recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Maailma suurim suurlinn Tōkyō, taustal Fuji vulkaan (2017)
**Suurlinn** (samuti ***metropol***; teistes keeltes ka *metropolis*) on kõige suuremate linnade kategooriasse kuuluv linn. See on riigi või mingi suurema piirkonna majanduslik, poliitiline ja kultuuriline keskus.

Minimaalse kriteeriumi järgi elab suurlinnas vähemalt 100 000 inimest, alternatiivsete kriteeriumide järgi üle 200 000, 500 000 või 1 000 000 inimese. Kui Eestis määratleda metropolina linn, milles elab üle 100 000 inimese, oleks Eesti linnadest metropolid Tallinn (alates 1918. aastast) ja lühidalt ka Tartu (1977–2005). 

Seotud mõiste on maailmalinn, millega tähistatakse ülemaailmse majandusvõrgu põhisõlmedeks olevaid linnasid.

Üle 10 miljoni elanikuga suurlinnasid nimetatakse ka megalinnadeks. 1950. aastal olid ainukesed megalinnad New York-Newark linnastu ja Tōkyō. Aastaks 1995 oli selliste linnade arv tõusnud 14-ni ja aasta 2020 seisuga on neid 34.

Megalinnad
----------

Suurimad linnad 2020. aasta seisuga koos linnastus elavate inimeste arvuga:

1. Tōkyō 37,39 miljonit
2. Delhi 30,29 miljonit
3. Shanghai 27,05 miljonit
4. São Paulo 22,04 miljonit
5. México 21,78 miljonit
6. Dhaka 21 miljonit
7. Kairo 20,9 miljonit
8. Peking 20,46 miljonit
9. Mumbai 20,41 miljonit
10. Ōsaka 19,16 miljonit
11. New York-Newark 18,8 miljonit
12. Karachi 16,09 miljonit
13. Chongqing 15,87 miljonit
14. İstanbul 15,19 miljonit
15. Buenos Aires 15,15 miljonit
16. Kolkata (Calcutta) 14,85 miljonit
17. Lagos 14,36 miljonit
18. Kinshasa 14,34 miljonit
19. Manila 13,92 miljonit
20. Tianjin 13,58 miljonit
21. Rio de Janeiro 13,45 miljonit
22. Guangzhou 13,3 miljonit
23. Lahore 12,64 miljonit
24. Moskva 12,53 miljonit
25. Los Angeles-Long Beach-Santa Ana 12,44 miljonit
26. Shenzhen 12,35 miljonit
27. Bengaluru 12,32 miljonit
28. Pariis 11,01 miljonit
29. Bogotá 10,97 miljonit
30. Chennai (Madras) 10,97 miljonit
31. Jakarta 10,77 miljonit
32. Lima 10,71 miljonit
33. Bangkok 10,53 miljonit
34. Hyderabad 10 miljonit

Vaata ka
--------

* Maailmalinn
* Miljonilinn

Viited
------

1. 1 2  Megacity designingbuildings.co.uk (vaadatud 13. juulil 2022)

**Asulad**

Talu | Küla | Alevik | Alev **|** Linn | Suurlinn | Maailmalinn
  
 Väikesed asulad **→** Suured asulad
  
*Vaata ka:* Linnastu | Suurlinnastu | Hiidlinnastu
Hirvo Surva rahvusooperi Estonia 107. hooaja avamisel
**Hirvo Surva** (sündinud 2. juulil 1963 Kohtla-Järvel) on eesti koorijuht.

Hirvo Surva õppis 1979. aastani Kohtla-Järve 1. Keskkoolis. Aastail 1979–1983 õppis Georg Otsa nimelises Tallinna Muusikakoolis koorijuhtimist Silvia Melliku juures, seejärel sama eriala Tallinna Riiklikus Konservatooriumis Ants Üleoja juhendamisel (1983–1990).

2006. aastast töötab ta Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia õppejõuna. 

Detsembrist 2001 on ta rahvusooperi Estonia poistekoori peadirigent. Ta on olnud ka Eesti Meestelaulu Seltsi poistekoori Kalev peadirigent (aastatel 1994–2009), Revalia Kammermeeskoori peadirigent (aastast 1998) ja Eesti Rahvusringhäälingu segakoori dirigent (aastast 2008), on juhatanud ka Teaduste Akadeemia meeskoori. Ta on Eesti Koorijuhtide Liidu ja Eesti Kooriühingu juhatuse esimees.

Hirvo Surva oli 1993. aasta VII noorte laulu- ja tantsupeo poistekooride dirigent, 1994. aasta XXII üldlaulupeo poiste- ja meeskooride dirigent, 1997. aasta VIII noorte laulu- ja tantsupeo kunstiline juht, 1999. aasta XXIII üldlaulupeo poistekooride dirigent ning XXIV ja XXV üldlaulupeo üldjuht ja XXVI üldlaulupeo kunstiline juht.

Tunnustus
---------

* 2002 – Eesti Kultuurkapitali rahvakultuuri aastapreemia (2002. aasta IX noorte laulupeo kunstiline juht)
* 2004 – Rakvere Kroonimärk
* 2006 – Tallinna teenetemärk
* 2008 – Eesti Kultuurkapitali rahvakultuuri sihtkapitali aastapreemia (Revalia Kammermeeskoori peadirigendile)
* 2009 – Stipendium "Ela ja sära"
* 2011 – Gustav Ernesaksa koorimuusika peastipendium
* 2014 – Postimehe aasta inimene
* 2014 – Aasta muusik
* 2014 – Eesti Kultuurkapitali rahvakultuuri aastapreemia (koos Maido Saarega, XXVI laulupeo ja XIX tantsupeo „Aja puudutus. Puudutuse aeg" – hinge ja südamega jagatud puudutuste eest)
* 2015 – Valgetähe III klassi teenetemärk
* 2015 – Mäetaguse aukodanik
* 2018 – Riho Pätsi Koolimuusika Fondi stipendium
* 2021 – Eesti Muusikanõukogu muusikapreemia (oluline panus eesti kooriliikumisse suunanäitajana, laulupidude üldjuhi ja dirigeerimise õppejõuna)

Isiklikku
---------

Tema abikaasa Anneli Surva on samuti koorijuht.

Viited
------

1. ↑  "Hirvo Surva - CV". *web.archive.org*. 23. jaanuar 2009. Vaadatud 1. jaanuaril 2024.
2. ↑  Teenetemärkide kavaleride andmekogu – 19216

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Hirvo Surva** |

|  |  |
| --- | --- |
|  | Tsitaadid Vikitsitaatides: **Hirvo Surva** |

* Hirvo Surva koduleht
Issa Kaboré (2021)
**Issa Kaborè** (sündinud 12. mail 2001 Bobo-Dioulassos) on Burkina Faso jalgpallur, kes mängib paremkaitsjana Inglismaa Premier League'i klubis Luton Town ja Burkina Faso jalgpallikoondises.

Noorena kuulus ta kodulinnaklubisse Rahimo.

2019. aastal liitus ta Belgia kõrgliigaklubiga Mechelen. 2020. aasta juulis sõlmis ta lepingu Manchester Cityga, kuid jäi ka hooajaks 2020/21 laenule Mechelenile. Hiljem on ta Manchester Cityst laenul olnud Prantsusmaa kõrgliigaklubides Troyes (hooajal 2021/22) ja Marseille (hooajal 2022/23) ning alates 2023. aasta juulist äsja Inglismaa kõrgliigasse tõusnud Luton Townis.

Burkina Faso jalgpallikoondises tegi Kaborè debüüdi 9. juunil 2019 sõprusmängus Kongo DV vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 8. augustil 2021 MM-i valikmängus Djibouti vastu. 2022. aasta Aafrika rahvaste karikavõistlustel valiti Kaborè turniiri parimaks noormängijaks.

Viited
------

1. ↑  "Transfer: Issa Kabore tekent bij KVM". 28. august 2019. Originaali arhiivikoopia seisuga 9. jaanuar 2022. Vaadatud 6. septembril 2019.
2. ↑  "Luton sign Man City defender Kaboure on loan". *BBC Sport* (Briti inglise). Vaadatud 21. juulil 2023.
3. ↑   (vaadatud 16.1.2024)
**Bezalel Joel Smotrich** (heebrea keeles בְּצַלְאֵל יוֹאֵל סְמוֹטְרִיץ׳; sündinud 27. veebruaril 1980 Haspinis Golani kõrgendikel) on Iisraeli paremäärmuslik poliitik ja jurist. Ta on 29. detsembrist 2022 Iisraeli rahandusminister.

Ta on asunik Iisraeli okupeeritud Jordani Läänekaldal, kes elab Kedumimi asulas, mida peetakse rahvusvahelise õiguse kohaselt ebaseaduslikuks. Tema elukoht ehitati samuti ebaseaduslikult väljaspool asulat.

Tema äärmuslik poliitika ning sageli rassistlikud ja homofoobsed avaldused on toonud kaasa mitmeid vaidlusi. Ta toetab Iisraeli asunduste laiendamist Jordani Läänekaldal, on vastu Palestiina riiklusele ja eitab Palestiina rahva olemasolu.

Ta sündis Haspinis, Iisraeli religioosses asulas Iisraeli okupeeritud Golani kõrgendikel, ja kasvas üles Beit El asulas, mida peetakse rahvusvahelise õiguse kohaselt ebaseaduslikuks, Iisraeli okupeeritud Jordani Läänekaldal. Tema perekonnanimi on tuletatud Ukraina linnast Smotrõtš (asub Hmelnõtskõi oblastis Kamjanets-Podilskõi rajoonis), kus tema esivanemad olevat elanud. Tema vanaisa Yaakov immigreerus Mandatoorsesse Palestiinasse enne Teist maailmasõda ja kaotas seejärel oma vanemad, kes uppusid Aliyah Beti laeval, mis üritas Palestiinasse jõuda, samas kui tema vanaema Bruria elas enne Iisraeli sisserännet holokausti üle. Tema teine vanaisa Shimon oli pärit Jeruusalemmast ja vanaema Sara sündis Metulas sionistlike pioneeride peres.
​
Tema isa oli ortodokslik rabi ja ta sai usulise hariduse, käies Mercaz HaRav Kookis, Yashlatzis ja Yeshivat Kedumimis. Lühikese teenistuse jooksul Iisraeli kaitseväes töötas ta peastaabi operatsioonide osakonna sekretärina. Ta omandas Ono Akadeemilises Kolledžis bakalaureusekraadi õigusteaduses ning omandas magistrikraadi avaliku ja rahvusvahelise õiguse alal Jeruusalemma heebrea ülikoolis, kuigi ta seda ei lõpetanud. Tal on juristi litsents. Ta on ortodoksi juut, ta on abielus Revitaliga, kellega tal on seitse last. Perekond elab väljaspool Kedumimi asulat Jordani Läänekaldal majas, mis ehitati ebaseaduslikult väljaspool riigimaad ja rikkudes asula üldplaneeringut.
Tšulõm Atšinski lähedal
Tšulõmi valgla
**Tšulõm** (vene keeles Чулым) on Obi lisajõgi Venemaal Lääne-Siberis.

Tšulõmi jõgi algab Kuznetski Alataust. Ülemjooksul on ta mägijõgi. Algul voolab ta Hakassia ja Krasnojarski krai piirijõena, seejärel Krasnojarski krais. Esialgu voolab ta kirdesse ja jõuab Jenisseile väga lähedale, kõigest 7½ km kaugusele, pöördub siis Balahtas loodesse ja voolab läbi Nazarovo. Sealt suundub ta läände, kuid Kemerovo oblasti piiril keerab itta tagasi, möödub Bogotolist, keerab Atšinskis põhja ja Novobinljussõs uuesti läände. Jõgi jõuab Tomski oblastisse, pöördub edelasse ja läbib Teguldeti. Zõrjanskojes, kus Tšulõmi suubub suurim vasakpoolne lisajõgi Tšet, pöördub jõgi läände ja Assinos loodesse. Suurima parempoolse lisajõe Ulujuli suubumiskohas pöördub Tšulõm läände ja pisut enne suuet edelasse. Tšulõm suubub Obi Moltšanovo ja Kolpaševo vahel.

Tšulõmi jõe alguseks loetakse Valge ja Musta Ijussi ühinemiskohta, mille geograafilised koordinaadid on 54°56'56'N 89°50'02"O. Valge Ijussi lähtest lugema hakates on Tšulõmi jõe pikkus 2023 km. Tšulõmi jõe suudme geograafilised koordinaadid on 57°43'54"N 83°49'34"O.

Jõgi on 1799 km pikk ja tema valgla on 134 tuhat km². Tema vooluhulk suudmes on 785 m³/s, kuid see kõigub aastaajati suuresti. 131 km kaugusel suudmest on täheldatud suurim vooluhulk 8220 m³/s ja vähim vooluhulk 108 m³/s. Suudmes kannab jõgi setteid keskmiselt 68 g/s ehk 2,1 miljonit tonni aastas. alamjooksul on jõgi mitmeharuline ja kuni 1200 m lai, aga jõeoru laius on kuni 10 km.

Tšulõmi jõgi on laevatatav 1173 km ulatuses suudmest kuni Atšinskini. Laevasõitu takistavad põikmadalad ja käänulisus.

Jõe kesk- ja alamjooksul elavad tšulõmid ehk tšulõmi tatarlased. See on väike türgi-tatari rahvas, keda 2010. aasta Venemaa rahvaloenduse järgi elas 355, neist 204 Tomski oblastis ja 145 Krasnojarski krais.

Viited
------

1. ↑  Suur maailma atlas, lk. 84

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Tšulõmi jõgi** |
**Karl Reintalu** (perekonnanime rööpkuju: **Reinthal**, 7. aprill 1902 – 22. juuni 1949 Inglismaa) oli eesti tehnikateadlane.

Haridus
-------

Lõpetas 1924 Tallinna Tehnikumi laevaehitusinsenerina.

Teenistuskäik
-------------

Oli 1924–1940 Riigi Sadamatehaste insener, 1940–1942 TTÜ õppeülesande täitja mehaanika tehnoloogias (õpetas ka käitise organiseerimist ja juhtimist), 1943–1944 adjunktprofessor ja mehaanika tehnoloogia labori juhataja. Insenerikoja mehaanikasektsiooni liige. 

1944 põgenes Saksamaale, oli õppejõud Clausenthali Mäeakadeemias. Osales 1946 Hamburgis Balti Ülikooli loomisel, oli Eesti esindaja masinaehitusala korraldavas toimkonnas ja masinaehitusteaduskonna prodekaan.

Teadustöö
---------

Uurimisvaldkond: metallide tehnoloogia, valumuldade omadused ja valutööde korraldamine.

Tunnustus
---------

Eesti Punase Risti IV klassi teenetemärk, 1940.

Teoseid
-------

* Valumuld. // Tehnika Kuukiri (1944) 1.

Viited
------

1. 1 2 3  Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide

Kirjandus
---------

* TT ja TTÜ õppe- ja abijõud 1918–1944, 54
* TT 1918–1928, 29
* Balti Ülikool Saksamaal 1945–1949. Toronto, 1991, 29, 34, 74, 164, 195
* Mehaanikainseneride koolitus 1918–1998. Tallinn, 1998, 24, 34
* Tallinna Tehnikum 70. Tallinn, 2005, 98.
* *Eesti teaduse biograafiline leksikon.* 3. köide: *N–Sap* TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013

 *Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.*
**Vedu mõis** (varem **Marivere**) (saksa keeles *Fehtenhof* või *Fetenhof*, varem *Marifer*) oli rüütlimõis Äksi kihelkonnas Tartumaal. Nüüdisajal jääb mõis Tartu maakonda Tartu valda.

Ajalugu
-------

Mõisat mainiti esimest korda 1489. Mõisa nimi tuleb suguvõsalt Fehte (kirjutatud ka Vethen, Fet), kelle esindajad olid 16. sajandil mõisa omanikud.

Viited
------

1. 1 2 3 4  Vedu mõis Eesti mõisaportaalis (vaadatud 25.01.2016)
2. ↑   (vaadatud 25.01.2016)

Kirjandus
---------

* Maiste, Juhan. Nutt, Nele. *Tartumaa mõisad*. Näituse "Kaotatud paradiis" kataloog. − Eesti Põllumajandusülikool. Maastikuarhitektuuri eriala toimetised II. Balti villa rustica II. Tartu: 2005. Lk 105.

Välislingid
-----------

* Vedu mõis Eesti mõisaportaalis

Äksi kirik
Äksi kihelkond

**Kirik**: Äksi kirik  

**Pastoraat**: Äksi kirikumõis  

**Peamõisad**: Elistvere mõis | Igavere mõis | Kõdu mõis | Kärevere mõis | Kärkna mõis | Kukulinna mõis | Mäe mõis | Saadjärve mõis | Sootaga mõis | Tabivere mõis | Valgma mõis | Vedu mõis | Visusti mõis  

**Kõrvalmõis**: Tormi mõis  

**Karjamõisad**: Juula mõis | Koogi mõis | Kullamäe mõis | Kärksi mõis | Nigula mõis | Preedi mõis | Mullavere mõis | Mõisamaa mõis | Soosaare mõis
Joe Bryan 2017. aastal Bristol City mängijana
**Joseph Edward Bryan** (sündinud 17. septembril 1993 Bristolis) on Inglismaa jalgpallur, kes mängib vasakkaitsjana Inglismaa esiliigaklubis Millwall.

Ta alustas klubikarjääri kodulinnaklubis Bristol City, millega sõlmis esimese profilepingu 2011. aastal. 2011. aasta novembris läks ta Bristol Cityst kaheks kuuks laenule Inglismaa tugevuselt viienda liiga klubisse Bath City. Bristol City põhimeeskonnas debüteeris Bryan 6. märtsil 2012 Inglismaa esiliiga mängus Leicester City vastu. 2013. aasta märtsis läks ta kuni hooaja lõpuni laenule Inglismaa tugevuselt neljanda liiga klubisse Plymouth Argyle. Alates hooajast 2014/15 kuulus Bryan Bristol City põhikoosseisu. Samal hooajal kindlustas ta Bristol Cityga pääsu Inglismaa tugevuselt kolmandast liigast tagasi esiliigasse. Hooaja 2014/15 lõpus valiti Bryan lisaks League One'i hooaja sümboolsesse koosseisu.

2018. aasta augustis sõlmis Bryan lepingu äsja Inglismaa kõrgliigasse tõusnud klubiga Fulham. Hooajal 2018/19 pääses Bryan Inglismaa kõrgliigas väljakule 23 mängus, kuid Fulham jäi liigas eelviimaseks ja langes tagasi esiligasse. Hooajal 2019/20 võideti esiliiga ja tõusti tagasi Premier League'i. Hooajal 2019/20 valiti Bryan ka Inglismaa esiliiga sümboolsesse koosseisu. 18. mail 2021 lõi Bryan Inglismaa kõrgliiga hooaja eelviimase vooru mängus värava Manchester Unitedi vastu, kuid ka see hooaeg lõppes Fulhami jaoks kõrgliigast välja langemisega. Hooajal 2022/23 oli Bryan Fulhamist laenul Prantsusmaa kõrgliigaklubis Nice.

2023. aasta juulis liitus Bryan pärast seda, kui tema leping Fulhamiga lõppes, Inglismaa esiliigaklubiga Millwall.

Viited
------

1. ↑  "Fulham: Andre-Frank Anguissa, Joe Bryan, Sergio Rico and Luciano Vietto set to join". BBC Sport. 9. august 2018. Vaadatud 9. augustil 2018.
2. ↑  "Millwall announce Joe Bryan signing". Millwall F.C. 30. juuni 2023. Vaadatud 30. juunil 2023.
**Karl Puusemp** (21. oktoober 1903 Tähtvere vald, Tartumaa – 18. juuni 1978 Türi) oli Eesti vaimulik ja poliitik. 

Puusemp lõpetas 1927. aastal Tartu Linna Õhtuse Ühisgümnaasiumi, õppis aastatel 1926–1927 Tartu Ülikooli põllumajandusteaduskonnas ja aastatel 1927–1934 usuteaduskonnas. Ta oli korporatsiooni Rotalia liige. 

Aastatel 1934–1935 oli Puusemp prooviaastal Rõuge Maarja koguduses (Valter Viksi juures). 11. veebruaril 1935 ordineeriti ta õpetajaks. 1935. aastal oli ta Rõuge Maarja koguduse õpetaja Valter Viksi isiklik adjunkt. 

Aastatel 1936–1958 oli ta Pindi koguduse õpetaja. Sisuliselt teenis ta Pindi kogudust aastani 1948, kuni sai teada, et teda kavatsetakse vahistada. Siis otsustas ta sõita Krimmi tervist kosutama, enne aga taotledes luba sanatooriumis oleku ajal lubada jutlustajana töötada oma naisel Hiljal. Sanatooriumist ta aga tagasi ei ilmunud ning 1954. aastani teenis kogudust jutlustajana tema abikaasa, kes kasvatas sel ajal üksi kolme last. Karl Puusemp varjas ennast, läbiotsijad teda ei leidnud. 

1953. aastal Eesti NSV Siseministeeriumi Võru osakonnas koostatud tagaotsimistoimiku järgi varustas Puusemp aastatel 1944–1948 kirikuõpetajana metsavendi valedokumentidega ning abistas neid. 1948. aastast alates pidas ta sidet Võrumaa metsavendade ühe juhi Jaan Rootsiga, kes langes lahingus juunis 1952. Kui aastal 1954 jõudis kätte tütre leeripäev, tuli Puusemp peidust välja ning andis ennast Võrus miilitsas üles. 

Aastatel 1954–1958 teenis Puusemp edasi Pindi kogudust ning aastatel 1958–1978 õpetajana Türi Püha Martini kogudust. Aastal 1972 taastati tema eestvõttel 1941. aastal purustatud Türi kiriku tornikiiver. 

Karl Puusemp oli alates 1938. aastast I Riigivolikogu liige (Riigivolikogu 75. valimisringkonnas).

Viited
------

1. ↑
2. ↑  Türi kirik ja kogudus 690. Türi 2010. koostanud Andres Tšumakov
3. ↑  Konrad Veem Eesti Vaba Rahvakirik Dokumentatsioon ja leksikon EVR Stockholm 1988

Välislingid
-----------

* Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918–1944
**Majandusantropoloogia** on antropoloogia haru, mis uurib inimese majanduskäitumist kui ühiskonnaeluks vajalike vahendite loomise ja taasloomise ning haldamisega tegelevat süsteemi selle laiemas ajaloolises, geograafilises, kultuurilise ja sotsiaalses kontekstis.

Majandusteaduse ja majandusantropoloogia huviobjektid küll kattuvad – mõlemad teadusalad tegelevad tootmise, vahetuse, jaotuse ja tarbimisega –, kuid erialade lähenemisnurk ja eeldused majanduse kohta on väga erinevad.

Majandusantropoloogia kujunes antropoloogia haruna Bronislaw Malinowski ja Marcel Maussi uurimustes vastastikususest kui alternatiivist turumajanduslikele vahetustele. Teise maailmasõja järgses majandusantropoloogias olid olulisel kohal Karl Polanyi tööd, kes väitis antropoloogilistele uurimustele tuginedes, et turumajanduslikud vahetused iseloomustasid peamiselt tööstusühiskondi ning formaalse majandusteooria rakendamine mittetööstuslikele ühiskondadele on väär. Sellistes ühiskondades on vahetus "sängitatud" niisugustesse pealtnäha majandusega mitteseotud institutsioonidesse nagu sugulus, religioon ja poliitika. Sellist lähenemist nimetas Polanyi substantivismiks ja see vaidlus lõi lühikeseks perioodiks ka silla majandusteadlaste ning majandusantropoloogide vahele. Sellistes tingimustes kujunes ka majandusantropoloogide kalduvus tegeleda tööstusühiskonnast väga erinevate ühiskondade uurimisega, mida eristati nt vastavalt nende tootmisviisidele küttide-korilaste, karjakasvatuslikeks, põllumajanduslikeks ühiskondadeks.

Globaliseerumise tingimustes pole vahetegemisel tööstuslike ja mittetööstuslike ning turumajanduslike ja mitteturumajanduslike ühiskondade vahel enam erilist mõtet  ning antropoloogid tegelevad mitmekesiste ühiskondade, sh tööstusjärgsete ühiskondade vahetus-, jagamis-, tootmis- ja tarbimisviisidega, uurides mh pankade, globaalse rahandussüsteemi, ettevõtete jms majanduskeskkondade tegevust antropoloogilisest perspektiivist.

Viited
------

1. ↑  Hann, Chris; Keith Hart (2011). *Economic Anthropology*. Cambridge: Polity Press. Lk-d 55–71.
2. ↑  Hall, Stuart (1992). *The West and the Rest: Discourse and Power*. : Polity Press. Lk-d 185–225. `{{cite book}}`: välislink kohas ``|location=`` (juhend)CS1 hooldus: koht sisaldab numbrit (link)
**Johannes Reesen** (1. veebruar 1900 Puiatu vald (Kõpu kihelkond), Viljandimaa – 11. november 1937 Leningrad) oli eesti poliitik, I Riigikogu liige Iseseisevast Sotsialistlikust Tööliste Parteist. 

Johannes Reesen liitus bolševistliku liikumisega 1917. aastal ja astus 1917. aastal oktoobripöörde järel Punakaarti, detsembris 1917 VSDT(b)P-sse.

Ta oli Viljandi maakonnas ametiühinguliikumise tegelane ning üks Noorproletaarlaste Ühingu Viljandi osakonna organiseerijaid.

Johannes Reesen oli I Riigikogu koosseisus alates 29. septembrist 1922 (vahistatud ja riigikorra vastase ebaseadusliku poliitilise tegevuse eest süüdi mõistetud Johannes Vanja asemel). 

Johannes Reesen valiti 1923 ka II Riigikogusse. 1923. aasta Tallinna linnavolinike valimisel valiti ta Tallinna linnavolinikuks Töörahva Ühise Väerinna nimekirjast.

Riigikorravastase ebaseadusliku poliitilise tegevuse eest arreteeriti ta 1924. aasta algul, kuid ta põgenes ja siirdus NSV Liitu. Reesen oli 1925. aastast J. Marchlewski nimelise Lääne Vähemusrahvuste Kommunistlik Ülikooli õppejõud, aastatel 1926–1928 aga EKP Keskkomitee Välismaa Büroo sekretär (tegevjuht) ning kuulus aastail 1926–1934 EKP Keskkomiteesse. 

 *Pikemalt artiklis Eestlased Venemaal#Eesti kommunistide saatus NSV Liidus*
Johannes Reesen hukkus 1937. aasta massirepressioonides NSV Liidus.

Vaata ka
--------

1. ↑  Tallinna linnawolikogu wolinikkude nimekiri, Riigi Teataja, nr. 50, 11 aprill 1924

Välislingid
-----------

* Johannes Reesen Eesti biograafilises andmebaasis ISIK
Kaader filmist "Jäätee veerel" ©2023, ACUBA FILM
Dokumentaalfilmi "Jäätee veerel" plakat. / Poster of the documentary The Ice That Still Supports Us by Arko Okk. ©2023, Acuba Film
Dokumentaalfilm "Jäätee veerel" (2023) peegeldab inimeste soovi olla õnnelik kiiresti muutuvas maailmas, isegi kui see maailm on purunemas nagu kevadine jää. Film vaatleb Eesti rannarahva elu jäätee veerel Kreeka rännumehe Pythease silmade läbi 23 sajandit pärast tema külaskäiku Aestide maale. 

See minimalistlik ja poeetiline film on üles võetud 16 mm filmilindile (Kodak) ja digitaalsete vahenditega (4K). 

Filmivõtted toimusid Prangli saarel, Noarootsis ja Haapsalus aastatel 2015-2022.

Filmi „Jäätee veerel" tootjateks on Acuba Film (Eesti), Studio Beep (Tšehhi Vabariik), Ketvirta Versija (Leedu) ja Backmann & Hoderoff (Soome). Film valmis koostöös Pariisi filmikooli La Fémis  programmiga Archidoc, toetajaks Euroopa Liidu Media programm. Filmi toetasid Eesti Kultuurkapital, Eesti Filmi Instituut ja Tšehhi Filmifond.

Dokumentaalfilm „Jäätee veerel" valiti 2023. aastal Tallinna Pimedate Ööde filmifestivali Balti Filmi võistlusprogrammi. 

Dokumentaalfilm „Jäätee veerel" valiti 2022. aastal Karlovy Vary rahvusvahelise filmifestivali  KVIFF programmi Eastern Promises Works in Progress.

Viited
------

1. ↑
2. ↑
3. ↑

Välislingid
-----------

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
*
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib organismi arenguperioodist, loojumise kohta vaata artiklit Loojang, tõusu ja mõõna kohta artiklit Looded.* |

---

**Loode** ehk **feetus** ehk **vililane** on embrüost ehk idulasest välja arenenud eostusvili. 

Sünnieelses ehk prenataalses arengus võib eristada kolme perioodi:

* eostumisperiood,
* embrüonaalperiood,
* looteperiood.

Sõna "loode" kasutatakse teaduskirjanduses lisaks "feetus" (3.–9. elukuu) vastena ka sõna "idulane" (2 esimest elukuud) sünonüümina. Näiteks öeldakse kogu üsasisese, sünnieelse arenguperioodi koha "looteiga".

Inimloode
---------

 *Pikemalt artiklis Inimloode*
Looteperiood kestab 60. elupäevast ehk 9. rasedusnädalast sünnini.

Loodet nimetatakse eluvõimeliseks, kui ta on saavutanud omaduse iseseisvalt eksisteerida väljaspool emaihu; see loetakse tavaliselt toimunuks pärast 28-nädalast raseduskestust. Enne seda on loode eluvõimetu. Kui rasedus on kestnud sellest piirajast kauem, nimetatakse loote emaihust eraldumist (olgu elusalt või surnult) sünnituseks; varasemat, loote surmaga seotud eraldumist aga abordiks.

Vaata ka
--------

* embrüo
* embrüogenees
* embrüoloogia

Viited
------

1. ↑  Arne Lepp. *Inimese anatoomia, I osa. Liikumisaparaat, siseelundid*, Tartu Ülikooli Kirjastus, lk 23, 2013, ISBN 978-9949-32-239-8.
Legal Immigrants (2008)
**Legal Immigrants** oli Räpina ansambel, mis tegutses aastatel 2007–2009. 

Bänd viljeles alternatiivrokki.

Koosseis
--------

* Artur Nagel – vokaal
* Henri Aruküla – kitarr
* Viljar Piir – kitarr
* Jaanus Mets – basskitarr
* Andrei Svištš – trummid

Ürituste arhiiv
---------------

  

**2009:**

**5.mai** Põlva Intsikurmu laululaval - Noored on hukas 

##### 2008:

**9.august** Lobotka külaplats - Värske Kurgi Rock

**17.mai** Rogosi mõis (Võrumaal)- Kestvussõidu afterparty

**5.aprill** Tartu Rokiklubi 

**4.jaanuar** Räpina Rahvamaja - Saunarokk 2008

##### 2007:

**1.detsember** Räpina Rahvamaja - Aidsivastane kontsert

**2.november** Tartu Rockiklubi - Band Battle

**1.august** Saarjärve - PÕM kokkutulek 2007

**13.juuli** Räpina Tuletõrjeplats - Metal Cannon

**18.mai** Räpina Tuletõrjemaja saal - Märdi sünnipäevakontsert

**20.aprill** Räpina Ühisgümnaasium - Noortepidu ansambliga Legal Immigrants

**13.aprill** Põlva Kultuuri ja Huvikeskus - Infomess 2007

**31.märts** Põlva Ühisgümnaasium - peaesineja So Nata(Läti)

**30.märts** Räpina Rahvamaja - peaesineja So Nata(Läti)

Salvestised
-----------

* CD "Kes oled, kas mäletad?!" (2008)
**Kvantgravitatsioon** (ka gravitatsiooni kvantteooria) on teoreetilise füüsika valdkond, mis püüab ühendada nelja fundamentaalset jõudu ehk vastastikmõju: 

1. tugev vastastikmõju (hoiab koos aatomituumi);
2. elektromagnetiline vastastikmõju (mõjub elektrilaenguga osakeste vahel, hoiab koos aatomituumi ja elektrone);
3. nõrk vastastikmõju (mõjub leptonite ja kvarkide vahel);
4. gravitatsiooniline vastastikmõju.

Neist kolme esimest käsitleb kvantväljateooria, gravitatsiooni aga üldrelatiivsusteooria. 

Elektromagnetiline ja nõrk vastastikmõju ühendati elektronõrgaks vastastikmõjuks. See omakorda ühendati osakestefüüsika standardmudelis tugeva vastastikmõjuga. Gravitatsiooni puhul näib olevat probleemiks standardmudeli, mis on kvantteooria, ja üldrelatiivsusteooria, mis on klassikaline teooria, põhimõtteline ühildamatus. Albert Einstein pühendas selle küsimuse lahendamisele suure osa oma elust, kuid tulemusteta. Vaatamata rohkem kui viiskümend aastat kestnud paljude teadlaste püüetele asetada kvantväljateooria ja üldrelatiivsusteooria ühtsele alusele pole siiani loodud ühtegi üldaktsepteeritavat teooriat, mis sellega hakkama saaks.

Kvantgravitatsiooni ja osakeste standardmudeli liitmisel loodetakse luua nn kõige teooria. Nüüdseks on esitatud mitmeid teooriaid ja mudeleid, mis pretendeerivad kvantmehaanika ja gravitatsiooni ühendamisele - näiteks stringiteooria, millel on juba mitmeid harusid ja arengusuundi, ja supergravitatsioon.
Antonov An-124
**Antonov An-124 Ruslan** on Nõukogude Liidus, Venemaal ja Ukrainas ehitatud nelja turboventilaatormootoriga transpordilennuk, mis oli maailma suurim sarjana ehitatud lennuk enne Airbus A380-t. 

Lennuk on konstrueeritud NSV Liidu Kaitseministeeriumi tellimusel, eeskätt mandritevaheliste ballistiliste rakettide, samuti suuremõõtmelise raskema sõjavarustuse ja isikkoosseisu transportimiseks.

Ülatiivalise An-124 superkriitlise profiiliga tiiva ulatus on 73,2 m, lastiruumi laius 6,4 m ja kõrgus 4,4 m. Lennuki ülestõstetavast ninaosast avaneb pääs lastiruumi esiossa. Lennuki kiire laadimise lihtsustamiseks on lastiruumi eesmine ja tagumine ava varustatud laadimisrampidega.

Lennuki militaarvariandile võib laadida maksimaalselt 150 tonni, tsiviilvariandile 120 tonni. Lennuk on kohandatud suurekabariidiliste seadmete transportimiseks.

Mõne võimekuse näitaja ja suuruse poolest ületab An-124 pisut 1960. aastate lõpul konstrueeritud, pikka aega maailma suurimat Ameerika Ühendriikide transpordilennukit Lockheed C-5 Galaxyt, kuid moderniseeritud C-5 Super Galaxy on paljus senini ületamatuks jäänud. Nagu C-5 Galaxyis, saab langevarjurite paigutamisel An-124 lastiruumi hoida selles mõõdukat ülerõhku. Lennuki ülemisel tekil, tiiva kesksektsiooni joonel, asub eraldi salong 88 reisijakohaga.

An-124 esmalend toimus 1982. aastal, viimane lennuk pandi kokku 2004. aastal. Venemaa plaanib lähitulevikus hakata uuesti lennukeid An-124 ehitama, sest nõudlus nende järele on endiselt olemas. Kuni 2030. aastani kavatsetakse vastavalt vajadusele ehitada paar-kolm An-124 aastas.

Kokku on ehitatud 56 An-124. 2006. aastal oli käigus 26 lennukit: Venemaal (16), Ukrainas (8) ja Liibüas (2). 

2007. aastal oli kasutuses 24 lennukit: Venemaal (14), Ukrainas (7), Liibüas (2) ja Araabia Ühendemiraatides (1).

An-124 lennuparameetrid
-----------------------

* Reisikiirus: 800–850 km/h
* Lennulagi: 11 600 m
* Praktiline lennukaugus: 4800 km (max lastiga)
* Suurim lennukaal: 405,0 tonni
* Mootorid: 4 x 23430 kg/s (229,85 kN) D-18T

Vaata ka
--------

* Antonov
* Antonov An-225
* Lockheed C-5 Galaxy

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Antonov An-124** |
**Juhani Päiviö Tommila** (4. august 1931 Jyväskylä – 18. november 2022 Kauniainen) oli soome ajaloolane. 1988–1992 oli ta Helsingi ülikooli rektor, Eesti Teaduste Akadeemia välisliige.

Elulugu
-------

Päiviö Tommila õppis Helsingi ülikoolis ajalugu ja kaitses seal 1964. aastal doktoriväitekirja.

Aastatel 1965−1976 töötas ta ajalooprofessori ja ajaloo osakonna juhatajana Turu ülikoolis, seejärel Helsingi ülikoolis Soome ajaloo professori, ajaloo- ja filoloogiateaduskonna dekaanina ning aastatel 1988−1992 rektorina. 1994. aastast oli ta Helsingi ülikooli emeriitprofessor.

1991. aastal valiti ta Eesti Teaduste Akadeemia välisliikmeks.

Päiviö Tommila oli Soome teaduste akadeemia ja Soome teadusliku seltsi liige, Eesti sihtasutuse algataja Soomes ning üks sihtasutuse Tallinna koolituskeskuse (ESKO) rajajatest.

Teadustöö
---------

Tommila käsitles oma teadustöös Soome ajaloo eri aspekte, mis on põhiliselt seotud kultuuri- ja teaduslooga. Ta on enam kui 50 teose autor või peatoimetaja. Tema juhtimisel viidi läbi mitu Soome ajaloo uuringute suurprojekti, mille tulemusena ilmusid ulatuslikud Soome kultuuri (3 köidet: 1979−1982), linna institutsioonide (3 köidet: 1981−1984), ajakirjanduse (10 köidet: 1985−1992), valitsejate (2000) ja teaduse (4 köidet: 2000−2003) ajalugu kajastavad sariväljaanded.

Tunnustus
---------

* 1990 – Antero Wareliuse auhind
* 2001 – Maarjamaa Risti III klassi teenetemärk.
* 2004 – Soome Akadeemia akadeemik

Viited
------

1. ↑  Helsingfors universitets tidigare rektor Päiviö Tommila har dött. *Hufvudstadsbladet* 20.11.2022. (Rootsi keeles.)
2. 1 2 3 4  In memoriam: akadeemia välisliige Päiviö Tommila, 4.08.1931−18.11.2022 Eesti TA kodulehel
3. ↑

Välislingid
-----------

* In memoriam: akadeemia välisliige Päiviö Tommila, 4.08.1931−18.11.2022 Eesti TA kodulehel
**"Eestlane olen ja eestlaseks jään"** on Alo Mattiiseni laul, mida laulva revolutsiooni ajal esitas Ivo Linna ansambliga In Spe; üks Alo Mattiiseni "Viiest isamaalisest laulust". Laulu sõnade autor on Jüri Leesment.

Sõnad
-----

Tuhat korda kas või alata  

tuhat aastat tõusu mitte luigelend  

oma rahvust maha salata  

sama ränk on nagu orjaks müüa end.  

Eestlane olen ja eestlaseks jään,  

kui mind eestlaseks loodi.  

Eestlane olla on uhke ja hää  

vabalt vaarisa moodi.  

Tuhat kõuehäälset küsijat  

Vaba meri. Põlistalud. Püha muld.  

Tuhat korda tuhat püsijat  

kõige kiuste elus hoiab püha tuld.  

Eestlane olen ja eestlaseks jään,  

kui mind eestlaseks loodi.  

Eestlane olla on uhke ja hää  

vabalt vaarisa moodi.  

Mm... jah, just nõnda vabalt vaarisa moodi.  

Nende mehiste meeste moodi.  

Eestlane olen ja eestlaseks jään,  

kui mind eestlaseks loodi.  

Eestlane olla on uhke ja hää  

vabalt vaarisa moodi.  

Jah, just nõnda vabalt vaarisa moodi.  

Nende mehiste meeste moodi.

Välislingid
-----------

* Eestlane olen ja eestlaseks jään | Ivo Linna & In Spe |Tartu 1988|, Youtube'is

| * v
* r
Alo Mattiisen |
| --- |
| Viis isamaalist laulu | 
Kaunimad laulud • Mingem üles mägedele • Sind surmani • Isamaa ilu hoieldes • Eestlane olen ja eestlaseks jään |
| Muu | 
Ei ole üksi ükski maa • In Spe |
**Maar** on perekonnanimi.

Sudaanis oli perekonnanime Maar kandjaid 2014. aastal üle 2 200 isiku. Saksamaal oli sellenimelisi isikuid üle 1 550 ja Ghanas üle 900.

Statistika Eestis
-----------------

2023. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Maar 123 inimesel: 53 mehel ja 70 naisel. Perekonnanimede levikult oli Maar meeste puhul 1940. kohal ja naiste puhul 1509. kohal. Kõige levinum oli perekonnanimi Maar vanuserühmas 10–14, kus neid oli 10 000 elaniku kohta 1,26. Nimi oli kõige sagedasem Hiiu maakonnas, kus sellist nime kandis maakonna 10 000 elaniku kohta 25,61 inimest.

19. sajandi algul pandi pärisorjusest vabastamise käigus talupoegadele Harjumaal Jüri kihelkonna Lagedi mõisavallas, Läänemaal Pühalepa kihelkonna Soonlepa mõisavallas ja Tartumaal Sangaste kihelkonna Restu mõisavallas nimeks Maar.

Nime kandjaid
-------------

* Luule Maar, eesti nahakunstnik (1938–)
* Paul Maar, saksa kirjanik (1937–)
* Silver Maar, eesti võrkpallur (1999–)
* Viveli Maar, eesti laulja ja lauluõpetaja (1991–)

Viited
------

1. ↑  Maar Surnames. Vaadatud 26. jaanuar 2024.
2. ↑  Statistikaamet: Nimede statistika Vaadatud 26. jaanuar 2024.
3. ↑  Onomastika andmebaas. Nimede panemine: Maar.

Välislingid
-----------

* Maar statistikaameti andmebaasis
Aineosakesed paneb liikuma põrkumine keskkonna molekulidega, mis on pidevas soojusliikumises
Optilise pimeväljamikroskoobiga tehtud video hõbedast mikropeeglitest lahuses, milles on näha Browni liikumist, Casimiri effekti ning värviküllast pinnaplasmonite hajumist
**Browni liikumine** on nähtus, mis kujutab endast vedelikus või gaasis hõljuvate mikroskoopiliste osakeste (nn Browni osakeste) pidevat korrapäratut liikumist. 

Browni liikumise avastas šoti botaanik Robert Brown 1827. aastal, kui ta vaatles mikroskoobiga õietolmu osakeste ebakorrapäraselt toimuvat liikumist vedelikus.

Browni liikumist on võimalik seletada molekulaarkineetilise teooria põhjal. Korrapäratult, soojusliikumise tõttu liikuvad vedeliku või gaasi molekulid põrkavad kokku tahkete mikroskoopiliste osakestega ning muudavad nende kiirust ja suunda. Iga osake saab molekulidelt eri suundadest järjest lööke ja vastavalt muutub temale üleantav impulss pidevalt. Mida väiksemad on osakese mass ja mõõtmed, seda märgatavam on liikumine. Browni liikumise intensiivsus kasvab ka temperatuuri tõustes. 

Esimesena seletas Browni liikumise põhjust teadlane Albert Einstein oma 1905. aastal ilmunud teadusartliklis.

Difusiooni protsess tugineb pideva Browni liikumise olemasolule.

Vaata ka
--------

* Soojusliikumine
**Toomas Peterson** (sündinud 1. jaanuaril 1974 Tartus) on eesti muusik ja ärijuht. 

Ta lõpetas 1988 Tartu Lastemuusikakooli klarneti ja 1992 saksofoni alal ning 1997 Tartu Ülikooli majandusteaduskonna. 

Peterson on olnud 1998 –2001 AS Sampo Liising regiooni juhataja (Lõuna-Eesti keskus), 2001–2003 OÜ Universal Wood Corporation finantsjuht. 

Aastast 2003 töötas ta Vanemuise teatris, esialgu finantsjuhina, 1. jaanuarist 2013 kuni 30. juunini 2019 oli ta Vanemuise teatrijuht. 

Alates detsembrist 2019 on Peterson sihtasutuse TARTU 2024 finantsjuht. Alates 10. aprillist 2021 täidab ta ajutiselt ka sihtasutuse juhi ülesandeid. 

Ta on pidanud aastast 2015 loenguid Tartu Ülikooli Viljandi Kultuuriakadeemias ja 2016 Vaba Lava koolitusprogrammis.
Peterson on ka Laulu- ja pillimänguseltsi Con Vivo juhatuse liige (aastast 1997), SA Eesti Teatri Festival nõukogu liige (2004–2015), Eesti Puhkpillimuusika Ühingu juhatuse liige (2006–2013), Eesti Etendusasutuste Liidu juhatuse liige (2007–2012). 
Olnud ka Tartu Hansapäevade finantsjuht (2005–2006) ja üldprojektijuht (2007).

Peterson tegutseb saksofonisti, arranžeerijana ja mänedžerina ansamblites Big Band Tartu, Salvador Sax Kvartett ja Tartu Saksikoor.

Tunnustus
---------

* 2002 Tartu Kultuurikandja rahvakultuuri alal.

Kirjandus
---------

* Raimu Hanson. Finantsjuht vaatab operetti kulupõhiselt. – Tartu Postimees, 25. märts 2004
* M.-L. Hüvato. Vanemuise finantsjuht käib kikivarvul. – Tartu Postimees, 5. juuni 2006
* R. Mets. Vanemuise uueks juhiks valiti Toomas Peterson. – Tartu Postimees, 12. november 2012
* T. Peterson. Vanemuise juht jätkab vanal kursil. Intervjueerinud R. Hanson. – Tartu Postimees, 13. november 2012
* K. Roos. Vanemuise uus juht Toomas Peterson muretseb töötajate palkade pärast. – Linnaleht, 16. november 2012
* T. Peterson. Riigiasutusest sirgub sihtasutus. Intervjueerinud T. Kaugema. – Sirp, 3. mai 2013
* T. Peterson. Teatrijuht: publik pole žüriiga ühte meel. Intervjueerinud R. Hanson. – Tartu Postimees, 4. märts 2014
* Raimu Hanson. Vanemuise teatrijuht Toomas Peterson loobub ametist. – Tartu Postimees, 9. oktoober 2018
* Vanemuise teatrijuht Toomas Peterson saates Kukul Külas – Kukul Külas Archives (3. november 2013)

* Vanemuise teatrijuht Toomas Peterson Klassikaraadio saates „Helikaja". – vanemuine.ee (2. veebruar 2015)
**"Apocalypto"** on Oscarile nomineeritud 2006. aastal linastunud Ameerika Ühendriikide eepiline seiklusfilm, mille lavastas Mel Gibson.

Süžee
-----

Filmi peategelane on Jaguar Paw. Jaguar Paw on Kesk-Ameerika põliselanike maiade ühe suguharu pealiku Flint Sky poeg. Flint Sky küla satub vaenuliku klanni rünnaku alla ning Jaguar Paw otsustab päästa oma lapseootel naise, peites ta tühja kaevu. Jaguar Paw ise tormab seejärel ebavõrdsesse võitlusse vaenulike jõududega, kuid koos paljude teiste külaelanikega ta vangistatakse. Enne vangide lahkumist külast lõikab üks vaenuliku klanni võitleja läbi köie, millega Jaguar Paw naine pääseks tagasi maapinnale.

Vangid viiakse külast riigi pealinna, kus naisvangid müüakse orjadeks ja mehed otsustatakse ohverdada jumalale. Jaguar Paw ohverdamise ajal aga algab päikesevarjutus, mistõttu tema ning teised vangid jäetakse esialgu ellu, kuid nad peavad läbi tegema mängu, millest on võimatu eluga pääseda. Mängu käigus saab Jaguar Paw raskelt haavata, kuid pääseb siiski eluga. Teda hakatakse jälitama džunglis, kuid tal õnnestub peaaegu kõik vastased ükshaaval tappa ning jõuda tagasi oma kodukülla, kus päästab kaevust oma naise ning vastsündinud lapse. Siiski jälitab veel kolm meest Jaguar Paw'd. Jaguar Paw'l õnnestub üht neist meelitada loomapüünisesse, kuid ta ise saab seekord raskelt haavata. Jaguar Paw komberdab kuidagi edasi ning jõuab välja mereni, kus kaks jälitajat ta kätte saavad. Samal hetkel aga näevad Jaguar Paw' jälitajad mitut eurooplaste laeva ning paatidega maale tulevaid mehi. Nad on nähtust niivõrd imestunud, et lasevad Jaguar Paw'l minna ning jäävad ise mererannale valgete tegutsemist vaatama.

Mitmesugust
-----------

Filmis mängivad indiaani näitlejad. Kõik dialoogid on jukateegi keeles. Film on varustatud inglis- jt keelsete subtiitritega.

Näitlejad
---------

* Any Puello – Heaven Flower
* Rudy Youngblood – Jaguar Paw
* Dalia Hernández – Seven
* Jonathan Brewer – Blunted
* Mayra Sérbulo – noor naine
* Morris Birdyellowhead – Flint Sky
* Carlos Emilio Báez – Turtles Run
* Amílcar Ramírez – Curl Nose
* Israel Contreras – Smoke Frog
* Israel Ríos – Cocoa Leaf
* María Isabel Díaz – mehe ema
* Iazúa Laríos – Sky Flower
* Raoul Trujillo – Zero Wolf
* Gerardo Taracena – Middle Eye
* Rodolfo Palacios – Snake Ink
* Ariel Galván – Hanging Moss
* Fernando Hernandez – High Priest
* Rafael Velez – Mayan King
* Bernardo Ruiz – Drunkards Four
* Ricardo Díaz Mendoza – Cut Rock
* Richard Can – Ten Peccary
* Carlos Ramos – Monkey Jaw
* Ammel Rodrigo Mendoza – Buzzard Hook
* Marco Antonio Argueta – Speaking Wind
* Aquetzali García – poiss oraakel
* María Isidra Hoil – tüdruk oraakel
* Abel Woolrich – naerev mees
* Gilmerio DSouza – Ultimate Ekach

Viited
------

1. ↑  "Apocalypto". British Board of Film Classification
2. 1 2   "Apocalypto"]. Box Office Mojo

Välislingid
-----------

* "Apocalypto" andmebaasis Box Office Mojo (inglise)
* Apocalypto. Blogi Trash Can Dance, 10. jaanuar 2007
* Apocalypto (2006). Blogi Paranoiadisco, 28. mai 2009
**Pärnu Üksik-jalaväepataljon** oli kaitseväe Maaväe jalaväeüksus-pataljon.

Pataljon asutati 1992 aasta jõulude aegu Kuperjanovi jalaväepataljoni Pärnu õppekompaniina, 2001. aastal oli Pärnu pataljon suuruselt Eesti teine väeosa ja üksik-jalaväepataljon likvideeriti 2006. aasta lõpuks seoses ebavajalikkusega kaitseväe arengukavades ja infrastruktuuriliste probleemidega. 

Pärnu üksik-jalaväekompanii reorganiseeriti 1. maist 1997 üksik-jalaväepataljoniks ning 1. aprillist 2003 jalaväe väljaõppekeskuseks Pärnu üksik-jalaväepataljon (JVÕK Pärnu ÜJP). Likvideerimise otsus langetati juba 2004. aastal.

Pataljoni sõjaväelinnakusse, Aia tänaval jäi tegutsema Lääne-Saarte Kaitseringkonna staap. 2002. aastal muutis valitsus oma määrusega kaitseringkondade vastutusalasid, Lääne kaitseringkond nimetati Lääne-saarte erikaitsepiirkonnaks.

Pärnu Üksik-jalaväepataljoni ülemad
-----------------------------------

* major Hannes Toomsalu (09.09.1992– 01.08.1994);
* major Raivo Lumiste (01.08.1994– 01.12.1999);
* kapten, hiljem major Margus Rebane (01.12.1999–31.12.2006)
* ülema kohusetäitja kapten Rain Jano

Vaata ka
--------

* 6. Üksik Jalaväepataljon

Viited
------

1. ↑  Kalev Vilgats, Pärnu pataljoni ja kasarmute lugu, Pärnu Postimees, nr. 200, 13 oktoober 2018
2. ↑  Kaitseväe ülesehitus, RT I 2002, 44, 290
3. ↑  Kalev Vilgats, Pärnu üksik-jalaväepataljon valguses ja varjus, parnu.postimees.ee, 27. aprill 2006
4. ↑  Pärnu pataljon tegutseb edasi, epl.delfi.ee, 3.01.2007

Välislingid
-----------

* MTÜ Pärnu Pataljoni Kogu
* Kalev Vilgats, Pärnu pataljoni ja kasarmute lugu, Pärnu Postimees, nr. 200, 13 oktoober 2018
Linna sisekontrolöri teenistus töötab Vabaduse väljak 7 kinnistul asuvas hoones.
Tallinna Linnakantselei linna sisekontrolöri teenistuse põhimäärus 14.02.2018 seisuga.

  

**Tallinna Linnakantselei linna sisekontrolöri teenistus** on Tallinna Linnakantselei koosseisus moodustatud linna valdkondlik teenistus, mille ülesanne on tugevdada linna sisekontrollisüsteemi ja avaliku teenistuse eetikat ning suurendada Tallinna Linnavalitsuse (edaspidi linnavalitsus) kindlustunnet, et linna asutustes võetavad juhtimis- ja kontrollimeetmed toetavad linna eesmärkide saavutamist, on õigusaktidega kooskõlas ning tagavad linna varade mõistliku kasutamise.

Teenistust juhib linna sisekontrolör Arvo Teder.

Teenistuse postiaadress on Vabaduse väljak 7, Tallinn.

Teenistuse nimi inglise keeles on "city internal auditor service" ja vene keeles служба внутреннего контролера города.

Struktuuriüksused ja ülesanded
------------------------------

Tugedes oma põhimäärusele on teenistusel mitmed allüksused, täites vastavalt järgmisi ülesandeid:

### menetlusosakond

* viib läbi teenistusliku järelevalve juurdlusi;
* menetleb linna ametiasutuste ja ametiisikute peale esitatud kaebusi;
* viib läbi vaidemenetlusi;
* menetleb kohtuvälise menetleja tegevuse peale esitatud kaebusi;
* teostab järelevalvet linna ametiasutuste tegevuse õiguspärasuse ja otstarbekuse üle;
* korraldab ja koordineerib korruptsioonivastast tegevust linna ametiasutustes;
* täidab muid teenistuse tööplaanis või muudes asjaomastes dokumentides määratud ülesandeid.

### järelevalve osakond

* teostab järelevalvet planeerimismenetluste ja teiste ulatusliku kaalutlusõiguse määraga protsesside üle linna ametiasutustes, sh menetleb valdkonnaga seotud vaideid ning lahendab kaebusi;
* hindab ja kontrollib linna ametiasutuste tegevuse vastavust kehtivale õigusele ja hea halduse tavale;
* korraldab teenistuse asjaajamist;
* täidab muid teenistuse tööplaanis või muudes asjaomastes dokumentides määratud ülesandeid.

Välislingid
-----------

* Tallinna Linnakantselei linna sisekontrolöri teenistus Tallinna kodulehel (tallinn.ee)
**Mihkel Kübar** (sündinud 29. aprillil 1982 Raplas ) on eesti kultuuritegelane, üks Intsikurmu festivali korraldajaid, Tallinna Linnateatri direktor. 

Ta on lõpetanud Rapla Ühisgümnaasiumi 2000. aastal ja Tartu Ülikooli usuteaduskonna 2007. aastal. Keskkooli ajal osales Krista Oleski juhendatavas kooliteatritrupis Ega Vist ning laulis Rapla Ühisgümnaasiumi segakooris Mitte-Riinimanda ja Thea Paluoja laulustuudios. Meesansambli Nojahh koosseisus võitis 1999. aastal Alo Mattiiseni muusikapäevade Grand Prix'. Tegi gümnaasiumis koolilehte. Koolivaheaegadel töötas toonase Rapla maakonna ajalehe Nädaline küljendajana, hiljem ka lühikest aega ajakirjaniku-toimetajana.

Kõrgkooliõpingute kõrvalt töötas suviti ajalehes Postimees küljendajana. Kübar on olnud Põlva maavalitsuse haridus- ja kultuuriosakonna nõunik ning Eesti Õpilasesinduste Liidu ekspert. 2009–2013 oli ta Jõgeva abilinnapea.  
Aastal 2013 töötas ta Jõgeva linnapeana. Aastast 2013 liitus Intsikurmu festivali korraldusmeeskonnaga. Kuulus 2013–2017 Jõgeva linnavolikokku, oli 2016–2017 linnavolikogu esimees. 2018–2020 oli ta Salme kultuurikeskuse direktor.

Ta on erakonna Isamaa liige ja ühenduse Parempoolsed aseesimees.

19. mail 2021 kinnitas Tallinna linnavalitsus Kübara Tallinna Linnateatri uueks direktoriks  ning ta asus ametisse 21. juunil 2021. Tallinna linnavalitsus maksis talle 2023. aasta eest preemiat 3300 eurot.

Isiklikku
---------

Ta on mittetulundusühingute Music Estonia, Munalinn ja Hea Muusika Stuudio juhatuse liige, samuti mittetulundusühingute Tähetund ja Johannes Käisi Selts liige ning kuulub EELK Jõgeva kogudusse.

Mihkel Kübara elukaaslane on Pirko Tõugu, neil on kolm poega. Tema vennad on Madis Kübar ja Uku Kübar.

Tunnustus
---------

* 2018 regionaalarengu auhind Regionaalmaasikas

Artikleid
---------

* "Arvamuste rohkus koolijuhtide valimisel" Delfi, 11. detsember 2012
* "Omavalitsuste tegelikkus – palju ülemusi, vähe juhte" Delfi, 4. juuni 2012
* "Arukat, tasakaalukat ning avatud arutelu oodates..." Delfi, 29. veebruar 2012
* Mihkel Kübara mujal ilmunud artiklid tema blogis

Viited
------

1. 1 2
2. ↑  Jaan Lukas "Jõgeva linna juubeliaasta algas Lenna Kuurmaa ja Märt Avandi kontserdiga"[*alaline kõdulink*] Delfi, 07.01.2013 (vaadatud 11.01.2013).
3. ↑  Risto Mets "Jõgeval kukutati Reformierakond võimult" Postimees, 08.01.2013 (vaadatud 11. jaanuaril 2013).
4. ↑  Jaan Lukas "Tõenäoline uus Jõgeva linnapea on Mihkel Kübar"[*alaline kõdulink*] Vooremaa, 08.01.2013 (vaadatud 11. jaanuaril 2013).
5. ↑  Uueks Tallinna Linnateatri direktoriks saab Mihkel Kübar, Postimees, 19. mai 2021.
6. ↑  "TABEL | Raha jätkub! Tallinn jagas linnatöötajatele preemiaid vähemalt miljoni euro ulatuses". *Delfi*. Vaadatud 30. detsembril 2023.

Välislingid
-----------

* Dannar Leitmaa "Nullist Jõgeva linna meeriks – väikelinnades on kõik võimalik" EPL, 11. jaanuar 2012, lk 6
* "Jõgeva volikogu valis linnapeaks Mihkel Kübara" Delfi, 8. jaanuar 2013
**Baldone** (saksa *Baldohn*) on linn Lätis Ķekava piirkonnas. Baldone asub Riia kesklinnast 28 km kagus.

Sealne Baldone-80 puurauk on Baldone kihistu stratotüübiks. Ka kihistu on nime saanud Baldone järgi.

Ajalugu
-------

Arheoloogiliste andmete põhjal oli Baldone ala asustatud juba kiviajal. Sealseid mineraalveeallikaid on esimest korda kirjalikult mainitud XV sajandil, asulat ennast aga XVII sajandil. Aastal 1648 rajati sinna mõis, mille juures hakkas tegutsema Kuramaa alade vanim rauasulatustöökoda, kus valmistati muu seas ka ankruid ja naelu. XVIII sajandil tekkis sinna kuurort. Aastal 1824 valmis sealse luteri kiriku hoone. Aastal 1901 valmis Mickeviczite jahiloss, mille ümber rajati mitmete eksootiliste puuliikidega park. Aastal 1950 sai Baldonest alev. Linn aastast 1991.

Kuni 2009. aasta haldusreformini kuulus linn Riia rajooni. Aastatel 2008–2021 oli linn Baldone piirkonna keskus.

* Sanatooriumi administratiivhooneSanatooriumi administratiivhoone
* Mickewiczite jahilossMickewiczite jahiloss
* Vaade linnale VanagkalnsiltVaade linnale Vanagkalnsilt
* Luteri kirikLuteri kirik

Viited
------

1. ↑  Reģionu, novadu, pilsētu un pagastu kopējā un sauszemes platība gada sākumā, vaadatud 18.01.2023.
2. ↑  Iedzīvotāju skaits pēc tautības reģionos, pilsētās, novados, pagastos, apkaimēs un blīvi apdzīvotās teritorijās gada sākumā (pēc administratīvi teritoriālās reformas 2021. gadā) 2021 - 2022, vaadatud 2.10.2023.
3. ↑  Baldone Eesti geokogude infosüsteemis (vaadatud 07.04.2018)
4. ↑  "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 13. mai 2018. Vaadatud 1. juulil 2016.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
5. ↑  "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 20. juuli 2016. Vaadatud 1. juulil 2016.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
6. ↑  "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 2. juuni 2018. Vaadatud 1. juulil 2016.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Baldone** |

* Baldone koduleht


Läti linnad

Ādaži | Ainaži | Aizkraukle | Aizpute | Aknīste | Aloja | Alūksne | Ape | Auce | Baldone | Baloži | Balvi | Bauska | Brocēni | Cesvaine | Cēsis | Dagda | Daugavpils | Dobele | Durbe | Grobiņa | Gulbene | Iecava | Ikšķile | Ilūkste | Jaunjelgava | Jelgava | Jēkabpils | Jūrmala | Kandava | Kārsava | Ķekava | Koknese | Krāslava | Kuldīga | Ķegums | Lielvārde | Liepāja | Limbaži | Līgatne | Līvāni | Lubāna | Ludza | Madona | Mārupe | Mazsalaca | Ogre | Olaine | Pāvilosta | Piltene | Pļaviņas | Preiļi | Priekule | Rēzekne | Rīga | Rūjiena | Sabile | Salatsi | Salaspils | Saldus | Saulkrasti | Sigulda | Seda | Skrunda | Smiltene | Staicele | Stende | Strenči | Subate | Talsi | Tukums | Valdemārpils | Valka | Valmiera | Vangaži | Varakļāni | Ventspils | Viesīte | Viļaka | Viļāni | Zilupe