recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Tulu** on raha (või samaväärne väärtus), mida üksikisik või ettevõte saab kauba või teenuse pakkumise eest või kapitali investeerimise teel. 

**Tulu** on majandusliku kasu suurenemine aruandeperioodil, vara lisandumise või suurenemisena või kohustiste vähenemisena, mille tulemusel omakapital suureneb, välja arvatud omanike sissemaksed omakapitali. 

Tulu tabeli näidis

Tulu kasutamine
---------------

Tulu kasutatakse igapäevaste kulutuste rahastamiseks. Investeeringud, pensionid ja sotsiaalkindlustus on pensionäride peamised sissetulekuallikad. Üksikisikute jaoks saadakse sissetulek enamasti palgana. Ettevõtlustulu võib viidata ettevõtte ülejäänud tuludele pärast kõigi kulude ja maksude tasumist. Sel juhul viidatakse sissetulekule kui "töötasule". Enamik tululiike maksustatakse.

Üksikisikud saavad sissetulekut palga teenimise kaudu, töötades ja investeerides sellistesse finantsvaradesse nagu aktsiad, võlakirjad ja kinnisvara. Näiteks võib investori aktsiate eest maksta tulu 5% -liste dividendidena aastas. Enamikus riikides maksustab teenitud tulu valitsus enne selle laekumist. Tulumaksust saadav tulu rahastab föderaal- ja osariikide eelarvetes valitsuse meetmeid ja programme.

Üks sissetuleku tähendus viitab tulule või müügile. Tulu on raha, mida ettevõte saab kogu äritegevuse jooksul kaupade või teenuste müügist. Tulud on omakapitalikonto, millel on krediidijääk. Tulude teine ​​tähendus viitab netosissetulekule. Netosissetulek on täiesti erinev brutotulust.

Ettevõtluse tulud
-----------------

Ettevõtlustulu iseloomustab seotus iseseisva majandustegevusega. 

Ettevõtluse tulu on:

* kauba tootmisest, müümisest või vahendamisest saadud rahasummad;
* teenuse osutamisest või muust tegevusest, k.a loomingulisest või teaduslikust tegevusest saadud tulu;
* ettevõtlusega seoses saadud rahalised toetused ja stipendiumid (sh seaduse alusel või riigieelarvest makstavad stipendiumid ning seaduse alusel saadud toetused);
* igasugune rahaline tulu, mida saadakse mitterahalises vormis (v.a mitterahalised toetused);
* samuti PRIA poolt FIE-le antud toetused, mis laekuvad otse kolmandatele osapooltele, kuid oma olemuselt on FIE toetused;
* rendi- või üüritulu ja litsentsitasu;
* finantstulu;
* kahjukindlustuse varakindlustusjuhtumi korral saadud kindlustushüvitis, juhul kui selle kindlustusjuhtumiga seotud kindlustusmaksed või kindlustatud vara soetusmaksumuse on FIE oma ettevõtlustulust maha arvanud;
* ettevõtluses kasutatud vara võõrandamisest saadud tulu;
* kõik muud tulumaksuseaduse alusel maksustatavad ettevõtlustulud.

Vaata ka
--------

* Müügitulu

Viited
------

1. ↑  Julia Kagan. "Income".
2. ↑  "Raamatupidamise seadus § 3". *Riigi Teataja*.
3. ↑  "Income".
4. ↑  "Ettevõtluse tulud". *Maksu- ja Tolliamet*. Originaali arhiivikoopia seisuga 27. september 2020.

Välislingid
-----------

* 
*
Politseinikud kooli juures pärast tulistamist
Ohvrite mälestamine Newtownis 12 päeva pärast tulistamist
14. detsembril 2012 leidis Connecticuti osariigis Newtownis Sandy Hooki algkoolis aset koolitulistamine, milles 20-aastane Adam Lanza tappis 20 last ja 6 täiskasvanut (sealhulgas kooli psühholoogi ja kooli direktori Dawn Hochsprungi). Enne kooli juurde sõitmist oli ta kodus tapnud oma õpetajast ema Nancy Lanza. Politseinike sündmuskohale jõudes tegi Lanza enesetapu, tulistades ennast pähe.

2013. aasta novembris avaldatud raportis leiti, et Lanza tegutses üksinda ja planeeritult, kuid mis olid tema tegude põhjused, jäi selgusetuks.

Viited
------

1. ↑  "Newtown gunman kills 20 children in elementary school shooting". *The Guardian*. Vaadatud 28. august 2017.
2. ↑  "USA koolitulistaja tappis ka oma õpetajast ema". *Postimees*. Originaali arhiivikoopia seisuga 28. august 2017. Vaadatud 28. august 2017.
3. ↑  "Newtoni koolitulistaja motiivi ei pruugita kunagi teada saada". *Postimees*. Vaadatud 28. august 2017.

Välislingid
-----------

* Connecticutis hukkus koolitulistamises vähemalt 27 inimest
**Progressiivne Kodanikepartei Liechtensteinis** (saksa keeles *Fortschrittliche Bürgepartei in Liechtenstein*; ametlik lühend **FBP**) on 1918. aastal asutatud konservatiivne erakond Liechtensteinis.

Partei asutati pärast üldise valimisõiguse kehtestamist vastukaaluks liberaalsele Kristlik-Sotsiaalsele Rahvaparteile ning toetus algselt peamiselt talunikele ja vaimulikkonnale. Olles jäänud kaasajani kõige konservatiivsemaks Liechtensteini erakonnaks, on tänapäeval selle toetajaid kõigi elanikkonna rühmade seas.

Progressiivsesse Kodanikeparteisse kuulus ka Liechtensteini esimene valitsusjuht Josef Ospelt. Hiljem on partei võimul olnud aastatel 1928–1970, 1974–1978, 1993, 2001–2009 ja 2013–2021. 

Pärast 2005. aasta valimisi puudus parteil küll absoluutne enamus, kuid nende fraktsioon oli 12 saadikukohaga siiski parlamendi suurim. 2009. aasta valimistel kaotas erakond veel ühe saadikukoha ja pidi valitsuse juhtimise loovutama oma peamisele rivaalile Isamaalisele Liidule. 2013. aasta valimistel kaotas erakond küll veel 3,5% häältest, kuid võitis vaatamata sellele valimised, sest tema peamine rivaal Isamaaline Liit kaotas veelgi rohkem hääli – see oli seotud uue partei Sõltumatute tulekuga Liechtensteini poliitilisele maastikule.

Partei esimees oli 2006–2010 Marcus Vogt, 2010–2014 Alexander Batliner ja alates 2014. aastast Thomas Banzer.

Valimistulemused
----------------

| Aasta | Valimistulemus(protsent häältest) | Kohti parlamendis |
| --- | --- | --- |
| 1970 | 48,82 | 7 |
| 1974 | 50,10 | 8 |
| 1978 | 50,80 | 7 |
| 1982 | 46,50 | 7 |
| 1986 | 42,75 | 7 |
| 1989 | 42,10 | 12 |
| 1993 (II) | 44,20 | 12 |
| 1993 (X) | 41,30 | 11 |
| 1997 | 39,20 | 10 |
| 2001 | 49,90 | 13 |
| 2005 | 48,70 | 12 |
| 2009 | 43,50 | 11 |
| 2013 | 40,00 | 10 |
| 2017 | 35,20 | 9 |

Välislingid
-----------

* Partei veebileht *(saksa keeles)*
Carlos II
**Carlos II** (6. november 1661 – 1. november 1700) oli viimane Hispaania monarh Habsburgide dünastiast (valitses 1665–1700), Felipe IV poeg.

Kuna tema eelkäijad olid juba mitu põlvkonda abiellunud lähisugulastega, siis oli ta degenereerunud ning võimetu riiki valitsema. Poolteist sajandit ja 5–7 põlvkonda varem elanud Juana Nõdrameelsest põlvnes ta koguni 14 teed pidi. Habsburgide dünastias oli tavaline mitte üksnes nõbude omavaheline abiellumine, vaid Carlose lähedaste esivanemate seas oli koguni 3 juhtumit, kus onu oli abiellunud oma õetütrega, sealhulgas tema isa Felipe IV oli ema Austria Mariana onu. Tema isal Felipel oli kolme naisega 13 last, kellest täiskasvanuks sai 4, lapsi sai kaks (mõlemad välismaale abiellunud tütred) ja neistki ühe sugu suri ülejärgmises põlves välja. Carlos II oli ka impotentne ja nii lõppes Habsburgide Hispaania liin temaga.

Üks väheseid Carlose iseseisvaid otsuseid oli Suure Nõukogu (*Junta Magna*) kokkukutsumine, mis uuriks Hispaania inkvisitsiooni. Nõukogu aruanne inkvisitsiooni tegudest oli hävitav ja suurinkvisiitor kutsus kuningat üles seda tulle heitma. Kui Carlose järglane troonil Felipe V samuti õudse aruandega tutvuda tahtis, ei suudetud sellest enam ühtegi koopiat leida.

Carlos abiellus 1679 Orléansi hertsogi Philippe I tütre Marie Louise d'Orléansiga, kes suri 1689 arseenimürgitusse. Juba samal aastal abiellus Carlos kirja teel uuesti Pfalzi kuurvürsti Philipp Wilhelmi tütre Maria Annaga, kes oli isa 18 lapsest 13. Maria Anna saabus Hispaaniasse 1690. aasta kevadel. Kummastki abielust lapsi ei sündinud. Teist abielu iseloomustas Carlose ema ja abikaasa lakkamatu vaen, mis lõppes ema Mariana surmaga 1696 61-aastaselt.

Surres määras Carlos troonipärijaks oma poolõe Maria Theresa ja Louis XIV pojapoja Philippe'i, kuid nõudis oma testamendis kuninga alalist resideerimist Madridis, mis pidi välistama Prantsuse ja Hispaania kroonide ühendamise. Juhuks kui Philippe pidanuks troonist loobuma või surema, määras Carlos pärijaks tema noorema venna Charlesi, kolmandana aga Habsburgide Austria liini esindaja, oma õemehe keiser Leopold I poja Karli. Inglismaa ja Austria kartsid Philippe'i võimuletuleku korral Prantsusmaa mõju ülemäärast kasvu ning sellepärast puhkes pärast Carlos II surma Hispaania pärilussõda. Felipega pääses Hispaaniat valitsema Bourbonide dünastia, mis valitseb tänapäevani, ja ka Juan Carlos I on Felipe V järeltulija.

Viited
------

1. ↑  "Poisoning in the 16th, 17th and 18th century". Originaali arhiivikoopia seisuga 3. märts 2016. Vaadatud 7. märtsil 2010.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev:**Felipe IV** | **Hispaania kuningas**1665–1700 | Järgnev:**Felipe V** |
| **Burgundia hertsog**1665–1700 |
| **Milano hertsog**1665–1700 |
| **Jeruusalemma kuningas**1665–1700
 |
**Eduardo Chillida** (baski Eduardo Txillida Juantegi; 10. jaanuar 1924 Donostia – 19. august 2002) oli baski rahvusest Hispaania skulptor, kes on tuntud oma abstraktsete monumentaalskulptuuride järgi.

Enne skulptorina tuntuks saamist oli ta ka jalgpallur, Real Sociedadi väravavaht. 1946. aastal lõpetas ta Madridi Polütehnilise Ülikooli arhitektuuri erialal.

Chillida teoseid on palju tema kodulinnas Donostias, aga ka paljudes Euroopa linnades, sealhulgas Berliinis, Münchenis, Lundis, Helsingis, Vaduzis.

2002. aastal avati Hernanis tema loomingut tutvustav Chillida-Leku muuseum.

Tunnustus
---------

* Duisburgi Wilhelm Lehmbrucki auhind (1966)
* Wolfi auhind (1984)
* Goslari Kaiserring (28. september 1985)
* Astuuria printsi auhind (1987)
* Piepenbrocki auhind (2000)

Galerii
-------

* "Elogio al Horizonte" Gijonis"Elogio al Horizonte" Gijonis
* "Buscando la Luz" Münchenis"Buscando la Luz" Münchenis
* "La Puerta de la Libertad" Vaduzis"La Puerta de la Libertad" Vaduzis
* "Begiari" Hombroichi saarel"Begiari" Hombroichi saarel
* "Berlin" Berliinis Liidukantsleri hoone ees"Berlin" Berliinis Liidukantsleri hoone ees

Välislingid
-----------

* 

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Eduardo Chillida** |
**Professor Talis Bachmanni labor**, ka **Talis Bachmanni laboratoorium**, ka **BachmannLab**, on kognitiivse neuroteaduse valdkonnas tegutsev teadlaste töörühm Tallinnas.

Talis Bachmanni labor loodi 1990. aastate keskel ja seda juhib professor Talis Bachmann. Praegu asub labor Tallinnas Tartu Ülikooli õigusteaduskonna ruumides, Teatri väljak 3 II korrusel.

Talis Bachmann on ühtlasi Tartu Ülikooli kognitiiv- ja õiguspsühholoogia professor ja kuulub Tartu Ülikooli õigusteaduskonna karistusõiguse osakonna Tallinna haru koosseisu ning on ühtlasi õppeülesannete täitja ja kraadiõppurite juhendaja Tartu Ülikooli psühholoogia instituudis. 

Bachmanni laboratoorium kuulub Tartu Ülikooli sotsiaalteaduse valdkonna õigusteaduskonna karistusõiguse osakonda ning teeb koostööd Tartu Ülikooli psühholoogia instituudi eksperimentaalpsühholoogia osakonna ja neuropsühhofarmakoloogia osakonnaga.

Bachmanni labor on keskendunud teadvuse, tähelepanu ja taju mehhanismide ja tajufenomenide uurimisele, samuti kohtupsühholoogia ja -psühhofüsioloogiale.

Koosseis
--------

Bachmanni labori koosseisu kuuluvad või on hiljaaegu kuulunud liikmete ja assotsieerunud liikmetena Endel Põder, Iiris Tuvi, Carolina Murd, Jaan Aru, Inga Karton, Annika Tallinn, Karita Hommuk, Toomas Kirt, Rene Randver, Jaan Tulviste, Renate Rutiku, Anu Einberg, Merle Nurmoja, Kadi Tulver, ja Mihkel Stamm.

Viited
------

1. ↑  History. BachmannLab
2. ↑  Eesti Psühholoogide Liidu konverents.
3. ↑  Eksperimentaalpsühholoogia. psychology.ut.ee
4. ↑  Welcome to the Bachmannlab. BachmannLab

Välislingid
-----------

* Welcome to the Bachmannlab. Koduleht (inglise keeles)
Carlo Rossi
**Carlo Rossi** (18. detsember 1775 – 18. aprill 1849) oli itaalia päritolu Venemaa arhitekt.

1802–1803 õppis ta Itaalias, 1804 määrati Peterburi klaasi- ja portselanitehaste kunstnikuks. Aastast 1809 töötas ta Moskvas ja Tveris ning 1815 Peterburis. 

Rossi projekteeritud ja loodud on mitmed uhked hooneansamblid: Aleksander I emale pühendatud Jelagini palee ja park (1818–1822) samanimelisel saarel, Peterburi kesklinnas asuvad Peastaabi hoone (1819–1829), Mihhaili loss (1819–1825, nüüdne Vene Muuseum), Aleksandra teater (1828–1832), Senati ja Sinodi hoone. Samuti pärinevad temalt mitmed linnaehituslikud ideed, tervete väljaku- ja tänavaansamblite planeeringud, näiteks nüüdse Rossi tänava hoonestus (1828–1832). 

Rossi töödele on iseloomulik suured mastaabid, paatoslikkus, mille puhul kompositsioon mõjub kohati ebaselge ja liigsete detailidega koormatuna. Sellele vaatamata loetakse teda vene kõrgklassitsismi tähtsaimaks esindajaks. 

Rossi on ka Eestimaaga seotud. Vanemas eas elas ta mõnda aega Tallinnas, sest ta abikaasa oli siitmailt pärit.

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Carlo Rossi** |
**Lea Larin** (sündinud 16. veebruaril 1967) on eesti ajakirjanik, Eesti Päevalehe peatoimetaja 2006–2011. 

Larin on lõpetanud Tallinna 44. Keskkooli, Tartu Ülikooli bioloogia eriala ja Eesti Diplomaatide kooli.

Larin on töötanud ajalehtedes Post ja Eesti Ekspress reporteri ja toimetajana, noorteajakirja X peatoimetajana ja internetiportaali Mega peatoimetajana. 

Alates 2001. aastast töötas ta Eesti Päevalehes. 2. augustil 2006 valis Eesti Päevalehe nõukogu Lea Larini lehe peatoimetajaks ja juhatuse liikmeks. Aprillis 2011 kutsuti ta Eesti Päevalehe juhatusest tagasi ja vabastati peatoimetaja ametist.

Alates 2013. aasta augustist on Lea Larin kultuurilehe Sirp tegevtoimetaja. Edasise töö käigus on ta võtnud üle ka teadustoimetaja kohustused.

Viited
------

1. ↑  Postimees 2.8.2006
2. ↑  Sirbi toimetus

Kirjandus
---------

* Päevalehe uus peatoimetaja on Lea Larin, EPL Online, 2. august 2006 (foto)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**Priit Hõbemägi** | **Eesti Päevalehe peatoimetaja**2006–2011 | Järgnev**Vallo Toomet** |

|  |  |
| --- | --- |
|  | Tsitaadid Vikitsitaatides: **Lea Larin** |
**Brunehaut** on prantsuskeelne vald Belgias Valloonia piirkonnas Hainaut' provintsis.

Asulad
------

Brunehaut jaguneb järgmisteks osavaldadeks, asulateks ja piirkondadeks:

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Suuremas kirjas Rooma numbritega on tähistatud osavallad. Kollakaks toonitatud alad tähistavad linnastunud piirkondi. | 

| # | Nimi | Pindala(km²) |
| --- | --- | --- |
| I | Bléharies |  |
| II | Laplaigne |  |
| III | Hollain |  |
| IV(X)(XI) | Jollain-Merlin- Merlin- Jollain | 5,99 |
| V | Lesdain |  |
| VI(XII)(XIII) | Wez-Velvain- Velvain- Wez |  |
| VII | Guignies | 5,00 |
| VIII | Howardries |  |
| IX | Rongy |  |

 |

* BléhariesBléharies
* HollainHollain
* LesdainLesdain
* HowardriesHowardries
* RongyRongy
* Pierre Brunehaut (megaliit)Pierre Brunehaut (megaliit)
* MagistraadihooneMagistraadihoone

Sõpruslinnad
------------

* Prantsusmaa – Sallenelles
* Prantsusmaa – Amfreville
* Prantsusmaa – Aubigny-en-Artois

Viited
------

1. ↑  Wettelijke Bevolking per gemeente op 1 januari 2018, vaadatud 9.03.2019.

Välislingid
-----------

 Brunehaut – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
* Koduleht (prantsuse keeles)

Hainaut' provintsi vallad

Aiseau-Presles **·** Anderlues **·** Antoing **·** Ath **·** Beaumont **·** Belœil **·** Bernissart **·** Binche **·** Boussu **·** Braine-le-Comte **·** Brugelette **·** Brunehaut **·** Celles **·** Chapelle-lez-Herlaimont **·** Charleroi **·** Châtelet **·** Chièvres **·** Chimay **·** Colfontaine **·** Comines-Warneton **·** Courcelles **·** Dour **·** Écaussinnes **·** Ellezelles **·** Enghien **·** Erquelinnes **·** Estaimpuis **·** Estinnes **·** Farciennes **·** Fleurus **·** Flobecq **·** Fontaine-l'Evêque **·** Frameries **·** Frasnes-lez-Anvaing **·** Froidchapelle **·** Gerpinnes **·** Ham-sur-Heure-Nalinnes **·** Hensies **·** Honnelles **·** Jurbise **·** La Louvière **·** Le Rœulx **·** Lens **·** Les Bons Villers **·** Lessines **·** Leuze-en-Hainaut **·** Lobbes **·** Manage **·** Merbes-le-Château **·** Momignies **·** Mons **·** Mont-de-l'Enclus **·** Montigny-le-Tilleul **·** Morlanwelz **·** Mouscron **·** Pecq **·** Péruwelz **·** Pont-à-Celles **·** Quaregnon **·** Quévy **·** Quiévrain **·** Rumes **·** Saint-Ghislain **·** Seneffe **·** Silly **·** Sivry-Rance **·** Soignies **·** Thuin **·** Tournai
**Carlos Filipe Ximenes Belo** (sündinud 3. veebruaril 1948) on Ida-Timori katoliku vaimulik.

1996. aastal sai ta koos José Ramos-Hortaga Nobeli rahuauhinna rahuliku lahenduse leidmise eest Ida-Timori konfliktis.

Nobel
Nobeli rahuauhinna laureaat

1901 Dunant, Passy • 1902 Ducommun, Gobat • 1903 Cremer • 1904 IDI • 1905 Suttner • 1906 Roosevelt • 1907 Moneta, Renault • 1908 Arnoldson, Bajer • 1909 Beernaert, d'Estournelles de Constant • 1910 IPB • 
1911 Asser, Fried • 1912 Root • 1913 La Fontaine • 1917 Punane Rist • 1919 Wilson • 1920 Bourgeois • 1921 Branting, Lange • 1922 Nansen • 1925 Chamberlain, Dawes • 1926 Briand, Stresemann • 1927 Buisson, Quidde • 1929 Kellogg • 1930 Söderblom • 1931 Addams, Butler • 1933 Angell • 1934 Henderson • 1935 Ossietzky • 1936 Lamas • 1937 Cecil • 1938 Nanseni Pagulasbüroo • 1944 Punane Rist • 1945 Hull • 1946 Balch, Mott • 1947 FSC ja AFSC (kveekerid) • 1949 Boyd Orr • 1950 Bunche • 1951 Jouhaux • 1952 Schweitzer • 1953 Marshall • 1954 UNHCR • 1957 Pearson • 1958 Pire • 1959 Noel-Baker • 1960 Lutuli • 1961 Hammarskjöld • 1962 Pauling • 1963 Rahvusvaheline Punase Risti Komitee ja Punase Risti Seltside Liiga • 1964 King • 1965 UNICEF • 1968 Cassin • 1969 ILO • 1970 Borlaug • 1971 Brandt • 1973 Kissinger, Lê (keeldus auhinnast) • 1974 MacBride, Satō • 1975 Sahharov • 1976 B. Williams, Corrigan • 1977 AI • 1978 as-Sādāt, Begin • 1979 Ema Teresa • 1980 Esquivel • 1981 UNHCR • 1982 Myrdal, García Robles • 1983 Wałęsa • 1984 Tutu • 1985 IPPNW • 1986 Wiesel • 1987 Arias • 1988 ÜRO Rahuvalvejõud • 1989 XIV dalai-laama • 1990 Gorbatšov • 1991 Suu Kyi • 1992 Menchú • 1993 Mandela, de Klerk • 1994 ‘Arafāt, Peres, Rabin • 1995 Pugwashi konverentsid, Rotblat • 1996 Belo, Ramos Horta • 1997 ICBL, J. Williams • 1998 Hume, Trimble • 1999 MSF • 2000 Kim • 2001 ÜRO, Annan • 2002 Carter • 2003 ‘Ebādī • 2004 Maathai • 2005 IAEA, al-Barāda‘ī • 2006 Grameen Bank, Yunus • 2007 Gore, IPCC • 2008 Ahtisaari • 2009 Obama • 2010 Liu • 2011 Sirleaf, Gbowee, Karmān • 2012 Euroopa Liit • 2013 Keemiarelvade Keelustamise Organisatsioon • 2014 Satyarthi, Yūsafzay • 2015  Tuneesia rahvusliku dialoogi nelik • 2016  Juan Manuel Santos  • 2017  ICAN  • 2018  Murad, Mukwege • 2019  Ahmed • 2020 Maailma Toiduprogramm • 2021 Ressa, Muratov • 2022 Alies Bialiacki, Memorial, 
Kodanikuvabaduste Keskus
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib Platoni dialoogist; väepealiku kohta vaata artiklit Laches (kindral).* |

---

"**Laches**" on antiikfilosoof Platoni dialoogi vormis filosoofiline teos.

"Lacheses" pöörduvad Lysimachos ja Melesias kahe väepealiku, Lachese ja Nikiase poole, küsides neilt nõu, kas nende pojad peaksid õppima turvises võitlemise kunsti või ei. Nikias peab seda vajalikuks, spartalasi eeskujuks pidav Laches leiab aga, et seda ei peaks õpetama. Seejärel pöörduvad nad Sokratese poole, paludes, et ta oleks vahekohtunikuks.

Sokrates leiab, et kuna erinevused arvamustes on tingitud vapruse küsimusest, siis tuleks enne otsuse langetamist määratleda, mis on vaprus. Laches vastab, et vaprus on see, kui sõdur jääb lahingus paigale ja võitleb, Sokrates leiab aga, et see definitsioon on liiga spetsiifiline. Seejärel pakub Laches välja, et vaprus on teatav visa enesele kindlaksjäämine, ent Sokrates laidab ka seda definitsiooni, öeldes, et vahel on vapram lahingust taanduda, ja Laches nõustub sellega. Seejärel tunnistab kindral, et ei suuda vaprust määratleda.

Nüüd küsib Sokrates abi Nikiaselt, kes arvab, et vaprus on teadmine tulevaste lootuste ja ohtude kohta, millest tulenevalt omistab ta vapruse üksnes täiskasvanud inimestele. Sokrates leiab seevastu, et tulevaste asjade teadmiseks peab see sisaldama ka teadmisi olnu ja oleva kohta, määratledes seega mitte vaprust, vaid kogu vooruslikkust, millest vaprus moodustab vaid ühe osa.

Nagu Platoni varasematele dialoogidele üldiselt omane, nii jääb ka selles dialoogis lahendus leidmata ja vaprus määratlemata.

Välislingid
-----------

* Lachese dialoog inglise keeles
*Bruno dux*, kujutis teoses *Chronica sancti Pantaleonis* (u. 1237)
**Brun**, ka **Bruno** või **Braun** (u.830/840 – 2. veebruar 880), Ottoonide dünastia liige, oli Saksi hertsog 866. aastast kuni oma surmani. Teda on peetud Ottoonide kõrvalharu Brunoonide esivanemaks, kuigi kuuluvus pole kindel. Brun tapeti võitluses põhjala sõdalaste vastu Lüneburgi nõmme lahingus ja on austatud kui üks Ebsdorfi märtritest.

Elu
---

Ta oli Saksi krahvi Liudolfi (suri 866) ja selle naise Oda vanem poeg. Tema isal olid suured valdused Ostfaalis piki Leine jõge, kus ta 852. aastal asutas Brunshauseni kloostri. Brun järgnes oma isale ja on krahvina mainitud 877. aastal. 

Kuna Liudolfi kirjeldatakse kui *dux orientalis Saxonum*, s.o. Ida-Saksi (Ostfaali) juhina, on võimalik, et Brun oli keskaegse krooniku Widukindi Corveyst teose *Res gestae saxonicae sive annalium libri tres* järgi juba *dux totius Saxonum*, kogu Saksimaa hertsog. Tema perekonna tõus Ida-Frangi riigis on dokumenteeritud faktiga, et Bruni õde Liutgard abiellus 874. aastal Karolingi prints Ludwig Nooremaga, kuningas Ludwig Sakslase teise pojaga, misjärel kutsuti teda teoses *"Annales Fuldenses"* *ducem et fratrem reinæ*, "hertsog ja kuninganna vend". Midagi pole teada Bruni abielust ja lastest.

Ta toetas oma õemeest Ludwig Nooremat selle võitluses oma onu, keiser Charles II Paljaspeaga. Sakside väepealikuna viikingite sissetungi ajal suri ta koos mitme muu aadlimehega lahingus põhjala sõdalaste vastu (arvatavasti kuningas Alfred Suure poolt võidetud Suure paganate armee daanide kontingent) küünlapäeval 2. veebruaril 880. Kesktalvine lahing oli hävitav lüüasaamine; hertsog Brun, Mindeni ja Hildesheimi piiskopid, samuti 12 Saksi krahvi ja mitu muud aadlimeest tapeti. Kroonik piiskop Thietmar von Merseburgi sõnul suri Brun üleujutatud jões, mis tõenäoliselt toimus lahingu või taganemise ajal. Talle järgnes tema noorem vend Otto Hiilgav, kelle pojast Heinrich Linnupüüdjast sai 919. aastal Saksa kuningas.

Veneratsioon
------------

Ebstorfi klooster
Bruni austatakse katoliku kiriku pühaku ja märtrina, tema püha tähistatakse 2. veebruaril nime all **Püha Saksi Brun**. 1160. aasta paiku teisaldati tema säilmed Dannenbergi krahvide poolt Ebstorfi kloostrisse Uelzeni lähedal, mis 14. sajandist määrati 880. aasta lahingu toimumiskohaks ja sai suureks palverännaku kohaks.

Pärimuse kohaselt on Brun ka Braunschweigi (Brunswicki) asutaja, samuti kohaliku krahvi Brun I (kandidaat 1002. aasta kuninga valimistel) ja tema Brunooni järglaste esivanem. Järjepidev nimetamine viitab sugulusele, kuid mõned näited viitavad varasemale Saksi markkrahvile Brun Nooremale, võibolla Bruni vanaisale.

Vaata ka
--------

* Ebstorfi kaart
Youssef En-Nesyri 2018. aastal CD Leganése särgis
**Youssef En-Nesyri** (sündinud 1. juunil 1997 Fèsis) on Maroko jalgpallur, kes mängib ründajana Hispaania kõrgliiga klubis Sevilla ja Maroko jalgpallikoondises.

Ta alustas profikarjääri 2016. aastal Hispaania klubis Málaga. Klubi põhimeeskonnas tegi ta Hispaania kõrgliigas debüüdi 2016. aasta augustis. Esimese värava lõi ta Hispaania kõrgliigas 21. septembril 2016 mängus SD Eibari vastu. 2018. aasta augustis sõlmis ta viieaastase lepingu CD Leganésega. 2019. aasta veebruaris tegi ta mängus Real Betise vastu läbi aegade esimese Leganése mängijana Hispaania kõrgliigas kübaratriki.

2020. aasta jaanuaris siirdus ta Sevillasse.

Debüüdi Maroko jalgpallikoondises tegi En-Nesyri 2016. aasta augustis sõprusmängus Albaania vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 2017. aasta Aafrika rahvaste karikavõistluste teises alagrupimängus Togo vastu. 2018. aasta maailmameistrivõistluste viimases alagrupimängus lõi ta värava Hispaania vastu. 2019. aasta Aafrika rahvaste karikavõistlustel lõi ta kaks väravat.

| * v
* r
Maroko koondis  –  2018. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlused |
| --- |
| 

* 1 Bounou
* 2 Achraf
* 3 Mendyl
* 4 Da Costa
* 5 Benatia (c)
* 6 Saïss
* 7 Ziyech
* 8 El Ahmadi
* 9 El Kaabi
* 10 Belhanda
* 11 Fajr
* 12 Munir
* 13 Boutaïb
* 14 Boussoufa
* 15 Aït Bennasser
* 16 N. Amrabat
* 17 Dirar
* 18 Harit
* 19 En-Nesyri
* 20 Bouhaddouz
* 21 S. Amrabat
* 22 Tagnaouti
* 23 Carcela
* Treener: Renard

 | Maroko |

| * v
* r
Maroko koondis  –  2022. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlused |
| --- |
| 

* 1 Bounou
* 2 Hakimi
* 3 Mazraoui
* 4 Amrabat
* 5 Aguerd
* 6 Saïss (c)
* 7 Ziyech
* 8 Ounahi
* 9 Hamdallah
* 10 Zaroury
* 11 Sabiri
* 12 Munir
* 13 Chair
* 14 Aboukhlal
* 15 Amallah
* 16 Ezzalzouli
* 17 Boufal
* 18 El Yamiq
* 19 En-Nesyri
* 20 Dari
* 21 Cheddira
* 22 Tagnaouti
* 23 El Khannous
* 24 Benoun
* 25 Attiyat Allah
* 26 Jabrane
* Treener: Regragui

 | Maroko |
QV Telescopii (keskel) Teleskoobi tähtkujus
**HR 6819** (ka **HD 167128** ja **QV Telescopii**) on tähesüsteem, mis asub Teleskoobi tähtkujus.

HR 6819 asub tähtkuju edelaosas Paabulinnu ja Altari tähtkujude läheduses. See koosneb kahest B-klassi tähest ja mustast august. Süsteem on vaadeldav palja silmaga ning see paistab muutliku tähena, mille näiv tähesuurus varieerub, jäädes vahemikku 5,31 kuni 5,38. See asub Maast 1120 valgusaasta kaugusel ning liigub eemale kiirusel 15 km/s. 

Mais 2020 teatas Euroopa Lõunaobservatoorium, et on tähesüsteemist leidnud musta augu. See on teadaolevalt Maale lähim must auk ja esimene, mis asub palja silmaga vaadeldavas tähesüsteemis.

Viited
------

1. ↑  "Location of the HR 6819 in the constellation of Telescopium". *Euroopa Lõunaobservatoorium*. Vaadatud 10. mai 2020.
2. ↑  "Wide-field view of the region of the sky where HR 6819 is located". *Euroopa Lõunaobservatoorium*. Vaadatud 10. mai 2020.
3. ↑  "New closest-known black hole lies in a visible star system". *EarthSky*. Vaadatud 10. mai 2020.
**HP ProBook** on Hewlett-Packardi keskmise hinnaga äriklassi sülearvutite seeria. ProBooki seeria on mõeldud tavakasutajatele ja on odavam kui esmaklassiline EliteBooki seeria.

Ajalugu
-------

### S-seeria

Aprillis 2009 tutvustati HP ProBooki S-seeria sülearvuteid, milleks olid Inteli protsessoriga 4410s, 4510s ja 4710s (vastavalt 14", 15,6" ja 17,3" ekraaniga) ja AMD protsessoriga 4415s ja 4515s (vastavalt 14" ja 15,6" ekraanidega). Sama aasta juunis tutvustati 13" ProBook 4310s sülearvutit. S-seeriat uuendati 2010 Intel Core i3, i5 ja i7 protsessoritega, harjatud alumiiniumist korpusega, saarekujulise klaviatuuridisainiga ja mitmepuutelise puuteplaadiga.

### B-seeria

ProBooki B-seeriat, mis asendas HP Compaqi B-seeria, tutvustati 13. oktoobril 2009. Esialgu esitleti kaht AMD protsessoriga mudelit: 14" ProBook 6445b ja 15,6" Probook 6545b. Kolm kuud hiljem toodi välja Inteli protsessoriga 14" ProBook 6440b ja 15,6" Probook 6540b.

### M-seeria

HP viis septembris 2009 turule 13" ProBook 5310m sülearvuti. 5310m kaalus ligi neli naela ja selle paksus oli alla tolli. M-seeriat uuendati 2010. aasta septembris 5320m-iga ja järgmise aasta mais kahetoonilise alumiiniumist korpusega 5330m-iga.

Viited
------

1. ↑  "HP gets down to business with redesigned and refreshed EliteBook and ProBook laptops (hands-on)".
2. ↑  "HP spices up ProBooks with Core 2010 CPUs, ClickPads and caviar paint".
3. ↑  "HP Probook 6440b and Probook 6540b now official". Originaali arhiivikoopia seisuga 15. aprill 2022.
4. ↑  "Windows 7 to usher in crush of cheap laptops".
**Elfriede Erika Saarik** (aastast 1941 **Erika Tubin**, 22. mai 1916 Karkaralõ, Karagandõ lähedal – 22. oktoober 1983 Stockholm) oli eesti tantsija ja näitleja.

Ta õppis Tartu saksa tütarlastekoolis ja aastani 1935 Tiina Kapperi tantsustuudios; ta õppis ka klaverit ja käis Vanemuise teatri draamaõpperühmas.

Ta oli aastatel 1935–1944 Vanemuise teatri tantsija, seadis tantse lastelavastustele (Mölleri "Kuldne süda", 1937), kujundas kostüüme (Priit Ardna "Igavene legend", 1942), kirjutas Eduard Tubina ballettidele "Kratt" ja "Siurulind" libreto ja mängis ka sõnalavastustes. Aastal 1944 põgenes Rootsi, kus töötas müüja ja joonestajana.

Erika Tubin. Foto: Rootsi Eestlaste Liidu kultuuriarhiiv

Rolle
-----

* 1936 Ada Tšumatšenko "Viiuldaja Lulli" (Cesar)
* 1938 Gabriela Zapolska "Moraalne proua" (Juljesevic)
* 1939 Karl Farkas "Õueloož" (Babette)
* 1941 Cesare Pugni/Riccardo Drigo/Reinhold Glier "Esmeralda" (Fleur des Lys)
* 1943 Eduard Tubin "Kratt" (Peretütar)
* 1943 August Mälk "Kadunud päike" (Ulla Mare)
* 1944 Ludolf Nielsen "Lakšmi" (Rani)

Isiklikku
---------

Tema abikaasa oli helilooja Eduard Tubin, nende poeg on vabakutseline ajakirjanik Eino Tubin.

Ta oli maetud oma abikaasa kõrvale Stockholmi Metsakalmistule. 4. juunil 2018 saadeti Erika ja abikaasa säilmed urnides Tallinna Metsakalmistule, kus 18. juunil 2018 toimus mälestustseremoonia.

Viited
------

1. ↑  Sirle Sööt. "Eduard ja Erika Tubin viidi kodumaa mulda". *Eestlased Rootsis*.
2. ↑  "Eesti rahvushelilooja Eduard Tubina sünnipäevaks jõuab helilooja põrm tagasi koju". 23.05.2018.
HSBC Bank plc logo
**HSBC Bank plc** on üks suurimaid pangandus- ja finantsteenuste organisatsioone maailmas. HSBC rahvusvaheline võrk hõlmab umbes 7500 kontorit enam kui 80 riigis ja territooriumil Euroopas, Aasia-Vaikse ookeani piirkonnas, Ameerikas, Lähis-Idas ja Aafrikas.

HSBC Bank plc on üks neljast suuremast kliirimispangast Ühendkuningriigis ja on täielikult HSBC Holdingsi tütarettevõte. Äri ulatub tavapärastest isikliku rahanduse ja kommertspanganduse tänavate rollidest kuni privaatpanganduse, tarbijafinantseerimise ning ettevõtete ja investeerimispanganduseni. Kõigil kaubamärkidel tegutseb pangal Suurbritannias umbes 1800 asukohta.

Suurbritannia HSBC peakorter asub Birminghamis One Centenary Square'is. Ülemaailmne peakorter asub HSBC Toweris, Canada Square 8, Ida-Londoni Canary Wharfi piirkonnas.

HSBC Bank plc on Suurbritannia viiest suurest pangast ainus, kellel on rohkem hoiuseid kui laene (laenu ja hoiuste suhe 90%). See on viinud selleni, et pangad on investorite ja klientide poolt vähem riskantseks pakkumiseks kui teised pangad, kuna pank suudab oma tegevust täielikult rahastada. Samuti on see erinevalt teistest turul tegutsevatest pankadest aidanud kaasa ettevõtte aktsiahinna säilitamisele kogu krediidikriisi ajal.
Vätterni kaart
**Visingsö** on saar Rootsis Vätterni järves.

Visingsö on Vätterni suurim saar. Ta on 14 km pikk ja 3 km lai. Saare pindala on 25 km². Saar asub järve lõunaosas, 30 km Jönköpingist põhja pool ja 6 km Grännast lääne pool. Mõlemal asulal on saarega laevaühendus. Visingsö kuulub administratiivselt Jönköpingi valda.

Visingsö on populaarne turismisihtkoht, kus on palju vaatamisväärsusi, näiteks Näsi linnus ja teisi varemeid. Tänu oma kesksele asendile ja kaitstud asukohale on Visngsö etendanud Rootsi ajaloos tähtsat osa.

Visingö tekkimisest räägib rahvapärimus, et hiiglane Vist olevat vette visanud suure künka, et tema naine saaks järve läbides vahepeal jalga puhata. Vistal endal tarvitses teha vaid sammuke, et järv ületada. Praegu seisab Visingsöl hiiglase Vista kuju.

12. ja 13. sajandil oli Visingsö toona veel nõrga Rootsi kuningavõimu keskus. Näsi linnus rajati saare lõunapoolsele küljele. Visingsöl on surnud neli Rootsi kuningat: Karl Sverkersson, Erik Knutsson, Johan Sverkersson ja Magnus Aidalukk.

17. sajandil rajati Visingsö idakaldale Visingborgi loss, kus elas mõjukas Brahe pere. Tänapäeval on nii Näsi kui Visingborgi loss varemeis.

17. sajandil istutas Rootsi merevägi saarele tammed, et saada tulevaseks laevaehituseks strateegiliselt tähtsat puitu. Tänapäeval on tammeistandus koristamiseks küps, aga enam pole puitu laevaehituseks vaja. Selle tulemusena on Visingsö osalt põllumaa ja osalt kaetud tammikuga.

Viited
------

1. ↑  scb.se

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Visingsö** |

* Visingsö.net
**Karjus** on eesti perekonnanimi.

Statistika
----------

2022. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Karjus 221 inimesel: 114 mehel ja 107 naisel. Perekonnanimede levikult oli Karjus meeste puhul 676. kohal ja naiste puhul 854. kohal.

Perekonnanimi Karjus oli kõige levinum vanuserühmas 85+ aastat, kus seda oli 10 000 elaniku kohta 3,62. Nimi oli kõige sagedasem Lääne-Viru maakonnas, kus sellist nime kandis maakonna 10 000 elaniku kohta keskmiselt 4,13 inimest.

19. sajandi algul pandi pärisorjusest vabastamise käigus Eesti kihelkondade 31 erinevas mõisavallas talupoegadele nimeks Karjus. Neist kuus mõisavalda - Kuigatsi, Laatre, Keeni, Vaalu, Sangaste ja Uniküla asusid Sangaste kihelkonnas.

Nimede eestistamise käigus loobuti nimest Karjus 3 korral, kui 1935. ja 1937. aastal võeti uuteks nimedeks Kodusaar, Koidumets ja Korjus.

Nime kandjaid
-------------

* August Karjus, eesti tšellist ja muusikapedagoog (1906–1970)
* Jonatan Karjus, eesti ajakirjanik (1991–)
* Silver Karjus, eesti tennisetreener (1975–)

Viited
------

1. ↑  Statistikaamet: Nimede statistika (vaadatud 01.07.2022)
2. ↑  Onomastika andmebaas. Nimede panemine (algne nimekuju): Karjus.
3. ↑  Onomastika andmebaas. Nimede eestistamine: (vana nimekuju): Karjus.

Välislingid
-----------

* Karjus statistikaameti andmebaasis
**HSUPA** (*High Speed Uplink Packet Access* 'Kiire Üleslaadimise Pakettside Juurdepääsutehnoloogia', ka **kiire üleslingiga pakettpöördus**) on UMTS (3G) võrgu edasiarendustehnoloogia, mis võimaldab mobiilse interneti üleslaadimiskiirust kuni 5,76 Mbit/s. Tehnoloogia on alati kasutuses koos kiiret allalaadimist võimaldava HSDPA tehnoloogiaga (kuid ei pruugi vastupidi olla). HSDPA-d ja HSUPA-d koos nimetatakse ka HSPA-ks. Samuti on käibel nimetus 3,5G. Siiski ei tähenda 3,5G automaatselt HSUPA olemasolu (küll tähendab see HSDPA olemasolu).

HSUPA-d toetavad veel vaid väga vähesed uuemad mobiiltelefonid, ja sedagi vaid kiirusel kuni 2 Mbit/s. Küll aga toetab seda juba suurem osa praegusel ajal müüdavaid mobiilseid andmesidemodemeid. Varasematel aastatel müüdud modemid, nagu näiteks Eestiski väga populaarsed Huawei E220 ja E169 mudelid, toetavad vaid HSDPA tehnoloogiat, kuid ei toeta HSUPA-d, isegi kui mobiilsidevõrk seda võimaldab. Sellisel juhul toimub üleslaadimine standardsel UMTS võrgu kiirusel kuni 384 kbit/s. Eestis võimaldavad HSUPA-d kõigi nelja mobiilsideoperaatori UMTS võrgud. EMT ja Elisa võrgud võimaldavad maksimaalset üleslaadimise andmesidekiirust 5,76 Mbit/s, Tele2 ning Tallinn Mobile 3G võrgud kuni 2 Mbit/s.

Välislingid
-----------

* Ametlik HSPA veebileht
Karjala rahvuslipp
**Karjala rahvuslipp** on Ida-Karjala ajalooline riigilipp ja karjalaste rahvuslik lipp. Lipp kasutab Skandinaavia risti. Rohelisel taustal (mis sümboliseerib Karjala metsi) on punase raamiga must rist (punane ja must on Karjala rahvusvärvid). Praeguse rahvuslipu lõi Akseli Gallen-Kallela 25. mail 1920 Karjala Vabariigi jaoks. Hoolimata karjalaste iseseisvuspüüete summutamisest jäi lipp väljaspool Nõukogude Liitu karjalaste kasutusse rahvuslipuna ning on kasutusel tänapäevalgi.

Ajalugu
-------

Jonas Heiska Karjala lipp
Esimese Karjala rahvuslipu kujundas 21. juunil 1918 Soome kunstnik Jonas Heiska ning see heisati Valge mere Karjala keskuses Uhtuas esmakordselt sama aasta 12. juulil. Tegemist oli tumesinise lipuga, kus seitse hõbedast tähte lipu üleval vasakul nurgas moodustasid Suure Karu tähtkuju.

Praegune Karjala rahvuslipp (ja vapp) loodi 1920. aastal Karjala Vabariigile. Lipu autor oli Akseli Gallen-Kallela. Karjala võimud kasutasid rahvuslippu, kuni nad pidid 1920. aastal Karjalast Soome pagema ning kasutasid seejärel lippu edasi Soomes eksiilis kuni vabariigi lõpuni 1922. aastal. Sellegipoolest kasutasid karjalased väljaspool Nõukogude Liitu lippu edasi karjalaste rahvuslipuna. Ka soomlased kasutasid Karjala lippu jätkusõja ajal okupeeritud Ida-Karjalas.

Uuesti leidis rahvuslipp laiemat kasutust pärast Nõukogude Liidu lagunemist. 1992. aasta novembris võttis Karjala soome-ugri rahvaste kongress vastu otsuse, et Karjala rahvuslipp võiks sobida Venemaa Föderatsiooni kuuluva Karjala Vabariigi lipuks. Karjala Vabariigi riiginõukogu ei järginud kongressi nõu, sest see ei kajastavat piisavalt nõukogude korra ajal toimunud muudatusi ning drastilist rahvusliku koosseisu muutumist. Selle asemel kuulutati Karjala Vabariigi lipuks puna-sini-roheline trikoloor, mis oli inspireeritud Karjala-Soome NSV lipu värvidest. Ka tänapäeval proovivad kohalikud Karjala võimud piirata või koguni keelata rahvuslipu avalikku kasutust.

Vaata ka
--------

* Ida-Karjala vapp
* Karjala Vabariigi lipp

Viited
------

1. 1 2  Rein Sikk (08.01.2020). "Jaak Prozes: „Kindlasti võiks soome-ugrilaste ühislipul olla suurem roll!"". *Maaleht*.
2. 1 2 3  "The Flags of Karelia". *heninen.net*. Vaadatud 27.10.2022.
3. ↑  Aleksandr Paskov (1994). *Karjalan vaakunat ja liput*. Petroskoi: КАРЭКО.
4. ↑  "Wäliskülalised jutustavad". *Vaba Maa: Pärnu väljaanne*. 19.07.1932.
**Heiki Vaher** (kunstnikunimega *Heiki Waher*; sündinud 4. veebruaril 1979) on eesti kunstnik, karikaturist ja illustraator. 

Ta on kunstnikuna autodidakt. 1998. aastast on ta vabakutseline, tegutsedes illustraator-jutustaja, maalikunstniku, graafiku, skulptorina. Ta on teinud mootorsõidukitele aerograafmaalinguid. Ta eksperimenteerib selliste kunstiliikidega nagu *tattoo* ja loominguline arhitektuur. Ta on juhendanud laatadel laste joonistamise õpitubasid.

2013. aastal ilmus tema koomiksisarja "Horn Devil and Bloody Mary" (24 lk, must-valge; kirjastus Juta & Jänkud) esimene vihik. Horn Devil on mootorratturist sisalik postapokalüptilises maailmas, kellel on alalõpmata sekeldusi, mille põhjustajaks on ta peamiselt ise. 

Tema koomikseid ja karikatuure on avaldatud ajakirjas Motomaania ja huumoriajakirjas Pilkaja.

Isikunäitused
-------------

* 2014 Põltsamaa lossi hoovis Kesk-Eesti kunstigaleriis pART
* 2016 Põltsamaa lossi hoovis Kesk-Eesti kunstigaleriis pART

Viited
------

1. ↑  ESTER - Heiki Waher

Välislingid
-----------

* Heiki Waher Art
* Horn Devil
Heiki Lill
**Heiki Lill** (sündinud 18. veebruaril 1982) on Eesti haridustegelane ja poliitik.

Ta on lõpetanud Kuldre Põhikooli 1997. aastal ja Võru Kreutzwaldi Gümnaasiumi 2000. aastal. 2013. aastal lõpetas Eesti Maaülikooli tehnika ja tehnoloogia eriala bakalaureuse tasemel ning 2017. aastal samas koolis energiakasutuse magistri *cum laude*. 2021 novembri lõpus kaitses edukalt väitekirja doktorikraadi saamiseks "Erinevate energia salvestustehnoloogiate uudsed rakenduspõhimõtted liginullenergiahoonetes".

Ta töötas Eesti Maaülikooli Tartu tehnikakolledžis õppekava juhina (2014-2022) ning Eesti Ametiühingute Keskliidus lõuna piirkonna juhina (2017-2022).

Heiki Lill oli Eesti Vabaerakonna esimees 9. juunist 2019 kuni 8. detsembrini 2020, mil jõudis lõpule ühinemisprotsess Eesti Vabaerakonna ja Elurikkuse Erakonna vahel ning registrisse kanti Eesti Tulevikuerakond.

Töökäik
-------

* 1999–1999 Võru Kreutzwaldi Gümnaasium, arvutiklassi administraator
* 2004–2004 Kaitseliit
* 2007–2016 Tartu Vangla, inspektor-korrapidaja abi
* 2011–2012 SA Tartu Ülikooli Kliinikum, hooldaja
* 2016–2017 Kaitseliit
* 2014–2022 Eesti Maaülikool, Tartu tehnikakolledž, õppekava juht, nooremteadur
* 2017– 2022 Eesti Ametiühingute Keskliit, Lõuna piirkonna juht
* 2023– Eesti Maaülikool, Biomajandustehnoloogiate õppetool, lektor

Loominguline tegevus
--------------------

Teatrirollid:

E.Zola / I.Ulst "Daamide Õnn", lav. I.Ulst - BOUTHEMONT (2023)

A.H.Tammsaare / T. Kruus "Armastus ja sunnitöö", lav. I.Ulst ja T.Kruus - SASS (2022)

N.Gogol "Naisevõtt", lav. I.Ulst - ANUTŠKIN (2021)

J.Lattik / M.Kõiv / T.Tubin "Üts kõrd üts", lav. T.Tubin - episoodis (Võru Harrastusteater 1998)

Film, TV, reklaam:

Wellendrose, "Õiglus", rez. T.Aria - AJAKIRJANIK/President (2019)

Point "Alo. Pulmad", rez. D.Tääker - BAMBERG ANTSLAST (2019)
Martna kirik märtsis 2011
**Martna Püha Martini kirik** on kirik Lääne maakonna Lääne-Nigula valla Martna külas.

Kirikut kasutab Martna Püha Martini kogudus.

Juulis 2005 lõppes kiriku altariruumis välja tulnud kolme kihi keskaegsete maalingute restaureerimine. Maalingud tulid välja 2004. aasta sügisel.

Kirik sai uue tornikella augustis 2011.

* 
* 
*

Viited
------

1. ↑  Kelli Seiton ja Lehte Ilves, Martna kirikus saab näha keskaegseid maalinguid, Lääne Elu, 23. juuli 2005
2. ↑  Lehte Ilves, Martna kirikust tulid välja hästi säilinud keskaegsed maalingud, Lääne Elu, 25. november 2004
3. ↑  Kaire Reiljan, jõudis uus kell kirikutorni, Lääne Elu, 31. august 2011

Välislingid
-----------

* Andrus Karnau, Kirikutorni katust tõrvanud tööline kukkus surnuks, Lääne Elu, 12. aprill 2001
* Martna kirik kultuurimälestiste riiklikus registris

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Martna kirik** |

Martna kirik
Martna kihelkond

**Kirik**: Martna  

**Mõisad**: Ehmja mõis | Enivere mõis | Haeska mõis | Jõesse mõis | Keskvere mõis | Kurevere mõis | Laiküla mõis | Libumäe mõis | Maalse mõis | Niinja mõis | Patsu mõis | Putkaste mõis | Rannamõisa mõis | Suure-Lähtru mõis | Suure-Rõude mõis | Väike-Lähtru mõis | Väike-Rõude mõis
Luciano Berio
**Luciano Berio** (24. oktoober 1925 Oneglia (nüüd osa Imperiast) – 27. mai 2003 Rooma) oli itaalia helilooja.

Ta õppis lapsena isalt ja vanaisalt (organistid) orelit, 1945–1951 õppis Milanos kompositsiooni Giorgio Federico Ghedini ja dirigeerimist Carlo Maria Giulini juures ning suviti täiendas end Tanglewoodi kursustel Luigi Dallapiccola juures. Alates 1950. aastast huvitas teda seeriamuusika, 1952. aastast elektronmuusika (ta oli parima Itaalias asuva stuudio juht). 1961. aastal oli ta üks San Francisco eksperimentaalteatri asutajaid; kuni 1980 juhtis ta IRCAMi elektronmuusika sektorit Pariisis. Alates 1984 oli "Maggio Musicale Florentino" muusikajuht. 

Heliloojana harrastas ta äärmuslikku modernismi, kasutas nn optimaalset notatsiooni, arvestas elektroakustikat. Tema loomingut on jagatud elektronmuusikaks, eksperimentaalseteks vokaalteosteks ja lavamuusikaks.

Ta oli 1996. aastal Tallinna NYYDi nimihelilooja[*viide?*].

Looming
-------

* Ooper "Passagio" 1963 Milano
* 3-vaatuseline "Opera" 1970 (ühendatud Monteverdi ja Titanicu hukkumine)
* "Tõestisündinud lugu" (La vera storia) 1982 Milano
* "Ühe paiga kroonika" 1999
* "Un re in ascolto" 1984 Salzburg
* "Canticum Novissimi Testamenti II"
* "Cries in London"
* "Odysseus" (Outis) 1997
* ballett "Trionfi del Petrarca" 1974
* orkestrile "Noonid" 1956, "Mutatsioonid" 1956, "Perspektiivid" 1957
* sopranile orkestriga "Epifanie" 1961
* Sinfonia 8 lauljale orkestriga 1969
* "Memory" elektroonilisele klaverile ja klavessiinile 1971
* "Recital" klaverile orkestriga (balletina "Kompass")
* "Sequenza I–XIV (viimane soolotšellole 2002)

Sümfooniaks (1969) on tsitaate andnud Gustav Mahler, Maurice Ravel, Richard Strauss jt.

Plokkflöödile on "Gesti" 1966, naishäälele, harfile, löökpillidele on teos "Ringid" (Circles).

Kirjandus
---------

* Teater. Muusika. Kino 5/1996, 5/1997, 6/2003, 8/2002 (pilt), Muusika 3/2004 jm.
Paekaare Gümnaasium (2005)
**Tallinna Paekaare Gümnaasium** oli Tallinnas Lasnamäe linnaosas aastatel 1974–2015 tegutsenud gümnaasium. 

Kooli avamisel kandis see nime Tallinna 11. Keskkool. Aastast 1998 kandis koole nime Tallinna Paekaare Gümnaasium. Aastal 2015 ühendati Paekaare Gümnaasium Lasnamäe Gümnaasiumiga ning kooli uueks nimeks sai Lasnamäe Gümnaasium.

Kool asus aadressil Punane 17. Punasel tänava majade nr 17 ja 23 vahel 2005. aasta kevadel toimunud plahvatuse tagajärjel purunes umbes 30% koolihoone akendest.
2015. aasta sügiseks oli koolihoone muutunud avalikuks kasutamiseks sobimatuks: vee- ja kanalisatsiooni, elektri- ja küttesüsteemid olid amortiseerunud ning õpikeskkond ei vastanud enam riikliku õppekava täitmise nõuetele. Hoone lammutati 2016. aastal.

Viited
------

1. ↑  "Suletud või ümber korraldatud koolid aastast 2000". Originaali arhiivikoopia seisuga 4.06.2019. Vaadatud 26.08.2019.
2. ↑  "Paekaare Gümnaasiumis jätkub õppetöö". *ERR*. 07.04.2005. Vaadatud 26.08.2019.
3. ↑  Karjus, Jonatan (29.09.2015). "Lasnamäe koolimaja lammutatakse". *Postimees*. Vaadatud 26.08.2019.
**Georgi Gatšev** (1. mai 1929, Moskva – 23. märts 2008) oli vene kirjandusteadlane, filosoof ja esteetik, filoloogiateaduste doktor.

Isa Dmitri oli muusik, bulgaaria kommunist, 1923. aasta ebaõnnestunud ülestõusu järel emigreerus Bulgaariast, 1926. aastal asus Moskvasse.

Georgi Gatšev lõpetas 1952. aastal Moskva Ülikooli, kus õppis slaavi ja romaani filoloogiat. Suri elektrirongi alla jäädes.

Filosoofina arendas Georgi Gatšev kirjanduse eelisarengu kontseptsiooni. On töid humanitaar- ja täppisteaduste vahekorrast.

Kõige rohkem töid on temalt eri rahvaste mentaliteedi teemal – vene, bulgaaria, kirgiisi, gruusia, armeenia, aserbaidžaani, ameerika, kasahhi, poola,, leedu, eesti, kreeka, saksa, prantsuse jne mentaliteedist.

Viited
------

1. ↑  Ускоренное развитие литературы (на материале болгарской литературы первой половины XIX века). М.: Наука, 1964. – 312 с. 2-е изд.: Неминуемое. М.: Художественная литература, 1989. – 432 с.
2. ↑  Национальные образы мира. Соседи России: Польша. Литва. Эстония. М.: Прогресс-традиция, 2003. – 384 с.
|  |
| --- |
|  |
| Medalikohad |
| Copa América |
| **Hõbe** | 2004 |  |
| **Hõbe** | 2007 |  |
| Suveolümpiamängud |
| **Kuld** | 2004 | jalgpall |

**Luis Óscar González** (enam tuntud kui **Lucho González**; sündinud 19. jaanuaril 1981 Buenos Aireses) on endine Argentina jalgpallur (poolkaitsja).

Ta alustas klubikarjääri 1998. aastal Argentina klubis Huracán. Hilisema klubikarjääri jooksul mängis Argentina kõrgliiga klubis River Plate (2002–2005 ja 2015–2016), kellega tuli kaks korda Argentina meistriks ja võitis 2015. aastal Copa Libertadorese, Portugali kõrgliiga klubis Porto (2005–2009 ja 2012–2014), kellega tuli koos korda Portugali meistriks, Prantsusmaa kõrgliiga klubis Marseille Olympique (2009–2012), kellega tuli hooajal 2009–10 Prantsusmaa meistriks ning Katari kõrgliiga klubis Al-Rayyan (2014–2015). 2009. aastal valiti González Portugali kõrgliiga hooaja parimaks mängijaks. Tema klubikarjääri viimaseks klubiks jäi Brasiilia klubi Athletico Paranaense, kus ta mängis 2016–2021.

González mängis Argentina jalgpallikoondises aastatel 2003–2011 kokku 45 mängus ja lõi kuus väravat. Ta kuulus Argentina koondisse 2004. aasta Copa Américal, 2006. aasta maailmameistrivõistlustel ja 2007. aasta Copa Américal. 2004. aasta suveolümpiamängudel tuli ta Argentina võistkonnaga olümpiavõitjaks.

Saavutused
----------

Huracán
* Argentina Primera B Nacional: 2000

River Plate
* Argentina Primera División: 2003, 2004
* Copa Libertadores: 2015
* Klubide maailmameistrivõistlused: Teine koht 2015

Porto
* Primeira Liga: 2005–06, 2006–07, 2007–08, 2008–09, 2011–12, 2012–13
* Taça de Portugal: 2005–06, 2008–09
* Supertaça Cândido de Oliveira: 2012, 2013
* Taça da Liga: Teine koht 2012–13

Marseille
* Ligue 1: 2009–10
* Coupe de la Ligue: 2009–10, 2010–11, 2011–12
* Trophée des Champions: 2010, 2011

Athletico Paranaense
* Copa Sudamericana: 2018
* Copa do Brasil: 2019
* Campeonato Paranaense: 2020

| * v
* r
Argentina koondis  –  2006. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlused |
| --- |
| 

* 1 Abbondanzieri
* 2 Ayala
* 3 Sorín (c)
* 4 Coloccini
* 5 Cambiasso
* 6 Heinze
* 7 Saviola
* 8 Mascherano
* 9 Crespo
* 10 Riquelme
* 11 Tevez
* 12 Franco
* 13 Scaloni
* 14 Palacio
* 15 Milito
* 16 Aimar
* 17 Cufré
* 18 Rodríguez
* 19 Messi
* 20 Cruz
* 21 Burdisso
* 22 González
* 23 Ustari
* Treener: Pékerman

 | Argentina |
Mehmet Ali Talat (2009)
**Mehmet Ali Talat** (sündinud 6. juulil 1952 Kyrenias) on Põhja-Küprose Türgi Vabariigi poliitik, kes oli 24. aprillist 2005 kuni 23. aprillini 2010 Põhja-Küprose Türgi Vabariigi president.

Mehmet Ali Talat on lõpetanud elektriinsenerina Lähis-Ida Tehnikaülikooli Ankaras. Pärast Küprosele tagasipöördumist osales ta muu hulgas küprosetürklaste ametiühingute ning üliõpilasorganisatsiooni loomisel.

Mehmet Ali Talat on sunniit. Ta kuulub sotsiaaldemokraatlikku Vabariiklikku Türgi Parteisse. Alates 1996. aastast kuni presidendiks saamiseni oli ta partei esimees.

14. detsembril 2003 valiti ta Põhja-Küprose Türgi Vabariigi parlamenti ja moodustas valitsuse, mis astus ametisse 13. jaanuaril 2004. Ta oli Põhja-Küprose peaminister enam kui aasta aega. Enne seda oli ta muu hulgas haridus- ja kultuuriminister.

20. veebruaril 2005 võitis ta presidendivalimised. Temast sai Põhja-Küprose teine president Rauf Denktaşi järel. Siiski jätkas ta peaministrina kuni 17. aprillini 2005, mil ta palus Vabariikliku Türgi Partei aseesimehel Ferdi Sabit Soyeril uue valitsuse moodustada.

18. aprillil 2010 toimunud presidendivalimistel pälvis ta 42,85% valijate toetuse ja kaotas senisele peaministrile Derviş Eroğlule, kes kogus 50,38% häältest.