recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Impulsskoodmodulatsioon** (lühend **PCM** – inglise *pulse code modulation*) on modulatsioonimeetod, millega muudetakse pidevalt muutuva väärtusega signaal – analoogsignaal – ajaliselt ja väärtuselt diskreeditud digitaalsignaaliks. Impulsskoodmodulatsiooni rakendatakse laialdaselt audiosignaali analoog-digitaalmuundamisel. Samuti on seda alates 1940. aastatest rakendatud telefonsides.

Polaarkoodmoduleerimise näide: analoogsignaali ajalisel diskreetimisel saadud impulsiväärtuste kvantimine ja kvantimistasemete kodeerimine impulsipakettidega, mis esitavad 4-bitiseid koodisõnuPolaarkoodmoduleerimise näide: analoogsignaali ajalisel diskreetimisel saadud impulsiväärtuste kvantimine ja kvantimistasemete kodeerimine impulsipakettidega, mis esitavad 4-bitiseid koodisõnu
Niisuguse analoog-digitaalmuundamise põhitoimingud on diskreetimine ja kvantimine.

Analoogsignaali ajalisel diskreetimisel mõõdetakse võrdsete ajavahemike järel signaali amplituudväärtusi ja tulemusena saadakse analoogsignaali muutumist järgivate mõõteväärtuste (pinge lugemite) jada. Et seejuures informatsioon säiliks, peab diskreetimissagedus olema vähemalt kaks kordas suurem kui muundatava signaali kõrgeim sagedus (vastavalt Nyquisti-Shannoni teoreemile).

Järgneb mõõteväärtuste kvantimine vastavalt kvantimistasemete arvule. See arv valitakse 2 astmena: näiteks joonisel 24 = 16 taset. Kvantimistaseme väärtust väljendab siis kahendarv ehk koodisõna, mille pikkus on võrdne 2 astendajaga (näitejuhul väljendatakse tasemeid 4-kohaliste kahendarvudega ehk 4-bitiste koodisõnadega). Koodisõna pikkus iseloomustab kvantimissügavust ehk bitisügavust.

Kvantimisega kaasneb kvantimismüra, mis digitaalse audiosignaali demoduleerimisel (analoogsignaaliks tagasimuundamisel) avaldub kahinana. Selle müra tase on seda madalam, mida suurem on bitisügavus (audiosignaali muundamisel vähemalt 16 bitti, seega kvantimistasemeid 216 = 65536).

Vaata ka
--------

* Diskreetimine
* Kvantimine
* Analoog-digitaalmuundur
* Deltamodulatsioon
**Imre Rammul** (sündinud 23. aprillil 1961) on eesti seksuoloog.

Imre Rammul on lõpetanud Tartu Ülikooli arstiteaduskonna ravi erialal 1986. aastal. Läbinud internatuuri 1986–1987 Tartu Ülikooli psühhiaatriahaiglas. 1988. aastal osales spetsialiseerumiskursustel seksuoloogia erialal.

Töötanud Tartu Ülikooli Psühhiaatriahaigla narkoloogiaosakonna juhatajana ja Tartu Ülikooli psühhiaatriakateedri seksuoloogia õppejõuna, Pärnu Perenõuandlas ning Arstlikus Perenõuandlas psühhiaater-seksuoloogina (1995–2001 juhatajana). 2001–2005 oli Rammul Põhja-Eesti Regionaalhaigla psühhiaatriakliiniku juhataja. 2003–2008 OÜ Seksuaaltervise Kliiniku juhatuse liige. Alates 2008. aastast on taas Arstliku Perenõuandla juhataja.

2004. aastal sai ta Põhjamaade Kliinilise Seksuoloogia Seltsilt kliinilise seksuoloogi kvalifikatsiooni. Ta on end erialaselt täiendanud mitmes Euroopa riigis. Ta on osalenud kohalikes seksuaaltervisega tegelevates ühingutes-organisatsioonides (Eesti Psühhiaatrite Selts, Eesti Akadeemiline Seksuoloogia Selts, Eesti Pereplaneerimise Liit jt).

Tal on autorsus või kaasautorsus seksuaaltervist käsitlevates õpikutes, raamatutes ("Tervisekasvatus", "Millest elab armastus", "Tervise ABC" jt). Ta on koostanud tõlkeid inglise keelest ("Tervislik seks"). Ta on toimetanud või kirjutanud artikleid Eesti Entsüklopeediasse. Ta on osalenud meditsiinialaste õigusaktide (transseksuaalsus, embrüokaitse ja kunstlik viljastamine, sterilisatsiooni ja abordiseadus), koolide inimeseõpetuse programmi ja kliinilise seksuoloogia erialastandardite väljatöötamisel.

Imre Rammul kuulub aastast 2001 erakonda Isamaa.

Ta kandideeris 2023. aasta valimistel Riigikokku, kogus valimisringkonnas nr 4 (Harju- (v.a Tallinn) ja Raplamaa) 48 häält ning ei osutunud valituks.
**Nikolai Stepanovitš Sazõkin** (vene keeles *Николай Степанович Сазыкин*; 1910 Kolobovka küla, Tsarevo maakond, Astrahani kubermang – 1985 Moskva) oli NSV Liidu Siseasjade Rahvakomissariaadi juhtivtöötaja, kindralleitnant (9.07.1945), tehnikateaduste doktor ja VK(b)P KK Eesti Büroo liige ning NSV Liidu SARK ja RJRK volinik Eestis.

Nikolai Sazõkin sündis talupojaperekonnas, 1928. aastal töötas OGPU tugiteenistuses ekspediitorina, pärast seda GULAGis majandustöödel, 1932. aastal lõpetas Plehhanovi-nimelise Rahvamajandusinstituudi ja 1935. aastal Plaaniinstituudi.

1936. aasta aprillis suunati NSV Liidu Siseasjade Rahvakomissariaati Stalingradi oblastisse, 1937. aastal viidi üle teenistusse Moskvasse, kus tegi kiiret karjääri Lavrenti Beria toetusel pärast endise siseasjade rahvakomissari Nikolai Ježovi kaastöötajate represseerimist NSV Liidu Siseasjade Rahvakomissariaadis.

26. detsembrist 1938 määrati Sazõkin tööle NSV Liidu Siseasjade Rahvakomissariaadi Riikliku Julgeoleku Peavalitsuse 2. (salajas-operatiiv) osakonna sekretariaati.

1938. aasta jaanuarist augustini oli Sazõkin NSV Liidu Siseasjade Rahvakomissariaadi sekretariaadi ülema asetäitja.

Juunis 1939 astus VK(b)P-sse, aastatel 1939–1946 oli NSV Liidu Ülemnõukogu saadik.

17. augustil 1939 määrati SARK-i Molotovi oblasti valitsuse ülemaks.

7. augustist 1940 viidi üle vastloodud Moldaavia NSV siseasjade rahvakomissariks.

1940. aasta veebruarist märtsini oli Moldaavia ANSV riikliku julgeoleku rahvakomissar ning juhendas Moldaavia sovetiseerimist NSV Liiduga liidetud Bessaraabias ja juuniküüditamise läbiviimist Moldaavias.

19. juulist 1941 oli Lõunarinde Eriosakonna ülem.

25. oktoobrist 1941 kuni maini 1943 oli NSV Liidu Siseasjade Rahvakomissariaati 3. eriosakonna (läbiotsimised ja vahistamised) ülem.

20. maist 1944 määrati Sazõkin NSV Liidu Riikliku Julgeoleku Rahvakomissariaadi 2. (vastuluure)valitsuse ülema asetäitjaks.

Oktoobrist 1944 kuni septembrini 1945 **oli Nikolai Sazõkin VK(b)P KK Eesti Büroo liige ning NSV Liidu SARK- ja RJRK volinik Eestis.**

27. septembrist 1945 määrati Sazõkin NSV Liidu SARK-i S-osakonna ülema (Pavel Sudoplatovi) asetäitjaks, osakond tegeles tuumapommi loomise kohta luureandmete kogumisega.

Mais 1947 määras Lavrenti Beria – NSV Liidu Ministrite Nõukogu esimehe asetäitja – Sazõkini oma abiks uue tehnika alal.

1953. aastal pärast Stalini surma määras Beria 12. märtsil Sazõkini NSV Liidu Sisemisnisteeriumi 4. (Salajas-poliitilise) valitsuse ülemaks, ta määrati ka NSV Liidu SM Kolleegiumi liikmeks.

Pärast Lavrenti Beria võimult kõrvaldamist parteisisese võimuvõitluse tulemusena kõrvaldati 16. juulil 1953 ametikohalt ja saadeti SM-RJK Moskva Kooli.

20. oktoobril 1954 jäeti ilma sõjaväelisest auastmest ja vabastati teenistusest, põhjuseks faktid, "mis diskrediteerisid kõrget auastet".

1957. aastal arvati välja NLKP-st.

Pärast seda töötas Keskmise masinaehituse Ministeeriumis.

Viited
------

1. ↑  Николай Степанович Сазыкин
Nikolai Strutškov (2014)
**Nikolai Konstantinovitš Strutškov** (jakuudi keeles Николай Константинович Стручков; sündinud 6. jaanuaril 1986 Pokrovskis  Hangalassõ rajoonis Jakuudi ANSV-s) on jakuudi kabetaja, mitmekordne maailmameister, rahvusvaheline suurmeister.

Ta on 4-kordne maailmameister 64-ruudulises kabes (vene kabes 2006, 2013, 2014 ja brasiilia kabes 2007). Ta on kahel korral tulnud maailmameistriks kadettidele vene kabes (1998, 2000).

Ta on osa võtnud ka lühema ajakontrolliga kabevõistlustest. Maailmameistrivõistlustelt 64-ruudulises välkkabes pälvis ta 2015. aastal hõbemedali vene kabes. 

Venemaa meistersportlase normatiivi täitis ta 2001. aastal. 2006. aastal täitis ta Venemaa suurmeistri nõuded. 2007. aastal sai ta rahvusvaheliseks suurmeistriks.

Haridustee
----------

Strutškov lõpetas 2003. aastal vabariikliku füüsika-matemaatikakolledži Jakutskis. Aastatel 2003–2010 õppis ta Moskvas Venemaa Rahvaste Sõpruse Ülikooli majandusteaduskonnas.

Isiklikku
---------

Nikolai Strutškovi vanemad on teadlased: geoloogia-mineraloogiakandidaat Konstantin Strutškov on Kirde föderaalülikooli dotsent ja geoloogia-mineraloogiakandidaat Galina Strutškova töötab Jakutskis asuvas Teemantide ja väärismetallide geoloogia instituudis. Nikolai vend German Strutškov on kabetaja, Venemaa meistersportlane.

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Nikolai Strutškov** |

* Гаврил Колесов и Николай Стручков рассказали, что ждет в «Битве Титанов», youtube.com, 31. märts 2017
* «Битва Титанов». Гаврил Колесов против Николая Стручкова. youtube.com, 2. aprill 2017 (jakuudi keeles)
Nikolai Repnin
Vürst **Nikolai Vassiljevitš Repnin** (vene keeles *Николай Васильевич Репнин*) (11. märts (ukj 22. märts) 1734 Moskva – 12. mai (ukj 24. mai) 1801 Moskva) oli Venemaa diplomaat ja sõjaväelane, Riia ja Tallinna asehaldurkonna kindralkuberner 1792–1798.

Elulugu
-------

Repnin osales Seitsmeaastases sõjas, astudes vabatahtlikuna kindralfeldmarssali Stepan Apraksini armeesse. Ta ilmutas vaprust lahingus Groß-Jägersdorfi all, Königsbergi vallutamisel ja Küstrini piiramisel. 1758 ülendati ta kapteniks, 1760 oli ta juba polkovnik ja osales Zahhar Tšernõšovi korpuse koosseisus Berliini vallutamises. 1762 ülendati ta kindralmajoriks ja 22. septembril 1762 pälvis ta Püha Anna ordeni.

1762–1763 oli Repnin Venemaa saadik Preisimaal ja 1763–1769 Poolas, kus koordineeris nn Repnini seimi tegevust. Vene-Türgi sõjas juhatas Repnin diviisi ja korpust. 1775–1776 oli ta erakorralise saatkonna juht Türgis. Järgmises Vene-Türgi sõjas juhatas Repnin diviisi ja oli ajutiselt (Grigori Potjomkini äraolekul) Vene vägede ülemjuhataja.

Pärast krahv George Browne'i surma oli Repnin 1792–1798 Riia ja Tallinna asehaldurkonna kindralkuberner, samuti Leedu kindralkuberner. 1796. aastast oli Repnin kindralfeldmarssal. Ta juhatas Vene vägesid Kościuszko ülestõusu mahasurumise ajal, kuid rohkem nimeliselt, sest põhivägesid juhatas Aleksandr Suvorov.

1798 saatis Paul I ta Berliini ja Viini, et eraldada Preisimaa Prantsusmaa võimu alt ning ühendada Habsburgide valdused ja Preisimaa sõjaks Prantsusmaa vastu. See missioon ebaõnnestus, misjärel Repnin läks 26. novembril 1798 erru ja suri Moskvas 24. mail 1801.

Auastmed
--------

| Aasta | Kuupäev | Auaste |
| --- | --- | --- |
| 1749 |  | praporštšik |
| 1751 |  | kaardiväe alampraporštšik |
| 1758 |  | kapten |
| 1760 |  | polkovnik |
| 1762 | 2. aprill | kindralmajor |
| 1768 | 24. detsember | kindralporutšik |
| 1774 | 3. august | kindral *en chef* |
| 1796 | 8. november | kindralfeldmarssal |

Autasud
-------

### Venemaa autasud

* Püha Georgi ordeni II klass (27. juuli 1770)
* Püha Vladimiri ordeni I klass (22. september 1782)
* Püha Andreas Esmakutsutu orden (briljandid 1784)
* Püha Georgi ordeni I klass (15. juuli 1791)
* Püha Aleksander Nevski orden

### Välismaa autasud

* Holstein-Gottorpi Püha Anna orden (22. september 1762)
* Poola Valge Kotka orden
* Preisimaa Musta Kotka orden

Perekond
--------

Repninil oli kolm seaduslikku tütart ja ebaseaduslik poeg Ivan Pnin. Laialt räägiti, et Adam Jerzy Czartoryski olevat Repnini abieluväline laps Izabela Flemingiga. Repninil polnud seaduslikku meessoost järglast, kuid Aleksander I lubas tema tütrepojal Nikolai Volkonskil oma nime muuta ja oma vanaisa vappi kasutada.

Vaata ka
--------

* Repnin

Välislingid
-----------

* Коробко М.Ю. Москва Усадебная. Путеводитель. Николай Васильевич Репнин

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**George Browne** | **Liivi- ja Eestimaa kindralkuberner**1792–1796 | Järgnev**Ametikoht likvideeriti** |

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Nikolai Repnin** |
**Nikolai Rootsi** (ka *Friedrich Nikolai Rootsi*, ristinimi *Friedrich*; 16. aprill 1888 Tartu – 4. detsember 1974 Lund) oli Eesti ja Rootsi põllumajandusteadlane.

Elulugu
-------

Nikolai Friedrich Rootsi oli talupidaja poeg.

Lõpetas 1908 Tartu Aleksandri Gümnaasiumi ja 1914 Tartu Ülikooli agronoomina; põllumajandusdoktor (1927, TÜ), väitekiri "Untersuchung über die Beziehungen einiger Wachstumsbedingungen zu den Gewichtsmengen der Wurzelrückstände und Schwankung derselben in oberer Bodenschicht bei den wichtigsten landwirtschaftlichen Kulturpflanzen in Estland". Laupäeval, 10. dets. 1927 kaitstud doktori väitekirja oponentideks olid prof. Anton Nõmmik ja dots. Leo Rinne. 

Oli 1912–1918 TÜ katsepõldude ja -aedade juhataja ja 1914–1918 ökonoomika kabineti vanemassistent, 1918–1920 Voroneži Ülikooli agronoomia kabineti vanemassistent, 1920–1923 Vahi põllu- ja aiatöökooli õpetaja. 

Ta töötas aastatel 1923–1944 Tartu Ülikoolis. Oli 1923–1927 TÜ taimekasvatuse dotsent, 1927–1929 erakorraline professor ja 1929–1944 korraline professor, ühtlasi Raadi taimebioloogia katsejaama juhataja, 1940–1944 põllumajandusteaduskonna dekaan. 

Töötas 1944–1952 Saksamaal Weihenstephani õppe- ja uurimisasutuses (Institut für gärtnerische Züchtungsforschung) ning 1952–1962 Rootsis Alnarpi Instituudi (Lantbrushögskola) puuvilja- ja marjade osakonnas uurijana.

Kuulus Akadeemilise Põllumajandusliku Seltsi juhatusse, olles laekahoidja 1923-1925. a. Samuti osales seltsi oskussõnade toimkondade töös, olles sordiarenduse ning aianduse sõnade komisjonis.

Teadustöö
---------

Uurimisvaldkond: tähtsamate põllukultuuride (talirukis, tali- ja suvinisu, kaer, oder, hernes, suvivikk, kartul) sordivõrdluse, bioloogia ja agrotehnika küsimused, uute põllukultuuride (mais, päevalill, lupiin, söödakapsas, suhkrupeet, lutsern, valge mesikas, kesakultuurid) katsetamine.

Teoseid
-------

Koostanud õpikuid. Üle 150 teadustrükise.

* Kesaküsimus Eestis. // TÜ Taimebioloogia katsejaam 1. Tartu 1925
* Kõrreviljakasvatus I (kaasautor), II. Tallinn 1926
* Põllumehe käsiraamat II (kaasautor). Tartu 1928
* Ilmastiku ja sortide, eriti nende niiskusenõudlikkuse mõju herne saagisse (kaasautor). // Põllumajandusliku Uurimise ja Katsemajanduse Komitee Toim 105. Tartu 1940

Viited
------

1. ↑  Karl Annuk. *Dr. agr.* professor Nikolai Rootsi. Tartu 1998, lk 7.
2. 1 2 3 4  Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide.
3. ↑  Loko, L. 1930. Akadeemiline Põllumajanduslik Selts põllumajandusliku keelt rikastamas ja uuendamas. Akadeemiline Põllumajanduslik Selts 1920-1930. APS kirjastus, Tartu, lk 21-22.

Kirjandus
---------

* EE 14. Lk 434
* Arnold Kivimäe. "Professor Nikolai Rootsi elust ja tööst". // Eesti Agronoomide Selts Rootsis. Toim 2. Uppsala 1977. Lk 15
* Karl Annuk. "*Dr. agr.* professor Nikolai Rootsi". Tartu 1998
* *Teadus Eesti põllumajanduse arenguloos. II osa (1918–1940)* Tartu 2003. Lk 182

Välislingid
-----------

* *Eesti teaduse biograafiline leksikon.* 3. köide: *N–Sap* TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013

 *Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.*
Rae raba turbatootmisala
**Rae raba** on raba Harju maakonna Rae vallas. 

Halduslikult asub Rae raba Rae küla ja Soodevahe küla territooriumil. Raba põhjaosa külgneb Tallinna linnaga, täpsemalt Tallinna lennujaama maandumisrajaga. Lõunas piirneb Rae raba Vaskjala–Ülemiste kanaliga.

Rae raba asub Põhja-Eesti platool madalas nõos. Raba on tekkinud mandrijää taandumise järgse jäänukjärve kinnikasvamisel.

Raba on nime saanud Rae mõisa järgi. Raba pindala on 10,8 km².

Raba lõunaserval, Vaskjala–Ülemiste kanali ääres asub Eesti tõenäoliselt üks vanemaid rauasulatuskohti (Rae rauasulatuskoht), kus toodeti rauda juba varasel rauaajal. Rauasulatuskoht on arheoloogiamälestisena kantud kultuurimälestiste riiklikku registrisse.

Rae raba turbalasundi paksus on keskmiselt 3,2 meetrit, suurim paksus 6,8 meetrit.

1960.–1980. aastatel raba kuivendati kuivenduskraavide rajamisega.

Raba idaosas on turbatootmisalad (Rae ja Rae2), kogupindalaga 370 ha, kus turvast kaevandab AS Ahtol.

Viited
------

1. ↑  OÜ Inseneribüroo Steiger. Harju maakonna Rae valla Rae ja Rae 2 turbatootmisalade
kuivendamise ja kuivendusvee ärajuhtimisega Rae-Lagedi peakraavi kaasneva keskkonnamõju hindamise aruanne. Tallinn 2014, lk. 17
2. 1 2  Tallinn. Lühientsüklopeedia. Tallinn: Valgus, 1979, lk.273
3. ↑  Rae valla virtuaaltuur
4. ↑  Kultuurimälestiste riiklik register. Mälestis nr 18852, Rauasulatuskoht
5. ↑  Rae Vallavolikogu 13.04.2010 määrus nr 17 "Rae valla jäätmekava 2010–2014 kinnitamine"

Välislingid
-----------

* Rae valla virtuaaltuur. Vaatamisväärsused. Rae raba
* Karjäärid – Mäeinstituudi teemaleht. Rae turbaraba
* Tiit Kändler. Rae turbavälju ohustavad hapuoblikas ja kahjutuli. Eesti Päevaleht, 2. juuni 2000
* Reisijutud.com. Rae rabarada
* Rae raba orienteerumiskaart Eesti Orienteerumisliidu andmebaasis
**Balıkesiri provints** on 1. järgu haldusüksus (provints) Loode-Türgis. Provintsist põhjas asub Marmara meri, provintsist edelas asub Egeuse meri. Provintsi keskus on Balıkesir.

Haldusjaotus
------------

* Ayvalıki ringkond
* Balıkesiri ringkond
* Balya ringkond
* Bandırma ringkond
* Bigadiçi ringkond
* Burhaniye ringkond
* Dursunbey ringkond
* Edremiti ringkond
* Erdeki ringkond
* Gömeçi ringkond
* Göneni ringkond
* Havrani ringkond
* İvrindi ringkond
* Kepsuti ringkond
* Manyasi ringkond
* Marmara ringkond
* Savaştepe ringkond
* Sındırgı ringkond
* Susurluki ringkond

Viited
------

1. ↑  Population of provinces by years - 2000-2018, vaadatud 9.03.2019.

Välislingid
-----------

* Balıkesiri provintsi koduleht (türgi keeles)

Türgi provintsid

Adana **·**  Adıyaman **·**  Afyonkarahisar **·**  Ağrı **·**  Aksaray **·**  Amasya **·**  Ankara **·**  Antalya **·**  Ardahan **·**  Artvin **·**  Aydın **·**  Balıkesir **·**  Bartın **·**  Batman **·**  Bayburt **·**  Bilecik **·**  Bingöl **·**  Bitlisi **·**  Bolu **·**  Burdur **·**  Bursa **·**  Çanakkale **·**  Çankırı **·**  Çorum **·**  Denizli **·**  Diyarbakır **·**  Düzce **·**  Edirne **·**  Elazığ **·**  Erzincan **·**  Erzurum **·**  Eskişehir **·**  Gaziantep **·**  Giresun **·**  Gümüşhane **·**  Hakkâri **·**  Hatay **·**  Iğdır **·**  Isparta **·**  İstanbul **·**  İzmir **·**  Kahramanmaraş **·**  Karabük **·**  Karaman **·**  Kars **·**  Kastamonu **·**  Kayseri **·**  Kilis **·**  Kırıkkale **·**  Kırklareli **·**  Kırşehir **·**  Kocaeli **·**  Konya **·**  Kütahya **·**  Malatya **·**  Manisa **·**  Mardin **·**  Mersin **·**  Muğla **·**  Muş **·**  Nevşehir **·**  Niğde **·**  Ordu **·**  Osmaniye **·**  Rize **·**  Sakarya **·**  Samsun **·**  Şanlıurfa **·**  Siirt **·**  Sinop **·**  Şırnak **·**  Sivas **·**  Zonguldak **·**  Tekirdağ **·**  Tokat **·**  Trabzon **·**  Tunceli **·**  Uşak **·**  Van **·**  Yalova **·**  Yozgat
Coopi logistikakeskuse päikeseelektrijaam (Eesti)Coopi logistikakeskuse päikeseelektrijaam
Asendikaart
**Coopi logistikakeskuse päikeseelektrijaam** ehk **COOP logistikakeskuse päikesepark** on päikeseelektrijaam Harju maakonnas Rae vallas Soodevahe külas Coop Eesti logistikakeskuse katusel aadressil Suur-Sõjamäe tänav 70.

See on rajatud 2017. aastal. Päikeseelektrijaama installeeritud võimsus on 1,0 MW ja see koosneb 3456 Saksamaal toodetud paneelist. Seega on see suurim omataoline Eestis.

Elektrijaama ehitas ettevõte Taastuvenergia OÜ.

Kogu elektrijaamas toodetud energia on ettenähtud logistikakeskuses kasutamiseks ja elektrivõrku seda ei müüda. See kasutatakse külma-, ventilatsiooni- ja kütteseadmete tööks ning see suudab rahuldada kuni poole selle Eesti suurima logistikakeskuse elektrienergia vajadusest.

Viited
------

1. 1 2  Fotod: Coop rajas logistikakeskuse katusele suurima päikesepaneelide pargi, ERR, 17.08.2017 (vaadatud 24.07.2019)
2. ↑  Päikeseenergia buumib, Äripäev, 02.04.2018 (vaadatud 24.07.2019)
**Konteinermaja** (inglise *container house*, *container home*) on merekonteineri(te)st ehitatud maja. Teraskonteinerid on mitmesuguste mõõtmete ja kujudega. Konteinereid kasutatakse kauba transportimiseks rongidel, laevadel ja veoautodel.

Konteinermaja
Konteinermajad on populaarsed, kuna on soodsama hinnaga kui tellismajad. Samuti on need loodussõbralikud, kuna toimub taaskasutus ning väheneb vajadus toota tsementi ja teisi materjale. Üks suurim eelis konteinermajadel on see, et need saab valmis ehitada tehases ja paika tõsta kohapeal.

12- meetrine konteiner
Hoone plaan

Eelised
-------

Hind
5-20% odavam tavalisest majast
Eelnevalt valmistatud
majad saab valmis ehitada tehases
Transport
lihtne liigutada ja paigaldada
Taaskasutus
vanad konteinerid lähevad kasutusse

Puudused
--------

Vale taaskasutus
kasutatakse peaaegu uusi konteinereid
Konstruktsioon
katus on nõrk ja vajab tugesid
Isolatsioon
ebapiisav soojustus
Eelnev kasutus
pole teada, kas transporditi tervisele kahjulikke ained

Kasutus
-------

Konteineritel põhinevate hoonete kasutus on väga lai ja need sobivad igaks otstarbeks.

Kool
Kool
arenguriikides, kus ehitamine on kallis, ehitatakse konteinerid klassiruumideks
Töökoda
sobilik ajutiseks välitööks
Ühiselamu
sobilik linnades, kui eluruumi on vähe ja on vaja kiiresti elamut
Kontor
vähendab suurte hoonete vajadust
### Näited lisaks

* Teater
* Restoran
* Hotell
* Näitus
* Kohvik
* Kaubanduskeskus

Viited
------

1. ↑  Karl- Martin Idol (26.02.2019). "Konteinermaja, mis on selle head, vead ja hind?". Moodne Kodu. Originaali arhiivikoopia seisuga 2.05.2019. Vaadatud 09.05.2019.
2. ↑  Teija Aaltonen (14.01.2019). "Konteiner kaubalaevalt koduõue". Kodus. Vaadatud 16.05.2019.
3. ↑  Mehnazd (13.04.2019). "Top 26 Innovative Uses of Shipping Containers". Marine Insight. Vaadatud 09.05.2019.
4. ↑  Luke Hunter (15. 07.2017). "Container Homes - Pros, Cons & Cost Comparison". Build With Rise. Vaadatud 16.05.2019. `{{cite web}}`: kontrolli kuupäeva väärtust: `|kuupäev=` (juhend)
**Maadlus 1896. aasta suveolümpiamängudel**

Kreeka-Rooma maadlus
--------------------

Võistlused toimusid absoluutses kategoorias Panathinaikó staadionil 10. aprillil, esikohakohtumine 11. aprillil.  

Registreerunuid: 10  

Võistlejaid: 5  

Riike: 4

| Koht | Sportlane | Riik |
| --- | --- | --- |
| 1. | Carl Schuhmann | Saksamaa |
| 2. | Giorgios Tsitas | Kreeka |
| 3. | Stephanos Christopoulus | Kreeka |
| 4. | Momcsilló Tapavicza | Ungari |
| 4. | Launceston Elliot | Suurbritannia |

Peeti ainult 4 kohtumist. Esimesena loositi vastamisi Launceston Elliot ja Carl Schuhmann. Nähes, et Elliot oli tükk maad pikem ja raskem, olid pealtvaatajad kindlad, et matš ei kesta kaua. Nii läkski, kuid nelja minuti pärast oli selili hoopis Elliot!

Teine kohtumine Stephanos Christopouluse ja Momcsilló Tapavicza vahel oli ametliku protokolli järgi tasavägine, kuid lõppes ungarlase loobumisega.

Kolmandas matšis maadlesid kreeklased omavahel. Heitlus ei kestnud kaua, sest Christopoulos vigastas õlga.

Finaalkohtumine Schuhmanni ja Giorgios Tsitase vahel oli kestnud nelikümmend minutit, kui kohtunikud selle pimeduse tõttu katkestasid. Schuhmann väitis, et seda pole vaja, sest seljatab vastase mõne minutiga, kuid kohtunikud ei uskunud. Järgmisel päeval alustati uuesti. Schumann maadles nüüd palju aktiivsemalt ja võitis kahekümne minutiga.

Siis hakkas publik nõudma, et Schuhmann maadleks ka Christopoulosega. On teadmata, kas kohtunikud selle keelasid või polnud Christopoulos selleks suuteline.

  


| * v
* r
Maadlus olümpiamängudel |
| --- |
|  | 
1896 • 1900 • 1904 • 1908 • 1912 • 1920 • 1924 • 1928 • 1932 • 1936 • 1948 • 1952 • 1956 • 1960 • 1964 • 1968 • 1972 • 1976 • 1980 • 1984 • 1988 • 1992 • 1996 • 2000 • 2004 • 2008 • 2012 • 2016 • 2020 |
**Maagia** ehk **nõiakunst** ehk **võlukunst** on käitumine, mille abil soovitakse mõjutada nähtamatuid jõude.

Maagia (usund, religioon) on loodususundiline riituslik käitumine, millega püütakse oma eesmärkide saavutamiseks enda tahtele allutada üleloomulikke jõude. Maagia ja maagiline käitumine on nähtus kirjaeelses ühiskonnas või algusundis. Maagia on usundi tekkimise esimene aste ja ka usundirühma nimetus, milles kasutatakse vahendajat (vt prohvetlik usund). 

Nn "risti ette löömisega", "musta kassi nägemisega" või "üle õla sülitamisega" seotud toimingud on maagilise mõtlemisega seotud käitumised, mis on kirja eelsest ühiskonnast üle kandunud tänapäeva ühiskonda.

Analoogiamaagia (ka homöopaatiamaagia) sisaldab riitust, mille käigus mingi tegevuse matkimisega usutakse kutsuvat seda sündmust esile ka tegelikkuses. Näiteks on meremeestel uskumus, et vilistamisega on võimalik tuult esile kutsuda, samuti *voodoo*-vahanukkudesse nõelte torkimine.

Kontagioosne (ka kontakt-, sümpateetiline) maagia põhineb usul, et eemalseisva isikuga või olendiga on võimalik kontakti saada temaga kokku puutunud[*viide?*] või talle kuulunud eseme kaudu. Näiteks võib tuua nii karukihva amuletina kaelas kandmise kui inimese kehakarvadest "armujoogi" valmistamise.

Vaata ka
--------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Tsitaadid Vikitsitaatides: **Maagia** |

* valge maagia
* must maagia

Viited
------

1. ↑  Beth B. Hess, Elizabeth W. Markson, Peter J. Stein. *Sotsioloogia*. Tallinn, 2000, lk 282.
2. 1 2 3  Kulmar, T. 2006. Üldine usundilugu: religiooniteaduse põhimõisted. Tartu ülikooli kirjastus. Lk 12
3. ↑  Beth B. Hess, Elizabeth W. Markson, Peter J. Stein. *Sotsioloogia*. Tallinn, 2000, lk 199.
Corban Knight 2014. aastal Flamesi särgis
**Corban Knight** (sündinud 10. detsembril 1990 Oliveris, Briti Columbias) on Kanada jäähokimängija, kes mängib keskründajana KHL-i klubis Omski Avangard.

Aastatel 2009–2013 mängis ta Põhja-Dakota Ülikooli jäähokimeeskonnas.

2009. aastal valiti ta NHL-i *draft* '​is Florida Panthersi poolt 135. valikuna. 2013. aastal liitus ta Calgary Flamesiga. NHL-is debüteeris Knight Flamesi meeskonnas 2014. aasta märtsis mängus Ottawa Senatorsi vastu. Esimese värava lõi ta liigas 12. märtsil 2014 mängus Anaheim Ducksi vastu.

NHL-is on Knight mänginud veel ühe hooaja Florida Panthersi ja ühe hooaja Philadelphia Flyersi meeskonnas. Suurema osa ajast aastatel 2013–2019 mängis ta aga American Hockey League'i klubides.

2019. aasta mais sõlmis ta lepingu Nur-Sultani Barõsiga. Hooajal 2018–19 lõi Knight liigas 20 väravat ja andis 20 väravasöötu. 2020. aasta mail sõlmis ta kaheaastase lepingu Omski Avangardiga.

Välislingid
-----------

* Corban Knight KHL.ru lehel
* Corban Knight NHL.com lehel
* Corban Knight hockeydb.com lehel
Denveri lennujaama terminal
**Denveri rahvusvaheline lennujaam** (IATA: **DEN**, ICAO: **KDEN**, FaaAA LID: **DEN**), tuntud ka kui **DIA**, on rahvusvaheline lennujaam Denveris Colorado osariigis Ameerika Ühendriikides. Lennujaam on 13 570 hektarit suur ning tegu on pindalalt USA suurima lennujaamaga. Lennurada 16R/34L, mille kogupikkus on 4877 meetrit, on Ameerika Ühendriikide pikim lennurada, mis on munitsipaalkasutuses.

Lennujaam on üks United Airlinesi sõlmlennujaamadest, ning ka Frontier Airlinesi baasjaam.

65 aastat oli Denveri põhilennujaamaks linna kirdeosas olev Stapletoni lennujaam, mis avati 17. oktoobril 1929. 1980. aastatel hakkas lennujaam aga väikeseks jääma:

* Lennuradade vahel polnud piisavalt eraldusruumi, mis halva ilma korral tähendas pikka ootamist;
* Teistele lennufirmadele, mis tahtsid Denverisse laieneda (näiteks Southwest Airlines) polnud ruumi;
* Lähedal oleva Park Hilli kvartali elanike kaebused lennukimüra üle ja kohtuvaidlus;
* Adamsi maakonna ähvardus kohtusse kaevata lennuraja laiendamiseks Rocky Mountain Arsenali keemiarelvatehase maadele.

1985. aastal otsustas Colorado osariigi seadusandlik kogu annekteerida maatüki Adamsi maakonnast ja selle inkorporeerida Denveri linna koosseisu, et sinna ehitada uus lennujaam. Adamsi maakonna elanikud võtsid otsuse vastu 1988. aasta referendumil, ja Denveri linnaelanikud 1989. aasta referendumil. Lennujaama ehitus algas 1989. aastal ja algseks avamiskuupäevaks planeeriti 29. oktoober 1993.

27. veebruaril 1995 maandus Stapletoni lennujaamas Delta Airlinesi lend 569 Dallasest, mis oli viimane lennujaamas maandunud lend. Samal ööl väljus lennujaamast Continental Airlinesi lend 34 Londonisse, mis oli viimane Stapletonist väljunud lend. Öösel sõitsid lennujaama sõidukid (rendiautod, pagasiveokid, kütuseveokid jne) uude Denveri lennujaama.

Lennujaam avati 28. veebruaril 1995. Kell 6 hommikul väljus lennujaamast esimene lend - United Airlinesi lend 1062 Kansas Citysse. Mõni minut hiljem maandus lennujaamas ka esimene lennuk - United Airlinesi lend 1474 Colorado Springsist.
**Kontaktvõrk** on elektrivõrk, mis on mõeldud elektrisõidukite toitmiseks elektriga. See koosneb veoalajaamadest, ühenduskaablitest, mastidest, riputus- ja kinnituselementidest ning sõiduki vooluvõtturiga otseses kontaktis olevatest osadest – kontaktliinist ja/või toiterööpast. Trammidel ja rongidel tagab elektriühenduse enamasti ka rööbastee, kuid seda tavaliselt kontaktvõrgu osaks ei loeta. Vahel nimetatakse kontaktvõrguks ekslikult ka kontaktliini.

Kontaktvõrk on jaotatud liinilahutitega üksteisest elektriliselt isoleeritud lõikudeks. See võimaldab toita kontaktvõrgu eri osi üksteisest sõltumatult, mis on oluline näiteks remonditööde korral. 

Isolaator kontaktliini sektsioonide vahel
Trolliliini ristumine trammiliiniga
██ trammi kontaktliini juhtmed
██ trollibussi kontaktliini juhtmed
██ isolatsioonivahemik
Kontaktliini konstruktsioonist sõltub maksimaalne lubatav sõidukiirus.

Suuri sõidukiirusi võimaldav pingutusega kontaktliin

Vaata ka
--------

* Kontaktliin
* Toiterööbas
**Dentergem** on hollandikeelne vald Belgias Flandria piirkonnas Lääne-Flandria provintsis Tielti haldusringkonnas.

Dentergemi pindala on 25,94 km². 2012. aastal elas vallas 8345 inimest, mis teeb rahvastiku keskmiseks tiheduseks 322 in/km².

Asulad
------

Dentergem jaguneb järgmisteks osavaldadeks ja asulateks:

|  |
| --- |
| Rooma numbritega on tähistatud osavallad.Kollakad alad tähistavad linnastunud piirkondi. |
| Nr | Nimi | Pindala | Elanikke(1. jaanuar 2006) |
| I | Dentergem | 11,76 km² | 2625 |
| II | Markegem | 4,26 km² | 725 |
| III | Wakken | 5,36 km² | 2801 |
| IV | Oeselgem | 4,61 km² | 1780 |

* Dentergemi kirikDentergemi kirik
* Wakkeni mõisWakkeni mõis
* Amanduse ja Lucia kirik MarkegemisAmanduse ja Lucia kirik Markegemis
* Oeselgemi kirikOeselgemi kirik

Viited
------

1. ↑  Wettelijke Bevolking per gemeente op 1 januari 2018, vaadatud 9.03.2019.

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Dentergem** |

* Koduleht (hollandi keeles)

Lääne-Flandria provintsi vallad

Alveringem | Anzegem | Ardooie | Avelgem | Beernem | Blankenberge | Bredene | Brugge | Damme | De Haan | De Panne | Deerlijk | Dentergem | Diksmuide | Gistel | Harelbeke | Heuvelland | Hooglede | Houthulst | Ichtegem | Ieper | Ingelmunster | Izegem | Jabbeke | Knokke-Heist | Koekelare | Koksijde | Kortemark | Kortrijk | Kuurne | Langemark-Poelkapelle | Ledegem | Lendelede | Lichtervelde | Lo-Reninge | Menen | Mesen | Meulebeke | Middelkerke | Moorslede | Nieuwpoort | Oostende | Oostkamp | Oostrozebeke | Oudenburg | Pittem | Poperinge | Roeselare | Ruiselede | Spiere-Helkijn | Staden | Tielt | Torhout | Veurne | Vleteren | Waregem | Wervik | Wevelgem | Wielsbeke | Wingene | Zedelgem | Zonnebeke | Zuienkerke | Zwevegem
**Kontaktõpe** (ingl *contact learning*, *contact teaching*) on õppekeskkonnas (sh e-õppes) toimuv õppetöö, milles osalevad korraga nii üliõpilane kui ka õppejõud. Kontaktõpe on loeng, seminar, praktikum, laboratoorne töö, individuaaltund vm õppetöö vorm, mis võimaldab saavutada õpiväljundeid.

Seos iseseisva õppega
---------------------

Kontaktõpe on iseseisva õppe vastand. Iseseisva õppe (töö) käigus omandab õppija õpiväljundite saavutamiseks vajalikud teadmised iseseisvalt, järgides õppejõu antud juhiseid.

Seos auditoorse ja e-õppega
---------------------------

Kontaktõpe põhineb õppijate ja õpetaja vahetul suhtlusel õppekeskkonnas. Õppekeskkond võib olla nii füüsiline kui ka virtuaalne. Eristada võib auditoorset ja veebipõhist kontaktõpet. Auditoorse kontaktõppe korral suhtlevad õppija ja õppejõud samas füüsilises ruumis (nt klassiruum, labor), seevastu veebipõhise kontaktõppe korral toimub suhtlus e-õppe keskkonnas (nt Moodle).

Kontaktõppe keskne tunnus on vahetu suhtlus. Olenemata õppekeskkonnast peab see suhtlus olema sünkroonne. Kui õppetöö toimub füüsilises keskkonnas, eeldab see õppija ja õppejõu suhtlust (see, kui õppejõud jätab õppija(d) üksi klassiruumi iseseisvat tööd tegema, ei liigitu kontaktõppeks). Kui õppetöö toimub virtuaalses keskkonnas, liigitub kontaktõppeks vaid see osa, milles kasutatakse sünkroonse suhtluse vahendeid. Need on reaalajas kasutatavad vahendid, nt MSN, Skype, veebipõhise õpikeskkonna jututuba, Horizon Wimba vahendid, seevastu nt veebipõhise õpikeskkonna foorum ja e-post liigituvad asünkroonsete vahendite hulka.

Viited
------

1. 1 2  eRT Kõrgharidusstandard §5 Riigi Teataja
2. 1 2  Hariduse ja kasvatuse sõnaraamat (2014). Eesti keele Sihtasutus.
3. ↑  Siilivask, R. (2013). Õpingud virtuaalses keskkonnas, kontaktõpe ja iseseisev töö e-õppes. – E-õppe uudiskiri.
4. ↑  Villems, A. jt (2013). Juhend kvaliteetse e-kursuse loomiseks. Hariduse Infotehnoloogia Sihtasutus.
**Orvo Ast** (23. juuni 1920 Tallinn – 25. aprill 1999 Toronto) oli eesti päritolu Kanada loomaarst ja viroloog.

Ta lõpetas Jakob Westholmi algkooli ja 1939. aastal Tallinna 2. Gümnaasiumi. Ta oli õpilasajakirja Realist peatoimetaja. Aastatel 1940–1943 õppis Tartu Ülikoolis loomaarstiteadust.

1943. aastal põgenes ta koos abikaasaga Soome, 1944. aastal siirdus Soomest Rootsi ja 1948. aastal Rootsist Brasiiliasse (Rio de Janeirosse), kus lõpetas ülikooli loomaarstina. 

1955. aastast elas Kanadas. Ta töötas viroloogina Montréalis ja 1982. aastani kvaliteedikontrolli juhatajana Québeci ülikoolis. Ta tegi teadustöid viroloogiast ja kirjanduslikku kaastööd ajakirjale Tulimuld.

Isiklikku
---------

Tema isa oli kirjanik ja poliitik Karl Ast, ema arst Alma Ast. 1941. aastast oli ta abielus arst Helga Astiga, neil sündis tütar.

Kirjandus
---------

* Meie Elu (Toronto), 1999, 19. mai, nr 20, lk 5
* Teataja (Stockholm), 1999, 22. mai, nr 5, lk 3

Välislingid
-----------

* *Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918-1944*
**UV-indeks** määrab Päikese ultraviolettkiirguse kiiritustiheduse suhtelise (dimensioonita) väärtuse rahvusvahelisel standardskaalal. UV-indeks aitab inimestel hinnata päikesekiirgusest tingitud ohte nahale ja silmadele ning sellele vastavalt end kaitsta.

UV-indeksi skaala algab väärtusest 0 (kiirgus puudub); väärtus 11 ja üle selle (11+) tähistab aga eriti tugevat UV-kiirgust, mille võib saada näiteks ekvaatori piirkonnas või kõrgmäestikus. Kõrgeim indeks 20 on mõõdetud Andides Põhja-Argentinas. 

Ilmateates esitatakse tavaliselt UV-indeksi suurim väärtus ööpäevas, seega keskpäeva ümbruses (suvel kella 11–15).

**UV-indeksi väärtused** | UV-indeks | Kiirguse tase | Taseme värv |
| --- | --- | --- |
| **0–2** | Nõrk | Roheline |
| **3–5** | Mõõdukas | Kollane |
| **6–7** | Tugev | Oranž |
| **8–10** | Väga tugev | Punane |
| **11+** | Äärmiselt tugev | Violetne |

Vaata ka
--------

* Ultraviolettkiirgus

Välislingid
-----------

* UV-kiirgus ja päikesekaitse
* What is the UV Index?
**Asbest** on linn Venemaal Sverdlovski oblastis. Asub Jekaterinburgist 86 km kirdes.

Asutati 1889 ja kandis linnaõiguste saamiseni 1933. aastal nime **Kudelka**, uus nimi pandi asbestitootmise järgi.

Viited
------

1. ↑  26. Численность постоянного населения Российской Федерации по муниципальным образованиям на 1 января 2018 года, vaadatud 23.01.2019.

Sverdlovski oblasti vapp
Sverdlovski oblasti linnad

Alapajevsk  | Aramil  | Artjomovski  | Asbest  | Berjozovski  | Bogdanovitš  | Degtjarsk  | Irbit  | Ivdel  | Jekaterinburg  | Kamensk-Uralski  | Kamõšlov  | Karpinsk  | Katškanar  | Kirovgrad  | Krasnoturjinsk  | Krasnoufimsk  | Krasnouralsk  | Kušva  | Lesnoi  | Mihhailovsk  | Nevjansk  | Nižni Tagil  | Nižnije Sergi  | Nižnjaja Salda  | Nižnjaja Tura  | Novaja Ljalja  | Novouralsk  | Pervouralsk  | Polevskoi  | Rež  | Revda  | Serov  | Severouralsk  | Sredneuralsk  | Suhhoi Log  | Sõssert  | Zaretšnõi  | Talitsa  | Tavda  | Turinsk  | Verhni Tagil  | Verhnjaja Põšma  | Verhnjaja Salda  | Verhnjaja Tura  | Verhoturje  | Voltšansk
**Cooperi test** on test kehalise töövõime hindamiseks kooliõpilastel, treeningurühmades ja tervisesportlastel. Testi on välja töötanud USA arst Kenneth Cooper, tuginedes enam kui 20 000 vaatlusaluse uurimisele. 

Uuritavate kontingent on väga lai: lendurid, astronaudid, sportlased, rohkem või vähem treenitud "tavalised" inimesed. Cooperi testi tulemused on väga tihedas ja usaldusväärses seoses maksimaalse hapnikutarbimisvõimega. See on sama näitaja, mida hinnatakse meditsiiniasutuses tehtava uuringuga. Test näitab selgelt südame-veresoonte ja kopsude talitlust ja vastupidavust koormusel. Regulaarse terviseliikumise korral on mõttekas Cooperi testi läbi viia 2–3 korda aastas. Test võimaldab hinnata kehalise töövõime muutumist aastate jooksul tervisespordi, vanuse kasvamise, kehakaalu muutuste, krooniliste haiguste (suhkurtõbi, kõrgvererõhktõbi, suurenenud vere kolesteroolisisaldus) jt tegurite mõjul.

Testi läbiviimine
-----------------

Test viiakse läbi tasasel maa-alal. Hinnatakse 12 minuti jooksul kas kõndides-sõrkides või joostes läbitud maa pikkus meetrites. Tähtis on võimalus hinnata läbitud vahemaad, selleks on sobivaim teadaoleva ringisuurusega staadion, täpselt mõõdetud tervisespordirada vm. Testi ei tohiks teha "tugitoolist tõustes", vajalik on eelnev mõnenädalane treening. 

Testi tulemus jaotub 5 rühma: väga hea; hea; rahuldav; nõrk; väga nõrk. Eraldi on välja töötatud tulemused meestele ja naistele sõltuvalt vanusest.

Mehed
-----

```
**alla 30 a 30–39 a 40–49 a üle 50 a TULEMUS** 
üle 2800 m	 üle 2700 m	 üle 2500 m	 üle 2300 m	 VÄGA HEA
üle 2400 m	 üle 2200 m	 üle 2000 m	 üle 1900 m	 HEA
üle 2000 m	 üle 1800 m	 üle 1600 m	 üle 1500 m	 RAHULDAV
üle 1600 m	 üle 1500 m	 üle 1300 m	 üle 1200 m	 NÕRK
alla 1600 m	 alla 1500 m	 alla 1300 m	 alla 1200 m	 VÄGA NÕRK
```

Naised
------

```
**alla 30 a 30–39 a 40–49 a üle 50 a TULEMUS** 
üle 2600 m	 üle 2400 m	 üle 2300 m	 üle 2100 m	 VÄGA HEA
üle 2100 m	 üle 2000 m	 üle 1900 m	 üle 1600 m	 HEA
üle 1800 m	 üle 1600 m	 üle 1500 m	 üle 1300 m	 RAHULDAV
üle 1400 m	 üle 1300 m	 üle 1100 m	 üle 1000 m	 NÕRK
alla 1400 m	 alla 1300 m	 alla 1100 m	 alla 1000 m	 VÄGA NÕRK
```
1939. aasta vallareformiga muudetud valdade piirid Läänemaal
**Oru vald** (saksa keeles *Orrenhof*) oli vald Läänemaal Lääne-Nigula kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1950.

Vallamaja asus Linnamäe külas.

Ajalugu
-------

Vald moodustati 1866. aastal.

1890 liideti Oru vallaga Auaste, Keedrika, Räägu-Kärbla, Salajõe-Saunja ja Uugla vald.

25. juuni 1891 liideti vallaga varem Uuemõisa koosseisu kuulunud Rannaküla ja Vedra külad. 1895. aastal eraldati valla koosseisust Uugla alla kuuluvad talud (Olli-Uustalu, Olli-Hansu ja Olli-Uuetoa) liideti Taebla vallaga.

1939. aasta vallareformiga eraldati vallast talude heinamaatükkide maa-alad, mis lahusosadena asusid senise Võnnu valla piires.

1945 septembris moodustati Oru vallas Keedika külanõukogu keskusega Keedika külas ja Linnamäe külanõukogu keskusega Oru-Linnamäe alevikus. 1950. aastal Oru vald likvideeriti ja selle alad arvati Haapsalu rajooni koosseisu.

Viited
------

1. 1 2 3 4 5  Oru vald Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917 (vaadatud 22.03.2016)
2. ↑  Maa-ameti kaardirakendused
3. ↑  Väljavõte Vabariigi Presidendi otsusest nr. 88 – 7. oktoobrist 1938 (RT 1938, 87, 776)
4. ↑  Eesti NSV Teataja, 1945, 32, 501
5. ↑  Eesti NSV Teataja, 1950, 11, 114

Välislingid
-----------

* Oru vald Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917
Copterline'i AgustaWestland AW139 2008. aastal Linnahalli kopteriplatsil
Copterline'i logo Tallinna Linnahalli seinal (2007)
**Copterline** oli Eesti-Soome lennufirma, mis lendas kopteriliinil Tallinnast Helsingisse. Lennud toimusid helikopteriga AgustaWestland AW139; varem on kasutanud ka helikopterit Sikorsky S-76.

**Copterline OÜ** oli Eestis registreeritud lennuoperaator, **FastClass Oy** Soomes registreeritud asutajaettevõte, kes vastutas kopterite hoolduse eest.

Copterline läks esimest korda pankrotti 2010. aastal ja tõi põhjuseks majandusraskused. 2011. aastal taastas ettevõte oma lennuliikluse Tallinna ja Helsingi vahel. 2013. aastal ei opereerinud ettevõte Eesti-Soome vahelisi lende, vaid oli keskendunud Põhjamere sektorile. 2016. aastal läks Copterline teist korda pankrotti ja lõpetas tegevuse.

Copterline'i lennuõnnetus
-------------------------

 *Pikemalt artiklis Copterline'i lennuõnnetus*

Viited
------

1. ↑  "Copterline läks pankrotti". *ERR Uudised*. Vaadatud 10. mai 2021.
2. ↑  "Copterline hakkab uuesti Helsingi ja Tallinna vahet lendama". *ERR Uudised*. Vaadatud 10. mai 2021.
3. ↑  Tallinna ja Helsingi vahel Copterline niipea ei lenda. ERR uudised, 18. september 2013
4. ↑  "Copterline läks taas pankrotti". *Postimees*. Vaadatud 10. mai 2021.

Välislingid
-----------

* Ettevõtte koduleht

|  Eesti lennufirmad |
| --- |
| Toimivad lennufirmad | 

* Airest
* Avies
* Nordica
* Panaviatic
* Smartlynx Airlines Estonia

 |  |
| Tegevuse lõpetanud lennufirmad | 

* Aero Airlines
* Aeronaut
* Ago
* Air Livonia
* Copterline
* ELK Airways
* Enimex
* Estonian Air

 |

Soome
Soome lennufirmad

Air Finland **·** 
Air Åland **·** 
Blue1 **·** 
Copterline **·** 
Finnair **·** 
Finncomm Airlines **·** 
Fly Lappeenranta **·** 
Turku Air **·** 
Wingo xprs
Lambivarjuga öölamp
Lambivarjuga öölamp
**Lambivari** ehk **abažuur** on valgusti osa – elektripirni, harvem küünlaid või muid valgusallikaid ümbritsev kate, mille peaülesanne on silmade kaitse otsese valguse eest.

Lambivari peegeldab valgust tagasi, suunab seda, vähendab valgusallika soojuskiirguse mõju ning tasakaalustab selle domineerivat värvust. Lambivarjudel on ka dekoratiivne tähtsus.

Lambivarju kuju võib olla väga mitmesugune. Levinud on kellukese-, taldriku- või lehtrikujulised, samuti koonuse-, kera- või silindrikujulised lambivarjud.

Lambivarje valmistatakse mitmesugusest materjalist, peamiselt mattklaasist, piimklaasist, vilgust, plastist, paberist, tekstiilist ja metallist.

Ajalugu
-------

Esimesed avalikud õlilambid paigaldati Milanosse 1785. Neid rahastati riiklikest loteriidest. Need laternad koosnesid õlilambist ja mitmest tahist. Lambi peal oli poolkerakujuline peegel, mis suunas valguse allapoole, ning teine, mis paiknes otse lambi all ja oli pisut nõgus, suunas valguse külgsuunas laiali.

Vaata ka
--------

* Valgusreostus

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Lampshade** |

|  |  |
| --- | --- |
|  | Tsitaadid Vikitsitaatides: **Lambivari** |
**"Oru valitseja"** on aastatel 2000–2005 valminud Suurbritannia telesari, mis põhineb osaliselt Compton Mackenzie mägismaaromaanide sarjal. 

Telesari on enamjaolt filmitud Põhja-Šoti mägismaa Strathspey ja Badenochi piirkonnas. BBC Scotlandi tellimusel tootis sarja Ecosse Films ning algupäraselt jõudis "Oru valitseja" eetrisse kanalil BBC One.

Sarja vaadatavus oli esimese viie hooaja vältel brittide seas suur, kuid vähenes pärast mitme esialgse peategelase (Archie, Hector) sarjast väljakirjutamist. Kui sarja vaadatavus oli 2004. aastal veelgi vähenenud, otsustas BBC sarja tootmise lõpetada.

Eestis on telesarja näidanud Eesti Televisioon.

Tegevustik
----------

Noor Archie MacDonald naaseb pärast Londonis restoranipidamist kodukohta Šoti mägismaal. Ta võtab üle oma eaka isa Hector MacDonaldi võlgades maavaldused ja Glenbogle'i lossi ning saab ülesandeks lapsepõlvekodu endisaegne hiilgus taastada. Seejuures on talle abiks Glengoble'i palgal olevad Lexie, Golly ja Duncan. Suuri raskusi ja tagasilööke trotsides õnnestub Archiel valdus võlgadest välja tuua.

Peagi leiab Archie, et maaomaniku elu ei paku talle enam rahuldust, ning läheb Uus-Meremaale viinamarju kasvatama. Glenbogle'i võtab üle Archie vend Paul MacDonald.

Osatäitjad
----------

* Hector Naismith MacDonald – Richard Briers
* Molly MacDonald – Susan Hampshire
* Golly Mackenzie – Alexander Morton
* Alexandra (Lexie) MacDonald – Dawn Steele
* Archibald (Archie) Horatio Hector MacDonald – Alastair Mackenzie
* Duncan McKay – Hamish Clark
* Lord Angus Errol Sharon Kilwillie – Julian Fellowes
* Paul Bowman-MacDonald – Lloyd Owen
* Jessica (Jess) MacKenzie – Rae Hendrie
* Donald Ulysses MacDonald – Tom Baker

Välislingid
-----------

* Oru valitseja andmekogus IMDb (inglise)
* Oru valitseja BBC Scotlandi veebilehel (*inglise*)
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib Tartu tänavast; Tallinna tänava kohta vaata artiklit Oru tänav (Tallinn); varem Oru tänava nime kandnud Nõmme tänava kohta vaata artiklit Palu tänav; teiste samanimeliste tänavate kohta vaata artiklit Oru tänav (täpsustus).* |

---

Kaart
Oru tänava algus, vaade Baeri ristmikult (2011)
**Oru tänav** (varem *Katoliku tänav*; saksa keeles *Katholische Straße*) on tänav Tartus. See ühendab Baeri tänavat Hermanni tänavaga ja on 270 meetri pikk. Ta ristub Veski tänavaga.

Oru tänava Baeri-poolses otsas jääb ühele poole tänavat Kassitoome org, teisel pool paikneb künka otsas skulptuurigrupp Vjatško ja Meelis Tartu kaitsel.

2000. aastani asus aadressil Oru 2 Tartu Linnamuuseum.

Aadressil Oru 3 asub Tartu Katoliku Kooli Oru tänava õppehoone, nn Joosepi maja. Selle esisel haljasalal on kujur Ernst Kirsi 1960. aastal loodud graniitskulptuur "Naine vaasiga".

Pildid
------

* Kuulutusetulp Oru ja Baeri tänava nurgal, vaade Baeri tänavalt (2011)Kuulutusetulp Oru ja Baeri tänava nurgal, vaade Baeri tänavalt (2011)
* Tartu katoliku kirik Oru tänavaltTartu katoliku kirik Oru tänavalt
* Oru 2Oru 2

Vaata ka
--------

* "Naine vaasiga"

Viited
------

1. ↑  Ekspresskataloog 2005, lk. 54. Tartu kaart mõõtkavas 1:22 000
**Näppepillid** (saksa keeles *Zupfinstrumente*) ehk **näppekeelpillid** (inglise keeles *plucked string instruments*), ka **näpitspillid** on keelpillid, mida mängitakse sõrmedega või elastse plaadikese (plektroniga) näppides.

Jaotus
------

Näppepille võib jagada kolmeks rühmaks või "perekonnaks" pilli kuju järgi. 

Esimesse rühma kuuluvad kõlakasti ja kaelaga näppekeelpillid (nt kitarr, basskitarr, mandoliin, bandžo, lauto, balalaika, sitar jt). Sellistel pillidel on üldiselt suhteliselt vähe keeli ning need asetsevad kaela kohal, mille vastu keelt vajutades saab helikõrgust määrata ehk igal keelel mängida suures ulatuses helikõrgusi.

Teise rühma moodustavad näppepillid, millel kaela ei ole ja keeled asetsevad täies pikkuses kõlakasti kohal. Sellesse rühma kuuluvad kannel ja selle sugulased eri maades (kantele, kokle, kankles, gusli) jt. Nendel pillidel on tavaliselt iga vajaliku helikõrguse jaoks vastav keel, iga keel häälestatakse kindlale helikõrgusele. Keelte pikkust ei ole üldiselt võimalik mängimise käigus muuta (ja sellega muuta helikõrgust). Seega sõltub pilli heliulatus keelte arvust. Olenevalt kõlakasti suurusest on keeli vähem või rohkem.

Kolmanda rühma pillidel ei ole samuti kaela, aga keeled ei asu täies pikkuses kõlakasti kohal. Sellised pillid on näiteks harf ja lüüra.

Ka klavessiini loetakse näppekeelpilliks, kuigi see ei kuulu ühessegi mainitud rühma ning seda mängitakse klahvide abil.

Ajalugu
-------

Juba väga vanal ajal oli mitmel rahval olemas harfi- ja kandlelaadseid instrumente. Vana-Kreekast tuntud pill oli lüüra, mille saatel esinesid poeedid. Algselt oli lüüra valmistatud kilpkonna kilbist ja kõveratest antiloobisarvedest ning tal oli seitse keelt.

Vaata ka
--------

* Näppekeelpillide loend

Viited
------

1. ↑  Mätlik, Heiki 1991: "Klassikaline kitarrimäng", Tallinn Eesti Raamat. 4