recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Pingestabilisaator** on elektroonikalülitus, mille väljundpinge püsib etteantud vahemikus sõltumata sellest, kas muutub stabilisaatori sisendpinge või koormustakistus. Sisendpinge muutus võib olla tingitud võrgupinge kõikumisest või patareipinge alanemisest.

Lineaarstabilisaatorid; vasakul 5 V/1 A, paremal 5 V/100 mA

Pingestabilisaatorite põhiliigid
--------------------------------

Pingestabilisaatorid jagunevad reguleerimisviisilt kahte põhiliiki:

* **lineaarstabilisaatorid** ehk pidevreguleerimisega stabilisaatorid, milles pinget reguleeriv element töötab võimendusrežiimis, s.t tema väljund- ja sisendpinge vahel on lineaarne ehk võrdeline seos;

 *Pikemalt artiklis Lineaarne pingestabilisaator*
* **impulss-stabilisaatorid**, kus reguleerelement ‒ näiteks MOSFET-transistor ‒ töötab lülitirežiimis; väljundpinge stabiliseerimiseks muudetakse tagasisideahela kaudu impulsside laiust.

 *Pikemalt artiklis Pinge impulss-stabilisaator*
Impulss-stabilisaatorite põhieelis lineaarstabilisaatori ees on suur kasutegur, oluliseks puuduseks aga kõrgsagedusliku ümberlülitamisega kaasnevad elektromagnethäired, mille tõkestamine nõuab lisameetmeid.

Lineaarstabilisaatoreina kasutatakse integraallülitustena valmistatud komponente. Impulss-stabilisaatorid kuuluvad enamasti impulsstoiteallika koosseisu.

Pingestabilisaatorite põhiparameetrid
-------------------------------------

**Stabiliseerimistegur** näitab, mitu korda on väljundpinge suhteline muutus väiksem sisendpinge suhtelisest muutusest:

{\displaystyle k\_{st}={\frac {\Delta {}U\_{S}/U\_{S}}{\Delta {}U\_{V}/U\_{V}}},}
kus *U*S ja *U*V on vastavalt stabilisaatori sisend- ja väljundpinge ning ∆*U*S ja ∆*U*V sisendpingemuutus ja väljundpingemuutus.

**Väljundtakistus** iseloomustab stabilisaatori võimet hoida väljundpinge püsivana koormusvoolu muutumisel ning väljendub stabilisaatori väljundpingemuutuse ∆*U*V ja seda põhjustava väljundvoolumuutuse ∆*I*V jagatisena:

{\displaystyle R\_{V}={\frac {\Delta {}U\_{V}}{\Delta {}I\_{V}}}.}
**Kasutegur** on stabilisaatorist tarbitava võimsuse *P*V ja selle sisendisse saabuva võimsuse *P*S suhe:

{\displaystyle \eta ={\frac {P\_{V}}{P\_{S}}}={\frac {U\_{V}I\_{V}}{U\_{S}I\_{S}}}.}
Lineaarstabilisaatori kasutegur on 50% ringis, impulss-stabilisaatoril võib see tegur ületada 90%.

Vaata ka
--------

* Impulsstoiteallikas

Välislingid
-----------

* Understanding how voltage regulators work
* Spannungsregler
* 


| * v
* r
Elektriahelad |
| --- |
| Analoogelektroonika | 
Vooluallikas • Pingeallikas • Pingejagur • Voolujagur • Võimendi • Atenuaator • Antenn • Ostsillaator • Alaldi (sildalaldi) • Inverter • Segusti • Pingestabilisaator (lineaarne) • Vooluregulaator • Impulsstoiteallikas (pinge) • Filter (pinnalainefilter • RC-filter) |  |
| Digitaalelektroonika | 
Analoog-digitaalmuundur • Digitaal-analoogmuundur • Kooder • Dekooder |
| Vaata ka | 
Elektriskeem • Tingmärgid |
**Corrèze'i departemang** on 2. järgu haldusüksus (departemang) Prantsusmaal Nouvelle-Aquitaine'i piirkonnas.

Departemang jaguneb halduslikult:

| Ringkond | Rahvaarv(2010) | Pindala(km²) | Kantoneid | Valdu |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Brive-la-Gaillarde | 130 627 | 1526 | 96 |
| Tulle | 79 147 | 2564 | 104 |
| Ussel | 33 777 | 1766 | 80 |

Vaata ka
--------

* Corrèze'i departemangu haldusüksuste loend

Viited
------

1. ↑  Populations légales 2019

Prantsusmaa departemangud

Ain **·** 
Aisne **·** 
Allier **·** 
Alpes-de-Haute-Provence **·** 
Alpes-Maritimes **·** 
Ardèche **·** 
Ardennes **·** 
Ariège **·** 
Aube **·** 
Aude **·** 
Aveyron **·** 
Bas-Rhin **·** 
Belfort **·** 
Bouches-du-Rhône **·** 
Calvados **·** 
Cantal **·** 
Charente **·** 
Charente-Maritime **·** 
Cher **·** 
Corrèze **·** 
Corse-du-Sud **·** 
Côte-d'Or **·** 
Côtes-d'Armor **·** 
Creuse **·** 
Deux-Sèvres **·** 
Dordogne **·** 
Doubs **·** 
Drôme **·** 
Essonne **·** 
Eure **·** 
Eure-et-Loir **·** 
Finistère **·** 
Gard **·** 
Gers **·** 
Gironde **·** 
Guadeloupe **·** 
Haut-Rhin **·** 
Haute-Corse **·** 
Haute-Garonne **·** 
Haute-Loire **·** 
Haute-Marne **·** 
Haute-Saône **·** 
Haute-Savoie **·** 
Haute-Vienne **·** 
Hautes-Alpes **·** 
Hautes-Pyrénées **·** 
Hauts-de-Seine **·** 
Hérault **·** 
Ille-et-Vilaine **·** 
Indre **·** 
Indre-et-Loire **·** 
Isère **·** 
Jura **·** 
Landes **·** 
Loir-et-Cher **·** 
Loire **·** 
Loire-Atlantique **·** 
Loiret **·** 
Lot **·** 
Lot-et-Garonne **·** 
Lozère **·** 
Maine-et-Loire **·** 
Manche **·** 
Marne **·** 
Martinique **·** 
Mayenne **·** 
Meurthe-et-Moselle **·** 
Meuse **·** 
Morbihan **·** 
Moselle **·** 
Mayotte **·** 
Nièvre **·** 
Nord **·** 
Oise **·** 
Orne **·** 
Pariis **·** 
Pas-de-Calais **·** 
Prantsuse Guajaana **·** 
Puy-de-Dôme **·** 
Pyrénées-Atlantiques **·** 
Pyrénées-Orientales **·** 
Réunion **·** 
Rhône **·** 
Saône-et-Loire **·** 
Sarthe **·** 
Savoia **·** 
Seine-Maritime **·** 
Seine-et-Marne **·** 
Seine-Saint-Denis **·** 
Somme **·** 
Tarn **·** 
Tarn-et-Garonne **·** 
Val-d'Oise **·** 
Val-de-Marne **·** 
Var **·** 
Vaucluse **·** 
Vendée **·** 
Vienne **·** 
Vosges **·** 
Yonne **·** 
Yvelines
Pingeindikaator
**Pingeindikaator** on kontrolliriist, mille abil saab kindlaks teha pinge olemasolu elektrijuhtmestikus.

Kontaktvaba pingeingikaator
Lihtsaim pingeindikaator kujutab enesest väikest kruvikeerajat, mille sees on neoonlamp koos eeltakistiga. Kui puudutada kruvikeeraja teraga pingestatud elektrijuhti (nt faasikontakti pistikupesas) ja sõrmega neoonlambi kontakti, siis sulgub galvaanilise või/ja mahtuvusliku sidestuse vooluring läbi kontrollija keha ja neoonlamp süttib. Umbes 1-megaoomine eeltakisti piirab ahela voolu mõne kümnendiku milliamprini. Niisugust ühepooluselist pingeindikaatorit kasutatakse lisavahendina; ainuüksi selle näidu järgi ei saa otsustada elektrijuhi pingestatuse üle. Kindlama näidu tagavad kahepooluselised (kahe pistikuga) indikaatorid.

LED-numbrinäidikuga pingeindikaator
Uuemat tüüpi pingeindikaatoreil on neoonlambi asemel valgusdiood või LED-numbrinäidik. Niisugused indikaatorid näitavad erinevaid pingetasemeid, samuti alalispinge polaarsust. Ka ei tarvitse olla vajalik otsene kontakt elektrijuhiga, nii et saab näiteks kindlaks teha varjatud voolujuhtme asukohta.

Sellised indikaatorid on peamiselt mõeldud 230-voldiste vooluahelate kontrollimiseks, kuid võivad toimida ka madalama pinge korral. 

Indikaatorkruvikeerajad ei ole kõige ohutumad, kuigi testija ja mõõdetava osa vahel on kuni 1,5 MΩ takisti. Ohtlikuks osutub tööriist siis, kui indikaatori elektrit juhtivate osade vaheline isolatsioon niiskub, lühistades elektriahelas oleva takisti mõlemad otsad. Sel juhul võib inimene saada tervist kahjustava elektrilöögi.

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Pingeindikaator** |
**Çanakkale provints** on 1. järgu haldusüksus (provints) Loode-Türgis. Provints asub (nagu ka İstanbuli provints) nii Euroopas kui ka Aasias Dardanellide väina ääres. Provintsi keskus on Çanakkale.

Haldusjaotus
------------

* Ayvacıki ringkond
* Bayramiçi ringkond
* Biga ringkond
* Bozcaada ringkond
* Çani ringkond
* Çanakkale ringkond
* Eceabati ringkond
* Ezine ringkond
* Gelibolu ringkond
* Gökçeada ringkond
* Lapseki ringkond
* Yenice ringkond

Viited
------

1. ↑  Population of provinces by years - 2000-2018, vaadatud 9.03.2019.

Välislingid
-----------

* Çanakkale provintsi koduleht (türgi keeles)

Türgi provintsid

Adana **·**  Adıyaman **·**  Afyonkarahisar **·**  Ağrı **·**  Aksaray **·**  Amasya **·**  Ankara **·**  Antalya **·**  Ardahan **·**  Artvin **·**  Aydın **·**  Balıkesir **·**  Bartın **·**  Batman **·**  Bayburt **·**  Bilecik **·**  Bingöl **·**  Bitlisi **·**  Bolu **·**  Burdur **·**  Bursa **·**  Çanakkale **·**  Çankırı **·**  Çorum **·**  Denizli **·**  Diyarbakır **·**  Düzce **·**  Edirne **·**  Elazığ **·**  Erzincan **·**  Erzurum **·**  Eskişehir **·**  Gaziantep **·**  Giresun **·**  Gümüşhane **·**  Hakkâri **·**  Hatay **·**  Iğdır **·**  Isparta **·**  İstanbul **·**  İzmir **·**  Kahramanmaraş **·**  Karabük **·**  Karaman **·**  Kars **·**  Kastamonu **·**  Kayseri **·**  Kilis **·**  Kırıkkale **·**  Kırklareli **·**  Kırşehir **·**  Kocaeli **·**  Konya **·**  Kütahya **·**  Malatya **·**  Manisa **·**  Mardin **·**  Mersin **·**  Muğla **·**  Muş **·**  Nevşehir **·**  Niğde **·**  Ordu **·**  Osmaniye **·**  Rize **·**  Sakarya **·**  Samsun **·**  Şanlıurfa **·**  Siirt **·**  Sinop **·**  Şırnak **·**  Sivas **·**  Zonguldak **·**  Tekirdağ **·**  Tokat **·**  Trabzon **·**  Tunceli **·**  Uşak **·**  Van **·**  Yalova **·**  Yozgat
Helme koopad
**Helme koopad** (ka *Helme Põrgu*) on koopad Helme mõisa pargis Valga maakonnas Tõrva vallas.

Koopad on uuristunud (hiljem ka inimese laiendatud) Burtnieki lademe kollakashalli liivakivisse.

Koobastes leidub paljandeid (*Helme koopa paljandid*). 

Esialgu koosnes Helme koobastik seitsmest omavahel käikudega eraldatud ja kuni 3 meetri kõrgusest koopast. Suurimad neist koobastest kandsid nimesid Vanakurja vats ja Moosese kirik.

Rahvapärimuses
--------------

Rahvajutu järgi viis koobastest üks käik Viljandisse, teine käik Pokardisse ja kolmas käik Helme kiriku juurde.

> „*Vanakurja vatsast hargnevad mitmele poole maa-alused käigud. Nüüd on kõik kinni varisenud. Üks käik olevat läinud Viljandisse, teine Pokardisse. Viljandi käigu kindlakstegemiseks pandud hanele kell kaela ja lastud käiku mööda minema. Hani paterdanud maa-all; till-tall, till-tall ja inimene kõndinud kellahelina järgi maa peal. Üheaegselt jõudnud nad Viljandisse.*"
> 
> 
>

Galerii
-------

* 
* 
* Sisselangenud koobas "Kurjavats"Sisselangenud koobas "Kurjavats"

Viited
------

1. ↑  Helme koopad Eesti looduse infosüsteemis (vaadatud 27.10.2017)
2. ↑   (vaadatud 03.04.2013)
3. ↑  *Eesti entsüklopeedia.* 12. köide: *Eesti A–Ü.* Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus, 2003, lk 148.
4. ↑  Helme koopad (Põrgu) ja paljandid Eesti looduse infosüsteemis (vaadatud 27.10.2017)
5. ↑  Marju Kõivupuu. *101 Eesti pühapaika*, Tallinn: Kirjastus Varrak, 2011.

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Helme koopad** |

* Helme koopad kultuurimälestiste riiklikus registris Muuda Vikiandmetes
* Helme koopad keskkonnaportaalis
* Helme koopad Eesti looduse infosüsteemis
* Helme koopad (Põrgu) ja paljandid Eesti looduse infosüsteemis
Elva vapp
**Elva vapp** oli Tartu maakonnas asuva Eesti linna Elva vapp.

Vapp on kinnitatud 8. mail 2000.

Vapi kirjeldus
--------------

Elva vapp on sinisel kilbil kuldne mänd kuldsel kolmikkünkal, mille all on kaks lainelõikelist sinist varrast.

Tõlgendus
---------

Vapil kujutatud mänd on seotud Arbi männiga, mis kasvab Elva linnas Arbi mäel. Puu kõrgus on 10 m ja tüve rinnaümbermõõt 378 cm (1999), vanuseks on hinnatud ligi 340 aastat (2008. aasta seisuga). See on ainus põlispuu Eestis, millest on saanud linna sümbolpuu.

Ajalugu
-------

1938. aasta sügisel pälvis Elva volikogu heakskiidu kunstnik Viktor Aleksejevi vapikavandi, kus oli sinisel põhjal kullavärvi mänd, selle all künkad ning kaks kuldset sakilist joont, mis tähistasid Elva järvesid. Siseminister kinnitas aga 1939. aastal linnade liidu ideevapi, mille kuldsel põhjal seisis must mänd. Võimuvahetuse tõttu 1940. aastal ei jõudnud president Konstantin Päts kumbagi kavandit kinnitada. Alates 1988. aastast kasutati taas Aleksejeffi kavandit.

Aleksejeffi vapikavandil vastas Elva männi kuju üsna otseselt Arbi männile. Taasiseseisvumise järel jättis ka riigikantselei heraldikanõukogu Aleksejeffi kavandi heaks kiitmata, kuna sellel kujutatud mänd oli individualiseeritud ja ei vasta seetõttu rahvusvahelistele heraldikapõhimõtetele. Heraldikanõugkogu pakkus 1990ndate lõpus välja teise kavandi, millega Elva elanikud rahul polnud. Toonane linnavolinik Mart Raudsaar avaldas ajakirjanduses arvamust, et pakutud kavandil meenutab mänd juudi küünalt. Elva linna vapiks kinnitati hiljem siiski heraldikanõukogu pakutud kavand.

Seoses 2017. aasta Eesti omavalitsuste haldusreformiga, kus Elva linn ühines naabervaldadega Elva vallaks, muutus vapp kehtetuks.

Vaata ka
--------

* Elva lipp

Viited
------

1. 1 2 3  Arbi mäe mänd veebiportaalis eestigiid.ee
2. 1 2  Martin Pau (16.11.1997). "Elva vapimänd riigikantseleil jalus". *Õhtuleht*.

Välislingid
-----------

* Elva sümboolika Riigikantselei lehel
* Elva linna vapi ja lipu kavandid
**Esindaja** on esindussuhtes olev isik kes esindab isikut või isikute rühma esindusõigust tõendava dokumendi, kas seaduse, volituse või akti alusel, tehingute tegemisel, huvide kaitsmisel, kohtus esindamisel jpm.

Esindaja on laialt kasutatav mõiste, millel võib igas valdkonnas olla oma tähendus, näiteks õigussuhetes on kas advokaat (või vandeadvokaat) kliendi esindaja, ravimitööstustel on ravimiesindajad, turustus- ja müügivaldkonnas on müügiesindajad jpm. 

Esindaja võib olla ka valitud näiteks osariikide esindaja on Ameerika Ühendriikide Esindajatekoja liige. 

Esindajaks võidakse nimetada ka paljude distsipliinide eestkõnelejaid (kaitsjaid), näiteks loomaõiguste (loomaeetika), inimõiguste, seksuaalvähemuste, naisõiguste esindaja jpm.

Esindajaks peetakse ka bioloogias mingi liigi esindajat. Esindaja mõistet kasutatakse ka matemaatikas. 

Esindajat võidakse kasutada ka ülekantud tähenduses, näiteks peetakse madu kuradi esindajaks.

Vaata ka
--------

* advokaat
* agent
* Ameerika Ühendriikide Esindajatekoda
* delegaat
* diplomaat
* eriesindaja
* esindatav
* esindus
* esindusdemokraatia
* esinduskulud
* müügiesindaja
* rahvaesindaja
* ravimiesindaja
* riigi julgeoleku volitatud esindaja
* saadik
* seaduslik esindaja
* täievoliline esindaja
* volitatud esindaja
* volitus
|  |
| --- |
| **Vepriaii meteoriidikraater** |
| Läbimõõt | 8 km |
| Sügavus | 500 m |
| Võimalik vanus | 160 ± 10 mln aastat (juura) |
| Koordinaadid | 55°08'0" N 24°35'0" E |
| Asukoht | Ukmergė rajoonLeedu  Leedu |
|

Vepriai meteoriidikraater (Leedu)Vepriai meteoriidikraaterVepriai meteoriidikraater
Vepriai meteoriidikraater (Leedu)
**Vepriai meteoriidikraater** (leedu keeles: *Veprių krateris*) on meteoriitset päritolu impaktkraater Ukmergė rajoonis Leedus Vepriai alevi juures. Tegemist on suurima meteoriidikraatriga Leedus.

Kokkupõrke põhjustas umbes 300-meetrise läbimõõduga 100 ± 10 miljonit aastat tagasi (juura ajastul) Maa atmosfääri sisenenud asteroid. Asteroid langes Paleosoikumi liivakivi ja lubjakivi kihtidele, tekitades suhteliselt sügava löögijälje. Plahvatusel vabanenud energia oli hinnanguliselt võrdne 200 000 Hiroshimale heidetud tuumapommi omaga. Juura ajastul asus kraatris väike järv. Hiljem täitus kraater setetega (savi, liiv) ja jääaeg tasandas sealse maastiku lõplikult, nii et tänapäeval on Vepriai meteoriidikraater täielikult mattunud. 

Pinnasekihtide alla mattunud kraater avastati 1978. aastal, mil puursüdamikest avastati impaktiiti.

Viited
------

1. ↑  Vepriai kraater Earth Impact Database. University of New Brunswick.
2. ↑  Vytautas Straižys. Pavojingi asteroidai. Mokslas ir gyvenimas, 2002/10
3. ↑
4. ↑   R. Gailius. Lietuvos meteoritiniai krateriai. – V. 1988.
Alissa Galljamova (2018)
**Alissa Mihhailovna Galljamova** (vene keeles Алиса Михайловна Галлямова; sündinud 18. jaanuaril 1972 Kaasanis) on vene maletaja, naiste suurmeister (1989).

Galljamova on pärit vene-tatari perekonnast. Ta on kolmekordne Venemaa naiste malemeister (1997, 2009, 2010). Euroopa naiste meistrivõistlustel võitis ta kaks pronksmedalit (2002, 2017).

Galljamova mängis maailmameistrivõistlustel. 1990. aastal MM-i pretendentide turniiril Bordžomis jagas ta 3.–4. kohta. 1991. aastal MM-i tsoonidevahelisel turniiril Suboticas jagas ta 8.–12. kohta. 1993. aastal MM-i tsoonidevahelisel turniiril Jakartas sai teise koha ja pääses edasi Tilburgis peetud pretendentide turniirile, kus saavutas 4.–5. koha. 

1995. aastal MM-i tsoonidevahelisel turniiril Chişinăus jagas Galljamova 3.–6. kohta ja pääses edasi 1997. aastal Groningenis peetud pretendentide turniirile. Galljamova võitis turniiri (teise koha sai Xie Jun). Reglamendi järgi turniiri kaks paremat pidid mängima 1998. aastal matši selgitamaks uue tiitlipretendendi. FIDE määras toimumise paigaks Shenyang Shi. Galljamova sellega ei nõustunud ja FIDE kuulutas tiitlipretendendiks Xie Juni. Kuid MM-i tiitlimatš jäigi pidamata ja FIDE otsustas, et MM-matši mängivad Xie Jun ja Galljamova. 1999. aastal Kaasanis ja Shenyang Shis toimunud tiitlimatši Galljamova kaotas tulemusega 6½:8½.

2006. aastal MM-i turniiril Jekaterinburgis võitis Galljamova poolfinaalis Viktorija Čmilytėt, kuid kaotas finaalis Xu Yuhuale.

Ta võitis naiste maleolümpiatel Nõukogude Liidu (1990) ja Ukraina (1992) naiskonna koosseisus hõbemedali ning Venemaa naiskonna koosseisus kuldmedali (2010) ja kaks pronksmedalit (1996, 2000). 

Galljamova sai FIDE-lt 1988. aastal naiste rahvusvahelise meistri, 1989. aastal naiste suurmeistri ja 1993. aastal rahvusvahelise meistri nimetuse. 

Ta oli abielus malesuurmeister Vassõl Ivantšukiga.

Välislingid
-----------

* Alissa Galljamova – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
* Alissa Galljamova FIDE andmebaasis
**Ömürbek Tekebajev** (Өмүрбек Текебаев, sündinud 22. detsembril 1958) on Kõrgõzstani poliitik, kes oli aastatel 2005–2006 parlamendi esimees ja aastal 2010 ajutise valitsuse asejuht. Ta on sotsialistliku partei Ata-Meken (Isamaa) juht.

Tekebajev on lõpetanud Kirgiisi Riikliku Ülikooli füüsikateaduskonna füüsikaõpetajana (1981) ja õigusteaduskonna (1994). Kuni 1991. aastani töötas ta füüsikaõpetaja ja metoodikuna, seejärel kohalikus omavalitsuses. 1990. aastal valiti ta Kirgiisi NSV Ülemnõukogu saadikuks, 1991. aastal Nõukogude Liidu Ülemnõukogu Vabariikide Nõukogu liikmeks.

Tekebajev oli üks partei Erkin Kõrgõzstan rajajaid 1991. aastal. Partei aga lõhenes ning Tekebajevi juhitud tiib sai nimeks Ata-Meken.

Tekebajev oli Askar Akajevi valitsusajal juhtiv opositsioonitegelane ning kandideeris 1995. ja 2000. aastal presidendiks. 2000. aasta valimistel jäi ta Ata-Mekeni ja Ar-Namõsi toetatud kandidaadina 14%-ga häältest Akajevi järel teiseks. Opositsioon leidis, et valimistulemusi võltsiti.

1995. aastal valiti Tekebajev Ata-Mekeni esindajana parlamendi liikmeks. 2000. aastal valiti ta uuesti parlamenti ja temast sai parlamendi aseesimees.

2005. aastal toimunud parlamendivalimiste järel valiti Tekebajev parlamendi esimeheks. Puhkenud Tulbirevolutsiooni järel ei tunnistanud kukutatud Akajev presidendi kohusetäitjaks tõusnud Kurmanbek Bakijevi volitusi, kuid oli nõus Tekebajeviga läbi rääkima. Läbirääkimised ebaõnnestusid.

27. veebruaril 2006 astus Tekebajev konflikti tõttu president Bakijeviga parlamendi esimehe kohalt tagasi.

2006. aasta septembris vahistati Tekebajev lühikeseks ajaks Varssavis, kuna tema pagasist leiti heroiiniga täidetud matrjoška. Politsei jõudis kiiresti veendumusele, et narkootikumid on pagasisse sokutatud poliitiku süüdlaseks lavastamiseks. Kõrgõzstani parlamendis moodustatud uurimiskomisjon leidis, et tegemist oli provokatsiooniga opositsiooniliidri diskrediteerimiseks ja avaldas veendumust, et intsidendiga on seotud Riiklik Julgeolekuteenistus. Peamiseks kahtlusaluseks oli Julgeolekuteenistuse asejuht, presidendi vend Džanõbek Bakijev, kes süüd eitas, kuid ametist taandus.

7. aprillil 2010 nimetas Bakijevi võimult tõuganud ülestõusu käigus võimu võtnud ajutine valitsus Tekebajevi aseesimeheks. 30. aprillil sai temast ühtlasi põhiseadust välja töötava nõukogu esimees.

Isiklikku
---------

Ta on abielus. Tal on kaks tütart ja kolm poega.

Ömürbeki vend Asõlbek on olnud parlamendi liige, Ata-Mekeni koordinaator ja televisioonifirma September juht.

Viited
------

1. ↑  Policy Briefing: Kyrgyzstan on the Edge, International Crisis Group, 9. november 2006.

Välislingid
-----------

* Elulookirjeldus lenta.ru-s
* Elulookirjeldus centrasia.ru-s
**Hergo Tasuja** (sündinud 20. oktoobril 1986 Tubalas) on Eesti omavalitsustegelane ja kogukonnaaktivist. Ta on alates 25. novembrist 2021 Hiiumaa valla vallavanem.

Ta oli 1. oktoobrist 2020 – 25. novembrini 2021 Hiiumaa valla vallavanema asendaja. Aastatel 2017–2020 oli ta Emmaste osavallavanem.

Tasuja artikleid on avaldatud ajalehes Hiiu Leht. Ta on õpetanud Emmaste Põhikoolis ajalugu ja kehalist kasvatust ning tegutsenud jalgpallitreenerina.

Haridus
-------

Tasuja on õppinud Palade Põhikoolis ja Noarootsi Gümnaasiumis. Ta on omandanud Tallinna Ülikoolis ajaloo ja ühiskonnaõpetuse õpetaja eriala ning Tallinna Ülikooli Haapsalu kolledžis inglise keele õpetaja eriala.

Poliitiline tegevus
-------------------

Tasuja kuulus 2004–2006 erakonda Res Publica, seejärel juunini 2015 Isamaa ja Res Publica Liitu. Ta oli detsembrist 2013 erakonna Hiiumaa piirkonna juht.  2016. aastast on Tasuja Sotsiaaldemokraatliku Erakonna liige. 

Tasuja kandideeris 2009. aasta kohaliku omavalitsuste volikogude valimistel Pühalepa vallas, sai 33 häält ega osutunud volikokku valituks.  2013. aasta kohaliku omavalitsuste volikogude valimistel Emmaste vallas sai ta 41 häält ja pääses volikokku.  2017. aasta kohaliku omavalitsuste volikogude valimistel Hiiumaa valla Emmaste osavallas sai 153 häält ja pääses Hiiumaa valla volikokku.  Ta kandideeris 2019. aasta Riigikogu valimistel 5. valimisringkonnas, sai 208 häält ega osutunud valituks. Ta sai 2021 kohalike volikogude valimistel 437 häält.

Kogukondlik tegevus
-------------------

Tasuja on Kaitseliidu liige. Ta oli Noorte Kotkaste Hiiumaa malevkonna pealik ja 2009. aastast Hiiu maakonna noortekogu Ankur juhatuse esimees. Hiljem hakkas ta pidama Hiiumaa spordiblogi.[*viide?*] Tasuja nimetati 2014. aastal Hiiu maakonna aasta vabatahtlikuks.[*viide?*]

Viited
------

1. ↑  Helja Kaptein: "Isamaaliitlasi juhib Hergo Tasuja." Hiiu Leht 10. jaanuar 2014.
2. ↑  Hergo Tasuja andmed Äriregistris.[*alaline kõdulink*]
3. ↑  2009. aasta Pühalepa valla valimistulemused.
4. ↑  2013. aasta Emmaste valla valimistulemused.
5. ↑  2017. aasta Hiiumaa valla valimistulemused..
6. ↑  2021. aasta kohalike omavalitsuste valimiste tulemused.

Välislingid
-----------

* Hergo Tasuja blogi
**Roger Martin du Gard** (23. märts 1881 – 22. august 1958) oli prantsuse kirjanik. Aastal 1937 sai ta Nobeli kirjandusauhinna.

Teosed eesti keeles
-------------------

* "Perekond Thibault" 2 esimest köidet: I köite tõlkinud Marta Sillaots, II köite tõlkinud Justa (= Aita) Kurfeldt; eessõna: Aleksander Aspel. Sari "Nobeli laureaadid", kirjastus Loodus, Tartu/Tallinn 1938
* "Perekond Thibault" I–IV: 1. köite tõlkinud Marta Sillaots; 2. köite tõlkinud Aita Kurfeldt; 3. ja 4. köite tõlkinud Heiti Kaarde. Köidete eessõnad: Villem Alttoa. Sari "Suuri sõnameistreid", Eesti Riiklik Kirjastus 1960

Kirjandus
---------

* "Tänavune Nobeli laureaat" – Looming 1937, nr 9, lk 1054–55
* Johannes Semper, "Roger Martin du Gard" – Looming 1937, nr 10, lk 1144–52 ja J. Semper, "Mõtterännakud" II, 1971
* "20. sajandi väliskirjandus" (kõrgkooliõpik). Valgus, Tallinn 1971, lk 84–100


Nobel
Nobeli kirjandusauhinna laureaat

1901 Prudhomme • 1902 Mommsen • 1903 Bjørnson • 1904 F. Mistral, Echegaray • 1905 Sienkiewicz • 1906 Carducci • 1907 Kipling • 1908 Eucken • 1909 Lagerlöf • 1910 von Heyse • 1911 Maeterlinck • 1912 Hauptmann • 1913 Tagore • 1915 Rolland • 1916 von Heidenstam • 1917 Gjellerup, Pontoppidan • 1919 Spitteler • 1920 Hamsun • 1921 France • 1922 Benavente • 1923 Yeats • 1924 Reymont • 1925 Shaw • 1926 Deledda • 1927 Bergson • 1928 Undset • 1929 Mann • 1930 Lewis • 1931 Karlfeldt • 1932 Galsworthy • 1933 Bunin • 1934 Pirandello • 1936 O'Neill • 1937 du Gard • 1938 Buck • 1939 Sillanpää • 1944 Jensen • 1945 G. Mistral • 1946 Hesse • 1947 Gide • 1948 Eliot • 1949 Faulkner • 1950 Russell • 1951 Lagerkvist • 1952 Mauriac • 1953 Churchill • 1954 Hemingway • 1955 Laxness • 1956 Jiménez • 1957 Camus • 1958 Pasternak • 1959 Quasimodo • 1960 Perse • 1961 Andrić • 1962 Steinbeck • 1963 Seféris • 1964 Sartre • 1965  Šolohhov • 1966 Agnon, Sachs • 1967 Asturias • 1968 Kawabata • 1969 Beckett • 1970 Solženitsõn • 1971 Neruda • 1972 Böll • 1973 White • 1974 Johnson, Martinson • 1975 Montale • 1976 Bellow • 1977 Aleixandre • 1978 Singer • 1979 Elýtis • 1980 Miłosz • 1981 Canetti • 1982 García Márquez • 1983 Golding • 1984 Seifert • 1985 Simon • 1986 Soyinka • 1987 Brodski • 1988 Mahfuz • 1989 Cela • 1990 Paz • 1991 Gordimer • 1992 Walcott • 1993 Morrison • 1994 Ōe • 1995 Heaney • 1996 Szymborska • 1997 Fo • 1998 Saramago • 1999 Grass • 2000 Gao • 2001 Naipaul • 2002 Kertész • 2003 Coetzee • 2004 Jelinek • 2005 Pinter • 2006 Pamuk • 2007 Lessing • 2008 Le Clézio • 2009 Müller • 2010 Vargas Llosa • 2011 Tranströmer • 2012 Mo • 2013 Munro • 2014 Modiano • 2015 Aliaksijevič • 2016 Dylan • 2017 Ishiguro • 2018 Tokarczuk • 2019 Handke • 2020 Glück • 2021 Gurnah • 2022 Ernaux
**Herfordi kreis** [ˈhɛʁfɔʁt] on haldusüksus Saksamaa Nordrhein-Westfaleni liidumaa kirdeosas.

Ajalugu
-------

Piirkond on tuntud ka kui *Widukindi maa*, kuna Widukindi saksi hõimude viimased võitlused Karl Suure vastu toimusid seal. Usutakse, et see väejuht on maetud Engeri linna.

Kui piirkond Preisimaa Vestfaali provintsi osaks sai, loodi 1816. aastal esimene Herfordi kreis. 1832. aastal ühendati see Bünde kreisiga. 1911. aastal lahkus Herfordi linn kreisist; kuid 1969. aastal kaotas see iseseisva linnaringkonna staatuse. Kreis saavutas oma praeguse suuruse 1973. aastal, kui Uffelni vald, mis oli varem Mindeni kreisis, ühendati Vlotho linnaga.

Geograafia
----------

Kreis asub Wieheni kolme mäeaheliku (põhjas) ja Teutoburgi metsa (lõunas) vahel. Kirdes piirneb see Weseri jõega.

Linnad ja vallad
----------------

Linnad ja vallad Herfordi kreisis
Linnad
1. Bünde
2. Enger
3. Herford
4. Löhne
5. Spenge
6. Vlotho

Vallad
1. Hiddenhausen
2. Kirchlengern
3. Rödinghausen

Viited
------

1. ↑
2. ↑
**Herenthout** on hollandikeelne vald ja asula Belgias Flandria piirkonnas Antwerpeni provintsis.

Kirik

Viited
------

1. ↑  Bevolking per gemeente op 1 januari 2020

Välislingid
-----------

 Herenthout – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
* Koduleht (hollandi keeles)

Antwerpeni provintsi vallad

Aartselaar **·** Antwerpen **·** Arendonk **·** Baarle-Hertog **·** Balen **·** Beerse **·** Berlaar **·** Boechout **·** Bonheiden **·** Boom **·** Bornem **·** Borsbeek **·** Brasschaat **·** Brecht **·** Dessel **·** Duffel **·** Edegem **·** Essen **·** Geel **·** Grobbendonk **·** Heist-op-den-Berg **·** Hemiksem **·** Herentals **·** Herenthout **·** Herselt **·** Hoogstraten **·** Hove **·** Hulshout **·** Kalmthout **·** Kapellen **·** Kasterlee **·** Kontich **·** Laakdal **·** Lier **·** Lille **·** Lint **·** Malle **·** Mechelen **·** Meerhout **·** Merksplas **·** Mol **·** Mortsel **·** Niel **·** Nijlen **·** Olen **·** Oud-Turnhout **·** Putte **·** Puurs-Sint-Amands **·** Ranst **·** Ravels **·** Retie **·** Rijkevorsel **·** Rumst **·** Schelle **·** Schilde **·** Schoten **·** Sint-Amands **·** Sint-Katelijne-Waver **·** Stabroek **·** Turnhout **·** Vorselaar **·** Vosselaar **·** Westerlo **·** Wijnegem **·** Willebroek **·** Wommelgem **·** Wuustwezel **·** Zandhoven **·** Zoersel **·** Zwijndrecht
**Rohusööja** ehk **herbivoor** on loom, kes on anatoomiliselt ja psühholoogiliselt kohandunud toituma taimsest materjalist, näiteks lehtedest või rohust. Herbivoori vastand on karnivoor. 

Mõnikord eristatakse herbivooride seas füko- ehk algofaage, kes toituvad vetikatest. Rohusööjad võivad olla sama väiksed kui mõned putukad, aga ka suuruselt võrreldavad elevantidega. Herbivoorid on primaartootjad ja nad on esimesed tarbijad toiduahelas. Erinevad organismid on jaotatud toiduahelas erinevatele troofilistele tasemetele. Rohusööjad kuuluvad teise troofilisele tasemele ning nad toituvad autotroofidest. 

Herbivooride organism on sageli kohastunud seedima või läbi töötlema kiudainerikast toitu. Näiteks hobustel ja teistel herbivooridel on laiad hambad ja tänu sellele saavad nad süüa ka kõvemaid materjale, näiteks puukoort. Mäletsejate magu on kaheosaline, kus esimeses osas aitavad taimset materjali lagundada spetsiaalsed bakterid. Bakterite poolt poolseeditud toit suunatakse uuesti mäletseja suhu teistkordseks mälumiseks.

Herbivoorid kulutavad sageli suure osa oma ajast söömisele. Näiteks elevandid söövad päevas 130 kg toitu ning selle koguse söömiseks võib neil kuluda kuni 18 tundi ööpäevas.
Mõned herbivoorid toituvad ainult surnud taime- ja loomajäänustest ning neid kutsutakse detrivoorideks.

Vaata ka
--------

* Herbivooria
* Fükofaag
* Karnivoor
* Omnivoor

Viited
------

1. ↑  "National Geographic Encyclopedic entry, herbivore". Originaali arhiivikoopia seisuga 27. märts 2016. Vaadatud 22. märtsil 2016.
**Hergé muuseum'** (prantsuse keeles *Musée Hergé*) on muuseum Belgias, mis on pühendatud karikaturist Hergéle, keda tuntakse eelkõige Tintini tegelaskuju loojana. 

Muuseum asub Louvain-la-Neuve'is Valloonias. Muuseum avati 2. juunil 2009, selle direktor on Laurent de Froberville ja püsiväljapaneku kujundas Madalmaade kunstnik Joost Swarte. 

Muuseumi idee sündis juba Hergé eluajal. Kolm aastat pärast tema surma hakkas Hergé fond (praegu Studios Hergé) plaani edasi viima. Algul kavandati muuseumi asukohaka Brüssel, pärast aastaid kestnud arutelu valiti selleks aga Valloonia oluline ülikoolilinn Louvain-la-Neuve.

Hoone
-----

Muuseumihoone projekteeris Pritzkeri auhinna laureaat Prantsuse arhitekt Christian de Portzamparc. Valge klaasist ja betoonist kaldseintega labürintjas valgusküllane hoone asub looduse keskel. Ukse juurde viib pikk puidust jalgsild. Hoone koosneb neljast plokist, mis on omavahel ühendatud sildade ja klaaskoridoridega. Kokku on näituseruume kaheksa, algus on kolmandal korrusel. Seal asub neli esimest näitusesaali ja teisel korrusel asuvad ülejäänud saalid. Näitusesaalide pindala on 2 000 m².

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Hergé muuseum** |

* Muuseumi koduleht
* Muuseumi virtuaaltuur
**Krüüdneri külanõukogu** oli külanõukogu Eesti NSV-s aastatel 1945–1954. Külanõukogu halduskeskus asus Sulaoja külas. 

Krüüdneri külanõukogu moodustati Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi 13. septembri 1945 seadlusega Tartumaa Veski valla koosseisus. Külanõukogu esimees 1945. aastast oli Jaan Tens.

Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi 26. septembri 1950 seadlusega Veski vald likvideeriti ja Krüüdneri külanõukogu territoorium arvati Otepää rajooni koosseisu. Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi 17. juuni 1954 seadlusega ühendati Krüüdneri külanõukogu ja Vana-Prangli külanõukogu ning moodustati Veski külanõukogu.

Viited
------

1. ↑  Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi seadlus "Tartu maakonna valdades küla töörahva saadikute nõukogude moodustamise kohta". Eesti NSV Teataja, 1945, 33, 516
2. ↑  Andmed külanõukogude kohta Tartumaal. Postimees, 17. juuni 1945
3. ↑  Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi seadlus "Maarajoonide moodustamise kohta Eesti NSV-s". Eesti NSV Teataja, 1950, 11, 114
4. ↑  Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi seadlus "Eesti NSV külanõukogude ühendamisest". Eesti NSV Teataja, 1954, 10, 104
Herennius Etruscuse antoninianus (hõbemünt)
**Herennius Etruscus** (227–251 pKr) oli Rooma keisri Deciuse kaaskeiser aastal 251.

Elulugu
-------

Herennius Etruscus sündis 227. aastal Pannoonias. Tema isa oli tulevane Rooma keiser Decius ja ema Herennia Cupressenia Etruscilla. Tal oli veel noorem vend Hostilianus, kes oli ka lühikest aega Rooma keiser. 

Kui Decius 249. aastal keisriks sai, kuulutati Herennius tema troonipärijaks. Nende valitsusajal oli keisririigil pidevaid probleeme barbarite rünnakutuega. 251. aasta mais kuulutati Herennius Deciuse kaaskeisriks.

250. aastal alustasid goodid Cniva juhtimisel rünnakut Rooma vastu. Herennius läks neile avangardiga vastu, Decius tuli peaarmeega järgi. Võideldi paar lahingut. Nikopolise lahingus saavutasid võidu roomlased, Beroe lahingus goodid. Decius ja Herennius otsustasid siis Möösias armee reorganiseerida ning valmistuda järgmiseks rünnakuks gootide vastu.

251. aasta juunis kohtusid mõlemad armeed Abrituse lahingus. Herennius suri võitluse alguses vibunoole tabamusse. Oma poja surmast kuuldes pidas Decius sõduritele kõne, öeldes: "Ärge leinake. Ühe sõduri surm pole suur kaotus vabariigile." Decius asus rünnakule ning goodid taganesid soisele pinnale. Rooma sõdurid takerdusid muda sisse, goodid piirasid roomlased ümber ja hävitasid nad. Lahingus suri ka Decius. 

Rooma keiser Herennius Etruscus

Tagajärjed
----------

Peale lahingut pidi ohvitser Trebonianus Gallus gootidega häbistava rahulepingu sõlmima. Ta kuulutati 251. aasta juunis keisriks. Hostilianus, kes oli Rooma jäänud, adopteeriti Galluse poolt, kuid suri samal aastal katku.

Rooma Senat andis Herenniusele ja Deciusele peale surma jumala staatuse.

Viited
------

1. 1 2 3 4  "Herennius Etruscus" (inglise). Vaadatud 16.10.2022.
2. 1 2  "Herennius Etruscus". *dbpedia.org* (inglise). Vaadatud 16.10.2022.
3. ↑  "Gallus" (inglise). Vaadatud 16.10.2022.
**Alfhausen** on vald Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Osnabrücki kreisis.

Valla pindala on 39 km². 31. detsembril 2017 elas seal 3899 inimest. Alfhausen paikneb umbes 27 km Osnabrückist põhjas.

Ajalugu
-------

Alfhausen asutati 974. aastal. Nimi *Alfhausen* tuleb alamsaksa keelest ja tähendab "11 maja". Selle täpne ajalugu on siiski teadmata. Elanikkonna enamus on katoliiklased. Kuid linnas on ka muid usukogukondi. Varauusajal läks linn Hannoveri kuningriigi võimu alla. Üsna paljud tema elanikud emigreerusid Baltimore'i ja Cincinnatisse, Ohiosse & Põhja-Kentuckysse Ameerika Ühendriikides.

Vaatamisväärsused
-----------------

1971. aastal loodi Alfsee järv Hase jõe üleujutuse tõrjeks; see nimetati lähedalasuva Alfhauseni valla järgi. Populaarse sihtkohana puhkajatele ja päevamatkajatele on järv viimastel aastatel väga oluliseks muutunud. 1990. aastatel laiendati järve, et koguda vett suuremast valglast.

Renoveeritud Ristija Johannese kirik, ehitatud 13. sajandil, on populaarne abiellujate seas. Selle interjöör pärineb osaliselt gooti ajastust, näiteks Bentheim ristimisnõu ja Madonna.

Vanas külakeskuses on mitu 16. sajandi hoonet.

* 
* Alfsee järvAlfsee järv

Viited
------

1. ↑  Alle politisch selbständigen Gemeinden mit ausgewählten Merkmalen am 31.12.2018 (4. Quartal), vaadatud 10.03.2019.
2. ↑  Register of German municipalities (4th quarter 2022), vaadatud 12.02.2023.

Välislingid
-----------

* www.alfhausen.de


Osnabrücki kreisi vallad

* Alfhausen
* Ankum
* Bad Essen
* Bad Iburg
* Bad Laer
* Bad Rothenfelde
* Badbergen
* Belm
* Berge
* Bersenbrück
* Bippen
* Bissendorf
* Bohmte
* Bramsche
* Dissen
* Eggermühlen
* Fürstenau
* Gehrde
* Georgsmarienhütte
* Glandorf
* Hagen
* Hasbergen
* Hilter
* Kettenkamp
* Melle
* Menslage
* Merzen
* Neuenkirchen
* Nortrup
* Ostercappeln
* Quakenbrück
* Rieste
* Voltlage
* Wallenhorst
**Korkini-nimeline Tšuraptša Vabariiklik Spordiinternaatkool** (vene keeles Чурапчинская республиканская спортивная средняя школа-интернат им. Коркина) on üldhariduslik õppeasutus
Sahha Vabariigi Tšuraptša ulussi halduskeskuses Tšuraptšas.

Kool seab oma eesmärgiks Sahha spordikoondiste järelkasvu ettevalmistamise. Kool loeb oma asutusaastaks 1957. Kooli direktor on Nikolai Guljajev.

Ajalugu
-------

1957. aastal loodi Jakuudi ANSV Ministrite Nõukogu otsusega Tšuraptša kooli baasil internaatkool. Pärast seda kui vene keele õpetaja ja ühiskondlikus korras vabamaadluse treener Dmitri Korkin oli 5 aastat seal tulemusrikkalt juhtinud vabamaadluse sektsiooni, tekkis kooli juhtkonnal idee luua laste-noortespordikool. Luba saadi ja 1966. aastast tegutseski Tšuraptšas selline kool. Algselt avati seal kaks sektsiooni: vabamaadlus (vanemtreener Dmitri Korkin) ja lauatennis. 1968. aastast hakati treenima ka teistel spordialadel. 1991. aastal sai kool vabariikliku spordiinternaatkooli staatuse ja kool nimetati Dmitri Korkini auks Korkini-nimeliseks Tšuraptša Vabariiklikuks Spordiinternaatkooliks.

Kooli kasvandike seas on olnud tulevasi olümpiavõitjaid, maailmameistrivõistluste medalivõitjaid, Euroopa, NSV Liidu ja Venemaa meistreid.

Vilistlasi
----------

* Roman Dmitrijev
* Matrena Nogovitsõna‎

Viited
------

1. 1 2 3  Чурапчинская республиканская спортивная средняя школа – интернат[*alaline kõdulink*]. minsport.sakha.gov.ru
**Luis Ángel González Macchi** (sündinud 13. detsembril 1947 Asunciónis) on Paraguay poliitik. Oli Paraguay president 29. märtsist 1999 – 15. augustini 2003.

González sai Paraguay presidendiks 29. märtsil 1999, kui kuus päeva varem oli sooritatud atentaat riigi asepresidendile, mis tingis president Raúl Cubas Grau tagasiastumise.

Gonzálezel õnnestus luua koalitsioonivalitsus ning asuda parandama poliitilistest kriisidest kahjustatud majandust. Koalitsioon ei püsinud kaua, kuna 2000. aastal lahkus üks partei koalitsioonist ning valitsusel polnud enam parlamendi enamuse toetust. Samuti ebaõnnestusid majandusreformid ning González muutus rahva seas ebapopulaarseks. 2000 aastal ja 2001. aastal tehti tema vastu ka kaks ebaõnnestunud riigipöördekatset. González hoidis presidendikohta kuni 2003. aasta valimisteni. Ta lahkus 15. augustil 2003, kui presidendiametisse astus Nicanor Duarte Frutos.

4. detsembril 2006 mõisteti González riigivara omastamises süüdi ja talle määrati kaheksa-aastane vanglakaristus.

  

  



|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**Raúl Cubas Grau** | **Paraguay president**29. märtsist 1999 – 15. augustini 2003 | Järgnev**Nicanor Duarte Frutos** |

Paraguay presidendid

C.A. López | F.S. López | Machain\* | Rivarola | Jovellanos\* | Gill | Uriarte | Bareiro | Caballero | Escobar | J.G. González | M. Morínigo\* | Egusquiza | Aceval | Carvallo\* | Escurra | Gaona\* | Báez\* | Ferreira | González Navero\* | Gondra | Jara\* | Rojas\* | Peña\* | González Navero\* | Schaerer | M. Franco | Montero\* | Gondra | Eus. Ayala\* | El. Ayala\* | Riart\* | El. Ayala | Guggiari | Eus. Ayala | R. Franco\* | Paiva | Estigarribia | H. Morínigo | Frutos\* | J.N. González | Rolón\* | Molas | Chávez | Romero\* | Stroessner | Rodríguez | Wasmosy | Cubas | González Macchi | Duarte | Lugo | Franco | Cartes | Mario Abdo Benítez
  
\* *kohusetäitja või ajutine*
**Alfamotoneuronid** ehk ***α***-**motoneuronid** (ladina keeles *motoneuron α*) on selgroogsete loomade kesknärvisüsteemi motoorsed neuronid, mis paiknevad seljaaju eessamba hallaines ja ajutüves (kraniaalnärvide motoorsetes tuumades).

Alfamotoneuronite areng, anatoomia, morfoloogia, histoloogia, patoloogilised seisundid ja apoptoos võivad erineda nii liigiti, indiviiditi kui ka arenguastmeti.

Need arvukad kiire juhtivusega (40–80 m/s) müeliniseeritud motoneuronid reguleerivad vöötlihaste liigutusi ja mõjutavad lihaseid mitme regulatsioonisüsteemi (kortikospinaalne trakt, kortikobulbaarne trakt ja teised motoorsed traktid) kaudu. Et parandada juhtivust, katab alfamotoneuronite aksoneid paks müeliinikiht, mida toodavad nii oligodendrotsüüdid kui ka Schwanni rakud.

Motoneuronitest jõuavad signaalid lihasrakkudesse neuromuskulaarsete sünapsite vahendusel. Alfamotoneuron ja selle innerveeritavad vöötlihaskiud talitlevad koos ning moodustavad terviku, mida nimetatakse motoorseks üksuseks. Alfamotoneuronite peamiseks neurotransmitteriks, mis kutsub esile vöötlihaste kokkutõmbe, on atsetüülkoliin.

Alfamotoneuroni rakukeha asub kesknärvisüsteemis. Iga alfamotoneuron innerveerib lihases aksonihaarade kaudu mitut lihaskiudu, kuid igasse lihasrakku läheb ainult üks akson.

Alfamotoneuroneid võidakse liigitada ka somaatilise närvisüsteemi hulka, kuna nende aksonid innerveerivad skeletilihaseid. Need motoneuronid saavad dendriidivõrgustiku vahendusel nii inhibeerivaid kui ergastavaid närviimpulsse kõikjalt suurajukoorest, väikeajust, sisekõrvast, nahast, kõõlustest, lihastest ja liigestest. Alfamotoneuronid toimivad närvi-lihase ühenduse kaudu vahetult lihasrakku.

Kui motoneuron saab kahjustada ja hävib ning teda ei asenda teine neuron, siis kõhetub neuron koos lihaskoega ja asendatakse sidekoega.

Inimestel ja teatud loomadel seostatakse alfamotoneuronitega mitmeid motoneuronihaigusi, näiteks amüotroofset lateraalskleroosi.

Seljaaju alfamotoneuronid degenereeruvad ka polioviiruse põhjustatud lastehalvatusse haigestumisel, mille tagajärjel tekib lihaste halvatus.

Alfamotoneuron on kantud kehtivasse inimese tsütoloogia ja histoloogia standardsõnavarasse *Terminologia Histologica*.

Viited
------

1. ↑  "Meditsiinisõnastik", 484:2004.
2. ↑  "Inimese füsioloogia ja anatoomia", 562, 563:2011

Välislingid
-----------


|  |  |
| --- | --- |
|  | ***Portaal Meditsiin***  |

* Sissekanne Terminologia Histologicas, lk 94, H3.11.01.0.00008: Motoneuron α. Alfamotoneuron
Luis Videgaray Caso
**Luis Videgaray Caso** (sündinud 10. augustil 1968 Méxicos) on Mehhiko poliitik, ta kuulub Institutsioonilis-Revolutsioonilisse Parteisse. 

Ta oli 1. detsembrist 2012 kuni 7. septembrini 2016 Mehhiko rahandusminister. 4. jaanuarist 2017 kuni 30. novembrini 2018 oli ta Mehhiko välisminister.

Ta lõpetas aastal 1994 Mehhiko Autonoomse Tehnikainstituudi majanduse bakalaureusena tööga "Failure of the market, the regulation and incentives: Case of the mexican port’s privatization" ("Turu häired, regulatsioonid ja stiimulid: Mehhiko sadamate erastamise juhtum). Massachusettsi Tehnoloogiainstituudis sai ta majandusdoktoriks väitekirjaga "The fiscal response to oil shocks".

Ta kuulub aastast 1989 Institutsioonilis-Revolutsioonilisse Parteisse. Aastatel 2011–2012 oli ta Institutsioonilis-Revolutsioonilise Partei México osariigi pealik. 1. detsembrist 2012 kuni 7. septembrini 2016 oli ta Mehhiko rahandusminister. Pärast Donald Trumpi kohtumist 31. augustil 2016 Mehhiko presidendi Enrique Peña Nietoga astus ta 7. septembril 2016 Mehhiko rahandusministri ametist tagasi (teda peeti Donald Trumpi ja Enrique Peña Nieto vastuolulise kohtumise peamiseks korraldajaks).

Viited
------

1. ↑  Mehhiko rahandusminister astus Trumpi visiidi tõttu ametist tagasi

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**José Antonio Meade Kuribreña** | **Mehhiko rahandusminister**2012–2016 | Järgnev**José Antonio Meade Kuribreña** |
| Eelnev**Claudia Ruiz Massieu** | **Mehhiko välisminister**2017–2018 | Järgnev**Marcelo Ebrard** |
**İzmiri provints** on 1. järgu haldusüksus (provints) Lääne-Türgis, provints asub Egeuse mere ääres. Provintsi keskus on İzmir.

Haldusjaotus
------------

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| * Aliağa ringkond
* Balçova ringkond
* Bayındıri ringkond
* Bayraklı ringkond
* Bergama ringkond
* Beydaği ringkond
* Bornova ringkond
* Buca ringkond
* Çeşme ringkond
* Çiğli ringkond
 | * Dikili ringkond
* Foça ringkond
* Gaziemiri ringkond
* Güzelbahçe ringkond
* Karabağlari ringkond
* Karaburuni ringkond
* Karşıyaka ringkond
* Kemalpaşa ringkond
* Kınıki ringkond
* Kirazi ringkond
 | * Konak ringkond
* Menderesi ringkond
* Menemen ringkond
* Narlıdere ringkond
* Ödemişe ringkond
* Seferihisari ringkond
* Selçuki ringkond
* Tire ringkond
* Torbalı ringkond
* Urla ringkond
 |

Viited
------

1. ↑  Population of provinces by years - 2000-2018, vaadatud 9.03.2019.

Välislingid
-----------

* İzmiri provintsi koduleht (türgi keeles)

Türgi provintsid

Adana **·**  Adıyaman **·**  Afyonkarahisar **·**  Ağrı **·**  Aksaray **·**  Amasya **·**  Ankara **·**  Antalya **·**  Ardahan **·**  Artvin **·**  Aydın **·**  Balıkesir **·**  Bartın **·**  Batman **·**  Bayburt **·**  Bilecik **·**  Bingöl **·**  Bitlisi **·**  Bolu **·**  Burdur **·**  Bursa **·**  Çanakkale **·**  Çankırı **·**  Çorum **·**  Denizli **·**  Diyarbakır **·**  Düzce **·**  Edirne **·**  Elazığ **·**  Erzincan **·**  Erzurum **·**  Eskişehir **·**  Gaziantep **·**  Giresun **·**  Gümüşhane **·**  Hakkâri **·**  Hatay **·**  Iğdır **·**  Isparta **·**  İstanbul **·**  İzmir **·**  Kahramanmaraş **·**  Karabük **·**  Karaman **·**  Kars **·**  Kastamonu **·**  Kayseri **·**  Kilis **·**  Kırıkkale **·**  Kırklareli **·**  Kırşehir **·**  Kocaeli **·**  Konya **·**  Kütahya **·**  Malatya **·**  Manisa **·**  Mardin **·**  Mersin **·**  Muğla **·**  Muş **·**  Nevşehir **·**  Niğde **·**  Ordu **·**  Osmaniye **·**  Rize **·**  Sakarya **·**  Samsun **·**  Şanlıurfa **·**  Siirt **·**  Sinop **·**  Şırnak **·**  Sivas **·**  Zonguldak **·**  Tekirdağ **·**  Tokat **·**  Trabzon **·**  Tunceli **·**  Uşak **·**  Van **·**  Yalova **·**  Yozgat
**Venemaa Föderatsiooni Föderaalse Julgeolekuteenistuse Eriotstarbelise Keskuse Valitsus A** (*Управление «А» Центра специального назначения Федеральной службы безопасности Российской Федерации*, *Альфа*) on Venemaa FSB terrorismivastane eriüksus, mis moodustati 1974. aastal NSV Liidu Riikliku Julgeoleku Komitee terrorismivastase eriüksusena.

Ajalugu
-------

NSV Liidu esimene terrorismivastane eriüksus moodustati pärast 1972. aasta Müncheni Olümpiamängudel Palestiina terroriorganisatsiooni Must September liikmete korraldatud terroriakti Iisraeli sportlaste vastu.

1974. aasta 29. juulil moodustati NSV Liidu RJK esimehe käskkirjaga nr 0089/ОВ 7. valitsuse 5. osakonna koosseisus terrorismivastase võitluse jaoks ja 1980. aastal NSV Liidus toimuvatel 1980. aasta suveolümpiamängudel terrorimismiaktide ärahoidmiseks grupp A, *Alfa*. 

30. juunil 1984 moodustati täiendavalt NSV Liidu RJK esimehe käskkirjaga nr 0085 A grupi piirkondlikud allüksused: 7. jaoskond Habarovskis (Kaug-Idas) (21 inimest), 3. märtsil 1990. aastal käskkirjaga nr 0031 reorganiseeriti Habarovski jaoskond 7. grupiks ning loodi täiendavalt ka: 

10. grupp (asukohaga Kiievis Ukraina NSV, NSV Liidu lõunapiirkonnas,
11. grupp (asukohaga Minsk Valgevene NSV, NSV Liidu edelapiirkonnas),
12. grupp (asukohaga Alma-Ata Kasahhi NSV, Kesk-Aasia piirkonnas),
13. grupp (asukohaga Krasnodar, Krasnodari krais Musta mere piirkonnas),
14. grupp (asukohaga Sverdlovsk Vene NFSV Siberi piirkond).
Piirkondlike gruppide isikkoosseisu arv oli 45 inimest.[*viide?*]

Kuni 1991. aastani kandis nimetust NSV Liidu Riikliku Julgeolekukomitee Seitsmenda Valitsuse Grupp A (*группа "А" службы ОДП 7-го Управления КГБ СССР*).

Galerii
-------

* Vanem embleemVanem embleem

Vaata ka
--------

* Vilniuse veresaun
* Grom (КГБ 1979), (МВД 2003)
* GRU Spetsnaz
* Kaskad (NSV Liidu RJK eriüksus)
* Omega (NSV Liidu RJK eriüksus)
* Rõs («Рысь» — отряд милиции специального назначения (СОБР) МВД России)
* Vimpel (NSV Liidu RJK eriüksus)
* Vitjaz («Витязь» МВД России)
* Zeniit (NSV Liidu RJK eriüksus)
* Nõukogude-Afganistani sõda ja Operatsioon Štorm-333

Välislingid
-----------

* Alfa veteranide ühenduse koduleht
* 19 July 2011, Baltic fury over Austria's release of ex-Soviet officer, bbc.com
**Folkrokk** (inglise keeles *folk rock*) on folkmuusikat ja rokkmuusikat ühendav muusikastiil.

Elektriline folkmuusika USA-s
-----------------------------

Algne folkrokk tekkis 1960ndatel USA-s ja Kanadas. Tüüpilised omadused olid tihedad lauluharmooniad ning elektriliste instrumentide suhteliselt efekti- ja moonutustevaba kõla, nagu näiteks The Byrdsi kitarristi saundi puhul. Esimene folkroki hitt oli "Mr. Tambourine Man" 1965. aastal, ansamblilt The Byrds. Repertuaar toetus osalt folgile, osalt Bob Dylani taoliste folgilähedaste autorilaululoojate loomingule. Kasutati ka akustilisi instrumente.

Anglokeldi folkrokk
-------------------

See folkroki variant viis välja 1960. aastate Briti folkrokile (*British folk rock*, *electric folk*). Stiilile pani aluse Fairport Convention, mis kasutas teadlikult Briti folgi elemente. Peagi hakkas algselt pigem traditsiooniline folkansambel Steeleye Span rikastama oma palasid roki elementidega ning jõudis sarnase tulemuseni. Kui inglise ansambel Steeleye Span oli iiri folgi ja roki segule tuntust kogunud, hakkasid seda vijelema ka Iirimaa ansamblid, näiteks Horslips. 

Stiil *Celtic rock* kasutas Iirimaa, Šotimaa, Cornwalli ja Bretagne'i stiilielemente. Seda stiili kujundas Iirimaa ansambli Clannad kõrval eriti bretooni harfimängija ning laulja Alan Stivell, kes tegi selle stiili tuntuks ka väljaspool Prantsusmaad ning keda sageli kutsutakse *Celtic rock*'i isaks. Vähemalt 1970ndate esimesel poolel oli *Celtic rock* folgile väga lähedal: kasutati keldi pärimuslikke viiuli- ja harfi- ning isegi laulumeloodiaid, kuid ühtlasi kitarrivõimendit ja löökpille. Paljud esinejad, sealhulgas ka Clannad ja Stivell, hakkasid üha enam kasutama esoteerilist või New Age'i sisu, pööramata siiski päriselt selga ka folkloorile.

Folkrokk laiemas mõttes
-----------------------

Laiemas mõttes hõlmab folkroki mõiste ka sarnaseid stiile, eelkõige ingliskeelsete ja keldi maades, kuid teatud määral ka mujal Euroopas. 

Stiili piirid on raskesti määratletavad. Instrumentatsioon ning mängu- ja laululaad ning materjalivalik võivad olla lähedasemad folgile või rokile. Tavaliselt ei peeta folkrokiks bluusil või muul afroameerika muusikal põhinevat muusikat ega Kanade prantslaste muusikat. Teiste mitteeuroopa rahvaste muusikal põhinev muusika liigitatakse 1980ndatest alates maailmamuusika alla.