recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Arnold Võsu** (6. veebruar 1901 Pangodi vald – 21. juuli 1971 Kiviõli) oli eesti vaimulik. 

Arnold Võsu õppis Hugo Treffneri Gümnaasiumis, ta lõpetas aastal 1925 Tartu linna õhtugümnaasiumi. Vabatahtlikuna Eesti Vabadussõjas osalemise eest sai ta võimaluse õppida tasuta Tartu Ülikoolis usuteadust 1925–1933. Prooviaastal oli ta Otepää Maarja koguduses, Johannes Oskar Lauri juures. Ordineeriti 25. veebruaril 1934 õpetajaks.

1934–1935 oli ta EELK Türi koguduse abiõpetaja, 1935–1937 EELK Rõuge koguduse abiõpetaja, 1937–1943 EELK Roosa koguduse õpetaja, 1943–1945 EELK Tartu Maarja koguduse abiõpetaja ning 1945–1948 õpetaja, 1948–1959 EELK Tartu Pauluse koguduse õpetaja ja 1959–1971 EELK Lüganuse koguduse õpetaja. Lühemat aega on ta teeninud ka Halliste, Kambja ja Kiviõli kogudusi.

Arnold Võsu suri 21. juulil 1971 Kiviõli haiglas.

Isiklikku
---------

Arnold Võsu oli abielus, tal oli kolm tütart. Vendi ega õdesid Arnold Võsul ei olnud.

Viited
------

1. ↑  Kristjan Luhamets. Kambja kihelkonna ajalugu. Ilmamaa, Tartu, 2011. (lk. 254)

Välislingid
-----------

*
**Aro** on perekonnanimi.

Eestis
------

2021. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Aro 58 mehel ja 91 naisel. Perekonnanimede levikult on Aro meeste puhul 1709. ja naiste puhul 1068. kohal.

Perekonnanime Aro kandja on keskmiselt 43 aasta vanune (mediaanvanus on 41). Kõige levinum on perekonnanimi Aro vanuserühmas 75–79, kus neid on 10 000 elaniku kohta 2,26. Perekonnanimi Aro on levinuim Saare maakonnas, kus neid on maakonna 10 000 elaniku kohta 4,47.

19. sajandi algul pandi perekonnanimi Aro Ridala kihelkonnas Võnnu külas.

1930. aastate nimede muutmise kampaania käigus sellist perekonnanime keegi ei võtnud ja senised nime kandjad seda ei muutnud.

Nime kandjaid
-------------

* Jessikka Aro, Soome ajakirjanik (1980–)
* Tiiu Aro, Eesti arst ja poliitik (1952–)
* ...

Vaata ka
--------

* Aru
* Arro

Viited
------

1. 1 2  Statistikaamet. Nimede statistika. Päring andmebaasist: Aro.
2. ↑  Rahvusarhiiv. Onomastika andmebaas. Nimede panemine. Päring andmebaasist (algne nimekuju): Aro.
3. ↑  Rahvusarhiiv. Onomastika andmebaas. Nimede eestistamine. Päring andmebaasist (uus nimekuju): Aro.
4. ↑  Rahvusarhiiv. Onomastika andmebaas. Nimede eestistamine. Päring andmebaasist (vana nimekuju): Aro.
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib laulust; koori kohta vaata artiklit Gaudeamus (koor); laulupeo kohta vaata artiklit Üliõpilaste laulu- ja tantsupidu Gaudeamus.* |

---

"Gaudeamus" esineb ka 1898. aastast pärineval Saksa üliõpilasmotiividega postkaardil.
"**Gaudeamus**" (ladina keeles "rõõmustagem") ehk "**Gaudeamus igitur"** on üliõpilashümniks kujunenud ladinakeelne joogilaul, mis pärineb 18. sajandist, algselt aga ladina käsikirjast 1287. aastast.

Esmakordselt ilmus see trükis 1730. aastal Saksamaal. Tänapäevased sõnad lõi Christian Wilhelm Kindleben 1781, tekst ilmus samal aastal esimeses Saksamaal ilmunud üliõpilaslaulikus (esmakordselt olid laulu sõnad ilmunud 1730. aastal); muusika pärineb 1794. aastast. Täpne helilooja pole teada, viisi on "Gaudeamus" saanud saksa laulult "Brüder, laßt uns lustig sein".

"Gaudeamus" kujunes akadeemilise kogukonna hümniks 19. sajandi teisel poolel.

Laul on andnud nime meeskoorile Gaudeamus ning üliõpilaste laulu- ja tantsupeole Gaudeamus.

Viited
------

1. 1 2 3  Sootak, V. (september 2012). ""Gaudeamuse" tee tudengite joogilaulust pidulikuks akadeemiliseks hümniks". Universitas Tartuensis. Lk 38. Vaadatud 22.07.2018.

Välislingid
-----------

* "Gaudeamus igituri" ladina- ja eestikeelne tekst Vikitekstides
* Eesti üliõpilaskond tervitab Presidenti (alates 06:33)
* Varje Sootak. «Gaudeamuse» tee joogilaulust pidulikuks akadeemiliseks hümniks Universitas Tartuensis

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Gaudeamus** |

|  |  |
| --- | --- |
|  | Vikitekstides on artikliga seotud alliktekste: **Gaudeamus igitur** |
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib taime liigist; Naiskoori kohta vaata Kanarbik (koor)* |

---

**Kanarbik** (*Calluna vulgaris*) on kanarbikuliste sugukonda kuuluva kanarbiku perekonna ainuke liik.

Kasvukohad
----------

Kanarbik kasvab valgusrikastel nõmmedel, palumetsades ja rabades Euroopas ja Väike-Aasias. Ta on sisse viidud Uus-Meremaale, kus on muutunud ohtlikuks võõrliigiks, sest on hakanud kõrvale tõrjuma pärismaiseid taimi.

Kanarbik eelistab nõmmedel ja soodel kasvada. Ta paneb suhteliselt hästi vastu metsatulekahjudele ja on üks esimestest taimedest, mis põlendikul tärkab.

Kanarbikupuhmad kasvavad hulgakesi koos, kasvukohas on kogu maapind tihedalt kanarbikku täis ja see teeb kanarbiku kasvukohas liikumise raskeks.

Välimus
-------

Kanarbik kasvab 20–50 cm kõrguseks. Vars on rohkete peavarrest eemalehoiduvate tõusvate harudega. Lehed on paari millimeetri pikkused.

### Õied

Kanarbikuõied
Õitseb juuli lõpust oktoobri alguseni[*viide?*]. Õied on roosakad või helelillad, kaheli õiekattega ja neljatised ning on koondunud kobarjate harudega pööristesse tipmistele võrsetele lehtede kaenlasse.

### Vili

Kanarbiku vili on munajas madalate karvadega kaetud kupar, milles on väiksed ümmargused seemned. Valmib septembris. Ühel kanarbikupuhmal võib valmida kuni 90 000 seemet.

Kasutamine
----------

Ravimtaimena kasutatakse kanarbikku tee valmistamiseks. Kanarbikuteel on rahustav ja undsoodustav toime. Kasutatakse ka reuma vastu ning neeru- ja sapikividest vabanemiseks.

Kanarbik on väga hea meetaim. Kanarbikumeel on veidi mõrkjas maitse.

Keskajal kasutati kanarbikku õllepruulimisel. Hiljem asendas seda humal.

Kanarbik on talvel oluline põtrade, hirvede ja metssigade toiduaine. Seda on kasutatud ka kariloomade söödana ja allapanuks. Noori võrseid ja seemneid söövad haned. Kanarbikust toituvad paljud liblikaröövikud.

Kanarbik on vastupidav karjatamisele. Loomade ärasöödud taimeosad kasvavad tagasi.

Kanarbikku kasvatatakse ilutaimena, millest on aretatud mitmeid sorte: Beoley Crimson (karmiinpunane), Boskoop (helepunane), Cuprea (vasekarva), Firefly (sügavlilla), Long White (valge).

### Sümboolika

Harilik kanarbik valiti 1976 Norra riigiringhäälingu NRK korraldatud rahvahääletuse tulemusel Norra rahvuslilleks.

Viited
------

1. ↑  Katre Palo (13. september 2017). "Uudistaja 13.09.2017". *Loodusajakiri*. Originaali arhiivikoopia seisuga 15. september 2017.

Välislingid
-----------

* Kanarbik andmebaasis eElurikkus Muuda Vikiandmetes

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Kanarbik** |

|  |  |
| --- | --- |
|  | Tsitaadid Vikitsitaatides: **Kanarbik** |
The Balsams Grand Resort Hotel
**Dixville Notch** on küla USAs New Hampshire'i osariigis Coosi maakonna Dixville'i vallas. Asub mägede jalamil, umbes 22 km kaugusel Kanada piirist.

Küla on tuntud selle poolest, et seal avatakse valimisjaoskonnad valimispäeva keskööl ja pärast seda, kui kõik valijad on samas hääletanud, loetakse hääled ka kohe üle. Seega on see esimene valimisjaoskond, mille tulemus teatavaks tehakse köites sellega ajakirjanduse tähelepanu. Traditisiooniliselt on seal ülekaalus olnud vabariiklaste toetajad, kuid esimest korda võitis Demokraatliku Partei presidendikandidaat Dixville Notch'is 2008. aastal, mil Barack Obama sai 15 häält 21-st. 2012. aasta presidendivalimistel said mõlemad põhikandidaadid, Barack Obama ja Mitt Romney võrdselt 5 häält. 2016. aasta presidendivalimistel sai Hillary Clinton 4 ja Donald Trump 2 häält. Libertaarse Partei kandidaat Gary Johnson sai 1 hääle.
2020. aasta presidendivalimistel sai Joe Biden kõik 5 külas antud häält.

Külas asub The Balsams Grand Resort Hotel.

Viited
------

1. ↑  Voters go to the polls in three small N.H. towns, Boston Globe, 8.11.2016
2. ↑  Joe Biden takes all 5 votes in tiny township that is one of the first to announce results on Election Day, CNN, 3. november 2020
**Põhja-Kivu provints** on 1. järgu haldusüksus (provints) Kongo Demokraatlikus Vabariigis.

Põhja-Kivu asub riigi idaosas ning piirneb Uganda ja Rwandaga. 

Provintsi halduskeskus on Goma, lisaks kuulub provintsi veel kaks linna – Butembo ja Beni, ning kuus territooriumi – Beni, Lubero, Masisi, Nyiragongo, Rutshuru ja Walikali. 

Põhja-Kivu provintsis asub UNESCO maailmapärandi nimistusse kuuluv Virunga rahvuspark, kus elavad ohustatud mägigorillad. Piirkonnas leidub kulda ning väärtuslikku nioobiumi- ja tantaalimaaki.

Põhja-Kivu on kannatanud aastaid kestnud kodusõja käigus toimunud tapatalgute, laastamise ja lapssõdurite värbamise all. Aastal 2008 käis piirkonnas äge võitlus valitsusvägede ja Laurent Nkunda juhitavate tutsi mässuliste vahel. Mitusada tuhat inimest põgenes verevalamise tõttu oma kodudest. 

Provintsi keskuses Gomas asub kohalike ÜRO rahuvalvejõudude peakorter. Kongo DV 17 000 inimesest koosnevad rahujõud olid konflikti haripunktil ÜRO suurim rahuvalveüksus.

Välislingid
-----------

* Koduleht

Kongo DV provintsid

* Alam-Uélé
* Ekvaator
* Ida-Kasaï
* Ituri
* Kasaï
* Kesk-Kasaï
* Kesk-Kongo
* Kinshasa (keskalluvusega linn)
* Kwango
* Kwilu
* Lomami
* Lualaba
* Lõuna-Kivu
* Lõuna-Ubangi
* Mai-Ndombe
* Maniema
* Mongala
* Põhja-Kivu
* Põhja-Ubangi
* Sankuru
* Tanganyika
* Tshopo
* Tshuapa
* Ülem-Katanga
* Ülem-Lomami
* Ülem-Uélé
Saksa sõdurid sikutavad teel kinni jäänud autot idarindel 1941. aastal
**Teedelagu** (vene keeles распутица *rasputitsa*, ukraina keeles бездоріжжя *bezdorižžja*) on märjemate perioodidega kaasnev looduslik nähtus, näiteks kevadel või sügisel, aga ka soojal talvel, mil liigniiskuse tagajärjel muutuvad pinnasteed mülkaks. Teedelagu tekib kevadise sula ja sügisvihmade tagajärjel.

Mõju
----

Teedelagunemise ajal võidakse kehtestada rasketele masinatele teedel liiklus- või massipiirangud. Mudased teed on tingitud vihmasadudest või lumesulast. Kevadise tee muldkeha alumised kihid on jääs, ülemine kruusakiht aga kohati sulanud ja veest läbi imbunud ning see vesi ei pääse allapoole ning tihti ka mitte külgsuunas välja voolama. Raskete vedude mõjul võivad kruusateed veelgi rohkem kahjustatud saada ja kaotada kandevõime täielikult. Kehva drenaažiga savised teed ei jõua kuivada ning hakkavad lagunema, muutudes raskesti läbitavaks või läbitamatuks.

Teedelagu on andnud kaitse-eelise sõdades, kuna see takistab vaenlase liikumist, näiteid leiab mitmetest sõdadest: kevadsula säästis tõenäoliselt Novgorodi mongolite vallutamisest 13. sajandil, samuti takistasid mudased teed oluliselt 1812. aastal prantslasi Venemaa vallutamisel ning pärssis sakslaste pealetungi 1941. aasta oktoobrist 1942. aasta jaanuarini.

Venemaa-Ukraina sõja kevadel 2022. aastal takistas teedelagu pealetungivatel vägedel Kiievi ja teistel suundadel edenemist.

Pilte
-----

* Ukrainas kinni jäänud tank 2022. aastalUkrainas kinni jäänud tank 2022. aastal
* Tohutud porimülkad Idarindel 1941. aastalTohutud porimülkad Idarindel 1941. aastal
* Mutta takerdunud veok Teise maailmasõja ajalMutta takerdunud veok Teise maailmasõja ajal

Vaata ka
--------

* teehooldus
* tee-ehitus
* metsatee
* põllutee

Välislingid
-----------

 Teedelagu – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis

Viited
------


1. ↑  "Avijõgi, Tagajõgi, Pada jõgi ja Pühajõgi". *Keskkonnaamet*. 2010. Vaadatud 4.11.2022.
2. ↑  "Mida teeb Venemaa edasi? Esimeseks sammuks peaks olema Ukraina muda uurimine". *Maailm*. 8. veebruar 2022. Vaadatud 4. novembril 2022.
3. ↑  Otsmaa, Margitta (9. veebruar 2022). "Venemaa võimalik rünnak Ukrainale sõltub ka ilmast". *ERR*. Vaadatud 4. novembril 2022.
4. ↑  "Poliitiline "rasputitsa"". *Postimees*. 13.3.1912. Vaadatud 4.11.2022.
5. ↑  "Rasketele autodele kehtib liikluspiirang". *Märjamaa Nädalaleht*. 7.4.2010. Vaadatud 4.11.2022.
6. 1 2  "Kruusateede kandevõime nõrgenemise tõttu kehtestatakse massipiirangud". *Transpordiamet*. Vaadatud 15. märtsil 2023.
7. 1 2 3  Hill, Alexander (11. märts 2022). ""General Mud" Has Usually Been on Russia's Side in War. Not This Time". *Slate Magazine*. Vaadatud 4. novembril 2022.
8. ↑  Hanson, Christopher (1. jaanuar 2020). "The Mongol Invasion of Russia: A Religious Juxtaposition of Necessity". *Academia.edu*. Vaadatud 4. novembril 2022.
**Veerraie** on kombineeritud raieviis, mille eesmärgiks on uue metsapõlve väljakasvatamine vana metsa turbe all ja/või külgvarjus.

Veerraie korral raiutakse uuendamisele kuuluvas metsas puud langi servast lageraie korras korduvate raiejärkudena, kusjuures ühe raiejärguga lagedaks raiutav riba ei tohi olla metsa keskmisest kõrgusest laiem. Sisuliselt on tegemist väga kitsa langiga lageraiega. Metsa keskmisest kõrguse laiuselt naaberribalt võib veerraie käigus järelkasvu olemasolul raiuda hajali paiknevaid üksikpuid või puudegruppe. 

Ühe raiejärguga lagedaks raiutav ala ei tohi olla laiem metsa keskmisest kõrgusest. Korraga lagedaks raiutava ala kuju võib olla ebakorrapärane, olenevalt loodusliku uuenduse paigutusest. Raiet alustatakse sageli sellest puistu servast, kus on olemas looduslik uuendus. Eesti oludes tuleb raiesuuna valikul siiski lähtuda peamiselt valitsevate tuulte suunast, liikudes veerraie järkudega reeglina idast läände.

Veerraiega lagedaks raiutud ala võib laiendada pärast eelmise raiejärguga lagedaks raiutud metsaosa uuenemist.

Veerraie on raiejärgu järel säilivas metsaosas kõige parema tormikindluse tagav turberaieliik, mis on sobib praktiliselt kõigi Eesti puuliikide puistute uuendamiseks. Veerraie ei soodusta juurepessu levikut sellisel määral, nagu teised turberaieviisid.

Veeraie puuduseks on see, et see on siiski majanduslikult oluliselt ebaefektiivsem kui lageraie, sest metsatöö masinaid on vaja korduvalt ümber paigutada ning väiksemate korraga raiutavate puidukoguste juures võib osutuda ebaotstarbekaks kallimaid puidusortimente eraldada. Veerraie põhjustab ka üsna järsu muutuse võrreldes raie-eelse olukorraga, sest veerraie lank ei erine välimuse poolest oluliselt mõnest väiksemast lageraielangist, ja see võib häirida teatud maastikuvaatega harjunud inimesi.
Raivo Adlas Vanemuise lavastuses "Kalendritüdrukud" (2013). Fotograaf Gabriela Liivamägi.
**Raivo Adlas** (sündinud 31. jaanuaril 1940 Kiisal) on eesti näitleja ja lavastaja.

Raivo Adlas lõpetas 1958. aastal Tallinna 22. Keskkooli, 1964. aastal Eesti Põllumajanduse Akadeemia agronoomiateaduskonna mullanduse erialal ja 1965. aastal ETÜ Vanemuise teatri õppestuudio. Aastatel 1986–1989 täiendas end Leningradis Georgi Tovstonogovi režiilaboratooriumis. 

Raivo Adlas töötas aastatel 1968–1991 Vanemuises näitleja ja lavastajana. 1980. aastal oli ka Heino Elleri nimelise Muusikakooli näitlejameisterlikkuse õppejõud. 

Aastatel 1990–1993 oli Adlas Tartu Rahvakultuurikeskuses "Sinimandria" teatrijuht, 1993–1995 Pärnu teatris Endla ning 1995–2020 taas Vanemuise näitleja. Aastatel 1995–1999 oli ta ka Tartu Mart Reiniku Gümnaasiumi teatriklassi õppejõud.

Telerollid
----------

2013–2019 – Kanal 2 komöödiasarjas "Naabriplika" (Sokrates)

Tunnustus
---------

* 1976 – Eesti NSV teeneline kunstnik
* 2006 – Eesti Kultuurkapitali rahvakultuuri sihtkapitali aastapreemia (tähelepanuväärse ja tulemusrikka lavastajaloome eest eesti harrastusteatrites)
* 2008 – Tartu Kultuurikandja aunimetus (rahvakultuurikandja)
* 2010 – Tartu medal
* 2020 – Eesti Näitlejate Liidu auraha

Isiklikku
---------

Raivo Adlase abikaasa oli näitleja Kais Adlas, kes oli Epp Kaidu ja Kaarel Irdi tütar. Raivo ja Kais Adlase poeg on valguskunstnik Priidu Adlas.

Viited
------

1. 1 2  Raivo Adlas. Eesti Lavastajate ja Dramaturgide Liidu veebisait.
2. ↑  "Kes? Mis? Kus?" 2008, lk. 367
3. ↑  Viira, Aigi. Priidu Adlas: „Hetkel, kui ma näitleja Raivo Adlasele valguse peale sätin, kaovad tunded – ta on pigem objekt kui isa." Tiiu, juuni 2020.
Dole mõisa peahoone

Dole mõis (Läti)Dole mõis
Asendikaart
**Dole mõis** (*Doles pils*) on mõis Lätis Salaspilsi piirkonnas Salaspilsi vallas Doles. Saksa keeles *Schloss Dahlen*.

Dole mõis rajati aastal 1631 ja selle esimene omanik oli Nikolauss Deetrih Sperreuter. Mõisa omanikuks on olnud veel de Lacyde pere, Vietinghoffid ja Löwis of Menarid. Mõisa peahoone asub Dole saarel. Praegune peahoone ehitati aastal 1898, mil omanikuks oli Karl von Löwis of Menar. Pärast võõrandamist aastal 1921 asus peahoones kohalik koolimaja, seejärel (aastast 1954) kalurikolhoosi klubi. Aastast 1977 asub mõisa peahoones Daugava muuseum.

Kõrvalhoonetest on säilinud veel mõisavalitseja maja, mis on märgitud juba 1698. aasta mõisa kaardile. Toona oli tegemist mõisa peahoonega. Peahoone ümber on 18. sajandi teisel poolel Otto Hermann von Vietinghoffi rajatud park. Pargis asub Dole hiidtamm, jõe ääres on dolomiidist pank.

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Dole mõis** |

* Muuseumi koduleht (*läti keeles*)
* Sissekanne Läti mõisaportaalis; fotod (*läti keeles*)
**Rein Õunapuu** (sündinud 19. juulil 1957 Tallinnas) on eesti katoliku vaimulik.

Haridus
-------

Ta lõpetas 1972. aastal põhikooli (8 klassi) Tallinna 24. Keskkoolis ja 1976. aastal Tallinna Ehitus- ja Mehaanikatehnikumi arhitektuuri erialal. Tutvudes noorukina Saarde kiriku õpetaja Elmar Salumaaga, sai ta sellest sügavalt mõjutatud ja astus omal soovil luteri kirikusse. Seejärel õppis ta lühikest aega EELK Usuteaduse Instituudis ja teenis Nõukogude armees. Pärast ajateenistust tutvus ta isa Stanislausega (lt:Tėvas Stanislovas) Leedus. Vajadus kandva vaimuliku distsipliini järele viis ta liitumisele katoliku kirikuga ja ta asus õppima Riia vaimulikku seminari.

Tegevus Eestis, Lätis ja Venemaal
---------------------------------

6. oktoobril 1985 pühitseti ta Riias preestriks. Kaks aastat töötas ta abivaimulikuna Riias, Tallinnas ja Venemaal. Pärast isa Miikael Krumpansi ootamatut surma 13. juulil 1987 sai temast 19. juulil ainus avaliku töötamisõigusega katoliku preester Eestis, ta oli kogudusepreester Tallinnas (1995. aastani) ja Tartus (1989. aastani). 

Rein Õunapuu avas ja taastas taasiseseisvunud Eestis mitu katoliku kogudust. Ta alustas eestikeelsete jumalateenistuste pidamist, tõlkis ja avaldas trükis eestikeelse missateksti (1990), palveraamatu (1994), taasasutas ja toimetas katoliku ajalehte Kiriku Elu (1989–1995). Lisaks töötas ta õppejõuna, nõustajana ning tegi kaastööd raadios ja televisioonis. Praegu annab ta välja eesti- ja saksakeelset e-nädalakirja Elektrikarjane. 

Rein Õunapuu on Eesti Kristliku Liidu (1988) ja Eesti Kirikute Nõukogu (1989) asutajaliige ning Eesti Piibliseltsi taasasutajaliige (1991).

Elu Saksamaal
-------------

1995. aastal suundus Rein Õunapuu õppima Saksamaale. Pärast litsentsiaadikraadi kaitsmist Frankfurdis Maini ääres St. Georgeni jesuiitide ülikoolis (de:Philosophisch-Theologische Hochschule Sankt Georgen) jäi ta Põhja-Saksamaale Hildesheimi piiskopkonda (de:Bistum Hildesheim), kus elab ja töötab tänaseni. 2010. aastast on ta Saksamaal Peines (asub Alam-Saksi liidumaal Peine kreisis) preester.

Viited
------

1. 1 2 3 4 5  Isa Rein Õunapuu 25. preestrijuubel. Maarjamaa, nr 10 (129), XXIV aastakäik, Piritapäev 2010. (Jutlus Pirita kloostris 3. oktoobril 2010)

Teoseid
-------

* Ajaleht "Kiriku Elu": Eesti katoliiklaste häälekandja. Tallinn, Rooma-Katoliku Kirik Eestis, 1989–2006. Toimetaja Rein Õunapuu [aastatel 1989–1995, kättesaadavad elektrooniliselt ]
* Püha missa kord = *Ordo Missae*. Tallinn, Katoliku Kirik, 1990 [Gummerus, Jyväskylä]
* Au olgu Jumalale: väike palveraamat katoliiklastele. Toimetaja ja eessõna: Rein Õunapuu. Tallinn, ajaleht Kiriku Elu, 1994
* Rein Õunapuu. Lootusõpetuse lood. Tartu, Johannes Esto Ühing, 2013
* Rein Õunapuu. Elektrikarjane [eesti- ja saksakeelne e-nädalakiri].

Välislingid
-----------

* EFA.204.0-170604 Rein Õunapuu Foto 18.02.1992, A. Truuväärt
**Marija Hitrikova** (ukraina keeles Марія Володимирівна Хитрикова, vene keeles Мария Владимировна Хитрикова; 28. juuli 1990 Dnipropetrovsk (Dnipro) – 2. märts 2012 Elbrus) oli Ukraina alpinist ja *skyrunning*'u tippsportlane.

Ta oli alpinismi imelaps. 21-aastaselt oli ta mägironijana tõusnud kahe üle 8000 m kõrguse mäe tippu.

*Skyrunning*'us on ta tulnud aastatel 2009–2010 Elbruse nõlvadel peetud kolmel rahvusvahelistel võistlusel esikolmikusse.

2012. aastal oli ta Dniprovski rahvusülikooli 4. kursuse üliõpilane.

Alpinism
--------

Ta hakkas mägironimist harrastama väga noorelt. 12-aastaselt ronis ta Elbruse nõlval, 16-aastaselt jõudis ta seitsmetuhandelise Lenini tippu.

Ta on tulnud Ukraina meistrivõistlustel alpinismis kõrgtõusude kategoorias kolmel korral esikolmikusse.

22. juulil 2011 tõusis ta koos Poola alpinisti Aleksandra Dzikiga Gasherbrum II (8034 m) tippu. Mõlema noore naismägironija karjääri jooksul oli see esimene kaheksatuhandeline. Samal aastal tõusis ta veel teiselegi Gasherbrumi mäemassiivis asuvale kaheksatuhandelisele. Mõlemad tipputõusud sooritas 21-aastane alpinist lisahapnikku kasutamata. Selle saavutuse eest nomineeriti ta 2011. aastal Venemaa alpinismiauhinna Terasingel saamiseks (auhinna saajate ringi kuuluvad SRÜ riikide alpinistid).

Ta oli meistrikandidaat alpinismis.

### Edukad tipputõusud

* 2006 – Lenini mäetipp (7134 m)
* 2007 – Ama Dablam (6814 m)
* 2008 – Han-Tengri (7010 m)
* 2009 – Korženevskaja (7105 m)
* 2011 – Gasherbrum II (8034 m), klassikaline marsruut, raskuskategooria 5B
* 2011 – Gasherbrum I (8080 m), marsruut loodeseinal, raskuskategooria 5B

Hukkumine
---------

2012. aasta veebruaris-märtsis tegutses ta mägigiidina Elbrusel. Ta oli kolmest alpinistist koosneva grupi tõusujuht. 2. märtsil tipult laskumisel halvenenud ilmaoludes eksis grupp õigelt teelt ja jäi kadunuks 5200 meetri kõrgusel. Üks grupi liige õnnestus päästjatel elusalt alla tuua ööpäev hiljem. Marija Hitrikova surnukeha leiti hiljem 4700 meetri kõrguselt.

Isiklikku
---------

Ka tema vanemad on alpinistid. Isa Vladimir Hitrikov võttis osa 1990. aastal NSV Liidu Lhotse ekspeditsioonist, ema Jelena Hitrikova on tõusnud kahele seitsmetuhandelisele.

Viited
------

1. 1 2 3 4  Мария Хитрикова – яркий метеорит в альпинизме. alpklubspb.ru
2. ↑  Gasherbrum II zdobyty! Ola Dzik i Jacek Teler na szczycie. 23.07.2011. wspinanie.pl
3. ↑  Спасатели обнаружили на Эльбрусе тело погибшей альпинистки из Украины. 4.03.2012. interfax.ru
4. ↑  НА ЭЛЬБРУСЕ ПОГИБЛА МАША ХИТРИКОВА, РОДСТВЕННИКИ ДЕНИСА ЛИСОВА ОТПРАВЯТСЯ НА ЕГО ПОИСКИ. 4sport.ua

Välislingid
-----------

* Памяти Маши Хитриковой. 40 дней. mountain.ru
**Kapitali esialgne akumulatsioon** (inglise keeles *previous accumulation*, saksa keeles *ursprüngliche Akkumulation*) on ajalooline protsess, mis loob eeldused kapitali akumulatsiooniks. 

Selle mõiste võttis kasutusele Adam Smith. Karl Marx käsitleb seda "Kapitali" I köite 24. peatükis "*Die sogenannte ursprüngliche Akkumulation*" (Niinimetatud esialgne akumulatsioon).

Kapitali esialgne akumulatsioon Marxi järgi
-------------------------------------------

Et kapitali akumulatsioon eeldab kapitali eelnevat olemasolu, siis tuleb eeldada kapitali kapitalistlikule akumulatsioonile eelnevat kapitali esialgset akumulatsiooni. 

Varasema teooria järgi, mida esitas teiste seas Adolphe Thiers, oli kunagi töökas, intelligentne ja säästlik eliit ning laisklev lumpen, kes eliidile kõik kätte mängis. Esimesed akumuleerisid rikkuse ja teistel ei jäänud enam muud müüa peale omaenda naha. Esimeste rikkus aina kasvab, kuigi nad on ammu lakanud tööd tegemast, teistel pole ikka midagi müüa peale iseenda. Tegelikult on kapitali esialgses akumulatsioonis suurt rolli mänginud ikestamine, röövmõrvad ja üldse vägivald. 

"Raha ja kaup ei ole mitte algusest peale kapital, nagu seda ei ole ka tootmis- ja elatusvahendid. Need tuleb kapitaliks muuta. See muutmine aga saab aset leida ainult teatud asjaoludel, mis on kokkuvõetult järgmised. Teineteisega peavad vastamisi asuma ja kokku puutuma kaks väga erinevat kaubaomanike sorti: ühelt poolt raha, tootmis- ja elatusvahendite omanikud, kes tahavad väärtuste summat, mida nad omavad, suurendada võõra tööjõu ostmise teel; teiselt poolt vabad töölised, oma tööjõu müüjad ning seetõttu töö müüjad. Vabad töölised kahes mõttes, et nad ise ei kuulu vahetult tootmisvahendite hulka nagu orjad, pärisorjad jne, ega ka kuulu nendele tootmisvahendid, vaid nad on nendest vabad, lahti ja ilma. Kaubaturu säärase polariseerumisega on kapitalistliku tootmise põhitingimused antud. Kapitalisuhe eeldab tööliste lahusust töö teostamise tingimuste omandist. Niipea kui kapitalistlik tootmine seisab omil jalul, ta mitte ainult ei säilita seda lahusust, vaid taastoodab seda aina kasvaval astmel. Nii et protsess, mis loob kapitalisuhte, ei saa olla midagi muud kui töölise lahutamise protsess tema töötingimuste omandist, protsess, mis ühelt poolt muudab ühiskondlikud elatus- ja tootmisvahendid kapitaliks, teiselt poolt vahetud tootjad palgatöölisteks. Nn esialgne akumulatsioon ei ole seega midagi muud kui tootja ja tootmisvahendite lahutamise ajalooline protsess. Ta nähtub "esialgsena", sest ta moodustab kapitali ja sellele vastava tootmisviisi eelajaloo."
Ajahn Sumedho
**Luang Por Sumedho** ehk **Ajahn Sumedho** (tai keeles อาจารย์สุเมโธ, kodanikunimega **Robert Karr Jackman**; sündinud 27. juulil 1934) on üks vanemaid ja auväärsemaid Tai metsatraditsiooni esindajaid läänemaailmas. 

Ta sündis USA-s Washingtoni osariigis Seattle'is. Ta ordineeriti mungaks 1967. aastal Tais Wat Pah Pongi kloostris ning aastatel 1967–1977 õppis ta sealsamas Ajahn Chah juures. 1975. aastal aitas ta Ajahn Chah'l rajada Tai metsatraditsiooni järgivat Wat Pah Nanachat kloostrit välismaalastele, olles ka selle esimeseks kloostriülemaks. 

Aastal 1977, külastades koos Ajahn Chah'ga Suurbritanniat ja nähes seal inimeste suurt huvi budismi vastu, julgustas Ajahn Chah teda sinna jäämagi harukloostri rajamiseks. Aastatel 1984–2010 oli Ajahn Sumedho kloostriülem Suurbritannias theravaada budismi kloostris *Amaravati Buddhist Monastery*.

Ajahn Sumedho õpetused paistavad silma oma lihtsuse ja praktilise maaläheduse poolest. Ta rõhutab vahetu intuitiivse taipamise tähtsust ja selle seostamist igapäevase eluga. Nagu enamus Tai metsatraditsiooni õpetajaid, hoidub ta intellektuaalsetest abstraktsioonidest ja keskendub eeskätt Buddha õpetuse praktilistele rakendustele, olles sealjuures tuntud oma kaasahaarava ja vaimuka stiili poolest.

Vaata ka
--------

* Ajahn Chah
* Tai metsatraditsioon

Kirjandus
---------

* *Cittaviveka*
* *Intuitive Awareness*
* *Mindfulness – The Path to the Deathless*
* *Now is the Knowing*
* *Sila and Religious Convention; Patience (BL103)*
* *The Four Noble Truths (Illustrated Edition)*
* *The Way it is*

Välislingid
-----------

* BuddhaNet entry on Ajahn Sumedho
* Biography of Ajahn Sumedho at Amaravati Buddhist monastery.
* Compilation of 108 mp3 talks or reflections given by Luang Por Sumedho from 1978 until 2010.
* Collection of 1,298 mp3 talks or the entire collection of Dhamma talks given by Luang Por Sumedho until 2014.
* Books by Ajahn Sumedho (online, in epub, mobi or pdf format)
* Mp3 talks by Ajahn Sumedho at dharmaseed.org
* Ajahn Sumedho's eBooks in English and other Languages.
* Ajahn Sumedho Interviewed
**Lääne-Eesti sademetehari** on rannikujoonega enam-vähem paralleelne suuremate sademetega vöönd (sademetehari) Mandri-Eesti lääneosas.

Teatud kaugusel rannajoonest, keskmiselt 20–60 km kaugusel, moodustub rannajoonega paralleelne suuremate sademetega vöönd. Väga selgelt esineb see vöönd Lääne-Eestis alates Nigula looduskaitsealast üle Soomaa ja Raplamaa lääneosa Harjumaale Keila lähistele välja.

Vööndist ida poole keskmine sademete hulk üldjuhul väheneb.

Sademeteharja tekkimise põhjus
------------------------------

Tuulepealsetel rannikualadel, seega eelkõige Eesti läänerannikul kasvab sademete hulk rannikult sisemaa poole. Merelt maismaale liikudes suureneb aluspinna konarsus hüppeliselt. Selle tagajärjel tugevneb märgatavalt õhu dünaamiline ja termiline turbulentsus, tekivad vertikaalsed õhuvoolud, moodustuvad pilved ja sageli sajab. Sel ajal kui rannikul on veel üsna kuiv, tekibki teatud kaugusel rannajoonest, sademetehari.

Viited
------

1. ↑  Kliimamuutuste mõjutuste hindamine. envir.ee. Lk 35.
2. 1 2 3  Andres Tarand, Jaak Jaagus, Ain Kallis. "Eesti kliima minevikus ja tänapäeval". Tartu: Tartu Ülikooli Kirjastus, 2013. Lk 423–424.
"press" suunab siia. Tehnikaseadme kohta vaata artiklit press (tehnika). Väliseesti ajalehe kohta vaata artiklit Press (ajaleht).
Raadioajakirjaniku töövahendid: mikrofon ja makk.
Eesti Rahvusringhäälingu telereporter Susann Kivi intervjueerib rektorikandidaat Margit Sutropi 2017. aastal Tartu ülikoolis
Tinast valatud trükiplaat Augsburgi MANi tehase muuseumis.
Ajakirjaniku töövahendid 20. sajandi lõpus ja 21. sajandi alguses.
**Ajakirjandus** ehk **press** on aktuaalsete sündmuste kohta informatsiooni kogumine, kontrollimine, analüüsimine ja esitamine. Ajakirjandusväljaande loominguline töötaja on ajakirjanik.

Arvatakse, et Prantsuse revolutsioon toimus tänu ajakirjanduse kaudu vaba teabe levitamisele.

Ajakirjandus Eestis
-------------------

 *Pikemalt artiklis Eesti ajakirjandus*
Trükimasin Augsburgis MANi muuseumis.
Käsitsi vändatav trükimasin Augsburgis MANi muuseumis.
Eestikeelse ajakirjanduse alguseks loetakse aastat 1766, mil Põltsamaal hakkas Peter Ernst Wilde väljaandel ilmuma arstiteadusliku sisuga lehekene "Lühhike öppetus, mis sees monned head rohhud teäda antakse...". Järjepideva ajakirjanduse ja lehelugemisharjumuse lõi Johann Voldemar Jannseni 1857. aastal asutatud Perno Postimees, millest mitme nime- ja asukohavahetuse järel kujunes Eesti vanim enam-vähem järjepidevalt ilmunud ajaleht (tänapäevane Postimees).

Vaata ka
--------

* ajakiri
* ajakirjanduslik skandaal
* ajakirjanike loend
* ajakirjanduseetika
* ajakirjandusžanrid
* aeglane ajakirjandus
* ajaleht
* andmeajakirjandus
* avalik-õiguslik juriidiline isik
* fotoajakirjandus
* huumoriajakirjandus
* intervjuu
* kodanikuajakirjandus
* kollane ajakirjandus
* konstruktiivne ajakirjandus
* loodusajakirjandus
* osaluseksperiment
* ringhääling
* teadusajakirjandus
* televisioon
* tsensuur
* uudis
* uuriv ajakirjandus
* valeuudis
* välismaa ajakirjade loend
* välismaa ajalehtede loend
* ajakirjandusvabaduse indeks

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Tsitaadid Vikitsitaatides: **Ajakirjandus** |

* Andres Herkel, "Allikakaitset tuleb kaitsta", Virumaa Teataja, 31. märts 2010
* Neeme Raud, "Taani ringhäälingu uudistejuht: ajakirjandus on kaaperdatud" ERR, 21. veebruar 2016
* Tiit Hennoste, "Peavoolumeedia ja prillikivi" Postimees Arvamus, 28. jaanuar 2017
**Lääne-Harju politseijaoskond** asub aadressil Rahumäe tee 6/1, Tallinn. Põhja prefektuuri Lääne-Harju politseijaoskonna tööpiirkonnad on Kristiine, Mustamäe, Haabersti ja Nõmme linnaosad ning 12 Harjumaa omavalitsust Keilast Paldiskini. 

Lääne-Harju politseijaoskond on üks kolmest Põhja prefektuuri territoriaalsest struktuuriüksusest. Teised kaks on Ida-Harju politseijaoskond ja Kesklinna politseijaoskond.

Lääne-Harju politseijaoskonnas töötab ligikaudu 250 inimest, jaoskonna koosseisus on menetlustalitus, patrullitalitus ning teenindustalitus. Samuti kuuluvad jaoskonna koosseisu kolm piirkonnagruppi Mustamäe-Kristiine piirkonnagrupp, Nõmme-Haabersti piirkonnagrupp ja Lääne-Harju piirkonnagrupp, kuhu kuuluvad elanikkonda ja piirkonna asutusi vahetult teenindavad piirkonna- ja noorsoopolitseinikud. 

Lääne-Harju politseijaoskonna teenindustalituse koosseisu kuuluvad ka teenindussaalid, mis asuvad aadressidel Paul Pinna tänav 4 ning A. H. Tammsaare tee 47.

Välislingid
-----------

Lääne-Harju politseijaoskond on esindatud ka 

* Facebookis ning
* Instagramis.
**Välisluure** on salajase informatsiooni kogumine välisriikidest. Info kogujat nimetatakse **luureagendiks** ehk spiooniks.

  

Välisluuret teostavad kõik luureametid (v.a vastuluureametid). Neid eristatakse kogutava info erialalisuse (sõjaväeluureametid koguvad sõjaväelist infot, sõjaväeluure alla liigitatav **mereväeluure**- sõjalaevastike ja sõjalaeva tehnika kohta jne.) ja info kogumisel kasutatava kogumisvahendi järgi (agentuurluure ja tehniline luure).

Välisriigis tegutsevat agentide võrku nimetatakse **residentuuriks**, seda juhtivat elukutselist luureohvitseri **residendiks**. Residentuurid jaotuvad **legaalseteks** ja **illegaalseteks** residentuurideks. Legaalne residentuur on seotud suursaatkonnaga, kus diplomaadiameti kattevarjus ja  diplomaatilise kaitse all olevad luureohvitserid juhivad agentide võrke. Illegaalsed residentuurid diplomaatilist katet ei kasuta. Ühes riigis võib suurtel luureametkondadel olla mitu erinevat üksteisest sõltumatut residentuuri.

Välisluure teostab ka vastuluuret välisriikides - s.t püüab leida informatsiooni kodumaal tegutsevate välisriikide spioonide kohta, samuti vastutab suursaatkondade luurealase kaitse eest.

Vaata ka
--------

* Kaitsepolitsei
* Luure
* Luureagentuur
* Luureamet
* Riigisaladus
* Salakuulamine
* Sideluure
* Spioon
* Sõjaväeluure
* Tehniline luure
* Tööstusspionaaž
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib juhuluuletajast; tema poja kohta vaata artiklit Reiner Brockmann noorem* |

---

Aleksandriinis koostatud eestikeelne pulmalaul
**Reiner Brockmann** (esineb ka nimekujude all **Brocmann, Brockman** ning **Broocmann**; 28. aprill 1609 Schwaan-Gränzdorf, Mecklenburg – 29. november 1647 (vkj) Kadrina, Virumaa) oli pastor, luuletaja ja tõlkija. 1637. aastal avaldas ta esimese teada oleva eestikeelse luuletuse, silprõhulise lõppriimidega pulmalaulu, mis on ühtlasi vanim teada olev eestikeelne ilukirjandusteos.

Elulugu
-------

Ta sündis Schwan-Gränzdorfis (praeguse haldusjaotuse järgi Mecklenburg-Vorpommerni liidumaal). Ta õppis Hamburgi gümnaasiumis, seejärel immatrikuleeriti oktoobris 1623 Rostocki ülikooli. Ta oli aastatel 1634–1638 Tallinna gümnaasiumis kreeka keele professor, lahkus 12. veebruaril 1639 (lahkumisel peetud kõne "Discursus Valedictorius – De Natur et Constitutio historiae" trükiti Tallinnas Heinrich Westphali trükikojas). 

Reiner Brocmann oli aastatel 1639–1647 Kadrina Katariina koguduse õpetaja. Eestimaa konsistooriumi assessoriks ning Narva-Alutaguse praostkonna ja Viru praostkonna abipraostiks sai ta juulis 1642, praostiks valiti 26. veebruaril 1643.

Isiklikku
---------

Reiner Brocmanni isa, magister Reiner Brockmann (1568–1626), oli pastor Schwanis, Gränzdorfis ja Wigendorfis (Mecklenburgis); poeg Reiner Brocmann (u.1640–1704), oli Laiuse Püha Jüri koguduse pastor; pojapoeg Reiner Broocmann (1677–1738) oli pastor Laiusel, sõjaväeõpetaja, hiljem pastor Norrköpingis.

Herbert Salu romaanid
---------------------

Reiner Brocmanni elukäigu ainetel on Herbert Salu kirjutanud romaanid "Lasnamäe lamburid" (Lund 1978) ja "Siiditee serval" (Lund 1986), mõlemad romaanid koos ilmusid aastal 2000 (Eesti Raamat, Tallinn) Eesti romaanivara sarjas.

Teosed
------

* "Teosed. Opera. Werke" (tekst eesti, saksa, ladina ja kreeka keeles; kokkuvõte ja sisukord saksa ja inglise keeles). Koostanud ja toimetanud Endel Priidel. Ilmamaa, Tartu 2000, 436 lk

Viited
------

1. ↑  Liivi Aarma. Põhja-Eesti vaimulike lühielulood 1525–1885 Tallinn 2007

Kirjandus
---------

* Kaja Altof, "Reiner Brockmann Tallinnas ja "Lasnamäe lamburid"" – Looming 1987, nr 11, lk 1556–62
* Biograafilist Reiner Brockmanni kohta (kommenteerinud Kaja Altof) – Keel ja Kirjandus 1987, nr 12, lk 739–742
* Endel Priidel, "Tagaotsitav Reiner Brockmann" – Akadeemia 1995, nr 7, lk 1403–13
* Kristiina Ross, "Reiner Brockmann – vaimulik tõlkija või Lasnamäe lambur" – Vikerkaar 2001, nr 4, lk 86–90
* Jana Orion, Kristi Viiding, "Se keick / kumb igganess magister Brockmann teggi..." (Brockmanni teoste arvustus) – Keel ja Kirjandus 2001, nr 11, lk 797–805
* Reet Neithal, "Reiner Brockmannist ja eesti (tõlke)luule vanusest" – Keel ja Kirjandus 2005, nr 2, lk 92–98

Välislingid
-----------

* Hasso Krull, Elamus: Reiner Brockmann, "Teosed" – Eesti Ekspress 11. september 2003, lk B8
* Marju Lepajõe, "Reiner Brockmanni värsside vältimatusest" (pdf-formaadis) – Keel ja Kirjandus 2009, nr 10, lk 758–776
**Eestimaa Päästekomitee** (ka **Eestimaa Päästmise Komitee**) oli 19. veebruaril 1918 loodud Eesti riigivõimuorgan. 

Eestimaa Päästekomitee loodi Eesti Maanõukogu Vanematekogu otsusega 19. veebruaril 1918 olukorras, kus Nõukogude Venemaa väeüksused, kelle toel püsis Eestimaa Nõukogude Täitevkomitee kontrolli all olev nn Nõukogude Eesti, olid Eestist lahkumas ning Saksa armee lähenemas. Eestimaa Päästekomiteele anti kogu riiklik võim Eestis. Päästekomitee liikmed olid Konstantin Päts (Eesti Maarahva Liit), Jüri Vilms (Eesti Tööerakond) ja Konstantin Konik (Eesti Tööerakond). Kõigil Päästekomitee liikmetel oli võrdne staatus. Paljud allikad[*viide?*] nimetavad siiski Konstantin Pätsi Päästekomitee esimeheks. 

19. veebruar 1918 võeti ka vastu otsus iseseisva Eesti Vabariigi väljakuulutamise kohta, mis toimus Manifestiga kõigile Eestimaa rahvastele 24. veebruaril. Nõukogude ja Saksa okupatsiooni tingimustes tegutses Päästekomitee konspiratiivselt ning kasutas varjamiseks Tallinnas, Suur-Tartu maantee 11 asuvat konspiratiivkorterit, kus ka töötati välja iseseisvusmanifest. 

24. veebruaril 1918 nimetas Päästekomitee ametisse 13-liikmelise Eesti Ajutise Valitsuse eesotsas Konstantin Pätsiga.

Vanematekogu otsus Päästekomitee loomisest
------------------------------------------

Maanõukogu Vanematekogu otsustas 19. veebruaril 1918:
Asutada kolmeliikmeline Eestimaa Päästekomitee, kelle kätte kuni normaalsete olude loomiseni kõik riiklik võim anda. Päästekomitee liikmeteks valida K. Päts, J. Vilms ja K. Konik. 

* Konstantin PätsKonstantin Päts
* Jüri VilmsJüri Vilms
* Konstantin KonikKonstantin Konik

Viited
------

1. ↑  Wanematekogu otsus Päästekomitee loomisest, Riigi Teataja, nr. 1, 27 november 1918
2. ↑  RT 1918, 1

Välislingid
-----------

* Eesti Vabariigi 20. aastapäeval lipuehtes majake Tartu maanteel, kus asetses Päästekomitee. Aeg 24.02.1938, FOTIS, EFA.2.0.27799
Vladimir Giljarovski Sergei Maljutini maalil (1915)
**Vladimir Giljarovski** (vene keeles *Владимир Алексеевич Гиляровский*; 26. november / 8. detsember 1855 Vologda kubermang – 1. oktoober 1935 Moskva) oli vene ja nõukogude kirjanik, ajakirjanik ja Moskva koduloolane.

Ta sündis 1855. aastal Vologda kubermangus, tema isa oli krahv Olsufjevi mõisas abimetsaülem. 1865. aastast õppis Vologda gümnaasiumis.

1871. aasta juunis pärast ebaõnnestunud eksamit põgenes ta kodunt ilma passi ja rahata. Leidis Jaroslavlis tööd burlakina: 20 päevaga mööda Volgat Kostromast Rõbinskisse. Aastatel 1871–1881 reisis ta mööda Venemaad, proovides paljusid ameteid. 

1881. aastal asus Giljarovski elama Moskvasse, kus ta töötas ajakirjanikuna. Ta kirjutas ülevaateid avalikkuse tähelepanu pälvinud sündmustest ning osales oma aja teatri- ja kirjanduselus. 1884. aastast tegi kaastööd ajalehele Russkije Vedomosti, lisaks kirjutas artikleid ka ajakirjale Russkaja Mõsl, ajalehtedele Russkoje Slovo ja Golosa Moskvõ.
**Välis-Eesti** oli 1944–1995 Stockholmis ilmunud Rootsi eestlaste ajaleht. 

Ajalehe Välis-Eesti idee andsid Jüri Uluots, Edgar Kant ja Johannes Klesment. Tegelikuks ajalehe hingeks oli ja toimetajaks hakkas Edgar V. Saks. 

Esimene number ilmus 29. oktoobril 1944, päev pärast Teataja esimest numbrit. 

Toimetuse sekretär oli Valev Uibopuu. Pärast peatoimetaja Saksamaale kolimist vastutasid lehe väljaandmise eest Martin Kuldkepp, Madis Üürike, Heinrich Laretei, Vello Ugandi jpt. Hiljem vastutas ajalehe majanduse eest Lembit Kriisa, toimetaja oli Vello Pekomäe. 

1944–1975 ilmus ajaleht ebaregulaarselt, 1976–1988 ilmus 12 numbrit aastas ja 1989–1995 ilmus taas ebaregulaarselt.

Aastatel 1949, 1957, 1964 ja 1969 peeti Välis-Eesti ja Teataja vahel ühinemisläbirääkimisi. Lõpuks jõuti arusaamisele, et mitme eri tsentrumi olemasolu polegi vahest kõigi raskuste põhjuseks, vaid selle algmed asuvad sügavamal.

Viited
------

1. 1 2  Välis-Eesti (ajaleht) E-kataloogis ESTER (vaadatud 25.06.2017)
2. ↑  Bernard Kangro (1976). *Eesti Rootsis*. Lund.

Välislingid
-----------

* Välis-Eesti (ajaleht) E-kataloogis ESTER
**Ajakonstant** on eksponentsiaalselt muutuvat siirdeprotsessi (s.o ühest püsiolekust teise püsiolekusse üleminekut) kirjeldav suurus. Ajakonstant määrab ajavahemiku, mille kestel siirdeprotsessi iseloomustav parameeter muutub e (2,71828…) korda. Ajakonstandi tähis on kreeka täht *τ* (tau).

 Pinge *V*C muutumine kondensaatoril toite sisselülitamise järel
Pinge muutumine jadatakistil
Elektrotehnikas määrab ajakonstant näiteks selle, kui kiiresti laadub või tühjeneb kondensaator mahtuvusega *C* läbi jadamisi (järjestikku) ühendatud takisti, mille takistus on *R*. Niisuguse jadaahela ajakonstant 

{\displaystyle \tau =RC.}
Kondensaatori laadimisel suureneb tema pinge vastavalt valemile

{\displaystyle u(t)=U\_{\mathrm {max} }\left(1-e^{-{\frac {t}{\tau }}}\right).}
Kui näiteks laadida kondensaatorit mahtuvusega 1 µF = 10‒6 faradit läbi takistuse 1 MΩ = 106 oomi, siis on ajakonstant *τ* = 10‒6•106 = 1 sekund. Toiteallika pingel 10 volti laadub kondensaator siis 3 sekundi kestel pingeni

{\displaystyle u=10\left(1-e^{-{\frac {3}{1}}}\right)=9,5} volti.
Tabelis on antud kondensaatori pinge ligikaudsed väärtused protsentides toitepingest (laadimisel) ja laetud kondensaatori algpingest (tühjendamisel).

| Laadimisel | Tühjenemisel |
| --- | --- |
| 1 • *τ* ≈ 63,2% | 1 • *τ* ≈ 36,8% |
| 2 • *τ* ≈ 86,5% | 2 • *τ* ≈ 13,5% |
| 3 • *τ* ≈ 95,0% | 3 • *τ* ≈ 4,98% |
| 4 • *τ* ≈ 98,2% | 4 • *τ* ≈ 1,83% |
| 5 • *τ* ≈ 99,3% | 5 • *τ* ≈ 0,674% |

Välislingid
-----------

* Voltage and current calculations
**Kindralleitnant-insener** (vene keeles генерал-лейтенант-инженер) oli NSV Liidu relvajõududes aastatel 1971–1984 kehtinud sõjaväeline auaste kõigi väeliikide tehnilise teenistuse juhtivkoosseisule, mille analoog Venemaa Föderatsiooni relvajõududes on kindralleitnant.

Kindralleitnant-insenerist kõrgem auaste oli kindralpolkovnik-insener. Kindralleitnant-insenerist madalam auaste oli kindralmajor-insener. 

Kindralleitnant-inseneri auastme eelkäija oli insenertehnilise teenistuse kindralleitnant. Kui viimane kaotati, anti kõigile auastme kaotamise hetkel elus olnud aukraadi omanikele kindralleitnant-inseneri auaste.

Nõukogude armees vastas kindralleitnant-insenerile kindralleitnandi auaste.

1984. aastal kindralleitnant-inseneri auaste kaotati. Kõigile auastme kaotamise hetkel elus olnud aukraadi omanikele anti kas kindralleitnandi või lennuväe kindralleitnandi auaste.

Kindralleitnant-insenere
------------------------

* Jevgeni Negin, tuumarelvakonstruktor
* Aleksandr Štšukin, raadiotehnikateadlane
Dennis Ritchie aastal 2011 
**Dennis MacAlistair Ritchie** (9. september 1941 – 12. oktoober 2011) oli USA arvutiteadlane. 

Märkimisväärne on tema osalus Multicsi ja UNIX-i operatsioonisüsteemide arendamisel. 1971 koostasid Dennis Ritchie ja Ken Thompson UNIX-i kasutaja käsiraamatu.

Ritchie oli ettevõtte Lucent Technologies System Software juht. Ta jäi 2007. aastal pensionile.

Richiet teatakse rohkem programmeerimiskeele C peamise autorina. Seda keelt kasutatakse paljudes rakendustes, operatsioonisüsteemides ja manussüsteemides ning tema mõju on näha enamikus C-st hiljem välja töötatud programmeerimiskeeltes.

Autasud
-------

1983 pälvisid Richie ja Thompson Turingi auhinna geneeriliste operatsioonisüsteemide teooria väljatöötamise ja eriti UNIX-i kasutuselevõtmise eest. Seda auhinda antakse välja igal aastal tavaliselt ühele inimesele ja seda peetakse Nobeli auhinnaks infotehnoloogia vallas.

1998 määras USA president Bill Clinton Ritchiele ja Thompsonile ühiselt tehnoloogia ja innovatsiooni riikliku medali UNIX-i ja programmeerimiskeele C leiutamise eest. Seda medalit antakse ainult USA kodanikele, keskmiselt seitse tükki aastas ja tavaliselt üksikisikutele.

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Dennis Ritchie** |

* Dennis Ritchie koduleht
* Dennis Ritchie obituary
**Aadu Birnbaum** (17. veebruar 1938 – 7. detsember 2017) oli eesti pillimees, laululooja ja kontserdikorraldaja.

Ta mängis paljusid pille ja lõi kümneid populaarseid meloodiaid, millest paljudele kirjutas ta ise sõnad. Oma lemmikžanriks pidas ta džässi ning saksofonistina mängis läbi suure osa svingiklassikast. 

Muude ametite hulgas oli ta AS Tartu Laululava muusikatoimetaja ja Tartu džässiklubi president. 

Tema loodud ansamblid Ratex, Viljandi jazzsekstett ja Holarid esinesid edukalt konkurssidel ja festivalidel ning nende kontserditurneed ulatusid ka piiri taha. 

Ta noppis auhindu Eesti Raadio estraadilaulude võistluselt ja ka sellistelt konkurssidelt nagu «Meri, mehed ja maa» ning Valge Daami lauluvõistlus. Tema laule on laulnud näiteks Georg Ots, Kalmer Tennosaar, Uno Loop, Vello Orumets, Ivo Linna, Ervin Lillepea, Toivo Nikopensius, Olev Vestmann, Neeme Konsa ning Heli ja Tiit Koppel, samuti ansamblid MTJ ja Seelikukütid.

2015. aastal ilmus trükist Aadu Birnbaumi «Laulud ja pillilood».

Viited
------

1. ↑  
	* Suri laululooja Aadu Birnbaum, Tartu Postimees, 8. detsember 2017

Välislingid
-----------

* Jälle kui on jõuluöö
**Marija Vassiljevna Saidõkulova**, sünninimi **Marija Kolmogorova**, (vene keeles Мария Васильевна Сайдыкулова; sündinud 5. jaanuaril 1955 Kobjai rajoonis Jakuudi ANSV-s) on jakuudi balletitantsija ja ballettmeister, Sahha teeneline kunstnik.

Ta on 1997. aastast Sivtsev-Omollooni nimelise riikliku ooperi- ja balletiteatri peaballettmeister.

Arktika Riiklikus Kunstide ja Kultuuri Instituudi teatrikunstikateedri õppejõuna õpetab ta koreograafilise kompositsiooni aluseid, koreograafia meisterlikkust ja balletiteatri näitlejameisterlikkust.

Haridus- ja töökäik
-------------------

Ta on lõpetanud Novosibirski riikliku koreograafiakooli (alustas seal õpinguid 1965. aastal). 1975. aastal asus ta balletiartistina tööle Jakutski muusikateatrisse (praegu Sivtsev-Omollooni nimeline riiklik ooperi- ja balletiteater).

Ta lõpetas 1997. aastal Moskvas GITIS-e režiiteaduskonna ballettmeistriosakonna. Samast aastast on ta riikliku ooperi- ja balletiteatri peaballettmeister.

Tunnustus
---------

* Sahha (Jakuutia) Vabariigi teeneline kunstnik

Isiklikku
---------

Tema abikaasa Essen Saidõkulov on endine balletitantsija, kes 1980. aastatel tuli tööle Jakutski muusikateatrisse. Praegu on ta ettevõtja ja kirgiisi diasporaa esimees Sahhas.Nende tütar Sardana Saidõkulova lõpetas 2006. aastal Jakutski koreograafiakooli ning töötab Riiklikus ooperi- ja balletiteatris balletisolistina.

Viited
------

1. 1 2 3  Сайдыкулова (Колмогорова) Мария Васильевна. namlib.ru
2. ↑  Государственный театр оперы и балета Республики Саха. old.sakha.gov.ru
3. 1 2 3  Гастроли якутского государственного театра оперы и балета в Нерюнгри. nerungri.ru
4. ↑  Преподаватели и дисциплины кафедры театрального искусства. agiki.ru
5. ↑  Прекрасным принцем мне является балет. ona-plus.ru
6. ↑  Эсен Сайдыкулов: «Киргизы – потомки Аммосова». news.ykt.ru
7. ↑  Выпускники. sakhaballet.ru

Välislingid
-----------

* Мария Сайдыкулова расскажет о премьере якутского балета "Полевой цветок". sakhalife.ru, 10. juuni 2015
* Прекрасным принцем мне является балет. ona-plus.ru, 22. märts 2017