recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Leo Soonpää** (ka **Leonhard Soonpää**, kuni 1939 **Leonhard Soonberg**; 18. veebruar 1903 Luke vald, Tartumaa – 6. oktoober 1979 Tallinn) oli eesti kunstiajaloolane, kunsti- ja teatrikriitik ning kunstipedagoog.

Elukäik
-------

Ta õppis Tamse külakoolis ja aastatel 1919–1922 Hugo Treffneri Gümnaasiumis. 1922. aastast õppis ta Tartu Ülikoolis, mille lõpetas 1928. aastal kunstiajaloolasena.

Pärast ülikooli lõpetamist töötas ta mitmes ajalehes (Uudisleht, Uus Eesti) teatri- ja kunstikriitikuna, 1935. aastast oli Eesti Ajakirjanike Liidu esindaja Balti pressiliidus. Aastatel 1937–1938 oli ta ajakirja Tuju ja 1938–1940 ajakirja Areng tegevtoimetaja.

Ta oli aastatel 1934–1936 Riigi Kunsttööstuskooli, aastatel 1940–1941 Jaan Koorti nimelise Riigi Rakenduskunsti Kooli, aastatel 1941–1943 Tallinna Kujutava ja Rakenduskunsti Kooli kunstiajaloo õppejõud, lisaks töötas ta aastatel 1942–1943 Estonia teatris dramaturgina. Aastatel 1944–1974 oli ta ERKI-s kunstiajaloo ja esteetika õppejõud, 1946. aastast dotsent, aastatel 1946–1955 ühtlasi kunstiajaloo kateedri juhataja.

Leo Soonpää suri 6. oktoobril 1979 Tallinnas ja ta maeti 10. oktoobril 1979 Metsakalmistule.

Tunnustus
---------

* 1978 Eesti NSV teeneline kunstitegelane

Isiklikku
---------

Tema vend oli Eesti riigiametnik Karl Soonpää. Ta oli abielus helikunstnik Niina Murrikuga.

Vaata ka
--------

* "Ars longa"

Viited
------

1. ↑
2. ↑
3. ↑  "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 8. märts 2019. Vaadatud 10. augustil 2015.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Tsitaadid Vikitsitaatides: **Leo Soonpää** |

* *Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918-1944*
**Tulikas** (*Ranunculus*) on tulikalaadsete seltsi tulikaliste sugukonda kuuluv perekond. 

Perekonda kuulub umbes 400 liiki.

Nimetus
-------

Tulika ladinakeelne nimi *Ranunculus* tähendab 'konnake' (konn on *rana*). Arvatavasti on see nimi seotud asjaoluga, et tulikad kasvavad sageli vee ääres, kus konnad elavad.

Levila
------

Tulikad kasvavad parasvöötmes Euroopas ja Põhja-Ameerikas, kuid ka näiteks Uus-Meremaal.

Kirjeldus
---------

Enamik tulikaid on mitmeaastased taimed, kuid leidub ka üheaastasi ja kaheaastasi taimi. Nende õied kasvavad üksikuna, on kollased või valged (kui valged, siis ikkagi kollase südamikuga), mõnel liigil oranžid või punased. Paljudel liikidel (näiteks kuldtulikal (*Ranunculus auricomus*) kroonlehed puuduvad. Kroonlehti on harilikult 5, vahel vähem või rohkem. Tupplehti on 3–5, harilikult 5. Tolmukaid ja emakaid on palju. Viljas on palju seemneid.

Toksilisus
----------

Kõik tulikaliigid on koduloomadele mürgised, seda näiteks ka küülikutele. Suures koguses tulikaid võib tappa isegi hobuse. Harilikult loomad väldivad tulikaid nende kibeda ja kõrvetava maitse tõttu, kuid olukorras, kus karjamaal kasvab tulikaid nii palju, et muud pole süüa, võib ette tulla mürgistusi. Taime kuivades mürk laguneb, nii et tulikaid sisaldav korralikult kuivanud hein on ohutu. Tulikate taimemahl põhjustab nahapõletikku, nii et ka inimesed peavad tulikaid käsitledes ettevaatlikud olema ja kindaid kandma.

Ökoloogia ja tulikas kultuuris
------------------------------

Taime mürgisuse tõttu rahvameditsiinis tulikaid ei kasutata.

Sõna "sardooniline" ('kibe, põlastav') tuleb Sardiinias kasvava sardiinia tulika *Ranunculus sardous* järgi. Kui inimene seda sööb, tõmbub tema nägu grimassi.[*viide?*]

Mõned putukad, näiteks liblikad *Euplexia lucipara* ja *Orthosia gothica*, toituvad tulikatel.

Mõnda tulikat kasvatatakse ilutaimena ja neile on aretatud suuri eredaid õisi.

Tulikas oli Türgi sultanite vägevuse sümbol.

Eestis esinevaid tulika perekonna liike
---------------------------------------

Mürktulikas.
* *Ranunculus acris* – kibe tulikas (sage)
* *Ranunculus aquatilis* – tume särjesilm (paiguti, sagedasem Lääne-Eestis)
* *Ranunculus auricomus* – kuldtulikas (tavaline)
* *Ranunculus baudotii* – meri-särjesilm (paiguti)
* *Ranunculus bulbosus* – mugultulikas (paiguti (Lääne-Eestis)
* *Ranunculus cassubicus* – metstulikas (tavaline)
* *Ranunculus circinatus* – sõõr-särjesilm (hajusalt)
* *Ranunculus fallax* – virvatulikas (hajusalt)
* *Ranunculus ficaria* – kanakoole (tavaline)
* *Ranunculus flammula* – sootulikas (hajusalt)
* *Ranunculus lanuginosus* – villtulikas (haruldane)
* *Ranunculus lingua* – suur tulikas (hajusalt)
* *Ranunculus nemorosus* – salutulikas (haruldane)
* *Ranunculus peltatus* – harkjas särjesilm (harva)
* *Ranunculus polyanthemos* – mitmeõieline tulikas (tavaline)
* *Ranunculus repens* – roomav tulikas (sage)
* *Ranunculus reptans* – kaartulikas (harva)
* *Ranunculus sardous* – sardiinia tulikas (haruldane tulnukas)
* *Ranunculus sceleratus* – mürktulikas (hajusalt)
* *Ranunculus trichophyllus* – jõgi-särjesilm (hajusalt)

|  |  |
| --- | --- |
|  | Tsitaadid Vikitsitaatides: **Tulikas** |
**Joha Heiman** (28. juuni 1911 Eesti – 11. detsember 1999) oli prantsuse laulja ja poeedi Georges Brassensi (1921–1981) eestlannast elukaaslane ja muusa, kellele on pühendatud mitu Prantsuse kultuuripärandiks saanud laulu.

19-aastane Joha Heiman saabus Prantsusmaale 1930. aastal. Ta elas Pariisis oma tädi juures, seejärel tütarlaste pansionis. Ta töötas õmblejana ja õpetas saksa keelt. 1934. aastal tutvus Joha Jean-Paul Ruskoné'ga ja abiellus. Sündis poeg Yvon. Abielu ei olnud õnnelik ja see lahutati. Georges Brassensiga tutvus Joha Heiman Pariisis 1947. aastal, ligi kümme aastat enne muusiku tähelendu. Armastuslugu kestis üle 30 aasta.

Brassensi inspireeris eestlanna sedavõrd, et ta pühendas oma kõige kaunimad laulud ("Je me suis fait tout petit", "Saturne", "J'ai rendez-vous avec vous") Johale. Georges ja Joha armastasid teineteist, kuid eelistasid elada eraldi ega abiellunud kunagi. "Mul on au mitte paluda Sinu kätt," kirjutab Georges Brassens laulus "La non-demande en mariage" (1966), austusavalduses Joha Heimanile, keda tuhanded Brassensi austajad tundsid nimega Püpchen (saksa keelest Püppchen – nukuke). Pärast Georgesi surma 1981. aastal jäi Joha aastateks üksi. Püpchen suri 1999. aastal ja on maetud Georgesi kõrvale Sète'i linna Py kalmistule.

Georges Brassensist ja Joha Heimanist on valminud Eesti Pariisi Suursaatkonna korraldatud fotonäitus "Daam tema mõtteis ... Kaaslased elus: Georges Brassens ja tema eestlannast muusa Joha Heiman".
Näitusel esitatud fotod pärinevad Josée Stroobantsi, laulja sõbra ja fotograafi kollektsioonist, Georges Brassensi muuseumi arhiivist ning Joha Heimani lähedaste erakogudest. Fotokogu võimaldab elada kaasa erakordsele sõprusele ja armastusloole, mis ühendas Georges Brassensi Joha Heimaniga, kes mõjutas märkimisväärselt Prantsuse kultuuripärandiks saanud teoseid.

Georges Brassensi auks, kelle muusa eestlanna oli, korraldas Prantsuse Suursaatkond Eestis 2011. aastal Tallinnas näituse ja kontserdiõhtu.

Viited
------

1. ↑  20. sajandi tuntud prantsuse poeedi Georges Brassensi muusa oli eestlanna Joha Heiman. "Pealtnägija". ETV. 28.11.2012.
2. ↑  "Pariisis avati fotonäitus legendaarsest lauljast ja muusikust George Brassensist ja tema eestlannast muusast Joha Heimanist. Mai 2014. Eesti Suursaatkond Pariisis". Originaali arhiivikoopia seisuga 7. veebruar 2015. Vaadatud 7. veebruaril 2015.
3. ↑  "Eesti Kontsert – Inauguration de l'exposition dédiée à Georges Brassens. 29.11.2011. Ambassade de France en Estonie". Originaali arhiivikoopia seisuga 7.02.2015. Vaadatud 7.02.2015.
**Hõlmikpuu sündroom** on kujuteldav meditsiiniline diagnoos, mida omistatakse mõne kasuliku teo või suure ürituse takistajatele väidetavalt ebaoluliste asjaolude ületähtsustamisega. Sündroomist hakati Eesti avalikkuses rääkima 1980. aastate lõpus, mil Tallinna taheti ehitada Estonia teatri uut hoonet ja tribüüni oktoobri- ja maiparaadide vastuvõtmiseks, kuid selle püstitamiseks oleks hävitatud Euroopa põhjapoolseim, looduskaitsealune Süda tänava hõlmikpuu (*Ginkgo biloba*), sadu teisi elujõulisi puid ja 35 hoonet.

Tegu pole tegeliku meditsiinilise diagnoosiga, vaid retoorilise vahendiga oponentide motiivide madaldamiseks ja nende rühmade killustamiseks. Fraasi algse kasutuse eesmärk oli jaga ja valitse meetodil "tülli ajada keskkonnakaitsjaid ja teatrisõpru, looduskaitset ja osa kultuuritegelastest". Seetõttu on väärtuskonfliktides hõlmikpuu sündroomile apelleerijatele vastandudes räägitud ka "hõlmikpuu sündroomi sündroomist".

Vaata ka
--------

* Hõlmikpuu Eestis
* Süda tänava hõlmikpuu

Viited
------

1. 1 2  1. III 1999, Erast Parmasto, Hõlmikpuusündroomi sündroom, Üks kurblik lugu küünilisest demagoogiast(vaadatud 25. detsember 2018)

Välislingid
-----------

* 01. märts 1999, Erast Parmasto, Hõlmikpuusündroomi sündroom, Üks kurblik lugu küünilisest demagoogiast (vaadatud 25. detsember 2018)
**"Tuli pimendatud linnas"** on Eno Raua jutustus, mis viib lugeja 1940. aastate Saksa okupatsiooni aega. Raud on tunnistanud, et teoses on mõndagi tõsielulist ning ka osa prototüüpe on samad, mis teostes "Roostevaba mõõk" ja "Sõjakirves on välja kaevatud".

Jutustus algab sakslaste tulekuga, kui minategelane Ülo on suvepuhkusel maal sugulaste juures ning hakkab linna naasma. Selgub, et Ülo isa on mobiliseeritud Punaarmeesse. Ülo otsustab sõbra Oleviga alustada võitlust Saksa okupantide vastu. Koos satutakse mitmetesse haaravatesse seiklustesse: saadetakse hoiatuskirju, paljastatakse sakslaste nuhk härra Velirand, levitatakse koolis Nõukogude Informatsioonibüroo teadaandeid, tegeldakse usalduse ja reetmise teemaga jne. 

Teosele vajutab pitseri selle ilmumisaeg. Tuleb tähele panna, et ehkki Eno Raud kirjeldab Saksa okupatsiooni vastavalt ilmumisaja kaanonitele kriitilises võtmes, ei püüa ta mingil moel esile tõsta lugejale teadaolevalt järgnenud Nõukogude okupatsioonivõimu eeliseid. Raud mainib põgusalt rahva rasket ainelist olukorda, vihjatakse toidukaartidele ning küllusele enne sõja algust. Ühes peatükis kirjeldatakse vestlust saksa sõduriga, misjärel minategelane Ülo järeldab, et ka saksa sõdur on eelkõige inimene, kodumaast kaugele sattunud noormees, kellegi vend või poeg, hitlerliku süsteemi käsutäitja. 

Tegeldakse ka tabuteemadega nagu vastaspooltele sõdima sattunud eestlaste ja nende omaste olukord tagalas ning vihjatakse üldisele vaesusele Venemaal. Jutuks tuleb ka kadaklus ning vihjamisi baltisakslaste lahkumine Eestist.

Jutustuse viimases peatükis tsiteerib kirjanik Eduard Bornhöhe "Tasujat". Noored süütavad linna taga asuva veski varemetes jüriööl tule, mis sümboliseerib võitlustahet ja vabadust. Sedagi võib tõlgendada mitmeti, arvestades romaani ilmumisaega 1967. aastal, mil Eestis kestis Nõukogude okupatsioon. 

Teose põhjal valmis 1973. aastal mängufilm "Tuli öös".
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel on etnilisest üksusest; Eesti ansambli kohta vaata artiklit Hõim (ansambel)* |

---

**Hõim** on rahvast väiksem etniline üksus, mille liikmeid ühendavad keel, kultuur ja päritolu. Näiteks võib ütelda, et muistse vabadusvõitluse aegu kuulusid eestlaste ehk eesti rahva hulka saarlased, ugalased ja muud hõimud. Samas on hõimu ja väikerahva vaheline piir hägus, seepärast võidakse sama inimrühma vahel nimetada nii rahvaks kui ka hõimuks. Nii on eesti keeles traditsiooniliselt kõneldud indiaani hõimudest, ehkki neid võib vaadelda ka rahvastena.

Tavaliselt kõneldakse hõimudest riikide eelses või välises kontekstis. Mõnel pool on hõimud moodustanud hõimuliite, sugulashõimude või ka eri päritolu hõimude poliitilisi ühendusi. Üks võimalik, ehkki tänapäeva teaduse seisukohalt vananenud käsitlus on, et mingi maa-ala elanikkonna killustumine hõimudeks on rahva või rahvuse väljakujunemise ehk etnogeneesi varane staadium ühiskonna arengus.

Kuni u 499 eKr olid algrahvad ülekaalukalt hõimuühiskonnad (kaldealased Paabelis, iisraellased enne hajalat, Kyrose riik). Hiljem hakkas see muutuma. Esimestena iraanlaste ja hajalajuutide seltskonnad ei tähistanud enam päritolu vaid ühte usku tunnistavate inimeste liitu. Oluline polnud tõug ega keel vaid ühine kogemus. Seda laadi uus rahvas oli Sassaniidide riik.

Vaata ka
--------

* rahvus
* sugukond

Viited
------

1. ↑  Oswald Spengler. *Õhtumaa allakäik*. II köide. Tartu 2012, 231-232.
Panteleimon Ponomarenko (1959)
**Panteleimon Ponomarenko** (vene keeles Пантелеймон Кондратьевич Пономаренко; 9. august (vkj 27. juuli) 1902 Šelkovski, Kubanimaa – 18. jaanuar 1984 Moskva) oli Nõukogude Liidu partei- ja riigitegelane. 

Panteleimon Ponomarenko oli pärit talupoja perekonnast. Rahvuselt oli ta ukrainlane. 1918. aastal astus ta Punaarmeesse ja võttis osa Venemaa kodusõjast. 1919. aastal asus ta Põhja-Kaukaasias tööle naftatöölisena, hiljem töötas raudteel. Alates 1922. aastast töötas ta Komsomolis. 1925. aastal astus ta Venemaa Kommunistlikku (bolševike) Parteisse. 1927. aastal lõpetas ta Krasnodaris töölisfakulteedi ja asus õppima Moskva Transpordiinseneride Instituudis, mille lõpetas 1932. aastal. 1932–1936 teenis pataljonikomandörina Punaarmees.

1936. aastal asus Ponomarenko tööle Üleliidulisse Elektrotehnika Instituuti. 1937. aastal võeti ta tööle ÜK(b)P Keskkomitee aparaati.

Panteleimon Ponomarenko oli alates 19. juunist 1938 kuni 7. märtsini 1947 Valgevene NSV Kommunistliku Partei Keskkomitee esimene sekretär. 1944–1948 oli ta ka Valgevene NSV Rahvakomissaride Nõukogu (alates 1946. aastast Ministrite Nõukogu) esimees.

Teise maailmasõja ajal juhtis Ponomarenko partisaniliikumist okupeeritud Valgevene NSV-s. Alates 1942. aasta maist oli Ülemjuhatuse Peakorteri juures asuva Partisaniliikumise Keskstaabi juht. 1943. aasta märtsis anti talle kindralleitnandi aukraad.

Ta oli NLKP Keskkomitee liige aastatel 1939–1961. Ponomarenko oli 16. oktoobrist 1952 kuni 6. märtsini 1953 NLKP KK Presiidium liige ja 6. märtsist 1953 kuni 14. veebruarini 1956 liikmekandidaat. Alates 5. maist 1948 kuni 5. märtsini 1953 oli ta ÜK(b)P KK (alates 1952. aastast NLKP KK) sekretär. Ta tegeles riigiehituse, rahanduse, kaubanduse ja transpordi probleemidega. Lisaks oli ta aastatel 1950–1953 Nõukogude Liidu varumisminister. 1953. aasta märtsist kuni 1954. aasta märtsini oli Ponomarenko Nõukogude Liidu kultuuriminister. 1954–1955 oli ta Kasahhi NSV Kommunistliku Partei esimene sekretär. Seejärel suunati ta diplomaatilisele tööle. 1955–1957 oli ta Nõukogude Liidu erakorraline ja täievoliline suursaadik Poola Rahvavabariigis, 1957–1959 Indias ja Nepalis ning 1959–1961 Hollandis. 1962–1964 oli ta Nõukogude Liidu esindaja Rahvusvahelises Aatomienergia Agentuuris. 1964–1974 oli ta õppejõud NLKP Keskkomitee juures asuvas Ühiskonnateaduste Instituudis.

Viited
------

1. ↑  Преемник Сталина, противник Хрущева История Казахстана
2. ↑  Пономаренко Пантелеймон Кондратьевич Энциклопедия Всемирная история
3. ↑  Возможный наследник Сталина и руководитель БССР. В чем секрет успеха Пантелеймона Пономаренко? news.tut.by
4. ↑  Russia. Soviet republics rulers.org
5. ↑  Пантелеймон Кондратьевич Пономаренко hrono.ru
6. ↑  Пономаренко Пантелеймон Кондратьевич Белорусский государственный музей истории Великой Отечественной войны
7. ↑  Пономаренко Пантелеймон Кондратьевич Состав руководящих органов Центрального Комитета Коммунистической партии - Политбюро (Президиума), Оргбюро,Секретариата ЦК (1919-1990 гг.)
8. ↑  Пантелеймон Кондратьевич Пономаренко deduhova.ru
**Peterburi Kunstide Edendamise Selts** oli aastatel 1820–1929 Peterburis tegutsenud selts, mille eesmärk oli toetada andekaid kunstnikke ning aidata kaasa kunstiliikide osatähtsuse tõusule ühiskonnas.

Kuni 1857. aastani kuulusid seltsi liikmeskonda peamiselt aadlikud ning positsioonikad kunstimetseenid. Seltsi tegevust toetas rahaliselt ka Venemaa keiser. Selts andis välja õpikuid ning albumeid, mille eesmärk oli vene kunstnike loomingu populariseerimine. Tegutsesid ka oma ajakirjad. Seltsi üks olulisemaid tegutsemissuundi oli noorte kunstnike aineline toetamine stipendiumide, tellimuste, loteriide, oksjonide ja müüginäituste korraldamisega. 1857. aastal läks keisri korraldusel seltsi alluvusse joonistuskool, mis sai nimeks Peterburi Kunstide Edendamise Seltsi joonistuskool. Kool, milles on õppinud ka mitmed eesti kunstnikud, korraldas õppereise Venemaa linnadesse, avas töökodasid ning andis välja iga-aastaseid preemiaid.

Allikas
-------

* Tiina Abel, Vene kunst Baltimaade kogudest, Eesti Kunstimuuseum, Tallinn, 2012
**Archibus** on kinnisvarahalduse tarkvara, mille abil on võimalik hallata kogu kontserni vara. Archibusi tarkvara kasutatakse kogu maailmas ligi 15 miljoni hoone haldamiseks. Tänapäeval on väga populaarne ehitustehniliste jooniste ja BIM-mudelite kasutamine Archibusi tarkvaras. ARCHIBUS, Inc. on rahvusvaheliselt tunnustatud ettevõte, mille tarkvara kasutatakse 190 riigis ja mis on saadaval 30 eri keeles.

Archibusi tarkvara on loodud 1982. aastal ja on maailma üks suuremaid kinnisvara, infrastruktuuride ja kinnisvarahalduse ainulaadse ärimudeli pakkuja. Selle tarkvara tugevusteks loetakse tervikliku kinnisvarahalduse lahenduse pakkumist, mis võimaldab kiiresti kasutusele võtta aeg-väärtus skeemi ning on skaleeritav nii väikeste, keskmiste kui ka suurte asutuste-ettevõtete vajaduste järgi.

Archibusi eeliseks on nn 360º lahendus, mis seisneb kogu kinnisvara elukaare kajastamises. Lisaks on tarkvara oluliseks osaks ka nutiseadme lahendus, kus on võimalik objektil olles sisestada andmeid, mis lihtsustab hilisemat andmetöötlust. Archibusi abil saadakse süstemaatiline ülevaade oma varadest ja nendega seotud kuludest – pindade, klientide ja lepingute lõikes. Lisaks on võimalik näha hallatavate pindade jaotust, pinna ruutmeetreid ning võimalus süüvida andmete detailsuses ruumipõhise halduseni. Ruumipõhine haldus tähendab, et hoones asuvate ruumide kohta on kirjas nii ettenähtud viimistlusmaterjalid, mööbel kui ka töötajad.

Tarkvaramoodulid
----------------

* Kinnisvaraportfelli haldus;
* planeeringute ja projektide haldus;
* personali ja töökohtade haldus;
* objekti seisukorra hindamine, hooldustegevuse jälgimine;
* üüripindade vakantsus ja tulu-kuluarvestus;
* ohutus- ja tervisekaitse, roheline energia ja taaskasutus.

Otsesed haldusvõimalused
------------------------

* Kinnistud;
* hooned ja rajatised;
* infrastruktuur (trassid, tänavad, haljasalad);
* sõidukid;
* mööbel, seadmed;
* töötajad, töökohad;
* tegevused;
* dokumendid;
* kulud.

Viited
------

1. ↑  Rob Schafer (21.05.2012). "Magic Quadrant for Integrated Workplace Management Systems" (PDF) (inglise). Stamford USA: Gartner Inc. Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 21.04.2016.
2. 1 2  …
**Eesti Tööandjate Keskliit** (lühend **ETKL**) on aastal 1997 moodustatud mittetulundusühing, mis ühendab Eesti ettevõtjaid ja nende ühendusi.

Keskliit on oma eesmärgiks seadnud järgmise: "esindada ja kaitsta oma liikmete huve suhetes seadusandliku ja täitevvõimuga ning töövõtjate esindajatega, samuti esindada liikmesorganisatsioone rahvusvahelisel, üleriiklikul ja regionaalsel tasandil".

Ajalugu
-------

ETKLi ajalugu ulatub 1917. aastasse, mil asutati Tallinna Tööstusliku Piirkonna Vabrikantide Ühisus (hilisem nimi: Eestimaa Vabrikantide Ühisus). Eestimaa Vabrikantide Ühisus lõpetas tegevuse Nõukogude võimu käsul 1940. aastal.

Pärast Nõukogude perioodi moodustasid 1991. aastal tööstusharude liidud **Eesti Tööstuse Keskliidu**, mis 1995. aastal reorganiseeriti **Eesti Tööstuse ja Tööandjate Keskliiduks**. Aastal 1995 moodustasid omaette liidu ka teenindussektori majandusharude liitude ettevõtjad. Selle nimeks sai **Eesti Tööandjate Ühenduste Keskliit**. Aastal 1997 Eesti Tööstuse ja Tööandjate Keskliit ja Eesti Tööandjate Ühenduste Keskliit ühinesid ja moodustasid ühise liidu - **Eesti Tööandjate Keskliit**.

Viited
------

1. 1 2   (vaadatud 03.02.2013)
2. ↑  EE 12. köide, 2003: 107.
3. 1 2 3 4 5 6   (vaadatud 03.02.2013)

Välislingid
-----------

* Keskliidu koduleht (vaadatud 03.02.2013)
**Ikla kihistik** (inglise *Ikla Member*) on siluri ajastu Raikküla lademe Saarde kihistu kihistik. Seda hakkasid esimesena eristama Dimitri Kaljo ja Peeter Vingisaar aastal 1969.

Kihistiku all lamab Kolka kihistik, sellel lasub aga Lemme kihistik. Nurmekunna kihistus vastab sellele Jõgeva kihtide ülemine osa.

Kihistiku stratotüüp on Ikla puursüdamik, kus kihistik esineb 397.50..459.40 meetril. Kihistik on nime saanud Ikla küla järgi.

Kihistiku moodustavad lubjakivi, mergel ja argilliit, see sisaldab ka graptoliite. Kihistikus valdab kollakashall afaniitne lubjakivi, graptoliidid esinevad peamiselt argilliidi vahekihtides. Need on sagedasemad kihistiku alumises osas, sellal kui ülal väheneb nii graptoliitide kui kerogeeni osakaal.

Viited
------

1. ↑  Ikla kihistik Eesti geokogude infosüsteemis (vaadatud 14.09.2020)
2. ↑  Correlation of lower–middle Llandovery sections in central and southern Estonia and sedimentation cycles of lime muds, Heldur Nestor, Rein Einasto, Peep Männik, and Viiu Nestor, 2002.
3. ↑  Stratigraafia terminoloogia
4. ↑  Correlation of lower–middle Llandovery sections in central and southern Estonia and sedimentation cycles of lime muds, Heldur Nestor, Rein Einasto, Peep Männik, and Viiu Nestor, 2002.

Välislingid
-----------

* Ikla kihistik Eesti geokogude infosüsteemis
Peter von Biron
**Peter von Biron** (ka *Peter von Bühren*; 15. veebruar 1724 – 16. jaanuar 1800) oli Kuramaa hertsog 1769–1795. Ta oli viimane iseseisev Kuramaa hertsogiriigi hertsog.

Peter oli Ernst Johann Bironi poeg. 1740. aastal pidi ta koos isaga minema pagendusse Siberisse, kuid naasis sealt 1762. aastal. 1769. aastal loobus isa Kuramaa troonist tema kasuks. 

Peter osutus üpris valgustusmeelseks valitsejaks, 1775. aastal rajas ta akadeemilise gümnaasiumi Academia Petrina Miitavisse, mis siiski ülikooli õigusi kunagi ei saanud. Lisaks teostas Peter ka mõningaid haridusreforme.

1792. aastal puhkes Kuramaal aga tänu Prantsuse revolutsioonile rahulolematus ning "möldrimässu" käigus piirati koguni hertsogilossi. 1794. aastal pingestus olukord veelgi, kui Poola ülestõusnud ka Kuramaale tungisid. Seepeale kutsus hirmunud hertsog appi Venemaa keisririigi väed, mis sealt aga enam ei lahkunudki. 

1795. aastal sunniti Biron troonist loobuma ning Kuramaa hertsogi tiitel liideti Venemaa keisri tiitliga. Haldusreformi käigus moodustati Kuramaa hertsogiriigi territooriumil Kuramaa kubermang Venemaa keisririigi koosseisus. Oma osa oli siin ka sellel, et Peteril polnud meessoost järglasi.

Oma viimased eluaastad elas Peter Biron Saksamaal. Pensionipõlve tegi mugavamaks Venemaalt saadud kopsakas valuraha.

Autasud
-------

* Püha Andreas Esmakutsutu orden (14. veebruar 1740)
**Soonlepa mõis** (saksa keeles *Soonlep*) oli Hiiu-Suuremõisa mõisa kõrvalmõis Pühalepa kihelkonnas Hiiumaal.

Parun Otto Reinhold Ludwig von Ungern-Sternberg

Ajalugu
-------

Soonlepa mõis eraldati ajavahemikul 1782–1795 Suuremõisa Soonlepa, Aruküla, Sarve, Veoma, Küla ja Lepiste mõisastatud küladest. Kuigi Soonlepa eksisteeris ametlikult iseseisva rüütlimõisana, oli see faktiliselt Suuremõisa kõrvalmõis. 1796. aastal pantis krahv Jacob Pontus Stenbock Hiiu-Suuremõisa, Pühalepa koos Vallipe, Soonlepa, Vohi ja Harjo karjamõisaga) 80 aastaks kammerhärra Otto Reinhold Ludwig von Ungern-Sternbergile.

1805. aastal, pärast O.R.L. von Ungern-Sternbergi süüdimõistmist ja Siberisse asumisele saatmist, jagas Magdalene Charlotte von Ungern-Sternberg (sünd vabapreili von der Pahlen) abikaasale kuulunud vara ja jagas selle enda ja laste vahel. 1811. aastal, O.R.L. von Ungern-Sternbergi surma järel, Magdalene Charlotte von Ungern-Sternberg loobus talle testamendiga jäetud pärus- ja pandimõisatest oma laste kasuks: kaptenleitnant Peter Ludwig Konstantin von Ungern-Sternberg sai pandimõisa Hiiu-Suuremõisa koos Soonlepa, Partsi, Vilivalla ja Lojaga pärusomandiks.

P.L.K. von Ungern-Sternbergi surma järel, 1848. aastal jagas paruness Charlotte Helene Elisabeth von Ungern-Sternberg (sünd Below) päranduse ning Ewald Alexander Andreas von Ungern-Sternberg sai Kärdla, Hiiu-Suuremõisa, Soonlepa, Randvere, Partsi ja Loja mõisa.

1900. aastal päris krahv Ewald Adam Gustav Paul Konstantin von Ungern-Sternberg Hiiu-Suuremõisa, Vilivalla, Randvere, Loja, Partsi, Soonlepa ja Kärdla mõisa. 1909. aastal pärandas Ewald Adam Gustav Paul Konstantin von Ungern-Sternberg oma emale, krahvinna Adele(Ada) von Ungern-Sternbergile (sünd Stackelberg) Soonlepa mõisa ning talle kinnistati ka Suuremõisa, Partsi, Randvere, Loja ja Kärdla mõis, kes kinkis aga Soonlepa ja Hiiu-Suuremõisa mõisa oma tütrele Dorothea von Stackelbergile (sünd Ungern-Sternberg).

Mõis riigistati 1919. aasta maareformiga.

Mõisahooned
-----------

Soonlepa mõisa peahoone oli arvatavasti puitehitis, mis on tänapäevaks hävinud. Mõisahoonetest on säilinud suurejoonelisi maakivist kõrvalhooneid, sealhulgas sisehooviga karjakastell ja alles on mõisa suundunud ligi poole kilomeetri pikkune allee, mille ääres asubki suur osa kõrvalhooneid.

Vaata ka
--------

* Ungern-Sternberg

Välislingid
-----------

* Soonlepa mõis muinsuskaitseameti arhiivis
* Soonlepa mõis Eesti mõisaportaalis
* Soonlepa mõis rahvusarhiivi kinnistute registris

Pühalepa kirik
Pühalepa kihelkond

**Kirik**: Pühalepa  

**Mõisad**: Kassari mõis | Kärdla mõis | Hiiu-Suuremõisa mõis | Kärdlamõisa mõis | Loja mõis | Partsi mõis | Soonlepa mõis | Vilivalla mõis
**"Teine parim hotell terves Indias"** (inglise keeles "The Second Best Exotic Marigold Hotel") on Suurbritannia filmilavastaja John Maddeni 2015. aastal valminud draamakomöödia, mis on järg tema 2011. aasta filmile "Parim hotell terves Indias".

Sisukokkuvõte
-------------

"Teine parim hotell terves Indias" räägib Sonny Kapoori (Dev Patel) kavast oma hotelli laiendada, kuid see visioon neelab aega ja energiat, mida tal eesseisva laulatuse tõttu napib. Tema liigne pühendumine uue hotelli ideele pingestab ka suhteid tema pruudi Sunainaga (Tina Desai). Sonny on leidnud hotelli laiendamiseks sobiva kinnisvara, mis on seda vajalikum, et tema esimeses hotellis eakatele ja kaunitele on alles veel ainult üks vaba tuba, mille peale tekib tõsine konkurents kahel uuel kliendil, Guy Chambersil (Richard Gere) ja Lavinia Beechil (Tamsin Greig). Esimesest filmist tuttavad Evelyn (Judi Dench) ja Douglas (Bill Nighy) on leidnud Jaipuris tööd, kuid ei suuda kuidagi oma isiklikes suhetes järje peale saada. Norman (Ronald Pickup) ja Carol (Diana Hardcastle) püüavad aru saada, kas neile sobib rohkem avatud või monogaamne suhe. Madge (Celia Imrie) peab valima kahe sobiva, väga jõuka kosilase vahel. Ainus, kes ehk teab, kuidas kõik need probleemid võiksid ja saaksid laheneda, on hotelli kaasmänedžeriks saanud Muriel Donnelly (Maggie Smith), kes teab kõigi saladusi. Kui traditsioonilise india pulma ettevalmistused ähvardavad neid kõiki enda alla matta, ilmnevad taas ootamatud pöörded ja üllatavad lahendused.

Viited
------

1. ↑  The Second Best Exotic Marigold Hotel IMDb (vaadatud 22.03.2015)
2. ↑  The Second Best Exotic Marigold Hotel (2015): Plot Summary IMDb (vaadatud 22.03.2015)

Välislingid
-----------

* Ametlik veebileht
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib linnast Baieris; Lindau on ka Lendava linna saksakeelne nimi* |

---

Lindau sadam
**Lindau** on linn Saksamaal Baieri liidumaal.

Lindau vanalinn asub Bodeni järves oleval 68 hektari suurusel Lindau saarel. Järvest voolab läbi Reini jõgi. Järv asub 395 meetrit üle merepinna. Linna lähedal on 1064 meetri kõrgune Pfänderi mägi, millelt avaneb hea vaade linnale.

Lindau asub kohas, kus saavad kokku Saksamaa, Austria ja Šveitsi piirid. Kauni looduse ja hästi säilinud keskaegse linnasüdame tõttu on Lindau turismisihtpunkt. Igal aastal toimuvad Lindaus Nobeli auhinna laureaatide kokkusaamine ja psühhoterapeutide kongress.

Ajalugu
-------

Inimtegevuse jälgi on Lindaust leitud juba 1. sajandist. Lindau nime on esmamaininud 882. aastal üks Sankt Galleni munk seoses sellega, et Reetia krahv Adalbert olevat saarele asutanud nunnakloostri. 1180 rajati saarele Püha Stephani kirik ja 1224 frantsiskaani klooster. Reformatsiooni ajal pöördus klooster 1528 luteri usku. Linn asus Nürnbergist Itaaliasse viival kaubateel ja oli kalapüügikeskus.

Kolmekümneaastase sõja (1618–1648) ajal rüüstasid Rootsi väed 1646 linna ja sõja mälestuseks korraldatakse Lindaus alates 1655 lastefestivali.

1220. (teistel andmetel 1274.) aastal sai vaba riigilinna staatuse, mis likvideeriti 1802. Vürst Karl August von Bretzenheim andis 1804 linna Austriale, kuid 1805 tagastati see Baierile. 1853. aastal ehitati saarele raudteetamm ja 1856 rajati uus sadam koos tuletorni ja lõviskulptuuriga. 19. sajandil sai Lindau tekstiili tootmise keskuseks. 1922 ühendati linnaga ümberkaudsed Aeschachi, Hoyreni ja Reutini alad.

30. aprillist 1945 kuni 1. septembrini 1955 kontrollisid linna Prantsuse väed, linn kuulus Württemberg-Hohenzollerni liidumaa alla, mis 1952. aastal sai Baden-Württembergi liidumaa osaks. 1955. aastal tagastati Lindau Baierile.

Viited
------

1. ↑  Register of German municipalities (4th quarter 2022), vaadatud 12.02.2023.

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Lindau** |

* Lindau koduleht
**Teisendusteooria** (*transformational theory*) on muusikaanalüüsi meetodite kogum, mida rakendatakse peamiselt 19. ja 20. sajandi muusikas avalduvate eriliste harmoonianähtuste uurimiseks. Teisendusteooria alused töötati välja 1980. ja 1990. aastatel ingliskeelses muusikateoreetilises kirjanduses, lähtudes 19. sajandi saksa harmooniaõpetuse, sh Hugo Riemanni traditsioonist. Seetõttu nimetatakse teisendusteooria mõningaid allharusid ka uusriemanlikuks teooriaks (*neo-Riemannian theory*).

Akordide omavahelist suhet mõtestatakse teisendusteoorias eriliste tehetena, mis näitavad, millised helid tuleb akordis asendada sellest mingi teise akordi tuletamiseks. Seejuures lähtutakse minimaalse häälteliikumise põhimõttest (ka "säästlik häältejuhtimine" ehk *voice-leading parsimony*), mis tähendab, et vaadeldavatel akordidel on võimalikult palju ühiseid helisid ja ülejäänud helid liiguvad teisenduse käigus võimalikult vähe (pooltooni võrra). Selle tingimuse tõttu väärib teisendusteoreetilisest vaatepunktist erilist huvi piiratud transponeeritavusega heliridadel (oktatoonilisel ja heksatoonilisel helireal) põhinev muusika. 

Eestikeelses muusikateoreetilises kirjanduses on teisendusteoreetilisi (uusriemanlikke) meetodeid rakendatud Eduard Oja loomingu uurimisel.

Viited
------

1. ↑  Aare Tool (2016). *Piiratud transponeeritavusega heliread ja vorm Eduard Oja muusikas*. Tallinn: Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia. Lk 8-12.
Kaart
**Rakvere–Rannapungerja maantee** (registrinumbriga 88) on üks Eesti tugimaanteedest. 

See saab alguse Rakvere linnas Tallinna tänava ja Pika tänava ristmikul. Tee pikkus on 70,8 km. Tee lõpeb Jõhvi–Tartu–Valga maantee 51. kilomeetril Rannapungerja külas. Rakvere linna tänavatena kannab nimesid Tallinna tänav, Lai tänav, Posti tänav, Laada tänav, Rägavere tee. Piira külas kannab nime Rannapungerja maantee. Tudu alevikus kannab nime Rakvere maantee. Tudulinna külas kannab nime Pikk tänav.

Sillad Rakvere–Rannapungerja maanteel| Silla nimi | Kaugus maantee algusest, km | Ületatav takistus |
| --- | --- | --- |
| Nõva sild | 22,6 | Kunda jõgi |
| Oonurme sild | 47,3 | Tagajõgi |
| Ilvese sild | 57,7 | Kruusoja |

Asulad Rakvere–Rannapungerja maanteel
-------------------------------------

Rakvere linn, Piira küla, Vetiku küla, Mõdriku küla, Rägavere küla, Kantküla küla, Nurkse küla, Männikvälja küla, Sae küla, Aravuse küla, Kõrma küla, Anguse küla, Palasi küla, Tudu alevik, Kaukvere küla, Oonurme küla, Kellassaare küla, Tagajõe küla, Sahargu küla, Tudulinna küla, Lemmaku küla, Rannapungerja küla.

Tee korrashoid
--------------

2020. aastal rekonstrueeritakse Sae–Anguse–Palasi teelõiku (maantee km 21,3–33,1). Seejuures ehitatakse ümber 1936. aastal valminud ja 1978. aastal laiendatud Nõva sild. Ehitustööde maksumus on 3,6 miljonit eurot.

Viited
------

1. ↑  Teeregister
2. ↑  "INTERAKTIIVNE TEEKAART | Vaata täpselt järele, kus ja kui kaua sellel suvel teid ehitatakse" Delfi, 19. juuni 2020
Institut de France, kus asub Académie des Beaux-Arts
**Académie des Beaux-Arts** (Kaunite Kunstide Akadeemia) on Prantsusmaa akadeemiline organisatsioon, üks viiest Institut de France'i akadeemiast.

Akadeemia loodi 1816. aastal, kui liideti Académie de peinture et de sculpture (Maalimise ja skulptuuri akadeemia; loodud 1648), Académie de musique (Muusikaakadeemia; loodud 1669) ja Académie d'architecture (Arhitektuuri akadeemia; loodud 1671).

Liikmed on jaotatud üheksasse sektsiooni: maalikunst, skulptuur, arhitektuur, trükikunst, muusika, vabad (assotsieerumata) liikmed, kino ja audiovisuaalkunst (alates 1985), fotograafia (alates 2005) ja koreograafia (alates 2018).

Alalised sekretärid
-------------------

* ...
* 1838–1854 : Raoul-Rochette
* 1854–1862 : Fromental Halévy
* 1862–1874 : Ernest Beulé
* 1874–1898 : Henri Delaborde
* 1898–1903 : Gustave Larroumet
* 1903–1914 : Henry Roujon
* 1914–1937 : Charles-Marie Widor
* 1937–1955 : Adolphe Boschot
* 1955–1964 : Louis Hautecœur
* 1964–1986 : Emmanuel Bondeville
* 1986–1994 : Marcel Landowski
* 1994–1996 : Bernard Zehrfuss
* 1996–2016 : Arnaud d'Hauterives
* alates 2017 : Laurent Petitgirard

Välislingid
-----------

* Koduleht
Daniel Bachmann (2016)
**Daniel Bachmann** (sündinud 9. juulil 1994 Wiener Neustadtis) on Austria jalgpallur, kes mängib väravavahina Inglismaa Premier League'i klubis Watford ja Austria jalgpallikoondises.

2011. aastal liitus ta Inglismaa klubiga Stoke City. Hooajal 2014–15 oli ta Stoke Cityst laenul Inglismaa tugevuselt viienda liiga klubis Wrexham ning hooajal 2015–16 Šotimaa kõrgliiga klubis Ross County ja Inglismaa tugevuselt kolmanda liiga klubis Bury.

2017. aasta juulis sõlmis ta lepingu Watfordiga. Hooajal 2018–19 oli ta Watfordist laenul Šotimaa kõrgliiga klubis Kilmarnock. Watfordi meeskonnas debüteeris Bachmann 2020. aasta jaanuaris Inglismaa karikavõistlustel. Liigadebüüdi tegi ta Watfordi meeskonnas 16. jaanuaril 2021, kui Inglismaa esiliigas kohtuti Huddersfield Towniga. Hooaja 2020–21 teises pooles kujunes Bachmann Watfordi põhiväravavahiks ning ta aitas klubil tagasi Inglismaa kõrgliigasse jõuda.

Austria jalgpallikoondises tegi Bachmann debüüdi 2. juunil 2021 sõprusmängus Inglismaa vastu. Ta kuulub Austria koondisse 2020. aasta Euroopa meistrivõistlustel.

| * v
* r
Austria koondis  –  UEFA Euro 2020 |
| --- |
| 

* 1 A. Schlager
* 2 Ulmer
* 3 Dragović
* 4 Hinteregger
* 5 Posch
* 6 Ilsanker
* 7 Arnautović
* 8 Alaba
* 9 Sabitzer
* 10 Grillitsch
* 11 Gregoritsch
* 12 Pervan
* 13 Bachmann
* 14 Baumgartlinger (c)
* 15 Lienhart
* 16 Trimmel
* 17 Schaub
* 18 Schöpf
* 19 Baumgartner
* 20 Onisiwo
* 21 Lainer
* 22 Lazaro
* 23 X. Schlager
* 24 Laimer
* 25 Kalajdžić
* 26 Friedl
* Treener: Foda

 | Austria |
Dani Ceballos (2015)
**Daniel Ceballos Fernández** (sündinud 7. augustil 1996 Utreras) on Hispaania jalgpallur, kes mängib keskpoolkaitsjana Premier League'i klubis Arsenal (laenul Madridi Realist).

Klubikarjäär
------------

Aastatel 2014–2017 mängis Ceballos Hispaania jalgpalliklubis Real Betis ning sai 98 mänguga kirja 7 väravat. 2017. aastal siirdus ta 17 miljoni euro eest Madridi Reali, sõlmides kuue aasta pikkuse lepingu. 2019. aasta juulis suundus ta laenule Arsenali.

Koondisekarjäär
---------------

2017. aastal tuli ta Hispaania alla 21-aastaste koondisega Euroopa juunioride meistriks. Ta valiti turniiri parimaks mängijaks.

Saavutused
----------

Real Betis
* Segunda División: 2014–15

Madridi Real
* UEFA Meistrite Liiga: 2017–18
* Klubide maailmameistrivõistlused: 2017, 2018

Viited
------

1. ↑  "Spain's Dani Ceballos named Player of the Tournament". UEFA. 30.6.2017. Vaadatud 4.6.2018

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Dani Ceballos** |

* Profiil Madridi Reali kodulehel

| * v
* r
Arsenal FC mängijad  –  Premier League |
| --- |
| 

* 1 Ramsdale
* 3 Tierney
* 4 White
* 5 Partey
* 6 Gabriel
* 7 Saka
* 8 Ødegaard
* 9 Jesus
* 10 Smith Rowe
* 11 Martinelli
* 12 Saliba
* 14 Nketiah
* 15 Kiwior
* 16 Holding
* 17 Cédric
* 18 Tomiyasu
* 19 Trossard
* 20 Jorginho
* 21 Vieira
* 24 Nelson
* 25 Elneny
* 30 Turner
* 31 Hein
* 34 Xhaka
* 35 Zintšenko
* Treener: Arteta

 |
Tabassaraanide asuala
**Tabassaraanid** on rahvas Dagestanis. Kõnelevad tabassaraani keelt, mis kuulub dagestani keelte lesgi-samuri ehk kagurühma. Hinnanguliselt on tabassaraane ühtekokku 200 000. 2002. aasta ülevenemaalise rahvaloenduse andmetel elas Venemaa Föderatsioonis 131 785 tabassaraani, neist Dagestanis 110 152 (4,3% elanikkonnast). 2010. aasta rahvaloenduse andmetel elas Venemaa Föderatsioonis 146 360 tabassaraani, neist Dagestanis 118 848 (4,1% elanikkonnast).

Eestis elas 2011. aasta rahvaloenduse andmetel 3 tabassaraani.

Tabassaraanid elavad Dagestani kaguosas. Nad on islami usku (sunniidid). Antropoloogiliselt kuuluvad tabassaraanid balkani-kaukaasia rassi kaspia tüüpi. Eelmäestikus asuvad tabassaraanid on traditsiooniliselt tegelenud peamiselt maaharimise ja aiandusega, mägedes on olnud esikohal loomakasvatus. Tähtsal kohal on olnud ka käsitöö, tuntuse on saavutanud tabassaraani vaibad.

Kollektiviseerimine toimus tabassaraanide asualadel alles 1940. aastatel.

Vaata ka
--------

* Tabassaraani rajoon

Viited
------

1. ↑  "Arhiivikoopia". Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 6. september 2018. Vaadatud 11. jaanuaril 2013.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
2. ↑  "Arhiivikoopia" (PDF). Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 24. september 2015. Vaadatud 11. jaanuaril 2013.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
3. ↑  Päring Statistikaameti andmebaasist

Välislingid
-----------

* Tabassaraanid Vene impeeriumi Rahvaste Punases raamatus (inglise keel)
Dango Ouattara 20223. aastal AFC Bournemouthi mängijana
**Dango Aboubacar Faissal Ouattara** (sündinud 11. veebruaril 2002 Ouagadougous) on Burkina Faso jalgpallur, kes mängib Premier League'i klubis AFC Bournemouth ja Burkina Faso jalgpallikoondises.

Ta alustas klubikarjääri Burkina Faso jalgpalliklubis Majestic FC.

2020. aastal liitus ta Prantsusmaa klubiga FC Lorient. Esimese profilepingu sõlmis ta klubiga 2021. aasta mais. Prantsusmaa kõrgliigas debüteeris ta 8. augustil 2021 mängus Saint-Étienne'i vastu. Esimese ja ainsa värava lõi ta sel hooajal 20. aprillil 2022 mängus FC Metzi vastu. Hooaja 2022/23 esimeses pooles lõi ta 18 mänguga kuus väravat.

2023. aasta jaanuaris sõlmis ta viieaastase lepingu Bournemouthiga. Esimese värava lõi ta Inglismaa kõrgliigas 15. aprillil 2023, tuues viiendal lisaminutil Bournemouthile 3:2 võidu Tottenham Hotspuri üle.

Burkina Faso jalgpallikoondises debüteeris Ouattara 30. detsembril 2021 sõprusmängus Mauritaania vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 2022. aasta Aafrika rahvaste karikavõistluste veerandfinaalis Tuneesia vastu, tuues Burkina Fasole 1:0 võidu ja pääsu poolfinaali. Samas mängus sai Ouattara aga punase kaardi ja jäi kogu ülejäänud turniirist eemale. Burkina Faso kaotas poolfinaalis Senegalile ja kolmanda koha mängus Kamerunile.

Viited
------

1. ↑  "Dango Ouattara signe son premier contrat professionnel". *FC Lorient*. 20. mai 2021.
2. ↑   (vaadatud 16.4.2023)
3. ↑  "Ouattara becomes first January signing". *afcb.co.uk*. 9. jaanuar 2023. Vaadatud 9. jaanuaril 2023.
4. ↑  "Tottenham Hotspur v Bournemouth team news". *BBC Sport* (Briti inglise). Vaadatud 15. aprillil 2023.
5. ↑   (vaadatud 16.4.2023)
**Taavi Rähn** (sündinud 16. mail 1981 Pärnus) on endine Eesti jalgpallur.

Klubikarjäär
------------

Rähn sõlmis oma esimese välislepingu Ukraina klubiga Lutski Volõn. Kolmel hooajal riigi kõrgliigas (Premjer-Liga) kogunes peamiselt kaitsva poolkaitsjana mänginud eestlase arvele 55 kohtumist ja kolm väravat.

2007–2009 teenis Rähn profileiba Leedu klubi FK Ekranas särgis. 2008 võitis meeskond Leedu meistrivõistlused.

Juunis 2009 kutsus Rähni katsetele Aserbaidžaani klubi Bakuu Neftçi, kes kinnitas juulis eestlase palkamist. Rähnist sai kaaskoondislase Dmitri Kruglovi klubikaaslane.

Märtsis 2011 sõlmis ta lepingu Hiina esiliiga klubiga FC Tianjin Songjiang.

Jaanuaris 2013 sõlmis Rähn lepingu teise Hiina esiliiga meeskonnaga Hunan Billows. Leping lõpetati juulis 2013.

Koondisekarjäär
---------------

Eesti koondises on pidanud 72 kohtumist. Koondisedebüüdi tegi Rähn 2. juunil 2001 MM valikmängus Hollandi jalgpallikoondise vastu. 68. minutil vahetas ta välja Kert Haavistu. Mäng lõppes 2:4 kaotusega. Mängu päeval oli Rähn 20-aastane. See oli Eesti jalgpallikoondise esimene mäng A. Le Coq Arenal. Rahvusvahelist tuntust kogus Rähn Londonis Wembley staadionil 14. oktoobril 2007, kui lõi valikkohtumises Inglismaa vastu väljastpoolt karistusala Mart Poomi selja taha omavärava.

Vaata ka
--------

* Eesti jalgpallikoondislaste loend
* Eesti jalgpallikoondise mängude loend

Viited
------

1. ↑
2. ↑  Rähnist sai Kruglovi klubikaaslane Soccernet.ee, 21. juuli 2009
3. ↑  Taavi Rähn sõlmis lepingu Hiina klubiga Postimees, 18. märts 2011
4. ↑  Taavi Rähn sõlmis aastase lepingu Hiina klubiga ERR Sport, 24. jaanuar 2013
5. ↑  Rähn lahkus Billowsist Soccernet.ee, 28. juuli 2013

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Taavi Rähn** |

* Biograafia ESBL-is
* Rähni värav Wembley staadionil
* Jalgpallur Taavi Rähn vabandas kaklemise pärast
Răzvan Marin (2019)
**Răzvan Gabriel Marin** (sündinud 23. mail 1996 Bukarestis) on Rumeenia jalgpallur, kes mängib poolkaitsjana Itaalia kõrgliiga klubis Cagliari ja Rumeenia jalgpallikoondises.

Ta alustas profikarjääri Rumeenia klubis Viitorul Constanța, mille meeskonnas debüteeris ta Rumeenia kõrgliigas 2013. aastal.

Aastatel 2017–2019 mängis ta Belgia kõrgliiga klubis Standard Liège.

2019. aasta aprillis siirdus ta 12,5 miljoni euro eest Hollandi kõrgliiga klubisse Amsterdami Ajax, kellega sõlmis viieaastase lepingu. See oli Ajaxi kolmas kõige kallim ost ja see tegi Marinist kolmanda kõige kallima Rumeenia jalgpalluri pärast Adrian Mutut ja Cristian Chivut.

2020. aasta augustis läks ta Ajaxist laenule Cagilarisse.

Rumeenia jalgpallikoondises tegi Marin debüüdi 8. oktoobril 2016 MM-i valikmängus Armeenia vastu ja lõi selles mängus ka koondisekarjääri esimese värava.

Tema isa Petre Marin on endine jalgpallur ning kuulus ka Rumeenia koondisse.

Saavutused
----------

Standard Liège
* Belgia karikas: 2017–18
* Belgia superkarikas: Teine koht 2018

Ajax
* Johan Cruijff Schaal: 2019
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib linnast USA Washingtoni osariigis; Massachusettsi osariigi linna kohta vaata artiklit Everett (Massachusetts)* |

---

**Everett** on linn Ameerika Ühendriikides Washingtoni osariigis, Snohomishi maakonna halduskeskus.

Asend
-----

Boeingi koostetehased, tagaplaanil kubatuurilt maailma suurim hoone
Linn kuulub Seattle'i suurlinnastusse ja asub Seattle'i kesklinnast umbes 40 km põhjas. Ta piirneb loodes Pugeti lahe sopi Possessioni lahega ning idas ja põhjas Snohomishi jõe ja selle suudmega.

Ajalugu
-------

Linn asutati 1893. aastal Great Northern Railway raudteede rajamise käigus.

Majandus
--------

Everett on ajalooliselt olnud puidutööstus-, kaubandus- ja sadamalinn.

Everettis asub Boeingi lennukite 747, 767, 777 ja 787 koostetehas, mis on kubatuurilt (13,3 miljonit m³) maailma suurim hoone. Lisaks lennukitööstusele on olulised ka elektroonika- ja kommunikatsiooniettevõtted, samuti tegutseb seal OceanGate.

### Transport

Linna läbib idas kiirtee Interstate 5, mille liiklussõlmest Riverside'i linnajaos algab ülipikk kiirtee U.S. Route 2.

Viited
------

1. ↑  2016 U.S. Gazetteer Files
2. ↑  2020 United States Census, vaadatud 1.01.2022.

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Everett** |

* Koduleht
Tõlliste valla lipp
**Tõlliste valla lipp** on Valga maakonnas asunud endise Eesti haldusüksuse Tõlliste valla lipp.

Lipp kinnitati 31. märtsil 1994.

Lipu kirjeldus
--------------

Valla lipuks on ruudukujuline vapilipp normaalsuurusega 105×105 cm. Punast kangast läbib horisontaalne ülalt laineline laid. Valgel laiul on aga kolm musta kuuseoksa.

Põhjendus
---------

Laineline palk tähistab Emajõge, kuuseoksad märgivad metsa- ning jahimajandust. Kanga punane värvus sümboliseerib Tõlliste valla mail aegade jooksul peetud rohkeid heitlusi. Must, valge ja punane on ka Tsistertslaste ordu värvid. Selle ordu Kärkna kloostrile kuulusid ka praegused Tõlliste valla alad keskajal.

Lipu kasutamise kord
--------------------

Lippu kasutati järgmise korra alusel:

1. Lippu kasutatakse Tõlliste valla pidupäevadel ja muudel tähtsündmustel. Lipu heiskamise otsustab vallavalitsus.
2. Loetlemata juhtudel toimub vapi ja lipu kasutamine vallavalitsuse loal.
3. Vappi ja lippu ei tohi kasutada vääritul moel.

Vaata ka
--------

* Tõlliste valla vapp

Välislingid
-----------

* Tõlliste valla sümboolika valla kodulehel
* Tõlliste valla sümboolika Riigikantselei kodulehel
Craig Dawson Bolton Wanderersi särgis (2013)
**Craig Dawson** (sündinud 6. mail 1990 Rochdale'is) on Inglismaa jalgpallur, kes mängib kaitsjana Premier League'i klubis Wolverhampton Wanderers.

Ta alustas klubikarjääri Radcliffe Borough's. 2009. aastal liitus ta Inglismaa tugevuselt neljanda liiga klubiga Rochdale. Ta lõi hooajal 2009–10 liigas 42 mänguga kümme väravat ja aitas Rochdale'il jõuda Inglismaa tugevuselt kolmandasse liigasse. Dawson valiti sel hooajal League One'i hooaja parimaks mängijaks ja hooaja sümboolsesse koosseisu.

2010. aasta augustis sõlmis ta lepingu Inglismaa kõrgliiga klubiga West Bromwich Albion, kuid jäi hooajaks 2010–11 laenule veel Rochdale'i. Hooaja 2012–13 teises pooles mängis ta laenul Inglismaa esiliiga klubis Bolton Wanderers. Dawson sai West Bromwich Albioni põhikoosseisu liikmeks hooajal 2014–15. Samal hooajal, 28. septembril 2014 lõi ta mängus Burnley vastu oma esimese värava Inglismaa kõrgliigas.

2019. aasta juulis sõlmis ta nelja-aastase lepingu Watfordiga. 2020. aasta oktoobris läks ta laenule West Ham Unitedi, kellega liitus hooaja lõpus püsiva lepingu alusel.

2023. aasta jaanuaris sõlmis ta kahe ja poole aasta pikkuse lepingu Wolverhampton Wanderersiga.

Aastatel 2011–2013 mängis Dawson Inglismaa kuni 21-aastaste koondises, kus lõi 15 mänguga kuus väravat. 2012. aasta suveolümpiamängude jalgpalliturniiril mängis ta Suurbritannia jalgpallikoondises.

Viited
------

1. ↑  "Craig Dawson signs for Watford from West Brom". RTE Sport. 1.7.2019. Vaadatud 29.6.2020
2. ↑  "Craig Dawson to join West Ham United on permanent basis". West Ham United F.C. 6.4.2021. Vaadatud 19.2.2022
3. ↑  "Dawson completes Wolves move". *Wolverhampton Wanderers F.C*. 23. jaanuar 2023. Vaadatud 23. jaanuaril 2023.

Välislingid
-----------

 Craig Dawson – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
**Tõlla kihid** (inglise *Tõlla Beds*) on siluri ladestu Rīga kihistu Jaani lademesse kuuluvad kihid.

Kihte hakkasid esimesena eristama Ago Aaloe ja Dimitri Kaljo aastal 1962. Kihtide stratotüübiks on Tõlla puurauk, milles kihid esinevad 117,2..127,0 meetril. Need on nime saanud Tõlla asula järgi.

Kihid on Rīga kihistu alumine osa, neil lasuvad Jugla kihid. Kihid koosnevad Eesti aladel valdavalt hallist argilliidist. Kihid on siin 10–30 meetri paksused, rohekas- kuni pruunikashallid ja sisaldavad ka savikaid dolokive ning domeriiti. Leedu keskosas esindab seda ligi 40 meetri paksune savikas mergel.

Viited
------

1. ↑  Tõlla kihid Eesti geokogude infosüsteemis (vaadatud 15.09.2020)
2. ↑   (vaadatud 14.09.2020)
3. ↑  Jaani Stage H. Heinsalu & V. Viira: Raukas, A. Teedumäe, A. (eds). 1997. Geology and Mineral Resources of Estonia. Estonian Academy Publishers, Tallinn. ISBN 9985-50-185-3.
4. ↑  EESTI ALUSPÕHJA GEOLOOGILINE KAART Mõõtkavas 1: 400 OOO, SELETUSKIRI, Tallinn, 1997
5. ↑  LIETUVOS SILŪRO, ORDOVIKO, KAMBRO, EDIAKARO SISTEMŲ STRATIGRAFINĖ KLASIFIKACIJA, 2015, lk. 13

Välislingid
-----------

* Tõlla kihid Eesti geokogude infosüsteemis