recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Kedra Mitrei** (udmurdi Кедра Митрей ; kodanikunimi **Dmitri Korepanov**, Дмитрий Иванович Корепанов; 28. september (vkj 16. september) 1892 Igra küla, Vjatka kubermang (tänapäeval Udmurtia) – 11. november 1949 Tšumakovo küla, Mihhailovski rajoon, Novosibirski oblast) oli udmurdi kirjanik ja ajakirjanik.

Elulugu
-------

Kedra Mitrei õppis aastatel 1907–1911 Kaasanis õpetajate seminarist, visati aga sealt välja ateistlike veendumuste tõttu. Sooritas seejärel õpetajaeksamid ja töötas alates 1912. aastast õpetajana Kulaki külas Sarapuli maakonnas. 1914. aastal mobiliseeriti ta sõjaväkke, oli teenistuses Kaug-Idas. Vene kodusõja ajal osales partisaniliikumises. 1920. aastal pöördus ta kodukanti tagasi ning töötas Zura ja Debessõ külades haridusosakonna juhatajana. 1922. aastal astus Kedra Mitrei Venemaa Kommunistlikku (bolševike) Parteisse. 1923–1928 töötas ta ajalehe Gudõr toimetuses, algul kirjandusliku kaastöölisena, seejärel toimetajana. 1928–1930 oli Kedra Mitrei Glazovi pedagoogilise tehnikumi direktor. 1930–1932 õppis ta Moskva Pedagoogilises Teadusliku Uurimise Instituudis aspirantuuris. Alates 1933. aastast oli Kedra Mitrei Udmurdi Riikliku Pedagoogilise Instituudi kirjanduse ja keeleteaduse kateedri juhataja ja samaaegselt Udmurdi Teadusliku Uurimise Instituudi keeleteaduse ja kirjanduse sektori juhataja. 1934–1937 oli ta Udmurdi ANSV Kirjanike Liidu juhatuse esimees. 1937. aastal ta vahistati ja saadeti asumisele Siberisse. 1946. aastal ta vabanes, kuid 1948. aastal vahistati uuesti ja saadeti asumisele Siberisse.

Kirjanduslik looming
--------------------

1910–1911 kirjutas Kedra Mitrei vene keeles autobiograafilise jutustuse "Дитя больного века" ('Haige sajandi laps'). 1915. aastal avaldas ta vene keeles tragöödia "Эш-Тэрек" ('Eš-Terek'), mille tegevus toimub 14. sajandil ja milles kujutatakse udmurtide võitlust maridega. Järgnesid näidendid "Идна батыр" ('Idna batõr') 1926. aastal ja "Юбер батыр" ('Juber batõr') 1928. aastal, mis moodustavad vägilaste triloogia. 1929. aastal avaldatud jutustuse "Вужгурт" ('Vana küla') keskmes on 20. sajandi alguse revolutsioonilised vapustused. Kedra Mitrei kõige tähelepanuväärsemaks teoseks peetakse 1929. aastal ilmunud romaani "Секыт зӥбет" ('Raske ike'). Romaani tegevus leiab aset 19. sajandi alguses. Peategelane Dangõr võitleb udmurtide vägivaldse ristiusustamise vastu.

Viited
------

1. ↑  Кедра Митрей Удмуртская литература
2. ↑  Кедра Митрей (1892–1949) Удмуртский государственный университет
Filip Kiss 2011. aastal Cardiff City särgis
**Filip Kiss** (sündinud 13. oktoobril 1990 Dunajská Stredas) on Slovakkia jalgpallur, kes mängib kaitsva poolkaitsjana Saudi Araabia kõrgliiga klubis Ettifaq.

Ta alustas klubikarjääri Slovakkia klubis Bratislava FK Inter. Aastatel 2009–2010 mängis ta Slovakkia kõrgliigas FC Petržalka ridades.

2010. aastal liitus ta Bratislava Slovaniga, kellega tuli hooajal 2010–11 Slovakkia meistriks. 2011. aasta juulis läks ta laenule Inglismaa esiliiga klubisse Cardiff City. 2012. aasta augustis sõlmis ta Cardiff Cityga püsiva lepingu, kuid sai järgneval hooajal klubi põhimeeskonnas vähe mänguaega. Aastatel 2014–2015 mängis ta Cardiff Cityst laenul Šotimaa kõrgliiga klubis Ross County.

2015. aasta augustis läks ta Cardiff Cityst laenule Norra kõrgliiga klubisse FK Haugesund, kellega sõlmis 2016. aastal püsiva lepingu. 2017. aastal siirdus ta Ettifaqi.

Slovakkia jalgpallikoondises tegi Kiss debüüdi 2014. aastal.

Saavutused
----------

Bratislava Slovan
* Slovakkia kõrgliiga: 2010–11
* Slovakkia karikas: 2010–11

Cardiff City
* Football League Cup: Teine koht 2011–12
**Margarete Buber-Neumann** (sündinud Margarete Thüring; 21. oktoober 1901 Potsdam – 6. november 1989 Frankfurt) oli saksa kommunist, Gulagi ja koonduslaagrivang ning publitsist.

1919. aastal õppis Buber-Neumann Berliinis lasteaiakasvatajaks, kus ta tutvus Martin Buberi poja Rafaeliga, kellega ta abiellus kas 1921. või 1922. aastal. Neil sündisid tütred Barbara (1921–2013) ja Judith (1926–2018). Pärast Buberite lahutust 1929. aastal jäid nende tütred vanavanemate Martin Buberi ja Paula Winkleri kasvatada, 1938. aastal kolisid nad Palestiinasse. 

1926. aastal sai Buber-Neumannist Saksamaa Kommunistliku Partei liige, 1929. aastal tutvus ta Kominterni Saksamaa esindaja Heinz Neumanniga. Nad elasid koos, kuid ei abiellunud. Mais 1935 kolisid nad Moskvasse.

27. aprillil 1937 suure terrori ajal vahistas NKVD Heinz Neumanni, ta hukati 26. novembril 1937. Buber-Neumann ei teadnud tema saatusest, 19. juunil 1938 arreteeriti ta ka ise, teda hoiti algselt Lubjanka ja siis Butõrka vanglates, lõpuks saadeti "rahvavaenlase abikaasana" Kasahhi NSVsse sunnitöölaagrisse.

Pärast Molotovi-Ribbentropi pakti saadeti Buber-Neumann veebruaris 1940 toimunud NKVD ja Gestapo vangide vahetuse käigus Saksamaale tagasi, kus ta saadeti Ravensbrücki koonduslaagrisse, kus ta töötas Siemensi tehases. Ta vabastati 21. aprillil 1945 ja asus elama ema juurde Baieris, hiljem elas ta kolm aastat Rootsis, kus ta kirjutas raamatu "Als Gefangene bei Stalin und Hitler", mis avaldati 1949. aastal, kus ta kirjeldas oma elu nii Nõukogude Liidu kui ka Natsi-Saksamaa vangilaagrites. Ta sai heaks sõbraks ka Arthur Koestleriga, kes oli samuti astunud Saksamaa Kommunistlikku Parteisse 1931. aastal, kuid pettununa stalinismis sealt 1938. aastal lahkunud.

23. veebruaril 1949 tunnistas Buber-Neumann Pariisis Ukraina põgeniku Viktor Kravtšenko poolt, kui üks Prantsusmaa Kommunistliku Parteiga seotud ajakiri oli Kravtšenko kohtusse kaevanud laimu eest tema GULAGi kirjelduste pärast. Buber-Neumann kirjeldas oma üleelatut, ning Kravtšenko võitis kohtuasja.

1950. aastal asus Buber-Neumann elama Frankfurti, siis juba kommunismivastasena, jätkates kirjutamist. 1975. aastal astus ta Saksamaa Kristlik-Demokraatlikku Liitu.

1980. aastal anti Buber-Neumannile Saksamaa Liitvabariigi Teeneteordeni suurrist.
**Nõrk vastastikmõju** ehk **nõrk interaktsioon** on üks neljast fundamentaalsest jõust looduses.

Nõrk vastastikmõju toimib nii kvarkide kui ka leptonite vahel. Tuntumad on kvarkide muundumised ({\displaystyle d\to u} aatomituumade beetalagunemisel tuumareaktorites ja tähtedes termotuumareaktsioonides {\displaystyle u\to d}). Kuna kvargid ei saa üksi eksisteerida, vaid moodustavad ainult liitosakesi, hadroneid, siis sellise ülalmainitud protsessi tagajärjel muundub prooton neutroniks. Nõrk vastastikmõju on peamine radioaktiivsete elementide sünteesija tähtede supernoovaplahvatusel, mille tulemusena on tekkinud kõik elemendid, mille järjenumber keemiliste elementide perioodilisussüsteemis on suurem kui raual.

Standardmudeli kohaselt kannavad nõrka vastastikmõju massiivsed (≥80 GeV, umbes 100 prootoni massi) Z- ja W-bosonid. Z- ja W-bosoni suure massi tõttu on nende osakeste keskmine eluiga väga lühike, mistõttu on nõrgal vastastikmõjul väga väike mõjuraadius (10–18 meetrit) – umbes 1000 korda väiksem kui aatomituuma läbimõõt. Teiste vastastikmõjude välja vahendavad kvandid on praegu teadaolevalt massita ja nende mõjuraadius seetõttu lõpmata suur. (Märkus: Tugeva vastastikmõju reaalne mõjuraadius on siiski aatomituuma läbimõõduga samas suurusjärgus.)

Nõrga vastastikmõju kohta on teada vaid jõu suurus. Täpsemat matemaatilist valemit ei teata.

Nõrka vastastikmõju tunnevad kõik vasakukäelised leptonid ja kvargid. See on ainus vastastikmõju, mis rikub P-sümmeetriat ehk paarsussümmeetriat ning CP-sümmeetriat ehk laengu-paarsuse sümmeetriat.
Filip Kostić (2018)
**Filip Kostić** (serbia kirillitsas Филип Костић; sündinud 1. novembril 1992 Kragujevacis) on Serbia jalgpallur, kes mängib Itaalia kõrgliigaklubis Torino Juventus ja Serbia jalgpallikoondises. Ta mängib põhiliselt vasaku äärepoolkaitsjana, kuid võib mängida ka vasaku äärekaitsjana.

Ta alustas klubikarjääri kodulinnaklubis Kragujevaci Radnički. Hooajal 2011–12 mängis ta klubiga Serbia kõrgliigas. 2012. aasta aprillis sõlmis ta lepingu Hollandi kõrgliigaklubiga Groningen. Hooajal 2013–14 lõi ta Hollandi kõrgliigas 11 väravat.

Aastatel 2014–2022 mängis Kostić Saksamaa kõrgliiga klubides. Aastatel 2014–2016 mängis ta kaks hooaega VfB Stuttgarti, seejärel 2016–2018 kaks hooaega Hamburger SV ridades ja lõpuks 2018–2022 neli hooaega Frankfurdi Eintrachtis. Hooajal 2019–20 valiti ta Saksamaa kõrgliiga hooaja sümboolsesse koosseisu. Hooajal 2021–22 võitis ta Frankfurdiga UEFA Euroopa Liiga. Hooajal 2021–22 oli Kostić Euroopa Liigas enim väravasööte andnud mängija ning ta valiti Euroopa Liiga hooaja parimaks mängijaks.

2022. aasta augustis sõlmis ta lepingu Juventusega.

Kostić tegi Serbia rahvuskoondises debüüdi 7. juunil 2015 sõprusmängus Austria vastu. Esimese värava lõi ta koondisesärgis 5. septembril 2016 MM-i valikmängus Iirimaa vastu. Ta kuulus Serbia koondisse 2018. aasta maailmameistrivõistlustel.

Saavutused
----------

Eintracht Frankfurt
* UEFA Euroopa Liiga: 2021–22

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Filip Kostić** |

| * v
* r
Serbia koondis  –  2018. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlused |
| --- |
| 

* 1 Stojković
* 2 Rukavina
* 3 Tošić
* 4 Milivojević
* 5 Spajić
* 6 Ivanović
* 7 Živković
* 8 Prijović
* 9 Mitrović
* 10 Tadić
* 11 Kolarov (c)
* 12 Rajković
* 13 Veljković
* 14 Rodić
* 15 Milenković
* 16 Grujić
* 17 Kostić
* 18 Radonjić
* 19 Jović
* 20 Milinković-Savić
* 21 Matić
* 22 Ljajić
* 23 Dmitrović
* Treener: Krstajić

 | Serbia |

| * v
* r
Serbia koondis  –  2022. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlused |
| --- |
| 

* 1 Dmitrović
* 2 Pavlović
* 3 Eraković
* 4 Milenković
* 5 Veljković
* 6 Maksimović
* 7 Radonjić
* 8 Gudelj
* 9 A. Mitrović
* 10 Tadić (c)
* 11 Jović
* 12 Rajković
* 13 S. Mitrović
* 14 Živković
* 15 Babić
* 16 Lukić
* 17 Kostić
* 18 Vlahović
* 19 Račić
* 20 S. Milinković-Savić
* 21 Đuričić
* 22 Lazović
* 23 V. Milinković-Savić
* 24 Ilić
* 25 Mladenović
* 26 Grujić
* Treener: Stojković

 | Serbia |
**Hans Scholl** (22. september 1918 – 22. veebruar 1943) oli natsionaalsotsialistliku Saksamaa vastu tegutsenud ühenduse Valge Roos asutajaliige ja juht. 

Scholl oli lapsena kuulunud Hitlerjugendi ridadesse, kuid kiiresti pettunud selle tõekspidamistes. Hiljem õppis ta Müncheni ülikoolis meditsiini. 

Viibides sõjaväes kohustuslikul meditsiinipraktikal, oli ta šokeeritud nähes, kui ebainimlikult käitusid Saksa sõdurid juutidega.

1942. aasta suvel asutas ta koos sõpradega vastupanuliikumise grupi Valge Roos, mille tegevuse peamiseks sisuks sai kodumaa üldsuse teavitamine natsistliku režiimi kuritegudest. Organisatsiooni tegevus väljendus eeskätt riigikorda kritiseerivate grafitite ja lendlehtede levitamises.

Hans Scholl arreteeriti koos õde Sophiega 18. veebruaril 1943, kui ta levitas Müncheni ülikooli hoones lendlehti. 

Teda süüdistati kodumaa reetmises ning ta giljotineeriti juba mõni tund pärast kohtuotsuse väljakuulutamist. Ta oli üks väheseid sakslasi, kes osutas vastupanu natsionaalsotsialistlikule režiimile teise maailmasõja päevil.
**Liturgia** (kreeka keeles λειτουργία *leiturgía*, 'avalik teenistus') on kindla korra järgi peetav jumalateenistus. 

Katoliiklased nimetavat liturgiat missaks ja õigeusklikud kasutavad liturgia mõistet ainult armulauaga jumalateenistuse kohta.

Kristluses on jumalateenistus kindla korra järgi läbi viidud riitus, mis sisaldab pühakirja lugemist, palveid jmt.

Jumalateenistuse raamistik
--------------------------

Ordinaarium ehk jumalateenistuse muutumatud osad (neid järgivad nii katoliiklased kui protestandid):

1. Kyrie
2. Gloria
3. Credo
4. Sanctus + Benedictus
5. Agnus Dei. Seadmissõnad
6. Pater Noster
7. Introitus. Pihitalitus.

Kõigile neile ladinakeelsetele osadele anti ka eestikeelne tähendus.

Propriumi ehk jumalateenistuse muutuvate osade hulka kuuluvad piiblitekstid, jutlus, koraalid, algussalmid, armulauapalve.

Luteri kiriku jumalateenistuse kord on kirjas Agendas, mis on õpetajale käsiraamatuks jumalateenistuse läbiviimisel.

Liturgilised vahendid
---------------------

krutsifiks - mensa - tabernaakel - pateen - tsiboorium - korporaal - pallum - oblaat

Liturgilised rõivad
-------------------

amiktus - alba - dalmaatika - kaasula - pluviaal - ornaat

Liturgilised insiigniad
-----------------------

stoola - maniipel - pallium - mitra

Vaata ka
--------

* Liturgiline muusika
Faustina Majori büst Altese muuseumis Berliinis
**Annia Galeria Faustina** (ladina keeles tuntud nimega **Faustina Major**; 16. veebruar u 100 – oktoober/november 140), ka **Faustina I**, oli Vana-Rooma keiser Antoninus Piuse abikaasa.

Ta oli konsuli ja prefekti Marcus Annius Veruse (keiser Marcus Aureliuse vanaisa) ja Rupilia Faustina ainuke tütar. Tema vennad olid konsul Marcus Annius Libo ja preetor Marcus Annius Verus. Faustina emapoolsed tädid olid keiser Hadrianuse abikaasa Vibia Sabina ja Mindia Matidia. Tema isapoolse vanaisa nimi oli samuti Marcus Annius Verus ning tema emapoolsed vanavanemad olid Salonia Matidia (Vana-Rooma keisri Traianuse nõbu) ja asenduskonsul Libo Rupilius Frugi. Faustina sündis ja kasvas Roomas.

Ta abiellus Antoninus Piusega 110. ja 115. aasta vahel. Neil oli õnnelik abielu. Neil sündis kaks poega ja kaks tütart, kellest kolm surid enne 138. aastat, kui vanemad keisritroonile tõusid. Neljas laps Faustina noorem abiellus oma onupoja, keiser Marcus Aureliusega.

Viited
------

1. ↑  Levick 2014, lk 137 tsiteerides Feriale Duranum 3.7't
2. ↑  Levick 2014, lk 169 järgi aastal 97
3. ↑  Birley (2000), lk 243

Allikad
-------

* Birley, R. Anthony (2000). *Marcus Aurelius: A Biography*. Routledge; 2 edition. ISBN 978-0415171250
* Levick, Barbara (2014). *Faustina I and II: Imperial Women of the Golden Age*. Oxford University Press. ISBN 978-0-19-537941-9.

Välislingid
-----------

* Faustina vanem – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Hauakivi Raadi kalmistul Tartus
**Kaljo Pork** (15. märts 1930 Ramma – 2. detsember 1981 Tartu) oli eesti botaanik ja rohumaateadlane, bioloogiakandidaat (1964). Ta oli Eesti eksperimentaalse fütotsönoloogia rajajaid.

Elukäik ja teadustöö
--------------------

Aastail 1952–1981 töötas ta ENSV TA Zooloogia ja Botaanika Instituudis teadlasena.

Ta uuris põhjalikult rohumaid (niite ja puisniite), vetikaid, niidutaimekoosluste tüpoloogiat ja tegeles teiste koosluste klassifikatsiooniga. Oma töödes kirjeldas ta Eesti haruldasi taimekooslusi ja tegeles nende kaitsmisega. Samuti uuris ta maarjakase ökoloogiat, levikut ja varu. Ta oli Eesti parimaid niidutaimkatte tundjaid.

Ta osales Matsalu looduskaitseala (praegu rahvuspark) taimkatte kaardistustöödes.

Tema eestvõttel rajati Laelatu bioloogiajaam, kus 1987. aastal avati tema mälestusmärk.

Ta kuulus ENSV TA Looduskaitse Komisjoni ja Eesti Looduseuurijate Seltsi botaanikasektsiooni juhtkonda.

Perekond
--------

Tema abikaasa oli Maia Pork.

Viited
------

1. ↑  Elvisto, Tiina; Kukk, Toomas 2013. Kaljo Pork, the founder of Laelatu biological station. *Estonia Maritima* 9: 160–172.
**Harri Käär** (1. juuli 1944 Kärdla – 20. aprill 1997 Tallinn) oli eesti soojusenergeetik, tehnikateadlane, professor ja Eesti Teaduste Akadeemia liige (1994).

Haridus
-------

Õppis Tallinna 8. 7-klassilises koolis 1951–1958, Tallinna 4. keskkoolis 1958–1962, Tallinna Polütehnilise Instituudi energeetika teaduskonnas, tööstuslik soojusenergeetika eriala 1962–1965, Moskva Energeetika Instituudis, tööstusliku soojusenergeetika teaduskonnas 1965–1968; Moskva Energeetika Instituudi aspirantuuris 1968–1971.

Ta täiendas end Eesti NSV TA Termofüüsika ja Elektrofüüsika Instituudis 1978; Eesti NSV Energeetika ja Elektrifitseerimise Tootmispeavalitsuses Eesti Energia 1983, 1989; Boris Kidriči nimelises tuumauuringute instituudis ja Belgradi Ülikoolis 1978–1979.

Tehnikateaduste kandidaat 1972 (teema "Metallokeraamiliste materjalide soojusfüüsikalised omadused monotoonsel kuumutamisel"); tehnikateaduste doktor 1991 (Leedu TA Energeetika Füüsikalis-Tehniliste Probleemide Instituut, teema "Soojusfüüsikalised uurimused sadestiste ja puhastamise mõjust konvektiivsetele soojusvahetuspindadele"); dotsent 1978.

Töökäik
-------

TPI/TTÜs 1968–1997: tööstusliku soojusenergeetika kateedri stažöör 1968; insener 1971; assistent 1972–1973; vanemõpetaja 1973–1975; dotsent 1975–1992; soojustehnika instituudi tööstusliku soojustehnika professor 1992–1997; õppetooli juhataja 1992–1997. 
Eesti TA Energeetika / Eesti Energeetika Instituudi direktor 1994–1997.

Teadustöö mujal: Toronto Ülikooli külalisprofessor 1992–1993.

Teadustöö
---------

Teadustöö põhisuunad: rakenduslik soojusfüüsika energeetilistes seadmetes; energeetika areng riiklikul tasandil, eurointegratsioon energeetikas; akustilise puhastusmeetodi kasutamine tehnoloogias; soojus- ja massivahetus soojustehnilistes seadmetes.
Avaldanud üle 120 teaduspublikatsiooni, sh 1 monograafia.

### Teadusorganisatsiooniline tegevus

Eesti TA ja Soome Tehnikateadlaste Akadeemia ühise energeetika-töögrupi eestipoolne juht; Balti riikide akadeemiate koostööprogrammi energeetikasektsiooni juhataja, EV Majandusministeeriumi energeetikanõukogu esimees 1997; mitme teadusajakirja toimetuskolleegiumi liige.

Teoseid
-------

* Inglise-eesti-vene soojustehnika sõnastik = English-Estonian-Russian heat engineering dictionary = Англо-эстонско-русский теплотехнический словарь / H. Käär, H. Suik. Tallinn, 1997

Tunnustus
---------

* 1994 – Eesti TA akadeemik (tehnikateadused)
* 2008 – avati büst Tallinna Tehnikaülikooli siseõuel

Kirjandus
---------

* Harri Käär // Tallinna Tehnikaülikooli professorid 1. jaanuar 1993. Koostanud Väino Rajangu. Tallinna Tehnikaülikool. Tallinn, 1993. Lk 25
* Käär, Harri // Eesti entsüklopeedia. 14. kd (Eesti elulood). Eesti Entsüklopeediakirjastus. Tallinn, 2000. Lk 210
* Harri Käär. Publikatsioonid. Koostanud Toomas Tiikma ja Arvi Poobus. Tallinna Tehnikaülikooli Soojustehnika instituut. Tallinn, 2004
* Käär, Harri // Eesti teaduse biograafiline leksikon. II kd, Kj - M. Tallinn 2005. Lk 234-235
* EE 2000, 14.

Välislingid
-----------

* "*In memoriam* Harri Käär". // TTÜ ajaleht 12. mai 1997

 *Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.*
**Nõukogude Liidu Kommunistlik Partei** (vene keeles *Коммунистическая партия Советского Союза*) on registreerimata partei Venemaal, mida juhib Sergei Skvortsov (Скворцов, Сергей Борисович). Partei juhib kommuniste üle endise Nõukogude Liidu. Partei rajati juulis 1992 Puškinos nii-öelda 29. taastaval NLKP kongressil ja sh visati välja Mihhail Gorbatšov. Partei nõuab Nõukogude Liidu taastamist.

Parteil on mitu organisatsiooni: Ülevenemaaline Kuriilide Kaitse Komitee, Sotsiaalse Kaitse Survegrupp ja Regioonidevaheline Streigikomitee.

Partei propagandaleht on Narodnaja Gazeta (Народная газета). Skvortsov on partei juhina ka Rahvalehe peatoimetaja.

Naltšiki kriisi ajal süüdistas partei Venemaa valitsust ebaregulaarses regioonide probleemide lahendamises sotsiaalpoliitikas, mis pidavat põhjustama terrorismi.

Eestis pole partei registreeritud, kuna Eesti valitsus keelustas NLKP 23. septembril 1991. Kui NLKP lagunes, siis keelustati partei ka Nõukogude Liidu territooriumil. Taastamine toimus äärmuslaste juhtimisel (kellel polnud õigust parteid taastada). Partei "taastamisega" läks kaasa ka Eestis keelustatud Eestimaa Kommunistlik Partei (NLKP). Partei registreeriti Venemaal (1993)[*viide?*] ja Moldovas (Transnistrias, kus tegutseb selle iseseisev allorganisatsioon Transnistria Kommunistide Partei).

Välislingid
-----------

* Partei veebisait (vene keeles)
Kiefer Sherwood 2016. aastal Miami Ülikooli jäähokimeeskonnas
**Kiefer Sherwood** (sündinud 31. märtsil 1995 Columbuses, Ohios) on USA jäähokimängija, kes mängib NHL-i klubis Nashville Predators ründajana paremäärel.

Aastatel 2013–2015 mängis ta United States Hockey League'i klubis Youngstown Phantoms. Seejärel kuulus ta aastatel 2015–2018 Miami Ülikooli jäähokimeeskonda.

2018. aasta märtsis sõlmis ta lepingu NHL-i klubiga Anaheim Ducks. Hooaja 2017/18 lõpus debüteeris ta American Hockey League'is (AHL) Ducksi tütarklubis San Diego Gulls. NHL-is tegi ta Ducksi meeskonnas debüüdi 4. oktoobril 2017 hooaja avamängus San Jose Sharksi vastu. Esimese värava lõi ta NHL-is üheksa päeva hiljem mängus Dallas Starsi vastu. Debüüthooajal lõi Sherwood NHL-is kuus väravat ja andis 12 väravasöötu. Nii sel kui ka järgmisel hooajal mängis ta NHL-i kõrvalt AHL-is San Diego Gullsi meeskonnas.

2020. aasta oktoobris sõlmis ta üheaastase lepingu Colorado Avalanche'iga. Avalanche'i meeskonnas sai Sherwood kirja 27 mängu (lisaks kaks mängu väljalangemismängudes), mille jooksul lõi ühe värava ja andis neli väravasöötu. Hooajal 2021/22 paistis Sherwood silma AHL-is Avalanche'i tütarklubis Colorado Eagles, kui oli liigas resultatiivsuselt viies mängija (36+39).

2022. aasta juulis sõlmis ta üheaastase lepingu Nashville Predatorsiga. 7. oktoobril 2022 lõi ta NHL-i hooaja 2022/23 avamängus, mis toimus NHL-i *Global Series* '​i raames Tšehhis Prahas O2 Arenal, teisel mänguminutil San Jose Sharksi vastu hooaja esimese värava.

Viited
------

1. ↑  Portzline, Aaron (20. märts 2018). "After three years at Miami U. New Albany's Kiefer Sherwood signs with Anaheim Ducks". *theathletic.com*. The Athletic. Vaadatud 3. oktoobril 2018.
2. ↑  Shohara, Kyle (13. oktoober 2018). "Recap: Ducks Let Lead Slip Away, Lose 5-3 to Stars". *NHL.com*. Vaadatud 13. novembril 2018.
3. ↑  "Avalanche re-signs Dries, adds three forwards". Colorado Avalanche. 9. oktoober 2020. Vaadatud 9. oktoobril 2020.
4. ↑  "Predators Sign Kiefer Sherwood to One-Year Contract". Nashville Predators. 14. juuli 2022. Vaadatud 14. juulil 2022.
5. ↑  "Sherwood enjoys 'surreal' debut with Predators at Global Series". nhl.com. 8.10.2022. Vaadatud 17.10.2022

Välislingid
-----------

* Kiefer Sherwood NHL.com lehel
* Kiefer Sherwood hockeydb.com lehel

| * v
* r
Nashville Predators |
| --- |
| 
**Väravavahid**: Kevin Lankinen **·** Juuse Saros |
| 
**Kaitsjad**: Tyson Barrie **·** Mark Borowiecki **·** Alexandre Carrier **·** Dante Fabbro **·** Cal Foote **·** Roman Josi **·** Jérémy Lauzon **·** Ryan McDonagh |
| 
**Ründajad**: Rasmus Asplund **·** Matt Duchene **·** Luke Evangelista **·** Filip Forsberg **·** Cody Glass **·** Mark Jankowski **·** Ryan Johansen **·** John Leonard **·** Michael McCarron **·** Tommy Novak **·** Juuso Pärssinen **·** Zach Sanford **·** Kiefer Sherwood **·** Colton Sissons **·** Cole Smith **·** Philip Tomasino **·** Jakov Trenin |
**Nõukogude-Ukraina sõda** (ukraina keeles *Радянсько-українська війна*) oli sõjaline konflikt Ukraina Rahvavabariigi ja Nõukogude Venemaa vahel aastatel 1917–1921.

Algus
-----

20. novembril 1917 andis Ukraina Keskraada välja kolmanda universaali, millega kuulutas 20. novembril 1917 välja Ukraina Rahvavabariigi (URV), mis pidi jääma tulevikus tekkiva demokraatliku Venemaa koosseisu. 12. detsembril 1917 korraldasid bolševikud Kiievis mässu, kuid keskraadale ustavad väeüksused võtsid neilt ära relvad ning saatsid Ukrainast välja. 24.-25. detsembril 1917 Harkivis toimunud I Üleukrainalisel Nõukogude Kongressil kuulutasid bolševikud URV-s välja nõukogude võimu, millega algas Nõukogude-Ukraina sõda. 26. detsembril 1917 langetas URV otsuse moodustada Ukraina rahvavabariigi armee ja mehitada see vabatahtlikkuse alusel.

Lahingud
--------

* 29. jaanuar 1918 – Krutõ lahing
* 1.–6. juuni 1919 – Kamjanets-Podilskõi lahing

Sõja lõpp
---------

Poola ja Nõukogude Venemaa sõjategevus lõppes 1920. aasta oktoobris sõlmitud Riia vaherahuga. Poola ja Nõukogude Venemaa sõlmisid 1921. aasta märtsis Riia rahulepingu. Ukraina ala jagati nii, et Poola sai endise Austria Galiitsia ja osa varem Venemaale kuulunud Ukraina alast. Petljurale lojaalsed üksused võitlesid Ukraina alal ka pärast vaherahu sõlmimist, kuid taandusid 1920. aasta novembris Poola territooriumile. 1921. aasta novembris tungisid ukrainlaste üksused Poola aladelt Nõukogude Ukraina alale, kuid rünnak ebaõnnestus.

Viited
------

1. ↑  Johannes Remy. Ukraina ajalugu. EKSA, 2018. Lk. 155-157.
2. ↑  Tšoli, S. Lojaalsuskriis ja rahvusarmee formeerimine Ukrainas kolme Ukraina-Vene sõja kontekstis - Eesti sõjaajaloo aastaraamat, Vol 6 (2016) Lk. 172.
3. ↑  Johannes Remy. Ukraina ajalugu. EKSA, 2018. Lk. 170.

Välislingid
-----------

* Проскурівський прорив, що врятував УНР та її армію (2020)
**Harri Paris** (18. aprill 1891 Viljandi – 7. oktoober 1941 Tallinn) oli eesti näitleja ja lavastaja.

Ta lõpetas Pärnus gümnaasiumi, õppis seejärel Kiievi ülikoolis rohuteadust ja Peterburis Nikolai Smolitši teatrikoolis, käis õppereisidel Saksamaal, Austrias ja Prantsusmaal.

Ta alustas lavategevust aastal 1910 Pärnu seltsides, mängis aastatel 1912–1921 Peterburi ja Venemaa provintsilinnade teatreis. Aastatel 1921–1941 oli ta Estonia teatri näitleja ja lavastaja.

Lavastusi
---------

* 1929 Bayard Veiller "Mary Dugani protsess"
* 1930 William Somerset Maughami "Kiri"
* 1930 Agapetuse "Patuoinas"
* 1931 Ferenc Molnári "Õnnehaldjas"
* 1941 René Fauchois’ "Ettevaatust! Värskelt värvitud!"

Isiklikku
---------

Harri Paris oli abielus juudi rahvusest Keila Parisega (sünninimi Keila Sand, 1891 – 7. oktoober 1941). Kui Saksa okupatsiooni ajal sai naine kutse „ilmuda politseisse end registreerima kui juut", otsustas abielupaar ühiselt oma elu võtta. See juhtuski 7. oktoobril 1941.

Viited
------

1. 1 2  *Eesti entsüklopeedia.* 14. köide: *Eesti elulood.* Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus, 2000, lk 358.
2. ↑  "Paris, Harri". *Eesti teatri biograafiline leksikon*. Vaadatud 7.12.2020.
3. ↑  Martinson, Ervin (19. juuli 1963). "Ühe perekonna tragöödia". *Sirp ja Vasar*.
4. ↑  "Holokaust. Ühe perekonna tragöödia". *Eesti Juudi muuseum*. Vaadatud 7.12.2020.
**Harri Kärtner** (4. september 1925 – 1. veebruar 2011) oli eesti jurist, õppejõud ja ühiskonnategelane.

Ta sündis Narvas väikeettevõtja peres. Aastatel 1933–1937 õppis Narva linna algkoolis, 1937–1944 Narva keskkoolis ja 1944–1945 koos perekonnaga sõja eest pagenduses olles Haapsalu keskkoolis.

1945–1951 õppis Harri Kärtner Tartu Riikliku Ülikooli õigusteaduskonnas, mille lõpetas 1951. aastal *cum laude*. Aastatel 1951–1954 oli ta Tartu Ülikooli riigi ja õiguse teooria ning ajaloo aspirant. Ta täiendas end üleliidulises uurijate täiendusinstituudis Leningradis isiku- ja varavastaste kuritegude uurimises (1962–1963), ametialaste, majandus- ja korruptsiooniga seonduvate kuritegude uurimises (1968) ning Moskva ülikoolis riigiõiguses (1968).

Kärtner oli õigusteaduse kandidaat (1955), õigusnõunik (1968), justiitsteenistuse reservkapten (1972), riigiõiguse dotsent (1980).

Aastatel 1955–1961 oli Kärtner ajalehe Edasi toimetuse kirjanduslik kaastööline, 1961–1963 Tartu Linna Prokuratuuri uurija, 1963–1971 Eesti Prokuratuuri eriti tähtsate asjade uurija. 1971–1991 oli ta Tartu Ülikooli kriminoloogia laboratooriumi vanem teaduslik töötaja, 1971–1991 Tartu Ülikooli õigusteaduskonna õppejõud, 1991–1993 Tartu Ülikooli ametiühingu juriskonsult.

1993–1995 oli Kärtner Riigikogu Maaliidu ühenduse fraktsiooni konsultant sotsiaal- ja õigusküsimustes, 1993–1995 Tartu Linnavolikogu aseesimees.

Samuti oli ta Eesti Karskusliidu ning Dotsentide ja Teadurite Klubi asutajaliige, Eesti Akadeemilise Õigusteaduse Seltsi asutajaliige, Eesti Pensionäride Liidu esimees 1990–1995 ja 1998–2003.

Eesti Pensionäride Liidu esindajana pöördus Kärtner korduvalt Riigikogu, Vabariigi Valitsuse ja teiste kõrgemate riigi- ja omavalitsusorganite poole ettepanekutega pensionäride olukorra parandamiseks ja demokraatliku õigusriigi kaitsmiseks ning osalenud pensionäride õiguste ja seaduslike huvide kaitseks korraldatud aktsioonide organiseerimisel ja läbiviimisel.
**Hansa-Brandenburg G.I** oli Saksa pommituslennuk. Austria-Ungari lennuüksused kasutasid seda esimeses maailmasõjas. Tegu oli võrdlemisi tavalise ehitusega kolmekohalise biplaaniga. Piloot ja pommitaja istusid lennuki esiosas, sihtur tiibade taga. Lennuki kaks mootorit ei olnud mitte tiibade küljes nagu tollel ajal tavaks, vaid lennukikere küljes. Selline paigutus lisas masinale märgatavalt kaalu ning pani kere lennu ajal värisema.

Esimene partii (kuus tk) lennukeid tarniti märtsis 1917, kuid need eemaldati varsti pärast seda teenistusest, kuna tootja ja keiserliku lennuarsenali vahel tekkisid lepingulised vaidlused. Kui tülid lahendati, ehitas lennuarsenal tarnitud lennukid ümber ning vähendas tellimuse suurust. Valminud lennukid saadeti Divača lennuväljale Itaalia rindele. Kaksteist G.I pommitajat tootis ka Budapestis asunud ettevõte Ufag ning need erinesid natuke Saksa ettevõtte Hansa-Brandenburgi omadest.

G.I jõudis lõpus kolme eskadroni kasutusse, kuid pilootide arvamused lennukist olid pigem negatiivsed: eelistati äsja kättesaadavaks saanud lennukeid Gotha G.IV. Hansa-Brandenburgi lennukid viidi kiiresti kasutusse väljaõppes. Kolme teenistuskuu jooksul jõudsid G.I lennukid läbi viia vaid ühe õnnestunud rünnaku. G.I lennukeid kasutati, et katsetada suurekaliibriliste kahurite kasutamist lennukitel, Škoda 50- ja 70-millimeetriste relvade kasutamist lennukininal ja 37-millimeetrise Škoda kahuri kasutamist tagumise sihturi kohal.

Kasutajad
---------

* Austria-Ungari
	+ Austria-Ungari lennuüksused

Viited
------

* Taylor, Michael J. H. (1989). *Jane's Encyclopedia of Aviation*. London: Studio Editions. Lk 472.
Percé. Vasakul Percé kalju, taga Bonaventura saar
Percé. Taamal Percé kalju, paremal Percé kaljumaja
Percé kaljumaja
 **Percé** on Kanadas Québeci provintsis Gaspé poolsaarel asuv linn.

Percé linn on Québeci provintsi omavalitsusüksus, mis halduslikult kuulub Rocher-Percé maakonda. Viimane kuulub Gaspésie–Îles-de-la-Madeleine'i piirkonda, mis hõlmab suurema osa Gaspé poolsaarest.

Ajalugu
-------

Enne eurooplaste saabumist elasid selles kandis mikmakid. Mikmakid jagunesid 8 hõimuks ja Gaspé poolsaar jäi neist kõige põhjapoolsema alale. Selle hõimu nimi on Gespegeoag ja sellest on tulnud Gaspé poolsaare tänapäevane nimi. Mikmakkide koguarv kõigi hõimude peale kokku ei ületanud 5 tuhandet ja järelikult oli see kant hõredalt asustatud. Mikmakid nimetasid seda kohta *Sigsôg* 'teravad kaljud' ja *Pelseg* 'kalapüüdmise koht'.

1603 külastas seda paika Uus-Prantsusmaa ja Quebeci asutaja Samuel de Champlain, kes nimetas linna naabruses olevat Percé kaljut *Isle Percée* 'läbitorgatud saar'. Hiljem laienes see nimetus kalju juurde rajatud asulale.

Sajandeid oli Percé kohal kalurite ajutine asula. Püsielanikega asula tekkis alles 19. sajandi alguses, kui sinna kolisid inimesed Prantsuse Kanadast, Iirimaalt ja Jerseyst. 1801 asutati kirikukihelkond. 1842 rajati linnaline asula ja 1845 moodustati kohalik omavalitsus.

1971 laiendati Percéd oluliselt, kui liideti 5 ümberkaudset valda. Ühendatud vald sai ühtlasi linna õigused. Valla pindala on 550,3 km², millest maismaad on 432,39 km².

Rahvastik
---------

Linna elanike arv on viimasel ajal jõudsalt vähenenud. Kui 1991. aastal elas Percés 4028 inimest, siis 1996. aastal 3993 inimest, 2001. aastal 3614 inimest, 2006. aastal 3419 inimest ja 2011. aastal 3312 inimest. Ühtlasi on rahvastik märgatavalt vananenud: kui 2001 oli linlaste keskmine vanus 43,8 eluaastat, siis 2011 juba 51,9 aastat. Rahvastiku keskmine tihedus on 7,7 in/km², mis tuleneb asjaolust, et põhiosa linnale kuuluvast maa-alast on inimtühi.

Põhiliselt on linn prantsuskeelne. 2006. aasta rahvaloenduse andmetel oli prantsuse keel 78,8% linlaste emakeel, inglise keel oli selleks 18,9% linlastel.

Turism
------

Ajalooliselt oli linn kalanduskeskus, tänapäeval on Percé ja tema ümbrus eelkõige turismipiirkond.

Linnas asub üks tuntumaid Québeci vaatamisväärsusi – Percé kalju. See on looduslik kalju, mis asub linna lähedal meres. See kalju on ebatavaline oma suuruse, värvuse ja ebatavalise uksetaolise ava poolest kaugemas otsas. Mõõna ajal saab jalutada mööda merepõhja kuni kaljuukseni.

Teine turismisihtkoht on asustamata 4,16 km² suurune Bonaventure saar, kus asub 1919 asutatud linnukaitseala. Bonaventure saar asub rannikust 3,5 km kaugusel ja Percést 5 km kaugusel edelas. Seal pesitsevad paljud merelinnud, kõige rohkem suulad.

Linna läheduses olevatelt mägedelt avaneb suurepärane vaade linnale ja Percé kaljule, näha on ka Bonaventure saar.

Viited
------

1. ↑

Välislingid
-----------

 Percé – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Arkadi Dvorkovitš (2015)
**Arkadi Dvorkovitš** (vene keeles **Аркадий Владимирович Дворкович**; sündinud 26. märtsil 1972 Moskvas) on Venemaa ökonomist, Venemaa Föderatsiooni 1. klassi tõeline riiginõunik (2004).

21. maist 2012 kuni 18. maini 2018 oli ta Venemaa peaministri asetäitja tööstuse ja energeetika teemadel. 
Aastatel 2008–2012 oli ta Venemaa presidendi abi. 

Dvorkovitš lõpetas Moskva 444. Keskkooli ja aastal 1994 Moskva Riikliku Ülikooli majandusteaduskonna majandusküberneetika erialal.

2015–2018 oli ta riigiettevõtte "Venemaa Raudteed" direktorite nõukogu esimees. 

Alates 2018. aasta oktoobrist on ta Rahvusvahelise Maleföderatsiooni (FIDE) president.

Ta oli ka Skolkovo fondi nõukogu esimees, kuni esines 2022. aasta 15. märtsil välisajakirjanduses Venemaa vägede Ukrainasse sissetungi vastase hoiakuga, misjärel teatas 19. märtsil, et lahkub ametikohalt.

Isiklikku
---------

Ta on aastast 2001 abielus Zumrud Rustamovaga (*Polymetal International'*i asedirektoriga), neil on kolm poega. Tema isa Vladimir Dvorkovitš (1937–2005) oli rahvusvahelise kategooria malekohtunik.

Välislingid
-----------

* Arkadi Dvorkovitši elulugu Presidendi Administratsiooni kodulehel (vene keeles)
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel annab ülevaate väljendi* a posteriori *kasutamisviisidest; aposterioorsuse mõiste kohta Kantil ja pärast Kanti vaata artiklit Aposterioorsus* |

---

***A posteriori*** on ladinakeelne väljend, mille sõnasõnaline tähendus on 'järgnevast'. Seda väljendit saab kasutada täiendina (sünonüüm: "aposterioorne") ja määrusena (sünonüüm: "aposterioorselt").

Filosoofiline tähendus
----------------------

Aristotelese filosoofiast lähtuvalt on eristatud tunnetust, mis lähtub põhjustest ja eeldustest ning liigub edasi tagajärgede (toimete) ja järelduste juurde, (tunnetust *a priori*) ja tunnetust, mis lähtub tagajärjest ja liigub tagasi põhjuse juurde (tunnetust *a posteriori*). Esimene neist liigub selle juurest, mis on iseenesest ("looduse korras") eelnev (ladina *prior*), selle juurde, mis on iseenesest järgnev (ladina *posterior*), teine vastupidises suunas.

Gottfried Wilhelm Leibnizi järgi on tunnetus *a priori* täielik üksnes siis, kui ta jõuab viimsete ja ülimate põhjusteni, mida ta nimetas igavesteks tõdedeks. Nõnda samastas ta tunnetust *a priori* spekulatiivse tunnetusega ning tunnetust *a posteriori* kogemusliku tunnetusega. Christian Wolffi kaudu juurdus selline arusaam saksa koolifilosoofiasse.

Sellest traditsioonist pärinevad ka mõisted *a priori* ja *a posteriori* Immanuel Kanti filosoofias, mille mõjul nad on omandanud tänapäevase tähenduse. Kanti järgi on *a priori* tunnetuses see, mis ei sõltu kogemusest ning on üldine ja paratamatu, *a posteriori* aga see, mis põhineb kogemusel. Kant uurib, millised piirid on tunnetusel *a priori*.

Vaata ka
--------

* *a priori*
* aposterioorsus
* aposterioorne otsustus
* aposterioorne teadmine
* aposterioorne õigustus

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Vikisõnastiku artikkel: **a posteriori** |
**"Albatross"** on 2011. aastal valminud Briti draamakomöödiafilm, mille režissöör on Niall MacCormick ja stsenarist Tamzin Rafn. Filmis mängivad Sebastian Koch, Julia Ormond, Felicity Jones ja Jessica Brown Findlay. 

Film keskendub teismelisele algajale kirjanikule, kes satub Inglismaa lõunarannikul elava probleemse pere igapäevaelu keskele. "Albatross" on metafoor alatise pääsmatu taaga kohta.

Kogu teos filmiti Mani saarel, seda toetas kohalik omavalitsus. "Albatross" oli MacCormicki esimene täispikk film, varem oli ta lavastanud telefilme. Debütant oli ka "Albatrossis" stsenarist Tamzin Rafn, kes tugines stsenaariumi kirjutades omaenda teismeliseea kogemustele.

"Albatross" esilinastus Edinburghi rahvusvahelisel filmifestivalil 2011. aasta juunis. Suurbritanniasse jõudis see 14. oktoobril 2011. Ehkki film on pälvinud mitmesuguseid hinnanguid, on kriitikud üsna üksmeelselt kiitnud Jessica Brown Findlay osatäitmist.

Film kandideeris kahes kategoorias Briti sõltumatutele filmiauhindadele (paljutõotavaim uustulnuk – Jessica Brown Findlay; parim kõrvalosatäitjanna – Felicity Jones) ja ühes kategooria Evening Standardi Briti filmiauhinnale (paljutõotavaim uustulnuk – Jessica Brown Findlay).

Näitlejad
---------

* Jessica Brown Findlay – Emelia
* Sebastian Koch – Jonathan Fischer
* Julia Ormond – Joa Fischer
* Felicity Jones – Beth Fischer
* Peter Vaughan – vanaisa

Viited
------

1. ↑  "albatross". The Free Dictionary. Vaadatud 3. augustil 2011.
**Arkadi Aleksandrovitš Tseitlin** (vene keeles Аркадий Александрович Цейтлин; sündinud 31. augustil 1956 Moskvas) on Venemaa füüsik, stringiteoreetik.

Ta on lõpetanud Lomonossovi-nimelise Moskva Riikliku Ülikooli füüsikateaduskonna. Hiljem sai ta füüsika-matemaatikadoktori kraadi ja professori kutse. Tema H-indeks on Venemaa teadlaste seas üks kõrgemaid.

Tseitlin on Lebedevi-nimelise Füüsikainstituudi kvantväljateooria labori juhtivteadur. Ta on ka Imperial College Londoni teoreetilise füüsika professor. 2018. aasta detsembris sai ta Moskva Riiklikus Ülikoolis äsjaloodud teoreetilise füüsika ja matemaatilise füüsika instituudi direktoriks.

Teadus
------

Tema peamised uurimissuunad on stringiteooria, kvantväljateooria ja kvantgravitatsioon. Eriti huvitatud on ta stringiteooria ja kalibratsiooniteooria erinevatest seostest. Koos Jefim Fradkiniga arendas ta stringide dünaamika sigma-mudelit kõverdunud aegruumis ja põhjendas Borni-Infeldi mudeli keskse rolli lahtiste stringide teoorias. Koos Ruslan Metsajeviga töötas ta välja superstringide mudeli anti-de Sitteri ruumis.

Tunnustus
---------

* 2011 – Füüsika Instituudi Rayleigh' medal ja auhind

Viited
------

1. ↑  Цейтлин Аркадий Александрович. lebedev.ru
2. 1 2  Professor Arkady Tseytlin. imperial.ac.uk
3. ↑  Институт теоретической и математической физикиytlin. msu.ru
**"A Whiter Shade of Pale"** on inglise ansambli Procol Harum debüütsingel. Singel anti välja 12. mail 1967. Singel on üks vähestest, mida on maailmas müüdud üle 10 miljoni eksemplari. Laulu autorid on Gary Brooker, Keith Reid ja Matthew Fisher.

Singel jõudis plaadimüügitabelites esikohale lisaks Suurbritanniale veel ka Iirimaal, Austraalias ja Prantsusmaal. 

Ajakirja Rolling Stone koostatud kõigi aegade 500 parima laulu nimekirjas on laul 57. kohal. 2009. aasta seisuga oli laul viimase 75 aasta kokkuvõttes mängituim singel Ühendkuningriigi avalikes kohtades ja 2004. aastal viimase 70 aasta mängituim laul Suurbritannia ringhäälingus.

1977. aastal jagas laul koos Queeni hitiga "Bohemian Rhapsody" Suurbritannia aastate 1952–1977 parima popsingli nimetust. 

Laulust on teada üle tuhande salvestatud kaverversiooni.[*viide?*] Nii on laulust kaveri teinud näiteks Joe Cocker, Annie Lennox, Demis Roussos, Eric Clapton, Sarah Brightman, Willie Nelson, Jethro Tull, Michael Bolton, King Curtis, Percy Sledge, Fausto Papetti, Richard Clayderman, James Last, Londoni Sümfooniaorkester, The Everly Brothers, Doro, Engelbert Humperdinck, Ringo Starr, Justin Hayward, Puhdys ja Mantovani.

Eesti keeles on loo pealkirjaga **"Valgemast valgem"** salvestanud Tõnis Mägi ja Boris Lehtlaan.
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel on Ameerika Ühendriikide New Yorgi osariigi pealinnast; teiste samanimeliste kohta vaata lehekülge Albany (täpsustus).* |

---

**Albany** (varasema hollandi nimega *Fort Oranije*) on linn Ameerika Ühendriikides, New Yorgi osariigi pealinn. Linn asub Albany maakonnas umbes 220 km kaugusel New Yorgist põhjas Hudsoni jõe keskjooksul.

Elanike arv on 2020. aasta rahvaloenduse kohaselt 99 224. Aastal 2010 oli elanikke 97 856. Albany on elanike arvult osariigi kuues linn. Koos Schenectady, Troy ja Saratoga Springsiga moodustab ta pealinna-ala, kus elab üle miljoni inimese.

Ajalugu
-------

Albany on üks vanimaid eurooplaste asulaid algses kolmeteistkümnes koloonias. Asula rajasid 1614. aastal hollandlased. Seal elas ka Revalist pärit Martin Hoffman, kes tegeles kohapeal kaubavahetusega. Linnaõigused sai faktooria 1686. aastal pärast Briti ekspansiooni.

Alates 1797. aastast on Albany New Yorgi osariigi pealinn, jättes New Yorgile võimaluse kujuneda kommertskeskuseks.

Vaata ka
--------

* Albany-Schenectady eesti kool
* Fort Orange

Viited
------

1. ↑  2020 United States Census, vaadatud 1.01.2022.

Välislingid
-----------

* Linna koduleht
Juudi kalmistu kabel

Mälestusmärk küüditatutele
**Uus juudi kalmistu** (ka **Rahumäe juudi kalmistu**) on kalmistu Tallinnas, praeguse aadressiga Rahumäe tee 5 Nõmme linnaosas. Kalmistu jaguneb vanaks ja uueks osaks ning selle kogupindala on umbes 4 ha.

Ajalugu
-------

Vana juudi kalmistu rajati 18. sajandi lõpus praeguse Magasini tänava äärde. Pinnasevee taseme tõustes võeti päevakorda matmiste lõpetamine ja uue kalmistu rajamine Tallinna piirile Rahumäele (tänapäeval Nõmme linnaosas). Vana kalmistu likvideeriti pärast Teist maailmasõda 1963. aastal. 

1909. aastal rajatigi Rahumäe tee äärde uus juudi kalmistu. Kalmistu avati 1911. aastal. 1922. aastal valmisid kabel, valvurimaja, sepisaed ja värav. 1980. aastatel laiendati kalmistut itta. Kuni nõukogude võimu alguseni maeti juute ilma kirstudeta, siis hakati matma juba kirstudes.

Kabel
-----

Uue juudi kalmistu puust kabel on valminud 1910. aastatel. Kuulub kultuurimälestiste nimekirja 1995. aastast.

Mälestusmärgid
--------------

Natsismiohvrite mälestusmärk
* 1941. aastal küüditatute mälestuskivi
* Natsismiohvrite mälestusmärk. Ligi 2 meetri kõrgune, ülalt lõpetamata paekivipüramiid (1970)

Huvitavat
---------

* Valvurimaja. Viktor Kingissepa konspiratiivkorter 1920. aastatel
* Hermann Abramsoni kalmul idamaade templi motiividega betoonsammas
* Moissei Tšimbalovi kalmul skulptuurne graniitsammas
* Lussja Weineri haual graniidist kalmukujundus ja tekst

Vaata ka
--------

* Rahumäe kalmistu
* Tallinna vana juudi kalmistu

Viited
------

1. ↑  Tallinn: entsüklopeedia. 1. kd, A-M (peatoimetaja Jaan Tamm; märksõnastiku koostaja Robert Nerman; eessõna: Hardo Aasmäe). Tallinn, Eesti Entsüklopeediakirjastus, 2004. lk. 146-147
2. ↑  Tallinn : entsüklopeedia. 1. A-M 2004. lk. 146-147
3. ↑  Lõhmus, Leho. *Jalutaja teejuht*. Solnessi Arhitektuurikirjastus 2007.

Kirjandus
---------

* Karl Laane. "Tallinna kalmistud". Maalehe Raamat. Tallinn 2002. Lk 179-182
* Tiiu Kuhi, Frank Adamek. "Rahumäe juudi kalmistu". // Tallinna kalmistud - rahva pärand - *The cemeteries of Tallinn. The people's legacy*. Grenader. Tallinn 2012. Lk 96-103

Välislingid
-----------

 Tallinna uus juudi kalmistu – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Aa jõgi Merck-Saint-Liévinis
Aa jõgi Blendecquesi lähedal, 2000.
Vahel muutub jõgi saaste tõttu valgeks. Tõenäoline põhjus on paberivabrikutest pärinev titaandioksiid. 1996.
**Aa** on jõgi Prantsusmaal, mis jääb kogu ulatuses Prantsusmaa pinnale ning suubub Põhjamerre.

Aa jõe pikkus on 89 km (55,7 km ulatuses voolab vabalt ja 33 km ulatuses on kanaliseeritud). Valgala on 1215 km².

Keskmine vooluhulk on 10 m³/s. 

Ta voolab põhiliselt Pas-de-Calais' departemangu territooriumil. Jõgi saab alguse 200 m kõrgustelt küngastelt umbes 120 m kõrguselt merepinnast Bourthesi vallas (lähte geograafilised koordinaadid 50°36′41" N, 01°55′54" E), voolab põhiliselt kirde suunas ja läbib Saint-Omeri linna ning pöördub kirdesse. Sealtmaalt muutub (29 km ulatuses, kuni Arquesini) laevatatavaks. Seal on ta hiigellüüsi kaudu seotud Neufossé kanaliga. Lüüs võimaldab ületada 13-meetrise kõrguste vahe. Kuni 1967. aastani oli lüüsi asemel Les Fontinettesi laevatõstuk.

24 km ulatuses on Aa jõgi Pas-de Calais' ja Nordi departemangu piiriks, kusjuures vasak kallas jääb Pas-de-Calais' departemangu ja parem kallas jääb Nordi departemangu. 

Saint-Omerist allpool on Aa jõgi kanaliseeritud ning läbib endise soo, mis on tammide võrgustikuga muudetud väga viljakandvaks, kuigi alati niiskeks oruks. Seal on ta osa Dunkerque'i-Escaut' suurlaevateest. Jõgi on ühendatud La Colme'i kanaliga, Calais' kanaliga ja Bourbourgi kanaliga. 

Aa jõgi suubub merre Gravelinesi linnast kirdes. Suudme geograafilised koordinaadid on 51°00′21″ N, 02°06′17″ E. 

Aa jõkke suubuvad paremalt Moerelak ning vasakult Bléquin, Houlle ja Oye.

Jõe ääres asuvad Bourthes, Verchocq, Fauquembergues, Wavrans-sur-l'Aa, Lumbres, Esquerdes, Hallines, Wizernes, Blendecques, Arques, Saint-Omer, Watten, Holque, Gravelines ja Grand-Fort-Philippe.

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Aa jõgi** |

* Aa jõgi saidil eaufrance.fr
* Kanaliseeritud Aa jõgi saidil eaufrance.fr
Tallinna vanausuliste palvemaja
**Tallinna vanausuliste palvemaja** on vanausuliste palvemaja, mis asub Tallinnas Kibuvitsa tänav 6. Palvelat kasutab Tallinna vanausuliste kogudus.

Praeguse Tallinna vanausuliste palvemaja lasi ehitada 1930. aastal Ado Mäeberg, kelle kadunud abikaasa oli vanausuline. Hoone projekteeris insener Joosep Lukk.

Suure annetuse palvela ehitamiseks tegi Jefimija Sapožnikova. Ikonostaasi tegemiseks ja palvemaja sisemuse sisseseadmiseks andis suure panuse Pjotr Baranin koos abikaasaga. 

1931. aastal tehti algse osaga samas mahus juurdeehitis. Projekti autor oli arhitekt Nikolai Thamm noorem. Palvelahoone sai kannatada 9. märtsi 1944 pommitamistel, hävis katus.

2008. aastal hakati palvemaja rekonstrueerima, mille käigus ehitati ka sibulkupliga haritorn. Projekti autor oli arhitekt Niina Mäger.

Kirjandus
---------

* Роберт Трейфельдт. *"Старообрядческие храмы в эстонской архитектуре 1920-1930-х годов"*. // Очерки по истории и культуре староверов Эстонии. Tartu Ülikooli Kirjastus. Tartu 2007. Lk 72–84
* Jaanus Plaat. Vene vanausulised ja nende pühakojad Eestis. Tallinn 2016

Välislingid
-----------

* EVKL Tallinna palvemaja (Vanausuliste kodulehel)
* Kultuurimälestis nr 27444 "Tallinna vanausuliste palvela Kibuvitsa tn 6"
**Tallinna Ülikooli Rakvere Kolledž** oli Tallinna Ülikooli kolledž Rakveres, Pikk tänav 40.

Kolledž avati 1. septembril 1999. Kooli rajamine Rakveresse oli piirkonna jaoks tähelepanuväärne sündmus, kuna sellega taaskäivitati Rakvere Õpetajate Seminarist alguse saanud õpetajakoolitus. Kolledžis hakati koolitama bakalaureuseõppes põhihariduse pedagooge (lasteaiaõpetajaid) ja sotsiaaltöötajaid ning magistriõppes riigiteaduste erialal. Kolledž on kujunemas kaasaegse õpikeskkonnaga regionaalseks haridus- ja teaduskeskuseks, mille eesmärgiks on arendada õppe- ja uurimistegevust ning toetada piirkondliku arengu vajadusi.

Pikk tänav 40, Rakvere Kreiskooli hoone
2002. aasta. sügisest toimus õppetöö kolledži oma majas Rakvere vanalinnas. 

Üliõpilaste kasutada olid kaasaegsed auditooriumid, arvutiklass ja raamatukogu iseseisvaks tööks ning kohvik lõõgastumiseks. Kolledžil oli välja kujunenud hea praktikabaaside võrgustik. Ladus koostöö oli ka linna raamatukogu, teatri ja rahvamajaga. Külastada sai kontserte, etendusi ja spordivõistlusi, mida üliõpilane sai sageli "letihinnast" taskukohasemalt.

2019. a kevadel lõpetas 20-aastase Tallinna ülikooli Rakvere kolledži viimane lend alushariduse pedagoogi ja sotsiaalpedagoogika eriala üliõpilasi. Ehkki Tallinna Ülikool kavandas leida hoonele kasutust, seisab 2021. a seisuga hoone kasutamata ja tühjana.

Ajalugu
-------

Õppetegevust alustati tolles hoones juba 1805. aastal Rakvere Kreiskooli rajamisega, kus õppisid teiste hulgas ka Friedrich Reinhold Kreutzwald ja Friedrich Robert Faehlmann.

Välislingid
-----------

* Kooli koduleht