recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
|  |
| --- |
|  |
| Pronks | 1998 | naiste 4×7,5 km teatesõit |

**Annette Sikveland** (sündinud 25. aprillil 1972 Stavangeris) on norra endine laskesuusataja, olümpiapronksmedalist.

Olümpiamängud
-------------

1994. aasta taliolümpiamängudel Lillehammeris oli ta 7,5 km distantsil 22. ja teatesõidus 4.

1998. aasta taliolümpiamängudel Naganos oli ta 7,5 km distantsil 15. teatesõidus 3. ja 15 km distantsil 8.

Maailmameistrivõistlused
------------------------

1993 Bulgaarias Borovečis oli ta naiskondlikult 4. 7,5 km distantsil 8. ja teatesõidus 9.

1995 Itaalias Anterselvas oli ta 7,5 km distantsil 18.

1996 Saksamaal Ruhpoldingis oli ta 7,5 km distantsil 8. teatesõidus 4. ja 15 km distantsil 22.

1997 Slovakkias Osrblies oli ta 7,5 km distantsil 7. teatesõidus 2. jälitussõidus 26. ja 15 km distantsil 38.

Maailma karikasari
------------------

Maailma karikasarja etappidel oli ta 28 korda 25 parema seas. Ta võitis 1 etapi (individuaalselt), oli 2 korda teine (neist 1 individuaalselt) ja 3 korda kolmas (neist 1 individuaalselt).

Isiklikku
---------

Kasv 177 cm, kaal 62 kg. 

Elab Saksamaal.

Vallaline. Tal oli suhe Sven Fischeriga, mille ajal ta elas Schmalkaldenis. 

Hobiks nimetab tikkimist. 

Räägib saksa ja inglise keelt. 

Laskesuusatamisega tegeleb alates 1987. aastast.

Vaata ka
--------

* Laskesuusatamine 1994. aasta taliolümpiamängudel
* Laskesuusatamine 1998. aasta taliolümpiamängudel
**Jõululeib** (Saaremaal ka: *näärikakk*, Mulgimaal *jõulupoiss*, *jõulupull*) 
oli vanasti jõulude ajal valmistatud leivakakk, mis tehti harilikult seakujuline (sel juhul nimetati ka *jõuluorikaks*), aga ka kuhikukujuline (imiteerides viljakuhja) või keskel auguga küünla jaoks.

Eestis oli jõululeiva küpsetamise komme tuntud 19. sajandist ning seda tehti peamiselt saartel ja Põhja-Eestis, see seostus Soome ja Rootsi vastavate kommetega.

Selline jõuluks küpsetatud parem leib oli rahvakommetega seotud, viljakusmaagiline vahend. Enne küpsetamist vajutati tainast kaku peale ristimärk võtme või põrsaluuga. Jõululeib asus pühade ajal laual, selle keskel olevas augus põles jõuluõhtul küünal. Jõululeiba söödi ise ning söödeti ka loomadele. Osa leivast hoiti aidas viljakirstus kevadeni välja, mil seda anti karja väljalaskmise ajal karjasele ning söödeti ka loomadele.

Tänapäeval valmistatakse magusa maitsega jõululeibu pagaritööstusettevõtetes, aga kodustes küpsetusahjudes. Jõululeibade sortiment on lai. Leivatainasse lisatakse valmistamise ajal eri leivaretseptide kohaselt: kuivatatud puuvilju (aprikoose, rosinaid, datleid, ploom jt), hakitud pähkleid (metsapähkleid, maapähkleid, mandleid, India pähkleid jt), päevalilleseemneid, kuivatatud jõhvikaid, pohlamoosi, koriandrit, õunamahla, apelsinimahla, hapupiima, siirupit, hakitud marmelaadi ja šokolaadi jne.

Vaata ka
--------

* kollikakk
* nääriorikas

Viited
------

1. ↑  Eesti murrete sõnaraamat vaadatud 29.05.2020
2. 1 2 3  Eesti rahvakultuuri leksikon (3. trükk). 2007. Koostanud ja toimetanud Ants Viires. Eesti Entsüklopeediakirjastus. Lk 49
3. ↑  Eesti keele seletav sõnaraamat vaadatud 29.05.2020

Välislingid
-----------

* Pühad ja leib on ajast aega hästi kokku sobinud, 28. november 2007
**Vilayət Muxtar oğlu Quliyev** (sündinud 5. novembril 1952) on Aserbaidžaani poliitik ja diplomaat.

Vilayət Quliyev lõpetas Bakuu Riikliku Ülikooli filoloogina 1975. aastal. Seejärel töötas ta õpetajana Beyləqani rajoonis. Aastatel 1978–1981 õppis ta aspirantuuris Aserbaidžaani NSV Teaduste Akadeemia Nizami nimelises Kirjandusinstituudis. 1981–1996 töötas ta Nizami nimelises Kirjandusinstituudis nooremteadurina, teadurina, osakonnajuhatajana ja teadusala asedirektorina. Vahepeal oli ta 1992–1993 oli ta külalislektor Atatürgi Ülikoolis Türgis. 1996. aastal valiti ta Aserbaidžaani parlamendi liikmeks. 1999–2004 oli ta Aserbaidžaani välisminister. 2004–2010 oli ta Aserbaidžaani erakorraline ja täievoliline suursaadik Poolas. Alates 2010. aastast on ta Aserbaidžaani erakorraline ja täievoliline suursaadik Ungaris.

Viited
------

1. ↑  Vilayat Mukhtar oghlu Guliyev[*alaline kõdulink*] Ministry of Foreign Affairs of the Republic of Azerbaijan
2. ↑  Ambassador (CV) Embassy of the Republic of Azerbaijan in Hungary
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib aastatel 1992–2017 eksisteerinud vallast Valga maakonnas; 1939 moodustatud valla kohta vaata artiklit Karula vald (1939); varasema valla kohta Võrumaal vaata artiklit Karula vald (Karula kihelkond); Karula vallaks nimetati ka endisaegset Uue-Võidu valda; Haljala kihelkonnas valla kohta vaata Karula vald (Haljala kihelkond)* |

---

**Karula vald** oli vald Lõuna-Eestis Valga maakonna kagunurgas. Vald moodustati 1992. aasta 30. jaanuaril.
2017. aasta omavalitsuste haldusreformi käigus liideti Karula vald koos veel nelja omavalitsusega Valga vallaks.

Läänes oli vallal ühine piir Valga linnaga, loodes ja põhjas Valgamaa Tõlliste vallaga, idas Võru maakonna Antsla vallaga, lõunas ja kagus Valgamaa Taheva vallaga ning edelas ühine piir Lätiga.

Karula vallavanem oli Rain Ruusa.

Asustus
-------

Karula vallas oli 14 küla: Kaagjärve, Karula, Kirbu, Koobassaare, Käärikmäe, Londi, Lusti, Lüllemäe, Pikkjärve, Pugritsa, Raavitsa, Rebasemõisa, Valtina ja Väheru.

Nimi
----

Karula nimi on tekkinud ajaloo käigus esinenud saksakeelsete nimede – Karolle, Carroll, Carvele – eestipäraseks muutmise teel.

Loodus
------

Karula valla loodus oli Lõuna-Eestile tüüpiline, lääneosas tasasem, idaosas on Karula kõrgustiku kuppelmaastik. Karula kõrgustiku kõrgeim tipp on Tornimägi (137,85 m üle merepinna).

Valla territooriumil asus 32 järve, sealhulgas Lajassaarõ järv, Kaadsijärv, Rebäsejärv, Kuikli järv ja Pautsjärv.

Valla territooriumist poole katsid metsad, kus elab arvukalt metslinde, metssigu, põtru, metskitsi ja väiksemaid ulukeid. Looduse eripära tõttu harrastatakse seal meelsasti jahindust ja kalandust.

1993. aastal moodustati Karula rahvuspark, mis hõlmas 50 km² valla territooriumist. Rahvuspargi keskus asub Ähijärvel.

Vaata ka
--------

* Kaagjärve raamatukogu
* Karula vald (1939)
* Lüllemäe raamatukogu

Viited
------

1. ↑  Maakatastri statistika, vaadatud 17.10.2018.
2. ↑  Statistikaamet, vaadatud 30.05.2017.
3. ↑  Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator
4. ↑  Järva maakonna Koigi ja Türi valla ning Valga maakonna Tõrva linna ja Karula valla omavalitsusliku staatuse kinnitamise kohta (vastu võetud 30.01.1992)
5. ↑  Siseministeerium: Kohalike omavalitsuste juhid 2014. a. jaanuari seisuga, vaadatud 17.10.2014.
**Sarah Jana Portner** (sündinud 1983 Baierimaal Starnbergis) on Saksa-Eesti ajakirjanik, Tallinna 2011. aasta linnakirjutaja.

2010. aasta oktoobrini õppis Portner Passau ülikoolis võõrkeeli, majandust ja kultuurikorraldust, keskendudes peamiselt Ida- ja Kesk-Euroopa ajaloole ning kaitstes diplomitöö heliloomingu tingimustest Nõukogude Liidus. 2008. aastal tutvus ta Heinrich Bölli Fondi uurimisstipendiumi abil Eesti Peipsi-äärsete vanausuliste kultuuriga ning oli Dr. Hans Kapfingeri stipendiumi toel ajakirjanduslikul väljaõppel ajalehes Passauer Neuen Presse.

2011. aastal pälvis Portner Saksa Ida-Euroopa Kultuurifoorumi viiekuulise stipendiumi, mille toel on ta Tallinna kui Euroopa kultuuripealinna ametlik linnakirjutaja. Sellena on tema ülesanne resideerida Tallinnas ning kajastada linna ja seal toimuvaid kultuuriüritusi saksakeelses veebipäevikus, mille tõlgib eesti keelde Nele Meikar. Portneri valisid linnakirjutajaks Saksa Kultuurifoorum ja Eesti Kirjanike Liit.

Välislingid
-----------

* Tallinna linnakirjutaja eestikeelne veebipäevik
* Sarah Jana Portner Tallinna linnakirjutaja blogis
* Ingrid Teesalu "Culture Capital's Town Scribe Arrives in Estonia" ERR, 3. mai 2011
* "Sarah Jana Portner wird Stadtschreiberin von Tallinn" Baltische Rundschau, 5. märts 2011
* "Stadtschreiberin Tallinn 2011" Deutschen Kulturforumi veebilehel
* "1. mail saabub Tallinna linnakirjutaja" Eesti Kirjanike Liidu pressiteade, 28. aprill 2011
**Anna Hõbemäe** (sündinud 12. mail 1986 Valgas) on Eesti kunstnik.

Hõbemäe kaitses Tartu Ülikooli maaliosakonnas 2009. aastal bakalaureuse- ja 2011. aastal magistrikraadi (*cum laude*). Tema magistritööd arvustades kirjutas kunstikriitik Peeter Talvistu: "Suurimaks üllatajaks ja sellekevadiste lõpetajate tipuks (lõpetas kiitusega) on Anna Hõbemäe maastikul põhinev abstraktsionistlik seeria Tartu Kunstimaja suures saalis. Üllatuslik pole mitte niivõrd see, et kunstnik on oma bakalaureusetööst sedavõrd kaugele ja täiesti uues suunas edasi arenenud, vaid see, et noor kunstnik on abstraktse maali näilise kerguse niivõrd hästi omandanud: teosed on ülimalt läbi maalitud, kunstniku värvikäsitlus on täiesti ebaeestilikult lausa ehmatavalt käre, igale tööle on isemoodi lähenetud." Magistritööd oponeeris häälutades kunstnik ja luuletaja Jaan Malin.

2006. aastast on Hõbemäe osalenud grupinäitustel, 2012. aastal avati tema isikunäitused Tartu Kunstimuuseumis ja Tallinna Linnagaleriis. Samuti olid tema maalid päikeseloojangutest eksponeeritud Tartu Ülikooli vana keemiahoone fuajees kolmandal korrusel.

Isiklikku
---------

Anna Hõbemäe isa on kunstnik Jüri Kask.

Viited
------

1. ↑  Peeter Talvistu "Lõpp hea, kõik … "Sirp, 17.06.2011 (vaadatud 15. novembril 2012)
2. ↑  Jaan Malin 2011 Kirjanike Liidu kodulehel (vaadatud 15. novembril 2012)
3. ↑  "Tartu Kunstimuuseum avab näitus "Muuseumi valik 2012. Anna Hõbemäe""[*alaline kõdulink*] Postimees, 14.11.2012 (vaadatud 15. novembril 2012)
4. ↑  Martin Pau "Keemikud viirastuvad vanas majas" Postimees, 09.09.2011 (vaadatud 15. novembril 2012)
5. ↑  Jüri Kase CV[*alaline kõdulink*] (vaadatud 15. novembril 2012)

Välislingid
-----------

* Anna Hõbemäe, Kunstilaenutus
* "Tartu Kunstimuuseum avab näitus "Muuseumi valik 2012. Anna Hõbemäe"" Postimees, 14.11.2012
**Maria Lassnig** (8. september 1919 Kappel am Krappfeld – 6. mai 2014 Viin) oli Austria maali- ja animatsioonikunstnik.

Kunstiõpinguid alustas 1941. aastal Viini Kunstiakadeemias. Aastal 1943 katkestas õpingud, kuid 1945. aastal lõpetas akadeemia ja pöördus tagasi Klagenfurti. Aastal 1948 toimus seal tema esimene isikunäitus. 

Aastal 1952 sõitis Pariisi, kus tutvus prantsuse sürrealistide André Bretoni, Paul Celani ja Benjamin Péretiga. Aastal 1954 pöördus tagasi Viini Kunstiakadeemiasse ja lõpetas õpingud, mida juhendas Albert Paris Gütersloh.

Aastail 1968–1980 elas ja töötas New Yorgis, 1970–1972 õppis filmitegemist New Yorgi Visuaalkunstide koolis (School of Visual Arts). Õpingute ajal valmisid lühifilmid (videod) "Chairs" (1971) "Autoportree" (1971) ja "Paarid" ("Couples"; 1972). Hiljem tegi ta veel sellised filmid nagu "Palmistry" (1973), "Barokk kujud" (1970–74), "Kunstiharidus" ("Art Education"; 1976) ja "Maria Lassnigi ballaad" ("Maria Lassnig Kantate"; 1992). 

Aastal 1980 naasis Austriasse Viini. 

Lassnigi teoseid eksponeeritakse New Yorgi moodsa kunsti muuseumis (MoMA).

Tunnustus
---------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Maria Lassnig** |

* Großer Österreichischer Staatspreis (1988)
* Oskar Kokoschka auhind (1998)
* Rubensi auhind (2002)
* Max Beckmanni auhind (2004)
* Austria Teaduse ja Kunsti aurist (Österreichisches Ehrenzeichen für Wissenschaft und Kunst; 2005)
MapKarula järve kaart
**Karula järv** (ka: **Uue-Võidu järv**) on kaitsealune looduslik järv Sakala kõrgustiku põhjaosas, Viljandi maakonna Viljandi valla Karula ja Aindu külas.

Asukoht
-------

Järv asub Sakala kõrgustikul Auksi-Võistre-Karula ürgorus. Järve läänekaldal asub Aindu ja idakaldal Karula küla, küladevaheline piir jookseb piki järve. Viljandi linnast asub järv paar kilomeetrit põhja pool ja jääb Viljandi tee ligidale.

Kirjeldus
---------

Järve pindala on 22,1 ha, pikkus 1,3 km, laius 360 m, keskmine sügavus 4,8 m, suurim sügavus 15 m, kõrgus merepinnast 72,4 m ja valgla suurus 32,2 km² ja vee maht 1 214 000 m³. Järv kuulub Lääne-Eesti vesikonda ja Pärnu alamvesikonda.

Karula järv on põhja-lõunasuunaline, tippudest kitsam ja keskelt laiem. Põhi süveneb järsult, sügavaim koht on laiemas osas idakalda lähedal. Järvest põhja pool asub soostunud ja võsastunud nõgu, mille kaudu voolab järve Uueveski oja, lõuna pool muutub järv sujuvalt kitsamaks ja selle tipust voolab välja Uueveski oja. Lisaks ojale saab järv vett allikatest. Järve põhi on suuremas osas liivane või savine.

Kalastik
--------

Kaladest leidub järves latikat, särge, ahvenat, haugi, koha, linaskit, nurgu, roosärge, kokre ja lutsu.

2018. aastal tehtud uuringu katsepüügiga püüti järvest kümmet liiki kalu, kõige rohkem särge, nurgu ja roosärge. Uuringiga sedastati, et järve sügavamad veekihid on hapnikuvaesed ning kalad liiguvad vaid kaldavööndis ja vee pinna ülakihis. Sellised tingimused ei sobi mitmele kalaliigile.

Looduskaitse
------------

Järve ja seda ümbritseva maastiku kaitseks on loodud Uue-Võidu maastikukaitseala.

Ajalugu
-------

Järve läänekaldal asub Aindu asulakoht, mille algusajaks peetakse hilisrauaaega. Idakaldal asuvad Karula mõisa pea- ja kõrvalhooned.
Üle järve on varem ehitatud sild, mis nüüdseks on hävinenud.

Vaata ka
--------

* Uue-Võidu maastikukaitseala
* Uueveski oja
* Auksi-Karula järved

Viited
------

1. 1 2 3 4 5 6 7  Karula järv keskkonnaportaalis (vaadatud 05.08.2016)
2. 1 2  Aare Mäemets (1977). *Eesti NSV järved ja nende kaitse*. Tallinn: Valgus. Lk 29.
3. ↑  Karula järv Eesti looduse infosüsteemis (vaadatud 05.08.2016)
4. ↑  Uue-Võidu maastikukaitseala keskkonnaportaalis (vaadatud 16.07.2017)
5. ↑  Madis Luik (15.05.2018). "Uuring andis Paala järve kalastikule hea hinnangu". *Sakala*. Vaadatud 16.05.2018.
6. ↑  Aindu asulakoht kultuurimälestiste riiklikus registris
7. ↑  Sild üle Karula järve Eesti looduse infosüsteemis (vaadatud 05.08.2016)

Välislingid
-----------

* Karula järv Eesti looduse infosüsteemis
* Karula järv keskkonnaportaalis
**Karula vald** (saksa keeles *Karolen*) oli vald Võrumaal Karula kihelkonnas ja Valga maakonnas. Vald moodustati 1866. aastal.

Eesti haldusjaotus 1925. aastal
1921. aastal arvati Karula vald Valga maakonna koosseisu.

Valla pindala oli 159 km² ja elanikke 2837 (1922. a seisuga). Vallamaja asus tänapäeva Käärikmäe küla aladel.

1939. aasta vallareformiga moodustati senise Karula valla maa-alast, välja arvatud Kõrtsi, Muhkva, Muhkva-Hansu, Ussi, Päästu-Andu, Päästu-Jakob — Mangu, Suur-Kõrtsi, Piiri, Päästo-Mango, Paluotsa, Orandu, Sikamäe, Ujametsa ja Mäesika talude maa-alad; senise Kaagjärve valla Mürgi talu maa-alast Karula vald.

Senise Karula valla Kõrtsi, Muhkva, Muhkva-Hansu, Ussi, PäästuAndu, Päästu-Jakob — Mangu, Suur-Kõrtsi, Piiri ja Päästo-Mango talude maa-aladest; senise Tõlliste valla maa-alast; senise Laatre valla maa-alast; senise Sooru valla maa-alast; senise Sangaste valla maa-aladest; senise Keeni valla maa-alast Tõlliste vald.

Senise Karula valla Paluotsa, Orandu, Sikamäe, Ujametsa ja Mäesika talude maa-aladest; senise Kaagjärve valla maa-alast; senise Tõlliste valla maa-aladest; senise Laanemetsa valla maa-aladest; senise Sooru valla maa-aladest Kaagjärve vald.

Viited
------

1. ↑  Eesti ala valdade register 1866–1917 (vaadatud 01.12.2014)
2. ↑  *Eesti Entsüklopeedia.* 4. köide: *Jaapan–Käolina.* Tartu: Loodus, 1934, lk 510.
3. ↑  Maa-ameti kaardirakendused
4. ↑  Väljavõte 776. Vabariigi Presidendi otsusest nr. 88. Riigi Teataja, nr. 87, 14 oktoober 1938
Maria Ressa
**Maria Angelita Ressa** (sündinud 2. oktoobril 1963 Manilas) on Filipiinide ajakirjanik, esimene filipiinlasest Nobeli rahuauhinna laureaat. 

Ta on õppinud Princetoni Ülikoolis bioloogiat ja inglise keelt.

Ta on veebiuudiste portaali Rappler kaasasutaja, tegevjuht ja peatoimetaja ning CNN Internationali Kagu-Aasia uuriv reporter.

2018. aastal oli ta ühena niinimetatud Valvuritest ajakirja Time aasta inimene.

2021. aastal pälvis ta koos Venemaa sõltumatu ajakirjaniku Dmitri Muratoviga Nobeli rahuauhinna. Komisjon põhjendas Ressale selle auhinna andmist sellega, et Ressa kasutab väljendusvabadust, et paljastada võimu kuritarvitamist, vägivalda ja kasvavat autoritaarsust Filipiinidel.

Viited
------

1. ↑

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Maria Ressa** |

* 

Nobel
Nobeli rahuauhinna laureaat

1901 Dunant, Passy • 1902 Ducommun, Gobat • 1903 Cremer • 1904 IDI • 1905 Suttner • 1906 Roosevelt • 1907 Moneta, Renault • 1908 Arnoldson, Bajer • 1909 Beernaert, d'Estournelles de Constant • 1910 IPB • 
1911 Asser, Fried • 1912 Root • 1913 La Fontaine • 1917 Punane Rist • 1919 Wilson • 1920 Bourgeois • 1921 Branting, Lange • 1922 Nansen • 1925 Chamberlain, Dawes • 1926 Briand, Stresemann • 1927 Buisson, Quidde • 1929 Kellogg • 1930 Söderblom • 1931 Addams, Butler • 1933 Angell • 1934 Henderson • 1935 Ossietzky • 1936 Lamas • 1937 Cecil • 1938 Nanseni Pagulasbüroo • 1944 Punane Rist • 1945 Hull • 1946 Balch, Mott • 1947 FSC ja AFSC (kveekerid) • 1949 Boyd Orr • 1950 Bunche • 1951 Jouhaux • 1952 Schweitzer • 1953 Marshall • 1954 UNHCR • 1957 Pearson • 1958 Pire • 1959 Noel-Baker • 1960 Lutuli • 1961 Hammarskjöld • 1962 Pauling • 1963 Rahvusvaheline Punase Risti Komitee ja Punase Risti Seltside Liiga • 1964 King • 1965 UNICEF • 1968 Cassin • 1969 ILO • 1970 Borlaug • 1971 Brandt • 1973 Kissinger, Lê (keeldus auhinnast) • 1974 MacBride, Satō • 1975 Sahharov • 1976 B. Williams, Corrigan • 1977 AI • 1978 as-Sādāt, Begin • 1979 Ema Teresa • 1980 Esquivel • 1981 UNHCR • 1982 Myrdal, García Robles • 1983 Wałęsa • 1984 Tutu • 1985 IPPNW • 1986 Wiesel • 1987 Arias • 1988 ÜRO Rahuvalvejõud • 1989 XIV dalai-laama • 1990 Gorbatšov • 1991 Suu Kyi • 1992 Menchú • 1993 Mandela, de Klerk • 1994 ‘Arafāt, Peres, Rabin • 1995 Pugwashi konverentsid, Rotblat • 1996 Belo, Ramos Horta • 1997 ICBL, J. Williams • 1998 Hume, Trimble • 1999 MSF • 2000 Kim • 2001 ÜRO, Annan • 2002 Carter • 2003 ‘Ebādī • 2004 Maathai • 2005 IAEA, al-Barāda‘ī • 2006 Grameen Bank, Yunus • 2007 Gore, IPCC • 2008 Ahtisaari • 2009 Obama • 2010 Liu • 2011 Sirleaf, Gbowee, Karmān • 2012 Euroopa Liit • 2013 Keemiarelvade Keelustamise Organisatsioon • 2014 Satyarthi, Yūsafzay • 2015  Tuneesia rahvusliku dialoogi nelik • 2016  Juan Manuel Santos  • 2017  ICAN  • 2018  Murad, Mukwege • 2019  Ahmed • 2020 Maailma Toiduprogramm • 2021 Ressa, Muratov • 2022 Alies Bialiacki, Memorial, 
Kodanikuvabaduste Keskus
**Maria Merjanskaja** (aastatel 1917–1925 **Maria Lauter**, aastast 1928 **Maria Maerz**; 9. veebruar 1896 Novgorod – 20. august 1969 Kohtla-Järve) oli Eesti näitleja.

Ta lõpetas aastal 1912 Novgorodis gümnaasiumi. Aastatel 1912–1918 mängis ta Venemaa teatrites.

Aastatel 1918–1927 ja 1930–1932 mängis ta Tallinna vene teatris ning 1927–1929 Riia Vene Teatris. Aastal 1932 moodustas ta Tallinna Töölisteatri juurde vene trupi, kus töötas aastani 1940. Oli aastatel 1941–1944 Venemaal juhutöödel.

Aastatel 1944–1946 oli ta Tallinna Filharmoonia vene trupi lavastaja ja 1947–1948 estraadiosakonna kunstiline juht. Aastatel 1946–1947 oli ta Kuressaare Teatri peanäitejuht ja 1948–1949 Tallinna Vene Draamateatri inspitsient. Aastatel 1949–1950 oli ta Rakvere Teatri direktor ja peanäitejuht ning 1950–1952 kunstiline juht. Aastatel 1952–1953 oli ta Kiviõli klubi kunstiline juht. Aastatel 1953–1954 oli ta Kohtla-Järve Vene Draamateatri direktor ja 1954–1962 näitleja.

Isiklikku
---------

Tema isa oli näitleja Nil Merjanski, õed harfimängija Zinaida Valk-Bogdanovskaja ja baleriin Viktorina Kriger. Tema esimene abikaasa oli näitleja ja lavastaja Ants Lauter, teine abikaasa oli vene näitleja Pavel Maerz.

Lavastused
----------

* 1932 Leonid Andrejev "Meie elu päevad"
* 1935 Fodor "Naine valetab"
* 1936 Nikolai Gogol "Revident"
* 1938 Aleksandr Ostrovski "Süüta süüdlased"
* 1938 Aleksandr Ostrovski "Äike"
* 1939 Ilja Surgutšov "Sügise viiulid"
* 1945 Aleksandr Korneitšuk "Platon Kretšet"
* 1946 John Boynton Priestley "Inspektor tuli"
* 1949 Aleksandr Puškin "Näkineid", "Poltaava", "Jevgeni Onegin"
* 1950 Aleksandr Afinogenov "Mašake"
* 1950 Maksim Gorki "Vanamees"
* 1951 Aleksandr Ostrovski "Kasutütar"
* 1951 Leonid Maljugin "Armsad kohad"
* 1958 Egon Rannet "Kadunud poeg"

Viited
------

1. ↑  Eesti teatri biograafiline leksikon Tallinn 2000
**Peter William Krause** (sündinud 12. augustil 1965) on USA näitleja. 

Ta on mänginud peaosasid mitmetes teleseriaalides nagu "Spordiõhtu" (1998–200; Casey McCall), "Mulla all" (2001–2005; Nate Fisher), "Dirty Sexy Money" (2007–2009; Nick George), "Parenthood" (2010–2015; Adam Braverman), "The Catch" (2016–2017; Benjamin Jones) ja "9-1-1" (2018–praegu; Bobby Nash).

Oma töö eest telesarjas "Mulla all" kandideeris Krause kolmele Primetime Emmy auhinnale, kahele Kuldgloobuse auhinnale ja seitsmele Ekraaninäitlejate gildi auhinnale, võites viimases kaks korda auhinna parima draamasarjas esineva näitlejate kollektiivi eest.

Viited
------

1. ↑  Brady, James (2. november 2008). "In Step With Peter Krause". *Parade*. Advance Publications. Originaali arhiivikoopia seisuga 29. märts 2012. Vaadatud 6. mail 2010.
2. ↑  "Peter Krause - Awards". IMDb. Originaali arhiivikoopia seisuga 17. märts 2016. Vaadatud 20. veebruaril 2014.

Välislingid
-----------

* Peter Krause andmekogus IMDb (inglise)
**Autonoomne piirkond** (portugali keeles *região autónoma*) on Portugali 1. järgu haldusüksus, millele on Portugali keskvalitsuse poolt antud autonoomia.

Portugalis on kaks autonoomset piirkonda – Assooride autonoomne piirkond (*Região Autónoma dos Açores*) ja Madeira autonoomne piirkond (*Região Autónoma da Madeira*). Portugali mandriosas asuvad 1. järgu haldusüksused kannavad ringkonna nime ja neil puudub autonoomia.

Autonoomne piirkond kui haldusüksus loodi 1976. aasta põhiseadusega ja nende arv ei ole sellest ajast alates muutunud. Igal autonoomsel piirkonnal on oma parlament ja valitsus. Portugali keskvõimu esindab autonoomses piirkonnas alates 2005. aasta põhiseaduse parandusest Portugali presidendi ametisse nimetatud vabariigi esindaja (*Representante da República*). Vabariigi esindaja nimetab valimistulemusi arvestades ametisse ka autonoomse piirkonna valitsuse esimehe.

Viited
------

1. 1 2  Constitution of the Portuguese Republic. Title VII – Autonomous regions (vaadatud 18.04.2015)
**Bombükool** on feromoonide hulka kuuluv ühend, mida eritavad looduslikult emase siidiliblika (*Bombyx mori*) röövikud partnerite ligimeelitamiseks. 

Bombükool avastati 1959. aastal ja selle avastajaks peetakse Adolf Butenandti. 

Adolf Butenandti, Rüdiger Beckmanni ja Dankwart Stammi 1960. aastal avaldatud trükise kohaselt, mis põhines 20 aasta pikkusel uurimistööl, eraldati aine 500 000 süütu emase siidiliblika (*Bombyx mori* L.) paarilisest näärmest (*Sacculi laterales*) 12 mg alkoholi estrit *4'-Nitro-azobenzol-carbonsäure-(4)- esters*, mille spetsiifilise mõju tõttu just isaste siidiliblikate käitumisele kirjeldasid autorid seda tõeliselt puhta suguferomoonina. Bombükooli keemiline valem on C16H30O. 

"Ligimeelitamisalkohol" (*Lockstoffalkohol*) on autorite arvates primaarne alkohol.

500 000 vangistuses kasvanud emase siidiliblika lõhnanäärme (*Bombyx mori* L.) eristise analüüsi tulemusel tuvastati bombükooli struktuurivalem.
Bombükool on esimene feromoon, mille keemilised karakteristikud kirja pandi. 

Eesti Ekspressi 2002. aasta "ninaseksi" avastamist kirjeldavas artiklis on feromooni avastuspaigaks emase siidiliblika kõhu tipuosas olev nääre.

Arvutused on näidanud, et kogu pauna tühjendus ühe pauguga võiks ligi meelitada ligi triljon isast.

Bombükool toimib mitme liigi isastele. Lisaks siidiliblikatele ka *Bombyx mandarina*, *Coloradia velda* ja *Hemileuca eglanterina* meesisenditele.

Pauna eritised (saatja) on mõeldud sama liigi vastassugupoole tundlate kemosensoorsetele neuronitele tunnistamiseks ja käitumisjuhiseks (emaste tundlates vastavad retseptorid ja geenid puuduvad), mida ilmselt harilikult järgitakse, kuivõrd katsed inimese poolt siidiliblikate elupaikadesse pihustatud bombükooliga on näidanud, et neid võimalik sel viisil kohale meelitada ja vajadusel lõpetada. 

Kohe, kui emane siidiliblikas väljub kookonist, eritab ta bombükooli ning isased on silmapilkselt temast vaimustuses, nende vaimustus tõuseb kiirelt ja väljendub iseloomuliku tiibade ripsutamisega.

Feromoonile pani nime Butenandt siidiliblika ladinakeelse nime järgi.

Viited
------

1. ↑  Adolf Butenandt, Rüdiger Beckmann ja Dankwart Stamm, Über den Sexuallockstoff des Seidenspinners, II, Konstitution und Konfiguration des Bombykols[*alaline kõdulink*], Aus dem Max-Planck-Institut für Biochemie, München, (2. detsember 1960), veebiversioon (vaadatud 28.06.2016)(*saksa keeles*)
2. ↑  Albert Gossauer: *Struktur und Reaktivität der Biomoleküle*, Verlag Helvetica Chimica Acta, Zürich, 2006, S. 134, ISBN 978-3-906390-29-1.
3. ↑  Tiina Kaalep, Eestlane avastas ninaseksi, Eesi Ekspress, 20. veebruar 2002, veebiversioon (vaadatud 28.06.2016)
4. ↑  Fred E Regnier, J. H. Law, Insect pheromones, veebiversioon (vaadatud 28.06.2016)(*inglise keeles*)

Välislingid
-----------

* Y. Zotterman, Olfaction and Taste: Proceedings of the First International Symposium Held ... 1962

*Selles artiklis on kasutatud ingliskeelset artiklit en:Bombykol seisuga 28.06.2016.*
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel kõneleb Eestis tegutsenud Rootsi astronoomist; tema pojapoja, samanimelise entomoloogi kohta loe artiklist Conrad Quensel (entomoloog).* |

---

Conrad Quensel
**Conrad Quensel** (16. aprill 1676 Stockholm – 13. jaanuar 1732 Lund) oli Eesti Liivimaal tegutsenud rootsi astronoom ja meteoroloog.

Elulugu
-------

Conrad Quensel oli Turu õuekohtu assessori poeg.

Õppis algul Uppsalas, aastast 1692 Åbo akadeemias, hiljem oli samas dotsent, adjunkt ja *notarius stipendiorum*, *mag. phil.* (1694, Åbo), väitekiri "De indifferentissima ethica". Oli 1705–10 Pärnus Academia Gustavo-Carolina matemaatika ja astronoomia professor, samuti kvestor ja kalendrite tsensor, 1708 ka rektor. 1708 läks Rootsi. 1712–32 oli Lundi Ülikooli matemaatika ja astronoomia professor, korduvalt rektor. Pärnus juhendas kaht dissertatsiooni: 1708–09 Petrus Königi "Calculus eclipsium solis et lunae …" ja 1709 Samuel Flodini "De Atmospharaem".

Conrad Quenseli samanimeline pojapoeg oli Rootsi looduseuurija ja entomoloog.

Teadustöö
---------

Avaldas aastast 1714 Rootsi kohta üksikasjalike andmetega astronoomia kalendreid. 1720 andis välja esimese traktaadi heliotsentrilise kosmoloogia õigustamiseks Rootsis. Lundis koostas õpikuid ja tegi msg vaatlusi. Teaduste Seltsi liige (aastast 1728).

Teoseid
-------

* "Compuctus cuclicus verus"

Viited
------

1. 1 2 3 4  Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide

Kirjandus
---------

* Biographisk Lexicon över namnkunnige svenska män. Elfte Bandet. Uppsala, 1845, 426–422
* N. V. E. Nordenmark, Svensk astronomi och svenska astronomer 1700–1730. // Ark. Mat. Astr. et Fys. 24A (1933) 13
* Eelsalu, H. 300 aastat C. Quenseli sünnist. // Tähetorni kalender 1976. aastaks. Tallinn, 1975, 44–46
* Tering. A. Eesti-, liivi- ja kuramaalased Euroopa ülikoolides 1571–1798. Tartu, 2008, 283
* *Eesti teaduse biograafiline leksikon.* 3. köide: *N–Sap* TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013

 *Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.*
**Peter Otto Hermann Paulsen** (11. juuli 1907 Tallinn – 16. detsember 1999 Ebenhausen, Bayern, Saksamaa) oli Eesti vaimulik.

Õppis Tallinna Toomkoolis. Alates aastast 1919 elas Schondorf am Ammersees (Baieris), kus ta lõpetas ka keskkooli. Õppis aastatel 1926–1928 Erlangeni Ülikooli usuteaduskonnas. Tartu Ülikooli usuteaduskonnas õppis ta aastatel 1929–1932. Lisaks õppis ta aastal 1931 Tübingeni Ülikoolis. Oli prooviaastal Rapla, Viru-Jaakobi ja Tallinna Jaani koguduses. Ordineeriti 1. oktoobril 1933 Tallinnas.

Oli 1933–1934 Emmaste Immanueli koguduse vikaarõpetaja, aastatel 1934–1938 õpetaja. Aastatel 1938–1939 teenis ta Piirsalu kogudust.

Lahkus aastal 1939 Saksamaale. Oli 1939–1940 õpetaja Rokstedtis (ka Roksättis) Posenis (praegu Rokietnica Poznani maakonnas Suur-Poola vojevoodkonnas), aastatel 1940–1943 oli pastor Schmiegelis (praegu Śmigiel Kościani maakonnas Suur-Poola vojevoodkonnas). Aastatel 1943–1945 teenis Wehrmachtis, aastatel 1945–1950 oli Vene sõjavang. 1950–1952 oli tööl abistamiskontoris Großhaslachis Ansbachi maakonnas Kesk-Frangimaa ringkonnas Baieri liidumaal. Aastatel 1952–1965 oli teine pastor Bad Neustadt an der Saales (Rhön-Grabfeldi kreisis Alam-Frangimaal Baieri liidumaal). 1965–1973 oli haiglavaimulik Münchenis. Aastal 1973 jäi emerituuri, asus elama Irschenhausenisse (Ickingi linnaosas Bad Tölz-Wolfratshauseni kreisis Ülem-Baieri ringkonnas Baieri liidumaal).

Viited
------

1. ↑  Konrad Veem Eesti Vaba Rahvakirik Dokumentatsioon ja leksikon EVR Stockholm 1988
2. ↑  Lexikon deutschbaltischer Theologen seit 1920. Bearbeitet von Wilhelm Neander. 2 auflage 1988, bearbeitet von C. Helmut Intelmann
Robby Fabbri (2015)
**Robert Fabbri** (sündinud 22. jaanuaril 1996 Mississaugas, Ontarios) on Kanada jäähokimängija, kes mängib ründajana NHL-i klubis Detroit Red Wings.

Aastatel 2012–2015 mängis ta Ontario Hockey League'i klubis Guelph Storm. 2014. aastal tuli ta klubiga OHL-i meistriks, lisaks pälvis Fabbri samal hooajal väljalangemismängude kõige väärtuslikumale mängijale antava Wayne Gretzky 99 Award'i.

2014. aastal valis St. Louis Blues ta NHL *Draft* '​is 21. valikuna. NHL-is debüteeris ta Bluesi meeskonnas 8. oktoobril 2015 mängus Edmonton Oilersi vastu ja lõi selles mängus ka värava. Tema debüüthooaeg 2015–16 on jäänud seni ka tema kõige resultatiivsemaks (18+19). Hooaja 2015–16 väljalangemismängudes, kus Blues jõudis Läänekonverentsi finaali, sai Fabbri kirja 4+11. Vigastuse tõttu jäi ta tervenisti eemale hooajast 2017–18. 2019. aastal tuli ta Bluesiga Stanley karika võitjaks.

2019. aasta novembris kaubeldi ta Jacob de la Rose'i vastu Detroit Red Wingsi. Hooajal 2019–20 lõi Fabbri Red Wingsi meeskonnas mängides liigas 52 mänguga 14 väravat ja andis 17 väravasöötu.

2015. aastal tuli Fabbri Kanada kuni 20-aastaste koondisega juunioride maailmameistriks.

Viited
------

1. ↑  "Red Wings acquire Robby Fabbri from Blues". nhl.com. 7.11.2019. Vaadatud 21.10.2021

Välislingid
-----------

* Robby Fabbri NHL.com lehel
* Robby Fabbri hockeyd.com lehel

| * v
* r
Detroit Red Wings |
| --- |
| 
**Väravavahid**: Magnus Hellberg **·** Ville Husso |
| 
**Kaitsjad**: Ben Chiarot **·** Robert Hägg **·** Gustav Lindström **·** Olli Määttä **·** Jordan Oesterle **·** Mark Pysyk **·** Moritz Seider **·** Jake Walman |
| 
**Ründajad**: Jonatan Berggren **·** Alex Chiasson **·** Andrew Copp **·** Austin Czarnik **·** Adam Erne **·** Robby Fabbri **·** Dominik Kubalík **·** Dylan Larkin **·** David Perron **·** Michael Rasmussen **·** Lucas Raymond **·** Pius Suter **·** Joe Veleno **·** Filip Zadina |
**Laialehine neiuvaip** (*Epipactis helleborine*) on käpaliste sugukonda neiuvaiba perekonda kuuluv lill.

Laialehine neiuvaip on mitmeaastane rohttaim. Ta kasvab 20–100 cm kõrgeks. Vars on õõnes. Varre alaosas on 4–10 cm pikkused ovaalsed lehed. Maa all on risoom, milles taim talvitub.

Taime välimus võib palju varieeruda ja selle põhjal on eristatud mitu alamliiki.

Ta hakkab õitsema mai lõpus ja võib õitseda augusti lõpuni. Õied on roosad kuni rohekad ja neil on orhideedele tüüpiline ehitus. Taime tolmeldavad kõige sagedamini herilased. Vili on kupar, mis avaneb augustis või septembris ja puistab välja imetillukesed seemned, mis võivad tuulega väga kaugele lennata.

Taime võib leida puisniitudelt ja segametsadest Euraasiast ja Põhja-Aafrikast. Ta on sisse viidud ka Põhja-Ameerikasse. Ta eelistab kasvada metsaservadel ja rohumaadel valgustatud või poolvarjus kohtades lubjarohkel pinnasel, aga lubja osas ta ei ole väga nõudlik ja kasvab vahel ka seal, kus pinnases lupja pole.

Eestis leidub laialehist neiuvaipa hajusalt üle kogu riigi.

Laialehine neiuvaip on Eestis III kategooria kaitsealune liik.

Mõnel pool, näiteks Saksamaal, ei ole ta looduskaitse all, kuid sealgi on alates 1970. aastatest täheldatud tema arvukuse langust. Sellele asjaolule tähelepanu juhtimiseks valiti laialehine neiuvaip 2006 Saksamaa aasta orhideeks.

Viited
------

1. ↑  Epipactis helleborine — laialehine neiuvaip
2. ↑  Tiit Leito, Taavi Tuulik. "Hiiumaa kaitstavad taimeliigid". Kirjastus Eesti Loodusfoto 2004, lk. 6

Välislingid
-----------

* Laialehine neiuvaip andmebaasis eElurikkus Muuda Vikiandmetes
Rob Walker (Texase Raamatufestival(en) 2019. aastal)
**Rob Walker** (sündinud 1968) on Ameerika Ühendriikide kirjanik ja ajakirjanik.

Töökäik
-------

Rob Walker lõpetas Texase ülikooli 1990. aastal ning on pärast seda olnud peamiselt vabakutseline ajakirjanik ning kirjutanud kuus raamatut. 

Aastatel 2004–2012 tegi ta kaastööd ajakirjale New York Times Magazine. Tema meelisteemad olid eriti sel perioodil turundus ja tarbimisühiskonna probleemid.

Tal on ajalehes New York Times oma veerg "The Workologist" ning ta kirjutab disainiteemalise veebiväljaande Design Observer blogi.

### Sõnaloome

Rob Walker on ingliskeelse sõna *murketing* (millega mõeldakse sellist turundusstrateegiat, mille puhul ei keskenduta kauba turundamisel mitte kauba põhifunktsioonile ja positiivsetele omadustele, vaid hoopis kauba veidratele omadustele, kiiksudele) autor. Tegemist on kohversõnaga, mis on saadud sõnadest *murky* ('sünge') + *marketing* ('turundus'). Pärast seda, kui ta oli kasutanud seda sõna oma 2008. aastal ilmunud raamatus "Buying In: The Secret Dialogue Between What We Buy and Who We Are", hakkas see levima nii turundajate ja turustajate kui ka ajakirjanike sõnavaras.

Teosed
------

* *The Art of Noticing: 131 Ways to Spark Creativity, Find Inspiration, and Discover Joy in the Everyday* (Knopf, May 7, 2019) ISBN 978-0525521242
* *Significant Objects: 100 Extraordinary Stories About Ordinary Things*, edited, with Joshua Glenn (Fantagraphics Books, August 6, 2012) ISBN 978-1606995259
* *Buying In: The Secret Dialogue Between What We Buy and Who We Are* (Random House, June 2008) ISBN 1-4000-6391-4
* *Where Were You?* (self-published zine, 2007–present)
* *Letters From New Orleans* (Garrett County Press, 2005) ISBN 1-891053-01-9
* *Titans of Finance: True Tales of Money & Business* (with artist Josh Neufeld) (Alternative Comics, 2001) ISBN 978-1-891867-05-7

Isiklikku
---------

Walker on abielus fotograaf Ellen Susaniga.

Viited
------

1. ↑  "The Anti-Consumerist" The Alcalde, by David Menconi, Archived at the Internet Archive
2. ↑  Walker, Rob. "About". Vaadatud 11. detsember 2015.
3. ↑  "The Workologist". *The New York Times*. Vaadatud 11. detsember 2015.
4. ↑  Announcement: Rob Walker Joins Design Observer DesignObserver.com, by The Editors, June 6, 2011
5. ↑  Titunik, Vera. "Real Designs for Fake Buildings Are Going to Venice". *The New York Times*. Vaadatud 17. detsember 2015.

Kirjandus
---------

* George Ruban and Rob Walker (Dec 30, 2015). *An Interview With My Wikipedian*.

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Rob Walker** |

* Rob Walkeri koduleht
**Riigivolikogu 2. valimisringkond** asus Tallinnas.

Ringkonda kuulusid Tallinna linna tänavad: Aia o.-ü. "Kodu", Balti Puuvillavabrik, Boeckeri tehas, Eerika, Väike-Eerika, Girgensoni – paaritud numbrid 17-st alates, Graniidi – paaritud numbrid 17-st ja paarisnumbrid 28-st alates, Kalevi pataljon, Kanepi, Suur-Karjamaa, Väike-Karjamaa, Kopli – paaritud numbrid 9-st ja paarisnumbrid 22-st alates, välja arvatud raudtee territooriumil asuvad raudtee majad, Kopli rand, Kungla, Suur-Laevaehituse, Väike-Laevaehituse, Leigri, Lina, Linda – paarisnumbrid, Lõime, Maleva, Malmi – paarisnumbrid, Miinisadam, Neeme, Niidi, Paavli, Paljassaar, Piiri, Polaari, Puuvilla, Põhja, Sitsi, Soo – paaritud numbrid 21-st ja paarisnumbrid 24-st alates, Sõja – paaritud numbrid 1–19 ja paarisnumbrid 2–28, Telliskivi – paaritud numbrid 57-st alates, Tõllu, Uussadam, Vabriku – paaritud numbrid 15-st ja paarisnumbrid 10-st alates, Vene-Balti tehas, Volta. 

I Riigivolikogu valimiste ajal oli ringkonnas 10 119 hääleõiguslikku kodanikku.

Kandideerisid Erich Joonas, Louis Metslang, Johann Suurmets (Põhiseaduse elluviimise rahvarinde kandidaat) ja Aleksander Tois, kes said vastavalt 1213, 2419, 2185 ja 1141 häält, seega valiti 2. valimisringkonnast Riigivolikogusse Louis Metslang. 

II Riigivolikogu liige valimisringkonnast oli Nadežda Tihanova, vastaskandidaat Mihkel Tasur.
Kahe mastiga ladinapurjestus
**Ladinapuri** (ladina keeles *latin* – Vahemeri) on kitsas, kolmnurkne pikipuri, mis on kinnitatud ülemise ääre liiktrossiga pika, võib-olla isegi pikema kui laev, nn ladinaraa külge. 

Raa vööripoolne ots on tõmmatud tugevalt alla vöörtäävi juurde kahe taliga. Raa on kinnitatud masti külge umbes ühe kolmandiku tema pikkuse kaugusel otsast. Raa ahtripoolne ots on tõstetud mastist kõrgemale ja võib ulatuda ahtri taha. Tema asendit hoitakse kahe brassi abil ja ta võib olla tõmmatud isegi looka. Lühike mast on ettepoole kaldu ja kinnitatakse ühe vöörtaagi ja kahe parduuni abil. Ladinapurje omapära on, et tema kasutamisel tuule poolt tekitatud aerodünaamilise jõu üks koostisosa on suunatud üles, vähendades sellega vööri vajumise lainesse. Ladinapurje negatiivseks küljeks on võimatus seilata tihttuules.

Ladina purjestuse kasutuselevõtt Vahemerel ja Niiluse jõel juba enne Kristuse sündi oli üks antiikse meresõidu saavutusi. Ladinapurjel võib olla araabia päritolu. Polüneeslased leiutasid ladinapurje iseseisvalt.

Suurte maadeavastuse ajastul 14.-15. sajandil avamere sõiduks oli enamkasutatavaks laevatüübiks karavell. Seda tüüpi laevu kasutasid Christoph Kolumbus, Vasco da Gama, Fernão de Magalhães. Karavellid olid kuni kolmemastilised purjekad, põhiliselt ladinapurjestusega fokk- ja grootmastis. Besaanmastis võis olla põikpuri.

Ladinapurjed on kasutused nüüdisajani feluuga ja dhou tüüpi väikestel kalalaevadel ja rannasõidu kaubapurjekatel Niiluse jõel, Punasel merel, Pärsia lahes ja India ookeani põhjaosas.

Kirjandus
---------

* I. C. Campbell, "The Lateen Sail in World History", *Journal of World History*, **6**.1 (1995), 1–23

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Kategooria:Ladinapurjed** |
**Mari Must** (11. november 1920 – 20. veebruar 2008) oli eesti keeleteadlane.

Oli Keele ja Kirjanduse Instituudi ning 1993. aastal selle põhjal moodustatud Eesti Keele Instituudi töötaja, muuhulgas 1956–1976 instituudi keeleuurimise sektori, hilisema nimetusega murdesektori juhataja. Instituudis vastutas "Eesti murrete sõnaraamatu" ja peatoimetajana "Eesti murdetekstide" koostamise eest.

Ta tegutses Emakeele Seltsis, oli nii murdevõistluste žüriis (esimees 1964–1988) kui ka murdetoimkonnas (vanem 1962–1988).

Ta oli Kalevala Seltsi välisliige 1966. ja Soome-Ugri Seltsi välisliige 1968. aastast. Soome Kirjanduse Seltsi kirjavahetajaliige 1974. ja Emakeele Seltsi auliige 1990. aastast.

Tunnustus
---------

* 1998 Ferdinand Johann Wiedemanni keeleauhind
* 2001 Valgetähe V klassi teenetemärk
* 2003 Eesti Vabariigi teaduspreemia (raamatute "Vene laensõnad eesti murretes" ja "Põhjaeesti keskmurre: häälikulisi ja morfoloogilisi peajooni" eest)

Viited
------

1. 1 2 3 4  Hille Pajupuu (2008, nr 4). "Mari Must" (PDF). *Keel ja Kirjandus*. `{{netiviide}}`: kontrolli kuupäeva väärtust: `|Aeg=` (juhend)
2. ↑  Teenetemärkide kavaleride andmekogu – 3660
**Mari Pill** (10. september 1939 Tallinn – 8. oktoober 1987 Tallinn) oli eesti kunstiteadlane.

Elulugu
-------

Mari Pill oli pangaametniku tütar.

Lõpetas 1959 Tallinna 16. Keskkooli, 1971 TÜ kunstiajaloolasena. Oli 1969–86 Tartu Kunstimuuseumi teadur, 1974–86 näituste sektori juhataja.

Teadustöö
---------

Uurimused peamiselt Tartu Kunstimuuseumi näitusetegevusest ja kaasaegsest tarbekunstist. Koostanud tarbekunsti ja tarbekunstnike näitusi ja katalooge (sh kataloogid "Tartu tarbekunst" 1971, 1973, 1974 ja 1976), avaldanud artikleid tarbekunstist, kunstnike loomingust (oli Ülo Soosteri loomingu Eestisse vahendajaid ja uurijaid).

Viited
------

1. 1 2 3 4  Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide

Teoseid
-------

* Eduard Timberman. Tartu, 1971
* Endel Valk-Falk. Tartu, 1975
* Maret Kuke personaalnäituse kataloog. Tartu, 1977
* Kunstiajakiri "Taie". // TKM-i kogude teatmik. Tartu, 1985
* Ülo Sooster – novaator ja traditsioonide kandja. // Kunst (1986) 1
* Andrus Kasemaa. // Uued põlvkonnad. 2. Tallinn, 1988
* Mari Rääk (1907–1986). Tallinn, 1988. B. Eesti kooli biograafiline leksikon. Tallinn, 1996, 387
* Mari Pill. // Edasi (1987) 10. X.
* *Eesti teaduse biograafiline leksikon.* 3. köide: *N–Sap* TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013

 *Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.*
**Mari Rääk** (28. oktoober 1907 Tarvastu – 28. august 1986 Tartu) oli eesti keraamik ja metallikunstnik.

Elulugu
-------

Mari Rääk õppis keraamikat professor Géza Jakó õpilasena Riigi Kunsttööstuskoolis aastatel 1925–1928. 1936. aastal lõpetas rakenduskunstniku tunnistusega Keraamika Tööstuskooli. Aastatel 1938–1940 õppis ta skulptuuri Riigi Kõrgemas Kunstikoolis, aastatel 1945–1948 Tartu Riiklikus Kunstiinstituudis.

1930. aastatel hakkas ta Eestis esimesena maalima keraamikat saviglasuuridega. 

1936. aastal asus ta tööle Jüri Jüriloo asutatud Eesti I Portselanitööstuse keraamikatöökotta.

Ta on maetud Tartu Raadi kalmistule.

Looming
-------

Mari Räägu keraamikat on esile tõstetud vormi pehmuse ja tundlikkuse, glasuuride ilu ja kompositsiooni täiuslikkuse poolest.

Metallehistöös ehete valmistamisel kasutas ta tehnikana hõbe- ja vaskpleki kohrutamist, peamisteks dekoorimotiivideks olid inimene ja loodus.

Tunnustus
---------

* 1970 Eesti NSV teeneline kunstnik
* 1978 Kristjan Raua preemia (sari loodusmotiividel loodud ehteid)

Viited
------

1. 1 2  Mari Rääk (nekroloog). Sirp ja Vasar, 5. september 1986
2. ↑  Jutta Matvei. Jüri Jüriloo ja tema portselanitööstus
3. ↑  Kaalu Kirme. Eesti ehted läbi aja. Kunst, 1980, 57/2

Kirjandus
---------

* Mari Pill. *Mari Rääk (1907–1986)*. Kunst, 1988

Välislingid
-----------

* Rahvusarhiivi fotode andmebaas. Tarbekunstnik Mari Rääk (1967)
* Rahvusarhiivi fotode andmebaas. Rääk, Mari, Eesti NSV teeneline kunstnik – keraamik ja metallikunstnik (1977)
* Reet Markin. Sama ornament, samad tunded. Eesti Ekspress, 16. august 2007
**Moonika Aava** (sündinud 19. juunil 1979 Rakveres) on Eesti endine kergejõustiklane. Talle kuulus 31. augustini 2013 Eesti rekord naiste odaviskes tulemusega 61,42 m.

Moonika Aava osales 2004. aasta Ateena olümpiamängudel ja saavutas kokkuvõttes 33. koha (54.96).

Pekingi olümpiamängudel sai Moonika Aava 26. koha (56.94).

Saavutused
----------

* 2001 juunioride Euroopa meistrivõistlustel 3. koht

1995 – Eesti meister 48.82  

1996 – Eesti meister 50.68  

2000 – Eesti meister 53.70  

2001 – Eesti meister 53.01  

2002 – Eesti meister 54.16  
 
2004 – Eesti meister 61.42  

2005 – Eesti meister 56.48

Areng
-----

* 1999 – 55.63
* 2000 – 55.29 Pärnu 20. mai
* 2001 – 57.98 Tartu 19. juuni
* 2002 – 55.50 Belém 5. mai
* 2003 – 59.45 Tartu 17. juuni
* 2004 – 61.42 Tallinn 2. juuli
* 2005 – 56.78 Hengelo 29. mai
* 2008 – 59.88 Tallinn 14. mai

Isiklikku
---------

Moonika Aava on 168 cm pikk ja kaalub 64 kg. Ta elab Pärnus ja Tallinnas ning töötab politseinikuna. Tema treener on Heiko Väät. Varem treenis teda Toomas Merila. Moonika kuulub spordiklubisse Pärnu Altius. Tema hobideks on sport, muusika ja filmid, ta mängib jalgpalli Pärnu JK II naiskonnas.

Välislingid
-----------

* Moonika Aava: sain olümpialt häid emotsioone
* Biograafia ESBL-is
**Pärsama Püha Innokenti kogudus** on õigeusu kogudus Saaremaal. Pärsama Püha Innokenti kirik asub Pärsama külas.

Ajaloost
--------

Kogudus asutati 23. juulil 1902. aastal Leisi, Ööriku, Piila ja Reomäe kogudustest eraldamise teel, sest õigeusklike arv piirkonnas oli jõudsalt kasvanud. Tolleaegne kirikuseadustik lubas uue koguduse avamist vaid tungival vajadusel ja kui uue koguduse hingekirjas oli vähemalt 700 hinge. 1905. aastal oli kogudusel 1648 liiget. Esimene jumalateenistus peeti Pärsama mõisa ruumides. Hiljem ehitati koguduse jaoks lihtne piklik kivist kirikuhoone püha piiskopi Innokenti auks, kirik valmis 1909. aastal. Ehitus läks maksma 2500 rubla.

Hariduse levitamiseks tegutsesid koguduses alates 1902. aastast kihelkonnakool ning Koikla, Nihatu, Mätja ja Pärsama abikoolid. Kogudust on teeninud preester Mihail Bobkovski aastatel 1902–1908, ülempreester Georg Endrekson (Karmla) aastail 1909–1944, ülempreester Aleksander Riisik aastail 1944–1956, preester Aleksei Särel aastail 1956–1961, ülempreester Innokenti Hiet 1961–2010.

Viited
------

1. ↑
2. ↑  Üpr. A. Põld. EAÕK Pärsama Püha Innokenti kogudus. - Metropoolia, nr 44, Detsember 2008. lk 8
**Beata Maria Szydło** (sündinud 15. aprillil 1963 Oświęcimis) on Poola poliitik (Õigus ja Õiglus), kes oli 16. novembrist 2015 kuni 11. detsembrini 2017 Poola peaminister. 11. detsembrist 2017 kuni 4. juunini 2019 oli ta asepeaminister Mateusz Morawiecki valitsuses. Alates juulist 2019 on ta Euroopa Parlamendi liige.

Ta sündis aastal 1963 Oświęcimis (asub Väike-Poola vojevoodkonnas). Aastal 1987 abiellus ta Edward Szydłoga; neil on kaks poega. 

Ta lõpetas aastal 1989 Krakówis asuva Jagelloonide ülikooli etnograafia teaduskonna. Aastatel 1989–1995 oli ta Jagelloonide ülikooli filosoofia- ja ajalooteaduskonna aspirant. Aastal 1997 lõpetas ta Varssavis Kõrgema Kaubanduskooli, kus õppis kultuurijuhiks. Aastal 2001 lõpetas ta Krakówi Majandusakadeemia, kus tema erialaks olid territoriaalsed omavalitsused Euroopa Liidus.

Aastail 1987–1995 töötas ta Krakówi ajaloomuuseumis assistendina. Järgmiseks töökohaks oli Libiążi kultuurikeskus. Aastail 1997–1998 töötas ta Brzeszcze kultuuriosakonnas. Aastal 1998 sai temast Brzeszcze linnapea; sellele kohale jäi ta aastani 2005.

Aastal 2005 astus ta erakonda Õigus ja Õiglus. Selle koosseisus valiti ta seimi V, VI, VII ja VIII koosseisu. Aastal 2010 sai temast erakonna asepresident.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**Ewa Kopacz** | **Poola peaminister**2015–2017 | Järgnev**Mateusz Morawiecki** |
**"Moonlight Shadow"** on Inglise multiinstrumentalisti Mike Oldfieldi kirjutatud ja esitatud laul, mille andis singlina välja plaadifirma Virgin Records 1983. aasta mais. Laul on ka samal aastal välja antud albumil "Crises". Lauljaks on šotlane Maggie Reilly. Lisaks Oldfieldile ja Reillyle teevad kaasa basskitarrist Phil Spalding ja trummar Simon Phillips. Singel on tänini Mike Oldfieldi edukaim singel. Singel anti välja nii 7- kui 12-tollise vinüülplaadina, hiljem on singel avaldatud ka 3-tollise CD-na.

Levinud on linnalegend, et laulus vihjatakse John Lennoni mõrvale, kuid sõnad ei sobi detailidega kokku: "Lost in a riddle that Saturday night" samas Lennoni mõrvapäev (8. detsember 1980) oli esmaspäev; "He was shot six times by a man on the run", kuid tegelikult tulistas Mark David Chapman Lennonit viis korda (millest neli tabasid Lennonit); "4 AM in the morning", kuid Lennoni mõrvaaeg oli 22:50 ja "Carried away by the moonlight shadow" - 8. detsember 1980 oli noorkuu faas, seega kuuvalgust ei olnud.

Laulust on hulgaliselt kavereid. Eesti keeles laulis loo pealkirjaga **"Varjude mäng"** tuntuks Marju Länik koos ansambliga Kontakt. Eestikeelsete sõnade autor on Leelo Tungal.
**"Naeruvääristatud Jeesus"** (poola keeles: *Jezus ośmieszony. Esej apologetyczny i sceptyczny*, 2014; e.k 2017) on Leszek Kołakowski aastatel (1965–2002) kirjutatud filosoofiline esseekogu kristlusest.

Ta küsib. Miks on kristlus avalikkusest kadunud? Kas on võimalik kristlust rajada lihtsatele juhistele, eri kristluse harude ühisosale?

Leszek Kołakowski arvab, et ei Jeesuse õpilased ega hilisemad usukaitsjad ei rääkinud "kristlikest väärtustest". Sellises võtmes neist väärtustest kõneldes püütakse neist teha ideoloogiat, mida aga kristlus pole. Riik ja kirik peavad olema lahutatud, sest muidu riigivõim hakkab otsustama, millised on "kristlikud väärtused". Ka kristlased peaksid "toimima eeldusel, et ei hävitataks meie tsivilisatsioonis neid asju, mis tänapäevase elustiili juures ei meeldi". (lk 166)

Kristlusel on enese hävitamiseks kaks kindlat teed: "kas riietada end eksisteeriva tsivilisatsiooni värvidesse" või "proovides end maksma panna juriidilise sunniga". (lk 168) Kiriklasi ja sektante võib süüdistada maailma põlgamises.

On tarvis inimõpetust, mis hõlmaks inimese võimelisust nii heaks kui ka kurjaks.