recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib Vana-Rooma keisrist; Ahvenamaa valla kohta vaata artiklit Geta vald; teiste tähenduste kohta vaata lehekülge Geta (täpsustus).* |

---

**Publius Septimius Geta** (*Imperator Caesar Divi Septimii Severi Pii Divi Marcus Antonini Publius Septimus Severus Geta Antoninus*; 7. mai 189 Rooma – 19. detsember 211 Rooma) oli Vana-Rooma keiser 4. veebruarist 211 kuni surmani.

Ta oli Septimius Severuse ja tema teise naise Julia Domna poeg. Geta sai oma vanaisa nime. Geta suhted oma venna Caracallaga olid alati halvad ning ema pidi sageli vendi lepitama. See oli vastuolus õnneliku perekonna pildiga, mida isa laskis avalikkuse ees etendada: isa kui keiser, Caracalla kui troonipärija, ema kui nõuandja ning Geta hooleks jäid administratiivsed ülesanded ja bürokraatia.

Juba noorelt hakkas Geta poliitikas osalema, tehes 197 kaasa sõjakäigu Partia vastu. 197. või 198. aastal sai Geta tseesari tiitli, millega ta aga rahule ei jäänud, sest Caracalla sai samal ajal augustuse tiitli. Alles 202 naasis keisriperekond koos Getaga Rooma, 203–204 külastas keisri sünnilinna Leptis Magnat Liibüas. Aastal 209 andis isa ka Getale augustuse tiitli ja vendade suhted pisut paranesid.

Aelius Spartianuse kirjelduse kohaselt olnud Geta ilus noormees, kogelenud kergelt, ent olnud sellegipoolest laulva häälega. Tema elus olid kaks kirge: vein ja riietus, eriti viimane. Riiete peale kulutanud ta niisugusel hulgal vara, et isegi isa naernud tema üle. Tema hobiks nimetas Spartianus kirjandust ja filoloogiat: teda huvitanud sõnade tähenduse tundmaõppimine. Sõdurite hulgas oli ta üsna populaarne, eriti Partia II Leegionis.

Pärast isa surma (211 Yorgis sõjaretke ajal brittide vastu) kuulutati vennad kaaskeisriteks ja nad naasid Rooma, kus Caracalla peatselt Geta tappis. Caracalla lasi oma venna mälestuse ära needa ning tema nimi kõrvaldati kõigist dokumentidest ja tema skulptuurid hävitati. Üleüldse korraldas Caracalla oma poliitiliste ja muude vastaste hävitamise kampaania, mille käigus tapeti kuni 20 tuhat inimest.

Geta elulugu tuntakse peamiselt Cassius Dio ja Herodianuse kirjelduse järgi.

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Geta** |
**Hrjaštšuvate** on alev Ukrainas Luhanski oblastis Krasnodoni rajoonis, mõne kilomeetri kaugusel Luhanskist kagus.

Asula kõrgus merepinnast on 125 meetrit.

Hrjaštšuvate asutati XVIII sajandil.

Ukraina 2001. aasta rahvaloenduse andmeil elas asulas 1216 inimest, asustustihedus 1154 inimest ruutkilomeetri kohta.

Ajalugu
-------

### XXI sajand

2014. aasta Ukraina kriisi ajal võtsid Venemaa-meelsed separatistid asula oma kontrolli alla.

18. augustil tulistati Hrjaštšuvate-Novosvitlivka teel valgete lippude all sõitvat sõjapõgenike kolonni, hukkus palju tsiviilisikud, sealhulgas naisi ja lapsi.

29. augustil oli asula kaitsel olnud pataljon "Aidar" "Tšetšeenia sõja taktikat" kasutanud Venemaa tankide ja väeüksuste survel sunnitud taganema.

Viited
------

1. ↑  ЛНР обвинили в расстреле беженцев с белыми флагами.
2. ↑  "Комбат Айдара заявив про відступ під натиском російської армії". Korrespondent.net. 29. august 2014.

Välislingid
-----------

* На Луганщині терористи розстріляли сім'ю біженців, в тому числі 5-річну дитину
**Jõhvi rajoon** moodustati Jõhvimaast 26. septembril 1950 vastu võetud seadusega.

1. oktoobril 1950 jõustus Eesti NSV-s uus administratiiv-territoriaalne jaotus, mis vastas NSV Liidus kehtivale. Uue korraga kaotati kõik maakonnad ja vallad ning kehtestati uuesti kaheastmeline halduskorraldus, mis oli 1945 külanõukogude moodustamisega muudetud kolmeastmeliseks.

Jõhvimaa likvideeriti, selle alal moodustati Jõhvi ja Kiviõli rajoon ning Narva linnapiirkond, osa alasid anti Mustvee rajoonile. Maakondliku alluvusega Jõhvi linn muudeti rajoonilise alluvusega linnaks.

Jõhvi rajooni keskus oli Jõhvi linn, lisaks oli rajoonis Kohtla-Järve vabariikliku alluvusega linn, Ahtme, Sompa ja Viivikonna alev ning 21 külanõukogu.

Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi otsusega 17. juunist 1954 toimus suur külanõukogude ühendamine seoses kolhooside ja sovhooside liitmisega.

1959 likvideeriti Kiviõli rajoon ning selle alal moodustati Kohtla-Järve linnapiirkond, millega liideti Kiviõli linn ning Kohtla ja Kukruse alev. Piir Jõhvi rajooniga nihutati Kukruse mõisa joonele. Samal ajal vähendati Narva linnapiirkonna maa-ala Jõhvi rajooni kasuks. 

14. oktoobril 1960 moodustati põlevikivitööstuspiirkonna ühtne halduskeskus keskusega Kohtla-Järvel. Selle käigus likvideeriti eraldi Jõhvi ja Ahtme linn ning Sompa alev, mis liideti Kohtla-Järve linnaga. Rajooni valitsemisorganid jäid Jõhvisse. 

1961. aastal allutati Jõhvi rajoon Kohtla-Järve linnapiirkonnale ja likvideeriti sellega.
**Gevgelija raudteejaam** (makedoonia keeles *Железничка Станица Гевгелија*) on Põhja-Makedoonia linna Gevgelija peamine raudteejaam. See asub linna ääres ja seda teenindavad rahvusvahelised linnadevahelised rongid Thessaloníkisse ja Skopjesse.

Ajalugu
-------

Raudteejaama hakati ehitama 1873. aastal, kui Chemins de fer Orientaux avas liini Skopjest Thessaloníkisse, mis mõlemad kuulusid sel ajal Osmanite riigi koosseisu.

Pärast Londoni rahulepingut, millega lõppes Esimene Balkani sõda, liideti Gevgelija Serbia Kuningriigiga kui üks selle lõunapoolseimaid asulaid. Linna raudteed liideti Serbia raudteevõrku. 1929. aastal nimetati raudteed koos riigiga ümber. 1941. aasta aprillis lakkas raudtee olemast, kui teljeriigid annekteerisid Jugoslaavia Kuningriigi. Pärast Jugoslaavia kapituleerumist okupeeris Bulgaaria suurema osa Jugoslaavi Makedooniast, mis oli 1918. aastal kaotatud. Nende piirkondade raudteed liideti Bulgaaria Riigiraudteedega ja kasutati sõjategevuse teenindamiseks. Pärast Bulgaaria allaandmist anti linn tagasi Jugoslaaviale. Raudtee taastati pärast II maailmasõda. 1952. aastal nimetati see ümber Jugoslaavi Raudteedeks. 1991. aastal toimus tollases Makedoonia Sotsialistlikus Vabariigis iseseisvusreferendum, mille tagajärjel kuulutati välja iseseisvus Jugoslaavia Föderatiivsest Sotsialistlikust Vabariigist. Sellega läks Gevgelija ning kogu raudteeinfrastruktuur ja varad Jugoslaavi Raudteedelt üle Makedonski Železnicile.

2020. aastal oli Gevgelija raudteejaam üks kümnest piirkondlikust raudteejaamast, millele eraldati renoveerimistöödeks rahalisi vahendeid. Renoveeriti jaamahoone ootesaal, piletikassa, tualetid ja teised ruumid. Hoonet tunnistati kultuurimälestisena.

Viited
------

1. ↑

Vaata ka
--------

* Velesi raudteejaam

Välislingid
-----------

* Gevgelija raudteejaam – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Gerónimo Rulli 2018. aastal Real Sociedadis
**Gerónimo Rulli** (sündinud 20. mail 1992 La Platas) on Argentina jalgpallur, kes mängib värvavahina Hispaania kõrgliiga klubis Villarreal.

Ta alustas klubikarjääri Argentina klubis Estudiantes de La Plata, mille meeskonnas debüteeris ta Argentina kõrgliigas hooajal 2012–13.

Aastatel 2014–2019 mängis ta Hispaania kõrgliiga klubis Real Sociedad. Hooajal 2019–20 mängis ta Real Sociedadist laenul Prantsusmaa kõrgliiga klubis Montpellier.

2020. aasta septembris sõlmis ta nelja-aastase lepingu Villarrealiga.

2016. aasta suveolümpiamängude jalgpalliturniiril kuulus Rulli Villarreali olümpiameeskonda. Argentina jalgpallikoondises tegi ta debüüdi 8. septembril 2018 mängus Guatemala vastu.

| * v
* r
Argentina koondis  –  2022. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlused |
| --- |
| 

* 1 Armani
* 2 Foyth
* 3 Tagliafico
* 4 Montiel
* 5 Paredes
* 6 Pezzella
* 7 De Paul
* 8 Acuña
* 9 Álvarez
* 10 Messi (c)
* 11 Di María
* 12 Rulli
* 13 Romero
* 14 Palacios
* 15 Correa
* 16 Almada
* 17 Gómez
* 18 Rodríguez
* 19 Otamendi
* 20 Mac Allister
* 21 Dybala
* 22 La. Martínez
* 23 E. Martínez
* 24 Fernández
* 25 Li. Martínez
* 26 Molina
* Treener: Scaloni

 | Argentina |
Biodiislikütus
**Diislikütus** (inglise *diesel fuel*, saksa *Dieselkraftstoff*) on peamiselt mootorikütusena kasutatav süsivesinike segu, mis keeb temperatuurivahemikus 200–350 °C. Saadakse enamasti nafta töötlemisel.

Nimi
----

Sõna *diisel* tuleneb saksa leiutaja Rudolf Dieseli nimest, kes leiutas aastal 1892 diiselmootori.

Eesti
-----

Eesti Vabariigis mootorikütusena kasutatav diislikütus peab vastama standardile EVS-EN 590. Vastavalt keskkonnaministri 19. mai 2005 määrusele nr 38 "Vedelkütustele esitatavad keskkonnanõuded" on lubatud müüa diislikütust maksimaalse väävlisisaldusega 10 mg/kg.

Vaata ka
--------

* Biodiislikütus
* Gaasiõli

Viited
------

1. ↑  "Nõuded vedelkütusele". *Riigi Teataja*. 17. märts 2010.
2. ↑  Keskkonnaministri 19. mai 2005. a määrus nr 38 "Vedelkütustele esitatavad keskkonnanõuded"

Välislingid
-----------

* Riiklik kütuseseire andmebaas
* Riiklik kütuselabor
* Kumb on parem, diiselkütus või diislikütus? Eesti Ekspress, 24. märts 2010
Raudteejaam Ljubertsõ-1
**Ljubertsõ** on linn Venemaal Moskva oblastis, Ljubertsõ rajooni keskus. Asub 20 km Moskvast kagus. 

Asutatud 1621. aastal, linn alates 1925. aastast.

Ljubertsõs baseerub helikopteritooja Kamov.

Vaata ka
--------

* Ljuuberid
* Aleksandr Skotšinski nimeline Mäendusinstituut

Vaade Ljubertsõle

Viited
------

1. ↑

Välislingid
-----------

* 

Moskva oblasti vapp
Moskva oblasti linnad

Aprelevka  | Balašihha  | Beloozjorski  | Bronnitsõ  | Dedovsk  | Dmitrov  | Dolgoprudnõi  | Domodedovo  | Drezna  | Dzeržinski  | Dubna  | Elektrogorsk  | Elektrostal  | Elektrougli  | Frjazino  | Golitsõno  | Himki  | Hotkovo  | Istra  | Ivantejevka  | Jahroma  | Jegorjevsk  | Kašira  | Klin  | Kolomna  | Koroljov  | Kotelniki  | Krasnoarmeisk  | Krasnogorsk  | Krasnozavodsk  | Krasnoznamensk  | Kubinka  | Kurovskoje  | Likino-Duljovo  | Ljubertsõ  | Lobnja  | Lossino-Petrovski  | Luhhovitsõ  | Lõtkarino  | Možaisk  | Mõtištši  | Naro-Fominsk  | Noginsk  | Odintsovo  | Orehhovo-Zujevo  | Ozjorõ  | Pavlovski Possad  | Peresvet  | Podolsk  | Protvino  | Puškino  | Puštšino  | Ramenskoje  | Reutov  | Rošal  | Ruza  | Sergijev Possad  | Serpuhhov  | Solnetšnogorsk  | Staraja Kupavna  | Stupino  | Šatura  | Štšolkovo  | Zaraisk  | Zvenigorod  | Žukovski  | Taldom  | Tšehhov  | Tšernogolovka  | Vereja  | Vidnoje  | Volokolamsk  | Voskressensk  | Võssokovsk
**Ternopili oblast** on 1. järgu haldusüksus Ukrainas.

Oblastis on 15 linna. Suuremad linnad on Ternopil, Tšortkiv, Kremenets, Berežanõ, Terebovlja, Zbaraž, Butšatš ja Borštšiv.

Ternopili oblast piirneb põhjas Rivne oblasti, idas Hmelnõtskõi oblasti, lõunas Tšernivtsi oblasti, edelas Ivano-Frankivski oblasti ja loodes Lvivi oblastiga.

Rajoonid
--------

Ternopili oblast jaguneb kolmeks rajooniks. Enne 2020. aasta juulit toimunud haldusreformi oli rajoone 15.

* Kremenetsi rajoon
* Ternopili rajoon
* Tšortkivi rajoon

### Endised rajoonid

* Berežanõ rajoon
* Borštšivi rajoon
* Butšatši rajoon
* Gusjatõni rajoon
* Kozova rajoon
* Lanivtsi rajoon
* Monastõrõska rajoon
* Pidgaitsi rajoon
* Pidvolotšõski rajoon
* Šumski rajoon
* Zalištšõkõ rajoon
* Zbaraži rajoon
* Zborivi rajoon
* Terebovlja rajoon

Arhitektuur
-----------

* Butšatši raekoda
* Butšatši linnus
* Butšatši Püha Nikolai kirik

Viited
------

1. ↑  Number of Present Population of Ukraine, as of January 1, 2022

Ukraina 1. järgu haldusüksused

Dnipropetrovski oblast **·**  Donetski oblast **·**  Harkivi oblast **·**  Hersoni oblast **·**  Hmelnõtskõi oblast **·**  Ivano-Frankivski oblast **·**  Kiiev **·**  Kiievi oblast **·**  Kirovohradi oblast **·**  Krimm **·**  Luhanski oblast **·**  Lvivi oblast **·**  Mõkolajivi oblast **·**  Odessa oblast **·**  Poltava oblast **·**  Rivne oblast **·**  Sevastopol **·**  Sumõ oblast **·**  Zaporižžja oblast **·**  Žõtomõri oblast **·**  Taga-Karpaatia **·**  Ternopili oblast **·**  Tšerkassõ oblast **·**  Tšernihivi oblast **·**  Tšernivtsi oblast **·**  Vinnõtsja oblast **·**  Volõõnia oblast
Tigran Petrosian (1975)
Paul Keres ja Tigran Petrosian (1962)
**Tigran Vartanovitš Petrosjan** (vene keeles Тигран Вартанович Петросян; armeenia keeles Տիգրան Վարդանի Պետրոսեան *Tigran Vardani Petrosjan*; 17. juuni 1929 Tiflis – 13. august 1984 Moskva) oli armeenia päritolu Nõukogude Liidu maletaja, maailmameister (1963–1969), rahvusvaheline suurmeister (1952). 

Petrosjan sai 1952. aastal FIDE-lt rahvusvahelise meistri nimetuse. Suurmeistriks sai ta samal aastal 23-aastaselt. Ta oli kolmekordne Armeenia NSV (1946–1948) ja neljakordne NSV Liidu (1959, 1961, 1969, 1975) malemeister.

Ta võitis 1962. aastal Curaçaol peetud maailmameistrivõistluste pretendentide turniiri (edestades Jefim Gellerit ja Paul Kerest poole punktiga) ning 1963. aastal Moskvas tiitlimatši Mihhail Botvinnikuga. 1966. aastal kaitses Petrosjan Moskvas maailmameistritiitlit matšis Boriss Spasskiga, kuid 1969. aastal kaotas ta tiitli Spasskile. 

1971. aastal kaotas Petrosjan Buenos Aireses pretendentide matšturniiri finaalis Robert Fischerile, 1974. aastal Odessas pretendentide matšturniiri poolfinaalis Viktor Kortšnoile ja 1977. aastal Lucca provintsis peetud pretendentide matšturniiri veerandfinaalis taas Kortšnoile.

Petrosjan mängis 1983. aastal Tallinnas Paul Kerese IV mälestusturniiril, kus jagas koos Jaan Ehlvestiga 3.–5. kohta.

Ta võitis maleolümpiatel Nõukogude Liidu meeskonna koosseisus 9 kuldmedalit. 

Alates aastast 2018 on Tigran Petrosjani kujutatud Armeenia 2000-drammisel paberrahal.

Tunnustus
---------

* 1960 – teeneline meistersportlane

Välislingid
-----------

* Tigran Petrosjan – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Õhuvaade täisulatuses Tiergartenile
Tiergarteni pargi kaart aastast 1765
**Tiergarten** (ametliku saksakeelse nimega *Großer Tiergarten*) on Tempelhofi pargi järel suuruselt teine, kuid tunduvalt populaarsem Berliini siselinna park. 

Saksamaa suuruselt kolmanda linnapargi pindala on 210 hektarit. Park paikneb Mitte piirkonna Tiergarteni linnaosa põhja- ja keskosas. Põhjas piirneb park Spree jõega. Pargi põhjanurka jääv Bellevue loss on alates 1994. aastast Saksamaa presidendi ametlik residents.

Linnapargi keskseks kohaks on Berliini võidusammas ja seda ümbritsev ringsõidutee. Parki sirgjooneliselt läbiva 17. Juuni tänava (kunagise Unter den Lindeni puiestee jätk) algust tähistab kuulus Brandenburgi värav. Pargi alla on rajatud auto- ja raudteetunnelite süsteem. Parki teenindavad kaks S-Bahni jaama: Berlin Tiergarten ja Berlin Bellevue.

Pargis on oma koha leidnud ka Euroopa külastatuim ja Saksamaa vanim (1844) loomaaed Zoologischer Garten Berlin, mis laiub 35 hektaril.

Vaata ka
--------

* Berliin

Välislingid
-----------

 Tiergarten – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
**KUNST.EE** on aastast 2000 neli korda aastas ilmuv Eesti kunsti- ja visuaalkultuuri ajakiri. Kvartaliajakiri on 1958–1996 ilmunud almanahhi Kunst järjepidevuse jätkaja, seega sisuliselt Eesti vanim kunstialane perioodikaväljaanne. Ajakirja kirjastab sihtasutus Kultuurileht ja ajakirja väljaandmist rahastab Kultuuriministeerium  ning toetab ainsa sponsorina Eesti Kunstnike Liit. Ajakirja tulubaas moodustub ettetellimistest ja numbrite üksikmüügist. 

Aastatel 2000–2008 ilmus ajakiri neli korda aastas (kvartaliajakiri), aastast 2009 aga kaks korda aastas topelt- ehk koondnumbrina (see tähendab: nr 1–2 ja nr 3–4). Aastast 2012 ilmub KUNST.EE jällegi kvartaliajakirjana, kus kõik tekstid on rööpselt eesti ja inglise keeles. Ajakirja kodulehel on elektrooniliselt tasuta kättesaadavad nii kvartaliajakirja KUNST.EE kui ka almanahhi Kunst varasemad numbrid.

Aastatel 2000–2008 oli ajakirja peatoimetaja Heie Treier ja kujundaja Tõnu Kaalep. Alates 2009. aastast on ajakirja peatoimetaja Andreas Trossek ja kujundaja Margus Tamm. Ajakiri teeb koostööd kõigi kunstiinstitutsioonide, -kriitikute, kunstiajaloolaste, kunstnikepõlvkondade ja -kooslustega.

Viited
------

1. 1 2 3 4 5 6   (vaadatud 7.12.2014)
2. ↑  www.kl.ee
3. ↑  www.eaa.ee

Välislingid
-----------

* Ajakirja koduleht
Kunsti ja Teaduse Saksa Rahvusliku Auhinna rinnatäht
**Kunsti ja Teaduse Saksa Rahvuslik Auhind** (saksa keeles *Deutsche Nationalpreis für Kunst und Wissenschaft*) oli Saksamaa Kolmanda Riigi auhind teaduse ja kunsti valdkonnas. 

Juunis 1936 anti 1935. aasta Nobeli rahuauhind saksa patsifistile Carl von Ossietzkyle. Saksamaa nõudis Norralt auhinna määramise tühistamist. Sellest keelduti. Ka Ossietzky ise, vaatamata Saksa võimude nõudmisele, ei loobunud auhinnast. Seepeale keelati Saksa kodanikel edaspidi Nobeli auhindu vastu võtmast. 

Jaanuaris 1937 asutati *Kunsti ja Teaduse Saksa Rahvuslik Auhind*. Auhinnaga kaasnes 100 000 riigimarga suurune auhinnaraha.

Auhinda jõuti jagada vaid kahel aastal: 1937. ja 1938. aastal. Seoses 1939. aastal alanud teise maailmasõjaga auhindade väljaandmine peatati.

Kandidaatide esitamine
----------------------

31. augustil 1937 oli kandidaatide nimistus 27 nime, sealhulgas kirjanik Adolf Bartels, keemik Carl Bosch, dirižaablikonstruktor Ludwig Dürr, etnoloog Leo Frobenius, dirigent Wilhelm Furtwängler, keemik Fritz Hofmann, hüdroaeromehaanikateadlane Ludwig Prandtl, arhitekt Albert Speer, keemik Gustav Tammann ja skulptor Josef Thorak.

Laureaadid
----------

Laureaadid valis kandidaatide hulgast kantsler Adolf Hitler isiklikult.

### 1937

* Paul Ludwig Troost, arhitekt
* Alfred Rosenberg, Natsionaalsotsialistliku Saksa Töölispartei funktsionäär
* Wilhelm Filchner, uurimisreisija ja kirjanik, Saksa Lõunapooluse ekspeditsiooni juht
* August Bier ja Ferdinand Sauerbruch, kirurgid

### 1938

* Fritz Todt, Saksa Teedeameti peainspektor
* Ferdinand Porsche, autokonstruktor
* Willy Messerschmitt ja Ernst Heinkel, lennukikonstruktorid
Propaganda lühianimatsioon "The Fifth-Column Mouse" ('viienda kolonni hiir') 1943. aastast, kus liitlasvägesid (USA jt) sümboliseerivad hiired võitlevad teljeriike (Saksamaa jt) esindava kassi vastu, keda toetab viienda kolonnina üks hiir
**Viies kolonn** (hispaania keeles *quinta columna*) on kaitseliinide või riigipiiride piires spionaaži või sabotaažiga tegelev vaenlase salajaste poolehoidjate või toetajate rühm.

Nimetus tuli käibele Hispaania kodusõjas mässulise kindrali Emilio Mola ütlusest, kes teatas oktoobris 1936 raadios: "Madridi ründab neli kolonni ja neid toetab linnas asuv viies kolonn". Nimetatud viies kolonn aitas mässulistel sabotaaži, spionaaži ja diversiooniga linna vallutada. Nii hakati nimetama ka kodusõjas vabariiklaste tagalas 1936–1939 tegutsenud kindral Francisco Franco agentuuri.[*viide?*]

Teise maailmasõja ajal nimetati *viiendaks kolonniks* ka fašistlikke ja natsionaalsotsialistlikke ühendusi.[*viide?*] Külma sõja ajal peeti viienda kolonni all silmas vastasleeri luureorganisatsioone või lääneriikide kommunistlikke parteisid.[*viide?*]

Tänapäeval võidakse viiendaks kolonniks nimetada ka ühe riigi territooriumil elavaid teise riigi kodanikke või rahvusvähemusi või nende organisatsioone või muid ühendusi, kes tegutsevad mõne välisriigi huvides.[*viide?*]

Viited
------

1. 1 2  "Fifth column Definition & Meaning - Merriam-Webster" (inglise). Merriam-Webster. Vaadatud 5. aprillil 2022. a group of secret sympathizers or supporters of an enemy that engage in espionage or sabotage within defense lines or national borders

|  |  |
| --- | --- |
|  | Tsitaadid Vikitsitaatides: **Viies kolonn** |
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib palvest; Arvo Pärdi teosest vaata Salve Regina (Pärt); Erkki-Sven Tüüri teosest vaata Salve Regina (Tüür)* |

---

**"Salve Regina"** on kristluses traditsiooniline palve neitsi Maarja poole. 

* **Tekst ladina keeles**

Salve Regina, Mater misericordiae. Vita, dulcedo, et spes nostra, salve. Ad te clamamus exsules filii Hevae. Ad te Suspiramus, gementes et flentes in hac lacrimarum valle. Eja ergo, Advocata nostra, illos tuos misericordes oculos ad nos converte. Et Jesum, benedictum fructum ventris tui, nobis post hoc exsilium ostende. O clemens, o pia, o dulcis Virgo Maria. Ora pro nobis, sancta Dei Genitrix. Ut digni efficiamur promissionibus Christi. Oremus. Deus refugium nostrum et virtus, populum ad te clamantem propitius respice; et intercedente gloriosa et immaculata Virgine Dei Genitrice Maria, cum beato Josepho ejus Sponso, ac beatis Apostolis tuis Petro et Paulo, et omnibus Sanctis, quas pro conversione peccatorum, pro libertate et exaltatione sanctae Matris Ecclesiae, preces effundimus, misericors et benignus exaudi. Per eumdem Christum Dominum nostrum. Amen.

* **Tekst eesti keeles**

Ole tervitatud, Kuninganna, Halastuse Ema, meie elu, meie rõõm ja me lootus, ole tervitatud. Sind palume meie, pagendatud Eeva lapsed; Sinu poole hüüame nuttes siin pisarate orus. Pööra nüüd Sina, meie eestkostja, oma halastavad silmad meie poole ning Jeesust, oma ihu õnnistatud vilja, meile pärast maist vangipõlve näita. Oo püha, oo vaga, oo helde neitsi Maarja. Palveta meie eest, püha Jumala Ema. Et me võiksime olla Kristuse lubaduste väärilised. Palvetagem. Jumal, meie kaitse ja tugevus, vaata armulikult alla oma rahva peale, kes hüüavad Sinu poole; läbi aulise ja puhta Neitsi Maarja, Jumala Ema, tema abikaasa Joosepi, Sinu pühade apostlite Peetruse ja Pauluse ja kõigi pühakute eestkoste, kuula armulikult ja halastavalt neid palveid, mida me Sulle toome patuste pöördumise ja Kiriku vabaduse ning ülendamise eest. Läbi sama Kristuse, meie Issanda. Aamen.

Vaata ka
--------

* Ave Maria
Nädalavahetustel suletakse Hreštšatõk autoliikluseks ning sellest saab jalakäijate tsoon
**Hreštšatõku tänav** (ukraina keeles Хрещатик, vene keeles Крещатик) on Ukraina pealinna Kiievi peatänav. 1,2 km pikkune tänav algab Euroopa väljakust kirdeotsas, kulgeb üle Maidan Nezaležnosti (Iseseisvuse väljaku) ja lõpeb edelas Bessarabski väljakul, kus asub Bessarabski turg. 

Tänava ääres paiknevad Kiievi linnavalitsuse hooned, peapostkontor, põllumajandusministeerium, riiklik teleraadiokomitee, keskkaubamaja (TsUM), Ukraina Maja jpt olulised asutused.

Terve tänava hävitas teises maailmasõjas taganev Punaarmee, pärast sõda ehitati see üles uusklassitsistlikus stalinistlikus stiilis. Hävinud hoonete seas olid Kiievi linnaduuma, Kiievi börs, hotell Natsional ja Ginxburgi Maja. Iseseisvusest saati on tänavat ulatuslikult renoveeritud. Tänapäeval on Hreštšatõk nii tähtis administratiiv- ja ärikeskus kui ka turistide seas populaarne vaatamisväärsus.

2010. aastal kuulus Hreštšatõk Euroopa 20 kõige kulukama ostutänava hulka.

Viited
------

1. ↑  "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 16. detsember 2013. Vaadatud 25. veebruaril 2014.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
**"Manon Lescaut"** (täielik pealkiri "Histoire du chevalier Des Grieux et de Manon Lescaut" ("*Chevalier* Des Grieux' ja Manon Lescaut' lugu")) on Antoine François Prévost' romaan, mis moodustab tema seitsmeköitelise teose "Mémoires et Aventures d'un homme de qualité qui s'est retiré du monde" ("Ühe ilmaelust eemaldunud aadlimehe mälestused ja seiklused", kirjutatud 1728–1731) viimase köite.

Teose esmatrükk ilmus 1731 Amsterdamis.

Lauri Leesi väitel on "Manon Lescaut" kõigi aegade loetavaim armastusromaan.

Raamatu ainetel on kirjutatud mitu ooperit, sealhulgas Giacomo Puccini "Manon Lescaut" ja Jules Massenet' "Manon".

Eestikeelsed väljaanded
-----------------------

* Antoine Prévost d'Exiles, "Manon Lescaut". Prantsuse keelest tõlkinud ja eessõna: Marta Sillaots. Kirjastus Valik, Tartu 1931, 192 lk
* Antoine-Francois Prévost D'Exiles, "Manon Lescaut". Prantsuse keelest tõlkinud Sirja Keevallik; eessõna: Lauri Leesi. Europeia sari. Kirjastus Perioodika, Tallinn 1991, 160 lk; ISBN 5797904314

Viited
------

1. ↑  Lauri Leesi eessõna "Meenutuseks lugejale" – "Manon Lescaut", 1991, lk 6
**Salvestivõrk** ehk **SAN** (inglise keeles *Storage Area Network*) on eriotstarbeline arvutivõrk, mis ühendab omavahel mäluseadmeid ja nendega seotud andmeservereid, et optimeerida kettakasutust ja andmete varundamist.

SAN-võrgu puhul puudub traditsiooniline pühendatud(?) ühendus serveri ja salvesti vahel. Iga server saab ligi igale salvestile ning ükski salvesti ei kuulu ühelegi serverile.

Kuna puudub kindel suhe serveri ja andmehoiu vahel, siis võib salvestivõrk koosneda eri tüüpi andmesalvestitest (näiteks kõvaketastest ja magnetlintidest). Lisaks võivad andmed ka olla salvestatud kaugemal serveritest, mis neid kasutavad, kasvõi teises riigis.

Toimimine
---------

Salvestivõrku võib vaadelda kui *storage bus* kontseptsiooni pikendust, kus andmete pärimine ning saatmine käib üle võrgu. Antud laiendus võimaldab serveritel ja andmekandjatel ühenduda kasutades sarnaseid elemente, nagu kohtvõrgud (LAN) ja laivõrgud (WAN).

Andmesalvestid ja serverid on tavaliselt üksteisest füüsiliselt eraldatud. Füüsiline eraldamine võimaldab andmesalvesteid tsentraliseerida ja servereid klasterdada.

Igal andmesalvestil antud võrgus on oma unikaalne identifikaator (*logical unit number* – LUN). Selle abil saab server või teine salvesti ligi antud salvestile.

Ühenduse liigid
---------------

Salvestivõrku saab kasutada, et ületada tavalised võrgu kitsaskohad. SAN võimaldab otsese, kiire andmevahetuse serverite ja andmesalvestite vahel antud kolmel viisil:

* **Server-salvesti** – tavaline andmete liikumise mudel. SAN puhul on lisaeeliseks see, et sama salvestiga saab suhelda ka teine server, kas samaaegselt (*concurrent*) või seerias (*serial*).
* **Server-server** – seda saab kasutada serveritevaheliseks sidepidamiseks.
* **Salvesti-salvesti** – võimaldab andmeid ühest kohast teise toimetada ilma serveri poole pöördumata (näiteks andmete automaatne kloonimine teistele salvestitele või andmete teisaldamine kettalt magnetlindile).

Viited
------

1. ↑  IBM (detsember 2017). "Introduction to Storage Area Networks" (PDF). *Ninth Edition*. Vaadatud 18. detsembril 2018.
**Raul Tammet** (16. aprill 1949 Tallinn – 25. juuni 2022) oli eesti filmi- ja teatrilavastaja.

Lõpetas 1972. aastal Tallinna Riikliku Konservatooriumi lavakunstikateedri näitlejana (V lend) ning 1979. aastal Moskvas Kõrgemad Stsenaristide ja Režissööride Kursused režissöörina.

Töötas 1972–1985 Tallinnfilmis assistendi ja režissöörina ning 1980–1984 Tallinna Riikliku Konservatooriumi lavakunstikateedris erialaõppejõuna.

Lavastanud Haapsalu teatris Randlane. Eesti Lavastajate ja Dramaturgide Liidu liige alates 2005. aastast.

Aastatel 1999–2001 oli ta Ridala vallavanem. 

2002–2005 töötas Tammet Novoloto mängusaali administraatorina ja 2003–2007 oli Haapsalu kultuurikeskuse piiskopilinnuse vanem, hiljem töötas vabakutselisena.

Filmograafia
------------

* "Kiri Giuliale" (1978, lühimängufilm)
* "Soolo" (1979, lühimängufilm)
* "Pulmapilt" (1980, lühimängufilm)
* "Hooajal" (1980, dokumentaalfilm)
* "Sinise taeva all" (1982, dokumentaalfilm)
* "Piim" (1982, dokumentaalfilm)
* "Mono" (1982, dokumentaalfilm)
* "Tartu maraton 1983" (1983, dokumentaalfilm)
* "Küljetuul" (1983, telemängufilm)
* "V. I. Lenini nimeline Kultuuri- ja Spordipalee" (1984, dokumentaalfilm)

Viited
------

1. ↑  Suri filmi- ja teatrilavastaja Raul Tammet Postimees Kultuur, 25. juuni 2022
**Merle Jalakas** (aastani 1990 **Merle Kuklas**; sündinud 5. augustil 1968 Tartus) on eesti laulja (sopran).

Merle Jalakas lõpetas 1996 Eesti Muusikaakadeemia dotsent Ludmilla Issakova lauluklassis, ta on täiendanud end A. Kapustjanski, L. Puglisi ja T. Valjakka juures ning osalenud professor E. Märtson-Wilsoni, M. Pelo, professor I. Kremlingi ja professor Jenny Anvelti meistrikursustel. 

Alates 1995. aastast on Merle Jalakas teatris Vanemuine ooperi- ja operetisolist, alates aastast 2010 ka muusikalavastuste lavastaja assistent. 

Ta on laulnud soolopartiisid mitmetes suurvormides: Mozarti „Grosse Messe c-moll" ja „Spatzenmesse C-duur", Britteni „Lucretia teotamine", Vivaldi „Gloria", Mozarti „Ave verum corpus", Bachi „Kohvikantaat", Pergolesi „Stabat Mater".

Tunnustus
---------

* Richard Wagneri Ühingu stipendiumi (1998)
* Vanemuise teatri kolleegi preemia (2011)
* EMT muusikateatri aastapreemia (2011)

Välislingid
-----------

* Tutvustus Vanemuise lehel
* "VANEMUISE HÄÄLED. Merle Jalakas." Eesti Raadio, 1998
**Kuno Tehva** (sündinud 26. juunil 1971) on Eesti ettevõtja ja jalgpallitegelane. 

Temaga on seotud kaubamärgid Nõmme Kalju, Kalju Mängude Maja, ADNOC, OrgCom, moekonkurss SuperNoova, Club Privé, Stereo ja Sun Dance Music Festival. Tehva on Nõmme Kalju jalgpalliklubi president, juhatuse esimees ja üks taasasutajatest. 

2000. aastate alguses tegeles Kuno Tehva määrdeainetega, esindades nii Eestis kui Lätis Araabia Ühendemiraatide naftatööstusettevõtet ADNOC (Abu Dhabi National Oil Company).

Eestist pärit muusikaduo Rulers Of The Deep (Meelis Meri ja Priit Juurmann) esindamisega saavutas Kuno Tehva edu nii USA-s kui Inglismaal, sõlmides Eestist pärit muusikute eest plaadilepinguid selliste plaadifirmadega nagu Defected Records, Distance, Ovum, Stelth, Hed Kandi jne.

Alates 2002. aastast on Kuno Tehva arendanud Eesti jalgpalli ning olnud tegev jalgpalliklubi Nõmme Kalju presidendina.

Suurimateks saavutusteks jalgpallis on Nõmme Kaljuga võidetud meistritiitlid aastatel 2012 ja 2018 ning Evald Tipneri karikasarja võitmine aastal 2015; Kalju esindusmeeskonna Meistriliigasse viimine ning seal kuue aasta jooksul neljal korral UEFA Euroopa liigasse pääsemine. Nõmme Kalju noortemeeskonnad on võitnud U17 ja U19 Eliitliigad ning Nõmme Kalju rannajalgpallimeeskond on neljakordne Eesti meister rannajalgpallis.
Nõmme Kalju jalgpalliklubis tegutseb 600 last ning kokku on jalgpalliklubis ligi 30 noortemeeskonda.

Kuno Tehva seos Nõmmega on tema vanavanaisade Johannes Lindemanni, kes oli Nõmme esimene linnapea, ning Eduard Kansa, kes oli lühikest aega Hiiu kooli direktor, kaudu.

Aastatel 1991–1998 elas Kuno Tehva USA-s.

Isiklikku
---------

Tema elukaaslane on Helen Mahmastol. Tema ema oli pianist ja muusikapedagoog Irene-Maria Lindi (1943–2017).

Viited
------

1. ↑   Eesti Päevaleht
2. ↑    soccernet.ee
3. ↑  "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 8. august 2016. Vaadatud 19. juulil 2016.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
Parkmetsa idaosa liivane ala *Lamekas*.
Mustamäe nõlv.
Orav Sütiste pargis.
**Sütiste mets** on parkmetsa ala Tallinna linna territooriumil Mustamäe linnaosas, osa Nõmme-Mustamäe maastikukaitsealast. Pindala on 39,2 ha, sellest puistuid 27,0 ha.

Maastik
-------

Sütiste metsaala maastiku kujundavad Mustamäe nõlv ning selle ees olev leetseljakute, luidete ja tuiskliivaküngastega liigendatud tasandik. Ala asub mattunud aluspõhjalise ürgoru kohal. Maapinna absoluutkõrgus tasandikul on 28–38 meetrit. Astangu kõrgus jalamilt on 15–20 meetrit, nõlva kalle on 10–40 kraadi.

Sütiste parkmetsa idaosas paikneb viimane säilinud osa kunagisest laialdasest Tondi liivikust. Liiviku serval asuv *Lamekas* (lame nõlv Rahumäe kalmistust põhja pool) on oluline ala kaitseall oleva nõmmnelgi kasvukoht (Natura-ala).

Veestik
-------

Pinnaveekogusid alal ei esine.

Taimestik
---------

Sütiste mets on keskosas olnud valdavalt nõmmemets ja palumets, mille osade vahele jäävad kunagiste luidetevaheliste nõgude põhjas lodustuvad kooslused (kõdusoo, lodu-madalsoo).

Puistutest valitsevad männikud ja männi enamusega puistud (25,6 ha, 94,8%). Peale männipuistute esineb vähemal määral metsa niiskemas lääneosas hall lepikuid (0,9 ha, 3,3%) ja sanglepikuid (0,5 ha, 1,9%).

Kirjandus
---------

* Nõmme-Mustamäe maastikukaitseala kaitsekorralduskava 2006–2011. Tallinn, 2006

Välislingid
-----------

* Maastikuala kaart metsade nimedega.
* "Tallinn loobus Sütiste metsaparki terviseradade rajamisest" ERR, 9. august 2022
**Raul Vahisalu** (sündinud 29. juulil 1973) on eesti ärijuht ja alpinist.

Ta võttis alpinistina osa Baltikumi aasta parimaks kõrgtõusuks tunnistatud tõusust Denali tippu (1999).

Töökäik
-------

Ta töötas aastatel 2011–2013 ajatempliteenust pakkuva aktsiaseltsi GuardTime juhina. Seejärel asus ta juhtima navigatsioonikaartide tootmisega tegelevat osaühingut Navionics.

Alpinism
--------

1999. aastal osales ta Mägiekspeditsioonide Klubi korraldatud esimeses Eestist lähetatud ekspeditsioonis Põhja-Ameerika kõrgeimale mäele Mount McKinleyle. 31. mail tõusis ta koos kuue kaaslasega Tõivo Sarmeti juhtimisel mäe tippu.

2000. aastal võttis ta koos Ivar Laiga osa kaheliikmelisest ekspeditsioonist Lõuna-Ameerika kõrgeima mäe Aconcagua tippu. Tipputõus sooritati 9 päevaga, mis oli tol ajal eestlaste parim tulemus sellel mäel.

### Kõrgtõusud

* 1999 – Mount McKinley (6190 m)
* 2000 – Aconcagua (6960 m)

Isiklikku
---------

Tema isa oli südamearst Rein Vahisalu.

Viited
------

1. ↑  Meelitati üle. 8.03.2013. aripaev.ee
2. ↑  Ülevaade Eesti alpinismi ajaloost. jkalpiklubi.ee
3. ↑  Eestlased vallutasid taas Lõuna-Ameerika kõrgeima mäetipu. 28.01.2000. epl.delfi.ee
**Süsta sadam** on sadam Kopli poolsaarel Kopli lahe ääres, Põhja-Tallinna linnaosas, Süsta tänav 16 Tallinna linnas.

2019. aastal nimetas Tallinna linnavalitsus Põhja-Tallinnas Kopli asumis paikneva Piirivalvesadama jagamise tulemusena paiknevat kolm sadamat Süsta sadamaks, Piirivalvesadamaks ja Ketta sadamaks. 

Süsta tänav 16 kinnistule loodava sadama nimeks esitas Politsei- ja piirivalveamet Kaluri sadama nime ning Ketta sadama nime. Süsta tänav 21 kinnistule soovis amet Piirivalvesadama nime. 

Tallinna nimekomisjon toetas Ketta sadama ja Piirivalvesadama nimesid. Kaluri sadama nime osas märkis nimekomisjon, et Süsta sadama nimi sobiks piirkonda rohkem, kuna Süsta tänavalt on loodavale Süsta sadamale otsene ligipääs ning läheduses asub ka Süsta park, mis on heaks suunanäitajaks tulevase sadama leidmisel. Põhja-Tallinna Valitsus kooskõlastas sadamate nimed 8. juulil 2019.

Viited
------

1. ↑  Põhja-Tallinn saab Süsta, Ketta ja Piirivalve sadama, www.logistikauudised.ee, 7. august 2019
2. ↑  Põhja-Tallinna rajatavad sadamad said nime, www.pealinn.ee, 07. august 2019

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Süsta sadam** |
Endine Jõhvi postijaam (RM F 1078:12, Virumaa Muuseumid SA, )
**Jõhvi postijaam** oli postijaam Jõhvis.

Algselt asusid Peterburi–Narva–Tartu–Riia postimaanteel Eestimaa kubermangus Kauksi (Kaulks), Pungerja (Pungern), Puru (Purro) ja Voka (Fockenhof) postijaamad. 1782. aastal suleti Puru postijaam hoonete tuleohtliku seisukorra pärast ja postijaam viidi Jõhvi kiriku juurde üle.. Jõhvis ristus Peterburi–Narva–Tartu–Riia postimaanteega, Tallinna–Peterburi postimaantee.

Postijaamahoone
---------------

Postijaamahoone valmis 1782. See oli esimene kivist postijaam Põhja-Eestis.
Hoone lammutati 1970. aastal.

Viited
------

1. 1 2  Eesti arhitektuur. 3, Harjumaa. Järvamaa. Raplamaa. Lääne-Virumaa. Ida-Virumaa. Villem Raam (üldtoimetaja). Tallinn: Valgus, 1997. Lk 168-169
2. ↑  Eerik Selli, POSTIJAAMADE VÕRGU KUJUNEMINE JA ARENG EESTIS XVIII JA XIX SAJANDIL. EESTI NSV AJALOO KÜSIMUSI VIII. TARTU RIIKLIKU ÜLIKOOLI TOIMETISED TARTU 1974, lk 67
3. ↑  Jaan Konks, PÄRISORJUSEST KAPITALISMI LÄVENI. JOONI EESTIMAA MINEVIKUST. UURIMUSI LÄÄNEMEREMAADE AJALOOST I, Tartu Riiklku Ülikooli Toimetised, TARTU 1973, lk 52
4. ↑  "Jõhvi postijaam". *Muinsuskaitseamet*. Vaadatud 24.02.2021.
Merivälja hiidrahn
**Merivälja hiidrahn** on gneissist hiidrahn Harju maakonnas Tallinna linnas. Rahn asub Merivälja asumis Lehiku tee ja Naadi tee ristmiku lähedal Merivälja pansionaadi territooriumil.

Kivi mõõtmed on järgmised: pikkus 10,0 m, laius 5,8 m, kõrgus 3,0 m (põhjapoolses osas), ümbermõõt 26,4 m.

Rahn on korrapäratu ovaalse põhiplaani ja poolmunaja kujuga. Rahn on kuni pooles ulatuses maa sees. Rahnu pikitelg on orienteeritud ida-lääne suunas, millega ühtib rahnu selgelt väljendunud vööline tekstuur. Rahnu lõunapoolset osa läbib lõhe, mida mööda on lõunatiiva läänepoolne osa vajunud kuni 30 cm võrra. Rahnu pealispind on sile.

Rahn on alates 1966. aastast üksikobjektina looduskaitse all.

* Merivälja hiidrahnMerivälja hiidrahn
* Merivälja hiidrahnMerivälja hiidrahn

Vaata ka
--------

* Eesti hiidrahnude loend

Viited
------

1. ↑  Pirrus, Enn (2009). *Eestimaa suured kivid*. Tallinn: Teaduste Akadeemia kirjastus.
2. ↑  "Merivälja hiidrahn". *EELIS Infoleht*. Vaadatud 30.12.2022.
3. ↑  "Merivälja hiidrahn". *Keskkonnaportaal*. Vaadatud 30.12.2022.

Välislingid
-----------

* Merivälja hiidrahn ürglooduse objektina Eesti looduse infosüsteemis
* Merivälja hiidrahn keskkonnaportaalis
**Raul Land** (sündinud 1959) on eesti tehnikateadlane.

Haridus
-------

Ta lõpetas 1982. aastal Tallinna Polütehnilise Instituudi (TPI, alates 1989. aastast Tallinna Tehnikaülikool, TTÜ) automatiseeritud juhtimissüsteemide erialal (kood LS) saades süsteemiinseneri kvalifikatsiooni.

Doktorikraadi omandas ta samuti TTÜ-s 2002. aastal. Doktoritöö teemaks oli võendsignaalide sünkroonne aproksimeerimine ja töötlus ("*Synchronous Approximation and Processing of Sampled Data Signals*"). Doktoritöö juhendajaks oli mõõte-elektroonika professor Mart Min.

Töökohad
--------

Peamised töökohad on olnud järgmised:   

TPI automaatika kateedri insener, 1982–1984  

TPI elektroonika kateedri nooremteadur, 1984–1987  

TPI mõõtesüsteemide labori teadur, 1987–1989  

TTÜ mõõtesüsteemide labori vanemteadur, 1989–1992  

Stockholmi Kuningliku Tehnikainstituudi (KTH) külalisteadur, 1993–1995  

TTÜ elektroonikainstituudi teadur, 1995–2002  

TTÜ elektroonikainstituudi mõõte-elektroonika õppetooli vanemteadur 2002–2013  

TTÜ Thomas Johann Seebecki elektroonikainstituudi Siduselektroonika teaduslabori vanemteadur, alates 2013. aastast.

Teadus- ja arendustegevus
-------------------------

Sünkroondetekteerimisel (*lock-in technology*) põhinevate vektormeetriliste mõõteseadmete (vektorvoltmeetrite ja vektoranalüsaatorite) väljatöötamine Tallinna Tootmiskoondise RET jaoks ning nende eksperimentaalnäidiste valmistamine ja väikeseerialise tootmise teostamine.

Sünkroondetekteerimisel põhinevate mõõtmiste automatiseerimine ja mõõtetulemuste interpreteerimine.

Elektrilise impedantsi (*electrical impedance*) mõõtmisel põhinevate tehnilise ja meditsiinilise diagnostika meetodite arendamine ning mõõtetulemuste interpreteerimine elektriliste ekvivalentskeemide tasemel.

Leiutised ja patendid
---------------------

Kokku 14 leiutist ja patenti 28.05.2019 seisuga.

Publikatsioone
--------------

Kokku 96 publiktsiooni 2019. aasta juunikuu seisuga.

* Raul Land. "Synchronous Approximation and Processing of Sampled Data Signals". PhD Thesis. ("Võendsignaalide sünkroonne aproksimeerimine ja töötlus") Tallinna Tehnikaülikool, 2002

Tunnustus
---------

* 1993 Eesti Vabariigi teaduspreemia laureaat grupis Mart Mini juhtimisel.

Välislingid
-----------

* Raul Land Eesti Teadusinfosüsteemis Muuda Vikiandmetes
Merle Jääger setu kuningriigi päeval, 2011
**Merle Jääger** (sündinud 19. oktoobril 1965 Tallinnas) on eesti näitleja ja luuletaja. Ta on kasutanud pseudonüümi **Merca**. Tuntuks on saanud eriti tema punkluuletused.

Elulugu
-------

Merle Jääger 2021. aastal
Aastal 1983 lõpetas ta Tallinna Kaugõppekeskkooli ja 1988 Tallinna Riikliku Konservatooriumi lavakunstikateedri (13.lend).

Aastast 1988 on ta (pausidega) olnud Vanemuise näitleja. Alates 2006. aastast on ta mänginud igas Tartu Hansahoovi Teatri humoorikas suvelavastuses.

Aastail 1999–2000 teenis ta Eesti Vabariigi Kaitseväes reamehena. Ta on Tartu Kaitseliidu Akadeemilise Malevkonna liige.

Aastast 2000 kuulub ta Eesti Kirjanike Liitu. 

Ta on osalenud mitmes ansamblis.

On kirjutanud mõned luuletused koos Tõnu Trubetskyga, kaks sellist on näiteks luulekogus "Pogo".

Ta oli Wellesto liige.

Poliitiline tegevus
-------------------

Ta on Tartu Linnavolikogu liige.

2014. aasta Euroopa Parlamendi valimistel kandideeris ta Eesti Iseseisvuspartei nimekirjas ja sai 178 häält.

Ta kandideeris Erakond Isamaa nimekirjas 2023. aasta Riigikogu valimistel, kus kogus valimisringkonnas nr 10 (Tartu linn) 312 häält ning ei osutunud valituks.

Looming
-------

### Luulekogud

* 1989 "Merca by air mail"
* 1989 "Mercamerka"
* 1998 "Vana libu hommik"
* 2005 "Hele häärber"
* 2007 "Narrivile"

### Raamatud

* 2009 "Mees"...

Tunnustus
---------

* 1988 Voldemar Panso nimeline auhind
* 1996 Draama '96 auhind
* 1997 Ants Lauteri nimeline auhind
* 1999 Eesti Teatriliidu naispeaosatäitja auhind
* 1999 Draama '99 parim naisnäitleja
* 2004 Eesti Teatriliidu naiskõrvalosatäitja auhind
* 2005 Tartu Kultuurikandja aunimetus (looja)
* 2009 Karl Eduard Söödi lasteluuleauhind ("Mullivesi", kunstnik Piret Mildeberg)

Viited
------

1. ↑
2. ↑
3. ↑  Valimisringkond nr 10 valimised.ee (andmed seisuga 07.03.2023 19:45)

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Merle Jääger** |

* Merle Jääger: koole, kurva mõrsija!, Postimees, 13. detsember 2008
* Merle Jääger Eesti biograafilises andmebaasis ISIK
* Merca andmebaasis MusicBrainz (*inglise keeles*)
* Merle Jääger andmebaasis MusicBrainz (*inglise keeles*)
**Jõhvi maakond**, pindalaga 2922 km², moodustati 25. veebruaril 1949 Eesti Vabariigi aegse Virumaa kaheks jagamisel. Idapoolset osa nimetati Jõhvi maakonnaks, läänepoolset Viru maakonnaks.

Jõhvi maakonda kuulusid kõik Virumaa idaosas olevad vallad (Alutaguse, Erra, Illuka, Jõhvi, Kohtla, Lüganuse, Maidla, Mäetaguse, Tudulinna, Tärivere ja Vaivara vald) koos neisse kuuluvate külanõukogudega, mis loodi 13. septembril 1945 Venemaa eeskujul. Samuti kuulusid maakonda Jõhvi ja Kiviõli linn ning Ahtme, Kohtla-Nõmme, Küttejõu, Narva-Jõesuu ja Sompa alev. Maakonda ei kuulunud vabariikliku alluvusega Kohtla-Järve ega Narva linn. Kõik töörahva saadikute täitevkomiteede esimehed olid kohale määratud, kuna esimesed valimised toimusid alles 1948 aastal. Maakonnakeskuseks sai Jõhvi linn.

1. oktoobril 1950 kehtestati Eestis uus administratiiv-territoriaalne jaotus, mis oli vastavuses NSV Liidus kehtivaga. Uue korraga kaotati kõik maakonnad ja vallad. Eestis kehtestati uuesti kaheastmeline halduskorraldus, mis oli 1945. aastal küla töörahva saadikute nõukogude moodustamisega muudetud kolmeastmeliseks.

Jõhvi maakond likvideeriti ja selle asemele moodustati Jõhvi ja Kiviõli rajoon. Maakondliku alluvusega linnad Jõhvi ja Kiviõli muudeti rajoonilise alluvusega linnadeks. Maakonna edelanurk läks Mustvee rajooni koosseisu ja kirdenurk (Viivikonna, Sillamäe, Narva-Jõesuu) Narva linnapiirkonna koosseisu.
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib klassist; perekonna kohta vaata artiklit Meritäht* |

---

Astropecten lorioli - liigid Juura 
**Meritähed** ehk **asteroiidid** (*Asteroidea*) on okasnahksete hõimkonda kuuluvad tähte (enamasti viieharulist) meenutavad organismid. 

Meritähtede keha on dorsoventraalselt lamendunud ja ehitusplaanilt on nad radiaalsümmeetrilised, enamasti viiekiirelised. Arvatakse, et meritähtede eellane oli bilateraalne organism. 

Enamik meritähti elab meredes. Ainus vähesoolasemat vett taluv liik, kes elab ka Läänemeres, on verev meritäht (*Asterias rubens*). 

Meritähed on bentilised, kes suudavad aeglaselt põhja mööda liikuda. Kulgemiselunditena talitlevad neil hiljuse- ehk ambulakraaljalakesed, viimased aitavad ka toitumisel.

Enamik meritähti on röövloomad, nad söövad näiteks limuseid ja vähke. 

Meritähed on lahksoolised organismid, nende vastsestaadiumis esineb tavaliselt ka sessiilne ehk substraadile kinnitunud elujärk.

Meritähtedel on väga suur regeneratsioonivõime.
Raul Vester Tartus ansambli Romantika alguspäevil (2004)
**Raul Vester** (sündinud 13. juunil 1982 Narvas) on eesti laulja (tenor), vabakutseline näitleja, õhtujuht ja graafik.

Raul hakkas muusikaga tegelema 4- ja kunstiga 13-aastaselt. On laulnud 2003–2007 Tartu Akadeemilises Meeskooris ning 2007–2009 Tallinna Tehnikaülikooli Meeskooris tenorina. Töötab MTÜ-s Romantiline Muusika kunstilise juhina. Raul Vesteri juhendamisel tegutseb juba rahva lemmikuks saanud ansambel Meremees.

Vester on algatanud uuenduslikke muusikaprojekte, näiteks "Rahvalik lauluvara", kogudes ja taaselustades ammu unustatud loomingut.

14. veebruaril 2003, kui eesmärgiga populariseerida vanu laule asutati ansambel Romantika, oli ta üks selle asutajaid ja lauljaid. Raul Vesterit peetakse Raimond Valgre heliloomingu asjatundjaks.

Vester on õppinud kunsti Tartu Kunstigümnaasiumis ja seejärel Tartu Kõrgemas Kunstikoolis, kus ta õppis disaini.

Viited
------

1. ↑  Thijl Ulenspiegeli lugu[*alaline kõdulink*] Eesti Teatri Agentuur
2. 1 2  Raul Vesteri isikunäitus Sirp, 22. september 2012
3. ↑  Uuenev Ruunavere postijaam ootab külla Maaleht, 25. august 2012

Välislingid
-----------

* Raul Vester. Tantsumuusika ja õhtujuhtimine
* Raul Vesteri isikunäitus Sirp, 22. september 2012
Tiina Kaalep (Foto: Kairit Leibold)
**Tiina Kaalep** (neiuna **Tiina Luige**; sündinud 6. veebruaril 1964) on eesti ajakirjanik ja meediajuht.

Kaalep sündis Vana-Vigalas õpetajate perekonnas. 1982. aastal lõpetas Pärnu-Jaagupi keskkooli ja 1987. aastal Tartu Riikliku Ülikooli ajakirjandusosakonna raadio eriharus.[*viide?*]

Alates 1987. aastast töötas Eesti Raadio "Päevakaja" reporterina Tartu stuudios, hiljem lisandus teadus- ja folkloorisaate juhtimine. Alates 1992 oli ta Raadio 2 Tartu toimetuse juht[*viide?*] ja saatejuht.

Tiina Kaalep on töötanud ka Postimehe uudistetoimetuse juhina ning ajalehe Eesti Ekspress A-osa juhina ja peatoimetaja asetäitjana. 2002–2006 oli ta ajalehe Eesti Ekspress peatoimetaja, samas ka AS Eesti Ekspressi Kirjastus juhatuse liige.
2006–2009 viibis ta suursaadik Mart Tarmaku abikaasana välislähetuses Portugalis.[*viide?*]

2009–2012 oli Tiina Kaalep Eesti Rahvusringhäälingu juhatuse liige. Augustist 2012 kuni maini 2022 juhtis ta Ekspress Grupi kirjastust Hea Lugu. 

17. mail 2022 valis ERR-i nõukogu Tiina Kaalepi uuesti ERR-i juhatuse liikmeks, tema ametiaeg algas 1. juunil.[*viide?*]

Tiina Kaalep on läbinud raadioalase täiendkoolituse Raadio Vaba Euroopa (RFE/RL) juures (1992), uuriva ajakirjanduse metoodikat käsitleva koolituse USA-s (1996), lühemaid juhtimisalaseid ja meeskonnatöö koolitusi Eestis. Põhitöö kõrval olnud Pressinõukogu liige ja esimees (2003–2005), MTÜ EH Fond Nõukogu liige (2006–), toimetanud raamatuid, filme[*viide?*] ja telesaateid.[*viide?*]

Isiklikku
---------

Tiina Kaalep on kahe poja ema. Huvitub etnograafiast ja ajaloost. Ta on aastast 2016 abielus Jaak Aaviksooga. Varem on ta olnud abielus Mart Tarmakuga.[*viide?*]

Viited
------

1. ↑  "Muudatus AS Eesti Ajalehed tütarettevõtte juhatuse koosseisus". 13.08.2012. Originaali arhiivikoopia seisuga 25.01.2018. Vaadatud 31.08.2012.

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Tiina Kaalep** |
**Maarkedal** on hollandikeelne vald Belgias Flandria piirkonnas Ida-Flandria provintsis.

Asulad
------

Haldusreformi järel jaguneb Maarkedal järgmisteks asulateks, küladeks, osavaldadeks ja piirkondadeks:

| # | Nimi |
| --- | --- |
| I | Maarkedal |
| III | Etikhove |
| IV | Maarke-Kerkem |
| V | Nukerke |
| VI | Kerkem |
| VII | Schorisse |
| VIII | Louise-Marie |

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* TuulikTuulik

Sõpruslinnad
------------

* Tšehhi – Horšovský Týn
* Lõuna-Aafrika Vabariik – Porterville

Viited
------

1. ↑  Wettelijke Bevolking per gemeente op 1 januari 2018, vaadatud 9.03.2019.

Välislingid
-----------

 Maarkedal – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
* Koduleht (hollandi keeles)

Ida-Flandria provintsi vallad

Aalst | Aalter | Assenede | Berlare | Beveren | Brakel | Buggenhout | De Pinte | Deinze | Denderleeuw | Dendermonde | Destelbergen | Eeklo | Erpe-Mere | Evergem | Gavere | Gent | Geraardsbergen | Haaltert | Hamme | Herzele | Horebeke | Kaprijke | Kluisbergen | Knesselare | Kruibeke | Kruishoutem | Laarne | Lebbeke | Lede | Lierde | Lochristi | Lokeren | Lovendegem | Maarkedal | Maldegem | Melle | Merelbeke | Moerbeke | Nazareth | Nevele | Ninove | Oosterzele | Oudenaarde | Ronse | Sint-Gillis-Waas | Sint-Laureins | Sint-Lievens-Houtem | Sint-Martens-Latem | Sint-Niklaas | Stekene | Temse | Waarschoot | Waasmunster | Wachtebeke | Wetteren | Wichelen | Wortegem-Petegem | Zele | Zelzate | Zingem | Zomergem | Zottegem | Zulte | Zwalm