recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Šaukliai kivikülv
**Salantai regionaalpark** (leedu keeles *Salantų regioninis parkas*) on regionaalpark Leedus Skuodase, Kretinga ja Plungė rajoonis.

Salantai regionaalpark asub Žemaitijas Salantai ümbruskonnas Minija jõe keskjooksul. Regionaalpark asutati 1992. aastal, et kaitsta 58 kilomeetri pikkust, 400–500 meetrit laia ja 25–30 meetrit sügavat Minija-Salantase-Erla ürgorgu, sealset ökosüsteemi ning kultuuripärandit.

Regionaalpargi territooriumil asuvad kolm suurimat kivikülvi Leedus, samuti Leedu suuruselt viies rändrahn. Kivikülvidest suurim on Šaukliai kivikülv, mille pindala on 162 hektarit. Salantais kasvab 4,8-meetrise ümbermõõduga harilik hobukastan. Ürgoru nõlvadel avaneb arvukalt pehme veega allikaid. Dyburiai paljandi ümbruses asub 114,79 hektari suurune reservaat, kus majandustegevus on piiratud.

Imbarė linnamägi
Regionaalpargi territooriumil asub viis linnamäge, neist tuntuim asub Imbarės. Viimase lähedal asub ka Skaudaliai hiiemägi. Teine hiiemägi asub Erla ürgoru serval. Arhitektuurimälestistena on kaitse all Kartena, Mosėdise ja Kalnalise kirikud. Nasrėnais asub piiskop Motiejus Valančiuse muuseum. Koduloomuuseumid asuvad Salantai, Kartena ja Mosėdise keskkoolide juures.

Salantai regionaalpargi keskus asub Salantais. Teised tähtsamad asulad on Kartena ja Mosėdis.

Salantai regionaalpargi pindala on 13 630 hektarit. Erinevad kaitsealad võtavad enda alla 55,4% regionaalpargi territooriumist.

Välislingid
-----------

* Regionaalpargi kaart
* Salantai regionaalpargi koduleht
* Regionaalpark Leedu kaitsealade registris (*leedu keeles*)
* Regionaalpark YouTube'is
* Minija ürgorg YouTube'is
**Salajõe Allika rändrahnud** on kaks rändrahnu Läänemaal Lääne-Nigula vallas Salajõe külas. Rahnud jäävad umbes 60–130 m kaugusele Liiva-Rehe teest ja umbes 400 m kaugusele Harju-Risti–Riguldi–Võntküla teest. Umbes 500 m edelasse jääb Silma looduskaitseala. Rahnude geograafilised koordinaadid on 59° 2′ 1″ N, 23° 37′ 51″ E.

Rahnud võeti kaitse alla aastal 1937. Rahnude seisukord on hea.

Rahnud on gneissbretšast.

Rahnude mõõdud on : 

1. 5,0×4,5×3,2 m, ümbermõõt 19 m
2. 6,5×4,5×3,8 m, ümbermõõt 18 m

Rahnud on tuntud ka nimedega "Allika talu rahn" (7,0×5,5×3,9 m, ümbermõõt 19,6 m) ja "Kasemetsa talu rahn" (6,8×4,4×3,4 m, ümbermõõt 17,6 m).

Rahnudele on kehtestatud piiranguvöönd 50 m (1,39 ha).

Salajõe Allika rändrahnude keskkonnaregistri kood on KLO4000913.

Allika rahnu iseloomustus
-------------------------

Allika rahn on püstiste külgedega ümar, kuid väga ebatasase pinnaga tugevasti sammaldunud rahn. Põhjaosas kamardunud ja peal kasvab harilik kukehari. Rahnu ümber on kuhjatud põllukive. Rändrahn võib pärineda Neugrundi meteoriidikraatrist.

Kasemetsa rahnu iseloomustus
----------------------------

Kasemetsa rahn on piklik ebatasase pinnaga tugevasti murenev ja sammaldunud rahn. Põhja- ja läänekülg võsastunud. Edelanurga juures kasvab suur jämedatüveline saar. Rahnu ümber on kuhjatud põllukive. Rändrahn võib pärineda Neugrundi meteoriidikraatrist.

Rahnude uurimine
----------------

1. A. Puudist, 1933 – esimene mõõtmine ja uurimine;
2. Priit Kohava, 1987 – üksikasjalik mõõdistus;
3. Enn Pirrus, 1993 – revisjonülevaatus.

Viited
------

1. ↑  Keskkonnaregistri vahendusel Läänemaa Keskkonnateenistuse andmed aastast 2002
2. ↑  Keskkonnaregistri vahendusel Herbert Viidingu andmed aastast 1986
3. 1 2  Andmed EELIS infolehe vahendusel Allika rahnu kohta
4. 1 2  Andmed EELIS infolehe vahendusel Kasemetsa rahnu kohta

Kirjandus
---------

1. K. Orviku, *Gneissbretshia suurte rändrahnudena*. – Eesti Loodus, 1935, 3.
2. *Looduskaitse I*, 1937, lk. 180.
3. P. Kohava, *Läänemaa Metsamajandi järelvalvepiirkonna looduskaitseobjektid*. Tallinn 1988. Käsikiri. Eesti Metsakorralduskeskus.
4. E. Pajula, *Läänemaal omad loodussümbolid*. – Eesti Loodus. 2000, nr. 7/8, lk. 291–293.
5. K. Suuroja, S. Suuroja, *Kuidas avastati Eesti suurim meteoriidikraater* I, II. – Eesti Loodus. 2000, nr. 7/, lk. 217–218; 294–296.8.

Välislingid
-----------

* Salajõe Allika rändrahnud keskkonnaportaalis
* Salajõe Allika rändrahnud Eesti looduse infosüsteemis
* Looduskaitse nõukogu otsus üksikute puude ja rändrahnude kaitses 22. maist 1937.
* ENSV MN Looduskaitse Valitsuse juhataja käskkiri nr. 25 Rändrahnude, kivikülvide ja põlispuude nimekirja kinnitamine
* Kaitstavate looduse üksikobjektide kaitse-eeskiri
**Paul Kangur** (29. november 1926 – 23. mai 2015) oli eesti arhitekt.

Ta õppis mitmes koolis, kuid lõpetas aastal 1945 Tallinna 2. Keskkooli. Seejärel astus ta Tallinna Polütehnilisse Instituuti, mille lõpetas aastal 1952 arhitektina.

Pärast Instituudi lõpetamist läks ta aastal 1952 sundsuunamist eirates Tartusse, kus asus tööle RPI Eesti Projekti Tartu osakonnas vanemarhitekti ametikohale. Tema töölaual valmisid kauplus-söökla, lasteaed-sõim, staadion ning administratiivhooned üle Eesti. Võites Eesti Projektis usalduse, sai ta Tartu Kliinilise Haigla projekteerijaks. Kuna aastal 1966 pakuti talle EKE Projekti Tartu osakonna juhataja ametikohta, jäi haigla projekti lõpetamine arhitekt Maie Hansmannile. EKE Projekti Tartu osakonnas töötas Kangur pensionile jäämiseni, aga pensionipõlves lõi kaasa Tareke Projekti töödes, koostades peamiselt eramute projekte. Lisaks oli Kangur väga hea fotograaf.

Ta oli kirglik sportlane, eriti südamelähedased olid talle suusatamise alad – murdmaa, slaalom ja mäehüpped, veel vanas eas sõitis ta Kuutsemäel slaalomit.

Paul Kangur suri 23. mail 2015 ja ta maeti 13. juunil 2015 Pärnamäe kalmistule.

Viited
------

1. ↑

Välislingid
-----------

* Lahkunud on arhitekt Paul Kangur (Eesti Arhitektide Liidu kodulehel)
**Paul Kaasik** (29. november 1925 Ollepa – 25. detsember 1985 Leningrad) oli eesti elektrotehnikateadlane, tehnikadoktor.

Ta lõpetas aastal 1951 elektriinsenerina Tallinna Polütehnilise Instituudi. 

Ta töötas aastatel 1956–1957 Tallinna Polütehnilises Instituudis. Aastatel 1957–1978 töötas ta õppejõuna (aastast 1973 professorina) Leningradi Polütehnilises Instituudis. Aastal 1971 kaitses ta tehnikadoktori väitekirja. Aastast 1978 oli ta Leningradi lennukiaparatuuriinstituudi elektrotehnika aluste kateedri juhataja.

Ta on avaldanud uurimusi elektrimasinate teooria, täiturelektrimootorite ja eriotstarbeliste (sealhulgas kosmoseaparatuuri) elektriajamite kohta.

Teoseid
-------

* Hans Jänes, **Paul Kaasik**, Eugen Puusepp, Aleksander Voldek. Elektrimasinad: õpik keskeriõppeasutuste elektrotehniliste erialade õpilastele. Tallinn. Eesti Riiklik Kirjastus, 1961.
* П.Ю. Каасик. Тихоходные безредукторные микроэлектродвигатели. Ленинград: Энергия, Ленинградское отделение, 1974

Viited
------

1. ↑  EE 14. köide lk. 126
2. ↑  Heiki Raudla. Pilistvere kihelkond - Eestimaa Taani. Viljandi muuseum 2012.
Wenceslaus Hollar. "Murex brandaris" (gravüür), u 1645, National Gallery of Art
***Bolinus brandaris*** (algselt *Murex brandaris* Carl von Linné järgi, ka *Haustellum brandaris*) on keskmise suurusega rööveluviisiline merevees elav tigu ogakodalaste (*Muricidae*) sugukonnast, tuntuim purpurtigude hulka kuuluv teoliik.

Liik on fossiilide alusel arvatud esinevat alates pliotseenist (3,6–2,588 miljonit aastat tagasi), fossiliseerunud kodasid on leitud Küproselt, Hispaaniast ja Itaaliast. Teost saadavat sekreeti kasutasid foiniiklased vanaajal kalli värvaine Tüürose purpuri tootmiseks. Värvaine tootmise oskus läks edasi Vana-Kreeka ja Vana-Rooma kultuuridesse; jälgi sellest on leitud Ateenas ja Pompeis.

Kirjeldus
---------

Täiskasvanud ogakodalase *Bolinus brandaris* koja pikkus on 60–90 mm. Koda on värvuselt kuldpruun, väga pika sifoonikanaliga, ümara suudmeosaga ja madala keeritsaga. Koja välisküljel on pikenenud ogade rida, mille asend vastab iga kasvufaasi lõpule.

Pildid
------

* Bolinus brandaris '​e koda eri nurkade alt*Bolinus brandaris* '​e koda eri nurkade alt
* Fossiilne Bolinus brandaris torulariusFossiilne *Bolinus brandaris torularius*
* Purpuriga värvitud kangadPurpuriga värvitud kangad

Viited
------

1. ↑  purple. - Encyclopedia Britannica

Välislingid
-----------

* Bolinus brandaris andmebaasis SeaLifeBase
* Bolinus brandaris andmebaasis AnimalBase
See artikkel See artikkel räägib keskaegsest Albaania vürstkonnast.  20. sajandi vürstkonna kohta vaata artiklit Albaania vürstkond.  

---

**Albaania vürstkond** (1368–1392) oli pärast Albaania kuningriigi lammutamist Karl Topia poolt moodustatud vürstkond. Vürstkond käis Topia ja Balša perekondade vahel käest kätte aastani 1392, kui Durrësi annekteeris Veneetsia vabariik.

Valitsejad
----------

* Karl Topia esimest korda (1368–1382)
* Balša II (1382–85)
* Karl Topia teist korda (1385–1387)
* Gjergj Topia (1387–1392)

Ajalugu
-------

Aastal 1358 tõusis Karl Anjou dünastia võimu vastu ning tõrjus nad Epeirosest ja Albaaniast välja kuni Durrësini. Ta valitses aastatel 1358 kuni 1368 paljude Kesk-Albaania osade üle ja kutsus end *Princeps Albaniae*.

Aastast 1362 püüdis Karl end sisse seada Durrësis, mis oli hertsoginna Giovanna valduses. Esimene, kindlasti edutu piiramine kestis aprillist 1362 maini 1363. Siis tõmbas Topia oma väed tagasi, mis olid haiguste tõttu nõrgenenud. Alles aastal 1367 suutis Karl Durrësi vallutada, olles vahepeal saavutanud veneetslaste vaikiva nõusoleku oma kavale teha tähtis sadam oma residentsiks. 

Karl saavutas Durrësis kontrolli aastal 1368, mis oli sealse Anjou kuningriigi viimane jäänuk. See sündmus põhjustas Albaania kuningriigi lõpu.

Balša II tegi neljanda katse vallutada Durrës, tähtis äri- ja strateegiline keskus, mida valitses rivaal Karl Topia. Aastal 1382 alustas Balša II sõda ja hõivas Durrësi. Aastal 1385 pöördus võidetud Karl Topia Murad I poole abi saamiseks rivaali Balša vastu Zeta vürstkonnast. See oli võrdne Osmanite riigi kutsumisega Albaaniasse, et aidata tal võita oma Balša rivaale. 

See katse põhjustas Hayreddin paša juhitud Osmanite väe kiire marsi Albaaniasse piki Via Egnatiat. Osmanite vägi haaras Balša ümber, tekitades raskeid kaotusi Balša II väele. Balša II ise tapeti aastal 1385 Savra lahingus (serbia: *Saurijsko Polje*) Lushnja lähedal, mis lõpetas Balša perekonna valitsemise Durrësis. Aastal 1392 langes Albaania vürstkond Veneetsia vabariigi kätte.

Vaata ka
--------

* Albaania vürstkonnad
* Albaania ajalugu
David Pastrňák 2016. aastal Bruinsiga
**David Pastrňák** (sündinud 25. mail 1996 Havířovis) on Tšehhi jäähokimängija, kes mängib NHL-i klubis Boston Bruins ründajana paremäärel.

2014. aastal valiti ta NHL-i *draft* '​is Bruinsi poolt 25. valikuna. Enne seda oli ta mänginud Rootsi klubis Södertälje SK.

Bruinsi meeskonnas tegi ta oma NHL-i debüüdi 24. novembril 2014 mängus Pittsburgh Penguinsi vastu. Esimesed kaks väravat lõi ta liigas 10. jaanuaril 2015 mängus Philadelphia Flyersi vastu. Pastrňáki läbimurde hooajaks sai 2016–17, kui ta lõi liigas 34 väravat ja kogus 70 punkti. Hooaja 2017–2018 väljalangemismängudes sai ta NHL-i ajaloo noorimaks mängijaks, kes on ühes mängus kogunud kuus punkti, ületades sellega Wayne Gretzkyle kuulunud rekordi. 2019. aastal jõudis ta Bruinsiga Stanley karika finaali, kus kaotati St. Louis Bluesile mängudega 3:4.

2019–20 põhihooajal lõi Pastrňák NHL-is 48 väravat, millega oli ta Aleksandr Ovetškini kõrval liiga suurim väravakütt, pälvides Maurice "Rocket" Richard Trophy. Samal hooajal valiti ta ka liiga hooaja sümboolsesse koosseisu (*NHL First All-Star Team*). Aastatel 2018 ja 2019 on ta osalenud NHL-i tähtede mängul.

Tšehhi jäähokikoondise koosseisus on ta osalenud kolmedel maailmameistrivõistlustel.

Välislingid
-----------

 David Pastrňák – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
* David Pastrňák NHL.com lehel
* David Pastrňák hockeydb.com lehel
|  |
| --- |
| Komsomolets 1. jaanuaril 1986Komsomolets 1. jaanuaril 1986 |
|
| **Nimi** | 
Komsomolets |
| **Kiil pandud** | 
22. aprill 1978 |
| **Vette lastud** | 
9. mai 1983 |
| **Teenistuses alates** | 
31. detsember 1984 |
| Laeva üldandmed |
| **Veeväljasurve** | 
4400–5750 tonni veepinnal, 6400–8000 tonni sukeldunult |
| **Pikkus** | 
117,5 m |
| **Laius** | 
10,7 m |
| **Süvis** | 
8–9 m |
| **Peamasinad** | 
Üks 190 MW OK-650 b-3 reaktor, kaks 45 000 hj auruturbiini, üks vint |
| **Kiirus** | 
14 sõlme (26 km/h) veepinnal, 26 kuni 30 sõlme (48 kuni 56 km/h) sukeldunult |
| **Meeskond** | 
33 ohvitseri, 21 allohvitseri, 15 madrust (ajateenijat) |
| **Relvastus** | SS-N-15 Starfish raketid, 6 × 533 mm torpeedotoru, 53–65 torpeedot |

**Komsomolets** (K-278) oli ainuke **Projekt 685** klassi (NATO nimega **Mike**-klass) kuulunud Nõukogude Liidu ründeallveelaev.

Ajalugu
-------

Allveelaev ehitati, et testida Nõukogude neljanda generatsiooni tuumaallveelaevade tehnoloogiat. Allveelaev võeti teenistusse 31. detsembril 1984.

Allveelaev uppus 1989. aasta 7. aprillil ning lebab praegu ühe miili sügavusel Barentsi meres, tuumareaktorid ja kaks tuumalõhkepead endiselt laeva pardal. Allveelaev uppus kontrolli alt väljunud tulekahju tõttu mootorisektsioonis. Komandöril õnnestus laev kohe pinnale tuua ja enamikul meeskonnaliikmetest õnnestus sellest ka väljuda. Laev uppus umbes viis tundi pärast õnnetust ja vajus 1680 meetri sügavusele. Hukkus 42 meeskonnaliiget, neist neli tules ja ülejäänud 38 surid jääkülmas meres alajahtumisse .

Kirjeldus
---------

Allveelaeva siluett
Komsomolets on seni ainus sõjaline allveelaev, mis on sukeldumisel ületanud 1000 meetri piiri. Laeva ohutu sukeldumissügavus oli 1000 meetrit, maksimaalne 1250 meetrit ja purunemispiiriks oli arvestatud 1500 meetrit. Komsomoletsi tegi vastupidavaks spetsiaalne kahekordne titaanist kere, mis võimaldas sukelduda kordades sügavamale kui ükskõik milline Ameerika mereväe allveelaev või torpeedo, olles ise sealjuures võimeline tulistama. 
Laeva kere koosnes seitsmest veekindlast sektsioonist. Hädaolukordade tarbeks oli allveelaeva komandotorni keskel ka põgenemiskapsel, mis võimaldas laeva meeskonnal veealuse probleemi korral laev maha jätta.
Allveelaeva erakordne disain sisaldas ka palju automatiseeritud süsteeme, mis lubas toime tulla tunduvalt väiksema meeskonnaga, kui nii mõnelgi teisel tema suurusel laeval. Hoolimata sellest, et allveelaev ehitati arendusprojektina, oli ta lahinguvõimeline.

Viited
------

1. ↑
2. ↑
3. ↑  "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 13. oktoober 2011. Vaadatud 24. augustil 2011.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
David McGoldrick 2019. aastal Sheffield Unitedi särgis
**David James McGoldrick** (sündinud 29. novembril 1987 Nottinghamis) on Inglismaal sündinud Iirimaa jalgpallur, kes mängib ründajana Inglismaa kõrgliiga klubis Sheffield United.

Ta alustas klubikarjääri Notts Countys, mille meeskonnas debüteeris ta 2004. aastal Inglismaa tugevuselt kolmandas liigas.

2004. aastal sõlmis ta lepingu Southamptoniga. Klubi põhimeeskonnas debüteeris ta järgmise aasta septembris Inglismaa liigakarika kohtumises Mansfield Towni vastu. Seejärel läks ta lühikeseks ajaks tagasi laenule Notts Countysse. 2006. aasta aprillis debüteeris ta Southamptoni põhimeeskonnas Inglismaa esiliigas. Hooaja 2006–07 teises pooles mängis ta laenul Inglismaa tugevuselt kolmanda liiga klubis AFC Bournemouth ja lõi 12 liigamänguga kuus väravat. Hooaja 2007–08 esimeses pooles mängis ta laenul samuti tugevuselt kolmanda liiga klubis Port Vale ja lõi 17 liigamänguga kaks väravat. Hooajal 2008–09 kuulus McGoldrick Southamptoni põhikoosseisu, lüües Inglismaa esiliigas 12 väravat.

2009. aasta juunis siirdus ta ühe miljoni naelsterlingi eest Inglismaa esiliiga klubisse Nottingham Forest, kellega sõlmis nelja-aastase lepingu. Hooaja 2011–12 esimeses pooles oli ta lühikest aega laenul kolmanda liiga klubis Sheffield Wednesday. Hooaja 2012–13 esimeses pooles mängis ta laenul kolmanda liiga klubis Coventry City ja lõi 22 liigamänguga 16 väravat. Hooaja 2012–13 teises pooles suundus ta laenule Ipswich Towni, kellega sõlmis 2013. aasta juulis püsiva lepingu. Ipswich Towniga mängis McGoldrick seejärel Inglismaa esiliigas veel viis hooaega ning tema kõige edukam hooaeg oli 2013–14, mil ta lõi 14 väravat.

2018. aasta juulis sõlmis ta lepingu Sheffield Unitediga, mis mängis toona Inglismaa esiliigas. Hooajal 2018–19 lõi McGoldrick liigas 15 väravat, aidates klubil kõrgliigasse jõuda. 2019. aastal valiti ta Sheffield Unitedi aasta mängijaks. Oma esimesed kaks väravat Inglismaa kõrgliigas lõi ta 11. juulil 2020 mängus Chelsea vastu.

Kuna tema vanaisa oli sündinud Iirimaal, sai McGoldrick võimaluse esindada koondises Iirimaad. Iirimaa jalgpallikoondises mängis ta aastatel 2014–2020 kokku 14 korda. Ainsa värava lõi ta 14. septembril 2019 EM-i valikmängus Šveitsi vastu.

Välislingid
-----------

 David McGoldrick – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
**Edith Randam-Rogers** (16. märts 1913 Tallinn – 6. veebruar 2005 Denver, USA) oli eesti kirjandus- ja keeleteadlane.

Elulugu
-------

Ta lõpetas 1941. aastal Tallinna Linna Tütarlaste Kommertsgümnaasiumi. 1944. aastal põgenes Saksamaale, kust 1948. aastal siirdus Ameerika Ühendriikidesse. Lõpetas 1961. aastal Colorado Ülikooli Denveris hispaania keele alal bakalaureusekraadiga (BA). Sai õpinguiks Fulbrighti stipendiumi ja õppis 1961–1962 ka Madridi Ülikoolis. 1962. aastal sai Colorado osariigis Boulderis magistrikraadi (MA) hispaania kirjanduses ja 1968. aastal Colorado Ülikoolis Denveris doktorikraadi väitekirjaga "The Open Code of Ballads". Oli 1966–1967 Denveris Colorado Ülikoolis instruktor, 1968–1972 *assistant prof.*, 1972–1979 *associate professor*, 1979. aastast hispaania keele ja kirjanduse professor. Oli American Association of Teachers of Spanish and Portugese liige.

Teadustöö
---------

Töid hispaaniakeelsest kirjandusest.

Teoseid
-------

* El color en la poesia española del Renacimiento y del Barroco. // Rev. Filol. Española (1964) 47
* Clothing as a Multifarious Ballad Symbol. // Western Folklore (1975) 34
* The Perilous Hunt: Symbols in Hispanic and European Balladry. Kentucky, 1980.

Viited
------

1. 1 2 3  Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide

Kirjandus
---------

* Edith Rogers-Randam keeleteaduse doktoriks. // Vaba Eesti Sõna (1968) 1. IX
* Eesti teadlased väljaspool kodumaad: biograafiline teatmik = Estonian scholars and scientists abroad: biographical directory. Stockholm, 1984, 105
* Vaba Eesti Sõna (2005), 15. III (nekroloog).
* *Eesti teaduse biograafiline leksikon.* 3. köide: *N–Sap* TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013

 *Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.*
Henry V
**Henry V** (16. september 1387 – 31. august 1422) oli Inglismaa kuningas 1413–1422.

Henry nimetati oma isa, Inglismaa kuningas (1399–1413) Henry IV poolt 13-aastaselt Walesi printsiks ning osales Walesis toimunud Owain Glyndwri mässu mahasurumises, mille käigus kasutati ka esimest korda Inglismaal kahureid.

Prantsuse kuninga ja Inglise-Burgundia kontrolli all olnud alad 1435. aastal
Henry V oli väga edukas väejuht, kes võitis Saja-aastases sõjas, Prantsusmaal 1415. aastal Agincourti lahingu ning neli aastat hiljem vallutasid inglased tema juhtimisel kogu Põhja-Prantsusmaa. 

1419. aastal võttis ta naiseks Prantsusmaa Catherine'i.

Inglismaa liitlaseks ajavahemikul 1420–1435 sai seni Prantsuse kuningale allunud Burgundia hertsogkond, kes vallutas antud perioodil suuri alasid Prantsusmaal ja Madalmaades. Henry sundis seejärel 1420. aastal Prantsusmaa kuningat Charles VI-t sõlmima Troyes' lepingut, et tolle surma järel saab temast kogu Inglise ja Prantsusmaa monarh. Kuid sõjaleeris olles tabas Henryt surmav haigus ning ta suri mõned nädalad enne Charles VI-t. 

Tema alaealine poeg Henry VI päris ametlikult küll Inglise ja Prantsusmaa troonid, kuid pärast Henry V surma ei suutnud inglased Prantsusmaa tähtsamaid linnu enam kuigi kaua enda kontrolli all hoida.

Isiklikku ja järglased
----------------------

Henry V oli Inglismaa kuninga (1399–1413) Henry IV ja tolle esimese abikaasa Northamptoni krahvinna Mary de Bohun poeg.

Henry V oli abielus Prantsusmaa kuninga Charles VI tütre Prantsusmaa Catherine'iga, kellega ainus järglane:

* Henry (1421–1471), Inglismaa kuningas Henry VI aastatel 1422–1461 ja 1470–1471.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**Henry IV** | **Inglismaa kuningas**1413–1422 | Järgnev**Henry VI** |

Vaata ka
--------

* Saja-aastane sõda
|  |
| --- |
|  |
| Medalikohad |
| Maailmameistrivõistlused |
| **Kuld** | 2018 | jäähoki |

**Mattias Janmark-Nylén** (sündinud 8. detsembril 1992 Stockholmis) on Rootsi jäähokimängija, kes mängib keskründajana NHL-i klubis Edmonton Oilers.

Rootsi kõrgliigas debüteeris ta hooajal 2011–12 AIK-i meeskonnas. Hooajal 2014–15 mängis ta Rootsi kõrgliigas Frölunda võistkonnas.

2013. aastal valis Detroit Red Wings ta NHL-i *draft* '​is 79. valikuna, kuid NHL-is debüteeris ta hooajal 2015–16 Dallas Starsi ridades. Hooaeg 2016–17 jäi tal põlvevigastuse tõttu täielikult vahele. Pärast seda mängis ta Starsis veel kolm hooaega. Tema kõige silmapaistvam hooaeg oli 2017–18, mil ta lõi 19 väravat ja andis 15 väravasöötu.

2020. aasta oktoobris sõlmis Janmark üheaastase lepingu Chicago Blackhawksiga. 2021. aasta aprillis kaubeldi ta Vegas Golden Knightsi. 28. mail 2021 tegi ta Stanley karika esimese ringi otsustavas seitsmendas mängus Minnesota Wildi vastu kübaratriki, aidates Golden Knightsi järgmisesse ringi.

2022. aasta juulis sõlmis ta üheaastase lepingu Edmonton Oilersiga.

2018. aastal tuli Janmark Rootsi jäähokikoondisega maailmameistriks.

Viited
------

1. ↑  "Oilers sign Janmark to one-year contract". Edmonton Oilers. 17. juuli 2022. Vaadatud 17. juulil 2022.

Välislingid
-----------

* Mattias Janmark NHL.com lehel
* Mattias Janmark hockeydb.com lehel

| * v
* r
Edmonton Oilers |
| --- |
| 
**Väravavahid**: Jack Campbell **·** Stuart Skinner **·** Mike Smith |
| 
**Kaitsjad**: Evan Bouchard **·** Philip Broberg **·** Cody Ceci **·** Vincent Desharnais **·** Mattias Ekholm **·** Oscar Klefbom **·** Brett Kulak **·** Ryan Murray **·** Darnell Nurse |
| 
**Ründajad**: Nick Bjugstad **·** Leon Draisaitl **·** Warren Foegele **·** Dylan Holloway **·** Zach Hyman **·** Mattias Janmark **·** Evander Kane **·** Klim Kostin **·** Connor McDavid **·** Ryan McLeod **·** Ryan Nugent-Hopkins **·** Derek Ryan **·** Devin Shore **·** Kailer Yamamoto |
Edith Baumann, 1946
Edith Baumann (keskel vasakul) ja Erich Honecker (paremal), 1948
Edith Baumann ja Erich Honecker, 5. august 1947
**Edith Baumann** (1. august 1909 Berliin – 7. aprill 1973 Ida-Berliin) oli Saksa DV riigitegelane.

Edith Baumanni oli pärit müürsepa perekonnast. Rahvakooli lõpetamise järel õppis ta kaubanduskoolis ja omandas stenotüpisti elukutse. 1925. aastal astus ta Sotsialistliku Töölisnoorsoo (Sozialistische Arbeiterjugend) liikmeks. 1927–1931 kuulus ta Saksamaa Sotsiaaldemokraatlikku Parteisse, 1931–1933 Saksamaa Sotsialistlikku Töölisparteisse. Alates 1930. aastast oli ta Sotsialistliku Töölisnoorsoo keskjuhatuse liige. 1933. aastal arreteerisid natsionaalsotsialistlikud võimud Baumanni ja ta mõisteti kolmeks aastaks vangi. Vanglast vabanes ta 1936. aastal.

1945. aastal astus Edith Baumann uuesti Saksamaa Sotsiaaldemokraatlikku Parteisse, mis kommunistidega sundliitumise järel 1946. aasta aprillis sai nimeks Saksamaa Sotsialistlik Ühtsuspartei. Ta oli 1945. aastal Nõukogude okupatsioonitsoonis Rahvahariduse Keskjuhatuse noorsookomisjoni esimees. 1946. aasta märtsis oli ta üks Saksa Vaba Noorsoo Liidu asutajatest. Esialgu oli ta Saksa Vaba Noorsoo Liidu peasekretär, hiljem kuni 1949. aastani aseesimees. Alates 1946. aastast kuni oma surmani oli Baumann Saksamaa Sotsialistliku Ühtsuspartei Keskkomitee liige, 1961–1963 oli ta Keskkomitee sekretär. 1949–1953 kuulus ta Keskkomitee sekretariaati, 1953–1955 oli ta Saksamaa Sotsialistliku Ühtsuspartei Berliini piirkonna sekretär. 1955–1961 oli Baumann Keskkomitee naisteosakonna juhataja.

1958. aasta juulist kuni 1963. aasta jaanuarini oli Edith Baumann Saksamaa Sotsialistliku Ühtsuspartei Keskkomitee Poliitbüroo liikmekandidaat.

1947. aastal oli Edith Baumann üks Saksamaa Demokraatliku Naiste Liidu asutajatest ja kuni 1964. aastani juhatuse liige. 1949. aastast kuni surmani oli ta Rahvakoja (parlamendi) liige.

Isiklikku
---------

Aastatel 1947–1953 oli Edith Baumann abielus Saksa DV riigitegelase Erich Honeckeriga, nende tütar Erika sündis 1950. aastal.

Viited
------

1. ↑  Edith Baumann : SED-Funktionärin Munzinger
2. ↑  SED-Führungsgremien : Übersicht über die Mitglieder und Kandidaten des Politbüros des ZK der SED (1949-1989) Bundesarchiv. SED- und FDGB-Archivgut
3. ↑  Erich Honecker zeitklicks.de
Olümpiamuuseum Lausanne'is Šveitsis
**Olümpiamuuseumid** on muuseumid, kus säilitatakse ja eksponeeritakse olümpiaajalooga seotud esemeid ja dokumente. Tähtsamad olümpiamuuseumid asuvad Olümpias (Kreeka) ja Lausanne'is (Šveits).

Antiikolümpiamängude sünnipaigas Olümpias asuva **Kaasaegsete Olümpiamängude Ajaloo Muuseumi** (inglise keeles *The Historical Museum of the Modern Olympic Games*) eest kannab hoolt Rahvusvaheline Olümpiaakadeemia (ROA). Muuseum asutati 1961. aastal maineka Kreeka filatelistist metseeni Georgios Papastefanou initsiatiivil Olümpiafilateelia Muuseumi nime all ning pärast laiendamist 1972. aastal sai see nimeks Olümpiamängude Ajaloo Muuseum.

Muuseumi väärtuslikuma osa moodustabki just Papastefanou margikollektsioon, kus muu hulgas on ka täiskomplekt 1896. aasta Ateena mängude olümpiamarke. Muuseumi püsiekspositsioon annab ülevaate kaasaegsete olümpiamängude ajaloost alates Kreeka niinimetatud Zappase olümpiamängudest kuni viimaste kaasaegsete rahvusvaheliste mängudeni.

Lausanne'is (Šveits), kus asub Rahvusvahelise Olümpiakomitee (ROK) peakorter, on ka **Olümpiamuuseum** (inglise keeles *The Olympic Museum*), mis tegutsebki otse ROK-i egiidi all.

Esmakordselt tekkis olümpiamuuseumi idee Pierre de Coubertinil 1915. aastal – kohe, kui ROK-i peakorter Lusanne´i kolis. Olümpiamängude taaselustamise 40. aastapäeval 1934. aastal avaski olümpiamuuseum uksed. 1993. aastal avati Juan Antonio Samaranchi initsiatiivil muuseumihoones uuendatud Olümpiamuuseum.

Tegemist pole aga enam pelgalt muuseumiga, vaid multidistsiplinaarse Olümpiauuringute Keskusega (inglise keeles *Olympic Studies Centre*), mis tutvustab olümpismi humanistlikke ideid ja spordi harivaid väärtusi. 

Moodsas muuseumihoones asuvad raamatukogu, arhiiv, auditoorium ning ROK-i ajakirja Olympic Magazine toimetus.

Vaata ka
--------

* Eesti Spordi- ja Olümpiamuuseum

Välislingid
-----------

* Kaasaegsete Olümpiamängude Ajaloo Muuseum Olümpias
**Eesti teatri biograafiline leksikon** (ETBL) on 2000. aastal ilmunud 846-leheküljeline teatmeteos eelkõige Eesti kutselise teatri tegelaste elulugudest. 

Ilmumise ajal oli see senistest kõige mahukam biograafiline leksikon Eestis. Kõvade kaante vahel on enam kui 2600 isikuartiklist koosnev raamat, milles on üle 2000 mustvalge portreefoto. 

Sellesse on võetud vähemalt kolm hooaega kutselises teatris töötanud lavastajad, näitlejad, lauljad, koreograafid, balletitantsijad, dirigendid, koormeistrid, orkestrandid, kontsertmeistrid, kunstnikud ja dekoraatorid. 

Lisaks võib sellest osaliselt leida andmeid ka teatripedagoogide, poolkutselise teatri näitlejate ja lavastajate, teatriteadlaste ja -kriitikute, Eestis töötanud välismaiste teatritegelaste ja teiste teatriga seotud inimeste kohta. Andmete esitusviis on kronoloogiline ja rõhutatult faktoloogiline. 

Raamatu koostasid Kalju Haan (peatoimetaja), Vilma Paalma ja Heino Aassalu, toimetajateks olid Reet Neimar, Mall Põldmäe, Mare Põldmäe ja Tiina Ritson. 
Üksikartiklite autoreid on üle poolesaja. 

Leksikoni andsid välja Eesti Entsüklopeediakirjastus ja Eesti Teatriliit.
**"Frankensteini maja"** (originaalpealkirjaga **"House of Frankenstein"**) on 1944. aasta USA õudusfilm.

Süžee
-----

Dr Gustav Niemann ja tema küürakas abiline Daniel põgenevad vanglast. Dr Niemann plaanib üles leida dr Henry Frankensteini päevikud ja monstrumi, et kätte maksta meestele, kes ta vangi saatsid, oma küürakale abilisele aga lubab ilusat keha.

Kahekesi tapavad nad reisiva sõumehe ja võtavad üle tema ratastel näituse, mis sisaldab krahv Dracula luukeret, mille südamest on läbi löödud puuvai. Dr Niemann eemaldab vaia ning Dracula ärkab ellu. Dracula tapab esimese väljavalitud ohvri, bürgermeistri, kuid peagi sureb päikesevalguse käes.

Dr Niemann ja küürakas jõuavad Frankensteini lossini. Nad kohtuvad mustlastega ja Daniel päästab ühe ilusa mustlasnäitsiku, kelle nad endaga kaasa võtavad. Vaatamata oma koledale küürule saab ta naisega sõbraks.

Frankensteini lossi varemete vahelt leiavad dr Niemann ja küürakas üles külmunud Huntmehe ja monstrumi ning sulatavad nad üles. Huntmees muutub inimeseks tagasi ja tõuseb jalule. Larry on endiselt huvitatud suremisest ning vastutasuks dr Niemanni lubadusele teda needusest päästa ongi ta nõus üles otsima dr Frankensteini päeviku elu ja surma tõdede kohta.

Kuigi küürakas Daniel on kõrvuni armunud mustlastüdrukusse, on viimane kiindunud nüüd hoopis Larrysse teadmata, et too libahunt on. Lootes naise kiindumust maha jahutada, avaldab armukade Daniel talle saladuse Larry kohta. Ka Larry, kellel on lootus dr Niemanni peale kustunud, kuna viimane paistab vaid monstrumist huvitatud olema, tunnistab tüdrukule oma teist poolt ja ka seda, et tema kihvade läbi on järjekordne ohver oma otsa leidnud. Naine aga ei jäta Larryt, vaid meisterdab valmis hõbekuuli, et sellega Huntmees tappa. Järgneval täiskuuööl ründab Larry naist ning saab ise kuuli. Mustlastüdruk ja Larry surevad.

Küürakas süüdistab juhtunus dr Niemanni ja ründab teda vihahoos. Seda pealt näinud monstrum, kellele juba tervenduskuuri jõutud teha, murrab end operatsioonilaualt lahti ning viskab Danieli läbi akna välja. Samal ajal ründab maja linnarahvas. Monstrum haarab dr Niemannist ja püüab rahva eest põgeneda. Inimesed viskavad põleva tõrviku monstrumit ja doktorit ümbritseva kuiva rohu sisse ning see lahvatab põlema. Monstrum põgeneb koos surmahirmus dr Niemanniga vesiliivale ning nad upuvad.

Peamised osatäitjad
-------------------

* Boris Karloff (dr Gustav Niemann)
* Lon Chaney juunior (Lawrence Talbot)
* J. Carrol Naish (Daniel)
* Elena Verdugo (Ilonka)
* John Carradine (Dracula ehk barun Latos)
* Anne Gwynne (Rita Hussman)
* Peter Coe (Karl Hussman)
* Lionel Atwill (inspektor Arnz)
* George Zucco (Bruno Lampini)
* Sig Ruman (bürgermeister Hussman)
* William Edmunds (Fejos)
* Charles F. Miller (Tobermann)
* Philip Van Zandt (Müller)
* Julius Tannen (Hertz)
* Hans Herbert (Meier)
* Dick Dickinson (Born)
* Glenn Strange (monstrum)
Alina Kašlinskaja (2021)
**Alina Anatoljevna Kašlinskaja** (vene keeles Алина Анатольевна Кашлинская; sündinud 28. oktoobril 1993 Moskvas) on vene maletaja, naiste suurmeister (2009).

Kašlinskaja võitis 2011. aastal noorte maailmameistrivõistlustel hõbemedali neidude U18-vanuseastmes ja 2013. aastal İzmitis naisjuunioride maailmameistrivõistlustel pronksmedali. Ta pääses märtsis 2015 Sotšis peetud naiste maailmameistrivõistlustele, kus sai turniiritabelis 64 osavõtja seas 37. asetuse. Ta kaotas seal avaringis Shen Yangle. Kaks kuud hiljem võitis Kašlinskaja Euroopa naiste meistrivõistlustel Tšakvis pronksmedali. Aprillis 2019 tuli ta Antalyas Euroopa naiste malemeistriks.

Kašlinskaja sai FIDE-lt 2007. aastal naiste rahvusvahelise meistri, 2009. aastal naiste suurmeistri ja 2014. aastal rahvusvahelise meistri nimetuse. 

2015. aastal abiellus ta Poola malesuurmeistri Radosław Wojtaszekiga.

Koos 43 teise Venemaa tippmaletajaga allkirjastas ta avaliku kirja Vladimir Putinile, milles protesteeriti  Venemaa sissetungi vastu Ukrainasse.

* Alina Kašlinskaja (2017)Alina Kašlinskaja (2017)
* Radosław Wojtaszek ja Alina Kašlinskaja (2017)Radosław Wojtaszek ja Alina Kašlinskaja (2017)

Viited
------

1. ↑  'Stop the war.' 44 Top Russian Players Publish Open Letter To Putin chess.com, 20. aprill 2022

Välislingid
-----------

* Alina Kašlinskaja – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
* Alina Kašlinskaja FIDE andmebaasis
**"Frankenstein kohtub Huntmehega"** (originaalpealkirjaga **"Frankenstein Meets the Wolf Man"**) on 1943. aasta USA õudusfilm.

Süžee
-----

Hauaröövlid tungivad sisse Larry Talboti hauda, et röövida laiba sõrmes olev kuldsõrmus. Intsident juhtub olema aga täiskuu ööl ja Larry muutub taas hundiks, tappes ühe röövijatest. Põgenedes linna ja muutudes taas inimeseks, leitakse ta ning paigutatakse haiglasse, kust ta täiskuu öödel taas põgeneb ja hommikuks naaseb. Kuna ei doktor ega politsei tema juttu ei usu, et ta öösiti väljas inimesi tapmas käib, loetakse ta hulluks ja seotakse hullusärki, kust ta samuti täiskuu ööl põgeneb. Sel korral Larry enam ei naase, vaid läheb otsima mustlasnaist Malevat, kes teda enne surma oli osanud oma teadmistega aidata.

Pika otsimise peale leiabki ta naise üles, kuid viimane ei oska midagi soovitada, kuidas libahundi needusest vabaneda. Larry soovib surra, kuid see tundub talle kui libahundile võimatu olevat. Koos Malevaga sõidavad nad läbi Euroopa, et üles otsida inimene, kes tunneb elu ja surma tõdesid ning võiks aidata Larryl surma leida.

Kui nad jõuavad külla, öeldakse neile, et dr Frankenstein on surnud, ja tehakse selgeks, et tollest mehest ei taheta seal mail midagi kuulda. Taas saabub täiskuu ja hundinahas Larry satub Frankensteini lossi rusude vahele, kust leiab hommikul jää seest hävinuks peetud monstrumi. Koos püüavad nad leida dr Frankensteini päevikut, mis pajataks tõdedest elu ja surma kohta, kuid ei midagi.

Larry kontakteerub dr Frankensteini tütre paruness Elsaga, kes algul küll väidab, et ta ei tea päeviku asukohast midagi, kuid kui saabub dr Mannering, mees, kes Larry Talbotit ravis, on ta nõus päeviku asukoha paljastama, et hävitada nii hunt kui monstrum, kes end niigi vihasele linnarahvale näidata oli jõudnud.

Dr Mannering seab dr Frankensteini atribuudid töökorda ning valmistab ette surma ihkava Larry ja monstrumi. Hävitamise asemel otsustab ta aga viimasel hetkel monstrumisse just elujõu sisse viia. Peletis muutub vägivaldseks ja püüab doktorit ja parunessi rünnata. Juhtub olema taas täiskuuöö ja lahti rebib ka hundiks muutunud Larry, kes omakorda monstrumit ründab. Dr Manneringil ja paruness Elsal õnnestub põgeneda, hunt ja monstrum jäävad lossiseinte vahele võitlema, millele teeb lõpu veemass, mis pääses valla vihase linnakodaniku tõttu, kes oli lossi läheduses asuva tammi õhku lasknud.

Peamised osatäitjad
-------------------

* Lon Chaney juunior (Lawrence Talbot / Huntmees)
* Ilona Massey (paruness Elsa Frankenstein)
* Patric Knowles (dr Mannering)
* Lionel Atwill (major)
* Bela Lugosi (monstrum)
* Maria Ouspenskaya (Maleva)
* Dennis Hoey (inspektor Owen)
* Don Barclay (Franzec)
* Rex Evans (Vazec)
* Dwight Frye (Rudi)
* Harry Stubbs (Guno)
See artikkel See artikkel räägib jumalast.  Eesnime kohta vaata artiklit  Agni (eesnimi).  

---

Agni kujutis 18. sajandi miniatuuril
**Agni** on sanskriti keeles tuli ning hinduismis tulejumal. Hindude templis asub ta kagunurgas. Hindude kosmoloogias on Agni ehk tuli üks viiest põhielemendist (*pañcabhūtá*) koos ruumi (*ākāśa*), vee (*ap*), õhu (*vāyu*) ja maaga (*pṛthvī*) ning moodustavad viiekesi koos tajutava materiaalse maailmaruumi (*Prakriti*). 
Veedades kuulub Agni peajumalate hulka koos Indra ja Somaga. Agni on jumalate suu ja vahendaja. Ta eksisteerib kolmel tasandil: maal kui tuli, atmosfääris kui äike ja taevas kui päike.

Viited
------

1. ↑  Kramrisch, Stella; Burnier, Raymond (1976). *The Hindu Temple*. Motilal Banarsidass. Lk 92. ISBN 978-81-208-0223-0.
2. ↑  Wynne, Alexander (2007). *The Origin of Buddhist Meditation*. Routledge. Lk-d 31–32. ISBN 978-1-134-09741-8.
3. ↑  Vatsyayan, Kapila (1995). *Prakr̥ti: Vedic, Buddhist, and Jain traditions*. Indira Gandhi National Centre for the Arts. Lk-d 7, 94–95. ISBN 978-81-246-0038-2.
**Jaanuar 2021**, kroonika.

2021. aasta jaanuar algas reedel ja lõppes 31 ööpäeva hiljem pühapäeval.

**Kuupäevad:**  
1
2
3
4
5
6
7
8
9
10
11
12
13
14
15
16
17
18
19
20
21
22
23
24
25
26
27
28
29
30
31

1. jaanuar
----------

* Euroopa Liidu eesistujariigiks sai Portugal.
* Moldova peaministri kohusetäitjaks sai parteilise kuuluvuseta välisminister Aureliu Ciocoi.
* Šveitsi liidupresidendina astus ametisse Šveitsi Rahvapartei liige Guy Parmelin.

13. jaanuar
-----------

* Jüri Ratas teatas, et astub ametist tagasi ja esitas presidendile tagasiastumisavalduse. Selle põhjuseks on Porto Franco kriminaalasjas esitatud kahtlustus.

20. jaanuar
-----------

* Joe Biden inaugureeriti 46. Ameerika Ühendriikide presidendiks.

26. jaanuar
-----------

* Ametisse astus Kaja Kallase esimene valitsus.

Viited
------

1. ↑  Portugalist sai Euroopa Liidu eesistuja ERR Uudised, 1.01.2021 (vaadatud 1.01.2021).
2. ↑  Jüri Ratas astub peaministri ametist tagasi ERR, 13.01.2021

Sündmused kuude lõikes

**2019**: jaanuar | veebruar | märts | aprill | mai | juuni | juuli | august | september | oktoober | november | detsember  

**2020**: jaanuar | veebruar | märts | aprill | mai | juuni | juuli | august | september | oktoober | november | detsember  

**2021**: jaanuar | veebruar | märts | aprill | mai | juuni | juuli | august | september | oktoober | november | detsember  

**2022**: jaanuar | veebruar | märts | aprill | mai | juuni | juuli | august | september | oktoober | november | detsember  

**2023**: jaanuar | veebruar | märts | aprill | mai | juuni | juuli | august | september | oktoober | november | detsember
**Jaanuar 2003**, kroonika

**Kuupäevad:**  
1
2
3
4
5
6
7
8
9
10
11
12
13
14
15
16
17
18
19
20
21
22
23
24
25
26
27
28
29
30
31

1. jaanuar
----------

* Luiz Inácio Lula da Silva ("Lula") valiti 37. Brasiilia presidendiks.

5. jaanuar
----------

* Kaks suitsiiditerroristi lasid ennast Tel Avivis õhku tappes 23 inimest, umbes 100 said haavata. Nii Islami džihaad, kui Ḩamās väitsid ennast olevat selle terroriakti korraldajateks.

16. jaanuar
-----------

Kosmosesüstik Columbia viimane start
* Kosmosesüstik Columbia startis oma viimasele missioonile STS-107, mis lõppes 16 päeva pärast katastroofiga.

19. jaanuar
-----------

* Beverly Hillsis jagati Kuldgloobuseid. Martin Scorsese võitis Kuldgloobuse parima režissööritöö eest filmis "New Yorgi jõugud". Film "Chicago" võitis kolm nominatsiooni. (BBC)

21. jaanuar
-----------

* Mehhikot tabas maavärin tugevusega 7,6 magnituudi Richteri skaalal.

Sündmused kuude lõikes

**2001**: jaanuar | veebruar | märts | aprill | mai | juuni | juuli | august | september | oktoober | november | detsember  

**2002**: jaanuar | veebruar | märts | aprill | mai | juuni | juuli | august | september | oktoober | november | detsember  

**2003**: jaanuar | veebruar | märts | aprill | mai | juuni | juuli | august | september | oktoober | november | detsember  

**2004**: jaanuar | veebruar | märts | aprill | mai | juuni | juuli | august | september | oktoober | november | detsember  

**2005**: jaanuar | veebruar | märts | aprill | mai | juuni | juuli | august | september | oktoober | november | detsember
**Tartu Naisühingu Kutsekool** (1919–1942) oli käsitöökool, mis alustas tegevust 1919. aasta veebruaris Alma Johansoni juhtimisel. Esialgu oli koolis 2 osakonda: kudumine ja naiskäsitöö ning ainsaks õpetajaks Alma Johanson. Juba sama aasta sügisel täienes kool raamatuköitmise ja papitöö töökoja sisseseadega ning osalise sisseseadega keraamikaosakonna jaoks.
Esimeseks keraamikaõppejõuks oli Juuli Suits (1919 - 1925), seejärel tema õpilane Beatrice Uusman-Uusmaa.
1923. aastal lisandus nahatöö osakond. Valmistati käekotte, rahataskuid, suitsutopse jne.

1927–1941 oli keraamika osakonna õpetaja Hilda Tover, kelle käe all valmistati Riigi Kunstitööstuskooliga sarnast laadi keraamikat. Toodangut müüdi Naisühingu enda kaupluses (asus raekoja taga), OÜ Kodukäsitöö poodides ja iga-aastasel kooli näitusmüügil.

Kool asus Kaluri t. 12.

1940. aastal likvideeriti Eraõppeasutiste likvideerimise seaduse põhjal seni sihtasutusena tegutsenud kool ning asendati Tartu Linnavalitsuse poolt ülalpeetava **Tartu Naiskutsekooliga**, millel oli kolmeaastase õppeajaga rõivaõmblemise, kangakudumise ja keraamika osakond ning kaheaastase õppeajaga tikanduse osakond.

Selle kooli keraamika töökojas on aastatel 1940–1941 õppinud näiteks skulptor Maire Männik.

Viited
------

1. ↑
2. ↑  "1113. Vabariigi Presidendi otsus nr. 348". *Riigi Teataja, nr. 109*. 24. august 1940. Vaadatud 25.03.2019.
**Jaanis Valk** (sündinud 21. jaanuaril 1979 Suure-Jaanis) on eesti dokumentaalfilmide režissöör ja näitleja.

Ta lõpetas 1996. aastal Antsla Gümnaasiumi ja seejärel Suurupi Piirivalvekooli. Töötas seejärel piirivalvurina Kagu Piirivalvepiirkonnas.

Aastatel 2002–2004 õppis ta filmirežiid Tallinna Ülikoolis (kursuse juhendaja Jüri Sillart). Koos temaga õppisid veel näiteks Tanel Toom, Rasmus Merivoo, Anu Aun, Priit Pääsuke, Kaupo Kruusiauk, Margus Paju. Aastatel 2005–2011 jätkas ta õpinguid Tallinna Ülikooli Balti Filmi- ja Meediakoolis, kus sai 2009. aastal magistrikraadi. 

Tema tuntuim film on "Ahto. Unistuste jaht". Ta on olnud ka mitme filmi helioperaator ja valguskunstnik.

Alates 2005. aastast töötab ta stuudios OÜ Rühm Pluss Null režissöörina. Ta on olnud seotud ka mitme harrastusteatriga: ta on Tallinna Võru Seltsi näitetrupi Hüdsi juhendaja.

Tunnustus
---------

* 2018 Eesti Kultuurkapitali audiovisuaalse kunsti sihtkapitali aastapreemia (koos Erik Norkroosiga; aasta dokumentaalfilm – "Ahto. Unistuste jaht")
EELK **Tartu Peetri kogudus** on luterlik kogudus Tartus.

Kogudus kuulub Tartu praostkonda. 

Koguduse õpetaja on Ants Tooming.

Jumalateenistused toimuvad igal pühapäeval algusega kell 10.00 Tartu Peetri kirikus.

Ajalugu
-------

6/18. oktoobril 1869 lahutati Vene siseministri käsuga Peetri kogudus Maarja kogudusest iseseisva kogudusena (Kirchspiel St. Petri in Dorpat, estnisch). Tartu Peetri kogudus rajati 8. novembril (vkj 27. oktoobril) 1869 Tartu Maarja kogudusest eraldumise teel, liikmeteks Tartu linnaeestlased. Jagamislepinguga (Teilungsurkunde) pidid sinna kuuluma Tartu linnas elavad eestlased, kuid umbes 5000 linnaeestlast jäi ikkagi Maarja kogudusse. Tõuke oma koguduse asutamiseks andis samal suvel peetud esimene üldlaulupidu. Laulupeo toimumispaika ehitas kogudus ka oma kiriku (1884).

17/29. mail 1870 introdutseeriti koguduse esimene õpetaja, Wilhelm Gottfried Eisenschmidt.

1869. aastal peeti jumalateenistusi Tartu Maarja kirikus, alates 1/13. jaanuarist 1870 kuni oma kiriku valmimiseni Tartu rae loal Tartu Jaani kirikus. 30. mail/11. juunil 1884 pandi kirikule nurgakivi, 16/28. septembril 1884 õnnistati kirik sisse, tornid valmisid 1903. aastal. Ehituskulud, 120 000 rubla, kaeti üle-eestilistest vabatahtlikest annetustest.

1911. aastal oli kogudusel 20 000 liiget, neist umbes 200 sakslast. Jumalateenistused oli eesti ja umbes 15 korda aastas saksa keeles.

Koguduse õpetajal oli tasuta korter ilma kütteta ja kirikukassast makstav 765-rublane aastapalk. Ristimine maksis 12 kopikat, leeritamine 1 rubla, mahakuulutamine 1 rubla, laulatus 44 kopikat, lapse matmine 12 ja täiskasvanu matmine 25 kopikat, armulaud 5 kopikat ja kirikutähe väljaandmine 20 kopikat.

Koguduse õpetajad
-----------------

* 1870–1922 Wilhelm Gottfried Eisenschmidt (1. pihtkond)
* 1912–1922 Arnold Laur (2. pihtkond)
* 1923–1941 Jaan Treumann (2. pihtkond)
* 1923–1936 Gustav Rutopõld (1. pihtkond)
* 1936–1945 Jaak Taul (1. pihtkond)
* 1941–1945 Jaan Muru (2. pihtkond)
* 1944–1981 August Janni
* 1981–2010 Kalle Mesila
* 2010– Ants Tooming

Välislingid
-----------

* Koguduse koduleht
**Edward Croft Dutton** (sündinud 1980. aastal Londonis Inglismaal) on inglise antropoloog, kes töötab Soomes Oulu Ülikoolis dotsendina. Dutton õppis Durhami Ülikoolis ja tal on PhD religiooniuuringutes Aberdeeni Ülikoolist. Uurinud peamiselt inimeste intelligentsuse küsimusi. Kaitseb Michael A. Woodleyga kahasse kirjutatud raamatus "At Our Wits' End: Why We're Becoming Less Intelligent and What it Means for the Future" seisukohta, et tänapäeva läänemaailmas keskmine IQ väheneb (düsgeeniline efekt), kuivõrd vähemintelligentsetel inimestel on juba pikemat aega keskmiselt enam lapsi kui intelligentsematel.

Viited
------

1. 1 2  Henwood, Jo (25. veebruar 2016). "Author pens book about Chester man who changed Henry VIII's pants". *Chester Chronicle*. Vaadatud 8.11.2017.
2. ↑  "Ed Dutton". *the Guardian*. Vaadatud 8.11.2017.
3. ↑  "Dutton, Edward, 1980-". *The Library of Congress*. Vaadatud 8.11.2017.
4. ↑  "Culture Shock and Multiculturalism". *Cambridge Scholars Publishing*. Originaali arhiivikoopia seisuga 24.05.2019. Vaadatud 11.01.2019.

Välislingid
-----------

* Edward Duttoni Youtube'i kanal
Peter Ankersen 2017. aastal FC Københavni särgis
**Peter Svarrer Ankersen** (sündinud 22. septembril 1990 Esbjergis) on Taani jalgpallur, kes mängib paremkaitsjana Taani kõrgliiga klubis FC København ja Taani jalgpallikoondises.

Ta alustas klubikarjääri kodulinna klubis Esbjerg fB, debüteerides Taani kõrgliigas 2010. aasta aprillis. Pärast kahte hooaega Taani esiliiga klubis Vejle ja poolt aastat Norra kõrgliiga klubis Rosenborg naasis ta enne hooaeg 2012–13 tagasi Esbjergi.

2014. aasta jaanuaris liitus ta Austria kõrgliiga klubiga Salzburgi Red Bull. 2015. aasta suvel läks ta laenule Københavni, kellega sõlmis aasta hiljem püsiva lepingu.

2019. aasta septembris sõlmis Ankersen lepingu Itaalia kõrgliiga klubiga Genoa, kuid aasta hiljem naasis ta Københavni. Københavniga on Ankersen tulnud Taani meistriks hooaegadel 2015–16, 2016–17 ja 2018–19.

Taani jalgpallikoondises debüteeris Ankersen 14. augustil 2013 mängus Poola vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 11. novembril 2016 MM-i valikmängus Kasahstani vastu.

Saavutused
----------

Esbjerg
* Taani karikas: 2012–13

Salzburg
* Austria Bundesliga: 2014–15
* Austria karikas: 2014–15

København
* Taani Superligaen: 2015–16, 2016–17, 2018–19
* Taani karikas: 2015–16, 2016–17

Viited
------

1. ↑   (vaadatud 29.1.2022)
**Peter Dominic Clift** (sündinud 26. augustil 1966) on Briti meregeoloog ja geofüüsik, kes on spetsialiseerunud Aasia ja Vaikse ookeani uurimisele. 

Ta kasvas üles Hertfordshire'is Ware'i linnakeses. Kolledžihariduse omandas Clift samuti oma sünnikohas, kuid kõrgkooliks valis ta Oxfordi Ülikooli, kus omandas bakalaureusekraadi. Seejärel sai Edinburghi Ülikoolist doktorikraadi, tema lõputöö teemaks oli Lõuna-Kreeka geoloogia. Alates 2004. aastast töötab Clift Aberdeeni Ülikooli geoloogiaprofessorina.

Teadustöö
---------

Clift on tuntud kui geoloog, kes kasutab maapinna struktuuriajaloo tundmaõppimiseks geofüüsilisi, geokeemilisi ja traditsioonilisi geoloogilisi meetodeid. Ta on pühendanud suure osa oma elust Aasia mussoontuulte ning Himaalaja mäestiku ja Tiibeti lavamaa omavaheliste mõjutuste avastamisele. Mees on uurinud põhjalikult Induse jõe evolutsiooni ning on hinnanud viimase vanuseks 45 miljonit aastat. Tema arvates koondas Indus umbes 5 miljonit aastat tagasi, kõik neli Punjabi regiooni suurimat jõge voolama enda jõesängi. Varem olevat Chenab, Ravi, Sutlej ja Jellum voolanud ida suunas paikneva Gangese sängi, mitte läänes asuvasse Indusesse. Tänapäeval uurib ta Lõuna-Aasia jõgede vooluteekonna muutusi ning nende võimalikke mõjutusi iidsetele tsivilisatsioonidele. Clift on kontrollimas hüpoteesi, väitmaks, et Sarasvati jõgi voolas varem Chandigarhi regioonist Punjabi, kuid rauges umbes 4000 aastat tagasi nõrgenevate mussoontuulte tõttu.

Tunnustus
---------

* 2008 valiti Ameerika Geoloogia Ühenduse auliikmeks
* 2005 nimetati Hiina Teaduste Akadeemia välisprofessoriks
* 2005 tunnustati Londoni Geoloogia Ühenduse poolt
* 2005 tunnustati Bremeni Ülikooli poolt
* 2004 valiti Tokyo Ülikooli välislektoriks
* 2003 valiti Sinica Akadeemia ja Rahvusliku Tsentraal Ülikooli välislektoriks
* 2001 valiti Edinburghi Ülikooli välislektoriks
* 1987 autasustas Oxfordi Ülikool noormeest suurepäraste õpitulemuste eest