Mõnede materjalide suhtelised dielektrilised läbitavused toatemperatuuril 1 kHz sagedusega raadiolainete jaoks  | **Material** | **ε** |
| Vaakum | 1 (definitsiooni järgi) |
| Õhk | 1,00058986 ± 0,00000050 (normaaltingimustel 0,9 MHz jaoks), |
| PTFE/Teflon | 2,1 |
| Polüetüleen | 2,25 |
| Polüimiid | 3,4 |
| Polüpropüleen | 2,2–2,36 |
| Polüstüreen | 2,4–2,7 |
| Süsinikdisulfiid | 2,6 |
| Paber | 3,85 |
| Elektroaktiivsed polümeerid | 2–12 |
| Ränidioksiid | 3,9  |
| Betoon | 4,5 |
| Klaas | 4,7 (3,7–10) |
| Kumm | 7 |
| Teemant | 5,5–10 |
| Keedusool | 3–15 |
| Grafiit | 10–15 |
| Räni | 11,68 |
| Ammoonium | 26, 22, 20, 17(−80, −40, 0, 20 °C) |
| Metanool | 30 |
| Etüleenglükool | 37 |
| Furfuraal | 42,0 |
| Glütserool | 41,2, 47, 42,5(0, 20, 25 °C) |
| Vesi | 88, 80,1, 55,3, 34,5(0, 20, 100, 200 °C) Nähtava valguse jaoks: 1,77 |
| Vesinikfluoriidhape | 83,6 (0 °C) |
| Formamiid | 84,0 (20 °C) |
| Väävelhape | 84–100(20–25 °C) |
| Vesinikperoksiid | 128 aq–60(−30–25 °C) |
| Sinihape | 158,0–2,3(0–21 °C) |
| Titaandioksiid | 86–173 |
| Strontsiumtitanaat | 310 |
| Baarium-strontsiumtitanaat | 500 |
| Baariumtitanaat | 1250 – 10 000(20–120 °C) |
| Plii-tsirkonaattitanaat | 500–6000 |
| Conjugated polymers | 1,8-6 kuni 100 000 |
| Kaltsium-vasktitanaat | >250 000 |

**Suhteline dielektriline läbitavus** ehk **keskkonna dielektriline läbitavus** on dimensioonitu füüsikaline suurus, mis näitab, mitu korda on elektrivälja tugevus homogeenses materjalis väiksem väljatugevusest vaakumis.

Suhtelist dielektrilist läbitavus tähistatakse tavaliselt sümboliga ε. See on defineeritud järgmise valemi abil:

\varepsilon \_{=}{\frac {\varepsilon \_{{a}}}{\varepsilon \_{{0}}}},
kus εa on konkreetse keskkonna absoluutne dielektriline läbitavus ja ε0 – vaakumi absoluutne dielektriline läbitavus.

Ajas muutuva elektrivälja juhul sõltub suhteline dielektriline läbitavus ka sagedusest. Sagedusest sõltuv dielektriline läbitavus on kompleksarvuline suurus, kusjuures dielektrilise läbitavuse argument kirjeldab faasinihkeid.

Mõõtmine
--------

Kondensaatori mahtuvus on võrdeline (suhtelise) dielektrilise läbitavusega. Näiteks plaatkondensaatori mahtuvus avaldub kujul

C={\frac {\varepsilon \varepsilon \_{{0}}S}{d}},
kus *S* on kondensaatori ühe plaadi pindala, *d* – plaatidevaheline kaugus ja ε – plaatidevahelise dielektriku suhteline dielektriline läbitavus. Dielektriku vahetamisel muutub seega ka kondensaatori mahtuvus, kusjuures kehtib

\varepsilon ={\frac {C}{C\_{0}}},
kus *C*0 on sama (või samade mõõtmetega) kondensaatori mahtuvus juhul, kui plaatide vahel on vaakum. Kuna vaakumi tekitamine on keerukas, siis võib tundmatu läbitavusega dielektriku asendada materjaliga, mille suhteline läbitavus on meile teada (näiteks õhuga), sel juhul avaldub otsitav dielektriline läbitavus kujul

\varepsilon =\varepsilon \_{x}{\frac {C}{C\_{x}}},
kus *C*x on sama kondensaatori mahtuvus juhul, kui plaatide vahel on tuntud dielektrilise läbitavusega εx materjal.

Murdumisnäitaja
---------------

Keskkonna absoluutne murdumisnäitaja avaldub:

n={\sqrt {\epsilon \mu }},
kus μ on keskkonna magnetiline läbitavus. Et enamiku ainete jaoks on μ väga lähedal 1-le, siis saab murdumisnäitajat suhtelise dielektrilise läbitavuse kaudu sageli üsna täpselt hinnata.

Vaata ka
--------

* Dielektriline läbitavus
* Absoluutne dielektriline läbitavus
* Dielektriline vastuvõtlikkus

Viited
------

1. ↑  Dielectric Constants of Materials (2007). Clipper Controls.
2. ↑  L. G. Hector and H. L. Schultz (1936). *The Dielectric Constant of Air at Radiofrequencies*. *Physics*. Kd 7. Lk-d 133–136. DOI:10.1063/1.1745374.
3. ↑  
Paul R. Gray, Paul J. Hurst, Stephen H. Lewis, Robert G. Meyer (2009). *Analysis and Design of Analog Integrated Circuits* (Fifth ed.). New York: Wiley. Lk 40. ISBN 978-0-470-24599-6.`{{cite book}}`: CS1 hooldus: mitu nime: autorite loend (link)
4. ↑  Pohl, Herbert A. (1986). "Giant polarization in high polymers". *Journal of Electronic Materials*. **15**: 201. Bibcode:1986JEMat..15..201P. DOI:10.1007/BF02659632.
5. ↑