recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Johannes Markus** (Markus 14:51.52; Ap. 12:12.13) pärines tõenäoliselt rikkast juudi perest, Jeruusalemmas. Maarja Magdaleena poeg (Apostlite teod 12:12) ja Alg-Johannese evangeeliumi koostaja[*viide?*]. 

Esimest korda on temast otseselt juttu algkristlikus koguduses. Oli arvatavasti aasta 44.[*viide?*] Peetrus oli ime läbi vabanenud Herodes Agrippa I vanglast ja läks "*majja, kus elas Maarja, kes oli Johannese, lisanimega Markuse ema, ning kuhu üsna paljud olid kokku tulnud*" (Apostlite teod 12:12).

Markuse sugulane Barnabas oli algkoguduse liige. UT-is on mainitud üks tema tolleaegne heldekäeline tegu uute õpilaste heaks. Jeesus ilmselt tundis nii Barnabast kui ka tema tädi Maarjat ja tolle poega Markust (Apostlite teod 4:36.37; Koloslastele 4:10).[*viide?*]

Johannes Markuse pidamine Maarja Magdaleena pojaks tugineb veel ka Lk 24:10, kus lauses: 

*Aga need olid Maarja Magdaleena ja Johanna ja Maarja, Jaakobuse ema, ja muud naised,* asemel on osades käsikirjades tõlkevõmalus: 

*Aga need olid Maarja Magdaleena, Johannese ema ja Maarja, Jaakobuse ema, ja muud naised.*[*viide?*]

See korrastab ka lause mõtte - emad ja naised, mis muidu on arusaamatu.
**Mihkel Reimann** (19. juuli 1889 Väätsa vald, Järvamaa – 26. november 1968) oli Eesti põllumees ja poliitik.

Elulugu
-------

Reimann sündis 19. juulil 1889. aastal Järvamaal Väätsa vallas talupoja pojana. Hariduse omandas ta Türi kihelkonnakoolis ja Paide linnakoolis ning sai 1908. aastal pedagoogiliste kursuste läbimise järel õpetaja kutse. Ta töötas õpetajana kaks aastat Särevere valla Lokuta algkoolis, siirdudes seejärel Tallinna täiendõppele keskkooli õhtukursustele. Hiljem õppis Reimann veel põlluteadust Tartu Eesti Põllumeeste Seltsi korraldatud kursustel, et üle võtta isatalu, kuid samal ajal alanud esimene maailmasõda viis ta hoopis sõtta. Eesti polkude asutamispäevil korraldas Reimann eestlastest sõjameeste rahvusväeosadega liitumist, liitudes ka ise 3. polguga. Pärast Vabadussõda asus Reimann tööle põllumehena Väätsa vallas Küti talus.

Lisaks talupidamisele võttis Reimann agaralt osa ka ühiskonnaelust. Ta oli kokku kolm korda Väätsa vallavanem ning oli Järva maavolikogu liige. Reimann valiti 1931. aastal Põllutöökoja esimese koosseisu liikmeks ning põllumeeste konventide asutamise järel Türi põllumeeste konventi, kus ta sai juhatuse liikmeks. Ta võttis osa ka Kaitseliidu tegevusest. 1938. aastal kandideeris Reimann I Riigivolikokku Põhiseaduse elluviimise rahvarinde kandidaadina Järvamaal 22. ringkonnas Peet Nõmmiku ja Mihkel Rõugu vastu. Reimann sai valimistel 2647 häält ja osutus Riigivolikogusse valituks. Riigivolikogu 7. koosolekul 5. mail 1938 valiti Mihkel Reimann August Jürima ettepanekul rahvakasvatuse ja -kultuuri komisjoni ning maa-, töö- ja rahvaheaolu komisjoni liikmeks.[*viide?*]

1940. aastal valiti Reimann Järvamaa Isamaaliidu juhatusse.

1943. aastal oli Reimann Eesti Rahva Ühisabi Väätsa valla nõukogu liige. Eesti okupeerimise järel arreteerisid bolševikud Reimanni 18. detsembril 1944 ning talle määrati 10 aastat vangistust. Ta oli aastatel 1944–1949 Leningradis vanglas. 1949–1954 oli ta Mordvas vangilaagris. 

Pärast Karl Kaupsi surma 8. oktoobril 1968 oli Mihkel Reimann vanim elusolev I Riigivolikogu liige.

Mihkel Reimann suri 26. novembril 1968. aastal.[*viide?*]

Isiklikku
---------

Mihkel Reimani vanemad olid Mihkel Reimann (1850–1941) ja Eva Reimann (sündinud Nuut; 1860–1931)[*viide?*] ning abikaasa Miina Reimann (sündinud Minkovitš; 1898–1972).

Mihkel Reimanni lapselapselaps on Priit Värk,[*viide?*] kes oli aastatel 2014–2015 ja uuesti 2017–2021 Paide linnapea.

Viited
------

1. ↑  "Rahvarinde Järvamaa kandidaadid Riigivolikogusse". *Uus Eesti*. 31.01.1938.
2. ↑  "Järwamaa põllumeeste esituse kandidaatide nimekirjad". *Järva Teataja*. 01.12.1931.
3. ↑  "Tüsedaid kandidaate Türi valimisringkonnas". *Järva Teataja*. 18.02.1938.
4. ↑  "Riigiwolikogu walimiste tulemused". *Postimees*. 26.02.1938.
5. ↑  "Peaministri asetäitja A. Jürima kõneles Paides". *Pärnumaa Teataja*. 21.05.1940.
6. ↑  "ERÜ rühmkonnajuhid Väätsa vallas". *Järva Teataja*. 18.02.1943.
7. ↑  "Paide linnapea sai isaks". *Postimees*. 27.11.2020.
**Jägala koonduslaager** oli Tallinnast 30 km kaugusel Harju maakonnas Jõelähtme vallas asunud välilaager. See loodi Saksa okupatsioonivõimude poolt 1942. aasta augustis endise Eesti suurtükiväe laagri ja polügooni alal ning see tegutses kuni 1943. aasta septembrini.

Jägala laagri komandant oli Aleksander Laak, tema asetäitja oli Ralf Gerretz ja üks valvuritest oli Jaan Viik.

Laagris oli neli barakki, see oli ümbritsetud okastraattaraga, taranurkades olid valvetornid. Hukkamiskoht asus Kalevi-Liival. 

Holokausti mälestusmärk Kalevi-Liival
5. septembril 1942 saabus Eestisse Raasiku raudteejaama rongiešelon 1002 peamiselt Tšehhoslovakkiast Terezini getost pärit juudiga, 30. septembril rongiešelon 1049 Saksamaalt Berliinist ja Frankfurdist pärit juudiga. Kokku oli ešelonides 2051 inimest.

Raasiku raudteejaamas jaotati inimesed kahte rühma – ühte mehed, teise naised ja lapsed. Noored ja tööjõulised isikud (umbes 450 inimest) viidi autobussidega laagrisse, ülejäänud umbes 1600 inimest aga viidi bussidega Kalevi-Liivale, kus nad hukati. Järgmise kolme kuu jooksul sorteerisid laagris kinnipeetavad hukatutel kaasas olnud esemeid, kust leitud väärisesemed edastati laagri juhtkonnale. Haigeid või laagri juhtkonnaga konflikti sattunuid hukati Kalevi-Liival ka järgnenud kuude jooksul. Kokku hukati Kalevi-Liival 1800–2000 inimest, nende seas ka mõnikümmend Eesti mustlast.

Laager suleti 1943. aasta septembris, allesjäänud vangid viidi Keskvanglasse Tallinnas. Senine laagriülem Aleksander Laak jätkas Keskvangla alal moodustatud Tallinna Töö- ja Kasvatuslaagri ülemana.

Vaata ka
--------

* Kalevi-Liiva fašismiohvrite mälestusmärk

Viited
------

1. ↑  Mõrvarid maskita. Eesti Riiklik Kirjastus Tallinn 1961, lk 36
2. ↑  Ajalugu: juudirühmitus viis eestlase enesetapuni
3. ↑  Meelis Maripuu. MEELIS MARIPUU: Totalitarismi kuriteod: möödanik, mis ei tohi mööduda. epl.delfi.ee, 12. juuli 2007
Robert Thomas 2018. aastal Hamilton Bulldogsi meeskonnas
**Robert Thomas** (sündinud 2. juulil 1999 Auroras, Ontarios) on Kanada jäähokimängija, kes mängib NHL-i klubis St. Louis Blues keskründajana.

Aastatel 2015–2018 mängis ta Ontario Hockey League'i (OHL) klubis London Knights, hooaja 2017–18 teises pooles lisaks Hamilton Bulldogsis. OHL-i meistriks tuli ta 2016. aastal Knightsiga ja 2018. aastal Bulldogsiga. Hooaja 2017–18 väljalangemismängudes lõi Thomas 12 väravat ja andis 20 väravasöötu ning pälvis OHL-i väljalangemismängude väärtuslikumale mängijale antava Wayne Gretzky 99 Award'i.

2017. aastal valis St. Louis Blues ta NHL-i *draft* '​is 20. valikuna. NHL-is debüteeris ta 4. oktoobril 2018 mängus Winnipeg Jetsi vastu. Esimese värava lõi ta liigas sama aasta 21. novembril mängus Nashville Predatorsi vastu. Debüüthooajal sai ta NHL-is kirja üheksa väravat ja 24 väravasöötu. Kohe esimesel hooajal võitis ta Bluesiga lisaks Stanley karika, kui karikafinaalis alistati Boston Bruins.

2021. aasta septembris sõlmis ta Bluesiga uue kaheaastase lepingu. Hooajal 2021–22 tegi Thomas NHL-is ühekaalukalt oma resultatiivseima hooaja, kui lõi 20 väravat ja andis 57 väravasöötu ning oli sellega põhiturniiril Vladimir Tarassenko järel Bluesi teine kõige resultatiivsem mängija. 2022. aasta juulis pikendas Thomas Bluesiga lepingut kaheksa aasta võrra.

2018. aastal tuli Thomas Kanada kuni 20-aastaste koondisega juunioride maailmameistriks.

Välislingid
-----------

* Robert Thomas NHL.com lehel
* Robert Thomas hockeydb.com lehel

| * v
* r
St. Louis Blues |
| --- |
| 
**Väravavahid**: Jordan Binnington **·** Thomas Greiss |
| 
**Kaitsjad**: Robert Bortuzzo **·** Justin Faulk **·** Torey Krug **·** Nick Leddy **·** Colton Parayko **·** Calle Rosén **·** Marco Scandella **·** Tyler Tucker |
| 
**Ründajad**: Nikita Aleksandrov **·** Samuel Blais **·** Logan Brown **·** Pavel Butšnevitš **·** Kasperi Kapanen **·** Jordan Kyrou **·** Josh Leivo **·** Jake Neighbours **·** Tyler Pitlick **·** Brandon Saad **·** Brayden Schenn **·** Robert Thomas **·** Aleksei Toroptšenko **·** Jakub Vrána **·** Nathan Walker |

| * v
* r
St. Louis Blues – Stanley karika võitja 2019 |
| --- |
| 
**4** Carl Gunnarsson **·** **6** Joel Edmundson **·** **7** Patrick Maroon **·** **9** Samuel Blais **·**  **10** Brayden Schenn **·** **12** Zach Sanford **·** **15** Robby Fabbri **·** **17** Jaden Schwartz **·** **18** Robert Thomas **·** **19** Jay Bouwmeester **·** **20** Alexander Steen **·** **21** Tyler Bozak **·** **27**  Alex Pietrangelo (*C*) **·** **29** Vince Dunn **·** **34** Jake Allen **·** **41** Robert Bortuzzo **·** **42** Michael Del Zotto **·** **49** Ivan Barbašov **·** **50** Jordan Binnington **·** **55** Colton Parayko **·** **57** David Perron **·** **70** Oskar Sundqvist **·** **90** Ryan O'Reilly **·** **91** Vladimir Tarassenko |
|  |
| --- |
|  |
| Medalikohad |
| Maailmameistrivõistlused |
| **Pronks** | 2021 | jäähoki |

**Trevor Moore** (sündinud 31. märtsil 1995 Thousand Oaksis Californias) on USA jäähokimängija, kes mängib NHL-i klubis Los Angeles Kings ründajana vasakäärel.

Aastatel 2013–2016 mängis ta Denveri Ülikooli jäähokimeeskonnas.

2016. aasta juulis sõlmis ta lepingu NHL-i klubiga Toronto Maple Leafs. Ta asus hooajal 2016–17 mängima American Hockey League'is (AHL) Maple Leafsi noorteklubis Toronto Marlies. 2018. aastal võitis ta Marliesiga Calder Cupi. 2019. aastal valiti Moore AHL-i tähtede mängule.

NHL-is debüteeris Moore 23. detsembril 2018 mängus Detroit Red Wingsi vastu. Esimese värava lõi ta liigas 13. jaanuaril 2019 mängus Vancouver Canucksi vastu.

2020. aasta veebruaris müüdi tema mängijaõigused Kingsile.

2021. aasta maailmameistrivõistlustel võitis Moore USA jäähokikoondise koosseisus pronksmedali.

Viited
------

1. ↑  "Campbell, Clifford traded to Maple Leafs by Kings". nhl.com. 6.2.2020. Vaadatud 18.5.2021

Välislingid
-----------

* Trevor Moore NHL.com lehel
* Trevor Moore hockeydb.com lehel
Robert Snodgrass 2017. aastal West Ham Unitedi särgis
**Robert Snodgrass** (sündinud 7. septembril 1987 Glasgow's) on Šotimaa jalgpallur. Ta mängib Premier League'i klubis West Bromwich Albion äärepoolkaitsjana. Ta võib mängida ka ründajana.

Ta alustas klubikarjääri kodumaal Livingstonis. Debüüdi Šotimaa kõrgliigas tegi ta hooajal 2004–05. Alates hooajast 2008–09 on ta mänginud ainult Inglismaa klubides. Esimesed neli hooaega veetis ta Leeds Unitedis, millega mängis kaks esimest hooaega Inglismaa kolmandas liigas ja kaks viimast hooaega esiliigas. Hooajal 2011–12 lõi ta esiliigas 13 väravat ja valiti 2012. aastal klubi hooaja parimaks mängijaks.

2012. aasta juulis liitus Snograss Premier League'i klubiga Norwich City. Mõlemal Norwich Citys veedetud hooajal lõi ta Inglismaa kõrgliiga kuus väravat. 2014. aastal valiti ta klubi hooaja parimaks mängijaks. Hooajal 2013–14 langes Norwich City aga kõrgliigast välja, mistõttu liitus Snodgrass 2014. aasta juunis Hull Cityga. Vigastuse tõttu jäi ta eemale peaaegu kogu hooajast 2014–15.

2017. aasta jaanuaris liitus ta West Ham Unitediga, sõlmides klubiga kolme ja poole aasta pikkuse lepingu. Hooaja 2017–18 veetis ta Aston Villaga esiliigas. 2021. aasta jaanuaris siirdus ta West Bromwich Albioni.

Debüüdi Šotimaa jalgpallikoondises tegi Snodgrass 9. veebruaril 2011 mängus Põhja-Iirimaa vastu. Esimese värava lõi ta koondise särgis 10. augustil sõprusmängus Taani vastu. Koondisekarjääri lõpetas Snodgrass 2019. aastal.

Viited
------

1. ↑  "Robert Snodgrass: West Ham sign Hull midfielder for £10.2m". BBC Sport. BBC. 27.1.2017. Vaadatud 24.1.2019

Välislingid
-----------

 Robert Snodgrass – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
* Robert Snodgrass West Ham United F.C. kodulehel
Robert Rooba (2013)
**Robert Rooba** (sündinud 2. septembril 1993 Tallinnas) on eesti jäähokimängija, kes mängib Soome kõrgliigaklubis Jyväskylä JYP ründajana vasakäärel. Ta on klubi meeskonna kapten.

Hooajal 2007–08 debüteeris Rooba Eesti Meistriliiga klubis HC Purikad.

2008. aastal liitus ta Soome klubiga Espoo Blues. Soome kõrgliigas debüteeris ta Espoo Bluesi meeskonnas hooajal 2011–12.

2016. aasta aprillis sõlmis ta esmakordselt lepingu JYP-iga. 2018. aastal võitis ta klubiga Jäähoki Meistrite Liiga. Samal hooajal lõi Rooba Soome kõrgliigas esimest korda vähemalt kümme väravat. Hooajal 2018–19 lõi ta Soome kõrgliigas 17 värvat ja andis kaheksa väravasöötu. Hooaeg 2020–21 oli tema jaoks Soome kõrgliigas seni edukaim, kui lõi liigas 30 väravat ja oli sellega liigas Sebastian Wännströmi järel teisel kohal. Lisaks oli ta Rooba sel hooajal JYP-i resultatiivseim mängija (30+11).

2021. aasta mais sõlmis ta üheaastase lepingu KHL-i klubiga Tšerepovetsi Severstal. Hooajal 2021/22 sai ta KHL-is 39 põhihooaja mänguga kirja viis väravat ja kaks väravasöötu.

2022. aasta mais naasis ta JYP-i, kellega sõlmis kaheaastase lepingu.

Alates 2010. aastast on Rooba mänginud Eesti jäähokikoondises.

Viited
------

1. ↑  "Robert Rooba siirdub Soomest Venemaale". sport.err.ee. 1.5.2021. Vaadatud 2.5.2021
2. ↑  "Eesti parim hokimees Robert Rooba sõlmis lepingu endise koduklubiga". *ERR Sport*. Vaadatud 12. mail 2022.

Välislingid
-----------

* Robert Rooba hockeydb.com lehel
* Eliteprospects - Robert Rooba
**Wolfgang Joachim Viktor Seesemann** (14. jaanuar 1906 Leipzig – 11. juuli 1979 Frankfurt) oli Eesti vaimulik.

Lõpetas Tartus Walteri eragümnaasiumi. Õppis usuteadust aastatel 1925–1928 Tartu Ülikoolis, aastatel 1929–1930 Tübingeni Ülikoolis. Oli prooviaastal Viljandi Pauluse koguduses. Ordineeriti õpetajaks 12. juunil 1932.

Oli aastatel 1932–1937 Viljandi Pauluse koguduse adjunktõpetaja, 1937–1938 oli Rapla Maarja-Magdaleena koguduse adjunktõpetaja. Aastatel 1938–1939 oli ta Tallinna Diakonisside Asutise rektoriks.

Siirdus aastal 1939 Saksamaale. Oli aastatel 1939–1945 pastoriks Lääne-Preisimaal Bischofswerderis (praegu Biskupiec Pomorski, Nowe Miasto Lubawskie maakonnas, Warmia-Masuuria vojevoodkonnas). Aastatel 1941–1946 oli ta tegevteenistuses Wehrmachtis ja sõjavangis. Aastatel 1948–1958 oli ta pastor Rodheimis (Rosbach vor der Höhe linnaosa, Wetteraukreisis, Darmstadti regioonis Hesseni liidumaal), 1958–1969 oli pastor Arnoldshainis (Schmitteni linnaosas, Hochtaunuskreisis, Darmstadti regioonis Hesseni liidumaal), 1969–1973 oli pastor Worfeldenis ja Klein-Geraus (mõlemad Büttelborni linnaosad, Darmstadti regioonis, Hesseni liidumaal). Emerituuri jäi 1. mail 1973. Suri aastal 1979 Maine äärses Frankfurdis.

Isiklikku
---------

Tema isa Otto Emil Seesemann oli Tartu Ülikooli usuteaduse professor.

Viited
------

1. ↑  Lexikon deutschbaltischer Theologen seit 1920. Bearbeitet von Wilhelm Neander. 2 auflage 1988, bearbeitet von C. Helmut Intelmann
2. ↑  Konrad Veem Eesti Vaba Rahvakirik Dokumentatsioon ja leksikon EVR Stockholm 1988
Wolfgang Börnsen (2009)
**Wolfgang Börnsen** (sündinud 26. aprillil 1942 Flensburgis) on Saksa poliitik (CDU). Ta oli 1987–2013 Bundestagi saadik ning 2005–2013 Bundestagi CDU/CSU fraktsiooni kultuuri ja meedia töörühma esimees.

Elu ja töö
----------

Pärast keskkooli õppis Börnsen müürsepaks ning ühtlasi Flensburgi Kõrgemas Majanduskoolis. Seejärel lõpetas ta reaalkoolide õpetajana Kieli Pedagoogikakõrgkooli. Järgnevalt töötas Flensburgi Käthe Lasseni Koolis ajaloo, majanduse/poliitika ja religiooni õpetajana. Börnsen õpetas peale selle ka Kieli Pedagoogikakõrgkoolis vaba aja pedagoogikat ning Flensburgi Pedagoogikakõrgkoolis mängu- ja teatripedagoogikat.

Wolfgang Börnsen on evangeelse kiriku liige, abielus ja tal on neli last.

Partei
------

Börnsen astus 1967. aastal Kristlik-Demokraatlikku Parteisse (CDU) ja 1977 ka Kristlik-Demokraatlikku Töötajate Ühingusse (CDA). Ta oli 1991–1995 CDU Schleswig-Holsteini liidumaa organisatsiooni peasekretär.

Saadik
------

Alates 1987. aastast oli Börnsen Saksamaa Bundestagi liige. Seal oli ta Bundestagi CDU/CSU fraktsiooni rannikualade töörühma esimees. Alates 2005. aasta novembrist juhatas ta lisaks ka fraktsiooni kultuuri ja meedia töörühma ning oli CDU/CSU fraktsiooni kultuuripoliitika kõneisik. Selles rollis astus ta 2012. aasta aprillis välja arvutimängu "Crysis 2" Saksamaa arvutimängude auhinnale nomineerimise vastu. Kuigi žürii oli koostatud sõltumatutest isikutest, ähvardas Börnsen „uue žürii kokkupanekuga" ning seetõttu kritiseeriti mitmelt poolt teda ennast, isegi tema enda fraktsiooni ridadest.

Wolfgang Börnsen valiti 1987, 1990, 1994 ja 2009 Bundestagi saadikuks otsemandaadiga Flensburg-Schleswigi valimisringkonnast nr 1 ning 1998, 2002 ja 2005 Schleswig-Holsteini liidumaa nimekirja kaudu. Ta teatas, et olles olnud juba 25 aastat Bundestagi saadik, ei soovi ta enam 2013. aasta Bundestagi valimistel kandideerida. Tema koha võttis üle Sabine Sütterlin-Waack.

Liikmesus
---------

Börnsen on Saksamaa Bundestagi Euroopa Liidu parlamendirühma liige.
**Ottomar Gern** (16. november 1827 – 9. november 1882) oli Venemaa insener ja sõjaväelane.

Ta sündis Vitebski kubermangus Poola aadliku saksa päritolu suguvõsas.

1841 astus ta Sõjainseneride kooli.
10.augustil 1844 ülendati Gern lipnikuks ja viidi üle ohvitseride klassi. 3. septembril 1846 määrati ta Inseneride korpusesse üleviimisega kaardiväkke (Ihukaardiväe sapööripataljon) ja komandeeriti Sõjainseneride kooli (mis hiljem reorganiseeriti Nikolai-nimeliseks Inseneride kooliks). Seal töötas ta repetiitorina (ehk õppejõuna) fortifikatsiooni alal.

9.07- 9.11.1854 oli Gern komandeeritud Tallinna, mis asus sõjaliselt kaitsepositsioonidel. Siin ehitas oma esimese allveelaeva. 17. aprillil 1855 sai Gern kapteni auastme ja ehitas valmis metallist allveelaeva, mis oli sisuliselt ainult tuukrikell. Peale Inseneride Sõjakooli ja Akadeemiat ta oli ajavahemikul (25.08.1856-17.10.1860) veel ka õppejõud fortifikatsiooni alal Nikolai-nimelises Kindralstaabi Akadeemias. 1863. aasta kevadeks ehitas ta kolmanda allveelaeva.
Umbes samal ajal käis ta Prantsusmaal, kus nägi ehitatavat allveelaeva Le Plongeur, mida 1862. aastal nägi ka Jules Verne ning kirjeldas seda 1869. aastal ilmunud romaanis "20 000 ljööd vee all". 1867. aastal ehitas Gern oma viimase, neljanda allveelaeva. 1872 ehitas Gern oma neljanda allveelaeva tarbeks torpeedo.

1879. aasta 30. augustil ülendati Ottomar Gern kindral-leitnandiks. Ottomar Gern suri 9. novembril 1882 Montonis. Hüvastijätmine viidi läbi Peetri-Pauli luteri kirikus Peterburis, maeti aga Moskvasse, Novodevitšje kalmistule.

Kirjandus
---------

\* Формулярный список 1861 года (Моск. отдел. Арх. Гл. Штаба, книга форм. списк. Никол. инжен. учил. за 1860 г. № 3480) 

* "Списки полковникам" 1863 и 1866 гг.;

"Списки генералам" 1869, 1873 и 1881 гг.; 
"Московский Некрополь", т. І; "Новое Время" 1882 г. № 246 (некролог)

\* Н. П. Глиноецкий, "Исторический очерк Николаевской Академии Генерального Штаба".
Songhua asendikaart
Songhua asend Amuuri jõgikonnas
**Songhua** (hiina keeles 松花江 *Sōnghūa Jiāng*; mandžu keeles *Sunggari ula*; vene keeles Сунгари) on Amuuri parempoolne lisajõgi. Ülemjooksul nimetatakse jõge **Erdao Jiang**iks ja keskjooksul **Di'er Songhua**ks.

Kogu Songhua jõgikond asub Hiinas. Songhua pikkus 1927 km ja valgla on 550 tuhat km².

Songhua saab alguse Changbai Shani mägedest Põhja-Korea piiri lähedalt Jilini provintsist Erdao Jiangi nime all. Ta voolab algul põhja, enne Sunjiangi linna pöördub läände ja kulgeb üldiselt lääne suunas kuni Baishanini, mille ees pöörab põhja. Pärast ühinemist vasakpoolse lisajõe Huifaga nimetatakse jõge nimega Di'er Songhua. Jõgi murrab läbi Longgang Shani ahelikust ja Jilini linnas, mis ei ole Jilini provintsi keskus, ka Jilin Hada Lingi ahelikust. Mõne aja pärast pöördub ta loodesse, ühineb vasakpoolse lisajõe Yinmaga, läbib Qianguo ja Songyuani linna. Varsti pärast seda ühineb temaga vasakult suurim lisajõgi Nen Jiang. Sellest kohast allavoolu nimetatakse jõge Songhuaks. Selles kohas teeb jõgi järsu käänaku ning suundub Jilini ja Heilongjiangi provintsi piirijõena itta. Ta läbib Zhaoyuani linna. Seejärel suubub jõkke Jilini ja Heilongjiangi provintsi piirijõgi Lalin He. Songhua jätkab Heilongjiangi provintsis. Ta voolab läbi provintsi keskuse Harbiini, Mulani ja Tonghe. Viimases suubub Songhuasse paremalt Mayi. Seal läheb jõgi Väike-Hingani ja Zhangguangcai Lingi aheliku vahelt läbi ja suundub kirdesse. Yilanis suubub Songhuasse paremalt Mudanjiangi jõgi, seejärel vasakult Tangwangi jõgi. Jõgi läbib veel Jiamusi ja Fujini ning suubub Tongjiangis Amuuri. 

Jilinis asub Fengmani hüdroelektrijaam, mille veehoidla on jõeoru 62 km ulatuses üle ujutanud.

Jilini ja Tonghe vahel voolab jõgi Mandžuuria tasandikul. Seal ta lookleb tugevalt ja on aja jooksul korduvalt sängi muutnud. Jõe lähedal on hulgaliselt meandreid, mis näitavad, kuidas jõgi on kunagi kulgenud.

Jõgi on jääs novembrist märtsini. Suurvesi on lume sulamise ajal kevadel.

Jõgi on laevatatav keskmise suurusega laevadele suudmest Harbiinini ning väikestele laevadele Songhuad mööda Jilinini ja Nen Jiangi mööda Qiqiharini.

13. novembril 2005 toimus Jilinis PetroChina tehases plahvatus, mille tagajärjel sattus jõkke 100 tonni benseeni. Selle tulemusena oli vaja sadu kilomeetreid asuva Harbiini veevärk sulgeda ja Venemaa ähvardas Hiinat kohtuga Amuuri reostamise eest. Benseenilaik jõel oli 80 km pikk ja jõudiski lõpuks Amuuri.

Viited
------

1. ↑  Suur maailma atlas, lk. 87-88

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Songhua** |
**Kuldsõstar** (*Ribes aureum*) kuulub sõstraliste sugukonda kuuluvasse perekonda sõstar.

Levik
-----

Kuldsõstar on levinud Põhja-Ameerikas, alates USA keskosast ja Põhja-Mehhikost kuni Vaikse ookeani rannikuni. Pärineb looduslikult kuiv ariidsest või poolkõrbelise kliimaga alalt.

Kirjeldus
---------

Taim kasvab umbes 2-2,5 m kõrguse põõsana. Esialgu on võrsed helerohelised, hiljem punakaspruunid, kaetud karvakestega. Kuldsõstral on kolmehõlmalised lehed, mis on kuni 5 cm pikkused ning tömbi jämehambulise servaga. Leht meenutab karusmarjalehte. Leht on pealtpoolt sile, alt hõbekarvaline. Leherootsu pikkus on 3-4 cm. Õis on kollane, torujas, 1,5-2 cm pikkune ning koondunud 3-7 cm pikkustesse kobaratesse. Kuldsõstar õitseb mai teisel poolel 2-3 nädala vältel. Viljad võivad paikneda vanematel okstel ühekaupa või nelja kaupa kobaras. Viljade valmimise algus on augustis, need võivad variseda. Viljakuju on kerajas, ovaalne või ruljas. Enamasti on vilja värvus must, kuid võib olla ka pruunikas, punane ja kollane. Viljad on erineva suurusega, valmivad ebaühtlaselt. Maitse on meeldiv, magushapu. Taime saagikus on ebastabiilne, seda mõjutab kevadine ilm. Kui kuldsõstra õitsemise ajal on külm ning vihmane, siis tolmeldajad puuduvad ning viljastamine on, kas vähene või puudub. Taim on hea talvekindlusega, sügavpuhkefaas on pikk. 

Kuldsõstra viljad

Saagi koristamine
-----------------

Viljad valmivad augustis. Käsitsikorjet tuleb teha vähemalt kahel korral, sest viljade valmimine on ebaühtlane. Saaki korjates eemalduvad viljad põõsa küljest koos tupplehtede jäänustega, mis tuleb kompoti, keedise ja toorhoidise valmistamisel eemaldada. Vihmane koristusperiood põhjustab viljade lõhenemist ning mädanemist. Viljad taluvad transporti ning lühiajalist säilitamist. Uutel sortidel on vähem taolisi puuduseid.

Kasutamine
----------

###### Iluaianduses

Taim sobib rikkaliku õitsemise ja läikiva lehestiku tõttu hästi dekoratiivtaimena kasvatamiseks.

Sordiaretus
-----------

Sordiaretus algas 19. sajandil. Sordiaretusega on tegeletud USA-s, Venemaal, Usbekistanis, Ukrainas, Eestis.

Paljundamine
------------

Kuldsõstart saab paljundada seemnetega, juurevõsaga, puitunud pistikutega, rennvõrikutega või jagamise teel.

Viited
------

1. 1 2 3 4 5 6  Robert Piir (2008). *Vähetuntud marjad aias*. Tallinn: Maalehe raamat.
Krahv **Woldemar Paul von Tiesenhausen** (17. september (vkj 5. september) 1845 – 30. jaanuar (vkj 17. jaanuar) 1915 Lully sur Morges, Šveits) oli Eestimaa aadlik ja poliitik.

Woldemar Paul von Tiesenhausen sündis rittmeister Hans Heinrich Peter von Tiesenhauseni ja Luise Johanna von Knorringi pojana.

Õppis õigusteadust ning sai õigusteaduste doktori kraadi. Oli Harju kreisi kreisisaadik ning aastail 1884–1886 Eestimaa rüütelkonna peamees ja 1886–1889 Eestimaa maanõunik.

Talle kuulusid Malla ja Sausti mõis.

Perekond
--------

Woldemar Paul von Tiesenhausen abiellus 1879. aastal Tallinnas krahvitar Bertha Pauline Adele von Ungern-Sternbergiga (1860–1907), kes oli Suuremõisa mõisniku krahv Ewald von Ungern-Sternbergi (1824–1899) ja Elistvere ja Mäe mõisa pärijanna krahvinna Adele von Stackelbergi tütar, krahv Reinhold Andreas von Stackelbergi tütretütar.

### Sugupuu

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  **Woldemar Paul von Tiesenhausen**  | Hans Heinrich Peter von Tiesenhausen | Paul von Tiesenhausen | Hans Heinrich von Tiesenhausen |
| Katharina Friederike von Stackelberg |
| Julie Charlotte von der Pahlen | Peter von der Pahlen |
| Juliane op dem Hamme gen. Schoeppingk |
| Luise Johanna von Knorring | Karl Pontus Woldemar von Knorring | Karl Heinrich von Knorring |
| Helene Elisabeth von Lantigshausen |
| Luise Henriette Severin | Heinrich Gottfried Severin |
| Luise Bacheracht |

Vaata ka
--------

* Tiesenhausen

Välislingid
-----------

* Väljavõte Eestimaa rüütelkonna genealoogilisest käsiraamatust

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**Parun Wilhelm von Wrangell** | **Eestimaa rüütelkonna peamees**1884–1886 | Järgnev**Parun Georg Moritz Magnus von Engelhardt** |
**CNNi efekt** on teooria politoloogias ja meediauuringutes, mille kohaselt ööpäev läbi töötav rahvusvaheline teleuudistekanal CNN mõjutas oluliselt külma sõja lõpu aastail iseseisvate riikide välispoliitikat ning CNN koos teiste meediakanalitega mõjutas külma sõja järgses maailmas riikide välispoliitikat.

Vabal ajakirjandusel on esindusdemokraatiates niinimetatud neljanda võimuna alati olnud mõju poliitiliste otsuste tegemisel. CNNi efekti toetajate sõnul on aga uue üleilmse meedia haare, sügavus ja kiirus loonud senisest oluliselt erineva mõju poliitikate kujundamisele.

Termin viitab CNNi teedrajavale rollile teleuudiste vallas, kelle poolt sündmuste reaalajas kajastamist peeti mõjukaks arvamuste kujundajaks, sest see tõi temaatika ja otsepildi USA televaatajale koju. Sellisteks sündmusteks olid näiteks 1989. aasta Tian'anmeni meeleavaldused, kommunismi kokkuvarisemine Ida-Euroopas, Lahesõda ja Muqdisho lahing. Tänapäeval kasutatakse mõistet laiemalt kogu reaalajas uudiseid edastava meedia kohta.

USA endine riigisekretär James Baker on öelnud CNNi efekti kohta, et see sunnib poliitikuid omama poliitilist seisukohta ning kujundama seda hetkega. Tema endise pressisekretäri Margaret Tutwileri sõnul on reageerimisaeg väga lühike ning analüüsiks ja taustainfo kogumiseks ei jää aega.

Vaata ka
--------

* Foxi efekt

Viited
------

1. 1 2  Livingston, Steven. *Clarifying the CNN Effect: An Examination of Media Effects According to Type of Military Intervention*(PDF). John F. Kennedy School of Government's Joan Shorenstein Center on the Press, Politics and Public Policy at Harvard University. 1997.
2. ↑  "The CNN Effect: The Myth of News Media, Foreign Policy and Intervention: Piers Robinson: 9780415259057: Amazon.com: Books". Amazon.com. Vaadatud 07.10.2013.

Välislingid
-----------

* "CNN effect" is Not Clear-Cut, essay by Indiana University School of Law professor Fred H. Cate, in *Humanitarian Affairs Review*. 2002.
* "The CNN Effect": How 24-Hour News Coverage Affects Government Decisions and Public Opinion, Brookings Institute/Harvard University forum transcript. 2002.
* The "CNN Effect:" TV and Foreign Policy, Center for Defense Information *America's Defense Monitor* transcript. 1995.
**Otu Vaarmann** (sündinud 28. novembril 1937 Tallinnas) on eesti matemaatik ja õppejõud.

Haridus
-------

Lõpetas Tallinna 2. Keskkooli 1956; lõpetas TRÜ matemaatika-loodusteaduskonna matemaatika osakonna arvutusmatemaatika erialal 1961; Eesti NSV TA Küberneetika Instituudi aspirant 1965–1968; füüsika-matemaatikateaduste kandidaat 1970. Doktorikraad ("Some iterative methods with successive approximation of the inverse and pseudoinverse operator" (vene keeles), juh. Sulev Ulm), Eesti NSV TA, 1970; dotsent 1970; vanemteadur 1975; professor 1995.

Töökäik
-------

Eesti NSV/Eesti TA Küberneetika Instituudi insener 1961–1963, nooremteadur 1963–1964, 1968–1972, vanemteadur 1972–1988, sektorijuhataja 1988–1993, juhtivteadur 1993; TPedI vanemõpetaja 1972, tunnitasuline õppejõud 1973–1975; Eesti Merehariduskeskuse dotsent 1992–1993; Eesti Kõrgema Kommertskooli tunnitasuline õppejõud 1993–1994, 2003;
TTÜs 1962–1964, 1970–1971, 1990–…: matemaatika kateedri tunnitasuline õppejõud 1962–1964, 1970–1971; majandusmatemaatika kateedri dotsent 1990–1992; mehaanikainstituudi vanemteadur 1993–1994, dotsent 1994–1995; matemaatikainstituudi rakendusmatemaatika professor ja õppetooli juhataja 1995–2003, emeriitprofessor 2003–…; TTÜ Küberneetika Instituudi mehaanika ja rakendusmatemaatika osakonna vanemteadur 1997–2004, erakorraline vanemteadur 2004.

Teadustöö põhisuunad
--------------------

Mittelineaarsete võrrandite ja optimeerimisülesannete lahendusmeetodid; vähimruutude ülesanded ja üldistatud pöördteisendused, pöördülesanded, paralleelarvutused, numbriline analüüs modelleerimises.

Avaldanud üle 130 teaduspublikatsiooni. Juhendanud üht aspiranti ja seitset diplomitööd.  

### Teadusorganisatoorne ja -administratiivne tegevus

Toimetanud erialaseid väljaandeid; olnud peakorraldaja paljudel rahvusvahelistel ja riigisisestel konverentsidel; Euroopa töörühmade "Multiple Criteria Decision Aiding" ja "Financial Modelling" liige ja esindaja Eestis; referaatajakirja Zentralblatt für Mathematik referent alates 1972; TTÜ nõukogu liige 1999–2000; TPÜ matemaatika magistritööde kaitsmisnõukogu liige 1993–2003; habilitatsioonikomisjoni liige professorite valimisel TÜ-s 1995, 1996 ja TPÜ-s 1998, 1999, 2005; A. Humala preemia määramiskomisjoni esimees 1997; Balti Operatsioonianalüüsi Seltsi (Baltic Operations Research Society, BaltORS) juhatuse liige 1996–2003 ja president alates 2006; Euroopa töörühmade "Multicriterial Aid for Decisions" ja "Financial Modelling" liige alates 2002; Eesti Teadlaste Liidu ja Eesti Matemaatika Seltsi asutajaliige 1987.

Tunnustus
---------

* TTÜ tänukirjad 2003, 2007.

Harrastused
-----------

Aiandus, mesindus, sport, muusika, musitseerimine.

Viited
------

1. 1 2 3 4 5 6  Tallinna Tehnikaülikooli professorid läbi aegade. Tallinn : Tallinna Tehnikaülikool, 2008, lk. 477-478
2. 1 2 3 4  Otu Vaarmann Eesti Teadusinfosüsteemis

Välislingid
-----------

* Otu Vaarmann Eesti Teadusinfosüsteemis
Côn Đảo saarestik
**Côn Sơni saared** (vietnami *Côn Đảo*) on 16 saarest koosnev saarestik Lõuna-Hiina meres Vietnami ranniku lähedal. 

Saarte pindala on 75 km². Saared on mägised, kõrgus kuni 557 m. Nad kuuluvad Vietnamile Ba Ria-Vung Tau provintsi. Nad on 185 km kaugusel Vung Taust, mis on Ba Ria-Vung Tau provintsi keskus, kuid manner ja mitu provintsikeskust asuvad märksa lähemal, vähem kui 100 km kaugusel.

Saared on asustatud. Seal elab umbes 5000 inimest.

Saartel on Cỏ Ốngi lennujaam.

16. juunil 1702 asutas Briti Ida-India Kompanii saartele asunduse. 2. märtsil 1705 saarel olev asula ja garnison hävitati. [*viide?*]

Ajal, mil Vietnam oli Prantsuse Indohiina koosseisus, asutasid prantslased Côn Sơni suurimale saarele vangla. Sel ajal nimetati seda Con Loni saareks ja vangla kandis sama nime.

1984. aastal võttis Vietnam palju saari saarestikus kaitse alla ja sinna moodustati Côn Sơni rahvuspark. 1998 rahvusparki laiendati. Kaitstavate loomaliikide hulka kuuluvad bissa, rohekilpkonn ja dugong. Kaitstavate ökosüsteemide hulka kuuluvad mererohutasandikud, korallrifid ja mangroovimetsad.

1990. aastal avastati saarestikust 1690. aasta Hiina laeva vrakk. Kuni 1992. aastani toimunud uuringutel leiti vrakist umbes 60 000 eset, peamiselt Qingi dünastia ajast pärit Hiina portselani. Osa leidudest on näha Vung Tau muuseumis.
Richard II
**Richard II** (6. jaanuar 1367 – 14. veebruar 1400) oli Inglismaa kuningas aastatel 1377–1399.

Richard oli Inglismaa kuninga (1327–1377) Edward III pojapoeg, Musta Printsi Edwardi ning Kenti Joani poeg. Richard sündis Prantsusmaal, kus Walesi prints ja Akvitaania hertsog Edward täitis Akvitaania printsi kohustusi. Prints Edward suri 1376. aastal ning nii päris pärast Edward III surma 1377. aastal Inglismaa trooni printsi alaealine poeg Richard. Richard II oli viimane Plantageneti dünastiast pärinev Inglismaa kuningas ning teda nimetati sageli sünnikoha järgi Bordeaux' Richardiks.

1387. aastal juhtis Richardi onu Gloucesteri hertsog Thomas Woodstockist sõjakäiku kõrgaadlike toel Richardi valitsemise vastu ning hukkas tema nõuniku Sir Simon Burley. 

1388. aastal sai Richard täisealiseks (21) ning ta asus valitsema ilma regentnõukoguta.

Richardi kukutas tema onupoeg, Edward III poja Genti Johni (tolleaegses inglise kirjaviisis *Gaunt* ehk Gaunti John) poeg Henry Bolingbroke, kes krooniti järgmiseks Inglismaa kuningaks Henry IV-na.

Richard II hilisemat mainet on tugevalt kujundanud William Shakespeare, kelle näidend "Richard II" kujutas kuninga valitsemist ebaõnnestununa ning tema kukutamist Bolingbroke'i poolt 15. sajandil puhkenud Rooside sõja põhjusena. Tänapäeva ajaloolased seda tõlgendust ei toeta, ehkki Richardi kukutamist peetakse peamiselt ta enda tegude tagajärjeks.

Isiklikku
---------

1382. aastast oli Richard abielus Böömi Annaga (1366 Praha – 1394 London), kes oli Saksa-Rooma keisri (1346–1378) ja Böömimaa kuninga (1346–1378) Karl IV tütar ning Saksa kuninga (1378–1400) ja Böömimaa kuninga (1378–1419) Wenzeli poolõde. Abielu oli järglasteta.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**Edward III** | **Inglismaa kuningas**1377–1399 | Järgnev**Henry IV** |

Vaata ka
--------

* Wat Tyleri ülestõus
* Saja-aastane sõda
**Tallinna Vaimse Tervise Keskus** on 2000. aastal loodud Tallinna linna sotsiaalhoolekandeasutus, mis pakub ja arendab vaimse tervise teenuseid psüühilise erivajadusega täiskasvanud inimestele. Keskuse eesmärk on toetada inimese elukvaliteeti ja aidata kaasa haigusest taastumisele.

Keskuses töötavad tegevusjuhendajad, sotsiaaltöötajad, psühholoogid, õed ja teised vaimse tervise spetsialistid. Meeskonda kuuluvad ka kogemusnõustajad ehk inimesed, kellel on diagnoositud psüühikahäire ja kellel on haigusest taastumise kogemus, mida teistega jagada.

Tallinna Vaimse Tervise Keskuse üksused ja nende asukohad:

* Kogukonnatöö meeskond - Mustamäe tee 50
* Rehabilitatsioonimeeskond - Mustamäe tee 50
* Pelguranna tugikodu - Pelguranna 31
* Teraapiakeskus - Mustamäe tee 50
* Haabersti klubimaja - Õismäe tee 105a
* Lasnamäe tegevuskeskus - Pae 19/1
* Iru noortemaja - Hooldekodu tee 2/2

Välislingid
-----------

* Tallinna Vaimse Tervise Keskuse koduleht
* Tallinna Vaimse Tervise Keskus Facebookis
**Cost van Borstal** (suri 1463. aastal) oli Tallinna bürgermeister ja kaupmees.

Ta sai 1412. aastal Suurgildi Lauagildi liikmeks, 1413. aastal Tallinna kodanikuks ja 1414. aastal raehärraks. 1422. aastal omandas ta varem Hans von Hasselnile kuulunud maja Pikal tänaval Suure Rannavärava juures (praeguse aadressiga Pikk 37), sellega seoses on teda esimest korda bürgermeistriks nimetatud. Linna teenistuses täitis ta korduvalt diplomaatilisi ülesandeid. 

Säilinud laevanimekirjade järgi vedas ta 1425–1462 Tallinna sisse soola ja kalevit, harvem meejooki, mett, kala, veini, humalaid ja herneid. Mitmel korral on mainitud täpsustamata sisuga kaste, tünne ja pakke. 1426. aastal laskis ta endale tuua kontorilaua.

Cost van Borstal ei olnud tõenäoliselt lähisugulane samaaegse raehärra Gottschalk van Borstaliga. Tema lastest on nimeliselt teada pojad Cost ja Hans ning tütred Wendele (abiellus Jacob Vresega) ja Lutgarda (pidi 1459. aastal abielluma lübecklase Joachim Grawertiga). Üks tütar oli abielus raehärra Johan Brekenfeldega. Pole kindel, kas 1479. aastal tapetud Rotger Borstal oli Cost van Borstali poeg.

Kirjandus
---------

* Juhan Kreem. Cost van Borstal, bürgermeister. Tiina Kala, Juhan Kreem, Anu Mänd. Kümme keskaegset tallinlast. Tallinn, Varrak, 2006, lk 19–39.
Tallinna adventkirik, 2011
**Tallinna adventkirik** on Tallinnas aadressil Mere puiestee 3 asuv adventistide kirik.

Kirik, mille projekteeris Erich Jacoby ja mis valmis 1923. aastal, on üks ilmekamaid 1920. aastate traditsionalismi näiteid Eestis. Kõrge kivikatusega ja jõulise karniisiga raskepärase hoone otsaseinas on ärkli ja baieripärase kiivriga konsooltorn, külgseinu liigendavad madalate kaarakendega vahelduvad tugipiilarid. Ühelöövilist laia ja madalat siseruumi katab kumer puitlagi. Säilinud on ornamendimaalinguga algne rõdupiire. Kiriku fassaadid restaureeriti Tallinna Kirikurenessansi projekti raames 2006–2007.

Kirikut kasutab Seitsmenda Päeva Adventistide Tallinna I Kogudus ja Seitsmenda Päeva Adventistide Tallinna III Kogudus. 1950. aastast kuni Eesti Metodisti Kiriku uue kirikuhoone valmimiseni 2000. aastal Tallinnas Narva maantee 51 kasutasid kirikut ka metodistid.

Viited
------

1. 1 2  Tallinna entsüklopeedia. I köide Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastuse AS, 2004. Lk 10
2. ↑
3. ↑  Tallinna koguduse lühiajalugu[*alaline kõdulink*], Eesti Metodisti Kirik

Välislingid
-----------

 Tallinna adventkirik – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
* Tallinna adventkirik kultuurimälestiste riiklikus registris Muuda Vikiandmetes
18. sajandil imporditud sitsiriie. Palempore, India, u 1750
Trükimustrilisest sitsist jakk, 1750–1800
**Sits** on ühekordsest kraaslõngast labase sidusega puuvillane kangas, tavaliselt trükimustriline. Batistist tugevam ning bjassist ja kalingurist õhem, ruutmeeter sitsi kaalub umbes 100 grammi. Kangas on India päritolu. Teistes keeltes tuntud nimetustega *calico*, *chintz*, *printed cotton*, Ameerikas ka *muslin*.

*Chintz* (inglise keelde laenatud hindikeelne sõna, tõlkes 'mustriliseks tehtu') tähendas algselt värvimismenetlust. Algselt märkis nimetus puuvillast või linast suuremustrilist mööblikangast, mis oli aastail 1700–1860 populaarne materjal kardinateks ja voodieesriieteks, lapitehnikaks või mööblikatteks. Sageli vahatati kanga pind vaiguga, mis aitas hoiduda plekkidest ja mustusest, kuid oli välja pestav. 

Kontekstis, kus sitskanga kohta on kasutatud paralleelselt sõnu *chintz* ja *calico, tähendab* *chintz* suuremustrilist ja *calico* väikesemustrilist sitsiriiet.

Vaata ka
--------

* Toile de Jouy
* Musliin

Viited
------

1. ↑  A. Tervonen. Kangad. Argo, 2016
2. ↑  L. Laansalu. Trükitud sitsikangas kui moekaup 1850-1920 ja selle kasutus lapitekkides. TÜ VKA, 2014

Kirjandus
---------

* Liina Laansalu. Trükitud sitsikangas kui moekaup 1850-1920 ja selle kasutus lapitekkides. Lõputöö. TÜ Viljandi Kultuuriakadeemia, 2014

Välislingid
-----------

* Fascinating Textiles: the Origins of Chintz
**Tallinna Tööliste Saadikute Nõukogu** (*Таллиннский Совет рабочих депутатов*) oli 1918. aastal moodustatud sovetimeelne esinduskogu.

Tallinna Tööliste Saadikute Nõukogu moodustati 1918. aasta novembris Saksamaal toimunud Novembrirevolutsiooni tulemusel ning sellele järgnenud Saksa okupatsioonivägede lahkumise ajal ning seda saatnud töölisstreikide ajal Tallinnas 9.–12. novembril 1918.

1918. aasta novembris Tallinnas toimunud valimiste käigus moodustati 58 töölissaadikust koosnenud saadikute nõukogu, kuhu kuulusid 37 bolševikku (R. Vennikas, Hendrik Allik), 15 parteitut saadikut, 5 sotsiaaldemokraati ja 1 esseer. Tallinna TSN-i esimeheks valiti VK(b)P Eesti Osakondade Keskkomitee liige Richard Vennikas. 

Tallinna TS Nõukogu esimesel istungil 19. novembril Tallinnas karskusühingu Valjaja ruumides kuulutas Tallinna TSN end kõrgeimaks võimuks Tallinnas ning võttis vastu pöördumise Nõukogude Venemaa valitsuse poole "abi saamiseks ning ühiseks võitluseks ühiste vaenlaste vastu".

Tallinna TS Nõukogu teisel istungil 21. novembril valiti TSN-i 7-liikmeline Täidesaatev Komitee, kuhu kuulusid Richard Vennikas, Jüri Rästas, August Koni, Johannes Kuppar, A. Breivel ja 2 parteitut.

Tallinna TSN pöördumist kasutati Nõukogude Venemaa poolt ettekäändena Eesti Vabadussõjas Nõukogude Punaarmee invasiooniks Eestimaale taganevate saksa vägede kannul 28. novembril 1918. aastal.

Tallinna TSN-i esindajad osalesid 15. detsembril Tallinnas Estonia teatrihoones toimunud koosolekul, kus Richard Vennikas ja Mihkel Koolmeister nõudsid avalikult Tallinna Nõukogude Punaarmee pealetungi rünnaku tõrjumiseks saabunud Suurbritannia eskaadri lahkumist, Eesti Ajutise Valitsuse tagandamist, nõukogude võimu kehtestamist ja Narvas asutatud Eesti Töörahva Kommuuni tunnistamist. 

Enamlased tegid märkimisväärses ulatuses Eesti valitsuse vastast kihutustööd ning planeeriti ka relvastatud vastuhakku. Valitsus sulges ajalehe Kommunist, 17. detsembril 1918 korraldas Tallinna TSN rahutused Tallinnas, mis Eesti Ajutisele Valitsusele lojaalsete omakaitselaste ja kooliõpilaste poolt maha suruti. Samal päeval aeti sovetimeelne ja Eesti iseseisvuse vastane Tallinna TSN laiali ning selle tegevus keelustati.

Vaata ka
--------

* Tallinna Tööliste Saadikute Nõukogu (1905),
* Tallinna Tööliste ja Soldatite Saadikute Nõukogu,
* Tallinna Linna Töötava Rahva Saadikute Nõukogu (Tallinna Linna TSN), Tallinna Linna Töötava Rahva Saadikute Nõukogu Täitevkomitee (Tallinna Linna TSN TK) (1940–1941), (1944–1977)
* Tallinna Linna Rahvasaadikute Nõukogu (Tallinna Linna RSN), Tallinna Linna Rahvasaadikute Nõukogu Täitevkomitee (Tallinna Linna RSN TK) (1977–1990)

Viited
------

1. ↑  Eesti Nõukogude Vabariik. 50 aastat Töörahva Kommuuni. Eesti Raamat. Tallinn 1968, lk 112-114
2. ↑  ЭСТОНСКАЯ СОВЕТСКАЯ СОЦИАЛИСТИЧЕСКАЯ РЕСПУБЛИКА. Большая советская энциклопедия.
**Rudolph William Louis Giuliani** (**Rudy Giuliani**, sündinud 28. mail 1944 New Yorgis Brooklynis) on Ameerika Ühendriikide jurist, ärimees ja poliitik.

Giuliani alustas poliitikas demokraadina. Ta armastas Kennedyte perekonda ja kui Robert Kennedy kandideeris presidendiks, töötas tema kampaanias vabatahtlikuna. Alates ajast, mil Gerald Ford oli USA president (1974–1977), hakkas Giuliani vabariiklastelt tööd saama ja 1975 lahkus ta Demokraatlikust Parteist. 8. detsembril 1980, kuu aega pärast Ronald Reagani valimist presidendiks, liitus ta vabariiklastega.

1983 määrati Giuliani New Yorgi lõunapiirkonna riiklikuks süüdistajaks. Süüdistajana keskendus Giuliani narkokaubanduse, maffia ja korruptsiooni vastu võitlemisele. Ta saavutas oma ametiajal 4152 süüdimõistvat kohtuotsust, millest ainult 25 tühistati. Paljusid nendest kohtuprotsessidest kajastati ajakirjanduses laialdaselt. Ta astus ametist tagasi 1989. aasta jaanuaris pärast seda, kui Reagan ametist lahkus.

1985–1986 oli Giuliani süüdistaja suures maffiaprotsessis, kus vahistati kõigi 5 suurima New Yorgi organiseeritud kuritegeliku rühmituse juhid ja 6 nende alluvat. Kõik nad mõisteti aastakümneteks vangi. Niisugused protsessid suurendasid Giuliani tuntust ja populaarsust.

Esimest korda kandideeris Giuliani New Yorgi linnapeaks 1989, aga kaotas David Dinkinsile kõige tasavägisematel valimistel New Yorgi ajaloos. Järgmistel valimistel 1993 ta võitis Dinkinsit, keskendades oma kampaania suurele kuritegevusele linnas.

1. jaanuarist 1994 kuni 31. detsembrini 2001 oli ta New Yorgi linnapea. Linnapeana pani ta suurimat rõhku kuritegevuse vähendamisele ning juurutas niinimetatud nulltolerantsi seaduserikkumiste suhtes. See poliitika osutus üllatavalt edukaks: kui 1993, enne Giuliani linnapeaks saamist sooritati New Yorgis iga 100 elaniku kohta umbes 8 kuritegu ja USA keskmine oli pisut üle 5, siis 2003 sooritati iga 100 elaniku kohta New Yorgis 3 ja USA-s 4 kuritegu.

Tegevuse eest 11. septembri rünnakute ajal nimetas ajakiri Time Rudy Giuliani 2001. aasta inimeseks.

Aastal 2008 kandideeris ta presidendivalimistel Vabariikliku Partei eelvalimistel, kuid loobus varakult toetajate vähesuse tõttu ja asus toetama John McCaini kandidatuuri.
**Cosmoskva** on Saaremaa 2001. aastal asutatud *acid jazz*'i orkester.

Cosmoskva on esinenud klubides Privé, BonBon ja Tallinn, Von Krahli teatris, TV3 saadetes "Koosolek" ja "Kahvel", ETV saates Tähelaev, Õllesummeri Jazzi- ja Veiniaias, Tudengijazzil, Jazzkaarel, teatrifestivalil Baltoscandal ning Muhu tulevikumuusikafestivalil Juu Jääb, samuti Raadio 2 saates "R2 Live". 

Cosmoskva on välja andnud ühe EP "Milch Attack" (2004). Juulis 2006 anti välja bändi 9 looga debüütplaat "Juniper", millel tegi kaasa ka Eesti üks legendaarsemaid džässmuusikuid, saksofonist Villu Veski. Lisaks temale teevad albumil kaasa Priit Arge, Karl-Gustav Kello ja Ott Ojamaa. Albumi kaane on kujundanud disainer Alari Orav. Albumi väljaandmisele järgnesid esitluskontserdid Kuressaares ja Tallinnas. Aastal 2009 läks 8-liikmeliseks kasvanud orkester pikemale pausile. 

2017. aastal otsustati taas kokku tulla ja muusikat salvestada. 2017. 2018. ja 2019. aastal toimunud sessioonide käigus sündis albumijagu uut helimaterjali ning pärast 10. aastast pausi anti 2019. aasta juunis välja singel "Spider", millest kujunes Raadio 2 üks mängitumaid lugusid sellel suvel ja oktoobris singel "Fix My Avalon". 
Orkestri kolmas singel nimega "Hymn for Insignificant People" ilmus 2020. aasta 26. mail. 

2020. aasta alguses andis plaadifirma TIKS rekords välja Cosmoskva teise, 13 looga albumi "IV". Eesti Rahvusringhäälingu Kultuuriportaalis kirjutab Kaspar Viilup: Eesti popstaarid paiskavad mais-juunis ikka välja mõne pikalt lihvitud hittsingli, mille peal vaikselt kogu suve liugu lasta, aga suvealbumeid ei kohta siinmail just tihti. TIKS Rekords alt ilmunud Saaremaa supergrupi Cosmoskva teine album on aga just parimas mõttes suvine muusika. Helge ja pretensioonitu, mis viib mõtted rannale, päikesele ja puhkusele.

Liikmed
-------

* Ranno Paukson (trummid)
* Priit Pruul (kitarr)
* Mihkel Koppel (kontrabass)
* Sander Mölder (klahvpillid ja elektroonika)
* Marili Randla (flööt)
* Liisu Ots (vokaal)
* Karlis Saar (trompet)

### Endised liikmed

* Raimondo Laikre (vokaal)
* Priit Rand (saksofon)
* Mairo Marjamaa (saksofon)
* Indrek Varend (saksofon)

Viited
------

1. ↑  "Cosmoskva - Juniper".
2. ↑  Püssa, Marta (31. juuli 2019). "R2 Top 20". *r2.err.ee*.
3. ↑  Viilup, Kaspar (9. juuni 2020). "Kultuuriportaali suvesoovitus | Cosmoskva pretensioonitu päikesegruuv". *ERR*.

Välislingid
-----------

* Cosmoskval sündis esikalbum
* Nädalaplaat: Acid jazz Saaremaalt
* Cosmoskva: Soe jazz Saaremaalt
* Ametlik koduleht
* Cosmoskva Myspace
Neos Marmaras
**Sithonía** (Σιθωνία) on Kreekas Chalkidike poolsaare lõunaosas paiknev poolsaar. Sithoníast läände jääb Kassándra poolsaar ja itta Áthose poolsaar.

Poolsaare hõlmab Sithonía vald, mille keskus on Nikíti. Sithonía vald loodi 2011. aasta kohaliku omavalitsuse reformi käigus Sithonía ja Toróni valla ühinemisel.

Chalkidike poolsaare kaart

Asukoht ja loodus
-----------------

Poolsaart ümbritseb läänest Kassándra laht ja idast Ágio Órose laht. Poolsaare keskel asub Ítamose mägi (Dragountelis). Peamised vaatamisväärsused on Torónis asuv Ágios Athanásiose kirik, Sikiá tuuleveskid ja 16. sajandist pärit kirik Nikítis. Pórto Koufó on Kreeka suurim ja turvalisim looduslik sadam, mida on „sügava sadamana" maininud ka Thukydides. 

Sadamast lõunas asub Kartália, Sithonía lõunapoolseim osa paljude kaunite väikeste kiviste randadega. Oma ilu poolest on tuntud Azápiko, Tristiníka, Kórakase, Marathiási, Kalamítsi ja Kriarítsi rand. Asulad paiknevad peamiselt poolsaare kesk- ja lõunaosas. 

Rand
Sithonía poolsaare keskel Néos Marmarási küla lähedal asub kuulus suvituskoht Pórto Karrás, kus toimus 2003. aasta Euroopa Liidu juhtide tippkohtumine. Sithonia mägist maastikku katavad suured männimetsad, oliivisalud ja lopsakad rohumaad.