recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Avanturiin** ehk **aventuriin** (itaalia keelest *per avventura* 'juhtum') on kvartsi peeneteraline erim.

Veneetsias asuvas Murano klaasitöökojas valmistas üks tööline kogemata punakaspruuni kuldsete litritega klaasi ja andis talle nimeks *avventurino*. Nimi kandus üle mineraalile.

Avanturiinid on tavaliselt kollast, rohelist, sinist, kirsi- või musta värvi. Vilgu, götiidi ja hematiidi soomusekeste lisad ning raua hüdroksiidiga täidetud praokesed annavad avanturiinile iseloomulikku sätendava-kullavärvilise helgi ja sirava sära. Tüüpiliselt on selle värvus rohekas, selle annab muskoviidi kroomi lisandiga erim *fuchsite*. Avanturiini tekstuur on teraline ja selle tõttu on erimil kare pind. 

Avanturiini toodetakse Austraalias, Austrias, Brasiilias, Indias, Hispaanias, Norras, Tšiilis ja USAs. Ameerika avanturiini nimetati "colorado kuldseks kiviks". Samuti toodeti ammust ajast avanturiini Hiinas, kus oli ta väga populaarne ja nimetati teda "keiserlikuks kiviks". Venemaal toodetakse Uurali lõunaosas (Taganai leiukoht). 

* Sinine avanturiinSinine avanturiin

Viited
------

1. 1 2
Virumaa valdade piirid enne ja pärast 1939. aasta vallareformi
**Avanduse vald** oli vald Viru maakonnas aastail 1939–1950. Vallamaja asus Avanduse külas.

Vald moodustati senise Avanduse valla maa-alast, välja arvatud Avanduse metsandiku kvartaali nr. 112, Riigi tagavaramaa lit. D, Kaerale nr. 1, Pikane-Käromets nr. 2 ja Jõe nr. 3 talude ning Rohu ja Paasvere mõisade järgi olevate talude Sonda-Mustvee raudtee ääres asuvate heinamaatükkide maa-alad; senise Vao valla Kurtna küla ja Kärsa asunduse maa-aladest.

Avanduse valda kuulusid: Avanduse küla, Avanduse metsapered, Sirevere, Sootaguse, Padu külad, Lõusa asundus, Rohu küla ja asundus, Kissa küla, Määri küla ja asundus, Simuna alevik, Avanduse ja Orguse asundused, Hirla küla, Võivere asundus, Liivaküla, Kurtna küla, Kärsa asundus, Nadalama küla, Pudivere asundus, Sootiigi külad ja Määri asundus.

Vald kuulus Riigivolikogu 69. valimisringkonda, kust valiti Oskar Köster.

Vallavanemad
------------

Esimene vallavanem oli Leo Allak, kes 5. aprillil 1939 valiti Virumaa maavolinikuks. 1939. aasta detsembris valiti vallavanemaks Johannes Silvet. 1. augustil 1940 kinnitati vallavanemaks Paul Koha.

Vald Eesti NSV-S
----------------

Avanduse valla täitevkomitee 1. esimees Hugo Vettik tapeti metsavendade poolt 6. juulil 1941. aastal, Eesti taasokupeerimise järel 1944. aastal oli valla täitevkomitee esimehed: Hugo Kruhberg, Robert Viitung, Alfred Bender, Paul Rannik ja Ferdinand Lumiste.

Avanduse vallas oli 1945. aastal kolm külanõukogu:

* Simuna külanõukogu, kuhu kuulusid Simuna, Avanduse, Määri, Orguse ja Metsaküla;
* Kurtna külanõukogu, kuhu kuulusid Kurtna, Võivere, Hirla, Kärsa, Nadalama, Pudivere, Liivaküla ja Sootiigi;
* Padu külanõukogu, kuhu kuulusid Padu, Rohu, Kissa, Sirevere ja Sootaguse.

Külanõukogude esimehed olid Simunas – Johannes Klein ja E. Okas, Padus – Richard Veske ja A. Paulberg, Kurtnal – Helmi Vettik (mõrvatud valla täitevkomitee esimehe Hugo Vettiku naine).

Viited
------

1. ↑  Maa-ameti kaardirakendused
2. ↑  Väljavõte Vabariigi Presidendi otsusest nr. 88 – 7. oktoobrist 1938 (RT 1938, 87, 776)
3. ↑  590. Viru Maavanema otsus Viru maakonna vallavolikogude valimisringkondade arvu ja nende piiride kohta. Riigi Teataja, nr. 75, 9 september 1939
Maud, Southeski krahvinna
**Maud** Alexandra Victoria Georgina Bertha **Carnegie** (sündinud Duff; 3. aprill 1893 London – 14. detsember 1945 London) oli Briti kuningliku perekonna liige, kuningas Edward VII tütretütar. Maud ja tema vanem õde Alexandra Connaught olid ainsad Briti monarhi tütretütred, kes Suurbritannia ja Iirimaa printsessi tiitlit nimetusega 'kõrgus'.

Sünd
----

Maudi isa oli Alexander Duff, esimene Fife'i hertsog, ema Louise oli Edward VII ja kuninganna Alexandra vanim tütar. 

Talle kui kuninganna Victoria pojatütretütrele ei kuulunud Maudile sünnijärgselt Suurbritannia ja Iirimaa printsessi tiitel ega nimetus "Kõrgus". Selle asemel oli ta hertsogi tütrena leedi Maud Duff. Sünnihetkel oli ta troonipärilusjärjestuses 5. kohal.

Printsess Maud
--------------

1900 muutis kuninganna Victoria Maudi isale kuuluvate Fife'i hertsogi ja MacDuffi markii tiitlite statuuti, andes meessoost pärija puudumise korral pärimisõiguse ka naissoost pärijale. Maudist sai oma õe Alexandra järel pärilusjärjestuses teine. 

5. novembril 1905 sai tema emast kuninglik printsess. Selle järel andis ta Maudile ja Alexandrale 'Suurbritannia ja Iirimaa printsesside *tiitli nimetusega* kõrgus*. Seega oli Maud saanud oma tiitli mitte isalt, vaid valitsevalt suveräänilt.*

Abielu
------

12. novembril 1923 abiellus Maud 11. Southeski krahvi Charles Carnegiega Londonis Royal Military kabelis. Charles päris krahvitiitli 10. novembril 1941 oma isalt.

Pärast abiellumist loobus Maud printsessitiitli kasutamisest ning teda kõnetati kui leedi Maud Carnegied, hiljem ka Southeski krahvinnat. Maudi onu George V pani oma isale pahaks, et too oli Maudile ja Alexandrale andnud printsessitiitli, ning justkui kuninga soovidele vastu tulles loobus Maud selle kasutamisest. Tiitel jäi talle siiski kuni surmani alles. 

Charles ja Maud Carnegiel oli üks laps: James Carnegie, kolmas Fife'i hertsog (sündinud 23. septembril 1929).

Hilisem elu
-----------

Maud Carnegie ei täitnud kuninglikke kohustusi. Siiski oli ta 1943 mõnda aega riiginõunik. Oma surma ajal oli ta troonipärilusjärjestuses 13. ning hertsogkonna päriluses teine, kuna tema õepoeg Alastair oli surnud. 1959 sai järgmiseks Fife'i hertsogiks Maudi poeg James, kes 1992 päris ka oma isa tiitlid. 

Maud Carnegie suri Londoni hooldekodus detsembris 1945 bronhiiti.
Matěj Stránský 2014. aastal Texas Starsi mängijana Calder Cup'i võitu tähistamas
**Matěj Stránský** (sündinud 11. juulil 1993 Ostravas) on Tšehhi jäähokimängija, kes mängib Šveitsi kõrgliiga klubis HC Davos ründajana (vasak või parem ääreründaja).

Aastatel 2010–2013 mängis ta Põhja-Ameerikas Western Hockey League'i klubis Saskatoon Blades.

2011. aastal valis Dallas Stars ta NHL-i *draft* '​is 165. valikuna. Aastatel 2013–2017 mängis ta American Hockey League'is (AHL) Dallas Starsi noorteklubis Texas Stars, kuid NHL-is tal debüüti teha ei õnnestunud. 2014. aastal võitis ta Texas Starsiga Calder Cup'i. Hooajal 2016–17 valiti Stránský AHL-i tähtede mängule.

2017. aastal asus Stránský mängima KHL-i klubis Tšerepovetsi Severstal. Hooaja 2018–19 teises pooles mängis ta Rootsi kõrgliiga klubis Mora IK.

Aastatel 2019–2021 mängis ta Tšehhi kõrgliiga klubis Třineci Oceláři. 2021. aastal tuli ta klubiga Tšehhi meistriks. Hooajal 2020–21 oli Stránský Tšehhi kõrgliiga suurim väravakütt (33 väravat).

2021. aasta mais sõlmis ta lepingu Davosiga.

Tšehhi jäähokikoondise koosseisus on Stránský osalenud 2021. aasta maailmameistrivõistlustel ja 2022. aasta taliolümpiamängudel.

Viited
------

1. 1 2   (vaadatud 9.2.2022)
2. ↑  "HCD VERPFLICHTET MATEJ STRANSKY UND JESSE ZGRAGGEN". hcd.ch. 3.5.2021. Vaadatud 9.2.2022

Välislingid
-----------

* Matěj Stránský hockeydb.com lehel
Maud Stevens Wagner c. 1907. aastal
Maud ja Gus Wagner tätoveerimas, c. 1910. aastal
**Maud Stevens Wagner** (varem **Stevens**; 12. veebruar 1877 – 30. jaanuar 1961) oli USA tsirkuseartist ja tätoveerija. Ta oli teadaolevalt esimene naissoost tätoveerija Ameerika Ühendriikides.

Elu ja karjäär
--------------

Wagner sündis 1877. aastal Kansase osariigis Emporias David Van Bran Stevensi ja Sarah Jane McGee peres.

Wagner oli akrobaat ja kondiväänaja, kes töötas paljudes rändtsirkustes. Ta kohtus 1904. aastal St. Louisi maailmanäitusel tätoveerija Gus Wagneriga. Wagner vahetas mehega kohtingu tätoveerimise õppetunni vastu ja mitu aastat hiljem nad abiellusid. Neil sündis tütar Lotteva, kes alustas tätoveerimisega üheksa-aastaselt ja kellest kujunes hiljem samuti tätoveerija.

Oma abikaasalt õppis Wagner, kuidas teha traditsioonilisi käsitsi tätoveeringuid, kuigi selleks ajaks oli juba tätoveerimismasin leiutatud (leiutaja Samuel O'Reilly, 8. detsembril 1891) ja hakkas ise tätoveerijaks. Wagnerid olid viimased tätoveerijad, kes töötasid käsitsi, ilma kaasaegse tätoveerimismasinata. Maud Wagner oli teadaolevalt esimene Ameerika Ühendriikide naistätoveerija.

Pärast tsirkusest lahkumist reisisid Maud ja Gus Wagner mööda USA-d, töötades nii tätoveerijate kui ka "tätoveeritud atraktsioonidena" vodevillimajades, maamessidel ja mängusaalides. Neid tunnustatakse tätoveerimiskunsti toomise eest riigi sisemaale, kaugemale rannikuäärsetest linnadest ja asulatest, kus see komme oli alguse saanud.

Surm
----

Maud Wagner suri vähki kakskümmend aastat pärast abikaasa surma, 30. jaanuaril 1961 tütre kodus Lawtonis, Oklahoma osariigis. Ta on maetud Homesteadi kalmistule Homestead Townshipis, Chase'i maakonnas, Kansase osariigis.

Viited
------

1. 1 2  "Gus Wagner". *oldschooltattooexpo.com*. 22. mai 2006. Originaali arhiivikoopia seisuga 30. juuni 2015. Vaadatud 17. märtsil 2023.
2. ↑  Farabee, Valerie (28. märts 2013). "Foremothers of the Tattoo Trade: Legendary Female Tattooers". *Tattoo Artist Magazine*. Originaali arhiivikoopia seisuga 1. juuli 2014. Vaadatud 28. juunil 2014.
3. 1 2  Nast, Condé (15. jaanuar 2013). "A Secret History of Women and Tattoo". *The New Yorker*. Vaadatud 17. märtsil 2023.
4. ↑  Hudson, Karen L. (2007). *Chick Ink: 40 Stories of Tattoos—And the Women Who Wear Them*. Polka Dot Press. Lk 19. ISBN 9781440517075.
5. ↑  Sloan, Mark; Manley, Roger; Van Parys, Michelle (1990). *Hoaxes, humbugs and spectacles*. Villard Books. ISBN 9780394585116.
6. ↑  Wertkin, Gerard C. (2004). *Encyclopedia of American Folk Art*. Routledge. Lk 510. ISBN 9780203644485.
Vaade tee pealt. Juuli 2006
Kevad 2013
**Angerja vasallilinnus** oli vasallilinnus Tallinna komtuurkonnas.

20. sajandi alguse seisuga asusid linnuse varemed Kohila vallas Hageri kihelkonnas Harjumaal. Tänapäevase haldusjaotuse järgi jäävad varemed Rapla maakonna põhjaservas paikneva Kohila valla alale Angerja külla.

See on üks vanemaid kiviehitisi Raplamaal, kuid säilinud on vaid 12 m³ kive.

Välimus
-------

Linnus oli piklik tornitaoline kahe ruumiga ristkülikukujuline, kahe meetri paksuste välisseintega kahekorruseline paekivist ehitis, mille all asusid keldrid. Kindlustatud eluruumid asusid hoone keskel, seda osa peetakse vanimaks ehitusjärguks. Linnuse alt minevat rahvasuu järgi salakäik Salutaguse mõisa alla.

Linnuses ei domineeri kaitseelemendid, pigem oli see ajastule omaselt tugevasti kindlustatud eluhoone. Linnuse kaitsesüsteemi kuulus veetõke, mille moodustasid ühelt poolt Angerja oja ning teisalt sügav vallikraav.

Tänaseks on sellest säilinud kõrged müüriosad. Väikelinnusest on säilinud soklikorrus (osalt küll kinnivarisenuna) ning suur osa põhikorruse paksudest müüridest.

Linnus on olnud ümbritsetud tugeva kivist ringmüüri ja vallikraaviga.

Linnus on arhitektuurimälestisena kaitse alla võetud.

Ajalugu
-------

Angerja linnus rajati 14. ja 15. sajandil. Majalinnus ehitati oletatavasti Kudeselide suguvõsa poolt. Hiljem on seda korduvalt ümber ehitatud ja kohandatud. Aastatel 1451–1455 kuulus linnus Liivi Ordule, kes läänistas mõisa Brun Wetbergile. 16. sajandi alguses kuulus linnus Tallinna bürgermeistrile J. Viantile ja Helmi Üpruse arvates sai maja just sel perioodil lõpliku ilme. Toonase ümberehituse stiil matkib Tallinna meistreid.

Arvatakse, et linnus hävis Liivi sõjas.

Aastal 1963 leiti vasallilinnusest 200 meetrit kirde pool hõbeaare, mis sisaldas 12 hoburaudsõlge, käevõru, kaelavõru ja muud. Leid dateeriti 13. sajandi algupoolde.

Aastal 1986 leiti samast päästekaevamistel väikese, 3,7×3,5 meetri suuruse maja ase. Sellel oli tambitud savist põrand ja nurgas raudkividest laotud ahju jäänused. Männipalkidest maja oli ära põlenud arvatavasti 13. sajandil. Samal ajal hävis tõenäoliselt kogu muinasküla, mille kultuurkiht on jälgitav 3 hektari suurusel alal.

Galerii
-------

* Mälestustahvel Angerja linnuses. Juuli 2006Mälestustahvel Angerja linnuses. Juuli 2006
* Linnuse müüride vahel. Juuli 2006Linnuse müüride vahel. Juuli 2006
* Linnupesa linnusemüüril. Juuli 2006Linnupesa linnusemüüril. Juuli 2006
* Hästi säilinud sillus. Juuli 2006Hästi säilinud sillus. Juuli 2006
* 
*

Kirjandus
---------

* Kalvi Aluve. "Eesti keskaegsed linnused". Tallinn: Valgus 1993. Lk 58.

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Angerja vasallilinnus** |

* Angerja vasallilinnus kultuurimälestiste riiklikus registris
* Sammlung sämtlicher Ruinen in Estland. ...; EAA.854.4.469:6; 1840-1841
* Sammlung sämtlicher Ruinen in Estland. ...; EAA.854.4.469:8; 1840-1841
Kalandusel on väga oluline osa Fääri saarte majanduses. Kohalik kalur Klaksvíkus.
**Fääri saarte majandusest** moodustab valdava osa kalandus ja majanduse olukord sõltub otseselt rahvusvahelisest kalaturust. Sellest tulenevalt on majandus kergesti haavatav ning see andis eriti selgelt tunda 1990. aastate alguses, mil probleemid viisid Fääri saarte majanduse järgnevaks kümnendiks madalseisu.

19. sajandi keskpaigani oli põhiliseks tegevusalaks põllumajandus, millest peamise osa moodustab lambakasvatus, kuid tänapäeval annab see vähem kui 1% Fääri saarte SKP-st. Tulevikus loodetakse panustada pigem infotehnoloogia ja telekommunikatsioon sektorile, turismile ning nafta ammutamisele. Näiteks olid Fääri saared esimene piirkond maailmas, mis läks täielikult üle digitaaltelevisiooni edastamisele ning esimene Fääri ettevõte, mis noteeriti börsil, on naftaotsimisega tegelev Atlantic Petroleum (juunist 2005 Islandi börsil (ICEX) ja oktoobrist 2006 Kopenhaageni börsil).

Fääri saarte rahvuslik lennufirma on Atlantic Airways. Tegutseb 2 kindlustusseltsi ja 4 panka, millest suurim on BankNordik (endine Føroya Banki).

Kohalikule majandusele on oluliseks abiks iga-aastased subsiidiumid Taanilt, mis moodustavad kuni 6 protsenti Fääri saarte SKP-st.

Fääri saared ekspordivad peamiselt kala ja kalatooteid. Imporditakse tarbekaupu, masinaid ja seadmeid, kütust ning muid tööstuskaupu. 2008. aastal oli ekspordikäive 848 miljonit USA dollarit ja impordikäive 983 miljonit dollarit.

Elektrienergia toodang 2008. aastal oli 275,8 miljonit kWh ja tarbimine 264,4 miljonit kWh. 2009. aastal toodeti 275,5 miljonit kWh elektrit ning päritolu järgi jagunes see geotermaalseks (61%), hüdroenergiaks (34%) ja tuuleenergiaks (5%).

2009. aastal oli töötuse tase erinevatel andmetel 3,4% või 3,9%. November 2008 seisuga oli Fääri saartel tööjõudu 34 680 inimest, kes olid põhiliselt hõivatud kalanduses ja avalikus sektoris.

|  |
| --- |
| **Eesti eksport ja import Fääri saartele**Summad on antud tuhandetes eurodes |
|  | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 | 2010 |
| Eksport | 571 | 1560 | 1437 | 619 | 1149 |
| Import | 206 | 261 | 142 | 0 | 228 |
| Allikas: Statistikaamet |
|

5. augustil 2009 esitasid kaks opositsiooniparteid Løgtingile ettepaneku võtta ametliku maksevahendina kasutusele euro.

Euroopa Liidu, Norra, Islandi ja Šveitsiga on sõlmitud vabakaubanduslepingud ning tulevikus loodetakse saavutada liikmesus Euroopa Vabakaubanduse Assotsiatsioonis (EFTA).

Viited
------

1. 1 2 3 4 5  Fääri saared CIA World Factbook
2. 1 2  Fääri saared Välisministeerium
3. ↑  *Uppskot til samtyktar um at taka upp samráðingar um treytir fyri evru sum føroyskt gjaldoyra*

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Fääri saarte majandus** |

* Fääri saared Välisministeerium
* Fääri saared CIA World Factbook (*inglise keeles*)
Laudtee looduskaitsealal
**Järvselja looduskaitseala** asub Tartu maakonnas Kastre vallas (Agali, Ahunapalu ja Järvselja külas) ja Põlva maakonnas Räpina vallas Haavametsa külas. Kaitseala suurus on 184 hektarit. 1924. aastal loodud *Järvselja reservaat* on Eesti vanim metsakaitseala.

Ajalugu
-------

Järvselja metsad võeti kaitse alla juba 1924. aastal Andres Mathieseni eestvõttel. Tollane pindala oli 12,8 hektarit. Hiljem loodi suurema pindalaga Võnnu vallas asuv *Järvselja looduskaitsekvartal* (19 hektarit). Looduskaitsealaks organiseeriti see 2006. aastal.

Looduskaitsealal kaitstakse põlismetsakooslusi: vanad lodumetsad, soolehtmetsad, siirdesoo- ja rabametsad jmt.

Seal on kaks sihtkaitsevööndit:

* Ürgmetsa sihtkaitsevöönd;
* Järvselja sihtkaitsevöönd.

Esimeses on inimesel lubatud kõndida ainult mööda laudradasid, Järvselja sihtkaitsevööndis võib viibida aga vabalt, rikkumata looduskaitsealal sätestatud norme.

Välislingid
-----------

* Järvselja looduskaitseala kaitse-eeskiri
Pungade jaotus paiknemise, elutsükli, morfoloogia ja ülesande järgi
**Pungad** on soontaimede varrel paiknevad moodustised, millest sõltuvalt asukohast arenevad vars või varreharud. 

Esimesel puhul on tegemist varre tipus paiknevate tipupungadega, varreharud saavad alguse aga külgpungadest. Pungade peamine ülesanne on taime eluks ebasoodsate tingimuste lõppedes kiire kasvu tagamine varre või selle harude arenemise näol.

Kahe- ja mitmeaastaste taimede pungad on kaetud soomusedtega, enamiku üheaastaste taimede pungad on paljad. Punga eesosas paikneb kasvukuhik initsiaalrakkudega, sellest tahapoole jäävad lehealgmed.

**Asukoha põhjal** jaotatakse pungad tipu-, külg- ja lisapungadeks. 

* Tipupung asub varre tipus. Külgpung asub lehe- või oksakaenlas.
* Lisapungad asuvad mujal, näiteks tüvel või juurel. Tüvel asuvad lisapungad võivad olla endised külgpungad, mis pole puhkenud, vaid puukoore alla mattunud, ja neid nimetatakse uinuvateks pungadeks.
* Basaalpungadeks nimetatakse juurel asuvaid pungi.

**Ehituse põhjal** jaotatakse pungad kasvu-, õie- ja segapungadeks. 

* Kasvupung sisaldab taime vegetatiivseid osi: võsu- ja lehealgmeid.
* Õiepung sisaldab taime reproduktiivseid osi: õiealgmeid.
* Segapung sisaldab võsu- ja õiealgmeid.

**Analoogia põhjal** nimetatakse pungaks ka zooloogias looma kehal olevat väljakasvu, millest areneb uus isend. See on mittesugulise paljunemise üks vorm ja see esineb üksnes lihtsa ehitusega loomadel.

|  |  |
| --- | --- |
|  | Tsitaadid Vikitsitaatides: **Pung** |
Vääriskividega panustatud pungisega ja hulksiirukujulise kabjaga gooti armulauakarikas Gmündi Maarja kirikust. Illustratsioon aastast 1894
**Pungis** ehk **nodus** (ladina keeles *nodus* 'sõlm') on karika jala keskel olev paisutusega osa. Pungis kujunes Lääne-Euroopa armulauakarikal välja hõlbustamaks vaimulikul karika hoidmist selle ülestõstmisel missa ajal. Pungis võib olla ka muul karikakujulisel anumal, näiteks tsibooriumil, või mõne teise eseme tüvesel, näiteks küünlajalal või monstrantsil.

Pildid
------

* Fail:Juraj Jordán Dovala, Kalich.jpgVaimulik karikat tõstmas
* 9. sajandi karikas Kolínist ažuurse pungisega
* Nurgelise pungisega karikas 14.-15. sajandi vahetusest
* Tynieci 15. sajandi karika pungis on kujundatud arhitektuursete motiividega
* 18. sajandi hõbekarikas
* 15. sajandi alguse saksa tsiboorium nurgelise pungisega
* 17. sajandi tsiboorium Veneetsiast

Karika kui jooginõu pungise kohta on kasutatud ka sõna "pide".

Vaata ka
--------

* Kupa (karika osa)
* Kabi (karika osa)

Viited
------

1. ↑
2. ↑
3. ↑  Karikas. – Korp! Ugala leksikon
**Röa kihistik** (inglise keeles *Röa Member*) on ordoviitsiumi ajastu Porkuni lademe kihistik. Seda hakkas esimesena eristama Jüri Martna aastal 1957. Kihistik on nime saanud Röa mõisa järgi.

Kihistiku stratotüüp on Röa külas Röa-Jakobi paemurd, kus paljandub 90 sentimeetri jagu kollakashalli dolomiiti. Varem oli sealne paljand 3 meetri kõrgune, lisaks Röa kihistiku dolomiidile paljandusid seal ka Vohilaiu kihistiku lubjakivid.

Röa kihistik arvatakse mõnede autorite poolt Ärina kihistusse kuuluvaks. Sellisel juhul oleks see kihistu alumine kihistik, millel lasub Vohilaiu kihistik. Ka on Arvo Rõõmusoks ja Tõnu Meidla arvanud seda Pirgu lademesse kuuluvaks.

Röa kihistiku vanem nimetus on Borkholmi dolomiit, mida tuvastas iseseisva kivitüübina aastal 1854 Porkuni paemurdu uurinud Karl Eduard von Eichwald. Kihistiku moodustab krinoiddolomiit.

Kihistikku moodustavat dolomiiti on kasutatud Rapla, Ambla ja Kadrina kirikute ehitamisel ning Inju mõisa häärberi rajamisel.

Viited
------

1. ↑  Röa kihistik Eesti geokogude infosüsteemis (vaadatud 03.08.2019)
2. ↑  Eesti stratotüüpsed paljandid
3. ↑  Eesti stratotüüpsed paljandid
4. ↑  Rõõmusoks, A. 1983. Eesti aluspõhja geoloogia, Tallinn: Valgus, 224 lk.
5. ↑  Helle Perens, *Tamsalu-Porkuni paeala*, 2009
6. ↑  *Rahvuskivist ehitisi*, Loodusesõber nr. 6/2011

Välislingid
-----------

* Röa kihistik Eesti geokogude infosüsteemis
**Rögle Bandyklubb** (**Rögle BK**) on Rootsi jäähokiklubi, mis tegutseb Ängelholmis. Klubi mängib Rootsi kõrgliigas Svenska hockeyligan (SHL).

Klubi asutati 1932. aastal jääpalliklubina. 1950. aastatel hakati klubis tegelema ka jäähokiga. Rootsi kõrgliigas mängis Rögle esimest korda 1966. aastal.

Praeguses Rootsi kõrgliigas mängib Rögle alates hooajast 2015–16. Enne seda oli see Rootsi kõrgliigas mänginud ka aastatel 1992–1996, 2008–2010 ja 2012–2013. 2021. aastal jõudis Rögle Rootsi meistrivõistlustel finaali, kus kaotati Växjö Lakersile mängudega 1:4.

Hooajal 2021–22 võitis Rögle Jäähoki Meistrite Liiga, kui finaalmängus alistati Soome klubi Tappara tulemusega 2:1.

Alates 2008. aastast peab Rögle kodumänge Catena Arenal, mis mahutab 5150 pealtvaatajat.

Klubi peatreener on Cam Abbott.

Praegune koosseis
-----------------

*Hooaja 2020–21 seisuga*

* **Väravavahid**: Johan Gustafsson, Christoffer Rifalk
* **Kaitsjad**: Erlend Lesund, Samuel Johannesson, Jakob Bondesson, Lucas Ekeståhl Jonsson, Samuel Jonsson, Thimo Nickl, Niklas Hansson, Moritz Seider, Joey LaLeggia, Éric Gélinas
* **Ründajad**: Linus Sjödin, Mattias Sjögren, Brady Ferguson, Simon Ryfors, Taylor Matson, Dennis Everberg, Melker Eriksson, Marco Kasper, Anton Bengtsson, Adam Edström, Erik Andersson, Olli Palola, Leon Bristedt, Daniel Zaar, Ted Brithén, Adam Tambellini

Välislingid
-----------

* Ametlik koduleht
**Installitud võimsus** ehk **paigaldatud võimsus**, ka paigaldise nimivõimsus (inglise keeles *installed capacity*), on energiatehnikas maksimaalne võimsus, millega paigaldis on kavandatud töötama. Paigaldise installeeritud võimsus saadakse koos töötavate üksuste nimivõimsuste summana.

Installeeritud võimsuse mõistet kasutatakse eriti seoses päikese- ja tuuleparkidega. Kui näiteks päikesepargi installeeritud võimsus on 24 megavatti, siis on niisune paigaldis optimaalse päikesepaiste tingimustes võimeline tootma elektrienergiat 24 megavatti tunnis.

Sarnaselt näitab elektrituuliku (tuulegeneraatori) ja tuulepargi installeeritud võimsus, kui palju elektrienergiat tunnis võib see paigaldis optimaalsetes tuuletingimustes toota. Optimaalsed tingimused määratakse kindlaks elektripaigaldise (generaatorite, päikesepaneelie) tehnilises dokumentatsioonis.

Installeeritud võimsuse mõistet kasutatakse ka küttesüsteemide (katlamajade, kütteseadmete) soojatootlikkuse iseloomustamiseks.

Viited
------

1. ↑  Installed Capacity Definition
Hübriidauto Toyota Prius (2004)
**Hübriidauto** on auto, mille liikuma panemiseks kasutatakse mitut erinevat tüüpi jõuallikat. Enamasti kasutatakse sellistel autodel elektrimootorit ja sisepõlemismootorit.

Elektrimootori kasutamisel saab auto mootor energiat elektriakudest. Hübriidauto sisepõlemismootor paneb auto transmissiooni kaudu, kas otseselt liikuma ja käitab samal ajal ka akude laadimiseks vajalikku elektrigeneraatorit või käitab ainult elektrigeneraatorit. Sisepõlemismootor töötab modernsematel hübriidautodel enamasti siis, kui kütusekulu on vaja hoida optimumi lähedal. Sisepõlemismootor peab hakkama tööle ka siis, kui akud on teatud piirini tühjenenud ja elektrimootor ei saa seetõttu enam piisavalt elektrit.

Elektrimootorit kasutatakse eriti kiirendamisel, sõidu alustamisel ja aeglastel kiirustel, sest siis on sisepõlemismootoril suur kütusekulu ja heitgaaside kogus. Lisaks on elektrimootoril suurema kasuteguri tõttu sama võimsuse juures suurem kiirendus.

Hübriidauto eelised elektriauto ja sisepõlemismootoriga auto ees on järgmised:

1. Auto siseruum saab olla elektroautost mahukam, sest autosse paigutatakse suhteliselt raskeid akusid vähem.
2. Sisepõlemismootor võib olla palju väiksema võimsusega ja kergem kui tavalisel autol, võimaldades palju väiksemat kütuse erikulu.
3. Pidurdamisel on võimalik rekuperatsioon ehk kineetilise energia muundamine uuesti elektrienergiaks, mis salvestub akusse.

Hübriidauto energia kokkuhoid tuleneb kolmest asjaolust:

* Auto sisepõlemismootor on väikese võimsusega ja töötab alati nimikoormusel, kui liikumiseks vajalikust veojõust jääb võimsust üle, laetakse ka akut. Kui aku on laetud, sisepõlemismootor seiskub ja auto sõidab jätkuvalt ainult elektrimootori jõul.

* Sisepõlemismootori osalise koormusega töö ja tühijooksu vältimisega paraneb mootori kasutegur, väheneb CO emissioon, kogu kütus põleb mootoris, katalüsaatorisse jõuab vähe CO-d.

* Autol kasutatakse elektrimootori rekuperatiivpidurdust, st pidurduse ajal muutub mootor generaatoriks ja laeb auto kineetilise energia arvel akusid. Seetõttu on linnasõidul kütusekulu peaaegu sama kui maanteesõidul.

Hübriidautosid katsetati ja nendega sõideti juba 20. sajandi alguses. Esimese eduka elektri- ja sisepõlemismootoriga hübriidauto pani kokku Ferdinand Porsche 1928. aastal.

Tänapäeval on tuntumad hübriidautod Honda Insight ja Toyota Prius.

Kirjandus
---------

* Olev Toom. Prius, Prius, kallis anne. – Auto Bild Eesti, nr 3, 2004, lk 38–41.
* Tõnu Ojala. Teerajaja teine põlvkond. – Tehnikamaailm, nr 3, 2004, lk 40–41, 43.
* M.-H. K. Saja-aastane hübriidauto. – Autoleht, nr 6, 2004, lk 41–43.

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Hübriidauto** |

* Mis on hübriidauto? (inglise keeles)
***Post-rock*** on alternatiivroki ja progressiivse roki allsuund, milles kasutatakse küll rokkmuusikas tavalisi pille, kuid selle rütmika ja muusika tekstuur ei ole traditsioonilisele rokile iseloomulikud. Tavaliselt on selle suuna muusika instrumentaalne.

Kuigi *post-rock*'i juured on 1980ndate ja 1990ndate *indie rock*'is, on nendel muusikaliselt vähe ühist.

1990ndatel nimetati tähtsamateks *post-rock*'i artistideks teiste seas Don Caballero ja Tortoise, kuid kuna nende stiilid olid üksteisest väga erinevad, pälvis see stiilimääratlus nii kuulajate kui teiste artistide seas teravat vastukaja.

Termin
------

Levinud seisukoha järgi kasutas terminit *"post-rock"* esimesena muusikakriitik Simon Reynolds ansambli Bark Psychosis albumi "Hex" arvustuses, mis ilmus 1994. aasta märtsis ajakirjas Mojo. Ta kasutas seda terminit kirjeldades muusikat, mis "kasutab rokile iseloomulikke pille mitte-rokilikel eesmärkidel: kasutab kitarre kõlavärvi ja tekstuuri edasiandmiseks, selle asemel, et mängida riffe ja jõulisi akorde".

Juulis 2005 kirjutas Reynolds oma blogis, et ta oli seda terminit kasutanud juba varem, muusikaajalehes Melody Maker. Samuti kirjutas ta, et termin pole tema enda loodud: "ma uskusin, et olin selle termini loonud, kuid avastasin aastaid hiljem, et see oli kasutusel olnud juba üle aastakümne". Terminit oli 1975. aastal kasutanud ajakirjanik James Wolcott oma artiklis Todd Rundgrenist, kuigi teistsuguses tähenduses.

Viited
------

1. ↑  "Post Rock/Math rock" Prog archives (vaadatud 20.01.2011)
2. ↑  "S. T." The Wire, Simon Reynolds, mai 1994 (vaadatud 08.07.2007)
3. 1 2  "The Lost Generation" Nitsuh Abebe, Pitchfork Media, 11.07.2005 (vaadatud 08.07.2008)
4. 1 2  "Post-Rock/Experimental" Allmusic (vaadatud 08.07.2008)
5. ↑  "A Conversation with Mogwai's Dominic Aitchison" Mark Redfern, "Under the Radar", 2001 (vaadatud 28.11.2006)
6. ↑  "Bark Psychosis: *Hex*" Simon Reynolds, Mojo, märts 1994 (vaadatud 08.07.2008)
7. ↑  "S. T." Simon Reynolds, blissblog, 14.07.2005 (vaadatud 28.11.2006)
8. ↑  "Todd Rundgren - Street Punk in Self-Imposed Exile" James Wolcott, "Creem", juuli 1975 (vaadatud 08.07.2008)
|  |
| --- |
|  |
| Medalikohad |
| Taliolümpiamängud |
| **Hõbe** | 2018 | jäähoki |

**Patrick Hager** (sündinud 8. septembril 1988 Stuttgardis) on Saksamaa jäähokimängija, kes mängib Saksamaa kõrgliiga klubis EHC München ründajana vasakäärel. Ta on klubi meeskonna kapten.

Saksamaa kõrgliigas debüteeris ta hooajal 2007–08 Krefeld Pinguine'i meeskonnas.

Aastatel 2012–2015 mängis ta Saksamaa kõrgliigas ERC Ingolstadti ja 2015–2017 Kölner Haie ridades. Alates hooajast 2017–18 on ta mänginud Münchenis.

Saksamaa meistriks on ta tulnud 2014. aastal Ingolstadtiga ja 2018. aastal Müncheniga. Hageri kõige resultatiivseim hooaeg Saksamaa kõrgliigas on olnud 2015–16, mil ta lõi Kölner Haie meeskonnas mängides 14 väravat ja andis 30 väravasöötu.

2018. aasta taliolümpiamängudel võitis Hager Saksamaa jäähokikoondise koosseisus hõbemedali. Maailmameistrivõistlustel osales ta Saksamaa koondise koosseisus esmakordselt 2009. aastal.

Viited
------

1. ↑   (vaadatud 20.4.2023)

Välislingid
-----------

* Patrick Hager hockeydb.com lehel
**Høyre** ('parempoolsed', norra lühend **H**, ametlik ingliskeelne nimi *Conservative Party of Norway* ('Norra Konservatiivne Partei')) on konservatiivne Norra partei. 

See on Norra vanuselt teine erakond, asutatud 1884. 

Esimees on 2004. aastast endine kommunaalminister Erna Solberg. 

Parteil on 67 000 registreeritud liiget ja 600 kohalikku parteiorganisatsiooni. Aktiivselt osaleb erakonna töös umbes 15 000 liiget.

Høyre 1922. aastal asutatud noorteorganisatsiooni nimi on Unge Høyre (Noored Parempoolsed). Seda juhib Henrik Asheim.

Høyre on Euroopa Rahvapartei assotsieerunud liige ja Rahvusvahelise Demokraatide Liidu täisliige.

Ajalugu ja poliitiline platvorm
-------------------------------

Høyre sai alguse 1884. Selle esimene juht oli Emil Stang. Juba asutamisest alates on Høyre alati olnud suuremate Norra parteide hulgas. Aastaid oli tegemist suurima mittesotsialistliku erakonnaga Norras, mis kuulus mitmete valitsuste koosseisu. 2005. aasta valimistel oli Høyre aga erakordselt edutu, saades kõigest 14,1% häältest. Arvamusküsitlused ning 2007. aasta kohalike valimiste tulemused näitavad siiski, et Høyre kogub taas populaarsust. Høyrel on Norra parlamendis Stortingis Norra Töölispartei ja Progressipartei järel suuruselt kolmas fraktsioon. Partei toetab liberaalset turumajanduspoliitikat, sealhulgas maksude alandamist ja valitsuse vähest sekkumist majandusse, kuid hoiab Progressiparteist sotsiaalsemat joont, rõhutades heaoluriigi olulisust.

Hoolimata erakonna paremtsentristlikust suunitlusest, on Høyre sotsiaalpoliitilised seisukohad küllaltki liberaalsed, näiteks toetatakse samasoolistele paaridele abiellumise ja laste adopteerimise võimaldamist. Samuti on Høyre ainuke Norra partei, mis pooldab ametlikult Norra ühinemist Euroopa Liiduga.

Tulemused parlamendivalimistel 1961–2017
----------------------------------------

Peakorter Oslos

| Aasta |  % häältest |
| --- | --- |
| 1961 | 19,3% |
| 1965 | 20,3% |
| 1969 | 18,8% |
| 1973 | 17,2% |
| 1977 | 24,5% |
| 1981 | 31,8% |
| 1985 | 30,4% |
| 1989 | 22,2% |
| 1993 | 17,0% |
| 1997 | 14,3% |
| 2001 | 21,2% |
| 2005 | 14,1% |
| 2009 | 17,2% |
| 2013 | 26,8% |
| 2017 | 25,1% |

Parteijuhid
-----------

Erna Solberg, erakonna praegune juht
* Emil Stang, 1884–1889
* Christian Homann Schweigaard, 1889–1891
* Emil Stang, 1891–1893
* Christian Homann Schweigaard, 1893–1896
* Emil Stang, 1896–1899
* Francis Hagerup, 1899–1902
* Ole L. Skattebøl, 1902–1905
* Edm. Harbitz, 1905–1907
* Fredrik Stang, 1907–1911
* Jens Bratlie, 1911–1919
* Otto B. Halvorsen, 1919–1923
* Ivar Lykke, 1923–1926
* Carl Joachim Hambro, 1926–1934
* Johan H. Andresen, 1934–1937
* Ole Ludvig Bærøe, 1937–1940
* Arthur Nordlie, 1945–1950
* Carl Joachim Hambro, 1950–1954
* Alv Kjøs, 1954–1962
* Sjur Lindebrække, 1962–1970
* Kåre Willoch, 1970–1974
* Erling Norvik, 1974–1980
* Jo Benkow, 1980–1984
* Erling Norvik, 1984–1986
* Rolf Presthus, 1986–1988
* Kaci Kullmann Five, 1988
* Jan Peder Syse, 1988–1991
* Kaci Kullmann Five, 1991–1994
* Jan Petersen, 1994–2004
* Erna Solberg, 2004–

Välislingid
-----------

* Koduleht (norra keeles)
**Narva Garnisoni kalmistu** on kalmistu Narva linnas aadressiga Garnisoni kalmistu, Jõesuu tänava (algselt Surnuaia uulitsa ja Surnuaia tänava) ääres. Kalmistu geograafilised koordinaadid on 59° 24′ 14″ N, 28° 10′ 17″ E

Narva Vabadussõja mälestussammas, Narva Garnisoni kalmistul
1919. aastal rajatud Vabadussõja hukkunute kalmistu, avati ametlikult 1921. aastal, kui kalmistu keskmes valmis monument, 
Narva Vabadussõja mälestussammas.

Siivertsi kalmistu alad ja Surnuaia tänav 1929. aasta Narva linnaplaanil
Piirkonnas, Siivertsi kalmistuks nimetataval maa-alal on asunud Narva Aleksandri, Kreenholmi, Narva rootsi-soome Mihkli kiriku soome koguduse, Narva Issanda Ülestõusmise peakiriku ja Narva Peetri kiriku Peetri koguduse surnuaed ning mitu muud väiksemat matmispaika. Laialdasem matmine lõpetati Siivertsi kalmistul 20. sajandi keskpaiku.

Algselt 194 kalmule püstitatud puuristid asendati 1927. aastal malmristidega.

Teise maailmasõja käigus, 1944. aasta kaitselahingutes sai garnisoni kalmistu monument küll kannatada, kuid suuremas osas siiski säilis ja hävitati see ilmselt esimestel sõjajärgsetel aastatel. 1960. aastatel murti kalmudelt maha malmristid, 1970. aastatel hävitati Jõesuu tänava laiendamisel väravapostid ning lükati segi teepoolsed hauad. 

1995. aastal asuti Vana-Narva Seltsi eestvedamisel kalmistut taastama. Hävinud metallriste kalmudel teadlikult ei taastatud (osa originaalseid riste on hoiul Narva Muuseumis)

Viited
------

1. ↑  Narva Linnavalitsuse 18.02.09 korraldus 170-k
2. ↑  Linna vanade kalmistute plaan. Vanad Narva kaardid. Arhitektuuri ja Linnaplaneerimise Amet. Vaadatud 13.08.2014.
3. ↑  Taotlus Siivertsi kalmistu valduse üleandmise kohta. Dokumendiregister, 9. november 2010. Vaadatud 13.08.2014.
4. ↑  Pekka Linnainen (29.09.2021). "Narvan katkaistujen ristien sankarihautausmaa (Narva murtud ristidega kangelaskalmistu)". *Estofennia* (soome keeles). Vaadatud 20.10.2021.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: tundmatu keel (link)
5. ↑  27101 Narva Garnisoni kalmistu, Vabadussõjas hukkunute matmispaik mälestussambaga,

Välislingid
-----------

* Narva Garnisoni kalmistu kultuurimälestiste riiklikus registris
**Maianpata linnus** (ka *Maianpathe*) on Henriku Liivimaa kroonikas mainitud linnus Läänemaal.

Kroonika mainib linnust kaks korda. 1226. aastal, pärast Läänemaa minekut paavsti võimu alla, saatis paavsti legaat Modena Wilhelm Läänemaale ristima preester Petrus Kaikewalde oma kaasvennaga. Nad ristisid Soontaganas, Maianpatas ja Paehalles, viimastes ristiusku pööramata Eestimaa piirkondades. Hiljem samal aastal tekkis Wilhelmi esindajal magister Johannesel konflikt Taaniga. Taanlased tungisid Läänemaale ja rüüstasid maakonda, kuid Johannese vägede rünnakus neist 50 meest tapeti ja ülejäänud varjusid Maianpata linnusesse. Pärast kolmepäevast piiramist lubati taanlastel lahkuda.

Linnuse asukoht on ebaselge. Oletatud on selle paiknemist Põhja-Pärnumaa valla Maima külas või Haapsalu linnas Tubri maalinna kohal.

Viited
------

1. ↑  Henriku Liivimaa kroonika = Heinrici chronicon Livoniae. Ladina keelest tõlkinud Richard Kleis, toimetanud ja kommenteerinud Enn Tarvel. Tallinn: Eesti Raamat 1982. Peatükk XXIX 7, lk 263
2. ↑  Henriku Liivimaa kroonika, XXX 2, lk 265–267
3. ↑  Henriku Liivimaa kroonika, XXIX, kommentaar 24, lk 263
4. ↑  Sulev Vahtre. Muinasaja loojang Eestis : vabadusvõitlus 1208–1227. Tallinn : Olion, 1990. Lk 169
5. ↑  Ridala - Eesti Entsüklopeedia 12
**Narva Linna Rahvasaadikute Nõukogu** (vene keeles *Нарвский городской Совет народных депутатов*) oli aastatel 1917–1918, 1940–1941 ja 1944–1990 linnavalitsusasutusena tegutsev omavalitsusorgan. 

Aastatel 1917–1918 tegutses ta **Narva Tööliste ja Punaväelaste Saadikute Nõukogu** (vene keeles *Нарвский Совет рабочих и солдатских депутатов*) nime all. Aastani 1977 tegutses ta **Narva Linna Töörahva Saadikute Nõukogu** (vene keeles *Нарвский городской Совет депутатов трудящихся*) nime all.

Vastavalt 1977. aasta Nõukogude Sotsialistlike Vabariikide Liidu konstitutsioonile kehtis saadikute mandaat 2,5 aastat, enne seda 2 aastat.

Igapäevaelu korraldamiseks ja erinevate asutuste tegevuse koordineerimiseks saadikud valisid Narva Linna Rahvasaadikute Nõukogu Täitevkomitee, mis aastatel 1917–1918 kandis nime Narva Linna Tööliste ja Soldatite Saadikute Nõukogu Täitevkomitee ning aastatel 1940–1941 ja 1944–1977 **Narva Linna Töörahva Saadikute Nõukogu Täitevkomitee**.
Sainte-Beuve 1860. aastatel
**Charles-Augustin Sainte-Beuve** (23. detsember 1804 Boulogne-sur-Mer – 13. oktoober 1869 Pariis) oli prantsuse kirjanduskriitik ja kirjanik.

Sainte-Beuve'i kirjanduskriitika lähtus arusaamast, et kirjaniku teos on ennekõike tema elu peegeldus ning teose seletusi tuleb otsida autori eluloost. Ühena esimestest kritiseeris seda seisukohta Marcel Proust oma kuulsas esseekogumikus "Sainte-Beuve'i vastu" ("Contre Sainte-Beuve") (avaldatud postuumselt 1954. aastal).

Elukäik
-------

Sainte-Beuve õppis aastatel 1824–1827 arstiteadust, kuid seejärel loobus meditsiiniõpingutest ning pühendus täielikult kirjandusele. 1827. aastal kirjutas 22-aastane Sainte-Beuve ajakirjas Le Globe kiitva arvustuse Victor Hugo luulekogu "Odes et Ballades" kohta. Sellest sai alguse Sainte-Beuve'i lähedane sõprus nii Hugo kui kogu noorte romantikute kirjandusringkonnaga. Hiljem meeste sõprus jahenes, muuhulgas ka seetõttu, et Sainte-Beuve'il oli afäär Hugo abikaasaga.

1844. aastast oli Sainte-Beuve Prantsuse Akadeemia liige. Juhuse tahtel pidas vastuvõtukõne Victor Hugo.

Looming
-------

Sainte-Beuve avaldas luulekogusid ja osaliselt autobiograafilisi romaane, neist tuntuim on 1834. aastal ilmunud "Nauding" ("Volupté"). Tema romaanid saavutasid aga vaid tagasihoidliku tuntuse. Hiljem pühendus Sainte-Beuve peamiselt kirjanduskriitikale, mis moodustab väärtuslikuma osa tema loomingust. Teda on nimetatud kriitikakuningaks. "Ta leidlikkus, psühholoogiline teravpilk ja interpretatsiooniosavus otsivad endale maailmakirjanduses võrdset," on öelnud Aleksander Aspel teoses "Valik prantsuse esseid" (lk 264).

Teosed eesti keeles
-------------------

* "Mis on klassik?" – teoses "Valik prantsuse esseid", tõlge, sissejuhatus ja saatesõnad: Aleksander Aspel, EKS, Tartu 1938, lk 263–286
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel on Tallinna kohvikust; Kuressaare kohviku kohta vaata Maiasmokk (Kuressaare kohvik)* |

---

**Maiasmoka kohvik** on Eesti vanim praeguseni töötav kohvik. See tegutseb Tallinnas aadressil Pikk tänav 16 / Pühavaimu tänav 1 alates 1864. aastast. Maiasmoka kohviku biidermeierinterjöör on säilinud muutumatuna ligi sajandi vältel.

Kohvik pakub pagaritooteid, käsitsi valmistatud šokolaadikompvekke ja martsipankujukesi. Kohvikus tegutseb ka Kalevi martsipanituba.

Ajalugu
-------

Esimene pagaritöökoda Maiasmoka kohviku praeguses asukohas sündis 1806. aastal. 11. augustil 1806 sõlmitud müügilepinguga sai maja uus omanik suhkrupagar Lorenz Cavietzel kõik õigused maale ja majale, milles tänapäeval asub kohviku müügisaal.

Venemaa 1786. aasta linnaseaduse kohaselt võisid Tallinnas äriettevõtteid pidada üksnes gildi liikmed. Lorenz Cavietzeli nime on esmamainitud müügilepingus 1806. aastal. 1823. aastast jätkas äripidamist tema poeg.

1835. aastal lõpetas Cavietzel äritegevuse Tallinnas ja kolis Riiga.[*viide?*] Äri uueks omanikuks sai Johann Seegrön, tema järel Conrad Raeper.

1864. aastal ostis maja Narva kondiiter Georg Stude, kes ehitas selle kokku suure majaga Pühavaimu ja Pika tänava nurgal. Stude on Eesti kondiitritööstuse ajaloos tähtsal kohal, eriti hea maine omandasid tema firma martsipanitooted. 19. sajandi teisel poolel varustas Stude martsipaniga muuhulgas Venemaa keisri perekonda ja õukonda. Esimese maailmasõja eel pälvis kondiitritööstuse toodang auhindu.

1941. aastal Stude ettevõte riigistati, see liideti Brandmanni ja Riola kondiitritööstustega kompvekitehaseks Karamell. 1958. aastal liideti Karamell kondiitritoodete vabrikuga Uus-Kalev. 1962. aastal ühendati Uus-Kalev kondiitritoodete vabrikuga Kalev, mis jäi Eestis ainsaks magusatootjaks.

1997. aastal registreeriti Pikal tänaval kohvikut pidav OÜ Maiasmokk. 2004. aastal omandas selles enamusosaluse AS Kalev. Nüüdseks kuulub OÜ Maiasmokk AS-ile Kalev Chocolate Factory, mis omakorda kuulub 2007. aastast Norra kontserni Orkla. 2010. aasta lõpus ostis Kalevi šokolaadivabrik enampakkumiselt ka varem Tallinna linnale kuulunud ajaloolise Maiasmoka kohviku hoone 30 miljoni krooniga.

* 
* 
* 
*

Viited
------

1. ↑  Tallinna vanad kohvikud, Kultuur ja Elu, 2002
2. 1 2 3 4 5 6 7 8 9  "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 28. oktoober 2011. Vaadatud 30. jaanuaril 2012.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
3. 1 2  Andrus Allika "Eesti Post annab välja postmargi Eesti kondiitritööstus 200" ERR, 17.05.2006
4. 1 2  Pekka Erelt "Martsipani Georgi maiuseäri" Eesti Ekspress, 28.10.2004
5. ↑  "Kalev ostab Maiasmoka kohviku"[*alaline kõdulink*] Postimees, 23.02.2004
6. ↑  "Kalev - Orkla Eestis".
7. ↑  Orkla Eesti. "Ettevõttest".
8. ↑  "Kalevi kommivabrik ostab Maiasmoka kinnistu" Postimees, 04.11.2010

Kirjandus
---------

* Heino Gustavson. "AS Kalev. Eelaeg, sünd ja elu". Tallinn 1999.

Välislingid
-----------

* Maiasmoka kohviku ajalugu
* Pekka Erelt "Martsipani Georgi maiuseäri" Eesti Ekspress, 28. oktoober 2004
Charisma Carpenter (2010)
Charisma Carpenter (2015)
**Charisma Lee Carpenter** (sündinud 23. juulil 1970 Las Vegases) on USA filminäitleja. 

Ta on tuntud eeskätt Cordelia Chase'i kehastajana seriaalides "Vampiiritapja Buffy" (1997–1999) ja "Angel" (1999–2004). Lisaks on ta kaasa teinud seriaalides "Miss Kohting", "Võluvägi" ja "Veronica Mars".

1991. aastal ujus Carpenter koos kahe poiss-sõbraga San Diegos, kui neid ründas sarivägistaja, endine politseinik Henry Hubbard, kes neid tulirelvaga ähvardades püüdis enda tahtele allutada. Järgnenud tulevahetuses said kõik kolm meest haavata, aga kõik jäid ellu. Hubbard põgenes, kuid kaotas taskulambi, mille oli saanud politseis töötades. Carpenter korjas selle üles ja see oli kohtus tähtis asitõend Hubbardi vastu. Hubbard mõisteti 58 aastaks vangi.

1994 tegi Carpenter seriaalidebüüdi seriaali "Rannavalve" ühes osas. 1996. aasta esimesel poolel mängis ta kõrvalosas seriaalis "Malibu shores"; seriaali tegemine lõpetati pärast poolt aastat viletsa reitingu tõttu.

1996 kandideeris ta "Vampiiritapja Buffy" peaosatäitjaks, aga selle asemel võeti samasse seriaali Cordelia Chase'i rolli. Esialgne kergemeelse rikka kaunitari roll muutus aja jooksul sügavamaks ja kui Buffy-seriaalist tekkis haruseriaal "Angel", oli Carpenter juba selle üks peaosatäitjaid. Cordelia Chase'i rolliga nimetati Carpenter neli korda parima ulmefilmi auhinna Saturn kandidaadiks: 2000 seriaali naiskõrvalosatäitja kategoorias, 2001 seriaali naisosatäitja kategoorias, 2003 seriaali naisosatäitja kategoorias ja 2004 seriaali naiskõrvalosatäitja kategoorias.

Carpenter on olnud kõrgel kohal mõnes kõige ihaldatumate naiste nimekirjas ja ta on poseerinud alasti ajakirjale Playboy. Sellegipoolest on ta öelnud, et ei näe ennast seksisümbolina.

Carpenter abiellus 4. oktoobril 2002 Damian Hardyga ja neil on 2003. aastal sündinud poeg Donovan Charles Hardy. 2007. aasta lõpus kolisid nad lahku ja lahutasid abielu 2008. aasta juulis.

Osaline filmograafia
--------------------

| Aasta | Pealkiri | Eestikeelne pealkiri |
| --- | --- | --- |
| 2003 | See Jane Date | Oodates Jane'iga kohtumist |
| 2006 | Flirting with Danger | Ohtlikud armumängud |
| 2010 | The Expendables | Palgasõdurid |
| 2012 | The Expendables 2 | Palgasõdurid 2 |

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Charisma Carpenter** |

* Charisma Carpenter Feature Story
* Charisma Carpenter andmekogus IMDb (inglise)
**Narva Kergetööstuskool** oli kutsekool Narvas aadressil Kreenholmi tänav 45.

1947. aastal asutati Kreenholmi Manufaktuuri jaoks töötajaid ettevalmistav kutsekool nimega **Amalia Kreisbergi nimeline Kutsekool nr 8**.

Alguses asus see Jaanilinnas aadressil Tekstilštšiki tänav 5.

Kutsekool autasuti Tööpunalipu ordeniga ja selle täisnimeks sai *Ордена Трудового Красного Знамени городское профессионально-техническое училище имени А. Крейсберг*.

20. aprillil 1991 nimetati see Eesti Vabariigi Haridusministeeriumi käskkirjaga nr 104 ümber **Narva Kergetööstuskooliks**.

28. märtsil 2000 otsustas Vabariigi Valitsus liita 1. oktoobrist 2000 Narva Kutsekeskkooli, Narva Kergetööstuskooli, Narva Kaubanduskooli ja Narva Energeetikute Kooli ning asutada Narva Kutseõppekeskuse.

Erialad
-------

* ketraja
* kangur
* heideseadme operaator
* meistriabi
* naisterätsep
* kleidiõmbleja
* kergerõivaste õmbleja
* kodumajanduse ja jalatsivalmistaja automaatliinide seadistaja

Direktorid
----------

* 1983–2000 Valentina Vereštšagina (direktori asetäitja)

Viited
------

1. 1 2  Приём учащихся в профессионально-технические училища в 1972 году (vaadatud 26.06.2020)
2. 1 2  Monika-Aino Jõesaar. Narva Kutseõppekeskuse 15 töörohket aastat. 2000-2015 (vaadatud 26.06.2020)
3. ↑  Narva Energeetikute Kooli, Narva Kaubanduskooli, Narva Kergetööstuskooli ja Narva Kutsekeskkooli ümberkorraldamine Vastu võetud 28.03.2000 nr 96 (Vaadatud 25.06.2020)
4. ↑  Ушла из жизни Верещагина Валентина Ивановна Tema.ee 24.04.2015 (Vaadatud 25.06.2020)
Gordianus II
**Gordianus II** (**Imperator Caesar Divi Maecii Marvilli Marcus Antonius *Gordianus* Sempronianus Romanus Africanus Iunior Augustus**; sünninimi **Marcus Antonius Gordianus Sempronianus**; 192 – 12. aprill 238) oli Vana-Rooma keiser 22. märtsist 238 kuni tema surmani 12. aprill]il.

Pärast Maximinus Thraxi võimuhaaramist 235. aastal jäi tema populaarsus väga väikseks ning 238. aastal (tuntud ka kui Kuue keisri aasta) korraldas Rooma senat Aafrika provintsis mässu, mille juhiks Gordianus I vastumeelselt hakkas. Kuna Gordianus I oli liiga vana, hakkas tema kaaskeisriks tema poeg Gordianus II. Kuigi mäss oli esialgu edukas ning pälvis toetust nii senatilt kui ka enamikult provintsidelt, hukkus Gordianus II vaid mõni päev hiljem Kartaago lähedal lahingus Numiidia asehalduri ja Thraxi toetaja Capelianuse vastu. Gordianus I poos ennast pärast lahingut üles.

Kuna Gordianus II suri natuke aega enne enda isa on ta kõige lühema valitsemisajaga keiser Rooma Keisririigi ajaloos (mõlema valitsusaeg oli 21 päeva).


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**Maximinus Thrax** | **Vana-Rooma keiserkoos Gordianus I-ga**238 | Järgnev**Balbinus ja Pupienus** |
*Siin on loetletud teadusfilosoofe.*



---

**# A B C D E F G H I J K L M N O P Q R S Š Z Ž T U V W Õ Ä Ö Ü X Y**

---

A
-

Peter Achinstein - Aristoteles

B
-

Gaston Bachelard - Francis Bacon - Roger Bacon - Aleksei Barabašev - John Bernal - David Bohm - Richard Boyd

C
-

Nancy Cartwright - Auguste Comte

D
-

René Descartes - Pierre Duhem

E
-

Jüri Eintalu - Brian Ellis

F
-

Paul Feyerabend - Arthur Fine - Bas van Fraassen - Philipp Frank

G
-

Galileo Galilei - Clark Glymour

H
-

Rom Harré - Carl Hempel - Mary Hesse - Vladimir Hütt

K
-

Ülo Kaevats - Immanuel Kant - Enn Kasak - Thomas Kuhn

L
-

Imre Lakatos - Larry Laudan - Jarrett Leplin - Peter Lipton - Endla Lõhkivi

M
-

John Stuart Mill - Alan Musgrave - Peeter Müürsepp juunior

N
-

Gustav Naan - Leo Näpinen

P
-

David Papineau - Charles Sanders Peirce - Michael Polanyi - Karl Popper - Hilary Putnam

S
-

Wesley Salmon - Lawrence Sklar - Frederick Suppe

T
-

Stephen Toulmin

V
-

Lembit Valt - Rein Vihalemm

W
-

John Worrall