recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib õlletootjast; samanimeliste kohtade kohta vaata lehekülge Carlsberg (täpsustus)* |

---

**Carlsberg** on taani ettevõte, üks suuremaid õlletootjaid maailmas. Firma rajas 1847. aastal J. C. Jacobsen. 

Carlsbergi peakorter asub Taanis Valbys, kuid ettevõttel on tehaseid umbes 50 riigis. 

Firma peamine kaubamärk on Carlsbergi õlu, kuid see toodab ka Tuborgi ja kohalikke õllemarke. 

Pärast ühinemist Norra pruulimisgrupi Orkla ASA-ga jaanuaris 2001 sai Carlsbergist maailma suuruselt viies õlletootja. Carlsberg annab tööd umbes 31 000 inimesele.

Carlsberg on Eestis tegutseva Saku Õlletehase ainuomanik.

* Carlsberg KopenhaagenisCarlsberg Kopenhaagenis
* Carlsberg Sort GulCarlsberg Sort Gul

Viited
------

1. 1 2 3  Annual Report 2013. Carlsberg Group. Vaadatud 30.11.2014.

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Carlsberg** |

* Koduleht

Taani
Kopenhaageni börsi indeksi C20 ettevõtted

A.P. Møller-Mærsk – Carlsberg – Chr. Hansen – Coloplast – Danske Bank – DSV – FLSmidth & Co. – GN Store Nord – Lundbeck – NKT Holding – Nordea – Novo Nordisk – Novozymes – Pandora – TDC – Topdanmark – Tryg – Vestas Wind Systems – William Demant

(detsember 2012)
**Otto Tunder** (aprill 1650 Tallinn – 30. aprill / 11. mai 1708 Käina) oli Eesti vaimulik.

Tunder ordineeriti 28. jaanuaril 1674 õpetajaks. Aastatel 1674–1677 oli ta Haapsalu Püha Johannese koguduse abiõpetaja ning ühtlasi Haapsalu kooli rektor ja saksa koguduse kantor. Aastatel 1677–1682 oli ta (kutsuti 24. augustil 1677, introdutseeriti 11. novembril 1677) Pühalepa Laurentsiuse koguduse õpetaja. Aastatel 1683–1708 oli ta (kutsuti 16. septembril 1682) Käina Martini koguduse õpetaja. Aastatel 1683–1708 oli ta veel (sai praostiks 16. veebruaril 1683) Saarte-Lääne praostkonna praost. 26. jaanuaril / 6. veebruaril 1703 sai *senior ministerii*'ks. Ta pidas jutlusi eesti keeles.

Tunder võttis osa uue testamendi tõlkimisest.

Isiklikku
---------

Ka tema poeg Johann Samuel Tunder ja pojapoeg Wilhelm Friedrich Tunder olid Käina Martini koguduse õpetajad.

Viited
------

1. ↑  Liivi Aarma Põhja-Eesti vaimulike lühielulood 1525–1885 Tallinn 2007

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**Martin Gilläus** | **Käina Martini koguduse õpetaja**1683–1708 | Järgnev**Johann Samuel Tunder** |
Carlos Ruiz Zafón, 2008
**Carlos Ruiz Zafón** (25. september 1964 Barcelona – 19. juuni 2020 Los Angeles) oli Hispaania kirjanik. 1993. aastast elas ta USA-s Los Angeleses.

Tema esimene romaan "El príncipe de la niebla" (1993) sai Edebé parima noorsooromaani kirjandusauhinna. Lisaks kirjutas ta veel kolm noorsooromaani: "El palacio de la medianoche" (1994), "Las luces de septiembre" (1995) ja "Marina" (1999).

2001. aastal avaldas Ruiz Zafón romaani "La sombra del viento" ("Tuule vari"), mis oli tema esimene täiskasvanutele suunatud teos. Raamatut müüdi miljoneid eksemplare üle maailma ning see on võitnud rahvusvahelisi auhindu. Ruiz Zafóni teoseid on avaldatud 45 riigis ja tõlgitud enam kui 30 keelde. Nende näitajate poolest on ta kõige edukam[*viide?*] Hispaania kaasaegne kirjanik Javier Sierra (teoseid avaldatud 42 riigis) ja Juan Gómez-Jurado (teoseid avaldatud 41 riigis) kõrval.

Ruiz Zafóni teine romaan "Ingli mäng", eellugu "Tuule varjule", ilmus 2008. aasta kevadel. Need kaks teost koos pidid kirjaniku kava kohaselt moodustama osa neljast romaanist koosneva sarja.

Carlos Ruiz Zafón suri 19. juunil 2020 oma kodus Los Angeleses vähki.

Teosed
------

### Romaanid

* *La sombra del viento,* 2001 ("Tuule vari", eesti keelde tõlkinud Kai Aareleid 2008)
* *El juego del Ángel*, 2008 ("Ingli mäng", eesti keelde tõlkinud Kai Aareleid 2010)
* *El prisionero del cielo*, 2011 ("Taeva vang", eesti keelde tõlkinud Kai Aareleid 2013)
* *El laberinto de los espíritus*, 2017 ( "Vaimude labürint" I osa, tõlkinud Eva Kolli 2019)

### Noorsooromaanid

* *El príncipe de la niebla,* 1993 ("Uduprints", tõlkinud Kai Aareleid 2015)
* *El palacio de la medianoche,* 1994 ("Kesköö palee", tõlkinud Kai Aareleid 2019)
* *Las luces de septiembre,* 1995
* *Marina,* 1999 ("Marina", tõlkinud Kai Aareleid 2014)

Mõjutused
---------

Kuigi Ruiz Zafón ei tavatsenud kõneleda autoritest, kes teda inspireerinud on, kirjeldas ta meelsasti žanre, mis tema teoseid ja kirjutamisprotsessi on mõjutanud. Kõige enam rõhutas ta oma kiindumust 19. sajandi klassikalise kirjanduse vastu. Ühes intervjuus on ta öelnud, et tema lemmikute hulka kuuluvad Charles Dickens, Lev Tolstoi, Fjodor Dostojevski, Honoré de Balzac, Victor Hugo, Thomas Hardy, Alexandre Dumas, Gustave Flaubert. Teisalt on Ruiz Zafón kõnelnud ka oma huvist kriminaalromaanide vastu ning tõstnud esile näiteks Raymond Chandlerit, James M. Caini, George Pelecanost, Dennis Lehane’i, Michael Connellyt.

Lisaks kirjandusele inspireerisid teda filmid. Et Ruiz Zafón kirjutas ka stsenaariume, tunnistas ta mitmes intervjuus, et kujutleb oma romaanide tegevust piltidena nagu kineast.

Viited
------

1. ↑   Steve Porter. "Books hold no passport - Carlos Ruiz Zafón discusses The Shadow of the Wind".
2. ↑  Suri kirjanik Carlos Ruiz Zafon
3. ↑   "Carlos Ruiz Zafon BIO". *Bookreporter.com*.
*See artikkel on akti kohta Tsiviilseadustiku üldosa seaduse ja lepinguõiguse mõttes. Aktil (haldusaktil) on haldusõiguses muu tähendus.*

**Akt** on ühepoolne või mitmepoolne tahteavaldus, millega harilikult dokumenteeritakse asjaolu, et selle asjaolu esinemist aktis näidatud ajal ja kohas oleks edaspidi lihtsam tõendada. Kui akti vormistamist nõuab leping, siis tuleks eitada TsÜS § 67 määrangut, et akt ise on leping, privaatautonoomia alusel. Sellisel juhul on akt lepingu täitmiseks tehtud ühepoolne või mitmepoolne tahteavaldus, aga mitte (potentsiaalselt kõrgendatud vorminõuetega) uus leping ega olemasoleva lepingu muutmine.

Akti vorminõuded
----------------

Arvestades, et akt on eelkõige tahteavaldus võib akt põhimõtteliselt olla esitatud või allkirjastatud ka lepingu ühe poole poolt (nt. hindamisaktil ei ole reeglina hindamise tellija allkirja). Akt kui tahteavaldus võib olla tehtud mis tahel viisil (TsÜS § 68 lg 1), st ei pea olema allkirjastatud (TsÜS § 73 lg 8). Seega, kui lepingus kui ole ette nähtud aktile vorminõudeid, saab kehtiva akti esitada ka e-maili vm sõnumirakendusega, millega on akti võimalik kirjalikult taasesitada (TsÜS § 73 lg 8). 

Sageli nõuab leping akti mõlemapoolset allkirjastamist, mis tõstatab küsimuse, kas akt on kehtiv ka juhul kui lepingu teine pool akti ei allkirjasta. Tavaliselt on (mõlemapoolne) akt õiguse või kohustuse sissenõutavaks muutumise tingimus (TsÜS § 102), nt arve esitamise või tasu saamise õigus on lepingutes sageli seotud akti vormistamisega. Sellisel juhul tuleb järeldada, et akti allkirjastamata jätmine pahas usus või lepingut rikkudes "enda kasuks" loetakse tingimuse täitmiseks (TsÜS § 104 lg 1), st õigus või kohustus muutub sissenõutavaks sõltumata akti teise allkirja puudumisest.

Akti liike
----------

* ekspertiisiakt
* inventeerimisakt
* materiaalse vara mahakandmise akt
* raha üleandmise ja vastuvõtmise akt
* vara arvelevõtmise akt
* üleandmise-vastuvõtmise akt
**Kazuto Matsumura** (jaapani keeles 松村一登 *Matsumura Kazuto*; sündinud 20. jaanuaril 1953 Nagano prefektuuris Jaapanis) on jaapani keeleteadlane ja estofiil.

Matsumura õppis aastail 1971–1976 Tōkyō Ülikooli filoloogiateaduskonnas keelefilosoofiat ja üldkeeleteadust ning kuulas samas professor Tamotsu Koizumi sissejuhatavat kursust fennougristikast ja soome-ugri võrdlev-ajaloolisest keeleuurimisest; soome ja eesti keele õpinguid alustas ta iseseisvalt.

1977. aastal käis ta esimesel välisreisil Soomes, kus osales Lappeenrannas soome keele ja kultuuri suvekursustel. 1978–1981 oli ta Soome Haridusministeeriumi stipendiaadina Helsingi Ülikoolis, 1987–1988 stipendiaat Tallinna Pedagoogilises Instituudis.

Aastail 1983–1995 töötas ta Tōkyō Võõrkeelte Ülikooli Aasia ja Aafrika keelte ja kultuuride uurimisinstituudi teaduri (1983–1989) ja abiprofessorina (1989–1995), seejärel Tōkyō Ülikooli humanitaaria ja sotsioloogia kraadiõppe osakonna abiprofessori (1995–1996) ja professorina (1996–2004). 2004. aastast on ta samas dünaamilise lingvistika professor.

Kazuto Matsumura peamised uurimisalad on soome, eesti ja mari keel ning korpuslingvistika. Ta on koostanud eesti keele grammatika "Esutonia-go bunpoo nyuumon" (1991), eesti-jaapani sõnastiku "Esutonia-go syooziten" (1991), avaldanud ülevaatekirjutisi ning üle kümne uurimuse eesti keelest, käsitledes peamiselt eesti kohakäändeid ja adverbiaalatribuuti. Ta on tegelnud ka eesti keele korpuse ja XIX sajandi eestikeelsete ajalehtede teksti elektroniseerimisega.

Matsumuro on juhendanud Tōkyōs eesti keele alaseid väitekirju. Tõlkijate kollektiivi juhina on ta avaldanud jaapani keeles Jaan Kaplinski luulet ja essee (2005) ning katsetanud eesti lastekirjanduse tõlkimist jaapani keelde.

Matsumura on Jaapani Lingvistika Seltsi ja Jaapani Uralistika Seltsi liige.

Tunnustus
---------

* 2009 Maarjamaa Risti IV klassi teenetemärk

Viited
------

1. 1 2 3 4 5 6  Intervjuu Kazuto Matsumuraga, Oma Keel 2007, nr 2, lk 66.

Välislingid
-----------

* Kazuto Matsumura koduleht (inglise keeles)
* Intervjuu Kazuto Matsumuraga, Oma Keel 2007, nr 2, lk 66–72.
**Smalvas** on järv Leedus Zarasai rajoonis. Järv asub Visaginasest 1,5 kilomeetrit loodes ja Zarasaist 13,5 kilomeetrit läänes. Smalvas kuulub Daugava vesikonda.

Kaldajoone pikkus on 17,65 kilomeetrit. Järve keskel on saar pindalaga 0,24 hektarit. Järve kaldad on põhjaosas kõrged ja järsud, lõunas aga madalad ja soostunud. Läänes asub Smalvykštise soo pindalaga 328 ha. Kaldaid moodustavad liivaluited ja võsastunud turbaväljad. Järve ümbruskond on valdavalt asustamata, sinna jäävad Pasmalvėse küla ja Dumblynė huutor. Järve põhja katab mudaga segunenud sapropeel.

Smalvase ja Smalvykštise järvede ümbruskonna kaitseks moodustati aastal 1960 Smalvase-Smalvykštise maastikukaitseala. Tänapäeval kuulub see Gražutė regionaalpargi koosseisu.

Smalvasest algab Drūkšiaisse suubuv Smalva jõgi, sinna suubuvad Dulvas ja veel neli nimetut oja. Kaladest elavad järves ahven, särg, roosärg, koger, kiisk, meritint, nurg, haug, latikas, viidikas, säinas, koha, luts, harilik hink, säga ja linask.

Järve nimi tuleneb tõrvast (leedu k. *smala*).

Smalvase järgi on nimetatud Kunda lademe Pivorai kihistu Smalvase kihistik.

Viited
------

1. ↑  *Smalvas*. Tarybų Lietuvos enciklopedija, Kd. 4 (Simno-Žvorūnė). – Vilnius: Vyriausioji enciklopedijų redakcija, 1988. 46 lk.
2. ↑  Aleksandras Vanagas. *Lietuvių hidronimų etimologinis žodynas*. 308 lk. – Vilnius: Mokslas, 1981.
3. ↑  LIETUVOS SILŪRO, ORDOVIKO, KAMBRO, EDIAKARO SISTEMŲ STRATIGRAFINĖ KLASIFIKACIJA, 2015, lk. 51
Väike-kiirgliblikas
**Väike-kiirgliblikas** (*Apatura ilia*) on koerlibliklaste sugukonda kiirgliblika perekonda kuuluv liblikas.

Väike-kiirgliblikas on saanud eestikeelse nimetuse selle järgi, et ta meenutab samasse perekonda kuuluvat suur-kiirgliblikat. Ladinakeelne nimetus on tulnud vanarooma mütoloogia tegelase Rhea Silvia järgi, kes oli kaksikute Romuluse ja Remuse ema ning kõigi roomlaste esiema. Ilia oli Rhea Silvia rööpnimi.

Väike-kiirgliblika tiibade siruulatus on 55–70 mm. Emased on suuremad, isastel on tiibade siruulatus 5½–6 cm. Tiibade pealmine pool on emastel helepruun, isastel tumepruun intensiivse sinaka, harvem lillaka varjundiga. Viimane ei tule sinisest pigmendist, vaid see on struktuurne värvus, mida põhjustab spektri sinise osa osaline peegeldumine liblika seljalt. Eestiivad on valgete laikudega, tagatiivad valge äärisega. Tumedad silmtäpid on ümbritsetud oranži äärisega. Altpoolt on tiivad helepruunid.

Väike-kiirgliblikal on punane vorm. Sellel on eestiibade silmtäpid kollakaspunast värvi. Kohati võib see vorm nominaalsest isegi arvukam olla.

Väike-kiirgliblikas elab Euraasias metsa- ja metsastepivööndis. Euroopas elab ta kõikjal Poolas, Slovakkias, Ungaris, Rumeenias ja Valgevenes. Vahemere maades ta üldiselt ei ela, kuid Hispaanias ja Portugalis on siiski väikesed asurkonnad. Põhja-Saksamaal, Briti saartel ja Skandinaavias väike-kiirgliblikas ei ela. Venemaa Euroopa-osas kulgeb levila põhjapiir Leningradi oblastist Lõuna-Uuralisse. Ukrainas pole teda kohatud keskstepi- ja kuivstepivööndis ning Krimmis. Lõuna-Eestis on ta kohati arvukas. Aasias elab ta Põhja- ja Taga-Kaukaasias, Loode-Kasahstanis, Loode-Hiinas, Taga-Baikalimaa idaosas, Amuurimaal, Primorjes, Koreas ja Jaapanis.

Väike-kiirgliblikas elab vooluveekogude kallastel ning leht- ja segametsade lagendikel. Mägedes ei tõuse ta kõrgemale kui 1 km merepinnast. Isased moodustavad sageli suuri kogumeid. Neid meelitab ligi inimese higi lõhn, nad kogunevad ka suurte loomade ekskrementidele. Seevastu emased elavad väga tagasihoidlikult, hoidudes peamiselt puuvõradesse ja maapinnale laskuvad nad väga harva.

Ta lendab tavaliselt juunist augusti alguseni. Levila lõunaosas võivad soojade ilmade korral augusti lõpus ja septembris ilmuda teise põlvkonna liblikad.

Väike-kiirgliblikas on mõnel pool, eriti oma levila servaaladel looduskaitse all. Näiteks Lätis kanti ta 1998 punase raamatu 2. kategooriasse. Põhiline, mis teda ähvardab, on elupaikade ökoloogilise olukorra halvenemine.

Viited
------

1. ↑  Erki Õunap, Urmas Tartes. Eesti päevaliblikad, lk 215
2. ↑  Michael Chinery. "Euroopa putukad", Eesti Entsüklopeediakirjastus 2005, lk. 116

Välislingid
-----------

* Väike-kiirgliblikas andmebaasis eElurikkus Muuda Vikiandmetes
**Kanalised** (*Galliformes*) on ülemaailmse levikuga jässaka kehaehitusega lindude selts. 

Enamik seltsi kuuluvatest lindudest on kosmopoliitse levikuga jahi- või kodulinnud. Väikseim neist on ida-sinivutt, suurim metskalkun. Kanaliste 290 liigist 111 kuulub IUCNi ohustatud liikide punasesse nimekirja.

Kirjeldus
---------

Isane metsis
Kanalised on tüsedad, väikse pea ja enamasti suurte laiade tiibadega linnud. Ehkki enamik suudab madalat ja kiiresti lennata, elab enamus maapinnal. Kanalistel on tugevad jalad, mis võimaldavad kiiresti joosta. Maapinnal elavate kanaliste pojad sibavad juba varsti pärast koorumist. Kuna nad on paljude kiskjade lemmiksaak, on nende värvus küllaltki tuhm. Erandiks on kireva sulestikuga isafaasanid. Enamasti on kõigil selle seltsi lindudel jäigad suled ning hästi arenenud lisarood (välja arvatud tuttkanal. Suled vahetuvad järk-järgult: linnud ei kaota lennuvõimet, ehkki nende liikumisaktiivsus väheneb märgatavalt. Nokk on lühike, tugev ja veidi konksja tipuga. Ülanoka servad ulatuvad üle alanoka servade. Pugu on suur, lihasmagu tugevasti arenenud.

Eluviis ja elupaigad
--------------------

Kana ja kukk
Kanalised elavad väga mitmesugustes biotoopides – metsades, põldudel, rohtlates. Nad elutsevad maapinnal ja enamik on paigalinnud. Kanalised on pesahülgajad. 

Kanaliste puhul kehtib suguline dimorfism (sugupoolte erinemine). Enamik kanalisi on polügaamsed, ei moodusta püsivamaid paare ning isased ei kanna järglaste eest hoolt. Vaid mõned liigid on monogaamsed ja moodustavad kindlamaid paare. Sel juhul kasvatavad poegi mõlemad vanalinnud. Polügaamsetel liikidel esineb paaritumisperioodil vaatemängulisi rühmamänge. Mängude eesmärk on võita emaste tähelepanu, isaslinnud võtavad selle nimel erinevaid poose, häälitsevad ja võitlevad.

Toitumine
---------

Kanalised toituvad taimedest ja putukatest. Paljud kanalised, eriti nurmkana, hävitavad põllukultuuride kahjureid.

Väljasurnud sugukonnad
----------------------

* Sugukond *Paraortygidae* †
* Sugukond *Quercymegapodiidae* †
* Sugukond *Sylviornithidae* †
* Sugukond *Gallinuloididae* †
**Erijuhtivus** on füüsikaline suurus, mis iseloomustab kvantitatiivselt aine või materjali võimet elektrivoolu juhtida.

Erijuhtivuse tähis on {\displaystyle \sigma } või {\displaystyle \gamma }, elektrokeemias {\displaystyle \kappa } (kappa). Erijuhtivuse mõõtühik SI-süsteemis on siimens meetri kohta (S/m). Kasutatakse ka ühikuid S/cm, m/(Ω·mm2) ja S·m/mm2, kusjuures kehtivad seosed 1 S/cm = 100 S/m ja 1 m/(Ω·mm2) = 1 S·m/mm2 = 106 S/m. Eriti USA-s kasutatakse veel ühikut *IACS* (sõnadest *International Annealed Copper Standard*); selle puhul võrreldatakse erijuhtivust puhta hõõguva vase erijuhtivusega: 100 % IACS = 58 · 106 S/m.

Erijuhtivuse pöördsuurus on eritakistus.

Ainete liigitus erijuhtivuse alusel
-----------------------------------

Erijuhtivuse järgi jaotatakse aineid järgmiselt:

* elektrijuhid – σ >106 S/m;
* pooljuhid – σ = 106...10−8 S/m;
* dielektrikud ehk mittejuhid – σ <10−8 S/m.

See jaotus on tinglik, sest erijuhtivus sõltub oluliselt aine olekust ja temperatuurist.

Eritakistuse definitsioon vastavalt Ohmi seadusele
--------------------------------------------------

Erijuhtivust σ on defineeritud võrdetegurina voolutiheduse {\displaystyle {\vec {J}}} ja elektrivälja tugevuse {\displaystyle {\vec {E}}} vahel: 

{\displaystyle {\vec {J}}=\sigma \;{\vec {E}}}
Konstantse erijuhtivuse korral vastab see Ohmi seadusele.

Erijuhtivuse tensor
-------------------

Erijuhtivust saab ülaltoodud moel skalaarina vaadelda lihtsal juhul, kui keskkond on isotroopne ja lineaarne (sõltuvus elektrivälja tugevusest on lineaarne).

Üldjuhul ei ole voolutihedus elektrivoolu põhjustava elektrivälja tugevusega võrdeline ega samasihiline. Anisotroopse lineaarse materjali korral (näiteks grafiit, kristallid ja kõrgtemperatuursed ülijuhid) on erijuhtivus teist järku tensor.

Vaata ka
--------

* Eritakistus

Kirjandus
---------

* Neil W. Ashcroft, N. David Mermin. *Solid State Physics*, Saunders College Publishing: New York 1976, ISBN 0-03-083993-9
Poola marssali õlak
Poola marssali Edward Rydz-Śmigły marssalikepp
**Poola marssal** (poola keeles *Marszałek Polski*) on Poola relvajõudude kõrgeim auaste. Seda antakse komandöridele, kes on olnud sõjas võidukad. Sellest madalam auaste on kindral (*generał*), mis on aastast 2002 *de facto* kõrgeim aukraad Poola relvajõududes. Poola marssali auaste kehtestati 1920. aastal. Esimesed kolm nimetati Poola Vabariigi ajal, ülejäänud kolm said auastme Poola Rahvavabariigis. Rola-Żymierski ja Rokossowski said aukraadi Stalini korraldusel.

### Poola marssalid

| Nr | Aasta | Kuupäev | Pilt | Nimi | Märkused |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 1920 | 19. märts |  | Józef Piłsudski (1867–1935) |  |
| 2 | 1923 | 13. aprill |  | Ferdinand Foch (1851−1929) | Prantsusmaa marssal (1918) ja Suurbritannia feldmarssal (1919) |
| 3 | 1936 | 10. november |  | Edward Rydz-Śmigły (1886−1941) |  |
| 4 | 1945 | 3. mai |  | Michał Rola-Żymierski (1890–1989) |  |
| 5 | 1949 | 5. november |  | Konstanty Rokossowski (1896–1968) | Nõukogude Liidu marssal (1944) |
| 6 | 1963 | 7. oktoober |  | Marian Spychalski (1906–1980) |  |

Vaata ka
--------

* Marssal
**Erich Wilhelm Seiler** (30. aprill 1922 Pärnu – 14. veebruar 1986 Pärnu) oli Eesti sõudetreener ja sporditegelane.

Õppis 1937–1941 Tallinna Tehnikaülikoolis maaparandust.

Võttis Punaarmeesse mobiliseerituna osa II maailmasõjast.

Sõudmine
--------

Sõudmistreeninguid alustas 1935 Pärnu sõudeklubis (Pernauer Ruder-Club).

* Oli NL-i noortemv-tel 1951 kaheksapaadil pronksi võitnud naiskonna roolija.
* Tuli 6 korral Eesti meistriks:
	+ 1951–54 paarisaerulisel roolijaga kahepaadil (1952 ja 1953 rahvapaatidel),
	+ 1951 roolijaga neljapaadil
	+ 1951 roolijana kaheksapaadil.
* 1952 kahekordne Eesti meister ka aerutamises (kahesüstal).
* 1950–68 oli ühiskondlik sõudesporditreener.
	+ Õpilasi: Endla Mandel, Peeter Mardna, Andrus Suija, Andres Veerma, Aado Pind, Eduard Ždanovitš, Mihkel Leppik, Evi Lepik, Jaan Tults.

### Kohtunikuna

Seiler tegutses ka kohtunikuna (1956 ülel kat, 1963 rhv kat), 1971–75 oli Sõudespordiföd-i kohtunikekogu esimees. 
Oli 1951–75 ja 1979–83 Sõudeföderatsiooni presiidiumi liige, 1956–59 esimees ja 1959–71 aseesimees. 

```
Kalevi auliige (1965). 
```

B: Eesti sõudespordi ajalugu. [Koostanud H-H. Artma] Tln, 2001, lk 356–363.

Viited
------

1. 1 2
Kaart
**Tõdva–Hageri tee** (registrinumbriga 11240) on kõrvalmaantee Saku ja Kohila vallas. Tee pikkus on 14,8 km. 

Tee saab alguse Tallinna–Rapla–Türi maantee kuueteistkümnendal kilomeetril Tõdva külas (Saku vald) ja lõpeb Kernu–Kohila tee kümnendal kilomeetril Hageri alevikus (Kohila vald). 

Tee kulgeb läbi Tõdva, Metsanurme, Roobuka, Aespa, Vilivere, Sutlema ja Hageri küla ning Kiisa ja Hageri aleviku.

Tee ületab ühe silla (Kiisa sild üle Keila jõe tee kuuendal kilomeetril) ja 11 truupi. Teele jääb kuus bussipeatust: Kiisa, Kiisa raudteejaam, Standard, Soonurme, Ikarus, Optimist.

Teega ristub esimesel kilomeetril Saku–Tõdva tee, neljandal kilomeetril Kasemetsa–Kiisa tee, kuuendal kilomeetril Kiisa jaama tee, seitsmendal kilomeetril Kiisa–Maidla tee, kaheksandal kilomeetril Kiisa–Kohila tee.

Kuni Kasemetsa–Kiisa teeni on tee mustkattega, kuni Kiisa–Kohila teeni on tee asfaltkattega, edasi põlevkivituhkbetoonkattega. Tee on klassita, Hageri alevikus tänavaklassiga. Liiklussagedus on Saku–Tõdva teeni 3000–6000 autot ööpäevas, edasi Kasemetsa–Kiisa teeni 1000–3000 autot ööpäevas, edasi Kiisa–Kohila teeni 3000–6000 autot ööpäevas, edasi 9. kilomeetrini 1000–3000 autot ööpäevas ning sealt tee lõpuni 500–1000 autot ööpäevas. Kiiruspiirangud on lõigul 4,5–10 km ja tee kahel viimasel kilomeetril (50 ja 70 km/h). Teevalgustus on Kiisa alevikust Harju maakonna piirini ning Hageri alevikus.
**Frank Kirskorf** (surnud 1. septembril 1435) oli Liivi ordu maameister aastatel 1434–1435.

Kirskorf pärines Kleve hertsogkonnast Kleve lähedalt. Tema suguvõsa kuulus Gelderni ja Kleve läänimeeste hulka. Mitu tema sugulast olid Saksa ordu liikmed, vend Wolter Kerskoff - Preisi suurkomtuur.

Aastal 1427, võimalik ka, et juba 1424, oli Kirskorf Lihula komtuur, seejärel Karksi foogt ning Liivi ordu maamarssal. 1433. aasta 8. novembril valis Liivi ordu reinimaalaste "partei" ta ordumeistriks. Kõrgmeister kinnitas ta 1433. aasta detsembris või järgmise aasta jaanuaris. Sama aasta jaanuaris on Kirskorfi esimest korda selgelt ordumeistrina ka mainitud. Tema vastaskandidaadist Heinrich von Böckenfördest sai uus maamarssal. Kirskorf oli kõrgmeistri truu liitlane ja osales koos temaga Poola-Leedu vastases sõjas. Ta langeski Swienta lahingus, mille orduväed kaotasid.

Kirjandus
---------

* *Ritterbrüder im livländischen Zweig des Deutschen Ordens*. Köln: Böhlau, 1993. Nr. 491 (lk 380–381).
* Bergmann, Gustav (1776). *Geschichte von Livland, nach bossuetischer Art entworfen*. Leipzig: Im Schwickertschen Verlage. Lk-d lk. 26.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**Goswin von Velmede** | **Lihula komtuur**1424/1427–1427 | Järgnev**Heidenreich Vincke von Overberg** |
| Eelnev**Werner von Nesselrode** | **Karksi foogt**1427/1428–1432 | Järgnev**Johann von Mengede** |
| Eelnev**Werner von Nesselrode** | **Liivi ordu maamarssal**1432–1434 | Järgnev**Heinrich von Böckenförde** |
| Eelnev**Cisse von dem Rutenberg** | **Liivi ordu maameister**1434–1435 | Järgnev**Heinrich von Böckenförde**


 |
**Tõenduspõhine meditsiin** (inglise keeles *evidence-based medicine*, lüh *EBM*) ka **teaduslikult põhjendatud meditsiin** on valdavalt humaanmeditsiinis rakendatav mudel, mille praktiseerijad peaksid meditsiinilisi otsuseid tegema parimate teaduslikult saadud tõendite alusel.

Mõiste võeti kasutusele 1990. aastate algul. See oli seotud statistiliste meetodite kasutamisega meditsiiniliste otsuste tegemisel ning ravi kooskõlastamisel patsiendiga.

Levinuimaks **teaduslikult põhjendatud meditsiin**i definitsiooniks on David Lawrence Sacketti definitsioon: Tõenduspõhine meditsiin kasutab olemasolevat parimat tõendusmaterjali konkreetse patsiendi ravi üle otsustamisel kohusetundlikult, selgesõnaliselt ja kaalutult.

Rinnanäärmevähi meditsiiniline tõenduspõhisus
---------------------------------------------

Rinnanäärmevähi meditsiinilise tõenduspõhisuse ka tõenduspõhise standardravi all peetakse osades riikides silmas rinnavähi patsiendi ravi, nii meetodid kui raviained, moel mis on uuringutes ning praktikas selgelt kinnitust leidnud. Rinnavähi meditsiiniline tõenduspõhisus on vajalik rinnavähiravi rahastamiseks. 

Tõenduspõhisuse garantiiks on kliinilised uuringud ja nende kvaliteet, erinevad ravimiametid jt võivad koostada meditsiinilise tõenduspõhisuse hinnangu, kus kasutatakse tähistusi A, B, C ja D.

* **A** – kliinilise uuringu kvaliteet on tugevalt tõenduspõhine (põhineb süstemaatilisel ülevaatel kõigist asjakohastest randomiseeritud kliinilistest uuringutest ja/või metaanalüüsil);
* **B** – kliinilise uuringu kvaliteet on tõenduspõhine (põhineb vähemalt ühel korralikult disainitud randomiseeritud kliinilisel uuringul)
* **C** – kliinilise uuringu kvaliteet on kaheldav või nõrgalt tõenduspõhine (juhul, kui pole A ega B, aga tõenduspõhisus on kirjeldatud kirjanduse põhjal).

Nii näiteks on Eesti Haigekassa lisanud rinnakasvajate kemoteraapiakuuri ravimi trastusumaabemtansiin, mille 
tõenduspõhisus on B ja senine praktika Eestis puudub.

Viited
------

1. ↑  D. L. Sackett, W. M. Rosenberg, J. A. Gray, R. B. Haynes, and W. S. Richardson, Evidence based medicine: what it is and what it isn't, BMJ. 13. jaanuar 1996; 312(7023): 71–72. PMCID: PMC2349778, veebiversioon (vaadatud 26.06.2013)(*inglise keeles*)

Välislingid
-----------

* Evidence-Based Medicine
* Archive of All Online Issues
Boilesen FC Københavni särgis
**Nicolai Møller Boilesen** (sündinud 16. veebruaril 1992 Ballerupis) on Taani jalgpallur, kes mängib vasakkaitsjana Taani kõrgliigaklubis København ja Taani jalgpallikoondises.

Aastatel 2005–2009 kuulus ta Taani klubisse Brøndby. Seejärel siirdus ta Hollandi klubisse Amsterdami Ajax, kus tegi profidebüüdi 2011. aasta aprillis. Ajaxi põhikoosseisu hakkas ta enam mänguaega saama hooajal 2013/14.

2016. aasta augustis liitus ta Københavniga. Københavniga on ta tulnud Taani meistriks hooaegadel 2016–17, 2018–19 ja 2021–22.

Taani jalgpallikoondises tegi Boilesen debüüdi 10. augustil 2011 sõprusmängus Šotimaa vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 15. novembril 2013 sõprusmängus Norra vastu. Ta kuulus Taani koondisse 2021. aasta Euroopa meistrivõistlustel, kuid sai turniiril väljakule vaid kaheksandikfinaalis Walesi vastu pingilt.

Saavutused
----------

Ajax

* Eredivisie: 2010–11, 2012–13, 2013–14
* Johan Cruijff Schaal: 2013

København
* Taani Superligaen: 2016–17, 2018–19, 2021–22
* Taani karikas: 2016–17

| * v
* r
Taani koondis  –  UEFA Euro 2020 |
| --- |
| 

* 1 Schmeichel
* 2 Andersen
* 3 Vestergaard
* 4 Kjær (c)
* 5 Mæhle
* 6 Christensen
* 7 Jensen
* 8 Delaney
* 9 Braithwaite
* 10 Eriksen
* 11 Skov Olsen
* 12 Dolberg
* 13 R. Skov
* 14 Damsgaard
* 15 Nørgaard
* 16 Lössl
* 17 Stryger Larsen
* 18 Wass
* 19 Boilesen
* 20 Poulsen
* 21 Wind
* 22 Rønnow
* 23 Højbjerg
* 24 Cornelius
* 25 Christiansen
* 26 M. Jørgensen
* Treener: Hjulmand

 | Taani |
**Tõe vastavusteooria** ehk **tõe korrespondentsiteooria** või **tõe korrespondentsusteooria** on teooria, mille alusel väite tõesus või väärus määratakse ära vaid selle kaudu, kas see päris maailmas ka nii esineb ning seda edukalt kirjeldab. Vastavusteooria vastandub sellega tõe koherentsusteooriale, mille kohaselt väite tõesus või väärus tuleb välja sellest, kuidas väide kehtib teiste väidetega kooskõlas. 

Vastavusteoreetikud väidavad, et tõesed väited ning uskumused vastavad tegelikule olukorrale. Selline tõeteooria üritab luua suhet mõtete ja väidete ning asjade ja faktide vahel ning kirjeldab, et väite tõesus või väärus määratakse ainuüksi selle kaudu, kuidas see seostub reaalsusega - kas see kirjeldab seda reaalsust täpselt. 

Vastavusteooria on mudel, mille alged ulatuvad mõnede klassikaliste Kreeka filosoofide nagu näiteks Sokratese, Platoni ning Aristoteleseni.

Vastavusteooriate variante
--------------------------

### Vastavus kui ühilduvus

Bertrand Russell leidis, et tõene väide peab struktuurselt sobima selles reaalsuses toimuvate olukordadega, kus väite tõesust kontrollitakse.

Näiteks väide "kass on vaibal" kehtib ainult sellises maailmas, kus on olemas kass, kus on olemas vaip ning kus kass ja vaip on omavahel seoses sellega, et kass selle peal asub. Kui ükski nendest kolmest tingimusest ei kehti, siis võib järeldada, et väide ise on ka väär. 

Mõned väited pakuvad sellise mudeli järgi seletamiseks raskusi, küll. Mõne näitena ei pruugi omadussõnad nagu "võlts" ja "väidetav" kehtida lihtsalt sellises mõttes, et nad piiravad enda nimisõna tähendust: "pikk advokaat" on lihtsalt üks advokaadi tüüp, aga "väidetavalt advokaat" ei pruugi olla.

Seosed ontoloogiaga
-------------------

Ajalooliselt on enamik vastavusteooria pooldajaid olnud ontoloogilised realistid: inimesed, kes usuvad, et on olemas maailm väljaspool kõigi inimeste mõttemaailmasid. See uskumus on vastuolus metafüüsiliste idealistidega, kes usuvad, et kõik, mis on olemas, on tegelikult kellegi mõttekujutus või idee.

Vastuväited
-----------

Üks rünnakutest teooriale väidab, et vastavusteooria saab kehtida vaid nii kaua välismaailma kohta, kui kaua päris maailm meie poolt kättesaadav ning tajutav on. Sellest hetkest, kui inimene enam välismaailma ei taju, ei saa tõe vastavusteooria kehtida. 

Skeptikute järgi ei ole inimestel üldse teadmisi, seega ei saa tõe vastavusteooria kuidagi tõene olla. 

Mõned teised vaated näitavad, et meil on veel lisaks mingisugune taju või arusaam välismaailma objektidest, mis mingil moel tavalisest teadmisest veel väljaspool on ning laiem on. Selline kaudne arusaam on ise ka üks idee kellegi ajus, nii et tõe vastavusteooria taandub lihtsalt vastavusele inimese ideede vahel tõest ning maailmast, kust maalt muutub vastavusteooria juba koherentsiteooriaks.
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib ajakirjanikust; samanimelise suusataja kohta loe artiklist Markus Larsson (suusataja).* |

---

**Markus Larsson** (sünninimi **Raivo Ojasaar**; sündinud 19. augustil 1947 Tallinnas) on ajakirjanik.

Kutselt araabia keele õpetaja jõudis KGB agentuuri kaudu ajakirjandustööle ja lõpuks põgenes perega Rootsi kaudu Läände. Aastatel 1996–2004 oli Larsson Ameerika Hääle Eesti osakonna juhataja; viimane positsioon oli sama raadio Aasia osakonna nõuniku koht. Aastast 2005 elab perega Eestis.

Agenditöö
---------

Ojasaar–Larsson on töötanud ka giidi-tõlgina ja Eesti Televisiooni propagandasaadete peatoimetuse toimetajana. 

NSV Liidu Riikliku Julgeoleku Komitee välisluure ülesandel külastas Soomet ja Süüriat ning kutsuti 1980. aastal n-ö TASS-i käsutusse. 

Aastatel 1981–1986 tegutses ta Nõukogude Liidu ametliku uudistetalituse akreditatsiooni katte all, kuni kadus mais 1986 Helsingi TASS-i korrespondendi kohalt vene diplomaatidele teadmata suunas koos kahe alaealise pereliikme ja abikaasaga, kes oli töötanud NSV Liidu Helsingi saatkonna telefonistina. 

Ojasaar oli aastatel 1983–1986 KGB ja CIA topeltagent. Tema edasist käekäiku kattis mõneks ajaks salapära, kuni USA ametliku välisraadio Ameerika Hääle eestikeelsete saadete toimetus täienes 1990. aastal värske meeshäälega, mida tutvustati kui Markus Larssoni oma ja milles tema kunagised kolleegid Tallinnas tundsid ära Raivo Ojasaare. Ojasaare perekond oli vahepeal omandanud USA valitsuse abiga uue identiteedi.
**Markus Leppoja** (sündinud 18. septembril 1979) on eesti koorijuht. Ta on alates 2019. aastast Tartu Noortekoori peadirigent.

Markus Leppoja on lõpetanud Tartu Ülikooli majandusteaduskonna ja Tallinna Ülikooli magistrantuuri tõlke erialal. 2014. aastal lõpetas ta Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia kooridirigeerimise erialal Ants Sootsi klassis. 2016. aastal lõpetas ta samas magistriõppe Tõnu Kaljuste klassis.

Ta töötab Miina Härma Gümnaasiumis muusikaõpetaja ja neidudekoori dirigendina ning laulab kammerkooris Collegium Musicale.

Ta on meeskvarteti Ur2kam asutaja ja on seal ka laulnud. Samuti on ta laulnud Vanemuise teatri ooperikooris ning töötanud aastatel 2012–2017 segakoor Nooruse abidirigendina.

Ta on kirjutanud koorilaule ja seadeid meeskvartetile.

Aastast 2010 töötab Markus Leppoja Tartu Noortekoori dirigendina ja alates 2019. aastast peadirigendina. Tema juhatusel saavutas Tartu Noortekoor rahvusvahelisel koorikonkursil „Tallinn 2017" segakooride kategoorias III koha ning 2018. aastal rahvusvahelisel koorikonkursil "Laudate Dominum" Vilniuses I koha.

Isiklikku
---------

Markus Leppoja isa ja ema on koorijuhid ja muusikapedagoogid Riho ja Kadri Leppoja. Tema üks õdedest - Maria - on samuti muusik.

Viited
------

1. ↑  Päring inforegister.ee andmebaasis[*alaline kõdulink*]
2. 1 2  Saar, Jüri. Mees nagu orkester, helihark taskus. Tartu Postimees, 1. september 2009.
3. 1 2 3 4 5  Markus Leppoja. Tartu Noortekoori veebisait.
**Rahu kolhoos** (**kolhoos "Rahu"**) oli kolhoos Põlva rajoonis Vastse-Kuuste külanõukogus. Kolhoosi keskus asus Vastse-Kuustes.

1968. aastal liideti Rahu kolhoosiga endine Marxi-nimeline kolhoos.

1971. aastal autasustati kolhoosi VIII viisaastaku tulemuste eest Oktoobrirevolutsiooni ordeniga, kolhoosi esimeest Robert Lätti Lenini ordeniga.

Kolhoosi kogupindala oli üle 7000 ha, millest ligi 3300 ha haritavat maad ja üle 2000 ha metsamaad. Kolhoosil oli umbes 400 töötajat.

Kolhoosi peamised tegevusalad olid veisekasvatus ja seakasvatus. Kolhoosil oli eesti mustakirju karja tõufarm, tegeleti ka kartulikasvatuse ja teraviljakasvatusega.

Kolhoosi esimees oli 1964–1980 Robert Lätt, 1980–1988 Kalju Roosna.

Viited
------

1. 1 2 3  Jaan Kappo. Põlva rajoon. Siin- ja sealpool maanteed. Tallinn: Eesti Raamat, 1989, lk 51–52
2. ↑  Alfred Kasepalu. Põllumajandus. Põlva rajoonis. Tallinn: Eesti NSV Teaduste Akadeemia kodu-uurimise komisjon, 1978

Välislingid
-----------

* Eesti Muuseumide Veebivärav. Põlva Talurahvamuuseumi fotokogu. Rahu kolhoosi kontor-töökoda (1982)
Markus Hännikäinen 2016. aastal Lake Erie Monstersi särgis
Markus Hännikäinen 2022. aastal Mannheimi Adleris mängimas
**Markus Mikael Hännikäinen** (sündinud 26. märtsil 1993 Helsingis) on Soome jäähokimängija, kes mängib Rootsi kõrgliigaklubis Linköping HC ründajana vasakäärel.

Jokerite meeskonnas debüteeris ta Soome kõrgliigas hooajal 2010–11. Hooajal 2014–15 mängis ta Soome kõrgliigas JYP Jyväskylä meeskonnas ning pälvis samal hooajal hooaja efektiivsemale mängijale antava Matti Keinoneni auhinna.

2015. aasta aprillis sõlmis ta lepingu NHL-i klubiga Columbus Blue Jackets. Esimesel kahel hooajal mängis ta Põhja-Ameerikas põhiliselt Blue Jacketsi noorteklubis Lake Erie/Cleveland Monsters American Hockey League'is. 2016. aastal võitis ta Monstersiga Calder Cup'i.

Esimese värava lõi Hännikäinen Blue Jacketsi meeskonnas NHL-is 25. veebruaril 2017 mängus New York Islandersi vastu. 2017. aasta märtsis pikendas ta Blue Jacketsiga lepingut kahe aasta võrra. Tema edukaim hooaeg NHL-is oli 2018–19, mil ta lõi neli väravat ja andis kolm väravasöötu.

2020. aasta detsembris naasis ta Jokeritesse, mis mängis nüüd KHL-is. 2022. aasta veebruaris siirdus ta Saksamaa kõrgliigaklubisse Mannheimi Adler, kus ta mängis kuni hooaja lõpuni. Sama aasta mais liitus ta Linköpingiga.

Hännikäinen kuulus Soome jäähokikoondisse 2017. aasta maailmameistrivõistlustel.

Välislingid
-----------

* Markus Hännikäinen NHL.com lehel
* Markus Hännikäinen hockeydb.com lehel
Panagiόtis Nikolόpoulos (2016)
**Panagiόtis Nikolόpoulos**, tuntud ka kui **Tákis Nikolόpoulos** (kreeka keeles Παναγιώτης Νικολόπουλος; Τάκις Νικολόπουλος; sündinud 1. novembril 1957 Ateenas), on kreeka malekohtunik ja malefunktsionnäär, rahvusvaheline arbiiter (1993).

Ehitusinseneri haridusega Nikolopoulos on FIDE arbiitrite komisjoni auesimees (kuni 2018. aastani esimees). Ta on olnud peakohtunik paljudel tippvõistlustel: maleolümpiatel (2012, 2014, 2018), MM-tiitlimatšidel (2010, 2016), naiste MM-tiitlimatšidel (2013), pretendentide turniiril (2014), maailmameistrivõistlustel kiir- ja välkmales (2017, 2019), FIDE Grand Prix' sarja turniiridel (2013, 2016, 2017, 2019), Euroopa meistrivõistlustel (2009), juunioride maailmameistrivõistlustel (2012, 2017), noorte maailmameistrivõistlustel (2010, 2015, 2016, 2018, 2019), Euroopa noorte meistrivõistlustel (2014, 2017), võistkondlikel maailmameistrivõistlustel (2009. 2011, 2013, 2015) ning Euroopa võistkondlikel meistrivõistlustel (2008, 2013, 2017).

Bakuus peetud maleolümpia peakohtunik Faiq Həsənov ja turniiridirektor Panagiόtis Nikolόpoulos (2016)
Nikolopoulos on tegutsenud ka võistluskorraldajana. 2016. aastal oli ta Bakuus toimunud maleolümpia turniiridirektor.

Viited
------

1. 1 2  Quick Facts. peoplepill.com

Välislingid
-----------

* Panagiόtis Nikolόpoulos FIDE andmebaasis
* 87th FIDE Congress Baku, Azerbaijan, 5-13 September 2016, Arbiters’ Commission Meeting. arbiters.fide.com, 23. september 2016
Markus Henriksen 2011. aastal Norra U-21 koondises
**Markus Henriksen** (sündinud 25. juulil 1992 Trondheimis) on Norra jalgpallur, kes mängib kaitsja või poolkaitsjana Norra kõrgliiga klubis Rosenborg ja Norra jalgpallikoondises.

Ta alustas Rosenborgis ka klubikarjääri. Norra kõrgliigas debüteeris ta 2009. aastal. Rosenborgi meeskonda põhikoosseisus mängis ta alates järgmist hooajast tuli 2010. aastal Rosenborgiga ka Norra meistriks. 2012. aastal võitis ta Rosenborgiga Norra superkarikafinaali Superfinaleni.

2012. aasta augustis siirdus ta umbes kahe miljoni euro eest Hollandi kõrgliiga klubisse AZ Alkmaar, kellega sõlmis viieaastase lepingu. 2013. aastal võitis ta klubiga Hollandi karikavõistlused. Hooajal 2015–16 lõi Henriksen Hollandi kõrgliigas 11 väravat.

2016. aasta augustis läks ta laenule Inglismaa kõrgliiga klubisse Hull City. Püsiv leping Hull Cityga jõustus 2017. aasta jaanuaris. Aastatel 2017–2019 mängis ta Hull Cityga Inglismaa esiliigas. Hooaja 2019–20 lõpus oli ta laenul Bristol Citys.

2020. aasta septembris naasis ta Rosenborgi.

Norra jalgpallikoondises tegi Henriksen debüüdi 12. oktoobril 2010 sõprusmängus Horvaatia vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 11. septembril 2012 MM-i valikmängus Sloveenia vastu.
**Francysk Skaryna** (valgevene *Францыск Скарына* või *Францішак Скарына (Francišak Skaryna)*; 1490 Połack – 1551 Praha) oli renessansiajastu valgevene ja idaslaavi esmatrükkal, teadlane, valgustaja, tõlkija, kirjanik ja graafik. 

Ta sündis kaupmehe perekonnas. Ta astus 1504 Krakówi ülikooli ja lõpetas selle 1506 "vabade kunstide" bakalaureusena, hiljem kaitses doktoriväitekirja "vabades kunstides". 1512 kaitses Skaryna Padova ülikoolis arstiteaduse doktori väitekirja. 

Vanavalgevenekeelse piibli lehekülg
1517 asutas ta Prahas trükikoja ja andis välja vanavalgevenekeelse psaltri. 1519. aastani trükkis ta 23 eksemplari Piiblit. 1520 sõitis ta Vilniusse ja asutas esimese trükikoja Leedu suurvürstiriigis. Töötas Vilniuse piiskopi arsti ja sekretärina. Ta viibis Saksamaal, kus tutvus Martin Lutheriga. 1530 rajas Skaryna kohaliku hertsogi palvel trükikoja Königsbergis.

1520. aastate teisel poolel abiellus ta oma sponsori Juri Odverniku lese Margaritaga, kuid rahalist sõltumatust see ei taganud. Kui tema vend Jan suri, polnud Skarynal raha tema võlgade tasumiseks ja võlausaldajad saavutasid 5. veebruaril tema viimise võlavanglasse. 21. novembril 1532 vabastas Poola kuningas Zygmunt I Skaryna vangistusest ja andis välja ukaasi, millega Skaryna sai mitmesuguseid soodustusi.

1534 kolis Skaryna Moskva suurvürstiriiki, kuid sealt aeti ta katoliiklasena välja ja tema raamatud põletati. Umbes järgmisel aastal kolis ta Prahasse, kus töötas kuningalossis arsti ja aednikuna. Tema surmaaeg on teadmata, kuid üldiselt oletatakse, et see juhtus 1551, sest 1552 sõitis tema poeg Simeon Prahasse päranduse järele.

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Francysk Skaryna** |

* Francysk Skaryna, the Martin Luther of Belarus // The Economist
* Skaryna biograafia (valgevene keeles)
* Sama venekeelne versioon (lühem)
**Töönarkomaan** on isik, kellele töötamine on sundkäitumine. Tavaliselt mõeldakse töönarkomaani all inimest, kes naudib oma tööd, aga see võib ka tähendada, et ta on lihtsalt sunnitud seda tegema. Meditsiinis ei ole töönarkomaaniale kui seisundile definitsiooni, kuigi mõned stressi vormid ja obsessiiv-kompulsiivsed isiksusehäired võivad olla töötamisega seotud.

Töönarkomaani tegutsemises on erinevaid käitumismustreid, mis omavad eraldi tähendusi. Näiteks öeldakse töönarkomaan inimese kohta, kes on oma karjäärile pühendunud positiivses mõttes, kuid tavaliselt on töönarkomaania siiski negatiivne käitumismuster ja inimesed arvavad, et sellega seondub liigne tööle kulutatud aeg, sisemine sund kõvasti tööd teha ja pereelu ja muude sotsiaalsete suhete hooletussejätmist.

Teadlased on leidnud, et paljudel juhtudel jätkub lakkamatu töötamine ka siis, kui see mõjub halvasti inimese vaimsele ja füüsilisele tervisele. Põhjusks võib olla ärevus, madal enesehinnang ja lähedusprobleemid. Töönarkomaanidel puudub tihtipeale oskus töökohustusi edasi delegeerida ja nad saavad kõrgeid testitulemusi sellistes isiksuseomadustes nagu neurootilisus, perfektsionism ja kohusetunne.

Kliiniline psühholoog Bryan E. Robinson tõi esile kaks töönarkomaania hindamise põhilist telge: töö alustamine ja töö lõpuleviimine. Ta seondab käitumist prokrastinatsiooniga nii nende puhul, kes ei suuda uut tööd alustada ega vana lõpetada, kui nendega, kel on tähelepanuvajadus ja nad küll suudavad väga hästi uusi tegevusi alustada, aga lõpetada ei suuda. Lisaks jaotab ta veel töönarkomaane "Buliimik" ja "Järelejätmatu" kes mõlemad suudavad väga hästi projekte lõpule viia.

Töönarkomaaniat peetakse Jaapanis tõsiseks sotsiaalseks probleemiks, mis viib varase surmani, tihti töökohal ja mille jaapanikeelne nimi on *karōshi*. Ületöötamist peeti 2000. aastal insulti surnud Jaapani peaministri Keizō Obuchi surma põhjuseks. Surm ületöötamise tagajärjel ei ole vaid Jaapani nähtus – 2013. aastal suri Bank of America Londoni büroos inimene pärast 72 tundi järjest töötamist.

Viited
------

1. ↑  Robinson, Bryan E. (2001). *Chained to the Desk: A Guidebook for Workaholics, Their Partners and Children, and the Clinicians Who Treat Them*. New York: New York University Press. Lk 62. ISBN 0-8147-7480-6.
2. ↑  Daniel Griffiths (4.04.2000). "Japan's workaholic culture". BBC News Online. Vaadatud 12.10.2007.
3. ↑  "Bank of America To Improve Working Conditions After Intern Death". Vaadatud 4.08.2015.
**Kännu-kaksikhammas** (*Dicranum flagellare*) kaksikhambaliste sugukonda kuuluv sammaltaim. 

Kännu-kaksikhammas on tihemurusalt või padjanditena kasvav hele- kuni tumeroheline sammal. Lehed on lantsetjad, kuivalt eemaldunud ja varrel ühekülgselt sirpjad või krässus, peaaegu kogu ulatuses torujalt kokku rullunud tipuga.

Eosed on oliivrohelised, läbimõõduga 12–20 µm, valmivad sügisel. Vegetatiivne paljunemine toimub võsude tippudes kimpudena kasvavate, kergesti murduvate väikeste munajate liibunud lehtedega flagellide abil.

Kännu-kaksikhammas kasvab metsades kõdupuidul, harvem tüvealustel või metsaradadel turvasmullal. Teeradadel võib moodustada väga tiheda, helerohelise, viltja muru. Eestis väga sage.

Eesti Punase nimestiku andmetel ohuvälises (8) kategoorias.

Viited
------

1. ↑  Nele Ingerpuu. Kai Vellak. *Eesti sammalde määraja*. Tartu: EPMÜ ZBI Eesti Loodusfoto. 1998. lk 113–117
2. ↑  Kännu-kaksikhammas andmebaasis eElurikkus Muuda Vikiandmetes, 15.10.2013

Välislingid
-----------

* Kännu-kaksikhammas andmebaasis eElurikkus Muuda Vikiandmetes
**Marleasing SA v La Comercial Internacional de Alimentacion SA** (1990) C-106/89 on oluline Euroopa Liidu kohtu kaasus, mis puudutab direktiivide kooskõlalise tõlgendamise küsimust. Täpsemalt, kohus otsustas kas Euroopa Liidu riikide kohtud peavad tõlgendama siseriikliku õigust Euroopa Liidu õiguse valguses isegi kui vastav direktiiv ei ole siseriiklikult vastu võetud. Koos asjaga *Sabine von Colson ja Elisabeth Kamann v Land Nordrhein-Westfalen* oli oluline lahend direktiivide kaudse õigusmõju põhimõtte väljakujunemisel.

Asjaolud
--------

Hispaania äriühing *Marleasing SA* (Marleasing) esitas kohtusse nõue teise äriühingu *La Comercial Internacional de Alimentacion SA* (La Comercial) sundlõpetamiseks. Nõue põhjenduseks nad tõid välja, et La Comercial'i asutamisleping oli "alusetu, võltsitud tehing, mis oli loodud ainuüksi eesmärgiga petta La Comerciali võlausaldajaid". La Comercial aga vaidles vastu, et vastavalt direktiivi 68/151/EMÜ artiklile 11 asutamislepingu "alusetus" ei ole piisavaks põhjuseks äriühingu sundlõpetamiseks.

Hispaania kohus pöördus Euroopa Kohtusse eelotsuse taotlusega, küsides, kas on võimalik sundlõpetada ühingu alusel, mis ei ole loetletud direktiivi 68/151/EMÜ artiklis 11, kui liikmesriik ei ole võtnud vastu vastava direktiivi.

Kohtuotsus
----------

Vastates eelotsuse küsimusele Euroopa Kohus rõhutas kooskõlalise tõlgendamise olulisust siseriiklike vaidluste lahendamisel. Sealjuures kohus vastas eelotsuse küsimusele, et õiguse kohaldamisel liikmesriikide kohtud on kohustatud tõlgendama siseriikliku õigust EL õiguse valguses vaatamata sellele kas üks või teine direktiiv on siseriiklikult vastu võetud või mitte.

Välislingid
-----------

* Judgment of the Court (Sixth Chamber) of 13 November 1990. Marleasing SA v La Comercial Internacional de Alimentacion SA. Reference for a preliminary ruling: Juzgado de Primera Instancia e Instruccion no 1 de Oviedo - Spain. Directive 68/151/CEE - Article 11 - Consistent interpretation of national law. Case C-106/89.
**Ida-Euroopa platvorm**, ka **Ida-Euroopa lava**, ka **Vene settelava**, on Euraasia laama lääneosas asuva Ida-Euroopa kraatoni osa.

Ida-Euroopa platvorm piirneb loodes Fennoskandia kilbiga. Platvormil paikneb enamik Ida-Euroopa lauskmaast.

Geoloogilises läbilõikes iseloomustab platvormi kahekorruseline ehitus. Alumisel, kurrutatud, moondunud ja arvukalt intrusiive sisaldaval kristalsel aluskorral lasuvad horisontaalselt või peaaegu horisontaalselt moondumata ja kurrutamata platvormse pealiskorra settekivimid.

Umbes 1,8 miljardit aastat tagasi jäigastus peaaegu kogu Ida-Euroopa kraaton, üldise kerkimisega kaasnes intensiivne kulutus. Umbes 0,6 miljardit aastat tagasi algas vajumine, merede pealetung ja ulatuslik setete kuhjumine; hakkas kujunema pealiskord – tekkis Vene settelava.

Ida-Euroopa lava piires eristatakse suhteliselt suurema pealiskorra kivimite paksusega piirkondi – sünekliise (näiteks Moskva ja Balti sünekliis) ja õhema pealiskorraga antekliise (Voroneži ja Valgevene antekliis).

Eesti asub Fennoskandia kilbi ja Ida-Euroopa platvormi piiril. kuid võib ka öelda, et ta paikneb Ida-Euroopa platvormi äärealal.

Ida-Euroopa platvormi on varasemas kirjanduses (venekeelses kirjanduses ka tänapäeval) samastatud Ida-Euroopa kraatoniga.

Viited
------

1. 1 2  Ivar Arold, Anto Raukas, Herbert Viiding. "Geoloogia alused", Tallinn: Valgus, 1987. Lk 19.
2. 1 2 3  "Üldmaateadus". Koostanud Ülo Mander ja Ülle Liiber, Tartu: Eesti Loodusfoto, 2014. Lk 130.
3. 1 2  Artikkel "Ida-Euroopa kraaton". – TEA entsüklopeedia, 8. köide, Tallinn: TEA Kirjastus, 2012. Lk 341.
4. ↑  Artikkel "Ida-Euroopa platvorm". – ENE, 3. köide, Tallinn: Valgus, 1988. Lk 544.
**Joseph Alexander Sedlatscheck** (12. märts / 24. märts 1889 Chişinău – 3. juuni 1962 Frankfurt) oli Eesti vaimulik.

Sedlatscheck sündis Bessaraabias Chişinăus, kus ta ka õppis aastatel 1898–1908 kohalikus gümnaasiumis. Tartu ülikooli usuteaduskonnas õppis ta aastatel 1909–1916. Oli prooviaastal Tartu Jaani koguduses Moritz Wilhelm Paul Schwartzi juures. Ordineeriti 24. juunil 1918 õpetajaks.

Oli aastal 1918 Tartus vikaarõpetaja ja aastatel 1919–1939 Tartu Jaani koguduse ülemõpetaja.

Põgenes aastal 1939 Saksamaale. Oli aastatel 1941–1945 luteri vaimulik Schwersenzis (praegu Swarzędz Poznańi maakonnas Suur-Poola vojevoodkonnas). Aastal 1945 oli luteri vaimulik Schmirschaus Ronneburgi juures (Tüüringi liidumaa idaosas). Aastatel 1945–1949 oli ta pastor Paitzdorfis Greizi kreisis Tüüringi liidumaal ning 1949–1956 Bredelari linnaosas Marsbergi linnas Nordrhein-Westfaleni liidumaal. Jäi aastal 1956 emerituuri, suri Maini-äärses Frankfurdis.

Viited
------

1. ↑  Die evangelischen Prediger Livlands bis 1918. Böhlau Verlag Köln, Wien 1977
2. ↑  Lexikon deutschbaltischer Theologen seit 1920. Bearbeitet von Wilhelm Neander. 2 auflage 1988, bearbeitet von C. Helmut Intelmann