recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib kirjastusest; ajakirja kohta vaata artiklit Tänapäev (ajakiri); ajalehte kohta vaata artiklit Tänapäev (ajaleht)* |

---

**Tänapäev** on kirjastus Tallinnas, mis alustas tegevust 1. septembril 1999. Kirjastuse põhivaldkondadeks on ilukirjandus, ajaloo- ja teatmekirjandus, elulood, laste- ja noortekirjandus, terviseraamatud ning huumor. Tänapäev on nime saanud 1930. aastatel ilmunud ajakirja järgi, kuid ei oma selle väljaandega muud seost.

2000. aastal kirjastas Tänapäev 45 raamatut, 2001. aastal oli see arv 60, 2005. aastal 92 raamatut ning 2011. aastal ilmus 125 raamatut. 2015. aastal kirjastati umbes 140 ja 2017. aastal umbes 150 teost. 

Peamiselt annab kirjastus välja ilukirjandust. Aimekirjanduses on rõhk kvaliteetsetel ajaloo- ja teatmeraamatutel, mis käsitlevad nii uuemat kui ka vanemat ajalugu. 

Viimastel aastatel on Tänapäev olnud kõige suurem eestikeelse luule kirjastaja. 

Tänapäev on tuntud ka vanade fotode ja postkaartide põhjal koostatud pildialbumite kirjastajana.

Raamatusarjad
-------------

Kirjastus on välja andnud raamatusarju 

* "Punane raamat",
* "Minu esimene raamat",
* "Tänapäeva noorsooromaan" ja
* "Looduse lood".

Tõlgitud ilukirjandus ilmub peamiselt sarjas "Punane raamat", mis koondab selliste tunnustatud kirjanike loomingut nagu Oscar Wilde, Kurt Vonnegut, Albert Camus, Franz Kafka, Paul Auster, Günter Grass, Ian McEwan, John Irving, Mihhail Bulgakov, Anton Tšehhov jpt. Uute tõlgete kõrval ilmub ka populaarsema klassika kordustrükke. Tänapäev avaldab ka kriminaalromaanisarju, kus on ilmunud näiteks Georges Simenoni, Dashiell Hammetti, M. C. Beatoni, Boriss Akunini ja Robert van Guliku teosed.

Eestikeelse lastekirjanduse sarjas "Minu esimene raamat" avaldatakse omamaiste autorite teoseid; tänu sellele on saanud oma loomingut tutvustada mitu uut lastekirjanikku ja lasteraamatute illustraatorit. Sarja "Tänapäeva noorsooromaan" teosed on mõeldud peamiselt teismelistele.

Romaani- ja jutuvõistlused
--------------------------

Kirjastus Tänapäev on korraldanud nii romaani- kui ka jutuvõistlusi. 

* Koostöös Eesti Lastekirjanduse Keskusega korraldatakse alates 2000. aastast algupärase noorteromaani võistlust. Esimese võistluse võitis Aidi Valliku käsikiri „Kuidas elad, Ann?". 2020. aastal toimus noorteromaanivõistlus juba üheteistkümnendat korda.
* 2021. aastal toimus kümnendat korda lastejutuvõistlus "Minu esimene raamat".
* 2008. aastast korraldab kirjastus romaanivõistlust (2008. aastal võitis sekke Angela Hofberg romaaniga "Ikkagi", 2010. aastal Avo Kull romaaniga "Haigla", 2011. aastal Janka Lee Leis romaaniga „Vihmasaatjad", 2013. aastal Esta Aksli romaaniga "Ane", 2015. aastal Kaur Riismaa romaaniga "Pimeda mehe aiad").
* 2021. aastast korraldatakse ka krimiromaanivõistlust.

Viited
------

1. ↑
2. ↑
3. ↑

Välislingid
-----------

* Kirjastuse Tänapäev koduleht
Andros Townsend Crystal Palace'i särgis (2016)
**Andros Darryl Townsend** (sündinud 16. juulil 1991 Leytonstone'is) on Inglismaa jalgpallur. Ta mängib äärepoolkaitsjana Premier League'i klubis Everton ja Inglismaa jalgpallikoondises.

Townsend liitus kaheksa-aastaselt Tottenham Hotspuri noorteakadeemiaga. Ta alustas profikarjääri 2009. aastal. Tottenham Hotspuri põhimeeskonnas saavutas ta regulaarse koha alles hooajal 2013–14. Enne seda oli ta aastatel 2009–2013 laenul kokku üheksas Inglismaa klubis, põhiliselt Inglismaa 1. liiga ja esiliiga klubides, kuid hooajal 2012–13 Premier League'i klubis Queens Park Rangers.

2016. aasta jaanuaris liitus ta Premier League'is mängiva Newcastle Unitediga ning mängis seal kuni hooaja lõpuni. 2016. aasta juulis sõlmis ta viieaastase lepingu Crystal Palace'iga. Hooajal 2018–2019 valiti Townsendi löödud värav mängus Manchester City vastu Premier League'i hooaja ilusaimaks väravaks.

2021. aasta juulis sõlmis ta kaheaastase lepingu Evertoniga.

Inglismaa jalgpallikoondises tegi ta debüüdi 11. oktoobril 2013 MM-i valikmängus Montenegro vastu. Ta lõi mängus ka värava.

Viited
------

1. ↑  "Crystal Palace sign Andros Townsend and Steve Mandanda". BBC Sport. 1.7.2016. Vaadatud 2.12.2018
2. ↑  "Townsend wins Carling Goal of the Season award". Premier League. Vaadatud 24.5.2019
3. ↑  "England 4–1 Montenegro". BBC Sport. 11.10.2013. Vaadatud 2.12.2018

Välislingid
-----------

 Andros Townsend – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
* Profiil Everton FC kodulehel
**Keskküla mõis** (saksa keeles *Kesküll*) oli rüütlimõis Kirbla kihelkonnas Läänemaal. Nüüdisajal jääb mõis Lääne maakonda Lääne-Nigula valda.

Mõis rajati tõenäoliselt 17. sajandil. 

19. sajandil ja 20. sajandi algul olid mõisa omanikud Fersenid. 1883. aastal müüs Alma von Maydell ja tema neli last Keskküla mõisa Läänemaa kreisisaadik Nikolaivon Fersenile hinnaga 60 000 hõberubla. 1897. aastal, Nikolai Gotthard Georg von Ferseni surma järel 1896, pärisid mõisa tema 5 poega (Lorenz Nikolai Arthur von Fersen, Erich Bernhard Nikolai Lorenz von Fersen, Kurt Konstantin Ernst von Fersen, Otto Wilhelm Karl von Fersen, Axel Georg Theodor Hermann von Fersen), igaüks 2/14 osas ja 4 tütart (Dorothea (Dora) von Fersen, Margarethe Else Dorothea Nelly von Fersen, Antonie (Tony) Johanna Bertha von Fersen, Helene Auguste Dorothea von Fersen), igaüks 1/14 osas. Neile kinnistati Keskküla ja Kirbla mõis. 1901. aastal läks Keskküla koos Kento maatüki ja Kirbla mõisaga (2262 tessatiini) pärijatevahelisel kokkuleppel parun Axel Georg\* Theodor Hermann von Fersenile (1870–1943).

Viited
------

1. 1 2 3 4  Keskküla mõis Eesti mõisaportaalis (vaadatud 23.01.2016)
2. ↑  Keskküla Kirbla khk, Kinnistute register

Välislingid
-----------

* Keskküla mõis Eesti mõisaportaalis
* Keskküla mõis Rahvusarhiivi Eesti ala mõisate registris

Kirbla kirik
Kirbla kihelkond

**Kirik**: Kirbla  

**Mõisad**: Kasari mõis | Keskküla mõis | Kloostri mõis | Lautna mõis | Rumba mõis | Seira mõis | Vanamõisa mõis
Ángel Mena
**Ángel Israel Mena Delgado** (sündinud 21. jaanuaril 1988 Guayaquilis) on Ecuadori jalgpallur, kes mängib ääreründajana Mehhiko kõrgliiga klubis Club León ja Ecuadori jalgpallikoondises.

Ta alustas karjääri Ecuadori klubis Emelec, mille põhimeeskonnas debüteeris ta 2007. aastal. Aastatel 2013, 2014 ja 2015 tuli ta klubiga Ecuadori meistriks.

Aastatel 2017–2018 mängis ta Mehhiko kõrgliiga klubis Cruz Azul. Club Leóniga liitus ta 2019. aastal. 2019. aasta Clausura hooajal oli ta 14 väravaga liiga suurim väravakütt. Lisaks andis ta 10 resultatiivset söötu, mille poolest oli samuti parim mängija liigas.

Ecuadori jalgpallikoondises tegi Mena debüüdi 28. märtsil 2015 mängus Mehhiko vastu. Koodisekarjääri esimese värava lõi ta 24. märtsil 2016 MM-i valikmängus Paraguay vastu. Ta on kuulunud Ecuadori koondisse 2016. aastal Copa América Centenariol ja 2019. aasta Copa Américal.

Saavutused
----------

Emelec
* Serie A (3) : 2013, 2014, 2015

Cruz Azul
* Copa MX (1): Apertura 2018
**Filip Bradarić** (sündinud 11. jaanuaril 1992 Splitis) on Horvaatia jalgpallur, kes mängib kaitsva poolkaitsjana Saudi Araabia kõrgliiga klubis Al Ahli.

Ta alustas klubikarjääri kodulinna klubis Spliti Hajduk, debüteerides Horvaatia kõrgliigas hooajal 2013–14.

Aastatel 2015–2018 mängis ta Horvaatia kõrgliiga klubis HNK Rijeka. 2017. aastal tuli ta klubiga Horvaatia meistriks ning võitis samal aastal Horvaatia karikavõistlused.

2018. aasta augustis sõlmis ta viieaastase lepingu Cagliari, kuid mängis seal vaid hooajal 2018–19. Hooajal 2019–20 oli ta laenul Spliti Hajdukis ja Hispaania kõrgliiga klubis Celta de Vigo. Hooajal 2020–2021 oli ta laenul Saudi Araabia kõrgliiga klubis Al-Ain.

2021. aasta juulis sõlmis ta kaheaastase lepignu Al Ahliga.

Horvaatia jalgpallikoondises tegi Bradarić debüüdi 15. novembril 2016 sõprusmängus Põhja-Iirimaa vastu. Ta kuulus Horvaatia koondisse 2018. aasta maailmameistrivõistlustel, kus saavutati teine koht.

Viited
------

1. ↑   (vaadatud 18.2.2022)

| * v
* r
Horvaatia koondis  –  2018. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlused |
| --- |
| 

* 1 Livaković
* 2 Vrsaljko
* 3 Strinić
* 4 Perišić
* 5 Ćorluka
* 6 Lovren
* 7 Rakitić
* 8 Kovačić
* 9 Kramarić
* 10 Modrić (c)
* 11 Brozović
* 12 L. Kalinić
* 13 Jedvaj
* 14 Bradarić
* 15 Ćaleta-Car
* 16 N. Kalinić
* 17 Mandžukić
* 18 Rebić
* 19 Badelj
* 20 Pjaca
* 21 Vida
* 22 Pivarić
* 23 Subašić
* Treener: Dalić

 | Horvaatia |
Kunagine Pikaküla mõisa peahoone ja hilisem Paide kultuurimaja. Vaade Pärnu tänavalt
Kunagine Pikaküla mõisa peahoone ja hilisem Paide kultuurimaja. Vaade Laialt tänavalt
**Pikaküla mõis** (saksa keeles *Pitkaküll*) oli mõis Järvamaal Anna kihelkonnas. Tänapäeval jääb kunagine mõis Paide linna territooriumile.

Ajalugu
-------

Pikaküla küla on esmamainitud 1586. aastal, mil selle omanikuks sai Hans Wartmann. 17. sajandi keskel rajati Pikaküla mõis. Wartmannide omandusse jäi see 1760. aastani, mil naabruses asuva Purdi mõisa omanik Carl Gustaf von Baranoff selle 3000 rubla eest ära ostis. Sestpeale toimis Pikaküla Purdi kõrvalmõisana.

Mõisa viimane omanik oli Wilhelm von Ungern-Sternberg.

Mõisahoone
----------

Ungern-Sternbergid rajasid mõisa esindusliku kahekorruselise puidust härrastemaja. 1920. aastatel, pärast mõisa võõrandamist, võeti peahoone lahti, viidi Paidesse ning pandi uuesti kokku. Ümberkolimisega muutus siiski tunduvalt hoone välimus. Kuni 1980. aastateni asus hoones kultuurimaja. Nüüdisajal hoonet renoveeritakse.

Viited
------

1. 1 2 3  Alo Särg, "Järvamaa mõisad ja mõisnikud". Argo, Tallinn 2005

Anna kihelkond

**Kirik**: Anna  

**Mõisad**: Anna kirikumõis | Eivere mõis | Korba mõis | Ojataguse mõis | Pikaküla mõis | Puiatu mõis | Purdi mõis
Kaart
**Jaama puiestee** on tänav Rakveres ja paikneb linna põhjaosas. Kaugus linna keskväljakust linnulennul mõõdetuna on 0,9–1,3 km.

Jaama puiestee on 1810 meetrit pikk ning on pikkuselt teine tänav linnas, pikem on vaid Vabaduse tänav. Ida-läänesuunaline tänav on kõige kitsam idaosas (12 meetrit) ja kõige laiem lääneosas (25 meetrit). Jaama puiestee algab Roodevälja linnaosast, läände suundudes läbib Kukeküla ja Lilleküla linnaosa ning lõpeb Mõisavälja linnaosas. Tänav kulgeb paralleelselt Tallinna–Narva raudteega, kaugus põhja pool asuvast raudteemaast ligikaudu 40 meetrit. 20. sajandi esimeses pooles oli Jaama puiestee põhiliselt hoonestamata, ehitised asusid vaid tänava lõunaküljel Rakvere raudteejaama lähedal. Praeguse tänava kohal paiknes kohalik tee.

Vaade Jaama puiesteelt Õli tänava endise Rakvere viljasalve hoonetele
Tänav saab alguse Õli tänava lõpust, lääne poole suundudes ristub lõuna poolt Kauba, Küti, Malmi, Härma, Võidu, Lille, Tööstuse, Näituse, Kalda ja Maidla tänavaga ning lõpeb Ilu puiestee kohal.

Jaama puiestee idaosas asuvad põhiliselt kahekorruselised äri-, teenindus- ja tootmishooned, keskosas vaheldumisi elamud ja ärihooned, lääneosas korrus- ja pereelamud. Lõuna küljel, Kalda tn 3, paikneb Rakvere Piiritusetehase hoonestu, mille kaugem eelkäija oli Rakvere mõisa viinavabrik. Sellel kinnistul liituvad Rakveret läbivad lahtine Tobia peakraav ja kollektoris Soolikaoja, mille veed voolavad seejärel tänava ja raudtee alt läbi põhja suunas. 

Tänav on välisvalgustuse, asfaltkattega sõidutee ning osaliselt kõnniteega ühel tänava küljel. Tänava keskosa rekonstrueeriti 2021. aastal.

Viited
------

1. ↑  Kohalike teede nimekiri Vaadatud 29.10.2021
2. ↑  Rakvere linnaosad
3. ↑   Rakvere interaktiivne kaart
4. ↑  Odette Kirss. "Jalutaja teejuht, Rakvere", Tallinn, Solnessi Arhitektuurikirjastus, 2007.lk 154

Välislingid
-----------

 Jaama puiestee – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Mõisa häärber
**Šalčininkai mõis** (leedu *Šalčininkų dvaras*) on endine mõis Leedus Šalčininkai rajooni Šalčininkai vallas Šalčininkai linnas. Mõisakompleks asub aadressil Vytauto g. 1 .

Esimesed teated mõisa kohta pärinevad XIV sajandist, mil see oli Leedu suurvürstide mõis. Selle rentnikeks olid Montovtased ja rüütel Tomko. Mõis kuulus XV–XVI sajandini Hlebowiczite suguvõsale, XVII–XVIII sajandini aga Chodkiewiczitele. Aastal 1826 läks mõis Švytkovskite valdusse. Aastal 1835 ostsid mõisa Karol Fernand ja Anna Wagner. Wagnerite suguvõsa valdusse jäi mõis aastani 1939, mil selle viimane omanik Karol Wagner Inglismaale pages.

Mõisa häärber valmis arhitekt Hetzscholdi projekti järgi XVIII sajandist pärit mõisakompleksi juurde aastal 1880. Aastal 1904 ehitati hoone ümber; see sai keskkütte ja varustati elektriga, lisandus ka puidust tiibhoone. Nii ida- kui ka lääneküljel on keskne risaliit, lääneküljel asub ka nelja sambaga portikus. Hoone on kahekorruseline, selle kirdeküljel asub ka väike kelder. Teise maailmasõja ajal tassisid röövlid laiali seal asunud kunstikogu ja raamatukogu. Sõjajärgsetel aastatel asus seal rajooni täitevkomitee, seejärel haigla ja hiljem muusikakool. Tänapäeval asub hoones kunstikool. Häärberis paiknevas saali kasutati filmi Tadas Blinda võtetel, kus see kujutas Mihhail Muravjovi residentsi.

Üks mõisa majadest aadressil Žalioji g. 2 valmis XIX sajandi alguses. Mõisa ait aadressil Vytauto g. 1 teisaldati sellele aadressile aastal 1948. Esimene teenijatemaja (aadress Plento g. 6) valmis XIX sajandi keskpaigas, teine teenijatemaja (aadress Žalioji g. 1A ) XIX sajandi lõpus. Mõisa pesuköök aadressil Vytauto g. 1 valmis aastal 1922 (nõukogude perioodil lisati sellele kolmas korrus). Kompleksi kuulub veel kolm piirituseladu. Esimene neist aadressil Vytauto g. 1 valmis aastal 1938. Samal aadressil paiknevad ka teine piirituseladu ja aastal 1885 valminud kolmas piirituseladu.

Viited
------

1. ↑  "Šalčininkų dvaro sodyba (Kultūros vertybių registras)". Vaadatud 16. jaanuaril 2021.
2. ↑  "Šalčininkų dvaro sodybos rūmai (Kultūros vertybių registras)". Vaadatud 16. jaanuaril 2021.
3. ↑  "Šalčininkų dvaro sodybos namas (Kultūros vertybių registras)". Vaadatud 16. jaanuaril 2021.
4. ↑  "Šalčininkų dvaro sodybos svirnas (Kultūros vertybių registras)". Vaadatud 16. jaanuaril 2021.
5. ↑  "Šalčininkų dvaro sodybos pirmas kumetynas (Kultūros vertybių registras)". Vaadatud 16. jaanuaril 2021.
6. ↑  "Šalčininkų dvaro sodybos antras kumetynas (Kultūros vertybių registras)". Vaadatud 16. jaanuaril 2021.
7. ↑  "Šalčininkų dvaro sodybos skalbykla (Kultūros vertybių registras)". Vaadatud 16. jaanuaril 2021.
8. ↑  "Šalčininkų dvaro sodybos pirma spirito saugykla (Kultūros vertybių registras)". Vaadatud 16. jaanuaril 2021.
9. ↑  "Šalčininkų dvaro sodybos antra spirito saugykla (Kultūros vertybių registras)". Vaadatud 16. jaanuaril 2021.
10. ↑  "Šalčininkų dvaro sodybos trečia spirito saugykla (Kultūros vertybių registras)". Vaadatud 16. jaanuaril 2021.
*Mitte segi ajada Rakvere Võrkpalliklubiga.*

---

|  |
| --- |
| **Rakvere Fruit Xpress** |
| **Tegev:** | 1990–2013 |
|  |
| **Võidud** |
| **3** Eesti meistrivõistlused |
| **2** Eesti karikavõistlused |

**VK Rivaal Rakvere** oli Rakvere võrkpalliklubi. 

Võrkpalliklubi loodi 14. aprillil 1990 Rakvere Spordikooli treeneri Mati Meriranna eestvedamisel. 

Meeskond komplekteeriti toona Rakvere Spordikooli kasvandikest ning on edaspidi tuginenud Rakvere noorte järelkasvule.

2013. aastal võttis klubi vedamise Mati Merirannalt üle Raigo Pärs ning **Rakvere Fruit Xpress**i baasil loodi uus klubi, Rakvere Võrkpalliklubi.

Aeroc Rakvere on tulnud kolm korda (1995, 1996, 1997) Eesti meistriks ning kaks korda võitnud Eesti meeste karikavõistlused võrkpallis (1995, 1996).

Ajalugu
-------

* 1990–2001 VK Rivaal Rakvere
* 2001–2009 VK Aeroc Rakvere
* 2009–2012 Rakvere Grossi Toidukaubad
* 2012–2013 Rakvere Fruit Xpress

Viited
------

1. ↑  Kas Rakvere Võrkpalliklubi lõpetab kevadel tegevuse? Võrkpall24, *18.03.2019*

Välislingid
-----------

* Võrkpalliklubi Rivaal koduleht
**Mitteühinemisliikumine** on rahvusvaheline organisatsioon, mille eesmärk on sõnastatud 1979. aasta Havanna deklaratsioonis: kindlustada [suurte poliitiliste ja sõjaliste liitudega] mitteühinenud riikide rahvuslik iseseisvus, suveräänsus, territoriaalne terviklikkus ja julgeolek võitluses nii imperialismi, kolonialismi, neokolonialismi, rassismi, sionismi, välisagressiooni, okupatsiooni, domineerimise, sekkumise või hegemoonia kui ka suurvõimude ja -blokkide poliitika vastu.

Organisatsioon asutati 1955. aastal alternatiivina NATO-le ja VLO-le. Initsiaatorite seas olid Jugoslaavia, India ja Egiptus.

2011. aasta seisuga on organisatsioonil 120 liiget. Sealhulgas on liikmeteks kõik Aafrika rigid peale Lõuna-Sudaani.

Liikmesriigid
-------------

### Aafrika

1. Alžeeria
2. Angola
3. Benin
4. Botswana
5. Burkina Faso
6. Burundi
7. Cabo Verde
8. Djibouti
9. Egiptus
10. Ekvatoriaal-Guinea
11. Elevandiluurannik
12. Eritrea
13. Etioopia
14. Gabon
15. Gambia
16. Ghana
17. Guinea
18. Guinea-Bissau
19. Kamerun
20. Keenia
21. Kesk-Aafrika Vabariik
22. Komoorid
23. Kongo Demokraatlik Vabariik
24. Kongo Vabariik
25. Lesotho
26. Libeeria
27. Liibüa
28. Lõuna-Aafrika Vabariik
29. Madagaskar
30. Malawi
31. Mali
32. Maroko
33. Mauritaania
34. Mauritius
35. Mosambiik
36. Namiibia
37. Niger
38. Nigeeria
39. Rwanda
40. Sambia
41. São Tomé ja Príncipe
42. Seišellid
43. Senegal
44. Sierra Leone
45. Somaalia
46. Sudaan
47. Svaasimaa
48. Tansaania
49. Togo
50. Tšaad
51. Tuneesia
52. Uganda
53. Zimbabwe

### Aasia

1. Afganistan
2. Araabia Ühendemiraadid
3. Bahrein
4. Bangladesh
5. Bhutan
6. Birma
7. Brunei
8. Fidži
9. Filipiinid
10. Ida-Timor
11. India
12. Indoneesia
13. Iraan
14. Iraak
15. Jeemen
16. Jordaania
17. Kambodža
18. Katar
19. Kuveit
20. Laos
21. Liibanon
22. Malaisia
23. Maldiivid
24. Mongoolia
25. Nepal
26. Omaan
27. Pakistan
28. Palestiina
29. Paapua Uus-Guinea
30. Põhja-Korea
31. Saudi Araabia
32. Singapur
33. Sri Lanka
34. Süüria
35. Tai
36. Türkmenistan
37. Usbekistan
38. Vanuatu
39. Vietnam

### Euroopa

1. Aserbaidžaan
2. Valgevene

### Ladina-Ameerika

1. Antigua ja Barbuda
2. Bahama
3. Barbados
4. Belize
5. Boliivia
6. Colombia
7. Dominica
8. Dominikaani Vabariik
9. Ecuador
10. Grenada
11. Guatemala
12. Guyana
13. Haiti
14. Honduras
15. Jamaica
16. Kuuba
17. Nicaragua
18. Panama
19. Peruu
20. Saint Kitts ja Nevis
21. Saint Lucia
22. Saint Vincent ja Grenadiinid
23. Surinam
24. Trinidad ja Tobago
25. Tšiili
26. Venezuela

Endised liikmesriigid
---------------------

Üks organisatsiooni eestvedajatest, Jugoslaavia, lagunes 1991. aastal. Riigi järglasriikidest on Sloveenia ja Horvaatia liitunud NATO ja Euroopa Liiduga, Montenegro ja Põhja-Makedoonia on liitunud NATOga, kuid Bosnia ja Hertsegoviinal ja Serbial on organisatsioonis vaatlejaliikme staatus.

Küpros liitus mitteühinemisliikumisega 1961. ja Malta 1973. aastal, kuid peale EL liikmeks saamist 2004. aastal lahkusid mõlemad organisatsioonist.

Argentina liitus organisatsiooniga 1973. aastal, kuid 1991. aastal, peale Nõukogude Liidu ja kommunismi lagunemist ei näinud president Carlos Menem liikumisel enam tarvidust ja Argentina lahkus.
**Zweibrücken-Kleeburgi pfaltskrahv Johann Kasimir** (20. aprill 1589 Zweibrücken – 18. juuni 1652 Stegeborgi loss) oli Zweibrückeni pfaltskrahvi Johann I ja tolle naise Magdalena poeg ning Wittelsbachi pfaltskrahvide niinimetatud *Rootsi liini* asutaja, kuna temast pärines kolm järjestikku Rootsi kuningat, kuid tavaliselt tuntakse seda Kleeburgi liinina.

Aastal 1591 sätestas tema isa, et noorema pojana saab Johann Kasimir apanaažina Neukastelli krahvkonna Pfalzis. Kuid pärast isa surma aastal 1611 sõlmis vanim poeg Johann II Johann Kasimiriga kompromissi, millega viimane sai vaid Neukastelli lossi koos aastamaksega 3000 floriini krahvkonna tulust (sarnaselt sai Johann Kasimiri vanem vend Friedrich Kasimir Landsbergi lossi väikese valdusega selle ümber, mitte kogu Landsbergi apanaaži, nagu isa oli lubanud). 

11. juunil 1615 abiellus Kasimir oma nõo Katarinaga ja nende pojast sai lõpuks Rootsi kuningas Karl X Gustav.

Perekond
--------

Viis tema last Katarinaga jõudsid täisikka:

* Christine Magdalena (1616–1662)
* Karl Gustav (1622–1660)
* Maria Eufrosyne (1625–1687)
* Eleonore Katharine (1626–1692)
* Adolf Johann I (Pfalz-Zweibrücken-Kleeburg) (1629–1689)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**Uus üksus** | **Kleeburgi pfaltskrahv**1604–1652 | Järgnev**Karl Gustav** |
**Püha Peetri kloostri kirik Westminsteris** ehk **Westminster Abbey** on gooti kirik, mis asub Londonis Westminsteris, Westminsteri paleest lääne pool. Seda ehitati vaheaegadega aastatel 1245–1745.

Westminster Abbey on traditsiooniline koht Suurbritannia valitsejate kroonimiseks ja põrmude säilitamiseks. Teiste hulgas on seal kroonitud kuninganna Elizabeth II.

Seda kandiliste tornide ja luksuslike võlvidega gooti stiilis kloostrit peetakse üheks kõige paremaks kirikuarhitektuuri näiteks. Inglaste jaoks on see palju olulisem: see on rahva pühamu, kõige selle sümbol, mille nimel britid on võidelnud ja võitlevad praegugi. Seal on kroonitud suurem osa maavalitsejaid, paljud neist on sinna ka maetud.

Peaaegu iga tuntud Inglismaa ajalooline isik on Westminster Abbeyga seotud. Edward Usutunnistaja rajas 1065. aastal sellesse paika, vaatega Parlamendi väljakule benediktlaste kloostri. Harold II oli arvatavasti esimene Inglise kuningas, kes seal 1066. aasta jaanuaris krooniti. Kui ta Hastingute eluajal sõjas langes, krooniti William Vallutaja seal samal aastal. Esimene kirjutis kloostris kinnitab seda. Kroonimise traditsioonid on säilinud siiani. Kloostrihoone vara-inglise gooti struktuur on kõige enam võlgu Henry III-le, kuigi kloostri välimusse andsid oma panuse paljud arhitektid.

Poeetide Nurgas on Chauceri, Samuel Johnsoni, Tennysoni, Browningu, Charles Dickensi ja paljude teiste kuulsate kirjanike ja poeetide tuhk. Nende kõrvale on maetud näitleja David Garrick. Poeetide Nurgas asuvad Miltoni, Keatsi, Shelley, Henry Jamesi, T. S. Elioti, George Elioti ja teiste suurkujude mälestusmärgid. Kunstiliselt üheks huvitavamaks peetakse William Blake'i büsti, mis on Sir Jacob Epsteini töö. Sealt võib leida ka luuletaja Dylan Thomase ja lord Laurence Olivier' mälestusplaadi.

Välislingid
-----------

 Westminster Abbey – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
**Aleksander Karabtšuk** (sündinud 13. septembril 1997 Jõgeval), esinejanimega **Utoopia**, on Eesti räppar ja muusikaprodutsent. 

Ta on koostööd teinud paljude tuntud nimedega nagu Pearu Paulus, Jarek Kasar, Ivar Must jne. Räppar on tegutsenud 2012. aastast, kuid märkimisväärsem karjäär sai alguse 2015. aastal muusikavideoga "Kõike ei saa". Ta on löönud käed plaadifirmaga Royal Records. 

Utoopia enne esinemist Pärnu ööklubis Spiceutoopia
2015. aastal salvestas Utoopia oma esimese stuudioloo koostöös tuntud produtsendiga, Ivar Must, kes on 2001. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel esikoha saavutanud Eesti eurolaulu "Everybody" viisi autor. Sellele loole filmiti Utoopia esimene muusikavideo. Samal aastal avaldas Utoopia ka paljud tuntud lood nagu "Karma", "Positiivne mõttemaailm" ja "Mägedel on silmad".

2016. aasta tõi Utoopia jaoks suure edu, kui koostöös Inglismaa videoprodutsendiga Oliver Rueben Charles Whitehouse ilmus internetti tema hittlugu[*viide?*] "Kes siis veel". Ilmus ka järg "Kes siis veel kui sina". Koostöös noorte räpparitega avaldati samal aastal ka singel "7" koos muusikavideoga.

2017. aastal valmis koostöös Eesti räppariga Maxtract singel "Chilllill". Samal aastal ilmus tal ka singel "H.M.T". 2018. aastal tegi kaasa plaadil "The Red Album", kus esines peale Eesti veel 14 riigi artiste. Umbes samal ajal ilmusid ka singlid "Perekond" ja "Igavene reede".

2019. aastal tuli Aleksander ajateenistusest ning pärast seda ilmus tal lugu "Hing", millest sai hitt[*viide?*]. Sel aastal lõi Utoopia käed ka plaadifirmaga Royal Records 

2020. aastal tegi Utoopia koostööd selliste esitajatega nagu Kea, Mao Tenson, Yuristone & CATCAT. Ilmus muusikavideo "Lendame Kuule", mille taustamuusika on loonud Streets Of Nature] ja Chalice(Jarek Kasar). Samal aastal avaldas Utoopia veel singlid "Eks sa tee" ja video "Utoopia Riimivihik #1".

2021. aastal ilmus tema debüütalbum "Utoopia", mis pälvis Raadio 2 aastahääletusel neljanda koha. Ta võitis kolmanda koha "aasta hiphop artist" kategoorias. Samal aastal avaldas muusik veel koostöös Pearu Paulusega loo "Viid mu taeva". Ilmusid ka Utoopia singlid "Võitjate meri" ja "Toorus".

2022. aastal postitas Utoopia internetti Eesti ajaloo kõige esimese NFT räpiloo ning paar päeva hiljem avalikustas singli "Tõmba normiks". Sellele järgnes nädala pärast ka muusikavideo "Cinema", mis on filmitud Forumcinema Coca Cola plaza kinosaalis.
**Karl Nikolai Hintzer** (7. september 1895 Tartu – 20. august 1967 Lübeck) oli eesti fotograaf ja õpetaja.
Kasutas ka nimekuju Karl Hinto.

Elukäik
-------

1905-1911 õppis Tartu 1. algkoolis ja 1912-1915 Hugo Treffneri gümnaasiumis. 

1916. aastal töötas sõjaväeinstruktorina Tartu keskkoolides. 1917-1918 õppis võimlemisõpetajate kursustel. 1918. aastast oli Hugo Treffneri gümnaasiumi võimlemis- ja tööõpetuse õpetaja. 

1922 käis Haridusministeeriumi stipendiaadina õppereisidel Rootsis ja Saksamaal. 1922 - 1926 oli lektor võimlemisõpetajate suvekursustel. Oli 1930-ndatel Noorte Kotkaste Tartu maleva Hugo Treffneri gümnaasiumi malevkonna pealik.

1941-1944 oli Karl Hintzer ajalehe Postimees fotograaf ja Eesti sõjakirjasaatjate grupi fotograaf. 1942-1943 oli ka ajakirja Eesti Pildileht fotograaf. 

1944. aasta suvel evakueerus Karl Hintzer Saksamaale, kus asus tööle Eestist saabuvaid sõjapõgenikke abistavasse Eesti toimkonda Danzigis. Saksamaal pildistas hulga fotosid eestlastest pagulaslaagrites. Hiljem oli tegev Saksamaal eestlaste organisatsioonides. 1952. aastal oli töötu, 1963. aastal elas [sõjaväe]laagris, hiljem Lübeck-Moislingis

Fotodest
--------

Karl Hintzer müüs Riigiarhiivile fotosid Tartu ja Lõuna-Eesti sündmustest. 1944. aastal Eestist Saksamaale evakueerudes võttis oma negatiivide kogu kaasa ja müüs selle 1958. aastal Herderi Instituudile Marburgis. 

Üks fotokogu asub Eesti Filmiarhiivis EFA.5 - 393 fotot. Negatiivide kogu, 23 000 klaas- ja filminegatiiviga, asub Herderi Instituudis.

Välislingid
-----------

* KulturNav
* Karl Hintzer Eesti biograafilises andmebaasis ISIK
**Romeo Paul Eduard Peterhof** (4. aprill 1899, Tartu – 20. jaanuar 1941, Tartu) oli Eesti arstiteadlane ja neuroloog.

Elulugu
-------

Romeo Paul Eduard Peterhof oli kullassepa poeg ja baltisakslane.

Lõpetas 1909 Tartu Aleksandri Gümnaasiumi, 1915 TÜ arstiteaduskonna, meditsiinidoktor (1924, TÜ), väitekiri "Experimentelle Untersuchungen über die resorptive Funktion des Flexus chorioideus". Oli I maailmasõja ajal rindearst ja laatsarettides ülemarsti abi, 1919.–20. a 1. Tartu Sõjaväehospidali ülemarsti abi, aastast 1921 TÜ närvikliiniku assistent (professor Ludvig Puusepa juures), ühtlasi praktiseeris 1921–40 Tartus närviarstina. Tartu Eesti Arstide Liidu asutajaid ja aastast 1930 esimees. Vabadusristi I liigi 3. järk.

Viited
------

1. 1 2 3  Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide

Teoseid
-------

* Tagajärjekas ravitsemine kahel tetanus'e juhtumisel seerumi pritsimise läbi subarachnoidaalruumi. // EA (1922) 3
* Praegused dysenteria ravimise viisid. // EA (1923) 2/3.

Kirjandus
---------

* Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918–1944. I–III. Trt, 1994, I, 173
* Merila-Lattik, H. Eesti arstid 1947–1997. Tallinn, 1997. 283.
* *Eesti teaduse biograafiline leksikon.* 3. köide: *N–Sap* TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013

 *Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.*
14. ja 15. jaanuaril 1934 valiti Suure-Jaani alevivolinikeks (RTL 1934, 14):

Kaupmeeskonna, töösturite ja nende pooldajate valimisliidu järgi
----------------------------------------------------------------

* Karl Mikk, astus 17. märtsil 1934 tagasi, tems asemele kutsutud Edgar-Johannes Ottas (20. märts 1934, RTL 1934, 25)

Suure-Jaani maja- ja kruntplatsi omanikkude ning käsitööliste valimisliidu järgi
--------------------------------------------------------------------------------

* Jüri Soolo
* August Pakassaar
* Martin Vain
* Johannes Ott

Tööliste, käsitööliste, üürnikkude ja väikemajaomanikkude valimisliidu järgi
----------------------------------------------------------------------------

* Jaan Tiks
* Georg Põdra
* Jüri Käär
* August Leppik
* August Nurk
* Robert Männik, astus tagasi, tema asemele kutsutud arvates 22. veebruarist 1934 Jaan Margus (RTL 1934, 19)

Vabadussõjalaste rahvaliikumise nimekirja valimisliidu järgi
------------------------------------------------------------

(arvatud volikogust välja Kohtu- ja siseministri otsusega 22. märtsist 1934 nr. 2388; RTL 1934, 29)

* Johan Matson
* Jaak Nõmm
* Theodor Kaasik
* Mihail Pihlak
Otto Henrik Wallgreni litograafia Carl Fredrich Branderi originaali järgi. *Pehr Wargentin*. 1849
Mikael Andree. Pehr Wilhelm Wargentin. 1927
Pehr Wilhelm Wargentin (1879. aasta portree)
**Pehr Wilhelm Wargentin** (22. september 1717 Sunne – 13. detsember 1783 Stockholm) oli rootsi astronoom ja statistik.

Tema isa oli vikaar Wilhelm Wargentin (1670–1735) ja ema oli Christina Aroselia.

Kui Pehr oli 12-aastane, jälgis ta täielikku päikesevarjutust, mis sütitas temas eluaegse huvi astronoomia vastu. Tema õpetaja Frösöni algkoolis pidas poissi nii arenenuks, et ta võinuks kohe ülikooli astuda, aga isa tahtis, et poiss läbiks kõigepealt keskkooli Härnösandis. Wargentin oli enese sõnul väga pettunud keskkoolis pakutavast puhtalt klassikalisest ja teoloogilisest haridusest ning loodusteaduste täielikust puudumisest, mistõttu ta neljandat klassi ei lõpetanud.

1735 astus Wargentin Uppsala ülikooli, kus tema õpitulemused olid hiilgavad. Ta lõpetas 1743 filosoofiamagistri kraadiga, mis oli tollal kõrgeim kraad, mida kunstiteaduskond välja andis. 1746 sai ta dotsendiks astronoomias ja 1748 adjunktiks.

1749 kutsuti ta Stockholmi Kuningliku Teaduste Akadeemia sekretäriks pärast eelmise sekretäri Pehr Elvius noorema surma ja sellele ametikohale jäi ta kuni surmani. Tema ametiaega peetakse akadeemia esimeseks kuldajaks. Wargentin ühendas teadlasevõimed hea organiseerimisoskusega ning arendas akadeemia tugevaks ja tunnustatud organisatsiooniks. Ta rajas aluse Rootsi rahvastikustatistikale, lähtudes 1686. aasta kirikuseadusest, millega kehtestati sündide, surmade, sisse- ja väljarännete kirikuraamatus registreerimise kohustus. 1749 asutati Tabeliamet (*Tabellverket*), mille juhiks sai Wargentin ning ülesandeks kirikute andmete kogumine. Rootsi (ja ka Soome) sai seeläbi endale maailma vanima ametliku rahvastikustatistika. Tabeliametist sai hiljem Riiklik Statistikaamet.

Juba tema eelkäija Elvius oli hakanud rajama Stockholmi observatooriumi. See valmis 1753 ja Wargentin sai selle esimeseks direktoriks.

Wargentin uuris Jupiteri kuusid ja avaldas sel teemal esimese artikli 1741 Uppsala Kuningliku Teaduste Ühingu toimetistes.

1756 abiellus Wargentin Christina Magdalena Raabiga. Abielust sündis 3 tütart. Abielu lõppes 1769, kui naine suri nurisünnitusel.

Wargentini järgi on nimetatud 84 km läbimõõduga kraater Kuul. Kraater on Maalt nähtav. Tema järgi on nimetatud ka Östersundis asuv gümnaasium *Jämtlands Gymnasium Wargentin* (varasema nimega *Wargentinsskolan*), mis on selle Frösönil asuva kooli õigusjärglane, mille Wargentin pooleli jättis.
**Gertrud von Holstfer** (suri 1700) oli Liivimaa aadlidaam, kuulsa Liivimaa aadlitegelase Johann Reinhold von Patkuli (1660–1707) ema.

Holstferite suguvõsast pärit Gertrud sündis Tēdiņi (*Rujenbach*) mõisniku Johann von Holstferi ja Anna von Uexkülli tütrena.

1647. aastal abiellus ta Liivimaa maanõuniku ja Rootsi sõjaväelase Friedrich Wilhelm von Patkuliga, kellele kuulusid Ķieģeļi (*Kegeln*) ja Vaidava mõisad (*Waidau*).

Rootsi-Poola sõja ajal läksid Friedrich Wilhelm von Patkul ja Gertrud von Holstfer perega Valmierasse pakku. Piiratavas linnas puhkes katk ja pere kaheksa last haigestusid ning surid. Linna langemise järel andis Patkul vande Poolale ja asus nende teenistusse. Kui Rootsi väed järgmisel aastal vallutasid Rootsi väed piirkonna tagasi, arreteeriti Patkul riigireetmises süüdistatuna ning viidi algul Riiga ja seejärel Stockholmi vangistusse. Gertrud von Holstfer koos poeg Karl Friedrichiga jäid esialgu elama perekonna Ķieģeļi mõisa, kuid 1659. aasta suvel sai ta loa minna Stockholmi mehe juurde. 1660. aastal sündis Stockholmi vanglas nende poeg Johann Reinhold. Peagi mõisteti Friedrich Wilhelm von Patkul õigeks ja tema õigused ja omand taastati.

1666. aastal Friedrich Wilhelm von Patkul suri ning jättis endast maha suured võlad, mistõttu Kiegali mõis panditi ja leskprouale jäeti elamiseks Vaidava mõis.

Gertrud von Holstferi on iseloomustatud kui keevalise iseloomuga naist, kes ei osanud täisealisena isegi oma nime kirjutada, kuid ratsutas osavalt ning oskas tulirelvadega ümber käia. Kui Friedrich Wilhelm von Patkul 1666. aastal suri, panditi perekonna Kiegali mõis rittmeister Tiesenhausenile. Gertrud von Holstfer ei olnud sellega rahul ning ratsutas mõõga ja püstolitega relvastatult ja ühes saatjaskonnaga Tiesenhauseni akende alla ning nõudis, et too välja ilmuks. Järgmisel päeval ähvardas ta kirikus Tiesenhausenit ja lubas teda püstolist tulistada. Ta lasi Kiegali tiikidest kogu kalavaru välja püüda ja valmimata odra Tiesenhauseni põldudelt maha niita.

Samuti oli Gertrud von Holstfer vaenujalal Rubene kihelkonna pastoriga, kes oli teda jutluses noominud. Leskproua ratsutas seejärel nelja teenri saatel kirikumõisa ja peksis kirikuõpetajat piitsaga.

Johann Reinhold von Patkul on meenutanud, et kodus oli ema sõim ja vandumine tavapärane ning isegi oma kahele pojale soovis ta võllast ja piinaratast.

1675. aastal abiellus lesestunud Gertrud von Holstfer Liepkalne mõisniku (*Linden*) rittmeister Heinrich von Mölleriga.

Perekond
--------

Gertrud von Holstfer abiellus 1647. aastal Liivimaa maanõuniku ja Rootsi sõjaväelase Friedrich Wilhelm von Patkuliga (1604–1666). Abielust sündis hulk lapsi, kuid täiskasvanuks said vaid kolm poega:

* Jürgen von Patkul, Rootsi sõjaväelane, langes Hamburgis duellil
* Johann Reinhold von Patkul (1660–1707), reduktsioonivastase Liivimaa aadliopositsiooni liider
* Karl Friedrich von Patkul (1661–1697), Rootsi sõjaväelane (kornet)

  

1675. aastal abiellus lesestunud Gertrud von Holstfer Liepkalne mõisniku (*Linden*) rittmeister Heinrich von Mölleriga.

Viited
------

1. 1 2 3 4 5 6  Tõnu Viik "Johann Reinhold von Patkul - Liivimaa suur riigimees?"
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib rajatisest; bioloogia mõiste kohta vaata artiklit Lüüs (bioloogia); perekonnanime kohta vaata artiklit Lüüs (perekonnanimi)* |

---

Lüüs Hollandis Noordoostpolderis
**Lüüs** (hollandi sõnast *sluis* < ld *excludere* 'takistama, eraldama') on jões või kanalis paiknev hüdrotehniline rajatis. Lüüsid asuvad näiteks Göta kanalil, Thamesi jõel, Doonau jõel, Panama kanalil jne.

Lüüsi kasutamine
----------------

Lüüs võimaldab veevoolu suuna ja veetaseme reguleerimist, eesmärgiga tagada laevatatavus erinevate veetasemetega veekogude või veekogude osade vahel (laevasõidulüüs) ja vooluhulga reguleerimiseks (reguleerimislüüs). Nad võimaldavad säilitada erinevaid veetasemeid veeteega külgnevates piirkondades, samuti aitavad kaasa säästvale veemajandusele ja veevarude säilitamisele.

Lüüsi iseloomustus
------------------

Lüüsi kõige iseloomulikum komponent on lüüsikamber, koosneb ühest või mitmest pikiseinte ja väravatega piiratud basseinist ning tehnilistest seadmetest ja süsteemidest rajatise funktsioonide täitmiseks. Lüüsikambri põhiline hüdrokonstruktsioon on lüüsivärav, mis võimaldab laev sõitmist lüüsikambrisse ning selles veevoolusuuna ja veetaseme juhtimist.

Viited
------

1. ↑  1981. Tehnikaleksikon. Tallinn, Valgus. 656 lk
2. ↑  Mereleksikon.
3. ↑  Flow Rate Measurements under Sluice Gates. Journal of Irrigation and Drainage Engineering

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Kategooria:Kanalite lüüsid** |

|  |  |
| --- | --- |
|  | Tsitaadid Vikitsitaatides: **Lüüs** |

* Lüüside saladused: Euroopa veeteede avamine kodupaadil. yachting.com, 19. juuli 2023.
**Randburg** on linn Lõuna-Aafrika Vabariigis Gautengi provintsis Johannesburgi linnaringkonnas.

Randburg sai linnaõigused 1959. aastal. Linn on saanud nime Lõuna-Aafrika Vabariigi rahaühiku randi järgi. Alates 2000. aasta detsembrist ei ole Randburg enam iseseisev omavalitsus, vaid kuulub Johannesburgi linnaringkonda.

Lõuna-Aafrika Vabariigi 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Randburgi elanikest valgeid 45,66%, mustanahalisi aafriklasi 36,78%, värvilisi 8,59%, India või Aasia päritolu inimesi 7,48% ja teisi 1,50%. Inglise keelt pidas emakeeleks 52,04% inimestest, afrikaani keelt 17,65%, suulu keelt 6,60%, tsvana keelt 4,12%, koosa keelt 2,98%, pedi keelt 2,88%, sotho keelt 2,74%, ndebele keelt 2,21%, tsonga keelt 1,62% ja venda keelt 1,46%.

Galerii
-------

* Vaade Randburgile õhustVaade Randburgile õhust
* Beverly Gardensi linnaosa RandburgisBeverly Gardensi linnaosa Randburgis
* Damelini kolledžDamelini kolledž

Viited
------

1. ↑  History of Randburg amethyst.co.za
2. ↑  Randburg (South Africa) www.crwflags.com
3. ↑
**Viskla** on küla Harju maakonna Kose vallas Kose–Jägala maantee ääres.

Küla on esmamainitud 1379. aastal nimega *Visschele*.

Külas tegutseb 2005. aastast Viskla Külaarendamise Selts.

2021. aastal võitis Viskla Aasta küla aunimetuse.

Kultuurimälestistest asuvad külas kaks asulakohta.

Viited
------

1. ↑  Maa-amet, vaadatud 21.11.2020.
2. ↑  Statistikaamet, vaadatud 18.09.2023.
3. ↑  Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.
4. ↑  Küla ajaloost Viskla Külaarendamise Selts
5. ↑  Viskla Külaarendamise Seltsi koduleht (vaadatud 12. juunil 2015)
6. ↑  18. juuni 2021, Aasta küla tiitli pälvis Viskla küla Harjumaalt
7. ↑  31. mai 2021 08:00, Aasta küla 2021 kandidaat: Viskla küla

Välislingid
-----------

* Küla ajaloost Viskla Külaarendamise Selts

Kose valla lippKose valla lipp
Kose valla asulad

**Alevikud:** Ardu | Habaja | Kose | Kose-Uuemõisa | Ravila   

**Külad:** Aela | Ahisilla | Alansi | Harmi | Kadja | Kanavere | Kantküla | Karla | Kata | Katsina | Kirivalla | Kiruvere | Kolu | Krei | Kuivajõe | Kukepala | Kõrvenurga | Kõue | Laane | Leistu | Liiva | Lutsu | Lööra | Marguse | Nutu | Nõmbra | Nõmmeri | Nõrava | Ojasoo | Oru | Pala | Palvere | Paunaste | Paunküla | Puusepa | Rava | Raveliku | Riidamäe | Rõõsa | Saarnakõrve | Sae | Saula | Silmsi | Sõmeru | Sääsküla | Tade | Tammiku | Triigi | Tuhala | Uueveski | Vahetüki | Vanamõisa | Vardja | Vilama | Virla | Viskla | Võlle | Äksi
**Juhan Reitalu** (sündinud **Johannes Reitel**, 8. juuli 1908 Vao vald, Virumaa – 4. mai 1993 Malmö, Rootsi) oli eesti geneetik.

Elulugu
-------

Juhan Reitalu oli talupidaja poeg.

Lõpetas 1927 Väike-Maarja Gümnaasiumi, 1935 TÜ põllumajandusteaduskonna agronoomina ja 1952 Lundi Ülikooli loodusteaduskonna; loodusteaduste kandidaat (1952, Lundi Ülikool), litsentsiaat (1963, Lundi Ülikool), *dr. phil.* (1968, Lundi Ülikool), doktoriväitekiri "Chromosome Studies in Connection with Chromosomal Deviations in Man". 

Oli 1935–36 Kuusalu jaoskonna maatalunduskonsultandi kohusetäitja, 1936–38 Pärnu ja saarte karjakonsulent Pärnus, 1938–41 Eesti Friisikarja Tõuseltsi tõuaretuskonsulent Tallinnas, 1941–44 Harjumaa peazootehnik. Asus 1944 Rootsi, 1945–49 juhutöödel, 1950–53 Lundi Ülikooli geneetika instituudi tehniline assistent, 1953–55 assistent, 1956–68 uurimisassistent, 1968–73 geneetika dotsent, 1973–78 med-hügieeni instituudi nõunik kromosoomihäirete alal.

Teadustöö
---------

Uurimisvaldkond: geneetika. 38 teadustrükist.

Viited
------

1. 1 2 3 4  Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide

Teoseid
-------

* Chromosome Studies in Connection with Sex Chromosomal Deviations in Man. // Hereditas 59 (1968)
* Chromosome Studies in Workers Exposed to Benzene. // Cenetic Damage in Man Caused by Environmental Agents. Academic Pres, 1979.

Kirjandus
---------

* Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918–1944. I–III. Trt, 1994, II, 550
* Eesti teadlased väljaspool kodumaad: biograafiline teatmik = Estonian scholars and scientists abroad: biographical directory. Stockholm, 1984, 103.
* *Eesti teaduse biograafiline leksikon.* 3. köide: *N–Sap* TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013

 *Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.*
**Rahvusvahelist sotsiaaltöö päeva** (World Social Work Day) tähistatakse Rahvusvahelise Sotsiaaltöötajate Föderatsiooni (International Federation of Social Workers, IFSW) algatusel iga-aastaselt märtsikuu kolmandal teisipäeval nn liikuva pühana. 2023. aastal tähistatakse rahvusvahelist sotsiaaltöö päeva 21. märtsil.

Sotsiaalvaldkonna töötajate tunnustamine
----------------------------------------

Eesti Sotsiaaltöö Assotsiatsioon (ESTA) tunnustab juba alates 2007. aastast avalikult oma parimaid sotsiaalvaldkonna töötajaid. Tunnustusüritus toimub traditsiooniliselt rahvusvahelisel sotsiaaltöö päeval. Iga-aastane tunnustamise konkurss on hea võimalus tõsta esile oma piirkonna, valla või asutuse kõige tublimaid sotsiaalvaldkonna töötajaid ja valdkonda panustajaid, kes on oma pühendunud tegutsemisega muutnud inimeste ja kogukonna elu paremaks.

2023. aastal tunnustatakse eelmisel aastal silma paistnud sotsiaalvaldkonnas töötanud või sotsiaalvaldkonda panustanud inimesi 13 kategoorias: 

* Elutöö tegija sotsiaalvaldkonnas
* Aasta sotsiaalvaldkonna asutus
* Aasta sotsiaaltöötaja
* Aasta lastekaitsetöötaja
* Aasta hooldustöötaja
* Aasta tegevusjuhendaja
* Aasta tugiisik ja isiklik abistaja
* Aasta lapsehoidja
* Aasta noor sotsiaalvaldkonna uustulnuk
* Aasta kohalik omavalitsus
* Aasta koostööpartner
* Aasta sotsiaalvaldkonna ennetustöö
* Aasta ESTA liige

Viited
------

1. ↑  "Rahvusvaheline sotsiaaltöö päev | Terviseinfo". *www.terviseinfo.ee*. Vaadatud 16. veebruaril 2023.
2. ↑  "Sotsiaalala töötajate tunnustamine | ESTA". Vaadatud 16. veebruaril 2023.
3. ↑  "Konkurss 2023 | ESTA". Originaali arhiivikoopia seisuga 16. veebruar 2023. Vaadatud 16. veebruaril 2023.
Stihl
**Andreas Stihl AG & Company** on Saksa kettsaagide ja muude kaasaskantavate seadmete, sealhulgas trimmerite ja puhurite tootja. 

Ettevõtte peakorter asub Saksamaal Waiblingenis. Stihli asutas 1926. aastal Andreas Stihl, kes oli oluline innovaator kettsaagide tootmise algusaastatel. Stihl väidab end olevat maailma suurima läbimüügiga kettsaagide tootja ja ainuke kettsaagide tootja, kes toodab ise ka saekette ja juhtplaate. Andreas Stihl AG on erakapitalil põhinev ettevõte, mis kuulub Andreas Stihli järeltulijatele.

Ettevõtte ajalugu
-----------------

Andreas Stihl konstrueeris ja ehitas oma esimese sae 1926. aastal. Saag töötas elektri jõul ja kaalus 63 kilogrammi. STIHLi nimi sai kiiresti populaarseks ja oli peagi suurim kettsaagide tootja maailmas. Stihli kasv oli esialgu aeglane, kuna kettsaed tulid turule umbes samal ajal, kui oli suur depressioon – tööjõud oli odav ning mootorsaagide järele polnud vajadust, kuna kahemehesaed olid populaarsed. Esialgsed saed olid väga rasked ja tihti vajasid käsitsemiseks kahte meest.

### Laienemine

1970ndate keskel laienes Stihl, ehitades tehased Brasiiliasse ja Ameerika Ühendriikidesse. Aastal 2008 ehitati tehas Hiinasse.

Pildid
------

* Murutrimmer Stihl Fs 55Murutrimmer Stihl Fs 55

Välislingid
-----------

1. 
2. 
3. 
4.
Suharto
**Suharto** (8. juuni 1921 – 27. jaanuar 2008) oli Indoneesia poliitik, president aastatel 1967–1998.

Suharto sündis ametliku versiooni järgi talupoja perekonnas, kuid teda on peetud ka aadliku või kaupmehe sohilapseks.

Teises maailmasõjas võitles ta nii Hollandi kui ka Jaapani armees. Alates 1949. aastast tegi ta karjääri Indoneesia armees, 1965. aastal sai temast sõjaväe ülemjuhataja. Sel ajal olid riigis suured sisesegadused, milles Suharto süüdistas kommuniste. Et kaos üha kasvas, ei jäänud ka vasakpoolsete vaadetega presidendil Sukarnol muud üle kui riigis erakorraline seisukord välja kuulutada. Enamik võimust läks Suharto kätte, riigis puhkes aga kodusõda, kus hukkus sadu tuhandeid inimesi. 1967. aastal sundis võidukas Suharto Sukarnot võimust loobuma ja kehtestas parempoolse autoritaarse režiimi, mis osutus majanduslikult edukaks. Selle ja USA toetuse tõttu püsis Suharto võimul terve külma sõja aja ning temast sai üks kõige enam riigi vara omastanud riigipäid üldse.

Suharto valitsemisaeg Indoneesias oli äärmiselt vastuoluline. Kuigi tema valitsusajal nähti majanduskasvu ja stabiilsuse perioodi, kaasnes sellega ka palju inimõiguste rikkumisi ja korruptsiooni. Paljud inimesed süüdistasid teda poliitilises repressioonis, sealhulgas tsensuuris ja poliitiliste vastaste mahasurumises.

Lisaks tekitasid tema juhitud majanduspoliitika ja erastamine ka palju kriitikat, kuna need soodustasid tema lähikondsete ja sugulaste rikastumist, samal ajal kui suur osa elanikkonnast elas vaesuses. Suharto valitsemisaeg kestis üle 30 aasta, mis tekitas muret demokraatlike vabaduste puudumise pärast.

Ehkki 1990. aastatel nõuti üha häälekamalt Suharto võimult lahkumist, suutis ta võimul püsida kuni 1998. aasta majanduskriisini, mil riigis puhkesid suured siserahutused. Nii otsustas 77-aastane Suharto võimust loobuda, kuid säilitas enamiku oma varandusest. Kohtulikult teda vastutusele ei võetud, sest tema pooldajate hulk oli endiselt küllaltki suur, samuti ei võimaldanud seda tema vilets tervis. 2008. aasta alguses halvenes Suharto tervis järsult ja ta viidi haiglasse, kus teda hoidsid elus vaid aparaadid.

Suharto suri haiglas 27. jaanuaril 2008 ja maeti järgmisel päeval oma perekonna mausoleumi Solo linna lähistel Jaava saare keskosas.

Viited
------

1. ↑  "Postimees: Eksdiktaatori elu lõpeb aujärjel". Originaali arhiivikoopia seisuga 24. jaanuar 2008. Vaadatud 20. jaanuaril 2008.
2. ↑  "Samas". Originaali arhiivikoopia seisuga 24. jaanuar 2008. Vaadatud 20. jaanuaril 2008.
3. ↑  "Samas". Originaali arhiivikoopia seisuga 24. jaanuar 2008. Vaadatud 20. jaanuaril 2008.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**Sukarno** | **Indoneesia president**1967–1998 | Järgnev**Jusuf Habibie** |
Joonis kurgaanist
Tsarski kurgaan neljandast sajandist enne Kristust. See on üks paremini säilinud kurgaane. Kertš, Krimm, Ukraina.
**Kurgaan** (vene *курган*) on peamiselt sküütide ja lõunaslaavi rahvaste kalmetüüp, matuseküngas. Kurgaan kuhjati üliku või muul viisil väljapaistva isiku põletus- või laibamatuse peale.

Leitud ja arheoloogide poolt avatud kurgaanid on sageli rikkalike hauapanustega. Esemete kõrval on leitud ka loom- ja inimohvreid.

Gravüür Aleksondropoli kurgaanist enne selle lahti kaevamist 1825. aastal. See on sküütide kuninglik kurgaan aastatest 394–366 e.Kr
Paljud kurgaanid on varasematel sajanditel tühjaks röövitud, kuna neis oli kullast ja hõbedast esemeid ning muud väärtuslikku.

Kurgaanide püstitamise tava on osad uurijad seostanud ka lõunaslaavlaste alasid regulaarselt külastanud ja hiljem seal elanud varjaagide ehk Skandinaaviast pärit viikingite mõjuga kohalikule kombestikule ja usutavadele. Skandinaavias oli ülikute paadimatus, millele kuhjati pinnas, samuti levinud matmisvormiks.

Kurgaanidesse matmist on esinenud ka teistes paikades, näiteks soomeugrilaste asualadel Kesk-Vene kõrgustiku kaguosas ja Volhovi jõe ümbruses Loode-Venemaal. Volhovi jõe ääres, Staraja Ladoga lähistel asuvad kolm kurgaani loetakse ka vene ajaloolaste poolt suure tõenäosusega varjaagide omadeks.

Kurgaanide püstitamise komme hääbus koos ristiusu vastuvõtmisega Kiievi-Vene riigis 10. sajandil.

Turismiatraktsioonina eksponeeritaksetänapäeval näiteks Kertši lähedal asuvat 4. sajandist eKr pärinevat keiserlikku kurgaani.

Kurgaane on kasutatud ka propagandavahenditena. Volgogradi linna püstitati II maailmasõjas pöördelise Stalingradi lahingu auks Mamai kurgaan koos selle kohal kõrguva 102 meetri kõrguse kujuga "Emake kodumaa kutsub!" (vene "*Родина Мать зовет!"*) kujuga. Kogu kompleksi ehitamine kestis kaheksa aastat.

Kasahstani pealinnas Astanas kõrgub keskpargi lähedal obeliskiga kurgaan, mis püstitati sellesse piirkonda küüditatud Nõukogude liidu totalitaarrežiimi ohvrite mälestuseks.

Mordvamaal on taastatud Kshekuravai kurgaan, mida peetakse ersade pühapaigaks.

Varia
-----

Eestis on rahvasuus "Sillamäe kurgaani" nime saanud linna lääneservas asuv Sillamäe radioaktiivsete jäätmete hoidla.

Vaata ka
--------

* Žalnik
* Ukoki printsess
* kurgaani steel

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Kurgaan** |