recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Riidaja mõis** (saksa keeles *Morsel-Podrigel*) oli rüütlimõis (alates 1822. aastast fideikomiss) Helme kihelkonnas Viljandimaal.

Ajalugu
-------

Varaseimad teated Riidaja mõisast pärinevad 1562. aastast. Mõis kuulus alates 16. sajandist kuni 1919. aasta maareformini Strykide suguvõsale. Aastatel 1697–1725 oli mõis panditud Freytag von Loringhovenile, kelle ajal sai mõis ka praeguse nime.

1853. aastal sai mõisa omanikuks Friedrich von Stryk, viimane võõrandamiseelne mõisnik oli aga Friedrich Georg von Stryk.

Mõisahooned
-----------

Riidaja mõisa mõisasüda on esinduslikuna välja ehitatud suures osas 18. sajandi teisel poolel ja 19. sajandi algul. 1762. aastal valmis mõisas pikk ja lihtne barokne puidust peahoone.

Riidaja mõisahoone on tänapäeval üks paremini säilinud barokseid puidust mõisahooneid Eestis. Mõisahoone teeb ainulaadseks ta pikkus, tavalisel tolle ajastu hoonetel oli üks või kaks mantelkorstnat, Riidaja mõisahoonelaga kolm. Kõik korstnad ei ole täiskõrguses säilinud, säilinud osad kõrguvad lae kõrguseni. Interjöörist on hoones säilinud mitmeid rokokoolõikelisi siseuksi ja välisuks. Mõisa saali üks ots on kujundatud joonia stiilis puidust kapiteelidega kahe sambaga ning säilinud on ka barokkvormis aknasepiseid, mis sarnanevad paljus Luua mõisa sepistega.

Säilinud on ka mitu kõrvalhoonet, sh algkujul kaks kaunist aita, mis ääristavad mõisa peahoone esist väljakut. Ühel aitadest on vahvärkviilud, mis olid mõnisada aastat tagasi tavalised, kuid säilinud vaid üksikutes kohtades.

1919. aasta võõrandamise järel on mõisa peahoones asunud 1923. aastast kool ja 1967. aastast J. Ljahhovi nimelise kolhoosi keskus. Nüüdisajal töötab hoone ühes otsas Riidaja raamatukogu.

Tänapäevase haldusjaotuse järgi asub mõisa süda Valgamaal Tõrva vallas Riidaja külas.

Mõisa kalmistu
--------------

Kalmistu paikneb mõisa südamest umbes 0,7 km kaugusel põhjakirde pool. Kalmistul on 1864. aastal ehitatud tellistest uusgooti stiilis matusekabel. Vahepeal varemetes olnud kabel taastati Strykide suguvõsa algatusel ning pühitseti 2001. aastal piirkondlikuks kirikuks.

Helme kihelkond

**Kirik**: Helme  

**Mõisad**: Aitsra mõis | Ala mõis | Asu mõis | Helme mõis | Holdre mõis | Hummuli mõis | Jõgeveste mõis | Koorküla mõis | Kärstna mõis | Leebiku mõis | Lõve mõis | Murikatsi mõis | Patküla mõis | Riidaja mõis | Roobe mõis | Taagepera mõis | Taagepera-Vanamõisa mõis | Vanamõisa mõis
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib Kiltsi linnusest Läänemaal, Lääne-Virumaal asunud linnuse kohta vaata: Kiltsi vasallilinnus* |

---

**Kiltsi vasallilinnus** (saksa keeles *Weissenfeld*, varem ka *Alba Curia*) oli keskaegne vasallilinnus Läänemaal praeguse Kiltsi küla territooriumil. Selle keskaegne nimi Valgevälja on üle kandunud naabruses asuvale külale. Praegu kasutatava nime sai paikkond linnust 16. sajandil vallanud Gilsenite järgi.

Kiltsi mõisa on esmamainitud 1323. aastal, linnus või kindlustatud elamu rajati sinna ilmselt järgneva sajandi jooksul. Tõenäoliselt ei olnud tegemist kuigi tugeva kindlusega ning see sai Liivi sõjas mitmeid purustusi. 17. sajandil kujundati linnuse peahoone ümber kahekorruseliseks renessanss-stiilis mõisahooneks, mis üldjoontes ilmselt säilitas keskaegse linnuse põhimahu ja -kuju.

Kirjandus
---------

* Ants Hein. *Stenhus'id, arx'id, torne'd... Eesti mõisaarhitektuuri vanim kihistus*. Õpetatud Eesti Seltsi kirjad XI. Tartu: ÕES, 2016, lk 63–65.

Vaata ka
--------

* Kiltsi mõis (Ridala)

Välislingid
-----------

* Kiltsist Eesti mõisaportaalis
**Puhver** (ingl.k. *buffer*) vaguni ja veduri mõlemas otsas olev löögijõu neelaja ja survejõu edasikandja, mille ülesanne on edasi anda pikisuunalisi survejõudusid vagunite ja esimese vaguni ning veduri vahel, minimeerides samal ajal neid jõudusid sisseehitatud vedru- ja hüdraulikasüsteemi abil.

Ülevaade
========

Puhvrid on disainitud taluma maksimaalset võimalikku kokkusuruvat jõudu vagunite vahel ja peavad seetõttu olema suure energiat absorbeeriva (neelava) võimega. Puhvri pea plaadi pind on tavaliselt karastatud, tagamaks puhvri pikemat tööiga. hüdraulilistele puhvritele väheneb haakimisel paratamatult tekkiv aeglustus, mistõttu vähenevad ka vagunis (vagunil) olevatele kaupadele neid kahjustada võivad inertsjõud. Puhvri kaal, sõltuvalt vedru tüübist ja puhvri pea suurusest, on vahemikus 138-166 kg. 

Euroopa 1435 mm rööpmelaiusega raudtee kaubavagunite kasutatavate puhvrite peamised tehnilised andmed on järgmised: 

* minimaalne vastupidavus (jõud) teljesuunalisele kokkupressivale jõule – 2500 kN
* puhvri vedru eelpinge jõud –  10–50 kN
* puhvri max kokkusurutavus – 110 mm
* puhvri kokkusurumiseks 100 mm võrra vajalik jõud – 400–1000 kN

1. 1 2 3  *Transport ja transporditehnoloogiad*. 2021. ISBN 9789916960035.
Rändetater Vaba Vanker tegutseb 2012 aasta 16 juulist alates.

Rändteater Vaba Vanker logo
Teatri eestvedaja ja looja on Maili Metssalu.

Teater pühendub oma lavastustes pärimusele ning juurtele.

Ajalugu
-------

Teater sai alguse 16. juulil 2012 Tarsi talus Raplamaal. Teine laavastus "Teekond" leidis aset 21. juuli 2013. Antud lavastusega rännati ringi hobuste ja vankritega kolmes Eesti maakonnas. Samamoodi rännati hobuvankritel ka teatri kolmanda lavastusega "Kiigeldes Priiks".

Teater on välja toonud üle 10. lavastuse. Lisaks ühe muusikavideo lavastusele "MÄNG".

Teatri vanim repertuaaris olev lavastus on "Eestlaste Muistne Lugu", mille esietendus oli 17 märts 2015. Lavastust on aastate jooksul täiendatud kahel korral ning on saanud endale lisandused alapealkirjaga "Eestaste Muistne Sugu" (2016 mai) ja "Eestlaste Muistne Pugu" (2020 august) näol. Tegu on ürgiroonilise pärimuskomöödiaga, kus keskendutakse eestlaste mineviku kommetele ja uskumustele, sõjaretkedele ning püsivusele. Analüüsitakse kosja- ja pulmakombeid ning vaadatakse eestlaste söögilauale.

Lavastus "Eestlaste Muistne Lugu"
Lavastus "Hundihüüdja"

Lavastused
----------

* 2012 16. juuli "Rännak"
* 2013 21. juuli "Teekond"
* 2013 8. november "Õudne lõpp"
* 2013 14. detsember "Ootsin pühi tulevada"
* 2014 2. märts "Naised Kõrtsu"
* 2014 11. aprill "Hundihüüdja"
* 2014 22. juuni "Kiigeldes priiks"
* 2014 13. september "Seenekuningas"
* 2014 2. detsember "Pööriöö"
* 2015 18. veebruar "MÄNG"
* 2015 17. märts "Eestlaste Muistne Lugu"
* 2016 5. detsember "Pööripäev"
* 2018 6. november "Eestlaste Muistne Jõululugu"
* 2020 19. november "Talvised muinasjutud Rändteatrilt Vaba Vanker"

Viited
------

1. ↑  Kadi Hainas (20.07.2013). "Vaba Vanker – see pole mingi tavaline teater". *Maaleht*.
2. ↑  "Rändteater Vaba Vanker rändab mööda suvist Eestimaad". *ERR*.
3. ↑  "Rändteater Vaba Vanker avaldas oma esimese muusikavideo".
4. ↑

Välislingid
-----------
**"Kirjad Sigridile. Sõjatandrilt ja vangilaagrist 1944–1949"** on Eneken Laanese koostatud kogumik, mis sisaldab Raimond Kaugveri (1926–1992) kirju Sigrid Kurvisele (1925–2009) aastatest 1944–1949. Raamat koondab 270 kirja Jätkusõja perioodist 1944. aastal ja Vorkuta vangilaagrist, kus Kaugver viibis aastatel 1946–1949. Kirjadele on lisanud põhjalikud joonealused kommentaarid Krista Mits ja Ülle Kurs.

Eneken Laanese sõnul on terve rida põhjusi, miks Kaugveri kirjade ilmumine on tähtis. Raamatu saatesõnas ta kirjutab: „Eesti laagrikirjanduses pole teist teksti, mis kirjeldaks samaväärse sugestiivsuse ja stilistilise meisterlikkusega laagris ellujäämise vaimset ja hingelist kogemust." Kaugveri kirjade puhul on tasakaalus nii tunnistuslik kui ka kogemuslik väärtus. Kirjad on ühtlasi olulised infoallikad, aga samaaegselt ka huviga loetavada.

Kaugver andis suure osa oma loomingust 1980. aastatel Eesti Kirjandusmuuseumile. Pärast Kaugveri surma jäid laagrist saadetud kirjad tütre Katrin Kaugveri kätte, kust need jõudsid Eneken Laaneseni.

Kirjade sisu
------------

Esimese kirja saatmise ajal oli Kaugver kõigest 18-aastane. Kaugver kasutas kirjade saatmiseks haiglas töötavate meditsiiniõdede abi, kes panid kirjad posti väljaspool laagrit. Sellega seoses ei pidanud Kaugver kirju kirjutades kartma, et keegi neid Vorkutas loeks.

Kirjad annavad sissevaate Raimond Kaugveri kui soomepoisi ja nõukogude vangilaagri asuka hingeellu. Kirjade kirjutamise eesmärk oli unustada sõja ja laagrielu koledused, küllap seetõttu leidub kirjades rohkesti filosoofilisi arutelusid kirjandusest ja kunstist. Kaugver arutleb erinevate filosoofiliste seisukohtade üle (nt idealism), ennekõike aga selle üle, mil viisil laagritingimustes vaimselt ja moraalselt ellu jääda.

Loomevõime säilitamiseks katsetas Kaugver oma kirjades ka luuletuste ja novellidega, viidates soovile tulevikus kirjanikuks hakata. Laagris veedetud aja jooksul valmis ka tema romaani „Põhjavalgus" käsikiri.

Kirjad on kirjutatud noorpõlve sõbrannale Sigrid Kurvisele, mistõttu võib neid nimetada ka armastuskirjadeks. Kirjad sisaldavad tagasivaateid koosveedetud hetkedele ja visioone helgest tulevikust. Kaugest vahemaast ja lünklikust kirjavahetusest tulenevalt esines kirjades ka kõhklusi, armukadedust ja meeleheidet.

Raimond ja Sigrid abiellusid pärast Raimondi kodumaale naasmist. 1950. aasta septembris sündis neil ühine tütar Katrin Kaugver. Raimondi ja Sigridi abielu ei jäänud kestma.

Viited
------

1. 1 2 3 4 5  Kaugver, Raimond 2020. Kirjad Sigridile. Sõjatandrilt ja vangilaagrist 1944–1949. Koost. Eneken Laanes, Krista Mits, Ülle Kurs. Tallinn: Underi ja Tuglase Kirjanduskeskus.
2. ↑  Laanes, Eneken 2020. Äsja leitud varandus – Raimond Kaugveri „Kirjad Sigridile". ERR: kultuur. .
3. ↑  Sakova, Aija 2021. Armastus ja alandus ehk Igavesti Sinu. Sirp, 19.02.
**Noorteinfoportaal Teeviit** on veebipõhise info kanal, mis vahendab noortele vajalikku teavet hariduse, karjääri, suhete, tervise ja ühiskonna teemadel. Portaal avati 2018. aastal, kui otsustati senine noorte infomess Teeviit füüsilisel kujul lõpetada ja vahendada edaspidi noortele infot veebipõhiselt. Kuni 2020. aastani haldas portaali ja koordineeris tegevusi Eesti Noorsootöö Keskus. Pärast 2020. aastal toimunud reorganiseerimist on portaal Haridus- ja Noorteameti haldusalas. Portaali haldab Harno noorteosakond.

Alates 2021. aasta veebruarist vahendatakse noortele infot eesti ja vene keeles. Peale veebisaidi aadressil www.teeviit.ee kasutab noorteinfoportaal Teeviit sotsiaalmeedia kanaleid Facebookis, Instagramis, TikTokis, VKontaktes, YouTube'is, Spotifys ja SoundCloudis. Teeviit lähtub tegevustes Euroopa noorteinfo harta põhimõtetest. Harno on Euroopa noorteinfo ja nõustamise agentuuri ERYICA (European Youth Information and Counselling Agency) võrgustiku liige.

Teemakuud
---------

Alates 2019. aastast on noorteinfoportaal Teeviit ja selle hallatavad sotsiaalmeedia kanalid tegutsenud teemakuude põhimõttel. Iga kuu on fookuses üks teema: ilmuvad temaatilised artiklid, toimuvad vebinarid ja otseülekanded, tehakse koostööd teemavaldkonna asutuste ning ekspertidega.

Noorteinfo sündmused
--------------------

Noorteinfoportaal Teeviit korraldab ja veab noorte informeeritust toetavaid sündmusi ning kampaaniaid: Euroopa noorteinfo päev (ERYICA), rahvusvaheline noortepäev (UNESCO), üle-eestiline noorsootöö nädal, vaimse tervise teemakuu oktoobris, koolivaheaegade veebipõhised programmid #sisukasvaheaeg ja mitmed teised tegevused. Üle-eestilise noorsootöö nädala raames toimus 2020. aastal koostöös Liis Lemsalu ja Märt Aguga kampaania "Tantsuaktsioon" ning 2021. aastal koostöös Kristjan Lüüsi ja Karl-Gustav Kurniga kampaania "Lennurežiim".

Taskuhääling "Teeviit tulevikku"
--------------------------------

2019. aasta suvel hakati tegema noortele suunatud taskuhäälingute sarja "Teeviit tulevikku", mis kajastab noortele olulisi ja põnevaid teemasid, näiteks füüsiline, sotsiaalne ja vaimne tervis, ettevõtlikkus ja ettevõtlus, suhted, rahatarkus, küberturvalisus, keskkond ja mitmed teised teemad. Saadetes on teise seas eri teemadel üles astunud Sandra Raju, NOËP, Sander Rebane, Karl Killing, Laura Põldvere, Jüri Pootsmann, Janek Õiglane, Mikael Parman, Anna-Kaisa Oidermaa ja mitmed teised.

Viited
------

1. 1 2 3  Meist lähemalt. Noorteinfoportaali Teeviit veebisait.
2. ↑  Teeviit teemakuud 2023. Noorteinfoportaali Teeviit veebisait.

Välislingid
-----------

* Infoportaal Teeviit
* Noorsootöö nädala veebileht
* Noorteinfo veebileht
* Euroopa noorteinfo ja nõustamise agentuur ERYICA
* Haridus- ja Noorteamet
* Haridus- ja Teadusministeerium
**Toy goldendoodle** ehk eesti keeles toy kuldne retriiver on puudli ja kuldse retriiveri segu koer. 1992. aastal loodi tõunimi, mis moodustab ‘’puudli’’ ‘’doodle’iks’’ analoogselt ‘’labradoodle’iga’’. 

Goldendoodle’i esmakordseks kasvatajaks on Monica Dickens. Goldendoodle’i populaarsus hakkas kasvama 1990-ndatel ning on seda siiani. Goldendoodle on väidetavalt ideaalne koer allergikutele, sest nende karvkate on selline, mis ei ärrita. Lisaks on nad ka suurepärased linnukoerad.Täiskasvanud koera turjakõrgus jääb puudli ja kuldse retriiveri vahepeale, sama kehtib ka kaalu kohta. Nende karvastik võib olla lokkis, laineline või sile. Ka värvus vaheldub – lubatud on valge, pruun, punane, must, hõbe ja lubatud on ka erinevate värvide kombinatsioonid.
Goldendoodle on armastusväärne, heade kommetega, tark koer, kes võlub kõiki, kes temaga kohtunud on. Selle tõu esindajad on intelligentsed ja väga hästi treenitavad koerad. Nad on truud, usaldusväärsed, armastusväärsed ja neile meeldib peremehele meele järgi olla. Neile meeldib inimeste seltskond ja üksiolek pole nende jaoks.
Lisaks on goldendoodle sõbralik kõikidega, sealhulgas teiste koertega. Ja veel – neile meeldib ujumine.
**Givenchy-en-Gohelle** on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus.

See asub 1,8 km põhja pool Kanada riiklikust Vimy memoriaalist, mis on pühendatud Vimy seljandiku lahingule ja Esimeses maailmasõjas kadunud Kanada sõduritele, kellel pole teadaolevat hauda; memoriaal on ka kahe Kanada kalmistu koht. Küla purustati Esimese maailmasõja ajal, kuid ehitati pärast sõda uuesti üles.

Givenchy-en-Gohelle on suur põllumajandusküla, mis asub 9,7 km Arrasist põhja pool, teede D51 ja D55 ristumiskoha ümbruses.

*Bois de Givenchy* ehk Givenchy mets katab suure osa vallast selle põhjaküljel. Põllumajandustoodete valiku edendamiseks on Givenchy-en-Gohelle vald istutanud viinamarju (chardonnay ja pinot Grigio). Esimene viinamarjasaak saadi 2000. aastal.

* Saint-Martini kirikSaint-Martini kirik
*

Esimene maailmasõda
-------------------

Esimese maailmasõja ajal oli Givenchy-en-Gohelle Arrasi lahingute ajal Saksa ja Liitlasvägede vahelisel rindejoonel ja sai tõsiselt kannatada, eriti Vimy seljandiku lahingus 1917. aastal. Suure osa Esimesest maailmasõjast oli küla ka pidevate maa-aluste võitluste koht Saksa ja Briti tunneliüksuste vahel. 2. Kanada diviis vallutas Givenchy-en-Gohelle'i 13. aprillil 1917. Siinsel Kanada kalmistul mälestatakse üle 150 sõjaohvri (1914-1918) ja siia on maetud 109 Vimy seljandiku lahingus hukkunut.

Vimy seljandiku lahingu sajandat aastapäeva tähistati küla lähedal asuvas Kanada riiklikus Vimy memoriaalis 9. aprillil 2017. Ürituse-eelsed hinnangud näitasid, et kohale saabub kuni 30 000 inimest.

2017. aasta aprilli alguses oli küla kaunistatud 500 Kanada lipuga.

Huviväärsusi
------------

* Kanada riiklik Vimy memoriaal, et mälestada Esimeses maailmasõjas Kanada hukkunuid ja teadmata kadunuid Prantsusmaal.
* St. Martini kirik, pärineb 17. sajandist.
* Kanada sõjamälestusmärk ja kalmistud.

Galerii
-------

* VallamajaVallamaja
* Saint-Martini kirikSaint-Martini kirik
* SõjamälestusmärkSõjamälestusmärk

Viited
------

1. ↑  Répertoire géographique des communes, vaadatud 26.10.2015.
2. ↑  Populations légales 2021

Lensi ringkonna vallad

* Ablain-Saint-Nazaire
* Acheville
* Aix-Noulette
* Angres
* Annay
* Avion
* Bénifontaine
* Billy-Montigny
* Bois-Bernard
* Bouvigny-Boyeffles
* Bully-les-Mines
* Carency
* Carvin
* Courcelles-lès-Lens
* Courrières
* Dourges
* Drocourt
* Éleu-dit-Leauwette
* Estevelles
* Évin-Malmaison
* Fouquières-lès-Lens
* Givenchy-en-Gohelle
* Gouy-Servins
* Grenay
* Harnes
* Hénin-Beaumont
* Hulluch
* Leforest
* Lens
* Libercourt
* Liévin
* Loison-sous-Lens
* Loos-en-Gohelle
* Mazingarbe
* Méricourt
* Meurchin
* Montigny-en-Gohelle
* Noyelles-Godault
* Noyelles-sous-Lens
* Oignies
* Pont-à-Vendin
* Rouvroy
* Sains-en-Gohelle
* Sallaumines
* Servins
* Souchez
* Vendin-le-Vieil
* Villers-au-Bois
* Vimy
* Wingles
**Tabloited** on aastast 2016 tegutsev Eesti punkansambel. Bänd on tuntud DIY-suhtumise, ühiskonnakriitilise lüürika, muusikavideote ning erinevate külalissolistide kaasamise poolest. Tabloitedi tuntuimad lood on Helina Risti lauldud "Hipsterid öös" ja "Blondie" ning Laura Põldvere lauldud "Zeitgeist". Tabloitedi muusika remikse kasutas USA kunstnik Andrea Stanislav aastal 2022 Narva Kunstiresidentuuri näituse ""You Cant’t Get There On A Goat" helikujunduseks.

**Koosseis:**

Mart Niineste - vokaal ja kitarr

Sander Päeren - kitarr ja vokaal

Karl Lomp - bass ja vokaal

Henrik Heinmets - trummid

**Diskograafia:**

**Albumivälised videod/singlid:**

"Vabaduse puiestee" (2016, videosingel)

**Albumid:**

"Tee ise paremini" (2017)

Singlid/videod: "Päikeseküllane maa" (laulab Mariann Lants), "Naerab paremini", "Pargid ja tänavad", "Väikelinnas"

"Ekstaole" (2018)

Singlid/videod: "Põlenud kivide maa" (instrumentaal), "Linnalapsed", "Kakskümmend üks", "Tema tantsib" (laulab Hanna Parman/Roll), "Suured hirmud"

"Tühikargaja" (2019)

Singlid/videod: "Mingid pungid", "Tolerantne pärdik", "Ekretiinide antiutoopia", "Hipsterid öös" (laulab Helina Risti)

"Võõrad suled" (2021)

Singlid/videod: "Blondie" (laulab Helina Risti), "Kassipoks" (instrumentaal), "Mida ma veel" (instrumentaal), "Klantspildi taga" (laulab Robin Juhkental), "Klaasist lagi" (laulab Helena Randlaht), "Zeitgeist" (laulab Laura Põldvere), "Alevilapsed" (laulab Janno Reim)

"No 5" (2022)

Täispika visuaaliga album, singlid/videod: "Karussell", "Uus Laine" (laulab Kristi Veeranddisko), "Uus Laine (Eesti 90ndate remix)" (laulab Kristi Veeranddisko), "Kalamaja Karen"

"Lollus.Laiskus.Saamatus" (2023)

**EP-d:**

"Internatsionaal" (2017)

"Kaua võib?" (2020, singlid/videod: "Narrilaul", "Tühi vaev")

"Kontsert, mida polnud" (2020)

**Meedia:**
**Roman Ludvig Fjodorovitch von Gross** (19. jaanuar 1875 Tallinn – 18. detsember 1957 Soome) oli vene sõjaväelane.

Gross oli kaupmehe poeg ja luteri usku. Lõpetas 1892. aastal Tallinna Reaalkooli, asus seejärel vabatahtlikult teenistusse, lõpetas Vladimiri sõjakooli Peterburis ja sai 1895. aastal alamlipniku auastme. 1896. aastal ülendati ta alamleitnandiks, 1900. aastal leitnandiks, 1904. aastal alamkapteniks ja aasta lõpus alamrittmeistriks.

Ta osales Vene-Jaapani sõjas ja sai vigastada.

1908. aastal ülendati ta rittmeistriks, 1916. aastal alampolkovnikuks. 24.12.1918 vabastati ta Sõjaministeeriumi Varustusvalitsuse vanem käsutäitja ohvitseri teenistusest. 1919. aastal eemaldati ta loodearmee nimekirjast ja ta astus ohvitseride reservi, samal aastal sai temast Rahumäe vangilaagri ülem, kuid ta tagandati 18.03.1920 ametikohalt alkoholi tarvitamise, ebaviisaka käitumise ja ohvitseride solvamise tõttu. Ta lahkus Soome.

Viited
------

1. ↑  "Eesti Sõjamuuseum - kindral Laidoneri Muuseum. Eesti ohvitserid 1918-1940". *prosopos.esm.ee*. Vaadatud 29. juulil 2023.
2. 1 2  "Гросс Роман Федорович — Russian Estonia". *russianestonia.eu*. Vaadatud 29. juulil 2023.
**Stephen Gerard Bowen** (sündinud 13. veebruaril 1964) on Ameerika Ühendriikide mereväelane ja NASA astronaut. Ta on teine kosmoses käinud allveelaevnik ning ta on osalenud kolmel Space Shuttle'i missioonil Rahvusvahelisse kosmosejaama. Boweni esimene missioon oli STS-126, mis toimus novembris 2008 ja teine STS-132, mis toimus mais 2010.

Märtsis 2011 määrati Bowen missioonile STS-133, mis oli kosmosesüstik Discovery viimane lend. Kuna ta oli eelnevalt osalenud missioonil STS-132, sai Bowenist esimene ja ainus astronaut, kes on osalenud kahel järjestikusel Space Shuttle'i missioonil. Esialgu pidi missioonil osalema Timothy Kopra, kuid ta sai umbes kuu aega enne starti jalgrattaõnnetuses vigastada.

Bowen on avakosmoses käinud 7 korda ja viibinud seal kokku 47 tundi ja 18 minutit.

Viited
------

1. ↑  "Stephen G. Bowen". *NASA*. Vaadatud 13. august 2018.
2. ↑  "STS-133 launch remains on track as Bowen replaces the injured Kopra". *NASA Spaceflight*. Vaadatud 13. august 2018.
3. ↑  "America's unknown astronauts". *The Space Review*. Vaadatud 13. august 2018.
4. ↑  "NASA Replaces Injured Astronaut for Next Shuttle Mission". *Space.com*. Vaadatud 13. august 2018.
5. ↑  "Stephen Gerard Bowen". *Space Facts*. Vaadatud 13. august 2018.
Schlüsselburgi linnus (juuni 2007)
Schlüsselburgi linnus (mai 2015)
**Schlüsselburgi linnus** (vene keeles Орешек *Orešek*; soome keeles *Pähkinälinna*; rootsi keeles *Nöteborg*) on linnus Venemaal Leningradi oblastis Kirovski rajoonis Schlüsselburgi linna lähedal Neeva jõe lähtmes Pähkinälinna saarel.

Ajalugu
-------

Nöteborgi kindluse asetus Laadoga suudmes, Neeva jõel
Linnust on esimest korda mainitud 1323. aastal.

Nöteborgi kindluse piiramine (1702)

Aastatel 1612–1702 kuulus Nöteborgi kindlus Rootsi kuningriigile ja vallutati 1702. aastal Põhjasõjas. 1702. aasta septembris alustasid Vene väed Laadoga järve ääres Neeva jõe suudmes asuva Nöteborgi piiramist. Vene väed kindral Boriss Šeremetevi juhtimisel hõivasid Neeva jõe kaldad, piirates Pähklisaare, millel asus Nöteborgi kindlus. Blokeerimaks Rootsi laevastiku võimalikku abi mööda jõge, paigutati jõe kallastele paadid jalaväe jaoks ning paigaldati kindluse pommitamiseks 51 suurtükki. Kindluse piiramisel osalesid 12 000 otseselt kindluse juures ja 20 000 piirkonnas. Kindluse komandant Gustav Wilhelm von Schlippenbach, keeldus kindluse loovutamisest lootes abivägedele, kuid Fjodor Apraksin oli juba 24. augustil (13. vkj) purustanud Ižora jõel Soomes asunud Rootsi vägede ülemjuhataja Abraham Cronhjorti väed.

12. oktoobril (1. vkj) 1702 alustati kindluse pommitamist, mis kestis kümme päeva, kuid millega ei suudetud oluliselt kahju tekitada. 22. oktoobril (11. vkj) vallutati Nöteborgi kindlus 12 tundi kestnud tormijooksuga ja garnison kapituleerus. Nöteborgi vallutamisega saavutasid Vene väed kontrolli Laadoga järve ja Neeva jõe ülemjooksu üle.

Nöteborgi vallutamise järel nimetati linn võtmelinnuseks ehk Schlüsselburgiks, venemaa keisririigi ajal kasutati Schlüsselburgi kindlust vanglana (seal hoiti kinni ka mh Venemaa keiser (1740–1741) Ivan VI, kus ta ka hukkus ja hiljem poliitvange: 1818–1827 Timotheus von Bock, Sergo Ordžinikidze jt).

Linnus on arvele võetud Venemaa kultuurimälestisena. 1990. aastal kanti linnus UNESCO maailmapärandi nimistusse.

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Schlüsselburgi linnus** |
**Roman von Antropoff** (6/18. juuni 1836 Tallinn – 19. detsember 1926 Üksnurme) oli eesti jurist.

Roman von Antropoffi vanemad olid Pikavere mõisnik ja Eestimaa ülemmaakohtu sekretär Alexander von Antropoff (1801–1863), kes kanti 1841. aastal Eestimaa rüütelkonna aadlimatriklisse nr 138 all ja Emilie Elisabeth Agnes (sünd Berens von Rautenfeld, 1805–1849)

Ta õppis 1848–1856 Tallinna toomkoolis ja 1856–1858, 1860 ja 1862–1863 (cand. jur.) Tartu Ülikoolis õigusteadust.

Oli Harju meeskohtu auskultant Tallinnas, 1864–1865 ja 1869–1884 Harju-Järva kreisikohtu sekretär, 1883–1889 Toompea lossifoogt, 1865–1869 Eestimaa kubermanguvalitsuses, oli 1865–1889 Eestimaa ülemmaakohtu ning rae advokaat, 1893–1896 Eestimaa rüütelkonna majandussekretär.

Roman von Antropoff oli ka 1849. aastal Tallinnas asutatud Tallinna Saksa Meestelaulu Seltsi (saksa k. *Revaler Verein für Männergesang*) ja Tallinna Kaarli kiriku eestseisja, eesti Lauluselts Estoonia president.

Roman von Antropoff oli Järva-Jaani kihelkonna Metsamõisa (1879–1900) ja Keila kihelkonna Üksnurme mõisnik.

Abiellus 1865 Sophie Emilie Kochi (1847–1922), Andreas Kochi (1803–1895), Tallinna Börsikomitee viitsepresidendi tütrega.

Viited
------

1. ↑  Stackelberg, Otto Magnus von: Roman von Antropoff, Genealogisches Handbuch der estländischen Ritterschaft, Bd.: 3, Görlitz, 1930, lk 2
2. ↑  Carola L. Gottzmann, Petra Hörner, Roman von Antropoff, Lexikon der deutschsprachigen Literatur des Baltikums und St. Petersburgs - vom Mittelalter bis zur Gegenwart, lk 146

Välislingid
-----------

* Stackelberg, Otto Magnus von: Roman von Antropoff, Genealogisches Handbuch der estländischen Ritterschaft, Bd.: 3, Görlitz, 1930, lk 2
* Carola L. Gottzmann, Petra Hörner, Roman von Antropoff, Lexikon der deutschsprachigen Literatur des Baltikums und St. Petersburgs - vom Mittelalter bis zur Gegenwart, lk 146
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib linnast USA Texase osariigis; 2004. aasta filmi kohta vaata artiklit San Antonio (film); samanimeliste asulate kohta vaata lehekülge San Antonio (täpsustus)* |

---

**San Antonio** on linn Ameerika Ühendriikides Texase osariigis, Bexari maakonna halduskeskus.

Ajalugu
-------

San Antonio asutasid hispaania kolonistid 1718. aastal. See on Texase osariigi vanim linn. Linn on saanud nime keskajal elanud pühaku Padova Antonio järgi. Linnaõigused sai San Antonio 5. juunil 1837.

Rahvastik
---------

Elanike arv on 2020. aasta rahvaloenduse kohaselt 1 434 625. San Antonio on elanike arvult Texase teine, USA seitsmes ja Põhja-Ameerika 12. linn. Aastal 2010 elas linnas 1 327 407 ja 2000. aastal 1 144 646. Perioodil 2000–2010 oli San Antonio USA kümne suurima linna seas kõige kiiremini kasvav linn. San Antonio kuulub Texase kolmnurga suurlinnastusse, paiknedes selle kolmnurga edelanurgas.

San Antonio on USA-s suurima elanike arvuga linn, kus ladinaameeriklased on enamuses (2020. aastal moodustasid ladinaameeriklased 63,85% rahvastikust).

Haridus
-------

San Antonios asuvad Texase Ülikool San Antonios ning mitu eraülikooli, sealhulgas University of the Incarnate Word.

Transport
---------

San Antonio kesklinnast 13 km kaugusel põhjas asub San Antonio rahvusvaheline lennujaam.

Turism
------

Igal aastal külastab San Antoniot 32 miljonit inimest.

Vaade South Texas Medical Centerile

Suurenda
Vaade South Texas Medical Centerile

Sport
-----

Linnas asub korvpalliklubi San Antonio Spurs. Linna suurim spordihall on Alamodome, kus peetakse võistlusi paljudel erinevatel spordialadel.

Viited
------

1. ↑  2016 U.S. Gazetteer Files
2. ↑  2020 United States Census, vaadatud 1.01.2022.
3. ↑  sanantonioriverwalk.com vaadatud 5.02.11

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **San Antonio** |

* San Antonio koduleht
* USA-s kerkib uuselamurajoon nimega Estonia

| * v
* r
50 suurima elanike arvuga linna Ameerika Ühendriikides |
| --- |
| 

|  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|     | 
 1. New York
 2. Los Angeles
 3. Chicago
 4. Houston
 5. Phoenix
 6. Philadelphia
 7. San Antonio
 8. San Diego
 9. Dallas
10. Austin
 | 
11. San Jose
12. Fort Worth
13. Jacksonville
14. Columbus
15. Charlotte
16. Indianapolis
17. San Francisco
18. Seattle
19. Denver
20. Washington
 | 
21. Boston
22. El Paso
23. Nashville
24. Oklahoma City
25. Las Vegas
26. Detroit
27. Portland
28. Memphis
29. Louisville
30. Milwaukee
 | 
31. Baltimore
32. Albuquerque
33. Tucson
34. Mesa
35. Fresno
36. Sacramento
37. Atlanta
38. Kansas City
39. Colorado Springs
40. Raleigh
 | 
41. Omaha
42. Miami
43. Long Beach
44. Virginia Beach
45. Oakland
46. Minneapolis
47. Tampa
48. Tulsa
49. Arlington
50. Wichita
 |

 |  |
| 
2021. aasta arvestuslikud andmed |
**Joel Friedrich Steinfeldt** (sündinud 10. juunil 1950 Nõmmel) on eesti laulja ja muusik.

Lauluga "Kaks südant" võitis ta 1981. aastal Arne Oidi nimelisel lauluvõistlusel kolm auhinda. Tema tuntud laulud on ka "Tiigrikutsu", "Suur ja väike vanker", "Aeg kaob ja kaob", "Uhke tigu", "Elisabeth Jõhvi", "Mesimumm", "Ootaja".

Alates 1968. aastast osales Steinfeldt erinevates ansamblites, nagu Pop-Pojad 1967–1969, Kooma 1970–1971, Hallo 1974–1976, Haak 1976–1979, Vitamiin 1977–1979, Psycho, Dr. Friedrich 1979–1981. Aastatel 1986–1989 esines ta ansambliga Prohvet. Ta hakkas ennast nimetama Apostel Joeliks ja tema bänd kandis 1996–1998 nime Apostel Joel Grupp. JoStEL Band 1998–2000.

2. oktoobril 1989 lahkus ta Iisraeli viisaga Nõukogude Liidust Itaaliasse. 2. mail 1990 vahistas Itaalia politsei Steinfeldti Roomas, süüdistades teda sugukõlvatustes 4-, 9- ja 11-aastase poisiga. Itaalia kohus karistas Steinfeldti 6-aastase vangistusega [*viide?*].

Pärast vabanemist 1995. aastal tuli ta Eestisse tagasi. Eestis on teda kahtlustatud kehalises väärkohtlemises ja alla 18-aastase isiku suguühendusele sundimises.

9. juulil 2002 esines Arnold Oksmaa ajakirjas Kroonika pihtimusega, et käis alaealisena sageli Steinfeldti juures seksimas. Seetõttu kaebas Steinfeldt ajakirja kohtusse.

Ise on Steinfeld kõiki süüdistusi eitanud. Ta on ajakirjanduses öelnud, et ei saaks ka surma ähvardusel selliste asjadega hakkama, milles teda süüdistatakse. Tema sõnul püüavad poisid temalt raha välja pressida.

Sõimas oktoobris 2013 vulgaarsete väljendustega Edgar Savisaare poliitika vastaseid, kes "oksendavat" ja "mölisevat" Savisaare kallal. 

2017. aasta kohaliku omavalitsuse volikogude valimistel kandideeris ta Savisaare Valimisliidu ja Tegusa Tallinna nimekirjas Nõmme linnaosas ning sai 22 häält.

Vaata ka
--------

* Eesti kullafond

Viited
------

1. ↑  Joel Steinfeldti hitid e-kataloogis Ester
2. ↑  Steinfeldt eitab süüdistusi: "Minu missioon on noori poisse aidata!", ohtuleht.ee, 3. detsember 2008
3. ↑  "Joel Steinfeldtile esitati kahtlustus seksuaalkuriteos". Originaali arhiivikoopia seisuga 10. märts 2008. Vaadatud 7. märtsil 2008.
4. ↑  Steinfeldt Kroonikaga kohtus 21. jaanuar 2003, Õhtuleht
5. ↑  Steinfeldt eitab süüdistusi: "Minu missioon on noori poisse aidata!" 3. detsember 2008, Õhtuleht
6. ↑  SÕNASÕDA! Tsirkusedirektor nüpeldab tiigrikutsut! Lauri Viikna ja Joel Steinfeldt läksid Savisaare pärast Facebookis riidu
7. ↑

Välislingid
-----------

* Joel Steinfeldti koduleht
* Joel Steinfeldt vihastas: kus mind on mõistetud süüdi pedofiilias? Delfi, 26. jaanuar 2011
Mizengo Pinda (2008)
**Mizengo Kayanza Peter Pinda** (sündinud 12. augustil 1948) on Tansaania poliitik, kes oli 9. veebruarist 2008 20. novembrini 2015 Tansaania peaminister.

Mizengo Pinda on pärit Rukwa piirkonnast. Ta lõpetas 1974. aastal Dar es Salaami ülikooli juristina.

Ta on töötanud presidendi kantseleis 1982–1992 ja valitsuse kantseleis 1996–2000. 2000 valiti ta parlamenti ning ta sai kohalike omavalitsuste ja regionaalministeeriumi aseminister. 4. jaanuaril 2006 sai temast kohalike omavalitsuste ja regionaalminister. Aastal 2000 valiti ta parlamenti. Ta kuulub valitsevasse Revolutsiooniparteisse (*Chama Cha Mapinduzi*).

8. veebruaril 2008 nimetas Tansaania president Jakaya Kikwete Pinda peaministrikandidaadiks pärast seda, kui eelmine peaminister Edward Lowassa oli korruptsioonisüüdistuste tõttu tagasi astunud. Samal päeval kinnitas parlament ta peaaegu ühehäälselt peaministriks: ta sai 279 poolt-, 2 vastu- ja 1 kehtetu hääle. Ta vannutati peaministriks Dodomas järgmisel päeval, 9. veebruaril. 12. veebruaril nimetas Pinda ametisse uue valitsuse, mis oli eelmisest väiksem: selles oli 29 ministri asemel 26 ministrit ja 31 aseministri asemel 21 aseministrit.

Rahvusvaheliselt on muret tuntud Tansaanias valitseva suure korruptsiooni pärast. Seetõttu avaldas Pinda 14. jaanuaril 2010 oma majandushuvide aruande. Selle järgi omab ta 3 väikest maja ja mitte ühtki osakut mitte üheski ettevõttes. Tema pangakontol olevat vähem kui 20 000 dollarit ning tema ainus auto olevat see, mis anti kasutada talle kui parlamendiliikmele.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**Edward Lowassa** | **Tansaania peaminister**2008–2015 | Järgnev**Kassim Majaliwa** |

Välislingid
-----------

 Mizengo Pinda – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
**Pürksi külanõukogu** oli külanõukogu Noarootsi vallas ja hiljem Haapsalu rajoonis. Lisaks Pürksi külanõukogule moodustati 1945. aastal Noarootsi valla territooriumile ka Sutlepa külanõukogu. Endises Noarootsi kihelkonnas asunud Riguldi valla territooriumile moodustati aga Tuksi ja Vanaküla külanõukogud.

Ajalugu
-------

1954. aastal liideti senised Sutlepa ja Pürksi külanõukogu ühiseks Pürksi külanõukoguks, kuid 1971. aastal lahutati Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi 10. märtsi seadlusega Sutlepa piirkond (4870 hektarit ja 200–300 inimest) taas Pürksi külanõukogust ja liideti koos Tuksi külanõukogu territooriumiga Linnamäe külanõukogu koosseisu.

Viis aastat hiljem, aastal 1976, liideti Pürksi külanõukoguga seni Linnamäe külanõukogu koosseisus olnud ülejäänud Noarootsi valla territoorium. Mainitud territooriumi suurus oli 15 678 hektarit ning liitmine lisas Pürksi külanõukogusse rohkem kui 500 elanikku (teistel andmetel üle 600 elaniku).

1977. aastal liideti osa Pürksi külanõukogu territooriumil olnud külasid ja külanõukogusse jäi alles 16 küla. Külanõukogu territooriumil tegutses V. I. Lenini nimeline kolhoos.

Pürksi külanõukogu elanike arv
------------------------------

| Küla | 1959 | 1970 | 1979 | 1989 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Aulepa | 54 | 31 | 54 | 15 |
| Dirhami1 | – | – | 66 | 61 |
| Einbi | 83 | 72 | 24 | 15 |
| Hara | 60 | 70 | 59 | 32 |
| Hosby2 | 36 | 24 | – | – |
| Kudani | 19 | 18 | 33 | 13 |
| Kulani2 | 19 | 6 | – | – |
| Nõmmküla asundus/küla | 39 | 30 | 61 | 81 |
| Osmussaare1 | – | – | 11 | 7 |
| Paslepa asundus2 | 57 | 50 | – | – |
| Paslepa | 107 | 74 | 98 | 55 |
| Pürksi | 141 | 157 | 241 | 275 |
| Riguldi1 | – | – | 40 | 24 |
| Saare asundus/küla | 41 | 29 | 15 | 15 |
| Sutlepa | 117 | 152 | 139 | 164 |
| Spithami1 | – | – | 45 | 21 |
| Suur-Nõmmküla2 | 47 | 33 | – | – |
| Tahu | 59 | 37 | 18 | 12 |
| Tuksi1 | – | – | 53 | 42 |
| Viluvere2 | 18 | 0 | – | – |
| Väike-Nõmmküla2 | 50 | 40 | – | – |
| Vööla asundus2 | 30 | 15 | – | – |
| Vööla2 | 24 | 16 | – | – |
| Österby | 109 | 85 | 70 | 47 |
| **KOKKU** | **1110** | **939** | **1077** | **909** |
|

1 Kuulus varem Tuksi külanõukogusse  

2 Liideti mõne teise külaga

Külanõukogust vallaks
---------------------

1991. aasta 11. aprillil võttis Eesti Vabariigi Ülemnõukogu Presiidium vastu otsuse, millega Lääne maakonna Pürksi külanõukogu nimetati ümber Noarootsi külanõukoguks ning tehti vastavad muudatused Eesti NSV alevike ja külade nimekirjas (Eesti NSV Teataja 1977, nr 11, art. 127). Hiljem nimetati Noarootsi külanõukogu ümber Noarootsi vallaks, kuid 2017. aastal kaotatud valla sünnipäeva tähistati siiski just 11. aprillil.

Vaata ka
--------

* Pürksi
* Noarootsi vald
* Sutlepa külanõukogu
* Tuksi külanõukogu
* Vanaküla külanõukogu

Viited
------

1. 1 2 3 4 5  Ajalugu - Noarootsi Vallvalitsus. Vaadatud 22.05.2014.
2. 1 2 3  "Rahvastiku ühtlusarvutatud sündmus- ja loendusstatistika". Hiiumaa, Läänemaa 1965-1990. Vaadatud 23.05.2014.
3. ↑  Lääne maakonna Pürksi külanõukogu ümbernimetamise kohta. Riigi Teataja, 1991, 14, 183. Vaadatud 22.05.2014.
4. ↑  Rickul/Nuckö Hembygdsförenings Medlemsblad. Nr 2, Juni 2011. Vaadatud 22.05.2014.
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib mobiilisõnumist; SMS on ka Smithi-Magenise sündroomi lühend* |

---

E.161 on levinuim mobiiliklahvistik ladina kirja tarbeks
**Lühisõnum** ehk **SMS** (lühend ingliskeelsest fraasist *Short Message Service*, 'lühisõnumiteenus') on tekstsõnumite saatmise teenus telefonidel, mobiilseadmetel või internetis. See kasutab standardset sideprotokolli, mis lubab vahetada lühikesi tekstsõnumeid mobiiltelefonide või püsiühendusega seadmete vahel.

SMS on maailmas enim kasutatav andmesiderakendus. Seda kasutab 3,6 miljardit kasutajat ehk 78% kogu maailma mobiiliabonentidest. Tähist "SMS" kasutatakse lühendina kõikide lühisõnumitüüpide kohta. SMS-e kasutatakse ka otseturunduses, seda nimetatakse SMS-turunduseks.

Tänapäeva mobiiltelefonidel kasutatav SMS-teenus pärineb piiparites kasutatud raadiosideprotokollidest. Need määratleti 1985. aastal osana mobiilistandardite seeriast Global System for Mobile Communications (GSM) vahendina kuni 160 tähemärgi pikkuste sõnumite saatmiseks GSM-mobiiltelefonide vahel. Ehkki enamik SMS-sõnumeist saadetakse mobiiltelefonide vahel, on sel teenusel tänapäeval tugi ka teiste mobiiltehnoloogiate jaoks nagu ANSI CDMA võrgud ja digitaalne AMPS, samuti satelliidi- ja püsiühendusvõrkudes.[*viide?*]

Viited
------

1. ↑  "The Text Message Turns 20" CNN, December 3, 2012
2. ↑  "". Tomi T. Ahonen, Alan Moore. `{{cite web}}`: parameeter `|accessdate=` nõuab parameetrit `|url=` (juhend); puuduv või tühi `|url=` (juhend); välislink kohas ``|title=`` (juhend)
3. ↑  Wisegeek Definitions  accessed September 4, 2011
4. ↑  GSM Doc 28/85 "Services and Facilities to be provided in the GSM System" rev2, June 1985
5. ↑  LA Times: Why text messages are limited to 160 characters
6. ↑  "The text messages [...] contain up to 140 octets." - 3GPP TS 23.040 Technical realization of the Short Message Service (SMS)
7. ↑  GSM 03.40 Technical realization of the Short Message Service (SMS).
**''Eia jõulud Tondikakul"** on üks Eesti Vabariigi 100. aastapäevaks loodud filmidest. Tegemist on seiklusrikka kogupere jõulufilmiga, mis esilinastus detsembris 2018. Filmi autor ja lavastaja on Anu Aun. Film valmis filmistuudiote Luxfilm ja Kinosaurus Film koostöös.

Sisu
----

''Eia jõulud Tondikakul" räägib 10-aastasest Eiast, kelle plaanid võtavad ootamatu pöörde, kui linnatüdruk viiakse talvevaheajaks salapärasesse Lõuna-Eesti tallu. Tüdruk ei oska esialgu aimatagi, et õige pea asub ta päästma hukule määratud põlismetsa, viima kokku kaht armastavat inimest ning lahti harutama oma pere kiivalt hoitud saladust.

Tegijad
-------

* Režissöör ja stsenarist – Anu Aun
* Produtsendid – Maie Rosmann-Lill ja Maario Masing
* Operaator – Heiko Sikka
* Loodusoperaator – Ants Tammik
* Kunstnik – Matis Mäesalu
* Kostüümikunstnik – Eve Gutmann-Valme
* Grimmikunstnik – Siiri Lauri
* Monteerija – Margo Siimon

Näitlejad
---------

Eiat kehastab 10-aastane Paula Rits ja tema sõpra Atsi 12-aastane Siim Oskar Ots. Lastest kõrvalosatäitjateks valiti Annabrith Heinmaa ja Marvin Inno.

Laste kõrval astuvad filmis üles mitmed tuntud näitlejad nagu Jaan Rekkor, vennad Märt Pius ja Priit Pius, Mirtel Pohla, Priit Võigemast, Juhan Ulfsak, Tambet Tuisk, Anne Reemann, Tõnu Oja, Meelis Rämmeld, Maria Annus, Robert Annus ja teised. Näitlejadebüüdi teeb lastefilmis ka laulja Liis Lemsalu.

Välislingid
-----------

* Filmi Facebooki leht
**Jussi Sakari Jauhiainen** (sündinud 13. oktoobril 1963 Helsingis) on soome geograaf, Turu Ülikooli geograafiaprofessor ning Tartu Ülikooli linnageograafia dotsent.

Jauhiainen on olnud professor Oulu Ülikoolis (geograafia ja regionaalplaneerimine, 2002–2009) ja Helsingi Ülikoolis (1999–2002, linnageograafia) ning dotsent Tartu Ülikoolis (1995–2000, inimgeograafia). Samuti ta on olnud mitme ülikooli külalisteadur, viimati (2008) University of Namibias ja Universidad de Buenos Aireses.

Tema peamised uurimishuvid on linn, regionaalne areng, regionaalpoliitika, innovatsioonipoliitika ning inimgeograafia teooria, samuti regionaal- ja linnaplaneerimise poliitikad ja areng, urbanistika, Euroopa Liidu regionaalpoliitika, Euroopa, Läänemere piirkond, Balti riigid, Eesti, Soome.

Koos Are Kontiga on ta kooliõpiku "Loodus- ja inimgeograafia põhikoolile III osa" autor.

Teosed
------

* Linnad ja linnauurimus. Linnageograafia modernismist postmodernismini. Tallinn, EKA, 2005.

Tunnustus
---------

* 2013 Tartu Ülikooli aumärk

Viited
------

1. ↑  "Tartu Ülikooli aumärgi kavalerid". *Tartu Ülikool*. Vaadatud 8.12.2022.

Välislingid
-----------

* Jussi S. Jauhiaineni foto
* Jussi S. Jauhiainen Eesti Teadusinfosüsteemis Muuda Vikiandmetes
Maalingute, nikerdreljeefi (*pastiglia*) ja kullatisega kaunistatud kassoon, 1450–1500
Sama
16. sajandi kassoon Toscanast, restaureeritud 19. sajandil
Tiziani maalil on tagaplaanil kujutatud kaks kassooni, teenijatüdrukud võtmas ühest asju
**Kassoon**, ka ***cassone*** (itaalia keeles *cassone* 'kirst') oli 15.-16. sajandi Itaalias pulmakirst, mis kingiti pruudile kaasavaraks ning viidi pulmas pruutpaari järel nende majja. Kassoon oli suur piklik, rikkalikult maalingute või nikerdustega kaunistatud kast, mida kasutati rõivaste ja majapidamistarvete hoidmiseks ning mida sai kasutada ka istmena või magamisasemena.

Cassone Adimari
---------------

"Cassone Adimari" on 15. sajandi kunstniku Lo Scheggia temperamaal piklikul kitsal puutahvlil. 1450. aastate paiku loodud muusikute ja tantsijate stseeniga maal kujutab mõjukatest perekondadest pärit Boccaccio Adimari ja Lisa Ricasoli pulmapidu 1420. aastal ning on osa uurijate arvates kunagine *cassone* osa.

Viited
------

1. ↑
2. ↑  Kunstileksikon. Eesti Klassikakirjastus, 2001
3. ↑

Välislingid
-----------

* Pulmapeo rongkäiku kujutava reljeefiga kassoon Metropolitani Muuseumis
* Trapezundi vallutamist kujutava maalinguga kassoon Metropolitani Muuseumis
* Elaine Hoysted. Cassone with the Conquest of Trebizond. All the items a bride would need. - Khan Academy (artikkel pulmakirstudest ja ühest museaalist)

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Kassoon** |
**Chainsaw Man** (jaapani keeles チェンソーマン *Chensō Man*) on koomiksisari (manga), mille autor on Tatsuki Fujimoto. 

Sari hakkas ilmuma 2018. aastal Jaapani iganädalases koomiksiajakirjas Weekly Shōnen Jump ning sarja esimesse ossa kuuluvad koomiksid ilmusid kuni 2020. aasta detsembrini. Loo keskmeks on vaesunud, võlgades poiss Denji, kelles tärkab üleloomulik võime muuta oma käed ja pea mootorsaagideks. Ta kasutab seda, et teenida raha ning elada elu nagu tavaline inimene. Nüüdseks on sarja 97 peatükki kogutud kokku 11 köitesse.

2022. aasta 13. juulil ilmus 98. peatükk, millega ühes algas seeria teine osa. Jaapanis levitatakse seda Shueisha netiajakirjas Shōnen Jump+, väljaspool Jaapanit aga Shueisha ingliskeelsel veebilehel Manga Plus.

Animatsioonistuudios MAPPA tehakse sarjast ka animeeritud teleseriaal (anime).

Ingliskeelse tõlke ametlik levitaja väljaspool Jaapanit on Viz Media, seda saab lugeda nii veebis kui ka pehmes köites raamatuna, kokku 13 on köidet.

Viited
------

1. ↑  "Chainsaw Man - Tatsuki Fujimoto | MANGA Plus". Vaadatud 14.07.2022.
2. ↑  "WORKS | MAPPA Co. Ltd". Vaadatud 14.07.2022.
3. ↑  "Anime "Chainsaw Man" official website". Vaadatud 14.07.2022.
4. ↑  "VIZ | The Official Website for Chainsaw Man". Vaadatud 14.07.2022.

Välislingid
-----------

* Teleseriaali treiler – YouTube
* Koomiksi esimese köite treiler – YouTube
* Koomiksi ametlik veebiväljaanne – Manga Plus (vaadatud 13.07.2022)
* Sarja Twitteri konto
**Dominik Szoboszlai** (sündinud 25. oktoobril 2000 Székesfehérváris) on Ungari jalgpallur, kes mängib poolkaitsjana Inglise kõrgliiga klubis Liverpool ja Ungari jalgpallikoondises.

Szoboszlai kuulus noorena Ungari klubide noorteakadeemiatesse. Hooajal 2017–18 debüteeris ta Austria esiliigas Salzburgi Red Bulli noorteklubis FC Liefering, millega oli liitunud juba aasta varem. Hooajal 2017–18 jäi tema arvele Ungari kõrgliigas kümme väravat. Salzburgi Red Bulli meeskonnas debüteeris ta 2018. aasta mais ja lõi esimese liigavärava 2019. aasta märtsis mängus Innsbrucki Wackeri vastu. Hooajal 2019–20 lõi Szoboszlai Ungari kõrgliigas üheksa väravat ja andis 14 väravasöötu ning valiti liiga hooaja parimaks mängijaks.

2020. aasta detsembris sõlmis ta nelja ja poole aasta pikkuse lepingu RB Leipzigiga. Üleminekusumma oli 20 miljonit eurot, mis tegi Szoboszlaist Ungari läbi aegade kallima jalgpalluri. Vigastuse tõttu ei saanud ta hooaja 2020–21 teises pooles mängida. Leipzigi meeskonnas debüteeris ta 7. augustil 2021 Saksamaa karikavõistluste kohtumises SV Sandhauseni vastu, kus ta sekkus mängu 78. minutil ja lõi kolm minutit hiljem värava. Saksamaa kõrgliigas debüteeris ta 15. augustil mängus Mainzi vastu ja lõi kaks esimest väravat 20. augustil mängus VfB Stuttgarti vastu.

Suvel 2023 osteti ta 70 miljoni euro eest Liverpooli.

Ungari jalgpallikoondises debüteeris Szoboszlai 21. märtsil 2019 EM-i valikmängus Slovakkia vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta sama aasta 9. septembril, kui kohtuti taas Slovakkiaga.

Szoboszlai valiti Ungari aasta meessportlaseks 2020.

Viited
------

1. ↑  "Youngster Szoboszlai Becomes Most Expensive Hungarian Footballer Ever". hungarytoday.hu. 18.12.2020. Vaadatud 12.11.2021

Saavutused
----------

Red Bull Salzburg
* Austria Bundesliga: 2018–19, 2019–20, 2020–21
* Austria karikas: 2018–19, 2019–20, 2020–21

| * v
* r
Liverpool FC mängijad  –  Premier League |
| --- |
| 

* 1 Alisson
* 3 Fabinho
* 4 Van Dijk
* 5 Konaté
* 6 Thiago
* 7 Milner
* 8 Keïta
* 9 Firmino
* 10 Mané
* 11 Salah
* 12 Gomez
* 13 Adrián
* 14 Henderson
* 15 Oxlade-Chamberlain
* 17 Jones
* 18 Minamino
* 20 Jota
* 21 Tsimíkas
* 23 Shaqiri
* 26 Robertson
* 27 Origi
* 32 Matip
* 46 R. Williams
* 62 Kelleher
* 66 Alexander-Arnold
* Treener: Klopp

 |
**Kõverharjak** (*Campylopus*) on samblaperekond kaksikhambaliste sugukonnas.

Kõverharjaku perekonda kuuluvad liigid on kahekojalised muru või padjanditena kasvavad samblad. Lehed ahenevad suhteliselt järsult pikaks kokkurullunud tipuosaks. Lehed on lehealusel lantsetjad, tipuosas kas vähesaagjad või üleni hambulised. Leherakud on alusel pikemad kui tipu pool ja laienevad roo suunas. Leherood ulatub lehetipust välja. Harjas on kuivalt käändunud kuni sirge, märjalt tugevalt kõverdunud. Tanu on kapuutsjas, tihti alusel narmastunud. Vegatatiivne paljunemine toimub peamiselt sigikehade või kergesti eralduvate lehtede abil.

Perekond on liigirikas, koosnedes umbes 500 liigist ning levides peamiselt troopikas, Kesk-Ameerikas ja Aafrikas.

Eestist on teada kolm liiki: võõr-kõverharjak (*Campylopus introflexus*) ja meil väga haruldased pirnjas kõverharjak (*Campylopus pyriformis*) ja rabe kõverharjak (*Campylopus fragilis*).

Viited
------

1. ↑  Ingerpuu, N. Vellak, K. *Eesti sammalde määraja*, Tartu: EPMÜ ZBI Eesti Loodusfoto, 1998. lk 118.
2. 1 2  Nyholm, E.*Illustrated Moss Flora of Fennoscandia*, Lund Sweden: CWK Gleerup, 1954. lk 76.
3. ↑  ,lk 7, 9.11.2015. Eesti sammalde nimestik

Välislingid
-----------

* Kõverharjak andmebaasis eElurikkus Muuda Vikiandmetes
**Apenniini karihiir** (*Sorex samniticus*) on liik väikesi imetajaid karihiirlaste sugukonnast karihiirte perekonnast, kes on endeemne liik Apenniini poolsaarel.

Kirjeldus
---------

Sarnaneb välimuselt mets-karihiirega, kuid nende kromosoomistik ning alalõualuu ja kolju mõõtmed on piisavalt erinevad, et apenniini karihiiri peetakse eraldi liigiks. Nad on mets-karihiirest veidi väiksemad ja lamedama peaga.

Nende tüvepikkus on 68–78 millimeetrit, saba on 33–45 millimeetri pikkune, tagakäpad 11–12,5 millimeetrit. Kehakaal on vahemikus 6,5–10 grammi. Nende ülemiste lõikehammaste köprude vahel on ümarad sälgud ning nende hambavalem on 3/1, 1/1, 3/1, 3/3 = 32.

Elukeskkond ja ökoloogia
------------------------

Sarnaneb nii välimuselt kui ka ökoloogilise niši poolest mets-karihiirega, kuid on levinud ainult Mandri-Itaalias Apenniinidest kuni Caladriani 300–1160 meetri kõrgusel üle merepinna. Elavad põõsastikes, kuid väldivad tihedat metsa ja eelistavad niisket elukeskkonda: neid leidub ojade läheduses, soodes ja kivimüüridel niisketes piirkondades. Ei ole teada, et nad urge rajaks.

Sigima hakkavad maikuus.

Ohustatus
---------

Neid loetakse soodsas seisundis liigiks ning nende levila sisse jääb ka kaitsealuseid piirkondi. Nende täpne arvukus ega ka muutused populatsioonis ei ole teada, kuid nad on siiski küllaltki laialt levinud. Peamisteks ohtudeks on elupaikade kaotus põllumajanduse ja linnastumise tõttu ning pestitsiidide kasutamine. Apenniini karihiired on kantud Berni konventsiooni III lisa liikide hulka.

Viited
------

1. 1 2 3 4  Amori, G. (2008). "Sorex samniticus". *The IUCN Red List of Threatened Species. Version 2012.2* (inglise). International Union for Conservation of Nature and Natural Resources. Vaadatud 30. oktoober 2012.
2. 1 2 3 4 5 6  MacDonald & Barret 2002, lk 28

Kirjandus
---------

* David W. MacDonald, Pricilla Barret *Euroopa imetajad*, Eesti Entsüklopeediakirjastus 2002 ISBN 9985-70-100-3

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Apenniini karihiir** |

* Apenniini karihiir (pilt)