recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Tivi keel** kuulub Austraalia keelte hulka ning Tivi keelerühma. Keelt kõneldakse Põhja-Austraalias Bathursti ja Melville'i saarel. 2006. aasta seisuga oli kõnelejaid 1740, kuid inimesi, kes tivi keelt soravalt räägiks, ei ole. Tivi keele kõnelejad räägivad ka inglise keelt. Tivi keeles kasutatakse ladina tähestikku.

1993. aastal anti välja tivi-inglise sõnaraamat, 2011. aastal jõudis see ka internetti. Tivi keeles on välja antud ka piibel. Tivi keel on paralleelselt inglise keelega õppekeeleks kohalikes koolides. Sõna *tiwi* tähenduseks tivi keeles on *inimesed*. Tivi keelel on erinevaid vorme, näiteks eristatakse laste-tivi keelt ning ka tivi-inglise keelt.

Häälikud
--------

Kui eesti keeles on üheksa vokaali (a, e, i, o, u, õ, ä, ö, ü), siis tivi keeles on kõigest neli vokaali (a, u, i, o).

Poolvokaalid tivi keeles: w, y, g [ɣ]

Nasaalid e ninahäälikud: m, n, rn [ɳ], ny [ɲ], ng [ŋ]

Lateraalid e külghäälikud: l [l] rl [ɭ]

Klusiilid e stopp-häälikud: p, t, rt [ʈ], j [ʧ], k

Tremulandid e värihäälikud: r, rr

Keele struktuur
---------------

Sõnajärg - SVO (subjekt-verb-objekt)

Kategooriad:

arv (ainsus/mitmus);

sugu (meessoost/naissoost): meessoost sõnad saavad lõpu -*ni* või -*ti*; naissoost sõnad saavad lõpu -*ŋa* või –*ka*;

aeg (minevik, olevik, tulevik);

aspektid (kestvus ajas, kordus, liikumine, algus, inhoatiiv);

kõneviisid (kindel, käskiv, subjunktiiv, sundiv);

tegumood (refleksiivne, vastastikune, kollektiivne, põhjustav). Võrdluseks: eesti keeles on vaid isikuline ja umbisikuline tegumood.

Lisaks on veel teisigi kategooriaid: asukoht, kellaaeg, kehahoiak (nt seisis püsti), rõhk.

Arvsõnad tivi keeles
--------------------

1 - jati

2 - jirara

3 - jiraterima

4 - jatapinti

5 - punginingita

6 - kervingara

7 - juwunkayi

8 - punyipunyinga

9 - punyipunyinga natinga

10 - wamutirrara

Keelnäited
----------

jinuatəməniŋilipaŋəmatatumaŋələpiaŋkina - ta (meessoost) tuli ja varastas minu mee ära hommikul, kui mina veel magasin

Tivi keeles eristatakse traditsioonilist kirjakeelt ja uudset kirjakeelt.

Näide traditsioonilisest kirjakeelest: a-mpi-ni-watu-wujingi-ma-jirrikirnigi-yangurlimay-ami - tema (naissoost, päike) paistab seal hommikuti

Näide uudsest kirjakeelest: japinari wokapat a-mpi-jiki-mi kutawu with layt - tema läks jalutama valges

Erinevus traditsioonilise ja uudse keele vahel seisneb tegusõnavromides.

Viited
------

1. 1 2  "Ethnologue". Vaadatud 17.11.2013.
2. 1 2  "Tiwi". Originaali arhiivikoopia seisuga 02.12.2013. Vaadatud 18.10.2013.
3. ↑  "Orientation". Vaadatud 26.10.2013.
Tito Vilanova Barcelona peatreenerina 2012. aastal
**Francesc** **Vilanova i Bayó** (17. september 1968 Bellcaire d'Empordà, Girona provints, Kataloonia – 25. aprill 2014 Barcelona, Kataloonia) oli Hispaania jalgpallur ja jalgpallitreener.

2014. aastal suri ta kõrivähki.

Klubikarjäär
------------

1984. aastal liitus Tito Hispaania kõrgliiga klubi Barcelona noorteakadeemiaga. Aastatel 1988–1990 mängis ta Barcelona B rivistuses 52 mängu ja lõi kuus väravat. 

Pärast Barcelona B-meeskonnast lahkumist mängis ta sellistes klubides nagu Figueres, Celta, Badajoz, Mallorca, Leida, Elche ja Gramenet. Celta de Vigoga mängis ta kolme hooaja jooksul 26 La Liga mängu.

Töö treenerina
--------------

2007. aastast töötas ta Barcelona B abitreenerina. 2008. aastal sai temast Barcelona esimeeskonna abitreener. 

Tito võttis 2012. aastal Barcelona juhendamise Pep Guardiolalt üle. 2012–13 hooajal tuli tema juhendatav Barcelona La Liga meistriks; klubi kogus kõigi aegade rekordilised 100 punkti.

Saavutused
----------

### Treenerina

Barcelona
* La Liga: 2012–13

Viited
------

1. ↑  "Tito Vilanoova". *Transfermarkt*. Vaadatud 14. oktoobril 2017.
2. ↑  "Tito Vilanova, former Barcelona coach, dies from throat cancer aged 45". *The Guardian*. 25. aprill 2014. Vaadatud 14. oktoobril 2017.

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Tito Vilanova** |
Max Schrem 2015. aastal
**Maximilian Schrems** (tuntud nimega **Max Schrems**; sündinud oktoobris 1987 Salzburgis) on Austria jurist ja aktivist.

Ta on tuntust kogunud edukate kohtuasjadega USA suurte internetiettevõtete (põhiliselt Google'i ja Facebooki) vastu. 

2017. aastal asutas ta noyb.eu (European Center for Digital Rights). See mittetulundusühing sai loodud eesmärgiga survestada internetiettevõtteid arvestama kasutajate õigusega privaatsusele.

2017. aastal nimetas Forbes teda õigusvaldkonnas üheks kolmekümnest mõjukamast kuni 30-aastasest noorest Euroopas.

Schrems on seni välja andnud kaks raamatut:

* *Kämpf um deine Daten*, 2014. ISBN 978-3-99001-086-0
* *Private Videoüberwachung*, 2011. ISBN 978-3-902638-43-4

Tunnustus
---------

* 2015 – Theodor-Heussi medal
* 2016 – EFF Pioneer Award

Viited
------

1. ↑  Maximilian Schrems 30 Under 30 - Europe - Law & Policy (Forbes, 2017)
2. ↑  "EFF Announces 2016 Pioneer Award Winners: Malkia Cyril of the Center for Media Justice, Data Protection Activist Max Schrems, the Authors of ‘Keys Under Doormats,’ and the Lawmakers Behind CalECPA"

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Max Schrems** |

* Glyn Moody: "Why did privacy expert Max Schrems immediately file GDPR complaints against Google and Facebook – and will he win?" Privacy News Online, 23. juuni 2018
**Mistra-Autex AS** on Eesti tööstusettevõte.

Ettevõttes töötas 2021. aastal 245 töölist, olles Raasiku valla suurim tööandja.

60% toodangust läheb Kesk-Euroopasse, Skandinaaviasse 27%, Ühendkuningriiki 11% ja 2% jääb Eestisse.

Ajalugu
-------

Tehas ehitati asula põhjaossa, et enamus aja puhuvatele lõunatuultega ei leviks tootmisprotsessi käigus tekkivad lõhnad asulale. Ettevõtte vee vajadus on väga suur, seepärast otsiti kaua veesoont, mis tootmist rahuldaks. Kui vee otsingutega jõuti Nurme tänavale, leitigi sobiv puurkaevu koht. Toorme tuli Tšehhoslovakkiast, tootmishooned Soomest ja vabriku sisseseade Jaapanist. Esimesed vaibad tarniti NSV Liidu autotööstusele 1985. aasta lõpus.

1987. aastal algas Tallinna Laustekstiili Teadus- ja Tootmiskoondise "Mistra" Raasiku eksperimentaalvabrikus suuremahuline nõeltöödeldud vaipade tootmine nõukogude autotööstuse jaoks.

1991. aastast kannab asutus nime A/S Mistra-Autex.

1993. aasta 1. juunil Mistra erastati ja selle omanikeks said tollane juhtkond ning Hydnum OY.

Mistra-Autex 2022
Kuni 1996. aastani läks enamus toodangut Venemaa autotööstusele, Salongi ja pakiruumivaibad GAZ-ile, Ladale ja Moskvitšile.

1998. aastal alustas tehases tööd uus automaatpressi ja robot-vesilõikurliin, mille kogumaksumuseks kujunes seitse miljonit krooni. Kõrgsurve-vesilõikuriga saab lõigata nii pehmeid kui ka kõvu materjale, seadme tarnis ABB Eesti AS. Tootmisliini programmeeris Soome firma Muototerä OY.

1999. aastal osteti ja paigaldati taftingmasinad ja sellest ajast saadik on tootnud vaipu ja vormitud vaiptooteid. Alustati ka tarneid läände. Tooted jõudsid ettevõtetesse nagu Scania, Volvo ja hiljem Jaguar, Mercedes ja Land Rover. 

2000. aastal töötati välja oma oskusteave vormimisprotsesside alal ja osteti madalsurve vormimise seadmed. Paari aasta pärast hakati tegelema ka pagasipõhjade ja istme taguste tootmise ja koostamisega.

2005. aastal ostis juhtkond tehase soome omanikelt välja.

2008. aastal laiendati tootmist vanasse katlamajja, kasutult seisnud telliskorsten lõhati. Aasta teises pooles langes käive poole võrra. Majanduslanguse tõttu kogu maailmas autode tootmine vähenes ja koondati 25% töötajatest (52).

2011. aastal valmisid testimis- ja mõõtelabor ning 2015. aastal suurendati tootmis- ja laopinda. Investeeriti lamineerimis-, voltimis- ja plastkeevitusse.

Toodang
-------

Tuntumad automudelid, kus Mistra toodang on esindatud:

* VW: Golf, Golf Plus, Touran
* Volvo: S, V, XC seeria
* BMW: X3, 5 seeria Touring, BMW 5 seeria Grand Tourismo, BMW 3 seeria Touring
* Mercedes-Benz: R-class, SL500 Cabrio, V-class
* Range Rover: Sport, Discovery
* Jaguar: X type, S type, XJ type

Viited
------

1. ↑   2021. majandusaasta aruanne äriregistris
2. ↑  Vaipkatet „Mistrast" Ühistöö : Rapla maakonna ajaleht, nr. 50, 28. aprill 1987
3. 1 2  "Priit Tamm: autotööstuse saladused enne teisi teada" Äripäev, 25. oktoober 2018
4. ↑  Mistra-Autex käivitas uue tootmisliini Õhtuleht, 28. aprill 1998

Kirjandus
---------

* Ilse Tudre "Raasiku ja tema ümbrus ajavoolus" ISBN 9789916403457

Välislingid
-----------

* Misrta-Autex AS koduleht
* E-Äriregister
Max Plancki Aju-uuringute Instituut Frankfurdis Riedbergi linnaosas
**Max Plancki Aju-uuringute Instituut** (saksa keeles *Max-Planck-Institut für Hirnforschung*; lühend **MPIH**) on Max Plancki Ühingu egiidi all tegutsev teadusuurimisinstituut.

Max Plancki Aju-uuringute Instituut asutati 1914. aastal, algselt Berliinis nimega **Keiser Wilhelmi Aju-uuringute Instituudi** (*Kaiser-Wilhelm-Institut für Hirnforschung*). Alates 1948. aastast kannab instituut praegust nime.

Alates 1962. aastast asub instituut Frankfurdis. 2013. aastal kolis instituut uude hoonesse Riedbergi linnaosas.

Sarnaselt mõne teise Max Plancki instituudiga täitsid ka Aju-uuringute instituudi direktori ülesandeid osakondade direktorid järgemööda paariaastaste perioodide kaupa. 

Alates 2014. aastast on instituudi direktor Moritz Helmstaedter.

Struktuur
---------

1981. aastal MPIH reorganiseeriti. Moodustati kaks osakonda: neuroanatoomia ja neurofüsioloogia. Esimest osakonda asus juhtima neuroanatoom Heinz Wässle (juhiametis kuni 2008. aastani) ja teist neurofüsioloog Wolf Singer (juhiametis kuni 2011. aastani). 1991. aasta loodi instituudis neurokeemia osakond. Selle juhiks sai biokeemik Heinrich Betz (juhiametis kuni 2009. aastani)

### Instituudi struktuur

Max Plancki Aju-uuringute Instituudi koosseisu kuuluvad:

* Helmstaedteri osakond (direktor Moritz Helmstaedter)
* Schumani osakond (direktor Erin Schuman)
* Laurenti osakond (direktor Gilles Laurent)
* Singeri uurimisrühm (*Singer Emeritus Group*; direktor Wolf Singer)
* Tchumatchenko uurimisrühm (juht Tatjana Tchumatchenko)
* Letzkuse uurimisrühm (juht Johannes J. Letzkus)
* Acker-Palmeri uurimisrühm (juht Amparo Acker-Palmer)

Viited
------

1. 1 2 3  Recent History. brain.mpg.de
2. ↑  Director. brain.mpg.de

Välislingid
-----------

* Max Plancki Aju-uuringute Instituut – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
* Max Planck Institute for Brain Research Instituudi koduleht
Maxim Rodshtein (2013)
**Maxim Rodshtein** (heebrea keeles מקסים רודשטיין; vene keeles Максим Эдуардович Родштейн *Maksim Eduardovitš Rodštein*; sündinud 19. jaanuaril 1989 Leningradis) on Iisraeli maletaja, rahvusvaheline suurmeister (2007). 

1998. aastal emigreerus Rodshtein koos vanematega Iisraeli. Ta tuli 2004. aastal Irákleios noorte maailmameistriks U16-vanuseastmes. Ta on 2006. aasta Iisraeli malemeister. Suurmeistriks sai Rodshtein 18-aastaselt 2007. aastal. Kaks aastat varem oli ta saanud FIDE-lt rahvusvahelise meistri nimetuse. 

Rodshtein on mänginud maailmakarikavõistlustel 2007. 2011. 2015. ja 2017. aastal (2007. ja 2011. aastal kaotas ta avaringis, 2015. aastal kaotas teises ringis Vassõl Ivantšukile ning 2017. aastal Bakuus võitis teises ringis Michael Adamsit ja kolmandas ringis Anton Kovalyovi, kuid kaotas kaheksandikfinaalis Vladimir Fedossejevile).

Rodštein on mänginud Iisraeli võistkonna koosseisus kuuel maleolümpial (2008–2018).

Ta on abielus naiste malesuurmeistri Tereza Rodshteiniga.

Välislingid
-----------

* Maxim Rodshtein – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
* Maxim Rodshtein FIDE andmebaasis
**Pits-kõrvsamblik** (*Umbilicaria torrefacta*) on kõrvsambliku perekonda kuuluv liik.

Botaanilised tunnused
---------------------

Pits-kõrvsambliku tallus on väike, kõigest 2–5 cm läbimõõdus, ainuhõlmaline ning õhuke. Pits-kõrvsamblik, nagu nimigi ütleb, on habras, servadest kitsalt lõhestunud ja võib olla läbipaistev, vahel kääruline ja mulgustunud. Talluse värvus varieerub tumepruunist hallikaspruunini ja matist läikivani. Tallusel on siksakilised lõhed. Alumine pool on heledam ja värvus varieerub rohekast hallikaspruuni ja punakaskollaseni. Naba ümbert või talluse alumine pool olla täiesti hele, võivad esineda pisikesed näsad. Talluse alakülg on kaetud radiaalselt paiknevate lamedate või ümarate ritsiinide ja naastudega.

Paljunemine
-----------

Pits-kõrvsamblik paljuneb sugulisel teel. Apoteetsiumid ehk viljakehad on tumedad ja kõverdunud. Apoteetsiume esineb palju ja nende paiknemine ei ole liigisiseselt ühtlane, nad võivad esineda hajusalt või kogumikena. Viljakeha on kas korrapäraselt või ebakorrapäraselt ümarad ja 0,5-2 mm läbimõõdus. Apoteetsiumites paiknevad eosed on värvitud ja lihtsad, suurusjärgus 8–12x 4–7 μm.

Keemia
------

Pits-kõrvsamblikud sisaldavad gürofoor-, umbilikaar- ja lekanoorhapet või norstikt- ja stikthapet. Võivad sisaldada ka teisi aineid. Südamikukiht värvub kaaliumhüdroksiidi toimel kollaseks või punaseks ning kaltsiumhüpokloriti või kaaliumhüdroksiidi ja kaltsiumhüpokloriti järjestikusel pealekandmisel punaseks.

Levik
-----

Pits-kõrvsamblik on epiliitne liik nagu kõik teised kõrvsamblikud. Leida võib kõrvsamblikku peamiselt mäestikes olevatelt toitainerikastelt kõvadelt räni sisaldavatelt kividelt. Pits-kõrvsamblikku võib nimetada arktoalpiinseks liigiks.

### Levik Eestis

Eestist on pits-kõrvsamblikku leitud Tallinna lähedalt, Pedassaarest, Laulasmaalt, Osmussaarelt, Keila-Joalt ja Hiiumaalt.

Ohustatus
---------

Punase nimestiku järgi kuulub pits-kõrvsamblik Eestis ohuväliste liikide hulka.

Viited
------

1. 1 2  Pits-kõrvsamblik andmebaasis eElurikkus Muuda Vikiandmetes
2. 1 2 3 4 5  Tiina Randlane, Hans Trass. 1994. *Eesti suursamblikud*. Tartu. Tartu Ülikool. lk 349-350.
3. 1 2  Frank S. Dobson.1992. *Lichens. An illustrated guid to the British and Irish Species*. Singapore. The Richmond Publishing. lk 340.

Kirjandus
---------

* Tiina Randlane, Hans Trass. 1994. *Eesti suursamblikud*. Tartu. Tartu Ülikool. lk 349-350.
* Frank S. Dobson.1992. *Lichens. An illustrated guid to the British and Irish Species*. Singapore. The Richmond Publishing. lk 340.
**Curt Albert Glück** (15. märts 1911 Tartu – 13. oktoober 1961 Weitmar-Mark) oli Eesti vaimulik.

Ta lõpetas Tartu Saksa klassikalise gümnaasiumi. Õppis aastatel 1929–1934 Tartu Ülikooli usuteaduskonnas. Täiendas end Königsbergi ja Tübingeni ülikoolis. Oli prooviaastal Pärnu Nikolai koguduses. Ordineeriti õpetajaks 27. detsembril 1936.

Oli aastatel 1936–1939 Pärnu Nikolai koguduse õpetaja Waldemar Thomsoni adjunkt.

1939. aastal põgenes Saksamaale. Oli aastatel 1940–1945 pastor Filehne koguduses (praegu Wieleń Czarnkowsko-Trzcianecki maakonnas Suur-Poola vojevoodkonnas), 1945–1947 Bochum-Wiemelhausenis (Bochumi linnaosa Nordrhein-Westfaleni liidumaal), 1947–1950 Bochum-Weitmaris, 1950–1961 Bochum-Weitmaris. Suri Weitmar-Markis (Bochumi linnaosas).

Viited
------

1. ↑  Lexikon deutschbaltischer Theologen seit 1920. Bearbeitet von Wilhelm Neander. 2 auflage 1988, bearbeitet von C. Helmut Intelmann
2. ↑  Konrad Veem Eesti Vaba Rahvakirik Dokumentatsioon ja leksikon EVR Stockholm 1988
Villu Tamme esinemas J.M.K.E-ga 2011. aastal
Villu Tammet kujutav grafiti Viljandis
**Villu Tamme** (sündinud 2. novembril 1963) on ansambli J.M.K.E. solist, kitarrist ja ristsõnakoostaja. 

Värvika punkmuusikuna Eesti taasiseseisvumise eelsel ärkamisajal ja alates 1986. aastast punkrokki viljelenud ansambli J.M.K.E. tuntuima liikmena hakati teda hüüdma punkar Villuks.

Ta lõpetas 1981. aastal Tallinna 42. Keskkooli.

Tamme on koostanud mitmele väljaandele ristsõnu.

2007. aastal kandideeris Villu Tamme Tallinnas Erakonna Eestimaa Rohelised nimekirjas Riigikokku. Ta kogus valimisringkonnas nr 2 (Kesklinna linnaosa, Lasnamäe linnaosa ja Pirita linnaosa) 1968 häält, kuid ei osutunud valituks.

Villu Tamme ansamblid
---------------------

* J.M.K.E.
* Velikije Luki

Tunnustus
---------

* 1995 Eesti Näitemänguagentuuri näidendivõistluse II preemia ("Haned võlgu")
* 2014 Valgetähe V klassi teenetemärk

### Muu austusavaldus

Tema järgi on saanud nime tuntuim Eesti iirisesort, 1980. aastate lõpus Heino ja Laine Lepiku aretatud madalamat kasvu hele sirelililla iiris "Punkar Villu".

Viited
------

1. ↑  21. lend - 1981 Kadrioru Saksa Gümnaasium
2. ↑
3. ↑  Teenetemärkide kavaleride andmekogu – 19010
4. ↑  Urmas Laansoo "Iiris – Kreeka vikerkaarejumalanna taim" EPL, 21. juuni 2011
5. ↑  "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 19. september 2016. Vaadatud 12. novembril 2012.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)

Välislingid
-----------

* Tutvustus valimiskomisjoni lehel
* Villu Tamme andmebaasis MusicBrainz (*inglise keeles*)
* Priit Liiviste. Villu Tamme: roheline teema inimesi enam ei huvita Postimees, 16. jaanuar 2009
**Taranto** (ladina keeles *Tarentum*) on sadamalinn Itaalias Apuulia maakonnas, Taranto provintsi halduskeskus. See asub Taranto lahe ääres.

Taranto on tähtis kauba- ja sõjasadam.

Taranto nimest pärinevad sõnad "tarantel", "tarantism" ja "tarantella".

Ajalugu
-------

Taranto kohale rajasid Spartast pärit kreeka kolonistid 8. sajandil eKr koloonia nimega **Taras** (Τάρας). Linn sai tuntuks oma rikkuse poolest ja kujunes Magna Graecia keskuseks. Aastal 272 eKr vallutasid linna Rooma väed. Roomlased panid linnale uue nime – **Tarentum**.

Hiljem valitsesid Taranto üle üksteise järel idagoodid, Bütsants, Põhja-Aafrika saratseenid ja Robert Guiscardi normannid, kes vallutasid Lõuna-Itaalia.

Viited
------

1. ↑  Superficie di Comuni Province e Regioni italiane al 9 ottobre 2011, vaadatud 16.03.2019.
2. ↑  Popolazione Residente al 1° Gennaio 2018, vaadatud 16.03.2019.

Välislingid
-----------

* Taranto valla ametlik koduleht (itaalia keeles)

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Taranto** |
|  |
| --- |
|  |
| Medalikohad |
| Copa América |
| **Kuld** | Copa América Centenario |  |

**Nicolás Ignacio Castillo Mora** (sündinud 14. veebruaril 1993 Santiagos) on Tšiili jalgpallur, kes mängib ründajana Mehhiko kõrgliiga klubis Club América ja Tšiili jalgpallikoondises.

Ta alustas klubikarjääri Tšiili kõrgliiga klubis Universidad Católica, mille põhimeeskonnas debüteeris ta 2011. aastal. 2014. aastal suundus ta Euroopasse, liitudes Belgia kõrgliiga klubiga Club Brugge. Klubikarjääri jooksul on ta mänginud veel Saksamaa kõrgliiga klubides 1. FSV Mainz 05, Itaalia kõrgliiga klubis Frosinone, Mehhiko kõrgliiga klubis Pumas UNAM ja Portugali kõrgliiga klubis Lissaboni Benfica. Club Bruggest mängis ta vahepeal laenul taas Universidad Católicas, kellega tuli hooaegadel 2015–16 ja 2016–17 Tšiili meistriks. Mõlemal hooajal oli ta Tšiili kõrgliiga suurim väravakütt. Euroopa klubides ei ole Castillo suurt edu saavutanud, kuid see-eest 2017–18 talve hooajal lõi ta Pumas UNAM-i meeskonnas Mehhiko kõrgliigas 11 väravat ja oli liiga resultatiivsuselt teine mängija.

2013. aasta juunioride maailmameistrivõistlustel oli Castillo nelja väravaga Tšiili suurim väravakütt. Tšiili jalgpallikoondises tegi ta debüüdi sama aasta 2013 MM-i valikmängus Peruu vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 27. mail 2016 sõprusmängus Jamaica vastu. 2016. aastal võitis ta Tšiili koondisega Copa América Centenario.

Saavutused
----------

Universidad Católica
* Primera División de Chile: Torneo Clausura 2015–16, Torneo Apertura 2016–17
* Copa Chile: 2011
* Supercopa de Chile: 2016

Club Brugge
* Belgia karikas: 2014–15

América
* Copa MX: Clausura 2019
* Campeón de Campeones: 2019

Välislingid
-----------

 Nicolás Castillo – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
**Jüri Soone** (8. juuli 1940 Tallinn) on eesti keemik ja majandustegelane.

Haridus
-------

Ta on lõpetanud Tallinna 22. Keskkooli (J. Westholmi Gümnaasium) 1958, Tallinna Polütehnilise Instituudi keemiamäeteaduskonna
keemilise tehnoloogia erialal 1963, Leningradi Tehnoloogiainstituudis aspirantuuri 1974–1978.  
Ta on tehnikateaduste kandidaat (Leningradi Tehnoloogiainstituut) 1979.

Töökäik
-------

Kohtla-Järve Põlevkivikeemia Tootmiskoondise operaator, meister-tehnoloog, seadmeülem, tsehhi tehnoloog 1963–1978, tsehhi- ja kesklabori juhataja 1973–1978, tootmisdirektor 1978–1980; Eesti NSV TA Keemia Instituudi teadusdirektor 1980–1988; Tootmiskoondis Flora peainseneri asetäitja, AS Flora Ekspert juhataja 1989–1993; RAS Kiviter peadirektor 1993–1998; AS Silmet peadirektor 1998–1999. Tallinna Tehnikaülikoolis keemiateaduskonna keemiatehnika instituudi kütuste tehnoloogia professor 2000–2005; TTÜ Põlevkivi Instituudi direktor 2000–2005; keemia- ja materjalitehnoloogia teaduskonna põlevkivi instituudi direktori kt, erakorraline professor 2005–2007; kütuste keemia ja tehnoloogia õppetooli juhataja 2005–2007; kütuste keemia ja tehnoloogia õppetooli professor, 2007–2009; sama õppetooli juhataja 2009–2010; emeriitprofessor 2014.

Teadustöö
---------

Naftafraktsioonide ja põlevkivibensiini pürolüüs, süsivesinike korrosiooni tekkepõhjused ja korrosiooni väävliühenditega inhibeerimine. Avaldanud 45 publikatsiooni, autoritunnistusi, leiutisi 20. Tema juhendamisel kaitstud 4 magistriväitekirja ja üks doktoritöö  

### Teaduskorralduslik tegevus

Rahvusvahelise põlevkivisümpoosioni korraldamine 2002; mitmete rahvusvaheliste ja kodumaiste põlevkivi-alaste projektide juhtimine, on olnud TTÜ nõukogu liige; TTÜ keemia- ja materjalitehnoloogia teaduskonna ning põlevkivi instituudi nõukogu liige/juhataja; ajakirja Oil Shale peatoimetaja asetäitja; Euroopa Komisjoni teadusprogrammi ekspert; NSV Liidu TA ning Teaduse ja Tehnika komitee ametkondadevahelise füsiko-keemilise bioloogia ja biotehnoloogia probleemnõukogu ja keskkonnakaitse nõukogu liige; Eesti Orgaanilise Peenkeemia
vabariikliku programminõukogu liige; Keemiatööstuse Liidu juhatuse liige; Tööstuse ja Tööandjate Liidu juhatuse liige; Suurettevõtete Assotsiatsiooni juhatuse liige; Eesti Inseneride Liidu Tallinna osakonna juhatuse liige; Energeetika, mäe- ja keemiatööstuse kutsenõukogu liige.

Tunnustus
---------

* 1970 medal "Eeskujuliku töö eest"
* 1975 orden "Austuse märk"
* 1975 Eesti NSV riiklik preemia
* Tallinna Tehnikaülikooli tänukiri 2005.

Viited
------

1. ↑  Eesti entsüklopeedia. 14. köide: Eesti elulood. Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus, 2000, lk. 485
2. 1 2 3 4 5 6  Tallinna Tehnikaülikooli professorid läbi aegade. Tallinn: Tallinna Tehnikaülikool, 2008, lk. 214-215
3. 1 2  Jüri Soone Eesti Teadusinfosüsteemis

Välislingid
-----------

* Jüri Soone Tallinna Tehnikaülikooli fotoarhiivis
* Jüri Soone Eesti Teadusinfosüsteemis
**Vilma Raudsepp** (aastani 1950 **Järvela**; 12. juuni 1925 Tallinn – 28. aprill 2012) oli eesti loomakasvatusteadlane.

Elulugu
-------

Vilma Raudsepp oli pagari tütar ja Ludvig Raudsepa abikaasa.

Lõpetas 1944 Tallinna 5. Gümnaasiumi, 1948 TÜ põllumajandusteaduskonna ja 1962 EPA aspirantuuri; põllumajanduskandidaat (1965, EPA), väitekiri "Eesti tumedapealiste lammaste liha- ja villajõudlus uttede erineval söötmisel". Oli 1954–59 EPA põllumajandusloomade söötmise kateedri assistent, 1962–66 eriloomakasvatuskateedri zootehnik, 1966–68 assistent, 1968–70 vanemõpetaja, 1970–86 dotsent ja 1986–90 vanemteadur.

Teadustöö
---------

Uurimisvaldkond: lammaste söötmine ja pidamine, eesti lambatõugude liha- ja villajõudluse sõltuvus lammaste kehaehitusest ja liinilisest kuuluvusest, uttede viljakus, tallede kasv ja areng. 65 teadustrükist.

Viited
------

1. ↑  "VILMA RAUDSEPP – in memoriam" (PDF). Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 10. aprill 2018. Vaadatud 24. veebruaril 2014.
2. 1 2 3 4  Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide

Teoseid
-------

* Lambakasvatus. // Sea-, lamba- ja linnukasvatuse praktikum. Tallinn, 1973
* Lambakasvatus. // Loomakasvatuse alused. Tallinn, 1979
* Lambakasvatus. // Teadus Eesti põllum arenguloos I (kuni 1918. a.). Tartu, 1998, II (1918–1940). Tartu, 2003.

Kirjandus
---------

* Eesti Põllumajanduse Akadeemia õppe-teadusliku koosseisu bio-bibliograafiline teatmeteos 1951–1981. Trt, 1981, 176
* II, 82–83
* Sotsialistlik Põllumajandus. 14 (1965), 662–663
* Agraarteadus (1995) 3, 368–369, (2000) 3, 184-185.
* *Eesti teaduse biograafiline leksikon.* 3. köide: *N–Sap* TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013

 *Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.*
Nicolás de la Cruz 2017. aastal Uruguay U-20 koondises
**Diego Nicolás de la Cruz Arcosa** (sündinud 1. juunil 1997 Montevideos) on Uruguay jalgpallur, kes mängib poolkaitsjana Argentina kõrgliigaklubis River Plate ja Uruguay jalgpallikoondises.

Ta alustas klubikarjääri kodulinnaklubis Montevideo Liverpool, mille noorteakadeemiaga liitus ta 2009. aastal. Klubi põhimeeskonnas debüteeris ta Uruguay kõrgliigas 2015. aastal.

2017. aasta augustis sõlmis ta lepingu River Plate'iga. River Plate'iga on de la Cruz võitnud Argentina kõik tähtsamad tiitlid, sh tuli ta 2021. aastal klubiga Argentina meistriks. Lisaks võitis ta 2018. aastal River Plate'iga Lõuna-Ameerika klubide meistrisarja Copa Libertadorese ja 2019. aastal Lõuna-Ameerika superkarika Recopa Sudamericana.

2017. aastal tuli de la Cruz Uruguay kuni 20-aastaste koondisega Lõuna-Ameerika omavanuste meistriks. Uruguay rahvuskoondises debüteeris ta 8. oktoobril 2020 MM-i valikmängus Tšiili vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 11. juunil 2022 sõprusmängus Panama vastu. Ta on kuulunud Uruguay koondisse 2021. aasta Copa Américal ja 2022. aasta maailmameistrivõistlustel.

Tema poolvend Carlos Andrés Sánchez on samuti jalgpallur.

Saavutused
----------

River Plate
* Argentina Primera División: 2021
* Copa Argentina: 2017, 2019
* Supercopa Argentina: 2018, 2020
* Trofeo de Campeones de la Liga Profesional: 2021
* Copa Libertadores: 2018
* Recopa Sudamericana: 2019

Viited
------

1. ↑  Plate, Club Atletico River (15. august 2017). "Nicolás de la Cruz se sumó a River Plate". *caRiverPlate.com.ar* (hispaania). Vaadatud 20. aprillil 2023.
2. ↑   (vaadatud 13.6.2023)
3. ↑   (vaadatud 13.6.2023)

| * v
* r
Uruguay koondis  –  2022. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlused |
| --- |
| 

* 1 Muslera
* 2 Giménez
* 3 Godín (c)
* 4 Araújo
* 5 Vecino
* 6 Bentancur
* 7 De la Cruz
* 8 Pellistri
* 9 Suárez
* 10 De Arrascaeta
* 11 Núñez
* 12 Sosa
* 13 Varela
* 14 Torreira
* 15 Valverde
* 16 Olivera
* 17 Viña
* 18 Gómez
* 19 Coates
* 20 Torres
* 21 Cavani
* 22 Cáceres
* 23 Rochet
* 24 Canobbio
* 25 Ugarte
* 26 Rodríguez
* Treener: Alonso

 | Uruguay |
Siim Aimla, Villu Kangur ja Riho Sibul XI noorte laulu- ja tantsupeol pärast "Liivimaa pastoraali" esitust
**Villu Kangur** (sündinud 27. novembril 1957 Pärnus) on eesti näitleja, tõlkija, luuletaja ja stsenarist.

Ta on lõpetanud Pärnu 2. Keskkooli 1976. aastal. 

Kangur on olnud aastatel 1976–1979 Draamateatri lavatööline ja administraator ning 1979–1982 Noorsooteatri administraator ja 1982–1992 näitleja. 

Aastatel 1993–2002 töötas ta Eesti Ekspressi toimetajana, pärast seda on vabakutseline.

Komöödiasarjade stsenarist
--------------------------

Villu Kangur on komöödiasarjade "Salmonid" (1993, ETV), "Hajameelselt abielus" (2005, ETV), "A ja B" (2014, Kanal 2) stsenarist või kaasstsenarist.

Ta on üks ETV komöödiasarja "Kitsas king" (1986–1987) sketšide autoreid.

2010. aastast on ta koos Gert Kiileriga olnud ETV komöödiasarja "ENSV" ja 2019. aastast koos Piret Jaaksiga "EnsV" kaasstsenarist.

Näitekirjanduse tõlkija
-----------------------

Villu Kangur on tõlkinud (peamiselt koos Tõnu Ojaga) näidendeid ja muusikale (Ken Campbelli „Vana kuningas Cole", Jerry Hermani „La Cage aux folles ehk Linnupuur", Alan Menkeni „Väike õuduste pood", Claude-Michel Schönbergi „Hüljatud" ja „Miss Saigon", Jim Jacobsi ja Warren Casey „Grease", Tom Waitsi, Robert Wilsoni ja William Burroughsi „Black Rider").

Luuletuste ja laulutekstide autor
---------------------------------

Villu Kangur on kirjutanud sadu laulutekste, mille seas on Tõnis Mäe komponeeritud ja esitatud "Palve" ja "Püha Elmo tuled", Ultima Thule "Liivimaa pastoraal" ning Justamendi "Ilm on hukas" ja "Tamula vanake"

Tunnustus
---------

* 2002 Aleksander Kurtna nimeline auhind (koos Tõnu Ojaga)
* 2015 Oskar Lutsu huumoripreemia
* 2018 Valgetähe V klassi teenetemärk

Viited
------

1. ↑  Villu Kanguri laulutekstidega helisalvestiste loetelu Esteris. Vaadatud 22.03.2022.
2. ↑  Teenetemärkide kavaleride andmekogu – 19653

Välislingid
-----------

* "Villu Kangur meenutas, kuidas sündis "Liivimaa pastoraal"" ERR, 23. juuni 2015
* Villu Kangur hoiab end tagaplaanil, Sakala, 6. juuni 2011
* Villu Kangur andmebaasis MusicBrainz (*inglise keeles*)
**Trond Einar Elden** (sündinud 21. veebruaril 1970 Namdalseidis) on Norra endine kahevõistleja ja murdmaasuusataja.

Elden on tulnud 19-aastaselt 1989. aasta maailmameistrivõistlustel Lahtis kahevõistluses maailmameistriks nii individuaalselt kui ka meeskondlikult. Meeskonnavõistluses kuldmedali võitnud meeskonda kuulusid veel tema vend Bård Jørgen Elden ja Trond Arne Bredesen. 

1992. aasta taliolümpiamängudel Albertville'is kuulus ta kahevõistluses meeskonnavõistluses hõbemedali võitnud meeskonda. Individuaalvõistlusel sai ta üheksanda koha Albertville'is ja kaheksanda koha 1994. aasta OM-il Lillehammeris. 1993. aasta MM-il Falun sai ta individuaalvõistluses pronksmedali ja meeskonnavõistluses hõbemedali. 1999. aasta MM-il Ramsaus osales ta ainult meeskonnavõistluses, kus sai hõbemedali. 

Kahevõistluse maailma karikasarjas võitis ta viis etappi aastatel 1989–1991. Karikasarja üldarvestuses jäi tema parimaks kohaks hooajal 1990/1991 saavutatud kolmas koht.

Kahevõistluses oli tema tugevamaks küljeks suusatamine ja kahevõistluse karjääri lõppedes osales ta hiljem murdmaasuusatamises MK-etappidel põhiliselt sprindidistantsidel. Murdmaasuusatamise maailma karikasarjas sai ta 2001. aastal kahel korral kaks teist kohta.

Klubi tasemel esindas Elden Strindheim IL-i.

Saavutused
----------

###  Olümpiamängudel

* 1992 Prantsusmaa Albertville'is
	+ hõbemedal meeskonnavõistluses (K-120/3x5 km)

### Maailmameistrivõistlustel

* 1989 Soome Lahtis
	+ Kuld **maailmameister** individuaalvõistluses (K-90/15 km)
	+ Kuld **maailmameister** meeskonnavõistluses (k-90/3x5 km)
* 1993 Rootsi Faluns
	+ Hõbe hõbemedal meeskonnavõistluses (K-90/3x5 km)
	+ Pronks pronksmedal individuaalvõistluses (K-90/15 km)
* 1999 Austria Ramsaus
	+ Hõbe hõbemedal meeskonnavõistluses (K-90/4x5 km)

### Juunioride maailmameistrivõistlustel

* 1988 Austria Saalfeldens
	+ Kuld **juunioride maailmameister** meeskonnavõistluses (K-90/3x5 km)
* 1989 Austria Hamaris
	+ Kuld **juunioride maailmameister** individuaalvõistluses (K-90/15 km )
	+ Kuld **juunioride maailmameister** meeskonnavõistluses (K-90/3x5 km)
* 1990 Tšehhoslovakkia Štrbské Plesos
	+ Kuld **juunioride maailmameister** individuaalvõistluses (K-88/15 km )
	+ Kuld **juunioride maailmameister** meeskonnavõistluses (K-88/3x5 km)

### Kahevõistluse maailma karikasarjas

#### Maailma karikas

* 3. koht: 1991

#### Maailma karikasarja etapivõidud

Trond Einar Elden osales kokku 87 maailma karikasarja etapil, millest poodiumile jõudis 16 korda ja neist 5 korral kõige kõrgemale astmele.

| Jrk. nr | Aasta | Kuupäev | Koht | Riik | Ala |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | 1989 | 3. märts | Oslo |  Norra | K-120/15 km |
| 2. | 1989 | 11. märts | Falun |  Rootsi | K-90/15 km |
| 3. | 1991 | 2. märts | Lahti |  Soome | K-90/15 km |
| 4. | 1991 | 8. märts | Falun |  Rootsi | K-90/15 km |
| 5. | 1991 | 15. märts | Oslo |  Norra | K-120/15 km |

Välislingid
-----------

* Trond Einar Elden FIS-i kodulehel (kahevõistlus)
* Trond Einar Elden FIS-i kodulehel (murdmaasuusatamine)
**Troll A** on Põhjameres Trolli maagaasimaardlal 80 km Bergenist loodes asuv maagaasiplatvorm. See on kõrgeim ehitis, mida kunagi on transporditud maa pinna suhtes ühest kohast teise.[*viide?*]

Mõõtmed
-------

Platvormi kõrgus on 472 m ja see kaalub 656 000 tonni. Platvorm seisab 303 m sügavusel merepinnal neljal silindrilisel raudbetoonjalal. Jalgade seina paksus on 1 meeter.

Ehituse käik
------------

Platvorm ja selle jalad ehitati eraldi ning ühendati 1995. aastal. 1991 hakkas Aker Kværner ehitama platvormi *condeep*-osa. 1992–1994 ehitati Stavangeris 36 m kõrgune platvormi veepealne osa. 1995 veeti platvorm oma praegusesse asukohta. See võttis aega seitse päeva ja seda jälgis mitu telekanalit. Gaasitootmine algas 9. veebruaril 1996.

Troll A ammutab gaasi 40 puuraugust ning see transporditakse torude kaudu maismaale kiirusega 890 m/s.

Rekordid
--------

1996. aastal kanti platvorm Guinnessi rekordite raamatusse kui suurim avamere gaasiplatvorm.

2006. aastal andis laulja Katie Melua Troll A töötajatele kontserdi platvormi jalamil 303 m merepinnast allpool. See on kõige sügavaimal peetud kontsert.

Platvormi omanikuks on Statoil.

Platvormi geograafilised koordinaadid on 60° 40′ N, 3° 40′ E.
"**Simpsonite safari**" (ingl. *Simpsons Safari*) on joonissarja "Simpsonid" 12. hooaja 17. jagu, mis jõudis eetrisse 1. aprillil 2001.

Sündmustik
----------

Marge saadab Homeri sisseoste tegema. Homer kohtleb poeabilist halvasti ja kõik Springfieldi poeabilised hakkavad streikima. Kui toit otsa lõpeb leiab Simpsonite koer Jõuluvana väike abiline karbi Homeri vana koolilõunaga, milles on loomakujulised küpsised. Homer hammustab kaelkirjakukujulist küpsist, mis on tehtud puhtast kullast. See tähendab Aafrika reisi võitmist. Kuid küpsiseid valmistanud firma, mis pole enam toiduainetööstus, keeldub Homerile auhinda andmast, sest kampaania oli lõpetatud 30 aastat tagasi. Kui karbi serv Homerit vigastab antakse talle ikkagi kohtuasja vältimiseks auhind.

Aafrikas ajab Simpsoneid taga jõehobu ja perekond põgeneb parvega mööda jõge. Nad päästab teadlane doktor Joan Bushwell (paroodia inglise primatoloog Jane Goodall). Ta ütleb, et ta uurib ahve. Ahvidele tulevad järele inimesed, kes on esmapilgul salakütid. Seejärel selgub, et nad on hoopis Greenpeace'i liikmed. Nad teatavad, et doktor Bushwell on tegelikult orjapidaja ja kasutab ahve oma teemandikaevanduses ära. Kartes, et Simpsonid võivad ta ametivõimudele välja anda, annab ta neile teemante, mille võtavad vastu kõik peale Lisa. Lennukis teel koju saavad nad teada, et nende giid on nüüd nende külastatud riigi president ja, et endine president on nüüd lennukis teenindaja, mis on paroodia 1997. aastal Sairis toimunud diktaator Mobutu Sese Seko kukutamisest.

Välislingid
-----------

* "Simpsonite safari" andmekogus IMDb (inglise)
**Simón José Antonio de la Santísima Trinidad Bolívar Palacios Ponte y Blanco** (tuntud rohkem kui **Simón Bolívar** 24. juuli 1783 Caracas – 17. detsember 1830) oli Venezuela sõjaväe- ja poliitikategelane. Ta oli Suur-Kolumbia ja Boliivia vabariigi rajaja. 

Ta oli üks silmapaistvamaid juhte Ameerika vabadusvõitluses Hispaania vastu. Ta inspireeris ja aitas saavutada Boliivia, Colombia, Ecuadori, Panama, Peruu ja Venezuela iseseisvuse.

Bolívar sündis rikkas kreooli perekonnas ja nagu oli tema ajal tavaks kõrgema klassi perekondade pärijate puhul, saadeti ta varakult välismaale õppima. 16-aastaselt saabus ta Hispaaniasse ja seejärel kolis Prantsusmaale. Euroopas viibides tutvus ta valgustusajastu ideedega, mis hiljem motiveeris teda tõrjuma Lõuna-Ameerika kolooniates valitsevaid hispaanlasi. Kasutades ära Napoleon I vastasest sõjast Hispaanias põhjustatud segadusi, pani Bolívar 1808. aastal aluse Colombia iseseisvuspüüdlustele. Colombia (Gran Colombia, hiljem Uus-Granada) iseseisvus kindlustati 7. augusti 1819. aastal, kui võideti Boyacá lahing. 1821. aastal võitsid Bolivari juhitud revolutsionäärid hispaanlasi ning Carabobo lahingu, mis tegi Venezuelast iseseisva riigi.

Pärast seda võitu Hispaania monarhia üle osales Bolívar Ladina-Ameerika esimese iseseisvate riikide liidu - Gran Colombia - asutamisel, mille presidendiks ta oli aastatel 1819–1830. Edasiste sõjakäikude ajal tõrjus ta Hispaania väed Ecuadorist, Peruust ja Boliiviast, millest viimane kannab tema nime. Ta oli samaaegselt Gran Colombia (praegune Venezuela, Colombia, Panama ja Ecuador), Peruu ja Boliivia president. Üsna pea sai Boliivia presidendiks tema parem käsi Antonio José de Sucre. Bolívari eesmärk oli luua tugev ja ühtne hispaaniakeelne Ameerika, mis oleks suuteline seisma silmitsi mitte ainult Hispaania ja Euroopa Püha Alliansi poolt lähtuvate ohtudega, vaid ka Ameerika Ühendriikide esilekerkiva võimuga. Oma võimsuse tipul valitses Bolívar suurt territooriumi Argentina piirist kuni Kariibi mereni.

Viited
------

1. ↑  Adreas Huss. "Boliivia".
2. ↑  Adreas Huss. "Venezuela".

Muud allikad
------------

* Simón Bolívar hispaaniakeelses Wikipedias

Välislingid
-----------

* Elulugu (inglise keeles)

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Simón Bolívar** |
Pianosa asendikaart
**Pianosa** on Itaaliale kuuluv saar Türreeni meres Elbast edelas, üks Toscana saartest. 

Saare pindala on 10 km². Saar on madal, kõrgus kuni 27 meetrit. Sellest tuleneb tema nimigi: *pianura* tähendab itaalia keeles 'tasane'. Rannajoone pikkus on 26 km.

Pianosa paistab selge ilmaga Elba edelakaldale tumedama triibuna heledama mere taustal. Ka halduslikult kuulub Pianosa Elbale. Paadisõit ühelt saarelt teisele kestab 35 minutit.

Jääajal moodustas Pianosa osa maismaasillast, mis ühendas Korsikat mandriga. Seda tõendavad Pianosalt leitud karude, hirvede ja hobuste luustikud.

Vanas Roomas tunti saart **Planasia** nime all. Keiser Augustus pagendas aastal 9 sinna oma pojapoja ja endise pärija Agrippa Postumuse, kes jäi saarele range valve alla kuni oma hukkamiseni aastal 14.

Hilisantiigist pärinevad saarel olevad kristlikud katakombid.

Keskajal kuulus Pianosa Pisale, seejärel Genovale.

Pianosa on tänapäeval asustamata. 1858–1998 oli seal vangla eriti ohtlike kurjategijate, näiteks mafioosode jaoks.

Pianosal toimub Joseph Helleri romaani "Catch-22" tegevus, teoses asub seal Teise maailmasõja aegne USA lennuväebaas. Romaani sissejuhatuses kinnitab Heller lugejaile, et saar on väljamõeldud.
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib mütoloogilisest koletisest. Programmeerimiskeele kohta vaata artiklit Python (programmeerimiskeel). Madude perekonna kohta vaata artiklit Püüton.* |

---

Apollon Pythoni tapmas.  
 1581. aastast pärinev gravüür. Autor Virgil Solis
**Python** oli vanakreeka mütoloogias draakon, kelle Gaia oli sigitanud ülemaailmsest veeuputusest ülejäänud mudaga. Homeros väidab "Hümnis Apollonile", et Pythoni sünnitas Hera partenogeneetiliselt, ilma mehe osavõtuta, et maksta kätte Zeusi abielurikkumiste eest, kuid enamik autoreid seda ei poolda.

Kui Leto kandis rinna all Zeusi lapsi Apollonit ja Artemist, siis laskis Hera Pythonil Letot lakkamatult jälitada, nii et see kuskil puhkust ei saanud enne kui Delosel. Python kaitses ka Delfi lähedal asunud Gaia oraaklit.

Apollon tappis Pythoni, tabades teda noolega silme vahele, ja asutas Gaia oraakli asemele oma oraakli, keda hakati Pythoni järgi püütiaks nimetama.

On väidetud, et karistuseks selle eest pidi Apollon aastaid Admetose juures sureliku kombel töötama, kuid tõenäolisemalt ei toonud Pythoni tapmine siiski kaasa mingit karistust.

Selle sündmuse mälestuseks korraldati Delfis iga olümpiaadi 3. aasta suvel püütiamänge. Jutud, et need olevat asutanud Apollon ise, on ilmselt valed, sest neid korraldati alles 6. sajandist eKr.
**"Pólýfónía"** on Islandi ansambli Apparat Organ Quartet teine album, mis ilmus 2010. aasta 9. detsembril. Digitaalselt ilmus album mõni päev varem – 3. detsembril. Albumi kaane kujundas Siggi Eggertsson. Bändi enda sõnul on album "kergemini ligipääsetav ning sobib enam masside muusikamaitsele".

Album koosneb peaaegu täielikult uuest ja seni ilmumata materjalist, välja arvatud laul "Macht parat den Apparat", mis oli juba varem ilmunud bändi 2003. aasta singli "Romantika" lisaloona. Albumi teine lugu "Cargo Frakt" ilmus digitaalse singlina gogoyoko muusikapoes 29. novembril.

Kaks aastat hiljem ilmus ka remiksalbum "Pólýfónía Remixes", mis sisaldab selle albumi lugude töötlusi.

Lugude nimekiri
---------------

1. "Babbage" – 4:23  

2. "Cargo Frakt" – 4:48  

3. "Konami" – 5:22  

4. "Pólýnesía" – 4:26  

5. "Pentatróník" – 5:26  

6. "Macht parat den Apparat" – 5:04  

7. "Síríus Alfa" – 5:08  

8. "123 Forever" – 5:03  

9. "Söngur geimunglingsins" – 6:45

Viited
------

1. ↑  "Apparat Organ Quartet – A Polyphonic Sophomore". *icelandmusic.is* (inglise). Iceland Music Export. 29.11.2010. Originaali arhiivikoopia seisuga 12.01.2014. Vaadatud 12.01.2014.
**Uibuleht** (*Pyrola*) on kanarbikulaadsete seltsi kanarbikuliste sugukonda kuuluv igihaljaste taimede perekond.

Süstemaatika
------------

Cronquisti süsteemi järgi kuulusid uibulehed uibuleheliste sugukonda, kuid hilisemad molekulaargeneetilised uuringud on näidanud nende kuulumist kanarbikuliste sugukonda.

Levila ja kasvukoht
-------------------

Uibulehed on pärismaised põhjaparasvöötmes ja arktikas. Kaljumäestikus kasvavad uibulehed lõuna poole kuni California Mehhikosse jääva osani, Aasias Himaalajani. Mõned asurkonnad Uus-Inglismaal võivad olla uusasunike poolt sisse toodud.

Uibulehed eelistavad kasvada niisketes ja varjulistes kohtades metsas või luidete vahel. Üldiselt ei ole uibuleheliigid arvukad, kuigi põhja pool võib mõni liik mõnes kohas hulgakesi koos kasvada.

Kirjeldus
---------

Uibulehed on üsna väikesed taimed. Neil on lihtsad ümmargused või ovaalsed lehed, mis paiknevad lehekodarikus. Õied on lihtsad, valget, kreemjat või kollast värvi ning moodustavad ebamäärase kobara. Uibulehe iseloomulik, kohe silmatorkav tunnus on emakakael, mis on sageli kõver, ulatub kroonlehtede vahelt välja. Emakasuue ise on hargnenud ja moodustab mitu hõlma. Lille tavavaatlejale võib tunduda, nagu kelluka seest paistaks välja kellatila.

Uibulehtede tolmukaid on 10. Õietolm asub tolmukapeades ja pääseb välja nende ülaosas olevate pooride kaudu. Õietolm moodustub tetraadides ja on üsna kleepuv. Uibulehti tolmeldavad putukad, eriti kärbsed. Suur ja haruline emakasuue võib olla kohastumus, mis annab väikestele putukatele ligitõmbava maandumispaiga. Õied puhkevad suvel ja viljad valmivad sügisel. Vili on silmapaistmatu roheline kupar. Seemned on arvukad ja tibatillukesed.

Lisaks rohelisele lehtedega vormile esineb paljudel uibuleheliikidel lehtedeta ja klorofüllita vorm. Kui neil lehed siiski on, on need kitsad ja punakad. Need taimed on mükoheterotroobid ja toituvad parasiitselt seeneniidistikul. Niisuguste taimede ellujäämine ei põhine sugulisel paljunemisel, vaid üksnes seeneniidistikul. Uibulehed on ühed vähestest taimerühmadest, mis suudavad elada nii fotosünteesi kasutades kui ilma selleta. See mehhanism on veel välja selgitamata ja kui sellest aru saadaks, aitaks see selgitada, kuidas teised fotosünteesi mittekasutavad taimed on selle võime kaotanud.

Liigid
------

Rohekas uibuleht. Pildistatud Albu vallas Lehtmetsa külas.
Uibulehti on umbes 30 liiki, millest Eestis kasvab 4 ja Venemaal samuti 4. 

* *Pyrola americana*
* *Pyrola asarifolia*
* *Pyrola chlorantha* – rohekas uibuleht
* *Pyrola elliptica*
* *Pyrola grandiflora*
* *Pyrola incarnata*
* *Pyrola media* – keskmine uibuleht
* *Pyrola minor* – väike uibuleht
* *Pyrola norvegica*
* *Pyrola picta*
* *Pyrola rotundifolia* – ümaralehine uibuleht

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Uibuleht** |
Maarja Sündimise kiriku läänefassaad kahe torniga ja hulknurkse Püha Jan Nepomuki kabeliga paremal
Vaade kooriruumile lõunast
Kiriku põhiplaan. 1 - kesklööv, 2 - kooriruum, 3 ja 4 - külglöövid, 5 - torn, 6 - Jan Nepomuki kabel, 7 - käärkamber, 8 - algne sissepääs põhjaseinast, 9 - 15. sajandil rajatud peasissepääs lääneseinas
**Píseki Õnnistatud Neitsi Maarja Sündimise kirik** on roomakatoliku kirik Píseki ajaloolises kesklinnas Píseki ringkonnas Lõuna-Tšehhi maakonnas. 13. sajandist pärit gooti kirik on kolmelööviline basiilika, selle massiivne torn on linna sümbol ja Píseki kõrgeim ehitis. Kirik on üks paremini säilinud ehitismälestisi varagooti perioodist Tšehhis.

Ehituslugu
----------

Kirik on üks Böömimaa kuninga Otakar II Přemysli käsul algatatud hulgast ehitusprojektidest Lõuna-Böömimaal Písekis ja Zvíkovis. Pühakoja ehitust alustati traditsioonilisel viisil kooriruumi ehitamisega 1240. aastal. Esimesena valmisid hulknurkse lõpmikuga kooriruumi müürid, seejärel katusesõrestik, mis kaitses ehitust võlvimise ajal, ja viimaks võlvid. Võidukaar ehitati ajutise seinaga kinni, et hoones saaks alustada jumalateenistuste pidamist.

Töö järgmises etapis hakati püstitama kaht torni läänefassaadi nurkades ja samal ajal ehitati pikihoone müüre. Peasissepääs tehti ebatavalisel viisil kiriku põhjaseina. pärast välisseinte valmimist ehitati käärkamber kooriruumi kõrvale ja kõrgseinte arkaadid, kõrgseinte valmimise järel võlviti kõik löövid ristroidvõlvidega. Viimaseks etapiks jäi vaheseina lammutamise võidukaarest. Arvatavasti pühitseti kirik 1360. aasta paiku.

Algselt oli kirikul kaks madalat läänetorni, põhjapoolne torn on säilinud algses katuseharjast madalamas kõrguses. 15. sajandi lõpul ehitati lõunatorn massiivsemaks ja kõrgemaks, 72 meetri kõrguseks. 15. sajandi originaaltalad on tornis tänaseni säilinud. Ehitustöid juhtis ehitusmeister Mikulas Pisecký.

Aastail 1741–1743 ehitati kiriku lõunalöövi Püha Jan Nepomuki kabel.

Kirikut rekonstrueeriti vähesel määral uusgooti stiilis arhitekt Josef Mockeri juhtimisel.

Sisustus
--------

Kiriku piilaritel on säilinud jälgi hilisromaani-varagooti seinamaalingutest. Külgaltaris on 14. sajandi tahvelmaali, nn Píseki madonna, koopia (originaal varastati 1975. aastal). Barokses Jan Nepomuki kabelis on veduut, mis kujutab Písekit enna 18. sajandi keskpaika. Muu sisustus on uusgooti stiilis.

Viited
------

1. ↑  Church of Birth of Virgin Mary in Písek. - Chill out South Bohemia. - jiznicechy.cz
2. ↑  Church of Birth of Virgin Mary in Písek. - Chill out South Bohemia. - jiznicechy.cz
3. ↑  The Deanery Church of the Birth of the Virgin Mary. - Písek - Sightseeing. - visitpisek.cz
4. ↑  Church of Birth of Virgin Mary in Písek. - Chill out South Bohemia. - jiznicechy.cz
5. ↑  Church of Birth of Virgin Mary in Písek. - Chill out South Bohemia. - jiznicechy.cz
6. ↑  The Deanery Church of the Birth of the Virgin Mary. - Písek - Sightseeing. - visitpisek.cz

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Píseki Maarja Sündimise kirik** |

Välislingid
-----------

The Deanery Church of the Birth of the Virgin Mary. - Písek - Sightseeing. - visitpisek.cz
Vahur Ööpik ja Jüri Sepp 2015. aastal TÜ nõukogu aruteluseminaril.
**Jüri Sepp** (sündinud 9. septembril 1952) on eesti majandusteadlane, Tartu Ülikooli majanduspoliitika professor ning TÜ nõukogu liige.

Haridus
-------

Jüri Sepp lõpetas 1970. aastal Tallinna 42. Keskkooli ning 1975. aastal Tartu Ülikooli majandusteaduskonna majandusküberneetika erialal. Aastatel 1977–1981 oli ta Tartu Ülikoolis aspirantuuris. Majandusteaduste kandidaadi kraadi kaitses ta 1982. aastal Eesti Teaduste Akadeemia Majandusinstituudis. Tema juhendaja oli professor Uno Mereste, töö teemaks oli "Jaekäibe aastasisesed kõikumised kaubandusorganisatsioonides".

Töökäik
-------

1975–1980 Tartu Ülikool, Majandusteaduskond; Teadur

1980–1984 Tartu Ülikool, Majandusteaduskond; Vanemõpetaja

1984–1994 Tartu Ülikool, Majandusteaduskond; Dotsent

1990–1992 EV kaubandusministeerium, aseminister

1994–2020 Tartu Ülikool, majandusteaduskond, majanduspoliitika professor

2020 - emeriitprofessor

Jüri Sepp oli Eesti Panga Nõukogu liige aastatel 1998–2008, TÜ majandusteaduskonna dekaan 1996–2005, TÜ nõukogu liige 1994-2021

Tunnustus
---------

* 2005 Tartu Ülikooli suur medal
* 2008 Valgetähe IV klassi teenetemärk
* 2012 Tartu Ülikooli medal
* 2015 Tartu Ülikooli aumärk
* 2020 teenetemärk "100 semestrit Tartu Ülikoolis"

Viited
------

1. ↑  "Tartu Ülikooli suure medali kavalerid". *Tartu Ülikool*. Vaadatud 4.12.2022.
2. ↑
3. ↑  "Tartu Ülikooli medali kavalerid". *Tartu Ülikool*. Vaadatud 5.12.2022.
4. ↑  "Tartu Ülikooli aumärgi kavalerid". *Tartu Ülikool*. Vaadatud 9.12.2022.
5. ↑  "Teenetemärgi "100 semestrit Tartu Ülikoolis" kavalerid". *Tartu Ülikool*. Vaadatud 9.12.2022.

Välislingid
-----------

* Jüri Sepp Eesti Teadusinfosüsteemis Muuda Vikiandmetes
* Jüri Sepp Konkurentsiameti lehel
* Jüri Sepp Tartu Ülikooli majandusteaduskonna lehel
* Jüri Sepa ingliskeelne CV Europa-Kolleg Hamburgi lehel
* Intervjuu Jüri Sepaga Tartu Ülikooli majandusteaduskonna lehel