recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
|  |
| --- |
|  |
| Medalikohad |
| Suveolümpiamängud |
| **Kuld** | 2020 | jalgpall |

**Antony Matheus dos Santos** (sündinud 24. veebruaril 2000 Osascos) on Brasiilia jalgpallur, kes mängib Inglismaa Premier League'i klubis Manchester United ja Brasiilia jalgpallikoondises.

2010. aastal liitus ta Brasiilia klubiga São Paulo. Klubi põhimeeskonnas debüteeris ta 2018. aastal. São Paulo põhikoosseisu murdis ta kohe 2019. aasta alguses São Paulo osariigi meistrivõistlustel, kus ta lõi 14 mänguga kaks väravat, millest ühe finaalmängus Corinthianse vastu, kuigi São Paulo kaotas selle 1:2. Brasiilia kõrgliigas lõi ta esimese värava 29. juulil 2019 mängus Chapecoense vastu.

2020. aasta veebruaris sõlmis Antony viieaastase lepingu Hollandi kõrgliigaklubiga Amsterdami Ajax. Leping jõustus sama aasta juulis. Hollandi kõrgliigas lõi ta esimese värava hooaja avamängus 13. septembril 2020 Rotterdami Sparta vastu. Hooajal 2020–21 lõi ta Hollandi kõrgliigas üheksa väravat. Ajaxis mängis ta järgmisel hooajal. Mõlemal hooajal tuli ta klubiga Hollandi meistriks.

2022. aasta septembris siirdus Anthony Manchester Unitedi, kellega ta sõlmis viieaastase lepingu. Üleminekusumma oli 95 miljonit eurot (82 miljonit naelsterlingit), millega oli see suurim üleminek Hollandi kõrgliigast. Inglismaa kõrgliigas lõi ta esimese värava 4. septembril 2022 oma debüütmängus Arsenali vastu.

2020. aasta suveolümpiamängude jalgpalliturniiril võitis Anthony Brasiilia võistkonnaga kuldmedali. Brasiilia jalgpallikoondises tegi ta debüüdi 7. oktoobril 2021 MM-i valikmängus Venezuela vastu.

Saavutused
----------

Ajax
* Eredivisie: 2020–21, 2021–22
* KNVB beker: 2020–21

Viited
------

1. ↑  "Ajax sign Brazil U23 winger Antony Matheus dos Santos for £13m from Sao Paulo". *BBC Sport*. 23. veebruar 2020. Vaadatud 20. juulil 2020.
2. ↑  Stone, Simon (30. august 2022). "Antony: Manchester United agree to sign Ajax winger for £81.3m". *BBC Sport*. Vaadatud 30. augustil 2022.
3. ↑  "Antony completes transfer from Ajax to United". *ManUtd.com*. Manchester United. 1. september 2022. Vaadatud 1. septembril 2022.
4. ↑  "Man Utd transfer news: Antony signs from Ajax for £82m". *BBC Sport*. 1. september 2022. Vaadatud 1. septembril 2022.

Välislingid
-----------

 Antony (jalgpallur) – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
* Antony Manchester United FC kodulehel

| * v
* r
Brasiilia koondis  –  2022. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlused |
| --- |
| 

* 1 Alisson
* 2 Danilo
* 3 Thiago Silva
* 4 Marquinhos
* 5 Casemiro
* 6 Alex Sandro
* 7 Paquetá
* 8 Fred
* 9 Richarlison
* 10 Neymar
* 11 Raphinha
* 12 Weverton
* 13 Dani Alves
* 14 Militão
* 15 Fabinho
* 16 Alex Telles
* 17 B. Guimarães
* 18 Antony
* 19 Gabriel Jesus
* 20 Vinícius Jr.
* 21 Rodrygo
* 22 Bremer
* 23 Ederson
* 24 Martinelli
* 25 Pedro
* 26 Éverton Ribeiro
* Treener: Tite

 | Brasiilia |
Antony Silva (2017)
**Antony Domingo Silva Cano** (sündinud 27. veebruaril 1984 Asunciónis) on Paraguay jalgpallur, kes mängib väravavahina Mehhiko kõrgliiga klubis Club Puebla ja Paraguay jalgpallikoondises.

Ta alustas klubikarjääri 2000. aastal Paraguay klubis Cerro Corá. Suurema osa klubikarjäärist on ta mänginud Paraguay klubides, sh Club Libertadis, Rubio Ñus, 3 de Febreros ja Cerro Porteños. Paraguayga meistriks on ta tulnud kaks korda Club Libertadiga ja ühe korra Cerro Porteñoga. Lisaks on ta mänginud Argentina klubides Talleres de Córdoba ja Huracán, Brasiilia klubis Marília, Colombia klubides Deportes Tolima ja Independiente Medellín ning Uruguay klubis Nacional. Pueblaga liitus ta 2021. aastal.

Debüüdi Paraguay jalgpallikoondises tegi Silva 2011. aastal. Ta on kuulunud Paraguay koondisse 2015. aasta Copa Américal, 2016. aastal Copa América Centenariol, 2019. aasta Copa Américal ja 2021. aasta Copa Américal.

Saavutused
----------

Club Libertad
* Primera División: 2003, 2006

Cerro Porteño
* Primera División: 2017 Clausura
Antonín Panenka (2019)
**Antonín Panenka** (sündinud 2. detsembril 1948 Prahas) on endine Tšehhoslovakkia jalgpallikoondise jalgpallur.

Klubikarjäär
------------

Ründava poolkaitsjana oli Panenka tuntud söötude ja pettelöökide poolest. Ta mängis enamiku karjäärist Bohemians 1905-s, liitudes klubiga juba 1959. aastal. 1981. aastal siirdus Panenka Austria klubisse SK Rapid Wien, kellega võitis kaks Bundesliga tiitlit ja ÖFB-Cupi. 1985. aastal jõudis Rapid UEFA karikavõitjate karikavõistlustel finaali, kus tuli võtta vastu 3:1 kaotus Evertonilt. Panenka osales finaalis vahetusmängijana. Järgmisel aastal liitus Panenka kaheks hooajaks VSE St. Pölteniga, misjärel suundus Austria madalamatesse liigadesse (1987–1989 Slovan Vienna, 1989–1991 ASV Hohenau ja 1991–1993 Kleinwiesendorf).

Rahvusvaheline karjäär
----------------------

Panenkast sai rahvusvaheliselt tuntud mängija, kui ta mängis Tšehhoslovakkia jalgpallikoondises 1976. aasta Euroopa meistrivõistlustel, kus Tšehhoslovakkia kohtus finaalis Lääne-Saksamaaga. Pärast lisaaega jäi seisuks 2:2 ja esimest korda Euroopa meistrivõistluste finaalide ajaloos hakati penalteid lööma. Esimesed seitse lööki löödi sisse, kuni Saksamaa neljas penaltilööja Uli Hoeneß lõi palli üle lati. Seisul 4:3 läks Panenka lööma tohutu surve all. Saksa väravavaht Sepp Maier hüppas vasakule, aga Panenka lõi palli väikse kaarega võrgu keskele. Tema võiduvärav on üks jalgpalliajaloo kuulsaimaid. Sellesarnaseid penaltilööke hakati nimetama panenkateks.

Lisaks aitas Panenka Tšehhoslovakkial tulla 1980. aasta Euroopa meistrivõistlustel kolmandaks. 1982. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlustel lõi Panenka sisse kaks penaltit, kuid need olid ka Tšehhoslovakkia ainukesed väravad ja võistkond ei pääsenud alagrupist edasi.

Treenerikarjäär
---------------

Praegu töötab ta Bohemians 1905 presidendina.
**Riigiettevõte Antonov** (ukraina keeles *Державне підприємство "Антонов"*, *Deržavne pidpriemstvo "Antonov"*), enne seda **Antonovi-nimeline lennundusalane teaduslik-tehniline kompleks** (ukraina keeles: *Авіаційний науково-технічний комплекс імені Антонова*, *АНТК ім. Антонова*, *Aviatsijnij naukovo-tehnitšnij kompleks imeni Antonova*, *ANTK im. Antonova*), on Ukraina (varem Nõukogude Liidu) lennukeid konstrueeriv ja valmistav ettevõte, mis kuulub 2015. aastast riiklikku kontserni Ukroboronprom.

Ajalugu
-------

1946. aasta 31. mail loodi NSV Liidu Ministrite Nõukogu määrusega Novosibirski lennukitehases erikonstrueerimisbüroo nr 153 (*OKB-153*), mille juhatajaks määrati O. K. Antonov. Büroo esimeseks ülesandeks oli luua põllumajandustöödeks vajalik hea lennuk, milleks saigi hiljem An-2. Samal ajajärgul arendati büroos purilennukid A-9 ja A-10, mida ehitati väikese sarjana. Ettevõtte peakorter asub alates 1952. aastast Harkivis Ukrainas. Ettevõte on saanud nime peakonstruktor Oleg Antonovi järgi.

Struktuur
---------

Riigittevõtte Antonov üks allüksus on lastilennuettevõte Antonov Airlines, mille lennukipargis on maailma suurimad lastilennukid An-225 ja An-124-100. Antonovile kuulub ka rahvusvaheline Antonovi lennujaam.

Lennukid
--------

* An-2
* An-3
* An-6
* An-8
* A-9
* A-10
* An-10
* A-11
* An-12
* A-13
* An-14
* A-15
* An-22
* An-24
* An-26
* An-28
* An-30
* An-32
* An-70
* An-71
* An-72
* An 74
* An-124
* An-140
* An-178
* An-225

Galerii
-------

* An-2An-2
* Purilennuk A-15Purilennuk A-15
* AN-12AN-12
* An-70An-70
* An-71An-71
* An-74An-74
* An-148An-148
* An-178An-178
* An-225An-225

Viited
------

1. ↑  Cabinet transfers Antonov enterprise from Antonov concern to Ukroboronprom - Interfax, 12.05.2015

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Antonov** |

* Ettevõtte veebisait (ukraina, vene ja inglise keeles)
* Antonovi purilennukid ja lennukid
Antonín Zápotocký
**Antonín Zápotocký** (19. detsember 1884 Zákolany – 13. november 1957 Praha) oli Tšehhoslovakkia kommunistlik riigi- ja ametiühingutegelane.

Antonín Zápotocký oli pärit tšehhi töölisliikumise tegelase Ladislav Zápotocký perekonnast. Ta õppis müürsepaks, kuid 20. sajandi algusest tegutses hoopis Sotsiaaldemokraatliku Partei funktsionääri ja ajalehetoimetajana. Ta võttis Austria-Ungari armee koosseisus osa Esimesest maailmasõjast. Tšehhoslovakkia iseseisvumise järel oli ta üks sotsiaaldemokraatide vasakpoolse tiiva juhtivaid tegelasi. 1920. aastal võttis ta osa Kominterni teisest kongressist. 1921. aasta oli Antonín Zápotocký üks Tšehhoslovakkia Kommunistliku Partei asutajatest ja 1922–1925 peasekretär. 1930. aastatel oli ta üks kommunistliku ametiühinguliikumise juhte Tšehhoslovakkias. 

Saksa okupatsiooni ajal vahistati ta 1939. aasta aprillis, kuni sõja lõpuni hoiti teda vangistuses Sachsenhauseni koonduslaagris. Pärast vabanemist määrati ta 1945. aastal ametiühingute kesknõukogu juhiks.

15. juunist 1948 kuni 21. märtsini 1953 oli Antonín Zápotocký Tšehhoslovakkia valitsuse esimees (sisuliselt peaminister) ja 14. märtsist 1953 kuni 13. novembrini 1957 Tšehhoslovakkia president.

Zápotocký eelistas humaansemat valitsusviisi, kuid jäi alla stalinistlikule partei peasekretär Antonín Novotnýle.

Mais 1953 toimunud rahareformiga kaotasid ühtviisi nii talunikud kui ka kõrgema sissetulekuga töötajad peaaegu kõik oma säästud, toimusid rahutused kommunistliku süsteemi vastu. See andis Novotnyle eelise. Moskvas toimunud koosolekul anti Zápotockýle käsk alluda "kollektiivsele juhtimisele" ehk teisisõnu anda võim Novotnyle.

Viited
------

1. ↑  Antonin Zapotocky Prague Castle : President of the CR
2. ↑  Countries Cr-Cz : Czechoslovakia rulers.org
**Asjasõna** on nimisõna, mis on hulgaliselt ehk arvuliselt ehk kvantitatiivselt piiritletud ja loendatav ning viitab selgete piiridega entiteedile ehk referendile. Asjasõnad märgivad ainsuslikke loendatavaid objekte, objektikogumeid ja mõõtühikuid.  

Nt *tüdruk* (objekt), *jalgratas* (objekt), *tass* (objekt), *teekann* (objekt), *kari* (objektikogum), *tükk* (mõõtühik), *minut* (mõõtühik), *meeter* (mõõtühik), *kannutäis* (mõõtühik)
Nimisõnad jagunevad kvantifitseeritavuse alusel nelja kategooriasse :

* asjasõnad (ainsuslikud, loendatavad), nt *poiss, tund*;
* ainesõnad (ainsuslikud, mitteloendatavad), nt *vesi*;
* komplektisõnad (mitmuslikud, kuidagi kokkukuuluvad), nt *malendid, kingad*;
* juhuhulgasõnad (mitmuslikud, väljendavad kindlate piirideta hulka), nt *tuhanded, jäätmed*.

Asjasõnade mitmust kasutatakse samuti, kusjuures ainsusliku ja mitmusliku vormi tavaline tähendussuhe on ’üks eksemplar – mitu eksemplari’.  Asjasõnade mitmusevorme nimetatakse juhuhulgasõnadeks, mis on piiritlemata objektihulka määratlevad nimisõnad. 

Nt *taim* (ainsuslik, asjasõna) - *taimed* (mitmuslik, juhuhulgasõna), *uks* (ainsuslik, asjasõna) - *uksed* (mitmuslik, juhuhulgasõna)
Asjasõnale vastandub ainesõna, mis on samuti ainsuslik, kuid erineb asjasõnast selle poolest, et on mitteloendatav. Üldjuhul ei saa ainet tajuda rohkem kui ühena. 

Nt *muda* (seda ei saa loendada \**üks muda*, \**kaks muda*), *armastus, rumalus, aeg, juurvili, laius, tumedus*
Asjasõna võib toimida ainesõnana, kui asjasõna abil tuuakse välja mõni iseloomulik omadus. 

Nt *Temas on **näitlejat***

Viited
------

1. 1 2 3  Mati Erelt, Reet Kasik, Helle Metslang, Henno Rajandi, Kristiina Ross, Henn Saari, Kaja Tael, Silvi Vare 1993. Eesti keele grammatika II. Süntaks. Lisa: Kiri. Tallinn: Eesti Teaduste Akadeemia Keele ja Kirjanduse Instituut
2. ↑  "Objektikäänete kasutamisest sageduse ja markeerituse seisukohalt"[*alaline kõdulink*] Pille Eslon, Katre Õim (vaadatud 19.11.2012)
3. 1 2 3  Margit Langemets (2009). "Nimisõna süstemaatiline polüseemia eesti keeles ja selle esitus eesti keelevaras" (pdf) (eesti keeles). Tallinn: Tallinna Ülikool. Vaadatud 19.11.2012.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: tundmatu keel (link)[*alaline kõdulink*]
**Askees** (vanakreeka keeles ἄσκησις *áskēsis*, 'harjutus, treening') ehk **asketism** on usuliste ja vaimsete eesmärkide, mõnikord ka üleloomulike võimete saavutamisega seotud eluviis. Askeesi eesmärkide taotlemisest tulenevad selle vahendid, mis võivad väliselt avalduda ka enesepiiramise ja -eitamisena (Zhuangzi "enese matmine"). Muutudes eesmärgiks omaette, on see oma äärmuslikes vormides seotud raskete vannete (tõotuste) andmise ja enesepiinamisega.

Seda laadi praktikad on täheldatavad kõikides traditsioonilistes kultuurides. Algses tähenduses oli askees seotud mistahes distsiplineeritud praktika vormiga. Hiljem sai see kristluses maistest sihtidest loobumise ja kõrgemate intellektuaalsete ja vaimsete eesmärkide saavutamise tähenduse. 

Askees on eriti levinud müstikasse kalduvates usundites või usundivooludes. Askees jaguneb positiivseks ja negatiivseks askeesiks.

Positiivne askees on askeesi vorm, kus surutakse maha kehalisi tunge ja võideldakse ebapuhaste mõtetega, püüeldes niimoodi Jumalaga ühinemise või suhtlemise, vabanemise, nirvaana vms poole. Positiivne askees on eriti levinud müstikute seas, eriti varakristluses, katoliiklaste ja õigeusklike seas paljuski ka tänini (näiteks Opus Dei, jesuiidid). Järgitakse eelkõige füüsilisi harjutusi, näiteks paast, jõhvsärgi kandmine, flagellatsioon (enesepiitsutus), klausuur (kongi sulgemine), sambapühaklus jne).

Negatiivset askeesi tuntakse ja harrastatakse vähem, see on eelkõige levinud ida piirkondade usundites. Seal ei proovita mitte maisest ja ebapuhtast vabaneda, vaid antakse sihiteadlikult voli ka naudinguliialdustele, mis nõuab aga kõrget teadvuseseisundit (näiteks budistlik tantrism). 

Klassikalises joogas askeesiks tõlgitavat sõna *tapas*'t on enamasti mõistetud kui ülimat mõõdukust. Sõna teine tähendus on linnu haudumissoojus. Kõrgeimaks askeesiks on nimetatud hingamispeetust (*pranayama*). Tantrajaana pärimuslike koolide aluseks oleva *tummo* (sanskriti keeles *caṇḍālī*) ehk sisemise soojuse üheks olulisimaks genereerimisvahendiks on ülim kaastunne ja hingepidamine. See sisemine soojus on ka tõelise kristliku askeesi olemus. Tuntud on ka Buddha ütlus äärmusi vältivast kuldsest keskteest.

Tsitaate
--------

* Askees pole üldsegi mitte "elu koopas ja pidev paast", vaid oskus oma instinkte valitseda (reguleerida). Patriarh Kirill

Allikas
-------

* Tarmo Kulmar. "Üldine usundilugu I", õppesõnastik. Tartu 2000

Kirjandus
---------

* Õigeusu askeetika teos "Headusearmastus". Добротолюбие в 5 томах, Портал «Православие»
* Tänapäeva askeet, kes ei ole loobunud millestki. Intervjuu Hasso Krulliga

|  |  |
| --- | --- |
|  | Tsitaadid Vikitsitaatides: **Askees** |
**Anaeroobne hingamine** (ka **mineraalne hingamine**) on vaba hapnikuta (anaeroobses) keskkonnas selleks kohastunud organismide energiasaamisviis. Energeetiliselt on anaeroobne hingamine hapnikuhingamisest vähem tõhus.

Anaeroobse hingamise korral pole elektronide lõppaktseptoriks mitte hapnik (nagu hapnikuhingamise korral), vaid teised oksüdeerunud mineraalsed ühendid, näiteks NO3, SO4.

Arvatavasti valitses see energia saamise viis evolutsiooni mikroskoopilise arengu algusaegadel, elu arengu etapis, mis oli enne fotosünteesivate organismide õitsengut, enne Suurt Hapnikusündmust, proterosoikumi ajastul. Kuigi hapnikusündmus oli määrava tähtsusega edasise evolutsiooni jaoks, ette valmistades sobivat keskkonda uutele organismidele, mõjus see sündmus, mida nimetatakse ka hapniku katastroofiks hävitavalt paljudele tolle aja anaeroobsetele organismidele. Vaba hapnik on väga aktiivne keemiline element ja mõjub hävitavalt organismidele, kes pole sellega kohastunud.

Vaata ka
--------

* Käärimine
* Hapnikuhingamine
* Rakuhingamine
**Silvi Virkepuu** (30. jaanuar 1951 – 7. märts 2020) oli eesti kujunduskunstnik.

Ta õppis Eesti Riikliku Kunstiinstituudi arhitektuuri teaduskonna tööstuskunsti erialal aastatel 1970–1975.

Seejärel töötas ta Kohaliku Tööstuse Ministeeriumi projekteerimise, tehnoloogia ja kujunduse instituudis kujunduse ja konstrueerimise insener-kujundajana ning alates 1978. aastast projekti peakonstruktor-disainerina.

Virkepuu esimeseks ülesastumiseks oli näitus "Harku 75" (see oli kahe naise näitus), pärast seda esines ta oma teostega paljudel grupinäitustel. 1976. aastal liitus Virkepuu Kunstnike Liidu tarbegraafika sektsiooniga, 1978. aastal Kunstnike Liidu noortekoondisega ja 1980. aastal võeti vastu Kunstnike Liidu liikmeks.

Virkepuu leidis rakendust graafilise disainerina ja kujundas pakendeid, plakateid, logosid ja meeneid – näiteks tehasele Tarbeklaas, tootmiskoondisele Flora, tootmiskoondisele Vasar, Tartu Plastmasstoodete Katsetehasele, Tallinna Klaverivabrikule, plastmasstoodete vabrikule Salvo, nahkgalanteriikombinaadile Linda, kondiitritoodete vabrikule Kalev, tootmiskoondisele Polümeer ja 1980. aasta purjeregati kultuuriprogrammile.

Ta tegeles lisaks tarbegraafikale ka tootedisainiga – puust konstruktor Knops ja arendavad visuaalsed mängud "Maja 1", "Maja LL", "Sild" lastele, pehme mänguauto Dixi, tootmiskoondise Norma auto ohutusrihmade detailidisain, elektriline muruniiduk tootmiskoondisele Vasar, lastekelk ja väikelapse kiik tootmiskoondisele Tootsi, hambatehnika osakonna lahendus sanatooriumile Tervis jpm.

Ta tegi ka raamatukujundusi.

Välislingid
-----------

* Lahkunud on kujundusgraafik ja disainer Silvi Virkepuu, Postimees, 11. märts 2020
* Suri kujundusgraafik Silvi Virkepuu, ERR, 11. märts 2020
**Silvia Airik-Priuhka** (25. jaanuar 1926 Tallinn – 11. veebruar 2014 Stockholm) oli eesti luuletõlkija ja kirjanik.

Eluloolist
----------

Silvia Airik lõpetas 1944. aastal Elfriede Lenderi Eragümnaasiumi ja põgenes samal aastal Soome kaudu Rootsi. Et ta vanemad jäid Eestisse, leidis ta Rootsis kasuvanemad – konsuli ja laevamaakleri Nils-Axel Brolini ja ta abikaasa Daisy. 1949. aastal abiellus insener Arnold (Harri) Priuhkaga ning neil sündis tütar Marika. Silvia Airik-Priuhka töötas raamatupidajana ning seejärel andis inglise ja saksa keele tunde. 1987. aastal pälvis Underi ja Adsoni Mälestusfondi stipendiumi.

Teoseid
-------

* Est! Est! Est! Stockholm, 1980. ISBN 9188116003
* Hammarbyhöjdeni Seppe. Stockholm, 1983
* Vanaisa hingeke. Tallinn, 1992
* Ilma nõela pistmata. Tallinn, 1997
* Ma lillesideme võtsin. Tallinn, 1998
* Toonela väraval. Tartu, 2004. ISBN 9985771230

Tõlkeid
-------

* Marie Under. Himlafjärd. Stockholm, 1963
* Marie Under. Eftersken. Stocklholm, 1988. ISBN 9179702287
* Laulan oma rootsi laulu. Tallinn, 2006
* Marie Under. En stjärna föll. Tallinn, 2007. ISBN 9789949153350

Tunnustus
---------

* 2004 Valgetähe medaliklassi teenetemärk

Viited
------

1. ↑  Paul Laan. In Memoriam Silvia Airik-Priuhka. Eesti Päevaleht (Rootsi), 19. märts 2014
2. ↑
3. ↑
**Amar'e Carsares Stoudemire** (sündinud 16. novembril 1982 Lake Walesis) on USA endine elukutseline korvpallur, kes mängis korvpalliliigas NBA kokku 14 hooaega, neist enamiku Phoenix Sunsis ja New York Knicksis.

NBA karjäär
-----------

Stoudemire valiti 2002. aasta NBA *draft*'ist üheksandana Phoenix Sunsi. Seal mängis ta kokku kaheksa aastat, tuues oma parimal, 2004/05. hooajal keskmiselt 26 punkti ja 8,9 lauapalli mängus.

2010. aasta suvel siirdus Stoudemire neljaks ja pooleks hooajaks New York Knicksi, kus tõi esimesel hooajal keskmiselt 25,3 punkti, 8,2 lauapalli, karjääri parimad 2,6 korvisöötu ja 1,9 viskeblokeeringut mängus.

2015. aasta veebruaris loobus Knicks Stoudemire'i teenetest, misjärel ta läks pooleks hooajaks Dallas Mavericksi. Hooajal 2015/16 mängis Stoudemire Miami Heatis, misjärel lõpetas 14 aastat kestnud NBA karjääri ja suundus mängima Iisraeli kõrgliigasse.

Saavutused
----------

* 6 korda valitud NBA tähtede mängule (2005, 2007–2011)
* 1 kord valitud NBA sümboolsesse 1. viisikusse (2007)
* 4 korda valitud NBA sümboolsesse 2. viisikusse (2005, 2008, 2010, 2011)
* NBA aasta uustulnuk (2003)
* NBA uustulnukate esiviisik (2003)
* kahekordne Iisraeli kõrgliiga meister (2017, 2020)
* Iisraeli kõrgliiga finaalseeria kõige väärtuslikum mängija (2020)
* Iisraeli karika võitja (2019)

Rahvuskoondis
-------------

2004. aasta olümpiamängudel võitis Stoudemire USA korvpallikoondisega pronksmedali.

Välislingid
-----------

* Amar'e Stoudemire – NBA.com
* Amar'e Stoudemire – Basketball-Reference.com
**Leah Isadora Behn** (sündinud 8. aprillil 2005) on Norra kuninga Harald V lapselaps.

2006. aasta 2. septembri seisuga on Leah Norra troonipärimisjärjekorras 6. ja Briti troonipärimisjärjekorras 67. kohal. 

Tema vanemad on Norra printsess Märtha Louise ja kirjanik Ari Behn. Tal on vanem õde Maud Angelica. 

Leah sündis printsess Märtha Louise suvekodus Bloksbjergis Hankø saarel Fredrikstadis. 

Nädal enne tüdruku ristimist levis üle maailma uudis, et ta on saanud nime "Tähtede sõja" tegelase printsess Leia järgi. Tema ema Märtha ütles intervjuus Norra ajalehele Aftenposten: "Ma pean tunnistama, et olen suur "Tähtede sõja" fänn ning minu arvates on printsess Leia alati olnud maailma kõige ilusam naine." Teise nime pani tema isa ameerika tantsija Isadora Duncani järgi. 

Leah Isadora ristiti 16. juunil 2005 kuningalossi kabelis. Tema ristivanemad on Oranje-Nassau printsess Laurentien, tema ema sõbrad Gry Brusletto ja Katharina Salbu, tema isa vend Espen Bjørshol, tema isa sõber Jon Andreas Håtun ning printsess Märtha Louise pruutneitsi ja sugulase Marianne Ulrichseni abikaasa Didrik Vigsnæes. Tüdruku viis ristimisvaagna juurde vanaema kuninganna Sonja.

Välislingid
-----------

* Intervjuu printsess Märtha Louisega
Thomas Delaney (2017)
**Thomas Joseph Delaney** (sündinud 3. septembril 1991 Frederiksbergis) on Taani jalgpallur, kes mängib kaitsva poolkaitsjana Hispaania kõrgliigaklubis Sevilla ja Taani jalgpallikoondises.

Ta alustas klubikarjääri Taani klubis FC København, mille põhimeeskonnas debüteeris ta Taani kõrgliigas hooajal 2009–10. Københavniga tuli ta viis korda Taani meistriks. Aastatel 2015 ja 2016 valiti ta Københavni aasta mängijaks.

2017. aasta jaanuaris liitus ta Saksamaa kõrgliigaklubiga Bremeni Werder. Esimese värava Saksamaa kõrgliigas lõi ta 18. veebruaril 2017 mängus Mainzi vastu.

2018. aasta juunis sõlmis ta nelja-aastase lepingu Saksamaa kõrgliigaklubiga Dortmundi Borussia.

2021. aasta augustis siirdus ta Sevillaga, kellega sõlmis nelja-aastase lepingu.

Taani jalgpallikoondises tegi Delaney debüüdi 15. oktoobril 2013 MM-i valikmängus Malta vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 1. septembril 2017 MM-i valikmängus Poola vastu. Ta kuulus Taani koondisse 2018. aasta maailmameistrivõistlustel ja 2021. aasta Euroopa meistrivõistlustel.

Saavutused
----------

København
* Taani Superligaen: 2009–10, 2010–11, 2012–13, 2015–16, 2016–17
* Taani karikas: 2011–12, 2014–15, 2015–16, 2016–17

Dortmundi Borussia
* DFL-Supercup: 2019

Viited
------

1. ↑  "El Sevilla cierra a Delaney por 7 millones de euros". diariodesevilla.es. 24.8.2021. Vaadatud 8.5.2022

| * v
* r
Taani koondis  –  2018. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlused |
| --- |
| 

* 1 Schmeichel
* 2 Krohn-Dehli
* 3 Vestergaard
* 4 Kjær (c)
* 5 Knudsen
* 6 Christensen
* 7 Kvist
* 8 Delaney
* 9 N. Jørgensen
* 10 Eriksen
* 11 Braithwaite
* 12 Dolberg
* 13 M. Jørgensen
* 14 Dalsgaard
* 15 Fischer
* 16 Lössl
* 17 Stryger Larsen
* 18 Lerager
* 19 Schöne
* 20 Yurary
* 21 Cornelius
* 22 Rønnow
* 23 Sisto
* Treener: Hareide

 | Taani |

| * v
* r
Taani koondis  –  UEFA Euro 2020 |
| --- |
| 

* 1 Schmeichel
* 2 Andersen
* 3 Vestergaard
* 4 Kjær (c)
* 5 Mæhle
* 6 Christensen
* 7 Jensen
* 8 Delaney
* 9 Braithwaite
* 10 Eriksen
* 11 Skov Olsen
* 12 Dolberg
* 13 R. Skov
* 14 Damsgaard
* 15 Nørgaard
* 16 Lössl
* 17 Stryger Larsen
* 18 Wass
* 19 Boilesen
* 20 Poulsen
* 21 Wind
* 22 Rønnow
* 23 Højbjerg
* 24 Cornelius
* 25 Christiansen
* 26 M. Jørgensen
* Treener: Hjulmand

 | Taani |
Thomas Hammarberg  
Foto: Bengt Oberger
**Thomas Viktor Asmund Hammarberg** (sündinud 2. jaanuaril 1942 Örnsköldsvikis) on Rootsi diplomaat ja inimõiguste kaitse aktivist.

Ta oli Amnesty Internationali peasekretär aastatel 1980–1986 ja on hiljem töötanud Olof Palme Keskuse peasekretärina. Ta on avaldanud üle kümne raamatu.

Ta valiti 5. oktoobril 2005 Euroopa Nõukogu inimõiguste volinikuks ning asus ametisse aprillis 2006, vahetades välja Alvaro Gil Roblesi. Ta oli selles ametis 31. märtsini 2012, andes ameti üle Nils Muižnieksile.

2007. aasta sügisel külastas ta ametlikult Eestit ning esitas oma ettepanekud Eesti kodakondsus- ja keelepoliitika muutmise kohta. Ta soovitas anda Eesti mittekodanike vastsündinud lastele automaatselt Eesti kodakondsus ja võtta Eesti kodanikeks ka need eakad inimesed, kes selleks soovi avaldavad, kuigi ei oska eesti keelt.

Hammarbergi memorandum Eesti valitsusele keskendub olukorrale Eesti vanglates.

Viited
------

1. ↑  "Kes? Mis? Kus?" 2008, lk. 16
2. 1 2  Euroopa nõukogu volinik välistab vene keele riigikeelena err.ee, 2. oktoober 2007
Thomas Godoj (2016)
**Thomas Godoj** (sünninimega **Tomasz Godoj**; sündinud 6. märtsil 1978 Poolas) on poola päritolu Saksamaa pop-*rock*-laulja. Ta võitis telesaate "Deutschland sucht den Superstar" viienda hooaja.

Elu
---

Godoj sündis 1978 Poolas Rybnikis, tema vanemad on Danuta ja Eugen Godoj. Aastal 1988 kolis ta vanemate ja õe Hannaga Saksamaale Recklinghausenisse. Ülikooliõpingute ajal hakkas teda huvitama muusika ja ta mängis kohalikes bändides, näiteks Cure of Souls, Fluxkompensator, Tonk! ja WINK.

DSDS
----

2007. aasta suvel osales Thomas viienda hooaja "Deutschland sucht den Superstari" Berliini eelvoorus. Kohtunikele meeldis ta rokistiil ja nad hääletasid ta edasi järgmisse vooru. Iga nädal esines Thomas Saksamaale, kuni jõudis kahe parema hulka. Godoj võitis finaalvõistluse, saades 62,2% häältest. Iganädalastel võistlustel sai ta kogu aeg enim vaatajahääli.

Diskograafia
------------

### Albumid

* "Plan A!'"(4. juuli 2008)

### Singlid

* "Love Is You" (2008)
* "Helden Gesucht" (2008)

Isiklikku
---------

Pärast saadet taastus tema suhe endise tüdruksõbra Jenniferiga. 3. jaanuaril 2009 sündis neil tütar Lynn Jennifer Godoj.

Välislingid
-----------

* Thomas Godoj ametlik koduleht
Autoportree (1759)
"Poiss sinises" (1770)
"Jõemaastik" (1768–1770)
**Thomas Gainsborough** (ristitud 14. mai 1727 – 2. august 1788) oli inglise maalikunstnik.

Noorus
------

Thomas Gainsborough sündis Sudburys Suffolki krahvkonnas. Tema isa oli kangur. 13-aastaselt suundus Thomas Londonisse kunsti õppima, algul graafik Hubert Gravelot' juurde, hiljem aga tuntud maalikunstniku ja illustraatori William Hogarthi käe alla.

Ipswichi periood
----------------

1740. aastatel Gainsborough abiellus. Tal ei õnnestunud oma maastikumaale müüa ning ta otsustas portreedele spetsialiseeruda. 1752. aastal kolis ta koos naise ja kahe tütrega Ipswichi. Tema peamisteks klientideks said kohalikud kaupmehed ja maamõisnikud. Tal ei läinud hästi ning ta oli sunnitud oma naise kaasavara tagatisel laenu võtma.

Bathi periood
-------------

1759. aastal kolis perekond Bathi. Seal õnnestus Gainsborough'l lõpuks leida jõukamaid kliente. Alates 1761. aastast hakkas ta oma teoseid Londonisse näitustele saatma ning 1769. aastast osales iga-aastastel Kuningliku Akadeemia näitustel, kus püüdis tähelepanu võita tuntud isikute portreedega. Samal aastal langes talle au kuuluda akadeemia asutajate hulka. Hiljem tema suhted akadeemiaga aga halvenesid ning alates 1773. aastast keeldus ta sealsetel näitustel osalemast.

Londoni periood
---------------

1774. aastal kolis Gainsborough Londonisse. Alates 1777. aastast hakkas ta uuesti Kuningliku Akadeemia näitustel osalema, esitades muu hulgas tuntud isikute portreesid.

Aastal 1780 maalis ta kuningas George III ja kuninganna portree, millega pani aluse ka edaspidistele kuningakoja tellimustele. Tänu sellele suurenes ka tema mõjuvõim akadeemias, kuid 1783. aastal otsustas ta uuesti oma teosed näituselt eemaldada.

Kui õukonnakunstnik Allan Ramsay 1784. aastal suri, oli kuningas sunnitud tema järglaseks nimetama Kuningliku Akadeemia presidendi, hinnatud portreemeistri Joshua Reynoldsi. Sellest hoolimata jäi Gainsborough kuningakoja lemmikuks.

Gainsborough oli eelkõige portreemeister, kuid maalis ka palju maastikke. Erinevalt Reynoldsist, kes palju reisis, ei lahkunud Gainsborough kunagi Inglismaalt. Kõige suuremat rolli tema kujunemisel mängis Anthonis van Dyck, kelle teostega ta põhjalikult tutvus.

Ka Gainsborough portreede juures mängis maastik olulist rolli. Tema inimesed moodustasid alati loodusliku taustaga lahutamatu terviku.

Tema tuntumad maastikumaalid on "Turuvanker" ja "Kari koolmel".

Thomas Gainsborough suri Londonis 61-aastaselt vähki.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| "Mrs Thomas Hibbert" | "Turuvanker" (1786–1787) | "Mr ja Mrs William Hallett" (1785) |

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Thomas Gainsborough** |

* Veebimuuseum
**Brașovi maakond** on Rumeenia 1. järgu haldusüksus. Asub Transilvaanias.

Linnad
------

* Brașov (Brassó, Kronstadt)
* Codlea (Feketehalom)
* Făgăraș (Fogaras)
* Ghimbav (Vídombák)
* Predeal
* Râșnov (Rozsnyó)
* Rupea (Kőhalom)
* Săcele (Hétfalu)
* Victoria
* Zărnești (Zernyest)

Välislingid
-----------

* Brașovi maakonna koduleht


Rumeenia maakonnad ja keskalluvusega linn

Alba **·**  Arad **·**  Argeș **·**  Bacău **·**  Bihor **·**  Bistrița-Năsăud **·**  Botoșani **·**  Brașov **·**  Brăila **·**  Bukarest **·**  Buzău **·**  Caraș-Severin **·**  Călărași **·**  Cluj **·**  Constanța **·**  Covasna **·**  Dâmbovița **·**  Dolj **·**  Galați **·**  Giurgiu **·**  Gorj **·**  Harghita **·**  Hunedoara **·**  Ialomița **·**  Iași **·**  Ilfov **·**  Maramureș **·**  Mehedinți **·**  Mureș **·**  Neamț **·**  Olt **·**  Prahova **·**  Satu Mare **·**  Sălaj **·**  Sibiu **·**  Suceava **·**  Teleorman **·**  Timiș **·**  Tulcea **·**  Vaslui **·**  Vâlcea **·**  Vrancea
**Brașov** (ungari keeles *Brassó*, saksa keeles *Kronstadt*) on linn Rumeenias Transilvaanias, Brașovi maakonna keskus.

Brașov on elanike arvult seitsmes linn Rumeenias.

Brașovi kohal asus antiikajal daaklaste ja hiljem roomlaste asula. István Püha rajas sinna lossi, mis läks 13. sajandi alguses Saksa ordu valdusse. Lossi lähedusse tekkis mitu asulat, millest kasvas välja tänapäeva linn.

1987 toimus linnas mäss Nicolae Ceaușescu majanduspoliitika vastu.

Linna tuntuimad ehitised on gooti stiilis Must kirik (*Biserica Neagră*) ja raekoda.

Ajalooline ungari nimi on *Brassó* ja saksa nimi *Kronstadt*. 2002. aastal oli linna elanikest 90,66% oli rumeenlased ja 8,54% ungarlased. 1910. aastal oli 43,4% elanikest ungarlased ja 26,4% sakslased.

Brașovis toodetakse MAN AG veoautosid.

Linna jalgpalliklubi on FC Brașov.

* Linna tänavLinna tänav
* Must kirik BrașovisMust kirik Brașovis

Vaata ka
--------

* Brașovi-Ghimbavi rahvusvaheline lennujaam

Viited
------

1. ↑  Brașov – a magnificent Transylvanian medieval town Book Tours Romania

Välislingid
-----------

 Brașov – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
* Brașovi koduleht
* Oferte Turistice
Bayeri suguvõsa aadlivapp
**Andreas Georg von Bayer** (29. november (vkj) 1738 Riia − 30. november 1811 (vkj) Riia) oli Liivimaa põllumees ja mõisaomanik.

Elulugu
-------

Ta sündis Liivimaa peaökonoomiadirektori Andreas Bernhard von Bayeri (1709−1753) ja tema abikaasa Anna Elisabeth von der Pahleni (1709−1764) vanema pojana. Astus Holsteini sõjaväeteenistusse, kus tõusis kapteniks. Seejärel asus tsiviilteenistusse ja sai Holsteini kammerhärraks. Asehalduskorra ajal oli Riia kreisi aadlimarssal. 1800. aastal valiti ta Liivimaa Üldkasuliku ja Ökonoomilise Sotsieteedi tegevliikmeks. Tema surmaga kustus Bayeri suguvõsa meesliin.

Viited
------

1. ↑  EAA, f. 1674, n. 2, s. 11, L 40.
2. ↑  Erik Amburgeri andmebaas. Nr 1479 .
3. ↑  EAA, f, 1185, n. 1, s. 1204, L 9.
4. ↑  EAA, f. 1674, n. 2, s. 11, L 40.

Kirjandus
---------

* Taube, Michael Frh. von. *Die Concepte zu den Standes-Erhöhungs-Diplomen für kaiserlich-russische Staats-Unterthanen in deutschen und österreichlischen Adels-Archiven*. – Jahrbuch für Genealogie, Heraldik und Sphragistik. 1903. Mitau: Gedruckt bei J. F. Steffenhagen und Sohn, 1905. Lk 49-86. Siin: lk 51.

Välislingid
-----------

* Andreas Georg von Bayeri isikuloolised andmed
Jumalaema kaitsmine. Andreas on ikooni allosas parempoolses rühmas vasakult esimene. Novgorodi 15. sajandi ikoon, Tretjakovi galerii
**Andreas Konstantinoopolist** ehk **Kristuse pärast meeletu Andreas** (kreeka keeles Ἀνδρέας ὁ Σαλός; suri 936) on õigeusu pühak, Kristuse pärast meeletu. Tema mälestuspäev on 15. oktoober.

Eluloolist
----------

Andreas oli sünnilt slaavlane ja Konstantinoopoli kodaniku Theognostuse ori, teenides teda ihukaitsjana. Hiljem sai temast Kristuse pärast meeletu ja peremees vabastas ta orjusest. Andreas elas alandlikkuses ja kannatlikkuses ilma püsiva peavarjuta ja armuandidest; igal ööl palvetas ta öö läbi Jumala poole. Talle sai osaks palju nägemusi, sealhulgas Konstantinoopoli langemisest, nn püha Andrease apokalüpsis.

Temale omistatakse nägemus Jumalaema ilmumisest Blachernae Maarja kirikus linna piiramise ajal – ta nägi, kuidas Maarja pärast altaris nuttes palvetamist laotas kirikusse kogunenud usklike kohale oma liniku. Andreas küsis oma õpilaselt Epifaniuselt: "Kas sa näed meie Valitsejannat, Maailma Kuningannat?" – "Näen, minu vaimulik isa," vastas õpilane. Kui nad jutustasid nägemusest teistele, taandusid vaenuväed linna alt. Seda imepärast sündmust tähistatakse Jumalaema kaitsmise pühana.

Andreas suri 936. aastal. Vanim kreekakeelne allikas tema hagiograafiaga on 10. sajandist pärit untsiaalkirjas vihikuke (24 lehte) Münchenis. See on tõlgitud ka kirikuslaavi ja gruusia keelde.

Viited
------

1. ↑  J. Sanidopoulos. Life and Visions of St. Andrew the Fool For Christ. - Orthodox Christianity then and now (blogi)
2. ↑  19208 Icon "The Intercession of the Holy Virgin" Estonian Orthodox Church of Vändra, second half of the 19th century (oil, Board, brass) (kirjeldus, koostanud Sirje Simson). - Stolen National Monuments. - Kultuurimälestiste register

Välislingid
-----------

* Kristuse pärast meeletu Andrease elulugu, 1. osa
* Kristuse pärast meeletu Andrease elulugu, 2. osa ja lisad
* Blessed Andrew the Fool-For-Christ at Constantinople. - OCA

Kirjandus
---------

* L. Rydén. The Date of the "Life of Andreas Salos". - Dumbarton Oaks Papers, Vol. 32 (1978), pp. 127+129-155. Dumbarton Oaks, Trustees for Harvard University
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib eripedagoogist; näitleja kohta vaata artiklit Andreas Fröhlich.* |

---

**Andreas D. Fröhlich** (sündinud 30. novembril 1946 Mannheimis) on saksa eripedagoog.

Üldise eripedagoogika professor. Oma töödes on keskendunud vaimupuudele ning pedagoogika ja hoolduse integratsioonile.

Õppis noorena pedagoogikat, filosoofiat ja eripedagoogikat ning töötas palju aastaid raske ja liitpuudega lastega rehabilitatsioonikeskuses *Landstuhl*. Tema intensiivne uurimistöö raskete puuete, teadvusekaotamise ja hoolduse vallas viisid ta basaalstimulatsiooni kontseptsiooni väljatöötamiseni, millega ta ka tuntuse saavutas.

Töötas 1986 aastast Kölni Ülikoolis eripsühholoogia alal. Hiljem oli professor Mainzi Ülikoolis. Aastast 1989 oli professor Heidelbergi Ülikoolis vaimupuudepedagoogika alal. Ajavahemikus 1994–2008 Koblenzi-Landau Ülikooli Eripedagoogika Instituudis.

Välislingid
-----------

* Basaalstimulatsioon
* Basale Stimulation in der Schule
* Basale Stimulation in der Pflege und Pädagogik
* Basale Stimulation
* Basale Stimulation in der Pflege
* Internationaler Förderverein Basale Stimulation e.V.
* Basale Stimulation
|  |
| --- |
|  **Poks** |
| Riik |  | Šveits |
|  |
| 2. ring | 1982 | Raskekaal |

**Andreas Anderegg** (sündinud 1. veebruaril 1957 Bernis) on Šveitsi endine poksija.

Anderegg oli kokku neljakordne Šveitsi meister raskekaalus (üle 81 kg) aastatel 1980–1983.

Anderegg osales raskekaalus (kuni 91 kg) 3. maailmameistrivõistlustel (München, 1982), kuid kaotas 2. ringis oma kohtumise ja jäi edasisest medaliheitlusest välja.

Anderegg poksis detsembrist 1983 kuni novembrini 1986 elukutselisena. Ta osales kokku 12 kohtumisel ning võitis neist 9 (neist 6 nokaudiga) ja kaotas 3 (neist 1 nokaudiga) kohtumist.

Anderegg töötas pärast poksijakarjääri lõppu ajakirjanikuna ja on alates 2006. aastast Šveitsi Poksiliidu juht.

Viited
------

1. ↑  Šveitsi meistrivõistlused poksis 1959–1983. Tulemused inglise keeles
2. ↑  3. maailmameistrivõistlused poksis. München 1982. Tulemused inglise keeles
3. ↑  Šveitsi Poksiliidu koduleht. Saksa keeles

Välislingid
-----------

* Andreas Anderegg lehel *BoxRec*. Inglise keeles
**Andreas Hollming** (ka **Andreas Holming**; 1714 Rootsis – 23. märts / 3. aprill 1769 Vormsi) oli Eesti vaimulik.

Immatrikuleeriti Uppsala ülikooli 1. oktoobril 1731. Tuli Tallinna kui *stud. theol* (usuteaduse üliõpilane). Ordineeriti 15. septembril / 26. septembril 1736 Tallinna toomkirikus (samal päeval jutlustas seal ka krahv Nikolaus Ludwig von Zinzendorf).

Oli aastatel 1736–1769 Vormsi Püha Olavi koguduse õpetaja. Sai 28. jaanuaril / 8. veebruaril 1763 Saarte-Lääne praostiks ning jaanuaris 1768 Eestimaa konsistooriumi assessoriks.

Hollming andis oma osa vennastekoguduse liikumisse, organiseerides Vormsil oma "salgakese" – 80 hinge.

Tallinna sadama tolli 1749. aasta arveraamatute sissekannetest selgub, et talle oli Vormsi saarele saadetud arstimeid ja klaver.

Isiklikku
---------

Tema tütre Elisabethi abikaasa oli Noarootsi Püha Katariina koguduse õpetaja Jonas Laurentii Carlblom ning nende järeltulijad töötasid pastorina paljudes kohtades Eestis. Tema teise tütre Christina abikaasa oli Noarootsi Püha Katariina koguduse õpetaja Johann Lithander ning nende järeltulijate seas oli palju Turu muusikuid.

Viited
------

1. ↑  Liivi Aarma Põhja-Eesti vaimulike lühielulood 1525-1885 Tallinn 2007
***Nachumsiedlung*** ehk **järelümberasumine** oli 1941. aasta kevad-talvel korraldatud päästeoperatsioon Nõukogude Liidu poolt okupeeritud Eestisse ja Lätisse jäänud inimeste evakueerimiseks. 

*Nachumsiedlung*'i aluseks oli Saksamaa ja Nõukogude Liidu vahel sõlmitud kokkulepe. Sellega oli võimalik punase terrori eest päästa isikuid, kes ei olnud Eestist ja Lätist lahkunud 1939. aastal toimunud Umsiedlungi käigus. Oluline ei olnud evakueeritavate sakslus vaid püüe päästa bolševike käest võimalikult palju inimesi. Kuna leping oli sõlmitud Nõukogude Liiduga, ei olnud evakueerumise eeltingimuseks Eesti või Läti kodakondsusest loobumine ja nii säilitasid evakueeritavad *de jure* oma kodakondsuse. Pärast Eesti annekteerimist NSV Liidu poolt sõlmiti leping, mis nägi NSV Liidu ja Saksamaa vahel majanduslikke tehinguid ja maksete tasaarvestust, mis tähendas seda, et NSV Liit osaliselt ka maksis ära Eestisse jäänud evakueeritavate varade eest kompensatsiooni ja Saksamaa võttis omakorda üle kohustuse kompenseerida Saksamaale saabunud ümberasujatele nendele ümberasumisega tekkinud kahjud. Pärast Eesti annekteerimist NSV Liidu poolt Eestist lahkus 10. jaanuaril 1941 Riias sõlmitud lepingu alusel Saksamaale järelümberasujatena veel umbes 7500 inimest; hinnanguliselt kuni 4000 neist olid mittesakslased, nende seas nii eestlasi kui ka venelasi.

Valik järelümberasujaid
-----------------------

* Hjalmar Mäe
* Oskar Angelus
* Otto Heinze
* Helmut Thomson
* Ilmar Raamot
* Johannes Soodla
* Paul Laamann
* William Tomingas
* Viktor Puskar
* Fanny de Sivers
* Hugo Siim

Vaata ka
--------

* *Umsiedlung*

Viited
------

1. ↑  Olev Liivik. Esimesed ümberasujad viis Eestist propaganda, teised sõjahirm, www.DELFI.ee, 18. veebruar 2011.

Välislingid
-----------

* Olev Liivik, Kuidas baltisakslased Eestist välja rändasid maaleht.delfi.ee, 7.veebruar 2016.
**Nabala lade** (vananenud nimetusega *Saunja lade*) on ülemordoviitsiumi ladestiku regionaalne kronostratigraafiline üksus (lade). Nabala lademe all lamab Rakvere lade ja temal lasub Vormsi lade. Koos Vormsi lademega kuuluvad nad Harju ladestiku Kohila alamladestikku. Üleilmses standardis vastab sellele Katy lade.

Ladet hakkas esimesena eristama Ralf Männil aastal 1958. Lademe stratotüübi määras ta Nõmmeküla paemurrus, lademe neostratotüüp on pärit Lohu puuraugust. Lade on nime saanud Nabala küla järgi.

Lademe vanus on 450,8...452 miljonit aastat. Litostratigraafiliselt vastavad sellele Põhja- ja Loode-Eestis Paekna kihistu ja Saunja kihistu. Kesk- ja Lõuna-Eestis lisandub sellele veel Mõntu kihistu. Väljaspool Eestit eristatakse selles veel Dzerbene kihistut. Rootsi Siljani meteoriidikraatris esindab ladet Fjäcka kihistu kiltkivi. Leedu alade Kaimynai kihistikku liigitati varem Vormsi lademesse kuuluvaks, kuid aastal 1996 liigitas N.Sidaravičienė selle kihistu ostrakoodide fauna põhjal Nabala lademesse kuuluvaks.

Lademe paksus Eestis on 1,5–25 m.

Lademe avamusala ulatub Tahkuna poolsaarelt Narva jõeni, kulgedes läbi Noarootsi põhjaosa, Kernu, Kose, Vinni ja Tudu. Lade on avamusalast lõunas esindatud üle kogu Eesti, puududes üksnes Valmiera-Mõniste-Lokno kerkealal.

Lade paljandub näiteks Paeknal ja Aulepal.

Lademe kivististe koosseisus on võrreldes Rakvere lademega suuri muudatusi - sellest lademest leitud ligi 150 fossiililiigist on Rakvere lademega ühiseid vaid kolmandiku jagu.

Viited
------

1. 1 2 3 4  EE 12. köide, 2003: 354.
2. ↑  Stratigraafia terminoloogia
3. ↑
4. ↑  Ordovician of the Siljan District, Sweden Jan Ove R. Ebbestad& Anette E.S. Högström
5. ↑  Sidaravičienė N. 1996. Lietuvos ordoviko ostrakodai,
biostratigrafija. Vilnius.
6. ↑  Suuroja, K. 1997. Eesti aluspõhja geoloogiline kaart mõõtkavas 1:400 000. Seletuskiri.
7. ↑  Geology and Mineral Resources of Estonia. Nabala stage Linda Hints&Tõnu Meidla

Ordoviitsiumi regionaalsed lademed Eestis

Pakerordi  **·** 
Varangu **·** 
Hunnebergi **·** 
Billingeni **·** 
Volhovi **·** 
Kunda **·** 
Aseri **·** 
Lasnamäe **·** 
Uhaku **·** 
Kukruse **·** 
Haljala **·** 
Keila **·** 
Oandu **·** 
Rakvere **·** 
Nabala **·** 
Vormsi **·** 
Pirgu **·** 
Porkuni  

vanemad lademed  nooremad lademed
Röntgenipilt rasket ARDS-i põdeva patsiendi kopsudest
**Äge respiratoorse distressi sündroom** (inglise keeles *acute respiratory distress syndrome*, lühend **ARDS**) on teatud tüüpi hingamispuudulikkus, mida iseloomustab kiire ja laialdase põletiku ilmnemine kopsudes. Sümptomiteks on õhupuudus, kärsimatu hingamine ja sinakas nahavärvus. Ellujäänute seas on suhteliselt levinud elukvaliteedi langus.

ARDS-i võib põhjustada sepsis, pankreatiit, trauma ja kopsupõletik ning see vähendab kopsude võimet töödelda hapnikku ja süsihappegaasi. ARDS-i jaoks ravi puudub ning sündroomi tekkimisel pannakse patsient tavaliselt hingamisaparaadi alla ja samaaegselt ravitakse ka hingamispuudulikkuse põhjust. Sündroomi korral on suremus 30–40%.

Sündroomi kirjeldati esimest korda 1967. aastal ja igal aastal mõjutab see rohkem kui 3 miljonit inimest.

Õigekeelsustäpsustus
--------------------

Haiguste klassifikatsioonis RHK-10 on küll mitme diagnoosi eestikeelses nimetuses (sh "täiskasvanu respiratoorse distressi sündroom" ja "vastsündinu respiratoorse distressi sündroom") kasutatud sõna "distress", kuid grammatiliselt õige kirjakeelne sõna on "düstress". Sõna "distress" peetakse kõnekeelseks.

Viited
------

1. ↑  "Learn About ARDS". *American Lung Association*. Vaadatud 24. märts 2020.
2. ↑  "ARDS Treatment and Recovery". *American Lung Association*. Vaadatud 24. märts 2020.
3. ↑  "ARDS is a Common Cause of Death in Critically Ill Coronavirus Patients—Here's Why". *Health.com*. Vaadatud 24. märts 2020.
4. ↑  Sõna "düstress" ÕS2018-s. Vaadatud 19.11.2022.
5. ↑  Sõna "distress" Sõnaveebis. Vaadatud 19.11.2022.
**Maaritsa raamatukogu** on raamatukogu Põlva maakonnas Kanepi vallas Maaritsa külas. 

Maaritsa küla tekkis 1873. aastal Vene valitsuse ehitatud õigeusu kiriku juurde. Õigeusukogudus tekkis Maaritsa e Prangli (Wrangelshofi) külas 1848. aastal. Veerandsada aastat hiljem ehitati viie kupliga kivikirik, mis pühitseti 17. jaanuaril 1874 ja oli kasutusel 1951. aastani. Kiriku juurde kuulusid omal ajal ka kirikumõis ja apostliku õigeusu kihelkonnakool, kus on kooliharidust saanud kirjanikud Friedebert Tuglas, Gustav Wulff-Õis ja Willem Buk.

Raamatukogu asutati 1945. aastal Maaritsa Rahvamajja, hilisemasse Maaritsa Kultuurimajja, mis samal aastal loodi Maaritsa apostliku õigeusu kihelkonnakooli vanasse hoonesse. Raamatukogu tegutses seal 1969. aastani, mil hoone hävis täielikult tulekahjus. Peale tulekahju oli raamatukogu kolm kuus suletud, kuni uute ruumide leidmiseni vana sidejaoskonna kõrval ühetoalises korteris, kus praegu asub Maaritsa sotsiaalmaja. 1972. aastal hakati ehitama praegust Maaritsa kultuurimaja, kus raamatukogu 1976. aastal uued ruumid sai. Need asusid Kultuurimaja esimesel korrusel 39 m³ pinnal. Alates 21. novembrist 2002 asub raamatukogu Maaritsa Kultuurimaja teisel korrusel veel suuremates ruumides.

Maaritsa raamatukogu 50 aastat juhtinud Niine Rattik kirjutab raamatukogu kroonikas 1969. aasta tulekahjust: 3. augustil toimunud tulekahju tagajärjel hävines raamatukogu ruum ja fond täielikult. Esialgu puudusid ruumid ja raamatukogu ei saanud uut fondi komplekteerima hakata. Fondi hakati komplekteerima rajooni vahetusfondi ja Rajooniraamatukogu baasil. Komplekteerimisega olid tõsised raskused, kuna vahetusfondis olid põhiliselt vanemad, seisma jäänud raamatud.

Niine Rattik töötas raamatukogus 2002. aasta alguseni. Tema tööajal toimus raamatukogus ja ka koostöös Kultuurimajaga põnevaid ja traditsioonilisi üritusi, näiteks Kirjanduslik Kohus ja Raamatuball, ning raamatukogu külastas mitu tuntud kirjanikku, näiteks Leelo Tungal.

2002. aastal kolis raamatukogu uutesse ruumidesse Maaritsa Kultuurimaja teisel korrusel. Seda seoses interneti punkti avamise ja arvuti kasutamisega raamatukogutöös. Raamatukogu sai ka uue juhataja, kelleks oli Marje Sado. Tema töötas raamatukogu 2007. aasta veebruarini. 2007. aastal oli raamatukogujuhataja lühikest aega ka Egle Sõmer ning 2007. aasta lõpust Anneli Siilbek.

2012. aasta lõpust hakkas raamatukogujuhatajana tööle Jaanika Tappo, kes töötab tänaseni. Raamatukogus toimub alates 2013. aasta lõpust laste lauamängu- ja meisterdamisring. Kogud on ümber korraldatud, riiulid vahetatud ning külastajate ja laenutuste arv kasvab stabiilselt igal aastal veidi.

Viited
------

1. ↑  "Maaritsa, Vissi ja Krüüdneri külade arengukava 2011-2021" (PDF). Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 16. märts 2018.
2. ↑  Maaritsa raamatukogu Kroonika 1965 - 2001
3. ↑   (vaadatud 21.12.2017)

Välislingid
-----------

* Raamatukogust Valgjärve valla kodulehel
* Maaritsa raamatukogu Facebookis
Maarja-Liisa Pilvik 2017. aastal
**Maarja-Liisa Pilvik** (sündinud 26. veebruaril 1989 Kärdlas) on eesti keeleteadlane.

Haridus
-------

2007 lõpetas Maarja-Liisa Pilvik Noarootsi Gümnaasiumi. 2010 omandas ta Tartu Ülikoolis eesti ja soome-ugri keeleteaduse erialal bakalaureuse-, 2013 magistri- ja 2021 läänemeresoome keelte alal doktorikraadi ("Action nouns in a constructional network: A corpus-based investigation of the productivity and functions of the deverbal suffix -mine in five different registers of Estonian"). Maarja-Liisa Pilvik on olnud vahetusüliõpilane Helsingi ja Leuveni Ülikoolis ning õppinud Eesti Infotehnoloogia Kolledžis IT-süsteemide arendust.

Teadustöö
---------

2013 töötas Maarja-Liisa Pilvik TÜ murdekorpuse spetsialistina, 2016–2021 rakendusliku dialektoloogia nooremteadurina, 2021–2022 korpuste ja kvantitatiivse lingvistika spetsialistina ning alates 2022 eesti keele teadurina.

Tema uurimisvaldkonnad on dialektoloogia, läänemeresoome keeled, korpuslingvistika, murdesüntaks, süntaktiline varieerumine ja kognitiivne lingvistika ning ta kuulub Eesti Kognitiivse Keeleteaduse Ühingusse (ECLA), Liivi Sõprade Seltsi ja Societas Linguistica Europaeasse.

Viited
------

1. 1 2 3  "Maarja-Liisa Pilvik". *ETIS*. Vaadatud 25. veebruar 2018.