.

Experiani aktsiad on noteeritud Londoni börsil, aktsia kuulub Londoni börsi indeksi FTSE 100 koosseisu. 

Eestis tegutseb Experiani gruppi kuuluv Krediidiinfo AS.

Suurbritannia
Londoni börsi indeksi FTSE 100 ettevõtted

3i
– Admiral Group
– Anglo American
– Antofagasta
– Ashtead Group
– Associated British Foods
– AstraZeneca
– Auto Trader Group
– Aviva
– BAE Systems
– BHP
– BP
– Barclays
– Barratt Developments
– Berkeley Group Holdings
– British American Tobacco
– British Land
– BT Group
– Bunzl
– Burberry
– Carnival
– Centrica
– Coca-Cola HBC
– Compass Group
– CRH
– Croda International
– DCC
– Diageo
– Direct Line Group
– easyJet
– Evraz
– Experian
– Ferguson
– Fresnillo
– GlaxoSmithKline
– Glencore
– Halma
– Hargreaves Lansdown
– Hikma Pharmaceuticals
– Hiscox
– HSBC
– Imperial Brands
– Informa
– InterContinental Hotels Group
– International Airlines Group
– Intertek
– ITV
– Johnson Matthey
– Just Eat
– Kingfisher
– Land Securities
– Legal & General
– Lloyds Banking Group
– London Stock Exchange Group
– Marks & Spencer
– Melrose Industries
– Micro Focus International
– Mondi
– Morrisons
– National Grid
– Next
– NMC Health
– Ocado
– Paddy Power Betfair
– Pearson
– Persimmon
– Phoenix Group
– Prudential
– Royal Bank of Scotland
– Reckitt Benckiser
– RELX
– Rentokil Initial
– Rightmove
– Rio Tinto Group
– Rolls-Royce
– Royal Dutch Shell
– RSA Insurance Group
– Sage Group
– J Sainsbury
– Schroders
– Scottish Mortgage Investment Trust
– Segro
– Severn Trent
– Smith, D.S.
– Smith & Nephew
– Smiths Group
– Smurfit Kappa
– Spirax-Sarco Engineering
– SSE
– Standard Chartered
– Standard Life Aberdeen
– St. James's Place
– Taylor Wimpey
– Tesco
– TUI
– Unilever
– United Utilities
– Vodafone
– Whitbread
– WPP

(19. aprill 2019)
**Eesti Kaasaegse Kunsti Arenduskeskus** (EKKAK) on 2012. aastal asutatud mittetulunduslik organisatsioon, mille tegevuse peamisteks eesmärkideks on Eesti kaasaegse kunsti toetamine, arendamine ja selle rahvusvahelise nähtavuse suurendamine.

EKKAK-i näol on tegemist partnerinstitutsioone ühendava organisatsiooniga, mille eesmärgiks on rahvusvaheliste partnerlussuhete loomine kaasaegse kunsti valdkonnas. EKKAK on ka filantroopilise organisatsiooni Outset Eesti asutajaliige. EKKAK-i tegevused hõlmavad mitmeid valdkondi: Kai kunstikeskus, Eesti Kunstiindeks, Outset Eesti, toetuste jagamine, konsultatsioonid, koolitused, meistrikursused, residentuurid, praktikad jne.

2015. aastal algas arenduskeskuse ja Tallinn Music Weeki koostöö, mille raames avati kunstipinnad muusikapublikule ja tekitati uusi võimalusi kunsti ning muusika omavaheliseks sünergiaks.

Arenduskeskuse tegevusvaldkondi
-------------------------------

Kai kunstikeskus Noblessneris
### Kai kunstikeskus

 *Pikemalt artiklis Kai kunstikeskus*
Alates 2019. aasta sügisest opereerib EKKAK Tallinnas Noblessneri sadamalinnakus asuvat rahvusvahelist Kai kunstikeskust. Kunstikeskuses on avatud näituseruum, galerii, auditoorium-kinosaal, ühiskontor kultuurivaldkonna eestvedajatele, söögikohad jne.

### Eesti Kunstiindeks

 *Pikemalt artiklis Eesti Kunstiindeks*
Kunstiindeksi eesmärk on anda arvandmetel põhinev ülevaade Eesti kunstiturust. Indeks on valminud juhtivate galeriide, Ettevõtluse Arendamise Sihtasutuse, Eesti Kaasaegse Kunsti Arenduskeskuse ja ettevõtte Civitta koostöös.

### Outset Eesti

 *Pikemalt artiklis Outset Eesti*
Mittetulunduslik ühing Outset Eesti asutati aastal 2015 Eesti Kaasaegse Kunsti Arenduskeskuse ja seitsme Eesti ettevõtja poolt. Selle erarahastusel põhineva platvormi eesmärk on Eesti kaasaegse kunsti toetamine.

### Tallinna Fotokuu

 *Pikemalt artiklis Tallinna Fotokuu*
Tallinna Fotokuu on alates aastast 2011 Fotokunstnike Ühenduse poolt korraldatav rahvusvaheline kaasaegse kunsti biennaal. Aastast 2016 on Tallinna Fotokuu teiseks peakorraldajaks Eesti Kaasaegse Kunsti Arenduskeskus.

Viited
------

1. 1 2 3  Estonian Contemporary Art Development Center » Keskusest. Vaadatud 12.10.2021.
2. 1 2 3 4  Estonian Contemporary Art Development Center » Activities. Vaadatud 12.10.2021.
3. ↑  Eesti Kaasaegse Kunsti Arenduskeskus alustab koostööd Tallinn Music Week festivaliga. Sirp, 09.03.2015. Vaadatud 12.10.2021.
4. ↑  Meist – Foku. Vaadatud 12.10.2021.
Wilhelmsteini kindlus järves
**Steinhuder Meer** või **Steinhude järv** on järv Alam-Saksimaal Saksamaal, 30 km Hannoverist loodes. 

Järv on saanud nime lähedalasuva Steinhude küla järgi. Järve pindala on umbes 30 km², mis teeb sellest suurima järve Loode-Saksamaal, kuid see on väga madal, keskmise sügavusega vaid 1,35 m ja maksimaalse sügavusega vähem kui 3 m. Järve veepeegel asub 38 m kõrgusel merepinnast. Järve mahub 0,088 km³ vett. Järve pikkus on 5 km ja laius on 4,5 km. Järve toidavad pinnasevesi ja sademed, välja voolab Steinhuder Meerbach (Weseri suunas). Järv asub piirkonnas, mis on tuntud kui Hannoversche Moorgeest.

Geoloogia
---------

Järv on osa pärast viimase jääaja, Weichseli jäätumise liustike taandumist moodustunud maastikust. On kaks teooriat selle kohta, kuidas Steinhude järv tekkis. Üks ütleb, et liustikud tõmbasid augu ja jääsulamisvesi täitis selle. Teine teooria ütleb, et jäätorm moodustas augu ja pinnasevee tõustes moodustus järv. Järve keskel on väike tehislik saar, millel on 18. sajandi kindlus *Wilhelmstein*. Tänapäeval on järv Steinhuder Meeri looduspargi looduskaitseala süda ja seda kasutatakse ka puhkealana.

Saared
------

Järves on kaks saart, mõlemad tehislikud:

* Wilhelmstein (12 500 m²) Hagenburgist eemal ehitati aastatel 1761–1765. Schaumburg-Lippe krahv Wilhelm muutis selle aastatel 1765–1767 kindluseks. Seejärel oli seal lühikest aega sõjakool (üks selle lõpetajaid oli Gerhard von Scharnhorst, kellest hiljem sai Preisi kindralstaabi ülem). 1777–1867 kasutati saart Schaumburg-Lippe vürstkonna riigivanglana.
* Badeinsel Steinhude (35 000 m²) ehitati 1975. aastal, kasutades järvest saadud liiva. Suviti on see populaarne liivarand; on olemas teeninduskeskus. Saarele pääseb Steinhudest 80 m pikkuse jalakäijate silla kaudu.

Skulptuur Steinhudes

Turism
------

Järv on kohalikele ja puhkajatele populaarne sihtkoht. Vähemalt kolm laeva pakuvad huvireise; nendeni viivad väiksemad paadid, mis sõidavad graafiku järgi üle järve. Järve ümbritseb jalgrattatee (u 35 km), mis läbib mitut tüüpi maastikke.

Välislingid
-----------

* Steinhuder Meeri looduspark
**Kehastus** on mitmetähenduslik mõiste ja võib üldiselt tähendada 'kehaliseks saamist', 'kehastumist', 'muutumist kellekski' – ja seda nii esinemise puhul, esitades ennast kellegi teisena, kui ka esoteerilises mõttes, uuesti sündinuna või taaskehastusena. 

Millegi kehastus on vastav asi, mis on omandanud kehalise kuju.

Tavakeeles on mõne omaduse kehastus miski või keegi, kelles see omadus väga selgelt esile tõuseb – näiteks kurjuse kehastus on keegi, kes on väga kuri. Nii on võimalik tõlgendada ka enamikku kehastuse tähendusi eri religioonides.

Ümbersündide terminoloogia järgi ei sõltu elusolendi olemasolu otseselt tema kehast, ehkki keha ja vaim on otseseoses ja ilma kehata on elusolend oluliselt nõrgem (viimane käsitlus on omane paljudele religioonidele). Sellisel juhul on kellegi kehastus tema üks ümbersünd – näiteks tiibeti budistide arvates on üks dalai-laama, kes on sündinud palju kordi – vastavaid kordi kutsutakse tema kehastusteks.

Kristlikus religioonis, samuti paljudes paljujumalareligioonides, on kehastused ka teatavate "ruumiväliselt" eksisteerivate olendite "tulemised" või "materialiseerumised".

Platonistliku filosoofia järgi on kõik eksisteerivad asjad teatavate ajatute ideede kehastused.
**Steglitz-Zehlendorf** on Berliini linnarajoon, mis moodustati 2001. aasta haldusreformi käigus Steglitzi ja Zehlendorfi rajooni liitmisel.

Linnaosad ja rajooni üldilme
----------------------------

Wannsee järv
Steglitz-Zehlendorfi rajoon koosneb seitsmest linnaosast:

* Lichterfelde
* Lankwitz
* Zehlendorf
* Dahlem
* Nikolassee
* Wannsee

Steglitz-Zehlendorfi rajoon hõlmab nii ulatuslikke puhkealasid kui ka elu- ja äripiirkondi. Rajooni lääneosas asub Wannsee järve ümber kujunenud puhkeala ning lõunaosas Grunewald koos Krumme Lanke ja Schlachtsee järvega, mida berliinlased suviti väga meelsasti külastavad.

Dahlemi linnaosas asub terve rida teadusasutusi ja Berliini Vaba Ülikool. Zehlendorf on peamiselt elupiirkond ning Lichterfeldet iseloomustab Gründerzeiti-aegne villapiirkond. Idapoolses Steglitzi linnaosas on tuntav tugevam linnaplaneering ning seal asub Berliini suuruselt teine kaubanduskeskus.

Elanikkond
----------

Rajooni piirkonnad on väga erineva asustustihedusega. Pool rajooni elanikkonnast elab Steglitzi ja Lichterfelde linnaosas. Steglitz on üks Berliini suurema asustustihedusega linnaosi, samas kui Wannsee on üks hõredamalt asustatuid. Wannsees elab vaid kolm protsenti rajooni elanikest, kuigi linnaosa moodustab ligi neljandiku rajooni pindalast. 

Steglitz-Zehlendorf on Berliini kõige kõrgema elatustasemega rajoon, mille mitmeid elupiirkondi iseloomustab elanike suhteliselt kõrge sissetulek ja väike tööpuudus. Dahlem, Zehlendorfi järve- ja metsaalad ning Lichterfelde-Westi villakoloonia kuuluvad kesklinna kõrval Berliini eelistatumate elupiirkondade hulka. Rajooni elanike keskmine vanus on kõrgem kui Berliinis keskmiselt.

Vaatamisväärsused
-----------------

Berliini botaanikaaed
* Bierpinsel (tõlkes „Õllepintsel") – 1970. aastate stiilis restoranitorn Steglitzis
* Berliini botaanikaaed
* Düppeli muuseumküla
* Wannsee järv
* Lichterfelde-Westi villakoloonia – 1860. aastatest pärinev eksklusiivne munakivitänavatega elamupiirkond

Berliini linnarajoonid

Mitte **·**  Friedrichshain-Kreuzberg **·**  Charlottenburg-Wilmersdorf **·**  Lichtenberg **·**  Marzahn-Hellersdorf **·**  Neukölln **·**  Pankow **·**  Reinickendorf **·**  Spandau **·**  Steglitz-Zehlendorf **·**  Tempelhof-Schöneberg **·**  Treptow-Köpenick
**Geislingeni Eesti Gümnaasium** (lühend **GEG**) oli suurim eesti pagulaste gümnaasium aastail 1945–1951, asukohaga Saksamaal.

Gümnaasium asutati Geislingen an der Steiges ja tegutses 14. detsembrist 1945 kuni 15. jaanuarini 1951. Direktor oli kuni 1949. aastani Karl Urm, hiljem Aleksander Laane. Inspektor oli Linda Saarmaa, tuntumad õpetajad Ants Roos, Roman Koolmar, Harald Parrest, Osvald Sulla, Klavdia Voiko, Paul Lannus, Aleksander Hinno, Eduard Lind, Annaliisa Janov, Ilse Roos, Õie Keinaste, Anton Kasemets, Udo Kasemets, Olev Parlo ja Lembit Karjel.

Aastail 1946–1950 lõpetas gümnaasiumi viis lendu kokku 168 vilistlasega, enim õpilasi oli sügisel 1947 (268). 1949 alanud edasirände tõttu vähenes õpilaste arv paarikümneni, misjärel gümnaasium viidi 1950 üle Ulmi ja likvideeriti seal.

Geislingeni Eesti Gümnaasiumi vilistlasi
----------------------------------------

* Ylo Anson
* Olaf Bagger
* Oleg Golubjatnikov
* Rjurik Golubjatnikov
* Hellar Grabbi
* Ivor Ilmet
* Uno Kodres
* Olaf Kopvillem
* Jyri Kork
* Aldis Kurvits
* Feliks Kuus
* Lembit Lilleleht
* Endrik Nõges
* Jüri Nõu
* Ahto Palm-Leis
* Arved Plaks
* Maido Saarlas
* Henn Soonpää
* Anatol Särko
* Endel Tulving
* Rutt Tulving
* Jüri Täht
* Taavo Virkhaus

Vaata ka
--------

* Geislingeni Eesti Algkool

Kirjandus
---------

* Geislingeni Eesti Gümnaasium 1945–1948. Album. Geislingen, 1949.
* Geislingeni Eesti Gümnaasiumi õpilaste ja õpetajate elulugusid. 3. parandatud ja täiendatud trükk. Nassau Bay, Texas, 2003.
* Hellar Grabbi. Geislingeni Eesti Gümnaasiumis. Akadeemia, 2008, nr. 9, lk. 2018–2061.
**Claude Nicollier** (sündinud 2. septembril 1944) on Šveitsi astrofüüsik, õhuväelane ja endine ESA astronaut. Ta on esimene kosmoses käinud šveitslane.

Nicollier sai 1970. aastal Lausanne'i Ülikoolist bakalaureusekraadi füüsikas ja 1975. aastal Genfi Ülikoolist magistrikraadi astrofüüsikas. 1966. aastal astus ta Šveitsi õhuväkke, kus sai lenduriks ning omab kapteni auastet. 1978. aastal valiti Nicollier ESA astronaudiks.

Nicollier käis neli korda NASA Space Shuttle'iga kosmoses ja tema esimene missioon oli STS-46, mis toimus 1992. aastal. 1993. aastal osales ta missioonil STS-61, mis oli Hubble'i kosmoseteleskoobi esimene hooldusmissioon. 1996. aastal osales ta missioonil STS-75. Nicollier viimaseks missiooniks jäi STS-103, mis oli Hubble'i kosmoseteleskoobi kolmas hooldusmissioon. STS-103 ajal väljus Nicollier avakosmosesse ja sai esimeseks ESA astronaudiks, kes on avakosmosesse väljunud kosmosesüstiku pardalt.

Nicollier lahkus ESAst 2007. aastal ning töötab Lausanne'i Polütehnikumi professorina.

Viited
------

1. ↑  "Claude Nicollier, forever known as the first Swiss man in space". *EPFL*. Vaadatud 19. august 2019.
2. ↑  "Claude Nicollier". *ESA*. Vaadatud 19. august 2019.
3. ↑  "About Claude". *Swiss Space Center*. Originaali arhiivikoopia seisuga 19. august 2019. Vaadatud 19. august 2019.
**Stekene** on hollandikeelne vald Belgias Flandria piirkonnas Ida-Flandria provintsis.

Asulad
------

Stekene jaguneb järgmisteks asulateks, küladeks, osavaldadeks ja piirkondadeks:

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Kollakaks toonitatud alad tähistavad linnastunud piirkondi | 

| # | Nimi |
| --- | --- |
| I    (III)(IV)(V) | Stekene-Stekene-Klein-Sinaai-Hellestraat-Koewacht |
| II | Kemzeke |
|

 |

* KemzekeKemzeke
* KemzekeKemzeke
* Klein-SinaaiKlein-Sinaai
* MagistraadihooneMagistraadihoone

Viited
------

1. ↑  Wettelijke Bevolking per gemeente op 1 januari 2018, vaadatud 9.03.2019.

Välislingid
-----------

 Stekene – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
* Koduleht (hollandi keeles)

Ida-Flandria provintsi vallad

Aalst | Aalter | Assenede | Berlare | Beveren | Brakel | Buggenhout | De Pinte | Deinze | Denderleeuw | Dendermonde | Destelbergen | Eeklo | Erpe-Mere | Evergem | Gavere | Gent | Geraardsbergen | Haaltert | Hamme | Herzele | Horebeke | Kaprijke | Kluisbergen | Knesselare | Kruibeke | Kruishoutem | Laarne | Lebbeke | Lede | Lierde | Lochristi | Lokeren | Lovendegem | Maarkedal | Maldegem | Melle | Merelbeke | Moerbeke | Nazareth | Nevele | Ninove | Oosterzele | Oudenaarde | Ronse | Sint-Gillis-Waas | Sint-Laureins | Sint-Lievens-Houtem | Sint-Martens-Latem | Sint-Niklaas | Stekene | Temse | Waarschoot | Waasmunster | Wachtebeke | Wetteren | Wichelen | Wortegem-Petegem | Zele | Zelzate | Zingem | Zomergem | Zottegem | Zulte | Zwalm
Kehra tselluloositehas (1940)
Kehra tselluloositehas, rongijaam ja linn 2021. aasta novembris
Kehra tselluloositehas 2021. aasta novembris
**Kehra tselluloositehas** on paberit ja tselluloosi tootev tehas Harju maakonnas Anija vallas Kehras, Anija maantee 10. Tehase omanik on **Horizon Pulp and Paper Ltd** (Horizon Tselluloosi ja Paberi AS). Kehras toodetakse tavatehnoloogiaga pleegitamata sulfaattselluloosi, mis on paberi- ja papitööstuse tooraine.

Tehase projekteerisid Roman Koolmar, Johann Ostrat ja insener oli K. Ze(h)ren. Eesti Metsa- ja Tselluloosi aktsiaseltsi tehase hooned ehitas 1937–1938 ehitusettevõte Vennad Edenbergid. Kehra sulfaat-tselluloosivabrik ehitati Kehra raudteejaama lähedale, Kehra riigimõisa südamesse.

1950 ehitati tehase juurde ka paberivabrik. 1957 ehitati paberkottidetsehh.

Vaata ka
--------

* Kehra
* tselluloosi- ja paberitööstus
* paber
* tselluloos

Välislingid
-----------

* KEHRA SULFAATTSELLULOOSI TEHASE EKSPERDIHINNANG, Koostaja: Henry Kuningas. Tellija: EKA Muinsuskaitse- ja restaureerimise osakond, Tallinn 2012

Viited
------

1. ↑   (vaadatud 20.03.2019)
2. 1 2 3 4  Eesti arhitektuur. 3, Harjumaa. Järvamaa. Raplamaa. Lääne-Virumaa. Ida-Virumaa. Villem Raam (üldtoimetaja). Tallinn: Valgus. Lk 19
3. ↑  Tselluloositehas ehitatakse arwatawasti Kehra, Postimees (1886-1944), nr. 110, 25 aprill 1936
**Kaluga oblast** on 1. järgu haldusüksus (oblast) Venemaal Keskföderaalringkonnas.

Rahvastik
---------

Rahvaarv oli 2002. aasta rahvaloenduse andmetel 1 041 641, kellest 93,5% olid venelased ja 2,2% ukrainlased. Linnades elas 75% rahvastikust. Oblastis on 22 linna, neist suuremad on Kaluga, Obninsk ja Ljudinovo. 2009. aasta alguses oli oblasti rahvaarv 1 002 900.

Haldusjaotus
------------

Kaluga oblast on jaotatud 24 rajooniks ja 2 linnaringkonnaks:

* Babõnino rajoon
* Barjatino rajoon
* Borovski rajoon
* Dzeržinski rajoon
* Duminitši rajoon
* Ferzikovo rajoon
* Hvastovitši rajoon
* Iznoski rajoon
* Juhnovi rajoon
* Kaluga
* Kirovi rajoon
* Kozelski rajoon
* Kuibõševski rajoon
* Ljudinovo rajoon
* Malojaroslavetsi rajoon
* Medõni rajoon
* Meštšovski rajoon
* Mossalski rajoon
* Obninsk
* Peremõšli rajoon
* Spass-Demenski rajoon
* Suhhinitši rajoon
* Žizdra rajoon
* Žukovi rajoon
* Tarussa rajoon
* Uljanovo rajoon

Viited
------

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Kaluga oblast** |

* Kaluga oblastivalitsuse koduleht

Keskföderaalringkond

Belgorodi oblast  **·**  Brjanski oblast  **·**  Ivanovo oblast  **·**  Jaroslavli oblast  **·**  Kaluga oblast  **·**  Kostroma oblast  **·**  Kurski oblast  **·**  Lipetski oblast  **·**  Moskva linn  **·**  Moskva oblast  **·**  Orjoli oblast  **·**  Rjazani oblast  **·**  Smolenski oblast  **·**  Tambovi oblast  **·**  Tula oblast  **·**  Tveri oblast  **·**  Vladimiri oblast  **·**  Voroneži oblast
**Kehalisus** (inglise keeles *corporeality*, *embodiment*, saksa keeles *Körperlichkeit*) on teatri meetod, mille eelduseks on näitleja teadlikkus oma kehast ning selle ilustamata kasutamine.

Kehalisuse eesmärk on vältida teatris nö "teatri lõksu" ning aidata vaataja lähemale reaalsusele.

Kehalisus postdramaatilises teatris
-----------------------------------

Kui klassikalises sõnateatris on põhilises fookuses sõnatekst, siis on postdramaatilises teatris on keskne näitleja keha kohalolek laval, selle liikumine, loomulikkus ja žestid. See tähendab, et postdramaatilises teatris töötab näitleja mitte ainult sõna, vaid ka oma kehaga ning reageerimiseks, impulsside andmiseks, kujundite loomiseks ja vaatajatega kohtumiseks ei kasuta näitleja mitte ainult sõna või pea liikumist kahe õla vahel, vaid kogu oma keha. 

Postdramaatilises teatris on näitleja keha eelkõige reaalne, materiaalne ja afektiivne, võimendades vaataja jaoks etenduse vahetust. Inimesele omane kinesteetiline empaatia võimaldab kogeda laval toimuvat läbi oma keha ning samastab vaataja laval oleva inimesega.

Postdramaatilise teatri loojad on tihti tantsuteatri taustaga, kuna uue teatri üks olulisemaid tunnuseid on sõna ja keha, tantsu ja draama ühtesulamine.

Kehalisus tantsuteatris
-----------------------

Kehalisus on mõjutanud ka tänapäeva tantsuteatrit. Näiteks klaasikalises balletis püütakse peita inimese keha reaalseid ja automaatseid liikumisi ning näidata keha ebareaalse ja hämmastavana. Balletis on keha võimalikult kerge, kõrgel ja painduv. Seevastu tänapäeva tantsuteatris on keha tihti võimalikult madalal, kontaktis põrandaga ja vähepainduv.

Alates Isadora Duncanist on 19.–20. sajandi tantsuteateri fookus pigem tantsija kehal, selle loomulikul liikumisel, vastandudes nii balletilele. Duncanilt said inspiratsiooni erinevad tantsijad ja tantsukunstnikud ning seetõttu hakkas kehalisus levima ka tantsuteatris.

Eestisse jõudis tänapäevane tantsuteater alles 20. sajandi lõpus ning esimeseks kaasaegse tantsu trupiks oli Nordic Star. Esimesteks kehalisusele keskenduvateks tantsijateks Eestis olid Merle Saarva, Raido Mägi ja Mart Kangro.

Viited
------

Kirjandus
---------

* Barba, E 1999. Paberlaevuke. Sissejuhatus teatriantropoloogiasse.

Välislingid
-----------

* Eero Epner 2015. Mõni ääremärkus postdramaatilise teatri kohta
* Lehmann, Hans Ties. Postdramatic Theatre
* Entsüklopeedia Eestist. Moderntants tänases Eestis

* 
*
Pinu skeem
**Pinumälu** ehk **pinu** (ka **magasin**) on andmestruktuur, milles sinna viimasena kantud andmed võetakse esimesena välja. Sellist pöördusviisi nimetatakse LIFO-meetodiks (*last in, first out* – 'viimasena sisse, esimesena välja'). 

Pinus võib esineda eri tüüpi andmeid, kuid nendega peamiselt tehtavad operatsioonid on pinusse paigutamine (*push*) ja pinust väljalükkamine (*pop*). Mõlema operatsiooniga uuendatakse pinuviidet, milleks on pinutipu aadressile osutav muutuja või register.

Tehnikas
--------

Tegemist on protseduuriga, mis tegeleb andmestruktuuride loeteluga, kus järjest kantakse andmeid mälusse, mis uuesti pealt järjest vastavalt vajadusele välja võetakse. Andmete lugemiseks või kirjutamiseks läheb vaja vaid ühte binaarkujul olevat viita arvuti mälupiirkonnale, kust pinu algab. 

Piltlikult võib kujutada seda kui protseduuri, kus pabereid lisatakse ühekaupa üksteise otsa ja vastavalt vajadusele võetakse neid sealt ühekaupa.

Kui tekib vajadus võtta välja pealt viies element, tuleb esmalt ära tõsta tema peal olnud neli elementi, ning alles siis pääseb soovitud elemendile juurde.
**Gontšarov** (vene keeles Гончаров) on vene perekonnanimi.

Nimi on tuletatud venekeelsest sõnast *gontšar*, mis tähendab pottseppa.

Eestis
------

2021. aasta 1. jaanuari seisuga on perekonnanimi Gontšarov 149 mehel ja 6 naisel. Perekonnanimede levikult on Gontšarov meeste puhul 465. ja naiste puhul 20300. kohal.

Perekonnanime Gontšarov kandja on keskmiselt 38 aasta vanune (mediaanvanus on 37). Kõige levinum on perekonnanimi Gontšarov vanuserühmas 5–9, kus neid on 10 000 elaniku kohta 1,87. Perekonnanimi Gontšarov on levinuim Ida-Viru maakonnas, kus neid on maakonna 10 000 elaniku kohta 2,69.

19. sajandi algul perekonnanimede määramise käigus seda ühelegi perekonnale teadaolevalt ei antud.

1930. aastate nimede muutmise kampaania käigus sellist perekonnanime keegi ei võtnud. Samas, vahetati perekonnanimi Gontšarov (tollase kirjaviisi järgi Gontscharov) perekonnanime Lillemäe vastu.

Nime kandjaid
-------------

* Iris Kangur-Gontšarov (1974–), Eesti jurist, kohtunik
* Pavel Gontšarov (1976–), Eesti jurist, kohtunik

Viited
------

1. 1 2  Statistikaamet. Perekonnanime statistika. Päring andmebaasist: Gontšarov.
2. ↑  Rahvusarhiiv. Onomastika andmebaas. Nimede panemine. Päring andmebaasist (algne nimekuju): Gontšarov.
3. ↑  Rahvusarhiiv. Onomastika andmebaas. Nimede panemine. Päring andmebaasist (normaliseeritud nimekuju): Gontšarov.
4. ↑  Rahvusarhiiv. Onomastika andmebaas. Nimede eestistamine. Päring andmebaasist (uus nimekuju): Gontšarov.
5. ↑  Rahvusarhiiv. Onomastika andmebaas. Nimede eestistamine. Päring andmebaasist (vana nimekuju): Gontscharov.

Vaata ka
--------

* Gontšarova
|  |
| --- |
|  |
| Medalikohad |
| Copa América |
| **Kuld** | 2015 |  |
| **Kuld** | Copa América Centenario |  |
| FIFA konföderatsioonide karikas |
| **Hõbe** | 2017 |  |

**Gonzalo Alejandro Jara Reyes** (sündinud 29. augustil 1985 Hualpénis) on Tšiili jalgpallur, kes mängib kaitsjana Argentina kõrgliiga klubis Estudiantes de La Plata ja Tšiili jalgpallikoondises.

Ta alustas klubikarjääri 2003. aastal Tšiili klubis Huachipato. Karjääri jooksul on ta mänginud veel Tšiili kõrgliiga klubides Colo-Colo ja Universidad de Chile. Colo-Cologa tuli ta Tšiili meistriks kolm korda ja Universidad de Chilega ühe korra. Aastatel 2009–2014 mängis ta Inglismaa klubides West Bromwich Albion, Brighton & Hove Albion ja Nottingham Forest. Pärast seda mängis ta hooajal 2014–15 Saksamaa kõrgliiga klubis Mainz 05. Estudiantes de La Plataga liitus ta 2019. aastal.

Debüüdi Tšiili jalgpallikoondises tegi Jara 2006. aastal. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 19. juunil 2008 MM-i valikmängus Venezuela vastu. Tšiili koondisega on ta võitnud 2015. aasta Copa América ja 2016. aasta Copa América Centenario. Mõlemal turniiril valiti ta turniiri sümboolsesse koosseisu. Ta on kuulunud Tšiili koondisse veel ka 2010. ja 2014. aasta maailmameistrivõistlustel, 2007. 2011. ja 2019. aasta Copa Américal ning 2017. aasta FIFA konföderatsioonide karikaturniiril.

Saavutused
----------

Colo-Colo
* Tšiili Primera División: 2007 Apertura, 2007 Clausura, 2008 Clausura

Universidad de Chile
* Tšiili Primera División: 2016–17 Clausura

Välislingid
-----------

 Gonzalo Jara – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis

| * v
* r
Tšiili koondis  –  2010. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlused |
| --- |
| 

* 1 Bravo (c)
* 2 Fuentes
* 3 Ponce
* 4 Isla
* 5 Contreras
* 6 Carmona
* 7 Sánchez
* 8 Vidal
* 9 Suazo
* 10 Valdivia
* 11 González
* 12 Pinto
* 13 Estrada
* 14 Fernández
* 15 Beausejour
* 16 Orellana
* 17 Medel
* 18 Jara
* 19 Fierro
* 20 Millar
* 21 Tello
* 22 Paredes
* 23 Marín
* Treener: Bielsa

 | Tšiili |

| * v
* r
Tšiili koondis  –  2014. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlused |
| --- |
| 

* 1 Bravo (c)
* 2 Mena
* 3 Albornoz
* 4 Isla
* 5 Silva
* 6 Carmona
* 7 Sánchez
* 8 Vidal
* 9 Pinilla
* 10 Valdivia
* 11 Vargas
* 12 Toselli
* 13 Rojas
* 14 Orellana
* 15 Beausejour
* 16 Gutiérrez
* 17 Medel
* 18 Jara
* 19 Fuenzalida
* 20 Aránguiz
* 21 Díaz
* 22 Paredes
* 23 Herrera
* Treener: Sampaoli

 | Tšiili |
**St. Erhard** (kaubamärgi visuaal: St. ERHARD) on Saksamaal Bambergis Baieri regioonis valmistatav õlu. St. Erhardi õlut reklaamitakse luksusbrändina ja enamik toodangust eksporditakse Aasiasse.

Toode
-----

St. Erhardi õlut pruulitakse vastavalt Reinheitsgebot 1516 reeglitele ja selle kangus on 5%. St. Erhardi õlut võib leida peamiselt India turult.

Bränd
-----

Erinevalt paljudest muudest õllebrändidest villitakse St. Erhardi õlut selgelt läbipaistvasse klaaspudelisse, millele on trükitud silt ja mis seejärel on kaetud UV-kaitsega lakiga.

Kaubamärk
---------

St. Erhard on rahvusvaheliselt registreeritud kaubamärk õlle ja õllega seotud toodete ning teenuste valdkonnas.

Viited
------

1. ↑  "A network that runs from Bavaria to Delhi". Financial Times. Vaadatud 21.11.2012.
2. ↑  "From Bavaria, with love". The Hindu. Vaadatud 17.12.2012.
3. ↑  "Ein Heiliger soll Asiens Biermarkt erobern". Süddeutsche Zeitung. Vaadatud 23.01.2013.

Välislingid
-----------

* St. Erhardi koduleht
**Gaeli sportmängud** on traditsioonilised spordialad, mida mängitakse peamiselt Iirimaal. Kaks kõige populaarsemat spordiala on gaeli jalgpall ja hurling. *Rounders* ja Gaeli käsipall on tuntavalt vähem populaarsed. Gaelic Athletic Association (GAA) korraldab kõike, mis on seotud nende nelja spordialaga. 

19. sajandi lõpuks olid kõik gaeli mängud väljasuremise ohus, kuid GAA sihikindel tegutsemine tõi pöörde. Kõik ülejäänud gaeli sportmängud on peaaegu unustatud ja välja surnud. Vähesel määral mängitakse veel ka *road bowling*'ut.

Gaeli jalgpall
--------------

 *Pikemalt artiklis Gaeli jalgpall*
Gaeli jalgpalli mängitakse kahe 15-liikmelise meeskonna vahel, ristkülikukujulisel muruväljakul, kus väljaku mõlemas otsas on H-kujulised väravad. Mängijate peamine eesmärk on lüüa või visata pall vastaste väravasse. Võidab see meeskond, kellel on mängu lõpus rohkem punkte. Omapärane mäng, mis on segu jalgpalli ja käsipalli elementidest.

Hurling
-------

 *Pikemalt artiklis Hurling*
Hurling on vana gaeli sportmäng, mida mängitakse keppide ja palliga. Väidetavalt arvatakse hurling olevat kõige kiirema tempoga väljakuspordiala. Hurlingut mängitakse kahe 15-liikmelise meeskonna vahel, ristkülikukujulisel muruväljakul, kus väljaku mõlemas otsas on H-kujulised väravad. Mängijate peamine eesmärk on saada väike pall vastaste väravasse, kasutades selleks kirvekujulisi puidust keppe. Võidab see meeskond, kellel on mängu lõpus rohkem punkte.

*Rounders*
----------

 *Pikemalt artiklis Rounders*
*Rounders*'it mängitakse palli ja kurikatega. See on kõige väiksema populaarsusega gaeli sportmäng. Oma olemuselt meenutab mäng pesapalli.

Gaeli käsipall
--------------

 *Pikemalt artiklis Gaeli käsipall*
Gaeli käsipall on mäng, kus kaks mängijat löövad kätega palli vastu seina nii, et vastasel oleks seda võimalikult raske tagasi lüüa. Mäng sarnaneb väga Ameerika käsipalliga.