recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
*Cuculus canorus canorus* + *Sylvia communis*
**Pruunselg-põõsalind** (*Sylvia communis*) on tavaline ja laialt levinud linnuliik põõsalindlaste sugukonnast põõsalinnu perekonnast.

Levila
------

Pruunselg-põõsalind elutseb Euroopas, Kaukaasias ning Lääne-Aasias. Ta talvitub troopilises Aafrikas, Araabia poolsaarel ja Pakistanis. Eestis on pruunselg-põõsalind üldlevinud rohkearvuline haudelind, tema arvukust hinnatakse 0,6–1,0 miljonile pesitsevale paarile.

Välimus
-------

Pruunselg-põõsalind meenutab väliselt samasse perekonda kuuluivat väike-põõsalindu, kuid on pikema sabaga, heledama vikerkesta, heledamate jalgade ja ruskete ääristega küünra-hoosulgedega. Keha pikkus on kuni 15 cm, tiiva pikkus 7,1...7,6 cm.

Elupaik
-------

Pruunselg-põõsalind elutseb kultuurmaastikel, metsaservades, põlluäärtes ja põõsastikes.

Pesitsemine
-----------

Pruunselg-põõsalind saabub Eestisse mais ja lahkub septembris. Pesa ehitab maapinnale rohttaimestiku varju. Kurnas on 3–7 muna. Hauvad mõlemad vanalinnud, haudumine kestab 11–13 päeva. Pojad väljuvad pesast umbes kahe nädala vanuselt.

Toitumine
---------

Pruunselg-põõsalind toitub putukatest nagu teisedki põõsalinnud. Sööb ka meelsasti mitmesuguseid marju ja pehmeid puuvilju.

Viited
------

1. ↑  Bird, J. Butchart, S.(BirdLife International) (2009). *Sylvia communis*. *IUCNi punase nimistu ohustatud liigid*. IUCN 2011.
2. ↑  Lars Jonsson, "Euroopa linnud", lk. 440
3. ↑  "Eesti lindude staatus, pesitsusaegne ja talvine arvukus 2003–2008" (PDF). *Hirundo*. Eesti Ornitoloogiaühing. 2009. Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 14.12.2011. Vaadatud 22.06.2011.

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Pruunselg-põõsalind** |

* Pruunselg-põõsalind andmebaasis eElurikkus Muuda Vikiandmetes

* Sissekanne võrgukohal Eesti selgroogsed
**"Onamo, 'namo"** oli Montenegro traditsiooniline hümn ja riigihümn juulini 2004 (alates juulist 2004 on Montenegro riigihümn "Oj svijetla majska zoro").

Selle sõnad kirjutas 1867 Montenegro vürst Nikola I Petrović. Meloodia autor on Davorin Jenko, kes võttis osaliseks aluseks Giuseppe Garibaldi võitlejate võitluslaulu ("Garibaldi hümni") "*Si scopron le tombe, si levano i morti*" ("Avanevad hauad, surnud tõusevad üles"). 

Laulu on nimetatud ka Serbia Marseljeesiks ja ta sai populaarseks kogu Serbias.

Diplomaatilistel kaalutlustel ei saanud seda ametliku hümnina kasutada, mistõttu Montenegro ametlikuks riigihümniks määrati "Ubavoj nam Crnoj Gori". 

**OHAMO, 'HAMO!** 

Онамо, онамо... за брда она,  

говоре да је разорен двор  

мојега цара; онамо веле,  

био је негда јуначки збор.  

Онамо, онамо... да виђу Призрен!  

Та то је моје - дома ћу доћ'!  

Старина мила тамо ме зове,  

ту морам једном оружан поћ'.  

Онамо, онамо... са развалина  

дворова царских врагу ћу рећ':  

"С огњишта милог бјежи ми, куго,  

зајам ти морам враћати већ'!"  

Онамо, онамо... за брда она  

казују да је зелени гај  

под ким се дижу Дечани свети:  

молитва у њих присваја рај.  

Онамо, онамо... за брда она,  

гдје небо плаво савија свод;  

на српска поља, на поља бојна,  

онамо, браћо, спремајмо ход!  

Онамо, онамо... за брда она  

погажен коњ'ма кликује Југ:  

"У помоћ, дјецо, у помоћ, синци,  

светит' ме старца - свет вам је дуг!"  

Онамо, онамо... сабљи за стара  

његова ребра да тупим рез  

по турским ребрим'; да б'једној раји  

њом истом с руку рес'јецам вез!  

Онамо, онамо... за брда она  

Милошев, кажу, пребива гроб!  

Онамо покој добићу души,  

кад Србин више не буде роб.  

Esimene salm kordub refräänina pärast iga salmi. 

**Ingliskeelne tõlge**

There, over there... beyond those hills,  

Ruined lies, they say, my  

Emperor's palace; there, they say,  

Once, heroes had gathered.  

There, over there... I see Prizren!  

It is all mine – home I shall come!  

Beloved antiquity calls me there,  

Armed I must come there one day.  

There over there... from on top of the ruins  

Of Emperors' palaces to the devil I will say:  

"Flee from my beloved home you plague,  

Already your loan I must repay!"  

There, over there... beyond those hills,  

Lies a green grove, they say,  

Under which rises up Holy Decani:  

A prayer said within Paradise claims.  

There, over there... beyond those hills,  

Where sky of blue bends down her arch;  

On to Serb fields, on to battle fields,  

There, brothers, prepare to march!  

There, over there... beyond those hills,  

Trampled by horses' hooves cries out the Jug:  

"Come help me, children, come help me, sons,  

Avenge the old man - sacred is your task!"  

There, over there... for the ribs of the old man,  

I'll dull my sabre's edge on  

The ribs of the Turks; and cut the ties  

From the wrists of the wretched masses!  

There, over there... beyond those hills,  

Lies there, they say, Milos's grave!  

There my soul eternal peace shall gain,  

When the Serb is no more a slave.

Välislingid
-----------

* "Onamo, 'namo" heliülesvõte
Liivimaa 1260 
**Durbe lahing** toimus Leedu ning Saksa ja Liivi ordu vägede vahel 13. juulil 1260 Durbe järve ääres Kuramaal (22 km praegusest Liepājast).

Saksa ja Liivi ordu vägi koos Eestimaa vasallide väesalga ning eestlaste, kurelaste jt. abivägedega (kokku umbes 3000 meest, neist 200 rüütlit) oli kogunenud Klaipedasse, et alistada žemaidid. Žemaitide alistamine oli tähtis sellepärast, et võimaldas luua maismaasilla Saksa ja Liivi ordu valduste vahele. Lõunapiiri kindlustamiseks oli Saksa ordu 15. juunil 1260 sõlminud rahu Masoovia hertsogi Zemowitiga. Ühendatud vägesid juhtis Liivi ordu maamarssal Burchard von Hornhausen. Samal ajal tungis Leedu vägi (4000 meest) Kuramaale.

Lahing toimus Durbe järvest välja voolava jõe ääres ja kestis 8 tundi. Ühe kroonika kohaselt reetsid kurelased orduvendi ja lahkusid lahingust, misjärel ka eestlased põgenesid, teise järgi läksid kurelased enne lahingut orduvendadega tülli ja ründasid neid koos leedulastega. Ühendatud orduvägi purustati. Liivimaa rüütlitest tapeti umbes 150, lihtsõdurite osas kaotuste kohta andmed puuduvad. 15 rüütlit langes vangi.

See oli ordurüütlite kõige suurem kaotus 13. sajandil. Suuruselt järgmises kaotuses Aizkraukle lahingus langes 71 rüütlit.

Lahingu tulemusena aeti ordurüütlid Žemaitijast minema. Zemgales, Kuramaal, Saaremaal ja Preisimaal puhkes ülestõus. Preislaste ülestõus suudeti maha suruda alles 1270. Leedu kuningas Mindaugas, kes oli hakanud kalduma ristiusu vastuvõtmise poole, loobus sellest plaanist ja jäi paganaks. Kuni 1280. aastateni ei suutnud sakslased sõjakäike paganate maadele jätkata ja see oli Leedule väga vajalik, et noor riik saaks jõudu koguda. Zemgale ja Kuramaa saavutasid osalise iseseisvuse ja ordul kulus mitukümmend aastat, enne kui nad suutsid taastada kontrolli nende alade üle.

Orduvägede pool langesid lahingus

* Liivi ordu maamarssal Burchard von Hornhausen,
* Liivi ordu marssal Heinrich von Botel,
* Taani-Rootsi sõjasalga juht hertsog Karl.

Vaata ka
--------

* Saule lahing
* Lielvarde lahing

Viited
------

1. ↑  Mart Lätte, Eestlaste sõjalised kohustused keskajal, Tartu Ülikool 2009, lk 30
**Peeter-Enn Kukk** (2. september 1934 Tallinn – 11. veebruar 2003 Tallinn) oli eesti füüsikateadlane.

Sündis 2. septembril 1934. a Tallinnas ehitusinseneri perekonnas, suri 11. veebruaril 2003. a Tallinnas, maetud Pärnamäe kalmistule.

Haridus
-------

Õppis Tallinna 2. Keskkoolis 1948/1949; lõpetas Ust-Tarka Keskkooli (Novosibirski oblast) 1953 (küüditati koos ema ja vendadega 1949. a Venemaale (kaitseliitlasest isa arreteeriti 1944), vabanes asumiselt 1956), õppis Novosibirski Pedagoogilises Instituudis füüsikat 1953–1956; lõpetas TRÜ matemaatika-loodusteaduskonna optika ja spektroskoopia erialal 1960; TPI kaugõppe aspirant 1962–1966.

Täiendusõpe
-----------

Moskva Riiklik Ülikool 1973, Tokio Tahke Keha Füüsika Instituut ja Sendai Ülikool (Jaapan) 1976, Hannoveri Päikese Energeetika Instituut 1996.

Teaduskraad ja kutse
--------------------

füüsika-matemaatikakandidaat 1969 (TRÜ); dotsent 1973; keemiadoktor 1984 (NSV Liidu TA Uurali Teaduskeskuse Keemiainstituut, Sverdlovsk); professor 1986.

Teenistuskäik
-------------

H. Pöögelmani nimeline elektrotehnika tehase insener 1960–1961.

TTÜs 1961–2003: pooljuhtide uurimisgrupi vanemteadur 1961–1968; füüsikalise keemia kateedri vanemõpetaja 1968–1972, dotsent 1972–1977; füüsika kateedri dotsent 1977–1985, professor 1985–1992; füüsikainstituudi pooljuhtide füüsika erakorraline professor 1992–1995, pooljuhtide füüsika ja optoelektroonika professor 1995–2000; rakendusfüüsika professor 2000–2003.

Teadustöö põhisuunad
--------------------

Pooljuhtide füüsika ja keemia, rajas uue suuna ja koolkonna materjaliteaduses – pooljuhtkristallide tekkeprotsesside uurimise.
Avaldanud üle 140 publikatsiooni, 2 autoritunnistust. Tema juhendamisel on kaitstud 8 aspirandi kandidaadiväitekirja.

Teadusorganisatoorne ja -administratiivne tegevus
-------------------------------------------------

Eesti Füüsika Seltsi ja Eesti Materjalitehnika Ühingu asutajaliige; Ülemaailmse Rakendusoptika Ühingu (SPIE), IPSi (International Planetarium Society), ISOE (International Society for Optical Engeneering) ja IASEE (International Association for Solar Energy Education) liige. NSV Liidu TA kolme koordinatsiooninõukogu liige; TPI toimetiste pooljuhtmaterjalide sarja toimetaja 1969–1976.

Ühiskondlik tegevus
-------------------

ÜTÜ Vabariikliku konkursikomisjoni ja EÜE rühma kuraator.

Tunnustus
---------

* Eesti NSV riiklik preemia 1985 (kollektiiv).

Kirjandus
---------

* EE 2000, 14;
* ETBL 2005, 2;
* Tallinna Polütehniline Instituut 1936–1986. Tln, 1986, lk 377–378, 418–420, 422–423;
* Tallinna Tehnikaülikooli professorid. Tln, 1993, lk 21;
* Loide, Rein–Karl. Peeter–Enn Kukk 2.09.1934–11.02.2003 // Tallinna Tehnikaülikooli aastaraamat 2003. Tln, 2004, lk 398–399. (In memoriam).
Kingapaela klamber
------------------

Kolme tüüpi klambreid: kahekordne mulgustatud vask, plastmassist ümbris ja sissepoole volditud messing
**Kingapaela klamber** on kinga- või saapapaela otsas asuv kahekordselt mulgustatud või sissepoole valtsitud vasest või plastmassist ümbris, mis takistab hargnemist ja hõlbustab sidumist.

Etümoloogia
-----------

Sõna *aglet* või *aiglet* pärineb vanaprantsuse sõnast *aiguillette*, hellitusnimena *aiguille*, mis tähendab "nõel", mis on omakorda tuleneb ladinakeelsest sõnast nõela, *acus*.

Ajalugu
-------

Klamber oli algselt valmistatud metallist, klaasist või kivist. Rooma ajastu rikkamad inimesed valmistasid oma kingapaela klambrid väärismetallidest nagu messingist või hõbedast.

Tänapäeval pannakse kingapaelte otstes olevaid läbipaistvat plastikut või metallist klambreid spetsiaalsete masinatega. Masinad kinnitavad kingapaela otsi materjaliga ja kasutavad soojust või kemikaale, et sulatada plastmass/metall kingapaelale ja siduda seda.

Viited
------

1. ↑  Picken, Mary Brooks: *The Fashion Dictionary*, Funk and Wagnalls, 1957. (1973 edition ISBN 0-308-10052-2)
Korrodeerunud duralumiinium pärast lühiajalist leotamist soolases vees
**Duralumiinium** (ladina *durus* 'kõva' + alumiinium) ehk duraal[*viide?*] on alumiiniumisulam, mis sisaldab 91–95% alumiiniumi, 2,2–5,7% vaske ja 0,2%–2,7% magneesiumi.

Duralumiinium on deformeeritav ja termiliselt töödeldav. Karastamine suurendab selle plastsust, loomulik või tehislik vanandamine (hoidmine temperatuuril 120–140° 24 tunni jooksul) suurendab sulami tugevust (sitkust ja kõvadust), saavutatakse tõmbetugevus kuni 500·106 N/m2 (500 MPa). Korrosioonikindluse suurendamiseks lisatakse sulamile 0,2–0,1% mangaani, plakeeritakse (kaetakse teise metalli sulami kihiga) ese puhta alumiiniumiga või oksüdeeritakse. Duralumiiniumi kasutatakse laialdaselt konstruktsioonimaterjalina (põhiliselt leht- ja profiilmaterjalina) lennukiehituses, masina- ja aparaaditööstuses ning majaehituses.

Duralumiiniumi koostise ja valmistamise menetluse leiutas 1906. aastal saksa insener Alfred Wilm (1869–1937). Uut materjali hakati tööstuslikult valmistama 1909. aastal Düreni metalliettevõttes (Düreni linnas Saksamaal), patenteerides samas ka sulami nimetuse "duralumiinium". Duralumiiniumi valmistati veel teisteski ettevõtetes, kuid teise nimetuse all.

Metallisulami tootmisel jahutatakse see kiiresti kõrgelt temperatuurilt alla ning seejärel kuumtöödeldakse. Nii moodustuvad materjali mikroskoopilised kristalliidid, mis parandavad selle mehaanilisi omadusi. Ühtlasi moodustub nii aga ka galvaaniline paar, kus keemiliselt passiivsem kristalliit toimib katoodina ja seda ümbritsev suurema alumiiniumisisaldusega maatriks anoodina. Nii muutub võimalikuks punktkorrosioon, kus anoodne maatriks hakkab vee ja kloriidioonide toimel hävima. Selle takistamiseks arendatakse näiteks nanokomposiitseid korrosioonivastaseid kaitsekatteid.

Viited
------

1. ↑  Maido Merisalu: "Video: Kuidas nanokomposiitsed katted maailma paremaks muudavad?" ERR Novaator, 8. august 2016.
**Armand Sukamägi** (28.märts 1933 – 27. oktoober 2008) oli eesti põllumajandusteadlane.

1953. aastal lõpetas ta Tallinna 1. Keskkooli. 1972. aastal kaitses ta põllumajanduse alal ökonoomikakandidaadi kraadi.

Aastatel 1978–1992 oli ta Eesti Põllumajanduse Akadeemia teadusprorektor, hiljem EPA põllumajandusteaduskonna dekaan, Eesti Põllumajandusülikooli dotsent, 2008. aastast Eesti Maaülikooli emeriitdotsent.

1990. aastatel oli ta Eesti Akadeemilise Põllumajanduse Seltsi revisjonikomisjoni liige.

1992. aastal kandideeris ta Põllumeeste Kogu nimekirjas Riigikogu liikmeks, kuid ei osutunud valituks.

Tunnustus
---------

* 1986 – Eesti NSV Ministrite Nõukogu ja Eesti NSV Ametiühingute Nõukogu aukiri
* 1987 – Eesti NSV teeneline põllumajandustöötaja

Viited
------

1. ↑  Jaan.Kivistik. Armand Sukamägi — ökonoomikakandidaat. Põllumajanduse Akadeemia, 1. juuni 1972
2. ↑  Anne Lüpsik. Eesti Põllumajanduse Akadeemiast Eesti Maaülikooliks. Arengud õppetegevuses 1951–2018. Tartu 2018
3. ↑  Eesti Maaülikooli emeriitdotsendid
4. ↑  Vabariigi Valimiskomisjon. 1992–2017 valimistel osalenud kandidaadi otsing
Kingda Ka
**Kingda Ka** on Ameerika mägede tüüpi atraktsioon Ameerika Ühendriikides New Jersey osariigis Jacksoni linnas Six Flags Great Adventure teemapargis.

See on maailma kõrgeim ja kiiruselt teine seda tüüpi atraktsioon maailmas. Atraktsiooni kõrgus on 139 meetrit ja sõidu ajal saavutavad vagunid kiiruseks 206 km/h, mis tähendab, et sõitjad saavad 1,67 G suuruse ülekoormuse. Kogu trassi pikkus on 950 m ja see läbitakse 28 sekundiga. Kingda Kal in võimalik teenindada 1400 inimest tunnis. Atraktsioon avati 2005. aastal.

Vagunid
-------

Kingda Ka vagunid
Kingda Ka atraktsiooni teenindab mootor, mille võimsus on 20 800 hobujõudu. Kingda Kas on kasutusel neli "rongi", mis kõik koosnevad viiest vagunist. Igas sõidukis on kohti 18 inimesele, kuid tulevikus plaanitakse kohtade arvu kahe võrra suurendada. Kasutusel on kaks paralleelset rada, mõlemal kaks rongi. Sõitma tohivad minna inimesed, kes on pikemad kui 137 cm.

Nimi
----

Kingda Ka on nimetatud Bengali tiigri järgi, kes elab Six Flags Great Adventure teemapargi loomaaias.
**Kingston** on linn Ameerika Ühendriikides Tennessee osariigi ida-keskosas, mis ühtlasi on Roane'i maakonna halduskeskus. Apalatšides asuva linna keskus paikneb Clinchi jõe käärus Tennessee orus, jõgi suubub linna kõrvalt käänulisse veehoidlasse Watts Bar Lake.

Knoxville'ist paikneb Kingston umbes 61 km kaugusel edelas.

Ajalugu
-------

Linnake kujunes ümber Fort Southwest Pointi, mis valmis põlisasukate tšerokiide maadele aastal 1792. Ameerika iseseisvussõja järel asutati linn ametlikult 23. oktoobril 1799. aastal osana jõupingutustest jaotada Knoxi maakond (esialgne katse moodustada eraldi maakond ebaõnnestus, kuid õnnestus juba kaks aastat hiljem). Kingston sai nime Robert Kingi järgi, kes oli 1790. aastail ohvitseriks just fordis.

21. septembril 1807 oli Kingston ühe päeva Tennessee osariigi pealinn. Sel päeval kogunes seal peaassamblee seoses tšerokiidega sõlmitud kokkuleppega. Viimastele oldi öeldud, et kui põlisasukad loovutavad maa, siis saab osariigi pealinnaks Kingston. Pärast seda päeva jätkas assamblee koosolekuid taas Knoxville'is.

Ameerika Ühendriikide kodusõja puhkemisel 1861. aastal valiti linn Ida-Tennessee konventsiooni kolmanda istungjärgu läbiviijaks, millega püüti moodustada Uniooni poole hoidev uus osariik Ida-Tennessees. Konföderatsiooni vägede sissetungi tõttu jäi kolmas istungjärk siiski toimumata. William B. Carter korraldas sama aasta oktoobris mitmete vandenõukaaslastega Kingstonis asuvast komandopunktist üheksa raudteesilla põletamise. 24. novembril 1863. aastal püüdis Kingstoni lahingus konföderatsiooni 500-1000-meheline ratsavägi Joseph Wheeleri juhtimisel linna Unioonist eraldada, kuid tal see ei õnnestunud.

### Elektrijaam

1955. aastal valmis linna lähistel Kingston Fossil Plant, mis oli tol ajal maailma suurim kivisöel töötav elektrijaam. 22. detsembril 2008. aastal purunes 1,2 km² suurune settebassein, mis sisaldas lendtuha läga, ümbruskonda paiskus üle 4 200 000 m³ jäätmeid.

Vaata ka
--------

* Emory jõgi

Viited
------

1. ↑  2016 U.S. Gazetteer Files
2. ↑  2020 United States Census, vaadatud 1.01.2022.
3. ↑  "A Lawyer, 40 Dead Americans, and a Billion Gallons of Coal Sludge". mensjournal.com

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Kingston (Tennessee)** |

* Koduleht
Ioonikromatograafiliselt saadud kromatogramm
**Ioonivahetuskromatograafia** ehk **ioonikromatograafia** on keemias ja biokeemias kasutatav meetod, mis võimaldab lahutada ioone ja polaarseid molekule olenevalt nende elektrilisest laengust. 
Ioonivahetuskromatograafiline lahutamine põhineb vastasmärgiliste laengutega osakeste vastastikusel toimel (interaktsioonil). Kromatograafilises kolonnis oleva statsionaarse faasi (ioniidi) pinnal on ioonsed funktsionaalrühmad (R–X), mis interakteeruvad proovis olevate vastasmärgilise laenguga ioonidega. See meetod võimaldab lahutada ka selliseid suuri laetud molekule nagu proteiinid, nukleotiidid või aminohapped.

Katioonse ioonivahetuskromatograafia puhul statsionaarne faas, millel on negatiivse laenguga funktsionaalrühm (näiteks X- = PO43-), hoiab kinni positiivse laenguga katioonid:

{\displaystyle {\text{R-X}}^{-}{\text{C}}^{+}\,+\,{\text{M}}^{+}\,{\text{B}}^{-}\rightleftarrows \,{\text{R-X}}^{-}{\text{M}}^{+}\,+\,{\text{C}}^{+}\,+\,{\text{B}}^{-}}

Anioonse ioonivahetuskromatograafia puhul statsionaarse faasi positiivse laenguga rühmad (näiteks X+ = R4N+) hoiavad kinni negatiivse laenguga anioonid:

{\displaystyle {\text{R-X}}^{+}{\text{A}}^{-}\,+\,{\text{M}}^{+}\,{\text{B}}^{-}\rightleftarrows \,{\text{R-X}}^{+}{\text{B}}^{-}\,+\,{\text{M}}^{+}\,+\,{\text{A}}^{-}}

Vaata ka
--------

* Kromatograafia
* Ioniidid
**Teatrike** (ametliku nimega Teatrike OÜ) on 2007. aastal asutatud kutseline väiketeater. Tegutseb etenduskunsti alal, ainulaadses loomekeskuse vormis. On teater noorele vaatajale.

Ajalugu
-------

Teatri looja oli näitleja ja lavastaja Priit Karm. Aastakümne jooksul on lavastuste väljatoomisel kaasa töötanud erinevate kunstialade loomeinimesi.

Kunstiteatri repertuaar kõneleb arusaadavalt nii näidendite keeles, muinasjuttude pildimaailmas kui regilaulude toonides. Lavastuste ülesehitus on olnud piisavalt lihtne, et jõuda noorima publikuni.

Professionaalse näitekunsti pakkumine on teostunud teatrisaalidest ja kultuurimajadest lasteaedade publikuni. Etendusasutuse tegevuspõhimõtetest lähtuv väiketeater on külalisetendanud Kuressaare Linnateatri laval, Endla Küünis, Jõhvi kontserdimaja kammersaalis, Viljandi Pärimusmuusika Aidas ning peaaegu kõikide linnade kultuurikeskustes üle terve Eesti.

Lavastused
----------

* Havi keelest, havi meelest
* Kuldsed tiivad
* Kalevipoeg
* Kolm suurt soovi

Viited
------

1. ↑  "Regivärss ja teater", kogumik "Õunake", 5 / 2014
2. ↑  Võnnu lapsed õppisid Kitzbergi muinasjuttu Teatrikeselt Võnnu kultuuriblogi, 23. aprill 2013

Välislingid
-----------

* Teatri veebisait
**Punakivi** oli küla Harju maakonnas Jõelähtme vallas. Väike Punakivi küla tekkis Ihasalu poolsaare elanikkonna kasvades ja eksisteeris 1920.–1930. aastatel. Küla maad võõrandati 1937. aastal Eesti kaitseväe suurtükiväe polügooni rajamiseks ja sealsed elanikud sunniti kodudest lahkuma. Tänapäeval jäävad küla maad Ihasalu küla aladele.

Endise küla alasid läbib Ruu–Ihasalu tee ning nimi Punakivi on jätkuvalt kasutusel nii Ihasalu lahe äärde jääva liivaranna kui ka sealse bussipeatuse nimena.

Enne likvideerimist
-------------------

Külas, mille tuumik asus kohas, kus tänapäeval asub rannaparkla silt, oli kuus talu. Mitte kõik talud ei asunud tuumikus koos ja mõned neist asusid põhja suunas hajali kuni Ihasalu külla viiva teeristini.

Vähemalt 1920. aastate lõpust alates kuulusid Punakivi küla lapsed Neeme algkooli ringkonda. Aasta 1937, mil küla likvideeriti, oli oluline ka Neeme algkooli seisukohalt, kuna Punakivi küla maade ja majade võõrandamise tõttu vähenes koolis õpilaste arv.

Küla likvideerimine
-------------------

Punakivi küla likvideeriti aastatel 1934–1937 Eesti Vabariigi poolt seoses suurtükiväe polügooni rajamisega. Punakivi küla alad moodustasid osa 3000 hektari suurusest õppeväljast nimega Jägala polügooni suurtükiväe Valkla õppeväli. Aastal 1934 hakati tegema sealsetele talunikele ettepanekuid nende maade ja hoonete äraostmiseks. See mõjutas ka mitmeid Ihasalu, Neeme ja Jõesuu küla elanikke, kes omasid piirkonnas maad.

Punakivi küla otsustati terviklikult likvideerida ja sealsetele maaomanikele tehti pakkumine maade ülesostmiseks. Maaomanikud, kes soovisid oma maade ja hoonete eest pakutust suuremat tasu, pöördusid oma õiguste kaitseks muuhulgas ka riigivanema ja kaitsevägede ülemjuhataja poole. Kui enamiku talunikega jõudis riik lõpuks kokkuleppele, siis kahe taluniku osas rakendati 1937. aastal sundvõõrandamist.

Kui veel 1937. aasta 15. detsembri seisuga elas Punakivi külas kümme inimest, siis 1938. aasta 15. detsembri seisuga koostatud Jõelähtme vallaelanike nimekirjas enam Punakivi küla osa ei leidu.

Pärast likvideerimist
---------------------

Aastal 1939 esitas Neeme Kodukaunistamise Ring Kaitseministeeriumile palve Punakivi küla mahajäetud hoonete äravedamiseks. Nimelt jätsid need "majalogud" möödakäijatele halva mulje ning randades liikuvad võõrad olid kohale andnud hüüdnimeks *Katkuküla*.

Vaata ka
--------

* Ihasalu

Viited
------

1. ↑  [KNR Eesti kohanimeraamat]. Vaadatud 03.09.2019.
2. ↑  Jõelähtme. Teejuht rändajale ja koduloohuvilisele. 2010.
3. ↑  Aktiivne puhkus - Jõelähtme Vallavalitsus. Vaadatud 03.09.2019.
4. 1 2 3 4  Janek Šafranovski. "Punakivi, Laheranna või Katkuküla?". Oma Poolsaar, 11.2009. Lk 2.
5. ↑  Ajalugu » Neeme kool. Vaadatud 03.09.2019.
6. ↑  TLA.545.1.17, L 16p. Jõelähtme valla elanikkude nimekiri 15.detsembril 1937. a vallas elanud isikute üle.
7. ↑  TLA.545.1.18. Jõelähtme valla elanike nimekiri. 15.12.1938-1939.
**Üldisus** on mõtlemise, tunnetuse, mõiste, termini või sõna omadus rakenduda kehtivalt enam kui ühel üksikjuhul; mida rohkematele üksikjuhtudele rakendutakse, seda suurem on üldisuse määr.

Üldise vastandiks peetakse üksikut ehk individuaalset või erilist.

Üldine võidakse saavutatada üksiku üldistamise ehk konkreetsest abstraheerimise teel. Samas võib ka väita, et üldine on mõtlemisele antud juba enne igasuguste üksikute kogemist, mistõttu saadakse hoopis üksik abstraktse konkretiseerimise teel.

Loogikas määratletakse üldine mõiste ehk üldmõiste läbi selle olemuslike tunnuste või omaduste, mis vastanduvad juhuslikele tunnustele. Juhuslikud tunnused võivad üldmõiste kehtiva rakendumise korral üksik- ehk konkreetsetel juhtudel erineda, kuid olemuslikud tunnused peavad jääma samaks. Mõiste olemuslikud tunnused moodustavad mõiste sisu ehk intensiooni; konkreetsete nähtuste hulka, millele mõiste kehtivalt rakendub, nimetatakse mõiste mahuks ehk ekstensiooniks.

Üldmõistetena on käsitletavad kõik sõnad. Näiteks sõna "laud" väljendab üldmõistet käies paljude üksikute laudade kohta. "Mööbel" aga on veelgi üldisem, haarates endasse ka "laua" mõiste sisu. Veelgi üldisem oleks näiteks "ese", kõige üldisemaks mõisteks peetakse filosoofias "olemist", kuivõrd see käib kõige kohta, mis mingil viisil on. Üldmõistete vastandiks võib pidada pärisnimesid või üksikmõisteid, mis osutavad normaaljuhul ainult ühele konkreetsele asjale.

Vaata ka
--------

* Formaalsus
* Universaalid
**Ülde** on küla Põhja-Sakala vallas Viljandi maakonnas. Pindala on 24,39 km2. Elanikke on 215 inimest (2006).

Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Suure-Jaani valda.

Külas asub kruusakarjäär, kauplus (suletud alates 2014) ja puidutööstus. Tegutseb külaselts. Küla põhjapiiril voolab Navesti jõgi.

Üldeküla mainitakse esimest korda 1583. aastal (Haidaculia) vardjaskonna keskusena, 1584.ja 1585. aastail on (Ildacula) allutatud Kuiavere vardjaskonnale, 1601. aastal Viljandi lossilääni Põhjaka vakuse all olevas külas (Hildeculla) oli kuus talu ja kaks üksjalakohta. 

1624. aasta maarevisjoni andmetel kuulus Üldeküla (Hueeltta) Vastemõisa vakusesse, külas oli ellu jäänud vaid talunik Sare Toennies oma kahe pojaga, kellel olid ka üks lehm, üks hobune, üks härg ja kaks kana. 1638. aastaks oli Üldeküla allutatud Olustvere mõisale, külas elas kaks põlistalunikku Haldekuell Matt ja Toennis ja kaks uut talunikku, kes pärit Saaremaalt, Creis ja Toennies. 

1688. aastal elasid Üldekülas talunikud Saare Hansu Mats, Saare Jaan, Röömle Hans, Üldeküla Aadama Hindrik, Tõnko Hans ja Aadama Mart, Harju Jaan ja Röösa Jaak ning Tillo Rein oma peredega. 1683. aasta kaardil võib järeldada ka Irdama talu olemasolu. Küla kuulus Olustvere mõisa ja aastast 1866 Olustvere valla alla.

Enne 1940. aastat tegutses Üldekülas Undioru tuuleveski ja ka registreerimata jäänud Üldeküla masinatarvitajate ühing. Nõukogude ajal sai Üldekülast kolhoosi Võit keskus.

Vaata ka
--------

* "Võit"

Viited
------

1. ↑  Statistikaamet, vaadatud 10.11.2020.
2. ↑  Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.

Välislingid
-----------

* Ülde küla koduleht

| * v
* r
Põhja-Sakala valla asulad |
| --- |
| Linnad | 

* Suure-Jaani
* Võhma

 |
| Alevikud | 

* Kõpu
* Olustvere

 |
| Külad | 

* Aimla
* Arjadi
* Arjassaare
* Arussaare
* Epra
* Iia
* Ilbaku
* Ivaski
* Jaska
* Jälevere
* Kabila
* Kangrussaare
* Karjasoo
* Kerita
* Kibaru
* Kildu
* Kirivere
* Kobruvere
* Koksvere
* Kootsi
* Kuhjavere
* Kuiavere
* Kuninga
* Kurnuvere
* Kõidama
* Kõo
* Kärevere
* Laane
* Lahmuse
* Lemmakõnnu
* Loopre
* Lõhavere
* Maalasti
* Metsküla
* Mudiste
* Munsi
* Mäeküla
* Navesti
* Nuutre
* Paaksima
* Paelama
* Paenasti
* Pilistvere
* Punaküla
* Põhjaka
* Päraküla
* Reegoldi
* Riiassaare
* Rääka
* Sandra
* Saviaugu
* Seruküla
* Soomevere
* Supsi
* Sürgavere
* Taevere
* Tipu
* Tällevere
* Tääksi
* Uia
* Unakvere
* Vanaveski
* Vastemõisa
* Venevere
* Vihi
* Võhmassaare
* Võivaku
* Võlli
* Ängi
* Ülde

 |
**Jüri Varvas** (16. aprill 1928 – 28. november 2006) oli eesti tehnikateadlane.

Ta lõpetas Tallinna 10. Keskkooli (Nõmme Gümnaasiumi) 1947. aastal.

Kõrghariduse omandas ta Tallinna Polütehnilises Instituudis (TPI) keemia-mäeteaduskonnas, mille lõpetas kütuste keemilise tehnoloogia erialal 1952. aastal.

Pärast TPI lõpetamist suunati Jüri Varvas aspirantuuri Sverdlovskisse Uurali Polütehnilisse Instituuti. Tema väitekirja teemaks oli "Õhukeste kihtide elektrokineetilised omadused faaside eralduspinnal". Töö teostas ta füüsikalise ja kolloidkeemia kateedris ja talle anti keemiateaduste kandidaadi kraad 1955. aastal.

1956. aastal asus ta tööle assistendi ametikohale TPI anorgaanilise ja analüütilise keemia kateedris. 
Ajavahemikus 1960–1968 oli ta dotsent samas kateedris.

1963. aastal anti talle NSV Liidu Kõrgema Atestatsiooni Komisjoni poolt dotsendi kutse. Seejärel oli ta aastatel 1968–1978 füüsikalise keemia kateedri juhataja ja 1978–1995 dotsent füüsikalise keemia kateedris. Aastatel 1995-1998 dotsent Eesti Merehariduskeskuses ja 2003–2006 Tallinna Tehnikaülikooli emeriitdotsent.

Tema juhtimisel tehti Tallinna Polütehnilises Instituudis 1950. aastatest alates uurimistöid fototakistite ja varistoride alal. 1958. aastast alates oli tema põhiliseks uurimissuunaks füüsiko-keemilised protsessid A2B6-tüüpi pooljuhtides. Nende uurimistööde tulemuste alusel töötati välja mitmed uudsed tehnoloogiad fototundlike materjalide valmistamiseks, mida kasutati erinevates pooljuhtseadistes. Nende tööde alal oli ta 10 NSV Liidu autoritunnistuse autor ja kaasautor.

Nende tööde tulemused olid eelduseks sellele, et sai võimalikuks hakata tootma fototakisteid ja varistore Tallinna Pooljuhttakistite Tehases. See oli Eestis üks esimesi elektroonikakomponente tootvaid tehaseid, mis asutati 1958. aastal Eesti NSV Rahvamajanduse Nõukogu ja Eesti NSV Rahvamajanduse Nõukogu Masinaehituse Valitsuse algatusel endise Tallinna Tuletikuvabriku ruumides aadressil Pärnu maantee 142. Ta oli selle tehase (hilisema nimega H. Pöögelmanni nim. Elektrotehnika Tehas) esimene tootmise organiseerija ja juhtija ning tehase tehniline konsultant.

1963. aastal loodi Jüri Varvase initsiatiivil TPI-s elektroonika erimaterjalide tehnoloogia eriala, mille lõpetas aastatel 1968–1978 254 üliõpilast.

Aastatel 1968-1984 valmis ja kaitsti tema juhendamisel 9 kandidaaditööd (Jaan Hiie, Tiit Nirk jt).

Tunnustus
---------

* 1978 – TPI teenetemedal Mente et manu
* 1985 – ENSV riiklik preemia defektide keemia alal A2B6-tüüpi pooljuhtides ja nende baasil optoelektroonika elementide uuringute eest

Viited
------

1. ↑  "Isikunäitus "Jüri Varvas - 80"". Originaali arhiivikoopia seisuga 29. oktoober 2018.
**Sándor Szerényi** (29. september 1905 Budapest – 13. märts 2007 Budapest) oli ungari malefunktsionäär. Elas 101-aastaseks. 

Szerényi oli 1920. aastatel Ungaris illegaalsel parteitööl, mille eest istus aastatel 1927–1929 vangis. Pärast vabanemist suundus Nõukogude Liitu, kus aga arreteeriti 1932. aastal valesüüdistuse alusel ja mõisteti surma, mis asendati kümneaastase sunnitööga. Pärast vabanemist ei lastud teda kodumaale, sest Ungari oli Nõukogude Liiduga sõjajalal, vaid saadeti asumisele Gruusiasse. Sealt põgenes ta 1946. aastal ja jõudis lõpuks Ungarisse. Oli partei- ja ühiskondlikul tööl. Aastatel 1959–1966 oli ta Ungari Sotsialistliku Töölispartei Keskkomitee ja 1970–1989 Keskrevisjonikomisjoni liige.

Aastatel 1960–1989 oli Szerényi Ungari Maleföderatsiooni president. Tema sõbralikud suhted parteijuht János Kádáriga (pärast 1956. aastat oli Szerényi Kádári sagedane mängupartner males), kes ka ise oli lühikest aega 1955. aastal maleföderatsiooni juht, mõjutasid oluliselt male arengut Ungaris.

Tunnustus
---------

* 1989 – FIDE auliige

Välislingid
-----------

* Foto. János Kádár õnnitlemas Sándor Szerényid tema 80. sünnipäeva puhul. archivum.mtva.hu, 27. september 1985
Omphalos Delfi arheoloogiamuuseumis
Ümberjoonistus Ruvo nn Orestese krateerilt kujutab Orestest Omphalose külge klammerdumas
**Omphalos** (kreeka keeles ὀμφαλός *omfalos* 'naba') oli Delfis asuv iidne kultusetähis, Apolloni püha kivi, mida peeti maa keskpunktiks (sellest nimi). Omphalost hoiti Apolloni templis.

Delfist leitud sõlmedega võrgu taoliste reljeefidega kaetud munakujulist kivi, mis võib olla ka hilisem koopia kunagisest kivist, hoitakse tänapäeval Delfi arheoloogiamuuseumis. Taolisi kultusega seotud nabakive on leitud ka mujalt Kreekast.

Nimest
------

Kreeka sõna ὀμφαλός tähendab 'naba', aga ka kõike, mis asub millegi keskpaigas: kilbi keskel olevat nuppu; papüüruserulli keskel oleva pulga otsa jne. Kreeka müüdi järgi saatis Zeus kaks kotkast kahele poole lendu ning nende kohtumispaik oligi maailma naba. Kreeklaste seas oli laialt levinud uskumus, et selleks nabaks on Delfi, kuhu koha tähistamiseks paigutati kivi, mida nimetatakse *omphalos*'eks.

Pärimuse kohaselt on tegemist sama kiviga, mille Zeusi ema Rhea oli beebiriietesse mähituna andnud Kronosele Zeusi pähe allakugistamiseks.

Tähendus
--------

*Omphalos*'t peeti vägevaks religioosseks objektiks, mille kaudu oli võimalik jumalatega suhelda, ent seda, kuidas temaga seotud kultus välja nägi, täpselt ei teata. Ilmselt asus üks *omphalos* templi lähedal õues ning teine templis sees, selle kõige pühamas alas (*adyton*).

Kirjanduses
-----------

Aischylose tragöödias "Eumeniidid" leiab preestrinna veriste kätega Orestese Apolloni templis *omphalos*'e külge klammerduvana, rüvetades nii kivi pühadust.

Viited
------

1. ↑  Omphalos. – Antiigileksikon.Tallinn, 1983
2. ↑  "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 16. mai 2021. Vaadatud 24. juulil 2019.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
3. ↑  The Theogony of Hesiod

Välislingid
-----------

* Delfi *omphalos* arheoloogiamuuseumi veebilehel
Ülar Ploom 11. novembril 2013 esinemas Tallinna Ülikoolis Eesti Humanitaarinstituudi sünnipäeva puhul korraldatud konverentsil "Eesti humanitaarne tulevik"
Ülar Ploom esinemas Mihhail Lotmanile pühendatud sümpoosionil 3. septembril 2012
**Ülar Ploom** (sündinud 29. augustil 1955 Tartus) on eesti kirjandusteadlane ja luuletaja.

Ta lõpetas aastal 1973 Tartu 2. Keskkooli ja aastal 1978 Tallinna Pedagoogilise Instituudi inglise ja saksa keele õpetajana.

Ta on tõlkinud itaalia keelest, sealhulgas kaks Umberto Eco teost. Ploom on kirjutanud kommentaarid Harald Rajametsa tõlkele Dante Alighieri "Jumaliku komöödia" esimese osa "Põrgu" (Tallinna Ülikooli Kirjastus, Tallinn 2011) ja teise osa "Purgatoorium" (Tallinna Ülikooli Kirjastus, Tallinn 2016) eestikeelsele tõlkele.

Tunnustus
---------

* 2002 Betti Alveri kirjandusauhind ("Üks ja kogu")
* 2005 Juhan Liivi luuleauhind ("Lamada karjamaal hiirehernes")
* 2011 Tallinna Ülikooli teenetemärk
* 2020 Valgetähe IV klassi teenetemärk
* 2021 Tallinna Ülikooli kirjandusauhind ("Armukadeduse lopergune nägu ja teisi jutte") (täpse pilgu ja sooja tundega kirja pandud elegantsed novellid)

Viited
------

1. ↑  Teenetemärkide kavaleride andmekogu – 19969

Välislingid
-----------

* Ülar Ploom Eesti Teadusinfosüsteemis Muuda Vikiandmetes
Daniel Chester Frenchi skulptuur "Alma Mater" Columbia Ülikooli sissepääsu ees New Yorgis
John Legate'i "Alma Mater Cantabrigia" (1600) viitab Cambridge'i ülikoolile

***Alma mater*** (ladina keeles 'toitev ema') on ladinakeelne allegooriline nimetus ülikooli või kõrgkooli kohta, kust keegi on hariduse saanud.

Kujund viitab ülikoolile kui üliõpilaste vaimutoidu allikale. Seepärast kujutatakse haridusasutusi kunstis sageli antiigipäraseid rõivaid kandva naisena.

Enne niisugust uusaegset kasutust oli *alma mater* tiitel, millega austati mitut Vana-Rooma jumalannat, eriti Cerest ja Cybelet, hiljem katoliikluses aga neitsi Maarjat. Akadeemilisse kasutusse jõudis see, kui Euroopa vanim ülikool Bolognas võttis oma motoks väljendi "Alma Mater Studiorum" ('õpingute toitev ema'). Fraas on seotud ka ladina sõnaga *alumnus*, mida mitmes keeles kasutatakse ülikoolide vilistlaste kohta ja mis otseselt tähendab 'toidetut' või 'imetatut'.

Etümoloogia
-----------

Kuigi *alma* ('toitev') oli Cerese, Cybele, Venuse ja teiste emajumalannade tavaline epiteet, ei kasutatud seda klassikalises ladina keeles sageli koos *mater* '​iga. Oxfordi ladina sõnaraamatus omistatakse see fraas Lucretiuse "De rerum naturale", kus seda kasutatakse epiteedina maajumalanna kirjeldamiseks:

> Denique caelesti sumus omnes semine oriundi
> 
> 
> omnibus ille idem pater est, unde alma liquentis
> 
> 
> umoris guttas mater cum terra recepit (2.991–93)
> 
> 
> 
>   
> 
> Me kõik oleme sellest taevaseemnest sündinud,
> 
> 
> meil kõigil on sama isa, kellelt maa,
> 
> 
> 
> toitev ema saab tilka vedelat niiskust
> 
> 

Pärast Rooma langemist tuli see termin kasutusele kristlikus liturgias seoses neitsi Maarjaga. "Alma Redemptoris Mater" on tuntud 11. sajandi antifon, mis on pühendatud Maarjale. Selle termini varajasim dokumenteeritud kasutamine ülikooli tähistamiseks ühes ingliskeelses riigis jääb 1600. aastasse, kui Cambridge'i ülikooli trükkal John Legate hakkas kasutama ülikooli trükikoja jaoks embleemi.

Viited
------

1. ↑  .
2. ↑  Ayto, John (2005). *Word Origins* (2nd ed.). London: A&C Black. ISBN 9781408101605. Vaadatud 18.05.2015.
3. ↑  *Shorter Oxford English Dictionary*, 3rd edition
4. ↑  "Our history - University of Bologna". *Unibo.it*. Vaadatud 8.11.2017.
5. ↑  Cresswell, Julia (2010). *Oxford Dictionary of Word Origins*. Oxford University Press. Lk 12. Vaadatud 18. mai 2015.
6. 1 2  Sollors, Werner (1986). Beyond Ethnicity: Consent and Descent in American Culture. Oxford University Press. p. 78. ISBN 9780198020721.
7. ↑  Stokes, Henry Paine (1919). Cambridge stationers, printers, bookbinders, &c. Cambridge: Bowes & Bowes. p. 12. Retrieved 18 May 2015.
8. ↑  Roberts, S. C. (1921). A History of the Cambridge University Press 1521–1921. Cambridge: Cambridge University Press. Retrieved 18 May 2015.
**Saarnakõrve** on küla Harju maakonnas Kose valla lõunaosas.

Kuni 2013. aastani kuulus küla Kõue valda.

Küla läbib Tallinna–Tartu–Võru–Luhamaa maantee.

Külast põhja jääb Mustla raba. Läände aga Pususoo.

Mööda küla idapiiri voolab Lintsi jõgi.

Külas asus Saarnakõrve mõis. Mõisa hooned on hävinud.

Küla lähistelt Pususoo rabasaarelt leiti 2011. aastal metsavendade punker koos raudpulkadega vaatluspuu, küttepuude riida, kaevu ja laua jäänustega. Aastatel 2013–2014 viidi seal läbi arheoloogilised kaevamised, mille käigus leiti hulgaliselt metsavendade kasutatud esemeid. Uurijatel õnnestus saada kontakt ka inimstega, kes teadsid punkri taustalugu ja kel oli fotosid, mis näitasid punkrielu selle kasutusajal. Leide on eksponeeritud Eesti Sõjamuuseumis.

Viited
------

1. ↑  Maa-amet, vaadatud 21.11.2020.
2. ↑  Statistikaamet, vaadatud 10.11.2020.
3. ↑  Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.
4. ↑  Preliminary results of archaeological investigations of the bunker of the forest brothers in Harju county. Archaeological Fieldwork in Estonia 2014, lk 211–214
5. ↑  Spetsialistid loodavad välja selgitada haruldase metsavendade punkri ajaloo. ERR, 14. september 2014
6. ↑  Milliseid metsavendade saladusi peidavad Saarnakõrve sood?. Maaleht, 13. oktoober 2014
7. ↑  Martin Andreller. Metsavendade elu pildis. Kaitse Kodu 2015, nr, lk 52–57
8. ↑  Milleks neid küll vaja läks? Metsavendade punkritest leiti asju, mille otstarvet ei oska keegi seletada. Maaleht, 21. mai 2023
9. ↑  Eesti sõjamuuseumis näeb metsavendade piimanõudesse peidetud elu. Sirp, 26. aprill 2023

Kose valla lippKose valla lipp
Kose valla asulad

**Alevikud:** Ardu | Habaja | Kose | Kose-Uuemõisa | Ravila   

**Külad:** Aela | Ahisilla | Alansi | Harmi | Kadja | Kanavere | Kantküla | Karla | Kata | Katsina | Kirivalla | Kiruvere | Kolu | Krei | Kuivajõe | Kukepala | Kõrvenurga | Kõue | Laane | Leistu | Liiva | Lutsu | Lööra | Marguse | Nutu | Nõmbra | Nõmmeri | Nõrava | Ojasoo | Oru | Pala | Palvere | Paunaste | Paunküla | Puusepa | Rava | Raveliku | Riidamäe | Rõõsa | Saarnakõrve | Sae | Saula | Silmsi | Sõmeru | Sääsküla | Tade | Tammiku | Triigi | Tuhala | Uueveski | Vahetüki | Vanamõisa | Vardja | Vilama | Virla | Viskla | Võlle | Äksi
|  |
| --- |
| **Programmeerimise paradigmad** |
| * Imperatiivne
	+ Struktureeritud
		- Protseduraalne
		- Objektorienteeritud
			* Klassipõhine
			* Prototüübipõhine
* Deklaratiivne
	+ Funktsionaalne
	+ Loogiline
* Metaprogrammeerimine
	+ Üldistav
		- Mall
	+ Reflektiivne
 |

**Üldistav programmeerimine** (inglise keeles *Generic programming*) on programmeerimistehnika, mis võimaldab kasutada erinevaid andmetüüpe seni kuni andmetüübid täidavad teatud tingimusi. Seda tehnikat kasutavad mitmed kaasaegsed keeled, sealhulgas C++, D, Eiffel, Ada, BETA. C++ mallid on üheks üldistava programmeerimise edasiviijaks ja populariseerijaks.

Näide
-----

Kui tahetakse luua programmeerides üldistavat loendit, oleks üheks võimalikuks deklaratsiooniks

```
list<T>
```

kus T oleks andmetüüp. Kui `list` kasutusele võetaks, võiksime luua sellised loendid:

```
list<Integer> IntegerList
list<Animal> AnimalList
```

Peale sellist deklaratsiooni on loend käsitletav täpselt nii nagu antud andmetüübi loend.
**Karbid** ehk **liistaklõpuselised** (*Bivalvia* ehk *Pelecypoda* ehk *Lamellibranchia*) on loomade klass limuste hõimkonnast. Karpide klassi kuulub umbes 30 000 liiki, nende seast on tuntumad austrid, jõekarbid, järvekarbid ja merikarbid.

Ehitus
------

Erinevalt teistest limustest on karpide pea redutseerunud.

Tavaliselt koosneb nende koda kahest poolmest, mis ümbritseb ja kaitseb isendi sisust. Ülal ühendab poolmeid eriline lukuside ehk ligament. Poolmeid tõmbab kokku tugev sulgurlihas. 

Mantliõõnes asuvad neil suu ja pärak ning õõne mõlemal pool lõpused.

Eluviis
-------

Karbid on eranditult vee-elulised, elutsedes nii mere- kui ka magevees. Mõned rannakarbid suudavad vastu pidada ka lühemaajalisi kuivi perioode.

Karbid on limuste seas ainulaadsed, sest nende suus puudub toitumiseks vajalik hõõrel ehk raadula. Karbid toituvad kas vett filtreerides (on filtrijad) või putkeste abil. 

Karpidele on omapärane ka elamine üksteisega kokku kinnitunult või liiva ja teiste setete all. Mõned karbid (näiteks kammkarbid) suudavad ka ujuda.

Enamik karpe on lahksoolised.

Merelistel karpidel esineb vastsena kas trohhofoor või veeliger ehk purjukvastne.

Süstemaatika
------------

### Alamklassid

* *Anomalosdesmata*
* *Cryptodonta*
* *Heterodonta* – erihambalised (hõlmab näiteks hernes- ja rändkarpe)
* *Paleoheterodonta* (*Palaeoheterodonta*) (hõlmab näiteks järve- ja jõekarpe)
* *Palaeotaxodonta*
* *Pteriomorphia* (siia kuuluvad näiteks austrid ja rannakarbid)

Vaata ka
--------

* Eesti limused

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Karbid ehk liistaklõpuselised** |
**Peep Tobreluts** (sündinud 29. mail 1970 Räpinas) on Eesti kodanikuaktivist. 

Lapsepõlves elas ta Süvahavva külas. Ta on kuulunud Erakonna Eestimaa Rohelised juhatusse. Ta on olnud Elurikkuse Erakonna (ERE) liige, pärast seda, kui see erakond liitus Vabaerakonnaga, on ta Tuleviku Erakonna (TULE) liige.

Ta on olnud Eesti Ökoturismi Ühenduse, Eesti Veskivaramu ja Eesti Keskkonnahariduse Ühingu juhatuse liige.

Haridus
-------

* Viluste 8-klassiline kool[*viide?*]
* Räpina Keskkool[*viide?*]
* Räpina Aianduskool (toiduainete töötlemise tehnik-tehnoloog)[*viide?*]
* Mainori Majanduskool (ärijuhtimine)[*viide?*]
* Tartu Ülikool (kutsepedagoog)[*viide?*]
* Tartu Ülikool (kunstide ja tehnoloogia õpetaja)[*viide?*]

Töö
---

1999. aastast töötab Peep Tobreluts füüsilisest isikust ettevõtjana (FIE) kinnisvarahalduse ja automaatseadmete järelevalve valdkonnas.

2011. aastast töötab ta Viljandi huvikoolis loodus-tehnikaringi õpetajana.

Kogukondlik tegevus
-------------------

Peep Tobreluts oli aastatel 1993–2017 Süvahavva külavanem.

Ta oli üks idee autoreid, kes taotles Viljandi linna kaasava eelarve toetust rohelise seikluslinnaku rajamiseks.

Poliitiline tegevus
-------------------

2007. aasta Riigikogu valimistel kandideeris ta valimisringkonnas nr 11 ja sai 253 häält, kuid valituks ei osutunud.

2019. aasta Riigikogu valimistel kandideeris ta valimisringkonnas nr 9 ja sai 52 häält, kuid valituks ei osutunud.

2009. aastal kandideeris ta Erakonna Eestimaa Rohelised nimekirjas Viljandi linnavolikokku ja sai 49 häält, 2013. aastal Sotsiaaldemokraatliku Erakonna nimekirjas ja sai 20 häält ning 2017. aastal Sotsiaaldemokraatliku Erakonna nimekirjas ja sai 9 häält

Viited
------

1. ↑  "Viljandi huvikooli loodusring". *Viljandi huvikooli koduleht*. Originaali arhiivikoopia seisuga 12.04.2018. Vaadatud 12.04.2018.
2. ↑  "Süvahavva talu rahvas: sugulased lahkasid, kas ikka on meie maja". *Lõunaleht*. 11.10.2012. Vaadatud 12.04.2018.
3. ↑
4. 1 2 3

Välislingid
-----------

* "Peep Tobreluts ei näe vaeva, vaid hoolib" Sakala, 25. oktoober 2008
Peep Veski, 2014
**Peep Veski** (10. jaanuar 1950 Kohtla-Nõmme – 1. oktoober 2014) oli eesti farmatseut.

Ta on lõpetanud Kohtla-Järve 1. Keskkooli, astus aastal 1968 Tartu Riiklikku Ülikooli farmaatsiat õppima, kuid lõpetas aastal 1975 Semmelweisi Ülikooli (meditsiinikõrgkooli Budapestis) proviisori kutsega. Aastal 1980 kaitses ta Budapestis (Ungari Teaduste Akadeemia juures) (Verzar-Petri Gizella juhendamisel) bioloogiakandidaadi väitekirja ja aastal 1994 Helsingi Ülikoolis (Martti Marvola juhendamisel) farmaatsiadoktori väitekirja.

Ta oli aastatel 1980–1981 Tartu Riikliku Ülikooli farmaatsia kateedri assistent, aastatel 1981–1986 oli ta samas vanemõpetaja, aastatel 1986–1998 oli ta farmaatsia kateedris/farmaatsia instituudis dotsent. Aastatel 1998–2014 oli ta Tartu Ülikooli farmatseutilise tehnoloogia ja biofarmaatsia professor ning farmaatsiainstituudi juhataja. Lisaks oli ta aastatel 1998–2002 Tartu Ülikooli arstiteaduskonna prodekaan.

Tema teadustöö põhisuundadeks oli ravimpreparaatide koostisse kuuluvate tahkete ainete füüsikaliste omaduste uurimine, nimetatud omaduste mõju selgitamine ravimite biofarmatseutilisele kvaliteedile, tahkete modifitseeritud toimekestvusega ravimpreparaatide disainimine, abiainete funktsionaalsuse uurimine.

Tunnustus
---------

* 2003 Hispaania Kuningliku Farmaatsia-akadeemia korrespondentliige
* 2006 Complutense Ülikooli (Madrid) medal
* 2006 Ungari Farmaatsiaseltsi auliige
* 2008 Euroopa Farmaatsiatöötuse Assotsiatsioonide Föderatsiooni auhind
* 2010 Tartu Ülikooli medal
* 2013 Semmelweisi Ülikooli audoktor

Viited
------

1. ↑  "Tartu Ülikooli medali kavalerid". *Tartu Ülikool*. Vaadatud 5.12.2022.

Välislingid
-----------

* TÜ professor Peep Veski valiti Semmelweisi ülikooli audoktoriks..
* 
* Peep Veski Eesti Teadusinfosüsteemis Muuda Vikiandmetes
Almazbek Atambajev
**Almazbek Atambajev** (sündinud 17. septembril 1956 Tšüj oblastis) on Kõrgõzstani poliitik, Kõrgõzstani president (2011–2017) ja peaminister (2007, 2010–2011 ja uuesti 2011).

Ta on olnud Sotsiaaldemokraatliku Partei juht aastatel 1999 (teistel andmetel 1993) – 2007 ja uuesti 2010. aastast.

Ettevõtlusega hakkas ta tegelema 1989. aastal.

Aastatel 1995–2000 oli Atambajev parlamendi liige.

2000. aastal kandideeris Atambajev Kõrgõzstani presidendiks. Ta esitati presidendikandidaadiks ka 2005. aastal, kuid loobus, kui Kurmanbek Bakijev ja Feliks Kulov valimistel liidu sõlmisid.

2005–2006 tegutses Atambajev tööstus-, kaubandus- ja turismiministrina. 2007. aasta märtsis asus ta pärast Feliks Kulovi tagasiastumist Kurmanbek Bakijevi ettepanekul peaministri ametisse, kuid lahkus juba novembris. Mais väitis Atambajev, et teda püüti pärast ühe riigiettevõtte erastamisotsust mürgitada, ja suundus Türgisse ravile.

Ta on olnud Kõrgõzstani peaminister 29. märtsist kuni 28. novembrini 2007, 17. detsembrist 2010 kuni 23. septembrini 2011 ja 14. novembrist 1. detsembrini 2011.

2009. aastal kandideeris Atambajev Bakijevi peamise vastaskandidaadina presidendiks, võttis aga kandidatuuri viimasel hetkel protesti märgiks tagasi.

Atambajev oli 2010. aasta aprillis võimule tulnud ajutise valitsuse juhi asetäitja kuni juulini.

Ajutises valitsuses olles vahetas Atambajev vastastikuseid korruptsioonisüüdistusi Temir Sarijevi ja Azimbek Beknazaroviga. Ajutise valitsuse liikmena kuulutas ta esialgu, et ei kandideeri 2010. aasta lõpul toimuvatel parlamendi- ja 2011. aastal toimuvatel presidendivalimistel. Kandideeris 2010. aasta parlamendivalimistel siiski sotsiaaldemokraatide esinumbrina.

23. septembril 2011 loovutas ta peaministri kohused asepeaminister Ömürbek Babanovile, et kandideerida oktoobris peetavatel presidendivalimistel.

30. oktoobril 2011 peetud valimistel valiti ta 63,2 protsendiga häältest presidendiks. 14. novembril 2011 tema volitused peaministrina taastati.

1. detsembril 2011 vannutati ta presidendi ametisse. 
24. novembril 2017 vannutati presidendiks tema soosikuna valimised võitnud endine peaminister Sooronbaj Džeenbekov.

Vaata ka
--------

Raisa Atambayeva, Almazbeк Atambayev, Ilham Aliyev and Mehriban Aliyeva in 2012
* Almazbek Atambajevi teine valitsus

Viited
------

1. ↑  
Кыргызстан: Алмазбек Атамбаев не хочет быть ни президентом, ни депутатом

Välislingid
-----------

* Elulookirjeldus lenta.ru-s
* Elulookirjeldus centrasia.ru-s