recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Priit Valkna esinemas Kuressaare merepäevadel ansambli Kala koosseisus  
Foto: Ave Maria Mõistlik, 6. august 2011
**Priit Valkna** (sündinud 18. juulil 1971) on eesti režissöör ja kultuurikorraldaja.

Haridus
-------

Ta on lõpetanud 1989. aastal Tallinna 21. keskkooli. 1993. aastal lõpetas ta Tallinna Pedagoogikaülikooli näitejuhtimise ja režii erialal ning 2009. aastal EMTA lavakunstikooli teatrimagistrina.

Töö ja looming
--------------

Ta on töötanud Vene Teatri arendusdirektorina (2001–2004).

Aastatel 1994–1998 oli ta Pärnu Päikeseraadio ja 2001–2006 Pärnu Raadio tegevjuht ja peatoimetaja.

Ta on aastaid korraldanud veefestivali Watergate. Ta on juhtinud Kanal 2 telesaadet "Väljalend" ja lavastanud lavateose "Kalevipoeg kuningaks!?".

Ansamblis Kala ta laulab ja mängib plokkflööti.

### Töö näitlejana

Ta on mänginud 1992. aastal Styne'i näidendis "Džässis ainult tüdrukud ehk Džässis ainult tudengid", mis oli Pedagoogikaülikooli diplomilavastus Noorsooteatris, Joed. 2009. aastal mängis ta Demjanovi ja Kõomäe "Viimases mäes" Oru Vellot (IN Teatri lavastus).

### Töö režissöörina

Ta sai režissöörina oma 2004. aasta filmiga "Kaetajad" 2005. aasta Hantõ-Mansiiski filmifestivalil ühe peapreemia.

Režissöörina on ta teinud ka Eesti Rahvusringhäälingus telesarja "Klass – elu pärast" neli osa (2010). Stsenaristi ja režissöörina on ta teinud filmi "Vastutuulesaal" (Ruut, 2007).

2017. aastal valmis tal dokumentaalfilm "Naine pildil".

Eesti Televisioonis on näidatud tema uurimuslikke reisidokumentaale (nt kolmeosaline sari "Mikson Islandil", 2019; "Eestlaste retk Nepali", 2016).

Isiklikku
---------

Tal on poeg Karl Erik.
Tema vend Andres Valkna on biokeemik ja molekulaarbioloog, õde Helen Valkna on telerežissöör ja -produtsent.

Viited
------

1. ↑
2. ↑  Arsenals
3. ↑  "Lavakas.ee". Originaali arhiivikoopia seisuga 20. juuli 2011. Vaadatud 13. augustil 2011.
4. ↑  Olev Remsu, Priit Valkna edu Hantõ-Mansiiskis[*alaline kõdulink*], Sirp, 8. juuli 2005.
5. ↑  Ille Grün-Ots, Segasumma suvila Dirhamis, Elukiri, 8/2008.

Välislingid
-----------

* Priit Valkna andmekogus IMDb (inglise)
* Oliver Jakobson, Priit Valkna vahetas naglid reketi vastu, Just, 31. oktoober 2007
**Voldemar Rajalo** (1935. aastani Kellamoff; 14. märts 1914 Meeri vald, Tartumaa – 6. november 1983, Tartu) oli eesti ajakirjanik, humorist ja karikaturist.

Voldemar Rajalo sündis Kulbilohu Vanasepa talus. Alghariduse sai Meeri algkoolis, 1928. aastal läks edasi õppima Tartu Tehnika Gümnaasiumi. 1937–1939 õppis Tartu Kolledži reaalkoolis. 

1. novembril 1932, mil ta oli 18-aastane, hakkas koos Martin Lukuga Elvas andma välja ajalehte Elva Elu, kus avaldas oma vesteid ja pseudonüümide Herold ja -VoK- all ka šarže. Aastatel 1932–1933 ilmus tema karikatuure ka Otepää Teatajas. Aastatel 1935–1937 tegi ta kaastööd ka ajalehtedele Tallinna Post ja Päevaleht. Ta on kirjutanud vesteid, jutustusi, novelle ja humoreske ning komöödia "Wõim ja õigus" (1933). 

Ta oli Tartumaa Põllumeesteseltsi liige, 1937. aastast Isamaaliidu Tartu maakonna abisekretär. 

1944. aastal värvati ta Punaarmeesse, kus ta järgmisel aastal arreteeriti, kuna oli Saksa okupatsiooni ajal teeninud aega Saksa armees. Karistuseks sai kümme aastat vangilaagrit pluss viis aastat asumist. Karistust pidi ta kandma aastatel 1945–1955 Siberis Norilski vangilaagris. Vangilaagri metsatöödel sai insuldi, mistõttu jäi ühte jalga lonkama. Hiljem oli vangilaagris raamatupidaja ja lisaks organiseeris puhkpilliorkestri, kus ise mängis baritoni. Pärast vanglast vabanemist võttis Hillar Palamets ta tööle Tartu 2. keskkooli majandusjuhatajaks, kus töötas kuni 1979. aastani, kuni pensionile jäämiseni. Koolis töötades aitas toimetada ka koolialmanahhe. Kuna tema haridustee oli omal ajal poolikuks jäänud, astus ta 1961. aastal Tartu 1 Töölisnoorte Keskkooli, mille lõpetas 1963. aastal. Tegi kaastööd ajalehele Edasi, eriti selle huumorinurgale "Herilane", ja ajakirjale Looming. 

Voldemar Rajalo on maetud Tartusse Pauluse (Ropka-Tamme) kalmistule.

Isiklikku
---------

Voldemar Rajalo pojapoeg on ajakirjanik Priit Rajalo.

Viited
------

1. ↑  Lembit Ainsoo (2006). *Tuntud elvalasi läbi aegade*. Tartu: MTÜ Liivimaa Mälu. Lk lk 14. ISBN 9949136598.
2. ↑  "Voldemar Rajalo tütre Tiiu Vaikre mälestusi". *Elva Postipoiss, nr. 11*. 15. märts 2014. Lk 5. Vaadatud 4. oktoobril 2018.
**Ketneri** on küla Tartu maakonnas Nõo vallas.

Kõrgus merepinnast on umbes 75 m. 

2000. aasta rahvaloenduse andmetel elas külas 16 inimest. 2005. aasta 1. jaanuari seisuga on seal 7 aktiivset majapidamist ja 14 alalist elanikku.

Registreeritud elanike arvu dünaamika (1. jaanuari seisuga):

* 1997: 12
* 1998: 12
* 1999: 15
* 2000: 18
* 2001: 18
* 2002: 17
* 2003: 14
* 2007: 16

Nõukogude okupatsiooni ajal oli Ketneri ajutiselt liidetud Laguja külaga, kuid tänapäeval on ta taas eraldi asula.

Ketneri läheduses asuvad Elva jõe ürgorg, Viti järved, Vitipalu karjäär ja Vitipalu vaatetorn.

Külal arvatakse olevat potentsiaali saada turismipiirkonnaks, ehkki see asub Lõuna-Eesti metsade keskel ja majad asetsevad üpris hajusalt.

Ketneris on igasügisese 89-kilomeetrise Tartu Rattamaratoni viimane vahepeatus (77,2 km). Samuti läheb sellest läbi Tartu Suusamaratoni rada.

Viited
------

1. ↑  Maa-amet, vaadatud 21.11.2020.
2. ↑  Statistikaamet, vaadatud 10.11.2020.
3. ↑  Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.

Nõo valla vapp
Nõo valla asulad

**Alevikud:** Nõo | Tõravere  

**Külad:** Aiamaa | Altmäe | Enno | Etsaste | Illi | Järiste | Keeri | Ketneri | Kolga | Kääni | Laguja | Luke | Meeri | Nõgiaru | Sassi | Tamsa | Unipiha | Uuta | Vissi | Voika
**Priit Veebel** (aastani 1937 *Friedrich Webel*; 12. september 1910 Tallinn – 24. juuli 1944 Tallinn) oli eesti pianist, helilooja, arranžeerija ja dirigent. 

Õppis Tallinna Reaalkoolis ja aastatel 1924–1928 (teistel andmetel 1923–1927) Tallinna Konservatooriumis Peeter Ramuli klaveriklassis.

1926. aastal moodustati Tallinna reaalgümnaasiumis üheksaliikmeline Vivo Band, mis kahanes peagi septetiks. Veebel mängis seal klaverit. Trumme mängis Gustav Ernesaks, viiulit Ernesaksa tädipoeg Eevalt Turgan.

Pärast seda mängis Veebel lühikest aega orkestris Red Hot Ramblers. Majanduslikel põhjustel sai temast kutseline pianist Raymond Micheli ansamblites Five Royalty, mis töötas restoranis Marcelle ja seejärel Six Rhythm Boys restoranis Küba.

Kui Kurt Strobel asus 1930. aastal oma orkestriga restorani Dancing Palace Gloria lavale, mängis selles Veebel, kes jäi kuni Strobeli Saksamaale lahkumiseni 1939. aastal. 1937. aastal kinnitas haridusministeerium viie Strobeli orkestri muusiku, sealhulgas Veebeli kutseliseks muusikuks registreerimise.

24. novembril 1936 korraldati Estonia kontserdisaalis Veebeli korraldamisel Eesti esimese džässikontsert. Mitmed kavas olnud lood olid Veebeli arranžeeritud.

1930. aastal osales pillimehe rollis Eesti esimeses plaadile salvestatud heliga filmis "Kuldämblik" (režissöör Boris Jaanikosk, operaator Konstantin Märska).

1942. aastast töötas Veebel Estonia teatris – algul kontsertmeister-repetiitorina, seejärel kuni oma surmani ka balletidirigendina, juhatades Eduard Tubina "Kratti". "Krati" dirigendipuldis oli ta ka 9. märtsil 1944, kui teater sai pommitabamuse. Higine Veebel pääses põlevast majas vaid frakis ja lakk-kingades. Tookord saadud külmetus põhjustaski tema haiguse ägenemise ja peatse surma.

Tuntumaid laule
---------------

* "Õhturahu" ("Vaikinud õhtuks on rahutu meri", 1936) – sõnad Otto Roots
* „Kalevite kants" – (1938) sõnad Paul Kuusik
* „Vana jahilugu" (1938) – sõnad Jüri Remmelgas, Otto Roots
* „Nooruse laul" (1939) – sõnad Jüri Remmelgas
* "Eesti leegionäride laul" (1943) – sõnad Gert Helbemäe

Viited
------

1. 1 2 3  "Veebel, Priit". *Eesti Entsüklopeedia*. Vaadatud 10.12.2020.
2. 1 2 3 4 5 6  Lauk, Tiit (7. september 2018). "Priit Veebel – üks Eesti džässi käilakujudest". *ajakiri Muusika*. Vaadatud 10.12.2020.
3. ↑  "Kuldämblik (1930)". *Eesti filmi andmebaas*. Vaadatud 10.12.2020.
4. ↑  "Õhturahu : valss".
5. ↑  "Kalevite Kants - marss". His Master's Voice.
6. ↑  "Vana jahilugu". His Master's Voice.
7. ↑  "SAJA AASTA LAULUD. 1938-1939. 28. saade". *Eesti raadio*. 11. september 1999.
8. ↑  "Eesti leegionäride laul". *Korporatsioon Sakala lauluraamat*. Vaadatud 10.12.2020.
**Ernst Ehaveer** (1934. aastani kandis nime Ehrenwerth, 2. aprill 1924 Tartu – 15. veebruar 2008 Tallinn) oli eesti korvpallur, korvpallitreener ja spordipedagoog.

Ehaveer lõpetas 1946. aastal Tartu 5. Keskkooli (praegune Tartu Tamme Gümnaasium) ning 1950. aastal Tartu Ülikooli kehakultuuriteaduskonna.

Mängijakarjäär
--------------

Ehaveer hakkas spordiga tegelema Tartu pedagoogilises algkoolis ja jätkas Noorte Meeste Kristlikus Ühingus. Harrastas erinevaid pallimänge, edukaim oli korvpallis. Tema pikkus oli 178 cm. 

Ehaveer mängis 1942.–1947. aastal Tartu Kalevi ja 1948.–1956. aastal Tartu ÜSK/TRÜ meeskonnas mängujuhina ning oli 1945.-1956. aastal Eesti korvpallikoondise liige ja viimastel aastatel selle kapten. Ta võitis NSV Liidu meistrivõistlustel 1949. aastal kuld-, 1950. aastal hõbe- ja 1951. aastal pronksmedali. Ta tuli 1950. aastal Nõukogude Liidu 8 linna turniiri võitjaks ning 1947. 1948. ja 1951. aastal Nõukogude Liidu ametiühingute meistriks. Ernst Ehaveer võitis 1947. ja 1948. aastal Balti turniiril esikoha. Mängijakarjääri jooksul tuli ta 6 korda Eesti meistriks (1944. aastal ja 1948.–1952. aastal). Meistersportlase nimetuse sai ta 1950. aastal ning oli samal aastal Nõukogude Liidu koondise kandidaat.

Treeneritöö
-----------

Treenerina juhendas Ehaveer 1956.–1978. aastal 11 korda Eesti meistriks tulnud TRÜ meeskonda. Ta töötas ka Eesti koondise treenerina ning kuulus Eesti Korvpalliföderatsiooni presiidiumi ja treenerite nõukokku. Ernst Ehaveer oli 1950.–1985. aastal Tartu Ülikooli kehakultuuriteaduskonna sportmängude kateedri õppejõud. Ta on avaldanud erialakirjutisi ajakirjas Kehakultuur ja Tartu Ülikooli väljaannetes ning esinenud treenerite konverentsidel.

Viited
------

1. ↑  Mängijad Eesti meistrivõistlustel. Vaadatud 24.07.2022.
2. ↑  Ernst Ehaveer, biograafia. ESBL, vaadatud 24.07.2022

Kirjandus
---------

* Eesti korvpall. Portreed. Vello Lään, Märt Ibrus. Kirjastaja: Eesti Korvpalliliit 2006. Lk. 353–354

Välislingid
-----------

* TRÜ õppejõud korvpallitreener Ernst Ehaveer Eesti Spordi- ja Olümpiamuuseum.
* Ernst Ehaveer, foto Eesti Spordi- ja Olümpiamuuseum.
* Ernst Ehaveer mängimas. E-varamu.
* Õnnitleme, Ernst Ehaveer 80!. Universitas Tartuensis, nr. 14, 8 aprill 2004. DIGAR
* Lahkus korvpallitreener Ernst Ehaveer. Eesti Päevaleht, 19. veebruar 2008.
**Voldemar Rumessen** (24. märts 1911 Tallinn – 13. september 1992 Pärnu) oli eesti dirigent, koorijuht, muusikapedagoog ja laulja (tenor).

Elulugu
-------

Ta õppis Tallinna Konservatooriumis aastatel 1935–1942 laulmist (Aleksander Arderi klassis), aastatel 1940–1941 orkestridirigeerimist (Julius Vaksi klassis) ja aastatel 1940–1942 koorijuhtimist (Tuudur Vettiku klassis).

Aastatel 1942–1943 juhatas Rumessen Tallinna varieteeorkestrit. 1944. aastal kolis ta perega elama Pärnusse. Ta oli aastatel 1944–1948 Endla teatri dirigent ja koormeister, aastatel 1946–1966 Pärnu 1. Keskkooli ning aastatel 1951–1953 Pärnu 2. Keskkooli muusikaõpetaja ja koorijuht (ta võitis aastal 1959 koolinoorte olümpiaadil Pärnu 1. Keskkooli segakooriga I koha). 

Rumessen töötas aastatel 1946–1947 muusikaõpetajana Pärnu Turbatehnikumis ning 1970. aastal Tahkuranna 8-klassilises koolis. Aastatel 1966–1968 oli ta Pärnu rajooni kultuurimaja direktor. 

Ta asutas Pärnu poistekoori ning oli koori peadirigent. Ta on juhatanud ka teisi kooriliike. Ta on töötanud ka Pärnu kooride inspektorina ning olnud Pärnumaa laulupidude üldjuht.

Isiklikku
---------

Voldemar Rumessen abiellus 1941. aastal ooperilaulja Velda Rumesseniga (neiuna Veerberg, Weerberk). Abielust sündis neli last, elama jäid poeg ja kaksikud tütred.

Nende poeg Vardo oli eesti pianist, muusikateadlane ja poliitik, minia Maaja Rumessen on laulja. 

Tema väimees Madis Salum on ajakirjanik. Ta on ajakirjanik Piret Kooli vanaisa.

Viited
------

* *Eesti muusika biograafiline leksikon.* 2. köide: *N–Y.* Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus, 2008, lk. 222.

Välislingid
-----------

* Toomas Velmet: kuidas sünnivad sümfooniaorkestrid? Muusika, 5. juuli 2019
* Priit Kuusk: Vardo Rumessenit meenutades ERR.ee, 26. august 2015
* Ilmar Tõnisson. Tagasivaade 1960. aastate Pärnu muusikaelule/ Pärnu Postimees 19. september 2012
* Muzõkalnaja Estonia: Pärnu linna muusikaelu ajaloost (venekeelne) Eesti Raadio 1990
* Segakoor Endla kroonika
**Ketasmüts** on etnograafias Saaremaa naiste väike kettakujuline varrastel kootud peakate.

Ketasmüts kooti mustast villasest lõngast, see oli tuttmütsi vähendatud vorm. Tuti asemel oli sellel piiprellidega kaunistatud kolmnurkne tükk kalevit. Seda mütsi kandsid 19. sajandi II pooles ja 20. sajandi algul Ida-Saaremaa abielunaised. See seati pähe nii, et mütsi esiserv otsmikul jäi juuksepiirile ja kalevist riidetükk paremale poole. Pöide ketasmütsid sarnanesid Karja omadega, kuid olid valmistatud riidest. Karjas seoti see paelaga kurgu alt, Pöides aga kukla tagant kinni.

Vaata ka
--------

* Peakatete loend

Eestis varem kantud vanemat tüüpi mütse:

* härjasüdamemüts
* kabimüts
* kikk-kõrvamüts
* lontmüts
* murumüts
* nelja sopi müts
* netsmüts
* nokkmüts
* pottmüts
* punane kübar
* rannamüts
* ratasüll
* rumm-müts
* sariküll
* topsmüts
* tuttmüts
* udarmüts
* võrkmüts

Viited
------

1. ↑  Eesti keele seletav sõnaraamat Vaadatud 15.08.2020
2. ↑  Eesti etnograafia sõnaraamat. 1996. Koostanud Arvi Ränk. Tallinn: Eesti Keele Sihtasutus. Lk 58
3. ↑  Eesti etnograafia sõnaraamat. 1996. Koostanud Arvi Ränk. Tallinn: Eesti Keele Sihtasutus. Lk 121

Välislingid
-----------

* Ketasmüts. Eesti Rahva Muuseum
* Eesti rahvarõivad. Karja ketasmüts
**Ernst August Wilhelm Hörschelmann** (19. aprill 1743 Großrudestedt Erfurdi lähedal – 28. oktoober 1795 Tallinn) oli Tallinna gümnaasiumi retoorikaprofessor ja rektor.

Hörschelmann sündis Großrudestedtis Erfurdi lähedal (praeguse haldusjaotuse järgi Tüüringi liidumaal). Õppis aastatel 1758–1761 Weimaris gümnaasiumis. Aastatel 1761–1764 õppis Jena ülikoolis filoloogiat ja usuteadust. Sai 1764. aastal filosoofiamagistriks ja 1767. aastal filosoofiadoktoriks.

Oli aastatel 1768–1795 Tallinna gümnaasiumi retoorikaprofessor. Lisaks oli aastatel 1770–1771, 1774–1775, 1777–1778, 1779–1780, 1783–1784, 1785–1786, 1790–1791 ja 1793–1794 Tallinna gümnaasiumi rektor.

Tallinna gümnaasium jätkas teatritraditsioone. 1789. aastal lavastas gümnaasiumi teoloogiaprofessor Friedrich Gustav Arvelius August von Kotzebue näidend "Isalik ootus". Sellele näidendile kirjutas Hörschelmann muusika.

Isiklikku
---------

Ernst August Wilhelm Hörschelmann oli Eestis olnud Hörschelmannide suguvõsa "esiisa". Tema isa Johann Heinrich Hörschelmann (1704–1774) oli pastor Saksamaal Erfurdi lähedal, tema vend Johann Heinrich Hörschelmann oli Vändra Martini koguduse õpetaja. Tema poeg Ferdinand Ludwig Hörschelmann oli Tallinna gümnaasiumi professor ja Järva-Madise Püha Matteuse koguduse õpetaja, poeg Friedrich August Hörschelmann oli Viru-Jaakobi koguduse õpetaja, poeg Constantin Immanuel Hörschelmann oli Haapsalu Püha Johannese koguduse õpetaja, poeg Paul Eduard Hörschelmann oli Pühalepa Laurentsiuse koguduse õpetaja ja Tallinna Toomkoguduse ülemõpetaja. Väimees Dietrich Martin Luther oli notar, kaupmees, suurgildi oldermann ja Revalische Wöchentliche Nachrichteni väljaandja.

Teosed
------

* Hörschelmann, Ernst August Wilhelm [Philosophie Doctor und Professor]. *Geständnisse und Wünsche, die Kantische Philosophie betreffend: Ein Programma*. Reval: Gedruckt mit Lindforsischen Schriften. 1789.

Viited
------

1. ↑  Deutschbaltisches Biographisches Lexikon 1710-1960. 1970. Böhlau Verlag Köln Wien
2. ↑  Tallinna 1. Keskkool 1631–1981. Koostanud Endel Laul. Tallinn "Valgus" 1981 (lk. 289)
3. ↑  Gustav Adolfi Gümnaasium 375. Eesti Entsüklopeediakirjastus 2006
**Raudteesild üle Luga jõe Tolmatšovo raudteejaama juures**, varem **Raudteesild üle Luga jõe Preobraženskaja raudteejaama juures** (vene Железнодорожный мост через реку Луга у станции Преображенская), on raudteesild üle Luga jõe Tolmatšovo raudteejaama juures Luga rajoonis Leningradi oblastis Oktoobriraudteel. 

Sild jääb 20 km Lugast kirdesse. Praeguse silla asukohas oli varem teine sild.

Sild I (1857–1944)
------------------

1852. aastal projekteeris insener Stanisław Kierbedź Peterburi–Varssavi raudteele Preobrženskaja raudteejaama (praeguse nimega Tolmatšovo) juures üle Luga jõe silla. Projekti kinnitas 8. jaanuaril 1853 keiser Nikolai I. 

### Silla rajamine

Kaheteeline raudteesild rajati aastatel 1853–1857, ehitust juhtisid porutšiku auastmes insenerid Ieronim Stebnitski (hilisem akadeemik), J. Duhhovskoi ja I. Rerberg, kes 1850. aastate alguses lõpetasid Peterburi teedeinseneride korpuse instituudi. Stebnitski juhtis silla ehitust selle algperioodil. Ta tegi Kierbedźi sillasammaste joonistes mõningad muudatused, mis kiirendasid ehitustööde teostust. Tema haigestumise järel jätkas ehitustööde juhtimist Duhhovskoi, silla ehituse lõppstaadiumis juhtis töid Rerberg.

1857. aastal valminud sild oli Tsaari-Venemaa territooriumil esimene metallist raudteesild.

Tarinduselt oli rajatis paralleelsete vöödega jätkuvsõrestikega sild üleval asuva sõiduteega. Kaheavalise kivisammastel metallsild oli silletega 55,4 m. Sildeehitise materjaliks kasutatud raud valtsiti Venemaal – Ogarjovi tehases Peterburis ja Demidovi tehastes Uuralites.

### Silla hävimine

Ajaloolise raudteesilla õhkisid Teises maailmasõjas 1944. aastal taganevad Wehrmachti väed.

Viited
------

1. 1 2  Второй участок магистрали. oktmag.ru
2. 1 2 3  Петербурго-Варшавская железная дорога. rzd-expo.ru
3. ↑  Луга. Путеводитель. skitalets.ru

Välislingid
-----------

* 1944. aastal taganevate Wehrmachti vägede poolt õhitud raudteesild Tolmatšovo juures (foto)
**Harilik koerhai** (*Scyliorhinus canicula*) on koerhailaste sugukonda kuuluv hailiik.

Kirjeldus
---------

Koerhai on pika saleda kehaga, mida katavad väiksed tumedamad täpid. Nahk on kaetud pisikeste soomustega, mis katsudes meenutab liivapaberit, silmad on suured ja musta värvi. Seljauim on väike ja asub keha tagaosas. Viiest ribast koosnevad lõpused asetsevad keha allosas ja on raskesti märgatavad. Kasvab kuni 100 cm pikkuseks, enamasti siiski 60–80 cm, ja kaalub 1–1,5 kg.

Koerhai leviala
Munad

Levik ja eluviis
----------------

Koerhai on levinud Vahemeres, Põhjameres ja Atlandi ookeani idakaldal Norra rannikust Senegalini.

Koerhai on enamasti erakliku eluviisiga ööaktiivne kõhrkala, kes elutseb kuni 150 m sügavusel. Harvem nähakse neid ühesoolistest isenditest koosnevate parvedena. Nooremad koerhaid hoiavad rannikule lähemale. Toituvad enamasti vähilaadsetest, tintidest, limustest, kaheksajalgsed ja teistest väiksematest kaladest.

Välislingid
-----------

* Harilik koerhai andmebaasis eElurikkus Muuda Vikiandmetes
**Raudteesuurtükk** on suurtükk (enamasti suurekaliibriline), mis on paigaldatud raudteevagunile (eriti suuremõõtmelise suurtüki puhul ka vagunitele), ning on ka veo ja tulistamise ajal samal vagunil. 

Üldiselt on raudteesuurtükkidena kasutusel laevadele mõeldud või isegi sealt pärit suurtükid. Seetõttu kasutati neid võitluses vaenlase laevadega, kindlusehitiste kompleksidega jm suuremõõduliste sihtmärkidega.

Raudtee kasutamine võimaldas oluliselt suurendada suurte suurtükkide mobiilsust ja nende tulejõu paremat ärakasutamist. Raudteesuurtükivagun on enamasti vastava rongi koosseisus, milles on laskemoona-, meeskonna-, staabi-, õhutõrje-, remondi- vms otstarbega vagunid. Enamasti moodustabki üks raudteesuurtükk omaette patarei.

Tänapäeval üldiselt ei kasutata enam raudteesuurtükke, eriti suurekaliibrilisi, sest nende suurus ja piiratud liikuvus teevad neist vaenlase suurepärase sihtmärgi. Samuti on tänapäeval võimalik toimetada samasugune laeng samale kaugusele oluliselt lihtsamalt, nt raketiga.
**Ernst Ederberg** (10. mai 1891 Kaarma kihelkond, Saaremaa – 18. märts 1973 Tallinn) oli eesti arhitektuuriajaloolane ja arhitekt.

Ta on õppinud Kuressaare gümnaasiumis, lõpetas 1909. aastal Tartu Aleksander I Gümnaasiumi ja 1916. aastal Riia Polütehnilise Instituudi arhitektina.

Ta võttis osa Esimesest maailmasõjast ja Vabadussõjast. Aastal 1923 käis ta õpireisil Itaalias ja Prantsusmaal ning aastal 1925 Palestiinas ja Egiptuses. Ta oli aastatel 1920–1922 Sõjaministeeriumi korteriosakonna töödejuhataja, aastatel 1926–1940 oli ta Teedeministeeriumi arhitektuuriosakonna arhitekt ning Tallinna Tehnikumi arhitektuuriajaloo ja arhitektuurivormide õppejõud. 

Aastal 1941 mobiliseeriti ta reservohvitserina Punaarmeesse. Ta viibis Leningradis, töötas metsatöödel; aastal 1943 viibis ta Permi oblastis Kaama laevatehase ehitusjärelevalves.

Aastatel 1944–1950 oli ta Tallinnas Arhitektuuri Valitsuse muinsuskaitseosakonna arhitekt ja juhataja; aastatel 1944–1950 oli ta ka ERKI õppejõud (olles aastast 1947 dotsent. Ta oli aastast 1944 Eesti Arhitektide Liidu liige.

Teadustööd
----------

Kunstiajaloo alalt avaldanud lühiuurimusi "Neue Ausgrabungen in der Revaler Scloss" (1924), "Ein spätmittelalterlicher Flügelaltar an der Kirche zu Pönal" (1929). Kirjutanud esimese eestikeelse lühikokkuvõtte Eesti vanemast arhitektuurist "Ehitusmälestised Eestis" (1926) ja hiljem keskaegsest elamust peatüki "Eesti arhitektuuri ajalukku" (1965).

Kultuurkapitali toel mõõdistas Hiiumaa ja Saaremaa ning liivlaste taluehitusi ja avaldas sel teemal "Hiiumaa taluehitusi" (1926) ja "Taluehitiste uurimusi" (1926).

Isiklikku
---------

Ta isa oli (Kaarma ja Kambja koguduste õpetaja) Friedrich Wilhelm Ederberg. Ema Julie Wilhelmine Ederberg (neiupõlves Elens; 1885–1902) oli Saaremaa esimene naisluuletaja. Tema vend Hermann Johannes Ederberg oli Hargla ja Koeru koguduste õpetaja, poolvend Bruno Ederma oli Lääne-Nigula ja Rakvere Kolmainu koguduse õpetaja.

Välislingid
-----------

* Eesti ohvitserid 1918-1940
* Haud Tallinna Metsakalmistul
**Harilik kivipuravik** (*Boletus edulis*) puravikuliste sugukonda kivipuraviku perekonda kuuluv seeneliik.

Harilik kivipuravik on üks otsitumaid söögiseeni, mis kasvab nii okas- kui lehtmetsades. Seene viljakeha võib olla väga suur ja lihakas, tal on kollakas- kuni tumepruun kübar, mis tundub olevat servast kõrbenud. Enamasti jämedal kahvatupruunil jalal on ülaosas valgetest soontest peen võrkmuster, poorid on valged ja muutuvad vanalt kollakaks kuni oliivjaks. Seeneliha on valge ega muuda lõikekohal värvi, on meeldiva maitse ja lõhnaga.

Kivipuravik on põhjapoolkeral (Euroopas, Aasias ja Põhja-Ameerikas) üsna laialt levinud. Samuti on seeneliiki introdutseeritud Lõuna-Aafrikasse, Austraaliasse ja Uus-Meremaale. Eestis väga sage.

Galerii
-------

* Harilik kivipuravik PranglilHarilik kivipuravik Pranglil
* 
* 
* 
* 
* 
*

Vaata ka
--------

* Kivipuravik

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Harilik kivipuravik** |

* Harilik kivipuravik andmebaasis eElurikkus Muuda Vikiandmetes
**Hannoveri hobune** (sks *Hannoveraner*) on hobusetõug, mis pärineb Saksamaalt Alam-Saksi (*Niedersachsen*) liidumaalt. Hannoveri hobune kuulub soojavereliste hobuste hulka.

Kirjeldus
---------

Hannoveri hobuste eelistatud turjakõrgus on 165 cm, kuid täpset kõrgust ei peeta nii oluliseks kui hobuse üleüldist harmoonilist välimust. Värvuselt võivad nad olla raudjad, mustad, hallid või kõrvid. Kael on lihaseline ja proportsionaalse pikkusega ning pea sirge profiiliga. Keha on kompaktne, turi pikk, nimme lihaseline ning laudjas pikk ja langev. Jalad on pikad, tugevate liigeste ning keha suhtes proportsionaalses suuruses ühtlase kujuga kapjadega. Iseloomult on hannoveri hobused tasakaalukad, mistõttu on nad erakordselt head ratsa- ja sporthobused.

Ajalugu
-------

Hannoveri hobuste aretus sai alguse 18. sajandil Celles. Tõuraamatut peetakse aastast 1888. Hobuse algseteks kasutusaladeks olid põllumajandustööd ning ratsavägi. Sajandi lõpuks hinnati neid tõllahobustena. Pärast teist maailmasõda langes nõudlus põllumajandushobuste järele ning uueks aretuseesmärgiks sai sportliku tüübi loomine. Tänaseks on hannoveridest saanud hinnatud kolmevõistluse ning takistus- ja koolisõiduhobused.

Sport
-----

### Hannoveri hobused koolisõidus

Maailma Sporthobuste Kasvatajate Föderatsiooni (WBFSH) andmete järgi on Hannoveri hobune olnud edukaim tõug Rahvusvahelise Ratsaspordi Liidu (FEI) koolisõiduvõistlustel alates aastast 2001, kui hakati tulemusi avaldama tõuraamatute kaupa. Tipptasemel hannoveri tõugu koolisõiduhobuste seas on Salinero, Satchmo 78, Sunrise, Bonaparte 67, Brentina ja Wansuela Suerte. Alates 1956. aasta olümpiamängudest on hannoveri hobused teeninud individuaalses arvestuses kolm kuldmedalit (Salinero kahel korral, Gigolo ühel), neli hõbemedalit (Satchmo ühel, Gigolo kahel, Woycek ühel korral) ja neli pronksi (Bonaparte, Weyden, Mehmed ja Dux). Hannoveri hobuseid on seitsmel korral autasustatud kuldmedaliga meeskondlikus sõidus (2008, 2004, 2000, 1996, 1992, 1976, 1968 ja 1964). Mitmed hannoveri hobused on võitnud ka ülemaailmsetel FEI võistlustel, näiteks on koolisõidus maailmameistriteks saanud Mehmed (1974), Gigolo (1994, 1998), Satchmo (2006) ja Salinero (2006, vabakava).

### Hannoveri hobused takistussõidus

Hannoveri hobused on järjekindlalt püsinud viie kõige edukama tõu hulgas ka takistussõidus. Ühed selle aastatuhande parimad hannoveri takistussõidu hobused on olnud Shutterfly ja For Pleasure. Shutterfly võitis takistussõidu maailmakarika võistluse 2005. 2008. ja 2009. aastal. For Pleasure sai 1995. aasta maailmameistrivõistlustel teise koha ning oli kahel korral olümpiamängudel kuldmedali võitnud takistussõidu meeskonna liige.

Viited
------

1. 1 2  "Hanoverian". *International Museum of the Horse*. Vaadatud 09.01.2020.
2. ↑  "Breeding Rules". *The British Hanoverian Horse Society*. Originaali arhiivikoopia seisuga 7.04.2020. Vaadatud 09.01.2020.

Välislingid
-----------

* The Hanoverian Horse Breed
Feliks Jürna 1985. aastal.
**Feliks Jürna** (2. aprill 1930 – 19. veebruar 2017) oli eesti alpinist.

Ta on alpinistina osalenud kuuetuhandelise mäetipu esmavallutuses (1960) ja Eestist lähetatud alpinistide esmatõusus seitsmetuhandelise tippu (1965).

Ta töötas 1960. aastal trikotaaživabrikus Marat meistrina.

Alpinistlikud kõrgtõusud
------------------------

1960. aastal võttis ta osa ekspeditsioonist Pamiiris Taga-Alai ahelikus. Selle käigus esmavallutati 30. juulil Hillar Kaalu juhtimisel 6211 meetri kõrgune seni veel vallutamata mäetipp. Tipp nimetati Estonia mäetipuks. Esmatõusjate seas tõusis tippu ka Feliks Jürna. See oli eestlaste esimene tõus üle 6000 m kõrguse mäe tippu.

1965. aastal võttis ta osa Pamiiri ekspeditsioonist Lenini mäele (7134 m) ja tõusis koos kaaslastega Heino Paltseri juhtimisel tippu. See oli Eestist lähetatud alpinistide esimene tipputõus seitsmetuhandelise tippu.

Viited
------

1. ↑  Ühes jaamas. Sirp ja Vasar, nr. 28, 8 juuli 1960. dea.digar.ee
2. 1 2  Ülevaade Eesti alpinismi ajaloost. jkalpiklubi.ee
3. ↑  1960–1969. ajaveeb.alpinism.ee

Välislingid
-----------

* Raamidest väljas. PEETER VAREP. reisiajakiri.gomaailm.ee
**Passarowitzi rahu** (Požarevaci rahu) sõlmiti 21. juuli 1718 Požarevaci linnas ja see lõpetas Austria-Türgi (1716–18) ning Veneetsia-Türgi sõja (1714–18). Selle tulemusel kaotas Osmanite riik suuri alasid ja lõppes ka Osmanite ekspansioon läänsuunal.

1715. aastal sundisid türklased Veneetsiat loovutama Moreat (Peloponnese poolsaart), mis oli suurim võit, mille Veneetsia saavutas 1699. aastal Karlowitzi rahuga. Lisaks ohustas Türgi Veneetsia valdusi Dalmaatsias ja Joonia saartel. Nendesse sündmustesse sekkus Austria, kes lõi 1716. aastal ühise liidu Veneetsiaga. Järgnenud Austri eestvõttel toimunud vaenutegevuses kandsid türklased mitmeid suuri kaotusi. Sõjategevus segas kaubategevust Vahemere idaosas, eriti mõjutas see Suurbritanniat ja Hollandit. Nende kahe riigi initsiatiivil jõuti 1718. aastal Passarowitzi rahuni.

### Rahu tulemused

Sõlmiti 24-aastane rahu Türgi ja Austria vahel, millega Türgi loovutas Austriale Banaati, Põhja-Serbia, Põhja-Bosnia ja osa Valahhiat. Austria ja Türgi sõlmisid ka omavahel kaubanduslepingu, mis andis Austriale kaubanduslikud privileegid Türgis.

Veneetsia pidi loovutama Türgile Morea (Peloponnese poolsaar), kuid säilitas Joonia saared ja sai kasu Dalmaatsiast.
**Feliks Nõmmsalu** (aastani 1936 **Feliks Simson**; 14. september 1926 Torma vald, Tartumaa – 5. detsember 1995 Tallinn) oli eesti metsateadlane ja metsandustegelane.

Elulugu
-------

Feliks Nõmmsalu oli talupidaja poeg.

1945. aastal lõpetas Nõmmsalu Tartu 5. Keskkooli, 1949 Tartu Riikliku Ülikooli metsandusteaduskonna metsamajanduse inseneri erialal, 1963–1974 Eesti Põllumajanduse Akadeemia kaugõppeaspirant, põllumajanduskandidaat (1981, Moskva).

Nõmmsalu oli 1949–1950 Elva ja Läänemaa metsamajandite insener, 1950–1953 Läänemaa ja 1953–1955 Rakvere metsamajandi vanemmetsaülem, 1955–1962 Rakvere Metsamajandi direktor; 1962–1966 Eesti NSV MN Metsamajanduse ja Looduskaitse Peavalitsuse juhataja asetäitja, 1966–1988 metsamajanduse ja looduskaitse ministri I asetäitja, 1988–1991 ENSV Riikliku Looduskaitse ja Metsamajanduse Komitee esimehe I asetäitja, 1991–1995 ajakirjade Eesti Mets ning Mina ja Puu peatoimetaja.

Teadustöö
---------

Feliks Nõmmsalu uuris hooldusraie, eriti põimendusraie mõju puude kasvutingimuste paranemisele, sedastas selle efektiivsust noorendikes ja keskealistes puistutes, andis konkreetseid soovitusi hooldusraieks eri metsatüüpide puhul (segapuistud, männikud, kuusikud, kaasikud jne). Suunas ligi 25 aastat Eesti looduskaitse- ja jahimajandustegevust ning osales metsamajandus- ja looduskaitsealase teadustöö koordineerimises. NSV Liidu Looduskaitse Nõukogu ja Jahindusnõukogu liige, Akadeemilise Metsaseltsi, Eesti Looduskaitse Seltsi jmt seltside liige, Eesti Jahimeeste Seltsi esimees (1967–1987).

Teoseid
-------

* Metsad sajandivahetusel (kaasautor I. Etverk). // Eesti Loodus (1974) 19
* Uut metsahooldusraietelt. // Metsamajandus. Tallinn, 1975
* Hõrendamise mõju puistute tormikindlusele. // Metsamajandus II. Tallinn, 1976
* Lahemaale sündis rahvuspark. Tallinn, 1977
* Ulukitest ja jahindusest Eestis. Tallinn, 1978
* Vahekasutusraied ja metsade tormikindlus. // Eesti Loodus (1979) 10

Tunnustus
---------

* 1976 Eesti NSV teeneline metsakasvataja

Viited
------

1. 1 2 3 4 5  Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide, lk 24.

Kirjandus
---------

* Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide
* Eesti entsüklopeedia, 14. köide, lk 333

 *Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.*
Mauri Ryömä politseifotol (1936)
Mayri Ryömä ja tema abikaasa Elvi Sinervo 1950. aastatel
**Mauri Ryömä** (30. oktoober 1911 Helsingi – 28. november 1958 Helsingi) oli Soome vasakpoolne poliitik ja arst.

Mauri Ryöma õppis Helsingi Ülikoolis arstiteadust. Juba üliõpilasena osales ta sotsialistlikus üliõpilasliikumises. 

1932. aastast töötas ta arstina Rauha psühhiaatriahaiglas ja alates 1939. aastast Nickby haiglas. 

1936. aastal valiti ta Soome Sotsiaaldemokraatlik Partei nimekirjas Eduskunna liikmeks, kuid 1937. aasta veebruaris kutsuti ta sundajateenistusse. Ryöma kuulus partei vasakusse tiiba. 1940. aasta kevadel asutas ta Soome-Nõukogude Liidu Rahu ja Sõpruse Ühingu. Jätkusõja ajal oli ta vahistatud.

1944. aasta lõpus astus ta Soome Kommunistlikku Parteisse. 1945. aastal valiti ta Eduskunda Soome Rahva Demokraatliku Liidu nimekirjas.

Mauri Ryöma hukkus liiklusõnnetuses. Ta on maetud Helsingi Hietaniemi kalmistule.

Isiklikku
---------

Mauri Ryömä oli alates 1933. aastast abielus kirjaniku ja tõlkija Elvi Sinervoga (1912–1986). Nende tütar Liisa Ryömä (1947–2017) ja poeg Ilkka Ryömä (1937–1978) olid tõlkijad.

Viited
------

1. ↑
2. ↑
3. ↑
Selles Feynmani diagrammis annihileeruvad elektron ja positron, tekitades virtuaalse footoni, mis laguneb kvargi-antikvargi paariks, kusjuures antikvark kiirgab gluuoni. Fermionide liikumine kujutatakse Feynmani diagrammil sirge joonega, bosonid on tähistatud lainelise või spiraalse joonega. Antiaine osakest tähistaval joonel olev nool osutab ajajoonega vastassuunda. Ajajoon, aja kulgemine on antud joonisel kujutatud suunaga vasakult paremale (nool ja tähis "t" (time ingl. k. joonise alaosas).
**Feynmani diagramm** (USA füüsiku Richard Feynmani järgi) on intuitiivne graafiline meetod kvant- või statistilises väljateoorias, mille abil väljendatakse erinevate protsesside tõenäosusamplituude või korrelatsioone. Feynmani diagrammid on üks kesksetest vahenditest häiritusteoorias. 

Feynmani diagrammid koosnevad tüüpiliselt järgmistest komponentidest:

1. verteksid ehk sõlmed, kus kohtuvad kolm või enam erinevat joont,
2. sisse ja välja suunduvad osakesed (protsessid), on jooned, mille ainult üks ots lõpeb sõlmes,
3. propagaatorid on jooned, mille mõlemad otsad lõpevad sõlmedes.

Komponente (sõlmi, propagaatoreid ja sisenevaid või väljuvaid osakesi) võib olla erinevat tüüpi, kusjuures igale tüübile seatakse Feynmani reeglite abil vastavusse matemaatiline avaldis, mille abil saab välja arvutada diagrammile vastava tõenäosusamplituudi.

Vaata ka
--------

* Kvantväljateooria
**Üleraie** (*overharvesting*/*overexploitation*) on raietüüp, mida teostatakse siis, kui metsa käesoleva aasta raiemaht ületab puidu sama-aastast juurdekasvu.

RMK koostab igal aastal statistilise aruande tehtud raiemahtude kohta. Raiete statistiline aruanne koondab andmeid metsaraie pindala kohta hektarites (ha) ja raiemahu kohta tihumeetrites (m³) kalendriaastas.

Tagajärjed
----------

Üleraie halvim tagajärg on metsamaa kadumine ja metsa täielik hävimine. Igal aastal raiutakse Amazonase vihmametsas üle miljoni hektari vihmametsa. Kliimamuutus on metsade degradeerumise ja raadamise põhjus ning tagajärg. Metsade hävitamine kahjustab kliimat, sest metsad aitavad tagada puhast õhku, talletada CO2, reguleerida veeringlust ning hoida ära elurikkuse vähenemist ja mulla erosiooni.

Üleraie tõttu tekivad äärmuslikud kliimanähtused, mis põhjustavad tulekahjusid, põuda ja üleujutusi. See omakorda häirib inimtegevust ja -elu, hävitab inimeste ja loomade elu- ja pesitsuspaiku. 

Üleraie mõjutab ka inimest. Näiteks väheneb selle tõttu ravimite ja meditsiiniliste ressursside tootmiseks vajaminev elurikkus.

Üleraie põhjused
----------------

Üleraie esineb puistutes, kus kasvab kõrge hinna ja suure nõudlusega puit. Halb on olukord troopilistel aladel kasvavate diospüüri perekonna puudega, sest ajalooliselt on nende järele olnud suur nõudlus, aga kuna puude kasv on aeglane, on toimunud üleraie, mis ei lase puudel suureks ega tüvedel jämedaks kasvada.

Viited
------

1. ↑  "RMK raiemahu arvestuse kirjeldus". *RMK*. 2023.
2. ↑  National Geographic Society (2022). "Deforestation". *National Geographic*.
3. ↑  Kraavi, A.A. Pärt, E. Raudsaar, M. Nikopensius M. Kraavi, K.E. Duggan, J. & José, M (2020). *Mets ja kliimamuutused*. University of Cambridge. Lk-d 11–12.`{{raamatuviide}}`: CS1 hooldus: mitu nime: autorite loend (link)
4. ↑  Boundless (2022). "Overharvesting". *LibreTexts BIOLOGY*.
5. ↑  "Kauni läike ja tumeda puiduga väärtuslik eebenipuu". *Organne*. 2020.
**Hanno Rohtla** (sündinud 6. märtsil 1954 Otepääl) on eesti informaatikateadlane.

Elulugu
-------

Hanno Rohtla on arstide poeg.

Lõpetas 1972 Tallinna 1. Keskkooli, 1977 Tallinna Polütehnilise Instituudi majandusteaduskonna ja 1982 samas aspirantuuri; tehnikakandidaat (1986, Küberneetika Instituut), väitekirjas käsitles süntaksi vigade töötlemist translaatorite loomise süsteemis. Täiendas end 1989–1990 Toronto Ülikoolis. Töötas 1977–1997 TTÜ-s: arvutuskeskuse vaneminsener, informaatika ja arvutustehnika täiendusõppe teaduskonna vanemõpetaja ja dekaan, informaatikainstituudi informaatika aluste õppetooli dotsent. 1997–1999 AS Majandustarkvara projektijuht ja juhataja, 1999–2000 AS Novo BCS projektijuht, 2000– Coda Eesti OÜ arendusdirektor.

Teadustöö
---------

Uurimisvaldkond: translaatorite koostamine, süsteemianalüüs, täiskasvanute koolitus. 14 teadustrükist.

Teoseid
-------

* Towards an Estonian Inservice Postgraduate Awards Structure (kaasautor). // 21. annual ATEE Conference. Glasgow, 1.–5.09.1996
* Information Technology in Estonian Teacher Education (kaasautor). // The First International Conference on Pan-European Collaborative Projects in Teacher Education. Česky Krumlov, Czech Republic, July 1996
* Estonia: Information Technology in Teacher Education (kaasautor). // The First International Conference on Pan-European Colla­bo­rative Projects in Teacher Education. Česky Krumlov, Czech Republic, July 1996.

Viited
------

1. 1 2 3 4  Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide

Kirjandus
---------

* *Eesti teaduse biograafiline leksikon.* 3. köide: *N–Sap* TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013

 *Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.*
|  |
| --- |
|  |
| Medalikohad |
| Suveolümpiamängud |
| **Kuld** | 2016 | jalgpall |

**Felipe Anderson Pereira Gomes** (sündinud 15. aprillil 1993 Liiduringkonnas Santa Marias) on Brasiilia jalgpallur. Ta mängib ründava poolkaitsjana Itaalia kõrgliiga klubis Rooma Lazio.

Anderson alustas profikarjääri kodumaal Santoses, mille noorteakadeemiaga liitus ta 2007. aastal.

Aastatel 2013–2018 mängis ta Itaalia kõrgliiga klubis Rooma Lazio. 2018. aasta juulis sõlmis ta lepingu Premier League'i klubiga West Ham United. 2020. aasta oktoobris suundus ta üheks hooajaks laenule Portugali kõrgliiga klubisse Porto.

2021. aasta juulis naasis ta Rooma Laziosse.

Debüüdi Brasiilia jalgpallikoondises tegi ta debüüdi 7. juunil 2015 sõprusmängus Mehhiko vastu.

2016. aasta suveolümpiamängudel tuli ta Brasiilia meeskonnaga olümpiavõitjaks.

Saavutused
----------

Santos
* Copa Libertadores: 2011
* Recopa Sudamericana: 2012

Lazio
* Supercoppa Italiana: 2017

Välislingid
-----------

 Felipe Anderson – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
**Molekulaarne difusioon**:  
Ülal: üksik molekul on juhuslikus liikumises  
Keskel: algselt paiknevad kõik molekulid tõkkest (lilla joon) vasakul. Tõkke eemaldamisel hakkavad molekulid soojusliikumise tõttu laiali valguma, et täita kogu ruun võimalikult ühtlaselt (mikroskoopiline difusioon)  
All: aineosakesed liiguvad süstemaatiliselt kõrgema kontsentratsiooniga ruumiosast madalama poole (makroskoopiline difusioon). Seda sujuvat aineosakeste liikumist kirjeldavadki Ficki seadused
**Ficki difusiooniseadused** kirjeldavad difusiooni ja need avaldas Adolf Fick 1855. aastal.

Ficki esimese seaduse kohaselt on difusioonvoog (ajaühikus läbi pinnaühiku difundeeruv ainehulk) võrdeline aine kontsentratsioonigradiendiga, kusjuures võrdetegurit nimetatakse difusiooniteguriks (ka difusioonikoefitsiendiks), tähis {\displaystyle D}.

Ficki teine seadus kirjeldab osatuletistega paraboolset tüüpi diferentsiaalvõrrandi – difusioonivõrrandi – kujul kontsentratsiooni {\displaystyle C} seost mikroosakeste juhusliku liikumisega ajaskaalal makroskoopilises ruumis.

Vaata ka
--------

* Difusioon
* Keemiaseadused

Viited
------

1. ↑  ENE 2. köide, 1987
**Üleslaadimine** on andmeside liiklus väljuval suunal ühest arvutisüsteemist teise, tavaliselt suuremasse arvutisüsteemi. Kasutaja poolt vaadatuna tähendab faili **üleslaadimine** faili saatmist teise arvutisse, mis on seatud seda vastu võtma.

Kiirused
--------

Enamiku koduste internetiühenduste üleslaadimiskiirused on oluliselt madalamad allalaadimiskiirustest (5-15 korda), kuna enamus andmesideliiklusest toimub kodukasutaja teenuse tarbimise spetsiifikast lähtudes allalaadimissuunal.
Seevastu ettevõtetele pakutav internetiühendus on enamikul juhul sümmeetriline, mis tähendab, et saavutatavad kiirused on üles- ja allalaadimissuunas võrdsed.

Vaata ka
--------

* ADSL
* Allalaadimine

Viited
------

1. ↑
2. ↑
3. ↑  "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 1. aprill 2010. Vaadatud 15. märtsil 2010.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
4. ↑  "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 10. märts 2010. Vaadatud 15. märtsil 2010.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
**Ületavad toimingud** (sanskriti ja paali keeles *pāramitā*; tiibeti keeles *pha rol tu phyin pa*; hiina keeles 波羅蜜 *boluomi*; jaapani keeles *haramitsu*), ka **ületavused**, on peamiselt mahajaanas bodhisattvale omased teostusviisid ja toimingud.

Mõiste
------

Sanskritikeelse mõiste *pāramitā* algtähenduseks on arvatavasti ‘teisele kaldale viiv’ ehk ‘üleviiv’ ehk ‘ületav’; selle tiibetikeelne vaste tähendab ‘teisele kaldale jõudmist’. Lääne budoloogias tõlgitakse seda kõige sagedamini ‘täiuseks‘ või ‘täiuslikkuseks’ (inglise keeles *perfections*).

Mahajaana
---------

Ületavad toimingud kirjeldavad bodhisattva astmelist teed, mille abil jõutakse teisele kaldale ehk teadvuse kõrgeimasse seisundisse. Ületavad toimingud on mahajaana õpetustes kesksel kohal ja nende põhiline funktsioon on meeleplekkide hävitamine ning vastavate positiivsete omaduste tugevdamine. Iga ületav toiming on vastukaaluks kindlale meeleplekile.

Üldlevinud on kuue ületava toimingu nimekiri:

* ületav annetamine,
* ületav kõlblus,
* ületav kannatlikkus,
* ületav tarmukus,
* ületav mõtlus,
* ületav mõistmine.

Mõnes tekstis (näiteks "Kümne taseme suutras") lisanduvad neile veel neli ületavust, et ületavad toimingud oleksid kooskõlas bodhisattva kümne taseme nimekirjaga:

* ületav vahend (sanskriti keeles *upāya-pāramitā*),
* ületav tõotus (*praṇidhāna-pāramitā*),
* ületav vägi (*bala-pāramitā*) ja
* ületav teadmine (*jñāna-pāramitā*).

Kaheksatuhandelise ületava mõistmise suutra kohaselt saab kõiki neid toiminguid pidada (sansaarat) ületavateks vaid juhul, kui neid suunab ületav mõistmine, mis tähendab eelkõige sellest aru saamist, et kõik seadmused on tühjad.

Tavaline annetamine ei ole järelikult ületav, kuigi ka see annab pälvimusi; samuti ei ole ka kõlblus ega teised ületavad toimingud tavalises mõttes ületavad, kui neis puudub mõistmine. Oluline on ka, et kõik ületavad toimingud toimuvad eelkõige meeles; näiteks ületav annetamine ei tähenda, et konkreetse annetamisega peaks püüdma teisi rikkamaks muuta, vaid seda, et inimese vastav meelestatus vabastab ta omandiihast.

Mahajaana tekstid kirjeldavad, kuidas ületavad toimingud avalduvad bodhisattva tegevuses. Budismi kirjanduses on hulk legende sellest, kuidas bodhisattva (eelkõige Šākjamuni ise oma varasemates eludes bodhisattvana) toimisid.

Theravaada
----------

Varajastes paali tekstides ületavusi ei mainita, kuid džaatakates, *Buddhavaṃsa*’s ja *Cariyāpiṭaka*’s, räägitakse Buddha eelmiste eludega seoses kümnest ületavusest (paali keeles *pāramī*), mis viivad bodhisattva virgumisele:

* annetamine (paali keeles *dāna*),
* kõlblus (*sīla*),
* loobumus (*nekhamma*),
* mõistmine (*paññā*),
* tarmukus (*viriya*),
* kannatlikkus (*khanti*),
* tõde (*sacca*),
* kindlameelsus (*adhiṭṭhāna*),
* sõbralikkus (*mettā*),
* eelistamatus (*upekkhā*).

Vaata ka
--------

* Budistlik eetika
* Virgumise tegurid

Viited
------

1. ↑  Dhammapala, Acariya. (1996). A treatise on the Paramis : from the commentary to the Cariyapitaka (PDF). Translated by Bodhi, Bhikkhu. Kandy, Sri Lanka: Buddhist Publication Society. pp. 2–5. ISBN 955-24-0146-1.

 *Käesolevas artiklis on kasutatud "Ida mõtteloo leksikoni" materjale.*
| Medalikohad |
| --- |
|  Olümpiamängud |
| Esimene koht | 1980 | Suurslaalom |
| Esimene koht | 1980 | Slaalom |
| Teine koht | 1980 | Kiirlaskumine |
| Kolmas koht | 1976 | Slaalom |

**Hannelore (Hanni) Wenzel** (sündinud 14. detsembril 1956 Straubingis) on Liechtensteini endine mäesuusataja, kahekordne olümpiavõitja ja kahekordne maailmameister. Ta võitis 1976. aasta taliolümpiamängudel Innsbruckis Liechtensteinile esimese olümpiamedali.

Wenzel sündis Straubingis Baierimaal Lääne-Saksamaal ja kolis Liechtensteini varases lapsepõlves. Hanni noorem vend Andreas ja noorem õde Petra olid samuti mäesuusatajad. Andreas võitis taliolümpiamängudelt hõbe- ja pronksmedali.

Esimest korda võitis Wenzel maailma karikasarja etapi 20. detsembril 1973. Zell am Sees suurslaalomis. 1974. aasta maailmameistrivõistlustel Sankt Moritzis võitis ta slaalomis kulla ja Alpi kahevõistluses hõbeda. 1976. aasta taliolümpiamängudel Innsbruckis tõi ta riigile esimese medali, kui võitis slaalomis pronksi. Sama aasta maailmameistrivõistlustel kavas olnud alpi kahevõistluses võitis ta pronksmedali.

1978. aastal võitis ta üldarvestuses maailma karika. Kõige edukamaks kujunesid 1980. aasta taliolümpiamängud Lake Placidis, kus ta võitis suurslaalomis ja slaalomis kulla ning kiirlaskumises hõbeda. Maailmameistrivõistlustel kavas olnud alpi kahevõistluses võitis ta kuldmedali. Samadel taliolümpiamängudel võitis tema vend Andreas hõbemedali, tänu millele saavutas Liechtenstein taliolümpiamängude üldises medalitabelis kahe kulla ja kahe hõbedaga kõrge kuuenda koha. Lisaks võitsid Hanni ja Andreas Wenzel samal aastal üldarvestuses maailma karika.

Wenzel jäi eemale 1984. aasta taliolümpiamängudest Sarajevos, kuna nõustus võtma vastu raha mitte läbi riikliku suusaliidu. Samuti jäi samal põhjusel nendest taliolümpiamängudest eemale Ingemar Stenmark (Rootsi), kes võitis samuti 1980. aastal kaks olümpiakulda.

Ta lõpetas karjääri pärast 1984. aasta hooaega. Viimasel maailma karikasarja hooajal saavutas ta Erika Hessi (Šveits) järel teise koha. Ta võitis karjääri jooksul kaks olümpiakulda, tuli neljal korral maailmameistriks ja võitis kaks korda maailma karika. Maailma karikasarjas jõudis ta poodiumile kokku 89 korral ja võitis 33 etappi. Aastatel 1971–1984 valiti ta üheksal korral Liechtensteini aasta naissportlaseks.

Isiklikku
---------

Wenzel on abielus Austria endise mäesuusataja Harti Weiratheriga. Nende tütar Tina Weirather on samuti mäesuusataja.

Viited
------

1. 1 2 3 4 5 6  Hanni WENZEL.
2. ↑  "Ski stars banned from Olympics". *Ottawa Citizen*. Reuters. 26. november 1983. Lk 71

Välislingid
-----------

* Hanni Wenzel veebisaidil Olympedia Muuda Vikiandmetes
* Hanni Wenzel lehel *Ski-db.com*
* Hanni Wenzel lehel *Olympic.org*
* Hanni Wenzel FIS-i kodulehel
**Rasmus Kull** (sündinud 3. augustil 1984 Vaidaveres) on eesti ooperilaulja (tenor).

Haridus
-------

Rasmus Kull lõpetas 2006. aastal Tartu Ülikooli inglise keele ja kirjanduse erialal ja aastal 2008 Glasgow' Ülikooli magistrikraadiga (MLitt) foneetika ja sotsiolingvistika erialal. Aastal 2011 lõpetas ta Heino Elleri nimelises Tartu Muusikakoolis Viviane Kallaste lauluklassi ja 2014 Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia klassikalise laulu erialal (õpetaja Taavi Tampuu) ning jätkab samas magistriõpinguid.

Ta on osalenud professor Eva Märtsoni ja professor Alexander Schmalczi Saksa *lied*’i meistrikursustel ning Vanemuise solistidele korraldatud professor Jenny Anvelti ooperilaulu meistrikursusel.

Lauljakarjäär
-------------

Aastast 2008 on Rasmus Kull osalenud solisti ja kooriartistina Vanemuise muusikalavastustes, alates 2013 on ta Vanemuise ooperisolist.

Ta on olnud Savonlinna Ooperifestivali koori liige ja aastal 2013 esines koos Eesti Filharmoonia Kammerkooriga Aix-en-Provence’i ooperifestivalil.

Tunnustus
---------

* 2019 Eesti Teatriliidu muusikaauhind

Viited
------


1. ↑  Zõbin, Janno. Vanemuise särav ooperisolist Rasmus Kull: olen täiesti tavaline keskmine eestlane. Tartu Postimees, 26. aprill 2019.
2. ↑  Rasmus Kull. Vanemuise teatri veebisait.
3. ↑  Rasmus Kull. Vanemuise teatri veebisait.
4. ↑  Rasmus Kull. Vanemuise teatri veebisait.
5. ↑  Rasmus Kull. Vanemuise teatri veebisait.