recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel on 20. sajandil eksisteerinud vallast; 19. sajandil eksisteerinud valla kohta vaata Tabivere vald (Äksi kihelkond)* |

---

**Tabivere vald** oli vald Jõgeva maakonna lõunaosas Vooremaal.

Eesti omavalitsuste haldusreformiga 2017. aastal liideti Tabivere vald Tartu vallaga Tartu maakonnas.

Valla territooriumile jäid järvedest Saadjärve põhjaosa ning Elistvere, Kaiavere, Raigastvere ja Soitsjärv.

Vallas asus Elistvere loomapark.

Tabivere viimane vallavanem oli Tarmo Raudsepp.

Asustus
-------

Vallas oli üks alevik ja 24 küla.

Alevik: Tabivere

Külad: Elistvere, Juula, Kaiavere, Kaitsemõisa, Kassema, Koogi, Kõduküla, Kõnnujõe, Kõrenduse, Kärksi, Lilu, Maarja-Magdaleena, Otslava, Pataste, Raigastvere, Reinu, Sepa, Sortsi, Tormi, Uhmardu, Vahi, Valgma, Voldi, Õvanurme.

Ajalugu
-------

Tabivere valla omavalitsuslik staatus kinnitati aastal 1991. Tabivere vallavanem on olnud Viljar Õispuu, Kalev Raudsepp, Aare Aunap, Raul Rääsk, Riina Jääger, Kalmer Lain ja Tarmo Raudsepp.

Viited
------

1. ↑  Statistikaamet, vaadatud 30.05.2017.
2. ↑  Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator
3. ↑  Jõgeva maakonna Pajusi, Palamuse, Puurmanni, Põltsamaa, Tabivere ja Torma valla ning Põltsamaa linna, Järva maakonna Kabala ja Väätsa valla, Lääne maakonna Lihula alevi ning Ridala ja Taebla valla omavalitsusliku staatuse kinnitamise kohta (vastu võetud 12.12.1991)
Laiarööpmelise soomusrongi nr 1 ohvitserid Vabadussõja alguses rongi kuulipildujavaguni ees. Istub, paremalt teine, rongi dessantroodu ülem alamkapten Jüri Ratassepp (detsember 1918)
Hannes Walter, Tiina Tojak, "Nad andsid kõik. Vabadussõjas langenud ohvitserid" (2000)
**Jüri Robert Ratassepp** VR I/3 ja VR II/3 (15. jaanuar 1895 Aegviidu, Ambla kihelkond, Järvamaa – 23. jaanuar 1919 Kirepi, Rõngu vald) oli Eesti sõjaväelane (alamkapten).

Laiarööpmelise soomusrongi nr 1 dessantroodu ülem Vabadussõjas.

Elulugu
-------

Jüri Ratassepp osales 1917. aastal Eesti rahvusväeosade moodustamises, ta oli 1. Eesti jalaväepolgu ohvitser. 1918. aasta kevadel alanud Saksa okupatsiooni ajal oli ta Tallinnas öövaht ja osales põrandaaluses Kaitseliidu ratsaosakonnas, kus oli 2. rühma ülem.

Vabadussõjas
------------

1918. aasta novembris alanud Vabadussõjas määrati Jüri Ratassepp Ratsapolgust soomusrongile nr 1, kus ta osales soomusrongiga kaitselahingutes Põhja-Eestis (Tapa vallutamises) ja pealetungilahingutes Lõuna-Eestis (Tartu vabastamises 1919. aastal, mille käigus ta heiskas koos õppursõduri Artur Sirkiga Tartu Ülikooli peahoonele Eesti lipu.

23. jaanuaril 1919 jätkunud pealetungil Elvast Palupera suunas saadeti Uderna mõisa lähistel välja soomusrongi dessandid, soomusrongi nr 1 dessant, Kirepi mõisa suunas, kus Kirepi vallutamisel langes soomusrongi nr 1 dessandi juht alamkapten Jüri Ratassepp. Kirepi kõrtsile lähenedes, metsatukast väljudes jättis ta dessandi aheliku kõrtsist paarisaja meetri kaugusele ja läks ette luurele, kus teda tabas vaenlase kuul pähe.

Viited
------

1. ↑  Mati Kröönström, Eesti ratsaväe juhid Vabadussõjas[*alaline kõdulink*]. Tuna, 2005 nr 2, lk 61
2. ↑  Artur Sirk, Sünnist kuni Vabadussõja lõpuni

Kirjandus
---------

* Teenistusleht, ERA.495.7.4578
* "Eesti Vabadusristi kavalerid". Tallinn 1935, lk 260
* "20 aasta eest langenud kangelane maetakse ümber". Päevaleht nr 21, 21. jaanuar 1939, lk 5
* "Soomusrongide sangar alamkapten Jüri Ratassepp". Päevaleht nr 22, 22. jaanuar 1939, lk 6
* Paul Villemi. "Al-kapten Jüri Ratassepp VR I/3 ja II/3." Sõdur 5/1939
* Hannes Walter, Tiina Tojak. "Nad andsid kõik. Vabadussõjas langenud ohvitserid." Tallinn 2000, lk 172-173
* Jaak Pihlak, Mati Strauss, Ain Krillo. "Eesti Vabaduse Risti kavalerid". Vabadussõja Ajaloo Selts, Viljandi Muuseum. Viljandi 2016

Välislingid
-----------

* "Tuleme ka hauast, kui vajab me abi kodumaa". Kultuur ja Elu 3/2004
* Haud Tallinna Kaitseväe kalmistul
**Jūrmala lennujaam** (varem ka *Tukumsi lennujaam*, toonane ICAO: EVTA, EVTJ; läti keeles *Tukuma lidosta*) on lennujaam Lätis Tukumsi piirkonnas Smārde vallas, Tukumsi kesklinnast 4 kilomeetri kaugusel.

Ajalugu
-------

Tukumsi lennujaama hakati rajama aastal 1939, varem oli aerodroomina kasutusel Tukumsi järve jää. Aastal 1935 põrkasid sealsel jäisel väljal kokku kaks lennukit. Teise maailmasõja ajal paiknesid seal Luftwaffe väed.

Pärast sõda rajasid sinna oma baasi NSV Liidu mereväed. Tukumsis hakkasid paiknema merevägede 668. polgu pommitajad Jak-28I ja Jak-28L. Pärast Läti taasiseseisvumist paiknes seal mõnda aega 240. Sevastopoli-Berliini mereründelennuväe kaardiväepolk, seal asusid ka polgu 29 pommitajat Su-24.

Pärast Venemaa vägede lahkumist läks lennuväli Läti relvajõudude kasutusse. Lennuvälja kavatseti kasutada reservlennuväljana juhuks, kui Riia lennujaam oleks olnud mingil põhjusel blokeeritud. Osaliselt läks lennuväli toona ka eravaldusesse või hakkas kuuluma ümbritsevatele valdadele. Aastal 2005 loodi lennuvälja haldamiseks SIA "Tukums Airport". Aastal 2010 ehitati sinna reisiterminal, ka rajati sinna öisel ajal maandumist võimaldav tulede süsteem. Lennujaam kavatseti rajada odavlennufirmadele kui alternatiiv Riia lennujaamale.

Tsiviillende ei alustatud, kuna keskkonnamõjude hindamine venis. 2015. aastal kaotas lennujaam kasutusloa, kuna lennujaama kasutuselevõttu takistas oht, et lennujaama võidakse kasutada salakaubaveoks (pool sihtasutusest kuulus salakaubaveoga seostatud firmale "K.S.AVIA").

Viited
------

1. ↑
2. ↑
3. ↑
4. ↑  Madara Fridrihsone. ««Jurmala Airport» anulēts lidlauka sertifikāts». lsm.lv, 2015. 18. august

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Jūrmala lennujaam** |

* Lennujaama koduleht
**Jüri Riives** (23. aprill 1951 Tallinn) on eesti tehnikateadlane.

Haridus
-------

Lõpetanud 1969. aastal Tallinna 10. Keskkooli ja 1974. aastal Tallinna Polütehnilise Instituudi mehaanika erialal. Täiendanud end Saksamaal Karlsruhe Ülikoolis.

Tehnikakandidaat 1982 (Moskva Tööpingiehituse Instituut, "Исследование вопросов и разработка методики оптимального технологического выбора станков с числовым программным управлением").

Töökäik
-------

TTÜ: masinaehitustehnoloogia kateedri assistent, vanemõpetaja, dotsent 1974–1987, dotsent 1987, masinaehituse instituudi dotsent 1990–1992, mehaanika ja tööstustehnika instituudi, tootmistehnika õppetooli dotsent 2005–2010, vanemteadur 2010–2011, mehaanika ja tööstustehnika instituudi professor 2011–…
Eesti Talleksi arendusdirektor 1992–1997, nõukogu esimees, liige 1997–…, Tehnoloogia Arenduskeskus IMECC juht 2009–… .

Teadustöö
---------

Keeruliste süsteemide (tootmissüsteemid) analüüsi- ja sünteesi teooria, integreeritud ja raalintegreeritud (paindtootmissüsteemid) süsteemide olemus, kasutusvaldkonnad, projekteerimise põhimõtted ning vastavate metodoloogiliste aluste väljatöötamine, tootmistehnika. 
Juhendanud 2 doktoritööd ja 5 magistritööd; Avaldanud üle 40 teaduspublikatsiooni ja õppematerjali. , .

### Teadusorganisatoorne tegevus

* 2010−2013 Interreg IVA projekt "Innoreg - Development of Innovative Business Models for Ensuring Competitiveness", juhtekspert
* 2012-... SA Tallinna Teaduspark Tehnopol, mehhatroonika prototüüpimise ja mõõtetehnika keskuse ekspert
* 2003−2004 Leonardo projekti "INNOMET - Development of the innovative database model for adding innovation capacity of labour force and entrepreneurs of the metal engineering, machinery and apparatus sector" koordinaator
* 2004−2006 Phare CBC SPF projekt Innoclus II, klastriarendus
* 2005−2007 Leonardo projekti "INNOMET II - Integrated human resources development and monitoring system for adding innovation capacity of labour force and entrepreneurs of the metal engineering, machinery and apparatus sector" koordinaator
* Eesti Masinatööstuse Liidu, Masina-, Metalli- ja Aparaaditööstuse Kutsenõukogu, Eesti Kvaliteediühingu, Eesti Teadus- ja Arendusnõukogu, Eesti Tööandjate Keskliidu ja Mehhatroonika Assotsiatsiooni liige.

Tunnustus
---------

* Tallinna teenetemärk 2009
* Eesti Masinatööstuse Liidu auraha 2019

Viited
------

1. 1 2 3  Eesti teaduse biograafiline leksikon. Köide 3. Tallinn, 2013, lk. 1192
2. 1 2 3  ETIS: Jüri Riives
3. ↑  Tallinna teenetemärgid[*alaline kõdulink*]
4. ↑  tööstusuudised[*alaline kõdulink*]

Välislingid
-----------

* "Eesti Teadusportaal (ETIS)"
* "Ettevõtlusraadio: Tööstuse digitaliseerimine ja automatiseerimine"
**Kigoma piirkond** on 1. järgu haldusüksus (piirkond) Tansaanias. Kigoma piirkond asub riigi läänepiiril Tanganjika järve ääres ning piirneb Kongo DV ja Burundiga. Põhjas piirneb ta Kagera, idas Geita ja Tabora ning lõunas Katavi piirkonnaga.

Kigoma piirkonna pindala on 37 037 km². Piirkonnas elab umbes 1,74 miljonit inimest (2009; arvestamata põgenikke). Aastal 2002 elas piirkonnas umbes 1,67 miljonit inimest, kellest umbes 20 protsenti olid põgenikud Burundist, Rwandast ja Kongo DV-st. Osa põgenikke on koju tagasi pöördunud.

Kigoma piirkonna suurim linn ja halduskeskus on Kigoma. Teised suuremad linnad on Kasulu Mjini, Nguruka ja Kibondo Mjini. Umbes 22 protsenti inimestest elab linnades.

Tanganjika järve ääres asub Gombe rahvuspark, kus Jane Goodall tegi oma tuntud uuringuid šimpansite käitumise kohta.

Piirkond jaguneb neljaks ringkonnaks:

* Kibondo ringkond
* Kasulu ringkond
* Kigoma linnaringkond
* Kigoma maaringkond

Viited
------

1. ↑  Sub-Divisional Population Projection for Year 2016 and 2017 Based on 2012 Population and Housing Census. National Bureau of Statistics, vaadatud 16.08.2019

Tansaania piirkonnad

Arusha **·** Dar es Salaam **·** Dodoma **·** Geita **·** Iringa **·** Kagera **·** Katavi **·** Kigoma **·** Kilimanjaro **·** Lindi **·** Lõuna-Pemba **·** Lõuna-Sansibar **·** Lääne-Sansibar **·** Manyara **·** Mara **·** Mbeya **·** Morogoro **·** Mtwara **·** Mwanza **·** Njombe **·** Pwani **·** Põhja-Pemba **·** Põhja-Sansibar **·** Rukwa **·** Ruvuma **·** Shinyanga **·** Simiyu **·** Singida **·** Songwe **·** Tabora **·** Tanga
Traditsiooniline Ulsteri lipp
**Ulsteri šotlased** (ulsteri inglise keeles *Ulster Scots people*, ulsteri šoti keeles *Ulstèr-Scotch Fowk*, iiri keeles *Albanaigh na hUladh*) on etniline rühm, kes elab peamiselt Ulsteri provintsis Põhja-Iiris ja vähemal määral ülejäänud Iiris. Nende esivanemad olid enamasti Šoti madalikelt pärit presbüterlastest protestantlikud asunikud. Kõige rohkem inimesi saabus Iirimaa saare kirdepoolsematele rannikutele Gallowayst, Lanarkshire'ist, Renfrewshire'ist, Ayrshire'ist ja Šotimaa piiridelt, kaasa arvatud Põhja-Inglismaa lähipiirkondadest. Vähesemal määral saabuti Põhja-Šoti mägismaalt.

Need šotlased rändasid Iirimaale arvukalt nii valitsuse sanktsioneeritud Ulsteri istanduste kui ka kavandatava koloniseerimisprotsessi tulemusena. See leidis aset James VI ja I egiidi all, gaeli aadelkonna liikmetelt konfiskeeritud maadel. Ulsteri šotlased rändasid Iirimaalt siiski märkimisväärsel hulgal edasi praeguse Ameerika Ühendriikide ja tollase ülemaailmse Briti impeeriumi kõikidesse soppidesse.

Põhja-Iiri on tänapäeval üks Ühendkuningriigi neljast osast, enamik sealseid inimesi omab Suurbritannia või Iiri kodakondsust.

Vaata ka
--------

* Šoti-iiri ameeriklased
* Šoti-iiri kanadalased
**Jiří Rusnok** (sündinud 16. oktoobril 1960 Ostravas) on Tšehhi poliitik. Ta oli 10. juulist 2013 kuni 29. jaanuarini 2014 Tšehhi peaminister.

Jiří Rusnok lõpetas 1984. aastal Praha majandusülikooli ja töötas seejärel riikliku planeerimise alal. Aastatel 1992–1998 töötas ta ametiühingute liidus.

Enne Sametrevolutsiooni jõudis ta saada Tšehhoslovakkia Kommunistliku Partei kandidaadiks. Aastatel 1998–2010 oli ta Tšehhi Sotsiaaldemokraatliku Partei liige, pärast seda on olnud sõltumatu.

Jiří Rusnok oli aastatel 2001–2002 Miloš Zemani valitsuses rahandusminister ja seejärel Vladimír Špidla valitsuses tööstus- ja kaubandusminister. Sellest ametist lahkus ta 2003. aastal peaministriga tekkinud erimeelsuste tõttu ning asus tööle erasektoris.

Pärast peaminister Petr Nečase tagasiastumist korruptsiooniskandaali tõttu nimetas president Miloš Zeman tollal presidendi majandusnõunikuks olnud Jiří Rusnoki 25. juunil 2013 peaministrikandidaadiks.

Tema valitsus astus ametisse 10. juulil 2013, kuid juba 7. augustil avaldas Tšehhi parlamendi alamkoda Rusnoki valitsuskabinetile umbusaldust.

Viited
------

1. 1 2 3  Premiér Rusnok: dvojnásobný ministr, člen NERV i podporovatel Klause
2. ↑  Jiri Rusnok named as new Czech prime minister by Zeman

Välislingid
-----------

* Jiri Rusnok named as new Czech prime minister by Zeman BBC News
|  |  |
| --- | --- |
|  | **See artikkel on esitatud kustutamiseks.**
Lisateavet võid leida arutelu- või ajalooleheküljelt. Vaata ka: Vikipeedia:Artiklite kustutamise kord. Kustutamisettepaneku saad vaidlustada arutelulehel. |

**K.A.O.S.** oli 1994–1996 Kärdlas tegutsenud punkbänd.

Koosseis
--------

* Valdek Alber alias grisha – kitarr, vokaal
* Mart Piht – basskitarr, vokaal
* Andres Tepper alias mylgas – trummid

> „Sellesama talve sisse mahtus ka ainuke kord, kus K.A.O.S. avalikkuse ette astus. Nimelt oli tegu mardipäeva diskoga Kärdla keskkoolis. Tegelikult pidi esinema ainult keskoolibänd "Last Night Dream" (nende muusika oli täiesti nimele vastav), aga Valdek seebitas vist koolidirektori ära (selleks ajaks ei käinud meist kolmest enam keegi seal koolis, õigemini oli Valdek üldse ainuke kes veel edasi õppis) niiet me saime kõige esimestena ette astuda. See meid muidugi ei päästnud. Valdek jooksis poole teepealt kontserdile, koju laulusõnu meelde tuletama, ja Piht jõudis end enne esinemist nii täis juua, et seisis sõna otseses mõttes veel ainult bassi najal püsti, ega olnud võimeline oma püksitaskust medikatki välja urgitsema. Mängiski terve kontserdi Valdeku antud 20 sendisega. Ja mina ei kuulnud trummide taha mitte halligi mida teised mängisid, mingi sumin ainult tuli nagu kuskilt. Kui ma oleks saanud, siis ma oleks koos trummidega maa alla vajunud seal. Ja kui pärast siis arutasime, et kuidas miski lugu läks siis tuli välja, et me kõik arvasime end eri lugusid mänginud olevat. Niipalju siis tasemest."
> 
> 
>  – Andres Tepper
> 
>

Vaata ka
--------

* Eesti punk
* Eesti punkansamblite loend

Välislingid
-----------

* Andres Tepperi mälestused
**Jüri (George) Riis** (7. juuni 1893 Riisiküla, Uue-Vändra vald, Pärnumaa – 2. aprill 1961 Bellmore, New York, USA) oli eesti kunstnik.

Ta sündis Uue-Vändra vallas Liisa ja Tõnis Riisi taluomaniku kolmanda pojana. Lapsepõlv möödus kodutalus Hoolmikul. Õppis Riisa algkoolis ja Tori kihelkonnakoolis. 1910–1917 õppis vaheaegadega Peterburis Kunstide Edendamise Seltsi koolis, mille lõpetamisel *cum laude* sai joonistamisõpetaja kutse. Samal ajal (1910–1917) töötas ja teenis ka Vene sõjaväes. Koolivaheaegadel töötas kodus ja tegi juhutöid. Maalis koduküla Laine seltsile näitemängude dekoratsioone ja kaunistas rikkamate talude kambreid seinamaalingutega.

1917–1918 tegutses kooliõpetajana Pärnu Poeglaste Gümnaasiumis, kunstiõpetajana Toris ja lühemat aega Jändja algkoolis Järvamaal. Lühikest aega oli ta Paldiski Keskkooli joonistusõpetaja ning töötas 1919–1926 Rakvere Õpetajate Seminaris õpetajana. Võttis osa esimesest maailmasõjast, langes vangi sakslaste kätte, kust vabanes maailmasõja lõppedes. Eesti vabadussõja tegi läbi ohvitserina ja tegutsedes ka sõjamuuseumi volinikuna.
Tegi illustratsioone ajakirjadele Urikivi ja Eesti Noorte Punane Rist. 1926. aastal siirdus Jüri Riis Eestist Ameerikasse, kus tegi kaastööd ajakirjale Meie Tee, Välis-Eesti Almanahh (1932), oli New Yorgi Eesti Haridusseltsi kirjandus- ja kunstiosakonna esimees, Old Forge'i New Yorgi Disneylandi kunstiala juhataja, Detroidi Eesti haridusseltsi Kodu juhataja ja asutajaliige, Eesti-Ameerika Kodanike Ühingu juhataja ja asutajaliige, New Yorgi Eesti Vabadusvõitlejate Ühingu asutajaliige, Välis-Eesti Ühingu usaldusmees (1931).

Lõi teoseid Chicago maailmanäituse jaoks. Ameerikas esines 1933. 1934. ja 1951. aastal Eesti Haridusseltsi kunstinäitustel. Tema nimemärk oli **JüRiis**.

Jüri Riis maeti 10. aprillil 1961 New Yorgi Kensico kalmistule.

Viited
------

1. 1 2  "Kunstnik J. Riis suri". *Vaba Eesti Sõna = Free Estonian Word : Estonian weekly*. 6. aprill 1961. Vaadatud 14.10.2018.
2. ↑  "Urikivi". *ESTER*.
3. ↑  "Eesti Noorte Punane Rist". *ESTER*.
4. ↑  RIIS, JÜRI. "Eesti biograafiline andmebaas ISIK". Originaali arhiivikoopia seisuga 13.08.2020. Vaadatud 06.02.2020.
5. ↑  "Jüri Riis". *ISIK*.
Jiří Menzel Odessa filmifestivalil 2013. aastal
**Jiří Menzel** (23. veebruar 1938 Praha – 5. september 2020Praha) oli tšehhi filmirežissöör, -stsenarist ja -näitleja.

Jiří Menzel koos Miloš Formani, Věra Chytilová, Evald Schormi, Jaromil Jireši, Ivan Passeri ja Jan Němeciga oli 1960. aastate algul tekkinud Tšehhoslovakkia filmikunsti "uue laine" juhtkujusid.

Filmikunsti õppis Praha filmikoolis FAMU (Filmová a televizní fakulta Akademie múzických umění v Praze) Otakar Vávra juhendamisel.

Režissööridebüüdi tegi ta 1960. aastal lühidokumentaalfilmiga "Paneelmajad" ("Domy z panelů"). 

Jiří Menzel võitis mitmeid rahvusvahelisi filmiauhindu. 1968. aasta Oscarite jagamisel tunnistati film "Tähelepanelikult jälgitavad rongid" aasta parimaks võõrkeelseks filmiks. Filmi "Lõokesed traadil" eest võitis ta Berliini filmifestivali peaauhinna Kuldkaru.

Filme
-----

| Aasta | Originaalpealkiri | Eestikeelne pealkiri | Märkused |
| --- | --- | --- | --- |
| 1966 | "Ostře sledované vlaky" | "Tähelepanelikult jälgitavad rongid" | režissöör ja kaasstsenarist |
| 1968 | "Rozmarné léto" | "Kapriisne suvi" | režissöör ja osatäitja |
| 1969 | "Skrivánci na niti" | "Lõokesed traadil" | režissöör ja kaasstsenarist |
| 1982 | "Srdečný pozdrav ze zeměkoule" | "Südamlik tervitus maakeralt" | osatäitja |
| 1983 | "Slavnosti sněženek" |  | režissöör ja stsenarist |
| 1985 | "Vesničko má středisková" | "Mu armas väike küla" | režissöör |
| 1986 | "Spalovač mrtvol" | "Kremeerija" | osatäitja |
| 1994 | "Жизнь и необычайные приключения солдата Ивана Чонкина" | "Sõdur Ivan Tšonkini elu ja ebatavalised seiklused" | režissöör |
| 2006 | "Obsluhoval jsem anglického krále" |  | režissöör ja stsenarist |
| 2013 | "Donšajni" |  | režissöör ja stsenarist |

Viited
------

1. ↑

Välislingid
-----------

 Jiří Menzel – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
* Jiří Menzel andmekogus IMDb (inglise)
Vaade kirikule idakagust
Kirik kõrgumas linna kohal
Třeboňi kloostri põhiplaan, kahelööviline kirik allservas
**Třeboňi Püha Gilesi kirik** on gooti kodakirik, mis ehitati 14. sajandil ja asub endises Třeboňi augustiinlaste kloostris Jindřichův Hradeci ringkonnas Lõuna-Tšehhi maakonnas. Kloostrihoonete kohal kõrguv kirik paikneb Třeboňi linnaväljaku lähedal.

Ajaloost
--------

Kiriku eelkäija ehitati 13. sajandi teisel poolel. Pärast kloostri asutamist ehitati hoone kloostri vajadusteks kahelööviliseks kodakirikuks ümber, kõrgust ja valgusrikkust rõhutavas kõrggootika stiilis. Saledatele ümarsammastele toetuvad 14. sajandi gooti stiilis võlvid on säilinud kiriku löövides, kuid mitte kooriruumis - kiriku põlengus 1723. aastal varises kooriruumi võlv ja koor võlviti uuesti barokkstiilis. Aastail 1897–1903 toimus järgmine suurem rekonstrueerimine. Pärast tulekahju ehitatud barokne kirikutorn ehitati uuesti, seekord uusgooti stiilis.

Sisustus
--------

Kiriku kooriruumi ja ristikäigu seintel on säilinud 15. sajandi seinamaalingud, mis elasid tulekahju üle, samuti jäi tulest puutumata Třeboňi madonna, umbes 1400. aastast pärinev pehme stiili neitsi Maarja puuskulptuur. Suurepärase akustika tõttu on kirik kasutusel kontserdipaigana.

Pildid
------

* SissepääsSissepääs
* Vaade põhjalöövist baroksele altariretaablileVaade põhjalöövist baroksele altariretaablile
* Barokne sisustus: kooritoolistik, altar ja koorivõlvBarokne sisustus: kooritoolistik, altar ja koorivõlv
* Třeboňi madonnaTřeboňi madonna
* 15. sajandi fresko ristikäigus15. sajandi fresko ristikäigus
* 15. sajandi fresko ristikäigus15. sajandi fresko ristikäigus

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Třeboňi Püha Gilesi kirik** |

Třeboňi altar
-------------

Kiriku peaaltar oli hinnaline 14. sajandi lõpust pärit tiibaltar Wittingau meistri loodud tahvelmaalide tsükliga, tuntud kui Třeboňi altar. Sisekujunduse muutmisega barokseks 1781. aastal võeti altar koost lahti ja jagati pilditsükli üksikud maalid ümberkaudsetesse kirikutesse laiali. Osa maalidest asub tänapäeval Praha Rahvusgaleriis.

Viited
------

1. ↑  "St. Gilles Church and the Monastery in Trebon. - trebon-info.com". Originaali arhiivikoopia seisuga 22. aprill 2021. Vaadatud 22. aprillil 2021.
2. ↑  Church of Virgin Mary the Queen and St. Giles and Augustinia. - jiznicechy.cz
3. ↑  "St. Gilles Church and the Monastery in Trebon. - trebon-info.com". Originaali arhiivikoopia seisuga 22. aprill 2021. Vaadatud 22. aprillil 2021.
4. ↑  Church of Virgin Mary the Queen and St. Giles and Augustinia. - jiznicechy.cz
**Carl Theodor Henning** (1. juuli/13. juuli 1804 Järva-Peetri – 20. märts/1. aprill 1837 Rapla) oli Eestimaa vaimulik.

Ta õppis Tallinna toomkoolis ja aastatel 1821–1824 Tallinna Kubermangugümnaasiumis. Usuteadust õppis ta aastatel 1824–1827 Tartu Ülikooli usuteaduskonnas (lõpetas, grad. stud.). Korporatsioon Estonia liige.

Ordineeriti 20. septembril/2. oktoobril 1834 õpetajaks.

Ta oli aastatel 1834–1837 Rapla Maarja-Magdaleena koguduse õpetaja.

Tema isa väljaantud jutlusekogumikus on avaldatud ka tema jutlusi.

Isiklikku
---------

Tema isa Carl Matthias Henning ja vend Georg Thomas Benedict Henning olid Järva-Peetri Püha Peetruse koguduse õpetajad, vanavanaisa Georg Salomon oli Tallinna gümnaasiumi ajaloo ja filosoofia professor. Tema abikaasa Caroline Dorothea Elisabethi (oli tema isa õetütar) isa Christian Timotheus Schultz oli Tallinna toomkoguduse õpetaja.

Viited
------

1. ↑  Surmakanne Rapla koguduse surmameetrikas – EAA.1219.1.26:342
2. ↑  Schüler-Verzeichnis des Revalschen Gouvernements-Gymnasiums 1805–1890. bearbeitet von Heinrich Hradetzky. Reval, 1931 Kluge&Ström
3. ↑  Liivi Aarma Põhja-Eesti vaimulike lühielulood 1525–1885 Tallinn 2007
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib sõjaväelasest; õpetaja kohta vaata artiklit Rudolf Reiman* |

---

**Rudolf Johannes Reimann** VR I/1 (18. jaanuar 1884 Tartu – 16. september 1946 Tallinn) oli Eesti sõjaväelane (kindralmajor, 1934).

Lõpetas 1907 Vilno Jalaväe allohvitserikooli, teenis 1907–1910 216. tagavarapolgus, 1910–1911 teenis 196. jalaväe Insari polgus (vene keeles *Инсарский полк*). Lõpetas *Intendandiakadeemia* (1914). 1914–1917 aastail 67. jalaväediviisi intendant. 1917 aastast Venemaa Keisririigi armee polkovnik ning 1. Eesti jalaväediviisi intendant.

Teenistus Eesti sõjaväes
------------------------

28. detsembrist 1917 1. Eesti Diviisi intendant. Ajutise Valitsuse poolt antud auaste polkovnik (1918). 

Eesti sõjaväe kõrgem juhtkond 1920. aastal, tagumine rida vasakult: kindralmajor Ernst Põdder, Dr. Arthur Lossmann, kindralmajor Aleksander Tõnisson, polkovnik Karl Parts, polkovnik Viktor Puskar, polkovnik Jaan Rink. Esimene rida vasakult: kindralmajor Andres Larka, kindralmajor Jaan Soots, Sõjavägede Ülemjuhataja kindralleitnant Johan Laidoner, Admiral Johan Pitka ja polkovnik Rudolf Reimann
Vabadussõjas Sõjaministeeriumi Varustusvalitsuse ülem, 1920–1923 erus, 1923–1924 vanem käsundusohvitser sõjaminister Jaan Sootsi juures. 

Sõjaministeeriumi Varustusvalitsuse ülem, Sõjakooli ja Kindralstaabi kursuste õppejõud kuni 1929. aastani. 1929. aastast Sõjanõukogu liige. Alates 24. veebruarist 1934 kindralmajor. 

Suri loomulikku surma Tallinnas, maetud Nõmme Hiiu kalmistule.

Teoseid
-------

* Varustus ja seljatagune. Konspekt kolonel Reimann'i loenditest Kõrgemas Sõjakoolis 1928/29

Viited
------

1. ↑

Välislingid
-----------

* Ohvitseride andmekogu
* Rudolf Reimanni foto ja biograafilised andmed saidil generals.dk
**Tšerkassõ oblast** on 1. järgu haldusüksus Ukrainas. Halduskeskus ja suurim linn on Tšerkassõ.

Tšerkassõ oblast piirneb põhjas Kiievi oblastiga, lõunas Kirovohradi oblastiga, idas Poltava oblastiga ja läänes Vinnõtsja oblastiga. 

Tšerkassõ oblast moodustati 7. jaanuaril 1954 Ukraina NSV osana.

Haldusjaotus
------------

Tšerkassõ oblast jaguneb neljaks rajooniks: Tšerkassõ rajoon, Umani rajoon, Zolotonoša rajoon ja Zvenõgorodka rajoon.

Enne 2020. aastat jagunes oblast 20 rajooniks ja 6 oblastilise alluvusega linnaks (Kaniv, Smila, Zolotonoša, Tšerkassõ, Uman, Vatutine).

Viited
------

1. ↑  Number of Present Population of Ukraine, as of January 1, 2022

Ukraina 1. järgu haldusüksused

Dnipropetrovski oblast **·**  Donetski oblast **·**  Harkivi oblast **·**  Hersoni oblast **·**  Hmelnõtskõi oblast **·**  Ivano-Frankivski oblast **·**  Kiiev **·**  Kiievi oblast **·**  Kirovohradi oblast **·**  Krimm **·**  Luhanski oblast **·**  Lvivi oblast **·**  Mõkolajivi oblast **·**  Odessa oblast **·**  Poltava oblast **·**  Rivne oblast **·**  Sevastopol **·**  Sumõ oblast **·**  Zaporižžja oblast **·**  Žõtomõri oblast **·**  Taga-Karpaatia **·**  Ternopili oblast **·**  Tšerkassõ oblast **·**  Tšernihivi oblast **·**  Tšernivtsi oblast **·**  Vinnõtsja oblast **·**  Volõõnia oblast
Stockhausen WDR-i stuudios *Oktophonie* produktsiooni ajal aastal 1991
**"Oktophonie"** (1991. a) on Saksa elektronmuusika teerajaja, avangardhelilooja ja serialismi tuntuima viljeleja Karlheinz Stockhauseni helitöö ooperist "Dienstag aus Licht".

Kirjeldus
---------

Teos on kirjutatud elektroonilistele häältele oktofoonilises s.o 8-kanalilises ruumilises seades. Seda esitatakse nii eelsalvestatud teosena kui ka elavas esituses koos akustiliste instrumentidega (pealkirjaga "Invasion - Explosion mit Abschied"). 

Stockhauseni oktofoonia paigutab kaheksa heliallikat (kõlarit) ruumis telgsümmeetriliselt mõttelise ristküliku kaheksasse nurka, paiknedes kuulaja suhtes nii üleval, all, vasakul ja paremal. Sellega erineb Stockhauseni loodav heliruum samuti oktofoonia nimetust kandvast, kuid ühele tasapinnale asetatud heliallikate kaheksanurksest paigutusest. Oma loometöös katsetas Stockhausen erinevaid heliallikate ruumilisi asetusi ja ruumil on oluline tähendus tema loomingus.

Teose esitused
--------------

Teose esmaettekanne toimus 1991. aastal Frankfurdis. Seda on esitatud korduvalt Euroopas, Inglismaal, Iirimaal, Põhja- ja Lõuna-Ameerikas ning Austraalias (viimati Berliinis 2017. aasta suvel). Eestis pole Oktophonie teadaolevalt avalikult ettekantud.

Vaata ka
--------

* Karlheinz Stockhausen
* Oktofoonia

Kirjandus
---------

* Octophony: Electronic Music from Tuesday from Light. Author(s): Karlheinz Stockhausen and Jerome Kohl. Source: Perspectives of New Music, Vol. 31, No. 2 (Summer, 1993), pp. 150-170
**Jasper Cillessen** (sündinud 22. aprillil 1989 Nijmegenis) on Hollandi jalgpallur, kes mängib väravavahina Hispaania kõrgliiga klubis Valencia ja Hollandi jalgpallikoondises.

Ta on tulnud Ajaxiga kolm korda Hollandi meistriks.

Cillessen tegi oma debüüdi rahvuskoondises 2013. aastal ja oli valikult Hollandi esiväravavaht, kui nad lõpetasid 2014. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlused kolmandana.

Klubikarjäär
------------

### N.E.C

Cillessen alustas oma klubikarjääri Hollandi klubis N.E.C.. 

### Ajax

Cillessen Ajaxiga 2013. aastal
Ta mängis Ajaxi eest 101 liigakohtumist ja tuli hooaegadel 2011–12, 2012–13 ja 2013–14 Hollandi meistriks.

### Barcelona

2016. aasta suvel liitus Cillesen Hispaania kõrgliiga klubiga Barcelona. 

Kuna Barcelona esiväravavaht on Marc-André ter Stegen, mängib Cillessen enamasti vaid Copa del Rey kohtumisi. 

Oma debüüdi tegi ta Camp Noul Alavés'i vastu, Barcelona kaotas 1:2.

27. mail 2017 aitas ta Barcelonal alistada Hispaania karikavõistluste finaalis Alavés 3:1.

### Valencia

2019. aasta juunis sõlmis ta nelja-aastase lepingu Valenciaga.

Koondisekarjäär
---------------

Jasper Cillesen mängis 7. juunil 2013 peatreener Louis van Gaali juhendamisel oma debüütmängu Hollandi jalgpallikoondises, ta tegi kaasa esimese poole sõpruskohtumisest Indoneesiaga, kui ta vahetati väravas Kenneth Vermeeri poolt 46. minutil. Holland võitis mängu 3:0.

2014. aasta juunis kutsuti Cillessen Hollandi meeskonda 2014. aasta maailmameistrivõistlusteks. Ta alustas turniiril igat Hollandi mängu ja aitas koondisel lõpetada MM-i kolmandana, kui pronksimängus alistati Brasiilia 3:0.

Saavutused
----------

### Klubid

Ajax
* Eredivisie: 2011–12, 2012–13, 2013–14
* Johan Cruijff Schaal: 2013

Barcelona
* La Liga: 2017–18, 2018–19
* Copa del Rey: 2016–17, 2017–18
* Supercopa de España: 2018

### Rahvuskoondis

Holland jalgpallikoondis
* Pronksmedalist Pronks
	+ Jalgpalli maailmameistrivõistlused: 2014

### Individuaalsed

* Amsterdami Ajaxi aasta jalgpallur: 2015, 2016

Viited
------

1. ↑  "Iniesta ja Messi võitsid Barcelona mängijatena 30. trofee". *DELFI*. 28. mai 2017. Vaadatud 28.05.2017.

Välislingid
-----------

 Jasper Cillessen – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
* Profiil FC Barcelona kodulehel

| * v
* r
Hollandi koondis  –  2014. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlused |
| --- |
| 

* 1 Cillessen
* 2 Vlaar
* 3 De Vrij
* 4 Martins Indi
* 5 Blind
* 6 De Jong
* 7 Janmaat
* 8 De Guzmán
* 9 Van Persie  (c)
* 10 Sneijder
* 11 Robben
* 12 Verhaegh
* 13 Veltman
* 14 Kongolo
* 15 Kuyt
* 16 Clasie
* 17 Lens
* 18 Fer
* 19 Huntelaar
* 20 Wijnaldum
* 21 Depay
* 22 Vorm
* 23 Krul
* Treener: Van Gaal

 | Holland |
**Carl Friedrich Georg Spitteler** (24. aprill 1845 – 29. detsember 1924) oli Šveitsi saksakeelne luuletaja. 1919. aastal sai ta Nobeli kirjandusauhinna.

Kirjandus
---------

* Marie Under, "Carl Spitteler" – Tallinna Teataja 23. november 1920, nr 266, lk 2; loetav ka digiteeritud ajalehtede portaalis
* Carl Spitteler, Katkend 1915. aastal Baselis peetud kõnest – Nädaline 10. november 2007, lk 3, rubriigis "Lühinäiteid nobelistide loomingust Andres Ehini tõlkes"


Nobel
Nobeli kirjandusauhinna laureaat

1901 Prudhomme • 1902 Mommsen • 1903 Bjørnson • 1904 F. Mistral, Echegaray • 1905 Sienkiewicz • 1906 Carducci • 1907 Kipling • 1908 Eucken • 1909 Lagerlöf • 1910 von Heyse • 1911 Maeterlinck • 1912 Hauptmann • 1913 Tagore • 1915 Rolland • 1916 von Heidenstam • 1917 Gjellerup, Pontoppidan • 1919 Spitteler • 1920 Hamsun • 1921 France • 1922 Benavente • 1923 Yeats • 1924 Reymont • 1925 Shaw • 1926 Deledda • 1927 Bergson • 1928 Undset • 1929 Mann • 1930 Lewis • 1931 Karlfeldt • 1932 Galsworthy • 1933 Bunin • 1934 Pirandello • 1936 O'Neill • 1937 du Gard • 1938 Buck • 1939 Sillanpää • 1944 Jensen • 1945 G. Mistral • 1946 Hesse • 1947 Gide • 1948 Eliot • 1949 Faulkner • 1950 Russell • 1951 Lagerkvist • 1952 Mauriac • 1953 Churchill • 1954 Hemingway • 1955 Laxness • 1956 Jiménez • 1957 Camus • 1958 Pasternak • 1959 Quasimodo • 1960 Perse • 1961 Andrić • 1962 Steinbeck • 1963 Seféris • 1964 Sartre • 1965  Šolohhov • 1966 Agnon, Sachs • 1967 Asturias • 1968 Kawabata • 1969 Beckett • 1970 Solženitsõn • 1971 Neruda • 1972 Böll • 1973 White • 1974 Johnson, Martinson • 1975 Montale • 1976 Bellow • 1977 Aleixandre • 1978 Singer • 1979 Elýtis • 1980 Miłosz • 1981 Canetti • 1982 García Márquez • 1983 Golding • 1984 Seifert • 1985 Simon • 1986 Soyinka • 1987 Brodski • 1988 Mahfuz • 1989 Cela • 1990 Paz • 1991 Gordimer • 1992 Walcott • 1993 Morrison • 1994 Ōe • 1995 Heaney • 1996 Szymborska • 1997 Fo • 1998 Saramago • 1999 Grass • 2000 Gao • 2001 Naipaul • 2002 Kertész • 2003 Coetzee • 2004 Jelinek • 2005 Pinter • 2006 Pamuk • 2007 Lessing • 2008 Le Clézio • 2009 Müller • 2010 Vargas Llosa • 2011 Tranströmer • 2012 Mo • 2013 Munro • 2014 Modiano • 2015 Aliaksijevič • 2016 Dylan • 2017 Ishiguro • 2018 Tokarczuk • 2019 Handke • 2020 Glück • 2021 Gurnah • 2022 Ernaux
Põhja-masksäälik
**Masksäälik** (*Geothlypis*) on värvuliste seltsi sääliklaste sugukonda kuuluv lindude perekond.

Masksäälikud on Ameerika värvulised. Enamik nendest on Mehhiko ja Kesk-Ameerika paigalinnud, aga lõuna-masksäälik elab suures osas Lõuna-Ameerikast kuni Argentinani ja perekonna ainus rändlind põhja-masksäälik pesitseb suures osas Põhja-Ameerikast kuni Kanadani.

Kõik masksäälikud on sarnase sulestikuga. Neil on kollakasroheline alapool, kollane rind ja tavaliselt must nokk. Isaslinnul on näol liigiti erineva suurusega must mask, mida piirab ülevalt hall riba. Emaslind näeb välja samamoodi, aga tal pole musta maski ja tema sulestik on kahvatum.

Nad pesitsevad tavaliselt padurates ja muudel tiheda madala taimestikuga märgaladel. Pesa on kausjas, asetseb madalal rohus või lopsakas taimestikus. Enamikul liikidel on kurnas 2, põhja-masksäälikul kuni 5 muna.

Masksäälikud tegutsevad tavaliselt paarides ega seltsi teiste liikidega. Sageli on nad peidulised. Nad toituvad putukaist.

Masksäälikud on üksteisega lähedalt sugulased ja nende taksonoomia kindlaksmääramine on keeruline. Liikide ja alamliikide piiri on keeruline tõmmata. Näiteks ühendatakse vahel põhja-masksäälik, kalifornia masksäälik, tamaulipase masksäälik ja bahama masksäälik üheks liigiks, aga lõuna-masksäälik jagatakse vahel kolmeks või isegi neljaks liigiks.

Kuna masksäälikud on põhiliselt paigalinnud, siis on asurkondade üksteisest eraldatus viinud nendevahelise suure geneetilise erinevuseni ja spetsialiseerumiseni. Seda saab näha lõuna-masksäälikute näitel, kus alamliike eraldavad üksteisest vihmametsad või Andid. Näiteks Costa Rica ja Panama mägedes elav panama masksäälik erineb tuhande kilomeetri kaugusel Lõuna-Ameerikas elavatest liigikaaslastest nii suuruse, välimuse kui ka laulu poolest.

Liigid
------

* *Geothlypis aequinoctialis* (lõuna-masksäälik)
* *Geothlypis aequinoctialis auricularis*, *Geothlypis auricularis* (võsa-masksäälik)
* *Geothlypis aequinoctialis chiriquensis*, *Geothlypis chiriquensis* (panama masksäälik)
* *Geothlypis aequinoctialis velata*, *Geothlypis velata* (brasiilia masksäälik)
* *Geothlypis beldingi* (kalifornia masksäälik)
* *Geothlypis flavovelata* (tamaulipase masksäälik)
* *Geothlypis nelsoni* (kaktuse-masksäälik)
* *Geothlypis poliocephala*, *Chamaethlypis poliocephala* (valjassäälik)
* *Geothlypis rostrata* (bahama masksäälik)
* *Geothlypis semiflava* (heina-masksäälik)
* *Geothlypis speciosa* (luha-masksäälik)
* *Geothlypis trichas* (põhja-masksäälik)
**Sõjakorrespondent** on ajakirjanik (korrespondent), kes vahendab ajakirjanduse jaoks otse sõjatsoonis toimuvat. 19. sajandil kutsuti neid ka **erikorrespondentideks**.

Meetodid
--------

Sõjakorrespondentide töö viib neid maailma kõige konfliktsematesse piirkondadesse. Nad üritavad saada kohapeal sündmustele piisavalt lähedale, et saada neist kirjalikke märkmeid, fotosid või filmimaterjali. Seega peetakse sõjakorrespondendiks olemist kõige ohtlikumaks ajakirjanduse vormiks. Teisest küljest on sõdade kajastamine ka üks kõige edukamaid ajakirjandusharusid. Ajalehtede müüginumbrid kasvavad sõdade ajal märkimisväärselt ning televisiooniuudiste reitingud suurenevad. Uudisteorganistasioone on mõnikord süüdistatud militarismis kasumite pärast, mida nad konfliktide pealt teenivad. William Randolph Hearsti kohta öeldakse sageli, et ta innustas Hispaania-Ameerika sõda just nende põhjustel. (Vt Kollane ajakirjandus)

Küll aga leiavad laiemat kajastust ainult mõningad konfliktid. Viimastest sõdadest on saanud suuremat kajastust Kosovo sõda ja Lahesõda. Mitmed kolmanda maailma sõjad jäävad aga tähelepanuta, sest korporatiivne meedia ei ole sellest enamasti nii huvitatud. Ühtlasi muudab vähene infrastruktuur nende kajastamise keerukamaks ja kallimaks, rääkimata sellest, et taolised konfliktid on korrespondentidele palju ohtlikumad.

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Sõjakorrespondent** |
**Ussimäng** on videomängu žanr, milles mängija juhib liikumises olevat ning pikenevat joont ehk ussi eesmärgiga vältida joone suunamisel selle otsaga joone enda läbimist.

Ussimängu kontseptsiooni kasutati esimest korda 1976. aasta arkaadmängus Blockade. Kuigi algses mängus seost roomajatega ei kasutatud, siiski hakkasid seda kasutama teised samast kontspetsioonist lähtuvad mängud nagu näiteks Nibbler ja Snake Byte aastal 1982.

Aastal 1982 ilmunud filmi ja arkaadimängu Tron mänguskeem põhineb ussimängu kontseptsioonil, kuid juhitava joone rollis on enda järel valgusseina sõidujäljena jätvad mootorrattad.

Eesti kooliarvuti Jukuga oli 1988. aastal standardtarkvarana kaasas mängu variatsioon Ussike.

Alates aastal 1991 ilmunud MS-DOSi versioonist 5.0 oli ussimäng koos lähtekoodiga QBasicu näiteprogrammina Nibblesi nime all kaasas kõigi Microsofti selle põlvkonna opsüsteemidega.

Ussimängu uus laine saabus aastal 1998, kui see lisati Snake'i nime all vaikimisi kõigisse Nokia mobiiltelefonidesse.

Google tähistas aastal 2017 oma 19. sünnipäeva "ussimängu" üllatusmuna peitmisega otsingusse.

Ussimäng on Tetrise kõrval üks levinumaid algajate programmeerimisprojekte.
**Massaciuccoli järv** (itaalia *lago di Massaciuccoli*) on rannikujärv Itaalias Lucca provintsis. 

Järve ümbritseb suurim märgala Toscanas. 

Järve pindala on 6,9 km², keskmine sügavus 1,6 m, kohati 3–4 m.

Järv ja seda ümbritsev märgala on tekkinud kunagisest laguunist mere taganemise ja jõesetete kuhjumise tagajärjel.

Järv on sajandeid olnud Aafrikas talvituvate rändlindude peatuspaigaks. Kallastel kasvab rikkalikult mitmesuguseid kõrrelisi, nagu harilik pilliroog (*Phragmites australis*) ja tarnu. Massaciuccoli on üks peamisi lääne-mõõkrohu (*Cladium mariscus*) kasvukohti Itaalias.

Massaciuccoli kuulub Migliarino, San Rossore Massaciuccoli loodusparki ning on linnukaitseala. Loodusmatkajate jaoks on ehitatud laudteid ja linnuvaatlusonne. 

Järve ökoloogilist tasakaalu ohustab vee eutrofeerumine. Lindude arvukust mõjutas veel hiljuti ka jahipidamine. Järve ilmet on kujundanud aegade jooksul kaevatud kuivenduskanalid ning turbatööstus ja klaasitööstusele vajaliku liiva kaevandamine 20. sajandil. 

Järve merepoolses küljes paikneb Torre del Lago küla, millele 1938. aastal lisati Puccini nimi järve ääres aastaid elanud helilooja mälestuseks.

Massaciuccoli järv

Viited
------

1. 1 2

Välislingid
-----------

 Massaciuccoli järv – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
* 
* 
*
Jaufré Rudel sureb Tripoli krahvinna käte vahel. Illustratsioon käsikirjas Prantsusmaa Rahvusraamatukogus (fonds français 854, fo 121v)
"Lanquan li jorn son lonc en may" originaalkäsikirjas (Chansonnier de Saint-Germain-des-Prés, BnF MS 20050, fo 81v)
**Jaufré Rudel** (prantsuspäraselt Geoffroi; u 1100 – u 1147) oli Lõuna-Prantsusmaa aadlik ja üks varasemaid oksitaani keeles kirjutanud trubaduure.

Eluloost
--------

Jaufré Rudel on üks tuntumaid Provence'i trubaduure, seda eelkõige tänu keskajast pärit sentimentaalsele eluloojutustusele (oksitaani keeles *vida* 'elu'), mis arvatavasti ei toetu mitte faktidele, vaid lähtub selle asemel luuletaja tekstidest. Elulugu jutustab, kuidas poeet kuuleb koju pöörduvate palverändurite ja ristisõdijate jutustusi imekaunist Tripoli krahvinnast, tunneb endas tärkamas vaigistamatut igatsust daami järele, läheb ristisõtta, et pühal maal elava daamiga kohtuda, haigestub mereretkel ja sureb veidi aega pärast kohale jõudmist, kuid siiski kohale rutanud ja liigutatud krahvinna käte vahel, kes hiljem nunnaks hakkab.

Luuletaja elust pole muud teada, kui et ta oli väikese Blaya lääni isand (see võis asuda tänapäevase Blaye linnakese kandis Gironde'i departemangus) ja saatis oma onu ja läänihärrat Angoulême'i hertsogit Teises ristisõjas (1147–1149).

Teosed
------

Jaufré Rudelilt on säilinud kaheksa luuletust, neli neist koos kirjapandud muusikaga. Kuulsaim tekst "Lanquand li jorn son lonc en mai" ('Kui päevad pikenevad maikuus') käsitleb kunstipäraselt nn kauge armastuse (*amor de lonh*) motiivi ja võib olla olnud lähtepunktiks ülalkirjeldatud eluloole.

Muud
----

Romantismiperioodil sai Jaufré Rudeli liigutav lugu tuntuks väljaspool Prantsusmaad ja sellest kirjutasid luuletusi Heinrich Heine, Robert Browning, Algernon Swinburne, Ludwig Uhland, Giosuè Carducci ja teised.

Edmond Rostand kirjutas tema loo ainetel neljavaatuselise värssdraama "La Princesse lointaine", mis esietendus 1895. aastal Pariisis.

Jaufré Rudeli eluloo ainetel on Prantsusmaal elav soome nüüdishelilooja Kaija Saariaho loonud ooperi "L'Amour de loin" ('Kauge armastus'), mis esietendus 2000. aastal Salzburgi festivalil.

Viited
------

1. ↑
2. ↑  "Kaija Saariaho: Visions, Narratives, Dialogues"
3. ↑
4. ↑
5. ↑  Teater. Muusika. Kino. Detsember 2004, lk 72-77

Välislingid
-----------

* Gert Pinkernell. Namen, Titel und Daten der französischen Literatur. Õppematerjal romanistikakursuse jaoks (saksa keeles)
* Kõik Jaufré Rudeli tekstid, kaks koos helinäitega (ingliskeelse tõlkega)
* Youtube: "Lanquan li jorn son lonc en may" esitus, 2013
* H. Heine luuletus "Geoffroh Rudel und Melisande von Tripoli" (1851) Vikitekstides

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Jaufré Rudel** |
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib Bulgaaria erakonnast; teiste sarnase nimega erakondade kohta vaadake lehekülge Radikaaldemokraatlik partei.* |

---

**Radikaaldemokraatlik Partei** (bulgaaria keeles *Радикалдемократическа партия*) on parempoolne, liberaalne Bulgaaria erakond.

Erakond asutati 1905. aastal ajakirja "Демократически преглед" toimetuse ümber koondunud aktivistide poolt, kes olid eraldunud ideoloogiliste erimeelsuste tõttu järk-järgult Demokraatlikust Parteist. Erakonna asutamisel seati sihiks demokraatia ja parlamendi rolli tugevdamine, kõigi bulgaarlastega asustatud alade rahumeelne ühendamine ja liberalismi põhimõtete juurutamine.

Aastatel 1918–1919, 1931–1934 ja 1991–1992 oli erakond esindatud Bulgaaria valitsuses.

1926. aastal nimetati erakond ümber Radikaalseks Parteiks.

1934. aastal toimunud riigipöörde järel keelustati Bulgaarias kõik opositsioonilised erakonnad, Radikaalne Partei tegutses edasi põranda all.

1945. aastal registreeriti erakond uuesti ja pääses kohe taas parlamenti, kuid 1947. aastal keelustati Bulgaarias jälle kõik opositsioonilised erakonnad.

1989. aastal taasasutati Radikaaldemokraatlik Partei, mis ühines koalitsiooniga Demokraatlike Jõudude Liit. Kui viimane formeerus ümber erakonnaks, siis Radikaaldemokraatlik Partei lõhenes: osa liitus 1996. aastal loodud ühenderakonnaga, teine osa jätkas omaette ja marginaliseerus.

2014. aasta kevadel sõlmis Radikaaldemokraatlik Partei erakonnaga Kodanikud Bulgaaria Euroopaliku Arengu Poolt koostöölepingu, millega nõustus toetama selle kandidaate Euroopa Parlamendi valimistel ja Bulgaaria parlamendivalimistel ning osalema ühiselt kohalikel valimistel. Erakond ei ole esindatud parlamendis, kuid toetab sellele lepingule tuginedes Bulgaaria praegust valitsust.

Välislingid
-----------

* Erakonna veebileht
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib Välis-Eesti erakonnast; teiste sarnase nimega erakondade kohta vaadake lehekülge Radikaaldemokraatlik partei.* |

---

**Radikaaldemokraatlik Koondis** (hiljem **Eesti Vabadusmeelsed Föderalistid**) oli 1947. aastal Rootsis asutatud eesti pagulaste erakond.

Koondis asutati pagulaslaagrites kohtunud noorema põlvkonna intellektuaalide poolt. Algatajaks oli Vahur Linnuste, kes soovis toetuda Jüri Vilmsi traditsioonidele 1917. aastast, erilise rõhuasetusega kultuuriradikalismile.

Maailmavaateliselt seisis erakond lähedal libertarismile, rõhutades riigi keskvõimu minimeerimist ja kodanikuvabaduste maksimeerimist.

"Meie föderalism taotles ühiskonnakorda, mis teeks kommunistliku või natsistliku diktatuuri võimatuks. Tulipunktis oli küsimus: kuidas hajutada riigi keskvõimu ning ellu viia detsentraliseeritud võimusüsteem," on meenutanud Ilmar Mikiver. 

Erakond kuulus Eesti Rahvusnõukogu koosseisu ning andis välja bülletääni Radikaaldemokraat ja ajalehte, hiljem ajakirja Vaba Eesti.

Hiilgeajal oli sellel umbes 400 liiget, nende hulgas veel näiteks Harri Kiisk, Raimond Kolk, Ilmar Laaban, Hans Lebert, Kalju Lepik, Rein Marandi, Olev Mikiver, Harry Olt, Imant Rebane, Jüri Seim, Peeter Tõnus, Rein Riitsalu ja Vaptas Urke.

1979. aastal lahkus erakond Eesti Rahvusnõukogu koosseisust, sest oli oma tegevuse selleks ajaks praktiliselt lõpetanud.

Viited
------

1. ↑  Ameerika päevikust: EL ja föderalistlik nostalgia
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib 1934. aastal tegutsenud erakonnast, aastatel 1871–1880 tegutsenud erakonna kohta vaata artiklit Radikaaldemokraatlik Partei (Hispaania, 1871).* |

---

**Radikaaldemokraatlik Partei** (hispaania keeles *Partido Radical Demócrata*) oli 1934. aastal Hispaanias tegutsenud erakond.

Erakond asutati 1934. aasta mais Radikaalse Vabariikliku Partei ridadest lahkunute poolt, nende hulgas erakonna asepresident Diego Martínez Barrio, kaks juhatuse liiget ja mitukümmend parlamendiliiget, kes ei toetanud RVP kaldumist paremale ega olnud rahul pärast 1933. aasta parlamendivalimisi moodustatud koalitsiooniga.

"Erimeelsused kerkisid esile seoses taktikaga, mida erakond peaks järgima võimule jäämiseks. Mina rõhutasin avalikult, et meie erakond teostaks omaenda poliitikat, mis on kooskõlas selle doktriini postulaatidega, selle elukäiguga, nende lootustega, mida see oli äratanud," selgitas Martínez Barrio eraldumise põhjuseid. 

1934. aasta septembris ühines erakond Radikaal-Sotsialistliku Vabariikliku Parteiga, moodustades Vabariikliku Liidu, mis osales 1936. aasta parlamendivalimistel võitnud erakondade liidu Rahvarinne koosseisus, samas kui RVP järelejäänud osa läks nendele valimistele eraldi ja kukkus täielikult läbi.

Vaata ka
--------

* Radikaaldemokraatlik partei

Viited
------

1. ↑  Belén Moreno Garrido "Diego Martínez Barrio y Unión Republicana: de radical a moderado"
Stuudio Baselis
SRG SSR **Radio Swiss Jazz** on ööpäev läbi muusikat, peamiselt džässi, edastav mitmekeelne Šveitsi raadiojaam. 2012. aasta augusti alguse seisuga oli jaama arhiivis 369 136 CD-d 3 452 461 looga (klassika, džäss, rokk).

Eestis ja Euroopas on Radio Swiss Jazz kuulatav näiteks FTA-vastuvõtjaga (satelliidi EUTELSAT HOT BIRD 13B vahendusel), samuti läbi interneti (näiteks rakendustega Flash Player, Winamp, RealPlayer, Windows Media Player, iTunes) ning Android- ja iPhone/iPod/iPad-seadmetega.

Häälestus
---------

|  |
| --- |
| **Radio Swiss Jazzi parameetrid** |
| Satelliit | EUTELSAT HOT BIRD 13B |
| Standard | DVB-S (MPEG-2) |
| Orbitaalasend | 13° idas |
| Transponder | 85 |
| Transponderi ID | 8500 |
| Polarisatsioon | horisontaalne |
| Sagedus | 12,39878 GHz |
| Teenuse nimetus | SRG-Swiss Jazz |
| Teenuse ID | 936 |
| Audio PID / PCR | 226 / 226 |
| Modulatsioonikiirus | 27 500 |
| FEC | 3/4 |
| Kanali töörežiim | stereo |

Vaata ka
--------

* SRG SSR
* Radio Swiss Classic
* Radio Swiss Pop

Välislingid
-----------

* Radio Swiss Jazzi koduleht (saksa, prantsuse, inglise ja itaalia keeles)
**Lohu** on küla Rapla maakonna Kohila vallas. 

Kuni 11. veebruarini 2008 oli küla pindala 3,7 km2. Sel päeval eraldati valitsuse otsusega Lohu külast Pukamäe küla, seega jäi Lohu küla pindalaks 2,4 km2.

Seisuga 18. september 2006 oli küla elanike arv vanades piirides 200, seisuga 1. jaanuar 2007 oli see 198. 

Lohu küla on esmamainitud Henriku Liivimaa kroonikas aastal 1216 (villa magna Lone). Toonane küla paiknes jõe läänekaldal kilomeetri pikkuselt praegusest pargist kuni linnuseni ja oli üks Muinas-Harju suuremaid külasid. Henriku kroonikasse sattus ta korduvalt: talvel 1220 oli küla Riiast tulnud rüüstajate koondumiskoht, aastavahetusel 1223–1224 piirasid orduväed Loone linnust 2 nädalat, kuid ei suutnud seda vallutada. Linnus alistus kokkuleppel. 

Külas asub kaks linnamäge: Lohu Jaanilinn ja Lohu II linnuse ase.

Sealne puurauk on Nabala lademe neostratotüüp.

Vaata ka
--------

* Lohu mõis
* Lohu raudteepeatus

Viited
------

1. ↑  Statistikaamet, vaadatud 10.11.2020.
2. ↑  Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 8.07.2022.
3. ↑  Stratigraafia terminoloogia

Kohila valla vapp
Kohila valla asulad

**Alev:** Kohila  
 **Alevikud:** Aespa | Hageri | Prillimäe  

**Külad:** Aandu | Adila | Angerja | Hageri | Kadaka | Lohu | Loone | Lümandu | Masti | Mälivere | Pahkla | Pihali | Pukamäe | Põikma | Rabivere | Rootsi | Salutaguse | Sutlema | Urge | Vana-Aespa | Vilivere