recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib kalaliigist; perekonna kohta vaata artiklit Kammeljas (perekond); Günter Grassi romaani kohta Kammeljas (Grass).* |

---

**Kammeljas** ehk **harilik kammeljas** ehk **kivikammeljas** (*Scophthalmus maximus* ehk *Psetta maxima*) on rombkalalaste sugukonda kammelja perekonda kuuluv kala.

Kammeljat on paigutatud ka teistesse perekondadesse.

Harilik kammeljas elab Euroopa rannikul Vahemerest Norrani. Eestis leidub teda vähearvukalt Liivi, Soome ja Narva lahes.

Väliselt meenutab ta suuresti lesta. Erinevalt lestadest on nad enamasti vasakpoolsed. Anaal- ja dorsaaluim katavad peaaegu kogu külge. 

Harilik kammeljas võib kasvada kuni meetripikkuseks, aga tavaliselt on ta 28–40 cm pikk.. Kõige raskem püütud kammeljas kaalus 25 kg.

Harilikul kammeljal on suur suu. Alalõug ulatub veidi ettepoole. Nahk on paljas. Küljejoon on rinnauimede kohal tugevasti kooldunud. Keha vasakut ehk silmapoolt katavad väikesed teravad luukühmud. Silmapoole nahk on kollakas- või pruunikashall mustjaspruunide tähnidega. Parem, pime pool võib olla valge, aga vahel paiknevad valgel taustal suured laigud.

Harilikult elavad nad sublitoraalses vööndis, kuni 80 meetri sügavusel kruusasel või liivasel põhjal. Kammeljad on röövkalad: toituvad teistest väikestest kaladest, näiteks kiludest. Maimud toituvad peamiselt selgrootutest.

Harilik kammeljas sigib Põhjameres aprillist augustini 10–40 m sügavuses. Ta koeb 1–9 miljonit marjatera. Marjateradest kooruvad maimud 7–9 päeva vanuselt. Noored kalad laskuvad põhja umbes 3 cm pikkuselt. Suguküpsus saabub 5 aasta vanuselt.

Kammeljat peetakse kulinaarias üheks maitsvaimaks merekalaks. Sellepärast kasvatatakse teda Prantsusmaal, Hispaanias, Türgis, Tšiilis, Norras ja Hiinas. Tal on erevalge liha, mis säilitab sellise välimuse isegi pärast keetmist. Liha saab küpsetada, röstida ja praadida. Nagu kõigilt lestalistelt, saab ka kammeljalt neli fileetükki: nii silma- kui ka kõhupoolelt ülemise ja alumise.

Teadaolevalt mainiti harilikku kammeljat esimest korda Juvenalise satiirilises poeemis "Imperaatori kala". See poeem mõnitas keiser Domitianust, kes poeemis kutsus kokku riiginõukogu arutama küsimust, kuidas kammeljat küpsetama peaks – suuruse tõttu ei saanud seda teha tavaliste vahenditega, aga kala tükkideks lõigata keiser ei raatsinud. Poeem lubab arvata, et juba Rooma riigis oli kammeljas delikatess.

Viited
------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8  Loomade elu, 4. kd, lk 432.

Välislingid
-----------

 Harilik kammeljas – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
* Harilik kammeljas andmebaasis eElurikkus Muuda Vikiandmetes
Kullamaa Püha Nikolause kiriku varemed
**Kullamaa Püha Nikolause kirik** on õigeusu kirik Läänemaal Kullamaa kihelkonnas Silla külas.

Kullamaa Püha Nikolause (vene k. *Гольденбекская Николаевская цековь*) historitsistlikus stiilis kirikule pandi nurgakivi 3. juunil 1907. Valminud kiriku pühitses 14. juunil 1908 püha imetegija Nikolause auks ülempreester Aleksander Leets (1870–1961). Kullamaa-Silla õigeusu koguduse jumalateenistused toimusid kirikus aastatel 1908–1957.

Kirikusse paigaldati värvitud puidust ikonostaas mõõtmetega 5,6 m, kõrgus ristini 3,47 m. Püha aujärg oli tammepuust. 1925. aastal remonditi pühakoda põhjalikult. 

Kullamaa Püha Nikolause kirik suleti 1957. aastal liikmete mujale siirdumise tõttu. 

Tänapäeval on kirik varemeis. Eesti Apostlik-Õigeusu Kirik on teinud kiriku ümbruses hooldusraiet ja kavatseb sinna paigaldada infotahvli.

Galerii
-------

* Kullamaa Püha Nikolause kiriku varemed (2014)Kullamaa Püha Nikolause kiriku varemed (2014)
* Kullamaa Püha Nikolause kiriku varemed (2014)Kullamaa Püha Nikolause kiriku varemed (2014)
* Kullamaa Püha Nikolause kiriku varemed (2014)Kullamaa Püha Nikolause kiriku varemed (2014)
* Kullamaa Püha Nikolause kiriku varemed (2014)Kullamaa Püha Nikolause kiriku varemed (2014)
* Kullamaa Püha Nikolause kiriku varemed (2014)Kullamaa Püha Nikolause kiriku varemed (2014)
**Kullamaa külanõukogu** oli külanõukogu Eesti NSV-s.

Kullamaa külanõukogu moodustati 1945 septembris Läänemaal Märjamaa vallas. Külanõukogu keskus asus Kullamaa külas.

Seoses maakondade ja valdade likvideerimise ning maarajoonide moodustamisega arvati Kullamaa külanõukogu 1950 septembris Märjamaa rajooni koosseisu.

1954. aastal liideti Kullamaa külanõukoguga likvideeritud Liivi külanõukogu alad, 1960. aastal Üdruma piirkond.

1954. aasta seisuga tegutsesid Kullamaa külanõukogu piirides "Esimese Mai", "Võidulipu", "Leninliku Tee", "Viisnurga" ja "Tee Kommunismile" kolhoos, Tallinna Riikliku Hipodroomi Kullamaa abimajand ja Niinja sovhoos.

Seoses Märjamaa rajooni likvideerimisega 1962. aastal, arvati Kullamaa külanõukogu Haapsalu rajooni koosseisu.

1972. aasta seisuga tegutsesid külanõukogus Kullamaa kolhoos, Viisnurga kolhoos ja Esimese Mai kolhoos.

Viited
------

1. 1 2  Kullamaa külanõukogu Eesti nõukogude entsüklopeedia faksiimileversioonis (vaadatud 08.09.2017)
2. ↑  Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi 13. septembri 1945 seadlus Lääne maakonna valdades küla töörahva saadikute nõukogude moodustamise kohta. Eesti NSV Teataja, 1945, 32, 501
3. ↑  Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi 26. septembri 1950 seadlus maarajoonide moodustamise kohta Eesti NSV-s. Eesti NSV Teataja, 1950, 11, 114
**Vollastoniit** on püroksenoidide hulka kuuluv silikaatne mineraal (CaSiO3).

Vollastoniit on tavaline mineraal moondunud karbonaatkivimeis. Enamasti tekib vollastoniit siis, kui karbonaatsete kivimite kihtidesse tungib magmaintrusioon. Intrusiooni ümbritsevatesse kivimitesse tekib moondeoreool, milles settekivimid moonduvad intrusioonist eraldunud soojuse mõjul (kontaktmoone). Tavaliselt näeb vollastoniidi tekkereaktsioon välja järgnev:

{\displaystyle \mathrm {CaCO\_{3}+SiO\_{2}\;{\overrightarrow {\longleftarrow }}\;CaSiO\_{3}+CO\_{2}\uparrow } }

Ränidioksiid on enamasti pärit külgnevast intrusioonist.

Vollastoniiti esineb mõnikord ka regionaalmoonde kivimeis. Peale moondekivimite võib vollastoniiti esineda ka leeliselistes tardkivimeis (ijoliidis, fonoliidis).

Vollastoniit on nimetatud Briti keemiku ja mineraloogi William Hyde Wollastoni (1766–1828) järgi.

William Hyde Wollaston

Kasutamine keraamikas
---------------------

Ränioksiidi sisaldus muudab vollastoniidi keraamilistes massides oluliseks lahjendajaks. See tähendab, et vollastoniidi sisaldus keraamilises massis aitab tõsta keraamiliste esemete tulekindlust, vähendada kahanemisprotsenti, tõsta kõvadust ning vastupidavust ja vähendada võimalikku deformeerumist esemete põletamisel.

Vaata ka
--------

* Mineraalide loend

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Vollastoniit** |

* Vollastoniidi kirjeldus (*inglise keeles*)
* Vollastoniit (*inglise keeles*)
* Vollastoniit Sandatlas (*inglise keeles*)
***Pacta sunt servanda*** (ladina keeles 'lepingut tuleb austada') on õiguse üldpõhimõte, mille kohaselt on poolte kokkulepe neile täitmiseks kohustuslik. Muuhulgas on see põhimõte oluline võlaõiguses ja rahvusvahelises õiguses.

*Pacta sunt servanda* põhimõtte kohaselt on kokkulepe sõlmimise järel poolte vahel seaduseks ning sellest tulenevalt on kohustuste mittejärgimine lepingu rikkumine. Õige käitumise nõudmine ja sellest tulenev hea usu põhimõte on kogu õigussüsteemi toimimise eeltingimus kuni selleni välja, et mõningates õigusharudes järgnevad sanktsioonid kokkuleppe rikkumisele ka siis, kui ükski osaline pole kahju saanud.

Lause päritolu pole täpselt teada, kuid Cicero kirjutas, et *Pacta et promissa semperne servanda sint* (*De Officiis*, III, 24). 

Eesti positiivses õiguses sätestab võlaõigusseaduse § 8 lõige 2, et leping on lepingupooltele täitmiseks kohustuslik. Rahvusvahelises õiguses ütleb Viini rahvusvaheliste lepingute õiguse konventsioon, et iga kehtiv leping on kohustuslik tema osalistele ja nad peavad seda täitma heas usus. 

Väljaspool Rooma õigusest tulenevaid õigustraditsioone rõhutab näiteks koraan lepingute täitmise kohustuslikkust.
**Volhovi rinne** (vene keeles *Волховский фронт*) oli Teises maailmasõjas võidelnud Nõukogude Liidu Punaarmmee Idarinde armeegrupp.

Ajalugu
-------

Volhovi rinne moodustati 17. detsembril 1941. aastal Leningradi rinde vasakust tiivast ja STAVKA reservidest Tihvini vasturünnaku ajal 4. 52. 59. ja 26. armeest. 1941. aasta detsembris moodustati 26. armee baasil 2. löögiarmee. 

1942. aasta jaanuarist aprillini püüdsid Volhovi rinde väed Ljubani pealetungioperatsiooniga edutult murda Leningradi piiramisrõngast. 1942. aasta 23. aprillil saadeti rinne laiali ning väeosadest moodustati Volhovi operatiivgrupp, mis tegutses Leningradi rinde alluvuses. 

1942. aasta 9. juunil moodustati operatiivgrupist uuesti rinne ning selle koosseisu lisati 8. armee ja 54. armee. 1942. aasta augustist kuni septembrini osalesid rinde väed koostöös Leningradi rindega Sinjavino pealetungioperatsioonis väegrupp Nordi 18. armee kaitseliinile Laadoga järve lõunakaldal.

1943. aasta jaanuaris õnnestus rindel Laadoga järvel kaitsel olevatest Saksa vägedest Pealetungioperatsioon Iskra käigus läbi murda ning taastada maismaaühendus Leningradiga. 

Novgorodi–Luga pealetungioperatsioon
1944. aasta jaanuarist veebruarini osales koostöös Leningradi ja 2. Balti rindega Leningradi-Novgorodi pealetungioperatsiooni Novgorodi–Luga pealetungioperatsioonis, 14. jaanuar – 15. veebruar 1944. 

Rinne saadeti 15. veebruaril laiali, väeüksused jaotati Leningradi ja 2. Balti rinde vahel ära ning juhtkond arvati STAVKA reservi.

Ülemjuhatajad
-------------

* Armeekindral Kirill Meretskov

Vaata ka
--------

* Leningradi blokaad
* väegrupp Nord
Volker Wissing (2020)
**Volker Wissing** (sündinud 22. aprillil 1970 Landaus) on Saksamaa poliitik, ta on Vaba Demokraatliku Partei liige. Ta on 8. detsembrist 2021 Saksamaa transpordi- ja digitaristuminister ning 2020. aastast Vaba Demokraatliku Partei peasekretär.

Ta sündis 1970. aastal Landaus Rheinland-Pfalzi liidumaal. 1991. aastal lõpetas ta Saarimaa Ülikooli, kus õppis õigusteadust. 1994. aastal lõpetas Freiburgi Ülikooli ja 1997. aastal Münsteri ülikooli.

1998. aastal astus ta Vaba Demokraatliku Partei koosseisu, aastatel 2004–2013 oli ta Bundestagi liige. 2011. aastal juhtis ta Vaba Demokraatliku Partei (FDP) maabürood Rheinland-Pfalzis, 2013. aastal astus partei eestseisusse. 18. mail 2016 määrati ta Rheinland-Pfalzi liidumaa majandus-, transpordi-, põllumajandus- ja viinamarjakasvatuse ministriks ning Rheinland-Pfalzi liidumaa esimeseks asepeaministriks. 19. septembril 2020 valiti ta FDP peasekretäriks.

2021. aasta Saksamaa parlamendivalimiste tulemusena naasis ta Bundestagi. Ta osales koalitsiooniläbirääkimistel valitsuse moodustamisel Saksamaa Sotsiaaldemokraatliku Partei ja erakonnaga Liit 90/Rohelised.

8. detsembrist 2021 on ta Saksamaa transpordi- ja digitaristuminister.
**Volita Paklar** (12. september 1937 Vitebsk, Valgevene NSV – 27. juuli 2015 Tartu) oli eesti muusikapedagoog.

Ta asus 1949. aastal koos perekonnaga Eestisse elama. 1957. aastal lõpetas ta klaveri erialal Tartu Muusikakooli (Aleksandra Sarve õpilasena) ja 1967. aastal Tallinna Riikliku Konservatooriumi (kus oli õppinud kaugõppes Laine Metsa klassis).

Ta oli aastatel 1957–1966 Võru Lastemuusikakoolis klaveriõpetaja ja aastatel 1966–2004 Heino Elleri nimelises Tartu Muusikakoolis klaveriõpetaja ja metoodiliste ainete lektor. Tema õpilasteks on olnud Kalle Kauksi, Nadia Kurem, Maia Lilje, Sirje Lääne, Enno Mikkelsaar, Valli Ilvik ja teised.

Teda oli tunnustatud eluloolise materjali kogumise eest Eesti Kirjandusmuuseumi biograafilisele arhiivile. Ta on avaldanud artikleid ajakirjanduses, näiteks ajakirjas Tallinn, ajalehtedes Russkaja Gazeta ja Tartu Postimees. Ta oli ühingu Eesti Elulood liige.

Isiklikku
---------

Tema isa oli ajaloolane ja etnoloog Ernst Paklar.

Kirjandus
---------

* *Eesti muusika biograafiline leksikon.* 2. köide: *N–Y.* Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus, 2008, lk. 71.
Keemilise elemendi **aatomnumber** ehk **järjenumber** ehk **laenguarv** ehk **tuumalaeng** (**Z**) on prootonite arv selle elemendi aatomi tuumas. Aatomnumber saab olla vaid positiivne täisarv, sest aatomi tuumas ei saa olla murdarvulist või negatiivset või olematut kogust prootoneid.

Ajalugu
-------

Esialgu tähendas elemendi järjenumber tema kohta Mendelejevi tabelis. Kui Dmitri Mendelejev asetas tuntud keemilised elemendid sarnaste omaduste järgi rühmitatuna tabelisse, siis tekkisid aatommasside rangest järjekorrast lähtumisel mõned ebakõlad. Joodi ja telluuri koht tabelis tuli ära vahetada, et omadused paremini kokku klapiksid. Samuti oli Mendelejev, lähtudes keemilistest omadustest, pannud koobalti niklist ettepoole, kuigi nikkel on massi poolest koobaltist pisut kergem. Millest selline ebareeglipärasus järjekorras, seda tolle aja teadmistega seletada ei osatud, (õieti ei saanudki, sest lähtuti aatomi massist, mis polnud kõige täpsem järjestamise alus) kuna puudus arusaam aatomi ehituse kohta. Järjenumbriks hakati nimetama seda järjekorranumbrit, mis elementidel oli tabelis. Kuigi järjenumber osutus aatomi massiga ligikaudu võrdeliseks (eriti just tabeli algusepoolses osas), pidi see nähtavasti kajastama mingit massist erinevat omadust.

Esimesena pakkus idee aatomituuma laengu ja perioodilisustabeli järjenumbri samasusest välja hollandi amatöörfüüsik Antonius van den Broek. Ta esitas oma hüpoteesi ajakirja Nature numbris, mis ilmus 20. juulil 1911 ehk umbes kuu pärast seda, kui Ernest Rutherford oli avalikult esitanud oma uue aatomimudeli (peale kuulsat katset-kuldlehe pommitamist alfaosakestega). Henry Moseley olles tuttav Rutherfordi mudeli ja Van den Broeki hüpoteesiga, samuti Niels Bohri töödega kinnitas 1913. aastal eksperimentaalselt (röntgenspektroskoopia abil), et see on tõesti nii ja van den Broeki hüpotees peab paika. Keemilised elemendid, mille karakteerseid kiirgusi Moseley uuris, järjestusid kindlalt ritta. Ta seletas ära ka perioodilisustabelis olevad anomaaliad. Tol ajal oli ebamäärasusi lantanoidide järjestuse ja arvuga. Üks põhjus oli selles, et lantanoidid on keemiliselt väga sarnased. Moseley jõudis katseandmetele toetudes järeldusele, et lantanoide (lantaanist luteetsiumini) on täpselt 15. Ei vähem, ega rohkem. Kinnitust leidnud van den Broeki hüpotees – perioodilisustabeli järjekorranumber vastab täpselt aatomituuma elektrilaengule – tegi järjekorranumbrist reaalse füüsikalise suuruse. 1919. aastal selgitab Rutherford, olles ametlikult avastanud prootoni, et see (keemilise elemendi järjekorranumber, aatomnumber, tuumalaeng) tähendab prootonite arvu tuumas. Selgus, et keemilise elemendi tähtsaim eripära on just tema tuuma elektriline laeng, mitte aatommass.

Vaata ka
--------

* Keemiliste elementide loend
* Massiarv
**Aatomimudel** on atomistikas või uusaegses keemias või füüsikas kasutatav aatomi mudel.

Aatomimudeleid
--------------

### Demokritose atomistika

Demokritos (umbes 400 eKr) postuleeris, et on olemas mitmesuguse kujuga tahked massiivsed jagamatud osakesed (aatomid). Nad võivad olla ümmargused, siledad, ebakorrapärased, kõverad jne; nad erinevad ainult kujult. Nende erinevatest kombinatsioonidest moodustuvad meile tuntud kehad. Kehade erinevus sõltub aatomite erinevusest ning nende vastastikusest asendist.

### Daltoni mudel

John Dalton avaldas 1808 raamatu "A New System of Chemical Philosophy", milles ta esitas hüpoteesi, et igale keemilisele elemendile vastab jagamatu osake (aatom). Eri elementide aatomid erinevad massi poolest. Ühe elemendi aatomid on ühesuguse suuruse ja massiga. Eri keemilistes ainetes on aatomid omavahel ühendatud; keemiliste reaktsioonide käigus muutub selle ühenduse viis. Keemilised protsessid ei saa aatomeid tekitada ega purustada.

### Dünamiidimudel

 *Pikemalt artiklis Dünamiidimudel*
Philip Lenardi dünamiidimudeli (1903) järgi koosnevad aatomid suurelt jaolt tühjast ruumist pöörlevate elektriliste dipoolide (dünamiidide) vahel.

### Thomsoni aatomimudel

 *Pikemalt artiklis Thomsoni aatomimudel*
Joseph John Thomsoni välja töötatud Thomsoni aatomimudeli (1903) järgi koosneb aatom ühtlaselt jaotunud positiivsest elektrilaengust ja negatiivse elektrilaenguga elektronidest, mis selles liiguvad.

### Planetaarmudel

 *Pikemalt artiklis Planetaarmudel*
Planetaarmudeli (1904) järgi on aatom suur positiivse elektrilaenguga kera, mida ümbritsevad negatiivse elektrilaenguga elektronid. Analoogselt Saturni rõngaste stabiilsusega ennustas see mudel massiivset tuuma, mille ümber tiirlevad Coulombi seadusega seotud elektronid.

### Rutherfordi aatomimudel

 *Pikemalt artiklis Rutherfordi aatomimudel*
Rutherfordi aatomimudeli (Ernest Rutherford, 1911) järgi koosneb aatom positiivselt laetud aatomituumast, mille arvel on peaaegu kogu aatomi mass, ja elektronkattest, mis sisaldab ümber tuuma tiirlevaid elektrone.

### Bohri aatomimudel

 *Pikemalt artiklis Bohri aatomimudel*
Bohri aatomimudeli (Niels Bohr, 1913) järgi koosneb aatom positiivse elektrilaenguga massiivsest tuumast ning elektronidest, mis tiirlevad ümber tuuma diskreetsetel ringjoonelistel orbiitidel.

### Bohri-Sommerfeldi aatomimudel

 *Pikemalt artiklis Bohri-Sommerfeldi aatomimudel*
Bohri-Sommerfeldi aatomimudel (Arnold Sommerfeld, 1916) on Bohri aatomimudeli edasiarendus, mis näeb ette ka ellipsikujulisi orbiite.

### Orbitaalimudel

Orbitaalimudel (1928) on kvantmehaanikal põhinev aatomimudel, mille järgi aatom koosneb aatomituumast, mida ümbritsevad orbitaalid. Orbitaalid on Schrödingeri võrrandi lahendid. Nende kuju tuleneb elektronide esinemise tõenäosusjaotusest.

### Kihimudel

Kihimudel lihtsustab aatomit, kujutades seda positiivse elektrilaenguga aatomituumana, mida ümbritsevad kerakihid, kus asuvad elektronid. Elektronide liikumise kohta ei öelda selles mudelis midagi.

### Kerapilvemudel

Kerapilvemudel ehk Kimballi aatomimudel on koolis sageli kasutatav aatomimudel, orbitaalimudeli lihtsustus.
**Kristjan Pett** (8. juuli 1915 Morjeni talu, Uderna vald, Tartumaa – 25. august 2016) oli eesti sõjaväelane (leitnant), viimane Eestis elanud enne Teist maailmasõda Sõjakooli lõpetanud kaitseväe ohvitser.

Elulugu
-------

Kristjan Pett õppis Hugo Treffneri Gümnaasiumis. Pärast ajateenistust asus ta õppima Sõjakooli aspirantide kooli ning pärast kaheaastast praktikat läbis Sõjakooli katsed. Sõjakooli lõpetas 1939. aastal, järgmisel aastal anti talle nooremleitnandi auaste.

Leitnant Kristjan Pett teenis Eesti ratsaväerügemendis, mis 1941. aastal Nõukogude Liidu okupatsioonivõimude käsul likvideeriti. 1941. aasta juulis põgenes Punaarmee 182. Eesti Laskurdiviisi 232. laskurpolgu rühmaülemana sõdinud leitnant Pett rindelt, sattudes seejärel Saksamaale Königsbergi vangilaagrisse.

1944. aasta kevadsuvel tegeles 1. Eesti Julgeolekupolitsei ja SD pataljoni Kiviõli Kristjan Petti kompanii Alutaguse piirkonnas veebruaris üle Peipsi jää tulnud Esimese Eesti Partisanide Brigaadi üksustega, kes olid välja jõudnud juba Tudu, Virunurme ja Mäetaguse jooneni. Esmalt tõkestati koos 2. Piirikaitserügemendi üksustega nende sissetungi sisemaale. Märtsikuu teisel nädalal sunniti partisaniüksused taanduma ja paarinädalase jälituslahinguga hävitati peaüksus täielikult. Ainult väikesel osal õnnestus pääseda läbi metsade Peipsi äärde ja üle jää tagasi. Seejärel likvideeriti hajutatud partisanigrupid Sirtsu soo ümbruse metsades, Murakasoos ja selle lõunatipus asuval Mõurassaarel.

1944. aastal sai Saksa armee 1. Eesti Julgeolekupolitsei ja SD pataljoni koosseisus Lõuna-Eesti rindel sõdinud leitnant Pett haavata ning üksuse taganedes viidi ta laevaga Saksamaale Danzigisse (nüüd Gdansk). Seejärel suunati leitnant Petti pataljon Ida-Preisimaale Tilsiti linna (nüüd Sovetsk Kaliningradi oblastis) kaitsele, kus ta sattus taas vangistusse.

Vabanes vangistusest 1954. aastal. Pärast vabanemist sidus ta elu muusikaga, alustades õpinguid Tallinna Muusikakoolis. Edasi viis orkestrijuhi amet ta Kiviõlisse, kus ta tutvus oma tulevase abikaasa Innaga.

Isiklikku
---------

Tema õde oli Helmi Mäelo. Pett on maetud Metsakalmistule.

Viited
------

1. 1 2 3 4  "Kaitsevägi mälestab leitnant Kristjan Petti". Originaali arhiivikoopia seisuga 29. märts 2017.
2. ↑  Sissekanne kalmistute registris
3. ↑  Kati Lumiste (aprill 2009). "Erilise väega Eesti Naine". *Eesti Naine*. Originaali arhiivikoopia seisuga 29. märts 2017.
4. ↑  Uno Masing. "Eesti SD Pataljoni sõduri Uno Masingu mälestused: MÄLESTUSKILDE II MAAILMASÕJAST".

Välislingid
-----------

* Ohvitseride andmekogu
* "Mees, kes on vabariigist vanem: Eestimaa ratsarügemendi viimane ohvitser Kristjan Pett". *Eesti Päevaleht*. 2013.
* Mehi Eesti Vabariigi Sõjakoolist: Kristjan Pett. Kirjutamata memuaare, 6. aprill 1994
**Kristjan Kõljalg** (sündinud 26. detsembril 1982 Paides) on PMT OÜ müügijuht ning endine Eesti poliitik, sh endine Riigikogu liige.

Ta lõpetas aastal 2001 Paide Ühisgümnaasiumi. 2019. aastal lõpetas ta Tartu Ülikooli õigusteaduskonna bakalaureusekraadiga. Ta on Eesti Üliõpilaste Seltsi liige.

Ta töötas aastatel 2004–2005 majandus- ja kommunikatsiooniministri abina. Aastatel 2005–2007 töötas ta OÜ Faarup tegevjuhina ja aastatel 2007–2015 Koigi vallavanemana.

Ta on 7. augustist 2002 Reformierakonna liige. Ta oli aastatel 2002–2009 ja 2017-2018 Paide Linnavolikogu liige. Aastatel 2009–2015 oli ta valitud Koigi vallavolikogu liikmeks, kuid täitis sellel perioodil vallavanema ülesandeid. 9. aprillil 2015 sai ta Riigikogu XIII koosseisu (Jürgen Ligi) asendusliikmeks.

Ta oli aastatel 2007–2014 MTÜ Järva Arengu Partnerid (programmi "Leader" tegevusgrupi) juhatuse liige; aastatel 2007–2013 Järvamaa Omavalitsuste Liidu juhatuse liige ja aastatel 2013–2015 esimees. Aastatel 2008–2013 oli ta SA Järvamaa Arenduskeskuse nõukogu esimees.

Isiklikku
---------

Ta on abielus ja kahe tütre isa. Tema huvialadeks on kirjandus, ujumine ja rattasport.

Välislingid
-----------
Anders Bardal
**Anders Bardal** (sündinud 24. augustil 1982 Steinkjeris) on Norra suusahüppaja.

Bardal sai juunioride maailmameistrivõistlustel 2000. aastal Štrbské Plesos meeskonnavõistluses hõbemedali. Ta võitis Continental Cupi üldkarika 2005. ja 2006. aastal. 2007. aasta maailmameistrivõistlustel Sapporos ja 2009. aasta MM-il Liberecis sai ta Norra meeskonna koosseisus hõbemedalid suure mäe võistkonnahüpetes. Individuaalselt sai ta Sapporos normaalmäel 16. koha. Liberecis oli ta suure mäe hüpetes viies ja normaalmäel kaheteistkümnes. Suusalennu maailmameistrivõistlustel on Bardal saanud meeskonnavõistluses 2008. aastal Oberstdorfis pronksmedali ja 2010. aastal Planicas hõbemedali.

Saavutused
----------

###  Olümpiamängudel

Anders Bardal Vancouveri OM-il 2010. aastal
* 2010 Kanada Vancouveris
	+ pronksmedal meeskonnavõistluses
* 2014 Venemaa Sotšis
	+ pronksmedal normaalmäe võistluses

### Maailmameistrivõistlustel

* 2007 Jaapan Sapporos
	+ Hõbe hõbemedal meeskonnavõistluses
* 2009 Tšehhi Liberecis
	+ Hõbe hõbemedal meeskonnavõistluses
* 2011 Norra Oslos
	+ Hõbe hõbemedal normaalmäe meeskonnavõistluses
	+ Hõbe hõbemedal suure mäe meeskonnavõistluses
* 2013 Itaalia Val di Fiemmes
	+ Kuld **maailmameister** normaalmäe võistluses
* 2015 Rootsi Falunis
	+ Hõbe hõbemedal segavõistkonnavõistluses

### Suusalennu maailmameistrivõistlustel

* 2008 Saksamaa Oberstdorfis
	+ Pronks pronksmedal meeskonnavõistluses
* 2010 Sloveenia Planicas
	+ Hõbe hõbemedal meeskonnavõistluses
* 2014 Tšehhi Harrachovis
	+ Hõbe hõbemedal individuaalvõistluses

### Maailma karika võistlustel

Anders Bardal on osalenud (seisuga 20. jaanuar 2015) 282 MK-etapil ja jõudnud esikolmikusse 33 korral, neist 7 etappi on ta võitnud.

| Jrk. nr | Aasta | Kuupäev | Koht | Riik | Ala |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| **1.** | 2008 | 27. jaanuar | Zakopane |  Poola | HS134 |
| **2.** | 2011 | 17. detsember | Engelberg |  Šveits | HS137 |
| **3.** | 2012 | 15. jaanuar | Tauplitz/Bad Mitterndorf |  Austria | HS200 |
| **4.** | 2012 | 12. veebruar | Willingen |  Saksamaa | HS145 |
| **5.** | 2013 | 9. jaanuar | Wisła |  Poola | HS134 |
| **6.** | 2014 | 19. jaanuar | Zakopane |  Poola | HS134 |
| **7.** | 2014 | 7. märts | Trondheim |  Norra | HS140 |

Välislingid
-----------

* Anders Bardal FIS-i kodulehel
Anders Christiansen FC Nordsjællandis mängimas
**Anders Bleg Christiansen** (sündinud 8. juunil 1990 Kopenhaagenis) on Taani jalgpallur, kes mängib Rootsi kõrgliigaklubis Malmö ja Taani jalgpallikoondises.

Ta alustas klubikarjääri Taani klubis Lyngby BK ning debüteeris hooajal 2008/09 Taani esiliigas. Taani kõrgliigas mängis ta esmakordselt hooajal 2010/11.

Aastatel 2012–2015 mängis ta Taani kõrgliigaklubis FC Nordsjælland.

2015. aasta jaanuaris siirdus ta Itaalia kõrgliigaklubisse ChievoVerona, kuid sai seal vähe mänguaega.

2016. aasta jaanuaris sõlmis ta lepingu Malmöga. Aastatel 2016 ja 2017 tuli ta Malmöga Rootsi meistriks. 16. oktoobril 2017 lõi ta 3:1 võidumängus IFK Norrköpingi üle kaks väravat ja andis lisaks väravasöödu. See mäng kindlustas kolm vooru enne hooaja lõppu Malmöle järjekordse Rootsi meistritiitli. 2017. aastal lõi Christiansen Rootsi kõrgliigas viis väravat ja andis seitse väravasöötu ning valiti hooaja lõpus liigahooaja parimaks poolkaitsjaks ja väärtuslikumaks mängijaks.

2018. aasta jaanuaris asus ta mängima Belgia kõrgliigaklubis Gent, kuid sarnaselt ChievoVeronas oldud ajaga ei saanud ta ka seal piisavalt mänguaega.

2018. aasta juulis naasis Christiansen Malmösse. Pärast seda, kui Markus Rosenberg mängijakarjääri lõpetas, määrati Christiansen 2020. aasta juunis Malmö uueks kapteniks. 2020. aastal lõi Christiansen Rootsi kõrgliigas 13 väravat ja tuli Malmöga taas Rootsi meistriks. 2020. aastal valiti Christiansen taas Rootsi kõrgliiga hooaja väärtuslikumaks mängijaks. Malmöga võitis ta neljanda Rootsi meistritiitli 2021. aastal.

Taani jalgpallikoondises debüteeris Christiansen 31. jaanuaril 2013 sõprusmängus Mehhiko vastu. Ta kuulus Taani koondisse 2021. aasta Euroopa meistrivõistlustel, kuid üheski mängus ta väljakule ei pääsenud.

Saavutused
----------

Malmö FF
* Allsvenskan: 2016, 2017, 2020, 2021
* Svenska Cupen: 2021–22

Viited
------

1. ↑  "Anders Christiansen ny lagkapten i Malmö FF". mff.se. Malmö FF. 5.6.2020. Vaadatud 5.7.2022
2. ↑   (vaadatud 5.7.2022)

| * v
* r
Taani koondis  –  UEFA Euro 2020 |
| --- |
| 

* 1 Schmeichel
* 2 Andersen
* 3 Vestergaard
* 4 Kjær (c)
* 5 Mæhle
* 6 Christensen
* 7 Jensen
* 8 Delaney
* 9 Braithwaite
* 10 Eriksen
* 11 Skov Olsen
* 12 Dolberg
* 13 R. Skov
* 14 Damsgaard
* 15 Nørgaard
* 16 Lössl
* 17 Stryger Larsen
* 18 Wass
* 19 Boilesen
* 20 Poulsen
* 21 Wind
* 22 Rønnow
* 23 Højbjerg
* 24 Cornelius
* 25 Christiansen
* 26 M. Jørgensen
* Treener: Hjulmand

 | Taani |
|  |
| --- |
|  |
| Kuld | 2002 | 4×10 teatesõidus |

Aukland esiplaanil, Otepää 2006
**Anders Aukland** (sündinud 12. septembril 1972 Tønsbergis) on Norra murdmaasuusataja.

Ta on 2002. aasta olümpiavõitja 4×10 km teatesõidus ja 2003. aasta maailmameister 4×10 km teatesõidus. 2003. aasta MM-il võitis ta ka 30 km ühisstardiga sõidus klassikastiilis hõbemedali.

Aukland võitis 2004. aastal Vasaloppeti suusamaratoni teise norralasena ajaloos, napilt jäi toona teiseks varasem võitja Raul Olle. 2005. aasta MM-il Oberstdorfis sai Auckland 50 km ühisstardiga sõidus klassikastiilis 0,7-sekundilise kaotusega Frode Estilile hõbemedali. Auklandile kaotas omakorda 0,7 sekundit Odd-Bjørn Hjelmeset.

Saavutused
----------

###  Olümpiamängudel

* 2002 Ameerika Ühendriigid Salt Lake Citys
	+ Kuld **olümpiavõitja** 4x10 km teatesõidus

### Maailmameistrivõistlustel

* 2003 Itaalia Val di Fiemmes
	+ Hõbe hõbemedal 30 km klassikat ühisstardist
* 2005 Saksamaa Oberstdorfis
	+ Kuld **maailmameister** 4×10 km teatesõidus
	+ Hõbe hõbemedal 50 km klassikat ühisstardist

### Maailma karikasarjas

Anders Aukland on osalenud (seisuga 2. märts 2008) 91 maailma karikasarja etapil ja jõudnud poodiumile 13 korda, millest kuus korda kõige kõrgemale astmele.

#### Maailma karikas

* Üldkarikas
	+ 3. koht: 2005

* Sprindikarikas
	+ 2. koht: 2003
	+ 3. koht: 1997

#### Maailma karikasarja etapivõidud

| Jrk. nr | Aasta | Kuupäev | Koht | Riik | Ala |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| **1.** |  2001 | 24. november  | Kuopio  |  Soome | 15 km klassikat |
| **2.** |  2001 | 8. detsember  | Cogne  |  Itaalia | 10 km klassikat |
| **3.** | 2002  | 8. jaanuar  | Val di Fiemme  |  Itaalia | 30 km klassikat ühisstardist |
| **4.** |  2002 |  14. detsember | Cogne  |  Itaalia | 30 km klassikat ühisstardist |
| **5.** | 2003  |  28. november |  Kuusamo |  Soome | 15 km klassikat |
| **6.** | 2004  | 25. jaanuar  |  Val di Fiemme |  Itaalia | 70 km klassikat ühisstardist |

Isiklikku
---------

Aukland on 183 cm pikkune ja kaalub 75 kg. 

Tema vend Jørgen Aukland on samuti suusataja, võitis Vasaloppeti kolmanda norralasena 2008. ja 2013. aastal, saades ajaloo esimeseks välismaalasest meessuusatajaks, kes on võitnud Vasaloppeti kahel korral.

Välislingid
-----------

* Anders Aukland FIS-i kodulehel
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib filosoofist; poliitiku kohta vaata artiklit Arne Næss (poliitik).* |

---

Arne Næss (2003)
Arne Naess koos abikaasaga jalgrattal, 2003
**Arne** Dekke Eide **Næss** (27. jaanuar 1912 – 12. jaanuar 2009) oli norra filosoof, Norra 20. sajandi üks kuulsamaid filosoofe, süvaökoloogia rajaja. Ta oli noorim isik, kes saanud Oslo Ülikooli professoriks. 

Tema filosoofilised tööd on suuresti mõjutatud Spinozast, budismist ja Gandhist. Ta oli Norra ülikoolides pikka aega kasutatava loogikaõpiku autor. Oma teadusfilosoofilistes vaadetes toetas ta esialgu positivismi, kuid hiljem kritiseeris seda ja põhjendas teooriate pluralismi.

Arne Næss esines oktoobris 1998 loenguga Tartus.

1970. aastal juhtis ta üldsuse tähelepanu Mardalsfosseni joa säilitamise vajadusele, sidudes end koos 300 süvaökoloogia toetajaga kinni. Kavas oli kogu Mardala jõe vett Grytteni hüdroelektrijaama jaoks kasutada ja joal ainult kaks kuud oma looduslikus sängis voolata lasta. Protesti tulemusena see ajavahemik ei pikenenud, kuid joast alla lastavat vooluhulka suurendati 3-lt 45 kuupmeetrini sekundis.

2002. aastal sai ta Põhjamaade Nõukogu loodus- ja keskkonnaauhinna.

Aastal 2004 sai Næss Peer Gynti auhinna, mis antakse kord aastas Norrat maailmas positiivselt tutvustanud isikule. Aasta hiljem pärjati ta Püha Olafi ordeniga sotsiaalselt kasuliku töö eest.

Ta oli Hindukuši mäestiku kõrgeima mäe Tirich Mir (7708 meetrit) esmavallutajate hulgas.

Kahekümnendates eluaastates ehitas Næss Hallingskarveti mäestikku majakese. See 1500 meetri kõrgusel merepinnast asuv majake on kõige kõrgemal paiknev erahoone Norras.

Pere
----

Næss oli mägironija ja ärimehe Arne Næss juuniori (1937–2004) onu ja laevaomaniku Erling Dekke Næssi (1901–1993) noorem vend.

Viited
------

1. ↑  "Tartus algab rahvusvaheline metsakaitse konverents "Mets ja kultuur""[*alaline kõdulink*] Eesti Roheline Liikumine, 3. oktoober 1998
2. ↑  Miles, Paul. (2009). Journey to Arne Naess's Cabin. The Ecologist (artikkel avaldatud 24. detsembril). Journey to Arne Naess's Cabin (vaadatud 26.12.2009)

Välislingid
-----------

* William Grimes: "Arne Naess, Norwegian philosopher, dies at 96" The New York Times, 5. jaanuar 2009
* Jim Cocola: "Ecosophy from T to X" n+1, 16. aprill 2006
Meister Alpais' tsiboorium u 1200. aastast
**Meister Alpais** oli prantsuse kullassepp ja emailikunstnik, kes tegutses Limogesis 12. sajandi lõpus ja 13. sajandi alguses.

Teosed
------

Ühe tänapäeval Louvre'is asuva, kunagi Arlesi lähedalt Montmajourist leitud meisterliku emailkaunistusega tsibooriumi alumises osas on inskriptsioon, mis teatab, et keegi G Alpais Limogesist olevat teinud selle tsibooriumi:

MAGI[S]TER : G : ALPAIS : ME FECIT : LEMOVICARUM
Nimi esineb ka korduvalt Limogesi selle aja dokumentides, kus Alpais on tituleeritud *maître* 'meister'. Tsibooriumi teostus laseb arvata, et meister Alpais oli väga oskuslik champlevé-tehnika ja kuld- ning hõbesepise valdaja.

Sellele meistrile on omistatud ka rida Thomas Becketi märtrisurma kujutavaid kastrelikviaare, üks asub Cluny muuseumis Pariisis, üks Briti Muuseumis ja üks Louvre'is.

Pildid
------

* Alpais' tsibooriumi detail pseudokufa ornamendifriisiga Alpais' tsibooriumi detail pseudokufa ornamendifriisiga
* Thomas Becketi tapmise ja matuse stseene kujutav kullatud vasest relikviaar 1180. aastatest Cluny muuseumisThomas Becketi tapmise ja matuse stseene kujutav kullatud vasest relikviaar 1180. aastatest Cluny muuseumis

Viited
------

1. ↑
2. ↑  J. P. O'Neill. Enamels of Limoges: 1100-1350. Metropolitan Museum of Art, 1996
3. ↑
4. ↑
5. ↑

Välislingid
-----------

* Master Alpais. Web Gallery of Art
* Master Alpais' ciborium. Department of Decorative Arts: Middle Ages. - louvre.fr
**Aleksander Pals** (18. oktoober 1911 Tallinn – 6. aprill 1995 Årsta/Stockholm) oli eesti metsateadlane ja metsandusajaloolane.

Elulugu
-------

Aleksander Pals oli majaomaniku poeg.

Lõpetas 1930 Tallinnas Prantsuse Lütseumi ja 1936 Tartu Ülikooli metsaosakonna. 1935 õppis ka Tartu Ülikooli õigusteaduskonnas. Oli 1935 üliõpilasena Vihterpalu metskonnas metsahindaja, 1935–1936 Soome riigi stipendiaadina diplomieelsel praktikal Soomes (Helsingi Ülikoolis), sh 1936 Enso Gytzeit OY Enso sulfaattselluloositehases Imatra lähedal, 1936–1937 Karula metskonnas saeveski töökorraldaja, 1937–1944 Eesti Metsa ja Tselluloosi Aktsiaühingu puiduosakonna juhataja, sõja ajal ka Kehra Tselluloositehase metsaosakonna juhataja. Läks 1944 Rootsi, kus oli 1946–1963 Rootsi riigimaade ja -metsade valitsuse metsataksaator ja -takseersalga juhataja, 1963–1972 büroosekretär ja fotogrammeetria spetsialist.

Teadustöö
---------

Uurinud puidukasutust Eestis, Kehra Tselluloositehase ajalugu (pikem käsikiri Eesti Arhiivis Austraalias) ja eesti metsateadlaste käekäiku paguluses. Kuulus korp! Rotaliasse, hiljem selle vilistlaskonda. Oli aastast 1934 Tartu Üliõpilaskonna Esinduse liige, tegevsportlasena tegeles üliõpilasspordi arendamisega. Eesti Metsateadlaste Ühingu Rootsis juhatuse liige 1957, 1959–1992, ajakirja Eesti Metsamees Eksiilis toimetaja ja toimetuskolleegiumi liige 1956–1976, ajakirja Eesti metsateadlastele ja -tegelastele pühendatud erinumbri (89, 1989) koostaja. Üle 60 teadustrükise ja aimeartikli.

Teoseid
-------

* Sulfaattselluloositööstuse areng ja levimine. // Eesti Mets (1936) 2
* Propside välisturg ja selle kujunemine. // Eesti Mets (1939) 8
* Puidu struktuuri tähtsusest puidumassi ja tselluloosi tootmisel. // Eesti Mets (1943) 3
* Õhufotode kasutamisest metsanduses. // Eesti Metsamees Eksiilis (1960) 31
* Kehra sulfaattselluloosi rajamine. // Eesti Metsamees Eksiilis (1970) 53

Viited
------

1. 1 2 3 4  Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide

Kirjandus
---------

* Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918–1944. I–III. Trt, 1994, III, 84
* Tuiskvere, B. Aleksander Pals 50-aastane. // Eesti Metsamees Eksiilis 36 (1961), 29–30
* Nõmmsalu, H. Aleksander Pals – 80. // Eesti Mets (1991) 5
* TRÜ põllumajandusteaduskonna metsaosakond. Tartu, 2000, 44–45
* *Eesti teaduse biograafiline leksikon.* 3. köide: *N–Sap* TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013

 *Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.*
Pada linnamägi (enne 1937)
**Pada linnus** on neemiklinnuse tüüpi linnamägi, mis asub Pada jõe idakaldal jõe ja kirdest suubuva orundi vahel. Halduslikult jääb mägi Lääne-Viru maakonda Viru-Nigula valda.

Kirjeldus
---------

Linnuse nõlvad on 16–18 m kõrgused. Linnuseõu on ringikujuline, õueala pindala on 11 000 ruutmeetrit. Siseõu on ümbritsetud 2,8–3 m kõrguse ringvalliga. Linnuses asub kolm väravakohta, mis asuvad kirdenurgas, edelaotsal ja loodeküljel. Linnuse kirdenurgas on uuritud 2 m laiust ning 8,5 m pikkust väravakäiku, mida ääristasid kahelt poolt paeplaatidest kuivmüüritised, mis on säilinud 1,8 m kõrguselt. Tõenäoliselt kujutas väravakäik tunnelit, mis oli ühenduses vallipealse puitrinnatisega.

Ajalugu
-------

Leiumaterjalide põhjal on linnuse kasutusaeg dateeritud kahte ajajärku. Esimene oli 7. või 8. kuni 10. sajandini. Teine ajajärk oli 11.–13. sajandini.

Vaata ka
--------

* Pada II linnus

Viited
------

1. ↑  Arheoloogilised kaevamised 1979, 1983-86 (T. Tamla).
2. ↑  Eesti arhitektuur III. Üldtoimetaja V. Raam. Tln. 1997.

Välislingid
-----------

* Pada linnus veebiportaalis eestigiid.ee
* Pada linnus kultuurimälestiste riiklikus registris
**Arvi Nordmann** (15. aprill 1937 Tallinn – 12. juuni 2010) oli eesti merendusteadlane ja raadioinsener.

Nordmann oli kaugsõidukapteni poeg.

Lõpetas 1956 Tallinna Merekalanduse Tehnikumi, 1975 Kaliningradi Kõrgema Mereväeinseneride Kooli raadioleviinsenerina. Oli 1960–76 koondise "Ookean" raadiolokatsiooniinsener, 1976–2003 Eesti Mereakadeemia laeva raadioelektroonika kateedri juhataja, 2003– navigatsiooni õppetooli õppejõud. Loengukursused: laevade raadio- ning elektrinavigatsiooniseadmed, hüdroakustika ja kalaotsimise seadmed, rahvusvaheline satelliitside ja ohutussüsteemid. Koostanud õpikuid.

Uurimisvaldkonnad: Eesti laevanduse ajalugu (eriti purjelaevade ajastu) ja merekoolide ajalugu. Koostanud raamatud "Kool. Mehed. Meri. Mereharidusest Eestis" (Tallinn, 1994) ja "Mereteedelt" (Tallinn, 1999). "Eesti Entsüklopeedia" ja "Mereleksikoni" kaasautor. Eesti Mereakadeemia muuseumi merendus- ja kalandushariduse väljapaneku koostaja. Eesti mereterminoloogia komisjoni (hilisem Merekeele Nõukoda) liige.

Teoseid
-------

* "Sotakorvauskuunarite" saatusest. // Meremees (1993) 3
* Purjelaeva "Vega" toetuseks. // Meremees (1993) 9–10
* "Sotakorvauskuunaritest" ja nende saatusest ning Tallinna Merekooli õppelaevadest. // Mereteedelt. Tallinn, 1999
* Tallinna Merekooli õppelaevadest. // Mereteedelt. Tallinn, 1999
* Navigatsiooniseadmete ja side õpetamise eilsest ja tänasest päevast Mereakadeemias. // Meremees (2000) 2
* Elektroonilised laevajuhtimise seadmed. 1–2. Tallinn, 2000, 2001
* Kaugetel mereteedel ja ookeanidel. Tallinn, 2004

Viited
------

1. 1 2 3 4  Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide, lk 24

Kirjandus
---------

* Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide

 *Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.*
**Arvestuslank** on jätkusuutliku metsamajanduse kavandamisel kavandatav uuendusraiete aastane pindala. Arvestuslangi suurus saadakse metsakorralduse tulemusel arvestades puistute vanuselist jagunemist ning raiet maht kavandatakse vähemalt 20-30 aastat ette.

Riigimetsas on alates 1000 ha suurusest metsakorraldusobjektist aastaks uuendusraie pindala määramise alus arvestuslank, mis arvutatakse majandamisüksuste kaupa. Arvestuslangi leidmiseks arvutatakse esitatud valemite järgi peapuuliikide kaupa kõvalehtpuupuistute, männikute, kuusikute, kaasikute, haavikute ja sanglepikute ning kõikide puuliikide summaarne küpsuslank, I vanuslank, II vanuslank, ühtlase kasutuse lank ning integraallank. Langid arvutatakse kitsendusteta majandatava metsa ja kitsendustega metsa kohta, kus on lubatud uuendusraie.

* Ühtlase kasutuse lank ehk normaallank arvutatakse jagades puuliigi kõigi puistute pindala keskmise lageraiet lubava vanusega, millele on lisatud 5 aastat.
* Küpsuslank arvutatakse jagades kõigi küpsete puistute, mille vanus on võrdne uuendusraie vanusega või sellest suurem, pindala kümnega.
* I vanuslank arvutatakse jagades küpsete ja valmivate puistute, mis saavad raieküpseks 10 aasta pärast, pindala kahekümnega.
* II vanuslank arvutatakse jagades küpsete puistute ja lähima 20 aasta jooksul küpsuse saavutavate puistute pindala kolmekümnega.
* Integraallank arvutatakse summeerides puistu vanuse ja raieküpsusvanuse suhtega kaalutud puistute pindalad.

Arvestuslank määratakse eksperdihinnangu alusel peapuuliikide kaupa, kusjuures summaarne arvestuslank ei tohi ületada suurimat arvutatud lanki. Peapuuliikide kaupa ei tohi uuendusraie pindala olla aastas suurem selle puuliigi arvutatud maksimaalsest langist, välja arvatud juhul, kui kavandatud uuendusraie pindala on majandamise kitsendustega metsas 3,0 ha või alla selle ning kitsendusteta metsas 5,0 ha või alla selle. Turberaie pindala osakaalu aluseks arvestuslangi määramisel on kavandatud raiejärkude arv.

Riigimetsa majandamiskavas on soovitav märkida uuendusraiete pindala raieaastate ja peapuuliikide kaupa, lähtudes mõlemal juhul ühtlase kasutuse põhimõttest.

Viited
------

1. ↑  "Metsa korraldamise juhend" (PDF). *Riigi Teataja*. 2009. Vaadatud 23.12.2020.
**Arvi Järvekülg** (27. detsember 1929 Kabala vald, Pilistvere kihelkond, Viljandimaa – 4. november 2002 Tartu) oli eesti hüdrobioloog ja zooloog.

Elukäik ja teadustöö
--------------------

Ta õppis Villevere algkoolis ja Türi Keskkoolis. Aastal 1954 lõpetas ta Tartu Riikliku Ülikooli. Aastal 1957 kaitses ta kandidaadiväitekirja, aastal 1975 doktoriväitekirja Läänemere põhjaloomastikust, bioloogiadoktor 1976.

Aastatel 1959–1969 töötas eesti mereihtüoloogia laboratooriumis ja aastast 1969 Eesti Põllumajandusülikooli Zooloogia ja Botaanika Instituudis, 1974–1990 sealsamas merebioloogiasektori juhataja.

1988–1995 oli ta Tartu Ülikoolis professor.

1984–1996 Eesti Teaduste Akadeemia Looduskaitse Komisjoni esimees.

Ta oli Soome lahe kaitse rahvusvaheline ekspert.

Ta uuris jõevähkide bioloogiat, haigusi ja ökoloogiat; Läänemere zoobentost jpt valdkondi.

Tunnustus
---------

* 1980 – Karl Ernst von Baeri preemia
* 1988 – Suur looduskaitsemärk
* 1992 – Ahvenamaa Läänemere Tuleviku Kaitse Fondi auhind
* 1996 – Eerik Kumari looduskaitsepreemia
* 2001 – Valgetähe V klassi teenetemärk

Vaata ka
--------

* Järvekülgede suguvõsa
**Arhiiv** on arhivaalide kogumise, säilitamise ja kasutamise võimaldamisega tegelev arhiiviasutus.

**Arhiiv** on ka rahvusarhiivi struktuuriüksus filmiarhiivi ja digitaalarhiivi mõistes.

**Asutuse või isiku arhiiv** on asutuse või isiku tegevuse käigus loodud või saadud arhivaalide terviklik kogum.

Arhivaalide korrastamist, kirjeldamist ja nende üleandmine arhiivi nimetatakse arhiveerimiseks ehk arhiivimiseks.

Avalikud arhiivid
-----------------

Avalikud arhiivid on vastavalt arhiiviseadusele Rahvusarhiiv ja kohalike omavalitsuste (Tallinna Linnaarhiiv ja Narva Linnaarhiiv) arhiivid. Aastail 1999–2011 kuulusid rahvusarhiivi koosseisu ajalooarhiiv, riigiarhiiv ja maa-arhiivid (hiljem regionaalsed osakonnad), mis alates 2016. aastast on rahvusarhiivi osakonnad keskustega Tartus, Tallinnas, Rakveres ja Valgas.

Rahvusarhiivi filmiarhiivis säilitatakse ringvaateid, kroonikapalu, dokumentaal-, muusika-, mängu-, anima-, reklaam- ja amatöörfilme.

Avalik arhiiv on arhiiviasutus Rahvusarhiivi ja kohaliku omavalitsuse arhiivi tähenduses. Avalik arhiiv tagab arhivaalide juurdepääsu.

Rahvusarhiivi peahoone Noora asub Tartus. Peahoone avati 2017. aasta algul.

Vaata ka
--------

* Internet Archive
* Eesti arhiivide loend
* arhiivide loend

Viited
------

1. ↑  Saatus on arhiveeritud kapid
2. ↑  "filmiarhiiv".
3. ↑  "Noora".

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Arhiivid** |

|  |  |
| --- | --- |
|  | Tsitaadid Vikitsitaatides: **Arhiiv** |

* Digiteeritud eesti ajalehed
* Arhiivi Infosüsteem (AIS)
* eRT, Arhiivieeskiri, riigiteataja.ee

Arhiivid
* Rahvusarhiiv
* Tallinna linnaarhiiv
* Valga uurimissaal
* Rakvere uurimissaal
**Riigivolikogu 11. valimisringkond** asus Tallinnas ja Nõmmel.

Ringkonda kuulusid Tallinna linna tänavad: Alevi, Auru, Juurdeveo, Järve, Kaitseliidu lasketiir, Kauba, Kotka, Kullamaa, Käo, Laane, Laine, Leete, Linnu – paaritud numbrid Tondi teelt kuni Vilja tänavani ja paarisnumbrid Tondi teelt kuni Nõmme tänavani, Luite, Lõokese, Magdaleena, Marta, Nõmme – paaritud numbrid, Oksa, Pardi, Pärnu maantee – paaritud numbrid 91-st ja paarisnumbrid 102-st alates, Püü, Rahumäe tee, Rähni, Räägu – Käo tänavalt kuni Nõmme tänavani, Salu, Seebi, Side, Siiversi, Suitsu, Tedre – paaritud numbrid 1–25 ja paarisnumbrid 2–14, Tihase – raudtee äärest kuni Nõmme tänavani, Tondi tee, Tüve, Tsemendi, Tuisu, Tuule, Vilja – paaritud numbrid, Viljandi, Virve, Västriku, Ööbiku, ja

Nõmme linnast: Nõmme linna põhjapoolne osa, mille piiriks idas on Tallinna linna administratiivpiirist alates Tõdva valla administratiivpiir kuni Tallinna–Pärnu kitsarööpmelise raudteeni ja sama raudteed mööda kuni Liiva raudteejaamani, viimane kaasa arvatud; sealt mööda Liiva – Nõmme-Väikse raudteed kuni ristlemiseni Tallinn-Haapsalu laiarööpmelise raudteega, edasi mööda edasi mööda Tallinn-Haapsalu laiarööpmelist raudteed kuni Hiiu jaamani ja sealt laiarööpmelise raudtee haru mööda kuni Nõmme-Väikese jaamani; sealt Tallinna–Vääna kitsarööpmelist raudteed mööda kuni Harku valla rajani ja mööda Harku valla raja kuni Tallinna linna administratiivpiirini.

I Riigivolikogu valimiste ajal oli ringkonnas 8493 hääleõiguslikku kodanikku.

Kandideerisid Johannes Kreek, Hans Martna, Karl-Ernst Särgava (Põhiseaduse elluviimise rahvarinde kandidaat) ja Elmar-Siegfried Õun, kes said vastavalt 1739, 1176, 1893 ja 736 häält, seega valiti 11. valimisringkonnast Riigivolikogusse Karl-Ernst Särgava.

II Riigivolikogu liige valimisringkonnast oli Vanda Irs, vastaskandidaat Valdar Tamera.

Vaata ka
--------

* Rahvuskogu 11. valimisringkond
Lõhavere linnamäe nõlv
1969. aasta septembris avatud Lõhavere mälestusmärk "Sakalamaa kaitsjatele 1217–1223"
Vaade linnamäelt

**Lõhavere linnamägi** on muinaseesti linnamägi Viljandimaal Põhja-Sakala vallas Lõhavere külas. Linnamägi on registreeritud riikliku arheoloogiamälestisena.

Eesti muinasvanema Lembitu linnuseks peetud Lõhavere on üks põhjalikumaid uuritud linnamägesid Eestis. Läti Henriku kroonikas mainitakse Sakala vanema Lembitu linnust *castrum Leole* nime all.

Kirjeldus
---------

Linnamägi kujutab endast kunstlikult kõrgendatud neemikut. Selle harjal asus nii seest kui väljast rõhtpalkidega toestatud liivavall, mis oli pealt silutud palkteega ja kus kõrgus mitu vahitorni. Valli väljast toestav palksein oli kõrgem ning moodustas ühtlasi kaitserinnatise. Linnuse eri aegadel kasutusel olnud väravakohad asuvad kirdes ja kagus. Väravakäikude küljed olid toestatud paekivist kivimüüriga. Oletatavasti kõrgus linnuse väravate kohal ka palkidest kaitsetorn.

Linnuse õuel asus hulk väiksemaid köetavaid hooneid ning üks massiivne tsitadelliks peetav ehitis. Üks leitud kaev asus linnuse jalamil ja teine õues.

Uurimislugu
-----------

Lõhavere linnuse avastas kohalik mõisnik Helmsersen, kelle kutsel tegi Jaan Jung 14. juunil 1880 seal esimesed kaevamised. Jaan Jung oli ka esimene, kes pidas linnust Lembitule kuuluvaks, mida hilisemad uurimused ka kinnitasid.[*viide?*] Carl Robert Jakobsonis tekitas pahameelt Jungi väide, nagu oleks Lõhaveres asunud eestlaste kuulsa vanema Lembitu linnus. Polnud võimalik, et Lembitu elas tahumata palkidest seintega onnis. Jung polevat mitte Eesti vana-aja uurija, vaid paljalt Eesti vana aunime mahaküürija. Jakobsoni pahameelt võib mõista, kuna tema enda esimese isamaakõne järgi olid eestlaste templid kulla ja kalli kividega ehitud. Põhjalikumalt on linnust arheoloogiliselt uuritud Harri Moora juhtimisel. Leiumaterjal kinnitab, et Lõhavere oli linnusena kasutusel 12.-13. sajandil ja selles ajavahemikus on see põlengutes kannatanud vähemalt kahel korral. Leiumaterjali hulgas on naaskel, nuga, tuleraud, hõbe- ja pronksehted, aga samuti noole- ja odaotsi, mõõgatükke ja isegi üks terve mõõk.

Vaata ka
--------

* Eesti linnuste loend
* Linnamäe rändrahn

Viited
------

1. ↑  Linnus "Lõhavere linnamägi" kultuurimälestiste riiklikus registris
2. ↑  Mart Laar, Rahvuse sünd, Eesti Rahva Muuseum, Tartu 2016, lk.. 298.
3. ↑  "Nalja Mart ja Kalja Pärt" (PDF). *Sakala Lisaleht*. Viljandi. 13.12.1880. III lõik. Vaadatud 19.08.2019.
4. ↑  Carl Robert Jakobson. Kolm isamaa kõnet. Tallinn, Eesti Raamat, 1991, lk.. 23.

Kirjandus
---------

* Sitzungberichte der gelehrten estnischen Gesellschaft zu Dorpat 1880. Dorpat 1881. S. 36–42.
* ""Sõda" Lembitu kantsi pärast lõppes." *Rahvaleht*, 30. märts 1939, nr. 76, lk. 5.

Välislingid
-----------

* Linnus "Lõhavere linnamägi" kultuurimälestiste riiklikus registris
* Ülo Stöör. Eesti vaim on kätketud kristalli (Lõhavere mälestusmärgist), Kultuur ja Elu
* Väljakaevamised Lõhavere linnusel, ringvaade "Nõukogude Eesti nr.31", 1959