recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Must nahkhiirelill** (*Tacca chantrieri*) on õistaimeliik dioskooriliste sugukonnast.

Levik
-----

Must nahkhiirelill on levinud Kagu-Aasia troopilistes piirkondades, sealhulgas Tais, Malaisias ja Lõuna-Hiinas, aga ka Kambodžas, Indias, Laoses, Myanmaris, Sri Lankal ja Vietnamis.

Kirjeldus
---------

Must nahkhiirelill on mustade nahkhiirekujuliste õitega, mis võivad olla kuni 30 cm läbimõõduga, ja taimel on "vurrud", mis võivad olla kuni 70 cm pikkused. Taim võib kasvada kuni 90 cm kõrguseks. Väiksed üksikud, kuue kroonlehega, kellukakujulised õied on koondunud palja õitseva varre tippu. Tegemist on orhideetüüpi taimega. Nahkhiirelille perekonda kuulub kümme liiki, millel on erinev värvus ja suuruse. Must nahkhiirelill on osaliselt isetolmlev. Nahkhiirelilledel on sapromüiofiilne sündroom: õite värvus ja lõhn jäljendavad mädanevat orgaanilist ainet ning risttolmlemist vahendavad sellisel juhul kärbsed. Tumedat värvi õied ja suured kandelehed on tõenäoliselt seotud kärbse tolmeldamisega.

Kasvunõuded
-----------

Must nahkhiirelill eelistab varju ja kõrget õhuniiskust. Enne külvi on seemneid soovitatav leotada üks ööpäev. Idanemine võib võtta kuid ja kogu idanemisperioodi jooksul peaks muld olema püsivalt niiske ja soe. Külvisügavus peaks olema 0,3–0,5 cm. Pinnase mulla reaktsioon võiks olla nõrgalt happeline. Taim õitseb hilissuvest sügiseni. Võimalik on kasvatada toas ja ka soojemas kliimas väljas.

Paljundamine
------------

Nahkhiirelilli saab idandada seemnest, kuid lihtsam on risoome jagada ja igal aastal ümber istutada.

Viited
------

1. ↑
2. ↑
3. ↑
4. ↑
5. ↑
6. ↑  "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 26. juuli 2021. Vaadatud 10. mail 2022.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
7. ↑
8. ↑  "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 16. märts 2022. Vaadatud 10. mail 2022.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)

Välislingid
-----------

 Must nahkhiirelill – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib taimest; vürtsi kohta vaata artiklit Pipar* |

---

**Must pipar** (*Piper nigrum*) on pipraliste sugukonda pipra perekonda kuuluv mitmeaastane liaan.

Mustaks pipraks nimetatakse ka liaani poolküpsetest viljadest valmistatud vürtsi. Kuid samadest taimedest valmistatakse ka rohelist ja valget pipart. Erinevus seisneb selles, et valge pipar on kuivatatud küpsed seemned, roheline pipar on kuivatatud pooltoored seemned ning must pipar on keedetud ja küpsetatud pooltoored seemned.

Musta pipart kasvatatakse Lõuna- ja Kagu-Aasias, Kariibi mere saartel ning Lõuna-Ameerikas.

Pipart kasvatatakse parasniiskes pinnases. Pinnas peab olema sõmer ja sisaldama palju orgaanilist ainet. Pipar ei kasva hästi kõrgemal kui 1 km merepinnast. Taimi paljundatakse 40–50 cm pikkuste pistikutega. Mustal pipral on mitmeid kultivare, mis on välja valitud saagikuse ja viljade kvaliteedi põhjal. Noored taimed seotakse puutüvede või ronimisvõre külge üksteisest umbes 2 m kaugusele. Eelistatud on kareda koorega puud, mida mööda kasvab pipar kiiremini. Oluline on, et puud pakuksid piisavalt varju ning õhu juurdepääs oleks piisav. Juured kaetakse lehtemultši ja sõnnikuga. Kuivemates regioonides tuleb noori taimi kuival aastaajal esimese kolme aasta jooksul üle päeva kasta. Võrseid kärbitakse kaks korda aastas. Kärbitud võrsetippe kasutatakse omakorda uute pistikutena. Taimed hakkavad vilja kandma neljandast või viiendast aastast ning viljuvad reeglina 7 aastat.

Must pipar on ronitaim. Ta kasvab puu, posti või trellise toel kuni 4 m kõrgeks. Liaanidele omaselt, juurdub ta kergesti kohas, kus ta vars maad puutub. Tal on vahelduvad südaja kujuga terve leheservaga lehed, mis on 5–10 cm pikad ja 3–6 cm laiad. Pisikesed õied asuvad hulgakesi koos pikal sabataolisel õisikul. Tähk on rippuv ja algul 4–8 cm pikk, aga sedamööda, kuidas viljad küpsevad, kasvab see 7–15 cm pikkuseks.

Pipral on luuvili, mille läbimõõt on umbes 5 mm. Küpselt on see tumepunane ja nagu teisteski luuviljades, on selleski üksainus seeme. Õisikus on 20–30 vilja ja koristama hakatakse neid siis, kui täha alusel hakkavad esimesed viljad punaseks muutuma, aga enne seda, kui viljad on täielikult valminud. Kui viljadel lastakse valmida, kaotavad need kirbe maitse ja varisevad. Valminud pipraviljad säilivad halvasti.

Viljad kuivatatakse päikese käes. Pipraid saab kuivatada ka kuivatis. Need viljad, millest tahetakse saada musti piprateri, kupatatakse enne kuivatamist. Kupatamine puhastab viljad, purustab rakukestad viljas ja kiirendab pruunistavate ensüümide tööd kuivatamise ajal. Kuivatamise käigus tõmbub vili seemne ümber kokku ja tumeneb õhukeseks kortsus mustaks kihiks.

Musta pipraga maitsestatakse nii külmi kui ka sooje liha-, kala-, köögivilja-, seene- ja munatoite. Ta kuulub marinaadide ja kuivade vürtsisegude koostisse.

Välislingid
-----------

* Pipar andmebaasis eElurikkus Muuda Vikiandmetes
USA-s müügil olevad naatriumfluoriiditabletid
**Naatriumfluoriid** on anorgaaniline aine keemilise valemiga **NaF**, fluorhappe naatriumisool.

Tavalistes tingimustes on naatriumfluoriid värvitu ja lõhnatu tahke aine. Selle tihedus on 2,558 g/cm3, sulamistemperatuur 993 °C, keemistemperatuur 1704 °C.

Vees lahustub naatriumfluoriid Na+ ja F− ioonideks. Nagu ka naatriumkloriid (NaCl ehk söögisool), moodustab see kuubikujulisi kristalle. Kristallvõre tihedus on mõnevõrra suurem kui naatriumkloriidil, vahed sõlmede vahel on umbes 462 pm. Mineraalsel kujul, villiaumiidina, esineb NaF suhteliselt harva.

Naatriumfluoriidi saadakse fluorhapet või heksafluororänihapet (H2SiF6) naatriumhüdroksiidi või naatriumkarbonaadiga neutraliseerides; happed tekivad superfosfaatväetise tootmisel kõrvalsaadusena.

Naatriumfluoriidi kasutatakse paljudes valdkondades, näiteks hambapastas hambaemaili tugevdamiseks; sel otstarbel müüakse seda mõnes riigis ka tablettidena. Naatriumfluoriid on odavam ja vähem niiskust imav kui keemilistelt omadustelt lähedane kaaliumfluoriid. 1986. aastal tarvitati maailmas kokku mitu miljonit tonni naatriumfluoriidi.

Nagu teistest fluoriididest, võib ka naatriumfluoriidist saada fluorimürgistuse. Juba 5–10 grammi seda ainet võib olla 70 kg kaaluva inimese jaoks eluohtlik.
Oleg Popov esinemas Wormsis (2009)
Oleg Popov
**Oleg Popov** (vene keeles *Олег Константинович Попо́в*, 31. juuli 1930 Võrubovo, Moskva oblast – 2. november 2016 Rostov Doni ääres) oli vene tsirkuseartist ja näitleja, üks maailma kuulsamaid kloune. 

1944. aastal asus ta õppima NSV Liidu riiklikus tsirkuse- ja estraadikunsti koolis, mille lõpetas 1950. aastal.

Alustas karjääri ekvilibristina. 1951 debüteeris klounina Saraatovi tsirkuses. 
Oleg Popov lõi Päikeseklouni tegelaskuju, kes tuli lavale õlgedest tehtud kollase paruka, lohvakate punaste pükste ja musta-valge-ruudulise soniga.
Esinemistes kasutas ta ekvilibristika, akrobaatika, žongleerimise ja paroodia elemente.

Popov võttis osa esimestest nõukogude tsirkuse ringreisidest Lääne-Euroopas, mis tõid talle ülemaailmse kuulsuse.

1991. aastal kolis ta Venemaalt Saksamaale, kus hakkas esinema oma tsirkuseprogrammiga Õnneliku Hansu (saksa keeles *Hans im Glück*) pseudonüümi all.

Pärast 24 aasta pikkust vaheaega külastas Popov uuesti Venemaad 2015. aasta suvel ning esines oma kavaga Sotši tsirkuses.
2015. aasta detsembris esines ta Peterburi Suure Riikliku Tsirkuse renoveerimisjärgse taasavamise pidustustel.

2016. aasta oktoobri lõpul suundus 86-aastane Oleg Popov ringreisile Rostovisse, kus toimus tema lavakava "Olgu jääv meile päike" esietendus. Ta suri 2. novembri õhtul pärast etendust hotellis südame seiskumise tagajärjel. Hüvastijätt Oleg Popoviga toimus 7. novembril Rostovis, naise ja tütre otsusel maeti ta 9. novembril Saksamaale Egloffsteini linna Baieri liidumaal. Popovi viimne soov oli, et ta maetaks klounikostüümis.

Tunnustus
---------

* Vene NFSV teeneline kunstnik (1956)
* Vene NFSV rahvakunstnik (1958)
* NSV Liidu rahvakunstnik (1969)
* Lenini orden (1980)
* Sõpruse orden (1994)
* Samaara tsirkus kannab Oleg Popovi nime
* Tjumenis on Oleg Popovi pronksist ausammas
* Brüsselis ja Münchenis on Oleg Popovi nimeline tänav
* Guinnessi rekordite raamatus on Popov kirjas kui maailma populaarseim kloun

Viited
------

1. ↑  Попов хотел, чтобы его похоронили в клоунском костюме

Välislingid
-----------

* Oleg Popovi veebileht
* Popovi elulugu peoples.ru lehel
* Popovi elulugu ya-kloun.ru lehel
**Infoturbe põhimõisteteks** ehk põhikomponentideks on **käideldavus** (*availability*), **terviklus** (*integrity*) ja **konfidentsiaalsus** (*confidentiality*). Inglise keeles kannab mainitud kolmik terminite esitähtede põhjal nimetust *CIA triad*.

Mõned, eriti militaarvaldkonna allikad nimetavad põhimõistena ka salgamatust (*non-repudiation*).

Infoturbes on olulised ka **legaalsus**/seaduslikkus ning [seadmete ja süsteemide] **ohutus**, kuid need ei kuulu infoturbe põhimõistete hulka. Samas, mõisted nagu autoriõigus ja internetipiraatlus ei ole infoturbe distsipliini osa, vaid tulenevad tehnoarenguga paratamatult kaasnenud juriidilistest konstruktsioonidest.

Anto Veldre on oma loengutes "CIA kolmnurga" kontseptsiooni edasi arendanud ning selgitanud, et:

* kõige aluseks on **käideldavus** – kui süsteem ei tööta või lengerdab, pole mõtet rääkida ei terviklusest ega konfidentsiaalsusest;
* **tervikluse** kiht hõlmab näiteks logisid, mille alusel näiteks andmevargusi tuvastada, kui see kiht puudub, kaotab konfidentsiaalsuse kiht toe ning konfidentsiaalsuseesmärki ei suudeta enam tagada;
* **konfidentsiaalsus** on kolmnurga tipp ning ühtlasi infoturbe "püha graal", mille tagamine aga eeldab kahe alumise kihi korrasolekut.

Käideldavus, terviklus, konfidentsiaalsusKäideldavus, terviklus, konfidentsiaalsus
Sellele paradigmale vastav CIA joonis näeb välja nii:

Joonisel on käideldavus, terviklus ja terviklus tähistatud tähtedega S (konfidentsiaalsus), T (terviklus), K (käideldavus), mis ühtlasi vastab ISKE notatsioonile.

Viited
------

1. 1 2  CC. "Information Security". *Wikipedia*.
2. ↑  Margaret Rouse. "confidentiality, integrity, and availability (CIA triad)". *TechTarget*.
3. ↑  CC. "Non-repudiation". *Wikipedia*.
4. ↑  Anto Veldre. "Turvalisus ja privaatsus – röntgenvaade". *erasait*.[*alaline kõdulink*]
5. ↑  CC. "ISKE". *Wikipedia*.
**Oleg Melnik** (15. august 1949 Tallinn – 12. detsember 2011 Tallinn) oli Eesti poplaulja.

Populaarse meelelahutajana, kes võis ühesuguse elegantsiga laulda nii vene, eesti, inglise kui ka soome keeles ning mängis ka kitarri, töötas ta peamiselt Tallinna varieteedes ja esines kontsertidel. 1970. aastatel oli ta ka ansambli Laine solist.

Aastatel 1980–1990 elas Oleg Melnik peamiselt Soomes. Pärast abielu purunemist Soomest naasnult loobus ta 1990. aastatel laulmisest ning tegeles hoopis rahvusvahelise näituseäriga (valmistas ette eksponaate ja pani näitusi üles, reisis palju mööda Venemaad).

Ta mängis kontsertfilmis "Sillerdav päev" (1974) ja muusikafilmis "Võtmeke" (Eesti Telefilm 1970).

Üks tuntumaid laule Oleg Melniku esituses oli Nino Rota "Sa vaiki nüüd" filmist "Ristiisa".

Isiklikku
---------

Ta oli aastatel 1980–1990 abielus Ariel Melnikuga, kellest hiljem sai Eri Klasi abikaasa. Tol perioodil elas pere Soomes. Nende tütar Marion Melnik on Soomes ooperilaulja. Nende teine tütar on Julia. Oleg Melnik suri raskekujulise diabeedi tagajärjel.

Viited
------

1. ↑  "Muusik Oleg Melnik suri pärast rasket haigust". Originaali arhiivikoopia seisuga 8. jaanuar 2012. Vaadatud 12. detsembril 2011.
2. ↑  Jaanus Kulli. Katrin Kalde: "Melnik oli üks seitsmekümnendate levimuusika korüfeedest" Õhtuleht, 14.12.2011.
3. ↑  Jaanus Kulli. Katrin Kalde: "Melnik oli üks seitsmekümnendate levimuusika korüfeedest". Õhtuleht, 14. detsember 2011
4. ↑  Jaanus Kulli. Katrin Kalde: "Melnik oli üks seitsmekümnendate levimuusika korüfeedest". Õhtuleht, 14. detsember 2011
5. ↑  "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 9. jaanuar 2012. Vaadatud 13. detsembril 2011.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
6. ↑  Muusik Oleg Melnik suri pärast rasket haigust. Kroonika/Delfi, 12. detsember 2011

Välislingid
-----------

* Haud Tallinna Pärnamäe kalmistul
**Infovabadus** on igaühe õigus ilma takistusteta vastu võtta, töödelda ning edastada üldiseks kasutuseks mõeldud informatsiooni. Tegu on rahvusvahelise kompleksse õiguspõhimõttega, mis infoühiskonnas väljendub avaliku teabe juurdepääsetavuses, tsensuuri puudumises, sõna- ja väljendusvabaduses, piirangutes jälitustegevusele ning eraelu puutumatuse kaitses.

Eesti põhiseaduses väljendab infovabaduse põhimõtteid vahetult 44. paragrahv, konkreetsema raamistiku annab infovabadusele avaliku teabe seadus.

Infovabadusega seostuvad küsimused intellektuaalomandi õigusest, patentidest ja andmekaitsest, eriti oluline on infovabadus Interneti ja digitehnoloogia kontekstis. Infovabaduse reguleerimise eest on võidelnud 1990. aastate lõpust alates Eesti Ajalehtede Liit. "Meie reliikvia on infovabadus" oli Eesti ACTA-protestide üheks lipukirjaks.

Vaata ka
--------

* Avaandmed
* Vabakultuur
* Avatud teadmus

Viited
------

1. ↑  Infovabadus: juurdepääs informatsioonile – igaühe õigus
2. ↑  Artur Talvik: Meie reliikvia on infovabadus!
**Oleg Țulea** (sündinud 31. märtsil 1980 Căușenis) on Moldova poliitik, ta kuulub erakonda Demokraatlik Moldova.

2002. aastal sai ta Moldova Riiklikus Ülikoolis litsentsiaadikraadi poliitikateaduste alal ja 2003. aastal samas magistrikraadi poliitikateaduste alal. 2005. aastal sai ta Bukarestis asuvas kõrgkoolis Ovidiu Șincai magistrikraadi poliitikajuhtimise alal. 

Aastatel 2003–2005 töötas ta Moldova Rahvusliku Noorte Nõukogu rahvusvahelise sekretärina. 

Aastatel 2005–2009 ja 2011–2014 oli ta Moldova parlamendi liige. 

Aastatel 2009–2011 oli ta spordi- ja noorteministri asetäitja.

2016. aastast kuni 15. märtsini 2020 oli ta Moldova suursaadik Ungaris (ühtlasi ka Bosnia ja Hertsegoviinas, Sloveenias ja Horvaatias).

16. märtsist 2020 kuni 9. novembrini 2020 oli ta Moldova välis- eurointegratsiooni minister.

Viited
------

1. ↑  Oleg Țulea Guvernul Republicii Moldova
2. ↑  Moldova. Ministries, etc. rulers.org
3. ↑  Oleg Țulea renunță la funcția de ministru al Afacerilor Externe și Integrării Europene Radio Chișinău, 28. oktoober 2020
Esinejad Radaja Seto Festivalil 2016. aastal
Festivalipublik
**Festival** on massipidustus.

Festival on tavaliselt mitmepäevane üritus, mitte näiteks üheks päevaks välja kuulutatud sibulamüük või lühilaat kuskil külas/linnas, nagu tänapäeval kaubanduslikul eesmärgil seda sõna vääralt kasutatakse.

Festivale toimub mitmes vallas, näiteks folkloori-, muusika-, teatri-, filmi- ja laulufestivalid.

Kunstifestival on mõne üksiku või mitme kunstiliigi tutvustamiseks perioodiliselt korraldatav ettevõtmine, mis tihti on korraldatud piduliku ülevaatuse või konkursi vormis.

Muusikafestivalid on enamasti temaatilised. Kõige populaarsemad on publiku arvukuse mõttes laulufestivalid, millest paljud korraldatakse lauluvõistluse või ka esitajate konkursi vormis.

Noorsooliikumises on tähtis koht olnud ülemaailmseil noorsoo- ja üliõpilasfestivalidel. Esimene noorsoo- ja üliõpilasfestival toimus 1947. aastal Prahas. Suurema hulga osavõtjate arvuga Eestist oli 1957. aasta festival Moskvas, milles kokku osales 34 000 inimest 130 maalt.

Viited
------

1. ↑  "6th World Festival of Youth and Students".
**Informatsiooni Keskus** oli Vabariigi Valitsuse juures asuv Eesti riigiasutus, mille ülesandeks oli riikliku ja rahvusliku meelsuse süvendamine ja levitamine; seltskondliku tegevuse arendamine; informatsiooni teostamine; ajakirjandust, raadiosaadet, filmi ja teisi sellelaadilisi alasid puudutavate küsimuste korraldamine.

Informatsiooni Keskus asutati 6. mail 1940 senise Riikliku Propaganda Talituse asemele.

Keskuse juhatajaks oli üks Vabariigi Valitsuse liige: Jüri Uluotsa valitsuses (alates 6. maist 1940) oli selleks Ants Oidermaa ja Otto Tiefi valitsuses Juhan Kaarlimäe.

Johannes Varese valitsuses oli Informatsiooni Keskuse juhataja ülesannetes Hans Kruus.

Informatsiooni Keskuse koosseisu kuulusid: 

* teadete osakond,
* ühiskondlik osakond ja
* kantselei.

Vabariigi Presidendi poolt dekreediga 20. augustil 1940, Informatsiooni Keskus likvideeriti, varad ning varalised õigused ja kohustused läksid üle NSVL telegraafi agentuuri "Tass’i" osakonnana tegutsevale Eesti Telegraafi Agentuurile "Eta".

Viited
------

1. ↑  1075. Korraldus Eesti Telegraafi Agentuuri „Eta" tegevuse kohta. Riigi Teataja, nr. 106, 21 august 1940
2. ↑  1068. Informatsiooni Keskuse tegevuse lõpetamise seadus. Riigi Teataja, nr. 106, 21 august 1940

Vaata ka
--------

* Valitsuse Informatsiooni ja Propaganda Talitus

Kirjandus
---------

* Seltskond ja valitsusasutised tihedamasse koostöösse. Uus Eesti, 3. aprill 1940, nr. 88, lk. 7.
* Spectator. Informatsiooni keskus. Uus Eesti, 4. aprill 1940, nr. 89, lk. 4.
* Min. A. Oidermaa Informatsiooni Keskuse juhatajaks. Uus Eesti, 7. mai 1940, nr. 121, lk. 1.

Välislingid
-----------

* Vabariigi Valitsuse ettepanek 1. aprillist 1940
**Vahur Glaase** (sündinud 21. septembril 1960 Tallinnas) on Eesti jurist ja poliitik. Ta oli VIII ja IX Riigikogu liige.

Ta lõpetas aastal 1989 Tartu Riikliku Ülikooli õigusteaduskonna.

Ta on töötanud õigusalastel ametikohtadel alates 1985. aastast, sealhulgas prokuratuuri süsteemis uurijana ja prokurörina Tallinna, Järvamaa ja vabariiklikus prokuratuuris 1985–1991, Riigikantselei Teabeteenistuses 1991, justiitsministri asetäitjana 1992, president Lennart Meri õigusnõunikuna 1993–1994. Aastatel 1997–1998 oli ta Siseministeeriumi kantsler.

Aastatel 1995–1997 oli ta Riigikogus õiguskomisjoni ja põhiseaduskomisjoni liige, ajutise komisjoni Riigi Kaitsepolitseiameti tegevuse ja jälitustegevuse seaduslikkuse kontrollimiseks esimees. Aastal 1999 oli ta väliskomisjoni liige ja aastatel 2001–2003 keskkonnakomisjoni liige. VIII Riigikogus kuulus ta Valimisliitu "Koonderakond ja Maarahva Ühendus", IX Riigikogusse kandideeris ta Eesti Maarahva Erakonna nimekirjas, riigikogusse sai ta asendusliikmena, selles koosseisus oli ta keskkonnakomisjoni liige.


|  |  |
| --- | --- |
|  | Tsitaadid Vikitsitaatides: **Vahur Glaase** |
**Eesti Veterinaararstide Ühing Rootsis** (lühend **EVÜR**) asutati Stockholmi Veterinaarülikoolis 27. märtsil 1945. Selle asutasid Eesti päritolu loomaarstid, kes olid pagenud Nõukogude okupatsiooni eest Eestis. 

Asutamiskoosolekust võtsid osa August Arras, Erik Anari, Artur Herodes, Valter Kraner, Johan Kruus, Aleksander Raudsepp, Philipp Selli, Juhan Siilak ja Ludvig Teder. EVÜRi eesmärkideks sätestati: 1940. aastal suletud Eesti Loomaarstide Ühingu tegevuse jätkamine, paguluses viibivate loomaarstide aineline ja moraalne toetamine ning omavaheliste kontaktide hoidmine. EVÜRi esimeseks esimeheks valiti August Arras (1945–1946), temale järgnesid Artur Herodes (1946–1951), August Kriisa (1951–1973) ja Erik Anari (1973–1990).

21. septembril 1990 peeti viimane korraline EVÜRi koosolek, kus ühehäälselt otsustati tegevus lõpetada, sest Eesti Loomaarstide Ühing oli taasasutatud ja vajadust selle ühingu järele enam polnud.

Viited
------

1. 1 2  Helmut Riispere (1994). "Eesti loomaarstid paguluses". *Eesti Loomaarstlik Ringvaade* (PDF). Kd 4. Tartu. Lk 52-55. Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 29. jaanuar 2018. Vaadatud 29. jaanuaril 2018.
2. ↑  Jüri Parre (1990). "Eesti Veterinaararstide Ühing Rootsis (EVÜR) & Eesti Loomaarstide Ühing (ELÜ)". *Eesti Loomaarstlik Ringvaade* (PDF). Kd 4. Tallinn. Lk 40-42. Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 29. jaanuar 2018. Vaadatud 29. jaanuaril 2018.
Politsei buss alarmsõidul Tartus, Supilinnas, Oa tänaval. 2016. aasta september.
**Politsei** on ühiskonna (tänapäeval riigi või linna) poolt ametisse pandud jõudu rakendav struktuur, mis on ette nähtud ühiskonnaliikmete vahelistes suhetes korra säilitamiseks (nn sisemisteks vajadusteks). Selle poolest erineb ta sõjaväest, mille eesmärk on kasutada jõudu välissuhetes (suheldes teiste kogukondadega). Politsei tagab avaliku korra, kaitseb inimeste ja organisatsioonide seaduslikke huvisid, tõkestab kuritegevust, teostab kuritegude kohtueelset uurimist, määrab ja viib täide karistusi oma pädevuse piires.

Liikluspolitsei on sõiduki kinni pidanud ja kontrollib juhi dokumente. 2018. aasta mai, Tartu, Aleksandri tänava ots.
Organiseeritud ühiskondades tavaliselt taunitakse jõu kasutamist ühe ühiskonna liikme poolt teise suhtes. Politseile tehakse selles suhtes erand eeldusel, et taunitavale jõu kasutamisele ei saa vastata muul moel kui jõudu kasutades.

Politseid peavad ülal ühiskonnaliikmed (maksude maksmise kaudu).

Ühiskond võib teatud juhtudel lubada ka enda või rahva turvalisuse tagamiseks sisemise relvastatud (ei pea olema külmrelv) struktuuride olemasolu (nt turvafirmad).

Jaotus
------

Esialgne universaalne politsei jaguneb tänapäeval spetsiaalsete ülesannetega politseideks:

* liikluspolitsei
* korrakaitsepolitsei (patrullteenistus)
* kriminaalpolitsei (korra valvamise asemel võimalike süüdlas(t)e leidmine pärast korrarikkumist)
* narkopolitsei
* julgestuspolitsei
* kohtuekspertiisi ja kriminalistika keskus
* vee-, jõe-, mere- jne politseid
* märulipolitsei
* eriüksus
* sõjaväepolitsei
* kaitsepolitsei
* poliitiline politsei
* munitsipaalpolitsei
* religioonipolitsei

Politsei teenistuses oleva ametniku nimetus eri maades:

* politseinik
* militsionäär, ka miilits (nii kasutusel Eestis)
* kordnik — kasutusel peamiselt Eestis esimese iseseisvusperioodi ajal
* sandarm
* šerif
* uräädnik (ka urjadnik) — ajalooline; kasutusel Eestis, kestis tsaariaja lõpuni; tuletus venekeelsest sõnast урядник

Vaata ka
--------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Tsitaadid Vikitsitaatides: **Politsei** |

* Eesti politsei
* Eugène-François Vidocq
* Kuritegevus
* Kurjategija
* Mõisapolitsei
* Politseiauto
* Politseikoer
* Politsei- ja Piirivalveamet
* Politsei- ja Piirivalveameti piirivalveosakond
* Politsei- ja Piirivalveameti kriminaalpolitseiosakond
* Soome politsei
**Eesti Veebiarhiiv** on Eesti Rahvusraamatukogu digitaalarhiiv, mille eesmärk on säilitada Eesti kultuuripärandi seisukohalt olulisi veebisaite.

Arhiiv tehti üldsusele kättesaadavaks 2013. aasta novembris ning see sisaldas üle tuhande valitud veebisaidi (u 31 miljonit URL-i) aastatest 2010-2013 kogumahus 1,6 terabaiti. 2013. aastal alustati kogu Eesti veebi arhiveerimise katsetamist.

2015. aasta lõpus sisaldas arhiiv üle 56 miljoni unikaalse URL-aadressi kogumahus 4,2 TB.

Eesti Veebiarhiivi arendamises osaleb Eesti teadus- ja mäluasutuste spetsialistidest koosnev töörühm, kuhu kuulub 23 esindajat 11 organisatsioonist. Töörühma eesmärk on nõustada rahvusraamatukogu arhiveeritava materjali valikul ning kättesaadavaks tegemisel, samuti esindab töörühm praeguste ja tulevaste uurijate huve. Töörühm on välja töötanud dokumendi "Eesti Veebiarhiivi valikupõhimõtted", mis kinnitati 2011. aastal.

Eesti Rahvusraamatukogu on 2012. aasta algusest Rahvusvahelise Veebiarhiveerimise konsortsiumi (International Internet Preservation Consortium) liige.

Vaata ka
--------

* Veebiarhiveerimine

Viited
------

1. 1 2 3  "Eesti Veebiarhiiv". *Eesti Rahvusraamatukogu koduleht*. Vaadatud 16. aprillil 2015.
2. ↑  Veebiarhiivist Rahvusraamatukogu kodulehel (vaadatud 18. juunil 2016)

Välislingid
-----------

* Eesti Veebiarhiiv
* Eesti Rahvusraamatukogu
***Oedogoniales*** on niitjad viburvetikad klorofüütide klassis rohevetiktaimede hõimkonnas.

Iseloomulikuks tunnuseks on rakkude vegetatiivsel jagunemisel tekkiv paksenenud rakuseinast moodustunud eriline ringikujuline moodustis raku distaalses osas. Nende arvu järgi saab loendada isegi seda, mitu korda on antud rakk jagunenud.

Iga rakk sisaldab ühte tuuma ja ühte rakuümbrise lähedal paiknevat võrkjat kloroplasti, mille juures on mitmed pürenoidid.

Vetikate seas on ebatavaline *Oedogoniales*‘e paljunemisrakkude stefanokontne flagellatsioon, mis tähendab, et raku eesmist otsa ümbritseb krooni taoliselt terve pärg vibureid. Suguline paljunemine on oogaamne ja tekivad liigispetsiifilise ornamentatsiooniga ning paksude seintega hüpnosügoodid, mis võivad püsida veekogu põhjas paarkümmend aastat elusana.

Rühmas on kokku kolm perekonda, millest suurim on paisvetikas (*Oedogonium*). Teised kaks on *Bulbochaete* ja *Oedocladium*. Paisvetikad võivad eutrofeerunud veekogudes moodustada terveid ujuvaid vetikavaipu.

Viited
------

1. 1 2 3 4  Kalle Olli: Klorofüüdid

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Oedogoniales** |

* Oedogoniales Encyclopedia of Life
**Politsei- ja piirivalvekolledž** on 2010. aastal loodud Sisekaitseakadeemia õppeüksus, kus koolitatakse politseiametnikke ja piirivalvureid. 

Politsei- ja piirivalvekolledž koolitab politseiametnikke kutseõppe ja rakenduskõrghariduse tasemel. Kutseõppe erialadel kestab õpe 1,5 aastat, rakenduskõrgharidus omandatakse 3 aastaga, mille järel on võimalus jätkata õpinguid Sisekaitseakadeemia sisejulgeoleku magistriõppes. Kolledži koostööpartnerid on Politsei- ja Piirivalveamet ja tema struktuuriüksused, üldhariduskoolid, CEPOL, FRONTEX jpt. 

Politsei- ja piirivalvekolledži õppetegevus toimub kahes õppekeskuses:

* Politsei- ja piirivalvekolledžis Tallinnas, Harjumaal (Kase tee 61);
* Politsei- ja piirivalvekolledži Paikuse koolis Pärnumaal (Politsei- ja piirivalvekolledži Paikuse õppeüksus).

Kolledži struktuuri kuulub ka teenistuskoerte koolituskeskus Murastes.

**Ajalugu**

1. veebruaril 2010 ühinesid Sisekaitseakadeemia politseikolledž ja piirivalvekolledž. 1. veebruarist alates on akadeemias kahe seni eraldi tegutsenud politseikolledži ja piirivalvekolledži asemel üks ühine politsei- ja piirivalvekolledž. Uue kolledži juhiks nimetas siseminister senise politseikolledži direktori politseikolonel Aivar Toompere.

Välislingid
-----------

* Sisekaitseakadeemia politsei- ja piirivalvekolledži koduleht
* Sisekaitseakadeemia politsei- ja piirivalvekolledži teenistuskoerte koolituskeskuse koduleht
* Politsei- ja Piirivalveameti koduleht
**Poljakov** (vene Поляков) on vene perekonnanimi.

Nime naissoo vorm on Poljakova.

2023. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Poljakov 230 mehel ja 26 naisel. Perekonnanimede levikult oli Poljakov meeste puhul 236. ja naiste puhul 5161. kohal.

2022. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Poljakova 252 naisel. Perekonnanimede levikult on Poljakova naiste puhul 236. kohal.

Perekonnanime Poljakova kandja oli keskmiselt 46 aasta vanune (mediaanvanus oli 47). Kõige levinum on perekonnanimi Poljakova vanuserühmas 60–64, kus neid oli 10 000 elaniku kohta 3,33. Perekonnanimi Poljakova on levinuim Ida-Viru maakonnas, kus neid oli maakonna 10 000 elaniku kohta 3,41.

Nimede eestistamise käigus võeti Poljakovi asemel nimeks Alekask, Leek, Paljak, Parvelt, Reino ja Viismaa.

Nime kandjaid
-------------

* Juri Poljakov, Eesti jurist ja munitsipaalpoliitik (1953–2017)
* Nikolai Poljakov, Eesti purjetaja (1951–)
* Pjotr Andrejevitš Poljakov, vene arstiteadlane (1862–?)
* Rene Poljakov, Eesti sõjaväelane, sportlane, treener ja tervislike eluviiside propageerija (1977–)
* Katre Poljakova, Eesti jurist, kohtunik (1970–)
* Tatjana Poljakova, vene kirjanik (1959–2021)

Viited
------

1. ↑  Statistikaamet. Perekonnanime statistika. Päring andmebaasist: Poljakov.
2. 1 2  Statistikaamet. Perekonnanime statistika. Päring andmebaasist: Poljakova.
3. ↑  Rahvusarhiiv. Onomastika andmebaas. Nimede eestistamine. Päring andmebaasist (vana nimekuju): Poljakov.
**Csongrádi veinipiirkond** on üks Ungari veinipiirkondi Alföldi (Doonau) veiniregioonis.

Ajalugu
-------

Alföldi regioonis olevate veinipiirkondade ajalugu on väga sarnane. Algul kujunes viinamarjade kasvatamine viinapuulehtlates välja jõgede orgudes, üleujutatud piirkondades ning viinamarjakasvatus arenes põhiliselt alevites. Esimesed usaldusväärsed andmed pärinevad Garamszentbenedeki abtkonna asutamisdokumendist 1075. aastast. Selles dokumendis mainitakse *Donatio Regia* hulgas ka Tisza jõe kõrval läheduses asuva Alpári piirkonna viinamarju. 15. sajandiks arenes viinamarjakasvatusest omaette tootmisharu, mida tõendab ka kohustuslik kümnisemaks. Türklaste valitsemiasjal oli vein vilja kõrval kõige minevamaks kaubaartikliks ning kõige olulisemaks tulubaasi moodustajaks. Seda kinnitab ka Buda bei 1573. aasta kohta käiv sultani käsk: *"Buda vilajetis (kuhu kuulus valdavalt ka Doonau ja Tisza jõe vaheline ala) sõltub sultani maavalduste tulevik ning emiiride ja nahaparkalite omandi tulevik enamasti veinist saadud sissetulekutest."* 16. sajandil ja 17. sajandil toimunud rahvaste rändamine tõi sinna balkani päritolu punase veini kultuuri ja Kadarka. 
Levinud oli viinamarjade lõikamine. See tähendas teatud kaitset talvekülmade vastu. Viinamarjapuid kasvatati ilma tugedeta.

18. sajandi esimesel poolel hakkas Doonau ja Tisza jõe vahel levima lendliiv. Ungari kuninganna Maria Theresia käskis 1779. aastal välja antud seadusega viia viinamarjade kasvatamise Alföldi, et lendliivad taimed kinnitaksid. Viinapuutäid ei jää ellu liivases pinnases, mis sisaldab rohkem 75–80% kvartsi, seetõttu ei tekitanud nad Alföldis kahju. Levinumad viinamarjasordid olid Kadarka, Kövidinka ja Izsáki sárfehér, mida tänapäeval nimetatakse Arany sárfehér.

Kliima
------

Vaheldusrikas, kõikuv kliima sarnaneb Kunsági veinipiirkonna omaga, kuid aastane päikesepaiste hulk on suurem. See on üks riigi kõige soojemaid veinipiirkondi.

Pinnas
------

Osaliselt Doonau jõest pärit lubjarikas liiv, osaliselt ilma lubasisalduseta jõesete ja liivane pinnas, kohati löss ning lössi ja liiva segu.

Pindala
-------

Veinipiirkonna kogupindala on 2840 ha, kogukonna registri järgi 1770 ha. Veinipiirkonda kuuluvate asulate arv on 16.

Viinamarjasordid ja veinid
--------------------------

Kékfrankos, Rajnai rizling, Kövidinka, Zweigelt. Võrreldes Alföldi veinipiirkondadega domineerib ka siin lauaveinide tootmine.

Alampiirkonnad
--------------

1. Csongrádi alampiirkond
2. Kisteleki alampiirkond
3. Pusztamérgesi alampiirkond
4. Mórahalmi alampiirkond

Vaata ka
--------

* Csongrádi komitaat

Viited
------

1. ↑  "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 30. märts 2009. Vaadatud 30. aprillil 2019.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
2. ↑  "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 23. aprill 2012. Vaadatud 30. aprillil 2019.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
3. ↑  "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 22. veebruar 2008. Vaadatud 30. aprillil 2019.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
4. ↑
Wartholzi villa 1900
**Wartholzi villa** või **Wartholzi loss** (saksa keeles **Villa Wartholz** või **Schloss Wartholz**) on endine keiserlik villa Reichenau an der Raxis Alam-Austrias.

Ajalugu
-------

Historitsistlikus stiilis Wartholzi villa ehitati Heinrich von Fersteli projekti järgi aastail 1870–1872 Austria keisri Franz Joseph I noorema venna ertshertsog Karl Ludwigi jaoks. Kindlust meenutava ehitise tornid ei ole loodud mitte kaitse eesmärkidel, vaid lihtsalt kaunistustena. Villast avaneb vaade orule. Villa ehitati Karl Ludwigi kodu Raxis asuva Karl-Ludwig-Hausi lähedale ning seda kasutati jahilossina. 

Reichenau oli tollal aristokraatide seas populaarne puhkusepaik; seal paikneb veel teinegi loss, nimelt Rothshildi loss.

Lossi kasutas ka keiser Karl I koos abikaasa Zitaga. Villas sündis troonipärija, ertshertsog Otto.

Maria Theresia ordeni kavalerid 17. augustil 1918
17. augustil 1918 anti villas kätte Maria Theresia ordenid kahekümne neljale Esimeses maailmasõjas sõdinud ohvitserile. 

12. novembril 1918 sai Austriast vabariik ning 3. aprillil 1919 võeti vastu Habsburgide seadus, millega Habsburgide varandus sai riigi omaks ja nad ise läksid eksiili. Maja müüdi hiljem Alam-Austria liidumaa valitsusele ning 1982 sai villast taas eraomand.

Välislingid
-----------

* Sissekanne Alam-Austria provintsimuuseumi leheküljel
* Wartholzi lossi ametlik veebileht
**Momo väljakutse** (inglise keeles *Momo Challenge*) on küberkiusamise vorm, mis levib sotsiaalmeedia ja mobiiltelefonide kaudu. Rakendus annab kasutajale mitmeid ohtlikke ülesandeid.

Momo väljakutse sai avalikkuse tähelepanu 2018. aasta juulis. "Momo" esitajad püüavad veenda inimesi nendega ühendust võtma oma mobiiltelefoni kaudu. Rakendus sarnaneb mänguga Blue Whale (Sinivaal), mõlemas juhendatakse mängijaid üles tegema järjestikuseid ülesandeid. Kui mängijad keelduvad, hakkab rakenduse esindaja neid ähvardama. Sõnumitega kaasneb hirmutav pilt. Kuigi ametivõimud ei ole kinnitanud mingit füüsilist kahju, mida see rakendus otseselt põhjustaks, on mitme mandri politseijõud andnud hoiatusi Momo väljakutse kohta ja nõuandeid internetiohutuse teemal.

Levik
-----

Rakenduse tõttu on surnud mitmeid inimesi. Argentinas tegi enesetapu 12-aastane tüdruk (ametiasutused ei ole seda veel kinnitanud). Barbosas suri kaks noort, kuid politsei ei ole kinnitanud, kas just Momo väljakutse on sellega seotud. Prantsusmaal tegi isa kaebuse, kelle poeg tegi enesetapu. Belgias suri 13-aastane poiss, kes oli mängu ohver ning poos ennast üles.
Põrguaugumäe pank (Eesti)Põrguaugumäe pank
Asendikaart
**Põrguaugumäe pank** (ka **Põrguaugu mägi**, **Põrguhauamägi**, **Grenaderimägi**) on Põhja-Eesti panga osa Ida-Viru maakonnas Narva-Jõesuu linnas Sinimäel. Põrguaugu mäe pank on umbes 200 meetri laiune ja 1000 m pikkune kitsas kahe tipuga (sadulaga) seljandik, mis moodustab keskmise kolmest Sinimägede mäest ja kuulub Vaivara klindilõiku.

Põrguaugu mäe kõrgus üle merepinna on 83,2 meetrit, teine tipp paar meetrit madalam ja ümbritsevast maapinnast umbes 55 meetrit kõrgem. Lõuna- ja läänenõlv olid 15–20° kaldega, kuid läänenõlv on nõukogude ajal seoses kruusa äraveoga Narva soojuselektrijaamade ehitusele kaotanud oma loodusliku näo. Põhja- ja idanõlv on järsumad, kaldega 35–50°.

Põrguaugumäe panga tuumikuks olevad pangased on väiksemad ja rohkem purustatud kui Pargi- ja Tornimäel, kuid küündivad ikkagi 100–200 meetrini ja kuni 30–50 meetrit aluspõhja suhtes üles tõstetud ja kohati kuni 60–80° lõuna suunas kaldu olevad pangased. Pangase läbilõikes figureerivate kivimite stratigraafiline ulatus on keskordoviitsiumi Kõrgekalda kihistu savikast lubjakivist kuni Kambriumi Lükati kihistu sinisavini.

Põrguaugu mäe lael asub mäele nime andnud ovaalne kuni 300 meetri pikkune, 150 meetri laiune ja 20 meetri sügavune lohk – *põrguauk*. Lohu lõunanõlval paljandub kuni 100-meetrise läbimõõduga Lasnamäe ja Uhaku lademega sarnane pangas, mis on lõuna suunas kuni 80° kallutatud. Selle pangase sisse on uuristatud aegade jooksul mitmeid käike ja koopaid.

Sinimägede geoloogilised tekkemehhanismid on ebaselged ja nendesse selguse toomiseks planeeritakse geoloogide välitöid.

Põrguaugu mägi oli Teise maailmasõja Sinimägede lahingute peamine võitlusväli, millest on tulnud ka mäe üks nimesid – Grenaderimägi (ka Sõdurite mägi). Lahingud on kaevikuliinide ja pommiaukude näol jätnud mäele rohkesti sõjategevuse jälgi. Mäe lääneserval asub Sinimägede memoriaal.

Vaata ka
--------

* Eesti pankade loend
* Vaivara klindilõik
* Kannuka pank
* Meriküla pank
* Pargimäe pank
* Perjatsi pank
* Pimestiku pank
* Sinimäed
* Sinimägede lahingud
* Utria pank
* Utria kõrgekallas
* Udria maastikukaitseala
* Utria savikallas
* Narva klindilõik
* Pimestiku pangasaarestik
* Sinimägede pangasaarestik
* Laagna pangasaarestik

Kirjandus
---------

* Kalle Suuroja. *Põhja-Eesti pangad*, Tallinn 2004.
**Heldur Saarsoo** (5. detsember 1931 Viljandi – 4. detsember 1997 Tartu) oli eesti õigusteadlane.

Elulugu
-------

Heldur Saarsoo oli arstide poeg.

Lõpetas 1951 Viljandi 2. Keskkooli, 1962 TRÜ õigusteaduskonna, 1965–1968 TRÜ aspirant, õiguskandidaat (1972, TÜ), väitekiri "Nõukogude kriminaalprotsessi osast kohtueelsel uurimisel võitluses alaealiste kuritegevuse vastu". 

Oli 1962–1965 Viljandi rajooni prokuratuuri uurija ja prokuröri abi, 1968–1972 TRÜ kriminoloogia labori nooremteadur, 1972–1975 vanemõpetaja, 1975–1991 kriminaalõiguse ja -protsessi kateedri dotsent, 1991–1992 juhataja, dotsent, ühtlasi 1976, 1978–1982, 1985–1991 ka õigusteaduskonna prodekaan, 1993– avaliku õiguse instituudi protsessiõiguse dotsent. Lugenud kriminaalprotsessi üld- ja erikursust.

Teadustöö
---------

Uurimisvaldkond: võitlus alaealiste kuritegevusega; kriminaalmenetlus.

Tunnustus
---------

* 1996–1997 Tartu Ülikooli medal

Teoseid
-------

Üle 40 teadustrükise, koostanud õppevahendeid.

* Alaealine ja seadus. Normatiivaktide kommenteeritud väljaanne (kaasautor). Tallinn 1969
* Tõendid nõukogude kriminaalprotsessis. Kaasautor E. Kergandberg. Tartu 1987
* Alaealise kasvatuslikud mõjutusvahendid. // Juridica (1995) 10
* Menetlusdokumendid kriminaalmenetluses (kaasautor J. Vissak). Tallinn 1998
* Alaealiste õigusrikkumised: kriminaalõiguslik, menetluslik ja kriminoloogiline aspekt (kaasautorid J. Ginter, J. Sootak). Tartu 2000

Viited
------

1. 1 2 3 4  Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide
2. ↑  "Tartu Ülikooli medali kavalerid". *Tartu Ülikool*. Vaadatud 5.12.2022.

Kirjandus
---------

* Tartu Riikliku Ülikooli õppe-teaduskoosseisu biobibliograafia nimestik 1944–1980. Tartu 1987, 444
* II, 158
* Tartu ülikooli ajalugu: kolmes köites. Tallinn 1982, III, 314
* Faculty of Law. 1994, 61–62

Välislingid
-----------

* *Eesti teaduse biograafiline leksikon.* 3. köide: *N–Sap* TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013

 *Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.*
**Taktiilne kommunikatsioon** (ingl *tactile communication*) on taktiilne informatsiooni vahetamine ning selle kogemine kompimismeelega. Taktiilset kommunikatsiooni loetakse osaks mitteverbaalsest kommunikatsioonist (näoilme, silmside, kehahoiak ja liikumine, hääletoon, positsioneerimine rühmas jm).

Semiootik Winfried Nöth peab taktiilset info vahetamist kõige primitiivsemaks kommunikatsioonivormiks. Taktiilne kommunikatsioon on kasutusel primitiivsetest elusolenditest inimeseni.

Inimese igipäevaelus on taktiilne kommunikatsioon näiteks lemmiklooma paitamine, teretamisel käe surumine või füüsiline intiimsus. Samuti on seda füüsiline vägivald. Kultuuriti on taktiilse kommunikatsiooni kasutamine ja tõlgendamine erinev.

Taktiilse kommunikatsiooni kasutamine, uurimine ja vahendamine kuulub paljude teoreetiliste ja praktiliste valdkondade juurde: semiootika, psühholoogia, antropoloogia, zooloogia, haridus, tehnoloogia jne.

### Taktiilse kommunikatsiooni tehnoloogiad

Üheks taktiilse kommunikatsiooni tehnoloogiliseks väljundiks on 1825. aastal loodud ja endiselt kasutusel olev pimedate punktkiri ehk Braille kiri, mille trükkimine nõuab tehnilist seadet.

Puutetundlike ekraanide tavakasutusse tulemisega on iga sellise seadme (nutitelefon, tahvelarvuti) kasutaja seotud taktiilse kommunikatsiooniga.

2015. aastal toob tehnoloogiafirma Apple turule uue taktiilse kommunikatsiooniga seotud seadme iWatch. Käekellana kantav seade võimaldab info edastaja ja vastuvõtja vahel imiteerida n-ö näpuga puudutamist ja vahendada südamelöökide taktiilset tunnetamist. Selline infovahetusvõimalus loob uue meediakanali. Näiteks võimaldab selline seade taaskasutusse võtta morsekoodi, mida vastuvõtja ei pea lugema ega kuulama, vaid kogeb seda kompimismeelega.

### Probleemid mõistega "taktiilne" ja "haptiline"

Inglise keeles kasutatakse mõisteid "taktiilne" (*tactile*) ja "haptiline" (*haptic*) sageli kõrvuti ja segamini. Mõlemad mõisted on samatähenduslikud, kuid pärit eri keeltest: taktiilne ladina keelest, haptiline kreeka keelest (kr *ἅπτω*, puudutan). Eesti keeles on normatiivselt kasutusel mõiste "taktiilne".

Kommunikatsioonivormina peetakse taktiilset kommunikatsiooni samaväärseks haptilise kommunikatsiooniga (ingl *haptic communication*) või ka selle alla kuuluvaks.

Mõnes valdkonnas on "haptiline" võetud erialamõistena üle eesti keelde. Näiteks kognitiivses psühholoogias loetakse taktiilsust haptilise tunnetuse liigiks.

Viited
------

1. ↑  Winfried Nöth. "Handbook of Semiotics" (Bloomington, Indianapolis: Indiana Univ. Press 1990)
2. ↑  Eesti õigekeelsussõnaraamat ÕS 2013.
**Moma rahvusuluss** on 2. järgu haldusüksus (rajoon) Venemaa Sahha Vabariigis.

Läbi ulussi voolab Indigirka ja Moma jõgi.

Ulussi halduskeskus on Honuu küla.

1989. aasta rahvaloenduse andmeil oli ulussi elanike arv 5481, neist 67% jakuudid, 12% eveenid ja 15% venelased.

2002. aasta rahvaloenduse andmeil oli ulussi elanike arv 4699, neist 70% jakuudid, 17% eveenid ja 9% venelased.

Uluss jaguneb kuueks kohalikuks omavalitsuseks (*nasleg*).

Ulussis on Moma rahvuspark.

Viited
------

1. ↑  26. Численность постоянного населения Российской Федерации по муниципальным образованиям на 1 января 2018 года, vaadatud 23.01.2019.

Sahha ulussid

Abõi |
Aldan |
Allaihha |
Amga |
Anabar |
Bulun |
Eveeni-Bõtantai |
Gornõi |
Hangalassõ |
Kobjai |
Lensk |
Megino-Kangalassõ |
Mirnõi |
Moma |
Namtsõ |
Nerjungri |
Nižnekolõmsk |
Njurba |
Oimjakon |
Olenjok |
Oljokminsk |
Srednekolõmsk |
Suntar |
Žigansk |
Tatta |
Tompo |
Tšuraptša |
Ust-Aldansk |
Ust-Jansk |
Ust-Maja |
Verhnekolõmsk |
Verhneviljuisk |
Verhojansk |
Viljuisk
**Haute-Vienne'i departemang** on 2. järgu haldusüksus (departemang) Prantsusmaal Nouvelle-Aquitaine'i piirkonnas.

Departemangu keskus ja suurim linn on Limoges. Teiste linnade elanike arv ei ületa 20 000.

Geograafia
----------

Haute-Vienne'i departemangus asuvast Chéonnaci vallast saab alguse Charente'i jõgi.

Naaberdepartemangud on Creuse'i, Corrèze'i, Dordogne'i, Charente'i, Vienne'i ja Indre'i departemang.

Departemang jaguneb poliitiliselt:

| Ringkond | Elanike arv(2010) | Pindala(km²) | Kantoneid | Valdu |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Bellac | 40 321 | 1780 | 8 | 63 |
| Limoges | 298 483 | 2945 | 28 | 108 |
| Rochechouart | 37 387 | 795 | 6 | 30 |

Vaata ka
--------

* Haute-Vienne'i departemangu haldusüksuste loend

Viited
------

1. ↑  Populations légales 2020

Prantsusmaa departemangud

Ain **·** 
Aisne **·** 
Allier **·** 
Alpes-de-Haute-Provence **·** 
Alpes-Maritimes **·** 
Ardèche **·** 
Ardennes **·** 
Ariège **·** 
Aube **·** 
Aude **·** 
Aveyron **·** 
Bas-Rhin **·** 
Belfort **·** 
Bouches-du-Rhône **·** 
Calvados **·** 
Cantal **·** 
Charente **·** 
Charente-Maritime **·** 
Cher **·** 
Corrèze **·** 
Corse-du-Sud **·** 
Côte-d'Or **·** 
Côtes-d'Armor **·** 
Creuse **·** 
Deux-Sèvres **·** 
Dordogne **·** 
Doubs **·** 
Drôme **·** 
Essonne **·** 
Eure **·** 
Eure-et-Loir **·** 
Finistère **·** 
Gard **·** 
Gers **·** 
Gironde **·** 
Guadeloupe **·** 
Haut-Rhin **·** 
Haute-Corse **·** 
Haute-Garonne **·** 
Haute-Loire **·** 
Haute-Marne **·** 
Haute-Saône **·** 
Haute-Savoie **·** 
Haute-Vienne **·** 
Hautes-Alpes **·** 
Hautes-Pyrénées **·** 
Hauts-de-Seine **·** 
Hérault **·** 
Ille-et-Vilaine **·** 
Indre **·** 
Indre-et-Loire **·** 
Isère **·** 
Jura **·** 
Landes **·** 
Loir-et-Cher **·** 
Loire **·** 
Loire-Atlantique **·** 
Loiret **·** 
Lot **·** 
Lot-et-Garonne **·** 
Lozère **·** 
Maine-et-Loire **·** 
Manche **·** 
Marne **·** 
Martinique **·** 
Mayenne **·** 
Meurthe-et-Moselle **·** 
Meuse **·** 
Morbihan **·** 
Moselle **·** 
Mayotte **·** 
Nièvre **·** 
Nord **·** 
Oise **·** 
Orne **·** 
Pariis **·** 
Pas-de-Calais **·** 
Prantsuse Guajaana **·** 
Puy-de-Dôme **·** 
Pyrénées-Atlantiques **·** 
Pyrénées-Orientales **·** 
Réunion **·** 
Rhône **·** 
Saône-et-Loire **·** 
Sarthe **·** 
Savoia **·** 
Seine-Maritime **·** 
Seine-et-Marne **·** 
Seine-Saint-Denis **·** 
Somme **·** 
Tarn **·** 
Tarn-et-Garonne **·** 
Val-d'Oise **·** 
Val-de-Marne **·** 
Var **·** 
Vaucluse **·** 
Vendée **·** 
Vienne **·** 
Vosges **·** 
Yonne **·** 
Yvelines
**Havanna sündroom** on teadmata põhjusega meditsiiniliste sümptomite kogum, mida kogevad peamiselt Ameerika Ühendriikide diplomaadid, valitsusametnikud ja sõjaväelased välismaal. Sümptomid ulatuvad valust ja kohinast kõrvades kuni kognitiivsete häireteni. Esimest korda teatasid neist 2016. aastal Ameerika Ühendriikide ja Kanada saatkonna töötajad Havannas. 2017. aastast alates on üha rohkem inimesi, sealhulgas luureametnike ja sõjaväelaste perekonnaliikmed, teatanud neist sümptomitest väljaspool Kuubat, näiteks Lõuna-Ameerikas, Hiinas, Euroopas ja Washingtonis.

Ameerika Ühendriikide välisministeerium on neid juhtumeid nimetanud "seletamatuteks terviseintsidentideks" (ingl. *unexplained health incidents*), Luure Keskagentuuri direktor William Burns aga rünnakuteks. Leitud on tõendeid selle kohta, et kannatavatel diplomaatidel on aju neuropildis olulisi erinevusi võrreldes tervete kontrollrühma liikmetega. Täheldatud erinevuste põhjust ei ole kindlaks tehtud. Kuigi sündroomi tekke osas puudub ekspertide üksmeel, jõudis riiklike teadus-, tehnika- ja meditsiiniakadeemiate ekspertkomisjon 2020. aasta detsembris järeldusele, et mikrolainete energia (suunatud pulseerivad raadiosagedused) näib olevat kõige usutavam mehhanism nende juhtumite selgitamiseks. Iga võimalik põhjus jääb siiski spekulatiivseks. Muude välja pakutud sümptomite võimalike põhjuste või soodustavate tegurite hulka kuuluvad ultraheli, pestitsiidid või massipsühhogeensed haigused.

Ameerika Ühendriikide luureteenistused ei ole Havanna sündroomi põhjuse osas üksmeelele ega ametlikule kindlaksmääramisele jõudnud, kuigi luure- ja valitsusametnikud on avaldanud ajakirjandusele kahtlust, et süüdi on Venemaa Föderatsiooni sõjaväeluure. Venemaa eitab oma seotust sündroomiga. 2022. aastal teatas Luure Keskagentuur, et pole leitud tõendeid, nagu oleks tervisekahjustuste põhjustajaks Venemaa või mõni muu välisriik.

Viited
------

1. 1 2  Harri Tiido (6. oktoober 2021). "Havanna sündroomi põhjustav relv oli tuntud juba külma sõja ajal". *Eesti Rahvusringhääling*. Vaadatud 21.01.2022.
2. ↑  "CIA juht: Havanna sündroom on tuvastatud sajal luurajal". *Eesti Rahvusringhääling*. 23. juuli 2021. Vaadatud 21.01.2022.
3. ↑  "Havanna sündroomi levik mõjub laastavalt USA diplomaatide moraalile". *Eesti Rahvusringhääling*. 29. september 2021. Vaadatud 21.01.2022.
4. ↑  "CIA: Venemaa pole Havanna sündroomiga seotud". *Eesti Rahvusringhääling*. 21. jaanuar 2022. Vaadatud 21.01.2022.

Vaata ka
--------

* Moskva signaal
Paraad Moskvas 9. mail 2013
Jõeparaad Tartus Emajõe festivalil, esiplaanil lodi Jõmmu ja viikingilaev
**Paraad** on sõjaväe, sportlaste vm organiseeritud inimrühma pidulik ülevaatus, mis harilikult toimub avalikul väljakul, marsimuusika saatel ning rongkäigu kujul. Paraadiks võidakse nimetada ka maa- või veesõidukite sarnast ülevaatust, näiteks jõe-, mereväe- või autode paraadi.

Inimeste paraadi korral kannavad osalised tihtipeale vormirõivast. Sõjaväestatud organisatsioonidel on enamasti selliseks otstarbeks eraldi vorm, mida nimetatakse paraadmundriks.

Paraadiga võidakse tähistada pidulikke sündmusi, riigi- ja rahvuspühi või omavalitsuste tähtpäevi. Eestis on tavaks korraldada igal aastal Eesti Vabariigi aastapäeval (24. veebruaril) Eesti kaitseväe ja võidupühal (23. juunil) Eesti Kaitseliidu paraad. Nõukogude Liidus toimusid paraadid mai- ja oktoobripühade ajal, samuti Teise maailmasõja võidu tähistamiseks 9. mail.

Viited
------

1. ↑  L. Eisen, E. Hiie. "Lugemik-õpik I klassile", Valgus, Tallinn 1975
2. ↑  "Eesti keele seletav sõnaraamat" (vaadatud 6. augustil 2013)
3. ↑  "Ameerika autode paraad Valgas" Valgamaalane, 27.07.2009 (vaadatud 6. augustil 2013)

Välislingid
-----------

* "Haapsalus toimus võidupüha paraad" Postimees, 23.06.2013