recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Tallinna Kuristiku Gümnaasium
**Tallinna Kuristiku Gümnaasium** on üldhariduskool Tallinnas Lasnamäe linnaosas aadressil Kristjan Kärberi tänav 9. Tegemist on linnaosa suurima kooliga, kus õpib umbes 1000 õpilast. Õppeasutuses on 41 klassikomplekti suuruses 3-30 õpilast ja üle 75 õpetaja.

Koolis antakse välja ajalehte Kresku, mis on kaks aastat järjest tulnud noorte meediaklubi korraldatavas võistluses vabariigi parimaks.

Ajalugu
-------

Õppeasutus avati 1. septembril 1984 Lasnamäe IV mikrorajoonis **Tallinna 60. Keskkooli** nime all. Uue kooli avatseremoonial viibisid Tallinna Mererajooni Rahvasaadikute Nõukogu Täitevkomitee esindajad, delegatsioon Kambodžast ja paljud teised.

Kooli direktorile Vjatšeslav Gussarovile anti üle sümboolne koolikell ja võti, millele olid graveeritud kolme tublima ehitaja nimed. Piduliku aktuse lõpul saatis direktor Gussarov 5A klassi pioneerid Kristiina Tiitsi ja Hedi Kääri punaste nelkidega Maarjamäele, et avaldada tänu Teises maailmasõjas langenuile. Lilli viidi ka V.I. Lenini mälestussamba jalamile. 

Koos Eesti Vabariigi tulekuga nimetati õppeasutus ümber Tallinna Kuristiku Gümnaasiumiks. Uuele nimele andis aluse kunagi kooli läheduses asunud Kuristiku küla, mis Lasnamäe ehitamise käigus likvideeriti.

Alg- ja põhikool
----------------

Inglise keelt õpivad kõik õpilased alates esimesest klassist - peale 6. klassi komplekteeritakse paremaid õpitulemusi näidanud õpilastest inglise keele ja matemaatika õppesuunaga klass, kus õpitakse vastavalt inglise keelt ja matemaatikat süvendatult (matemaatikas on üks tund nädalas ka rühmatund). Kui leidub soovijaid, on võimalik A-keelena (esimene võõrkeel) õppida ka saksa keelt.
B-võõrkeelena õpivad kõik kooli õpilased alates kuuendast klassist vene keelt või saksa keelt.

Gümnaasium
----------

Koolis on võimalik õppida humanitaar-, majanduse-ettevõtluse, multimeedia või loodusainete-reaalkallakuga klassis, kus õpitakse mõningaid aineid süvendatult.

Huvitegevus
-----------

Algupärase nimega Tallinna 60. Keskkool paistis juba algusaastatel silma aktiivse sporditegevuse poolest. Koolis tegutse maadlusring, peeti tütarlaste aeroobikakavade võistlusi. Tänaseni pakutakse Tallinna Kuristiku Gümnaasiumis võimalust osaleda jalgpalli, korvpalli, käsipalli ja kergejõustiku treeningutes. Kevaditi peetakse kooli õuel juba üle kümne aasta Kuristiku laulu- ja tantsupidu.

Välislingid
-----------

* Tallinna Kuristiku Gümnaasium
* Koolileht Kresku
**Nora** on soomepärane naisenimi, mis tuleneb nimest Eleonore.

2023. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis eesnimi Nora 745 naisel. Nora oli populaarsuselt 240. naisenimi.

2020. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis eesnimi Nora 617 naisel. Nora oli populaarsuselt 267. naisenimi. Nora oli keskmiselt 10 aasta vanune (mediaanvanus oli 6). Kõige populaarsem oli eesnimi Nora vanuserühmas 0–4, kus neid oli 10 000 elaniku kohta 31,94.

Lätis oli 2020. aasta 1. jaanuari seisuga eesnimi Nora 1235 naisel.

Vaata ka
--------

* Noora (eesnimi)
* Nora ehk Nukumaja

Nime kandjaid
-------------

* Nora Callebout
* Nora Ephron
* Nora Ikstena
* Nora Jassov
* Nora Kaplinski
* Nora Kutti
* Nora Raba
* Nora, Tallinna loomaaias sündinud jääkaru (2013-2022)

Viited
------

1. ↑  *Eesti Entsüklopeedia.* 6. köide: *Muther–Rakitse.* Tartu: Loodus, 1936, lk 247.
2. ↑
3. ↑  "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 20. jaanuar 2020. Vaadatud 27. veebruaril 2020.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
4. ↑
**EELK Tallinna Peeteli Kogudus** on Tallinnas tegutsev luterlik kogudus.

Kogudus kasutab Tallinna Peeteli kirikut.

Koguduse asutasid 90 liiget 23. aprillil 1927 Linnamisjoni majas Kentmanni 6. Jumalateenistusteks kasutati Rootsi Mihkli kirikut ja vahepeal Timuti 26 asunud endise makaronivabriku hoonet. 1920. aastate lõpuks kasvas kogudus rohkem kui 400-liikmeliseks. Kogudus sai Rahumäe kalmistul omaette matmispaiga ja 1938. aastal ka kirikuhoone.

1962. aastal ühendati Tallinna Linna Töörahvasaadikute Nõukogu Täitevkomitee ja Eesti NSV Ministrite Nõukogu otsusega Peeteli kogudus Tallinna Toomkogudusega ning Peeteli kirik anti kasutada Eesti Telefilmile.

1993. aastal kogudus taasasutati. Lühikest aega oli koguduse õpetajaks kõigepealt Gustav Piir, seejärel Jaak Aus. Aastatel 1996–2016 oli koguduse õpetaja Avo Üprus, 2016–2019 Alo Martinson.

2021. aasta oktoobri seisuga on täieõiguslikke koguduseliikmeid, kes 2021. või 2020. aastal teinud liikmeannetuse ja vastu võtnud armulaua, 70.

Koguduse õpetaja on alates 10. oktoobrist 2019 Aare Luup. Koguduse organist ja koorijuht on Eve Padar.

Vaata ka
--------

* Peeteli kammerkoor

Välislingid
-----------

* Koguduse koduleht
* Pilt
Pakterminal, suvi 1993
**AS Pakterminal** oli 1992. aastal asutatud ettevõte, mille põhitegevusala oli nafta ja naftasaaduste laadimise ja ladustamise teenused. 

Pakterminal asutati 30. juunil 1992 Eesti-Hollandi ühisettevõttena. Pakterminal sai nime asutajaettevõtete Paktank International ja N-Terminaal järgi ning alustas tegevust 1993. aasta märtsis.

Ettevõte kuulus 50% ulatuses Eesti investeerimisfirmale Trans Kullo ja 50% ulatuses Hollandi suurkontsernile Royal Vopak. 2007. aastal ostis Royal Vopak ära Trans Kullo osaluse ja sai ettevõtte ainuomanikuks. 2010. aasta mais liitis selleks ajaks liitumiste tagajärjel nime AS Vopak E.O.S. kandev emaettevõte Pakterminali endaga.

Terminal asub Tallinna Sadamale kuuluvas Muuga sadamas, Soome lahe lõunakaldal. 

AS Pakterminal oli Sadamaoperaatorite Liidu ja Transiidi Assotsiatsiooni liige.

Viited
------

1. ↑  "Viiakse lõpule Pakterminali liitmine Vopak E.O.S.-i struktuuri" Vopak E. O. S.-i pressiteade, 3, mai 2010
2. ↑  [*alaline kõdulink*]

Välislingid
-----------

* Pakterminali koduleht (Vopak E.O.S.)
* Peeter Raidla. "Aadu Luukas läks oma teed" Äripäev, 28. juuli 2006
* "Siff ja Kanajev müüsid Muuga rahamasina" Äripäev, 18. detsember 2007
Fenooli struktuur
**Konjugeerunud sidemed**, ehk **konjugeerunud süsteemid** (kõige sagedamini **konjugeeritud kaksiksidemed**) esinevad orgaanilistes ühendites, kui (süsiniku) aatomite vaheliste kovalentsete sidemete süsteemis esineb valentselektronide delokalisatsioon ("laialimäärimine") üle kogu konjugeerunud süsteemi. Konjugeerunud süsteemis esinevad sp2 hübridisatsiooniga süsiniku aatomid. Kuigi formaalselt ühendite struktuurivalemites vahelduvad üksiksidemed kordsete (kaksik- või kolmik-) sidemetega (näiteks C=C–C=C–C), on konjugeerunud süsteem olemuslikult erinev ja sisuliselt pole õige öelda, et "üksik- ja kaksiksidemed vahelduvad", sest viimaseid tegelikult ei esine – esinevad konjugeerunud sidemed. 

Erijuht on aromaatsed ühendid, milles konjugeerunud sidemed moodustavad tsüklilise süsteemi (nimetatakse ka aromaatseteks sidemeteks).

Keemiliste sidemete konjugatsioon suurendab molekuli stabiilsust ja alandab molekuli üldist energiat. Nende ühendite korral ilmneb rida omadusi, mis erinevad isoleeritud või kumuleerunud kaksiksidemetest. Omavahel seotud π-molekulaarorbitaalides on elektronid suhteliselt kergesti ergastatavad, neelates UV-kiirgust. Seetõttu sobib UV-spektroskoopia konjugeerunud süsteemide määramiseks. Pikad konjugeerunud ahelad ja molekuli osad, mis sisaldavad konjugeerunud tsüklilisi C=O või N=N rühmi (kromofoorid) neelavad nähtavat valgust andes ainele tugeva värvuse. 

Konjugeerunud süsteemide (sp2 hübridisatsiooniga kõrvutiasuvate süsiniku aatomitega) näiteid:

* kojugeerunud ehk 1,3-dieenid nagu 1,3-butadieen või isopreen,
* pikad konjugeerunud ahelad nagu beetakaroteen või retinool,
* aromaatsed ühendid nagu benseen, stüreen või fenool, või [18]annuleen
* polütsüklilised aromaatsed süsivesinikud nagu naftaleen või benso(a)püreen,
* vaba elektronpaari omava aatomiga konjugeerunud kaksiksidemed nagu heteroaromaatsed ühendid furaan või püridiin või kinoonid,
* süsiniku klastrid nagu fullereenid, süsiniknanotorud, grafeen.

Vaata ka
--------

* Konjugatsioon
* Hüperkonjugatsioon
* Tautomeerid
**Minu väike poni** (inglise keeles *My Little Pony*) on meelelahutuse ja mänguasjade frantsiis, mille on loonud Ameerika mänguasjadefirma Hasbro. Algselt valmistati vaid ponikujulisi mänguasju, hiljem on lisandunud animeeritud sari "Minu väike poni: Sõprus on imeline" ja film "Minu väike poni: Film".

Ajalugu
-------

### My Pretty Pony

*My Little Pony* eelkäija oli *My Pretty Pony*, ponikujukesed, mida Hasbro tutvustas 1981. aastal. Ponid olid tehtud plastikust, umbes 25 cm kõrgused ning nad liigutasid kõrvu, vihistasid saba ja pilgutasid ühte silma. Nendele järgnesid väiksemat sorti ponid, kellel olid taguotsal juba sümbolid nagu tänapäevastele *My Little Pony'*dele kohane.

### 1982–1992

Pärast *My Pretty Pony'*de kehva läbilööki tõi Hasbro veel turule kuus väiksemat eri värvi ponikujukest *My Little Pony* nime all. Ponide kogujad nimetavad neid kujukesi esimeseks põlvkonnaks.

### 1997–1999

1997. aastal tehti ponidele uuendusi. Nimelt olid teise põlvkonna ponidel uued poosid, kalliskividest silmad, pööratavad pead ning nad olid väiksemad, kõhnemad ja neil olid pikemad jalad. Nende müümine lõpetati USA-s 1999. aastal, kuid neid toodeti edasi Lääne-Euroopas müümiseks. Paljud olid tavalised ponid, kuid tehti ka mõned ükssarvikud. 1998. aastal tuli müügile *My Little Pony* virtuaalse loomakese mäng "My Little Pony: Friendship Gardens".

### 2003–2009

Uuendatud mängulelud, mis tulid müügile 2003. aastal, olid suunatud väiksematele lastele kui eelmised. Kogujad kutsuvad neid kolmandaks põlvkonnaks.

### 2010-2021

Neid ponisid kutsutakse mitteametlikult neljandaks põlvkonnaks. Tegevus võtab aset väljamõeldud paigas nimega Equestria, kus peategelasteks on Videvikusära, Astel, Vikerkaare Sööst, Roosa Pirukas, Õunarüüp, Haruldus ja Võbelus. Mänguasjadele lisandus animeeritud sari "Minu väike poni: Sõprus on imeline" ja film "Minu väike poni: Film". Selle ajastu animeeritud sarja edukus tekitas täiskasvanute seas fänkonna.
Panzerfaust 60-d originaalkastis Helsingi Sõjamuuseumis
**Panzerfaust 60** oli reaktiivgranaadiheitja ehk tankirusikas, ühekordseks tulistamiseks jalaväe tankitõrjerelvana II maailmasõja ajal Wehrmachtis. 

Panzerfaust 60 eelkäijateks oli esimene tagasilöögita tankitõrjarelv Panzerfaust 30, mille laskekaugus jäi siiski väheseks. Relvade täiustamise käigus töötati firmas HASAG Hugo Schneider AG 1944 a. suvel välja Panzerfaust 30-ga (viskelaeng 95 - 100 g) sarnanev, kuid suurema viskelaenguga (134 g) Panzerfaust 60, efektiivse laskekaugusega 80 m. Täiustatud oli veidi ka pääste- ja lööknõela mehhanismi. 

Panzerfaust 60 seeriatootmine algas 1944. a septembris, mida toodeti, vaatamata varsti tootmisse läinud uuele ja paremale mudelile Panzerfaust 60, sõja lõpuni. Panzerfaust 60-st sai levinuim tankirusikate sarjas. 

1944. a novembris alustati täiustatud 160 g viskelaenguga Panzerfaust 100 tootmist. Uue Pantzerfaust 100 tõhus laskekaugus oli juba 100 m. 

Tankirusikad said sõja lõpupoole tõeliselt legendaarseteks tankitõrjerelvadeks. Reva odavus ja tootmise lihtsus võimaldasid selle masstootmist ning tulemuse efektiivsus lahinguväljal ning käsitsemise lihtsus, laialdast kasutamist. Kokku toodeti erinevaid tankirusikaid sõja jooksul Saksamaal üle 2 miljoni eksemplari.

Sõdurid, aga ka Volkssturmi ja Hitlerjugendi hakkajad tankihävitajad (vene tankistide kõnekeeles – *"faustnik"*) valmistasid tankiüksustele tankirusikatega märkimisväärseid kaotusi, mis nõudis järjest enam tankide ja soomukite kaitsmist jalaväe toetusega.

Tehnilised andmed
-----------------

* Panzerfausti kaal: 8,5 kg
* Granaadi (Faustpatrone) kaal: 3,5 kg, (millest kumulatiivlõhkelaeng 1,6 kg)
* Granaadi soomuse läbistavus: 200 mm
Carl Orff
Carl Orffi büst
**Carl Orff** (10. juuli 1895 München – 29. märts 1982 München) oli saksa helilooja ja muusikapedagoog. 

Carl Orff sündis Baieris sõjaväelase peres ning sai muusikahariduse Müncheni Muusikaakadeemias. Pärast selle lõpetamist töötas ta Müncheni väiketeatris kontsertmeistrina. 

1925. aastast kuni surmani õpetas Orff lapsi Münchenis Güntheri-nimelises muusika- ja tantsukoolis (*Güntherschule München*).

"Carmina Burana"
----------------

Orffi tuntuimaks heliteoseks on kantaat orkestrile, koorile ja solistidele "Carmina Burana (kantaat)" (1937). Kantaadi pealkiri tähendab tõlkes "Beuerni laulud" ning selle tekstideks on 13. sajandi Saksamaa üliõpilaste ja mässumeelsete õpetlaste kirjutatud ladina- ja ülemsaksakeelsed värsid, mis käsitlevad saatuse heitlikkust ja ajaliku elu rõõme. Tekstid olid kogutud Baierimaal Beuernis asuvas benediktlaste kloostris, kuigi tõenäoliselt pärinevad nad mujalt. "Carmina burana" muusikale on omane väga lihtne ja kergestimõistetav harmoonia. Sugereerivalt ja dramaatiliselt rütmilised osad, kus kasutatakse suurt löökpillirühma, vahelduvad laulvamate ja meloodilisematega, andes omapärasel viisil edasi keskaja maailma sünguse ja lustlikkuse vastuolulisust. Seda muusikat on kirjeldatud ka kui barbaarset ja paganlikku. Orff ise nägi teose esituse juures ette ulatuslikku lavalist vaatemängu tantsude, efektsete kostüümide, dekoratsioonide, valgus- ja püroefektidega. 

"Carmina burana" moodustab triloogia "Trionfi" koos helitöödega "Catulli Carmina" ("Catulluse laulud") ja "Trionfo di Afrodite" ("Aphrodite triumf"). 

Lisaks on Orff kirjutanud muinasjuttooperid "Kuu" (1939) ja "Tark naine" (1943), muusikalise tausta tragöödiale "Antigone" (1949), muusika Shakespeare'i komöödiale "Suveöö unenägu" (1964) ning ooperi või (autori enda määratluse järgi) muusikalise etenduse "Aegade lõpu komöödia" (1972). 

Muusikapedagoogikas on tuntud tema "Koolitöö" (1930–1935), mis oli kirjutatud esitamiseks algajatele muusikaõpilastele.
"Für Elise" Ludwig Nohli poolt 1867. aastal välja antud raamatu esimeses väljaandes
*Für Elise* helisalvestis 2006. aastast
**"Für Elise"** ('Elisele'; WoO 59, Bia 515) on la-minooris kirjutatud Ludwig van Beethoveni bagatell. See valmis 1810. aastal, kuid avaldati alles 40 aastat pärast helilooja surma (ilmus 1867. aastal muusikateadlase Ludwig Nohli raamatus "Neue Briefe Beethovens"). 

Küsimusele, kes oli see Elise, kellele Beethoven pühendas oma klaveripala, pole muusikateadlased kindlat vastust tänini leidnud.

Kajastus filmis
---------------

Filmimuusika loojad on bagatelli "Für Elise" kasutanud rohkem kui paarikümnes mängufilmis, sealhulgas filmides:

* "Rosemary laps" (režissöör Roman Polański, 1967)
* "Surm Veneetsias" (Luchino Visconti, 1971)
* "Un genio, due compari, un pollo" (Ennio Morricone, 1975)
* "Licence to Kill" (John Glen, 1989)
* "Immortal Beloved" (Bernard Rose, 1994)
* "Elephant" (Gus Van Sant, 2003)
* "Vääritud tõprad" (Quentin Tarantino, 2009)
* "Vabastatud Django" (Quentin Tarantino, 2012)
* "Für Elise" (Wolfgang Dinslage, 2012)
* "Olen nii elevil" (Pedro Almodóvar, 2013)
* "Nümfomaan" (Lars von Trier, 2013)
* "Kõnd" (Robert Zemeckis, 2015)

Välislingid
-----------

 Für Elise – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
**Stockerau** on linn (*Stadtgemeinde*) Austrias Alam-Austria liidumaal Korneuburgi ringkonnas.

Stockerau on suurim linn *Weinviertelis*. Stockeraud kutsutakse ka "Lenaustadtiks" (Lenau linn), kuna Austria luuletaja Nikolaus Lenau veetis siin sageli aega oma vanavanemate juures.

Mugavusi
--------

Vaba aja veetmise võimalusi on erinevaid: tervisekeskus, kolme jõusaaliga spordikeskus, judo- ja lauatennise jõusaal, keeglirada ja jalgpallistaadion. Lisaks on seal sise- ja välistenniseväljakud.

Stockerau pakub kultuurikeskuses "Belvedereschlößl" mitmesuguseid näitusi, kontserte, ettelugemisi ja lauluõhtuid. Selle 16. sajandil ehitatud ja linnarahva poolt 1984. aastal taaselustatud lossi keldris asub linnaosamuuseum.

Stockerau ja Doonau vahel on suur mets nimega "Au".

Püha Coloman suri siin 1012. aastal märtrina ja teda tuntakse *Stockerau Püha Colomanina*.

Belevedere loss

Transport
---------

Võttes arvesse selle suhteliselt väikest kaugust Viinist, teenindab Viini S-Bahni liin S3 iga pooltunni järel Viini, samuti iga tunni järel Hollabrunni. Piirkondlikud rongid sõidavad Viinist Retzi ja Znojmosse põhja pool ning Wiener Neustadti ja Payerbachi-Reichenausse lõuna pool.

Tuntud inimesi
--------------

* Ernst Herbeck (1920–1991), saksa luuletaja
* Wolfgang Katzian (\* 1956), ametiühingutegelane
* Karl Ritter (\* 1959), muusik ja helilooja
* Thomas Lang (\* 1967), muusik
* Josef Pröll (\* 1968), poliitik
* Johannes Grenzfurthner (\* 1975), kunstnik ja filmitegija
* Daniela Kix (\* 1984), tennisemängija
* Manuela Zinsberger (\* 1995), jalgpallur

Viited
------



Korneuburgi ringkonna vallad

* Bisamberg
* Enzersfeld im Weinviertel
* Ernstbrunn
* Gerasdorf bei Wien
* Großmugl
* Großrußbach
* Hagenbrunn
* Harmannsdorf
* Hausleiten
* Korneuburg
* Langenzersdorf
* Leitzersdorf
* Leobendorf
* Niederhollabrunn
* Rußbach
* Sierndorf
* Spillern
* Stetteldorf am Wagram
* Stetten
* Stockerau
**Ain Fjodorov** (sündinud 9. detsembril 1972) on eesti orienteeruja, rogainija ja seiklussportlane.

2017. aasta rogaini maailmameistrivõistlustel Lätis Rāzna rahvuspargis sai ta koos Sander Mirmega 5. koha. 2018. aasta rogaini Euroopa meistrivõistlustel Ukrainas võitis ta koos Sander Mirmega hõbeda. Koos abikaasa Reeda Tuula-Fjodoroviga võitis ta 2020. aasta rogaini EM-il Lätis Tukumsi lähedal segavõistkondade arvestuses hõbeda ja 2021. aastal Otepääl kulla. 2023. aasta rogaini MM-il USA-s võitis ta koos Rain Eensaarega meesvõistkondade arvestuses pronksi.

2015. aastal tuli ta koos Eleri Hirve ja Rene Käsikuga Eesti meistriks seiklusspordis.

Eesti meistrivõistlustel orienteerumises on ta võitnud mitmeid medaleid veteranide vanuseklassides (M35 ja M40).

Ta on ettevõtte Aarain Furniture OÜ juhatuse liige.

Viited
------

1. ↑  Sport24 sporditulemused
2. ↑  XT Sport
3. ↑  "EOL edetabel. Ain Fjodorov". Originaali arhiivikoopia seisuga 31. oktoober 2018. Vaadatud 31. oktoobril 2018.
4. ↑  "Inforegister.ee". Originaali arhiivikoopia seisuga 31. oktoober 2018. Vaadatud 31. oktoobril 2018.
NSV Liidu esimesed viis marssalit (vasakult paremale): istuvad Tuhhatševski, Vorošilov ja Jegorov, seisavad Budjonnõi ja Blücher.
**Aleksandr Jegorov** (vene keeles Александр Ильич Егоров; 25. oktoober (vkj 13. oktoober) 1883 Buzuluk, Samara kubermang, Venemaa Keisririik – 22. veebruar 1939 Moskva) oli Nõukogude Liidu sõjaväelane, üks viiest esimesest Nõukogude Liidu marssalist (1935).

Ta astus 1901 vabatahtlikuna 4. Niasviži grenaderipolku. 1902 astus ta Kaasani junkrute jalaväekooli ja sai kohe allohvitseri auastme. 5. mail (vkj. 22. aprillil) 1905, seoses kooli lõpetamisega sai ta alamporutšikuks. 10. novembril 1908 sai ta porutšikuks, 22. novembril (vkj. 15. novembril) staabikapteniks, 12. juunil (vkj. 30. mail) 1916 kapteniks, 10. detsembril (vkj. 27. novembril) 1916 alampolkovnikuks ja 22. novembril (vkj. 9. novembril) 1917 polkovnikuks. Ajutise valitsuse bürokraatia tõttu ülendati ta polkovnikuks valitsuse korraldusega, mis oli alla kirjutatud pool kuud pärast Oktoobrirevolutsiooni, millega see valitsus kukutati.

Oma autobiograafia järgi hakkas ta 1904 toetama esseere ja astus 1909 nende erakonna liikmeks. Esseeriks jäi ta kuni Oktoobrirevolutsioonini. Kuid jaanuaris 1918 liitus ta juba Punaarmeega.

26. septembrist 1935 kuni 11. maini 1937 oli ta Tööliste ja Talupoegade Punaarmee Kindralstaabi ülem.

Veebruaris 1937 külastas Eestit, arreteeriti 27. märtsil 1938 ja hukati. Rehabiliteeriti 1956. aastal.

Kirjandus
---------

* Marssal Jegorov saabus Tallinna. Uus Eesti, 23. veebruar 1937, nr. 54, lk. 2.

Välislingid
-----------

* Nõukogude Vene marssal Jegorovi vastuvõtt Balti jaamas

| * v
* r
Nõukogude Liidu marssalid |
| --- |
| Marssalid: | 
Vorošilov | Tuhhatševski | Budjonnõi | Jegorov | Blücher | Tõmošenko | Kulik | Šapošnikov | Žukov | Vassilevski | Stalin | Konev | Govorov | Rokossovski | Malinovski | Tolbuhhin | Meretskov | Beria | Sokolovski | Bulganin | Bagramjan | Birjuzov | Gretško | Jerjomenko | Moskalenko | Tšuikov | Zahharov | Golikov | Krõlov | Jakubovski | Batitski | Koševoi | Brežnev | Ustinov | Kulikov | Ogarkov | Sokolov | Ahromejev | Kurkotkin | Petrov | Jazov |
**Earl Grey** on bergamotiõliga aromatiseeritud must tee. See hele, hapukas ja värskendav tsitrusviljamaitseline India ja Tseiloni teede segu erineb märgatavalt teistest mustadest teedest.

Briti välisminister Charles Grey, teine krahv Grey (*Earl Grey*), sattus 1830. aastatel selle vana hiina retsepti peale ühel oma reisidest Idamaadele. Legendi järgi olevat talle retsepti avaldanud üks mandariin, kelle elu krahv olevat päästnud.

Grey andis teeretsepti edasi Londoni teekaupmehele Thomas Twiningile, kes tänutäheks andis uuele tootele krahvi nime. Twiningsi teefirma toodab Earl Grey teed tänini. Sarnase tootena tehakse seal Lady Gray teed, mis on Earl Greyst kergema maitsega ja millele on peale bergamotiõli lisatud ka pomerantsi (mõruapelsini) ja sidrunit.

Ostmine ja kasutamine
---------------------

Tänapäeval on Earl Grey tee kõigi suuremate teemajade menüüs ja iga supermarketi riiulil. Eriti armastatakse seda teed Inglismaal ja Põhja-Ameerikas. 

Earl Grey ei pruugi sugugi olla kõrge kvaliteediga tee, sest tänu tugevale bergamotimaitsele kasutatakse teda tihti madalakvaliteedilise musta tee aromaatsuse puudumise varjamiseks. Kvaliteetsel Earl Grey teel on pakendil märgistus (*orange pekoe*).

Earl Grey teed võib juua kas piimaga või ilma, kas kuumalt või jääteena. 

Teel tuleks tõmmata lasta 3–5 minutit. Lisandina võib kasutada sidruniviilu.

Hoiatus
-------

Earl Grey tee joomine väga suures koguses võib blokeeridasooltes kaaliumi imendumist.
**"Inimese füsioloogia ja anatoomia"** (soome keeles "Ihmisen fysiologia ja anatomia") on Walter Nienstedti, Osmo Hännineni, Antti Arstila ja Stig-Eyrik Björkqvisti koostatud raamat, mis käsitleb inimorganismi normaalset anatoomiat ja füsioloogiat. Soomekeelse raamatu kirjastaja on Werner Söderström Osakeyhtiö. 

"Inimese füsioloogia ja anatoomia" võib liigitada teatmekirjanduse hulka. Eestikeelse raamatu toimetaja Georg Loogna nimetab sissejuhatuses raamatut õpikuks, mis on mõeldud peamiselt arstiteaduse üliõpilastele, kuid teavet peaksid saama ka bioloogid, psühholoogid, biokeemikud ja kehakultuuriga tegelejad.

Eestikeelne väljaanne
---------------------

Eestikeelse väljaande 6. trüki (ISBN 9985829360, maht 656 lk, kõvad kaaned) on tõlkinud Heli Kõiv soomekeelse raamatu 12. täiendatud trüki alusel. 

Eestikeelse väljaande on kirjastanud kirjastus Medicina 2011. aastal, selle toimetaja on Georg Loogna. 

Raamat koosneb 21 peatükist, millele lisanduvad lisad, küsimused ja vastused ning aineregister.

*Selles artiklis on kasutatud soomekeelset artiklit fi:Ihmisen fysiologia ja anatomia seisuga 18.07.2014.*
Raiskumsi mõisa häärber
Raiskumsi mõis 1903. aasta kaardil. Väljavõte kaardilt "Wegekarte des Wolmarschen Kreises mit den Kirchspiels- und Gutsgrenzen" (1903). Mõisa maad on kaardil tähistatud numbriga 30
**Raiskumsi mõis** (saksa keeles *Raiskum*, läti keeles *Raiskuma muiža*) oli rüütlimõis (fideikomiss) Liivimaal Volmari kreisis Straupe kihelkonnas. Tänapäeval asub mõisasüda Lätis Cēsise piirkonnas Raiskumsi vallas Raiskumsis.

Ajalugu
-------

Mõis oli algselt Rosenite valduseks. Aastal 1688 ostis selle kindral-superintendant Fircher, kelle järglased selle aastal 1717 Johann von Schraderile müüsid.

Aastal 1813 ostis mõisa 32 500 rubla eest Otto von Vegesack.

Mõisa suurus
------------

Bienenstammi andmetel oli mõisa suurus 1816. aastal 5 ja 7/8 adramaad, sellele allus 148 mees- ning 181 naishinge. Aastal 1641 oli mõisa suurus kolm adramaad. Aastal 1688 oli mõisa suurus 4 ja 3/4 adramaad, aastal 1734 oli adramaid 4 ja 1/2, aastal 1757 aga 5 ja 7/8. Aastal 1823 oli mõisa suurus 7 ja 3/10 adramaad. Aastal 1832 oli mõisal adramaid 7 ja 3/80, aastal 1881 aga 2 ja 43/80, lisaks 7 ja 27/80 adramaad mõisadele kuuluvate talude valduses.

Karjamõisad
-----------

Mõisale kuulus aastal 1816 üks karjamõis: *Griwe*.

Viited
------

1. ↑  Materialien zu einer Geschichte der Landgüter Livlands, Heinrich von Hagemeister; lk. 98
2. ↑  Stryk, Leonhard von. Beiträge zur Geschichte der Rittergüter Livlands. Zweiter Teil. Der lettische District. Dresden: Druck von Albanus´schen Buchdruckerei, 1885, lk 186.
3. ↑  Bienestamm, H. von. Geographischer Abriss der drei deutschen Ostsee-Provinzen Russlands, oder der Gouvernemens Ehst-, Liv- und Kurland. Riga: Deubner, 1826, lk 251.
4. ↑  Materialien zu einer Geschichte der Landgüter Livlands, Heinrich von Hagemeister; lk. 94
5. ↑  Stryk, Leonhard von. Beiträge zur Geschichte der Rittergüter Livlands. Zweiter Teil. Der lettische District. Dresden: Druck von Albanus´schen Buchdruckerei, 1885, lk 179.

Kirjandus
---------

* Sakk, Ivar. *Läti mõisad*. Reisijuht. Tallinn: EVG Print, 2006. Lk 143.

Straupe kirik.
Straupe kihelkond

**Kirik**: Straupe kirik  

**Abikirik**: Augstroze kirik  

**Mõisad**: Straupe kirikumõis | Auciemsi mõis | Augstroze mõis | Daibe mõis | Dauguļi mõis | Kūdumsi mõis | Lielstraupe mõis | Mazstraupe mõis | Raiskumsi mõis | Rozbeķi mõis | Stalbe mõis | Ungurmuiža mõis
**Kanada kuldvits** (*Solidago canadensis*) on liik korvõielisi taimi kuldvitsa perekonnast.

Eestisse ilutaimena sisse toodud võõrliik. Alates 1990. aastaist kiiresti invasiivsena levinud, peamiselt niitudel, jäätmaadel, teeservades.

Niitmata maadel tõrjub Kanada kuldvits pikapeale kõik muud taimed välja. Taime juurestik on väga tihe ja labidas sellest läbi ei lähe. Ükski teine taim enam selle taime juurtekamara sees ei kasva. Aasta-aastalt suureneb Kanada kuldvitsa ja teiste taimede suhe kuni lõpuks hõivab kogu hooldamata maa Kanada kuldvits.

Kanada kuldvits levib nii seemnete kui juurtega. Juured elavad ka krõbedama talvekülma üle. Kasvuperioodi lõppedes on kuivanud kõrred jätkuvalt väga tugevad ja ilmastikuolud neid naljalt vastu maad ei suru. Lume sulamisel piisab ühest päikesepaistelisest päevast, et Kanada kuldvitsa kuivanud kõrte väli tuleohtlikuks muutuks. Kanada kuldvitsa saab heinamaalt välja tõrjuda sagedase niitmisega. Protsess võtab aega mitu aastat. 

Kanada kuldvitsa vohamine hooldamata maatükil Eestis Kambja vallas Soinaste külas

Välislingid
-----------

* Kanada kuldvits andmebaasis eElurikkus Muuda Vikiandmetes
**Kammeri mõis** (saksa keeles *Duckershof*) oli rüütlimõis Kambja kihelkonnas Tartumaal. Nüüdisajal jääb mõisa ala Tartu maakonda Kambja valda.

Ajalugu
-------

Mõisat on esimest korda mainitud 16. sajandi keskel. Tollal olid mõisa omanikud Dückerid, kelle järgi on mõis ka oma saksakeelse nime (Duckershof) saanud.

17. sajandil olid mõisa omanikud Fersenid, pärast Põhjasõda Rennenkampffid ja Helmersenid. Aastatel 1856–1919 olid mõisa omanikud Stadenid, seejuures viimane omanik Richard Karl Alexander von Staden (1890−1974).

Mõisaansambel
-------------

Mõisa peahoone oli ühekorruseline ja kivist ning see ehitati 18. sajandi lõpus. Pärast 1919. aastat tegutses hoones kool. Hoone lammutati 2009 ja samasse kohta ehitati uus koolihoone, kus tegutseb Kammeri Kool.

Varia
-----

Mõisas sündis 1803. aastal geoloog Gregor von Helmersen.

Viited
------

1. 1 2 3 4  Kammeri mõis Eesti mõisaportaalis (vaadatud 21.02.2016)

Kirjandus
---------

* Maiste, Juhan. Nutt, Nele. *Tartumaa mõisad*. Näituse "Kaotatud paradiis" kataloog. − Eesti Põllumajandusülikool. Maastikuarhitektuuri eriala toimetised II. Balti villa rustica II. Tartu: 2005. Lk 28.
* Praust, Valdo. *Tartumaa mõisad*. Tallinn: Tänapäev, 2008. Lk 118–121.
* Stryk, Leonhard von. *Beiträge zur Geschichte der Rittergüter Livlands*. Erster Teil. Der estnische District. Dorpat: Druck von C. Mattiesen, 1877. Lk 23–25 .
* *Tartumaa: maadeteadusline, majandusline ja ajalooline kirjeldus*. Peatoim. J. Rumma, toim. J. G. Granö, J. V. Veski. − Eesti I. Tartu: Eesti Kirjanduse Selts, 1925. Lk 169 .

Välislingid
-----------

* Kammeri mõis Eesti mõisaportaalis

Kambja kirik
Kambja kihelkond

**Kirik**: Kambja  

**Mõisad**: Haaslava mõis | Hilja mõis | Kaarli mõis | Kammeri mõis | Kodijärve mõis | Krüüdneri mõis | Maaritsa mõis | Maidla mõis | Raanitsa mõis | Reola mõis | Suure-Kambja mõis | Tapu mõis | Uhti mõis | Vana-Kuuste mõis | Vana-Prangli mõis | Vastse-Kambja mõis | Vastse-Prangli mõis | Veski mõis
**XYZ analüüs** (ingl.k. *XYZ analysis*)on varude analüüsi meetod, mille käigus selgitatakse välja toodete müügimahtude hooajalised kõikumised ja müügi lakkamised. XYZ analüüsi tegemisel võetakse aluseks nõudluse muutumise tase. Analüüsi tehakse siis, kui soovitakse tooteartikleid jaotada nõudluse muutumise järgi. 

X-gruppi paigutatakse tooteartiklid, mille puhul on nõudlus läbi aasta ühtlane. Nii loetakse X-rühma toodeteks kaubad, mis ringlevad käibes suhteliselt ühtlaselt. Hälbed realiseerimisel ei ületa lühiperioodil (päev, nädal) enamasti 10 %. Y-rühma tooteid müüakse teatud määral pidevalt, perioodiliselt aga suurtes kogustes. Nii kuuluvad Y-rühma tooted, mille järele on pidev nõudlus olemas, kuid see võib muutuda arvestatavas ulatuses. Jalgrattaid müüakse läbi aasta, kuid talvel ostetakse neid väga vähe. Y-rühma toodete nõudlus kõigub tavapäraselt 10–25%  perioodi keskmise nõudluse suhtes. Z-rühma paigutatakse tooted, mille järele kõigub nõudlus pikal perioodil suures ulatuses või lakkab teatud ajaks täielikult. Z-tooterühma toodete nõudluse kõikumine ületab üldjuhul 25% keskmist nõudlust ja võib ulatuda müügihooajal sadadesse protsentidesse. 

XYZ analüüsi korral jaotatakse tooteartiklid nõudluse variatsioonikordaja järgi rühmadesse. Variatsioonikordaja on standardhälbe ja aritmeetilise keskmise suhe protsentides. Kui tooteartiklite nõudluse standardhälve ja aritmeetiline keskmine on olemas, saab arvutada variatsioonikordaja „**v"**, mis saadakse standardhälve jagamisel nõudluse aritmeetilise keskmisega vaadeldaval perioodil. Variatsioonikordaja näitab suhtelist hajuvust ehk mida väiksem see on, seda ühtlasem on vaadeldav kogum. 

Variatsioonikordaja tuleb järjestada väikseimast suurimani ning rühmitada tooteartiklid rühmadesse näiteks järgmiste kriteeriumite järgi: 

X – rühma kuuluvad tooteartiklid                   0%≤ v ˃10%; 

Y – rühma kuuluvad tooteartiklid                  10%≤ v ˃ 25%; 

Z – rühma kuuluvad tooteartiklid                   25% ≤ v ˃ ∞. 

1. 1 2 3 4  *Hanke- ja ostujuhtimine*. Seilecs. 2023. ISBN 9789916985205.
Auciemsi mõisa häärber
Auciemsi mõis 1903. aasta kaardil. Väljavõte kaardilt "Wegekarte des Wolmarschen Kreises mit den Kirchspiels- und Gutsgrenzen" (1903). Mõisa maad on kaardil tähistatud numbriga 25
**Auciemsi mõis** (saksa keeles *Autzem*, läti keeles *Auciema muiža*) oli rüütlimõis Liivimaal Volmari kreisis Straupe kihelkonnas. Tänapäeval asub mõisasüda Lätis Cēsise piirkonnas Raiskumsi vallas Auciemsis.

Ajalugu
-------

Mõis on kujunenud Lielstraupe lossi valdustest, mis aastal 1630 kellelegi Bandemirile panditi. Aastal 1722 läks mõis Albedyllide valdusse. Aastal 1755 ostis selle 25 000 taalri eest Fabian von Gavel. Aastal 1779 ostis mõisa sellesama hinna eest Johann von Strohkirch. Aastal 1805 läks mõis 30 000 taalri eest Josua Johann von Stegmanni valdusse.

Von Stegmanni tütar oli abielus Carl Adolph von Siversiga ja nõnda läks mõis nende lastele, kellelt siis aastal 1869 Johann Adolph von Sivers mõisa 40 000 rubla eest ära ostis.

Mõisa suurus
------------

Bienenstammi andmetel oli mõisa suurus 1816. aastal viis adramaad, sellele allus 83 mees- ja 98 naishinge. Aastal 1688 oli mõisa suurus 4 ja 1/2 adramaad, aastal 1734 oli adramaid 2 ja 3/5, aastal 1757 aga 4 ja 1/2. Aastal 1823 oli mõisa suurus 4 ja 1/4 adramaad. Aastal 1832 oli mõisal adramaid 4 ja 1/4, aastal 1881 aga 2 ja 25/80, lisaks 4 ja 10/80 adramaad mõisatele kuuluvate talude valduses.

Viited
------

1. ↑  Materialien zu einer Geschichte der Landgüter Livlands, Heinrich von Hagemeister; lk. 97-98
2. ↑  Stryk, Leonhard von. Beiträge zur Geschichte der Rittergüter Livlands. Zweiter Teil. Der lettische District. Dresden: Druck von Albanus´schen Buchdruckerei, 1885, lk 185.
3. ↑  Bienestamm, H. von. Geographischer Abriss der drei deutschen Ostsee-Provinzen Russlands, oder der Gouvernemens Ehst-, Liv- und Kurland. Riga: Deubner, 1826, lk 251.
4. ↑  Materialien zu einer Geschichte der Landgüter Livlands, Heinrich von Hagemeister; lk. 94
5. ↑  Stryk, Leonhard von. Beiträge zur Geschichte der Rittergüter Livlands. Zweiter Teil. Der lettische District. Dresden: Druck von Albanus´schen Buchdruckerei, 1885, lk 179.

Kirjandus
---------

* Sakk, Ivar. *Läti mõisad*. Reisijuht. Tallinn: EVG Print, 2006. Lk 142.

Straupe kirik.
Straupe kihelkond

**Kirik**: Straupe kirik  

**Abikirik**: Augstroze kirik  

**Mõisad**: Straupe kirikumõis | Auciemsi mõis | Augstroze mõis | Daibe mõis | Dauguļi mõis | Kūdumsi mõis | Lielstraupe mõis | Mazstraupe mõis | Raiskumsi mõis | Rozbeķi mõis | Stalbe mõis | Ungurmuiža mõis
**Termotöötlus** (*heat treatment*) on termin, mida kasutatakse kirjeldamaks materjalide kontrollitud kuumust ja jahutust eesmärgiga muuta nende struktuuri ja omadusi. Termotöötlus on kasutatavam tootmisprotsess, mis toote kuju muutmata võimaldab muuta nii materjali füüsikalisi kui ka mehaanilisi omadusi, nagu tugevus, sitkus, töödeldavus, kulumiskindlus ja korrosioonikindlus.

Protsessitermotöötlus
---------------------

### Terase protsessitermotöötlus

Terase termotöötluse, nii nagu igasuguse termotöötluse, eesmärk on metalli omaduste muutmine struktuuri muutmise teel ja see seisneb kuumutamises, seisutamises etteantud temperatuuril ja jahutamises. Termotöötlusega võib muuta nii terase mehaanilisi, tehnoloogilisi kui ka talitusomadusi. Lähtudes vastavatest temperatuuridest ning jahutuskiirusest, on terase termotöötluse põhimoodusteks:

Ülieutektoidne teras
1) lõõmutamine

2) normalisatsioon

3) karastamine

4) noolutamine

5) külmaga töötlus

### Mitterauasulamite protsessitermotöötlus

Mitterauasulamite korral kasutatakse termotöötlusi eesmärgiga saada ühtlast homogeensest struktuuri, vabaneda pingetest ja rekristalliseerida. Kasutatakse põhimoodustena homogenoseerivat lõõmutust, pingetuslõõmutust ja rekristalliseerivat lõõmutust.

Tugevdav termotöötlus
---------------------

1) tardlahustugevnemine

2) kalestumine

3) tera peenenemine

4) sadestuskõvenemine

5) faasimuutustest tingitud tugevnemine

### Terase tugevdav termotöötlus

Terase tugevdavad termotöötlusprotsessid on austeniidi lagunemine, martensiitmuutus, terase karastus, terase noolutus, läbikarastuvus, terase pingetugevdus, termokeemiline töötlus, terase termomehaaniline töötlus ja terase külmaga töötlus. 

### Mitterauasulamite tugevdav termotöötlus

**Sadestuskõvenemine** seisneb peente osakeste tekkes, mis toimivad barjääridena dislokatsioonide liikumisel, tugevdades ja kõvendades metalli. See on põhiline tugevdava termotöötluse moodus alumiiniumi-, vase-, magneesiumi-, jt mitterauasulamite korral.

**Alumiimiumisulamite termotöötluses** rakendatakse karastamist ja vanandamist, ebapüsivate struktuuride ja kristalse ehituse deformatsioonidefektide kõrvaldamiseks ka lõõmutamist.

Viited
------

1. 1 2 3  Kulu, P. Kübarsepp, J. Laansoo, A. Veinthal, R. (2015). *Materjalitehnika*. Tallinn: TTÜ.
Suusamatkajad Soomes
Matkasaapad liival
Tellingumäe puhkeplats Lõuna-Eestis
Matkaja taskunuga
**Matkamine** on looduses liikumine harrastusena. See on aktiivse puhkuse vorm, mida harrastatakse ka rahvaspordina (matkasport).

Levinud matkamise viisid on maismaal jalgsimatk, mägimatkamine (sealhulgas alpinism), suusamatk, jalgrattamatk, motomatk ja automatk ning veeteedel kanuumatk, süstamatk ja merematk.

Matkamise positiivsete külgede seast tõstetakse sageli esile selle tervislikkust füüsilise tegevusena vabas õhus. Samuti tõstab matkamine inimeste teadlikkust loodusest ja ümbruskonna geograafiast.

Vajalik matkavarustus sõltub matka pikkusest, kestusest ja viisist. Levinud matkatarbed on ilmale sobilik riietus ja jalanõud (nt matkasaapad), taskunuga ja söögiriistad (nt spork), seljakott, telk, kaart ja kompass. Sageli hõlmab matkamine välitingimustes ööbimist, näiteks telkimist koos lõkke tegemisega.

Matkamisel on oluline keskkonnamõju. Kuna matkajad eelistavad enamasti huvitavat ja kaunite vaadetega looduskeskkonda, võib matkajate hulk ajapikku sellesama keskkonna hävitada. Seepärast on looduskaitsealadel kehtestatud külastajatele reeglid ja sageli lubatakse matkajail liikuda vaid mööda matkaradu. Suurim oht, mida matkaja loodusele põhjustada võib, on metsatulekahju.

Matkajaid ähvardavate ohtude seas on äraeksimine, vigastused, varasemate haiguste ägestumine, allergia, seedehäired, dehüdratsioon, hüpodermia, päikesepiste ja -põletus ning külmetus, samuti metsloomade ja inimeste rünnakud.

Kui inimest sunnitakse liikuma kiiremini või aeglasemalt tema loomulikust liikumiskiirusest, siis võib see olla tülikas ja seda kiirust võib-olla keeruline säilitada. Ebaloomulikult kiiresti liikumine võib suurendada väsimust ja kurnatust ning põhjustada vigastusi. Seevastu suures rühmas liikujate seas on tõenäoliselt üsna erineva loomuliku kiirusega matkajaid. Kui neist igaühel lasta omapead kõndida, võivad tagumised esimestest liiga kaugele maha jääda ja koguni kaotsi minna. Selle vältimiseks on tavaks kõige aeglasem matkaja panna rühmas esikohale ja teised ei tohi temast mööda minna. Teine tava on panna kogenud matkaja(d) rühma lõppu ja tema peab vaatama, et kellelgi rühmas probleeme ei tekiks.

Majanduses vaadeldakse matkamist turismitööstuse, täpsemalt loodusturismi haruna.

Maailmas on arvukalt matkaorganisatsioone.

Vaata ka
--------

* Eesti Matkaliit
* Kaljuronimine
* Loodusturism
* Rogain
* Oandu–Ikla matkatee
* Orienteerumine
* Pieterpad
* Rändamine
* Speleomatkamine
* Toos Goorhuis-Tjalsma

  


|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Matkamine** |

|  |  |
| --- | --- |
|  | Tsitaadid Vikitsitaatides: **Matkamine** |
2008. aasta põhihooaja esimene mäng 30. märtsil Nationals Parkil
**Nationals Park** on pesapallistaadion USA-s Washingtonis. See asub Navy Yardi linnaosas Anacostia jõe kaldal. Nationals Park on Major League Baseballi klubi Washington Nationalsi kodustaadion.

Staadioni ehitust alustati 2006. aastal. See avati 2008. aasta märtsis. National Parks oli esimene LEED-sertifikaadiga profispordi energiat ja loodust säästev staadion USA-s. Staadion mahutab 41 339 pealtvaatjat.

2018. aastal toimus staadionil Major League Baseballi tähtede mäng, mis oli esimene tähtede mäng Washingtonis pärast 1969. aastat. 2019. aasta World Seriesil pidas Nationals staadionil oma kolm kodumängu. See oli esimene kord pärast 1933. aastat, mil Washingtonis peeti World Seriesi mängud.

1. jaanuaril 2015 toimus staadionil Winter Classici raames jäähokiliiga NHL-i välimäng Chicago Blackhawksi ja Washington Capitalsi vahel.

Nationals Park on toimunud mitmed muusikakontserdid. Teiste seas on seal esinenud Billy Joel, Elton John, Paul McCartney, One Direction ja Taylor Swift.

17. aprillil 2008 pidas staadionil missa paavst Benedictus XVI.

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Nationals Park** |

* Nationals Park ballparks.com lehel
Taurupe mõis 2001. aastal
Taurupe mõis 1905. aasta kaardil. Väljavõte kaardilt "Wegekarte des Rigaschen Kreises mit den Kirchspiels- und Gutsgrenzen" (1905). Mõisa valdused on kaardil tähistatud numbriga 119
**Taurupe mõis** (saksa keeles *Taurup*, varem *Astrau* ja *Asterow*, läti keeles *Taurupes muiža*) oli rüütlimõis Liivimaal Riia kreisis Madliena kihelkonnas. Nüüdisaegse haldusjaotuse järgi asub mõisasüda Lätis Ogre piirkonnas Taurupe vallas Taurupes. 

Taurupe mõisa hoonetekompleks (sealhulgas häärber, ait, park, teenijate maja ja Valge Maja nimeline mõisavalitseja maja) on muinsusmälestistena regionaalse kaitse all.

Viited
------

1. ↑  Valsts kultūras pieminekļu aizsardzības inspekcija. Valsts aizsargājamo nekustamo kultūras pieminekļu saraksts

Madliena kirik
Madliena kihelkond

**Kirik**: Madliena kirik  

**Mõisad**: Madliena kirikumõis | Aderkaši mõis | Ķeipene mõis | Lakstene mõis | Laubere mõis | Lielāmuiža mõis | Meņģele mõis | Plātere mõis | Zādzene mõis | Taurupe mõis | Vērene mõis
Tallinna komandandimaja, 2003
**Tallinna komandandimaja** (ehk Toompea komandandi maja) on Tallinnas aadressil Toompea 1 asuv barokkstiilis hoone. 

Hoones asuvad Eesti vabariigi riigi valimisteenistus, Vabariigi Valimiskomisjon ja Erakondade rahastamise järelevalve komisjon.

Ajalugu
-------

Toompea loss, Toomvärav, Komandandimaja ja Toomvärava sild. 19, sajandi esimesel poolel. Carl Friedrich Christian Buddeus
Hoone ajalugu ulatub umbes 1690. aastasse, mil see ehitati Tallinna ülemkomandandi elamuna. Kinnistu Toompea 1 kohal omandas arvatavalt 1660. aastatel Eesti-, Liivi- ja Ingerimaa suurtükiväe ülem ja kindralkortermeister Jakob Staël von Holstein, kelle ametiülesannete hulka kuulus ka kindlustuste ehitamine (sealhulgas ka Tallinna Wismari raveliini ja Tallinna muldkindlustusvööndi jne tugevdamine). 1673. aastast nimetati ta Eestimaa maanõunikuks ja sama aasta 15. septembril määrati ta Tallinna asehalduriks. Hoone asukoht on näidatud 1686. aasta Tallinna linna plaanil koos äsja valminud Toompea valliväravaga. 1693. aastal müüsid von Holsteini pärijad lõpuni ehitamata maja Rootsi riigile. Hoone võeti kasutusele Tallinna linna komandandi residentsina.

Mälestustahvel Ibrahim Hannibalile, Tallinna ülemkomandandi elamu seinal
Vabariigi Valimiskomisjon, 2011
Peale Tallinna vallutamist 1710. aastal Venemaa tsaari Peeter I vägede poolt asus hoones ka Vene vägede komandant Tallinnas. Maja kõige tuntum elanik oli Peeter I protežee, Ibrahim Hannibal, Aleksander Puškini vaarisa, kes oli Tallinna komandant aastatel 1742–1752.

Vaade hoonele hoovist Kiek in de Köki poolt
Aastatel 1864–1938 kuulus maja koos kinnistuga Tallinna Kaarli kogudusele, Eesti NSV perioodil tegutses majas ENSV Statistika Valitsuse asutused.

Peale taasiseseisvumist asus hoones Eesti Kodukaitse ja EV Piirivalveamet. 9. juulil 1991 toimus Toompeal komandandi majas, kus asusid Eesti Kodukaitse ja Eesti Riikliku Piirikaitseameti peakorter ja piirikaitse staap, plahvatus. Pomm plahvatas kell 22, mil Pika Hermanni tornis langetati signatuuri saatel sinimustvalget riigilippu.

Maja kuulub kinnismälestina kultuurimälestiste riiklikku registrisse. 2009. aastal hoone restaureeriti põhjalikult Raul Vaiksoo projekti kohaselt ning kohandati Riigikogu Kantselei tarbeks.

Viited
------

1. 1 2  "3011 Toompea komandandi maja, 17.-19.saj".
2. 1 2  Tallinna entsüklopeedia. I köide Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastuse AS, 2004. Lk 226
3. ↑  Rudolf Kenkmaa ja Gustav Vilbaste: Tallinna bastionid ja haljasalad. Tallinn: Eesti Raamat 1965, lk.31
4. ↑  Enno Tammer, Ajaloolise pommipanija ülestunnistus, epl.delfi.ee, 18.08.2000
5. ↑  Peeter Langovits, Põrgumasin komandandi majas, postimees.ee, 7. juuli 2016

Välislingid
-----------

* Tallinna komandandimaja kultuurimälestiste riiklikus registris Muuda Vikiandmetes

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Tallinna komandandimaja** |
**Karl Kirt** (sündinud 5. märtsil 1993 Tõrvas) on Eesti koolijuht ja munitsipaalpoliitik. 2020. aastal oli ta lühikest aega Valga asevallavanem. 

Ta on lõpetanud 2012. aastal Tõrva Gümnaasiumi ning 2016. aastal Tallinna Ülikooli riigiteaduste erialal.

Alates 2015. aastast on ta Tõrva Raadio nõukogu esimees. 2016. aasta juulis juhtis ta kaassaatejuhina Raadio 2 saadet "Suveraadio" .

2021. aasta augustist on ta Tarvastu Gümnaasiumi ning Tarvastu Muusika- ja Kunstikooli direktor.

Poliitiline karjäär
-------------------

Kirt astus 2011. aastal Sotsiaaldemokraatliku Erakonna liikmeks. 2013. aastal kandideeris ta kohalike omavalitsuste volikogude valimistel Tõrvas valimisliidu Tõrvakad nimekirjas ja kogus 34 häält, millega ei osutunud valituks. Novembrist 2013 kuni oktoobrini 2017 kuulus Kirt Tõrva Linnavolikogu haridus- ja noorsootöökomisjoni.

Aastatel 2014–2015 oli ta Noorte Sotsiaaldemokraatide president. Kirt on olnud kaitseminister Sven Mikseri[*viide?*] ja põllumajandusminister Ivari Padari nõunik[*viide?*]. Ta on üks Tõrva Noortevolikogu loomise algatajatest.[*viide?*]

2017. aastal valiti Sotsiaaldemokraatliku Erakonna nimekirjas kandideerinud Kirt Tõrva vallavolikokku (ta sai 45 häält). 

27. märtsist 2020 kuni 13. septembrini 2020 oli Kirt Valga asevallavanem .

2021. aasta kohalikel valimistel kandideeris ta Tõrva vallas valimisliidu Ühtne Kogukond nimekirjas esinumbrina osutudes valituks; ta kogus 114 häält. 

2023. aasta Riigikogu valimistel kandideeris Kirt Sotsiaaldemokraatliku Erakonna nimekirjas Võru-, Valga ja Põlvamaa ringkonnas; ta kogus 433 häält. Kirt valituks ei osutunud.

Tunnustus
---------

* 2011 – Tõrva Gümnaasiumi aasta õpilane[*viide?*]
* 2016 – aasta vabatahtlik[*viide?*]
* 2021 – Tõrva valla noortevolikogu auhinna laureaat

Viited
------

1. ↑  Saavik, Siim (8. september 2020). "Valga asevallavanem lahkub ametist". *Lõuna-Eesti Postimees*. Vaadatud 25.11.2020.
2. ↑
3. ↑  Viilup, Kaspar (4. juuli 2016). "Raadio 2 eetris alustab uus saade "Suveraadio"". *Menu ERR*. Vaadatud 25.11.2020.
4. ↑  Valdaru, Egon (08.09.2021). "Viljandi vallas alustas tööd kaks uut direktorit". *Sakala*.
5. ↑  "NOORTE SOTSIAALDEMOKRAATIDE PRESIDENDIKS VALITI KARL KIRT". Vaadatud 25.11.2020.
6. ↑  "Valimistulemused Tõrva vallas 2017. aastal". Vaadatud 17.02.2022.
7. ↑  Saavik, Siim (8. september 2020). "Valga asevallavanem lahkub ametist". *Lõuna-Eesti Postimees*. Vaadatud 25.11.2020.
8. ↑  "Tõrva valla valimistulemused 2021. aastal". *Valimisteenistus*. Vaadatud 17.02.2022.
Erika Ader 2005. aastal.
**Erika Ader** on Eesti alpinist.

Ta astus Alpiklubi Firn liikmeks 1981. aastal.

Töötades 1990. aastatel Nõo Reaalgümnaasiumis, asutas ja juhendas seal Noorte Mägiklubi. Tema innustusel hakkasid klubis alpinismiga tegelema hiljem muudes valdkondades tuntuks saanud Kalli Samorodni, Priit Jaagant, Norman Aas, Kaari Kivikas, Karry Kukk, Peeter Kangur ja Ivar Mäerand.

Mägiekspeditsioonid Alpidesse ja Pamiiri
----------------------------------------

Ta korraldas 1994. aastal esimese Eesti ekspeditsiooni Alpidesse Matterhornile (4477 m), mille käigus tõusid 7 Eesti alpinisti mööda klassikalist Hörnli marsruuti selle kuulsa mäe tippu, teiste seas ka Aleksei Kovaltšuk, kes hiljem ronis kahe kaheksatuhandelise tippu.

2018. aastal korraldas ja viis osaliselt läbi Estonia mäetipu ekspeditsiooni Pamiiris.[*viide?*]

Tõlkija
-------

Ta on 2013. aastal ilmunud Jaan Künnapi kakskeelse raamatu "Fotograafia minu elus" tõlkija.

Viited
------

1. ↑  Firni liikmed läbi aegade. firn.ee
2. 1 2  Eestlased Matterhornil. Kes on järgmised?. spordilinn.ee
3. ↑  Meriste, Kalli. esbl.ee
4. ↑  Ajalugu 1990–1999. firn.ee
5. ↑  Fotograafia minu elus. raamatukoi.ee
**Viktor Matthias Julius von Richter** (3. aprill 1841, Doblen, Kuramaa – 9. oktoober 1891, Breslau) oli Eesti baltisaksa keemik.

Elulugu
-------

Viktor Matthias Julius von Richter oli baltisakslane ja vaimuliku poeg.

Saanud koolihariduse Peterburis, õppis TÜ-s 1858–59 füüsikat ja 1859–62 keemiat; keemiakandidaat (1863, TÜ), keemiamagister (1867, Peterburi Tehnoloogiainstituut), keemiadoktor (1872, Peterburi Tehnoloogiainstituut). 1864–72 Peterburi Tehnoloogiainstituudi laborant, assistent ja dotsent, 1873–75 Poolas Novo-Aleksandria (Pulawy) Põllumajanduse- ja Metsandusinstituudi professor ja 1875–91 Breslau Ülikooli õppejõud (1875–79 eradotsent, 1879–91 erakorraline professor ja 1890–91 tehnoloogia ja põllumajanduse instituudi direktor).

Teadustöö
---------

Uurimisvaldkond: orgaaniline süntees ja orgaanilise ühendite struktuur, propioonhappe derivaadid, benseeni ja tema derivaatide osavõtul toimuvad reaktsioonid aromaatsete ühendite saamiseks ja nende struktuuri selgitamiseks. Rosaniliini uurimisel avastanud uue kromogeense aatomirühma. Koostanud õpikuid.

Viited
------

1. 1 2 3 4  Eesti Teaduse Biograafiline Leksikon, 3. köide

Teoseid
-------

* О химическом строении бензольной группы. // Ж. Pусс. Физ.-хим. об-ва. 1 (1869)
* Исследование о строении бензоиловых производных. // Ж. Pусс физ.-хим. об-ва. 4 (1872)
* Sulfurirung des Phenylhydrazine. // Berichte Dt chem Gs. 18 (1885)
* Neue chromogene Atomgruppierung. // Berichte Dt chem Gs. 21. 1888
* Lehrbuch der organischen Chemie. 2 Bd-e. Bonn, 1894, 1896.

Kirjandus
---------

* Deutschbaltisches biographisches Lexikon 1710–1960. Köln, Wien, 1977, 629–629
* Poggendorff Bd III. 1120, Bd IV, 1246
* Энц. словарь. Санкт-Петербург 1899. Том ХХУI а
* Остановко А. И. Виктор Юльевич Рихтер. Тартуский гос. университет. История развития, подготовка кадров и научные исследования. Трт. 1982. Т II (2).
* *Eesti teaduse biograafiline leksikon.* 3. köide: *N–Sap* TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013

 *Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.*