recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib raamatust; filmi kohta vaata artiklit Vaikne Don (film)* |

---

**"Vaikne Don"** (vene keeles Тихий Дон) on Mihhail Šolohhovi romaan.

Šolohhov alustas "Vaikse Doni" kirjutamist Vjošenskaja staniitsas, kuhu ta aastal 1926 elama asus. 

Romaan ilmus neljas köites (1928 (1. ja 2. köide), 1932 (3. köide), 1940 (4. köide)).

Romaanil on perekonnakroonika ja ajaloolise epopöa sugemeid. See käsitleb realistlikus võtmes Doni kasakate elu maailmasõjaeelsest ajast kuni kodusõjani. Vaikselt voolav Don on elu jätkuvuse sümbol. Šolohhov pöörab palju tähelepanu Grigori ja tema abikaasa Aksinja armastusele. Kirjaniku muu looming jääb kunstiliselt kvaliteedilt sellele teosele tunduvalt alla [*viide?*].

Ilmumise järel asuti teose esimest köidet kiiresti tõlkima: 1929 avaldati see Saksamaal ja Austrias, 1930 Tšehhoslovakkias, Hispaanias, Rootsis, Hiinas, 1931 Prantsusmaal, Inglismaal ja USA-s, 1932 Taanis, 1934 Jaapanis ja Bulgaarias. Romaan oli välismaal menukas.

Nõukogude kriitikud heitsid romaanile ette endiste aegade ja mässuliste kasakate ülistamist. Tsensuur kimbutas teda, sest peategelane otsustas valgete kasuks.

Aastal 1965 sai Šolohhov "Vaikse Doni" eest Nobeli kirjandusauhinna.

Alates ilmumisest on teos olnud üks 20. sajandi vene kirjanduse suuri mõistatusi ja vaidlusobjekte. Romaani ja selle autorsust on ümbritsenud teravate ideoloogiliste heitluste tulevärk, risti vastandlike tõlgenduste, oletuste ja legendide tihe padrik. 1920. aastate lõpul räägiti Moskvas salapärasest eidekesest, kes käivat mööda toimetusi kaebamas, et tema punaste poolt tapetud poja käsikiri on avaldatud Šolohhovi nime all. Esimesed raamatud teose autorsuse kohta ilmusid 1970. aastate keskel Pariisis. Kirjandusteadlane Irina Medvedjeva-Tomaševskaja pakkus romaani autoriks unustatud kirjanikku, Doni kasakate elu suurepärast tundjat Fjodor Krjukovit (1870–1920), seda versiooni toetas oma saatesõnas Aleksandr Solženitsõn.

Ühe usaldusväärsema uurijana paistab silma USA slavist Herman Ermolaev, kes on mitmeid plagiaaditeooriaid väga asjalikult arvustanud (raamat "Mihhail Šolohhov ja tema looming", 2000). Ameerika kriitik Ernest Simmens on öelnud, et "Vaikne Don" on vaatamata poliitika üleküllusele eeskätt "suur ja liigutav armastuse lugu, võib-olla ainus tõeline armastusromaan nõukogude kirjanduses".

Jätk
----

Aastal 1959 ilmus "Vaikse Doni" jätk "Hobused Donil", mida peetakse kunstiliselt nõrgaks.

Film
----

Aastal 1958 valmis film "Vaikne Don".

Eestikeelsed väljaanded
-----------------------

1. Vaikne Don, vene keelest tõlkinud A. Koit, Tartu, Kalev, (1. osa 1936, 2. osa 1937, 3. osa tõlkinud Justa Kurfeldt 1948)
2. Vaikne Don. Tõlkinud A. Kurfeldt. – Tallinn, Eesti Riiklik Kirjastus, 1957 (sarjas "Suuri sõnameistreid")
3. Vaikne Don. 2. kd. Tallinn, Eesti Riiklik Kirjastus, 1957 (sarjas "Suuri sõnameistreid")
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib Voskressenski rajooni keskusest; varem sama nime kandnud Moskva oblasti linna kohta vaata artiklit Istra* |

---

**Voskressensk** on linn Venemaal Moskva oblastis, Voskressenski rajooni keskus. Asub Moskvast 88 km kagus, 16 km pikkuselt piki Moskva-Rjazani raudteed.

Esmamainitud 1577. aastal Voskressenskoje külana. Küla sai nime kiriku järgi. 1938. liideti mitu küla moodustades Voskressenski linna.

Linnas on keemia-, ehitusmaterjalide-, kerge- ja toiduainetetööstuse ettevõtted.

Viited
------

1. ↑  "Rahvaloenduse andmed". Originaali arhiivikoopia seisuga 30. august 2011. Vaadatud 20. augustil 2011.

Välislingid
-----------

* Linna koduleht

Moskva oblasti vapp
Moskva oblasti linnad

Aprelevka  | Balašihha  | Beloozjorski  | Bronnitsõ  | Dedovsk  | Dmitrov  | Dolgoprudnõi  | Domodedovo  | Drezna  | Dzeržinski  | Dubna  | Elektrogorsk  | Elektrostal  | Elektrougli  | Frjazino  | Golitsõno  | Himki  | Hotkovo  | Istra  | Ivantejevka  | Jahroma  | Jegorjevsk  | Kašira  | Klin  | Kolomna  | Koroljov  | Kotelniki  | Krasnoarmeisk  | Krasnogorsk  | Krasnozavodsk  | Krasnoznamensk  | Kubinka  | Kurovskoje  | Likino-Duljovo  | Ljubertsõ  | Lobnja  | Lossino-Petrovski  | Luhhovitsõ  | Lõtkarino  | Možaisk  | Mõtištši  | Naro-Fominsk  | Noginsk  | Odintsovo  | Orehhovo-Zujevo  | Ozjorõ  | Pavlovski Possad  | Peresvet  | Podolsk  | Protvino  | Puškino  | Puštšino  | Ramenskoje  | Reutov  | Rošal  | Ruza  | Sergijev Possad  | Serpuhhov  | Solnetšnogorsk  | Staraja Kupavna  | Stupino  | Šatura  | Štšolkovo  | Zaraisk  | Zvenigorod  | Žukovski  | Taldom  | Tšehhov  | Tšernogolovka  | Vereja  | Vidnoje  | Volokolamsk  | Voskressensk  | Võssokovsk
Dawn Fraser
**Dawn Lorraine Fraser** (sündinud 4. detsembril 1937 Sydneys) on Austraalia naisujuja, treener ja poliitik.

Dawn Fraser on neljakordne olümpiavõitja: 1956. 1960. ja 1964. aastal 100 meetri vabaujumises individuaalselt ning 1956. aastal 4×100 meetri vabaujumises Austraalia teatevõistkonna koosseisus.

Ta oli esimene naine, kes ujus 100 meetrit vabastiilis vähem kui ühe minutiga. 100 m vabaujumise maailmarekord oli Dawn Fraseri nimel 15 aastat (1956–1972). 

Dawn Fraser sai tuntuks ka isepäisuse ja omapärase käitumise poolest. Tōkyō olümpiamängudel pahandas ta kõigepealt koondise juhte ja sponsoreid sellega, et keeldus avatseremoonial kandmast uut trikood, pidades seda vanast ebamugavamaks. Seejärel vahistati ta keisripalee lipuvardast olümpialipu varastamise eest. Pärast seda, kui ta vabandust palus, kinkis keiser Hirohito lipu talle ning süüdistust ei esitatud. Spordiliit määras talle kümneaastase võistluskeelu, mis tühistati 1968. aastal vahetult enne México olümpiamänge.

Pärast tippspordist loobumist töötas Dawn Fraser ujumistreenerina. Aastatel 1988–1991 oli ta Uus-Lõuna-Walesi parlamendi liige. Sydney olümpiamängudel oli ta üks neist, kes tõi olümpiatule staadionile.

2005. aastal osales ta Austraalia telesaatesarjas "Dancing with the Stars" ("Tantsud tähtedega").

Saavutused
----------

###  Olümpiamängudel

* 1956 Austraalia Melbourne'is
	+ **olümpiavõitja** 100 meetri vabaujumises **1.02,0 MR**
	+ **olümpiavõitja** 4×100 meetri vabalt teateujumises **4.17,1 MR**
	+ hõbemedal 400 meetri vabaujumises **5.02,5**
* 1960 Itaalia Roomas
	+ **olümpiavõitja** 100 meetri vabaujumises **1.01,2**
	+ hõbemedal 4×100 meetri vabalt teateujumises **4.11,3**
	+ hõbemedal 4×100 meetri kompleksujumises **4.45,9**
* 1964 Jaapan Tōkyōs
	+ **olümpiavõitja** 100 meetri vabaujumises **59,5**
	+ hõbemedal 4×100 meetri vabalt teateujumises **4.06,9**

Kirjandus
---------

* Autobiograafia "Dawn. One Hell of a Life"

Välislingid
-----------

* Dawn Fraseri koduleht
* Dawn Fraser veebisaidil Olympedia Muuda Vikiandmetes
* Ujumislegend Dawn Fraser astus paljakäsi kurjategija vastu Postimees, 31. august 2009
**Wilhelm Adolf Nikolai Nerling** (9. veebruar 1881 Muhu – 13. mai 1944 Grabow) oli Eesti vaimulik.

Õppis aastatel 1890–1900 Peterburis Peetri koolis ja 1900–1904 Tartu Ülikooli usuteaduskonnas. 1906. aastal sooritas ta Peterburis saksa kooliõpetaja eksamid. Ordineeriti Tallinnas 16. augustil 1909 õpetajaks.

Oli aastatel 1909–1928 Hanila Pauluse koguduse ja Varbla Püha Urbanuse koguduse õpetaja.

Põgenes 1928. aastal Saksamaale, kus oli algul Ida-Preisimaal, hiljem aga pastor Groß Vielenis (praegu Mecklenburg-Vorpommerni liidumaal Müritzi kreisis asuva Penzlini linna osa). Emerituuris olles elas Grabowis (Mecklenburg-Vorpommerni liidumaal Ludwigslusti kreisis), kus ta ka suri.

Isiklikku
---------

Tema isa Arnold Wilhelm Nerling oli misjonär Kagu-Indias tamilite juures, hiljem Eestis Muhu Katariina koguduse õpetaja. Onu Franz Johann Nerling oli Järva-Madise Püha Matteuse koguduse õpetaja.

Viited
------

1. ↑  Lexicon deutschbaltischer Theologen seit 1920, Bearbeitet von Wilhelm Neander
2. ↑  Konrad Veem Eesti Vaba Rahvakirik Dokumentatsioon ja leksikon EVR Stockholm 1988
**Vossi vald** on vald Norras Vestlandi maakonnas.

Valla naabervallad on põhjas Viki vald, idas Aurlandi ja Ulviki vald, lõunas Ullensvangi ja Kvami vald ning läänes Vaksdali vald.

Valla pindala on 2042 km².

Vossi vallas elas 2010. aasta seisuga 13 902 inimest.

Valla keskus on Vossevangen.

Aastal 1964 liitusid Vossi vallaga Vossestrandi vald ja Evangeri vald. Aastal 2020 liideti seni Hordalandi maakonda kuulunud Vossi vallaga sama maakonna Granvini vald.

Vossi valda läbib raudtee Bergensbanen. Vossevangenis on raudteejaam.

Vallas on mitu populaarset suusakeskust. Suurimad neist on Voss Fjellheisar ja Voss Fjellandsby Myrkdalen.

Vossi maastik Bordalenist

Viited
------

1. ↑  Area statistics for Norway 2020
2. ↑  Alders- og kjønnsfordeling i kommuner, fylker og hele landets befolkning (K) 1986 - 2022
3. ↑  Befolkning, etter region, statistikkvariabel og år

Välislingid
-----------

* Vossi valla koduleht


Vestlandi maakonna vallad

* Alver
* Askøy
* Askvoll
* Aurland
* Austevoll
* Austrheim
* Årdal
* Bergen
* Bjørnafjorden
* Bømlo
* Bremanger
* Eidfjord
* Etne
* Fedje
* Fitjar
* Fjaler
* Gloppen
* Gulen
* Høyanger
* Hyllestad
* Kinn
* Kvam
* Kvinnherad
* Lærdal
* Luster
* Masfjorden
* Modalen
* Osterøy
* Øygarden
* Samnanger
* Sogndal
* Solund
* Stad
* Stord
* Stryn
* Sunnfjord
* Sveio
* Tysnes
* Ullensvang
* Ulvik
* Vaksdal
* Vik
* Voss
| Medalikohad |
| --- |
| NSV Liidu esindaja |
|  Olümpiamängud |
| Kolmas koht | 1976 | kärbeskaal |
| Maailmameistrivõistlused |
| Kolmas koht | 1974 | kukk-kaal |

**Davith Thorosjan** (armeenia keeles Դավիթ Թորոսյան; sündinud 23. septembril 1950 Jerevanis) on Armeenia NSV ja Nõukogude Liidu endine poksija ning Armeenia NSV ja USA poksitreener.

Poksijana
---------

### Nõukogude Liidu meistrivõistlustel

Ta oli Nõukogude Liidu meister kukk-kaalus (kuni 54 kg) 1973. aastal.

### Kaasaegsetel olümpiamängudel

Ta sai kärbeskaalus (kuni 51 kg) 1976. aasta Montréali olümpiamängude poksivõistlustel pronksmedali, kaotades poolfinaalis hilisemale hõbemedalivõitjale Ramón Duvalónile (Kuuba) ja jäädes edasisest medaliheitlusest välja.

### Maailmameistrivõistlustel

Ta sai kukk-kaalus (kuni 54 kg) 1. maailmameistrivõistlustel (Havanna, 1974) pronksmedali, kaotades poolfinaalis hilisemale hõbemedalivõitjale Jorge Luis Romerole (Kuuba) ja jäädes edasisest medaliheitlusest välja.

Poksitreenerina
---------------

Pärast sportlaskarjääri lõpetamist töötas ta poksitreenerina Armeenia NSV-s ja alates 1991. aastast Ameerika Ühendriikides. Tema tuntumaid õpilasi on Vanes Martirosjan.

Viited
------

1. ↑  Nõukogude Liidu meistrivõistlused poksis. Tulemused Inglise keeles
2. ↑  21. suveolümpiamängude poksivõistlus. Montréal 1976. Tulemused inglise keeles
3. ↑  1. maailmameistrivõistlused poksis. Havanna 1974. Tulemused inglise keeles

Välislingid
-----------

* Davith Thorosjan veebisaidil Olympedia Muuda Vikiandmetes
**Etruria** (ka: *Etruuria*) on vanaaja maakond Kesk-Itaalias, Tevere ja Arno jõe vahel. 

Etruria alad
Nime on Etruuria saanud etruskide järgi, kes seda 8.–3. sajandil eKr asustasid. 

6.–5. sajandil eKr olid etruskide linnriigid (Joonia linnade liidu eeskujul asutatud 12 linna liit) Apenniini poolsaare valitsev jõud. Etruuriast laiendasid etruskid oma võimu Po madalikule ning lõuna poole Roomast edasi Latinumisse, Campaniasse ning Korsika ja Elba saarele.

Etruskidel puudus ühtne riik. Linnade liit oli rajatud peamiselt usulisele ühtekuuluvusele ja seega poliitiliselt nõrk. Siiski kuulus linnade liitudele ülemvõim Itaalias. Linnu valitsesid kuningad, hiljem sai suure võimu ka sõjaväelis-preesterlik aristokraatia (lukumoonid), kelle hulgast valiti ametnikke. Nende ametitunnusteks oli purpurpalistusega rüü (*toga praetexta*), elevandiluust iste (*sella curulis*) ja teenritest saatjaskond (*lictores*), kes kannavad vitsakimbu (*fasces*) sees kirvest, mis sümboliseerib võimu elu ja surma üle.

Umbes 540 eKr võitsid etruskid liidus Kartaagoga kreeklasi merelahingus Alalia juures. Pärast seda valitses etruskide laevastik mõnda aega kogu Vahemere loodeosa merekaubandust.

Ertuskide langus sai alguse pärast 474. aastat eKr, kui sürakuuslased Hieroni juhtimisel purustasid Kyme lähedal etruski laevastiku. Etruskide võimsust murdis latiinide tõus Latinumis ja samniitide tõus Campanias. Põhja-Itaalias surusid etruskidele peale keldid, lõunast tungis peale tugevnev Rooma. Viimane Rooma etruski kuningas Tarquinus kukutati 509 eKr ja aastaks 283 eKr suutsid roomlased etruskid täielikult alistada. Etruskid sulandusid Rooma ühiskonda.

Etruuria hõlmab tänapäeva Toscana ja osaliselt Lazio ja Umbria alasid.

Vaata ka
--------

* Suur-Kreeka
* Etruria Kuningriik
**Wildon** on vald (*Marktgemeinde*) Austrias Steiermargi liidumaal Leibnitzi ringkonnas. Ta jääb Leibnitzi ja Grazi vahele.

Ajalugu
-------

Tänapäevast Wildoni küla on esmamainitud 1219. aastal. Seda tunti peamiselt 13. sajandil elanud ja ka kohaliku poliitikaga tegelenud minnesingeri Herrand von Wildonie tõttu. Legendide kohaselt on Wildon saanud nime ühelt metsikult mehelt, kes elas koopas linnakese lähedal Schlossbergi mäel. Legend räägib, et külas elanud naine läks üles koopasse ja tappis metsiku mehe kudumisvardaga, et külaelanikud saaksid koobast kasutada. Keskaegne vare asub samuti sellel mäel. Naabervald Allerheiligen bei Wildon on saanud nime Wildoni läheduse järgi.

Wildoni raekoda

Mugavused
---------

Läheduses on ratsutamiskeskus ja ujumisjärv Wildoner Teich. Wildon asub rattarajal, mis kulgeb Muri jõe kaldal Grazist Bad Radkersburgi.

Transport
---------

Rongisõit Grazi pearaudteejaamast Wildonini kestab umbes 27 minutit Spielfeld-Straßi rongiga.

Viited
------

1. ↑  Einwohnerzahl 1.1.2018 nach Gemeinden mit Status, Gebietsstand 1.1.2018, vaadatud 9.03.2019.

Leibnitzi ringkonna vallad

* Allerheiligen bei Wildon
* Arnfels
* Ehrenhausen an der Weinstraße
* Empersdorf
* Gabersdorf
* Gamlitz
* Gleinstätten
* Gralla
* Großklein
* Heiligenkreuz am Waasen
* Heimschuh
* Hengsberg
* Kitzeck im Sausal
* Lang
* Lebring-Sankt Margarethen
* Leibnitz
* Leutschach an der Weinstraße
* Oberhaag
* Ragnitz
* Sankt Andrä-Höch
* Sankt Georgen an der Stiefing
* Sankt Johann im Saggautal
* Sankt Nikolai im Sausal
* Sankt Veit in der Südsteiermark
* Schwarzautal
* Straß in Steiermark
* Tillmitsch
* Wagna
* Wildon
**Ettevõtlikkus** (ingl *entrepreneurial spirit*) on isikuomadus, milles avaldub inimese tegutsemisvõime ja -tahe. See põhineb loomingulisusel, uuendusmeelsusel ja riskivalmidusel, samuti oskusel ära tunda ja realiseerida võimalusi. Ettevõtlikkus on osalt kaasasündinud ja see võib aja jooksul areneda, kuid seda saab ka teadlikult arendada.

Ettevõtlik inimene:

* mõistab probleemi olemust (sh selle võimalikke põhjuseid ja tagajärgi) ning suudab seada eesmärki;
* saab aru, mil viisil on võimalik probleemi lahendada või eesmärki saavutada;
* leiab probleemi lahendamiseks või eesmärgi saavutamiseks vajalikud ressursid (raha, inimesed, aeg);
* lahendab probleemi või saavutab eesmärgi.

Ettevõtlikkuse arendamine Eestis
--------------------------------

Eesti Energia on koostöös Majandus- ja Kommunikatsiooniministeeriumiga ellu kutsunud noorte ettevõtlikkuse arenguprogrammi ENTRUM, mille sihtrühma moodustavad põhikooli viimase klassi, gümnaasiumi ja kutsekooli õpilased. Noorte ettevõtlikkuse toetamiseks korraldatakse ka mitmesuguseid konkursse, nt "Olen ettevõtlik!", "Tähed särama", "Ajujaht", "Garage48".

Lisaks on Eestis palju koole ja lasteaedu, mis kuuluvad haridusprogrammi Ettevõtlik Kool võrgustikku. Ettevõtlik Kool on kaasaegse hariduse kvaliteedimärk, mis on koondnimetus põnevale ja kaasavale õppimise metoodikale ning ühtlasi haridusprogramm, mis toob koolidesse ja lasteaedadesse rohkem iseseisvat ja ettevõtlikku hoiakut, arendab lastes otsustusvõimet ja ärgitab tegutsemishimu. Ettevõtliku Kooli võrgustik on laienenud igasse Eesti maakonda, kus kohalikul tasandil koordineerivad programmi maakondlikud arenduskeskused (MAK). Ettevõtliku kooli põhimõtete järgi töötab ligi 140 kooli ja lasteaeda üle Eesti, vaata millised koolid kuuluvad võrgustikku.

Viited
------

1. 1 2 3 4  R. Eamets, R. Ernits, H. Haabu jt (2012). *Ettevõtlikkusest ettevõtluseni*. SA Teadlik Valik. Lk 11–14.`{{raamatuviide}}`: CS1 hooldus: mitu nime: autorite loend (link)
2. ↑  A. Piirimägi, K. Ruusamäe jt (2016). "Ettevõtlik kool. Ettevõtliku õppe juhendmaterjal 2" (PDF). Ida-Viru Ettevõtluskeskus. Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 9. veebruar 2018.
Kullamaa valla vapp
**Kullamaa valla vapp** on Lääne maakonnas asunud endise Eesti haldusüksuse Kullamaa valla vapp.

Vapp kinnitati 16. juunil 1995.

Vapi kirjeldus
--------------

Kuldsel kilbil roheline pügalrist, mille keskel samasuunaline ja -kujuline väiksem kuldne pügalrist. Kaarlõikelisel rohelisel vapitüvel kuldraha.

Põhjendus
---------

Kahekordne pügalrist sümboliseerib ümbruskonna kaht peamist keskust: Kullamaad (muistne linnamägi; kirik, mille vaimulikud on jätnud püsiva jälje eesti kultuurilukku) ning Koluveret (omapärane, sündmusterohke ajalooga feodaallinnus). Pügalrist osutab ühtlasi kohalike inimeste vaimuerksusele ning kultuuritraditsioonidele. Vapikilbi kuld ja rohelises vapitüves olev kuldraha on Kullamaa nimetuse võrdkuju ning meenutab ka, et maa (roheline vapitüvi) on läbi aegade toitnud ja jõukust toonud valla elanikele.

Vaata ka
--------

* Kullamaa valla lipp
* Lääne maakond

Välislingid
-----------

* Kullamaa valla sümboolika valla kodulehel
* Kullamaa valla sümboolika Riigikantselei kodulehel
**Maapirn** ehk **topinambur** ehk **mugul-päevalill** (*Helianthus tuberosus*) on korvõieliste sugukonda päevalille perekonda kuuluv taim.

Kirjeldus
---------

Nimetus mugul-päevalill on taime kohta üsna täpne, kuna pealtpoolt näeb ta välja kui päevalill, kuid mullas arenevad mugulad. Ebasobivates kasvutingimustes ei pruugi õisik välja arenedagi, mistõttu Eestis on maapirn pigem juurvili kui lill. Taim moodustab rohkesti maa-aluseid võsundeid, millel arenevad mugulad. Mugulate suurus ja koore värvus oleneb sordist. Mugul võib kaaluda 10–100 g ja koore värvus varieerub roosast violetseni. Ka maapirni koor on söödav, mugulat tuleks vaid harjaga pesta. Õhukese koore tõttu ei säili mugulad kaua.

Kasvatamine
-----------

Saaki tuleks koristada valikuliselt. Siis, kui sügisesed külmad on lehestiku hävitanud, võib varred maha lõigata. Mugulad keldris ei säili, seepärast jäetakse osa saagist pigem kasvukohta talvituma. Selleks, et mugulaid saaks võimalikult kaua mullast üles võtta, kaetakse maapind multšiga.

Kevadel ei tohiks maapirni mugulaid kauaks mulda jätta. Kui nad juba idanema hakkavad ja kasvama lähevad, pole mugulate maitse enam suurem asi. Seetõttu tuleb kevadine saak varakult koristada ja sorteerida välja seemnemugulad raskusega 20–40 g. Kui mugulad on enne mahapanekut või söögitegemist närbunud, võib neid ööpäeva vees hoida.

Välislingid
-----------

* Maapirn andmebaasis eElurikkus Muuda Vikiandmetes

Maapirni mugulaid
Maapirni mugulaid
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel on linnast Venemaal; Valgevene asula kohta vaata artiklit Aziory* |

---

**Ozjorõ** on linn Venemaal Moskva oblastis, samanimelise linnaringkonna keskus. Linn asub Oka vasakul kaldal, Moskvast umbes 125 km kagu pool.

Asula tekkis 1834. aastal. 1925. aastal sai Ozjorõ linnaks.

2020. aasta alguses oli linna elanike arv arvestuslikult 24 653.

Viited
------

1. ↑  26. Численность постоянного населения Российской Федерации по муниципальным образованиям на 1 января 2018 года, vaadatud 23.01.2019.

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Ozjorõ** |

Moskva oblasti vapp
Moskva oblasti linnad

Aprelevka  | Balašihha  | Beloozjorski  | Bronnitsõ  | Dedovsk  | Dmitrov  | Dolgoprudnõi  | Domodedovo  | Drezna  | Dzeržinski  | Dubna  | Elektrogorsk  | Elektrostal  | Elektrougli  | Frjazino  | Golitsõno  | Himki  | Hotkovo  | Istra  | Ivantejevka  | Jahroma  | Jegorjevsk  | Kašira  | Klin  | Kolomna  | Koroljov  | Kotelniki  | Krasnoarmeisk  | Krasnogorsk  | Krasnozavodsk  | Krasnoznamensk  | Kubinka  | Kurovskoje  | Likino-Duljovo  | Ljubertsõ  | Lobnja  | Lossino-Petrovski  | Luhhovitsõ  | Lõtkarino  | Možaisk  | Mõtištši  | Naro-Fominsk  | Noginsk  | Odintsovo  | Orehhovo-Zujevo  | Ozjorõ  | Pavlovski Possad  | Peresvet  | Podolsk  | Protvino  | Puškino  | Puštšino  | Ramenskoje  | Reutov  | Rošal  | Ruza  | Sergijev Possad  | Serpuhhov  | Solnetšnogorsk  | Staraja Kupavna  | Stupino  | Šatura  | Štšolkovo  | Zaraisk  | Zvenigorod  | Žukovski  | Taldom  | Tšehhov  | Tšernogolovka  | Vereja  | Vidnoje  | Volokolamsk  | Voskressensk  | Võssokovsk
**Wilhelm** (30. juuli 1593 – 22. mai 1677) oli Baden-Badeni valitseja aastatel 1621-1677.

Elu
---

Baden-Badenis sündinuna oli ta Badeni markkrahvi Eduard Fortunati ja Maria van Eickeni vanim poeg. Ta oli *Geheimrat*, *Generalfeldmarschall* ja Speyeri keiserlik *Kammerrichter*, mis andis telle hüüdnime: *Wilhelm der Kammerrichter*. Wilhelm oli ka Kuldvillaku ordu rüütel.

Ta kasvatas pojapoega ja järglast Ludwig Wilhelm.

Wilhelm sai Badeni valitsejaks alles pärast Johann T'Serclaes von Tilly võitu Wimpfeni lahingus Georg Friedrichi üle, kelle vend Ernst Friedrich oli 1594. aastal Baden-Badeni okupeerinud.

Wilhelmi valitsemisajal kannatas Baden kohutava nõiajahi käes. Aastatel 1626-1631 esitati Baden-Badeni nõiaprotsessidel süüdistus umbes 244 inimesele, peamiselt naistele, ning 231 mõisteti süüdi ja põletati.

1631. aastal kaotas Wilhelm Badeni Rootsi kindralile Gustaf Hornile ja taastas kontrolli alles pärast Praha rahu (1635) ja Vestfaali rahu 24. oktoobril 1648. Selle lahingu ajal võeti Wilhelm vangi, kuid teda ei tuntud ära ja ta vabastati kui tavaline sõdur.

Perekond
--------

Esimene abielu: Wilhelm abiellus 13. oktoobril 1624 Hohenzollern-Hechingeni krahvi Johann Georgi tütre Katharina Ursulaga (suri 2. juunil 1640).

* Ferdinand Maximilian (1625–1669)
* Leopold Wilhelm (1626–1671)
* Philipp Siegmund (1627–1647)
* Wilhelm Christoph (1628–1652)
* Hermann (1628–1691)
* Bernhard (1629–1648)
* Isabella Eugenie Klara (1630–1632)
* Katharina Franziska Henriette (1631–1691)
* Claudia (1633–1633)
* Henriette (1634–1634)
* Anna (1634–1708)
* Maria (1636–1636)
* Franz (1637–1637)
* Maria Juliane (1638–1638)

Teine abielu: Wilhelm abiellus 1650. aastal Öttingen zu Balderni krahv Ernsti tütre Maria Magdalenaga (1619 – 31. august 1688).

* Philipp Franz Wilhelm (1652–1655)
* Maria Anna Wilhelmine (1655–1701)
* Karl Bernhard (1657–1678)
* Eva
* Maria

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**Eduard Fortunat** | **Baden-Badeni markkrahv**1596–1677 | Järgnev**Ludwig Wilhelm** |
Nils Merjanski tütre Mariaga 1910. aastal
**Nil Merjanski** (kodanikunimega **Nil Ivanovitš Bogdanovski**; 4. veebruar 1846 Smolensk – 7. aprill 1937 Petseri) oli vene näitleja ja literaat.

Ta alustas lavategevust aastal 1864 Venemaa rändtruppides, aastast 1880 mängis Peterburi ja hiljem ka Moskva teatrites. Ta asutas aastal 1884 Novgorodis oma teatri, oli aastatel 1903–1916 sealse ajalehe *"Волховский листок"* väljaandja–toimetaja.

Ta elas aastast 1921 Eestis, mängis Tallinna vene teatris, oli selle silmapaistvamaid näitlejaid (teda nimetati vene teatri vanaisaks).

Nil Merjanski haud

Isiklikku
---------

Tema vanem tütar Zinaida Valk-Bogdanovskaja oli Eesti esimene harfimängija, tema teine tütar Maria Merjanskaja oli näitleja, lavastaja ja teatrijuht (ta oli abielus Ants Lauteriga). 

Nil Merjanski on maetud Tallinna Aleksander Nevski kalmistule.

Viited
------

1. ↑  EE 14. köide lk. 290

Raamatuid
---------

* "Сцена мой крест", Novgorod, 1914
Nikólaos Panagiotópoulos (2021)
**Nikólaos Panagiotópoulos** (kreeka keeles Νικόλαος Παναγιωτόπουλος; sündinud 18. augustil 1965 Kaválas) on Kreeka poliitik, ta kuulub erakonda Uus Demokraatia. Ta on 9. juulist 2019 Kreeka kaitseminister.

Ta on harrastanud nooruses ujumist ja veepalli. Ta on lõpetanud Ateena ülikooli juristina. Ta on lõpetanud Pennsylvania Ülikoolis kraadiõppe majanduse ja rahvusvaheliste suhete alal. 90-ndatel töötas ta eraettevõttes. Ta oli töösturite piirkondliku organisatsiooni sekretär. 2000. aastal asus ta tegutsema juristina.

2007. aastal valiti ta Kavála valimisringkonnas esimest korda Kreeka parlamendi liikmeks. Ta kandideeris edukalt uuesti valimiseks 2009. aastal, mais 2012, juunis 2012, jaanuaris 2015, septembris 2015 ja 2019 toimunud valimistel.

Juulist 2012 kuni juulini 2013 oli ta Antónis Samarási valitsuses Kreeka töö-, sotsiaalkaitse ja sotsiaalse solidaarsuse aseminister.

9. juulist 2019 on ta Kreeka kaitseminister Kyriákos Mitsotákise valitsuses.
**AS Rakvere Lihakombinaat** (lühend **RLK**) on Rakvere lähedal Roodevälja külas tegutsev lihatöötlemisettevõte. 

Ettevõtte tuntuim kaubamärk on Rakvere.

Rakvere Lihakombinaadil kui emaettevõttel on 3 tütarettevõtet (2 neist Balti riikides), Viljandi lähedal asuv seakasvatusfarm Ekseko.

Rakvere Lihakombinaadis töötab u 900 ja selle tütarettevõtetes u 300 inimest.

Rakvere Lihakombinaadi toodangut eksporditakse näiteks Lätti, Leetu, Venemaale, Saksamaale, Poolasse, Rootsi, Kreekasse.

Ajalugu
-------

Ettevõtte eelkäijaks peetakse 1890. aastal Rakveres tööd alustanud tapamaja, mis aastal 1944 ühines Baumani ja Schenkeli vorstitööstusettevõttega. Nende baasil moodustati lihakombinaat. Aastal 1963 liideti lihakombinaadiga Kohtla-Järve ja Narva lihakombinaat. Rakvere Lihakombinaadi uus tootmiskompleks avati 10. augustil 1990. Aastal 1995 RLK erastati.

1996. aastal sai ettevõte seakasvatusfarmi AS Ekseko enamusosaluse ning Eksekost sai Rakvere Lihakombinaadi tütarettevõte. Laienemine jätkus 1997. aastal, mil uuteks tütarettevõteteks said Rīgas Miesnieks Lätis ja Klaipedos Maisto Produktai Leedus.

1997. aastal hakati AS Rakvere Lihakombinaadi aktsiatega kauplema Tallinna börsil.

2006. aastal aktsiate noteerimine börsil lõpetati seoses aktsiate ülevõtmisega HK Ruokatalo (hilisem HKScan) poolt.

2013. aastal läks AS Rakvere Lihakombinaat samuti HKScani kontserni kuuluva Talleggi alluvusse. Mõlemat ettevõtet juhtis Teet Soorm.

Viited
------

1. ↑
2. 1 2 3 4   (vaadatud 11.03.2013)
3. 1 2 3 4  EE 12. köide, 2003: 467.
4. ↑   Rakvere Lihakombinaat lõpetab aktsiate noteerimise börsil, ERR uudised, 27. september 2006
5. ↑  Rakvere Lihakombinaat läks Talleggi alluvusse, Virumaa Teataja, 27.01.2013

Välislingid
-----------

* Rakvere Lihakombinaadi koduleht (vaadatud 13.03.2013)

| * v
* r
Tallinna börsi ettevõtted |
| --- |
| Põhinimekiri | 
Arco Vara **·**  Baltika **·**  Coop Pank **·**  EfTEN Real Estate Fund III **·**  Ekspress Grupp **·**  Enefit Green **·** Harju Elekter **·**  Hepsor **·**  LHV Group **·**  Merko Ehitus **·**  Nordecon **·** Pro Kapital Grupp **·** PRFoods **·**  Silvano Fashion Group **·**  Tallink Grupp **·**  Tallinna Kaubamaja Grupp **·**  Tallinna Sadam  **·**  Tallinna Vesi |
| Lisanimekiri | 
Nordic Fibreboard **·**  Trigon Property Development |
| First North aktsianimekiri | 
Airobot Technologies **·**  Bercman Technologies **·**  Cleveron Mobility  **·** Estonian Japan Trading Company  **·** Elmo Rent  **·** Hagen Bikes Holding  **·** Linda Nektar  **·** Modera  **·** Punktid Technologies  **·** Robus Group  **·** Saunum Group  **·**  TextMagic |
| Börsilt lahkunud ettevõtteid | 
ASA Kindlustus **·**  Eesti Näitused **·**  Eesti Telekom **·**  Eesti Ühispank **·**  EMV **·**  ESS **·**  Estiko **·**  EVEA Pank **·**  Fakto Auto **·**  Hansapank **·**  Hoiupank **·**  Järvevana **·**  Kalev **·**  Leks Kindlustus **·**  Norma **·**  Olympic Entertainment Group **·**  Rakvere Lihakombinaat **·**  Reval Hotelligrupp **·**  Saku Õlletehas **·**  Sampo Pank **·**  Starman **·**  Tallinna Farmaatsiatehas **·**  Tallinna Külmhoone **·**  Viru Rand **·**  XXL.EE (Pennu) |
Linnasilt
**Nikolskoje** (soome Lomkka) on linn Venemaa Leningradi oblastis Tosno rajoonis. Asub 38 km Peterburist kagus, Tosna jõe ääres.

Linnas elab 22 490 inimest. Linn on Tosno rajoonis rahvaarvult teine pärast Tosnot.

Ajalugu
-------

Nikolskoje rajati Peeter I käsul 1710. aastal. Asula tekkis kivimurde lähedusse.

Teise maailmasõja ajal okupeerisid sakslased augustist 1941 kuni jaanuarini 1944.

Asula sai aleviks 1958 ja linnaõigused 1990. aastal.

Kultuur
-------

Linnas tegutseb Nikolskoje kultuurimaja. 2022. aastal on plaanis avada uus kultuurikeskus. Linnas on kaks õigeusu kirikud: Püha Tsaar Nikolai II kirik ja Püha Nikolause kirik.

Haridus
-------

Nikolskojes asuvad ning tegutsevad neli kooli: Gümnaasium nr. 1, Põhikool nr. 2, Põhikool nr. 3 ja Nikolskoje Erikool. 

Linnas tegutseb muusikakool.

Loodus ja asend
---------------

Nikolskoje asub 1 km kaugusel Peterburi piirist ja 38 km kaugusel Peterburi ajaloolisest kesklinnast.

Linna läbib Tosna jõgi. Keskmised kõrgused on umbes 30 meetrit üle merepinna.

Taristu ja transport
--------------------

### Teed ja transport

Linnasisene ühistransport on korraldatud bussiliikluse abil. Linnal on maanteeühendus Otradnoje linnaga ning Uljanovka ja Krasnõi Bor alevidega. Nikolskojest 31 km lääne pool asub Pulkovo lennujaam. 

Seisuga 13. märts 2018 peatusid Nikolskoje peatuses järgmised bussiliinid:

* 682 Nikolskoje – Rybatskoje metroojaam
* 687 Nikolskoje, Tehas Sokol" – Otradnoje, Ivanovskaja raudteejaam
* 688 Nikolskoje – Kuptšino metroojaam
* 438з Nikolskoje, Tehas "Sokol" – Kolpino raudteejaam
* 438 Sablino raudteejaam – Kolpino raudteejaam
* 450 Nikolskoje – Kolpino, Zavodskoy pr.
* 540 Nikolskoje – Kolpino, Zavodskoy pr.
* 319 Tosno – Otradnoje, Ivanovskaja raudteejaam (Gladkoje kaudu)

### Kommunikatsioonivõrgud

Telefonsidet pakub Nikolskojes ettevõte Rostelekom. Nikolskoje suunakood on 81361, linna telefoninumbrid on viiekohalised. Mobiilsideteenuseid pakuvad ettevõtted MegaFon, MTS, Bilain, ja Tele2.

Postiteenuseid pakub riiklik ettevõte Почта России, millel on linnas 2 postkontorit. Nikolskoje postiindeksid on 187026 ja 187047.

Internetiühendust pakub linnas viis ettevõtet: MegaFon, Lentel, NKS, Yota ja New-Line Telecom.

Viited
------

1. ↑  2010. aasta rahvaloenduse andmed
2. ↑  "Численность населения Ленинградской области в разрезе муниципальных образований по состоянию на 1 января 2019 года" (PDF). Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 10.03.2020. Vaadatud 8.03.2020.
3. ↑  "По завету Путина в Ленобласти построят дюжину домов культуры". Originaali arhiivikoopia seisuga 18. jaanuar 2022. Vaadatud 8. märtsil 2020.
4. ↑  Расписание автобусов

Välislingid
-----------

* Nikolskoje entsüklopeedias "Мой город"

Leningradi oblasti vapp
Leningradi oblasti linnad

Boksitogorsk  | Gattšina  | Jaanilinn  | Kamennogorsk  | Kingissepp  | Kiriši  | Kirovsk  | Kommunar  | Kudrovo  | Ljuban  | Lodeinoje Pole  | Luga  | Murino  | Nikolskoje  | Novaja Ladoga  | Otradnoje  | Pikaljovo  | Podporožje  | Primorsk  | Priozersk  | Schlüsselburg  | Sertolovo  | Sjasstroi  | Slantsõ  | Sosnovõi Bor  | Svetogorsk  | Tihvin  | Tosno  | Viiburi  | Volhov  | Volossovo  | Vsevoložsk  | Võssotsk
**AS Orto** on 1932. aastal Tallinnas asutatud tarbe- ja kodukeemiaettevõte. AS Orto asub Suur-Sõjamäe tänav 30, Tallinnas.

Orto hakkas 1932. aastal tootma pesuseepi, -soodat ja vankrimääret. 1937. aastal lisandusid sortimenti juba ka parfümeeria- ja kosmeetikakaubad. Eesti NSV ajal avanes märksa suurem turg, tootevalik laienes ja töötajate hulk ulatus kõrgajal 799-ni. Lisaks tarbekeemiale hakati tootma ka alumiiniumtuube ja plastdetaile ning eksperimenteeriti plastmööbliga.

Arendati nelja tootesuunda: tarbekeemia, kodukeemia, tööstuskeemia ja parfümeeria.

Tänapäeval on Orto Eesti juhtiva kosmeetikatootjana liikumas n-ö rohelise trendiga, muutes oma tooteid järjest looduslikumaks.
1996. aastal hakati tootma sääsetõrjevahendeid sarjas Plix, aasta hiljem kosmeetikasarja Puhas Loodus.

2005. aastal moodustas kosmeetikatoodete müük Orto käibest 70%, eksport 15%. 2009. aastal moodustasid kosmeetikatooted käibest kolm neljandikku.

2008. aastal oli Orto käive 22 miljonit krooni. 2009. aastal töötas ettevõttes 22 inimest, neist pooled tootmises.

Rahalises arvestuses on Orto Eesti turul L'Oreali, Nivea ja Lumene järel neljandal kohal. Müüdud koguste arvestuses ollakse koha võrra kõrgemal, sest Orto tooted on võrreldes välismaise kaubaga odavamad.

Viited
------

1. 1 2 3 4
2. 1 2 3  "Orto loodab kodumaise tarbija huvi kasvu"[*alaline kõdulink*] Äripäev, 13. juuli 2005
3. 1 2 3  "Majandussurutis soosib Eesti tuntud kosmeetikatootjaid" Postimees, 30. märts 2009

Välislingid
-----------

* AS Orto koduleht
**Vaikne ehk passiivne kuulamine** eeldab erinevalt kuulmisest teadlikku suhtlemispratneriga kontaktis olemist mittesõnalisel moel (pilgu suund, pea kallutus, avatud poos, tähelepanu pööramine ja keskendumine ainult rääkijale). Seega on piir kuulmisega õhuke ja kipub sageli kaduma.

Lihtsalt kuulmisest eristab kuulamist rääkija poolt räägituga mõttes kaasas olemine, st keskendumine rääkijale ja tema sõnumile.

Vaikset kuulamist kasutab inimene, kes

* hoiab rääkijaga silmsidet,
* on pea kallutanud kergelt küljele,
* on avatud poosis,
* keha on kergelt ettepoole (rääkija suunas) kallutatud,
* on vait.

Vaikne kuulamine pole efektiivne juhtudel, kui rääkija on häbelik või ebakindel, kui tal on raskusi eneseväljendamisega või ta ei taha teatud teemadel rääkida.

Seda on sobilik kasutada juhtudel, mil rääkija on häiritud või mures millegi pärast ja tahab sellest väga rääkida.

Vaikse kuulamise teeb keeruliseks enda lülitamine rääkijale. Tavaliselt kipume ikka vaikselt kuulates mõtlema omi mõtteid või tegelema muude asjadega – seega me ei kuula, me vaid kuuleme … nagu taustamüra. Seetõttu võib vaikse kuulamise puhul infokadu olla suhteliselt suur.

Vaata ka
--------

* Kuulamine
* Kontaktioskus
* Mittesõnalised suhtlusvahendid

Viited
------

1. ↑  Gordon, T. (2000). *Parent Effectiveness Training: The Proven Program for Raising Responsible Children*.
2. ↑  Gordon, T. (2005). *Tark lapsevanem*. Väike Vanker.
Ozolnieki raudteepeatus
**Ozolnieki raudteepeatus** on raudteepeatus Lätis Riia–Jelgava raudteeliinil Jelgava piirkonnas. Iga päev peatub seal 36 reisirongi; tööpäeviti 45. Peatus asub Riia raudteejaamast 36,1 km kaugusel. Piletihinnalt kuulub peatus C-tsooni.

Peatus avati aastal 1929 jaamana, kus ümbruskonna karjääridest Riia tsemenditehase tarbeks kaevandatud ja kitsarööpmelisel raudteel Ozolniekisse toimetatud kriit ümber laaditi. Veel samal aastal avati seal ka perroon ja algas reisiliiklus. Kuni teise maailmasõjani eelnes jaamale Poļi raudteepeatus.

Viited
------

1. ↑  "Расписание движения пригородных поездов по о.п. Озолниеки". Originaali arhiivikoopia seisuga 12. august 2016. Vaadatud 23. juunil 2016.
2. ↑
3. ↑  T. Altbergs, K. Augustāne, I. Pētersone. Dzelzceļi Latvijā. R: Jumava, 2009, 46. lk.

Välislingid
-----------

* Infot peatuse kohta; fotod (*vene keeles*)
* Peatus vanal kaardil

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **Eelnev peatus** |  **Raudteepeatus liinil Riia-Jelgava** | **Järgnev peatus** |
|  Cena |  **Ozolnieki** | Cukurfabrika  |
**Nikoléta Kiriakopoúlou** (kreeka keeles Νικολέτα Κυριακοπούλου; sündinud 21. märtsil 1986 Ateenas) on Kreeka kergejõustiklane, teivashüppaja.

2012. aasta Euroopa meistrivõistlustel Helsingis sai ta 4.60-ga pronksmedali.

2015. aasta maailmameistrivõistlustel Pekingis võitis ta 4.80-ga pronksmedali.

2015. aastal tuli ta esimese Kreeka sportlasena Teemantliiga võitjaks.

2018. aasta Euroopa meistrivõistlustel Berliinis võitis ta 4.80-ga hõbemedali.

Tema isiklik rekord välitingimustes on **4.83**, mis on hüpatud 4. juulil 2015 Saint-Denis's. Sisetingimustes on tema isiklik rekord **4.81**, mis on püstitatud 17. veebruaril 2016 Stockholmis.

Ta on teivashüppe endine Kreeka rekordi omanik sise- ja välistingimustes.

Viited
------

1. 1 2  Nikoléta Kyriakopoulou. european-athletics.org. Vaadatud 31.3.2017
2. ↑  Nikoléta Kiriakopoúlou. iaaf.org. Vaadatud 31.3.2017

Välislingid
-----------

 Nikoléta Kiriakopoúlou – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
* Ametlik koduleht (*inglise keeles*)
* Nikoléta Kiriakopoúlou Rahvusvahelise Kergejõustikuliidu kodulehel Muuda Vikiandmetes
**Osaühisus Kodukäsitöö** oli aastatel 1927–1940 tegutsenud esimene püsivam naiskäsitöökeskus Eestis. 

Osaühisus Kodukäsitöö asutati käsitöö edendamiseks, organiseerimiseks ja selle kaudu tööpuuduse vastu võitlemiseks riigi- ja omavalitsusasutuste ning ühiskondlike organisatsioonide toetusel.

Siseministeeriumis 5. veebruaril 1927 registreeritud põhikirja järgi oli 
Kodukäsitöö osaühisus, mille liikmeteks olid "riigi- ja omavalitsusasutused, seltskondlised organisatsioonid ja käsitööst huvitatud eraisikud ning ettevõtted".

Osaühisuse asutajad olid Eesti Naisorganisatsioonide Liidu juhatuse liige Klaara Holst, R. Reite naiskutsekooli õpetaja M. Sõerd, Kaubandus-tööstusministeeriumi esindaja K. Maranik ja Riigi Kunsttööstuskooli direktor Voldemar Päts.

Põhiliselt tegeleti rahvakunsti jäljendava käsitöö ülesostmise ja müügiga. 1937. aastal avati keraamikatöökoda, mille juhatajaks sai Ellinor Piipuu. Keraamikatöökojas kasutati plastilisi lahendusi; toodeti lambijalgu, raamatutugesid, reljeefseid dekoore, pisiplastikat. Töökoda oli edukas.

Vaata ka
--------

* Tartu Naisühingu Käsitöökool

Viited
------

1. 1 2 3  Lühike ülevaade o/ü "Kodukäsitöö" asutamise ja esimese kahe aasta tegevuse üle – *O/Ü "Kodukäsitöö" 1927–1928 Eesti kodutööstuse edendamisel*. [Tallinn : Kodukäsitöö, 1929]. ISBN 9789949360734 (pdf)
2. ↑  Eesti kodukäsitöö wõidab wälisturgusid. Päevaleht, 24. mai 1929.

Kirjandus
---------

* *Osaühisus "Kodukäsitöö" : kümme aastat : 1927-1937*. – [Tallinn : Kodukäsitöö], 1937.
"Martigues" (u 1913). Õli lõuendil, 38 x 55 cm, Ateena Rahvusgalerii
**Michális Oikonómou** (*Μιχάλης Οικονόμου*; 1888 Pireus – mai 1933 Ateena) oli kreeka impressionistlik maalikunstnik. Teda peetakse kahe maailmasõja vahelise perioodi kreeka maalikunsti üheks silmapaistvamaks esindajaks.

Õpingud
-------

Oikonómou sündis ja käis koolis Pireuse linnas. Tema esimene kunstiõpetaja oli üks 19. sajandi Kreeka tuntumaid maalikunstnikke Konstantínos Volanákis, kes elas samuti Pireuse linnas.

1906. aastal asus Oikonómou elama Pariisi, kus ta alustas laevaehituse õpinguid. Pariisis tutvus ta tollaste kunstivooludega, sai tuttavaks mitme kunstnikuga (sh Juan Gris) ning asus õppima Pariisi Kaunite Kunstide Akadeemiasse.

Looming
-------

Vahemikus 1913–1926 oli tal kolm isikunäitust (kaks Pariisis ja üks Londonis) ning lisaks osales ta paljudel grupinäitustel.

Suurem osa tema teostest kujutab impressionistlikus laadis Lõuna-Prantsusmaa ja Kreeka maastikke. Kõige meelsamini kujutas ta üksikuid maju mere ääres, paate ja kirikuid. Tema teoseid on mõjutanud postimpressionistlike avangardistide rühmituse Les Nabis looming.

Hilisem elu
-----------

Aastal 1926 naasis ta Kreekasse ja asus elama Ateenasse. Tema viimane näitus toimus aastal 1929 ühes Pireuse teatris.

1932. aastal paigutati kunstnik psühhiaatriahaiglasse; Oikonómou kannatas süüfilisest põhjustatud progresseeruva ajuhalvatuse käes. Järgmise aasta mais kunstnik haiglas ka suri.

Pärand
------

1961. aastal toimus Ateenas tema teoste retrospektiivnäitus. Tema teoseid leidub Ateena Rahvusgaleriis, paljudes muudes Kreeka ja Euroopa galeriides ning ka erakogudes..

Huvi tema loomingu vastu on jätkuvalt suur ning mitmed tema teosed on viimastel aastatel müüdud 120 000 – 200 000 naela eest. Näiteks tema teos "Mööda kallast" müüdi 2007. aastal 198 000 naela eest.

Viited
------

1. ↑  "National gallery". Originaali arhiivikoopia seisuga 15. mai 2014. Vaadatud 15. novembril 2014.
2. ↑  Οικονόμου Μιχαήλ – Michail Oikonomou [1888-1933] | paletaart – Χρώμα & Φώς
3. ↑  Αφροδίτη Κούρια, *Μ. Οικονόμου*, Εκδόσεις Αδάμ, Αθήνα 2001. ISBN 960-500-394-5.
4. ↑  Search Results | Sotheby's. Vaadatud 15.11.2014.
Vladimir Gligorov
**Vladimir Gligorov** (serbia ja makedoonia keeles Владимир Глигоров; 24. september 1945 – 27. oktoober 2022) oli Makedoonia päritolu Serbia majandusteadlane. Ta asutas 1989. aasta detsembris Serbias Demokraatliku Partei. Ta oli Makedoonia Vabariigi esimese presidendi Kiro Gligorovi poeg.

Gligorov omandas magistrikraadi Columbia ülikoolis ja Belgradi ülikoolis, töötades seejärel mõlemas asutuses assistendina. Belgradi ülikoolis töötas ta riigiteaduste teaduskonnas. Ta tegi kuni 1991. aastani koostööd Belgradi Majandusteaduste Instituudiga. Gligorov oli Viini Rahvusvaheliste Majandusuuringute Instituudi vanemteadur. Ta töötas õppejõuna Viini ülikoolis ja professorina Grazi ülikoolis. Ta oli Külalisõppejõud George Masoni ülikoolis, Virginia ülikoolis, Uppsala ülikoolis ja Inimteaduste Instituudis.

Gligorov suri 77-aastasena 27. oktoobril 2022 Viinis.

Viited
------

1. 1 2 3 4 5  Latinka Perović; Drago Roksandić; Mitja Velikonja; Wolfgang Hoepken; Florian Bieber, toim-d (2017). *Jugoslavija u istorijskoj perspektivi* [*Jugoslaavia ajaloolisest vaatenurgast*]. Helsingi Inimõiguste Föderatsioon Serbia. Lk 535. ISBN 978-86-7208-207-4.
2. ↑  "Profile of Vladimir Gligorov in Staff/Research Associates". *The Vienna Institute for International Economic Studies*. Vaadatud 19. oktoobril 2020.
3. ↑  "Preminuo ekonomista i politikolog Vladimir Gligorov". Nedeljnik. 27. oktoober 2022. Vaadatud 27. oktoobril 2022.

Välislingid
-----------

* Viini Rahvusvaheliste Majandusuuringute Instituut
**Kvalifikatsiooniraamistik** (inglise *qualifications framework*) on kvalifikatsioonide kirjeldamise, liigitamise ja võrdlemise vahend. Riiklike kvalifikatsiooniraamistike eesmärk on kirjeldada kvalifikatsioone läbi viie olulise komponendi – tase, töömaht, profiil, kvaliteet ja õpiväljundid.

Kvalifikatsiooniraamistik võib olla üldine, kõiki haridustasemeid hõlmav, või konkreetset haridustaset või haridusvaldkonda (üldharidus, kõrgharidus, kutseharidus) puudutav.

Euroopa Liidus on riiklike kvalifikatsiooniraamistike aluseks **Euroopa kvalifikatsiooniraamistik** elukestva õppe valdkonnas (inglise *European Qualifications Framework*, EQF). EQF on ühtne Euroopa võrdlussüsteem, mis seob omavahel eri riikide riiklikud kvalifikatsioonisüsteemid ja raamistikud.

Eesti kvalifikatsiooniraamistik, mis sätestati 2008. aastal kutseseadusega, koosneb neljast alaraamistikust:

* põhikooli ja gümnaasiumi riiklikud õppekavad;
* kutseharidusstandard;
* kõrgharidusstandard;
* kutsestandardid.

Kõrgharidustasemel kasutatakse ka eraldi Eesti kõrghariduse kvalifikatsiooniraamistikku, mis lähtub Euroopa kõrgharidusruumi ühtsest kvalifikatsiooniraamistikust (inglise *Qualifications Framework of the European Higher Education Area, QF-EHEA*). Seda tuntakse rohkem nn Bologna protsessi nime all.

Viited
------

1. ↑  "European Qualifications Framework" (PDF).

Välislingid
-----------

* Eesti Kõrg- ja Kutsehariduse Kvaliteediagentuur
* European Qualifications Framework
* Bologna Process
**Herzele** on hollandikeelne vald Belgias Flandria piirkonnas Ida-Flandria provintsis.

Asulad
------

Herzele jaguneb järgmisteks osavaldadeks, asulateks ja piirkondadeks: 

| # | Nimi |
| --- | --- |
| I | Herzele |
| II | Borsbeke |
| III | Hillegem |
| IV | Ressegem |
| V | Sint-Antelinks |
| VI | Sint-Lievens-Esse |
| VII | Steenhuize-Wijnhuize |
| VIII | Woubrechtegem |
|

* Herzele lossHerzele loss
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* Ressegemi kirikRessegemi kirik

Viited
------

1. ↑  Wettelijke Bevolking per gemeente op 1 januari 2018, vaadatud 9.03.2019.

Välislingid
-----------

 Herzele – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
* Koduleht (hollandi keeles)

Ida-Flandria provintsi vallad

Aalst | Aalter | Assenede | Berlare | Beveren | Brakel | Buggenhout | De Pinte | Deinze | Denderleeuw | Dendermonde | Destelbergen | Eeklo | Erpe-Mere | Evergem | Gavere | Gent | Geraardsbergen | Haaltert | Hamme | Herzele | Horebeke | Kaprijke | Kluisbergen | Knesselare | Kruibeke | Kruishoutem | Laarne | Lebbeke | Lede | Lierde | Lochristi | Lokeren | Lovendegem | Maarkedal | Maldegem | Melle | Merelbeke | Moerbeke | Nazareth | Nevele | Ninove | Oosterzele | Oudenaarde | Ronse | Sint-Gillis-Waas | Sint-Laureins | Sint-Lievens-Houtem | Sint-Martens-Latem | Sint-Niklaas | Stekene | Temse | Waarschoot | Waasmunster | Wachtebeke | Wetteren | Wichelen | Wortegem-Petegem | Zele | Zelzate | Zingem | Zomergem | Zottegem | Zulte | Zwalm
**Otto II Mathematicus** (26. juuni 1435 – 8. juuni 1499) oli aastatel 1461 kuni 1499 Mosbach-Neumarkti pfaltskrahv.

Elulugu
-------

Otto sündis aastal 1435 Mosbach-Neumarkti pfaltskrahvi Otto I vanima pojana. Ta oli oma isa järglane aastast 1461 ja veetis enamuse oma elust Neumarktis. Ta suutis lõpetada Wolfsteini vaidluse (samade õigustega loss ja linn Neumarkti vastas, mida valitsesid Wolfsteinid) pärast panditud lossi omandamist Neuschönenbergidelt. Otto II tundis ka suurt huvi astronoomia ja matemaatika vastu, mis andis talle lisanime "Mathematicus", ja ta rajas Neumarkti lossi observatooriumi. Aastal 1490 loobus ta Mosbach-Neumarkti aktiivsest valitsemisest ja andis selle üle Pfalzi kuurvürstile Philippile ning veetis oma ülejäänud elu teadusega tegeledes.

Otto suri aastal 1499 Neumarktis lastetuna ja maeti Püha Maarja kirikusse. Mosbach-Neumarkt läks pärast tema surma Pfalzi kuurvürstkonnale.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**Otto I** | **Mosbach-Neumarkti pfaltskrahv**1461–1499 | Järgnev**Philipp** |
**Kvalsundi vald** (põhjasaami *Fálesnuori gielda*, kveeni *Valasnuoran komuuni*) oli kohaliku omavalitsuse üksus (vald) Norras Finnmargi maakonnas. Valla halduskeskus oli Kvalsund.

Kvalsund eraldati Sørøysundi vallast 1. juulil 1869. Aastal 2020 liideti Kvalsundi vald Hammerfesti vallaga.

Valla alla kuulusid Kvaløya saare lõunaosa ja Seilandi idaosa.

Kvalsundi sild ühendab valla mandriosa Kvaløyaga, mille lõunaosa kuulub Kvalsundi

Nimi
----

Nime *Kvalsund* muinaspõhja kuju oli *Hvalsund*. Nime esimene osa *hvalr* tähendab vaala ja lõpp *sund* väina. Põhjasaamikeelse nime *Fálesnuorri* osad *fáles* ja *nuorri* tähendavad vastavalt vaala ja väina.

Sümboolika
----------

Vapp on kinnitatud 27. märtsil 1987. Sinisel kilbil on kujutatud kolme hõbedast lõhet, mis on paigutatud Y-tähe kujuliselt ümber kilbi keskpunkti. Lõhe sümboliseerib kalapüüki kui tavapärast eluviisi, sissetulekuallikat, kaasaegset kalakasvatust ja vaba aja veetmise viisi.

Loodus
------

Kvalsundi vallas on mitu mitmekesise linnustikuga paika. Üks nendest on Repparfjordbotn, kus on suur randtiirude koloonia ja sügisel palju jääkosklaid.

Viited
------

1. ↑  Befolkning, 1. januar 2016
Kudumisvarrastega kudumine
Parempidise koe skemaatiline joonis
**Silmuskudumine** on lõngast või niidist silmuseliste tekstiilide valmistamine. Kududa saab käsitsi kudumisvarrastega või kudumismasinaga.

Kangakudumisel jookseb lõng või niit riides sirgelt ning koe- ja lõimelõngad asetsevad omavahel risti. Silmuskoes jookseb lõng looklevalt ja moodustab igal real silmuseid, mis on ühendatud eelneva ja järgneva rea silmuste külge. Silmuseline kude annab tekstiilile suurema elastsuse.

Silmuskudumise ajalugu
----------------------

Käsitsi kudumine
----------------

Varrastel kootud sokid, sibulakoorepruuni ja sinise triibulised, villasest lõngast. Säär soonikkoes, kand topeltkoes ja tugevdusniidiga. (Seto Talumuuseum, 1998)
Käsitsi kudumisel on kaheks põhiliseks tehnikaks edasi-tagasi (tulemuseks on tasapinnaline ese) ja ringselt kudumine (tulemuseks on silinder). Edasi-tagasi kudumisel kasutatakse kahte varrast (kuigi sobivad ka ringvardad), ringselt kudumisel enamasti viit varrast või ringvardaid. Mütsid, sokid, kindad ja varrukad on enamasti kootud ringselt. Edasi-tagasi on tavaliselt kootud sallid, tekid ja kampsunite esi- ja tagatükid.

Vaata ka
--------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Tsitaadid Vikitsitaatides: **Kudumine** |

* Haapsalu sall
* Heegeldamine
* Kangakudumine
* Masinkudumine

Kirjandust
----------

* Kivilo, L. 1991. Silmuskudumine. Tallinn: Mats. 31 lk