recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Niina Aasmäe (2015)
**Niina Aasmäe** (kuni 1978 **Nujanzina**, sündinud 16. mail 1947 Guzintsis Bolshije-Bereznikis Mordva ANSV-s) on Eesti keeleteadlane.

Haridus
-------

Aasmäe lõpetas 1965. aastal Saranski 15. keskkooli Mordvas, 1970. aastal Mordva Riikliku Ülikooli, 1974 Leningradis Herzeni-nimelise Pedagoogilise Instituudi, 1980 Tartu Riiklikus Ülikoolis aspirantuuri ja 2006 doktorantuuri. 

Aasmäe on filoloogiamagister (2003, Tartu ülikool) väitekirjaga "Erza prozody: findings over time". Tal on doktorikraad uurali keelte alal (2006, Tartu ülikool) väitekirjaga "Stress and duration in Erzya". Aasmäe on stažeerinud Inglismaal, Itaalias, Rootsis ja Soomes.

Töökohad
--------

Aasmäe töötas 1979–2006 Tartu ülikooli keelekeskuses, aastast 2006 oli ta Tartu ülikooli eesti ja üldkeeleteaduse instituudi soome-ugri osakonna teadur. Ta on õpetanud keelekeskuses inglise ja itaalia, soome-ugri osakonnas ersa keelt.

Uurimisvaldkonnad
-----------------

Aasmäe uurimisvaldkonnad on soome-ugri keelte foneetika ja fonoloogia, eksperimentaalfoneetika ja sotsiolingvistika. Ta on tõlkinud ersa kirjandust eesti keelde.

Teoseid
-------

* Palatalization in Erzian: the issue of graphic coding. // Emakeel ja teised keeled. Tartu, 2002;
* Erzya prozody (kaasautor). // SUS Toim. 245 (2003);
* Effects of word structure upon the temporal relationship between stressed and unstressed syllable nuclei in Ersa Mordvin. // Foneetika, grammatika ja leksika. Tartu, 2005;
* Rhythm related effects in Erzya. // Ling. Uralica XLIII (2007) 4;
* Duration-dependent undershoot and phonological vowel reduction in Erzya. // The sound and aspects of its research: methodology and practice. Vilnius, 2009.

Üle 20 teadustrükise.

Välislingid
-----------

* Niina Aasmäe Eesti Teadusinfosüsteemis
* *Eesti teaduse biograafiline leksikon.* 4. köide: *Sar-Y. Lisa* TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013, lk. 1469-1470

 *Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.*
**Niina Murdvee** (kuni 1973. aastani **Niina Alumäe**; sündinud 4. mail 1950 Tallinnas) on eesti viiuldaja ja viiulipedagoog. 

Niina Murdvee lõpetas viiuli erialal 1968. aastal Tallinna Muusikakeskkooli ning 1973 Tallinna Riikliku Konservatooriumi. Täiendanud end Moskvas Gnessini-nimelise Instituudi aspirantuuris (1985–1987). Tema õpetajateks on olnud Ivi Tivik, Harald Aasa, Vladimir Alumäe, Halida Ahtjamova. Aastal 2008 sai Eesti Muusika- ja Teatriakadeemias doktorikraadi (PhD).

Töötab meister-õpetajana Tallinna Muusikakeskkooli keelpilliosakonnas ning emeriitdotsendina Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia Interpretatsioonipedagoogika instituudis. Annab lisaks sellele regulaarselt meistriklasse ja täienduskursusi nii Eestis kui ka välismaal. On Värskas toimuva üleriigilise noorte keelpillimängijate ja keelpilliõpetajate suvelaager-kursuse üks korraldajaid ja õppejõude. Avaldanud artikleid nii ajakirjanduses kui ka muusikapedagoogilistes kogumikes.

Niina Murdvee on Eesti Keelpilliõpetajate Ühingu asutajaliige, olnud Euroopa Keelpilliõpetajate Ühingu juhatuse liige. On esinenud ettekannetega rahvusvahelistel muusikapedagoogika ja interpretatsioonipedagoogika konverentsidel.

Tunnustus
---------

* 2010 Riho Pätsi Koolimuusika Fondi stipendium

Isiklikku
---------

Ta on viiuldaja Vladimir Alumäe tütar. Mikk Murdvee on Niina Murdvee poeg.
**Niigata prefektuur** on Jaapani prefektuur Honshū saare keskosas Jaapani mere kaldal. Prefektuuri haldusalas on Sado saar.

Haldusjaotus
------------

Niigata prefektuur on jaotatud 30 omavalitsusüksuseks, millest 20 on linnad (市 *shi*).

### Linnad

* Agano
* Gosen
* Itoigawa
* Jōetsu
* Kamo
* Kashiwazaki
* Minamiuonuma
* Mitsuke
* Murakami
* Myōkō
* Nagaoka
* Niigata
* Ojiya
* Sado
* Sanjo
* Shibata
* Tainai
* Tokamachi
* Tsubame
* Uonuma

Viited
------

1. ↑  新潟県人口移動調査（月報）（過去年度） < 新潟県ホームページ

Jaapani prefektuurid

Aichi **·**  Akita **·**  Aomori **·**  Chiba **·**  Ehime **·**  Fukui **·**  Fukuoka **·**  Fukushima **·**  Gifu **·**  Gumma **·**  Hiroshima **·**  Hokkaidō **·**  Hyōgo **·**  Ibaraki **·**  Ishikawa **·**  Iwate **·**  Kanagawa **·**  Kagawa **·**  Kagoshima **·**  Kōchi **·**  Kumamoto **·**  Kyōto **·**  Mie **·**  Miyagi **·**  Miyazaki **·**  Nagano **·**  Nagasaki **·**  Nara **·**  Niigata **·**  Ōita **·**  Okayama **·**  Okinawa **·**  Ōsaka **·**  Saga **·**  Saitama **·**  Shiga **·**  Shimane **·**  Shizuoka **·**  Tochigi **·**  Tokushima **·**  Tōkyō **·**  Tottori **·**  Toyama **·**  Wakayama **·**  Yamagata **·**  Yamaguchi **·**  Yamanashi
Ollanta Humala (2006)
**Ollanta Moisés Humala Tasso** (sündinud 26. juunil 1962 Limas) on Peruu poliitik, 2011–2016 Peruu president.

Humala isa oli Isaac Humala, kes kuulus erakonda Peruu Kommunistlik Partei – Punane Isamaa ja oli õpetanud kirjanikule Mario Vargas Llosale ülikoolis marksismi-leninismi. Ollanta ema on Elena Tasso, Ollanta vennad on Antauro ja Ulises Humala.

Ollanta Humala on endine sõjaväelane. Ta osales muu hulgas 1995. aastal Ecuadori-Peruu piirisõjas ning juhtis aastal 2000 riigipöördekatset Alberto Fujimori vastu.

Ta asutas aastal 2005 Peruu Rahvuspartei ning on siiani selle esimees.

2006. aasta Peruu presidendivalimistel oli Humala oma erakonna presidendikandidaat. Teda toetas ka Ühendus Peruu eest, kuigi viimase asutaja, endine ÜRO peasekretär ja Ühenduse Peruu eest kandidaat 1995. aasta Peruu presidendivalimistel Javier Pérez de Cuéllar ei kiitnud tema toetamist heaks. Humala kogus presidendivalimiste avavoorus 9. aprillil 30,62% häältest ja võitis sellega esimese vooru. Teises voorus oli tema vastane Alan García, kes oli Peruu president olnud 1985–1990 ja kogunud valimiste esimeses voorus 24,32% häältest. Kolmandaks tuli 23,81% kogunud Lourdes Flores. Teises voorus 4. juunil valiti presidendiks umbes 53% häältest kogunud García.

2011. aasta Peruu presidendivalimiste eel ei näidanud avaliku arvamuse küsitlused Humalale algul suurt edu. Paljudes küsitlustes oli tema toetus alla 10%, mis andis alles 4. koha. Edaspidi asi paranes ja 10. aprillil toimunud valimiste esimeses voorus kogus ta 31,7% häältest, mis andis võidu Keiko Fujimori (23,6%) ees, kes on endise presidendi Alberto Fujimori tütar. Endine president Alejandro Toledo, kes mitmes arvamusküsitluses parima koha sai, jäi 15,6%-ga 4. kohale. 5. juunil toimus valimiste teine voor, kus Humala kogus 51,5% Fujimori 48,5% vastu ja valiti presidendiks.

Ollanta Humala abiellus 1999. aasta septembris Nadine Herediaga. Neil on kolm poega Illariy, Nayra ja Samin.

Ta arreteeriti 2017. aastal seoses korruptsioonisüüdistusetega ja ootab kohut.
**Ollepa raudteepeatus** on raudteepeatus Järvamaal Türi vallas Ollepal.

Ollepa peatuses asub üks madal perroon pikkusega 35 m, mille tõttu toimub rongist väljumine ainult läbi C-ala. Peatuses peatub kaheksa reisirongi päevas (pooled Viljandi poole, pooled Tallinna poole). Tavarong sõidab Balti jaamast Ollepale umbes 1 tund ja 55 minutit, kiirrong umbes 1 tund ja 45 minutit.

Ajalugu
-------

Jaam rajati koos raudteeliiniga 1900. aastal. Toona jäi see Pilistvere kihelkonda Ollepa mõisa maadele. Praegu on alles vaid raudteepeatus. Enne rekonstrueerimistöid asus peatus Lelle jaamast 43,2 kilomeetri kaugusel,  praegune peatus asub Lelle jaamast aga 43,7 km kaugusel.

Õnnetused
---------

Ollepal toimus rongiõnnetus 3. mail 1939.

Viited
------

1. ↑
2. ↑  "Eesti kitsarööpmelised raudteed". Originaali arhiivikoopia seisuga 14. juuli 2007. Vaadatud 27. novembril 2009.

Välislingid
-----------

* FOTO: Ollepa raudteepeatus ja reisirong aastal 1993; Baltic Trains Picture Gallery
* Infot peatuse kohta; fotod (*vene keeles*)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **Eelnev peatus** |  **Raudteepeatus lõunasuunalistel reisirongiliinidel** | **Järgnev peatus** |
|  Kärevere |  **Ollepa** | Võhma  |
**Lifosa** on Leedus Kėdainiai rajoonis Kėdainiais aadressil Juodkiškio g. 50 asuv keemiatehas. 

Tehas on üks Ida-Euroopa suuremaid fosforväetiste tootjaid. Aastal 2007 oli seal 1000 töölist.

Vabriku toodangu moodustavad tänapäeval väävelhape, fosforhape, alumiiniumfluoriid ja fosforväetised (diammooniumfosfaat ja monokaltsiumfosfaat (superfosfaat)). Aastal 2015 oli ettevõtte kasum 73,4 miljonit eurot; sellest maksti dividendideks 30 miljonit eurot, 23 miljonit eurot suunati investeeringuteks.

Ajalugu
-------

Tehase rajamist alustati aastal 1959, tootmine algas aastal 1963. Algselt tootis tehas üksnes väävelhapet, ent detsembrist algas ka fosforväetiste tootmine (superfosfaat). Aastast 1964 hakkas tehas tootma alumiiniumfluoriidi, aastast 1968 lisandus toodangu hulka ka ammofoss. Aastail 1975‒1988 viidi seal läbi põhjalikud uuendustööd; vanad tootmishooned lammutati ja nende asemele rajati uued. Aastast 1985 toodab tehas fosforhapet.

Aastal 1988 sulges tehas Leedu roheliste nõudmisel vanad väävelhappe tootmisliinid ja avas nende asemel uue. See tõi kaasa kopsuvähi juhtumite vähenemise selles piirkonnas. Tehas erastati aastal 1996. Aastast 2000 on tehas Euroopa suurim väävelhappe tootja. Samal aastal avati tehase juures koostootmisjaam võimsusega 25 MW, mis kasutab ära väävelhappe tootmisel eralduvat soojust. Aastal 2002 omandas vabriku aktsiate kontrollpaki vene ettevõte EuroChem, mis on ka tehase peamine toorainega varustaja. Aastal 2004 sai tehas Leedu keskkonnakaitse preemia optimaalseima tootmise eest. Tehas on ka korduvalt võitnud aasta eksportööri tiitli.

Aastast 2013 toetab tehas spordikompleksi Kėdainiai Arena.

Viited
------

1. ↑  „Achema - APIE AB "ACHEMA" achema.lt.
2. ↑  Achemos grupės pelnas išaugo trečdaliu
3. ↑
4. ↑  "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 18. september 2017. Vaadatud 5. mail 2018.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Lifosa** |

* Ettevõtte koduleht
**Rahvusvaheline geodeetiliste koordinaatide süsteem** (ingl. *World Geodetic System*) on standard koordinaatide määramiseks, mida kasutatakse kartograafias, geodeesias ja navigatsioonis. Viimane WGS on aastast 1984, koos 2004. aasta parandustega. Süsteem on aluseks ka GPS-ile.
Varasemad WGS-id on aastatest 1960, 1966, 1972.

WGS 84
------

Vajadus parema geodeetilise süsteemi järele oli 1980ndate alguses geodeetide ringkondades teada, ka Ameerika Ühendriikide Kaitseministeerium vajas paremat süsteemi. WGS 72 ei pakkunud enam küllaldast informatsiooni, geograafilist katvust ega täpsust kõigi tollaste ega ka eeldatavate kasutusalade tarbeks. Uue süsteemi väljatöötamise aluseks pidid saama aastatega täienenud ning täpsemaks muutunud maa mõõtmiste tulemused.

Uus WGS-süsteemi tähiseks sai WGS 84. Uue süsteemi keskpunktiks on Maa keskpunkt. Pikkuskraadide algpunktiks on (IRM) Rahvusvaheline Referens Meridian, mis asub algmeridiaanist 102 meetrit idas.

WGS 84 koordinaatsüsteem on kasutusel ka GPS-süsteemis.

Vaata ka
--------

* EGM96
* Ellips ja Ellipsoid
* Geoid
* Krassovski ellipsoid, 1942. aasta koordinaatsüsteem, kasutatakse nt Eesti ja Vene Föderatsiooni vahelises merealade piiritlemise lepingus
* Maa kuju
* Referentsellipsoid

Viited
------

1. ↑  Riigi Teataja: Eesti Vabariigi ja Vene Föderatsiooni vaheline Narva ja Soome lahe merealade piiritlemise leping,

Välislingid
-----------

* ESTERM: WGS
**Arne Lepp** (28. november 1928 – 23. oktoober 2018) oli eesti arstiteadlane, anatoom. 

Ta lõpetas 1947. aastal Viljandi 2. Keskkooli ja 1953. aastal Tartu Riikliku Ülikooli arstiteaduskonna raviosakonna. Aastatel 1959–1962 läbis ta aspirantuuri Moskva I Meditsiini Instituudis, 1971 kaitses kandidaaditöö "Kopsusegmentide ja subsegmentide põhilised tunnused nende variantide põhjal inimesel ja mõningatel loomadel".

Arne Lepp töötas palju aastaid anatoomia kateedris, alates 1989. aastast kateedri juhatajana, 1992. aastast professorina, 1994. aastast oli ta TÜ emeriitprofessor.

Teosed
------

Arne Lepp on raamatu "Inimese anatoomia" (ilmunud kirjastuse Valgus väljaandel 1974. aastal) üks kaasautoreid. 2013. aastal ilmus tema koostatuna Tartu Ülikooli Kirjastuses õpiku uuendatud versioon.

Tunnustus
---------

* 2013 Tartu Ülikooli suur medal
* 2014 Eesti Punase Risti I klassi teenetemärk

Isiklikku
---------

Tema abikaasa Ela Kogerman-Lepp oli samuti arstiteadlane ja anatoom.

Viited
------

1. ↑  "Tartu Ülikooli suure medali kavalerid". Vaadatud 3.12.2022.
2. ↑  Teenetemärkide kavaleride andmekogu – 50072
Rahvusvaheline konverents, teaduslik konverents 2012.
Rahvusvaheline konverents, teaduslik konverents 2010.
Rahvusvaheline konverents, teaduslik konverents 2009.
**"Rahvusvaheline konverents, teaduslik konverents"** on 2009. aastast Tartus igal aastal toimuv üritus, mis ühendab teadust ja kunsti.

Konverentsi ettekanded peavad kas: 1) olema kunsti ja teaduse piiripealsed, 2) esitlema kunsti teadusliku konverentsi formaadis, 3) töötlema teadust või teaduslikku esitust nii, et see väljuks tead(v)use piirest või 4) esitlema teadlaste erakordseid ideid, millega nad tavapärases formaadis ja kanalites välja tulla ei taha, ei julge või ei saa.

2009. aastal toimus konverents Tartu Ülikooli peahoone aulas. Esitatud ettekannete seas olid U. Visnapuu "Kuidas levitada head tava ja eetilisi väärtusi?", Erkki Luugi ja S. S. Fabrique'i "Mõningatest seaduspärasustest rahvatantsijate rindkere temperatuuris", Taavi Noveki "Sanctuary – vana-egiptlaste hauakambriplaani osa", Seimo Pargi "Vaarao(de) mõtlemisest", Rauno Thomas Mossi "The Artist Depicted: the codes of recognition of an artist", J. Kivaste "Mõningaid aspekte töö tähendusest", M. A. Hentzi "The loss of holy", Sven Vabari "Sinise koera silmad: ettekanne sellest, miks praegu on maailmas elada parem kui eales varem ja miks aina paremaks läheb" ning J. Lüsi "MEIE. Kolmsus – inimene, sõna ja keskkond". TÜ IT õppetehnika talitus andis konverentsist välja DVD. Konverentsiga avati Tartu kunstikuu.

Neljas "Rahvusvaheline konverents, teaduslik konverents" toimus 30. novembril 2012 Tartu Ülikooli raamatukogus. Ettekannete seas olid Taavi Noveki "Experimental study of sleep", Vahur Murase "Minu laulu lipp", Meelis Kaldalu "Manywelt in semiolysis: living pass the edge and behind", Rasmus Rebase "Näopoolte väljenduslik asümmeetria: inaktiivse kulmu juhtum", T. Tee, L. Luu ja R. Kreatiivi "Kuidas särada põhja-hääbu valguses?" ning Erkki Luugi "Uued meetodid teaduse efektiivsuse tõestamise meetodid". Konverentsi kanti üle Tartu Ülikooli kodulehel UTTV-s.

Konverentside põhiorganisaatorid on olnud Kaisa Eiche ja Erkki Luuk.

Välislingid
-----------

* "Rahvusvaheline konverents, teaduslik konverents 2009" Tartu Ülikooli kodulehel
* "Rahvusvaheline konverents, teaduslik konverents 2012" Facebookis
* "IV Rahvusvaheline Konverents, Teaduslik Konverents" UTTV, 30.11.2012
* "Rahvusvaheline Konverents, Teaduslik Konverents 2010 I osa" UTTV, 02.10.2010
* "Rahvusvaheline Konverents, Teaduslik Konverents 2010 II osa" UTTV, 02.10.2010
* "Rahvusvaheline konverents, Teaduslik konverents 2009" UTTV, 21.02.2009
Tülivere hiietamm
Tülivere hiietamm
Tülivere hiiepaik
**Tülivere hiietamm** on Harjumaal Kuusalu vallas Kuusalu külas asuv hiiepuu. Kahara võraga puu asub kingul, üsna Tülivere oja lähedal. Aastal 1999 mõõdeti puu tüve rinnasümbermõõduks 587 sentimeetrit ja kõrguseks 21 meetrit. Puuhiiu omapäraks on tüves laiutav kaarja ukse taoline avaus. Inimene mahub avausest sisse astuma peaaegu kummardamata. Õõnsuse hämar sisemus on tillukese kambri suurune, kus kaks täiskasvanud inimest mahuvad püsti seisma.

Kohapärimus
-----------

Puu kohta on Eesti Kirjandusmuuseumis tallel hulga rahvajutte. Üks vanemaid neist, kirja pandud 1895. aastal, annab teada, et õõnsus ilmus nähtavale 1891. aastal. Siis murdis sügismaru ühe tamme suure, maapinna lähedalt algava haru.

1911. aastal on keegi kohalikest üles märkinud pikema loo pühast ussist, kes elanud tamme juurte all. Mao nimi olnud Piilu. Pererahvas viinud talle pidevalt toiduohvreid. Siis toodud talusse minia, kes sellest kombest midagi ei teadnud ja jätnud ussi toitmata. Kohe surnud talus härg, maolt aga palutud kolm päeva lepitust. Viimaks roomanud uss tamme alt välja. Ta lakkunud härga ja see ärganud jälle ellu. Eesti folklooris on palju lugusid pühast ussist – nastikust, keda hoolega toideti ja kes majale ja perele õnne kindlustasid. Temast oli ka praktilist kasu. Nastiku olulisemaks toiduks on hiired ja seal, kus liikus nastikuid, püsis hiirte hulk tasakaalus.

1939. aastal on kohaliku elaniku Gustav Lehesalu suust üles kirjutatud ütlus, et see puu olevat vana hiietamm. Puule viidud piima ja muid ohvreid. "Esimesed lehmapiimad ja emapiimad oli ikka tammele viidud." Usutud, et kui Tülivere talu peremees sureb, langeb tammelt maha üks oks.

1962. aastal on folkloristid kirja pannud kohaliku elaniku meenutuse, kuidas Tülivere talu noor perenaine viinud 19. sajandi lõpus põlle all ohvriks värskelt tapetud looma liha, ise seda häbenedes.

Tamm olnud abiks riiduläinud noorpaaride lepitamisel. Kui mees ja naine nii tõsiselt tülli olid pööranud, et miski muu nõu enam ei aidanud, saadetud paar õhtul õõnsusesse. Õõnsus oli sedavõrd kitsas, et sinna mahtusid kaks inimest vaid püstijalu, teineteise ligi seistes. Hommikuks oli tüli igal juhul möödas. Tülide lepitamise järgi olevatki puu saanud nimeks Tülivere tamm.

Viited
------

1. ↑  ERA II 222, 394 (12) < Kuusalu, Kalme k. – I. Lehesalu < Gustav Lehesalu, 51 a. (1939). Avaldatud raamatus: Hiie ase: hiis eesti rahvapärimuses. Koostanud Mari-Ann Remmel. Tartu: Eesti Kirjandusmuuseum 1998, lk 104.
2. ↑  RKM II 144, 555 (1) < Kuusalu, Kupu k. – H. Kokamägi < Rannik, u. 60 a. (1962). Avaldatud raamatus: Hiie ase: hiis eesti rahvapärimuses. Koostanud Mari-Ann Remmel. Tartu: Eesti Kirjandusmuuseum 1998, lk 104.

Kirjandus
---------

* Marju Kõivupuu. 101 Eesti pühapaika. Tallinn: Varrak 2011, lk 98–99.
* Hendrik Relve. Põlispuud. Tallinn, Koolibri 2003, lk 56–59.

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Tülivere hiietamm** |

* Tülivere hiietamm kultuurimälestiste riiklikus registris Muuda Vikiandmetes
* Tülivere tamm
* Eesti puukuulsused
* Tülivere hiietamm keskkonnaportaalis
Mark Noble (2016)
**Mark James Noble** (sündinud 8. mail 1987 Londonis) on Inglismaa jalgpallur, kes mängib keskpoolkaitsjana Premier League'i klubis West Ham United. Ta on klubi meeskonna kapten.

Ta liitus West Ham Unitedi noorteakadeemiaga 2000. aastal. Klubi põhimeeskonnas tegi ta debüüdi hooajal 2004–05. Tänu võitudele üleminekumängudel kindlustas West Ham United hooajaks 2005–06 edasipääsu kõrgliigasse. Osa hooajast 2005–06 veetis ta laenul esiliiga klubis Hull City ja osa hooajast 2006–07 Ipswich Town. 4. märtsil 2007 lõi ta mängus Tottenham Hotspuri vastu oma esimese värava Inglismaa kõrgliigas.

Alates hooajast 2005–06 ei ole ta West Ham Unitediga Premier League'is mänginud ainult hooajal 2011–12.

Noble on West Ham Unitedi põhiline penaltite lööja ning tabavusprotsent on Euroopa liigade üks paremaid.

Aastatel 2012 ja 2014 on ta valitud West Ham Unitedi aasta mängijaks.

Viited
------

1. ↑  "Why England should PRAY for penalties at the World Cup — and why we should take Mark Noble — Mirror Online". mirror. Vaadatud 10.2.2019

Välislingid
-----------

 Mark Noble – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
* Profiil West Ham United F.C. kodulehel
Nathaniel Dearborni akrostihhon (1850), kus iga rea esimene täht moodustab nime „JENNY LIND"
**Akrostihhon** (kreeka k. *akros* 'äärmine' ja *stichos* 'rida, värss') on luuletus, mille ridade või salmide algustähed annavad kokku sõna (harilikult nime) või lause.

Akrostihhonid olid laialt levinud keskaegses kirjanduses, kus need olid tavaliselt mõeldud luuletaja või tema patrooni nime esiletõstmiseks või pühaku poole palvetamiseks. Neid esineb kõige sagedamini värsiteostes, kuid võib esineda ka proosas.

**Kolmerealine akrostihhon luuletus** (korea k. 삼행시) on Lõuna-Koreas enim levinud luulevorm. Selle ülesehituseks on vaja jagada antud sõna iga karakter eraldi ja kirjutada luuletus, mis algab selle karakteriga. Näiteks kui on antud sõnaks „가나다", peab ühendama sõnad, mis algavad 가, 나 ja 다, et moodustada lühike luuletus.

Lõuna-Koreas kasutatakse sellist luulevormi sõnamänguna, mida mängitakse tihti meelelahutusprogrammides ja ka seltskonnamänguna. Mitmed inimesed, kes on selles mängus oskusi näidanud, on tuntud isikud nagu Park Myung-soo, Kim Jun-ho, Lee Seo-geun ja Min Kyung-soon. Samuti on seda luulevormi kasutatud K-pop lauludes, nagu GFriend laulus nimega „Love Whisper".

Näited
------

Edgar Allan Poe inglise keeles kirjutatud akrostiline luuletus, mis kannab pealkirja „An Acrostic":

**E**lizabeth it is in vain you say

"**L**ove not" — thou sayest it in so sweet a way:

**I**n vain those words from thee or L.E.L.

**Z**antippe's talents had enforced so well:

**A**h! if that language from thy heart arise,

**B**reath it less gently forth — and veil thine eyes.

**E**ndymion, recollect, when Luna tried

**T**o cure his love — was cured of all beside —

**H**is folly — pride — and passion — for he died.

  

Andrus Rõugu luuletus, „Silmades taevas ja meri", mille ridade esimesed tähed andsid ülalt alla lugedes kokku sõna „sinimustvalge":

**S**ilmades taevas ja meri

**I**nimene sinisilmne

**N**agu peoga kühveldet teri

**I**meline valge

**M**eeled tuultele valla

**U**ued vaod vaotuman palge

**S**üda sädemeid kalla

**T**uli kõik neelab alla

**V**oogab päev üle lõõsan maa

**A**lgaman merel kui tõus

**L**ebada kauem ei saa

**G**eenid veel jõus

**E**estimaa

Vaata ka
--------

* Liisil on punane pliiats

Viited
------

1. ↑  "Eesti Keele Seletav Sõnaraamat". 2009.
2. ↑  *ENE*. Kirjastus Valgus. 1985. Lk 111.
3. ↑  Graeme, Dunphy (2010). *Acrostics*. Encyclopedia of the Medieval Chronicle. Kd In Dunphy, Graeme (ed.). Leiden: Brill. Lk-d 8–10. ISBN 90-04-18464-3.
4. 1 2  "행시". *나무위키*. 22. aprill 2023.
5. ↑  "Edgar Allan Poe:An Acrostic". *Eapoe.org*. 22. juuli 2018.
6. ↑  "Silmades taevas ja meri". *Score*. Vaadatud 15. mai 2023.
**Akrihhiin** on NSV Liidus välja töötatud ravim, mida kasutati pikka aega nii malaaria profülaktikaks kui ka raviks. Selle Ameerika analoog on **mepakriin** ehk **kvinakriin** ehk **atabriin**.

Ravimi toimeaine on akridiin.

Akrihhiin on vees lahustuv kollane peenkristalne pulber ja selle toime inimkehas on suunatud malaariatekitaja sugutute vormide (skisont) ja lambliate vastu. 

Imikutele manustati akrihhiini 0,01, 2–4 aasta vanustele lastele 0,025–0,03 ja 6–10 aasta vanustele lastele 0,05–0,1 (ühik?) kaks korda päevas. 

Akrihhiini võis süstida lihasesse 4% lahusena olenevalt east 1,0–5,0 ml. Imikutele 1,0 ml, lastele 2–4 aasta vanuses 1,5 ml, lastele 6–10 aasta vanuses 3,0–4,0 ml ja vanuses üle 10 aasta 5,0 ml. 

Ravikuuri esimene tsükkel kestab 3–6, teine ja kolmas aga 3–5 päeva. Tsüklite vahet peetakse 7–10 päeva. Ravikuuri tsüklite arv sõltub malaaria vormist. 

Täiendusena kasutati vereülekandeid, raua- ja arseeniravi ning põrna röntgenkiiritust.

Tarvitati harilikult koos plasmohhiini ja plasmotsiidiga. Akrihhiini kõrvaltoimetena esines mõnel patsiendil iiveldust, oksendamist, ebakollatõbe (naha ja silmavalgete värvustumine), harva joobeseisund ja vaimse tegevuse häireid – akrihhiinipsühhoos.

Viited
------

1. ↑  Eesti nõukogude entsüklopeedia 1. köide: A-DYN
2. ↑  M. S. Maslov, "Lastehaigused. Õpik", Eesti Riiklik Kirjastus, Tallinn, lk 412 – 413, 1957
3. ↑  Harri Jänes, Hubert-Viktor Kahn, Helle-Mai Roots, "Tervise ABC", Tallinn: Valgus, 1970, lk 12

#### Välislingid

|  |  |
| --- | --- |
|  | Vikisõnastiku artikkel: **akrihhiin** |
**Akrotiri** (kreeka *Ακρωτήρι*) ja **Dhekelia** (kreeka *Δεκέλεια*) on Suurbritanniale kuuluvad territooriumid, täpsemalt, Suurbritannia meretagune ala Küprose saare lõunarannikul. Nende kogupindala on 254 km².

Akrotiri ja Dhekelia jäid 1960. aastal Küprose iseseisvudes Suurbritanniale. Seal asuvad sõjaväebaasid. Nende ametlik nimetus on **Suveräänsed Baasialad Küprosel** (*Sovereign Base Areas Cyprus*).

Akrotiris ja Dhekelias elab umbes 7000 Briti sõjaväelast ja nende pere liiget ning 7000 Küprose kodanikku, kes tegelevad baaside teenindamise või põllumajandusega.

Alates 1. jaanuarist 2008 kehtib seal euro. 

Territooriumi haldust juhib administraator, kes on ühtlasi Briti Küprose õhujõudude komandör (*Commander of British Forces Cyprus*). Administraatori määrab ametisse Briti monarh kaitseministeeriumi ettepanekul.

Välislingid
-----------

* 


Suurbritannia meretagused alad ja Briti Krooni sõltkonnad

**Suurbritannia meretagused alad:** Anguilla | Bermuda | Briti Neitsisaared | Briti Antarktika ala | Briti India ookeani ala | Falklandi saared | Gibraltar | Kaimanisaared | Montserrat | Pitcairn | Akrotiri ja Dhekelia sõjaväebaasid | Saint Helena | Lõuna-Georgia ja Lõuna-Sandwichi saared | Turks ja Caicos  

**Briti Krooni sõltkonnad:** Guernsey | Jersey | Man


Rahvaste Ühenduse maad

Antigua ja Barbuda **·**  Austraalia **·**  Bahama **·**  Bangladesh **·**  Barbados **·**  Belize **·**  Botswana **·**  Brunei **·**  Dominica **·**  Fidži **·**  Ghana **·**  Grenada **·**  Guyana **·**  India **·**  Jamaica **·**  Kamerun **·**  Kanada **·**  Keenia **·**  Kiribati **·**  Küpros **·**  Lesotho **·**  Lõuna-Aafrika Vabariik **·**  Malaisia **·**  Malawi **·**  Maldiivid **·**  Malta **·**  Mauritius **·**  Mosambiik **·**  Namiibia **·**  Nauru **·**  Nigeeria **·**  Pakistan **·**  Paapua Uus-Guinea **·**  Rwanda **·**  Saalomoni Saared **·**  Saint Kitts ja Nevis **·**  Saint Lucia **·**  Saint Vincent ja Grenadiinid **·**  Sambia **·**  Samoa **·**  Seišellid **·**  Sierra Leone **·**  Singapur **·**  Sri Lanka **·**  Suurbritannia **·**  Svaasimaa **·**  Tansaania **·**  Tonga **·**  Trinidad ja Tobago **·**  Tuvalu **·**  Uganda **·**  Uus-Meremaa **·**  Vanuatu
**Ahvenalised** (*Perciformes*) on kõige suurem kalade ja selgroogsete selts. Nad kuuluvad kiiruimsete klassi. Ahvenaliste hulka kuulub 40% kõigist kaladest, kokku üle 7000 liigi.

Eesti kaladest kuulub ahvenaliste hulka 15 liiki.

Anatoomilisi erijooni
---------------------

Ahvenaliste uimedes esineb tavaliselt ogakiiri. Kõhuuimed, kui nad on olemas, asetsevad tavaliselt rinnauimede aluste all või nendest eespool - kõril ning ei sisalda enamasti üle kuue kiire. Rinnauimede alused asetsevad kala pikitelje suhtes kaldu või perpendikulaarselt. Rasvauim puudub.

Ujupõis ei ole ühendatud sooltoruga või puudub hoopis.

Eesti liikidega sugukonnad
--------------------------

* *Ammodytidae* tobiaslased
* *Gobiidae* mudillased
* *Percidae* ahvenlased
* *Pholididae* võikalalased
* *Scombridae* makrellased
* *Stichaeidae* ridakalalased
* *Xiphiidae* mõõkkalalased
* *Zoarcidae* emakalalased

Teisi sugukondi
---------------

* *Cichlidae* kirevahvenlased
* *Sparidae* merikogerlased

Viited
------

1. ↑   Loomade elu. Valgus 1979

Välislingid
-----------

* Ahvenaliste seltsi lühikirjeldus FishBase.org-is
* Ahvenaliste süstemaatika
**Eesti Teaduste Akadeemia Naiskoor** (lühend: **TAN**) on aastast 1959 Tallinnas Eesti Teaduste Akadeemia juures tegutsev naiskoor.

TANi asutaja ja asutamisest 1986. aastani oli peadirigent Arvo Ratassepp. Tema kõrval ning pärast Arvo Ratasseppa on kooriga töötanud paljud dirigendid — 1978–1989 Imbi Potter, 1986–1987 Peeter Perens senior, 1988–1994 Ranno Linde (sünd. 1964), 1990–1991 Ants Soots jt. 

1990–2005 juhatas TAN-i Merike Toro (sünd. 1947). Tema käe all sai koor üle vahepealsete aegade mõõnaperioodist ning asus taas tegutsema aktiivse kontsertkoorina, võttis osa rahvusvahelistest koorikonkurssidest ning andis välja mitu heliplaati. 

2000. aastal juhatas koori Anne Alt (sünd. 1974) ja aastal 2005 oli dirigendipuldis Veronika Portsmuth. Aastast 2006 on TANi peadirigent Andrus Siimon. Aastast 2021 seisab Andrus Siimoni kõrval ka dirigent Tõnis Sarap. 

TAN on osalenud paljudel rahvusvahelistel konkurssidel ja festivalidel, nt Ungaris, Soomes, Rootsis. Eestis on koor andnud kümmekond kontserti aastas.

TANi repertuaar on olnud lai: esitatud on nii kiriku- kui ka ilmalikku muusikat.

Vaata ka
--------

* Eesti Teaduste Akadeemia Meeskoor

Viited
------

1. 1 2 3 4 5 6   (vaadatud 22.02.2013)
2. ↑  EE 12. köide, 2003: 103.

Välislingid
-----------

* TANi koduleht
**Rahvusvaheline Vähiuurimise Keskus** ehk **Rahvusvaheline Vähiuurimise Agentuur** (lühend **IARC**) on Maailma Terviseorganisatsiooni allasutus, mis asutati mais 1965 ja mille tegevuse põhieesmärgiks onpahaloomuliste kasvajate riskide ja tekkepõhjuste uurimise juhtimine ja koordineerimine.

Uurimuste kohta kogutud info ja kokkuvõtted avaldatakse monograafiatena. Nende hulka kuuluvad monograafiad erinevate keemiliste (formaldehüüd, pliiühendid) füüsikaliste (ioniseeriv kiirgus), bioloogiliste (*Helicobacter pylori*, Epsteini-Barri viirus) ja elustiili tegurite ( tubaka suitsetamine, alkohoolsete jookide joomine jt) kohta.

Rahvusvaheline Vähiuurimise Keskus (IARC) on 1997. aasta seisuga avastanud umbes 700 kemikaali või muud tööstusprotsessis esinevat mõjurit, mis võivad tekitada vähki.

Neid andmeid kasutavad mitmed teised teadusasutused oma kontseptsioonide arendamisel, nii näiteks otsustas humaanravimite komitee, et arseentrioksiid on inimestel kantserogeenne, nagu seda on märkinud Rahvusvaheline Vähiuurimise Agentuur (IARC) (1. rühm). Ravimikasutamisuuringuga seoses on humaanravimite komitee arvamusel, et arseentrioksiidi kasutamine patsientidel ei ole eetiliselt vastuvõetav, sest ekspertide rühm järeldas, et ravimiga tekib genotoksilisuse, reproduktiivtoksilisuse ja kantserogeensuse risk.

31. mail 2011 tunnistasid IARCi 30 eksperti 14 maalt, et raadiosageduslikel elektromagnetilistel lainetel on võimalik kantserogeenne toime inimesele (ohugrupp 2B, *possibly carcinogenic to humans*).

26. oktoobril 2015 välja antud raportis liigitati töödeldud liha kantserogeenide hulka, kuna uuringute alusel võib sellise liha tarbimine soodustada inimestel soolevähki haigestumist.

IARCi peakorter asub Lyonis (Prantsusmaa).

Aastatel 1968–1974 juhatas akadeemik Pavel Bogovski Lyonis IARCi väliskeskkonna kantserogeenide osakonda.

Viited
------

1. ↑  Laine Trapido, "Meditsiini terminite lühendeid", keeletoimetaja Katrin Hallas, AS Medicina, lk 119, 2007, ISBN 978-9985-829-79-0
2. 1 2  Väino Sinisalu, Kas mobiiltelefoni kasutajatel on suurem oht haigestuda ajukasvajasse?, lk 310, Eesti Arst 2011; 90(7):309–310
3. ↑  Naomi Loogna, Kutsekasvaja varjab end pikka aega, Eesti Päevaleht, 28. aprill 1997, veebiversioon (tarve 27.10.2015)
4. ↑  Ravimite nimetuste, ravimivormide, tugevuste, manustamisviiside, taotlejate, müügiloa hoidjate loetelu liikmesriikides
5. ↑  Processed meats do cause cancer - WHO, BBC, 26. oktoober 2015, veebiversioon (tarve 27.10.2015)(*inglise keeles*)
6. ↑  Rivo Veski, WHO paigutas töödeldud liha ohtlikkuselt plutooniumiga samasse kategooriasse, 26. oktoober 2015, veebiversioon (tarve 27.10.2015)
7. ↑  Tervise Arengu Instituut, Suri akadeemik Pavel Bogovski, 9. märts 2006, veebiversioon (tarve 27.10.2015)

Kirjandus
---------

* IARC Monographs on the Evaluation of Carcinogenic Risks to Humans
* IARC, Working Group Reports, 8. väljaanne, Helicobacter pylori Eradication as a Strategy for Preventing Gastric Cancer, 4–6. detsember 2013
* Pressiteade: IARC Monographs evaluate consumption of red meat and processed meat, 26. oktoober 2015
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib tänapäeva Kreeka piirkonnast, ajaloolise piirkonna kohta vaata artiklit Tessaalia.* |

---

**Tessaalia piirkond** (kreeka keeles *Περιφέρεια Θεσσαλίας*) on 1. järgu haldusüksus (piirkond) Kreekas.

Tessaalia piirkond asub Mandri-Kreeka keskosas ning selle naaberpiirkonnad on Kesk-Makedoonia, Lääne-Makedoonia, Ípeirose ja Kesk-Kreeka piirkond. Idas on Egeuse meri. Tessaalia piirkonda kuuluvad ka Põhja-Sporaadid.

Tessaaliat ümbritsevad läänest Pindose ja idast Ossa mäed. Põhjast piirab Tessaaliat mäeahelik, kus asub igilumega kaetud Olümpose mägi (umbes 2985 m). Tessaalia viljakaim osa on Tempe org, mida niisutab Peneiose jõgi.

Tessaalia piirkond sai tänapäevase Kreeka riigi osaks 1881. aastal pärast nelja ja poolt sajandit Osmanite riigi võimu all olemist. Alates 1987. aastast on see üks riigi 13 piirkonnast. 2010. aasta haldusreformi järel jaguneb piirkond viieks piirkonnaüksuseks (*perifereiakí̱ enóti̱ta*): Kardítsa, Lárisa, Magneesia, Tríkala ja Sporaadide piirkonnaüksus, mis jagunevad 25 vallaks.

Piirkonna keskus on Lárisa.

Tessaalia piirkonna rahvaarv oli 2001. aasta rahvaloenduse andmetel 753 888, mis moodustas 6,9% kogu riigi rahvastikust. 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli elanikke 730 730 ehk 6,77% riigi rahvastikust.

Viited
------

1. ↑
2. ↑  Π.Δ. 51/87 "Καθορισμός των Περιφερειών της Χώρας για το σχεδιασμό κ.λ.π. της Περιφερειακής Ανάπτυξης" (*Determination of the Peripheries of the Country for the planning etc. of the development of the peripheries*), ΦΕΚ A 26/06.03.1987

Välislingid
-----------

* Koduleht (kreeka keeles)

Kreeka piirkonnad

Atika **·**  Ida-Makedoonia ja Traakia **·**  Ípeiros **·**  Joonia saared **·**  Kesk-Kreeka **·**  Kesk-Makedoonia **·**  Kreeta **·**  Lõuna-Egeus **·**  Lääne-Kreeka **·**  Lääne-Makedoonia **·**  Peloponnesos **·**  Põhja-Egeus **·**  Tessaalia
**Uusasjalikkus** (saksa keeles *Die neue Sachlichkeit*) on muusikas 1920. aastatel tekkinud, ekspressionismile vastandunud suund. 

Uusasjalikkuse mõiste tekkis 1923. aastal maalikunstis ja levis sealt teistesse kunstivaldkondadesse. Iseenesest ebaselge tähendusväljaga stiilimõistest kujunes mõne aasta jooksul lööksõna ja lõpuks kogu epohhi iseloomustav mõiste. Laiemas tähenduses iseloomustabki uusasjalikkus 1920. aastate keeruliselt defineeritavat ajastuvaimu. Sõnaga seotud terminoloogiline segadus johtub eelkõige sellest, et mõistet "uusasjalikkus" on tihti seotud maailmavaateliste ja ideoloogiakriitiliste funktsioonidega. Seda kasutati mitte niivõrd kirjeldava, kuivõrd väärtushinnangulise mõistena.

1923. aastal kasutas Mannheimi Kunstihalli juhataja Gustav Friedrich Hartlaub sõna "uusasjalikkus" selleteemalise näituse pealkirjana. Näitusega sooviti vastandada klassitsistlikku ja "kunsti eitusel" põhinevat "tegelikku tänapäevakunsti". Tänapäeval ongi uusasjalikkuse mõiste seotud põhiliselt 1920. aastate maalikunstiga.

1925. aastal levis uusasjalikkuse mõiste teistesse kunstivaldkondadesse.

1. Muusikakriitik H. Strobel võrdleb teisi autoreid järgides uut muusikat ja "uusasjalikku" maalikunsti.
2. Juba 1927. aastal saavutas uusasjalikkuse mõiste nii muusikas kui ka teistes kunstivaldkondades publitsistliku lööksõna tähenduse.
3. Uusasjalikkust hakati siduma muusika uudse ettekandepraktikaga.
4. 1927. aastast kinnistus uusasjalikkuse vastandav seostamine ekspressionismiga.
5. Muusikas seostub uusasjalikkuse mõiste 1920. aastatel levinud n-ö tarbemuusika (*Gebrauchsmusik*) edendamisega.
6. Lööksõnana kasutati "uusasjalikkust" väga paljude 1920. aastate ajastuvaimu iseloomustavate tendentside üldmõistena.
7. Uusasjalikkuse mõistet hakati muusikakriitika eeskujul kasutama ka 1920. aastate kirjanduse iseloomustamiseks.

Ajastu vaimu iseloomustajana kasutati uuesti avastatud "asjalikkuse" mõistet 1928. aastal sündinud M. Schifferi ja M. Spoliansky kabareerevüüs "Ripub õhus" ("Es liegt in der Luft"). Filosoofias saavutas asjalikkuse mõiste keskse tähenduse ja seda kasutatakse tänaseni tervet epohhi iseloomustava mõistena. Saksa keelest levis uusasjalikkuse mõiste teistesse keeltesse.

Koos uusasjalikkuse mõiste käibeletulekuga hakati ideoloogiakriitika aspektist polemiseerima tendentsidega, mis samastusid tõeluse eest põgenemisega (*Flucht vor der Wirklichkeit*). Kuigi selline ideoloogiakriitiline aspekt on mõiste kujunemise ajaloo seisukohalt oluline, on selle historiograafiline kasutamiskõlblikkus metoodilistest põhjustest lähtuvalt pigem küsitav.
**Uuskeel** (inglise keeles *Newspeak*) on tehiskeel George Orwelli teoses "1984", kus seda kasutatakse väljamõeldud totalitaarse Oceania riigikeelena. Uuskeele eesmärk on muuta riigis räägitav keel alluvaks valitsevale ideoloogiale – Inglise sotsialismile (*Ingsoc*). Uuskeel on kontrollitud keel, mille ülesandeks on piiratud sõnavara ja grammatikaga kontrollida mõtte- ja väljendusvabadust, seejuures välistada mõisted nagu vaba tahe, isikusamasus ja eneseväljendus, mida peetakse Suure Venna ja Partei režiimile ohtlikuks.

Raamatus nimetatakse inglise keelt "vanakeeleks" (inglise keeles *Oldspeak*).

Uuskeel erineb vanakeelest mitmete sõnade puudumise poolest. Kui uuskeeles tahetakse sõna tähendus vastupidiseks muuta, siis pannakse sõnade algusse eesliide "eba-" (*un*). Näiteks kasutatakse uuskeeles sõna "halb" asemel sõna "ebahea" (*ungood*).

Vaata ka
--------

* Topeltmõtlemine

Viited
------

1. ↑  McArthur, Tom (1992). *The Oxford Companion to the English Language*. Oxford University Press. ISBN 978-0192141835. lk 693.
**Reuß-Greizi vürstkond** (saksa: *Fürstentum Reuß-Greiz*), pärast 1848. aastat ka **Reußi vanema liini vürstkond** (saksa: *Fürstentum Reuß älterer Linie*), oli suveräänne riik Saksamaal, mida valitsesid Reußi dünastia liikmed. Reuß-Greizi, Alam- ja Ülem-Greizi (saksa: *Reuß zu Greiz, Untergreiz und Obergreiz*) krahvid ülendati vürstiseisusse aastal 1778. Selle liikmed kandsid tiitlit *Reußi vanema liini vürst* või *Reuß-Greizi vürst*. Sarnaselt palju arvukama Reußi noorema liiniga olid kõik dünastia meessoost liikmed nimega "Heinrich", Heinrich VI auks, keda perekond oli aidanud, ja olid nummerdatud sünni-, mitte valitsemise järjekorras, viimane seeria algas Heinrich I-ga (sündis aastal 1693) ja lõppes Heinrich XXIV-ga (1878–1927).

Reußi vanema liini vürstkond kattis ala 317 km² ja selle rahvaarv oli 71 000 (1905). Selle pealinn oli Greiz ja teine linn Zeulenroda

Aastal 1919, pärast esimest maailmasõda, liideti vanema liini territoorium noorema liini territooriumiga, moodustus Reußi Rahvariik, mis liidendati samal aastal uude Tüüringi osariiki. Reußi vanem liin suri välja seoses lastetu Heinrich XXIV surmaga aastal 1927, misjärel läksid selle õigused üle nooremale liinile.

* Greizi ülemine lossGreizi ülemine loss
* Greizi alumine lossGreizi alumine loss

Reuß-Greizi vürstid (1778–1918)
-------------------------------

* **Heinrich XI**, Reuß-Ober-Greizi krahv aastast 1723, Reuß-Unter-Greizi krahv aastast 1768, 1. vürst 1778–1800 (1722–1800)
	+ **Heinrich XIII**, 2. vürst 1800–1817 (1747–1817)
		- **Heinrich XIX**, 3. vürst 1817–1836 (1790–1836)
		- **Heinrich XX**, 4. vürst 1836–1859 (1794–1859)
			* **Heinrich XXII**, 5. vürst 1859–1902 (1846–1902)
				+ **Heinrich XXIV**, 6. vürst 1902–1918 (1878–1927)

Tähtsad isikud
--------------

* Hermine Reuß zu Greiz – endise Saksa keisri Wilhelm II naine
* Caroline Reuß zu Greiz – Saksi-Weimar-Eisenachi Wilhelm Ernsti naine
**Thomas Earl Starzl** (11. märts 1926 Le Mars, Iowa – 4. märts 2017 Pittsburgh, Pennsylvania) oli USA arst, teadlane ja siirdamise asjatundja. 

Ta siirdas 1963. aastal esimesena maailmas inimmaksa ning teda nimetatakse kaasaegse siirdamismeetodi loojaks.

Tema esimene siiratud maksaga patsient ei jäänud ellu. Starzl asus 1980. aastatel tööle Pittsburghi Ülikooli, et luua äratõukereaktsiooni ennetavaid ravimeid, sealhulgas immuunsüsteemi alla suruva *azathioprine*'i ning tsüklosporiini ja takroliimuse. 1967. aastal siirdas ta inimmaksa teist korda ning seekord jäi patsient ellu.

Starzl on lisaks maksale siiranud ka kaksikute ja veresugulaste laipade elundeid. Peale selle on ta siiranud loomade, näiteks paaviani maksa inimestele. 1984. aastal siirdas Starzl kuueaastasele tüdrukule maksa ja südame.

1991. aastal läks Starzl pensionile ja avaldas oma eluloo "The Puzzle People".

Starzli tsitaate
----------------

*Mul oli suur hirm, et vean alt inimesi, kes usaldasid oma tervise minu kätesse.*

*Isegi lihtsa operatsiooni puhul vaatasin raamatust üle.. seejärel läksin kartustundega operatsioonituppa ning olin teovõimetu kuni operatsiooni alguseni.*

*Ebaõnnestumiste unustamise asemel jäid need mulle meelde igaveseks.*

Surm
----

Ta suri 90-aastaselt 4. märtsil 2017 oma pere keskel.

Tunnustus
---------

* 1999 – valiti USA Meditsiiniakadeemia liikmeks

Viited
------

1. ↑  Mike Cronin (29.01.2010). "Starzl, Tribune-Review reporters claim Carnegie Science Awards". *Pittsburgh Tribune-Review*. Originaali arhiivikoopia seisuga 30.01.2010. Vaadatud 06.03.2017.
2. ↑  "Liver transplant pioneer Thomas Starzl dies aged 90". *BBC News World US & Canada*. 05.03.2017. Vaadatud 06.03.2017.
Klubi kodustaadion Torpedo staadion
**Žodzina FK Torpedo-BelAZ** (valgevene keeles ФК Тарпеда-БелАЗ Жодзіна) on Valgevene jalgpalliklubi, mis tegutseb Žodzinas. See mängib riigi kõrgliigas.

Klubi on asutatud 1961. aastal. Aastatel 1970, 1971, 1980 ja 1981 tuli see Valgevene NSV meistriks. Valgevene kõrgliigas on see pidevalt mänginud alates 2002. aastast. Parima kohana on saavutatud neljal hooajal neljas koht.

2016. aastal võitis klubi Valgevene karika, alistades karikafinaalis Borissovi BATE. Aastatel 2011 ja 2017 on osaletud Valgevene superkarikafinaalis, kuid mõlemal korral on seal Borissovi BATE-le kaotatud. Kolmel hooajal on Torpedo-BelAZ mänginud UEFA Euroopa Liiga eelringides. Hooajal 2016–17 jõuti kolmandasse eelringi, kus kaotati Austria klubile Viini Rapid.

Klubi peasponsor on Žodzinas tegutsev autotehas BelAZ.

Saavutused
----------

* Valgevene karikas:
	+ **Võidud** (1): 2016
	+ Teine koht (1): 2010
* Valgevene superkarikas:
	+ Teised kohad (2): 2011, 2017
* Valgevene NSV meister:
	+ **Võidud** (4): 1970, 1971, 1980, 1981

Välislingid
-----------

* Ametlik koduleht
Nikolai Imetegija kirik Žiganskis
**Žigansk** (jakuudi keeles Эдьигээн; vene keeles Жиганск) on küla Sahhas, Žiganski ulussi halduskeskus. 

Žigansk asub Trekalovka jõe mõlemal kaldal, suubumisel vasakult kaldalt Leenasse. Asutati 1633. aastal talvituskohana ja sai Venemaa Keisririigi põhjapoolseks eelpostiks Jakuutias. 1989. aastal oli asulas 4511 ja 2018. aastal 3399 elanikku.

2002. a rahvaloenduse ajal oli Žiganskis 42% elanikest evengid ja 33% jakuudid. Asulast 2 km kaugusel asub lennuväli. Elanike põhitegevuseks on kalapüük ja küttimine.

Venemaa kultuuriloos
--------------------

Peetri ajast alates on Žigansk olnud üks põhjapoolsemaid süüdimõistetute väljasaatmise kohti. Aastatel 1783–1805 oli Žiganskil linna staatus. Seal elas tollal 70 inimest. Linnale sai saatuslikuks Solikamski söekaevandusest põgenenud nelja sunnitöölise röövretk.

Arvatavasti neist asjaoludest tingituna käibivad vene kultuuriruumis ja iseäranis blatnoide subkultuuris "Žigansk" erilise tähendusega. Zigan on teatud inimtüüp – kindlameelne, kaval ja osav tegutseja. Sõna on kasutanud oma lauludes Võssotski ja teised bardid.

Näiteks:

«Споём жиган, нам не гулять по бану…»

Viited
------

1. ↑  Сергей Карпухин. "Жиганск".[*alaline kõdulink*]

Välislingid
-----------

* История района. r-zhiganskij.sakha.gov.ru
**Eesti Teaduste Akadeemia Looduskaitse Komisjon** on Eesti Teaduste Akadeemia Bioloogia, Geoloogia ja Keemia Osakonna juures tegutsev ühendus. 

Organisatsiooni eesmärgid on aegade jooksul muutunud: algusaastail keskenduti peamiselt Eesti NSV kaitsealade süsteemi loomisele ja loodusmälestiste arvelevõtmisele, hiljem seoses teiste looduskaitsega tegelevate organisatsioonide esilekerkimisega on keskendutud peamiselt traditsioonilisele looduskaitsele.

Ajalugu
-------

Looduskaitse Komisjon asutati 23. novembril 1955, olles esimene II maailmasõja järgne looduskaitseorganisatsioon Eestis.

Komisjon asutati 12 liikme (Eerik Kumari, Endel Varep, Hans Trass, Karl Eichwald, August Karu, Evald Lall, Viktor Masing, Aleksander Niine, Karl Orviku, Roman Spor, Aleksander Valsiner ja Herbert Viiding) eestvõttel. Komisjoni algse tuumiku moodustasid Eesti Looduseuurijate Seltsi juures 1920. aastast tegutsenud looduskaitsesektsiooni liikmed.

Hiljem on komisjoni koosseis suurenenud (2003. aastal 32 liiget). 

Looduskaitse komisjoni teadussekretärina ja järjepidevuse hoidjana on pikka aega töötanud Vaike Hang.

Komisjon on regulaarselt korraldanud pleenumeid erinevates looduskaitse valdkondades. Pleenumite materjalid on ilmunud eestikeelsete raamatutena.

### Komisjoni esimehed

* 1955–1984 Eerik Kumari
* 1984–1996 Arvi Järvekülg
* 1996–1998 Vilju Lilleleht
* 1998– Urmas Tartes

Trükiseid
---------

Koos teiste organisatsioonidega väljastatakse ja parandatakse muu hulgas Eesti punast raamatut.
Komisjon algatas looduse kalendrite väljaandmise koos Eesti Looduseuurijate Seltsiga. Esimene ilmus Vambola Maavara koostatuna 1963. aastal. Selle väljaandmist jätkas seejärel palju aastaid Eesti Looduseuurijate Selts ja koostajaid oli erinevaid.

* 1957 "Eesti kaunis loodus" (toimetaja Endel Varep) – loodusfotoalbum
* 1960 "Looduskaitse teatmik"
* 1969 "Loodus kutsub"
* 1973 "Looduskaitse" (toimetaja Eerik Kumari) – 836-leheküljeline käsiraamat
* 1982 "Punane raamat. Eesti NSV-s kaitstavaid taime- ja loomaliike" (toimetaja Eerik Kumari).

Viited
------

1. ↑  Herbert Viiding. Julgete mõtete maailmas. Eesti Loodus, oktoober 1985

Välislingid
-----------

* Koduleht
* Komisjoni trükiste nimekiri
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib riigist; perekonnanime kohta vaata Laos (perekonnanimi).* |

---

**Laos**, ametlikult **Laose Demokraatlik Rahvavabariik** (lao keeles ສາທາລະນະລັດ ປະຊາທິປະໄຕ ປະຊາຊົນລາວ, *Sathalanalat Paxathipatai Paxaxôn Lao*) on merepiirita sotsialistlik riik Kagu-Aasias Indohiina poolsaarel. Piirneb Kambodža, Vietnami, Tai, Myanmari ja Hiinaga.

Laos oli 1949. aastani Prantsusmaa protektoraat Prantsuse Indohiinas.

1354. aastal rajati praeguse Laose alale Lan Xangi kuningriik.

Haldusjaotus
------------

Laose haldusüksused
Laos jaguneb halduslikult 17 provintsiks ja pealinna prefektuuriks:

|  |
| --- |
| 1. Attapu provints
2. Bokèo provints
3. Bolikhamxai provints
4. Champasaki provints
5. Houaphani provints
6. Khammuani provints
7. Luang Namtha provints
8. Luang Prabangi provints
9. Oudômxay provints
10. Phôngsali provints
11. Salavani provints
12. Savannakhéti provints
13. Vientiani prefektuur
14. Vientiani provints
15. Xaignabouli provints
16. Xaisômbouni provints
17. Xékongi provints
18. Xiangkhoangi provints
 |

Provintsid jagunevad 140 ringkonnaks, mis jagunevad rohkem kui 11 000 vallaks.

Vaata ka
--------

* Laose riigipeade loend
* Laose jalgpallikoondis

Viited
------

1. ↑  Maailmapanga andmebaas, vaadatud 8.04.2019.
2. ↑  Maailmapanga andmebaas, vaadatud 21.10.2018.
3. ↑  Maailmapanga andmebaas, vaadatud 27.05.2019.

Aasia maad

**Iseseisvad riigid:** Afganistan | Araabia Ühendemiraadid | Armeenia | Aserbaidžaan | Bahrein | Bangladesh | Bhutan | Brunei | Egiptus | Filipiinid | Gruusia | Hiina koos Macau ja Hongkongiga | Ida-Timor | Iisrael | India | Indoneesia | Iraak | Iraan | Jaapan | Jeemen | Jordaania | Kambodža | Kasahstan | Katar | Kuveit | Kõrgõzstan | Küpros | Laos | Liibanon | Lõuna-Korea | Malaisia | Maldiivid | Mongoolia | Myanmar | Nepal | Omaan | Pakistan | Põhja-Korea | Saudi Araabia | Singapur  | Sri Lanka | Süüria | Tadžikistan | Tai | Türgi | Türkmenistan | Usbekistan | Venemaa | Vietnam  

 **Tunnustamata riigid ja okupeeritud alad:** Abhaasia | Golani kõrgendikud | Hiina Vabariik | Lõuna-Osseetia | Mägi-Karabahh | Palestiina | Põhja-Küpros | Tiibet

  Aafrika maad | **Aasia maad** | Austraalia ja Okeaania maad | Ameerika maad | Euroopa maad
Fran Karačić (2018)
**Fran Karačić** (sündinud 12. mail 1996 Zagrebis) on Horvaatias sündinud Austraalia jalgpallur, kes mängib Itaalia esiliigaklubis Brescia ja Austraalia jalgpallikoondises.

Ta alustas klubikarjääri Horvaatias. Horvaatia kõrgliigas debüteeris ta 2015./16. hooajal Zagrebi Lokomotiva meeskonnas.

2021. aasta jaanuaris sõlmis ta kahe ja poole aasta pikkuse lepingu Bresciagaga.

2017. aastal mängis Karačić seitsmel korral Horvaatia kuni 21-aastaste koondises. Kuna tema isa on sündinud Austraalias, sai Karačić õiguse rahvuskoondises esindada Austraaliat. Esimest korda kutsuti Karačić Austraalia koondisse 2018. aasta maailmameistrivõistluste eel. Koondisedebüüdi tegi ta lõpuks 3. juunil 2021 MM-i valikmängus Kuveidi vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta kaheksa päeva hiljem oma teises koondisemängus Nepali vastu. 2022. aasta novembris nimetati Karačić Austraalia MM-i koondisse.

Viited
------

1. ↑   (vaadatud 26.11.2022)
2. ↑  "Fran Karačić è un nuovo giocatore del Brescia". Brescia Calcio. 14. jaanuar 2021. Originaali arhiivikoopia seisuga 21. jaanuar 2021. Vaadatud 14. jaanuaril 2021.
3. ↑  "'Like a dream': The Socceroo proud to represent the country he's never visited". *smh.com.au*. Vaadatud 10. novembril 2022.
4. ↑   (vaadatud 26.11.2022)

| * v
* r
Austraalia koondis  –  2022. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlused |
| --- |
| 

* 1 Ryan (c)
* 2 Degenek
* 3 Atkinson
* 4 Rowles
* 5 Karačić
* 6 Tilio
* 7 Leckie
* 8 Wright
* 9 Maclaren
* 10 Hrustic
* 11 Mabil
* 12 Redmayne
* 13 Mooy
* 14 McGree
* 15 Duke
* 16 Behich
* 17 Devlin
* 18 Vukovic
* 19 Souttar
* 20 Deng
* 21 Kuol
* 22 Irvine
* 23 Goodwin
* 24 King
* 25 Cummings
* 26 Baccus
* Treener: Arnold

 | Austraalia |