recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
|  |
| --- |
|  |
| Medalikohad |
| Maailmameistrivõistlused |
| **Hõbe** | 2014 |  |
| **Hõbe** | 2016 |  |

**Juuse Matias Saros** (sündinud 19. aprillil 1995 Forssas) on Soome jäähokimängija, kes mängib väravavahina NHL-i klubis Nashville Predators.

Ta alustas klubikarjääri Soome klubis HPK, mille meeskonnas debüteeris ta Soome kõrgliigas hooajal 2013–14 ning valiti samal hooajal Soome kõrgliiga hooaja uustulnukaks.

2013. aastal valis Predators ta NHL-i *draft* '​is 99. valikuna. Predatorsiga sõlmis ta lepingu 2015. aasta juunis. Esimesel hooajal Põhja-Ameerikas mängis Saros põhiliselt American Hockey League'is (AHL) Predatorsi noorteklubis Milwaukee Admirals ning valiti sel hooajal liiga hooaja sümboolsesse koosseisu. 2017. aastal valiti AHL-i tähtede mängule.

NHL-is tegi Saros debüüdi 28. novembril 2015 mängus Buffalo Sabresi vastu. Esimese nullimängu sai ta NHL-is kirja 30. detsembril 2016 mängus St. Louis Bluesi vastu. 14. detsembril 2017 tegi ta nullimängus Edmonton Oilersi vastu 46 tõrjet, mis oli klubi rekord. Hooajal 2017–18 valiti Saros NHL-i uustulnukate hooaja sümboolsesse koosseisu (*NHL All-Rookie Team*). 2018. aasta juulis sõlmis ta Predatorsiga uue kolmeaastase lepingu.

2014. aastal tuli Saros Soome kuni 20-aastaste koondisega juunioride maailmameistriks. Aastatel 2014 ja 2016 on ta Soome jäähokikoondise koosseisus tulnud maailmameistriks.

Viited
------

1. ↑  "Juuse Saros Records 46-Save Shutout in Preds' Win". NHL.com. 15.12.2017. Vaadatud 13.4.2021
2. ↑  "Preds Sign Goaltender Juuse Saros to Three-Year Contract". NHL.com. 16.7.2018. Vaadatud 13.4.2021

Välislingid
-----------

* Juuse Saros NHL.com lehel
* Juuse Saros hockeydb.com lehel

| * v
* r
Nashville Predators |
| --- |
| 
**Väravavahid**: Kevin Lankinen **·** Juuse Saros |
| 
**Kaitsjad**: Tyson Barrie **·** Mark Borowiecki **·** Alexandre Carrier **·** Dante Fabbro **·** Cal Foote **·** Roman Josi **·** Jérémy Lauzon **·** Ryan McDonagh |
| 
**Ründajad**: Rasmus Asplund **·** Matt Duchene **·** Luke Evangelista **·** Filip Forsberg **·** Cody Glass **·** Mark Jankowski **·** Ryan Johansen **·** John Leonard **·** Michael McCarron **·** Tommy Novak **·** Juuso Pärssinen **·** Zach Sanford **·** Kiefer Sherwood **·** Colton Sissons **·** Cole Smith **·** Philip Tomasino **·** Jakov Trenin |
**Anatoli Kaigorodov** (ka **Kaigorodoff, Kaigarodow** 2. november 1878 Peterburi – 18. juuli 1945 Mondsee, Austria) oli vene päritolu Eesti maalikunstnik.

Elukäik
-------

Anatoli Kaigorodov sündis Peterburis vene meteoroloogi professor Dmitri Kaigorodovi ja tema friislannast abikaasa pojana. Ta lõpetas 1903. aastal Peterburi Ülikooli õigusteaduskonna ning õppis vabakuulajana A. Stieglitzi Kunsttööstuskoolis ja Peterburi kunstiakadeemias professorite Vassili Mathé ja Arhip Kuindži juures. Seejärel täiendas ta end Münchenis ja Pariisis *Académie Julian*'is ja paljude eestlaste seas kõige enam hinnatud Filippo Colarossi vabaakadeemias. 1918. aastal tuli ta Eestisse revolutsiooni eest pakku ning jäigi. 

Anatoli Kaigorodov oli kahe maailmasõja vahelisel ajal hinnatud kunstnik, esinedes paljudel näitustel, sealhulgas ka Eesti kunsti näitustel välismaal (Helsingis, Lübeckis, Kielis, Kölnis, Kopenhaagenis, Riias, Kaunases, Roomas ja Budapestis). Ta töötas Prantsuse Lütseumis joonistusõpetajana. Alates 1920. aastast juhatas ta omanimelist maalistuudiot. Kaigorodovi kunstistuudio Tallinnas oli iseäranis populaarne baltisakslaste seas.

Kuigi sünnilt venelane, lahkus Anatoli Kaigorodov 1939. aastal Saksa riigi kutsel Eestist, sest tema abikaasa oli sakslanna sünninimega Rotermann. Nad seadsid end esialgu sisse Gdanskis (Danzigis) ja hiljem Poznanis. 1939. aastal toimusid Danzigis ning 1942. ja 1944. aastal Poznanis Kaigarodovi isikunäitused, põhiliselt kaasavõetud töödest. Sõja lõpus asus ta elama Austriasse, kus suri Salzburgi lähistel Mondsees.

Looming
-------

Anatoli Kaigorodoff - Kevad 1930
Anatoli Kaigorodov on maalinud väga erinevates tehnikates (õli-, tempera-, pastell- ja akvarelltehnikas) maastikke. Tema loomingu hulka kuulub ka figuraalkompositsioone, loomamaale, portreid ja lillepilte. Tema isikupärane stiil oli ekspressiivne ning värvikirev.

Anatoli Kaigorodov esines esimest korda näitusel juba Peterburi kunstiakadeemias õppides 1900. aastal. Esines näitustel Riias (1934), Helsingis (1928), Prahas (1914), Londonis (1910), Haagis (1936), Kopenhaagenis (1930, 1933), Berliinis (1933), Dresdenis (1909), Münchenis (1905, 1906, 1912), Karlsruhes (1932) ja Peterburis (1900–1918).1935. aastal toimus Tallinna Kunstihoones suurejooneline kunstnike Kaigorodovi ja K. Visotski näitus, kus oli välja pandud 80 Kaigorodovi teost, viimase 35 aasta loomingust.

Anatoli Kaigorodov oli Eesti Kujutavate Kunstnikkude Keskühing liige.

Viited
------

1. ↑
2. ↑  Lahkuvaid kunstnikke - Uudisleht, 6.11.1939
3. ↑
4. ↑  Kunstnik A. Kaigorodoff 50-aastane, Päevaleht, 3.11.1928
5. ↑

Allikas
-------

* EKABL lk 151
**Huumus** on maismaal toimuva orgaanilise aine lagunemise ja muundumise (humifitseerumise) saadus, maapinna lähedusse kõdukihi alla moodustunud tavaliselt pruuni või musta värvusega amorfne aine. Huumus muudab mulla viljakamaks.

Huumus on mulla spetsiifiline aine, mille põhimassi moodustavad polümeriseerunud ja tihkestunud organismijäänuste hüdrolüüsiproduktid, mille esialgne struktuur on muutunud. Huumus tekib pika aja jooksul mullas elavate bakterite ja seente kaasabil organismide jäänustest nende muutumise ja ümberkujunemise tulemusel, nii lagunemise kui sünteesiprotsesside tagajärjel. 

Huumus on tihedalt seotud mulla mineraalosaga. Huumus on happelise iseloomuga. Huumus sisaldab, võrreldes taimedes ja mikroorganismides leiduvale, palju süsinikku.

Ajaloolist
----------

Ajalooliselt on kasutatud terminit "huumus" mulla tähenduses.

* J.G. Wallerius (1745) käsitles huumusena kompostunud orgaanilist ainest;
* Carl von Linné klassifitseeris mullad järgmiselt: *Humus daedalea*, *Humus rualis*, *Humus latum*, *Humus damascena*, *Humus chistosa*.
* Hamood Habibi

Vaata ka
--------

* Detriit
* Humifitseerumine
* Metsahuumus
* Moor
* Mull (pehme huumus)
* Mullateke
* Muda

Viited
------

1. ↑  SELMAN A. WAKSMAN, *HUMUS ORIGIN, CHEMICAL COMPOSITION, AND IMPORTANCE IN NATURE, BALTIMORE*, THE WILLIAMS & WILKINS COMPANY, lk 4, 1936, Veebiversioon (vaadatud 04.08.2013)

Välislingid
-----------

* SELMAN A. WAKSMAN, *HUMUS ORIGIN, CHEMICAL COMPOSITION, AND IMPORTANCE IN NATURE, BALTIMORE*, THE WILLIAMS & WILKINS COMPANY, lk 4, 1936, Veebiversioon (vaadatud 04.08.2013)
Osaliselt ülessulanud kivim ehk migmatiit Norras Geirangeri fjordi lähedal
**Anateksis** on kivimite osaline sulamine.

Anateksise all mõistetakse nii protsessi kui ka selle tulemust. Anateksise tagajärjel moodustunud kivimit nimetatakse migmatiidiks.

Et kivimid ei sula ühtlaselt, vaid kõigepealt hakkab sulama ränirikkam ja heledam komponent, siis koosnevad ka migmatiidid heledamast osast ehk leukosoomist (tardkivim) ning tumedamast osast ehk melanosoomist, milleks on tavaliselt kõrge moondeastme kivim, näiteks gneiss.

Anateksist saab käsitleda kui moondekivimite muutumist magmaks, mis on poolel teel seisma jäänud.

Selline kivimite osaline sulamine toimub mitmekümne kilomeetri sügavusel maakoores. Graniidi anateksis toimub näiteks 15–30 km sügavusel, kus rõhk on 0,5–1 GPa ja temperatuur vähemalt 650 °C.

Orogeneesi ehk mäestike tekke käigus võib see toimuda väiksematel sügavustel ja temperatuuridel, kui kivimid on allutatud suuremale rõhule, ja nii kohtab anateksist mäestikes, näiteks Himaalajas ja Alpides.
|  |
| --- |
|  |
| Medalikohad |
| Aasia mängud |
| **Kuld** | 2018 | jalgpall |

**Hwang In-beom** (korea keeles 황인범; sündinud 20. septembril 1996 Daejeonis) on Lõuna-Korea jalgpallur, kes mängib keskpoolkaitsjana Kreeka kõrgliigaklubis Olympiakós ja Lõuna-Korea jalgpallikoondises.

Aastatel 2015–2019 mängis ta Lõuna-Korea klubis Daejeon Citizen ja 2019–2020 Major League Socceri klubis Vancouver Whitecaps FC.

2020. aasta augustis liitus ta Venemaa kõrgliigaklubiga Kaasani Rubin. Pärast 2022. aasta veebruaris alanud Venemaa sissetungi Ukrainasse läks ta mõni aeg hiljem laenule Lõuna-Korea klubisse FC Seoul.

2022. aasta juulis sõlmis Hwang lepingu Olympiakósega.

2018. aasta Aasia mängude jalgpalliturniiril võitis Hwang Lõuna-Korea võistkonnaga kuldmedali. Lõuna-Korea jalgpallikoondises debüteeris ta 7. septembril 2018 sõprusmängus Costa Rica vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta sama aasta 16. oktoobril sõprusmängus Panama vastu. Ta kuulus Lõuna-Korea koondisse 2019. aasta Aasia meistrivõistlustel, kus jõuti veerandfinaali. 2019. aasta detsembris võitis ta Lõuna-Korea koondisega Ida-Aasia meistrivõistlused.

Viited
------

1. ↑   (vaadatud 27.1.2022)
**Kruibeke** on hollandikeelne vald Belgias Flandria piirkonnas Ida-Flandria provintsis.

Asulad
------

Kruibeke jaguneb järgmisteks asulateks, osavaldadeks ja piirkondadeks:

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Rooma numbritega on tähistatud osavallad. Kollakaks toonitatud alad tähistavad linnastunud piirkondi. | 

| # | Nimi | Pindala(km²) | Elanikke(1.01.2008) |
| --- | --- | --- | --- |
| I | Kruibeke | 14,54 | 7209 |
| II | Rupelmonde | 1,88 | 3031 |
| III | Bazel | 17,00 | 5242 |
|

Allikas: Gemeente Kruibeke |

* Wissekerke lossWissekerke loss
* BazelBazel
* BazelBazel
* RupelmondeRupelmonde
* Wissekerke lossWissekerke loss
* MagistraadihooneMagistraadihoone

Viited
------

1. ↑  Wettelijke Bevolking per gemeente op 1 januari 2018, vaadatud 9.03.2019.

Välislingid
-----------

 Kruibeke – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
* Koduleht (hollandi keeles)

Ida-Flandria provintsi vallad

Aalst | Aalter | Assenede | Berlare | Beveren | Brakel | Buggenhout | De Pinte | Deinze | Denderleeuw | Dendermonde | Destelbergen | Eeklo | Erpe-Mere | Evergem | Gavere | Gent | Geraardsbergen | Haaltert | Hamme | Herzele | Horebeke | Kaprijke | Kluisbergen | Knesselare | Kruibeke | Kruishoutem | Laarne | Lebbeke | Lede | Lierde | Lochristi | Lokeren | Lovendegem | Maarkedal | Maldegem | Melle | Merelbeke | Moerbeke | Nazareth | Nevele | Ninove | Oosterzele | Oudenaarde | Ronse | Sint-Gillis-Waas | Sint-Laureins | Sint-Lievens-Houtem | Sint-Martens-Latem | Sint-Niklaas | Stekene | Temse | Waarschoot | Waasmunster | Wachtebeke | Wetteren | Wichelen | Wortegem-Petegem | Zele | Zelzate | Zingem | Zomergem | Zottegem | Zulte | Zwalm
Mõisa peahoone Rava järve ääres
**Rava mõis** (saksa keeles *Rawaküll*) oli rüütlimõis Järva-Jaani kihelkonnas Järvamaal. Nüüdisajal jääb kunagine mõis Järva valda Järva maakonnas.

Mõisa keskus asus Rava külas.

Ajalugu
-------

Rava mõis rajati 17. sajandi alguses ning selle esimesed omanikud olid Helffreichid. Mõis jäi suguvõsa kätte 1797. aastani, mil selle 45 000 hõberubla eest ostis Georg Friedrich von Stackelberg Öötla mõisast.

Stackelbergide kätte jäi mõis 1919. aasta võõrandamiseni. Viimane omanik oli Marie von Stackelberg.

Mõisakompleks
-------------

19. sajandi lõpus lasi Bernhard Arnold Alexander von Stackelberg rajada ühekorruselise viilkatusega kivist peahoone.
Umbes samal ajal valmisid ka kõrvalhooned, park ja paisjärv.

Pärast võõrandamist asusid mõisahoones rahvamaja ja metskond.

Tänapäeval on mõisakompleks eravalduses.

Vaata ka
--------

* Eesti mõisate loend

Kirjandus
---------

* Alo Särg, "Järvamaa mõisad ja mõisnikud". Argo, Tallinn 2005

Välislingid
-----------

* Rava mõisast Eesti mõisaportaalis

Järva-Jaani kirik
Järva-Jaani kihelkond

**Kirik**: Järva-Jaani kirik  

**Mõisad**: Einmanni mõis | Karinu mõis | Kuie mõis | Kuksema mõis | Kuusna mõis | Metstaguse mõis | Orina mõis | Rava mõis | Roosna-Alliku mõis | Seliküla mõis | Võhmuta mõis
**Bona Sforza** (2. veebruar 1494 – 19. november 1557) oli võimuka Sforza dünastia liige, mis juhtis Milano hertsogiriiki alates 1447. aastast. Ta oli Milano hertsogi Gian Galeazzo Sforza tütar. 1518. aastal sai temast teine naine Zygmunt I-le, kes oli Leedu suurvürstiriigi suurvürst 1506–1544 ja Poola kuningriigi kuningas alates 1506. aastast kuni oma surmani 1548. aastal.

Kanasõjas triumfeerinud Bona Sforza

Isiklikku
---------

Bona õed-vennad olid noorelt surnud, surnud oli ka tema isa. 1524. aastal päris Bona oma ema surma järel Bari hertsoginna ja Rossano vürstinna tiitli, ühtlasi pretendeeris ta Jeruusalemma kuninga tiitlile. Siiski pole teada, et ta oleks iseend Jeruusalemma kuningannaks nimetanud, küll aga kutsusid kõik Poola kuningad tema järel kuni Jan II Kazimierz Wazani end Jeruusalemma kuningateks.

Zygmunti ja Bona abielust sündis kuus last, kellest noorim suri oma esimesel elupäeval, aga ülejäänutest (poeg ja neli tütart) said kaks kuningaks ja kaks kuningannaks. Vanim tütar Isabella abiellus Zygmunti esimese naise Barbara vanema venna János Zápolyaga ja sai Ungari kuningannaks. Poeg Zygmunt II August päris isalt Poola kuningatrooni, aga tal ei olnud lapsi. Tütar Zofia abiellus Brunswick-Lüneburgi hertsogi Heinrich V-ga, kuid lapsi ta ei saanud. Pärast Zygmunt II surma valiti Poola kuningaks Zygmunt I kolmas tütar Anna, aga temagi ei saanud lapsi. Noorim tütar Katarzyna abiellus Rootsi kuninga Johan III-ga ja temast põlvnesid nii Poola kui Rootsi kuningad.

Vaata ka
--------

* Kanasõda
**Trinidadi ja Tobago dollar** (ametlik lühend **TTD**, mitteametlikult ka **TT$**) on Trinidadi ja Tobago rahaühik.

Igapäevases riigisiseses kasutuses tähistatakse Trinidadi ja Tobago dollarit dollarimärgiga ($), millele lisatakse rahvusvahelises kasutuses tähed TT (TT$), et eristada seda muude riikide dollaritest.

1 Trinidadi ja Tobago dollar võrdub 100 Trinidadi ja Tobago sendiga. Käibel on rahatähed vääringus 1, 5, 10, 20, 50 ja 100 dollarit ning mündid vääringus 1, 5, 10 ja 20 senti. Harvem võib kohata küll kehtivaid, kuid vähelevinud 50-sendiseid ja 1-dollarilisi münte.

Trinidadi ja Tobago dollar võeti kasutusele juba koloniaalperioodil 19. sajandil. See ei kehtinud vaid perioodil 1949–1964 kui Suurbritannia algatusel püüti kõigis Briti Lääne-India kolooniates juurutada ühist rahaühikut Briti Lääne-India dollarit.

13. aprilli 2013 seisuga võrdus 1 Trinidadi ja Tobago dollar 0,15649 Ameerika Ühendriikide dollariga.

Viited
------

1. ↑  TTD – Trinidadian Dollar XE.com. Vaadatud 13. aprillil 2013.
Krupinská planina asukoht Slovakkias (tähistatud halliga)
Krupinská planina. Vaade Bzovíki kloostrist
**Krupinská planina** (slovaki keeles *Krupinská planina*, saksa keeles *Karpfener Hochebene*, tõlkes Krupina tasandik) on maastikuregioon Slovakkia keskosas, mis on osa Lääne-Karpaatidest ja ühtlasi on see ka osa Slovaki keskmäestikust. Üldiselt tasase regiooni kõrgeim tipp on Kopaný závoz (775 m), mis asub Lešťi polügoonil. Üle 700 meetri ulatuvad veel vaid üksikud tipud, mis asuvad piirkonna idaosas Ostrôžky piiril. Španí lazi mäel (643 m) asub teletorn; seal asub ka turistidele mõeldud matkamaja. Valdav osa regioonist on madalam kui 500 meetrit. Üldiselt tasast ala liigendavad sellesse sügavalt lõikunud jõeorud.

Maastikuregioon on nime saanud seal asuva Krupina linna järgi. Teisi asulaid: Veľký Krtíš, Modrý Kameň.

Sealsed veed voolavad Ipoly jõkke. Tähtsamad jõed on Krtíš, Tisovník, Krupinica ja Litava. Tähtsaim asula on Banská Štiavnica.

Põhja poolt Karpaatidest varjatud piirkond on suhteliselt sooja kliimaga; seal asuvad mitmed viinamäed. Suur osa piirkonnast on põllumajanduslik maa; valdav on juurviljakasvatus. Sealsed metsad on valdavalt tammikud.

Vaatamisväärsusteks on Bzovíki klooster ja Čabraďi kindluse varemed. Seal asuvad ka Dolná Strehová ja Dudince kuumaveeallikad.

Asend
-----

Krupinská planina piirneb järgmiste geograafiliste piirkondadega:

* põhjas Javoriega;
* läänes Štiavnica mäestikuga;
* lõunas Doonau küngastiku ja Lõuna-Slovakkia nõoga;
* idas Ostrôžkyga.

Geoloogia
---------

Sealne valdavalt tasane ala on vulkaanilist päritolu. Maastikuregioonile on omased sügavad jõeorud.

Viited
------

1. ↑  BRANDOS, Otakar. Krupinská planina. Nakladatelství SKY,

Välislingid
-----------

* Infot piirkonna kohta; fotod (*tšehhi keeles*)
**Liivi raamatukogu** on raamatukogu Läänemaal Lääne-Nigula vallas Liivi külas.

Raamatukogu juhataja on Helme Vendel.

**Raamatukogu ajaloost**

Esimesed kirjalikud teated raamatukogu asutamise kohta on aastast 1919, kui Jõgisoo Haridusselts korraldas esimese seltsipeo, kus laulis segakoor ja esitati näidendeid. Peo sissetulek anti raamatukogu asutamiseks. Haridusministeeriumi rahalisel toetusel soetati 1923. aastal raamatukogule raamatuid. Lugejaid oli 39, laenutusi 176. Liivi parun von Ungern-Sternberg kinkis seltsile raamatukapi. 1925. aastal muudeti kogu vastavalt seadusele avalikuks raamatukoguks. Köidete arv kasvas 346-ni. Koos käidi Liivi koolis Ense külas. 1929. aastal asutati haruraamatukogu Ubasalu külla.

Paremate ruumide saamiseks koliti mitu korda. Vahetusid ka töötajad.

2001. aastal kolis raamatukogu taas Liivi koolimajja. 2003. aastast on raamatukogus interneti püsiühendus. Raamatukogus asub AIP-i tuba 4 arvutiga, printer, paljundusmasin ja ID-kaardi luger. Toimib WIFi leviala.

2005. aastal avati ajalootuba, kus on ajaloolised materjalid Liivi piirkonna külade ja hariduselu kohta. 2007. aastal liituti programmiga URRAM ja 2008. aastast mindi üle elektroonilisele laenutusele.

Tänapäeva raamatukogud on läbi teinud arvutiseerimise ja internetiseerimise, kuid head traditsioonid – raamatud avariiulis, ajalehed, ajakirjad lugemislaual, kohtumised huvitavate inimestega jms jätkuvad.

Välislingid
-----------

* Raamatukogu koduleht
**Ravenna** on linn Itaalias Emilia Romagna maakonnas, Ravenna provintsi halduskeskus. Minevikus oli ta sadamalinn; tänapäeval on ta Aadria merega ühendatud Corsini kanali kaudu.

Ravenna on tuntud 5.–7. sajandi ehitiste ja neid kaunistavate Bütsantsi mosaiikide poolest.

Ajalugu
-------

Ravenna kohal asus algul etruskide, siis umbrialaste asula. Esialgu oli see rajatud soise ranniku kuivematele kohtadele, umbes nagu Veneetsia tuhatkond aastat hiljem. Alates 2. sajandist eKr oli seal Rooma koloonia ja tähtis sõjasadam. Traianus laskis Ravennasse ehitada 70 km pikkuse akvedukti. Honorius tõi aastal 402 Ravennasse Lääne-Rooma keisririigi pealinna, sest linn oli ümbritsetud soode ja rabadega ning oli seetõttu lihtsamini kaitstav. Ravenna sai ühenduslüliks Rooma ja Bütsantsi kultuuri vahel.

Pärast impeeriumi lagunemist oli Ravenna idagootide pealinn ning 553–751 Bütsantsi võimu keskus Itaalias (Ravenna eksarhaadi keskus). Keskajal suhted idaga katkesid ja linnal oli langusperiood. Sel ajal ummistus ka sadam.

Ravenna hakkas taas arenema 15. sajandil Veneetsia võimu alla mineku tõttu. 16. sajandil liideti Ravenna kolmeks sajandiks Kirikuriigiga.

Theoderichi mausoleum

Vaatamisväärsused
-----------------

Ravenna keskväljak on Piazza del Popolo, mis kavandati 15. sajandil veneetslaste poolt. 

* Ravenna toomkirik (*Duomo*); ehitatud 5. sajandil varakristlikus stiilis piiskop Orso ajal.
* Dante haud: väike varaklassitsistlik ehitis 18. sajandist; alates 1780. aastast puhkab seal Dante põrm.
* Arcivescovado muuseum
* San Apollinare Nuovo kirik
* Theoderichi mausoleum

Mosaiik Ravenna San Vitale kirikus
### San Vitale

Linna tähelepanuväärseim mälestis on San Vitale kompleks, kuhu kuulub San Vitale basiilika, San Vitale benediktiinide klooster 10. sajandist, Galla Placidia mausoleum ja Rahvusmuuseum (Muzeo Nazionale), kus eksponeeritud on ikoone, maale ja arheoloogilisi eksponaate Rooma ja varakristlikust perioodist. 526–547 ehitatud San Vitale kirik on üks väärtuslikumaid varakristliku kunsti mälestisi maailmas.

Viited
------

1. ↑  Popolazione Residente al 1° Gennaio 2018, vaadatud 16.03.2019.

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Ravenna** |

* Ravenna valla koduleht (*itaalia keeles*)
* Ravenna turismilehed (*itaalia keeles*)
* Ravenna mosaiigid 6. ja 7. sajandist (*inglise keeles*)
Hotentoti liivatuhnur
**Liivatuhnur** (*Cryptomys*) on imetaja, kes kuulub mullatuhnurlaste sugukonda. Tuntuimad liivatuhnurid on hotentoti liivatuhnur (*Cryptomys hottentotus*) ja suur-liivatuhnur (*Cryptomys zezhi*). Teada on umbes 50 liivatuhnuri vormi ja neist 5 võib nimetada eraldi liigiks.

Välimus
-------

Tüvepikkus on 8–33 cm, sabapikkus 1–7 cm. Karvastiku värvus varieerub mitmesugusest kollakast kuni hallikaspruuni ja mustjani. Tavaliselt on kuklal hästi märgatav hele laik.

Levik
-----

Nad asustavad kogu Aafrikat Saharast lõuna pool, välja arvatud troopikametsi.

Elupaik
-------

Liivatuhnurid eelistavad liivase pinnasega avamaastike. Urud kaevavad nad harilikult 10–20 cm sügavusele, eriti kobedas pinnases kuni 50 cm sügavusele. Hargnevates maa-alustes käikudes leiduvad pesakambrid ja toiduvarude panipaigad. Käike rajavad nad esikäppade ja võimsate lõikehammaste abil. Liivatuhnurite poolt käikutest väljapaisatud liiv kõrgub maapinnal mõnikord nagu termiidi miniatuurne pesakuhik.

Toitumine
---------

Liivatuhnurid toituvad mitmesuguste taimede juurtest ja sibulatest, eriti meelsasti ühe iiriseliigi risoomist, mida peetakse mürgiseks koduloomadele. Urgude läheduses söövad nad mõnikord mitmete aaloeliikide õisi, loomseks toiduks on neil vihmaussid.

Viited
------



1. ↑  A.G.Bannikov, V.J.Flint, T.D.Gladkova, N.N.Drozdov, A.P.Kuzjakin, S.P.Naumov, G.A.Novikov, F.V.Rogatseva, A.G.Tomilin, P.P.Vtorov (1987). *Loomade elu, 7 köide, imetajad*. Tallinn: Valgus. Lk 127.`{{raamatuviide}}`: CS1 hooldus: mitu nime: autorite loend (link)
**Keskküla** on perekonnanimi.

2022. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Keskküla 228 inimesel: 116 mehel ja 112 naisel. Perekonnanimede levikult oli Keskküla meeste puhul 661. ja naiste puhul 785. kohal.

Keskküla oli kõige levinum perekonnanimi vanuserühmas 20–24, kus neid on 10 000 elaniku kohta 2,85.
Perekonnanimi Keskküla oli kõige sagedasem Võru maakonnas, kus sellist nime kandis maakonna 10 000 elaniku kohta keskmiselt 4,59 inimest.

19. sajandi algul pandi pärisorjusest vabastamise käigus Pöide kihelkonna Saare, Käina kihelkonna Putkaste ja Kolga-Jaani kihelkonna Võisiku mõisavaldades talupoegadele perenimeks Keskküla ja Keskkülla.

1930. aastate nimede muutmise kampaania käigus Eestis keegi perekonnanimest Keskküla ei loobunud.
Uueks nimeks võeti Keskküla 22 korral kui loobuti nimedest Aroll(Arroll) neljal juhul, Krivanoi ja Vocht kahel juhul, samuti nimedest Smironin, Nimvalts, Nebokat, Murri, Traugot jne.

Nime kandjaid
-------------

* Ando Keskküla, eesti kunstnik (1950–2008)
* Ardalion Keskküla, eesti õigeusu vaimulik
* Johannes Keskküla, eesti õigeusu vaimulik (1952–2009)
* Nikolai Keskküla, Eesti sõjaväelane (1907–1989)
* Raido Keskküla, eesti näitleja (1970–)
* Tõnu Keskküla, inseneriteadlane ja õppejõud (1938–2011)

Vaata ka
--------

* Kesküla

Viited
------

1. ↑  Statistikaamet: Nimede statistika (vaadatud 10.05.2022)
2. ↑  Rahvusarhiiv. Onomastika andmebaas. Nimede panemine (algne nimekuju): Keskküla.
3. ↑  Rahvusarhiiv. Onomastika andmebaas. Nimede eestistamine: (vana nimekuju): Keskküla.
4. ↑  Rahvusarhiiv. Onomastika andmebaas. Nimede eestistamine:(uus nimekuju): Keskküla.

Välislingid
-----------

* Keskküla statistikaameti andmebaasis
|  |
| --- |
|  **Poks** |
| Riik |  | Argentina |
|  |
| 2. ring | 1956 | Kärbeskaal |
| Pronks | 1960 | Kergekaal |

 **Abel Ricardo Laudonio** (30. august 1938 Buenos Aires – 12. august 2014 Buenos Aires) oli Argentina poksija.

Laudonio oli Argentina meister kergekaalus (kuni 60 kg) 1960. aastal.

Ta sai kergekaalus (kuni 60 kg) 1960. aasta Rooma olümpiamängude poksivõistlustel pronksmedali, kaotades poolfinaalis hilisemale hõbemedalivõitjale Alessandro Lopopolole (Itaalia).

Ta osales kärbeskaalus (kuni 51 kg) 1956. aasta Melbourne'i olümpiamängude poksivõistlustel, kuid kaotas 2. ringis oma kohtumise hilisemale kuldmedali- ja olümpiavõitjale Terence Spinksile (Suurbritannia) ja jäi edasisest medaliheitlusest välja.

Elukutselisena
--------------

Laudonio poksis jaanuarist 1961 kuni oktoobrini 1965 elukutselisena. Ta pidas kokku 56 kohtumist, millest võitis 48 (neist 37 nokaudiga), kaotas 6 (neist 1 nokaudiga) ja viigistas 2 kohtumist.

Ta oli 14. novembrist 1964 kuni 18. detsembrini 1965 Argentina meister kergekaalus (kuni 135 naela ehk 61,2 kg).

Viited
------

1. ↑  17. suveolümpiamängude poksivõistlus. Rooma 1960. Tulemused inglise keeles
2. ↑  16. suveolümpiamängude poksivõistlus. Melbourne 1956. Tulemused inglise keeles

Välislingid
-----------

* Abel Laudonio veebisaidil Olympedia Muuda Vikiandmetes
* Abel Ricardo Laudonio lehel *BoxRec*. Inglise keeles
Aatomipommi katseplahvatus 16. juulil 1945 ja sellele järgnenud seenpilv. Plahvatuse võimsus oli 25 kilotonni
**Trinity** oli Manhattani projekti raames toimunud aatomipommi katsetuse koodnimi. Katsetava pommi hüüdnimi oli Gadget.

Katsetuse teostas 16. juulil 1945 kell 5.29 Ameerika Ühendriikide maavägi New Mexico osariigis Jornada del Muerto kõrbe põhjapoolses osas. Katsepolügonist 56 km kaugusele loode suunas jäi Socorro maakonna keskus Socorro, toona nelja tuhande elanikuga asula.

Katsetuse käigus testiti implosiooni tüüpi plutooniumpomm. Tegemist oli maailmas esimese tuumarelva katsetusega.

Katsetuse läbiviimist juhtis Kenneth Bainbridge.

Vaatlejad
---------

Katsetust olid jälgimas hulk Manhattani projektist osavõtjaid, sealhulgas James Chadwick, Enrico Fermi, Hans Bethe, Richard Feynman, Leslie Groves, Robert Oppenheimer, Richard Tolman, Edward Teller ja John von Neumann.

Pilte
-----

* Trinity katsebaaslaagerTrinity katsebaaslaager
* 30 m kõrgune metalltorn, mille otsa tariti pomm30 m kõrgune metalltorn, mille otsa tariti pomm
* Pärast aatomipommi plahvatust tekkinud klaasjas materjal trinitiitPärast aatomipommi plahvatust tekkinud klaasjas materjal trinitiit
* Trinity Site ObeliskTrinity Site Obelisk

Ajaloomälestis
--------------

1965. aastal sai katsepolügon Ameerika Ühendriikide riiklikuks ajaloomälestiseks.

Vaata ka
--------

* Projekt Y
**"Teismelised ninjakilpkonnad"** (**"Teenage Mutant Ninja Turtles"**) on Ameerika Ühendriikide 2014. aasta märuli-, fantaasia- ja lastefilm. Filmi režissöör on Jonathan Liebesman ning stsenaristid Josh Appelbaum, André Nemec ja Evan Daugherty.

Filmi tootsid Paramount Pictures ja Nickelodeon Movies. 

Peaosi mängisid Megan Fox, William Fichtner ja Tohoru Masamune.

Sisu
----

Filmi peategelane on April O'Neil, noor enesekindel telereporter, kes uurib oma telekanali ülesandel New Yorgis toimuvate Jalaklanni rünnakute kohta. Ühel õhtul satub ta peale klanni rünnakule kaubasadamas. Rünnaku peatavad aga neli varjudes kangelast, keda April kahjuks pildile ei saa. Kui ta tutvustab oma teooriat peatoimetajale, peetakse teda hulluks. Hiljem väidab April, et need olid tema kunagised neli lemmikloomast kilpkonna: Leonardo, Raphael, Donatello ja Michelangelo. Keegi ei usu teda ja ta läheb Eric Sacksi, oma surnud isa kunagise sõbra juurde, kes teda usub ning annab talle oma visiitkaardi. Kilpkonnad viivad ta oma koju kanalisatsiooni Splinteriga rääkima. Aprilil pole aga aimu, et Sacks on mestis Jalaklanni juhi Shredderiga. Nad leiavad Kilpkonnade kodu visiitkaardi sees oleva jälitusseadme abiga. Nad püüavad kolm kilpkonna kinni, et saada nende verest väärtuslikku mutageeni. Viimane kilpkonn Raphael põgeneb. Jalaklanni plaan on kogu New York ära mürgitada ja siis hakata mutageenist tehtud vastumürki müüma. Nii saavad nad New Yorgi üle ülemvõimu. Kilpkonnad aga nurjavad selle plaani ja film lõpeb kilpkonnade võiduga.

Näitlejad
---------

* Megan Fox – April O'Neil
* William Fichtner – Eric Sacks
* Tohoru Masamune – Shredder
* Pete Plozsek – Leonardo (*motion capture*)
* Johnny Knoxville – Leonardo hääl
* Noel Fisher – Michelangelo
* Alan Ritchson – Raphael
* Jeremy Howard – Donatello
* Danny Woodburn – Splinter (*motion capture*)
* Tony Shalhoub – Splinteri hääl
* Will Arnett – Vern Fenwick
* Minae Noji – Karai
**Keila rajoon** oli haldusterritoriaalne üksus Eesti NSV-s aastatel 1950–1962. 

Keila rajoon moodustati 1950 septembris Harjumaa lääneosast seoses maakondade likvideerimisega. Rajooni keskus asus Keilas. Rajooni kuulusid algselt Keila ja Paldiski linn ning Haiba, Joa, Keila, Klooga, Kloostri, Laitse, Nissi, Põllküla, Risti, Ruila, Turba, Vasalemma ja Vihterpalu külanõukogu.

Pärast külanõukogude ühendamisi 1954 juunis jäi Keila rajooni 7 külanõukogu: Keila, Kernu, Klooga, Nissi, Padise, Risti ja Vasalemma külanõukogu.

1959 veebruarist liideti Keila rajooniga Harku ja Saue külanõukogu Harju rajoonist.

Keila rajoon likvideeriti 1962 märtsis ja selle territoorium liideti Harju rajooniga.

Rajoonileht oli algul Bolševistlik Sõna, hilisem Kollektiivne Töö. See lõpetas ilmumise 1962. aasta aprilli alguses.

Viited
------

1. ↑  Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi 26. septembri 1950 seadlus "Maarajoonide moodustamise kohta Eesti NSV-s". Eesti NSV Teataja, 1950, 11, 114
2. ↑  Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi 17. juuni 1954 seadlus "Eesti NSV külanõukogude ühendamisest". Eesti NSV Teataja, 1954, 10, 104
3. ↑  Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi 24. jaanuari 1959 seadlus "Eesti NSV rajoonide reorganiseerimisest". Eesti NSV Teataja, 1959, 6, 38
4. ↑  Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi 28. märtsi 1962 seadlus "Eesti NSV Keila, Tapa ja Väike-Maarja rajooni likvideerimise kohta". Eesti NSV Ülemnõukogu Teataja, 1962, 14, 48
| * v
* r
Eesti Vabadussõda |
| --- |
| 
Narva 1918 – Joala – Auvere – Rägavere – Punapargi – Kunda – Valkla – Kehra – Vetla – Voose – Priske – Aidu – Kärstna – Tapa – Kunda – Tartu – Utria – Laagna – Narva 1919 – Reola – Pikksaare – Uderna – Kirepi – Paju – Sänna – Pihkva – Marienburg-Jakobstadt – Lemsalu – Võnnu – Krasnaja Gorka – Krivasoo |

**Kunda dessant** oli admiral Johan Pitka juhtimisel tegutsenud Eesti merejõude ja staabikapten Karl Aleksander Pauluse dessantüksuse Viru rinde väeosade toetuseks tehtud dessant 10.–11. jaanuaril 1919 Kunda juures, mille käigus dessantosad vallutasid Kunda sadama, linna, Port Kunda tehase ja Kunda mõisa.

1919. aasta 5. jaanuaril alustasid Eesti soomusrongid vastupealetungi Viru rindel. Vastase rinne murti 20 km sügavuselt läbi ja tekkinud lõhet laiendasid jalaväeosad, Viru rinde pealetungi toetas rannikul omakorda laevasuurtükkide tule toetusel dessant ja 10. ja 11. jaanuaril toimunud dessantidega Kunda piirkonnas nurjati Punaarmee plaan Kunda jõe joonele kaitsele jääda.

Eesti merejõude laevastik saatis 10. jaanuaril Kundas dessandi maale ja hõivasid Kunda sadama, linna ja Port Kunda tehase, kuid dessantosad olid aga sunnitud õhtuks laevadele taanduma. Kuid 11. jaanuaril korrati dessanti (umbes 250 meest) uuesti, kusjuures dessantosad siis vallutas dessantosa Kunda mõisa, mida 11. ja 12. jaanuari jooksul hoidsid endi käes. 12. jaanuari õhtul jõudsid Kundasse Loksa dessandis maabunud ja maismaad mööda edasitunginud major Martin Ekströmi 2 soome vabatahtlike kompaniid. 

12. jaanuari õhtuks jõudsid 1. diviisi osad Roela mõisa–Kantküla–Rahkla–Kunda jõe joonele.

Viited
------

1. ↑  Peeter Kaasik, Utria dessant ja Narva vallutamine 1919. aasta jaanuaris. Kalender ... nr. 1, oktoober 2018
**Konservatiivne fraktsioon** (taani keeles *Den Konservative Gruppe*, norra keeles *Den konservative gruppen*, rootsi keeles *Koservativa gruppen*, soome keeles *Konservatiivinen ryhmä*, islandi keeles *Flokkahópur hægrimanna*) on Põhjamaade Nõukogu konservatiivne fraktsioon.

Fraktsiooni kuulub üheksa parteid.

Fraktsiooni esimees on Lyly Rajala Soomest.

Liikmesparteid
--------------

Konservatiivse fraktsiooni liikmesparteid on:

* Soome: Rahvuslik Koonderakond (Sam)
* Island: Sjálfstæðisflokkurinn (Sj.)
* Taani: Det Konservative Folkeparti (KF)
* Norra: Høyre (H)
* Rootsi: Mõõdukas Koalitsioonipartei (M)
* Ahvenamaa: Frisinnad samverkan (FS), Obunden samling (ObS)
* Fääri saared: Fólkaflokkurin (Ff)
* Gröönimaa: Demokraterne (D)

Viited
------

1. 1 2  Konservatiivne fraktsioon (inglise k.)
2. 1 2  Liikmesparteid (inglise k.)

Välislingid
-----------

* Konservatiivne fraktsioon (inglise k.)

Põhjamaade Nõukogu fraktsioonid

Konservatiivne fraktsioon • Sotsiaaldemokraatlik fraktsioon • Keskfraktsioon • Vasaksotsialistlik roheline fraktsioon
**Ladina-Ameerika** (**Iberoameerika**) on Ameerika maailmajao osa, kuhu kuuluvad Ameerika maad peale USA ja Kanada. Hõlmab Lõuna-Ameerika, Kesk-Ameerika ja Põhja-Ameerika alad, mis jäävad Rio Grandest (*Rio Bravo del Norte*) lõuna poole. Kitsamas tähenduses ei arvata Ladina-Ameerikasse Kariibi mere saareriike ja mandril asuvaid istandusriike, samuti maid, kus ei kõnelda hispaania või portugali keelt. 

Nimetus tuleneb sellest, et neis riikides kõneldakse ladina keele baasil kujunenud keeli (hispaania, portugali ja prantsuse keel). Tegelikult on küll mõnel Ladina-Ameerika maal ametlikuks keeleks inglise või hollandi keel.

Ladina-Ameerika riigid ja territooriumid
----------------------------------------

Rahvaarv on antud seisuga juuli 2007.

| Riik | Rahvaarv |
| --- | --- |
| Argentina | 40 301 927 |
| Aruba | 100 018 |
| Belize | 311 500 |
| Boliivia | 9 119 152 |
| Brasiilia | 213 317 639 |
| Tšiili | 16 284 741 |
| Colombia | 44 379 598 |
| Costa Rica | 4 133 884 |
| Kuuba | 11 177 743 |
| Dominikaani Vabariik | 9 365 818 |
| Ecuador | 13 755 680 |
| El Salvador | 6 948 073 |
| Prantsuse Guajaana | 199 509 |
| Guadeloupe | 452 776 |
| Guatemala | 12 728 111 |
| Guyana | 858 863 |
| Haiti | 8 706 497 |
| Honduras | 7 483 763 |
| Martinique | 436 131 |
| Mehhiko | 129 829 800 |
| Hollandi Antillid | 223 652 |
| Nicaragua | 5 675 356 |
| Panama | 3 309 679 |
| Paraguay | 6 669 086 |
| Peruu | 28 674 757 |
| Puerto Rico | 3 944 259 |
| Saint-Martin | 33 102 |
| Saint Pierre ja Miquelon | 7036 |
| Uruguay | 3 460 607 |
| Venezuela | 26 023 528 |
| Kokku | 562 461 667 |

Vaata ka
--------

* Angloameerika
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib Liivi ordu maameistrist, samanimelise Pärnu komtuuri kohta vaata: Konrad von Vietinghoff (Pärnu komtuur)* |

---

**Konrad von Vietinghoff** (ka *Vitinghoff*, *Vitinghof*; surnud 14. veebruaril 1413) oli Liivi ordu maameister aastatel 1401–1413.

Vietinghoffi vanemaid pole teada, kuid ta pärines tõenäoliselt Vitinghofi linnusest Esseni lähedalt. Tema suguvõsa kuulus Vestfaali mõjukaimate hulka, pärines see aga ilmselt Kölni peapiiskopi ministeriaalide seast. Mitmed tema sugulased olid nii Saksa kui ka Liivi ordus, lisaks temale oli ka Arnold von Vietinghoff olnud Liivi ordumeistriks.

1387. aastal oli ta komtuuriks Aizkraukles, 1396 aga Viljandis. Pärast Wennemar von Brüggenei surma valiti ta uueks ordumeistriks. 21. oktoobril kinnitas Vietinghoffi meistristaatuse ka kõrgmeister Konrad von Jungingen. Vietinghoff ajas aga kõrgmeistrist suhteliselt sõltumatut poliitikat ega osalenud Ulrich von Jungingeni sõjas Poola ja Leedu vastu. Pärast Grünwaldi lahingut saatis ta Preisimaale siiski abiväe, mis osales otsustaval määral maa poolakatelt tagasivallutamises. Vietinghoff soosis tugevalt vestfaallasi ja nõnda tekkisid maiskondade konflikti alged just tema valitsusajal.

Vaata ka
--------

* Vietinghoff

Kirjandus
---------

* *Ritterbrüder im livländischen Zweig des Deutschen Ordens*. Köln: Böhlau, 1993. Nr. 904 (lk 670–671).
* Bergmann, Gustav (1776). *Geschichte von Livland, nach bossuetischer Art entworfen*. Leipzig: Im Schwickertschen Verlage. Lk-d lk. 24.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**Johann von Schonenhagen** | **Aizkraukle komtuur**1387–1393 | Järgnev**Johann Schwarthof** |
| Eelnev**Bruno von Hochstaden** | **Viljandi komtuur**1396–1401 | Järgnev**Frank Spee** |
| Eelnev**Wennemar von Brüggenei** | **Liivi ordu maameister**1401–1413 | Järgnev**Dietrich Torck**


 |
|  |
| --- |
| Osa artiklitest teemal |
| Liberalism |
| 
Areng

Liberaalse mõtlemise ajalugu

 |
| 
Koolkonnad

* Ameerika liberalism
* Klassikaline liberalism
* Radikalism
* Konservatiivne liberalism
* Majanduslik liberalism
* Neoliberalism
* Laissez faire
* Paleoliberalism
* Sotsiaalne liberalism
* Libertarism

 |
| 
Ideed

* Õigused
* Liberaalne demokraatia
* Avatud ühiskond
* Individualism
* Vabaturumajandus

 |
| 
Organisatsioonid

* Liberaalsete parteide loend
* Liberaalne Internatsionaal
* ELDR
* ALDE
* Eesti Keskerakond
* Eesti Reformierakond
* Rahva Ühtsuse Erakond

 |
| * v
* r
 |

**Konservatiivne liberalism** on liberalismi alaliik, mille puhul liberaalsed väärtused ja poliitikad on kombineeritud konservatiivsete seisukohtadega. See on liberalismi arengus klassikalise liberalismi ja sotsiaalliberalismi vahele jäänud vool, mis domineeris paljudes Euroopa riikides 20. sajandi esimestel kümnenditel.

Konservatiivne liberalism pöörab rohkem tähelepanu positiivsele vabadusele ja ei ole nii radikaalne kui klassikaline liberalism, kombineerides liberaalseid poliitikaid traditsiooniliste seisukohtadega sotsiaalsetes ja eetilistes küsimustes.

Eestis oli konservatiivse liberalismi tüüpiliseks esindajaks Jaan Tõnissoni juhitud Eesti Rahvaerakond.

Tänapäeval esindavad seda poliitilist ideoloogiat osaliselt näiteks Hollandi Rahvapartei Vabaduse ja Demokraatia Eest, Rootsi Liberaalne Rahvapartei ja Venstre, Taani Liberaalne Partei.

Programmiliselt esindas konservatiivset liberalismi ka Rahva Ühtsuse Erakond.

Vaata ka
--------

* Liberaalne konservatism
**Vera Aleksandrovna Leonova** (vene keeles Вера Александровна Леонова; sündinud 23. novembril 1980 Moskvas Nõukogude Liidus) on Venemaa munitsipaalpoliitik, Moskva omavalitsustegelane ja urbanist.

Ta lõpetas 2003. aastal Lomonossovi-nimelise Moskva Riikliku Ülikooli kiitusega erialal "lingvistika ja kultuurivaheline kommunikatsioon", 2005. aastal Pariisi Ülikooli magistrantuuri kiitusega erialal "keskaja kirjandus" ning 2010. aastal Oxfordi Brookesi Ülikooli kiitusega. Viimasest sai ta magistrikraadi ärijuhtimises (MBA) erialal "kinnisvara ja linna arendamine".

Ta töötas aastatel 2005–2011 Moskva kinnisvaraarendusfirmas RDI Group projektijuhina ja 2013–2014 Moskvas asuva konsultatsioonifirma Strelka projektidirektorina.

Aastatel 2014–2015 töötas ta linnaehituse, arhitektuuri, linnade majanduse ja strateegilise juhtimise valdkonnas iga-aastasi rahvusvahelisi konverentse korraldava mittetulundusühingu Moskva Urbanistikafoorum tegevdirektorina.

2015. aastast on Leonova Kõrgema Majanduskooli Võssokovski-nimelise kõrgema urbanistikakooli asedekaan.

Moskva kohalikud valimised (2017)
---------------------------------

Leonova kandideeris kohaliku omavalitsuse valimistel Moskva Zamoskvoretšje rajoonis viiemandaadilises valimisringkonnas ja tuli 33 kandidaadi seas häälte arvult esimeseks. Kandidaadiks esitas teda poliitiline partei Jabloko. Leonovast sai üks Zamoskvoretšje munitsipaalringkonna kümnest saadikust (6 saadikukohta said Ühtse Venemaa ja 4 Jabloko esindajad). Mandaat kehtib kuni järgmiste valimisteni 2022. aastal.

Isiklikku
---------

Leonova valdab vene, inglise, prantsuse ja hispaania keelt. Tema hobide seas on klassikaline muusika.

Viited
------

1. 1 2 3 4 5 6 7  Леонова Вера Александровна, депутат Совета депутатов Замоскворечья. zamos.ru
2. 1 2  Леонова Вера Александровна. hse.ru
3. ↑  Депутаты Совета депутатов муниципального округа Замоскворечье. zmsk.mos.ru
4. ↑  Замоскворечье. Депутаты 2017–2022. zamos.ru

Välislingid
-----------

* Vera Leonova ja Dmitri Gudkov saatekülalistena Vabadusraadio Vene toimetuse eetris Moskva linna teemal. youtube.com, 8. juuni 20118
**Kunda Kolmekuninga kirik** on Lääne-Virumaal Kundas asuv luteri kirik. Kirikut kasutab EELK Kunda kogudus.

Historitsistlikus stiilis kiriku ehitamist alustati 1927. aastal arhitekt Ernst Gustav Kühnerti projekti järgi. Kirik õnnistati 8. jaanuaril 1928.

Kunda kiriku teeb ainulaadseks see, et kiriku kell pole mahtunud väikesesse kellatorni ja ripub konsooliga kirikutorni välisküljel. Eesti kultuurimälestiste registrisse kantud pronksist kirikukell valmis 1937. aastal Fr. Krulli masinatehases. 2006. aastal läks kell remonti.

Teiseks omapäraks on see, et kui sakraalehituslike kaanonite kohaselt peaks kirikute altarid asetsema idas, siis Kunda kirikus on altar läänes ja uks idas. 

Tavapärase altarimaali asemel on kiriku altarile paigutatud altariskulptuur "Kutsuv Kristus", mis on valatud Taani kujuri Bertel Thorvaldseni skulptuuri eeskujul.

Kirikus on 500 istekohta ja seal on hea akustika.

Viited
------

1. ↑  muinas.ee: EELK Kunda Kolmekuninga kirik, vaadatud 12. mai 2018
2. ↑  Kunda kogudus tähistas kiriku sünnipäeva, eestikirik.ee, 23.01.2008
3. ↑  Kunda kirik kultuurimälestiste riiklikus registris
4. ↑  Kunda kiriku kell läks remonti, virumaateataja.ee, 9.03.2006
5. 1 2  "Kirikust Kunda linna kodulehel". Originaali arhiivikoopia seisuga 2. aprill 2015. Vaadatud 16. märtsil 2015.

Välislingid
-----------

* Kunda kogudus tähistas kiriku sünnipäeva, 23.01.2008
**Kumna** on küla Harku vallas Harju maakonnas. Asub 3 km Keilast kirdes.

Külas asub Kumna mõis ja looduskaitsealune Kumna park. Lisaks asub seal Keila kihelkonna pastoraat ehk Keila kirikumõis.

1862. aastal püstitati kirikumõisa juurde Martin Lutheri pronksist mälestussammas, mille finantseerijaks oli Keila mõisnik parun Georg von Meyendorff (1794–1879). Kuue meetri kõrguse mälestusmärgi skulptoriks oli Peter Clodt von Jürgensburg (1805–1867). Kuju hävitati nõukogude võimu poolt aastal 1949.

23. septembril 1944 toimus küla lähedal Kumna lahing taganevate eesti sõdurite ja pealetungiva Punaarmee vahel.

1965. aastal leiti Poolaka talu maalt 13. sajandist pärinev hõbeaare (Kumna aardeleid).

Vaata ka
--------

* Kumna tee
* Kumna–Vääna tee

Viited
------

1. ↑  Maa-amet, vaadatud 21.11.2020.
2. ↑  Statistikaamet, vaadatud 10.11.2020.
3. ↑  Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.
4. ↑  Heli Nurger. "Keikæl, Kegel, Keila". OÜ Infotrükk, 2003. ISBN 9985-915-6-0.

Harku valla vapp
Harku valla asulad

**Alevikud:** Harku | Tabasalu  

**Külad:** Adra | Harkujärve | Humala | Ilmandu | Kumna | Kütke | Laabi | Liikva | Meriküla | Muraste | Naage | Rannamõisa | Suurupi | Sõrve | Tiskre | Tutermaa | Türisalu | Vahi | Vaila | Viti | Vääna | Vääna-Jõesuu
Kivikalme Võhma Tandemäel
**Võhma kivikalme** on muistne kivikalme Lääne-Viru maakonnas Haljala vallas Võhma külas.

Kalmet uuriti 1969–1972 Tanel Moora juhendamisel. Kalme on rajatud Tandemäe oosile. Algul oli seal mitu eraldi kalmet, mis hiljem on liidetud. Kivikalme juures on ka kolmest tarandist tarandkalme. Kivikalme on dateeritud I aastatuhande II poolde või lõppu eKr ja tarandkalme 1. sajandisse pKr.

Tandemäe loodepoolses otsas on kolm hilispronksiaja kivikirstkalmet. Eelrooma rauaajast pärinev tarandkalme asub kõrgendiku kaguosas, kivikirstkalmetest 76 m eemal. See koosnes kolmest nelinurksest tarandist vähemalt 50 laibamatuse ja 5 põletusmatusega. Hauapanused olid üsna rikkalikud ja pärinesid enamasti hilisest eelrooma rauaajast: keraamika, rauast karjasekeppnõelad, pronksvõrud, rauast noad ja kirves. Suurem osa matuseid oli säilinud fragmentaarselt, kuid tarandis 2 leiti hästi säilinud kolmikmatus. Maetud oli 30–35-aastane mees, 20–25-aastane naine ja 6–7-aastane laps. Täiskasvanutel olid rikkalikud hauapanused: mehel kaelavõru ja pronksist ehtenõel, kaks rauast ja üks pronksist võru; naisel sarnane kaelavõru ja kolm pronksvõru. Need ehted pärinevad varasest eelrooma rauaajast.

Kolmikmatusest leitud matus dateeriti vahemikku 760–400 eKr. Mees kandis Y-DNA haplogruppi N-Y4706 ja mitokondriaalse DNA haplogruppi T1a1b. See on üks kahest vanimast Y-DNA haplogrupp N leiust Eestis (teine on Kunda tarandkalmest samas ajavahemikus).

Viited
------

1. 1 2 3 4 5  Võhma kivikalme veebiportaalis eestigiid.ee (vaadatud 01.10.2015)
2. 1 2  The Arrival of Siberian Ancestry Connecting the Eastern Baltic to Uralic Speakers Further East

Välislingid
-----------

* Võhma kivikalme veebiportaalis eestigiid.ee
**Ford T** (ametliku nimega **Ford Model T**, tuntud ka kui **Tin Lizzie** (**Pleki-Liisu**) ja **T**) oli Fordi autotehases aastatel 1908–1927 toodetud automudel. Tegu oli esimese automudeliga, mis oli tavainimesele kättesaadava hinnaga. 

Kuni 1913. aastani sai autot tellida erinevais värvitoonides, sestpeale kuni aastani 1925 oli saadaval üksnes kiiresti kuivav must ahjuemail. Sellest tuleneb ka Henry Fordi kuulus väljend: "Te võite valida ükskõik millise värvi tingimusel, et te valite musta"). Tollal kiiresti arenevad nitroemailid võimaldasid kahel viimasel aastal taas värvilisi autosid toota.

Mudelit toodeti lihtsatest töökindlatest detailidest üle 15 miljoni eksemplari. See arv ületati alles 1972. aasta 17. veebruaril, mil Volkswagen ehitas oma 15 007 034. Põrnika. 

1999. aastal sajandi auto valimisel kuulutati Ford T sajandi autoks, kui ta 742 punktiga edestas Mini, Citroen DS, Volkswageni Põrnikat ja Porsche 911. 

* Ford Model T (1909) Ford Model T (1909)
* T Touring (1909) T Touring (1909)
* Ford T TouringFord T Touring
* Ford TFord T
**Marie Mejzlíková I** (hiljem **Riedlová** ja **Černá**; 16. detsember 1902 – 30. mai 1981) oli Tšehhoslovakkia kergejõustiklane, kes oli 1920–1924 maailma paremikus. 

21. mail 1922 püstitas ta Pariisis 500-meetrisel staadionil naiste 200 m jooksus esimese ametliku maailmarekordi tulemusega 28,6 (28 3/5). Teistel andmetel on see viimane tippmark enne FSFI ametlikke maailmarekordeid.

21. mail 1922 püstitasid Marie Mejzlíková I, Marie Mejzlíková II, Marie Jirásková ja Marie Bakovská Tšehhoslovakkia naiskonna koosseisus naiste 4×100 m jooksus maailmarekordi ajaga 53,2. 

30. juulil 1922 püstitas ta Prostojovis esimese naiste odavisks maailmarekordi tulemusega 24.95.

Ta alustas 200 m jooksuga, 1924 võistles 250 m jooksus, 1923 ja 1924 kahe käega kuulitõukes, 1928 ühe ja kahe käega odaviskes, 1927 ja 1928 4×100 m jooks. 

Ta püstitas Tšehhoslovakkia rekordi 100 jooksus, 3×100 m jooksus, kuulitõukes ja 4×100 m jooksus. 

Ta osales 1922–1924 kolmel rahvusvahelisel võistlusel. Naiste olümpiamängudel 1922 tuli ta kahe käega kuulitõukes neljandaks ning 4×100 jardi jooksus kolmandaks.

Viited
------

1. ↑  de:200-Meter-Lauf, 21. juuli 2008
Vasegravüür umbes aastast 1810
**Johan Rudolph Deiman** (ka *Johann Rudolf Deimann*; 29. august 1743 Hage, Ida-Friisimaa – 15. jaanuar 1808 Amsterdam) oli Saksa päritolu Hollandi arst ja keemik.

Elulugu
-------

Deiman sündis Albertus Deimani ja Volke Hidde viiest lapsest noorimana. Ta käis koolis algul Nordenis. Oma kahe venna toetusel õppis ta Leeris farmatseudiks. Ta õppis Halles Adolph Böhmeri juures farmaatsiat, arstiteadust ja filosoofiat. Aastal 1770 alustas Deiman Amsterdamis arstipraksist. Mõne aastaga sai ta edukaks arstiks. Ta sai tuntuks eriti rõugete vastu vaktsineerijana. 

Aastal 1775 ilmus tema tõlkes hollandi keelde Johann Christoph Unzeri teos magnetitest. Aastal 1776 ilmus temalt prantsuskeelse paelussile pühendatud meditsiinilise traktaadi tõlge. Ta tegi koos Adriaan Paets van Troostwijkiga katseid valguse mõju kohta taimedele. Tulemusi kirjeldav töö, mis pälvis Utrechti Kunstide ja Teaduse Seltsi auhinna, valmis 1778. Aastal 1780 ilmus see Amsterdamis trükist. Aastal 1779 ilmus Deimani traktaat elektri mõjust mitmesugustele ainetele. Juba varem sai ta sarnase töö eest Rotterdami Eksperimentaalfüüsika Seltsi kuldmedali. 

Koos Paets van Troostwijki, Anthonie Lauwerenburghi ja Nicolaas Bondtiga sai ta 1,2-dikloroetaani. Koos Paets van Troostwijkiga lagundas ta 1789. aastal hõõrdeelektri abil vee.

Aastal 1783 sai ta Hollandi Teaduste Seltsi Haarlemis liikmeks. Ta oli ka Pariisi ja Rotterdami teadusseltside liige. 

Deiman sai tuntuks ka Hollandi kuninga Lodewijk I ihuarstina. 

Tema vend Johann Diederich Deimann oli tuntud hollandi jutlustaja.

Teosed
------

* Waarnemingen omtrent der verbetering der lucht, door middel van den groei der planten. – *Mengelwerk der Hedend. Vaderl. Letteroeff.*, 1778, 7, lk 338–349.
* *Verhandeling over het nut van den groei der Boomen en Planten tot zuivering der lucht*, Amsterdam 1780.

Viited
------

1. ↑  Hermann Kopp. *Geschichte der Chemie*, kd 2, Vieweg 1844, lk 329.

Kirjandus
---------

* J. E. Doornik. *Johann Rudolph Deiman gedacht*, Amsterdam 1808.
* I. C. Ersch, I. G. Gruber (toim). *Allgemeine Encyklopädie der Wissenschaften und Künste*, Erste Section A-G, Leipzig 1832.
* H. P. M. van der Hornvanden Bos. Jan Rudolph Deiman. – *Album der Natuur* 1886.