recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
David Addy (2013)
**David Nii Addy** (sündinud 21. veebruaril 1990 Prampramis) on Ghana jalgpallur, kes mängib vasakkaitsjana Eesti Meistriliiga klubis Tartu Tammeka.

Ta alustas klubikarjääri Ghanas. 2008. aastal liitus ta Taani klubiga Randers. 2010. aasta veebruaris liitus ta Portugali suurklubiga FC Porto, kuid sai klubi põhimeeskonnas kirja vaid ühe mängu. Klubikarjääri jooksul ta on hiljem mänginud veel Portugali 
kõrgliiga klubides Coimbra (2010–2011), Vitória de Guimarães (2012–2014), Kreeka kõrgliiga klubis Panetolikós (2011–2012), Belgia kõrgliiga klubis Waasland-Beveren (2014–2015), India kõrgliiga klubis Delhi Dynamos (2016), Soome kõrgliiga klubides RoPS (2017) ja Tampere Ilves (2019) ning Läti kõrgliiga klubis Riga (2017).

2022. aasta märtsis sõlmis ta üheaastase lepingu Tartu Tammekaga.

2009. aastal tuli Addy Ghana kuni 20-aastaste koondisega Aafrika noorte meistriks. Samal aastal tuli ta koondisega juunioride maailmameistriks. Ghana jalgpallikoondises mängis Addy aastatel 2008–2014 kokku kuus korda.

Saavutused
----------

Porto
* Taça de Portugal: 2010

Vitória de Guimarães
* Taça de Portugal: 2013

Ilves
* Soome karikas: 2019

Ghana U-20
* Juunioride maailmameister: 2009
* Aafrika noorte meister: 2009

Viited
------

1. ↑   (vaadatud 21.4.2022)
2. ↑   (vaadatud 21.4.2022)
3. ↑   (vaadatud 21.4.2022)
Lombardo 2007. aastal
**Dave Lombardo** (sündinud 16. veebruaril 1965 Havannas) on USA muusik, ansambli Slayer trummar.

Lombardo sündis küll Kuubal, kuid kui ta oli ainult kaheaastane, kolis ta pere South Gate'i California osariigis. Ta huvitus peagi trummimängust ja mängis 1970. aastate lõpus rokkbändis Escape. 1981. aastal, kui ta töötas pitsapoisina, tutvus ta Kerry Kingiga ning too kutsus ta oma uude bändi, Slayerisse, trummariks. Kuni 1983. aastani töötas ta ka kaubamajas, pühendudes seejärel elukutselisena trummimängule.

1986. aastal lahkus Lombardo Slayerist, väidetavalt rahalistel põhjustel, sest ta arvas, et ta ei saa bändi tuludest piisavalt osa. Tema naine veenis teda siiski 1987. aastal Slayerisse naasma. Kuid 1992. aastal lahkus ta bändist uuesti, sest bänd alustas turneed ajal, mil Lombardo naine sünnitas nende esimese lapse. Järgnevatel aastatel tegutses Lombardo bändides Grip Inc. ja Fantômas ning tegi ka sooloprojekte. Kui aga Slayeri trummar Paul Bostaph 2001. aastal bändist lahkus, tegi kitarrist Jeff Hanneman Lombardole ettepaneku Slayerisse naasta. Teine kitarrist Kerry King oli esialgu sellele vastu, kuid pärast Lombardo prooviesinemist nõustus sellega. Alates 2002. aastast on Lombardo taas Slayeri trummar.

Lombardo on abielus ja tal on kaks last.
**Port Elizabeth** (Alates 2021. aasta veebruarist ametlikult **Gqeberha**; afrikaani kõnekeeles ka **Die Baai**) on linn Lõuna-Aafrika Vabariigis Ida-Kapimaa provintsis, Nelson Mandela Bay linnaringkonna halduskeskus. Linn asub India ookeani rannikul.

Port Elizabeth rajati 1820. aastal Fort Fredericki kindluse (asutatud 1799) kohale. Linnaõigused sai 1861. aastal.

Port Elizabeth on oluline sadama- ja tööstuslinn.

Linnas asub Nelson Mandela Ülikool (endine Port Elizabethi Ülikool).

Lõuna-Aafrika Vabariigi 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Port Elizabethi elanikest valgeid 37,84%, mustanahalisi aafriklasi 30,60%, värvilisi 27,02%, India või Aasia päritolu inimesi 3,15% ja teisi 1,38%. Afrikaani keelt pidas emakeeleks 40,19% inimestest, inglise keelt 33,25%, koosa keelt 22,24%, suulu keelt 0,51% ja sotho keelt 0,49% inimestest.

Galerii
-------

* Vaade linnale õhustVaade linnale õhust
* Vana postkontori hooneVana postkontori hoone
* TerrassmajadTerrassmajad

Viited
------

1. ↑  It is official, Port Elizabeth has a new name — Gqeberha Times Live, 23. veebruar 2021
2. ↑  Port Elizabeth Timeline 1799-1986 South African History Online
3. ↑
David Beerling (2014)
**David John Beerling** (sündinud 21. juunil 1965 Royal Tunbridge Wellsis Kentis Suurbritannias) on inglise paleoklimatoloog ja paleobioloog. 

Ta on Sheffieldi Ülikooli looma- ja taimeteaduse osakonna Sorby loodusteaduste professor (*Sorby Professor of Natural Sciences*). Ühtlasi on ta 2016. aastast kliimamuutuse leevendamise võimalusi uuriva teaduskeskuse Leverhulme Centre for Climate Change Mitigation direktor.

Haridustee ja töökäik
---------------------

Ta lõpetas 1987. aastal Walesi Ülikooli Cardiffi Kolledži bakalaureusekraadiga (kiitusega) botaanika erialal. 1990. aastal sai sealtsamast ka doktorikraadi (PhD) tulnuktaimede biogeograafias. Aastatel 1994–2002 oli ta Londoni Kuningliku Seltsi uurimisstipendiaat Sheffieldi Ülikoolis (*Royal Society University Research Fellow*). 2002. aastal sai ta paleoklimatoloogia professoriks.

Tunnustus
---------

* 2014 – valiti Londoni Kuningliku Seltsi liikmeks

Raamatud
--------

* Beerling, D.J. & Woodward, F.I. (2001) *Vegetation and the terrestrial carbon cycle. Modelling the first 400 million years* ('Taimkate ja maismaa süsinikuringe: esimese 400 miljoni aasta mudeldamine'). Cambridge University Press
* Beerling, D.J. (2007) *The Emerald Planet. How plants changed Earth's history*. Oxford University Press, Oxford

#### Tõlked eesti keelde

* Beerling, David 2012. *Smaragdplaneet: Kuidas taimed on muutnud Maa ajalugu*. (Roheline raamat.) Tõlkinud Lauri Laanisto. Tallinn: Kirjastus Varrak. ISBN 978-9985324523

Viited
------

1. 1 2  David John Beerling. prabook.com
2. ↑  Academic Staff. sheffield.ac.uk
3. ↑  Professor David J Beerling FRS. sheffield.ac.uk
4. ↑  Professor David Beerling FRS. lc3m.org
5. 1 2  Professor David J Beerling F.R.S.. web.archive.org
|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

|  |
| --- |
|  |
|  | 

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| a8 | b8 | c8 | d8 | e8 | f8 | g8 | h8 |
| a7 | b7 | c7 | d7 | e7 | f7 | g7 | h7 |
| a6 | b6 | c6 | d6 | e6 | f6 | g6 | h6 |
| a5 | b5 | c5 | d5 | e5 | f5 | g5 | h5 |
| a4 | b4 | c4 | d4 | e4 | f4 | g4 | h4 |
| a3 | b3 | c3 | d3 | e3 | f3 | g3 | h3 |
| a2 | b2 | c2 | d2 | e2 | f2 | g2 | h2 |
| a1 | b1 | c1 | d1 | e1 | f1 | g1 | h1 |

 |  |
|  |

 |
| Réti avang |

**Réti avang** on maleavang, mis algab:

1. Rf3
Avang on nimetatud Richard Réti järgi.

Tüüpilisemaks vastukäiguks mustalt on:

1. ... d5


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

|  |
| --- |
|  |
|  | 

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| a8 | b8 | c8 | d8 | e8 | f8 | g8 | h8 |
| a7 | b7 | c7 | d7 | e7 | f7 | g7 | h7 |
| a6 | b6 | c6 | d6 | e6 | f6 | g6 | h6 |
| a5 | b5 | c5 | d5 | e5 | f5 | g5 | h5 |
| a4 | b4 | c4 | d4 | e4 | f4 | g4 | h4 |
| a3 | b3 | c3 | d3 | e3 | f3 | g3 | h3 |
| a2 | b2 | c2 | d2 | e2 | f2 | g2 | h2 |
| a1 | b1 | c1 | d1 | e1 | f1 | g1 | h1 |

 |  |
|  |

 |
| Réti avang |
|  |
| --- |
|  |
| Medalikohad |
| Maailmameistrivõistlused |
| **Kuld** | 2013 | jäähoki |
| **Pronks** | 2010 | jäähoki |

**John Fredrik Michael Pettersson** (sündinud 10. juunil 1987 Göteborgis) on Rootsi jäähokimängija, kes mängib Šveitsi kõrgliiga klubis ZSC Lions ründajana paremäärel.

Ta alustas klubikarjääri Rootsi klubis Frölunda HC.

2005. aastal valiti ta NHL-i *draft* '​is Edmonton Oilersi poolt 158. valikuna. Seejärel mängis Pettersson aastatel 2005–2007 Western Hockey League'i klubis Calgary Hitmen.

2007. aastal naasis ta Frölundasse.

2010. aastal sõlmis ta lepingu NHL-i klubiga Atlanta Thrashers. NHL-i ta aga ei jõudnud, mängides hooajal 2010–11 American Hockey League'is Thrashersi noorteklubis Chicago Wolves.

Hooajal 2011–12 mängis Pettersson jällegi Frölundas. 2012. aastal sõlmis ta lepingu äsja KHL-iga liitunud klubiga HK Donbass. 2013. aasta novembris siirdus ta Šveitsi kõrgliiga klubisse HC Lugano, kus mängis kuni hooaja 2015–16 lõpuni. Hooajal 2014–15 oli Pettersson Šveitsi liiga resultatiivseim mängija (69 punkti) ja suurim väravakütt (33 väravat). Hooajal 2015–16 jagas ta koos Lino Martschiniga taas liiga suurima väravaküti tiitlit (26 väravat).

Hooajal 2016–17 mängis ta KHL-is Nižni Novgorodi Torpedo ja Minski Dinamo ridades.

Alates 2017. aastast on Pettersson mänginud Lionsis. Hooajal 2017–18 oli Pettersson jällegi Šveitsi kõrgliiga suurim väravakütt (26 väravat). Samal hooajal tuli ta Zionsiga Šveitsi meistriks. Lisaks osales ta Lionsiga samal hooajal Jäähoki Meistrite Liigas, kus ta oli 16 punktiga (9+7) resultatiivseim mängija. Lions jõudis Meistrite Liigas veerandfinaali, kus kaotati Tšehhi klubile Liberci HC Bílí Tygři. Hooajal 2018–19 ei jõudnud Pettersson Lionsiga Šveitsi kõrgliigas aga isegi *play-off* '​i.

2013. aastal tuli Pettersson Rootsi jäähokikoondisega maailmameistriks. 2010. aasta maailmameistrivõistlustel võitis ta koondisega pronksmedali. Rootsi koondisega osales ta ka 2018. aasta taliolümpiamängudel.

Välislingid
-----------

* Fredrik Pettersson hockeydb.com lehel
Yorki peapiiskopi vapp
**Yorki peapiiskop** (inglise keeles *Archbishop of York*) on Canterbury peapiiskopi järel Inglismaa Kiriku tähtsuselt teine vaimulik. Talle alluvad nii Yorki piiskopkond kui ka Yorki kiriklik provints, mis hõlmab Põhja-Inglismaad ja Mani saart.

Ta on *ex officio* Suurbritannia parlamendi Lordide koja liige, tiitliga Inglismaa priimas.

Peapiiskopi iste (*cathedra*) asub Yorki kesklinnas Yorki katedraalis, tema ametlik residents Yorki ligidal Bishopthorpe'i külas asuvas Bishopthorpe'i palees.

Praegune Yorki peapiiskop on alates 9. juulist 2020 Stephen Cottrell. Enne teda, alates 5. oktoobrist 2005, oli peapiiskopiks John Sentamu.

Viited
------

1. ↑  Samuel White (4. september 2017). "House of Lords: Lords Spiritual" (inglise keeles). Suurbritannia parlament. Vaadatud 18. november 2019.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: tundmatu keel (link)
2. ↑  Andrew Buncombe (2. november 2000). "Church history under threat as waters rise in archbishop's palace". *The Independent* (inglise keeles). Vaadatud 18. november 2019.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: tundmatu keel (link)

Välislingid
-----------

* Yorki peapiiskop – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
* Ametlik koduleht (inglise keeles)
**David Auburn** [d'eivid 'oobön] (sündinud 1970. aastal Ameerika Ühendriikides Chicagos) on ameerika näitekirjanik ja teatrilavastaja.

David Auburni lapsepõlv ja noorus möödusid Ohio ja Arkansase osariigis. Ta on õppinud Chicago ülikoolis inglise kirjandust.

2001. aastal võitis David Auburn näidendiga "Proof" Pulitzeri preemia. 

Selle näidendi põhjal valmis 2005. aastal John Maddeni lavastatud mängufilm "Proof" ("Tõestus"), kus mängivad Gwyneth Paltrow, Hope Davis, Anthony Hopkins ja Jake Gyllenhaal.

Looming
-------

### Näidendid

* "Are You Ready?"
* "Damage Control"
* "Fifth Planet"
* "Miss You"
* "Three Monologues"
* "We Had A Very Good Time"
* "What Do You Believe About The Future?"
* "Proof" (eesti keeles "Tõestus"; tõlkija Anu Lamp)
* "Skyscraper"

### Filmistsenaariumid

* "Tõestus" (2005)
* "Maja järve ääres" (2006)

### Auburni looming Eesti teatris

* "Tõestus" (Tallinna Linnateater; lavastaja Ain Prosa; esietendus 20. aprillil 2002)

Välislingid
-----------

* David Auburn andmekogus IMDb (inglise)
David Allen
**David Allen** (sündinud 28. detsembril 1945) on ameerika ajajuhtimiskonsultant, treener ning sellealaste raamatute autor. Tema loodud on *Getting Things Done* (GTD) ajajuhtimis- ja jõudlusmetoodika.

David Allen kasvas Louisiana osariigis Shreveportis, kus tegeles harrastusteatriga ja võitis osariigi meistrivõistlused väitluses. Ülikoolis käis ta New College of Floridas, mis asub Sarasotas. Ta väidab, et ajaks, mil ta sai 35, oli tal olnud 35 ametit. Muuhulgas on ta olnud mustkunstnik, kelner ja karateõpetaja. Oma elukogemuse rakendamist ärialale alustas ta 1980. aastatel, mil Lockheed tellis talt koolitusprogrammi väljatöötamise.

Ta on seotud suurte gruppide teadvusetasandi tõstmise seminare (*Large Group Awareness Training*) korraldava organisatsiooniga The Movement of Spiritual Inner Awareness.

Eestit külastas ta 22. veebruaril 2007.

Bibliograafia
-------------

* *Getting Things Done: The Art of Stress-Free Productivity.* (2001)
	+ eesti keeles "Jõudluse kunst: et asjad saaks tehtud." (Tartu: Väike Vanker, 2007) ISBN 978-9985-9757-6-3
* *Ready for Anything: 52 Productivity Principles for Work and Life.* (2003)

Välislingid
-----------

* Lühiintervjuu David Alleniga Noman Konsultatsioonide lehel(arhiveeritud leht)
* LifeClever Blog Roundup: 17 interviews with GTD master, David Allen
Moodne La Fayette-klassi fregatt
Oliver Hazard Perry klassi fregatt
Venemaa fregatt (suur allveetõrjelaev) 2002. a
Prantsuse 17. sajandi fregatt
**Fregatt** (hollandi k *fregat*) on lahinguotstarbeline sõjalaev, mis on mõeldud teiste sõjalaevade või tsiviillaevade julgestamiseks ja kaitseks ning iseseisvaks patrullteenistuseks avamerel. 

17.–18. sajandil oli **fregatt** kolmemastiline raapurjestuses kiire sõjalaev, millel oli üks kahuritekk kuni 60 kahuriga. **Fregatt** oli näiteks ka 6–20 aerupaariga galeer. Fregatt-tüüpi purjesõjalaevast arenes 19. sajandi lõpus pärast aurumasinate kasutuselevõttu välja ristleja.

Kirjeldus
---------

**Fregattide tüüpilised ehituslikud ja võimelised iseärasused:**

* veeväljasurve üldjuhul 3000–6000 t, erandjuhul ka vähem, kuid reeglina vähemalt 2500 t,
* autonoomsus üle 2 nädala,
* pikkus 100-150 m,
* kiirus vähemalt 25 sõlme,
* tõrjevõime kolmes dimensioonis (allvee, pealvee, õhu),
* reeglina pardahelikopter.

Relvastuse hulka kuuluvad peamiselt pealveetõrje raketid, õhutõrjeraketid, allveelaevade vastased relvad, universaalsuurtükk, erinevad seiresüsteemid, sealhulgas sonar.

Fregattidel on 2–3 vahivahetust ja nad on võrdlemisi suure merekindluse ning autonoomsusega. Fregati komandör on tavaliselt keskmine vanemohvitser (Eesti auaste kaptenleitnant).

Kasutus
-------

Tänapäeva mereväes on fregatt tavaliselt õhu-, pealvee- ja allveetõrjevõimega sõjalaev, mis on võimeline vajadusel ka iseseisvalt lahinguülesandeid täitma. Fregattide ülesandeks on julgestada ja vajadusel kaitsta nii suuremaid, kui väiksemaid sõjalaevu, abilaevu ja samuti tsiviillaevade konvoisid vaenlase ootamatute rünnakute eest avamerel ja rannikumerel. Üldjuhul tegutsevad fregatid avamerel sõjalaevade koondise osana.

Venemaal nimetatakse fregatte sageli kas suurteks allveetõrjelaevadeks *(Большой противолодочный корабль)* või patrull-laevadeks *(Сторожевой корабль)*.

Vaata ka
--------

* Korvett – fregatist väiksem sõjalaevaliik
* Hävitaja – fregatist suurem sõjalaevaliik

| * v
* r
Purjelaevad |
| --- |
| 
Barkantiin **·** Brigantiin **·** Dau **·** Džonki **·** Flöit **·** Fregatt **·** Galeoon **·** Karakk **·** Karavell **·** Ketš **·** Koge **·** Kuunar **·** Parklaev **·** Prikk **·** Täislaev |

| * v
* r
Tänapäevased sõjalaevade liigid |
| --- |
| Lahinguotstarbelised avamerelaevad | 
Lennukikandja - Ristleja - Hävitaja - Fregatt |  |
| Lahinguotstarbelised rannikulaevad | 
Korvett - Raketikaater - Lahingukaater |
| Allveelaevad | 
Raketiallveelaev - Ründeallveelaev |
| Lahingutoetuslaevad | 
Dessantlaev - Miinijahtija - Miinitraaler - Miiniveeskaja - Kaugjuhitavate miinilaevade juhtlaev - Luurelaev - Staabilaev |
| Veeala valve ja julgeoleku laevad | 
Valvelaev - Valvekaater |
| Abilaevad | 
Toetuslaev - Remondilaev - Hospidallaev - Transpordilaev - Päästelaev - Tuukrilaev - Puksiir - Õppelaev |
**Freesimine** on materjalide lõiketöötlemine pöörleva lõikeriistaga, mida nimetatakse freesiks. Frees võidakse paigaldada nii freespinki kui ka käsifreesmasinasse (näiteks ülafreesi). Mittelahtivõetavad tervikfreesid valmistatakse ühest tükist ning need on üldjuhul profiilsete lõiketeradega. Lahtivõetavate freeside (koostusfreeside) korpuse moodustab noavõll (freespea), mille külge kinnitatakse lõikurid.

Freesimine on suure tootlikkusega ja eriti levinud töötlusviis nii metallide kui ka puidu puhul.

Freesimise abil antakse toorikule soovitud mõõtmed, väliskuju ja pinnakvaliteet. Freesida võib muuhulgas sooni ja profiilseid pindu. On ka freesid pöördkehade töötlemiseks, metallide mahalõikamiseks, keermetamiseks, hammasrataste töötlemiseks jne.

Vaata ka
--------

* Koonusfreesimine

Metallide mehaanilise lõikamise meetodid

Avardamine | freesimine | hambalõikamine | hoonimine | hööveldamine | hõõritsemine | kammlõikamine | keermetamine | käiamine | lihvimine | plankimine |poleerimine | puurimine | saagimine | treimine | soveldamine | superfiniš | viilimine |
**Dramaturgia** on sotsiaalne käitumine, mis on valitud vastavalt näitleja kujutlusele sellest, millisena võib publik teda konkreetses olukorras näha. Lisaks Erving Goffmanile on seda mõistet kasutatud näiteks ka Jürgen Habermas ja Harold Garfinkel.

Dramaturgia on sotsioloogilises perspektiivis käitumismeetod, mida kasutab indiviid enda igapäevases sotsiaalses elus. Esimest korda võeti sotsioloogias kasutusele teatrist laenatud termin tänu Erving Goffmanile, kes avaldas 1959. aastal teatrisotsioloogiat käsitleva raamatu "The Presentation of Self in Everyday Life" ('enda esitlemine teistele igapäevaelus'). Varem oli Goffman kasutanud dramaturgilist sotsioloogia teooriat juba 1945. aastal, siis põhinesid tema ideed suuresti Shakespeare'i kirjutatud teostel.

Siiski pole Goffmann ainuke, kes on kasutanud oma teostes dramaturgia teooriat. Sellest on kirjutanud ka **Kenneth Burke**, kuid mõlema teadlase käsitletud teooriates leidub erinevusi. Näiteks tugineb Burke'i teooria pigem reaalsele elule, sest Burke'i jaoks näib kõik dramaturgiaga seonduv tulenevat päris elust. Goffmann näeb teatrit pigem kui metafoori. Tema sõnul kujutleme me ennast ette lavastajatena, kes liiguvad ringi teatris (ehk igapäeva elus) ja seda analüüsides teeme me ka nii-öelda dramaturgilist analüüsi, sest vaatleme pidevalt teiste inimeste sotsiaalset käitumist (ehk vaatleme teatris näitlejate käitumist). Indiviide ühiskonnas vaadeldes hakkame me ka enda käitumist vastavalt lavale (ehk situatsioonile) teadlikult muutma.

Dramaturgia teooria sotsioloogias on kogum inimese käitumise variantidest eri ajal, kohas ja publiku ees. Goffmani teooria järgi käitub inimene teadlikult vastavalt sellele, millise publiku ees tal esineda palutakse. Goffmani sõnul hakkab indiviid oma käitumist muutma vastavalt keskkonnale. Ta esitleb end täpselt sellisena, nagu see talle antud kohas kõige soodsam on, ja nii näitab ta teadlikult enda kultuurilisi väärtusi, norme ja uskumusi. See esitlus on aga inimese poolt hoolega valitud, mistõttu näeb publik näitlejat ehk indiviidi sellisena, nagu ta soovib, et teda nähtaks, sest niinimetatud näitleja on teadlik enda lavast.
Fredrik Sträng (2011)
Fredrik Sträng (2012)
**Fredrik Sträng** (sündinud 25. märtsil 1977 Laxås Örebro läänis) on rootsi alpinist, retkleja ja dokumentalist.

Ta on Rootsi edukamaid alpiniste, kes on tõusnud 9 kaheksatuhandelise tippu. Esimese rootslasena tõusis ta 2003. aastal Dhaulagiri (8167 m) ja 2009. aastal (koos Niklas Hallströmiga) Makalu (8462 m) tippu. Viimati tõusis ta 2018. aastal Broad Peaki (8047 m) tippu.

Sträng on esimene rootslane, kes on käinud Seitsme tipu klubi kõigil 7 eri paigus asuvail mäetipul (2006). Sellel teemal ilmus tal 2007. aastal raamat ja dokumentaalfilm.

2007. aastal lõi ta dokumentaalfilmi "Fredrik Sträng och mysteriet på Everest" ('Fredrik Sträng ja Everesti saladus'), milles ta arutleb versiooni üle, mille järgi George Mallory võis jõuda 8. juunil 1924 Džomolungma tippu. Kui ta 2006. aastal oli Everestil, püüdis ta mäelt otsida Andrew Irvine'ile kuulunud fotoaparaati Kodak Vest, milles hüpoteetiliselt võinuks sisalduda tipus tehtud fotod Malloryst ja Irwine'ist.

K2
--

2008. aastal osales Sträng rahvusvahelises K2 ekspeditsioonis. Kaks alpinisti 8-liikmelisest grupist jõudis tippu. Fredrik Sträng ja Eric Meyer olid 1. augusti hommikul kõrgusel 8000 m, kui hindasid olukorda ohtlikuks ning otsustasid tipputõusu katkestada ja tagasi pöörata. Samal päeval toimus K2 ajaloos suurimaid tragöödiaid. 11 inimest hukkus. Peamine põhjus oli jäävaring. Sträng osales päästetöödel.

2017. aastal naasis Sträng grupiga K2-le, kuid ka seekord tema tipputõus nurjus.

Ta elab Stockholmis.

Välislingid
-----------

 Fredrik Sträng – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Muuseum aadressil Kalliolinnantie 14
Muuseumi avamine 3. novembril 1951
**Mannerheimi muuseum** on Soome presidendi marssal Carl Gustaf Emil Mannerheimi majamuuseum Helsingi Kaivopuistos.

Muuseum tegutseb majas, kus Mannerheim elas aastatel 1924–1951. Muuseumi haldab marssali varad pärinud Mannerheimi sihtasutus.

Maja arhitekt on August Boman ja see valmis 1874. aastal. Hiljem kuulus see Karl Fazerile ja Fazeri tehastele. Majas oli kuus korterit, kus elasid Fazeri töölised. Mannerheim üüris maja Fazerilt 1924. aastal ja ehitas tollal pigem suvilaks sobinud ehitise elumajaks ümber. Ta jäi surmani selle maja üüriliseks.

Novembris 1951 avati majas muuseum. Aastal 1957 ostis sihtasutus maja Fazerilt ära.

Muuseum on külastajatele avatud aasta ringi reedeti, laupäeviti ja pühapäeviti. Peaaegu kogu maja on säilitatud sellisel kujul, nagu see oli Mannerheimi eluajal. Ainult kolm ülemise korruse tuba on kohandatud vahetuvate näituste korraldamiseks. Muuseumis tohib ringi liikuda ainult giidi saatel.

Mannerheimi sünniaastapäeval 4. juunil on muuseumi külastamine tasuta.

Viited
------

1. 1 2  "Mannerheim-museon historia". Originaali arhiivikoopia seisuga 24. september 2011. Vaadatud 24. märtsil 2012.

Välislingid
-----------

* Muuseumi koduleht
**Fredy Schmidt** (sündinud 10. veebruaril 1988 Tallinnas) on Eesti laulja ja muusik. Ta on laulnud ja muusikat kirjutanud mitmes Eesti ansamblis.

2007. aastal lõi ta Tartus *indie-pop*'i ansambli Animal Drama. Ansambli koosseisu kuulusid lisaks Fredyle (laul, akustiline kitarr, elektrikitarr) Argo Vals (akustiline kitarr, elektrikitarr), Liis Ring (elektrikitarr, taustalaul), Kristjan-Julius Laak (klahvpillid), Indrek Mällo (bass) ja Karl-Juhan Laanesaar (trummid). 2010. aasta Raadio 2 Aastahiti hääletuse tulemusel sai Animal Drama singel "Taevasinine" aasta demo auhinna[6] ning bänd esines ka edetabeli galasaates, mida kandis üle Eesti Televisioon. Samal aastal ilmus nende debüütalbum "Animal Drama", mida Lauri Leis iseloomustas Postimehes kui nõrkade lugudeta plaati, mille palade üle võiks uhkust tunda ka tähtsad välismaised artistid.[7]

Fredy Schmidt tegutses mitu aastat ansamblis Laika Virgin, kus ta oli laulja ja muusika autor. 2011. aastal andis Laika Virgin välja oma debüütalbumi, millel tegi kaasa mitu eesti lauljat. 2012. aasta Eesti Muusikaauhindade galal sai helikandja aasta alternatiivalbumi auhinna.

Pärast Laika Virginist lahkumist lõid 2013. aasta kevadel Fredy ja endine bändikaaslane Andero Nimmer Tartus elektropopansambli NimmerSchmidt. NimmerSchmidti singel "Sandra" valiti lauluvõistluse Eesti Laul 2014 20 parima loo sekka. See osales lauluvõistluse esimeses poolfinaalis 14. veebruaril 2014. Lauluvõistlusel Eesti Laul 2015 osales NimmerSchmidt singliga "Kellega ma tutvusin?"[6]. 20 parima loo hulka valitud laul osales lauluvõistluse teises poolfinaalis 14. veebruaril[7], taustalauljateks Taavi Peterson ja Kristjan Saharov.

Tema elukaaslane on ajakirjanik ja kultuurikriitik Merilyn Merisalu, kellega neil on kaks last.
**Kristjan-Eduard Jalak** (21. märts 1882 Kastre vald, Tartumaa – 8. september 1944 Leningrad) oli Tartu töölisliikumise tegelane 1930. aastatel.

Jalak sündis 21. märtsil 1882. aastal Tartumaal Kastre vallas, kus ta isa oli metsatööliseks. Õppis H. Treffneri gümnaasiumis, kuid pidi raske majandusliku olukorra tõttu õpingud katkestama. Töötas metallitöölisena Venemaal paljudes suuremates ettevõtetes kuni Eestisse tagasi pöördudes hakkas müürsepaks. Nõukogude allikate järgi oli Jalak pahempoolsete vaadetega ning võttis osa nii 1905. aasta revolutsioonist kui ka 1917. aasta oktoobripöördest.

Jalak elas Tartus ning võttis osa töölistegevusest. Ta osales Tartu Töölisteatri organiseerimises kuni selle sulgemiseni ja mängis olulist rolli Tartu Alkoholivastase Kultuuriühingu loomises, olles ka organisatsiooni esimees kuni selle Sisekaitseülema otsusega sulgemiseni 17. märtsil 1940. Samuti jõudis ta tegutseda Tartu töölisühingute keskliidu esimehena. Jalak kandideeris 1937. aasta parlamendivalmistel Karlova linnaosas ning ta valiti Tartut esindavaks Riigivolikogu liikmeks.

Juunipöörde sündmustel oli ta üheks silmapaistvaks jõuks ja tema sõnavõttu mainiti juba 22. juuni lehes. 30. juulil 1940 määrati Jalak Tartu linnapeaks, mida ta oli kuni Eesti Vabariigi likvideerimiseni.

Eesti NSV ajal valiti Jalak Eesti NSV Ülemnõukogusse kui ka 1941. aasta jaanuaris esimeseks Tartu Linna Täitevkomitee esimeheks. Tema järgi on nimetatud Tartus sakslaste pealetungi takistamiseks rajatud nn Jalaka liin.

Teise maailmasõja sõjategevuse jõudmisel Eestisse põgenes Jalakas oma kaasvõitlejatega Mustvee ümbruskonda, kuid ta sattus autoga miinile ja sai raskesti kannatada. Ta jõudis pageda Nõukogude Liitu, ent ta tervis enam ei taastunud täielikult ja elas Nõukogude tagalas kuni tervise ülesütlemiseni 1944. aasta septembris. Jalak maeti 10. septembril Leningradis Suur-Ohta kalmistule.

Viited
------

1. 1 2  "Uusi mehi omavalitsuste juhtideks". *Järva Teataja*. 31.07.1940.
2. ↑  Suleti Tartu alkoholivastane kultuuriühing. Rahvaleht (nr 66), 18. märts 1940, lk 5
3. 1 2 3  "KRISTJAN JALAK". *Rahva Hääl. A : EK(b)P Keskkomitee ja Eesti NSV Töörahva Saadikute Nõukogu häälekandja*. 09.09.1944.
4. ↑  "Tööliste rongkäik ja koosolek Tartus". *Päewaleht*. 22.06.1940.
5. ↑  Suuri muudatusi omavalitsuse ametikohtadel, Lääne Elu : Läänemaa häälekandja, 31 juuli 1940
6. ↑  "Tartu linnawalitsus wõttis ameti üle". *Postimees*. 31.07.1940. Vaadatud 27.09.2021.
7. 1 2  Olaf Kuuli, "Töölisklassi vabaduse eest võitleja (100 aastat Kristjan-Eduard Jalaka sünnist)." Rahva Hääl, 21. märts 1982

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**Tartu linnapeaRobert Sinka** | **Tartu Linna Töörahva Saadikute NõukoguTäitevkomitee esimees**1940–1941 | Järgnev**Tartu linnapeaRobert Sinka** |
**"Nelson Mandela"** (tuntud ka kui **"Free Nelson Mandela"**) on Briti muusiku Jerry Dammersi kirjutatud ja tema enda *ska*-muusikat esitanud ansambli the Special A.K.A. poolt salvestatud laul. Laul anti singlina välja 1984. aastal protestiks Nelson Mandela vangistamise vastu Lõuna-Aafrika Vabariigi apartheidirežiimi poolt. Laul jõudis Briti singliedetabelis üheksandale kohale ja oli populaarne mitmel pool Aafrikas. 1988. aasta uusväljalase jõudis Briti singliedetabelis 93. kohale. Pärast Nelson Mandela surma sisenes laul 2013. aasta detsembris uuesti Briti singliedetabelisse ja jõudis 96. kohale. Laulu leiab ka the Special A.K.A. 1984. aasta albumilt "In the Studio".

Nelson Mandela 70. sünnipäeva auks 11. juunil 1988 Wembley staadionil toimunud austuskontserdil olid taustalauljateks Elvis Costello, Dave Wakeling, Ranking Roger ja Lynval Golding. 

Nelson Mandela 90. sünnipäeval Hyde Parkis peetud austuskontserdil oli solistiks Amy Winehouse. Kui aga tema esitust tähelepanelikult kuulata, siis selgub, et kohati laulab ta "Free Nelson Mandela" asemel hoopiski "Free Blakey, My Fella", mis viitab tema abikaasa Blake Fielder-Civili vangistusele.

2014. aasta jaanuaris, kuus nädalat pärast Mandela surma, alustas Kaplinnas Bellville'i velodroomil selle lauluga oma läbi aegade esimest kontserti Lõuna-Aafrika Vabariigis Bruce Springsteen.
Ooperilaulja Fjodor Šaljapin Ivan Sussaninina 1900. aastatel
"**Ivan Sussanin**" ehk "**Elu tsaari eest**" (vene keeles "Иван Сусанин" ehk "Жизнь за царя") on Mihhail Glinka ooper Venemaa rahvuskangelasest Ivan Sussaninist.

Neljavaatuselise (epiloogiga) ooperi libreto autor on Tallinnas sündinud baltisaksa luuletaja Karl Georg Wilhelm Rosen. Ooper kirjeldab 1612.-1613. aasta sündmusi Venemaal, kui maale tunginud Poola-Leedu väed otsisid Kostroma oblastis elanud noort tsaari Mihhail Romanovit, kuid talumees Sussanin juhatas nad vales suunas, aidates sellega põgeneda tsaaril, kes pani alguse Romanovite dünastiale.

Heliteose idee tuli Glinkal pähe 1815. aastal, kui Peterburi Suur teater etendas Catterino Cavosi koomilise ooperi "Ivan Sussanin". Cavosi teoses oli teksti rääkimist umbes sama palju kui laulmist ja selles jäi Sussanin lõpuks ellu. Glinka tundis, et tahaks luua midagi sarnast, aga tõsisemat. Esialgu katsus ta kirjutada oratooriumi, aga sellest ei saanud asja.

Ooperi kirjutas Glinka valmis 1835. aasta lõpul ja 1836. aasta algul. Ta lõi üksnes muusika, mitte sõnalise osa. Tavaliselt selles järjekorras ooperit ei kirjutata ja Glinkal tekkis mure, kuidas sõnu saada. Tolle aja kuulsaimad luuletajad, näiteks Vassili Žukovski ei võtnud seda ette ja lõpuks langes see ülesanne vähetuntud luuletajale Karl Rosenile, kes töötas tollal kroonprintsi, tulevase keisri Aleksander II sekretärina ja kes ongi peamiselt tuntud Glinka ooperi libretistina. Tal avaldus aga erakordne anne luua juba valmis muusikale väga kiiresti korralikke sõnu, samuti soovimatus iseenese teksti ümber teha. Glinka pidi talle tavaliselt järele andma. Nõnda edenes töö kiiresti.

Proovid algasid sama aasta mais ja ooper esietendus 9. detsembril (vkj. 27. novembril) 1836 Peterburi Suures teatris ja dirigent oli Catterino Cavos ise. Ooper sai suure menu osaliseks: seda kiitsid Vassili Žukovski, Aleksandr Puškin ja teised asjatundjad.

Nõukogude ajal ei etendatud ooperit paarkümmend aastat sõnade sobimatuse tõttu. Siis tegi Sergei Gorodetski ooperist uue versiooni, tehes ümber kõik tsaarivõimu kiitvad osad. Tema versioon esietendus Moskvas Suures teatris 21. veebruaril 1939 ja selle lavastas Boriss Mordvinov.

Roseni sõnadega etendati ooperit esimest korda pärast Oktoobrirevolutsiooni 1988. Seda etendati ainult 23 korda ja võeti seejärel kavast maha. Järgmine kord lavastati ooperit Roseni sõnadega 1997.
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib jõedeltast; teiste tähenduste kohta vaata Delta (täpsustus).* |

---

Niiluse delta nähtuna kosmosest. NASA foto
**Delta** ehk **suudmemaa** on jõesetete kuhjumise tagajärjel tekkinud mitmeharuline jõesuu.

Delta tekib purdosakeste (peamiselt liiva, aleuriidi ja saviosakeste) settimisel aeglasema vooluga jõelõigul. Tavaliselt on selleks jõesuue. Setete kuhjumisel muutuvad nad takistuseks jõevoolu teel ning jõgi peab otsima uue tee. Setteist moodustuvad saared ja poolsaared.

Delta kuju mõjutavad lained ja looded. Lained takistavad deltade arengut, uhtudes setteid jõesuuetest laiali ja moodustades rannavalle, mis täidavad suuetevahelist ala ja ummistavad ka jõesuudmeid. Tugeva lainetuse korral võivad rannavallid ummistada kõik suudmed peale ühe. Delta võib esineda ka siis, kui jõgi hargneb suudme lähedal ja harud ühinevad taas enne rannavallist läbimurdmist, näiteks Guadalquiviri jõe delta.

Ka looded takistavad delta moodustumist: mõõnaga jõest välja voolav merevesi uuristab lehtrikujuliselt laieneva suudme ja uhub setted avamerele, tõusuga ujutab meri jõekaldad üle ning kannab setteid jõesängist välja. Suure hulga setete puhul võib delta siiski moodustuda, sest jõgi moodustab mitu lehtersuuet, mille vahele jääb saari. Nii on näiteks Jangtse ja Meghna jõega.

Delta võib moodustuda ka sisemaal. Näiteks Okavango ja Bartangi jõgi moodustavad delta, aga harujõed ei suubu kuhugi, vaid kaovad hoopis kõrbeliiva. Nigeri jõel on keskjooksul sisedelta, aga allavoolu harud ühinevad taas. Sisemaa deltasid ei nimetata siiski alati deltaks.

Termin "delta" on pärit Herodotoselt, kes märkas Niiluse delta sarnasust kreeka tähe Δ-ga. Delta kuju ei pea aga tingimata kolmnurka meenutama, näiteks Mississippi delta on niinimetatud linnujala-tüüpi. See on tüüpiline väga seteterikkale jõele: jõesetted moodustavad pikki poolsaari, mille vahele jäävad lahed.

Deltaaladel või nende vahetus läheduses elab tihti palju inimesi. Põhjuseks on enamasti viljakas muld, mis soodustab põllupidamist. Paljud suured linnad, näiteks Aleksandria, Kolkata, Rotterdam, Shanghai, Marseille ja New Orleans, on tekkinud suurte deltat moodustavate jõgede suudmealale.

Paljud linnad, mis on ehitatud mere kaldale jõesuudme vahetusse lähedusse, ei pruugi enam olla mere kaldal, sest jõesetteist tekib pidevalt juurde uut maad. Näiteks Mississippi jõe delta tungib edasi kiirusega umbes 60, Niiluse delta aga "kõigest" 3 m aastas.

Maailma suurim delta on tekkinud Brahmaputra ja Gangese suudmealale. Enamiku sellest alast katab Bangladeshi Rahvavabariik. Eesti jõgede suurimad deltad on Kasari jõel ja Emajõel.

Kuju järgi eristatakse nokk-, kaar- ja labadelta tüüpe.

Vaata ka
--------

* Deltarannik
* Deltasetted
* Estuaar
* Leena jõe delta
Udmurdi keele murrete kaart. Bessermani murre on kaardil tähistatud musta rombiga
**Bessermani murre** (ka **bessermani keel**) on udmurdi keele murre, mida on sajandite vältel tugevalt mõjutanud tatari keel.

Bessermane (vene keeles бесермяне, udmurdi keeles бесерманъёс, tatari keeles бисермәннәр/*bisermännär*) oli 1926. aastal 10 000, kuid 1989. aasta rahvaloenduse ajal oli neid Venemaal 3122, neist Udmurtias 2998. Rahvaarvu sellise languse põhjustas asjaolu, et alates 1930. aastatest on bessermane rahvuse määramisel nii passi väljastamisel kui rahvaloendustel arvatud nii udmurtideks kui tatarlasteks. Alles 1992. aasta juulis võttis Udmurtia Vabariigi Ülemnõukogu vastu otsuse "Bessermani rahva ajaloolise nime taastamisest".

Bessermani keelt räägitakse Põhja-Udmurtias Tšeptsa ja selle lisajõgede ääres. Kümnes külas räägitakse ainult bessermani keelt, 41 külas kasutatakse ka vene keelt.[*viide?*]

Mõned bessermani traditsioonid erinevad udmurdi traditsioonidest Volga-Bulgaaria ja Kaasani kaganaadi aegse islami mõju tõttu. Ka bessermanide enesenimetus tuleb türgi ja pärsia keele vahendusel araabia sõnast "muslim", mis sõna otsese mõttes tähendab 'kuulekas, alandlik'. Sellegipoolest ei anna etnograafilised ega ajaloolised andmed alust väita, et bessermanide eellased oleksid massiliselt islamit järginud.

Viited
------

1. ↑  О восстановлении исторического имени бесермянского народа

  


| * v
* r
Uurali keeled ja murded |
| --- |
| ugri keeled | 
handi keel  • mansi keel  • ungari keel |
| permi keeled | 
komi keel (permikomi keel, jazva murre)  • udmurdi keel (bessermani murre) |
| mari keeled | 
niidumari keel  • mäemari keel (loodemari murre) |
| mordva keeled | 
ersa keel  • mokša keel |
| saami keeled | 
Akkala saami keel †  • Inari saami keel  • Kemi saami keel †  • Kildini saami keel  • koltasaami keel  • turjasaami keel  • Lule saami keel  • lõunasaami keel  • Pite saami keel  • põhjasaami keel  • Ume saami keel |
| läänemeresoome keeled | 
eesti keel (mulgi keel, setu keel, tartu keel, võru keel)  • isuri keel  • karjala keel (livviko ehk Aunuse karjala keel, lüüdi keel)  • liivi keel  • soome keel (kveeni keel, meä keel)  • vadja keel (kreevini keel)  • vepsa keel |
| samojeedi keeled | 
neenetsi keel (tundraneenetsi keel  • metsaneenetsi keel)  • eenetsi keel  • nganassaani keel  • sölkupi keel  • kamassi keel †  • matori keel † (koibali keel †)  • juratsi keel † |
| kindla klassifikatsioonita keeled | 
meštšera keel †  • muromi keel †  • merja keel †  • tšuudi keel †  • |
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib isikust; ooperi kohta vaata artiklit Ivan Sussanin (ooper)* |

---

М. И. Скотти «Подвиг Ивана Сусанина» (1851)
**Ivan Sussanin** (16. sajandi lõpp, Derevenki vi Derevništši küla (?) – 1613) oli Vene talumees Domnino külast (tänapäeval Sussanini rajoon Kostroma oblastis), kes 1613. aastal teejuhina juhatas vales suunas Venemaad rünnanud Poola-Leedu väed, päästes sellega lähistel elanud noore Vene tsaari Mihhail Romanovi.

Postuumselt sai temast Venemaa rahvuskangelane, tema järgi on nimetatud mitmeid kohti, asutusi ja teoseid. Sussanin pärines Kostroma oblastist Kostroma linna lähistelt ning linna keskväljakul (Sussanini väljakul) on talle püstitatud monument. Ametlikule kultusele pani aluse Katariina II visiit Kostromasse 1767. aastal. Huvi Sussanini vastu süvenes Nikolai I ajal, mil suruti maha Poola 1830.-1831. aasta ülestõus. Nõukogude aja alguses lõpetati Sussanini kui tsaarivõimu teenri austamine, kuid 1930. aastate lõpus ta "rehabiliteeriti" koos teiste vene rahvusliku ajaloo kangelastega (Minin, Požarski, Nevski, Donskoi jt), kui tugevnes suurvene ideoloogia.

Üks tuntumaid Sussaninist kõnelevaid teoseid on Vene helilooja Mihhail Glinka ooper "Ivan Sussanin" ehk "Elu tsaari eest" (Иван Сусанин ehk Жизнь за царя; libreto autor Tallinnas sündinud luuletaja Karl Georg Wilhelm Rosen).

Kirjandus
---------

* Зонтиков Н. А. Иван Сусанин: легенды и действительность // Вопросы истории. 1994, N 11
* Соловьёв С. История России с древнейших времен
* Борисов Н. В. Они повторили подвиг Сусанина. М. 1969
* Зонтиков Н. А. «За службу к нам, и за кровь, и за терпение…» // альманах «Костромская земля». 1992, N 2 С. 39-54

Välislingid
-----------

* Дорогобужинов В. И. Правда о Сусанине // Русский архив, 1871. — Вып. 2. — Стб. 01-034.
* Н. А. Зонтиков «Иван Сусанин. Легенды и действительность»
* Иван Сусанин и его потомки
* Иван Сусанин. Легенды и правда / Серия «Искатели» (телевизионный фильм)
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib maletajast; kunstniku kohta vaata Ivan Sokolov (Tartu kunstnik).* |

---

Ivan Sokolov (2010)
**Ivan Sokolov** (sündinud 13. juunil 1968 Jajces Bosnia ja Hertsegoviina SV-is) on Bosnia päritolu Hollandi maletaja, maletreener, malefunktsionäär ja maleliteraat, rahvusvaheline suurmeister (1987), FIDE vanemtreener (2015).

Sokolov on Europopa Maleliidu üks viiest viitsepresidendist.

1993. aastal emigreerus Sokolov Hollandisse, kus abiellus hollandlannaga. 1995. ja 1998. aastal tuli ta Hollandi malemeistriks. Rahvusvahelistel malevõistlustel esindas ta aastatel 1993–2002 ja 2009–2010 Bosnia ja Hertsegoviinat ning 2002–2009 ja 2010. aastast Hollandit.

Aastail 2013–2016 oli ta AÜE maletaja Salem Salehi treener ning juhendas Ühendemiraatide rahvusmeeskonda. 2016. aastal läks ta Iraani malemeeskonna treeneriks, kus asus koostööle Alireza Firouzjaga. 2022 palgati ta juhendama Usbekistani meeskonda.

Karjäär
-------

Ivan Sokolov (pildil paremal) mängimas tulevase maailmameistri Magnus Carlseniga (2004)
Maletajana võitis ta 1987. ja 1993. aastal Vidmari mälestusturniiri. Suurmeistriks sai ta 19-aastaselt 1987. aastal. Aasta varem oli ta FIDE-lt saanud rahvusvahelise meistri nimetuse. 1988. aastal tuli ta Jugoslaavia FSV malemeistriks.

Juulis 1993 Bielis peetud FIDE MM-i tsoonidevaheliselt turniirilt (74 osavõtjat) kvalifitseerus FIDE pretendentide turniirile 10 paremat. Sokolov jäi jagama sel turniiril 10.–15. kohta (koos Viswanathan Anandi, Aleksejs Širovsi ja Vassõl Ivantšukiga, eespool Lajos Portischist, Jaan Ehlvestist ja Veselin Topalovist), kuid koefitsientide alusel jäi 15. kohale ja edasipääsukohta ei saanud. Detsembris 1993 Groningenis peetud PCA maailmameistrivõistluste valikturniiril (54 osavõtjat) kvalifitseerus PCA pretendentide turniirile seitse paremat. Sokolov jäi sel turniiril jagama 8.–19. kohta (koos Širovsi, Judit Polgári, Ehlvesti ja teistega, eespool Topalovist ja Viktor Korchnoist).

1998. aastal mängis Sokolov Pärnus Paul Kerese mälestusturniiril (kuue osavõtjaga kaheringiline tugevakoosseisuline turniir), kus jäi Lembit Olliga jagama 5.–6. kohta. Aastavahetusel 1998/1999 võitis ta Hastingsi turniiri (edestades teiste seas tulevast FIDE maailmameistrit Ruslan Ponomarjovi).

Võistkondlik esinemine
----------------------

Sokolov on mänginud 12 maleolümpial: Jugoslaavia (1988, 1990), Bosnia ja Hertsegoviina (1992–2000) ja Hollandi (2002–2006, 2012) võistkonna koosseisus. Euroopa võistkondlikel meistrivõistlustel võitis 1989. aastal Haifas Jugoslaavia võistkonna koosseisus hõbemedali ja 2005. aastal Göteborgis Hollandi võistkonna koosseisus kuldmedali.

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Ivan Sokolov** |

* Ivan Sokolov FIDE andmebaasis
**Delphin** (varem *Belorussija*, *Kazahstan II*) on ristluslaev, mis kuulub ettevõttele Vishal Cruises Pvt. Ltd. ja mida käitab laevakompanii Passat Kreuzfahrten GmbH.

Tehnilised andmed
-----------------

Delphin on 156,27 m pikk ja 22,02 m lai. Tema süvis on 5,90 m. Laeva kogumahutavus on 16 331 ja dedveit 2251 t. Laeva suurim kiirus on 21,5 sõlme. Laeval on 4 tekki.

Laeva jõuseadme moodustavad 2 Pielstick-Wärtsilä 18PC2V diiselmootorit, mille koguvõimsus on 13,24 MW. Laeval on 2 sõukruvi.

Laevaperes on 250 liiget ja ta võib peale võtta 590 reisijat.

Tema sõsarlaevad olid Azerbaidžan, Gruzija, Karelija ja Kazahstan, mis tänapäeval kannavad nimesid Enchanted Capri, Salamis Floxenia, Neptune ja Adventure.

Ajalugu
-------

Laev ehitati Soomes Turus Oy Wärtsilä Ab laevatehases. Laevale pandi kiil 1. oktoobril 1973, ta lasti vette 6. märtsil 1974 ja võeti kasutusele 1975. aastal. Ta ehitati parvlaevana ja tal oli 256 autokohta. Esialgu oli tema kodusadam Odessa ja laev kandis nime Belorussija.

Pärast Nõukogude Liidu lagunemist jäi laeva kodusadamaks esialgu Odessa, aga laev nimetati ümber. Uueks nimeks sai 1993 Kazahstan II.

1996 laev müüdi ja ehitati Saksamaal Bremerhavenis Lloyd Werftis ümber. Ta muudeti parvlaevast ristluslaevaks. Ümberehituse käigus kaotati kõik autokohad. Laeva kodusadamaks sai Nassau ja uueks nimeks Delphin, aga sellegipoolest kasutatakse teda Euroopas nii Vahemerel liinil İstanbul–Barcelona kui Läänemerel liinil Kiel–Tallinn–Peterburi–Helsingi–Stockholm–Kiel ja Norra fjordides.

* Delphin Trondheimis (2004)Delphin Trondheimis (2004)
* Delphin Helsingis (2009)Delphin Helsingis (2009)
* Delphin KielisDelphin Kielis
* Delphini delfiiniga korsten (2012)Delphini delfiiniga korsten (2012)

Viited
------

1. 1 2 3 4  Germanischer Lloyd (inglise keeles)
2. ↑  Germanischer Lloyd (inglise keeles)

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Delphin (1975)** |

* Belorussiya (1975) Fakta om fartyg kodulehel (rootsi keeles)
* Казахстан II Ukraina lipu all Durbanis (1994)
Deltarannik Egiptuses
**Deltarannik** on rannikutüüp, kus madal mererannik on liigestatud paljude jõeharudega ehk deltadega

Deltarannik on iseloomulik piirkondadele, kus suurte jõgede suudmetes on tekkinud deltad. Viljakate muldade tõttu on deltarannikutel soodsa kliima korral tihe asustus ja intensiivne põllumajandus. Kuna põllumajanduses kasutatakse väetisi ja tegevus toimub veekogude lähedal, siis on vetikate vohamise tõttu deltarannikud tihti kinnikasvanud.

Kõige tuntumad deltarannikud on Egiptuses (Niiluse delta), Brasiilias (Amazonase delta), Venemaal (Leena ja Volga delta), Bangladeshis (Gangese, Brahmaputra ja Meghna jõe ühine delta), USA-s (Mississippi delta) ja mujal.

### Deltaranniku ehitus

Jõe suudmealal on väga väike lang ja aeglane voolukiirus. Jõe poolt kaasa kantud kivimmaterjal settib, tekivad settesaared, mille tõttu peab vesi edasipääsuks teise tee valima. Jõgi hargneb ja tekib delta. Kui rannik on tihedalt täis deltasid, siis on tegemist deltarannikuga.

Vaata ka
--------

* Dalmaatsia rannik
* Fjordrannik
* Laidrannik
* Limaanrannik
* Padumere rannik
* Riasrannik
* Skäärrannik
* Delta

Viited
------

1. ↑  Eesti Nõukogude Entsüklopeedia, 1987, lk 82
**Ivan Jakovlevitš Pavlovski** (23. september 1800 Riia – 13. juuli 1869 Riia) oli vene filoloog, Tartu Ülikooli vene keele lektor aastail 1837–1869.

Elulugu
-------

Lõpetas Riias gümnaasiumi. Oli Valgas ja Riias vene keele õpetaja, 1837–1858 TÜ vene keele lektor, ühtlasi 1837–1839 Tartu Gümnaasiumi vanemõpetaja ja kohusetäitja; Tartu õpperingkonna kuraatori ülesandel kontrollis 1846 vene keele õpetamist Riia koolides. Lahkus 1858 tervislikel põhjustel TÜ lektori kohalt. Õpetas peamiselt vene keele grammatikat; koost õppevahendeid (ka geograafiast maakonnakoolidele) ja sõnastikke, millest mõned ilmusid 19. sajandi teisel poolel mitmes kordustrükis.

Teoseid
-------

* Russische Sprachlehre für Deutsche. Dorpat, 1838
* 2. trükk Mitau, 1843
* Начертание географии Российской империи (для уездных училищ). Dorpat, 1841
* Русская хрестоматия. Митава, 1842
* Полный немецко-русский словарь. Рига, 1856, 2. trükk 1867, 3. trükk 1888, 4. tr. 1897
* Краткая славянская грамматика для немцев. 1857.

Viited
------

1. 1 2  "Eesti teaduse biograafiline leksikon", 3. köide
2. ↑   TÜ õppejõud kuni 1918. Üliõpilased kuni 1918

Kirjandus
---------

* Левицкий II, 370–371, 649.

 *Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.*
Demarai Gray 2017. aastal Inglismaa U-21 koondises
**Demarai Remelle Gray** (sündinud 28. juunil 1996 Birminghamis) on Inglismaal sündinud Jamaica jalgpallur, kes mängib äärepoolkaitsjana Inglismaa Premier League'i klubis Everton ja Jamaica jalgpallikoondises.

Ta alustas klubikarjääri Birmingham Citys, mille noorteakadeemiaga liitus 2006. aastal. Hooajal 2013–14 tegi ta klubi põhimeeskonnas debüüdi Inglismaa esiliigas.

2016. aasta jaanuaris liitus ta Inglismaa kõrgliigaklubiga Leicester City, kellega sõlmis kolme ja poole aasta pikkuse lepingu. Arvatav üleminekusumma oli 3,7 miljonit naelsterlingit. Hooajal 2015–16 tuli ta klubiga Inglismaa meistriks. Järgmisel hooajal lõi ta 24. septembril 2016 toimunud mängus Manchester Unitedi vastu oma esimese värava Premier League'is.

2021. aasta jaanuaris sõlmis ta lepingu Saksamaa kõrgliigaklubiga Leverkuseni Bayer, kuid naasis juba sama aasta juulis Inglismaa kõrgliigasse, liitudes Evertoniga.

Aastatel 2014–2019 mängis Gray Inglismaa noortekoondistes. Tänu Jamaica päritolule kutsuti ta 2023. aastal Jamaica jalgpallikoondise. Koondisedebüüdi tegi ta 2023. aasta CONCACAF Gold Cup'i esimeses alagrupimängus USA vastu ning andis selles mängus Damion Lowe'ile väravasöödu. Teises alagrupimängus lõi Gray kaks väravat Trinidadi ja Tobago vastu. Jamaica jõudis turniiril poolfinaali, kus kaotati hilisemale meistrile Mehhiko. Gray valiti turniiri sümboolsesse koosseisu.

Saavutused
----------

Leicester City
* Premier League: 2015–16

Viited
------

1. ↑  "Leicester agree deal for Birmingham winger". BBC Sport. 2.1.2016. Vaadatud 7.2.2019
2. ↑  "Demarai Gray joins Bayer Leverkusen from Leicester City". Bundesliga. 31.1.2021. Vaadatud 1.2.2021
3. ↑  "Demarai Gray: Everton sign winger from Bayer Leverkusen for £1.7m". bbc.com. 22.7.2021. Vaadatud 26.7.2021
4. ↑  "Pineda, Gray and Carrasquilla lead way in Gold Cup Best XI". CONCACAF. 19. juuli 2023. Vaadatud 19. juulil 2023.

Välislingid
-----------

 Demarai Gray – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
* Profiil Everton F.C. kodulehel

| * v
* r
Everton FC mängijad  –  Premier League |
| --- |
| 

* 1 Pickford
* 2 Tarkowski
* 3 Patterson
* 4 Holgate
* 5 Keane
* 7 McNeil
* 8 Onana
* 9 Calvert-Lewin
* 11 Gray
* 13 Mina
* 14 Townsend
* 15 Begović
* 16 Doucouré
* 17 Iwobi
* 19 Mõkolenko
* 20 Maupay
* 22 Godfrey
* 23 Coleman
* 26 Davies
* 27 Gueye
* 29 Vinagre
* 30 Coady
* 31 Lonergan
* 37 Garner
* 50 Dyche
* Treener: Moyes

 |