recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Mai Narva (2016)
**Mai Narva** (sündinud 22. oktoobril 1999 Tallinnas) on eesti maletaja, naiste rahvusvaheline meister (2015) ja naiste suurmeister (2021) ning rahvusvaheline meister (2022).

Ta täitis 2018. aasta jaanuaris Rootsis Stockholmis toimunud 47. Rilton Cupi põhiturniiril naiste suurmeistri normi. Teist korda täitis ta normi 2018. aastal Gruusias toimunud maleolümpial ning kolmandat korda 2021. aastal Rumeenias naiste male Euroopa meistrivõistlustel.

Narva lõpetas 2018. aastal Gustav Adolfi Gümnaasiumi. Sama aasta augustis alustas ta psühholoogiaõpinguid Ameerika Ühendriikides Marylandi Ülikoolis UMBC Coca-Cola malestipendiumi toel.

Ta on tulnud kolmekordseks Eesti malemeistriks naiste seas (2014, 2016, 2017) ja saanud kahel aastal (2013, 2015) meistrivõistlustelt hõbemedali. 2014. aastal tuli Batumis Euroopa noortemeistriks neidude vanusegrupis U16 ja 2015. aastal võitis Poolas Karpaczis kuldmedali Eesti naiskonna koosseisus Euroopa võistkondlikel malemeistrivõistlustel neidude vanusegrupis U18. 

Narva võistles Eesti koondvõistkonnas maleolümpial (2014, 2016, 2018).

2023. aastal alistas ta Mani saarel toimunud naiste MM-i kandidaatide turniiri kvalifikatsiooniturniiril eksmaailmameister Marija Muzõtšuki ja maailma edetabeli teise numbri Aleksandra Gorjatškina.

Isiklikku
---------

Ka tema isa (Jaan Narva), ema (Regina Narva), õed Ann ja Triin, vend Mart, onu Igor Rõtov, onunaine Tuulikki Laesson, vanavanemad Boriss Rõtov ja Merike Rõtova ning vanavanaisa Oskar Kuningas on tegelenud malega.

Viited
------

1. ↑  Mai Narva täitis naiste suurmeistri normi!. maleliit.ee
2. ↑  "Suurepärase EM-i teinud Mai Narvast saab Eesti teine naiste suurmeister" ERR sport, 21. august 2021
3. ↑  Mai Narva tuli Marylandi Ülikooli meistriks!. maleliit.ee
4. ↑  "Suurepärases hoos Mai Narva alistas maailma teise numbri" ERR sport, 4. november 2023
**Nikolai Jarošenko** (vene keeles Николай Александрович Ярошенко; 13. detsember (vkj. 1. detsember) 1846 Poltava – 7. juuli (vkj. 25. juuni) 1898 Kislovodsk) oli Ukraina päritolu vene maalikunstnik.

Elulugu
-------

Nikolai Jarošenko oli pärit erusõjaväelase perekonnast. Tal ilmnes kunstianne juba varases lapsepõlves, kuid isa tahtis, et temast saaks sõjaväelane. Üheksa-aastaselt asus ta õppima Poltava kadetikorpuses, mille lõpetamise järel jätkas õpinguid Peterburis Pauli sõjakoolis. Seejärel õppis ta Mihhaili Suurtükiväeakadeemias, mille lõpetamise järel ta suunati tööle padrunivabrikusse, kus töötas 20 aastat.

Õpingute kõrvalt suurtükiakadeemias alustas Jarošenko kunstiõpinguid Ivan Kramskoi juhendamisel Peterburi Kunstide Edendamise Seltsi joonistuskoolis. Alates 1867. aastast oli ta vabakuulaja Peterburi Kunstide Akadeemias, mille lõpetas eksternina 1874. aastal. 1876. aastal sai temast peredvižnikute ühingu liige, mille juhtkonda ta varsti valiti.

Looming
-------

Oma realistlikus loomingus käsitles Jarošenko sageli teravaid ühiskondlikke probleeme. Samuti maalis ta eesrindlike haritlaste portreesid.

Isiklikku
---------

Alates 1874. aastast oli Nikolai Jarošenko abielus Maria Nevrotinaga. Neil ei olnud lapsi.

Vene revolutsionäär ja üks esseeride juhte Boriss Savinkov (1879–1925) oli Nikolai Jarošenko õepoeg.

Galerii
-------

* "Kõikjal on elu" (1888)"Kõikjal on elu" (1888)
* "Naiskursuslane" (1880)"Naiskursuslane" (1880)
* "Pimedad" (1879)"Pimedad" (1879)
* "Koor" (1894)"Koor" (1894)
* "Mustlasnaine" (1886)"Mustlasnaine" (1886)

Viited
------

1. ↑  Николай Александрович Ярошенко, картины и биография Музеи Мира
2. ↑  Марта Берг:Дюжина фактов из жизни Николая Ярошенко Artsmarts, 1. detsember 2021
3. ↑  Биография Николая Александровича Ярошенко Кроссворд-Кафе
4. ↑  Борис Савинков: террорист, рожденный в Харькове mykharkov.info, 18. juuni 2021
**Sortimendi haldamine** (ingl.k. *assortment management*) on tegevuste kompleks, mis on suunatud tootesortimendi kujundamisele aja jooksul suuruselt ja koosseisult optimaalseks, tarbijate ostueelistustele vastavaks. Sortimendi kujundamisel kasutatakse enamasti kogemuslikke meetodeid, toetudes olemasolevale müügistatistikale. Selleks, et kaubandusettevõtte varude juhtimine oleks tulemuslik, on vaja pidevalt tegeleda tootesortimendi haldamise, juhtimise, analüüsi ja vajaduse korral ka jõulise piiramisega. 

Tootesortimendi juhtimine on tooteavaliku haldamise osategevus. Analüüsi abil selgitatakse välja iga üksiku tooteartikli tasuvus, toodete vastastikune müügisõltuvus, tarbijate konkreetsed eelistused olevikus ja võimalikud eelistused lähitulevikus. Sortimendi juhtimine hõlmab ühelt poolt tootenomenklatuuri kitsendamist mittemüüdavate ja vähemüüdavate ning probleemsete toodete arvel, teiselt poolt selle teadlikku laiendamist uute või seni mitterealiseeritavate toodetega arvestusega, et tarbijad võiksid hakata neid soetama. Hästi juhitud tootesortimendi korral peaksid ostjad ja varude juhid olema suutelised põhjendama majanduslikust või mõnest muust apektist iga tooteartikli olemasolu sortimendis. 

Sortimendi juhtimise käigus toimub selle ümberkujundamine läbimüügi, ettevõtte kasumlikkuse, rentaabluse ning turuosa suurendamise eesmärgil. Siinjuures pole vähetähtis turul konkureerivate tooteanaloogide ja konkurentide poolt realiseeritavate kaupade ostu- ja müügihinna ning logistika- ja jaotuskulude analüüs. Tõenäoliselt pole otstarbekas laiendada pakutavat sortimenti tootega, mida konkurendid on pikka aega müünud, mille elutsükkel hakkab lõppema ning mille müügimarginaal ei kata tegevuskulusid ega anna kasumit.  

1. 1 2 3  *Hanke- ja ostujuhtimine*. Seilecs. 2023. ISBN 9789916985205.
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib masinast; ajalehe kohta vaata artiklit Traktor (ajaleht)* |

---

Traktor T-40 kevadisel heinamaal
**Traktor** on mootori jõul liikuv veok, mida kasutatakse peamiselt haake- või rippmasinatega töötamiseks ja lasti transportimiseks. Traktorid on kasutuses mitmesugustes valdkondades ja rakendustes nagu näiteks põllumajandus, metsandus, ehitus ja heakorratööd.

Liigitus
--------

Traktoreid liigitatakse käiguosa järgi roomiktraktoriteks, poolroomiktraktoriteks ja ratastraktoriteks; ehituse järgi jagunevad traktorid raamita, raamiga või poolraamiga traktoriks; võimsuse järgi suur-, väike- ja kesktraktoriteks.[*viide?*] Liigitusvõimalusi on veel masina otstarbe alusel, tänapäeval on kasutusel hulgaliselt suuremaid ja väiksemaid eriotstarbelisi traktoreid, alates murutraktoritest kuni võimsate roomiktraktoriteni.

Riiklikult klassifitseeritakse traktoreid massi, kiiruse, mõõtmete, heitgaasi normide ja võimsuse järgi. Eesti Maanteeamet liigitab traktoreid massi, kiiruse ja mõõtmete järgi – võimsusklassid tulenevad ülemaailmsest kokkuleppest võtta kasutusele karmimad nõuded traktorite heitgaasinormidele, mis on võimsusklassiti erinevad. Euroopas jaotatakse traktorid võimsuse järgi viide klassi: mida suuremasse võimsusklassi traktor kuulub, seda rangematele heitgaasi normidele peab see vastama.

Ajalugu
-------

Auru jõul töötavaid atru hakati Prantsusmaal ja Suurbritannias kasutama 19. sajandi keskpaigas, sisepõlemismootoriga traktorid võeti kasutusele 1890.–1920. aastatel.

Kui algul oli traktor esmajoones põllutööriist[*viide?*], jõudis see peagi ka teistesse valdkondadesse. Bensiinimootoriga roomiktraktor tuli kasutusele 1904. aastal ning sellele saha lisamisega sündis 1923. aastal buldooser.

Eestisse jõudsid küll traktorid 20. sajandi algul, kuid põllumajanduses oli siiski veel 1940. aastatel põhiline veojõud hobune. Metsatöötraktorid võeti Eestis kasutusele pärast teist maailmasõda.

Nõukogude perioodil polnud eraisikutel lubatud võimsamaid traktoreid soetada ning seetõttu võib tänini leida majapidamistest väikseid iseehitatud traktoreid.

Tüübid ja margid
----------------

2013. aastal oli Eestis kasutusel kõige rohkem MTZ traktoreid (35%), populaarsuselt järgmised olid John Deere ja Valtra.

Vaata ka
--------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Tsitaadid Vikitsitaatides: **Traktor** |

* MTZ-82
* Belarus
* John Deere
* MTZ-80
* T-16 (iseliikuv šassii)
* T-40
* Valtra

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Traktor** |

Viited
------

1. 1 2  "Traktor". *Eesti entsüklopeedia*. Vaadatud 21.04.2021.
2. ↑  Tammeorg, August (2014). "TRAKTORI ÖKONOOMSED KOORMUSREŽIIMID" (PDF). *Eesti Maaülikool*. Vaadatud 21.04.2021.
3. ↑  Seene, Andres (01.07.2019). "Eesti teerajajad". *Tehnika Maailm*. Vaadatud 21.04.2021.
4. ↑  Freimann, Ilmar (2015). "Põllumajandusettevõtete struktuuri muutused Eestis" (PDF). *Eesti Maaülikool*. Vaadatud 21.04.2021.
5. ↑  "Metsanduse ajalugu". *RMK*. Vaadatud 21.04.2021.
6. ↑  Padar, Ivari (02.05.2013). "Ivari Padar: paneme isetehtud traktorid raamatusse!". *Külauudis.ee*. Vaadatud 21.04.2021.
**Eesti Õde** on Eesti Õdede Liidu ajakiri, mis ilmub alates 1996. aastast. See on õendusalane ajakiri, milles käsitletakse õenduse arengut kõigis tema valdkondades, arutletakse eriõdede, õdede, ämmaemandate, hooldajate ja laborantide igapäevatöös esilekerkivate probleemide üle ning käsitletakse õendusteaduse arengu seisukohalt olulisi küsimusi. 

Ajakirja Eesti Õde on toimetanud:

1996–1999 – Ilme Aro

1999–2000 – Tatjana Oolo

2001– Mait Lepik

2002–2003 – Anu Ruusmann

2004–2005 kevad – Tiina Tõemets

2005–2019 – Tatjana Oolo

2020– … – PR Partner (Jaanika Palm, Karoli Noor, Ilona Leib, Marin Soomets)

Aastatel 1996–2012 ilmus ajakiri kolm kuni viis korda aastas, 2013.–2017. aastal ilmus ajakiri kaks korda aastas. Alates 2018. aastast ilmub ajakiri Eesti Õde neli korda aastas.

Eesti Õe eelkäija oli infoleht **Õe Sõna**, mis ilmus 1991–1995.

Ajaleht valgustas õdede, velskrite, ämmaemandate, laborantide tööalaseid muresid ja rõõme. Lehe nimepanijaks oli Pärnu õde Margit Seppik. Lehe toimetajaks oli õde Malle Laursoo.

Viited
------

1. 1 2  *Sammud käänulisel teel. Eesti õenduse arengust 21. sajandini*. Tartu. 2008. Lk-d 75–76. ISBN ISBN 978-9949-15-994-9. `{{raamatuviide}}`: kontrolli parameetri `|isbn=` väärtust: invalid character (juhend)
2. ↑  "Ajakiri Eesti Õde". *Eesti Õdede Liit*. Vaadatud 14. detsembril 2023.
3. ↑  Eesti Õde E-kataloogis ESTER (vaadatud 09.05.2019)
4. ↑  Õe Sõna E-kataloogis ESTER (vaadatud 09.05.2019)

Välislingid
-----------

* Ajakirjast Eesti Õdede Liidu kodulehel
* Eesti Õde E-kataloogis ESTER
Florian Illies (2022)
**Florian Illies** (sündinud 4. mail 1971 Schlitzis) on saksa kunstiajaloolane, kirjastaja, ajakirjanik ja kirjanik.

Ta sündis aastal 1971 Schlitzis Hesseni liidumaal. Pärast põhikooli Schlitzis, õppis ta Fulda Winfriedschule'is ja aastast 1986 (koolis käies) omandas ta esimesed ajakirjanduslikud kogemused kodulinna ajalehes "Schlitzer Boten". Hiljem töötas ta vabatahtlikuna Fuldaer Zeitungis. Seejärel õppis ta Bonnis ja Oxfordis kunstiajalugu ja kaasaegset ajalugu. Ta lõpetas õpingud Bonni ülikoolis aastal 1998 Magister Artium (M.A.) kraadiga (Andreas Tönnesmanni juhendamisel uurimus Gustav Friedrich Waageni uurimustest Inglismaal viktoriaanlikul ajastul).

Eduard Beaucampi ja Frank Schirrmacheri toetamisel alustas ta aastal 1991 kirjutamist ajalehele Frankfurter Allgemeine Zeitung, aastal 1997 sai tast põhitoimetaja.

1. jaanuaril 2019 sai tast Rowohlt Verlag'i kirjastusdirektor, kust ta astus tagasi jaanuaris 2020.

Eesti keeles on talt ilmunud aastal 2017 "1913. Sajandi suvi" (1913. Der Sommer des Jahrhunderts.) ja aastal 2023 "Armastus vihkamise aegu". Mõlemad raamatud ilmusid sarjas Punane raamat ja tõlkijaks oli Heli Mägar.
**Cheap Trick** on USA rokkansambel, mis alustas tegevust 1973. aastal Illinoisi osariigis Rockfordis. Ansambel on viljelenud põhiliselt *hard rock* '​i ja *power pop* '​i ning 1980. aastate lõpus lühikest aega ka *glam metal* '​it.

Ansambli klassikalise koosseisu moodustasid Robin Zander, kitarrist Rick Nielsen, basskitarrist Tom Petersson ja trummar Bun E. Carlos.

Ansambel andis 1977. aastal välja omanimelise debüütalbumi. Samal aastal välja antud teise albumiga "In Color" sai Cheap Trick populaarseks Jaapanis. USA-s saavutas ansambel populaarsuse 1979. aastal Tōkyōs salvestatud kontsertalbumiga "Cheap Trick at Budokan", mis jõudis USA plaadimüügiedetabelis Billboard 200 kolmandale kohale. Sama albumiga sai hitiks "I Want You To Want Me", mis oli singlina välja antud juba 1977. aastal albumilt "In Color", kuid siis seda edu veel ei saatnud. 1979. aastal jõudis "I Want You To Want Me" USA singlite edetabelis Billboard Hot 100 seitsmendale kohale. "Cheap Trick at Budokan" on jäänud ansambli suurima läbimüügiga albumiks.

Cheap Tricki teine edukaim album oli 1988. aastal ilmunud "Lap of Luxury". Albumi kaks singlit "The Flame" ja "Don't Be Cruel" said suurteks hittideks, neist esimene jõudis USA edetabelis esikohale ja teine neljandale kohale.

Ansambli plaate on maailmas müüdud üle 20 miljoni. Cheap Tricki populaarsusel on olnud nii tõuse kui ka mõõnu, kuid kokkuvõttes on ta saavutanud kultusansambli staatuse.

2016. aastal võeti ansambel Rock'n'rolli Kuulsuste Halli liikmeks.

Diskograafia
------------


|  |  |
| --- | --- |
| 
* "Cheap Trick" (1977)
* "In Color" (1977)
* "Heaven Tonight" (1978)
* "Dream Police" (1979)
* "Cheap Trick at Budokan" (1979)
* "All Shook Up" (1980)
* "One on One" (1982)
* "Next Position Please" (1983)
* "Standing on the Edge" (1985)
* "The Doctor" (1986)
* "Lap of Luxury" (1988)

 | 
* "Busted" (1990)
* "Woke Up with a Monster" (1994)
* "Cheap Trick" (1997)
* "Special One" (2003)
* "Rockford" (2006)
* "The Latest" (2009)
* "Bang, Zoom, Crazy... Hello" (2016)
* "We're All Alright!" (2017)
* "Christmas Christmas" (2017)
* "In Another World" (2021)

 |

Välislingid
-----------

*
**Aron Jóhannsson** (sündinud 10. novembril 1990 Mobile'is Alabama osariigis) on USA jalgpallur. Ta mängib Islandi kõrgliigaklubis Valur ründajana.

Jóhannsson sündis USA-s Islandi päritolu perekonnas. Kolmeaastaselt kolis ta perekonnaga tagasi Islandile. Suurema osa lapsepõlvest veetis ta Islandil.

Jóhannsson alustas klubikarjääri Islandi klubis Fjölnir. 2010. aasta augustis liitus ta Taani klubiga AGF Aarhus. Ta aitas meeskonnal jõuda Taani kõrgliigasse. Taani kõrgliigas Superligaen tegi ta debüüdi 18. juulil 2011 mängus Lyngby Boldklubiga. Esimese värava lõi ta kõrgliigas 7. novembril 2011 võõrsil mängus SønderjyskE-ga. 27. augustil 2012 lõi ta 4:1 võidumängus AC Horsensiga 3 minuti ja 50 sekundiga kõige kiirema kübaratriki Taani kõrgliigas. Lisaks lõi ta ka mängus neljanda värava. Nelja värava löömiseks kulus tal ainult 16 minutit, mis oli samuti rekord.

2013. aasta jaanuaris liitus ta Hollandi klubiga AZ. Esimese värava lõi ta klubi meeskonnas 14. aprillil 2013. Sama aasta mais tuli ta Hollandi karikavõitjaks.

2015. aasta augustis sõlmis ta Saksamaa klubiga Bremeni Werder nelja aastase lepingu. Ülemineku summa oli 5 miljonit eurot. Debüüdi Saksamaa kõrgliigas tegi ta 15. augustil 2015 mängus Schalkega. Esimese värava lõi ta 30. augustil 2015 penaltist Mönchengladbachi Borussia vastu.

2019–2020 mängis ta Rootsi kõrgliigaklubis Hammarby IF. 2020. aasta hooajal lõi ta Rootsi kõrgliigas 12 väravat.

2021. aasta novembris naasis Jóhannsson Islandile, sõlmides lepingu Valuriga.

Debüüdi USA jalgpallikoondises tegi ta 14. augustil 2013 sõprusmängus Bosnia ja Hertsegoviinaga. Esimese värava lõi ta rahvuskoondises 15. oktoobril 2013 maailmameistrivõistluste valikmängus Panamaga. Ta valiti USA koondisse 2014. aasta maailmameistrivõistlusteks.

2015. aasta CONCACAF Gold Cup'il lõi ta värava 18. juulil veerandfinaalimängus Kuubaga.

Ta on mänginud kümnel korral ka Islandi U21 jalgpallikoondises.

Viited
------

1. ↑  Ferdinand, Poul (27. august 2012)."Historisk målshow sænkede Horsens". Ekstra Bladet. Vaadatud 26.12.2015
2. ↑  "AGF sælger Aron Jóhannsson til AZ Alkmaar". Dr.dk. Vaadatud 26.12.2015
3. ↑  "Fréttir | Holland | Jóhann Berg lagði upp fyrsta mark Arons Jó fyrir AZ.". 433.is. 14. aprill 2013. Vaadatud 26.12.2015
4. ↑  "Aron Johannsson completes move to Werder Bremen from AZ Alkmaar". 5. august 2015. Vaadatud 26.12.2015
5. ↑  "Clint Dempsey scores hat trick as U.S. puts six goals past Cuba". ESPN. 18. juuli 2015. Vaadatud 26.12.2015.

Välislingid
-----------

* Ametlik koduleht

| * v
* r
USA koondis  –  2014. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlused |
| --- |
| 

* 1 Howard
* 2 Yedlin
* 3 Gonzalez
* 4 Bradley
* 5 Besler
* 6 Brooks
* 7 Beasley
* 8 Dempsey (c)
* 9 Jóhannsson
* 10 Diskerud
* 11 Bedoya
* 12 Guzan
* 13 Jones
* 14 Davis
* 15 Beckerman
* 16 Green
* 17 Altidore
* 18 Wondolowski
* 19 Zusi
* 20 Cameron
* 21 Chandler
* 22 Rimando
* 23 Johnson
* Treener: Klinsmann

 | Ameerika Ühendriigid |
**Felix-Voldemar Reimann** VR II/3 (18/30. märts 1901 Tallinn – 23. märts 1932 Tallinn) oli Eesti sõjaväelane (reamees, 1919).

21. veebruaril 1920 autasustati teda II liigi 3. järgu Vabadusristiga ("hinnates vahvust, mis Teie ülesnäitanud luurekäigul 26/27 mail 1919 a. Toropschina külas"). 

Ta osales Vabadussõjas alates 1. aprillist 1919 5. jalaväepolgu koosseisus, vabastati teenistusest juunis 1920. Aprillist kuni augustini 1921 üleajateenija 5. jalaväepolgus ja Sakala partisanide üksikus pataljonis. Detsembrist 1923 teenis ta 2. jalaväerügemendis, kust lahkus omavoliliselt, aprillis 1924 mõistis rügemendi kohus ta viieks nädalaks aresti, mais 1924 vabastati teenistusest. Seejärel oli maaler Tallinnas. 

Ta oli kodutu ning hukkus koos veel üheksa kodutu ja prostituudiga küüni põlengul.

21. aprillil 1932 suri kordnik Kustas Kuuskmann, keda Reimann oli noaga löönud.

Viited
------

1. ↑  Kümne inimese tulesurm. Rahvaleht, 26. märts 1932, nr. 37, lk. 4.
2. ↑  Linnaöömaja korravalvur suri. Rahvaleht, 23. aprill 1932, nr. 48, lk. 1.

Välislingid
-----------

* Ohvitseride andmekogu
**Roman Šeremeta** (sündinud 29. juunil 1936 Ukraina NSV-sTernopili oblastis ) on Eesti majandusjuht ning endine Eesti NSV partei- ja riigitegelane.

Ta lõpetas 1952. aastal 7-klassilise kooli, 1955. aastal kutsekooli elektrikuna ja 1964. aastal Lensoveti nimelise Leningradi Tehnoloogilise Instituudi insener-tehnoloog-mehaaniku kvalifikatsiooniga. Aastal 1983 kaitses ta tööga "Ökonoomiliste aspektide uurimine Baltimaade fosforiitide ratsionaalsemaks kasutamiseks" majanduskandidaadi väitekirja.

Aastatel 1969–1970 töötas ta Maardu Keemiakombinaadis peainseneri asetäitjana. Aastatel 1980–1985 oli ta Kohtla-Järve Linna RSN Täitevkomitee esimees, aastatel 1985–1986 EKP Kohtla-Järve Linnakomitee I sekretär. 14. novembrist 1987 kuni 14. juulini 1988 oli ta Eesti NSV Ministrite Nõukogu esimehe asetäitja; 14. juulist 1988 kuni 28. detsembrini 1989 oli ta Eesti NSV Riikliku Kütuse- ja Energeetikakomitee esimees.

Ta on Ceosil AS kommertsdirektor ja Vudink AS juhatuse esimees.

Ta oli NLKP liige. Ta oli Eesti NSV Ülemnõukogu X ja XI koosseisu saadik.

Tunnustus
---------

* orden Austuse märk
* 2005 Kohtla-Järve aukodanik

Kirjandus
---------

* Eesti majanduse biograafiline leksikon 1951–2000. AS Kirjastus Ilo. 2003
* "Valitud ja valitsenud..." koostanud Jaan Toomla. Tallinn 1999

Välislingid
-----------

* Erik Gamzejev. Roman Šeremeta: ükskord hakkavad trollid ka Kohtla-Järvel käima. Põhjarannik, 14. mai 2005
**Hewa Bora Airways** on Kongo Demokraatliku Vabariigi lennukompanii, mis asutati 1994. aastal ja mille peakorter on Kinshasa Barumbu linnaosas. Lennukompanii kodulennujaam on Kinshasa Rahvusvaheline Lennujaam. Hewa Bora tähendab suahiili keeles 'puhas õhk'.

Hewa Bora Airways loodi Zaire Airlinesi, Zaire Expressi ja Congo Airlinesi liitmisel. 

Märtsis 2008 oli kompanii lennukipargis järgmised lennukid:

* 2 Boeing 727-100
* 1 Boeing 727-100F
* 6 Boeing 727-200
* 1 Lockheed L-1011-500 Tristar
* 2 Douglas Company DC-8-55F

Lisaks siseliinidele lendab Hewa Bora Airways järgmistesse sihtkohtadesse: Douala, Johannesburg, Lagos, Lomé, Abuja. Kõikidel Hewa Bora Airwaysi lennukitel on sisenemine Euroopa Liidu õhuruumi keelatud.

Lennuõnnetused
--------------

* 15. aprill 2008 – DC-9 kukkus alla õhkutõsmisel Goma lennuväljalt.
* 8. juuli 2011 – Kongo DV idaosas Kisanganis kukkus maandumisel alla Hewa Bora Airwaysi reisilennuk Boeing 727. Lennuki pardal olnud 112 inimesest vähemalt 50 hukkus.

Välislingid
-----------

* Hewa Bora Airways
Retinooli struktuurivalem
**Retinool** ehk **akseroftool** C20H30O (IUPAC-i nimetus 9,13-dimetüül-7-(1,1,5-trimetüültsüklohekseen-5-üül-6)-nonatetraeen-7,9,11,13-ool-15) on A-vitamiini kõige enam kasutatav derivaat (A1-vitamiin). Molekuli ehituse põhjal võib retinooli paigutada retinoidide, diterpenoidide, konjugeeritud polüeenide või ka allüülsete alkoholide klassi. 

Enamasti esineb see kahe isomeeri seguna: täis-*trans*-vormi ja mono-*cis* (ahela lõpu kaksiksidemes) vormina. Retinool lahustub rasvades ja orgaanilistes lahustites. 
Sünteetiliselt saadakse retinooli estrid beetajonoonist.

Retinooli avastasid 1913. aastal Wisconsin-Madisoni ülikooli biokeemikud Elmer McCollum ja Marguerite Davis, kes eraldasid piimarasvas ja tursamaksaõlis lahustuva toitaine. Sellega kinnitasid nad samal aastal Yale'i ülikooli biokeemikute Thomas Burr Osborne'i ja Lafayette Benedict Mendeli oletust, et piimarasvas leidub rasvas lahustuv toitaine.[*viide?*]

Bioloogilised omadused ja leidumine
-----------------------------------

Retinooli esinemist ja funktsioone eluslooduses on käsitletud artiklites A-vitamiin ja retinoidid.

Vaata ka
--------

* Retinoidid
* A-vitamiin
* Karoteen
**Suzumi Suzuki** (jaapani keeles 鈴木 涼美 *Suzuki Suzumi*; sündinud 13. juulil 1983 Tōkyōs) on jaapani kirjanik.

Ta sündis 1983. aastal Tōkyōs ja kasvas üles Kamakuras. Algkoolist kuni keskkoolini õppis ta Kanagawas Seisen Jogakuini erakoolides, kuid veetis sellest ajast peaaegu kaks aastat Inglismaal tütarlaste erakoolis, kus tema akadeemikust isa veetis sabatiaastat. Ta naasis Tokyosse keskkooli õppima, osales Shirokane Meiji Gakuini vanemas keskkoolis ja osales Shibuyas kasvavas gyaru subkultuuris. Pärast keskkooli lõpetamist astus ta Keio ülikooli keskkonna- ja teabeteaduste teaduskonda ning töötas kogu oma bakalaureuseõppe pornograafilistes filmides näitlejana. 2007. aastal lõpetas ta Keio ülikooli ja astus Tōkyō Ülikooli interdistsiplinaarsete teabeuuringute magistriõppesse, et õppida sotsioloogiat.

Ta lõpetas 2009. aastal magistriõppe ja asus tööle Nihon Keizai Shimbuni (Nikkeisse), kus töötas kuni 2014. aastani. Nikkeis töötades muutis ta oma magistritöö raamatuks pealkirjaga "AV Joyū no Shakaigaku" ('AV näitlejate sotsioloogia'), mille ta avaldas 2013. aastal. Raamat keskendub identiteedi kujunemise protsessile, kui täiskasvanute videote näitlejad kirjeldavad ja esitlevad end korduvalt koosolekutel, esitlustel ja intervjuudel tööstuses. Asahi Shimbuni arvustuses kiitis sotsioloog ja luuletaja Kiriu Minashita raamatut selle hoolika demonstreerimise eest selle kohta, kuidas täiskasvanute videote näitlejad kujutavad agentuuri oma identiteedi ülesehitamisel, selle asemel, et saada lihtsalt selleks, mida tarbijad soovivad, kuid tõstatas ka kriitikat, et raamat võib olla ainult võttes arvesse väheseid näitlejannasid, kes on oma eneseesitluses kõige häälekamad, mitte paljude näitlejannade jaoks, kes läbivad tööstuse anonüümsena.

Ta lahkus töölt aastal 2014, et aidata oma ema, kes põdes vähki. Ta hakkas siis kirjutama. 

Eesti keeles on talt ilmunud "Kingitud elu" (jaapani keeles ギフテッド), mis ilmus 2023. aastal sarjas "Punane raamat" Maret Nukke tõlkes.
**Luan Guilherme de Jesus Vieira**  (sündinud 27. märtsil 1993 São José dos Camposes) on Brasiilia jalgpallur, ründav poolkaitsja. Ta mängib Brasiilia kõrgliigaklubis Grêmio.

Grêmioga liitus ta esmakordselt 2013. aastal. Debüüdi klubi esindusmeeskonnas tegi ta 19. jaanuaril 2014 Rio Grande do Suli osariigi meistrivõistlustel Campeonato Gaúcho võõrsilmängus São José vastu. Esimese värava lõi ta klubi särgis kümme päeva hiljem mängus Brasil de Pelotase vastu.

Debüüdi Brasiilia kõrgliigas tegi ta 2014. aasta 27. aprillis kodumängus Atlético Mineiro vastu. Esimese värava lõi ta Brasiilia kõrgliigas sama aasta 17. augustil penaltist Criciúma vastu.

2015. aasta hooajal lõi ta Grêmio meeskonnas kõrgliigas kümme väravat, millega oli Grêmio suurim väravakütt sel hooajal. Klubi sai kõrgliigas kolmanda koha. Samal hooajal valiti ta Brasiilia kõrgliiga hooaja sümboolsesse koosseisu.

2016. aastal võitis ta klubiga Brasiilia karika.

2017. aastal võideti Lõuna-Ameerika klubide meistrivõistlused Copa Libertadores. Finaalseerias kohtuti Argentina klubiga Lanús ning finaalseeria teises mängus lõi Luan värava, mis kindlustas Grêmio 3:1 üldvõidu. Kokku lõi ta selles sarjas hooaja jooksul kaheksa väravat ja valiti kogu sarja parimaks mängijaks.

2018. aasta veebruaris võideti Lõuna-Ameerika superkarikas Recopa Sudamericana, kui alistati Argentina klubi Independiente. Kaheseerialise superkarika esimeses mängus viigistas Grêmio tänu Luani tabamusele 1:1. Otsustav mäng peeti Grêmio kodustaadionil, kus Grêmio alistas Independiente viigiseisuga 0:0 lõppenud normaal- ja lisaajale järgnenud penaltiseerias, kus Luan lõi otsustava tabamuse. Sama aasta aprillis võideti pärast kaheksat aastat taas osariigi meistrivõistlused.

2019. aasta detsembris siirdus Luan Brasiilia kõrgliigaklubisse Corinthians. Klubi meeskonnas tegi ta debüüdi hooajaeelses sõprusmängus 16. jaanuaril 2020 New York City vastu, lüües 2:1 võidumängus Corinthianse mõlemad väravad. 23. jaanuaril lõi ta São Paulo osariigi meistrivõistluste esimeses mängus penaltist värava Botafogo vastu. 2022. aasta augustis läks ta Corinthiansest hooaja lõpuni laenule Santosesse.

2023. aasta juulis naasis ta , kellega sõlmis aasta lõpuni kehtiva lepingu.

Koondisekarjäär
---------------

Debüüdi Brasiilia rahvuskoondises tegi ta 26. jaanuaril 2017 sõprusmängus Colombia vastu.

2016. aasta suveolümpiamängude jalgpalliturniiril tuli ta Brasiilia olümpiakoondise koosseisus olümpiavõitjaks. Ta lõi turniiril kaks väravat: esimese veerandfinaalis Colombia vastu ja teise poolfinaalis Hondurase vastu.

Saavutused
----------

Grêmio
* Copa do Brasil: 2016
* Copa Libertadores: 2017
* Recopa Sudamericana: 2018
* Campeonato Gaúcho: 2018, 2019

Viited
------

1. ↑   (vaadatud 1.8.2023)
**Johann Gustav von Osten-Sacken** (1667-1717) oli Rootsi sõjaväelane ja mõisnik, kes osales Põhjasõjas ning juhatas Saaremaa jalaväepataljoni.

Elulugu
-------

Johann Gustav von Osten-Sacken sündis 1667. aastal. Tema vanemad olid Georg von Osten-Sacken ja Anna Maria Rosencrantz. 

Põhjasõja algul, 1701. aastal sai ta Saaremaa maatragunirügemendis ooberstleitnandiks ning sama aasta 11. novembril määrati ta juhatama Saaremaa jalaväepataljoni. 

1704. aasta kevadel kaebas Osten-Sacken kuningale, et tema rügement pole lahingulippe veel saanud, hiljem ta need siiski sai. Osten-Sacken kuulus oma üksusega 1707. aastal Lewenhaupti armeesse ning võitles Kuramaal ning hiljem ka Valgevenes (osales Lesnaja lahingus). Ta langes Perevolotšina all 1709. aastal vangi, kuid vahetati järgmisel aastal välja. 1711. aastal läks ta sõjaväest erru. 

1712. aastal anti osad Hiiumaa suurmõisad talle rendile. 

Johann Gustav von Osten-Sacken suri 1717. aastal.

Isiklik elu
-----------

Johann Gustav von Osten-Sacken abiellus Wlhelmina Gertruda von Ferseniga.

Viited
------

1. 1 2 3 4  "Karl XII:s officerare. Biografiska anteckningar". Vaadatud 18.03.2023.
2. 1 2  "Noblesse Européenne - European Nobility » Johann Gustav von der Osten-Sacken (1667-1717)". Vaadatud 18.03.2023.
3. 1 2  "Swedish Colours from Enlisted and Militia Units in the Baltic Provinces 1700-1710" (PDF). Vaadatud 18.03.2023.
4. ↑  Särg, Alo. *Hiiumaa mõisad*. Lk 16.
**Heldur Tüüts** (14. jaanuar 1926 Viljandi – 27. oktoober 2018 Tartu) oli eesti kergejõustiklane, treener, sporditegelane ja jurist.

Ta alustas kergejõustikutreeninguid 1938 Edgar Tamme ja Valter Kalami juhendamisel. Heldur Tüüts lõpetas 1944 Viljandi 2. Gümnaasiumi, 1949 Tartu Riikliku Ülikooli õigusteaduskonna ja 1951 Leningradis Lesgafti-nimelise Kehakultuuriinstituudi.

Ta tuli 1946. aastal Eesti meistriks 100 m jooksus ja 1950. aastal kaugushüppes. Võistles 14 korda Eesti koondises, on kuulunud Sakalasse ja Kalevisse. 

Aastatel 1949–1950 oli ta TRÜ Spordiklubi juhataja ning TRÜ kehalise kasvatuse ja spordi kateedri õppejõud. Aastatel 1951–1953 oli ta TRÜ Ratsaspordiklubi president. 1950–1953 Ülikooli Spordiklubi direktor ja treener, Tartu Kunstiinstituudi ja Lesgafti-nimelise Kehakultuuriinstituudi Tartu õppepunkti õppejõud. 1953–1957 Tartu Noorsoo Spordikooli kergejõustikutreener (tema tuntuim õpilane oli Mart Paama) ja Eesti Põllumajanduse Akadeemia kehalise kasvatuse kateedri vanemõpetaja.

1956. aastast on Heldur Tüüts töötanud juristina, sealhulgas 1977–1980 EPA õigusteaduse õppejõuna. 

Tüüts on tegutsenud ka spordikohtunikuna ja olnud TRÜ ja EPA spordiklubide esimees.

Heldur Tüüts oli Vabaduspartei – Põllumeeste Kogu liige.

Isiklikku
---------

Tema abikaasa Laine Tüüts oli eesti spordipedagoog.

Välislingid
-----------

* Biograafia ESBL-is
Pruuni FK komponentide struktuurivalemid
**Pruun FK** (*Kipper Brown*, *Chocolate Brown FK*), ka **pruun toiduvärv 1** (*Food Brown 1*), kuuest sünteetilisest asovärvist koosnev pruun segu, millele on lisatud naatriumkloriidi ja naatriumsulfaati. Toiduvärvina kannab pruun FK e-aine tähist **E154**.

Omadused
--------

Aine on vees väga hästi lahustuv.

Kasutamine
----------

Seda värvainet on kasutatud suitsutatud makrelli ja muu suitsukala värvuse parandamiseks, mõnikord ka küpsetatud singis ja muus lihas.

Ainet peetakse allergiatekitajaks.

Alates 2011. aastast on värvaine kasutamine toidus võimaliku mürgisuse tõttu keelatud Euroopa Liidus (välja arvatud Ühendkuningriigis, kus see on veel lubatud), samuti Austraalias, Austrias, Iirimaal, Jaapanis, Norras, Rootsis, Soomes, Kanadas ja Ameerika Ühendriikides.

Viited
------

1. ↑  "E154. UK Food Guide". Originaali arhiivikoopia seisuga 23. märts 2021. Vaadatud 28. detsembril 2020.
2. ↑
3. ↑
4. ↑  Commission Regulation (EU) No 1129/2011 establishing a Union list of food additives. - eur-lex.europa.eu
5. ↑  "E154. UK Food Guide". Originaali arhiivikoopia seisuga 23. märts 2021. Vaadatud 28. detsembril 2020.
**Luule Žavoronok** (sündinud Pavelson; sündinud 25. märtsil 1933 Tõstamaal) on endine Tallinnfilmi toimetaja ja animafilmide dubleerija.

Elukäik
-------

1941. aastal küüditati ta perega Siberisse, kus ta ka koolis käis. Siberis viibis ta ligi viis aastat. 

Ta sai tuttavaks Haapsalus teeniva piirivalvuriga ja abiellus. Mehega ühiselt reisilt naasis Luule aga lastehalvatusega, ta oli siis 26-aastane. Kõndima õppis ta uuesti karkude ja kepi abil.

1960. aastal läks ta end tööle pakkuma Tallinnfilmi, kui oli juhuslikult lugenud Õhtulehest töökuulutust. Lennart Meri võttis ta tööle toimetusse, kus Žavoronok töötas toimetajana kolmkümmend aastat. Ta oli masinakirjutaja, kinokuulutuste ülespanijana, osales filmilaenutuskontori töös. Lisaks ta arhiveeris, toimetas käsikirju, tegeles lepingutega jne. Töö kõrvalt asus ta Moskva Kinoinstituudis stsenaristikat õppima. Seejärel spetsialiseerus ta populaarteaduslikule filmile ja dokumentalistikale. 

Animafilmide dublaaži tegema sattus ta tegema pigem juhuslikult. Üks tollane toimetaja ei osanud eriti vene keelt, kuid selgus, et Luule oli Venemaal koolis käinud ja tema vene keelega on kõik korras (nagu eesti keelegagi). Seepeale määras peatoimetaja Lembit Remmelgas Žavoronoki dublaaže tegema, mis jäigi aastateks tema ülesandeks toimetaja töö kõrvalt.

1990. aastal võttis ta tagasi oma neiupõlvenime Pavelson.

Luule Pavelson: "Keegi sellest seltskonnast, kes on mind 20 aastat reklaaminud, asja ees, teist taga, mõtles välja, et olen olnud häälnäitleja. Ma ei ole elus mikrofoni sisse mitte ainsamatki sõna öelnud! Ma ei oska näidelda, mul ei ole häält, mul s susiseb, no kuidas saan mina näitleja olla! Nii et kes iganes selle termini ka leiutas, tagugu ta endale pealuu sisse: Luule Žavoronok oli Tallinnfilmi toimetaja."

Filmograafia
------------

* 1966 "Eesti peekoni tõugu sead" (dokumentaalfilm), stsenarist
* 1971 "Piima tööstusliku tootmise tehnoloogia" (dokumentaalfilm), stsenarist
* 1972 "Tervise nimel" (dokumentaalfilm), stsenarist
* 1973 "See on ohtlik" (õppefilm), stsenarist
* 1976 "Juurvilja koristusele" (teabefilm), stsenarist
* 1977 "Enne väljasõitu" (õppefilm), stsenarist

Viited
------

1. ↑  Luule Žavoronok. Eesti filmi andmebaas.
2. ↑  Kange naine, kes pani vene karud ja rebased eesti keelt rääkima. epl.delfi.ee, 24. märts 2022.

Välislingid
-----------

* Rain Tolk, Luule Zhavoronok – kurjuse südamlik vaenlane, EPL, 23. jaanuar 2001
* Allar Viivik, «Dubleerinud filmistuudio Tallinnfilm...», Õhtuleht, 28. detsember 2002
* Jaanus Kulli, "Luule Žavoronok: "Oota, sa" Hunt kiusab Jänest, aga sel pole verelõhna, nagu tänapäeva multikatel"". Õhtuleht, 25. märts 2017 (tasuline artikkel)
* Luule Žavoronok: kõik asjad juhtuvad minuga minust olenemata. err.ee, Prillitoos, intervjueeris Reet Linna.
**Boris Seest** (1874 – ?) oli baltisaksa ja vene päritolu raudteeinsener.

Ta lõpetas Tallinna Reaalkooli 1894. aastal ja Peterburi riikliku transpordiülikooli 1900. aastal, pärast seda töötas ministeeriumis.

1907. aastast töötas ta Amuuri raudteel: algul korraldas uuringuid raudtee lääneosas (Kuenga jõest Urka jõeni), 1908. aasta veebruarist 1909. aasta juulini ehitas Tšasovinskaja haruteed Tšasovoi kailt Šilka jõel Taptugarõni ning 1909. aasta augustist töötas raudtee 1. ja 2. põhilõigu ehitusel.

1. detsembril 1910 määrati ta Amuuri raudtee põhilõigu ajutiste operatsioonide juhiks. 15. oktoobril 1913 sai läänepoolne lõik valmis. Pärast raudtee keskosa valmimist jagati jagati ülejäänu kaheks: läänepoolne osa Kuengast Blagoveštšenskini ja idapoolne osa Botškarevost Habarovskini. Seest nimetati läänepoolse osa juhiks.

Pärast veebruarirevolutsiooni 1917. aastal toetas ta ajutist valitsust. Tema saatus pärast oktoobrirevolutsiooni on teadmata.

Autasud
-------

* Püha Stanislavi ordeni II klass
* Püha Vladimiri ordeni IV klass
* Püha Anna ordeni II klass

Viited
------

1. ↑  "Erik-Amburger-Datenbank - Datensatz anzeigen". *amburger.ios-regensburg.de*. Vaadatud 8. augustil 2023.
2. 1 2 3  "Зеест Борис Васильевич - СЦБИСТ - железнодорожный форум, блоги, фотогалерея, социальная сеть". *scbist.com*. Vaadatud 8. augustil 2023.

Välislingid
-----------

*
Erkpunase 4R struktuurvalem
Amflori uuskošenilliga värvitud suuvesi
**Erkpunane 4R** ehk **uuskošenill** (*New Coccine*) ehk **Ponceau 4R** (nimetatud Ponceau punase järgi) on sünteetiline punane asovärvaine, mida toodetakse kivisöetõrvast ja mida võidakse kasutada ka toiduvärvina, sel juhul e-aine tähisega **E124**.

Värvainete indeksis on aine tähised 16255 ja C.I. Acid Red 18. Aine on erinevates maades tuntud enam kui saja nime all: *Cochineal Red A*, *Brilliant Scarlet 3R*, *Brilliant Scarlet 4R*, *New Coccine*, *Food Red 6* jne.

Omadused
--------

Erkpunane 4R on maasikavärvi erepunane aine, vastupidav valgusele, kuumutamisele ja hapetele, kuid võib värvus pleekuda näiteks askorbiinhappe sisalduse mõjul.

Ainet peetakse allergeeniks eriti astmaatikutel või neil, kel on ülitundlikkus salitsüülhappe derivaatide suhtes. Loomadel mõjub kartsinogeenina. Aine mõjuga seostatakse laste aktiivsus- ja tähelepanuhäireid.

Kasutamine
----------

Erkpunast 4R kasutatakse keeksides, keeksipulbrites, karastusjookides, magustoitudes, maiustustes, puuvilja- ja juurviljakonservides, garneeringutes, marmelaadides, suppides, mereandidest toitude kastmetes.

Lubatud värvaine Euroopas, Aasias ja Austraalias, kuid keelatud Ameerika Ühendriikides ja Norras.

Viited
------

1. ↑  "E124. - UK Food guide". Originaali arhiivikoopia seisuga 23. märts 2021. Vaadatud 27. detsembril 2020.
2. ↑  E124 - Erkpunane 4R, Ponceau 4R. - Nami-Nami
3. ↑  "E124. - UK Food guide". Originaali arhiivikoopia seisuga 23. märts 2021. Vaadatud 27. detsembril 2020.
4. ↑  "E124. - UK Food guide". Originaali arhiivikoopia seisuga 23. märts 2021. Vaadatud 27. detsembril 2020.

Välislingid
-----------

* Erkpunane 4R keemiliste ühendite andmebaasis PubChem
**Aleksandra Ševoldajeva** (sündinud 16. aprillil 1987 Tallinnas) on Eesti jalgpallitreener ja endine jalgpallur.

Haridus
-------

Aleksandra Ševoldajeva on lõpetanud Tallinna Õismäe Humanitaargümnaasiumi. 2006.–2010. aastal õppis Ševoldajeva Tartu Ülikooli kehakultuuriteaduskonnas, omandades kehalise kasvatuse ja spordi õppekaval bakalaureusekraadi. Ševoldajeval on UEFA PRO kvalifikatsioon. See teeb temast alates 2017. aastast Eestis teise naissoost jalgpallitreeneri, kellel on Euroopa kõrgeim treenerikvalifikatsioon.

Spordikarjäär
-------------

Juba 15-aastaselt ehk alates 2002. aastast hakkas Ševoldajeva mängima Tallinnas TKSK Visa naiskonnas. Hiljem kandis sama naiskond FC Levadia naiskonna nime. Kolinud 2006. aastal Tartusse, siirdus Ševoldajeva 2007. aastal Maag Tammeka, hilisema Tartu JK Tammeka naiskonna ridadesse, kus mängis esindusvõistkonnas ja duubelvõistkonnas II liigas mängijana viimati 2015. aastal. Keskpoolkaitsjana kuulus ta Eesti naiste koondisse 2010. aastal..

Treeneritööd alustas Ševoldajeva 2008. aastal Tartu JK Tammeka tüdrukute grupiga. 2011. aastast oli ta Tammeka naiste esindusvõistkonna peatreeners. Alates 2016. aasta 1. detsembrist juhendab Ševoldajeva FC Flora naiskonda.

13. oktoobril 2018 tuli FC Flora naiskond Ševoldajeva juhendamisel esmakordselt naiste meistriliiga meistriks.. Enne seda oli kaheksal aastal järjest meistriks tulnud Pärnu JK naiskond.

Viited
------

1. ↑  Andmed portaalis jalgpall.ee
2. ↑  Andmed portaalis jalgpall.ee
3. ↑  Andmed portaalis jalgpall.ee
Marcus Rohdén 2018. aastal Rootsi koondise liikmena
**Marcus Christer Rohdén** (sündinud 11. mail 1991 Knättes) on Rootsi jalgpallur, kes mängib poolkaitsjana Türgi kõrgliigaklubis Fatih Karagümrük ja Rootsi jalgpallikoondises.

2007. aastal sõlmis ta lepingu Rootsi klubiga IF Elfsborg, mille meeskonnas debüteeris ta Rootsi kõrgliigas 2012. aastal. Kohe 2012. aastal tuli ta Elfsborgiga ka Rootsi meistriks. 2014. aastal võideti Rootsi karikavõistlused, kui karikafinaalis alistati Helsingborgs tulemusega 1:0.

2016. aasta augustis sõlmis ta lepingu äsja Itaalia kõrgliigasse tõusnud klubiga Crotone. Ta mängis seal kokku kolm hooaega, millest esimesed kaks Itaalia kõrgliigas. Aastatel 2019–2023 mängis Rohdén Itaalia esiliigaklubis Frosinone.

2023. aasta juulis sõlmis ta kaheaastase lepingu Fatih Karagümrükiga.

Rootsi jalgpallikoondises tegi Rohdén debüüdi 15. jaanuaril 2015 sõprusmängus Elevandiluuranniku vastu ja lõi selles mängus ka koondisekarjääri esimese värava. Ta kuulus Rootsi koondisse 2018. aasta maailmameistrivõistlustel, kuid üheski viies mängus ta väljakule ei pääsenud.

Viited
------

1. ↑  "Fatih Karagümrük, Marcus Rohdén'i renklerine bağladı". *milliyet.com.tr* (türgi). 26. juuli 2023. Vaadatud 26. augustil 2023.
2. ↑   (vaadatud 12.1.2024)

| * v
* r
Rootsi koondis  –  2018. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlused |
| --- |
| 

* 1 Olsen
* 2 Lustig
* 3 Lindelöf
* 4 Granqvist (c)
* 5 Olsson
* 6 Augustinsson
* 7 Larsson
* 8 Ekdal
* 9 Berg
* 10 Forsberg
* 11 Guidetti
* 12 Johnsson
* 13 Svensson
* 14 Helander
* 15 Hiljemark
* 16 Krafth
* 17 Claesson
* 18 Jansson
* 19 Rohdén
* 20 Toivonen
* 21 Durmaz
* 22 Kiese Thelin
* 23 Nordfeldt
* Treener: Andersson

 | Rootsi |
**Aleksander Kirm** (29. september, Tõlliste vald, Valgamaa 1918 – 22. august 2015) oli eesti leiutaja.

Elukäik
-------

Aleksander Kirm sündis 1918. aastal Valgamaal. Ta teenis Eesti kaitseväes ja seejärel Saksa sõjaväes. Peale juunipööret 1940 oli ta aktiivne RO liige ja seetõttu II MS ajal SD poolt tagaotsitav. 8. detsembril 1943 astus ta Soome mereväkke, kus teenis Soome rannakaitses ja kerglaevastikus. Tagasi Eestisse jõudis 2. septembril 1944 ja töötas siin Klooga õppelaagris. 1950 lõpetas TPI. 1951 ta arreteeriti ja mõisteti 25+5 aastaks vangilaagrisse, Vorkuta söekaevandusse. 8. augustiil 1956 vabanes vangilaagrist ja asus tööle Tallinna Ilmarise tehases konstruktorina. Hiljem töötas ligi 24 aastat Tartu Riikliku Ülikooli füüsikaosakonnas lepingulise vaneminsenerina ja viimaks Tartu Ülikooli arendus- ja konsultatsioonikeskuse Estorex peadirektorina.

Leiutustegevus
--------------

Aleksander Kirmi kogusse kuulub 36 leiutist, millest 17 oli töösse rakendatud. Nende sekka kuuluvad:

* Vertikaalne pump naftaproduktide kogumiseks veekogu pinnalt avariireostuse korral
* Elektroflotaator
* Vedelike magnettöötlusseade
* Muda vääristamisseade
* Püramiidne žiletiteritaja
* Elektrolüüser aluselise (tervise) ja happelise (surnud) vee saamiseks, mis registreeriti Patendiametis kui esimene sõjajärgne Eesti Vabariigi patent.

Tunnustus
---------

* NSVL Rahvamajanduse Saavutuste Näituse kuldmedal
* 1989 Eesti NSV teeneline leiutaja

Viited
------

1. 1 2  Admiral Johan Pitka relvavendade ühenduse koduleht
2. ↑  Leemets, Margus (1997). *Vabaduse eest: soomepoiste lühielulood*. Soome Sõjaveteranide Eesti Ühendus. ISBN 9985-60-347-8.
3. ↑  Kommunismi mustad kuriteod ja nende ohvrid Eestis 1940-1991/2003
4. 1 2  Jõesaar, Anu (19.04.1996). "Leidur patenteeris tervisevee seadme". *Delfi Ärileht*. Vaadatud 20.01.2023.
Alluurpunase struktuurivalem
Alluurpunasega värvitud maasikamaitsega limonaad (kunstlikult maitsestatud)
**Võlupunane AC** ehk **alluurpunane AC** (ka **punane toiduvärv 17** (*Food Red 17*), *FD&C Red 40*) on punane asovärvaine. Toiduvärvina kannab see e-aine tähist **E129**.

Tegemist on populaarse värvainega, mida kasutatakse maailmas laialdaselt. 1980. aastatel oli selle aastane toodang enam kui 2300 tonni.

Euroopa Liidus on võlupunane toiduvärvina lubatud, kuid paljudes Euroopa Liidu riikides on selle kasutamine toidus kohalike seadustega keelatud. Värvainet kasutatakse magustoitudes ja maiustustes, ka kosmeetikatoodetes. Toidulisaainena on see keelatud Taanis, Belgias, Prantsusmaal, Saksamaal, Šveitsis, Austrias, Norras ja Rootsis.

Ameerika Ühendriikides on võlupunast lubatud värvainena kasutada kosmeetikas, ravimitööstuses ja toiduainetetööstuses. Värvainet võidakse kasutada tätoveerimistindis.

Viited
------

1. ↑  Food Red 17. - Word Dye Variety
2. ↑  VÕLUPUNANE AC (E129). - Nami-Nami
3. ↑  "E129. - UK Food Guide". Originaali arhiivikoopia seisuga 11. veebruar 2021. Vaadatud 27. detsembril 2020.

Välislingid
-----------

* Võlupunane keemiliste ühendite andmebaasis PubChem
* Võlupunane värvainete andmebaasis Word Dye Variety

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Võlupunane AC** |
**Ren TV** (vene keeles *Рен ТВ*) on üks Venemaa suuremaid telekanaleid. See alustas saateid 1. jaanuaril 1997. 

Enne seda tootis ettevõte saateid teistele kanalitele. Kanali asutasid Irena Lesnevskaja ja tema poeg Dmitri Lesnevski. Kanalil on üle 120 miljoni potentsiaalse vaataja SRÜ riikides ja Baltimaades.

2005. aastal ostis Bertelsmanni RTL Group 30% ettevõtte aktsiapakist, Severstal ja Surgutneftegaz aga omandasid kumbki 35% aktsiatest.

2005. aastal vallandati saatejuht Olga Romanova, kes oli teinud uudiseloo Sergei Ivanovi poja autoõnnetusest. Romanova väitel oli hakatud tema tööd tsenseerima ja mitu lugu ära keelatud. Pärast Romanova vallandamist lahkus kanalist veel mitu saatejuhti.

2006. aasta lõpus müüsid Severstal ja Surgutneftegaz osa oma aktsiatest uuele aktsionärile, panga Rossija tütarettevõttele IK Abros. IK Abros suurendas oma aktsiaosalust veelgi 2007. aprillis, sestpeale on REN TV aktsiate jaotus järgmine: 56% IK Abros, 30% RTL Group, 7% Severstal, 7% Surgutneftegaz.

Vaata ka
--------

* REN TV Estonia

Välislingid
-----------

* Ren TV koduleht
* Arhiiv
**Ilmar Isop** (pseudonüüm **Kalev Kullamaa**; 11. detsember 1932 – 21. juuli 1977) oli eesti proosakirjanik ja raadiodramaturg.

Elulugu
-------

Ilmar Isop lõpetas 1951. aastal Väike-Maarja Keskkooli. Astus Tartu Riikliku Ülikooli matemaatika-füüsikateaduskonda, kuid pidi sealt halvenenud tervise tõttu pärast esimest kursust lahkuma. Töötas aastatel 1955–1961 Väike-Maarja rajooni TSN Täitevkomitee asjaajajana ja 1961–1962 ajalehe Kommunismi Koit toimetuse kirjade osakonna juhatajana. Seejärel töötas Kolhooside Ehituskontoris ja mujal. Kaasasündinud raske südamehaigus viis invaliidistumise ja varajase surmani.

Looming
-------

Juba kooliõpilasena kirjutas Ilmar Isop jutukesi Eesti Raadiole, trükidebüüt toimus 1955. aastal. Ta osales tihti kirjandusvõistlustel, tema jutte, vesteid ja följetone on avaldanud Pikker, Edasi, Punane Täht, Kommunismi Koit jt. Eesti Raadios on esitatud ta kuuldemänge. Kuuldemäng "Tähtaeg on möödas" on avaldatud kogumikus "Pilk nähtamatusse" (1969). Viimastel eluaastatel kirjutas Ilmar Isop lühiromaane, kus kujutas tormakaid, õnnetult lõpetavaid kaasaegseid noori. Ta kirjutas ka filmistsenaariumi "Torma poisid".

Viited
------

1. ↑  Eesti kirjarahva leksikon. Tallinn, 1995, Lk. 131-132
**Andreas Zöge von Manteuffel** (1665–1706) oli Rootsi sõjaväelane ja ooberst, kes osales Põhjasõjas.

Elulugu
-------

Andreas Zöge von Manteuffel sündis 9. jaanuaril 1665 Tallinnas. Tema vanemad olid Liivimaa Sēja ja Eestimaa Edivere ning Muuga mõisnik Andreas von Zöge (1625–1665) ja Helena Maria von Taube.

Enne Põhjasõda teenis ta von der Pahleni Liivimaa ratsarügemendis, kus oli algul leitnant ning 1689. aastal rittmeister. 

Põhjasõja ajal juhatas ta aastatel 1700–1704 Liivimaa jalaväepataljoni, olles siis ooberstleitnandi auastmes. Sellel ajal oli ta ka Tartu linna asekomandant. 

1701. aasta juunis anti talle Tartu rae bürgermeister Bohle kutsutud linnanotari poolt aru, et Rootsi sõjaväelased olid tänaval ühele kodanikule kallale tunginud ja ta vangi pannud.

Andreas Zöge von Manteuffel suri 23. oktoobril 1706.

Isiklik elu
-----------

Andreas Zöge von Manteuffel abiellus Margaretha Anna von Üxkülliga. Abielust sündis Gotthard Johann von Zöge.

Viited
------

1. 1 2 3 4  "Andreas II. Zöge von Manteuffel, auf Munkenhof". Vaadatud 26.02.2023.
2. 1 2  "Karl XII:s officerare. Biografiska anteckningar". Vaadatud 03.05.2023.
3. ↑  "Swedish colours from the enlisted and militia units in the Baltics provinces 1700–1710" (PDF). Vaadatud 26.02.2023.
4. ↑  Fainštein, Viktor. *Eesti rahva ajaloost Põhjasõja aastail 1700–1721*. Lk 153.
**Pakkumus** (ingl.k. *bid; offer*) on hankedokument, milles potentsiaalne tarnija esitab täpse informatsiooni toodete, teenuste ja ostu-müügi ning tarnetingimuste kohta ning vastab kõigile päringus esitatud küsimustele. Pakkumuses esitatakse hind, võimalikud koguselised allahindlused, tarnetähtaeg, tarnetingimused, maksetingimused, pakkumuse kehtivusaeg ja muu vajalik informatsioon, nagu garantii- ja hooldustingimused. Lisades võidakse edastada infot toote või teenuse kirjelduse kohta, loetelu tehtud töödest, klientidest jms.

Pakkumus tuleks vormistada nii, et oleksid täidetud ostja poolt esitatud miinimumtingimused. Vastasel juhul jäetakse pakkumus analüüsi faasis kui nõuetele mittevastav kõrvale ehk pakkumus ei kvalifitseeru. Pakkumuses tuleks esitada kogu informatsioon loogiliselt liigendatuna. Tinglikult võiks jaotada pakkumisdokumendi neljaks andmeväljaks. Ühel andmeväljal esitatakse informatsioon pakkuja kohta, teisel päringu esitanud ettevõtte nimi ja kontaktandmed, kolmandal üksikasjalik informatsioon pakutava toote või teenuse kohta. Neljas andmeväli on tarne- ja maksetingimuste jms tarvis.

Viited
------

1. 1 2  *Hanke- ja ostujuhtimine*. Seilecs. 2023.
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib vaimulikust; advokaadi kohta vaata Eduard Hasselblatt (jurist)* |

---

**Carl Eduard Hasselblatt** (11./23. aprill 1820 Viru-Nigula – 4./16. juuni 1889 Kambja) oli Eesti vaimulik.

Ta õppis aastatel 1834–1839 Tallinna Kubermangugümnaasiumis. Tartu Ülikoolis õppis ta 1839. aastal filoloogiat ja aastail 1840–1844 usuteadust (sai 1841. aastal kuldauraha). Oli liikumise eesotsas, mis nõudis duellides osalemise sunduse keelustamist. Oli Theologischer Vereini (Tartu Teoloogiaühingu) kaastööline. Töötas 1844–1846 koduõpetajana ja oli aastal 1845. aastal prooviaastal praost Carl Georg Ficki juures Keila Miikaeli koguduses. Ordineeriti õpetajaks 12. mail 1846 Riias.

Introdutseeriti Kambja koguduse õpetajaks 26. mail 1846. Oli Kambja koguduse õpetaja aastatel 1846–1889, olles aastatel 1867–1889 ka Võru praostkonna praost.

Tunnustus
---------

* 1869 kullatud rinnarist

Isiklikku
---------

Tema isa Gustav Hasselblatt oli Viru-Nigula koguduse õpetaja, vanaisa Peter Anton Hasselblatt oli Hageri Lambertuse koguduse õpetaja. Tema poeg Johannes Hasselblatt oli Pärnu Eliisabeti koguduse õpetaja, poeg Carl Paul Martin Hasselblatt oli Juuru Mihkli koguduse õpetaja, väimees Eberhard Savary (1863–1919) oli Aizkraukle koguduse õpetaja, pojapoeg Bruno Hasselblatt oli Tallinna Jaani koguduse õpetaja. Vend Friedrich Hasselblatt oli Karuse Margareeta koguduse õpetaja.

Viited
------

1. ↑  Die evangelischen Prediger Livlands bis 1918. Böhlau Verlag Köln, Wien 1977