recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Hinnastamine** (inglise keeles *pricing*) on müüdava kauba või osutatava teenuse müügihinna, hinnakirjade või -tariifide väljatöötamise ja kujundamise ühekordne või järjepidev toiming, mille aluseks võetakse üldjuhul ettevõtte hindade kujundamise poliitika ja majanduslikud huvid. Hinnastamine, varasema nimetusega "hinnakujundus", on nii kunst kui ka teadus, mis põhineb õigetel hinnangutel ja täpsetel kalkulatsioonidel. 

Hinnastamine hõlmab ka kunsti ja oskust juhtida ning suunata tarbijate ootusi tarbimaks säästlikult ja vastutustundlikult. Hinnastamine on ettevõtte juhtimise oluline valdkond, kuna toodete ja teenuste parima võimaliku hinnastamisega on võimalik tagada ettevõttele kasumlik areng. Toote või teenuse hinnastamisel on vaja võtta arvesse mitmeid tegureid: väärtust tarbijale, omahinda, kasumisoovi, konkurentide hindu ja ettevõtte strateegilisi eesmärke.

Vaata ka
--------

* Turupõhine hinnastamine
* Kulupõhine hinnastamine
* Psühholoogiline hinnastamine

Viited
------

1. ↑  *Hanke- ja ostujuhtimine*. Seilecs. 2023.
**Pavel** Konstantinovitš **Koltšin** (vene keeles Павел Константинович Колчин, 9. jaanuar 1930 Jaroslavl – 29. detsember 2010 Otepää) oli Nõukogude Liidu murdmaasuusataja, kes võistles NSV Liidu koondises 1950. ja 1960. aastatel. Ta kuulus Moskva Dinamo klubisse. 

1956. aastal sai ta Nõukogude Liidu teeneliseks sportlaseks. Teda on autasustatud kahe Tööpunalipu ordeniga (1957 ja 1972) ning ordeniga "Austuse märk" (1970). 1968–1972 oli ta NSV Liidu suusakoondise treener.

Koltšin osales kahtedel olümpiamängudel, saades kokku neli medalit. Kui ta sai 1956. aasta olümpiamängudel Cortina d'Ampezzos 15 km distantsil pronksmedali, oli ta esimene mitte Skandinaaviast pärit sportlane, kes on suusatamises saanud olümpiamedali. Samadel mängudel sai ta kuldmedali 4x10 km teatesõidus. Koltšin on võitnud ka Holmenkolleni mängudel 1958. aastal nii 15 km kui ka 50 km sõidu. Ka tema abikaasa Alevtina Koltšina on olümpiavõitja suusatamises 1964. aasta OM-il Innsbruckis. 

Koltšin on edukalt esinenud ka maailmameistrivõistlustel, kus ta võitis kolm hõbemedalit 1958. aasta MM-il Lahtis (15 km, 30 km ja 4x10 km) ning pronksmedali 1962. aastal Zakopanes (4x10 km).

Saavutused
----------

###  Olümpiamängudel

* 1956 Itaalia Cortina d'Ampezzos
	+ **olümpiavõitja** 4x10 km teatesõidus
	+ pronksmedal 15 km sõidus
	+ pronksmedal 30 km sõidus
* 1964 Austria Innsbruckis
	+ pronksmedal 4x10 km teatesõidus

### Maailmameistrivõistlustel

* 1958 Soome Lahtis
	+ Hõbe hõbemedal 15 km sõidus
	+ Hõbe hõbemedal 30 km sõidus
	+ Hõbe hõbemedal 4x10 km teatesõidus
* 1962 Poola Zakopane
	+ Pronks pronksmedal 4x10 km teatesõidus

Isiklikku
---------

Pavel Koltšini abikaasa Alevtina Koltšina on samuti endine tippsuusataja. Nad elasid 1973. aastast Otepää lähistel Konnasaarel. Eriliste teenete eest anti neile mõlemale 1996. aastal Eesti kodakondsus. 

Nende poeg Fjodor Koltšin oli kahevõistleja. Soome YLE TV2 tegi abielupaarist pooletunnise filmi "Alevtina ja Paveli suusarajad" .

Viited
------

1. ↑  "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 4. märts 2016. Vaadatud 1. jaanuaril 2011.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
2. ↑

Välislingid
-----------

* Pavel Koltšin FIS-i kodulehel (inglise)
* Biograafia ESBL-is
Rondellus Tartu hansapäevadel 2014
**Rondellus** on Eesti vanamuusikaansambel.

Rondellus alustas tegevust 1993. aastal eesmärgiga esitada keskaja ja renessansi muusikat.

Ansamblis on sõltuvalt kontserdi kavast 2–6 pillimängijat, kes esinevad vastava ajastu riietuses ja pillidel. Kõik mängijad on kutselised muusikud. Ansambli tuumiku moodustavad Maria Staak ja Robert Staak.

2002. aastal üllatas Rondellus muusikasõpru Eestis ja kaugemalgi *heavy metal*'i legendi Black Sabbathi muusika keskaegse tõlgendusega ladina keeles.Seades kasutati vokaali, rataslüürat, organistrumi, lautot, löökpille, fiidlit ja harfi. Heliplaat "Sabbatum" pälvis 2003. aastal Eesti Muusikaauhinna parima klassikaalbumi eest.

Koostöös Klassikaraadioga valmis Rondellusel 2009. aastal uus album "Adoratur rosa" XII-XIII sajandi Hispaania muusikaga. Rahvalikud portugali-galiitsiakeelsed neitsi Maarja laulud kõlavad seal kõrvuti "Codex Calixtinusest" ja "Codex Las Huelgasest" pärit ladinakeelse varajase mitmehäälsusega.

Albumid
-------

* "Rondellus" (prantsuse ilmalik muusika XIV-XV sajandist) (1995)
* "Sanctum Rosarium" (keskaja vaimulik muusika püha roosipärja teemadel) (1995)
* "Carmina Sanctorum" (pühakutele pühendatud keskaja muusika) (1998)
* "Sabbatum" (Black Sabbathi laulud) (2002)
* "Adoratur rosa" (XII-XIII sajandi hispaania muusika) (2009)

Viited
------

1. ↑  Eesti vanamuusika ansambel Rondellus esitab Black Sabbathi laule. Eesti Päevaleht, 28. veebruar 2002.
2. ↑  Rondellus www.allmusic.com Kasutatud 3.09.2012.
3. ↑  *Spin* (January 2007) Vol. 23, No. 1, p. 40. ISSN 0886-3032.
4. ↑  Maria Mölder. ""Rondellus": sild või müür erinevate muusikastiilide vahel?" www.temuki.ee Kasutatud 4.09.2012.
5. ↑  Vanamuusikaansamblil "Rondellus" ilmus uus album uudised.err.ee Kasutatud 4.09.2012.

Artiklid
--------

* Igor Garšnek. "Kaks õhtut keskajas". Sirp, 13. detsember 2002
* Maria Mölder. ""Rondellus": sild või müür erinevate muusikastiilide vahel?". TeMuKi, 3. juuni 2003

Välislingid
-----------

* Rondelluse koduleht
**Albert Thomson** *(pseudonüümiga Obadus)* (18. september 1873 Türi-Alliku – 24. juuni 1901 Paide) oli eesti graafik, karikaturist ja maalikunstnik.

Ta sündis Järvamaal Türi-Alliku aedniku perekonnas ja sai alghariduse Türi algkoolis. Seejärel õppis ja töötas ta Tallinnas maalrisellina. Elas Paides aastatel 1896–1901 ja oli "Ühenduse" seltsi dekoratsioonide maalija. Maalimist õppis 1897–1898 Riias G. von Roseni juures, lühikest aega õppis veel Düsseldorfis, Hamburgis ja 1899–1900 Düsseldorfis, Hamburgis ja Berliinis ja seejärel veel Riias. Vahepeal Paides olles asutas ta karskuskuratooriumi joonistuskursused. 

Tema õhulisi maastikumaale ja joonistusi ilmus aastatel 1903–1904 ajakirjas Linda. Pärast kunstniku surma ilmus tema karikatuure ajalehes Meie Mats (1902) ja Nalja Liisa (1904).

Viited
------

1. ↑  Maaliit : Eesti Maarahva Liidu häälekandja, nr. 24, 27 mai 1918
2. ↑  Kaunis Kodu, 1937, nr 3 - J. Pert, Ühest andekast, tundmatust, noorelt surnud eesti kunstnikust
3. ↑  TÜ Fakt Sõna Pilt 1964 R. Loodus EESTI KARIKATUURI TEKKIMINE JA ARENG XIX SAJANDI TEISEL POOLEL JA XX SAJANDI ALGUSES (lk 25)
**Calvin Richard Klein** (sündinud 19. novembril 1942 Bronxis) on Ameerika Ühendriikide moekunstnik, kes asutas 1968. aastal omanimelise moebrändi.

Calvin Richard Klein sündis New Yorgi Bronxi linnaosas Ungari juudi päritolu immigrantide perekonnas. Ta lõpetas Manhattanil asuva kooli High School of Art and Design ning õppis seejärel kõrgkoolis Fashion Institute of Technology, mida ta ei lõpetanud. 1962. aastast töötas ta disainerina New Yorgi kauplustes kuni 1968. aastal asutas koos lapsepõlvesõbra Barry K. Schwartziga omanimelise ettevõtte.

Klein on tuntud oma minimalistliku stiili poolest. Lisaks rõivastele ja aksessuaaridele on Calvin Klein tuntud ka omanimeliste parfüümidega, millest ühed tuntuimad on unisex-parfüümid cK Be ja cK One. Tuntumad Calvin Kleini kaubamärgid on Calvin Klein Collection, spordirõivastele keskendunud cK, teksaseid disainiv Calvin Klein Jeans ning ehteid ja kelli loov Calvin Klein Watches & Jewelry. Lisaks moeriietele toodetakse Calvin Kleini kaubamärgi all ka voodipesu ja majapidamistarbeid.

2002. aastal müüs ta ettevõtte Calvin Klein Inc. ettevõttele Phillips Van Heusen Corp (PVH).

Välislingid
-----------

 Calvin Klein – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
**Hillar Loskit** (1. aprill 1932 Tallinn – 27. jaanuar 1974 Tallinn) oli eesti poksija. 

Loskit poksis aastatel 1947–1957. Ta oli poksija kohta haruldase kehakaalu-ulatusega, alustades kärbeskaalus (kuni 51 kg) ja lõpetades kergekeskkaalus (kuni 67 kg).

1951. aastal tuli ta Eesti NSV meistriks kärbeskaalus (kuni 51 kg), 1954. aastal kergekaalus (kuni 60 kg) ja 1957. aastal kergekeskkaalus (kuni 67 kg).

1951. aastal sai ta Nõukogude Liidu meistrivõistlustel kärbeskaalus (kuni 51 kg) kuuenda koha.

Loskit kuulus Nõukogude Liidu koondisse kukk-kaalus (kuni 54 kg) ja võitis Bulgaaria – Nõukogude Liidu maavõistlusel kärbeskaalus (kuni 51 kg) oma kohtumise Vasil Borisovi vastu. Ta oli Nõukogude Liidu poksikoondise kandidaat Helsingi 1952. aasta olümpiamängude juulis-augustis 1952 toimunud poksivõistluste kukk-kaalus, kuid teda siiski ei võetud koondisse.

Loskiti tegelik vorm oli hiilgav, sest septembris 1952 võitis ta Dinamo üleliidulistel meistrivõistlustel kindla esikoha, alistades finaalis Gennadi Garbuzovi (Helsingi 1952. aasta olümpiamängude kukk-kaalu pronksmedalist). Veel oktoobris 1952 võitis ta Balti spartakiaadi kukk-kaalu kuldmedali.

Viited
------

1. ↑  Bulgaaria–Nõukogude Liidu maavõistlus poksis. Moskva, 11. märts 1952. Tulemused inglise keeles

Kirjandus
---------

* Rein Pajur. "Poksi lugu". Tallinn 2018. Lk 433

Välislingid
-----------

* Biograafia ESBL-is
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib Edivere mõisast Simuna kihelkonnas; Jõhvi kihelkonna mõisa kohta vaata Edivere mõis.* |

---

**Edivere mõis** (saksa keeles *Eddifer*) oli Muuga mõisa karjamõis Simuna kihelkonnas Virumaal, tänapäeva Alekvere küla lähedal Vinni vallas Lääne-Virumaal.

Viited
------

1. ↑  Edivere mõis (Simuna) Rahvusarhiivi Eesti ala mõisate registris (vaadatud 16.05.2020)
2. ↑  Edivere krjms, www.eki.ee

Välislingid
-----------

* Edivere mõis (Simuna) Rahvusarhiivi Eesti ala mõisate registris

Simuna kirik
Simuna kihelkond

**Kirik**: Simuna  

**Mõisad**: Aru mõis | Avanduse mõis | Edivere mõis | Emumäe mõis | Härma mõis | Imukvere | Kellavere mõis | Koila mõis | Kuremaa mõis | Käru mõis | Laekvere mõis | Lasinurme mõis | Liinemõisa mõis | Luusika mõis | Lõusa mõis | Moora mõis | Muuga mõis | Mõisamaa mõis | Määri mõis | Orguse mõis | Paasvere mõis | Pallasvere mõis | Pudivere mõis | Rahkla mõis | Rohu mõis | Salla mõis | Simuna kirikumõis | Selli mõis | Sootaguse mõis | Tammiku mõis | Tillika mõis | Tuulivere mõis | Venevere mõis | Võivere mõis | Väiküla mõis | Vägeva mõis | Vända mõis
**Loit Jõekalda** (sündinud 16. septembril 1951) on eesti graafik

Ta õppis Eesti Kunstiakadeemias 1980–1986

Kujundanud ja koordineerinud graafikanäitusi Soomes, Lätis, Leedus, Taanis, Iirimaal, Inglismaal, Saksamaal, Venemaal, Valgevenes, Ukrainas, Hiinas, Eestis,  sh Wiiralti auhinna näitusi, Impact'i graafikakonverentsi näitusi, Tallinna joonistustriennaale, muinastaidenäitusi jm... 

Jõekalda on kujundanud õpperaamatuid, kogumikke ja ilukirjandusteoseid. 

Ta on Eesti Vabagraafikute Ühenduse, Eesti Kunstnike Liidu (1991), Eesti Muinastaideseltsi (1987), Eesti–Saami Ühenduse (1988) ja Soome Muinastaideseltsi (1990) liige.

Tunnustus
---------

* 2020 Eesti Kunstnike Liidu auliige
* 2020 Rahvusvaheline köitenäitus "SCRIPTA MANENT VI", eripreemia
* 2012 Kristjan Raua preemia (aktiivne ja märkimisväärselt tulemusrikas kuraatoritegevus eesti graafika tutvustamisel Eestis ja välismaal, arvestades isikunäitust "Kiviaja graafika" Eesti Rahva Muuseumi näitusemajas 15.10.2011-31.12.2011)
* 2008 – Rahvusvaheline graafikabiennaal "NOW ART, NOW FUTURE", Grand Prix (Leedu)
* 2004 – Galerii G ja Tempera OY kunstiauhind
* 2002 – Kaliningrad-Königsbergi graafikabienniaali kuraatoridiplom (Venemaa)

Viited
------

1. ↑  Livia Viitol, Sõnumikoguja Loit Jõekalda, Sirp, 15. detsember 2011
**Karma** on agrolinnake Valgevenes Homieli oblasti Dobruši rajoonis, Karma külanõukogu halduskeskus. Asula asub Chorapući jõe kaldal, oblasti keskusest Homielist 45 ja rajooni keskusest Dobrušist 17 kilomeetri kaugusel.

Karmas on keskkool, kultuurimaja, postkontor ja raamatukogu. Sealne Jumalaema Kaitsmise kirik valmis XIX sajandil.

Elanikkond
----------

|  |  |
| --- | --- |
| * 854 (1775)
* 956 (1795)
* 815 (1816)
* 1152 (1834)
* 1767 (1886)
* 2612 (1897)
* 3310 (1909)
 | * 2996 (1926)
* 2247 (1959)
* 1298 (1997)
* 1238 (1999)
* 1141 (2005)
* 1051 (2009)
 |

Ajalugu
-------

Asula kohta on esimesi teateid XVI sajandist, mil see oli Leedu suurvürstide valduses ja kuulus Minski vojevoodkonda ning selle Rečyca maakonda. Hiljem oli see Czartoryskite valduses.

Karma aastal 1941
Seoses Poola jagamisega läks Karma aastal 1772 Venemaa koosseisu, kus hakkas kuuluma Mogiljovi kubermangu ja Belitsa maakonda, aastast 1852 Gomeli maakonda. Aastast 1775 läks see krahv Pjotr Rumjantsev-Zadunaiski valdusse, külas olid kõrts ja vesiveski. Aastal 1801 ehitati vana kirikuhoone asemele uus, aastal 1832 asendati ka see tellistest kirikuhoonega. Aastal 1834 läks küla Ivan Paskevitši valdusse. Aastal 1886 oli Karmas magasiait, aastal 1897 apteek, velskripunkt ja kõrts; lisaks tegutsesid külas kaks telliselöövi. 

Aastal 1918 vallutasid küla Saksa väed. Aastal 1926 olid Karmas tarbijate kooperatiivi osakond, sidejaoskond ja kool. Samal aastal sai külast kohaliku külanõukogu keskus.

Aastal 1929 moodustati külas kolhoos.

Augustis 1941 ja septembris 1943 lasid karistussalklased maha 17 küla elanikku ning põletasid maha 640 maja. Lahingutes küla pärast hukkus 10 Nõukogude sõdurit. Sõjas hukkus 360 küla elanikku. 

Aastail 1989 rajati külla kodud 69 Tšornobõli katastroofis saastunud tsoonist ümber asustatud pere tarbeks. 8.augustil 2000 avati külas klooster. 23. veebruaril 2010 sai Karma agrolinnakese staatuse.

Viited
------

1. ↑  "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 11. oktoober 2020. Vaadatud 27. aprillil 2021.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
2. ↑  "ГОСКАРТГЕОЦЕНТР". Originaali arhiivikoopia seisuga 28. september 2018. Vaadatud 27. aprillil 2021.
3. ↑  Святой Праведный Иоанн Кормянский. Свято-Иоанно-Кормянский монастырь
4. ↑   Решение Добрушского районного Совета депутатов от 23 февраля 2010 года № 191 «О преобразовании некоторых сельских населённых пунктов Добрушского района в агрогородки»

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Karma (agrolinnake)** |
**Idaarmeenia keel** (armeenia keeles Արևելահայերեն, *"Arevelahayeren"*) on üks kahest tänapäevase armeenia keele standardiseeritud vormist, teine onläänearmeenia keel. Need kaks standardit moodustavad pluritsentrilise Armeenia keele.

Ida-armeenia keelt räägitakse Armeenias, Venemaal Mägi-Karabahhis ja Gruusias ning Iraani armeenia kogukonnas. Kuigi Armeenia armeenlaste ja iraani-armeenlaste räägitav idaarmeenia keel on sarnane, on häälduses erinevusi erinevate käänetega. Iraani armeenlastel on ka mõned neile omased sõnad. Kuna kõnelejad rändasid Armeeniast ja Iraanist armeenia diasporaasse, on dialekt praegu väga levinud riikides ja piirkondades, kus kasutati varem ainult läänearmeenia keelt. Idaarmeenia keel põhineb Jerevani murdel.

Ametlik staatus ja tunnustus
----------------------------

Idaarmeenia keel on haritud või kirjaoskajatele läänearmeenia keele kasutajatele enamasti vastastikku arusaadav – ja vastupidi. Kummagi sordi poolkirjaoskamatel või kirjaoskamatutel kasutajatel võib olla raskusi teisest arusaamisest.

Armeenia ametlik keel on seaduse järgi määratlemata armeenia keel. Praktikas on aga idaarmeenia keel *de facto* Armeenia igapäevane üldkeel. Näiteks kommertstõlked valmivad üldjuhul idaarmeenia keeles.

Kuni 2018. aastani jagasid mõlemad sordid sama ISO 639-3 koodi: hye. 23. jaanuaril 2018 lisati aga ISO 639-3 spetsiaalselt lääne-armeenia keelele mõeldud kood: *hyw*.

Armeeniakeelne Vikipeedia koosneb valdavalt idaarmeeniakeelsest sisust. ISO 639-3 muudatuse tulemusena on loodud ida- ja läänearmeenia keelte jaoks eraldi Vikipeedia saidid.

Vaata ka
--------

* armeenia keel
* läänearmeenia keel

Viited
------
**Dame Joan Henrietta Collins** (DBE, sündinud 23. mail 1933 Londonis) on briti filminäitleja ja fotomodell. 

Tema üks tuntumaid rolle on Alexis Colby osatäitmine telesarjas "Dünastia". 1983. aastal võitis ta selle rolli eest Kuldgloobuse.

Collins on avaldanud kolm autobiograafiat: "Past Imperfect" (1978, eesti keeles "Ebatäiuslik minevik", 1993), "Second Act" (1996) ja "The Biography of an Icon" (2007). 

Tema õde on kirjanik Jackie Collins.

Collins on olnud viis korda abielus. Tema abikaasad olid Maxwell Reed, Anthony Newley, Ron Kass, Peter Holm ja Percy Gibson. Tal on kolm last.

Osaline filmograafia
--------------------

Collins filmis "Land of the Pharaohs"
* "Lady Godiva Rides Again" (1951)
* "Land of the Pharaohs" (1955)
* "The Virgin Queen" (1956)
* "Rally Round the Flag, Boys!" (1958)
* "Esther and the King" (1960)
* "The Bawdy Adventures of Tom Jones" (1975)
* "Empire of the Antz" (1977)
* "The Stud" (1978)
* "The Bitch" (1979)
* "The Bleak Midwinter" (1995)
* "Joseph and the Amazing Technicolor Dreamcoat" (1999)
* "Flintstones: Viva Rock Vegas" (2000)

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Joan Collins** |

* 
* Joan Collins andmekogus IMDb (inglise)
Peeter Langovits 1987. aastal
Peeter Langovits tööhoos, 25. aprill 2010
**Peeter Langovits** (sündinud 7. juunil 1948 Tallinnas) on eesti fotograaf.

Elukäik
-------

1966. aastal lõpetas ta Tallinna 20. Keskkooli.

Aastal 1971 lõpetas ta Tallinna Polütehnilise Instituudi keemiateaduskonna ning töötas seejärel Hans Pöögelmanni nimelises Elektrotehnika Tehases insenerina.[*viide?*]

Aastatel 1987–1995 oli ta Eesti Telegraafi Agentuuri fototoimetuse peatoimetaja ning 1995–2014 ajalehe Postimees fotokorrespondent. Praegu vabakutseline fotograaf.

Alates 1974. aastast on ta osalenud enam kui 350 näitusel või konkursil ning korraldanud ligi 50 isikunäitust nii kodu- kui ka välismaal. Tema fotosid on fotoagentuuride TASS, AP, Pressfoto, Scanpix Baltics vahendusel kasutanud paljud trükised ja väljaanded Eestis. Fotograaf on pühendunud linna igapäevaelu jäädvustamisele ja esindab nn subjektiivset dokumentalismi, mida iseloomustavad näitused „Hommik uues elamurajoonis" (1984) ja „Uude korterisse" (1986). 2017. aasta septembris toimus Narva linnuse 5. korrusel Peeter Langovitsi fotonäitus „Uus mikrorajoon".

Avaldanud fotograafiateemalisi publikatsioone.

Tunnustus
---------

* 2012 Valgetähe V klassi teenetemärk

Viited
------

1. ↑  Tallinna Ühisgümnaasiumi vilistlased
2. 1 2 3  Näitus „Uus mikrorajoon**"** - Narva muuseumi pressiteade, 7.09.2017
3. ↑  Postimehest koondati staažikad fotograafid ERR, 08.01.2014
4. ↑  "President Ilves annab teenetemärgi taas 99 inimesele" postimees.ee, 1. veebruar 2012

Allikas
-------

* Eesti entsüklopeedia, 14. köide.
**Uusanimism** on animismi kaasajastatud mõiste, mis kirjeldab, kuidas olla lugupidav hingede suhtes ning püüda mõista maailmavaateid ja eluviise, mis erinevad meie igapäevaelust. Õpetada lugupidavat suhtumist teistesse olenditesse, olgu siis need inimlikud või mitteinimlikud. Läbi selle püütakse mõista maailmavaateid ja eluviise, mis erinevad meie igapäevaelust.

Uusanimism Jaapanis
-------------------

Animism on siiani püsinud tugevalt Jaapani kultuuris, kus jaapanlaste jaoks hingede esindatus ja olemasolu on nende traditsioonides läbivaks jooneks. Jaapanis on justkui kaks maailma, üks on silmaga nähtav igapäevaelu, teine aga paralleelselt olemas olev hingede maailm.
Modernse animismi mõiste on kujunenud Jaapanis 20. ja ka 21. sajandil. Peamiselt on pöördutud tagasi hingede poole kui jaapanlased elasid läbi suuri katastroofe, mis leidsid aset nende riigis. Näiteks 2011. aasta Tōhoku maavärin, millel järgnenud tsunami on olnud inimestele raputavaks kogemuseks sundides hülgama elukohti ning kõik sellega seonduva, et pääseda. Paljud pidid maha jätma oma kodu ning kõik kalli, kuna elukohaks ei sobinud enam midagi, mis need looduskatastroofid üle elas. Mahajäetud kohtadesse, kus enam inimelu ei leidu, hakati ette kujutama looduse ja hingede kohalolu. Elukõlbmatusse paika on tekkinud energia, mis pesitseb hingedest. 

Lisaks 2011. aastal toimunud maavärinale ja tsunamile raputas jaapanlasi Fukushima tuumaõnnetus, mis on loetud üheks suuremaks maailmas. 
Uusanimism peegeldab modernse ühiskonna muutusi, vastandudes kaasaja maailmale. 

### Uusanimism Jaapani popkultuuris

Jaapani kiire moderniseerumise käigus on hingede kujutamine saanud uue tähenduse. Animism, mida on hakatud Jaapaniga seostama, on kogunud just tänu popkultuurile eriti palju populaarsust. Arvatakse, et animism on Jaapani traditsioonidest sündinud, kuid tegelikult on see vaid osa tohutust traditsioonide ajaloost Jaapanis. Sellegipoolest on „uusanimism" saanud suure tähelepanu osaliseks ka jaapanlaste jaoks. Jaapani popkultuuris on hakatud kajastama suurimaid looduskatastroofe ning kujutama ette elu, mis võib olla tulnud sinna asemele, kus inimesed on lahkunud.
Lisaks keskkondlikele probleemidele on oluliseks aspektiks ka suhe inimese ja hinge vahel. Näiteks Hayao Miyazaki 2001. aasta film "Vaimudest viidud" kirjeldab ühe lapse kokkupuudet vaimude maailmaga, sõbrunedes ka sealsete vaimudega. See sõprus aga ei jää püsima, mis Graham Harvey sõnul näitab, et hingedesse ei saa kinnistuda ega neid kinnisideeks muuta, vaid et hingedega suhtlemine on inimese arengu üks osa, millest kasvatakse välja.

Kirjandus
---------

* Harvey, Graham. (2005). „Animism: Respecting the Living World". London : Hurst & Co
* Yoneyama, Shoko. (2019). „Animism in Contemporary Japan: Voices for the Anthropocene from post-Fukushima Japan". London ; New York : Routledge
**Kai Murdmaa** (sündinud 21. juulil 1935) on eesti päritolu Venemaa füsikokeemik, füüsika-matemaatikakandidaat (1971). Tema uurimisvaldkond on adsorptsiooninähtuste füüsikaline keemia, peamiselt veeauru adsorptsioon NaA- ja NaX-tüüpi tseoliidis.

Vanemad
-------

Kai Murdmaa sündis 1935. aastal kunstniku Oskar Murdmaa ja tema naise Elsa Murdmaa (sündinud Pinkovski, 1904–1982) kolmanda lapsena. 

1941. aastal sõja puhkedes evakueerus Murdmaade pere Nõukogude Liidu tagalasse. 1944. aasta algul jäi pereisa Oskar Murdmaa lahingus kadunuks. Pärast sõda tuli Elsa Murdmaal rasketes tingimustes üksi üles kasvatada neli last.

Balletikool ja hariduskäik
--------------------------

Kui 1946. aastal Tallinnas avati Anna Ekstoni juhtimisel balletikool, viis ema, kes oli Ekstoniga sõbralikes suhetes, oma mõlemad tütred sinna. Tähtsusetu polnud ka asjaolu, et balletikoolis maksti stipendiumi. Kai õppis seal neli või viis klassi, enne kui loobus. Noorem õde Mai aga jätkas ja sai tuntud baleriiniks.

Kai Murdmaa lõpetas 1953. aastal Tallinna 21. Keskkooli. Murdmaade pere kõik neli last said kõrghariduse Moskvas. Pooled neist jäid Moskvasse teadustööle, pooled naasid Eestisse. Vendade Ivari ja Allani eeskujul läks ka Kai Moskvasse õppima. Ta astus 1953. aastal Lomonossovi-nimelise Moskva Riikliku Ülikooli füüsikateaduskonda. Õppejõudude seas oli tal mitu akadeemikut, teiste seas hilisemad nobelistid Lev Landau ja Igor Tamm. Murdmaa sai füüsiku diplomi 1960. aastal.

Töökäik
-------

Märtsis 1960 asus Murdmaa tööle NSV Liidu Teaduste Akadeemia Füüsikalise Keemia Instituudi sorptsiooniprotsesside laboris vanemlaborandina. Aastatel 1962–1986 oli ta samas nooremteadur ja 1986. aastast töötas teadurina. Märtsis 2019 algas Kai Murdmaa 60. tööaasta selles laboris.

1960. aastatel lõi Murdmaa koos V. Serpinskiga veeauru madala rõhu mõõtmiseks originaalse torsioon-efusioonmanomeetri.

Murdmaa kaitses 1971. aastal Füüsikalise keemia instituudis väitekirja "Исследование адсорбции водяного пара синтетическими цеолитами" ('veeauru adsorbeerimine sünteetiliste tseoliitidega').

Kai Murdmaa on Moskva Eesti Seltsi sekretär.

Isiklikku
---------

Kai Murdmaa emapoolne vanaisa oli ajakirjanik Karl Pinkowsky ja isapoolne vanaisa Enn Murdmaa. Kaist neli aastat vanem vend Ivar Murdmaa sai tuntuks okeanoloogina ja noorem õde Mai Murdmaa koreagraaf-lavastajana. Vend Allan Murdmaa oli arhitekt.

Kai Murdmaal on kaks tütart.

Viited
------

1. 1 2 3  Eesti teaduse biograafiline leksikon. 2. köide (2005). Lk 654
2. 1 2  Tähelaev: Mai Murdmaa. arhiiv.err.ee, 30. märts 2008
3. 1 2 3 4  Huvitaja. Moskva Eesti Selts. err.ee, 29. märts 2019 (esineja Kai Murdmaa 11:57)
4. ↑  Выпускники физфака 1960 года. upmsu.phys.msu.ru
5. ↑  Мурдмаа Кай Оскаровна. istina.msu.ru
6. ↑  Общая информация о лаборатории. sorptionlab.ru
7. ↑  Мурдмаа, Кай Оскаровна - Исследование адсорбции водяного пара синтетическими цеолитами : диссертация. search.rsl.ru

Välislingid
-----------

* Huvitaja. Moskva Eesti Selts. err.ee, 29. märts 2019 (esineja Kai Murdmaa 11:57)
**Jaanus Remm** (sündinud 19. augustil 1979 Tartus) on eesti bioloog.

Elulugu
-------

Lõpetas 1997 Hugo Treffneri Gümnaasiumi, 2001 Tartu Ülikooli bioloogia-geograafiateaduskonna; *M.Sc.* (bioloogia, TÜ, 2003), väitekiri "Puuõõnsuse tihedus, omadused ning asustatus loomade poolt eri tüüpi kaitsealustes ja majandusmetsades"; *Ph.D.* (loomaökoloogia, TÜ, 2008), väitekiri "Tree-cavities in forests: density, characteristics and occupancy by animals". 2008– TÜ Ökoloogia- ja Maateaduse Instituudi teadur.

Teadustöö
---------

Uurimisvaldkond: loomade ruumikasutus.

Isiklikku
---------

Jaanus Remm on Kalle Remmi poeg ning Evi ja Hans Remmi lapselaps. Tema vend on Tiit Remm.

Viited
------

1. 1 2 3 4  Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide

Teoseid
-------

* Nest quality limits the number of hole-nesting passerines in their natural cavity-rich habitat (kaasautor A. Lõhmus). // Acta Oecologica 27 (2005) 2
* Old-growth structural elements in a strict reserve and commercial forest landscape in Estonia (kaasautor). // Forest Ecology and Management 216 (2005) 1–3
* Tree cavities in riverine forests: What determines their occurrence and use by hole-nesting passerines (kaasautorid A. Lõhmus, K. Remm). // Forest Ecology and Management 221 (2006) 1–3.

Kirjandus
---------

* *Eesti teaduse biograafiline leksikon.* 3. köide: *N–Sap* TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013

Välislingid
-----------

* Jaanus Remm Eesti Teadusinfosüsteemis Muuda Vikiandmetes

 *Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.*
See artikkel See artikkel räägib 1227. aasta lahingust.  798. aasta lahingu kohta vaata artiklit Bornhövedi lahing (798).  1813. aasta lahingu kohta vaata artiklit Bornhövedi lahing (1813).  

---

Skandinaavia 1219. aastal — Taani poolt okupeeritud alad on helerohelisega
(Teine) **Bornhövedi lahing** toimus 22. juulil 1227 Bornhövedi lähedal Holsteinis. Schauenburgi ja Holsteini krahv Adolf IV — juhtides armeed, mis koosnes Lübecki ja Hamburgi linnade vägedest, umbes 1000 ditmaršlasest ning Holsteini ja erinevate Põhja-Saksa aadlike ühendvägedest — võitis Taani kuningat Valdemar II ja Welf Otto Last.

Taust
-----

Valdemar ja tema eelkäija kuningas Knud VI olid eelnevalt vallutanud Holsteini, Mecklenburgi, Hamburgi, Lübecki (1202), Ratzeburgi ja Pommeri ranniku, sealhulgas Rügeni saare.

Lahing
------

Võitlust hoiti mõlemal poolel väga kindlalt ja see jätkus ebatavaliselt kaua ning tapatalgud olid nii suured, et väidetavalt olid selle võitlejad võidelnud põlvini veres. Taani kuningas jäi ühest silmast ilma ja tema all tapeti mitu hobust, kuid tema väed ja nende liitlased võitlesid nii vapralt, et võit oleks olnud nende, kui vaid sakside etnilise rühma Dithmarscheni kontingent poleks deserteerunud. Lahingu kõige kriitilisemal hetkel läksid need väed vaenlase poole üle ja taanlased olid kohustatud järele andma. Järgnenud segaduses võeti Otto Laps ja Ribe piiskop vangi. Otto saadeti Mecklenburgi isandkonna pealinna Rostocki, kus ta suleti kindlusesse. Kuid Taani kuningas, kes lahinguväljalt põgenes, tegeles selle katastroofi parandamisega, moodustades uue armee, millega ta vaenlast vaos hoidis.

Tulemused
---------

Lahingu tagajärjel viidi Taani piir Saksa-Rooma riigiga Elbe jõest taas põhja poole Eideri jõeni, Schleswigi hertsogkonna lõunapiirini. See piir jäi jõusse 1806. aastani. Võidukas Adolf IV taastas Holsteini krahvkonna ja tema kaasvõitleja Saksi hertsog Albrecht I kinnitas end taas Schauenburgi ja Holsteini krahvide lääniisandana Welfide nõude vastu. Dithmarschen tõrjus Taani ülemvõimu ja naasis Bremeni peapiiskopkonna väga lõdva ülemvõimu alla, sillutades teed selle talurahva vabariigi *de facto* autonoomiale aastani 1559. Rügeni vürstkond oli ainus valdus Saksa-Rooma riigis, mis jäi pärast lahingut Valdemarile.
**Peeter Rahnel** (sündinud 23. veebruaril 1957 Abja-Paluojal) on Eesti omavalitsustegelane ja poliitik.

Oli aastatel 1994–1996 Abja-Paluoja linnapea, 2002–2003 Abja vallavolikogu esimees ja 2005–2018 Abja vallavanem. Alates 2018. aastast kuni 2019. aasta Riigikogu valimisteni Mulgi vallavanem. Pärast Riigikogust lahkumist 2022. aasta juunis jätkab ta tööd Mulgi vallavolikogus.

Elulugu
-------

Rahnel on lõpetanud Abja Keskkooli (1975) ja Tartu Ülikooli filosoofiateaduskonna ajaloo erialal (2011).

Töötanud Abja Tarbijate Kooperatiivis autojuht-ekspediitorina ning Abja Keskkoolis majandusjuhataja ja õpetajana. Töötanud Abja TK Restoranis Karksi ja ühes esimestest toitlustusteenuseid pakkunud eraettevõttes. Lisaks on ta töötanud Tallinna linnavalitsuse Omandireformiametis ja ajalehe Kesknädal turundusjuhina.

Rahnel osales Sakalamaa Rahvarinde tegemistes ja suurürituste organiseerimises. Ta kuulub Eesti Keskerakonda ja on selle asutajaliige.

Alates esimestest vabadest valimistest Eestis 1989. aastal on ta korduvalt osutunud valituks esindusorganitesse, algul kohalikku nõukogusse, hiljem juba volikogusse Abja-Paluoja linnas ning Viljandimaa maavolikogus ja Abja vallas.

Ta on kahel korral valitud mulkide vanemaks, kes esindab Mulgi Kultuuri Instituuti, Mulgi kultuuriruumi ja Mulgimaad.

Ta kandideeris 2023. aasta valimistel Riigikokku, kogus valimisringkonnas nr 8 (Järva- ja Viljandimaa) 503 häält ning ei osutunud valituks.

Välislingid
-----------

* Rannar Raba "Kõige mulgim mulk" Sakala, 26. märts 2016
* Sigrid Koorep "Mulgid said uue uhkuse ja vanema Mulgi vallast" Sakala, 24. november 2017
* "Peeter Rahnel: Inimestel peab olema igal pool hea" Kesknädal, 13. oktoober 2018
**Shinzō Abe** (jaapani keeles 安倍 晋三 *Abe Shinzō*; 21. september 1954 – 8. juuli 2022) oli Jaapani poliitik, aastatel 2012–2020 Jaapani peaminister. 

Ta oli peaminister ka 26. septembrist 2006 kuni 25. septembrini 2007. 12. septembril 2007 teatas ta kavatsusest tagasi astuda. 

Ta valiti 20. septembril 2006 võimuloleva Liberaaldemokraatliku Partei esimeheks ning 26. septembril 2006 valis parlament ta peaministriks. 2006. aastal peaministriks saades oli ta noorim seni Jaapani peaministriks saanud isik ja ühtlasi esimene Jaapani peaminister, kes on sündinud pärast Teist maailmasõda. 

Ta õppis riigiteadust Seikei Ülikoolis (lõpetas 1977) ja Lõuna-California ülikoolis (lõpetas 1979).

Pärast seda töötas Abe algul Kobe terasetehases. 1982. aastast töötas ta riigiametniku ja poliitikuna: välisministri asetäitjana, Liberaaldemokraatliku Partei Peanõukogu pressiesindaja erasekretärina ja partei peasekretäri erasekretärina.

Abe põlvnes kuulsatest poliitikutest nii isa kui ema poolt. Tema isa Shintarō Abe oli Liberaaldemokraatliku Partei fraktsiooni juht ja erakonna peaministrikandidaat, korduvalt minister. Ka tema vanaisa Kan Abe oli poliitik. Tema emapoolne vanaisa Nobusuke Kishi ja tolle vend Eisaku Satō olid Jaapani peaministrid.

Shinzō Abel oli Eesti e-residentsus.

8. juulil 2022 tulistati teda Nara linnas peetud kampaaniakõne ajal isetehtud jahipüssist ning ta suri hiljem samal päeval haiglas.

Viited
------

1. ↑  "Jaapani peaminister Shinzo Abe sai Eesti e-residendiks" ERR, 9. aprill 2015

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**Jun'ichirō Koizumi** | **Jaapani peaminister**2006 – 2007 | Järgnev**Yasuo Fukuda** |
| Eelnev**Yoshihiko Noda** | **Jaapani peaminister**2012–2020 | Järgnev**Yoshihide Suga** |
Kaart
**Pühavaimu tänav** on tänav Pärnus Kesklinna linnaosas.

Tänav algab Pikalt tänavalt ja lõpeb Supeluse tänavaga ristudes. Tänav ristub veel Malmö, Uus, Rüütli, Kuninga, Lõuna ja Esplanaadi tänavaga. Tänav külgneb ka Steineri aia ja Brackmanni pargiga. 

Tänav on ligikaudu 567 m pikkune. Pühavaimu ja Rüütli tänava ristmik on autodele suletud. Kuninga tänavast Lõuna tänavani on Pühavaimu ühesuunaline. Sellel lõigul saab sõita vaid Esplanaadi tänava suunas. 

Pühavaimu tänav 2020. aasta augustis
Pühavaimu tänav 2020. aasta augustis
Pühavaimu tänav 2021. aasta talv

Nimi
----

Pühavaimu (ajalooliselt saksa keeles *Heiligengeiststraße*) on saanud nime tänava lõunapoolses otsas asunud Pühavaimu kiriku järgi. Tänavat on mainitud juba 1543 nimega *Kompenye o des hilligen geistes str.* Eesti NSV ajal kandis tänav nime *Johannes Vares-Barbaruse tänav*. Pühavaimu nimi taastati 22. märtsil 1989.

Ajalugu
-------

Pühavaimu tänava põhjapoolne osa tekkis juba keskajal.

17. sajandil ehitati Pärnust moodne merekindlus, mille käigus laiendati ka linnaruumi. Seetõttu pikenes Pühavaimu Ringi tänavani.

Peale merekindluse lammutamist 19. sajandil pikendati Pühavaimu tänavat Supeluse tänavani.

Hoonestus
---------

* Pühavaimu 8 – Heno ja Steineri maja
* Pühavaimu 17 – Pulsi õlletehase hooned
* Pühavaimu 19 – 1812. aastal valminud võimla

Galerii
-------

* Heno maja, Pühavaimu 8Heno maja, Pühavaimu 8
* Steineri maja, Pühavaimu 8Steineri maja, Pühavaimu 8
* Pühavaimu tn 8Pühavaimu tn 8
* Pühavaimu tn 8Pühavaimu tn 8
* Pühavaimu 19 ja Lõuna tänava nurkPühavaimu 19 ja Lõuna tänava nurk
* Pühavaimu 19Pühavaimu 19
* 
* Pühavaimu 269. märts 2023Pühavaimu 26  
9. märts 2023
* Pühavaimu 269. märts 2023Pühavaimu 26  
9. märts 2023

Viited
------

1. 1 2 3 4  Tõnu Kann (24. september 2011). "Püha vaim ja rändav värav". *Pärnu Postimees*. Vaadatud 21.09.2020.
2. ↑  Kohanimeandmebaas (vaadatud 15.03.2016)

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Pühavaimu tänav (Pärnu)** |

Välislingid
-----------

* Püha vaim ja rändav värav

| * v
* r
Pärnu Kesklinna linnaosa tänavad |
| --- |
| 
Aia **·**  Aida **·**  Akadeemia **·**  Esplanaadi **·** Gildi **·**  Hommiku **·**  Hospidali **·**  Kalda **·**  Keskväljak **·**  Kuninga **·**  Lai **·**  Lõuna **·**  Malmö **·**  Mere puiestee **·**  Munga **·**  Nikolai **·**  Pargi **·**  Paul Kerese **·**  Pikk **·**  Põhja **·**  Pühavaimu **·**  Ringi **·**  Rüütli **·**  Uus **·**  Vanapargi **·**  Vana-Tallinna **·**  Vee **·**  Vingi **·**  Võimlemise **·**  Õhtu põik **·**  Õhtu |
| 
Eeslinna linnaosa tänavad **·**  Lodja linnaosa tänavad **·**  Mai linnaosa tänavad **·**  Raeküla linnaosa tänavad **·**  Rannarajooni linnaosa tänavad **·**  Rääma linnaosa tänavad **·**  Tammiste linnaosa tänavad **·**  Vana-Pärnu linnaosa tänavad **·**  Ülejõe linnaosa tänavad |
**Aespa** on alevik Rapla maakonna Kohila vallas. 

Aespa alevik moodustati 2011. aastal, kui endine Aespa küla jagati Vana-Aespa külaks ja Aespa alevikuks. Alevik hõlmab peamiselt Nõukogude perioodil rajatud endisi suvilakooperatiive, kus osa hooneid on ehitatud või ümber kohandatud aastaringseks elamiseks.

Viited
------

1. ↑  Maa-amet, vaadatud 21.11.2020.
2. ↑  Statistikaameti statistika andmebaas, vaadatud 3.01.2024.
3. ↑  Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 16.09.2018.
4. ↑  "MTÜ Aespa Kodu. Aespast sai alevik". Originaali arhiivikoopia seisuga 5. märts 2016. Vaadatud 12. oktoobril 2015.

Välislingid
-----------

* Aespa aleviku tänavate kaart

Kohila valla vapp
Kohila valla asulad

**Alev:** Kohila  
 **Alevikud:** Aespa | Hageri | Prillimäe  

**Külad:** Aandu | Adila | Angerja | Hageri | Kadaka | Lohu | Loone | Lümandu | Masti | Mälivere | Pahkla | Pihali | Pukamäe | Põikma | Rabivere | Rootsi | Salutaguse | Sutlema | Urge | Vana-Aespa | Vilivere
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel on olnud ajaloolisest mõisast Ambla kihelkonnas Järvamaal; samanimeline mõis asus ka Virumaal Viru-Jaagupi kihelkonnas (Rägavere mõis).* |

---

**Rägavere mõis** (saksa keeles *Reggafer*) oli Linnape mõisa kõrvalmõis Ambla kihelkonnas Järvamaal.

Esimesed teated Rägavere mõisast pärinevad 1569. aastast, 1569. aastal sai Rägavere mõisa omanikuks Tomas Vegesack (surn. 1570). Vegesacki järel ostis mõisa Johann Berends (surn. 1601) ning pärast tema surma kuulus see tema pojale, Riia linna ja lossi asehaldurile Joachim Berendsile (1575– 1623). 

1654. aastal kinkis Rootsi kuninganna Kristiina Rägavere mõisa Johann de Rodesile, mõisa järgmised omanikud olid 1663. aastast Berend Otto von Lieven ning 1696. aastast oli mõisa omanik Bogislaus von der Pahlen. 1782. aastal ostis mõisa Wilhelm Rudolf von Patkul, kuni selle ajani olid Rägavere mõisal Jootme mõisaga samad omanikud. 

1811. aastal ostis Rägavere, Põriki ja Pruuna mõisad aga von Dellingshausen Pruuna mõisast. Lõpuks, 1860. aastal läks mõis Gotthard Hermann Ferdinand von Baumgartenile (surn. 1905) Linnape mõisast. 1870. aastal ühendati Rägavere mõis Linnape mõisaga. Rägavere mõisa viimaseks omanikuks jäi Constantin von Baumgarten (surn. 1945).

Viited
------

1. ↑   (vaadatud 23.01.2016)
2. ↑  Rägavere mõis (Ambla khk), Kinnistute register Eesti Rahvusarhiivis

Välislingid
-----------

* Rägavere mõis (Ambla) Rahvusarhiivi Eesti ala mõisate registris
* Rägavere mõis (Ambla khk), Kinnistute register Eesti Rahvusarhiivis

Ambla kirik
Ambla kihelkond

**Kirik**: Ambla  

**Mõisad**: Aru mõis | Jootme mõis | Jäneda mõis | Järvajõe mõis | Kaarli mõis  | Kalle mõis | Karkuse mõis | Koigi mõis | Kukevere mõis | Kurge mõis | Kuru mõis | Käravete mõis | Lehtmetsa mõis | Lehtse mõis | Linnape mõis | Moe mõis | Nõmmküla mõis | Pruuna mõis | Prümli mõis | Põriki mõis | Raka mõis | Roosna mõis | Rägavere mõis | Räsna mõis | Saiakopli mõis | Tamsalu mõis | Tapa mõis | Trilli mõis | Uudeküla mõis
**Nurmi** on küla (*mazciems*) Lätis Valmiera piirkonnas Naukšēni vallas. 

Asula on tekkinud endise Nurmi mõisa (*Nurmis*) keskuse juurde. Aastail 2009-2021 kuulus küla Naukšēni piirkonda.

Külas asuv Nurmi keskaegne kalmistu on kohaliku kaitse all olev muinsusmälestis. Seal asub Nurmi bussipeatus.

Looduskaitse all on harilik elupuu kõrgusega 20 ja ümbermõõduga 1,5 meetrit, raagremmelgas kõrgusega 20 ning ümbermõõduga 2,8 meetrit, pärn ümbermõõduga 4,13 meetrit, pärn kõrgusega 35 ja ümbermõõduga 3,5 meetrit ning pärn kõrgusega 30 ja ümbermõõduga 3,96 meetrit.

Aastal 2007 oli külas 24 elanikku.

Viited
------

1. ↑  Vietvārdu datubāze
2. ↑  Valsts kultūras pieminekļu aizsardzības inspekcija. Valsts aizsargājamo nekustamo kultūras pieminekļu saraksts
3. ↑  Autotransporta direcija
4. ↑  Latvijas īpaši aizsargājamām dabas teritorijām dabas datu pārvaldības sistēmā OZOLS

| * v
* r
Naukšēni valla asulad |
| --- |
| 
Doles **·**  Mirķi **·**  **Naukšēni** **·**  Nurmi **·**  Pikksaare |
**Ekstensionaalsus** (*extensio* - laienemine, kulgevus) ehk **laienduse põhimõte** on võrdsete (sünonüümiliste) keelendite asendatavus erinevates kontekstides ja keeltes.

**Laienduse põhimõte** tähendab loogikas ja filosoofias, et liitavaldis laiendus või tähendus sõltub ainult koostisosade avaldiste tähendusest.  Kui keel või teooria vastab laienduse põhimõttele, tähendab see, et liitväljendi osaks olevat väljendit saab asendada teise sama laiendiga väljendiga, ilma et see mõjutaks liitväljendi tähendust. Kahte sama laiendiga avaldist nimetatakse *kaaslaienditeks*. Kas kaks eset on kaaslaiendid, see sõltub eseme tüübist. Propositsionaalses loogikas tähendab see, et kaks oskussõna on kaaslaiendid, kui need viitavad samale esemele. Hulgateoorias tähendab see, et kaks komplekti on identsed, kui need sisaldavad täpselt sama osa.

Suhteseoseid, mis ei ole laiendid, nimetatakse intensioonideks. Paljudes keelelistes kontekstides ei kehti laienduse põhimõte, näiteks kui keegi väljendab põhjuslikku seost, kaudset tsitaati või räägib võimalusest.

Vaata ka
--------

* Ekstensionalism
Dmitri Kogan (pildil paremal) koos Neenetsi autonoomse ringkonna kuberneri Igor Košiniga 2014. aastal Narjan-Maris toimunud Arktika kõrgmuusika festivalil
**Dmitri Kogan** (vene keeles Дмитрий Павлович Коган; 27. oktoober 1978 Moskva – 29. august 2017 Moskva)) oli Venemaa viiulikunstnik, Venemaa teeneline kunstnik (2010). 

Leonid Kogani ja Jelizaveta Gilelsi lapselapsena ja Pavel Kogani pojana alustas ta muusikaõpinguid juba kuueaastaselt Marina Kesselmani juures. 

Juba õpingute ajal oli ta Vladimir Spivakovi fondi stipendiaat ning osales kontserdiprogrammides "Uued nimed", "Vene esituskunst" ("Новые Имена", "Русское Исполнительское Искусство").

Esimene esinemine koos sümfooniaorkestriga oli tal 10-aastaselt ja Moskva Konservatooriumi Suures saalis esines ta esimest korda 15-aastaselt. 
Aastatel 1996–1999 oli ta Moskva Konservatooriumi tudeng ning peaaegu samaaegselt, aastatel 1996–2000 ka Helsingi Sibeliuse Akadeemia tudeng, kus teda juhendas Tuomas Haapanen.

1997. aastal toimus tema muusikaline debüüt Suurbritannias ja USA-s. Ta on esinenud paljudes kuulsates kontserdisaalides nii Euroopas (sh ka Eestis), Aasias, Ameerikas, Austraalias kui ka Lähis-Idas. 

Kogan on esinenud paljude tunnustatud orkestritega, sh Moskva Riiklik Akadeemiline Sümfooniaorkester Pavel Kogani juhatusel, Riiklik Jevgeni Svetlanovi nimeline Orkester, Riiklik Sümfooniaorkester Uus Venemaa (Новая Россия), Odessa Filharmooniaorkester, Camerata Klaipeda jt, ning teinud koostööd selliste dirigentidega nagu Mark Gorenstein, Pavel Kogan, Hobart Earle, Dmitri Jablonski. Dmitri Kogan on mänginud koos paljude tuntud muusikutega, sh Alena Baeva, Boris Belkin, Henri Demarquette jt.

Kogan on üles astunud paljudel festivalidel, sh Summit Music Festival USAs, Niagara Music Festival Kanadas, Sayowe Tais, Nancyphonies Prantsusmaal jm. Dmitri Kogan mängis Francesco Ruggieri 1660. aastal valmistatud viiulil. 

Kogan suri 29. augustil 2017 pärast pikka rasket onkoloogilist haigust.

Viited
------

1. ↑  "Moskvas suri viiuldaja Dmitri Kogan". Originaali arhiivikoopia seisuga 29. august 2017. Vaadatud 30. augustil 2017.
2. ↑  VF presidendi ukaas nr 67, 15.01.2010
3. ↑  Viiuldaja Dmitri Kogan suri 39. eluaastal / TASS
4. ↑  Suri viiuldaja Dmitri Kogan /24-Сегодня-Новости России, 29.08.2017/
**Liive Koppel** (4. veebruar 1940 Võrumaa Tagaküla – 30. oktoober 2023) oli eesti kunstnik. Tema meelisteemad olid Eestimaa loodus ja lilled.

Aastatel 1957–1962 õppis ta Tartu Kujutava Kunsti Koolis joonistamist, maalimist ja kunstipedagoogikat. On osalenud mitmetel täiendkursustel. Tema õpetajad on olnud Harri Pudersell, Alfred Kongo, Kaljo Polli, Villu Toots.

Koppel on õppinud ka Kõrgemas Usuteaduslikus Seminaris.

Ta on töötanud kunstiõpetajana Alatskivi Keskkoolis, Võru I Põhikoolis, Võru Huvikojas. Ta oli Kunstistuudio Krisepto üks asutajaid. Kunstnikuna on ta töötanud Võru Tarbijate Kooperatiivis, Võru linna dekooriateljees ja Võru Mööblivabrikus, samuti linna kunstinõukogu sekretärina.

Näitustel oli Liive esinenud järjepidevalt alates 1967. aastast, lisaks Eestile ka Soomes, Rootsis, Saksamaal, Lätis ja Venemaal.

Ta on kujundanud trükiseid ja illustreerinud raamatuid.

Ta kuulus Eesti Kalligraafide Koondisse ja Tartu Kunstnike Liitu, on olnud Võru Kunstiklubi president.

Alates 2002. aastast elas Tartus.

Viited
------

1. ↑  "EKABL: Liive Koppel". *EKABL*. Vaadatud 4. veebruaril 2024.

Välislingid
-----------

* Koduleht
* Liive Koppel: "Meie tee on Jumala käes" Eesti Kirik, 13.02.2013
* 08.02–05.03.2010 Liive Koppel juubelinäitus "Astumised ajas" Võru Linnagalerii
**Autoklaav** on laboratooriumis või tööstuses mitmesuguste protsesside läbiviimist eritingimustes (tavaliselt kõrge rõhk ja kõrge temperatuur) võimaldav aparaat. Sageli kasutatakse autoklaave steriliseerimise otstarbel. 

Autoklaavi leiutas 1879. aastal Charles Chamberland.

Autoklaave kasutatakse peamiselt meditsiinivaldkonnas (steriliseerijad) ja toiduainetööstuses. 

**Kodumajapidamise autoklaavid**

Kodukasutuses autoklaave NSV Liidu ajal kasutada ei tohtinud. Neid siiski tehti salaja eksperimentaalsetes metallitsehhides. Tänapäeval levivad kodukastuseks toodetud autoklaavid, mis jagunevad elektrilise küttekehaga ning välisel gaasipõletil kasutatavateks autoklaavideks. Levinumad autoklaavide mahud kodukasutuses on 30 liitrit ja 40 liitrit. Kuid toodetakse ka 50-, 75-, 100-, 125- ja 150-liitriseid autoklaave. 

Tänapäeval kasutatakse kodumajapidamises toiduainete steriliseerimisel peamiselt kiirkeetjaid, aga ka väikseid autoklaave. Küllaltki levinud on koduses kasutamises, gurmaanide seas ning jahi- ja kalameeste keskel konservide autoklaavimine (steriliseerimine). Toiduainete käitlemise rangeid hügeeninõudeid täites ning korraliku steriliseerimise korral säilivad sellised toiduained hermeetilises taaras aastaid. 

**Suurtööstuse autoklaavid**

Suurtööstuses kasutatakse suuremaid autoklaave, näiteks steriliseerimiskambreid.

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Vikisõnastiku artikkel: **autoklaav** |
**Meiuste Evangeeliumi Kristlaste ja Baptistide Kogudus** on Saaremaal Saaremaa vallas tegutsev baptistikogudus. Kogudus kuulub Eesti Evangeeliumi Kristlaste ja Baptistide Koguduste Liitu.

Kogudusel on palvemaja Meiuste külas. Koguduse pastor on Urmas Metsamaa.

Meiuste kogudus on Saaremaa vanim baptistikogudus.

Ajaloost
--------

Aastal 1908 tulid Hiiumaalt Harju koguduse vennad Saaremaale Pammana külla palvetunde pidama. Peagi muutusid ruumid kitsaks ning seejärel ehitati palvela Meiuste külla. Palvemaja krundi kinkis kogudusele Parasmetsa mõisa omanik. Palvela valmis ja õnnistati 2. veebruaril 1915 kooskäimiseks.

Viited
------

1. ↑  "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 25. august 2016. Vaadatud 22. augustil 2016.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)

Kirjandus
---------

* 50 aastat apostlite radadel: jooni baptisti koguduste eluarengust Eestis. Toimetanud R. Kaups. Tallinn. EBK Liidu Kirjastus, 1934 (lk. 69–70)

Välislingid
-----------

* EEKBKL Meiuste EKB koguduse palvela Teeliste kirikute kodulehel
* Meiuste EKB Kogudus Eesti EKB Koguduste Liidu kodulehel
Liam Millar (2017)
**Liam Alan Millar** (sündinud 27. septembril 1999 Torontos) on Kanada jalgpallur, kes mängib ründava poolkaitsja või vasaku äärepoolkaitsjana Inglismaa esiliigaklubis Preston North End ja Kanada jalgpallikoondises.

Aastatel 2013–2016 kuulus Millar Inglismaa klubi Fulham FC noorteakadeemiasse. Seejärel liitus ta Liverpooliga. 2019. aasta jaanuarist kuni 2020. aasta jaanuarini oli ta laenul Šotimaa kõrgliigaklubis Kilmarnock ja hooaja 2020/21 teises pooles Inglismaa tugevuselt kolmanda liiga klubis Charlton Athletic. Ainsal korral mängis Millar Liverpooli põhimeeskonnas 4. veebruaril 2020 Inglismaa karikavõistluste neljanda ringi korduskohtumises Shrewsbury Towni vastu.

2021. aasta juulis sõlmis Millar nelja-aastase lepingu Šveitsi kõrgliigaklubiga FC Basel. Hooajal 2021/22 lõi Millar Šveitsi kõrgliigas seitse väravat. 21. oktoobril 2021 lõi ta UEFA Euroopa Konverentsiliiga alagrupiturniiri mõlemas mängus Küprose klubi Omonia vastu värava.

2023. aasta septembris läks ta Baselist üheks hooajaks laenule Preston North Endi.

Kanada jalgpallikoondises tegi Millar debüüdi 24. märtsil 2018 sõprusmängus Uus-Meremaa vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 2023. aasta CONCACAF Gold Cup'i viimases alagrupimängus Kuuba vastu. Ta kuulus Kanada koondisse ka

Viited
------

1. ↑  FC Basel 1893 (8. juuli 2021). "Der FCB verpflichtet Liam Millar" (Šveitsi ülemsaksa). FC Basel 1893 AG. Vaadatud 8. juulil 2021.
2. ↑   (vaadatud 28.1.2024)

Välislingid
-----------

* Profiil Preston North Endi kodulehel

| * v
* r
Kanada koondis  –  2022. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlused |
| --- |
| 

* 1 St. Clair
* 2 Johnston
* 3 Adekugbe
* 4 Miller
* 5 Vitória
* 6 Piette
* 7 Eustáquio
* 8 Fraser
* 9 Cavallini
* 10 Hoilett
* 11 Buchanan
* 12 Ugbo
* 13 Hutchinson (c)
* 14 Kaye
* 15 Koné
* 16 Pantemis
* 17 Larin
* 18 Borjan
* 19 Davies
* 20 David
* 21 Osorio
* 22 Laryea
* 23 Millar
* 24 Wotherspoon
* 25 Cornelius
* 26 Waterman
* Treener: Herdman

 | Kanada |
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib sõnumi edastajast; teiste tähenduste kohta vaata lehekülge Prohvet (täpsustus)* |

---

**Prohvet** on väljendusjõuline isik, kes kutsub üles ilmutuslikule uuele korrale. Selline mõjusalt esinev isik pärineb sageli ilmalikust keskkonnast. Uue korra määratleja on tavaliselt ametlike võimudega vastuolus.

Usundiloos on prohvet Jumala sõnumi edastaja, vahendaja. Prohvetiteks nimetatakse Zarathuštrat, Muhammadi, Vana Testamendi mõnede raamatute autoreid ja algkoguduse ajal ka Jeesust. Mani rajas õpetuse, milles prohvetid järgnevad üksteisele teatud ajavahemike järel.

Vana Testamendi prohvetid
-------------------------

Prohvetid Jeremija ja Kai Habakuk tegutsesid Jeruusalemmas 7. sajandil ning Jesaja 8. sajandil e.m.a. Prohvet Hesekiel tegutses 6. sajandil e.m.a, Paabeli asumise perioodil. Nad edastasid jumala sõna, nägemusi või häda saabumist.

Vaata ka
--------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Tsitaadid Vikitsitaatides: **Prohvet** |

* Prohvetlik usund

Viited
------

1. ↑  Beth B. Hess, Elizabeth W. Markson, Peter J. Stein. *Sotsioloogia*. Tallinn, 2000, lk 285.