recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Joule'i-Thomsoni efekt** (ka **Joule'i-Kelvini efekt**) on gaasi temperatuuri muutumine poorsest materjalist või ventiilist läbi surumisel adiabaatilisel protsessil. Toatemperatuuril kõik gaasid peale lämmastiku, heeliumi ja neooni jahtuvad Joule'i-Thomsoni efekti mõjul. See efekt on võimalik tänu reaalse gaasi mitteideaalsusele, mis tuleneb Van der Waalsi jõust. ideaalse gaasi mudeli põhjal ei tohiks sellise protsessi käigus gaasi temperatuur muutuda.

Füüsikaline mehhanism
---------------------

Sõltuvalt Van der Waalsi jõu suunast (kas tõmbuv või tõukuv) võib Joule'i-Thomsoni efekt gaasi temperatuuri tõsta või langetada.

Gaasi ruumala suurendades suurenevad molekulidevahelised kaugused. Tõmbejõudude tõttu gaas paisub ja kasvab ka tema potentsiaalne energia. Kuna tegemist on adiabaatilise protsessiga, peab see kasv tulema kineetilise energia arvelt. Seetõttu tõmbejõudude domineerimisel langeb gaasi temperatuur paisumisel.

Paralleelselt töötab ka vastupidine protsess. Molekulide omavaheliste põrgete ajal muutub tõukejõudude toimel kineetiline energia lühiajaliselt potentsiaalseks. Molekulidevahelise kauguse suurenemisel väheneb põrgete sagedus ja potentsiaalse energia arvelt kasvab kineetiline.

Temperatuuri, millest alates paisumisel hakkab temperatuur kahanemise asemel kasvama, nimetatakse inversioonitemperatuuriks.

Joule'i-Thomsoni koefitsient
----------------------------

Joule'i-Thomsoni efekti kvantitatiivseks kirjeldamiseks kasutatakse Joule'i-Thomsoni koefitsienti, mis on defineeritud kui temperatuuri tuletis rõhu järgi konstantsel entalpial. Avaldises 

{\displaystyle \mu \_{JT}=\left({\frac {\partial T}{\partial P}}\right)\_{H}={\frac {V}{C\_{P}}}(\alpha \_{V}T-1)}

on {\displaystyle C\_{P}} gaasi soojusmahtuvus isobaarilisel protsessil ja {\displaystyle \alpha \_{V}} on soojuspaisumistegur. Efekti suuruse arvutamiseks on vaja leida esmalt soojuspaisumistegur, mille saab parasjagu gaasi jaoks kasutatavast mudelist.

{\displaystyle \alpha \_{V}={\frac {1}{V}}\,\left({\frac {\partial V}{\partial T}}\right)\_{p}}
**Budasus** ehk **budaloomus** (sanskriti keeles *buddhatā*, *buddhatva*; tiibeti keeles *sangs rgyas nyid*; hiina keeles 佛性 *foxing*; jaapani keeles *busshō*) on budismis mõiste, mis võib tähistada virgunud seisundit, kõigile olenditele omast võimet saada budaks või kõikjal olevat üldist printsiipi või välja.

Mõiste kujunemine
-----------------

Varabudismis mõisteti budasuse all olekut, mis on omane ainult Buddhale ja eristab teda kõigist teistest olenditest, ka arhatitest. Budasuse avalduseks on kindlad sisemised ja välised omadused.

Budade paljususe idee tõi endaga kaasa idee budaloomusest ehk budasusest, mis on omane kõigile budadele ja avaldub neis kõigis. Mahajaanas kujunes selle alusel välja igavene ja kõikjalviibiv printsiip või omadus, loomus või olemus, mis võib avalduda mitmesuguste kehastustena, inimestena või muude olenditena. Arenes välja idee, et budaloomus on omane kõigile olendeile.

Mahajaana koolkondades, eriti *chan’*is, võib budasus tähendada kõigile olenditele sisemiselt omast võimet saada budaks, olles seega teataval määral *tathāgatagarbha* sünonüüm.

Buda loode
----------

*Tathāgatagarbha* (sanskriti keeles ‘nõndaläinu üsk, nõndaläinu loode’; tiibeti keeles *de bzhin gshegs pa’i snying po*; hiina keeles 如來藏 *rulai zang*; jaapani keeles *nyoraizō*) on mahajaanas mõiste, mis kõige üldisemalt tähendab kõikidele olenditele sisemiselt omast võimet saada budaks. *Tathāgatagarbha* teooria järgi on kõikidel olenditel algusest peale täielikult virgunud loomus, mis saab aga avalduda alles siis, kui seda varjutavad meeleplekid ja muud takistused on kõrvaldatud. Senikaua on see olemas vaid avanemata võimalusena nagu loode emaihus.

Erinevates tekstides ja koolkondades on *tathāgatagarbha*t tõlgendatud mõnevõrra erinevalt. Ühtedes võrdsustatakse see tühjuse kategooriaga, rõhutades, et budasus ongi kõikide seadmuste olemuslik tühjus. Teistes räägitakse *tathāgatagarbha*st kui tegelikult olemasolevast kõikeläbivast ja kõikjalviibivast olemusest. Mõlema seisukoha järgi on kujustamine ja mõistmine need, mis viivad *tathāgatagarbha* avaldumiseni ja arenemiseni tõeliseks budasuseks.

Joogatšaaras ehk Vidžnjaanavaadas mõistetakse *tathāgatagarbha*t kohati *ālayavijñāna* ehk "ait-teadvuse" sünonüümina, mis sisaldab ‘kõige oleva seemneid’ (sanskriti keeles *sarvabījaka*), sealhulgas ka võimet ja võimalust saavutada budasus.

*Tathāgatagarbha* teooria põhitekstiks on Sthiramati (6. saj) «Aardeühenduse jaotus» (*Ratnagotravibhāga*). On olemas ka mahajaana suutra *Tathāgatagarbha-sūtra*, mis on tervikuna säilinud ainult tiibeti- ja hiinakeelses tõlkes.

Kõik ongi buda
--------------

6. sajandil Hiinas kujunenud tiantai koolkonnas jõuti Lootossuutra tõlgendustele tuginedes veendumusele, et igaühel, kõigil olenditel on budaloomus, igaüks võib saada budaks. Veelgi enam, kogu kõiksus on budaloomusega väestatud, kõik toimuv on budaloomuse ilmnemine. Budaloomus on ka mägedel ja jõgedel, kuni tolmukübemete ja rohulibledeni välja.

 *Pikemalt artiklis Tiantai*

Viited
------

1. ↑  Meel ongi Buddha. TLÜ Kirjastus. Tallinn 2013, lk 134. ISBN 9789985587690

 *Käesolevas artiklis on kasutatud "Ida mõtteloo leksikoni" materjale.*
**Castelnovo di Sotto** on linnaks nimetatav omavalitsusüksus (*comune*) Itaalias Emilia-Romagna maakonnas Reggio Emilia provintsis. Castelnovo di Sotto sai linnaõigused vabariigi presidendi 2001. aasta 12. novembri dekreediga.

Castelnovo di Sotto kõrgus merepinnast on 27 meetrit, asustustihedus keskmiselt 309 inimest ruutkilomeetri kohta.

Haldus
------

Castelnovo di Sotto piirneb järgmiste omavalitsusüksustega: Boretto, Cadelbosco di Sopra, Campegine, Gattatico, Gualtieri, Poviglio.

Castelnovo di Sotto halduspiirides asuvad järgmised asulad ja asumid: Case Melli, Meletole, San Savino, Villa Cogruzzo.

Castelnovo di Sotto karneval, mille juured ulatuvad 16. sajandisse, on üks vanimaid Itaalias.

La chiesa di Sant'Andrea Apostolo

Viited
------

1. ↑  Superficie di Comuni Province e Regioni italiane al 9 ottobre 2011, vaadatud 16.03.2019.
2. ↑  Popolazione Residente al 1° Gennaio 2018, vaadatud 16.03.2019.
3. ↑  Sito del carnevale di Castelnovo di Sotto

Välislingid
-----------

 Castelnovo di Sotto – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
* Koduleht (itaalia keeles)
Joyce Banda (2013)
**Joyce Hilda Banda** (sündinud 12. aprillil 1950 Zombas, Njassamaal (tänapäeval Malawis)) on Malawi poliitik, haridustegelane ja soolise võrdõiguslikkuse aktivist.

Aastatel 2006–2009 oli ta Malawi välisminister, 2009–2012 asepresident ja pärast president Bingu wa Mutharika surma aprillist 2012 kuni juunini 2014 vastavalt Malawi põhiseadusele Malawi president.

Banda oli Malawi esimene naissoost asepresident ja president ning üldse teine naispresident kogu Aafrikas (esimene oli Ellen Johnson Sirleaf, Libeeria president aastail 2006–2018).

Banda on olnud ka parlamendiliige ning sooküsimuste, laste asjade ja kogukonnateenuste minister. Enne poliitikasse tulekut rajas ta omanimelise fondi Joyce Banda Foundation, Malawi rahvusliku ärinaiste liidu (*National Association of Business Women*, NABW), noorte naisjuhtide võrgustiku (*Young Women Leaders Network*) ja humanitaarprojekti Hunger Project. Ajakiri Forbes nimetas Bandat 2011. aastal Aafrika kolmandaks kõige võimsamaks naiseks.

Joyce Banda on 2011. aastal loodud Malawi Rahvapartei (*People's Party*) rajaja ning juht, enne Bingu wa Mutharika surma peeti teda Malawi 2014. aasta presidendivalimiste favoriidiks.

Banda osales kandidaadina 2014. aasta presidendivalimistel, kuid kaotas seal oma rivaalile, endise presidendi Bingu wa Mutharika nooremale vennale Peter Mutharikale. Pärast kaotust üritas Banda valimistulemusi tühistada, viidates valimistel aset leidnud väidetavatele rikkumistele, kuid kohus ja keskvalimiskomisjon ei nõustunud temaga. 1. juunil 2014 lõppesid tema volitused seoses Peter Mutharika ametisse vannutamisega.

Viited
------

1. ↑
2. ↑

  


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**Bingu wa Mutharika** | **Malawi president**2012–2014 | Järgnev**Peter Mutharika** |
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib Bosnia ja Hertsegoviina külast; samanimelise jõe kohta vaata artiklit Uvaci jõgi.* |

---

**Uvac** (serbia kirillitsas Увац) on küla Bosnia ja Hertsegoviinas Serblaste Vabariigis Rudo vallas. See asub Serbia Vabariigi piiril.

Uvaci raudteejaam aastal 1906

Raudtee
-------

20. sajandil asus seal üks kahest Bosnia Idaraudtee lõppjaamast, mis ehitati Austria-Ungari administratsiooni ajal Bosnia ja Hertsegoviina Kondomiiniumisse. Teine lõppjaam asus Vardištes. Liini ehitamist alustati 1903. aastal ja see valmis 1906. aastal, kasutati Bosnia rööpmelaiust 760 mm. Mägisele maastikule kulunud 75 miljonit kuldkrooni tähendas ligikaudu 450 000 kuldkrooni kilomeetri kohta. See oli tolleks ajaks üks kallimaid raudteid maailmas.

Serbia linna Pribojini ehitati raudtee 1928. aastal, see avati liikluseks 1. jaanuaril 1929.

Liin suleti 1978. aastal ja seejärel demonteeriti.

Viited
------

1. ↑

Välislingid
-----------

 Uvac – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
**Ferdinand Karl Thomson** (25. aprill 1902 Vahiannuse talu, Raadi vald, Tartumaa – 21. oktoober 1961 Paide) oli eesti arst, arstiteadlane, ftisiokirurgia pioneer, oma ftisiokirurgia koolkonna ja ftisiaatria eriala rajaja Eestis. (Kuni 1940ndate alguseni Tomson.)

Õppis 1922–1927 (lõpetas 1927) Tartu Ülikooli arstiteaduskonnas, Eesti Üliõpilaste Seltsi vilistlane. Dr. med. väitekiri (Tuberkuloosibatsilli bioloogiline iseloom, eriti tuberkuloosijuhtudel Eestis ja võitlus tuberkuloosiga) jäi 1941 sõjaolude tõttu kaitsmata.

1929–1942 Taagepera tuberkuloosisanatooriumi juhataja, 1942–1944 Järva tiisikusenõuandla juhataja, 1944–1949 Järvamaa tuberkuloosidispanseri juhataja. 1950–1961 erapraksisega sise- ja kopsuhaiguste eriarst Paides (ratastooli jäämise tõttu). Viimaseid eraarste Eesti NSV-s. 1961 represseeriti (erapraksise loa äravõtmine seoses erapraksiste likvideerimisega).

Tunnustus
---------

* Valgetähe IV klassi teenetemärk (1940)
* Eesti NSV teeneline arst (1946)
* Tartu Teadusliku Ftisiaatrite Seltsi auliige (1955).
**Buddha Air** on 1996. aastal asutatud Nepali lennufirma, mille peakontor asub Kathmandus Tribhuvani rahvusvahelises lennujaamas. 

Lennufirma pakub Nepalis ja Indias nii riigisiseseid kui ka rahvusvahelisi lende. Buddha Air pakub lende 18 sihtkohta, millest 12 on riigisisesed ja 6 rahvusvahelised. Buddha Air oli 2018. aastal reisijate arvu poolest suurim kodumaine lennuettevõte.

Ajalugu
-------

Lennufirma Buddha Air asutati 23. aprillil 1996 esialgu osaühinguna. Selle asutasid Surendra Bahadur Basnet, kes on erruläinud ülemkohtu kohtunik ja endine minister, ja tema vanim poeg Birendra Bahadur Basnet.

Esimene lend tehti 11. oktoobril 1997 Beech 1900 D tüüpi lennukiga. Buddha Airi üks esimesi lendusid oli Everesti mäeni ja tagasi. Pardal oli 16 reisijat. Esimese lennu tunnus on BHA 100. Seda reisi pakutakse ka tänapäeval. Üks populaarsemaid lende, mida Buddha Air pakub, on lend ümber Ida-Nepali kahekümne kõrgeima mäetipu.

Järgnevatel aastatel lennufirma arenes ja Buddha Airi lennukipark suurenes seitsme Beechcraft 1900 D lennuki võrra, millest kaks on siiani kasutusel. 2008. aastal hangiti Buddha Air International Finance Corporationilt laenuga lisaks kaks 70-kohalist ATR 42 lennukit, et suurendada nende riigisiseseid lende Nepalis. 2010. aastal osteti juurde veel kaks ATR 72-500 lennukit. Buddha Airi lennufirma lennukipargis on 14 lennukit. 2021. aasta jooksul plaanis Budhha Air hankida kolm lisalennukit Airbus A320. Hetkel on lennufirmal kolm lennukit ATR 42-300, üheksa lennukit ATR 72-500 ja kaks lennukit Beechcraft 1900D.

2020. aastal kuulutas Buddha Air, et asustab järgmisel aastal tütarettevõtte Yashodhara Air, mille tegevusala on kaubavedu Nepali väiksemate lennuväljade vahel. Selleks, et Nepali mägistel maastikel saaksid lennukid maanduda, hakatakse kasutama STOL-lennukeid ehk lühikeseks tõusuks ja maandumiseks mõeldud lennukeid. Yashodhara Air plaanib alustada tegutsemist 2022. aastal.

Surendra Bahadur Basnet
-----------------------

S. Basnet õppis ülikoolis õigusteadust ja töötas 1964. aastast Nepali ülemkohtus kohtunikuna. Nepali tolleaegne kuningas Mahendra tegi talle ülesandeks läbi viia riigi esimesed valimised. Surendra Bahadur Basnet on kuulunud Nepali pressinõukokku ja olnud mitme valitsuskomisjoni esimees kuni 1990. aastani. Pärast nelja aastakümmet avalikku teenistust otsustas Basnet minna erru ja tegeleda oma talupidamisega. Aastaid hiljem otsustas Basnet koos oma poegadega asustada lennufirma Buddha Air ja on alates 1996. aastast selle firma esimees.

Viited
------

1. 1 2 3  "Buddha Air history".
2. ↑  "History/Introduction. Archive". Originaali arhiivikoopia seisuga 8. mai 2014.
3. ↑  "IFC Loan to Buddha Air to Improve Air Travel Connectivity in Nepal". 18.07.2012.
4. ↑  "Buddha Air adds another ATR 72-500 as its 9th aircraft to the fleet". Originaali arhiivikoopia seisuga 26. juuni 2014.
5. ↑  "BUDDHA AIR - FLEET".
6. ↑  Edward Eng. "Buddha Air's New Venture Yashodhara Air To Develop Ramechhap As An Alternative Hub In Nepal". Originaali arhiivikoopia seisuga 15. september 2021. Vaadatud 27. mail 2021.
**Jouko Ilari Gideon Lindberg** (ka **Lindbergh**; hüüdnimi **Jokke**; sündinud 25. augustil 1947 Tamperes) on Soome endine poksija.

Lindberg oli kokku seitsmekordne Soome meister – kärbeskaalus (kuni 51 kg) aastatel 1966 ja 1967, kukk-kaalus (kuni 54 kg) 1969. aastal ning sulgkaalus (kuni 57 kg) aastatel 1970–1971, 1972 ja 1974. Ta osales neli korda Eesti NSV – Soome sõpruskohtumistel. Ta kaotas oma kohtumise 1966. aastal ning võitis oma kohtumise 1968. 1969. ja 1969. aasta täiendaval kohtumisel.

Lindberg osales 1968. aasta México olümpiamängude poksivõistlustel kukk-kaalus (kuni 54 kg), kuid kaotas oma kohtumise I ringis ja jäi edasisest medaliheitlusest välja. Ta osales 1972. aasta Müncheni olümpiamängudel sulgkaalus (kuni 57 kg), kuid kaotas oma kohtumise veerandfinaalis hilisemale hõbemedalivõitjale Philip Waruingele (Keenia) ja jäi edasisest medaliheitlusest välja.

Lindberg osales 17. Euroopa meistrivõistlustel Roomas 1967. aastal kärbeskaalus (kuni 51 kg), kuid kaotas oma kohtumise I ringis ja jäi edasisest medaliheitlusest välja, 18. Euroopa meistrivõistlustel Bukarestis 1969. aastal kukk-kaalus (kuni 54 kg), kuid kaotas jälle oma kohtumise I ringis ja jäi edasisest medaliheitlusest välja ning 19. Euroopa meistrivõistlustel Madridis 1971. aastal sulgkaalus (kuni 57 kg), kuid kaotas jälle oma kohtumise I ringis hilisemale pronksmedalivõitjale Gabriel Pometcule (Rumeenia) ja jäi edasisest medaliheitlusest välja.

Lindberg tegutses hiljem (ka rahvusvaheliste võistluste) poksikohtunikuna ning oli Soome Poksiliidu juhatuse liige ja aseesimees.
**Van Horn** on linn USA-s Texase osariigis, Culbersoni maakonna halduskeskus ja ainus linn. Elanike arv on 2020. aasta rahvaloenduse järgi 1941. 2010. aastal oli seal 2063 elanikku.

Linn on saanud nime leitnant James Judson Van Horni järgi. Linn tekkis 1881. aastal läbi piirkonna ehitatud raudteeliini Texas and Pacific Railway äärde.

Linna läbib kiirtee Interstate 10, mille kaudu on ühendus 190 km kaugusel idas asuva Fort Stocktoniga ja 190 km kaugusel läänes asuva El Pasoga. Lisaks asub linnas maantee Route 90 läänepoolne lõpp-punkt. Route 90 suundub Van Hornist kagusse ja viib 117 km kaugusel asuvasse Marfa linna. Maantee Texas State Highway 54 viib põhjas asuvatesse Guadalupe mägedesse ja maanteele Route 62. 

Linna lähedal asuv Threemile Mountain, millele nõlvale on loodud linna nime tähistav suur V-täht
Linna lähedal asub Culbersoni maakonna lennujaam. Linna läbib lisaks raudteeliin Union Pacific Railroad. Linnas asub linnadevahelisi bussiliine opereeriva firma Greyhound Linesi bussipeatus.

Linnas asub *Carpenter Gothic*-stiilis presbüterlaste kirik, mis võeti 1978. aastal USA ajalooliste paikade riiklikku registrisse National Register of Historic Places.

Viited
------

1. ↑  2016 U.S. Gazetteer Files
2. ↑  2020 United States Census, vaadatud 1.01.2022.
3. ↑  Van Horn, TX. tshaonline.org. Vaadatud 20.7.2021.

Välislingid
-----------

 Van Horn – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
*
**Külluse printsiip** (inglise keeles *principle of plenitude*) väljendab seisukohta, et loodu eksistents ja külluslikkus peab olema sama suur kui eksistentsi võimalikkus, olles seega kooskõlas oma lõpmatu ja ammendamatu allikaga. Printsiibi nimetas nõnda Arthur Lovejoy (1873–1862), kes käsitles seda mõistet oma teoses "Olemise suur ahel" ("The Great Chain of Being: A Study of the History of an Idea", 1936). Külluse printsiip rakendub olemise ahelas.

Printsiibi filosoofilised põhjendused
-------------------------------------

Kui lõpmatul ammendamatul allikal oli alust muuta mingid võimalikkused tegelikuks – ja me teame, et see alus on tal olnud, sest tegelik maailm on ju olemas – siis pidi tal olema alus aktualiseerida iga tema loomusega kooskõlaline võimalikkus. Kui mõni asi, mis võiks eksisteerida, jääks eksisteerimata, siis see viitaks loova printsiibi ahtrusele või "kadedusele".

Arthur Lovejoy on eristanud külluse printsiibi kahte versiooni: staatiline versioon, milles universum on pidevalt külluses ja mitmekesisuses ja ajutine versioon, milles universumi küllus ja mitmekesisus järk-järgult aja jooksul kasvavad.

Ajalugu
-------

Külluse printsiip sisaldus arusaamades suurest olemise ahelast, mis ulatus madalaimast ussikesest kõrgeima seeravini (sest see tagab ka olendite olemasolu meie ning Jumala vahel). Seda sisaldab ka 18. sajandi lõpu ja 19. sajandi optimistlik usk, et hing tõuseb või vähemalt võib tõusta täiuslikkuse astmeid mööda pidevalt kõrgemale.

Arthur Lovejoy täheldas selle printsiibi tähtsust kreeka ja keskaja mõtlemises. Külluse printsiibi algeid leidub Lovejoy arusaama järgi vanakreeka filosoofi Platoni dialoogis "Timaios", kus autor rõhutab kõigi võimalikkuste translatsiooni aktuaalseks tegelikkuseks.

Lisaks Platonile on külluse printsiibil olnud ajaloo lõikes mitmeid toetajaid: Epikuros, Augustinus, Canterbury Anslem, Aquino Thomas, Spinoza, Kant, Giordano Bruno.

Vaata ka
--------

* Olemise ahel
* Pleroma
* Teodiike
* Ontoloogiline jumalatõestus
* Murphy seadused

Viited
------

1. ↑  Arthur Lovejoy (1936). *The Great Chain of Being*. USA: Harvard University Press.
2. ↑  Simon Blackburn (2002). *Oxfordi filosoofialeksikon*. Eesti: Vagabund. Lk 248.
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib keskkonnamajanduse mõistest; matemaatika mõiste kohta vaata Piisavus (matemaatika)* |

---

**Piisavus** (inglise *sufficiency*, *eco-sufficency*) on rahuldumine mingi teenuse- või tootmistasemega pideva kasvutaotluse ja sellest lähtuva loodusvarade tarbimise lakkamatu kasvamise asemel. 

Piisavus ja ökotõhusus on säästva arengu saavutamise meetmetena väga olulised, sest kui ökotõhususe taotlemisega ei taotleta ka piisavust, siis jääb tõhususe abil saavutatud dematerialiseerimine tarbimise kasvu tõttu olematuks (loodusvarakasutus ei vähene näiteks siis, kui kaks korda vähem kütust tarbivat sõiduautot kasutatakse kaks korda pikemaks teekonnaks).

Kuna kõrge elukvaliteediga riikides on seos materiaalse jõukuse, SKT ja heaolu vahel suhteliselt lõtv, siis peaks piisavus olema võimalik ilma elukvaliteedi languseta, sest heaolu suurendamiseks võib kasutada ka puhkust ja teisi materiaalseid vahendeid mittevajavaid tegevusi.

Vaata ka
--------

* Nõudluse ohjamine

Viited
------

1. 1 2 3  Säästva arengu sõnaseletusi. Säästva Eesti Instituut, SEI Tallinn.  (vaadatud 22.10.2012)
**LaFerrari** on hübriidajamiga sportauto, mida tootis Ferrari aastatel 2013–2018. Autot tutvustati avalikkusele 2013. aasta Genfi autonäitusel. 

LaFerrari mootoriks on keskasetusega 6,3-liitrine V12-ottomootor, millel on 800 hj (588 kW) ning sellele lisaks Vormel 1 maailmast tuttav elektriline KERS-süsteem (HY-KERS), mis lisab lühiajaliselt veel 163 hj (120 kW). Kahe mootori maksimaalne võimsus kokku on 963 hj (708 kW) ja pöördemoment 900 N⋅m.

Auto tippkiirus on 350 km/h (220 mph), mis sarnaneb Ferrari Enzo tippkiirusega ning kiirendus 0–100 km/h võtab aega alla 3 sekundi. 

Aastatel 2013–2016 toodeti LaFerrarit 499 eksemplari ning auto hind oli miljoni euro kandis.

Ferrari LaFerrari Aperta
Lisaks toodeti aastatel 2016–2018 lahtist versiooni, mis kandis nime **LaFerrari Aperta**. Seda toodeti müügiks 200 eksemplari, lisaks 9 eksemplari, mis reserveeriti Ferrari 70. aastapäeva tähistamiseks ja üks auto müüdi ka oksjonil.

Viited
------

1. ↑  Emmerson, Greg (7. märts 2013). "2013 Geneva Motor Show - 2014 Ferrari LaFerrari". Vaadatud 3. mai 2023.
2. ↑  "The first hybrid with 963cv for just 499 clients". *ferrari.com*.
3. ↑  Andrew Nabors (16. märts 2021). "2018 Ferrari LaFerrari Aperta Specs, Price, Photos, & Review".
**Petronas Towers** (ka **Petronas Twin Towers** või malai keeles **Menara Petronas**) on kaksiktorn Kuala Lumpuris, Malaisia pealinnas, mis oli maailma kõrgeim hoone 1996–2003. Tornide kõrgus on 452 meetrit. Kõrgeim, 88. korrus, asub 378 m kõrgusel, katus 403 m kõrgusel. Katusel asuvad spiraalid, mida loetakse arhitektuurilise terviku osaks. Chicagos asuva Sears Toweri kõrgeim korrus ja katus on vastavalt 412 ja 442 m kõrgusel, koos antennidega on kõrgus 527 m, kuid antenne ei loeta hoone lahutamatuks osaks.

Kaksiktorni arhitekt oli César Pelli ja seda ehitati aastatel 1992–1998.

Tornid on nime saanud Malaisia suurima naftafirma Petronase järgi.

Mõlemad tornid on ehitatud täielikult tugevdatud raudbetoonist, sest terase importimine riiki oleks liiga kulukas olnud ja riigil endal ei ole ühtegi terase tehast. Tugevdatud betoon on 2 korda tõhusam kui teras tema vähese kõikumise poolest, kuid ehitis ise on kaks korda raskem, mis teeb ta kaalult sama raskeks terasest ehitatud ehitisega. Tornide keskel on 23x23 meetrised betoonsüdamikud, mis tervet ehitist kindlustavad. Tornid on kaetud terasest ja klaasist fassaadiga, mis kujutavad Islami kunsti motiive ja peegeldavad Malaisia moslemiusku. Teine islami mõju disainile on see, et tornide ristlõige põhineb Rub el Hizbl, mis on moslemite sümbol, kus on 2 ruutu üksteise peal.

Kui tornide ehitus oli jõudnud 72 korruseni, avastati, et torn number 1 oli 25 millimeetrit tema vertikaalist kõrvale kaldunud. See tähendas, et järgmised 16 korrust tuli 20 millimeetrit teisele poole painutada, et torn, võrreldes maapinnaga, vertikaalseks jääks. Selleks, et enam sellist probleemi ei tekiks olid palgatud spetsialistid, kes seda 2 korda päevas kontrollisid.

Torne ühendab kahekordne sild, mis asub 41 ja 42 korrusel ning on ka omakorda maailma kõige kõrgem kahekorruseline sild. See ei ole põhikonstruktsiooniga kinnitatud, kuid sild saab tornidesse sisse ja välja libiseda, mis tagab mittepurunemise, kuna sellistel kõrgustel võivad olla väga suured tuuled. Silda kindlustab kahehingeline kaar, mis läheb tema tsentrist 51 meetrit kummalegi poole ning on mõlema torni 29 korruse külge kinnitatud.

The Petronas Towers

Välislingid
-----------

* Petronas Towersi koduleht
Danis Tanović (2008)
**Danis Tanović** (sündinud 20. veebruaril 1969 Zenicas) on Bosnia ja Hertsegoviina filmilavastaja, -stsenarist ja -helilooja. Tal on ka Belgia kodakondsus.

Danis Tanović on võitnud mitmeid rahvusvahelisi filmiauhindu. 2002. aasta Oscarite jagamisel tunnistati film "Eikellegimaa" aasta parimaks võõrkeelseks filmiks. Samuti võitis film parima võõrkeelse filmi Kuldgloobuse. Cannes'i filmifestivalil ja Euroopa filmiauhindade jagamisel võitis Tanović parima stsenaristi auhinna.

Filme
-----

| Aasta | Originaalpealkiri | Eestikeelne pealkiri | Märkused |
| --- | --- | --- | --- |
| 2001 | "Ničija zemlja" | "Eikellegimaa" | režissöör ja stsenarist |
| 2005 | "L’enfer" | "Põrgu" | režissöör |
| 2009 | "Triage" | "Triaaž" | režissöör ja stsenarist |
| 2010 | "Cirkus Columbia" | "Colombia tsirkus" | režissöör ja stsenarist |
| 2013 | "Epizoda u zivotu beraca zeljeza" |  | režissöör ja stsenarist |
| 2016 | "Smrt u Sarajevu" | "Surm Sarajevos" | režissöör ja stsenarist |
| 2020 | "The Postcard Killings" |  | režissöör |

Välislingid
-----------

 Danis Tanović – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
* Danis Tanović andmekogus IMDb (inglise)
* Aare Ermel "Danis Tanović Bosnia ja Hertsegoviinast", Sirp, 29. oktoober 2011
Sanyo akud HR-3UTG ja HR-4UTG
GP ReCykoPlus akude laadur
**LSD-NiMH-aku** (lühend LSD inglise keele sõnadest *low self-discharge* aeglaselt isetühjenev) on nikkel-metallhüdriidaku täiustatud modifikatsioon, mis töötati välja Sanyo firmas ja lasti 2005. aastal välja nime all Eneloop. Selle akutüübi eriomaduseks on eriti aeglane isetühjenemine, mis saavutati keemiliselt stabiilsemate elektroodi- ja separaatorimaterjalide kasutamisega.

Võrdlus tavaliste NiMH-akudega
------------------------------

Tavalise nikkel-metallhüdriidaku isetühjenemine on eriti kiire kohe laadimise järel: esimese paarikümne tunni kestel väheneb aku laeng (mahutavus) kuni kümnendiku võrra ja seejärel 15 ‒ 50 % kuus. Sellepärast pole nad sobivad väikese voolutarbe korral (näiteks juhtpuldis) või seadmeis, mida harva kasutatakse.

Esimese põlvkonna LSD aku isetühjenes kohe pärast laadimist esimese kuue kuu jooksul kuni 10 % ja edasi keskmiselt 5 % aastas. Täiustatud akutüübid säilitavad laengust ühe aasta pärast 90% ja kolme aasta pärast 80%. Seetõttu saab neid akusid turustada laetult ja kasutada ka nõrga voolutarbega seadmeis pikka aega ilma laadimise vajaduseta.

LSD-akudel on väike sisetakistus, järelikult nende pinge langeb ka suure koormusvoolu korral (näiteks videokaameras) vähem kui NiMH-akudel.

Nimimahutavus on mõnevõrra väiksem kui tavalistel NiMH-elementidel:

* AA-suurusel LSD-NiMH-elemendil 2000 ‒ 2500 mAh, tavalisel NiMH-akul kuni 3300 mAh;
* AAA-suurusel LSD-NiMH-elemendil kuni 1000 mAh, tavalisel NiMH-akul kuni 1300 mAh.

LSD-akusid võib laadida tavalise NiMH-aku laaduriga. Aku tööea seisukohast on loomulikult eelistatavad taibukad laadurid, mis valivad kohase laadimisrežiimi ja lõpetavad laadimistsükli automaatselt. Laadimis-tühjenduskordade arvu poolest ei erine LSD-akud tavalistest NiMH-akudest.

Aeglaselt tühjenevate NiMH-akude tootemarke
-------------------------------------------

Sanyo Peneloope-akude eelised osutusid sedavõrd ilmseks, et ka patareitootjad GP Batteries ja Yuasa töötasid välja samalaadsed tehnoloogiad; GP toodete marginimi on ReCyko, Yuasal eNiTIME. Paljud teised tootjad valmistavad ja kaubastavad nende tehnoloogiate baasil valmistatud akusid mitmesuguste marginimede all, näiteks Duracell Pre-charged, Panasonic Infinium, Panasonic Rechargeable EVOLTA, Philips MultiLife Ready to use, Sony Cycle Energy Blue, Varta Ready2Use.

Vaata ka
--------

* Isetühjenemine

Viited
------

1. ↑

Välislingid
-----------

* Pre-Charged (Low Self-Discharge) Rechargeable Battery Comparison
* Recyko

| * v
* r
Keemilised vooluallikad |
| --- |
| Primaarelemendid  | 
Galvaanielement  • Hõbeoksiidelement  • Leclanché element  • Leeliselement  • Liitiumelement  • Nööpelement  • Tsinksüsielement  • Tsinkõhkelement |  |
| Sekundaarelemendid | 
Aku  • Akupatarei  • Aeglaselt isetühjenev NIMH-aku  • Leelisaku  •  • Nikkel-metallhüdriidaku  • Pliiaku  • Liitiumioonaku  • Liitiumpolümeeraku  • Naatriumioonaku  • NMC-aku  • LFP-aku |
| Elemendi osad | 
Anood  • Elektrolüüt  • Elektrood  • Ioon  • Katalüsaator  • Katood  • Poolläbilaskev membraan |
| Vaata ka | 
Isetühjenemine • Kütuseelement  • Läbivooluelement  • Patarei |
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel annab lühiülevaate petroloogiast; petroloogiaga seotud üldmõisted leiad artiklist Petroloogia mõisteid.* |

---

**Petroloogia** on teadusharu, mis uurib kivimeid.

Petroloogia uurib kivimite koostist, ehitust, levikut, lasuvusvorme, teket, moonet jne. Petroloogiat ja petrograafiat peetakse tihti sünonüümideks. Petrograafia on siiski pisut kitsam distsipliin, mis piirdub reeglina kivimite makro- ja mikroskoopilise kirjeldamisega. 

Petroloogia kitsamas tähenduses ehk nn kristalsete kivimite petroloogia on teadusharu, mis uurib moonde- ja tardkivimeid, kuid mitte settekivimeid, mille uurimisega tegeleb litoloogia. Laiemas tähenduses mõistetakse petroloogiat kivimiteteadusena, mis hõlmab kõiki kivimtüüpe.

Petroloogid uurivad kivimeid, sest neisse on salvestatud geoloogilises ajas toimunud sündmused. Kivimid on seega andmekandjaiks, nagu papüürusrullid ajaloolastele.

Petroloogid üritavad vastata näiteks järgnevaile küsimustele:

* Kus ja kuidas tekkis mingi konkreetne magmakeha?
* Kuidas ja mis jõudude läbi on magma transporditud sinna, kus me täna leiame magmakivimeid?
* Millised füüsikalised ja keemilised protsessid mõjutasid kivimeid nende kristalliseerudes?
* Milline oli kivim enne selle moondumist, kuidas kulges moone ja kaua see aega võttis?
* Kuidas kontrollivad petroloogilised protsessid maakoore evolutsiooni ja kuidas on nad seotud geotektoonikaga?
* Kuidas tekkis ja arenes planeet Maa?

Petroloogia on tihedais seoseis mineraloogia, keemia, füüsika ja geoloogiaga. Ta on geoloogia alldistsipliin. Kivimite füüsikalisi ja keemilisi omadusi uurivaid petrofüüsika ja petrokeemia.

Vaata ka
--------

* Kivimite loend

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Petroloogia** |
Peeter Suure ausammas Petroskois. Kujur Johann Schröder, arhitekt Ippolito Monighetti, 1873. Foto: 2012
**Petroskoi** (karjala ja soome keeles *Petroskoi*; vene keeles *Петрозаводск*; teise maailmasõja aegne soomekeelne nimi *Äänislinna*) on Karjala Vabariigi pealinn Äänisjärve läänekaldal Venemaal. Halduslikult moodustab see Petroskoi linnaringkonna.

Ajalugu
-------

 *Pikemalt artiklis Petroskoi ajalugu*
Arheoloogilised leiud on tuvastanud praeguse linna asupaigas kuni seitsme tuhande aasta taguse asula olemasolu ning keskajal oli seal mitu järveäärset küla. Linna piires on XVI sajandist teada küla *"на Соломене озере"* (karjalakeelsest sõnast *salmi*, 'väin'). Hiljem kandis see küla vene allikates *Solomennoje* nime (praegune Petroskoi Solomennoje elamurajoon), ning sama sajandi lõpul asetas flaami kartograaf Abraham Ortelius oma kaardile praeguse Petroskoi alale asula nimega *Onegaborg*.

11. septembril 1703 asutas vürst Aleksandr Menšikov 'Peetri aleviku' (vene keeles *Petrovskaja Sloboda*). Menšikov tegi seda tsaar Peetri ülesandel, et toota uues rauatehases Läänemere laevastikule Põhjasõja ajal (1700–1721) suurtükke ja ankruid. Algul kandis tehas Šuja tehase nime (vene keeles *Šuiski zavod*, Šuja jõe järgi), kuid aastakümme hiljem sai see valitseva monarhi järgi nime 'Peetri tehas' (vene keeles *Petrovski zavod*).

1777. aasta Katariina munitsipaalreformi ajal sai Peetri alevik linna õigused ja vene keeles nime *Petrozavodsk* (tuletatud Peetri tehasest). Ehitati uusklassitsistlik linnakeskus, mis lähtus Ümmargusest väljakust. 1784. aastal oli Petroskoi piisavalt suur, et tõrjuda kõrvale senine halduskeskus Aunus. Ehkki keiser Paul I kaotas Aunuse kubermangu, taastati see eraldi kubermanguna 1801. aastal ja Petroskoist sai selle halduskeskus.

Rahvastik
---------

2002. aasta rahvaloenduse andmetel oli Petroskoi elanikest venelasi 81,8%, karjalasi 5,1%, soomlasi 2,8%, valgevenelasi 2,7%, ukrainlasi 2,3% ja vepslasi 1,0%.

Haridus ja kultuur
------------------

Petroskois ilmub muuhulgas vepsakeelne ajaleht Kodima ja mitmekeelne lasteajakiri Kipinä.

Linnas tegutseb 1940. aastal rajatud Petroskoi Riiklik Ülikool.

Transport
---------

Linna läbivad Murmanskit Moskva ja Peterburiga ühendav raudtee (valmis 1914) ja maantee. Linnast 12 km kaugusel loodes asub Petroskoi lennujaam.

Viited
------

1. ↑  26. Численность постоянного населения Российской Федерации по муниципальным образованиям на 1 января 2018 года, vaadatud 23.01.2019.

Välislingid
-----------

 Petroskoi – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
* Petroskoi koduleht (vene ja inglise keeles)

Karjala Vabariigi haldusjaotus

Aunuse rajoon ▪ Belomorski rajoon ▪ Kalevala rahvusrajoon ▪ Karhumäe rajoon ▪ Kemi rajoon ▪ Kontupohja rajoon ▪ Kostamuse linn ▪ Lahdenpohja rajoon ▪ Louhi rajoon ▪ Mujejärvi rajoon ▪ Petroskoi linn ▪ Pitkäranta rajoon ▪ Prääsä rajoon ▪ Puudosi rajoon ▪ Segeža rajoon ▪ Sortavala rajoon ▪ Suojärvi rajoon ▪ Äänisranna rajoon
**Soovlause** ehk **optatiivlause** on lausetüüp, mis väljendab **soovi** ja kuulub lause suhtluseesmärgi allharusse.

Soov ei ole taotluslik, see tähendab, et kõneleja ei taotle kelleltki sündmuse teostamist. Soov väljendab üksnes suhtumist sündmusse, mis kõneleja teadmist mööda kas võib, kuid ei pea juhtuma, või on juba juhtumata jäänud.

Soovlause öeldis on alati tingivas kõneviisis, kuna soovitav sündmus ei ole vaatlushetkel toimunud.

* *Kui see ilm meid alt **ei veaks**!*
* *Et sul hästi **läheks**!*

Soovlause ülesehitus
--------------------

Soovlausel on kolm põhilist ülesehitustüüpi:

1. Tingimusekujuline lause. Lause algab partikli ehk abisõnaga *kui* või verbi pöördelise vormiga.

* ***Kui** pääseks sellest taagast!* (*kui*-partikkel)
* ***Aitaks** meid keegi!* (finiitverb)

2. *et*-sihitislause kujuline lause ehk *et*-lause. Lause sisu on olevikuline või tulevikuline.

* ***Et** see tüütu toiming juba lõppenud oleks!* (tegevus toimub, on olevikuline)
* ***Et** su keel kuivaks!* (väljendatu (siinjuhul ülekantud tähenduses) toimuks tulevikus)

3. Verbita vaeglause. See lähtub soovi väljendava performatiivlause sihitisest, mida vormistab osastavaline nimisõnafraas. Siia alla kuuluvad ka verbita soovlaused, kindlates situatsioonides kasutatavad standardväljendid.

* *Pikka iga!* *(←Ma soovin sulle pikka iga!)*
* *Uusi kordaminekuid!* *(Ma soovin sulle uusi kordaminekuid!)*
* *Head tervist!* *(Ma soovin sulle head tervist!)*
* *Tere õhtust! Tere päevast! Jõudu (tööle)! Jätku (leivale)!*

Soovi intensiivsus
------------------

Soovi intensiivistatakse üldlaiendite *ometi, ainult, vaid, no* ja muude samataoliste üldlaiendite abil.

* ***No** oleks ta **ometi** ettevaatlik!*
* *Et sa **ainult** ei komistaks ja oma pükse ei määriks!*
* *Et sul **vaid** keel ei väärataks!*

Soovlause teisesed tähendused
-----------------------------

Kui soovlause verb on teises või mitmuse esimeses pöördes (kusjuures "meie" hulka kuulub ka kuulaja) ning tegevus on tegija tahtest sõltuv ega ole minevikuline, siis järeldub soovlausest tavaliselt **käsk**. 

* *Oleks teil minu jaoks veidigi aega!*
* *Et sa siit viie minuti pärast kadunud oleksid!*
* *Et me reaalsustunnet ei kaotaks!*

Soovi võib väljendada veel a) performatiivse väitlause või b) käsklause abil.

* *Ma tahaksin, et üksteise mõistmine meie igapäevaellu tagasi tuleks.* (väitlause)
* *Olgu lõpp võhiklikkusel!* (käsklause)
* *Elagu meie vaba maa!* (käsklause)

Vaata ka
--------

* Lausetüüp
* Väitlause
* Hüüdlause
* Küsilause

Viide
-----

1. ↑  M. Erelt, R. Kasik, H. Metslang, H. Rajandi, K. Ross, H. Saari, K. Tael, S. Vare, Eesti keele grammatika II. Süntaks. Lisa: Kiri. Tallinn: Eesti Teaduste Akadeemia Keele ja Kirjanduse Instituut, 1993
"**Väikesed trollid ja suur veeuputus**" on soomerootsi lastekirjaniku Tove Janssoni esimene muumilugude raamat. See on kirjutatud aastal 1945.

Seda on peetud ka omamoodi sissejuhatuseks hilisematele muumilugudele, sest tegelasi on seal vähem kui teistes raamatutes.

Sisu
----

Muumimamma ja Muumitroll ekslevad hirmsas pimedas metsas, otsides Muumipapat, kes on Hatifnattidega seiklema läinud. Nad kohtavad üht pisikest olendit, kes nendega liitub ja saab hilisemates raamatutes nimeks Sniff. Oma tee valgustamiseks on neil tulp. Metsas ründab neid hiigelmadu ning nad päästab naine, kes tuleb välja sellesama tulbi seest ja keda seetõttu hüütakse Tullipaks.

Hiljem jõuavad nad ühe vana mehe maja juurde, kes kutsub neid elama oma aeda, mis on tervenisti kompvekkidest tehtud. Kui nad avastavad, et aias paistev päike on tegelikult tehtud läikpaberist, otsustavad nad siiski edasi liikuda. Muumimammat ründab sipelgakaru, kuid teised päästavad ta ära. Viimaks leiavadki nad hatifnatid ja istuvad ühte nende paati. Kuna tundub, et sel pole kindlat sihti, kutsuvad nad paati ühe meretrolli, kes neid aitab. Kui nad kuivale maale jõavad, lahkuvad nii hatifnatid kui meretroll. 

Nad suunduvad taas Muumipapat otsima ning jõuavad maja juurde, kus elab punaste juustega poiss ning too ütleb, et on Muumipapat näinud. Muumimamma, Muumitroll ja Sniff kiirustavad teda otsima, kuid Tullipa jääb poisi juurde elama. Peagi avastavad nad, et vesi on kiiresti tõusma hakanud ning päästavad ära kassi koos poegadega. Seejärel jätkavad nad oma otsinguid, kasutades tooli paadi asemikuna. Neile triivib vastu pudel appikutsega Muumipapalt ning toonekure abiga leiavad nad puude vahele kinni jäänud Muumipapa. Tema vabaks päästnud, suunduvad nad tagasi kuivale maale ning Muumipapa on väga mures selle pärast, et ta oli alles äsja valmis saanud Muumimaja ning siis viis vool selle endaga kaasa. Väikesel jalutuskäigul jõuavad nad kaunisse orgu, kuhu on pidama jäänud ka Muumimaja.

| * v
* r
Muumitrollid |
| --- |
| Raamatud | 
"Väikesed trollid ja suur veeuputus" (1945) • "Sabatäht" (1946) • "Võlukübar" (1948) • "Muumipapa memuaarid" (1950) • "Ohtlik jaanipäev" (1954) • "Trollitalv" (1957) • "Nähtamatu laps" ja teisi jutte (1962) • "Muumipapa ja meri" (1965) • "Hilja novembris" (1970) |
| Tegelased | 
dront Edward • Filifjonka • Fredrikson • Hatifnatid • Koduvana • Muumimamma • Muumipapa • Muumitroll • Mymla • Mymla tütar • Niru • Nuhkloom • Nuuskmõmmik • Piisamrott • Sekeldaja • Sniff • Urr • Tusklik • Tusklikupreili • Tutsik ja Lipsik • Tuu-tiki • väike My |
| Muud | 
Muumimaa • Muumimaja • Muumiorg • Muumioru lood •  "Muumitroll" (kogumik) |
**Murrumbidgee** (kohalikus keeles 'suur jõgi') on jõgi Austraalias Uus-Lõuna-Walesis ja Austraalia pealinna alal. Ta on Murray jõe parempoolne lisajõgi.

Jõe pikkus on 2172 km, valgla pindala umbes 165 000 km² (Murrumbidgee valglasse kuulub suurem osa Uus-Lõuna-Walesist), keskmine vooluhulk 77 m³/s.

Murrumbidgee saab alguse Uus-Lõuna-Walesi kaguosast Suure Veelahkmeaheliku läänenõlvalt Austraalia Alpide põhjaosast Kościuszko mäe lähedalt 32 km Kiandrast põhja poolt. Ta voolab algul kagu suunas, kuid käändub siis põhja poole, läbides Austraalia pealinna ala. Yassi linna juures pöördub ta läände. Victoria osariigi piiril suubub ta lääne poolt Murray jõkke. 

Ülemjooksul on Burrinjucki hüdroelektrijaam ja veehoidla. 

Murrumbidgee orus asub Austraalia pealinn Canberra. 

Jõe vett kasutatakse niisutuseks. Niisutatav ala (*Murrumbidgee Irrigation Area*) on suur viljakas piirkond. Riverina põllumajanduspiirkond saab suurema osa oma niisutusveest Murrumbidgee veest. Murrumbidgee org moodustab Murray jõgikonna kõige tootlikuma taimekasvatuspiirkonna. Seal kasvatatakse puuvilja, riisi ja köögivilja. 

Talvel jõgi mõnikord kuivab.

Juuni ja novembri vahel on jõgi väikealustele 807 km ulatuses laevatatav (kuni Wagga Wagga linnani). 

Murrumbidgee lisajõgede seas on:

* Molonglo jõgi, mis voolab läbi Austraalia pealinna Canberra
* Lachlani jõgi
	+ Abercrombie jõgi

Tähtsamad asulad lätte poolt suudme poole: 

* Yass
* Gundagai
* Wagga Wagga
* Narrandera
* Hay
* Balranald

Murrumbidgee ülemjooksu avastas 1823 asunike seltskond eesotsas Mark Curriega. 

Jõe kogu ulatus selgus 1829, kui Charles Sturt oma seltskonnaga sõudis allavoolu läbi kogu jõe kuni Murray jõrni ning edasi allavoolu mööda Murray jõge kuni mereni. Nad sõudsid ka ülesvoolu tagasi. 

Murrumbidgee valgla avati asustamiseks 1930. Varsti sai sellest tähtis põllumajanduspiirkond.

Vaata ka
--------

* Murrumbidgee maakond
* Murrumbidgee kook

Välislingid
-----------

* Vanad kaardid
* Murrumbidgee veega niisutatava ala kaart
* Foto
**Väikeseõiene lemmalts**, ka **väikeseõiene lemmmalts** (*Impatiens parviflora*), on lemmaltsaliste sugukonda lemmaltsa perekonda kuuluv üheaastane rohttaimeliik.

Väikeseõiene lemmalts kasvab pärismaisena Ida-Aasias ja Siberis. Euroopas on inimese toodud võõrliigina laialdaselt naturaliseerunud.

Väikeseõiene lemmalts kasvab niisketes varjulistes kohtades ega talu päikest. Tugevas päikesepaistes laseb taim lehed täiesti longu, kuid hiljem enamasti toibub.

Taim kasvab 30–60 cm kõrguseks; püstisele varrele kinnituvad õhukesed mahlakad teravasakilise servaga lehed. Õitseb juulist oktoobrini, kahvatukollane õis on umbes 1 cm pikkune, kobaras on vähe õisi. Õied ja kuprad on enamasti varrel samaaegselt.

Puutel (või ka iseenesest) lõhenevatest kupardest võivad seemned paiskuda kuni 3 meetri kaugusele.

Levik Eestis
------------

Eestisse jõudis see liik arvatavasti Tartu Ülikooli botaanikaprofessori Carl Ledebouri tooduna 1827. aastal, kes tõi selle Altai ekspeditsioonilt ja istutas Tartu botaanikaaeda. Aastaks 1852 oli väikeseõiene lemmalts jõudnud metsistunult Tartu parkidesse ja aedadesse. Järgnenud aastakümnetega levis taim juba terves Eesti mandriosas; saartele jõudmine võttis mõnevõrra rohkem aega.

Praegusajal on liik Ida- ja Lõuna-Eestis on suhteliselt sage, mujal harvem.

Viited
------

1. ↑  Margot ja Roland Spohn. "Mis lill see on?", Sinisukk 2008, ISBN 978-9949-14-409-9

Välislingid
-----------

* Väikeseõiene lemmalts andmebaasis eElurikkus Muuda Vikiandmetes
**Sope** (ka *Soppe*) oli küla Lüganuse kihelkonnas Tallinna–Narva maantee ja mere vahel, Purtsest ida pool.

Aastal 1977 liideti see Jäbara (Jabara) külaga.

Sopest on leitud esiaegne Sope maa-alune kalmistu.

Pärimused
---------

Sope Hiiemäel olevat pärimuste järgi vanasti kasvanud ringikujuliselt 13 puud. Seda kohta olevat nimetatud vanemate paigaks, sest nõupidamiste ajal istunud iga puu all üks vanem. Rahvavanemad olevat seal elanud. "Kui nad tahtnud, et rahvas kokku tuleks, teinud nad öösel suured tuled üles. Siis tuli rahvas palvele ja pärast seda peeti nõu."

Hiiemäel olevat kasvanud ka ohvripärn. Seal olevat olnud terviseallikas, millel olevat käidud ka truudust vandumas. Otto Liiv täheldas 1924, et Hiiemäge laastatakse, raiutakse sealt puid maha.

Hiiemäe lähedal on ka Annemäe küngas, mis olevat saanud nime Anne-nimelise nõia järgi, kes olevat Sope metsast kõik ussid minema peletanud.

Sope ja Jabara kaluritel on olnud tavaks leida kalaparvesid, ranna äärest vaadeldes. Vaatlejat nimetati kallaspapiks. Ta andis kätega märku, mis suunas noota liigutada ja kus see merre lasta. Üks kuulsamaid kallaspappe olevat olnud Mihkel Sope Sope küla Sope talust. Ta olevat olnud muudest kohustustest mõisa ees vabastatud.

Vaata ka
--------

* Sope oja
* Sope raba
* Sope rand

Viited
------

1. 1 2 3 4  Jabara küla. eestigiid.ee.
**Georg Karlos Rathlef** (15. veebruar 1846 Tallinn – 15. juuli 1914 Tartu) oli Eesti ajaloolane ja pedagoog.

Elulugu
-------

Georg Karlos Rathlef oli baltisakslase Karl Albert Rathlefi poeg.

Õppis aastatel 1856–1864 Tartu kubermangugümnaasiumis ja 1864–1869 Tartu Ülikooli ajaloo-keeleteaduskonnas, mille lõpetas kandidaadi astmega. 1869–1872 õpetaja Birkenruh' kasvatusasutuses (Bērzaine gümnaasium). 1873–1875 jätkas õpinguid Göttingeni ja Leipzigi ülikoolis. 1875–1914 ajaloo, geograafia ja saksa keele õpetaja ning inspektor Kollmanni-Zeddelmanni-Walteri klassikalises eraõppeasutuses Tartus. Andis tunde ka teistes saksa erakoolides. Uurinud Vana-Liivimaa ajalugu. Oli ka kirjanduslikult tegev.

Teoseid
-------

* Das Verhältniss des livländischen Ordens zu den Landbischöfen und zur Stadt Riga im dreizehnten und in der ersten Hälfte des vierzehnten Jahrhundert. // Verh. GEG VIII, Tartu, (1875)
* Das Verhältniss der kleinen Meisterchronik zum Chronicon Livoniae Hermanus von Wartberge und zur Reimchronik. // Verh. GEG VIII, Tartu, (1875).

Viited
------

1. 1 2 3  Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide

Kirjandus
---------

* Eesti biograafiline leksikon. Täiendusköide. Tartu, Tallinn, 1940, 267
* Album Dorpato-Livonorum. Dorpat, 1908, 234
* Deutschbaltisches biographisches Lexikon 1710–1960. Köln, Wien, 1977, 607
* Album Livonorum. Lübeck, 1972, 199.
* *Eesti teaduse biograafiline leksikon.* 3. köide: *N–Sap* TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013

 *Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.*
**Saunaküla maastikukaitseala** on maastikukaitseala Rapla maakonnas Kohila vallas. Kaitseala pindala on 26,4 hektarit ja see hõlmab osaliselt Natura võrgustikku kuuluvat Kurtna-Vilivere loodusala. Maastikukaitseala territoorium on olnud kaitse all alates 1973. aastast, kui loodi Hageri-Sutlema rannamoodustiste kaitseala.

Kaitseala eesmärk on kaitsta Liivamäe rannavalli ja sellel kasvavaid looduslikke metsakooslusi (vanu loodusmetsi, okasmetsi oosidel ja moreenikuhjatistel). Kirde-edelasuunaline metsaga kaetud Balti jääpaisjärve endine rannavall on ligi 1,6 km pikk ja tema suhteline kõrgus on kuni 8 m. Vall koosneb liivast ja on 50–100 m lai, lainja harjaga ning kõrgemas osas järskude nõlvadega. Tegemist on kompaktse metsaalaga, mis asub keset tihedat inimasustust.

2015. aasta andmete järgi elab kaitsealal laanerähn ning kasvavad roomav öövilge ja kahelehine käokeel.

Viited
------

1. ↑  Keskkonnaregister,
2. 1 2 3 4  "Saunaküla maastikukaitseala kaitse-eeskirja seletuskiri". 21. november 2017. Vaadatud 22.04.2018.

Välislingid
-----------

* Saunaküla maastikukaitseala kaitse-eeskiri
**Georg Kingisepp** (18/30. mai 1898 Kurla, Kabala vald, Viljandimaa – 19. august 1974 Tartu) oli eesti farmakoloog.

Tema haridustee algas Retla algkoolis ja jätkus Rakvere õpetajate seminaris, mille lõpetas aastal 1917. 

Võttis osa Vabadussõjast ja 1920. aastal lõpetas sõjakooli. 1921. aastal lõpetas Põltsamaa Ühisgümnaasiumi. Samal aastal astus Tartu Ülikooli arstiteaduskonda, kuid siirdus Tartust õpinguid jätkama Heidelbergi ülikoolis. Majandusraskused sundisid teda vahepeal õpinguid katkestama ning ta töötas sel ajal Väike-Maarja Gümnaasiumis ja Türi Aiamajandusgümnaasiumis loodusteaduslike ainete õpetajana.

1927. aastal lõpetas ta Heidelbergi ülikooli *doctor medicinae* kraadiga. Ta jäi tööle Heidelbergi, praktiseerides sise- ja nahahaiguste kliinikus, lühemat aega ka lastearstina.

Aastal 1930 asus ta püsivamalt elama Tartusse, lõpetas Tartu Ülikooli arstiteaduskonna ja asus tööle farmakoloogia instituudi assistendina. Aastatel 1934–1935 täiendas ta end Edinburghi ülikoolis. Aastal 1936 kaitses ta Tartu Ülikoolis arstiteaduse doktori väitekirja "Lisatis küsimusele maksatoimest eksperimentaalsete loomakehvveresuste puhul ja sääraste kehvveresuste iseloom". Aastal 1937 töötas stipendiaadina Münsteri Ülikoolis Saksamaal. Aastatel 1938–1972 töötas Tartu Ülikooli farmakoloogia kateedri juhatajana. Aastal 1938 sai ta professoriks, ta oli Tartu Ülikooli esimene eestlasest farmakoloogiaprofessor.

Ta on uurinud peamiselt uusi ravimeid ning südameglükosiidide ja valuvaigistite toimet.

Isiklikku
---------

Tema abikaasa oli füsioloogiaprofessor Elise Käer-Kingisepp, nende poeg Henn-Peet Kingisepp oli füsioloogiakateedri dotsent.

Viited
------

1. ↑
2. ↑  Georg Kingisepp arstiteaduse doktor. Postimees, 12 detsember 1936
3. ↑  Heiki Raudla. Pilistvere kihelkond - Eestimaa Taani. Viljandi muuseum 2012.
4. ↑  EE 14. köide lk. 160
Väikesed Antillid
**Väikesed Antillid** on saarteahelik Kariibi meres. Väikesed Antillid loetakse kuuluvat Põhja-Ameerikasse, välja arvatud Trinidadile ja Tobagole ning Venezuelale kuuluvad saared, mis loetakse kuuluvaks Lõuna-Ameerikasse.

Aheliku põhjaosa moodustavad Leeuwardi saared, mis ulatub Neitsisaartest loodes Dominicani edelas, keskosa moodustavad Tuulepealsed saared, mis ulatuvad Martinique'ist põhjas Trinidadini lõunas, ja lõunaosa moodustavad Tuulealused saared, mis asuvad Venezuela ranniku lähedal ja ulatuvad Isla de Margaritast idas Arubani läänes. Väikestest Antillidest ida poole jääb Atlandi ookean, läände Kariibi meri. Saarestikust loode poole jäävad Suured Antillid (neist kõige lähemal on Puerto Rico) ja lõunasse Lõuna-Ameerika manner.

Saarestikus asuvad tervenisti Saint Kitts ja Nevis, Antigua ja Barbuda, Dominica, Saint Lucia, Saint Vincent ja Grenadiinid, Grenada, Barbados ning Trinidad ja Tobago. Lisaks kuulub osa saari Ameerika Ühendriikidele, Suurbritanniale, Prantsusmaale, Hollandile ja Venezuelale.

Suvel ja sügisel kannatavad Väikesed Antillid sageli taifuunide tõttu.

Väikesed Antillid on vulkaanilise tekkega. Paljud vulkaanud saarestikus on tänapäeval kustunud, kuid leidub ka tegevvulkaane, mille pursked on viimase saja aasta jooksul hulgaliselt inimesi tapnud.