recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Ivan Krõlovi mälestussammas Peterburi Suveaias
**Ivan Andrejevitš Krõlov** (vene keeles Иван Андреевич Крылов; 13. veebruar 1769 Moskva – 21. november 1844 Peterburi) oli vene kirjanik.

Krõlovi isa Andrei Prohhorovitš (1736–1778) oli harimatu, kuid siiski oskas lugeda ja kirjutada. Ta teenis tragunipolgus ja paistis silma Jaitski (tänapäeval Uralski) kaitsmisel Pugatšovi ülestõusu ajal. Seejärel oli ta Tveris magistraadi juhataja ja suri kapteni auastmes, jättes maha lese kahe alaealise lapsega (vanem poeg Ivan ja noorem poeg Lev). Isa suri vaesuses, kuid pärandas lastele kohvritäie raamatuid.

Ivan Krõlov õppis lugema ja kirjutama kodus. Prantsuse keelt õppis ta jõukatelt naabritelt. 1777 pandi ta kirja Kaljazini alama maakohtu kantseleiametniku abina ja hiljem Tveri magistraadi kantseleiametniku abina, aga nähtavasti oli see üksnes nominaalne: ta viibis kogu aeg puhkusel ja talle ei makstud palka, seda oli vaja üksnes tööstaaži saamiseks.

1782 kolisid Krõlovid Peterburi, kus Ivan Krõlov sai tööd. 1788 ema suri ja Ivan pidi ka nooremat venda kasvatama, hoolitsedes tema eest kogu elu kui isa poja eest.

Juba 1785 hakkas Krõlov ilukirjandust looma. Sel aastal valmis tal tragöödia "Kleopatra". Krõlov näitas seda oma aja tuntud näitlejale Ivan Dmitrevskile. Näitleja innustas Krõlovi edasi kirjutama, kuid ei kiitnud näidendit senisel kujul heaks. See ei ole säilinud. Järgmise paari aasta jooksul valmis Krõlovil veel mitu näidendit, nii tragöödiaid kui komöödiaid. Mõni neist on isegi säilinud. Mõnda neist mängiti kaasajal koguni teatris. Siiski on nad kõik üsna halva tasemega. Krõlovi sõber ja elulookirjutaja Lobanov kirjutas ühe kohta neist: "Ma otsisin kaua seda komöödiat ja lõpuks kahetsen, et selle leidsin."

1789 hakkas Krõlov välja andma ajakirja "Potšta duhhov". See ilmus igas kuus, aga kõigest jaanuarist augustini, sest sellel oli üksnes 80 tellijat. 1802 ilmus ajakirjast teine trükk.

Ivan Krõlov on kirjutanud üle 200 valmi. Need ilmusid 1809–1843 9 raamatuna. Tema valmidest anti juba tema eluajal välja palju trükke tolle aja kohta hiiglaslikes tiraažides. Paljude valmide sisu esineb juba Aisoposel ja Jean de la Fontaine'il, kuid küllaga on ka algupäraseid süžeesid.

Elu lõpul külvas tsaarivalitsus teda austusega üle. Tal oli riiginõuniku auaste ja ta sai pensioni 6000 rubla aastas. 1811 sai ta Keiserliku Venemaa Akadeemia tegevliikmeks. 1841 ühendati see teaduste akadeemiaga ja Krõlov sai korraliseks akadeemikuks vene keele ja kirjanduse osakonnas.

Krõlov suri kahepoolsesse kopsupõletikku, kuigi kaasaegsed kuulujutud rääkisid, et ülesöömisest saadud songa kätte.

Aastal 1842 ilmus tema valmikogu saksa keeles.

Krõlov ja Eesti
---------------

Ivan Krõlov teenis Liivi-, Eesti- ja Kuramaa sõjaväekuberneri Sergei Golitsõni juures sekretärina ja elas Riias, kuid külastas Tallinna 1802 ja 1824.

Eesti keeles on ilmunud "Wanaisa Krõilow ja mõistulaulud" (1897), Ivan Krõlovi valmivalimikke (1944, 1945, 1952, 1955, 1960, 1969 ja 1975) ning komöödiad "Õppetund tütardele" (1953, kogumikus "Valimik lühinäidendeid") ja "Pirukas" (1959).
Ivan Iljin
**Ivan Aleksandrovitš Iljin** (vene keeles Иван Александрович Ильин; vkj 28. märts / ukj 9. aprill 1883 Moskva – 21. detsember 1954 Zollikon Zürichi lähedal) oli vene filosoof ja publitsist.

Iljin pärines Moskva aristokraatide perekonnast. 1906. aastal lõpetas ta Keiserliku Moskva Ülikooli õigusteaduskonna ning jäi sinna tööle. 1909. aastast töötas ta eradotsendina. 1918. aastal kaitses ta väitekirja teemal "Философия Гегеля как учение о конкретности Бога и человека" ('Hegeli filosoofia kui õpetus Jumala ja inimese konkreetsusest') ning asus tööle õigusteaduskonna professorina. 

Teda vahistati korduvalt kommunismivastase tegevuse pärast. 1922. aastal mõisteti ta surma, kuid saadeti siiski 160 haritlase seas niinimetatud Filosoofide laeval Venemaalt välja. 

1923–1934 töötas ta Vene Teaduste Instituudis Berliinis. 1927–1930 oli ta ajakirja Russki kolokol (Русский колокол) toimetaja ja väljaandja. 1934. aastal vahistati ta Saksa võimude poolt, kuid vabanes tänu Sergei Rahmaninovile ning asus 1938. aastal Šveitsi Genfi. 

Kuna ta ei olnud Šveitsi kodanik, siis oli tal keelatud avaldada poliitilise sisuga teoseid. Ta hiilis sellest keelust mööda, avaldades oma kirjatöid Vene emigrantide väljaannetes pseudonüümi all. Ent kultuuri- ja religiooniteemalisi kirjutusi avaldas ta oma nime all.

Iljin suri 21. detsembril 1954 ning maeti Zürichi lähedale Zollikoni.

2005. aasta oktoobris maeti Anton Denikin koos abikaasaga ning Ivan Iljin koos abikaasaga ümber Moskvasse Püha Donskoi kloostri kalmistule.

Teosed
------

Ivan Iljin kirjutas üle 50 raamatu ja brošüüri ning sadu artikleid vene, saksa ja teistes Euroopa keeltes.

Viited
------

1. ↑  Michigan State University returning papers of late dissident Russian philosopher Ivan Il’in, mai 2006

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Ivan Iljin** |

* Vladimir Juškin, Kremlit innustab tugevat Venemaad luues piiratud vabaduse idee, Postimees, 4. september 2006
Õpikeskkonnad
**Füüsiline õpikeskkond** on õpikeskkond, mida on näha silmaga ja mida saab tunnetada enda ümber õpikeskkonnas.

Õpikeskkond on see, millest sõltub õpetajate ja õpilaste koostöövõime ja õpilaste soov õppida ja teha õpetajaga koostööd

Õpikeskkond laias mõistes hõlmab tervet keskkonda, kus õpitakse. Tinglikult kuuluvad õpikeskkonna hulka ka õpilase huvi- ja spordiringid.

Kitsamas mõistes õpikeskkond jaotub kolmeks alateemaks: füüsiliseks, emotsionaalseks ja vaimseks ning intellektuaalseks õpikeskkonnaks, kuid kõik on omavahel seotud. (Joonis)

Õpetaja ja õpikeskkond
----------------------

Füüsilise keskkonna loob põhiliselt õpetaja, kes kujundab klassi ning valmistab tunniks tegevused ette.

Füüsiline õpikeskkond hõlmab:

* Tänapäevaste õpikeskuste kasutamist; Office või Google Docs laadse programmi individuaalse ja/või koostöö-teksti loomise võimalust (st ka õpetajapoolset juhendamist, e-juhendite/juhendajate olemasolu)
* Projekti- ja pisirühma töödes osalemist selleks ettenähtud ruumides.
* Tööks kohandatava sisustusega klasside/õpperuumide kasutamist.
* Eakohaste õppematerjalide kasutamist.
* Eakohaste dekoratsioonielementide kasutamist
* Puhta ja korras õpikeskkonna loomist

Füüsiline õpikeskkond edendab eelkõige:

* Õpilasele ja õpetajale turvalise ning tänapäevase õppekeskkonna loomist nii sise- kui ka välitingimustes.
* Õpilastele ja ka õpetajale õppeprogrammi huvitavamaks muutmisega.
* Õpilastes soovi õppida ja õpetajaga kaasa mõelda tunnis.
* Õppimistulemuste parandamist.

Kuidas muudab füüsiline õpikeskkond õppimist?

* Õpilaste soov õppida sõltub eelkõige õpetaja oskusest tund huvitavaks teha ning ennast kuulama panna.

* Õpilaste huvi tõuseb õppimise vastu, kui võetakse neile eakohast teemat neile arusaadavas võtmes.

* Õpilaste õpitulemused võivad sõltuda ka õpetaja suhtemisest õpilastega, ning õpetaja enese tujust.
* Õpilaste suhtumist õppimisse ja nende kohusetunnet.

Füüsiline õpikeskkond lihtsamas võtmes
--------------------------------------

Lihtsamalt öeldes on õpikeskkond see keskkond, mille loob õpetaja klassis, treener treeningul ja isegi õpilane omas kodus, kui ta õpib. Füüsilist õpikeskkonda saab muuta lihtsate asjadega, näiteks riputades seintele postreid (ainele või teemale vastavaid), reguleerides klassi/õppimiskoha valgust või muutes muul moel sealset olustikku.

Füüsiline õpikeskkond sõltub just õpetaja võetavatest teemadest ja sellest, kuidas ta annab seda õpilastele edasi, kas ta lihtsalt räägib klassi ees või teeb seda erinevate tegevustega, ülesannetega, joonistega vms illustreerides.

Viited
------

1. ↑  "Kujundus".
2. ↑  "Hõlmamine".
3. ↑  "Edendamine". Originaali arhiivikoopia seisuga 6. oktoober 2017.
4. ↑  "Õpilaste soov õppida".
5. ↑  "kohusetunne".
Autoakust toidetav inverter
Vaheldi päikesepatarei all
**Inverter** ehk **vaheldi** on elektriseade, mis muundab alalisvoolu energia vahelduvvoolu energiaks tüüritavate (juhitavate) elektronlülitite abil. Elektronlülitiks võib olla näiteks IGBT-transistor või GTO-türistor. Vahelduvpinge poolperioodid formeerib tüürlülitus elektronlülitite perioodilise avamise ja sulgemisega. Vajaliku sageduse tagamiseks ning siinuselise lainekujuga pinge saamiseks rakendatakse tüürlülituses impulsilaiusmodulatsiooni.

Elektritoitesüsteemis kasutatakse vaheldit, kui alalisvooluallika olemasolul on tarvis saada vahelduvvoolu (näiteks puhvertoiteallika akupatareist 230 V pingega vahelduvvoolu), või siis selleks, et saaks juhtida alalisvooluenergiat vahelduvvooluvõrku.

Vaata ka
--------

* Jõuelektroonika
* IGBT

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Inverter** |

* Jõuelektroonika
* Inverter tutorials (inglise keeles)

| * v
* r
Elektriahelad |
| --- |
| Analoogelektroonika | 
Vooluallikas • Pingeallikas • Pingejagur • Voolujagur • Võimendi • Atenuaator • Antenn • Ostsillaator • Alaldi (sildalaldi) • Inverter • Segusti • Pingestabilisaator (lineaarne) • Vooluregulaator • Impulsstoiteallikas (pinge) • Filter (pinnalainefilter • RC-filter) |  |
| Digitaalelektroonika | 
Analoog-digitaalmuundur • Digitaal-analoogmuundur • Kooder • Dekooder |
| Vaata ka | 
Elektriskeem • Tingmärgid |
**Łódź** on maakonnaõigustega linn Poolas, Łódźi vojevoodkonna halduskeskus. Elanike arv on 2020. aasta seisuga 672 185. Łódź on rahvaarvult Varssavi järel Poola teine linn.

"Valge vabrik"
Izrael Poznański palee
Piotrkowska tänav Łódźis

Łódźi on kirjalikult esmamainitud 1332. aastal, linnaõigused sai 1423. aastal. 

Teises maailmasõjas Saksa okupatsiooni ajal aastatel 1940–1945 oli linna nimi Litzmannstadt. Sõja ajal sai surma umbes 420 000 linnaelanikku, neist umbes 300 000 olid juudid[*viide?*].

Łódź jaguneb viieks linnaosaks: Bałuty, Górna, Polesie, Śródmieście ja Widzew.

Linnas on üks Poola parimaid moodsa kunsti muuseume.

Linnas tegutseb 1945. aastal asutatud Łódźi Ülikool.

2007. aastast kannab Łódźi lennujaam Poola nobelisti Władysław Reymonti nime.

Łódźi tuntumad spordiklubid on ŁKS Łódź ja Łódźi Widzew.

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Vikisõnastiku artikkel: **Łódź** |

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Łódź** |

* Łódźi koduleht
* Lodz Online
* Lodz transport

Łódźi vojevoodkonna vapp
Łódźi vojevoodkond

**maakonnaõigustega linnad:** Łódź  |
Piotrków Trybunalski  |
Skierniewice   

**maakonnad:** Bełchatów |
Brzeziny |
Kutno |
Łask |
Łęczyca |
Łódźi maakond |
Łowicz |
Opoczno |
Pabianice |
Pajęczno |
Piotrków Trybunalski |
Poddębice |
Radomsko |
Rawa Mazowiecka |
Sieradz |
Skierniewice |
Zduńska Wola |
Zgierz |
Tomaszów Mazowiecki |
Wieluń |
Wieruszów
**Kuskuss** on Põhja-Aafrika berberite roog, mis on tehtud väikestest aurutatud mannapallikestest ning mida tavaliselt serveeritakse mõne hautisega selle peal. Kuskuss on Põhja-Aafrikas igapäevane toit nii Marokos, Alžeerias, Tuneesias, Liibüas kui ka mõnel pool Sitsiilias.

Etümoloogia
-----------

Kuskussi nimetus arvatakse tulevat berberite sõnast *seksu*, mis tähendab 'hästi ümardatud' või ümarat objekti.

Ajalugu
-------

Kuskussi päritolu ei ole täpselt teada, kuid arvatakse, et see on pärit berberitelt. Lucie Bolens kinnitas, et berberid olid kuskussi valmistanud juba aastatel 238–149 eKr, kuna oli leidnud kausse kuskussi jäänustega juba berberite kuninga Massinissa aegadest.

Esimene kirjalik viide kuskussile oli 13. sajandi Põhja-Aafrika kokaraamatus "Kitāb al-tabǐkh fǐ al-Maghrib wa'l-Andalus" ('Magribi ja Andaluusia kokaraamat'), mis sisaldas kuskussi valmistamise retsepti, mis oli "tuntud üle maailma". Tänapäevani on kuskuss tuntud põhja-aafriklaste rahvustoiduna.

Valmistamine
------------

Värskelt jahvatatud manna pritsitakse veega üle ning rullitakse kätega, et moodustada väikesed pallikesed. Need puistatakse üle jahuga, et pallid püsiks eraldi, seejärel pallid sõelutakse, et liigne jahu eemaldada. Kõik liiga väikesed pallikesed kukuvad läbi sõela ning need rullitakse rohkema mannaga kokku, et teha suuremaid. See protsess jätkub niikaua, kuni kogu manna on voolitud väikesteks kuskussipallikesteks.

|  |  |
| --- | --- |
|  | Tsitaadid Vikitsitaatides: **Kuskuss** |
**PolePole** on Tansaania-Soome duo, mis loodi 1998. aastal Helsingis.

Nende põhiline muusikainstrument on kümnekeelne kannel, mida mängib tansaania päritolu muusik Arnold Chiwalala (kes on ansambli helilooja, arranžeerija ning mängib ka flööti ja laulab). Kitarri mängib PolePoles Soome mitmekülgne muusik ja multiinstrumentalist Topi Korhonen.

PolePole esitab nii soome- kui ka suahiilikeelseid lugusid, mis kannavad filosoofilist allteksti. 
PolePole muusika baseerub peamiselt ühtsel rütmil või kahel või rohkemal üksteisest sõltumatul rütmil ehk nn polürütmil. 
Dünaamilisust toovad bändi kontsertidele tants ja kõrgetel toonidel flöödimäng.

Oma eksistentsi jooksul on PolePole mänginud nii Soomes kui ka väljaspool seda paljudel festivalidel, seminaridel, klubides, muuseumites, koolides ja rahvusvahelistel üritustel. Samuti on esinetud sellistel folgifestivalidel nagu Kaustinen Folk Music Festival ja Eurofolk Festival. Arnold Chiwalala on esinenud ja koostööd teinud erinevate artistidega, osalenud teatri- ja tantsuprojektides mitmel maal (Tansaania, Soome, Mosambiik, Inglismaa ja USA).
**Ilmastalu** on küla Harju maakonnas Kuusalu vallas.

Rahvastikuregistri järgi oli Ilmastalu külas 2020. aasta veebruari seisuga 36 elanikku.

Ilmastalu külas asuvad Kuusalu liivakarjäär (Eesti Killustik OÜ) ja Kuusalu liivakarjäär II (Eesti Maavarade Grupp)

Viited
------

1. ↑  Maa-amet, vaadatud 21.11.2020.
2. ↑  Statistikaamet, vaadatud 10.11.2020.
3. ↑  Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.
4. ↑  "Rahvaarv Kuusalu valla külades". *Valla koduleht*.
5. ↑  "Eesti Killustik OÜ karjääride loetelu". *Eesti Killustik OÜ kodulehelt*.
6. ↑  "EMG karjääride loetelu ja asukohad". *EMG kodulehelt*.

Kuusalu valla vapp
Kuusalu valla asulad

**Alevikud:** Kiiu | Kolga | Kuusalu  

**Külad:** Allika | Andineeme | Aru | Haavakannu | Hara | Hirvli | Ilmastalu | Joaveski | Juminda | Kaberla | Kahala | Kalme | Kasispea | Kemba | Kiiu-Aabla | Kodasoo | Koitjärve | Kolga-Aabla | Kolgaküla | Kolgu | Kosu | Kotka | Kupu | Kursi | Kuusalu | Kõnnu | Külmaallika | Leesi | Liiapeksi | Loksa | Murksi | Mustametsa | Muuksi | Mäepea | Nõmmeveski | Pala | Parksi | Pedaspea | Pudisoo | Põhja | Pärispea | Rehatse | Rummu | Salmistu | Saunja | Sigula | Soorinna | Suru | Suurpea | Sõitme | Tammispea | Tammistu | Tapurla | Tsitre | Turbuneeme | Tõreska | Uuri | Vahastu | Valgejõe | Valkla | Vanaküla | Vihasoo | Viinistu | Virve
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel on üldmõistest; Eesti endise panga kohta vaata Eesti Investeerimispank* |

---

**Investeerimispank** on eraettevõte, mis osutab finantsteenuseid eraisikutele, ettevõtetele ja valitsustele. Enamjaolt pakutakse ettevõtetele finantskapitali või tegutsetakse kliendi esindajatena väärtpaberite emiteerimisel. Investeerimispangandus aitab ettevõtteid, kes soovivad ühineda või siseneda turule.

Kaks põhisuunda investeerimispanganduses on ostmine ja müümine. Müügi pool hõlmab väärtpaberitega kauplemist ning üleüldist turundust. Ostu pool omakorda sisaldab nõustamist institutsioonidele, kes ostavad investeerimise teenuseid. Levinumad ostupoolsete üksuste liigid on erakapitali;-, investeerimis- ja riskifondid ning elukindlustusseltsid.
Erinevalt kommertspankadest ja jaepankadest ei võta investeerimispangad sissemakseid.

Ajalugu
-------

Esimeseks investeerimispanganduse ettevõtteks oli Hollandi Ida-India ettevõte (VOC), kes hakkas avalikkusele väljastama võlakirju ja aktsiaid. Samuti oli VOC esimene avalikult kaubeldav ettevõte, kes oli börsil. VOC on kaasaegse investeerimispanganduse rajaja.

Tegevuse tüübid
---------------

Tüüpiline investeerimispank tegeleb järgmiste teenustega:

* Aktsiatega ja väärtpaberitega kauplemine
* Maakleriteenuseid era- ja institutsionaalsetele investoritele
* Osutab teenust firmade ühinemiseks ja ostmiseks
* Osutab finantsanalüütilisi teenuseid ja uuringuid

**Väärtpaberitega kauplemine.**
Investeerimispanga või suure investeerimisfirma väärtpaberitega kauplemise korraldamine on eraldi äri- ja teadusvaldkond, mis koosneb erinevatest mudelitest ja tehnoloogiatest. Enamasti on turul osalejad üsna kõrgtehnoloogilised üksused, kes tegelevad väärtpaberitega kauplemisega.

**Finantsanalüütika ja uuringud.**
Üks investeerimispankade tegevustest on ettevõtetele kaubeldavate väärtpaberite finantsanalüütika andmine. See tegevus ei too pangale kasumit. Vastupidi, see on üks kõige kulukamaid tegevusi. Uute nõuete tõttu peaksid investeerimispangad lisaks analüüsiaruannetele andma oma klientidele ka sõltumatu analüüsi.

Suurimad investeerimispangad
----------------------------

  


| Koht |  | Väärtus (mln $) |
| --- | --- | --- |
| 1. | J.P. Morgan & Co. | 5,727.97 |
| 2. | Goldman Sachs | 5,040.39 |
| 3. | Bank of America Merrill Lynch | 4,498.11 |
| 4. | Morgan Stanley | 4,454.97 |
| 5. | Citigroup | 3,843.40 |
| 6. | Barclays Investment Bank | 3,161.33 |
| 7. | Credit Suisse | 2,864.58 |
| 8. | Deutsche Bank | 2,701.96 |
| 9. | Wells Fargo Securities | 2,090.97 |
| 10. | RBC Capital Markets | 1,779.95 |

**Suurimad investeerimispangad Eestis**

* Balti Investeeringute Grupp
* Eesti Krediidipank
* Eesti Pank
* Redgate Capital

Viited
------

1. 1 2  Investment Banking
2. ↑  The History of Investment Banking
3. ↑  What is the investment banking
4. ↑  Top 10 Investment banks
5. ↑  J.P. Morgan Business areas - Finance
**Kuseelundid** ( ladina *organa urinaria*) on paljude selgroogsete loomade urogenitaalsüsteemi osa. Kuseelundite hulka kuuluvad neerud, kusejuhad, kusepõis ja kusiti (nii mees- kui naiskusiti). 

Kuseelundid on embrüoloogiliselt päritolult sarnased suguelunditega(Roosalu, 2010: 127).

Vahel liigitatakse kuseelundid ka kuseteede (*viae urinariae*) kaupa: alumised kuseteed moodustavad kusepõis ja kusiti ning ülemised kuseteed neeruvaagnad ja kusejuhad.

Süstemaatiline anatoomia
------------------------

Kuseelundid moodustavad suguelunditega tervikliku urogenitaalsüsteemi ja need on kantud kehtivasse looma anatoomia standardisse Nomina Anatomica Veterinaria.

Patoloogia inimestel
--------------------

### Uroloogia

Kuseelunditega seostatakse inimestel mitmeid haiguslikke seisundeid nagu tsüstiit, neeruvaagnapõletik ja eesnäärmehaigused.

Viited
------

1. ↑  Enn Ernits, Esta Nahkur,"Koduloomade anatoomia. Kõrgkooliõpik", Eesti Maaülikool, Tartu, Halo Kirjastus, lk 223, 2013, ISBN 978-9949-426-28-8.
2. ↑  Sissekanne Nomina Anatomica Veterinarias ORGANA URINARIA. Kuseelundid, lk 58, 5. väljaanne, 2012

Muud allikad
------------

* Eesti Uroloogide Selts, Eesti Onkoloogide Selts, Onko-uroloogilised ravijuhised, 2007, veebiversioon (vaadatud 01.07.2014).
**Ilmar August Sulg** (13. veebruar 1919 Jõgeva – 24. november 2012 Bergen, Norra) oli eesti arstiteadlane, arst ja soomepoiss.

Ta lõpetas 1937. aastal Türi Majandusgümnaasiumi, seejärel õppis Tondi Sõjakoolis, kus sai lipnikuks. Aastatel 1939–1943 õppis Tartu Ülikooli arstiteaduskonnas. Oli 1941. aastast EÜS Põhjala liige.

1943. aastal põgenes Saksa sõjaväe mobilisatsiooni eest Soome ja astus vabatahtlikuna Soome armeesse. Ta oli 1943–1944 sõjaväearst Soomes Vallila pataljonis ja 200. jalaväerügemendis. 1944. aasta augustis-septembris võitles Eestis Tartu rinde lahingutes. Nende pataljonist jäid vaid riismed järele, kuid tal oli õnne: ta pääses tagasi Soome, kus õppis 1944–1946 Helsingi ülikoolis arstiteadust, kaitses seal *Med. lic.* kraadi.

1946. aastal kolis Rootsi, kus asutas Helsingborgis esimese kliinilise neurofüsioloogia laboriväljaspool ülikooli haiglaid. Seal kuulus ta arstide meeskonda, kelle vastutada oli kuningas Gustaf VI Adolfi ravi Helsingborgi haiglas. 1954. aastal sai *Med. lic.* kraadi Lundi Ülikoolis; 1969. aastal samas tööga "The Quantitated EEG as a Measure of Brain Dysfunction" meditsiinidoktori kraadi kliinilise neurofüsioloogia alal. Aastatel 1971–1973 oli ta dotsent kliinilise neurofüsioloogia alal Lundi Ülikoolis; ta oli ka sisehaiguste, psühhiaatria ja kardioloogia asjatundja.

Aastatel 1973–1978 oli ta dotsent kliinilise neurofüsioloogia alal Helsingi Ülikoolis ja 1978–1982 dotsent Oulu Ülikoolis. 

1982. aastast oli ta Trondheimi ülikooli kliinilise neurofüsioloogia professor, 1984. aastast Tromsø ülikooli professor.

Tunnustus
---------

* 1944 Soome Vabariigi Vabadusrist (III klass)
* 2001 Riigivapi IV klassi teenetemärk

Viited
------

1. ↑  Peep Pillak, Heini Vilbiks (koostajad). "Soomepoiste elulood". Grenader. 2015.

Välislingid
-----------

* 
*
Prantsuse kunstniku Charles Moulini erakla Monte Marrones
Budistist erak Hsu Yun 
**Erak** ehk **üksiklane** ehk **eremiit** on muust maailmast eraldunud inimene, kes on **erakluses** ehk üksilduses. Ülekantud tähenduses võidakse erakuks nimetada inimest, kes eelistab üksindust ja suhtleb vähe.

Eraklust praktiseeritakse enamasti vaimsetel või religioossetel kaalutlustel ning sageli kaasnevad eraklusega veel paastumine või muud piirangud. Selleks minnakse tihtipeale eraldatud kohta eraklasse – metsa, koopasse, mägedesse, kõrbe vm. Sobivuse puhul võidakse eraklas olla ka mitmekesi, üksteist segamata ja häirimata. Eraklust võimaldavad enamik kloostreid. 

Täieliku erakluse puhul ollakse maailmast täielikult eraldunud ning lõpetanud igasugune suhtlemine teiste inimestega. Ajutise või osalise erakluse puhul suheldakse võimalikult vähe.

Põhjused
--------

Erakluses pühendutakse tavaliselt sisemistele, vaimsetele väärtustele: mõtiskletakse, mediteeritakse, palvetatakse jne. Eraklusse võidakse tõmbuda ka intellektuaalseks või loominguliseks tegevuseks, näiteks süvenemiseks mingisse uuringusse või mingite tekstide tõlkimiseks, toimetamiseks või ümber kirjutamiseks või loominguliseks tegevuseks, näiteks maalimiseks, musitseerimiseks, kirjutamiseks jne.

Ehiserakud
----------

Inglismaal läks 18. sajandil jõukama rahva seas moodi hankida oma krundile erak, kes elas selleks loodud hoones või koopas. Ehiserakut ehk ornamentaal- või aiaerakut õhutati püsivalt paigal püsima, neid toideti ja nende eest hoolitseti, neilt küsiti nõu või neid vaadeldi meelelahutuseks.

Vaata ka
--------

* Erakla
* Introvert
* Autism
* Vennad Voitkad
* Sotsiaalne isolatsioon
* Hikikomori

Viited
------


1. 1 2 3  Lauri Sommer (2013). "Eraklusest". *Vikerkaar*. Vaadatud 27.11.2022.
2. ↑  "Vabatahtlikud erakud on Jaapanis üha suurem sotsiaalne probleem". *ERR*. 18. november 2020. Vaadatud 27. novembril 2022.
3. ↑  "munklus". *Eesti Entsüklopeedia*. Vaadatud 27. novembril 2022.
4. 1 2  Campbell, Gordon (2013). *The Hermit in the Garden: From Imperial Rome to Ornamental Gnome*. Oxford University Press. Lk-d 3, 23, 62–69, 97, 124. ISBN 9780199696994.
**Frankfurdi suurhertsogkond** oli Napoleoni loodud Saksa satelliitriik. See tekkis aastal 1810 endiste Mainzi kuurvürstkonna ja Vabalinn Frankfurdi territooriumite liitmisel.

Ajalugu
-------

Frankfurdi silla lahing Austria/Baieri ja Prantsuse vägede vahel, 1813. Tundmatu kunstniku guašš, Frankfurdi ajaloomuuseum
Frankfurt kaotas oma vaba riigilinna staatuse aastal 1806, kui kaotati Saksa-Rooma riik. Linn anti endisele Mainzi peapiiskopile Karl Theodor von Dalbergile ja sellest sai **Frankfurdi vürstkond**. Kui Dalberg oli sunnitud oma Regensburgi vürstkonna aastal 1810 Baieri kuningriigile andma, liitis ta oma ülejäänud territooriumid Aschaffenburgi, Wetzlari, Fulda, Hanau ja Frankfurdi uueks Frankfurdi suurhertsogkonnaks.

Kuigi suurhertsogkond sai nime Frankfurdi linna järgi, resideeris Dalberg Aschaffenburgi linnas. Kuid territooriumi valitsesid tegelikult Prantsuse volinikud. Suurhertsogkonna põhiseaduse järgi pidi pärast Dalbergi surma riigi pärima Napoleoni kasupoeg Eugène de Beauharnais.

Dalberg loobus Eugène kasuks troonist 26. oktoobril 1813, pärast Napoleoni kaotust Leipzigi lahingus. Suurhertsogkond lakkas olemast pärast detsembrit 1813, kui linna okupeerisid liitlaste väed. Kuigi Frankfurt ise sai taas kord vabalinnaks, annekteeris enamuse suurhertsogkonna territooriumist lõpuks Baieri kuningriik.
**Inčukalnsi raudteejaam** on raudteejaam Valga–Riia raudteeliinil Sigulda piirkonnas Inčukalnsi vallas Inčukalnsis. 

Jaamas asub lisaks peateele kolm kõrvalteed, ooteplatvorme on seal kolm. Iga päev peatub seal 17 reisirongi, tööpäeviti 19. Jaamas võib toimuda ka kaupade rongidele ning neilt maha laadimine. Jaam asub Riiast 40,6 km kaugusel. Piletihinnalt kuulub jaam C-tsooni.

Jaam avati aastal 1889. Raudtee valmimisajal jäi see Riia kreisi Allaži kihelkonda Inčukalnsi mõisa maadele. Algselt kandis see nime *Hinzenberg*, tänapäevase nime sai see aastal 1919. Aastail 1932-1933 hargnes sealt Allažisse viiv metsaveoks mõeldud kitsarööpmeline raudtee. Aastail 1931–1932 ehitati sinna uus jaamahoone.

Inčukalnsi raudteejaama juures on Valga-Riia raudtee kaheteeline.

Viited
------

1. ↑
2. ↑  ""Līnijai Rīga-Valka 120 gadi"". Originaali arhiivikoopia seisuga 1. september 2018. Vaadatud 26. detsembril 2015.
3. ↑  T. Altbergs, K. Augustāne, I. Pētersone. Dzelzceļi Latvijā. R: Jumava, 2009, 78. lk.
4. ↑

Välislingid
-----------

* Infot jaama kohta; fotod (*vene keeles*)
* Jaam vanal kaardil

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **Eelnev peatus** |  **Raudteepeatus liinil Riia-Valga** | **Järgnev peatus** |
|  Vangaži |  **Inčukalns** | Egļupe  |
**Fermi kondensaat** on  identsete fermionide süsteemi ülivoolav agregaatolek ülimadalal temperatuuril. Laetud fermionide (või bosonite) puhul avaldub ülivoolavus ülijuhtivusena. Fermi kondensaadid põhinevad elektronidel ülijuhtides, prootonitel ja neutronitel aatomituumades või neutrontähtedes, samuti heelium-3 aatomitest koosnevas vedelikus ja sügavkülmutatud aatomitega aatomilõksudes.

Fermi kondensaadi tekkimine seletub üldiselt sellega, et vastastikmõju tõttu moodustavad iga kaks fermioniolekut paari, mis toimib kui boson. Fermi kondensaati saab seetõttu tõlgendada nende fermionipaaride Bose-Einsteini kondensaadina. Tegelikult on Fermi vedelik (fermionide tavaline olek madalal temperatuuril) ebastabiilne tingituna väikesest tõmbejõust fermionide vahel, stabiilne olek ongi fermionide kondensaat. Seetõttu esineb ülivoolav faas väga erinevates fermionisüsteemides.

Üks kondesaadi saamise võimalus on, et aatomilõksus moodustavad fermioonsed aatomid paarikaupa molekulid, mis käituvad kui bosonid. Selliste molekulide Bose-Einsteini kondensaate said esmakordselt 2003. aastal peaaegu samaaegselt töörühmad, mida juhtisid Rudolf Grimm Innsbrucki Ülikoolist ja Deborah Jini Ameerika riiklikust standardi- ja tehnoloogiainstituudist.

Erinevalt molekulide moodustumisest kahest fermionist on ka mõeldav, et kaks fermioni interakteeruvad suuremate vahemaade tagant, nagu leiab aset näiteks ülijuhtides elektronide (Cooperi paaride) analoogsel juhul. Esimesed sammud selles suunas tehti 2004. aastal Deborah Jini töörühmas kaaliumi aatomite ülikülma gaasiga. Samasugusel toimel põhineb ka heeliumi isotoobi 3He ülivoolavus.

Kõik need nähtused on võimalikud ainult ülimadalatel temperatuuridel.
"Tauss" suunab siia. Veel ühe taussiks nimetatava linnu kohta vaata artiklit punajalg-tilder.

**Neppvigle** (*Limnodromus*) on kolme liigiga perekond kurvitsaliste seltsist.

"Loomade elu" nimetab neid **taussideks**.

Neppvigled on kehakuju, käitumise ja sulestiku poolest nepi ja vigle vahepealsed. Võrreldes neppidega on neil nokk tipus laienenud ja lamendunud, krobelise pinnaga ja tipuosa keskjonel pikiõnaraga. Viimase tunnuse poolest meenutab neppviglede nokk kurvitsate oma, kellega nad on samuti sugulased. 

Viglesid meenutavad nad punaka kõhualuse poolest, mis neil suvel on, kuid neil on lühemad jalad ja selle poolest meenutavad nad jällegi kurvitsat.

Kõik neppvigled on rändlinnud.

Neppvigled söövad rohttaimi ja samblaid ning selgrootuid, eriti tigusid ja putukaid. Toitu otsivad nad oma pika noka abil, sageli vee alt.

Liigid
------

* tundra-neppvigle (*Limnodromus scolopaceus*)
* raba-neppvigle (*Limnodromus griseus*) ehk halltauss
* stepi-neppvigle (*Limnodromus semipalmatus*) ehk stepitauss

Kaht esimest liiki on sulestiku põhjal raske eristada, liiati kattub nende levila, ja seetõttu peeti neid kaua aega üheks liigiks. Stepi-neppvigle on haruldane ja võib-olla väljasuremise piiril.

Eestis nad ei ela. 2. oktoobril 2009 sattus tundra-neppvigle esmakordselt eksikülalisena Eestisse.

Viited
------

1. 1 2 3 4  "Loomade elu", 6. kd. lk. 218
**Geidar Džahhidovitš Džemal** (vene keeles Гейдар Джахидович Джемаль; aserbaidžaani keeles *Heydər Cahid oğlu Camal*; 6. november 1947 Moskva, Nõukogude Liit – 5. detsember 2016 Almatõ, Kasahstan) oli Venemaa islamiliikumise tegelane.

Ta oli isa poolt aserbaidžaan ja ema poolt venelane. Tema isa Džahhid Šamil oglõ Džemal (1928–2011), kes oli Aserbadžaanis sündinud ja Moskvas kõrgema kunstihariduse saanud, töötas Moskvas kunstiõppejõuna. Džemali isapoolne vanaisa töötas enne sõda NKVD-s, sõja ajal oli Karabahhi sõjakomissar ja pärast sõda Aserbaidžaani NSV Ülemkohtu esimees. Džemali ema Irina Šapovalova oli töötanud hipodroomidel (sealhulgas Tallinna hipodroomil) ratsutajana, hiljem töötas ta Moskvas Durovi teatris loomataltsutajana. Džemali emapoolne vanaisa oli saksa klassikalise filosoofia professor. 

Džemali abikaasa oli õigeusklik, kirikukoori regent.

1995. aastal lõi Džemal religioosse-ühiskondliku organisatsiooni Venemaa islamikomitee. Ta jäi selle juhiks elu lõpuni.

Isiklikku
---------

Tema poeg oli ajakirjanik Orhan Džemal.

Välislingid
-----------

* Гейдар Джемаль об эстонцах. baltija.eu, 2. juuni 2016
* Умер Гейдар Джемаль. stuki-druki.com, 5. detsember 2016
* Оккультный «аятолла»: посмертный портрет Гейдара Джемаля. eadaily.com, 5. detsember 2016
**"Chappie"** on Lõuna-Aafrika Vabariigist pärit filmilavastaja Neill Blomkampi 2015. aastal valminud ulmefilm, mille aluseks on Blomkampi ja tema abikaasa Terri Tatchelli kirjutatud stsenaarium.

Sisukokkuvõte
-------------

Filmi tegevus toimub lähituleviku Lõuna-Aafrika Vabariigis, kus kuritegevuse ohjeldamisega tegelevad peamiselt ettevõtte Tetravaal välja töötatud politseirobotid. Kui enamkasutatava robotimudeli väljatöötaja Deon Williams (Dev Patel) ei saa firma tegevjuhilt (Sigourney Weaver) luba proovida robotite peal oma katselist programmi, mis annaks neile eneseteadvuse, varastab ta firmast mahakandmisele mõeldud mudeli ja installeerib programmi sinna. Paraku sattub see mõtlemis- ja tundevõimega robot (Sharlto Copley) kurjategijate jõugu kätte, kes annavad talle nimeks Chappie ja soovivad rakendada teda röövide korraldamisel. Deoni põhirivaal, sõjaväelise taustaga insener Vincent Moore (Hugh Jackman) kasutab olukorda ära, et saboteerida kõiki Deoni loodud roboteid ja tõestada enda loodud robotimudeli paremust. Chappie jaoks tähendab see meeleheitliku võitluse algust iseenda, oma looja ja nende teadvuse säilitamise nimel.

Viited
------

1. 1 2  Chappie IMDb (vaadatud 22.03.2015)

Välislingid
-----------

* Ametlik veebileht *(inglise keeles, vaadatud 22.03.2015)*
Juli Hariton
**Juli Borissovitš Hariton** (vene keeles Юлий Борисович Харитон; 27. veebruar (vkj 14. veebruar) 1904 Peterburi – 19. detsember 1996 Sarov) oli juudi päritolu Nõukogude Liidu ja Venemaa tuumarelvakonstruktor, Nõukogude aatomiprojekti üks juhte. 

Juli Hariton lõpetas 1925. aastal Leningradi Polütehnilise Instituudi füüsikuna. Aastatel 1926–1928 oli ta stažeerimisel Cambridge'i Ülikooli Cavendishi laboris. Kaitses seal Ernest Rutherfordi ja James Chadwicki juhendamisel väitekirja ja sai teaduskraadi *Doctor of Science* (D.Sc.).

Aastatel 1939–1941 esitas Hariton koos Jakov Zeldovitšiga uraanituumade lõhustumise ahelreaktsiooni arvutused.

Nõukogude aatomiprojektis
-------------------------

1946. aastal määrati Hariton NSV Liidu Teaduste Akadeemia Labori nr 2 Sarovis asuva konstrueerimisbüroo KB-11 (Arzamas-16) peakonstruktoriks ja teadusdirektoriks. Tema juhtimisel osalesid tuumarelvaprogrammi elluviimisel riigi parimad füüsikud. Kõige rangema salastatuse õhkkonnas tehti Sarovis tööd, mis kulmineerus esimese Nõukogude Liidu aatomipommi (29. august 1949) ja vesinikupommi (12. august 1953) katsetamisega.

Tunnustus
---------

Juli Hariton oli kolmekordne sotsialistliku töö kangelane
* 1944 – Punalipu orden (24. september 1944)
* 1949 – sotsialistliku töö kangelane (29. oktoober 1949)
* 1951 – sotsialistliku töö kangelane (8. detsember 1951)
* 1954 – sotsialistliku töö kangelane (4. jaanuar 1954)
* 1957 – Lenini preemia (sõjatehnika valdkonnas)
* 1946 – valiti NSV Liidu Teaduste Akadeemia korrespondentliikmeks
* 1953 – valiti NSV Liidu Teaduste Akadeemia akadeemikuks (alates 1991 Venemaa TA akadeemik)
* 1982 – Lomonossovi suur kuldmedal

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Juli Hariton** |
**Eestis** reguleerivad **hasartmänge** loteriiseadus ja hasartmänguseadus.

Kasiinod
--------

Nõukogude ajal olid kasiinod keelatud, kuid sellest hoolimata töötas paar kasiinot. 

Aastal 1995 võeti vastu hasartmänguseadus, 2008. aastal uus hasartmänguseadus. 

Kõige rohkem kasiinosid asub Tallinnas. Septembri 2010 seisuga oli Tallinnas 33 kasiinot. Võrreldes 2008. aastaga oli kasiinode arv vähenenud ligi kolm korda. Ekspertide sõnul põhjustas selle majandussurutis ja uue hasartmänguseaduse vastuvõtmine 2008. aastal.

Seaduse järgi võib kasiinodes mängida alates 21. eluaastast.

Loteriid
--------

Eestis võib loteriisid korraldada ainult heategevuslikel eesmärkidel.
Lotto, keno, bingo ja kriimukaartide loteriid Eestis pakub peamiselt riigile kuuluv Eesti Loto. Ettevõte asutati 1991. aastal ja on sellest ajast alates jäänud peamiseks loteriiteenuse pakkujaks. Enne 2010. aastat omastas Eesti Loto 90% turuosa. 2010. aastal lõppes enamiku teiste loteriiteenuse pakkujate litsents ja uue hasartmänguseaduse kohaselt kehtestati uue litsentsi saamiseks üsna ranged reeglid, mis muutsid Eesti Loto monopoliks. 2009. aastal soovitas Eesti peaminister Andrus Ansip ettevõtte erastamist, et aidata kaasa Eesti eelarvele, kuid seisuga 2011. aastal jäi see riigi omandisse.

Eesti Loto käive oli 2009. aastal 33 miljonit eurot, millest 47% maksti välja auhindadena. Kasum jaotati järgmiselt: 32% teaduse ja hariduse, 22% Olümpiakomitee, 10% muud spordiprojektid, 32% heategevusprojektid, 4% kultuuriprojektid.

Suvel 2011 alustas Eesti Tarbijakaitseamet võitlust Eesti Loto vastu. Nende tegevuse põhjuseks oli asjaolu, et Eesti Loto avaldas nädalas jackpot'i hinnangud kahe populaarseima loteriimängu puhul. Tarbijakaitseamet väitis, et seda võib pidada hasartmängude reklaamimiseks, mis on keelatud 2008. aasta reklaamiseadusega. Pärast kohtusse pöördumist anti Eesti Lotole õigus jätkata oodatavate jackpot'i summade avaldamist.

Eestis on loteriimängude mängimiseks seaduslik vanusepiir 16 aastat.

Viited
------

1. ↑  LETA/Postimees: The number of casinos in Estonia’s capital Tallinn has fallen by three times in two years
2. ↑  Hasartmänguseadus
3. ↑  "Charity Lotteries in the EU Member States" (PDF). Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 25. aprill 2012. Vaadatud 10. juulil 2023.
4. ↑  AS Eesti Loto
5. ↑  "Eesti Loto võiks olla erastatud". Originaali arhiivikoopia seisuga 4. märts 2016. Vaadatud 10. juulil 2023.
6. ↑  "Heategevusloteriid Euroopa Liidu liikmesriikides" (PDF). Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 25. aprill 2012. Vaadatud 10. juulil 2023.
7. ↑  Kohus toetab nõuet, et Eesti Loto peaks lõpetama loteriivõitude suuruse prognooside avaldamise
8. ↑  "Reklaamiseadus - Eesti". Originaali arhiivikoopia seisuga 27. jaanuar 2020. Vaadatud 17. novembril 2011.
9. ↑  "Kohus lubab Eesti Lotol jätkata oodatavate võitude summade avaldamist". Originaali arhiivikoopia seisuga 14. oktoober 2011. Vaadatud 17. novembril 2011.
10. ↑  Kaughasartmängude korraldamine
**Jules Rimet** (24. oktoober 1873 Theuley-les-Lavoncourt – 16. oktoober 1956 Suresnes) oli Prantsusmaa spordiorganisaator ja FIFA president.

Aastal 1897 alustas Jules Rimet' eestvedamisel tegevust jalgpalliklubi Red Star Club Français (võitis 1920. aastatel neli korda Prantsusmaa karika). Aasta hiljem valiti ta Prantsusmaa kergejõustikukomitee sekretäriks. Kui 1910. aastal pandi alus Prantsusmaa Jalgpalliliigade Assotsiatsioonile, sai Jules Rimet'st organisatsiooni esimene president. 

Aastatel 1914–1919 viibis ta mobiliseerituna Prantsusmaa sõjaväes.

Pärast Esimest maailmasõda, 7. aprillil 1919, asutati Prantsusmaa Jalgpalliföderatsioon (FFFA), mille presidenditoolile istus Jules Rimet. Samas töötas ta ka Prantsusmaa Spordiliidu presidendina ja oli riigi olümpiakomitee asepresident.

1914. aastast oli Rimet Prantsusmaa Jalgpalliliigade Assotsiatsiooni esindajana seotud ka FIFA-ga. Kui 1918. aastal suri inglane Daniel Burley Woolfall, kes oli FIFA president aastast 1906, jäi mõneks ajaks soiku ka FIFA tegevus. Möödus mitu aastat, enne kui jalgpallijuhid lõpuks ühe laua taha kogunesid ning 1. märtsil 1921 valiti Jules Rimet üksmeelselt FIFA uueks presidendiks. Seda ametit pidas ta 33 aastat, mille järel valiti ta FIFA esimeseks aupresidendiks.

Juba Rimet' valitsusajal hindasid FIFA liikmed tema tegemisi sedavõrd kõrgelt, et nimetasid 1949. aastal MM-i auhinna Jules Rimet' karikaks. 

1921. aastal, kui Rimet alustas tööd FIFA presidendina, kuulus föderatsiooni 20 riiki, kuid 1954. aastal, tema viimasel valitsusaastal, oli FIFA-s juba 85 liiget.

| * v
* r
FIFA presidendid |
| --- |
| 
Robert Guérin (1904–1906) **·**  Daniel Burley Woolfall (1906–1918) **·**  Jules Rimet (1921–1954) **·**  Rodolphe Seeldrayers (1954–1955) **·**  Arthur Drewry (1955–1961) **·**  Stanley Rous (1961–1974) **·**  João Havelange (1974–1998) **·**  Sepp Blatter (1998–2015) **·**  Gianni Infantino (2016–) |
**Antsla vald** oli vald Võru maakonnas aastail 1939–1950. Vallamaja asus tänapäeva Oe küla aladel.

Eesti valdade kaart. Musta kontuuriga vanad vallapiirid, punasega 1939. aastal moodustatud vallad
Vald moodustati 1939. aasta vallareformiga senise Vana-Antsla valla maa-alast, välja arvatud Alaküla, Litsmetsa, Maasiksaare, Metova ja Latiku külade piirkonnad ning osa Antsla metsandiku maa-alast; senise Vastse-Antsla valla Tokko-Jaani nr. 87, Tokko-Märdi nr. 88, Maurits-Hansu nr. 90 ja Kõrtsi-Jüri nr. 91 talude piirkonnast.

Esimene vallavanem oli Paul Antsov. 10. juulil 1941 määras Võru maavalitsus ta oma kohale tagasi, valla täitevkomitee esimees August Lieber tabati Otepää kandis. Vald kuulus Riigivolikogu 77. valimisringkonda, kust valiti Alo Karineel.

13. septembril 1945 moodustati valla koosseisus Reidle külanõukogu ja Tohvri-Kaika külanõukogu. 26. septembril 1950 arvati valla maa-ala Antsla rajooni koosseisu.

Viited
------

1. ↑  Maa-ameti kaardirakendused
2. ↑  Väljavõte 776. Vabariigi Presidendi otsus nr. 88. Riigi Teataja, nr. 87, 14 oktoober 1938

Välislingid
-----------

* Võrumaa talundid
Laudahoone varemed
**Tootsi mõis** (saksa keeles *Süderhof*) oli karjamõis Vändra kihelkonnas Pärnumaal. 

Esimesed kirjalikud märkmed Tootsi mõisa kohta pärinevad 1790. aasta Viluvere mõisa kaardilt. Mõis paiknes Viluvere valla lõunatipus ning selle lõunapiiriks oli Mustjõgi (Sauga jõe lisajõgi).

Viluvere mõisa juurde rajatud Tootsi karjamõis oli väike põllumajandusmõis, mille toodanguga (teravili, piim ja liha) varustati Pärnu linna. Mõisa maad olid suhteliselt kesised – niisked ja kivised. Mõisahoonetest on tänapäevaks säilinud vaid maakividest lauda varemed, mis ehitati 20. sajandi alguses. Tootsi karjamõis tegutses Pärnu linna rendimõisana kuni 1940. aastani.

Kirjandus
---------

* Lev ja Raivo Suni. "Ameerika Tootsi rabas", OÜ Vali Press, 2009.


Vändra kihelkond

**Kirik**: Vändra Martini kirik  

**Abikirik**: Käru  

**Pastoraat**: Vändra kirikumõis  

**Peamõisad**: Eidapere mõis | Käru mõis | Lelle mõis | Uue-Vändra mõis | Vana-Vändra mõis | Viluvere mõis | Võidula mõis  

**Kõrvalmõisad**: Rõusa mõis  

**Karjamõisad**: Atsekõnnu mõis | Isakõnnu mõis | Kullimaa mõis | Kõrbja mõis | Lauri mõis | Lungu mõis | Massu mõis | Põllumõisa mõis | Rahkema mõis | Sarapiku mõis | Sikana mõis | Tootsi mõis | Tootsikõnnu mõis | Vihtra mõis | Waldburgi mõis
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib põrniklaste sugukonda kuuluvast putukast; Edgar Allan Poe novelli kohta vaata artiklit Kuldpõrnikas (Poe); Rootsi filmiauhinnast vaata artiklit Kuldpõrnikas (filmiauhind)* |

---

**Kuldpõrnikas** (*Cetonia aurata*) on põrniklaste sugukonda kuuluv putukas.

Väljasirutatud tiibadega põrnikas

Välimus
-------

Suur rohekaskuldselt läikiv lameda seljaga mardikas. Kattetiibadel ja rindmikul hajusad valge mustriga vöödid ja täpid. Tundlad tugevate nuiakestega.
Kuldpõrnikad võivad olla kuni 22 mm pikkused.

Elupaik
-------

Õitsvatel niitudel, roosõieliste ja ohakate õitel juunist augustini.

Toitumine
---------

Kuldpõrnikas toitub nii nagu teisedki põrniklased taimelehtedest ja -õitest. Töntsakale kogule vaatamata on need mardikad väga head lendajad, kusjuures iseäralik on nende juures see, et lennu ajal hoiavad nad kattetiibu seljal koos. Kuldpõrnika vastsed – kõverdunud tõugud ehk konud – kasvavad kõdunevas puidus või siis närivad mullapeidus taimede juuri.

Galerii
-------

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
*

Välislingid
-----------

* Kuldpõrnikas andmebaasis eElurikkus Muuda Vikiandmetes
Vaade rannale ja hotellide kompleksidele
**Kuldsed Liivad** (bulgaaria keeles Златни пясъци) on mereäärne kuurort Bulgaaria idaranniku põhjaosas Varna linna territooriumil kesklinnast 17 km põhja pool. See on populaarne turismisihtkoht, kus käib palju külastajaid Suurbritanniast, Venemaalt, Skandinaaviast, Prantsusmaalt, Kesk- ja Ida-Euroopast kaasarvatud Eestist, Pärsia lahe äärsetest riikides, Iisraelist ja muudest riikidest.

Piirkonna väljaarenemise ajalugu
--------------------------------

Esimest korda mainis piirkonda Plinius Vanem, kes kirjeldas seda ala kui mütoloogiliste kääbuste kodu. Piirkond oli suures osas 1950-ndateni asustamata. Kuurordi arendamine algas 1957. aastal ja umbes kahe aastakümnega muutus koht kaasaegseks kuurordiks, kus on palju hotelle, villasid, korterelamuid, spaakeskusi, restorane, klubisi, kasiinosi, vaatamisväärsusi, kaubanduskeskused, spordirajatisi ning ka jahisadam, ratsutuskool ja Aquapolisi veepark. 1990-ndatel erastati Kuldsed Liivad ja see meelitas investoreid piirkonda investeerima. Läbi 2000-ndate oli investeeringute tõttu piirkonna areng märkimisväärne. Esialgse plaani järgi pidi piirkond mahutama 13 000 voodikohta, aga 2007. aastal oli see arv juba 30 000 voodikoha. Varna Turismikoja andmetel oli aga tegelik voodikohtade arv tähendusrikkalt suurem kui 30 000.
Pealiskaudsel hinnangul võis see arv olla ligikaudu 90 000 voodikohta. Tänapäeval pakub enamik hotelle kõik-hinnas-pakette, kuid tehakse edusamme, et muuta kuurort tipptasemel sihtkohaks.

Tänapäev
--------

Kuldsete Liivade rannik esiplaanil asetseva rahvuspargiga
Looduses olevad kuuma mineraalvee allikad ja lopsakad metsad, moodustavad Kuldsete Liivade looduspargi ja Franga platoo, mis muudab linna üheks kõige populaarsemaks turistisihtkohaks Ida-Euroopas. Linn on tunnistatud riigi puhtaimaks kuurordiks, kus on kõige puhtaim kvartsliiv, rohked vanad puud ja looduspargid. Kuldsete Liivade administratsioon seisab vastu nõudmistele ehitada rohkem maanteid ja parkimiskohti, viidates kuurordi perekonnasõbralikkusele, rohelisuse säilitamisele ja jalakäijate heaolule.
Laitmatu ökoloogilise puhtuse säilitamise eest on kuurort pälvinud rahvusvahelise sinise lipu märgi. Keskmine suvine õhutemperatuur ulatub 27 kraadini. Puhas ja rahulik merevesi püsib soe nii päevasel kui ka õhtusel ajal – keskmine veetemperatuur on 24-25 kraadi.

Viited
------

1. ↑  "Цените на туристическите пакети през този сезон няма да се увеличат, според браншовици". 2008.
2. ↑  Бончева (2007). "Здраво лобиране падна за закона за морския бряг". Originaali arhiivikoopia seisuga 19. juuli 2011.
3. ↑  "Varna ja Golden Sands".
**Algakultuur** on vesiviljeluse vorm, mis hõlmab vetikaliikide kasvatamist.

Enamik vetikaid, mida tahtlikult kasvatatakse, kuulub mikrovetikate (mida nimetatakse ka fütoplanktoniks, mikrofüütideks või planktonvetikateks) kategooriasse. Makrovetikatel, mida üldiselt tuntakse merevetikatena, on samuti palju kaubanduslikku ja tööstuslikku kasutust, kuid nende suuruse ja nende kasvukeskkonna erinõuete tõttu ei ole neid nii lihtne kasvatada (see võib siiski muutuda uuemate merevetikate kultiveerimisseadmete kasutuselevõtuga, mis on põhimõtteliselt vetikapesurid, mis kasutavad väikestes mahutites ülesvoolavaid õhumulle).

Vetikate kaubanduslikul ja tööstuslikul kasvatamisel on mitmeid kasutusvõimalusi, sealhulgas toidu koostisosade, näiteks oomega-3-rasvhapete või looduslike toiduvärvide ja värvainete, toidu, väetiste, bioplastide, keemiliste lähteainete (tooraine), ravimite ja vetikakütuse tootmine, ning neid võib kasutada ka saastetõrjevahendina.

Kasvatatavate veetaimede ülemaailmne tootmine, milles valdavalt domineerivad merevetikad, kasvas tootmismahult 13,5 miljonilt tonnilt 1995. aastal veidi üle 30 miljoni tonni 2016. aastal.

Viited
------

1. ↑  *In brief, The State of World Fisheries and Aquaculture, 2018* (PDF). FAO. 2018.
**Tootmisliin** on tehases loodud järjestikuste toimingute kogum, kus materjalid viiakse läbi rafineerimisprotsessi, et toota lõpptoodet, mis sobib edasiseks tarbimiseks; või on detailid kokku pandud valmistoote valmistamiseks.

Tavaliselt vajavad toormaterjalid, nagu metallimaagid või põllumajandussaadused, näiteks toiduained või tekstiilmaterjali saamiseks kasutatavad taimed (puuvill, lina) rafineerimist, et need oleksid kasulikud. Metalli puhul hõlmavad protsessid purustamist, sulatamist ja edasist rafineerimist. Taimede jaoks tuleb kasulik materjal eraldada kestadest või saasteainetest ja seejärel töödelda edasiseks müümiseks.

Ajalugu
-------

Varasemad tootmisprotsessid olid piiratud energiaallikate kättesaadavusega, kus tuuleveskid ja vesiveskid andsid jõu rasketesse protsessidesse ja inimtööjõudu kasutati täpsemateks toiminguteks. Varasematel sajanditel levitati toodangut paljudes kohtades, kuna tooraine, võim ja inimesed asusid sageli erinevates kohtades. Tööliste arvukuse kontsentratsioon vabrikus ja hiljem tehases, nagu näitas Richard Arkwrighti puuvillavabrik, hakkas liikuma üksikprotsesside ühispaiknemise poole.

Aurumootori lühitutvustus
-------------------------

Aurumootori arenguga 18. sajandi teisel poolel muutusid tootmisliinid vähem sõltuvaks toiteallika paiknemisest, seega viidi kaupade töötlemine materjalide allika või inimeste juurde, kes hakkasid neid ülesandeid täitma. Eraldi protsessid erinevate töötlusetappide puhul viidi samasse hoonesse ning kombineeriti rafineerimise või valmistamise eri etappe.

Tööstuslik revolutsioon
-----------------------

Auruvõimsuse üha suurenev kasutamine ja masinate kasutuselevõtu suurenemine (inimtööjõu vähendamiseks) aitasid integreeritud meetoditel tootmisliinides kaasa Euroopa ja Põhja-Ameerika tööstuslikele revolutsioonidele.

Konveierliin
------------

Seega, alates toormaterjalide töötlemisest kasulikeks kaupadeks, oli järgmiseks sammuks konveierliini kontseptsioon, nagu tutvustas Eli Whitney. See jõudis 1913. aastal Ford Motor Companyle järgmisse etappi, kus Henry Ford tutvustas innovatsiooni pidevalt liikuvate autode kokkupanemisel varasematest individuaalsetest töökohtadest. See tõi kaasa standardiseerimise idee. Konveierliin oli kummaline seade erinevate kettide ja lülidega, mis paigutasid erinevad osad auto erinevatesse kohtadesse. Auto kere liikus mööda 45-meetrist kettkonveierit, et 140 töötajat saaksid neile ettenähtud detailid lisada autosse. Teised töötajad tõid autotootjatele täiendavaid detaile, et hoida nende varud täis. Konveierliin lühendas märgatavalt auto montaaži aega, nimelt langes ühe auto tootmise aeg kaheteistkümnelt tunnilt üheksakümne kolmele minutile.

Viited
------

1. ↑
2. ↑
3. ↑
4. ↑
5. ↑