recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Kuninglik kuldmedal** (inglise keeles *Royal Gold Medal*, ka **RIBA kuldmedal**) on iga-aastane arhitektuuriauhind, mida annab Briti monarhi nimel välja Briti Arhitektide Kuninglik Instituut, tunnustades üksikisiku või grupi olulist panust rahvusvahelise arhitektuuri arengusse. Auhind asutati 1848. aastal.

Laureaate 19. sajandil
----------------------

Esimene auhind anti 1848. aastal inglise arhitektile ja arheoloogile Charles Robert Cockerellile. Järgmisel aastal sai auhinna itaalia arhitekt ja arheoloog Luigi Canina. Aastal 1850 läks kuldmedal Charles Barryle, kes oli Londoni Westminsteri palee renoveerimisprojekti üks autoreid. Erandlik oli Kuningliku instituudi otsus 1885. aastal – kuldmedal anti saksa kaupmehele ja arheoloogile Heinrich Schliemannile.

Laureaate 20. sajandil
----------------------

### Arhitektid

Kuningliku kuldmedali on saanud paljud tuntud 20. sajandi arhitektid, sealhulgas 1925. aastal Giles Gilbert Scott (projekteeris Liverpooli katedraali ja Battersea elektrijõujaama), Frank Lloyd Wright (1941), Eliel Saarinen (1950), Le Corbusier (1953), Walter Gropius (1956), Alvar Aalto (1957), Ludwig Mies van der Rohe (1959), Louis Kahn (1972), Jørn Utzon (1978), Oscar Niemeyer (1998) ja Frank Gehry (2000).

1967. aastal anti auhind arhitektuuriajaloolasele Nikolaus Pevsnerile.

### Ehitusinsenerid

Aastal 1992 sai Iiri ehitusinsener Peter Rice teise insenerina Kuningliku kuldmedali; esimene oli Ove Arup 1966. aastal. Kuid tegelikult on auhinnasaajate hulgas insenere olnud varemgi, näiteks 1960. aastal anti auhind Pier Luigi Nervile, kes oli küll väljapaistev arhitekt, kuid veel kuulsam ehitusinsener. 

### Erandlik auhinnasaaja 1999. aastal

Märkimisväärne erandlik autasustamine toimus 1999. aastal, kui kuldmedali sai mitte üksikisik, vaid Barcelona linn.

Vaata ka
--------

* AIA kuldmedal

Välislingid
-----------

* Kuninglik kuldmedal RIBA kodulehel
* Kuldmedali saajad 1848–2008 (PDF)
Jocelyn Bell Burnell (2009)
Susan Jocelyn Bell Burnell 1967. aastal, pulsarite avastamise perioodil
**Dame Susan Jocelyn Bell Burnell** (sündinud 15. juulil 1943) on Põhja-Iirimaa astrofüüsik, kes 1967. aastal kraadiõppurina avastas pulsarid.

Haridus
-------

Bakalaureusekraadi omandas ta 1965 Glasgow' ülikoolis ja doktorikraadi 1969 Cambridge'i ülikoolis.

Töö ja ühiskondlik tegevus
--------------------------

Ta on töötanud Southhamptoni ülikoolis, University College Londonis, Edinburghi kuninglikus observatooriumis ja Open Universitys ning külalisprofessorina Princetoni ülikoolis. Bell Burnell oli 2002–2004 Suurbritannia Kuningliku Astronoomiaseltsi president ja 2008–2010 Füüsikainstituudi (IOP) president. Alates 2018. aastast on ta Dundee ülikooli aurektor.

2018. aastal asutas ta Briti Füüsikainstituudi juurde 2,3 miljoni naela suuruse Bell Burnelli stipendiumifondi, mis toetab naissoost, etnilistest vähemustest ja põgenikest füüsikatudengeid.

Nobeli poleemika
----------------

Pulsarite avastamise eest anti 1974. aastal Nobeli füüsikaauhind Belli juhendajale Antony Hewishile ja astronoom Martin Ryle'ile, Belli auhinnasaajate seas polnud. Paljud tähtsad astronoomid, nende seas Sir Fred Hoyle, kritiseerisid Belli kui pulsarite avastaja auhinnast ilma jätmist. Rootsi Akadeemia 1974. aasta pressiteates füüsikaauhinna kohta rõhutatakse Ryle'i ja Hewishi rolli radioastrofüüsika alal ja tõstetakse esile Hewishi olulisust pulsarite avastamisel.

Tunnustus
---------

* Karl Schwarzschildi medal (2021)
* on valitud Füüsikainstituudi auliikmeks

Viited
------

  


1. 1 2 3  "Jocelyn Bell Burnell - Biography, Nobel Prize, Contributions, Astronomy, & Facts". *Encyclopedia Britannica*. 5. veebruar 2009. Vaadatud 27. novembril 2022.
2. ↑  "Jocelyn BELL BURNELL". *Scientific Women*. Vaadatud 27. novembril 2022.
3. ↑  "Meet Jocelyn Bell Burnell, the Pioneer Who Found the First Pulsar". *Science*. 6. september 2018. Vaadatud 27. novembril 2022.
Ristimägi (2011)
**Ristimägi** on koht Hiiumaa vallas Hiiumaal Kärdla–Luidja tee ääres Risti külas. Kärdlasse on Ristimäelt 6 kilomeetrit.

Ristimäge on kujutatud Kõrgessaare valla vapil. Seda on nimetatud üheks olulisemaks Hiiumaa vaatamisväärsuseks.

Nimest hoolimata ei ole Ristimäel mäge ega isegi vähemalt mehekõrgust kõrgendikku.

Ristimäe ristid
---------------

Ristimäe ristid 2023. aastal
On saanud kombeks püstitada Ristimäele riste, ent oletustele vaatamata on nende tähendus ja tava päritolu kindlalt teadmata.

Üks legend räägib kahest kokkupõrganud pulmarongist, kus ühest saanud surma peigmees, teisest pruut ning ellujäänud abiellunud omavahel. Riste püstitatavat hukkunute mälestuseks. Legendiga kooskõlas pandavat Ristimäele uusi riste abieluõnne tagamiseks.

Levinud on seisukoht, et Ristimäele pannakse riste alates 1781. aasta 20. augustist, mil Kõrgessaare hiiurootslased sunniti Hiiumaalt lahkuma. Maaomanik Stenbock ütles koha üles umbes tuhandele rootslasele ning Katariina II lubas neil asuda ümber Lõuna-Ukrainasse. Ristimäel pidas Reigi koguduse pastor Carl Forsmann toona jumalateenistuse ja püstitati esimene rist.

Ühe oletuse järgi mälestavat ka tänapäevased ristid lahkunud rootslasi. Teiste allikate väitel püstitavad praegu riste esmakordselt saarele tulijad. Mõned allikad soovitavad turistidel riste püstitada, et saavutada head õnne.

20. augustil 1991 avasid hiiurootslaste järeltulijad Ristimäel väljarände 210. aastapäeva puhul mälestuskivi.

Viited
------

1. ↑  "Rist ja viletsus ristimägedega". *loodusajakiri.ee*. Vaadatud 30.08.2010.
2. 1 2 3 4  "Ristimägi". *Hiiumaa.ee: Tuletorni ring*. Vaadatud 30.08.2010.
3. ↑  "Pulmadega seotud kohad üle Eesti". *pulmad.ee*. Originaali arhiivikoopia seisuga 26.07.2010. Vaadatud 30.08.2010.
4. 1 2  "Ristimägi". *Turismiweb.ee*. Vaadatud 30.08.2010.
5. ↑  "Things to Do in Hiiumaa". *Virtual Tourist* (inglise). Vaadatud 30.08.2010.
6. ↑  "Ristimägi (Cross Hill)". *Eesti Maaturism* (inglise). Originaali arhiivikoopia seisuga 4.06.2016. Vaadatud 30.08.2010.

Välislingid
-----------

* Ristimägi kultuurimälestiste riiklikus registris
**István [*ištva:n*] I Püha** (ka **Stephan I Püha**, umbes 975–1038) oli Ungari esimene kuningas alates 1001. aastast.

István I büst
István sai Ungari valitsejaks (vürstiks) pärast oma isa Géza surma 997. aastal. István viis lõpuni Ungari kuningriigi rajamise ja 1001. aastal kroonis paavst Sylvester II ta Saksa-Rooma keisri Otto III toetusel Ungari kuningaks ja Ungarist sai kuningriik. 

Ungari kuningriik koosnes tänapäeva Ungari, Transilvaania (tänapäeval Rumeenias), Slovakkia, Ruteenia (tänapäeval Ukrainas), Vojvodina (tänapäeval Serbias), Burgenland (tänapäeval Austrias), Slavoonia, Horvaatia, Dalmaatsia (tänapäeval Horvaatias) ja mõnest väiksemast territooriumist ümber tänapäeva Ungari piiride. 

Saksa-Rooma riigi territoorium u 1000. aastal
1028. aastal kaotas István I hõimuvürstide võimu, jaotas riigi komitaatideks, mille eesotsas seisid kuninga määratud išpanid ehk komitaadi ülemad. Jagas riigi maid alamatele ja kirikutele, luues nii Ungaris feodaalkorra. Võttis vastu katoliku usu, levitas seda oma rahva seas ja kuulutati selle eest 1038. aastal pühakuks. 

1030. aastal lõi tagasi saksa feodaalide sissetungi. 

Edela-Euroopa ja Ungari kuningriik u 1000. aastal
Poja Imre surma järel puudus kuningal väärikas järeltulija, sest István I ei pidanud oma onupoega Vazulit õigeks kristlaseks. Seepärast valis ta järeltulijaks oma noorema õe ja Veneetsia doodži Otto Orseolo poja Péter Orseolo. 1026. aastal, kui Veneetsia doodž kukutati ja põgenes Konstantinoopolisse, pagesid Péter ja ta ema Ungarisse.

Isiklikku ja järglased
----------------------

* István I abiellus Saksa-Rooma keisri (1002–1024) Heinrich II õe Giselega Baierist.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**Géza** | **Ungari vürst**997–1001 | Järgnev**Ungari kuningas** |
| Eelnev**Ungari vürst** | **Ungari kuningas**1001–1038 | Järgnev**Péter Orseolo** |

Vaata ka
--------

* Ungari valitsejate loend
* Ungari kuningriik
* Ungari ajalugu
|  |
| --- |
|  **Poks** |
| Riik |  | Ida-Saksamaa |
|  |
| 3. ring | 1972 | Sulgkaal |
| Kuld | 1976 | II kerge-keskkaal |
|  |
| 1. ring | 1974 | Kergekaal |
| Veerand-finaal | 1978 | II kerge-keskkaal |

**Jochen Bachfeld** (sündinud 17. detsembril 1952 Sültes (praegu Sülstorfi vald, Ludwigslust-Parchimi kreis, Mecklenburg-Ees-Pommeri liidumaa)) on Ida-Saksamaa endine poksija.

Bachfeld oli kokku kahekordne Ida-Saksamaa meister – sulgkaalus (kuni 57 kg) 1972. aastal ning II kergekeskkaalus (kuni 67 kg) 1976. aastal.

Bachfeld võitis II kergekeskkaalus (kuni 67 kg) 1976. aasta Montréali olümpiamängude poksivõistlustel kuldmedali ja tuli olümpiavõitjaks. Ta osales sulgkaalus (kuni 57 kg) 1972. aasta Müncheni olümpiamängude poksivõistlustel, kuid kaotas 3. ringis oma kohtumise ja jäi edasisest medaliheitlusest välja.

Bachfeld osales kergekaalus (kuni 60 kg) 1. maailmameistrivõistlustel (Havana, 1974), kuid kaotas 1. ringis hilisemale kuldmedalivõitjale ja maailmameistrimeistrile Vassili Solominile (NSV Liit) ja jäi edasisest medaliheitlusest välja ning II kergekeskkaalus (kuni 67 kg) 2. maailmameistrivõistlustel (Belgrad, 1978), kuid kaotas veerandfinaalis hilisemale kuldmedalivõitjale ja maailmameistrimeistrile Valeri Ratškovile (NSV Liit) ja jäi edasisest medaliheitlusest välja.

Viited
------

1. ↑  Jochen Bachfeld lehel *Wer war wer in der DDR?* (Kes oli kes Ida-Saksamaal?). Saksa keeles
2. ↑  Ida-Saksamaa meistrivõistlused poksis 1949–1989. Tulemused inglise keeles
3. ↑  21. suveolümpiamängude poksivõistlus. Montréal 1976. Tulemused inglise keeles
4. ↑  20. suveolümpiamängude poksivõistlus. München 1972. Tulemused inglise keeles
5. ↑  "1. maailmameistrivõistlused poksis. Havana 1974. Tulemused inglise keeles". Originaali arhiivikoopia seisuga 11. august 2011. Vaadatud 26. juulil 2013.
6. ↑  "2. maailmameistrivõistlused poksis. Belgrad 1978. Tulemused inglise keeles". Originaali arhiivikoopia seisuga 27. oktoober 2014. Vaadatud 26. juulil 2013.

Välislingid
-----------

* Jochen Bachfeld veebisaidil Olympedia Muuda Vikiandmetes
**Istra küngastiku looduspark** on kaitseala Lätis Latgales Ludza piirkonna Istra vallas. Looduspark (läti keeles *Istras pauguraine*) asub Latgale kõrgustiku Rāznava küngastikul.

Kaitseala loodi 1977. aastal hoiualana, mille pindala oli 340 ha. See loodi, kaitsmaks sealse liigendatud reljeefiga maastiku metsasemat osa, männikuid, kuusikuid ja laialehelisi metsasid, millest olulise osa moodustavad liigniisked sanglepametsad. Kaitseala ulatub idas Škaune järve kallastele.

loodusparki jäävad kohaliku kaitse all olevad Pavlova muinaskalmed.

Kaitseala pindala on tänapäeval 866 ha, see on ühtlasi ka Natura 2000 ala.

Viited
------

1. ↑   Dabas aizsardzības pārvalde]
2. ↑  Valsts kultūras pieminekļu aizsardzības inspekcija, vaadatud 1.1 2021
3. ↑  Latvian Natura 2000 – List of Protected Nature Territories of European Significance

Välislingid
-----------

 Istra küngastiku looduspark – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
* Kaitsealast Läti looduskaitseameti kodulehel
**Üllar Põvvat** (sündinud 17. aprillil 1959) on Eesti veemotosportlane ja -treener.

Haridus
-------

Ta lõpetas 1977. aastal Tartu 1. Keskkooli.

Sport
-----

Aastatel 1973–1998 harrastas ta Karl Kivastiku juhendamisel veemotosporti.

1990. aastal tuli ta võistlusklassis O-350 Nõukogude Liidu meistriks, 1987. ja 1988. aastal sai NSV Liidu meistrivõistlustel hõbe- ja 1986. aastal pronksmedali. 

Klassis O-350 võitnud kaks NSV Liidu karikat (1990, 1991) ja tulnud kaks korda (1995, 1997) Balti meistriks. 

Tulnud kuus korda (1982–1997) 350 cm3 klassi mootorpaadil ja kolm korda klassis O-350 Eesti meistriks. Püstitanud võistlusklassides S-350 ja O-500 kolm Eesti rekordit (1984–1995). 

1990. aastast NSV Liidu meistersportlane.

Töö
---

Ta on töötanud 1978–1979 Tartu 3. Keskkooli kehalise kasvatuse õpetajana ja 1979–1981 Tartu Kalevi ujumistreenerina, 

1998. aastast on ta Tartu Kalevi vee-motoklubi treener.

Ta on eestvedajana juhtinud Emajõe ääres Kvissentalis asuvat vee-motokeskust, kus tegeldakse peamiselt noortespordi ja saavutusspordi edendamisega. Tema käe alt on sirgunud viimaste aastate rahvusvahelistel suurvõistlustel väga edukalt esinenud sportlased. Tema õpilaste hulgas on olnud näiteks Art Raudva, Henry Põvvat, Martin Paats, Aivar Kitzel, Sten Kalder, Hannes Haugasmägi, Rasmus Haugasmägi, Carl Pihor, Sken Heidemann.

Liikmesus
---------

* 1998 Tartu Kalevi vee-motoklubi juhatuse liige
* 2002 Tartu spordiseltsi Kalev juhatuse liige

Paadiehitus
-----------

Üllar Põvvat on tuntud ka teeneka ja kvaliteetsete võistluspaatide konstrueerija ja ehitajana. Tema juhendamisel ehitatud võistluspaadid on laias maailmas tuntuks saanud oma innovatiivsete lahendustega ja nendega on võidetud MMi ja EMi medaleid. Neil paatidel sõidavad ka Tartu veemotosportlased.

Tunnustus
---------

* 2008 Eesti Kultuurkapitali kehakultuuri ja spordi sihtkapitali aastapreemia (pikaajalise tulemusliku töö eest veemotospordi arendajana ning noorte veemotosportlaste juhendajana)
* 2012 Eesti Kultuurkapitali kehakultuuri ja spordi aastapreemia (pikaajalise tulemusliku töö eest veemotospordi arendamisel ning suurepäraste tulemuste eest 2012. aastal)
* 2015 ROKi aastaauhind "Sport ja innovatsioon"
* 2016 Eesti Vabariigi spordipreemia
* 2017 Tartu linna aukodanik ja Tartu Suurtähe kavaler

Isiklikku
---------

Tema poeg Henry Põvvat (27. aprill 1982 Tartu) on samuti veemotosportlane ja treener.

Viited
------

1. 1 2 3  Üllar Põvvat. ESBL
2. 1 2  Üllar Põvvat. Tartu linna koduleht

Välislingid
-----------

* Biograafia ESBL-is
*Mitte segi ajada teise Türgi lauljaga, kes kasutab esinejanime Tarkan.*

---

**Tarkan Tüzmen** (artistinimega **Tüzmen**; sündinud 7. märtsil 1968) on Türgi laulja ja näitleja.

Tema esimene ülesastumine kohalikus Eurovisiooni eelvoorus oli 1996. aastal. Seal esitas Tüzmen koos Pınar Ayhaniga loo "Var mısın söyle", mis tuli teiseks, ja sooloartistina loo "Bilirsin ya", mis ei jõudnud auhinnakohale. 

1997. aastal esitas ta koos Elçin Enginiga loo "Şarkı", kuid ka sel korral ei pääsenud ta edasi. Edu tuli järgmisel aastal looga "Unutamazsın". 1998. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel Birminghamis tuli ta selle looga 14. kohale.

Tema vend Kürşad Tüzmen on aastatel 2002–2009 Türgi valitsuses minister.

| * v
* r
Türgi esindajad Eurovisiooni lauluvõistlusel |
| --- |
| 

* 1975 Semiha Yankı
* 1978 Nilüfer Yumlu
* 1980 Ajda Pekkan
* 1981 Modern Folk Üçlüsü, Ayşegül Aldinç
* 1982 Neco
* 1983 Çetin Alp
* 1984 Beş Yıl Önce On Yıl Sonra
* 1985 MFÖ
* 1986 Klips ve Onlar
* 1987 Seyyal Taner
* 1988 MFÖ
* 1989 Grup Pan
* 1990 Kayahan
* 1991 İzel, Reyhan Karaca, Can Uğurluer
* 1992 Aylin Vatankoş
* 1993 Burak Aydos
* 1995 Arzu Ece
* 1996 Şebnem Paker
* 1997 Şebnem Paker
* 1998 Tarkan Tüzmen
* 1999 Tuba Önal
* 2000 Pınar Ayhan
* 2001 Sedat Yüce
* 2002 Buket Bengisu & Group Safir
* 2003 Sertab Erener
* 2004 Athena
* 2005 Gülseren
* 2006 Sibel Tüzün
* 2007 Kenan Doğulu
* 2008 Mor ve Ötesi
* 2009 Hadise
* 2010 maNga
* 2011 Yüksek Sadakat
* 2012 Can Bonomo

 |
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel on ristivanemast; muude tähenduste kohta vaata lehekülge Vader (täpsustus)* |

---

**Ristivanem** ehk **vader** on tavaõiguslik tunnistaja lapsele nimepanekul, lapse sünni registreerimise tunnistaja. Harilikult lähedane tuttav või sugulane.

Ristiusu kombe kohaselt pidi vadereid olema kolm: poisil kaks ristiisa ja üks ristiema, tüdrukul kaks ristiema ja üks ristiisa. Rahvakommetes oli vaderite arv piiramata. Vaderid viisid lapse kirikusse ristimisele ja olid varrudel kesksed tegelased. Lauas istusid vaderid aukohal ning pidid peamiste rahaannetajatena andma lapsele *hambaraha* (hõbemündi).

Tavaõiguse kohaselt oli vaderitel ristilapse vastu (eriti tema orvuks jäämisel) ainelisi kohutusi, mis lõppesid pulmade korraldamisel.

Vaata ka
--------

* Hambaraha
* Katsikud
* Varrud

Viited
------

1. 1 2  Eesti rahvakultuuri leksikon (3. trükk). 2007. Koostanud ja toimetanud Ants Viires. Eesti Entsüklopeediakirjastus. lk 331
2. ↑  Eesti Entsüklopeedia Vaadatud 25.04.2021
3. ↑  Eesti etnograafia sõnaraamat. 1996. Koostanud Arvi Ränk. Tallinn: Eesti Keele Sihtasutus. Lk 229

Välislingid
-----------

* Toomkogudus. Ristimine, ristivanemad
* Ristivanematest
**Alamprogramm** (veel kutsutud **protseduur**, **funktsioon**, **rutiin** või **meetod**; inglise *routine, subroutine*) on informaatikas lähtekoodi korduvkasutatav osa, mis täidab kindlat ülesannet.

Alamprogrammi saab programmi eri osadest välja kutsuda, vähendades seega programmeerimise ajakulu, programmi haldamise vaeva ja koodi pikkust. Ühtlasi suureneb tavaliselt programmi ülevaatlikkus ja programmi tekstist on lihtsam aru saada.

Enamikus programmeerimiskeeltes eristatakse funktsioone ehk alamprogramme, mis väljastavad mingi omistatava väärtuse, ja protseduure ehk ülejäänud alamprogramme. Vahetegemine käib formaalse tunnuse põhjal: funktsioonil on 1 väljundparameeter, protseduuril muusugune arv väljundparameetreid (0, 2 või üle 2). Mõnes keeles (FORTRAN, Pascal) on funktsiooni ja protseduuri erinevus kirjapildi põhjal otsustades suhteliselt suur, mõnes keeles (C, FoxPro) üsna väike ja mõnes (Prolog) puudub neil vähimgi erinevus.

Protseduraalne programmeerimine on programmeerimise stiil, kus alamprogramme kasutatakse palju ja peaprogramm on väga lühike. Sellele vastandub jadaprogrammeerimine, kus peaprogramm on pikk ja alamprogramme suhteliselt vähe. Tänapäeval peetakse viimast halvaks stiiliks.

Alamprogrammide ja peaprogrammide kirjutamise järjekorras eristatakse ülalt-alla-meetodit, mille järgi kirjutatakse valmis kõigepealt peaprogramm ja siis alamprogrammid, ning alt-üles-meetodit, mille järgi kirjutatakse kõigepealt valmis alamprogrammid ja peaprogramm valmib viimasena.

Vaata ka
--------

* Klass (programmeerimine)
* Meetod (programmeerimine)

Viited
------

1. ↑
**Kuninglik Tehnikainstituut** (ka *Kuninglik Tehnoloogiainstituut, Kuninglik Tehnikaülikool, Stockholmi Tehnikaülikool, Stockholmi Tehnikainstituut*; rootsi keeles *Kungliga Tekniska högskolan*, lühend **KTH**) on ülikool Rootsis Stockholmis. KTH asutati 1827 Rootsi esimese polütehnikumina ja on Skandinaavia üks suurimaid tehnikaharidust pakkuvaid kõrgkoole. KTH moodustab kolmandiku Rootsi ülikoolitaseme tehniliste uurimistööde ja tehnilise hariduse mahust. KTH pakub õppekavasid, mis viivad arhitektuurimagistri, tehniliste teaduste magistri, tehniliste teaduste bakalaureuse, loodusteaduste bakalaureuse, loodusteaduste magistri, litsentsiaadi või doktorikraadini.

Ülikoolis on kokku veidi üle 14 000 täisajaga üliõpilase, rohkem kui 1700 aktiivset kraadiõppurit ja 4600 täiskohaga töötajat. KTH on üks juhtivaid tehnikaharidust andvaid ülikoole Euroopas ja kõrgelt hinnatud kogu maailmas, eriti tehnoloogia ja loodusteaduste valdkonnas.

Viited
------

Välislingid
-----------

* Ülikooli koduleht
Ülle Jaakma 2022. aasta suvel
**Ülle Jaakma** (varem Ülle **Lahke**; sündinud 1. oktoobril 1957) on eesti põllumajandusteadlane, alates 1. jaanuarist 2023 Eesti Maaülikooli rektor.

Ta lõpetas aastal 1975 Orissaare Keskkooli ja aastal 1980 Tartu Riikliku Ülikooli bioloogina. Tema kitsam eriala on veterinaaria. 

Jaakma töötab Maaülikoolis alates 1995. aastast. 2005–2013 oli ta EMÜ veterinaarmeditsiini ja loomakasvatuse instituudi professor ja vanemteadur. 

Alates 1. jaanuarist 2013 on ta olnud ülikooli teadusprorektor.

Eraelu
------

Jaakma kasvas üles Muhu saarel, tema ema oli loomaarst.

Tunnustus
---------

* 1993 – Eesti Vabariigi teaduspreemia embrüosiirdamistehnoloogia väljatöötamise ja rakendamise eest
* 2006 – Eesti Vabariigi Teaduspreemia aastapreemia põllumajandusteaduste alal
* 2015 – Valgetähe IV klassi teenetemärk

Viited
------

1. ↑  "Maaülikooli rektoriks sai Ülle Jaakma" ERR Novaator, 28. oktoober 2022
2. ↑
3. ↑  Sammler, Lii (5. veebruar 2015). "Naine, kes saab hakkama nii teaduse kui administraatoritööga". *Maaleht*. Vaadatud 29. oktoobril 2022.
4. 1 2 3  "Presidendilt saab tänavu teenetemärgi 99 inimest" ERR, 4. veebruar 2015.

Välislingid
-----------

* Ülle Jaakma Eesti Teadusinfosüsteemis Muuda Vikiandmetes
**Tarkade Klubi** oli populaarteaduslik ajakiri, mis ilmus Eestis aastatel 2007–2011.

Ajakiri ilmus alates novembrist 2007, selle peatoimetaja oli Arko Olesk ja väljaandja Presshouse. Tarkade Klubil oli umbes 4000 tellijat ning seda levitati ka üksikmüügis paari tuhande eksemplari jagu.

Tarkade Klubi sai nime samanimelise raadiomälumängusaate järgi.

2011. aastal ostis AS Äripäev Tarkade Klubi ning liitis selle enda kirjastatava populaarteadusliku tõlkeajakirjaga Imeline Teadus. Tarkade Klubi viimane number ilmus septembris 2011, oktoobrist jätkas ilmumist ühendnimetusega Imeline Teadus/Tarkade Klubi.

2011. aasta detsembris anti Eesti teaduse populariseerimise auhind kategoorias "Teaduse ja tehnoloogia populariseerimine trükisõna abil" Tarkade Klubile ja selle peatoimetajale Arko Oleskile. Seejuures nimetati ajakirja üheks Eesti populaarteadusliku kirjasõna nurgakiviks, tõsteti esile Eesti lugejate huve ja vajadusi arvestavat teemavalikut ning iseloomustati ajakirjas ilmunud materjale, kui stiililt haaravaid ja moelt üldarusaadvaid.

Viited
------

1. ↑  raadio Kuku mälumängusaade Tarkade klubi. Vaadatud 7. juuli 2019
2. ↑  Ajakiri Imeline Teadus neelab Tarkade Klubi, Postimees, 24.08.2011
3. ↑  Eesti teaduse populariseerimise auhind: 2011. aasta tulemused[*alaline kõdulink*]
**Alammaakohus** oli aastatel 1783–1797 Eestimaa ja Liivimaa kubermangus asehalduskorra ajal tegutsenud maakonna politsei- ja haldusasutus.

Alammaakohtu koosseisu kuulusid maakonna politseiülem, kaks aadlikku ja kaks riigitalupoega.

Alammaakohtu ülesanneteks olid: järelevalve seaduste täitmise, heakorra ja keelatud kaupadega kauplemise üle; sildade ja teedega seotud küsimuste lahendamine, toidukaupade hindade igakuine registreerimine; kaalude ja mõõtude õigsuse ning korrasoleku kontroll; järelevalve teostamine, et keegi ei võtaks vastu, peaks ega varjaks põgenikke (st pagenud pärisorje).

Alammaakohus toimetas politseiasjades paikkondlikku juurdlust ja võttis vastu otsuseid. Alammaakohtu ebaõigete toimingute ja otsuste peale võis kaevata kreisikohtusse või (selle puudumisel) alamkorrakohtusse.

Vaata ka
--------

* Haapsalu alammaakohus, Kuressaare alammaakohus, Paide alammaakohus, Paldiski alammaakohus, Pärnu alammaakohus, Rakvere alammaakohus, Tallinna alammaakohus, Tartu alammaakohus, Valga alammaakohus, Viljandi alammaakohus, Võru alammaakohus
* alamkorrakohus (1784–1796)

Viited
------

1. 1 2  *Eesti entsüklopeedia.* 12. köide: *Eesti A–Ü.* Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus, 2003, lk 15.
2. ↑  5.4.2.2. Alammaakohus, www.eha.ee
3. ↑  5.4.2.2. Alammaakohus. Fondiloend, www.eha.ee
**Muşi provints** (kurdi keeles *Mûş*, armeenia keeles Մուշ) on 1. järgu haldusüksus (provints) Ida-Türgis. Provintsi keskus on Muş.

Haldusjaotus
------------

* Bulanık (kurdi: *Kop*)
* Hasköy (kurdi: *Dêrxas*)
* Korkut (kurdi: *Têlî*)
* Malazgirt (kurdi: *Milazgir* või *Kelê*)
* Muş
* Varto (kurdi: *Gimgim*)

Viited
------

1. ↑  Population of provinces by years - 2000-2018, vaadatud 9.03.2019.

Välislingid
-----------

* Muşi provintsi koduleht (türgi keeles)

Türgi provintsid

Adana **·**  Adıyaman **·**  Afyonkarahisar **·**  Ağrı **·**  Aksaray **·**  Amasya **·**  Ankara **·**  Antalya **·**  Ardahan **·**  Artvin **·**  Aydın **·**  Balıkesir **·**  Bartın **·**  Batman **·**  Bayburt **·**  Bilecik **·**  Bingöl **·**  Bitlisi **·**  Bolu **·**  Burdur **·**  Bursa **·**  Çanakkale **·**  Çankırı **·**  Çorum **·**  Denizli **·**  Diyarbakır **·**  Düzce **·**  Edirne **·**  Elazığ **·**  Erzincan **·**  Erzurum **·**  Eskişehir **·**  Gaziantep **·**  Giresun **·**  Gümüşhane **·**  Hakkâri **·**  Hatay **·**  Iğdır **·**  Isparta **·**  İstanbul **·**  İzmir **·**  Kahramanmaraş **·**  Karabük **·**  Karaman **·**  Kars **·**  Kastamonu **·**  Kayseri **·**  Kilis **·**  Kırıkkale **·**  Kırklareli **·**  Kırşehir **·**  Kocaeli **·**  Konya **·**  Kütahya **·**  Malatya **·**  Manisa **·**  Mardin **·**  Mersin **·**  Muğla **·**  Muş **·**  Nevşehir **·**  Niğde **·**  Ordu **·**  Osmaniye **·**  Rize **·**  Sakarya **·**  Samsun **·**  Şanlıurfa **·**  Siirt **·**  Sinop **·**  Şırnak **·**  Sivas **·**  Zonguldak **·**  Tekirdağ **·**  Tokat **·**  Trabzon **·**  Tunceli **·**  Uşak **·**  Van **·**  Yalova **·**  Yozgat
Alamsorbikeelne teeviit Dissenis
**Alamsorbi keel** on lääneslaavi keel, mida räägitakse Saksamaal Brandenburgi liidumaal Cottbusis ja mõnedes selle ümbruse külades, valdavalt Spree-Neiße kreisis. Keel on üks ohustatumaid Euroopas, selle leviala ja kõnelejate arv on viimastel sajanditel tunduvalt vähenenud.

Alamsorbi keel on Saksamaal ametlikult tunnustatud vähemuskeel.

Alamsorbi keelt kirjutatakse ladina kirjas mõnede lisamärkidega.

Tähestik: 

| Alamsorbi tähestik |
| --- |
| a | b | c | č | ć | d | e | ě | f | g | h | ch | i | j | k | ł | l | m | n | ń | o | p | r | ŕ | s | š | ś | t | u | w | y | z | ž | ź |
| A | B | C | Č | - | D | E | - | F | G | H | Ch | I | J | K | Ł | L | M | N | - | O | P | R | - | S | Š | Ś | T | U | W | Y | Z | Ž | Ź |

Alamsorbi keeles materjale ilmub nädalalehes Nowy Casnik.

Vaata ka
--------

* Sorbi tähestik
* Ülemsorbi keel

Viited
------

1. ↑

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Alamsorbikeelne Vikipeedia** |

|  |  |
| --- | --- |
|  | Vikisõnastiku kategooria: **Alamsorbi keel** |

* 
*
**Eesti Seljaajusonga ja Vesipeahaigete Selts** on seljaajusonga- ja vesipeahaigeid inimesi, nende lähedasi, meditsiinitöötajaid ja vabatahtlikke abistajaid ühendav organisatsioon. Seltsi eesmärgiks on toetada nende haigustega võitlevate laste, noorte ja täiskasvanute eneseteostust, toimetulekut ja heaolu.

Selts asutati 1991. aastal. Seltsi asutamise algatajaks ja eestvedajaks on lastekirurg Ann Paal.

2011. aastal algatas selts Kellukese Fondi kesknärvisüsteemi kahjustusega erivajadustega noorte eneseteostuse toetamiseks.

Eesti Seljaajusonga ja Vesipeahaigete Selts on Eesti Puuetega Inimeste Koja ja Rahvusvahelise Spina Bifida ja Hüdrotsefaalia Föderatsiooni (*International Federation for Spina Bifida and Hydrocephalus*) liige.

Viited
------

1. ↑  MTÜ Eesti Seljaajusonga ja Vesipeahaigete Selts. Seltsist
2. ↑  "Eesti Puuetega Inimeste Koda. Liikmed. Eesti Seljaajusonga ja Vesipeahaigete Selts". Originaali arhiivikoopia seisuga 8. detsember 2015. Vaadatud 30. novembril 2015.
3. ↑  "International Federation for Spina Bifida and Hydrocephalus. Members. Estonia". Originaali arhiivikoopia seisuga 8. detsember 2015. Vaadatud 30. novembril 2015.
**Ööpäeva keskmine õhutemperatuur** on ilmanäitaja, mis arvutatakse mingis kohas ööpäeva jooksul ilmajaamades tehtud õhutemperatuuri mõõtmiste põhjal.

Tavaliselt on ööpäeva keskmine õhutemperatuur selle koha kliimanormile lähedane, aga võib olla ka suur erinevus. Näiteks 2010. aasta suvel jõudis ööpäeva keskmine õhutemperatuur +27 °C-ni, mis on kliimanormiga võrreldes 10° võrra kõrgem.

Meteoroloogia seisukohast loetakse talve alguseks päeva, mil ööpäeva keskmine õhutemperatuur langeb ja on püsivalt alla 0 °C; kevade alguseks päeva, mil ööpäeva keskmine õhutemperatuur tõuseb ja on püsivalt üle 0 °C, suve alguseks päeva, mil ööpäeva keskmine õhutemperatuur tõuseb ja on püsivalt üle 15 °C.

Ööpäeva keskmine õhutemperatuuri järgi eristatakse üldine vegetatsiooniperiood, st ajavahemik, mil ööpäeva keskmine õhutemperatuur on püsivalt üle 5 kraadi. Juhul, kui ööpäeva keskmine õhutemperatuur on püsivalt üle 10 kraadi, nimetatakse seda aktiivseks taimekasvuperioodiks.

Viited
------

1. ↑  Justkui Aafrikas: ööpäeva keskmine temperatuur on 27 kraadi, Õhtuleht, 14.07.2010
2. ↑  Eestisse saabus astronoomiline talv!, Delfi.ee, 21.12.2009
3. 1 2  "Baltcott – informatsioon Eestist ja Lätist". Originaali arhiivikoopia seisuga 15. november 2010. Vaadatud 31. detsembril 2010.
4. ↑  Malle Pedel. Eesti turismigeograafia Võrumaa Kutsehariduskeskuse lehel
‹ Kaart ajutiselt peidetud (?) ›
**Ööbiku tee** on asfaltkattega tänav Rae vallas Assaku alevikus. Tänav on ligikaudselt 642,9 meetrit pikk, enamjaolt 4 meetrit lai ja pindalaga 7129 m². Ööbiku tee on enamasti hästi valgustatud.

Tänav on ühenduses Maria tee, Heina tee ja Veski teega, varem oli ka Tallinna–Tartu–Võru–Luhamaa maanteega.

Ööbiku tee koordinaadid on 59° 22' 22.44"N, 24° 50' 46.68"W.

| Tänava informatsioon |
| --- |
| Tänava number | 6530158 |
| ETAK ID | 4626049 |
| ADS viide | LP00021255 |

Asustus
-------

Vaade Ööbiku teele Veski tänavalt
Vaade Maria teele (paremal) Ööbiku teelt
Vaade Heina teele (vasakul) Ööbiku teelt
Mürasein Ööbiku tee ja Tallinna–Tartu maantee vahel
Tänaval asub 14 eri aadressiga ehitist:

* Ööbiku tee 13a (Maa-ameti kaardi järgi Ööbiku tee 1a)
* Ööbiku tee 1b
* Ööbiku tee 1c
* Ööbiku tee 1
* Ööbiku tee 3
* Ööbiku tee 5
* Ööbiku tee 6
* Ööbiku tee 7
* Ööbiku tee 8
* Ööbiku tee 10
* Ööbiku tee 11a
* Ööbiku tee 11
* Ööbiku tee 12
* Ööbiku tee 14

Ööbiku tee sihtnumber on 76615.

Fauna
-----

Ööbiku tee 8 ja Ööbiku tee 6 piiril asub post, kus asub valge-toonekure pesa juba enam kui 35 aastat. Pesitsusperiood kohalikel kurgedel hakkab 20.–30. märtsil ning lõppeb septembris, olenevalt kliimast. Kuna antud tänava juures asub nii mets, kui ka põld, on tänaval lähiminevikus näha olnud põldvutte, ilveseid, rebaseid, metskitsi ja nirke.[*viide?*]

Kõige tavalisemad Ööbiku tänaval nähtavad fauna esindajad on aga varblased, sinilinnud, turteltuvid, varesed, harakad, västrikud, ööbikud, ränhid rongad, suitsupääsukesed, lehelinnud, kuldnokad, musträstad ja pasknäärid.[*viide?*]

Loomade seast võib näha Ööbiku tänaval mügrisi, juttselg-hiiri, mutte, siile ja nastikuid.[*viide?*]

* Vaade Ööbiku teelt metsale ja põlluleVaade Ööbiku teelt metsale ja põllule
* Valge-toonekurgValge-toonekurg

Ajalugu
-------

Ööbiku tee on nime saanud selle järgi, et varem on sellel alal olnud palju põõsaid ja ööbikupesi.[*viide?*]

Tee on ametlikult registreeritud 23. mail 2013, kuid sellele vaatamata on tänav rajatud 1960. aastatel. Alguses oli see tupiktee, mis sai alguse Tallinna–Tartu maanteelt, aga pärast seda, kui 1980. aastatel hakati seal jagama ehituskrunte, pikendati 1981. aastal tee kohalike elanike poolt Veski teeni. Kuid 2007. aastal muutus Ööbiku tee uuesti tupikteeks, kuna Ööbiku tee ja Tallinna–Tartu maantee vahele rajati mürasein. 2012. aastal lisandus Ööbiku tänavale kõrvaltee Maria tee.
**Tarkvara prototüüp** on kergekaaluline vahend testimaks tarkvara kasutajaliidest, funktsionaalsust, algoritmi vms enne tervikliku tarkvaratoote valmistama asumist. Prototüüpimise eesmärk on aidata klientidel ja arendajatel aru saada loodava süsteemi vajadustest.

Prototüüpimise eesmärk
----------------------

Prototüübiga testimine (kasutatavus)
------------------------------------

Prototüüpimise viise tarkvaraarenduses
--------------------------------------

### Sketsh

Sketsh ehk visand on disaineri või kujundaja viimistlemata visiooni edastamiseks visuaalselt oma ideid kliendile.

### Paberprototüüp

Prototüüp, millega saab kiiresti läbi mängida graafilise kasutajaliidese interaktsioone ja elementide paiknemist.

### Mockup

Graafilise kasutajaliidese näide pildina.

### Täielik HTML prototüüp

Koosneb HTML-ist, CSS-ist, JavaScriptist, piltidest ja muust vajalikust. On lihtsa vaevaga kasutatav graafilise kasutajaliidesena loodavale tarkvarale.

Viited
------

1. ↑  Ian Sommerville. "Software Prototyping (slaidid)". *Software Engineering, 6th edition*. Originaali arhiivikoopia seisuga 19. aprill 2003.
**Eestimaa Kommunistlik Partei** (NLKP) (lühendina EKP; vene keeles *Kommunistitšeskaja partija Estonii*), mitteametlikult ka **Ööpartei**, oli 1990–1991 tegutsenud Eesti partei, mis tekkis senise Eestimaa Kommunistliku Partei lõhenemisel.

Organisatsioon rajati 1990. aasta 23.–25. märtsil aset leidnud EKP kongressil. Viimasel päeval, 25. märtsil pani peasekretär hääletusele muuta EKP sotsiaaldemokraatlikuks. Seepeale tõusid püsti venemeelsed saadikud ja teatasid, et nemad löövad lahku, läksid vastasruumi ning kuulutasid välja uue EKP, mis kuuluks endiselt NLKP koosseisu. Saali jäänud EKP kuulutas end sotsiaaldemokraatlikuks ja astus NLKP koosseisust välja.[*viide?*] Teistel andmetel lõid venemeelsed kommunistid EKP-st lahku kohe pärast kongressi lõppu toimunud öisel istungil, millest tulenes ka partei hüüdnimi.

1990–1991 oli partei esimene sekretär Lembit Annus. Tuntumate liikmete seas olid ka Arnold Sai ja Juri Mišin.[*viide?*]

EKP (NLKP) tunnustas augustiputši. 23. augustil 1991 keelustati partei Eesti riigivõimude poolt koos teiste putši toetanud jõududega nagu Interliikumine, töökollektiivide ühendnõukogu ja nn töölismalevatega.

Taasiseseisvumise järel jäi Eestisse partei liikmeid, kelle esimeheks nimetas end üks Eestis elavate vene rahvusradikaalide liidreid Juri Mišin. Partei ise eksisteerib tänaseni ainult NLKP nimekirjades.[*viide?*]

Ka pärast partei keelustamist kestis mitu aastat vaidlus, kellele varem riigivõimuga lahutamatult põimitud kommunistliku partei varad peaksid kuuluma: kas Ööparteile või EKP eestimeelse tiiva järglaseks saanud Eesti Demokraatlikule Tööparteile, hilisemale Ühendatud Vasakparteile.

Viited
------

1. ↑  "EKP KK büroo istungite regestid"[*alaline kõdulink*] Ajalooarhiiv
2. 1 2  Heiki Suurkask "Eesti Vabariiki ei taastatud just päris tühjalt kohalt" EPL, 19. august 2011
Imbi Viirok oma raamatu "Teadlik tutvumine. Uus lähenemine õige kaaslase leidmisele" esitlusel Viru Keskuse Rahva Raamatus 9. jaanuaril 2014
**Imbi Viirok** (sündinud 29. juunil 1968) on eesti suhtenõustaja, *coach* ja koolitaja.

Ta on lõpetanud Tallinna Pedagoogikaülikooli inglise filoloogina. Suhtenõustaja kutse on Viirok omandanud Relationship Coaching Institute's, spetsialiseerudes kaaslast otsivate inimeste nõustamisele. Imbi Viirok on esimesena Eestis sooritanud International Coach Federationi sertifitseerimiseksami.

Imbi Viirokile kuulub nõustamiskeskus Tark Süda, mis on keskendunud paarisuhet otsivate inimeste nõustamisele. Ta on kirjutanud artikleid paarisuhte loomise teemal ajakirjades Psühholoogia Sinule ja Eesti Naine ning Postimehe veebiportaalis Naine24.

Imbi Viiroki sulest on ilmunud raamat "Teadlik tutvumine. Uus lähenemine õige kaaslase leidmisele" (Tallinn: Kirjastus Pegasus, 2013).

Viited
------

1. ↑  Elulugu (pdf)
2. ↑  III TEENINDAJATE ARENDUSSEMINAR, Tallinna konverentsid, 2005
3. ↑  "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 12. jaanuar 2014. Vaadatud 12. jaanuaril 2014.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
4. ↑
5. ↑  "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 12. jaanuar 2014. Vaadatud 12. jaanuaril 2014.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)

Välislingid
-----------

* Kristel Kossar, Üksiku linnainimese jõulud: kuidas tähistada? TallinnCity, 23. detsember 2013
* Imbi Viirok, "Teadlik tutvumine. Uus lähenemine õige kaaslase leidmisele". (Tallinn: Kirjastus Pegasus, 2013)
Imhotepi kuju (Louvre'i muuseum)
**Imhotep** (ka **Immutef**, kreekapäraselt *Imuthes* (Ἰμούθης); u 2650–2600 eKr; egiptuse keeles *ỉỉ-m-ḥtp \*jā-im-ḥātap* ehk "see, kes tuleb rahus") oli vanaegiptuse riigimees ja mitmekülgne teadlane - polühistor, kes teenis 3. dünastia kuninga Džoseri ajal valitsusjuhina ja päikesejumala Ra ülempreestrina Heliopolises. Teda peetakse inimkonna ajaloo üheks esimeseks arhitektiks, inseneriks ja arstiks.

Imhotep oli üks väheseid lihtinimesi, kes tõsteti pärast surma jumala seisusse. Tema kultusekeskus oli Memphis. Alates esimesest vaheperioodist austati Imhotepi ka kui luuletajat ja filosoofi. Imhotepi iseendale ehitatud hauakambri asukohta hoiti omal ajal salajas ja seda pole seni leitud. Üldise arvamuse kohaselt paikneb see Sakkaras. Imhotepist kui ajaloolisest isikust annavad tunnistust kaks tema eluajast pärinevat raidkirja Džoseri kuju jalamil (Cairo JE 49889) ja kirjutis Sehemheti lõpetamata astmikpüramiidi ümbritseval müüril. Viimasest võib järeldada, et Imhotep elas veel mõne aasta pärast Džoseri surma ja asus ehitama kuningas Sehemheti püramiidi, mis jäi aga tolle lühikese valitsusaja tõttu pooleli.

Egüptoloogid omistavad Imhotepile Džoseri astmikpüramiidi ehitamist Sakkaras aastatel 2630–2611 eKr. Vanaegiptuse ajalookirjutaja Manethon nimetab teda kiviehitiste leiutajaks. Kuigi kivist seinu, põrandaid, silluseid ja piitasid tunti juba ka varadünastilisel ajastul, peab paika, et selliste mõõtmetega üleni kivist ehitist polnud varem rajatud. Enne Džoserit maeti vaaraod mastabatesse.
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib Suurbritannia akadeemiast; Rootsi akadeemia kohta vaata artiklit Kuninglik Kaunite Kunstide Akadeemia* |

---

Kuninglik Kunstide Akadeemia asub Londonis Burlington House'is Piccadilly tänaval
**Kuninglik Kunstide Akadeemia** (ka **kuninglik akadeemia**; inglise keeles *Royal Academy of Arts*, lühendatult RA) on Inglismaal Londonis Piccadilly tänaval Burlington House'is asuv Suurbritannia mõjukaim väljapaistvate kunstnike ja arhitektide ühendus.

Akadeemia juures tegutseb ka kolmeaastast kraadiõpet andev kunstikool Royal Academy Schools.

Akadeemia ei saa riigilt tuge, vaid teenib oma sissetuleku müüginäituste korraldamisega. Akadeemia korraldab igal aastal suvise näituse, mille traditsioon ulatub tagasi aastasse 1769. Näitusel on igal aastal eksponeeritud umbes 10 000 kunstiteost, mille valib akadeemia liikmetest koosnev žürii.

Asutamine ja asukoht
--------------------

Kuninglik Kunstide Akadeemia asutati 10. detsembril 1768. Sel päeval kinnitati ka akadeemia 40 esimest liiget. 

1868. aastal kolis akadeemia Burlington House'i Piccadillys, kus tegutseb siiani.

Liikmeskond
-----------

Tänapäeval on kuningliku akadeemia koosseis piiratud 80 kohaga, millest 14 kohta on reserveeritud skulptoritele, 12 arhitektidele ja 8 kunstnik-graveerijatele; ülejäänud 46 kohta on maalikunstnike päralt. Uusi akadeemikuid (lühendatult R.A.) valivad akadeemia tegevliikmed akadeemia peaassambleel.

Kategooria "kuningliku akadeemia assotsieerunud liige" (A.R.A.) võeti kasutusele 1769. aastal eesmärgiga teha sobivate kandidaatide eelvalik, mille põhjal täita tulevikus vakantsed akadeemikute kohad. Assotsieerunud liikme kategooria kaotati 1991. aastal.

Aastal 1918 otsustati, et kõik akadeemikud ja assotsieerunud liikmed, kellel täitub 75. eluaasta, valitakse ümber seeniorliikmeks. Sellega tekitati vabad kohad uute akadeemikute valimiseks. Akadeemia seeniorliige säilitas kõik oma privileegid. Kui akadeemiasse valitu on juba valimise ajal vanem kui 75-aastane, siis valitakse ta kohe seeniorliikmeks (liikmete arv selles kategoorias ei ole piiratud). Näiteks väljapaistev ehitusinsener Ove Arup valiti 91 aasta vanuselt 1987. aastal seeniorliikmeks (*Senior R.A.*). Seeniorliikme nime järele kirjutatakse samasugused *post-nominal letters* kui tegevliikmete puhul (RA 'kuninglik akadeemik'). 

Et eristada seeniorliikmeid tegevliikmest, on kirjanduses vahel kasutatud ka mõistet "auliige" (*Honorary Royal Academician*) .

Akadeemia liikmete hulgas on olnud tuntud kunstnikke, näiteks Thomas Gainsborough, William Turner, John Constable, John Everett Millais jt. Nüüdisaja väljapaistvamatest arhitektidest on akadeemiasse valitud näiteks Norman Foster, Richard Rogers, Philip Dowson.

Välislingid
-----------

* Kuningliku Kunstide Akadeemia ametlik veebisait
* Foto: Kuninglikud akadeemikud aastal 2009
Värskelt valmistatud kuningvesi on värvitu, kuid muutub kõigest sekunditega oranžiks
Kuningveele on omane oranžikaspunane värvus
**Kuningvesi** on peaaegu puhta lämmastikhappe ja kontsentreeritud vesinikkloriidhappe (38%) segu ruumalavahekorras 1:3. Kuningvesi on võimeline lahustama väärismetalle, näiteks kulda ja plaatinat, millega teised happed ja alused ei reageeri. Siiski osa metalle, nagu iriidium, osmium, tantaal, ruteenium, roodium ja titaan peavad vastu kuningvee korrodeerivale toimele.
Kuningvesi on tugev oksüdeerija.
Kuningvett kasutatakse keemilises tehnoloogias ja analüüsis ning kulla rafineerimisel.
Esimesena kirjeldas kuningvett Jābir ibn Ḩayyān.

### Reageerimine kullaga

Ei lämmastikhape ega soolhape eraldi ei ole võimeline kullaga reageerima. Kummalgi happel on erinev toime. Lämmastikhape on tugev oksüdeerija ja lahustab tegelikult väga väikese koguse kulda, moodustades Au3+-ioone.
Vesinikkloriidhape annab lahusesse Cl--ioone, mis seob Au3+-ioonid lahusest ja moodustuvad AuCl4--ioonid. Et lahuses jääb kullaioone järjest vähemaks, saab toimuda kulla edasine oksüdeerumine lämmastikhappe toimel.

Au *(t)* + 3 NO3- *(l)* + 6 H+ *(l)* → Au3+ *(l)* + 3 NO2 *(g)* + 3 H2O *(l)* ja
Au3+ *(l)* + 4 Cl- *(l)* → AuCl4- *(l)*.
Reaktsiooni käigus võib lämmastikdioksiidi asemel eralduda hoopis lämmastikoksiid.

Au *(t)* + NO3- *(l)* + 4 H+ *(l)* → Au3+ *(l)* + NO *(g)* + 2 H2O *(l)*.

### Reageerimine plaatinaga

Plaatina reageerimine kuningveega
Reaktsioon toimub analoogselt kulla reageerimisega. Siingi võib saadusena tekkida nii lämmastikdioksiid kui ka lämmastikoksiid.

Pt *(s)* + 4 NO3− *(aq)* + 8 H+ *(aq)* → Pt4+ *(aq)* + 4 NO2 *(g)* + 4 H2O *(l)*
3Pt *(s)* + 4 NO3− *(aq)* + 16 H+ *(aq)* → 3Pt4+ *(aq)* + 4 NO *(g)* + 8 H2O *(l)*
Oksüdeerunud plaatinaioonid reageerivad kloriidiioonidega ja tekivad kloroplatinaatioonid.

Pt4+ *(aq)* + 6 Cl− *(aq)* → PtCl62− *(aq)*

### Kuningvee lagunemine

Et kahe happe segamisel hakkavad toimuma reaktsioonid, kaotab kuningvesi kiiresti oma potentsiaali ja seega tuleks teda kasutada värskelt. Reaktsiooni käigus tekivad kergesti lenduvad nitrosüülkloriid ja kloor, mis annavad kuningveele iseloomuliku kollaka või punase värvuse. Et mõlemad gaasid eralduvad kergesti lahusest, on reaktsioon pöördumatu ja kuningvee efektiivsus väheneb.

HNO3 *(aq)* + 3 HCl *(aq)* → NOCl *(g)* + Cl2 *(g)* + 2 H2O *(l)*
Nitrosüülkloriid võib edasi laguneda lämmastikoksiidiks ja klooriks. See reaktsioon on tasakaaluline ja seega sisaldavad kuningveest eraldunud gaasid lisaks nitrosüülkloriidile ja kloorile veel lämmastikoksiidi.

2 NOCl *(g)* → 2 NO *(g)* + Cl2 *(g)*

|  |  |
| --- | --- |
|  | Tsitaadid Vikitsitaatides: **Kuningvesi** |
**Anthe** ehk **Saturn XLIX** (esialgne tähis **S/2007 S 4**) on Saturni kaaslane.

Ta on väga väike, umbes 2 km diameetriga ja ta orbiit paikneb Saturni kaaslaste Mimase ja Enceladuse orbiitide vahel.

Ta on saanud nime vanakreeka mütoloogiasse kuuluva Anthe järgi, kes oli titaan Alkyoneuse üks tütardest.

Saturni kaaslaste avastamise järjekorras on ta kuuekümnes, kauguselt planeedist Saturnist kaheteistkümnes.

Viited
------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14  Anthe: Facts & Figures. NASA. Vaadatud 09.11.14.

Saturni kaaslased

S/2009 S 1 • Pan • Daphnis • Atlas • Prometheus • Pandora • Epimetheus • Janus • Aegaeon •  Mimas • Methone • Anthe • Pallene • Enceladus • Tethys • Telesto • Kalypso • Dione • Helene • Polydeuces • Rhea • Titan • Hyperion • Iapetus • Kiviuq • Ijiraq • Phoebe • Paaliaq • Skathi • Albiorix • S/2007 S 2 • Bebhionn • Erriapus • Skoll • Siarnaq • Tarqeq • S/2004 S 13 • Greip • Hyrrokkin • Jarnsaxa • Tarvos • Mundilfari • S/2006 S 1 • S/2004 S 17 • Bergelmir • Narvi • Suttungr • Hati • S/2004 S 12 • Farbauti • Thrymr • Aegir • S/2007 S 3 • Bestla • S/2004 S 7 • S/2006 S 3 •  Fenrir • Surtur • Kari • Ymir • Loge • Fornjot
**Ööbinokkel** on öönägemisseade.

Tavakasutuses on kahe tehnoloogia põhiseid öönägemisseadmeid – valgust võimendavad ja infrapunakiirgust kasutavad.

Valgusvõimendiga ööbinoklid
---------------------------

Need võimendavad olemasolevat valgust. Täiesti pimedas ei näe nendega midagi. Prožektoriga vaatlusseadmesse valgustades võib seadme rikkuda. Tuntumaks vaatluspildiks on "roheline filter" ehk roheline pilt.

Infrapunaööbinoklid
-------------------

Tehnoloogiliselt peaaegu sama mis valgusvõimendiga, aga lisaks on infrapunalamp või -prožektor, mille valgust silm ei näe, sest see on madala sagedusega. Iseloomulikuks pildiks on veidi punakas või täeisti mustvalge pilt. On võimeline nägema kehade soojuskiirgust (isegi värskeid jalajälgi). Prožektori valgusvihk alati ei kahjusta. 
Odavaim infrapuna-öönägemisseade on väike M/V-turvakaamera, millel on IR-LED küljes (hind algab 400 kroonist).

Ultraheliööbinoklid
-------------------

Arendamisel on ka ultraheli-öönägemisseade, mis on põhimõtteliselt kajalood. Selle põhimõte on lähedane nahkhiirte öisele ruumitajumisviisile.

Vaata ka
--------

* Binokkel
* infrapunakiirgus
* öönägemisseade
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib 1642–1703 elanud heliloojast; samasse suguvõssa kuulusid ka Johann Christoph Bach (1645–93), Johann Christoph Bach (1671–1721) ja Johann Christoph Friedrich Bach.* |

---

Johann Christoph Bach.
**Johann Christoph Bach** (6. detsember 1642 Arnstadt – 31. märts 1703 Eisenach) oli Saksa barokiajastu muusik ja helilooja.

Ta sündis Arnstadtis ja tema isa oli Heinrich Bach, Johann Sebastian Bachi vanaonu. Johann Christoph Bach oli ka J. S. Bachi esimese naise Maria Barbara Bachi onu.

Johann Christoph Bachi kuulsuse heliloojana ületas tema perekonnas ta eluajal vaid Johann Sebastian. Ta töötas Eisenachis organistina, hiljem samas õukonna kammerorkestri muusikuna. Tema vend Johann Michael Bach (Johann Sebastian Bachi äi ja Maria Barbara isa) oli samuti helilooja.

Mõned ta töödest omistati hiljem Johann Sebastianile, kuid hiljuti tuvastati Johann Christophi autorsus. Üks ta tuntumaist teostest on kantaat "Meine Freundin, du bist schön", mis põhineb "Saalomoni ülemlaulul". Ka ta vanim poeg Johann Nicolaus Bach oli helilooja. 

Vaatamata edule muusikuna kannatas Johann Christoph Bach rahapuuduse käes. See võis olla põhjus, miks teda ei valitud Johann Sebastiani eestkostjaks, kui tolle vanemad surid. Kui Johann Christoph Bach Eisenachis suri, oli ta ränkades võlgades.

Vaata ka
--------

* Bachide suguvõsa

Välislingid
-----------

* Johann Christoph Bachi teoste noodid Werner Icking Music Archive'is (WIMA)
* Johann Christoph Bachi teoste noodid International Music Score Library Projectis
* Johann Christoph Bachi teoste noodid Choral Public Domain Librarys ehk ChoralWikis
**Lol Crème** (tavaliselt kirjutatakse *Lol Creme*; **Lawrence Neil Crème**; sündinud 19. septembril 1947 Inglismaal Lancashire'is Bury lähedal Prestwichis) on juudi päritolu Briti muusik ning muusikavideo- ja filmirežissöör. 

Tema hüüdnimi oli algselt **Lolagon**. 

Lol laulab ning mängib kitarri ja klahvpille. 

Manchesteris kunstikoolis õppides tutvus ta Kevin Godleyga. Nad tegid koos mitut bändi, millest tuntumad on Hotlegs 10cc. Aastal 1976 lahkusid nad 10cc-st. Lõpuks hakkasid nad Godley & Creme'i nime all koos musitseerima ja videoid tegema. 

Hiljem tegi Crème koostööd Trevor Horniga. Nad tegid mitu aastat muusikavideoid (sealhulgas Herbie Hancockile, The Police'ile ja Duran Duranile) ning aastal 1998 hakkasid nad koos tegema bändi Art of Noise. 

Aastal 1991 lavastas Crème Jamaica komöödiafilmi "The Lunatic".

Crème salvestab koos Trevor Horni, Chris Braide ja Steve Lipsoniga ansambli The Producers albumit.

Ta tegutseb ka kunstnikuna.

Isiklikku
---------

Lolil on poeg Lalo, kes on samuti muusik.

Välislingid
-----------

* Koduleht