recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib ukse vms sulgemisvahendist, teiste tähenduste kohta vaata Lukk (täpsustus).* |

---

Lukk suletud asendisVõtmega saab lukku avada
**Lukk** on vahend või seade ukse, akna, kirstu, kaane vms sulgemiseks lukustusriivi abil nii, et sulgeda ja avada saab võtmega või teatud kindlal viisil (nt numbrikombinatsiooniga).

Ajaloost
--------

Rooma riigi vahendusel levisid metallist ripplukud väikese suruluku näol suuremas osas Euroopas, Eestisse jõudsid sellised lukud nooremal rauaajal.

Eesti taludes lukustati veel 19. sajandil peamiselt vaid aidauksi. Lukustamiseks kasutati puust lukke. Ukse siseküljele paigaldati hambuline riivlukk, mida sai avada läbi seina liigendkeelega võtme abil. Enamasti kasutati aga ukse välisküljele kinnitatud kodalukku, mis oli ka Euroopas laialt levinud. Neljakandilise lukukoja sees liikuva riivi sulgesid selle sämpudesse langevad karad, mis avamisel vastava hammastusega võtme abil üles tõsteti.

19. sajandi teisel poolel hakkasid puulukkude asemel laialdaselt levima rauast lukustamismehhanismi ning rauast või puust kojaga ja pööratava raudvõtmega lukud. Need kinnitati ukse siseküljele, väljastpoolt varjas lukuauku sepistatud lukusilt. Sajandi lõpus võeti maal peamiselt kõrvalhoonete uste ees kasutusele obadustel rippuv ning pööratava võtmega avatav tabalukk, mis on kaasaegsel kujul kasutusel tänini.

Lukke
-----

* tabalukk
* snepperlukk
* ripplukk
* mööblilukk
* pindlukk
* rattalukk
* turvalukk
* elektrilukk
* fonolukk
* nutilukk
* autolukk
* kodalukk
* koodlukk

Viited
------

1. 1 2  Eesti rahvakultuuri leksikon (3. trükk). 2007. Koostanud ja toimetanud Ants Viires. Eesti Entsüklopeediakirjastus. Lk 150.
2. ↑   Eesti etnograafia sõnaraamat. Arvi Ränk. Tallinn: Eesti Keele Sihtasutus, 1996. Lk 105.

Kirjandus
---------

* Ferdinand Leinbock. Puulukud. II, 1926.

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Tsitaadid Vikitsitaatides: **Lukk** |

* Ripplukk, arheoloogiline leid. Eesti Ajaloomuuseum
**Aubri Trois-Fontainesist** (ka *Aubry*, *Albéric*, ladinapäraselt *Albericus Trium Fontanum*; suri umbes 1252) oli keskaja tsistertslasest kroonik, kes kirjutas ladina keeles. Ta oli Trois-Fontainesi kloostri munk Chalons-sur-Marne'i piiskopkonnast, suri peale 1252. aastat.

Kroonika
--------

Aastal 1232 alustas Aubri oma kroonikat "Chronica Albrici Monachi Trium Fontium", mis kirjeldab maailmasündmusi alates maailma loomisest kuni aastani 1241.

Tema aines pärineb ka Froidmonti kloostri munga Hélinandi "Chroniconi" 45.–49. raamatust.

Aubri kroonika avaldati 1874. aastal ka algallikate kogumikus Monumenta Germaniae Historica.

Tähtis on tema teade, et Mõõgavendade ordu asutas Turaida Theoderich (hiljem Eestimaa piiskop).

Vaata ka
--------

* Henriku Liivimaa kroonika

Viited
------

1. ↑  ‘Chronica Albrici Monachi Trium Fontium’, ed. Paulus Scheffer-Boichorst, in *Monumenta Germaniae Historica: Scriptorum*, vol. 23 (Hanover, 1874), pp. 631-950.
2. ↑  Sulev Vahtre. "Muinasaja loojang Eestis: vabadusvõitlus 1208–1227". Tallinn: Olion, 1990. Lk 17

Kirjandus
---------

* Reindel, K. 'Petrus Damiani bei Helinand von Froidmont und Alberich von Troisfontaines', *Deutsches Archiv für Erforschung des Mittelalters* 53,1 (1997), 205-224.
* Schmidt-Chazan, "Aubri de Trois-Fontaines, un historien entre la France et l'Empire", *Annales de l'Est*, t.36, 1984, p. 163-192
* Tamm, M. "Ristisõja kommunikatsioon: Liivimaa misjon ja tsistertslaste võrgustik 13. sajandi esimesel poolel II", *Tuna* 1 (2001), 8–28. academia.edu, Tuna
**Ashmore'i ja Cartier' saarte ala** moodustavad Ashmore'i saarestik ja Cartier' saar Timori meres. Ashmore'i saarte pindala on 10 ha. Cartier' saare pindala on 2 ha. Saared on madalad. Kuuluvad Austraaliale.

Rahvaste Ühenduse maad

Antigua ja Barbuda **·**  Austraalia **·**  Bahama **·**  Bangladesh **·**  Barbados **·**  Belize **·**  Botswana **·**  Brunei **·**  Dominica **·**  Fidži **·**  Ghana **·**  Grenada **·**  Guyana **·**  India **·**  Jamaica **·**  Kamerun **·**  Kanada **·**  Keenia **·**  Kiribati **·**  Küpros **·**  Lesotho **·**  Lõuna-Aafrika Vabariik **·**  Malaisia **·**  Malawi **·**  Maldiivid **·**  Malta **·**  Mauritius **·**  Mosambiik **·**  Namiibia **·**  Nauru **·**  Nigeeria **·**  Pakistan **·**  Paapua Uus-Guinea **·**  Rwanda **·**  Saalomoni Saared **·**  Saint Kitts ja Nevis **·**  Saint Lucia **·**  Saint Vincent ja Grenadiinid **·**  Sambia **·**  Samoa **·**  Seišellid **·**  Sierra Leone **·**  Singapur **·**  Sri Lanka **·**  Suurbritannia **·**  Svaasimaa **·**  Tansaania **·**  Tonga **·**  Trinidad ja Tobago **·**  Tuvalu **·**  Uganda **·**  Uus-Meremaa **·**  Vanuatu
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel on anumast; mahumõõtühiku kohta vaata Vaat (mõõtühik)* |

---

Tammepuust vaadid
veinikeldris
**Vaat** on suur, tugev kumerate külgede ja kahe põhjaga laudnõu vedelike hoidmiseks. 

Vaadid valmistatakse enamasti tammepuust ning neis hoitakse peamiselt alkohoolseid jooke, Eesti aladel eriti õlut. Saaremaal nimetati vaati ka *keha*, väiksemat vaati mitmel pool mujal *vinku*.

Õllevaat toetus külili asetatult raejalgadele. Vaadi pealmisele küljele oli õlle sissevalamiseks tehtud auk, mida sulges *punn* ehk *prunt*. Allservas oli väljalaskmiseks puidust punn ehk *haan*. Haanis oleva augu sisse käis puust *tapp*.

Vaata ka
--------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Tsitaadid Vikitsitaatides: **Tünn** |

* aam
* ankur
* lass
* pütt
* tünn

Viited
------

1. ↑  Eesti etnograafia sõnaraamat. 1996. Koostanud Arvi Ränk. Tallinn: Eesti Keele Sihtasutus. Lk 228
2. ↑  Eesti rahvakultuuri leksikon (3. trükk). 2007. Koostanud ja toimetanud Ants Viires. Eesti Entsüklopeediakirjastus. lk 330

Kirjandus
---------

* Eesti rahvapärane puutööndus. Ants Viires. Tallinn, Eesti Riiklik Kirjastus, 1960.

Välislingid
-----------

* Tammepuust vaat. Eesti Põllumajandusmuuseum
Paheks võib nimetada ka liigset alkoholilembust.**Pahe** on tegevus, käitumine või harjumus, mida üldiselt peetakse ühiskonnas amoraalseks, patuseks, kriminaalseks, ebaviisakaks, tabuks, rikutuks või alandavaks. Pahe võib veel viidata puudusele, negatiivsele iseloomuomadusele või halvale harjumusele (näiteks suitsetamine). Pahe on tavaliselt seotud inimese nõrga iseloomu või temperamendiga, mitte moraalsusega.

Pahe vastand on hüve või voorus.

Olenevalt riigist või jurisdiktsioonist, võib pahelisi kuritegusid käsitleda eraldi kategooriana kriminaalseadustikus. Isegi jurisdiktsioonis, kus pahe ei ole seadustikus otseselt kirjas, on termin "pahe" tihti kasutuselt justiitssüsteemis üldise terminina kuritegude kohta, mis hõlmavad tegevusi, mida peetakse amoraalseteks, sõltumata nende tegevuste legaalsusest või objektiivsest tekitatud kahjust.

Religioosne politsei, näiteks islami religioonipolitsei üksused või šariaadi politsei teatud Araabia maade osades, on moraalsuse üksused, mis jälgivad ka riietumisstiili, poodide sulgemist palveajaks, keelatud toitude ja jookide tarbimist ja homoseksuaalset käitumist.

Vaata ka
--------

* Hüve
* Voorus
* Patt
* Karistus
**Luksemburgi suurhertsog** on sõltumatu monarhi tiitel, mida kannab alates 15. märtsist 1815 Luksemburgi riigipea.

Aastatel 1815–1890 oli Luksemburgi suurhertsogiks Madalmaade kuningas. Tiitel on alati kuulunud Nassau perekonna harudele: kuni aastani 1890 kandsid suurhertsogi krooni Oranje-Nassau dünastia esindajad, seejärel läks see üle Nassau-Weilburgi dünastiale. Sisuliselt on tegemist sama, Nassau dünastia eri harudega.

Aastatel 1815–2011 päriti Luksemburgi suurhertsogi trooni esmajärjekorras meesliinis ning naised pääsesid troonile vaid meessoost järeltulijate puudumisel. 2011. aastal tehti riigi põhiseadusesse muudatused, millega kehtestati absoluutne esmasünniõigus – selle kohaselt pärib trooni valitseja vanim laps sõltumata soost.

Luksemburgi põhiseaduse kohaselt on suurhertsog "riigipea, riigi ühtsuse sümbol ja riikliku sõltumatuse tagaja". Suures osas on suurhertsogi roll riigipeana konstitutsioonilise monarhia tingimustes sümboolne. Kuni 2008. aastani vajasid seadused jõustumiseks suurhertsogi allkirja, kuid pärast seda, kui suurhertsog keeldus allkirjastamast eutanaasiat lubavat seadust, muutis parlament põhiseadust ja alates sellest ajast ei ole suurhertsogil ka enam nominaalset täidesaatvat võimu.

Luksemburgi suurhertsogi täielik tiitel kõlab nii: *"Jumala armust Luksemburgi suurhertsog, Nassau hertsog, Reini pfaltskrahv, Sayni, Königsteini, Katzenelnbogeni ja Diezi krahv, Hammersteini burgkrahv, Mahlbergi, Wiesbadeni, Idsteini, Merenbergi, Limburgi ja Eppsteini isand."*

Praegune suurhertsog Henri on troonil alates 2000. aastast, mil tema isa Jean vabatahtlikult troonist loobus.

Vaata ka
--------

* Luksemburgi riigipeade loend
* Luksemburgi valitsejate loend

Välislingid
-----------

* Cour grand-ducale de Luxembourg *(Luksemburgi õukonna veebileht, prantsuse keeles)*
Lipp külgede suhtega 3:5
Lipp külgede suhtega 1:2
**Luksemburgi lipp** on Luksemburgi Suurhertsogiriigi ametlik riigilipp.

Trikoloor koosneb kolmest võrdse laiusega triibust (punasest, valgest ja sinisest), lipu külgede suhe võib olla nii 1:2 kui ka 3:5.

Luksemburgi lipp sarnaneb väga Hollandi lipuga, kuid on teistsuguste mõõtmetega (Hollandi lipu külgede suhe on 2:3) ja sinine triip on heledam.

Luksemburgi lipu värvid tulevad Luksemburgi suurhertsogi vapilt, mis pärineb 13. sajandist.

Esimest korda kasutati Luksemburgi lipu värve rahvusvärvidena Belgia revolutsiooni ajal 1830. Praegust lippu kasutati esimest korda 12. juunil 1845.

Ametlikult kinnitati see Luksemburgi lipuks 23. juunil 1972. Seadus sätestas ka sinise värvi tooni, mis on märksa heledam kui Hollandi lipul. Sama seadus fikseeris ka Luksemburgis registreeritud laevade ja lennuettevõtete lennukite embleemi, milleks on sinise-valge-triibulisel taustal seisev punane lõvi (värvid on samad mis lipul). See lõvi triibulisel taustal esineb ka Luksemburgi vapil.

5. oktoobril 2006 esitati Luksemburgi parlamendis lipu muutmise ettepanek, sest lipp sarnanevat liiga palju Hollandi lipuga. Ettepaneku järgi võinuks uus lipp välja näha umbes nii nagu vapp ja embleem: punase lõviga sinivalgel taustal. 23. juulil 2007 otsustas valitsus, et lippu ei muudeta.

Välislingid
-----------

* Luksemburgi lipp
**Verhni Tagil** (vene keeles Верхний Тагил) on linn Venemaal Sverdlovski oblastis, Verhni Tagili linnaringkonna keskus. Linn asub Tagili jõe ääres, Jekaterinburgist ligikaudu 70 km põhjaloodes.

Verhni Tagil asutati 1716. aastal malmisulatus- ja rauatootmistehase asulana. Aleviks sai Verhni Tagil 1929. aastal. 1951. aastal algas Verhni Tagili soojuselektrijaama ehitus. Soojuselektrijaam alustas tööd 1956. aastal. Linnaõigused sai Verhni Tagil 15. septembril 1966.

Viited
------

1. ↑  Верхний Тагил "Мой Город" : Народная энциклопедия городов и регионов России. Vaadatud 18. juulil 2023

Sverdlovski oblasti vapp
Sverdlovski oblasti linnad

Alapajevsk  | Aramil  | Artjomovski  | Asbest  | Berjozovski  | Bogdanovitš  | Degtjarsk  | Irbit  | Ivdel  | Jekaterinburg  | Kamensk-Uralski  | Kamõšlov  | Karpinsk  | Katškanar  | Kirovgrad  | Krasnoturjinsk  | Krasnoufimsk  | Krasnouralsk  | Kušva  | Lesnoi  | Mihhailovsk  | Nevjansk  | Nižni Tagil  | Nižnije Sergi  | Nižnjaja Salda  | Nižnjaja Tura  | Novaja Ljalja  | Novouralsk  | Pervouralsk  | Polevskoi  | Rež  | Revda  | Serov  | Severouralsk  | Sredneuralsk  | Suhhoi Log  | Sõssert  | Zaretšnõi  | Talitsa  | Tavda  | Turinsk  | Verhni Tagil  | Verhnjaja Põšma  | Verhnjaja Salda  | Verhnjaja Tura  | Verhoturje  | Voltšansk
PTS Leedus 2004
**Projekt 657** (laiemalt tuntud kui **PTS**; vene keeles *ПТС*, *Приёмно-транспортное судно* Prijomno-Transportnoje Sudno) oli Nõukogude Liidus arvukalt toodetud väike kalapüügilaev.

Tehnilised andmed
-----------------

* Pikkus 27,15 m,
* laius 5,66 m,
* süvis 1,7-2,4 m,
* veeväljasurve kuni 150 tonni.
* peamasina võimsus 150 hj,
* abimasinad 2x 40 hj.
* kiirus 9,5 sõlme.
* meeskond 6-9 liiget.

Kirjeldus
---------

Transpordi-esmaversiooni PTS-80 põhimõõdud olid natuke väiksemad, peamasin nõrgem ja kiirus 8 sõlme. Hilisemaid versioonidest on tuntumad veel PTS-150 ja RS-150.

Olenevalt versioonist võis laev võtta peale 10-20 tonni kala, mida sai ka külmutada. Algselt olid 697 PTS mõeldud kala vastuvõtuks väiksematelt püügilaevadelt merel ja edasiseks transpordiks sadamasse, kuid hiljem ehitati ka uusi versioone seinnoodapüügiks (697DB) ja traalpüügiks (697BKR Sokol). Viimane toodetud versioon oli 697DBE, kuid tüüpe oli veel teisigi. Paljude PTS-ide vööriosale ehitati hiljem peale kaarjas katus, mis aitas tugevas vastulainetuses sõites üle vöörireelingu tekile paiskuvat veemassi kõrvale juhtida.

Ajalugu
-------

Pooluppunud PTS 1974. a
PTS-ide tootmist alustati 1955. aastal ja viimaste versioonide ehitamine lõpetati 1970. aastate teisel poolel. Hoolimata eri modifikatsioonidest tunti laevu kõnekeeles peamiselt PTS-idena. Oli kasutusel ka Nõukogude Eestis ja hiljem veel Eesti Vabariigi algusaastail, kuid tänapäevaks on seda tüüpi laevad ilmselt käigust maha kantud vananemise tõttu. Samuti on selle pardatraaliga kalalaeva funktsiooni osaliselt üle võtnud uuemad ahtritraaliga (vene) laevatüübid nagu Baltika.

Eesti taasiseseisvumise ajaks ehitati üks PTS trümmiosast laevakere pikendamise teel ümber kaubalaevaks, saades nime *Aal* (omanik AS Aal). See oli ühtlasi üks esimesi Eesti lipu õiguse saanud laevu pärast taasiseseisvumist ja vastavate patentide väljastamise alustamist.

Välislingid
-----------

* Soviet-Trawler
* Algversiooni PTS-80 jooniseid
**Pagėgiai** (Helifaili info leedu i) (saksa keeles *Pogegen*) on linn Leedu edelaosas, Pagėgiai omavalitsuse halduskeskus. Linn asub Väike-Leedus Gėgė jõe kaldal, merepinnast 28 meetri kõrgusel.

Haridust annavad gümnaasium ja algkool, linnas on ka raamatukogu. Vaatamisväärsusteks on luteri kirik (aastast 1933) ja katoliku kirik (1930)

Ajalugu
-------

Esimest korda mainitakse aastal 1281, toona elasid seal skalvid. Aastal 1875 ehitati läbi asula Memeli ja Tilsiti vaheline raudtee. Kahe maailmasõja vahelisel ajal kuulus Memeli piirkonda.

Aastal 1923 sai Pagėgiaist linn. Tol ajal oli seal ligi 4000 elanikku. Teise maailmasõja ajal asus linnas koonduslaager „Oflager-53" (Buchenwaldi koonduslaagri filiaal).

Pilte
-----

* Pagėgiai luteri kirikPagėgiai luteri kirik
* Pagėgiai katoliku kirikPagėgiai katoliku kirik
* Pagėgiai gümnaasiumPagėgiai gümnaasium

Viited
------

1. ↑  Resident population by city / town at the beginning of the year, vaadatud 12.02.2023.

Välislingid
-----------

 Pagėgiai – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
* Infot linna kohta (*saksa keeles*)
* Linn portaalis vietoves.Lt
* Pagėgiai koduleht
**Kivijärv** (ka *Pillapalu Kivijärv, Koitjärve Kivijärv*) on järv Harjumaal Anija vallas Pillapalu külas.

Järv asub Põhja-Kõrvemaa maastikukaitsealal Koitjärve rabas, Piibe maantee ääres asuvast Pillapalu bussipeatusest 2,5 km kirde suunas. Järv on looduslik, kujult ovaalne, selle pikkus on 440 m, laius 280 m ja kaldajoone pikkus 1655 m. Järve pindala on 8,6 ha, suurim sügavus on u 2 m, järve põhi on turbane, järve vesi aga punakaspruun ja väga vähe läbipaistev. Järve kirdeosas on piklik ning kõrgemas osas puudega kaetud 0,82 ha pindalaga saar. Saare ümbruses ja järve lääneosas ulatub madalama veeseisu korral veest välja väiksemaid rändrahne, mis tõenäoliselt on järvele nime andnud. Järv on vaene nii veetaimestiku kui ka kalastiku poolest, kaladest on teadaolevalt leitud vaid kokre ja ahvenat. Järve kaldad on madalad ja turbased, järsult vette laskuvad. Järv on ümbritsetud järvest eemale jäävast rabaalast selgelt eristuva kõrgema männimetsaga, milles leidub sekka ka üksikuid kaski, haabu ja kuuski. Järve edelaotsas on rühm põlised mände jalal surnud.

Kivijärv on umbjärv. Varem on Kivijärve väljavooluks arvatud Raudoja, mille jõesäng endisel ülemjooksul Koitjärve rabas on suures osas pealt turbaga varjatud ja paljastub vaid lõiguti.

Kivijärve ümbruses on arvukalt väiksemaid nimeta rabalaukaid. Nimega veekogudest jäävad Kivijärve naabrusesse (2 km raadiuses) lääne suunas Kajakalaugas, Mustlaugas, Vahelaugas ja Kajaka-Pikklaugas, põhja suunas 1,9 ha suurune laugas ning ida suunas Koitjärve Pikklaugas, Pedaslaugas ja raba servas jäänukjärvena Koitjärv.

* Järv edelastJärv edelast
* Järvesaar põhja pooltJärvesaar põhja poolt
* Järvesaare puudega katmata osaJärvesaare puudega katmata osa
* Rabasaartele iseloomulik männik Kivijärve ümberRabasaartele iseloomulik männik Kivijärve ümber
* Veest välja ulatuvad kivid järve edelaosasVeest välja ulatuvad kivid järve edelaosas
* Raudoja endine läheRaudoja endine lähe

Viited
------

1. ↑  Kivijärv Eesti looduse infosüsteemis (vaadatud 08.12.2011)

Välislingid
-----------

* Kivijärv keskkonnaportaalis
**Théodred** on J. R. R. Tolkieni "Sõrmuste Isanda" kolmikteose tegelasi.

Théodred sündis 2978. aastal. Ta on Rohani kuninga Theodeni ainus laps ja pärija. Tema ema Elfhild suri teda sünnitades. 3002. aastal jäid orvuks tema nõod Éomer ja Éowyn ning tema isa Theoden võttis lapsed enda juurde elama. Theodred kasvas oma nõbudega koos üles ja nende läbisaamine oli nii hea, nagu oleksid nad tema lihased õde ja vend.

3014. aastal hakkas kuningas Theoden tasapisi langema oma nõuniku Grima Wormtongue mõju alla, kes oli salaja Sarumani teenistuses. Grima püüdis ka Theodredi ja Eomeri kuninga vastu üles ässitada ning samuti neid omavahel tülli pöörata kuid nad jäid lojaalseks ning mõjutamatuks. Seejärel otsustas Saruman, et Théodred tuleb kõrvaldada kuna ta on Rohani kuninga poeg ning pärija, ning ta kujutas suurt ohtu Sarumani plaanidele.

Théodred oli Ratsurimargi Teine marssal. Tema väed paiknesid Helmi Sügaviku juures ning ta vastutas ka lääne frondi ja pealinna turvalisuse eest. Kui kuningas Theoden jäi haigeks ja polnud enam võimeline käske jagama, siis võttis Théodred juhtimise üle ning asus korraldama Rohani kaitset. Ta taipas, et Saruman kavatseb Rohanit halvata ning selle juhtimise üle võtta. Seepärast korraldab ta väed ümber 3019. aasta veebruaris suunates nad Edorasest Elfhelmi.

Théodredi skaudid raporteerivad talle, et väed on väljunud Raudlinnast. 26. veebruaril viib Théodred oma väed üle Raudjõe Sarumani vägedele vastu. Kuid Sarumani väed on suuremad ja Théodredi väed jäävad alla.

Esimese lahingus Raudlinna vägedega jääb Théodred oma meestega saarele lõksu. Grimbold jäetakse lääne kaldale valvet pidama, ülejäänud väed aga suunduvad idakaldale. Sarumani väed ründavad aga ootamatult ning järeleandmatult nende positsioone ning Roharimid loodavad asjatult mujalt abi. Hiljem ilmneb, et Saruman oli andnud otsesed korraldused, et Théodred tuleb iga hinna eest tappa.

Kui Grimbold jõuab abivägedega saarele, on aga juba liiga hilja. Théodred on langenud.
Theodred maetakse koos oma langenud kaaslastega saarele – Raudlinna koolmetele. Ümber langenute haua pannakse nende odad ja Theodredi võitluslipp asetatakse kalmukünka tippu.

Kuningas kaotab oma ainsa poja ja pärija. Hiljem nimetab Theoden oma pärijaks Eomeri ja kui kuningas hukkub Pelennori Põldude lahingus saab Eomerist Rohani kuningas.
**Pille Kippar** (sündinud 24. oktoobril 1935 Tallinnas) on eesti rahvaluuleteadlane.

Ta on uurinud eesti ja teiste läänemeresoome rahvaste loomamuinasjutte ning koostanud eesti loomamuinasjuttude kataloogi.

Haridus
-------

1959. aastal lõpetas Tartu Riikliku Ülikooli eesti filoloogia erialal. Filoloogiadoktor alates 1991.

Töökohad
--------

Aastatel 1964–1993 töötas Teaduste Akadeemia eesti keele ja kirjanduse instituudis. 1964. aastast Tallinna Pedagoogilise Instituudi õppejõud (alates 1992 professor, 1993–1997 eesti filoloogia osakonna juhataja, alates 1998 emeriitprofessor). 

Kippar on alates 1984 Rahvusvahelise Rahvajutu-uurijate Seltsi (ISFNR) liige, alates 1989 Rahvusvahelise Etnoloogia ja Folkloristika Ühingu (SIEF) liige ja alates 1993 Kalevalaseura liige. Aastatel 1990–1995 oli ta Emakeele Seltsi rahvaluulesektsiooni esimees ja 1996–1997 Akadeemilise Rahvaluule Seltsi juhatuse liige.

Teoseid
-------

* "Estnische Tiermärchen: Typen- und Variantenverzeichnis" (1986, koostaja)
* "Rahvajutte ja -tarkusi Kullamaa kihelkonnast: materjal rahvajutustajatele" (1998, koostaja)
* "Sugulaste muinasjutud: valimik soome-ugri rahvaste jutte" (2002, koostaja ja tõlkija)
* "Saagijagamine: Eesti muinasjutte loomadest ja Vanapaganast" (2010, koostaja)

Viited
------

1. 1 2 3 4  "Kippar, Pille". *Eesti Entsüklopeedia*. 2000. Vaadatud 16.10.2019.

Kirjandus
---------

* "Pille Kippari bibliograafia (1965–2005)". Koostanud K. M. Rooleid. Tallinn, 2005
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel on Muhu kihelkonna rüütlimõisast; Audru kihelkonna riigimõisa kohta vaata artiklit Võlla mõis (Audru)* |

---

**Võlla mõis** (saksa keeles *Magnusdahl*) oli rüütlimõis Muhu kihelkonnas Saaremaal. Nüüdisajal jääb mõis Saare maakonda Muhu valda.

Võlla mõisa rentnik oli Otto Friedrich von Buxhoevedeni (1703–1754). Mõisas sündisid Saaremaa maanõunik Matthias Christoph von Buxhoeveden (1754–1814) ja Venemaa väejuht jalaväekindral Friedrich Wilhelm von Buxhoeveden (1750–1881). 

1794. aastal kinkis Venemaa keisrinna Katariina II Võlla riigimõisa oma väimehele, Peterburi kubermangu sõjakubernerile ratsaväekindral krahv Friedrich Wilhelm Buxhoevedenile (kelle abikaasa Natalia oli Katariina II vallastütar suhtest vürst Grigori Orloviga), kes pantis 1798. aastal mõisa oma Saaremaa maanõunikust vennale, Matthias Christoph von Buxhoevedenile ja 1807. aastal müüs mõisa 50 000 hõberubla eest. 1816. aastal päris mõisa Matthias von Buxhoevdeni pärijate kokkuleppel Võlla mõisa Otto von Buxhoevden.

Viited
------

1. ↑   (vaadatud 22.01.2016)
2. ↑  Võlla mõis (Muhu khk), Kinnistute register Eesti Rahvusarhiivis

Muhu kihelkond

**Kirik**: Muhu kirik  

**Mõisad**: Hellamaa mõis | Kantsi mõis | Kapi mõis | Kuivastu mõis | Muhu kirikumõis | Pädaste mõis |Rinsi mõis | Muhu-Suuremõisa mõis | Nurme mõis | Tamse mõis | Võlla mõis |
**Maasike Maasik** (sündinud 26. jaanuaril 1945) on eesti tekstiilikunstnik.

Ta lõpetas 1963. aastal Tallinna 22. Keskkooli ja 1968. aastal Eesti NSV Riikliku Kunstiinstituudi. Aastatel 1973–1977 oli ta Moskva Kõrgema Kunsttööstuskooli aspirant.

Aastatel 1968–1971 töötas ta Kreenholmi manufaktuuri kunstnikuna. 1971. aastal asus tööle Eesti NSV Riikliku Kunstiinstituudi õppejõuna, 1989. aastast dotsent, aastatel 1986–1994 oli tekstiilikateedri juhataja.

Ta on loonud dekoratiivkangaid ja klassikalises gobeläänitehnikas suuri põimevaipu.

Kirjutisi
---------

* Sigrid Huik, Maasike Maasik, Aet Ollisaar, Tiina Puhkan. "Eesti tekstiilikunst 1915-2015". Eesti Tekstiilikunstnike Liit. 2015. ISBN 9789949385751

Tunnustus
---------

* 1987 – Eesti NSV teeneline kunstitegelane
* 2009 – aasta tekstiilikunstnik
* 2014 – Eesti Kultuurkapitali rahvakultuuri sihtkapitali aastapreemia (koos Monika Järje, Malle Jürgensoni ja Krista Leplandiga; näituse „ornaMENTAALNE" eest)

Isiklikku
---------

Tema ema oli sisearhitekt Olga Maasik (1917–1995), õde sisearhitekt Aet Maasik, vend kaugsõidukapten Jaak Maasik (1939–2015).

Viited
------

1. 1 2  Eesti kunsti ja arhitektuuri biograafiline leksikon. Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus, 1996
2. ↑  Värske ja heas vormis Maasike Maasik näitab uusi vaipu. ERR kultuur, 21.02.2015

Välislingid
-----------

* Karin Paulus. Maasike Maasik – aasta tekstiilikunstnik. Eesti Ekspress, 3. aprill 2010
**Maasikvaarikas** (*Rubus illecebrosus*) on roosõieliste sugukonda muraka perekonda kuuluv mitmeaastane rohttaim.

Maasikvaarika koguvili.

Levik
-----

Liik pärineb Jaapani läänepoolsest osast. Sissetoodud Euroopasse, Kanadasse ning Põhja- ja Lõuna-Ameerikasse.

Kirjeldus
---------

Eestis kasvab taim kuni 50 cm kõrguseks. Taime liitlehed koosnevad 5-9 lehekesest, mille leheservad on hambulised. Lehevarred ning -rootsud on kaetud ogadega. Õied on valged, kuni 4 cm läbimõõduga. Viljade valmimise periood algab augustist, kuid õitsemine ja viljumine võib kesta kuni sügiskülmadeni. Taime vilja nimetatakse koguviljaks, mis koosneb 50-100 osaviljast, millest iga sees on üksainus seeme. Nagu ka vaarikal, nii eraldub ka maasikvaarika vili korjamisel õiepõhjast. Umbes 7-10 päeva pärast viljade värvumist omandavad need õige maitse. Maasikvaarika vili on läikivpunane ning umbes 3 cm läbimõõduga, selle maitse on mahe ning mahlane. Taim levib juurevõsudega.

Kasvatamine
-----------

Taime hakati kasvatama 19. sajandi keskpaigas.

Kasvunõuded
-----------

Kasvukoht peaks olema päikeseline, kuid taimed võivad kasvada ka varjus. Samas on varjus kasvades taimel madalam saagikus ning kehvem maitse. Taim kasvab hästi nii kergematel kui raskematel muldadel, mullareaktsioon peaks jääma vahemikku 6,5-7,5. Taim on põuatundlik, kuid ei sobi kasvama ka liigniiskesse kasvukohta.

Kasutamine
----------

### Kulinaarias

Kuna maasikvaarika värsked viljad võivad maitse poolest magedad tunduda, siis valmistatakse viljadest hoidiseid, nii tulevad maitsenüansid paremini esile. Viljadest saab valmistada mahla, veini jms. 

### Iluaianduses

Kuid maasikvaarikat võib kasvatada ka ilutaimena, sest tegemist on hea pinnakattetaimega. Samuti sobivad nad tugeva juuresüsteemi tõttu erosioonitundlike kallakute katmiseks. Soojemates maades kasvatatakse maasikvaarika hekke, mis võivad kasvada kuni 1 m kõrguseks. 

### Ravimtaimena

Maasikvaarika vilju on kasutatud rahvameditsiinis seedeprobleemide, hingamisteede, neeruhaiguste ja depressiooni raviks.

Paljundamine
------------

Taimi paljundatakse seemnete, haljaspistikute ja lookvõrsikutega ning jagamise teel.

Marjade biokeemiline koostis
----------------------------

Maasikvaarika viljade keskmine suhkrusisaldus on 13%. Neis leidub ka antioksüdatiivseid aineid nagu antotsüanidiine, pelargonidiini ja tsüanidiin-3-glükosiidi.

Viited
------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8  Marge Starast. "Mis maitse on maasikvaarikal? Marja kasulikud tervistavad omadused". *Kodus*. Vaadatud 17.03.2020.
2. ↑  "*Rubus illecebrosus*". *County-level distribution map from the North American Plant Atlas (NAPA)*. Biota of North America Program (BONAP). 2014.
3. ↑  Hokche, O. P. E. Berry & O. Huber. (eds.) 2008. Nuevo Catálogo de la Flora Vascular de Venezuela 1–859. Fundación Instituto Botánico de Venezuela, Caracas
4. ↑  Taavi Alas (29.06.2017). "Sõstik, vampel, pampel". *Maa Elu*. Vaadatud 18.03.2020.
Armastuse tunnel ja rong
**Armastuse tunnel** (ukraina keeles *Тунель Кохання*) on üle 3 km pikk raudteelõik Lääne-Ukrainas Klevani ja Orživi vahel. Tunneliks muudab selle raudteed ümbritsev taimestik. See lõik on paaride seas populaarne jalutamiskoht. Klevani rongijaamast algav Koveli-Rivne liini harutee ulatub Orživi põhjaosani, see on mõeldud kaubarongide teenindamiseks ning on osaliselt metsaga ümbritsetud.

Ajalugu
-------

See liin rajati 1870. aastal, et Orživis asuva puidutööstusega rongiühendus luua. Tunnel muutus tõenäoliselt populaarseks seoses sellega, et fotograaf Serhi Delidon seda pulmafotode võttekohana kasutama hakkas. Sama motiivi hakkasid peagi ka teised fotograafid kasutama ning 2014. aastal salvestas Fujifilm seal reklaami, mõni aeg hiljem kasutasid sama kohta teised võttemeeskonnad ja raudteelõik saavutas laiema tuntuse. Hiinas loodi selle koopia, USA-s ja Suurbritannias müüakse selle motiiviga tapeete.

Pilte
-----

* Rong tunnelisRong tunnelis
* Vaade tunnelisVaade tunnelis
* TunnelivaadeTunnelivaade
* Armastuse tunnelArmastuse tunnel
* TunnelTunnel

Vaata ka
--------

* Ukraina seitse loodusimet
* Ukraina raudtee

Viited
------

1. ↑  "Tunnel of Love in Klevan, Ukraine, a Fairytale Train Track". 24. august 2012.
2. ↑  "Unused Railway Track in Ukraine Forms Tunnel of Love [PHOTOS]". *International Business Times UK*. 15. mai 2012.
3. ↑  "Ukraine: In the Tunnel of Love". *One Year One Project*. 6. august 2021. Vaadatud 4. aprillil 2022.
4. ↑  "Tunnel of Love in Klevan – One of the Most Romantic Places in Ukraine". *Blog about tours to Ukraine* (ukraina). 25. august 2021. Vaadatud 4. aprillil 2022.
**"Armastuse meri"** (hispaania keeles "Mar de amor") on Televisa toodetud Mehhiko seebiooper, mille võtted lõpetati 2010. aasta juuli alguses. Seriaali stsenaariumi on kirjutanud Maria Antonietta Gutierrez ja Alberto Gómez.

Eestis on seriaali näidanud Kanal 2.

Sisu
----

Estrella Marina elab koos oma ristivanematega väikses kalurikülas Playa Escondidas. Neiu pärisema Casildat vägistati, pärast mida hulgub naine sageli pikalt külades ringi ja röögib öösiti. 

Leon Parra, ahne ja rikas mees, tahab Playa Escondidasse rajada hotellikompleksi ja sellega külast kõik elanikud välja ajada. Kuid Playa Escondida kuulub kirjanikust meremehele Victor Manuelile. 

Victor kohtub Miamis kauni Coraliga, kelle lained öösel randa uhuvad. Coral räägib endast vähe ja peagi kaob ta koos ööklubist leitud mehega. Victor saab teada, et Coral lahkus helikopteriga, mis kukkus alla. Suures kurvastuses ja endale etteheiteid tehes lahkub Victor Manuel Miamist ja läheb tagasi Playa Escondidasse, et seal kõik Leonile maha müüa. 

Kuid Mojarraselt saadud info, et Leon tahab külast inimesed välja ajada, paneb Victor Manueli küla müügi osas kahtlema. Lisaks armub mees seal olles Estrella Marinasse. Kuid korraga saabub Coral elusana tagasi, ja saades teada, et Estrella Marina Victor Manueli armunud on, otsustab Coral mehe endale võita ja Estrellale koha kätte näidata.

Osatäitjad
----------

* Mario Cimarro – Víctor Manuel Galíndez
* Zuria Vega – Estrella Marina Briceño
* Ninel Conde – Catalina Mijares de Galindez/Coral
* Juan Ferrara – Guillermo Briceño
* Mariana Seoane – Oriana Parra Ibańez de Nieves
* María Sorté – Aurora de Ruiz
* Arturo Carmona – Santos Nieves
* Manuel Landeta – León Parra Ibáñez
* Norma Herrera – Violeta
* Erika Buenfil – Casilda
* Patsy – Lucía Galíndez
* Raquel Olmedo – Luz Garabán
* Sergio Reynoso – Antonio Ruiz
* Ignacio López Tarso – Mojarras
* Yulianna Peniche – Reyna
* Marcelo Córdoba – Hernán Irazabal
* Ramón Valdez – Salvador Ruiz
* Georgina Salgado – Esperanza Ruiz
* Florencia de Saracho – Elena Parra
* Rodrigo Nehme – Lorenzo Garabán
* Renata Notni – Carmita Bracho
* Nicolás Mena – Jorge Parra
* Adrián Martiñón – Martín
* Juan Ángel Esparza – Osvaldo Ascanio
* Javier Ruán – Bracho
* Toño Infante – Tiburón
* Arlette Pacheco – Maura Larroja
* Beatríz Monroy – Crisanta
* Mar Contreras – Roselia
* Oscar Feretti – Padre Zamora
* Elizabeth Dupeyrón – Mística
* Claudia Ortega – Silvia

Välislingid
-----------

* Koduleht
John Kerry
**John Forbes Kerry** (sündinud 11. detsembril 1943 Auroras Colorados) on Ameerika Ühendriikide poliitik, Ta oli 1. veebruarist 2013 kuni 20. jaanuarini 2017 Ameerika Ühendriikide riigisekretär.

3. jaanuarist 1985 kuni riigisekretäriks saamiseni oli ta Ameerika Ühendriikide senaator.

Ta oli senati välissuhete komisjoni esimees. Ta oli George W. Bushi vastaskandidaat 2004. aasta Ameerika Ühendriikide presidendivalimistel.

Ta on õhuväelase poeg. Ta õppis Massachusettsi ja New Hampshire'i osariigis internaatkoolis ning astus siis Yale'i Ülikooli, mille lõpetas 1966. aastal politoloogia erialal. Samal aastal astus ta mereväe reservi. Aastatel 1968–1969 teenis ta neli kuud Lõuna-Vietnamis vastutava ohvitserina. USA-sse tagasi pöördudes liitus ta Vietnami sõja vastase liikumisega ning esines selleteemaliste kõnedega avalikkuse ja senati ees.

Pärast õigusteaduses kraadi saamist Boston College'ist töötas ta ringkonnasüüdistajana ning asutas eraettevõtte. 1985. aasta jaanuaris vannutati ta senati liikmeks.

2004. aasta presidendivalimistel rajas ta oma kampaania Iraagi sõja vastasusele.

Isiklikku
---------

Tema esimene abikaasa, USA kirjanik Julia Thorne suri 27. aprillil 2006 61-aastaselt vähki. Nende tütred on filmiprodutsent Alexandra Kerry ja arst Vanessa Kerry. 

1990. aastast on ta abielus ettevõtja Teresa Heinziga, kes on Esindajatekoja liikme ja senaatori H. John Heinz III lesk.

| * v
* r
Ameerika Ühendriikide riigisekretärid |
| --- |
| 

* Jefferson
* Randolph
* Pickering
* J. Marshall
* Madison
* Smith
* Monroe
* Adams
* Clay
* Van Buren
* Livingston
* McLane
* Forsyth
* Webster
* Upshur
* Calhoun
* Buchanan
* Clayton
* Webster
* Everett
* Marcy
* Cass
* Black
* Seward
* Washburne
* Fish
* Evarts
* Blaine
* Frelinghuysen
* Bayard
* Blaine
* Foster
* Gresham
* Olney
* Sherman
* Day
* Hay
* Root
* Bacon
* Knox
* Bryan
* Lansing
* Colby
* Hughes
* Kellogg
* Stimson
* Hull
* Stettinius
* Byrnes
* G. Marshall
* Acheson
* Dulles
* Herter
* Rusk
* Rogers
* Kissinger
* Vance
* Muskie
* Haig
* Shultz
* Baker
* Eagleburger
* Christopher
* Albright
* Powell
* Rice
* Clinton
* Kerry
* Tillerson
* Pompeo
* Blinken

 | Ameerika Ühendriikide riigisekretäri pitsatAmeerika Ühendriikide riigisekretäri pitsat |
**Maastikuarhitektuur** on kujunduseriala, mis pühendub maastiku kujundamisele.

Kaasaegne maastikuarhitektuur pärineb 19. sajandi keskelt ning on end üles ehitanud muistsetele kujundustraditsioonidele: arhitektuuriline kujundus, aiakujundus, pargiarhitektuur, linnakujundus jne.

Terminit "maastikuarhitektuur" kasutas esimesena Gilbert Laing Meason oma raamatus "Landscape Architecture of the Great Painters of Italy", mis ilmus 1828. aastal. Selle mõistega soovis Meason edasi anda Itaalia maalikunstnike töödel nähtavat looduse ja hoonete terviklikku harmooniat. 

Kuigi mõistet *landscape architecture* kasutas esimesena G. L. Meason, siis ligilähedast terminit kasutas teadaolevalt esimesena Jean-Marie Morel, kes pakkus 1804. aastal välja prantsuskeelse termini *architecte-paysagiste*, mida võiks eesti keelde tõlkida kui "maastikuarhitekt".

Andrew Jackson Downing kasutas terminit "maastikuarhitektuur" maa-arhitektuuri (*rural architecture*) tähenduses.

Esimese professionaalina kasutas maastikuarhitektuuri mõistet tänapäeva tähenduses Frederick Law Olmsted.

Maastikukujundus Mitre pargis Argentinas

Vaata ka
--------

* Eesti Maastikuarhitektide Liit
* maastikuarhitekt
* park
* aiakunst
* islami aed
* jaapani aed
* Vita Sackwell-West
* Eesti Maastikuarhitektuuri Üliõpilaste Selts

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Maastikuarhitektuur** |
**"Armastuse Ühendriigid"** on 2016. aastal valminud Poola mängufilm.

Sisu
----

Filmi tegevus toimub Poolas 1990. aastal. Saabunud on uued ja vabamad ajad, kuid elu on hall ja tulevik ebaselge. Filmi peategelasteks on neli naist, kes kõik ei ole oma eluga rahul ja tahavad seda muuta, kuid ei ole selleks suutelised. Videolaenutuses töötav Agata on oma mehest tüdinenud ja tal on suhe katoliku preestriga. Koolidirektor Iza on oma õpilase isa armuke. Üksildane vanem vene keele õpetajanna Renata tahab tuttavaks saada oma naabrinaise Marzenaga. Iza õde Marzena töötab koolis kehalise kasvatuse ja tantsu õpetajana. Ta on neli aastat tagasi osalenud edukalt missivõistlusel ja tahaks alustada fotomodelli karjääri. Tuntud fotograaf, kes pealinnast kohale sõidab, uimastab ta ja kuritarvitab teda.

Osatäitjad
----------

* Julia Kijowska – Agata
* Magdalena Cielecka – Iza
* Dorota Kolak – Renata
* Marta Nieradkiewicz – Marzena
* Tomasz Tyndyk – Adam
* Andrzej Chyra – Karol
* Łukasz Simlat – Jacek
* Marcin Czarnik – Robert
* Jędrzej Wielecki – Piotrek
* Julia Chętnicka – Wioletta
* Małgorzata Majerska – Małgosia
* Igor Bejnarowicz – Marek
* Zuzanna Bernat – Marysia
* Lech Łotocki – preester Andrzej

Tunnustus
---------

2016. aasta Berliini filmifestivalil võitis film parima stsenaariumi Hõbekaru.

Viited
------

1. ↑  screendaily.com/news/berlin-winner-united-states-of-love-sold-to-uk-france/5100776.article
Mark Barberio 2014. aastal Tampa Bay Lightningis mängimas
**Mark Barberio** (sündinud 23. märtsil 1990 Montréalis) on Kanada jäähokimängija, kes mängib kaitsjana KHL-i klubis Kaasani Ak Bars.

Aastatel 2006–2010 mängis ta Quebec Major Junior Hockey League'i klubides Cape Breton Screaming Eagles ja Moncton Wildcats.

2008. aastal valis Tampa Bay Lightning ta NHL-i *draft* '​is 152. valikuna. Hooajal 2010–11 asus ta mängima American Hockey League'is (AHL) Lightningi noorteklubis Norfolk Admirals. Hooajal 2011–12 oli ta AHL-is kõige resultatiivseim kaitsemängija (13+48) ning pälvis liiga hooaja parimale kaitsemängijale antava Eddie Shore Award'i. Hooajal 2011–12 võitis ta Admiralsiga lisaks Calder Cup'i ning Barberio valiti hooaja lõpus liigahooaja sümboolsesse koosseisu. Hooajal 2012–13 mängis ta Lightningi uues noorteklubis Syracuse Crunch, kellega jõudis hooajal 2012–13 samuti Calder Cup'i finaali, kus kaotati Grand Rapids Griffinsile mängudega 2:4. Hooaja 2012–13 väljalangemismängudes oli Barberio resultatiivseim kaitsemängija (3+12). AHL-i tähtede mängule valiti Barberio aastatel 2012, 2013, 2016 ja 2017.

NHL-is debüteeris Barberio 9. aprillil 2013 mängus Ottawa Senatorsi vastu. Esimesed kaks väravat lõi ta NHL-is 19. jaanuaril 2014 mängus Carolina Hurricanesi vastu. NHL-is on ta mänginud veel Montreal Canadiensi ja Colorado Avalanche'i ridades. Tema kõige resultatiivseim hooaeg NHL-is oli 2017–18, mil ta lõi 46 põhihooaja mänguga kolm väravat ja andis 10 väravasöötu.

2020. aasta septembris sõlmis ta kolmeaastase lepingu Šveitsi kõrgliiga klubiga Lausanne HC. 2021. aasta detsembris suundus ta hooaja lõpuni laenule KHL-i klubisse Kaasani Ak Bars.

Viited
------

1. ↑   (vaadatud 3.1.2022)
2. ↑  "MARK BARBERIO AU LAUSANNE HOCKEY CLUB". 10.9.2020. Vaadatud 3.1.2022
3. ↑  "Марк Барберио – в «Ак Барсе»!". ak-bars.ru. 8.12.2021. Vaadatud 3.1.2022

Välislingid
-----------

* Mark Barberio NHL.com lehel
* Mark Barberio hockeydb.com lehel
John Higgins
**John Higgins** MBE (sündinud 18. mail 1975 Wishawis Šotimaal) on šoti elukutseline snuukrimängija.

Ta on tulnud maailmameistriks neli korda: aastatel 1998 (finaalivastane Ken Doherty), 2007 (Mark Selby), 2009 (Shaun Murphy) ja 2011 (Judd Trump).

2011. aasta maailmameistrivõistluste finaali 21-aastase Judd Trumpi vastu on peetud üheks paremaks ja meeldejäävamaks finaaliks alates 1994. aastast (Stephen Hendry – Jimmy White 18:17). Higgins võitis mängu 18:15. Pärast mängu lõppu nimetas ta Juddi paremaks mängijaks.

Maksimumbreigi (147) on ta saavutanud üheksal korral.

Kokku on ta karjääri jooksul teeninud 8 242 869 naela. 

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **John Higgins** |

Viited
------

1. ↑  "Superb Higgins claims fourth world crown". *Eurosport*. 02.05.2011. Originaali arhiivikoopia seisuga 31.07.2012. Vaadatud 3.05.2011.
2. ↑  "John Higgins seals fourth world title in poignant win over Judd Trump". *Guardian.co.uk*. 02.05.2011.
3. ↑  John Higginsi profiil. Eurosport, välja otsitud 18.12.2010
**Marju Kagovere-Bormeister** (sündinud 22. detsembril 1945) on eesti maalikunstnik.

Marju Bormeister sündis maalikunstnike esiklapsena ning on elanud pool oma elust Tallinna Kunstihoones.

Töötanud Teatri- ja Muusikamuuseumis, kust algas huvi fotograafia vastu. Teinud dekoraatoritööd Riiklikus Noorsooteatris, mille järel asus õppima Eesti Riiklikku Kunstiinstituuti teatridekoratsiooni, kuid siirdus maalierialale, mille täieliku kursuse ka lõpetas. Õppinud on ERKIs veel ruumikujundust ja mõnda graafikatehnikat.

2017. aasta kohaliku omavalitsuse volikogude valimistel kandideeris ta Savisaare valimisliidu ja Tegusa Tallinna nimekirjas.

Haridus
-------

* 1966 lõpetanud Tallinna 2. Keskkooli
* 1985 lõpetanud Eesti Riikliku Kunstiinstituudi maalikunstniku ja pedagoogi diplomiga
* 2001 Eesti Kunstiakadeemia õpetajate täiendkoolitus
* 2006 osales Plane Air Easton, USA
* 2006 VII. internationales Pleinair im Atelier Otto Niemeyer-Holstein (Otto Niemeyer-Holstein-Stipendium)

Töö
---

* 1990 sügisest Eesti Kunstiakadeemia õppejõud
* 1997 sügisest vabakutseline kunstnik

Õpetanud külalisõppejõuna maali, monotüüpiat, akvarelli ja kompositsiooni Tallinna Tehnikaülikoolis, Tartu Kõrgemas Kunstikoolis ja Tartu Ülikooli maaliosakonnas.

Isiklikku
---------

Marju Bormeisteri vanemad olid maalikunstnikud Märt Bormeister ja Magda Bormeister ning vend on maalikunstnik ja fotograaf Märt Bormeister noorem.

Looming
-------

Maalinud dekoratsioone Fritz Matti, Aimee Undi ja Tõnu Virve kavandite järgi. Maalida meeldib talle loodust, igasuguseid pinna-struktuure loodusest. Maalib kodu-ateljees, kus naudib kõike seda läbi monotüüpia tehnika.

On osalenud erinevates projektides seoses monotüüpiatehnika tutvustamisega Eestis, Soomes, Rootsis, Saksamaal. Õpetanud seda Eestis viibinud diplomaatilise korpuse töötajatele (Inglismaa, Taani, USA, Soome, Norra).

Esinenud näitustel 1980. aastast. Eesti Maalikunstnike Liidu liige (1993), 
Eesti Kunstnike Liidu liige.

Viited
------

1. ↑  "CV kodulehel". Originaali arhiivikoopia seisuga 27. oktoober 2009. Vaadatud 10. juunil 2009.
2. ↑  Savisaare valimisliit ja Tegus Tallinn avalikustas esinumbrid, ERR, 4. september 2017

Välislingid
-----------

* Jüri Muttika, "Lõpuks ometi saan minagi korteri erastada", Eesti Ekspress, 27. aprill 2006
* Silja Paavle, "Kunstnik Marju Bormeister maalib avaliku elu tegelased kukkedeks", Õhtuleht, 22. november 2008
* Kristel Rõss, "Andja loomusega kunstnik", Toit & Tervis, 8/2008
Adam Cracknell 2014. aastal Columbus Blue Jacketsi särgis
**Adam Cracknell** (sündinud 15. juulil 1985 Prince Albertis Saskatchewanis) on Kanada jäähokimängija, kes mängib AHL-i klubis Bakersfield Condors ründajana paremäärel.

Ta alustas klubikarjääri Western Hockey League'i klubis Kootenay Ice.

2004. aastal valis Calgary Flames ta NHL-i *draft* '​ist 279. valikuna. NHL-is debüteeris ta alles hooajal 2010–11 St. Louis Bluesi meeskonnas. Enne seda mängis ta ECHL-is ja mitmes AHL-i klubis. Bluesis mängis ta kokku neljal hooajal.

NHL-is on Cracknell mänginud veel Columbus Blue Jacketsis (2014–15), Vancouver Canucksis (2015–16), Edmonton Oilersis (2015–16), Dallas Starsis (2016–17 ja 2017–18), New York Rangersis (2017–18) ja Anaheim Ducksis (2018–19).

2019. aasta juulis liitus ta KHL-i klubiga Kunluni Red Star, mis oli tema esimene klubi väljaspool Põhja-Ameerikat. Põhja-Ameerikasse naasis ta 2020. aasta septembris.

Välislingid
-----------

* Adam Cracknell KHL.ru lehel
* Adam Cracknell NHL.com lehel
* Adam Cracknell hockeydb.com lehel
|  |
| --- |
|  |
| Medalikohad |
| Maailmameistrivõistlused |
| **Pronks** | 2021 | jäähoki |

**Adam Clendening** (sündinud 26. oktoobril 1992 Niagara Fallsis, New Yorgi osariigis) on USA jäähokimängija, kes mängib kaitsjana American Hockey League'i (AHL) klubis Cleveland Monsters.

Aastatel 2010–2012 mängis ta Bostoni Ülikooli jäähokimeeskonnas.

2011. aastal valis Chicago Blackhawksi ta NHL-i *draft* '​is 36. valikuna. Hooajal 2012–13 asus ta mängima AHL-is Blackhawksi noorteklubis Rockford IceHogs. 2013. aastal valiti ta AHL-i tähtede mängule ja hooajal 2013–14 AHL-i hooaja sümboolsesse koosseisu. NHL-is debüteeris Clendening Blackhawksi meeskonnas 20. novembril 2014 mängus Calgary Flamesi vastu ja lõi selles mängus ka värava.

Karjääri jooksul on Clendening NHL-is mänginud veel Vancouver Canucksi, Pittsburgh Penguinsi, Edmonton Oilersi, New York Rangersi, Arizona Coyotesi ja Columbus Blue Jacketsi ridades. NHL-is on tema kõige edukam hooaeg olnud 2016–17, mil sai ta Rangersi meeskonnas 31 mänguga kirja kaks väravat ja üheksa väravasöötu.

2018. aasta juulis liitus ta Blue Jacketsiga. Alates hooajast 2018–19 on ta põhiliselt mänginud Blue Jacketsi noorteklubis Cleveland Monsters AHL-is.

Aastatel 2009 ja 2010 tuli Clendening USA kuni 18-aastaste koondisega omavanuste maailmameistriks. 2021. aasta maailmameistrivõistlustel võitis ta USA jäähokikoondise koosseisus pronksmedali.

Välislingid
-----------

* Adam Clendening NHL.com lehel
* Adam Clendening hockeydb.com lehel
|  |
| --- |
|  |
| Medalikohad |
| Maailmameistrivõistlused |
| **Kuld** | 2021 |  |
| **Hõbe** | 2019 |  |

**Adam Henrique** (sündinud 6. veebruaril 1990 Brantfordis Ontario provintsis) on Kanada jäähokimängija, kes mängib keskründajana NHL-i klubis Anaheim Ducks.

2008. aastal valis New Jersey Devils ta NHL-i *draft* '​is 82. valikuna. Enne seda oli ta mänginud Ontario Hockey League'i (OHL) klubis Windsor Spitfires. Aastatel 2009 ja 2010 võitis ta Spitfiresiga Memorial Cupi võitjaks. 2010. aastal pälvis Henrique OHL-i väljalangemismängude kõige väärtuslikuma mängija auhinna Wayne Gretzky 99 Award.

NHL-is tegi ta Devilsi meeskonnas debüüdi 11. aprillil 2011. See oli tema ainus mäng NHL-is hooajal 2010–11; ülejäänud hooajal oli ta mänginud Devilsi noorteklubis Albany Devils AHL-is. Hooajal 2011–12 kuulus ta juba New Jersey Devilsi põhikoosseisu. Hooajal 2011–12 lõi ta NHL-i põhihooajal 16 väravat ja kogus 51 punkti ning valiti liiga hooaja uustulnukate sümboolsesse koosseisu. Devils jõudis hooajal 2011–12 Stanley karika finaali, kus kaotati Los Angeles Kingsile mängudega 2:4.

Anaheim Ducksiga liitus Henrique 2017. aasta novembris.

2019. aasta maailmameistrivõistlustel võitis Henrique Kanada koondises hõbemedali. 2021. aastal tuli ta Kanada koondisega maailmameistriks.

Välislingid
-----------

* Adam Henrique NHL.com lehel
* Adam Henrique hockeydb.com lehel
Adam Afzeliuse portree. Carl Fredric von Breda õlimaal
**Adam Afzelius** (8. oktoober 1750 Larv, Västergötland – 20. jaanuar 1837 Uppsala) oli rootsi loodusteadlane, kes on tuntud eeskätt botaanikuna. 

Ta oli Karl Linné viimane õpilane. 

Ta tegutses Uppsala ülikoolis alates 1777 idamaade keelte õppejõuna ja alates 1785 botaanika demonstraatorina. Aastatel 1792–1794 viibis ta uurimisreisil Sierra Leones.. Alates 1796 oli ta saatkonna sekretär Londonis. 19. aprillil 1798 valiti ta Londoni Kuningliku Seltsi liikmeks. Pärast tagasipöördumist Rootsi võttis ta jälle tagasi oma töökoha botaanika demonstraatorina Uppsalas. 1802 valiti ta Zoofütoliitilise Ühingu presidendiks – hiljem nimetati see ümber Linné Instituudiks. 1812 sai ta Uppsala ülikooli *materia medica* professoriks.

Lisaks paljudele bioloogiaalastele teostele avaldas ta 1823 Carl von Linné eluloo.

Tema nimelühend taimenimedes on **Afzel.**

Tema järgi on nime saanud taimeperekond afseelia (*Afzelia*). Heinrich Wilhelm Schott nimetas tema järgi võhalise taime *Anubias afzelli*.

Tunnustus
---------

* 1793 – valiti ta Rootsi Kuningliku Teaduste Akadeemia liikmeks
* 1798 – valiti  Londoni Kuningliku Seltsi välisliikmeks

Isiklikku
---------

Keemik Johan Afzelius oli tema vend. Teine vend Pehr von Afzelius (1760–1843) sai 1801 Uppsala ülikooli meditsiiniprofessoriks ja sai oma nimesse sõna "von" siis, kui ta aadlikuks tõsteti.

Viited
------

1. 1 2 3 4 5  *The New American Cyclopedia*, 1. kd, lk 181. Google'i raamat
2. ↑  *Der Große Brockhaus*, 1. kd. 1928, lk. 146
Altrei valla paiknemine Lõuna-Tiroolis
**Altrei** (itaalia: *Anterivo*) on vald *(comune)* Lõuna-Tiroolis Põhja-Itaalias.

2010. aasta 30. novembri seisuga elas seal 384 inimest.

Geograafia
----------

Altrei on ainus Lõuna-Tirooli vald Fiemme orus Lõuna-Lubjakivi Alpides, paiknedes umbes 25 km Bolzanost lõunas poolel teel Trento linnani. Ümbritsevad vallad põhjas, lõunas ja idas: Capriana, Carano, Castello-Molina di Fiemme ja Valfloriana kuuluvad kõik Trento provintsi, välja arvatud Truden loodes. Kagus ulatub Altrei vald Avisio jõe oruni. Suur osa kuulub Trudner Horni loodusparki.

Valla pindala on 11,1 km².

### Frazioni

Altrei vallas on *frazioni* (alljaotused, peamiselt külad ja asundused) Eben (Pramarino) ja Guggal.

### Keeleline jaotus

2011. aasta rahvaloenduse järgi kõneles 87,80% rahvastikust esimese keelena saksa keelt ja 12,20% itaalia keelt.

Ajalugu
-------

Püha Katariina kirik
Asukat on esmamainitud (nimega *Antereu*) 1321. aasta dokumendis, mille andis välja krahv Heinrich von Kärnten, kes oli asustanud piirkonna saksa talupoegadega. See oli osa Heinrichi edukast katsest võitluses Trento vürstlike piiskoppide feodaalsuveräänsusega Fiemme orus. Kauge piirkond jäi Tirooli valduseks aastani 1779, kui Habsburgide keisrinna Maria Theresia vahetas selle Tramini vastu Etschtalis. Pärast 1803. aasta sekulariseerimist liideti kõik Fiemme oru valdused Austria Tirooli kroonimaasse.

Fašistliku režiimi ajal oli Altrei 1926. aastast osa suuremast Capriana vallast Trento provintsis; see liideti taas Lõuna-Tirooliga vastavalt esimesele autonoomiastatuudile aastast 1948.

Välislingid
-----------

* Valla koduleht (saksa ja itaalia keeles)