**Lausekujund** ehk lausefiguur on sihipäraselt taotletud eriline lauseehitus või -tähendus stiilivõttena, näiteks kirjanduses.

Lausekujund on sõna või fraas, mille tähendus on suurem kui sõnasõnaline tähendus. See võib olla metafoor või võrdlus, mis on tehtud enam mõiste selgitamise jaoks. Või see võib olla alliteratsiooni kordus või hüperbooli liialdus, mis edendab rõhutust või efekti.

Retooriline küsimus
-------------------

Küsimuse vormis esitatud kinnitava või eitava sisuga lause, nt *Kas olen hull?* *Ei, tõesti mitte?* Retooriline küsimus on küsimus, mis ei ole küsitud, et võtta vastu vastust publikutest või lugejatest. See on lihtsalt püstitatud erilise rõhutamise jaoks. Mõnikord retoorilised küsimused võivad olla avatud, aga teisel ajal kõnelejal on võimalus anda vastust. Teisel juhtumil vastuse puudus publikutest on
oodatud. Retooriline pöördumine on tundeline pöördumine loodusnähtuste, eemalviibijate vms poole, nt Mis mulle jutustad koidikutuul?

Kordus
------

Korduvad ühesuguse sisu, rütmi või vormiga sõnad või laused.

Antitees
--------

Antitees on grammatiline termin, mida kasutatakse kahes tähenduses.
Antitees– kahe vastandliku mõiste vastandamine, nt Kuningas on surnud! Elagu kuningas!
Antitees– kahe vastandliku mõiste vastandamine, nt Kuningas on surnud! Elagu kuningas!
Antitees sõna otseses mõttes on vastand. See on tavaliselt vastand avaldusele, mõistele või ideele.
Kirjanduslikkus analüüsis antitees on avalduse paar või pildid millisel üks on vastand teisele. Paar on
kirjutatud sarnasega grammatilisega struktuuriga, mis näitab rohkem kontrasti. Antiteesi kasutatakse
mõiste, idee või lõpetuse rõhutamisel.
Antitees - vastuseade, nt Sa kõige armsam mulle ja siiski vihkan sind.

Ellips
------

Ellips on mõne sõna ärajätmine lausest (tavaliselt alus või öeldis), nt Kes ees, see mees.
Ellips on grammatiline termin, mida kasutatakse kahes tähenduses.
1. Kui see on kirjutatud sümbol, mis ilmub nagu mõttepunktide järjend (tavaliselt kolm). Nad saavad
näitama, et selle sõnade või lausete osad on jätnud vahele. Nad on nimetatud ellipsi punktiks.
2. Ellipsi kasutamine võib olla rohkem stiilsed. See on nii, kui sõna või fraas on kadunud või jätnud
vahele lausest. Sõnad võivad olla jätnud vahele kui see on vajalik lause korrektseks muutumiseks, aga
need ei ole vajalikud lugejatele täielikku lause tähenduse aru saamise jaoks.
Sa saad ka suurendada seda konteksti, kui sa kirjutad ja tahad jäta vahele suured ajavahemikke. See
ellipsi kasutamine lubada autoritele lugu edasi kirjutama takerdumiseta ebavajalikku detailides.
Inversioon– ebatavaline sõnajärjestus lauses.

Allegooria
----------

Allegooria on mõistukõne, nt Meie juhiks on Peata Kana.
Allegooria on lugu sees lugu. Siin on „pinna lugu" ja teine lugu peidetud all. 
Näiteks pinna lugu võib
jutustada kahest naabrist, kes viskavad kivid üksteise kodule vastastikku, aga peidetud lugu võib
jutustada sõjast kahe riikide vahel. Mingid allegooriad on väga peened, kui teised (nagu kivide
viskamise näitel) võivad olla silmnähtavam.
Paljudes allegoorias peitud loos on võimalus tegeleda poliitikutega, religiooniga või moraalsusega –
subjektide kompleks, mida on raske otseselt aru saada. Paljud autoorid leiavad seda lihtsam aru saada
neid küsimusi allegooriaks tõlkemisel, mis on lihtsam aru saamiseks (ja lõbusam lugemiseks) kui tihedad filosoofilised argumendid.

Iroonia
-------

Iroonias väljendatakse jaatusega eitust ja vastupidi, nt Oled sina alles aga tubli!
Iroonia on juhtum, kus on 2 vasturääkivaid tähendusi samas situatsioonis, sündmuses, pildis, lauses,
fraasis või loos. Paljudes juhtudes see on viidatud erinevusele ootuse ja reaalsuse vahel.
Näiteks, kui sa mined vaatamisväärsuste vaatamisele ükskõik kus tänapäeva maailmas, sa saad näha
inimeste rahvamasse, kes on väga hõivatud enese pildistamisse oma mobiiltelefoniga vaatepildi ees,
mida nad tulid vaatama oma silmaga. See on irooniline, just, situatsiooni iroonia. Sellel situatsioonil on
kaks vastakaid ootusi: (1) hakkama vaatama vaatepilti ja tõestada, et sa olid seal (2) mitte nautida
asjaga sa tulid vaatama.
Irooniat tavaliselt kasutatakse kritilise või humoorika efekti jaoks kirjandusel, muusikas, kunstis ja
filmis (või tundis). Vestlusel inimesed tihti kasutavad suulise iroonia huumorit, kiindumise või
emotsiooni väljendamiseks ütlemisel vastandi kelle kes tahab tunnustada irooniat. „Ma vihkan sind"
,võib tähendada,"Ma armastan sind", aga kui inimene kellega sa räägid juba teab seda. See definitsioon
on seotud esimesega (sest et me ootame inimeste sõnad tähenduse peegeldamise jaoks) ja paljudes
juhtudes see võib olla läbimõeldud sarkasmi vorm.

Paradoks
--------

Paradoks on vasturääkivus nii sõnades kui mõtetes.
Elu on selleks liiga tõsine asi, et sellest tõsiselt rääkida.
Paradoks on avaldus, mis on iseendale vastu või mis peab olla tõene ja ebatõene samal ajal. Paradoksid
on loogikas veidrused, mis näitavad kuidas sinu mõtlemine mõnikord läheb nässu isegi siis, kui me
kasutame täielikult loogilist arutluskäiku selle jaoks.

Allikad
-------

1. Lausekujundud vormid

2. Kõne ja lausekujundud

Viited
------

1. ↑  Miksike. "Lausekujundud". Originaali arhiivikoopia seisuga 17. mai 2008.
2. ↑  Eesti sõnavara. "Kõne ja lausekujundid". Originaali arhiivikoopia seisuga 11. oktoober 2017.