recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Daniel Jonah Goldhagen** (sündinud 30. juunil 1959 Bostonis) on juudi päritolu USA politoloog ning endine Harvardi ülikooli politoloogiaõppejõud. Sai rahvusvaheliselt tuntuks vaidlusi tekitanud raamatutega "Hitler's Willing Executioners" (1996) ja "A Moral Reckoning" (2002).

Teosed
------

### "Hitler's Willing Executioners"

Raamatus "Hitler's Willing Executioners" üritas Goldhagen tõestada, et tavaliselt sakslased mitte ainult ei teadnud, vaid toetasid holokausti, sest nende identiteedis oli ainulaadne ja nakatamisvõimeline kõrvaldamisele suunatud ("eliminationist") antisemitism, mis oli kujunenud eelnevate sajandite käigus. See raamat põhineb Goldhageni doktoritööl. mis võitis 1994. aastal American Political Science Associationi Gabriel A. Almondi võrdleva poliitika auhinna.

Pärast avaldamist kritiseeriti raamatut Saksamaal ühekülgsuse ja vähese uurimistöö pärast.

Viited
------

1. ↑  Adam Shatz.Goldhagen's willing executioners: the attack on a scholarly superstar, and how he fights back - *Slate*, 08.04.1998
2. ↑  Doreen Carvajal. Forum on Holocaust Canceled After an Author Withdraws - The New York Times, 07.05.1996
**Daniel Ellsberg** (7. aprill 1931 – 16. juuni 2023) oli Ameerika Ühendriikide poliitiline aktivist ja sõjaväeanalüütik. RAND Corporationis töötades tekitas ta 1971. aastal poliitilise skandaali, kui ta avaldas ajalehtedele The New York Times ja Washington Post nn Pentagoni dokumendid ehk ülisalajase kaitseministeeriumi uurimuse USA valitsuse otsuste tegemise kohta seoses Vietnami sõjaga.

1973. aasta jaanuaris esitati Ellsbergile süüdistus 1917. aasta spionaažiseaduse alusel varguses ja vandenõus. Valitsuse väärkäitumise ja tõendite ebaseadusliku kogumise ning Leonard Boudini ja Harvardi õigusteaduskonna professori Charles Nessoni kaitse tõttu mõisteti Ellsberg 1973. aasta mais õigeks.

Ellsberg pälvis 2006. aastal Right Livelihood Awardi. Ta oli tuntud ka selle poolest, et ta sõnastas olulise näite otsustusteoorias – Ellsbergi paradoksi; ulatuslike tuumarelvade ja tuumapoliitika alaste uuringute eest; ning WikiLeaksile, Chelsea Manningule ja Edward Snowdenile toetuse avaldamise eest. Ellsberg pälvis 2018. aasta Olof Palme auhinna tema "sügava humanismi ja erakordse moraalse julguse eest."

Viited
------
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib tööriistast; lumehange kohta vaata artiklit Lumehang; vaimu kohta hiina budistlikus mütoloogias vaata artiklit Hang (vaim); muusikainstrumendi kohta vaata artiklit Hang (muusika)* |

---

Sõnnikuhark
**Hang** ehk **hark** ehk **vigla** ehk **vigel** on tööriist.

Hangud jagunevad heina-, sõnniku-, kartuli- ja aiahangudeks. Sammalt ja turvast saab ka hanguda. Hangud on kolme- ja neljaharulised. Neljaharulised on rohkem sõnniku tõstmiseks, kolmeharulised rohkem heina ja põhu tõstmiseks. Kui teist võtta ei ole, siis võib neljaharulise hanguga ka heina ja põhku hanguda, aga kolmeharuline on kergem. Kolmeharulise hangu peale jääb jällegi sõnnik halvemini pidama. Vanasti oli ka kahe haruga hangusid linakubude tõstmiseks. Kartulihangudel on palju harusid ja igaühe otsas on nupp, et haru kartuli sisse ei läheks.

Varem valmistati hang sobivalt kasvanud harulisest puust. Tänapäevased hangud on metallist, hanguvars puidust või metallist. Puidust vars on märksa kergem, aga vähem vastupidav.

**Heinahang** on heinatööriist. Sellel on kolm-neli hanguhaara ehk hangupiid: kaks-kolm alumist ja üks peal keskel. Haarad moodustavad endi vahel tühemiku. Vahel on heinahangul all ka kolm haara. Heinahangu vars on pikk ja sirge. Vahel kasutati heinakuhjade tegemisel ka vahetatavaid pikki hanguvarsi.

Vaata ka
--------

* Hark

Viited
------

1. ↑  Eesti maaelu entsüklopeedia (1. osa)
Szmul Zygielbojm
**Szmul Mordechaj Zygielbojm** (שמואל זיגלבוים) (21. veebruar 1895 – 12. mai 1943 London) oli Poola juudi sotsialistlik poliitik.

Szmul Zygielbojm oli pärit vaesest paljulapselisest perekonnast. Juba 10-aastaselt läks ta vabrikusse tööle. 1917. aastal ühines Zygielbojm Bundiga ja 1924. aastal valiti ta selle keskkomiteesse. 1927. aastal valiti ta Varssavi linnavolikogusse ja 1938. aastal Łódźi linnavolikogusse.

Pärast Poola okupeerimist Saksamaa poolt põgenes Zygielbojm 1939. aasta detsembris Belgiasse. Kui Saksa väed ründasid 1940. aasta mais Belgiat, põgenes ta Prantsusmaale ja sealt edasi Ameerika Ühendriikidesse. 1942. aasta märtsis saabus Zygielbojm Londonisse, kus ta oli Bundi esindaja Poola eksiilvalitsuse juures. 

Varssavi geto ülestõusu ajal kirjutas Szmul Zygielbojm 11. mail 1943 kirja Poola eksiilvalitsuse presidendile ja peaministrile. 12. mai 1943 sooritas ta oma Londoni korteris enesetapu, keerates gaasikraani lahti.

Viited
------

1. ↑
2. ↑
3. ↑
4. ↑
**Daniel Kablan Duncan** (sündinud 30. juunil 1943 Ouellés) on Elevandiluuranniku poliitik, kes on olnud aastatel 1993–1999 ja 2012–2017 Elevandiluuranniku peaminister.

Duncan on Elevandiluuranniku Demokraatliku Partei liige.

Peaminister Alassane Ouattara valitsuses oli ta 1990. aastate alguses rahandusminister. Pärast president Félix Houphouët-Boigny' surma ja peaminister Ouattara tagasiastumist sai temast uus peaminister. Sellel ametikohal oli ta 11. detsembrist 1993 kuni 24. detsembrini 1999. Oma valitsuses säilitas ta ka rahandusministri portfelli ning jätkas Ouattara valitsuse erastamis- ja kärpimispoliitikat. Valitsusjuhi kohalt oli ta sunnitud lahkuma riigipöörde tõttu.

1. juunil 2011 sai Duncanist välisminister peaminister Jeannot Ahoussou-Kouadio valitsuskabinetis. 21. novembril 2012 nimetas president Alassane Ouattara ta uueks peaministriks ja järgmisel päeval tegi Duncan teatavaks oma valitsuskabineti koosseisu, kus võttis endale lisaks peaministri ametile ka majandus- ja rahandusministri portfellid.

9. jaanuaril 2017 astus Duncan ametist tagasi, kuid jäi veel järgmise päevani valitsusjuhi kohusetäitjaks. 10. jaanuaril 2017 nimetas president Ouattara ta Elevandiluuranniku asepresidendiks ja 16. jaanuaril vannutati ta ametisse. Vastav ametikoht oli loodud 2016. aasta põhiseadusreformiga ja Duncanist sai esimene inimene selles ametis.

  


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**Alassane Ouattara** | **Elevandiluuranniku peaminister**1993–1999 | Järgnev**Seydou Diarra** |
| Eelnev**Jeannot Ahoussou-Kouadio** | **Elevandiluuranniku peaminister**2012–2017 | Järgnev**Amadou Gon Coulibaly** |
| Eelnev**–** | **Elevandiluuranniku asepresident**2017– | Järgnev**–** |
**Liam Anthony "William" Singe** (sündinud 2. juuli 1992) on laulja, laulukirjutaja ja produtsent. Teda märgatakse kõige enam tema Youtube'i ja Facebooki üles laaditud videote tõttu. 

Singe alustas oma karjääri ansambli The Collective liikmena. See oli Austraalia poistebänd, mis tuli kokku telesaatesarja "The X Factor Australia" 4. hooajal aastal 2012, lõpetades kolmandal kohal. The Collective sai seejärel plaadilepingu Sony Music Australiaga. Grupp andis välja seitse singlit ja omanimelise albumi. Nad läksid laiali, kui Singe lahkus bändist aastal 2015. 

Aastatel 2014 ja 2015 salvestas Singe oma magamistoas R&B-, popmuusika-, hiphopi- ja räpikavereid. Vähem kui aastaga kogus ta üle 2 miljoni Facebooki fänni, jõudis esikohale Spotifys, sai 20 miljonit Spotify kuulamist ning rohkem kui 100 miljonit vaatamist ja miljon jälgijat Youtube'is.

Lapsepõlv ja noorus
-------------------

Singe sündis Forestville'is (hüüdnimega 'Forry') Uus-Lõuna-Walesis. See koht on Sydney põhjapoolne äärelinn. Ta on Māori austraallane. Liam hakkas muusikat salvestama juba lapsena, inspiratsiooni sai ta isalt, kes on Uus-Meremaa laulja ja laulukirjutaja. Ta õppis St Augustine'i ülikoolis Brookvale'is ja töötas pangatellerina Commonwealthi pangas Austraalias Dee Whys.

Karjäär
-------

Aastal 2011 esines Singe saatesarja "The X Factor" kolmanda hooaja saadetes ja sai *bootcamp*-lavale.

Aastal 2012 proovis ta saada neljanda hooaja saadetesse, lauldes Justin Bieberi laulu "One Less Lonely Girl" (koos lisatud räpivärssidega, mille Singe ise kirjutas), ja sai positiivset tagasisidet kohtunikelt. Tal läkski saates paremini – ta jõudis *super bootcamp*'i lavale.

Kontserditurneed
----------------

Jaanuaris 2016 teatas Singe turneest "The Introduction Tour", mis toimus Austraalias, Aasias, USAs ja Euroopas. Veebruaris, märtsis ja aprillis 2017 oli Singe turneel "Changes Tour" USAs koos Alex Aionoga.

Diskograafia
------------

### Põhiartistina

| Pealkiri | Aasta |
| --- | --- |
| "Rush" | 2017 |

### Koostööd

| Pealkiri | Aasta | Kaastegev artist |
| --- | --- | --- |
| "Forgot You" | 2013 | Bella Ferraro |
| "Mama" | 2017 | Jonas Blue |
Giulietto Chiesa, 2013
**Giulietto Chiesa** (4. september 1940 Acqui Terme, Alessandria provints, Itaalia – 26. aprill 2020 Madrid) oli Itaalia ajakirjanik ja poliitik.

Ta oli 1980–1990 ajalehe L’Unità ja 1990–2000 La Stampa korrespondent Moskvas. 

Chiesa oli Itaalia Kommunistliku Partei liige kuni selle ümbernimetamiseni 1991. aastal. 2004. aastal kandideeris ta liberaaldemokraatliku Italia dei Valori nimekirjas Euroopa Parlamenti, kuid valituks ei osutunud. Ta pääses europarlamenti pärast Achille Occhetto kohast loobumist. 2009. aastal kandideeris ta Lätis Euroopa Parlamenti Inimõiguste Eest Ühtses Lätis nimekirjas, kuid valituks ei osutunud.

15. detsembril 2014 saabus Chiesa Eestisse meediaklubi Impressum kutsel, kuid samal õhtul pidas politsei ta kinni. Järgmisel päeval kohustati teda riigist lahkuma ning ta lendas Moskvasse. Chiesa vaidlustas kohtus korralduse, millega tal keelati Eestisse siseneda 13. detsembrist 2014 kuni 13. jaanuarini 2015. Halduskohus ega hiljem ka Tallinna ringkonnakohus ei rahuldanud tema kaebust Eesti riigi vastu. 

Ta on õigustanud Venemaa agressiooni Gruusias 2008. aastal ning nõudnud separatistlike Lõuna-Osseetia ja Abhaasia iseseisvuse tunnustamist. Ta on toetanud Venemaa poliitikat Ida-Ukrainas ja Krimmi annekteerimist.

Viited
------

1. ↑  Kremli-meelne ajakirjanik Giulietto Chiesa kaotas kohtuvaidluse Eesti riigiga

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Giulietto Chiesa** |
**Giuseppe Perverdi big band** (ka GPbb) on eesti provokatiivne pungi/*rock'n'roll*'i kollektiiv, mis alustas tegevust 2005. aasta kevadel. Bändi koosseisu kuuluvad trummar Juss "Jussike" Rebane, soolokitarrist/vokalist Hannes Mets, kitarrist/vokalist Erki "Erkman" Jesmin, vokalist Marek "Frodo" Kagadze ja basskitarrist Roland "Rolts" Palkov.

GPbb-i koosseis on pidevas muutumises; aeg-ajalt on kollektiivi tegemistesse kaasatud ka vokalist Liisa "TitsMan" Tetsmann ning varem on kaasa teinud bassistina ja kitarristina Lauri "LaruMan" Vaher (2005–2008) ja bassistina Kaspar Mürgimäe (2006–2011). Ansambli esinemisi on võrreldud väikeste tuumaplahvatustega, mille epitsentriks on korraga lava- ja lavaesine.

Ajalugu
-------

Giuseppe Perverdi big band alustas kvartetina ning andis esimese kontserdi 2005. aasta 1. aprillil Hiiumaal, seda kuupäeva loetakse ka bändi sünnipäevaks. 28. jaanuarist 3. veebruarini 2008 oli lugu "Poisid seenele" Raadio 2 nädala demo. 2008. aastal kogus GPbb tuntust Noortebändi võistluse finaali jõudes. Ansambli viis demovoorust edasi nende venekeelne lugu "Telefon", tegemist on vene klassikalise luuletusega, mis on bändi visiooni järgi ümber tehtud.

2009. aasta 1. mail avaldas bänd oma esimese kauamängiva "Töö", mis nimetati 2009. aasta juunis Eesti Ekspressi nädala albumiks. 2009 detsembris ilmus 3pea poolt kogumik nimega "Eesti Pops", mille 8. lugu on Giuseppe Perverdi big bandi "Maanteepiraadid". Ohtralt kõmu tekitanud video loole "Hoidke Eemale", mis kogus juba esimesel päeval YouTube'is enam kui 3000 klõpsamist, eemaldati nimetatud keskkonnast loetud tundide jooksul, kuna sisaldas suguakti arbuusiga. 2010. aastal jõudis GPbb Jägermeister Rock Liiga poolfinaali ning tähistas oma 5. aastapäeva. 2011. aasta suve lõpul andis ansambel välja teise täispika albumi "Emaga voodis", mille esimene singel "Nils Holgersson" on kevadest saadaval bändi kodulehel ka tasuta allalaadimiseks. Augustis 2014 avaldatud kolmas album "Pede Rass" ilmus tasuta allalaadimiseks bändi kodulehelt.

Diskograafia
------------

* "Töö" (2009)
* "Emaga voodis" (2011)
* "Pede Rass" (2014)

Viited
------

1. ↑  "Perverdid lähevad emaga voodisse". *Publik*. 29. juuli 2011.
2. ↑  "Skandaalse bändi Giuseppe Perverdi video eemaldati Youtube'ist suguakti tõttu arbuusiga". *Eesti Päevaleht*. 18. mai 2011.

Välislingid
-----------

* Ametlik koduleht
* Myspace
Starokadomski saare asukoht
**Starokadomski saar** (vene остров Старокадомского) on asustamata saar Laptevite meres Severnaja Zemlja saarestiku kaguosas. Kuulub Venemaale ning paikneb Krasnojarski krai territooriumil.

Bolševiku saarest eraldab seda Jevgenovi väin. Taimõri poolsaarest eraldab seda ja Väike-Taimõri Vilkitski väin. Kaugus Väike-Taimõrist on ainult 6 km, Bolševiku saarest 28 km.

Saare suurim pikkus on 18 km, suurim laius 7 km, pindala umbes 110 km². Starokadomski saar koosneb kahest osast, mida ühendab kitsas maakitsus. Saare põhjaosa on tasane, lõunaosa on künklik, kõrgusega 35–40 m. Rannajoon on tugevasti liigestatud. Talvel on kogu saar ümbritsetud paakjääga.

Pinnas on kaetud rohttaimede, sammalde ja samblikega. Suviti on saarel linde ja jääkarusid.

Saar kuulub Suure Arktilise looduskaitseala koosseisu.

Saare avastas 1913 Boriss Vilkitski ekspeditsioon oma jäälõhkujatel Taimõr ja Vaigatš. Saarele pandi nimi arst Leonid Starokadomski auks (1875–1962).

Saart külastas ka Roald Amundsen 1919. Lõplikult kaardistasid saare Georgi Ušakov ja Nikolai Urvantsev oma 1930–1932 korraldatud ekspeditsioonil Severnaja Zemlja kaardistamiseks.
**Daniel Rose Murillo** (sündinud 21. novembril 1982 Bell Gardensis California osariigis) on Ameerika Ühendriikide rokkmuusik.

Karjäär
-------

Murillo asutas California osariigis Victorville'is *post-hardcore* bändi Lorene Drive koos sõpradega oma keskkoolis, kus ta oli laulja ja bassist. Selle tulemusel tõi ta välja Euroopa Liidu Savani Super Pursuit Mode ja Out Alive, samuti ainus seni levinud album "Romantic Wealth".

Pärast seda, kui senine ansambel 2009. aastal lagunes, oli ta 2010. aastal uus laulja Hollywood Undeadis, kes viskasid oma bändist oma eelmise esimehe Deuce'i välja. Temaga ilmusid albumid "American tragedy" (2011), "Notes from the underground" (2013), "Day of the dead" (2015) ja "V" (2017).

Alates 2012. aastast on Lorene Drive taas aktiivne ning Murillo on sellest ajast alates mõlemas ansamblis mänginud.

Diskograafia
------------

**Lorene Drive'iga**

* Lorene Drive

**Hollywood Undeadiga**

* 2011: American Tragedy
* 2013: Notes from the Underground
* 2015: Day of the Dead
* 2017: Five (V)
Giuliano di Lorenzo de' Medici. Raffaeli maal
**Giuliano di Lorenzo de' Medici** (12. märts 1479 Firenze – 17. märts 1516 Firenze) oli Medicite suguvõsast pärit Lorenzo Toreda poeg, Firenze valitseja 1513–1516 ja Nemoursi hertsog alates 1515. aastast.

Tema vennad olid Piero ja Giovanni de' Medici, hilisem paavst Leo X.

Vend Piero oli pärast Lorenzo surma lühikest aega Firenze valitseja, kuni vabariiklased ajasid Medicid 1494 Firenzest välja. Seejärel asus Giuliano Veneetsiasse. Medicid taastasid oma võimu Firenzes pärast seda, kui Püha Liiga ajas Itaaliast välja Prantsusmaa väed, keda Firenze vabariiklased olid toetanud. Prantslaste väljaajamist juhtis Hispaania.

Giuliano abiellus 22. veebruaril 1515 Savoia hertsogi Filippo II tütre Filibertaga (1498–1524) Prantsusmaa õukonnas. Need pulmad said teoks tänu venna Giovanni, kes oli juba paavstiks saanud, vahendustegevusele. Samal aastal andis Filiberta lähisugulane Prantsusmaa kuningas François I Giulianole tiitli Nemoursi hertsog. Paavst seevastu andis oma vennale Firenze vabariigi kaptenkindrali tiitli.

Giulianost maalis portree paavsti lemmikkunstnik Raffael. Sellel maalil paistab eesriide tagant Roomas asuv Castel Sant'Angelo.

Prantslased valmistasid Giulianot ette Napolis võimule asuma, aga need plaanid ei saanud teoks Giuliano enneaegse surma tõttu. Firenzes järgnes talle troonil tema vennapoeg Lorenzo II.

Giulianol ei olnud seaduslikke järglasi. Tal oli ebaseaduslik poeg Ippolito de' Medici, kes sai kardinaliks.

Giuliano haud asub Firenzes San Lorenzo kirikus Medicite kabelis. Seda kaunistavad Michelangelo skulptuur Giulianost, samuti tema teosed "Öö" ja "Päev". Sama nime Giuliano de' Medici kandis ka tema onu Giuliano di Piero de' Medici ja seetõttu võetakse tema hauda vahel tema onu omana.
**Giuseppe Giovanni Battista Guarneri** (25. november 1666 Cremona – 1739/1740 Cremona) oli Itaalia Guarneri dünastia viiulimeister.

Elulugu
-------

Giuseppe Giovanni Battista Guarneri oli Andrea Guarneri neljas laps. Viiulite tegemist alustas ta koos vanema venna Pietroga oma isa töökojas. Pietro lahkus 1680. aastate alguses Mantovasse ja Giuseppe jäi üksinda isale abiks. Kahekümneaastaselt edestas ta juba viiulite ehitamises oma isa ning isa surma järel 1698 võttis ta isa töökoja üle. Giuseppe vanem poeg Pietro lahkus Cremonast arvatavasti 1718. aastal Veneetsiasse, kus rajas oma töökoja. Giuseppe tervis halvenes 1730. aastate alguses. Siis tuli noorem poeg Bartolomeo Giuseppe, kes oli mitu aastat eemal viibinud, isale abiks. Temast sai Guarneri dünastia kõige tuntum viiulimeister. Giuseppe aitas Bartolomeod kuni aastani 1739. Järgmisel aastal ei ole Giovannit enam perekonna majas, arvatavasti suri ta kas 1739. aasta lõpus või 1740. aasta alguses. Teda ei ole maetud perekonna matmispaika. Võimalik põhjus on, et ta suri mingisse nakkushaigusesse kuskil laatsaretis.

Viited
------

1. ↑  Claudio Amighetti. Giuseppe Guarneri 'filius Andreae'.
**Székesfehérvár** on komitaadi õigustega linn Ungaris, Fejéri komitaadi keskus. Linna nimi kõnekeeles on **Fehérvár** ('valge loss').

Linna rajas suurvürst Géza 972. aastal. 

Keskajal oli Székesfehérváris ungari kuningate residents, aastatel 1038–1526 krooniti seal 37 kuningat. Linna on maetud 15 Ungari valitsejat, nende seas mitmed Ungari esimesed kuningad.

1543. aastal vallutasid linna türklased ning lõhkusid kirikud ja kuningate hauad ning ehitasid asemele mošeed. 

Elanike arv on 2021. aasta seisuga 95 545. 2011. aasta rahvaloenduse kohaselt oli elanikke 100 570. Székesfehérvár on elanike arvult Ungari suuruselt üheksas linn.

2001. aasta rahvaloenduse andmetel oli Székesfehérvári elanikest ungarlasi 98,9%, mustlasi 0,4%, sakslasi 0,3%, sloavkke 0,04% ja teistest rahvustest inimesi 0,36%.

Linnas tegutseb jalgpalliklubi Fehérvár FC, mis on kolmekordne Ungari meister.

Linnas on sündinud Ungari peaminister Viktor Orbán.

Sõpruslinnad
------------

* Rumeenia Alba Iulia, Rumeenia
* Horvaatia Biograd na Moru, Horvaatia
* Bosnia ja Hertsegoviina Tuzla, Bosnia ja Hertsegoviina
* Ameerika Ühendriigid Birmingham, USA
* Bulgaaria Blagoevgrad, Bulgaaria
* Slovakkia Bratislava, Slovakkia
* Serbia Sokobanja, Serbia
* Itaalia Cento, Itaalia
* Suurbritannia Chorley, Suurbritannia
* Mongoolia Erdenet, Mongoolia
* Põhja-Makedoonia Delčevo, Põhja-Makedoonia
* Soome Kemi, Soome
* Türgi Kocaeli, Türgi
* Ukraina Luhansk, Ukraina
* Rumeenia Miercurea Ciuc, Rumeenia
* Poola Opole, Poola
* Saksamaa Schwäbisch Gmünd, Saksamaa
* Horvaatia Zadar, Horvaatia

Viited
------

1. ↑  Magyarország közigazgatási helynévkönyve, 2021. január 1. Gazetteer of Hungary, 1st January 2021, vaadatud 14.08.2021.
2. ↑  "Településfejlesztési koncepciójának és integrált településfejlesztési stratégiájának megalapozó vizsgálata" (PDF). *szekesfehervar.hu* (ungari). Székesfehérvár. 16.11.2018. Lk 93. Vaadatud 10.11.2020.

Välislingid
-----------

* Székesfehérvári koduleht
**Limaskestabarjäär** (inglise keeles *mucosal barrier*) on epiteelirakkude membraanil ja nendevahelistel tiheliidustel põhinev limaskesta ioonide, molekulide, bakterite jm läbivust blokeeriv või pärssiv omadus.

Limaskestabarjäär ei ole kindel anatoomiline struktuur, ja kontseptsioonina kerkis see esile arvatavasti möödunud sajandi teisel poolel (1960. ja 1970. aastatel). 

Osade uurijate arvates esineb limaskestabarjäär näiteks sooltes ja maos. Limaskestabarjäär koosneb tõenäoliselt mitmetest komponentidest: lima epiteeli pinnal, bikarbonaatide moodustatud puhverkiht, epiteelirakkude rakumembraanid koos nendevaheliste tiheliidustega, epiteeli kattev fosfolipiidikiht ja epiteelirakkude rakusisene pH regulatsioonisüsteem. 

Limaskestabarjääri ülesandeks on neutraliseerida või ka elimineerida rakku sisenenud ülemäärased H+-ioonid ja bakterid, aga ka osalemine toitainete imendumisel ja jääkainete väljutamisel. 

Mao limaskestabarjäär kaitseb epiteeli ka maomahla lagundava toime eest.

Limaskestabarjääri talitluse häirumise korral võib tekkida ägedaid limaskestalesioone. Limaskestabarjääri kahjustavad ka mittesteroidsed põletikuvastased ravimid (näiteks atsetüülsalitsüülhape põhjustab endoskoopiliselt diagnoositud mao ja kaksteistsõrmiku limaskesta lesioone 70–90 protsendil tarvitajatest), kuid need paranevad ravimite tarvitamise lõpetamisel üsna ruttu.

Limaskestabarjääri kahjustumise tagajärjel imendub soolhape limaskesta ja võib seal esile kutsuda põletikku meenutava protsessi.

Viited
------

1. ↑  "Meditsiinisõnastik", 448:2004
2. 1 2  "Gastroenteroloogia", toimetanud Vello Salupere, keeletoimetaja Elna Martson, tõlkijad Ülle Toots, Katrin Luts, Ülle Uustalu, lk 198 – 199, 2003, AS Medicina, ISBN 998582945X

Välislingid
-----------

* Sissekanne Encyclopædia Britannicas
Map

**Sztutowo** (kuni 1945. aastani **Stutthof**) on küla Poolas Pomorze vojevoodkonnas Nowy Dwór Gdański maakonnas.

Sztutowo asub vojevoodkonna pealinnast Gdańskist umbes 36 km idas ja maakonna pealinnast Nowy Dwór Gdańskist umbes 13 km põhjas. Küla on Sztutowo valla halduskeskus.

Külas on Gdańskist algava kitsarööpmelise raudtee ühe haruraudtee lõppjaam ja veel üks raudteepeatus koonduslaagri muuseumi lähedal, külast umbes 3 km põhja pool on Läänemere liivarannik, mis on küllaltki elav puhkeala. Küla lääneserval asub Stutthofi koonduslaagri muuseum.

Ajalugu
-------

Esimest korda on Stutthofi mainitud 1432. aastal. Esimesel Poola jagamisel jäi ala Preisi kuningriigile ning sellega alates 1871. aastast Saksa keisririigile. Aastatel 1918–1920 kuulus ala Preisimaa vabariigile ja 1920–1939 Danzigi vabalinnale.

1. septembril 1939 okupeeris ala Saksamaa ja annekteeris selle 2. septembril 1939. Alates 1945. aastast kuulub ala Poolale.

2. septembril 1939 kuni 9. maini 1945 tegutses küla lääneserval Stutthofi koonduslaager.

Viited
------

1. ↑  , vaadatud 6.10.2022.
2. ↑  Żuławska Kolej Dojazdowa. Poola keeles

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Sztutowo** |
Giuseppe Meazza, 1935
**Giuseppe "Peppino" Meazza** (23. august 1910 – 21. august 1979), tuntud ka kui **il Balilla**, oli Itaalia jalgpallur ja jalgpallitreener. 

Suurema osa oma karjäärist mängis ta Milano Internazionales, Interi meeskonnas lõi ta 365 mängus 242 väravat, võitis kolm Serie A tiitlit ning ühe Coppa Italia karika; hiljem mängis ta ka Interi linnarivaalide klubis AC Milanis, Interi rivaalide Torino Juventuse meeskonnas, Varese Calcios ja Atalantas. 

Rahvusvahelisel areenil tuli ta Itaalia koondisega kaks korda maailmameistriks: 1934. aastal kodumaa pinnal ning 1938. aastal olles koondise kapten; ta nimetati 1934. aastal ka turniiri sümboolsesse koosseisu ja tunnistati turniiri parimaks mängijaks. Peale tema on kaks MMi tiitlit vaid kahel itaallasel: Giovanni Ferraril ja Eraldo Monzegliol. Pärast mängijakarjääri lõppu oli ta peatreener oma kunagiste meeskondade Interi ja Atalanta juures, aga ka Pro Partia ja Beşiktaşi. 1952. aasta olümpiamängudel oli ta Itaalia koondise peatreener.
Stefan Lochner - Viimne kohtupäev - u 1435.jpg
**Eshatoloogia** ehk **eskatoloogia** (kreeka sõnadest ἔσχατος eskhatos, 'äärmine, viimne' ja λόγος logos, 'mõiste, õpetus') on teoloogia valdkonda kuuluv õpetus viimsestpäevast ja inimese saatusest sellel perioodil. Religioonide eshatoloogiline õpetus on erinev. Tsüklilistes ajakäsitlustes toimub maailma loomine ja hukk korduvalt (India, kreeka, germaani, asteegi usundid), lineaarsetes ajakäsitlustes on maailma algus ja lõpp ainukordne sündmus (muinaspärsia, judaism, kristlus, islam).

Uue testamendi eshatoloogia
---------------------------

Uue testamendi ja algkoguduse eshatoloogia toetub Jeesuse Kristuse isikule ning tema tagasitulekule. Jeesuse õpetuse eshatoloogiline aspekt väljendub Jumala riigi ja uue ajastu alguse kuulutamises. Jumala riik tähistab Jumala absoluutset valitsusvõimu ning igavest õndsust selle kodanikele ehk kristlastele. Uustestamentlikule eshatoloogiale on omane tõekspidamine, et Jumala riik saabus Jeesuses ning kehtib olevikus varjatud kujul. Messias-Kristuse tagasituleku päeval toimub viimne kohtumõistmine, kus päästetakse Jeesuse Kristuse kutsele järgnenud inimesed.

Valitseja saabumist tähistatakse ka sõnaga "parusia" (kreeka sõnast παρουσία parusia 'saabumine'). Eestikeelses piiblitõlkes kasutatakse verbi 'tulema' või 'taastulema'.

Jeesuse tagasituleku ja viimse kohtupäeva täpset aega ei ole uues testamendis nimetatud. Messialikku pööret seostatakse lõpuaja sündmustega, milleks on loodusõnnetused, sõjad, valeprohvetid, usklike tagakiusamine, inimeste ärataganemine usust. Lõpuaja sündmusi nimetatakse ka aja märkideks.

Vaata ka
--------

* Apokalüptika
* Johannese ilmutuse raamat
* Kiliasm
* Kosmogoonia (humanitaarteadused)
* Messianism
* Millenarism
* Paradiis
* Puhastustuli
* Põrgu
* Ülestõusmine

Viited
------

1. ↑  Tarmo Kulmar (2006). *Üldine usundilugu: religiooniteaduse põhimõisted*. Tartu.
2. ↑  Elmar Salumaa (2008). *Süstemaatilise teoloogia käsiraamat*. Tallinn. Lk 70-71.
3. ↑  Toomas Jürgenstein (1997). *Piibliõpik*. Tallinn. Lk 196.
4. ↑  J. Pihlaka, L. Peltola, M-L. Virta-Kangas (1991). *Piibliõpik (Leeriõpik nr 2)*. Keuruu. Lk 123.`{{raamatuviide}}`: CS1 hooldus: mitu nime: autorite loend (link)
|  |
| --- |
|  **Poks** |
| Riik |  | Bosnia jaHertsegoviina |
|  |
| 1. ring | 2006 | Raskekaal |
| Pronks | 2008 | Üliraskekaal |

**Memnun Hadžić** (sündinud 20. jaanuaril 1981 Sarajevos) on Bosnia ja Hertsegoviina endine poksija.

Hadžić sai üliraskekaalus (üle 91 kg) 37. Euroopa meistrivõistlustel (Liverpool, 2008) pronksmedali, kaotades poolfinaalis hilisemale hõbemedalivõitjale Deniss Sergejevile (Venemaa) ja jäädes edasisest medaliheitlusest välja. Ta osales raskekaalus (kuni 91 kg) 36. Euroopa meistrivõistlustel (Plovdiv, 2006), kuid kaotas 1. ringis oma kohtumise ja jäi edasisest medaliheitlusest välja.

Elukutselisena
--------------

Ta poksis detsembrist 2009 kuni oktoobrini 2015 elukutselisena. Ta osales kokku 11 kohtumisel ning võitis need kõik (neist 4 nokaudiga).

Viited
------

  
**RÖH**

1. ↑  37. Euroopa meistrivõistlused poksis. Liverpool 2008. Tulemused inglise keeles
2. ↑  36. Euroopa meistrivõistlused poksis. Plovdiv 2006. Tulemused inglise keeles

Välislingid
-----------

* Memnun Hadžić lehel *BoxRec*. Inglise keeles
Florin Iordache (aastal 2015)
**Florin Iordache** (sündinud 14. detsembril 1960 Caracalis) on Rumeenia poliitik, ta on Sotsiaaldemokraatliku Partei liige. Ta oli 4. jaanuarist 2017 kuni 9. veebruarini 2017 Rumeenia justiitsminister.

Ta sündis aastal 1960 Caracalis Olti maakonnas. Ta lõpetas aastal 1965 Craiova ülikooli mehaanikateaduskonna. Aastal 2002 lõpetas ta Craiova ülikooli õigusteaduskonna. Aastal 2007 kaitses ta samas doktoriväitekirja rahvusvaheliste majandussuhete alal.

Ta on töötanud mehaanikainsenerina mitmes ettevõttes.

Aastatel 1996–2000 oli ta Sotsiaaldemokraatliku Partei Olti maakonna juht.

Aastast 2000 oli ta Rumeenia parlamendi alamkoja liige, 13. juunist 2016 kuni 21. detsembrini 2016 oli ta parlamendi alamkoja esimees. 4. jaanuarist 2017 kuni 9. veebruarini 2017 oli ta Rumeenia justiitsminister; ta astus tagasi seoses 2017. aastal toimunud meeleavaldustega (korruptsioonikuritegude dekriminaliseerimise vastaste meeleavaldustega).

Välislingid
-----------

* Florin Iordache Rumeenia parlamendi alamkoja kodulehel (inglise keeles)
* Florin Iordache elulugu infoagentuuri AGERPRES kodulehel (inglise keeles)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**Raluca Prună** | **Rumeenia justiitsminister**2017 | Järgnev**Ana Birchall** |
**Lūšiai** on järv Leedus Ignalina rajoonis. Järv jääb Ignalinast 4 kilomeetrit läände ja asub merepinnast 138,5 meetri kõrgusel.

Järve kaldad on looklevad, kaldajoone pikkus on 16,7 kilomeetrit. Lūšiai on loode-kagu sihiline. Põhjas ühendab 150 meetri laiune kitsus Lūšiaid Asalnai järvega, lõunas 60 meetri laiune kitsus Sakarvai järvega, mis on ka järve väljavooluks. Lääneosas asub pikk Lūšykštise abajas. Järv asub jääajal tekkinud tunnelorus.

Kaldad on madalad, kohati ka soostunud. Kirdekallas ja läänekallas on kõrgemad. Lūšiai ümbruskond on metsane. Järve põhja- ja edelakaldaid palistab lai pillirooriba.

Lūšiaisse suubub kolm nimetut oja. Järve kallastele jääb 12 turismitalu. aastal 1977 rajati järve põhjakaldale rada, mida ääristavad 15 Ignaliona piirkonna legende kujutavat puuskulptuuri. Külad järve kaldal on Palūšė, Pabiržė, Meironys, Mačiutiškės, Kiškiai, Kaukiškė.

Järve nimi tuleneb ilvese leedukeelsest nimest *lūšis*.

Viited
------

1. ↑  *Lūšiai.* Visuotinė lietuvių enciklopedija, Kd. XIII (Leo-Magazyn). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2008
2. ↑  *Lūšiai.* Tarybų Lietuvos enciklopedija, kd. 2 (Grūdas-Marvelės). – Vilnius: Vyriausioji enciklopedijų redakcija, 1986. 666 lk.
3. ↑  Lankytinos vietos
4. ↑  Aleksandras Vanagas. *Lietuvių hidronimų etimologinis žodynas.* 200 lk. – Vilnius: Mokslas, 1981.

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Lūšiai** |
**Esiku-teonärv** ehk **tasakaalu-kuulmisnärv** ehk **VIII peaajunärv** ehk **kaheksas kraniaalnärv** (ladina keeles *nervus vestibulocochlearis [VIII]*) on paljude kesknärvisüsteemiga loomade sisekõrva sensoorne kaksiknärv. 

Esiku-teonärv koosneb kahest närvist: esikunärvist (*nervus vestibularis*) ja teonärvist (*nervus cochlearis*).

Esiku-teonärvi areng, anatoomia, füsioloogia, morfoloogia ja patoloogia võivad erineda nii liigiti kui ka indiviiditi.

Imetajatel
----------

### Inimestel

Kaheksanda kraniaalnärvi kaudu levib sisekõrvast kuulmis-, asendi ja motoorseid impulsse.

Viited
------

1. ↑  Enn Ernits, Esta Nahkur,"Koduloomade anatoomia", Eesti Maaülikool, Tartu, Halo Kirjastus, lk 370, 2013, ISBN 978-9949-426-28-8.
2. ↑  W.Nienstedt, O.Hänninen, A.Arstila, S.-E.Björkqvist, "Inimese füsioloogia ja anatoomia", Medicina, lk 543, 2011, ISBN 9985-829-36-0

Välislingid
-----------

* Sissekanne Terminologia Anatomicas, A14.2.01.121: Nervus vestibulocochlearis [VIII]. Esiku-teonärv
* Sissekanne Encyclopaedia Britannicas
Maantee tähis
M-1 kaart
**M-1** on maantee USA-s Michigani osariigis Detroiti linnastus.

See on enam tuntud nime all **Woodward Avenue** ning seda kutsutakse ka "Detroiti põhitänavaks". See saab alguse Detroiti kesklinnas ning kulgeb kirdesuunaliselt 34,6 kilomeetrit, kuni ristub enne Pontiaci linna maantee Route 24 abilõiguga, jätkudes kiirtee Interstate 75 lisalõiguga Business Loop I-75. Woodward Avenue on Michigan Avenue' (Route 12), Grand River Avenue' (Route 16), Gratiot Avenue' (M-3) ja Jefferson Avenue' kõrval üks viiest põhilisest avenüüst Detroitis. USA maanteeamet Federal Highway Administration on andnud Woodward Avenue'le nime **Automotive Heritage Trail** ning see on üks ajaloolise väärtusega All-American Road '​i maanteedest. Detroitis jagab Woodward Avenue linna ida- ja lääneosaks. Woodward Avenue on saanud Detroiti, kruiisimiskultuuri ja autotööstuse sünonüümiks.

Vaade mööda Woodward Avenue'd lõunasse 1942. aasta juulis. Taamal paistab Detroiti siluett.
Woodward Avenue loodi 1805. aastal pärast Detroitis toimunud laastavat tulekahju. Maantee järgib ajaloolist indiaanlaste teed *Saginaw Trail*. Avenüü sai nime Augustus Woodwardi järgi, kes pani pärast 1805. aastal toimunud tulekahju paika Detroiti tänavate võrgu. 1909. aastal pandi maanteel maha esimene miilipikkune betoonist teelõik. 1919. aastal sai maantee Maine'i osariigi linna Portlandi ja Oregoni osariigi linna Portlandi vahel kulgenud maantee Theodore Roosevelt International Highway osaks. Samuti oli see osa maanteest Dixie Highway, mis ühendas 20. sajandi alguses Michigani Floridaga. Praeguse tähistuse M-1 sai maantee 1970. aastal. Alates 1860. aastatest kuni 1950. aastateni kulges maanteel trammilinn. Uus trammiliin QLine loodi 2017. aastal.
**M-rakud** (ladina keeles *epitheliocyti microplicati*) on paljude selgroogsete seedekulgla (peen- ja jämesoole) koondlümfifolliikulites ning soolte ja limaskestaga seotud lümfikoes leiduv membranoossete rakkude tüüp.

M-rakkude areng, morfoloogia, histoloogia, patoloogilised seisundid ja apoptoos võivad erineda nii liigiti, indiviiditi kui ka arenguastmeti.

Antigeenide imendumine seedetraktis toimub, kui M-rakkude pinnale sattunud antigeenid haaratakse endotsütoosi, fagotsütoosi või transtsütoosi teel vakuoolides raku sisse, kust need transporditakse Peyeri naastu ja sealt laiemasse lümfiringesse.

Nende füsioloogiline roll arvatakse seisnevat mitmete mikroorganismide ja makromolekulide fagotsütoosis ja transtsütoosis ning lümfifolliikuli immuunrakkudele antigeenide esitlemises, kutsumaks esile immuunvastust. Makrofaagid ja dendriitrakud saavad M-rakkudelt antigeene ja esitlevad neid T-rakkudele. M-rakke seostatakse paikse limaskestaimmuunsusega. 

M-rakkude kahjustumise puhul (näiteks põletiku tõttu) võib väheneda epiteliaalbarjääri kaitsevõime, mis võimaldab mikroorganismidel soolest kehasse tungida. M-rakke kasutavad sooleepiteeli sisenemiseks mitmed patogeenid, sh *Shigella flexneri*, *Salmonella typhimurium* ja *Yersinia pseudotuberculosis* ning erinevad prioonid. 

Ka polioviirus, listeeriabakter, *Mycobacterium avium* *subsp.* *paratuberculosis*, gripiviirused, HI-viirus, *Staphylococcus aureus* ja rotaviirused kasutavad organismis levimiseks ära M-rakke või M-rakkude hävimist.

M-rakk on kantud kehtivasse inimese tsütoloogia ja histoloogia standardsõnavarasse Terminologia Histologica.

Viited
------

1. ↑  Toimetajad Tari Haahtela, Matti Hannuksela, Erkki O.Terho, "Allergoloogia", tõlkija Heli Kõiv, eritoimetaja Maie Laaniste, AS Medicina, lk 145, 2002, ISBN 9985 829 40 9

Välislingid
-----------


|  |  |
| --- | --- |
|  | ***Portaal Meditsiin***  |

* Laurent Ouzilou, Elise Caliot, Isabelle Pelletier, Marie-Christine Prévost, Eric Pringault ja Florence Colbère-Garapin, Poliovirus transcytosis through M-like cells, J Gen Virol September 2002, 83. köide, nr 9, lk 2177-2182, veebiversioon (vaadatud 16.07.2014) (*inglise keeles*)
* Sissekanne Terminologia Histologicas H3.04.03.0.00010: Epitheliocytus microplicatus. M-rakk
* Neil A. Mabbott, David S. Donaldson, Hiroshi Ohno, Ifor R. Williams, ja Arvind Mahajan, Microfold (M) cells: important immunosurveillance posts in the intestinal epithelium, Mucosal Immunol. Juuli 2013; 6(4): 666–677. doi: 10.1038/mi.2013.30, PMCID: PMC3686595, veebiversioon (vaadatud 16.07.2014) (*inglise keeles*)

*Selles artiklis on kasutatud ingliskeelset artiklit en:Microfold cell seisuga 16.07.2014.*
Akupressuur punkti *Hegu* (LI 4) (51. kuusjoone IV joon, *juan* punkt)
**Akupressuur** ehk punktmassaaž on traditsioonilise Hiina meditsiini teraapia, milles akupunktuuri punkte mõjutatakse massaaži abil. Punktmassaaž toimib aeglasemalt ja leebemalt kui akupunktuur ning on valdavalt rakendatav osana toetusravist. 

Punktmassaaž põhineb Hiina traditsioonilisel meditsiinil, mille põhimõtteks on organismi füsioloogilise tasakaalu saavutamine. Eesmärgiks on leevendada välimiste ja sisemiste lihaste pingeid, andes seega võimaluse elundite normaalseks talitluseks. Vaatamata märkimisväärsetele jõupingutustele, et mõista "akupunktuuri punktide" anatoomilist ja füsioloogilist olemust, on nende määratlused ja iseloomustused veel vaieldavad. Patsientide diagnoosimisel ja teraapias kasutatavaid Hiina traditsioonilise meditsiini teooriaid on raske ühitada tänapäevase biomeditsiinilise teabega.

Tervisehäired, mille korral punktmassaažist on enam abi
-------------------------------------------------------

Punktmassaaži saab kasutada käepärase eneseabivahendina, tulemaks toime lihtsamate talitluslike tervisehäiretega. Punktmassaaž sobib eelkõige haiguste ennetamiseks, näiteks psühhosomaatiliste sümptomite ja krooniliste vaevuste, sealhulgas valude ja lihasepingete korral. Punktmassaaži näidustusi: 

* peavalud
* väsimus
* unehäired (uinumisraskused, häirivad unenäod, unetus)
* keskendumishäired
* seedehäired
* käte ja jalgade külmetamine või "suremine"
* liighigistamine
* suukuivus
* silmade kipitamine
* "rahutud jalad"
* meeleoluhäired (liigne nutmine, naermine või lobisemine)
* ärevus
* depressioon
* ebamäärased kehavalud
* tulitavad peopesad ja jalatallad

Viited
------

1. ↑  Acupuncture. National Institutes of Health: Consensus Development Conference Statement, November 3–5, 1997. Available online at consensus.nih.gov/1997/1997Acupuncture107html.htm. Retrieved 30 January 2007.

Kirjandus
---------

* Eestikeelsed artiklid akupunktuurist
* Katsusuke Serizawa, M.D Tsubo (Vital Points for Oriental Therapy) Japan Publications, Inc. 1982 ISBN 0870403508
* Akupunktuuri punktid – pildid ja kirjeldused

Välislingid
-----------

* Akupunktuur ja akupressuur
* Akupunktuur
**Kaneto Shindō** (jaapani keeles 新藤 兼人 *Shindō Kaneto*; 28. aprill 1912 Hiroshima – 29. mai 2012) oli jaapani filmilavastaja ja stsenarist. 

Enne Teist maailmasõda kirjutas ta stsenaariume teistele filmirežissööridele. 

1950. aastal asutas ta koos Yamada Tengo, Itoya Hisao ja Tonoyama Taijiga filmistuudio Kindai Eiga Kyokai. 

Suurima edu saavutas ta 1960ndatel. 1960. aasta film "Alasti saar" sai Moskva rahvusvahelise filmifestivali suure auhinna.

Ta võitis mitu Jaapani Filmiakadeemia auhinda, sealhulgas elutöö auhinna 2003. aastal.

Valikuline filmograafia
-----------------------

* "Aisai monogatari", 1951
* "Hiroshima lapsed" (*Gembaku no ko*), 1952
* "Alasti saar" (*Hadaka no shima*), 1960
* "Onibaba", 1964
* "Yabu no naka no kuroneko", 1968
* "Hadaka no Jukyu-sai", 1970
* "Aru eiga kantoku no shōgai – Mizoguchi Kenji no kiroku", 1975
* "Chizukani elust" (*Chikuzan hitori tabi*), 1977
* "Hokusai manga", 1981
* "Viimane kiri" (*Gogo no Yuigon-jo*), 1995
* "Ikitai", 1999
* "Fukurō", 2003

Isiklikku
---------

Ta oli abielus näitlejanna Nobuko Otowaga, kes mängis mitmes tema filmis.

Välislingid
-----------

* Täielik filmograafia (jaapani keeles)
* Aare Ermel, "Jaapani filmiklassik, kes elas saja-aastaseks", Sirp, 15. juuni 2012
Vana-Egiptuse tempel Luksoris, ehitatud u 3400 aastat tagasi
Parthenon Ateenas oli Vana-Kreeka üks tähtsamaid pühamuid
1. sajandil ehitatud torana (väravaehitis) 3. sajandist eKr pärineva Sanchi stuupa ees
Ravenna San Vitale kiriku interjöör on näide Bütsantsi sakraalarhitektuurist
Kairouani Suure mošee palvesaal; see mošee on islamimaailmas üks vanimaid
Londoni St. Pauli katedraal piduliku jumalateenistuse ajal 2008
Guadalupe Neitsi uue katedraali sisevaade Méxicos
**Sakraalarhitektuur** (ladina keelest *sacer* 'püha') on kultusliku otstarbega arhitektuur. **Sakraalehitis** on hoone, kus kohtuvad religiooni järgijad, et läbi viia tseremooniaid, palvusi ja muid religioosseid toiminguid. Usklike jaoks on sakraalhooned pühad.

Sakraalarhitektuur ja religioosne sümboolika on kunstiajaloo oluline osa. Tavaliselt iseloomustab sakraalhooneid eriline, igale religioonile ja kultuurile spetsiifiline põhiplaan, ehitustraditsioon ja dekoor. Arhitektuuriajalugu tegeleb mineviku arhitektuuri uurimisel sakraalehitistega rohkem kui ühegi muu hooneliigiga, sest enamikule minevikku jäänud kultuuridele on omane olnud ehitada religiooniga seotud hooned, nagu templid ja kirikud, kõige võimsamateks, püsivamateks ja mõjukamateks hooneteks kogukonnas.

Sakraalarhitektuurist erineb ilmaliku otstarbega profaanarhitektuur.

Põhimõtted
----------

Sakraalehitis on õpetus kivis, väljendades arusaama maailmast ja vastava religiooni põhiseisukohti. Sageli on hoone täpselt orienteeritud taevakehade või ilmakaarte järgi (neoliitikumi megaliitehitised, Egiptuse templid, ida-lääne suuna järgimine Euroopa kirikuehituses jne). Muutused sakraalarhitektuuris tähendavad ka muutusi ühiskondlikus teadvuses.[*viide?*]

Sakraalehitiste nimistu
-----------------------

### Kristluse-eelsed religioonid

* Tempel
* Rooma tempel
* *Fanum*
* Kreeka tempel
* Egiptuse tempel
* Mithraeum
* Etruski tempel
* Tsikuraat
* Ġgantija

### Kristlus

* *Martyrion*
* Basiilika
* Ristkuppelkirik
* Katedraal
* Kirik
* *Katholikon*
* Kabel
* *Capilla abierta*
* *Capilla posa*
* Baptisteerium
* Krüpt
* Palverännukirik
* Kloostrikirik
* Kollegiaatkirik
* *Conjurador*
* Dekanaalkirik
* Oratoorium
* Tsässon

### Teised aabrahamlikud religioonid

* Sünagoog
* Jeruusalemma tempel
* Mošee

### Muud religioonid

* Mandir
* Pagood
* Stuupa
* Tšaitja
* Džainistlik tempel
* Gurdwārā
* Šinto pühamu
* Teokalli

Vaata ka
--------

* Pühapaik
* Palverännukoht
* Ohvrikivi
* Lohukivi

Viited
------

1. ↑  Kunstileksikon. Eesti Klassikakirjastus, 2001
2. ↑  Religious Architecture. - Architecture. - britannica.com
Jaamahoone (valmis 1904)
Jaamahoone enne ümberehitust
Ümberehitus aastail 1903–1904
**Jaroslavli raudteejaam** (vene keeles *Ярославский вокзал*) üks Moskva üheksast peamisest raudteejaamast. Raudteejaam ehitati 1862. aastal ja on üks linna vanimaid raudteesõlmi, Trans-Siberi raudtee alguspunkt, samuti lähtuvad sellest raudteed Põhja-Venemaale, Uuralisse, Siberisse, Venemaa Kaug-Itta, Mongooliasse ja Hiinasse.

Nimi
----

1862. aastal ehitati esimene raudteejaam, mis nimetati Troitski raudteejaamaks. 1870. aastal nimetati see Jaroslavli raudteejaamaks esimese suure linna järgi sealt lähtuval raudteel. 1922. aastal nimetati see uuesti ümber Põhjavaksaliks (Severnõi). Jaroslavi vaksali nimi taastati 1955. aastal.

Arhitektuur
-----------

Liiklussõlmena toimimise kõrval on Jaroslavli raudteejaama hoone väljapaistev arhitektuurimälestis. 20. sajandi algusaastail ehitati algne jaamahoone ümber uusvene-juugendstiilis, ümberehituse projekti tegi ja kujunduse lõi arhitekt Fjodor Schechtel. Esimene kavand valmis 1902. aastal ja erines märgatavalt varasemast klassitsistlikust ehitisest. Kooskõlas hoone funktsiooniga – olla peamine Põhja-Venemaa suunaline sissesõiduvärav – lähtus arhitekt vana Moskoovia arhitektuurist ning seda mõjutanud Põhja-Venemaa traditsioonilise arhitektuuri vormidest, tahtes sellega osutada Moskva ja Põhja-Venemaa ajaloolisele sidemele. Augustis 1902. aastal anti ehitusluba ja ümberehitus toimus aastail 1902–1904, hoone pidulik avamine oli 19. detsembril 1904. Nõukogude ajal asendati osa dekoori – Moskva vappide asemel paigaldati sirbi ja vasaraga embleemid ning modernistlikule dekoorile lisati sotsrealismi laadis bareljeefid töökangelastest.

Pildid
------

* EsifassaadEsifassaad
* Hooneosa peasissepääsugaHooneosa peasissepääsuga
* TornTorn
* Fassaadi detailFassaadi detail
* Paarisakna detailPaarisakna detail
* Aken algse keraamilise kaunistusega ja hilisema bareljeefigaAken algse keraamilise kaunistusega ja hilisema bareljeefiga
* Sisevaade 1901Sisevaade 1901
* Sisevaade 2007Sisevaade 2007

Viited
------

1. ↑  Yaroslavsky train station (first). – Bridge to Moscow
2. ↑  Yaroslavsky Railway Station. – rusmania.com
3. ↑  Yaroslavsky Railway Station. – discovermoscow.com
Muhu kiriku koori põhjasein. Näha on pungataolise tipuga raidraamistuses kolmnurkkaarne sakramendinišš
**Sakramendinišš** (saksa keeles *Sakramentsnische*) ehk **sakramendiorv** on enamasti kiriku kooriruumi seina sisse ehitatud orv või kapi kujuline ava, milles hoiti pühitsetud ande, olles sama funktsiooniga mis ehitisest eraldi seisev tabernaakel või tsiboorium. Pärast reformatsiooni tabernaakli olulisus protestantliku teoloogia seisukohast kadus.

Kirjeldus
---------

Sakramendinišš oli ristkülikukujulise või kaarsillusega akna kujuline. Sageli ümbritses sakramendinišši profileeritud raidraamistus ja raiddekoor, kauneimad nišid Eesti keskaegsetes kirikutes on ümbritsetud arhitektuuridetailidega nagu petikute, fiaalide, krabide ja ristlillikuga ehisviil, raamistustelt on leitud jälgi kunagisest polükroomiast. Nišš võis ulatuda läbi müüri hoone välisküljele, nii et läbi aknakese või võre võis pühitsetud hostiat näha (sellised on olnud Oleviste, Haljala, Viru-Nigula, Juuru, Viru-Jaagupi ja Pühalepa kirikul). Sakramendinišš oli võre või uksega suletud, niššide raidraamistusel on sageli näha kohad, kuhu kinnitusid uksehinged.

Pildid
------

* Raidraamistusega sakramendinišš Tallinna Toomkirikus
* Nišid Kihelkonna kiriku kooriruumi seinas
* Gooti dekooriga sakramendinišš Helbra Sankt Stephanuse kirikus (Mansfeld-Südharzi kreis, Saksi-Anhalt)
* Lihtne võrega sakramendinišš Gutleuthofkapelle seinas Heidelbergis
* Kaunistatud uksega sakramendinišš Wietingi kihelkonnakirikus (Kärnten, Austria)

Vaata ka
--------

* tabernaakel
* *piscina*
* hagioskoop

Viited
------

1. ↑
2. ↑
3. ↑
4. ↑
5. ↑  [ "Vaade kirikule kaasiku poolt.Esiplaanil kabel.
Viru-Jaagupi kirik (pühitsetud apostel Jaakobusele)."]
6. ↑
|  |
| --- |
|  |
| Medalikohad |
| Kreeka esindaja |
| Euroopa meistrivõistlused |
| Teine koht | 1991 | raskekaal |
| Kolmas koht | 1993 | raskekaal |

**Geórgios Stefanópoulos** (kreeka *Γεώργιος Στεφανόπουλος*; sündinud 31. märtsil 1962 Peristeris Atika piirkonnas) on Kreeka endine kikkpoksija ja poksija.

Kikkpoksijana
-------------

Ta võitis 1986. aastal WAKO 8. Euroopa meistrivõistlustel meeste täiskontaktses kikkpoksis kuldmedali ja tuli Euroopa meistriks.

Poksijana
---------

Ta osales raskekaalus (kuni 91 kg) 1984. aasta Los Angelese olümpiamängude poksivõistlustel, kuid kaotas veerandfinaalis hilisemale pronksmedalivõitjale Arnold Vanderlydele (Holland) ja jäi edasisest medaliheitlusest välja ning 1992. aasta Barcelona olümpiamängude poksivõistlustel, kuid kaotas 2. ringis oma kohtumise ja jäi edasisest medaliheitlusest välja.

Ta sai raskekaalus (kuni 91 kg) hõbemedali 29. Euroopa meistrivõistlustel (Göteborg, 1991), kaotades finaalis kuldmedalivõitjale ja Euroopa meistrile Arnold Vanderlydele (Holland) ning pronksmedali 30. Euroopa meistrivõistlustel (Bursa, 1993), kaotades poolfinaalis hilisemale kuldmedalivõitjale ja Euroopa meistrile Georgi Kandelakile (Gruusia) ning jäädes edasisest medaliheitlusest välja. Ta osales raskekaalus (kuni 91 kg) 27. Euroopa meistrivõistlustel (Torino, 1987), kuid kaotas 2. ringis oma kohtumise ja jäi edasisest medaliheitlusest välja ning 31. Euroopa meistrivõistlustel (Vejle, 1996), kuid kaotas 1. ringis oma kohtumise ja jäi edasisest medaliheitlusest välja.

Viited
------

1. ↑  23. suveolümpiamängude poksivõistlus. Los Angeles 1984. Tulemused inglise keeles
2. ↑  25. suveolümpiamängude poksivõistlus. Barcelona 1992. Tulemused inglise keeles
3. ↑  29. Euroopa meistrivõistlused poksis. Göteborg 1991. Tulemused inglise keeles
4. ↑  30. Euroopa meistrivõistlused poksis. Bursa 1993. Tulemused inglise keeles
5. ↑  27. Euroopa meistrivõistlused poksis. Torino 1987. Tulemused inglise keeles
6. ↑  31. Euroopa meistrivõistlused poksis. Vejle 1996. Tulemused inglise keeles

Välislingid
-----------

* Geórgios Stefanópoulos veebisaidil Olympedia Muuda Vikiandmetes
Moskva Kunstiteater
**Moskva Kunstiteater** (vene keeles Московский Художественный театр) on 1898. aastal Moskvas asutatud teater. Selle asutasid Konstantin Stanislavski ja Vladimir Nemirovitš-Dantšenko.

Teatri esialgne nimetus oli Художественно-общедоступный театр (*Hudožestvenno-obštšedostupnõi teatr*, 'kõigile kättesaadav kunstiteater'). Aastal 1901 sai teatri ametlikuks nimeks Moskva Kunstiteater. Aastatel 1919–1932 kandis teater nimetust **Moskva Akadeemiline Kunstiteater** (Московский Художественный академический театр, lühend vene keeles МХАТ). Aastal 1932 nimetati teater ümber **Gorki-nimeliseks Moskva Akadeemiliseks Kunstiteatriks**. 

Aastal 1987 jagunes teatrikollektiiv kaheks trupiks, kellest üks tegutseb Gorki-nimelise Moskva Akadeemilise Kunstiteatri (vene keeles Московский Художественный академический театр имени М. Горького) nime all. Teatri kunstiline juht on Tatjana Doronina.

 *Pikemalt artiklis Gorki-nimeline Moskva Akadeemiline Kunstiteater*
Teine teatritrupp tegutses 2004. aastani Tšehhovi-nimelise Moskva Akadeemilise Kunstiteatri (vene keeles Московский Художественный театр им. А. П. Чехова) nime all. Viimase ametlik nimetus on 2004. aastast Tšehhovi-nimeline Moskva Kunstiteater. Aastast 2000 kuni oma surmani 2018 oli teatri kunstiline juht ja direktor Oleg Tabakov. Teatri praegune direktor on Sergei Ženovatš.

 *Pikemalt artiklis Tšehhovi-nimeline Moskva Kunstiteater*
Aastast 1943 tegutseb teatri juures Moskva Kunstiteatri stuudiokool.

Viited
------

1. 1 2 3 4 5 6 7  Kunstiteatri koduleht

Kirjandus
---------

* Jaan Kärner, "Teatrikunst ja Moskva Kunstiteater" – kogumikus "Teatri-raamat", Tartu 1913; kordustrükid Jaan Kärneri valikkogudes "Lehed tuulde", Tartu 1924, "Lehed tuulde", ERK, Tallinn 1958, lk 65–71 ja kogumikus "Teatri-Raamat" (2. trükk), Tallinn 2002, lk 50–63