recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**La Plata lahing** oli Teise maailmasõja esimene merelahing ning ainus sõjaline kokkupõrge kogu sõja vältel, mis toimus Lõuna-Ameerikas. Saksa ristleja Admiral Graf Spee asus Lõuna-Ameerikas juba ammu enne Teise maailmasõja algust 1939. aasta septembris ning hakkas seejärel kaaperdama kaubalaevu. Briti kuninglik merevägi saatis seda otsima mitu laevarühma. Üks neist, mis koosnes kolmest ristlejast – HMS Exeter, HMS Ajax ja HMS Achilles (viimane neist kuulus Uus-Meremaa divisjoni), leidiski Admiral Graf Spee La Plata lahest Argentina ja Uruguay ranniku lähedalt Lõuna-Ameerikas.

13. detsembril 1939 toimunud lahingus sai Exeter tugevalt kannatada ja pidi taanduma, Ajax ja Achilles said mõõdukalt viga. Graf Spee sai vigastada mitte küll ulatuslikult, kuid halvavalt, kuna rivist langes välja selle kütusesüsteem. Lahingus sai Saksa poolel surma 36 ja haavata 60, Briti poolel surma 72 ja haavata 28 meest. Ajax ja Achilles jälitasid Saksa laeva, kuni see randus neutraalse, ent Briti-sõbraliku Uruguay pealinnas Montevideos. Kui Graf Spee kaptenile Hans Langsdorffile öeldi, et ta ei tohi jääda sadamasse kauemaks kui 72 tundi, lasi kapten laeva uputada, et see ei langeks ülekaaluka vastase kätte, keda ta uskus rannikust eemal ootavat.

Laeva uputamise järel viidi Graf Spee meeskond Argentina pealinna Buenos Airesesse, kus kapten Langsdorff 19. detsembril end maha lasi. Mitmed meeskonnaliikmed siirdusid seejärel tagasi Montevideosse, kus liitusid sealse saksa kogukonnaga. Ehkki Saksa propaganda teatas algul, et Graf Spee uputas raskeristleja Exeter ning vigastas kaht kergeristlejat, ei viinud vigastused tegelikult Ajaxit ega Achillest rivist välja ning ka Exeter suutis sõita omal jõul remonti algul Falklandi saartele ja seejärel Devonporti. Nii sai lahingust brittide võit Teist maailmasõda algusest peale saatnud meediasõjas.

1964. aastal püstitati uputatud Graf Speele mälestusmärk Montevideo sadamasse, laeva ankur sai osaks mälestusmärgist. 2004. aastal alustati tööd laeva pinnaletõstmiseks, et panna see hiljem välja Uruguay Riiklikus Meremuuseumis.

1956. aastal tegid Briti režissöörid Michael Powell ja Emeric Pressburger lahingust filmi "The Battle of the River Plate" (USA-s "Pursuit of the Graf Spee"), kus kapten Langsdorffi mängis Peter Finch. HMS Cumberland ja HMS Achilles, millest 1948. aastal oli saanud India alus HMIS Delhi, esinesid iseendana.
**Russelli paradoks** on 1901. aastal Bertrand Russelli avastatud paradoks, mis näitab, et Cantori ja Frege naiivne hulgateooria on vastuoluline. Russell pakkus sellest välja ka lihtsama versiooni, mis on tuntud kui Russelli habemeajaja paradoks.

Vaatleme hulka *M*, mille defineerime kõikide niisuguste hulkade hulgana, mis ei ole iseenda elemendid. Teiste sõnadega: hulk *A* on hulga *M* element siis ja ainult siis, kui *A* ei ole *A* element. 

Cantori süsteemis on *M* korrektselt defineeritud hulk. Kas *M* on iseenda element? Kui on, siis definitsiooni kohaselt ta ei ole hulga *M* element. Teiselt poolt, kui oletada, et *M* ei sisalda iseennast, siis ta peab jällegi hulga *M* definitsiooni kohaselt olema hulga *M* element. Sellepärast viivad väited "*M* on hulga *M* element" ja "*M* ei ole hulga *M* element" mõlemad vastuoluni.

Frege süsteemis vastab *M* mõistele *ei rakendu iseendale*. Ka Frege süsteem viib vastuoluni: nimelt selgub, et on olemas selle mõistega määratletud klass, mis rakendub iseendale parajasti siis, kui ta ei rakendu iseendale. 

Russelli paradoks on väga lähedane valetaja paradoksile.

Välislingid
-----------

* I Grattan-Guinness, How Bertrand Russell discovered his paradox, Historia Mathematica, 5. väljaanne, nr 2, mai 1978, lk 127–137
* B Rang, W Thomas, Zermelo's discovery of the "Russell Paradox", Historia Mathematica, 8. väljaanne, nr 1, veebruar 1981, lk 15-22
**Tosno** (soome *Tusina*) on linn Venemaa Leningradi oblastis, Tosno rajooni keskus. See asub Tosna jõe ääres.

Asulat on esmamainitud 1500. aastal. Aleviks sai 1933. aastal. Linnaõigused sai Tosno 1963. aastal.

29. augustist 1941 kuni 26. jaanuarini 1944 oli linn Saksa vägede poolt okupeeritud.

Tosno

Viited
------

1. ↑  26. Численность постоянного населения Российской Федерации по муниципальным образованиям на 1 января 2018 года, vaadatud 23.01.2019.

Leningradi oblasti vapp
Leningradi oblasti linnad

Boksitogorsk  | Gattšina  | Jaanilinn  | Kamennogorsk  | Kingissepp  | Kiriši  | Kirovsk  | Kommunar  | Kudrovo  | Ljuban  | Lodeinoje Pole  | Luga  | Murino  | Nikolskoje  | Novaja Ladoga  | Otradnoje  | Pikaljovo  | Podporožje  | Primorsk  | Priozersk  | Schlüsselburg  | Sertolovo  | Sjasstroi  | Slantsõ  | Sosnovõi Bor  | Svetogorsk  | Tihvin  | Tosno  | Viiburi  | Volhov  | Volossovo  | Vsevoložsk  | Võssotsk
**Kontuurvoolumeetod** (inglise keeles *mesh current method*) on elektrotehnikas ahelaanalüüsi meetod, mis kasutab Kirchhoffi teist seadust (Kirchhoffi pingeseadust), et kindlaks määrata voolud elektriahela kontuurides (kinnistes voolusilmustes).

Kontuurvoolumeetodi rakendamine
-------------------------------

* Märkida igale kontuurile kontuurvoolu tähis {\displaystyle {\bar {I}}\_{A},{\bar {I}}\_{B}...{\bar {I}}\_{n}}.
* Kirjutada iga kontuuri jaoks pingevõrrand ja nende lahendamise tulemusena saada teda kontuurvoolude väärtused.
* Kontuuridele ühiste komponentide takistus (impedants) tuleb arvesse võtta mõlema kontuurvoolu arvutamisel.
* Kontuurivoolu suund on vabalt valitav.

Kolme kontuuriga ja nelja haruga elektriahel

Arvutusnäide]]
--------------

Arvutame voolud elektriahela kontuurides ja harudes.
Näites on eeldatud, et vahelduvvooluallikad töötavad samal sagedusel: meetodit ei saa otseselt rakendada erinevate nimisagedustega vooluallikate korral. Arvutusnäide kehtib ka alalisvooluahelate kohta.

* Kirjutame iga kontuuri kohta pingevõrrandi:

{\displaystyle {\bar {E}}\_{1}={\bar {I}}\_{A}\cdot ({\bar {Z}}\_{1}+{\bar {Z}}\_{2})-{\bar {I}}\_{B}\cdot {\bar {Z}}\_{2}}

{\displaystyle {\bar {E}}\_{3}=-{\bar {I}}\_{A}\cdot {\bar {Z}}\_{2}+{\bar {I}}\_{B}\cdot ({\bar {Z}}\_{2}+{\bar {Z}}\_{3})-{\bar {I}}\_{C}\cdot {\bar {Z}}\_{3}}

{\displaystyle -{\bar {E}}\_{4}-{\bar {E}}\_{3}=-{\bar {I}}\_{B}\cdot {\bar {Z}}\_{3}+{\bar {I}}\_{C}\cdot ({\bar {Z}}\_{3}+{\bar {Z}}\_{4})}

* Nüüd saame leida ahela voolud {\displaystyle {\bar {I}}\_{A}}, {\displaystyle {\bar {I}}\_{B}} ja {\displaystyle {\bar {I}}\_{C}}
* Harude voolud arvutame järgmiselt:

{\displaystyle {\bar {I}}\_{1}=-{\bar {I}}\_{A}}

{\displaystyle {\bar {I}}\_{2}={\bar {I}}\_{A}-{\bar {I}}\_{B}}

{\displaystyle {\bar {I}}\_{3}={\bar {I}}\_{B}-{\bar {I}}\_{C}}

{\displaystyle {\bar {I}}\_{4}=-{\bar {I}}\_{C}}

Kui voolu väärtus osutub negatiivseks arvuks, tähendab see, et tegelik voolusuund on märgitule vastupidine.

Muid elektriahelate arvutamise meetodeid
----------------------------------------

* Kirchhoffi seadused
* Sõlmepingemeetod
* Nortoni teoreem
* Thevenini teoreem
Küttekeha
---------

**Küttekeha** on kütte- või kuumutusseadme soojust andev osa. Soojus võib siirduda küttekehalt köetavale keskkonnale või seadmeosale konvektsiooni (konvektsioonkütteseade ehk konvektor), kiirguse (kiirguskütteseade ehk radiaator) või kokkupuute teel (kontaktkütteseade). Kütteseadme kuumutamiseks rakendatakse kuuma vett, auru, sulametalli või muud läbivoolavat soojuskandjat (läbivooluküttekeha), elektrit (elektriküttekeha), keemilist reaktsiooni (keemiline küttekeha) või paigutatakse küttekeha ajutiseks kuuma keskkonda, köetavale alusele vms. Läbivooluküttekeha on sirg- või siugtoru, õõnesribistik, -plaat vms, tema pind võib olla sile või liigestatud.  Madalatemperatuuriliseks elektriküttekehaks on küttekaabel.

### Elektriküttekeha

Erikujulisi elektriküttekehi
Elektriküttekehades läbib elektrivool küttetraate, -ribasid või -vardaid, mis on valmistatud suure takistusega kuumuskindlast metallist (näiteks kroomi ja nikli sulamist, volframist, molübdeenist), räni- või metallkarbiidist (SiC, TiC, ZrC) või grafiidist ning mis võivad olla katmata või ümbritsetud isolatsiooni ja kaitsekattega. 

Elektriliste konvektsioon- ja kontaktküttekehade töötemperatuur on tavaliselt 100..1000 °C. Töökindluse ja ohutuse tagamiseks valmistatakse nad enamasti hermeetiliste metalltorudena, mille teljel teralises pressisolatsioonis (kvartsliiv, periklass vm) paikneb keermik-küttetraat. Kasutatakse ka küttekehi, mille keermik paikneb keraamilises (šamott-) plaadis, sellised on enamik elektripliidi kütteplaate. 

Kiirgusküttekehade töötemperatuur on 1000...3000 °C ja need osad, mida läbib elektrivool, paiknevad lahtiselt või läbipaistvas ümbrises. Kiirgusküttekehadena kasutatakse ka infrapunalampe. Elektriküttekehade eelis läbivooluküttekehade ees on lihtne ehitus, väikesed mõõtmed, hea reguleeritavus ja kõrgemate temperatuuride saavutamise võimalus. 

### Küttekehade kasutamine

Läbivooluküttekehi kasutatakse keskküttes, soojusvahetites, vedelikemahutite kütteseadmeis jm.
Elektriküttekehi kasutatakse elektriahjudes, -pliitides, hoonete kütte- ja kliimaseadmeis, masinate ja aparaatide kohtkütteseadmeis jm.  

### Küttekehade ajaloost

Esimesed läbivooluküttekehad valmistas koos esimese vesikütteseadmega kasvuhoone jaoks 1716. aastal rootsi masinaehitaja Mårten Triewald (1691–1747). Esimese elektriküttekeha valmistas 1842. aastal E. Lenz.

Viited
------

1. 1 2 3 4   Küttekeha. Eesti entsüklopeedia, 5. kd, Tallinn: Kirjastus Valgus, 1990 lk 342
2. ↑  Kirjeldus tüüpi küttekehad
3. ↑  EB Therm Kütteelemendid
**Ahto Räni** (aastani 1937 **Seberg**, 11. september 1930 Narva – 31. mai 2020 Audru) oli eesti tehnikateadlane.

Elulugu
-------

Ahto Räni oli sõjaväelase poeg.

Lõpetas 1949. aastal Paide Keskkooli ja 1954. aastal Tallinna Polütehnilise Instituudi (TPI) mäeinsenerina; tehnikakandidaat (1969, TPI), väitekiri "*Исследование свойств водных суспензий гидроокиси кальция и кинетики образования известково-кремнеземистого монолита автоклавного твердения на их основе*"; tehnikadoktor (1985, Kiievi Polütehniline Instituut), väitekiri "*Полимер-минеральные структурированные дисперсные системы на основе промышленных отходов*".

Oli 1954–1957 Põlevkivi- ja Keemiatööstuse Ministeeriumi Projekteerimise ja Teadusliku Uurimise Instituudi vaneminsener, 1957–1961 Eesti NSV Rahvamajandusnõukogu tehnikaosakonna vaneminsener, 1961–1991 Silikaatbetooni Instituudis sektori-, labori- ja osakonnajuhataja, aastast 1992 AS EDK peateadur.

Teadustöö
---------

Uurimisvaldkond: erisuguste liivade, lupjade ja lubjakivi sobivus autoklaavse silikaatbetooni ja silikaattellise toormena, polümeer-mineraalsed struktureeruvad disperssed süsteemid, reomeetria, lubja hüdratiseerumisprotsess, lubjakivi kui tehnoloogiline toore.

Teoseid
-------

Umbes 110 teadustrükist, üle 50 autoritunnistuse.

* *Der Einfluss der Kalkart auf die Bildungskinetik von Monoliten aus Kalksandbindemitteln bei der hydrothermalen Behandlung*. // II Int. Symp. für dampfdehärtete kaltziumsilikat. Baustoffe. / Paper 67. Hannover 1969
* *Über den Mechanismus der Kalkhydratation* (kaasautor). // Silikattechnik 10 (1977)
* *О применении принципа наследственности при описании изменения вертикального осевого усилия конического индентора в структурированной дисперсной среде*. // TÜ Toimetised 564 (1981)
* *Об определении упруго-пластично-вязких констант структированных дисперсных систем при помощи конического индентора*. // Коллоидный ж. (1982) 1

Viited
------

1. 1 2 3 4 5  Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide

Välislingid
-----------

* *Eesti teaduse biograafiline leksikon.* 3. köide: *N–Sap* TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013
* Haud Tallinna Rahumäe kalmistul

 *Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.*
**Norbert Növényi** (sündinud 15. mail 1957) on endine Ungari maadleja.

Ta võitis Kreeka-Rooma maadluses 1980. aasta suveolümpiamängudel kuldmedali. Finaalis võitis ta tugevat Nõukogude Liidu maadlejat Igor Kanõginit, kelle lemmikvõtteks oli nupuvõte. Väidetavalt oli Növényi selle võtte kaitset harjutanud enne Moskva olümpiamänge nii kõvasti, et puus oli verine.

1987. aastal võitis kikkpoksi maailmameistrivõistlused kaalukategoorias üle 91 kg.

1992. aasta suveolümpiamängudel saavutas ta Kreeka-Rooma maadluses seitsmenda koha.

Ta on seitsmekordne Ungari meister Kreeka-Rooma maadluses.

Ta on kaasa teinud ka mängufilmides, näiteks filmis "Red Heat", kus peaosades on Arnold Schwarzenegger ja James Belushi, Taksidermia jne.

Viited
------

1. ↑  "Arhiivikoopia" (PDF). Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 26. juuli 2011. Vaadatud 26. märtsil 2012.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
2. ↑

Välislingid
-----------

* Norbert Növényi veebisaidil Olympedia Muuda Vikiandmetes
**Russowi sõrmkäpp** (*Dactylorhiza russowii*) on käpaliste sugukonna sõrmkäpa perekonda kuuluv mitmeaastaste ühekojaliste rohttaimede liik.

Süstemaatika
------------

19. sajandil kirjeldas Johannes Klinge, kes elas ja töötas ka Eestimaal, ohtrasti Russowi sõrmkäpa vorme, teisendeid ja alamliike[*viide?*]. Hilisemad süstemaatikud ei ole siiski seda jaotust tunnustanud. Lääne-Euroopas kasvab ahtalehine sõrmkäpp (*D. traunsteineri*), mis sarnaneb äravahetamiseni Russowi sõrmkäpaga.

Viimastel aastatel on paljud uurijad tegelenud selle perekonna süstemaatika probleemidega, kasutades biokeemilisi meetodeid[*viide?*].

Välimus
-------

Õied
Varre kõrgus jääb tavaliselt alla 40 cm. Sageli hoiduvad taime lehed pisut kaardu, on enamasti pruunitäpilised, aga täpid võivad ka puududa. 

Liigile on iseloomulikud kitsad lehed (enamasti alla ühe sentimeetri) ja suhteliselt suured õied hõredas õisikus. Õied, kandelehed ja ka varre ülemine osa on enamasti intensiivselt lillakaspunased. Taime õitseaeg kestab juuni lõpust juuli alguseni.

Kasvukoht
---------

Taim kasvab enamasti soistel niitudel ja soodes.

Kaitsestaatus
-------------

Eestis on Russowi sõrmkäpp II kaitsekategooria soontaimeliik.

Viited
------

1. ↑  Vabariigi Valitsus (21.06.2014). "I ja II kaitsekategooriana kaitse alla võetavate liikide loetelu". *Riigiteataja*. Vaadatud 27.01.2017.

Välislingid
-----------

* Russowi sõrmkäpp andmebaasis eElurikkus Muuda Vikiandmetes
**UnrealEd** (lühend **UEd**) on arvutimängu Unreal tasemete koostamise toimeti. Seda on kasutatud ka teiste mängude tarbeks, mis põhinevad Unreali mootoril, nagu Deus Ex ja Lineage II, ehkki laiem kasutus on mängumootori arengu jooksul muutunud.

See oli üks esimesi tasemetoimeteid esimese isiku laskemängude (inglise keeles *First Person Shooter*) loomiseks, ehkki mitte kõige esimene. Programm oli tasuta kaasas kõigi Unreali sarja PC-mängudega, samuti mõne samal mootoril põhineva, kuid teiste firmade loodud mängudega. See pikendas mängude kasutusiga, kuna amatööridest tasemeloojad võisid toota lisatasemeid praktiliselt lõputult. Lisaks lubas sisseehitatud skriptikeel UnrealScript muuta mängu sisu.

UnrealEdil on kohandatav kasutajaliides, kuid kõige levinum on komplekt neljast vaatest, milles ülal vasakul on ülaltvaade, seejärel kellaosuti suunas eestvaade, külgvaade ja perspektiivvaade. Liidese ülaservas on nupurida, mis pakub mitmesuguseid valikuid nagu salvestamine, avamine ja ümberehitus. Toimetamisnupud paiknevad vaatenurkadest vasemal.
**George Ellery Hale** (29. juuni 1868 Chicago – 21. veebruar 1938) oli Ameerika Ühendriikide astronoom. Ta tegeles eelkõige Päikese uurimisega.

Ta õppis MIT-s, Harvardi kolledži observatooriumis ja Berliini Humboldti Ülikoolis. Üliõpilasena leiutas ta 1890. aastal spektroheliograafi. Samal aastal nimetati ta Kenwoodi astrofüüsilise observatooriumi direktoriks, seejärel sai ta professoriks Beloiti kolledžis ja Chicago ülikoolis.

Ta asutas Yerkesi, Mount Wilsoni ja Palomari observatooriumi. Pärast pensionile jäämist rajas ta Pasadenas Hale'i päikeselaboratooriumi.

George Ellery Hale tõestas oma vaatluste põhjal, et päikeseplekke põhjustab Päikese magnetväli.

Tunnustus
---------

* 1902 – valiti Ameerika Filosoofiaseltsi liikmeks
* 1904 – Henry Draperi medal
* 1909 – valiti Londoni Kuningliku Seltsi välisliikmeks
* 1916 – Bruce'i medal
* 1932 – Copley medal

Mälestuse jäädvustamine
-----------------------

George Ellery Hale'i järgi on saanud nime muu hulgas Hale'i teleskoop Palomari observatooriumis.
**Rust** on statuudiga linn (*Statutarstadt*) Austrias Burgenlandi liidumaal. See asub Neusiedli järve läänekaldal Ungari piiri lähedal. Ligikaudu 1900 elanikuga on see riigi väikseim statuudiga linn, kuna Ungari kroon andis 1681. aastal sellele kuningliku vabalinna õigused. Kui *Statutarstadt*, see moodustab ka omaette haldusringkonna (*Bezirk*). Linn on kuulus oma veinide (Beerenauslese, jäävein ja *Ruster Ausbruch) poolest*.

Ajalugu
-------

Asulat on esmamainitud nimega *Ceel* Ungari kuninga Károly I poolt välja antud 1317. aasta dokumendis, mille nimi tulenes ungarikeelsest sõnast *szil* (jalakas), hiljem tõlgiti saksa keelde *Rüster* või *Rusten*. Tänapäevane ungarikeelne nimi *Ruszt* on jällegi tõlge saksakeelsest terminist. Rusti kodanikud said turuõiguse 1470. aastal ja privileegi tähistada oma veinivaadi korgid kuulsa R-margiga 1524. aastal. Jõukas linn saavutas lõpuks iseseisvuse 1681. aasta Soproni Riigipäeval Ungari kuninga, keiser Leopold I käsul.

Koos Burgenlandi piirkonnaga läks Rust 1921. aastal Ungarilt Austria vabariigile.

* Kalurite kirikKalurite kirik
* RaekodaRaekoda

Sõpruslinnad
------------

* Kulmbach, Saksamaa, 1981. aastast
* Tokaj, Ungari, 2006. aastast

Viited
------

1. ↑  Dauersiedlungsraum der Gemeinden Politischen Bezirke und Bundesländer - Gebietsstand 1.1.2018, vaadatud 10.03.2019.
2. ↑  Bevölkerung am 1.1.2021 nach Ortschaften (Gebietsstand 1.1.2021) (German)

Burgenlandi liidumaa ringkonnad ja statuudiga linnad

* Eisenstadt
* Eisenstadt-Umgebung
* Güssing
* Jennersdorf
* Mattersburg
* Neusiedl am See
* Oberpullendorf
* Oberwart
* Rust
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib orkestrist; Saksamaa linna kohta vaata artiklit Norden (Ida-Friisimaa); ajakirja kohta vaata artiklit Norden (ajakiri); organisatsiooni kohta vaata artiklit Norden (organisatsioon).* |

---

**Norden** on suvine sümfooniaorkester, kuhu kuulub 70–100 muusikakõrgkooli õpilast Põhja- või Baltimaadest (Taanist, Islandilt, Soomest, Norrast, Rootsist, Eestist, Lätist, Leedust). Orkestri asutas 1993. aastal kunstiline juht Esa-Pekka Salonen ja orkestri eestvedajaks oli esimesed 15 aastat Rootsi Kontsert. Nordeni keskuseks sai 2008. aastal Kristiansand Norras, kunstiliseks juhiks Rolf Gupta.

Adgeri ülikooli, Kristiansandi sümfooniaorkestri ja rahvusvahelise kirikumuusika festivali ühisel ettevõtmisel loodi orkestrile uus korraldus ning tegevus planeeriti kuni aastani 2012. Kontori- ja prooviruume jagatakse Kristiansandi sümfooniaorkestriga Marvikas.

Esinemisproovid korraldatakse igal aastal jaanuaris ning orkester tegutseb aktiivselt kolmel nädalal igal suvel. Kandidaate võetakse vastu kõigist piirkondadest, paljud pillimängijad osalevad orkestris mitmel hooajal; vanusepiirang liikmetele on 25 eluaastat. Orkester Norden on käinud tuuridel suures osas Põhjamaades, mujal Euroopas ja Hiinas. Orkestrit on juhtinud mitmed tuntud Põhjamaade dirigendid.

Orkestri dirigendid aastatel 1993–2009:

* 1993 – En Shao
* 1994 – Leif Segerstam, Ulf Söderblom
* 1995 – Guido Aijmone Marsan
* 1996 – Paavo Järvi
* 1997 – Paavo Järvi
* 1998 – Paavo Järvi
* 1999 – Okko Kamu
* 2000 – Lü Jia
* 2001 – Okko Kamu
* 2002 – Susanna Mälkki, Esa-Pekka Salonen, Stefan Solyom
* 2003 – Okko Kamu
* 2004 – Mark Wigglesworth
* 2005 – Okko Kamu
* 2006 – Vasily Petrenko
* 2007 – Petri Sakari
* 2008 – Nicholas Kraemer
* 2009 – Joorma Panula

Orkestri repertuaari kuulub nii ajaloolist klassikalist muusikat kui ka improvisatsiooni ja elektroonikat; Mahleri ja teiste romantiliste klassikute teoseid kõrvuti roki-, popi- ja filmimuusikaga; samuti 20. sajandi klassikat Stravinskilt ja Messiaenilt. Kõige selle juures aga on orkestri keskmes Põhjamaade muusika pärand.

Sümfooniaorkester kui kultuuriinstitutsioon on püsivalt arenev, kuigi paljud võivad küüniliselt väita, et suur osa orkestrimuusikast on pärit heliloojatelt, kes surid juba aastakümneid, kui mitte sajandeid tagasi. Orkestril on 21. sajandil aga pidevalt uusi väljakutseid.

Välislingid
-----------

* Koduleht
Avatud aktsiaselts naftakompanii **Russneft** (vene keeles *РуссНефть*) on Venemaa ettevõte.

2008. aastal tootis ettevõte umbes 14 miljonit tonni toornaftat. Ettevõtte omanduses on naftarafineerimistehased Orskis ja Krasnodaris, naftaterminal ja sadakond bensiinijaama.

Peakorter asub Moskvas.

Russneft asutati 2002. aasta septembris algselt Slavnefti ning Varjogannefti ühendamisel. Asutajateks ja algseteks omanikeks olid Slavnefti endine juht Mihhail Gutserijev ja tema partnerid. Gutserijevist sai Russnefti president.

2007. aastal kohtu küüsi sattunud Gutserijev müüs oma osaluse Oleg Deripaska ettevõttele Basic Element, loobus ettevõtte presidendi ametist ja pages Suurbritanniasse.

2009. aasta lõpul loobus kohus Gutserijevi vastu esitatud maksupettuse süüdistusest ja Suurbritanniale esitatud väljaandmistaotlusest. 2010. aasta jaanuaris omandas Gutserijev taas kontrollpaketi ettevõttes.

2010. aasta aprillis müüs Gutserijev 49% osalusest ettevõttele AFK Sistema ning hiljem 2% Sberbankile. Aprillis lõpetati ka Gutserijevi vastu algatatud süüdistus illegaalses äritegevuses kuriteokoosseisu puudumise tõttu. Juunis valiti Gutserijev taas ettevõtte presidendiks.

Välislingid
-----------

* Russnefti veebileht
Torņakalnsi asendikaart
**Torņakalns** on asum Lätis, Riia linna Zemgale eeslinna osa pindalaga 3,210 km². Asub Āgenskalnsist idas ning Ziepniekkalnsist, Atgāzenest ja Bieriņist põhjas. 7406 elanikku (2010). Saksa keeles oli piirkonna nimi *Thorensberg*. 

Torņakalns on nime saanud Daugava jõe ääres asunud vahitorni (*Pārdaugavas Sarkanais tornis*) järgi. Asum on olnud läbi aegade jõe ületamiseks sobiv koht, ka tänapäeval algavad Torņakalnsist kolm üle Daugava viivat silda. Asumis on Torņakalnsi raudteejaam, Riia raudteejaamast lääne suunas minnes esimene. Tornakalnsi jaama läbivad nii Tukumsi kui ka Jelgava suunas sõitvad rongid.

Ajalugu
-------

Vaade Torņakalnsile (*Thorenkalln*) 1805. Johann Christoph Brotze joonistekogust
Keskajal oli lisaks vahitornile asumis Mārupīte ojal veel Marija vesiveski, mille järgi sai oja nime (lätipäraselt oli Maarja Māra). Riia linnale kuulunud veski hävis Esimese maailmasõja ajal.

17. sajandil asus Torņakalnsi aladel kaks lätlaste küla – vahitorni juures *Zeme* ja jõest kaugemal *Pusāķu*. Rootsi ajal olid piirkonnas 1621. aastal ehitatud Rootsi kaitserajatis Cobroni skans (rootsi keeles Cobrons skans, läti keeles Kobronskansts), Rootsi väejuhi kindralmajor Samuel Cockburni järgi, kes osales Poola-Rootsi sõjas aastatel 1621–1625 Liivimaal. 1642. aastal ehitati kantsi kindlustamiseks veel Daugava tagune punane torn. Põhjasõja järel ehitati uus kindlusehitis Peeter I ehk Oranienbaumi kants.

18. sajandil tekkisid asumi aladele veel Altona mõis ja Blocki mõis, esimesed ehituskrundid eraldati asumis aastal 1688, kuid suurem osa vanadest hoonetest põletati 1812. aasta sõja ajal maha, kui Prantsuse väed liginesid Riia linnale. Ka asus seal Igelströmide mõis, mille asukoht pole täpselt teada. 

Aastal 1868 rajati Torņakalnsi raudteejaam, mis oli algselt Riia–Jelgava raudteeliini lõppjaamaks. Pärast sildade valmimist hakkas asum hoogsamalt kasvama, ehkki jaama tähtsus mõnevõrra vähenes. Aastal 1894 valmis asumis arhitekt Kochi projekti põhjal luterlik kirik. 

Bermondtiaadi ajal toimusid Torņakalnsis ägedad lahingud. 

Aastal 1941 kasutati Torņakalnsi raudteejaama küüditamisel, raudteejaama juures on ohvrite mälestusmärk.

Torņakalnsi ja Āgenskalnsi vahel asub Mārupīte oja kallastele aastal 1808 rajatud Arkaadia park (*Arkādija parks*). Ka asub ojal endise Marija veski tiik (*Māras dīķis*).

* Valguma ielaValguma iela
* Torņakalnsi kalmistuTorņakalnsi kalmistu
* Torņakalnsi kirikTorņakalnsi kirik
* Biešu ielaBiešu iela
* Gustava ielaGustava iela
* Indriķa ielaIndriķa iela
* Jelgavas ielaJelgavas iela

Viited
------

1. ↑  Latvijas enciklopēdija. 2. sējums. Rīga : Valērija Belokoņa izdevniecība. 2003. 442. lk

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Torņakalns** |

* Asumi koduleht (*läti keeles*)
* Asum portaalis Cita Riga (*läti keeles*)


| * v
* r
Zemgale eeslinna asumid |
| --- |
| 
Āgenskalns **·**  Atgāzene **·**  Beberbeķi **·**  Bieriņi **·**  Bišumuiža **·**  Katlakalns **·**  Mūkupurvs **·**  Pleskodāle **·**  Salas **·**  Šampēteris **·**  Torņakalns **·**  Ziepniekkalns **·**  Zolitūde |
**Uno Uustal** (7. november 1916 Helme – 12. jaanuar 1981 East Greenwich, Rhode Island, USA) oli eesti arst.

Ta lõpetas aastal 1935 Tõrva gümnaasiumi. Samal sügisel astus ta Tartu Ülikooli arstiteaduskonda, kus õppis katkestustega aastani 1943, mil ta värvati arstina Saksa sõjaväkke. Akadeemiliselt kuulus ta Eesti Üliõpilaste Seltsi.

Aastal 1944 põgenes ta Saksamaale. Ta astus Göttingeni ülikooli arstiteaduskonda ja lõpetas selle aastal 1948 arsti astme väärilisena. Aastal 1949 emigreerus ta USA-sse. Ta läbis seal nõutava internatuuri- ja residentuuriaasta ning sooritas arstile nõutavad eksamid, millega saavutas täieliku legitiimsuse USA-s. Aastast 1955 töötas ta eraarstina East Greenwichis Kenti maakonnas Rhode Islandi osariigis. Ta oli tegev mitmes rahvuslikus seltsis.

Dr. Uno Uustal suri aastal 1981 East Greenwichis Kenti maakonnas Rhode Islandi osariigis USA-s.

Isiklikku
---------

Tema isa Johannes Uustal oli Helme Maarja koguduse õpetaja, tädipoeg Johannes Paesalu oli Pöide ja Viru-Nigula koguduse õpetaja, õde Ruth Uustal oli arst; tädimees Karl Tuvike oli Helme avalik tegelane.

Kirjandus
---------

* Helbe Merila-Lattik. Eesti arstid 1940–1960. Lk. 564.
**Nordek** (rootsi keeles *Nordiskt ekonomiskt gemenskap* taani ja norra keeles *Nordisk økonomi* ehk **Nordøk**) oli Euroopa Majandusühenduse eeskujul Põhjamaade täielikuks majanduskoostööks plaanitud organisatsioon, mille loomiseks tegi ettepaneku Taani peaminister Hilmar Baunsgaard 1968. aastal. 

Läbirääkimiste käigus lepiti kokku uue organisatsiooni loomises, mille peakorter pidi paiknema Rootsis Malmö linnas. Kokkuleppele jõuti 1970. aastal, kuid Soome ei ratifitseerinud lepingut, väites, et sidemete tõttu Nõukogude Liiduga ei saa ta sõlmida tihedaid majandussidemeid potentsiaalsete Euroopa Majandusühenduse liikmetega (Taani ja Norra). Nõukogude Liit oleks võinud pidada Soome liitumist Nordekiga võimalikuks ohuks Soome erapooletusele, mille eest Nõukogude Liit tasus kliiringkaubandusega. Ilma Soome osaluseta ei olnud mõtet Nordekit luua ning Taani ja Norra taotlesid Euroopa Majandusühenduse liikmeks saamist. Aastal 1973 liitus Taani Euroopa Majandusühendusega ning Rootsi, Norra ja Island ei saanud uut lepingut ratifitseerida.

Viited
------

1. ↑  *1953–1971 Finland joins in and the first Nordic rights are formulated* Nordic Council

Välislingid
-----------

* "Europe: A Nordic Common Market" Time, 16. mai 1969
**71. jalaväediviis *Kleeblatt*** ("Ristikheinaleht", "Õnnelik") (saksa: *71. Infanterie-Division*) oli Saksa armee jalaväediviis, mis formeeriti 1939. aasta 26. augustil 2. laine diviisina. Diviis teenis garnisonikohustustes Siegfriedi liinil kuni 1940. aasta maikuuni ja ühines siis sissetungiga Prantsusmaale. Diviis vallutas läänekampaanias Fort de Vaux ja Fort de Douaumonti.

Seejärel teenis ta kuni septembrini Prantsusmaa ja Luksemburgi okupeerimisel. 1940. aasta oktoobrist kuni 1941. aasta jaanuarini teenis diviis demonstratsioonüksusena (saksa: *Lehr*) *Oberkommando der Wehrmacht* jaoks. Siis viidi diviis Przemyśli ja ühines 1941. aasta juunis Operatsioon Barbarossaga, Saksa sissetungiga Nõukogude Liitu. Sügisel taandus diviis Belgiasse puhkusele ja siis teenis 1941. aasta novembrist kuni 1942. aasta aprillini veelkord demonstratsioonüksusena.

Seejärel toimetati diviis tagasi Idarindele, kus see teenis Saksa 6. armee alluvuses ja kadus Stalingradi lahingus 1943. aasta alguses.

Diviis taasloodi suveks ning teenis 1943. aasta sügisest kuni 1944. aasta lõpuni Itaalia rindel, kus see Monte Cassino lahingus peaaegu maapealt pühiti. Riismed viidi Põhja-Itaaliasse, kus nad olid väga suurte kaotustega 1. Kanada diviisi vastas Metauro jõest põhjas ja Gooti liinil. Pärast seda võitles 71. diviis Ungaris, alistudes lõpuks brittidele St. Veithi juures Austrias.

Sõjakuriteod
------------

Diviis oli seotud Tićani veresaunaga (Višnjanis, nüüd Horvaatias) 11. septembril 1943, kui hukati 84 tsiviilelanikku.

Komandörid
----------

Järgmised ohvitserid juhtisid 71. jalaväediviisi:

* (26. august 1939 - 15. oktoober 1939) *Generalmajor* Wolfgang Ziegler
* (15. oktoober 1939 - 15. veebruar 1941) *General der Infanterie* Karl Weisenberger
* (15. veebruar 1941 - 28. märts 1941) *General der Infanterie* Friedrich Herrlein
* (28. märts 1941 - 25. jaanuar 1943) *General der Infanterie* Alexander von Hartmann
* (25. jaanuar 1943 - 14. märts 1943) *Generalmajor* Fritz Roske
* (14. märts 1943 - 1. jaanuar 1945) *Generalleutnant* Wilhelm Raapke
* (1. jaanuar 1945 - 8. mai 1945) *Generalmajor* Eberhard von Schuckmann
George Carlin (2008)
**George Carlin** (õieti **George Denis Patrick Carlin**; 12. mai 1937 New York – 22. juuni 2008 Santa Monica) oli Ameerika Ühendriikide näitleja ja lavakoomik, kes võitis oma komöödiakogumike eest viis Grammy auhinda.

Tema viimane, kahekümnes album kandis nime "*I Kinda Like It When a Lotta People Die*" (ee k "Mulle natuke meeldib, kui paljud inimesed surevad") ning ilmus pärast tema surma 2016. aastal.

Carlin oli tuntud musta huumori ja poliitikat, ühiskonda, religiooni, psühholoogiat ja inglise keelt puudutavate vaadete poolest.

Välislingid
-----------

* George Carlin andmekogus IMDb (inglise)

Viited
------



1. ↑  "George Carlin". *Encyclopedia Britannica*. 13. veebruar 2009. Vaadatud 24. novembril 2022.
2. ↑  Wright, Megh (24. august 2016). "George Carlin's Unreleased Album 'I Kinda Like It When a Lotta People Die' Is Out Next Month". *Vulture*. Vaadatud 24. novembril 2022.
3. ↑  "George Carlin". *Encyclopedia Britannica*. 13. veebruar 2009. Vaadatud 24. novembril 2022.
Assose akropol tänapäeva Türgi linnas Behramis
**Akropol** oli Vana-Kreekas linnriigi ehk polise keskele kaljukünkale ehitatud kindlus. Tuntuim on Ateena akropol.

Sõna *akropol* (kreeka keeles Ακρόπολις) tähendab "kõrgeimat templit" (*akros, akron* 'serv, äär' + *polis* 'linn'). Hilisemal ajal on sarnases tähenduses kasutatud näiteks sõna *tsitadell*.

Kaitse-eesmärgil valisid inimesed juba muistseil aegadel uue asula rajamiseks tihti kõrgema paiga, tihti järskude külgedega mäekünka. Paljudes maailma regioonides said just kindlustest keskused, mille ümber madalamale pinnale kasvasid suured linnad, näiteks tänapäeva Rooma. Kesk-Itaalias paiknevad paljud väikesed asulad tänini kindlustatud elupaikade ümber, mida nimetatakse *La Rocca*.

Omalaadseist tuntuim on Ateena akropol, mida ajalooliste seoste ning mitme kuulsa ehitise (eelkõige Parthenoni) tõttu tuntakse lihtsalt kui Akropoli. Kreeka mannermaalt levisid akropolid kiiresti Kreeka kolooniatesse.

Ehkki sõna *akropol* on Kreeka päritolu ning seostub peamiselt kreeka linnade Ateena, Argose, Teeba ja Korintosega, on seda kasutatud seda ka teiste sarnaste kindluste kohta, näiteks Roomas, Jeruusalemmas, keltide-aegses Bratislavas, paljudes Väike-Aasia linnades ning isegi Edinburghi Castle Rocki ja Iirimaal asuva Rock of Casheli kohta.

Mõnikord nimetatakse akropoliks ka maia linnade, näiteks Tikali ja Copáni keskseid komplekse, millesse kuuluvad väljakud ja püramiidid.
**Bingöli provints** (kurdi keeles *Çewlîg*, zaza keeles *Çolig*) on 1. järgu haldusüksus (provints) Ida-Türgis. Provintsi keskus on Bingöl.

Haldusjaotus
------------

* Adaklı ringkond (kurdi *Azarpêrte*)
* Bingöli ringkond (kurdi *Çewlik*, zaza *Çolig*)
* Gençi ringkond (kurdi *Dara Hênî*)
* Karlıova ringkond (kurdi *Kaniyê Reş*, zaza *Hêniyo Serdın*)
* Kiğı ringkond (kurdi *Gêxî*)
* Solhani ringkond (kurdi *Bongilan*)
* Yayladere ringkond (kurdi *Xorxol*)
* Yedisu ringkond (kurdi *Çêrme*)

Viited
------

1. ↑  Population of provinces by years - 2000-2018, vaadatud 9.03.2019.

Välislingid
-----------

* Bingöli provintsi koduleht (türgi keeles)

Türgi provintsid

Adana **·**  Adıyaman **·**  Afyonkarahisar **·**  Ağrı **·**  Aksaray **·**  Amasya **·**  Ankara **·**  Antalya **·**  Ardahan **·**  Artvin **·**  Aydın **·**  Balıkesir **·**  Bartın **·**  Batman **·**  Bayburt **·**  Bilecik **·**  Bingöl **·**  Bitlisi **·**  Bolu **·**  Burdur **·**  Bursa **·**  Çanakkale **·**  Çankırı **·**  Çorum **·**  Denizli **·**  Diyarbakır **·**  Düzce **·**  Edirne **·**  Elazığ **·**  Erzincan **·**  Erzurum **·**  Eskişehir **·**  Gaziantep **·**  Giresun **·**  Gümüşhane **·**  Hakkâri **·**  Hatay **·**  Iğdır **·**  Isparta **·**  İstanbul **·**  İzmir **·**  Kahramanmaraş **·**  Karabük **·**  Karaman **·**  Kars **·**  Kastamonu **·**  Kayseri **·**  Kilis **·**  Kırıkkale **·**  Kırklareli **·**  Kırşehir **·**  Kocaeli **·**  Konya **·**  Kütahya **·**  Malatya **·**  Manisa **·**  Mardin **·**  Mersin **·**  Muğla **·**  Muş **·**  Nevşehir **·**  Niğde **·**  Ordu **·**  Osmaniye **·**  Rize **·**  Sakarya **·**  Samsun **·**  Şanlıurfa **·**  Siirt **·**  Sinop **·**  Şırnak **·**  Sivas **·**  Zonguldak **·**  Tekirdağ **·**  Tokat **·**  Trabzon **·**  Tunceli **·**  Uşak **·**  Van **·**  Yalova **·**  Yozgat
**Jaume Duch Guillot** (sündinud 4. veebruaril 1962 Barcelonas) on Euroopa Parlamendi pressiesindaja alates 2006. aasta juulist, hariduselt jurist. 

Euroopa Parlamendi pressiesindaja Duch Guillot vastab meediapäringutele, peamiselt Brüsselis akrediteeritud ajakirjanike omadele. Teemad puudutavad valdavalt Euroopa Parlamenti kui institutsiooni. Samuti juhib pressiesindaja regulaarselt pressikonverentse täiskogu istungite ajal ning toetab parlamendi presidenti tema meediasuhetes. 

Duch Guillot on samuti meediadirektoraadi direktor parlamendi administratsiooni kommunikatsiooni peadirektoraadis, millesse kuulub veel pressiteenistus, veebikommunikatsiooni osakond, audiovisuaalne teenistus ja parlamendi veebitelevisioon europarltv. 

Enne pressiesindajaks ja direktoriks saamist oli Duch Guillot pressisaali juht (1999–2006) ning Euroopa Parlamendi presidendi José María Gil-Roblese isiklik pressinõunik. Oma karjääri parlamendi ametnikuna alustas ta 1990. aastal. 

Duch Guillot räägib hispaania, katalaani, prantsuse, inglise ja itaalia keelt. Ta on abielus ja tal on kolm last ning ta elab Brüsselis. Ta on avaldanud artikleid seoses Euroopa Liidu ja kommunikatsiooniga.

Välislingid
-----------

* Euroopa Parlamendi koduleht
* Euroopa Parlamendi pressiteenistus
* Euroopa noorte meediapäevade raames kirjutatud artikkel Jaume Duchist, inglise keeles
Aleuudi süviku kaart
**Aleuudi süvik** on ookeanisüvik Vaikse ookeani põhjaosas, mandrilaamade piiril, mis jookseb piki Alaska lõunarannikut ja Aleuudi saari. Süvik on umbes 3400 km pikkune, ulatudes kolme süviku kohtumispunktist, kus puutub kokku Ulahhani süvikuga läänes ja Kuriili-Kamtšatka süviku põhjaosaga, kohtumispunktini Kuninganna Charlotte'i süvikuga idas. Idaosas liigitatakse see piirisüvikuks, kuna Aleuudi süvik paikneb kontinendi piiril. Süvikuga paralleelsel Aleuudi subduktsioonil lasub Aleuudi kaar, vulkaaniliste saarte rida, mis kulgeb läbi avamere Alaska poolsaarest läände. Aleuudi süvik asub tektooniliste laamade piiril, kus Põhja-Ameerika laam surub Vaikse ookeani laama alla umbes 45° nurga all. Süviku laius väheneb umbes 76 mm aastas.

Süviku sügavaim koht on 7822 meetrit allpool merepinda 51,21°N, 174,83°E.

Viited
------

1. ↑  "Aleutian Trench". Originaali arhiivikoopia seisuga 25. veebruar 2014. Vaadatud 4. mai 2012.

Välislingid
-----------

* A New Perspective on Seismic Hazards in the Shumagin Gap, Alaska Earthquake Center
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib jäähokimängijast; jalgpalluri kohta vaata artiklit Alex Grant (jalgpallur).* |

---

Alex Grant 2012. aastal Wilkes-Barre/Scranton Penguinsi särgis
**Alex Grant** (sündinud 20. jaanuaril 1989 Antigonishis, Nova Scotias) on Kanada jäähokimängija, kes mängib kaitsjana KHL-i klubis Jokerit.

Aastatel 2005–2009 mängis ta Quebec Major Junior Hockey League'i klubides Saint John Sea Dogs ja Shawinigan Cataractes.

2007. aastal valiti ta NHL-i *draft* '​is Pittsburgh Penguinsi poolt 118. valikuna. NHL-is debüteeris Grant Anaheim Ducksi särgis 30. novembril 2013 mängus San Jose Sharksi vastu ja lõi selles mängus ka värava. Ta lõi värava ka oma teises mängus, kuid pärast seda ei saanud NHL-is Ducksi meeskonnas enam kordagi väljakule. NHL-is mängis Grant uuesti hooajal 2015–16 Arizona Coyotesi meeskonnas, pääsedes väljakule viies põhihooaja mängus, kuid ei kogunud neis ühtegi resultatiivsus punkti.

Aastatel 2009–2017 mängis Grant põhiliselt American Hockey League'is (AHL). Ta mängis sel perioodil kokku kuues AHL-i klubis: Wilkes-Barre/Scranton Penguins, Norfolk Admirals, Binghamton Senators, Springfield Falcons, Providence Bruins ja Iowa Wild.

2018. aastal siirdus Grant Euroopasse, liitudes Jokeritega. Oma debüüthooajal lõi ta KHL-is 13 väravat ja andis 23 väravasöötu. Samal hooajal valiti ta KHL-i tähtede mängule.

Välislingid
-----------

* Alex Grant KHL.ru lehel
* Alex Grant NHL.com lehel
* Alex Grant hockeydb.com lehel
Norbert Kaareste
**Norbert Kaareste** (sündinud 15. septembril 1986 Kärdlas) on eesti kommunikatsiooniekspert ja õhtujuht.

Haridus
-------

Lõpetas 2005. a Tallinna Arte Gümnaasiumi, 2009. a lõpetas Tartu Ülikooli ajakirjanduse osakonna bakalaureuseõppe suhtekorralduse erialal ja 2013. a Tallinna Ülikoolis Informaatika Instituudi teadusmagistriõppe.

Töö
---

Oli 2006–2007 Kaitseväe reporter-toimetaja ajalehes Sõdurileht, 2010–2014 Elroni müügi- ja kommunikatsioonijuht, 2015-2017 Alexela kommunikatsioonijuht, 2018 Callisto kommunikatsioonibüroo konsultant, 2019. Eesti suurima spaahotellide grupi Spa Tours turundus- ja kommunikatsioonijuht, 2020 Eesti Post turundusjuht, alates 2021 aastast on ta Creditinfo Eesti turundus- ja kommunikatsioonijuht. 

On töötanud ka ajakirjanikuna ajalehes Postimees, Tartu raadios Sun FM (endine Tartu Raadio), ajakirjas Arvutimaailm. 

Töötab ühtlasi ka pulmaisa ja õhtujuhina

Publikatsioone
--------------

* Norbert Kaareste: purunenud illusioonid, postimees.ee, 28. august 2007
* Norbert Kaareste: Mis läks Elroni kommunikatsioonis valesti ehk kuidas uued rongid üleöö kuulsaks said, epl.delfi.ee, 23. aprill 2014

Isiklikku
---------

Tal on neli last.

Viited
------

1. ↑  "Norbert.ee".

Kirjandus
---------

* Kais Allkivi. Tudengimees 2009 Norbert: ema, ma ei läinudki aia taha - vähemalt Ines arvab nii!, ohtuleht.ee, 2. oktoober 2009
* Helja Kaptein. Hiiumaa pole Mount Everest, meiemaa.ee, 27. jaanuar 2017

Välislingid
-----------

* Maris Üksti. Tudengimees Norbert otsib armastust, 3. oktoober 2009
Aleksei Tolstoi

**Aleksei Nikolajevitš Tolstoi** (hüüdnimi Seltsimees Krahv; 10. jaanuar 1883 (vkj. 29. detsember 1882) – 23. veebruar 1945) oli vene kirjanik, ajalooliste romaanide autor.

Tema isa oli erruläinud husaar ja maaomanik ning ema lastekirjanik. Kui Tolstoi ema oli kaks kuud rase, põgenes ta koos oma armukese Aleksei Apollonovitš Bostromiga kodust. Vastsündinud Aleksei kirjutas ta samuti Bostromi nimele. 13-aastaselt sai Aleksei Tolstoi teada, et ta bioloogiline isa on hoopis krahv Nikolai Aleksandrovitš Tolstoi, kuid sellest hoolimata jätkas ta elamist teda üles kasvatanud isa juures. Kuid Nikolai Tolstoi jättis oma pojale pärast surma 30 000 rubla ja väärika perekonnanime.[*viide?*]

1917. aasta Oktoobrirevolutsiooni ajal emigreerus ta Saksamaale ja hiljem Prantsusmaale. 1923. aastal naasis ta kodumaale, leppides ühtlasi ka kommunismiga. Tema tööd tasustati kolme Stalini preemiaga.

Tema sulest on ilmunud palju kuulsaid romaane, teiste seas ka "Insener Garini hüperboloid", "Aeliita" ja lastejutt "Kuldvõtmeke ehk Buratino seiklused", Carlo Collodi Pinocchio töötlus. 
Oma mahukate ajalooromaanidega "Kannatuste rada" ja "Peeter Esimene" üritas heakskiitvalt mõtestada ja õigustada bolševismi[*viide?*].

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Aleksei Tolstoi** |

* Vaapo Vaher, "Kalamari kirjaniku lõtvadel huultel" – Sirp 7. märts 2003, lk 7
Alestorm
**Alestorm** on Šotimaalt pärinev *power* ja *folk* *metal*'it viljelev ansambel, mille laulude temaatika on seotud piraatidega. Seetõttu on ansambli muusikastiili nimetatud ka piraadi-*metal*'iks.

Ansambel alustas tegevust 2004. aastal Battlehearti nime all, kuid alates 2007. aastast kannab see nime Alestorm. Battlehearti nime all anti välja kaks EP-d. Pärast plaadilepingu sõlmimist Napalm Recordsiga otsustati nime muuta, sest plaadifirma all tegutses juba sarnase nimega bänd, Battlelore. Alestormi esikplaat "Captain Morgan's Revenge" ilmus 2008. aastal. Aasta hiljem ilmus teine album "Black Sails at Midnight".

2010. aasta 1. novembril esines Alestorm koos Sabatoni ja Steelwingiga Eestis Rock Café klubis.

Koosseis
--------

* Christopher Bowes – vokaal, klahvpillid (alates 2004)
* Dani Evans – kitarr (alates 2008), bass (2006–2008), taustavokaal (alates 2006)
* Gareth Murdock – bass, taustavokaal (alates 2008)
* Peter Alcorn – trummid (alates 2010)

Välislingid
-----------

* Ametlik koduleht
**Aalto-1** on Soome teaduslik nanosatelliit, mille ehitasid Helsingi Aalto Ülikooli õpilased.

See on kuupsatelliit. Päikese jõul töötava Aalto-1 mass on umbes 4 kg ning selle mõõtmed on 34×10×10 cm. Satelliidi eeldatav eluiga on kaks aastat. Algselt oli aparaadi orbiidile lähetamine planeeritud 2013. aastaks. Aalto-1 start toimus kanderaketiga PSLV-C38 Indiast 23. juunil 2017. Aalto-1 on esimene täielikult soomlaste juhtimisel valminud satelliit.

Projekti ajalugu
----------------

Aalto-1 projekti alustati 2010. aastal, mil tehti esialgsed teostatavusuuringud. Need uuringud viidi läbi ülikooli kosmosetehnoloogiakursuse osana. 2011. aastal järgnes uurimusele esialgse disaini avaldamine. Aastal 2012 viidi läbi põhjalik disaini analüüs. Projekti käigus on moodustatud Aalto Ülikooli sisene interdistsiplinaarne koostöövõrgustik. Meeskonda kuulus liikmeid viiest ülikooli osakonnast. Lisaks moodustati konsortsium, kuhu kuuluvad mitmed Soome ülikoolid ning kosmosetööstuse ettevõtted. Konsortsiumi tuumiku moodustavad Aalto Ülikool, VTT, Helsingi Ülikool, Turu Ülikool ning Soome Meteoroloogiainstituut. Lisaks tehti projekti käigus koostööd teiste riikide ülikoolidega, sealhulgas Tartu Ülikooliga.
Aparaat läbis kõik vajalikud testid, sealhulgas vibratsioonitestid, termilise vaakumi testi ning tarkvaratestid.

Teaduslik missioon
------------------

Missiooni üheks tähtsamaks eesmärgiks on testida kosmoses elektrilist päikesepurje. Aalto-1 elektrilise päikesepurje eksperimendi käigus tahetakse katsetada mitmest jätkest koosnevat päikesepurje ning testida elektrostaatilist jõudu, mida avaldab purjele ionosfäärilise plasma voog. Samuti tahetakse testida elektrostaatilist plasmapidurit. Tegemist on päikesepurje kontseptsioonil põhineva tehnoloogia, mille eesmärgiks on eemaldada satelliit pärast tööaja lõppu orbiidilt. Seda selleks, et mitte tekitada kosmoseprügi.

Esimene elektrilise päikesepurje eksperiment viidi kosmosesse ESTCube-1 pardal aastal 2013. Selle katse käigus taheti mõõta purjele mõjuvat jõudu, aga mitte satelliiti orbiidilt alla tuua. Aalto-1 purjel on pikem jätke, seega saab tekitada suuremat elektrostaatilist tõmbejõudu, mis on piisav et tuua aparaat orbiidilt alla.

Vaata ka
--------

* ESTCube-1

Viited
------

1. ↑  "Aalto-1 – Summary". Aalto.fi. 2012. arhiveeritud algsest asukohast 23.12.2014. vaadatud 23.12.2014.
2. 1 2 3  "Aalto-1 nanosatellite project". wiki.aalto.fi. vaadatud 16.12.2016.
3. 1 2  "Aalto-1: The Finnish Student Nanosatellite". directory.eoportal.org. vaadatud 16.12.2016.

Välislingid
-----------

* Aalto Ülikooli wiki
* Aalto-1 Facebookis
* Aalto-1 Twitteris
Alex Callinicos, 2009
**Alexander Theodore Callinicos** (sündinud 24. juulil 1950 Lõuna-Rodeesias (Zimbabwes)) on inglise marksistlik intellektuaal. 

Callinicose isa oli kreeka vastupanuliikumise liige Teise maailmasõja ajal, ema pärineb aga inglise aristokraatia hulgast, mistõttu Callinicos on ka kuulsa inglise ajaloolase lord Actoni järeltulija. Callinicos õppis Oxfordi ülikoolis, kust sai ka filosoofiadoktori kraadi. Ta abiellus 1977. aastal Joanna Sedoniga, kellest sai aktiivne kommunist ning kes hiljem emigreerus Nõukogude Liitu. Callinicos töötas varem Yorki ülikoolis politoloogiaprofessorina, praegu on ta King's Colledge'is Londonis Euroopa Õpingute professor.

Callinicos on Inglise Sotsialistliku Töölispartei liige ning kuulub ka selle keskkomiteesse. Ta on tuntud osava sule- ja kõnemehena. Lisaks neomarksistlikele kirjutistele on Callinicos tegelenud ka filosoofiaga laiemalt, sealhulgas ajaloofilosoofiaga. Oma filosoofias on ta enim mõjutatud prantsuse marksistlikust filosoofist Louis Althusserist. Callinicost peetakse ka üheks parimaks inglise Lõuna-Aafrika eksperdiks.

Teoseid
-------

* *Althusser's Marxism*. Toimetaja. London: Pluto Press, 1976. ISBN 0-90438-302-4
* *Southern Africa after Soweto*. Koos John Rogersiga. London: Pluto Press, 1977. ISBN 0-90438-342-3
* *Southern Africa after Zimbabwe*. London: Pluto Press, 1981. ISBN 0-86104-336-7
* *Making history: agency, structure, and change in social theory*. Ithaca, N.Y.: Cornell University Press, 1988. ISBN 0-80142-121-7
* *Against Postmodernism: a Marxist Critique*. Cambridge: Polity Press, 1991. ISBN 0-31204-224-8
* *The revenge of history: Marxism and the East European revolutions*. 1991. ISBN 0-27100-767-2
* *Theories and narratives: reflections on the philosophy of history*. Durham: Duke University Press, 1995. ISBN 0-74561-201-6
* *Equality (Themes for the 21st Century)*. Cambridge: Polity Press, 2000. ISBN 0-74562-324-7

Välislingid
-----------

* Alex Callinicose indeks marxists.org-is
Alvar Aalto projekteeritud Aalto Ülikooli bakalaureusekeskus Otaniemis
**Aalto Ülikool** (soome keeles *Aalto-yliopisto*, rootsi keeles lühend **Aalto**) on Espoos ja Helsingis asuv ülikool, mis on tegev tehnika, majandusteaduse ja kunsti valdkonnas. Aalto Ülikool moodustati 2010. aastal, mil ühinesid Helsingi Tehnikaülikool, Helsingi Majandusülikool ja Helsingi Kunsti- ja Disainiülikool. Helsingi Ülikooli järel on Aalto Ülikool Soome suuruselt teine ülikool. Koolis õpib umbes 17 500 üliõpilast.

Aalto Ülikooli peamine linnak asub Espoos Otaniemis, kuhu on koondunud valdav osa ülikooli tegevusest. Ülikooli alla kuuluvad ka Aalto University Executive Education endises Majandusülikooli hoones Töölös, rahvusvahelise äri bakalaureuseprogramm Mikkelis ning Metsähovi raadioobservatoorium Kirkkonummis.

Aalto Ülikool on nimetatud soome arhitekti Alvar Aalto järgi, kes on Helsingi Tehnikaülikooli vilistlane ning on projekteerinud paljud Otaniemi linnaku õppehoonetest.

Ülesehitus
----------

Aalto Ülikool koosneb kuuest kõrgkoolist.

* Aalto Ülikooli insenerikool
* Aalto Ülikooli majanduskool
* Aalto Ülikooli keemiatehnoloogiakool
* Aalto Ülikooli alusteadustekool
* Aalto Ülikooli elektrotehnikakool
* Aalto Ülikooli kunsti-, disaini- ja arhitektuurikool

Viited
------

1. ↑  "Historia". *Aalto Ülikooli veebisait*. Vaadatud 15.11.2018.

Välislingid
-----------

* Ametlik koduleht
Aleuroliit
**Aleuroliit** on valdavalt aleuriidist koosnev settekivim.

Aleuroliit on purdkivim. Nagu nimetusest näha, koosneb ta peamiselt (rohkem kui 2/3 ulatuses) aleuriidile vastava terasuurusega osakestest (see suurus on 2–62,5 μm). Terasuuruselt on ta savi ja liiva vahepealne sete. Savi terasuurus on väiksem ja liiva terasuurus on suurem kui aleuroliidil.

Aleuroliit meenutab liivakivi, kuid on sellest peenemate teradega ja seetõttu siledama pinnaga. Aleuroliit erineb liivakivist oluliselt selle poolest, et poorid temas on palju väiksemad ja ta sisaldab sageli märksa rohkem saviosakesi.

Kuigi aleuroliiti aetakse vahel savikildaga segi, puuduvad aleuroliidil savikildale omane lõhelisus ja laminatsioon ehk õhukeste kihtide eraldumine kivimi pinnalt. Aleuroliit võib sisaldada konkretsioone. Välja arvatud juhul, kui saviosakeste sisaldus aleuroliidis on suur, jääb stratifikatsioon ehk lademelisus kivimis varjatuks ja aleuroliit kipub murenema kaldus nurga all, mis ei ole seotud lasumusega.

Esimesena kirjeldas aleuroliiti teaduslikult nõukogude petrograaf A. N. Zavaritski 1930.