recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Autor** (ladina *auctor* 'teostaja, looja') on mitmetähenduslik sõna.

Autor üldises tähenduses on teostaja, looja.

Autor juriidilises tähenduses on üks või mitu füüsilist isikut, kes on loonud teose. Juriidiline isik saab olla varaliste autoriõiguste omanik, kuid mitte autor. Juriidilises tähenduses autori õigusi kaitseb autoriõigus[*viide?*], mida reguleerib seadus – Eestis näiteks autoriõiguse seadus.

|  |  |
| --- | --- |
|  |  Legaaldefinitsioon: *"Teose autoriks on füüsiline isik või füüsilised isikud, kes on selle teose loonud."* |

"Autori surm"
-------------

 *Pikemalt artiklis Autori surm*
20. sajandi teisel poolel sai kirjandusteaduses (nt Roland Barthes'i ja Michel Foucault' käsitlustes) küsitavaks teose ja autori vahelise seose traditsiooniline tõlgendamine. Küsiti, kas autoril on mingi võim oma teoste üle, eriti eelisõigus nende tõlgendamisel, ja leiti, et teose sündi võib pigem käsitleda autori surmana, mis tähendab, et pärast teose valmimist ja avaldamist kaotab autor võimu teose üle. Seejuures seati kahtluse alla arusaam, et autor saab oma teostes midagi taotluslikult väljendada, ning tõlgendamise printsiip, mis lähtus sellest, "mida autor öelda tahtis".

Vaata ka
--------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Tsitaadid Vikitsitaatides: **Autor** |

* Autorsus ehk autorlus

Viited
------

1. ↑  Autoriõiguse seadus § 28, lg. 2
Väga rikkaliku kujundusega *cubiculum* 4. sajandist. Arkosoolium selle otsaseinas on kaunistatud Rooma maajumalanna Telluse kujutisega ja paabulinnud kannavad kristluses igavese elu sümboli tähendust
**Arkosoolium** (ladina keeles *arcosolium* sõnadest *arcus* 'kaar' ja *solium* 'iste', 'troon', hilisantiigi tekstides kasutatud ka sarga tähenduses) on niššhaud, kujult kaarekujulise sillusega seinanišš, mille põhja paigutatakse sarkofaag. Päritolult juba eelkristlik hilisantiikse seinahaua tüüp. Tuntuimad eksemplarid paiknevad varakristlikes katakombides ja hauakambrites (*cubiculum*), aga ka Bütsantsi ja Venemaa keskaegsete kirikute seintes.

Arkosooliume kaunistati sageli maalingutega ja sealt pärineb enamik varakristliku maalikunsti näiteid. Bütsantsi ja Venemaa keskaegses arhitektuuris kohtab arkosooliume eelkõige kloostrikirikutes, kuhu on maetud kloostrite rajajad, väljapaistvad vaimulikud, mõnikord ka valitsejad.

Hilisem kasutus
---------------

Arkosooliumi motiivi (sark nišis, mille kohal on kaar) leiab ka renessansiajal, tüüpiliselt näiteks kirikusse maetud väljapaistvate isikute hauatähiste kujunduses. Eestis asuvatest objektidest meenutab seda kujundust Hans Pawelsi kenotaaf Oleviste kiriku välisseinal ("hauanišš" alumises kolmandikus).

Näiteid
-------

* Mosaiigiga kaunistatud talakaarne arkosoolium 4. sajandist, kristlikud katakombid Sürakuusas (316.–360. aasta)Mosaiigiga kaunistatud talakaarne arkosoolium 4. sajandist, kristlikud katakombid Sürakuusas (316.–360. aasta)
* Kahe hauaga arkosoolium Domitilla katakombidesKahe hauaga arkosoolium Domitilla katakombides
* Mitme hauaga, maalinguteta arkosoolium katakombides Milose saarel, kasutusel 1.–6. sajandilMitme hauaga, maalinguteta arkosoolium katakombides Milose saarel, kasutusel 1.–6. sajandil
* Kristliku kiriku varemed arkosooliumidega, umbes 10. sajand, hävinud 13.-14. sajandil. Hersonesos (Sevastopol)Kristliku kiriku varemed arkosooliumidega, umbes 10. sajand, hävinud 13.-14. sajandil. Hersonesos (Sevastopol)
* Bütsantsi-aegne freskoga kaunistatud arkosoolium Agia Paraskevi kirikus KreetalBütsantsi-aegne freskoga kaunistatud arkosoolium Agia Paraskevi kirikus Kreetal
* Niššhaud keskaegsel kalmistul Sarlat-la-Canédas Dordogne'isNiššhaud keskaegsel kalmistul Sarlat-la-Canédas Dordogne'is
* Santiago de Compostela piiskopi Lanhoso haud Coimbra Sé Velha kirikusSantiago de Compostela piiskopi Lanhoso haud Coimbra Sé Velha kirikus

Vaata ka
--------

* katakombid
* nekropol

Viited
------

1. ↑
2. ↑
3. ↑

Välislingid
-----------

* *Arcosolium* katoliku veebientsüklopeedias (inglise keeles)
* Arkosoolium portaalis Reallexikon zur Deutschen Kunstgeschichte (saksa keeles)
* Аркосолий. Православная Энциклопедия (vene keeles)

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Arkosoolium** |
Õed Brontëd oma venna Branwelli maalil umbes 1834. aastal. Vasakult: Anne, Emily ja Charlotte
**Õed Brontëd** olid inglise kirjanikud, kelle loomeperiood oli 1840. ja 1850. aastatel. Nad olid õed: Charlotte (sündinud 21. aprill 1816), Emily (sündinud 30. juulil 1818) ja Anne (sündinud 17. jaanuaril 1820). Nende romaanid tekitasid ilmumise ajal sensatsiooni.

Nad sündisid vaimulik Patrick Brontë perekonnas. Kokku oli peres kuus last: viis õde ja vend. Nad kasvasid üles Haworthis Yorkshire'is. 1824. aastal asusid neli vanemat õde (Maria, Elizabeth, Charlotte ja Emily) õppima Cowan Bridge'i tütarlastekoolis. Järgmisel aastal haigestusid Maria ja Elizabeth ja surid (11- ja 10-aastaselt). 

Kolm õde alustasid kirjutamist varakult, 1846. aastal avaldasid nad omal kulul luuleraamatu, kasutades pseudonüüme **Currer Bell** (Charlotte), **Ellis Bell** (Emily) ja **Acton Bell** (Anne) (mehenime all oli tollal raamatuid lihtsam avaldada). Raamat ei pälvinud suurt tähelepanu. Seejärel hakkasid õed kirjutama proosat. Aastal 1846 ilmusid Emily "Vihurimäe" („Wuthering Heights") ja Anne'i "Agnes Grey". 1847 avaldati Charlotte'i "Jane Eyre", mis tunnistati aasta parimaks raamatuks. Romaanid said bestselleriteks. Anne’i teist ja viimast raamatut, "Wildfelli härrastemaja rentnik" („The Tenant of Wildfell Hall") saatis kohe edu. See müüdi läbi poolteise kuuga.

Aasta hiljem suri Emily, kel jäi lõpetamata romaan. Anne suri 28. mail 1849 Scarborough's, kuhu Charlotte ta viimases lootuses, et mereõhk ehk aitab, oli kahe päeva eest rongiga ratastoolis viinud. 

Romaanidest oli müügi ja tuntuse poolest kõige edukam "Jane Eyre". 1849. aastal ilmus Charlotte'i romaan "Shirley", 1853 "Professor", mis tegelikult oli valmis kirjutatud juba enne "Jane Eyre'i" 1846, kuid kirjastused ei avaldanud seda.

Charlotte suri 38-aastaselt 1855 ilmselt rasedustüsistusse, ta oli jäänud last oodates kopsupõletikku. Vähem kui aasta varem oli ta abiellunud vaimulik Arthur Bell Nicholsiga.
**EVTV** oli Eesti telekanal, mis tegutses 1993. aastast kuni jaanuarini 1996, mil liituti RTV-ga ja nende kahe põhjal moodustus TV3.

Tegutsemise ajal jagas EVTV eetriaega ja sagedusi RTV-ga. Saated olid eetris esmaspäeval, kolmapäeval, reedel ja pühapäeval.

EVTV moodustas Viktor Siilatsi juhitav Eesti Video koostöös Rootsi kontserni Kinnevikiga. EVTV oli moodustatud 50/50 osalusega. Seega 50% rahast pani välja Eesti Video (jt Info Ettevõtete Gruppi kuuluvad ettevõtted) ja 50% Kinnevik. 

1. juulil 1993 lõppesid viimased läbirääkimised Kinneviki ja Eesti Video vahel. Tuli kiirustada, sest saated pidi eetrisse saatma juba 1. augustil, muidu oleks uus allesasutatud telekanal oma litsentsi kaotanud. Oma saateid edastas ta endistel Ostankino kanali saatjatel. 1994. aastal sattus kultuuriminister Peeter Oleski poolt telelitsentse ringhäälingulubade vastu vahetades märkamatult seni EVTV/RTV-d edastatav kogu Eestis saatja Kanal 2 edastavate saatjate hulka.

Saateid ja sarju
----------------

* Miami Vice
* Airwolf
* A-Rühm
* Mõrv sai teoks
**Kristiina Kaasik** (aastani 1965 **Kristiina Van Jung**; 26. jaanuar 1943 Tallinn – 18. veebruar 2024) oli eesti maalikunstnik. 

Ta lõpetas 1961. aastal Tallinna 2. Keskkooli ja 1967. aastal Eesti NSV Riikliku Kunstiinstituudi teatridekoratsiooni erialal.

Looming
-------

Alates 1965. aastast oli tal isikunäitusi nii Eestis kui ka välismaal.

Oma teostes väärtustas Kaasik ennekõike värvide omavahelisi suhestumisi ehk värvimaagiat. Oli ka kunstirühmituse ANK '64 liige.

Tunnustus
---------

* 1980 Konrad Mäe preemia
* 1985 Eesti Kunstnike Liidu aastapreemia
* 2003 G-Galerii aastapreemia
* 2014 Eesti Kunstnike Liidu auliige
	+ Valgetähe IV klassi teenetemärk

Isiklikku
---------

Tema isa oli keemiainsener Mark van Jung. Tema abikaasa on arhitekt Veljo Kaasik ja poeg arhitekt Markus Kaasik.

Viited
------

1. ↑  Auliikmed
2. ↑  "Presidendilt saab tänavu teenetemärgi 99 inimest". ERR, 5. veebruar 2014

Kirjandus
---------

* *Ad astra: Kristiina Kaasiku maalid = The paintings of Kristiina Kaasik*. Viimsi: K. Kaasik, 2005
* Ants Juske. "Kristiina Kaasik absoluutset vabadust otsimas". EPL, 5. mai 2009

Välislingid
-----------

* In memoriam Kristiina Kaasik. Eesti Kunstnike Liit, 20. veebruar 2024
**Liia Einasto** (aastani 1951 **Liia Tiit**; sündinud 26. augustil 1929 Tartus) on eesti matemaatik ja programmeerija.

Ta lõpetas aastal 1946 Tartu 2. Keskkooli ja aastal 1951 Tartu Riikliku Ülikooli matemaatikuna.

Ta töötas aastatel 1951–1962 Tartu Riiklikus Ülikoolis vanemlaborandi ja vanemõpetajana. Aastatel 1962–1973 töötas ta Füüsika ja Astronoomia Instituudis ning aastatel 1973–1989 Astrofüüsika ja Atmosfäärifüüsika Instituudis inseneri ja programmeerijana.

Ta on koostanud Galaktika ja kaksiktähtede matemaatiliste mudelite programme. Ta on 13 teadusraamatu kaasautor.

Isiklikku
---------

Ta abiellus 10. märtsil 1951 astrofüüsik Jaan Einastoga, neil sündis kolm last: tütred Maret ja Riina ning poeg Indrek. Maret Einasto on astrofüüsik, Riina Einasto on kirjanik.

Viited
------

1. ↑  "Arhiivikoopia" (PDF). Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 14. mai 2011. Vaadatud 21. juunil 2014.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)

Kirjandus
---------

* Eesti teaduse biograafiline leksikon. 1. köide
**Kivirähk** on eesti perekonnanimi.

Statistika
----------

2023. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Kivirähk 46 inimesel: 18 mehel ja 28 naisel. Perekonnanimede levikult oli Kivirähk meeste puhul 6979. kohal ja naiste puhul 4749. kohal. Kõige levinum oli perekonnanimi Kivirähk vanuserühmas 40–44, kus neid on 10 000 elaniku kohta 0,52. Nimi oli kõige sagedasem Tartu maakonnas, kus sellist nime kandis maakonna 10 000 elaniku kohta 0,94 inimest.

19. sajandi algul pandi pärisorjusest vabastamise käigus talupojale Viljandimaal Helme kihelkonna Jõgeveste mõisavallas nimeks Kiwwirähk.

Nime kandjaid
-------------

* Andrus Kivirähk, eesti kirjanik (1970–)
* Ingrid Kivirähk, eesti näitleja (1931–2024)
* Juhan Kivirähk, eesti sotsioloog (1957–)
* Kaarin Kivirähk, eesti kultuuriteoreetik, kunstikriitik ja ajakirjanik (1993–)

Viited
------

1. ↑  Kivirähk Surnames. Vaadatud 23. detsember 2023.
2. ↑  Statistikaamet: Nimede statistika Vaadatud 23. detsember 2023.
3. ↑  Onomastika andmebaas. Nimede panemine: Kivirähk.

Välislingid
-----------

* Kivirähk statistikaameti andmebaasis
**Progressiivne Tegevuspartei** (hispaania keeles *Partido de Acción Progresista*, PAP; varem **Unitaarne Tegevuspartei**, hispaania keeles *Partido de Acción Unitaria*, PAU) oli Kuuba erakond, mida juhtis Fulgencio Batista. See asutati 1. aprillil 1949, pärast 1948. aasta valimisi. Sama aasta augustis anti välja erakonna manifest. Aastal 1952 oli selge, et PAP kaotab valimised ning Batista korraldas riigipöörde ja asus presidendiks.

Progressiivne Tegevuspartei osales ka 1954. ja 1958. aasta valimistel, mis tänu tõsiseltvõetava opositsiooni puudumisele ja valimispettusele võideti.

Erakonna maailmavaadet iseloomustasid jõuline konservatiivsus ja majanduslik liberalism, millega loodeti meelitada riiki Ameerika Ühendriikide investeeringuid. Kuuba oli nendel aastatel korrumpeerunud ja vaene riik. Tegevuspartei oli tugevalt antikommunistlik, nii selleks, et Ameerika Ühendriikidele meeldida, kui ka seetõttu, et enamik opositsioonilise vasakrahvusliku 26. Juuli Liikumise liikmetest vähemalt nimetasid end kommunistideks. Batista autoritaarne võim ja opositsiooni tagakiusamine viisid 20 000 kuubalase surnukspiinamise või kohtuta hukkamiseni.

Progressiivne Tegevuspartei likvideeriti pärast Kuuba revolutsiooni 1959. aastal. Batista põgenes riigist ja Fidel Castro tuli võimule. Kuubast sai ametlikult kommunistlik riik 1961. aastal.
Christoph Stephan 2014
**Christoph Stephan** (sündinud 12. jaanuaril 1986 Rudolstadtis, endises Saksa DV) on Saksamaa laskesuusataja.

Stephan saavutas 2006. aasta juunioride maailmameistrivõistlustel teatesõidus pronksmedali. 2007. aastal tuli ta juunioride MM-il maailmameistriks jälitussõidus ja teatesõidus. Esimesel täiskasvanute võistlustel 2009. aasta maailmameistrivõistlustel Pyeongchangis sai ta 20 km eraldistardist sõidus hõbemedali. Ta eksis lasketiirus korra esimeses laskmispaigas ja kaotas kuldmedali võitnud Ole Einar Bjørndalenile 14,1 sekundiga.

Stephan võistles maailma karikasarjas esimest korda 2005/2006 hooajal Kontiolahtis. Esimese poodiumikoha ja samas ka kohe võidu sai ta Anterselva etapil 25. jaanuaril 2009 15 km ühisstardiga sõidus.

Saavutused
----------

### Maailmameistrivõistlustel

* 2009 Lõuna-Korea Pyeongchangis
	+ Hõbe hõbemedal 20 km eraldistardiga sõidus

### Maailma karikasarjas

#### Maailma karikasarja etapivõidud

| Jrk. nr | Aasta | Kuupäev | Koht | Riik | Ala |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | 2009  |  25. jaanuar | Anterselva |  Itaalia | 15 km ühisstardist sõit |

Välislingid
-----------

* Christoph Stephani koduleht
* Christoph Stephan IBU kodulehel
Helena Jonsson Östersundis 2008. aasta MM-il
**Hanna Helena Ekholm** (neiupõlvenimi **Jonsson**; sündinud 6. septembril 1984 Helgumis) on Rootsi laskesuusataja, kes on võistelnud maailma karikasarjas alates 2005-2006 hooajast. 

Jonsson alustas võistlemist 2002. aastal ja osales esimest korda täiskasvanute võistlustel Pokljukas 2006. aasta MM-il, kus ta sai segateatevõistluses kuuenda koha.

2007. aasta MM-il Anterselvas tuli Jonsson Rootsi naiskonnaga Prantsusmaa ja Norra ees segateatesõidu maailmameistriks. 2008. aasta MM-i Östersundis ei suutnud Jonsson koduseinte toetust ära kasutada ja sai individuaaldistantsil parima koha 15 km ühisstardiga sõidus, kus ta oli viies. Segateatesõidus pidi ta leppima neljanda kohaga.

Pyeongchangis toimunud 2009. aasta maailmameistrivõistlustel tuli ta 10 km jälitussõidus maailmameistriks. Päev varem tuli ta 7,5 km sprindis viiendaks ja pidi ka jälitussõitu viiendana alustama, kuid tänu heale sõidule ja paremale laskmisele konkurentide ees jõudis ta parima ajaga finišisse. 

Maailma karikasarjas saavutas Jonsson esimese poodiumikoha ja kohe ka võidu 18. märtsil 2007 Hantõ-Mansiiskis ühisstardiga sõidus. Maailma karikasarja üldarvestuses oli tema parim koht 2007-2008 hooajal, kui ta oli üheksas. 2008-2009 hooaja arvestuses on ta praegu (seisuga 15. veebruar 2009) teisel kohal.

Saavutused
----------

### Maailmameistrivõistlustel

* **2007** Itaalia Anterselvas
	+ Kuld **maailmameister** 4x6 km segateatesõidus
* 2009 Lõuna-Korea Pyeongchangis
	+ Kuld **maailmameister** 10 km jälitussõidus

### Maailma karikasarjas

#### Maailma karikasarja etapivõidud

| Jrk-nr | Aasta | Kuupäev | Koht | Riik | Ala |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. |  2007 | 18. märts  |  Hantõ-Mansiisk |  Venemaa | 12,5 km ühisstardiga sõit |
| 2. | 2008  | 4. detsember  |  Östersund |  Rootsi | 15 km eraldistardist sõit |
| 3. |  2009 | 25. jaanuar |  Anterselva |  Itaalia | 12,5 km ühisstardiga sõit |
| 4. |  2009  | 15. veebruar  |  Pyeongchang |  Lõuna-Korea | 10 km jälitussõit |

Välislingid
-----------

* Helena Ekholmi koduleht
* Helena Ekholmi fännide koduleht saksa- ja rootsikeelne (arhiveeritult)
* Helena Ekholmi Biathlonworldi kodulehel
**Kretheus** (kreeka Κρηθεύς) oli Iolkose asutaja ja esimene kuningas. Kretheus oli Tessaalia kuninga Aiolose ja Enarete poeg. Ta abiellus vennatütre Tyroga ja nad said kolm poega, kelle nimed olid Aison, Pheres ja Amythaon.

Elulugu
-------

Kretheuse isa Aiolos sai Tessaalia valitsejaks, kui tema isa Hellen jagas Kreeka oma poegade vahel. Kretheus oli üks vähemalt tosinast Aiolose ja Enarete lapsest. Ta ehitas isa maadele Pagasitikóse lahe äärde uue linna, mida asus valitsema. Selle linna nimeks sai Iolkos.

Kretheus abiellus Tyroga ning said kolm poega: Aisoni, Pherese ja Amythaoni. Siiski on Kretheust nimetatud ka kahe tütre isaks, üks neist oli Akastosega abiellunud Hippolyte.

Pärast Kretheuse surma pidi Iolkose uueks kuningaks saama Aison, kuid tema poolvend, Tyro ja Poseidoni laps, Pelias haaras linnas võimu ja lõpuks tappis Aisoni.

Vaata ka
--------

* Tyro
* Aison

Viited
------

1. 1 2 3  March, Jennifer (2014). *Dictionary of Classical Mythology* (inglise) (teine trükk). Oxbow Books.
2. 1 2  "CRETHEUS IN GREEK MYTHOLOGY". *Greek Legends and Myths*. 26. jaanuar 2020.
Mall:Short description
Mall:Other uses
Mall:Pp-move-indef

Mall:Infobox website

**Habbo** on Soome ettevõtte Sulake Corporation loodud internetis mängitav rollimäng. Mängu sihtrühm on teismelised.

Mängus luuakse virtuaalne ühiskond, mis tegutseb hotellis ja selle ümbruses. Hotellid on seotud kindla maaga.

Mängus saab osta *coins*e ja siis selle eest osta midagi, näiteks mööbli või kodulooma. Ja saad endale toa teha. Saad panna teisi kasutajaid sõbralisti + saata neile kirju. Tore koht ajaviiteks kas või. Seal saad mängida palju mänge, milleks on seal populaarne "Falling Furni". 

*Public Spaces* saab olla basseinis, osta juua/süüa, olla teatris jne.
Muideks vahetevahel käivad ka seal kuulsused. Seal on käinud The Veronicas & Ashlee Simpson.

### Avatud

| Riik | URL | Avamise kuupäev | Märkmed |
| --- | --- | --- | --- |
|  Soome | habbo.fi | August 2000 |  |
|  Hispaania | habbo.es | September 2003 |  |
|  Itaalia | habbo.it | November 2003 |  |
|  Holland | habbo.nl | February 2004 |  |
|  Saksamaa | habbo.de | March 2004 |  |
|  Ameerika Ühendriigid | habbo.com | September 2004 |  |
|  Prantsusmaa | habbo.fr | November 2004 |  |
|  Brasiilia | habbo.com.br | February 2006 |  |
|  Türgi | habbo.com.tr | August 2012 |  |
Albrecht Mecklenburgist
**Albrecht Mecklenburgist** (saksa *Albrecht von Mecklenburg*; rootsi *Albrekt av Mecklenburg*), Mecklenburgi hertsogina **Albrecht III** (umbes 1338 – 31. märts või 1. aprill 1412) oli Rootsi kuningas aastatel 1364–1389 ja Mecklenburgi hertsog 1384–1412.

Põhja-Saksamaa Mecklenburgi hertsogkonna hertsog Albrecht sai Rootsi kuningaks seetõttu, et eelmine, Norra ja Rootsi kuningas Magnus IV oli Ida-Rootsis ning eriti suure hansalinnadest pärit saksa elanikkonnaga aladel ülimalt ebapopulaarne. Nende ja hansalinnade toetusel tungiski Albrecht 1363. aastal Rootsi ning purustas Magnuse väed. Järgmisel aastal krooniti ta Stockholmis liitlaste ja Rootsi magnaatidest koosneva Rootsi Riiginõukogu toetusel kuningaks. 

Kuid Lääne-Rootsis jäid temavastased meeleolud püsima ning kui ta tahtis 1389. aastal korraldada läänistatud mõisamaade reduktsiooni, kukutati ta Taani kuninganna Margrete I kaasabil. Ta kaotas Taani-Rootsi vägedele lahingu Åsle juures ja Albrecht oli kuni 1395. aastani vangis, kust ta vabanes pärast lubadust, et ta kas loovutab endiselt temale alluva Stockholmi linna või maksab suure lunaraha. Et Albrechtil ei olnud kuskilt raha võtta, pidi ta linna 1398. aastal loovutama. 

Mecklenburgi alad 1300
Albrechti liitlasteks olid aga vitaalivennad, Hansa ja Saksa ordu, kes jätkasid Taani-vastast võitlust. Saksa ordul õnnestus enda võimu alla saada Ojamaa (Gotlandi) saar, mis anti nimeliselt Albrechti võimu alla. Taani sai selle tagasi alles 1408. aastal, kui maksis ordule ja Albrechtile suure rahasumma. Nii asendus Rootsi-Mecklenburgi unioon lõplikult Taanit, Rootsit ja Norrat ühendava Kalmari uniooniga. Albrecht säilitas aga kuni oma surmani võimu Mecklenburgi hertsogkonna üle. 

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**Magnus IV** | **Rootsi kuningas**1364–1389 | Järgnev**Margrete I** |
| Eelnev**Magnus I** | **Mecklenburgi hertsog**1384–1412*kuni 1388 koos Albrecht IV-ga* | Järgnev**Albrecht V** |

Vaata ka
--------

* Mecklenburgi valitsejate loend
Tommy Ingebrigtsen
**Tommy Ingebrigtsen** (sündinud 8. augustil 1977 Trondheimis) on Norra endine suusahüppaja.

1995. aasta suusatamise maailmameistrivõistlustel Thunder Bays tuli ta suurel mäel 17-aastaselt maailmameistriks.

2003. aasta MM-il Val di Fiemmees võitis ta hõbemedali normaalmäel ja pronksmedali meeskonnavõistluses. 2004. aastal Planicas ja 2006. aastal Kulmis suusalennu maailmameistrivõistlustel tuli ta meeskonnavõistluses maailmameistriks. 

2006. aasta olümpiamängudel Torinos sai ta pronksmedali meeskonnavõistluses.

Ingebrigtsen teatas tippsportlaskarjääri lõpetamisest 11. aprillil 2007, olles 29-aastane. Viimasel hooajal ei osalenud ta üheksal maailma karikasarja etapil. Tal oli viimastel aastatel enne tippspordist loobumist raske jõuda Norra suusahüppajate põhikoondisse, kuigi ta oli tulnud meeskonnavõistluses maailmameistriks ja võitnud olümpiamedali.

Ingebrigtsen esindas Byåsen IL klubi. Tema isa on Norras tuntud muusik Dag Ingebrigtsen. Ingebrigtseni isiklik rekord suusahüpetes on 231 meetrit, mille ta hüppas 2005. aastal Planicas.

Saavutused
----------

###  Olümpiamängudel

* 2006 Torinos
	+ Pronks pronksmedal meeskonnavõistluses suurel mäel

### Maailmameistrivõistlustel

* 1995 Thunder Bays
	+ Kuld **maailmameister** suurel mäel
* 2003 Val di Fiemmes
	+ Hõbe hõbemedal normaalmäel
	+ Pronks pronksmedal meeskonnavõistluses suurel mäel

### Suusalennu maailmameistrivõistlustel

* 2004 Planicas
	+ Kuld **maailmameister** meeskonnavõistluses lennumäel
* 2006 Kulmis
	+ Kuld **maailmameister** meeskonnavõistluses lennumäel

### Maailma karikasarjas

Tommy Ingebrigtsen osales 180 korda maailma karikasarja etappidel ja jõudis poodiumile 5 korda, kuid ei saanud ühtegi võitu.

Välislingid
-----------

* Koduleht
* Tommy Ingebrigtsen FIS-i kodulehel (inglise)
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel on eesnime kohta; vanakreeka mütoloogia tegelaskuju kohta vaata artiklit Phrixos ja Helle* |

---

**Helle** on naisenimi. Nimi on levinud Põhjamaades ja Eestis.

2018. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis eesnimi Helle 2194 naisel. Helle oli populaarsuselt 76. naisenimi. Helle oli keskmiselt 64 aasta vanune (mediaanvanus oli 66). Kõige populaarsem oli eesnimi Helle vanuserühmas 70–74, kus neid oli 10 000 elaniku kohta 76,03.

2024. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis eesnimi Helle 1997 naisel. Helle oli populaarsuselt 82. naisenimi.

Lätis oli 2021. aasta 30. juuni seisuga eesnimi Helle 3 inimesel.

Nime kandjaid
-------------

* Helle Karis, eesti filmilavastaja
* Helle Laas, eesti näitleja
* Helle Meri, eesti näitleja
* Helle Metslang, eesti keeleteadlane

Vaata ka
--------

* Elle (eesnimi)

Viited
------

1. ↑  "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 8. august 2020. Vaadatud 5. septembril 2018.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
2. ↑
3. ↑  Personvārdu datu bāze
**Uno Veeperv** (kuni 2. juunini 1936 **Uno Veeber**; 3. august 1930 Hummuli vald, Viljandimaa – 26. juuli 2010 Viljandi) oli Eesti NSV parteitöötaja ja omavalitsustegelane.

Ta lõpetas 1967. aastal Tartu Riikliku Ülikooli ajaloo erialal.

1950. aastast oli ta ELKNÜ Valga Rajoonikomitee instruktor, 1951–1958 töötas ajakirjanikuna Valga rajoonis. 1958. aastal oli ta Kiviõli rajooni ajalehe Töö Lipp toimetaja, seejärel ajalehe Valga Kommunist kirjade osakonna juhataja. Aastatel 1959–1962 oli ta EKP Valga Rajoonikomitee lektor-konsultant, hiljem propaganda- ja agitatsiooniosakonna juhataja, 1962–1965 Valga rajooni Partei- ja Riigikontrolli Komitee esimees, 1965–1979 EKP Valga Rajoonikomitee I sekretär, 1979–1987 Viljandi rajooni RSN Täitevkomitee esimees. Aastatel 1988–1999 oli ta ETA erikorrespondent.

NLKP liige 1952. aastast. Ta oli Eesti NSV Ülemnõukogu VIII, IX ja X koosseisu saadik.

Tunnustus
---------

* 1968 – Kalevi auliige
* Tööpunalipu orden
* orden "Austuse märk"

Viited
------

1. ↑  Eesti NSV Ülemnõukogu X koosseis. Biograafiline lühiteatmik. Tallinn: Eesti Raamat 1981
2. ↑  Valgamaa kodulooline andmebaas ISIK
**Laura Niils** (sündinud 19. aprillil 1992 Haapsalus) on eesti näitleja. 

Laura Niils on lõpetanud Haapsalu Wiedemanni Gümnaasiumi 2011. aastal ja Tartu Ülikooli Viljandi kultuuriakadeemia teatrikunsti õppekava näitleja erialal 2015 aastal.

2014. aastal oli ta üks teatri Must Kast asutajatest. Ta töötas sama teatri näitlejana kuni 2023. aasta lõpuni. Lisaks oli ta aastatel 2016–2024 Tartu Tamme Gümnaasiumi näiteringi juhendaja. 
Alates 2024. aasta jaanuarist on ta Rakvere teatri näitleja.

Ta on mänginud telesarjades "Kelgukoerad", "Viimane võmm", "Mustad lesed", "Kättemaksukontor" ja "Pank".

Viited
------

1. ↑  Laura Niils Eesti Lavastuste Andmebaas. Vaadatud 26. jaanuaril 2024
2. ↑  Vilistlased Läänemaa Ühisgümnaasium. Vaadatud 26. jaanuaril 2024
3. ↑  TÜ VKA etenduskunstide vilistlased Tartu Ülikooli Viljandi kultuuriakadeemia. Vaadatud 26. jaanuaril 2024
4. ↑  Laura Niils Rakvere Teater. Vaadatud 26. jaanuaril 2024

Välislingid
-----------

* Laura Niils andmekogus IMDb (inglise)
* Laura Niils Eesti filmi andmebaasis
Gregor Gysi (2018)
**Gregor Florian Gysi** (sündinud 16. jaanuaril 1948 Berliinis) on Saksa jurist ja vasakpoolne poliitik.

1970. aastal lõpetas Gregor Gysi Berliini Humboldti Ülikooli juristina. 1967. aastal astus ta Saksamaa Sotsialistlikku Ühtsusparteisse. Alates 1971. aastast tegutses ta Saksa DV-s advokaadina, doktorikraadi kaitses 1976. aastal. Advokaadina kaitses ta ka mitmeid režiimikriitikuid ja inimõiguste aktiviste (Rudolf Bahro, Robert Havemann, Ulrike Poppe, Bärbel Bohley). 1988–1989 oli ta Ida-Berliini Juristide Kolleegiumi esimees ja Saksa DV Juristide Kolleegiumi nõukogu esimees.

9. detsembrist 1989 kuni 4. veebruarini 1990 oli Gregor Gysi Saksamaa Sotsialistliku Ühtsuspartei/Demokraatliku Sotsialismi Partei (SED-PDS) esimees. 4. veebruarist 1990 kuni 30. jaanuarini 1993 oli ta Demokraatliku Sotsialismi Partei esimees. 1990. aasta märtsist kuni oktoobrini oli Gregor Gysi Saksa DV Rahvakoja (parlamendi) liige.

1990–2002 oli Gregor Gysi Saksamaa Liidupäeva liige, 1990–1998 oli ta seal Demokraatliku Sotsialismi Partei grupi esimees ja 1998–2000 fraktsiooni esimees. 2002. aasta 17. jaanuarist kuni 31. juulini oli ta Berliini majandusminister. Alates 2002. aasta augustist tegutses advokaadina.

Alates 2005. aastast on Gregor Gysi jälle Liidupäeva liige. Ta oli aastatel 2005–2015 Vasakpartei (Die Linke) parlamendifraktsiooni esimees.

17. detsembrist 2016 kuni 15. detsembrini 2019 oli Gregor Gysi Euroopa Vasakpartei esimeheks.

Isiklikku
---------

Gregor Gysi isa Klaus Gysi (1912–1999) oli Saksa DV riigitegelane (kultuuriminister 1966–1973). Gregor Gysi õde Gabriele Gysi (sünd. 1946) on näitleja, 1985. aastal lahkus ta Saksa DV-st Lääne-Saksamaale.

Viited
------

1. ↑  gregor Gysi geb. 1948 Lebendiges Museum Online
2. ↑  German Democratic Republic : Ministries, political parties, etc. rulers.org
3. ↑  Federal Republic of Germany : Ministries, political parties, etc. rulers.org
4. ↑  "Plötzlich sollte ich für mich selbst werben" Zeit Online, März 2010
5. ↑  Dr. Gregor Gysi Fraktion DIE LINKE im Bundestag
6. ↑  Dr. Gregor Gysi, Die Linke Deutscher Bundestag
7. ↑  Steffi Dobmeier. Leiser Abgang mit Tränen und Applaus Zeit Online, 7. juuni 2015
8. ↑  Knapp 68 Prozent für Gysi tagesschau.de
9. ↑  Mirko Gründer.
 Woher kommt eigentlich… Gregor Gysi? Historeo
10. ↑  Gabriele Gysi Kleines Theater Kammerspiele Landshut
Arbo Valdma
**Arbo Valdma** (sündinud 20. veebruaril 1942 Pärnus) on eesti pianist ja muusikapedagoog.

Haridus
-------

Arbo Valdma lõpetas 1966 Tallinna konservatooriumi Bruno Luki klaveriklassis ja sai 1969 doktorikraadi Moskva konservatooriumis Nina Jemeljanova õpilasena.

Pedagoogiline karjäär
---------------------

Ta oli klaveriprofessor Jugoslaavias Novi Sadis (1979. aastast) ja Belgradis (1984. aastast). 1992. aastast elab ja töötab ta Saksamaal Kölnis. Arbo Valdma on Euroopa Klaveriõpetajate Assotsiatsiooni (EPTA) asutajaliige. Tema tuntumad õpilased on Jasminka Stančul, Rita Kinka, Aleksandar Madžar, Zoltan Peter, Đorđe Milojković, Vladimir Valjarević, Dorian Leljak, Dejan Sinadinović.

Prof. Valdma viib läbi klaveri meistrikursusi mitmel pool üle maailma, sealhulgas alates 2002. aastast oma sünnilinnas Pärnus.

Tunnustus
---------

* 1968 Eesti NSV pianistide võistluse 1. auhind
* 1980 heliplaadistuste võistluse 1. auhind Ljubljanas
* 1992 Eesti Muusikaakadeemia audoktor
* 2009 Pärnu vapimärk (Pärnu linna haridus- ja kultuurielu arendamise, elavdamise ja rikastamise ning aastatepikkuse meistrikursuste korraldamise eest)
* 2017 Pärnu aukodanik

Isiklikku
---------

Arbo Valdma vend oli eesti helirežissöör Hannes Valdma.

Välislingid
-----------

* Rahvusvaheline klaveri SUVEUNIversiteet *parnukontsert.ee*
* Priit Kuusk. Pärnus kestab Arbo Valdma talveülikool pianistidele. ERR, 11. veebruar 2009.
Jorrit Hendrix 2021. aastal Moskva Spartaki mängijana
**Jorrit Petrus Carolina Hendrix** (sündinud 6. veebruaril 1995 Panningenis) on Hollandi jalgpallur, kes mängib poolkaitsjana Austraalia kõrgliigaklubis Western Sydney Wanderers.

Ta alustas jalgpallitreeninguid kodulinnaklubis SV Panningen. 2004. aastal liitus ta PSV Eindhoveni noortesüsteemiga. PSV HollamnEindhoveni põhimeeskonnas debüteeris ta Hollandi kõrgliigas 2013. aasta augustis. Esimese värava Hollandi kõrgliigas lõi ta 26. oktoobril 2014 mängus FC Utrechti vastu. PSV-ga tuli ta Hollandi meistriks hooaegadel 2014/15, 2015/16 ja 2017/18.

2021. aasta jaanuaris liitus Hendrix Venemaa kõrgliigaklubiga Moskva Sprtak. Hooaja 2021/22 teises pooles oli ta laenul Hollandi kõrgliigaklubis Feyenoord.

2022. aasta augustis sõlmis ta üheks hooajaks lepingu Saksamaa esiliigaklubiga Düsseldorfi Fortuna.

2023. aasta septembris sõlmis ta üheks hooajaks lepingu Austraalia kõrgliigaklubiga Western Sydney Wanderers.

Aastatel 2009–2016 mängis Hendrix Hollandi noortekoondistes. 2012. aastal tuli ta Hollandi kuni 17-aastaste koondisega omavanuste Euroopa meistriks. Ainsal korral on ta Hollandi jalgpallikoondises mänginud 1. septembril 2016, kui sõprusmängus kohtuti Kreekaga.

Saavutused
----------

PSV
* Eredivisie: 2014–15, 2015–16, 2017-18
* Johan Cruijff Schaal: 2015, 2016

Feyenoord
* UEFA Euroopa Konverentsiliiga: Teine koht 2021–22

Viited
------

1. ↑  "FORTUNA VERPFLICHTET JORRIT HENDRIX" (saksa). Fortuna Düsseldorf. 11. august 2022. Vaadatud 12. augustil 2022.
2. ↑  "HENDRIX SIGNS". wswanderersfc.com.au. 16.9.2023. Vaadatud 8.03.2024
3. ↑  Jorrit Hendrix (Player). national-football-teams.com. Vaadatud 8.03.2024
**Aknīste** (lätiⓘ) on linn Lätis Jēkabpilsi piirkonnas, endise Aknīste piirkonna keskus. Linn asub Dienvidsusēja jõe kaldal.

Ajalugu
-------

Aknīste kuulus seelide Kalve muinasmaakonda. Esmamainitud 1298. Aastal 1388 sõlmis Vytautas ristisõdijatega lepingu, mille kohaselt hakkas ala kuuluma Daugavpilsi komtuurkonda. Aastal 1560 andis Zygmunt II August asula Kroszyńskite valdusse.

1648.–1667. aasta uputuse ajal oli suletud laevaliiklus Daugaval, mis oli Kuramaa jaoks ülitähtis liiklustee. Nii võeti Jakob Kettleri eestvedamisel ette Eglona ja Susēja jõe vahelise kanali rajamine. Tööd kanali juures kestsid aastail 1667–1668, aga aastal 1684 see veetee hüljati.

17. sajandist kuulus asula Leedule. Läti koosseisu läks Leedu-Läti piirilepinguga pärast esimest maailmasõda (vahetati Palanga vastu).

1935. aastal elas Aknīstes 199 juuti, kes moodustasid 42% elanikest.

Aastal 1950 sai asulast alev. Linn aastast 1991. 2009. aastani kuulus Jēkabpilsi rajooni. Aastal 2012 oli seal 1210 elanikku.

* Aknīste katoliku kirikAknīste katoliku kirik
* Luteri kirikLuteri kirik
* Seelide parkSeelide park

Viited
------

1. ↑  Iedzīvotāju skaits pēc tautības reģionos, pilsētās, novados, pagastos, apkaimēs un blīvi apdzīvotās teritorijās gada sākumā (pēc administratīvi teritoriālās reformas 2021. gadā) 2021 - 2022, vaadatud 2.10.2023.
2. ↑
3. ↑  Aknīste[*alaline kõdulink*] Beit Hatfut

Välislingid
-----------

 Aknīste – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis

Läti linnad

Ādaži | Ainaži | Aizkraukle | Aizpute | Aknīste | Aloja | Alūksne | Ape | Auce | Baldone | Baloži | Balvi | Bauska | Brocēni | Cesvaine | Cēsis | Dagda | Daugavpils | Dobele | Durbe | Grobiņa | Gulbene | Iecava | Ikšķile | Ilūkste | Jaunjelgava | Jelgava | Jēkabpils | Jūrmala | Kandava | Kārsava | Ķekava | Koknese | Krāslava | Kuldīga | Ķegums | Lielvārde | Liepāja | Limbaži | Līgatne | Līvāni | Lubāna | Ludza | Madona | Mārupe | Mazsalaca | Ogre | Olaine | Pāvilosta | Piltene | Pļaviņas | Preiļi | Priekule | Rēzekne | Rīga | Rūjiena | Sabile | Salatsi | Salaspils | Saldus | Saulkrasti | Sigulda | Seda | Skrunda | Smiltene | Staicele | Stende | Strenči | Subate | Talsi | Tukums | Valdemārpils | Valka | Valmiera | Vangaži | Varakļāni | Ventspils | Viesīte | Viļaka | Viļāni | Zilupe
**Bauska** (saksa *Marienland* või *Bauske*, poola keeles *Bowsk*,  jidiši keeles בויסק, *Bojsk*) on linn Lätis Zemgales, Bauska piirkonna keskus.

Bauska kohal saab Mūsa ja Mēmele ühinemisel alguse Lielupe jõgi.

Linnas asub Bauska linnus. Igal aastal juulikuus toimub seal keskaegse muusika festival.

Ajalugu
-------

Bauska asub semgalite Upmale maakonna aladel. Bauskas asus Liivimaa ordu Bauska ordulinnus, mis rajati XV sajandil. Aastal 1445 asustas Heidenreich Vincke von Overberg Bauska ümbruskonda ligi 3000 sõjakäigult Novgorodi vastu kaasa toodud vadjalast, kellest kasvas hiljem välja kreevinite rahvarühm.

Linnus oli Bauska foogtide residentsiks. Aastal 1561 sai linnusest Gotthard Kettleri residents ning üks Kuramaa keskustest. Bauska sai linnaõigused 1609. aastal. Aastal 1640 oli linnas 1500 elanikku, neist kolmandik olid lätlased.

Hilisemal ajal asusid Bauskasse elama ka juudid. Aastal 1897 oli linnas 6544 elanikku, neist lätlasi 45,6%, juute oli 2745 ehk siis 42,0%, ja sakslasi 536 ehk siis 8,2%.

Teise maailmasõja ajal oli Bauska aastal 1944 mõnda aega rindelinn. Lahingutegevuse käigus hävis kolmandik Bauska vanalinnast.

Elanikke oli 2004. aastal 10 945.

* Bauska raekodaBauska raekoda
* Riia tänavRiia tänav
* Rahvamaja ja raamatukogu hooneRahvamaja ja raamatukogu hoone

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Bauska** |

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Bauska loss** |

Viited
------

1. ↑  Iedzīvotāju skaits pēc tautības reģionos, pilsētās, novados, pagastos, apkaimēs un blīvi apdzīvotās teritorijās gada sākumā (pēc administratīvi teritoriālās reformas 2021. gadā) 2021 - 2022, vaadatud 2.10.2023.
2. ↑

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Vikisõnastiku artikkel: **Bauska** |

* Bauska linna koduleht (*läti keeles*)
* Linna kaart


Läti linnad

Ādaži | Ainaži | Aizkraukle | Aizpute | Aknīste | Aloja | Alūksne | Ape | Auce | Baldone | Baloži | Balvi | Bauska | Brocēni | Cesvaine | Cēsis | Dagda | Daugavpils | Dobele | Durbe | Grobiņa | Gulbene | Iecava | Ikšķile | Ilūkste | Jaunjelgava | Jelgava | Jēkabpils | Jūrmala | Kandava | Kārsava | Ķekava | Koknese | Krāslava | Kuldīga | Ķegums | Lielvārde | Liepāja | Limbaži | Līgatne | Līvāni | Lubāna | Ludza | Madona | Mārupe | Mazsalaca | Ogre | Olaine | Pāvilosta | Piltene | Pļaviņas | Preiļi | Priekule | Rēzekne | Rīga | Rūjiena | Sabile | Salatsi | Salaspils | Saldus | Saulkrasti | Sigulda | Seda | Skrunda | Smiltene | Staicele | Stende | Strenči | Subate | Talsi | Tukums | Valdemārpils | Valka | Valmiera | Vangaži | Varakļāni | Ventspils | Viesīte | Viļaka | Viļāni | Zilupe
KaartRopka tööstusrajooni asend Tartus
**Ropka tööstusrajoon** on Tartu linnaosa, mis paikneb Tartu lõunaosas Emajõe paremal kaldal. 
Linnaosa piirideks on linna lõunapiir - Võru tänav - Sepikoja tänav - Jalaka tänav - Sepa tänav - Vasara tänav - Sirbi tänav - Tähe tänav - Aardla tänav - Ropka tee - Turu tänav - sadamaraudtee - Emajõgi.

Linnaosa pindala on 364 ha ja elanike arv oli rahvastikuregistri andmeil 1. jaanuaril 2012. aastal 2511.

2013. aasta 31. detsembri seisuga elas Ropka tööstusrajoonis 2424 inimest, neist 1361 naist ja 1063 meest. Ropka tööstusrajooni elanikest 225 olid vanuses 0-6 aastat, 285 vanuses 7-18 aastat, 1411 vanuses 19-64 aastat ja 503 vähemalt 65-aastased. Linnaosa asustustihedus oli hõreduselt kolmas: 666 in/km2. Ropka tööstusrajoonis elas 2,48% tartlastest.

Haljasalad ja veekogud
----------------------

Linnaosa ulatub Emajõe kaldani. 
Emajõe ääres on võrdlemisi ulatuslik jõeluht.

Tänavad
-------

* Alasi
* Jalaka
* Ringtee
* Ropka tee
* Ropkamõisa
* Sepa
* Sepikoja
* Sirbi
* Tehnika
* Turu
* Tähe
* Vasara
* Võru

Viited
------

1. ↑  "Statistiline ülevaade. Tartu 2013" Tartu: Tartu linnavalitsus, 2014, lk 6, ptk "Asend"
2. ↑  "Statistiline ülevaade. Tartu 2013" Tartu: Tartu linnavalitsus, 2014, lk 29, ptk "Rahvastik"
3. ↑  "Statistiline ülevaade. Tartu 2013" Tartu: Tartu linnavalitsus, 2014, lk 28, ptk "Rahvastik"
4. ↑  "Statistiline ülevaade. Tartu 2013" Tartu: Tartu linnavalitsus, 2014, lk 29, ptk "Rahvastik"

Tartu vapp
Tartu linnaosad ja asumid

Annelinn (Ees-Annelinn **·**  Kesk-Annelinn **·**  Taga-Annelinn) **·**  Ihaste (Uus-Ihaste **·**  Vana-Ihaste) **·**  Jaamamõisa **·** Karlova (All-Karlova **·**  Ees-Karlova **·**  Taga-Karlova) **·**  Kesklinn (Riiamäe **·**  Sadama **·**  Toometaguse **·**  Uueturu **·**  Vanalinn) **·**  Kvissentali **·**  Maarjamõisa **·**  Raadi-Kruusamäe (Kruusamäe **·**  Raadi) **·**  Ropka (Jalaka **·**  Ropkamõisa) **·**  Ropka tööstusrajoon **·**  Ränilinn **·**  Supilinn **·**  Tammelinn (Uus-Tammelinn **·**  Vana-Tammelinn) **·**  Tähtvere **·**  Vaksali (Kastani-Filosoofi **·**  Vaksali) **·**  Variku **·**  Veeriku (Veeriku **·**  Veeriku tööstusrajoon) **·**  Ülejõe (Ujula **·**  Ülejõe)
**Kārsava** (lätiⓘ) (latgali *Kuorsova*, saksa keeles *Karsau*, poola keeles *Korsówka*) on linn Lätis Latgales Ludza piirkonnas. 

Kārsava alad kuulusid Malnava mõisale ja nii rajati sinna aastal 1763 Malnava katoliku kirik. Asula hakkas arenema kohaliku kaubanduskeskusena pärast Peterburi ja Varssavi vahelise maantee avamist. 19. sajandi alguses ehitati sinna ka õigeusu kirik. Aastal 1860 avati Peterburi-Varssavi raudteel Kārsava raudteejaam. Linn aastast 1928.

2009. aastani kuulus Ludza rajooni. Aastatel 2009–2021 oli linn Kārsava piirkonna keskus.

Linn asub Rītupe jõe ääres.

Kaitstavad objektid
-------------------

Muinsusmälestistest on linnas riikliku kaitse all Malnava katoliku kirik, selle kolm kabelit ja piirdemüür, kaks kiriku külgaltarit, kantsel ning altar.

Looduskaitse all on hõberemmelgas ümbermõõduga 4.97 m ja kaks Kārsava hiidremmelgat (ümbermõõdud 5.29 ning 5.16 meetrit.

Malnava katoliku kirik

Viited
------

1. ↑  Reģionu, novadu, pilsētu un pagastu kopējā un sauszemes platība gada sākumā, vaadatud 18.01.2023.
2. ↑  Iedzīvotāju skaits pēc tautības reģionos, pilsētās, novados, pagastos, apkaimēs un blīvi apdzīvotās teritorijās gada sākumā (pēc administratīvi teritoriālās reformas 2021. gadā) 2021 - 2022, vaadatud 3.10.2023.
3. ↑
4. ↑  Valsts kultūras pieminekļu aizsardzības inspekcija, vaadatud 27.12 2018
5. ↑  Latvijas īpaši aizsargājamām dabas teritorijām dabas datu pārvaldības sistēmā OZOLS

Välislingid
-----------

 Kārsava – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis

Ludza piirkonna haldusüksused

* Blonti vald
* Briģi vald
* Cibla vald
* Cirma vald
* Goliševa vald
* Isnauda vald
* Istra vald
* Kārsava linn
* Lauderi vald
* Līdumnieki vald
* Ludza linn
* Malnava vald
* Mērdzene vald
* Mežvidi vald
* Nirza vald
* Ņukši vald
* Pasiene vald
* Pilda vald
* Pureņi vald
* Pušmucova vald
* Rundēni vald
* Salnava vald
* Zaļesje vald
* Zilupe linn
* Zvirgzdene vald



Läti linnad

Ādaži | Ainaži | Aizkraukle | Aizpute | Aknīste | Aloja | Alūksne | Ape | Auce | Baldone | Baloži | Balvi | Bauska | Brocēni | Cesvaine | Cēsis | Dagda | Daugavpils | Dobele | Durbe | Grobiņa | Gulbene | Iecava | Ikšķile | Ilūkste | Jaunjelgava | Jelgava | Jēkabpils | Jūrmala | Kandava | Kārsava | Ķekava | Koknese | Krāslava | Kuldīga | Ķegums | Lielvārde | Liepāja | Limbaži | Līgatne | Līvāni | Lubāna | Ludza | Madona | Mārupe | Mazsalaca | Ogre | Olaine | Pāvilosta | Piltene | Pļaviņas | Preiļi | Priekule | Rēzekne | Rīga | Rūjiena | Sabile | Salatsi | Salaspils | Saldus | Saulkrasti | Sigulda | Seda | Skrunda | Smiltene | Staicele | Stende | Strenči | Subate | Talsi | Tukums | Valdemārpils | Valka | Valmiera | Vangaži | Varakļāni | Ventspils | Viesīte | Viļaka | Viļāni | Zilupe
**Lubāna** (lätiⓘ) on linn Lätis Madona piirkonnas. Linn asub Aiviekste jõe kaldal, merepinnast 95 meetri kõrgusel. Linnas on raamatukogu, kultuurimaja, luteri ja katoliku kirikud. Haridust annavad keskkool ja laste kunstikool. 2009. aastani kuulus Madona rajooni.

Ajalugu
-------

Aastal 1455 mainitakse esimest korda Riia peapiiskoppidele allunud Lubāna piiskopilinnust (*Lubahn*). Peapiiskopkonna idapiiril asunud linnus hävis Liivi sõja ajal. Hiljem asus Aiviekste paremal kaldal Lubāna mõis. Mõisakompleksist on tänapäevani säilinud ait, tall ja keldrid.

Kuigi sealset luteri kogudust on esimest korda mainitud aastal 1643, ehitati esimene kirik sinna siiski alles aastal 1648. Aastal 1788 ehitasid mõisa omanikud Vietinghoff-Scheelid vana hoone asemele uue. Tänapäevane hoone valmis aastail 1869–1872.

Aastal 1935 valmis Madonast Lubānasse viiv raudtee ja avati Lubāna raudteejaam. Teise maailmasõja ajal hävitasid Saksa väed mõisa peahoone. Aastal 1961 sai Lubānast alev. Linn aastast 1992. 2009. aastani kuulus Madona rajooni. Aastatel 2007–2021 oli linn Lubāna piirkonna keskus.

Kaitstavad objektid
-------------------

Muinsusmälestistest on linnas riikliku kaitse all Lubāna luteri kirik, selle orel ja kolm vitraaži. Looduskaitse all on Lubāna sanglepp ja Lubāna haab, osaliselt jääb linna ka Lubāna-Meirāni allee.

* Luteri kirikLuteri kirik
* Katoliku kirikKatoliku kirik
* Sild üle Aiviekste jõeSild üle Aiviekste jõe

Viited
------

1. ↑  Reģionu, novadu, pilsētu un pagastu kopējā un sauszemes platība gada sākumā, vaadatud 18.01.2023.
2. ↑  Iedzīvotāju skaits pēc tautības reģionos, pilsētās, novados, pagastos, apkaimēs un blīvi apdzīvotās teritorijās gada sākumā (pēc administratīvi teritoriālās reformas 2021. gadā) 2021 - 2022, vaadatud 2.10.2023.
3. ↑  Valsts kultūras pieminekļu aizsardzības inspekcija, vaadatud 1.09 2018
4. ↑  Latvijas īpaši aizsargājamām dabas teritorijām dabas datu pārvaldības sistēmā OZOLS

Välislingid
-----------

 Lubāna – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis

Läti linnad

Ādaži | Ainaži | Aizkraukle | Aizpute | Aknīste | Aloja | Alūksne | Ape | Auce | Baldone | Baloži | Balvi | Bauska | Brocēni | Cesvaine | Cēsis | Dagda | Daugavpils | Dobele | Durbe | Grobiņa | Gulbene | Iecava | Ikšķile | Ilūkste | Jaunjelgava | Jelgava | Jēkabpils | Jūrmala | Kandava | Kārsava | Ķekava | Koknese | Krāslava | Kuldīga | Ķegums | Lielvārde | Liepāja | Limbaži | Līgatne | Līvāni | Lubāna | Ludza | Madona | Mārupe | Mazsalaca | Ogre | Olaine | Pāvilosta | Piltene | Pļaviņas | Preiļi | Priekule | Rēzekne | Rīga | Rūjiena | Sabile | Salatsi | Salaspils | Saldus | Saulkrasti | Sigulda | Seda | Skrunda | Smiltene | Staicele | Stende | Strenči | Subate | Talsi | Tukums | Valdemārpils | Valka | Valmiera | Vangaži | Varakļāni | Ventspils | Viesīte | Viļaka | Viļāni | Zilupe


Madona piirkonna haldusüksused

* Arona vald
* Barkava vald
* Bērzaune vald
* Cesvaine linn
* Cesvaine vald
* Dzelzava vald
* Ērgļi vald
* Indrāni vald
* Jumurda vald
* Kalsnava vald
* Lazdona vald
* Ļaudona vald
* Liezēre vald
* Lubāna linn
* Madona linn
* Mārciena vald
* Mētriena vald
* Ošupe vald
* Prauliena vald
* Sarkaņi vald
* Sausnēja vald
* Vestiena vald
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib linnast; kiriku ümbrusesse tekkinud asula kohta vaata Jaunolaine* |

---

Olaine raudteejaama hoone
**Olaine** (lätiⓘ) on linn Lätis, Olaine piirkonna halduskeskus. Asub poolel teel Riia ja Jelgava vahel.

Ajalugu
-------

Olaine küla on esimest korda mainitud aastal 1177. Aastast 1266 hakkasid need maad kuuluma Riia linnale. XVII sajandil ehitati Olaine kirik ja loodi Olaine kihelkond. Aastail 1830–1857 ehitati läbi asula Riiast Jelgavasse viiv suurtee, asulas hakkas tegutsema postijaam. Aastal 1868 avati Riia–Jelgava raudteel Olaine raudteejaam, mida sakslased kasutasid Esimese maailmasõja ajal vägede rindele toimetamiseks.

Aastal 1939 rajati Olainesse briketivabrik, mille juurde tekkis töölisasula. Olaine sai aleviks 1963. aastal ja linnaks 1967. aastal. 2009. aastani kuulus Riia rajooni.

Viited
------

1. ↑  Iedzīvotāju skaits pēc tautības reģionos, pilsētās, novados, pagastos, apkaimēs un blīvi apdzīvotās teritorijās gada sākumā (pēc administratīvi teritoriālās reformas 2021. gadā) 2021 - 2022, vaadatud 3.10.2023.
2. ↑  Olaines pilsētas attīstības programma Olaines pilsētas dome. 2004.
3. ↑  Russia: St. Petersburg, Moscow, Kharkoff, Riga, Odessa, the German Provinces on the Baltic, the Steppes, the Crimea, and the Interior of the Empire. Johann Georg Kohl. Chapman and Hall, 1842. - 268 lk

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Olaine** |

* Piirkonna koduleht


Läti linnad

Ādaži | Ainaži | Aizkraukle | Aizpute | Aknīste | Aloja | Alūksne | Ape | Auce | Baldone | Baloži | Balvi | Bauska | Brocēni | Cesvaine | Cēsis | Dagda | Daugavpils | Dobele | Durbe | Grobiņa | Gulbene | Iecava | Ikšķile | Ilūkste | Jaunjelgava | Jelgava | Jēkabpils | Jūrmala | Kandava | Kārsava | Ķekava | Koknese | Krāslava | Kuldīga | Ķegums | Lielvārde | Liepāja | Limbaži | Līgatne | Līvāni | Lubāna | Ludza | Madona | Mārupe | Mazsalaca | Ogre | Olaine | Pāvilosta | Piltene | Pļaviņas | Preiļi | Priekule | Rēzekne | Rīga | Rūjiena | Sabile | Salatsi | Salaspils | Saldus | Saulkrasti | Sigulda | Seda | Skrunda | Smiltene | Staicele | Stende | Strenči | Subate | Talsi | Tukums | Valdemārpils | Valka | Valmiera | Vangaži | Varakļāni | Ventspils | Viesīte | Viļaka | Viļāni | Zilupe
**Pļaviņas** (lätiⓘ) (saksa *Stockmannshof*) on linn Lätis Aizkraukle piirkonnas. Asub Daugava paremal kaldal Aiviekste jõe suudmes, merepinnast 75 meetri kõrgusel. Seal asus kunagise Valga–Mõniste–Ape–Alūksne–Gulbene raudtee lõppjaam. Linna läbib Riia–Daugavpilsi raudtee. Linna järgi on nime saanud Devoni Pļaviņase lade.

Ajalugu
-------

Linna lähistel asuvad Jersikale kuulunud Oliņkalnsi linnamägi ja hilisem Lokstiņi vasallilinnus. 19. sajandil tekkis Stukmaņi mõisa maadele kõrtsi ja Stukmaņi raudteejaama juurde tänapäevane Pļaviņase asula. Aastal 1899 valmis Valga–Mõniste–Ape–Alūksne–Gulbene raudtee. Jaama juurde ehitati klaasivabrik, ka hakati seal kaevandama dolomiiti.

Aastal 1922 sai asulast alev. Linn aastast 1927. Aastal 1956 liideti Pļaviņasega endine Gostiņi linn. 2009. aastani oli Aizkraukle rajoonis. Aastatel 2009–2021 oli linn Pļaviņase piirkonna keskus.

Kaitstavad objektid
-------------------

Riikliku kaitse all olevad muinsusmälestised on Gostiņi luteri kirik, keskaegne kaitserajatis Gostiņi kants, kunstniku A.Štrālsi ja kirjaniku Jānis Jaunsudrabiņši eluase Kalna iela 11. Kohaliku kaitse all on Pļaviņase luteri kirik.

* Pļaviņase luteri kirikPļaviņase luteri kirik
* Gostiņi luteri kirikGostiņi luteri kirik
* Daugava. Aizmata suueDaugava. Aizmata suue

Viited
------

1. ↑  Iedzīvotāju skaits pēc tautības reģionos, pilsētās, novados, pagastos, apkaimēs un blīvi apdzīvotās teritorijās gada sākumā (pēc administratīvi teritoriālās reformas 2021. gadā) 2021 - 2022, vaadatud 3.10.2023.
2. ↑
3. ↑  Valsts kultūras pieminekļu aizsardzības inspekcija. Valsts aizsargājamo nekustamo kultūras pieminekļu saraksts
4. ↑

Välislingid
-----------

 Pļaviņas – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis

Läti linnad

Ādaži | Ainaži | Aizkraukle | Aizpute | Aknīste | Aloja | Alūksne | Ape | Auce | Baldone | Baloži | Balvi | Bauska | Brocēni | Cesvaine | Cēsis | Dagda | Daugavpils | Dobele | Durbe | Grobiņa | Gulbene | Iecava | Ikšķile | Ilūkste | Jaunjelgava | Jelgava | Jēkabpils | Jūrmala | Kandava | Kārsava | Ķekava | Koknese | Krāslava | Kuldīga | Ķegums | Lielvārde | Liepāja | Limbaži | Līgatne | Līvāni | Lubāna | Ludza | Madona | Mārupe | Mazsalaca | Ogre | Olaine | Pāvilosta | Piltene | Pļaviņas | Preiļi | Priekule | Rēzekne | Rīga | Rūjiena | Sabile | Salatsi | Salaspils | Saldus | Saulkrasti | Sigulda | Seda | Skrunda | Smiltene | Staicele | Stende | Strenči | Subate | Talsi | Tukums | Valdemārpils | Valka | Valmiera | Vangaži | Varakļāni | Ventspils | Viesīte | Viļaka | Viļāni | Zilupe


Aizkraukle piirkonna haldusüksused

* Aizkraukle vald
* Aizkraukle linn
* Aiviekste vald
* Bebri vald
* Daudzese vald
* Irši vald
* Jaunjelgava vald
* Jaunjelgava linn
* Klintaine vald
* Koknese linn
* Koknese vald
* Mazzalve vald
* Nereta vald
* Pilskalne vald
* Pļaviņase linn
* Sece vald
* Sērene vald
* Skrīveri vald
* Staburagsi vald
* Sunākste vald
* Zalve vald
* Vietalva vald