recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Silvan Widmer (2015)
**Silvan Dominic Widmer** (sündinud 5. märtsil 1993 Aaraus) on Šveitsi jalgpallur, kes mängib paremkaitsjana Saksamaa kõrgliiga klubis Mainz ja Šveitsi jalgpallikoondises.

2008. aastal liitus ta FC Aarauga, mille meeskonnas debüteeris ta hooajal 2011–12 Šveitsi esiliigas.

Aastatel 2013–2018 mängis Widmer Itaalia kõrgliiga klubis Udinese.

2018. aasta juulis siirdus ta 5,5 miljoni euro eest Šveitsi kõrgliiga klubisse FC Basel. 2019. aastal võitis ta Baseliga Šveitsi karikavõistlused.

2021. aasta juulis sõlmis ta kolmeaastase lepingu Mainziga.

Šveitsi jalgpallikoondises tegi Widmer debüüdi 12. oktoobril 2014 EM-i valikmängus San Marino vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 6. septembril 2020 UEFA Rahvuste Liiga mängus Saksamaa vastu. Ta kuulus Šveitsi koondisse 2021. aasta Euroopa meistrivõistlustel.

| * v
* r
Šveitsi koondis  –  UEFA Euro 2020 |
| --- |
| 

* 1 Sommer
* 2 Mbabu
* 3 Widmer
* 4 Elvedi
* 5 Akanji
* 6 Zakaria
* 7 Embolo
* 8 Freuler
* 9 Seferović
* 10 Xhaka (c)
* 11 Vargas
* 12 Mvogo
* 13 Rodríguez
* 14 Zuber
* 15 Sow
* 16 Fassnacht
* 17 Benito
* 18 Mehmedi
* 19 Gavranović
* 20 Fernandes
* 21 Omlin
* 22 Schär
* 23 Shaqiri
* 24 Omeragić
* 25 Cömert
* 26 Lotomba
* Treener: Petković

 | Šveits |
**Kahramanmaraşi provints** (armeenia keeles *Մարաշի նահանգ*, kurdi keeles *Parêzgeha Mereşê*) on 1. järgu haldusüksus (provints) Lõuna-Türgis. Provintsi keskus on Kahramanmaraş.

Haldusjaotus
------------

* Afşini ringkond (kurdi Avşîn)
* Andırıni ringkond (kurdi Dêrkolê)
* Çağlayanceriti ringkond (kurdi Cirîd)
* Ekinözü ringkond (kurdi Cela)
* Elbistani ringkond (kurdi ja armeenia Olbiston)
* Göksuni ringkond (kurdi Koksen)
* Kahramanmaraşi ringkond
* Nurhaki ringkond
* Pazarcıki ringkond (kurdi Bazarcix)
* Türkoğlu ringkond (kurdi Kirdoxlî)

Viited
------

1. ↑  Population of provinces by years - 2000-2018, vaadatud 9.03.2019.

Välislingid
-----------

* Kahramanmaraşi provintsi koduleht (türgi keeles)

Türgi provintsid

Adana **·**  Adıyaman **·**  Afyonkarahisar **·**  Ağrı **·**  Aksaray **·**  Amasya **·**  Ankara **·**  Antalya **·**  Ardahan **·**  Artvin **·**  Aydın **·**  Balıkesir **·**  Bartın **·**  Batman **·**  Bayburt **·**  Bilecik **·**  Bingöl **·**  Bitlisi **·**  Bolu **·**  Burdur **·**  Bursa **·**  Çanakkale **·**  Çankırı **·**  Çorum **·**  Denizli **·**  Diyarbakır **·**  Düzce **·**  Edirne **·**  Elazığ **·**  Erzincan **·**  Erzurum **·**  Eskişehir **·**  Gaziantep **·**  Giresun **·**  Gümüşhane **·**  Hakkâri **·**  Hatay **·**  Iğdır **·**  Isparta **·**  İstanbul **·**  İzmir **·**  Kahramanmaraş **·**  Karabük **·**  Karaman **·**  Kars **·**  Kastamonu **·**  Kayseri **·**  Kilis **·**  Kırıkkale **·**  Kırklareli **·**  Kırşehir **·**  Kocaeli **·**  Konya **·**  Kütahya **·**  Malatya **·**  Manisa **·**  Mardin **·**  Mersin **·**  Muğla **·**  Muş **·**  Nevşehir **·**  Niğde **·**  Ordu **·**  Osmaniye **·**  Rize **·**  Sakarya **·**  Samsun **·**  Şanlıurfa **·**  Siirt **·**  Sinop **·**  Şırnak **·**  Sivas **·**  Zonguldak **·**  Tekirdağ **·**  Tokat **·**  Trabzon **·**  Tunceli **·**  Uşak **·**  Van **·**  Yalova **·**  Yozgat
**Mizoram** on India osariik. Ta asub riigi idaosas, piirneb läänes Bangladeshi ja idas Birmaga.

Osariigi ametlik keel on tiibeti-birma keelte hulka kuuluv mizo keel, mida räägib üle 70% elanikest. Ligi 90% elanikest on kristlased.

Mizorami osariik on moodustatud 20. veebruaril 1987.

Haldusjaotus
------------

Osariik jaguneb kaheksaks ringkonnaks:

* Aizawli ringkond
* Champhai ringkond
* Kolosibi ringkond
* Lawngtlai ringkond
* Lunglei ringkond
* Mamiti ringkond
* Saiha ringkond
* Serchhipi ringkond

Viited
------

1. ↑  2011 census of India

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Mizoram** |

* Mizorami valitsuse koduleht
* 

India 1. järgu haldusüksused

**Osariigid**: Andhra Pradesh **·**  Arunachal Pradesh **·**  Assam **·**  Bihar **·**  Chhattisgarh **·**  Goa **·**  Gujarat **·**  Haryana **·**  Himachal Pradesh **·**  Jharkhand **·**  Karnataka **·**  Kerala **·**  Lääne-Bengal **·**  Madhya Pradesh **·**  Maharashtra **·**  Manipur **·**  Meghalaya **·**  Mizoram **·**  Nagaland **·**  Odisha **·**  Pandžab **·**  Rajasthan **·**  Sikkim **·**  Tamil Nadu **·**  Telangana **·**  Tripura **·**  Uttarakhand **·**  Uttar Pradesh

**Liiduterritooriumid**: Andamanid ja Nicobarid **·**  Chandigarh **·**  Dadra ja Nagar Haveli ja Daman ja Diu **·**  Delhi **·**  Jammu ja Kashmir **·**  Ladakh **·**  Lakshadweep **·**  Puducherry
**Kahu** on eesti perekonnanimi.

Statistika
----------

2022. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Kahu 152 inimesel: 61 mehel ja 91 naisel. Perekonnanimede levikult oli Kahu meeste puhul 1605. kohal ja naiste puhul 1070. kohal.

Kahu oli levinumaks nimeks vanuserühmas 85+ aastat, kus seda oli 10 000 elaniku kohta 2,13. Perekonnanimi Kahu oli kõige sagedasem Viljandi maakonnas, kus sellist nime kandis maakonna 10 000 elaniku kohta keskmiselt 7,03 inimest.

19. sajandi algul pandi pärisorjusest vabastamise käigus Pärnumaal Karksi kihelkonna Karksi, Polli ja Pöögle ning Vändra kihelkonna Lelle ja Vändra, Viljandimaal Suure-Jaani kihelkonna Sürgavere ja Jaska, Kõpu kihelkonna Suure-Kõpu, Paistu kihelkonna Õisu ning Viljandi kihelkonna Viljandi, Võrumaal Hargla kihelkonna Koikküla, Saaremaal Kaarma kihelkonna Tahula, Virumaal Vaivara kihelkonna Vana-Sõtke ja Vaivara mõisavaldades talupoegadele perenimeks Kahho, Kaho, Kacho, Kahhu, Kachu (Kahu).

1930. aastate nimede muutmise kampaania käigus võeti Kahu uueks nimeks kokku 3 korral, kui loobuti nimedest Lassur, Paalberg, Pärtmann.

Nime kandjaid
-------------

* Gustav Kahu, Eesti kohtunik (1899–1942)
* Heli-Maria Kahu, eesti muusikapedagoog ja koorijuht (1937–2021)
* Meelik Kahu, eesti kirjandusteadlane (1935–1991)
* Tõnis Kahu, eesti muusikakriitik (1962–)

Viited
------

1. ↑  Statistikaamet: Nimede statistika (vaadatud 08.06.2022)
2. ↑  Onomastika andmebaas. Nimede panemine (algne nimekuju): Kahu.
3. ↑  Onomastika andmebaas. Nimede eestistamine:(uus nimekuju): Kahu.

Välislingid
-----------

* Kahu statistikaameti andmebaasis
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib 1661–1705 elanud vaimulikust; tema poja kohta vaata artiklit Heinrich Christopher Wrede.* |

---

**Heinrich Wrede** (23. jaanuar / 2. veebruar 1661 Tallinn – 7. jaanuar / 18. jaanuar 1705 Tallinn) oli Eesti vaimulik.

Ta õppis aastani 1682 Tallinna gümnaasiumis. Seejärel õppis (immatrikuleeriti 10. oktoobril 1682) Rostocki ülikoolis ja (immatrikuleeriti 18. juulil 1683) Wittenbergi ülikoolis, kus disputeeris septembris 1685. Ordineeriti 24. juulil 1689 õpetajaks.

Ta oli aastatel 1689–1705 (kutsuti 10. juulil 1689, introdutseeriti 28. juulil 1689) Harju-Jaani Ristija Johannese koguduse õpetaja.

Isiklikku
---------

Tema poeg Heinrich Christopher Wrede oli aastatel 1711–1742 Harju-Jaani koguduse õpetaja, teine poeg Carl Christian Wrede aastatel 1742–1745 Harju-Jaani koguduse õpetaja ja hiljem luterlik pastor Volga jõe äärsetes kogudustes.

Viited
------

1. ↑  Liivi Aarma Põhja-Eesti vaimulike lühielulood 1525-1885 Tallinn 2007
"**Lisa esimene sõna**" (ingl *Lisa's First Word*) on "Simpsonite" 4. hooaja 10. jagu, mis jõudis eetrisse 3. detsembril 1992. aastal.

Tegevustik
----------

Kui Homer, Marge, Bart ja Lisa üritavad edutult Maggiet rääkima panna, otsustab Marge jutustada loo Lisa esimesest sõnast.

### 1983. aasta märts

Homer, Marge ja beebi Bart elavad Springfieldi Lower East Side'i linnaosas korteris. Ühel päeval teatab Marge Homerile ja Bartile, et on rase. Bart kujutab ette väikevenda, keda ta saab lollustega hakkama saades patuoinaks teha. Marge ütleb Homerile, et kuna nende pere suureneb, on vaja suuremat kodu. Kuid neil on ainult 15 000 dollarit. Lõpuks nad leiavad sobiva maja aadressiga 742 Evergreen Terrace (praegune Simpsonite kodu) ja saavad selle osta Homeri isa vana maja maha müües.

1984. aastal on Bart 1-aastane ja Simpsonid kolivad oma uude kodusse. 2-aastaselt vaatab Bart esimest korda kloun Krusty saadet ning Itchy ja Scratchy multikaid. Krusty alustas Los Angeleses toimuvatele olümpiamängude kampaaniat oma Krustyburgeri hamburgerirestorani ketiga - kraabi-ja-võida tüüpi loteriiga, kus mängija kraabib loteriipiletilt maha ühe spordiala nimetuse ja kui USA võidab sellel alal kulla, saab mängija tasuta hamburgeri. Aga loteriipiletid on koostatud nii, et seal on ainult spordialad, kus "kommunistid alati võidavad". Kuid sotsialismimaad boikoteerivad neid olümpiamänge, Krusty kaotab 44 miljonit dollarit ja Homer saab palju tasuta hamburgereid.

Bart peab loobuma oma võrevoodist, kuna see on uue beebi jaoks. Bart keeldub ning Homer teeb talle uue kurja klouni kujulise voodi, mis Barti niivõrd hirmutab, et ta ei jää magama. Kui beebi hakkab sündima, sõidavad Homer ja Marge haiglasse ja jätavad Barti naabrite, Flandersite perekonna juurde. Kui Bart koju jõudis, siis talle ei meeldi uus beebi – Lisa. Kõik peale Barti ütlevad, et ta on ilus. Pärast teeb Bart Lisale halba – lõikab tal juuksed majapidamiskääridega maha, topib ta marke täis ja paneb postkasti ning lükkab ta sisse Flandersite maja koeraaugust, kuid iga kord karistatakse Barti teda nurka pannes. Pärast pakib Bart oma asjad pampu, kavatsedes kodust lahkuda. Kuid siis ütleb Lisa oma esimese sõna "Bart". Bart avastab, et Lisa oskab rääkida ja tunnustab teda oma väikeõena. Kuid Homer on pettunud, et ei Bart ega Lisa kutsu teda issiks (*daddy*), vaid Homeriks.

### Tagasi 1992. aastas

Bart ja Lisa kaklevad. Homer paneb Maggie voodisse ning räägib, et mida kiiremini õpivad lapsed rääkima, seda kiiremini õpivad nad ka vastu rääkima ja soovib, et Maggie ei räägiks kunagi ühtegi sõna. Kuid pärast Homeri lahkumist ütleb Maggie sõna "*daddy*" (issi) ja jääb magama.

Välislingid
-----------

* Lisa esimene sõna andmekogus IMDb (inglise)
**Arvu Sild** (9. juuni 1944 Ruila – 28. aprill 2017) oli eesti jalgpallur ja insener.

Ta lõpetas aastal 1967 Tallinna Polütehnilise Instituudi.

Sild mängis jalgpalliklubis Tallinna Dünamo.

1965. aastal osales ta Nõukogude Liidu meistrivõistluste I liigas Dünamo esindusmeeskonna ridades. Sild on olnud Eesti NSV koondise liige.

1970. aastal sai temast Tallinna Norma ridades Eesti NSV meister. Normas mängides võitis ta kolm korda Eesti NSV karika. Eesti NSV meistrivõistlustel võitis neli korda hõbemedali.

1977. aastal asutas Arvu Sild jalgpallimeeskonna, mis on FC Flora eelkäija.

Sild taasasutas 1988. aastal Eesti Jalgpalli Liidu. Ta oli veteranide jalgpallielu eestvedaja ning tegeles ka ettevõtlusega.

2014. aastal avaldas Arvu Sild autobiograafilise raamatu "Jalgpalliga läbi elu".

28. aprillil 2017 suri Sild raske haiguse tõttu. Sama aasta 28. ja 29. aprillil algasid Silla mälestuseks Premium liiga 9. vooru mängud leinaseisakuga.

Töö
---

* Keemiakombinaadi Flora peainsener
* Eesti Jalgpalliliidu asepresident (1990–1999)
* Eesti Jalgpalliliidu juhatuse liige (1999–2017)

Välislingid
-----------

* Hindrek Pärg. Suri jalgpalliliidu taasasutaja ja endine asepresident Arvu Sild, Õhtuleht, 28. aprill
* Biograafia ESBL-is
Alex Schulman (2015)
**Alex Schulman** (sündinud 17. veebruaril 1976 Trelleborgi vallas Skåne läänis) on rootsi ajakirjanik, blogija ja kirjanik.

Ta sündis 1976. aastal (praeguse haldusjaotuse järgi Trelleborgi vallas Skåne läänis), kuid kasvas üles Uddeholmis (asub Värmlandi läänis) ja Stockholmis. Ta on õppinud Stockholmi Ülikoolis filmiteadust, kirjandusteadust ja filosoofiat.

2005. aastal asutas ta veebisaidi Stureplan.se. Samal aastal esines ta koos vend Calle Schulmaniga TV4 saates "Postkodmiljonären". 2006. aastal hakkas ta blogi pidama ja seejärel töötas Aftonbladetis. Ta kirjutas ajaveebiartikleid, avaldas raamatuid ja sai hiljem saatejuhiks.

Kirjanduslooming
----------------

Ta alustas kirjanikuteed autobiograafiliste teostega. 

* 2009 "Skynda att älska" ('kiirusta armastusega') rääkis tema isast Allan Schulmanist,
* 2011 "Att vara med henne är som att springa uppför en sommaräng utan att bli det minsta trött" ('temaga koos olemine on nagu suvine üle heinamaa jooksmine ilma vähimatki väsimata') oma abikaasa Amanda kohta,
* 2016 "Glöm mig" ('unusta mind') oma ema Lisette Schulmani alkoholi kuritarvitamise kohta,
* 2018 "Bränn alla mina brev" ('põleta kõik mu kirjad') vanavanemate Sven ja Karin Stolpe kohta.

2020. aastal ilmus talt romaan "Överlevarna", mis ilmus 2021. aastal sarjas "Põhjamaade romaan" pealkirjaga "Ellujääjad" (tõlkija Ruth Laidmets).
Alexander Abusch (1967)
**Alexander Abusch** (14. veebruar 1902 Kraków – 27. jaanuar 1982 Ida-Berliin) oli juudi päritolu Saksa ajakirjanik ja Saksa DV riigitegelane.

Alexander Abusch sündis Krakówis kutsari perekonnas. 1902. aastal asus Abuschite perekond elama Nürnbergi. Rahvakooli lõpetamise järel õppis Alexander Abusch aastatel 1916–1919 kaubandust. 1916. aastal astus ta organisatsiooni Vaba Sotsialistlik Noorsugu (Freie Sozialistische Jugend (FSJ)) ja 1918. aastal Saksamaa Kommunistlikku Parteisse. 1918–1923 osales ta revolutsioonilises tegevuses ja oli kahel korral riigireetmises süüdistatav. Alates 1921. aastast oli ta mitme kommunistliku ajalehe toimetaja. 1930–1932 oli ta ajalehe Die Rote Fahne peatoimetaja.

Natsionaalsotsialistide võimuletuleku järel põgenes Alexander Abusch 1933. aastal Prantsusmaale. Pariisis oli ta 1934–1935 ajalehtede Unsere Zeit ja Der Gegenangriff peatoimetaja. 1935–1939 oli ta jälle ajalehe Die Rote Fahne peatoimetaja.

Pärast Teise maailmasõja algust Alexander Abusch interneeriti, kuid ta põgenes 1940. aasta juunis vangilaagrist. 1941. aastal emigreerus ta Mehhikosse, kus ta oli ajalehe Freies Deutschland toimetaja. 1946. aasta juulis pöördus ta Saksamaale tagasi ja astus Saksamaa Sotsialistlikku Ühtsusparteisse. 1946. aastal sai temast Saksa DV Kultuuriliidu osakonnajuhataja ja 1948. aastal Saksa Majanduskomisjoni (Saksa DV valitsuse eelkäija) liige. 1948–1950 oli ta Saksamaa Sotsialistliku Ühtsuspartei Eestseisuse liige. 1949. aastal sai ta Saksa DV Kultuuriliidu asepresident. 1950. aasta veebruarist juulini oli ta SSÜP Keskkomitee Poliitbüroo sekretariaadi liige, ta kultuuripoliitilise töö vastutav sekretär. Lisaks oli ta 1949–1950 Rahvakoja (parlamendi) liige. 1950. aasta juulis vabastati Abusch seoses Paul Merkeri afääriga ajutiselt kõigist poliitilistest ametistest. 1951. aasta suvel võeti ta tagasi tööle Saksa DV Kultuuriliitu. Alates 1953. aastast töötas ta Saksamaa Sotsialistliku Ühtsuspartei Keskkomitee kultuuriosakonnas. 1954–1956 oli ta Saksa DV kultuuriministri asetäitja. 1956–1958 oli ta kultuuriministeeriumi riigisekretär. Alates 1957. aasta veebruarist oli ta Saksamaa Sotsialistliku Ühtsuspartei Keskkomitee liige ja alates 1958. aasta novembrist taas Rahvakoja liige.

1958. aasta detsembrist kuni 1961. aasta veebruarini oli Alexander Abusch Saksa DV kultuuriminister.

1961–1971 oli ta Saksa DV Ministrite Nõukogu esimehe asetäitja kultuuri ja hariduse alal. 1972–1975 oli ta Saksa DV Kultuuriliidu asepresident ja seejärel alates 1975. aastast aupresident.

Viited
------

1. ↑
2. ↑
3. ↑
4. ↑
**Eesti Liberaaldemokraatlik Partei** (lühend **ELDP**) oli Eesti erakond, mis tegutses 1990–1994. 

Paul-Eerik Rummo
ELDP asutati 9. märtsil 1990 Tallinnas, asutajaliikmeid oli 251. Erakond tekkis Rahvarindest välja kasvanud Eesti Liberaalse Rahvapartei ja Loomeliitude Kultuurinõukogu ringkondi ühendanud Eesti Vabade Demokraatide algatusrühmade ühinemisest. 

ELDP registreeriti 5. mail Eesti Vabariigi Ülemnõukogu Presiidiumi poolt, esimehena tegutses asutamisest saadik Paul-Eerik Rummo. 

1992. aasta Riigikogu valimistel kandideeris ELDP erileppe alusel "Isamaa" nimekirjas. 1993. aasta oktoobris moodustasid nad VII Riigikogus iseseisva fraktsiooni (6 liiget). ELDP oli kahe ministriga esindatud nii Mart Laari kui Andres Tarandi valitsuses.

Aastal 1994 ühines ELDP Reformierakonna algatusgrupiga ja moodustati uus erakond – Eesti Reformierakond.

13. novembril 1994 tegi Reformierakonna asutav koosolek ELDP-le ettepaneku ühinemiseks, ELDP erakorraline kongress kiitis ühinemise heaks ja 18. novembril kirjutati alla ühinemisleppele. 9. detsembril registreeriti uus partei Eesti Reformierakonna nime all.
Jäämägi Baffini saare lähedal
Jäämäe veepealne ja veealune osa
**Jäämägi** on mere pinnal triiviv liustiku küljest lahti murdunud suur jäätükk.

Jäämäed triivivad peamiselt Atlandi ookeani põhjaosas ning Antarktise ümbruses. Atlandi põhjaosa jäämägedest 90% on pärit Gröönimaad katvast jääkilbist. Suur osa Antarktise jäämägedest on lahti murdunud šelfiliustike küljest.

Jäämäed koosnevad magedast liustikujääst. Hunnikuisse kokku lükatud rüsijääd ei loeta jäämägede hulka kuuluvaks. Jäätüki läbimõõt peaks ületama 20–25 [*viide?*] m, et teda jäämäeks nimetataks.

Mageveejää tihedus on 920 kg/m³, seevastu merevee tihedus on 1025 kg/m³. Seetõttu on umbes 9/10 jäämäest allpool veepinda. Jäämäe veepealse osa kuju järgi on raske määrata jäämäe veealuse osa kuju, sealhulgas seda, kui sügavale ta ulatub.

Suurimate jäämägede läbimõõt võib ulatuda mitmesaja kilomeetrini. Teadaolevatest suurim jäämagi eraldus 2000. aastal Antarktikas Rossi šelfiliustikust ja sai nime B15, kus B tähendab eraldumist 90. läänepikkuskraadist lääne poolt. Selle esialgne pindala oli 11 000 km². Novembris 2002 murdus ta kaheks, aga suurem tükk B15-A oli maailma suurim jäämägi kuni 27. oktoobrini 2005, mil ta madalikule jooksis ja mitmeks tükiks murdus.

Kõrgeim teadaolev jäämägi on olnud 168 m kõrge. Umbes nii kõrge on 55-korruseline pilvelõhkuja.

Jäämäe sisetemperatuur on samasugune kui liustikes, kus ta moodustus: –15...–20 °C.

Jäämäe liikumiskiirus oleneb tuulest ja hoovustest, kuid keskmiselt arvatakse jäämäe kiiruseks 17 km ööpäevas.

Ranniku lähedal võivad jäämäed vahel olla ka merepõhjaga ühenduses. Mõnd niisugust jäämäge on ekslikult saareks peetud ja kaardistatud.

Kui jäämägi sulab, siis teeb ta kihisevat häält. See hääl tekib jää sisse lõksu jäänud õhumullide vabanemisel. Mullid sisaldavad esialgu pehmes lumes olnud õhku, aga kui sellele lumele üha uued kihid peale sadasid, siis tihenesid alumised lumekihid lõpuks jääks ja õhk on mullides tugeva surve all.

Mõnikord korraldatakse tasase pinnaga jäämäele retk, kus inimesed löövad jäämäele laagri üles. See on väga ohtlik. Jäämäe veealune osa sulab nullilähedasel temperatuuril kiiremini kui veepealne osa, see võib jäämäe raskuskeset muuta ja jäämägi võib igasuguse hoiatuseta kummuli pöörduda.

Kirjandust
----------

* Punning, J.-M. (1986). Jäähiiglased ookeanil – *Eesti Loodus*, 1, 54–58.



|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Jäämägi** |

|  |  |
| --- | --- |
|  | Tsitaadid Vikitsitaatides: **Jäämägi**
 |
Jäätee
**Jäätee** on tee baasil valmistatud karastusjook.

Ajalugu
-------

Üldiselt arvatakse, et jäätee võidukäik sai alguse 1904. aastal Saint Louises peetud maailmanäituselt, kus inglasest teeistanduseomanik Richard Blechynden otsustas serveerida teed jahutatult. Teekasvataja oli tulnud maailmanäitusele, et suunata rohelise teega harjunud ameeriklasi kasutama India teed. Selleks oli tal maitsmiseks valmis keedetud hulganisti musta teed, kuid kuumalaine tõttu ei soovinud keegi tema jooki proovida. Blechynden tuli mõttele valada tõmmanud tee jääkuubikute peale ning pakkuda seda karastusjoogina. Sellest sai maailmanäituse lemmikjook ning jäätee muutus vähehaaval populaarseks kogu USA-s ja edaspidi ka Euroopas.

Valmistamine
------------

Jääteed võib valmistada peaaegu igast teest, sealhulgas rohelisest teest, lisades tõmmanud ja mahajahutatud teele jääd. Mõned teesordid sobivad aga teistest paremini. Jäätee valmistamisel on suurimaks probleemiks tee hägustumine, mis tekib, kui tee keemilist tasakaalu häiritakse. Mõni teesort, näiteks assami tee, on sellele eriti tundlik; sellised teed sisaldavad rohkelt tanniine, mis kokkupuutes vees sisalduva kaltsiumi ja magneesiumiga moodustavad vees mittelahustuvaid soolasid. Tee jahtudes muudavad need mineraalained joogi tuhmiks. Hägust teed saab "parandada", lisades joogile sidruni- või apelsinimahla. Tsitrusviljade mahl on happeline ja aitab jäätee pH-taset tasakaalustada.

Välislingid
-----------

* Jäätee ajaloost (inglise keeles)
Inahamne järv Osmussaarel on jäänukjärv
**Jäänukjärv** ehk **reliktjärv** on järv, mis on tekkinud merelahest maapinna tõusmise tagajärjel

Jäänukjärve teket soodustavad hoovused, mis kuhjavad lahesuudmesse setteid ja lõpuks ummistavad selle. Nooremad jäänukjärved saavad suurte tormide ajal merest täiendavat vett ja nad ei pruugi olla mageda veega, vaid võivad olla riimveelised.

Reeglina on jäänukjärved väga madalad. Pole ime, kui nende suurim sügavus jääb alla meetri. Kuivadel suvedel võivad nad peaaegu täielikult ära kuivada.

Ajapikku kujunevad jäänukjärvedest madalsood, mis võivad hiljem isegi rabastuda. Näiteks Põlvamaal Meelva maastikukaitsealal asuv Meelva raba on tekkinud jäänukjärvede soostumise tulemusena.

Jäänukjärved on lindudele tähtsad pesitsemis- ja toitumiskohad. Nende rohusaarekestel pesitsevad meeleldi sookured, sest läbi vee ei pääse sinna rebased ega kährikkoerad. Jäänukjärvedes elutsevad apteegikaanid ja paljud putukad, sealhulgas kiilid.

Jäänukjärved Eestis
-------------------

Tänapäeva Eesti suurimad jäänukjärved on Mullutu-Suurlahest moodustunud Mullutu järv ja Suurlaht.

Sutlepa meri on kõigest paarisaja aasta eest moodustunud jäänukjärv.

Nigula looduskaitsealal asub 18 ha suurune Nigula järv, mis on jäänuk jääajajärgsest kümnete ruutkilomeetrite suurusest suuremast järvest.

Viited
------

1. 1 2 3 4 5 6  Jäänukjärv www.keskkonnaamet.ee
2. ↑  "Meelva maastikukaitseala". Originaali arhiivikoopia seisuga 29. märts 2008. Vaadatud 12. jaanuaril 2012.
3. ↑  Loode-Eesti ja Vormsi ekskursiooni tutvustus www.loodusreisid.ee
**Kaitseliidu Võrumaa maleva Põlva malevkond** oli praeguse Põlva maakonna territooriumil enne Teist maailmasõda tegutsenud malevkond.

Juhid
-----

Malevkond formeeriti 1924. aastal. Reorganiseeritud kujul hakkas malevkond tegutsema 24. juuli 1925. Esimeseks malevkonna pealikuks määrati reservleitnant D. Anni, kes vabastati kohustustest omal palvel 01.09.1925.a. Uueks malevkonna pealikuks määratakse leitnant Anni asemele reservkapten Anton Allik, kes elukoha muutmise puhul vabastatakse 09.05.1926.a. Sellest ajast arvates täidab malevkonna pääliku kohuseid reservkapten Oskar Evert kuni juulikuuni 1932. 1932. aasta juulikuust alates Everti malevkonna pealiku ametikohalt vabastamise puhul määratakse malevkonna pealiku kohuseid täitma õppepiirkonna instruktor nooremleitnant E. Raig, kes annab Antsla õppepiirkonda üleviimise puhul malevkonna pealiku kohused omakorda üle doktor Jakob Rosenbergile.

1928 valiti esimene Põlva malevkonna juhatus koosseisus: Amos Jänes, Johannes Nikopensius, ja August Võhni.

1928 sai Põlva malevkond enesele juriidilise isiku õigused.

Algatused
---------

1928. aasta avati malevkonna juhatuse ja teiste Põlva organisatsioonide algatusel Maailma- ja Vabadussõjas langenud sõduritele mälestussammas. 1932. aastal anti mälestussamba alune maa malevkonna omandusse, et tagada platsi korrashoid. 1936. aastal lisati mälestussambale langenute nimetahvel.

1930 alustasid malevkonna allüksuste juures tegevust Naiskodukaitse jaoskonnad.

Suuremaks saavutuseks malevkonna tegevuses tuleb pidada 1931. aasta Põlva malevkonna orkestri organiseerimist ja ellukutsumist. Orkestri organiseerimisel aitasid kaasa Põlva seltskondlikud organisatsioonid. Muretseti esialgu 15 pilli - 1000 krooni väärtuses. 25-mehelises koosseisus orkester võttis osa X üldlaulupeost.

1932. aasta suurimaks sündmuseks oli malevkonnal lipu saamine, mis anti üle 24.juulil malevkonna 7.aastapäeval. Lipu üleandjaks olid Põlva malevkonna Naiskodukaitse jaoskonnad.

Üksused
-------

17. juuli 1931 kutsuti ellu Põlva Malevkonna Laskeklubi. 1933 asutati malevkonna juurde ratsarühm, suuskratturjaod, sidejaod ning gaasijaod. 1934. aastal kuulusid malevkonda Koiola, Kioma, Peri, Karilatsi, Aleksandri, Timo, Leevi ja Veriora nimelised üksused. Iseseisva üksusena tegutses Põlva ratsakomando.
***Brachystegia glaucescens*** on liblikõieliste sugukonda miombopuu perekonda kuuluv puuliik.

Zimbabwes ja Mosambiigis (šona keeles) nimetatakse puud ***mu'unze*'ks**.

Levila ja kasvukohad
--------------------

*Brachystegia glaucescens* kasvab kõikjal Aafrika troopilises lõunaosas ja ekvatoriaalse Aafrika vähem niisketes piirkondades. Puu on levinud muu hulgas Malawis, Mosambiigis, Sambias, Zimbabwes ja Tansaanias.

Levila lõunapiir on umbes 21° S juures Zimbabwe Runde jõe oru piirkonnas. Puu kasvab sisemaal 800–2000 meetri kõrgusel merepinnast. Levila põhjaosa on soojem ja seal kasvab ta puistutes kuivematel aladel, lõuna pool aga nii kuivemas kui ka niiskemas keskkonnas. Ta eelistab vett läbilaskvat pinnast ning talub hästi ka õhukest mullakihti ja kivist pinnast. Seetõttu kasvab ta pigem mägede nõlvadel ja tippudes (mitte küll mäestikes) kui lopsakas orupõhjas.

*Brachystegia glaucescens* ei ole kuskil väga levinud, kuid esineb oma levila piires peaaegu kõikjal. Ta sirgub suureks ka seal, kus pinnas on teiste puude jaoks liiga väheviljakas. Ta kasvab lagedal ja hõredates puistutes; piirkondades, kus on selgelt eristatavad vihma- ja kuivaperioodid. Seal, kus kuivaperiood on pikk, on puu pikemalt raagus. Kui puu on pärast pikemat kuivaperioodi oma lehed langetanud, vajab ta taastärkamiseks pikemat jahedat ja niisket perioodi. Seejärel (tavaliselt augustis-septembris) hakkavad moodustuma uued lehed.

Välimus
-------

*Brachystegia glaucescens* on keskmist kasvu puu. Ta kasvab 3–35 meetri kõrguseks, keskmiselt 14–16 meetri kõrguseks. Puu võra meenutab enamasti tagurpidi keeratud vihmavarju ja on tänu sellele kaugelt ära tuntav. Võra ülaosa on sirge lõikega. Puul on sile hall koor. 

Lehed on sulgjad liitlehed, 70–90 mm pikkused, leherootsud 2–5(7) mm pikkused. Pearootsule kinnitub 15–72 paari lehekesi; kahe naaberlehekese vahe on 2–5 mm. Kõige suuremad on keskmised ja proksimaalsetele lähemad lehekesed. Noored lehed on punased ja muutuvad roheliseks umbes nädala jooksul. Üldiselt on lehed sinakasrohelist tooni.

Õied on väikesed ja kreemikasvalged. Putukad saavad õitelt rohkelt õietolmu ja nektarit.

Seemned paiknevad punakasvioletses kaunas. Seemned valmivad tavaliselt aprillis-mais.

Puit
----

Puidu tihedus on 830 kg/m³.

Sünonüümid
----------

* *Brachystegia tamarindoides* subsp. *microphylla* (Welw. ex Benth.) Chikuni
* *Brachystegia microphylla* Harms (1900)
* *Brachystegia fischeri* Taub. (1895)
* *Brachystegia pectinata* Sim (1909)
* *Brachystegia robynsii* De Wild. (1929)
* *Brachystegia reticulata* Hutch. & Burtt Davy (1923)

Viited
------

1. 1 2 3  Kanne Kew' botaanikaaia andmebaasis
2. ↑  Brachystegia glaucescens
3. ↑  African Plant Database

Välislingid
-----------

* Kanne Kew' botaanikaaia andmebaasis
Viljad
**Kollane nartsiss** (*Narcissus pseudonarcissus* L.) on üks levinumaid loodusliku nartsissi liike.

Nimi
----

Karl Linné antud nimetus *pseudonarcissus* tulenes sellest, et algselt tunti vaid poeedinartsisse ja kui umbes 500 aasta eest kollaseid nartsisse laialdasemalt kasvatama hakati, nimetati neid alguses valenartsissideks.

Levila
------

Looduslikult kasvab kollane nartsiss peamiselt Lääne- ja Kesk-Euroopas, eriti aga Vahemere maades. Meeliskohtadeks on mäestike madalamates kohtades paiknevad niidud.

### Kollase nartsissi levila Eestis

 *Pikemalt artiklis Sookalduse kollase nartsissi kasvukoht*
Eestisse saabus kollane nartsiss Tartu Ülikooli botaanikaaia vahendusel 1807. aastal. Tänapäeval on liik Eestis ilutaimena laialt levinud.

Kollane nartsiss metsistub ehk hakkab looduslikult levima väga harva (kokkuleppeliselt kulub naturaliseerumiseks ehk looduslikes kooslustes inimese abita iseseisvalt levimiseks taimeliigil 250 aastat).

Üks ulatuslikumaid kollase nartsissi looduslikke kasvukohti on Peipsiääre vallas Sookaldusel. Väidetavalt tõi 1880. aastate lõpul või 1890. aastate algul Sookalduse külas asunud Singi talu peremees Saare mõisast kollase nartsissi sibula ja istutanud selle oma aeda. Nartsiss kohanes uue elupaigaga niivõrd hästi, et kasvas edasi isegi siis, kui talu uus elumaja teise paika ehitati ja vana aeda enam ei hooldatud.

1964. aastal võeti see kollase nartsissi kasvuala Sookalduse külas küll kaitse alla, kuid veel ei ole seda põhjust nimetada Eestis looduslikult kasvavaks liigiks ja 2021. aastal arvati ala looduskaitselise otstarbekuse puudumise tõttu looduskaitse alt välja. Endise kollase nartsissi loodusliku kasvukoha kaitseala suurus oli 0,3 hektarit ja see jääb Aovere–Kallaste–Omedu maanteel sõitjatele nägemisulatusse.

Iseloomustus
------------

Kõrgus 20–40 cm. Lisakroon on pikk, õiekate helekollane ja heledam kui lisakroon. Enamasti on õitsemisaeg varajane. Naturaliseerub kergesti ja liigil on väga palju teisendeid. 

Kollane nartsiss on paljude nartsissisortide eellane ja selle põhjal on aretatud trompetnartsissid.

Vaata ka
--------

* Nartsiss
* Trompetnartsissid
* Kollase nartsissi loodusliku kasvukoha kaitseala

Viited
------

1. 1 2 3 4  Kukk, Toomas. Kas nartsiss kasvab Eestis looduslikult? Eesti Loodus, 10. mai 2017.

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Narcissus pseudonarcissus** |

* Kollane nartsiss andmebaasis eElurikkus Muuda Vikiandmetes
Kollase tee serveerimine Koreas
**Kollane tee** on üks Hiina kuuest teetüübist, mida toodetakse teetaime *Camellia sinensis* lehtedest ja pungadest. Kollane tee on elegantse aroomi ning maheda ja värskendava maitsega.

Ajalugu
-------

Kollane tee pärineb 16. sajandist Qingi dünastia (1644–1912) algusest. Algselt oli kollane tee reserveeritud ainult keisritele. Tol ajal peeti kollast värvi keisrite värviks, mistõttu sobis kollast teed juua vaid keisritel. Kollast teed valmistati suure hoolega käsitööna ja see oli mõeldud austusavaldusena keiserlikule õukonnale. Kollast teed kasutas keiser ka kingitusena külalistele. Kollase tee kinkimine taanlastele tõigi selle lääne tähelepanu alla.

Valmistamine
------------

Kollane tee on oma omadustelt ligilähedane rohelisele teele, kuid tema valmistamise tehnoloogias on üks erinev etapp. Nagu roheline tee on ka kollane tee fermenteerimata tee. 

Peale korjet tuleb lehed ja pungad kohe röstida (Hiina meetod) või aurutada (Jaapani meetod), et ennetada lehtedes käärimisprotsessi algust. Edasi toimub teelehtede rullimine. Valmistamise eripäraks on see, et seejärel hoitakse teed spetsiaalsetes anumates kõrge niiskustaseme ja temperatuuri juures kolm ööpäeva. See annab teelehtedele kollaka värvuse ja muudab tee maitse mahedamaks ning vähendab rohelise teele omast rohust maitset. Seejärel kuivatatakse tee veelkord.

Toimed
------

Teelehtedes leiduvate polüfenoolide, nagu katehhiin ja gallushape, antioksüdantsed omadused kaitsevad meie keha enneaegse vananemise ja vabade radikaalide kahjustuste eest.

On tõestatud, et polüfenoolid kaitsevad meie organeid ja kudesid oksüdatiivse stressi eest ning neil on võimsad vähivastased omadused, kaitstes meie maksa, neere, söögitoru ja magu. Teadaolevalt soodustavad nad ka tervete bakterite ja kasuliku mikrofloora teket, reguleerides seeläbi ainevahetust ning ennetades rasvumist ja diabeeti. Kuna kollane tee läbib õrna fermentatsiooni, toodetakse palju seedeensüüme, mis parandavad ainevahetust ja on kasulikud neile, kellel on seedehäired.

Viited
------

1. 1 2 3  Royal Tips "WHAT IS YELLOW TEA? – A COMPLETE GUIDE"
2. ↑  "What Do You Know About Yellow Tea?"
3. ↑  "What Is Yellow Tea? Types, Benefits, Side Effects, Making It"
4. ↑  Mägi, M."HIINA KOLLANE TEE"
**Mechelen** on linn Belgias. Mechelen asub suure linna-ja tööstuspiirkonna, Brüsseli-Antwerpeni keskmes, 25 km kaugusel mõlemast linnast.

Elanikud töötavad enamasti linna lõunapoolses tööstuspiirkonnas ja põhjapoolsetes kontoripiirkondades, samuti lähedalasuvate linnade kontorites või tööstuspiirkondades.

Linnas elas Eesti päritolu maalikunstnik Michel Sittow. Ta kolis sinna 16. sajandi esimesel poolel ja oli seal kolm aastat õukonna maalikunstnik.

* Mecheleni keskaegne raekodaMecheleni keskaegne raekoda
* Mecheleni linnakiriku katedraal, mis on tuntud kirikukellade poolestMecheleni linnakiriku katedraal, mis on tuntud kirikukellade poolest
* "Väike roheline vesi", väike linnakanal mis jookseb läbi Mecheleni"Väike roheline vesi", väike linnakanal mis jookseb läbi Mecheleni

Viited
------

1. ↑  Totale oppervlakte volgens het Kadasterregister, België, gewesten en provincies
2. ↑  Bevolking per gemeente op 1 januari 2020
3. ↑  *Michel Sittow - Maalikunstnik Euroopa Õukondades*. ISBN 9789949485833.

Antwerpeni provintsi vallad

Aartselaar **·** Antwerpen **·** Arendonk **·** Baarle-Hertog **·** Balen **·** Beerse **·** Berlaar **·** Boechout **·** Bonheiden **·** Boom **·** Bornem **·** Borsbeek **·** Brasschaat **·** Brecht **·** Dessel **·** Duffel **·** Edegem **·** Essen **·** Geel **·** Grobbendonk **·** Heist-op-den-Berg **·** Hemiksem **·** Herentals **·** Herenthout **·** Herselt **·** Hoogstraten **·** Hove **·** Hulshout **·** Kalmthout **·** Kapellen **·** Kasterlee **·** Kontich **·** Laakdal **·** Lier **·** Lille **·** Lint **·** Malle **·** Mechelen **·** Meerhout **·** Merksplas **·** Mol **·** Mortsel **·** Niel **·** Nijlen **·** Olen **·** Oud-Turnhout **·** Putte **·** Puurs-Sint-Amands **·** Ranst **·** Ravels **·** Retie **·** Rijkevorsel **·** Rumst **·** Schelle **·** Schilde **·** Schoten **·** Sint-Amands **·** Sint-Katelijne-Waver **·** Stabroek **·** Turnhout **·** Vorselaar **·** Vosselaar **·** Westerlo **·** Wijnegem **·** Willebroek **·** Wommelgem **·** Wuustwezel **·** Zandhoven **·** Zoersel **·** Zwijndrecht
**Mary Stuart** (prantsuse *Marie, reine des Écossais*; 8. detsember 1542 Linlithgowi palee, West Lothian, Šotimaa – 8. veebruar 1587 Fotheringhay Castle, Northamptonshire, Inglismaa) oli **Mary I** nime all Šotimaa kuninganna 14. detsembrist 1542 kuni 24. juulini 1567. 1558. aastal abiellus ta tulevase Prantsusmaa kuninga François II-ga, kes oli troonil 10. juulist 1559 kuni 5. detsembrini 1560. Sel ajal oli Mary Stuart Prantsusmaa konsort-kuninganna. 

Mary Stuart on oma traagilise elu tõttu üks tuntumaid Šotimaa monarhe.

Elukäik
-------

Mary sündis Šotimaa kuninga James V ja Marie de Guise'i peres. Kuna James V suri nädal hiljem, siis 6-päevaselt (reaalselt küll 1561. aastast) sai Mary Šotimaa kuningannaks.

Lapsepõlve ja nooruse veetis ta Prantsusmaal kuningas Henri II õukonnas. 1558. aastal abiellus hilisema kuninga François II-ga, kes 5. detsembril 1560 suri. Mary Stuart naasis Šotimaale. Hiljem püüdis ta Hispaania, Prantsuse ja inglise katoliiklaste toetusel kukutada lastetut Inglismaa kuningannat Elizabeth I-st.

29. juulil 1565 abiellus Mary Holyroodi palees oma nõo Henry Stuarti ehk lord Darnleyga. Abielu vihastas Elizabeth I-st, kuna temalt ei küsitud abiellumiseks luba. Mary Stuart ja lord Darnley olid aga Margaret Tudori järeltulijatena Inglise trooni pärijad. Mary hakkas oma meest tolle kõlvatu käitumise ja ebameeldiva iseloomu pärast põlgama, kuid ei tahtnud abielu lahutada, kuni tal polnud sündinud troonipärijat. Darnley vangistas vahepeal Mary ning tappis tema erasekretäri, soovides kuningavõimu endale haarata. 1566. aastal sündis tulevane kuningas James VI ning abielupaari suhted jahenesid veelgi. Lisaks sellele kasvasid pidevalt pinged ka Šotimaa katoliiklaste ja protestantide vahel. 

1567. aasta alguses hukkus lord Darnley segastel asjaoludel, milles kahtlustati nii Maryt kui ka tema vastaseid. Küsimus on siiani jäänud lahendamata. Igal juhul muutus katoliiklasest Mary positsioon Šotimaa troonil üha ebakindlamaks.

1567. aasta juunis puhkes Šotimaal Mary-vastane kalvinistide mäss, mille järel Mary Stuart loobus troonist, lastes võimule oma poja James VI, kes oli sellal üheaastane. Mary oli sunnitud põgenema Inglismaale, kus ta lootis peavarju leida Elizabeth I juurest. Viimane aga põlgas Mary Stuartit ja vangistas ta. Võimalik, et Mary jätkas ka Elizabethi juures olles plaane tolle kukutamiseks ning ise troonile asumiseks. 19 aastat vangipõlves elanud Mary tunnistati pärast pikki protsesse, vandenõus tappa Elizabeth I, süüdi. Mary Stuart hukati 8. veebruaril 1587. Tema hukkamise kohta on käibel mitmeid legende. Mary poeg James VI jõudis aga 1603. aastal, pärast Elizabethi surma, James I nime all ikkagi ka Inglismaa troonile.

Vaata ka
--------

* Babingtoni vandenõu

Kirjandus
---------

* Stefan Zweig "Maria Stuart" Eesti Raamat 1970

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Mary Stuart** |

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**James V** | **Šotimaa kuninganna**1542–1567 | Järgnev**James VI** |
**Mopti piirkond** on piirkond Malis.

Piirneb põhjas Timbuktu piirkonnaga, kagus Ségou piirkonnaga ja edelas Burkina Fasoga.

Loodus
------

Läbi piirkonna voolab Nigeri jõgi, millega ühineb Mopti linna juures Bani jõgi.

Piirkonda jäävad Nigeri jõe delta Mopti linna ümbruses, kivine tasandik Bankassi läheduses Burkina Faso piiri ääres ning Mali kõrgeim punkt Hombori mäel (1153 m) Hombori linna lähistel.

Rahvastik
---------

Peamised rahvusgrupid on bozod, songaid, dogonid, fulbed ja bambarad.

Piirkonna suurimad linnad on Mopti, Sévaré, Djenné, Bandiagara, Bankass ja Youvarou.

Majandus
--------

Transpordis on tähtis koht piirkonda läbivatel jõgedel.

Nagu Malis üldiselt, on majanduse aluseks põllumajandus, kuid Mopti piirkonna elanikele on oluline ka kalandus ja turism. Piirkonna tähtsaim vaatamisväärsus on maailma suurim mudast ehitis Djenné suur mošee.

Haldusjaotus
------------

Mopti piirkonna *cercle*'id
Mopti piirkond jaguneb kaheksaks *cercle*'iks, mis jaotatakse 108 vallaks. *Cercle*'id on järgmised:

* Bandiagara *cercle*
* Bankassi *cercle*
* Djenné *cercle*
* Douentza *cercle*
* Koro *cercle*
* Mopti *cercle*
* Tenenkou *cercle*
* Youwarou *cercle*

Mali 1. järgu haldusüksused

Bamako (ringkond) | Gao piirkond | Kayesi piirkond | Kidali piirkond | Koulikoro piirkond | Ménaka piirkond | Mopti piirkond | Ségou piirkond | Sikasso piirkond | Timbuktu piirkond | Taoudénit' piirkond
50 cm3 bensiinimootoriga mootorsaag
Video kettsaega langetamisest, järkamisest ja laasimisest
**Mootorsaag** on tööriist puude langetamiseks, laasimiseks, järkamiseks ja puidu töötlemiseks puusepatöödel.

Mootorsaage valmistatakse kahetaktilise bensiinimootoriga (töömaht 30–120 cm3, 1–10 hj võimsusega) või elektrimootoriga mille tööpinge on üldjuhul 230 V. Elektrimootoriga kettsaagi nimetatakse sageli lihtsalt kettsaeks.

Mootorsae tööorganiks on juhtplaadil, mida mõõdetakse tollides või sentimeetrites (pikkusega 30–150 cm), liikuv lõikehammastega saekett sammuga 0,325, 0,375 või 0,404 tolli. Keti lõikehammaste profiil on kasutusvaldkonniti erinev, samuti juhtplaat, mis võib olla pöörleva otsatähikuga või ilma.

Ajalugu
-------

Esimene mootorsaega sarnanev vahend pärineb aastast 1830, selle leiutajaks oli saksa ortopeed Bernhard Heine. Ta leiutas selle aparaadi, et lõigata hõlpsamalt luid. Esimesed mehhaniseeritud mootorsaed pärinevad 19. sajandi lõpust ja esimesed kaasaskantavad mootorsaed 1920. aastatest. Esimesed masstootmisse jõudnud saed olid rasked ja kohmakad ning vajasid tavaliselt kahte operaatorit.

Tuntud tootjaid ja brände
-------------------------

Stihli saega palkmööbli (baaripuki) valmistamine
Stihl, Husqvarna, Jonsered, Partner, Dolmar alias Makita, Solo, Echo, Emak alias Oleo-Mac, Shindaiwa, Tanaka, Stiga.

Pildid
------

* Kahe mehe mootorsaag
* Bensiinimootoriga mootorsaag töös
* Mootorsae kett lähivaates

Vaata ka
--------

* saag
* metsandus
* palkmaja
* palkmööbel

Viited
------

1. ↑  Mootorsae ajalugu
2. ↑  Mootorsaag
**Mati Salundi** (sündinud 14. mail 1950 Otepääl) on eesti pedagoogikateadlane.

Elulugu
-------

Mati Salundi on põllutöölise poeg.

Lõpetas 1968 Otepää Keskkooli, 1973 Tartu Ülikooli füüsikaosakonna, 1986 TÜ aspirantuuri, pedagoogikakandidaat (1989, TÜ), väitekiri "Дидактические функции и задачи вузовской лекции". Oli 1973–1976 Tartu 5. Keskkooli direktori asetäitja, 1976–1990 TÜ õppeosakonna juhataja, 1990–1991 pedagoogika kateedri juhataja, dotsent, 1991–1994 pedagoogika keskuse juhataja, dotsent, 1995–1999 täienduskeskuse juhataja, 1999–2004 Valgamaa Kutseõppekeskuse direktor, 2004– Ühiskondliku Leppe Sihtasutuse programmijuht.

Teadustöö
---------

Uurimisvaldkonnad: hariduspoliitika, -sotsioloogia, kooli ja ühiskonna suhted, haridusuuendus, täiskasvanu ja täienduskoolitus. Teinud koostööd Taani Gümnaasiumiõpetajate Liiduga noorsooprobleemide ja Hamburgi Ülikooliga hariduspoliitika uurimisel. Eesti Akadeemilise Pedagoogika Seltsi (1990), Euroopa Õpetajate Hariduse Assotsiatsiooni liige (1994). Üle 30 teadustrükise.

Teoseid
-------

* Loeng – klassikaline õpetamise meetod kõrgkoolis. Tartu, 1986
* Akadeemilise loengu efektiivsuse tingimused. Tartu, 1986
* Traditsioon ja innovatsioon pedagoogilises hariduses. // Traditsioon ja innovatsioon hariduses. Tartu, 1992
* Hariduse kättesaadavuse sotsiaalne ja regionaalne aspekt (koost). Tartu, 1997.

Viited
------

1. 1 2 3 4  Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide

Kirjandus
---------

* Tartu Ülikooli õppe-teaduskoosseisu biobibliograafia nimestik 1981–1995 (käsikiri), 160.
* *Eesti teaduse biograafiline leksikon.* 3. köide: *N–Sap* TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013

 *Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.*
Jumalaema Uinumise kirik (esiplaanil)
Jumalaema Uinumise kirik (paremal) 20. sajandi alguses
**Jumalaema Uinumise kirik** (vene keeles *Церковь во имя Успения Пресвятой Богородицы*) on õigeusu kirik Jaanilinnas.

Eri hinnangute järgi ehitati kirik Jaanilinna kindlusse kas 15. sajandi lõpul või 16. sajandil. Kivihoone ehitati aastatel 1507–1509 oletatavasti Markus Greki juhendamisel. See koosnes kahest osast: põhjapoolsest kirikuhoonest ja lõunapoolsest tiibhoonest.
Rootsi ajal muudeti kirik luterlikuks garnisonikirikuks. 1704. aastal vallutasid Narva ja Jaanilinna Vene väed ning kirik suleti. 1740. aastatel taastati pühakoda õigeusu jumalateenistuste jaoks. 

1750. aastatel taastati tiibhoone, millest sai eraldi Jaanilinna Jumalaema Kaitsmise kirik. Kirikutornid olid telkkatustega, oletatavasti sel ajal sai tiibhoone kellatorni. Tööde tulemusena sai kahest hoonest koosnev kirikute ansambel omapärase välimuse.

Jumalaema Uinumise kirikus säilitati Jumalaema Hodegetria ikooni. Pärimuse järgi jäi see ikoon 1558. aasta Narva tulekahjus kahjustamata.

Aastani 1827 kuulus kirik Peterburi piiskopkonnale, seejärel anti see üle sõjaväelastele. 1864. aastal tagastati kirik piiskopkonnale.

Jaanilinna Jumalaema Uinumise kiriku koguduse koosseisu kuulusid Jaanilinna elanikud ja ümbruskonna maaelanikud. Kirikut kasutati kuni Teise maailmasõja alguseni.

1944. aasta lahingutes sai kirik rängalt kannatada, kirikuvarad ja kellad läksid kaduma. Aastatel 1976–1987 kirik restaureeriti, võttes aluseks kiriku esialgse projekti ilma telkkatusteta ja kellatornita.

Aastani 1988 kasutati kirikut kontserdisaalina.

1991. aastal anti kirik üle Vene Õigeusu Kirikule ja taastati jumalateenistused.

Viited
------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8 9  Jumalaema Uinumise kirik ja Püha Nikolai kirik, Narva 1856. aastal
2. ↑  [ 
История храма и крепости]

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Jaanilinna Jumalaema Uinumise kirik** |
**Stress** on kaardimäng.

**Stress**| Mängijaid | 2 |
| Kaardipakk | angloameerika |
| Kestus | 15–20 minutit |

Seda mängitakse tavaliselt kahekesi. Enamasti kasutatakse 52 kaardist koosnevat kaardipakki (ilma jokriteta), kuid mängimiseks võib kasutada ka UNO kaarte, kust on eemaldatud kõik jõukaardid, ainult numbrid jäävad alles. Mängus võib mängija kaarte välja käia igal ajal. Mängus loeb kiire mõtlemine ja kiirus.

Eesmärk
-------

Mängu eesmärgiks on esimesena oma kaartidest lahti saada.

Ettevalmistus
-------------

Mõlemale mängijale jagatakse kätte 26 kaarti, kaardiseljad ülal. Mängijad asetavad oma pakist 4 kaarti otse enda ette, kaardi esikülg ülespoole. Kui lauale asetatud neljast kaardist on mõni kaart sama numbriga, siis tuleb need üksteise otsa laduda ja enda pakist uus kaart asetada, kuni on 4 erinevat numbrit/virna. Mõlemad mängijad asetavad korraga oma pakist ühe kaardi kõrvuti laua keskele. Algab mäng.

Mängu käik
----------

Mängijad hakkavad laua keskel olevale kahele kaardile peale laduma kaarte, mis on nendest kaartidest üks number väiksem, suurem või sama. Näiteks: laua keskel on üks kaart seitse, selle kaardi peale saab ainult panna kuut või viit. Ladumiseks võib kasutada ainult kaarte, mis on enda ees olevas neljas virnas. Mängu pandud kaardid tuleb asendada uutega, et omaenda ees oleks pidevalt neli numbrit/virna. Kui kaks kõrvuti kaarti laua keskel on sama numbriga, tuleb panna esimesena enda kaks kätt kaartide peale ja öelda "stress". Teine mängija peab see-eest kõik laua keskel olnud kaardid üles korjama ja enda paki alla panema. Mängu jätkamiseks tuleb mõlemal mängijal oma kaardipakid segada ja pakist üks kaart ühel samal ajal laua keskele asetada. Mäng jätkub samal viisil edasi ja võidab mängija, kellel pole enam ühtegi kaarti käes. 

* Kui kummalgil mängijal ei ole enam kaarte, mida asetada laua keskel olevale kahele kaardile, tuleb asetada suvaline kaart enda pakist oma ees olevale ühele kaartide virnale, kuni ühel mängijal on võimalus mängida.
* Kui mõlemal mängijal on kaardid omaenda ees laual, aga käes pole ühtegi, siis peavad mõlemad võtma omaenda ees olevatest virnadest ühe virna ja kasutama seda oma pakina.

Välislingid
-----------

* 

 "Wikihow".

* "Youtube".
**Matisene** (ka **Beja**) on küla (*vidējciems*) Lätis Alūksne piirkonnas Jaunalūksne vallas. Küla jääb piirkonna keskusest Alūksnest 11 ja Riiast 212 km kaugusele.

Külast lähevad läbi maanteed V396, V399 ja V400. Seal asub Beja bussipeatus.

Matisene tekkis endise Beja vallamaja, vallakooli ja Matisene kõrtsi (*Mattisen*) juurde. Asula kasvas nõukogude perioodil, mil seal asus aastani 1971 kohaliku külanõukogu keskus. Toona oli Matisena ka kolhoosi *Gaišais ceļš* keskasulaks. Hiljem oli küla sovhoosi *Alūksne* keskasulaks. Tänapäeval jääb küla maadele ka endise Babecka mõisa kompleks.

Külas on raamatukogu.

Aastal 2015 oli külas 110 elanikku.aastal 2017 oli elanikke 94, aastal 2019 aga 86.

Viited
------

1. ↑  Läti Ruumiandmete Agentuur
2. ↑  Autotransporta direcija
3. ↑  Latvijas pagasti. Enciklopēdija. 1. sējums. Rīga : A/S Preses nams. 2001. 381. lk. ISBN 9984-00-412-0.
4. ↑
5. ↑  Vietvārdu datubāze

| * v
* r
Jaunalūksne valla asulad |
| --- |
| 
Adrakaši **·**  Beja **·**  Bērzukalns **·**  Bundzene **·**  Garasimi **·**  Garjuri **·**  Igaunīši **·**  Jurenski **·**  Kanaviņas **·**  **Kolberģis** **·**  Lāčudārzs **·**  Lāzberģis **·**  Lejasšķiņķi **·**  Mārtiņi **·**  Matisene **·**  Murjāņi **·**  Ploskums **·**  Putāni **·**  Rečiņi **·**  Saļņi **·**  Sauliķi **·**  Siseņi **·**  Skujas **·**  Stocene **·**  Struņķene **·**  Supes **·**  Tereški **·**  Vecputrene **·**  Vēverkalns **·**  Visikums |
Matilda Ernkrans (2011)
**Matilda Elisabeth Ernkrans** (sündinud 12. märtsil 1973 Hallsbergis Örebro läänis) on Rootsi sotsiaaldemokraatlik poliitik, ta on Sotsiaaldemokraatide erakonna juhatuse liige ja 30. novembrist 2021 Rootsi arenguabiminister.

Ta on vallaametniku Jan Karlssoni ja abiõe Carita Ernkrani tütar. Ta on lõpetanud Örebro ülikooli, kus õppis sotsioloogiat ja politoloogiat. Varem on ta töötanud töövahendajana.

Ta on Riksdagi liige alates 2002. aastast, valiti Örebro läänist valimisringkonda, algul asendusliikmena, kuid alates 2006. aasta veebruarist tavaliikmena. 2018. aasta märtsis sai tast hariduskomisjoni esimees, varem oli ta 2004–2006 kultuurikomisjoni ja 2006–2010 sotsiaalkindlustuskomisjoni liige ning 2010–2018 keskkonna- ja põllumajanduskomisjoni esimees. Ta oli Örebro lääni sotsiaaldemokraatide esimees.

21. jaanuarist 2019 kuni 30. novembrist 2021 oli ta Rootsi kõrgharidus- ja teadusministeeriumi haridusminister. 30. novembrist 2021 on ta Rootsi arenguabiminister.