recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Dedekindi lõige** (matemaatik Richard Dedekindi järgi) lineaarselt järjestatud hulgas *S* on hulga *S* selline klassijaotus (*A*, *B*), et *A* on allapoole kinnine (see tähendab, hulga *A* mis tahes elemendi *a* korral järeldub sellest, et *x*≤*a*, et ka *x* on *A* element) ning *B* on ülespoole kinnine (see tähendab, hulga *B* mis tahes elemendi *b* korral järeldub sellest, et *a*≤*y*, et ka *y* on *B* element) ning hulgal *A* puudub suurim element. 

"Lõige" tähendab siin hulkade *A* ja *B* vahelist "tühimikku". 

Dedekindi lõike algsete ja kõige tähtsamate juhtumite puhul on hulk *S* vastavalt ratsionaalarvude hulk ja reaalarvude hulk koos loomuliku osalise järjestusega. 

Dedekindi lõigete abil tõestati reaalarvude hulga täielikkus, kasutamata valiku aksioomi. See näitas ühtlasi, et täieliku järjestatud korpuse olemasolu ei sõltu valiku aksioomist.

Dedekindi lõigetega ümberkäimine
--------------------------------

Tähistusviis (*A*, *B*) on küll sümmeetriline, ent kuna hulgad *A* ja *B* määravad Dedekindi lõikes teineteist ära, siis võib teda üles märkida ka ainult ühe "poole" (näiteks alumise) abil ning nimetada **Dedekindi lõikeks** mis tahes allapoole kinnist hulka *A*, millel puudub suurim element. 

Kui *S* on täielikult järjestatud hulk, peab mis tahes Dedekindi lõikes (*A*, *B*) hulgal *B* olema minimaalne element *b*, mistõttu *A* on lõpmatu vahemik (−∞, *a*) ja *B* on lõpmatu poollõik [*b*, +∞).
Üldotstarbeline 21-hambaline ühekordseks tarvituseks mõeldud metallkork
Sama korgi alumisel poolel võib näha plasttihendit
Vahuveinipudeli kork
**Pudelikork** on vahend pudelisuu sulgemiseks. Pudelikorke valmistatakse metallist, plastist, puidust, korgist, kummist ja muudest materjalidest.

Korgist pudelikorgi valmistamine
Üks tänapäeval levinumaid pudelikorgitüüpe on ühekordselt kasutatav metallkork, mille all on plastist tihend. Sellised pudelikorgid, millel sageli seisab joogibrändi logo, on tarvitusel eelkõige karastusjookide tööstuses. Hoidistamisel tarvitatakse korduskasutatavaid pudelikorke, mis on enamasti plastist või puidust. Traditsiooniline pudelikorgimaterjal on korgitamme koorest saadav kork, millest valmistatakse veinipudelite korke, ehkki ka veinipudeleid on aina sagedamini hakatud sulgema metallkorkidega. Plastpudelite korgid on tihti teistsugusest plastist kui pudelid.

Ühekordselt kasutatavate pudelikorkide eemaldamiseks tarvitatakse enamasti pudeliavajat. Korduskasutatavad korgid võivad olla keeratavad, sel juhul on pudelikorgi siseküljel ja pudelikaela välisküljel sobiv keere. Kork võib sobida ka pudelisuudmesse (nt korgipuust korgid) või katta pudelikaela väljastpoolt (tänapäeval vähe levinud kummikorgid).

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Pudelikork** |
**Signaalkrabi** (*Uca pugilator*) on *Uca* perekonda kuuluv krabi.

Välimus
-------

Emasel signaalkrabil on kaks ühesuguse suurusega sõrga. Isasel signaalkrabil on üks väike ja üks suur sõrg.

Elupaik
-------

Signaalkrabid elavad troopilise ja mõõduka kliimaga eulitoraalides.

Paljunemine
-----------

Emane signaalkrabi valib isase signaalkrabi elukoha, sõra viipe köitvuse ja suuruse järgi. Sõra suurus on emasel signaalkrabil valiku tegemisel kõige olulisem aspekt. Emane signaalkrabi vaatab kõikide potentsiaalsete isaste signaalkrabide elupaigad üle ja siis teeb viimase otsuse sõra järgi.

Signaalkrabid paarituvad rannaäärsetes urgudes. Pärast paaritumist jääb emane signaalkrabi urgu koos munadega. Isane signaalkrabi läheb pärast paaritumist uusi emaseid signaalkrabisid otsima, et uuesti paarituda. Mõne nädala pärast väljub urust tiine emane veepiirile munema.

Käitumine
---------

Signaalkrabi üle sõra liikuv õhk kuuma liiva kohal jahutab krabi.

Isane signaalkrabi kasutab suuremat sõrga konkurentide ja vaenlastega võitlemiseks.

Välislingid
-----------

* Male Crabs Claw Their Way to Successful Seductions
Efim Bogoljubow (1925)
Efim Bogoljubowi haud Triberg im Schwarzwaldis
**Efim Bogoljubow** (vene keeles Ефим Дмитриевич Боголюбов *Jefim Dmitrijevitš Bogoljubov*; 26. aprill (vkj 14. aprill) 1889 Stanislavtšiki, Kiievi kubermang – 18. juuni 1952 Triberg im Schwarzwald) oli vene päritolu Saksamaa maletaja, rahvusvaheline suurmeister (1951). 

Bogoljubow mängis 1914. aasta suvel rahvusvahelisel maleturniiril Mannheimis, kui algas esimene maailmasõda. Ta interneeriti Saksa võimude poolt koos teiste Venemaa maletajatega. Kui ta hiljem vabaks lasti, jäi ta Saksamaale elama ja võttis seal naise. Kodumaaga sidet ta ei katkestanud, pealegi oli tal Nõukogude kodakondsus. Aastatel 1924–1926 osales ta Nõukogude Liidus korraldatud malevõistlustel. Ta tuli kahel korral NSV Liidu malemeistriks (1924, 1925). 

Ta võitis 1925. aastal esimese Nõukogude Liidus korraldatud rahvusvahelise turniiri, edestades sel turniiril tuntud maletajaid Emanuel Laskerit, José Raúl Capablancat, Savielly Tartakowerit, Richard Rétit, Akiba Rubinsteini, Rudolf Spielmanni, Grigori Löwenfischi ja Friedrich Sämischit.

Kui 1926. aastal Itaalia võimud ei lasknud Bogoljubowit maleturniirile Itaaliasse põhjusel, et tal oli Nõukogude kodakondsus, loobus ta sellest. Ta sai 1927. aastal Saksamaa kodakondsuse. Edaspidi esindas ta rahvusvahelistel malevõistlustel Saksamaad.

Ta mängis valitseva maailmameistri Aleksandr Alehhiniga kaks tiitlimatši, 1929. ja 1934. aastal, kuid mõlemad matšid ta kaotas.

Septembris 1941 mängis Bogoljubow turniiril Münchenis, kus sai neljanda koha. Aasta hiljem Münchenis peetud turniiril jagas ta Aleksandr Alehhini ja Paul Kerese järel 3.–5. kohta.

1950. aastal võttis Rahvusvaheline Maleföderatsioon (FIDE) kasutusele rahvusvahelise suurmeistri nimetuse. Varasemate malesaavutuste eest anti nimetus 12 maletajale. Bogoljubowit nende sekka ei arvatud. Alles järgmisel aastal pidas FIDE võimalikuks anda talle suurmeistri nimetus.

1951. aastal mängis Bogoljubow maailmameistrivõistluste tsooniturniiril Bad Pyrmontis, kus sai seitsmenda koha ja tsoonidevahelisele turniirile ei pääsenud.

Välislingid
-----------

* Efim Bogoljubow – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Puhas siinussignaal (pinge ajaline muutumine)**Signaali-müra suhe** ehk **signaali ja müra suhe** (lühend SNR ingl k sõnadest *Signal to Noise Ratio*, ka S/N) väljendub kasuliku signaali võimsuse ja sellele lisandunud müra võimsuse suhtena:

Siinussignaal koos liitunud mürasignaaliga
{\displaystyle \mathrm {SNR} ={\frac {P\_{\text{signaal}}}{P\_{\text{müra}}}}.}
Enamasti väljendatakse seda võimsuste suhet detsibellides:

{\displaystyle \mathrm {SNR} =10\;\log \left({\frac {P\_{\text{signaal}}}{P\_{\text{müra}}}}\right){\text{dB}}.}
Elektriahela osas, kus takistus kasulikule signaalile ja mürasignaalile on ühesuurune, saab võimsuste suhte asendada pingete suhtega (vastavalt seosele *P* = *U*2/*R*):

{\displaystyle \mathrm {SNR} =10\;\log \left({\frac {P\_{\text{signaal}}}{P\_{\text{müra}}}}\right){\text{dB}}=20\;\log \left({\frac {U\_{\text{signaal}}}{U\_{\text{müra}}}}\right){\text{dB}}.}
Helisignaali puhul avaldub müra tavaliselt kahina kujul. Mida parem on signaali-müra suhe, seda väiksem on selle häiriv toime. Näiteks telefoni helis peab S/N-suhe olema vähemalt 12 dB, heas heliedastuses vähemalt 60 dB.

Digitaalsignaali edastamisel kasvab koos SNRi halvenemisega bitiveategur, s.o vigaste bittide arv (näiteks kasuliku signaali miljoni biti kohta).

Välislingid
-----------

* Signal-to-noise-ratio
* Calculation of Noise voltage
**Egbad** (*Egba*) on jorubate subetnos. 

Nad elavad Nigeeria lääneosas. Paljud egbad elavad Oguni osariigi pealinnas Abeokutas.

Ajalugu
-------

Egbad kuulusid algselt Oyo kuningriiki. Kui Oyo riik 19. sajandi esimesel poolel kokku varises, said egbad iseseisvaks. 

Egbad pidasid edukaid hõimusõdasid Dahomee kuningriigiga. Nende edu põhines osalt sellel, et nad varjusid Olumo kaljusse, mille juurde nad rajasid Abeokuta ('kalju all') linna. 

Egbad jagunevad akedeks (Ake), ovudeks (Owu), okeonadeks (Okeona), gbaguradeks (Gbagura) ja ibaradeks (Ibara). Igal rühmal on oma kuningas. Koloniaalvõimu ajal määrasid britid Ake *alake* (Ake kuninga) ülemvalitsejaks. Seetõttu kutsutakse teda nüüd sageli Egbamaa alakeks. Mainitud rühmade kuningate tiitlid on Egbamaa *alake*, Owu *olowu*, Gbagura *agura*, Okeona *oshinle* ja Ibara *olubara*.

Tuntud egbasid
--------------

* Mofolorunsho Oyebade Lipede, Egbamaa *alake* 1972–2005
* William John Campbell, Sierra Leone pealinna Freetowni linnapea (tema ema Sarah Campbell oli egba)
* Lisabi, 19. sajandi sõdalane
* Olusegun Obasanjo, endine Nigeeria president
* Fela Kuti, muusik ja ühiskonnategelane
* Olukoye Ransome-Kuti, arst
* Thomas Adeoye Lambo, psühhiaater
* Prince Bola Ajibola, kohtunik
* Saburi Biobaku, ajaloolane
* Chief Peter Olakeinde Sogbesan, ametnik
* F. R. A. Williams, jurist
* Adebowale Babatunde Lipede, arst, filantroop
* Ebenezer Obey Fabiyi, muusik
* Wole Soyinka, kirjanik
* Akinola Adewale Victor, data processing officer
* Moshood Abiola, ettevõtja ning poliitik
* Adekoyejo Moses Majekodunmi, arst ja poliitik
**Ngauruhoe** on tegevvulkaan Uus-Meremaa Põhjasaarel.

Ngauruhoe on 2291 meetri (teistel andmetel 2287 m) kõrgune koonilise kujuga kihtvulkaan. Vulkaan asub Tongariro rahvuspargis.

Ngauruhoe on pursanud laavat aastatel 1870, 1949, 1954 ja 1975. Vulkaanilist tuhka on Ngauruhoe pursanud perioodil 1839–1975 kokku üle 70 korra, keskmiselt 6-aastaste vahedega. Pärast 1975. aastat ei ole Ngauruhoe pursanud, mis on pikim paus vulkaani teadaolevas ajaloos. 2006–2008 täheldati Ngauruhoe seismilise aktiivsuse kasvu, mis rauges 2008. aasta detsembriks.

Ngauruhoe on tuntud Peter Jacksoni filmitriloogiast "Sõrmuste isand" kui Turmamägi (Mount Doom, Orodruin) – mägi, kus Sauron sepitses Ühe Sõrmuse ja kus Frodo selle hiljem hävitas.

Mägironimine
------------

Ngauruhoe tippu ronitakse tavaliselt lääne-loode suunalt, alustades Mangatepopo laagriplatsilt umbes 1200 meetri kõrguselt ja tõustes mööda tähistatud matkarada umbes 1650 meetri kõrgusele lõunakraatri platoole. Platoolt Ngaruhoe tippu tähistatud rada ei ole. Ronimine ei nõua erivarustust, kuid on füüsiliselt raske mäe ligi 45-kraadise kaldenurga ning lahtise ja varisemisohtliku vulkaanilise tefra tõttu.

Viited
------

1. ↑  Te Ara – The Encyclopedia of New Zealand. Tongariro and Ngāuruhoe

Välislingid
-----------

* ReigiGuru.ee Tongariro rahvuspark
* Ngauruhoe vulkaan topograafilisel kaardil

Ngauruhoe 2010. aastal
Vaade Ngauruhoe tipust Tongariro vulkaanile ja Sinisele järvele
Mt Ngauruhoe (paremal) ja Mt Tongariro (vasakul)

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Ngauruhoe** |
Foto: Kristjan Pärnamäe
**Ümberlaadimishaagis** (inglise k *chaser bin*) on põllumajanduses kasutatav haagis, mis on varustatud väljalaadimisseadmega. Ümberlaadimishaagist kasutatakse peamiselt teravilja, väetiste ja seemnete veoks.

Ehitus
------

Ümberlaadimishaagis koosneb kahest põhilisest osast: veokastist ja väljalaadimisseadmest. Väljalaadimisseade võib koosneda kas ühest diagonaalsest teost või kahest üksteise suhtes risti asetsevast teost, millest üks paikneb veokasti põhjas horisontaalselt ja teine vertikaalselt selle otsas, moodustades kujult L-tähe. 

Ümberlaadimishaagiste kandevõime varieeruv tavaliselt 12–38 tonnini, aga peamiselt võrreldakse haagiste mahutavust, mis jäävad tavaliselt vahemikku 15–50 m3. Haagiste koorma ümberlaadimiseks kulub tavaliselt 2–5 minutit.

Lisadena pakutakse ümberlaadimishaagistele vertikaalteol paiknevaid materjali suunamise võimalusi. Vertikaaltigude otsad võivad olla pööratavad, mis suunavad materjali haagise suhtes piki suunal. Lisaks võivad vertikaalteod olla varustatud hüdrauliliselt liigutatava materjalisuunajaga, mis suunab materjali haagisega risti suunal.

Kasutamine
----------

Ümberlaadimishaagiseid kasutatakse põhiliselt põllumajanduses viljakoristuse hooajal viljaveoks. Ümberlaadimishaagised on põllul töötavate kombainide ja tee ääres olevate veoautode vaheline lüli, mille abil saavad kombainid katkematult töötada, suurendades sellega kombainide päevast tootlikkust. Ümberlaadimishaagis võib efektiivsel kasutamisel ennast ära tasuda juba kolme hooajaga.

Lisaks koristushooajale kasutatakse ümberlaadimishaagiseid külviaegseks seemne ja väetiste etteveoks. Viimast kasutatakse üpris harva, kuna väetis on korrosiooni tekitav aine ja põllumehed ei soovi kalli haagise eluiga lühendada.

Ümberlaadimishaagised on väga populaarsed USAs, Kanadas ja Austraalias, kus on laialt levinud suured põllumassiivid ja nende kasutamine hädavajalik. Viimastel aastatel on ka Euroopas hakanud ümberlaadimishaagiste arv ja kasutamine järk-järgult suurenema.

Mobiilne viljahoidla
--------------------

Mobiilne viljahoidla (*Mother bin*) on ümberlaadimishaagisel põhinev liikuv viljahoidla, mille eesmärki on hoiustada põllu ääres vilja, tagades sellega veoautode pidev viljaga varustatus. Mobiilseid viljahoidlaid võib segamini ajada ümberlaadimishaagistega, kuid nende peamine erinevus on kasutuseesmärk. Mobiilne viljahoidla liigub ainult tühjana ja seda kasutatakse vaid vilja paiklikuks hoiustamiseks. Ümberlaadimishaagised on ette nähtud puistematerjali ühest kohast teise transportimiseks.

Eestis toodetav SIMS METAL MV-130
---------------------------------

SIMS METAL MV-130 on mobiilne teraviljahoidla. Selle mahutavus on 130 m³. Teraviljahoidlal on 400 mm põranda- ja mahalaadimisteod. Tühjendustigu juhitakse traktori jõuvõtuvõllilt kiirusele 540 või 1000 p/min. Põrandatigu on hüdrauliline ja hüdrauliliselt reguleeritavaid viljavoolu uksi saab kaugjuhtimispuldi abil hõlpsasti juhtida.

Viited
------

1. ↑  "Wikipedia. Chaser bin. (Vaadatud 28.04.2022)".
2. 1 2  "YardYum. Benefits of a Chaser Bin. (Vaadatud 28.04.2022)".
3. ↑  "SIMS Metal. (Vaadatud 28.04.2022)".

Välislingid
-----------

* 
* 
*
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib Narvas ilmunud ajalehest; teiste tähenduste kohta vaata artiklit Kaja (täpsustus)* |

---

Narva ajaleht Kaja 2. september 1906Narva ajaleht Kaja 2. september 1906
**Kaja** : *Politikaline, majandusline ja kirjandusline ajaleht*, ilmus Narvas alates 3. juunist 1906 kuni 29. jaanuarini 1911 sagedusega 2 korda nädalas (kolmapäeviti ja laupäeviti).

Väljaandja ja vastutav toimetaja oli Tõnu Martin Franzdorf. Toimetus asus Narvas T. M. Franzdorfi raamatupoe kõrval.

Ajalehte trükiti Narvas, algul Tõnu Martin Franzdorfi ja hiljem Ф.Ф. Гнивковский trükikojas. Ajalehe hind oli 2 kopikat.

Täiendavalt ilmusid lisad: 

* Kaja lisaleht (1907–1909)
* Kaja kirjandusline lisa (1909–1911)
* Kaja nalja ja pilke-lisa Siil (1910)

Viited
------

1. ↑  "Eesti rahvusbibliograafia Kaja (Narva : 1906-1911)". Originaali arhiivikoopia seisuga 1. august 2017. Vaadatud 1. augustil 2017.

Välisviited
-----------

* Digar – Kaja (Narva : 1906–1911)
**Egg** on alev ja vald (saksa *Marktgemeinde*) Austria Vorarlbergi liidumaal Bregenzi ringkonnas Bregenzerwaldis.

1894. aastal rajati Eggis *Brauerei Egg*. Nüüdseks on see ainus Bregenzerwaldi jäänud pruulikoda.

Geograafia
----------

See on suurim ja tihedaimini asustatud vald Bregenzerwaldis. Eggi keskusse pääseb vaid üle sildade. Bregenzerachi ja Schmittenbachi jõed voolavad läbi küla, samas Subersach voolab küla kõrval.

Kultuur
-------

Kihelkonnakirik **Hl. Nikolaus** on üks vanemaid kirikuhooneid Bregenzerwaldis. Kirikut on esmamainitud 1275. aastal.

Kihelkonnakirik **Hl. Josef** (Großdorf) disainiti Kaspar Waldneri poolt aastatel 1760-1762 ja pühitseti 1770. aastal.

**Egg Museum** on piirkondlik muuseum, mis asutati 1904. aastal.

Puidust **Gschwendtobeli** sild Lingenau ja Eggi vahel üle Subersachi jõe ehitati 1834. aastal Alois Negrelli poolt (kes töötas Suessi kanali kallal). Arvestades selle vanust, peetakse silda inseneri- ja puusepatööde meistriteoseks.

**Rippsild** Lingenau ja Eggi vahel (üle Subersachi jõe) on jalakäijate vaiersild ja see ehitati 1901. aastal. Silla pikkus on 57 m ja seda kasutavad tänapäeval ainult jalutajad.

Panoraamvaade Eggile
**Bregenzerwald Umgang** (sõna otseses mõttes "Bregenzerwaldi jalutuskäik") näitab 12 küla, sealhulgas Eggi, traditsioonilist kujundust Bregenzerwaldis. Maastiku, avalike hoonete, elamute ja igapäevaste objektide abil antakse jalutajatele teavet tüüpilise Bregenzerwälderi arhitektuuristiili kohta läbi aegade.

Viited
------

1. ↑  Dauersiedlungsraum der Gemeinden Politischen Bezirke und Bundesländer - Gebietsstand 1.1.2018, vaadatud 10.03.2019.
2. ↑  Einwohnerzahl 1.1.2018 nach Gemeinden mit Status, Gebietsstand 1.1.2018, vaadatud 9.03.2019.

Bregenzi ringkonna vallad

* Alberschwende
* Andelsbuch
* Au
* Bezau
* Bildstein
* Bizau
* Bregenz
* Buch
* Damüls
* Doren
* Egg
* Eichenberg
* Fußach
* Gaißau
* Hard
* Hittisau
* Höchst
* Hohenweiler
* Hörbranz
* Kennelbach
* Krumbach
* Langen bei Bregenz
* Langenegg
* Lauterach
* Lingenau
* Lochau
* Mellau
* Mittelberg
* Möggers
* Reuthe
* Riefensberg
* Schnepfau
* Schoppernau
* Schröcken
* Schwarzach
* Schwarzenberg
* Sibratsgfäll
* Sulzberg
* Warth
* Wolfurt
Ngozi Okonjo-Iweala (2008)
**Ngozi Okonjo-Iweala** (sündinud 13. juunil 1954 Ogwashi Ukwus Nigeerias) on Nigeeria majandusteadlane ja poliitik. Ta oli aastatel 2003–2006 ja 2011–2015 Nigeeria rahandusminister. Lisaks oli ta aastal 2006 Nigeeria välisminister. 1. märtsist 2021 on ta Maailma Kaubandusorganisatsiooni (WTO) peadirektor.

Ta sündis aastal 1954 Ogwashi Ukwus Delta osariigis Nigeerias. Ta on õppinud Enugus, Püha Anne koolis Ibadanis ja Ibadani Rahvusvahelises Koolis. Seejärel lõpetas ta Harvardi ülikooli aastal 1976 *cum laude* majanduse alal. Aastal 1981 omandas ta Massachusettsi Tehnoloogiainstituudis doktorikraadi piirkondlikus majanduses ja arengus lõputööga "Krediidipoliitika, maapiirkondade finantsturud ja Nigeeria põllumajanduse areng".

Ta on 1. märtsist 2021 Maailma Kaubandusorganisatsiooni (WTO) peadirektor.

Isiklikku
---------

Ta on abielus Nigeeriast Abia osariigist Umuahiast pärit arsti Ikemba Iwealaga, neil on neli last; poeg Uzodinma Iweala on arst ja kirjanik.
**Signe Mölder** (sündinud **Rekk** 13. detsember 1918 Keeni vald, Valgamaa – 2. november 2006) oli eesti skulptor.

Ta lõpetas 1937. aastal Tartus Eesti Noorsoo Kasvatuse Seltsi Tütarlastegümnaasiumi. Õppis aastast 1938 Riigi Tarbe- ja Kujutava Kunsti Koolis, lõpetas 1943. aastal keraamika erialal Tallinna Kujutava ja Rakenduskunsti Kooli. 1944 jätkas ta õpinguid Tallinna Riiklikus Tarbekunsti Instituudis, mille lõpetas 1948. aastal dekoratiiv- ja monumentaalskulptuuri alal. Ta töötas aastatel 1947–1957 Eesti NSV Riiklikus Kunstiinstituudis õppejõuna, seejärel vabakunstnikuna. Ta oli Eesti Kunstnike Liidu liige 1959. aastast.

Signe Mölder oli ka osaline Emakeele Seltsi ettevõtmistes ja innukas muusikasõber. 

Eesti Kunstimuuseumi skulptuurikogus on mõningad tema sõjajärgsete aastate realistlikud olustikuskulptuurid, portreed ja keraamilist pisiplastikat. Esines näitustel 1948. aastast, mil vabariiklikul kujutava kunsti näitusel Kunstihoones oli väljas tema diplomitöö vähendatud variant "Kalurid". Esmakordselt esines välisnäitusel 1966. aastal Tšehhoslovakkias, Eesti NSV tarbekunsti näitusel.

Tema mitmetest aiaskulptuuridest on tuntuim "Mõtted Pandiverest" Nõmmel Kristjan Raua majamuuseumi aias. Signe Mölder on loonud ka avalikke skulptuure ja monumentaalplastikat. Koos Arseni Möldri ja Enn Roosiga loodud Jõhvi V. I. Lenini monument on tänaseks linnast teisaldatud. 1999. aastal paigaldati Tallinna Jüriöö parki tema loodud monument Teises maailmasõjas osalenud eesti sõjameestele.

Isiklikku
---------

Tema abikaasa oli skulptor Arseni Mölder.

Viited
------

1. 1 2  "Signe Mölder 13. XII 1918 – 2. XI 2006". *Sirp*. 10.11.2006. Vaadatud 14.04.2022.
2. ↑  Omakäeline elulugu. Kunstnike kirjad, vastused ankeedile. Skulptuur A-Õ. EKMA.136.13.10/44-46
Tsentreeritud ümarvesilood
**Ümarvesilood** on vesiloodi liik, millega on võimalik määrata pinna tasasust kahes mõõtmes. Tavalised silindrilised vesiloodid on ühemõõtmelised. Ümarvesiloodi kasutatakse enamasti seadmetel, mida tuleb hoida tasapinna suhtes risti ning liikumatult. Loodi mull on ümmarguse kujuga ja mulli kohal asuval klaasil on kontsentrilised ringid. Ühendkuningriigi maamõõtjad nimetavad ümarloodi *circular bubble*.

Ümarvesiloodi rakendamine
-------------------------

Ümarvesiloodi kasutavad maamõõtjad geodeesias statiivi tsentreerimiseks. Vesiloodi mulli kasutatakse instrumendi ligikaudseks tasandamiseks kahes mõõtmes, tehes sellega instrumendi kinnitusaluse tasasemaks. Instrumendi keeramisega korratakse protsessi, et saavutada võimalikult täpne tasasus.

Ümarvesiloodi kasutavad ka tislerid, et töödeldav pind oleks totaalselt vertikaalne või horisontaalne. Tislerite ümarvesiloodid on tehtud puidust, näiteks roosipuust, eebenipuust ja mahagonipuust.

Viited
------

1. ↑  American Society of Civil Engineers (1994). *Glossary of the Mapping Sciences*. New York: ASCE Publications. Lk 581.
2. ↑  Bob Vila. "Levels". Vaadatud 18.05.2020.
Mahajäetud mõisahoone
**Kaiu mõis** (saksa keeles *Catharinen*, *Kay*) oli rüütelkonnamõis Juuru kihelkonnas Harjumaal. Tänapäeval jääb kunagine mõis Rapla valda Rapla maakonnas.

Ajalugu
-------

Kaiu mõis rajati 1663. aastal samanimelise muinasküla asemele. Mõis kuulus asutamisest kuni võõrandamiseni 1919. aastal Eestimaa rüütelkonnale. Mõisal oli kaks kõrvalmõisa, Karitsa ja Oraniku. 

1818. aasta maanimistu järgi oli mõisas maad, 46 adramaad ja 653 revisjonihinge.

1905. aasta revolutsioonisündmuste käigus mõisa puidust peahoone süüdati. Hoone taastati puhta vuugiga historitsistliku tellishoonena. Praegu on mõis eravalduses.

Välislingid
-----------

* Eesti mõisaportaal

Juuru kirik
Juuru kihelkond

**Kirik**: Juuru kirik  

**Mõisad**: Atla mõis | Hiiru mõis | Hõreda mõis | Härgla mõis | Ingliste mõis | Juuru kirikumõis | Juuru mõis | Järlepa mõis | Kaiu mõis | Karitsa mõis | Kuimetsa mõis | Kädva mõis | Mahtra mõis | Maidla mõis | Oraniku mõis | Pae mõis | Pirgu mõis | Purila mõis | Põlliku mõis | Seli mõis | Umbru mõis
Efrayim Katsir 1977. aastal
**Efrayim Katsir** (ka *Efraim Katzir* ja *Ephraim Katzir*; heebrea אפרים קציר; sünninimi **Efroim Katšalski** *(vene Эфроим Качальский)*; 16. mai 1916 Kiiev, Venemaa Keisririik – 30. mai 2009 Reẖovot, Iisrael) oli Iisraeli biofüüsik ja vasakpoolne poliitik, neljas Iisraeli president (aastatel 1973–1978).

1922. aastal sõitis tema perekond Poolasse. 1925. aastal immigreerus koos perega Palestiinasse, mis tol ajal oli Briti mandaadi all.

Katsir on lõpetanud Jeruusalemma Heebrea Ülikooli keemia ja bioloogia erialadel. Ta sai doktorikraadi 1941. aastal. Oli üks Weizmanni Teadusliku Instituudi rajajaid (1949).

1972. aastal muutis ta perekonnanime Katšalskist Katsiriks.

Tunnustus
---------

* 1966 – valiti USA Rahvusliku Teaduste Akadeemia välisliikmeks
* 1976 – valiti Ameerika Filosoofiaseltsi välisliikmeks
* 1977 – valiti Londoni Kuningliku Seltsi välisliikmeks
* 1985 – Jaapani auhind

Isiklikku
---------

Oli abielus Poolas sündinud Ninaga, kes oli inglise keele õpetaja (suri 1986. aastal). Neil oli kaks tütart, Nurit (suri lapseeas) ja Irit (sooritas enesetapu), ja üks poeg (matemaatikaprofessor).

Efrayim Katsir oli keemiaprofessor Aharon Katsiri vend, kelle tapsid 1972. aastal jaapani terroristid.

Välislingid
-----------

* Efrayim Katsiri elulugu Iisraeli välisministeeriumi veebilehel (inglise keeles)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**Zalman Shazar** | **Iisraeli president**1973–1978 | Järgnev**Yits'ẖak Navon** |
**Andrej Babiš** (sündinud 2. septembril 1954 Bratislavas) on slovaki rahvusest Tšehhi poliitik, alates 13. detsembrist 2017 kuni 28. novembrini 2021 Tšehhi peaminister. Ta oli 2014. aasta 29. jaanuarist kuni 2017. aasta 24. maini Tšehhi rahandusminister.

Teda peetakse üheks kõige populaarsemaks Tšehhi poliitikuks.

Ta sündis Bratislavas. Tema isa Štefan Babiš oli Tšehhoslovakkia Kommunistliku Partei töötaja ja diplomaat, mistõttu suure osa lapsepõlvest veetis ta välismaal. Ta lõpetas Bratislava Majandusülikooli (slovaki keeles *Ekonomická univerzita v Bratislave*), spetsialiseerudes rahvusvahelisele kaubandusele. 

Vaid kuu aega pärast peaministriks saamist, 16. jaanuaril 2018 kaotas Babiši vähemusvalitsus häältega 78:117 parlamendis toimunud usaldushääletuse ja astus järgmisel päeval tagasi. Babiš jäi valitsusjuhi kohusetäitjaks kuni uue valitsuse moodustamiseni. President Miloš Zeman tegi talle ülesandeks ka uue valitsuse moodustamise, mis peale raskeid valitsusläbirääkimisi astus ametisse 27. juunil 2018.

Viited
------

1. ↑  "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 31. mai 2015. Vaadatud 24. mail 2017.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)

Välislingid
-----------

* Andrej Babiš – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**Bohuslav Sobotka** | **Tšehhi peaminister**2017–2021 | Järgnev**Petr Fiala** |
**Ümberkruntimine** on planeeritud maatükkide ja omandisuhete ümberkorraldamise läbiviimine. Sellist tegevust rakendatakse enamasti suurtes ja ratsionaalsetes maavaldustes.
Inglise keeles eristatakse kruntide liitmist *land consolidation* ja kruntide tükeldamist: *land fragmentation*.

Ümberkruntimisega saab parendada maapiirkonna infrastruktuuri ning rakendada arengu- ja keskkonnapoliitikat, mis tagavad keskkonna jätkusuutlikkuse ja soodsad põllumajandustingimused. Ümberkruntimine vähendab maade tükeldatust, mille tulemusena on maatükid kompaktsed ning tootmine efektiivsem.

Legaaldefinitsioon
------------------

Eesti maakorraldusseadus käsitleb ümberkruntimisena maakorraldustoimingute kogumit, millega omanike huvidest lähtuvalt korraldatakse ümber maakorralduspiirkonda arvatud kinnisasjad ja moodustatakse ning kinnistatakse kõigile omanikele maakorraldusnõuetele vastavad uued kinnisasjad (MaaKS 2018, § 16 lg 1).

Viited
------

1. 1 2
2. ↑  Hartvigsen, M. *Experiences with land consolidation and land banking in Central and Eastern Europe after 1989 (No. 26)*, Rome: Land Tenure, 2015.
3. ↑  Riigi Teataja. *Maakatastriseadus*. 2018.
**Kaj Tiel Plu** on ansambel, mis esitab rahvalaule, peamiselt Katalooniast, kuid esperantokeelsete tekstidega.

Ansambel debüteeris aastal 1986 Rahvusvahelisel Noorte Esperantistide Festivalil (Internacia Junulara Festivalo) duetina koosseisus Josep Tordera i Bordas (Pep Tordera) ja Xavier Rodon i Morera (Xevi Rodon). 
Järgnesid mõned ebakorrapärased esinemised peamiselt noorte esperantistide kokkutulekutel Ungaris, Hollandis, Itaalias, Prantsusmaal ja Hispaanias.
Sel ajal said ansambli liikmeteks Josep Maria Milla i Saldon ning Carles Vela i Aulesa.
Seejärel mõned kontserdid erinevate nimetuste all ("Kordoj", "Kataluna kvaropo", "Kaj Tiel Plu"). 
Aastal 1989 andis ansambel välja esperantokeelse lauluraamatu "Fajreroj (Unua kataluna kantareto)".

Alates aastast 1992 kontserdid toimusid harva, kuna Pep Tordera asus elama Ameerikasse. 
Ansambel taaselustus 83. Esperanto maailmakongressil, aastal 1998.
Algas regulaarne kontserditegevus (sealhulgas väljaspool esperanto-üritusi) ja hakati välja andma albumeid.
"Kaj Tiel Plu" albumitel on rahvalaule mitmelt rahvuselt:
katalaani keelest, oksitaani keelest, Hispaania juutidelt jne.

Koosseis
--------

### Koosseis aastal 2011

* Anna Maria Sánchez (löökpillid)
* Carles Vela i Aulesa (flöödid, vokaal)
* Elena Milla Saldón (löökpillid, vokaal)
* Ferriòl Macip i Bonèt (Farri) (viiul, löökpillid, vokaal)
* Isaac Barrera i Vila (Fosi) (kontrabass)
* Josep Maria Milla i Saldon (Jomo) (flöödid, mandoliin, vokaal, löökpillid)
* Xavier Rodon i Morera (Xevi) (vokaal, kitarr, mandoliin)

### Teevad kaastööd

* Lucia Rolet (viola da gamba)
* Pau de Nut (tšello)

### Endised ansambliliikmed

* Pep Tordera (kitarr, vokaal)
* Núria Ollé (vokaal)
* Lluís Bosch (löökpillid)
* Antonio Alberca (Jirafo) (löökpillid)
* Mónica (vokaal, tamburiin)
* Roberto López (löökpillid)
* Luz Vázquez Souto (vokall, flööt)
* Javier Muñoz i Cotoré (viiul)
* Carles Badia i Bosc (basskitarr)
* David Minguillon (basskitarr)
* Àngel Ribas Martí (akordion)

Diskograafia
------------

* "Sojle de la klara temp'" (2000)
* "Placxas al mi" (2004)
* "Surplacen venu vi" (2009)

Välislingid
-----------

* Ansambli koduleht katalaani ja esperanto keeles
* "Kaj Tiel Plu" Myspace'is
**Andrej Ljapčev** (30. november 1866 – 6. november 1933) oli Bulgaaria peaminister 12. jaanuarist 1926 kuni 29. juunini 1931.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**Aleksandǎr Cankov** | **Bulgaaria peaminister**4. jaanuar 1926–29. juuni 1931 | Järgnev**Aleksandǎr Malinov** |

Bulgaaria peaministrid

**Bulgaaria kuningriik:** Burmov | Drumev | D. Cankov | Karavelov | Ehrnrooth | *koht täitmata* | Sobolev | D. Cankov | Karavelov | Drumev | Karavelov | Radoslavov | Stoilov | Stambolov | Stoilov | Grekov | Ivančov | Petrov | Karavelov | Danev | Petrov | Petkov | Stančov\* | Gudev | Malinov | Gešov | Danev | Radoslavov | Malinov | Teodorov | Stambolijski | A. Cankov | Ljapčev | Malinov | Mušanov | Georgiev | Zlatev | Tošev | Kjoseivanov | Filov | Gabrovski\* | Božilov | Bagrjanov | Muraviev | Georgiev

**Bulgaaria Rahvavabariik:** G. Dimitrov | Kolarov | Červenkov | Jugov | Živkov | Todorov | Filipov | Atanasov | Lukanov

**Bulgaaria Vabariik:** Popov | F. Dimitrov | Berov | Indzhova | Videnov | Sofiyanski | Kostov | Sakskoburggotski | Stanišev | Borisov | Rajkov | Orešarski | Bliznaški | Borisov | Gerdžikov | Borisov | Petkov | Donev | Denkov
**Milovice** (saksa keeles *Milowitz*) on linn Tšehhis Kesk-Tšehhi maakonnas Nymburki ringkonnas. Milovice asub Nymburkist ligi 12 km lääneloodes ja Praha kesklinnast umbes 37 km idakirdes.

Milovice paikneb merepinnast 191 meetri kõrgusel.

Milovicet on esmamainitud 1396. aastal. 1904. aastal rajati Milovice lähedale Austria-Ungari armee sõjaväelaager. Aastatel 1914–1918 oli Milovice lähedal sõjavangilaager. Alates 1919. aastast oli sõjaväelaager Tšehhoslovakkia armee käsutuses. 21. augustil 1968 võtsid Nõukogude väed Milovice sõjaväebaasi oma kontrolli alla. Milovicesse paigutati Nõukogude armee keskgrupi vägede staap. Nõukogude armee loovutas sõjaväebaasi Tšehhoslovakkiale 1991. aasta juunis. 22. oktoobril 1991 sai Milovice linnaõigused. Sõjaväepolügoon likvideeriti 1995. aastal.

Viited
------

1. ↑  Malý lexikon obcí České republiky - 2017, vaadatud 28.08.2018.
2. ↑  Population in municipalities - 1 January 2022, vaadatud 2.05.2022.
3. ↑  Milovice Místopisný průvodce po České Republice
4. ↑  Historie v některých datech milovky.cz
***Imigongo*** on Rwanda naiste traditsiooniline kunst.

*Imigongo* tegemiseks kasutatakse lehmasõnnikut ja pigmente. Vanimad säilinud *imigongo*-pildid on leitud Kibungo 18. sajandist pärinevate hüttide seintelt.

Esialgu kasutati pilte elamu seintel. Sõnnikust vormiti puitplaadile reljeefsed kujundid, millel lasti kuivada ja seejärel värviti üle. Traditsiooniliselt on kasutatud musta ja valget ning punakaid-pruunikaid, aga ka halle ja beeže toone. Mustrid olid peamiselt geomeetrilised, eriti palju kasutati spiraalseid kujundeid. Tänapäeval luuakse samas tehnikas väga mitmesuguseid teoseid, mis kujutavad näiteks maastikke või loomi. Ka värvide valik on mitmekesisem. *Imigongo*'t kantakse ka otse seintele, keraamilisetele esemetele või kangale.

Punast pigmenti saadi pinnasest, valget kaoliinist, ookrit savist ning musta banaanikoorte tuhast, mida segati aaloemahla ja *Solanum aculeastrum*'i viljadega.

Pärast 1994. aasta genotsiidi avastati, et traditsiooniline oskus kipub välja surema. Idaprovintsis Kirehe lähedal asutasid kohalikud naised ühenduse, mis on vana kunsti uuesti tuntuks teinud.

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Imigongo** |

* Art of Imigongo
* John Pugh in Rwanda
**Andrej Alehavič Kaścicyn** (valgevene keeles Андрэй Алегавiч Касціцын; sündinud 3. veebruaril 1985 Navapołackis) on Valgevene jäähokimängija, kes mängib parema ääreründajana KHL-i klubis Nižnekamski Neftehimik.

Ta alustas karjääri kodumaa klubis Polimir Novopolotsk. 2002. aastal sõlmis ta lepingu Venemaa kõrgliiga klubiga Moskva CSKA.

2003. aastal valiti ta NHL-i *draft* '​is Montreal Canadiensi poolt 10. valikuna. Hooajal 2004–05 suundus ta Põhja-Ameerikasse, mängides esmalt American Hockey League'i klubis Hamilton Bulldogs. NHL-is tegi ta Canadiensi meeskonnas debüüdi 2005. aasta detsembris. Canadiensis mängis ta kokku seitsmel hooajal. Hooajal 2011–12 mängis ta veel teises NHL-i klubis, Nashville Predatorsis.

Hooajal 2012–13 suundus ta KHL-i, liitudes Tšeljabinski Traktoriga, kus mängis kolm hooaega. Seejärel mängis ta veel Sotši, Nižni Novgorodi Torpedo, Kunluni Red Stari ja Minski Dinamo. 2020. aasta mais sõlmis ta üheaastase lepingu Nižnekamski Neftehimikiga.

Kaścicyn on kuulunud regulaarselt Valgevene jäähokikoondisse. Ta on kuulunud Valgevene koondise meeskonda kümnetel maailmameistrivõistlustel ning 2010. aasta taliolümpiamängudel.

2008. aastal valiti ta Valgevene aasta jäähokimängijaks.

Tema hüüdnimi on AK-46, mis tuleneb tema nime initsiaalidest ja tema särginumbrist ning on viide käsitulirelvale AK-47.

Ka tema noorem vend Siarhiej Kaścicyn on jäähokimängija.

Välislingid
-----------

* Andrej Kaścicyn KHL.ru lehel
* Andrej Kaścicyn NHL.com lehel
* Andrej Kaścicyn hockeydb.com lehel
2002. aasta seisuga kaitstakse Hiiu maakonnas 43 looduse üksikobjekti.

### Maastiku üksikelemendid

1. Kurisoo auk
2. Kurisu neeluauk

### Põlispuud

1. Heistesoo lepp
2. Jaaksoni tamm
3. Kandlemänd
4. Leetselja kadakad
5. Mihkli põhjatamm
6. Mihkli sanglepp
7. Mänspäe pihlakas
8. Nasva kadakad
9. Putkaste jugapuud
10. Sülluste must mänd
11. Tareste sanglepad
12. Tärkma ohvritamm
13. Vaemla hõbevaher
14. Vaemla mägivaher
15. Veski jugapuud
16. Ülendi ohvripärn

### Rändrahnud

1. Antu kivi
2. Heilu rändrahn
3. Helmerseni kivikülv
4. Hiiessaare silmakivi
5. Härjakivi
6. Kukka kivi
7. Kukka põllukivi
8. Kuradikivi
9. Kõpu suurkivi
10. Kärdla rannakivi
11. Murro rändrahn
12. Mägipe rändrahn
13. Nõrgakivi
14. Palade rändrahn
15. Paluküla rändrahn
16. Paluküla kolm rahnu
17. Põlise leppe kivid
18. Põrgukivi
19. Suurikpõllu suur kivi
20. Tahkuna hiidrahn
21. Teomeeste leivalaud
22. Tubala rändrahn
23. Ungrukivi
24. Unikivi
25. Vanapaganakivi

Ajalugu
-------

Esimesed 12 looduse üksikobjekti võeti Hiiumaal kaitse alla 1959: 11 suurimat rändrahnu ning Ülendi ohvripärn. Enamik kaitsealustest loodusobjektidest võeti kaitse alla 1961 ning 3 viimast 1973.

Kavas on kaitse alla võtta veel 16 põlispuud: Hellamaa künnapuu, Kaleste pooppuud, Kiduspäe jalakas, Kõpu mänd, Nasva leinalepad, Niidi saar, Viita kadakas jt.

Kaitsevöönd
-----------

Kaitsealuseid maastiku üksikobjekte ümbritseb kaitsevöönd, mille suurus on üldjuhul igas suunas 50 meetrit, kuid seda võib ka vähendada, näiteks kui maantee lähemalt läbi läheb. Kaitsevööndis tohivad inimesed liikuda koidust ehani. Kinnisasja omanik tohib taotleda külastamismaksu kehtestamist ja kui objekt asub ehitise õues, siis tohib kehtestada külastamise korra. Samas peab ta hoolitsema kaitstava objekti ja selle ümbruse korrashoiu eest.
**Kaiu järv** on järv Jõgevamaal Mustvee vallas, üks Jõemõisa-Kaiu järvestiku järvedest, mis paikneb Kagu-Eesti lavamaa ja Vooremaa vahelises orundis.

Pärast mandrijää taandumist asus antud kohas Peipsi jääpaisjärve laht, mis sai hiljem iseseisvaks järveks. Selle järve veetaseme alandamise, muda kogunemise ja kinnikasvamise tagajärjel ning Kääpa jõe süvendamisel on moodustanud kolm kitsaste väinadega ühendatud järve. Kaiu järv on selle järvestiku suurim järv.

Kaiu järvest, mille pindala on 134,4 ha, voolab läbi Kääpa jõgi.

Järves elutsevad latikas, särg, roosärg, haug ja ahven. Samuti on järves III kaitsekategooria kalaliigid – harilik hink ja vingerjas.

Kaiu järve on mainitud rahvuseepose "Kalevipoeg" kuueteistkümnendas loos (Laevaehitus ja sõidu algus. Teekond maailma otsa. Lapumaa ja Varrak.), kui Kalevipoeg räägib, et ta on Kaiu järvest kartemata lauakoormaga läbi käinud ning et Kaiu järv on tal kaelast saadik. 

Kaiu järv. Panoraamvaade Pedassaarelt

Viited
------

1. 1 2  Kääpa maastikukaitseala Turismiwebi saidil

Välislingid
-----------

 Kaiu järv – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
* Kaiu järv Eesti looduse infosüsteemis
Suurusvõrdlus THeMIS sõiduki ja inimese vahel
**Milrem Robotics** on Eesti kaitsetööstusettevõte, mis keskendub mehitamata maismaasõidukite (inglise *unmanned ground vehicle*, lühend **UGV**) tootmisele ja sõjandusrobootika lahendustele.

Milrem Roboticsi peamine toode on THeMIS (*The Tracked Hybrid Modular Infantry System*), mis on modulaarne hübriidajamiga mehitamata maismaasõiduk. Sõiduk on mõeldud lahinguväljal toetama jalaväge transpordivahendina, kaugjuhtimisega relvasüsteemina, lõhkeseadmete avastamise platvormina jms.

2023. aastal omandas ettevõttes enamusosaluse Araabia Ühendemiraatidest pärit EDGE Group PJSC. Teised osanikud on Kuldar Väärsi läbi osaühingu Sinrob, Saksamaa kaitsetööstusettevõte Krauss-Maffei Wegmann ning Eesti erainvestorid ja Milrem Roboticsi töötajad.

Vaata ka
--------

* Milrem LCM

Viited
------

1. ↑  Milrem Robotics. "Home - Milrem". Vaadatud 31. märtsil 2019.
2. ↑  Milrem Robotics. "THeMIS - Milrem". Vaadatud 31. märtsil 2019.
3. ↑  "Araablaste kontsern ostis enamusosaluse Milrem Roboticsis" ERR, 15. veebruar 2023

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Milrem Robotics** |

* Milrem AS
**Niitvälja mõis** (saksa keeles *Eschenrode*) oli poolmõis Keila kihelkonnas Harju kreisis, tänapäeva Niitvälja küla lähedal Lääne-Harju vallas Harju maakonnas.

Ajalugu
-------

Mõisa alad eraldati Lehola mõisast 1867. aastal. Mõis kuulus Johann Julius von Gernetile.

Tänapäev
--------

Mõisa lauda- ja tallikompleksis tegutseb Niitvälja Ratsaspordibaas.

Vaata ka
--------

* Niitvälja

Viited
------

1. ↑  Niitvälja plms, www.eki.ee

Välislingid
-----------

* Niitvälja mõis Rahvusarhiivi Eesti ala mõisate registris
* Niitvälja mõis (Keila khk), Kinnistute register Eesti Rahvusarhiivis
* Niitvälja mõis Eesti mõisaportaalis
* Niitvälja mõis, Muinsuskaitseameti digiteeritud arhivaalid

Keila kirik
Keila kihelkond

**Kirik**: Keila kirik  

**Pastoraat**: Keila kirikumõis  

**Peamõisad**: Haabersti mõis | Harku mõis | Jõgisoo mõis | Jälgimäe mõis | Keila mõis | Keila-Joa mõis | Klooga mõis | Kumna mõis | Laulasmaa mõis | Lehola mõis | Naissaare mõis | Ohtu mõis | Rahula mõis | Rannamõisa mõis | Saku mõis | Saue mõis | Tuula mõis | Tännassilma mõis | Valingu mõis | Vana-Karjaküla mõis | Vanamõisa mõis | Voore mõis | Vääna mõis | Ääsmäe mõis | Üksnurme mõis  

**Kõrvalmõisad**: Humala mõis | Hüüru mõis | Käesalu mõis | Maeru mõis | Meremõisa mõis | Muraste mõis | Mustamäe mõis | Peetri mõis | Uue-Karjaküla mõis | Vana-Pääla mõis | Viti mõis  

**Poolmõisad**: Koppelmaa mõis | Kuivaveski mõis | Kõltsu mõis | Luka mõis | Niitvälja mõis | Tiskre mõis | Vismeistri mõis  

**Karjamõisad**: Aru mõis | Juuliku mõis | Kalda mõis | Kiisa mõis | Laabi mõis | Laoküla mõis | Lehmja mõis | Nahkja mõis | Pällu mõis | Suur-Aru mõis
**Iminõges** (*Lamium*) on rohttaimede perekond huulõieliste sugukonnast.

Levik
-----

Perekonda kuulub umbes 50 liiki, mis kasvavad pärismaisena Euroopas, Aasias ja Põhja-Aafrikas, kuid on laialt naturaliseerunud ka näiteks Põhja-Ameerikas. Osa liike on invasiivsed.

Valge iminõges on Eestis väga sage ja verev iminõges sage. Koldnõges kasvab Eestis oma levila põhjapiiril ning mandril on tavaline, saartel haruldane. Täpiline iminõges on Eestis haruldase liigina kantud punasesse raamatusse. Eestis kasvavad ka hõlmine iminõges ja hambune iminõges.

Iminõgesed ei ole pinnase suhtes nõudlikud ning tavaliselt taluvad hästi ka külma.

Kirjeldus
---------

Iminõgeste hulgas on nii üheaastaseid kui ka mitmeaastaseid liike. Osa iminõgeseid paljuneb üksnes seemnetega, osa aga ka vegetatiivselt.

Iminõgestel on neljakandilise ristlõikega vars ning vastakuti kinnituvad südamekujulised pehmete karvadega kaetud lehed. Õied on huuljad, kiivrikujulise ülahuulega. Õied võivad olla väga dekoratiivsed; neid on nii valgeid, kollaseid kui ka eri tooni roosasid ja purpurseid.

Kasutamine
----------

Kauniõielisi liike kasutatakse haljastuses, neist on aretatud ka kultuursorte.

Paljusid liike kasutatakse ravimtaimedena.

Eesti liigid
------------

* *Lamium album* – valge iminõges
* *Lamium amplexicaule* – hõlmine iminõges
* *Lamium galeobdolon* – koldnõges
* *Lamium hybridum* – hambune iminõges
* *Lamium maculatum* – täpiline iminõges
* *Lamium purpureum* – verev iminõges

Teisi liike
-----------

* *Lamium bifidum*
* *Lamium barbatum*
* *Lamium corsicum*
* *Lamium flexuosum*
* *Lamium garganicum*
* *Lamium glaberrimum*
* *Lamium moluccellifolium*
* *Lamium moschatum*
* *Lamium orvala* – suureõieline iminõges

* Hõlmine iminõgesHõlmine iminõges
* KoldnõgesKoldnõges
* Täpiline iminõgesTäpiline iminõges
* Suureõieline iminõgesSuureõieline iminõges
* Verev iminõgesVerev iminõges

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Iminõges** |
|  |
| --- |
|  |
| Medalikohad |
|  Olümpiamängud |
| Teine koht | 2012 | 800 m |
| Rahvaste Ühenduse mängud |
| Esimene koht | 2014 | 800 m |
| Aafrika mängud |
| Esimene koht | 2015 | 800 m |
| Aafrika meistrivõistlused |
| Esimene koht | 2014 | 800 m |
| Esimene koht | 2014 | 4×400 m |
| Esimene koht | 2016 | 800 m |
| Esimene koht | 2018 | 800 m |
| Juunioride maailmameistrivõistlused |
| Esimene koht | 2012 | 800 m |

**Nijel Carlos Amilfitano Amos** (sündinud 15. märtsil 1994 Marobelas) on Botswana kergejõustiklane, kelle põhialaks on 800 m jooks.

Amos sai 2012. aasta Londoni olümpiamängudel 800 m jooksus hõbemedali ajaga 1.41,73, mis oli ühtlasi ka Botswana rekord. Ta on esimene Botswana sportlane, kes on võitnud olümpiamängudelt medali.

2014. aasta Rahvaste Ühenduse mängudel Glasgow's võitis ta 800 meetri jooksus kuldmedali ajaga 1.45,18.

Aafrika meistrivõistlustelt on ta võitnud kolm kuldmedalit.

2016. aasta suveolümpiamängude avatseremoonial oli ta Botswana lipukandja.

Aastatel 2014, 2015 ja 2017 on ta 800 meetri jooksus tulnud Teemantliiga üldvõitjaks.

2022. aasta juulis, paar päeva enne Eugene'i maailmameistrivõistluste algust, sai Amos dopingu tarvitamise tõttu ajutise võistluskeelu. Tema dopinguproovist leiti GW1516 ehk kardariini metaboliidi jälgi.

Isiklikud rekordid
------------------

| Ala | Tulemus | Aeg | Koht |
| --- | --- | --- | --- |
| 400 m | **45,55** | 12. juuli 2017 | Itaalia Lignano Sabbiadoro |
| 800 m | **1.41,73** | 9. august 2012 | Suurbritannia London |
| 1000 m | **2.25,21** | 15. juuli 2010 | Maroko Rabat |
| 3000 m | **8.33,93** | 23. mai 2010 | Botswana Gaborone |

Allikas: IAAF

Viited
------

1. ↑  "OM-hõbe andis positiivse dopinguproovi ja jääb kergejõustiku MM-ilt eemale". sport.err.ee. 13.7.2022. Vaadatud 15.8.2022

Välislingid
-----------

* Nijel Amos Rahvusvahelise Kergejõustikuliidu kodulehel Muuda Vikiandmetes
* Nijel Amos veebisaidil Olympedia Muuda Vikiandmetes
Via Postumia on kaardil tähistatud helesinisega. Roomast tulija jõudis teele Placentias, kasutades selleks kahte teist teed: Via Flaminia (tumesinine) ja seejärel Via Aemilia (punane)
**Via Postumia** oli Itaalia põhjaosas asunud Vana-Rooma tee, mis rajati aastal 148 eKr konsul Spurius Postumius Albinus Magnuse poolt.

Tee algas tänapäevase Genova linna juurest rannikult ja kulges edasi läbi mägede Dertona, Placentia (Via Aemilia tee lõpp-punkt) ja Cremona suunas (mis asus veidi ida pool kohast, kus tee Po jõega ristus). Cremonast, mis asus tee peamise haru keskpunktis, kulges tee edasi ida poole Bedriacumi (tänapäeva Calvatone), kus see hargnes.

Tee parempoolne haru suundus Mantovase ja vasakpoolne haru liikus edasi Verona suunas. Viimane ületas Adige jõel oleva Ponte Pietra silla, mis oli tollal ainus Adige jõel olev sild ja lõppes Aquileias, mis oli juba vabariigi ajast alates olnud oluline sõjaväeline piirlinn. Liguuria sõjaline vallutamine sõltus just sellest teest ja mitmed olulised Itaalia linnad võlgnevad oma tekke suuresti just Via Postumia maantee rajamisele.

Aastal 13 eKr hakkas keiser Augustus püüdlema Via Postumia ja Via Aemilia Scauri ühendamise poole. Neist moodustunud teele anti nimeks Via Julia Augusta ja nimetatud tee ulatus seejärel Placentiast (tänapäeva Piacenza) kuni Prantsusmaal La Turbie's asunud triumfikaareni. Hiljem pikendati teed Arelateseni (tänapäeva Arles), kus tee liitus Via Domitia nime kandnud teega, läbides Derthona (tänapäeva Tortona), Vada Sabatia (tänapäeva Vado Ligure), Albingaunumi (tänapäeva Albenga) ja Album Intimiliumi (tänapäeva Ventimiglia).

Verona linnas asuva Arco dei Gavi võlvkaare all asuv rekonstrueeritud Via Postumia lõik
Antiikajast pärinev Arco dei Gavi võlvkaar tähistab veel tänagi Via Postumia Verona linna viinud haru.

Viited
------

Chisholm, Hugh, ed. (1911). Encyclopædia Britannica (11th ed.). Cambridge University Press.
**Milvi Laid** (kuni 1935. aastani **Aleksandra Isak**; 15. august 1906 Tallinn – 12. juuni 1976 Stockholm) oli eesti operetilaulja (sopran).

Ta lõpetas 1925. aastal Tallinna Linna 2. Tütarlaste Gümnaasiumi.

Aastatel 1923–1926 õppis ta Tallinna konservatooriumis klaverit ja hiljem Armanda degli Abbati laulustuudios laulmist.

Ta oli aastatel 1929–1944 Estonia teatri operetiprimadonna, esines sageli ka välismaal. Teda peeti võrdväärseks maailma silmapaistvaimate operetilauljatega. 

1935. aastal eestistas ta oma nime kokkuleppel Eerik Laidiga, kes oli oma perekonnanime perekonnanimede kaitseregistrisse kandnud.

Ta oli laulja Therese Raide-Masingu eeskuju ja õpetaja. 

1944. aastal põgenes Milvi Laid koos pojaga Rootsi, sest tema mees August Zimmermann (Eesti Autoklubi esimehe Jaan Zimmermanni poeg) oli sõja ajal Eesti Omakaitses ja Milvi isa oli juba Siberisse viidud ning sinna surnud. Ta isa arreteeriti venna asemel, keda kinnivõtjad kodust eest ei leidnud. Pooleli jäi töö unistusterolliga ooperis "Traviata". Kodumaale ta enam ei naasnud.

Viited
------

1. ↑  "Milvi Laid eestistas nime". Rahvaleht nr 47, 19. aprill 1935. Lk 1

Välislingid
-----------

* TLÜAR väliseesti isikud
* Klassikaraadio 25. SCRIPTUM. Milvi Laidi kirjad Alo Põldmäe räägib operetiprimadonna Milvi Laidi elukäigust. Milvi Laidi kirju Helga Tõnsonile loeb näitleja Iivi Lepik.
Jirečeki joon
**Balkani uuringud** või **balkanoloogia** või **balkanistika** on Kagu-Euroopat uuriv teadusharu. Selle eesmärk on teaduslikult ja erialaselt uurida Balkani poolsaare kultuure nende keelelistes ja keelevälistes ilmingutes rahvuste ja keeleperekondade lõikes ning interdistsiplinaarsel ja integreerival viisil. Erilise vaatluse all on sealsete rahvaste ja riikide arheoloogia, geograafia, folkloor ja ajalugu.

Balkanistika aluseks on olnud bulgaristika.

Lingvistika
-----------

Keeleliselt ühiseid jooni leidub peamiselt kreeka, albaania, ja mustlaskeeles ning idaromaani ja lõunaslaavi keeltes.

Teadusasutused
--------------

1964. aasta jaanuaris asutati Bulgaaria Teaduste Akadeemia juures Balkani Uuringute Instituut ja 1966. aastal toimus Sofias Esimene Rahvusvaheline Balkani Uuringute Kongress. 2010. aastal alustas Balkani Uuringute Instituudis tööd Trakoloogiakeskus.

Balkanoloogid
-------------

* Bogdan Petriceicu Hasdeu
* Boris Shmelev
* Dragoljub Dragojlović
* Gerhard Gesemann
* Gustav Weigand
* Ioannis Papadrianos
* Josef Konstantin Jireček
* Josef Matl
* Kristian Sandfeld
* Radovan Samardžić
* Traian Stoianovich
* Vaso Čubrilović

Viited
------

1. ↑
**Milvi Jürissaar** (8. veebruar 1935 – 2. märts 2023) oli eesti klimatoloog ja meteoroloog.

Milvi Jürissaar lõpetas 1960. aastal Tartu Riikliku Ülikooli meteoroloogi-klimatoloogieriala ning asus alates tööle Tartu Aviometeoroloogiajaamas, mis tol ajal kuulus kogu NSV Liidu tsiviillennundust teenindavate ilmajaamade võrku. 

Jürissaar on meteoroloogiaalaseid teadmisi õpetanud Nõo lennundusklassis, alates 1994. aastast oli Tartu Lennukolledžis (praegune Eesti Lennuakadeemia) pikki aastaid meteoroloogia loengute õppejõud. Ta on lennundusmeteoroloogiat õppetanud ka AS Pakker Avios eralenduritele, ametipilootidele, lennujuhtidele ja lennundustöötajatele. 

Tuntud pilvevaatlejana on Jürissaar avaldanud palju erialaseid artikleid ja fotosid ajakirjades-ajalehtedes ning osalenud meteoroloogiaalaseid teadmisi vajavates projektides. 
1998. aastal koostas Jürissaar raamatu "Meteoroloogia", 2006. aastal koostas ta teksti raamatule "Pilveaabits", kus on eksponeeritud ka tema poolt pildistatud fotod pilvedest ja 2007. aastal ilmus tema sulest "Lennundusmeteoroloogia".