recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
|  |
| --- |
|  |
| Medalikohad |
| Maailmameistrivõistlused |
| **Hõbe** | 2011 | jäähoki |
| **Pronks** | 2009 | jäähoki |
| **Pronks** | 2010 | jäähoki |

**Carl Gunnarsson** (sündinud 9. novembril 1986 Örebros) on Rootsi jäähokimängija, kes mängib kaitsjana NHL-i klubis St. Louis Blues.

Enne NHL-i karjääri algust mängis ta Rootsi klubides Arboga IFK, Linköpings HC ja VIK Västerås.

2007. aastal valiti ta NHL-i *draft* '​is Toronto Maple Leafsi poolt 194. valikuna. 2009. aasta juunis sõlmis ta Leafsiga lepingu. Esimese värava lõi ta NHL-is 29. jaanuaril 2010 mängus New Jersey Devilsi vastu.

2014. aasta juunis siirdus ta Bluesi. 29. mail 2019 lõi ta Stanley karika finaalseeria teises mängus Boston Bruinsi vastu lisa-ajal värava, tuues Bluesile läbi aegade esimese võidu Stanley karika finaalseerias.

Rootsi jäähokikoondise koosseisus on ta maailmameistrivõistlustelt võitnud ühe hõbemedali ja kaks pronksmedalit.

Viited
------

1. ↑  "Gunnarsson's goal lifts Blues to Game 2 win in Cup Final against Bruins". NHL.com. NHL Enterprises, L. P. 29.5.2019. Vaadatud 31.5.2019

Välislingid
-----------

 Carl Gunnarsson – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
* Carl Gunnarsson NHL.com lehel
* Carl Gunnarsson hockeydb.com lehel
Püha Haua kiriku rotundi keskel on Kristuse hauakoopa kohale püstitatud edikula – väike kabel
Muhu Katariina kirik põhjast. Koori idaseinast eendub väike kabelike, mida on nimetatud edikulaks
**Edikula**, ka ***aedicula*** (ladina keeles *aedicula* 'templike' sõnast *aedes* 'tempel') oli Vana-Roomas väike tempel, ent varakristlikus arhitektuuris hauakabel, ka orv sarkofaagi, urni või portreebüsti paigutamiseks. Varakristlikust traditsioonist lähtudes kujundati hauakabel või -orv ka hilisemas arhitektuuris muust seinast eralduvana ja esile tõstetuna sammastele või poolsammastele toetuva sillusega.

Gooti arhitektuuri kontekstis nimetatakse edikulaks kooriruumi seinast taanduvat nišši, näiteks eesti kunstiajalookirjanduses on nii nimetatud Muhu kiriku altariruumi idanišši.

Viited
------

1. ↑  "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 27. mai 2019. Vaadatud 2. augustil 2019.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
2. ↑  Antiigileksikon 1. Tallinn, 1983
3. ↑
4. ↑
**Dmõtro Kuleba** (ukraina keeles  *Дмитро Іванович Кулеба*; sündinud 19. aprillil 1981 Sumõs) on Ukraina poliitik ja diplomaat, varem erakorraline ja täievoliline suursaadik ning 4. märtsist 2020 Ukraina välisminister.

Haridus
-------

Ta lõpetas aastal 2003 Kiievi ülikooli juures oleva rahvusvaheliste suhete instituudi rahvusvahelise õiguse erialal. Ta on õigusteaduse kandidaat.

Riigi teenistuses
-----------------

Ta töötas aastast 2003 Ukraina Välisministeeriumi juures. Ta oli 29. augustist 2019 kuni 4. märtsini 2020 Ukraina asepeaminister Euroopa ja euroatlantilise integratsiooni küsimustes. 4. märtsist 2020 on ta Ukraina välisminister.

Isiklikku
---------

Tema isa Ivan Kuleba on diplomaat. Ta on abielus Jevgenia Kulebaga, neil on poeg ja tütar.

Viited
------

1. ↑  ukraina keeles *віце-прем'єр-міністр України з питань європейської і євроатлантичної інтеграції*

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Tsitaadid Vikitsitaatides: **Dmõtro Kuleba** |

* Dmõtro Kuleba Ukraina välisministeeriumi kodulehel (inglise keeles)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**Vadõm Prõstaiko** | **Ukraina välisminister**2020– | Järgnev' |
**Carl Gottlieb Rücker** (ukj 10. august 1778 Kolga-Jaani, Viljandimaa – 12. juuni 1856 Kolga-Jaani, Viljandimaa) oli Eesti kartograaf.

Elulugu
-------

Carl Gottlieb Rücker oli kirikuõpetaja Ludwig Nikolaus Rückeri poeg.

1815 Liivimaa Mõõdu- ja Revisjonikomisjoni maamõõtja, 1819–39 W. Struve kutsel LÜÖS-i kartograaf, 1843–55 Valga Mõõdu- ja Revisjonikomisjoni teenistuses. Koostanud W. Struve Liivimaa triangulatsiooni (1816–19) andmetel põhineva 6 lehest koosneva Liivimaa erikaardi (Specialkarte von Livland, 1839), mis oli tollal täpseim kaart Lõuna-Eesti kohta ja millel ta esitas ligi 4600 kohanime (1875–1900 ilmus sellest kaardist 10 kordustrükki). 1836 (3. trükk 1875) ilmus Tallinnas kivitrükis Liivimaa üldkaart ja 1846 Liivi-, Eesti- ja Kuramaa üldkaart (5 kordustrükki 1854–1914).

Viited
------

1. 1 2  Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide

Teoseid
-------

* General-Charte von Livland. M. 1:605 000. Dorpat, 1836
* Specialcharte von Livland in 6 Blättern. M. 1:200 000. SPtb, 1839
* General-Karte der Russischen Ost-See-Provinzen Liv- Ehst- und Kurland. M. 1:605 000. Reval, 1846.

Kirjandus
---------

* EE 8, 273
* EE 14, 445
* Varep, E. Jooni Eesti kartograafia ajaloost. // Eesti Geograafia Seltsi publ. I. Tallinn, 1960, 32–33
* Varep, E. C. G. Rückeri Liivimaa spetsiaalkaardist 1839. Tallinn, 1957, 93.
* *Eesti teaduse biograafiline leksikon.* 3. köide: *N–Sap* TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013

 *Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.*
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib külast; eesnime kohta vaata artiklit Virve (eesnimi)* |

---

**Virve** on küla Harju maakonna Kuusalu vallas. Küla paikneb Juminda poolsaarel Hara lahe läänerannikul.

Viited
------

1. ↑  Maa-amet, vaadatud 21.11.2020.
2. ↑  Statistikaamet, vaadatud 10.11.2020.
3. ↑  Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Vikisõnastiku artikkel: **Virve** |

Kuusalu valla vapp
Kuusalu valla asulad

**Alevikud:** Kiiu | Kolga | Kuusalu  

**Külad:** Allika | Andineeme | Aru | Haavakannu | Hara | Hirvli | Ilmastalu | Joaveski | Juminda | Kaberla | Kahala | Kalme | Kasispea | Kemba | Kiiu-Aabla | Kodasoo | Koitjärve | Kolga-Aabla | Kolgaküla | Kolgu | Kosu | Kotka | Kupu | Kursi | Kuusalu | Kõnnu | Külmaallika | Leesi | Liiapeksi | Loksa | Murksi | Mustametsa | Muuksi | Mäepea | Nõmmeveski | Pala | Parksi | Pedaspea | Pudisoo | Põhja | Pärispea | Rehatse | Rummu | Salmistu | Saunja | Sigula | Soorinna | Suru | Suurpea | Sõitme | Tammispea | Tammistu | Tapurla | Tsitre | Turbuneeme | Tõreska | Uuri | Vahastu | Valgejõe | Valkla | Vanaküla | Vihasoo | Viinistu | Virve
Edinburghi Kuningliku Seltsi hoone Edinburghis
**Edinburghi Kuninglik Selts** (inglise keeles *Royal Society of Edinburgh*; lühend **RSE**) on Šotimaa rahvuslik teaduste akadeemia.

Akadeemia on Euroopa akadeemiate ühenduse ALLEA liige. Edinburghi Kuninglik Selts asutati 1783. aastal.

2018. aastast on Edinburghi Kuningliku Seltsi president bioloog Anne Glover. Varasemaid presidente: Walter Scott (1820–1832), William Thomson (1873–1878 ja 1895–1907), D'Arcy Thompson (1935–1939), Jocelyn Bell (2014–2018; esimene naine selles ametis).

Igal aastal valib RSE kuni 50 uut liiget enda liikmeskonda (*Fellow*). Lisaks valitakse aastas kuni 10 korrespondentliiget (välisliiget) ja kuni neli auliiget (*Honorary Fellow*). Akadeemiasse kuulub praegusel ajal umbes 1600 liiget (*fellow*), umbes 70 korrespondentliiget (välisliiget) ja umbes 70 auliiget, sealhulgas Nicola Benedetti, Mark Walport, Carol Ann Duffy, Mary Robinson ja Chunli Bai.

Viited
------

1. ↑  RSE History. rse.org.uk
2. ↑  Becoming a Fellow. rse.org.uk

Välislingid
-----------

* Edinburghi Kuninglik Selts – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
* Akadeemia koduleht
* Akadeemia liikmed. rse.org.uk
* Akadeemia varasemad liikmed. rse.org.uk
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib üldisest mõistest või nähtusest, mida ajaloolased võivad tagantjärele poliitiliste süsteemide kohta kasutada. Kaksikmonarhiana tuntud kindla nähtuse kohta vaata Austria-Ungari.* |

---

**Kaksikmonarhia** tekib, kui kaht eraldi kuningriiki valitseb sama monarh, järgitakse sama välispoliitikat, eksisteerib kahepoolne tolliliit ja omatakse kombineeritud sõjaväge, kuid muul viisil ollakse iseseisev. Mõistet kasutatakse tavaliselt Austria-Ungari puhul, kus kaksikmonarhia eksisteeris aastatel 1867–1918.

1870. aastatel, kasutades Austria-Ungari kaksikmonarhiat mudelina, kavandasid Walesi prints (hilisem kuningas Edward VII) ja William Ewart Gladstone, et Iirimaa ja Suurbritannia moodustavad kaksikmonarhia. Nende jõupingutused olid edutud, kuid ideed kasutas 1904. aastal Arthur Griffith oma teoses "The Resurrection of Hungary". Griffith märkis, kuidas 1867. aastal muutus Ungari Austria keisririigi osast eraldi samaväärseks kuningriigiks Austria-Ungaris. Kuigi ta ise ei olnud monarhist, propageeris Griffith sellist lähenemist Briti-Iiri suhetele. Idee ei olnud vastuvõetav teistele Iirimaa poliitilistele juhtidele ning Iirimaa lahkus lõpuks Suurbritannia ja Iirimaa ühendusest, moodustades 1922. aastal omaette riigi nimega Iiri Vaba Riik.

Hiljem on ajaloolased kasutanud seda mõistet ka teistel näidetel, kus üks kuningas valitseb kahte riiki, nagu Henry V ja Henry VI, kes olid 15. sajandil edukad kuningad nii Inglismaal kui ka Prantsusmaal pärast nukuriigi moodustamist suurel osal Prantsusmaast Saja-aastase sõja ajal (vt Inglise ja Prantsuse kaksikmonarhia), ning Taani-Norra oli kaksikmonarhia, mis eksisteeris aastatel 1536–1814.

Kaksikmonarhia ei ole tingimata personaalunioon. Personaalunioonis valitseb kahte või enamat kuningriiki sama isik, kuid valitsusstruktuurides ei ole midagi ühist. Personaalunioonis riikidel on igaühel eraldi sõjavägi, eraldi välispoliitika ja eraldi maksud. Selles mõttes ei olnud Austria-Ungari personaalunioon, kuna mõlemad riigid jagasid valitsust, mis valitses välispoliitikat, sõjajõude ja rahandust.
**Kavilda Püha Aleksandri kogudus** on Eesti Apostlik-Õigeusu Kiriku Tartu piiskopkonna kogudus, mis tegutseb Tartu maakonnas Elva vallas Mõisanurme külas. Kogudus kasutab Kavilda kirikut.

Tartumaal Kavildas läks aastatel 1846–1848 õigeusku üle 1714 luterlase. Õigeusu kogudus asutati 1846. aastal Uderna õigeusu kogudusena[*viide?*] ja oli tegev kuni 1868, mil asutati Kavilda õigeusu kogudus. Koguduse esimene preester oli Timofei Tišinski. Jumalateenistused toimusid enne kiriku ehitamist mitmetes usutalitusteks kohandatud ruumides, näiteks aitades ja rehealustes. Kavilda riigimõisast eraldati 125 ha maad kiriku ja kalmistu rajamiseks.

1850. aastal kuulus kogudusse 1515, 1900. aastal 1161,[*viide?*] 1916. aastal 791 ja 1938. aastal 473 liiget. Koguduse tegevus lakkas 1975. aastal. EAÕK kirikuloo uurija ülempreester August Kaljukose käsikirjalises uurimuses on sulgemise ajaks märgitud 1978. aasta.

Koguduse tegevus jätkus 2003. aastal. Kogudusel on umbes 30 liiget.

Viited
------

1. 1 2 3 4 5  Kavilda Püha Aleksandri kogudus. Eesti Apostlik-Õigeusu Kirik (vaadatud 08.06.2017)

Välislingid
-----------

* Kogudusest EAÕKi kodulehel
|  | Aegkond | Ajastu |
| --- | --- | --- |
| N | **järgnev** | **järgnev** |
| PROTEROSOIKUM |
| Neoproterosoikum | Ediacara |
| Krüogeen |
| Ton |
| Mesoproterosoikum | Sten (ajastu) |
| Ectas |
| Calymm |
| Paleoproterosoikum | Stather |
| Orosir |
| Rhyac |
| Sider |
| N | **eelnev** |

**Ediacara** on kronostratigraafiline üksus (ladestu) ning geokronoloogiline üksus (ajastu). Ediacara vastab ajavahemikule 635–541 miljonit aastat tagasi.

Ediacara on Proterosoikumi noorim ajastu. Ediacarale eelneb Krüogeen ning järgneb Kambrium.

Ediacara avaneb Põhja-Eestis, kaardil kujutatud punase värviga
Varem nimetati Kambriumile eelnevat Proterosoikumi kõige hilisemat osa Vendiks. Sellel terminil pole siiski kunagi Rahvusvahelise Geoloogiaühingu tunnustust olnud. Samuti ei lange kokku Vendi ning Ediacara alumine piir, mistõttu ei saa öelda, et Vend nimetati ümber Ediacaraks.

Ladestu on nime saanud paiga järgi Lõuna-Austraalias.

Evolutsioon Ediacara ajastul
----------------------------

jäljendkivistis organismist nimega *Dickinsonia*, kes oli üks tüüpiline Ediacara hulkrakne esindaja.
Varajane elu Maal oli mikroskoopiline, koosnedes ainuraksetest
organismidest ja võimalik, et ka lihtsatest paljurakulistest organismidest. Selline aeg arvatakse olevat kestnud üle 3 miljardi aasta. Kaasaegsete teadmiste järgi toimus esimene keerukamate, hulkraksete organismide teke just Ediacara ajastul. Tolle ajastu eluvorme tuntakse ainult kivististe, fossiilsete jäljendite järgi, mille nende pehmed kehad jätsid mudasse või tuhka, kuhu nad mattusid. Nad pole suguluses ega sarnane ühegi tänapäeval elava elusorganismiga. Need esimesed makroskoopilised hulkraksed olid võrreldes Kambriumist alguse saanud organismidega väga algelise ehitusega, enamasti liikumisvõimetud elusolendid, kes kasutasid toitainete omastamiseks valitseva hüpoteesi järgi osmoosi (osmotroofia). Ediacara fauna, sellisel kujul nagu fossiilid osutavad, suri välja Kambriumi ajastu alguses, mida nimetatakse ka ussimaailmaks. Nii nimetatakse aega kui Ediacara lõppes ja Kambrium algas. Siis ilmuvad ussid, liikuvad olendid, kes arvatakse olevat olnud Ediacara ajastu lõpu kihtide iseloomuliku augulise struktuuri põhjustajateks. Samuti oletatakse, et ussimaailm saigi saatuslikuks Ediacara eluvormidele (üle 50 erineva organismi, leitud ligi 40-st kohast, kõigilt mandritelt peale Antarktika), kes olid kestlikud umbes 30 miljoni aasta jooksul.

Ediacara kivimid Eestis
-----------------------

Ediacara kivimeid leidub Eestis väga vähesel määral. Kivimid ei paljandu kuskil. Avamusala (vaata kaarti) on Põhja-Eesti pool- ja väikesaartel, kus Ediacara setted asuvad pinnakate all. Valdavaks kivimiseks koostiseks on purdkivimid.

Vaata ka
--------

* Geokronoloogiline skaala
* Ediacara fauna
* Eesti kronostratigraafiline skaala
* Eesti geoloogiline ehitus

Viited
------

1. ↑  ajakiri: National Geographic Eesti (märts 2018) lk 99
Old College'i kuppel
**Edinburghi Ülikool** (inglise University of Edinburgh) on riiklik ülikool Šotimaal Edinburghis.

Vastavalt Quacquarelli Symondsile (QS) on ülikool rahvusvaheliste ülikoolide edetabelis 17. kohal.

Ülikool koosneb kolmest kolledžist.

Ülikool asutati 1583. 

Šoti valgustusajastu jooksul hakati intellektuaalselt käärivat Edinburghi linna kutsuma klassitsistliku eponüümi järgi Põhjala Ateenaks.

Vaata ka
--------

* Šoti valgustusajastu
* Edinburgh

Välislingid
-----------

* Ülikooli koduleht

Suurbritannia ülikoolid

**Inglismaa:**
Anglia Ruskin • 
University of the Arts • 
Aston • 
Bath • 
Bath Spa • 
Bedfordshire • 
Birmingham • 
UCE Birmingham • 
Bolton • 
Bournemouth • 
Bradford • 
Brighton • 
Bristol • 
Brunel • 
Buckingham • 
Cambridge • 
Canterbury • 
Central Lancashire • 
Chester • 
Chichester • 
City • 
Coventry • 
De Montfort • 
Derby • 
Durham • 
East Anglia • 
East London • 
Edge Hill • 
Essex • 
Exeter • 
Gloucestershire • 
Greenwich • 
Hertfordshire • 
Huddersfield • 
Hull • 
Imperial • 
Kent • 
Keele • 
Kingston • 
Lancaster • 
Leeds • 
Leeds Metropolitan • 
Leicester • 
Lincoln • 
Liverpool • 
Liverpool Hope • 
Liverpool John Moores • 
London *(Kolledžid: Birkbeck • Kõne ja näitlemise kool • Courtauld Institute of Art • Goldsmiths • Heythrop • Institute of Cancer Research • Institute of Education • King's • London Business School • LSE • LSHTM • Queen Mary • Royal Academy of Music • Royal Holloway • Royal Veterinary College • St George's • SOAS • School of Pharmacy • UCL; Institutes: Institute in Paris • School of Advanced Study • Marine Biological Station, Millport)* • 
London Metropolitan • 
London South Bank • 
Loughborough • 
Manchester • 
Manchester Metropolitan • 
Middlesex • 
Newcastle • 
Northampton • 
Northumbria • 
Nottingham • 
Oxford • 
Oxford Brookes • 
Plymouth •
Portsmouth • 
Reading • 
Roehampton • 
Royal College of Art • 
Salford • 
Sheffield • 
Sheffield Hallam • 
Southampton • 
Southampton Solent • 
Staffordshire • 
Surrey • 
Sunderland • 
Sussex • 
Teesside • 
Thames Valley • 
Nottingham Trent • 
Warwick • 
UWE • 
Westminster • 
Winchester • 
Wolverhampton • 
Worcester • 
York • 
York St John

**Põhja-Iirimaa:**
Queen's Belfast •
Ulster

**Šotimaa:**
Aberdeen • 
Abertay • 
Dundee • 
Edinburgh • 
Glasgow • 
Glasgow Caledonian • 
Heriot-Watt • 
Napier • 
Paisley • 
Robert Gordon • 
St Andrews • 
Stirling • 
Strathclyde

**Wales:**
Cardiff • 
Glamorgan • 
Wales
*(Aberystwyth • Bangor • Lampeter • Newport • NEWI • RWCMD • SIHE • Swansea • Trinity • UWIC)*

**Mittegeograafiline** : Avatud Ülikool
**"007 Spectre"** on 2015. aastal esilinastunud, järjekorras 24. film James Bondi sarjast. MI6 salaagenti kehastab seal neljandat korda Daniel Craig.

Sisu
----

Bond saab krüpteeritud sõnumi, mis viib ta kurjakuulutava organisatsiooni SPECTRE jälile. Samal ajal võitleb M poliitiliste jõududega, et hoida MI6 elus. Bond hakkab juurdlusega jõudma jälile kinnimätsitud tõele, mis ähvardab hävitada kõik, mille nimel ta on võidelnud.

Võtetel kasutatud lennukeid
---------------------------

Eesti Langevarjuklubile kuulunud BN-2A-26 Islander altpoolt
Langevarjuhüppeid näitavate võtete tarvis kasutati kaheksat Britten-Norman Islander BN-2A lennukit, millest üks kuulus aastatel 2006–2012 Eesti Langevarjuklubile. Filmi tarvis võõbati lennukite kered mustaks.

Väljumine Islanderilt
Eesti Langevarjuklubile kuulunud lennuk mudelinumbriga BN-2A-26 oli valmistatud 1969. aastal ja sai seerianumbriks 48; Eestis kandis lennumasin registreerimisnumbrit ES-PNA, ning õhusõidukile andsid Eesti langevarjurid nimeks Brita. 2012. aasta sügisel müüs Eesti Langevarjuklubi lennuki maha. Kokku kaheksast lennukist olid võtete ajal lennukõlblikud vaid kaks.

Viited
------

1. 1 2  "arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 4. märts 2016. Vaadatud 5. november 2015.`{{cite web}}`: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
2. 1 2
Kavilda Püha Neeva-Aleksandri kirik
Tartumaa Kavilda õigeusu kiriku sisevaade altari suunasKavilda kiriku sisevaade (2015)

Kavilda Püha Neeva-Aleksandri kirik (Eesti)Kavilda Püha Neeva-Aleksandri kirik
Asendikaart
**Kavilda Püha Neeva-Aleksandri kirik** on Eesti Apostlik-Õigeusu Kiriku haldusalasse kuuluv pühakoda Tartu maakonnas Elva vallas Mõisanurme külas.

Kavilda Püha Neeva-Aleksandri kirik
-----------------------------------

Kavilda õigeusu kirik ehitati maakividest 1873. aastal Kavilda mõisa territooriumile. Pühakoda valmis Riia arhitekti Heinrich Scheeli tüüpprojekti järgi siseministeeriumi rahastusel ja 1873. aastal pühitses Riia ja Miitavi ülempiiskop Veniamin selle püha Neeva-Aleksandri auks. 1944. aastal sai kirikuhoone sõjas kannatada. Järelevalveta pühakotta murti mitmel korral sisse. 1973. aastal varastati 15 ikooni, 30. juulil 1977 varastati taas ikoone ja muid väärtuslikke esemeid. Kavilda kiriku umbes 90 kunstiteosest jäid järele vaid pooled. Aastatel 1978–1979 koostatud aktide alusel viidi järelejäänud varad Uderna, Vasknarva ja teistesse kirikutesse. Kavilda Püha Neeva-Aleksandri kiriku altarimaal "Kristuse ülestõusmine" asub Antsla-Kraavi Prohvet Eelija kirikus.

1997. aastal kanti Kavilda õigeusu kirik Kultuurimälestiste riiklikku registrisse.

Tänapäeval seisab kirik varemeis ja Kavilda Püha Neeva-Aleksandri kogudus kirikut teenistusteks ei kasuta.

Õigeusu koolid
--------------

Juba üsna usuvahetusliikumise algusjärgul, 25. aprillil 1845 kinnitas Venemaa keiser instruktsiooni, mis nägi ette õigeusu kirikute juures õigeusu kihelkonnakoolide loomist. Konfessionaalne koolikorraldus kinnitati 1849. aasta talurahvaseadusega. Kavilda õigeusu kihelkonnakool avati 1873. aastal kiriku lähedal olevas majas ja see tegutses koos õigeusu abikooliga 1918. aastani.

Kalmistu
--------

Kavilda õigeusu kalmistu rajati 1873. aastal Kavilda riigimõisa poolt eraldatud maale.

Vaata ka
--------

* Puhja kihelkond
* Kavilda mõis
* Nõo Püha Kolmainu kirik
* Elva Peetri ja Pauli kogudus
* Tartu Püha Georgi (Jüri) kogudus

Viited
------

1. 1 2  Eesti Kultuurimälestiste register
2. ↑  "EAÕK koduleht/ Kavilda Püha Neeva-Aleksandri kogudus".

Kirjandus
---------

* "Koguteos Saaremaa II köide". TTÜ Kuressaare Kolledž. Kirjastus Koolibri. Tallinn, 2007; lk 924–927
* Jaanus Plaat/Arne Maasik. "Õigeusu kirikud, kloostrid ja kabelid Eestis". Eesti Kunstiakadeemia. Tallinn, 2011; lk 348–357
* Andrei Sõtšov. "Eesti õigeusu piiskopkond Stalini ajal aastail 1945–53". Tartu Ülikooli Kirjastus. Tartu, 2004; lk 65–125
* "Eesti õigeusk X–XXI sajandil". Entsüklopeediline teatmik (vene keeles). Koostaja Vladimir Iljaševitš. Kirjastus Tarbeinfo OÜ. Tallinn, 2014; lk 458
* August Kaljukosk. "Õigeusu kogudustes teeninud vaimulikkude nimekiri. Tallinn, 1975. Käsikiri. Eesti Riigiarhiiv

Välislingid
-----------

* Kavilda Püha Neeva-Aleksandri kirik kultuurimälestiste riiklikus registris
* Kavilda õigeusukoguduse ajaloost Tartumaa muuseum
* Kavilda ei ole enam mahajäetud kirik Eesti Kirik, 10. august 2007
**Lutter am Barenberge** on Langelsheimi linnaosa. 2021. aastani oli ta omaette vald Goslari kreisis.

Linna pindala on 33,29 km². 31. detsembril 2015 elas seal 2362 inimest.

Linn asub Harzi mäestiku (lõunas) ja Hainbergi küngaste (põhjas) vahel. Omavalitsusse kuuluvad paikkonnad Nauen ja Ostlutter.

Ajalugu
-------

Lutter, saanud nime lähedalasunud oja järgi, asutati keiser Otto I poolt 956. aastal, kui osa Gandersheimi kloostri valdusest Saksimaa hertsogkonnas. Vesilinnust on esmamainitud 1259. aastal, renditud Hildesheimi piiskoppide poolt kohalikele aadlikele. Erinevatel aegadel nõudsid seda Braunschweig-Lüneburgi hertsogid, kuid Hildesheimi piiskopid taasomandasid selle 1323. aastal. Seejärel ilmus nimetus *Bischofslutter*, et eristada seda lähedasest Königslutterist. Nimi *Lutter am Barenberge* (s.o. Harzi mäed) on pärit 14. sajandist.

Ägedas Hildesheimi piiskopkonna vaenuses 1523. aastal vallutas Lutteri Braunschweigi hertsog Heinrich II ning Hildesheim vürstlik Saksi-Lauenburgi piiskop Johannes IV säilitas vaid Ostlutteri paikkonna. Kolmekümneaastase sõja ajal taganesid Taani väed kuningas Christian IV juhtimisel Lutteri lossi, kus keisri ja katoliiklikud väed krahv Tilly juhtimisel võitsid neid 1626. aasta Lutteri lahingus, mis muutis Kolmekümneaastase sõja käiku.

Viini kongressi lõppakti järgi läks endine Hildesheimi valdus Ostlutter 1815. aastal Hannoveri kuningriigile (1866. aastast Preisi Hannoveri provints), samas Lutteri põlisosa jäi Braunschweigi hertsogkonnale. Mõlemad osad taasühendati haldusreformiga 1941. aastal.

Viited
------

1. ↑  Alle politisch selbständigen Gemeinden mit ausgewählten Merkmalen am 31.12.2018 (4. Quartal), vaadatud 10.03.2019.
2. ↑  , vaadatud 29.02.2020.

Välislingid
-----------

* www.sg-lutter.de
**Miihkali Perttunen**, õieti **Mihaila Arhipanpoika Ivanov-Perttunen**, tuntud ka kui **Pime-Miihkali**, (1815 Latvajärvi, Arhangelogorodski kubermang - 3. september 1899 Latvajärvi) oli tuntud Karjala runolaulik.

Rahvaluuleteadlased on temalt kogunud umbes 70 runo, koguulatusega 3500 värssi.

Elulugu
-------

Ta sündis 1815. aastal Latvajärvi külas Valge mere Karjalas[a] runolaulik Arhippa Perttuneni neljanda pojana. Runolaulik oli olnud ka tema vanaisa, hüüdnimega Suur-Iivana.

Ta suri 3. septembril 1899 ja on maetud Latvajärvi küla Kalmosaarele.

Mälestuse jäädvustamine
-----------------------

Vuokkiniemi külas on tema auks püstitatud ausammas.

2017. aastal toimus Vuokkinemis, mis oli ka samaks aastaks valitud soome-ugri kultuuripealinnaks, Miihkali 200. sünniaastapäevale pühendatud soome-ugri rahvaste nüüdiskirjandust tutvustav kirjandusfestival.

Teised temast
-------------

Soome akadeemik Martti Haavio on tema kohta öelnud: 

> "ta oli sündinud samaaegselt kahele maale: kehva männikoore-leiva Vienasse ja vaimselt kaunisse rohuaeda, kus runoööbikud laulsid".
> 
> 

Dokumentaalifilmis "Veelinnurahvas" nimetab Lennart Meri Miihkalit ja Arhippat "Kalevala" runode kuulsaimateks laulikuteks.

Märkused
--------

* **^a**  Tollal osa Arhangelogorodski kubermangust.

Viited
------

1. 1 2  "Veelinnurahvas (1970)". *Eesti Filmi Andmebaas*. Vaadatud 8. jaanuar 2018. `{{netiviide}}`: eiran teksti "Enn Säde vahejutud "Hõimukalendris"" (juhend)
2. 1 2 3 4  Perttunen - mitu inimpõlve runolaulikuid, mitu rahvaluuletähtpäeva". *Sirp ja Vasar* 1969, nr 44 (1351). lk 2.
3. ↑  "Soome-ugri kultuuripealinna 2017 Vuokkiniemi kultuuriaasta algab 07. jaanuaril". MTÜ Fenno-Ugria Asutus. 6. jaanuar 2017. Vaadatud 17. veebruar 2018.
**Ida-Madagaskar** on Madagaskari idaosa Madagaskari saare Kõrgplatoost ida pool.

Ajalugu
-------

Madagaskari saare idarannikul Antongilast kuni Mananjaryni valitsesid lugematud külapealikud, kes vajaduse korral moodustasid omavahel lühiajalisi lõtvu liite. Kaitseks Euroopa meremeeste järeltulijate vastu olid nad sunnitud ühinema, mille tagajärjel moodustus betsimisarakade etniline rühm. 

Tuule eest kaitstud Antongila laht, idaranniku ainus looduslik sadamakoht, oli Euroopa meresõitjatele teada juba 1515. aastast. Ta jäi hollandlaste tähtsaks tugipunktiks kuni 17. sajandini. Nii tekkis jõgede suudmetes, eriti Toamasina ja Antongila vahelisel rannaribal elavatel põliselanikel varakult sagedane kokkupuude eurooplastega.Kui 1652 rajati Hollandi koloonia Kapimaal, vähenes hollandlaste huvi Madagaskari vastu märgatavalt. 

Esimene Briti Ida-India Kompanii laevastik heitis 1601 ankrusse Sainte-Marie saare juurde ning seejärel ka Antongila lahte, kus neil õnnestus saada 15 tonni riisi, 50 korvi ube, 8 veist, palju kodulinde ning suur hulk apelsine, sidruneid ja banaane. Nagu Sainte Marie saarelgi, tuli neil võidelda tsükloniga ning samuti raskete haigustega meeskonna seas. 

Prantslased, kes kinnitasid 1642 kanda lõunarannikul, ostsid kogu idarannikult riisi. 

17. sajandi lõpul kinnitasid idarannikul kanda piraadid ja orjakaupmehed, eriti Vohémaris, Sainte-Marie saarel, Mahavelonas (Foulpointe) ning ka hästi kaitstud Antongila lahes. Mõni neist tüdines võitlemisest merel ning seadsid end sisse kuival maal. Teised viibisid kuival maal selleks, et puhata ja uuteks röövretkedeks valmistuda. Piraatide kaptenitel oli tänu tulirelvadele oma kindlustatud residentsides märkimisväärne sõjaline võim, mõnest sai kohalik vürst. Sageli sekkusid nad kohalikesse konfliktidesse ning sõlmisid ajutisi liite kohalike valitsejatega. Omavahel nad enamasti ei sõdinud. Piraadid abiellusid ka kohalike naistega, sageli klannipealike tütardega. 

Esimene Madagaskari piraat oli John Avery, kes kaaperdas India lähedal suurmoguli aardeid täis laeva ning asus 1695 Antongilasse. Inglise laevadel ei õnnestunud teda välja ajada. Mõni laevakaptenitest, näiteks William Kidd, hakkas ise piraadiks. Kaubeldi röövitud aaretega ning veiste ja orjadega. Üks ori maksis 25 piastrit või viis värvilist taskurätikut või viis püssi.

Välislingid
-----------

* Franz Stadelmann. *Symbiose zwischen Gestern und Heute*, ptk 17 (allikas)
Nõukogude Liidu väegrupi Saksamaal embleem
**Nõukogude Liidu väegrupp Saksamaal** (vene keeles *Группа советских войск в Германии*; saksa keeles *Gruppe der Sowjetischen Streitkräfte in Deutschland*) oli NSV Liidu relvajõudude operatiiv-strateegiline väegrupp Saksamaal (dislotseerus aastatel 1945–1949 Nõukogude Liidu okupatsioonitsoonis Saksamaal, 1949–1990 Saksa Demokraatlikus Vabariigis ja pärast Saksa DV liitmist Lääne-Saksamaaga 1990–1994 Saksamaa Liitvabariigis.

Väegrupi ametlik nimetus
------------------------

* 1945–1954 **Nõukogude Liidu okupatsiooniväegrupp Saksamaal**
* 1954–1989 Nõukogude Liidu väegrupp Saksamaal
* 1989–1994 **Lääne väegrupp**

Juhtimine
---------

Väegrupi peakorter asus 1945–1946 Potsdamis ja 1946–1994 Wünsdorfis (Brandenburgis).

9. juunil 1945 loodud Nõukogude Liidu väegrupi Saksamaal ülemjuhatajaks määrati Nõukogude Liidu marssal Georgi Žukov, kes oli ühtlasi Nõukogude Liidu sõjalise administratsiooni Saksamaal kõrgem ülem. Ülemjuhataja ametis jätkasid külma sõja perioodil Nõukogude Liidu marssal Vassili Sokolovski (1946–1949), armeekindral Vassili Tšuikov (1949–1953), armeekindral Andrei Gretško (1953–1957), armeekindral Matvei Zahharov (1957–1960), kindralpolkovnik Ivan Jakubovski (1960–1961), Nõukogude Liidu marssal Ivan Konev (1961–1962), armeekindral Ivan Jakubovski (1962–1965), armeekindral Pjotr Koševoi (1965–1969), armeekindral Viktor Kulikov (1969–1971) ja teised.

Osalemine konfliktides
----------------------

Nõukogude väegrupi tankid Leipzigis 17. juunil 1953
Nõukogude ja USA tankid seismas vastakuti Berliinis oktoobris 1961
* Berliini blokaad (1948–1949)
* 1953. aasta ülestõus Saksa DV-s
* 1961. aasta Berliini kriis
* Operatsioon Doonau (1968)

Vägede väljaviimine
-------------------

Kogu tuumaarsenal viidi Saksamaalt (1990. aastal toimus Saksamaa taasühinemine) välja Nõukogude Liidu territooriumile enne 24. juunit 1991. 1992. aastal vähenes järsult väegrupi finantseerimine 19,8 miljoni margani (1991. aastal 820 miljonit marka).

Kokku lahkus Saksamaalt Lääne väegrupi koosseisu kuulunud 546 000 inimest, sealhulgas 339 000 sõjaväelast. 12. juunil 1994 toimus Wünsdorfis väegrupi lahkumisparaad.

Vaata ka
--------

* Saksamaa 1945–1949
* Prantsuse sõjajõud Saksamaal

Välislingid
-----------

 Nõukogude Liidu väegrupp Saksamaal – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
**Maurice Stokes** (17. juunil 1933 Rankini – 6. aprillil 1970) oli USA elukutseline korvpallur.

Keskkool
--------

* Westinghouse'i keskkool, Pittsburgh, Pennsylvania osariik, USA (1948–1951)
* Pittsburghi meister 1950 ja 1951

Ülikool
-------

* St. Francise ülikool 1951–1955
* NCAA meister 1952
* Rahvusliku kutseturniiri väärtuslikem mängija (MVP) 1952
* NIT-i MVP 1953 ja 1954
* Kuulus Ameerika teise meeskonda 1955

NBA
---

* Rochesteri Royals 1955–1957
* Cincinnati Royals 1957–1958
* NBA aasta uustulnukas 1956
* Royalsi parim punktide, lauapallide ja resultatiivsete söötude poolest
* 1256 lauapalli ühel hooajal (1956–1957, NBA rekord)
* NBA tähtede mängus osaleja 1956–1958

Elulugu
-------

Stokes alustas oma korvpallikarjääri Westinghouse'i keskkoolis, kus ta aitas oma võistkonnal tulla Pittsburghi meistriks. Noormees jätkas korvpalli mängimist St. Francise ülikoolis, kus viskas keskmiselt 22 punkti ja hankis 24 lauapalli. Sellega aitas ta oma meeskonnal tulla NCAA (1952) ja NITi meistriks (1953 ja 1954). Stokes valiti kõige väärtuslikumaks mängijaks ka rahvuslikul kutseturniiril. 1955 sai ta ainsaks mängijaks NITi ajaloos, kes valiti kõige väärtuslikumaks mängijaks, kuigi tema meeskond ei võitnud (oli alles 4.) 

Vaatamata imepärasele ülikoolikarjäärile, oli Stokes 1955. aasta NBA *draft*'is alles teine valik. Ta oli juba esimesel aastal oma meeskonna parim visatud punktide (16,8), lauapallide (16,3) ja resultatiivsete söötude poolest (4,9). See avaldas muljet ja Stokes valiti 1956 NBA aasta uustulnukaks. Juba teisel aastal suutis ta lüüa hooaja jooksul võetud lauapallide rekordi: uus rekord oli 1256. Stokes oli väga populaarne korvpallur ja valiti igal aastal tähtede mängu.

Kolmanda aasta viimasel põhihooaja mängus kukkus ta väga õnnetult põrandale ja lõi nii tugevalt pea ära, et langes koomasse. Ta jäi elu lõpuni invaliidiks. Vaatamata sellele jälgis ta NBA mänge edasi ning jagas noortele talentidele õpetusi oma elupäevade lõpuni.

Tegevsportlasena oli ta 201 cm pikk ja kaalus 106,5 kg.

Statistika
----------

| Hooaeg | Klubi | Mängud | Visked | Vabavisked | Punktid | Lauapallid | Resultatiiv-
sed söödud |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1955-56 | Rochester Royals | 67 | 403/1137 | 319/447 | 1125 | 1094 | 328 |
| 1956-57 | Rochester Royals | 72 | 434/1249 | 256/385 | 1124 | 1256 | 331 |
| 1957-58 | Cincinnati Royals | 63 | 414/1181 | 238/333 | 1066 | 1142 | 403 |
Roh Tae-woo (1989)
**Roh Tae-Woo** (Hangul: 노태우; 4. detsember 1932 Gyeongsangnam-do, Daegu – 26. oktoober 2021 Soul) oli Lõuna-Korea poliitik ja sõjaväelane. Aastatel 1988–1993 oli ta 13. Lõuna-Korea president.

Roh Tae-Woo käis Daegus Lõuna-Korea hilisema presidendiga Chun Doo-hwaniga samas keskkoolis. 1950. aastal asus ta sõjaväeteenistusse. 1954. aastal lõpetas ta koos Chuniga Korea sõjaväeakadeemia. Mõlemad tegid karjääri sõjaväelasena. 1979. aastal ülendati Roh kindralikse. Pärast 1979. aasta oktoobris toimunud Lõuna-Korea presidendi Park Chung-hee mõrvamist leidis sama aasta detsembris aset Chuni juhitud riigipöörekatse (tuntud kui "12. detsembri riigipööre"), mida Roh toetas enda juhitud 9. jalaväediviisiga. Aasta hiljem toetas Roh Chuni võimule asumises ja surus 1980. aasta mais sõjaväge kasutades maha Gwangjus toimunud demokraatiameelse demonstratsiooni. Roh läks 1981. aastal erru ja hakkas poliitikuks.

Chuni valitsuses oli Roh spordiminister (1982) ja siseminister (1982–1983). Aastatel 1983–1986 oli ta 1988. aasta Souli suveolümpiamängude korralduskomitee president.

1987. aasta juunis toimusid Lõuna-Koreas üleriigilised demokraatiameelsed meeleavaldused ja sama aasta detsembris esimesed demokraatlikud presidendivalimised. Chun nimetas Rohi oma partei presidendikandidaadiks ning Roh tuli valimistel võitjaks. Roh astus ametisse 1988. aasta veebruaris. Tema valitsusaeg juhatas sisse Lõuna-Korea Kuuenda Vabariigi alguse. Presidendina jätkas Roh Lõuna-Korea poliitika demokratiseerimist, sõlmis uued sidemed Nõukogude Liidu (hiljem Venemaa) ja Hiinaga ning sõlmis 1991. aastal Põhja-Koreaga lepingu, et säilitada rahu kahe Korea vahel. 17. septembril 1991 said Lõuna-Korea ja Põhja-Korea korraga ÜRO liikmeteks.

Aastatel 1987–1990 oli Roh Demokraatliku Õiguse Partei ja 1990–1992 sellest välja kasvanud Demokraatliku Liberaalsepartei esimees.

1993. aastal Roh vahistati süüdistatuna korruptsioonis, hiljem sai ta süüdistuse ka riigireetmises. 1996. aasta augustis määrati talle 22 ja poole aasta pikkune vanglakaristus, mis lühendati hiljem 17 aastale. Järgmine president Kim Young-sam andis talle armu ja ta pääses detsembris 1997 vabadusse.

Viited
------

1. 1 2 3  Roh Tae-Woo. *Encyclopædia Britannica*. Vaadatud 30.12.2021
2. ↑  "Suri Lõuna-Korea endine president Roh Tae-woo". maailm.postimees.ee. 26.10.2021. Vaadatud 22.11.2021

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**Chun Doo-hwan** | **Lõuna-Korea president**1988–1993 | Järgnev**Kim Young-sam** |
**Emand Karlsson** on episoodiline tegelane Astrid Lindgreni raamatus "Meisterdetektiiv Blomkvisti ohtlik elu". 

Esimest korda mainitakse teda triloogia teise osa kuuendas peatükis, kus Punaste rooside eest põgenev Kalle Blomkvist tema hoovis peidupaika otsib. 

Emand Karlsson elab Timukamäel, see on osa Lillköpingu linnakesest, "kus ei ela just piirkonna koorekiht". Emand Karlsson on samuti Timukamäel elava poisi Jonte sõnul "tige nagu herilane", muuhulgas on daam näiteks oma hooviplangule okastraadi peale tõmmanud. Autor ütleb, et emand Karlsson ei kuulunud nende inimeste hulka, "kes oleks sallinud arusaamatut müra oma tagahoovis"; mööda oma aeda ja koda ringijooksvatele marakrattidele ähvardab ta politsei kutsuda.

Oma väikekodanlikkuses on emand Karlsson siiski tõeline daam, alati uudistest pakatamas ja sensatsioonihimuline. Kui linnakeses levib uudis vana Greni tapmisest, on just tema see, kes purjetab poeuksest sisse, et "kirjeldada kõike, mida ta teadis ja veelgi rohkemgi, nii et suu vahutas". Tänu sellele kuulis juhtunust ka isa poes leti taga soolaheeringaid pakkinud Kalle.

Emand Karlsson on üks humoorikamalt kirjeldatud hetkelisi tegelaskujusid kogu raamatus: üksikute lausetega joonistub lugejale suurepärane portree väikelinna mamslist, kelletaoliseid leidub kõikjal.
**Maddalena saared** (it *arcipelago di La Maddalena*) on Itaaliale kuuluv saarestik Vahemeres Türreeni meres, Sardiinia saare kirderanniku lähistel. Saared asuvad Sardiiniat Korsikast eraldava Bonifacio väina juures, Smaragdiranniku ääres.

Saarestik asub Sardiinia maakonna Olbia-Tempio provintsis, Gallura ajaloolis-geograafilises piirkonnas. Saared kuuluvad La Maddalena valda.

Saarestik on hõlmatud 1994. aastal moodustatud Maddalena saarestiku rahvuspargiga (*Parco nazionale Arcipelago di La Maddalena*).

Suurimad saared on Maddalena (20,1 km²), Caprera (15,7 km²), Spargi (4,2 km²), Santo Stefano (3,0 km²), Santa Maria (2,0 km²), Budelli (1,6 km²) ja Razzoli (1,5 km²). Asustatud on Maddalena, Caprera ja Santo Stefano.

Maddalenat ja Caprerat ühendab tehismaakitsus. Caprera saarel veetis oma viimased eluaastad Garibaldi ja sinna on ta ka maetud. Santo Stefano saarel asus kuni 2008. aastani USA tuumaallveelaevade baas.

* Bonifacio väinBonifacio väin
* La MaddalenaLa Maddalena
* CapreraCaprera
* SpargiSpargi

Kirjandus
---------

* Mimmo Martinucci, Sognando le isole italiane. Guida per radioamatori. Vol. 2 - Sardegna e le sue isole minori. Liguria e le sue isole, Albino, Sandit Libri, 2007. ISBN 978-88-89150-56-6.

Välislingid
-----------

 Maddalena saared – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
**Emantsipatsioon** tähistab ebasoodsas olukorras oleva ühiskonnagrupi teekonda poliitiliste õiguste või võrdsuse saavutamise poole. Termin tuleneb ladinakeelsest fraasist *ēx manus capere*. Õigekeelsussõnaraamatus on emantsipatsiooni tähenduseks antud: "sõltuvusest v kitsendustest vabastamine v vabanemine".

Karl Marx kirjutas poliitilisest emantsipatsioonis oma 1844. aasta essees *"Zur Judenfrage"* ("Juudiküsimusest"). Marxi nägemuses pidi poliitiline emantsipatsioon kaasa tooma "kodanike võrdse staatuse suhetes riigiga, võrdsuse seaduse ees sõltumata religioossest kuuluvusest, varanduslikust seisukorrast või muudest üksikisikute eraelulistest tunnustest".

Sõna 'emantsipatsioon' on pigem kasutusel akadeemias või aktivistide seas kui tavainimeste hulgas. Emantsipatsioonist räägitakse näiteks seoses feministlike liikumiste eesmärgiga saavutada naistele meestega võrdsed poliitilised, majanduslikud, kultuurilised ja sotsiaalsed õigused. Samuti haakuvalt emantsipatsiooni sõnaga tähistatakse Suurbritannia endistes Kariibi mere piirkonnas asuvates kolooniates orjakaubanduse lõppu meenutavat 'emantsipatsiooni päeva' (*Emancipation Day*).

Viited
------

1. ↑  Mark Rupert. *"Notes on Political and Human Emancipation"*. Syracuse University. (Tegu on vaadete resümeega mitte Marxi tsitaadiga)

|  |  |
| --- | --- |
|  | Tsitaadid Vikitsitaatides: **Emantsipatsioon** |
**Ida-Timori lipp** on Ida-Timori ametlik lipp.

Riigi- ja rahvuslipp
--------------------

 ? Ida-Timori riigi- ja rahvuslipp. Proportsioonid 1:2.
20. mail 2002 vastu võetud riigi- ja rahvuslipp on punane kangas, mille vardapoolses osas on kollasele kolmnurgale paigutatud must kolmnurk, sellele aga valge viisnurkne täht, mille üks tipp on suunatud vardapoolsesse ülanurka. Kollase kolmnurga pikkus moodustab 1/2, musta kolmnurga pikkus aga 1/4 lipu pikkusest. Lipu proportsioonid on 1:2 ja ametlikud mõõtmed 180 cm x 90 cm.

Kollane (PMS 123C) sümboliseerib koloniaalperioodi ja riigi rikkust, punane (PMS 485C) tähistab iseseisvuse eest valatud verd, must aga pimeduse jõude ja ka neid, kelle eestvedamisel saabus iseseisvus; valge on vabaduse värv. 

Selline lipp oli kasutusel ka kümme päeva kestnud iseseisvusperioodil 1975. aastal. Lipu eeskujuks oli võetud vabadusvõitluse partei FRETILIN (Ida-Timori Iseseisvuse Revolutsiooniline Rinne) lipp. Fretilini lipul olid puna-kolla-punased horisontaalsed laiud ja vardapoolses osas must vertikaallaid valge viisnurkse tähega.

Ida-Timori ajaloolised lipud
----------------------------

1961. aastal toimunud ülestõusu ajal Portugali kolonisaatorite vastu võeti Ida-Timori rahvuslipuks punane kangas, mille keskel oli must sõõr kollase äärisega ja selles valge viisnurkne täht. Ülestõus suruti maha ja lipp keelustati.

Pärast 1999. aastal ÜRO järelevalve all toimunud rahvahääletust iseseisvusküsimuses võeti kasutusele CNTR-i (Conselho Nacional de Resistźncia Timorense) partei lipp, millelt jäeti ära partei nimi.

Varasemad lipud
---------------

* 1578 - 16401578 - 1640
* 1580 - 1640 (putative flag)1580 - 1640 (putative flag)
* 1640 - 16671640 - 1667
* 1667 - 17071667 - 1707
* 1707 - 18161707 - 1816
* 1816 - 18261816 - 1826
* 1826 - 1830/18341826 - 1830/1834
* 1830 - 19101830 - 1910
* 1910 - 19751910 - 1975

Vaata ka
--------

* Ida-Timori vapp

Välislingid
-----------

* Ida-Timori lipp andmebaasis *Flags of the World* (*inglise keeles*)
Maurice Ewing (1972)
**William Maurice Ewing** (12. mai 1906 Lockney, Texas – 4. mai 1974 Galveston) oli Ameerika Ühendriikide geofüüsik ja okeanograaf. 

Maurice Ewing lõpetas 1926. aastal Rice'i ülikooli ning sai sealt 1927. aastal magistri- ja 1931. aastal doktorikraadi füüsikas. 

Ta oli aastatel 1947–1972 Columbia ülikooli geoloogiaprofessor. 1949. aastal oli Ewing ülikooli struktuuri kuuluva Lamonti Geoobservatooriumi asutaja ja selle esimene direktor.

Teadus
------

Ewingi peamisi uurimissuundi teadustöös: merepõhjas ladestumisega seotud protsessid, veealuste plahvatuste seismoloogia, maavärinauuringud, veealune akustika, ookeanipõhja fotograafia, batümeetria, sedimentoloogia, veealused kanjonid ja geotektoonika. 

Ewing juhtis üle 50 ookeaniekspeditsiooni. Ta oli puurimislaeva Glomar Challengeri pardal teadusjuht.

Tunnustus
---------

Kuningliku Astronoomiaseltsi kuldmedal
* 1948 – valiti USA Rahvusliku Teaduste Akadeemia liikmeks
* 1951 – valiti Ameerika Kunstide ja Teaduste Akadeemia liikmeks
* 1956 – valiti Hollandi Kuningliku Teaduste ja Kunstide Akadeemia välisliikmeks
* 1957 – William Bowie medal
* 1959 – valiti Ameerika Filosoofiaseltsi liikmeks
* 1960 – Vetleseni auhind
* 1964 – Kuningliku Astronoomiaseltsi kuldmedal
* 1970 – valiti Uus-Meremaa Kuningliku Seltsi välisliikmeks
* 1972 – valiti Londoni Kuningliku Seltsi välisliikmeks
* 1973 – National Medal of Science
* 1974 – Penrose'i medal (postuumselt)

Mälestuse jäädvustamine
-----------------------

* Maurice Ewingi medal

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Maurice Ewing** |
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel on TTÜ autasust; TTÜ ajakirja kohta vaata Mente et Manu (ajakiri)* |

---

**Suur teenetemedal "Mente et Manu"** (ladina keeles "mõistuse ja käega") oli Tallinna Tehnikaülikooli kõrgeim autasu, mida anti väljapaistvale isikule, kel on erakordselt suuri teeneid TTÜ ees ja/või kogu Eesti riigi hariduse, teaduse ning kultuuri edendamisel. Suure teenetemedaliga "Mente et Manu" autasustatud isikud kanti TTÜ auraamatusse..

Suur teenetemedal "Mente et Manu" asutati TTÜ nõukogu otsusega 19. septembrist 1989. Esimese medali pälvis Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi esimees Arnold Rüütel. Medal nr 2 määrati postuumselt Agu Aarnale, kolmanda medali sai rektor Boris Tamm. Kokku anti välja kuus medalit, neist kaks viimast jagati 1999. aastal. 

Medal on lauamedal, mille on kujundanud ja valmistanud metallikunstnik Marje Kerem Kundla.

Kehtivas statuudis "Honoris Causa" (2012) suurt teenetemedalit märgitud ei ole.

Suure teenetemedali kavalerid
-----------------------------

* Medal nr 1 – Arnold Rüütel, kätte antud 13.10.1989
* Medal nr 2 – Agu Aarna (postuumselt), TTÜ nõukogu otsus 18.12.1990
* Medal nr 3 – Boris Tamm, TTÜ nõukogu otsus 18.12.1990
* Medal nr 4 – Uno Mereste, TTÜ nõukogu otsus 19.05.1998
* Medal nr 5 – Hanno Sillamaa, TTÜ nõukogu otsus 19.10.1999
* Medal nr 6 – Valdek Mikkal, TTÜ nõukogu otsus 9.11.1999

Teenetemedal
------------

Mente et Manu nimega on ka veel teinegi medal TTÜ autasude hulgas – suurte teenete eest antav teenetemedal "Mente et Manu". Medal asutati 1978. a veebruaris. Aastatel 1978–1989 anti seda medalit välja 151 korral.

Medali statuuti on mitu korda muudetud. Kuna augustis 2000 muudeti TTÜ nõukogu otsusega TTÜ sümboolika statuut, millega võeti kasutusele uus tunnusgraafika (autor disainer Tiit Jürna), siis peatati rektori 4.09.2000 käskkirjaga nr 124 teenetemedali "Mente et Manu" väljaandmine kuniks valmib uus teenetemedali kavand. Uue kavandi autor on kunstnik Ene Valter.

Alates 2001. aastast kantakse medalisaajad TTÜ auraamatusse.

Statuudis "Honoris Causa" (kehtestatud TTÜ nõukogu 24.01.2012 määrusega nr 4, muudetud TTÜ nõukogu 19.05.2015 määrusega nr 3) on muude punktide seas välja toodud, et teenetemedalit antakse välja 2001. aastast, medalid on nummerdatud ja sellele graveeritakse teenetemedali saaja nimi. Teenetemedal antakse välja ühekordselt ja teenetemedali saaja annab allkirja TTÜ auraamatusse. 

Alates 2001. aastast on välja antud 92 teenetemedalit "Mente et Manu".

Viited
------

1. ↑  TTÜ statuut Honoris Causa (2001)[*alaline kõdulink*]

Välislingid
-----------

* Mente et Manu kavalerid (alates 2001. aasta septembrist)
**Jagamisrakised** on peamiselt freesimisel kasutatavad rakised. Jagamisrakised jagunevad jagamislaudadeks ja jagamispeadeks.

Jagamislaudadel kinnitatakse töödeldav detail pööratavale alusele põhiliselt täiendava seadistuse abil. Kasutatakse ka isetsentreeruvat padrunit asetusega pöörlemisteljel. Jagamispead ja ka lauad valmistatakse ette nii horisontaalse kui ka vertikaalse spindlivõlliga. Töödeldava detaili pööramine ja fikseerimine toimub käsitsi.

Jagamispead jagunevad omakorda lihtjagamispead, pooluniversaalsed jagamispead ja universaalsed jagamispead. Pooluniversaalsed- ja universaalsed jagamispead võimaldavad ringjoone jagamist mistahes suurusega osadeks. Nad on varustatud mehaanilise pöörlemismehhanismiga ja täiendava jagamissüsteemiga. Korpus on aluse suhtes pööratav 0...10° (kraadi) allapoole ja 0...100° (kraadi) ülespoole. Jagamise pöördmehhanismi ülekandesuhe on 40:1 või pretsessioon seadmete puhul 90:1. Universaalne jagamispea omab täiendava diferentsiaalülekandega jagamise võimalust.
***Nyakatsi*** on ruandade traditsiooniline eluase. See on ringi- või ruudukujulise põhiplaaniga pinnasest ja rohust ehitatud majake. 

Aastal 2008 algatas Rwanda valitsus ulatusliku uute majade ehitamise kampaania, mille käigus plaaniti hiljemalt 2011. aasta esimese poole jooksul algelised elamud täielikult uutega asendada. Sügisel 2010 oli alles ligi 71 000 *nyakatsi*'t. Kampaania raames aidati inimestel ehitusmaterjale hankida ning korralikud majad ehitada. Hiljem pikendati programmi 2011. aasta lõpuni. Kampaania maksumus oli üle 6,5 miljardi frangi. Sügisel 2011 elas *nyakatsi*'des veel üle 10 000 perekonna.

Viited
------

1. ↑  "Nyakatsi eradication moves 125,000 people into decent housing". Originaali arhiivikoopia seisuga 9. mai 2011. Vaadatud 4. juunil 2012.
2. ↑  "Nyakatsi eradication signed dec 2010.pdf Terms of reference guiding the campaign". Originaali arhiivikoopia seisuga 18. september 2020. Vaadatud 4. juunil 2012.
3. ↑  "Last people to vacate Nyakatsi by December". Originaali arhiivikoopia seisuga 15. oktoober 2011. Vaadatud 4. juunil 2012.

Välislingid
-----------

* Nyakatsi (ka pilt)
* Pilt
* Over Rwf 56 Million Raised for ‘Bye Bye Nyakatsi’ (ka pilt)
**Nony Salasoo** (aastani 1931 **Sogenbits**, 8. jaanuar 1928 Tartu – 19. august 1990 Sydney, Austraalia) oli eesti päritolu Austraalia tehnikateadlane.

Elulugu
-------

Ta õppis Nõmme Gümnaasiumis. 

Ta viidi 1944. aastal Saksa lennuväe abiteenistuslasena Saksamaale, oli sõjavangis, vabanes 1946. aastal. Lõpetas 1947. aastal Kempteni Eesti Gümnaasiumi Kemptenis Baieris. 

Siirdus 1948. aastal Austraaliasse, lõpetas 1962. aastal Uus-Lõuna-Walesi Ülikooli metallurgia erialal. Sai 1972. aastal *M.Sc.* metallurgia ja metallitehnoloogia alal Pittsburghi Ülikoolist (USA) väitekirjaga "*Macrosegregation in the region of section change in leaded bronze and brass castings*".

Oli aastatel 1955–1962 Uus-Lõuna-Walesi Ülikooli metallurgialaboratooriumi assistent, 1963–1964 juhataja abi, 1964–1985 Wollongongi Ülikooli (Uus-Lõuna-Wales) metallurgia lektor.

Teadustöö
---------

Uurimusi metallurgiast. Uus-Lõuna-Walesi Ülikooli ajakirja Metallurgical Rewiew toimetaja.

### Teoseid

* A chemical polish-etch for silver. // J. Australasian Inst. of Metals 15 (1970) 3
* Steel-making and processing. 3. Fuels and refractories (kaasautor R. J. O'Brien). // South-East Asia Iron and Steel Inst. Quarterly (1973) oct

Liikmesus
---------

Eesti Võitlejate Ühingu Austraalias, Metsaülikooli Austraalias ja Eesti Meeskoori Austraalias juhatuste liige.

Australasian Institute of Metals'i, Australasian Institute of Mining and Metallurgy, American Society for Metals'i, American Institute of Mining, Metallurgical and Petroleum Engineers'i liige.

Isiklikku
---------

Tema isa Hugo Salasoo oli botaanik, farmatseut ja arhivaar, vend Inno Salasoo on keemik ja botaanik.

Ta oli aastatel 1956–1977 abielus Silvia Salasooga, abielu lahutati; hiljem oli tema elukaaslane Tiiu Mäe.

Viited
------

1. 1 2 3  Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide

Kirjandus
---------

* A. Perendi. Nony Salasoo 50-aastane. Meie Kodu (1978) 1. II, 3
* Eesti teadlased väljaspool kodumaad: biograafiline teatmik = Estonian scholars and scientists abroad: biographical directory. Stockholm 1984, 112
* Inno Salasoo. Mu suur vend: Nony Salasoo elukäik 1928–1990. Sydney 2001

Välislingid
-----------

* *Eesti teaduse biograafiline leksikon.* 3. köide: *N–Sap* TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013
* [TLÜAR väliseesti isikud]

 *Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.*