recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Harilik tokkroos** ehk **aed-tokkroos** (*Alcea rosea*) on rohttaim kassinaeriliste sugukonnast tokkroosi perekonnast.

Levila ja kasvukoht
-------------------

Harilik tokkroos kasvab looduslikult Ees-Aasia põldudel ning prügi- ja rusuhunnikutes. Tokkroos on olnud Eesti talu traditsiooniline lill, mida on kasvatatud näiteks maja seina ääres. Tuulisemas kasvukohas võib toestamata taim lamanduda. Tokkroos kasvab meelsamini soojas ja päikesepaistelises kohas. Taim pole pinnase suhtes eriti nõudlik, kuid eelistab kuivemat liivakat mulda, mida siiski on väetatud. Kuival ajal vajab ta rohket kastmist.

Kirjeldus
---------

Tokkroos on vastupidav ühe- või mitmeaastane taim. Kõige sagedamini kasvatatakse teda kaheaastase taimena. Taim võib kasvada 2,5–3 meetri kõrguseks. Tokkroosi vars on jäme ja karekarvane.

Tokkroosi sõrmhõlmised või sõrmlõhised lehed kinnituvad varrele vahelduvalt.

Õied on suured, läbimõõduga 6–10 cm, ning kinnituvad lühikese rao külge. Õied kinnituvad kahe- või kolmekaupa lehekaenaldesse.
Looduslikul liigil on õied roosad või kollased, kuid on aretatud hulk liht- ja täidisõielisi sorte, mille õied võivad olla nii valged, roosad, punased, kollased, oranžid kui ka purpursed. Kroonlehed on kuni 5 cm pikad.

Vili on jaguvili, mis koosneb 18–40 neerjast seemnisest.

Paljunemine
-----------

Tokkroos õitseb juulist septembrini, sageli esimeste öökülmadeni. Taim paljuneb seemnetega, kuid tihti paljundatakse seda ka juurekaela juurest võetud pistikutega. Pistikust paljundatud taimed on tavaliselt madalamad ja õiterikkamad.

Kasutamine
----------

Tokkroos 
Rahvameditsiinis on taime osi kasutatud nahka pehmendava ainena ning kõhulahtistina, samuti tema põletikuvastase toime pärast, näiteks igemete veritsemise korral. Tema õietee parandab seedimist, kaitseb limaskesti ning leevendab põletiku korral mao- ja kurguvalu.

Turgutavat teed saab lehtedest. Lehemähis aitab paisete korral. Õitest tehakse näole auruvanne ning kanget tõmmist lisatakse nii näomaskidesse kui salvidesse. Seemnetega on rahvameditsiinis ravitud neeru- ja sapikivivalu.

Tumedaõieliste tokkrooside kroonlehed sisaldavad värvainet altiini ning neid on pruugitud veinide, likööride, toitude ning siidi värvimiseks.

Tokkroosid Mihkli Talumuuseumis

Viited
------

1. 1 2 3 4 5 6  "Juhani puukool". Originaali arhiivikoopia seisuga 18. oktoober 2009. Vaadatud 26. september 2009.
2. 1 2 3  Toivo Niiberg Tokkroos püüdleb kõrgustesse Aialeht.ee 20.08.2012 [*alaline kõdulink*]

Välislingid
-----------

* Harilik tokkroos andmebaasis eElurikkus Muuda Vikiandmetes
**Plastifikaator** on materjali plastsusomadusi parandav lisand. Plastifitseerivate lisandite kasutamine põhineb nende füüsikalistel ja keemilistel omadustel. Igal lisandil on üldjuhul üks põhitoime, mille järgi teda liigitatakse, kuid tal võib olla ka teatud kõrvaltoimeid.

Polümeeride plastifikaatorid
----------------------------

Plastmaterjalides kasutatakse plastifikaatorit plastsuse või elastsuse suurendamiseks materjali valmistamisel ja kasutamisel; niisugust plastifikaatorit nimetatakse ka pehnendiks. Plastifikaatorid võivad tehnoloogiaprotsessis soodustada lisandainete segunemist ja alandada töötlemistemperatuuri, aga ka suurendada materjali külmakindlust ja termilist stabiilsust.

Kõige levinumad plastifikaatorid on estrid, näiteks dimetüülftalaat, dibutüülftalaat, ortofosforhappe liitestrid jt. Kõige rohkem on plastifikaatoreid polüvinüülkloriidis.

Plasifikaatorid ehitussegudes
-----------------------------

Plastifikaatorite pindaktiivseid omadusi kasutatakse ehitussegudes. Betoonimördile lisatuna parandab plastifikaator selle töödeldavust ilma vee hulka segus suurendamata või siis võimaldab vähendada vee hulka, ilma et muutuks töödeldavus. Vee hulka on võimalik vähendada umbes 5–10 %, vahel isegi kuni 15 % ehk keskmiselt 10–20 (30) liitrit 1 m³ betooni kohta, kusjuures betoonisegu töödeldavus ei muutu. Plastifikaatorit võetakse tavaliselt 0,2–0,5 % tsemendi kaalust. Lisandi efektiivsus sõltub ka betoonisegu koostisse viimise hetkest (see kehtib kõigi lisandite, eriti aga veevajadust vähendavate lisandite kohta). Praktika on näidanud, et plastifikaatori lisamine segamise lõppfaasis suurendab tema mõjusust ja vähendab veevajadust.

Plastifitseeriva lisandiga betoonisegu on hõlpsam paigaldada, ka suurendab see betooni tugevust ja veetihedust.

Viited
------

1. ↑  ENE 7. köide, 1994
**Hispaania islamiriikide riigipeade loend** loetleb Hispaanias asunud islamiriigikeste (emiraatide, kalifaatide ja taifade) riigipead. Periodiseering saab alguse araablaste sissetungiga Pürenee poolsaarele 711. aastal.

Al-Andalusi walid ja kubernerid (711–912)
-----------------------------------------

* 711–714 Mūsa ibn Nusayr
*

Andaluusia kaliifid (912–1031)
------------------------------

Córdoba kalifaat (roheline), umbes aastal 1000
*Umajaadide dünastia, Córdoba emiraat (756–929), Córdoba kalifaat (929–1031)*

* 912–961 an-Nāşir
* 961–976 al-Mustanşir
* 976–1009 al-Mu'assad
* 1009–1009 al-Mahdi
* 1009–1009 al-Mustasin
* 1009–1010 al-Mahdi
* 1010–1013 al-Mu'assad
* 1013–1016 Sulayman al-Mustain
* 1016–1018 al-Nasir
* 1018–1018 al-Murtada
* 1018–1021 al-Mamun
* 1021–1023 al-Mutali
* 1023–1023 al-Mamun
* 1023–1024 al-Mustazhir
* 1024–1025 al-Mustakfi
* 1025–1027 al-Mutali (teist korda)
* 1027–1031 al-Mutadd

Esimesed taifade kuningriigid [ *araabia keeles: Mulūk al-Tawā'if*  ] (1012–1110)
---------------------------------------------------------------------------------

Taifade kuningriigid 1030. aastal
Taifade kuningriigid 1037. aastal
**Sevilla taifa**  

*Abbadi dünastia*

* 1023–1042 Abu al-Qasim Muhammad ben Ismail ben Abbad
* 1042–1069 Abbad ben Abu-al-Qasim Muhammad ben Abbad
* 1069–1091 Mohammad ben Abbad

**Córdoba taifa**  

*Chahwari dünastia*

* 1031–1043 Chahwar ben Muhammad ben Chahwar
* 1043–1064 Muhammad ben Chahwar
* 1064–1070 Abd al-Malik ben Chahwar ja Abd al-Rahman ben Muhammad

**Málaga taifa**  

*Hammudi dünastia*

* 1035–1039 al-Muta'ayyad
* 1039–1040 al-Qa'im
* 1040–1042 al-Mustansir
* 1042–1042 al-Siqlabi
* 1042–1047 al-Ali
* 1047–1054 al-Mahdi
* 1054–1054 al-Sami
* 1054–1055 al-Ali (teist korda)
* 1055–1057 al-Musta'li

**Algecirase taifa**  

*Hammudi dünastia*

* 1035–1048 Muhammad ben Qasim ben Hammud
* 1048–1059 Al-Qasim ben Muhammad

Taifade kuningriigid 11. sajandi teisel poolel
Lõuna-Prantsusmaa ja Ibeeria poolsaare kristlikud riigid ning moslemite Al-Ándalus, aastal 1050
**Granada taifa**  

*Ziriidide dünastia*

Taifade kuningriigid 1080. aastal
**Carmona taifa**

**Ronda taifa**

**Moróni taifa**

**Arcose taifa**

**Huelva ja Saltese saare taifa**

**Niebla taifa**

**Silvesi taifa**

**Santa Maria de Algarbe taifa**

**Mértola taifa**

**Badajozi taifa**

**Toledo taifa**

**Zaragoza taifa**

**Hudi taifa**

**Albarricini taifa**

**Alpuente taifa**

**Tortosa taifa**

**Valencia taifa**

**Denia ja Baleaari saarte taifa**

**Murcia taifa**

**Almería taifa**

Taifade kuningriigid 1037. aastal

Teised taifade kuningriigid (1141–1203)
---------------------------------------

**Mértola taifa**

**Evora ja Berja taifa**

**Silvesi taifa**

**Niebla ja Tejada taifa**

**Badajozi taifa**

**Córdoba taifa**

**Guadixi ja Baza taifa**

**Jaéni taifa**

**Málaga taifa**

**Jerezi, Arcose ja Ronda taifa**

**Valencia taifa**

**Murcia, Lorca ja Orihuela taifa**

**Baleaari saarte taifa**
**Rakke raudteejaam** on raudteejaam Lääne-Virumaal Väike-Maarja vallas Rakke alevikus.

Jaamas peatuvad Elroni reisirongid liinil Tallinn–Tartu (ekspressrongid Rakkes ei peatu).

Rakke jaamas asub 4 rööpapaari ja 7 pööret, lisaks kulgeb jaamast harutee Rakke lubjavabrikusse.

Ajalugu
-------

Rakke jaam aastal 1891
AS Operaili kaubarong (vedur C36) läbisõidul Rakke jaamast, taamal lubjavabrik
Raudteejaam avati 1876. aastal koos laiarööpmelise Tapa–Tartu raudteega.
Avamisel jäi see Koeru kihelkonda Liigvalla mõisa maadele. 

Jaama avamine andis olulise tõuke asula tekkele ja arengule, iseäranis lubjatööstusele.

Kahekorruseline puidust Rakke jaamahoone hävis II maailmasõjas, asemele ehitati lihtne ühekorruseline hoone. 
Jaama Tallinna-poolses otsas, lubjatehase poolel, paiknes katusega kaubaplatvorm. 

Kaupu rongile ja rongilt maha laadida saab Rakke jaamas ka tänapäeval ning jaamast siirdub haruraudtee tehase territooriumile. 

Alates 2012. aastast on jaamas 55 cm kõrgune perroon pikkusega 100 m. Raudteejaama Tartu-poolne osa ei olnud Rakke Lubjatehases toimuvate tolmuste laadimistööde tõttu perrooni asukohaks sobiv.

Tänapäeval on Rakke raudteejaam automaatseadmetega juhitav, kuid varem töötas jaamas suur kollektiiv: ainuüksi pöörmeseadjaid oli kaheksa, lisaks ülesõidu- ja jaamakorraldajad, jaamaülem, kassapidajad jne. Jaamahoone seisab tänaseks kasutuseta.

Vaata ka
--------

* Tapa–Tartu raudteelõik
* Eesti raudteetransport

Viited
------

1. ↑  Rakke jaama tehnokorraldusakt; Eesti Raudtee
2. ↑  Rakke elanikud: "Siin võiks olla pagariäri. Või hoopis kaugtöökeskus" - Virumaa Teataja, nr. 220, 13 november 2014; DIGAR
3. ↑  Eva Klaas: Rakke raudteejaama ehitatakse tänapäevane ooteplatvorm, Virumaa Teataja 20.04.2011
4. ↑  Rakke tähistab tähtsat rongiliikluse juubelit; Virumaa Teataja, 18.08.2011

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Rakke raudteejaam** |

* Rong see sõidab tsuhh-tsuhh; Rakke Kaja, nr. 3, 1 aprill 2014. DIGAR
* Foto vanast jaamahoonest; Baltic Trains Picture Gallery
* YouTube-i video: Rongid Rakke jaamas
* Infot jaama kohta; fotod (*vene keeles*)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **Eelnev peatus** |  **Raudteepeatus idasuunalistel reisirongiliinidel** | **Järgnev peatus** |
|  Kiltsi |  **Rakke** | Vägeva  |
**Rakke vald** oli vald Järva maakonnas aastail 1939–1950. Vallamaja asus Rakke külas.

Eesti valdade kaart. Musta kontuuriga on vanad vallapiirid, punasega 1939. aastal moodustatud vallad

1939. aasta vallareform
-----------------------

Vald moodustati 1939. aasta vallareform senisest Rakke vallast – maa-alaga, mis moodustus: a) senise Rakke valla maa-alast, välja arvatud Vägeva aleviku, Selli küla ja Selli asunduse piirkonnad; b) senise Vao valla Kamariku nr. A-42 ja A-23 talude maa-aladest.

1939. aasta detsembris valiti liisuga Rakke vallavanemaks Voldemar Kuusmann, kelle siseminister jättis kinnitamata.

Vald kuulus Riigivolikogu 20. valimisringkonda, kust valiti August Jürima.

Külanõukogude moodustamine ja valla likvideerimine
--------------------------------------------------

1945. aasta 8. augustil moodustati Rakke vallas Rakke külanõukogu keskusega Rakke alevikus ja Ao külanõukogu keskusega Ao külas. 1950. aastal Rakke vald likvideeriti ja selle alad arvati Väike-Maarja rajooni koosseisu.

Vaata ka
--------

* Rakke
* Rakke vald

Viited
------

1. ↑  Maa-ameti kaardirakendused
2. ↑  Väljavõte Vabariigi Presidendi otsusest nr. 88 – 7. oktoobrist 1938 (RT 1938, 87, 776)
3. ↑  Eesti NSV Teataja, 1945, 35, 544
4. ↑  Eesti NSV Teataja, 1950, 11, 114

Kirjandus
---------

* Liisuga valitud vallavanem jäeti kinnitamata. Rahvaleht, 12. jaanuar 1940, nr. 10, lk. 3.
**Jaapani lipp** on Jaapani ametlik lipp.

Riigi- ja rahvuslipp
--------------------

 ? Jaapani riigi- ja rahvuslipp. Proportsioonid 2:3.
Jaapani riigi- ja rahvuslipuks on valge kangas, mille keskel on punane sõõr ehk päikesesümbol "Hinomaru". Lipp kuulutati riigi tunnuseks 1870. aastal, kuid ametlikult tunnistas Jaapani parlament selle riigilipuks alles 1999. aastal .

Valge tähistab puhtust ja puutumatust, punane on aga siiruse, soojuse ja inspiratsiooni värv.

Päikeseketas on muistsetest aegadest peale olnud Jaapani ja selle keisri sümbol. Legendi järgi rajas Jaapani Keisririigi päikesejumalanna Amaterasu Omikami poeg Jimmu Tenno.

Merelipp
--------

 ? Jaapani merelipp. Proportsioonid 2:3.
Esimese, 1889. aasta põhiseadusega sai sõjavägi endale "tõusva päikese lipu". Lipu põhivärv oli valge, millele oli paigutatud keskkohast veidi varda poole punane sõõr, sellest väljus 16 punast kiirt. Peale Teist maailmasõda keelas rahuleping selle lipu kasutamise, kuid 1954. aastal võeti see lipp siiski kasutusele laevade lipuna ehk merelipuna.

Vaata ka
--------

Jaapani vapp

Välislingid
-----------

* Jaapani lipp andmebaasis *Flags of the World* (*inglise keeles*)
**Jaapani hiidsalamander** (*Andrias japonicus* on endeemiline salamandrite liik Jaapanis, kus tema nimeks on Ōsanshōuo (オオサンショウウオ/大山椒魚), mis tähendab otsetõlkes „hiidpiprakala". Hiidsalamandrite (*Cryptobranchidae*) sugukonda kuulub ainult 3 liiki: Jaapani ja Hiina hiidsalamander ning Ida hellbender (*Cryptobranchus alleganiensis*)
.

#### Kirjeldus

Jaapani hiidsalamandri pikkuseks on kuni 1,5 m ja ta võib kaaluda kuni 26 kg ning on teine kõige suurem salamander maailmas. Temast suurem salamander, Hiina hiidsalamander (*Andrias davidianus*), on temaga välimuselt väga sarnane ja tema lähisugulane. Jaapani hiidsalamandri nahavärv varieerub punakaspruunist kuni pruunikaskollaseni, kõhu alt on see heledamat värvi ning pakub kaitset ojade ja jõgede põhjas. Neil on väga väiksed silmad ja halb nägemine. Nende suu ja pea on ühe laiused. Jäsemed on lühikesed ja laiad. Saba on lühike ja moodustab pisut üle 1/3 kehast.

#### Levila

Jaapani hiidsalamandrid elavad nii selgeveelistes ja jahedates jõgedes (20–50 m laiad) kui ka väikestes ojades (1–4 m laiad). Ojad, kus nad elavad, on tavaliselt madalad, tasase vooluga ning kivise ja kruusase põhjaga. Liigi isendid paiknevad üldiselt varjatult kivistes koobastes või veekoguäärsetes urgudes. Kudemiskohad ja vastsed paiknevad väikestel kiirevoolulistel 
ülemjooksudel.

### Ajalugu

Esimest korda on eurooplased maininud Jaapani hiidsalamandrit Hollandis Leidenis 1820. aastatel. Kohalik arst Philipp Franz von Siebold Dejima saarelt Nagasakist püüdis ühe liigi isendi ja saatis selle laevaga Hollandisse. 1951. aastast on see liik looduskaitse all.

Välislingid
-----------

* ]
* 
*
**Juuliküüditamine** oli Nõukogude Liidu repressiiv-, partei- ja kohalike täitevorganite ning nõukogude aktiivi poolt 30. juunist kuni 3. juulini 1941 läbi viidud Eesti elanike vägivaldne ümberasustamine Lääne-Eesti saartelt Venemaa Siberi piirkonda.

Pärast 1941. aasta juuniküüditamist viidi Lääne-Eesti saartel läbi uus küüditamisaktsioon, mille käigus viidi ainuüksi Saaremaalt ära 654 inimest, kellest üle 400 (naised ja lapsed) pääses tänu Saksa vägede kiirele edasitungile kuuajalise vangistuse järel Tallinnast tagasi koju.

Saaremaalt viis juuliküüditamine kokku 654 inimest – 175 võrra rohkem kui 14. juuni aktsioon. Saaremaalt kinni püütud 421 naist-last jõudsid sõjasündmuste kiire arengu tõttu peagi kõik koju tagasi, kuid 233 arreteeritud mehest naasis aastate pärast Siberist vaid 14. Muude asjaolude kõrval on juuliküüditamise eripära meessoost ohvrite kardinaalselt erinev saatus naiste ja laste käekäigust.

Kokkukogutud toimetati Roomassaare sadamasse, kust küüdilaev suundus mandrile. Juba tiirles mere kohal Saksa lennuk, kuid laev jõudis siiski tervena Rohuküla sadamasse, kus küüditatud pidid tääkidega sõdurite spaleeri vahel marssima raudteel ootavatesse loomavagunitesse. Mehed olid naistest ja lastest eraldatud juba laevas. Tallinnas paigutati mehed esmalt Patarei vanglasse, naised-lapsed aga tuubiti kinniste kongidega autodesse ja viidi Harku vangla abimajandisse, kus neid hoiti viis nädalat. Augusti algul pakuti naistele ootamatut võimalust: kellel on sugulasi Läänemaal, see võib lasta end sinna vedada. Virtsu sadam oli purustatud, saatjad leppisid kokku Kuivastusse viimise suhtes ja inimesed pandi hommikul sõjaväekaatrile, Kuivastust edasisõiduks aga sõjaväeautodele.

Patareisse paigutatud mehed veeti 1941. aasta 20. juuli paiku rongidega Leningradi kaudu Siberisse ning sinna, Irkutski oblastisse nad jäidki. 
Üks vähestest tagasi tulnud meestest, Aleksander Velvet, on Saaremaa Muuseumis talletatavas käsikirjas vahendanud hulgaliselt pildikesi juuliküüditamise ohvriks langenud meeste saatusest.

Valjala mees Kuning valgustas oma kaaslastele küüditamisnimekirjade koostamise tehnikat. Mees oli vallavolinik ning talle tehtud ülesandeks kanda nimekirja vähemalt 90 nõukogudevaenuliku talumehe nimed. "Tema mõtelnud ja mõtelnud, aga kuidagi ei leidnud nii palju vaenulikke," vahendab Velvet. "Teatanud käsuandjatele, et vallast võiks ehk neli-viis seesugust leida, rohkem küll ei ole. Ta sõimatud läbi, öeldud, et sa ise oled ju üheksakümne esimene. Ja samas arreteeritud."

Välislingid
-----------

* Küüditamise kolmas laine
Sophie Blanchard lendutõusul Milano kohale 15. augustil 1811, keiser Napoleon I 42. sünnipäeval

**Sophie Blanchard** (hääldus /ˈblãʃɑː/; 25. märts 1778 Yves – 6. juuli 1819 Pariis) oli esimene elukutseline naisaeronaut.

Ta oli prantsuse aeronaudi ja kuumõhupalli lennunduspioneeri Jean-Pierre Blanchard' abikaasa. Sophie jätkas lende õhupallil ka pärast oma mehe surma 1809. aastal, sooritades veel enam kui 60 õhkutõusu. 

Õhupallilendudega üle kogu Euroopa tuntust kogunud Blanchard lahutas ka Napoleon Bonaparte'i meelt, kes ülendas daami "ametlike pidustuste aeronaudiks". Monarhia taastamisel 1814. aastal demonstreeris ta oma kunsti Louis XVIII-le, kes nimetas ta "Restauratsiooni ametlikuks aeronaudiks".

Lendamine õhupalliga oli sel ajal ohtlik ettevõtmine. 1819. aastal sai Sophie Blanchard'st maailma esimene lennuõnnetuses hukkunud naine. Sophie Blanchard'd tuntakse tavaliselt kui **Madam Blanchard**'d, neiupõlve- ja abielunimede ühendustes on esinenud ka nimekujud **Madeleine-Sophie Blanchard**, **Marie Madeleine-Sophie Blanchard**, **Marie Sophie Armant** ja **Madeleine-Sophie Armant Blanchard**.

Kirjandus
---------

* Canadian Aviation Museum (2004). «The Balloon Era» (PDF). Kanada lennundusmuuseum. Vaadatud 2012-07-30.
* Duff, Norwich (1819-07-06). Väljavõte ajakirjast Norwich Duff. Vaadatud 2012-07-30.
* Marck, Bernard (2006). «Le Rêve de Vol» (French). Toulouse: Le Pérégrinateur Editeur. P. 216.
* Select Reviews of Literature (1812). «Miscellaneous: Madame Blanchard». У Enos Bronson. Philadelphia: John F. Watson. P. 184.
* Shayler, David J. (2005). «Women in Space - Following Valentina». Springer. P. 410.
* Turgan, Julien (1851). «Les Ballons: Histoire de la Locomotion Aérienne Depuis son Origine jusqu'à nos Jours» (French). Plon Frères. P. 208.
* Walker, Mike (2004). «Powder Puff Derby: Petticoat Pilots and Flying Flappers». Wiley. P. 304.

Galerii
-------

* 1859. aasta gravüür1859. aasta gravüür
* Õhkutõus 1810. aastalÕhkutõus 1810. aastal
* 1819. aasta lennuõnnetus1819. aasta lennuõnnetus
* 1819. aasta lennuõnnetus1819. aasta lennuõnnetus

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Sophie Blanchard** |

* Sophie Blanchard, amazzone del cielo, in Val Trebbia (pdf vormingus fail, 1515 KB)
**Sophokles** (kreeka keeles Σοφοκλῆς *Sophoklēs*; 497/496 eKr Kolonos – 406/405 eKr Ateena) oli üks tuntumaid vanakreeka näitekirjanikke.

Sophokles on tuntud oma tragöödiate poolest. Ta on üks kolmest vanakreeka tragöödiakirjanikust, kelle teoseid on tänapäevani säilinud. Oma esimesed näidendid kirjutas ta hiljem kui Aischylos ja varem või samal ajal kui Euripides.

Ta elas Ateenas ja oli Periklese sõber. Esimest korda astus ta avalikkuse ette pärast Kreeka-Pärsia sõdu, kui ta noorukina esines võidupidustustel.

Sophokles kirjutas 123 näidendit, millest täielikult säilinud on ainult seitse: "Aias", "Antigone", "Trahhislannad", "Kuningas Oidipus", "Elektra", "Philoktetes" ja "Oidipus Kolonoses". Kolm kuulsamat neist on tuntud Teeba tsükli nime all, sest jutustavad Teeba kuningas Oidipusest ja tema tütrest Antigonest, kuigi tegelikult kuulus igaüks algselt erinevasse tetraloogiasse, mille ülejäänud osad pole säilinud.

Ligi pool sajandit oli ta Ateena linnriigi kõige austatum näitekirjanik. Ta võttis osa umbes 30 draamavõistlusest, millest võitis 24 ega jäänud kunagi kolmandaks ehk viimaseks. Aischylos võitis 14 võistlust, jäädes mõnikord Sophoklesele alla, ning Euripides võitis kõigest 4 võistlust.

Sophokles mõjutas teatrikunsti arengut paljuski, näiteks lisas ta etendusse kolmanda näitleja, vähendades nii koori osatähtsust narratiivi edasiandmisel. Samuti olid tema tegelaskujud inimlikud indiviidid oma tegude ja otsustega ning viimistletumad kui varasematel autoritel, näiteks Aischylosel.

Mälestuse jäädvustamine
-----------------------

Sophoklese nime kandis Tartu Ülikooli peahoone keldris asunud kohvik, mis likvideeriti 1997. aastal.

Viited
------

1. ↑  Sommerstein, Alan Herbert (2002). Greek Drama and Dramatists. Routledge. ISBN 0-415-26027-2, lk 41
2. ↑  *Suda* (ed. Finkel *et al.*): s.v.
3. ↑  ENE, 7. kd, 1975, lk 236 [*alaline kõdulink*]
4. ↑  Encyclopaedia Britannica, Inc. "Macropaedia Knowledge In Depth." The New Encyclopaedia Britannica Volume 20. Chicago: Encyclopaedia Britannica, Inc. 2005. 344-346.
5. ↑  Freeman, Charles. (1999). The Greek Achievement: The Foundation of the Western World. New York: Viking Press. ISBN 0-670-88515-0, lk 247

Välislingid
-----------

* Elektra 1126–1170 helifail, klassikaline kreeka keel
**Alvin** I. **Goldman** (sündinud 1938) on USA filosoof.

Sai doktorikraadi Princetoni ülikoolist.

Oli 2002. aastani Arizona ülikooli filosoofiaprofessor ja teadur kognitiivteaduse alal. Töötab alates 2002. aastast Rutgersi ülikoolis.

On olnud Filosoofia ja Psühholoogiaseltsi ning Ameerika filosoofiaühingu Vaikse ookeani divisjoni president. 

Tema põhilised uurimisvaldkonnad on epistemoloogia, vaimufilosoofia ja kognitiivteadus. Ta on kirjutanud ka metafüüsikast, poliitika- ja õigusteooriast ning teadusfilosoofiast. 

Epistemoloogias on ta pooldanud kausaalset teadmisteooriat (artikkel "A causal account of knowing"), relevantsete alternatiivide lähenemist teadmisele ja religabilismi õigustusteoorias. 

Raamat "Epistemology and Cognition" ("Epistemoloogia ja tunnetus") 1986) uurib epistemoloogia ja kognitiivteaduse vahelisi seoseid. 

Raamat "Knowledge in a Social World" ("Teadmine sotsiaalses maailmas"; 1999) väljendab tõele orienteeritud sotsiaalse epistemoloogia kontseptsiooni ja näitab, kuidas tõe poole püüdlemist võivad edendada hea inimestevaheline argumenteerimine ja hästi projekteeritud avaliku kommunikatsiooni tehnoloogiad ja institutsioonid. Jutt on teadusest, õigusest, demokraatiast ja haridusest. 

Raamatusse "Pathways to Knowledge" ("Teed teadmiseni"; 2002) on koondatud uuemad artiklid episteemilisest internalismist, aprioorsest volitusest (*warrant*), filosoofilistest intuitsioonidest ja usaldusest ekspertide vastu. 

Goldman kirjutab raamatut inimesetundmise simulatsiooniteooriast, ühendades vaimufilosoofiast, arengupsühholoogiast ja kognitiivsest neuroteadusest pärit lähenemisi.

Raamatud
--------

* "A Theory of Human Action" ("Inimtegevuse teooria"; 1970)
* "Values and Morals" ("Väärtused ja moraal"; toimetaja koos Jaegwon Kimiga; 1978)
* "Epistemology and Cognition" ("Epistemoloogia ja tunnetus"; 1986).
* "Liaisons: Philosophy Meets the Cognitive and Social Sciences" ("Sidemed: Filosoofia kohtub kognitiiv- ja sotsiaalteadustega"; 1992)
* "Philosophical Applications of Cognitive Science" ("Kognitiivteaduse filosoofilised rakendused"; 1993)
* "Readings in Philosophy and Cognitive Science" ("Lugemine filosoofiast ja kognitiivteadusest"; toimetaja; 1993
* "Knowledge in a Social World" ("Teadmine sotsiaalses maailmas"; 1999)
* "Pathways to Knowledge: Private and Public" ("Teed teadmiseni: privaatne ja avalik"; 2002)

Välislingid
-----------

* Foto, praegune aadress, tähtsamad publikatsioonid
* Foto, viimased artiklid
* Publikatsioonide nimekiri
**Juuli Lill** (aastast 2002 **Juuli Köster**; sündinud 21. septembril 1978 Tallinnas) on eesti ooperi- ja kammerlaulja (metsosopran).

Juuli Lill on õppinud laulmist Peterburi Konservatooriumi ettevalmistusosakonnas (1999–2001, professor Iraida Levanda klassis) ja Eesti Muusikaakadeemias (2001–2005, professor Mati Palmi klassis), aastail 2004–2006 ühtlasi Viini Muusika- ja Esituskunstide Ülikoolis (juhendaja Leopold Spitzer) ning aastail 2005–2009 Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia magistriõppes (professor Mati Palmi juhendamisel).

Laulis 2002–2003 Eesti Filharmoonia Kammerkooris, olnud alates 2006. aastast Rahvusooperi Estonia solist.

On andnud hääle Kaspar Jancise animafilmidele "Krokodill" (2009), Villa Antropoff (2012) ja "Piano" (2015)

Suuremad filmirollid on Martha osatäitmine Nele Kirsipuu tudengifilmis "Võlutari leivapätsid" (2012) ning Riina roll Jaak Kilmi mängufimis "Tagurpidi torn" (2022). On osalenud ka telesarjas "Pilvede all" Tuuli rollis.

Tunnustus
---------

* 2018 Eesti Teatriliidu muusikaauhind

Isiklikku
---------

Juuli Lill on professor Irene Lille ja klaasikunstnik Ivo Lille tütar. Juuli Lill on abielus ooperilaulja Andres Köstriga. Neil on poeg Julius ja tütar Judith.

Viited
------

1. ↑  Monika Helme, Paar: Juuli Lill ja Andres Köster[*alaline kõdulink*], Eesti Naine, juuni 2011
2. ↑  Mart Niineste (13. november 2015). "Tegelikult armastab Majasokk lapsi väga". *Eesti Päevaleht*.

Välislingid
-----------

* 
* Otsing Juuli Lill, Rahvusooper Estonia, vaadatud 21. juuli 2013
* Kaire-Külli Kuldbek: JÄRELTULIJA: Võimas Lille-laps, Kroonika, 2. juuni 2004
* Raili Sule: "Muinasjutt õnnelikust rahvast ilusas esituses", Sirp, 28.november 2014
* Vaike Kiik-Salupere: "Armastuse lugu sordiini all", Sirp, 17.juuni 2011
* Tiiu Levald: "Noor veri ja värske tuuleõhk", Sirp, 17.juuni 2005
*
**Juuni 2021**, kroonika.

2021. aasta juuni algab teisipäeval ja lõppeb 30 ööpäeva pärast kolmapäeval.

**Kuupäevad:**  
1
2
3
4
5
6
7
8
9
10
11
12
13
14
15
16
17
18
19
20
21
22
23
24
25
26
27
28
29
30

1. juuni
--------

* Mathias Cormann astus ametisse Majanduskoostöö ja Arengu Organisatsiooni peasekretärina José Ángel Gurría ametiaja lõppedes.

11. juuni
---------

* Suurbritannias Cornwallis St Ivesis toimus G7 tippkohtumine.

Sündmused kuude lõikes

**2018**: jaanuar | veebruar | märts | aprill | mai | juuni | juuli | august | september | oktoober | november | detsember  

**2019**: jaanuar | veebruar | märts | aprill | mai | juuni | juuli | august | september | oktoober | november | detsember  

**2020**: jaanuar | veebruar | märts | aprill | mai | juuni | juuli | august | september | oktoober | november | detsember  

**2021**: jaanuar | veebruar | märts | aprill | mai | juuni | juuli | august | september | oktoober | november | detsember  

**2022**: jaanuar | veebruar | märts | aprill | mai | juuni | juuli | august | september | oktoober | november | detsember
Vasakult paremale: Priit Ennet, Alvar Soesoo ja Rein Einasto. Teaduskabaree nr 2 oktoobris 2011
**Alvar Soesoo** (sündinud 7. aprillil 1963) on eesti geoloog, filosoofiadoktor, professor, töötanud ka Tallinna Tehnikaülikooli Geoloogia Instituudi direktorina.

Haridus
-------

Ta on õppinud Tartu Riiklikus Ülikoolis geoloogiat 1981–1989; Tartu Ülikooli magistrantuuris 1992–1992; Monashi Ülikooli (Melbourne'is Austraalias) doktorantuuris 1996–2000. Doktorikraadi sai 1999. aastal, "The evolution of mantle-related magmas in contrasted tectonic settings: examples from SE Australia", juhendaja prof Ian Nicholls, Monash University, Melbourne, Austraalia.

Töö
---

Tallinna Tehnikaülikoolis (TTÜ) 1989–...: TTÜ Geoloogia Instituudi teadur 1989–1993; teadur 1995–1996; TTÜ Geoloogia Instituudi direktor 2002–2011; TTÜ Geoloogia Instituudi füüsikalise geoloogia õppetooli juhataja 2003–2015; professor 2003–2013; TTÜ Geoloogia Instituudi füüsikaline geoloogia professor 2013–2018; TTÜ Geoloogia Instituudi kaasatud professor 2018–2023.

Tartu Ülikooli teadur (1,00) 01.10.1999–28.02.2002; loodus- ja täppisteaduste valdkonna ökoloogia ja maateaduste instituut külalisprofessor 2016; 2018–2019; samas geoloogia osakonna külalisprofessor 2016–2017. 

### Teadustöö mujal

Põhjamaade Vulkanoloogia Instituut, Islandi Ülikoolis Reykjavikis Islandil – külalisteadur 1993–1995; Monashi Ülikool, Austraalia lektor 1996–2000; Memorial University of Newfoundland, Kanada NATO järeldoktor 2000–2001.

Teaduskorralduslik tegevus
--------------------------

Eesti Geoloogia Selts – liige 1989−...; Eesti Stratigraafia Komisjon, Eelkambriumi komisjoni liige 2004−...; Eesti Geoloogia Rahvuskomitee – liige 2004−...; Eesti Teaduste Akadeemia Meteoriitika komisjon, liige 2006−...; EGS juhatuse esimees 2006–2008; Eesti kõrghariduse kvaliteedi hindamise bio- ja keskkonna ja füüsikaliste loodusteaduste komisjonid – liige 2009−...; Teaduste Akadeemia Mereteaduste komisjon – liige 2009−...; Eesti Geotermaalenergia Assotsiatsioon, asutajaliige, juhatuse esimees 2011−...; Critical Metals and Minerals in Fennoscandia – Soome, Rootsi, Norra ja Venemaa ühistöögrupp, liige 2012−....

Soesoo on uurinud muuhulgas Islandi vulkaanikraatreid ja Lacklandi kurrutusala Austraalias.

Tunnustus
---------

* 2012 – Gottfried Wilhelm von Leibniz medal
* 2012 – Euroopa auteadlane
* 2021 – Valgetähe IV klassi teenetemärk

Publikatsioone
--------------

* Alvar Soesoo "Maade jagamine Arktikas" Eesti Päevaleht, 23. august 2007
* Alvar Soesoo "Miks istume rikkuse otsas?" Eesti Päevaleht, 19. juuni 2008
* Alvar Soesoo "Eesti maapõue ehitusest (ja maasoojuse perspektiivist)"

Viited
------

1. ↑  Alvar Soesoo Eesti Teadusinfosüsteemis Muuda Vikiandmetes
2. ↑  Alvar Soesoo personaalne leht TTÜ geoloogia instituudi kodulehel
3. ↑  Teenetemärkide kavaleride andmekogu – 20096

Välislingid
-----------

* Alvar Soesoo Eesti Teadusinfosüsteemis Muuda Vikiandmetes
* "Püramiidi tipus", Eesti Televisioon, 10. jaanuar 2013
**Juuli Vispel** on tegelane Oskar Lutsu Tootsi-lugude sarjas. Juuli kolib koos oma õe Maaliga lugude sündmuskohta Paunverre jutustuses "Argipäev". 

Juuli on kasvult väga pikk ja kondine. Lutsu kirjelduse kohaselt on Juulil laiad õlad ja pisike pea, mida ehib alatihti punane kübar. Juuli füüsiline kuju ja riietumisstiil toob talle Paunveres hüüdnime Jaamaülema Abi. Iseloomu poolest on Juuli heasüdamlik, aga sageli kurvameelne. 

Juuli on õmbleja. Paunverelased kiidavad tema tööd ning Kiired näevad Juulis ohtlikku konkurenti. Juuli õde Maali on kampsunikudujana samuti Kiirte konkurent. Õed satuvad Jorh Aadniel Kiirega vestlusse ja meelitavad rätsepa endale külla. Õed ja Jorh sõbrunevad ning Kiir kosib hiljem vaatamata oma vanemate vastuseisule Juuli naiseks. Hiljem murrab ta abikaasale truudust tolle õe Maaliga.

Abielunaisena romaanisarjas "Sügis" on Juuli allaheitlik ning püüab kõike seada nii, nagu Jorh soovib, kuid abikaasa on tujukas ja Juuli püüdlused ei kanna vilja. Juuli peab seepärast taluma Kiire mõnitusi ja valab pisaraid. Samas säilib temas sõbralik meel ja inimlik lahkus. Raamatusarjas "Talve" mainitakse põgusalt, et Juuli on jäänud vanaks ja vajunud küüru ning vahel on teda koos Kiirega Paunvere vahel liikumas näha. 

Mängufilmis "Sügis" (1990, režissöör Arvo Kruusement) kehastas Juulit Liina Tennosaar, "Tootsi pulma" ja "Argipäeva" ainetel valminud Eesti Televisiooni telelavastuses "Pildikesi Paunverest" (1986, Gunnar Kilgas) aga Viire Valdma.
Sophie Caldwell (2018)
**Sophie Shuell Caldwell** (sündinud 22. märtsil 1990 Rutlandis Vermonti osariigis) on USA murdmaasuusataja.

Caldwell osales maailma karikasarja etapil esimest korda 2012. aasta detsembris Québecis vabatehnikasprindis. Esikümnesse jõudis ta esimest korda 15. detsembril 2013 Davosis vabasprindis. Esimest korda jõudis ta poodiumile 1. märtsil 2013 Lahtis vabatehnikasprindis.

Esimese võidu MK-sarjas pärvis 2016. aasta Tour de Ski sprindietapil 5. jaanuaril Oberstdorfis. Ta sai sellega esimeseks ameeriklannaks, kes on MK-sarjas võitnud klassikaetapi.

2013. aasta maailmameistrivõistlustel Val di Fiemmes saavutas Caldwell klassikasprindis 20. koha. 2014. aasta taliolümpiamängudel Sotšis oli ta vabasprindis kuues. 2015. aasta maailmameistrivõistlustel Faluns oli ta klassikasprindis kümnes.

Tema onu Tim Caldwell ja vanaisa John Caldwell on samuti taliolümpiamängudel osalenud.

Saavutused
----------

### Maailma karikasarjas

* Sprindikarikas
	+ 3. koht: 2018

Sophie Caldwell on individuaalarvestuses osalenud (seisuga 16. märts 2018) 95 maailma karikasarja etapil ja jõudnud esikolmikusse viiel korral, neist kaks etappi on ta võitnud.

#### Maailma karikasarja etapivõidud

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

|
|  |
Maailma karikasarja etapivõidud| Jrk. nr | Aasta | Kuupäev | Koht | Riik | Ala |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| **1.** | 2018 | 27. jaanuar | Seefeld |  Austria | vabasprint |

 | 

|
|  |
Etapivõidud suusatuuridel| Jrk.nr | Aasta | Kuupäev | Koht | Riik | Ala |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| **1.** | 2016 | 5. jaanuar  | Oberstdorf |  Saksamaa | klassikasprint |

 |

Välislingid
-----------

* Sophie Caldwell FIS-i kodulehel (fis-ski.com)
**Jaapani naiste jalgpallikoondis** (jaapani keeles サ ッ カ ー 日本 女子 代表, Hepburn: Sakkā Nippon Joshi Daihyō) või hüüdnimega Nadeshiko Japan (な で し こ ジ ャ パ ン) esindab Jaapanit naiste jalgpallis ja seda juhib Jaapani jalgpalliliit (JFA). See on Aasia jalgpalli konföderatsiooni edukaim naiste koondis. Selle kõrgeim koht FIFA naiste maailma edetabelis on 3. koht, mis saavutati 2011. aasta detsembris. 

Jaapani Nadeshiko alistas 2011. aasta FIFA naiste maailmakarika finaalis USA, võites sellega oma esimese FIFA naiste maailmameistrivõistluste tiitli, olles esimene Aasia võistkond, kes seda tegi, ja olles naiste neljas maailmameister. Jaapan võitis 2012. aasta suveolümpiamängudel ja 2015. aasta FIFA naiste maailmakarikavõistlustel hõbemedalid, olles ainus Aasia võistkond, kellel on kolm rahvusvaheliste meistrivõistluste medalit. Samuti võideti kuldmedalid AFC 2014. ja 2018. aasta naiste Aasia karikavõistlustel, 2010. ja 2018. aasta Aasia mängudel ning 2008. 2010. ja 2019. aasta EAFFi jalgpallimeistrivõistlustel.
Eugène Delacroix' Juulirevolutsioonile pühendatud maal "Vabadus viib rahva barrikaadidele" (1830)
**Juulirevolutsioon** ehk **1830. aasta Prantsuse revolutsioon** (prantsuse keeles *Trois Glorieuses* 'Kolm hiilgavat [päeva]') oli 27.–29. juulil 1830 Prantsusmaal toimunud ülestõus, millega kukutati Bourboni dünastiast kuningas Charles X ning troonile pääses tema kauge sugulane, Orléansi hertsog Louis-Philippe (kuningana Louis-Philippe I).

Revolutsiooni ajendiks olid 25. juulil 1830 välja antud juuliordonnantsid, millega Charles X saatis laiali äsja valitud Saadikutekoja, piiras valimisõigust, keelates kodanlastel kandideerida parlamenti, vähendas saadikute arvu ja piiras ajakirjandusvabadust, kehtestades eeltsensuuri.

27. juulil algas Pariisis ülestõus, mis lõppes 29. juulil võiduga. Võimule tuli ajutine valitsus eesotsas pankur Jacques Laffitte'i ja markiis Gilbert du Motier de La Fayette'iga.

Charles X loobus 2. augustil troonist koos oma vanema poja Louis Antoine'iga. Kuningapere ainus elusolev meessoost liige peale nende oli Charlesi noorema poja Charles Ferdinandi 10-aastane poeg Henri, keda aga peeti liiga nooreks, et trooni talle anda. Orléansi hertsog Louis-Philippe kuulutati 31. juulil asevalitsejaks ja 7. augustil kuningaks. Ta nõustus valitsema konstitutsioonilise monarhina. Eksiilis hakkas Louis aga nimetama ennast õigusjärgseks Prantsuse kuningaks Louis XIX-ks ja pidas end selleks surmani 1844. Seejärel pidas tema vennapoeg Henri end õigusjärgseks Prantsuse kuningaks Henri V-ks kuni oma surmani 1883. Henril polnud lapsi ja nii suri Bourbonide dünastia Prantsusmaal välja.

9. augustil 1830 kehtestati uus, 1814. aasta omast liberaalsem põhiseadus. Algas juulimonarhia.

Juulirevolutsioon innustas põhjanaabreid belglasi Belgia revolutsioonile, mille tulemusel Belgia iseseisvus Hollandi võimu alt. Peale selle korraldati ebaõnnestunud ülestõus Itaalias ja Poolas.

Juulimonarhia ei osutunud prantslaste seas populaarseks ja 1848. aasta revolutsiooniga see lõpetati. Louis-Philippe kukutati ja ta jäigi viimaseks Prantsuse kuningaks. Prantsusmaal kehtestati Teine vabariik.

Juulirevolutsioon inspireeris Eugène Delacroix'd looma tuntud maali "Vabadus viib rahva barrikaadidele".
**Juuni 2003**, kroonika

**Kuupäevad:**  
1
2
3
4
5
6
7
8
9
10
11
12
13
14
15
16
17
18
19
20
21
22
23
24
25
26
27
28
29
30

11. juuni
---------

* Etioopiast leiti kolm 160 000 aastat vana inimese pealuud.

14. juuni
---------

* Euroopa Liidu laienemine: tšehhid hääletasid Euroopa Liiduga liitumise poolt. Hääletusest võttis osa 55,2% Tšehhi valijaskonnast, kellest 77,3% hääletas liitumise poolt.

Sündmused kuude lõikes

**2001**: jaanuar | veebruar | märts | aprill | mai | juuni | juuli | august | september | oktoober | november | detsember  

**2002**: jaanuar | veebruar | märts | aprill | mai | juuni | juuli | august | september | oktoober | november | detsember  

**2003**: jaanuar | veebruar | märts | aprill | mai | juuni | juuli | august | september | oktoober | november | detsember  

**2004**: jaanuar | veebruar | märts | aprill | mai | juuni | juuli | august | september | oktoober | november | detsember  

**2005**: jaanuar | veebruar | märts | aprill | mai | juuni | juuli | august | september | oktoober | november | detsember
Jõhvi valla vapp.
**Jõhvi valla vapp** on Ida-Viru maakonnas asuva Eesti haldusüksuse Jõhvi valla vapp.

Vabariigi Valitsuse 16. juuni 2005 määrus nr 140 "Jõhvi linna ja Jõhvi valla haldusterritoriaalse korralduse ja sellega seonduvalt Vabariigi Valitsuse määruste muutmine" alusel senise Jõhvi linna ja senise Jõhvi valla ühinemisel on moodustatud uus omavalitsusüksus Jõhvi vald. Uue Jõhvi valla sümboliks on endise Jõhvi linna vapp.

Vapp on kinnitatud 20. juulil 1992.

Vapi kirjeldus
--------------

Vapp on kilbikujuline. Vapi alumine 2/3 on rohelise põhjaga, millel paremalt vasakule vaatava kuldse hirvepea kujutis, suust väljaulatuva punase keelega. Vapi ülemisel 1/3 punase põhjaga osal on kujutatud 3 hõbedast kuuske.

Vapi põhjendus
--------------

Kuldne hirv ja hõbedane kuuserida sümboliseerivad Alutaguse metsi.

Jõhvi valla vana vapp.

Vana vapp
---------

Jõhvi valla vana vapp oli kasutusel 2005. aastani.

Vaata ka
--------

* Jõhvi valla lipp

Välislingid
-----------

* Jõhvi valla sümboolika valla kodulehel
* Jõhvi valla sümboolika
**Algot Bertil Friberg** (23. märts 1925 Hullo, Vormsi kihelkond, Läänemaa – 11. oktoober 1991 Älvsjö, Stockholm) oli Rootsi kergejõustiklane (kettaheitja).

Ta alustas sportimist Vormsi algkoolis, põhjalikumalt hakkas kergejõustikuga tegelema Haapsalu Rootsi Gümnaasiumis. Ta harrastas ka maadlust ja suusatamist, oli viimasel alal 1940. aastal Läänemaa juunioride meister.

Ta põgenes 1943. aastal Saksa mobilisatsiooni eest Rootsi.

Ta oli kettaheites aastatel 1950 ja 1951 Rootsi meister ning võitis Rootsi meistrivõistlustel 1953. aastal pronksmedali. Osales nii tegev- kui ka veteransportlasena mitmel pagulaseestlaste ja -baltlaste spordivõistlustel.

Ta mängis käsipalli Rootsi kõrgliigas ning oli esimeste Rootsi korvpalliklubide asutajate hulgas. Ta on olnud aastakümneid kergejõustikutreener, tema tuntuim õpilane oli Raimo Pihl.

Ta on maetud Stockholmi Metsakalmistule.

Isiklikku
---------

Tema lellepoeg oli Vormsi viimane sõjaeelne elanik Oskar Friberg.

Ta abiellus juba Rootsis 1948. aastal samuti eestirootslasega, Pakri saartelt pärit Naima Klamaniga (1925–2018).

Viited
------

1. ↑  EELK rootsi praostkonna Vormsi koguduse
sündinute ja ristitute nimekiri 1901-02.08.1926. Eesti Rahvusarhiiv, EAA.1252.1.27, lk 357
2. ↑  Aarand Roos. "Friberg, Algot". // Eesti kergejõustiku pool sajandit paguluses. Tallinn 1998. Lk 21
3. ↑  "Võidukad eesti sportlased Balti spordipäeval Stokholmis". Eesti Teataja nr 56, 27. juuli 1946. Lk 3
4. ↑  "Siit ja sealt. Eestirootslaste peres on olnud käesoleval aastal järgmisi abiellumisi:". Stockholms-Tidningen Eestlastele nr 260, 7. november 1948. Lk 1

Kirjandus
---------

* "Eesti-rootslane Rootsi kettameister". Stockholms-Tidningen Eestlastele nr 162, 11. august 1950. Lk 3.
* Aarand Roos. "Friberg, Algot". // Eesti kergejõustiku pool sajandit paguluses. Tallinn 1998. Lk 21–22.

Välislingid
-----------

* Haud Stockholmi Metsakalmistul
**Algol-60** on keele Algol (*ALGOrithmic Language*) klassikaks kujunenud versioon. Arv **60** nimes viitab 1960. aastale, mil kõnealune versioon avalikustati. Algol-60 ei olnud algselt tavaline programmeerimiskeel, vaid pigem algoritmiline keel teadusartiklite publitseerimiseks. Siiski otsustati üsna pea Algol-60 realiseerida. Kusjuures standardid puudusid ja seega olid realiseerijatel vabad käed. Seetõttu loodi mitu erinevat realisatsiooni. Algol ja COBOL olid esimesed programmeerimiskeeled, mis standardiseeriti. Algol standardis ISO 1538.

Algol-60 arenes välja Algol-58-st ja põhineb Fortranil. Algol-60 oli esimene rahvusvahelises koostöös loodud programmeerimiskeel. Arendusmeeskonda kuulus 13 inimest 7 riigist: Taanist, Inglismaalt, Prantsusmaalt, Saksamaalt, Hollandist, Šveitsist ja USAst. Tuntumad nimed sellest seltskonnast on Peter Naur ja John Backus.

Omadusi
-------

Uuendusena võrreldes eelmise versiooniga võeti Algol-60-s kasutusele plokkstruktuurid. Nende eraldajatena kasutati enamasti võtmesõnu BEGIN ploki alguses ja END ploki lõpus. Alamprogrammidele argumentide edastamiseks kasutati kahte viisi: väärtuse järgi ja nime järgi väljakutsed.

Kuna Algol-60 ei olnud mõeldud reaalseks programmeerimiseks, vaid pigem algoritmide publitseerimiseks, siis puudus algselt sisend ja väljund. Siiski, kui Algol-60-t realiseerima hakati, siis lisati sisendi ja väljundi tugi.

Algol-60 toetab tingimuslause *if-then-else* konstruktsiooni ja ka tsükleid ning tsüklitingimuse kontrolli. Samuti on Algol-60-s võimalik kasutada rekursiooni. Lisaks sellele toetab Algol-60 dünaamilisi massiive, reserveeritud võtmesõnu ja kasutaja defineeritud andmetüüpe.

Realisatsioone
--------------

Nõukogude Liidu ajast mõned tuntumad realisatsioonid:

* Malgol – autor Malle Kotli (realisatsiooni nimi tuleneb väidetavalt sellest, et realisatsioon on kirjutatud arvutile Minsk-22 või siis modulaarne algol)
* Velgol – autor Vello Kuusik
* АЛГАМС – TPIs tehtud (projektijuhid Tõnu Lume ja Leo Prisk, juhendaja Leo Võhandu)

Tere, Maailm!
-------------

Tere, Maailm! programm Algol-60-s

```
BEGIN
FILE F (KIND=REMOTE);
EBCDIC ARRAY E [0:14];
REPLACE E BY "Tere, Maailm!";
WHILE TRUE DO
  BEGIN
  WRITE (F,*,E);
  END;
END.

```

Viited
------

1. ↑  Ain Isotamm. **Programmeerimiskeeled**, Tartu: Tartu Ülikooli Kirjastus, 2007
2. ↑  "ALGOL-60". Originaali arhiivikoopia seisuga 2. juuni 2002. Vaadatud 2. juunil 2002.
3. ↑  "The ALGOL Programming Language". Originaali arhiivikoopia seisuga 6. oktoober 2016. Vaadatud 14. aprillil 2010.
4. ↑  "Hello world! Algol-60's". Originaali arhiivikoopia seisuga 20. juuni 2002. Vaadatud 20. juunil 2002.

| * v
* r
ISO standardid |
| --- |
| 1–9999 | 
3 • 216 • 261 • 262 • 269 • 639(-1, -2, -3) • 1538 • 1989 • 2108 • 3166(-1, -2:EE, -2:US) • 3297 • 4217 • 7089 • 7098 • 7498 • 8601 • 8879 • 9000 • 9001 • 9075 • 9293 • 9594 • 9945 |
| 10000–19999 | 
10206 • 13211 • 13616 • 14396 • 14496(-10) • 15445 • 16262 • 18004 • 19501 • 19505 • 19510 |
| 20000+ | 
26300 • 26324 • ISO 27000 • 32000 |
Bryan Oviedo 2016. aastal Evertonis mängimas
**Bryan Josué Oviedo Jiménez** (sündinud 18. veebruaril 1990 San Josés) on Costa Rica jalgpallur, kes mängib vasakkaitsja või vasakpoolkaitsjana Major League Socceri (MLS) klubis Real Salt Lake ja Costa Rica jalgpallikoondises.

Ta alustas klubikarjääri Costa Rica klubis Deportivo Saprissa.

2010. aasta alguses liitus ta Taani kõrgliigaklubiga København. Hooaja 2011/12 teises pooles oli ta laenule teises Taani kõrgliigaklubis, FC Nordsjællandis.

2012. aasta augustis sõlmis ta lepingu Inglismaa kõrgliigaklubiga Everton. Esimese värava Inglismaa kõrgliigas lõi Oviedo 30. novembril 2013 mängus Stoke City vastu. Neli päeva hiljem võitis Everton tema väravast Manchester Unitedi 1:0. See oli Evertoni esimene võit Old Traffordil pärast 21 aastat. Aastatel 2017–2019 mängis ta Inglismaa klubis Sunderland.

Aastatel 2019–2022 mängis Oviedo taas Københavnis.

2022. aasta augustis sõlmis ta lepingu Real Salt Lake'iga.

Costa Rica jalgpallikoondises debüteeris Oviedo 26. jaanuaril 2010 sõprusmängus Argentina vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 9. veebruaril 2011 sõprusmängus Venezuela vastu. Ta on kuulunud Costa Rica koondisse 2018. ja 2022. aasta maailmameistrivõistlustel, 2011. 2017. ja 2019. aasta CONCACAF Gold Cup'il ning 2016. aasta Copa América Centenariol.

Saavutused
----------

København
* Taani kõrgliiga: 2009–10
* Taani karikas: 2010–11, 2011–12

Viited
------

1. ↑  "Manchester United 0–1 Everton". Sky Sports News. 4. detsember 2013. Vaadatud 4. detsembril 2013.
2. ↑  "Get to Know Bryan Oviedo | Real Salt Lake".
3. ↑   (vaadatud 27.11.2022)

| * v
* r
Costa Rica koondis  –  2018. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlused |
| --- |
| 

* 1 Navas
* 2 Acosta
* 3 González
* 4 Smith
* 5 Borges
* 6 Duarte
* 7 Bolaños
* 8 Oviedo
* 9 Colindres
* 10 Ruiz (c)
* 11 Venegas
* 12 Campbell
* 13 Wallace
* 14 Azofeifa
* 15 Calvo
* 16 Gamboa
* 17 Tejeda
* 18 Pemberton
* 19 Waston
* 20 Guzmán
* 21 Ureña
* 22 Gutiérrez
* 23 Moreira
* Treener: Ramírez

 | Costa Rica |

| * v
* r
Costa Rica koondis  –  2022. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlused |
| --- |
| 

* 1 Navas
* 2 Chacón
* 3 Vargas
* 4 Fuller
* 5 Borges
* 6 Duarte
* 7 Contreras
* 8 Oviedo
* 9 Bennette
* 10 Ruiz (c)
* 11 Venegas
* 12 Campbell
* 13 Torres
* 14 Salas
* 15 Calvo
* 16 Martínez
* 17 Tejeda
* 18 Alvarado
* 19 Waston
* 20 Aguilera
* 21 López
* 22 Matarrita
* 23 Sequeira
* 24 Wilson
* 25 Hernández
* 26 Zamora
* Treener: Suárez

 | Costa Rica |
**Algoritmiline komponeerimine** on muusikas kompositsioonitehnika, mille rakendamisel kasutatakse algoritme.

Mingeid reeglite kogumeid on muusika loomisel kasutatud alati. Mõistet "algoritmiline komponeerimine" rakendatakse siiski vaid selliste kompositsioonimeetodite kohta, mille puhul luuakse muusikat formaalsete protseduuride abil, kasutades näiteks arvutit. 

Heliloojad kasutavad inspiratsiooni ammutamiseks ka mitmeid algoritme, mis ei ole konkreetselt muusikale iseloomulikud. Algoritmid nagu fraktaalid, L-süsteemid, statistilised mudelid ning isegi juhuslikud andmed (näiteks joonised, GIS-koordinaadid või magnetväljade mõõtetulemused) on kõik muusikaliseks interpretatsiooniks kasutatavad. Nende andmete alusel loodava muusikateose õnnestumine või ebaõnnestumine oleneb suuresti helilooja poolt kasutatavast andmeteisendus-süsteemist, mis tõlgib need andmed muusikaliseks andmevooks.

Ei ole ühte ainsat metoodikat, mille järgi erinevaid kompositsioonialgoritme kategooriatesse jagada. Üks võimalus seda teha on märkida ära, kuidas algoritmi kompositsiooniprotsessis kaasatakse ehk jagada muusika arvuti poolt komponeeritud teosteks ja arvuti abil komponeeritud teosteks. Muusikat peetakse täielikult arvuti poolt looduks kui algoritm suudab teha muusikaloome protsessis ise valikuid.

Teine võimalus kompositsioonilisi algoritme jagada on uurida komponeerimise tulemusi. Algoritmid suudavad kas pakkuda noodistatud infot teiste instrumentide tarbeks või pakkuda iseseisvat helisünteesi (muusikateos mängitakse arvuti poolt ise maha). Olemas on algoritme, mis loovad korraga nii noodistuse kui ka sünteesivad heli.

Kõige laiemalt on levinud algoritmide kategoriseerimine nende struktuuri järgi ning selle järgi, kuidas nad muusikalisi andmeid töötlevad. Ühes detailsemas jaotises jagatakse need kuueks osaliselt kattuvaks mudeliks:

* matemaatilised mudelid
* teadmistepõhised süsteemid
* grammatikad
* evolutsioonilised meetodid
* iseõppivad süsteemid
* hübriidsüsteemid

Heliloojaid, kes on tuntud algoritmiliste protsesside kasutamise poolest
------------------------------------------------------------------------

* Autechre
* Clarence Barlow
* John Cage
* David Cope
* Gustavo Díaz-Jerez
* Charles Dodge
* Brian Eno
* Karlheinz Essl
* Lejaren Hiller
* Gottfried Michael Koenig
* Gary Lee Nelson
* Paul Lansky
* Eduardo Reck Miranda
* Laurie Spiegel
* Morton Subotnick
* Rodney Waschka II
* Iannis Xenakis

Artikkel on koostatud inglise keelse Wikipedia artikli "Algorithmic composition" põhjal.