recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Emily Dickinson 1846.–1847. aasta paiku
**Emily Elizabeth Dickinson** (10. detsember 1830 Amherst, Massachusetts – 15. mai 1886 Amherst) oli ameerika luuletaja. Teda peetakse üheks kuulsamaks ameerika naisluuletajaks.

Elulugu
-------

Emily Dickinson sündis mainekas Amhersti perekonnas. Tema isa, Edward Dickinson, oli advokaat ja esindas mõne aasta oma koduosariiki Ameerika Ühendriikide Kongressi esindajatekojas. Tal oli noorem õde Livonia ja vanem vend Austin, kes jäid Dickinsoni lähimaks ringiks. 1847. aastal lõpetas Dickinson Amhersti akadeemia ning jätkas esialgu õpinguid Mount Holyoke'i naisseminaris, kuid loobus peatselt nii nõrga tervise tõttu kui ka usulistel põhjustel. Pärast kooli elas Dickinson üksildast elu: tal oli vähe sõpru ning tutvusi. Seda enam pühendub ta kirjavahetusele ja tema lähedaste sõprade hulka kuuluvad mitmed tolle aja silmapaistvad inimesed, nagu näiteks kolonel T. W. Higginson, abolitsionist ja naiste õiguste eest seisja. Mõne poole pöördub sõnaga Õpetaja. Ta polnud kunagi abielus. Emily Dickinson suri neerupuudulikkusse, mille oli põhjustanud Brighti tõbi, 1886. aasta mais.

Looming
-------

Dickinson kirjutas oma luuletusi endatehtud kaustikusse, mille ta hiljem ise kinni köitis. Emily Dickinson kirjutas umbes 2000 lühiluuletust, aga oma elu ajal avaldas ta neist vaid 7. Kirjutamist alustas ta tuttavate kirikulaulude meetrumis juba koolis. Emily Dickinsoni luule on vormilt väga lihtne – tavaliselt on need mõnerealised ja aforistlikud. Luuletaja värssides domineerivad surma, teistpoolsuse, tõe, igaviku ja kõiksuse teemad, mis on andnud põhjust teda pidada romantikuks, müstikuks, transtsendentalistiks ja meditatsioonipoeediks. Samuti avaldub Dickinsoni luules erk loodusetaju. Sageli on tema luuletustes rõhutatud naiste tähtsust ja nende rolli ühiskonnas. Teda mõjutanud teosed olid peaasjalikult Piibel ja Shakespeare'i näidendid.

Pärast Emily Dickinsoni surma avaldas tema õde Lavinia kirjaniku luuletused, kokku kolme raamatuna. Need tugevasti isikupärased, poeesia tavanorme julgelt eiravad luuletused on suuresti mõjutanud paljusid 20. sajandi poeete, eriti imažiste.

Teosed eesti keeles
-------------------

* "Kiri Maailmale" (luulevalimik). Tõlkinud ja järelsõna: Doris Kareva. Eesti Raamat, Tallinn 1988, 94 lk
* Looming 1994, nr 12 (7 luuletust, tõlkinud Doris Kareva)
* Looming 2000, nr 7 (15 luuletust, tõlkinud Doris Kareva)
* Emily Dickinsoni kirju Susan Gilbertile (Dickinsonile) – "Armastuskirjad" (valimik kirju), koostanud Jill Dawson, tõlkinud Kaja Riikoja, Hotger, Tallinn 2001, lk 30–33, 83–84, 138–141, 246
* "Maailma luule. Kuldne klassika". SE & JS, Tallinn 2006, lk 767–819 (valik luuletusi, tõlkinud Doris Kareva)
* "Ameerika luule antoloogia", Tartu Ülikooli kirjastus 2008, valik luuletusi

Viited
------

1. 1 2 3 4  "Nädala juubilar Emily Dickinson 175". 7.12.2005
2. 1 2  "Kiri Maailmale" 1987, lk 88–92

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Tsitaadid Vikitsitaatides: **Emily Dickinson** |
Veise kujutis ühes koopas Kalimantani saarel, mis arvatakse olevat üle 40 tuhande aasta vana
**Esiaja kunst** on esiajast pärinev kunst.

Vanimad kunstimälestised pärinevad paleoliitikumist vahemikus ligikaudu 30 000 aastat eKr kuni 8000 aastat eKr. Need on luust, kivist ja savist skulptuurid (nt Willendorfi Venus) ning koopamaalid (nt Altamiras ja Lascaux's). Koopamaalidel on kujutatud loomi. Arvatakse, et kujutati vajalikke loomi (võib-olla nende paljunemise soodustamiseks) ning jahiloomi haavatuna, et tuua jahiõnne.

Samas on leitud ka vanemaid objekte. Näiteks Lõuna-Aafrikas asuvast koopast on leitud umbes 73 tuhat aastat vana kivitükk, millele on tõmmatud ookriga jooni.

Mesoliitikumist (8. ja 7. aastatuhandest eKr) pärinevad inimeste kujutised; loomad hakkavad tagaplaanile jääma. Adura koobastes Sitsiilias on inimesed veel looduslähedased, Valltortas Hispaanias juba skematiseeritud. Seintele on graveeritud mehi sõdimas, jahti pidamas, mett korjamas; naised jalutavad lastega. Loomi on kujutatud Põhja-Aafrikas Fezzani ja Tassili kaljujoonistel.

Alates umbes 6. aastatuhandest eKr on neoliitikumi mälestisi leida üle kogu Põhja-Euroopa. Enamasti on tegu kujunditega kividel ja luuesemetel, mis tihti kujutasid taevakehi. Sellest ajast on olulised veel megaliitilised monumendid: menhirid, dolmenid.

Viited
------

1. ↑  Katie Pavid: "The oldest drawing ever found is a stone 'hashtag'" Natural History Museum, 2018

Kirjandus
---------

* R. Dale Guthrie. *The Nature of Paleolithic Art*, Google'i raamat

Välislingid
-----------

* Ancient Cave Art Full of Teenage Graffiti, LiveScience, 2006
* Cave Men Loved to Sing, LiveScience, 2008
**Henrik Gabriel Porthan** (8. november 1739 Viitasaari – 16. märts 1804 Turu) oli Soome haritlane, keda nimetatakse vahel Soome ajaloo isaks.

Porthan oli Soome keeleteadlase ja piiskopi Daniel Jusleniuse õpilane. Juslenius oli fennofiil ja selleks sai ka Porthan.

Porthan pühendas kogu oma elu teaduslikule tööle. 1754. aastal kaitses Turu Akadeemias magistritöö. Üsna pea pärast seda asus ta akadeemia juures tööle (algul dotsendina, siis töötas raamatukogus ja lõpuks oli professori ametikohal). 1777 sai ta ülikooli retoorika ja ladina keele professoriks.

Porthan pani aluse soome rahvaluule, keele ja ajaloo uurimisele. Rahvaluule alalt on olulisim teos "De poësi Fennica" ("Soome luulest"; ilmus 5 osas 1766–1778). Šotimaa luuletaja James Macphersoni eeskujul hakkas ta koguma vanasõnu ja rahvalaule, näidates sellega soome rahvaloomingu rikkust. See teos aitas tekitada avalikkuse huvi Kalevala-legendide ja soome mütoloogia vastu ning oli aluseks kõigile hilisematele uurimustele soome rahvaluulest.

Teda huvitas ka keelesugulus ja hõimurahvad. Ta õppis ungari keelt ning uuris ungari ja lapi keele sugulust.

Porthan oli esimene, kelle jaoks Soome ajalugu oli iseseisev uurimisvaldkond. Ülikooli töötajana oli tal juurdepääs ülikooli raamatukogus olevatele ajalooallikatele, mida ta hoolega uuris.

Ajaloolasena kirjutas ta teedrajava töö "Juusteni piiskopikroonika", mis ilmus aastatel 1784–1800 56-osalise väitekirjana. Porthan varustas selle põhjalike ja täpsete kommentaaridega ning seda võib seetõttu pidada esimeseks Soome teaduslikuks ajalooks.

Porthan kirjutas ka rootsi- ja ladinakeelseid luuletusi, mis aga mingeid uuendusi luulesse ei toonud.

Porthan oli Frans Mikael Frantzéni õpetaja ning inspireeris kogu järeltulevat põlvkonda, kelle seas olnud kirjameestest ja luuletajatest paljud asutasid 1831 Soome Kirjanduse Seltsi.
**William Speirs Bruce** (1. august 1867 – 28. oktoober 1921) oli Šoti loodusteadlane, polaaruurija ja okeanograaf.

Korraldas ning juhtis Šoti Antarktika ekspeditsiooni (1902–1904) Lõuna-Orkney saartele ja Weddelli merele. Ekspeditsiooni saavutuste hulka kuulub esimese püsiva ilmajaama rajamine Antarktikasse. Hiljem asutas Bruce Šoti okeanograafia labori, kuid tema plaanid Antarktika ületamiseks läbi lõunapooluse ei saanud avalikkuse vähese huvi ning rahaliste raskuste tõttu teoks. Aastatel 1907–1920 tegi ta mitu teadus- ja kommertsreisi Arktikasse.

Pärast Šoti Antarktika ekspeditsiooni ei õnnestunud Bruce'il enam ühtegi suuremat uurimisretke korraldada. Selle põhjuseks peetakse tema suhtekorraldusoskuste puudumist, mõjukaid vaenlasi ja šoti rahvusele omast tulisust.

1919. aastaks oli tema tervis märgatavalt halvenenud ning ta viibis mitu korda haiglas. Bruce suri 1921. aastal, pärast seda vajus tema nimi peaaegu täielikult unustusse.

Šoti Antarktika ekspeditsiooni sajanda aastapäeva järel on tema tegevusele ja saavutustele taas suuremat tähelepanu hakatud pöörama.

Välislingid
-----------

* "William S Bruce 1867–1921" (inglise keeles). www.south-pole.com. Vaadatud 4. detsember 2012.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: tundmatu keel (link)
**Esiaeg** ehk **muinasaeg** ehk **ürgaeg** ehk **esiajalooline aeg** ehk **eelajalooline aeg** on inimkonna ajaloo periood alates kivist tööriistade kasutuselevõtust umbes 3,3 miljonit aastat tagasi kuni kirja leiutamise ja rakendamiseni umbes 4. aastatuhandel eKr.

Erinevates piirkondades lõppes esiaeg erineval ajal. Näiteks 

* Mesopotaamias ja Egiptuses lõppes esiaeg 4. aastatuhandel eKr.
* Euroopa eri piirkondades langes esiaja lõpp ajavahemikku 1. aastatuhandest eKr mõnes Lõuna-Euroopa regioonis kuni 2. aastatuhande alguseni pKr Kirde-Euroopas.

Esiaja lõppemisel võisid olla erinevad põhjused. Näiteks:

* Egiptuses ja Hiinas lõppes esiaeg kohaliku arengu tulemusena.
* Ameerikas, Aafrikas, Austraalias, ja Okeaanias sattusid esiajas elanud inimesed ajaloolisesse aega jõudnud muude inimühiskondade mõjuvälja.

Eesti esiaja lõpuks peetakse üldiselt 13. sajandi algust, kui Eesti alad aastail 1208 – 1227 toimunud ristisõja käigus vallutati.

Esiaja periodiseerimine
-----------------------

Inimühiskonna kõige kaugemat minevikku nimetatakse ka ürgajaks.

Esiaja periodiseerimisel on üldiselt aluseks põhiline materjal, millest valmistati tööriistu ja relvi. Esiaja perioodid on vastavalt:

* Kiviaeg
	+ Paleoliitikum
	+ Mesoliitikum
	+ Neoliitikum
* Pronksiaeg
* Rauaaeg

Mõnes piirkonnas oli kiviaja ja pronksiaja vahel eneoliitikum ehk vase-kiviaeg.

Eri piirkondades võisid esiaja teatud perioodid olla erineval ajal või ka puududa. Näiteks Põhja-Euroopas lõppes kiviaeg umbes 1500 eKr, pronksiaeg kestis umbes 500. aastani eKr ning rauaaeg umbes 1000.–1200. aastani pKr.

Esiaja uurimine
---------------

Esiaega on võimalik uurida eelkõige aineliste ajalooallikate ehk muististe põhjal. Muistised on säilinud maapõues või maapinnal. Muististe uurimisega tegeleb arheoloogia. Esiajaloo kohta võib saada ka füüsilise antropoloogia, keeleteaduse ja geneetika meetodite abil.

Vaata ka
--------

* Arheoloogilised kultuurid
* Eelajalooline muusika

Välislingid
-----------

Ajalooperioodid

|  |  |
| --- | --- |
| **Esiaeg**: | kiviaeg · pronksiaeg · rauaaeg |
| **Ajalooline aeg**: | vanaaeg · keskaeg · uusaeg · uusim aeg |
**India astroloogia** ehk ***jyotish*** (hindikeelne nimetus; sanskriti keeles *jyotisha* 'valguse Isand') on Lõuna-Aasias valdav, hinduistlikule kultuurile omane astroloogia vorm. 

*Jyotish* pärineb samast allikast, kust lääne astroloogiagi, kuigi vaieldakse selle üle, kas nende päritolumaa on India või Babüloonia. Mõlemas süsteemis on ühesugused märgid, planeedid ja majad ning neil on ühesugused üldised tõlgendused. 

Põhimõtteline erinevus nende vahel on sodiaagi mõõtmise viisis. India astroloogia kasutab sideerilist sodiaaki (kinnistähti vaadeldakse liikumatu taustana, mille suhtes mõõdetakse planeetide liikumist), kuna aga lääne astroloogia kasutab troopilist sodiaaki (planeetide liikumise mõõtmise taustaks on Päikese asend kevadise võrdpäevsuse ajal. Selle erinevuse kõige ilmsem tagajärg on see, et kui teisendada troopilist sodiaaki kasutav horoskoop sideerilisse sodiaaki, siis umbes 80% planeetidest liigub eelmisse märki. 

India astroloogia on arenenud pikka aega lääne astroloogiast lahus. Nende olulisemad kontaktid jäävad põhiliselt kahte ajavahemikku: Ahhemeniidide valitsusaega Mesopotaamias, mil kahe traditsiooni suhtlust vahendas Pärsia, ja Aleksander Suure vallutuste järgsesse perioodi, mil Indial olid otsekontaktid hellenistliku kultuuriga. India astroloogia pooldajad väidavad, et tegemist on ainulaadselt rikka ja võimsa tõlgendamis- ja ennustamissüsteemiga, milles leidub elemente, mida mujal pole, näiteks Kuu märkide (*nakshatra*'te) süsteem. 

India astroloogia tõlgendab end teadusena peentest mõjudest, mis tulevad meile universumist. Need mõjud on karmaseaduse peegeldused. Siin tulevad mängu nii saatus kui ka vaba tahe. Saatus tähendab, et meie praegune olukord on meie eelmiste tegude vili. Vaba tahe tähendab seda, et me kujundame tulevikku oma tänaste tegudega.
**M-teooria** (inglise keeles *M-theory*) on füüsikateooria, mis ühendab kõiki superstringiteooria mittevasturääkivaid versioone. Oletuse sellise teooria eksisteerimise kohta esitas Edward Witten 1995. aasta kevadel Lõuna-California Ülikoolis toimunud stringiteooriaalasel konverentsil. Witteni teadaanne pani aluse teisele superstringirevolutsioonile.

Enne Witteni teadaannet olid stringiteoreetikud määratlenud superstringiteooria viis erinevat versiooni (tüüp I, tüübid IIA ja IIB ning kaks heterootilist stringiteooriat). Kuigi esialgu need teooriad tundusid olevat täiesti erinevad, näitasid hiljem mitme füüsiku uurimused, et teooriad olid omavahel seotud keerulisel ja mittetriviaalsel viisil. Muu hulgas leidsid füüsikud, et ilmselt erinevad teooriad võiksid olla ühendatud matemaatiliste teisendustega, mida nimetatakse S-duaalsuseks ja T-duaalsuseks. Witteni oletused põhinesidki osaliselt nende duaalsuste eksisteerimisel ja osaliselt stringiteooriate seostel väljateooriaga, mida nimetati 11-mõõtmeliseks supergravitatsiooniks.

M-teooria matemaatilise struktuuri uuringud on tekitanud olulisi teoreetilisi tulemusi füüsikas ja matemaatikas. Spekulatiivsemalt võttes võib M-teooria anda raamistiku kõigi looduses esinevate kõigi fundamentaalsete jõudude ühendava kõige teooria arendamiseks. 

Teoorias kasutatakse baasobjektina nn braani – ulatuslikku kahe- või kõrgemamõõtmelist (n-braan) objekti.
Päikesesüsteemi Maa-sarnased planeedid Merkuur, Veenus, Maa ja Marss. Suurused on samas mõõtkavas, kaugused ei ole mõõtkavas.
**Maa-tüüpi planeedid** ehk **kiviplaneedid** ehk **Maa-sarnased planeedid** on planeedid, mis koosnevad peamiselt silikaatkivimitest. Need sarnanevad ehituselt Maaga: koosnevad täielikult või peaaegu täielikult tahketest koostisosadest ja on enamasti kihilise ehitusega: keskmes on rauast tuum, selle peal mantliks nimetatav silikaatidest ja oksiididest koosnev paks kiht ning kõige peal õhuke koor, mis koosneb samuti silikaatidest ja oksiididest, kuid sisaldab elemente, mis mantli kivimitesse ei sobi ja sealt aja jooksul "välja higistatakse" (näiteks kaalium, haruldased muldmetallid, uraan). Mõnel Maa-sarnasel planeedil on koore kohal atmosfäär, Maa puhul maakoore ja atmosfääri vahel hüdrosfäär. Ka läbimõõt, mass ja keskmine tihedus (4...6 g/cm3) on Maa omadele lähedased.

Nad erinevad oluliselt Jupiteri-tüüpi planeetidest ehk gaasplaneetidest ehk gaashiidudest.

Vaata ka
--------

* Siseplaneedid
* Välisplaneedid
**Hobuste korduv uveiit** (inglise keeles *Equine recurrent uveitis*, lühendiga ERU) on silma soonkesta põletik ning kõige levinum põhjus hobuste nägemiskaotusele. Korduvat uveiiti iseloomustavad korduvad silmasisese põletiku episoodid. Iga haigestumisega kahjustub silm aina rohkem. Ühekordne silma soonkesta põletik ei arene ilmtingimata ERU-ks. Haiguse tunnusteks on silma kissitamine, silma hägustumine, pisaravool ja silma punetus.

Haigustekitajad
---------------

Korduv uveiit on autoimmuunhaigus, mille võivad vallandada erinevad faktorid. Üheks võimalikuks tekitajaks on bakteriaalsed infektsioonid, nagu näiteks leptospiroos. Leptospiroos põhjustab hobuse immuunsüsteemis häireid, mille tagajärjel võib tekkida uveiit. Tavaliselt võtab haiguse ilmnemine aega vähemalt 12 kuud peale leptospiroosi nakatumist. Lisaks võivad uveiiti tekitada parasiidid, silmatraumad, kornea haigused ja erinevad viirused, nagu näiteks 1. ja 2. tüüpi hobuste herpesviirus. Kuna ERU patogenees on immuunvahendatud, on võimalik, et selle haiguse tekkes on oluline roll ka isendi geneetikal, mis määrab tema vastuvõtlikkuse uveiidiga seotud infektsioonidele, haiguse väljakujunemise ja selle raskusastme. On tõestatud, et näiteks appaloosa tõugu hobustel on geneetiline eelsoodumus haigestuda elu jooksul korduvasse uveiiti.

Ravi
----

Uveiidi raviks hobustel kasutatakse erinevaid  kortikosteroide sisaldavaid silmatilku, mis vähendavad põletikureaktsiooni silmas. Kortikosteroide võib manustada ka süsteemselt. Samuti on vajalik valu vaigistamine, milleks sobivad süsteemsed mittesteroidsed valuvaigistid (fluniksiin, fenüülbutasoon) ning lokaalselt atropiin.

Viited
------

1. 1 2  "Silma soonkesta põletiku (uveiit) ravi hobustel". *Eesti Maaülikooli suurloomakliinik*. Originaali arhiivikoopia seisuga 25.11.2019. Vaadatud 15.11.2019.
2. 1 2  Brian C.Gilger, Cornelia Deeg (2011). *Equine Ophthalmology*. Elsevier. Lk 317.
3. 1 2  "Uveitis". *University of Liverpool*. Vaadatud 14.11.2019.
4. 1 2  Lynne S. Sandmeyer, Bianca S. Bauer, Cindy Xin Feng, Bruce H. Grahn (juuli 2017). "Equine recurrent uveitis in western Canadian prairie provinces: A retrospective study (2002–2015)". *Canadian Veterinary Journal*. Vaadatud 8.11.2019.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: mitu nime: autorite loend (link)
5. ↑  "LEPTOSPIROOS HOBUSTEL". 20. juuni 2014. Vaadatud 10.11.2019.
6. ↑  Lynne Sandmeyer. "Equine Recurrent Uveitis".
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib eesti mütoloogilistest olenditest; nahahaiguse kohta vaata Maa-alused (haigus); Emir Kusturica filmi kohta vaata artiklit Maa-alused (film), Kreutzwaldi jutu kohta artiklit Maa-alused (jutt).* |

---

---

**Maa-alused** (ka *maahaldjad*) olid algselt surnud olendid, kes hiljem elasid maa või põranda all.

Maa-alused olid tuntud pisikeste inimesekujuliste mütoloogiliste olenditena põhiliselt Põhja-Eestis, nende olemasolust andsid märku hääled. Nad tegutsesid seppade (taovad tiks-tiks) ja kangrutena, maa peale ilmusid ka putuka või loomana (harilikult konnana). Neile tehtud heategude eest tasusid rikkalikult. 

Maa-aluste ja maahaldjate (kes esinesid Lõuna-Eesti rahvapärimustes) pahandamine võis kaasa tuua maast saadud haiguse (haigust nimetati samuti maa-alused). Peamiselt Saaremaal ei olnud lubatud putukate peale või nende teeradadele astumine, et mitte pahandada maa-aluseid.
Rahvapärimuses oli uskumus teispoolse ilma asukate haigestavast mõjust inimesele ning teatud iseloomuliku hääle kuulmine võis olla haiguse, hävingu, isegi surma ettekuulutajaks.

Üleloomulike olendite ringi kuulus ka toonesepa nimetust kandev mardikas. Tooneseplaste (mööbli- ja suur-toonesepp) tiksumist on käsitatud kui surnuteilma märguannet elavaile. Seosele toonelaga viitavad ka mardika liiginimetused *toonesepp* ja *toonetikas*.

Vaata ka
--------

* Haldjas
* Kääbus
* Maajumal

Viited
------

1. ↑  Eesti keele seletav sõnaraamat  vaadatud 15.05.2020
2. ↑  Eesti rahvakultuuri leksikon (3. trükk). 2007. Koostanud ja toimetanud Ants Viires. Eesti Entsüklopeediakirjastus. Lk 158
3. ↑   Kujutelmad üleloomulikest olenditest  Mall Hiiemäe

Välislingid
-----------

* Uurimistöö
**Nikolai Köstner** VR III/1 (26. märts 1889 Luunja vald, Tartumaa – 17. veebruar 1959 Kairo, Egiptus) oli Eesti majandusteadlane, poliitik ja diplomaat.

Elulugu
-------

Ta õppis Tammistu Vallakoolis aastatel 1896–1899, Tartu Õpetajate Seminaris aastatel 1900–1901 ja ettevalmistusklassis ning Tartu Reaalkoolis aastatel 1901–1907 ja asus seejärel õppima Moskva Kaubandusinstituuti, mille lõpetas 1915. aastal. 

> „"Märkimisväärsena võiks nimetada jaanituld [1905], mis peeti Sulustveres Oomelite talu karjamaal. Rahvast oli õige palju kokku tulnud. Kui tuli loitis kõrgele, ilmus metsast näokattega mees (Nikolai Köstner), käes punane lipp. Ta kõneles revolutsioonist ja päevaküsimustest, mida jaanitulelised hinge pidades kuulasid. Kõne lõppedes siirdus näokattega mees metsa tagasi. Mõned noormehed jooksid uudishimust aetuna järele ja tahtsid näokatet eest võtta. Kõneleja jättis lipu poiste kätte ja pääses joostes põgenema. Lipp viidi pärast politseisse.""
> 
> 
> 

Nikolai Köstner oli 1917. aastal esimeses Eesti rahvuslikus valitsuses – Eesti Maavalitsuses Üleüldisadministratiivse osakonna juhataja; aastatel 1918–1920 Konstantin Pätsi teises, kolmandas ajutises valitsuses, Otto Strandmani esimeses valitsuses tööstus- ja kaubandusminister ja teedeminister, aastatel 1918–1919 Tallinna linnavolikogu esimees ning ka aastatel 1919–1920 Eesti delegatsiooni liige Pariisi rahukonverentsil. 

Aastatel 1921–1922 oli Nikolai Köstner Eesti diplomaatiline esindaja Ameerika Ühendriikides. 

Aastatel 1922–1927 oli ta Eesti Vabariigi Rahandusministeeriumi nõunik. Aastatel 1926–1927 ja 1931–1935 oli ta Tartu Ülikooli õppejõud, 1932. aastast praktilise poliitilise ökonoomia professor. 

Majanduskriisi ajal, aastatel 1928–1932 oli ta valitsuse komissar Eesti Pangas. Aastatel 1932–1940 Rahvasteliidu komissar Bulgaaria Riigipangas. 

Pärast 1940. aasta Eesti okupeerimist ja annekteerimist jäi ta välismaale ning oli 1941. aastast kuni surmani Egiptuse Riigipanga teenistuja Kairos.

Nikolai Köstner on maetud Kairo saksa kalmistule vana kopti kvartali lähedal (haud nr 109).

Kirjutisi
---------

* Lehekülg Eesti seltskondliku mõtte kujunemise loost. Peterburi 1908
* Rahva arvu kasvamine Eestimaal. Jurjev 1915
* Teo-orjuse langemine ja maaproletariaadi tekkimine Liivimaal. Tartu 1927
* The limitations of economic science. Le Caire 1949
* Some comments on Prof. Nurkse'c capital accumulation in underdeveloped countries. Le Caire 1953
* Uued tähised majandusteaduses. Lund 1960

Tunnustus
---------

* 1920 – Vabadusristi III liigi 1. järk

Isiklikku
---------

Tema vennapoeg Ado Köstner oli biokeemik, Tallinna Polütehnilise Instituudi professor.

Viited
------

1. ↑  Mihkel Aitsam. "1905. aasta revolutsioon ja selle ohvrid Eestis". Ilmamaa. 2011. Lk 220
2. ↑  Eesti Vabariigi teenetemärgid

Kirjandus
---------

* "Köstner, Nikolai". // Eesti välisteenistus. Biograafiline leksikon 1918–1991. Välisministeerium. Tallinn 2006. Lk 66

Välislingid
-----------

* TLÜAR väliseesti isikud
* Nikolai Köstner Eesti biograafilises andmebaasis ISIK
**William T. Anderson**, hüüdnimega **Verine Bill** (1839 – 26. oktoober 1864) oli kurikuulsaim võsahulguste (Bushwhackers) pealik, Lõuna siss. 

William T. Anderson
Ta lapsepõlv möödus Missouri osariigis, kust pere kolis Kansase osariiki. 1862. aastal tapeti Andersoni isa Kansases põhjameelse naabri poolt ning Anderson omakorda tappis tapja, misjärel ta siirdus Missouri osariiki sissiks. Ta võttis omaks oma šoti esivanemate moto: „Ükski minuvastane provokatsioon ei jää karistamata." Kui põhjaosariiklased kuulutasid kõik sissid kriminaalkurjategijaiks, kes vangi langedes kohapeal hukatakse (kindral Hallecki määrus nr 2, 13. märts 1862), lisas see noile vaid võitlusindu ning mõlema poole põhimõtteks sai, et vastaste elusid ei säästeta. 

13. augustil 1863 kukkus või kukutati Kansas Citys kokku vanglaks kohandatud alkoholipood. Põhjaosariiklased hoidsid seal seitsetteist lõuna sissidega seotud naist ja tüdrukut, kahtlustades neid spioneerimises ning lootes sellega kahandada sisside võitlusvaimu. Hukkus viis naist, paljud said raskelt viga. Vastuseks sellele korraldas Lõuna sisside ühendvägi 21. augustil 1863 keset preeriat Kansases Lawrence'i linnas veretöö, kus tapeti üle 150 meessoost inimese, enamasti tsiviilisikud. Linn põletati maha. Vastuseks veretööle tühjendasid põhjaosariiklased omakorda kindral Ewingi määruse nr 11, 21. august, 1863 põhjal neli Missouri osariigi maakonda elanikest, vaatamata nende meelsusele. Tühjaksjäänud majapidamised riisuti ja pandi põlema. Ärarändavaid tsiviilisikuid tapsid põhjaosariiklased suvaliselt.

William T. Anderson osales samuti Lawrence'i veretöös, sest Kansas Citys naistevangla kokku kukkudes oli ta kolmest vangistatud õest üks hukkunud ja üks jäi eluajaks vigaseks. Alates sellest saigi Andersonist nn pöörane sõdalane: vastaste armutu nottija ja skalbivõtja. 

1864. aasta kevadel William T. Anderson abiellus ja ta naine sai lapse. Ta juhatas 27. septembril 1864 Centralia veretööd (Lõuna sissid peatasid rongi ja tapsid seal olnud 22 kojusõitvat Põhjaosariikide sõdurit), kus olevat oma käega tapnud vastaspoole relvitud sõdurid. Samal päeval asus vastase ratsavägi ta rühma jälitama, ent Andersoni mehed peibutasid nad lõksu ja tapsid 120 vastast.

Andersonile on omistatud sõnad: "Olen jänkide tapmisest väsinud."

William T. Anderson langes oktoobris 1864, sattudes seekord ise miilitsa, kolonel Coxi meeste varitsusele. Väike Arch (Archie J. Clement) pääses ja sai ta järglaseks. Andersoni laiba juurest leiti siidinöör 53 sõlmega, mis arvati tähistavat igat tapetud vastast, ja hulk skalpe. Ta laipa mõnitati, pea torgati teiba otsa, keha lohistati tänavatel ning pandi ajalehte sellest fotod. 

20. sajandi alguses korraldasid Coleman Younger ja teised ekssissid Andersoni haual matusetseremoonia. 1967 asetati ta hauale hauakivi.

Andersoni mehed tormasid sageli lahingusse, ratsmed suus ja püstolid mõlemas käes, kuna vastastel olid ühelasulised vintpüssid. See tõi neile ka edu. Nad ründasid ka metsikult huilates.

Nagu ikka, levis ka Andersoni kohta jutte, et langes hoopis temaga sarnane mees ja ta ise elas kõrge vanaduseni.

  

Allikas: www.rulen.com/partisan/order2.htm
**Nikolai Leisman** (13. juuni 1902 Tallinn – 19. mai 1943 Sevurallag, Sverdlovski oblast) oli eesti õigeusu preester, kes hukkus vangilaagris ja kuulutati aastal 2012 uusmärtriks.

Ta õppis Riia vaimulikus koolis ja seminaris. Osales aastatel 1918–1919 vabatahtlikuna Eesti Vabadussõjas; pärast sõda astus Tallinna tehnikumi. Vaimuliku kutseeksami sooritas ta EAÕK Püha Sinodi juures aastal 1931. Pühitseti Tallinna Issanda Muutmise peakirikus metropoliit Aleksandri poolt 9. aprillil 1933 diakoniks ja 14. aprillil 1933 preestriks.

Ta oli aastatel 1933–1935 Kilingi Püha Nikolai koguduse preester. Aastatel 1935–1941 (kuni arreteerimiseni) oli ta Seli-Tõstamaa Püha Vassilius Suure koguduse ja Kastna Püha Arseniuse koguduse preester.

14. juunil 1941 arreteeriti ta NKVD poolt Seliste vallas Vihakse külas. Arreteerimisdokumendid olid ette valmistatud 11. juunil 1941 valesüüdistuste põhjal, mis olid pärit aprillikuust 1941. Arreteeriti ka abikaasa Marta ja poeg Jüri.

Aastal 2012 kanoniseeriti Isa Nikolai ja tema abikaasa Marta Leisman Konstantinoopoli Püha Sinodi poolt õigeusu märtriks ja pühakuks.

Isiklikku
---------

Tema isa oli köster-kooliõpetaja Aleksei Leisman, onu piiskop eesti õigeusu vaimulik, Petseri kloostri ülem ja Petseri ülempiiskop Nikolai (Leisman). Tema abikaasa oli Marta Leisman (neiuna Teder), neil oli poeg.

Viited
------

Välislingid
-----------

* LEISMAN NIKOLAI – EAÕK MÄRTER- PÜHAK (EAÕK VAIMULIKE ANDMEBAASIS)
| Medalikohad |
| --- |
| Kanada esindaja |
|  Olümpiamängud |
| Teine koht | 1984 | Raskekaal |

**William "Willie" Theodore deWit** (sündinud 13. juunil 1961 Three Hillsis Alberta provintsis) on Kanada endine poksija ning hilisem jurist ja advokaat.

Poksijana
---------

Ta sai raskekaalus (kuni 91 kg) 1984. aasta Los Angelese olümpiamängude poksivõistlusel hõbemedali, kaotades finaalis kuldmedali- ja olümpiavõitjale Henry Tillmanile (USA).

Ta poksis detsembrist 1984 kuni märtsini 1988 elukutselisena. Ta osales kokku 22 kohtumisel ning võitis neist 20 (neist 14 nokaudiga) kohtumist ning kaotas 1 (selle nokaudiga) ja viigistas 1 kohtumise. Oma viimaseks jäänud kohtumises 29. märtsil 1988 Edmontonis võitis ta Henry Tillmani, kes oli teda võitnud 1984. aasta Los Angelese olümpiamängude poksivõistluse finaalis.

Juristina
---------

Ta lõpetas 1994. aastal Alberta Ülikooli juristina. Ta liitus 1996. aastal oma praeguse advokaadibürooga, spetsialiseerudes kriminaalõigusele. Ta sai 2013. aastal 'Kuninganna advokaadi' (*Queen's Counsel*) tiitli.

Viited
------

1. ↑  23. suveolümpiamängude poksivõistlus. Los Angeles 1984. Tulemused inglise keeles

Välislingid
-----------

* William deWit veebisaidil Olympedia Muuda Vikiandmetes
* William "Willie" deWit lehel *BoxRec*. Inglise keeles
* William "Willie" deWit advokaadibüroo Wolch Hursh deWit Silverberg & Wattsi kodulehel. Inglise keeles
**Kabina mõis** (saksa keeles *Kabbina*) oli rüütlimõis Tartu-Maarja kihelkonnas Tartumaal. Nüüdisajal jääb mõisa ala Tartu maakonda Luunja valda.

Ajalugu
-------

Mõisa omanikud olid Igelströmid, Nolckenid.

Viited
------

1. ↑   (vaadatud 22.01.2016)

Kirjandus
---------

* Maiste, Juhan. Nutt, Nele. *Tartumaa mõisad*. Näituse "Kaotatud paradiis" kataloog. − Eesti Põllumajandusülikool. Maastikuarhitektuuri eriala toimetised II. Balti villa rustica II. Tartu: 2005. Lk 29.
* Praust, Valdo. *Tartumaa mõisad*. Tallinn: Tänapäev, 2008. Lk 110-111.
* Stryk, Leonhard von. *Beiträge zur Geschichte der Rittergüter Livlands*. Erster Teil. Der estnische District. Dorpat: Druck von C. Mattiesen, 1877. Lk 53-54 .
* *Tartumaa: maadeteadusline, majandusline ja ajalooline kirjeldus*. Peatoim. J. Rumma, toim. J. G. Granö, J. V. Veski. − Eesti I. Tartu: Eesti Kirjanduse Selts, 1925. Lk 443 .

Tartu-Maarja kihelkond

**Kirik**: Tartu Maarja kirik  

**Mõisad**: Haage mõis | Haava mõis | Ilmatsalu mõis | Jaama mõis | Kaarli mõis | Kabina mõis | Karlova mõis | Kavastu mõis | Lemmatsi mõis | Luunja mõis | Maarjamõisa mõis | Maramaa mõis | Piiskopi mõis | Pilka mõis | Põvvatu mõis | Raadi mõis | Ropka mõis | Räni mõis | Sirgu mõis | Taabri mõis | Tammistu mõis | Tordi mõis | Vahi mõis | Vanamõisa mõis | Vasula mõis | Veibri mõis | Vesneri mõis | Vorbuse mõis | Ülenurme mõis
|  |
| --- |
|  |
| Medalikohad |
| Maailmameistrivõistlused |
| **Pronks** | 2018 | jäähoki |

**John Michael Gaudreau** (sündinud 13. augustil 1993 Salemis New Jersey osariigis) on USA jäähokimängija, kes mängib NHL-i klubis Columbus Blue Jackets ründajana vasakäärel.

2011. aastal valis Calgary Flames ta NHL-i *draft* '​is 104. valikuna. Aastatel 2011–2014 mängis ta Boston College'i meeskonnas. Hooaegadel 2012–13 ja 2013–14 oli suurim skoorija Hockey Easti konverentsis ning valiti samal hooajal ka Hockey Easti hooaja parimaks mängijaks. 2014. aastal pälvis ta Hobey Baker Awardi, kui valiti NCAA hooaja parimaks jäähokimängijaks.

Debüüdi NHL-is tegi Gaudreau hooaja 2013–14 viimases mängus Vancouver Canucksi vastu. Ta lõi selles mängus oma esimese NHL-i värava. Värav tuli kohe esimest pealeviskest.

Alates hooajast 2014–15 kuulus Gaudreau Flamesi põhikoosseisu. Hooajal 2014/15 lõi ta liigas 24 väravat ja kogus 64 punkti. Ta nimetati kahel kuul liiga parimaks uustulnukaks ning valiti hooaja lõpus uustulnukate sümboolsesse koosseisu ja nomineeriti hooaja parimale uustulnukale antavale auhinnale Calder Memorial Trophy. Hooajal 2016–2017 pälvis ta Lady Byng Memorial Trophy. Tema resultatiivseim hooaeg NHL-is on olnud 2021/22 (40+75), mil oli ta liigas Jonathan Huberdeau kõrval resultatiivsuselt teine mängija.

2022. aasta juulis sõlmis ta seitsmeaastase lepingu Columbus Blue Jacketsiga.

NHL-i tähtede mängule on Gaudreau valitud kokku kuus korda (2015, 2016, 2017, 2018, 2019, 2022). Hooajal 2021/22 valiti ta turniiri sümboolsesse koosseisu (*NHL First All-Star Team*).

2013. aastal tuli ta USA kuni 20-aastaste koondisega juunioride maailmameistriks. USA jäähokikoondise koosseisus võitis ta 2018. aasta maailmameistrivõistlustelt pronksmedali.

Viited
------

1. ↑  Ice Hockey: First NHL game, First shot on goal, Johnny Gaudreau scores First NHL goal". The Star-Ledger. NJ Advance Media. 13.4.2014. Vaadatud 7.5.2019

Välislingid
-----------

* Johnny Gaudreau NHL.com lehel
* Johnny Gaudreau veebilehel hockeydb.com

| * v
* r
Columbus Blue Jackets |
| --- |
| 
**Väravavahid**: Joonas Korpisalo **·** Elvis Merzļikins **·** Daniil Tarassov |
| 
**Kaitsjad**: Gavin Bayreuther **·** Jake Bean **·** Nick Blankenburg **·** Adam Boqvist **·** Vladislav Gavrikov **·** Erik Gudbranson **·** Andrew Peeke **·** Zach Werenski |
| 
**Ründajad**: Justin Danforth **·** Liam Foudy **·** Johnny Gaudreau **·** Boone Jenner **·** Kent Johnson **·** Sean Kuraly **·** Patrik Laine **·** Gustav Nyquist **·** Mathieu Olivier **·** Eric Robinson **·** Jack Roslovic **·** Cole Sillinger **·** Jegor Tšinahhov **·** Jakub Voráček |
Nikolai Luginov (2020)
**Nikolai Aleksejevitš Luginov** (jakuudi keeles Николай Алексеевич Лугинов; sündinud 14. augustil 1948 Kobjai rajoonisis Jakuudi ANSV-s) on jakuudi kirjanik (proosa- ja näitekirjanik) ning kultuuritegelane.

Ta on Jakutskis asuva Oiunski kirjandusmuuseumi direktor ja Sahha vaimsuse akadeemia asepresident. 

Kirjanduslikku tegevust alustas ta 1974. aastal. 1979. aastal sai ta NSV Liidu Kirjanike Liidu liikmeks. 2001. aastal sai tema romaan "Чыҥыс Хаан ыйааҕынан" ('Tšingis-khaani käsu kohaselt') Venemaa suure kirjandusauhinna. 2009. aastal linastus selle teose ainetel loodud Venemaa, Mongoolia ja USA koostööna valminud mängufilm "Taina Tšingis Haana" ("Тайна Чингис Хаана"). Filmi lavastas jakuudi režissöör Andrei Borissov.

Tunnustus
---------

* 1998 – Sahha rahvakirjanik
* 2001 – Venemaa suur kirjandusauhind ("Чыҥыс Хаан ыйааҕынан")
* 2008 – Sahha (Jakuutia) Vabariigi aukodanik
* 2013 – Sahha (Jakuutia) Vabariigi Oiunski-nimeline riiklik preemia

Ta on saanud ka Venemaa Föderatsiooni teenelise kultuuritöötaja aunimetuse.

Viited
------

1. ↑  Лугинов, Николай Алексеевич. s-vfu.ru
**William McMichael Shepherd** (sündinud 26. juulil 1949) on Ameerika Ühendriikide endine mereväelane ja NASA astronaut.

1971. aastal sai ta Ameerika Ühendriikide Mereväeakadeemiast bakalaureusekraadi aerokosmose inseneriteaduses. 1972. aastal liitus ta Ameerika Ühendriikide mereväe eriväe Navy SEALsiga. 1978. aastal sai ta Massachusettsi Tehnoloogiainstituudist magistrikraadi masinaehituses.

Sheperd valiti NASA astronaudiks 1984. aastal. 1986. aastal osutus tema eriväelase väljaõpe ootamatult kasulikuks kui ta aitas Challengeri katastroofi järel juhtida kosmosesüstik Challengeri rusude Atlandi ookeanist otsimist. Hiljem osales Shepherd Space Shuttle'i programmi missioonidel STS-27, STS-41 ja STS-52. 2000. aastal oli ta Rahvusvahelise kosmosejaama 1. ekspeditsiooni ja seega ka jaama esimene komandör.

Viited
------

1. ↑  "Capt. William Shepherd". *International Space Hall of Fame*. Vaadatud 9. jaanuar 2020.
2. ↑  "International Space Station Crews". *Spaceflight101*. Vaadatud 9. jaanuar 2020.
**Kaberla** on küla Harju maakonnas Kuusalu vallas.

Vaata ka
--------

* Kaberla kalmistu
* Kodasoo–Kaberla tee

Viited
------

1. ↑  Maa-amet, vaadatud 21.11.2020.
2. ↑  Statistikaamet, vaadatud 10.11.2020.
3. ↑  Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.

Kuusalu valla vapp
Kuusalu valla asulad

**Alevikud:** Kiiu | Kolga | Kuusalu  

**Külad:** Allika | Andineeme | Aru | Haavakannu | Hara | Hirvli | Ilmastalu | Joaveski | Juminda | Kaberla | Kahala | Kalme | Kasispea | Kemba | Kiiu-Aabla | Kodasoo | Koitjärve | Kolga-Aabla | Kolgaküla | Kolgu | Kosu | Kotka | Kupu | Kursi | Kuusalu | Kõnnu | Külmaallika | Leesi | Liiapeksi | Loksa | Murksi | Mustametsa | Muuksi | Mäepea | Nõmmeveski | Pala | Parksi | Pedaspea | Pudisoo | Põhja | Pärispea | Rehatse | Rummu | Salmistu | Saunja | Sigula | Soorinna | Suru | Suurpea | Sõitme | Tammispea | Tammistu | Tapurla | Tsitre | Turbuneeme | Tõreska | Uuri | Vahastu | Valgejõe | Valkla | Vanaküla | Vihasoo | Viinistu | Virve
Kevin Clark 2022. aastal Berliini Eisbäreni meeskonnas
**Kevin Clark** (sündinud 29. detsembril 1987 Winnipegis) on Kanada jäähokimängija, kes mängib Saksamaa kõrgliiga klubis Berliini Eisbären ründajana paremäärel.

Aastatel 2006–2010 mängis ta Alaska Anchorage'i Ülikooli jäähokimeeskonnas.

Hooaja 2009–10 lõpus asus Clark mängima American Hockey League'i (AHL) klubis Manitoba Moose. Aastatel 2011–2013 mängis ta samasse liigasse kuuluvas St. John's IceCapsis.

2013. aasta veebruaris liitus ta Saksamaa kõrgliiga klubiga Krefeld Pinguine. Hooajal 2014/15 mängis ta Saksamaa kõrgliiga klubis Hamburg Freezers. Hooajal 2013/14 oli Clark Saksamaa kõrgliigas 30 väravaga Patrick Reimeri järel teine parim väravakütt. Järgmisel hooajal sai Clarkist endast 32 väravaga liiga suurim väravakütt. Lisaks valiti Clark hooajal 2014/15 Saksamaa kõrgliiga hooaja parimaks ründajaks ja mängijaks.

2015. aasta mais sõlmis ta üheaastase lepingu Šveitsi kõrgliiga klubiga SCL Tigers. Aastatel 2016–2018 mängis ta kaks hooaega Rootsi kõrgliiga klubis Brynäs IF. Hooajal 2016/17 oli Clark Rootsi kõrgliiga suurim väravakütt (23 väravat). Samal hooajal jõudis ta Brynäsiga Rootsi meistrivõistlustel finaali, kus kaotati HV71-le mängudega 3:4. Rootsi kõrgliiga hooaja 2016/17 väljalangemismängudes oli Clark resultatiivseim mängija (9+8). Hooaja 2018/19 esimeses pooles mängis ta KHL-i klubis Riia Dinamo. 2019. aasta jaanuaris naasis ta Šveitsi kõrgliigasse, liitudes SC Rapperswil–Jona Lakersiga, kus mängis kuni hooaja 2020/21 lõpuni.

2021. aasta mais liitus ta Berliini Eisbäreniga.

Aastatel 2015 ja 2019 võitis Clark Kanada võistkonnaga Spengler Cupi.

Viited
------

1. 1 2   (vaadatud 2.5.2022)
2. ↑  "Eisbären-Coach Aubin holt einen alten Bekannten". bz-berlin.de. 20.5.2021. Vaadatud 2.5.2022

Välislingid
-----------

* Kevin Clark hockeydb.com lehel
|  |
| --- |
|  |
| Medalikohad |
| Maailmameistrivõistlused |
| **Hõbe** | 2018 | jäähoki |

**Kevin Fiala** (sündinud 22. juulil 1996 St. Gallenis) on Šveitsi jäähokimängija, kes mängib NHL-i klubis Los Angeles Kings ründajana vasakäärel.

Aastatel 2013–2015 mängis ta Rootsi kõrgliiga klubis HV71.

2014. aastal valis Nashville Predators ta NHL-i *draft* '​is 11. valikuna. 2014. aasta juulis sõlmis ta Predatorsiga kolmeaastase lepingu. Hooaja 2014–15 teises pooles asus ta mängima American Hockey League'is (AHL) Predatorsi noorteklubis Milwaukee Admirals. NHL-is debüteeris ta Predatorsi meeskonnas 24. märtsil 2015 mängus Montreal Canadiensi vastu. Esimese värava lõi ta NHL-is 14. jaanuaril 2016 mängus Winnipeg Jetsi vastu.

2019. aasta veebruaris siirdus ta Minnesota Wildi. 7. aprillil 2021 tegi ta mängus Colorado Avalanche'i vastu oma NHL-i karjääri esimese kübaratriki.

2022. aasta juunis kaubeldi Fiala Wildist Los Angeles Kingsi, misjärel sõlmis Fiala klubiga seitsmeaastase lepingu.

2023. aastal valiti Fiala NHL-i tähtede mängule.

2018. aasta maailmameistrivõistlustel võitis Fiala Šveitsi jäähokikoondise koosseisus hõbemedali.

Viited
------

1. ↑  "Man on fire: Fiala scores first NHL hat trick in Wild victory". nhl.com. 8.4.2021. Vaadatud 9.4.2021
2. ↑  "Kings acquire Fiala, sign him to seven-year deal". The Sports Network. 29. juuni 2022. Vaadatud 29. juunil 2022.

Välislingid
-----------

* Kevin Fiala NHL.com lehel
* Kevin Fiala hockeydb.com lehel

| * v
* r
Los Angeles Kings |
| --- |
| 
**Väravavahid**: Pheonix Copley **·** Joonas Korpisalo |
| 
**Kaitsjad**: Mikey Anderson **·** Drew Doughty **·** Sean Durzi **·** Alexander Edler **·** Vladislav Gavrikov **·** Matt Roy **·** Jordan Spence **·** Sean Walker |
| 
**Ründajad**: Jaret Anderson-Dolan **·** Viktor Arvidsson **·** Quinton Byfield **·** Phillip Danault **·** Kevin Fiala **·** Carl Grundström **·** Alex Iafallo **·** Arthur Kaliyev **·** Adrian Kempe **·** Anže Kopitar **·** Rasmus Kupari **·** Blake Lizotte **·** Zack MacEwen **·** Trevor Moore **·** Gabriel Vilardi |
**Ruth Alaküla** (sündinud 16. aprillil 1957 Tallinnas) on eesti teleajakirjanik.

Lõpetas Tallinna Muusikakeskkooli ja Tallinna Riikliku Konservatooriumi professor Bruno Luki klaveriklassi pianisti ja kontsertmeistrina.

1991. aastast töötab Eesti Televisioonis kultuuri- ja muusikasaadete toimetaja ja saatejuhina. Olnud ETV muusikasaadete sarja "Muusikaelu" saatejuht ning "MI" autor ja toimetaja.

Dokumentaalfilmi "Laulutaadi hümnid" (2008) produtsent ja stsenarist ning dokumentaalfilmi "Sündinud tantsule" (2010) produtsent ja toimetaja.

Isiklikku
---------

Tema ema oli pianist Vaike Vahi, isa Kaljo Alaküla oli lendur, vabadusvõitleja, majandijuht ja ettevõtja.

Viited
------

1. ↑  Kadri Inselberg. Toimetamine avalik-õiguslikus televisioonis ETV näitel. Bakalaureusetöö. Tartu Ülikool, 2010
2. 1 2  Eesti Filmi Andmebaas. Ruth Alaküla
3. ↑  Ardo Kaljuvee. Ruth Alaküla (50). Eesti Päevaleht, 14.04.2007
4. ↑  ERR arhiiv.MI

Välislingid
-----------

* Ruth Alaküla foto ERR arhiivis (fotograaf Ülo Josing), 2012
**Kevin Michael Rudd** (sündinud 21. septembril 1957 Queenslandis Nambouris) on endine Austraalia poliitik ja diplomaat.

Ta oli 27. juunist kuni 18. septembrini 2013 Austraalia peaminister.

Elulugu
-------

Rudd omandas kõrghariduse Australian National Universitys Aasia kultuuriloo alal. Ta spetsialiseerus hiina keelele ja Hiina ajaloole ning täiendas ennast hiljem Taiwanis.

Ruddi ametialane karjäär algas 1981. aastal Austraalia välisministeeriumis. Aastast 1998 on ta olnud Austraalia parlamendi liige; aastatel 2001–2005 oli ta varivalitsuse välisminister.

4. detsembrist 2006 kuni 24. juunini 2010 oli ta Austraalia Tööpartei esimees ning 3. detsembrist 2007 kuni 24. juunini 2010 Austraalia peaminister.

Esimese sammuna peaministriks vannutamise järel allkirjastas Rudd Kyōto protokolli.

2010. aastal enne parlamendivalimisi vähenes Ruddi toetus erakonna sees märgatavalt. Kuid ajakirjanduses ei jõutudki hakata rääkima sellest, et valitsuserakond on kriisis, kui 23. juunil kutsus Rudd kokku erakonna 115 sisevalimised, teatades ühtlasi tagasiastumisest peaministri kohalt. Sisevalimised toimusid juba järgmisel päeval ning sellel tohtisid osaleda erakonna kõik Senatisse ja Esindajatekotta kuuluvad rahvasaadikud. Ruddi vastu kandideeris senine asepeaminister Julia Gillard. Austraalia suurim ametiühing Austraalia Tööliste Liit teatas oma toetusest Gillardile, seda tegid ka mõned mõjukad erakonnaliikmed. Taibates, et tal pole lootust saada tagasi valitud, võttis Rudd oma kandidatuuri maha ning Gillard valiti vastaskandidaatideta erakonnajuhiks ja peaministriks.

2010. aasta Austraalia parlamendivalimistel valiti Rudd parlamenti tagasi ja Tööpartei moodustas taas valitsuse. 14. septembrist 2010 kuni 22. veebruarini 2012 oli ta Austraalia välisminister.

Rudd astus ametist tagasi, kutsudes ühtlasi kokku erakonna sisevalimised, millel Rudd kandideeris erakonna juhiks ja peaministriks. Valimised toimusid 27. veebruaril. 103 hääleõiguslikust erakonna rahvasaadikust toetas 71 Gillardit ja 31 Ruddi, üht saadikut ei lubatud hääletada, sest ta oli isapuhkusel.

26. juunil 2013 valiti ta uuesti tööpartei esimeheks ja päev hiljem vannutati ametisse peaministrina.

Isiklikku
---------

Kevin Rudd on alates 1981. aastast abielus ettevõtja Thérèse Reiniga (sündinud 1958). Nende peres on kaks poega ja üks tütar.

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Kevin Rudd** |

* Kevin Ruddi elulugu Austraalia parlamendi veebilehel (inglise keeles)
* Kevin Ruddi elulugu Austraalia Tööpartei veebilehel (inglise keeles)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**John Howard** | **Austraalia peaminister**2007–2010 | Järgnev**Julia Gillard** |
| Eelnev**Julia Gillard** | **Austraalia peaminister**2013 | Järgnev**Tony Abbott** |
**Rutger von Schwansbell** (ka *Schwanzbell*) oli Liivi ordu liige ja Maasilinna foogt aastatel 1527–1538.

Rutgeri vanemad olid Heinrich von Schwansbell ja Helene Torck. Ta sündis Marki krahvkonnas Schwansbellis Lüneni linna lähedal. Tema suguvõsa pärines ilmselt Münsteri piiskopi ministeriaalide hulgast, kuid 15. sajandiks olid nad üks lugupeetumaid Marki aadlisuguvõsasid. 

Schwansbell astus Liivi ordusse tõenäoliselt 15. sajandi lõpukümnendil ning oli 1498. aastal Kuldīgas majandusametnik (*Schenk*). 1507. aastal sai ta Viljandi kumpaniks, 1515 aga Narva foogtiks ning 1517 Sēlpilsi foogtiks. 1527. aastal sai ta Maasilinna foogtiks ja oli sellel kohal 11 aastat. Seejärel teated temast lõppevad.

Rutgeri arvatav vend Dietrich oli orduvasall Liivimaal ja suri 1521. aastal. Tema teine sugulane Wilhelm oli 1522. aastal Maasilinna foogti teener.

Kirjandus
---------

* *Ritterbrüder im livländischen Zweig des Deutschen Ordens*. Köln: Böhlau, 1993. Nr. 790 (lk 586–587).


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**Johann von Neuroth** | **Narva foogt**1515–1517 | Järgnev**Heinrich von Hohenfels** |
| Eelnev**Philipp von dem Bottlenberg** | **Sēlpilsi foogt**1517–1527 | Järgnev**Detlev Plate** |
| Eelnev**Anton Ovelacker von Wischlingen** | **Maasilinna foogt**1527–1538 | Järgnev**Rolf von Benzenrade**


 |
**Jämepea** ehk **kirju pakslaup** (*Hypophthalmichthys nobilis*) on karpkalalaste sugukonda pakslauba perekonda kuuluv kala. 

Jämepea on mageveekala, asustades järvi, jõgesid, veehoidlaid jt. Kala looduslik levila on Aasia. Jämepead on harva püütud ka Eesti rannikuvetest. 

Jämepea on tähtis töönduslik kala.

Inimese kaasabil on jämepea oma levilat suuresti laiendanud (peaaegu globaalne) ja paljudes kohtades muutunud invasiivseks liigiks.

Välimus
-------

Kala on hõlpus eristada suurte kehamõõtmete ja soomusteta pea järgi. 

Jämepea kehavärvus võib varieeruda tumerohelisest päris mustade toonideni, kala küljed on hallikad. Kala kõhualune on valkjas, uimed ja saba on kollakate toonidega. Tema pea on soomusteta. Jämepea suu on ülaseisune. Kala keskmine kehapikkus on umbes 60 cm, maksimaalselt 146 cm, suurim dokumenteeritud kaal on 40,0 kg.

Eluviis
-------

Jämepead on zooplanktontoidulised.

Jämepea töönduskalana
---------------------

Ülikiire kasvukiiruse pärast on jämepea tähtis tööndus- ja kalakasvatuskala.

Vaata ka
--------

* Harilik pakslaup

Viited
------

1. ↑
**Käänivõrk** kui keerdpüünis oli pärata tõmbevõrk madalas vees kalade püüdmiseks.

Võrgu ehitus
------------

Võrtsjärve käänivõrk koosnes mitmest otsapidi kokkuseotud umbes 2 m kõrgusest võrgust kogupikkusega 140 kuni 250 m.
Peipsi käänivõrk oli tunduvalt väiksem. Peipsil kasutati hiljem ka ühetiivalist pärata keerdpüünist, mida nimetati *raga*, sellega püüti öösiti sügavamas vees.

Püügiviis
---------

Käänivõrguga püüti jalgsi kuni kaelani ulatuvas vees. Kaks meest piirasid kalaparve ümber ja vähendasid madalas vees kahlates võrguringi spiraalselt, kuni said kalad paati või kaldale tõmmata. Põhiliselt püüti rääbist ja latikat.

Kasutuspiirkonnad
-----------------

Käänivõrk oli tuntud mitmel pool Skandinaavias ja Loode-Venemaal. Eestis oli kasutusel Muhus, Kihnus, Pärnu lahel, Peipsil ja Võrtsjärvel, vähem põhjarannikul. Teadaolevalt lõpetati selle võrgu kasutus 1940. aastatel.

Vaata ka
--------

* kuurits
* liiv

Viited
------

1. ↑  Eesti etnograafia sõnaraamat. 1995. Koostanud Arvi Ränk. Tallinn, AS Pakett trükikoda. Lk 86
2. 1 2  Eesti rahvakultuuri leksikon (2. trükk). 2000. Koostanud ja toimetanud Ants Viires. Eesti Entsüklopeediakirjastus. Lk 117
**José de Sousa Saramago** (16. november 1922 – 18. juuni 2010) oli portugali kirjanik ja ajakirjanik. 1998. aastal sai ta Nobeli kirjandusauhinna.

José Saramago kirjutas nii romaane kui ka näidendeid ja luulet. Tema kirjanduslikuks läbimurdeteoseks peetakse 1982. aastal ilmunud romaani "Baltasar ja Blimunda" ("Memorial do Convento"). Kriitikud peavad parimaks teoseks 1984. aastal ilmunud romaani "Aasta, mil suri Ricardo Reis" ("O Ano da Morte de Ricardo Reis").

Eesti keeles ilmunud teosed
---------------------------

* "Pimedus" ("Ensaio sobre a Cegueira"; 1995). Tõlkinud Mare Vega Salamanca. Eesti Raamat 2007. ISBN 978-9985-65-610-5
* "Tujukas surm" ("As Intermitências da Morte"; 2005). Tõlkinud Janne Kukk. Eesti Raamat 2018.

Tunnustus
---------

* 1995 – Camõesi auhind
* 1998 – Nobeli kirjandusauhind

Nobel
Nobeli kirjandusauhinna laureaat

1901 Prudhomme • 1902 Mommsen • 1903 Bjørnson • 1904 F. Mistral, Echegaray • 1905 Sienkiewicz • 1906 Carducci • 1907 Kipling • 1908 Eucken • 1909 Lagerlöf • 1910 von Heyse • 1911 Maeterlinck • 1912 Hauptmann • 1913 Tagore • 1915 Rolland • 1916 von Heidenstam • 1917 Gjellerup, Pontoppidan • 1919 Spitteler • 1920 Hamsun • 1921 France • 1922 Benavente • 1923 Yeats • 1924 Reymont • 1925 Shaw • 1926 Deledda • 1927 Bergson • 1928 Undset • 1929 Mann • 1930 Lewis • 1931 Karlfeldt • 1932 Galsworthy • 1933 Bunin • 1934 Pirandello • 1936 O'Neill • 1937 du Gard • 1938 Buck • 1939 Sillanpää • 1944 Jensen • 1945 G. Mistral • 1946 Hesse • 1947 Gide • 1948 Eliot • 1949 Faulkner • 1950 Russell • 1951 Lagerkvist • 1952 Mauriac • 1953 Churchill • 1954 Hemingway • 1955 Laxness • 1956 Jiménez • 1957 Camus • 1958 Pasternak • 1959 Quasimodo • 1960 Perse • 1961 Andrić • 1962 Steinbeck • 1963 Seféris • 1964 Sartre • 1965  Šolohhov • 1966 Agnon, Sachs • 1967 Asturias • 1968 Kawabata • 1969 Beckett • 1970 Solženitsõn • 1971 Neruda • 1972 Böll • 1973 White • 1974 Johnson, Martinson • 1975 Montale • 1976 Bellow • 1977 Aleixandre • 1978 Singer • 1979 Elýtis • 1980 Miłosz • 1981 Canetti • 1982 García Márquez • 1983 Golding • 1984 Seifert • 1985 Simon • 1986 Soyinka • 1987 Brodski • 1988 Mahfuz • 1989 Cela • 1990 Paz • 1991 Gordimer • 1992 Walcott • 1993 Morrison • 1994 Ōe • 1995 Heaney • 1996 Szymborska • 1997 Fo • 1998 Saramago • 1999 Grass • 2000 Gao • 2001 Naipaul • 2002 Kertész • 2003 Coetzee • 2004 Jelinek • 2005 Pinter • 2006 Pamuk • 2007 Lessing • 2008 Le Clézio • 2009 Müller • 2010 Vargas Llosa • 2011 Tranströmer • 2012 Mo • 2013 Munro • 2014 Modiano • 2015 Aliaksijevič • 2016 Dylan • 2017 Ishiguro • 2018 Tokarczuk • 2019 Handke • 2020 Glück • 2021 Gurnah • 2022 Ernaux