recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Gustav IV Adolf
**Gustav IV Adolf** (1. november 1778 – 7. veebruar 1837) oli Rootsi kuningas 1792–1809. 

Ta oli kuningas Gustav III poeg. Kuni 1796. aastani oli regendiks Gustav IV onu, prints Karl. 

Rootsis kehtis endiselt absoluutne monarhia ning kuningas püüdis seda kasutada Prantsuse revolutsiooni mõjude tõkestamiseks. Vastasseis Prantsusmaaga viis Rootsi aga lõpuks katastroofini. Sõjas Prantsusmaaga kaotas Rootsi 1805–1807 oma valdused Ees-Pommeris ja Rügeni.

Samal aastal sõlmisid Prantsusmaa keiser Napoleon I ja Venemaa keiser Aleksander I Tilsiti rahu ning sisuliselt jagasid Euroopa omavahel. Nii sai Venemaa täiesti vabad käed Rootsi osas, keda ta 1808–1809 sõjas lõi. Gustav IV kaotas Soome ning õige pea ka trooni. Ta oli alustanud ettevalmistusi kättemaksusõjaks Venemaa vastu, ent see tekitas aadliopositsiooni, mis sundis teda 29. märtsil 1809 troonist loobuma. 

Ta püüdis tagada trooni minekut oma pojale, ent Riksdag otsustas selle anda prints Karlile, kellest sai kuningas Karl XIII, ning Gustavi ja tema järglased troonipärimisõigusest ilma jätta. Sama aasta detsembris saadeti Gustav koos perega Rootsist välja. Aastal 1812 tema abielu lahutati. Ta elas tükk aega Saksamaal, kuid suri üksilduses Šveitsi hotellis kolonel Gustafssoni nime all. Kuningas Oskar II valitsusajal maeti ta säilmed ümber Rootsi.

Abielu ja lapsed
----------------

1797. aastal abiellus Gustav IV Adolf Badeni Fredericaga, kellega sai viis last. 1812. aastal abielu lahutati ning kuni surmani oli kuningal mitmeid armukesi.

* Kroonprints Gustav (1799–1877), Vasa prints
* Printsess Sofia Wilhelmina (1801–1865)
* Prints Carl Gustav (1802–1805)
* Printsess Amalia Maria Charlotta (1805–1853)
* Printsess Cecilia (1807–1844)


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**Gustav III** | **Rootsi kuningas**1792–1809 | Järgnev**Karl XIII** |
**Kolmemõõtmeline eukleidiline ruum** ehk **tasane kolmruum** on vektorruum, mida enamasti seostatakse ruumiga füüsikas. Selle ruumi elemente nimetatakse *vektoriteks* või täpsemalt *geomeetrilisteks vektoriteks*, kui neid on vaja eristada abstraktsemast vektori (ehk mis tahes vektorruumi elemendi) mõistest. Eukleidilises ruumis on antud kahe vektori skalaarkorrutis ning kaugus, vektori pikkus ja vektorite vaheline nurk. Vektorid on esitatavad kolme reaalarvulise koordinaadi abil. 

Elementaarmatemaatikas määratletakse kolmemõõtmelise eukleidiline ruum vektori mõisteta. See ruum "koosneb" punktidest, sirgetest ja tasanditest. Samuti eeldatakse Eukleidese aksioomide kehtivust. Viimasesse käsitlusse saab vektori mõiste sisse tuua loomulikul teel fikseerides ruumis ühe punkti, mida nimetatakse *nullpunktiks*, ja vaadeldes kõiki teisi punkte kui vektoreid, mis on suunatud nullpunktist vaadeldavasse ruumi punkti. Nullpunkti ennast samastatakse nullvektoriga.

Vaata ka
--------

* Vektorruum
* Tasand ehk kahemõõtmeline eukleidiline ruum
Kolmikpakti leping jaapani keeles
Ungari peaminister Pál Teleki Saksamaa kantsleri Adolf Hitleri ja Itaalia välisministri Galeazzo Cianoga Viini Belavedere lossis 20. novembril 1940
**Kolmikpakt** oli Jaapani, Saksamaa ja Itaalia kuningriigi vaheline pakt, mis sõlmiti 27. septembril 1940 Berliinis.

Kolmikpakt oli kaitseiseloomuga pakt. Allakirjutanud riigid lubasid maailmarahu nimel teha üksteisega mitmesugust koostööd ja kui ühele lepinguosalistest tungib kallale riik, mis lepingu allakirjutamise ajal ei osale maailmasõjas, lubasid teised lepinguosalised teda aidata niihästi poliitiliselt, majanduslikult kui sõjaliselt. Kuna suurriikidest ei osalenud tollal maailmasõjas NSV Liit ja USA, võib Kolmikpakti pidada nende vastu suunatuks.

Sellele lepingule kirjutasid alla Jaapani saadik Saksamaal Saburo Kurusu, Saksamaa kantsler Adolf Hitler ja Itaalia välisminister Galeazzo Ciano. 

20. novembril 1940 liitus paktiga Ungari, 23. novembril 1940 Rumeenia, 24. novembril 1940 Slovakkia, 1. märtsil 1941 Bulgaaria, 25. märtsil 1941 Jugoslaavia ja 15. juunil 1941 Horvaatia Sõltumatu Riik.

Kolmikpaktile soovis alla kirjutada ka NSV LIit. Vjatšeslav Molotov teatas oma visiidi ajal Berliini, et NSV Liit nõustub lepinguga ühinema, kui selles nähakse ette mingi lahendus selle kohta, et NSV Liit hõivas Talvesõja käigus osa Soomest. Juba 25. novembril 1940 saatis NSV Liit Saksamaale oma nägemuse sellest, kuidas sobiv leping võiks välja näha. Kuid Saksamaa valmistus tollal juba ründama NSV Liitu ega vastanud sellepärast NSV Liidu ettepanekule.

Soome kirjutas küll alla Kominterni-vastasele paktile, kuid mitte Kolmikpaktile. Soome kartis, et tal tekib kohustus sõtta astuda ja oma sõdureid välismaale saata, kuid Soome valitsus pidas Talvesõda ja Jätkusõda maailmasõjast täiesti iseseisvaks konfliktiks.

Kolmikpakt pidi kehtima 10 aastat. Enne selle tähtaja lõppemist pidid lepinguosalised astuma omavahelistesse läbirääkimistesse lepingu pikendamise osas. Kuid selleks ajaks olid kõik lepingule allakirjutanud riigid hävinud (ainsa erandina Jaapan).

Kolmikpaktiga liitunud riike nimetatakse teljeriikideks.

Vaata ka
--------

* Atlandi harta
* Kominterni-vastane pakt
* Teraspakt

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Kolmikpakt** |
**Messier 96** (ka **M96** ja **NGC 3368**) on spiraalgalaktika, mis asub Lõvi tähtkujus.

Galaktika avastas 20. märtsil 1781 Prantsuse astronoom Pierre Méchain. Méchain teatas oma avastusest Charles Messierile, kes nelja päeva pärast kinnitas leiu ning lisas selle oma kataloogi. Messier 96 on umbes sama massi ja suurusega nagu Linnutee ja asub Maast 35 miljoni valgusaasta kaugusel. Galaktikast lähtuva gammakiirguse kõikumine viitab ülimassiivse musta augu olemasolule galaktika tuumas. Musta augu mass on vahemikus 1,5×106 kuni 4,8×107 Päikese massi.

9. mail 1998 vaadeldi galaktikas toimunud supernoovat SN 1998bu. Supernoova heledus jõudis haripunkti 21. mail 1998 ja hakkas seejärel vähenema. Aasta hiljem tehtud vaatlused näitasid, et see tekitas 0,4 Päikese massi jagu rauda.

Viited
------

1. ↑  "Messier 96". *Messier Objects*. Vaadatud 13. juuni 2019.
2. ↑  "Messier 96". *NASA*. Vaadatud 13. juuni 2019.
3. ↑  "Portrait of an imperfect but beautiful spiral". *ESO*. Vaadatud 13. juuni 2019.
4. ↑  "Supernova 1998bu in M96". *Messier SEDS*. Vaadatud 13. juuni 2019.
Kazimirava klooster
**Kazimirava klooster** (valgevene keeles Свята-Успенскі Казіміраўскі жаночы манастыр, vene keeles Казимировский Свято-Успенский женский монастырь) on õigeusu nunnaklooster, mis asub Valgevenes Homieli oblastis Žłobini rajoonis Malevičy külanõukogus Kazimirava külas aadressil пл. Мира 9. 

Kloostri juures tegutsevad pühapäevakool ja ikoonimaalimise klass.

Ajalugu
-------

Aastal 1713 asutas Kazimierz Judzicki Kazimirava alevi ja rajas sinna kloostri, kelle järgi on asula ka nime saanud. Ta asutas sinna ka uniaadikiriku alluvuses oleva (basiliaanide) kloostri. Algaastel tegutses kloostri juures kool, kus said õpetust piirkonna šlahtitšite lapsed. Kloostri valdusse hakkas kuuluma Kasahi küla, kuid aastal 1794 konfiskeeriti kloostri maavaldused, kloostri valdusse jäi vaid viie morgeni suurune juurviljaaed. Toonase kloostrikompleksi hooned olid puust, sinna kuulusid kirik, kellatorn, elukorpus ja majapidamishooned. Aastal 1832 allutasid Moskva võimud sealse õigeusu kiriku Moskva patriarhaadile, ühtlasi suleti sealne klooster.

1930. aastatel rüüstati kirikute hävitamise kampaania käigus ka sealne kirik. Aastal 1996 võeti sealne klubihoone kasutusele kohaliku palvemajana, kaks aastat hiljem alustasid seal teenistust esimesed nunnad. Sealne nunnaklooster avati ametlikult aastal 2000. Kloostri juures asub ka uus kirikuhoone.

Viited
------

1. ↑
2. ↑  www.monasterium.by
3. ↑  Соркіна І. Мястэчкі Беларусі... — Вільня, 2010. С. 379.
4. ↑  drevo-info.ru
**Maria de Jesus** (sünninimi **Maria dos Santos**; 10. september 1893 Ourém – 2. jaanuar 2009) oli Portugali ülipikaealine. Alates 26. novembrist 2008 kuni surmani maailma vanim elusolev inimene, kelle vanus oli dokumentaalselt tõestatud. Teda loetakse ka kõigi aegade vanimaks portugallaseks ja viimaseks elus olnud inimeseks, kes oli sündinud 1893. aastal.

Jesus abiellus 1919. aastal ning jäi leseks 1951. aastal. Tal sündis viis last, kellest kolm on veel elus, samuti 11 lapselast, 16 lapselapselast ja 6 lapselapselapselast. Ta tervis on olnud väga hea ning ta on alati teinud maatööd ning elanud maal. Ka vanimaks inimeseks saamise ajal elas ta oma kodus. Kuigi ta suutis inimestele vastata, ei tundnud ta enam ära oma peret ning ka ta nägemine ja kuulmine olid väga nõrgad. Siiski suutis ta kõndida. Ta ei saanud peaaegu mingit haridust ega osanud ka lugeda.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**Edna Parker** | **Maailma vanim elusolev inimene**26. november 2008 – 2. jaanuar 2009 | Järgnev**Gertrude Baines** |

Välislingid
-----------

* Euroopa vanim inimene sai 115-aastaseks, Elu24
* Euroopa vanim inimene sai 115-aastaseks, Õhtuleht
* Igor Taro. Maailma vanim inimene elab nüüdsest Euroopas, Postimees 29. november 2008
* Suri maailma vanim inimene Elu24, 2. jaanuar 2009
**Peeter Pärt** (sündinud 6. mail 1953 Uppsalas Rootsis) on Rootsi ja Eesti zoofüsioloog.

Elulugu
-------

Peeter Pärt on arsti poeg ja Toomas Pärdi ja Eva Silvia Pärt-Enanderi vend. 

Lõpetas 1972 Gävles Vasaskolani gümnaasiumi, 1976 Uppsala Ülikooli bioloogia ja keemia erialal, *Ph.D.* (zoofüsioloogia, 1983, samas), väitekiri "Cadmium uptake in perfused rainbow trout gills. Mechanisms and effect of water quality". Oli 1986–97 Uppsala Ülikooli ökotoksikoloogia ülikoolilektor, 1997–2001 Euroopa Komisjoni üksuse juhataja, 2001– keskkonna- ja tervisenõunik. Olnud 1978 stipendiaadina Prantsusmaal (Centre Energie Atomique), 1979–81 töötanud periooditi Soomes (Helsingi Ülikool), 1981 ja 1984 Hollandis (Katholieke Univ. Nijmegen), 1991–92 külalisteadurina Kanadas (McMaster University, Hamilton) ja 1996 USA-s (Rosenstiel School of Marine and Atmospheric Science, University of Miami). Uppsala Ülikoolis lugenud zoofüsioloogiat, inimfüsioloogiat ja ökotoksikoloogia kursusi.

Teadustöö
---------

Uurinud kalade füsioloogia, veetoksikoloogia, inimese tervisele mõjuvate keskkonnategurite kvantifitseerimise mudeleid. Ajakirja Aquatic Toxicology (Elsevier) peatoimetaja (1994–2005). Suurbritannia Eksperimentaalbioloogia Ühingu liige. 67 teadustrükist, aimeartikleid.

Viited
------

1. 1 2 3 4  Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide

Teoseid
-------

* Cultured epithelia from fish gills (kaasautor C. M. Wood). // In vitro Methods in Aquatic Toxicology. Chichester, UK, 2003
* Environment and health. // EEA Report 10 (2005)
* Sub-report to the European Environ. Agency's State of the Environ. in Europe Report 2005 (SOER 2005)
* Apolipoprotein A1 could be a significant determinant of epithelial integrity in rainbow trout gill cell cultures: A study in functional proteomics (kaasautor). // Biochim. Biophys. Acta 1749 (2005)
* Effects of copper on CYP1A activity and epithelial barrier properties in the rainbow trout gill (kaasautor). // Aquatic Toxicology 12 (2006) 1
* ECVAM key area ecotoxicology: summary of activities and future perspectives (kaasautor M. Halder). // Comp. Biochem. Physiol. 146 (2007) 4, suppl 1
* Environment and Health (kaasautor D. Jarosinska). // Europe's Environ. – The 4th Assessment Report. European Environ. Agency contribution to the UNECE 6th Ministerial conf "Environment for Europe" in Belgrade 10–12 October 2007.
* *Eesti teaduse biograafiline leksikon.* 3. köide: *N–Sap* TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013

 *Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.*
Mariaani süviku asukoht
**Mariaani süvik** on süvik Vaikse ookeani lääneosas. See on kõige sügavam koht maailmameres, olles 2550 km pikk ja keskmise laiusega 69 km. Süvik tekkis ligi 150 miljonit aastat tagasi, mil Maa suurimad laamad – Vaikse ookeani laam ja Filipiini laam – omavahel põrkusid ja esimene neist teise alla sukeldus.

Esimesed andmed selle süviku sügavuse kohta saadi 1875. aasta 23. märtsil, kui briti uurimislaev HMS Challenger sai sügavuseks 8184 meetrit. Kaks aastat hiljem kanti Petermanni ookeaniatlasesse ka koha nimi kui Challengeri sügavik (Challenger Deep). 1899. aastal kordas nende ettevõtmist USA laev USS Nero, saades seekord Mariaani süviku sügavaima koha sügavuseks 9636 meetrit.

1951. aastal kordas süviku sügavuse uuringut tõhusama kajaloodiga varustatud Inglise laev "Challenger", tulemuseks saadi 10 900 meetrit. Aastal 1957 mõõdeti Nõukogude laevast Vitjaz sügavuseks 11 022 meetrit, mis on suurim sügavus, mis seni mõõdetud. Aastal 1960 laskusid batüskaafiga Trieste sealsesse sügavaimasse kohta ameeriklane Dan Walsh ja šveitslane Jacques Piccard, kes pärast viit tundi laskumist, said tulemuseks lausa 11 521 meetrit, kuid mis hiljem korrigeeriti 10 916 meetri peale. 
1962. aastal teatas täpsusmõõtmist üritanud alus M. V. Spencer F. Baird süviku sügavuseks 10 915 meetrit. 1996. aastal laskus põhja Jaapani allveelaev Kaikō ja sai tulemuseks 10 911 meetrit. 2009. aastal 31. mail tegi uurimiskeskus *HROV Nereus Expedition* uue uurimuse Mariaani süvikusse ja saatsid põhja USA allveeroboti Nereuse. Tulemuseks saadi 10 902 meetrit, samas kui emalaeva RV Kilo Moana pardalt (merepinnalt) saadi mõõduks hoopis 10 971 meetrit.

Viimati laskus Mariaani süvikusse 2012. aastal filmirežissöör James Cameron oma allveelaevaga Deepsea Challenger, jõudes sügavusele 10 989 meetrit allpool merepinda.

Veerõhk Vaikses ookeanis paikneva Mariaani süviku põhjas küündib 1086 baarini, mis on rohkem kui tuhat korda suurem atmosfääri standardrõhust merepinna kõrgusel.

Kuigi Mariaani süvikus esineb maavärinaid keskmiselt 100 korda aastas, jääb enamik neist magnituudiga alla 4,0 Richteri skaala järgi.

Muid enam kui kümne kilomeetriseid süvikuid Vaikses ookeanis: Tonga süvik (senistel andmetel Horizoni sügavikus 10 882 meetrit), Filipiini süvik (10 540 meetrit), Kuriili-Kamtšatka süvik (10 500 meetrit), Kermadeci süvik (10 047 meetrit).

Viited
------

1. ↑  HROV Nereus Expedition to the Mariana Trench Woods Hole Oceanographic Institution kodulehel (inglise keeles)
2. ↑  Iga kord ise mõõt: Kui sügav on tegelikult maailmamere sügavaim punkt? Delfi Forte 2014
3. ↑  Geoloogiline põrgu Mariaani süvikus 2017
**Artokraatia** ehk **kunsti võim** (inglise keeles *artocracy*, prantsuse keeles *artocratie*) on maailmaparandamine kunsti vahenditega. 

1922. aastal kasutas artokraatia mõistet Filippo Tommaso Marinetti tekstis "Igale inimesele igaks päevaks erinev töö! Ebavõrdsus ja artokraatia" (inglise keeles *To Every Man, Every Day a Different Job! Inequality and Artocracy*). Esimese maailmasõja lõpus töötas Marinetti välja suhteliselt sidusa utoopilise visiooni uuest ühiskonnast, ülistades isiklikku vabadust ning rõhutades kunsti tähtsust (Marja Härmänmaa 2009).

2011. aasta märtsis toimus Tuneesias tänavakunstiprojekt "Inside Out: Artocracy in Tunisia". Projekti raames oli Tunise sadama ja Kartaago vahel asuva Le Krami linna väljapaistvates kohtades mõtlema panemiseks, parema maailma nimel või ka "harilikult" eksponeeritud sadade tuneeslaste portreed. Pildid olid paigutatud kohtadesse, kus olid varem olnud endise ja seejärel põlu alla sattunud presidendi Zine El Abidine Ben Ali portreed. Üks fotograafidest, Marco Berrebi, tõdes, et "Artocracy" andis inimestele vabaduse fotode üle arutleda ning tulla oma järeldustele. Terminis ‘artokraatia’ leiame me huvitava kombinatsiooni esteetilisest praktikast ja demokraatlikust enesemääramisest, mis on vaieldamatult ka nimetatud projekti võtmeelemendiks: kunsti esiplaanile nihkumine enesemääramise või lõpuks ka iseorganiseerumise vormina. Projekti puhul oli võrdne nii esteetiline väljendus – piltide paigutamine avalikku ruumi – kui ka eesmärk provotseerida debatti (Anthony Downey 2011).

Välislingid
-----------

* Marja Härmänmaa. Beyond Anarchism: Marinetti's Futurist (anti-)Utopia of Individualism and 'Artocracy'. The European Legacy 14 (7):857-871 (2009). Abstrakt
* Anthony Downey: For the Common Good. Artistic Practices, Collective Action and Civil Society in Tunisia
**Lebedev** (vene keeles Лебедев) on vene perekonnanimi. Nime naissoost vorm on **Lebedeva** (Лебедева). See on tuletatud sõnast лебедь 'luik'.

Lisaks Venemaale on nimi levinud ka Ukrainas, Valgevenes, Eestis, Lätis (Ļebedevs), Usbekistanis ja Kasahstanis. 2014. aasta seisuga oli Venemaal nime Lebedev sagedus 1:1150 ja Lebedeva sagedus 1:815. Levinuim oli nimi Kostroma oblastis, kus nime sagedus oli 1:157 ja 1:113.

2019. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Lebedev 564 inimesel: 527 mehel ja 37 naisel. Perekonnanimede levikult on Lebedev meeste puhul 55. kohal. Perekonnanimi Lebedeva oli 554 naisel ja see oli levikult 59. kohal.

Nime kandjaid
-------------

* Aleksandr Lebedev, Venemaa ärimees ja poliitik (1959–)
* Andri Lebedev, eesti jalgrattur (1982–)
* Artemi Lebedev, vene disainer (1975–)
* Dimitri Lebedev, Venemaa ja Eesti sõjaväelane (1872–1935)
* Feofan Lebedev, Eesti laskur (1871–1966)
* Platon Lebedev, Venemaa ärimees (1956–)
* Sergei Lebedev, Venemaa luuraja (1948–)
* Sergei Lebedev, vene kirjanik (1981–)
* Viktor Lebedev, Sahha maadleja (1988–)
* Vladimir Lebedev, Eesti NSV poliitik (1952–2021)
* Tatjana Lebedeva, Venemaa kergejõustiklane (1976–)
* ...

Viited
------

1. ↑
2. ↑
3. ↑   (vaadatud 4.09.2019)
4. ↑   (vaadatud 4.09.2019)

Välislingid
-----------

* Lebedev statistikaameti andmebaasis
* Lebedeva statistikaameti andmebaasis
Teodoliit
**Teodoliit** on läbi aegade olnud põhiliseks geodeetiliseks nurgamõõduinstrumendiks, millega saab mõõta vertikaalnurka või seniitkaugust ja horisontaalnurka, niitkaugusmõõtur võimaldab joonepikkuste mõõtmist.

Horisontaalnurk on maastikunurga horisontaalprojektsioon horisontaaltasandil.

Vertikaalnurk on vertikaaltasapinnal oleva sihijoone ja horisontaalsuuna vaheline nurk. 
Kui sihipunkt asub instrumendi (teodoliidi) horisontaalteljest kõrgemal, on vertikaalnurk positiivne; kui sihipunkt asub teodoliidi horisontaalteljest madalamal, siis on vertikaalnurk negatiivne. Seega mõõdetakse vertikaalnurka horisontaaltasandi suhtes, mis jääb vahemikku 0 kuni 90 kraadi, lisades alati märgi "+" või "-".

Seniitkaugus on nurk teodoliidi seniitsihi ja sihijoone vahel, jäädes vahemikku 0 kuni 180 kraadi.

Konstruktsioonilt eristatakse: klaas- või metall-limbiga teodoliite ja digitaalteodoliite.

Lihtteodoliidil on limbi võimalik pöörata limbi asendi muutmise spetsiaalse kruvi abil.

Kordusteodoliidil on nn kahekordne telgede süsteem, mis võimaldab pöörata alidaadi limbi suhtes ja pöörata limbi teodoliidi aluse suhtes, samuti on kordusteodoliidil limbi kinnitus- ja peenliigutuskruvi.

Limbi servale on kantud kraadijaotised päripäeva 0–360 kraadi või 0-400 gooni.

Alidaad on teodoliidi liikuv osa, millele on kinnitatud on viseerimisseadis (pikksilm), lugemisseadised (läätsede ja prismade süsteemi abil projitseeruvad limbi lugemid lugemimikroskoopi, mille okulaar asub pikksilma okulaari kõrval) ja vesilood.

Vaata ka
--------

* kippreegel
* nivelliir
**Arto Kalevi Javanainen** (8. aprill 1959 Pori – 25. jaanuar 2011 Turu) oli soome jäähokimängija.

Ta oli Soome meistriliiga SM-liiga läbi aegade suurim väravakütt. Arto Javanainen osales kokku 668 liigamängus, tegi 462 väravat ja andis 330 väravani viinud söötu. Talle kuulub ka ühel hooajal põhisarjas tehtud väravate rekord (47 väravat hooajal 1987–1988) ja kübaratrikkide rekord (39).

Ta tuli kaks korda Soome meistriks, aastal 1978 meeskonnas Porin Ässät ja aastal 1989 meeskonnas TPS. Ta võitis ka kolm hõbemedalit ja ühe pronksi. Ta kuulus Soome koondisse kahel MM-il (1982 ja 1983) ja ühe korra olümpiamängudel (1984).

Arto Javanainen alustas jäähokikarjääri meistriliigas 1975. aastal meeskonnas Porin Ässät, kus mängis peaaegu kogu aja kuni karjääri lõpuni. Vaid hooaja 1984–1985 mängis ta NHL-i klubis Pittsburgh Penguins ning kaks hooaega aastatel 1987–1989 TPS-is. Javanaise viimane hooaeg Soome meistriliigas oli 1993–1994. Seejärel mängis ta veel ühe hooaja Taani meistrisarjas ning lõpetas karjääri kevadel 1995. 

Tema särginumber klubis Porin Ässät oli 4. Pärast tema meeskonnast lahkumist ei anta seda enam kellelegi teisele. 

Pärast tippspordist loobumist tegutses ta muu hulgas autokaupmehena.

Aastal 2000 valis Soome jäähokimuuseum ta 121. jäähokilõviks. Aastal 2004 valisid Soome televaatajad Arto Javanaise saja suurema soomlase hulgas 76. kohale.
**Õvi kivikülv** on kivikülv Tartu maakonnas Tartu vallas.

Kivikülv koosneb kahest osast. Mõlemad asuvad Õvi külas. Õvi kivikülvi all on ajalooliselt silmas peetud vaheldumisi kord üht, kord teist osa.

Õvi põhjapoolne kivikülv asub Kärevere–Kärkna maanteest umbes 700 m põhja pool, väikeses metsatukas Vana-Kolliotsa talus kirdes. Suuremate rahnude läbimõõt on siin 1–1,5 meetrit. Metsatukka läbib Kossarti oja. Metsa lõunaservas kasvab palju künnapuid.

Õvi lõunapoolne kivikülv asub samast maanteest lõuna pool, Emajõe oru nõlval ja jõelammil, Saare talu karjamaadel. Kividerikas ala ulatub piki siin Emajõe ürgoru serva edasi nii ida kui lääne suunas. Rahnud on siin väiksemad, enamasti alla meetrise läbimõõduga.

Aastal 1964 võeti põhjapoolne kivikülv kaitse alla (Õvi kivikülvi kaitseala; pindala 8 ha). 2021. aastal arvati see kaitse alt välja. Lõunapoolne kivikülv asub osaliselt Kärevere looduskaitseala territooriumil. Kivikülvile on lisatud põldudelt koristatud ja kraavide süvendamisel leitud rahne ning külvi välimus on seetõttu oluliselt muutunud. Põhjapoolsel kivikülvil on hulganisti olmeprügi. Kivikülvid on võsa, tuulemurru ja kõrge rohurinde tõttu halvasti vaadeldavad.

Viited
------

1. ↑  Õvi kivikülv I - põhjapoolne, metsas Eesti looduse infosüsteemis
2. ↑  Pau, Martin. "Õvi künnapik". Vaadatud 6. juunil 2023.
3. ↑  Õvi kivikülv II - lõunapoolne, jõeäärne Eesti looduse infosüsteemis
4. ↑  RT I, 01.06.2021, 4
**Queen** on inglise rokkansambel, mille asutasid 1970. aastal Londonis kitarrist Brian May, laulusolist Freddie Mercury ja trummar Roger Meddows Taylor.

Esimene Queeni kontsert oli 27. juunil 1970 Truros, kuid ametlikult kandis bänd siis veel nime Smile. Queeni lauludest tulid seal ettekandele "Son And Daughter", "Stone Cold Crazy" ja "Doin' Alright". Võimalik, et esitati ka laulud "Keep Yourself Alive", "Liar", "Hangman", "Great King Rat" ja "Modern Times Rock 'n' Roll". Basskitarrist John Deacon liitus ansambliga aasta hiljem ning esimest korda astus ta lavale 2. juulil 1971 Surreys. Enne John Deaconit mängisid bändis basskitarri Mike Grose, Barry Mitchell ja Doug Ewood Bogie.

Queeni helikeel on omapärane ja äratuntav, samas on nende loomingu stiiliulatus väga lai, hõlmates nii *hard rock*'i kui ka ooperi elemente. Tuntud on ka Queeni suurejoonelised kontserdid. 18. septembril 1976 anti Londonis Hyde Parkis tasuta kontsert, kus oli kohal üle 100 000 kuulaja. Queeni viimane kontsert koos Freddie Mercuryga oli Knebworth Parkis 9. augustil 1986 Kagu-Inglismaal, kuhu tuli umbes 120 000 inimest. Kontserdil pussitati surnuks 21-aastane fänn.

Kogu karjääri jooksul andis Queen väga vähe intervjuusid, sest ajakirjanikel jagus neile algusaastatel vaid karmi kriitikat.

Bändi suurima läbimüügiga singel on 1975. aasta 6-minutine "Bohemian Rhapsody", mis püsis üheksa nädalat Suurbritannia edetabelites esikohal ja andis bändile nende teise esikümnesingli (1974. aasta "Killer Queen" oli esimene).

Queeni 20 minuti pikkune esinemine 1985. aasta "Live Aidil" on hinnatud ajaloo parimaks kontserdiks.

Pärast laulusolist Freddie Mercury surma 1991. aastal Queen palju uusi lugusid ei avaldanud ning 1997. aastal läks ansambel laiali.

2004. aastal tuldi uuesti kokku ning valiti laulusolistiks Paul Rodgers ja basskitarristiks Spike Edney. Uus koosseis sai nimeks Queen + Paul Rodgers.

2012. aastal esines Queen ka Londoni olümpiamängude lõputseremoonial. Tallinna Lauluväljakul andsid nad koos Adam Lambertiga kontserdi 5. juunil 2016.

Aastal 2018 pälvis ansambel Grammy elutööauhinna.

Stuudioalbumid
--------------

* "Queen" (1973)
* "Queen II" (1974)
* "Sheer Heart Attack" (1974)
* "A Night at the Opera" (1975)
* "A Day at the Races" (1976)
* "News of the World" (1977)
* "Jazz" (1978)
* "The Game" (1980)
* "Flash Gordon" (1980)
* "Hot Space" (1982)
* "The Works" (1984)
* "A Kind of Magic" (1986)
* "The Miracle" (1989)
* "Innuendo" (1991)
* "Made in Heaven" (1995)

Vaata ka
--------

* These Are the Days of Our Lives
* Bohemian Rhapsody
* I Want to Break Free

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Queen** |

* Queen Discography
John William Waterhouse'i õlimaal *The Crystal Ball* ('Kristallkuul')
**Kristallomantia** on ennustamine kristallide ja kristallkuuli pealt. Tuntuim selle ennustamise laad on vormivalatud ja poleeritud klaaskuuli abil. Materjale, mida selleks ennustamiseks veel kasutatakse, on väga erinevaid: alates naturaalsetest kristallidest, mis on leitud loodusest, kuni mustaks võõbatud paberi ja vett triiki täis kallatud pokaalini. Tavalisim asi, mida kristallomant oma ennustamisvahendilt näeb, on värvilised ja/või liikuvad pilved. Võimekamaks muutunud ennustaja võib näha ka erinevaid objekte ja tegevusi, mida siis sümboolika abil seletatakse lahti.

Sümboolikat seletatakse lahti kas 

* enda seletuste järgi,
* traditsiooniliste seletuste abil või
* kirjandusallikate põhjal seletatud sümbolite põhjal.

Kristallomantia sümbolite lahti seletamiseks võib kasutada väga edukalt oneiromantiat ja tasseograafiat käsitlevaid teoseid, kus on ära toodud valik erinevaid sümbolite tõlgendusi.

Vaata ka
--------

* esoteerika
**Dzmitry Pinievič** (valgevene kirillitsas Дзмітрый Леанідавіч Піневіч; sündinud 17. oktoobril 1967 Ilijas Vilejka rajoonis Minski oblastis) on Valgevene riigitegelane, arst ja tervishoiujuht. Ta on 27. novembrist 2020 Valgevene tervishoiuminister.

Ta sündis aastal 1967 Ilijas Vilejka rajoonis Minski oblastis kooliõpetajate perekonnas. Pärast keskkooli kuldmedaliga lõpetamist asus ta õppima S. M. Kirovi nimelisse Sõjameditsiini Akadeemiasse, mille lõpetas aastal 1990 ravi erialal kiitusega, saades punase diplomi ja kuldmedali.

Aastatel 1990–1992 teenis ta sõjaväearstina 642. kaardiväe hävituslennuväe Bratislava kaardiväepolgus, asukohaga Ukraina NSV-s Mõkolajivi oblastis Voznessenskis.

Pärast Valgevenesse tagasipöördumist töötas ta arstina erinevates Minski polikliinikutes ja haiglates: aastatel 1993–1994 - 36. linna polikliiniku kirurgina, 1994-1999 - 5. linna kliiniline haigla meditsiiniosakonna peaarsti asetäitjana tsiviilkaitse alal, 1999-2002 - 6. linna kliinilise haigla peaarstina.

Alates 2002. aastast töötas ta administratiivsetel ametikohtadel. 2002. aasta jaanuarist kuni juunini oli ta Valgevene Vabariigi riikliku kontrollikomitee tervishoiu-, sotsiaalkaitse-, spordi- ja turismiasutuste kontrolliosakonna juhataja, kes kontrollis sotsiaalvaldkondade tööd. Aastatel 2002–2011 juhtis ta Minski linna täitevkomitee tervishoiukomiteed.

2005. aastal lõpetas ta Valgevene Vabariigi Presidendile alluva Juhtimisakadeemia ärijuhtimise erialal. Aastatel 2011–2020 oli ta Valgevene tervishoiuministri esimene asetäitja. 24. augustil 2020 pärast tervishoiuminister Vladimir Karaniku tagasiastumist, nimetati ta Valgevene tervishoiuministri kohusetäitjaks.

27. novembrist 2020 on ta Valgevene tervishoiuminister.
Kazimierz III
**Kazimierz III Suur** (poola keeles *Kazimierz III Wielki*); (30. aprill 1310 – 5. november 1370) oli Poola kuningas aastail 1333–1370, viimane Poola kuningas Piastide dünastiast.

Kazimierz III püüdis riiki tsentraliseerida, suurendas linnade õigusi. Kehtestas riigis Saksa õiguse, moodustas kõrgema kohtu. Aastatel 1446–1447 andis välja Poola seadustekogu. Kazimierz III valitsusajal kestis sõda Tšehhi ja Saksa orduga. 1343. aastal sõlmiti Kaliszi rahu Tšehhi ja Saksa orduga, millega Poola kaotas Saksa ordule Ida-Pommeri ja Tšehhile Sileesia, Masoovia ja Tšelmno, sai Saksa ordult Kujavia ja Dobryzni. 

Poola kuningriik, aastatel 1333–1370, Kazimierz III Suure valitsusajal
1346. aastal sõdis Kazimierz III Tšehhiga. 1351. aastal sai Masoovia oma vasalliks. Aastatel 1340–1366 sõdis Kazimierz III Leeduga, vallutas Galiitsia, osa Volõõniat ja Podoolia. Sõdades Leedu suurvürstiriigiga toetas Kazimierz III-t Ungari (troonil oli Kazimierzi õepoeg ja troonipärija Lajos I Suur). 

1364. aastal asutas Kazimierz III Krakówi ülikooli, mis on Poola vanim ülikool.

Isiklikku ja järglased
----------------------

Kazimierz III oli Poola kuningas Władysław I Łokieteki ja Kaliszi hertsoginna Jadwiga poeg. 

Kazimierz III õde oli 1320. aastast abielus Ungari kuninga, Anjou dünastia esindaja Károly I-ga ning nende poeg Lajos I oli järglasteta Kazimerz II surma järel Ungari kuningas alates 1342 ning Poola kuningas Ludwik I nime all alates 1370 kuni oma surmani. 

Ludwik I dünastia ei jäänud püsima, sest tal polnud meessoost järeltulijaid, ning Poola ja Ungari troonid pärisid ta tütred Jadwiga ja Maria.

Vaata ka
--------

* Galiitsia-Volõõnia vürstiriik

  



|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**Władysław I Łokietek** | **Poola kuningas**1333–1370 | Järgnev**Ludwik I** |
**Marko Aasa** (sündinud 2.juulil 1980) on eesti alpinist.

Alpinistina on ta roninud 5A raskuskategooria (Vene süsteemi järgi) marsruudil Hibiinides, tõusnud Pamiiris seitsmetuhandelisele ja osa võtnud Hiinas viietuhandelise mäetipu esmavallutusest.

Alpinism
--------

### Hibiinides, Himaalajas ja Kunlunis

17. juulil 2006 ronis ta Hibiinides Bolšoi-Vudjavri tippu (1068 m) mööda põhjaseina marsruudil "Lesenka" (raskuskategooria 5A). Tõusukaaslased olid Andres Hiiemäe (tõusu juht) ja Tõnu Põld.

2007. aastal võttis ta osa JKA ekspeditsioonist Himaalajasse, mille käigus tõusis ta 8. novembril koos kaaslastega trekingtipu Lobuje idatippu (6119 m).

2010. aasta juulis-augustis võttis ta osa Matkamise ja Mägironimise Edendamise Klubi ekspeditsioonist 
Kunluni mäestikku ja tõusis seal koos kaaslastega ühe kuuetuhandelise tippu (Lazio) uuel marsruudil ja liustike kõrval asuvale ühele viietuhandelisele mäetippu. 5202 m kõrguse tipu esmavallutasid kolmeliikmeline grupp: Marko Aasa (tõusu juht), Priit Joosu ja Kristjan-Erik Suurväli. Esmatõusjate õigusega panid nad tipule nimeks Uku.

### Tartu ülikooli mäetipp

2012. aastal võttis ta osa Andres Hiiemäe juhtimisel toimunud Eesti mägiekspeditsioonist Kesk-Pamiiri eesmärgiga taasvallutada kuuetuhandeline Tartu ülikooli mäetipp. Ekspeditsiooni 18. päeval jõuti lõpuks eesmärgiks olnud mäe jalamile, 5669 m kõrgusele. Tipp vallutati kahe järgmise päevaga. 31. juulil 2012 tõusis ta koos 9 kaaslasega tippu.

### Seitsmetuhandeline mäetipp

2016. aasta mais üritas ta koos kaaslastega tõusta Põhja-Ameerika kõrgeima mäe Denali (6190 m) tippu, kuid tipulaagrist tuli neil pärast viis päeva kestnud lumetormi tagasi pöörduda. Kolm kuud hiljem võttis ta osa ekspeditsioonist Pamiiri Lenini mäetippu, mille käigus tõusis ta 24. juulil koos kaaslastega oma esimese seitsmetuhandelise mäe tippu.

### Kõrgtõusud

* 2007 – Lobuje idatipp (6119 m)
* 2010 – Lazio (6045 m), esmatõus uuel marsruudil
* 2012 – Tartu ülikool 350 (6250 m)
* 2015 – Aconcagua (6962 m)
* 2016 – Lenini mäetipp (7134 m)

Viited
------

1. 1 2 3 4 5 6  Ülevaade Eesti alpinismi ajaloost. jkalpiklubi.ee
2. ↑  Eesti mägironijate vallutatud mäetipp saab nimeks Uku. 30.08.2010. postimees.ee
3. ↑  Ülikooli mäetipu vallutuse raske tee. ajakiri.ut.ee
4. ↑  Põhja-Ameerika tipust jäi puudu vähem kui kilomeeter. valgamaalane.postimees.ee

Välislingid
-----------

* Eestlased vallutasid Hiinas esimestena kaks mäetippu. 17.08.2010. matkasport.ee
* Eesti mägironijate vallutatud mäetipp saab nimeks Uku. 30.08.2010. postimees.ee
* 2012. aasta Pamiiri ekspeditsiooni materjalid. firn.ee
**Krista Lõhmus** (sündinud 5. novembril 1948) on eesti metsateadlane ja õppejõud. 

Ta on õppinud Tartu Riiklikus Ülikoolis matemaatikat. Doktorikraad 1987. aastast, väitekiri "Biopindade jaotus keskealise kuusiku maapealses ja maa-aluses osas" (juhendaja Toomas Frey), Tartu Ülikool.

Tema teadustöö põhiteemad on olnud statistiliste mudelite rakendamine ökoloogias ja puujuurte ökofüsioloogia. 

Ta on töötanud Zooloogia ja Botaanika Instituudis ning teinud tööd Vooremaa metsaökoloogia jaamas.[*viide?*]

Novembris 2017 sai temast Tartu Ülikooli emeriitprofessor. 2021. aastast on ta osalise koormusega Tartu Ülikooli rakendusökoloogia kaasprofessor.

Liikmesus
---------

* 1986–... Rahvusvahelise Juureteadlaste Ühingu liige
* 2008–... Riigimetsa Majandamise Keskuse teadusnõukogu liige

Tunnustus
---------

* 2001 Eesti Vabariigi teaduspreemia põllumajandusteaduste valdkonnas
* 2008 Tartu Ülikooli medal
* 2013 Tartu Ülikooli aumärk
* 2014 Eesti Vabariigi teaduspreemia põllumajandusteaduste valdkonnas
* 2018 Tartu Ülikooli suur medal

Viited
------

1. ↑  "Tartu Ülikooli medali kavalerid". *Tartu Ülikool*. Vaadatud 5.12.2022.
2. ↑  "Tartu Ülikooli aumärgi kavalerid". *Tartu Ülikool*. Vaadatud 8.12.2022.
3. ↑  "Tartu Ülikooli suure medali kavalerid". *Tartu Ülikool*. Vaadatud 3.12.2022.

Välislingid
-----------

* Krista Lõhmus Eesti Teadusinfosüsteemis Muuda Vikiandmetes
**Marko-Matteus Langel** (2008. aastani **Marko Elias**; sündinud 11. veebruaril 1999 Valgas), on Eesti ujuja. 

2018. aastal lõpetas Audentese spordigümnaasiumi ja läks õppima Tallinna Tehnikakõrgkooli teedeehituse erialale.

2008. aastal hakkas ujumist treenima Tartus Ujumise Spordiklubis Jaana Abneri ja Kaja Haljaste juures. 2013. aastal jätkas ta treeninguid Audenteses Siiri Põlluveeri ja Kaja Aljandi juhendamisel. 2018.–2019. aastal treenisid teda Riho ja Martti Aljand ja 2020. aastal jätkas ta treenimist Kalevi Ujumiskoolis Martti Aljand ja Kaire Indriksoni juhendamise all.

2015. aastal tuli ta Põhjamaade noorte meistriks teateujumises. 2020. aasta seisuga on ta kuuekordne Eesti meister. 2014. aastast kuulunud Eesti koondisse.

Isiklikud rekordid
------------------

### 25 m bassein

* 50 m vabalt 22,66
* 100 m vabalt 48,45
* 200 m vabalt 1.47,09
* 200 m kompleksi 2.00,11
* 100 m liblikat 51,95

### 50 m bassein

* 50 m vabalt 23,40
* 100 m vabalt 50,28
* 200 m vabalt 1.52,14
* 100 m liblikat 53,09
**Eeva Peebo** (5. mai 1937 – 18. detsember 2022) oli Eesti treener ja spordipedagoog.

Haridus ja töökäik
------------------

Eeva Peebo sündis Rakveres.

Lõpetas 1954. aastal Tallinna Kehakultuuritehnikumi ning 1958. aastal Tartu Riikliku Ülikooli kehakultuuriteaduskonna. 1967.–1970. aastal jätkas Peebo õpinguid Tartu Riiklikus Ülikoolis kehakultuuriteaduskonna aspirantuuris ja kaitses 1972. aastal pedagoogikakandidaadi väitekirja "Intensiivsema ja mitmekülgsema kehalise kasvatuse mõjust koolieelikute arengule".

Peebo töötas 1957–1967 Tartu Riikliku Ülikooli võimlemise kateedri vanemlaborandina, 1970–1974 kehalise kasvatuse ja spordi kateedri õpetajana, 1974–1978 vanemõpetajana, 1978–1980 spordimeditsiini ja ravikehakultuuri kateedri assistendina, 1980–1981 Tartu Riikliku Ülikooli üld- ja molekulaarpatoloogia instituudi (ÜMPI) nooremteadur. Ta on õpetanud kehalise kasvatuse teooriat, ravivõimlemist ja ravikehakultuuri, koostanud õppevahendeid ja koolitanud teisi spordipedagooge.

Aastatel 1987–2006 töötas Peebo Värska Gümnaasiumis kehalise kasvatuse õpetajana.

Teadustöö ja publikatsioonid
----------------------------

Peebo uurimisvaldkond oli kehalise kasvatuse teooria ja praktika. Ta on avaldanud üle 20 teaduspublikatsiooni.

* Tasakaaluharjutuste õpetamise metoodikast poomil. Tartu, 1958

* Kehalisest kasvatusest eelkoolieas. Tartu, 1974
* О влиянии разнообразного и интенсивного физического воспитания на волевые качества дошкольников (kaasautor S. Oja). // Уч. зап. ТГУ 395 (1976)
* Mitmekesisemate harjutuste ja erisuguse intensiivsusega võimlemistundide mõjust kesk- ja vanemaealiste naiste vaimsele töövõimele. // TÜ Toim 511 (1980).

Tunnustus
---------

* 2009 Räpina valla spordi elutööpreemia.

Viited
------

1. 1 2 3 4 5  Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide
2. 1 2  Eva Saar (jaanuar 2009). "Kultuuri elutööpreemia sai Janhard Kaldoja". *Räpina Rahvaleht*. Vaadatud 18.12.2022.

Kirjandus
---------

* Tartu Riikliku Ülikooli õppe-teaduskoosseisu biobibliograafia nimestik 1944–1980. Trt, 1987, 109
* Tartu Ülikooli õppe-teaduskoosseisu biobibliograafia nimestik 1981–1995 (käsikiri), II, 127
* *Eesti teaduse biograafiline leksikon.* 3. köide: *N–Sap* TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013

 *Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.*
**Bagaslaviškis** on alev Leedus Širvintose rajooni territooriumil Gelvonai vallas. Alev asub valla keskusest Gelvonaist viis kilomeetrit idas.

Alevis asuvad postkontor, põhikool ja raamatukogu. Bagaslaviškises asub kruusakarjäär, selle kõrval mäel aga jaanituleplats. Vaatamisväärsuseks on sealne aastal 1851 ehitatud katoliku kirik. 

Bagaslaviškises on sündinud Leedu insener ja poliitik Rimantas Didžiokas.

Ajalugu
-------

XVII sajandil rajati Gelvonai mõis, mille hoonetekompleks asus algselt Bagaslaviškises. Aastal 1775 on esmamainitud sealset küla. Aastal 1790 nimetati see ümber ja Bagaslaviškis sai **Pakryžiai** nime all turuõigused. Ühtlasi sai alevist kohaliku kihelkonna keskus, kuigi kirik oli sinna rajatud juba aastal 1787. Asula oli väike, aastal 1833 oli Bagaslaviškises lisaks kirikule veel kaks kõrtsi ja kaheksa elumaja. Tsaariajal oli alevi venekeelne nimekuju Богуславишки.

Stalini ajal küüditati 7 alevi elanikku. Nõukogude perioodil oli Bagaslaviškis kohaliku kolhoosi keskasulaks.

* Vana koolimajaVana koolimaja
* RaamatukoguRaamatukogu
* KellatornKellatorn
* Bagaslaviškise kirikBagaslaviškise kirik
* MeiereiMeierei
* KoolimajaKoolimaja

Viited
------

1. ↑  2011 m. surašymas. Lietuvos statistikos departamentas, vaadatud 26.01.2019.
2. ↑  Богуславишки. Географическо-статистический словарь Российской империи, Kd. 1 (Аа — Гямъ-маликъ). СПб, 1862, 287 lk.
3. ↑  Kazys Misius. Bagaslaviškis. Visuotinė lietuvių enciklopedija, Kd. II (Arktis-Beketas). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2002. 434 lk.

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Bagaslaviškis** |

* Alev portaalis vietoves.Lt
* Alev Poola geograafilises sõnastikus
Eva Repková (2009)
**Eva Repková** (sündinud 16. jaanuaril 1975 Stará Ľubovňas Slovakkias) on slovaki maletaja ja malefunktsionäär, naiste suurmeister (1995). 

Repková on Europopa Maleliidu üks viiest viitsepresidendist.

Maletajana on ta tulnud 1991. aastal Tšehhoslovakkia ja kolmel korral Slovakkia (2003, 2010, 2013) naiste malemeistriks. 1995. aastal tuli ta Halles naisjuunioride maailmameistrivõistlustel teiseks.

Ta abiellus Liibanoni maletaja Fadi Eidiga ja esindas aastatel 1997–2001 rahvusvahelistel malevõistlustel Liibanoni. Repková on tulnud kahel korral Araabia maade naiste malemeistriks (1998. aastal Agadiris ja 2000. aastal Beirutis). Aasia naiste meistrivõistlustel on ta võitnud kaks hõbemedalit (1997, 1998). 

Repková on mänginud 9 naiste maleolümpial – Tšehhoslovakkia (1992) ja Slovakkia (1996, 2004–2010, 2014) naiskonna koosseisus.

Ta sai FIDE-lt 1995. aastal naiste suurmeistri ja 2007. aastal rahvusvahelise meistri nimetuse. 

Repková poeg Christopher Repka on malesuurmeister.

Välislingid
-----------

* Eva Repková – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
* Eva Repková FIDE andmebaasis
**Baeri-Babinet' seadus** ehk **Baeri seadus** on geograafiline seaduspära, mille kohaselt jõgedel mõjutab erosioon Maa pöörlemise tõttu põhjapoolkeral tugevamalt jõgede paremkallast ja lõunapoolkeral pahemkallast. Seetõttu on põhjapoolkera jõgede parem veer enamasti järsem ja vasak laugem, lõunapoolkeral aga vastupidi.

1859. aastal kirjeldas seda seaduspära Prantsuse füüsik Jacques Babinet, kasutades selgituses matemaatilist tuletust ja Coriolisi efekti. Põhjalikuma selgituse nähtusele andis Karl Ernst von Baer 1856. aastal Astrahani kubermangu teatajas (mõne allika järgi ekslikult 1857. või 1860. aastal).

Baeri selgitus polnud siiski päris korrektne, kuna Baer kaitses aastate vältel järjekindlalt enda formuleeringut, mille kohaselt ilmnevat see seaduspära vaid meridiaani suunas (põhja-lõuna suunas) voolavate jõgede puhul. Babinet' universaalsem sõnastus oli korrektsem. Sageli esitatud seisukoha, et Coriolisi efekt on jõesängide kujunemise põhjustamiseks liiga nõrk, lükkas 1926. aastal ajakirjas Die Naturwissenschaften ilmunud artiklis ümber Albert Einstein.

Viited
------

1. 1 2 3  Peeter Müürsepp "Baeri-Babinet' seadus ja selle tõlgendusi". Kogumik "Teaduse ajaloo lehekülgi Eestist III", Tallinn: Valgus, 1980, lk 98-106. Müürsepp rõhutab 1857. aasta ekslikkust "Suures Nõukogude Entsüklopeedias"
2. ↑  Бэр К. Обмеление устьев пек вообще и реки Волги в особенности. Астраханские губернские ведомости, 1856, No. 40, с. 149-151.
3. ↑  Einstein, A. 1954, The cause of the formation of meanders in the courses of rivers and of the so-called Baer's Law, pp. 249-253 in Ideas and Opinions: New York, Bonanza Books, 337 p.
4. ↑  Alpher, R. A. (1960). "Tea Leaves, Baer's Law, and Albert Einstein". *American Journal of Physics*. **28** (8): 748. DOI:10.1119/1.1935976.
5. ↑  Bowker, Kent A. (1988). "Albert Einstein and Meandering Rivers". *Earth Science History*. **1** (1). Vaadatud 01.07.2016.

Välislingid
-----------

* Peeter Müürsepp juunior "Baeri-Babinet' seadus ja selle tõlgendusi". Kogumik "Teaduse ajaloo lehekülgi Eestist III", Tallinn: Valgus 1980, lk 98–106
**Eva Gerda Perneder** (aastani 1939 **Scheibe**, 8. veebruar 1908 Tallinn – 3. mai 2004) oli Eesti geograaf ning Krusensternide ja Kotzebue'de perekonnaloo uurija.

Elulugu
-------

Eva Gerda Scheibe sündis arsti ning Eestimaa kubermangu meditsiinivalitsuse ametniku Reinhold Scheibe (1857–1909) ja Alice Mathilde Charlotta Aurora (sünd. von Knüpffer) tütrena. Tema lelled Robert, Edmund ja Richard Scheibe olid kõik Tallinna apteekrid ning ettevõtjad. Eva Gerda Scheibe emapoolne vanaisa oli arhitekt Rudolf von Knüpffer (1831–1900) ning tema emapoone vanaema Julie Wilhelmine põlvnes Krusensternide suguvõsast ja oli viitseadmiral Paul Theodor von Krusensterni (1809–1881) tütar ning admiral Adam Johann von Krusensterni (1770–1846) ja näitekirjanik August von Kotzebue (1761–1819) lapselaps.

Lõpetas 1926 Tallinna Saksa Tütarlastegümnaasiumi, õppis 1927–1928 Tartu Ülikoolis geograafiat, jätkas õpinguid Jena, Müncheni ja Berliini ülikoolis, lõpetas 1929 Müncheni Ülikooli ja 1934 Frankfurdi Kultuurimorfoloogia Instituudi, geograafiadoktor (1934, Müncheni Ülikool), väitekiri "*Siedelungsgeographie der Inseln Ösel und Moon*" (München, 1934). Oli 1933–1934 Frankfurdi Kultuurimorfoloogia Instituudi assistent, aastast 1934 assistent Müchenbergis ja Berliinis Geograafia Instituudis, osaledes Aafrika kontinendi kirjeldamise suurprojektis, mis katkes Teise maailmasõja puhkemisel. Pärast abiellumist 1939 loobus teaduslikust tööst. Pärast lahutust töötas 1948–1974 Berliinis raamatukaupluses "Baltia". Pensionieas pühendus perekonnaloole ja mälestuste kirjutamiselele.

Teadustöö
---------

Uurinud Saaremaa ja Muhu asustusgeograafiat ning eurooplasi Aafrikas. Temalt on ilmunud kuus teadustrükist.

Viited
------

1. 1 2 3  Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide

Teoseid
-------

* *Zwischen Konvention und Passion. Das Leben der Mimi von Krusenstern nach ihren Briefen und Tagebüchern*. Berlin, 1990
* Geograafiaüliõpilasena Tartus. // Akad (1999) 4
* *Schlurgaloschen und Rennwölfe*. // Jb. Balt. Deutschtums 48 (2000)
* *Universitas Tartuensis im Umbruck von Alt-Baltisch zu Jung-Estnisch*. // Jb. Balt. Deutschtums 49 (2002)
* *Baltische Träume 1918, mit Erinnerungen an die Okkupationzeit in Reval*. // Jb. Balt. Deutschtums 50 (2003).

Kirjandus
---------

* *Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918–1944*. I–III. Trt, 1994, II, 497
* Taube, *A. Nachruf auf Eva Perneder*. // Von Krusenstiern – von Krusenstern – von Krusenstjern Familienbrief, 2004, 44.
* *Eesti teaduse biograafiline leksikon.* 3. köide: *N–Sap* TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013

 *Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.*
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib Norra tantsukunstist.* |

---

Rahvatants
----------

 *Pikemalt artiklis Norra rahvatants*
Kaljujoonistel 1. aastatuhande teisest poolest eKr on motiive, mida on tõlgendatud esiaegsete rituaalsete ja maagiliste tantsude kujutistena. 

Keskaegsest norra tantsust on vähe teada, kuid võib arvata, et nagu mujalgi Põhjamaades, tantsiti aheltantse (laulutantse). Keskajal on "dans" olnud mõne isiku lisanimi (Sverting dans (1292), "Sigurd dans" (15. sajand). Arvatakse, et see märgib head tantsuoskust.

### Külatants

Külatants (*bygdedans*) on norra rahvatantsu kihistus, mis on välja kujunenud vanemast paaristantsust. Seda mängitakse viiuli (*hardingfele*) saatel. 

Põhilised tantsud on kolmeosalise taktimõõduga *springar* (Lääne-Norra) ja *pols* (Ida-Norra) ning kaheosalise taktimõõduga *gangar* ja *halling*. *Hardfele* saatel tantsitavad põhitantsud on *springar*, *halling*, *gangar* ja *rull* (*vossarull*). *Pols*'i tantsitakse tavalise viiuli või lõõtspilli saatel. *Springar* tuli arvatavasti enne 1600. aastast Saksamaalt või Austriast; oletatakse sugulust lendleriga. 

Külatantsud on improvisatsioonilised. Neis vahelduvad üksik- ja paaristants. Paarid liiguvad mööda ringi nagu valsis, mis jõudis Norrasse 19. sajandil.

19. sajandi lõpus olid külatantsud välja suremas, kuid Noregs ungdomslag, Landslaget for Spelemenn jt organisatsioonid hakkasid neid kultiveerima. 

### Vanatantsud

Vanatantsud (*gammeldans*) jõudsid Norrasse 18. sajandi lõpust. Kõigepealt tuli valss, siis *hoppvals*, *skotsk*, *hamburger* ja lõpuks reinlender. 19. sajandi lõpus tulid polkamasurka, masurka ja Pariisi polka. Pärast 1950. aastat tuli Läti polka. 

### Laulumängud ja ringtantsud

On ka laulumänge ja mitme paari ringtantse. 

### Laulutantsud

20. sajandi esimese poole rahvatantsuliikumises tekkisid Fääri saarte eeskujul laulutantsud.

Ballett
-------

 *Pikemalt artiklis Norra ballett*
20. sajandi esimesel poolel oli Norra balleti keskus Norra Rahvusteater. Tolle aja tähtsamad nimed on Gyda Christensen ja Lillebil Ibsen. 

Esimese kutselise balletiansambli lõid 1948 Gerd Kjølaas ja Briti päritolu Louise Browne. Pärast mitut nimevahetust sai trupist 1958 loodud Den Norske Opera osa. Balletitrupi kunstiliseks juhiks sai Harcourt Algernoff Austraaliast. Klassika kõrvale toodi repertuaari kaasaegset koreograafiat (George Balanchine, Antony Tudor, Birgit Cullberg, Glen Tetley). Norra uute koreograafide seas olid Kjersti Alveberg ja Kari Blakstad. Trupi juhtide seas olid Sonja Arova ja Anne Borg. 

Aastatel 1990–2002 juhtis taanlane Dinna Bjørn truppi, mis pälvis rahvusvahelise tunnustuse. Talle järgnes ballettmeistrina Espen Giljane. Alates 1992. aastast kannab trupp nime Den Norske Nationalballet.

Moderntants
-----------

 *Pikemalt artiklis Norra moderntants*
Moderntantsu harrastab Norras näiteks Nye Carte Blanche Bergenis. Sealsed koreograafid on Ingun Bjørnsgaard ja Ina Christel Johannessen.

Vaata ka
--------

* Jo Strømgren Kompani

Kirjandus
---------

* Egil Bakka. *Norske dansetradisjonar*, Oslo: Samlaget 1978, ISBN 82-521-0859-8
Freundsbergi loss vaadatuna alt Freundsbergist ("sõbramägi") 16. augustil 2008
Aerofoto
**Freundsbergi loss** ehk **Burg Freundsberg** on loss (linnus) Tiroolis Austrias, mille lasid 1150. aastal ehitada Freundsbergi isandad. Burg Freundsberg asub merepinnast 675 m kõrgusel.

Algul koosnes loss üksikust donžoonist, mis on siiani terve. Kabel selle kõrvale ehitati 1177. aastal. 1467. aastal müüdi loss Austria ertshertsogile Sigismundile, kes ehitas lossi ümber ja kutsus seda oma valitsemisajal nimega *Sigismundruh*.

Aastatel 1634–1637 ehitati loss "lossikirikuks" või *Schlosskircheks*. (Mitte segi ajada Kõigi pühakute kirikuga Wittenbergis, mille kohta öeldakse samuti *Schlosskirche*.) Loss vahetas mitu korda omanikku ja 1812. aastast kuulub loss Schwazi linnale.

1948. aastast on loss muuseum, kus on dokumenteeritud Schwazi linna ja piirkonna hõbedakaevandamise ajalugu. 1966. aastal alustas linn lossi restaureerimist.

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Freundsbergi loss** |