recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
|  |
| --- |
|  |
| Kuld | 1994 | 4×7,5 km teatesõit |
| Kuld | 1998 | 4×7,5 km teatesõit |
| Hõbe | 1994 | 20 km laskesuusatamine |
| Hõbe | 2002 | 4×7,5 km teatesõit |
| Hõbe | 2002 | 20 km laskesuusatamine |

**Frank Luck** (sündinud 5. detsembril 1967 Schmalkaldenis) on endine saksa laskesuusataja, kahekordne olümpiavõitja ja kolmekordne olümpiahõbe.

Olümpiamängud
-------------

1988. aasta taliolümpiamängudel Calgarys oli ta 10 kilomeetris 6.

1992. aasta taliolümpiamängud jäid tal vahele, sest ta haigestus mumpsi.

1994. aasta taliolümpiamängudel Lillehammeris oli ta 10 kilomeetris 6. teatesõidus 1. ja 20 kilomeetris 2.

1998. aasta taliolümpiamängudel Naganos oli ta 10 kilomeetris 6. ja teatesõidus 1.

2002. aasta taliolümpiamängudel Salt Lake Citys oli ta 10 kilomeetris 29. teatesõidus 2. jälitussõidus 11. ja 20 kilomeetris 2.

Maailmameistrivõistlused
------------------------

1989 Austrias Feistritzis oli ta 10 kilomeetris ja teatesõidus 1. ning 20 kilomeetris 4.

1990 NSV Liidus Minskis oli ta meeskondlikult 1. 10 kilomeetris 5. teatesõidus 3. ja 20 kilomeetris 6.

1991 Soomes Lahtis oli ta 10 kilomeetris 2. ja teatesõidus 1.

1993 Bulgaarias Borovečis oli ta meeskondlikult 1. teatesõidus 3. ja 20 kilomeetris 10.

1995 Itaalias Anterselvas oli ta 10 kilomeetris 7. teatesõidus 1. ja 20 kilomeetris 11.

1996 Saksamaal Ruhpoldingis oli ta meeskondlikult 6. 10 kilomeetris 33. teatesõidus 2. ja 20 kilomeetris 8.

1997 Slovakkias Osrblies oli ta 10 kilomeetris 7. teatesõidus 1. ja jälitussõidus 9.

1999 Soomes Kontiolahtis oli ta 10 kilomeetris 1. teatesõidus 4. ja jälitussõidus 2.

2000 Holmenkollenis oli ta 10 kilomeetris 4. jälitussõidus 1. ühisstardis 17. ja 20 kilomeetris 3.

2001 Sloveenias Pokljukas oli ta 10 kilomeetris 11. jälitussõidus 17. ja ühisstardis 22.

2003 Venemaal Hantõ-Mansiiskis ja 2004 Oberhofis oli ta teatesõidus 1. (sellega lõpetas karjääri).

Maailma karikas
---------------

Maailma karika etappidel on ta 17. märtsi 2002 seisuga olnud 142 korda 25 parema seas. Ta on 21 etappi võitnud (neist 10 individuaalselt), olnud 21 korda teine (neist 15 individuaalselt) ja 16 korda kolmas (neist 11 individuaalselt).

Tabavus lamades 91% ja püsti 88%.

Maailma karika kokkuvõttes oli ta 1994 ja 1999 3.

Isiklikku
---------

Kasv 179 cm, kaal 77 kg (2002). Haridus: tehnikum. Elab Springstilles. Abielus, 2 tütart. Hobideks nimetab jahti ja koeri. Laskesuusatab alates 1980. Teatesõidus eelistab viimast vahetust.

Vaata ka
--------

* Laskesuusatamine 1988. aasta taliolümpiamängudel
* Laskesuusatamine 1994. aasta taliolümpiamängudel
* Laskesuusatamine 1998. aasta taliolümpiamängudel
* Laskesuusatamine 2002. aasta taliolümpiamängudel

Välislingid
-----------

* Koduleht
**Veepall 1968. aasta suveolümpiamängudel** Méxicos 14.–26. oktoobrini.

Olümpiavõitja 1964: Ungari.  
15 meeskonda.

Austraalia kvalifitseerus olümpiamängudele, kuid otsustas mitte osaleda. Sportlased hankisid omal käel piletid ja elukoha Méxicos. Austraalia Olümpiakomitee kaebas ROK-ile ja Austraalia meeskonnal ei lubatud võistelda.

A-alagrupp
----------

| Nr | Riik | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | Väravad | Punkte | Koht |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | Brasiilia |  | 2:9 | 5:10 | 6:6 | 2:8 | 2:8 | 5:10 | 22:51 | 1 | 7. |
| 2 | Kuuba | 9:2 |  | 7:6 | 4:3 | 1:7 | 4:11 | 6:6 | 31:35 | 7 | 4. |
| 3 | Saksa FV | 10:5 | 6:7 |  | 5:3 | 4:6 | 3:6 | 5:7 | 33:34 | 4 | 5. |
| 4 | Hispaania | 6:6 | 3:4 | 3:5 |  | 1:7 | 0:5 | 7:10 | 20:37 | 1 | 6. |
| 5 | Ungari | 8:2 | 7:1 | 6:4 | 7:1 |  | 6:5 | 5:1 | 39:14 | 12 | 1. |
| 6 | NSV Liit | 8:2 | 11:4 | 6:3 | 5:0 | 5:6 |  | 8:3 | 43:18 | 10 | 2. |
| 7 | USA | 10:5 | 6:6 | 7:5 | 10:7 | 1:5 | 3:8 |  | 37:36 | 7 | 3. |

B-alagrupp
----------

| Nr | Riik | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | Väravad | Punkte | Koht |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | Saksa DV |  | 11:4 | 8:3 | 4:5 | 8:0 | 12:4 | 19:2 | 4:4 | 66:22 | 11 | 3. |
| 2 | Kreeka | 4:11 |  | 5:9 | 2:6 | 7:8 | 8:11 | 7:6 | 1:11 | 34:62 | 2 | 7. |
| 3 | Holland | 3:8 | 9:5 |  | 3:3 | 9:1 | 8:1 | 6:3 | 4:7 | 42:28 | 9 | 4. |
| 4 | Itaalia | 5:4 | 6:2 | 3:3 |  | 9:2 | 10:5 | 10:1 | 5:4 | 48:21 | 13 | 1. |
| 5 | Jaapan | 0:8 | 8:7 | 1:9 | 2:9 |  | 6:3 | 7:4 | 2:17 | 26:57 | 6 | 5. |
| 6 | Mehhiko | 4:12 | 11:8 | 1:8 | 5:10 | 3:6 |  | 3:3 | 0:9 | 27:56 | 3 | 6. |
| 7 | AÜE | 2:19 | 6:7 | 3:6 | 1:10 | 4:7 | 3:3 |  | 2:13 | 21:65 | 1 | 8. |
| 8 | Jugoslaavia | 4:4 | 11:1 | 7:4 | 4:5 | 17:2 | 9:0 | 13:2 |  | 65:18 | 11 | 1. |

Kohamängud
----------

### 9.–12. kohale

Saksa FV – Mehhiko 6:3  

Hispaania – Jaapan 5:0

### 5.–8. kohale

USA – Holland 6:3  

Saksa DV – Kuuba 8:2

### Poolfinaalid

Jugoslaavia – Ungari 8:6  

NSV Liit – Itaalia 8:5

**Viimase koha mäng**: Brasiilia – Araabia Ühendemiraadid 5:3  

**13. koha mäng**: Kreeka – Brasiilia 5:2  

**11. koha mäng**: Mehhiko – Jaapan 5:4  

**9. koha mäng**: Hispaania – Saksa FV 7:5  

**7. koha mäng**: Holland – Kuuba 8:5  

**5. koha mäng**: USA – Saksa DV 6:4  

**Pronksimäng**: Ungari – Itaalia 9:4 (või 6:4)  

**Finaal**: Jugoslaavia – NSV Liit 13:11 (normaalaeg 11:11)

1. Jugoslaavia: Ozren Bonačič, Dejan Dabovič, Zdravko Hebel, Zoran Jankovič, Ronald Lopatny, Uroš Marovič, Miroslav Poljak, Dorde Perišič, Mirko Sandič, Karlo Stipanič, Ivo Trumbič.  

2. NSV Liit: Juri Grigorovski, Boriss Grišin, Vadim Guljajev, Leonid Ossipov, Vladimir Semjonov, Aleksandr Sidlovski, Vjatšeslav Skok, Oleg Vovin, Aleksei Barkalov, Aleksandr Dolgušin, Givi Tšikvanaja.  

3. Ungari: András Bodnar, Zoltan Dömötör, László Felkal, János Konrad, Ferenc Konrád, Mihaly Mayer, Endre Molnár, Denes Pocsik, László Sarosi, János Steinmetz, István Szivos.
Estuaar ja rannikuvesi on veeökosüsteemi osad
**Veeökosüsteem** ehk **akvaatiline ökosüsteem** on veekeskkonnaga seotud ökosüsteem. Seal elavad elukooslused on sõltuvad nii üksteisest kui ka nende elukeskkonnast – veest.

Kõige laiemalt saab eristada kahte veeökosüsteemi: mereökosüsteem ja mageveeökosüsteem, mõnikord räägitakse ka ranniku- ja estuaariökosüsteemist.

Veeökosüsteemid on keskkonna jaoks mitmes mõttes tähtsad. Neis toimub aineringlus, nad puhastavad vett, nad takistavad üleujutusi ja vähendavad nende mõju, neis läheb pinnavesi uuesti ringlusse, nad moodustavad elukeskkonna paljudele eluvormidele. Veeökosüsteeme kasutavad inimesed puhkamiseks ja eriti tähtsad on veeökosüsteemid turismi jaoks.

Veeökosüsteemi seisund halveneb, kui surve temale ületab veeökosüsteemi taluvusvõime. Surve ökosüsteemile võib olla nii füüsikaline, keemiline kui bioloogiline. Füüsikalised muudatused hõlmavad veetemperatuuri, veevoolu ja valgustatust. Keemilised muudatused hõlmavad bioaktiivsete toitainete, hapnikku tarbivate ainete ja mürkainete ökosüsteemi juurdetuleva koguse muutumist. Bioloogilised muudatused hõlmavad olemasolevate liikide hävitamist ja võõrliikide sissetoomist. Sealjuures on väga oluline inimasustuse suuruse muutumine.

Vaata ka
--------

* maismaaökosüsteem
**Rakvere elementaarkool** oli kreisilinnas Rakveres tegutsenud õppeasutus (elementaarkool).

1802. aastal loodi Venemaa Rahvahariduse Ministeerium ja korraldati ümber kogu Venemaa keisririigi haridussüsteem. 1803. aastal kinnitatud rahvahariduse esialgsete eeskirjade ja neid täpsustava ülikoolidele alluvate koolide määrustik seadustasid linnades üheklassiliste elementaarkoolide ja kolmeklassiliste kreiskoolide asutamise. Kreiskooli eelastmena asutati elementaarkool, mis paiknes aadressil Pikk 29. Õppemaksu suuruseks oli kümme rubla aastas ja koolis töötas üks-kaks õpetajat. 

Rakvere linn omandas Rakvere elementaarkooli hoone 19. sajandi II poolel. Pikk tänav 29 hoone valmimisaeg oli 1865. ja 1872. aastal omandas kinnistu Rakvere linn elementaarkooli tarvis. Õppetöö toimus elementaarkoolis reeglina saksa keeles ja oli maksuline.

Rakvere elementaarkooli juhatas aastatel 1876–1786 Juhan Kunder, 1905–1906 Ernst Peterson-Särgava.

1880. aastatest hakati linnade ülalpeetavaid elementaarkoole nimetama linnaalgkoolideks, eristamaks neid kroonualgkoolidest. 17. mail 1887 vastu võetud ajutised täiendavad määrused algkoolide juhtimise kohta Liivi-, Kura- ja Eestimaa kubermangus täpsustasid koolide juhtimis- ja järelevalveorganite tegevust ning linnaalgkoolides nähti ette venekeelne õpetus alates esimesest õppeaastast, õppeaeg pikenes neljale aastale. Õppetöö oli maksuline.

1912. aastal anti hoone Rakvere poeglaste kroonugümnaasiumile ja elementaarkool kolis maja Pikk tänav 64 II korrusele.

Vaata ka
--------

* Rakvere Kreiskool

Viited
------

1. ↑  Olav Mäe, 415 aastat hariduselu algusest Rakveres, virumaateataja.postimees.ee, 28. september 2012
2. ↑  Rakvere elementaarkooli hoone kultuurimälestiste riiklikus registris (vaadatud 10.007.2022)
**Rakvere Reaalkool**, endine **Rakvere Reaalgümnaasium ja Rakvere 3. Keskkool**, on Lääne-Viru maakonnas Rakveres asuv üldhariduskool.

Ajalugu
-------

Kooli loomise alus oli Eesti NSV Ministrite Nõukogu otsus 24. juulist 1972. Hoone ehitati Pagusoo äärde endise katoliku kiriku kohale, ehitaja oli Rakvere MEK. Koolimaja ehitati tüüpprojekti järgi 1392 õpilasele (32 klassikomplekti), õpetajate tuba oli planeeritud 40 õpetajale.

### Rakvere 3. Keskkool

Kool avati 1. septembril 1973 Rakvere I ja II 8-klassilise kooli baasil. Sel päeval tulid Tartu ja Johannes Vares-Barbaruse tänava koolimaja juurest õpilaste kolonnid uue koolimaja juurde. Tseremoonia avas haridusosakonna juhataja Lembit Kõrgessaar, sümboolse võtme võttis vastu direktor Matti Piirimaa.

Kooli esimesel tegevusaastal õppis koolis 1159 õpilast kokku 33 klassikomplektis, 2002/2003. õppeaastal oli neid vastavalt 1163 ja 36. Kõige rohkem õpilasi oli koolis 1984/85. õppeaastal – 1400, klassikomplekte oli 1987/88. õppeaastal – 43 komplekti. Esimesel õppeaastal oli koolis 57 õpetajat. Süvendatult õpetati keemiat, saksa keelt, vene keelt, oli ka raadiotehnika kallakuga klass. Esimene lend lõpetas kevadel 1975.

### Rakvere Reaalkool

Rakvere Reaalgümnaasium nimetati 29. augustil 2022 Rakvere Reaalkooliks.

### Rakvere Reaalgümnaasium

Rakvere 3. Keskkool nimetati 22. veebruaril 1995 Rakvere Reaalgümnaasiumiks.

Direktorid
----------

* 1973–1987 Matti Piirimaa, kes varem töötas Rakvere Internaatkoolis õppealajuhatajana ning 1987. aastal asus tööle Rakvere haridusosakonna juhatajana
* 1987–1996 Aare Treial, kes varem töötas Elva õhtukeskkooli direktorina ning 1996. aastal siirdus Luunja Keskkooli direktoriks
* 1996–... Martti Marksoo, kes varem töötas samas koolis geograafia ja majandusõpetuse õpetajana

Tähtpäevad
----------

2003. aasta kevadel tähistas Rakvere Reaalkool 30. aastapäeva. Pidustused kulmineerusid kooli juubelinädalaga 21.–26.04.2003.

2008. aasta 14.–20. aprillil tähistas Rakvere Reaalkool juubelinädalaga 35. aastapäeva.

2013. aasta 22.–27. aprillil tähistas Rakvere Reaalkool juubelinädalaga 40. aastapäeva.

Välislingid
-----------

* Kooli koduleht
**Frank Sinatra** (sünninimega **Francis Albert Sinatra**; 12. detsember 1915 Hoboken, New Jersey osariik – 14. mai 1998 Los Angeles California osariik) oli USA laulja ja Oscari võitnud näitleja, keda on tihti nimetatud 20. sajandi USA parimaks meessoost poplauljaks. 

Sinatra mõlemad vanemad olid itaalia immigrandid: isa Anthony (Saverio Antonino Martino Sinatra) oli pärit Lercara Friddist Sitsiilias ja ema Dolly (Natalina Maria Vittoria Garaventa) oli Lumarzost Liguurias. Dolly vanemad ei kiitnud tütre abielu sitsiillasega heaks, mispeale nad abiellusid salaja 14. veebruaril 1914. 

Läbi seitsme kümnendi kestnud karjääri jooksul salvestas Sinatra suure hulga klassikalisi albumeid nagu "In the Wee Small Hours", "Songs For Swingin' Lovers", "Come Fly With Me", "Only the Lonely" ja "September of My Years" koos mitmete tuntud lauludega nagu "My Way", "New York, New York", "Strangers in the Night" ja "It Was a Very Good Year". 

Tema plaate on müüdud rohkem kui 250 miljonit; Sinatra ja tema muusika on jätkuvalt populaarsed ka praegu.

Näitlejana muutus ta kõrgelt hinnatuks oma esinemistega filmides nagu "From Here to Eternity" ("Siit igavikku"; 1953), "The Man with the Golden Arm", "Suddenly", "Pal Joey", "Ocean's Eleven", ja "The Manchurian Candidate".

Aastal 1965 pälvis ta Grammy elutööauhinna ja aastal 1971 anti talle Cecil B. DeMille'i nimeline elutööauhind.

Frank Sinatra, 1947

Vaata ka
--------

* Sinatra doktriin

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Frank Sinatra** |

* Koduleht Edit this at Wikidata
* Frank Sinatra andmekogus IMDb (inglise) Muuda Vikiandmetes
**Veera Pino** (26. juuni 1925 Mäe vald, Petserimaa – 29. juuni 2015 Tartu) oli eesti rahvaluuleteadlane.

Elulugu
-------

Veera Pino oli talupidaja tütar.

Ta lõpetas 1944. aastal Petseri Gümnaasiumi. Ta on meenutanud, et sõjaolude tõttu lõpetasid nad kevadel õige vara, nii-öelda kiirendatud korras.

Õppis 1945. aastast Tartu Riiklikus Ülikoolis, lõpetas 1950. aastal seal eesti filoloogia osakonna. Oli aastatel 1950–1953 samas aspirant, filoloogiakandidaat (1954, TRÜ), väitekiri "Sotsiaalsed vastuolud eesti külaühiskonnas rahvalaulu andmete põhjal". 

Oli 1953–1957 TÜ eesti kirjanduse ja rahvaluule kateedri vanemõpetaja, 1956–1992 Eesti NSV TA Keele ja Kirjanduse Instituudi rahvaluule sektori teadur. Lugenud erikursusi rahvalauludest ja vanemast kirjandusest, osalenud uurimisekspeditsioonidel.

Teadustöö
---------

Uurimisvaldkonnad: peamiselt rahvaluule historiograafia ja rahvalaul.

Teoseid
-------

Osales teadusliku väljaande "Kalevipoeg. Tekstikriitiline väljaanne" (2 kd, 1961–1963), antoloogia "Eesti rahvalaulud" (4 kd, 1969–1974), kogumiku "Eesti vanasõnad" (I–V kd, 1980–1988) koostamises. 37 teadustrükist.

* Setu surnuitkud (kaasautor Vaike Sarv):
	+ 1. kd. Tallinn 1981
	+ 2. kd. Tallinn 1982
* "Jakob Hurt". Kaasautor. Tallinn 1989
* Itk setu matusekombestikus. // Tagasipöördumatus. Tartu 2000
* Kui rehabiliteeriks Reimani …: Tartu (Jurjevi) Ülikooli eesti keele lektori valimised 1909. aastal. // Keel ja Kirjandus (2000) 8

Tunnustus
---------

* 1975 Nõukogude Eesti preemia
* 1995 Jakob Hurda rahvuskultuuri auhind

Isiklikku
---------

Tema õde oli kirjanik ja ajakirjanik Nasta Pino.

Viited
------

1. 1 2 3 4 5 6  Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide. Lk 644

Kirjandus
---------

* Tartu Riikliku Ülikooli õppe-teaduskoosseisu biobibliograafia nimestik 1944–1980. Tartu 1987. Lk 237
* EE 14. Lk 374

Välislingid
-----------

* *Eesti teaduse biograafiline leksikon.* 3. köide: *N–Sap* TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013, lk. 644
* Haud Tallinna Pärnamäe kalmistul

 *Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.*
Olympische RingeOlympische Ringe
WasserballWasserball
Tatsumi ujumiskeskuse välisvaade
**Veepall 2020. aasta suveolümpiamängudel** Tokyos peetakse 25. juulist kuni 9. augustini. Välja jagatakse kaks komplekti medaleid. Meeste turniiril osaleb 12 võistkonda ja naiste turniiril osaleb kümme võistkonda. Veepallivõistlused toimuvad Tokyos Tatsumi rahvusvahelises ujumiskeskuses Kōtōs.

Kvalifikatsioon
---------------

2020. aasta meeste olümpiamängude veepalliturniiri kvalifikatsioon eraldab kaheteistkümne võistkonna kvoodikohad: võõrustaja = Jaapan, Maailmaliiga parim võistkond = Serbia, kaks 2019. aasta maailmameistrivõistluste parimat võistkonda = Itaalia, Hispaania, 4 mandrite olümpia kvalifikatsiooniturniiri meistrit = USA, Austraalia (Euroopa meister selgub 26. jaanuaril ja Aasia kvalifikatsiooni võitja selgub veebruaris) ja neli parimat meeskonda Olümpia kvalifikatsiooniturniiril (29. märtsist 5. aprillini Rotterdamis).

2020. aasta naiste olümpiamängude veepalliturniiri kvalifikatsioon jagab kümme võistkonna kvoodikohad: võõrustajad = Jaapan, Maailmaliiga tippvõistkond = USA, 2019. aasta maailmameistrivõistluste tippmeeskond = Hispaania, neli mandri olümpia kvalifikatsiooniturniiri meistrit (Pan America mängude võitja = Kanada, Ookeani mandriosa valik = Austraalia, Euroopast ja Aasiast selgub osaleja jaanuaris ja veebruaris 2020. aastal ) ja kolme muu olümpiamängudel osaleva võistkonna kvalifikatsiooniturniir toimub 15.–22. märtsil.

Võistluste ajakava
------------------

Kõik kellaajad ja kuupäevad on Jaapani kohalik aeg (UTC + 9)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| AM | Alagrupi mängud | ¼ | Veerandfinaalid | ½ | Poolfinaalid | 3. | 3 koha mängud | F | Finaal |

| Kuupäev → | L 25.07 | P 26.07 | E 27.07 | T 28.07 | K 29.07 | N 30.07 | R 31.07 | L 1.08 | P 2.08 | E 3.08 | T 4.08 | K 5.08 | N 6.08 | R 7.08 | L 8.08 | P 9.08 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Mehed |  | AM |  | AM |  | AM |  | AM |  | AM |  | ¼ |  | ½ |  | 3. | F |
| Naised | AM |  | AM |  | AM |  | AM |  | AM |  | ¼ |  | ½ |  | B | F |  |

Välislingid
-----------

* Veespordi alade koduleht Tokyo OM-il

| * v
* r
Spordialad 2020. aasta suveolümpiamängudel (Tōkyō) |
| --- |
|  | 
Aerutamine • Golf • Jalgpall • Jalgrattasport • Judo • Karate • Kergejõustik • Korvpall • Kujundujumine • Käsipall • Laskmine • Lauatennis • Maadlus • Maahoki • Moodne viievõistlus • Pesapall • Pehmepall • Poks • Purjetamine • Ragbi • Ratsutamine • Rulasõit • Sportronimine • Sulgpall • Surfamine • Sõudmine • Taekwondo • Tennis • Triatlon • Tõstmine • Ujumine • Veepall • Vehklemine • Vettehüpped • Vibulaskmine • Võimlemine • Võrkpall |

| * v
* r
Veepall olümpiamängudel |
| --- |
| 
1900 • 1904 • 1908 • 1912 • 1920 • 1924 • 1928 • 1932 • 1936 • 1948 • 1952 • 1956 • 1960 • 1964 • 1968 • 1972 • 1976 • 1980 • 1984 • 1988 • 1992 • 1996 • 2000 • 2004 • 2008 • 2012 • 2016 • 2020 |  |
Kaart
Elamu Veetorni tn 4.
**Veetorni tänav** on tänav Tallinnas Kesklinna linnaosas Tõnismäe asumis.

Tänav algab Tuvi tänavalt ning lõppeb Toom-Kuninga tänaval. Veetorni tänav on ida-läänesuunaline ning umbes 160 m pikk.

Veetorni tänava aadressi kannab vaid üks hoone Veetorni 4, 1903. aastal valminud elamu, mis on tunnistatud kultuurimälestiseks. Tänava põhjaküljel asub Eesti Rahvusraamatukogu esiplaanil purskkaevu ja amfiteatriga, lõunaküljel aga Tuvi park.

Tänav sai praeguse nime 24. mail 1939 lähedalasuva Tõnismäe veetorni järgi. Tänava varaseim nimi oli alates 1878. aastast *Friedheimstraße*. 1907. aastal sai tänav nimeks **Alendre tänav** (saksa keeles *Alenderstraße*, vene keeles *Алендерская улица*). Alates 1938. aastast oli tänava nimi **Alendri tänav**. 1939. aastal sooviti tänava nime vahetada Alandi tänavaks.

Viited
------

1. ↑  Tallinna tänavanimed. KNAB, vaadatud 30.12.2016.
2. ↑  Robert Nerman, Leho Lõhmus. Tallinna asumid ja ametlikud kohanimed. Tallinn, 2013, lk. 302.
3. ↑  Päring andmebaasis. Eesti kohanimed.
4. ↑  Rida Tallinna tänavaid ümberristimisele, Päewaleht, nr. 110, 23 aprill 1939
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib rahvakoosolekust ja võimuorganist keskaegsel Venemaal; varasema Jugoslaavia parlamendikoja kohta vaata artiklit Veetše (Jugoslaavia).* |

---

**Veetše** (vene keeles *вече*) oli Vana-Venes rahvakoosolek üldiste küsimuste arutamiseks ning hiljem ka mitme linna kõrgeim võimuorgan. 

Kroonikates on esmamainitud Belgorodi kohta 997. aasta all, Veliki Novgorodis 1016. aasta all, Kiievis 1068. aasta all. 

Kui moodustati Kiievi-Vene riik, kasutasid ülikud veetšet vürsti võimu piiramiseks. Veetšekoosolekud levisid Venes laialt 11. sajandi teisest poolest ja 12. sajandist, mil vürstivõim nõrgenes ja Kiievi-Vene riik killustus. 

Veetše ei taganud täielikku rahva võimu; tegelik võim kuulus ülikutele ja linlaste ülemkihile. Rahvahulgad said siiski teatud võimaluse poliitikaelu mõjutada. Seetõttu püüdsid ülikud veetše tähtsust vähendada ning vürstid püüdsid seda kaotada päris ära. 

Kirde-Venes, kus linnu nõrgendas mongoli-tatari sissetung, likvideeris tugevnev suurvürstivõim veetšed juba 14. sajandi lõpuks. Rahvaülestõusude ajal aga moodustati linnades sageli veetšesid (Tveris 1293 ja 1327, Moskvas muuhulgas 1382, 1445 ja 1547). 

Kõige kauem kestis veetšekord Novgorodi (1478. aastani) ja Pihkva riigis (1510. aastani), kus see saavutas kõige kõrgema arengutaseme, samuti Vjatkamaal.

Novgorodi veetše
----------------

Veetše oli Novgorodi riigi kõrgeim esindusorgan. 

Ülelinnaline veetše oli kunstlik moodustis, mis tekkis linnajagude esindusest hõimuliidu tekkimise ajal Novgorodimaal. 

Üldtunnustatud arvamuse kohaselt oli Novgorodi veetše 14. sajandi teisel poolel ja 15. sajandil aristokraatliku iseloomuga. Saksa allikas 1331. aastast nimetatakse ülelinnalist veetšet "300 kuldvööd". See nimetus oli 14. sajandiks nähtavasti jäänuk kunagisest kolme kõige varasema linnajao võrdsest esindusest. Algaegadel saatis iga linnajagu veetšele sada esindajat. Linnajagude arv suurenes neljale ning 13. sajandi viimasest veerandist viiele. Võrdeliselt sellega kasvas ka veetsel osalejate arv. Nii võis veetšel käijate arv kasvada viiesajani, see aga on Veliki Novgorodi linnamõisate ligikaudne arv. Sama palju oli ka kõige rikkamaid mõisnikke, eelkõige bojaare.

Vaata ka
--------

* Ting
Edela-Aafrika Rahvaorganisatsiooni lipp
**Edela-Aafrika Rahvaorganisatsioon** (inglise keeles *South-West Africa People's Organisation*, lühendina **SWAPO**) on Namiibia valitsev erakond.

SWAPO asutasid 19. aprillil 1960 Herman Toivo ya Toivo ja Samuel Nujoma. Namiibias elavatest hõimudest toetus SWAPO eeskätt Põhja-Namiibias elavatele ovambodele. 1962 sai SWAPO Namiibia juhtivaks rahvuslikuks organisatsiooniks, kui koopteeris Edela-Aafrika Rahvusliidu. Edaspidi koopteeris ta teisigi iseseisvusmeelseid rühmitusi, millest tuntuimana 1976 Namiibia Aafrika Rahva Demokraatliku Organisatsiooni.

SWAPO eesmärk oli Namiibia iseseisvumine. Enne Esimest maailmasõda oli Namiibia olnud Saksa Edela-Aafrika nime all Saksamaa asumaa. Pärast sõda andis Rahvasteliit selle LAV-ile mandaatterritooriumiks. LAV okupeeris selle ala ja kehtestas apartheidi.

Esimene suur kokkupõrge SWAPO üksuste ja Lõuna-Aafrika politseiüksuste vahel toimus 26. augustil 1966. Seda kuupäeva peetakse üldiselt Lõuna-Aafrika piirisõja alguseks. 1972 tunnistas ÜRO Peaassamblee SWAPO Namiibia rahva ainsaks legitiimseks esindajaks. 1974. aastast alates hakkas Norra valitsus SWAPO-le abi andma.

11. novembril 1975 saavutas Angola iseseisvuse. NSV Liidu toetatud marksistlik organisatsioon MPLA haaras Angolas kiiresti võimu. Juba 1976. aasta märtsis pakkus MPLA SWAPO-le Angolas oma baase, et neist saaks LAV-i sõjaväe vastu operatsioone korraldada. SWAPO sai ka Kuubalt olulist toetust.

1989 tegutses SWAPO marksistliku sissiliikumisena, mille eesmärgiks oli vabastada Namiibia Lõuna-Aafrika Vabariigi okupatsioonist.

Pärast Namiibia iseseisvumist 1990 muutus organisatsioon erakonnaks ja on võitnud seni kõik valimised. Valimistel nimetatakse teda SWAPO Erakonnaks. SWAPO liider Sam Nujoma sai esimeseks Namiibia presidendiks ja valiti kaks korda tagasi. Selleks oli vaja muuta põhiseadust, et ta tohiks kolmandat ametiaega president olla. Namiibia 2004. aasta parlamendivalimistel kogus SWAPO 75,1% häältest ja 55 kohta 78-kohalises parlamendis.

Ehkki SWAPO nõudis järjekindlalt väljendi "Edela-Aafrika" asendamist Namiibia nimega, oli tema enese nimesse Edela-Aafrika nii sügavalt juurdunud, et püsib seal tänapäevani.

2007. aastast juhib parteid Hifikepunye Pohamba, kes on ka Namiibia president.

SWAPO kuulub Sotsialistlikku Internatsionaali.

Välislingid
-----------

* SWAPO koduleht
Edelweissi piraate mälestav seinamaaling Kölnis, Bartholomäus-Schinki tänaval. Kujutatud on Ehrenfelderi rühma tegevuse motiive. Bartholomäus Schink oli Edelweissi piraatide liige ning hukati 
Mälestustahvel Ehrenfeldis, kus teiste kohtuta hukatute seas ka Edelweissi piraate mälestatakse
**Edelweissi piraadid** oli mitteametlik, valdavalt aastatel 1939–1945 tegutsenud saksa noorte liikumine, mis vastandus tolle aja piirangutele-normidele, natsionaalsotsialistidele ning Hitlerjugendile. Liikumine tekkis pärast seda, kui Natsi-Saksamaal muud noorte liikumised peale riiklikult heakskiidetute (Hitlerjugend) ära keelati.

Kuigi liikumisel puudus poliitiline programm, katusorganisatsioon või ka selge visioon, nägi natsionaalsotsialistlik saksa töölispartei selles mitme tuhande liikmega "metsikute noorte" liikumises suurt ohtu.

Rühmad koosnesid peamiselt töölisklassi noortest, kes võitlesid Hitlerjugendi patrullidega, tegelesid sabotaažiga, jagasid lendlehti. Paljud liikmed peeti kinni, vangistati, piinati ja ka hukati (näiteks Bartholomäus Schink), kuid paljud elasid sõja üle.

Nimetuse päritolu
-----------------

Nime sai liikumine gestapo ohvitseridelt, kuna ühe märgina kasutati eedelveissi (alpi jänesekäpa) õit.

Vaata ka
--------

* vastupanuliikumine

Viited
------

1. 1 2  Fleermann, Bastian; Jakobs, Hildegard. "Die Edelweißpiraten". *Zakk*. Vaadatud 25.03.2021.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: mitu nime: autorite loend (link)
2. ↑  "Edelweißpiraten". *Studysmarter*. Vaadatud 25.03.2021.
3. ↑  "Von Navajos und Edelweißpiraten – Unangepasstes Jugendverhalten in Köln 1933 – 1945". *Kölni muuseum*. Vaadatud 25.03.2021.
4. ↑  Rüther, Martin. "„WO KEINE GITARRE KLINGT, DA IST DIE LUFT NICHT REIN!"" (PDF). Vaadatud 25.03.2021.
5. ↑  "BARTHOLOMÄUS SCHINK". *Gedenkstätte Deutscher Widerstand*. Vaadatud 25.03.2021.
6. ↑  Reinhardt, Dirk. "Edelweißpiraten". Vaadatud 25.03.2021.
**Virve Sarapik** (sündinud 25. juunil 1961) on eesti kunstiteadlane ja semiootik.

Ta kaitses 1999. aastal Tartu Ülikoolis doktorikraadi semiootika ja kulturoloogia alal.

Sarapik on töötanud alates 1989. aastast Eesti Kunstiakadeemias, esmalt assistendi, seejärel dotsendi, vanemteaduri ja erakorralise professorina. Aastatel 1998–2002 töötas ta ka Underi ja Tuglase Kirjanduskeskuses, 2003–2014 Eesti Kirjandusmuuseumi vanemteaduri ja kultuuriteooria töörühma juhina. On alates 2010. aastast Eesti Kunstiakadeemia professor, 2017. aasta septembrist EKA kunstiteaduse ja visuaalkultuuri instituudi juhataja.

Tunnustus
---------

* 2002 stipendium "Ela ja sära"
* 2007 Eesti Kunstiteadlaste ja Kuraatorite Ühingu aastapreemia (ajakirja "Kunstiteaduslikke Uurimusi" kõrgetasemeline koostamine)

Teosed
------

* Sarapik, Virve. *Keel ja kunst*. Tallinn: Underi ja Tuglase Kirjanduskeskus 1999.

Isiklikku
---------

Virve Sarapiku abikaasa on füüsik Jaan Kalda.

Viited
------

1. ↑  Virve Sarapik Eesti Teadusinfosüsteemis Muuda Vikiandmetes

Välislingid
-----------

* Virve Sarapik Eesti Teadusinfosüsteemis Muuda Vikiandmetes
**Layar** on Amsterdamis tegutsev Hollandi tarkvarafirma, mille asutasid 2009. aastal Raimo van der Klein, Claire Boonstra ja Maarten Lens-FitzGerald. Nad on loonud mobiilibrauseri **Layar**, mis võimaldab kasutajail leida mitmesuguseid objekte rikastatud reaalsuse abil.

1. septembril 2010 teatas Maailma Majandusfoorum (World Economic Forum), et Layar on foorumi tehnoloogiapioneeride programmis (Technology Pioneers Programme) 2011. aasta tehnoloogiapioneer.

Tehnoloogia
-----------

Brauser kasutab järgmisi vahendeid:

* aktseleromeeter (kiirendusemõõtur)
* telefonikaamera
* kompass
* GPS

Nende abil määratakse kasutaja asukoht ja vaateväli. Geograafilise asukoha põhjal lisatakse kaamerapildile mitmesugused lisaandmed, lisades pildile veel ühe infokihi.

Sisu
----

Andmed tulevad brauserisse *kihtidena*. Kihid on REST-tehnoloogia põhised veebiteenused, mis annavad andmeid kasutaja lähedal asuvate huviväärsuste kohta. Kihtide arendamise ja haldusega tegelevad vaba rakendusliidese kaudu kolmandad osapooled, Layar kui firma vastutab nende kontrollimise eest enne avalikustamist.

2010. aasta juulis oli Layaris 1000 kihti.
2011. aasta septembris oli Layaris 2993 kihti.

Viited
------

1. ↑  "Thirty-One Visionary Companies Selected as Technology Pioneers 2011". Weforum.org.
2. ↑  "Layar Developer Wiki". Layar.pbworks.com. Vaadatud 6.09.2012.
3. ↑  "Layar Company Blog: 1000th layer published". Originaali arhiivikoopia seisuga 27. august 2010. Vaadatud 16. veebruaril 2013.

Välislingid
-----------

* Layari ametlik koduleht
* "Dutch Layar signs global augmented reality deals" Reuters, 18. juuni 2010
* Camille Ricketts "Layar to bring its augmented reality to one-third of global smartphones" Venture Beat/Mobile, 18. juuni 2010
**Henn Oona** (sündinud 28. aprillil 1939 Tartus) on eesti füüsik, kes viibis esimese eestlasena lõunapoolusel.

Elulugu
-------

Henn Oona on Hain Oona vend.

Lõpetas Rensselaeri Polütehnilise Instituudi (M.Sc.), Ph.D. (füüsika, 1974, Arizona Ülikool, Tucson), väitekiri "Characteristic and non-characteristic X-rays from ion-atom collisions". Töötas 1963–66 USA Antarktika Uurimisprogrammis (USARP), hiljem Arizona Ülikoolis Tucsonis ja California Ülikooli Los Alamose Rahvuslaboris.

Teadustöö
---------

Uurimisvaldkond: eksperimentaalne aatomifüüsika, laserite jm energiaimpulsid termotuumareaktsioonide indutseerijana. 1963 novembrist 1965 märtsini talvitus Antarktikas lõunapoolusel asuvas Amundseni-Scotti jaamas, kus uuris virmaliste geofüüsikat ja morfoloogiat; polaarpäeval osales ka jääkihtide dateerimise uuringutes ning töötas Crozier' neeme pingviinikoloonias ja Rossi šelfiliustikul. Tema auks on nimetatud mägi Transantarktilises mäestikus Kuninganna Elisabethi ahelikus (Mount Oona, 2170 m, 83° 9′ S, 162° 36′ E).

Viited
------

1. 1 2 3 4  Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide

Teoseid
-------

* Comments on Ar L23-shell fluorescence yields and argon-charge-state fractions. // Phys. Rev. Lett. 34 (1975)
* Equilibrium charge-state distributions and multiple-scattering angles of 1 MeV and 2 MeV krypton ions in carbon foils (kaasautor). // Phys. Rev. A 21 (1980) 2
* Experimental study of relative level populations in beam-foil-excited Ar-VIII and Kr-VIII (kaasautor). // Phys. Rev. A 25 (1982) 1
* Target plasma formation for magnetic compression magnetized target fusion (kaasautor). // Phys. Rev. Lett. 75 (1995) 10.

Kirjandus
---------

* Teataja (1974), 3. VIII
* *Eesti teaduse biograafiline leksikon.* 3. köide: *N–Sap* TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013

 *Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.*
**Maleetüüd** (prantsuse keeles *étude d'échecs*) on ebatavalise sisuga lõppmänguseis males – kunstlikult koostatud seis, kus selle koostaja (**etüdisti**) idee kohaselt üks pooltest võidab või viigistab ühelainsal viisil.

Maleetüüd on maleülesande kõrval põhilisi maleprobleeme.

Näide maleetüüdist
------------------

Richard Réti, 1921
 

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

|  |
| --- |
|  |
|  | 

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  |  |  |  |  |  |  |  |
|  |  |  |  |  |  |  |  |
|  |  |  |  |  |  |  |  |
|  |  |  |  |  |  |  |  |
|  |  |  |  |  |  |  |  |
|  |  |  |  |  |  |  |  |
|  |  |  |  |  |  |  |  |
|  |  |  |  |  |  |  |  |

 |  |
|  |

 |
| Valged alustavad ja viigistavad |

  

Diagrammil on näidatud Richard Réti 1921. aastal koostatud üks tema tuntumaid etüüde. Esimesel pilgul näib, et valged ei saa kaotust vältida: valge kuningas ei jõua musta etturit kinni püüda, samal ajal kui mustal kuningal pole raskusi takistada valge etturi edasiliikumist. 

Sellises lootusetuna tunduvas olukorras teeb valge kuningas aga väga ootamatu manöövri:

 **1. Kg7! h4 2. Kf6 Kb6**
Kui 2...h3 3. Ke7 ja valge kuningas tagab oma etturi lippu minekut.
 **3. Ke5!!**
Sellelt positsioonilt jõuab valge kuningas õigel ajal kas valge etturi juurde (kui must ettur jätkab edasiliikumist) või püüab musta etturi kinni (kui must kuningas lööb valge etturi).

 **3... h3 4. Kd6** ja valged on viigi kindlustatud.

Vaata ka
--------

* Maleülesanne

Viited
------

1. ↑  Isai Rozenfeld. "Maleetüüdid". Tallinn: Eesti Raamat, 1981. Lk 5
**Ede Kurrel** (sünninimi **Eva Madisson**, 1934–1937 **Ede Maran**; 23. september 1909 Biała Podlaska, Siedlce kubermang – 8. juuli 1991 Tallinn) oli eesti metalli- ja ehtekunstnik.

Kurrel sündis Poolas sõjaväelase perekonnas. Aastatel 1925–1931 õppis ta Tallinnas Riigi Kunsttööstuskoolis metallehistöö osakonnas Klara Zeidleri juhendamisel, õppides koolis lisaks metallitöötlemistehnikatele ka portselanimaali ning episoodiliselt graafikat Günther Reindorffi juhendamisel.

Ede Kurrel suri 8. juulil 1991 ja ta maeti 13. juulil 1991 Pärnamäe kalmistule.

Tunnustus
---------

* 1960 Eesti NSV teeneline kunstitegelane
* 1975 Kristjan Raua preemia (elektroerosioon- ja panustehnikas loodud vormid "Varsakabjad", "Toomingas", "Raagus puud", "Humal" ja "Kassitapp" ning ehted (1974. aasta looming)

Mälestuse jäädvustamine
-----------------------

Eesti Metallikunstnike Liit annab 1998. aastast välja Ede Kurreli preemiat, mis on vanim ja olulisim Eesti ehtekunstipreemia, ühtlasi Eesti Metallikunstnike Liidu aastapreemia.

Viited
------

1. ↑
**Henn Raave** (sündinud 21. augustil 1959 Raplas) on Eesti põllumajandusteadlane.

Elulugu
-------

Henn Raave on teenistuja poeg.

Lõpetas 1977 Rapla Keskkooli ja 1986 EPA agronoomiateaduskonna; *mag. agr.* (1993, EPMÜ), väitekiri "Rohukasutust mõjutavatest faktoritest", põllumajandusdoktor (1999, EPMÜ), doktoriväitekiri "Kõrreliste puhaskülvis ja valge ristikuga segukülvis rajatud karjamaataimikute botaanilise koosseisu ja saagi dünaamika ning rohu söödavus gleistunud leetjal saviliivmullal". Oli 1986–89 Haapsalu rajooni Tuudi kolhoosi rohumaade agronoom, 1990–91 EPA rohumaaviljeluse ja botaanika kateedri aspirant ja 1995–2005 EPMÜ rohumaaviljeluse ja botaanika õppetooli teadur ja aastast 2005 EMÜ põllumajandus- ja keskkonnainstituudi teadur.

Teadustöö
---------

Uurinud erinevate seemnesegudega rajatud karjamaarohustute saagikust ning rohu söödavust ja toiteväärtust, võrreldes niiteliselt kasutatavate rohukamaratega; analüüsinud rohusöödavust sõltuvalt taimeliigist, rohusaagi suurusest ja kvaliteedist ning karjatamisrežiimist; tegelenud poolkoksi fütotoksilisuse põhjuste uurimisega.

Viited
------

1. 1 2 3 4  Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide

Teoseid
-------

* Lüpsilehmade väljaheited ja rohu söödavus. Tallinn, 1992
* The influence of grazing management, botanical content and animal behaviour on the intake of dairy cows (kaasautor). Lahti, 1992
* Recultivation substance and compost produced from semi-coke: The effect on soil characteristics, the yield of field crops and environment (kaasautor). // Oil Shale. 21 (2004) 1.

Kirjandus
---------

* Toomre, R. 199–201.
* *Eesti teaduse biograafiline leksikon.* 3. köide: *N–Sap* TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013

 *Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.*
Emil Djuse 2016. aastal Skellefteå AIK-i särgis
**Emil Djuse** (sündinud 27. oktoobril 1993 Östersundis) on Rootsi jäähokimängija, kes mängib kaitsjana Šveitsi kõrgliiga klubis SC Rapperswil-Jona Lakers.

Ta alustas klubikarjääri Rootsi klubis Östersunds IK. Hooajal 2012–13 mängis ta Rootsi esiliiga klubis Södertälje SK. 2013. aastal liitus ta Rootsi kõrgliiga klubiga Frölunda HC, kuid hooaja 2013–14 teises pooles mängis ta Rootsi esiliigas Malmö Redhawksi ja Mora IK ridades. Hooaja 2014–15 alguses mängis ta taas Frölundas. Sama hooaja keskel liitus samuti Rootsi kõrgliigasse kuuluva Modo Hockeyga. Aastatel 2016–2019 mängis Djuse kolm hooaega Rootsi kõrgliigas Skellefteå AIK-i ridades. Hooaja 2017–18 jõudis ta Skellefteåga Rootsi meistrivõistlustel finaali, kus kaotati Växjö Lakersile.

2019. aasta aprillis sõlmis ta üheaastase lepingu NHL-i klubiga Dallas Stars. NHL-is ta hooajal 2019–20 mänguaega ei saanud, kuid mängis American Hockey League'i klubides Texas Stars ja Springfield Thunderbirds.

2020. aasta juunis sõlmis ta üheaastase lepingu KHL-i klubiga Moskva Spartak.

2021. aasta mais sõlmis ta kaheaastase lepingu Šveitsi kõrgliiga klubiga SC Rapperswil-Jona Lakers.

2013. aasta juunioride maailmameistrivõistlustel võitis Djuse Rootsi kuni 20-aastaste koondisega hõbemedali.

Viited
------

1. ↑  "ЭМИЛЬ ЮСЕ ПЕРЕШЁЛ В «СПАРТАК»". 18.6.2020. Vaadatud 6.10.2020

Välislingid
-----------

* Emil Djuse KHL.ru lehel
* Emil Djuse hockeydb.com lehel
**Salutaguse Pärmitehas AS** on ainus Eestis pärmi tootev toiduainetetööstuse ettevõte, mis paikneb Salutaguse külas Kohila vallas Raplamaal.

Ettevõte oli rajatud 1860. aastatel (teistel andmetel 1. veebruarist 1930). Tol ajal hakkas tegutsema Salutaguse mõisas viinavabrik, mille tootmise kõrvalsaadus oli pärm. XX sajandi esimesel poolel rajas parun Busch endise viinaköögi asemele pärmi tootmisega tegutsevat ettevõtte. 1927. aastast sai ettevõtte omanikuks Aleks Korjus ja seal hakati linnaste baasil tootma pagaripärmi, mida kasutati pagaritoodete tootmiseks Tallinnas. 1940. aastal oli tehas natsionaliseeritud.

Aastast 1994. kuulub pärmitehas Kanada kontsernile *Lallemand* (selle peakorter asub Montréalis, kontserni tehased on 43 riigis), mille omanikud ostsid tehase 1 krooni eest.

Toodetakse vedelpärmi pagari- ja kondiitritööstustele, inaktiivset kuivpärmi inimtoiduks ja loomasöödaks, inaktiivse kuivpärmi segusid õlle-, piirituse- ja veinitööstusele, toidulisandite ja ravimite tootmiseks vajalikku kuivpärmi ning looduslikke taimekaitsevahendeid metsandusele, põllumajandusele ja haljastusele. Tootmise käigus tekkinud jääke kasutatakse põldudel väetamiseks ja vinassi põllumuldade parendamiseks.

2018. aastal oli ettevõtte käive 36 miljonit eurot, tehases töötab 140 töötajat. Suurem osa toodangust läheb välismaale – Kanadas asuvatesse müügikeskustesse ning edasi tarbijatele kogu maailmas. Osaliselt läheb toodang otse Eestist Aasiasse, Lõuna-Ameerikasse, Euroopasse ja Aafrikasse.

Aasta toodang on 4300 tonni inaktiivset pärmi, 2500 tonni muid pärmiekstrakti baasil tehtavaid segusid, 1700 tonni lisandeid veinitööstustele ja 300 tonni vedelpärmi.

Viited
------

1. 1 2 3 4  Завод, который работает уже 160 лет, Деловые ведомости, 24.06.2019
2. ↑  SALUTAGUSE PÄRMITEHAS AS, e-krediidiinfo.ee
3. 1 2 3 4  Salutaguse pärmitehas töötab täistuuridel, Postimees, 24.01.2019

Välislingid
-----------

* Ettevõte Raplamaa ettevõtjate e-kataloogis
**Virve Peegel** (aastani 1959 **Virve Rüga**; 1. juulil 1931 Valguta vald, Tartumaa – 6. detsember 2017 Tallinn) oli eesti spordipedagoog.

Elulugu
-------

Virve Peegel on talupidaja tütar.

Ta lõpetas aastal 1950 Tartu 2. Keskkooli, õppis 1950–1951 Leningradis P. F. Lesgafti Kehakultuuriinstituudis, lõpetas 1954 Tartu Riikliku Ülikooli kehakultuuriteaduskonna, õppis 1956–1960 ka TRÜ majandusteaduskonnas, pedagoogikakandidaat (1976, TRÜ), väitekiri "Endogeensete rütmide mõjust ja kasutamise võimalustest treeningutel ja võistlustel". 

Oli 1950–1951 Alatskivi keskkooli ja 1954–1959 Elva keskkooli õpetaja, 1959–1966 Eesti NSV Vabariikliku Õpetajate Täiendusinstituudi (VÕT-i) kehalise kasvatuse metoodik, 1966–1979 Tallinna Polütehnilise Instituudi (TPI) kehalise kasvatuse kateedri assistent ja vanemõpetaja, 1980–1988 dotsent. 

1988. aastast oli pensionil, kuid töötas (vaheaegadega) TPI töökaitse kateedris ja töögrupi "Terve Eesti laps" tervisekasvatuse õpetajana. Aastast 1997 Järve haigla taastusraviinstruktor. Koostanud õppe- ja metoodikavahendeid, kehalise kasvatuse programme.

Teadustöö
---------

Uuris kehalise kasvatuse metoodika probleeme ning endogeensete rütmide mõju treeningutele ja võistlustele. Osales üleliidulistel ja Eesti teaduskonverentsidel. Oli ühingu Teadus lektor ja metoodik, ka spordipropaganda sektsiooni sekretär.

Teoseid
-------

* Biorhytms in training and competition. // Track tehnique (1975 New York)
* Biorhytms in planning of training. // Modern Athlete and Coach (1975 Austraalia)
* Kehalise kasvatuse alustest TPI üliõpilastele. Tallinn, 1980
* Laste tahteomaduste kasvatamine individuaalsete kehaliste harjutuste abil (kaasautor T. Šor). // Tervisekasvatuse praktilisi ja teaduslikke aspekte. Tallinn, 1992.

Viited
------

1. 1 2 3 4  Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide
2. ↑

Kirjandus
---------

* Tallinna Polütehniline Instituut 1936–1986. Tallinn, 1986, 387
* Eesti spordi biograafiline leksikon, 472–473.
* *Eesti teaduse biograafiline leksikon.* 3. köide: *N–Sap* TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013

 *Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.*
**Lattik** on eesti perekonnanimi.

Statistika
----------

2023. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Lattik 124 inimesel: 61 mehel ja 63 naisel. Perekonnanimede levikult oli Lattik meeste puhul 1613. kohal ja naiste puhul 1747. kohal. Kõige levinum oli perekonnanimi Lattik vanuserühmas 50–54, kus neid on 10 000 elaniku kohta 1,33. Nimi oli kõige sagedasem Põlva maakonnas, kus sellist nime kandis maakonna 10 000 elaniku kohta 5,74 inimest.

19. sajandi algul pandi pärisorjusest vabastamise käigus talupoegadele Võrumaal Põlva kihelkonnas, Järvamaal Järva-Jaani kihelkonnas, Tartumaal Sangaste kihelkonnas ja Virumaal Viru-Jaagupi kihelkonnas viiel korral nimi Lattick (normaliseeritult Lattik).

1937. aastal loobuti Eestis nimest Lattik ühel korral ning uueks nimeks võeti Latik.

Nime kandjaid
-------------

* Aare-Paul Lattik, eesti organist ja muusikapedagoog (1970–)
* Egge Kulbok-Lattik, eesti kultuuripoliitika uurija (1966–)
* Helbe Merila-Lattik, eesti arst ja arstkonna ajaloo uurija (1928–2018)
* Jaan Lattik, eesti kirjanik ning usu- ja poliitikategelane (1878–1967)
* Margus Lattik, eesti kirjanik ja kunstnik (1973–)
* Robert Lattik, eesti arst (1886–1950)
* Vello Lattik, eesti kirjanik (1935–2007)

Viited
------

1. ↑  Statistikaamet: Nimede statistika (vaadatud 07.05.2023)
2. ↑  Onomastika andmebaas. Nimede panemine: Lattik.
3. ↑  Onomastika andmebaas. Nimede eestistamine: (vana nimekuju): Lattik.

Välislingid
-----------

* Lattik statistikaameti andmebaasis
Organisatsiooni logo
Rebecca Gompers 2017. aastal Poolas
**Women on Waves** (ee 'naised lainetel') ehk WoW on Hollandi valitsusväline organisatsioon, mille laeval paiknev kliinik osutab seksuaaltervisega seotud teenuseid, ennekõike mittekirurgilisi aborte, aga ka seksuaalharidust rahvusvahelistes vetes, kus vastavat tegevust keelavate riikide seadused ei kehti. 

Lisaks nõustatakse raseduse vältimisel, korraldatakse koolitusi ning haritakse soovimatu raseduse teemadel. Koolitajad on juristid, arstid, kunstnikud, kirjanikud, tervishoiuaktivistid. Nii mehi kui ka naisi õpetatakse rasedust vältima, samuti mifepristooni (RU-486) abil rasedust katkestama. Laevale on ehitatud spetsiaalne seksuaaltervise kliinik. Riiki külastavale laevale saavad soovijad aja kokku leppida ning pärast nende pardale võtmist läheb laev rahvusvahelistesse vetesse, kus kehtivad Hollandi seadused, kuna laev on selles riigis registreeritud. Organisatsiooni asutas 1999. aastal Hollandi arst Rebecca Gomperts.

Vaata ka
--------

* rasestumisvastased vahendid
* abort Eestis
* feminism

Viited
------

1. ↑  "Who Are We?". *Women on Waves*. Vaadatud 25.6.2022.
2. ↑  "Portugal tõrjub abordilaeva". *ERR*. 30. august 2004. Vaadatud 25. juunil 2022.
3. ↑  "Hollandi "abordilaev" sõidab merele". *Õhtuleht*. Vaadatud 25. juunil 2022.
4. ↑  Päevaleht, Eesti (14. juuni 2001). "Abordilaev jõudis abordi seaduslikkust arutava Põhja-Iirimaa lähistele". *Eesti Päevaleht*. Vaadatud 25. juunil 2022.
5. ↑  Päevaleht, Priit; Kivi, Priit (3. september 2004). "Abordilaev - kired kauaoodatud "laeva" ümber". *Eesti Päevaleht*. Vaadatud 25. juunil 2022.
**August Kivisikk** (28. aprill 1907 Elva vald – 29. juuni 1976 Hamilton, Kanada) oli eesti vaimulik.

August Kivisikk lõpetas Tartu Kommertsgümnaasiumi ja aastatel 1927–1932 õppis Tartu Ülikooli usuteaduskonnas. Prooviaastal oli ta Põlva koguduses. Ordineeriti õpetajaametisse 30. oktoobril 1932.

Oli Põlva koguduse abiõpetaja aastatel 1932–1933. Kuid kuna õpetaja Johann Christoph Schwartz pidi emerituuri siirduma, siis valiti August Kivisikk 5. märtsil 1933 Põlva koguduse õpetajaks. Põlva kogudust teenis ta 1944. aastani.

1944. aastal põgenes ta Saksamaale, aastatel 1945–1947 oli Baieris Marktredwitzi põgenikelaagri õpetaja ning 1947–1948 töötas Augsburgi põgenikelaagri õpetajana ja keskkooli juhatajana. Aastatel 1948–1949 oli ta Luteri Kirikute Maailmaliidu põgenike teenistuses, oli Müncheni põgenike laste koolide juhataja.

1949. aastal siirdus Kanadasse, kus teenis aastatel 1949–1951 eestlasi Kitcheneris ja Wellandis ja oli 1951–1976 Hamiltoni koguduse õpetaja.

Viited
------

1. ↑  Konrad Veem Eesti Vaba Rahvakirik Dokumentatsioon ja leksikon EVR Stockholm 1988
2. ↑  Eesti Kirik nr. 5-6, 1972
**Saaremaa DeliFood** on glasuurkohukesi tootev ettevõte, mis kuulub Eesti ja Soome omanikele. 

Ettevõtte võttis esimesena kasutusele mitmekihilise kohukese tehnoloogia.[*viide?*]

Ajalugu
-------

Firma alustas kohukeste tootmist 2002. aasta lõpus. Rakverre rajati vabrik sellepärast, et seal olid sobivad ruumid ja võimalus teha koostööd Rakvere Piimaga ning tootmine on seal odavam kui Tallinnas.

Kohupiimamass saadi Rakvere Piimalt ning turustamisel kasutati Rakvere Piima logistikat, mis võimaldab tooteid müüa kogu Eestis. Tootmist alustati ühes vahetuses, kuid kohe mindi üle kahele vahetusele. Kohuke valmib kahe ööpäeva jooksul, läbides kümnemeetrise tootmisliini. 

OÜ Nantecom kolis 2012. aastal Rakverest Jaama puiestee 25 asunud tootmisruumidest ümber Saaremaale.

Saaremaale kolimise järel oli ettevõtte nimeks **Nantecom Saaremaa DeliFood**. Hiljem lihtsalt **Saaremaa DeliFood**.

Tooted
------

* sari Bono
	+ BONO Classic Vanilla
	+ Duo BONO Šoko
	+ BONO Kids Metsmaasikas
	+ BONO Rosina
	+ Bono Luxus vahvli ja kirsitükkidega
	+ Bono Luxus vahvli ja maasikatükkidega
* sari kOHuke („oh-kohuke")
	+ Šokolaadi kOHuke
	+ Jõhvika kOHuke
	+ Vanilli kOHuke
* Tibu

Eesti parim toiduaine
---------------------

OÜ Nantecom on osalenud konkurssidel "Eesti parim toiduaine". 

Aastal 2003 märgiti ära Duo BONO Šoko. 2004. aasta konkursil osalesid BONO Kids Metsmaasikas ja BONO Rosina.

Aastal 2005 märgiti ära Šokolaadi kOHuke ja Jõhvika kOHuke.

Müük ja turuosa
---------------

2005. aasta seisuga on Nantecomi turuosa Eesti kohukeseturul umbes 15%. Teda edestavad AS Kohuke ja AS Hea Meier. 

Käive oli 2003. aastal 14 miljonit krooni, 2004. aastal 17 miljonit krooni. Aastal 2005 oli plaanis müüa 20 miljoni krooni eest. 

80% käibest tuleb suurtest kaubanduskettidest, sest Bono kohukesi peetakse kalliks.

Kahel aastal on Nantecomi kohukesi müüdud Lätis firma Tukuma Piens kaudu Baltais Premiumi nime all. Sügisel 2005 mindi ka Leedu turule.

2017. aastal oli ettevõtte käive 4,88 miljonit eurot.

Töötajad
--------

Juhatuse esimees on Tõnu Rehema. Tootmisjuht on Kai Jaumees, kes on ka retseptide väljatöötaja.

Ettevõttes oli 2005. aasta seisuga 25 töötajat.

Viited
------

1. 1 2  Hanneli Rudi: "Saarlaste kohukeste tootmine läheb poole suuremaks" tarbija24.postimees.ee, 4. oktoober 2012
2. ↑  SAAREMAA DELIFOOD OÜ inforegister.ee (vaadatud 12. aprillil 2019)

Välislingid
-----------

* Ettevõtte koduleht
* Andres Pulver: "Tarbija: Kohupiimast vormub kohuke kahe päevaga" Virumaa Teataja, 28. veebruar 2003
* Foto: kohukesemasin