recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Tõlkijate kaitsepühak Hieronymus. Michelangelo Merisi da Caravaggio, 1607. Malta
**Tõlkimine** on teksti vahendamine ühest keelest teise. Eesmärk on teksti sisu, stiili ja emotsiooni sihtkeelde ületoomine. 

See, kas tuleks eelistada teksti sisu, vormi, stiili, mõju või funktsiooni täpset vahendamist, sõltub žanrist ja eesmärgist. Tõlkimine eeldab tõlkijalt originaalkeele valdamist, et tajuda nüansse, ja oskust arusaadut sihtkeeles sõnastada. Suuline tõlkija on tõlk, kirjalikult teksti tõlkiv inimene on tõlkija.

Eesti kultuuris on tõlkel tähtis roll muuhulgas seetõttu, et piiblitõlke tõttu said kirjakeeles valitsevaks põhjaeesti murded ja juurdusid Eduard Ahrensi keeleuuendused.

Vaata ka
--------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Tsitaadid Vikitsitaatides: **Tõlkimine** |

* tõlk
* tõlkija
* tõlge
* tõlgendamine
* tõlketeadus
* tõlkeuniversaalid
* kirjeldustõlge
* rahvusvaheline tõlkijate päev
* piiblikeel

Viited
------

1. ↑  Väljataga, Märt (27. november 2008). "Tõlkimise teooriast ja praktikast". *Sirp*. Vaadatud 11.02.2021.
2. ↑  Toots, Kristo (28. september 2018). "Esimese eestikeelse Piibli mõju eestlusele ja eesti kirjakeelele" (PDF). *Euroopa keelte päeva üliõpilaskonverents*. Vaadatud 11.02.2021.
Felipe V. Hyacinthe Rigaud' maal (1701). Versailles' loss.
**Felipe V** (19. detsember 1683 – 9. juuli 1746) oli Hispaania kuningas 1700–1746. 

Ta oli Louis XIV pojapoeg ning Hispaania Borbóni dünastia rajaja.

Aastal 1700 suri eelmine Hispaania kuningas Carlos II lastetuna. Ka kõik tema õed-vennad, keda oli sündinud 12, olid selleks ajaks surnud. Carlos II isa Felipe IV järglastest olid elus vaid tema vanema täiskasvanuks saanud tütre Hispaania Maria Teresa, kes oli abiellunud oma onupoja, Prantsusmaa kuninga Louis XIII-ga, ainsa täiskasvanuks saanud poja Louis' kolm poega. Vanim poeg Louis pidi pärima Prantsusmaa trooni ja sellepärast ei valitud Hispaania uueks kuningaks teda, vaid keskmine vend Philippe, keda hakati hispaaniapäraselt nimetama Felipeks.

Felipe V abiellus kaks korda. Esimese abielu sõlmis ta 3. novembril 1701 Savoia hertsogi Vittorio Amedeo II tütre Savoia Maria Luisaga. Sellest abielust sündis neli poega, kellest kaks keskmist surid lapsena. Vanim poeg Luis abiellus Louise Élisabeth d'Orléansiga, kuid suri 17-aastaselt lastetuna. Noorim poeg Fernando VI päris trooni Felipe surma järel, kuid tema abielust ei sündinud samuti lapsi ja pärast tema surma läks Hispaania troon Felipe V teisest abielust sündinud lastele.

Pärast esimese abikaasa surma 14. veebruaril 1714 abiellus Felipe V 24. detsembril 1714 uuesti. Teine abikaasa Parma Elisabetta oli Parma hertsogi Ranuccio II ainus lapselaps, ehkki lapsi oli Ranucciol 14. Felipe ja Elisabetta abielust sündis seitse last, kellest kuus said täiskasvanuks. Vanim poeg Carlos III sai Hispaania kuningaks pärast oma poolvenna Fernando surma. Vanim tütar Hispaania Mariana Victoria sai Portugali kuningannaks. Kolmas (teine suri imikuna) poeg Filippo I päris Parma trooni. Teine tütar Hispaania Maria Teresa abiellus Prantsusmaa dofääni Louis-Ferdinandi, Louis XV pojaga, kellest sai kolme Prantsusmaa kuninga isa, ehkki Maria Teresaga sündis Louis-Ferdinandil üksnes üks noorelt surnud tütar. Neljas poeg Luis Antonio Jaime sai kardinaliks, ehkki ka tema järeltulev sugu kestab tänapäevani. Noorim tütar Hispaania Maria Antonieta Ferdinanda sai Sardiinia kuningannaks ja kolme Sardiinia valitseja emaks.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev:**Carlos II** | **Hispaania kuningas**1700–1724 I valitsemisaeg | Järgnev:**Luis I** |
| **Milano hertsog**1700-1706 | Järgnev:**Karl VI** |
| Eelnev**Luis I** | **Hispaania kuningas**1724-1746 II valitsemisaeg | Järgnev**Fernando VI** |
| Eelnev**Carlos II** | **Jeruusalemma kuningas**1700–1724 | Järgnev**Luis I** |
| Eelnev**Luis I** | **Jeruusalemma kuningas**1724–1746 | Järgnev**Fernando VI** |
**Tõlgendamine** on tegevus, millega selgitatakse välja õigusakti, lepingu või muu õigusallika tegelik sisu ehk mõte. Tõlgendamine on õigusteaduse meetod.

Tõlgendamise vajalikkus
-----------------------

Tartu Ülikooli võrdleva õigusteaduse professor Raul Narits on tõlgendamise vajalikkust põhjendanud järgmiselt: "Enne abstraktse õigusnormi rakendamist konkreetsetele elulistele asjaoludele peab õiguse rakendaja endale selgeks tegema õigusnormi sisu ja mõtte. Õigusnormi looja võib eksida terminite valikus või kasutada formuleeringutes ebatäpseid termineid. Taoline olukord muudab õiguse tõlgendamise tema rakendamisel hädavajalikuks." Õigusakti keel on spetsiifiline formaliseeritud keel, kus igal mõistel on talle omane juriidiliselt eriline ja kindel tähendus. Seetõttu võivad sõnad ja terved lausekonstruktsioonid õigustekstis omada tavakeelest oluliselt erinevat tähendust.

"Klassikalise" tõlgenduskriteeriumide käsitluse autor Friedrich Carl von Savigny on öelnud tõlgendamise mõtte kohta, et seaduse tõlgendamise ülesanne on asetada ennast mõtetes seadusandja kohale ja korrata kunstlikult tema tegevust. Nii on tõlgendus seaduse sees oleva mõtte rekonstruktsioon.

Tõlgendusvõtted
---------------

Von Savigny eristas nelja peamist tõlgendusvõtet: grammatiline, loogiline, süstemaatiline ja ajalooline tõlgendamine.

### Grammatiline tõlgendamine

**Grammatiline tõlgendamine** selgitab õigusakti sõnastust keeleliselt, määrates kindlaks sõnade ja lausete tähenduse. Suure tähendusega on keele üldmõistete ja juriidiliste mõistete eristamine. Grammatiline tõlgendamine võib hõlmata sõnaraamatute ja entsüklopeediate kasutamist, samuti sõnade ja fraaside vaheliste süntaktiliste seoste analüüsi. 

### Süstemaatiline tõlgendamine

**Süstemaatilisel tõlgendamisel** võetakse mõistete tähenduse kindlakstegemisel arvesse kõiki asjassepuutuvaid õigusakte, mitte ainult seda, mida tõlgendatakse. Seaduses defineeritud mõistele võib olla tehtud täpsustusi ja kitsendusi muudeski seadustes.

### Ajalooline tõlgendamine

**Ajalooline tõlgendamine** selgitab välja õigusakti väljaandmise ajal valitsenud ning õigusakti loomiseni viinud tingimused, olukorrad ja põhjused. Siin saab kasutada õigusakti ettevalmistusmaterjale (nn *travaux preparatoires,* näiteks seaduseelnõude seletuskirjad, parlamendiarutelude stenogrammid).

### Teleoloogiline tõlgendamine

**Teleoloogiline tõlgendamine** püüab õigusakti mõtet tuvastada selle vastuvõtmise eesmärgi ja autorite kavatsuste kaudu. Siin kasutatakse ühe allikana õigusakti preambulit.

Vaata ka
--------

* õigusloome
* kohaldamine
* tõlgendamine

Välislingid
-----------

* Katrin Hendrikson. "Lepingute tõlgendamine." (Tartu Ülikooli õigusteaduskond, tsiviil- ja kaubandusõiguse õppetool, kursusetöö 1996. Juhendaja Irene Kull)
**XXXV NSV Liidu meistrivõistlused rahvusvahelises kabes** peeti 7.–26. märtsini 1989 Taškendis. 

Algselt pidi turniir toimuma üleüldse Vilniuses, kuid pärast leedulaste loobumist viidi see üle Usbekistani. Taškendi kliima osutus osavõtjatele raskeks, nii jättis haigestumise tõttu turniiri täiesti pooleli Vladimir Traitelovitš, aja maha olid aga sunnitud võtma veel ka Aleksei Verhovõhh, Mihhail Korenevski ja Nikolai Mištšanski. 

Kolmandat korda tuli NSV Liidu meistriks Aleksandr Baljakin.

| Koht | Nimi | AB | VV | AŠ | AT | RL | VŠ | JV | NM | VM | IK | GV | AV | MK | AG | LT | VK | AG | Punkte |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | Aleksandr Baljakin | \* | 1 | 1 | 1 | 1 | 1 | 1 | 1 | 1 | 1 | 1 | 2 | 2 | 1 | 2 | 2 | 1 | **20** |
| 2. | Vadim Virnõi | 1 | \* | 1 | 1 | 1 | 1 | 1 | 1 | 1 | 1 | 2 | 2 | 2 | 1 | 1 | 1 | 1 | **19** |
| 3. | Aleksandr Švartsman | 1 | 1 | \* | 1 | 1 | 1 | 1 | 1 | 2 | 2 | 1 | 1 | 1 | 1 | 1 | 1 | 2 | **19** |
| 4. | Aleksei Tšižov | 1 | 1 | 1 | \* | 1 | 1 | 1 | 1 | 1 | 2 | 1 | 1 | 1 | 1 | 1 | 2 | 1 | **18** |
| 5. | Rostislav Leštšinski | 1 | 1 | 1 | 1 | \* | 1 | 2 | 1 | 1 | 1 | 1 | 1 | 1 | 1 | 1 | 1 | 1 | **17** |
| 6. | Vjatšeslav Štšegolev | 1 | 1 | 1 | 1 | 1 | \* | 1 | 1 | 1 | 1 | 1 | 1 | 1 | 1 | 1 | 1 | 2 | **17** |
| 7. | Jevgeni Vatutin | 1 | 1 | 1 | 1 | 0 | 1 | \* | 1 | 1 | 1 | 1 | 1 | 1 | 1 | 2 | 1 | 2 | **17** |
| 8. | Nikolai Mištšanski | 1 | 1 | 1 | 1 | 1 | 1 | 1 | \* | 1 | 1 | 1 | 1 | 1 | 1 | 1 | 1 | 1 | **16** |
| 9. | Vladimir Milšin | 1 | 1 | 0 | 1 | 1 | 1 | 1 | 1 | \* | 1 | 1 | 1 | 1 | 2 | 1 | 1 | 1 | **16** |
| 10. | Yig'al Koyfman | 1 | 1 | 0 | 0 | 1 | 1 | 1 | 1 | 1 | \* | 1 | 1 | 1 | 1 | 2 | 2 | 1 | **16** |
| 11. | Guntis Valneris | 1 | 0 | 1 | 1 | 1 | 1 | 1 | 1 | 1 | 1 | \* | 1 | 1 | 1 | 0 | 2 | 1 | **15** |
| 12.–13. | Aleksei Verhovõhh | 0 | 0 | 1 | 1 | 1 | 1 | 1 | 1 | 1 | 1 | 1 | \* | 1 | 1 | 1 | 1 | 2 | **15** |
| 12.–13. | Mihhail Korenevski | 0 | 0 | 1 | 1 | 1 | 1 | 1 | 1 | 1 | 1 | 1 | 1 | \* | 1 | 1 | 1 | 2 | **15** |
| 14. | Anatoli Gantvarg | 1 | 1 | 1 | 1 | 1 | 1 | 1 | 1 | 0 | 1 | 1 | 1 | 1 | \* | 1 | 1 | 0 | **14** |
| 15. | Leonid Tsipes | 0 | 1 | 1 | 1 | 1 | 1 | 0 | 1 | 1 | 0 | 2 | 1 | 1 | 1 | \* | 1 | 0 | **13** |
| 16. | Vladimir Kolesnik | 0 | 1 | 1 | 0 | 1 | 1 | 1 | 1 | 1 | 0 | 0 | 1 | 1 | 1 | 1 | \* | 2 | **13** |
| 17. | Artur Goihman | 1 | 1 | 0 | 1 | 1 | 0 | 0 | 1 | 1 | 1 | 1 | 0 | 0 | 2 | 2 | 0 | \* | **12** |
| – | Vladimir Traitelovitš |  | 0 |  |  | 1 | 0 |  |  |  | 0 | 1 |  |  |  |  |  |  |  |

  


NSV Liidu meistrivõistlused rahvusvahelises kabes

1954 **·**  1955 **·**  1956 **·**  1958 **·**  1959 **·**  1960 **·**  1961 **·**  1962 **·**  1963 **·**  1964 **·**  1965 **·**  1966 **·**  1967 **·**  1968 **·**  1969 **·**  1970 **·**  1971 **·**  1972 **·**  1973 **·**  1974 **·**  1975 **·**  1976 **·**  1977 **·**  1978 **·**  1979 **·**  1980 **·**  1981 **·**  1982 **·**  1983 **·**  1984 **·**  1985 **·**  1986 **·**  1987 **·**  1988 **·**  1989 **·**  1990 **·**  1991
Erinevad katusekalde suurused
**Katusekalle** on katuse vertikaalse tõusu näitaja, mis on jagatud selle horisontaalsele pinnale. Geomeetrias ja trepi konstruktsioonis nimetatakse seda kaldeks ning trigonomeetrias puutuja funktsiooniks.

Inglise mõõtesüsteemis (*imperial measure system*) väljendatakse tavaliselt tõusu esimesena ja horisontaalset pikkust teisena. Horisontaalse pikkuse läbimõõt nomineeritakse 12-le, mis annab suhte mitu tolli kallakut on iga 12 tolli kohta. Näiteks 03:12, 05:12 jne. Riigid, kus kasutatakse meetermõõdustikku kasutatakse mõistet (mitme) kraadise nurga all.

Katusekalde eesmärgiks on katustelt vihma ja lume ära suunamine. Tavaliselt kasutatakse piirkondades, kus on tihedad vihma- või lumesajud, suuremat katusekallet. Näiteks troopilises Uus-Guineas Longhouse'is ulatub kalle maapinnani. Põhja-Euroopas on tüüpilised tugevad lumesajud, seetõttu on katusekalle järsem. Mõningates piirkondades on ehitusnormides nõutav väike kalle, näiteks New Yorgis. Kanadas on nõutav katusekalle 6:12 sammu ehk 26,6 kraadi.Katuse kalle sõltub mitte ainult kliimast, vaid ka katusekattematerjalist. Õlgkatusel on suurem kalle kui kahhelkatusel. Raudplekkidega kaetud katustel võib olla väiksem kalle kui nendel, mis on kaetud kiltkivi või katusekiviga. Katusekatte isepuhastuv toime väheneb väiksemate kallete puhul ja suureneb sambla moodusutmise oht. Kui kalle ei taga kaitset vee kogunemisest, siis on vajalikud täiendavad meetmed, näiteks veekindel katuseplaat. Kõige populaarsemad katusekalded: madal kalle 12/1, 12/2 ja 12/4, keskmine kale 12/6 ja järsk kalle 12/9.[*viide?*]

Arvestus
--------

Katusekallet määrab katuse kõrgus h (vertikaalne kaugus katuseharjast räästani) ja põhimõõt g kuni katuseharjani (horisontaalne kaugus katuseharjast räästani). Katusekallet saab arvutada trigonomeetriliselt:

{\displaystyle \alpha =\arctan {\frac {h}{g}}}
Kaldenurga teisendamisel aitavad järgmised valemid:

{\displaystyle \tan \alpha =x}
{\displaystyle \alpha =\arctan \left(x\right)}
Seega vasatab katusekalle 45° kaldele 100%.

Viited
------

1. ↑  "Katused". *hariduskeskus.ee*. Vaadatud 18.03.2021.
**Ants Mellik** (1. juuni 1926 Tartu – 26. september 2005 Tallinn) oli eesti arhitekt.

Elukäik
-------

Lõpetas 1944. aastal Tallinna Reaalkooli, jätkas õpinguid Tallinna Polütehnilises Instituudis, mille lõpetas 1950. aastal. 1952–1956 oli Ehituse Teadusliku Uurimise Instituudis aspirant ja 1958–1968 teadur. Töötas 1956–1957 Eesti NSV Riiklikus Ehituskomitees ja 1957–1961 Estonprojektis. 1957–1958 oli ta Tallinna linna Töörahva Saadikute Nõukogu Täitevkomitee arhitektuuriosakonnas ning 1968–1992 EKE Projektis.

Isiklikku
---------

Tema vanemad olid skulptor Voldemar Mellik ja Linda Mellik. Vend oli arhitekt Tõnu Mellik.

Looming
-------

Ants Mellik esindas modernistliku arhitektuurikäsitlust, mille järgi arhitektuur kasvab välja ühiskonna vajadustest, konkreetsetest oludest ja demokraatlikest vajadustest.

Ants Mellik koostas Tallinna Hiiu kvartali planeeringu ja projekteeris sinna punktelamud Ilmarise tänavale. Seda elamuprojekti rakendati ka Keilas ja muudetuna Mustamäel. Tegi planeeringukavad Kolga-Aadla, Kiiu-Aadla, Viinistu, Põdrangu, Treimani ja teistele asulatele.

1950. hakkasid Teaduste Akadeemia Ehituse ja Ehitusmaterjalide Instituudi teadlastekollektiivid (Harald Arman, Alar Kotli, Ants Mellik, Heino Parmas ja Leonid Volkov) looma elamutele eksperimentaalprojekte, kuid sellega kaasnes palju puudusi. Nende kõige õnnestunum eksperimentaalelamu oli 1960. aastate algul püstitatud Gonsiori 18 Televisioonimaja vastas. See sisaldas konstruktiivse uuendusena suurte sildeavaga põikikandeseinu, mis võimaldasid vabamat ruumijaotust ning soosisid läbi maja ulatuvaid kortereid.

Hinnatud on ta ühepereelamud "Ants" ja "Ando", mida alates 1977. aastast ehitati palju. "Antsu" näited on leida näiteks Ääsmäel. "Antsu" projekt on eestlaslik kõrge viilkatuse ja väljaehitatud mansardkorruse ning kahe välisuksega. Sama katuse alla jäävad ka saun, garaaž ja väikesed abiruumid.

Palju on kasutatud 1982. aastast kolmekorruselise sektsioonelamu EKE−10 ja kahekorruselise ridaelamu projekte. 1990. aastast hakkas ta projekteerima taluelamuid ja majapidamishooneid.

Koos Ülle Kupriga projekteerisid nad Armeeniasse Spitakki maavärinas kannatanuile ühepereelamuid ning Karjalasse Jakkimi 18 korteriga silikaltsiitpaneelelamu ja 1991. aastal lastepäevakodu.

Tunnustus
---------

* Koos Tõnu Mellikuga planeeringuvõistluse I-II auhind (1958)
* EKE Projekti ühepereelamu projektide võistlusel II auhind (1958)

Viited
------

1. 1 2  "Ants Mellik". Vaadatud 09.05.2018.
2. 1 2 3 4 5 6  *EKABL*. Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus. 1996. Lk 308.
3. ↑  *Akadeemia nr 6*. Tartu: OÜ Greif. 1995. Lk 1153.
4. ↑  Mart Kalm (2002). *Eesti 20. sajandi arhitektuur*. Tallinn. Lk 332.
5. ↑  "Pilguheit Antsude ja Maiede kerkimise aega". Vaadatud 09.05.2018.

Välislingid
-----------

* Ants Melliku tüüpprojekt "Ants"
* Punktelamu Tallinnas Ilmarise tänaval
* Ants Melliku suguvõsa andmed Genis
* Eksperimentaalne korterelamu Tallinnas Gonsiori 18
* Eksperimentaalne korterelamu Tallinnas Gonsiori 18, vaade hoovi poolt
* RPI Eesti Põllumajandusprojekti peaarhitekt Kaljo Vanaselja (paremal) ja viienda osakonna peaarhitekt Ants Mellik töö juures
**Ants Kallikorm** (4. september 1938 Tartu – 21. oktoober 2001 Tartu) oli eesti biokeemik.

Ta lõpetas 1963. aastal Tartu Riikliku Ülikooli (TRÜ). Alates 1963. aastast aspirantuuris Moskvas, meditsiinikandidaat 1966. Bioloogiadoktor 1979. 

Töötas aastatel 1967–1979 TRÜ meditsiini kesklaboratooriumis (1972–1979 juhataja, 1973–1974 Londoni Ülikooli stažöör).

Aastatel 1979–1981 oli ta TRÜ üld- ja molekulaarpatoloogiainstituudi direktor, 1983. aastast professor. Aastatel 1981–1992 oli ta TRÜ / Tartu Ülikooli teadusprorektor. 

Alates 1992. aastast tegeles eraettevõtlusega.

Ta on uurinud peamiselt kilpnäärme hormoonide osa ja toimemehhanismi organismi eri seisundite korral, loonud uusi (radioimmunoloogilisi jm) uurimismeetodeid ja aparaate (densitomeetreid, ketaselektroforeesiaparaadi jm).

Töid
----

* *"Modulation of stimulation frequency responses of functional parameters in hyperthyroid rat papillary muscles"*. Canadian Journal of Physiology and Pharmacology 1990. Lk 68

Tunnustus
---------

* 1985 Eesti NSV teeneline teadlane

Kirjandus
---------

* Eesti teaduse biograafiline leksikon, 1. köide. Tallinn 2000
* Eesti entsüklopeedia, 14. köide. Tallinn 2000. Lk 133

Välislingid
-----------

* Haud Tartu Vana-Jaani kalmistul
Oliiviõli tootmise töökoda Klazomenais
**Klazomenai** (*Κλαζομεναί*, ladina *Clazomenae*) oli Vana-Kreeka linn Joonias (praegu **Kilizman** 36 km İzmirist lääne pool Urla lähedal Türgis) İzmiri lahe kaldal.

Klazomenai kuulus Joonia linnade liitu.

See oli üks esimesi linnu, kus hakati vermima hõbemünte.

Sealt oli pärit filosoof Anaxagoras.

Ajalugu
-------

Linna rajasid 9. sajandil eKr kolonistid põhiliselt Phleiusist ja Kleonaist. Lähedusse rajati hiljem Smürna linn.

Aastal 650 eKr rajasid kolonistid Klazomenaist Abdera linna.

Algul paiknes Klazomenai maakitsusel, mis ühendas sisemaad poolsaarega, millel asus Erythrai. Sellest linnast eraldas Klazomenaid kõrgendike ahelik, mis kandis Mimase nime. Hiljem (arvatavasti Joonia ülestõusu ajal 5. sajandi alguses eKr) viisid pärslaste sissetungi kartvad linnaelanikud linna üle väiksele saarele kõrval asuvas merelahes. Hiljem ühendas Aleksander Suur tammi abil saare mandriga. Selle tammi jäänused on praegugi näha. Aastal 496 eKr vallutasid linna Daurisese juhtimisel pärslased.

5. sajandil eKr kuulus Klazomenai mõnda aega Ateenale. Keset Peloponnesose sõda (412 eKr) tõstis linn mässu, kuid pidi varsti siiski uuesti tunnistama Ateena ülemvõimu. Linn lõi tagasi Lakedaimoni rünnaku.

Aastal 387 eKr langes Klazomenai Pärsia võimu alla, kuid vermis ka pärast seda oma münte.

Rooma riigi võimu all kuulus Klazomenai *Asia* provintsi ning oli maksudest vabastatud.

Religioon ja mütoloogia
-----------------------

Linnas austati peamiselt Apollonit.

Müüdi järgi tuli Apollon luikede veetud kaarikul oma talvekodust Hüperboreast lõunasse. Klazomenais elas palju luiki. Arvatakse, et tegusõna *klazō* käis luikede häälitsuse kohta. Luik Klazomenai müntide aversil on nii Apolloni atribuut kui ka Klazomenai piltmõistatus.

Arheoloogia
-----------

Linna asukoht on veel näha, kuid varemed on peaaegu täielikult laiali tassitud.

Klazomenaist leitud maalitud terrakotasarkofaagid on üks tähelepanuväärsemaid Kristuse-eelse 6. sajandi Joonia maalikunsti mälestisi. Tuntud on ka Klazomenai kore, torsona säilinud skulptuur.

Klazomenaist on hiljuti leitud vanimad teadaolevad oliiviõli valmistamise seadmed. Samuti on alust arvata, et Klazomenaist hakati esimesena oliiviõli meritsi välja vedama. Üks Urla ettevõte on hakanud oliiviõli samal kombel tootma ja nende äri edeneb.

Välislingid
-----------

* Sissekanne entsüklopeedias *The Princeton Encyclopedia of Classical Sites* (*inglise keeles*)
* Väljakaevamiste koduleht

*Artiklis on kasutatud materjali inglis- ja saksakeelsest Vikipeediast seisuga 26.10.2007.*
**Kalasabatapp** on puitseotis (tapp), mis koosneb trapetsikujulisest tapikeelest ja keelepesast.

Kalasabatappidel peetakse kõige optimaalsemaks kaldenurgaks lehtpuu puidul 1:8 ja okaspuu puidul 1:6. Tihti kasutatakse kalasabatappe sahtlite, karpide ja mööbli valmistamisel, sest see on tugev seotis ja jätab ilusa mustri.

Kalasabatappide liigid
----------------------

**Läbiv kalasabatapp** on tapiliik, kus tapikeeled jäävad mõlema detaili nurgas nähtavaks.

*Joonis 1*. Läbiv kalasabatapp**Läbiv kahekordne kalasabatapp** koosneb ühest kalasabatapist, millest on välja lõigatud uus tapp. Eelnevast tapist jääb alles umbes 4 mm.

*Joonis 2*. Topelt kalasabatapp**Poolpeidetud kalasabatapp** on selline kalasabatapp, mida kasutatakse sahtlite ja karpide esinurkade kinnitamiseks nii, et tapiseotis jääb suletud asendi puhul varjatuks.

*Joonis 3*. Poolpeidetud kalasabatapp

  

**Peidetud kalasabatapp** sarnaneb konstruktsioonilt läbiva kalasabatapiga, aga erineb selle poolest, et seotis on detaili või elemendi sisse peidetud 45-kraadise eerungnurgaga. 

**Kaldkalasabatapi** erinevus seisneb selles, et selle tapid on töödeldud kalde alla.

Kalasabatappide valmistamine
----------------------------

Algselt valmistati tappe peitli ja kirvega. Tänu tööstusrevolutsiooni arenguga tulid uued ja paremad töötlemisviisid. Tänapäeval võib kalasabatappide valmistamiseks kasutada valmisrakist või kopeerrõngast, mille abil saab kalasabatapid kiirelt ja lihtsalt valmis freesida.

Viited
------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8  Jackson, A. Day, D. (2006) Puutöömeistri käsiraamat. Tallinn: TEA Kirjastus. 352 lk.
2. ↑  Dovetail Layout: What Ratio or Degree?, vaadatud 26.05.2020.
3. 1 2 3   (27.02.2020)
4. 1 2  Dovetail Joint Uses, vaadatud 26.05.2020.
5. 1 2 3  Good Wood Joints[*alaline kõdulink*], vaadatud 27.05.2020
6. ↑  Woodwork step-by-step[*alaline kõdulink*], vaadatud 27.05.2020
Lavassaare valla vapp
**Lavassaare valla vapp** on Pärnu maakonnas asunud endise Eesti haldusüksuse Lavassaare valla vapp.

Vapp kinnitati Eesti Vabariigi Riigikantselei riigisümboolika osakonna poolt 14. mail 2004 ning oli kasutusel 20. oktoobrini 2013, kui Lavassaare vald ühines Audru vallaga. Uue valla nineks sai Audru vald ning kasutusele jäi Audru valla vapp. Lavassaare valla vapp anti hoiule Lavassaare Külaseltsile.

Lavassaare valla vapi autor on Priit Herodes.

Vapi kirjeldus
--------------

Lavassaare valla vapi rohelisel kilbil on siseäärisena kuldne ehisnöör, mille kaunistused koosnevad sõõrikujulistest marjadest ja lehtedest. Kilbi parempoolses ülanurgas on kuldne ruut kahe diagonaalse musta joonega. Mustad jooned langevad paremalt vasakule.

Põhjendus
---------

Roheline sümboliseerib loodust ja elu. Kollane ääris tähistab valda ning seda ümbritsevad lehed ja marjad valla rikkusi. Kollane ruut kahe musta diagonaalse joonega tähistab Pärnu maakonda, kohalikku turbatööstust, kitsarööpmelist raudteed ning Lavassaares asuvat raudteemuuseumi.

Vapi kasutamise kord
--------------------

1. Värvides ja värvideta vapi kujutist kasutatakse volikogu, vallavalitsuse ja ametiasutuse hallatavate asutuste dokumendiplankide, pitsatite, trükiste, suveniiride, siltide jms kujunduselementidena. Muudel juhtudel reguleerib vapi kujutise kasutamist vallavalitsus.
2. Vapi kujutisega pitsat on sõõr, mille keskel on vapi kujutis. Pitsati läbimõõt on 3,5 cm.
3. Teistel juhtudel toimub vapi kasutamine ainult vallavalitsuse loal.

Vaata ka
--------

* Lavassaare valla lipp

Välislingid
-----------

* Lavassaare valla sümboolika Lavassaare valla kodulehel
* Lavassaare valla sümbolid Riigikantselei kodulehel
* Lavassaare valla vapp lehel geraldika.ru
**Ants Martins** (sündinud 25. november 1933 Põltsamaa) on eesti tehnikateadlane.

Ta on lõpetanud 1953. aastal Põltsamaa Keskkooli ja 1958. aastal Tallinna Polütehnilise Instituudi energeetika erialal. Ta on õppinud aspirantuuris aastatel 1962–1965 Eesti NSV Teaduste Akadeemia ja aastatel 1965–1967 selle Termofüüsika ja Elektrofüüsika Instituudis ning kaitsnud 1967. aastal väitekirja ja saanud tehnikakandidaadi kraadi.

1958. aastast töötas Eesti NSV Teaduste Akadeemia Energeetika Instituudis ja Termofüüsika ja Elektrofüüsika Instituudis.

2002. aastast töötab Tallinna Tehnikaülikoolis, 2016. aasta seisuga selle soojustehnika instituudis.

Tunnustus
---------

* 1982 – hõbemedal Rahvamajanduse Saavutuste Näituselt ("Eesti põlevkivide kaheastmelise põletamise seade")

Viited
------

1. ↑  TTÜ Soojustehnika instituudi koosseis

Kirjandus
---------

* "Martins, Ants". // Eesti teaduse biograafiline leksikon. II kd, Kj–M. Tallinn 2005. Lk 543-544.

Välislingid
-----------

* Ants Martins Eesti Teadusinfosüsteemis

 *Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.*
**Klaverifestival "Klaveri embuses"** oli muusikafestival, mis toimus 2018. aastal Kadrioru lossi saalis ning keskendus eesti pianistide ja eesti heliloojate loomingu esitlemisele.

"Klaveri embuses" '18
---------------------

2018. aasta festival toimus 7.–8. juulil Kadrioru lossi saalis ning oli pühendatud Eesti Vabariigi 100. aastapäevale. Igal kontserdil kõlas Eesti heliloojate looming ning esinesid vaid Eesti interpreedid.

### 7. juuli

#### 16.00 Avakontsert "Klaver ja vanad sõbrad"

Esinesid telesarjast "Klassikatähed" tuntud Kristiina Rokaševitš klaveril, Katariina Maria Kits viiulil ja Valle-Rasmus Roots tšellol. Kavas olid Elleri, Šostakovitši ja Smetana teosed klaveritriole. 

#### 19.00 Klaveriõhtu "Eraklik klaver"

Esimese päeva lõpetas soolokontsert, kus Age Juurikas esitas Eduard Tubina ja Enrique Granadose loomingut.

Päevakontserdi esinejad. Foto: Anna-Margret Noorhani
### 8. juuli

#### 16.00 Päevakontsert "Klaver ja ootamatud külalised"

Festivali teine päev algas andekate noorte kontserdiga, kus astuvsid üles Sven-Sander Šestakov (klaver), Laura Pähkel (flööt) ja Hanna Taube (saksofon). Kontserdi kava on rikkalik, kõlab nii Eller, Kareva, Aints, Mozart, Porro, Peterson kui ka Eychenne, samuti oli kavas kaks Eesti esiettekannet. 

#### 19.00 Lõppkontsert "Klaveripidu"

Eesti klaveriduode galakontserdil astusid üles viis hinnatud Eesti klaveriduot: Tallinna klaveriduo (Nata-Ly Sakkos ja Toivo Peäske), Argo ja Arko klaveriduo (Argo Jentson ja Arko Narits), klaveriduo Jorma Toots ja Ebe Müntel, klaveriduo Maila Laidna ja Tiiu Sisask ning klaveriduo Rein Rannap ja Mihkel Mattisen. Kavas on Schubert, Rahmaninov, Mozart, Ravel ja Rannap.

Välislingid
-----------

* Festivali "Klaveri embuses" koduleht
* Festivali ametlik Facebooki lehekülg
* Festivali kajastus EV100 lehel
**Mõhnjalalised** (*Tylopoda*) on sõraliste alamselts, mille ainus retsentne sugukond on kaamellased. Mõhnjalalisi on peetud ka eraldi seltsiks.

Mõhnjalaliste eritunnuste seas on loote arengu eripärad. Amnioni, allantoisi ja rebukoti ehitus ja areng on tunduvalt teistsugused kui teistel sõralistel. Platsenta on difuusne, algelisem kui teistel sõralistel. 

Nende jäsemetel on kaks varvast, millel on nürid kõverad küünised. Sõrg puudub. Kõndides nad ei toetu varbaotstele nagu teised sõralised ja paljud muud imetajad, vaid kõigile varbalülidele. Talla moodustab pehme elastne sidekoeline mõhn (või kaks mõhna), mille järgi mõhnjalalised on nime saanud.

Taksonoomia
-----------

Mõhnjalaliste sugukonnad jaotuvad nii:

* + sugukond†*Homacodontidae* (*Altiaconodontidae*, *Bunomerycidae*)
* ülemsugukond †*Anoplotherioidea*
	+ sugukond †*Anoplotheriidae*
	+ sugukond †*Cainotheriidae*
	+ sugukond †*Dacrytheriidae*
* ülemsugukond *Cameloidea*
	+ sugukond †*Oromerycidae*
	+ sugukond *Camelidae* (kaamellased)
* ülemsugukond †*Oreodontoidea*/*Xiphodontoidea*/*Merycoidodontoidea*
	+ sugukond †*Agriochoeridae*
	+ sugukond †*Merycoidodontidae*
	+ sugukond †*Xiphodontidae*

Väljasurnud sugukondadena on kirjanduses välja toodud ka 
*Amphimerycidae* ja *Poebrotheriidae*.
**Ants Kulgevee** (31. jaanuar 1947 – 22. september 2019) oli eesti autosportlane ja autospordi edendaja. 

Ants Kulgevee lõpetas 1965. aastal Tallinna 7. Keskkooli ja 1970. aastal Tallinna Polütehnilise Instituudi.

Tema sportlastee ralliradadel sai alguse 1970. aastate alguses Jaak Tammeka kaardilugejana. Moskvitšide klassis võitis rallipaar 1974. aastal Eesti meistrivõistlustel pronksmedali. Veelgi suurem edu saatis Ants Kulgeveed Jaagu venna Joel Tammekaga, kellega võideti Nõukogude Liidu meistrivõistlustel 1984. aastal spetsiaalautode klassis pronksmedal ning 1988. aastal kuldmedal. Samal aastal saavutati sotsialismimaade Sõpruse karikavõistlustel teine koht.

Ants Kulgevee säravamateks sportlassaavutusteks on veel oma klassi võit 1983. aasta Soome MM-rallil ning sama ralli üldarvestuse 22. koht 1987. aastal. Teed rajav oli Eesti autospordis ka Kamaziga saavutatud teine koht 1989. aasta Pariisi – Sierra Leone veoautorallil Objectif Sud. Eesti spordiajakirjanikud valisid rallipaari Tammeka-Kulgevee 1984. ja 1988. aastal Eesti parimaks tehnikaspordivõistkonnaks.

Ants Kulgevee sportlasteed tähistavad veel mitu Eesti meistrivõistluste medalit ja kolm legendaarse Tehumardi ralli rallivõitu. Silmapaistvate saavutuste eest pälvis Ants Kulgevee 1982. aastal meistersportlase ning 1987. aastal autospordi suurmeistri aunimetuse.

Ants Kulgevee oli 1989–1992 Eesti Autospordiföderatsiooni rallikomitee ja 1992–2001 Eesti Autospordiliidu juhatuse liige ning 1989–1991 Vana Tooma ralli direktor. 
Aastaid aitas Kulgevee eri ametites kaasa Eesti autorallide korraldamisele.

Välislingid
-----------

* "Lahkus autoralli suurmeister Ants Kulgevee" sport.postimees.ee, 23. september 2019
Lavassaare valla lipp
**Lavassaare valla lipp** on Pärnu maakonnas asunud endise Eesti haldusüksuse Lavassaare valla lipp.

Lipp kinnitati Eesti Vabariigi Riigikantselei riigisümboolika osakonna poolt 14. mail 2004 ning oli kasutusel 20. oktoobrini 2013, kui Lavassaare vald ühines Audru vallaga. Uue valla nimeks sai Audru vald ning kasutusele jäi Audru valla lipp. Lavassaare valla lipp anti hoiule Lavassaare Külaseltsile.

Lavassaare valla lipu autor on Priit Herodes.

Lipu kirjeldus
--------------

Lavassaare valla lipp on ruudukujuline vapilipp. Rohelise kanga keskel on kollase äärisega ruut, mida ümbritsevad seitse kollast kaunistust. Kaunistused koosnevad kahest lehest ja ühest marjast. Kaheksanda kaunistuse katab lipu vardapoolses ülanurgas olev kollane ruut kahe diagonaalse musta joonega. Mustad jooned algava vardapoolsest ülanurgast.

Lipu normaalmõõtmed on 105x105 cm.

Põhjendus
---------

Roheline sümboliseerib loodust ja elu. Kollase äärisega ruut tähistab valda ning seda ümbritsevad lehed ja marjad valla rikkusi. Kanga vardapoolses ülanurgas olev kollane ruut kahe musta diagonaalse joonega tähistab Pärnu maakonda, kohalikku turbatööstust, kitsarööpmelist raudteed ning Lavassaares asuvat raudtee muuseumi.

Lipu kasutamise kord
--------------------

1. Lipp heisatakse hoonel, kus asub Lavassaare Vallavalitsus, ajutiselt valla pidupäevadel, suhtlemisel teiste omavalitsustega, samuti muudel avalikel üritustel.
2. Lipu heiskamisel koos Eesti riigilipu, mõne teise riigi või tema omavalitsusüksuse, mõne Eesti maakonna, linna või valla lipuga, asub Lavassaare valla lipp lippude poolt vaadatuna vasakul teise riigi või Eesti riigilipust.
3. Lavassaare valla lipp heisatakse lipuvardaga vastavasse hoidjasse.
4. Lavassaare valla lipu heiskamise võib teha kohustuslikuks üksnes vallavolikogu otsuse või vallavalitsuse korraldusega vallale kuuluvatel hoonetel, rajatistel või maa-aladel, teistele omanikele on niisugused otsused või korraldused üksnes soovitusliku iseloomuga.
5. Riigilippu ja/või valla lippu võib heisata riiklikel pühadel ja tähtpäevadel, avalikel üritustel ning perekondlike sündmuste puhul.

Vaata ka
--------

* Lavassaare valla vapp
* Pärnu maakond

Välislingid
-----------

* Lavassaare valla sümboolika Lavassaare valla kodulehel
* Lavassaare valla sümbolid Riigikantselei kodulehel
* Lavassaare valla lipp lehel "geraldika.ru"
**Vohilaid** oli kolmandasse Teise maailmasõja järgsesse seeriasse kuuluv jäälõhkuja tüüpi parvlaev. Laev ehitati 1983. aastal Riias. See sai nime Väinameres Hiiumaa naabruses asuva suuruselt 15. saare järgi Vohilaid.

Vohilaid oli Väinamerel esimene laid-tüüpi parvlaev. Laev valmis Riia laevatehases ning lipp heisati 31. detsembril 1983. Aastail 1984–1998 sõitis Vohilaid Rohuküla-Heltermaa liinil. Enne 1990. aastate lõppu lammutati laev pärast suuremate, mugavamate ja ökonoomsemate, kuigi vanemate laevade soetamist. Vohilaiu sõsarlaevad on lammutatud.

Kuigi need parvlaevad olid üldiselt tsiviilkasutuses, nähti seda tüüpi laevade puhul ette võimalus sõjamasinate veoks. Nii näiteks on ka Hiiumaa Muuseumis oleval mudelil kiri, mis märgib mahutavuseks 18 militaarveoautot Gaz 66. Militaarse sünnipära tõttu oli ka laeva reisijateruum askeetlik. Laevale lubati 120 reisijat, mis on hiljem liinil sõitnud St.Ola ja Regulaga võrreldes ligi neli korda vähem.

Vohilaiu makett on suure tõenäosusega kingitud toonasele Hiiumaa Rajooni Rahvasaadikute Nõukogu Täitevkomiteele, kust see Hiiumaa Muuseumi kogusse saadi.

Viited
------

1. ↑  Eesti Laevaregister. Tallinn, 1995
Geldrop 1866. aastal
**Geldrop** on linn Hollandis Põhja-Brabanti provintsi Geldrop-Mierlo vallas. 2011. aastal oli linnas on 28 500 elanikku, linna pindala on 13,35 km2.

Geldrop oli omaette vald 2004. aastani, mil see ühines Mierlo vallaga. Ühinemise põhieesmärk oli hoiduda liitumast Eindhoveni vallaga.

Linnake on pälvinud rahvusvahelist kuulsust, nimetades ühes piirkonnas tänavad J. R. R. Tolkieni romaanitriloogia "Sõrmuste isand" tegelaste järgi.

Transport
---------

Geldroppi ühendab Eindhoveniga idas maantee A67. Linnas paikneb ka Geldropi raudteejaam.

Geldropi arheoloogia
--------------------

Geldrop on pakkunud arheoloogilisteks väljakaevamisteks viljakat pinnast, sealt on saadud leide nii ajaloolisest kui ka eelaajaloolisest ajast. Asula täpne vanus on teadmata, küll aga on leitud jälgi eelajaloolistest asukatest.

Enam kui 10 000 aasta eest püstitasid praeguse Geldropi alale oma telgid põhjapõdrakütid Ahrensburgi kultuurist. Nende ajast on leitud muuhulgas kaks graveeringutega varvast. Ühel neist on kujutatud põhjapõdrasarv, teisel väike tantsiv tüdruk, kes on saanud hüüdnime "Mierlo Venus".

Zesgehuchteni linnajaost lõunas paiknesid nooremal kiviajal (umbes 3000 eKr) väikesed asulad.

Geonehuisi ja Hoog Geldropi linnajaost on saadud leide Rooma perioodist ja varakeskajast. 1989. aasta sügisel leiti arheoloogilistel väljakaevamistel 't Zandi surnusaia lähistel neli asulakohta hilisest Rooma ajast ning keskajast, perioodist 350–1225 pKr.

Pilte
-----

* Püha Brigitta kirik - Sint BrigidakerkPüha Brigitta kirik - Sint Brigidakerk
* Geldropi lossGeldropi loss
* TuulikTuulik

Kuulsaid geldroplasi
--------------------

* Dries van Agt (sündinud 1931), endine peaminister
* Ernest Faber (sündinud 1971), jalgpallur klubis PSV Eindhoven ja Hollandi jalgpallikoondises
* A. F. Th. van der Heijden (sündinud 1951), kirjanik
* Pieter van den Hoogenband (sündinud 1978), ujuja, olümpiavõitja
* Viktor Horsting (sündinud 1969), moedisainer
* Lara Stone (sündinud 1983), modell

Viited
------

1. ↑  Ad van der Meer, Onno Boonstra, Repertorium van Nederlandse gemeenten, KNAW, 2006.

Välislingid
-----------

* Geldropi koduleht
* Endise Geldropi valla kaart 1868. aastast
* Graffiti Coeveringis Geldropis (2006)
**Ants Meister** (25. aprill 1937 Põltsamaa – 15. august 2016) oli eesti elektrotehnikateadlane, Tallinna Tehnikaülikooli professor.

Ta sündis aastal 1937 Põltsamaal talupoja perekonnas.

Haridus
-------

Ta lõpetas 1955. aastal Jõgeva Keskkooli. Aastal 1960 lõpetas ta *cum laude* Tallinna Polütehnilise Instituudi energeetikateaduskonna elektrijaamade, -võrkude ja -süsteemide erialal. Aastatel 1962–1966 oli ta samas aspirantuuris. Aastal 1968 kaitses tehnikakandidaadi väitekirja Leningradi Elektrotehnika Instituudis, aastal 1994 tehnikadoktori väitekirja (kinnitati aastal 1996).

Töökäik
-------

Ta töötas aastatel 1956–1957 TPI üldelektrotehnika kateedris laborandina. Aastatel 1958–1959 töötas ta Eesti NSV TA Energeetika Instituudis insenerina. Aastal 1960 töötas ta RMN Elektrotehnika Instituudis insenerina, aastal 1961 samas vaneminsenerina, aastatel 1961–1963 samas vanemteadurina, aastatel 1963–1968 samas grupijuhina.

Aastast 1965 töötas ta Tallinna Polütehnilises Instituudis. Aastatel 1965–1968 tööstuselektroonika kateedris tunnitasulise õppejõuna, aastatel 1968–1969 automaatika kateedris vanemõpetajana, aastatel 1969–1970 raadiotehnika kateedris vanemõpetajana. Aastatel 1970–1992 oli ta raadiotehnika kateedri dotsent; lisaks oli ta aastatel 1976–1981 raadiotehnika kateedri juhataja. Aastatel 1992–1995 oli ta raadio- ja sidetehnika instituudi dotsent, aastatel 1995–2005 oli ta raadiotehnika professor ja õppetooli juhataja. Aastast 2005 oli ta emeriitprofessor.

Teadustöö
---------

Elektromagnetilised kulumõõturid vedelike kiiruse ja vooluhulga mõõtmiseks, digitaalne signaalitöötlus ja selle rakendused meditsiinis, signaalitöötluse algoritmid, programmid ja rakendused.
Avaldanud 94 teaduspublikatsiooni. Omab 30 autoritunnistust. Tema juhendamisel on kaitstud 1 doktori- ja 4 magistritööd.

Tunnustus
---------

* NSV Liidu Rahvamajanduse Saavutuste Näituse 2 hõbemedalit 1972, 1976
* Eesti NSV teeneline radist 1987
* nimeline mälestusese ja üleliidulise ühingu Teadus rinnamärk "Aktiivse töö eest" 1987
* TTÜ kuldmärk

Ühiskondlik tegevus
-------------------

Raadioelektroonika tehnikaprogressi rahvaülikooli rektor 1977–1988.

Isiklikku
---------

Ta oli abielus ja tal on kaks tütart. Tema harrastused on iandus ja fotograafia.

Viited
------

1. ↑  Jõgeva Keskkooli vilistlaste nimekirjad. Jõgeva Põhikooli veebisait.

Kirjandus
---------

* EE 2000, 14.
* Tallinna Tehnikaülikooli professorid läbi aegade.
**Kesk-Kongo provints** (varem *Alam-Kongo provints*) on 1. järgu haldusüksus (provints) Kongo Demokraatlikus Vabariigis.

Kesk-Kongo provints asub riigi lääneosas. Ta on ainuke Kongo DV provints, millel on merepiir. Provints piirneb lõunas Angolaga, põhjas Kongo Vabariigiga, kirdes Kinshasaga ja kagus Kwango provintsiga.

Provintsi halduskeskus on Matadi. Suurim linn on Boma. Teised suuremad asulad on Banana, Muanda, Mbanza-Ngungu, Kitona, Lukula, Maduda, Kimpese ja Vivi.

Provintsi läbib Kongo jõgi.

2006. aastal jõustunud põhiseadusega planeeritud haldusjaotuse järgi moodustati Kesk-Kongo provints senise Alam-Kongo provintsi piirides. Nime *Kesk-Kongo* kannab provints alates 2015. aastast, mil kavandatud haldusreform täide viidi.

Maastik Kesk-Kongo provintsis

Kongo DV provintsid

* Alam-Uélé
* Ekvaator
* Ida-Kasaï
* Ituri
* Kasaï
* Kesk-Kasaï
* Kesk-Kongo
* Kinshasa (keskalluvusega linn)
* Kwango
* Kwilu
* Lomami
* Lualaba
* Lõuna-Kivu
* Lõuna-Ubangi
* Mai-Ndombe
* Maniema
* Mongala
* Põhja-Kivu
* Põhja-Ubangi
* Sankuru
* Tanganyika
* Tshopo
* Tshuapa
* Ülem-Katanga
* Ülem-Lomami
* Ülem-Uélé
Saksa Vabade Ametiühingute Koondise embleem
**Saksa Vabade Ametiühingute Koondis** (saksa *Freier Deutscher Gewerkschaftsbund*, lühend *FDGB*) oli ametiühingute keskorganisatsioon Saksa DV-s.

Saksa Vabade Ametiühingute Koondise asutamiskongress toimus Nõukogude okupatsioonitsoonis Ida-Berliinis 1946. aasta 9. kuni 11. veebruarini. Saksamaa Sotsialistlik Ühtsuspartei kasutas Saksa Vabade Ametiühingute Koondist oma poliitika elluviimiseks. Saksa Vabade Ametiühingute Koondis kuulus Saksa DV Rahvusrindesse ja tal oli oma fraktsioon Saksa DV Rahvakojas (parlamendis).

Saksa Vabade Ametiühingute Koondisse kuulus 16 erialaametiühingut. FDGB häälekandja oli ajaleht Tribüne.

Saksa Vabade Ametiühingute Koondis oli Saksa DV suurim massiorganisatsioon. 1989. aastal oli Saksa Vabade Ametiühingute Koondisel 9,5 miljonit liiget, mis moodustas 98% kõigist riigi töötavatest inimestest.

14. septembril 1990 otsustati Saksa Vabade Ametiühingute Koondise kongressil alates 30. septembrist 1990 laiali minna. Ida-Saksa erialaametiühingud ühinesid 1991. aastal Lääne-Saksa vastavate ametiühingutega.

Esimehed
--------

* Hans Jendretzky mai 1946 – 25.oktoober 1948
* Herbert Warnke 25. oktoober 1948 – 26. märts 1975
* Harry Tisch 26. aprill 1975 – 2. november 1989
* Annelis Kimmel 2. november 1989 – 9. detsember 1989
* Werner Peplowski 9. detsember 1989 – 1. veebruar 1990
* Helga Mausch 1. veebruar – 9. mai 1990

Viited
------

1. ↑  FDGB - Freier Deutscher Gewerkschaftsbund Mitteldeutscher Rundfunk
2. ↑  Freier Deutscher Gewerkschaftsbund (FDGB) Chronik der Wende
3. ↑  Freier Deutscher Gewerkschaftsbund (FDGB) runde-ecke-leipzig.de
4. ↑  FDBB DDR-Lexikon
5. ↑  Freier Deutscher Gewerkschaftsbund (FDGB) Jugendopposition
6. ↑  Freier Deutscher Gewerkschaftsbund (FDGB) Zeitzeugen der Gewerkschaften
7. ↑  German Democratic Republic. Ministries, political parties, etc. rulers.org
Ketaslõikur
**Ketaslõikur** (ka **nurklihvija**; slängis **relakas**) on tööriist, millega saab lõigata, lihvida ja käiata erinevaid materjale. Ketaslõikuri mootor võib töötada nii elektriga, bensiiniga kui ka suruõhuga. Reguleeritava kiirusega mootor töötab pöördmehhanismiga, mille otsa kinnitatakse tööle vastav ketas. Seadme korpus on valmistatud plastist või kummist. Enamusel ketaslõikuritel on muudetav käepide, mis võimaldab tööd teha nii vasaku- kui ka paremakäelistel. Nurklihvijaid saab kasutada liigse materjali eemaldamiseks objektilt. Erinevate materjalide ja tööde jaoks on erinevad kettad, näiteks teemantketas lõikamiseks, erinevad abrasiivsed kettad lihvimiseks, lihvimiskivid, liivapaberiga kettad, traatharjakettad ja poleerimispadjad. Nurklihvija talub suurt vastujõudu lihvimisel.

Ohutus
------

Metalli lõikamine
Ameerika Ühendriikide Riikliku Tööohutuse ja Terviseameti uurimistöö kohaselt on nurklihvijate lubatud helitugevus tühikäigul 91–103 dB.  Ketaslõikurid tekitavad metalle lõigates sädemeid ja väikseid metallosakesi, seetõttu peab ketaslõikuriga töötades kandma näokaitset ja vastavaid tööriideid. Samuti võivad ketaslõikuri lõikekettad puruneda. Sellest tuleneva õnnetuse vältimiseks peab ketaslõikuril olema kaitse. Enne lõikamist tuleb lõigatav materjal kinnitada stabiilsele pinnale ja veenduda, et lõikamine oleks ohutu ning et sädemed ei satuks tuleohtlikele materjalidele. Kui lõikuriga töötamine on lõpetatud, tuleb lõikur aeglaselt ja ettevaatlikult materjali seest välja tõsta. Töötada tuleb tööriistast kindlalt kinni hoides.

Kasutus
-------

Nurklihvijaid kasutatakse laialdaselt metallitööstustes, ehitusel ja ka päästetöödel. Need on tavaliselt kasutuses töökodades, autoteenindustes ja autoremonditöökodades. Erinevate tööde ja toimingute jaoks on erinevad nurklihvijad. Kõige tähtsam tegur, mida nurklihvija valimisel tähele panna, on ketta suurus ja mootori võimsus. Teised tegurid, mida jälgida, on energiaallikas (suruõhk, elekter), pöördemoment ja spindli suurus. Üldiselt ketta suurus ja mootori võimsus suurenevad korraga. Ketta suurust mõõdetakse tavaliselt tollides või sentimeetrites. Suruõhuga töötavatel nurklihvijatel on tavaliselt väiksemad kettad. Suruõhu jõul töötavaid nurklihvijaid kasutatakse tavaliselt kergematel töödel, kus on vajalik täpsus. Elektrilisi nurklihvijaid kasutatakse rohkem suuremate ja raskemate tööde jaoks. Siiski on olemas ka suuri suruõhuga nurklihvijaid ja väikseid elektrilisi nurklihvijaid.

Ajalugu
-------

Nurklihvija leiutati 1954. aastal Saksa ettevõtte Ackermann + Schmitt poolt. Tänu sellele kutsutakse nurklihvijat Saksamaal, Hollandis, Slovakkias, Tšehhis, Poolas, Horvaatias, Lätis, Rumeenias, Ungaris ja Bulgaarias nimetusega *flex*.

Viited
------

1. ↑  Lancelot (vaadatud 5.03.2018)
2. ↑  Müra käsitlevad õigusaktid Euroopa Liidus, paralleeltekst inglise ja eesti keeles
3. ↑
4. ↑

Välislingid
-----------

 Ketaslõikur – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
**Kestust näitav määrus** on ajamäärus, mis näitab tegevusele kuluvat aega.

Eesti keel
----------

Kestust näitavad määrused näitavad 

* kui kaua tegevus kestab või kestis: *Mart mängib* ***päevad läbi*** *arvutimänge*.; *Mari magas öösel* ***kaheksa tundi.***
* kui pikk on või oli sündmuse lõpulejõudmise aeg: *Tiit käis* ***poole tunniga*** *poes.*; *Noor laulja sai* ***kahe kuuga*** *maailmakuulsaks.*
* kui kaua kestab või kestis sündmuse tagajärg: *Liisa jäi vanaema juurde* ***kaheks tunniks***.; *Sõitsime* ***kolmeks nädalaks*** *puhkama*.

Kestust näitavad määrused on lauses tegusõna vabad laiendid.

Kestust näitava määruse liigid
------------------------------

Kestust näitavaid määrusi on kolme liiki.

### Sündmuse kestust näitav määrus

Sündmuse kestust näitav määrus vastab küsimusele *kui kaua?*.

*Ta seisis järjekorras* ***pool tundi***. *Kontsert kestis* ***kaks tundi***. *Anna on* ***päev otsa*** *lugenud*. *Te olete* ***kõik need aastad*** *mulle valetanud*. ***Esimene õhtu*** *kulus teemasse sisse elamiseks*. *Vanaema rohis* ***hommikust õhtuni***.

### Sündmuse lõpulejõudmiseks kuluvat aega näitav määrus

Sündmuse lõpulejõudmiseks kuluvat aega näitav määrus vastab küsimusele *kui pika ajaga?*, *kui pika aja vältel?*. 

*Liisi sai kirjandi* ***kolme tunniga*** *valmis*. ***Poole päevaga*** *saime lilled istutatud*. *Mart jõudis Tartust* ***kahe tunniga*** *Tallinnasse*. ***Esimese semestriga*** *elab värske tudeng ülikooliellu sisse*.

### Sündmuse tagajärje kestust näitav määrus

Sündmuse tagajärje kestust näitav määrus vastab küsimusele *kui kauaks?*.

*Tädipoeg tuleb* ***koolivaheajaks*** *meile.* *Läksime emaga* ***pooleks tunniks*** *kohvikusse*. *Anni mõtles* ***hetkeks***, *enne kui vastas*. ***Kuniks*** *isa pole tagasi, võivad lapsed mängida*.

Kirjandus
---------

* Mati Erelt, Reet Kasik, Helle Metslang, Henno Rajandi, Kristiina Ross, Henn Saari, Kaja Tael, Silvi Vare 1993. Eesti keele grammatika II. Süntaks. Lisa: Kiri. Tallinn: Eesti Teaduste Akadeemia Keele ja Kirjanduse Instituut, lk 82-85.
**Voigt** on Liibavist pärit Kuramaa ja Liivimaa kaupmehe- ja aadlisuguvõsa.

Ajalugu
-------

Voigti suguvõsa päritolu on jäänud ebaselgeks. Perekonnatraditsiooni kohaselt olid nad pärit Reinimaalt ja põlvnesid Vogt von Hunolsteini aadlisuguvõsast. XVII sajandil elas Liibavis Diedrich Voigt (maeti 1668), kellega saab alguse suguvõsaliin. Tema järeltulijate hulgast võrsus kaupmehi, vaimulikke ja Kuramaa hertsogi ametnikke. 1819. aastal annetati Sesava pastorile Johann Friedrich Voigtile (1760−1844) Püha Vladimiri IV klassi ordeni ja ta tõsteti aadliseisusse. Tema poeg Georg Friedrich Hermann von Voigt (1796−1852) rajas suguvõsa Liivimaa liini. Tema poeg August Robert von Voigt (1826−1894) omandas Härgmäe kihelkonnas Annase ja Pedele mõisad ning võeti 1873. aastal Liivimaa kubermangu aadliraamatusse.

Suguvõsa liikmeid
-----------------

* Hartwig Voigt (1679−1710), Gramzda pastor
* Hermann Friedrich Voigt (1732−1782), finantsnõunik, Kuramaa hertsogi Peteri kammerraamatupidaja
* Johann Friedrich von Voigt (1760−1844), Sesava pastor, Miitavi konistooriumi assessor, praost, konsistooriuminõunik
* Ernst Robert von Voigt (1805−1866), Sesava pastor, konsistooriuminõunik
* August Robert von Voigt (1826−1894), aktsiisiametnik, mõisaomanik
* Nikolai Robert von Voigt (1860−1934), notar, kihelkonnakohtunik, mõisaomanik

Voigti suguvõsa mõisavaldused
-----------------------------

* Liivimaa läti distrikt:
	+ Annase (*Ermes-Neuhof*) (1850−u 1894), Pedele (*Peddeln*) (1850−1902)

Kirjandus
---------

* *Der Adel der russischen Ostseeprovinzen (Estland, Kurland, Livland, Ösel)*. 2. Teil. Nichtimmatrikulierter Adel. Neustadt an der Aisch: Bauer & Rape, inhaber Gerhard Gessner, 1898 (ümbertrükk 1980). Lk 236−237.

Välislingid
-----------

* Voigti suguvõsa genealoogia