recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Ühiskondliku liikumise Vasakrinne lipp
Vasakrinne demonstratsioonil Moskvas 7. novembril 2010
Ühiskondliku liikumise Vasakrinne logo
Vasakrinde liidreid Sergei Udaltsov
**Ühiskondlik Liikumine "Vasakrinne"** (vene keeles Общественное движение "Левый Фронт") on ühiskondlik liikumine, mis ühendab sotsialistliku arengutee pooldajaid.

Vasakrinne asutati 2008. aasta oktoobris. Suur osa Punase Noorsoo Avangardi aktiviste astus Vasakrinde ridadesse.

Vasakrinde peamine eesmärk on sotsialistlikku ühiskonna ehitamine Venemaal. Vasakrinde ülesandeks on vasakpoolsete opositsioonijõudude tegevuse koordineerimine. Vasakrinne tegutseb kogu Venemaa territooriumil Venemaa Föderatsiooni konstitutsiooni ja muude Venemaa õigusaktide raamides.

Vasakrindes võivad osaleda vähemalt 18-aastased füüsilised isikud, samuti ametiliidud, ühiskondlikud ja regioonidevahelised ühiskondlikud ja poliitilised organisatsioonid.

Vasakrinde osalemine Venemaa presidendivalimistel
-------------------------------------------------

2017. aasta detsembris korraldas Vasakrinne liikumisesisesed presidendikandidaadi valimised eelseisvateks 2018. aasta märtsis toimuvateks Venemaa Föderatsiooni presidendivalimisteks. Vasak- ja patriootiliste jõudude kandidaadiks sai sisevalimistel parteitu majandijuht Pavel Grudinin. 

3. veebruaril 2018 avati Moskvas hotell Izmailovo saalis "Internatsionaali" laulmisega Vasakrinde VI kongress. Kongressil kinnitati toetus Pavel Grudinini kandideerimisele 2018. aasta Venemaa presidendivalimistel (kelle valimiskampaania algas tegelikult juba detsembri lõpus). 18. märtsil 2018 toimunud valimistel andis Grudinini poolt oma hääle 8,66 miljonit valijat (11,8% valijate koguarvust). Kaheksa kandidaadi seas tuli Grudinin Vladimir Putini järel teiseks.

Juhtimine
---------

Vasakrinde kõrgemaks juhtimisorganiks on kongress. Kongressidevahelisel ajal juhib Vasakrinde koordinaatorite nõukogu, operatiivjuhtimiseks valitakse alaliselt tegutsev Vasakrinde täitevkomitee. Täitevkomitee peakorter asub Moskvas.

13-liikmelise Vasakrinde täitevkomitee tuntuim liige on Sergei Udaltsov.

Viited
------

1. 1 2 3 4 5  Устав Левого Фронта. leftfront.org
2. ↑  Съезд Левого Фронта поддержал Павла Грудинина. leftfront.org
3. ↑  Список Исполкома Совета координаторов Левого Фронта. leftfront.ultimatum.su

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Vasakrinne** |

* Koduleht
* Состоялось заседание Совета Левого Фронта. leftfront.org
* Internatsionaali laulmine Vasakrinde 6. kongressi avamisel. Lõigu algus: 1.00, youtube.com, 3. veebruar 2018
|  |
| --- |
| Johan Remen Evensen |
|  |
| Pronks | 2010 | meeskond |
|  |
| Hõbe | 2009 | meeskond |
| Hõbe | 2010 | meeskond |
| Hõbe | 2011 | meeskond |

**Johan Remen Evensen** (sündinud 16. septembril 1985 Øksnesis) on endine Norra suusahüppaja. 

Maailma karikasarjas osales Evensen esimest korda 6. detsembril 2008 Trondheimis ja sai 10. koha. Nädal aega hiljem jõudis ta juba Pragelatos poodiumile, kui oli kolmas. Esimese võidu MK-sarjas sai Evensen 2010.–2011. aasta maailma karikasarja Vikersundi lennumäe etapil 12. veebruaril 2011, kui jagas MK-etapi kvalifikatsioonis esikohta Gregor Schlierenzaueriga.

Esimest korda osales Evensen suurvõistlusel 2009. aasta MM-il Liberecis, kui ta kuulus Norra võistkonda meeskonnavõistluses ja sai seal hõbemedali. Individuaalselt oli ta normaalmäel 27. ja suurel mäel 30.

2010. aasta taliolümpiamängudel Vancouveris sai ta meeskonnavõistluse pronksmedali. Individuaalselt oli ta suurel mäel 15. 2010. aasta suusalennu MM-il Planicas sai Evensen meeskonnavõistluses hõbemedali.

2011. aasta MM-il Oslos sai Evensen juba kolmanda järjestikuse meeskondliku hõbemedali. Individuaalselt oli ta väikesel mäel 46. ja suurel mäel 14.

Evenseni nimel on suusahüpete maailmarekord 246,5 meetrit, mille ta hüppas 11. veebruaril 2011 Vikersundi lennumäel.

Saavutused
----------

###  Olümpiamängudel

* 2010 Kanada Vancouveris
	+ pronksmedal meeskonnavõistluses

### Maailmameistrivõistlustel

* 2009 Tšehhi Liberecis
	+ Hõbe hõbemedal meeskonnavõistluses
* 2010 Sloveenia Planicas
	+ Hõbe hõbemedal meeskonnavõistluses
* 2011 Norra Oslos
	+ Hõbe hõbemedal meeskonnavõistluses

### Maailma karikasarjas

Johan Remen Evensen on osalenud 3. novembri 2011 seisuga 64 MK-etapil ja jõudnud esikolmikusse 6 korral, neist 1 etapi on ta võitnud: 12. veebruaril 2011 Norras Vikersundis 225 m mäel.

Välislingid
-----------

* Johan Remen Evenseni koduleht
* Johan Remen Evensen FIS-i kodulehel (inglise)
**Jevgeni Romanovitš Ustjugov** (vene  Евгений Романович Устюгов; sündinud 4. juunil 1985 Krasnojarskis) on Venemaa laskesuusataja, Venemaa teeneline meistersportlane.

Ustjugov tuli 2006. aasta juunioride maailmameistrivõistlustel Presque Isles kahekordseks juunioride maailmameistriks, kui võitis kulla nii 15 km ühisstardiga sõidus kui ka 12,5 km jälitussõidus. Sama aasta Euroopa meistrivõistlustel sai ta kuldmedali juunioride 4x7,5 km teatesõidus. 2009. aasta täiskasvanute EM-il Ufaas sai Ustjugov 10 km sprindis hõbemedali. 

Maailma karikasarjas jõudis Ustjugov esimest korda kümne parema hulka 23. jaanuaril 2009 Anterselvas, kui ta sai 10 km sprindis kaheksanda koha. Poodiumile pääses ta esimest korda järgmisel hooajal 11. detsembril 2009. aasta MK-etapil Hochfilzenis, kui oli kolmas 10 km sprindis. Mõni päev hiljem tuli Pokljukas ka esimene MK-etapivõit, kui ta jõudis esimesena finišisse 12,5 km jälitussõidus.

Saavutused
----------

###  Olümpiamängudel

* 2010 Kanada Vancouveris
	+ **olümpiavõitja** 15 km ühisstardiga sõidus
	+ pronksmedal 4x7,5 km teatesõidus

* 2014 Venemaa Sotšis
	+ **olümpiavõitja** 4x7,5 km teatesõidus

### Maailmameistrivõistlustel

* 2011 Venemaa Hantõ-Mansiiskis:
	+ Hõbe hõbemedal 4x7,5 km teatesõidus
	+ Hõbe hõbemedal 15 km ühisstardiga sõidus

### Euroopa meistrivõistlustel

* 2009 Venemaa Ufaas
	+ Hõbe hõbemedal 10 km sprindis

### Juunioride maailmameistrivõistlustel

* 2006 Ameerika Ühendriigid Presque Isles
	+ Kuld **juunioride maailmameister** 12,5 km jälitussõidus
	+ Kuld **juunioride maailmameister** 15 km ühisstardiga sõidus
	+ Hõbe hõbemedal 4x7,5 km teatesõidus

### Juunioride Euroopa meistrivõistlustel

* 2006 Saksamaa Arbersees
	+ Kuld **juunioride Euroopa meister** 4x7,5 km teatesõidus

### Maailma karikasarjas

Jevgeni Ustjugov on seni (**seisuga 9. jaanuar 2010**) osalenud 20 korda maailma karikasarja etappidel ja jõudnud poodiumile kolmel korral, neist kahel korral kõige kõrgemale astmele.

#### Maailma karikasarja etapivõidud

| Jrk-nr | Aasta | Kuupäev | Koht | Riik | Ala |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | 2009  | 20. detsember  |  Pokljuka  |  Sloveenia | 12,5 km jälitussõit |
| 2. | 2010  | 9. jaanuar  |  Oberhof  |  Saksamaa | 10 km sprint |

Tunnustus
---------

* 2010 – Venemaa teeneline meistersportlane

Välislingid
-----------

* Jevgeni Ustjugov IBU kodulehel (inglise)
**Mati Määrits** (sündinud 29. juulil 1958 Tartus) on eesti ajakirjanik.

Mati Määrits õppis aastail 1965–1976 Tartu 10. keskkoolis (algaastatel Tartu 10. 8-klassiline kool). 1981. aastal lõpetas Tartu Riikliku Ülikooli filoloogiateaduskonna ajakirjanduse erialal.

Ta on töötanud ajalehtedes Edasi (1978–1980), Leninlik Lipp (1981–1984), Rahva Hääl (1984–1994), Eesti Sõnumid (1994), Koit (1995–2019) ja Lõuna-Eesti Postimees (2019. aastast praeguseni).

Tunnustus
---------

* 1998 – Metsanädala ajakirjanduskonkursi laureaat (Metsaamet)
* 2020 – Eesti Raamatukoguhoidjate Ühingu ajakirjandusauhind

Isiklikku
---------

Mati Määrits elab Põlvamaal Valgemetsas. Ta on abielus, kahe täiskasvanud poja ja ühe tütre isa.

Määrits on Valgemetsa külavanem, MTÜ Valgemetsa ja MTÜ Kasvukoda ning OÜ THV juhatuse liige ning Põlva Keskraamatukogu nõukogu esimees.

Viited
------

1. ↑  UÜ, Kookos. "Ajakirjandusauhind :: Eesti Raamatukoguhoidjate Ühing". *eru.lib.ee*. Vaadatud 14. veebruaril 2024.
**Kolmesaja kolmekümne viie aastane sõda** (hollandi keeles *Driehonderdvijfendertigjarige Oorlog*) oli aastatel 1651–1986 Suurbritannia koosseisu kuulunud Scilly saarestiku ja Hollandi vahel toimunud ühegi lasuta sõda, mis formaalselt kestis 335 aastat.

Teise Inglise kodusõja käigus saarestikku pagenud rojalistide laevastik oli kahjustanud tugevalt Inglise parlamendi pooldajatega liitunud Hollandi Ühendatud Provintside Vabariigi kaubalaevu. Saades märtsis hüvitust taotlevale nõudele eitava vastuse, kuulutas Holland saarestikule sõja. Kuna juunis alistus rojalistide laevastik parlamendi pooldajatele, lahinguteni Hollandiga ei jõutudki. Holland, kes oli sisuliselt rojalistidega sõjajalal olnud, ei vaevunud ametlikult rahu välja kuulutama. Müüdile või pigem anekdoodile, et ikka on veel käimas sõda, tegi lõpu rahuleppe sõlmimine ja 17. aprillil 1986 välja kuulutatud rahu.

Välislingid
-----------

* "Hollandlaste 335 aastat kestnud sõda, mida tegelikult vist ei olnudki" Delfi Forte, 9. august 2014
**Rodolfo Neri Vela** (sündinud 19. veebruaril 1952) on Mehhiko teadlane ja astronaut, kes lendas 1985. aastal NASA kosmosesüstiku missioonil. Ta on teine ladina-ameeriklane, kes on käinud kosmoses.

Neri omandas 1975. aastal Mehhiko Rahvuslikus Ülikoolis (UNAM) bakalaureusekraadi mehaanika- ja elektrotehnika alal ning 1976. aastal Inglismaal Essexi ülikoolis magistrikraadi telekommunikatsioonisüsteemide erialal.

Neri oli 1985. aastal missiooni STS-61-B laadungispetsialist. Missiooni ajal paigutas meeskond orbiidile kolm sidesatelliiti, viis läbi kaks kuuetunnist kosmoseskäiku, et demonstreerida kosmosejaamade ehitustehnikaid ning viis läbi mitmeid eksperimente erafirmadele ja Mehhiko valitsusele. Neri soovis lennul süüa tortillasid ning missiooni järel hakkas NASA süstiku- ja Rahvusvahelise Kosmosejaama missioonidel serveerima meeskondadele tortillasid, kuna erinevalt tavalisest leivast ei tekita tortillad puru ja neid saab kasutada võileibade valmistamiseks või muude toiduainete hoidmiseks.

Viited
------

1. ↑  "Rodolfo Neri Vela". *Space Facts*. Vaadatud 20. veebruaril 2024.
2. ↑  "Space Station 20th: Food on ISS". *NASA*. Vaadatud 20. veebruaril 2024.
**AS Infortar** on 1997. aastal asutatud investeerimisettevõte, mille kolm peamist tegevusvaldkonda on laevandus, energeetika ja kinnisvara. Ettevõtte rajasid 1997. aastal erainvestorid eesmärgiga päästa majandusraskustesse sattunud laevafirma AS Tallink Grupp. 

Infortaril on 40% osalus Läänemere juhtivas merelaevandus- ja transpordikontsernis AS Tallink Grupp ja 100% osalus energeetikakontsernis AS Eesti Gaas, mis välisturgudel tegutseb Elengeri nime all. Viimastel aastatel on toimunud suur kasv seoses taastuvenergiaga, avatud on kolm kohalikust toorainest transpordikütust tootvat rohegaasijaama Vinnis, Ilmatsalus ja Oisus ning 13 tuhande paneeliga päikeseenergiajaam Paikres. Infortari kinnisvarainvesteeringute hulka kuulub 90 000 m² hotelli- ja spaakinnistuid ning üle 430 000 m² maad Tallinnas ja selle ümbruses. Ettevõtte omakapital on 2020. aasta seisuga 374 miljonit eurot. Ettevõttele kuuluvad trükikojad Printon ja Vaba Maa, taksondusega tegelev tütarettevõte Tallink Takso, lauanõude ja köögitarvikute hulgimüügiga tegelev Gastrolink ja veel paljud tootmisüksused.

2023. aasta juunis teatas Äripäev, et ettevõtte aktsia tuuakse 2023. aasta lõpuks Tallinna börsile.

Ettevõtte suuromanikud on Enn Pant, Kalev Järvelill ja Ain Hanschmidt.

Ettevõtte 2023. aasta käive oli 1,085 miljardit ning kasum 294 miljonit eurot.

Viited
------

1. ↑  Indrek Mäe (14. juuni 2023). "Enn Pant: müün Infortari eestlastele, välisinvestor tahab vaid pista raha tasku". *Äripäev*. Vaadatud 14. juuni 2023.
2. ↑  Tallinki suuromanikud ostsid Eesti Gaasi, Äripäev (vaadatud 24.02.2016).
3. ↑  "Infortari suurimad aktsionärid on ettevõtte senised omanikud" ERR, 15. detsember 2023
4. ↑  "Infortar teenis 294 miljonit eurot kasumit" ERR, 26. veebruar 2024

Välislingid
-----------

* Ettevõtte koduleht
**Nikolai Metslov**, (ka **Nikolaus Metslov**; 4. september 1903 Paadrema vald, Läänemaa – 8. märts 1992 Stockholm) oli eesti ajakirjanik, ametiühingujuht ja advokaat.

Ta lõpetas 1928. aastal Tartu Ülikooli õigusteaduskonna, Üliõpilasselts Concordia ja Korporatsioon Ugala vilistlane.

Ta oli 1922–1929 Vaba Maa ajakirjanik ja ka Eesti Ajakirjanikkude Ühingu juhatuse liige. Aastail 1928–1934 vandeadvokaadi abi Tallinnas, 1934–1940 vandeadvokaat samas. 

Ta põgenes 1944. aastal Rootsi. Ka seal alustas ta juristitööd, oli Eesti Juristide Ühingu asutajaid, selle aseesimees ja juhatuse liige. 1950. aastail oli ta Eesti Meremeeste Uniooni esimees.

Tunnustus
---------

* Eesti Punase Risti IV klassi teenetemärk, 1939

Viited
------

1. ↑  Voldemar Kures. Seitsme lukuga suletud raamat. II köide, Tartu 2006, III köide, Tartu 2007
2. ↑  Teenetemärkide kavalerid: Nikolaus Metslov

Kirjandus
---------

* Juhan Kokla. Nikolaus Metslov in memoriam. Eesti Päevaleht (Rootsi), 18. märts 1992, nr. 22, lk. 7.
Kaks hulka A ja B, mis koosnevad polügonidest. All on nende lõikumatu ühend. Lõikumatus ühendis on nende peale kirjutatud hulkade nimed vastavalt sellele, millisest hulgast nad pärit on.Kahe hulga lõikumatu ühend.
Matemaatikas on **lõikumatu ühend** kahe hulga {\displaystyle A} ja {\displaystyle B} vahel moodustatav ühend, sageli märgitud kui {\textstyle \bigsqcup \_{i\in I}A\_{i},} mis koosneb nende kahe hulga elementidest, ning elemendid on indekseeritud (ehk sildistatud) vastavalt sellele, milliselt hulgast element pärineb. Seega, kui sama element on olemas nii hulgas {\displaystyle A} kui ka {\displaystyle B}, ilmub see lõikumatus ühendis kaks korda, kahe erineva sildi all.

Kahe hulga {\displaystyle A} ja {\displaystyle B} lõikumatu ühend on kirjutatud infiks kirjapildiga kui {\displaystyle A\sqcup B}. Mõned autorid kasutavad alternatiivset kirjapilti {\displaystyle A\uplus B} or {\displaystyle A\operatorname {{\cup }\!\!\!{\cdot }\,} B} (ja vastavalt {\textstyle \biguplus \_{i\in I}A\_{i}} ja {\textstyle \operatorname {{\bigcup }\!\!\!{\cdot }\,} \_{i\in I}A\_{i}}).

Mõnikord kasutatakse kirjapilti

{\displaystyle \sum \_{i\in I}A\_{i}}
selleks, et märkida hulkade kogumi lõikumatut ühendit. Kahe hulga lõikumatu ühendi puhul kasutatakse ka kirjapilti {\displaystyle A+B}. Neid kirjapilte kasutatakse viitamaks sellele, et ühe kogumi lõikumatu ühendi võimsus on selle kogumi hulkade kõigi võimsuste summa.

Näide
-----

Kui on ette antud hulgad {\displaystyle A\_{0}=\{5,6,7\}} ja {\displaystyle A\_{1}=\{5,6\},} on võimalik hulkade elemendid indekseerida vastavalt sellele, millisest hulgast elemendid pärinevad. Selleks moodustame järgmised hulgad:

{\displaystyle {\begin{aligned}A\_{0}^{\*}&=\{(5,0),(6,0),(7,0)\}\\A\_{1}^{\*}&=\{(5,1),(6,1)\},\\\end{aligned}}}
kus teine element igas paaris vastab algse hulga alamindeksile. Lõikumatu ühendi {\displaystyle A\_{0}\sqcup A\_{1}} saab siis arvutada nõnda:


A

0

⊔

A

1

=

A

0

∗

∪

A

1

∗

=
{
(
5
,
0
)
,
(
6
,
0
)
,
(
7
,
0
)
,
(
5
,
1
)
,
(
6
,
1
)
}
.

{\displaystyle A\_{0}\sqcup A\_{1}=A\_{0}^{\*}\cup A\_{1}^{\*}=\{(5,0),(6,0),(7,0),(5,1),(6,1)\}.}

{\displaystyle A_{0}\sqcup A_{1}=A_{0}^{*}\cup A_{1}^{*}=\{(5,0),(6,0),(7,0),(5,1),(6,1)\}.}

Kirjandus
---------

* Lang, Serge (2004). *Graduate Texts in Mathematics* (inglise) (neljas, parandatud trükk). New York: Springer-Verlag. Lk 60. ISBN 978-0-387-95385-4.
* Weisstein, Eric W. "Disjoint Union". *mathworld.wolfram.com* (inglise). Vaadatud 9. detsembril 2023.
**Rudolf Georg Gabrel** (perekonnanimi ka **Gabriel**; 20. august (vkj)/ 1. september 1871 Küti vald, Viru-Jaagupi kihelkond, Virumaa – 23. juuli 1940) oli eesti jurist, poliitik ja kohtunik.

Ta õppis aastatel 1882–1883 Rakvere linna algkoolis, aastatel 1884–1886 Rakvere kreiskoolis, aastatel 1887–1888 Hugo Treffneri Gümnaasiumis, aastatel 1889–1892 Tartu kroonugümnaasiumis. Aastatel 1892–1894 õppis ta õigusteadust Tartu Ülikoolis, aastatel 1894–1896 Moskva Ülikoolis, mile ka lõpetas.

Aastatel 1897–1902 oli ta kohtuametikandidaat Riia ringkonnakohtus. Aastatel 1903–1918 töötas ta notarina Võrus; lisaks oli ta aastal 1917 Võru maavalitsuse liige.

Aastatel 1920–1921 oli ta Riigikohtu tsiviilosakonna sekretär; aastatel 1921–1922 oli ta Tartu-Võru Rahukogu alaline liige; aastatel 1922–1923 oli ta Kohtupalati liige. 12. oktoobrist 1923 kuni 15. detsembrini 1925 oli ta kohtuminister (Konstantin Pätsi teises valitsuses, Friedrich Akeli valitsuses ja Jüri Jaaksoni valitsuses). Lisaks täitis ta 20. veebruarist 1924 kuni 27. märtsini 1924 haridusministri kohuseid (nii Konstantin Pätsi teises valitsuses kui ka Friedrich Akeli valitsuses). Aastatel 1925–1933 oli ta Tartu-Võru Rahukogu esimees; aastast 1933 oli ta riigikohtunik.

Viited
------

1. ↑  Leinakuulutus. Päevaleht nr 197, 25. juuli 1940. Lk 10
2. 1 2  "Rudolf Gabrel 60-aastane". Postimees nr 238, 3. september 1931. Lk 7

Kirjandus
---------

* Ene Sepp. "Eesti haridusministrid läbi aegade". Kooliuuenduslane nr 3/ 1994. Lk 17

Välislingid
-----------

* Haud Tallinna Rahumäe kalmistul




]
Thorstein Veblen
**Thorstein Bunde Veblen** (30. juuli 1857 – 3. august 1929) oli norra päritolu Ameerika Ühendriikide sotsioloog ja majandusteadlane.

Koos John R. Commonsiga asutas ta institutsionaalse majandusteaduse liikumise. Ta on tuntud USA majanduse kriitikuna. Tema tuntuim teos on "The Theory of the Leisure Class" (1899; eesti keeles "Jõudeklassi teooria. Majandusteaduslik uurimus institutsioonidest", tlk Alari Purju, Ilmamaa, Tartu: 2023).

Vebleni institutsionaalne lähenemine majandusteadusele põhines kahel klassikalise ökonoomika alustalal:

1. Marshalli nõudluskõveral ja
2. veendumusel, et töölised töötavad ainult sellepärast, et neile makstakse, mitte töö enda pärast.

Põhiliselt kritiseeris Veblen uusklassikuid marginalistliku lähenemise pärast. Ta ei jaganud arvamust, et majandussüsteem liigub järk-järgult oma tasakaaluasendi poole, ja eitas üldise tasakaalu võimalikkust.

Elulugu
-------

"Theory of the leisure class", 1924
Thorstein Veblen sündis Ameerikas 1857. aastal Norra emigrantide peres. Tema lapsepõlv oli võrdlemisi vaene. Majandusteaduse asemel õppis Veblen Yale'i Ülikoolis filosoofiat. Lõpetanud Yale'i Ülikoolis doktorantuuri, pakuti talle tööd Cornelli ökonoomika õpetajana. Veblen kirjutas mitmeid tollel ajal ebatüüpilisi teoseid, nagu "Majandusteooria ja naiste riided", "Naiste barbaarne staatus" jne. Tema õpetamisstiil oli noriv ja kiusav, tihti palus ta enamikul oma õpilastest majandusteadusega tegelemine lõpetada, ja oli tänulik, et enamik teda kuulda võttis.

Aastal 1899 avaldas Veblen oma tuntuima teose "Jõudeklassi teooria. Majandusteaduslik uurimus institutsioonidest", mis kritiseeris uusklassikalist tarbijateooriat. Kui uusklassikud eeldasid, et inimesed on tarbimisotsustes sõltumatud, siis Veblen väitis, et nad seda ei ole. Enamik inimesi on oma otsustes sõltuvuses sellest, mida teised tema ümber teevad, mis on moodne jne. Enesealalhoiuinstinkt on küll esmane, mida inimesed tunnevad, kuid peale selle mõjutavad enamasti inimese otsuseid siiski sotsiaalne staatus ja omandisuhted. Vebleni vaatlused on enam tunnustust leidnud küll sotsioloogide, mitte majandusteadlaste silmis.

Aastal 1950 kirjutas professor Harvey Leibenstein artikli "Vebleni efektidest", kus ta väitis, et Marshalli nõudluskõverad kaotavad tihti oma tähenduse. Nõudlus "Vebleni kaupade" järgi sõltub kauba kogusest ja tarbija subjektiivsest arvamusest hinna kohta, mida teised tarbijad arvavad teda olevat selle kauba eest maksnud.

Veblen ei koostanud mingit kindlat majandusmudelit, ja arvas, et ka mitte keegi teine ei suuda seda teha. Vebleni teoseid on alati peetud teistmoodi ja mõnusaks lugemiseks.

Eesti keeles on ilmunud "Jõudeklassi teooria. Majandusteaduslik uurimus institutsioonidest" (Tartu, Ilmamaa, 2023).
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib eesti vaimulikust; vene keeleteadlase ja semiootiku kohta vaata artiklit Juri Stepanov* |

---

Jüri Stepanovi haud
**Jüri Stepanov** (2. märts 1952 Valga – 17. juuni 2008 Otepää) oli eesti vaimulik. 

Jüri Stepanov kasvas Hellenurme lastekodus. Tema vaimulik kasvamine algas EEKBKL Tallinna Oleviste koguduses. Pärast ajateenistuse läbimist liitus ta Tallinna Püha Vaimu kogudusega ja töötas EELK Konsistooriumis käsundustöötajana. Aastatel 1982–1993 õppis ta usuteadust EELK Usuteaduse Instituudis. Ordineeriti 14. mail 1986 aseõpetajaks. 

Aastatel 1986–2008 oli Jüri Stepanov Otepää koguduse õpetaja, mille kõrvalt teenis ka Sangaste, Rannu, Puhja, Kambja ja Rõngu kogudust. 

Jüri Stepanov on maetud Otepää vanasse surnuaeda. 2009. aastal nimetati ta postuumselt Otepää valla aukodanikuks.

Tunnustus
---------

* 2006 Riigivapi V klassi teenetemärk

Viited
------

1. ↑  Konrad Veem. Eesti Vaba Rahvakirik. Dokumentatsioon ja leksikon. EVR, Stockholm, 1988
**Tonsilliit** (ladina keeles *tonsillitis (palatina) acuta*, inglise keeles *acute tonsillitis*) ehk **äge suulae- ehk kurgumandlipõletik** ehk **angiin** ehk **krooniline kurgumandlite põletik** ehk **(äge) tonsiliit** on koondnimetus mitmetel loomadel (sh inimestel) esineda võivate ülemiste hingamisteede haiguse kohta kurgumandlites, mida kõige sagedamini põhjustavad viirused või bakteriaalne infektsioon.

Inimestel
---------

Inimese neelus paikneb palju lümfoidset kude, mis moodustab kogumeid. Need kogumikud ümbritsevad neelu ja omavad kaitsefunktsiooni. Suurimad neist on paarilised kurgumandlid, kuulmetõrve mandlid ja adenoid ehk neelumandel ja keelemandel. Angiini puhul on põletikus just kurgumandlid, mis paiknevad mõlemal pool kurgukaarte vahel. Angiini võib esineda igas vanuses.

Patogenees
----------

Angiini põhjustab enamjaolt viirused, harvemini bakterid. Haiguse tekitajad levivad õhu kaudu ja satuvad sissehingamisel neelu limaskestale, põhjustades kurgumandlites põletiku. Põletiku tagajärjel kurgumandlid suurenevad, muutuvad punetavaks, mandlitele tekivad valkjad katud ja mädane eritis.

Sümptomid
---------

Angiini sümptomite hulka kuuluvad kurguvalu, palavik, peavalu, lihasevalud, väsimus ja isutus. Iseloomulik on ka neelu valulikkus, mis süveneb neelamisel. Sageli esineb ka kõrvavalu, mis on tingitud valu kiirgumisest neelust kõrva, kuna neelu ja keskkõrva närvid on omavahel ühenduses. Valu tõttu on söömine sageli raskendatud. Kaela lümfisõlmed võivad olla suurenenud ja valulikud, mis on tingitud sellest, et inimese immuunsüsteem võitleb põletiku tekitajaga.

Diagnoosimine
-------------

Eestis diagnoosib angiini perearst või eriarst, kes vaatluse teel uurib neelu ja kurgumandleid, surudes spaatliga keelt kergelt alla. Arst võib uuringu jaoks võtta vatipulgaga proovi kurgumandlitelt, et teada saada, millised mikroobid kasvavad neelus.

Ravi ja prognoos
----------------

Viiruslik angiin paraneb ise.[*viide?*]

Vajalik on piisav puhkamine ja palaviku alandamine (näiteks paratsetamooliga). Neelu valu leevendavad paikselt kasutatavad aerosoolid (heksetidiin, Hexoral 0,2% suuõõnepihus), taruvaigu-saialille õli aerosool) ning soojad joogid. 

Tablettravi antibiootikumidega on põhiline ravimeetod, mille eesmärgiks on bakteri hävitamine. Esmavaliku ravimiks on penitsilliin või amoksitsilliin. Ravikuuri kestuseks on 7–10 päeva.

Kui angiin (äge tonsiliit) vaatamata adekvaatsele ravile sageli kordub, võib tagajärjeks olla kroonilise tonsilliidi teke, mille puhul võib osutuda vajalikuks kurgumandlid kirurgiliselt eemaldada.

Viited
------

1. 1 2 3 4 5  "Portaal inimene.ee. Angiin". Originaali arhiivikoopia seisuga 29. aprill 2015. Vaadatud 4. mail 2015.

Kirjandus
---------

* "The Merck Veterinary Manual", Tonsillitis in Small Animals
Aarón Martín 2017. aastal RCD Espanyoli särgis
**Aarón Martín Caricol** (sündinud 22. aprillil 1997 Montmelós) on Hispaania jalgpallur, kes mängib vasakkaitsjana Itaalia kõrgliigaklubis Genoa.

Ta alustas klubikarjääri Hispaania klubis RCD Espanyol, mille noorteakadeemiaga liitus ta 2005. aastal. Hispaania kõrgliigas debüteeris ta Espanyoli meeskonnas hooajal 2016–17.

2018. aasta augustis läks ta Espanyolist laenule Saksamaa kõrgliigaklubisse Mainz 05. 2018. aasta novembris sõlmis ta klubiga püsiva lepingu, mis jõustus järgmise aasta juulis. Hooaja 2020–21 teises pooles mängis ta laenul Hispaania kõrgliiga klubis Celta de Vigo. 18. veebruaril 2022 lõi ta värava Leverkuseni Bayeri vastu; see oli tema esimene värav mistahes kõrgliigas.

2023. aasta juulis sõlmis ta lepingu Genoaga.

Aastatel 2013–2019 mängis Martín Hispaania noortekoondistes. 2015. aastal tuli ta Euroopa omavanuste meistriks Hispaania kuni 19-aastaste koondisega ja 2019. aastal Hispaania kuni 21-aastaste koondisega. 2016. aasta detsembris debüteeris ta Kataloonia jalgpallikoondises.

Viited
------

1. ↑  "Aarón Martín è un giocatore del Grifone" (itaalia). Genoa CFC. 3. juuli 2023. Vaadatud 21. juulil 2023.
**Gram-Of-Fun** (*lühend* GOF) on alternatiivse popmuusika bänd Eestist, mis sai alguse 2017. aastal. GOF on kollektiiv, kes ei karda oma loomingus eksperimenteerida, neid iseloomustavad koostööprojektid erinevate artistide ja žanrite esindajatega. Esimene Gram-Of-Fun singel "Getaway" ilmus 2. novembril 2018 (Made In Baltics/ Sony Music Baltic alt).

Ajalugu
-------

2015. aastal said kokku Martin "Muudu" Kuut, Dr. Phil Good ja Jaan Jaago ning hakkasid koos lugude remikse produtseerima. Nende töötlused said head tagasisidet ka välismaistelt kuulajatelt ning 2017. aastal mindi koos Kristel Aaslaiuga stuudiosse GOF lugu lindistama. 2018. aastal liitusid bändiga ka Raul Ojamaa ja Konstantin Tsõbulevski ning bänd osales ka Tallinn Music Festivalil oma esimese *live-*etteastega. Samal aastal (2018) sõlmiti ka koostööleping Made In Baltics/Sony Music Baltic plaadifirmaga.

Gram-Of-Fun on esinenud kõigil peamistel Eestis toimunud tantsumuusikafestivalidel ning olnud selliste artistide nagu Jungle (UK), Onni Boi (FIN), Lovebirds (GER) soojendusesineja. Välismaal on GOF esinenud Norden Festivalil Schleswigis ja maailmakuulsas Mojo Jazz Cafe’s Hamburgis.

Bändi esimene EP, 2019. aasta mais avaldatud "Second Breakfast" tõi Gram-Of-Funi esmakordselt laiema publiku ette. Avasingel "Reservation" sai eriti positiivset tagasisidet nii kriitikutelt kui kuulajatelt. Raadio 2 saate "Muusikanõukogu" hinnangud olid kokkuvõtvalt sellised: Siim Nestor: "10 punkti!", Vaiko Eplik: "looga võib tõesti rahule jääda!", Valner Valme: "Olen EP-d juba kiitnud, megad vokaalid! Hea Eesti pop!", GOF-i, koostöös Frederik Küütsiga ilmunud singel "LA", jõudis 2020. aastal Raadio 2 enimmängitud lugude Top 3.

Bändi koosseis
--------------

* Kristel Aaslaid (vokaal)
* Martin Kuut (klahvpillid)
* Kostja Tsõbulevski (bass)
* Frederik Küüts (kitarr)
* Jaan Jaago (elektritrummid/pad)
* Dr. PhilGood (DJ/sämplid/FX)

Diskograafia
------------

* Getaway (singel, 2. november 2018) (Made In Baltics/ Sony Music Baltic)
* Second Breakfast (EP, 17.mai 2019) (Made In Baltics/ Sony Music Baltic)
* Second Breakfast Remixed (EP, 12. detsember 2019) (Made In Baltics/ Sony Music Baltic)
* LA w/Fredi (singel, 3.juuli 2020) (Made In Baltics/ Sony Music Baltic)
* Melancholy (singel, 15. oktoober 2020) (Made In Baltics/ Sony Music Baltic)
* Lost In A Dance (singel, 5.detsember 2020) (Made In Baltics/ Sony Music Baltic)

Asukohtː Tallinn žanr: alt-pop, funk   

Tegutsemisaastadː 2017-...  

Plaadifirmad: Sony Music Baltics / Made In Baltics

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Gram-Of-Fun** |

* Gram-Of-Fun Facebookis
* Gram-Of-Fun Instagramis
* Gram-Of-Funi koduleht

* Arvustus uus hea band Gram-Of-Fun
* Kuulaǃ Gram-of-fun andis välja suvise ep
* Gram-of-fun avaldas melanhoolse pala
* Gram-of-fun võtab kurbust elu osana
* Gram-of-funi tulevik oli kartulisalati tõttu ohus
Volli Kalm 2015. aastal Tartu Ülikooli nõukogu aruteluseminaril. Paremal Kersti KaljulaidVolli Kalm 2017. aastal Tartu ülikooli aulas pärast rektoriks tagasivalimist kõnet pidamas
Tartu ülikooli aula enne Volli Kalmu ärasaatmistseremooniat
**Volli Kalm** (10. veebruar 1953 Aluste, Vändra rajoon – 23. detsember 2017 Kääriku) oli eesti geoloog, 1. juulist 2012 kuni surmani Tartu Ülikooli rektor.

Haridustee
----------

Volli Kalm lõpetas 1971. aastal Vändra Keskkooli ja 1976. aastal Tartu Riikliku Ülikooli geoloogia erialal. Aastatel 1980–1984 oli ta aspirant Eesti NSV Teaduste Akadeemia Geoloogia Instituudis ning sai 1984. aastal geoloogiakandidaadi kraadi väitekirjaga "Formation, composition and usage of glaciofluvial deposits in Estonia" (juhendaja Anto Raukas). Aastatel 1988–1989 oli ta järeldoktoriõppes Alberta Ülikooli geoloogiaosakonnas.

Töökäik
-------

Kalm töötas alates 1981. aastast Tartu Riikliku Ülikooli bioloogia-geograafiateaduskonna geoloogia instituudis (alates 2008. aastast Tartu Ülikooli loodus- ja tehnoloogiateaduskonna ökoloogia- ja maateaduste instituudis) algul assistendina, 1986–1988 lektorina, 1988–1992 dotsendina ning alates 1992. aastast rakendusgeoloogia professorina.

Aastatel 1998–2003 oli ta Tartu Ülikooli õppeprorektor.

Volli Kalmu järelehüüete raamat Tartu ülikooli peahoone fuajees. 2017. aasta detsember
2007. aastal kandideeris ta kahel korral Tartu Ülikooli rektoriks, ent esimesel korral jäi rektor valimata ja teistel valimistel edestas teda Alar Karis. 31. mail 2012 valiti Volli Kalm Tartu Ülikooli rektoriks, valimistel edestas ta Mart Ustavit ja Toivo Maimetsa. 2017. aastal valiti ta teist korda rektoriks, tema poolt hääletas 113 valimiskogu liiget, vastaskandidaat Margit Sutrop sai 97 häält. 2017. aasta 23. detsembril kukkus ta ootamatult pärast suusatreeningut Käärikul kokku ja suri kohapeal.

Volli Kalmu haud Tartus, Raadi kalmistul.Volli Kalmu haud Tartus, Raadi kalmistul.

1. 1 2  Volli Kalm Eesti Teadusinfosüsteemis Muuda Vikiandmetes
2. ↑  "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 7. juuli 2019. Vaadatud 7. juulil 2019.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
3. ↑

Teadustöö
---------

Kalm on avaldanud uurimusi Eesti liustikusette litoloogia ja stratigraafia, savide ja arheoloogilise keraamika mineraloogia ning Baltikumi, Skandinaavia ja Andide jäätumise paleogeograafia alalt.

Tunnustus
---------

* 2003 Tartu Ülikooli aumärk
* 2005 Valgetähe IV klassi teenetemärk

Viited
------

1. ↑  *Eesti entsüklopeedia.* 14. köide: *Eesti elulood.* Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus, 2000, lk 133.
2. ↑  "Tartu Ülikooli aumärgi kavalerid". *Tartu Ülikool*. Vaadatud 8.12.2022.

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Volli Kalm** |

* Volli Kalm Eesti Teadusinfosüsteemis Muuda Vikiandmetes
* "Suri Tartu Ülikooli rektor Volli Kalm" ERR, 23. detsember 2017
* "Portree: rektor Volli Kalm, sihikindel Jäämees" ERR Novaator, 23. detsember 2017

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**Alar Karis** | **Tartu Ülikooli rektor**2012–2017 | Järgnev**Tõnu Lehtsaar (kt)** |
Māris Sprindžuks 2022. aastal
**Māris Sprindžuks** (sündinud 4. augustil 1971 Ādažis) on Läti agronoom ja poliitik. Ta oli Läti keskkonnakaitse ja regionaalarengu minister Arturs Krišjānis Kariņši teises valitsuses, esindab Läti Regioonide Ühendust ja ühendust "Apvienatais listis". Ta oli 7. ja 14. Seimi liige, samuti Ādaži piirkonna piirkonnavanem.

Ta sündis aastal 1971 Ādažis, kolhoosi agronoomi Daiņas Sprindžuksi ja tema abikaasa, kultuurimaja kunstilise juhi Marijana Sprindžuksi peres. Ta lõpetas Ādaži keskkooli ja aastal 1994 Läti Põllumajandusülikooli agronoomina. Seejärel töötas ta Alberts Kaulsi juhitavas Põllumajandusministeeriumis integratsiooni ja välissuhete osakonna direktorina. 1998. aastal omandas ta USA-s Kansase ülikoolis avaliku halduse magistrikraadi.

Pärast USA-st õpingutelt naasmist töötas ta avalikus halduses ja poliitikas. Ta oli Põllumajandusministeeriumi integratsiooni- ja välissuhete osakonna direktor. 1998. aastal sai temast Euroopa integratsioonibüroo asedirektor, samuti kandideeris ta 1998. aasta Läti parlamendivalimistel Rahvapartei nimekirjas seimi, kuid ei osutunud valituks. Aastal 1999
asus ta juhtima Andris Šķēle bürood, kuid aastal 2000 sai ta seimis Edgars Zalānsi asendusliikmeks. 2002. aasta Läti parlamendivalimistel teda seimi ei valitud.

Aastal 2005 sai ta Regionaalarengu- ja Omavalitsusministeeriumi riikliku arengukava koordinaatoriks, samuti valiti ta esmakordselt Rahvapartei nimekirjas Ādaži piirkonna volikokku.

2013. aasta kohalike omavalitsuste valimistel valiti ta Roheliste ja Talurahva Liidu nimekirjas Ādaži piirkonna volikokku, kus saadikud valisid ta volikogu esimeheks. Pärast võimukaotust 2014. aastal astus ta erakonna Läti Regioonide Ühenduse liikmeks ning sai jälle Ādaži piirkonna esimeheks. Ta valiti omavalitsusse ka 2017. ja 2021. aasta kohalike omavalitsuste valimistel, säilitades sellega Ādaži piirkonna esimehe koha. 2021. aastal valiti ta Läti Regioonide Ühenduse nõukogu esimeheks.

2022. aasta Läti parlamendivalimistel valiti ta ühisnimekirjas "Apvienatais listis" (kuhu kuulusid Läti Roheline Partei, Läti Regioonide Ühendus ja Liepaja partei) seimi liikmeks. Detsembris 2022 kinnitati ta Läti keskkonnakaitse ja regionaalarengu ministriks.
**Abja plutoon** on Lõuna-Eesti aluskorras paiknev aluselise koostisega süvakivimeist koosnev štokk.

Abja plutoon on umbes 10 km läbimõõduga ovaalne intrusiivne kivimkeha Lõuna-Eesti granuliitse faatsiese moondekivimeist ümbritsetud aluskorras. Abja plutooni kohale on rajatud üks puurauk. Puurauk lõikab plutooni sügavuses 550...635 m. Erinevalt enamikust ülejäänud Eesti aluskorra plutoonidest on Abja plutoon aluselise koostisega.

Peamise osa plutooni koostisest moodustab tumehall keskmiseteraline osaliselt nõrgalt gneisilise tekstuuriga kvarts-montsodioriit (ränidioksiidisisaldus 49...52%). Iseloomulikuks tunnuseks on aktsessoorsete mineraalide apatiidi ja titanomagnetiidi esinemine. Kvartsmontsodioriiti lõikavad keskmise- kuni peeneteralise plagioklass-mikrokliingraniidi sooned. Graniit on kohati porfüürilise tekstuuriga, mille moodustavad idiomorfsed leelispäevakivi megakristallid. 

Dioriidis sisalduv plagioklass (40...50% kivimi koostisest) on reeglina andesiinile vastava keemilise koostisega (An33...39). Dioriit koosneb peale plagioklassi veel küünekivist (10...20%), biotiidist (10...20%) ja väheses koguses ka kvartsist ja K-päevakivist. 

Aktsessoorsete mineraalide osatähtsus on suur. Tüüpilisteks aktsessoorseteks mineraalideks on apatiit (2...5%), titanomagnetiit (2...6%), titaniit (1%), tsirkoon, monatsiit ja allaniit.

Tsirkooni kristallide U-Pb meetodil põhinev dateering annab plutooni vanuseks 1635±7 Ma. Seega kuulub plutoon koos teiste Eesti aluskorda lõikavate intrusiivsete kivimkehadega Subjotnia (Paleoproterosoikumi) kivimkompleksi, mis geokronoloogiliselt vastab Statheri ajastule. 

Plutoon on moodustunud Svekofenni kurrutusele järgnenud riftistumise käigus.

Kirjandus
---------

* Juho Kirs, Valter Petersell. 1994. *Age and geochemical character of plagiomicrocline granite veins in the Abja gabbro-dioritic massif. Acta Comment. Univ. Tartuensis*. 561, 3-29.
**Kunda jõgi** on jõgi Eestis Lääne-Viru maakonnas. Kunda jõge tuntakse ka nimede järgi nagu Võhu jõgi, Põlula-, Sämi- ja Semmijõgi. 

Jõgi saab alguse 1,5 km Roela aleviku põhjaosas Pandivere kõrgustiku idaserval ja suubub Kunda lahte Soome lahes, kuuludes Soome lahe vesikonda. Pikkus on 64 km ja valgala 530 km².

Jõgi voolab teatud osas (u 3 km) eriilmelises orus – Kunda kanjonis.[*viide?*]

Jões elab umbes 30 liiki kalu.[*viide?*]

Piirangud
---------

Vastavalt riiklikule kalapüügieeskirjale on Kunda jões aasta läbi kalapüük keelatud esimese hüdroelektrijaama paisust suudmeni, välja arvatud püük silmutorbiku ja -mõrraga 1. juulist 5. oktoobrini Lontova sillast sadamasse viiva maanteesillani ning 1. juulist 28. veebruarini sadamasse viivast maanteesillast suudmeni. Aasta läbi on keelatud püük suudmele lähemal kui 1000 m. Tähtajaliselt on keelatud püük suudmele lähemal kui 1500 m (1. septembrist 31. oktoobrini).

* Kunda jõgi MädajalKunda jõgi Mädajal
* Metssead Kunda jõe alamjooksulMetssead Kunda jõe alamjooksul

Vaata ka
--------

* Kukerpalli sild

Viited
------

1. 1 2  Keskkonnaregister, vaadatud 28.04.2020.
2. ↑  Suuroja, K. (2016). *Morfology of Kunda River Valley in the weir area of Kunda Hydroelectric Power Plant*. OÜ Geotrail KS. Lk 11.

Välislingid
-----------

 Kunda jõgi – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Endise Ülenurme mõisa peahoone
Ülenurme mõisapark
**Ülenurme mõis** (saksa keeles *Uellenorm*) oli 17. sajandi algul rajatud rüütlimõis Tartu-Maarja kihelkonnas Tartumaal. Tänapäeval jääb endine mõisasüda Kambja valla territooriumile, seal tegutseb Eesti Põllumajandusmuuseum.

Ajalugu
-------

1646 konfirmeeriti mõis ühele Busselbergile tema Tartus asunud kivimaja eest, mille Gustav II Adolf oli Tartu linnale kinkinud.

Mõisa viimased omanikud olid eestlased Georg Riik ja Peeter Muna; pärast mõisa riigistamist 1920. aastal läks territoorium jagamisele Peeter Muna ja tema väimehe, polkovnik Viktor Puskari vahel.

Mõisa suurus
------------

1914. aastal kuulus mõisa koosseisu 262,35 ha mõisamaad. Ülenurme oli Tartumaa mõisatest üks väiksemiad; sellest veelgi pisem oli vaid Mõra mõis.

Vaata ka
--------

* Ülenurme mõisa park

Viited
------

1. ↑
2. ↑  "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 23. november 2013. Vaadatud 21. novembril 2013.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)

Kirjandus
---------

* Maiste, Juhan. Nutt, Nele. *Tartumaa mõisad*. Näituse "Kaotatud paradiis" kataloog. − Eesti Põllumajandusülikool. Maastikuarhitektuuri eriala toimetised II. Balti villa rustica II. Tartu: 2005. Lk 111-112.
* Stryk, Leonhard von. *Beiträge zur Geschichte der Rittergüter Livlands*. Erster Teil. Der estnische District. Dorpat: Druck von C. Mattiesen, 1877. Lk 54-5 .
* *Tartumaa: maadeteadusline, majandusline ja ajalooline kirjeldus*. Peatoim. J. Rumma, toim. J. G. Granö, J. V. Veski. − Eesti I. Tartu: Eesti Kirjanduse Selts, 1925. Lk 442-443 .

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Ülenurme mõis** |

* Ülenurme mõisast Eesti mõisaportaalis

Tartu-Maarja kihelkond

**Kirik**: Tartu Maarja kirik  

**Mõisad**: Haage mõis | Haava mõis | Ilmatsalu mõis | Jaama mõis | Kaarli mõis | Kabina mõis | Karlova mõis | Kavastu mõis | Lemmatsi mõis | Luunja mõis | Maarjamõisa mõis | Maramaa mõis | Piiskopi mõis | Pilka mõis | Põvvatu mõis | Raadi mõis | Ropka mõis | Räni mõis | Sirgu mõis | Taabri mõis | Tammistu mõis | Tordi mõis | Vahi mõis | Vanamõisa mõis | Vasula mõis | Veibri mõis | Vesneri mõis | Vorbuse mõis | Ülenurme mõis
**Andre Maaker** (sündinud 9. juunil 1980) on Eesti kitarrist ja muusik. 

Maaker alustas kitarriõpinguid hinnatud jazzkitarristi ja õpetaja Tiit Pauluse juhendamisel, olles eelnevalt õppinud klarnetit ja saksofoni. Hiljem viisid õpingud teda Georg Otsa nimelisse Tallinna muusikakooli ja TÜ Viljandi kultuuriakadeemiasse, mille lõpetas 2018. aastal.

Ta on Tartu Ülikooli Viljandi Kultuuriakadeemia kitarriõppejõud, aktiivne sooloartist ja teeb kaasa ka erinevates muusikakollektiivides, nagu näiteks Bad Habits Trio, muusikaline kitarripõnevik Triller koos Ain Agani ja Vaiko Eplikuga või Trio Romansid. Tema sagedased lavapartnerid on olnud Jaan Sööt, Susanna Aleksandra, Pille-Rite Rei, Kadri Voorand, Liisi Koikson ja Sofia Rubina. Ta on koostööd teinud välisartistidega nagu Deniss Pashkevich, Daniel "Pipi" Piazzolla, Ian Ethan Case, Laima Jansone, Saulius Petreikis, Teemu Viinikainen, Mārcis Auziņš, Jānis Aišpurs and Ned Ferm.

Maaker on välja andnud kolm soolokitarrialbumit ja tema mängu on kuulda enam kui 30 albumil.

Diskograafia
------------

| Aasta | Album |
| --- | --- |
| 2005 | "You Bring Me Joy" koos Hedvig Hansoniga |
| 2014 | "Minu laulu pidu" |
| 2016 | "Andalusian Illusions" |
| 2018 | "Looking for Trouble" koos Bad Habits Trioga |
| 2019 | "Armastusfilm" koos Jaan Söödiga |
| 2019 | "Meie laulu pidu" |

Viited
------

1. ↑  "Andre Maaker". *EESTI JAZZLIIT*. Vaadatud 26. veebruaril 2024.
2. ↑  "EN – BIO". *EN* (inglise). Vaadatud 26. veebruaril 2024.

Välislingid
-----------

*
Ayacucho lahing  
*Martín Tovar y Tovari maal (1824)*
**Ayacucho lahing** (tuntud ka **La Quinua lahingu** nime all) oli 9. detsembril 1824 Peruu iseseisvussõjas peetud lahing Peruu armee ja Hispaania koloniaalvägede vahel, mis lõppes koloniaalarmee kapitulatsiooniga.

Ajalooline taust
----------------

Kuigi Peruu iseseisvus oli välja kuulutatud juba 1821. aastal, kontrollisid Hispaania kuningale Fernando VII ustavad väed 1824. aasta lõpus ikka veel peaaegu kogu Peruu lõunaosa. Nende käes oli ka strateegilise tähtsusega Real Felipe kindlus Calloa sadamalinnas.

Lahing
------

Otsustav kohtumine iseseisvuslaste ja kuninga vägede vahel toimus 9. detsembril 1824 Quinua linna lähistel Pampa de La Quinuas. Peruu iseseisvuslaste poolel osales lahingus 5780 meest Simón Bolivari võitluskaaslase ja abi Antonio José de Sucre juhtimisel. Nende vastas oli veidi suurem, 6906-meheline rojalistide armee Peruu asekuninga José de la Serna ja prantsuse päritolu kindrali José de Canteraci juhtimisel. Algselt oli kuninglikus armees sõdureid märksa enam, kuid enne lahingu algust deserteerus umbes 3000 meest.

Asekuningas de la Serna väitis hiljem, et tegelikult oli iseseisvuslastel kahekordne arvuline ülekaal. Tema väidetel võitles Peruu armees umbes 13 000 meest, kuid need väited ei ole kinnitust leidnud.

Lahing algas varahommikul, kestis umbes tunni ja lõppes koloniaalvägede hävitava lüüasaamisega. Serna ja Canterac kaotasid hukkunutena umbes 1800 ja haavatutena 700 meest, Sucre kaotused olid vastavalt 309 ja 670 meest.

Lahingu tulemus
---------------

Ayacucho lahingu tulemusel oli asekuningas José de la Serna sunnitud allkirjastama kapitulatsiooniakti ja tunnistama iseseisvuslaste võimu ka Peruu lõunaosas. Antonio José de Sucre ülendati pärast selle lahingu võitmist marssaliks.

Lahingu nimi
------------

Ayacucho nimi tuli käibele alles pärast lahingut. Selle võtsid kasutusele kohalikud ketšua keelt kõnelenud asunikud, nähes lahinguväljal aset leidnud tapatööd ja selle tagajärgi. Sõna "*aya*" tähendab ketšua keeles "surnut" või "hinge" ja sõna "*kuchu*" "nurka" või "urgast".

1825. aastal nimetati lahingu auks Ayacuchoks ümber läheduses asunud Huamanga linn. Hiljem sai sama nime ka 1822. aastal asutatud Ayacucho piirkond.
**Hari kurk** on laiemas mõttes 11 km laiune väin, mis eraldab Hiiumaad ja Vormsit (veepeegli pindala 115 km²); kitsamas mõttes on **Hari kurk** Harilaiu ja Vormsi vaheline suhteliselt sügav (kuni 10 m) laevatatav veeala. 

Haldusjaotuse järgi jääb Hari kurk Hiiu maakonda Hiiumaa valda ja Lääne maakonda Vormsi valda. Väinas on mitu väikesaart: Eerikulaid, Harilaid, Hellamaa rahu, Hõralaid, Kadakalaid, Pujurderahu, Uuemaarahu, Uuemererahu, Vohilaid, Rambirahu ja Silmakrass.

Hari kurk on nimetatud Harilaiu järgi. Kurk tähendab maa- või merekitsust.

Hari kurk on rahvusvahelise tähtsusega linnuala ning kevadsuvise karvavahetuse aegse koondumisalana hallhüljestele ülioluline piirkond. Hari kurk kuulub Väinamere hoiuala hulka.

Keskkonnaregistri järgi koosneb Hari kurk kolmest osast:

* Hari kurgu idaosa  (keskpunkti geograafilised koordinaadid 58° 58′ 14″ N, 23° 6′ 45″ E, veepeegli pindala 42,5 km², keskkonnaregistri kood VEE3311030).
* Hari kurgu lääneosa  (keskpunkti geograafilised koordinaadid 58° 57′ 3″ N, 23° 1′ 18″ E, veepeegli pindala 60,9 km², keskkonnaregistri kood VEE3311020).
* Hellamaa laht  (keskpunkti geograafilised koordinaadid 58° 55′ 34″ N, 22° 59′ 1″ E, veepeegli pindala 11,6 km², keskkonnaregistri kood VEE3311010).

Viited
------

1. ↑  Eesti kohanimeraamat, lk. 85
2. ↑  Hari kurk (idaosa) Keskkonnaregistri lehel
3. ↑  Hari kurk (lääneosa) Keskkonnaregistri lehel
4. ↑  Hellamaa laht Keskkonnaregistri lehel

Välislingid
-----------

* Kaart (Mapquest)
* Kaart (Maa-ameti kaardiserver)
**Rita Ray** (kodanikunimega **Kristi Raias**; sündinud 26. augustil 1996) on eesti laulja ja laulukirjutaja. Ta esitab peamiselt sinisilmset *soul*-muusikat, mõjutustega r&b'st ja diskost.

Ta on laulnud lapsena kooris ja õppinud Põlva Muusikakoolis klaverit ja pop-džässlaulu. Ta on lõpetanud Georg Otsa nimelise Tallinna Muusikakoolis pop-džässlaulu erialal Eesti Muusika- ja Teatriakadeemias džässlaulu erialal.

Novembris 2019 ilmus plaadifirma Funk Embassy Records alt Rita Ray debüütalbum "Old Love Will Rust". Album ilmus nii digitaalselt, CD kui ka vinüüli kujul. Albumi salvestas ja produtseeris Solid Gold Sound, eesotsas Martin Laksberg. Eesti laulukirjutaja ja muusik Vaiko Eplik on nimetanud albumit parimaks Eesti *soul*'i albumiks. "Old Love Will Rust" teenis 2020. aasta Eesti Muusikaauhindadel neli nominatsiooni: aasta album, aasta naisartist, aasta debüütalbum ja aasta popartist. Albumilt pärinev singel "Disco Stu" on leidnud toetust ja eetriaega kanali BBC 2 saates "The Craig Charles House Party".

2023. aasta jaanuaris pälvis ta Eesti Muusikaauhindade jagamisel aasta naisartisti ja aasta albumi.

Rita Ray on esinenud festivalidel, nagu Tallinn Music Week ja Jazzkaar.

Diskograafia
------------

### Albumid

* "Old Love Will Rust" (2019)
* "A Life of Its Own" (2022)

Viited
------

1. ↑
2. ↑  Leushina, Sandra (18. november 2019). "Soulitar Rita Ray hingega muusikast ja albumist "Old Love Will Rust"". *Häppening*.
3. ↑  Eesti Fonogrammitootjate Ühing (2020). "Eesti Muusikaauhinnad Võitjad 2020". Originaali arhiivikoopia seisuga 16. aprill 2020.
4. ↑  "Selgusid Eesti muusikaauhindade võitjad, enim auhindu pälvis Stefan". *ERR*. 26. jaanuar 2023.

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Rita Ray** |

* Rita Ray Bandcampis
* Rita Ray Facebookis
* Rita Ray Instagramis
* Rita Ray Youtube'is
* "Little Girl" live ERRis
* Kes on artistinime Rita Ray taha peituv noor lauljatar, Vikerraadio, 11.12.2019
Pedro Aquino (2018)
**Pedro Jesús Aquino Sánchez** (sündinud 13. aprillil 1995 Limas) on Peruu jalgpallur, kes mängib kaitsva poolkaitsjana Mehhiko kõrgliigaklubis Santos Laguna ja Peruu jalgpallikoondises.

Ta alustas klubikarjääri Peruu klubis Sporting Cristal. Peruu kõrgliigas tegi ta debüüdi 2013. aastal.

Aastatel 2017–2018 mängis ta Mehhiko kõrgliigaklubis Lobos BUAP ja 2018–2020 Club Leónis. 2020. aastal tuli ta Leóniga Mehhiko meistriks. 2021. aasta jaanuaris sõlmis ta lepingu Club Américaga. 2023. aasta juunis liitus ta Santos Lagunaga.

Peruu jalgpallikoondises debüteeris Aquino 1. septembril 2016 MM-i valikmängus Boliivia vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 6. septembril 2018 sõprusmängus Hollandi vastu. Ta kuulus Peruu koondisse 2018. aasta maailmameistrivõistlustel.

Saavutused
----------

León
* Liga MX: Guardianes 2020

| * v
* r
Peruu koondis  –  2018. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlused |
| --- |
| 

* 1 Gallese
* 2 Rodríguez
* 3 Corzo
* 4 Santamaría
* 5 Araujo
* 6 Trauco
* 7 Hurtado
* 8 Cueva
* 9 Guerrero (c)
* 10 Farfán
* 11 Ruidíaz
* 12 Cáceda
* 13 Tapia
* 14 Polo
* 15 Ramos
* 16 Cartagena
* 17 Advíncula
* 18 Carrillo
* 19 Yotún
* 20 Flores
* 21 Carvallo
* 22 Loyola
* 23 Aquino
* Treener: Gareca

 | Peruu |
**"Gorikaturist"** on Eesti animeeritud dokumentaalfilm karikaturist Vello Agorist ehk Gorist.

Filmi sisuline alapealkiri on "Lugu mehest, kes joonistas ennast surnuks".

Filmis on elegantselt ühendatud dokumentaalsed arhiivimaterjalid, Gori karikatuurid ja animatsioon. Gori (1894–1944) fellinilikus maailmas segunevad palagan ja suur poliitika. Film räägib kunstniku ahvatlusest oma annet pillata, kui seda saadab aplaus, ja kohustusest annet teenida ka siis, kui see viib su otse hukatusse.

Filmi režissöör, stsenarist ja monteerija on Raimo Jõerand, animatsiooni režissöör Meelis Arulepp, operaator Manfred Vainokivi, helilooja Ardo Ran Varres, helirežissöör Harmo Kallaste, produtsendid Marju Lepp ja Kristel Tõldsepp. Filmi on tootnud filmistuudio Raimo Jõeranna Film.

Film esilinastus 2023. aasta jaanuaris filmifestivali DocPoint avafilmina.

Tunnustus
---------

Raimo Jõerand ja Meelis Arulepp pälvisid selle filmi eest 2023. aastal Eesti Kultuurkapitali audiovisuaalse kunsti sihtkapitali eripreemia.

Viited
------

1. ↑  DocPoint Tallinna avab film karikaturist Gorist ERR Kultuur, 04.01.2023.
2. ↑  Kultuuriportaal soovitab: Raimo Jõeranna "Gorikaturist" Jupiteris ERR Kultuur, 22.02.2024.
3. ↑  "DocPoint Tallinna avab film karikaturist Gorist". *Eesti Rahvusringhääling*. 4. jaanuar 2023. Vaadatud 4. jaanuar 2023.
4. ↑  Viilup, Kaspar, toim (1. veebruar 2023). "Galerii: Docpoint Tallinn avati "Gorikaturisti" esilinastusega". *Eesti Rahvusringhääling*. Vaadatud 2. veebruaril 2023.
5. ↑  Selgusid Kultuurkapitali aastapreemiate laureaadid Eesti Kultuurkapitali koduleht. 09.02.2024.