recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Valdo Lips** (sündinud 23. augustil 1970 Tallinnas) on eesti jurist, korvpallur ja korvpallitreener.

Haridus
-------

Valdo Lips lõpetas 1989. aastal Tallinna Spordiinternaatkooli (praegune Eesti Spordigümnaasium), õppis Tallinna Pedagoogiline Instituudi (praegune Tallinna Ülikool) kehakultuuriteaduskonnas (1989–1992) ning lõpetas Õigusinstituudi 1998. aastal.

Mängijakarjäär
--------------

Lips on mänginud Roman Ubakivi juhendatud poistemeeskonnas Tallinna Lõvid jalgpalli.

Korvpallitreeninguid alustas ta Tarmo Velleste õpilasena, hiljem olid Tallinna Spordiinternaatkoolis tema treeneriteks Jaanus Levkoi ja Märt Kermon. Tema pikkus on 186 cm. Valdo Lips võitis 1988. aastal NSV Liidu noortemeistrivõistlustel U18 Eesti koondisega pronksmedali. Ta on kuulunud 1994.–1997. aastal Eesti meeste koondisse, oli 1994. aastal Põhjamaade klubimeeskondade lahtiste meistrivõistluste ja Idaliiga võitjameeskonna koosseisus. Suveuniversiaadil Buffalos 1993. aastal saavutati 10 koht. 

Alates 1991. aastast on Valdo Lips võitnud Tallinna klubides mängides Eesti meistrivõistlustel 2 kuldmedalit (1991 ja 1994 Tallinna Asto Basket), 5 hõbe- ja 3 pronksmedalit (Tallinna Asto Basket, BC Tallinn, Tallinna Baltika KK, Nybit) ning võitnud aastatel 1990–1997 neli karikat. Ta on olnud meeskonna kapten.

Treeneritöö
-----------

Valdo Lips on tegutsenud Viimsi Korvpalliklubis noortetreenerina ja treenerina. Ta on osalenud Rahvusvahelise Korvpalliliidu (FIBA) üleeuroopalises koolitusprogrammis. Valdo Lips tõstis peatreenerina Viimsi esindusmeeskonna korvpalli Eesti teisest liigast esiliigasse. Esiliigas võitsid tema hoolealused meeskonnast KK Viimsi/Noto hooajal 2018/2019 pronksmedalid ning 2019/2020 lõpetas meeskond teisel kohal. Hooajal 2020/2021 oli ta Tallinna Kalev/TLÜ treener ja 2021/2022 KK Viimsi/Sportland treener, kellega sai PAF Eesti-Läti korvpalliliigas 2. koha.

Muud
----

Lips on töötanud 1998. aastast mitmes õigusasutuses, sealhulgas 2006.–2014. aastal advokaadibüroos Borenius, 2015.–2019. aastal advokaadibüroos Valdo Lips (aastast 2011. vandeadvokaat). Aastail 2020–2021 oli ta PRIORE Advokaadibüroo OÜ partner ja vandeadvokaat ning 2021. aastast on nõunik.

Viited
------

1. ↑  Valdo Lips, tulemused. ESBL. Vaadatud 05.10.2022.
2. ↑  Fiba Europe Coaching Certificate. Vaadatud 05.10.2022.
3. ↑  Valdo Lips, biograafia ESBL, vaadatud 05.10.2022

Välislingid
-----------

* Uus korvpalli esindusmeeskond. Viimsi Teataja, 13 oktoober 2017. DIGAR
* Kaks-kolm eestlast uude FIBA treeneri koolitusprogrammi Basket.ee.
* Valdo Lips asub meistriliiga meeskonna peatreeneriks, Viimsi Teataja, 18.01.2021.
Breuil-Cervinia
**Breuil-Cervinia** (prantsuse keeles Breuil; itaalia keeles: Cervinia) on küla Itaalias Valtournenche vallas. Seal asub tuntud tali- ja suvekuurort Alpides.

Breuil-Cervinia nimi on segu kahest terminist: Breuil, prantsuse keeles, selle koha algne nimi enne turismiasula rajamist, tuletatud Valdôtaini murdest Breuill, mis tähistab soist mägimaastikku, väga levinud toponüüm kogu Aosta orus. ; ja Cervinia, toponüüm, mis anti linnale pärast fašistliku valitsuse otsitud Aosta oru kohanimede itaaliastamise protsessi, viidates Cervinile (pr) või Cervinole (it), Matterhornile.

Breuil-Cervinia asub 2050 m kõrgusel merepinnast Matterhorni jalamil Valtournenche orus ning seda ümbritsevad Jumeaux', Château des Dames'i, Furggeni ja Grandes Murailles. See jagab suusapiirkonda Zermattiga läbi Plateau Rosa liustiku (3500 m).

Suusahooaeg Breuil-Cervinias ei kesta mitte ainult kuus kuud talvel, vaid ka suvel Plateau Rosa liustikul. Theodul Pass asub Breuil-Cervinia territooriumil. Küla poolitab Marmore'i oja.

Breuil-Cervinias toimus 10. detsembril 1977 esimest korda Alpi kuurordi ajaloos naiste mäesuusatamise maailma karikasarja etapp, kui Cielo Alto nõlval võisteldi slaalomis. Võistluse võitis Prantsusmaa suusataja Perrine Pelen, järgnesid tema kaasmaalane Fabienne Serrat ning hooaja üld- ja slaalomi karika võitnud Hanni Wenzel.
**Jüri-Karl Seim** (5. augustil 1951 Stockholmis – 7. mai 2023) oli eesti insener. 

Ta lõpetas aastal 1978 Uppsala Ülikooli tehnilise füüsika erialal. 

Seim tegeles raudtee signalisatsioonide konstrueerimise ning väljaehitamisega ettevõtetes J-K Seim AB ja LM Ericsson (hilisema nimega ABB Signal AB). Samuti on ta konsulteerinud Rootsi ja Norra raudteed.

Aastatel 1991 ja 1992 oli ta Eesti Vabariigi Valitsuse nõunik.

2004. aastal valiti ta Eesti raudteeinspektsiooni peadirektoriks. Selles ametis oli ta kuni aastani 2007. 

Laulis Uppsala meeskooris Orphei Drängar. 

Osales METROO (Rootsi Metsaülikooli) algatamises ja organiseerimises.

Autasud
-------

2006. aasta veebruaris andis president Arnold Rüütel talle Riigivapi V klassi teenetemärgi.

Isiklikku
---------

Tema isa oli Jüri Seim, ema Mall Seim ja vend Jaan Seim.

Viited
------

1. 1 2 3  "Raudteeinspektsiooni peadirektoriks saab Jüri-Karl Seim" Äripäev, 22. märts 2004
2. ↑  "Rüütel annab riikliku autasu 834 inimesele". *Eesti Päevaleht*. 7. veebruar 2006. Vaadatud 7. september 2018.

Välislingid
-----------

*
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib füüsikust; sõjaväelase kohta vaata artiklit Georg Liidja (sõjaväelane)* |

---

**Georg Liidja** (4. august 1933 Tallinn – 12. juuni 2017) oli eesti füüsik, Eesti Teaduste Akadeemia liige (alates 1987).

Haridus
-------

1952. aastal lõpetas ta Tallinna 1. Töölisnoorte Keskkooli ja 1957. aastal Tartu Riikliku Ülikooli. Õpinguaastatel valis ta kitsamaks erialaks optika ning selle kaudu sattus ta rektor Feodor Klementi luminestsentsikoolkonda. Füüsika-matemaatikakandidaadi kraadi kaitses ta 1962. aastal Tartu Riikliku Ülikooli juures ja füüsika-matemaatikadoktori kraadi 1980. aastal ENSV TA Füüsika Instituudi juures.

Töökäik
-------

Pärast ülikooli lõpetamist asus tööle TA Füüsika ja Astronoomia Instituudis (nüüd TÜ Füüsika Instituut), kus hakkas uurima eksitonseisundeid ja nendega seotud nähtusi leelishalogeen-kristallides. 1967 valiti ta madalate temperatuuride sektori juhatajaks. Aastatel 1982–2016 töötas ta Keemilise ja Bioloogilise Füüsika Instituudis vanemteadurina.

Eesti Teaduste Akadeemia liikmeks valiti 1987. aastal füüsika alal. Kuulus akadeemia astronoomia ja füüsika osakonda. Oli kauaaegne teaduste akadeemia üliõpilastööde konkursikomisjoni esimees ja välisvahetuse fondi nõukogu liige.

Teadustöö
---------

Georg Liidja uurimistöö märksõnadeks oli luminestseerivate kristallide füüsika, krüogeeniatehnika optilises spektroskoopias ja kiiritatud bioapatiitide raadiospektroskoopia. Tahkisefüüsikas on ta selgitanud kiirguse toimet kristallidesse, selle mikroprotsesse ja -mehhanisme. Ta osales footonite paljunemisnähte avastamisel kristallfosfooride fotoluminestsentsis. Ta on arendanud vaakumultraviolett-spektroskoopiat vedela heeliumi temperatuuridel ja sooritanud esmakordselt luminestsentsiuuringuid ülimadalale temperatuurile (alla 1 kelvini) jahutatud kristallidega.

Ta on avaldanud üle 150 teaduspublikatsiooni. Tema juhendamisel on füüsika alal kaitstud kuus kandidaadiväitekirja ja üks filosoofiadoktori väitekiri.

Liikmesus
---------

Ta oli Eesti Looduseuurijate Seltsi liige (1957), Eesti Füüsika Seltsi asutajaliige (1990), Eesti Vabariigi teaduspreemiate komisjoni liige (2000-2006). Ta oli ka Inglise Füüsikaühingu liige (2000).

Tunnustus
---------

* 1975 Eesti NSV riiklik teaduspreemia
* 1987 Eesti NSV Teaduste Akadeemia liikmeks valimine
* 1994 Eesti Füüsika Seltsi aastapreemia
* 2001 Valgetähe V klassi teenetemärk
* 2003 Eesti Teaduste Akadeemia medal

Viited
------

1. 1 2 3  Eesti Teaduste Akadeemia aastaraamat XXIII (50) 2017. Tallinn, 2018, lk 268-269
2. 1 2  Margus Maidla. Akadeemik Georg Liidja - külmutab ja kiiritab. - Teaduste Akadeemia - Eesti kollektiivne aju. Tallinn, 2014, lk 217-224

Kirjandus
---------

* Eesti Teaduste Akadeemia liikmeskond II : 1938–1998. Tallinn, 1998, lk 72–73
* Margus Maidla. Akadeemik Georg Liidja – külmutab ja kiiritab. – Teaduste Akadeemia – Eesti kollektiivne aju. Tallinn, 2014, lk 217–224

Välislingid
-----------

* Suri akadeemik Georg Liidja
* Georg Liidja Eesti Teadusinfosüsteemis Muuda Vikiandmetes
* Georg Liidaja Eesti Teaduste Akadeemia kodulehel
* Fotod Georg Liidjast
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib Hispaania linnast; teiste tähenduste kohta vaata lehekülge Barcelona (täpsustus).* |

---

**Barcelona** on Kataloonia pealinn, elanike arvult Hispaania teine linn. Linn asub Vahemere rannikul, Llobregati ja Besòsi jõe suudmete vahel. Linna elanike arv halduspiires on 1 593 000 (2005), kuid koos eeslinnadega on elanike arv üle 4 miljoni.

Barcelonas asub Kataloonia valitsus Generalitat de Catalunya.

Ajalugu
-------

Legendi järgi asutas tänapäeva linna kohale Barcino koloonia kartaago väejuht Hamilkar Barkas, Hannibali isa.
Roomlased ehitasid linna kohale oma kindluse umbes 15 eKr. 5. sajandil vallutasid linna läänegoodid ja 8. sajandil maurid. Aastal 801 vallutas linna Karl Suure poeg Ludwig Vaga. Aastal 985 rüüstas Barcelonat Córdoba kaliif Al-Mansur. Keskajal oli Barcelona Aragóni kuningriigi pealinn.

Pärast liitu Aragóni ja Kastiilia vahel linna areng pidurdus. Linn rüüstati 1640–1652 püsinud Kataloonia Vabariigi likvideerimise käigus ja Hispaania pärilussõja ajal 1714. Felipe V lammutas pool kaupmeeste elurajooni tsitadelli ehitamiseks, et vaenulikku linna ühekorraga karistada ja kontrollida. Katalaani keele kasutamine asjaajamises keelustati.

Linna uus tõus algas 19. sajandil, kui Barcelonast sai Hispaania juhtiv tööstuslinn. Seda märkis ka katalaanide rahvusliku meelsuse tõus. Anarhistidel oli Kataloonias suurem mõju kui kusagil mujal. Hispaania kodusõja ajal oli Barcelona üks vabariiklaste keskusi. Frankistid vallutasid ta 26. jaanuaril 1939.

1992. aastal toimusid linnas XXV suveolümpiamängud.

Kultuur ja vaatamisväärsused
----------------------------

La Sagrada Familia kirik
Barcelona kliimadiagramm
* Sagrada Família kirik
* vanalinn Ciutat Vella
* okeanaarium
* Parc Güell
* Palau Güell
* Casa Batlló
* La Pedrera
* MACBA (Museu d'Art Contemporani de Barcelona)
* Torre Agbar
* Arc de Triomf

Haridus
-------

Barcelona ülikool asutati 1450. aastal ja Toulouse Business School.

Transport
---------

Linnas on metroo ja linna lähedal El Prati lennujaam.

Sport
-----

Linnas tegutseb spordiklubi FC Barcelona.

Kuulsaid barcelonalasi
----------------------

* laulja Montserrat Caballé
* laulja José Carreras
* arhitekt Antoni Gaudí
* kunstnik Joan Miró
* ROKi president Juan Antonio Samaranch
* tennisist Arantxa Sánchez-Vicario

Vaata ka
--------

* Torre Mapfre
* RCD Espanyol
* Barcelona protsess
* Barcelona mammutimuuseum
* Barcelona Ülikool
* Massana kool

Viited
------

1. ↑
2. ↑  Municipal Register of Spain of 2023

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Vikisõnastiku artikkel: **Barcelona** |

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Barcelona** |

|  |  |
| --- | --- |
|  | Tsitaadid Vikitsitaatides: **Barcelona** |

* Barcelona koduleht
* Barcelona Travel Guide
**Nicola Lauren Olyslagers** (neiupõlvenimega **McDermott**; sündinud 28. detsembril 1996 Gosfordis) on Austraalia kõrgushüppaja.

Ta osales 2017. aasta maailmameistrivõistlustel Londonis, kuid ei suutnud kvalifikatsioonis algkõrgust ületada ja jäi tulemuseta.

2018. aastal võitis ta oma esimese tiitlivõistluste medali, kui sai Rahvaste Ühenduse mängudel isikliku rekordiga 1.91 Levern Spenceri ja Morgan Lake'i järel kolmanda koha.

2021. aasta aprillis hüppas ta esimest korda üle kahe meetri, kui püstitas Austraalia meistrivõistlustel Sydneys Okeaania rekordi 2.00. Juulis parandas ta Stockholmi Teemantliiga etapil rekordit sentimeetri võrra. Olümpiamängudel Tokyos parandas ta kolmandat korda Okeaania rekordit ja võitis Marija Lassitskene järel tulemusega 2.02 hõbemedali.

2022. aasta maailmameistrivõistlustel Eugene'is oli ta tulemusega 1.96 viies.

2023. aasta maailmameistrivõistlustel Budapestis hüppas Olyslagers 1.99 ja võitis Jaroslava Mahutšihhi ja koondisekaaslase Eleanor Pattersoni järel pronksmedali.

2024. aasta sisemaailmameistrivõistlustel Glasgow's tuli Olyslagers Mahutšihhi ja Lia Apostolovski ees maailmameistriks tulemusega 1.99.

Isiklikku
---------

Olyslagers on horvaadi päritolu. Tema sportlik eeskuju on Horvaatia kõrgushüppaja Blanka Vlašić.

Olyslagers on õppinud Sydney Ülikoolis biokeemiat.

Ta on veendunud kristlane ja on peab oma usku sportlikest saavutustest olulisemaks.

2022. aastal abiellus ta Rhys Olyslagersiga.

Viited
------

1. 1 2  "Nicola Olyslagers". *www.eurosport.com*. Vaadatud 6. märtsil 2024.
2. ↑  "Srebro dolazi na Korčulu, osvojila ga je djevojka čiji je uzor Blanka! Čudo iz Ukrajine bez zlata..." *jutarnji.hr*. Vaadatud 8. märtsil 2024.
3. ↑  "NICOLA OLYSLAGERS". *athletics.com.au*. Vaadatud 8. märtsil 2024.
4. ↑  "McDermott set to soar to a medal in Tokyo". *perthnow.com.au*. Vaadatud 8. märtsil 2024.
5. ↑  "Busy year on several fronts for McDermott". *7news.com.au*. Vaadatud 8. märtsil 2024.

Välislingid
-----------

* {{IAAF}} mallil puudub kood Vikiandmetes.

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Nicola Olyslagers**
 |
Sonny Kittel (2024)
**Sonny Kittel** (sündinud 6. jaanuaril 1993 Gießenis) on Saksamaa jalgpallur, kes mängib ründava poolkaitsjana Austraalia kõrgliigaklubis Western Sydney Wanderers.

Ta alustas jalgpallitreeninguid kodulinnaklubis VfB Gießen. 1999. aastal liitus ta Eintracht Frankfurdi noorteakadeemiaga. Frankfurdi põhimeeskonnas debüteeris ta Saksamaa kõrgliigas hooajal 2010/11.

Aastatel 2016–2019 mängis ta kolm hooaega FC Ingolstadtis, esimesel hooajal Saksamaa kõrgliigas. Aastatel 2019–2023 mängis ta neli hooaega Saksamaa esiliigaklubis Hamburger SV.

2023. aasta juulis sõlmis ta kolmeaastase lepingu valitseva Poola meistri Częstochowa Rakówiga. 2024. aasta veebruaris läks ta laenule Western Sydney Wanderersi.

Aastatel 2009–2013 mängis Kittel Saksamaa noortekoondistes.

Viited
------

1. ↑  "Sonny Kittel nowym zawodnikiem Rakowa!" (poola). Raków Częstochowa. 20. juuli 2023.
2. ↑  "Sonny Kittel wypożyczony do Western Sydney Wanderers FC" (poola). Raków Częstochowa. 1. veebruar 2024. Vaadatud 1. veebruaril 2024.
**Alicia Silverstone** (sündinud 4. oktoobril 1976) on USA filminäitleja.

Ta kuulub loomade õiguste eest võitlevasse organisatsiooni PETA, mis on valinud ta kõige loomasõbralikumate inimeste hulka.

Silverstone abiellus 11. juunil 2005 rokkmuusik Christopher Jareckiga. Paar oli käinud enne seda kaheksa aastat. Jarecki kinkis Silverstone'iga kihlused talle oma vanaema kihlasõrmuse.

Autasud
-------

Silverston on olnud Emmyle nomineeritud 2001. aastal animafilmiga "Braceface", kuid ei võitnud auhinda.

1998. aastal sai Silverstone'ist esimene näitleja, kes on olnud nomineeritud aasta kõige halvema naisnäitleja auhinnale Kuldne Vaarikas ühel aastal kahe filmiga: "Batman & Robin" ("Batman ja Robin") ning "Excess Baggage" ("Üleliigne pagas"). Neist esimesega ta pälviski Kuldse Vaarika. Melanie Griffith on teine naisnäitleja, kes on ühel aastal (1996) kandideerinud kahe filmiga Kuldsele Vaarikale, aga tema kandideeris ühe filmiga peaosas ja teisega kõrvalosas ning viimase ta ka võitis.

1996–2002 valis ajakiri FHM Silverstone'i igal aastal maailma 100 kõige seksikama naise hulka. Kõrgeim koht oli 11. (1997). 2009 valis FHM Silverstone'i kõigi aegade 100 seksikaima naise hulka 17. kohale.

Välislingid
-----------

* Alicia Silverstone andmekogus IMDb (inglise) Muuda Vikiandmetes
**Metslane Cohen** (ka **Tšingis-Cohen**; inglise keeles **Cohen the Barbarian**) on inglise kirjaniku Terry Pratchetti Kettamaailma raamatusarja tegelane.

Cohen esineb Pratchetti raamatutes umbes 90-aastase kõhetu vanamehena, kes enamasti kannab vaid niudevööd ja musta sidet üle ühe silma, peale nende ka vana hambulist mõõka. Cohen on Kettamaailma kuulsaim ja vanim kangelane, kes on eriti osav mittesuremises. Esimestes Kettamaailma raamatutes on tal tõsiseid probleeme rääkimise ja söömisega, kuna ta on kaotanud kõik oma hambad. Hiljem muretseb ta endale aga trollihammastest ehk teemantidest proteesid. 

Kahes raamatus ("Huvitav aeg" ja "Viimane kangelane") juhib Cohen, kes nimetab end Tšingis-Coheniks, Hõbehordiks kutsutavat eakate kangelaste salka, kes on samuti ellujäämises äärmiselt vilunud. Esimeses raamatus vallutab Cohen koos Hõbehordiga Agatea impeeriumi ja saab imperaatoriks, kuid teise raamatu alguseks on ta sellest tüdinud ja otsustab jumalatele tule tagasi viia. See toob peaaegu kaasa Kettamaailma huku, kuid sellest aru saanud, otsustavad Cohen ja teised kangelased end ise ohverdada. Coheni ja teiste surm raamatu lõpus pole siiski päris kindel.

Metslane Cohen on üpris selgelt barbar Conani paroodia.
Agnieszka Osiecka (1965)
**Agnieszka Osiecka** (9. oktoober 1936 Varssavi, Poola – 7. märts 1997 Varssavi) oli poola luuletaja, proosakirjanik ja stsenarist, filmirežissöör ja ajakirjanik, enam kui 2000 laulu sõnade autor.

Pianist Wiktor Osiecki ja teadlase Maria Sztechman-Osiecki tütrena sündinud ja varase lapsepõlve Zakopanes veetnud Osiecka noorpõlv möödus sõjajärgses Varssavis. Ta tegeles ujumisega spordiklubis Legia, õppis 1957–1961 ajakirjandust Varssavi ülikoolis ning 1957–1961 filmirežissuuri Poola Riiklikus Filmikoolis Łódźis. 1954. aastast tegutses ta Üliõpilaste Satiiriteatris kuni selle sulgemiseni 1972. aastal.

1962. aastal kõlas tema sõnadele loodud laul esimest korda Poola Riiklikus Raadios: tuntud näitleja Kalina Jędrusik laulis Franciszka Leszczyńska viisiga laulu "Minu esimene ball" ("Mój pierwszy bal"), millest sai hitt. 1963. aastal võitis Osiecka peaauhinna ning veel kuus auhinda Poola muusikafestivalil Opoles. Poola Raadioga jäi Osiecka seotuks seitsmeks aastaks, mille vältel salvestati umbes 500 tema laulu.

Agnieszka Osiecka sõnadega laule on loonud ka sellised Poola tuntud heliloojad nagu Krzysztof Komeda, Seweryn Krajewski, Adam Sławiński, Zygmunt Konieczny, Katarzyna Gaertner, Jacek Mikuła ja paljud teised. Osiecka lemmikud tema sõnadega laulude esitajate seas olid Maryla Rodowicz, Kalina Jędrusik, Magda Umer, Seweryn Krajewski ja Krystyna Janda.

Osieckal sündis 1973. aastal tütar Agata Passent, kelle isa oli ajakirjanik Daniel Passent. Ka tütrest on saanud ajakirjanik ja kirjanik. 

Osiecka suri 1997. aastal vähki. Tema pärandit haldab fond, mis korraldab ka iga-aastast lauluvõistlust "Mäletagem Agnieszka Osieckat", peab üleval tema internetiarhiivi ja avaldab raamatuid.

Osiecka näidend "Murelimaik" lavastati 1971. aastal Pärnus Lydia Koidula nimelises draamateatris.

Välislingid
-----------

* Agnieszka Osiecka IMDB-s
* Agnieszka Osiecka Internetiarhiiv
Piiskop Jakobi hauaplaat
Kolme piiskoppi kujutav fresko Lübecki frantsisklaste Püha Katariina kiriku ülemise koori põhjaseinal,
1360. aastad. Vasakult: Tallinna piiskop-elekt Johannes (surnud 1320), Schleswigi piiskop Helenberg Wisbeke (surnud 1343), Saare-Lääne piiskop Jakob (surnud 1337).
**Jakob** (surnud 1337) oli Saare-Lääne piiskop 1322–1337.

Jakob oli Tartu piiskopkonna skolastik. Ta nimetati paavst Johannes XXII poolt Avignonis piiskopiks 3. märtsil 1322 ja ordineeriti 14. märtsil 1322 Porto e Santa Rufina kardinalpiiskopi Bérenger de Frédoli poolt. 

Jakob leppis 25. mail 1323 koos Läänemaa vasallidega kokku Haapsalu linnasarase piirid.

1326 puhkes tüli Riia peapiiskopiga.

Tartu piiskopi teatel leppis 1327 Liivi ordu maameister Reimar Hane piiskop Jakobiga kokku mõnede Läänemaa varade (*bonum*) osas.

Jakob ja kolm Saaremaa toomhärrat tunnistasid 26. detsembril 1333 Taani kuningliku nõukogu ja kaupmees Marquardi vahelist kokkulepet rukki kvantiteedi osas. Jakob sõlmis samal päeval kokkulepe Tallinna piiskopi Olav von Roskilde ja Eestimaa vasallide vahel.

Ta sätestas 5. septembril 1334 Vana-Pärnus otsuse rüütel Marquard Breydele Taani kuninga poolt läänistatud mõisate osas.

Jakob ja Lübecki piiskop Heinrich langetasid 15. juunil 1336 otsuse Lübecki rae ning Bertram ja Hermann Friso vahelises kohtuasjas.

Ta sai 30. aprillil 1332 paavst Johannes XXII-lt privileege. Paavst kohustas piiskoppi 6. veebruaril 1333 minema Rooma palverännakule.

Jakob suri 1337. aastal Lübeckis.

Piiskop Jakob on teadaolevalt esimene Saare-Lääne piiskop, kes maksis kuuriale enda ametissekinnitamise maksuna (*servitium communis*) 1300 floriini. Sama suurt maksu, mis oli 500 floriini võrra suurem Riia peapiiskopi ametissekinnitamise tasust ja ületas kaugelt teiste Liivimaa piiskoppide omi, tasusid ka järgnevad Saare-Lääne piiskopid vähemalt kuni 15. sajandini. Et *servitium communis*'e suurus oli tavaliselt 1/3 piiskopkonna aastasissetulekust, võis Saare-Lääne piiskopkonna sissetulek olla silmapaistvalt suur, ning Ivar Leimus on seetõttu küsinud, kas ei võiks Saare-Lääne piiskoppi pidada rikkaimaks meheks Liivimaal.[*viide?*]

Viide
-----

1. ↑  Catholic-Hierarchy andmebaas.
2. ↑  Aleksandr Turgenev: "Historica Russiae Monumenta Ex Antiquis Exterarum Gentium Archivis" 1. kd. 1841

Kirjandus
---------

* Leonid Arbusow vanem, *"Livlands Geistlichkeit vom Ende des 12. bis ins 16. Jahrhundert"*.
* Friedrich Georg von Bunge, *"Liv-, Esth- und Curländisches Urkundenbuch nebst Regesten"*.
* Ivar Leimus, *"Saare-Lääne Piiskop - rikkaim mees Liivimaal?"* Läänemaa Muuseumi Toimetised VI, Läänemaa Muuseum, 2002.
* Väinu Rozental, Eesti rikkaimad läbi sajandite Äripäev Online (14. detsember 2007). *Vaadatud: 18. septembril 2008*

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**Hartung** | **Saare-Lääne piiskop**1322–1337 | Järgnev**Hermann II** |
**Sophie Julie von Ungern-Sternberg** (sündinud von Wahl, 1824–1917) oli vähetuntud 19. sajandi naiskunstnik, kelle biidermeierlikud mõisavaateid leidub Eesti Kunstimuuseumi kogus.

Sophie Julie von Ungern-Sternberg sündis 1824. aastal. Sophie peamiseks kunstiõpetajaks kujunes Tartu ülikooli joonistusõpetaja kunstnik W. Fr. Krüger. Teine mõjukas isik Sophie haridusteel oli tema mitmekülgsete huvidega inglannast ema Martha Bates. Ettevõtlik Martha korraldas 1840–1841 suurejoonelise Euroopa-reisi, et hoolitseda oma 15-aastaseks saanud tütre hariduse ja silmaringi eest. Reis viis Skandinaavia kaudu Saksamaale, Prantsusmaale ja viimaks Londonisse. Pikem peatus tehti Heidelbergis, kus endise Tartu Ülikooli botaanikaprofessori Carl Friedrich von Ledebouri kodus peeti Sophie 16. sünnipäeva, mille puhul olid Ledebourid lasknud talle valmistada 16 mandariiniga kaunistatud tordi.

Reisil võttis Sophie joonistustunde ja katsetas õlimaali. Kogu reisi vältel kandis Sophie kaasas väikest joonistusalbumit, kuhu ta huvipakkuvaid paiku visandas. Hiljem Eestis jätkas ta enda jaoks oluliste paikade jäädvustamist ning joonistas enamikku von Wahlide perele ja alates 1850. aastast juba abikaasa Eugen von Ungern-Sternbergile (1811–1902) kuulunud mõisatest.

Välislingid
-----------

* Kristiina Tiideberg, Joonistav mõisapreili Sophie von Ungern-Sternberg, Ajakiri Pööning, 2021
Peahoone eestvaates
Peahoone otsa- ja tagakülg
Ait
Valitsejamaja
Mõisa park
**Härgla mõis** (saksa keeles *Herküll*) oli rüütlimõis Harjumaal Juuru kihelkonnas, tänapäeval jääb mõisakompleks Rapla maakonna Rapla valla territooriumile.

Härgla mõisa on esmamainitud 1516. aastal, kui see kuulus Maydellide aadlisuguvõsale. 17. sajandil oli mõis päris pikalt Uexküll-Güldenbandide valduses. 18. sajandil vahetas mõis korduvalt omanikke, olles nii Rehbinderite, Fersenite, Stackelbergide, Douglaste, Mohrenschildtide kui ka Wrangellide omanduses. Alates 1822. aastast kuni 1919. aasta võõrandamiseni oli mõis Rosenthalide (Wetter-Rosenthalide) omanduses.

1920. aastal paigutati hoonesse kool, hiljem on seal olnud ka kolhoosi kontor. Nüüd on peahoone eravalduses.

Härgla mõisahoone on ehitatud mitmes järgus, vanimad osad pärinevad ilmselt 17. sajandist. 1747. aastast pärit ajaloolises dokumendis on mainitud kivist mõisahoonet. 18. sajandi IV veerandil ehitati keskaegse mantelkorstnaga hoone ulatuslikult ümber. Praeguse kuju sai hoone aga 19. sajandi alguses.

Härrastemaja on üldjoontes barokne kahekorruseline kõrge kelpkatusega hoone. Esifassaadis klassitsistlik kuue joonia sambaga portikus. Saal ja muud amfilaadses järjestuses esindusruumid paiknevad I korrusel, II korrus on projekteeritud *mezzanino*'na. Tegemist on ajastu klassitsistlikku mõisaansamblisse kuuluva tüüpilise härrastemaja näitega.

Vabakujunduslik park on rajatud 19. sajandi alguses, fragmente leidub ka varasemast baroksest perioodist. 
Parki suundub maanteelt kaks pikka alleed. Algselt ühendas üks neist Härgla mõisat lähedal asuva Pirgu mõisaga, teine suundub lõuna poole. Praeguseks on alleest alles vaid katkendid.

Ettesõit peahoonele toimub küljelt. Mõisahoone ees asub poolringikujuline teega piiratud esiväljak. Puud (peamiselt pärnad) väljaku äärtel on istutatud vabade rühmadena või ridamisi. Esiväljaku keskele on rajatud ringikujuline madala hekiga ääristatud lillepeenar. 
Peahoone taha jääb avar pargiala koos endise viljaaiaga.

Tagaväljakut ilmestavad vaba istutusega üksikud puud ja paar suurt euroopa lehist. Peahoone lääneküljel on veidi tihedama istutusega puistu.

Endine viljaaed on lage kahelt küljelt kuusehekiga piiratud ala. Seal on märgata ka kunagi mõisapargi piiriks olnud kiviaeda. Peamise pargipuistu moodustavad pärnad ja saared. Ka mõisa juurde suunduv allee koosneb põhiliselt saartest. Park on piirkonna 19. sajandisse kuuluva mõisaansambli segastiilis pargi tüüpiline näide. Allee on 19. sajandi mõisasüdamikele tüüpiline, mõisakompleksi kuuluv maastikumärk.

Vaata ka
--------

* Eesti mõisate loend

Juuru kirik
Juuru kihelkond

**Kirik**: Juuru kirik  

**Mõisad**: Atla mõis | Hiiru mõis | Hõreda mõis | Härgla mõis | Ingliste mõis | Juuru kirikumõis | Juuru mõis | Järlepa mõis | Kaiu mõis | Karitsa mõis | Kuimetsa mõis | Kädva mõis | Mahtra mõis | Maidla mõis | Oraniku mõis | Pae mõis | Pirgu mõis | Purila mõis | Põlliku mõis | Seli mõis | Umbru mõis
**Tiit Hunt** (sündinud 30. mail 1961) on eesti zooloog ja loodusfotograaf, üks Vereta Jahi korraldajaid.

Elulugu
-------

Tiit Hunt 2001. aastal  
Foto: Jaan Künnap
Tiit Hunt sündis 30. mail 1961. Esimesed kaks ja pool eluaastat elas ta Laashoonel Pedja jõe ääres, pärast seda kolis pere Padisele.

Esimese fotoaparaadi ostis Hunt 11-aastaselt Keila metskonnas teenitud rahaga ning on sestpeale järjepidevalt pildistamisega tegelenud.

1985. aastal lõpetas ta Tartu Riikliku Ülikooli bioloogia erialal. Seejärel töötas kuni 1990. aastani Lahemaa rahvuspargis vanemteadurina. Kuni 1996. aastani töötas ajakirjas Horisont bioloogia ja meditsiini toimetajana. Seejärel oli zooloog Eesti Loodusmuuseumis.

1997. aastast on Tiit Hunt olnud üks Vereta Jahi korraldajaid (esimesel korral korraldas ta seda koos toonase loodusmuuseumi direktori Peeter Ernitsaga).

Looming
-------

Tiit Hunt on toimetanud zooloogiateemalisi raamatuid, neid ka ise kirjutanud ja tõlkinud.

Hundi fotoloomingust on suuremat tähelepanu pälvinud kalapildid. Ta on jõudnud pildistada enamikku Eesti vetes elavatest kalaliikidest. Et Eesti tingimustes on kalade pildistamine nende loomulikus keskkonnas ja eriti veel neile omaste värvidega peaaegu võimatu nii vee halva läbipaistvuse kui ka teatud kalaliikide põhjalähedase eluviisi tõttu, siis on Hunt leidnud sobivaks abivahendiks akvaariumi, kuhu kalad pildistamise ajaks paigutada. Nõnda sündinud fotosid on avaldatud ajakirjanduses ja jõudnud raamatukaande vahele, neist on kokku pandud ka Eesti Loodusmuuseumis toimunud näitus.

### Raamatud

* "Kalad = Рыбы", Tallinn: BIT 2003. ISBN 9985208714
* "Eestimaa. Looduse teejuht", Tallinn: Kunst 2005. ISBN 9949407451
* "Väike kalaraamat : Eesti 40 tuntud ja vähem tuntud kala", Tallinn: Maalehe Raamat 2007. ISBN 9789985643402

### Loomingu näited

* Pärnu jõe kiiskPärnu jõe kiisk
* Vääna-Jõesuu rannikumere merivarblaneVääna-Jõesuu rannikumere merivarblane
* Pirita jõe jõesilmudPirita jõe jõesilmud
* Vääna-Jõesuu rannikumere lestVääna-Jõesuu rannikumere lest

Viited
------

1. 1 2  Kandidaat nr. 990 - TIIT HUNT
2. 1 2  Tiit Hunt: Loodusfotod Loodus, märts 1998

Kirjandus
---------

* Tiit Hunt "Kuidas pildistada Eesti kalu: akvaariumis!" Loodusesõber, detsember 2009. lk 26–29

Välislingid
-----------

* Ingmar Muusikus "Tiit Hunt "Eestimaa. Looduse teejuht."" Eesti Ekspress, 24. august 2005.
* Allar Viivik "Eestlased tungisid dzhunglisse" Õhtuleht, 17. aprill 2000.
Antonio Stradivari
Stradivari viiul
**Antonio Stradivari** (ladinapäraselt **Stradivarius**, lühendatult **Strad**; 1644 Cremona – 18. detsember 1737 Cremona) oli kuulus itaalia viiulimeister.

Elu
---

Antonio Stradivari isa oli Alessandro Stradivari ja ema Anna Moroni. Antonio täpne sünniaeg ei ole teada, kuid arvatavasti nägi ta ilmavalgust 1644. aastal.

Ilmselt töötas ja õppis Antonio aastatel 1658–1654 Nicola Amati juures, kuid tõendeid selle kohta pole säilinud. 

Juulis 1667 abiellus Antonio Stradivari noore lese Francesca Feraboschimiga, kellega ta sai kuus last. 1698. aastal Francesca suri. 1699. aastal abiellus Antonio uuesti, Antonia Maria Zambelliga, kellega ta sai veel viis last. 

Antonio Stradivari suri 1737. aastal Cremonas ja maeti San Domenico kirikusse. 1868. aastal, kui kirikut lammutati, tuli põrandaplaatide alt välja Stradivaride perekonna hauaplaat. Nende säilmed sängitati ümber ning tollastel andmetel polnud võimalik Antonio säilmeid temaga samas hauas olnud sugulaste omadest eristada.

Töö
---

Antonio Stradivari valmistas umbes 450 viiulit, peale selle vioolasid, tšellosid, kontrabasse ja isegi kitarre ning ühe harfi. Kokku valmistas ta elu jooksul 1101 keelpilli. Nendest umbes 650 on säilinud ja tänini mängukõlblikud. Osa Stradivari pille on hoiul muuseumides, osal mängivad kuulsad viiuldajad ja osa on erakogudes.

Viis läbi aegade kõige kallimalt müüdud muusikainstrumenti on just nimelt Stradivari viiulid: nende eest on makstud üle poolteise miljoni USA dollari. Kalleima viiuli eest maksti 16. juulil 2006 Christie oksjonil 3 544 000 dollarit.

Kõige ilusamad Stradivari viiulid on valmistatud aastatel 1698–1725. Tuntuimad neist on Soil (1714) ja Alard (1715). Pärast 1730. aastat valminud viiuleist on osa tema poegade Omobono ja Francesco kätetööd, ehkki neil on Antonio signatuur.

Viiulimeistrina eksperimenteeris Stradivari palju, mistõttu eristuvad tema viiulid Amati omadest. Ta muutis viiuli kaarestut, jälgis märksa hoolikamalt puidu paksust eri kohtades ja kasutas teist värvi värnitsat.

Välislingid
-----------

* Stradivari ühing
* Stradivari viiulid
* Stradivari viiulite saladused
Sergi Darder 2015. aastal Lyoni Olympique'is mängimas
**Sergi Darder Moll** (sündinud 22. detsembril 1993 Artàs) on Hispaania jalgpallur, kes mängib keskpoolkaitsjana Hispaania kõrgliigaklubis Mallorca.

2007. aastal liitus ta Espanyoli noortesüsteemiga, kuid klubi põhimeeskonnas ta toona liigadebüüti ei teinud.

2012. aastal liitus ta Málagaga, debüteerides aasta hiljem Hispaania kõrgliigas. 31. märtsil 2014 lõi ta mängus Real Betise vastu oma esimese värava Hispaania kõrgliigas ja ühtlasi oli see mängu võiduväravaks.

2015. aasta augustis siirdus ta 12 miljoni euro eest Prantsusmaa kõrgliigaklubisse Lyoni Olympique, kellega sõlmis viieaastase lepingu.

2917. aasta septembris naasis Darder laenulepingu alusel Espanyoli, kellega sõlmis 2018. aasta märtsis püsiva lepingu. Espanyolis mängis ta seejärel kuus hooaega, millest viis hooaega Hispaania kõrgliigas.

Pärast seda, kui Espanyol oli eelmise hooaja järel kõrgliigast välja langenud, jätkas Darder karjääri Hispaania kõrgliigas ja sõlmis viieaastase lepingu Mallorcaga.

Aastatel 2010–2014 mängis Darder Hispaania noortekoondistes.

Saavutused
----------

Espanyol
* Segunda División: 2020–21

Viited
------

1. ↑  "Sergi Darder ficha por el RCD Mallorca" (hispaania). RCD Mallorca. 11. august 2023. Vaadatud 11. augustil 2023.
**Ants Roose** (sündinud 17. augustil 1946 Tallinnas) on eesti matemaatik ja arvutiteadlane.

Elulugu
-------

Lõpetas 1964 Tallinna 2. Keskkooli, 1969 Tallinna Polütehnilise Instituudi elektriinsenerina ja 1974 Küberneetika Instituudi aspirantuuri; füüsika-matemaatikakandidaat (1975, Eesti Teaduste Akadeemia), väitekiri "О некоторых алгоритмах численного решения задач, зависящих от параметра". Oli 1966–77 Küberneetika Instituudis insener-programmist ja sidusjuhtimissüsteemide osakonna grupijuht, 1977–92 NSVLArvutustehnika ja Informaatika Riikliku Komitee Teadus-Tootmiskoondise "Algoritm" Tallinna Teadus-Õppekeskuse matemaatika tarkvara osakonna juhataja, 1992 teadusdirektor, 1992–96 AS Systest Plus asutaja ja tegevjuht. Aastast 1996 ICL Data OÜ, ICL Invia OÜ, Fujitsu Invia OÜ, Fujitsu Services OÜ ja Fujitsu Estonia AS tegevdirektor/juhatuse liige. Aastatel 1985–90 pidanud loenguid TÜ matemaatikateaduskonnas.

Teadustöö
---------

Uurimisvaldkonnad: keemilise tehnoloogia süsteemide matemaatiline modelleerimine, mittelineaarsete võrrandisüsteemide lahendamise numbriliste meetodite uurimine, sidusjuhtimissüsteemide väljatöötamine, matemaatika tarkvara ja selle testimise meetodid. 70 teadustrükist.

Viited
------

1. 1 2 3  Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide

Teoseid
-------

* Об использовании методов Рунге-Кутта для решения нелинейных уравнений. // Изв. АН ЭССР, Физика-мат. 4 (1973)
* Свойства одного класса алгоритмов для решения нелинейных уравнений. Изв. АН ЭССР, Физика-мат. 4 (1974)
* On numerical methods for chemical process flowsheeting (kaasautor). // 5th Symp. "Computers in chemical engineering", High Tatras, Czechoslovakia, 1977
* Асинхронный итерационный метод решения уравнений с применением параллельной аппроксимации обратного оператора. // Ж. вычисл. mат. и мат. физ. (1986) 8
* Применение машинной графики при сравнительном анализе многомерных объектов (kaasautor). // Управляющие системы и машины (1986) 3
* Comparative testing of Numerical Software (kaasautor). // Numerical Methods and Optimization. Tallinn, 1992.

Kirjandus
---------

* *Eesti teaduse biograafiline leksikon.* 3. köide: *N–Sap* TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013

 *Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.*
Ļaudona kihelkonna mõisad 1903. aastal. Väljavõte kaardilt "Wegekarte des Wendenschen Kreises mit den Kirchspiels- und Gutsgrenzen" (1904)
Võnnu kreis Ludwig August Mellini kaardil "Atlas von Liefland, oder von den beyden Gouvernementern u. Herzogthümern Lief- und Ehstland, und der Provinz Oesel" (1798)
**Ļaudona kihelkond** (saksa keeles *Kirchspiel Laudohn*, läti keeles *Ļaudonas draudzes novads*) oli haldusüksus Liivimaal Võnnu vojevoodkonnas ja Võnnu kreisis.

Ļaudona kihelkonna mõisad
-------------------------

* Aburdi (*Lüggen*) rüütlimõis, hiljem Sāviena kõrvalmõis
* Ļaudona (*Laudohn Pastorat*) kirikumõis
* Ļaudona (*Schloß Laudohn*) rüütlimõis
* Odziena (*Odsen*) rüütlimõis
* Saikava (*Friedrichswald*) rüütlimõis
* Sāviena (*Sawensee*) rüütlimõis
* Toce (*Tootzen*) rüütlimõis

Kirjandus
---------

* Büsching, Anton Friedrich (1773). *Magazin für die neue Historie und Geographie: IX. Land-rolle des Herzogthums Liefland vom Jahr 1765*. Halle: Johann Jacob Curt. Lk 379.
* Hupel, August Wilhelm (1782). *Topographische Nachrichten von Lief- und Ehstland. Dritter und lelzter Band*. Riga: zu finden bey Johann Friedrich Hartknoch. Lk-d 190–193.
* Bienenstamm, H. von (1826). *Geographischer Abriß der drei deutschen Ostsee-Provinzen Rußlands, oder der Gouvernemens Ehst-, Liv- und Kurland*. Riga: Deubner. Lk-d 268–269.
* von Hagemeister, Heinrich (1836). *Materialien zu einer Geschichte der Landgüter Livlands, Volumes 1*. Riga: Eduard Frantzen. Lk-d 220–223.

Ļaudona kihelkond

**Kirik**: Ļaudona kirik  

**Mõisad**: Ļaudona kirikumõis | Aburdi mõis | Ļaudona mõis | Odziena mõis | Saikava mõis | Sāviena mõis | Toce mõis



Võnnu kreis

**Kreisilinn**: Võnnu  

**Kihelkonnad**: Āraiši kihelkond  | Bērzaune kihelkond  | Cesvaine kihelkond  | Drusti kihelkond  | Dzērbene kihelkond  | Ērgļi-Ogre kihelkond  | Jaunpiebalga kihelkond  | Kalsnava kihelkond  | Lazdona kihelkond  | Ļaudona kihelkond  | Liepmuiža kihelkond  | Liezēre kihelkond  | Lubāna kihelkond  | Rauna kihelkond  | Skujene kihelkond  | Vecpiebalga kihelkond  | Vestiena kihelkond  | Vietalva kihelkond  | Võnnu kihelkond
Odilon Kossounou (2022)
**Kouakou Odilon Dorgeless Kossounou** (sündinud 4. jaanuaril 2001 Abidjanis) on Elevandiluuranniku jalgpallur, kes mängib kesk- või paremkaitsjana Saksamaa kõrgliigaklubis Leverkuseni Bayer ja Elevandiluuranniku jalgpallikoondises.

Jalgpallitreeninguid alustas Kossounou Elevandiluuranniku klubis ASEC Mimosas.

2019. aasta jaanuaris sõlmis ta lepingu Rootsi klubiga Hammarby IF. Pärast kõigest üheksat mängu Rootsi kõrgliigas siirdus ta Belgia kõrgliigaklubisse Club Brugge. Tema üleminekusumma oli vähemalt nelja miljonit eurot, mis tegi Kossounoust kõige kalleima jalgpalluri, kes on Hammarbyst välja siirdunud. Hooaegadel 2019/20 ja 2020/21 tuli ta Bruggega Belgia meistriks.

2021. aasta juulis siirdus ta umbes 23 miljoni euro eest Leverkuseni Bayeri, kellega sõlmis viieaastase lepingu.

Elevandiluuranniku jalgpallikoondises tegi Kossounou debüüdi 8. oktoobril 2020 sõprusmängus Belgia vastu. Ta on kuulunud Elevandiluuranniku koondisse 2022. ja 2024. aasta Aafrika rahvaste karikavõistlustel.

Saavutused
----------

Club Brugge
* Belgia kõrgliiga: 2019–20, 2020–21
* Belgia superkarikas: 2021

Viited
------

1. ↑  "Odilon klar för Club Brügge" (rootsi). Hammarby Fotboll. 8. mai 2019. Vaadatud 23. juulil 2021.
2. ↑  "Klart – Hammarby säljer backen för rekordsumma" (rootsi). Expressen. 6. mai 2019. Vaadatud 23. juulil 2021.
3. ↑  ""Det skulle till något exceptionellt på bordet"" (rootsi). Aftonbladet. 8. mai 2019. Vaadatud 23. juulil 2021.
4. ↑  "Bayer 04 sign Ivorian international Kossounou". Bayer 04 Leverkusen. 22. juuli 2021. Vaadatud 24. juulil 2021.
5. ↑   (vaadatud 29.1.2024)
**Wiener Neudorf** on vald *(Marktgemeinde)* Austrias Alam-Austria liidumaal Mödlingi ringkonnas.

Ajalugu
-------

Esmakordselt 4000. aasat paiku eKr asustatuna mainiti Wiener Neudorfi esmakordselt kui *Nowendorf* 12. sajandi keskpaigas. 1270. aastal mainiti ühes ürikus Sollenaust ja *Neudorfist* reisimise tasusid. 1500. aasta paiku hävitati 'Feste Neudorfi' kindlustused kaks korda sissetunginud türklaste poolt. 1854. aastal sai ametlikuks nimeks Wiener Neudorf, mis tulenes postisüsteemi arengust 19. sajandi alguses (Wiener Neudorf sai tähe 'W' nime eristamiseks).

Wiener Neudorfi industrialiseerimine algas 19. sajandi keskpaigas, eelkõige tänu saadaolevale savile, mida kasutas Wienerbergeri *Neudorfer Ziegelwerke*. *Austria Brauerei* suur õlletehas asus samuti Wiener Neudorfis. 1900. aastaks ühendati telefonivõrk naaberomavalitsustega ja laiendati kanalisatsiooni.

Natsi-SaksamaaPärast 1938. aasta anšlussi sai Wiener Neudorf Viini 24. ringkonna osaks. 1940. aasta paiku alustati Wiener Neudorfis *Flugmotorenwerke Ostmarki* lennukimootoritehas ehitamist ja sunnitöölisi pakkus Mauthauseni koonduslaagri all-laager. Liitlaste rünnakud hõlmasid 23. augustil 1944 toimunud reidi, mille käigus pommitati Viini lõunapoolset tööstuspiirkonda, sealhulgas Wiener Neudorfi lennukimootoritehast, Vösendorfi naftatöötlemistehast ja Markersdorfi lennuvälja. Varasem pommitamine toimus 26. juulil 1944. 6. aprillil 1945 langes linn venelaste kätte.
Mödling läks Alam-Austria koosseisu tagasi 1954. aastal.

Liiklus
-------

Wiener Neudorf asub otse B-17 'Wiener Neudstädter Strassel', mis on suur liiklustee. Shopping City Südi läheduse tõttu on teel sagedased ummikud. Linna lähedal asub ka A2 'Südautobahn'.

Majandus
--------

Wiener Neudorfis asub 'Industriezentrum NÖ Süd', mis on erinevate tööstusharude konglomeraat ja suur majandustegur Viini lõunaosas.

Kultuur ja vaatamisväärsused
----------------------------

"Maria Schnee" kirik
* **Altes Rathaus** (vana raekoda) - nüüd Wiener Neudorfi kultuurikeskus
* **Maria Schnee** kirik
* **Christoph Migazzi maja** - teine kultuurikeskus

Viited
------



Mödlingi ringkonna vallad

* Achau
* Biedermannsdorf
* Breitenfurt bei Wien
* Brunn am Gebirge
* Gaaden
* Gießhübl
* Gumpoldskirchen
* Guntramsdorf
* Hennersdorf
* Hinterbrühl
* Kaltenleutgeben
* Laab im Walde
* Laxenburg
* Maria Enzersdorf
* Mödling
* Münchendorf
* Perchtoldsdorf
* Vösendorf
* Wiener Neudorf
* Wienerwald
Dikļi kirik
**Dikļi kihelkond** (saksa keeles *Kirchespiel Dickeln*, läti keeles *Dikļu draudzes novads*) oli haldusüksus Liivimaal Volmari kreisis.

Ajalugu
-------

Dikļi kihelkond Ludwig August Mellini "Liivimaa atlases" (1798)
Dikļi kihelkonnale pani alguse aastal 1630 kihelkonna alale ehitatud kabel, milles hakkasid teenistusi pidama Aloja kihelkonna õpetajad. See tõi kaasa Aloja ja Salatsi kihelkonna vahelise tüli, sest ka Salatsi kihelkond pidas neid alasid enda koosseisu kuuluvaks ning nii hakkasid seal käima ka Salatsi kirikuõpetajad. Kihelkondadevaheline sõda lõppes sellega, et piirkond allutati hoopis Umurgale.

Kihelkonna alad kuulusid aastani 1650 Umurga kihelkonda, seejärel üritas sealne piirkond iseseisvuda, ent aastal 1655 ei kiitnud konsistoorium seda heaks. Olukord, kus Dikļi pidas end iseseisvaks kihelkonnaks, aga kirik seda ei tunnistanud, kestis aastani 1669, mil Dikļi ka ametlikult iseseisvaks kihelkonnaks kuulutati. Aastast 1873 oli Dikļi abikirikuks Augstroze kirik. Patronaadiõigus kuulus Dikļi mõisale, kaaspatroonideks olid kihelkonna rüütlimõisate omanikud.

Dikļi kihelkonna mõisad
-----------------------

* Budenbroka (*Schujenpahlen*) rüütlimõis
* Dikļi (*Pastorat Dickeln*) kirikumõis
* Dikļi (*Dickeln*, varem *Hof von der Paale*) rüütlimõis, fideikomiss
* Mazbrenguļi (*Klein-Wrangelshof*, varem *Urumpae*) rüütlimõis
* Ozoli (*Lappier*) rüütlimõis, fideikomiss

Dikļi kihelkonna mõisad 1903. aasta kaartidel. Väljavõte kaardilt "Wegekarte des Wolmarschen Kreises mit den Kirchspiels- und Gutsgrenzen" (1903). Teisel kaardil kihelkonna lahustükk (Mazbrenguļi mõis) Rubene ja Straupe kihelkonna vahel

Viited
------

1. ↑  Materialien zu einer Geschichte der Landgüter Livlands, Heinrich von Hagemeister; lk. 110
2. ↑  Materialen zur Kirchengechichte, E. H. von Busch lk. 522
3. ↑

Kirjandus
---------

* Bienenstamm, Herbord Carl Friedrich von. *Geographischer Abriss der drei deutschen Ostsee-Provinzen Russlands, oder der Gouvernemens Ehst-, Liv- und Kurland*. Riga: Deubner, 1826. Lk 245-6 .
* Büsching, Anton Friedrich. *Magazin für die neue Historie und Geographie: IX. Land-rolle des Herzogthums Liefland vom Jahr 1765*. Halle: Johann Jacob Curt, 1773. Lk 370 .
* Hagemeister, Heinrich von. *Materialien zu einer Geschichte der Landgüter Livlands*. Erster Theil. Riga: Eduard Frantzen, 1836. Lk 110-4 .
* Hupel, August Wilhelm. *Topographische Nachrichten von Lief- und Ehstland*. Dritter und letzter Band. Riga: zu finden bey Johann Friedrich Hartknoch, 1782. Lk 110-3 .
* Richter, Adolf. *Baltische Verkehrs- und Adressbücher*. Bd I. Livland. Riga, 1909.


Volmari kreis

**Kreisilinn**: Volmari  

**Kihelkonnad**: Aloja kihelkond  | Astijärve kihelkond  | Dikļi kihelkond  | Katriņa kihelkond  | Lemsalu kihelkond  | Liepupe kihelkond  | Lõuna-Ruhja kihelkond  | Matīši kihelkond  | Põhja-Ruhja kihelkond  | Rubene kihelkond  | Ruhja kihelkond  | Salatsi kihelkond  | Straupe kihelkond  | Umurga kihelkond  | Veide kihelkond  | Volmari kihelkond  | Väike-Salatsi kihelkond
Jaunpiebalga kirik
Jaunpiebalga kihelkonna mõisad 1903. aastal. Väljavõte kaardilt "Wegekarte des Wendenschen Kreises mit den Kirchspiels- und Gutsgrenzen" (1904)
**Jaunpiebalga kihelkond** (saksa keeles *Kirchspiel Neu-Pebalg*, varem *Neuhof*; läti *Jaunpiebalgas draudzes novads*) oli haldusüksus Liivimaal Võnnu kreisis.

Jaunpiebalga kihelkonna mõisad
------------------------------

* Jaunpiebalga (*Pastorat Neu-Pebalg*) kirikumõis
* Jaunpiebalga (*Neu-Pebalg*) rüütlimõis
* Ranka (*Ramkau*) rüütlimõis
* Zosēni (*Sohsenhof*) riigimõis

Vaata ka
--------

* Vecpiebalga kihelkond


Võnnu kreis

**Kreisilinn**: Võnnu  

**Kihelkonnad**: Āraiši kihelkond  | Bērzaune kihelkond  | Cesvaine kihelkond  | Drusti kihelkond  | Dzērbene kihelkond  | Ērgļi-Ogre kihelkond  | Jaunpiebalga kihelkond  | Kalsnava kihelkond  | Lazdona kihelkond  | Ļaudona kihelkond  | Liepmuiža kihelkond  | Liezēre kihelkond  | Lubāna kihelkond  | Rauna kihelkond  | Skujene kihelkond  | Vecpiebalga kihelkond  | Vestiena kihelkond  | Vietalva kihelkond  | Võnnu kihelkond
Lubāna kirik
Lubāna kihelkonna mõisad 1903. aastal. Väljavõte kaardilt "Wegekarte des Wendenschen Kreises mit den Kirchspiels- und Gutsgrenzen" (1904)
**Lubāna kihelkond** (saksa keeles *Kirchspiel Lubahn*, läti keeles *Lubānas draudzes novads*) oli haldusüksus Liivimaal Võnnu kreisis.

Lubāna kihelkonna mõisad
------------------------

* Lubāna (*Pastorat Lubahn*) kirikumõis
* Lubāna (*Schloß Lubahn*) rüütlimõis
* Meirāni (*Meiran*, varem *Sophienhöh*) rüütlimõis

Kirjandus
---------

* Richter, Adolf. *Baltische Verkehrs- und Adressbücher*. Bd I. Livland. Riga, 1909.


Võnnu kreis

**Kreisilinn**: Võnnu  

**Kihelkonnad**: Āraiši kihelkond  | Bērzaune kihelkond  | Cesvaine kihelkond  | Drusti kihelkond  | Dzērbene kihelkond  | Ērgļi-Ogre kihelkond  | Jaunpiebalga kihelkond  | Kalsnava kihelkond  | Lazdona kihelkond  | Ļaudona kihelkond  | Liepmuiža kihelkond  | Liezēre kihelkond  | Lubāna kihelkond  | Rauna kihelkond  | Skujene kihelkond  | Vecpiebalga kihelkond  | Vestiena kihelkond  | Vietalva kihelkond  | Võnnu kihelkond
**50 sendi partei** või **50 sendi armee** (hiina keeles: 五毛党) on kõnekeelne väljend Hiina ametivõimude poolt palgatud internetis tegutsevate kommentaatorite kohta (网络评论员), kes üritavad oma kommentaaridega manipuleerida avalikku arvamust ülistades Hiina Kommunistlikku Parteid. Kommentaatorid alustasid oma tööd kohe, kui internet hakkas Hiinas massidesse jõudma.

Nimetus ''50 sendi partei'' tuleneb väitest, et kommentaatoritele makstakse iga postituse eest viiskümmend senti (renminbides), ehkki mõned spekuleerivad, et neile ei maksta postituste eest mitte midagi, vaid see kuulub erakonna ametlike ülesannete hulka. Mõnikord kasutatakse seda nimetust ka halvustavas võtmes kommunistliku partei toetajate ja rahvusmeelsete isikute tähistamiseks.

Kommentaatorite põhiliseks ülesandeks on kommentaaride ning artiklite kirjutamine ja levitamine Hiina populaarsetes suhtlusvõrgustikes, et summutada kommunistlikule parteile kahjulikke arutelusid, propageerida valitsuse huve teenivaid narratiive ja levitada halvustavaid kommentaare ning desinformatsiooni Hiina valitsuse poliitiliste vastaste ja kriitikute kohta, nii kodu- kui ka välismaal.

Harvardi ülikooli 2016. aasta paberväljaandes ilmunud artikli kohaselt leiti, et vastupidi levinud oletustele koosneb 50 sendi partei peamiselt palgalistest ametnikest, kes reageerivad kriisi ajal valitsuse direktiividele ja levitavad Hiina sotsiaalmeedias jõuliselt valitsust toetavaid kommentaare. Mõningatel harvadel juhtudel võtavad nad osa ka otsestest väitlustest. 80% analüüsitud kommentaaridest on valitsusmeelse sisuga inspireerivad loosungid ning 13% kommentaaridest sisaldavad üldist kiitust ja ettepanekuid valitsuse poliitika kohta.

Uuringute kohaselt on võltsitud sotsiaalmeedia kontodelt tehtud rohkem kui 488 miljonit postitust, mis moodustab umbes 0,6% Hiina sotsiaalmeedias loodud 80 miljardist postitusest. Mõju suurendamiseks tehakse selliseid valitsusmeelseid kommentaare enamasti intensiivse veebipõhise arutelu ajal või perioodil, kui veebipõhistel protestidel on võimalus muutuda päriselulisteks.
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib arhitektuuri mõistest, ausamba kohta vaata artiklit ausammas, heegeldamise mõiste kohta vaata artiklit sammas (heegeldamine), ajalehe kohta vaata artiklit sammas (ajaleht).* |

---

Joonia samba kapiteel
**Sambaks** nimetatakse püsttoendit. Selle ristlõige on ringikujuline või hulknurkne, sammas on müürist või seinast tavaliselt eraldatud. Koosneb kolmest osast: baasist, tüvesest ja kapiteelist.

Samba pind võib olla sile, püstvagudega või spiraalvagudega (kanneleering). Klassikaline samba ehitus kujunes välja vanakreeka arhitektuuris, sünnikodu Vana-Egiptus (protodooria sammas).

Vaata ka
--------

* Dooria order
* Joonia order
* Korintose order
* palladianism
* piilar
* pilaster
* poolsammas
* rusteeritud sammas
* keerdsammas

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Tsitaadid Vikitsitaatides: **Sammas** |

* Samba erivorme (definitsioonid ja illustratsioonid)

|  |  |
| --- | --- |
|  | Vikisõnastiku artikkel: **sammas** |