recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Võhmuta vald** (saksa keeles *Wechmuth*; aastast 1916 **Ivanovi vald** ehk **Jaani vald**) oli vald Järvamaal Järva-Jaani kihelkonnas. Valla pindala oli 92 km² ja elanikke oli 2762 (1934. aasta seisuga). Vald eksisteeris 1866–1939.

Eesti haldusjaotus 1925
Vallas oli 594 talundit ja elamut ning need kasutasid 8387 ha maad (1929. aasta seisuga). Vallamaja asus Türje külas.

Vallas asus muu hulgas Türi–Paide–Tamsalu kitsarööpmelisel raudtee Võhmuta raudteepeatus.

1939. aasta vallareformiga moodustati senise Võhmuta valla maa-alast, välja arvatud Järsi ja Metsamõisa külade, Võhmuta asunduse, Liivaku, Salu, Kuristiku, Kalda, Lombi, Kivimäe, Kopli, Lipumäe, Pusuotsa, Tammiku, Vilja, Tammrääga ja Mullamaa talude, talude nr. A-2–A-9 juurdelõigete ja Varangu metskonna Karinu metsandiku kvartaalide nr. 64–73 ja 196–209 maa-alad; senise Kuksema valla maa-alast, välja arvatud Kihme ja Kiigemõisa külade ja Purdi mõisa järgi olevate sootükkide nr. A-78, A-76 ja A-57 maa-alad; senise Väinjärve valla Ramma küla maa-alast Võhmuta vald.

Viited
------

1. ↑  Võhmuta vald Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917 (vaadatud 02.03.2016)
2. 1 2 3  *Eesti Entsüklopeedia.* 8. köide: *Tanulane–Yvon.* Tartu: Loodus, 1937, lk 1189.
3. ↑  Maa-ameti kaardirakendused
4. ↑  Väljavõte 776. Vabariigi Presidendi otsusest nr. 88. Riigi Teataja, nr. 87, 14 oktoober 1938

Välislingid
-----------

* Võhmuta vald Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917
**Iwate prefektuur** on Jaapani prefektuur Honshū saare põhjaosas. Asub Vaikse ookeani kaldal, põhjas piirneb Aomori prefektuuriga, läänes Akita ja lõunas Miyagi prefektuuriga.

Loodus
------

Suurim jõgi on Kitakami jõgi.

Sümbolid
--------

Iwate prefektuuri tunnuslind on faasan (*Phasianus colchicus*), tunnuspuu on punane mänd (*Pinus densiflora*) ja tunnuslill printsessipuu õis (*Paulownia tomentosa*).

Haldusjaotus
------------

Iwate prefektuur on jaotatud 33 omavalitsuseks, millest 14 on linnad (市 *shi*).

### Linnad

* Hachimantai
* Hanamaki
* Ichinoseki
* Kamaishi
* Kitakami
* Kuji
* Miyako
* Morioka
* Ninohe
* Ōfunato
* Ōshū
* Rikuzentakata
* Takizawa
* Tōno

Viited
------

1. ↑  いわての統計情報 > 毎月人口推計, vaadatud märts 2023.

Välislingid
-----------

* Iwate prefektuuri koduleht *(jaapani, korea ja inglise keeles)*

Jaapani prefektuurid

Aichi **·**  Akita **·**  Aomori **·**  Chiba **·**  Ehime **·**  Fukui **·**  Fukuoka **·**  Fukushima **·**  Gifu **·**  Gumma **·**  Hiroshima **·**  Hokkaidō **·**  Hyōgo **·**  Ibaraki **·**  Ishikawa **·**  Iwate **·**  Kanagawa **·**  Kagawa **·**  Kagoshima **·**  Kōchi **·**  Kumamoto **·**  Kyōto **·**  Mie **·**  Miyagi **·**  Miyazaki **·**  Nagano **·**  Nagasaki **·**  Nara **·**  Niigata **·**  Ōita **·**  Okayama **·**  Okinawa **·**  Ōsaka **·**  Saga **·**  Saitama **·**  Shiga **·**  Shimane **·**  Shizuoka **·**  Tochigi **·**  Tokushima **·**  Tōkyō **·**  Tottori **·**  Toyama **·**  Wakayama **·**  Yamagata **·**  Yamaguchi **·**  Yamanashi
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel on käsitöölisest; perekonnanime kohta vaata Sepp (perekonnanimi)* |

---

"Raudsepp" suunab siia. Perekonnanime kohta vaata artiklit Raudsepp (perekonnanimi).
Sepp ääsi ääres
Sepp töötamas alasil
**Sepp** (vananenud kirjanduses *raudsepp*) on käsitööline, kes töötleb (sepistab) rauda. Sepp töötab sepikojas, kus on alasi, ääs ja teised töövahendid.

Eestis oli sepp üks esimene kutseline oskustööline. Sellele viitab sõna *sepp* kasutamine teiste oskustööliste kirjeldamiseks, näiteks kingsepp, pottsepp, puusepp.

Eestis ulatuvad rauasulatamisjäljed 1. sajandisse eKr. Kohalik tooraine oli soomaak, mida saadi turba põletamisel. Kindlasti oli sepistamine levinud varemgi, kui kohalikku toorainet veel ei olnud. Põhiline sepa toodang oli talu majapidamises vaja läinud tööriistad. Tehti ka relvi (mõõku, oda- ja nooleotsi) ja ehteid.

Sepale on folklooris ja mütoloogias sageli omistatud üleloomulikke võimeid (Ilmarinen, Kalevipoeg (eepos), Thori vasar). Sepas on nähtud nõiaga sarnanevat inimest.

Kuni 20. sajandi alguseni oli sepa amet Eestis üsna levinud. Tehti isegi aurukatlaid ja viljapeksumasinaid. Lõuna-Eestis olid levinud külasepad, Lääne-Eesti saartel aga talu sepikojad.

Kuigi tööstuslik metalli töötlemine on hõivanud varem seppadele kuulunud töövaldkonna, ei ole sepistamine siiski välja surnud. Sepad on end kohandanud nende uute oludega ja leidnud oma niši. Selleks nišiks on käsitöö, mida suurtööstused ei tee. Nii teevad sepad tänapäeval peamiselt suveniire, sepis-kunsti, kuid ka ehituses vaja minevaid rauddetaile.

Vaata ka
--------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Tsitaadid Vikitsitaatides: **Sepp** |

* Õpetatud sepp

Välislingid
-----------

* Eesti Rahva Muuseum – Sepatöö Eestis
Virgin Atlanticu värvides Boeing 747-400
**Virgin Atlantic Airways Limited** (**Virgin Atlantic**) on Suurbritannia lennufirma, mis kuulub Sir Richard Bransoni Virgin Groupile (51%) ja Singapore Airlinesile (49%). Peakorter asub Crawleys West Sussexis Inglismaal, Londoni Gatwicki lennujaama lähedal.

Lennufirma opereerib lende oma kahest kodulennujaamast Gatwickist ja Heathrow'st Põhja-Ameerikasse, Kariibidele, Aafrikasse, Lähis-Itta, Aasiasse ja Austraaliasse.

Lennukid
--------

Virgin Atlanticul on järgmised lennukid (2009. aasta novembri seisuga):

| Lennuk | Arv | Tellitud | Reisijaid(Upper/Premium Economy/Economy) | Teenistusse astumine |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Airbus A330-300 | 0 | 10 |  | 2011 |
| Airbus A340-300 | 6 | 0 | 240 (34/35/171) | Teenistuses (lahkuvad teenistusest 2013) |
| Airbus A340-600 | 19 | 0 | 308 (45/38/225) | Teenistuses |
| Airbus A380-800 | 0 | 6 |  | 2013 |
| Boeing 747-400 | 12 | 0 | 344 (54/62/228)451 (14/58/379)452 (14/58/380) | Teenistuses |
| Boeing 787-9 | 0 | 15 | TBA | 2013 |
| **Kokku** | **37** | **31** | **14** |

Koodijagamine
-------------

Airbus A340-600
Boeing 747-400 tõusmas õhku Manchesteri lennujaamast
Virgin Atlanticul on koodijagamise lepingud järgmiste lennufirmadega:

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| * Hiina Air China
* Jamaica Air Jamaica
* Jaapan All Nippon Airways
 | * Bulgaaria Bulgaria Air
* Singapur Singapore Airlines
 | * Lõuna-Aafrika Vabariik South African Airways
* Austraalia V Australia
 |

Teised partnerlennufirmad:

|  |  |
| --- | --- |
| * Austraalia Air New Zealand
* Jaapan All Nippon Airways
* Bahrein Gulf Air
* Ameerika Ühendriigid Hawaiian Airlines
 | * Antigua ja Barbuda LIAT
* Malaisia Malaysia Airlines
* NorraTaaniRootsi Scandinavian Airlines
 |

Suurbritannia
Suurbritannia lennufirmad

Air Southwest **·** 
Astraeus Airlines **·** 
Atlantic Airlines **·** 
Atlantic Express **·** 
Aurigny Air Services **·** 
BA CityFlyer **·** 
Blue Islands **·** 
BMI **·** 
Bmibaby **·** 
BMI Regional **·** 
Bond Aviation Group **·** 
Bristow Helicopters **·** 
British Airways **·** 
British International Helicopters **·** 
DHL Air UK **·** 
Eastern Airways **·** 
EasyJet **·** 
Flybe **·** 
Global Supply Systems **·** 
Isles of Scilly Skybus **·** 
Janes Aviation **·** 
Jet2.com **·** 
Loganair **·** 
Lydd Air **·** 
Manx2 **·** 
MK Airlines **·** 
Monarch Airlines **·** 
Norwegian Air UK **·** 
ScotAirways **·** 
Thomas Cook Airlines **·** 
Thomson Airways **·** 
Titan Airways **·** 
Virgin Atlantic
**Šakyna kihistu** (inglise *Šakyna Formation*) on ordoviitsiumi ajastu Kunda lademe kihistu. Seda hakkas esimesena eristama Juozas Paškevičius aastal 1976.

Kihistu stratotüüp on Kriukai-146 puurauk, kus selle kivimid esinevad 1102...1110,7 meetril. Lisastratotüübina on kasutusel Šakyna-27 puurauk, kus kihistu kivimid esinevad 1355,60...1362,40 meetril. Kihistu on nime saanud Leedus asuvalt Šakyna alevilt. Eestis esineb kihistut riigi lõunaosas. Leedu aladel esineb kihistu riigi loodeosas; selle suurim paksus on seal 9,2 meetrit.

Kihistu moodustavad hall argilliit, mergel ja hall glaukoniiti sisaldav lubjakivi, milles fossiilidest leidub põhiliselt trilobiite.

Viited
------

1. ↑  Šakyna kihistu Eesti geokogude infosüsteemis (vaadatud 07.04.2018)
2. ↑  Šakyna kihistu Eesti Stratigraafia Komisjoni andmebaasis (vaadatud 22.08.2019)
3. ↑  LIETUVOS SILŪRO, ORDOVIKO, KAMBRO, EDIAKARO SISTEMŲ STRATIGRAFINĖ KLASIFIKACIJA, 2015, lk. 26
4. ↑  Geology and Mineral Resources of Estonia. Kunda stage Linda Hints

Välislingid
-----------

* Šakyna kihistu Eesti geokogude infosüsteemis
**Virge Naeris** (sündinud 12. detsembril 1969 Tallinnas) on endine eesti kergejõustiklane. 

Ta lõpetas aastal 1987 Tallinna 46. Keskkooli ja aastal 1994 Tallinna Pedagoogikaülikooli kehakultuuriteaduskonna.

Tema tugevaim ala oli kolmikhüpe, kuid ta oli edukas ka seitsmevõistluses, sprindis, tõkkejooksus, kõrgus- ja kaugushüppes. 

Ta osales 1996. aastal Atlanta OM-il, kus sai kolmikhüppes 14. ja kaugushüppes 26. koha.

Elu pärast tippsporti
---------------------

Pärast sportlaskarjääri lõppu töötab ta jooga- ja *qigong*'iõpetajana ning psühholoogilise nõustajana  ning mängib golfi.

Tunnustus
---------

Aastatel 1993–1996 ja 1998 oli ta Eesti parim naiskergejõustiklane.

Viited
------

1. ↑  Biograafia ESBL-is (vaadatud 12.04.2015)
2. ↑  Helina Piip."Joogaõpetaja Virge Naeris: "Õnnehormooni vallandumiseks ei ole palju vaja"". Eesti Naine, juuli 2017 / Õhtuleht 22. juuli 2017
3. ↑  "Golfi pikima löögi võistluse võitis Mark Suursalu". Delfi Sport, 6. september 2009

Välislingid
-----------

* Biograafia ESBL-is
Kurt Gödel
**Kurt Friedrich Gödel** (28. aprill 1906 Brno – 14. jaanuar 1978 Princeton) oli Austria-Ameerika loogik, matemaatik ja filosoof.

Elukäik
-------

Sünnilt oli Gödel sudeedisakslane, tolleaegse Austria-Ungari impeeriumi kodanik, 12-aastaselt sai temast Tšehhoslovakkia kodanik. 18-aastaselt asus Gödel Viini Ülikooli füüsikat õppima, kus ta kolmandal õppeaastal matemaatika erialale üle läks. 1923. aastal võttis Gödel endale Austria kodakondsuse, 1938. aastal, pärast Austria ühinemist Saksamaaga, sai temast Saksamaa kodanik. Vältimaks mobiliseerimist Saksa sõjaväkke, põgenes Gödel 1940. aastal Nõukogude Liidu ja Jaapani kaudu Ameerika Ühendriikidesse. USA-s sai ta töökoha kuulsas Princetoni perspektiivsete uuringute instituudis. 1947. aastal naturaliseerus Ameerika Ühendriikides.

1930. aastatel ilmnesid Gödelil vaimsed kõrvalekalded, mis vahelduva intensiivsusega häirisid teda elu lõpuni. See ei seganud aga tema teaduslikku loovust.

Teaduspärand
------------

Gödel oli loogik ja teadusfilosoof ning tema põhilised tööd puudutasid loogikavaldkonda. 

Laiemat huvi tekitasid tema 1931. aastal avaldatud mittetäielikkuse teoreemid. Ühes neist väidetakse, et igas formaalses süsteemis leidub alati vähemalt üks niisugune väide, mida ei saa antud süsteemi raames ei tõestada ega ümber lükata. See on oluliselt mõjutanud nii kaasaegse matemaatilise loogika arengut kui ka tekitanud hulga spekulatiivseid üldistusi (näiteks: kas lahkhelid algoritmide ajalise keerukuse vallas on tingitud sellest?).

Peale selle on ta töötanud diferentsiaalgeomeetria ja teoreetilise füüsika vallas. Muuhulgas kirjutas ta ka ühe üldrelatiivsusteooria alase töö, mida mõned füüsikud paraku "liiga matemaatiliseks" peavad.

Tunnustus
---------

* 1951 – Albert Einsteini auhind
* 1961 – valiti Ameerika Filosoofiaseltsi liikmeks
* 1968 – valiti Londoni Kuningliku Seltsi välisliikmeks

Vaata ka
--------

* Gödeli mittetäielikkuse teoreemid
* Gödeli ontoloogiline jumalatõestus

Viited
------

1. ↑  John W. Dawson, jr. 1996. *Logical Dilemmas: The Life and Work of Kurt Gödel*. AK Peters, Ltd. 1996. ISBN 978-1568810256
2. ↑  Kurt Gödel, 1931. Über formal unentscheidbare Sätze der Principa Mathematica und verwandter Systeme. *Monatshefte für Mathematik und Physik* 38, 173-198.
3. ↑  Kurt Gödel. 1949. An example of a new type of cosmological solution of Einstein's field equations of gravitation. *Rev. Mod. Phys.* 21, lk 447–450

Kirjandus eesti keeles
----------------------

* Tarmo Uustalu, "Tarski, Gödel ja kes neist ei järeldu" – Akadeemia 2000, nr 3, lk 607–625
* Piret Kuusk, "Reaalne ja ebareaalne aeg" – Akadeemia 2006, nr 4, lk 771–780
* "Märkus seose kohta relatiivsusteooria ja idealistliku filosoofia vahel". Tõlkinud Piret Kuusk – Akadeemia 2006, nr 4, lk 763–770

Välislingid
-----------

 Kurt Gödel – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Virginia Raggi (4. juunil 2016)
**Virginia Elena Raggi** (sündinud 18. juulil 1978 Roomas) on Itaalia poliitik, ta kuulub "Viie tähe liikumisse". Ta on alates 20. juunist 2016 Rooma linnapea.

Ta sündis aastal 1978 Roomas, ta kasvas üles San Giovanni linnaosas, ta lõpetas Isaac Newtoni lütseumi. Juriidilise kõrghariduse sai ta Rooma Kolmandast Ülikoolist, kus ta spetsialiseerus autoriõigusele, intellektuaalomandile ja uutele tehnoloogiatele.

Ta ühines aastal 2011 Viie tähe liikumisega. Aastal 2013 kandideeris ta koos abikaasaga Rooma linnavolikogu liikmeks, Virginia sai 1525 häälega linnavolikogu liikmeks (saades Viie tähe liikumise kandidaatide seas teise koha, abikaasa sai 132 häält). 5. juunil 2016 sai ta Rooma linnapea valimistel 35,25 % häältest; ta läks koos Demokraatliku Partei esindaja Roberto Giachettiga (kes sai 24,87 % häältest) valimiste teise vooru.̈ Teises voorus 19. juunil 2016 sai Virginia Raggi 67,15 % häältest ja Roberto Giachetti 32,85 % häältest ning Virginia Raggist sai esimene naissoost Rooma linnapea.

Isiklikku
---------

Tema abikaasa on Andrea Severini, neil on poeg.
**Andmete visualiseerimine** on infoühiskonna kommunikatsioonipraktikate komponent, mis keskendub statistiliste või muude lähteandmete arusaadavaks tegemisele nende oluliste aspektide visuaalse kujutamise abil nägemistaju iseomast võimekust ära kasutades. Andmete algsest vormist erineva kujutamise eesmärk on enamasti lihtsustamine ning andmetes peituvate tähendusrikaste seoste leidmine või vahendamine avalikkusele.

Kuigi andmeanalüüs on enamasti seotud statistikaga ning andmete visualiseerimisel kasutatakse harjumuspäraseid diagramme, graafikuid, skeeme, kaarte, tabeleid, on visualiseeringu lugemine siiski tõlgenduslik ning seega on andmete visualiseerimises oluline kunstiline komponent. Andmete visualiseerimise jaoks oluliste uurimisvaldkondadena nimetatakse statistikat ja arvutiteadust, psühholoogiat ja semiootikat ning graafilist ning multimeediadisaini.

Lisaks visualiseerimisele andmeid ka helindatakse, muudetakse kombatavaks jne.

Vaata ka
--------

* Andmeteadus
* Bioloogiliste andmete visualiseerimine
* Infograafika

Viited
------

1. ↑  Manuela Aparicio and Carlos J. Costa (november 2014). "Data visualization". *Communication Design Quarterly Review*. **3** (1): 7–11. DOI:10.1145/2721882.2721883.`{{cite journal}}`: CS1 hooldus: kasutab parameetrit autorid (link)

Välislingid
-----------

* "Vaata ka" – valik Vikipeedia projektide andmekogude visualiseeringuid
**Virgil van Dijk** (sündinud 8. juulil 1991 Bredas) on Hollandi jalgpallur, Hollandi jalgpallikoondise ja Inglismaa kõrgliiga klubi Liverpooli kaitsja. Ta on Hollandi koondise kapten.

Van Dijk alustas klubikarjääri 2011. aastal kodumaal Groningenis. Seejärel suundus ta 2013. aastal Šotimaa klubisse Celtic, millega tuli kahel hooajal järjest Šotimaa meistriks ja nimetati mõlemal hooajal Šotimaa kõrgliiga hooaja sümboolsesse koosseisu. Aastatel 2015–2018 mängis ta Inglismaa kõrgliiga klubis Southampton. 2016. aastal valiti ta Southamptoni aasta mängijaks.

Liverpooliga liitus ta 2018. aasta jaanuaris. Liverpool maksis tema eest 75 miljonit naela, mis teeb temast kõigi aegade kallima kaitsja. Hooajal 2018–19 valiti ta Premier League'i hooaja parimaks mängijaks ja liiga hooaja sümboolsesse koosseisu ning 2019. aastal Liverpooli aasta mängijaks. Lisaks võitis ta 2018–19 Liverpooliga Meistrite Liiga.

Koondisekarjäär
---------------

Debüüdi Hollandi rahvuskoondises tegi ta 10. oktoobril 2015 EM-i valikmängus Kasahstani vastu. Esimest korda kandis ta kaptenipaela 23. märtsil 2018 sõprusmängus Inglismaa vastu. Esimese värava rahvuskoondises lõi ta 26. märtsil 2018 sõprusmängus Portugali vastu.

Saavutused
----------

Celtic
* Scottish Premiership (2): 2013–14, 2014–15
* Scottish League Cup (1): 2014–15

Liverpool
* UEFA Meistrite Liiga (1): 2018–19
* UEFA Superkarikas (1): 2019

Viited
------

1. ↑  "Ametlik: Liverpool ostis kaua jahitud keskkaitsja". sport.err.ee. 27.12.2017. Vaadatud 22.6.2018

Välislingid
-----------

 Virgil van Dijk – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis

| * v
* r
Liverpool FC mängijad  –  Premier League |
| --- |
| 

* 1 Alisson
* 3 Fabinho
* 4 Van Dijk
* 5 Konaté
* 6 Thiago
* 7 Milner
* 8 Keïta
* 9 Firmino
* 10 Mané
* 11 Salah
* 12 Gomez
* 13 Adrián
* 14 Henderson
* 15 Oxlade-Chamberlain
* 17 Jones
* 18 Minamino
* 20 Jota
* 21 Tsimíkas
* 23 Shaqiri
* 26 Robertson
* 27 Origi
* 32 Matip
* 46 R. Williams
* 62 Kelleher
* 66 Alexander-Arnold
* Treener: Klopp

 |
**Ando Martin Kass** (sündinud 26. aprillil 1961 Torontos Kanadas) on eesti vaimulik Ameerikas.

Alg- ja keskhariduse omandas Kanadas Torontos, seejärel lõpetas North Yorki Georg S. Henry keskkooli (Ontario Secondary School) Honours Graduationi diplomiga juunis 1979 ja Toronto Yorki ülikooli geograafia erialal bakalaureusekraadiga. Usuteadust on ta õppinud Waterloo Lutheran Seminarys ja Toronto ülikooli Wycliffe College'is, lõpetades viimase Master of Divinity kraadiga aastal 1988. Lisaks sai ta sama Faculty of Educationis BEd kraadi 1989. aastal. Prooviaastal oli Toronto Peetri koguduses õpetaja Andres Tauli juhendamisel. Ordineeriti õpetajaks 19. juunil 1994 peapiiskop Udo Petersoo poolt, teda assisteerisid praost Edgar Heinsoo ja abipraost Tõnis Nõmmik.

Määrati teenima (ja veel 1996. aastal teenis) E.E.L.K. Cleveland-Ohio kogudust Ameerika Ühendriikides.

Isiklikku
---------

Tema emapoolne vanaisa oli Tallinna Jaani koguduse õpetaja Aleksander Täheväli, tädimees peapiiskop Konrad Veem, isa diakon Tarvo Kass.

Viited
------

1. ↑  Eesti Kirik nr. 4. 1994
2. ↑  Eesti Kirik nr. 3, 1996.
**Bielsko-Biała** (saksa *Bielitz-Biala*; tšehhi *Bělsko-Biala*) on maakonna õigustes linn Poolas Sileesia vojevoodkonnas Ülem-Sileesia linnastus. 

Linn loodi 1941 kahe linna, Bielitzi ja Biala liitmise teel. Pärast Teise maailmasõja lõppu linnad lahutati, kuid liideti taas 1951. aastal.

Asub Biała jõe ääres.

1972–2000 valmistati linnas sõiduautosid Polski Fiat.

Inimesed
--------

* Kitty Felix

Välislingid
-----------

* Bielsko-Biała koduleht

Sileesia vojevoodkonna vapp
Sileesia vojevoodkond

**maakonnaõigustega linnad:** Bielsko-Biała |
Bytom |
Chorzów |
Częstochowa |
Dąbrowa Górnicza |
Gliwice |
Jastrzębie-Zdrój |
Jaworzno |
Katowice |
Mysłowice |
Piekary Śląskie |
Ruda Śląska |
Rybnik |
Siemianowice Śląskie |
Sosnowiec |
Świętochłowice |
Tychy |
Zabrze |
Żory  

**maakonnad:**
Będzin |
Bielsko-Biała |
Bieruń-Lędziny |
Cieszyn |
Częstochowa |
Gliwice |
Kłobuck |
Lubliniec |
Mikołów |
Myszków |
Pszczyna |
Racibórz |
Rybnik |
Tarnowskie Góry |
Wodzisław Śląski |
Zawiercie |
Żywiec
**Ando Ots** (sündinud 17. märtsil 1941 Kudina vallas Tartumaal) on eesti füüsik.

Elulugu
-------

Ando Ots on talupidaja poeg.

Lõpetas 1959 Tartu 8. Keskkooli, 1965 TÜ füüsika-matemaatikateaduskonna optika erialal, aspirantuuri 1971, füüsika-matemaatikakandidaat (1971, TÜ), väitekiri "Исследование F-центров в сульфиде цинка методом ЭПР". Täiendas end 1974–75 Turu Ülikoolis, olnud teaduslikes välislähetustes Rootsis, Saksamaal, Austrias ja korduvalt Soomes. Oli 1966 TÜ eksperimentaalfüüsika kateedri stažöör, 1971–73 vanemõpetaja, 1973–75 Eesti Põllumajandusakadeemia füüsikakateedri juhataja, dotsendi kohusetäitja, 1975–78 TÜ eksperimentaalfüüsika kateedri vanemteadur, aastast 1978 eksperimentaalfüüsika ja tehnoloogia instituudi dotsent, vanem- ja juhtivteadur. Lugenud tahkisefüüsika, elektroonika, kompuuterelektroonika, digitaalse andmetöötluse, mikroprotsessorite ja telekommunikatsiooni aluste kursusi.

Teadustöö
---------

Uurimusi elektronide paramagnetilisest resonantsist ja võredefektide struktuurist, teinud kindlaks anioon- ja katioonvakantsidel baseeruvate defektide detailse struktuuri, tekkemehhanismi ja termilise stabiilsuse ZnS, ZnO, CaS jt A2B6 ühenditel. Eesti Füüsika Seltsi liige.

Tunnustus
---------

* 2012 Tartu Ülikooli medal

Teoseid
-------

* Thermal stability of Fe3+ centres and thermoluminescence of ZnS single crystals (kaasautor). // Phys. Status Sol. B 129 (1985)
* EPR of V centres in plastically deformed CaS (kaasautor). // J. Phys. Chem. Solids 57 (N 9) (1996)
* V- centres and cation vacancies in neutron-irradiated CaS (kaasautor). // Solid State Communications, 113 (2000)
* EPR of [Li]º, [Na]º and [K]º centres in SrS and CaS polycristals (kaasautor). // Phys. Status Solidi (b) 241 (2004)

Viited
------

1. 1 2 3 4  Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide
2. ↑  "Tartu Ülikooli medali kavalerid". *Tartu Ülikool*. Vaadatud 5.12.2022.

Kirjandus
---------

* Eesti Põllumajanduse Akadeemia õppe-teadusliku koosseisu bio-bibliograafiline teatmeteos 1951–1981. Trt, 1981, 143
* Tartu Riikliku Ülikooli õppe-teaduskoosseisu biobibliograafia nimestik 1944–1980. Trt, 1987, 276
* Tartu Ülikooli õppe-teaduskoosseisu biobibliograafia nimestik 1981–1995 (käsikiri), 121
* Eesti entsüklopeedia 14, 346
* *Eesti teaduse biograafiline leksikon.* 3. köide: *N–Sap* TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013

 *Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.*
|  |
| --- |
|  **Poks** |
| Riik |  | Rootsi |
|  |
| Kuld | 1947 | Sulgkaal |

**Kurt Kreuger** (22. detsember 1913 Stockholm – 22. veebruar 2005) oli Rootsi poksija.

Kreuger oli sulgkaalus (kuni 126 naela ehk 57,2 kg) kokku kuuekordne Rootsi meister aastatel 1938–1939 ja 1941–1944. Ta sai Rootsi meistrivõistlustel sulgkaalus (kuni 58 kg) 1946. aastal 2. koha. Ta osales maavõistlustel Rootsi eest 10 korral ning võitis neist 7 ja kaotas 3 kohtumist.

Kreuger osales Euroopa eest ühe korra sulgkaalus (kuni 126 naela ehk 57,2 kg) maavõistlusel USA Kuldkinda-turniiri võitjate meeskondadega ja kaotas 1947. aastal oma kohtumise Chicagos.

Kreuger võitis sulgkaalus (kuni 58 kg) 7. Euroopa meistrivõistlustel (Dublin, 1947) kuldmedali ja tuli Euroopa meistriks. 

Kreuger poksis septembrist 1947 kuni aprillini 1949 elukutselisena ning pidas kokku 6 kohtumist, millest võitis 5 (neist 1 nokaudiga) ja kaotas 1 (selle nokaudiga) kohtumist.

Viited
------

1. ↑  "Rootsi meistrivõistlused poksis. Tulemused rootsi keeles". Originaali arhiivikoopia seisuga 18. veebruar 2011. Vaadatud 22. juulil 2012.
2. ↑  1947. aasta Euroopa – USA Kuldkinda-võistlused. Tulemused inglise keeles
3. ↑  7. Euroopa meistrivõistlused poksis. Dublin 1947. Tulemused inglise keeles

Välislingid
-----------

* Kurt Kreuger lehel Ringside. Rootsi keeles
* Kurt Kreuger saidil BoxRec
**Natalja Semjonovna Posselskaja** (vene keeles Наталья Семёновна Посельская; 12. aprill 1946 Moskva – 8. juuli 2011 Jakutsk) oli jakuudi balletitantsija, balletipedagoog ja koreograaf, pedagoogikakandidaat, Sahha riikliku preemia laureaat.

Ta oli Jakutski koreograafiakooli rajaja, direktor ja kunstiline juht. 1992. aastal avati Posselskaja eestvedamisel Žirkovi-nimelise Jakutski Muusikakooli juures koreograafiaosakond, mis 1995. aasta reorganiseeriti iseseisvaks õppeasutuseks – Vabariiklikuks koreograafiakooliks. 2004. aastal nimetati kool ümber jakuudi esimese baleriini auks Aksenija Posselskaja nimeliseks Jakutski koreograafiakooliks.

Haridus- ja töökäik
-------------------

Pärast Novosibirski koreograafiakooli lõpetamist 1965. aastal asus Natalja Posselskaja tööle balletisolistina Jakuudi Muusika- ja Draamateatrisse. Aastatel 1976–1978 oli ta stažeerimisel Vaganova-nimelises Leningradi Akadeemilises Koreograafiakoolis. 1988. aastast tegutses ta balletipedagoogina ja koreograafina. 1990. aastal lõpetas ta GITIS-e pedagoogikaosakonna.

Tunnustus
---------

Venemaa teenelise kultuuritöötaja rinnamärk
* Sahha (Jakuutia) Vabariigi teeneline kultuuritöötaja
* Jakuudi ANSV Oiunski-nimeline riiklik preemia (balletialase pedagoogikatöö eest, 2003)
* Venemaa Föderatsiooni teeneline kultuuritöötaja

Mälestuse jäädvustamine
-----------------------

Aksenija Posseskaja nimeline Jakutski Koreograafiakool nimetati 2011. aastal ümber Aksenija ja Natalja Posselskaja nimeliseks Jakutski Koreograafia Kolledžiks.

Isiklikku
---------

Tema ema oli balletitantsija Aksenija Posselskaja ja isa Jakuudi ANSV haridusminister Semjon Sjulski.

Viited
------

1. 1 2 3  Посельская, Наталья Семёновна. ysia.ru
Natalja Varlei (2010)
**Natalja Varlei** (vene *Наталья Владимировна Варлей*; sündinud 22. juunil 1947 Constanțas Rumeenias) on vene näitleja.

Natalja Varlei on sündinud mereväeohvitseri perekonnas. Lapsepõlves elas ta Murmanskis. 1950. aastate lõpus kolis Varleide perekond Moskvasse. 1965. aastal lõpetas Natalja Varlei Riiklik Tsirkuse- ja Estraadikunsti Kooli akrobaatikaosakonna ja asus tööle Moskva Tsirkuses Tsvetnoi Bulvaril tasakaalukunstnikuna. 

1966. aastast hakkas ta mängima filmides. Laiema tuntuse saavutas ta Niina rolliga filmis "Kaukaasia vang ehk Šuriku uued seiklused".

1971. aastal lõpetas ta Boriss Štšukini nimelise Teatriinstituudi. Aastatel 1971–1981 oli ta Moskva Stanislavski-nimelise Draamateatri näitleja. 1980. aastatel õppis ta Maksim Gorki nimelises Kirjandusinstituudis. Samal ajal jätkas ta filmides mängimist ja osales ka filmide dubleerimisel.

Filmirolle
----------

| Aasta | Pealkiri | Eestikeelne pealkiri | Roll |
| --- | --- | --- | --- |
| 1966 | "Кавказская пленница, или Новые приключения Шурика" | "Kaukaasia vang ehk Šuriku uued seiklused" | Niina |
| 1967 | "Вий" | "Vii" | Pannake |
| 1971 | "12 стульев" | "Kaksteist tooli" | Lisa |
| 1974 | "Три дня в Москве" | "Kolm päeva Moskvas" | Olja Potapova |
| 1974 | "Большой аттракцион" | "Suur atraktsioon" | Daša Kalašnikova |
| 1984 | "Гостья из будущего" | "Külalised tulevikust" | Marta Skrõl, treener |

Tunnustus
---------

* 1989 – Vene NFSV teeneline kunstnik

Välislingid
-----------

* Natalja Varlei andmebaasis IMDb
* Natalja Varlei kino-teatr.ru lehel
**Kurt Rudolph** (3. aprill 1929 Dresden – 13. mai 2020 Düsseldorf) oli Saksa usundiloolane. Tema peamiseks uurimisteemaks oli gnostitsism.

Elulugu
-------

Rudolph sündis Dresdenis ning õppis aastatel 1948–1953 Greifswaldi ja Leipzigi ülikoolis teoloogiat, usundilugu ja semitistikat. 1956. aastal kaitses ta Leipzigi ülikooli usuteaduskonnas doktoritöö mandalastest ning 1957. aastal teise doktoritöö sama ülikooli filosoofiateaduskonnas samal teemal, kuna Leipzigi ülikooli filosoofiateaduskond ei aktsepteerinud usuteaduskonnas kaitstud tööd. Mandalasi käsitles ka tema 1961. aasta Leipzigi ülikooli filosoofiateaduskonnas kaitstud habilitatsioonitöö. 1961–1983 oli ta usundiloo professor Leipzigi ülikoolis, 1984–1986 Santa Barbara (California) ülikoolis ja 1986–1994 Marburgi ülikoolis. Siirdus emeritruuri 1994. aastal ning elas elu lõpuni Düsseldorfis.

Publikatsioonid
---------------

### Teaduslikud kirjutised

* *DieMandäer I – DasMandäerproblem.* Vandenhoek 1960.
* *DieMandäer II – Der Kult.* Vandenhoek 1961.
* *Theogonie, Kosmogonie und Anthropogonie in denmandäischenSchriften* Vandenhoeck 1965. ISBN 3-525-53182-6
* *DieGnosis – Wesen und GeschichteeinerspätantikenReligion* Leipzig 1977, (4. trükk. Vandenhoeck 2005). ISBN 978-3-525-52110-6
* *Gnosis und SpätantikeReligionsgeschichte* (kogutud artiklid, Brill 1997). ISBN 90-04-10625-1

### Tõlked eesti keeles

* *Gnoosis. Ühe hilisantiikse usundi olemus ja ajalugu*. Tlk Jaan Lahe, Jana Lahe ja Marju Lepajõe. TLÜ kirjastus 2014.

Kirjutised tema kohta
---------------------

* Jaan Lahe: Kurt Rudolph ja tema tööd 20. sajandi ja 21. sajandi alguse gnoosise-uurimise kontekstis. Teoses: *Gnoosis. Ühe hilisantiikse usundi olemus ja ajalugu*, lk 393–444.
* Jaan Lahe. Gnoosis kui eksistentsiaalne allegooria. Kurt Rudolphi raamat. "Gnoosis. Ühe hilisantiikse usundi olemus ja ajalugu". – Kirik & Teoloogia, 6. veebruar 2015 .
* Jaan Lahe. Laudatio: Kurt Rudolph 85: Tugev inimene on suurem oma ajast ja oludest. – Kirik & Teoloogia, 4. aprill 2014 .

Seosed Eestiga
--------------

Ta on kinkinud raamatuid oma isiklikust teaduslikust raamatukogust EELK Usuteaduse Instituudi raamatukogule ja Tallinna Ülikooli raamatukogule.

Kurt Rudolph oli üks Jaan Lahe gnoosist käsitleva doktoritöö juhendajatest.
**Pikkjärv** (ka *Viitna Pikkjärv, Suur Viitna järv, Suurjärv, Viitna järv*) on oligotroofne järv Lääne-Virumaal Kadrina vallas Viitna külas. Järv asub Viitna maastikukaitsealal ning on üks kolmest Viitna järvest. Järvest 0,5 km kirde pool asub Linajärv.

Oligotroofsed järved on ökoloogiliselt unikaalsed ning neid leidub Eestimaal paljude ekspertide arvamusel kõige vähem. 

Järv paikneb Kõrvemaa ja Põhja-Eesti platoo piirialal. 

Taimestik on liikide arvu poolest keskmine: esineb 16 liiki makrofüüte, sealhulgas mitu looduskaitsealust liiki. 

Kaladest leidub ahvenat, haugi, kokre ja lutsu. Kalapüük on keelatud.

### Eutrofeerumine

Viitna Pikkjärve seisundit on pikka aega seiratud ning seire tulemused näitavad aeglast, aga pidevat eutrofeerumist. Eutrofeerumine on põhjustanud Viitna Pikkjärve seisundi halvenemise ja võib põhjustada järve troofsuse muutumise, mis tähendaks ka taimeharulduste vesilobeeliate elupaiga kadumist. Veevahetus toimub aeglaselt, kuna järv toitub ainult sademetest, põhjas olevatest allikatest, ning läbi kruusa ja liiva imbuvast pinnaseveest. Eutrofeerumise on mõningate ekspertide arvamuse kohaselt põhjustanud tuhandete inimeste suvine suplemine järves, mis ületab veekogu isepuhastusvõime. 

Veereostust põhjustab ka kallaste ohtrast tallamisest põhjustatud erosioon. Vaatamata kaitsekorralduslikele meetmetele, mis lubavad järve kasutada ainult põhjakaldal, võib suvitajaid leida ümber terve järve. Suvitajad tallavad vette minnes taimestikku hoidva muda laiali ja niiviisi tõstetakse kord juba settinud biogeenid taas ringlusse.

### Oligotroofne järv

Eesti väikejärvede klassifikatsioon lähtub Aare Mäemetsa tüpoloogiast, kus jaotatakse Eesti järved kaheksasse tüüpi: oligotroofsed, semidüstroofsed, düstroofsed, eutroofsed + hüpertroofsed, miksotroofsed, sideotroofsed, halotroofsed ja alkalitroofsed.

Oligotroofseid järvi rangelt võttes enam Eestis pole, vaid tegemist on nüüdseks juba mesotroofsesse staadiumi jõudnud veekogudega. Seepärast käsitletakse oligotroofsete veekogudena selliseid, mis olid tüüpilised 1950. aastatel ja on praeguseks säilitanud osa iseloomulikust elustikust. Seda tüüpi järve iseloomustavad väga väike puhverdusvõime, väike biogeenide (eriti fosfori) sisaldus, mesotroofne fütoplanktoni koondindeks, vee hea läbipaistvus. 

Eesti kõige haruldasemad veetaimed, mis moodustavad lahnarohu-vesilobeelia koosluse, kasvavad just oligotroofsetes vetes.

* 
*

Viited
------

1. ↑  Tõnisson, A. (koost.) 2009. Viitna maastikukaitseala kaitsekorralduskava 2011-2020. Käsikiri Keskkonnaametis.
2. 1 2  Kotter, R. (2010). "Viitna maastikukaitseala: järved mägede vahel". *Eesti Loodus*. Vaadatud 31.08.2017.
3. 1 2 3  Ott, I. & T. Kõiv (1999). *Eesti väikejärvede eripära ja muutused*. Tallinn.

Välislingid
-----------

* Pikkjärv Eesti looduse infosüsteemis
Oscar Luigi Scalfaro (2009)
**Oscar Luigi Scalfaro** (9. september 1918 Novara – 29. jaanuar 2012 Rooma) oli Itaalia president aastatel 1992–1999.

1942. aastal lõpetas Milano Püha Südame Katoliikliku Ülikooli ja alustas tööd juristina.

1945. aastal sai temast riiklik süüdistaja. Samal aastal nõudis ta surmanuhtlust Novara prefektile Enrico Vezzalinile ning tema kaaslastele Raffaele Infantele, Arturo Missiatole, Domenico Riccile, Salvatore Santorole ja Giovanni Zenole, keda süüdistati kollaboratsionismis, koostöös Saksa okupatsioonivõimudega. Kõik kuus mõisteti surma ja hukati samal aastal. Pärast seda saavutas Scalfaro veel ühe surmaotsuse, kuid selle saanule anti enne otsuse täideviimist armu. Scalfaro on viimane Itaalia prokurör, kes saavutanud surmaotsuse.

1946. aastal valiti ta Torino konstitutsioonilise assamblee liikmeks ja 1948. aastal sai temast Itaalia Kristlik-Demokraatliku Partei esindajana Itaalia parlamendi liige.

1972–1973 oli ta haridusminister, 1983–1987 siseminister. 

1992. aastal valiti Scalfaro parlamendi esimeheks ja juba mõne kuu pärast Itaalia presidendiks. President oli ta 1999. aastani ja vastavalt Itaalia põhiseadusele pärast seda kuni surmani eluaegne senaator.

Scalfaro oli abielus. Naine Maria Inzitari suri 1944. aastal kõigest 20-aastaselt. Neil sündis tütar Marianna. Scalfaro ei abiellunud enam kunagi.

Tunnustus
---------

* 1997 Maarjamaa Risti ketiklassi teenetemärk

Välislingid
-----------

* 

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Oscar Luigi Scalfaro** |
**Voldemar Palitser** (15. august 1893 Koložitsa mõis, Jamburgi maakond, Peterburi kubermang – 8. juuli 1939 Narva) oli Eesti politseinik ja majandustegelane.

Voldemar Palitser sündis Jamburgi maakonna Koložitsa mõisa valitseja Hans Palitseri pojana, õppis Tallinna Aleksandri Gümnaasiumis, Narva gümnaasiumis ja aastatel 1914–1916 Peterburi Polütehnikumis, oli EÜS Põhjala liige. Tegutses Petrogradis ka Eesti Hariduse Seltsi koolijuhatajana. Esimese maailmasõja ajal astus Vladimiri sõjakooli, teenis 18. Siberi kütipolgus, lõpetas Oranienburgi ohvitseride kütikooli kuulipildujate kursused ja läks sõja lõpupoolikul lipnikuna rindele Ukrainas.

1918. aasta detsembris liitus leitnant Voldemar Palitser Eesti rahvusväeosa Eesti Ratsaväepolguga. 1918. aasta sügisel nimetati V. Palitser Eesti Politsei Narva linna miilitsaülemaks. 4. veebruarist kuni 14. septembrini 1920 oli ta Tallinna linna miilitsa- ja politseiülem.

Pärast Vabadussõda kolis Palitser Saksamaale ja õppis Frankfurdi ülikoolis majandust, ülikooli lõpetas 1923. aastal. Palitserist sai AS Aivazi osanik, mille juhatuse liige ja direktor ta oli surmani. Ta oli 1934. aastal Nõmme linnavolinik Vabadussõjalaste Rahvaliikumise nimekirjast.

Voldemar Palitser sai raskelt vigastada autoõnnetuses Vaivara vallas Narva lähedal Tallinna–Narva maanteel Põlendiku metsa vahel. Ta toimetati Narva linna haiglasse, kus ta suri.

Viited
------

1. ↑  Mati Kröönström, Eesti ratsaväe juhid Vabadussõjas[*alaline kõdulink*]. Tuna, 2/ 2005
2. ↑  Dr. W. Palitseri surm autoõnnetusel, Päewaleht, nr 183, 10. juuli 1939

Välislingid
-----------

* Ohvitseride andmekogu, Eesti Sõjamuuseum - Kindral Laidoneri Muuseum. Eesti ohvitserid 1918-1940.
**ELLA: Eesti lühilugude ajakiri** oli Eesti kirjandusajakiri, mis peamiselt avaldas noorte autorite loomingut. Ajakirja andis välja MTÜ Villane Raamat koostöös Eesti Trükimuuseumiga. Avanumber ilmus veebruaris 2014. ELLA peatoimetajaks oli Marianne Lind. Paralleelselt ilmus ka inglise keelne väljaanne JESS: Journal of Estonian Short Stories, milles avaldati Eesti autorite inglise keelset proosat. 

ELLA kaasautorid on olnud Mihkel Seeder, Mari Tammar, Piret Saul-Gorodilov, Kaarel Mihk, Raido Alberg, Erki Lind, Lisandra Sirel.

Ajalugu
-------

Sandra Saulil ja James Baxenfieldil tekkis mõlemal teineteisest sõltumatult soov hakata välja andma Eesti kirjandusele pühenduvat ajakirja. Jamesil, kes leidis, et Eesti autorite looming inglise keeles on raskesti kättesaadav, tekkis idee rajada inglise keelne ajakiri, mis keskendub Eesti kirjandusele. Samal ajal plaanis uut kirjandusajakirja Sandra Saul. Koostöös loodi mittetulundusühing Villane Raamat, mis vastutas sõsarajakirjade ELLA (Eesti lühilugude ajakiri) ja JESS (Journal of Estonian Short Stories) väljaandmise eest. Ajakiri oli plaanitud ilmuma kaks korda aastas. Tutvustav avanumber ilmus veebruaris 2014, kus ilmus kuus algset lühilugu kuuelt erinevalt autorilt. Teine number ilmus sama aasta septembris ja lisaks algupärastele tekstidele sisaldas see ka Jaan Oksa loomingut. 

Vähese lugejahuvi ja rahaliste raskuste tõttu lõpetati ELLA (ning JESSi) väljaandmine pärast teist numbrit.

Välislingid
-----------

Made in Kastani
Jääval rõhul on gaasi ruumala võrdeline absoluutse temperatuuriga
**Charles'i seaduse** [š'arli seaduse] järgi on jääval rõhul ideaalse gaasi ruumala võrdeline absoluutse temperatuuriga:

p/T = const, kui V = const (p = const × T).

Reaalsete gaaside käitumine sarnaneb enamiku tingimuste korral üsna hästi ideaalse gaasi käitumisega ja see teeb Charles'i seaduse kasulikuks.

Charles'i seaduse avaldas esimesena prantsuse loodusteadlane Joseph Louis Gay-Lussac 1802, aga ta omistas selle autorsuse oma kaasmaalase Jacques Charles'i avaldamata tööle 1780. aastatest. Gay-Lussacist sõltumatult avastas selle seaduse inglise loodusteadlane John Dalton 1801, kuigi tema kirjeldus oli vähem põhjalik kui Gay-Lussaci oma.

Seaduse põhimõtet kirjeldas juba sajand varem prantsuse teadlane Guillaume Amontons, aga Gay-Lussac oli esimene, kes näitas, et see kehtib üldiselt kõigile gaasidele, kaasa arvatud normaaltingimustes vedelal kujul esinevate ainete aurudele. Ta täheldas ka, et see seadus ei kehti gaaside keemistemperatuurist üksnes mõne kraadi võrra kõrgemate temperatuuride juures.

Charles'i seadus jätab mulje, et kui temperatuur läheneb absoluutsele nullile, siis läheneb gaasi ruumala nullile. See küll reaalsete gaaside kohta ei käi. Kui ükskõik missugust reaalset gaasi piisavalt jahutada, siis ta veeldub, kui temperatuur langeb tema keemistemperatuurini, mis on igal gaasil erinev. Seetõttu kehtib Charles'i seadus reaalsetele gaasidele üksnes keemistemperatuurist kõrgematel temperatuuridel.

Gay-Lussac püüdis kindlaks määrata ka seda temperatuuri, millel ideaalse gaasi ruumala peaks nulliks muutuma. Ta sai selleks –266,66 °C, mis langeb täitsa hästi kokku tänapäevase väärtusega –273,15 °C.

Esimesena arutles minimaalse temperatuuri võimalikkuse üle Robert Boyle 1665. Esimesena püüdis absoluutse nulltemperatuuri väärtust määrata Guillaume Amontons 1702 ja sai selle väärtuseks –240 °C. Lord Kelvin määras aastal 1852 temperatuuriks, millel Charles'i seaduse järgi peaks gaaside ruumala nulliks muutuma, –273,22 °C, aga ta ei seostanud seda absoluutse nulliga. Alles Ludwig Boltzmann näitas 1870, et need kaks langevad kokku.

Vaata ka
--------

* Ideaalse gaasi olekuvõrrand
* Universaalne gaasikonstant
**Voldemar Press** (sündinud 2. mail 1949 Rõuges) on Eesti maadlustreener.

Treeneritöö
-----------

Lõpetas 1968 Tartu 16. Kutsekeskkooli ja töötas Tartu Kalevi Spordikoolis (1979–2002.) alates 2003. aastast spordiklubis Englas (EKR6. kutsetase). 2011. liitus treenerina uuesti Tartu Spordiselts Kaleviga.

Voldemar Press oli 1980. aastatel Eesti Spordiselts Kalev noortekoondise vanemtreener. Aastatel 1991–1996. kuulus Eesti Maadlusliidu treenerite nõukokku. Ta on tegutsenud maadluskohtunikuna (üleliiduline kategooria).

Saavutused
----------

### Treenerina

* Eesti meistrivõistlustel rohkem kui 160 medalit.
* Mitu korda Eesti meistrivõistluste meeskondlik tiitel.
* Rahvusvahelistel tiitlivõistlustel on Eestit esindanud üle 50 korra.
* Sportlastest on olümpiamängudele jõudnud kaks sportlast.

Õpilasi: Andreas Steinbach

Tunnustus
---------

* Eesti Spordiselts Kalev maadlustreeneri tunnustus kuus aastat.
* 2002. aastal tunnistati Spordiselts Kalevi parimaks treeneriks.
* Tartu Kalevi auliige.
* Portugali Maadlusföderatsiooni teenetemedal 2000. aastal.
* Korduvalt pälvinud Eesti Maadlusliidu eduka treeneri tunnustuse.

Lisaks
------

1999. aastast Valgemetsa laagri atesteeritud laagrijuht.

Isiklikku
---------

Vend Feliks Press on tulnud kahel ja poeg Kristjan Press neljal korral Kreeka-Rooma maadluses Eesti meistriks.

Välislingid
-----------

* Biograafia ESBL-is
**Njuuton** (tähis **N**) on jõu mõõtühik SI-süsteemis. Njuuton võrdub jõuga, mis annab kehale massiga 1 kg jõu mõjumise suunas kiirenduse 1 m/s2.

Nimetus "njuuton" pandi ühikule klassikalise mehaanika rajaja Isaac Newtoni auks.

Njuuton on tuletatud ühik, mille saab avaldada SI põhiühikute kaudu, lähtudes Newtoni teisest seadusest
 

{\displaystyle F=ma},
kus {\displaystyle F} on jõud, {\displaystyle m} on mass ja {\displaystyle a} on kiirendus.

Nende suuruste ühikute vahel kehtib järelikult seos

{\displaystyle 1\;{\text{N}}=1\;{\text{kg}}\cdot 1\;{\frac {\text{m}}{{\text{s}}^{2}}}=1\;{\frac {{\text{kg}}\cdot {\text{m}}}{{\text{s}}^{2}}}.}
Maa pinnal (*r* = 6370 km) mõjub 1 kg massiga kehale gravitatsioonist tingitud jõud 9,80665 njuutonit, sest standardne raskuskiirendus *g* on 9,80665 m/s2.

Kuigi Vihtide ja Mõõtude Peakonverents esitas njuutoni definitsiooni juba 1948. aastal, võeti see jõuühik laialdaselt kasutusele koos SI-süsteem]]iga alates 1960. aastast ja ta hakkas asendama MKSA-süsteemi jõuühikut jõukilogramm.

Välislingid
-----------

* Jõuühikute teisendamine (kalkulaator)

| * v
* r
SI-süsteem |
| --- |
| Põhiühikud | 
Amper  • Kandela  • Kelvin  • Kilogramm  • Meeter  • Mool  • Sekund |  |
| Tuletatud ühikud | 
Bekrell  • Celsiuse skaala  • Džaul  • Farad  • Grei  • Henri  • Herts  • Katal  • Kulon  • Luks  • Luumen  • Njuuton  • Oom  • Paskal  • Radiaan  • Siimens  • Siivert  • Steradiaan  • Tesla  • Vatt  • Veeber  • Volt |
**Charles Alexander Carnegie, üheteistkümnes Southeski krahv** (23. september 1893 Edinburgh, Šotimaa – 16. veebruar 1992 Brechin, Šotimaa) oli Fife'i printsess Maudi, Edward VII tütretütre abikaasa. Ta kandis Southeski krahvi tiitlit aastatel 1942–1992.

Noorus ja abielu
----------------

Charles Alexander Carnegie sündis 23. septembril 1893 Edinburghis Šotimaal. Tema isa oli Charles Noel Carnegie, 10. Southeski krahv, ja ema Ethel Mary Elizabeth Bannerman. Sünnijärgse tiitliga oli ta lord Carnegie, kuna ta oli krahvi poeg. Lord Carnegie õppis Etoni kolledžis. Hiljem astus ta Briti armeesse ning määrati Scots Guardi. 1917. aastal oli ta India asekuninga adjutant. 

12. novembril 1923 abiellus ta Fife'i printsessi Maudiga Kuninglikus Sõjaväekabelis Londonis. Maud oli Fife'i 1. hertsogi Alexander Duffi ja tema naise Louise'i noorem tütar, kuningas Edward VII tütretütar. 1905. aastal oli ta saanud Briti printsessi tiitli. Abielu järel lakkas Maud printsessitiitlit kasutamast ning lasi end nimetada leedi Maud Carnegieks. 

Paaril oli üks laps:

* James Carnegie (s. 23. septembril 1929)

Southeski krahv
---------------

10. Southeski krahv suri 10. novembril 1941. Charlesist sai 11. Southeski krahv ja Maudist Southeski krahvinna. Kuigi nad ei täitnud kuninglikke kohustusi, peeti neid kuningliku perekonna liikmeteks. Nad mõlemad viibisid Maudi nõo, kuningas George VI kroonimisel ning muudel kuninglikel üritustel.

Teine abielu
------------

Maud suri 14. detsembril 1945 bronhiidi tagajärjel. Krahv abiellus 16. mail 1952 Evelyn Julia Williams-Freemaniga (s. 27. juuli 1909), kes oli major Ion Edward FitzGerald Campbelli eksabikaasa ja kellel oli ka poeg Ion Edward FitzGerald Campbell.

Surm
----

Southeski krahv suri 16. veebruaril 1992 Brechinis Šotimaal 98-aastaselt. Tema poeg James oli juba oma tädilt, printsess Alexandralt pärinud Fife'i hertsogi tiitli ning oli kolmas Fife'i hertsog. Southeski krahvi tiitlit kasutatakse Fife'i hertsogi lisatiitlina ning see kuulub Charlesi lapselapsele David Carnegiele.
Jaunklidzise seltsimaja-raamatukogu
**Jaunklidzis** on küla (*vidējciems*) Lätis Valmiera piirkonnas Plāņi vallas. Küla asub merepinnast 65 meetri kõrgusel, valla keskusest Plāņist 8,5, endisest piirkonnakeskusest Strenčist 8 ja Riiast 142 kilomeetri kaugusel.

Küla rajati Nõukogude perioodil kui Plāņi sovhoosi keskasula. Küla kohal asus varem kohalik seltsimaja, kus asusid ka kinosaal, koorejaam, raamatukogu ja postkontor. 2010. aastal ehitati selle varemetele uus kohalik seltsimaja-raamatukoguhoone, mis jäljendab 1785. aastal rajatud valla seltsimaja, mille originaal asub 1940. aastast Läti vabaõhumuuseumis. Aastail 2009–2021 kuulus küla Strenči piirkonda.

Külas on Bērziņi ja Jaunklidzise bussipeatus.

Viited
------

1. ↑  Vietvārdu datubāze
2. ↑  Latvijas pagasti. Enciklopēdija. 2. sējums. Rīga : A/S Preses nams. 2002. 183. lk. ISBN 9984-00-436-8.
3. ↑  Autotransporta direcija

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Jaunklidzis** |

| * v
* r
Plāņi valla asulad |
| --- |
| 
Jaunklidzis **·**  Kazruņģis  **·**  Oliņas **·**  **Plāņi** **·**  Šalkas  **·**  Vadži  **·**  Višķi |
Õied
**Harilik kukehari** (*Sedum acre*) on paksuleheliste sugukonda kukeharja perekonda kuuluv mitmeaastane rohttaim. Samasse perekonda kuulub veel umbes 53 liiki[*viide?*].

Rahvapärased nimetused
----------------------

Rahvasuus kutsutud **kukemari**, **maoajaja**, **kiigemääre**, **lambamarjad**, **müüripipar**.

Kirjeldus
---------

Väike sukulent – taimed on 3–15 cm kõrged. Peenest juurest kasvab välja palju harunevaid varsi, mis on kaetud ruljate tipust ahenevate lihakate lehtedega. Kollased õied on peaaegu raota, moodustades tiheda õisiku. Tupplehti ja kroonlehti on kumbagi 5. Õietupe läbimõõt on 2–5 mm, õie läbimõõt 6–8 mm. Tolmukaid on 10. Õitseb kevadest suve keskpaigani. Seemned pisikesed. Taim levib suurepäraselt ka vegetatiivselt: lehtedega, pungadega või varre osadega, mis kiiresti juurduvad. 

Harilik kukehari Soeginina pangal

Levila ja kasvukohad
--------------------

Harilik kukehari kasvab Euroopas. Ta on naturaliseerunud Põhja-Ameerikas. Soomes kasvab ta kuni Salpausselkäni, hajusalt ka pisut põhja poole. Eestis on harilik kukehari sage.

Eelistab kasvada kuivadel hõreda taimestikuga päikeselistel, liivastel või kivistel kohtadel, kus vahel üldse muu taimestik puudub. Ta on võimeline kasvama väga kehvadel pinnastel ja kasvõi müüripragudes, kuid ta ei talu varju ja veepuudust.

Kasutamine ja mürgisus
----------------------

Lihakatesse lehtedesse kogub taim palju toitaineid. Seal on kuni 3% alkaloide, suhkrut, vaha, parkaineid, õunhapet, piimhapet ja C-vitamiini, seetõttu on kasutatud ravimtaimena. 

Taime kasvatatakse sageli ka ilutaimena miniaedades, samuti surnuaedadel. Taim juurdub kergesti, kui tal seda lubatakse, kuid sama kerge on teda välja kitkkuda, sest tema juured on madalal. 

Harilik kukehari on ka hea meetaim. Ühelt hektarilt võib saada kuni 35 kg mett. Mesi on kuldkollane ja meeldiva lõhnaga.

Taime mahl sisaldab mürgist alkaloidi semadiini ja glükolsiide, mis võivad olla nahale satudes ärritava toimega.

Viited
------

1. ↑  Eesti taimede määraja, (1999) Tartu: Eesti Loodusfoto, lk142
2. ↑  Normet.T. (2004) Mürgiseid taimi meie ümber, Tallinn: Maalehe Raamat, lk73

Välislingid
-----------

* Harilik kukehari andmebaasis eElurikkus Muuda Vikiandmetes
**Toomas Kruusimägi** (sündinud 8. novembril 1962) on eesti pedagoog ja koolijuht.

Ta lõpetas aastal 1981 Tallinna 22. Keskkooli ja aastal 1986 Tallinna Pedagoogilise Instituudi.

Ta oli aastatel 1986–1991 Tallinna 7. Keskkooli inglise (saksa) keele õpetaja. Aastatel 1991–1999 oli ta Tallinna Inglise Kolledži direktori asetäitja. Aastast 1999 on ta Tallinna Inglise Kolledži direktor.

Poliitiline tegevus
-------------------

Toomas Kruusimägi on Reformierakonna liige. Tema suurimad poliitilised eesmärgid on ühtse haridusruumi ja hea rattateede võrgustiku loomine Tallinnas.

Ta kandideeris 2023. aasta valimistel Riigikokku, kogus valimisringkonnas nr 2 (Tallinna Kesklinna, Lasnamäe ja Pirita linnaosad) 322 häält ning ei osutunud valituks.

Tunnustus
---------

* 2009 Aasta koolijuht
* 2010 Valgetähe IV klassi teenetemärk
* 2011 Prantsusmaa orden "Akadeemilised palmioksad" rüütlijärk.

Viited
------

1. ↑  Toomas Kruusimägi. "Toomas Kruusimägi | Koolijuht ja pedagoog". *kruusimagi.eu*. Originaali arhiivikoopia seisuga 10. august 2021.
2. 1 2  Toomas Kruusimägi. "Toomas Kruusimägi | Koolijuht ja pedagoog". *kruusimagi.eu*. Originaali arhiivikoopia seisuga 10. august 2021. Vaadatud 10. augustil 2021.
3. ↑  Teenetemärkide kavaleride andmekogu – 17695
Ülenurme valla vapp
**Ülenurme valla vapp** on Tartu maakonnas asunud endise Eesti haldusüksuse Ülenurme valla vapp.

Vapp kinnitati 20. juunil 2000.

Vapi kirjeldus
--------------

Vapikilp on lainelõikega kaldjaotatud kuldseks ja roheliseks väljaks. Kilbi alumisel, rohelisel väljal on kuldne vannasadra kujutis.

Põhjendus
---------

Lainelõige tähistab Emajõe lähedust vallale. Kuldne vannasader rohelisel taustal sümboliseerib paikkonna ajaloolist seotust põllumajandusega ja ühtlasi osutab, et valla territooriumil asub Eesti Põllumajandusmuuseum, mille logoks on samuti vannasader. Kuldne värv sümboliseerib küpsust ja viljakust. Roheline värv sümboliseerib loodust, põllundust, noorust ja elu.

Vapi kasutamise kord
--------------------

Valla vappi kasutatakse:

1. Vallavolikogu ja vallavalitsuse plankidel ja pitseritel.
2. Valla meenetel ja ametlikel trükistel.
3. Muudel juhtudel toimub vapi kasutamine vallavalitsuse loa alusel. Loa väljastamise korra kehtestab volikogu.

Vaata ka
--------

* Ülenurme valla lipp

Välislingid
-----------

* Ülenurme valla ametlik lehekülg – tutvustus ja asukoht
* Omavalitsuste sümbolid Riigikantselei lehel – Ülenurme vald