recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel Suurbritannia meretagusest alast; mäe kohta Kataloonias vaata artiklit Montserrati mägi* |

---

**Montserrat** on saar Kariibi meres, mis moodustab Suurbritannia meretaguse ala.
Montserrat on üks Väikeste Antillide Tuulealustest saartest.

Ajalugu
-------

Saare põlisasukateks olid kariibid ja aravakid. Montserrati avastas Christoph Kolumbus 1493. aastal ja andis sellele nime Kataloonias asuva Montserrati Jumalaema pühamu järgi (*Santa Maria de Montserrate*).

1989. aasta septembris hävitas orkaan Hugo 90% saare hoonetest, kuid mõne aastaga suudeti enamik neist taastada.

18. juulil 1995 toimunud Soufrière Hillsi vulkaani purse muutis suurema osa saare lõunaosast elamiskõlbmatuks. Pealinna Plymouthi elanikud evakueeriti ning linn kattus mõne nädala pärast mitme meetri paksuse püroklastilise materjali kihiga. Hävis ka saare lennuväli. Vulkaani purskamine jätkub väiksema aktiivsusega siiani.

Montserrat jaguneb halduslikult kolmeks vallaks: Saint Anthony, Saint Georges ja Saint Peter.

Soufrière Hillsi purse kosmosest nähtuna

Viited
------

1. ↑  , vaadatud 28.06.2021.
2. ↑  Linn jäeti maha 1997. aastal pärast Soufrière Hillsi vulkaanipurset.
3. ↑  The Complete Guide to National Symbols and Emblems: Volume 2, lk 724

Välislingid
-----------

* Montserrati valitsuse koduleht


Suurbritannia meretagused alad ja Briti Krooni sõltkonnad

**Suurbritannia meretagused alad:** Anguilla | Bermuda | Briti Neitsisaared | Briti Antarktika ala | Briti India ookeani ala | Falklandi saared | Gibraltar | Kaimanisaared | Montserrat | Pitcairn | Akrotiri ja Dhekelia sõjaväebaasid | Saint Helena | Lõuna-Georgia ja Lõuna-Sandwichi saared | Turks ja Caicos  

**Briti Krooni sõltkonnad:** Guernsey | Jersey | Man



Ameerika maad

**Iseseisvad riigid:** Ameerika Ühendriigid | Antigua ja Barbuda | Argentina | Bahama | Barbados | Belize | Boliivia | Brasiilia | Colombia | Costa Rica | Dominica | Dominikaani Vabariik (Quisqueya) | Ecuador | El Salvador | Grenada | Guatemala | Guyana | Haiti | Honduras | Jamaica | Kanada | Kuuba | Mehhiko | Nicaragua | Panama | Paraguay | Peruu | Saint Kitts ja Nevis | Saint Lucia | Saint Vincent ja Grenadiinid | Suriname | Trinidad ja Tobago | Tšiili | Uruguay | Venezuela  

 **Sõltuvad alad:** Anguilla | Aruba | Bermuda | Bonaire | Briti Neitsisaared | Curaçao | Falklandi saared | Gröönimaa | Guadeloupe | Kaimanisaared | Lõuna-Georgia ja Lõuna-Sandwichi saared | Martinique | Montserrat | Navassa | Prantsuse Guajaana | Puerto Rico | Saba | Saint-Barthélemy | Saint-Martin | Saint-Pierre ja Miquelon | Sint-Eustatius | Sint Maarten | Turks ja Caicos | USA Neitsisaared

 Aafrika maad | Aasia maad | Austraalia ja Okeaania maad | **Ameerika maad** | Euroopa maad
Piirkonna asend Sardiinias
**Planargia** (sardi keeles *Pianàlza*) on ajaloolis-geograafiline piirkond Itaalias Sardiinia saare lääneosas.

Peamine keskus on Bosa. Piirkonna kümme valda jagunevad kahe provintsi vahel: Bosa, Flussio, Magomadas, Modolo, Montresta, Sagama, Suni, Tinnura ja Tresnuraghes on Oristano provintsis ning Sindia Nuoro provintsis. Planargia piirneb Sassarese, Meilogu, Marghine ja Montiferru piirkonnaga.

Kirjandus
---------

* Giuseppe Meloni, *La Planargia nel Medioevo*, nel volume *La Planargia*, Cagliari, 1994
* Francesco Floris (a cura di), *Grande Enciclopedia della Sardegna*, Sassari, Newton&ComptonEditori, 2007.

Sardiinia ajaloolised piirkonnad (*subregioni*) 

Anglona **·** Barbagia di Belvì **·**  Barbagia di Nuoro **·** Barbagia di Ollolai **·** Barbagia di Seùlo **·** Barigadu **·** Baronie **·** Campidano di Cagliari **·** Campidano di Oristano **·** Gallura **·** Goceano **·** Guilcer  **·** Guspinese **·** Iglesiente  **·** Logudoro **·** Mandrolisai **·** Marghine **·** Marmilla **·** Meilogu **·** Monreale **·** Monteacuto **·** Montiferru **·** Nurra **·** Ogliastra **·** Parteòlla **·** Planargia **·** Quirra **·** Romangia **·** Sarcidano **·** Sarrabus-Gerrei **·** Sassarese **·** Sulcis **·** Sulcis-Iglesiente **·** Trexenta
Paluküla rändrahn
**Paluküla rändrahn** on migmatiidist hiidrahn Hiiu maakonnas Hiiumaa vallas Paluküla külas Heltermaa–Kärdla maantee 22. kilomeetril maanteest läänes 3 kilomeetrit enne Kärdla piiri. Kivi on maanteelt nähtav.

Rahnu pikkus on 8,9 m, laius 5,1 m, kõrgus 3,3 m ja ümbermõõt 26,0 m. Rahnu maht on 66 kuupmeetrit.[*viide?*] Mahu poolest on ta Hiiumaa suuruselt 7. kivi.[*viide?*]

Rändrahn asub Kärdla meteoriidikraatri idaserval. Rahn on piklik, kumera laega ja tugevasti sammaldunud. Rahnu lõunakülg on eenduv ning sellelt on lahti murdunud nõgusa pinnaga tükk. Rahnus esineb lõhesid.

Rahn on alates 1962. aastast üksikobjektina looduskaitse all.

Vaata ka
--------

* Eesti hiidrahnude loend
* Paluküla kolm rahnu

Viited
------

1. ↑  Pirrus, Enn (2009). *Eestimaa suured kivid*. Tallinn: Teaduste Akadeemia kirjastus.
2. ↑  "Paluküla rahn". *EELIS Infoleht*. Vaadatud 30.12.2022.
3. ↑  "Paluküla rändrahn". *Keskkonnaportaal*. Vaadatud 30.12.2022.

Välislingid
-----------

* Paluküla rändrahn ürglooduse objektina Eesti looduse infosüsteemis
* Paluküla rändrahn keskkonnaportaalis
Krakovjakk
**Krakovjakk** (poola *krakowiak*) on Poolast Krakówi ümbrusest pärinev 2/4 taktimõõdus iseloomuliku sünkopeeritud rütmiga rahvalik tants, mis 19. sajandi lõpul sai tuntuks, mugandus ja levis ka Eestis ning oli seltskonnatantsuna pidudel tuntud veel kuni 1950. aastateni. 

Üks eesti rahvaliku krakovjaki variante:

Tantsijad seisavad kodarjoonel rinnati, mees ringi keskme suunas, mehe parem ja daami vasak käsi ühendatud umbes daami õlgade kõrgusel, vabad käed puusal.

1. – 4. takt  

Mees alustab vasaku jalaga, daam paremaga. Tantsitakse neli *pas de basque*'i (parem jalg on ees 3. positsioonis; eellöögil liigub jalg väikse kaarega eest läbi paremale, esimesel löögil tehakse parema jalaga samm juurde ja asetatakse vasak jalg rõhuga parema juurde 3. positsioonis, vasak kand parema jalapöia keskkoha juures; teisel löögil tehakse parema jalaga paigalsamm ja algab samasugune samm vasaku jalaga vasakule). 1. ja 3. taktil viiakse ühendatud käed alt läbi ette ning 2. ja 4. taktil tuuakse lähteasendisse tagasi. 

5. – 6. takt  

Mees alustab vasaku jalaga, daam paremaga; liigutakse kolme kõnnisammuga mööda ringjoont vastupäeva, käed viiakse kõnni alustamisel ette. Siis pöördub mees paremale ja daam vasakule, jäädes näoga päripäeva. Vaba jalg asetatakse rõhuliselt tugijala juurde 3. positsiooni ilma keharaskuse ülekandeta. 

7. – 8. takt  

Kordub 5. ja 6. takti liikumine vastassuunas, st päripäeva, mees alustab parema ja daam vasaku jalaga. Liikumise lõpul võetakse tantsuvõttesse. 

9. – 16. takt  

Valsikeerutus paremale väikse vetrumisega, mees astub vasaku jalaga diagonaalselt taha, daam paremaga ette.
**Krokii** (*croquis/scetch*) geodeesias on silmamõõduliselt visandatud vabakäe joonis/kujutis piirkonna või objekti seisundist, väiksemate objektide asukohast ja paigutusest, infrastruktuurist, topograafiast ja nende omavahelistest suhetest. Tihtipeale kasutatakse seda näiteks mõõdistamistöödel esmaste andmete märkimiseks.

Krokii geodeesias
-----------------

Geodeesias on krokii tuntud ka kui geoalus, topoalus, digi- või projekteerimisalus. See on geodeetiline alusplaan projekteerimistöödele. Krokiil kujutatakse maapealset olukorda, näiteks hooneid, haljastust, infrastruktuuri ja kõrgusmärke, lisaks veel ka maa-aluseid kaableid ja tehnovõrke, nt side- ja elektrikaableid ning vee- ja kanalisatsioonitrasse. Krokiid kasutavad arhitektid ja projekteerijad maa-ala planeerimiseks, et koostada detailplaneeringuid ja ehitusprojekte. Krokii koostab geodeet. Alusplaani tegemiseks on oluline, et see kooskõlastatakse trassivaldajaga. 

Krokiile kantakse järgmised andmed:

* vähemalt kahe punkti koordinaadid (riikliku koordinaatsüsteemi alusel)
* kõik alal olevad objektid,
* olemasolevad piirded,
* infrastruktuuri rajatised ja ühendused,
* avalike ja sisetänavate ning teede asukohad,
* postid, õhuliinipostid,
* kaevud ja maa-alused liinid,
* maastiku kõrgusesitus (absoluutne kõrgus),
* katastriüksuse piirmäärad kinnistukatastri maatüki numbri ja külgnevate katastriüksuste numbrite lõikes.

Krokiile kantakse lisaks ka situatsiooni- ja reljeefipunktid ning kõik kontuurid.

Viited
------

1. ↑  "[VSL] Võõrsõnade leksikon". *eki.ee*. Vaadatud 8. aprillil 2023.
2. ↑  Hange.ee. "Kui palju maksab geodeetiline alusplaan ehk geoaluse koostamine?". *www.hange.ee* (inglise). Vaadatud 2023-04-8. `{{netiviide}}`: kontrolli kuupäeva väärtust: `|vaadatud=` (juhend)
3. ↑  "Cadastral Surveying - GEO VSL PRO". *www.geovslpro.com*. Vaadatud 10. aprillil 2023.
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib muusika mõistest, värviõpetuse mõiste kohta vaata artiklit kromaatilisus.* |

---

**Kromaatika** (kreeka keeles chrōmatikos, ‘värvitud’) on muusikas oktavipõhine helisüsteem, mis koosneb 12 pooltoonist. Kromaatika kontseptsioon pärineb Vana-Kreeka kromaatilise tetrakordi kontseptsioonist. 

Meloodia ja harmoonia analüüsis kasutatakse ka mõistet kromatism, mille all mõistetakse diatoonilise helirea väliste altereeritud helide kasutamist. 

Diatoonikat ja kromaatikat vastandati juba keskaja ja vararenessansi muusikateoorias, kasutades mõisteid *musica recta* ja *musica ficta*. Erinevalt hilisematest diatoonilistest süsteemidest, sisaldas *musica recta* lisaks seitsmele "muutmatule" helile *A*-st *G*-ni ka *b*-d.

Kromaatika tõeline õitseng saabus 16. sajandi teisel poolel itaalia madrigalides (Rore, Marenzio and Gesualdo), kus see muutus põhiliseks ekspressiivseks väljendusvahendiks. 

Baroki ajal oli kromaatika tihedalt seotud afektideteooriaga. 

18. sajandil, kui hakkas levima võrdtempereeritud häälestus, muutusid kromaatikal põhinevad intervallid võrdseteks diatoonikal põhinevatega ning võimalikuks muutus ka enharmonism.

Kromaatika õitseng kestis 19. sajandi lõpuni - 20. sajandi alguseni. 

20. sajandi alguses arenes kromaatikast välja dodekafoonia.

Vaata ka
--------

* kromaatiline helirida
* kromaatiline pooltoon
* kromaatiline kannel
**Plancki aeg** on aja mõõtühik Plancki loomulike ühikute süstemis ja kirjeldab väikseimat võimalikku ajavahemikku, mille kohta veel kehtivad teadaolevad füüsikaseadused. See on aeg, mida valgus (täpsemalt valguse kiirusega liikuv laine või massita osake) vajab Plancki pikkusega (≈1,616 255(18) · 10−35 m) vahemaa läbimiseks. 

Plancki aega nimetatakse ka ajakvandiks, mis on väikseim ajavahemik, millel on aja tähendus.
Plancki aeg määratleb ühtlasi ajaskaalal esimese punkti pärast Suurt Pauku, mida saab füüsikaliselt kirjeldada.

Plancki aeg {\displaystyle t\_{P}} on määratud kolme fundamentaalse füüsikakonstandiga:

{\displaystyle {\begin{aligned}t\_{\mathrm {P} }&={\sqrt {\frac {\hbar G}{c^{5}}}}\\&\approx 5{,}391\,247(60)\cdot 10^{-44}\;\mathrm {s} ,\\\end{aligned}}},
kus

* {\displaystyle G} on gravitatsioonikonstant,
* c on valguse kiirus,
* {\displaystyle \hbar } on taandatud Plancki konstant.

Plancki aja arvulise väärtuse täpsus oleneb sellest, kui täpselt on teada fundamentaalkonstandid. Arvväärtuse ligikaudsus tuleneb seega füüsikakonstantide mõõtemääramatusest, mitte valemist endast.

Seni (2020. aastal) lühim katseliselt reprodutseeritud ajavahemik on 247 · 10−21 s); see on umbes 2 · 1025 korda Plancki ajast pikem.
**Rando Allikmets** (sündinud 10. novembril 1960) on eesti päritolu Ameerika Ühendriikide molekulaarbioloog ja geeniteadlane. 

Pärast Tartu 2. Keskkooli lõpetamist 1978. aastal siirdus ta kohe ülikooli Moskvas. Aastal 1988 kaitses Moskva Bioorgaanilise Keemia Instituudis doktorikraadi. Aastail 1989–1991 oli järeldoktorantuuris Rootsis Karolinska Instituudis. 1991. aasta lõpus lahkus Ameerika Ühendriikidesse, kus elab tänini. 

Tal on New Yorgis Columbia ülikooli silmainstituudis oma meditsiinigeneetika laboratoorium, lisaks täidab ta sama instituudi teadusdirektori ülesandeid. 

New Yorgis on Allikmetsa põhiprojektiks olnud ABC-geeniperekonna analüüsimine, uute geenide kloonimine ja nende funktsionaalne uurimine. Ta avastas, et geen ABCR on seotud eakate inimeste nägemisraskustega.

Isiklikku
---------

Tema isa on arstiteadlane Lembit Allikmets ja ema Tartu ülikooli õppejõud Kiira Allikmets.

Välislingid
-----------

* Portreelugu ETV saates "Püramiidi tipus", 26. veebruar 2011
**Joplin** on linn Ameerika Ühendriikides Missouri osariigi edelaosas. See jääb Jasperi ja Newtoni maakonna alale. See on mõlema maakonna suurim linn.

Elanike arv on 2020. aasta rahvaloenduse kohaselt 51 762. Aastal 2010 oli elanikke 50 150. Elanike arvult on see Missouri osariigis 13. kohal.

Joplini teenindavad Kansas City Southern Railway ja BNSF Railway kaubaveoraudteeliinid. Reisijatevedu ei toimu linnas alates 1960. aastatest. Linnast möödub kiirtee Interstate 44, mis ühendab seda idas Springfieldi ja St. Louisega ning läänes Tulsa ja Oklahoma Cityga. Linna läbis ka Route 66. Linna lähedal asub lennujaam.

Joplinis tegutseb 1937. aastal asutatud Missouri Southern State University.

Ajalugu
-------

Joplini peatänav umbes 1910. aastal
Linn asutati 1873. aastal. Selle jõukus sai alguse tänu ümbruskonna plii ja tsingi leiukohtadele.

Linn on saanud nime metodisti Harris G. Joplini järgi, kes asus 1840. aastatel linna lähedale oja kaldale elama.

2011. aasta mais tabas Joplinit tornaado, mis põhjustas suuri purustusi. Hukkus vähemalt 142 inimest.

Kliima
------

Joplinis valitseb külmade ja kuivade talvede ning kuumade ja niiskete suvedega niiske mandriline kliima. Keskmine õhutemperatuur on jaanuaris 1,6 °C ja juulis 26,8 °C. Sajab 1180 mm aastas. Kõige enam sajab mais ja juunis (vastavalt 145 mm ja 150 mm) ning kõige vähem sajab jaanuaris (51 mm). Lumesadu võib esineda peamiselt detsembrist veebruarini. Aastane lumehulk on 30 cm.

Kõrgeim mõõdetud õhutemperatuur Joplinis on 46 °C, mis mõõdeti 14. juulil 1954. Madalaim temperatuur mõõdeti 13. veebruaril 1905, mil oli −29 °C külma.

Viited
------

1. ↑  2016 U.S. Gazetteer Files
2. ↑  2020 United States Census, vaadatud 1.01.2022.

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Joplin** |

* Koduleht
Triin Ojari
**Triin Ojari** (sündinud 8. aprillil 1974) on eesti arhitektuuriajaloolane[*viide?*] ja Eesti Arhitektuurimuuseumi direktor.

Ta lõpetas 1996. aastal Eesti Kunstiakadeemia kunstiteaduse erialal ning oli aastatel 2007–2011 samas doktorant. 

Ta töötas aastatel 1995–2000 Eesti Arhitektuurimuuseumis teadurina, 2000–2013 arhitektuuriajakirja MAJA peatoimetajana ja on 2014. aastast Eesti Arhitektuurimuuseumi direktor. 

Ojari kuulub Rahvusvahelise Arhitektuurimuuseumide Konföderatsiooni (ICAM) juhatusse. Ta on Euroopa Liidu Mies van der Rohe arhitektuuripreemia nõukoja liige.

Teosed
------

* Majaraamat. Eesti 21. sajandi kodu. Tallinn, 2007
* Positsioonid. Lugemik uuest Eesti arhitektuurist. Koostaja Triin Ojari. Tallinn, 2012
* Suvila. Puhkamine ja arhitektuur Eestis 20. sajandil. Koostajad Triin Ojari, Epp Lankots. Tallinn, 2020. ISBN 9789949726264

Tunnustus
---------

* 1996 – ajalehe Sirp noore kriitiku preemia
* 2002 – Eesti Kultuurkapitali eripreemia
* 2005 – Eesti Arhitektide Liidu aastapreemia
* 2013 – Eesti Kultuurkapitali aastapreemia
* 2021 – Eesti Vabariigi kultuuripreemia

Viited
------

1. ↑  Eesti Arhitektuurimuuseumi töötajad
2. ↑
Kraken kaubalaeva ründamas
**Kraken** on hiiglaslike mõõtmetega peajalgsetesarnane legendaarne merekoletis Skandinaavia folklooris, kes on tuntud näiteks Islandi meremeeste kirjelduste järgi. Kraken ilmub tegelaskujuna raamatutes, filmides, mängudes ja muudes teostes.

Esimese üksikasjaliku mererahva folkloori kokkuvõtte krakeni kohta tegi Taani loodusteadlane Eric Pontoppidan, Bergeni piiskop (1698–1764) oma teoses "Det første Forsøg paa Norges naturlige Historie" (Copenhagen, 1752). Eric Pontoppidan kirjutas, et kraken kujutab endast suurt looma, kes on "ujuva saare suurune". Pontoppidani kirjelduste järgi on kraken võimeline kombitsatega haarama ning merepõhja tõmbama ka kõige suurema sõjalaeva. Palju ohtlikum on laevade jaoks veekeeris, mis tekib, kui kraken oma kombitsatega haarab laeva mastidest kinni ja veab laeva suure kiirusega merepõhja.

Pontoppidani sõnul ajab kraken segi meremeeste ja kartograafide mõttemaailma, kuna meremehed arvavad sageli, et näevad saart, kuid teisel korral samast kohast möödumisel pole seda saart enam olemas.

Pontoppidani meremehed väitsid, et kraken vajab neelatud toidu seedimiseks kolm kuud. Selle aja jooksul eraldab kraken väga palju väljaheiteid, mis põhjustab kalade järgnemist. Kalu on nii palju, et nad tekitavad krakeni ümber pilve, et teda oleks raskem märgata. Kui kaluril on erakordne saak, ütlevad teised kalamehed tema kohta: ta "kalastab krakenil".

Krakenil on kolmkümmend kombitsat, mis on kaetud teravate iminappadega. Kraken võib muuta ennast saareks ja oodata, et meremehed saarele tuleksid, seejärel nad aga ära süüa. Kraken võib ka merepõhjas järjepanu mitusada aastat magada.

Ingliskeelses väljaandes St. James Chronicle 1770. aastate lõpus olid esitatud tõendid Robert Jamesoni ja tema laeva meremeeste 1774. aastal nähtud krakeni kehast, mis oli kuni 1,5 miili pikk (umbes 2,4 kilomeetrit) ja 9,1 meetrit kõrge, mis ilmus ja kadus veest mitu korda ning seejärel sukeldus ja kadus lainete vahel. Pärast seda leidsid meremehed sellest kohast suure hulga kalu, mis täitsid peaaegu kogu laeva. Seda tunnistati kohtus vande all.

15. septembril 1768 ilmus ajalehes Sankt-Peterburgskije vedomosti (*Санкт-Петербургские ведомости*) Norrast Šotimaale sõitnud laeva Margaret meeskonna tunnistus: "Nad nägid seda nagu kõik teisedki meremehed, umbes ühe Inglise miili kaugusel nägid nad hiiglaslikku olendit, kes oli vähemalt ühe Inglise miili pikkune ning kelle hall keha tundus neile saarekujulisena. Nad vaatasid teda 50 minutit ning pärast seda vajus see koletis vaikselt merepõhja.".

Viited
------

1. 1 2 3  Кракен // Санкт-Петербургский вестник. 1779. Ч. 3. Янв. С. 137—140
2. ↑  Kalapeedia (november 2018). "Kraken". *Kalapeedia*. Vaadatud 06.12.2019.
3. ↑  Кракен // Санкт-Петербургский вестник. 1779. Ч. 3. Янв. С. 140—141
4. ↑  Санкт-Петербургские ведомости. 1786.09.15
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib kirjandusteose tegelasest; multifilmi kohta vaata lehekülge Krokodill Gena (multifilm)* |

---

Krokodill Gena
Krokodill Gena ja Potsataja margil
**Krokodill Gena** (vene keeles *Крокодил Гена*) on vene lastekirjaniku Eduard Uspenski loodud tegelane.

Esimest korda astub ta üles raamatus "Krokodill Gena ja sõbrad" (vene keeles "Крокодил Гена и его друзья") 1966. aastal.

Gena on 50 aastat noor intelligentne Aafrika krokodill ja töötab linna loomaaias krokodillina. Tema ülesanne on graafiku alusel basseini ääres ennast külastajatele eksponeerida. Kui Gena mingil põhjusel ei saa tööle minna või vajab asendust, siis dubleerib teda teine krokodill Valera.

Gena lugu
---------

Töövälisel ajal armastas Gena oma väikeses korteris ajalehti lugeda, piipu tõmmata ja iseendaga trips-traps-trulli mängida. Kord, kui ta oli mänginud endaga nelikümmend matši järjest, läks ta meel väga kurvaks ja ta otsustas endale sõpru muretseda. Nii riputas ta linna üles kuulutused, et otsib sõpru. Kuulutustele reageerisid väike tõsine tüdruk Galja ja äsja linna kolinud teadusele tundmatu loom Potsataja. Saavadki kokku raamatu kangelased – Gena, pioneer Galja ja Potsataja – ning otsustavad asutada Sõpruse Maja, et viia kokku neid, kes otsivad sõpru. Potsatajale, Genale ja Galjale loobivad kaikaid kodaraisse õel vanatädi Kübaramoor ja tema tige rott Larissa.

Gena multifilmides
------------------

Krokodill Gena seiklustest on valminud neli multifilmi:

* "Krokodill Gena" "Крокодил Гена" (1969)
* "Potsataja" "Чебурашка" (1971)
* "Kübaramoor" "Шапокляк" (1974)
* "Potsataja läheb kooli" "Чебурашка идёт в школу" (1983)

Filmistuudio Sojuzmultfilm
Stsenaristid Roman Katšanov, Eduard Uspenski
Režissöör Roman Katšanov
Kunstnik Leonid Švartsman
Helilooja Vladimir Šainski
Gena osas Vassili Livanov (eestikeelse dublaaži tegi Väino Aren)

Vaata ka
--------

* Onu Teodor, kass ja koer
* Garantiimehikesed

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Krokodill Gena** |
**Triin Todesk** (sündinud 30. novembril 1988 Võhmas) on eesti keeleteadlane.

Haridus
-------

Ta on lõpetanud 2008. aastal Viljandi C. R. Jakobsoni nimelise Gümnaasiumi ning 2011. aastal Tartu Ülikooli bakalaureuseõppes ja saanud 2013. aastal magistrikraadi eesti ja soome-ugri keeleteaduses. Aastatel 2013–2022 oli ta Tartu Ülikooli doktoriõppes uurali keelte alal, 2022. aastal kaitses doktoriväitekirja "*Ogdžyk töd* ‘I do not know that well’: *džyk* as a degree expression with verbs in Komi" (juhendaja professor Gerson Klumpp).

Teadustöö
---------

Todesk töötab 2015. aastast Tartu Ülikoolis eesti murrete spetsialistina: aastatel 2017–2019 oli soome-ugri keelte nooremteadur ja alates 2020. aastast on komi keele nooremteadur.

Uurimisvaldkonnad: uurali keelte süntaks, eesti murded, leksikaalne semantika, komi keel.

Ajakirja Akadeemiake kolleegiumi liige.

Teoseid
-------

Ta on "Mulgi sõnastiku" (2013) kaaskoostaja (koos Alli Laandega).

Isiklikku
---------

Abielus muusik Ott Kaasikuga. Neil on poeg ja tütar. 

Alates 2014. aasta sügisest laulab Tartu Ülikooli Akadeemilises Naiskooris. Mängib rahvapille. Kuulub Liivi Sõprade Seltsi.

Viited
------

1. 1 2 3  "Triin Todesk". *ETIS*. Vaadatud 23. mai 2020.
2. ↑  Triin Todesk kaitseb doktoritööd „Ogdžyk töd ‘I do not know that well’: džyk as a degree expression with verbs in Komi" (Ogdžyk töd ‘ma väga hästi ei tea’: džyk tegusõnade määraväljendina komi keeles)
3. ↑
4. ↑  "Toimetus". *Akadeemiake*. Vaadatud 29. november 2017.
5. ↑  "U-duur" (PDF). *Tartu Ülikooli Akadeemilise Naiskoori häälekandja*. Märts 2015. Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 1. detsember 2017. Vaadatud 29. november 2017.
**Rzeczpospolita Krakowska**| 

|  |  |
| --- | --- |
|  |  |
| Lipp | Vapp |

 |
| Riigikeel | poola |
| Riigikirik | Katoliku kirik |
| Pealinn | Kraków |
| Riigipea | ? |
| Pindala | 1164 km² |
| Rahvaarv | 146 000 (1843) |
| Eksisteeris | 3. mai 1815 – 3. märts 1846 |
| Hümn |  |

**Krakówi Vabariik** poola keeles *Rzeczpospolita Krakowska*) ehk **Krakówi Vabalinn** (*Wolne Miasto Kraków*) oli neutraalne poola riik, mis asutati Viini Kongressi otsusega 1815. Hõlmas Krakówi ja selle ümbruskonna. Muutus madalate tollitariifide tõttu transiitkaubanduse keskuseks. Etendas olulist osa poola kultuuri arengus ja rahvuslikus vabadusliikumises. Oli 1836–1841 Austria okupatsioonivõimu all, liideti pärast Krakówi mässu mahasurumist 1846 Austriaga.

Krakówi Vabariik 1815-1846

Vaata ka
--------

* Danzigi vabalinn
* Rzeczpospolita
* Varssavi Hertsogiriik

Välislingid
-----------

* HISTORIA CHRZANOWA
* Rzeczpospolita Krakowska
* Wolne miasto Kraków
* W RAMACH POZORNEGO PAŃSTWA (1815 —1846)
Kromatogramm: detektori signaali intensiivsuse muutus ajas (lahutunud on kaks komponenti)
**Kromatogramm** on kromatograafi registreerimisseadme väljund graafiliselt paberil või numbrilisel kujul ja näitab kromatograafiliselt lahutatud komponentide suhtelist sisaldust proovis. Kromatograafilise kolonni väljundis registreeritakse detektori
signaal. See signaal töödeldakse registraatoris ja tulemus esitatakse tavaliselt komponentide kontsentratsiooni ajalisele muutusele vastavate kolmnurgasarnaste *piik*idena (*dc/dt*). Ainete piikide vahel on liikuva faasi tsoonid. Piigi asukoht kromatogrammil näitab aine kolonnist väljumise aega ja piigi suurus näitab, kui palju komponenti proovis on. Teatud lisaanalüüsidega on võimalik kromatograafiat kasutada analüüsitava proovi kvalitatiivse ja kvantitatiivse koostise määramiseks. Näiteks võib aineid kindlaks teha (identifitseerida) suhteliste väljumisaegade (retentsiooniaeg) põhjal, kui neid võrrelda teadaolevate ainete andmetega.

Kromatografeerimise optimeerimiseks kasutatakse vajadusel lahutustsükli käigus kolonni temperatuuri või liikuva faasi rõhu või kulu muutmist vastavalt etteantud programmile. Nii saab kromatogrammi "kokku suruda", s.t. pika väljumisajaga ained väljuvad kiiremini andes seejuures vastavalt kitsama ja kõrgema piigi.

Vaata ka
--------

* Kromatograafia
* Kromatograaf
* Kromatograafiline analüüs
* Retentsiooniindeks
* Detektor
Jordan Binnington (2018)
**Jordan Binnington** (sündinud 11. juulil 1993 Richmond Hillis Ontario provintsis) on Kanada jäähokimängija, kes mängib väravavahina NHL-i klubis St. Louis Blues.

Aastatel 2009–2013 mängis ta Ontario Hockey League'i klubis Owen Sound Attack. Hooajal 2012–13 valiti ta liiga hooaja parimaks väravavahiks.

2011. aastal valiti ta NHL-i *draft* '​is Bluesi poolt 88. valikuna. Pärast hooaega 2013–14 ECHL-i klubis Kalamazoo Wings asus ta 2014. aastal mängima American Hockey League'i (AHL) klubis Chicago Wolves. NHL-is debüteeris ta Bluesi meeskonnas 14. jaanuaril 2016 mängus Carolina Hurricanesi vastu.

Pärast veel mitut hooaega AHL-i klubides Chicago Wolves, Providence Bruins ja San Antonio Rampage tõusis Binnington hooaja 2018–19 teises pooles Bluesi põhiväravavahi kohale. Ta sai sel põhihooajal kirja 24 võitu ja viis kaotust ning lasi sisse keskmiselt 1,89 väravat mängus, olles selle näitaja poolest liiga parim väravavaht. 2019. aasta veebruaris ja märtsis valiti ta liiga kuu uustulnukaks. Samal hooajal aitas ta Bluesi Stanley karika võiduni. Binnington valiti lisaks liiga hooaja uustulnukate sümboolsesse koosseisu All-Rookie Team.

2020. aastal valiti Binnington NHL-i tähtede mängule.

Välislingid
-----------

 Jordan Binnington – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
* Jordan Binnington NHL.com lehel
* Jordan Binnington hockeydb.com lehel

| * v
* r
St. Louis Blues |
| --- |
| 
**Väravavahid**: Jordan Binnington **·** Thomas Greiss |
| 
**Kaitsjad**: Robert Bortuzzo **·** Justin Faulk **·** Torey Krug **·** Nick Leddy **·** Colton Parayko **·** Calle Rosén **·** Marco Scandella **·** Tyler Tucker |
| 
**Ründajad**: Nikita Aleksandrov **·** Samuel Blais **·** Logan Brown **·** Pavel Butšnevitš **·** Kasperi Kapanen **·** Jordan Kyrou **·** Josh Leivo **·** Jake Neighbours **·** Tyler Pitlick **·** Brandon Saad **·** Brayden Schenn **·** Robert Thomas **·** Aleksei Toroptšenko **·** Jakub Vrána **·** Nathan Walker |
**Planeet X** ehk **Transpluuto** ehk **Transuraan** ehk **kümnes planeet** on hüpoteetiline Pluuto orbiidist kaugemal asuv Päikesesüsteemi taevakeha. 

19. sajandi lõpus jõudsid astronoomid Percival Lowell ja William Pickering järeldusele, et Neptuuni orbiidist kaugemal peab asuma veel üks suur planeet, mis põhjustab häireid Uraani liikumises, mida ei saanud selgitada üksnes Neptuuni mõjuga. Lowell andis planeedile nimeks "Planeet X".

1930. aastal avastas Clyde Tombaugh Pluuto. Esialgu tekitas leid elevust, et Planeet X on leitud, kuid peagi sai siiski selgeks, et Pluuto on liiga väike ega oma seetõttu piisavat gravitatsioonilist mõju Uraani liikumisele. Kuna Pluuto oli järjekorras üheksas leitud planeet, hakati Planeet X-i nimetama ka kümnendaks planeediks.

Clyde Tombaugh ja paljud teised kulutasid kümnenda planeedi leidmisele palju aega ja energiat, kuid midagi märkimisväärset ei avastatud. 1989. aastal määras kosmosesond Voyager 2 Neptuuni massi senisest täpsemalt ning sellest piisas, et kaoks vajadus kümnenda planeedi järgi. Häired Uraani liikumises jäid Neptuuni täpsustatud massi arvestades mõõtmisvea piiresse.

Lisaks avastati 1992. aastal ka Kuiperi vöö, mis paikneb Neptuuni orbiidist kaugemal ning sisaldab paljusid Päikesesüsteemi väikekehi. Alates 2006. aastast peetakse ka Pluutot Kuiperi vöö objektiks, mitte eraldi planeediks.

Vaata ka
--------

* Vulkaan (planeet)

Viited
------

1. ↑  Eelsalu, H. (1996). Astronoomialeksikon. Eesti Entsüklopeediakirjastus. Lk 8. ISBN 5899000414
2. ↑  Ehrlich, E. H. (2002). Philip's Astronomy Encyclopedia. Philip's. Lk 312. ISBN 0540078638
Triin Soone Nukitsa konkursi auhindade üleandmistseremoonial  
Foto: Ave Maria Mõistlik, 5. aprill 2014
Triin Soone  
Foto: Ave Maria Mõistlik, 6. aprill 2013
**Triin Soone** (sündinud 9. mail 1965) on eesti raamatukogundustegelane.

Triin Soone on lõpetanud Tallinna Pedagoogilise Instituudi ning jätkas 2011 õpinguid Tallinna Ülikoolis organisatsioonikäitumise ja loovmeeskondade juhtimise magistriõppes.

Soone töötas 2011. aastani rahvusraamatukogus turundusjuhina, kus tema ülesandeks oli ka konverentsikeskuse, näitusetegevuse, kirjastamise ning raamatukogu äriteenuste juhtimine. Enne seda töötas ta samas asutuses mitmel ametikohal.

Ta on Eesti Kultuurkapitali kirjanduse sihtkapitali nõukogu, Eesti Kirjastuste Liidu juhatuse, Eesti Raamatukoguhoidjate Ühingu ning ka Eesti Rahvatantsu ja Rahvamuusika Seltsi liige.

2011. aastast Eesti Lastekirjanduse Keskuse direktor.

Tunnustus
---------

* 2015 ja 2017 Eesti Raamatukoguhoidjate Ühingu aastapreemia
* 2020 Valgetähe IV klassi teenetemärk

Isiklikku
---------

Tema ema on Milvi, isa oli Sulev Mets, vend on Margus Mets.

Viited
------

1. ↑  Lastekirjanduse keskust hakkab juhtima Triin Soone, Postimees, 7. juuli 2011
2. ↑  Teenetemärkide kavaleride andmekogu – 19973
|  |
| --- |
|  |
| Medalikohad |
| Maailmameistrivõistlused |
| **Kuld** | 2007 | jäähoki |

**Jordan Staal** (sündinud 10. septembril 1988 Thunder Bays Ontario provintsis) on Kanada jäähokimängija, kes mängib keskründajana NHL-i klubis Carolina Hurricanes. Ta on klubi meeskonna kapten.

Aastatel 2004–2006 mängis ta Ontario Hockey League'i klubis Peterborough Petes.

2006. aastal valis Pittsburgh Penguins ta NHL-i *draft* '​is teise valikuna. Penguinsi meeskonnas mängis ta aastatel 2006–2012 kokku kuus hooaega. Debüüthooajal lõi ta NHL-is 29 väravat, mis on jäänud ka tema parimaks tulemuseks karjääri jooksul. Samal hooajal valiti Staal uustulnukate sümboolsesse koosseisu (*NHL All-Rookie Team*). Hooajast 2006–07 on Staali nimel mitmed NHL-i rekordid: noorim mängija, kes on ühes mängus arvulises vähemuses olles löönud kaks väravat (21. oktoobril 2006 mängus Columbus Blue Jacketsi vastu); noorim mängija, kes on realiseerinud karistuslöögi; noorim mängija, kes on teinud kübaratriki (10. veebruaril 2007 mängus Toronto Maple Leafsi vastu); uustulnukana löönud hooaja jooksul enim väravaid arvulises vähemuses olles (seitse väravat). 2009. aastal võitis ta Penguinsiga Stanley karika. Aasta varem oldi Stanley karika finaalis kaotatud Detroit Red Wingsile.

2012. aastal siirdus Staal Hurricanesi, kellega sõlmis kümneaastase lepingu. 2019. aasta septembris määrati ta Hurricanesi kapteniks.

Tal on kolm venda (Marc Staal, Eric Staal ja Jared Staal), kes kõik on samuti NHL-is mänginud.

2007. aastal tuli Staal Kanada jäähokikoondise koosseisus maailmameistriks.

Välislingid
-----------

* Jordan Staal NHL.com lehel
* Jordan Staal hockeydb.com lehel
Nurmi mõis 1903. aasta kaardil. Väljavõte kaardilt "Wegekarte des Wolmarschen Kreises mit den Kirchspiels- und Gutsgrenzen" (1903). Mõisa maad on kaardil tähistatud numbriga 70
**Nurmi mõis** (saksa keeles *Nurmis*, läti keeles *Nurmu muiža*) oli rüütlimõis Liivimaal Volmari kreisis Lõuna-Ruhja kihelkonnas. Praeguse haldusjaotuse järgi asub see Lätis Valmiera piirkonnas Naukšēni vallas Nurmis.

Ajalugu
-------

Selle varem Dietrich Beckerile kuulunud mõisa läänistas Stefan Batory aastal 1585 Baltasar Schnellile. Too sai aastal 1593 Zygmunt III Wazalt loa müüa mõis Rupert Hummelile. Rootsi ajal andis Gustav Adolf mõisa aastal 1630 Wilhelm Lußile. Mõisa omanikeks said aastal 1646 tema lesk Sophie ja pojad Magnus Wilhelm, Franz Otto Reinhold ning George Christopher.

Rootsi kuninganna Kristiina konfiskeeris Normi aastal 1649, ent see tagastati vendade ühiseks valduseks aastal 1682. Edasi päris mõisa Franz Heinrich Löwis, kes pärandas selle oma pojale Heinrich Johannile, kellele kuulus ka Pantene mõis. Aastal 1803 ostis mõisa teistelt pärijatelt 20 000 hõberubla eest välja Alexander von Löwis. Aastal 1846 said mõisa omanikeks tema onud Arthur ja Alexander Freymann, aastal 1854 sai Arthur aga 26 000 rubla eest mõisa ainuomanikuks.

Mõisa suurus
------------

Bienenstammi andmetel oli mõisa suurus 1816. aastal 7 ja 5/8 adramaad, sellele allus 107 mees- ning 108 naishinge. Aastal 1641 oli mõisa suurus neli adramaad, aastal 1688 aga 6 ja 1/2 adramaad. Aastal 1734 oli adramaid 5 ja 5/8, aastal 1757 aga 7 ja 1/8. Aastal 1823 oli mõisa suurus 4 ja 19/20 adramaad. Ka aastal 1832 oli mõisal adramaid 4 ja 19/20, aastal 1881 aga kolm, lisaks allus mõisale 4 ja 75/80 adramaad mõisatele kuuluvate talude valduses.

Karjamõisad
-----------

Aastal 1816 kuulus mõisale kaks karjamõisa: *Jehze* ja *Reschel*.

Viited
------

1. ↑  Materialien zu einer Geschichte der Landgüter Livlands, Heinrich von Hagemeister; lk. 129
2. ↑  Stryk, Leonhard von. Beiträge zur Geschichte der Rittergüter Livlands. Zweiter Teil. Der lettische District. Dresden: Druck von Albanus´schen Buchdruckerei, 1885, lk 201.
3. ↑  Bienestamm, H. von. Geographischer Abriss der drei deutschen Ostsee-Provinzen Russlands, oder der Gouvernemens Ehst-, Liv- und Kurland. Riga: Deubner, 1826, lk 243.
4. ↑  Hagemeister, Heinrich von. Materialen zu einer Geschichte der Landgüter Livlands. Erster Theil. Riga: Eduard Frantzen´s Buchhandlung, 1836, lk 122.
5. ↑  Stryk, Leonhard von. Beiträge zur Geschichte der Rittergüter Livlands. Zweiter Teil. Der lettische District. Dresden: Druck von Albanus´schen Buchdruckerei, 1885, lk 191.

Kirjandus
---------

* Hagemeister, Heinrich von. *Materialen zu einer Geschichte der Landgüter Livlands*. Erster Theil. Riga: Eduard Frantzen´s Buchhandlung, 1836, lk 129 .

Ruhja kirik
Lõuna-Ruhja kihelkond

**Kirik**: Ruhja Püha Bartholomäuse kirik  

**Mõisad**: Lõuna-Ruhja kirikumõis | Endzele mõis | Eriņi mõis | Jeri mõis | Jurata mõis | Mišleri mõis | Nausküla mõis | Nurmi mõis | Oleri mõis | Paipe mõis | Ruhja mõis | Streidase mõis | Tēdiņi mõis | Virķēne mõis
Maidla valla lipp
**Maidla valla lipp** on Ida-Viru maakonnas asunud endise Eesti haldusüksuse Maidla valla lipp. 

Lipp oli kasutusel 11. veebruarist 1994 kuni 27. oktoobrini 2013, mil ühineti Püssi linna ja Lüganuse vallaga ühtseks Lüganuse vallaks.

Vapi autor on Tiit Saare.

Lipu kirjeldus
--------------

Lipp koosneb kahest võrdse laiusega horisontaalsest värvilaiust: ülemine laid on roheline, alumine on kollane. Lipu rohelise värvilaiul on vardapoolsest otsast 140 mm ning ülaservast 120 mm kaugusel Maidla valla vapi kujutis mõõtmetega 205×250 mm, mille kujundajaks on Tiit Saare. Vapikalad on suunatud peadega lipuvarda poole. Lipu mõõtmed on 1000×1620 mm.

Lipu värvused: roheline – PMS 355, kollane – PMS 109 ning vapi sinise osa värvus – PMS 300.

Põhjendus
---------

Roheline laid sümboliseerib metsa, kollane laid sümboliseerib küpset viljapõldu.

Vaata ka
--------

* Maidla valla vapp
* Lüganuse valla lipp
* Püssi lipp
* Ida-Viru maakond

Välislingid
-----------

* Maidla valla sümboolika valla kodulehel
* Maidla valla sümboolika Riigikantselei kodulehel
Kohtla-Järve vapp
**Kohtla-Järve vapp** on Ida-Viru maakonnas asuva Eesti linna Kohtla-Järve vapp.

Vapp on kinnitatud 6. märtsil 1995.

Selle autor on Tõnu Kukk.

Vapi kirjeldus
--------------

Vapp jaguneb diagonaalselt kaheks: vasakul all on kuldne ja ülal sinine väli. Kuldsest väljast eenduvad kaldjoonega risti kuus kuldset leeki. Sinine värv sisaldab Pantone värvitabeli järgi sinist C 91% ja punast M 43%. Vapikilbi allosa on poolringikujuline, mõõtude suhtega 5:4.

Põhjendus
---------

Vapi kuldne värv ja leegid sümboliseerivad kollakaspruuni põlevkivi ja selle töötlemist. Sinine vee värv osutab Järve külale, mille järgi on linn nime saanud.

Leekide arv 6 tähistab kahte sündmust paikkonna ajaloos – 1916. aastal alustati Järve küla lähedal põlevkivi tööstuslikku tootmist ja 1946. aastal sai Kohtla-Järve linna õigused.

Kohtla-Järve linnamaastikule on iseloomulik kaldjoon – see sümboliseerib kaldsahte ja aherainemägesid.

Vaata ka
--------

* Kohtla-Järve lipp

Välislingid
-----------

* Kohtla-Järve sümboolika linna kodulehel
* Kohtla-Järve sümboolika Riigikantselei kodulehel
Maidla valla vapp
**Maidla valla vapp** on Ida-Viru maakonnas asunud endise Eesti haldusüksuse Maidla valla vapp. 

Vapp oli kasutusel 11. veebruarist 1994 kuni 27. oktoobrini 2013, mil vald ühines Püssi linna ja Lüganuse vallaga ühtseks Lüganuse vallaks. Uue valla vapina võeti kasutusele Maidla valla vapp.

Vapi autor on Tiit Saare.

Vapi kirjeldus
--------------

Kuldsel kilbil sinine ärastala kolme hõbedase kalaga.

Põhjendus
---------

Vallale nime andnud Maidla küla nimi pärineb vanaeestikeelsest sõnast "maidel", millega tähistati Purtse jões elavat mageveekala rünti ehk hürilast. Esimest korda Taani Hindamiseraamatus mainitud Maidla nimi oli 14. sajandil aluseks arvatavasti eesti päritoluga vasallisuguvõsa Maydelli suguvõsanimele. Maidla ja Maydelli nime seost kaladega väljendab selgesti Maydelli perekonnavapp, mis on ajaloos esimene "eesti keelt kõnelev vapp". Algsel, 14. sajandist pärineval vapil olid kujutatud ainult kalad (kolm), 16. sajandil lisati seitse kuldset sõõri, mis sümboliseerisid leibasid. Vappi seostati Evangeeliumi nende kohtadega, kus räägitakse Kristust kuulama tulnud rahva toitmisest kolme kala ja seitsme leivaga (igas evangeeliumis on erinevad arvud).

Valla vapi kinnitamisel võeti aluseks Maydelli suguvõsavapi algne kujundus, mis pärineb 1389. aasta pitsatilt ning väljendab kõige ehedamalt seost Maidla ja sellelt laenatud suguvõsanime vahel. Et pitsatil puudus vapivärvide tähistus, lähtuti värvide valikul järgmisest: 

* kuldne taust sümboliseerib küpse viljaga põlde, iidset põlluharimise traditsiooni ja maapõue rikkusi;
* sinine ärastala on Purtse jõgi, mis valda poolitab;
* kalad on vapil kõigepealt kõnelevad elemendid, ühtlasi sümboliseerivad nad puhta vee elustavat jõudu, viljakust ja küllust.

Vaata ka
--------

* Maidla valla lipp
* Lüganuse valla vapp
* Püssi vapp
* Ida-Viru maakond

Välislingid
-----------

* Maidla valla sümboolika valla kodulehel
* Maidla valla sümboolika Riigikantselei kodulehel
Kirik ja koolimaja 1911. aastal
**Tõstamaa Maarja kirik** on kirik Pärnu maakonnas Pärnu linnas Tõstamaa aleviku lõunaosas.

Tõstamaa kirik praegusel kujul ehitati aastatel 1763–1768. Varem asus selles paigas 1674. aastal rajatud puukirik.

Ebastabiilse pinnase tõttu hakkasid kiriku külgseinad 19. sajandil vajuma ja need toestati tugipiilarite rajamisega.

Kiriku kellatorn varises kokku 1972. aasta jaanipäeval, võttes kaasa kiriku lääneseina ja mattes enda alla oreli. Varingu põhjustas veetrassi rajamine kiriku juures.

Taastamistöid alustati 1983. aastal ning tänase kuju sai kirik 2000. aastal. Torn valmis 2001. aastal.

kirikTõstamaa kirik talvel
* Tõstamaa kirikTõstamaa kirik
* Kiriku eestvaadeKiriku eestvaade
* Kiriku tugipiilaridKiriku tugipiilarid
* Kiriku sisevaadeKiriku sisevaade
* Tõstamaa kirik 2017Tõstamaa kirik 2017

Viited
------

1. 1 2  Tõstamaa kirik kultuurimälestiste riiklikus registris
2. ↑  Tõstamaa kirik Tõstamaa vald
3. ↑  FOTOD: Tõstamaa kiriku torni kokkuvarisemise kohta liigub mitmeid legende Delfi, 6. detsember 2013.
4. ↑  Tõstamaa Maarja luteri kirik SA Tõstamaa mõis

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Tõstamaa kirik** |

* Tõstamaa kirikust Tõstamaa valla kodulehel
* "Kui vana on Tõstamaa kirik?" Tõstamaa Tuuled, veebruar 2003
* Tõstamaa kirik kultuurimälestiste riiklikus registris
* "Tõstamaa Maarja kirikul uueneb katus" Pärnu Postimees, 18. detsember 2007

Tõstamaa kirik
Tõstamaa kihelkond

**Kirik**: Tõstamaa  

**Mõisad**: Kastna mõis | Kihnu mõis | Kõpu mõis | Pootsi mõis | Seliste mõis | Tõstamaa mõis
**Töötaja** on füüsiline isik, kes teeb tööd töölepingu või võlaõigusliku lepingu alusel või avalikus teenistuses .

Töötaja kui töösuhte nõrgema osapoole õiguste kaitseks on töötingimused riikliku kontrolli all. Töötaja õigusi kaitsevad mitmed rahvusvahelised lepingud, sh Euroopa sotsiaalharta ja Rahvusvahelise Tööorganisatsiooni konventsioonid, samuti Euroopa Liidu õigusaktid.

Eestis on töötaja õigused sätestatud mitmetes õigusaktides, sh töölepingu seaduses, töötervishoiu ja tööohutuse seaduses ning individuaalse töövaidluse lahendamise seaduses. Teisalt on töötajal ka mitmeid seadustest ja töölepingust tulenevaid kohustusi, sh peab töötaja tegema kokkulepitud tööd ja täitma töö iseloomust tulenevaid kohustusi kokkulepitud mahus, kohas ja ajal, täitma tööandja seaduslikke korraldusi õigeaegselt ja täpselt, tegema tööülesannete täitmisel koostööd teiste töötajatega ja hoiduma tegudest, mis kahjustavad tööandja mainet .

Eestis peavad alates 1. juulist 2014 kõik tööandjad registreerima oma töötajad Maksu- ja Tolliameti töötamise registris. Töötamise registris sisalduvad andmed on aluseks töötamisega kaasnevate sotsiaalsete tagatiste (ravikindlustus, pensionikindlustus, töötuskindlustus) õiguste tuvastamisel ja töötamisega seotud kohustuste täitmise kontrollimisel.

Allikad
-------

1. ↑  Maksu- ja Tolliamet. Töötamise registreerimine
2. ↑  Töölepingu seadus (RT I, 22.12.2012, 30)

Välislingid
-----------

* SA Innove. Töötaja õigused ja kohustused
* Töölepingu seadus (RT I, 22.12.2012, 30)
* Töötervishoiu ja tööohutuse seadus (RT I, 08.10.2014, 6)
* Individuaalse töövaidluse lahendamise seadus (RT I, 04.06.2014, 5)
Põlevkivimuuseumi hoone aastatel 2007–2016. Uusklassitsistlik stiil on Kohtla-Järve Stalini-aegsele arhitektuurile ülimalt iseloomulik
**Kohtla-Järve Põlevkivimuuseum** on muuseum Kohtla-Järvel, mis tutvustab külastajatele põlevkivi kui maavara tekkimise ja kasutamise ajalugu ning tänapäeva. Muuseum asutati 31. märtsil 1966.

Tegemist on selle valdkonna ainukese muuseumiga maailmas.

Ajalugu
-------

Kuni 1999. aasta kevadeni asus muuseum Kohtla-Järve vanalinnas, endises Põlevkivi Tööstuse kontorihoones. Aastal 1998, kui Kohtla-Järve linnavalitsus võttis muuseumi riigilt üle (s.t haridusministeerium lõpetas muuseumi tegevuse finantseerimise), võeti vastu ka otsus selle üleviimiseks linnavalitsuse hoonesse. Ajutiste näituste korraldamiseks on Põlevkivimuuseumil kasutada avar linnavalitsuse fuajee. Uues asukohas avati 1999. aastal uus püsiekspositsioon, mis oli muuseumi ajaloos kolmas. 

2006. aastal koliti taas ning alates 4. maist 2007 asub Põlevkivimuuseum Kukruse alevikus aadressil Lehe 10a. Uus asukoht oli sümboolne, sest just Kukrusel alustati 1916. aastal põlevkivi tööstuslikku kaevandamist. Ühtlasi oli muuseum Kukrusel Tallinna–Narva maantee lähedal.

Muuseum tegutses Kukrusel kuni 31. augustini 2016. Siis koliti taas Kohtla-Järve linna aadressile Tuuslari 22. Pärast remonti avati (põlevkivitööstuse ajaloo) püsiekspositsioon ja (kunsti) püsinäitus 2019. aasta juunis.

Alates 1. oktoobrist 2006 koondati Kohtla-Järve Põlevkivimuuseumi nime alla mitu seni eraldi tegutsenud näituste korraldamisega tegelenud üksust:

* **Kohtla-Järve Põlevkivimuuseumi Valge Saal** (Tuuslari 18a), mille põhiülesanne on ajutiste kunstinäituste korraldamine. Samas hoones tegutseb ka VM Virtuaalne filiaal, toimuvad kontserdid, loengud, seminarid, vastuvõtud jne, ning näidatakse filme;
* **Vene Muuseumi Virtuaalne filiaal**, mille põhiülesanne on virtuaalsete ekskursioonide korraldamine. Praegu on videoteegis üle 50 ühiku Vene Muuseumi materjalidega Vene ja maailma kunstipärandist. Oktoobrist 2006 hakati valmis-programme eesti keelde tõlkima ning samas on alustatud kontaktiotsinguid teiste Euroopa muuseumidega videoteegi täiendamiseks ja koostöö tegemiseks. Tehakse koostööd linna koolidega ning koolide kunsti- ja infotehnoloogia õpetajatega.

Kogud
-----

Muuseumi kogudes on üle 27 000 museaali, sealhulgas enam kui 900 kunstiteost, millest vanimad pärinevad 1920. aastatest.

2006. aasta mais hakati fonde digiteerima. 2007. aastal hakati looma digitaalset kogude andmebaasi ja ühtlasi loodi Põlevkivimuuseumi koduleht.

Vaata ka
--------

* Kohtla Kaevanduspark-muuseum
* Eesti muuseumite loend

Viited
------

1. ↑  Denes Kattago. Põlevkivimuuseum taasavatakse Kukrusel Õhtuleht, 3. mai 2007.
2. 1 2  Muuseumist Põlevkivimuuseumi kodulehel.

Välislingid
-----------

* Kohtla-Järve Põlevkivimuuseumi koduleht
* Irina Kiviselg. Põlevkivimuuseumi viimane päev Kukrusel Põhjarannik, 3. september 2016
**Aivar Reivik** (sündinud 17. detsembril 1956 Tallinnas) on eesti elektroonikateadlane.

Elulugu
-------

Aivar Reivik on teenistujate poeg.

Ta lõpetas aastal 1976 Tallinna Polütehnikumi ja 1981 Tallinna Polütehnilise Instituudi (TPI) energeetikateaduskonna. Õppis aastatel 1982–1985 samas aspirantuuris; tehnikamagister (1995, TTÜ), väitekiri "Röntgenkontrolli manipulaatori lineaarajami uurimine". Oli 1981–1983 TPI vaneminsener, 1983–1985 elektrijaamade kateedri nooremteadur ja 1985–1990 vanemteadur, 1990–2005 töötas erasektoris, 2005–2007 Tallinna abilinnapea.

Teadustöö
---------

Uurimisvaldkond: aeglasekäigulised lineaarsed asünkroonajamid, püsimagnetitega sünkroongeneraatorid, energiasäästlikud ajamid, kulgelektriajamite rakendusprobleemid, jõupooljuhtmuundurite rakendusprobleemid. 12 teadustrükist, 2 NSV Liidu autoritunnistuse ja 1 Eesti tööstusdisaini lahenduse autor.

Teoseid
-------

* Манипулятор для рентгеноконтроля с линейным электроприводом (kaasautor). M. 1984
* Опыт разработки установок рентгеноскопического контроля на базе линейного асинхронного электропривода (kaasautor). // Seminari ettekannete teesid. Tallinn, 1990
* Esimesed Eestis väljatöötatud väiketuulegeneraatorid (kaasautor). // Elektriala 5 (2005).

Viited
------

1. 1 2 3 4  Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide

Kirjandus
---------

* TPI 1936–1986, 474.
* *Eesti teaduse biograafiline leksikon.* 3. köide: *N–Sap* TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013

 *Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.*
**Ojārs Ābols** (25. juuli 1922 Riia – 1. märts 1983 Riia) oli läti maalikunstnik ja kunstiteoreetik.

Elulugu
-------

Tema isa oli inglise keele õpetaja, kes 1939 repatrieerus Saksamaale. Ema Marta Ābola oli lasteaia juhataja, veendunud sotsiaaldemokraat. 

1938–1940 käis ta Riia 2. Gümnaasiumis õppimise ajal Romans Suta stuudios, kus ta rajas illegaalse kommunistlike noorte ringikese. 1941. aastal astus ta 201. Läti laskurdiviisi. Kuni 1947. aastani oli ta Läti NSV Kunsti Ametiühingu keskkomitee esimees. Aastal 1947 astus ta NLKP-sse. 

1946. aastal astus ta Läti Riiklikku Kunstiakadeemiasse, kus ta õppis Oto Skulme käe all monumentaalmaali ja mille ta lõpetas 1951. aastal diplomitööga "J. Sverdlov läti küttide keskel Riias 1919. aastal". 1956. aastal lõpetas ta I. Repini nimelise Kunstiinstituudi Leningradis. Tagasi Lätis, sai ta 1956 Kunstnike Liidu liikmeks. 

1960. aastate teisel poolel eemaldus ta sotsialistlikust realismist. 1970. aastatel sai temast üks Läti tuntumaid kunstiteoreetikuid. Ta analüüsis kunsti ühiskonna arengu kontekstis. 1980. aastate alguses korraldas ta Riias suure näituse "Daba. Vide. Cilvēks" ("Loodus. Keskkond. Inimene"), kus esinesid oma töödega Andris Breže, Oļegs Tillbergs, Leonards Laganovskis ja teised noored kunstnikud. Ābols suri enne näituse avamist.

Ojārs Ābols on maetud Riia metsakalmistule.

Looming
-------

Ta lõi mitmesuguse temaatikaga tahvelmaale ("Maastik rukkihakkidega" (1959), "Džemma" (1960), "Keskpäeval" (1963), "Antiikmotiiv" (1975)) ning laemaale ja seinamaale (laemaal Riia linnuses, 1958 kompositsioonid Riia hotellides Daugava ja Latvija). 

Alates 1970. aastatest lõi ta graafikat – raamatu- ja ajakirjaillustratsioone.

Isiklikku
---------

Ojārs Ābols oli abielus filoloog Mirdza Ābolaga. Helilooja Juris Ābols on nende poeg. 

Hiljem oli ta abielus kunstnik Džemma Skulmega. Kunstnik Marta Skulme on nende tütar.