|  |
| --- |
| Mike Powell (2007) |
|  |
| Hõbe | 1988 | kaugushüpe |
| Hõbe | 1992 | kaugushüpe |
|  |
| Kuld | 1991 | kaugushüpe |
| Kuld | 1993 | kaugushüpe |
| Pronks | 1995 | kaugushüpe |

**Mike Anthony Powell** (sündinud 10. novembril 1963 Philadelphias) on USA endine kaugushüppaja, kehtiva maailmarekordi 8.95 omanik.

Esimest korda osales Powell USA koondises 1988. aasta suveolümpiamängudel Söulis. Kaugushüppevõistlus toimus 25. septembril. Juba avakatse järel hõivasid ameeriklased Carl Lewis, Powell ja Larry Myricks kolm esimest kohta vastavalt 8.41, 8.23 ja 8.14-ga. Teisel katsel hüppas Lewis 8.56, Myricks 8.27 ja Powell 8.11. Kolmandal katsel sai Powell teise koha tagasi, hüpates 8.49 (Lewis 8.52, Myricks 8.17). Powelli ülejäänud katsed ei õnnestunud ja ka Myricks ei parandanud oma tulemust, aga Lewis hüppas neljandal katsel 8.72 ja tuli olümpiavõitjaks.

1991. aasta maailmameistrivõistlustel Tokios toimus 30. augustil kõigi aegade kõrgeima tasemega kaugushüppevõistlus. Kaks võistlejat ületasid sellel peaaegu 23 aastat püsinud Robert Beamoni maailmarekordi 8.90. Lewis oli sel ajal kahekordne olümpiavõitja ja kahekordne maailmameister, teda peeti kõigi aegade parimaks kaugushüppajaks ja ta polnud kümme aastat kellelegi kaugushüppes kaotanud. Avakatsel asus Lewis maailmameistrivõistluste rekordi 8.68-ga liidriks, teisel katsel hüppas Powell 8.54. Kolmandal katsel püstitas Lewis isikliku rekordi 8.83. Neljandal katsel näis, et Powell tõuseb liidriks, kuid kohtunikud leidsid mikroskoopilise üleastumise. Seejärel hüppas Lewis 8.91. See maailmarekordiks ei kõlvanud, sest taganttuul oli lubatust tugevam. Siiski oli see seni läbi aegade pikim mõõdetud hüpe. Viiendal katsel hüppas Powell lubatud tuulega 8.95 ja tõusis liidriks. Lewis vastas oma isikliku rekordiga 8.87. Viimast katset ei suutnud Powell hüpata. Lewis hüppas 8.83 ega suutnud võita. Ta oli hüpanud oma elu kolm kõige pikemat hüpet, millel taganttuul jäi lubatu piiresse, ja veel rohkem suutnud veel ühel katsel, mis oli pikem maailmarekordist, mida ta oli kümme aastat püüdnud ületada, ning ometi oli ta Powelli järel teiseks jäänud. Kolmikvõidu tõi USA-le Myricks 8.42-ga ning kunagi varem ega hiljem pole olnud võistlust, kus kolmanda koha tulemus nii kõva olnuks. Powelli maailmarekord püsib tänapäevani ja see on neljas 20. sajandil püstitatud maailmarekord meeste kaugushüppes, mis on püsinud üle 20 aasta. Mitte keegi pole hiljem isegi 20 cm kaugusele maailmarekordist hüpata suutnud ning see käib ka Lewise ja Powelli enese kohta. Selle saavutuse eest pälvis Powell USA aasta parimale harrastussportlasele antava James Sullivani auhinna.

1992 hüppas Powell Itaalias Sestrieres 8.99, kuid taganttuul oli lubatust märksa tugevam, koguni +4,4 m/s.

1992. aasta suveolümpiamängudel võitsid Lewis ja Powell kumbki oma kvalifikatsioonigrupi, ainult kui Lewis 8.68-ga, siis Powell 8.14-ga. Lõppvõistlusel alustas Lewis 8.67-ga, Powell hõivas 7.95-ga teise positsiooni. Kuid Powell jätkas tõusvas joones: teisel katsel 8.22, kolmandal 8.33, viiendal 8.53 ja viimasel 8.64. Lewis hüppas kahel viimasel katsel 8.50 ning võitis Powelli ees. USA-le tõi kolmikvõidu Joe Greene neljandal katsel hüpatud 8.34-ga.

1993. aasta maailmameistrivõistlused kergejõustikus toimusid Saksamaal Stuttgardis. Lewise asemel oli kolmas ameeriklane Erick Walder. Walder võitis oma kvalifikatsioonigrupi 8.30-ga (Ivan Pedroso Kuubalt 8.23), Powell enda oma 8.15-ga. Kuid Greene suutis kõigest 7.86, mis andis 14.–17. koha. 20. augustil lõppvõistlusel ei suutnud Walder enda tulemust ära teha ja pidi 8.05-ga vastu võtma 4. koha (hõbemedali sai Stanislav Tarassenko 8.16-ga). Pedroso ei saanud üldse tulemust kirja. Powelli võidutulemus oli 8.59.

29. juulil 1995 hüppas Pedroso 8.96, kuid maailmarekordiks seda ei kinnitatud. Väidetavalt polnud tuulemõõtja korras. Kuuba peab tulemust kehtivaks ja Pedrosot maailmarekordiomanikuks.

1995. aasta maailmameistrivõistlused kergejõustikus toimusid Rootsis Göteborgis. Powell võitis oma kvalifikatsioonigrupi 8.25-ga, teises kvalifikatsioonigrupis hüppasid Pedroso 8.45 ja James Beckford (Jamaica) 8.24. Kuid 12. augustil lõppvõistlusel saavutas Pedroso 8.70-ga kindla võidu, järgnesid Beckford (8.30) ja Powell (8.29).

1996. aasta suveolümpiamängudel USA-s Atlantas esindasid USA-d taas Lewis, Powell ja Greene. Avakatsel oli Powell 7.89-ga ameeriklastest parim, teisel katsel hüppas ta 8.17 ja tõusis teisele kohale (Lewis 8.14-ga kolmandaks). Kolmandal katsel hüppas Lewis 8.50, millega võitis neljanda järjestikuse olümpiakulla kaugushüppes. Greene hüppas 8.24, millega sai pronksi. Ainsana parandas oma tulemust kolmel viimasel katsel Beckford, kes 8.29-ga hüppas end hõbedale. Powell jäi 5. kohale, temal ja Greene'il kolm viimast katset ebaõnnestusid. Pedroso jäi 7.75-ga 12. kohale.

Pärast Atlanta olümpiat Powell loobus spordist. Ta hakkas 2001 küll uuesti treenima, et pääseda USA olümpiakoondises 2004. aasta suveolümpiamängudele, aga see plaan ei täitunud. 2009 teatas ta, et hakkab uuesti treenima eesmärgiga ületada üle 45-aastaste meeste maailmarekord, mis kuulub Tapani Taavitsaisele.

Saavutused
----------

### Olümpiamängudel

* 1988 hõbemedal **8.49**
* 1992 hõbemedal **8.64**

### Maailmameistrivõistlustel

* 1991 **maailmameister** **8.95**
* 1993 **maailmameister** **8.59**
* 1995 pronksmedal **8.29**

### Maailmarekord

| Tulemus | Aeg | Koht |
| --- | --- | --- |
| 8.95 | 30. august 1991 | Tōkyō |

Isiklikku
---------

Mike Powell on 188 cm pikk ja kaalub 77 kg.

Välislingid
-----------

* Mike Powell Rahvusvahelise Kergejõustikuliidu kodulehel Muuda Vikiandmetes

| * v
* r
Meeste kaugushüppe maailmameistrid |
| --- |
| 
1983: Carl Lewis • 1987: Carl Lewis • 1991: Mike Powell • 1993: Mike Powell • 1995: Iván Pedroso • 1997: Iván Pedroso • 1999: Iván Pedroso • 2001: Iván Pedroso • 2003: Dwight Phillips • 2005: Dwight Phillips • 2007: Irving Saladino • 2009: Dwight Phillips • 2011: Dwight Phillips • 2013: Aleksandr Menkov • 2015: Greg Rutherford • 2017: Luvo Manyonga • 2019: Tajay Gayle • 2022: Wang Jianan |