recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Põllukultuur** (ka põllumajanduskultuur) on põllul või mõnes teises inimese loodud kasvukeskkonnas kasvatatav kultuurtaim ehk inimese külvatud taim. Põllukultuuride hulka kuuluvad ka seened ja vetikad.

Põllukultuure kasvatatakse toidu saamiseks, rõivaste valmistamiseks, loomade söödaks, biokütuseks, meditsiinis, mullastiku omaduste parandamiseks jne.

Eestis kasvatatakse biokütuse tootmiseks rapsi ning loomasöödaks kasvatatakse põhiliselt maisi, ristikut ja lutserni. Põllukultuure kasvatatakse samuti mesilastele nektarikorjeks, populaarsed taimed on valge mesikas, tatar, valge ja roosa ristik. Inimese toiduks kasvatatakse köögivilju, puuvilju ja teravilju.

Igal põllukultuuril on oma kindel kasvuperiood. Eristatakse kevad-, suve- ja sügistaimi.

Põllukultuure kasvatatakse põllul, kasvuhoones, aias, vesileotises ja mujal.

Põhilised põllukultuurid Eestis on hernes, porgand, nisu, kurk, tomat, kartul, ristik, oder, kaer, sibul, maasikas jne.

#### Vaata ka

* vahekultuur

Viited
------

1. ↑  Food and Agriculture Organization of the United Nations, Statistics Division (2009). "Maize, rice and wheat : area harvested, production quantity, yield". Archived from the original on January 14, 2013.
**Edgar Oissar** (30. märts (18. märts vkj) 1899 Raudna vald, Viljandimaa – 28. oktoober 1977 Viljandi) oli eesti pedagoogika- ja raamatuteadlane.

Elulugu
-------

Edgar Oissar oli metsavahi poeg.

Aastatel 1918–1920 võitles Vabadussõjas. Lõpetas 1921 Viljandi Poeglaste Gümnaasiumi, õppis 1921–1925 Tartu Ülikooli matemaatikateaduskonnas ja 1925–1928 filosoofiateaduskonnas pedagoogikat, lõpetas 1928 magistrikraadiga, väitekiri "Ristiusk ja iseloomukasvatus". Täiendas end 1931–1933 Haridusministeeriumi stipendiaadina Berliini ja Göttingeni ülikoolis, omandas I järgu raamatukoguhoidja kutse. 1935 kaitses Göttingeni Ülikoolis doktoriväitekirja "Die politische Erziehung". 

Oli 1929–1930 Võrumaa Rahvahariduse Seltsi ühisgümnaasiumi õpetaja, aastast 1934 Tallinna Pedagoogiumi ja Õpetajate Seminari õpetaja, Haridusministeeriumi kutsehariduse osakonna ja Õpetajate Koja sekretär, 1939–1940 Tallinna Prantsuse Lütseumi, Kutsevaliku Nõuandebüroo ja Rahvaülikooli õppejõud, 1940–1944 Tallinna Tehnikainstituudi / Tallinna Polütehnilise Instituudi raamatukogu juhataja, 1944–1950 Riikliku Raamatukogu osakonnajuhataja. Vallandati poliitilistel põhjustel, hiljem töötas juhuslikel töödel ja ENSV TA Raamatukogus.

Teadustöö
---------

Uuris eesti kooli, pedagoogika, kirjanduse ja bibliograafia ajalugu.

Teoseid
-------

Tõlkis ning andis välja W. Nernsti "Maailm uuemate uurimuste valguses" (Tartu 1927), F. W. Foersteri "Kool ja iseloom" (Tartu 1937) jm. TLÜ Akadeemilises Raamatukogus säilitatakse tema käsikirju: "Eesti kooli arengulugu 1917–1937" (1940), "Eesti biograafilised teatmikud" (1963), "Eesti aabitsa arengulugu" (1971). Koostas bibliograafilisi kogumikke.

* Tartu algkoolide lõpetajate kutsesoovid. Tallinn 1928
* Friedrich Fröbel: Elulugu ja pedagoogilised vaated. Võru 1930
* G. F. Parroti maailmavaatest ja pedagoogilistest tõekspidamistest. // G. F. Parroti 200.-le sünniaastapäevale pühendatud tead konverentsi materjale. Tartu 1967
* Vanematest eesti aabitsatest. // Keel ja Kirjandus (1969), 3
* Tartu Ülikoolis kaitstud väitekirjad 1802–1918. Bibliograafia. Tartu 1973
* F. M. Klinger ja teatri keelustamine Tartus 19. saj. esimesel poolel. // TÜ ajaloo küsimusi. I. Tartu 1975
* Akadeemik F. J. Wiedemanni pedagoogilisi vaateid. // Emakeele Seltsi aastaraamat, 21, 1975
* Eesti keele õppetooli loomise katse Tartu Ülikoolis 1902. // Keel ja Kirjandus (1977), 6

Viited
------

1. 1 2 3 4  *Eesti teaduse biograafiline leksikon.* 3. köide: *N–Sap* TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013

Kirjandus
---------

* *Eesti kirjarahva leksikon.* Koostanud ja toimetanud Oskar Kruus. Tallinn: Eesti Raamat, 1995, lk 382–383
* Oskar Kuningas. "Edgar Oissar". In memoriam. // Keel ja Kirjandus, 2 (1978), 125–126
* E. Karus. Oissari osa Eesti haridusloos (käsikiri). Tallinn 1990
* *Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918–1944*. II kd. Tartu 1994. Lk 168

Välislingid
-----------

* *Eesti teaduse biograafiline leksikon.* 3. köide: *N–Sap* TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013
* *Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918–1944*

 *Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.*
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib külast; teiste tähenduste kohta vaata lehelt Kata (täpsustus).* |

---

**Kata** on küla Harju maakonna Kose vallas Tuhala jõe ääres.

Külas asuvad Tuhala kirik, Tuhala kalmistu ja Tuhala nõiakaev. Küla piiresse jäävad mitmed kultusekivid, kaks asulakohta ja Kataveski hiiekadakas. Küla põhjapoolne osa jääb Nabala-Tuhala looduskaitsealale.

2011. aasta rahvaloenduse andmetel elas Kata külas 71 inimest. Kõik olid eestlased.

Külas tegutseb Polli loomaaed.

Kata külas asub Kuke turismitalu. Kompleksi peahoone ehitati 1901. aastal traditsioonilise rehielamuna. 1901–1995 oli talu erinevate perekondade käes kasutusel peamiselt elamis- ning põllumajandustaluna. Talukompleksi kuulus ka ümarpalgist viljaait. 2002. aastal alustati ulatuslikke restaureerimistöid ning 2007. aasta aprillis valmis algset joont järgides talu peahoone.

Vaata ka
--------

* Tuhala jõgi
* Tuhala maastikukaitseala
* Tuhala karstiala

Viited
------

1. ↑  Maa-amet, vaadatud 21.11.2020.
2. ↑  Statistikaamet, vaadatud 16.09.2023.
3. ↑  Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.
4. ↑  Statistikaameti andmebaas
5. ↑  "polliloomaaed.ee". Originaali arhiivikoopia seisuga 9. veebruar 2022. Vaadatud 9. veebruaril 2022.

Kose valla lippKose valla lipp
Kose valla asulad

**Alevikud:** Ardu | Habaja | Kose | Kose-Uuemõisa | Ravila   

**Külad:** Aela | Ahisilla | Alansi | Harmi | Kadja | Kanavere | Kantküla | Karla | Kata | Katsina | Kirivalla | Kiruvere | Kolu | Krei | Kuivajõe | Kukepala | Kõrvenurga | Kõue | Laane | Leistu | Liiva | Lutsu | Lööra | Marguse | Nutu | Nõmbra | Nõmmeri | Nõrava | Ojasoo | Oru | Pala | Palvere | Paunaste | Paunküla | Puusepa | Rava | Raveliku | Riidamäe | Rõõsa | Saarnakõrve | Sae | Saula | Silmsi | Sõmeru | Sääsküla | Tade | Tammiku | Triigi | Tuhala | Uueveski | Vahetüki | Vanamõisa | Vardja | Vilama | Virla | Viskla | Võlle | Äksi
Parun **Georg Rudolf Stackelberg** (12. oktoober 1872 Salla vald, Viru kreis - 15. märts 1934 Küti vald, Viru maakond) oli Eesti poliitik, baltisaksa Stackelbergide suguvõsast. 

Georg Rudolf Stackelberg õppis Tallinna toomkoolis, teenis aastatel 1893−1894 Peterburis ihukaardiväe ratsagrenaderide polgus vabatahtlikuna, 1895. aastast lipnik. Lasinurmes maaomanik, aastatel 1900−1903 Lasila mõisa rentnik. Aastatel 1904−1920 Küti mõisa omanik, pärast võõrandamist jäi tema valdusse mõisasüda. Georg Rudolf Stackelberg oli enne Eesti iseseisvumist, Viru kreisis, Virumaa kreisisaadik 1905−1920, 1911. aastast Eestimaa rüütelkonna liige ja Rahukogu aurahukohtunik.

Parun Georg Rudolf Stackelberg aktsepteeris Eesti iseseisvuspüüdeid, tegi eestlastega koostööd kohalikes seltsides (oli ta 1911. aastal Viru-Jaagupi Ühispanga üks asutajaid). Vabadussõja ajal oli ta Balti pataljoni loomise algataja ja 1919. aastal astus ka ise vabatahtlikuna Balti pataljoni.

Ta oli Eesti Asutava Kogu liige, Saksa Erakonna Eestimaa nimekirjast, alates 27. jaanuarist 1920, kui ta asendas Johannes Meyerit.  ning I Riigikogu saadik, kuni 10.01.1923, mil astus tagasi. Oli kodukorra komisjoni, maaseaduse komisjoni, rahaasjanduse komisjoni, eelarvekomisjoni, väljaspool linnasid ja aleveid asuvate kinnisvarade hindamise seaduseelnõu läbivaatamise erikomisjoni ja riikliku maatagavara tarvitamise seaduse läbivaatamise erikomisjoni liige.

Georg Rudolf Stackelberg oli Toomkooli kuraator, Vinni Naiskutsekooli hooldaja<ref>Naiskutsekool Vinnis</ref ja Piiritusetööstuse Rosen & Co juhatuse liige.

Georg Stackelberg suri 1934. aastal ja ta maeti Viru-Jaagupi kalmistule.

Autasud
-------

* Kaitseliidu Kotkaristi V klass (1929), ka Vene aumärgid

Viited
------

1. ↑  "Juhatus ja liikmed". *Riigikogu*. Vaadatud 29. detsember 2021.
2. ↑  Die kandidatenlisten der Deutsh-Baltischen Partei, Revaler Bote, nr. 232, 18 november 1920
3. ↑  Piret Viljamaa, Riigikogu liikmed. Elulood, lk 245-246

Välislingid
-----------

* Stackelberg, Georg\* Rudolf Frh. v. (1872-1934), BBLD - Baltisches biografisches Lexikon digital
**A-Rühm** on eesti hiphopansambel.

Ansambli ajalugu
----------------

Hiphoprühmitus A-Rühm kogunes aastal 1998 mitmete Eesti MC-de ühekordse projektina. Projektis osalesid Cool D (Eesti viljakaim hiphoppar, kes on välja andnud 7 sooloalbumit), Kozy (Raadio 2 saate "Linnadžungel" saatejuht), G-Enka ja Revo (mõlemad ansamblist Toe Tag). Peatselt liitus ansambliga DJ ja produtsent DJ Critikal. Ühine lugu "Viimane lumi" tehti Eesti Punase Risti palvel ja esmaesitlus toimus messil "Teeviit" aprillis 1998.

1998. aastal välja antud lugu "Viimane lumi" tagas ansamblile Raadio 2 Aastahiti edetabelis 5. koha. Teine singel "Popmuusik" on suurema kommertseduga lugu A-Rühma loomingus. Väga hea vastuvõtt sai osaks albumile "Laulmata jäänud laulud", mille esitlus toimus 1999. aasta novembris.

Pärast albumi ilmumist jõudsid kuulajateni sellised palad nagu "Supercool", "Kõige suurem diktatuur" ja "65". Soomes ilmus singel "Leegion" ja mõned laulud koos Soome artistidega King Size Recordsi plaatidel.

Pärast seitsmeaastast ootamist tõi A-Rühm 2006. aastal lõpuks kuulajateni uue albumi "Leegion". 2006. aasta 23. märtsil ilmunud album sisaldab 22 pala. Lisaks DJ Critikali, Cool D, G-Enka ja Kozy on albumil külalistena kaasa tegemas ka Philadelphia räppar Grand Agent, Tommy Boy, Tanel Padar ja Metsatöllu Markus. Albumil on ka mõned juba aastal 2002 ilmumata jäänud albumi palad, nagu "Taifuun" ja "Lõvipojad".

Pilte
-----

* G-Enka 2011. aastalG-Enka 2011. aastal
* Cool D 2007 aastalCool D 2007 aastal
* Kozy 2007 aastal A-Rühma särgigaKozy 2007 aastal A-Rühma särgiga

Välislingid
-----------

* A-Rühm andmebaasis MusicBrainz (*inglise keeles*)
* "A-Rühm esitleb uut videot Urban House'is". *Elu24*. 27. november 2008.

Albumid
=======

* Laulmata Jäänud Laulud (1999)
* Leegion (2006)
* Reede (2023)

Singlid
=======

* Loterii-jaa (2008)
* Hakka Pihta (2012)
* Tavaline Mees (2013)
* Mingi kukk on mu bmw-s (2017)
* Mingi Kukk On Mu BMW-S (5Miinust remix) (2017)
* Varjata Head Ei Saa (2017)
* Üks veel (2022)
* Reede (2022)
* Apokalüpto (2023)
* Linn viib kaasa (2023)
* Sama kuumad (ft. Pearu Paulus) (2023)
Julian Ryerson 2023. aastal Dortmundi Borussia särgis
**Julian Ryerson** (sündinud 17. novembril 1997 Lyngdalis) on Norra jalgpallur, kes mängib kaitsjana Saksamaa kõrgliigaklubis Dortmundi Borussia ja Norra jalgpallikoondises.

Jalgpallitreeninguid alustas ta kodukohaklubis Lyngdal IL. 2013. aastal liitus ta Vikingiga, mille meeskonnas debüteeris ta Norra kõrgliigas 2015. aastal. Aasta hiljem murdis ta ennast Vikingi põhikoosseisu.

2018. aasta juulis sõlmis Ryerson lepingu Saksamaa esiliigaklubiga 1. FC Union Berlin. Alates hooajast 2019/20 mängis ta klubiga Saksamaa kõrgliigas.

2023. aasta jaanuaris sõlmis ta kuni 2026. aasta juunini kehtiva lepingu Dortmundi Borussiaga.

Aastatel 2015–2018 mängis Ryerson Norra noortekoondistes. Norra jalgpallikoondises tegi Ryerson debüüdi 18. novembril 2020 UEFA Rahvuste Liiga mängus Austria vastu.

Viited
------

1. ↑  "Dortmund sign Norway defender Ryerson from Union Berlin". *Reuters* (inglise). 17. jaanuar 2023. Vaadatud 17. jaanuaril 2023.
2. ↑  Julian Ryerson - National team. transfermarkt.com. Vaadatud 25.02.2024

Välislingid
-----------

* Julian Ryerson Bundesliga.com lehel
Ott Maaten (2022)
**Ott Maaten** (sündinud 5. juulil 1967 Viljandis) on eesti muusik ja majandusjuht, aastast 2021 rahvusooperi Estonia peadirektor. 

Ta on lõpetanud 1989. aastal Tallinna Riikliku Konservatooriumi klarneti erialal. Täiendanud end aastatel 1989–1990 Moskvas Gnessinite-nimelises Venemaa Muusikaakadeemias ning 1990–1992 Pariisi Konservatooriumis. 

Aastatel 1990–1993 elas ja töötas ta kutselise muusikuna Prantsusmaal.

Aastatel 2003–2020 töötas Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia finants- ja haldusdirektorina. Ta on juhtinud Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia lavakunstikooli renoveerimist, samuti Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia 2019. aastal valminud kontserdi- ja teatrimaja rajamist.

27. novembril 2020 valis Rahvusooper Estonia nõukogu Ott Maateni 18 kandidaadi hulgast Estonia teatri peadirektoriks. Tema viieaastane ametiaeg algas 1. jaanuaril 2021.

Tunnustus
---------

* 2023 Prantsusmaa riiklik kunstide ja kirjanduse rüütlijärgu orden

Isiklikku
---------

Vabal ajal tegeleb Maaten lennuspordiga: ta on Eesti meister 2014 motovarjuspordis ja saavutas 2012. aasta MM-võistlustel samal alal 14. koha. Samuti on ta aktiivne harrastusornitoloog. Ott Maaten valdab vabalt prantsuse, vene, inglise, soome ja saksa keelt.

Viited
------

1. 1 2 3 4  Viilup, Kaspar. Estonia uueks peadirektoriks valiti Ott Maaten. ERR, 27. november 2020.
**VAT Teater** on Eesti teater, mis on asutatud 1987. aastal Tallinnas. See on Eesti vanim kutseline erateater.[*viide?*]

Teatrile panid 1987. aastal aluse Tallinna Pedagoogilise Instituudi näitejuhtimise eriala lõpetajad, kelle eesotsas olid Aare Toikka (alates 1993 teatri kunstiline juht), Tiina Rebane (alates 1995 teatri juhatuse esimees) ja Peeter Jalakas. Teatri loomisel võeti eesmärgiks viljeleda ja arendada kultuurialast tegevust, pidades sihtrühmana silmas eelkõige lapsi ja noori.

Teater tegutseb 2022. aasta jaanuarist Tallinnas aadressil Sakala 3 asuvas teatrimajas.

Nimi
----

Teater asutati nimega **VAT Tudengiteater**, 1988. aastast kannab see nime **VAT Teater**. Teatri nimes sisalduval akronüümil VAT pole kindlat tähendust. See võeti kasutusele reklaamitrikina, parodeerides Nõukogude ajal riiklike teatrite nimedes olnud lühendit RAT ('riiklik akadeemiline teater'). Naljatamisi on välja VAT tähenduseks pakutud variante "Väike Aga Tubli", "Väga Akadeemiline Tallinna [Teater]", "Volli, Aare ja Teised", "Vängete Aumärkidega Tunnustamata" ja "Väga Armas Teater".

Töötajad
--------

VAT Teatri truppi kuulub 2023. aasta novembri seisuga 16 inimest.

* Tiina Rebane – teatrijuht
* Aare Toikka – kunstiline juht
* Tanel Saar – näitleja ja lavastaja
* Margo Teder – näitleja ja lavastaja
* Meelis Põdersoo – näitleja
* Ago Soots – näitleja ja lavastaja
* Karolin Jürise – näitleja
* Mihkel Seeder – dramaturg
* Rasmus Järvesaar – korraldus- ja kommunikatsioonijuht
* Eva Naruskberg – müügi- ja reklaamijuht
* Johanna Tamm – lavastusala juht
* Piret Soosaar-Maiberg – haridustegevuste juht
* Sander Põllu – tehnikajuht
* Martin Koldits – tehnik-lavameister
* Terje Kähr – tehnik
* Raul Õitspuu – lavameister-bussijuht

Haridustegevused
----------------

2010. aastate algusest alates moodustavad olulise osa VAT Teatri tööst nii lastele kui ka täiskasvanutele suunatud hariduslikud töötoad, mis on seotud mõne kindla lavastusega või teatrieluga üldiselt. Publikut kaasatakse mitmesuguste rakendusteatri võtetega, näiteks foorumteatri meetodil.

Haridustegevused hõlmavad lisamaterjale, mängulisi töötube ning muid algatusi, projekte ja üritusi. Teatriskäiku käsitletakse tervikliku protsessina: toimub eelhäälestus, mõtestatud kohalolek teatris ja tagasiside, mille käigus ei teadvustata teatrit pelgalt nähtusena, vaid analüüsitakse nähtut nii üksikisiku (iseenda) seisukohalt kui ka suuremasse pilti (maailma tasand) paigutatult. Paljude lavastuste jaoks koostatud lisamaterjalid on abiks nii enne kui pärast etendust kogetu kirjeldamisel ja analüüsimisel.

Viited
------

1. 1 2 3  "Ajalugu". *VAT Teater*. Vaadatud 13. novembril 2023.
2. ↑  ERR (27. mai 2021). "VAT Teater kolib Rahvusraamatukogu rekonstrueerimise ajaks Sakala 3 teatrimajja". *ERR*. Vaadatud 13. novembril 2023.
3. ↑  OKIA. "Esimene uus teater". *Sirp*. Vaadatud 13. novembril 2023.
4. ↑  "Vatikad". *VAT Teater*. Vaadatud 16. novembril 2023.
5. ↑  "VAT". *VAT Teater*. Vaadatud 13. novembril 2023.
6. ↑  "Mis on haridustegevused?". *VAT Teater*. Vaadatud 17. novembril 2023.

Välislingid
-----------

* Teatri koduleht (vaadatud 13.11.2023)
**Friedrich Franz Georg Kottulinsky von Kottulin** (5. märts 1748–2. aprill 1815) oli Austria sõjaväelane, väejuht ja feldmarssal-leitnant.

Elulugu
-------

Friedrich Franz Georg Kottulinsky von Kottulin sündis 5. märtsil 1748 Brünnis. 

7. mail 1800 ülendati Kottulin kindralmajoriks. 1805. aastal sõdis ta Itaalias, kus juhatas Simbscheni diviisis brigaadi. Diviis kuulus ertshertsog Karli armee paremasse tiiba, mida juhatas Heinrich von Bellegarde. Armee koosseisus osales ta 30. oktoobril 1805 Caldiero lahingus. 14. augustil 1808 ülendati ta feldmarssal-leitnandiks ning jalaväerügemendi nr 41 inhaberiks. 

2. mail 1809 sai Kottulin Johann von Hilleri VI korpuses diviisiülemaks. Selle diviisiga võttis ta osa Asperni-Esslingi lahingust, kus oli esimeses kolonnis. Lahingus võitles tema diviis Asperni küla juures. Hiljem osales ta veel Wagrami lahingus. Kottulin läks samal aastal erru ning suri 1815. aasta 2. aprillil Budas.

Viited
------

1. 1 2 3  "Kottulinsky von Kottulin, Friedrich Franz Georg Freiherr". Vaadatud 27.06.2023.
Eadred kujutatuna 14. sajandil kroonikas "Genealogical Roll of the Kings of England".
**Eadred** (ka **Edred**; u 923 – 23. november 955) oli inglaste kuningas 26. maist 946 kuni oma surmani.

Ta oli aastatel 899–924 valitsenud kuninga Edward Vanema ja tolle kolmanda abikaasa Kenti Edgiva noorim poeg, Alfred Suure lapselaps. Isa surma järel asus troonile Eadredi vanem vend Edmund I, kes hukkus 946. aastal Pucklechurch'is, püüdes kaitsta oma senešalli vägivaldse lindprii eest. Et Edmundi pojad olid veel liiga noored, asus troonile Eadred. Ta krooniti 16. augustil 946 Kingston upon Thamesis Canterbury peapiiskopi Oda poolt.

Troonile tõustes võttis ta teenistuses ka mitmed venna juhtivad nõuandjad: ema Edgiva, Canterybury peapiiskopi Oda ja Ida-Anglia võimuka aadliku Æthelstan Poolkuninga. Oluline nõuandja oli talle ka lähedane sõber Glastonburyi kloostri abt ja hilisem Canterbury peapiiskop Dunstan.

Nagu vend Edmund, päris ka Eadred valitsemiseks algselt ühtse Inglismaa kuningriigi, kuid peagi kaotas ta kontrolli Northumbria üle, kus kohalikud aadlikud valisid oma kuningaks viikingi Erik Verikirve. Eadred vastas sõjaga ning 954. aastal kukutasid Yorki magnaadid Eriku ja andsid end uuesti Eadredi võimu alla, kes nimetas piirkonna ealdormaniks anglosaksi päritolu Bamburghi valitseja Oswulf I. Lisaks jätkas Eadred venna valitsusajal alanud benediktlaste kloostrireformi toetamist, mis jõudis lõpuni küll alles vennapoja Edgari valitsusajal. Ta oli lähedane sõber kahe reformi juhtkuju Dunstani ja Æthelwoldiga, kellest viimase nimetas ta Abingdoni kloostri abtiks. Oma valitsusaja viimastel aastatel kimbutas teda kehv tervis ning ta suri lastetult 955. aastal, misjärel asus troonile tema venna Edmund I poeg Eadwig.

Välislingid
-----------

* Eadred – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
* Edmund I Briti monarhia ametlikul kodulehel (inglise keeles)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**Edmund I** | **Inglaste kuningas**946–955 | Järgnev**Eadwig** |
**Victor Massé** (sünnijärgselt **Félix-Marie Massé**; 7. märts 1822 Lorient, Morbihani departemang – 5. juuli 1884 Pariis) oli Prantsuse helilooja. Komponeeris ligi 20 koomilist ooperit ja operetti, samuti arvukalt romansse ja laule.

Victor Massé 1875

Elukäik
-------

Pärit töölisperekonnast. Isa oli sadamatööline. Pärast isa surma kolis emaga Pariisi, kus sai esimesed muusikaalased teadmised kuninglikus vaimuliku muusika instituudis. Jätkas muusikaõpinguid Pariisi konservatooriumis Pierre-Joseph-Guillaume Zimmermani (klaver) ja Jacques Fromental Halévy (kompositsioon) juhendamisel. Võitis 1844 maineka Prix de Rome kantaadi "Le Renégat de Tanger" ("Tangeri renegaat") eest. Stipendium võimaldas tal kaks aastat õppida Itaalias ja reisida Saksamaal. Õpingute ajal Roomas komponeeris ooperi itaaliakeelsele libretole "La favorita e la schiava" ("Lemmik ja ori"), mis esitati 1855. aastal Veneetsias. 

1860. aastal sai Pariisi Opéra Garnier' koormeistri koha. 1866–1890 oli Pariisi konservatooriumi professor, õpetades komponeerimist ja kontrapunkti. Aastatel 1973–1875 õpetas ühtlasi ka tütarlaste pansionaadis muusikat.

Victor Massé 1884

Looming
-------

Komponeeris ligi 20 ooperit, millest menukamad olid "La Chanteuse voilée" ("Varjatud laulja"), ambitsioonikas "Galathée" ja "Paul et Virginie". Kuid kõige edukam ja ka rahvusvaheliselt tuntuim oli koomiline ooper "Les noces de Jeannette" ("Jeanette'i pulmad"). Viimane lavateos "Une nuit de Cléopâtre" ("Kleopatra üks öö") kanti ette postuumselt. 

19. sajandi keskel olid Massé koomilised ooperid pidevalt Euroopa teatrite repertuaaris. Tema teosed järgisid täpselt prantsuspärast ooperite komponeerimise traditsiooni, kuid ta lülitas oma oopustesse osavalt ka tollal arengujärgus olnud prantsuse operettide komponeerimise võtteid.

1872. aastal valiti ta Prantsuse kaunite kunstide akadeemia (Académie des beaux-arts) akadeemikuks. 1856. aastal sai Prantsusmaa Auleegioni ordeni (Légion d’honneur) kavaleriks ja 1877. aastal ohvitseriks. 1877. aastal nimetati ta ka Belgia kuningliku teaduste, kirjanduse ja kaunite kunstide akadeemia (Académie royale des sciences, des lettres et des beaux-arts) liikmeks.

Massé on maetud Pariisi Montmartre'i kalmistule.

Victor Massé hauamonument Montmartre'i kalmistul. Autor Charles Garnier

Peamised teosed (esmaesitus Pariisis)
-------------------------------------

* "La Chambre gothique"(1849)
* "La Chanteuse voilée" (1850)
* "Galathée" (1852)
* "Les Noces de Jeannette" (1853)
* "La Fiancée du diable" (1854)
* "Miss Fauvette" (1855)
* "La prix de famille" (operett, 1855)
* "Les Saisons" (1855)
* "La Reine Topaze" (1856)
* "Les Chaises à porteurs" (1858)
* "La fée Carabosse" (1859)
* "La mule de Pedro" (1863)
* "Fior d'Aliza" (1866)
* "Le Fils du brigadier" (1867)
* "Paul et Virginie" (1876)
* "Une nuit de Cléopâtre" (1885)
Eesti alpinistide grupp Tallinna tipus 18. augustil 1984  
Foto: Jaan Künnap
**Tallinna mäetipp** on 6047 m kõrgune mägi Pamiiris.

Mäetipu vallutas 17. augustil 1984 eesti alpinistide grupp, mida juhtis Ilmar Priimets ja kuhu kuulusid Urmas Grauen, Enn Branno ja Rein Loik. Mäetipp nimetati Tallinna järgi.

18. augustil jõudis mööda teist marsruuti tippu Jaan Künnapi juhitud grupp, kuhu kuulusid Anu Kallavus, Kalev Muru, Andres Paris, Ants Stern ja Tõnis Lepik. 19. augustil käis tipus kolmandat marsruuti pidi Ivo Goldi grupp, kuhu kuulusid Helme Suuk, Edgar Haavik, Ants Salk, Jüri Treijar, Risto Tanner, Vello Park, Lembit Hiiesalu ja Peet Väinastu.

Pilte
-----

Jaan Künnapi pilte 1984. aasta ekspeditsioonist:

* 
* HelikopterilHelikopteril
* 
* LaagrisLaagris
* 
* Tõnis Lepik ja Peet PetersTõnis Lepik ja Peet Peters
* Anu KallavusAnu Kallavus
* 
* 
* Ilmar PriimetsIlmar Priimets
* 
* 
* Ants SternAnts Stern
* 
* 
* 
* 
* Kalev MuruKalev Muru
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* Kalev Muru, Andres Paris ja Anu KallavusKalev Muru, Andres Paris ja Anu Kallavus
* TipusTipus
* TipukiriTipukiri
* 
* TelkimasTelkimas
* Risto TannerRisto Tanner
* TagasiteelTagasiteel
* Vello Park, Richard Villems ja Urmas GrauenVello Park, Richard Villems ja Urmas Grauen
* Marsruudi skeemMarsruudi skeem
* Vastuvõtt RaekojasVastuvõtt Raekojas
* Vastuvõtt RaekojasVastuvõtt Raekojas

Vaata ka
--------

* Estonia mäetipp
* J. F. Parroti mäetipp
* Tartu ülikool 350

Viited
------

1. 1 2 3  Ülevaade Eesti alpinismi ajaloost Jaan Künnapi alpinismiklubi (vaadatud 27.01.2017)

Välislingid
-----------

* Augustina Gerber: "Tallinna nimi 6047 meetri kõrgusele" "Õhtuleht", august 1984 (lehel jkalpiklubi.ee)
**Karl Friedrich von Lindenau** (1746 – 14. veebruar 1817) oli Preisi ja Austria sõjaväelane, väejuht ja kahuriväekindral.

Elulugu
-------

Karll Friedrich von Lindenau sündis 1746. aastal Saksimaal Leipzigis. Algul teenis ta Preisi sõjaväes, kuid pidi sealt 1789. aastal lahkuma, kuna tal tekkisid vastuolud feldmarssal Wichard von Möllendorffiga. Sama aasta augustis liitus ta Austria armeega. Ta sai hertsog Albert Casimiri Austria Madalmaade staabis majorikoha. Seal sai Lindenaust ka ertshertsog Karli lahingutaktika ja sõjaajaloo õpetaja.

### Osalus Prantsuse revolutsioonisõdades

1790. aastal ülendati Lindenau ooberstiks. 1792. aastal naasis ta Viini. 1797. aasta 1. märtsil ülendati ta kindralmajoriks. 1799. aastal juhatas ta ertshertsog Karli armees brigaadi, mille juhtimisega paistis välja Mannheimi piiramisel. 5. märtsil 1800 ülendati Lindenau feldmarssal-leitnandiks. Järgmisel aastal autasustati teda Maria Theresia militaarordeni rüütliristiga. 1803. aastal määrati ta jalaväerügemendi nr 29 *inhaberiks*.

### Osalus Napoleoni sõdades

1805. aastal juhatas Lindenau ertshartsog Karli Itaalia armees grenaderidiviisi. Ta osales 29.–31. oktoobril toimunud Caldiero lahingus.

1809. aastal juhatas ta ertshertsog Karli armee reservkorpuses taas greenaderidiiviisi, millega osales Asperni-Esslingi lahingus. 27. mail 1809 ülendati Lindenau *feldzeugmeisteriks*. Samal aastal läks ta sõjaväest erru.

Hilisemas elus korraldas ta enda kodus "Don Juani" etteasteid. Karl Friedrich von Lindenau suri mundrisse riietatuna oma tugitoolis 14. veebruaril 1817 Viinis.

Viited
------

1. 1 2 3 4  "Lindenau, Karl Friedrich von". Vaadatud 15.07.2023.
2. ↑  "Karl Friedrich von Lindenau". Vaadatud 15.07.2023.
3. 1 2  "Lindenau, Karl Friedrich von (1746-1817), General". Vaadatud 15.07.2023.
Pulsar PSR B1509−58 – Chandra kosmoseteleskoobi pildistatud röntgenikiirgus on fotol kuldne; WISE'i pildistatud infrapuna punane, roheline ja sinine
**Pulsar** (inglise sõnadest *pulse* 'pulss' ja *star* 'täht') on tugeva magnetväljaga kiiresti pöörlev neutrontäht, mis kiirgab oma magnetpoolustelt elektromagnetlaineid.

Pulsarilt lähtuvat kiirgust saab jälgida ainult siis, kui emissioonikiir on suunatud Maa poole (sarnaselt sellele, kuidas tuletornist lähtuvat valgust saab näha ainult siis, kui valgus on suunatud vaatleja suunas). Neutrontähed on väga tihedad ja neil on lühikesed korrapärased pöörlemisperioodid. See loob väga täpse intervalli impulsside vahel, mis ulatub üksiku pulsari puhul millisekunditest sekunditeni. Pulsarid on üks ülikõrge energiaga kosmiliste kiirte allika kandidaate.

Pulsarite perioodilisus muudab need astronoomidele väga kasulikeks tööriistadeks. Gravitatsioonikiirguse olemasolu kaudseks kinnitamiseks kasutati pulsari vaatlusi kaksikneutrontähede süsteemis. Esimesed eksoplaneedid avastati 1992. aastal pulsari, täpsemalt PSR B1257+12 ümber. 1983. aastal tuvastati teatud tüüpi pulsarid, mis tol ajal ületasid aatomkellade täpsuse aja mõõtmisel.

Viited
------

1. ↑  "NASA's NICER Delivers Best-ever Pulsar Measurements, 1st Surface Map". *NASA*. Vaadatud 25. märtsil 2024.
2. ↑  "What are pulsars?". *Space.com*. Vaadatud 25. märtsil 2024.
3. ↑  "Pulsar termed most accurate 'clock' in sky". *The New York Times*. Vaadatud 25. märtsil 2024.
**Massidefekt** (ka massikadu) on materiaalset süsteemi moodustavate alasüsteemide vabaolekumasside summa ja süsteemi kogumassi vahe. Massidefekt tuleneb massi ja energia ekvivalentsusest {\displaystyle E\_{0}=mc^{2}}.

Massidefekti väärtus oleneb süsteemi siduvatest jõududest. Aatomituumas on on see jõud seoseenergia

{\displaystyle E\_{\mathrm {se} }=\Delta m\,c^{2},}
kus
{\displaystyle \Delta m} on massidefekt ja {\displaystyle c} valguse kiirus.

Aatomituuma massidefekt, väljendub kõigi tuuma nukleonite (prootonite ja neutronite) summaarse massi ja tuuma tegelikult mõõdetava (alati väiksema) massi erinevusena:

{\displaystyle \Delta m=Zm\_{p}+Nm\_{n}-m(Z,N),}
kus

{\displaystyle Z} ja {\displaystyle N} on vastavalt neutronite prootonite arv;
{\displaystyle m\_{p}} ja {\displaystyle m\_{n}} on vastavalt vabaolekus prootonite ja neutronite mass;
{\displaystyle M(Z,N)} on tuuma mass.
See massikadu {\displaystyle \Delta m} vastab aatomituuma moodustumisel vabanevale seoseenergiale, mis väljub tekkivast seotud süsteemist elektromagnet- või, neutriinokiirgusena või gravitatsioonienergiana.

Praktikas ei määrata massidefekti mitte isoleeritud aatomituuma, vaid pigem vastava nukliidi kogu laenguta aatomi, seega aatommassi kohta. Sellel on eksperimentaalsed põhjused: täielikult ioniseeritud, s.t "paljaid" aatomituumasid on raske saada ja käsitleda, sest nende kõrge positiivne elektrilaeng haarab kohe keskkonnast elektrone.

Osakesi moodustavate kvarkide korral põhjustavad massidefekti kvarke siduvad tugeva vastastikmõju jõud ja see on suurusjärgult võrreldav kvarkide seisumassiga. Kosmoseobjektide korral põhjustab massidefekti peamiselt gravitatsioonijõud. Näiteks Päikese gravitatsiooniline massidefekt on suurusjärgus 10–6 Päikese kogumassist.

Massidefekti mõiste võttis 1927. aastal kasutusele Francis William Aston pärast seda, kui ta avastas 1919. aastal esimesena, et aatomituumad on kergemad kui nende oletatavad tuumaosakesed kokku.

Vaata ka
--------

* Seoseenergia

Viited
------

1. 1 2  ENE 6. köide, 1992
**Karl-Richard Ant** (2. jaanuar 1897 Mäo vald, Järvamaa – 30. detsember 1966 Tallinn) oli Eesti sõjaväelane (major).

Karl-Richard Ant osales Esimeses maailmasõjas ja Vabadussõjas (Paide raudteejaama komandant, Järvamaa Kaitseliidu ülema abi, Kuperjanovi partisanide polgu nooremohvitser), sai haavata. Teenis rahu ajal 10. Üksikus Jalaväepataljonis, oli alates 1928. aastast selle ohvitseride kogu esimees, oli alates 1929. aastast pataljoni majandusülem. Ülendati majoriks 1931.

Saksa okupatsiooni ajal teenis Karl-Richard Ant Omakaitses, 287. Kaitsepataljonis ja oli 29. Kaitsepataljoni ülem. 

Ta arreteeriti NKVD poolt 1944. aasta oktoobris Tallinnas ja mõisteti okupatsioonivõimu sõjatribunali otsusega 5 aastaks vangi. 

Karl-Richard Ant on maetud Tallinna Metsakalmistule.

Tunnustus
---------

* Kotkaristi IV klassi teenetemärk, 1935

Viited
------

1. ↑  "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 6. juuni 2014. Vaadatud 3. juunil 2014.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)

Välislingid
-----------

* Ohvitseride andmekogu
**Ivi Laas** (sündinud 2. aprillil 1941) on eesti nahakunstnik.

Ivi Laas lõpetas Eesti NSV Riikliku Kunstiinstituudi (ERKI) 1966. aastal nahkehistöö erialal. Töötas aastatel 1968–1975 tarbekunsti õpetajana Tallinna 24. Keskkoolis. Aastatel 1975–1981 oli tegev vabakutselise kunstnikuna. Ta oli 1981. aastast ERKI õppejõud, 1993–1997 dotsent, 1997. aastast lepinguline õppejõud.

Aastatel 1966–2002 kavandas ta tooteid ja töötas välja uusi mudeleid Kunstitoodete Kombinaadile ARS. 

Ivi Laas on kuulunud Eesti Kunstnike Liidu ja Kunstitoodete Kombinaadi ARS kunstinõukogudesse, viinud läbi meistriklasse ja pidanud nahakunsti tutvustavaid loenguid Soomes, Tallinna Rahvaülikoolis ja Eesti Kunstiakadeemia Avatud Akadeemias. Ta on pidevalt esinenud nii kodu- kui ka välismaistel kunstinäitustel. 

Eesti Kunstnike Liidu liige 1971. aastast.

Looming
-------

Eesti nahkehistöö kullafondi kuuluvad paljud Ivi Laasi köited, albumid, külalisraamatud ja laekad. Ivi Laas on loonud nahkehteid ning nahast aksessuaare: kotte, prillitoose, kaarditaskuid ja palju muud. Ta on tegelenud ka siidimaaliga.

Tunnustus
---------

* 1969, 1980, 1981 – Eesti Kunstnike Liidu tarbekunsti sektsiooni aastapreemia
* 1985 – III Baltimaade tarbekunstitriennaali diplom
* 1987 – Eesti NSV teeneline kunstnik
* 1990 – peaauhind rahvusvahelisel näitusel "Eepose köide", Eesti Tarbekunstimuuseum
* 1997 – auhind Baltimaade köitekunstinäitusel
* 1995, 2005, 2015 – ergutusauhind rahvusvahelisel köitekunstinäitus-konkursil "Scripta manent", Tallinn
* 2008 – žürii poolt ära märgitud töö näitus-konkursil "Luuleline köide", TLÜ Akadeemiline Raamatukogu

Viited
------

1. ↑   vaadatud 21.09.2016
2. 1 2  Klassikud. Ivi Laas - Eesti Tarbekunsti- ja Disainimuuseumi pressiteade, 20.09.2016.
**Harilik drüüas** (*Dryas octopetala*) on igihaljas poolpõõsas roosõieliste sugukonnast.

Selle aeglase kasvuga pikaealise taime levila on Arktikas ja põhjapoolkera mägistel aladel.

Levik
-----

Harilik drüüas kasvab arktilises kliimas ja mägedes. Ta kasvab Arktikas, Skandinaavia mägedes, Alpides, Karpaatides, Balkani ja Kaukasuse mägedes ning harvemalt ka mujal Euroopas ja Põhja-Ameerikas. Euroopa mäestikes leiduvad isoleeritud populatsioonid on jääajajäänukid. Eestis drüüast ei leidu.

Taim eelistab kuivi kasvukohti, kus lumi sulab varakult. Kasvab kruusasel ja kivisel lubjarikkal pinnasel ning katab tihti suuri alasid.

Tunnused
--------

Varred on puitunud, sageli lamavad, lühikeste horisontaalsete juurduvate külgvõsudega. Lehed on paksud ja nahkjad. Lehtede pealispind on sile ja tumeroheline, alumine pind valgelt viltjas. 

Õieraod on 3–10 cm pikkused. Õiel on enamasti kaheksa kreemikasvalget kroonlehte, kuid neid võib olla ka märksa rohkem. Õitseb tavaliselt mais-juunis. Õied pöörduvad vastavalt päikese liikumisele. Taim on valdavalt putuktolmleja, kuid esineb ka isetolmlemist. Vili on pähkel, mis on kaetud valgete sulgkarvadega.

Harilik drüüas on väga aeglase kasvuga. Saja-aastasel taimel on sageli 10-millimeetrise läbimõõduga vars. Õitsemiseni võib kuluda kümme aastat.

Kasutamine
----------

Rahvameditsiinis on hariliku drüüase kuivatatud lehtedest valmistatud toniseerivat ja verd puhastavat teed. Seda on kasutatud ka kõhulahtisuse raviks. Köha raviks hingati sisse taime põlemisel tekkivat suitsu ning nohu raviks pulbriks tehtud taime. Värske mahlaga raviti soolatüükaid.

Taime on kasutatud lõnga värvimiseks.

Talvel on drüüase lehed toiduks põhjapõtradele. Islandil on see talvel püüde põhiline toit.

Harilikku drüüast kasutatakse ka haljastuses. Ta on väga vastupidav ja sobib hästi kiviktaimlasse.

Harilik drüüas on Islandi rahvuslill ja alates 1989. aastast Norra Sør-Trøndelagi maakonnalill.

Pildid
------

* 
* 
* Hariliku drüüase viliHariliku drüüase vili

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Harilik drüüas** |

* Harilik drüüas andmebaasis eElurikkus Muuda Vikiandmetes
Canazei keskus
Canazei valla paiknemine Trento provintsis
**Canazei** (ladiini keeles *Cianacèi*, saksa keeles *Kanetschei*, *Kanzenei* või *Kanascheid*) on vald *(comune)* Trento provintsis Põhja-Itaalias, paiknedes Val di Fassa ülemises osas, umbes 110 km Trentost kirdes. Nimi tuleb ladinakeelsest sõnast *cannicetus* (rootihnik).

Demograafia
-----------

2001. aasta rahvaloenduse järgi kõneles 1498 asukat 1818-st (82,4%) emakeelena ladiini keelt.

Sport
-----

Canazei on baasjaam paljudele huvireisidele ja kaljuronimisele Sella, Marmolada ja Sassolungo grupis.

Vald võtab osa jäähoki Serie A-st meeskonnaga HC Fassa, kes mängib Stadio del Ghiaccio Gianmario Scolas. Canazei võõrustas koos Bolzano ja Milanoga 1994. aasta jäähoki maailmameistrivõistlusi.

Canazei on ka traditsiooniline suusakuurort Sella Ronda ringil (42 km suusanõlvu).

* Avisio kärestikujõgi Canazei keskusesAvisio kärestikujõgi Canazei keskuses
* 
* Canazei keskus ja Marmolada õhtulCanazei keskus ja Marmolada õhtul
* KihelkonnakirikKihelkonnakirik
* Kaunistustega maja Canazei vanalinnasKaunistustega maja Canazei vanalinnas

Sündmused
---------

* *Gran Festa da d'Istà* (Suur suvepidu - ladiini keeles): septembri esimesel pühapäeval koos traditsioonilise rahvarongkäiguga
* *Te Anter i Tobiè*: juuli teisel nädalalõpul
Hassanal Bolkiah Pentagonis 2002. aastal
**Hassanal Bolkiah Al-Mu'izzaddin Waddaulah** ehk lühemalt **Hassanal Bolkiah** (sündinud 15. juulil 1946) on 1967. aastast Brunei sultan.

Ta sai valitsejaks pärast oma isa Omar Ali Saifuddien III troonist loobumist. Pärast riigi iseseisvumist Briti võimu alt (1984) on kogu võim tema käes, ta on ka peaminister.

Nafta- ja gaasirikka kääbusriigi peana on üks maailma rikkamaid inimesi: tema vara väärtuseks on hinnatud 22 miljardit USA dollarit, talle kuuluvad hotellid Dorchester ja Beverly Londonis ning  maailma suurim palee. 

Hariduse sai ta Briti sõjakoolis.

Tiitlid
-------

Koos kõigi tiitlitega on sultani nimi Ke Bawah Duli Yang Maha Mulia Paduka Seri Baginda Sultan Haji Sir Hassanal Bolkiah Al-Mu'izzaddin Waddaulah ibni Almarhum Sultan Sir Omar Ali Saifuddin.

Autode kogumine
---------------

Kui palju autosid tal täpselt on, pole teada. On esitatud arve tuhandest viie tuhandeni. Sealhulgas on kakssada Rolls-Royce'i, mis on maailma suurim Rolls-Royce'ide kollektsioon. 1990. aastatel ostis Hassanal Bolkiah ligi poole Rolls-Royce'i toodangust. Hulgaliselt on tema valduses ideeautosid, samuti iga Vormel 1 maailmameistri vormeliauto alates 1980. aastast (eelistatavalt see, mida ta viimasel etapil juhtis).

Perekond
--------

Ta abikaasa on Pengiran Anak Saleha ja neil on 12 last:

* kroonprints Al-Muhtadee Billah Bolkiah (sündinud 1974)
* printsess Majeedah Bolkiah (sündinud 1976)
* prints Azim Bolkiah (1982–2020)
* prints Malik Bolkiah
* prints Mateen Bolkiah
* prints Wakeel Bolkiah
* printsess Rashidah Bolkiah
* printsess Muta-Wakkilah Bolkiah
* printsess Hafizah Bolkiah
* printsess Azemah Bolkiah
* printsess Fadzilah Bolkiah
* prints Abdul Wakeel

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**Omar Ali Saifuddien III** | **Brunei sultan**1967–... | Järgnev**valitsev** |
Arnold Koop. Regina Soonseina joonistus
Rektor Arnold Koop õnnitlemas 60-aastast Huno Rätsepat. Taustal Ants Kallikorm
**Arnold Koop** (16. juuli 1922 Dobrjati küla, Petrogradi kubermang – 21. aprill 1988 Moskva) oli eesti haridustegelane, Eesti Teaduste Akadeemia liige (1986).

Arnold Koop oli Tallinna Pedagoogilise Instituudi vanemõpetaja ja 1960–1968 Tallinna Pedagoogilise Instituudi rektor, 1968–1970 Eesti NSV kõrg- ja keskerihariduse minister.

Arnold Koop oli Eesti NSV Ülemnõukogu VII koosseisu (1967–1971) saadik ja ka Eesti NSV Ülemnõukogu juhataja

Aastail 1970–1988 oli ta Tartu Riikliku Ülikooli rektor. Nõukogude võimule läbinisti lojaalse figuurina ajas nn kruvide kinnikeeramise poliitikat. 
Kuni surmani oli ta NSV Liidu Ülemnõukogu liige. 

Eesti Teaduste Akadeemia liikmeks valiti 1986. aastal ajaloo alal. 1982. aastal on pälvinud Eesti Teaduste Akadeemia medali (kui Tartu Riikliku Ülikooli rektor). 

Maetud Tartusse, Raadi kalmistule.

Viited
------

1. ↑  Eesti NSV Teataja, nr 13, 20. oktoober 1954. lk 255
2. ↑  Nädala juubilar Arnold Koop 90. Kesknädal, 18. juuli 2012
3. ↑  EESTI NSV ÜLEMNÕUKOGU OTSUS Eesti NSV Ülemnõukogu juhataja valimise kohta. EESTI NÕUKOGUDE SOTSIALISTLIKU VABARIIGI ÜLEMNÕUKOGU JA VALITSUSE TEATAJA, 29. aprill 1967 Nr. 19 (76), Art 149
4. ↑

Kirjandus
---------

* Trass, Hans 2010. Subjektiivsevõitu olbuseid rektor Arnold Koobi võimuajast 1970–1988. Rmt.: Trass, Hans, *Hellrange loodus ja inimene: Bioloogi tagasivaated 1967–2007*. Tartu: Ilmamaa, lk. 311–316. (Ilmunud ka: Tartu Ülikooli ajaloo küsimusi 30 (1998), lk. 67–71.)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**Tartu Riikliku Ülikooli rektor  Feodor Klement (1951–1970)** | **Tartu Riikliku Ülikooli rektor  Arnold Koop**1970–1988 | Järgnev**Tartu Ülikooli rektor  Jüri Kärner (1988–1993)** |
See artikkel See artikkel räägib Hiina Kommunistliku Partei juhist alates 1982. aastast.  Aastatel 1921–1982 Hiina Kommunistliku Parteid juhtinute kohta vaata artiklit Hiina Kommunistliku Partei juht.  

---

**Hiina Kommunistliku Partei Keskkomitee peasekretär** (hiina keeles 中国共产党中央委员会总书记) on Hiina Rahvavabariigi kõrgeim juht. Peasekretär on Hiina Kommunistliku Partei (edaspidi HKP) juht ja Hiina Rahvavabariigi (HRV) kõrgeim ametnik. HKP peasekretär on HKP Poliitbüroo alaline liige ja HKP Sekretariaadi juht.

Partei põhiseaduse järgi on HKP peasekretär Poliitbüroo Alalise Komitee – Hiina RV *de facto* kõrgeima otsustusorgani – *ex officio* liige. Aastast 1989 on, kui mõni erandlik periood välja arvata, peasekretär ühtlasi olnud ka Sõjalise Keskkomisjoni esimees ehk Rahvavabastusarmee vägede juhataja. Xi Jinpingi administratsiooni ajal on HKP peasekretär sisuliselt juhtinud ka Ülehiinalist Rahvaesindajate Kogu, Rahva Poliitilist Konsultatiivkonverentsi, Riiginõukogu, Rahva Ülemkohut ja Rahva Ülemprokuratuuri.

*De jure* peaks peasekretäri valima Keskkomitee, *de facto* on peasekretäri valimise protsessid ajas varieerunud. Praegune peasekretär Xi Jinping ja tema eelkäija Hu Jintao edutati esmalt Poliitbüroo Alalise Komitee liikmete valimise käigus Sekretariaadi esimeseks sekretäriks. Esimese sekretäri panid omavahel enne parteikongressi paika Poliitbüroo liikmed ning endised Poliitbüroo Alalise Komitee liikmed. Hiljem, parteikongressil, tehti esimesest sekretärist juhtkonnavahetuse käigus ka ametlikult partei peasekretär.

Xi Jinping on olnud peasekretär 15. novembrist 2012.

Peasekretäride loend
--------------------

 *Pikemalt artiklis Hiina Kommunistliku Partei juht*

Vaata ka
--------

* Hiina Kommunistliku Partei komiteesekretär
* Kõrgeim juht
* Juhtkonna tuum
* Hiina võimuhierarhia

Viited
------

1. ↑  "文革后的中南海：中央办事效率最高的时期". *LYWZC.com*. Comsenz Inc. Originaali arhiivikoopia seisuga 8. veebruar 2018. Vaadatud 7. veebruar 2018..
2. ↑  "Chapter III Central Organizations of the Party - Article 22". Originaali arhiivikoopia seisuga 18. oktoober 2007. Vaadatud 26. märts 2013.
3. ↑  "Who's Who in China's New Communist Party Leadership Lineup - Bloomberg". Originaali arhiivikoopia seisuga 24. oktoober 2014. Vaadatud 1. detsember 2019.
4. ↑
**Monitor** on Eesti ansambel, mis asutati 1982 Tallinnas ja tegutses 1980ndate lõpuni. 

Algkoosseisu kuulusid Alar Kotkas (bass), Rein Salme (trummid), Agu Kotkas (kitarr), Piret Palm (vokaal), Andres Meister (soolokitarr). 

Algul harjutati Tallinna 27. 8-klassilises koolis, kus Agu Kotkas andis lastele muusikatunde. Seejärel tegutseti kuni 1980. aastate lõpuni Tallinnas Pikal tänaval asunud Jaan Kreuksi nimelises Noorsoo Kultuuripalees (Mustpeade maja), kus ansambliga tegi koostööd muusikamänedžer Ari Dubin. Pärast seda tegutseti veel mõnda aega Tallinna vanalinnas toonases Eesti Trükitööstuse kultuuriklubis. 

1983. aastal lindistati pala "Ei näe ma teisi" (Shakin' Stevensi "You Drive Me Crazy" kaver), millest sai ansambli esimene raadiomenuk. Ansambliga liitus saksofonist ja klahvpillimängija Urmas Laht ning trummariks oli Rein Salme asemel Andrus Kerstenbeck, keda 1984. aastast asendas Jüri Mazurtšak. Hiljem hakkas ansambliga koostööd tegema laulja-klahvpillimängija Jaak Jürisson, kelle vahetas Monitori lõpuaastatel välja Ilmar Laisaar. Lauljaks olid üksteise järel Piret Palm, Marika Uus, Angela Kaasik jt. 
Ansambli repertuaar koosnes eestistatult Lääne poplugudest, 1980. aastate keskpaigas hakkas ansamblile laule kirjutama Elo Kongo. 

Monitor oli tuntud moodsa ja ladusa helikeele poolest, kasutati palju süntesaatoreid. 

1990. aastate alguses moodustas Alar Kotkas Monitori baasil ansambli 2 Quick Start. 

Ansambli lugu "Sind ainult kaupluses näen" peetakse Eesti esimeseks räppimist sisaldavaks ja helikandjal avaldatud looks.

Koosseis
--------

Ansambli koosseis:

* Angela Kaasik – vokaal
* Piret Palm – vokaal
* Marika Uus – vokaal
* Jaak Jürisson – klahvpillid, vokaal
* Rein Salme – trummid
* Agu Kotkas – kitarr
* Alar Kotkas – basskitarr
* Esko Põldvere – kitarr
* Urmas Laht – saksofon, klahvpillid
* Andres Meister – soolokitarr
* Andrus Kerstenbeck – trummid
* Jüri Mazurtšak – trummid, vokaal

Diskograafia
------------

### Albumid

* 1985 "Maailm" EP, C62 22667 005, Meloodia
* 2009 "Parimad" 4743212005826, MIG Music

Viited
------

1. 1 2  Eesti ansamblite andmebaas (vaadatud 22.07.2013)

Välislingid
-----------

* Monitor andmebaasis MusicBrainz (*inglise keeles*)
* Eesti ansamblite andmebaas
* Monitor – Ootan tuult, www.youtube.com.
* Monitor – Sind ainult kaupluses näen (Juustulaul), www.youtube.com.
Linda-Neitsi kivi

**Linda-Neitsi kivi** ehk **Lodikivi** (ka *Linnamäe kivi*) on looduskaitsealune rabakivist hiidrahn ja püha kivi Lääne-Viru maakonnas Kadrina vallas ning kihelkonnas Kallukse külas.

Rahnu ümbermõõt on 25,6 m, pikkus 9,3, laius 7,3 m, kõrgus 6,5 m, maapealse osa maht 144 m³.

Rahn meenutab mäkke ronivat hiidkilpkonna. See on põhiplaanilt munakujuline, servad ulatuvad kõikjal üle põhiplaani. Kõige kaugemale üle maapinnakontuuri ulatub kivinukk lõunaküljel (3–4 m), kus on rahnust lahti murdunud üks kild. Lamedaim on loodekülg (40–50°), kõrgeim punkt on lõunanurgas. Rahnu läbivad rohked lõhed, mis suuremalt jaolt on horisontaalsed. Edelaküljel esineb süvendeid ja vagusid, põhjaküljel on serva all roostene lõhepind.

Lodikivi paikneb Sootaguse kõrgeima künka nõlva alumises osas, kus pinnaseks on kruus-liivmoreen. Rahn istub pinnases. Nõlva kalle on 15–20° loodesse.

Rahn võeti 1938. aastal üksikobjektina looduskaitse alla ning jääb Kallukse maastikukaitseala territooriumile.

Pärimus
-------

Rahvajutu järgi olnud rahn varem suurem ja selle alla olevat maetud kulda. Seetõttu olevat kunagi kohalikud inimesed kaevanud kivi külje alla õõnsuse ja teinud seni tuld, kuni rahnu ots lõhkenud ja purunenud. Pärast seda olevat rahn hakanud vajuma sügavamale maasse. Ühe jutu järgi löönud pikne kivi küljest tüki ära, see juhtunud 19. sajandi keskpaiku.

Kivi praegusele kohale sattumist on selgitatud hiidneitsi põllepaelte katkemisega. Teises variandis on neitsi asendatud Kalevi naise Lindaga. Kord otsustanud Kalev koos oma sõpradega hakata linna ehitama ja küsinud targalt nõu. Tark öelnud, et kivid peab põlles kokku kandma neitsi seisuses Linda. Nii hakanudki Linda tööle. Kord kivikogumisel juhtunud Linda nägema suurt kivimürakat, kuid vaevalt oli ta saanud kivi põllesse, kui paelas rebenesid ja rahn jala peale kukkus ning mööda mäekülge alla veeres oma praegusele asukohale.

Kord karjatanud poiss ja tüdruk sigu. Hakanud sadama ja välku lööma. Lapsed jooksnud koos ühe põrsaga Lindakivi karniisiga kivinuki alla varju. Piksetaat vihastanud ja saatnud tulinoole kivi pihta. Kild matnud lapsed koos põrsaga enda alla ja seal on nad siiani.

Vanasti oli Lindakivi ümbrus populaarne kohtumispaik, seal peeti ka pidusid ja pildistati. Rahnu harjal olla "neitsi voodi" – kolmnurkne lame pind.

Vaata ka
--------

* Eesti hiidrahnude loend

Viited
------

1. ↑  Pirrus, Enn (2009). *Eestimaa suured kivid*. Tallinn: Teaduste Akadeemia kirjastus.
2. 1 2 3 4 5 6  "Lodikivi". *EELIS Infoleht*. Vaadatud 27.12.2022.
3. ↑  "Linda-Neitsi e. Lodikivi". *Keskkonnaportaal*. Vaadatud 28.12.2022.

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Linda-Neitsi kivi** |

* Lodikivi ürglooduse objektina Eesti looduse infosüsteemis
* Linda-Neitsi kivi keskkonnaportaalis
* Kallukse Lodikivi Hiite Maja SA andmekogus.
**Väärispuit** on hästi töödeldav ning omapärase värvusega ja tekstuuriga puit. 

Väärispuitu kasutatakse iluasjade, skulptuuride, muusikariistade, mööbli, meenete valmistamiseks. Väärispuit on oluline ka ehitusel ja isegi kosmeetikas, kus mitut liiki väärispuitu kasutatakse parfüümide valmistamisel.
Huvitav on see, kui laialdaselt saab väärispuitu kasutada, alates raudteeliipritest ja hoonetest kuni nipsasjakeste, parfüümide ja maiustusteni välja. Väärispuit on väga vastupidav haigustele, kahjuritele, mõnda liiki väärispuit talub tuld ja tugevaid lööke.

Väärispuidu alla kuuluvate liikide nimekiri on pikk. Mõned eksootilisemad neist on tiikpuu, mürobalaant, sandlipuu, paduk, mahagon, akažuu, sapeli, utile, omu, sedreel, okumee, makoree, eebenipuu, jakaranda, ipepuu, grenadill, raudpuu, pokkpuit, kebratšo, punapuu, hikkor, plaatan, iroko, balsa jt. Eestis loetakse väärispuiduks näiteks kadakat ja pirnipuud.

Seoses väärispuiduga on tekkinud väga suur probleem, sest üha rohkem võetakse maha vihmametsi, kus leidub olulist väärispuitu. Järjest enam on troopiliste vihmametsade tagavara ebaseadusliku raie tõttu ohustatud. Samas on puit väga oluline majanduslik tuluallikas.
Esialgsest vihmametsa hulgast on praeguseks inimtegevuse tõttu hävinenud pool. Igal sekundil hävib jalgpalliväljakusuurune ala. Troopilised väärispuud kasvavad metsas ühekaupa ja nende kättesaamiseks tehakse lageraieid, millest mets tavaliselt enam ei taastu.

Vaata ka
--------

* Puitmaterjal