recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
|  |
| --- |
|  |
| Medalikohad |
| Aafrika rahvaste karikavõistlused |
| **Kuld** | 2022 |  |
| **Hõbe** | 2019 |  |

**Idrissa Gana Gueye** (sündinud 26. septembril 1989 Dakaris) on Senegali jalgpallur, kes mängib kaitsva poolkaitsjana Inglismaa kõrgliigaklubis Everton ja Senegali jalgpallikoondises.

Ta alustas karjääri kodumaal klubis Diambars FC. 2008. aastal liitus ta Prantsusmaa klubiga Lille. Klubi põhimeeskonnas tegi debüüdi hooajal 2010–11, mil tuli Lille'iga Prantsusmaa meistriks. Alates järgmisest hooajast kuulus ta Lille'i põhikoosseisu.

2015. aastal suundus ta Inglismaale, liitudes sealse kõrgliigaklubiga Aston Villa. Üleminekusumma oli 9 miljonit naelsterlingit. Ta mängis klubis ainult hooajal 2015–16, mil Aston Villa jäi liigas konkurentsitult viimaseks ja langes esiliigasse.

2016. aasta augustis sõlmis ta nelja-aastase lepingu Inglismaa kõrgliigaklubiga Evertoniga. 25. veebruaril 2017 lõi ta mängus Sunderlandi vastu oma esimese värava Inglismaa kõrgliigas. 2019. aasta juulis naasis ta Prantsusmaa kõrgliigasse, liitudes Paris Saint-Germainiga.

2022. aastal liitus Gueye taas Evertoniga, kellega sõlmis kaheaastase lepingu.

Senegali jalgpallikoondises tegi Gueye debüüdi 2011. aastal. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 10. juunil 2017 mängus Ekvatoriaal-Guinea vastu. Ta on kuulunud Senegali koondisse 2018. aasta maailmameistrivõistlustel ning neljadel Aafrika rahvaste karikavõistlustel. 2019. aasta Aafrika rahvaste karikavõistlustel võitis ta koondisega hõbemedali ja ta valiti turniiri sümboolsesse koosseisu. 2022. aastal tuli ta Senegali koondisega Aafrika meistriks. Lisaks kuulus ta 2012. aasta suveolümpiamängudel Senegali olümpiavõistkonda.

Saavutused
----------

Lille OSC
* Ligue 1: 2010–11
* Coupe de France: 2010–11

Paris Saint-Germain
* Ligue 1: 2019–20, 2021–22
* Coupe de France: 2019–20, 2020–21
* Coupe de la Ligue: 2019–20
* Trophée des Champions: 2022
* UEFA Meistrite Liiga: Teine koht 2019–20

Viited
------

1. ↑  "Gana Rejoins Everton". Everton F.C. 1. september 2022. Vaadatud 1. septembril 2022.
2. ↑  "Gueye 'back home' as he rejoins Everton from PSG" – via www.bbc.co.uk.

Välislingid
-----------

 Idrissa Gueye – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis

| * v
* r
Senegali koondis  –  2018. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlused |
| --- |
| 

* 1 Diallo
* 2 Mbengue
* 3 Koulibaly
* 4 Kara
* 5 Gueye
* 6 Sané
* 7 Sow
* 8 Kouyaté (c)
* 9 Diouf
* 10 Mané
* 11 N'Doye
* 12 Sabaly
* 13 A. N'Diaye
* 14 Konaté
* 15 Sakho
* 16 K. N'Diaye
* 17 Badou
* 18 Sarr
* 19 Niang
* 20 Keita
* 21 Gassama
* 22 Wagué
* 23 Gomis
* Treener: Cissé

 | Senegal |

| * v
* r
Senegali koondis  –  2022. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlused |
| --- |
| 

* 1 S. Dieng
* 2 F. Mendy
* 3 Koulibaly (c)
* 4 P. Cissé
* 5 I. Gueye
* 6 N. Mendy
* 7 Jackson
* 8 Kouyaté
* 9 Dia
* 10 N'Diaye
* 11 Ciss
* 12 Ballo-Touré
* 13 Ndiaye
* 14 Jakobs
* 15 Diatta
* 16 É. Mendy
* 17 P. Sarr
* 18 I. Sarr
* 19 Diédhiou
* 20 B. Dieng
* 21 Sabaly
* 22 Diallo
* 23 Gomis
* 24 Name
* 25 Loum
* 26 P. Gueye
* Treener: Cissé

 | Senegal |
**Ardu Treinbuk** (22. detsember 1935 Rägavere vald, Virumaa – 10. august 2012 Narva) oli eesti kabetaja.

Aastatel 1943–1945 õppis Rägavere algkoolis, seejärel Rakvere Õpetajate Seminari harjutuskoolis, mille lõpetas 1950. aastal. 1954. aastal lõpetas ta Rakvere 1. Keskkooli. Samal aastal asus ta õppima Eesti Põllumajanduse Akadeemia metsandusteaduskonda metsatööstuse erialale. 1956. aastal jätkas õpinguid Jelgavas, Läti Põllumajanduse Akadeemias, lõpetas 1960. aastal mööblitööstuse insenerina.

Pärast kõrgkooli lõpetamist töötas ta 37 aastat Narva mööblikombinaadis algul tehnoloogina, hiljem peadirektori asetäitjana.

Eesti meistrivõistlustel kirikabes võitis ta aastatel 1980–2011 (erinevates mänguviisides) 6 kulda, 3 hõbedat ja 4 pronksi. NSV Liidu meistrivõistlustel kirikabes võitis 1978. aastal pronksi. 1998. aastal tuli ta esimestel kirikabe (brasiilia kabe) maailmameistrivõistlustel maailmameistriks, 2000. aastal võitis hõbeda ja 2004. aastal tuli teist korda maailmameistriks. 2001. aastast rahvusvaheline suurmeister kirikabes.

Eesti meeste meistrivõistlustel vene kabes võitis ta 1997. aastal pronksi, lisaks võitis 1999. aastal pronksi ja 2000. aastal kulla vene kabe kiirkabes. Eesti meistrivõistlustel brasiilia kabes võitis ta 2007. aastal pronksi ja 2010. aastal kulla.

Viited
------

1. 1 2  Ando Leps. Kahekordne maailmameister kirikabes Ardu Treinbuk. Virumaa Teataja, 20. september 2012
2. ↑  ESBL sporditulemused. Ardu Treinbuk
3. 1 2  Eesti spordi biograafiline leksikon. Ardu Treinbuk

Välislingid
-----------

* Ardu Treinbuk Eesti Kabeliidu saidil
**Pseudonüüm** ehk **varjunimi** on isiku kodanikunime asemel kasutatav teine nimi või **nimemärk**. 

Sageli eelistavad pseudonüüme kasutada teatri- või filminäitlejad, lauljad, kirjanikud, kunstnikud, poliitikud. Varjunime kasutavad ka luureagendid, põrandaaluste organisatsioonide liikmed, kurjategijad jms. Pseudonüümid on laialdaselt kasutusel ka internetikeskkonnas. 

Pseudonüüm võib olla ka kollektiivne, ühine mitmele autorile, isikule vmt. Näiteks kirjanike Bernhard Lülle ja Iko Marani ühine pseudonüüm oli Lall Kahas. Pariisi École Normale Supérieure'i noortest lõpetanutest väljakasvanud matemaatikute rühm koostas matemaatika põhialuste paljuköitelise aksiomaatilise esituse "Matemaatika elemendid", kasutades kollektiivset pseudonüümi Nicolas Bourbaki.

Pseudonüümiks võib olla ka mingi sümbol. Näiteks Prince kasutas oma elu lõpus pseudonüümina väljamõeldud "armastuse sümbolit", mida polnud võimalik hääldada.

Kui naised võtavad varjunimeks mehenime, nimetatakse seda **pseudoandronüümiks**. Seda tehti rohkem nendel aegadel, kui naise avalikku esinemist peeti sobimatuks.

Näiteks:

* *Hans* = Anna Haava
* *Heiti Lehtme* = Alide Ertel
* *Juhani Tervapää* = Hella Wuolijoki
* *Felix Tuli* = Hella Wuolijoki
* *Indrek Paas* = Kersti Sang-Merilaas
* *George Sand* = Armandine Aurore Lucile Duplin
* *George Eliot* = Mary Ann Evans

Kui mehed võtavad pseudonüümiks naisenime, nimetatakse seda **pseudogünüümiks**.

Näiteks:

* *Mari* = Jakob Liiv
* *Anni Paluoja* = Jaan Vahtra
* *Liidi* = Mart Pukits
* *Tiibuse Mari* = August Kitzberg
* *Tiiu Tasane* = Eduard Vilde

Vaata ka
--------

* Tuntumaid eestlaste pseudonüüme
* Tuntumaid välismaiseid pseudonüüme
* Eesti karikaturistide pseudonüümide loend
* Allonüüm
* Initsiaal
* Krüptonüüm

Viited
------

1. ↑  Prince Vault
2. 1 2  Keel ja Kirjandus 1959 Nr.03 (lk 154)

Kirjandus
---------

* August Palm, "Trükisõna ja selle saladuste ümber". Eesti Raamat, Tallinn 1983 (artiklid "Pseudonüüm meil ja mujal", "Varjatud autorite avamise probleemist" jt.)
* Meelik Kahu, "Eesti pseudonüümide leksikon". I köide: eestikeelsed raamatud ja perioodika aastaist 1821–1900. Eesti Raamat, Tallinn 1991, 224 lk.

Välislingid
-----------

* Eesti biograafiline andmebaas ISIK
**Lehtse vald** oli vald Järva maakonnas aastail 1939–1950.

Eesti valdade kaart. Musta kontuuriga vanad vallapiirid, punasega 1939. aastal moodustatud vallad

1939. aasta vallareform
-----------------------

1939. aasta vallareformiga moodustati Lehtse vald – maa-alaga, mis moodustus: a) senise Lehtse valla maa-alast; b) senise Undla valla Tõrma küla ja Imastu asunduse ning Tapa metskonna Tapa metsandiku kvartaalide nr. 4–8, 12 ja 13 maa-aladest; c) senise Saksi valla Saksi, Sauna, Priima, Kaarli-Piilu, Uus-Piilu, Lokuta, Vahakulmu ja osa Induniidu külade ning Kaarli, Lokso ja suurema osa Saksi asunduste maa-aladest; d) senise Nõmküla valla Nõmküla ja Karkuse külade ning Saiakopli asunduse maa-aladest; e) senise Ambla valla Kuru, Kitseküla ja Rägavere külade ning Jootma asunduse maa-aladest; f) senise Anija valla Pillapalu asunduse maa-alast.

21. aprillil 1939 valiti Lehtse vallavanemaks August Oll.

1. aprillil 1939 oli vallas 5533 elanikku. 

Vald kuulus Riigivolikogu 19. valimisringkonda, kust valiti August Miljan.

Külanõukogude moodustamine ja valla likvideerimine
--------------------------------------------------

1945 augustis moodustati Lehtse vallas 5 külanõukogu: Aegviidu külanõukogu keskusega Aegviidu alevikus, Aru külanõukogu keskusega Aru asunduses, Lehtse külanõukogu keskusega Lehtse alevikus, Tapa külanõukogu keskusega Tapa asunduses ja Saksi külanõukogu keskusega Saksi asunduses. 1950. aastal Lehtse vald likvideeriti ja selle alad arvati Tapa rajooni koosseisu.

Vaata ka
--------

* Lechts
* Lehtse mõis

Viited
------

1. ↑  Väljavõte Vabariigi Presidendi otsusest nr. 88 – 7. oktoobrist 1938 (RT 1938, 87, 776)
2. ↑  Eesti NSV Teataja, 1945, 35, 544
3. ↑  Eesti NSV Teataja, 1950, 11, 114

Kirjandus
---------

* Lehtse vallavolikogu tõsine töökoosolek. Järva Teataja, 10. juuni 1940, nr. 67, lk. 9.
**Salme Ekbaum** (aastani 1941 **Neumann**; 8. oktoober / 21. oktoober 1912 Aidu vald – 10. september 1995 Toronto) oli eesti kirjanik. 

Ta lõpetas 1931. aastal Viljandi Eesti Haridusseltsi Tütarlaste Gümnaasiumi. 1936. aastal lõpetas ta Tartu Ülikooli arstiteaduskonna farmaatsia erialal. 

Üliõpilasena praktiseeris ta Viljandi ja Abja-Paluoja apteegis, pärast ülikooli lõpetamist töötas Võhma apteegis. 

Aastatel 1937–1939 oli ta haiglaravil. Edaspidi töötas ta farmatseudina Kuressaare, Karuse ja Tallinna Tõnismäe apteegis.

1944. aastal põgenes ta Rootsi, aastatel 1945–1949 töötas Stockholmis apteekrina. 

1949. aastal siirdus koos mehega Kanadasse, elas Torontos ja oli kutseline kirjanik. Ta kirjutas proosat, näidendeid ja luulet.

Ta suri 10. septembril 1995 Torontos ja maeti 14. oktoobril Paistu kalmistule.

Tunnustus
---------

* 1980 Henrik Visnapuu preemia ("Kohtumine lennujaamas")

Mälestuse jäädvustamine
-----------------------

Aastatel 2003–2011 andis Paistu vald kirjanikest õdede Salme Ekbaumi ja Minni Nurme mälestuseks välja koduluulepreemiat.

 *Pikemalt artiklis Salme Ekbaumi ja Minni Nurme koduluulepreemia*

Isiklikku
---------

Kirjanik Minni Nurme oli tema õde. Tema abikaasa oli põllumajandus-, ühiskonna- ja pangandustegelane Artur Ekbaum.

Viited
------

1. ↑  Eesti kirjanike leksikon. Eesti Raamat. Tallinn 2000

Kirjandus
---------

* Oskar Kruus. "Ekbaum, Salme". // Eesti kirjarahva leksikon. Tallinn 1995. Lk 78–79

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Tsitaadid Vikitsitaatides: **Salme Ekbaum** |

* *Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918-1944*
* TLÜAR väliseesti isikud
* Haud Paistu kalmistul
**Lille'i 3. kanton** on kanton Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus. See moodustati 2014. aasta kantonireformiga, mis jõustus 2015. aasta märtsis. Kantoni keskus on Lille.

See koosneb järgmistest valdadest:

1. Lille (osaliselt)
2. Mons-en-Barœul

Viited
------

1. ↑  Populations légales 2020

Nordi departemangu kantonid

Aniche **·** Annœullin **·** Anzin **·** Armentières **·** Aulnoye-Aymeries **·** Aulnoy-lez-Valenciennes **·** Avesnes-sur-Helpe **·** Bailleul **·** Cambrai **·** Le Cateau-Cambrésis **·** Caudry **·** Coudekerque-Branche **·** Croix **·** Denain **·** Douai **·** Dunkerque-1 **·** Dunkerque-2 **·** Faches-Thumesnil **·** Fourmies **·** Grande-Synthe **·** Hazebrouck **·** Lambersart **·** Lille-1 **·** Lille-2 **·** Lille-3 **·** Lille-4 **·** Lille-5 **·** Lille-6 **·** Marly **·** Maubeuge **·** Orchies **·** Roubaix-1 **·** Roubaix-2 **·** Saint-Amand-les-Eaux **·** Sin-le-Noble **·** Templeuve **·** Tourcoing-1 **·** Tourcoing-2 **·** Valenciennes **·** Villeneuve-d'Ascq **·** Wormhout
**Lillakas** (*Rubus saxatilis*) on roosõieliste sugukonda muraka perekonda kuuluv mitmeaastane kahekojaline rohttaim.

Lillaka rahvapärased nimetused on ka lillikas, lemmikud, liimukas ja linnumari. (Võru keeles "linohk".)

Levila ja kasvukohad
--------------------

Lillakas on levinud Euraasia parasvöötmes – Islandist kuni Jaapanini. Eestis on lillakas levinud üle kogu maa.

Eestis on lillaka elupaigad tavaliselt metsades (laane-, lodu- ja soometsas), võsastikes, madalsoos, siirdesoos ja rabas, mujal maailmas ka kaljudel ja mäestikunõlvadel. Kasvukohana on eelistatud niiskem ja mitte väga happeline pinnas.

Botaanilised tunnused
---------------------

Taim kasvab enamasti 10–30 cm kõrguseks.

Lehed on kolmetised ja pikkade rootsudega liitlehed. Lehekesed on veidi karvased ja kahelisaagja servaga. Külgmised lehekesed on väga lühikese rootsuga, keskmine leheke aga pikema rootsuga, kujult rombjas ja vahel kahehõlmaline. Võsunditel kasvavad abilehed on munajad, viljuvatel vartel aga süstjad.

Lillaka väikesed kahesugulised õied asetsevad 3–10 kaupa varre tipus sarik- või kobarõisikus ja 1–2 kaupa lehekaenaldest arenevatel harudel. Kroonlehed on kitsad ja mõlajad. Tupplehed on süstjad ning tagasikäändunud.

Vilju kandev vars on püstine, sirge ja selle alumine osa on kaetud väikeste soomusjate lehekestega. Varred on kaetud lühikeste eemalehoiduvate karvade ja väikeste ogadega.

Erepunased luuviljad paiknevad varrel koos 1–5 kaupa ja on alusel veidi liitunud. Viljaluud on suhteliselt suured ja rõmelised. Hapuka maitsega viljad on söödavad.

Risoom on taimel hästi arenenud.

Paljunemine
-----------

Lillakas paljuneb nii vegetatiivselt (peamine sigimisviis) kui ka seemnetega. Vegetatiivsed võsundid on pikad, lamavad või tõusvad ning juurduvad sügisel.

Taim õitseb juunist augustini. Õisi tolmeldavad mitmesugused putukad. Seemnete levikule aitavad kaasa lillaka viljadest toituvad linnud ja imetajad.

Lillakas on isesteriilne – ta ei viljastu oma õietolmuga.

Viited
------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10  Lillakas – täiendav info
2. 1 2 3  "Rubus saxatilis - L." Originaali arhiivikoopia seisuga 16. august 2016. Vaadatud 18. juulil 2016.
3. ↑  Eesti taimede levikuatlas, 2005
4. 1 2  Lillakas (*Rubus saxatilis*)

Välislingid
-----------

* Lillakas andmebaasis eElurikkus Muuda Vikiandmetes

  


|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Lillakas** |

|  |  |
| --- | --- |
|  | Tsitaadid Vikitsitaatides: **Lillakas** |
**Pseudomorfoos** on nähtus, mille puhul mineraali kristalne väliskuju vastab ühele mineraalile, keemiline koostis aga teisele.

Pseudomorfoos võib tekkida kahel viisil. 
Kui mingi mineraal lahustub täielikult ja kandub lahusena ära, säilib kivimis selle mineraali väliskujule vastav tühik. Kui hiljem niisugune tühik täitub mingi lahusena kohale toodud uue ainega, esineb nn **täitumispseudomorfoos**.
Kui aga mineraal puutub kokku mingi aine lahusega, mis temaga reageerib, võib üheaegselt toimuda mineraali lahustumine ja selle asemele uue väljasadenemine, nn **metasomatoos**.

Seejuures juhtub mõnikord, et osa varem eksisteerinud mineraali elementidest jääb ka uue mineraali koostisse ja tekib nn **moondumispseudomorfoos**. Mõnikord aga ei jää endisest mineraalist uue mineraali koostisse ühtegi elementi ja sel juhul on tegemist **asendumispseudomorfoosiga**.

**Paramorfoosiks** nimetatakse sama koostisega mineraali pseudomorfoosi varem eksisteerinud mineraali järgi. Näiteks läheb rombilises süsteemis kristalliseeruv α-tridümiit (SiO2) sageli üle normaaltingimustes püsivamasse α-kvartsi trigonaalsesse polümorfsesse modifikatsiooni, kusjuures säilib kristallide plaatjas pseudoheksagonaalne kuju.

Viited
------

1. ↑  K. Ojaste, A. Reier, K. Mens, "Kristallograafia. Mineraloogia. Petrograafia", Eesti Riiklik Kirjastus, Tallinn 1964, 462 lk; lk 193.
**Maatriksi määratus** on matemaatikas teatud reaalsete  sümmeetriliste maatriksite ja komplekssete hermiitiliste maatriksite omadus.

Definitisioonid
---------------

### Reaalsed maatriksid

Olgu *M* reaalne *n×n* ruutmaatriks, {\displaystyle x} vektorruumi {\displaystyle \mathbb {R} ^{n}} element ja {\displaystyle x^{T}} vastav transponeeritud vektor.

*M* on **positiivselt määratud**, kui {\displaystyle x^{\textsf {T}}Mx>0} iga {\displaystyle x\in \mathbb {R} ^{n}} korral.

*M* on **positiivselt poolmääratud**, kui {\displaystyle x^{\textsf {T}}Mx\geq 0} iga {\displaystyle x\in \mathbb {R} ^{n}} korral.

*M* on **negatiivselt määratud**, kui {\displaystyle x^{\textsf {T}}Mx<0} iga {\displaystyle x\in \mathbb {R} ^{n}} korral.

*M* on **negatiivselt poolmääratud**, kui {\displaystyle x^{\textsf {T}}Mx\leq 0} iga {\displaystyle x\in \mathbb {R} ^{n}} korral.

### Komplekssed maatriksid

Olgu *M* kompleksne *n×n* ruutmaatriks, {\displaystyle x} vektorruumi {\displaystyle \mathbb {C} ^{n}} element ja {\displaystyle x^{\*}} selle kaasvektor.

*M* on **positiivselt määratud**, kui {\displaystyle x^{\*}Mx>0} iga {\displaystyle x\in \mathbb {C} ^{n}} korral.

*M* on **positiivselt poolmääratud**, kui {\displaystyle x^{\*}Mx\geq 0} iga {\displaystyle x\in \mathbb {C} ^{n}} korral.

*M* on **negatiivselt määratud**, kui {\displaystyle x^{\*}Mx<0} iga {\displaystyle x\in \mathbb {C} ^{n}} korral.

*M* on **negatiivselt poolmääratud**, kui {\displaystyle x^{\*}Mx\leq 0} iga {\displaystyle x\in \mathbb {C} ^{n}} korral.

Vaata ka
--------

* Cholesky dekompositsioon

Viited
------

1. ↑
2. ↑
**Pseudohallutsinatsioon** on hallutsinatsioon, mil haige tajub hallutsineeritaval objektil mingit ebatavalist tunnust, mida reaalsetel objektidel ei ole. 

Hoolimata ebatavalisusest hindab haige hallutsineeritavat siiski väljaspool tema mõttemaailma eksisteerivana ja kujundab oma käitumise sellelt objektilt lähtuvate stiimulite põhjal.

Pseudohallutsinatsiooni liike
-----------------------------

* Nägemispseudohallutsiooni korral võib haige kirjeldada hallutsineeritavat olendit kui eriliselt säravana või "kuidagi läbipaistvana".

* Kuulmispseudohallutsinatsioonide korral on haigel hallutsineeritava hääle ebatavalise tunnuse kirjeldamisel tõsiseid raskusi, kuna selleks puudub keeles vastav sõnavara. Nii võib haige kirjeldada häält, mida ta kuuleb, kui elektri-, magnet- või kui jumalahäält.

* Maitsepseudohallutsionatsioone võib haige kirjeldada kui inimliha maitse esinemist toidul, kuigi ta pole kunagi inimliha maitset kogenud.

Pseudohallutsinatsioonid esinevad tavaliselt seisundite korral, mil ei ole häiritud teadvuse selguse tase (skisofreenia), kuid võivad esineda ka intoksikatsioonide, näiteks joomahulluse korral.

Vaata ka
--------

* Tõeline hallutsinatsioon
**Maavaba talupoeg** (lühemalt ka: **maavaba**) oli keskaegse Eesti talupoja sotsiaalne kategooria. 

Maavabad talupojad olid isiklikult vabad ja said oma talu (lääni) tavaliselt läänikirjaga. Nad pidid täitma sõjateenistuskohust ja maksma oma lääniisandale maksu ehk rekognitsiooni. Neil polnud tavalise adratalupoja kohustusi. Hilisemal ajal maavabade talupoegade hulk vähenes, kuna suurenes teotöö osakaal. Isiklikult vabaks jäid üldiselt vaid rannarootsi talupojad, aga ka näiteks Muhu saarel Koguvas elanud Schmuulide suguvõsa, mis tegeles postiveo ja küüditööga.

Arvatavasti olid maavabad muinasülikute järglased või vähemalt osa nende eesõiguste pärijad. Mõnikord on neid loetud vabatalupoja allkategooriaks, kuid nad eristuvad teistest vabatalupoegadest siiski selle poolest, et teistel isiklikku vabadust reeglina ei olnud.

Vaata ka
--------

* adratalupoeg
* ori ehk trääl
* pundenik
* sulane
* teenija
* vabadik
* vabatalupoeg
* üksjalg
* Kura kuningad

Kirjandus
---------

* *Eesti talurahva ajalugu. 1*. Tallinn: Olion, 1992.
* Andres Parve. "Koguva maavabad Liivimaa vasalliteenistuse ja 16. sajandi sõdade kontekstis". KVÜÕA toimetised 13/2010. Tartu 2010.
**Lille'i 4. kanton** on kanton Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus. See moodustati 2014. aasta kantonireformiga, mis jõustus 2015. aasta märtsis. Kantoni keskus on Lille.

See koosneb järgmistest valdadest:

1. Lezennes
2. Lille (osaliselt)
3. Ronchin

Viited
------

1. ↑  Populations légales 2020

Nordi departemangu kantonid

Aniche **·** Annœullin **·** Anzin **·** Armentières **·** Aulnoye-Aymeries **·** Aulnoy-lez-Valenciennes **·** Avesnes-sur-Helpe **·** Bailleul **·** Cambrai **·** Le Cateau-Cambrésis **·** Caudry **·** Coudekerque-Branche **·** Croix **·** Denain **·** Douai **·** Dunkerque-1 **·** Dunkerque-2 **·** Faches-Thumesnil **·** Fourmies **·** Grande-Synthe **·** Hazebrouck **·** Lambersart **·** Lille-1 **·** Lille-2 **·** Lille-3 **·** Lille-4 **·** Lille-5 **·** Lille-6 **·** Marly **·** Maubeuge **·** Orchies **·** Roubaix-1 **·** Roubaix-2 **·** Saint-Amand-les-Eaux **·** Sin-le-Noble **·** Templeuve **·** Tourcoing-1 **·** Tourcoing-2 **·** Valenciennes **·** Villeneuve-d'Ascq **·** Wormhout
Lehtse valla vapp
**Lehtse valla vapp** oli endise Järva maakonnas asunud Eesti haldusüksuse Lehtse valla vapp kuni ühinemiseni koos Tapa linna ja Saksi vallaga Lääne-Viru maakonnas asuvaks Tapa vallaks 2005. aasta oktoobris.

Vapp oli kinnitatud 28. detsembril 1995.

Vapi kirjeldus
--------------

Hõbedase täisnurkmurdjoonelise lõikega langetatud kaldtalaga vasakult jaotatud puna-musta kilbi ülemisel, punasel väljal on kolm, 2+1, hõbedast rõngast.

Põhjendus
---------

Kolm hõbedast rõngast on üks muudetud element Lehtse mõisast (*Lechts*) pärineva Friedrich Alexander Georg von Hoyningen-Huene (1843–1921) suguvõsa vapilt. Nimetatu oli rahvusvaheliselt tuntud Eesti-, Liivi- ja Kuramaa looduse uurija (peamiselt lepidopteroloog). Lehtse mõisa (hõbedane tala) mailt on pärit ka teine nimekas teadlane (geograaf) ja koolikirjanik Jakob Kents (1883–1947). Vapi värvid sümboliseerivad turvast ja turbatööstust, mis on andnud tööd ja ülalpidamist paljudele ümbruskonna inimestele ning olnud Lehtse alevi arengu peamisi põhjustajaid.

Vaata ka
--------

* Lehtse valla lipp
* Lääne-Viru maakond

Välislingid
-----------

* Endise Lehtse valla sümboolika
**RTV** (lühend sõnast **Reklaamitelevisioon**) oli Eesti telejaam. 

RTV tegutses 1992. aastast kuni jaanuarini 1996, mil liituti EVTV-ga ja nende kahe põhjal moodustus TV3.

Tegutsemise ajal jagas RTV eetriaega ja sagedusi EVTV-ga. Oma saateid edastas ta laupäeva ning pühapäeva hommikul. Hiljem edastati saateid teisipäeviti, neljapäeviti ja laupäeviti.

Teetähiseid:

* 1992

2. märts – asutati Reklaamitelevisioon.
1. juuni – jõustus Eesti Televisiooni ja RTV vaheline põhileping. RTV sai monopoolse õiguse müüa Eesti Televisiooni eetriaega reklaamiks.
21. september – RTV alustas oma programmi näitamist Eesti Televisiooni ekraanil.
* 1993

29. juuli – loodi ETV Reklaam. RTV kaotas monopoolse õiguse Eesti Televisiooni eetriaja kommertsmüügiks.
31. juuli – RTV alustas tegevust iseseisva telekanalina.
* 1996

1. jaanuar – EVTV ja RTV hakkasid eetrisse andma ühist programmi nime all EVTV/RTV.
17. jaanuar – EVTV ja RTV ühinesid, asutati AS TV3. Asutamislepingule kirjutasid alla aktsionärid AS Krenno (10%), AS Finninvest (8%), Kinnevik (42%), Telemeedia Eesti (34%) ja Soome MTV (6%). TV3 aktsiakapital oli 5 miljonit krooni.
28. veebruar – Kultuuriministeerium andis AS TV3-le ringhäälinguloa, eelistades konkursil TV3 AS Triole.

Viited
------

1. ↑  "RTV ja EVTV ühine saateprogramm on seaduslik" Postimees, 4. jaanuar 1996
2. ↑  "Tallinna linnakohtu määruse kohaselt peaks RTV jääma RTVks" Postimees, 20. veebruar 1996
**Wickbert** (ka *Wickbert* või *Wikbert von Soest*, *Wickbertus*; surnud 1209) oli Mõõgavendade ordu liige ja esimene Võnnu komtuur.

Wickbert pärines tõenäoliselt Soesti linnast Vestfaalist, kuid pole päris selge, mis seisusest ta oli. Võimalik, et ta pärines koguni Soesti foogtide suguvõsast. Seda siiski tõestada ei saa. Wickbert astus 1205. aasta paiku Mõõgavendade ordusse ja nimetati 1207. aastal Võnnu linnuse ja selle ümbruskonna valitsejaks. 1208. aastal vabastas ordumeister Venno ta aga ametist ning asendas Bertholdiga. Wickbert läks Riiga ja püüdis komtuuriametist vabastamise otsuse vastu protesteerida, kuid edutult. 1209. aastal tappis ta samas kirvega Venno ja tema kaplani Johanni. Seejärel püüdis ta kaitset otsida piiskop Alberti juurest, kuid edutult. Ordu mõistis Wickberti surma ja hukkas ta rattal.

Wickberti kuritegu käsitlevad nii Läti Henriku kroonika kui ka Liivimaa vanem riimkroonika, kujutades teda läbinisti negatiivse tegelasena. Tõenäoliselt oli tema veretöö taga aga enamat kui lihtsalt isiklikud vastuolud ordumeistriga, võimalik, et Wickbert kuulus piiskopimeelsete leeri. 

Wickberti Soesti päritolu on kinnitatud Liivimaa vanemas riimkroonikas.

Kirjandus
---------

* Henriku Liivimaa kroonika
* Liivimaa vanem riimkroonika
* *Ritterbrüder im livländischen Zweig des Deutschen Ordens*. Köln: Böhlau, 1993. Nr. 821 (lk 606).

  



|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**puudus** | **Võnnu komtuur**1207–1208 | Järgnev**Berthold**

 |
Raudoksiidpunane pulbrina
Heledama tooniga raudoksiidpunane
Poleerpunase (*caput mortuum*) värvusega raudoksiidpunane
**Marsspunane** on sünteetiline punane ooker, värvipigment, mis on koostiselt raudoksiid Fe2O3 ja mille värvus varieerub sarlakpunasest kastanpruunini. Võimalik saada ka marsskollase põletamisel.

Värvainete indeksis on marsspunase tähisteks PR 101 (Pigment Red 101) ja 77491.

Esmakordselt sünteesiti marsspunane 18. sajandil.

Omadused
--------

Nagu kõik marssvärvid, on marsspunane poolläbipaistev keskmise katvusega pigment, hästi värvi andev ja valguskindel. Sobib kõigi pigmentide ja sideainetega, õlivärvina kuivab keskmiselt kiiresti. Värvus varieerub ja vastavalt värvusele on turustatud marsspunast ajaloolistelt looduslikelt pigmentidelt laenatud väga erinevate nimede all, nagu veneetsiapunane, inglispunane, *caput mortuum*, pozzuoli punane, punane ooker jne. Eestis on maalrivärvi pigmentidena marsspunastest müügil raudoksiidoranž ja raudoksiidpunane, mida müüja eristab naturaalsetest punastest muldadest.

Vaata ka
--------

* Faluni punane

Viited
------

1. ↑  "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 28. detsember 2019. Vaadatud 5. jaanuaril 2020.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
2. ↑
3. ↑
4. ↑  Joonistamise ja maalimise õpik. Tallinn, Eesti NSV Kunst, 1963
5. ↑  PR101. - The Color of Art Pigment Database: Pigment Red, PR
6. ↑  "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 28. detsember 2019. Vaadatud 5. jaanuaril 2020.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
7. ↑
8. ↑  PR101. - The Color of Art Pigment Database: Pigment Red, PR
9. ↑

Välislingid
-----------

* Marsspunane kunsti- ja konserveerimismaterjalide andmebaasis CAMEO
* Evolving Earth: The History of Iron Oxides and Modern Earth Colors. – Gamblin Colors (blogi)
* Vasari Colors marsspunase värvinäidis
Elie Wiesel, jaanuar 2009
**Eliezer Wiesel** (30. september 1928 Sighetu Marmației – 2. juuli 2016 New York) oli kirjanik, professor, poliitiline aktivist, Nobeli rahuauhinna laureaat (1986).

Kirjutas peamiselt oma vangielust Auschwitzi ja Buchenwaldi koonduslaagris.

Tunnustus
---------

* 1968 – Prix Médicis
* 1986 – Nobeli rahuauhind
* 1996 – valiti Ameerika Kunstide ja Kirjanduse Akadeemia liikmeks

  


Nobel
Nobeli rahuauhinna laureaat

1901 Dunant, Passy • 1902 Ducommun, Gobat • 1903 Cremer • 1904 IDI • 1905 Suttner • 1906 Roosevelt • 1907 Moneta, Renault • 1908 Arnoldson, Bajer • 1909 Beernaert, d'Estournelles de Constant • 1910 IPB • 
1911 Asser, Fried • 1912 Root • 1913 La Fontaine • 1917 Punane Rist • 1919 Wilson • 1920 Bourgeois • 1921 Branting, Lange • 1922 Nansen • 1925 Chamberlain, Dawes • 1926 Briand, Stresemann • 1927 Buisson, Quidde • 1929 Kellogg • 1930 Söderblom • 1931 Addams, Butler • 1933 Angell • 1934 Henderson • 1935 Ossietzky • 1936 Lamas • 1937 Cecil • 1938 Nanseni Pagulasbüroo • 1944 Punane Rist • 1945 Hull • 1946 Balch, Mott • 1947 FSC ja AFSC (kveekerid) • 1949 Boyd Orr • 1950 Bunche • 1951 Jouhaux • 1952 Schweitzer • 1953 Marshall • 1954 UNHCR • 1957 Pearson • 1958 Pire • 1959 Noel-Baker • 1960 Lutuli • 1961 Hammarskjöld • 1962 Pauling • 1963 Rahvusvaheline Punase Risti Komitee ja Punase Risti Seltside Liiga • 1964 King • 1965 UNICEF • 1968 Cassin • 1969 ILO • 1970 Borlaug • 1971 Brandt • 1973 Kissinger, Lê (keeldus auhinnast) • 1974 MacBride, Satō • 1975 Sahharov • 1976 B. Williams, Corrigan • 1977 AI • 1978 as-Sādāt, Begin • 1979 Ema Teresa • 1980 Esquivel • 1981 UNHCR • 1982 Myrdal, García Robles • 1983 Wałęsa • 1984 Tutu • 1985 IPPNW • 1986 Wiesel • 1987 Arias • 1988 ÜRO Rahuvalvejõud • 1989 XIV dalai-laama • 1990 Gorbatšov • 1991 Suu Kyi • 1992 Menchú • 1993 Mandela, de Klerk • 1994 ‘Arafāt, Peres, Rabin • 1995 Pugwashi konverentsid, Rotblat • 1996 Belo, Ramos Horta • 1997 ICBL, J. Williams • 1998 Hume, Trimble • 1999 MSF • 2000 Kim • 2001 ÜRO, Annan • 2002 Carter • 2003 ‘Ebādī • 2004 Maathai • 2005 IAEA, al-Barāda‘ī • 2006 Grameen Bank, Yunus • 2007 Gore, IPCC • 2008 Ahtisaari • 2009 Obama • 2010 Liu • 2011 Sirleaf, Gbowee, Karmān • 2012 Euroopa Liit • 2013 Keemiarelvade Keelustamise Organisatsioon • 2014 Satyarthi, Yūsafzay • 2015  Tuneesia rahvusliku dialoogi nelik • 2016  Juan Manuel Santos  • 2017  ICAN  • 2018  Murad, Mukwege • 2019  Ahmed • 2020 Maailma Toiduprogramm • 2021 Ressa, Muratov • 2022 Alies Bialiacki, Memorial, 
Kodanikuvabaduste Keskus


|  |  |
| --- | --- |
|  | Tsitaadid Vikitsitaatides: **Elie Wiesel** |
**Eevi Pärsim** (21. aprill 1936 Valga – 5. juuni 2006 Valga) oli eesti mullamikrobioloog.

Elulugu
-------

Eevi Pärsim oli puusepa tütar.

Lõpetas 1954 Valga 1. Keskkooli, 1960 TÜ bioloogia osakonna, 1965 aspirantuuri Eesti NSV TA Eksperimentaalbioloogia Instituudis (EBI); bioloogiakandidaat (1967, TÜ), väitekiri "Клубеньковые бактерии бобовых растений, растущих в Эстонской ССР, и их физиологические, биохимические и инфекционные свойства". Oli 1960–62 EBI laborant, 1965–71 nooremteadur, 1971–2001 vanemteadur, 2001–03 taimefüsioloog.

Teadustöö
---------

Uurimisvaldkond: mulla mikrobioloogia ja ökoloogia. Näitas, et 1) õhulämmastikku siduvate mügarbakterite liigitamine nende morfoloogilis-füsioloogiliste ja bioloogiliste omaduste ning võime alusel moodustada mügaraid liblikõieliste taimede juurtel ei vasta *Rhizobium*i levinud klassifikatsioonidele; 2) rabaturba kasutamine katmikaladel koos põhuga intensiivistab mikrobioloogilisi protsesse; 3) ravimudade mikrobioloogiline seisund võimaldab hinnata nende reostusastet ja isepuhastusvõimet. Looduseuurijate Seltsi (aastast 1962), Üleliidulise Mikrobioloogia Seltsi Eesti osakonna (1962–92) ja Eesti Mikrobioloogide Seltsi liige (aastast 1992). Üle 40 teadustrükise.

Viited
------

1. 1 2 3 4  Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide

Teoseid
-------

* Eestis kasvavate liblikõieliste mügarbakterid. Tallinn, 1969
* Lämmastiku bioloogilise sidumise teoreetilised aspektid. // Lämmastiku kasutamine taimekasvatuses. Saku, 1973
* General characteristics of Rhizobium strains of their collection in the Institute of experimental biology. // World Catalogue of Rhizobium Collections. St. Lucia, Queensland, 1983
* Mineraalsete lämmastikuühendite transformatsioonist katmikala substraatides. // Eesti TA Toim. Biol 34 (1985)
* Distribution of microorganisms in some Estonian curative muds. // Estonian curative muds. Tallinn, 1992
* Regulation of ribulose-1,5-bisphosphate carboxylase/oxygenase in vivo: control by high CO2 concentration (kaasautor). // Photosynthetica 42 (2004), 2.
* *Eesti teaduse biograafiline leksikon.* 3. köide: *N–Sap* TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013

 *Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.*
Lehtmetsa rändrahn 2011. aastal, vaade ida poolt
Lehtmetsa rändrahn 2016. aastal, vaade lääne poolt
**Lehtmetsa rändrahn** on rabakivist hiidrahn Harju maakonnas Naissaarel Tagakülas.

Rahnu pikkus on 10,3 m, laius 7,4 m, kõrgus 3,3 m ja ümbermõõt 30,8 m.Teises allikas on samade joonmõõtmete juures esitatud ümbermõõduks 30,3 m.

Tegemist on omapärase, kahe avalõhe poolt kolmeks eraldi plokiks jaotatud püstseintega rahnuga. Põhjapoolsesse lõhesse langenud kiviplokk moodustab omapärase "silla". Avalõhedesse saab osaliselt siseneda. On ka rohkesti kinnislõhesid, enamasti vertikaalsuunaliselt kulgevaid. Rahnu kirdenurgalt on eraldunud tükk - selle kohal moodustub madal aste. Lõhede tõttu on rahnu pealispind tugevasti sammaldunud.

Rahn on alates 2006. aastast üksikobjektina looduskaitse all ning asub Naissaare looduspargi territooriumil.

Vaata ka
--------

* Eesti hiidrahnude loend

Viited
------

1. ↑  Pirrus, Enn (2009). *Eestimaa suured kivid*. Tallinn: Teaduste Akadeemia kirjastus.
2. 1 2  "Naissaare Lehtmetsa e. Kluviga stonar". *EELIS Infoleht*. Vaadatud 28.12.2022.
3. ↑  "Lehtmetsa rändrahn". *Keskkonnaportaal*. Vaadatud 28.12.2022.

Välislingid
-----------

* Lehtmetsa rändrahn ürglooduse objektina Eesti looduse infosüsteemis
* Lehtmetsa rändrahn keskkonnaportaalis
Muuseum Titanic Belfast
Tenderaurik Nomadic
**Titanic Quarter** (eesti keeles 'Titanicu kvartal') on arhitektuurilist regenereerimist silmaspidav uusarendus Belfasti linna sadamapiirkonnas Põhja-Iirimaal. See hõlmab ajaloolisi merendusega seotud maamärke, mille läheduses asuvad filmistuudiod, haridusasutused, korterid ning meelelahutust pakkuv jõeäärne piirkond. Belfasti sadamas asub kunagiste laevaehitusdokkide esisel krundil atraktsioonina maailma suurim Titanicu-teemaline mälestusmuuseum Titanic Belfast. Kuni 1995. aastani oli see endine tööstuslik piirkond tuntud kui **Queen's Island** ('Kuninganna saar'). See 75 hektari suurune ala hõlmas varem osa Harland & Wolffi laevatehasest, kus ehitati aastatel 1909–1911 linna kuulsaim kaubamärk, ookeaniaurik Titanic. Praegusesse kuivdokki on paigaldatud ka laevakompanii White Star Line'i ainukesena säilinud alus, tenderaurik SS Nomadic.

Vaata ka
--------

* Belfast
* Titanic

Välislingid
-----------

* Titanic Quarter piirkonna veebilehekülg
* Titanic Belfast muuseumi veebilehekülg
|  |
| --- |
|  |
| Medalikohad |
| Maailmameistrivõistlused |
| **Kuld** | 2017 | jäähoki |

**Elias Viktor Zebulon Lindholm** (sündinud 2. detsembril 1994 Bodenis) on Rootsi jäähokimängija, kes mängib NHL-i klubis Calgary Flames keskründajana.

Lindholm alustas karjääri kodumaal Brynäsis. Debüüdi Rootsi kõrgliigas tegi ta hooajal 2011–12.

2013. aastal valiti ta NHL-i *draft* '​is Carolina Hurricanesi poolt viienda valikuna. Hurricanesiga liitus ta juba hooajal 2013–14. Oma NHL-i karjääri esimese värava lõi ta 10. oktoobril mängus Washington Capitalsi vastu. 18 aasta ja 311 päeva vanuselt sai ta noorimaks rootslaseks, kes on NHL-is skoori teinud.

2016. aasta juulis sõlmis ta Flamesiga kuueaastase lepingu. 2019. aastal valiti ta hooaja parimaks Rootsi mängijaks NHL-is.

2017. aastal tuli ta Rootsi jäähokikoondisega maailmameistriks.

Viited
------

1. ↑  "Lindholm signs six-year contract with Flames". NHL.com. 16.7.2018. Vaadatud 3.1.2019

Välislingid
-----------

* Elias Lindholm NHL.com lehel
* Elias Lindholm hockeydb.com lehel
**Elhonen Saks** (9. aprill 1927 Valga – 10. juuli 2014) oli juudi päritolu Eesti publitsist ja ehitusinsener.

Aastatel 1946–1951 õppis ta Tallinna Polütehnilises Instituudis. Töötas ehitusalal. 1991. aastal asutas ta kirjastuse Aviv.

Augustis 2004 kaitses ta Eestit Venemaa ja sealsete juudiorganisatsioonide väidete eest, mille järgi Eestis pooldatakse natsionaalsotsialismi. Samuti kaitses ta Relva-SSis teeninud eestlasi: "Me ei kahtle, et Eesti SS-leegionis teenisid aatelised ja ausad mehed, kellest enamik oli tegelikult vägivaldselt mobiliseeritud. Nad uskusid, et võitlevad ja surevad oma kodumaa Eesti eest, arvates naiivselt, et kordub ime, mis juhtus 1918. aastal."

Tema õde oli tõlkija Ita Saks.

Tunnustus
---------

* 2004 Valgetähe IV klassi teenetemärk

Teosed
------

* *Siioni targad* [olulisemad teesid, koostamine ja levitamine : kommenteeritud ülevaade]. Tallinn, 1996.
* *Eestlased ja juudid : kahe rahva vahelistest suhetest*. Tallinn, 2000.
* *Kes on juudid ja mis on holokaust?* [eessõna: Hagi Šein]. Tallinn, 2003.
* *Eestlased ja juudid*. Tallinn, 2008.

Viited
------

1. ↑  Elhonen Saks. Eestis elavad juudid on Eestile lojaalsed. - Kesknädal, 26.08.2004

Kirjandus
---------

* Elhonen Saks "Ühe inimese saatuses peegeldub sageli kogu rahva lugu", Kultuur ja Elu, 2/2010
Ardudi linnus ümberehitustööde ajal.  
Foto: Robert Treufeldt, 22. mai 2011
Ardudi linnus pärast ümberehitustöid.  
Foto: 22. oktoober 2012
**Ardudi linnus** (ungari keeles *Erdődi vár*; saksa keeles *Burg Erdeed*) on linnus Krisaanias, tänapäeval Rumeenias Satu Mare maakonnas Ardudi linnas.

Linnus asub Homorodi jõe (ungari *Homoród*) ääres, mis on üks Mureși jõe (ungari *Maros*) parempoolne lisajõgi, mis omakorda on üks Tisza vasakpoolne lisajõgi. On arvatud, et sellel kohal oli kunagi daaklaste linnus.

Linnus ehitati 1481. aastal vojevood Bertalan Drágffy (rumeenia *Bartolomeu Dragfi*) valitsemisajal. Osa linnusest ehitati 1730. aastal Sándor Károlyi juhtimisel ümber lossiks ning see ongi tuntud kui Károlyi linnus või Károlyi loss.

1896. aastal ehitati loss ja linnus uusgooti stiilis uuesti ümber, kuid ansambel sai Teises maailmasõjas oluliselt kannatada.

Hiljem linnus konserveeriti ja 2012. aastaks oli ansambel osaliselt ehitatud uuesti üles. 2006. aastal seati lossi kabelist pärit kirikuvara ja üleelusuurune 1777. aastal valmistatud Kristuse kuju üles Satu Mare piiskopilossi.

Linnus on Rumeenia kultuurimälestis nr SM-II-a-A-05261.

Viited
------

1. ↑  Ardudi linnus lehel *Turism-Transilvania.ro*
2. ↑  Satu Mare piiskopiloss projekti "Satu Mare Routes" kodulehel. Inglise keeles
3. ↑  Satu Mare maakonna kultuurimälestised. Rumeenia keeles

Välislingid
-----------

* Ardudi linnus lehel *Turism-Transilvania.ro*. Rumeenia, ungari ja inglise keeles

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Ardudi linnus** |
Eeva Joenpelto ja Urho Kekkonen (vasakul) Soome iseseisvuspäeval 1958
**Eeva Elisabeth Joenpelto** (aastast 1945 **Hellemann**; 17. juuni 1921 Sammatti – 28. jaanuar 2004 Lohja) oli soome kirjanik. Ta on kasutanud varjunimesid **Eeva Helle** ja **Eeva Autere**.

Ta sündis aastal 1921 Sammattis kaupmehe perekonnas. Ta lõpetas aastal 1940 keskkooli ja õppis aastatel 1940–1942 Sotsiaalteaduste Instituudis (Tampere Ülikooli eelkäijas). 1940. aastatel töötas ta reklaami ja ajakirjanduse alal. Aastatel 1964–1967 oli ta Soome PEN-klubi esimees.

Tema esimene romaan "Seitsemän päivää" ilmus pseudonüümi **Eve Helle** all aastal 1946. Tema teine romaan "Seitsemän päivää" ilmus pseudonüümi **Eeva Autere** all aastal 1950.

1970. aastatel ilmus talt neljaosaline niinimetatud Lohja-sari: "Vetää kaikista ovista" (1974), "Kuin kekäle kädessä" (1976), "Sataa suolaista vettä" (1978) ja "Eteisiin ja kynnyksille" (1980).

Eesti keeles on Eeva Joenpelto raamatutest ilmunud aastal 1967 kirjastuse Orto väljaandel Torontos "Rüütel laante süngusest" (originaalis "Ritari metsien pimennosta", Harry Ingelmani tõlkes), aastal 1981 kirjastuses Eesti Raamat "Tõmbab ustest ja akendest" (originaalis "Vetää kaikista ovista", Hella-Mare Männamaa tõlkes), aastal 1982 kirjastuses Eesti Raamat "Otsekui tulest tõmmatud tukk" (originaalis "Kuin kekäle kädessä", Hella-Mare Männamaa tõlkes), aastal 1984 kirjastuses Eesti Raamat poolt "Sajab soolast vihma" (originaalis "Sataa suolaista vettä", Hella-Mare Männamaa tõlkes), aastal 1987 kirjastuse Eesti Raamat poolt "Esikutesse ja künnistele" (originaalis "Eteisiin ja kynnyksille", Hella-Mare Männamaa tõlkes), aastal 1987 kirjastuse Sinisukk poolt "Kohtunik Müller, tõeline härrasmees", (originaalis "Tuomari Müller, hieno mies" Kadi Lehtmetsa tõlkes).

Isiklikku
---------

Ta oli aastatel 1945–1975 abielus kirjastaja Jarl Hellemanniga, neil oli kaks last.

Tunnustus
---------

* 1967 Aleksis Kivi auhind
* 1968 Pro Finlandia
* 1994 Finlandia kirjandusauhind

|  |  |
| --- | --- |
|  | Tsitaadid Vikitsitaatides: **Eeva Joenpelto** |
Kullast kantill-lõngad
Kantillpross tsitriiniga. 1835
**Kantill** ehk **kantill-lõng** (prantsuse keeles *cannetille*, inglise keeles *purl*, vene keeles *канитель*) on metall-lõnga üks alatüüpe, mis kujutab endast spiraali keeratud väga peent hõbe- või kuldtraati ilma tekstiilist südamikuta (kasutusel on ka mitmesuguse koostisega sulamid). Kasutatakse kuldtikandis.

Kantilli toodetakse tõmmatud peenest traadist; see esmalt valtsitakse, seejärel keritakse poolimismasinaga teise, ümmarguse või nurgelise ristlõikega jäiga traadi ümber, mis hiljem eemaldatakse. Vastavalt selle traadi ristlõikele saadakse kas sile või kähar ehk vormitud kantill. Kantilli tavalisim materjal on kas puhas või kullatud hõbetraat, kuid võimalik on ka messingist, vasest, kullatud vasest või kullatud messingist traat.

Ajaloost
--------

Kantilli on ajalooliselt kasutatud väärismetallist ehete ühe komponendina, sarnaselt kuld- ja hõbefiligraaniga, eriti 19. sajandi alguskümnenditel. Samuti leiab see kasutust kuld- ja hõbetikandis kõrgmoes, sõjaväevormides, vaimulikurüüdes ja muus kirikutikandis.

Viited
------

1. ↑
2. ↑  Cannetille. - Antique Jewelry University
3. ↑  Textile Reserch Centre Leiden

Välislingid
-----------

* Cannetille. - Antique Jewelry University
* Cannetille (thread). - Silk Heritage Thesaurus
Eevakivi
**Eevakivi** (ka: **Pullevere kivi**) on graniidist hiidrahn Järva maakonnas Järva vallas Mägise külas. 

Kivi mõõtmed on järgmised: pikkus 9,0 m, laius 8,5 m, kõrgus 3,3 m ja ümbermõõt 25,3 m.

Jämedateraline graniitrahn, rohke päevakivi ja kvartsi sisaldusega, esineb ka tumedaid mineraale. Rahn on viilkatusekujuline. Rahnu lõunapoolsest osast on eraldunud 1,2 m paksune kild. Rahnu peal on põletamisjälgedega lohk läbimõõduga 40x50 cm. Lohu keskel on kuni 3 cm sügavune 9x12 cm laiune süvend, mis tundub sisse raiutud olevat. Tõenäoliselt on rahn saanud välgutabamusi. Rahn on kaetud sambla- ja samblikkattega.

Rahnu nimetus tuleneb Laasi Eeva (rahvasuus Taagi Eeva) nimest, kelle väike saun on olnud kivi lähedal maa sees, nii et aknad ulatunud maa peale. Rahnu juures on tehtud jaanituld ja peetud rahvapidusid.

Rahn on alates 1937. aastast üksikobjektina looduskaitse all.

Vaata ka
--------

* Eesti hiidrahnude loend

Viited
------

1. ↑  Pirrus, Enn (2009). *Eestimaa suured kivid*. Tallinn: Teaduste Akadeemia kirjastus.
2. 1 2  "Eevakivi". *EELIS Infoleht*. Vaadatud 30.12.2022.
3. ↑  "Eevakivi". *Keskkonnaportaal*. Vaadatud 30.12.2022.

Välislingid
-----------

* Eevakivi ürglooduse objektina Eesti looduse infosüsteemis
* Eevakivi keskkonnaportaalis
**Koha** on perekonnanimi.

Statistika
----------

2022. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Koha 135 inimesel: 65 mehel ja 70 naisel. Perekonnanimede levikult oli Koha meeste puhul 1475. kohal ja naiste puhul 1510. kohal.

Koha oli levinumaks nimeks vanuserühmas 85+ aastat, kus seda oli 10 000 elaniku kohta 1,49. Perekonnanimi Koha oli kõige sagedasem Võru maakonnas, kus sellist nime kandis maakonna 10 000 elaniku kohta keskmiselt 4,01 inimest.

19. sajandi algul pandi pärisorjusest vabastamise käigus talupoegadele Lihula, Tagavere ja Laius-Tähkvere mõisavaldades perekonnanimi Kohha ning Surju mõisavallas Koha.

1930. aastate nimede muutmise kampaania käigus Eestis valiti perekonnanimi Koha uueks nimeks 60 korral. Enim loobuti nimedest Koch (kahekümne kahel korral), Nikopensius (viiel korral), Kürenberg, Türk, Sandrak ja Vikov (kahel korral) jne. Samal ajal nimest Koha ei loobunud keegi.

Nime kandjaid
-------------

* Eve Koha, eesti klaasikunstnik (1955–)
* Jaan Koha, eesti helilooja ja muusikapedagoog (1929–1993)
* Kalju Koha, eesti poliitik, omavalitsustegelane ja riigiametnik (1956–)
* Rebeka Koha, läti tõstja (1998–)
* Taevo Koha, eesti käsipallur (1936–2005)
* Tekla Koha, eesti pianist (1910–1977)

Viited
------

1. ↑  Statistikaamet. Rahvastikuregister (vaadatud 05.05.2022)
2. ↑  Rahvusarhiiv. Onomastika andmebaas. Nimede panemine (algne nimekuju): Koha.
3. ↑  Rahvusarhiiv. Onomastika andmebaas. Nimede eestistamine (uus nimekuju): Koha.
4. ↑  Rahvusarhiiv. Onomastika andmebaas. Nimede eestistamine (vana nimekuju): Koha.

Välislingid
-----------

* Koha statistikaameti andmebaasis
Salmanassar V
**Salmanassar V** (akadi: *Šulmanu-ašarid*; heebrea: שַׁלְמַנְאֶסֶר; kreeka: Σαλαμανασσαρ; ladina: *Salmanasar*) oli Assüüria kuningas aastatel 726 kuni 722 eKr.

Nii Salmanassarist endast kui tema valitsusajast on allikate puudumisel teada võrdlemisi vähe. Babüloonia kuningate loend A annab Tiglat-pileser III (ehk Pulu) järglaseks Ululai, kes 25. *Tebet* '​il 726 eKr Assüüria troonile tõustes Salmanassar V omale trooninimeks võttis.

Salmanassar V suurim saavutus oli Samaaria (Iisrael) vallutamine. Teine Kuningate Raamat kirjeldab kuidas Salmanassar V Iisraeli kuninga Hoosea vangistas, kolm aastat Samaariat piiras ja selle elanikud küüditas, "pannes nad elama Halahhi, Haabori jõe äärde Goosanisse, ja meedlaste linnadesse". Samaaria linnadesse asustati seevastu ümber inimesed "Paabelist, Kuutast, Avvast, Hamatist ja Sefarvaimist." Samaaria langemisega muutus Iisraeli kuningriik Assüüria provintsiks.

Otsese Assüüria võimu all jätkas ka Babüloonia – Salmanassar V istus korraga nii Assüüria kui Babüloonia troonil. Vaatamata laialt levinud arvamusele, et Salmanassari ametlik nimi Babüloonia kuningana oli varem mainitud Ululai, ei ole selle väite õigsus kinnitust leidnud.

722 eKr kaotas Salamanassar revolutsiooni käigus trooni Sargon II-le. Sargoni väitel põhjustas ülestõusu Salmanassari otsus kehtestada maksud seni vabale linnadele Assurile ja Harranile. Lisaks on tõenäoline, et Assüüria-vastased meeleolud jätkusid Babüloonias, mille lõunaosas (Bit-Adini) Salmanassar oli seetõttu sunnitud läbi viima küüditamisi.

Lisaks Samaaria vallutamisele omistab Josephus Salmanassarile viis aastat kestnud Tüürose piiramise.

Viited
------

1. ↑   ABC 1 i.27-30.
2. ↑  Grayson 1991: 85, Kuhrt 1995: 497. Salamanassar V ajast ei ole säilinud ühtegi raidkirja, *limmu*-kroonika on kahjustunud ja Babüloonia kroonika mainib ainult Samaari vallutamist.
3. ↑  Grayson 1991 : 85.
4. ↑  Luckenbill 1925: 162.
5. ↑  Grayson 1991: 85.
6. ↑  2.kuningate 17:3-6 , 18:9-11
7. ↑  2.kuningate 17:24.
8. ↑  Kuhrt 1995: 497.
9. ↑  Kuhrt 1995: 497, Grayson 1991: 86.
10. ↑  Grayson 1991: 86. Brinkman on pakkunud, et Ululai oli hüüdnimi, tuletatud Salmanassari sünnikuust *Ululu* '​st.
11. ↑  Grayson 1991 : 86.
12. ↑  Grayson 1991: 86.
13. ↑  Josephus *Antiquitates Judaicae* 9.14; Hallo and Simpson 1998: 133.

Kirjandus
---------

* Grayson, A.K. 1975. *Assyrian and Babylonian Chronicles*. Locust Valley, N.Y. (lüh. ABC)
* Grayson, A.K. 1991. 'Assyria: Tiglath-Pileser III to Sargon II (744-705B.C.)', *CAH* 3.2, 71-102.
* Hallo, W.W. & Simpson, W.K. 1998 (2nd ed.). *The Ancient Near East: A History*. London.
* Kuhrt, A. 1995. *The Ancient Near East, c. 3000–330 BC*, Vol. 2. London.
* Luckenbill, D.D. 1925. 'The First Inscription of Shalmaneser V', *The American Journal of Semitic Languages and Literatures*, 41, 162-164.
**Sallitants** on salliga tantsitav tants, mida tantsisid naised seltskonnas 18. ja 19. sajandil. 

Viitina mõisaproua Barbara Juliane von Krüdener, kes ka ise võlus mehi sallitantsuga, on seda oma raamatus "Valérie"  kirjeldanud järgmiselt:

"Valérie palus endale ulatada oma rätiku – see oli tumesinine musliin, ta lükkas juuksed otsaesiselt kõrvale ja asetas rätiku oma juustele. Nüüd langes see ta meelekohtadest mööda õlgadele, ta otsaesine joonistus teravalt välja, otsekui iidsel raidkujul. Nüüd ei olnud ta juukseid enam näha, ta silmad sulgusid ja tavaline naeratus kadus vähehaaval, ta kallutas pead ettepoole, rätik libises vaikselt ta rinnal ristatud kätele. [...] Erinevad tantsufiguurid, mis kujutavad kord kohutavaid stseene, kord liigutavaid olukordi, on otsekui ilmekas keel, mis väljendab hinge ja tunnete voogamist. Kui tantsija kasutab puhtaid ja klassikalisi vorme, kui seda lisaks sellele toetab ka näo väljendusrikkus, on tantsu mõju kirjeldamatu. Leedi Hamilton, kellel olid kõik need haruldased eeldused, oli esimene, kes esitas selle dramaatilise, kui nii võib öelda, tantsu idee. Rätikut, ammuste aegade riietuseset *schalli* võib nii lihtsalt kasutada mitmete erinevate asjadena – nii drapeeringu kui ka loorina, see võib aeg-ajalt katta osa näost, andes sellele kirjeldamatult võluva väljendusrikkuse."

Viited
------

1. ↑  Barbara Juliane von Krüdener. 1804. Valerie ehk Gustav de Linari kirjad Ernest de G...le. Eesti Raamat, Tallinn 2003, lk 58-59, ISBN 998565434X.