recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Paul Rubensi õlimaal Ávila Teresast (u 1615)
**Teresa Ávilast**, sünninimega **Teresa Sánchez de Cepeda y Ahumada**, tuntud ka kui **püha Jeesuse-Teresa**, **Ávila püha Teresa** ja **Ávila Teresa**, (28. märts 1515 – 4. oktoober 1582) oli Hispaaniast pärit roomakatoliku kiriku müstik, nunn ja teoloog. 

Ta tegutses vastureformatsiooni ajal ja kuulus karmeliitide ordusse, olleski eeskätt tuntud ordu reformimisega 16. sajandil eesmärgiga taastada algupärasem, eremiitlikum kloostrielu korraldus. Reformi tulemusena, millele aitas kaasa ka püha Risti Johannes, eraldus karmelitiidest karmima sisekorraga Paljasjalgsete Karmeliitide Ordu.

Tema kirjutatud teoseid, millest tuntumad on ta autobiograafia ning vaimulikud tekstid "Camino de Perfección" ('Täiuslikkuse tee'; 1577) ja "El Castillo Interior" ('Sisemine loss'; 1588), peetakse olulisteks nii renessansiaegses Hispaania kirjandusloos kui ka kristlikus müstitsismis ja meditatsioonis.

1614. aastal kuulutas paavst Paulus V ta õndsaks ja 1622. aasta märtsis korraldas paavst Gregorius XV Teresa kanoniseerimise. Paavst Paulus VI kuulutas tema ja Siena Katariina 27. septembril 1970 katoliku kiriku ajaloo esimesteks naissoost kirikudoktoriteks.

Vaata ka
--------

* Siena Katariina
* Lisieux' Thérèse
* Bingeni Hildegard
* Püha Risti Johannes

Viited
------

1. ↑  Eire 2019, lk 102
2. ↑  Eire 2019, lk 218
3. ↑  Tyler & Howells 2016, lk 2 ja 101.
4. ↑  Eire 2019, lk 217–218.

Kirjandus
---------

* Eire, Carlos (2019). *The Life of Saint Teresa of Avila: A Biography*. Princeton University Press. ISBN 9780691189376
* Tyler, Peter; Howells, Edward (2016). *Teresa of Avila: Mystical Theology and Spirituality in the Carmelite Tradition*. Taylor & Francis. ISBN 9781317046219

Välislingid
-----------

* Teresa Ávilast – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Alatsi järv Teringi maastikukaitsealal
**Teringi maastikukaitseala** on maastikukaitseala Sakala kõrgustiku lõunaosas, Viljandi maakonnas Mulgi vallas Lilli külas.

Kirjeldus
---------

Laudtee Teringi rabas Teringi maastikukaitsealal
Kaitseala asub Viljandi maakonnas Mulgi valla lõunaosas Lilli külas, Läti piiri lähedal.

Kaitseala on moodustatud 1999. aastal, selle pindala on 322,4 ha, millest maismaaosa on 317,3 ha ja veeosa 5,1 ha. Kaitse-eesmärk on säilitada sealseid sootüüpe ja elurikkust ning kaitsta vanametsa.

Kaitseala on inimtegevusest puutumata, soostunud soosaarestikega ja vanametsaga maastik, ala koosseisu kuuluvad Teringi raba ja Alatsi järv. Kaitseala ümbritsevad intensiivse põllu- ja metsamajanduse piirkonnad.

Kaitsealale on rajatud 4,5 km pikkune ja infotahvlitega varustatud Teringi õpperada, mis teeb ringi läbi kaitsealal asuva raba ja rabasaarte ning viib ka Alatsi järve juurde.

Kaitseala kuulub Teringi loodusala nime all Natura 2000 kaitstavate alade võrgustikku.

Vaata ka
--------

* Teringi raba
* Alatsi järv

Viited
------

1. 1 2 3  Hille Lapp. "Teringi maastikukaitseala kaitsekorralduskava 2006-2015". Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 19.10.2016. Vaadatud 20.10.2016.
2. ↑  Teringi maastikukaitseala keskkonnaportaalis (vaadatud 19.10.2016)
3. ↑  "Teringi õpperada (4,5 km)". Vaadatud 23.10.2016.
4. ↑  Teringi maastikukaitseala Eesti looduse infosüsteemis (vaadatud 14.08.2016)

Välislingid
-----------

* Teringi maastikukaitseala Eesti looduse infosüsteemis
* Teringi maastikukaitseala keskkonnaportaalis
**Kaisa Puustak** (sündinud 20. märts 1945 Tallinn) on eesti graafik.

Ta on lõpetanud 1963. aastal Tallinna 4. keskkooli ning õppinud aastatel 1963–1969 Eesti NSV Riiklikus Kunstiinstituudis graafikat (lõpetas). 

Ta on viljelnud peamiselt vabagraafikat, aga on kujundanud ka lasteraamatuid, teinud plakateid, postkaarte ja tarbegraafikat. Ta on osalenud näitustel 1973. aastast ja on Eesti Kunstnike Liidu liige 1974. aastast.

Ta on 1975. aastast Eesti Kunstiakadeemia õppejõud (alates 1994 dotsent) ning on ka Tartu Ülikooli Viljandi Kultuuriakadeemia õppejõud.

Teoseid
-------

* 1973 – plakat – "Nõukogude Liit 1957 – esimene kosmosemaa". Eesti Raamat. Tallinn 1973
* 1989 – illustratsioonid – "Marjakobar ja teisi setu muinasjutte" (koostanud E. Normann). Perioodika. Tallinn 1989
* 1994 – illustratsioonid – Liili Remmel. "Päkapikumetsa lood : [lastele häälduse õpetamiseks]. Ilo. Tallinn 1994
* 2005 – illustratsioonid ja kaanekujundus – Ülle Tõnumaa. "Muinasjutt haledameelsest kuningast". Tallinn 2005

Isiklikku
---------

Kaisa Puustaku ema on portselanimaalija ja nahakunstnik Jutta Puustak, tema tädi on portselani- ja klaasimaalija Eeva Puustak, tema vanaisa on kiviraidur ja -tööstur Jaan Puustak. Tema abikaasa on graafik Herald Eelma.

Kirjandus
---------

* "Kaisa Puustak. Vaikelude näituse kataloog". Tallinna Kunstisalong, 10.–27.10.1985
* Jüri Hain. "Puustak, Kaisa". // Eesti kunsti ja arhitektuuri biograafiline leksikon. Eesti Entsüklopeediakirjastus. Tallinn 1996. Lk 401-402
Semgalide asuala
**Tērvete** või **Tērvetene** (ladina keeles Thervetene, saksa keeles *Terwetein*) oli semgalite muinasmaakond Lielupe jõgikonna alal. Ala keskus oli Tērvete muinaslinnus, maakonna aladele jäi ka Svētkalns.

Henriku Liivimaa kroonika järgi oli sajandi alguses seal valitsejaks Vesthard. Aastal 1254 määrati maakonna alad Liivi ordule, kes määras sinna ka oma foogti. 

Aastal 1259 tõusid Zemgale maad, nende seas ka Tērvete, ordu vastu üles. Edasistest sündmustest jutustab Liivimaa vanem riimkroonika. Selle kohaselt piirasid Liivi ordu väed 1259./1260. aasta talvel edutult linnust ja sinna varjunud ordu võimu vastu üles tõusnud semgaleid. Kaitsjaid juhtis väepealik nimega Šabis. Järgmisel, 1270. aasta piiramisel õnnestus neil linnus vallutada. Sel ajal kuulus linnus arvatavasti semgali ülikule Nameisisele. Nüüd tegi ordu sellest oma tugipunkti ja ehitas olemasolevaid linnuse kindlustusi võimsamaks. 1279. aastal puhkes ordule kaotusega lõppenud Aizkraukle lahingu järel uus semgalite ülestõus, mille esimene aktsioon oli Tērvete linnuse vallutamine Nameisise juhitud vägede poolt. 1281. aastal piiras Tērvetet orduvägi ja seal olnud semgalid nõustusid taas ordu ülemvõimu tunnistama. Linnust aga ei vallutatud ja see jäi endiselt semgalite valdusse. 1286. aastal rajas ordu otse Tērvete linnuse vastu Svētkalnsi linnuse. Seda asusid ründama žemaidid ja kohalikud semgalid, kuid kui edu ei saavutatud, siis otsustasid nad Tērvete linnuse maha põletada ja teise ülestõusu keskusse, Rakte linnusesse, taanduda.

Vaata ka
--------

* Upmale
* Silene
* Dobele
* Dobene
* Spārnene
* Žagare

Viited
------

1. ↑  *Henriku Liivimaa kroonika = Heinrici chronicon Livoniae*. Ladina keelest tõlkinud Richard Kleis, toimetanud ja kommenteerinud Enn Tarvel. Tallinn: Eesti Raamat 1982. Peatükk XXIII 4, lk 195
2. ↑  *Liivimaa vanem riimkroonika*. Tõlkinud ja kommenteerinud Urmas Eelmäe, teaduslikult toimetanud Enn Tarvel. 2003. Värsid 5306–5408, lk 97–99
3. ↑  Liivimaa vanem riimkroonika, 8006–8030, lk 137
4. ↑  Liivimaa vanem riimkroonika, kommentaar (8662), lk 223
5. ↑  "pilis.lv, Tērvetes pilskalns". Originaali arhiivikoopia seisuga 8. november 2014. Vaadatud 10. novembril 2018.
6. ↑  Liivimaa vanem riimkroonika, 8622–8761, lk 146–148
7. ↑  Liivimaa vanem riimkroonika, 9543–9648, lk 160–161
8. ↑  Liivimaa vanem riimkroonika, 9905–10128, lk 165–168
**Anatol Siŭko** (valgevene keeles Анатоль Сіўко; sündinud 1987 Maladzetšnas) on Valgevene ooperilaulja, bass-bariton. 

Pärast Valgevene Riikliku Muusikaakadeemia lõpetamist 2013. aastal töötab ta ooperisolistina Valgevene Suures Teatris.

Ta on 2009. aastal Pärnus toimunud Klaudia Taevi nimelise noorte ooperilauljate konkursi võitja.

Haridustee
----------

Aastatel 2004–2008 õppis ta Maladzetšna Muusikakoolis. Aastatel 2008–2013 õppis Valgevene Riiklikus Muusikaakadeemias. On täiendanud end professor Jevgeni Nesterenko juhendamisel (2009) ning professor Teresa Żylis-Gara meistrikursustel festivali PromFest raames (2009).

Tunnustus
---------

Enne Pärnus toimuva rahvusvahelise Klaudia Taevi nimelise konkursi võitu pälvis Siŭko 2008. aastal peaauhinna ka rahvusvahelisel romansikonkursil Kohtla-Järvel, Eestis ja O. Petrussenko nimelisel rahvusvahelisel solistide konkursil Ukrainas. 2009. aastal pärjati Siŭko esimese preemiaga A. Ivanovi nimelisel konkursil Tveris. Aastal 2009 pälvis ta Valgevene Vabariigi presidendi andekate noorte toetusfondi preemia.

Rollid
------

2010. aastal astus ta muu hulgas üles kontsertidel Berliini Kontserdimajas ning Amsterdami Concertgebouw’s. Samal aastal kehastas Carontet Claudio Monteverdi ooperis "Orfeo" Hollandi Ooperistuudios. 2011. kehastas Anatol Siŭko Pärnus festivali PromFest raames nimitegelast Giuseppe Verdi ooperis "Attila", mis oli tema preemia Klaudia Taevi nim. konkursi võidu eest aastal 2009.

Viited
------

1. ↑  Анатолий Сивко. bolshoibelarus.by

Välislingid
-----------

* Анатолий Сивко. afisha.tut
* Klaudia Taevi konkursil 2009. aastal Anatol Siŭko esitamas Aleko aariat Sergei Rahmaninovi ooperist "Aleko". youtube.com, 5. detsember 2010
**Sotsialistlik Partei "Ata-Meken"** ('Isamaa') on Kõrgõzstani partei, mida juhib Ömürbek Tekebajev.

Partei asutati 1992. aasta lõpus konservatiivsest parteist Erkin Kõrgõzstan eraldunud liberaalide ja tsentristide poolt. Tänast nime kannab 1998. aastast alates.

Partei pääses parlamenti nii 1994. aastal (5 kohta) kui 2000. aastal (2 kohta). 2007. aasta parlamendivalimistel parlamenti ei pääsetud.

Parteijuht Tekebajev kandideeris 2000. aastal presidendiks ning sai 14% häältest. 1995. aastal kõrvaldas Ülemkohus ta kandidaatide seast. Pärast Tulbirevolutsiooni oli Tekebajev 2005. aasta märtsist 2006. aasta veebruarini parlamendi esimees, kuid loobus kohast president Kurmanbek Bakijeviga vastuollu minnes.

Pärast Bakijevi kukutamist 2010. aasta aprillis oli Tekebajev juulini ajutise valitsuse asepeaminister.

Partei nõuab majandusreforme ja demokraatiat, seda peetakse vasaktsentristlikuks.

2010. aasta oktoobris peetavatel parlamendivalimistel ennustati Ata-Mekenile tulemust 10 kuni 12 protsendi ringis, kuid vaid mõneprotsendilist toetust riigi lõunaosas. Nädal aega enne valimisi korraldatud küsitluse andmetel oli Ata-Meken Kõrgõzstani populaarseim partei. Valimistel kogus partei 5,49% häältest ja sai viienda parlamenti pääsenud erakonnana 120-liikmelises parlamendis 18 kohta.

Ata Meken osales 2012. aasta septembrist 2014. aasta märtsini valitsuskoalitsioonis koos Sotsiaaldemokraatliku Partei ja Ar-Namõsiga. Lahkus koalitsioonist tehes peaminister Džantörö Satõbaldijevile etteheiteid seoses allilmaliidri vanglast vabastamise ja riigist põgenemise ning Kumtori kullakaevandusprojektiga.

Viited
------

1. ↑  Кыргызстан: В результате опросов выявлено семь фаворитов предвыборной кампании, Фергана.Ру, 4. oktoober 2010.

Välislingid
-----------

* Partei koduleht
* Partei programm
**Anastassija** **Mõskina** (vene keeles *Анастасия Андреевна Мыскина*; sündinud 8. juulil 1981 Moskvas) on Venemaa tennisist.

Saavutused
----------

Anastassija Mõskina
Oma senise (seisuga 6. märts 2006) karjääri jooksul on Anastassija Mõskina võitnud üksikmängus 10 WTA turniiri ja paarismängus 2 turniiri.

Suurimaks saavutuseks on suure slämmi turniiri võit Prantsusmaa lahtistel meistrivõistlustel 2004. aastal, mil temast sai esimene venelasest selle turniiri võitja. Samuti on Anastassija Mõskina võitnud Prantsusmaa lahtised meistrivõistlused, kus ta finaalis alistas kaasmaalase Jelena Dementjeva tulemusega 6:2, 6:1. Tema kõrgeim koht WTA edetabelis oli 2. koht, kuhu ta jõudis 13. septembril 2004. 

Anastassija Mõskina osales ka 4. detsembril 2004 Tallinnas Saku Suurhallis toimunud tenniseüritusel "Maret Ani Tennisegala 2004", kus ta võitis Maret Ani tulemusega 6:2, 6:2. 

Tema kui elukutselise tennisisti karjäär lõppes 2007. aastal. 

### Koht WTA edetabelis aasta lõpus

| Aasta | Koht |
| --- | --- |
| 1996 | 813. |
| 1997 | 622. |
| 1998 | 293. |
| 1999 | 65. |
| 2000 | 58. |
| 2001 | 59. |
| 2002 | 11. |
| 2003 | 7. |
| 2004 | 3. |
| 2005 | 14. |
| 2006 | 16. |
| 2007 | 1038. |

Muud
----

Rahvusvaheline Tenniseliit valis Anastassija Mõskina 2004. aasta parimaks naistennisistiks.

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Kategooria:Anastassija Mõskina** |
**Ataste õpetajate seminar** oli Järvamaal Atastes asunud pedagoogikaõppeasutus, mis tegutses aastail 1837–1854.

Asutamine ja järelevalve
------------------------

Seminari asutamine sai teoks tänu ringkonnale haridusküsimustes liberaalselt meelestatud Järvamaa mõisnikele Esna mõisaomaniku Alexander von Grünewaldti eestvedamisel ja rahvahariduse ministri loal. Õppeasutuse asupaigaks renditi Ataste mõis ning moodustati kolmeliikmeline seminari järelevalve komitee. 1844. aastal saatis Eestimaa rüütelkond seminari omal kulul 12 kasvandikku ning sai õiguse nimetada õppeasutusele omalt poolt kaks kuraatorit. Õppetöö ja järelevalve poolest allus kool riiklikele organitele, neilt aga toetust ei saanud.

Direktorid ja õpetajad
----------------------

Seminari direktoriks sai Järva-Peetri kirikuõpetaja Karl Matthias Henning, kes teostas järelevalvet õppeasutuse tegevuse üle. Seminari tegelikuks juhatajaks ja õpetajaks kogu selle tegevuse vältel oli Johann Reinhold Jürgens (1798–1879), Säreverest pärit kangru poeg, kes oli oma teadmised pedagoogikast omandanud Tartu Elementaarkooliõpetajate Seminaris. Seminari abiõpetajana töötas Karl Koch (suri 1859)

Õppetöö
-------

Õppetöö seminaris kestis kolm aastat, oli eestikeelne ja tasuta. Õppeaineteks olid usuõpetus, lugemine, laulmine ja nooditundmine, kirjutamine, aritmeetika, geograafia, ajalugu, käsitöö, viiuli- ja orelimäng, soovi korral sai õppida ka saksa keelt. Seminari tegevuse lõpus 1853. aastal lisandusid ortograafia, grammatika, kirikulugu. Seminar pidi kasvandikele andma teadmisi ka igapäevatöödes, majapidamisviisides, aiapidamises ja puutöös. Õppimise kõrval pidid seminari kasvandikud tegema tööd ka Ataste karjamõisas. Pedagoogiline praktika toimus seminari harjutuskoolis.

Õpilased
--------

Esimesed 12 õpilast saadi peamiselt õppeasutust ülalpidavatest mõisatest, alates 1848. aastast saatis Atastesse 12 õpilast omal kulul õppima ka Eestimaa rüütelkond. Õpilasi võeti vastu iga kolme aasta tagant, kui eelmised olid lõpetanud. Kokku omandas Ataste seminaris aastail 1837–1854 koolmeistri hariduse umbkaudu 70 talupojaseisusest kasvandikku, kellest enamik asus tööle Põhja-Eesti talurahvakoolides.

Seminari sulgemine
------------------

Seminar lõpetas tegevuse 1854. aastal, mil möödus Ataste karjamõisa rendilepingu tähtaeg. Seminari varandus ning õpetaja Karl Koch viidi üle Kuudale, kus samal aastal alustas tegevust Kuuda õpetajate seminar.

Vaata ka
--------

* Jädivere õpetajate seminar
* Kuuda õpetajate seminar
* Cimze seminar

Viited
------

1. ↑  Eesti kooli ajalugu. 1. köide. 13. sajandist 1860. aastateni. Tegevtoimetaja E. Laul. Tallinn: Valgus, 1989, lk 487.
2. ↑  Aarma, L. Talvoja, R. Viitkar, Ü. Kuuda seminar 150. Ülevaade ja lühielulood. Juuru: Mahtra Talurahvamuuseum, 2004, lk 20–21.
3. ↑  Eesti kooli ajalugu. 1. köide. 13. sajandist 1860. aastateni. Tegevtoimetaja E. Laul. Tallinn: Valgus, 1989, lk 485-486.
4. ↑  Eesti kooli ajalugu. 1. köide. 13. sajandist 1860. aastateni. Tegevtoimetaja E. Laul. Tallinn: Valgus, 1989, lk 486.
Mostar. Pielo Polje jõgi
Stari Most 1970. aastal
**Mostar** on linn Bosnia ja Hertsegoviina lõunaosas Hertsegoviina-Neretva kantonis, Hertsegoviina ajalooline keskus. Mostar asub Neretva jõe ääres.

Linnas elavad bosnialased, horvaadid ja serblased.

Ajalugu
-------

Esimest korda on Mostarit mainitud 3. aprillil 1452, kui Dubrovniki elanikud mainisid oma erakirjas "kaht kindlust Neretva jõe silla juures". Silla ja selle kummaski otsas olevate kindluste juurde kerkis asula. 1468 sai see nimeks **Köprühisar**, mis türgi keeles tähendab silla juures asuvat kindlust. Kindluses oli sellal 15 maja. 16. sajandi lõpus oli Mostar Hertsegoviina peamine administratiivkeskus.

1878 hõivas Austria-Ungari Osmanite riigilt pärast viimase lüüasaamist Üheteistkümnendas Vene–Türgi sõjas kogu Bosnia ja sealhulgas Mostari. Alates 1881 asus Mostaris katoliku piiskop. Pärast Serblaste, Horvaatide ja Sloveenide Kuningriigi moodustamist 1919 läks ka Bosnia territoorium selle koosseisu. Teise maailmasõja ajal kuulus Bosnia iseseisva Horvaatia riigi koosseisu.

Jugoslaaviasse kuulumise ajal oli linn tähtis tööstuskeskus. Linnas toodeti boksiiti, alumiiniumitooteid, lennukeid, tubakatooteid ja veini. Linna varustamiseks elektrienergiaga rajati Neretva jõele kolm hüdroelektrijaama: Grabovica, Salakovaci ja Mostari HEJ.

Jugoslaavia kodusõjas 1992–1995 sai linn tugevasti kannatada. Tähtsamatest hoonetest hävisid frantsiskaani klooster, katoliiklik katedraal, piiskopipalee, raamatukogu, 12 mošeed ja linna sümbol Stari most. Sild taastati 2003.

Mošeed
------

Linnas asub 14 mošeed:

* Karađoz Bej mošee
* Koski Mehmed Paša mošee
* ...

Sillad
------

Vanim kaarsild Mostaris on Kõver sild (*Kriva Cuprija*). Selle ehitas 1558 osmanite arhitekt Cejvan Kethoda. On öeldud, et see oli test enne Vana silla (*Stari most*) ehitamist. Kõversilla kaar on poolring läbimõõduga 8,56 ja kõrgusega 4,15 meetrit. Silla kummaski otsas viib üles sillale trepp. Trepp, nii nagu sild ja selle juurde viivad teed, on sillutatud munakividega.

Vana sild valmis 1566 ja seda on peetud üheks osmanite kultuuri tippsaavutuseks Balkanil. Kumbki sild koosneb ühest kaarest. Vana silla pikkus on 29 meetrit ja ta kõrgub 21 meetri kõrgusel jõetasemest. Silla kummaski otsas on torn. Keskajal olid kummaski tornis valvurid ja lõhkeaineladu. 1992.–1995. aasta sõja käigus Vana sild õhiti; taastati 2004. aastal. Vana sild on UNESCO maailmapärandi nimekirjas.

Sport
-----

Linnas on kaks jalgpalliklubi: FK Velež Mostar, mida toetavad horvaadid, ja HŠK Zrinjski Mostar, mida toetavad bosnialased. 2006. aasta seisuga mängivad mõlemad klubid Bosnia kõrgliigas.

Bosnia kõrgliigas mängivad ka korvpalliklubi HKK Zrinjski Mostar ja käsipalliklubi HŠK Zrinjski Mostar.

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Mostar** |

* Mostari linna koduleht
*
**MustonenFest** on aastast 1989 Tallinnas ja Tartus toimuv rahvusvaheline barokkmuusika festival. Aastatel 1990–1997 kandis festival nime *Hortus Musicuse Väravatorni barokkmuusika päevad*, aastatel 1998–2001 *Tallinna barokkmuusika festival*, pärast seda *opeNBaroque*, aastast 2011 kannab nime **MustonenFest**.

Festivali algataja ja ühtlasi juht on Andres Mustonen. Festivali peakorraldaja on Eesti Kontsert.

Algul koosnes festival barokkmuusika kontsertidest, hiljem on festivalil ka teisi muusikastiile viljeldud.

2014. aastal laienes festivali tegevus Iisraeli. 20.–23. veebruarini 2014 toimusid Eesti kultuuriministeeriumi toetusel MustonenFesti kontserdid ka Iisraeli pealinnas Tel Avivis.

Vaata ka
--------

* Varajase ja nüüdismuusika festival

Viited
------

1. 1 2 3 4   (vaadatud 12.02.2013)
2. ↑  EE 12. köide, 2003: 380.
3. ↑  Täna algav MustonenFest toimub esmakordselt lisaks Eestile ka Iisraelis Eesti Kontserdi pressiteade, 30.01.2014 (vaadatud 17.02.2014)

Välislingid
-----------

* Festivalist Eesti Muusikafestivalide kodulehel (vaadatud 12.02.2013)
**Harderi nääre** (inglise keeles *Harderian gland*, ka *Harder's lacrimal gland*) on paljudel selgroogsetel (roomajad, linnud, enamik imetajad) silmade piirkonnas paiknev eksokriinnääre, mis inimestel on taandarenenud.

Eritised
--------

Näärme eritiste koostist, otstarvet, biotoimet ja muid omadusi on seni vähe uuritud. Teadlased on välja pakkunud, et näärme eritistel on eri loomaliikide jaoks ka eri funktsioonid, toimides kas lisa pisaranäärmena, lipiide, feromoonide, melatoniini sünteesiva ja porfüriini eritava ja immuunkaitse, osmoregulatsiooni, aga ka valguskaitse elundina.

Madudel
-------

Arvatakse, et maolistel paikneb Harderi nääre silmakoopas ja näärme õlijad eritised niisutavad silmakilbise ja sarvkesta ning voolavad Jacobsoni elundisse.

Imetajatel
----------

Imetajatel aga eritavat nääre õlijat ollust, millega loomad keha õlitavad.

Ajaloolist
----------

Näärme esmakirjeldajaks peetakse Šveitsi arsti ja anatoomi Johann Jacob Harderit (1656 –1711), kes kirjeldas avastust punahirvel ja kabehirvel töös "Glandula nova lachrymalis una cum ductu excretorio in cervis et damis".

Viited
------

1. ↑
2. ↑  David O. Norris, James A. Carr, *Vertebrate Endocrinology*, 5ed, Elsevier Inc, lk 143, 2013, ISBN 978 0 12 3 94815 1 Veebiversioon (vaadatud 08.10.2013) (inglise keeles)
3. ↑  Hillenius WJ, Phillips DA, Rehorek SJ.*"A new lachrymal gland with an excretory duct in red and fallow deer" by Johann jacob Harder (1694): English translation and historical perspective.*, Ann Anat. 2007;189(5):423-33. Veebiversioon (vaadatud 08.10.2013) (inglise keeles)

Välislingid
-----------

* A. P. PAYNE, *The harderian gland: a tercentennial review*, J. Anat. (1994) 185, pp. 1-49, with 40 figures Printed in Great Britain, veebiversioon (vaadatud 08.10.2013) (inglise keeles)
* Melatoniin : Djeridane Y, Touitou Y. Melatonin synthesis in the rat harderian gland: age- and time-related effects. Lühikokkuvõte. Exp Eye Res. aprill 2001 ;72(4):487-92. veebiversioon (vaadatud 29.10.2014)(*inglise keeles*)
**Steinberg** on perekonnanimi, saksa ja Aškenazi juudi päritolu (tõlkes *kivimägi*).

Statistika
----------

2022. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Steinberg 213 inimesel: 86 mehel ja 127 naisel. Perekonnanimede levikult on Steinberg meeste puhul 1013. kohal ja naiste puhul 661. kohal.

Steinberg oli levinumaks nimeks vanuserühmas 80–84 aastat, kus seda oli 10 000 elaniku kohta 1,92. Perekonnanimi Steinberg oli kõige sagedasem Saare maakonnas, kus sellist nime kandis maakonna 10 000 elaniku kohta keskmiselt 4,76 inimest.

19. sajandi algul pandi pärisorjusest vabastamise käigus talupoegadele perekonnanimi Steinberg eri mõisavaldades Eestimaa ja Liivimaa maakondades kokku 28 korral.

1930. aastate nimede muutmise kampaania käigus vahetati Eestis perekonnanime Steinberg 167 korral - uuteks võetud nimedeks olid Kivimäe neljakümne kaheksal juhul, Kivimägi kahekümne ühel juhul, Rajamäe ja Saarse neljal juhul, Kivine kolmel, Kivimaa, Kiviväli, Laanes, Rehtla, Salumäe, Silm, Suurkivi ja Sinisoo kahel juhul, lisaks Arumäe, Kaasikmäe, Kaljundi, Kivirand, Kivisalu, Müür, Nõmmekivi, Salukivi jt

Uueks perekonnanimeks valiti Steinberg kahel korral, kui loobuti nimedest Schneider ja Teinberg.

Nime kandjaid
-------------

* Arnold Steinberg (Kivimäe), eesti sõjaväelane (nooremleitnant) (1916–1945)
* August Steinberg, eesti sõjaväelane (kolonel) (1894–1941)
* Bernhard Steinberg, eesti vaimulik (1872–1948)
* Egon Steinberg (Saaristu), eesti kergejõustiklane (1894–1968)
* Johannes Steinberg, eesti puidutööstur (1888–?)
* Julius Steinberg (Raev), eesti sõjaväelane (kapten) (1897–?).
* Nils Mattias Steinberg, eesti näitleja (1994–)
* Roman Steinberg, eesti maadleja (1900–1939)
* Wilhelm Steinberg, eesti pagaritööstur (1866–1933)

Viited
------

1. ↑  Statistikaamet. Rahvastikuregister (vaadatud 12.05.2022)
2. ↑  Rahvusarhiiv. Onomastika andmebaas. Nimede panemine: (algne nimekuju): Steinberg.
3. ↑  Rahvusarhiiv. Onomastika andmebaas. Nimede eestistamine: (vana nimekuju): Steinberg.
4. ↑  Rahvusarhiiv. Onomastika andmebaas. Nimede eestistamine:(uus nimekuju): Steinberg.

Välislingid
-----------

* Steinberg statistikaameti andmebaasis
*Anastenária* tulelkõndijad ekstaatilises tantsurituaalis Balgari külas Bulgaarias
***Anastenária*** (kreeka keeles αναστενάρια; bulgaaria keeles нестинарство) on traditsiooniline hõõguvatel sütel kõndimise rituaal, mida praktiseeritakse mitmes Põhja-Kreeka külas, nt Ayia Eleni, Langadas, Melike, Mavrolefke ja Kerkine, samuti mitmes külas Lõuna-Bulgaarias.

*Anastenária* praktiseerijad on õigeusklikud. Nende traditsioonile eriti olulised pühakud on püha Konstantin ja püha Helena. Neile pühakutele on pühendatud kaks olulist iga-aastast pidustust, üks jaanuaris ja teine mais. Pidustus kestab mitu päeva, sisaldades muusikat ja tantsu, rongkäiku ja sümboolset loomohvrit. Pidustuse kõrgpunktiks on sütelkõndimise rituaal, mille käigus praktiseerijad (*anastenarides*) kõnnivad paljajalu hõõguvatel sütel, kandes püha Konstantini ja püha Helenat kujutavaid ikoone.

*Anastenária* rituaali praktiseerival kogukonnal on eriline pühamu *konaki*, kus asuvad pühakuid kujutavad ikoonid koos nende "riietamiseks" kasutatavate punaste rätikutega ja teised pühad esemed. Maikuu pidustuste esimese päeva õhtul tantsivad osalejad muusika ja teemakohaste laulude saatel. Pidustuste teisel päeval toimub rituaalis osalejate ja külaelanike rongkäik püha veega kaevu juurde ja sümboolne looma ohverdamine. Süüdatakse suur lõke, millest jäänud süte ümber osalejad õhtul tantsivad, kõndides üle hõõguvate süte ilma, et kuumus nende jalgu vigastaks.

Legendi kohaselt pärineb selline tava keskajast: nüüdses Bulgaarias asuva Kosti küla püha Konstantini kirikus oli tulekahju ja külaelanikud kuulsid põlevast kirikust pühakute appihüüdeid. Ikoone päästma läinud külaelanikud ei saanud tules kahjustada, sest pühakud kaitsesid neid.

*Anastenária*'t uurinud etnograafid on väitnud, et *anastenária* praktika algupära ulatub kristluse-eelsete rituaalideni.
Saksa-Rooma riik umbes 1000. aastal: Kärnten näidatud pruunina koos Verona, Istria, Kraini ja Steiermargi markidega, William Robert Shepherdi järgi, 1923
**Steiermargi mark** (saksa *Steiermark*) oli enne 970. aastat Kärnteni hertsogkonnast eraldatud puhvertsoon madjarite vastu. Algul oli see tuntud kui Karantaania mark (*marchia Carantana*) endise slaavi vürstiriigi Karantaania järgi, mis oli Kärnteni hertsogkonna eelkäija. 11. sajandil hakati seda kutsuma Steiermargiks Steyri linna järgi, mis oli siis markkrahvide residents. 

Ala oli varem suurema Kärnteni margi osa, sisuliselt Baieri hertsogkonna piirimark. 976. aastal eraldas keiser Otto II Kärnteni Baieri hõimuhertsogkonnast ja ülendas selle hertsogkonnaks. Sellega külgnev idapoolne territoorium kuni Muri, Mürzi ja Ennsi jõgedeni, mille kuningas Otto I annekteeris pärast 955. aasta Lechi lahingut, muudeti samamoodi uue Kärnteni hertsogkonna *marchia Carantana*'ks.

Esimesed Steiermargi markkrahvid tekkisid 11. sajandi algul.1056. aastast valitsenud dünastiat kutsuti Otakarideks. Markkrahv Leopold Tugev (1122–1129) ja tema poeg Otakar III (1129–1164) omandasid suuri territooriume piki Savinja jõge kuni Windischi margini ja viisid oma residentsi Grazi. 1180. aastal ülendati mark Steiermargi hertsogkonnaks.

Steiermargi markkrahvid
-----------------------

* Markwart Eppensteinist (kuni u. 1000. aastani)
* Adalbero Eppensteinist (u. 1000–1035), eelmise poeg, ka Kärnteni hertsog ja Verona markkrahv 1011–1035, kukutati
* Arnold von Wels-Lambach (1035–1055)
* Gottfried Pittenist (1042–1050), eelmise poeg, kaas-markkrahv, mõrvati

**Otakarid:**

* Otakar I (1055–1064), Chiemgau krahv
* Adalbero (1064–1086), eelmise poeg, mõrvati
* Otakar II (1086–1122), Adalbero vend
* Leopold Tugev (1122–1129), Otakar II poeg
* Otakar III (1129–1164), eelmise poeg
* Otakar IV (1164–1180), eelmise poeg, esimene Steiermargi hertsog 1192. aastani
Uppsala Ülikooli peahoone.
**Uppsala Ülikool** (*Uppsala universitet*) on riiklik ülikool Uppsalas Rootsis.

Ajalugu
-------

1477. aastal asutatud Uppsala Ülikool on Skandinaavia vanim ülikool. Seoses reformatsiooniga 1520. aastatel ülikooli tegevus vaibus, kuid alates 1593. aastast õppetöö taastati. Ülikooli kiire areng algas 1620. aastatel, kui kuningas Gustav II Adolfi rahaeraldused tagasid sellele suhteliselt suure majandusliku iseseisvuse. Üliõpilaste arv kasvas järgneva 10 aasta jooksul ligi tuhandeni.

Uppsala Ülikooli professoriteks on omal ajal olnud paljud kuulsad teadlased, nende hulgas Olof Rudbeck, Anders Celsius, Carl von Linné ja Anders Ångström.

Uppsala Ülikoolis on õppinud või õpetanud ka järgmised Nobeli auhinna laureaadid:

* Hannes Alfvén
* Svante Arrhenius
* Robert Bárány
* Hjalmar Branting
* Allvar Gullstrand
* Dag Hammarskjöld
* Erik Axel Karlfeldt
* Pär Lagerkvist
* Alva Myrdal
* Kai Siegbahn
* Manne Siegbahn
* Theodor Svedberg
* Nathan Söderblom
* Arne Tiselius
* Hugo Theorell

Organisatsioon
--------------

Ülikoolis õpib umbes 39 100 üliõpilast ja 2400 doktoranti.

Uppsala Ülikoolil on 9 teaduskonda:

* teoloogia-,
* õigus-,
* ajaloo-filosoofia-,
* keele-,
* ühiskonnateaduste,
* pedagoogika-,
* meditsiini-,
* farmaatsia-,
* loodusteaduste-tehnika teaduskond.

Uppsala Ülikool kuulub Euroopa ülikoolide Coimbra gruppi.

Vaata ka
--------

* Uppsala ülikooli Gotlandi ülikoolilinnak (varem Gotlandi ülikool)
* Lundi Ülikool
* Chalmersi Tehnikaülikool

Välislingid
-----------

 Uppsala Ülikool – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
* Uppsala Ülikooli koduleht

| * v
* r
Matariki Network of Universities (MNU) |
| --- |
| 
Dartmouth College (Ühendriigid)  • Durhami Ülikool (Suurbritannia)  • Lääne-Austraalia Ülikool (Austraalia)  • Otago Ülikool (Uus-Meremaa)  • Queen's University (Kanada)  • Tübingeni ülikool (Saksamaa)  • Uppsala Ülikool (Rootsi) |
Gaziantepi linnapea Asim Güzelbey visiidil sõpruslinnas Tartus
**Asım Güzelbey** (sündinud 1951 Gaziantepis Türgis) on Türgi poliitik, valitseva Õigluse ja Arengu Partei liige. Ta oli 2004–2014 Gaziantepi linnapea.

Asım Güzelbey on meditsiiniharidusega ning elukutselt kirurg. 1974–1978 õppis ta Rootsis Karolinska Instituudis, spetsialiseerudes põlveoperatsioonidele. 1981. aastal alustas ta tööd ortopeedina Gaziantepi Sotsiaalhoolekandehaiglas, 1986 alustas erapraksist. Pärast Armeenia-Aserbaidžaani konflikti 1992. aastal töötas ta vabatahtlikuna Aserbaidžaanis. 1998–2003 töötas Güzelbey Konukoğlu haiglas.

2004. aasta märtsis kandideeris Asım Güzelbey kohaliku omavalitsuste valimistel Gaziantepi linnapeaks ning võitis, kogudes 57,3% häältest. 2009. aasta märtsis valiti ta tagasi 54,3% toetusega. 

Asım Güzelbey on abielus ja tal on kaks last. Endine Türgi haridusminister Hasan Celal Güzel oli tema onupoeg.

Talle kuulub osa Kodasoo mõisast ja osa aastast elab ta Loksal.

Viited
------

1. ↑  "Favorable breeze blows for AK Party in Gaziantep". Today's Zaman. 19.03.2009. Vaadatud 23.09.2009.
2. ↑  "Turkish PM under pressure over recent rise in AKP related scandals". Turks.us. 08.09.2008. Originaali arhiivikoopia seisuga 27.07.2011. Vaadatud 23.09.2009.
3. ↑   26 Eylül 2008 tarihli Radikal gazetesi
4. ↑  Türklasest ekslinnapea tahab Eesti elu edendada, Arter, 20. mai 2017

Välislingid
-----------

* Asım Güzelbey koduleht
* Asım Güzelbey Youtube'is
* Türklasest ekslinnapea tahab Eesti elu edendada, Arter, 20. mai 2017
Uputatud laevade monument (2015)
**Uputatud laevade monument** (ukraina keeles *Пам'ятник затопленим кораблям*, vene keeles *Памятник затопленным кораблям*) on mälestusmärk Krimmis Sevastopolis. See rajati Krimmi sõjas Sevastopoli kaitseks laevasõiduteele uputatud purjelaevade mälestuseks 1905. aastal. 

Uputatud laevade monument on Sevastopoli tuntumaid mälestusmärke ja seda on kujutatud linna vapil ja lipul. Monumendi autorid on skulptor Amandus Adamson, arhitekt Valentin Feldmann ja sõjaväeinsener Friedrich Enberg. Monumendi kõrgus on 16,7 m.

2009. aastal kanti monument Ukraina kultuurimälestiste registrisse, 2015. aastal Venemaa kultuurimälestiste registrisse. 

* Fragment monumendistFragment monumendist
* Monumendi bareljeefMonumendi bareljeef
* Kaks kuud pärast Krimmi annekteerimist monumendi juures võidupüha tähistamine Venemaa lippudega (9. mai 2014)Kaks kuud pärast Krimmi annekteerimist monumendi juures võidupüha tähistamine Venemaa lippudega (9. mai 2014)

Viited
------

1. ↑   Владимир Салтанов. Символ Севастополя Rikkalikult illustreeritud artikkel monumendi ajaloost (vaadatud 14.06.2016)

Välislingid
-----------

* Памятник затопленным кораблям Sevastopoli veebisaidil
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib matemaatikust, ajaloolasest ja kunstnikust; pianisti kohta vaata artiklit Anatoli Fomenko (pianist)* |

---

**Anatoli Timofejevitš Fomenko** (vene keeles Анатолий Тимофеевич Фоменко; sündinud 13. märtsil 1945 Donetskis) on vene matemaatik ja graafik, laiemalt tuntud kui pseudoteadusliku ajalookäsitluse nn. uue kronoloogia põhiautor.

Ta on 1981. aastast Moskva riikliku ülikooli matemaatikaprofessor. Tema peamised uurimisvaldkonnad on mitmemõõtmeline variatsioonarvutus, diferentsiaalgeomeetria, topoloogia, Lie rühmade teooria, sümplektiline geomeetria, arvutigeomeetria ja diferentsiaalvõrrandite Hamiltoni süsteemi teooria. Fomenko leidis 1969. aastal minimaalpinna teoorias Joseph-Louis Lagrange'i poolt 1760. aastal püstitatud Plateau probleemile lahendi spektraalsete pindade osas.

Tema matemaatika-alased raamatuid on tõlgitud paljudesse keeltesse, sealhulgas inglise, prantsuse, jaapani, hiina, hispaania, itaalia ja serbia keelde.

Ta on Kaasani ülikooli poolt väljaantava Lobatševski medali rahvusvahelise žürii aseesimees.

Haridus- ja töökäik
-------------------

Fomenko lõpetas 1967. aastal  M. V. Lomonossovi nimelise Moskva Riikliku Ülikooli mehaanika-matemaatikateaduskonna. 1970. aastal kaitses ta füüsika-matemaatikakandidaadi kraadi Riemanni ruume käsitleva väitekirjaga "Классификация вполне геодезических многообразий, реализующих нетривиальные циклы в римановых однородных пространствах" ja 1972. aastal füüsika-matemaatikadoktori kraadi väitekirjaga Plateau probleemi lahendamist käsitleva väitekirjaga "Решение многомерной проблемы Плато на римановых многообразиях".

Ta töötas 1969. aastast MRÜ-s, esialgu diferentsiaalgeomeetria kateedris, 1981. aastast professorina kõrgema geomeetria ja topoloogia kateedris. 1992. aastast on ta diferentsiaalgeomeetria kateedri juhataja.

Uus kronoloogia
---------------

Fomenko nn uue kronoloogia järgi on kogu Venemaa-väline vanaaja ajalugu – kaasa arvatud Vana-Kreeka, Vana-Rooma ja Vana-Egiptuse ajalugu – munkade poolt ajaliselt valesti üles kirjutatud ja need sündmused leidsid tegelikult aset keskajal.

Tunnustus
---------

* 1990 – valiti NSV Liidu Teaduste Akadeemia korrespondentliikmeks
* 1994 – valiti Venemaa Teaduste Akadeemia akadeemikuks
* 1996 – Venemaa Föderatsiooni riiklik preemia teaduse valdkonnas
* 1999 – pälvis Moskva riikliku ülikooli teenelise professori aunimetuse

Isiklikku
---------

Tema abikaasa on füüsika-matemaatikadoktor Tatjana Fomenko (sündinud 1948), kes töötab 2012. aastast MRÜ arvutusliku matemaatika ja küberneetika teaduskonna üldmatemaatika kateedris professorina.

Viited
------

1. 1 2  Фоменко Анатолий Тимофеевич. ras.ru

Välislingid
-----------

* Enn Haabsaar. "Fomenko sündroom vene ajalooteaduses"
* ​Графика Анатолия Фоменко. estetico.me
* Фоменко Анатолий Тимофеевич. dfgm.math.msu.su
* Книги А.Т. Фоменко. dfgm.math.msu.su
**Idealistlik demokraatlik poliitiline partei Ata-Džurt** ('Isamaa') on rahvusliku suunitlusega Kõrgõzstani partei. Partei toetuspind asub eelkõige riigi lõunaosas.

Partei protesteeris ajutise valitsuse poolt 2010. aastal läbi viidud põhiseadusreferendumi vastu, nõudes selle edasilükkamist seoses riigi lõunaosas juunis aset leidnud veriste sündmustega ning hääletusel olnud küsimuste eraldi, mitte komplektina, hääletamist.

2010. aasta parlamendivalimiste eel läbi viidud arvamusküsitluse põhjal oli parteil valijaskonna seas umbes 10-protsendiline toetus. Valimistel saavutati 8,47% valimisnimekirja kantud valijate toetus ja 28 kohta parlamendis. Ata-Džurt kaasati detsembris moodustatud valimiskoalitsiooni Respublika ja Sotsiaaldemokraatliku Parteiga.

Valimistele eelnenud nädalal algatas peaprokuratuur seoses partei juhi ja saadikukandidaadi Kamtšõbek Tašijevi väidetavate väljaütlemisega valimiskampaania käigus kriminaaluurimise rahvustevahelise vaenu õhutamist käsitleva paragrahvi alusel. Partei kinnitusel pole uurimise aluseks saanud salvestisel kõnelejaks Tašijev. Ajutise Valitsuse esindaja seostas endist ministrit Tašijevit suvel rahutuste korraldamisega riigi lõunaosas.

Vastased on parteid süüdistanud sidemetes kukutatud presidendi Kurmanbek Bakijeviga.

Viited
------

1. ↑
2. ↑  Кыргызстан: В результате опросов выявлено семь фаворитов предвыборной кампании Фергана.Ру, 4. oktoober 2010
3. ↑  Генпрокуратура обвиняет партию «Ата-Журт» в возбуждении межрегиональной розни
4. ↑

Välislingid
-----------

* Partei veebileht
* Partei programm
* *Kyrgyzstan: Q&A with Ata-Jurt Leader Kamchybek Tashiev*, Eurasianeti intervjuu parteijuht Tašijeviga .
**Gabriella** on Soome laevakompaniile Viking Line kuuluv parvlaev, mis on ehitatud 1992. aastal Horvaatias Brodogradiliste Splitis. Laev kandis algselt nime *Frans Suell* ja seejärel nime *Silja Scandinavia*. Gabriella sõidab liinil Helsingi–Maarianhamina–Stockholm.[*viide?*]

Laeva ajalugu
-------------

### Euroway

Laev telliti 28. septembril 1989. Ehituse ajal toimus Horvaatias kodusõda, mis lükkas laeva valmimist edasi, kuid 1992. aasta 4. mail anti laev Eurowayle üle. Mai lõpus alustas reisilaev liiklust liinil Malmö–Travemünde. Septembris pikendati liini Lübeckini.[*viide?*]

1993. aasta juunis tegi SeaLink Shipping, kellele Euroway kaubamärk kuulus, Silja Line'iga lepingu, et Silja Line vastutab Euroway kaubamärgi all liiklevate laevade eest ning Silja Line lisas liinile Malmö–Travemünde–Lübeck teise parvlaeva Silja Festival. Liin vaevles reisijatepuuduse käes ning Silja Line lõpetas tegevuse sellel liinil.[*viide?*]

Silja Line aga soovis Frans Suelli oma laevastikku ning sõlmis SeaLinkiga laeva rendilepingu 1997. aastani.[*viide?*]

### Silja Line

Enne, kui laev asus liinile Turu–Stockholm, dokiti laev Soomes, värviti laev Silja Line'i värvidesse ning uuendati siseruume. Reisilaeva uueks nimeks sai *Silja Scandinavia*. 1994. aasta märtsis hakkas laev sõitma Soome ja Rootsi vahelisel liinil. Kolm aastat sõitis parvlaev oma liinil, kuid Silja Line oli sattunud majanduslikesse raskustesse ning ei suutnud rendilepingu pikendamiseks nõutud summat maksta. Seetõttu müüdi laev Viking Line'ile.[*viide?*]

### Viking Line

Enne Viking Line'i teenistusse astumist värviti laev Viking Line'i värvidesse, uuendati siseruume ja anti talle ka uus nimi *Gabriella*. Uus omanik paigutas laeva liinile Helsingi–Stockholm, 1999. aastal lisati *tax-free*-kaubandust võimaldav vahepeatus Maarianhaminas.[*viide?*]

2008. aasta mais tehti laeval ümberehitustöid, mille käigus uuendati siseruume ning lisati laevale kajuteid. Alates 2014. aastast asendati suviti päeval Helsingis seismine reisiga Tallinna. See võimaldas pakkuda reisi Tallinn-Helsingi-Stockholm.[*viide?*]

Välislingid
-----------

* Viking Line'i kodulehel
* M/S Gabriella Fakta om Fartyg (*rootsi keeles*)
Logo
**Koreakeelne Vikipeedia** (korea keeles 한국어 위키백과, *Han-gugeo Wikibaekgwa*) on Vikipeedia koreakeelne versioon.

Koreakeelne Vikipeedia sai alguse 2002. aasta oktoobris.

Koreakeelse Vikipeedia artiklite arv ületas 500 000 piiri 15. juunil 2020.

Seal on 602 432 artiklit, millega see on artiklite arvult 23. keeleversioon, ja 2 738 574 lehekülge. Seal on 750 005 registreeritud kasutajat (kellest aktiivseid on 1702) ja 27 administraatorit.

Korea vikipedistid tähistamas Soulis 13. veebruaril 2015 koreakeelse Vikipeedia 300 000 artikli piiri ületamist

Artiklite arvu statistika
-------------------------


* 10 000 artiklit täitus 5. juunil 2005
* 100 000 artiklit täitus 4. juunil 2009
* 200 000 artiklit täitus 19. mail 2012
* 300 000 artiklit täitus 5. jaanuaril 2015
* 400 000 artiklit täitus 21. oktoobril 2017
* 500 000 artiklit täitus 15. juunil 2020
* 600 000 artiklit täitus 16. augustil 2022

Viited
------

1. ↑  All Wikipedias ordered by number of articles

Välislingid
-----------

* Koreakeelne Vikipeedia
**Liivapritsitööd** ehk **liivapritsimine** on pinnatöötlus liivapritsiga.

Liivapritsiga puhastatakse tavaliselt vanemaid pindu enne renoveerimist ja eeltööna tööstuslike pindade värvimisel. Pritsimise tagajärjel muutub pind karedaks, mis aitab värvil paremini pinnaga haakuda. Konkreetsest pinnast ja objekti asukohast sõltub, kas puhastustöödeks sobib kuivliivapritsi või märgliivapritsi meetod.

Kuivliivapritsitööde käigus puhastatakse pinnad abrasiivi ja suruõhuga ning pinnalt eemaldatakse rooste ja vana värv. Kuivliivaprits võimaldab puhastada kivi, tellist, betooni, palki ja metallkonstruktsioone. Pindade puhastamist suruõhujoas liiva ja veega nimetatakse märgliivapritsiks. Pärast pinna puhastust tehakse survepesuga järelloputus. Märgliivaprits on leidnud kasutust peamiselt ehituses, kus töö käigus tekib vähem tolmu. Kuna märgliivapritsitööd on eelkõige tolmuvabad, siis sobib see meetod kohtades, kus tolm on segavaks teguriks.

Roostetanud metallkonstruktsioonide liivapritsiga puhastamine on laiemalt levinud laevade ja sadamaehitiste, viaduktide ja sildade ning metalldetailide liivapritsiga puhastamisel roostest ja mustusest.
Interferentsvärvustes mikrofoto gabrost. Pildil kujutatu tegelik laius on umbes 0,5 cm
Gabro
**Gabro** on aluselise koostisega süvakivim.

IUGS-i klassifikatsiooni kohaselt on gabro süvakivim ehk jämedateraline tardkivim, mille kvartsisisaldus QAPF-diagrammil on 0–5% ning P / (A+P) > 0,9 (P – plagioklass, A – leelispäevakivi) ja plagioklassi number on suurem kui 50 (An50).

Gabro on laialt levinud kivim ja hõlmab paljusid kitsama nimetusega erimeid. Gabro on makroskoopiliselt tumeda välimusega musti, rohekaid ja halle mineraale sisaldav kivim. Gabrot moodustavad mineraaliterad on enamasti palja silmaga eristatavad (kivimil on faneriitne struktuur).

Gabro sisaldab pürokseene, plagioklassi, amfiboole ja oliviini. Tavaliselt leidub ka mõni protsent raua ja titaani oksiide, näiteks magnetiiti, ilmeniiti ja ulvöspinelli.

Pürokseen on peamiselt klinopürokseen, kuid esineb väikeseid ortopürokseeni koguseid. Kui ortopürokseeni on oluliselt rohkem kui klinopürokseeni, nimetatakse sellist kivimit noriidiks. Esineb ka kvartsgabrosid, mis on tõenäoliselt tekkinud räniga üleküllastunud magmast. Esseksiit seevastu on tekkinud räniga küllastumata magmast, mis viib feldšpatoidse mineraali nefeliini tekkeni.

Gabro on moodustunud maakoores tardunud aluselise (suhteliselt ränivaese, kuid magneesiumi- ja rauarikka) koostisega intrusiivides, kui sulamagma maapinna all kristalliliseks massiks jahtub. Suur osa maakoorest on tekkinud gabrona ookeani keskahelikes. Ka suur osa Merkuuri pinda katvatest kivimitest on tõenäoliselt gabro.

Gabroga sama koostisega on vulkaaniline kivim basalt ja soonkivim diabaas. Gabrost erinevad need peamiselt struktuuri poolest. Gabroga sarnane kivim on dioriit.

Gabrole andis Itaalias Toscanas asuva Gabbro linna järgi nimetuse saksa geoloog Christian Leopold von Buch aastal 1810.

Kasutamine
----------

Gabro sisaldab sageli väärtuslikes kogustes kroomi, niklit, koobaltit, kulda, hõbedat, plaatina või vasksulfiidi.

Gabro on vastupidav ja näeb üsna kena välja, mistõttu seda kasutatakse välistingimustes, näiteks sillutise- ja hauakividena ning köökide kujunduses. Gabrot nimetatakse **mustaks graniidiks**.

Viited
------

1. ↑  Weider, Shoshana Z. Weider, *Petrology and Geochemistry of Mercury*, Oxford Research Encyclopedia of Planetary Science, 2018
Korealased traditsioonilises riietuses
**Korealased** on rahvas Aasias Lõuna- (45 miljonit) ja Põhja-Koreas (24 miljonit). Neid elab veel Korea piiri lähedal Hiinas (~ 2 miljonit) ja elas ka Venemaa Kaug-Idas. Sealt aga küüditati nad 1937. aastal Usbekistani ja Kasahstani, kus on korealasi kokku umbes 400 000. Lisaks on neid Jaapanis (700 000) ning USA-s ja Kanadas (1 miljon).

Eestis elas 2011. aasta rahvaloenduse andmetel 159 korealast, neist 86 Tallinnas.

Korealased räägivad korea keelt. Traditsiooniliselt on korealaste hulgas olnud levinud budism, konfutsianism ja Korea šamanism. Tänapäeval on Lõuna-Koreas suhteliselt palju kristlasi (32% elanikkonnast).

Esimesed inimesed asusid Korea poolsaarele pronksiajal, kuid need polnud tänapäeva korealaste esivanemad. Protekorealased saabusid Mandžuuriast esimestel sajanditel enne meie ajaarvamist, levisid pikkamööda poolsaart mööda lõuna poole ja seal varem elanud hõimud, tänapäeva jaapanlaste esivanemad, rändasid Jaapanisse.

Korealased kuuluvad mongoliidsesse rassi. Kraniomeetriliste uuringute põhjal on korealased lähemal mongolitele ja kasahhidele kui hiinlastele ja jaapanlastele.

Viited
------

1. ↑  Päring Statistikaameti andmebaasist
2. ↑
Asümmeetrilise süsiniku näide
Üht asümmeetrilist süsiniku aatomit sisaldav (ühe stereokeskmega) molekul saab esineda kahe enantiomeerina.
Kahe stereokeskmega molekul saab esineda nelja stereoisomeerina
**Asümmeetriline süsiniku aatom** (**asümmeetriline süsinik**) on nelja erineva aatomi või aatomite rühmaga seotud süsiniku aatom.

Süsiniku aatomiga seotud 4 erinevat rühma võivad ruumis asetseda kahel erineval viisil, mis on teineteise suhtes peegelpildid, seega need molekulid on mitteühitatavad ehk kiraalsed. Sellest tulenevalt nimetatakse taolisi molekule kas vasaku- või paremakäelisteks. Kiraalset süsinikuaatomit tähistatakse tärnikesega – C\*.

Molekulis võib esineda mitu asümmeetrilist süsiniku aatomit ehk stereokeset, mistõttu saab esineda mitmeid stereoisomeere. Tetraeedrilise stereokeskme korral, nagu seda on süsinikuaatom, on võimalik stereoisomeeride arv 2*n*, kus *n* on stereokeskmete arv molekulis.

Vaata ka
--------

* Kiraalsus
* Stereokese
* Enantiomeerid
**Piiranguvöönd** on üks rahvuspargi, looduskaitseala või maastikukaitseala vöönditest või kaitsealust üksikobjekti ümbritsev ala. Piiranguvööndis tuleb majandustegevuses arvestada kaitse alla võtja kehtestatud tingimustega. Piiranguvööndis on lubatud kõik, mis pole seaduses või kaitse-eeskirjas keelatud. 

Piiranguvöönd võib hõlmata nii maa- kui ka veeala.

Piiranguvööndis asuvad teed ja rajad on päikesetõusust päikeseloojanguni avalikuks kasutamiseks, ala valdaja ei tohi nimetatud ajal nendel läbipääsu sulgeda, välja arvatud õuemaal.

Looduskaitseseaduse järgi (ja kui kaitse-eeskiri ei sätesta teisiti) on piiranguvööndis keelatud

* maaparandussüsteemide rajamine
* veekogude veetaseme ja kaldajoone muutmine
* maavara kaevandamine
* puht- ja energiapuistute rajamine
* uuendusraie
* parkides, arboreetumites ja puistutes puuvõrade ja põõsaste kujundamine, puittaimestiku istutamine ja raie ilma kaitseala valitseja nõusolekuta
* biotsiidi, taimekaitsevahendi ja väetise kasutamine
* ehitise püstitamine
* jahipidamine ja kalapüük
* sõidukiga sõitmine, välja arvatud liinirajatiste hooldamiseks ja maatulundusmaal metsamajandus- või põllumajandustöödeks
* telkimine, lõkketegemine ja rahvaürituse korraldamine, välja arvatud kaitseala valitseja tähistatud kohas
* roo varumine külmumata pinnasel

Ranna või kalda piiranguvööndi laius on Läänemere, Peipsi järve, Lämmijärve, Pihkva järve ja Võrtsjärve rannal 200 meetrit, üle 10 ha suurusel järvel ja veehoidlal ning üle 25 km² suuruse valgalaga jõel, ojal, maaparandussüsteemi eesvoolul 100 meetrit, allikal ning kuni 10 ha suurusel järvel ja veehoidlal ning kuni 25 km suuruse valgalaga jõel, ojal, maaparandussüsteemi eesvoolul 50 meetrit.

Ranna piiranguvööndis on keelatud lageraie. Kalda piiranguvööndis on lubatud lageraie kuni 2 ha suurusel langil.

Ranna või kalda piiranguvööndis on keelatud

* reoveesette laotamine
* matmispaiga rajamine
* jäätmete töötlemiseks või ladustamiseks määratud ehitise rajamine ja laiendamine, välja arvatud sadamas
* maavara kaevandamine
* mootorsõidukiga sõitmine väljaspool määratud teid (seaduses täpsustatud eranditega)

Piiranguvööndi poollooduslike koosluste esinemisaladel on kohustuslik nende ilme ja liigilise koosseisu tagamiseks kas niitmine, karjatamine, puu- ja põõsarinde harvendamine või kujundamine.

Piiranguvööndis võivad asuda püsielupaigad, millele kehtivad eritingimused.

Vaata ka
--------

* Loodusreservaat
* Sihtkaitsevöönd

Viited
------

1. ↑  Looduskaitseseadus, redaktsioon jõustunud 01.08.2014 Elektrooniline Riigi Teataja

Välislingid
-----------

* Kehtiv looduskaitseseadus