recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Muuseumi peasissekäik
**A. H. Tammsaare muuseum** on Eesti kirjandusklassiku A. H. Tammsaare korter-muuseum Kadriorus, aadressil Koidula 12A.

Muuseum avati kirjaniku sajandal sünniaastapäeval 30. jaanuaril 1978. Samas hoones asub tänapäeval ka Kadrioru raamatukogu.

Selles hoones elas kirjanik aastatel 1932–1940 ning kirjutas oma 1930. aastate kõrgperioodi loomingu ("Tõde ja õigus V", "Elu ja armastus", "Ma armastasin sakslast", "Kuningal on külm", "Põrgupõhja uus Vanapagan").

Maja teisel korrusel asub kirjaniku viietoaline korter, mis on sisustatud algupärasel kujul. Hoone teises tiivas on kirjanduslooline väljapanek Tammsaare elust ja loomepärandist. 2006. aastal avatud uus püsinäitus "Tõde on inimeses" püüab vaadata maailma Tammsaare silmade läbi ning läheneb kirjanikule selliste märksõnade nagu "maastikud", "linnad", "inimesed" ja "ühiskond" kaudu.

Aastast 1971 oli A. H. Tammsaare muuseum halduslikult ühendatud Eduard Vilde muuseumiga ning muuseumi nimi oli **E. Vilde ja A. H. Tammsaare Memoriaalmuuseum**. 2005–2016 kuulus Tammsaare muuseum Tallinna Linnamuuseumi koosseisu. 2017. aastal moodustati Tammsaare ja Vilde muuseumide haldamiseks Tallinna Kirjanduskeskus.

Muuseumi kogudes on ligikaudu 10 000 säilikut.

Viited
------

1. ↑  A. H. Tammsaare muuseum (Tallinn) Eesti entsüklopeedia veebiversioonis (vaadatud 09.10.2015)

Välislingid
-----------

* A. H. Tammsaare Muuseum
**Indiana Jones** (**dr Henry Jones juunior**, hüüdnimega **Indy**) on väljamõeldud tegelaskuju samanimelisest George Lucase ja Steven Spielbergi seiklusfilmist.

Indiana Jonesi filmid
---------------------

* "Indiana Jones kadunud laeka jälil" ("Raiders of the Lost Ark"; 1981)
* "Indiana Jones ja hukatuse tempel" ("Indiana Jones and the Temple of Doom"; 1984)
* "Indiana Jones ja viimane ristiretk" ("Indiana Jones and the Last Crusade"; 1989)
* "Indiana Jones ja Kristallpealuu kuningriik" ("Indiana Jones and the Kingdom of the Crystal Skull"; 2008)

Indiana Jonesi filmides kehastab tema tegelaskuju näitleja Harrison Ford. Viienda filmi esilinastus on kavandatud 2022. aastale.

Indiana Jonesi teleseriaal
--------------------------

Aastatel 1992–1996 produtseeriti 44-osaline teleseriaal "Noore Indiana Jonesi seiklused" ("The Young Indiana Jones Chronicles"). Seriaal räägib Jonesi elust erinevates eluetappides, vanustes 8–10, 16–20 ja 93 aastat. Seetõttu mängisid tema rolli ka erinevad näitlejad: Corey Carrier, Sean Patrick Flanery (peamiselt), George Hall.

Indiana Jonesi arvutimängud
---------------------------

Mänguversioonidest on kuulsamad LucasArtsi seiklusmängud. Esimene LucasArtsi Indiana Jonesi seiklus "Indiana Jones and the Last Crusade" järgib üsna täpselt kolmanda filmi süžeed. Järgnevad mängud "Indiana Jones and Fate of Atlantis", "Indiana Jones and Infernal Machine" ja "Indiana Jones and Emperal's Tomb" jutustavad muus meedias varem esitamata lugusid Indy seiklustest.

Viited
------

1. ↑  "Indiana Jones: Harrison Ford to appear in fifth film". BBC News Online. 15.03.2016. Vaadatud 15.03.2016. Harrison Ford and Steven Spielberg are teaming up for a new Indiana Jones film, The Walt Disney Company has announced. The fifth episode of the franchise will be released in July 2019. `{{cite web}}`: eiran tundmatut parameetrit `|languge=` (juhend)
2. ↑  "Spielberg and Ford Reunite as Indiana Jones Returns to Theaters July 19, 2019". Walt Disney Company. 15.03.2016. Vaadatud 15.03.2016. `{{cite web}}`: eiran tundmatut parameetrit `|languge=` (juhend)

Välislingid
-----------

* Ametlik koduleht
* "Indiana Jones ja Kristallkolba kuningriigi" treiler
* Ametlik vikipeedia
* Teine Indiana Jonesi vikipeedia
**Harri Hermanni Holkeri** (6. jaanuar 1937 Oripää – 7. august 2011 Helsingi) oli Soome poliitik ja diplomaat.

Harri Holkeri sündis soomerootslaste[*viide?*] peres Antti Holkeri ja Maire Ahlgreni pojana. Noorpõlves oli ta skaudiliikumise aktivist.

Holkeri oli Eduskunna liige aastatel 1970–1978 ja Rahvusliku Koonderakonna esimees 1971–1979. Pärast Soome Panga juhatuse liikmeks saamist 1978 loobus ta nii rahvaesindaja kui ka partei esimehe kohast. 

Harri Holkeri oli oma erakonna presidendikandidaat 1982. ja 1988. aasta presidendivalimistel, kuid ei pääsenud kummalgi korral kahe parema hulka.

Aastatel 1981–1987 oli Holkeri Helsingi linnavolikogu esimees.

1987. aastal sai Holkerist üle 43 aasta esimene Koonderakonna peaminister (Harri Holkeri valitsus). 1991. aastal siirdus ta tagasi Soome Panka, kus töötas kuni pensionile jäämiseni 1997.

1. juulil 1991 tegi Holkeri maailma esimese GSM-mobiiltelefonikõne. See toimus Nokia mobiiltelefoniga sagedusel 900 MHz.

Harri Holkeri tegutses ÜRO esindajana Põhja-Iirimaal ja 2003–2004 Kosovos. 2000–2001 juhatas ta ÜRO peaassamblee istungeid.

Aastal 1998 sai ta riiginõuniku aunimetuse. See on Soome kõrgeim aunimetus.

Suurbritannia kuninganna Elizabeth II andis Holkerile 1999 Briti impeeriumi ordu rüütelkomadöri tiitli panuse eest Põhja-Iirimaa rahuprotsessi.

Holkeri abiellus 1960 Marja-Liisa Lepistöga. Neil sündis kaks last: 1962 Jukka ja 1964 Katju.

Tema on maetud Helsingi Hietaniemi kalmistule.

Viited
------

1. ↑  Helsingin Sanomat

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**Kalevi Sorsa** | **Soome peaminister**1987–1991 | Järgnev**Esko Aho** |
**Woldemar Eduard von Rohland** (27. mai/8. juuni 1850 Riia – 18. detsember 1936 Freiburg) oli baltisaksa päritolu Eesti õigusteadlane.

Elulugu
-------

Woldemar Eduard von Rohland oli Riia arsti Leo Theodor von Rohlandi poeg.

Lõpetas 1867 Tartu Kubermangugümnaasiumi ja 1872 TÜ õigusteaduse kandidaadina; õppides Berliinis ja Leipzigis, oli tal tihe side juhtivate saksa õigusteadlaste eraõiguslase Otto Stobbe ja karistusõiguslase Karl Bindinguga. Õigusteaduse doktor (1875, Leipzigi Ülikool), väitekiri "Zur Theorie und Praxis des deutsches Enteigungsrechts". Oli 1877–78 Leipzigi Ülikooli kriminaalõiguse eradotsent, õigusteaduse magister (1887, TÜ), väitekiri "Die strafbare Unterlassung. Erste Abteilung. Die Theorien über die Causalität beim Comissivdelict durh Unterlassung", õigusteaduse doktor (1888, TÜ), väitekiri "Die Gefahr im Strafrecht". 1878–92 TÜ kriminaalõiguse erakorraline professor, 1893–1919 Freiburgi Ülikooli professor, aastast 1919 emeriitprofessor, jätkas auprofessorina karistus- ja rahvusvahelise õiguse ning õigusfilosoofia õpetamist aastani 1936. TÜ venestamisperioodil jätkas juriidilise ajakirja Dorpater Juristische Studien (4 köidet, 1891–96) toimetajana.

Viited
------

1. ↑   TÜ õppejõud kuni 1918. Üliõpilased kuni 1918
2. ↑  Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide

Teoseid
-------

* Das internationale Strafrecht. Leipzig, 1877
* Die Gefahr im Strafrecht. Dorpat, 1886
* Historische Wandlungen der Religionsverbrechen. Leipzig, 1902
* Die Kausallehre des Strafrechts. Leipzig, 1903
* Die Willensfreiheit und ihre Gegner. Leipzig, 1905
* Die soziologische Strafrechtslehre: Eine Kritik. Leipzig, 1911 (uus trükis: Aalen, 1978) .

Kirjandus
---------

* Deutschbaltisches biographisches Lexikon 1710–1960. Köln, Wien, 1977, 639
* Левицкий I, 530–532
* EE 8, 174
* EE 14, 431
* Sootak, Jaan. Tartu ülikooli kriminaalõiguse õppejõud Woldemar von Rohland. // TÜ Toim 868 (1989), 161–166.
* Prof. Rohlandiga kokku lepitud. Kaja, 22. november 1928, nr. 275, lk. 3.

* *Eesti teaduse biograafiline leksikon.* 3. köide: *N–Sap* TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013  *Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.*

Välislingid
-----------

* Väljavõte Liivimaa rüütelkonna genealoogilisest käsiraamatust
**Harold Edward Holt** (5. august 1908 – 17. detsember 1967) oli Austraalia poliitik ja 17. peaminister.

Holt sündis Sydney's ning kolis lapsena Melbourne'i. Ta lõpetas 1930. aastal õiguse erialal Melbourne'i Ülikooli ja töötas seejärel advokaadina. 1933. aastal astus ta Ühendatud Austraalia Parteisse (UAP). 1935. aastal sai ta Austraalia parlamendi Esindajatekoja liikmeks ning 1939. aastal portfellita ministriks. 1940. aastal astus Holt Austraalia maaväkke, kuid kutsuti tagasi valitsusse kui kolm ministrit hukkus lennuõnnetuses. Järgmisel aastal kaotas erakond usaldushääletuse ning UAP läks opositsiooni. 1945. aastal astus Holt samal aastal loodud Liberaalsesse Parteisse.

Erakond võitis 1949. aasta föderaalvalimised. Holtist sai immigratsiooniminister ja tema ametiajal lõdvendati Austraalia immigratsiooniseadusi. 1958. aastal sai temast rahandusminister ning tema ametiajal asutati Austraalia Reservpank ning võeti kasutusele Austraalia dollar.

1966. aastal sai Holtist pärast Robert Menzies'e pensionile jäämist Austraalia peaminister. Holti ametiajal määrati põhiseaduse parandusega kõik aborigeenidega seotud küsimused föderaalvalitsuse haldusalasse, arendati suhteid Okeaania maadega ja Aasia riikidega ning saadeti Austraalia väed Vietnami sõtta. 

17. detsembril 1967 läks Holt Victoria osariigis asuvas Cheviot Beachil ujuma ning jäi kadunuks. Kadumist pealt näinud tunnistajate sõnul viisid tugevad hoovused mehe ilmselt avamerele. Holt kuulutati järgmisel päeval surnuks. Holti otsingud lõpetati 5. jaanuaril 1968 ning tema surnukeha ei ole kunagi leitud. Holti kadumine on tekitanud mitmeid vandenõuteooriaid, kuid neid ei peeta usaldusväärseteks. Pärast Holti kadunuks jäämist sai peaministri kohusetäitjaks John McEwen.

Viited
------

1. ↑  "Harold Holt". *National Museum of Australia*. Vaadatud 30. juuni 2022.
2. ↑  "How Australia's PM went swimming 50 years ago and vanished forever". *CNN*. Vaadatud 30. juuni 2022.
3. ↑  "Inside the disappearance of Harold Holt — one of the largest search operations in Australian history". *ABC*. Vaadatud 30. juuni 2022.
**Artur Tiki** (22. november 1914 (ukj) – 28. jaanuar 1992) oli eesti koolijuht.

1935. aastal lõpetas ta Läänemaa Õpetajate Seminari. Töötas seejärel Nissi Algkooli õpetajana. 1938. aastal lõpetas ta Sõjakooli.

1936. aastast oli ta Kaitseliidu Harju maleva Riisipere kompanii liige, 1939. aasta veebruarist Saue kompanii liige, 1939. aasta maist Saue kompanii õppepealik.

1939–1940 oli ta Jõgisoo Algkooli juhataja.

Teise maailmasõja ajal teenis Punaarmee ohvitserina.

1946. aastast töötas Harju rajooni koolide inspektorina. Aastatel 1949–1959 oli ta Tallinna 27. Keskkooli direktor.

Aastatel 1959–1978 oli ta Tallinna 21. Keskkooli direktor.

Ta oli ka Eesti NSV Haridusministeeriumi õppekorralduse komisjoni juht ja Tallinna Pedagoogilise Instituudi nõukogu liige.

Ta on maetud Tallinna Metsakalmistule.

Tunnustus
---------

* 1964 Eesti NSV teeneline õpetaja
* 1968 Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi aukiri

Viited
------

1. ↑  Harjulane, 9. aprill 1936
2. ↑   Harjulane, 21. märts 1939
3. ↑  Harjulane, 26. mai 1939
4. 1 2  Artur Tiki (nekroloog). Õpetajate Leht, 8. veebruar 1992
5. ↑  Tallinna XXI Kool. Direktorid läbi aegade
6. ↑  Kalmistute register HAUDI

Välislingid
-----------

* Tallinna XXI Kool. Artur Tiki – kauaaegne koolidirektor ning hariduselu uuendaja
* Rahvusarhiivi fotode andmebaas. Artur Tiki (1938)
* Rahvusarhiivi fotode andmebaas. Artur Tiki (1970)
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib albumist; anime kohta vaata artiklit Bleach (anime); manga kohta vaata artiklit Bleach (manga)* |

---

"**Bleach**" on Ameerika Ühendriikide grungeansambli Nirvana debüütalbum, mis ilmus juunis 1989.

Kuigi Nirvana plaadifirmal Sub Popil polnud raha ollagi, hakkas Nirvana 24. detsembril 1988 oma esimest stuudioalbumit salvestama. Lindistati Seattle'is Reciprocal stuudios ning lood võttis linti (*recorded by*, mitte *produced by*) Jack Endino. Kokku pidid nad 30 stuudios veedetud tunni eest maksma $606.17, mis on muusikaäris väga väike summa. Selle maksis n-ö teiseks kidrameheks võetud Jason Everman, kes hoolimata nimest plaadikaanel lindistamises ei osalenud.

Kaks lugu "Floyd the Barber" ja "Paper Cuts" olid juba jaanuaris koos Dale Croveriga lindistatud ja kuna ülejäänud lugudel trumme mänginud Chad Channing nendega kuidagi hakkama ei saanud, läksid albumile just Croveri ajast pärinenud versioonid. Sub Pop viivitas paar kuud albumi väljaandmisega, kuna see neil lihtsalt võimalik polnud. Lõpuks laenas firma kusagilt raha kokku ja album ilmus.

1989. aasta veebruaris, kui album oli põhimõtteliselt lindis, mindi lühikesele Lääneranniku-turneele. San Franciscos oli käimas suur AIDSi vastane kampaania ning kõikjal olid väljas loosungid "*bleach your works*", mis palusid narkomaanidel oma süstlaid pleegitusvahendiga puhastada, et AIDSi levikut ära hoida. Nirvana liikmed ja Sub Popi ninamehed, kes samuti kaasas olid, mõtlesid isekeskis, et pleegitist saab ehk lähiajal kõige nõutavam kaup ja nii sai veel ilmumata album nimeks "Bleach".
**Artur Tuldava** (kuni 29. septembrini 1936. aastani **Artur Haman**; 11. august 1897 Velise vald, Läänemaa – 16. veebruar 1942 Sanhino, Sverdlovski oblast) oli Eesti diplomaat.

Elulugu
-------

Ta lõpetas aastal 1915 Tallinna Nikolai I Gümnaasiumi. Aastatel 1915–1918 õppis ta Peterburi sõjameditsiini akadeemias ja 1919 (matrikli nr 10) Tartu Ülikooli filosoofia-, 1919–1920 arsti- ja 1920–1923 õigusteaduskonnas (vahepeal, 1923–1924, Pariisi Ülikooli õigusteaduskonnas) ning 1925–1926 Tartu Ülikooli õigusteaduskonnas (lõpetas *cum laude*); Eesti Üliõpilaste Seltsi vilistlane.

Ta osales Esimeses maailmasõjas, oli aastal 1919 Tapa gümnaasiumi ja aastatel 1919–1920 Tartu Linna tütarlastegümnaasiumi õpetaja, 1923–1925 Eesti Vabariigi Pariisi saatkonna 1. sekretär, 1925 ja 1929–1935 Välisministeeriumi administratiiv-juriidilise büroo juhataja, 1926–1929 Varssavi saatkonna 1. sekretär, 1929–1935 ja 1939–1940 Välisministeeriumi protokolliülem. Aastal 1935 *chargé d'affaires* Stockholmis, 1935–1939 Kopenhaagenis, 1940 Välisministeeriumi poliitilise osakonna direktor ja Välisministeeriumi kodanliku õhukaitse üldjuht. 

Eesti okupeerimise ja annekteerimise järel vahistati Artur Tuldava Tallinnas 14. juunil 1941 ja suri eeluurimise ajal Nõukogude Liidu vangilaagris.

Isiklikku
---------

Tema abikaasa Elisabeth Tuldava (neiuna Siimo, 1896–1985) oli naistearst. Keeleteadlane ja Nõukogude Liidu luuraja Juhan Tuldava oli nende poeg.

Välislingid
-----------

* Poliitilised arreteerimised Eestisˮköide 3 Koostanud Leo Õispuu. Tallinn, 2005
Indiaani Jõe Vabariik kaardil
**Indiaani Jõe Vabariik** (ingl. keeles *Republic of Indian Stream*) oli 9.juulist 1832 kuni 5. augustini 1835 Põhja-Ameerika New Hampshire`i osariigi ja Kanada Quebeci provintsi tänapäevasel piiril asuv tunnustamata põhiseaduslik vabariik. Piirkond nimetati Indiaani Jõe Vabariigiks riigist läbi voolava jõe (*Indian Stream*) järgi. 

Indiaani Jõe Vabariigi pindala oli 731 km² ja rahvaarv 300.

Ajalugu
-------

Piirkond asutati eurooplaste poolt maatoetusena, mida ei andnud mitte Suurbritannia kuningas, vaid kuningas Philip pärast oma edukaid rünnakuid Uus-Inglismaal 1670. aastatel.

Toetus müüdi edasi maa-spekulatsiooni ettevõttele, samal ajal kui sellesama indiaani hõimu teine osa rahvast kinnitas uuele ettevõttele, et nende pealik on ametist kõrvaldatud ning neil on voli toetus neile anda.
Pärast Ameerika Iseseisvussõda vaatasid mõlemad osapooled territooriumi üle ja tõstatasid oma enda maatoetused uusasukatele, mis sageli kattusid üksteisega. Pärast 1812. aasta sõda olid mõlemad osapooled rahalistes raskustes ning lõpuks liitusid.

Indiaani Jõe Vabariik tekkis ebaselgete piiride jagamise tulemusena 1783. aasta Pariisi rahulepingus Põhja-Ameerika koloonia (hiljem Ameerika Ühendriigid) ja Suurbritannia vahel. Connecticuti jõe põhjapoolsemat asukohta tõlgendati kolme eri moodi.

Ebaselge lepingu tulemuseks oli see, et kolme lisajõe, mis suubusid Connecticuti jõkke, vahele ja ümber jääv maa-ala ei kuulunud ei Põhja-Ameerikale ega ka Kanadale (moodustatud 1791).
**Harold** J. **Rothwax** (28. august 1930 – 22. oktoober 1997) oli USA jurist. 

Ta töötas kriminaalõigusjuristina umbes 1965. aastast. Ta oli Juriidilise Abi Seltsi (*Legal Aid Society*) vaesteadvokaat ja Ameerika Kodanikuvabaduste Liidu liige. 

Umbes 1971. aastal sai temast New Yorgi Osariigi Ülemkohtu (esimese astme kohus) kohtunik. 

Rothwax on avaldanud raamatu "Guilty: The Collapse of Criminal Justice" ('Süüdi: kriminaalõigusemõistmise kollaps', 1996). Seal esitab ta teesi, et Earl Warreni aegse USA Ülemkohtu otsused on tõlgendanud USA põhiseaduse neljandat, viiendat ja kuuendat parandust kahtlustatavate ja süüdistatavate kodanikuvabaduste kaitsmiseks nõnda, et tõhus kohtumõistmine raskete kuritegude puhul on tõsiselt häiritud. Kautsjoni vastu vabastatu võib mitte välja ilmuda ning tema süüasja uurimine lõpetatakse, sest ettenähtud aja jooksul ei ole saadud talle süüdistust esitada. Politsei poolt konfiskeeritud süütõendid jäetakse kohtus sageli arvestamata, sest leitakse, et need on konfiskeeritud ebaõigesti. Sealjuures puudub selgus, milline on süütõendite konfiskeerimise õige protseduur. Vabatahtlik ülestunnistus jäetakse sageli arvestamata, sest leitakse formaalne võimalus pidada ülestunnistust sunnituks.

Välislingid
-----------

* Järelehüüe The New York Timesis
**Joutsa** on vald Soomes Lääne-Soome läänis Kesk-Soome maakonnas.

Naabervallad on Hartola, Hirvensalmi, Kangasniemi, Korpilahti, Luhanka, Pertumaa ja Toivakka.

Vallas räägitakse soome keelt.

2008. aastal liideti Joutsa vallaga Leivonmäki vald.

Külad
-----

Angesselkä, Etu-Ikola, Hankaa, Havumäki, Joutsa, Kivisuo, Kälä, Laitjärvi, Lapinkylä, Leivonmäki, Marjotaipale, Martinkylä, Mieskonmäki, Niemistenkylä, Pajumäki, Pappinen, Pylsy, Pärnämäki, Ruokoranta, Ruorasmäki, Rutalahti, Savenaho, Selänpohja, Taka-Ikola, Tammilahti, Tolvasniemi, Uimaniemi, Vallaspelto, Vähä-Joutsa

Viited
------

1. ↑  Kaupunkien ja kuntien lukumäärät ja väestötiedot, vaadatud 15.02.2019.

Välislingid
-----------

 Joutsa vald – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
* Joutsa valla koduleht

| * v
* r
Kesk-Soome maakonna vallad |
| --- |
| 
Hankasalmi vald **·**  Joutsa vald **·**  Jyväskylä linn **·**  Jämsä linn **·**  Kannonkoski vald **·**  Karstula vald **·**  Keuruu linn **·**  Kinnula vald **·**  Kivijärvi vald **·**  Konnevesi vald **·**  Kyyjärvi vald **·**  Laukaa vald **·**  Luhanka vald **·**  Multia vald **·**  Muurame vald **·**  Petäjävesi vald **·**  Pihtipudase vald **·**  Saarijärvi linn **·**  Toivakka vald **·**  Uuraineni vald **·**  Viitasaari linn **·**  Äänekoski linn | Kesk-Soome vapp |
Kiriku sisevaade
Kloostrikirik, esiplaanil hilisromaani torn
Krüpt ja sarkofaagid
Jouarre'i krüptide plaan
**Jouarre'i klooster** (*Abbaye Notre-Dame de Jouarre*) on 7. sajandist pärinev benediktlaste klooster Jouarre'is Seine-et-Marne'i departemangus Prantsusmaal. Tähelepanuväärseim osa sellest on kaks eelromaani krüpti. Alates 1840. aastast on ehitis mälestisena katse all.

Ajaloost
--------

Pärimuse järgi õnnistas iiri munk Columbanus Luxeuil'st umbes aastal 610 kohalikku isandat Authaire'i; üks tolle poegadest asutas 630. aastal Jouarre'i kloostri. Algselt oli Jouarre segaklooster, kus mungad ja nunnad elasid eraldi hoonetes. Kui Karl Suur kiitis heaks benediktlaste reegli (*Regula Benedicti*), võttis selle omaks ka Jouarre'i klooster. Kloostri 7. sajandist pärinevasse krüpti on maetud kloostri asutajate põrmud, algselt seisis krüpti kohal puust matusesaal. Pärast viikingite rüüsteretke purustatud klooster ehitati uuesti üles 10. sajandil. 11. sajandil ehitati Karl Suure ajast pärit kirikuhoonele juurde torn, mida kasutati ka vahitornina. Klooster rüüstati ja põles Saja-aastase sõja ajal ja asustati ning taastati uuesti alles 1433. aastal.

18. sajandil klooster õitses, Prantsuse revolutsiooni ajal 1790 läksid hooned riigi omandisse ja neid kasutati kivimurruna. Ristikäik ja kapiitlisaal lõhuti. 1821. aastal osteti osa hooneid tagasi ja taotleti kloostri taastamist. Kirik taastati 1863. aastal.

2017. aastal oli kloostris 30 nunna.

Arhitektuur
-----------

Jouarre'i kloostri Merovingide-aegsed krüptid on ühed vanimad Euroopas ja neis leiduvad hästi säilinud reljeefidega kaunistatud sarkofaagid on tolleaegse dekoratiivkunsti säravad näited. Krüptide võlvlage toetavad kaks rida gallorooma sambaid, mida kroonivad heledast marmorist kapiteelid, mis on kujult antiikorderite kapiteelide jäljendused või vabad tuletised antiiksetest vormidest. Nende kõrval esineb ka primitiivsema vormikõnega kaunistusi.

Kirik on uusromaani stiilis, ehitatud 19. sajandil, 11. sajandist pärinev romaani torn on kunagise kiriku sissepääsu kohal. Enamik tänapäeval kasutusel olevaid kloostrihooneid pärineb 18. sajandist.

Pildid
------

* Niššhaud Jouarre'i Saint-Ebrégésile'i krüptisNiššhaud Jouarre'i Saint-Ebrégésile'i krüptis
* Saint-Pauli krüpti sambadSaint-Pauli krüpti sambad
* Kapiteel krüptisKapiteel krüptis
* Poolsamba raiddetail Saint-Ebrégésile'i krüptisPoolsamba raiddetail Saint-Ebrégésile'i krüptis
* Püha Agilberti sarkofaagi otsareljeefPüha Agilberti sarkofaagi otsareljeef
* Karolingide-aegne seinadekoorKarolingide-aegne seinadekoor

Viited
------

1. ↑  The history. - Abbaye Notre Dame de Jouarre
2. ↑  Merovingian Crypts in Jouarre. - visitparisregion.com
3. ↑  The history. - Abbaye Notre Dame de Jouarre
4. ↑  The history. - Abbaye Notre Dame de Jouarre
5. ↑  The history. - Abbaye Notre Dame de Jouarre
6. ↑  Merovingian Crypts in Jouarre. - visitparisregion.com

Välislingid
-----------

* Virtuaaltuur krüptides
**Círdan** on tegelane J. R. R. Tolkieni triloogias "Sõrmuste Isand".

Ta oli Hallide Sadamate haldjaisand. Täheajastutel oli Círdan saanud falathrimide isandaks. Círdan tähendab tõlkes **Laevameistrit** ning tema rahvas oligi Keskmaal esimene, kes asus laevu ehitama.
Círdani sadamad püsisid Beleriandi sõdade ajal 474. aastani, mil Morgothi orkide leegionid Falase laastasid. Kuid Círdan suundus oma rahvaga Balari saarele. Pärast Beleriandi uppumist sai temast Hallide Sadamate isand. Teda peeti üheks targemaks haldjaks ning tema kätte usaldas Celebrimbor Narya, haldjate Tulesõrmuse. 
Teise Ajastu lõpus liitus Círdan haldjate ja inimeste Viimse Liiduga, mis tegi lõpu Sauroni valitsemisele. Umbes aastal 1000 andis ta sõrmuse edasi Gandalfile. 1975. aastal juhtis Círdan haldjate ja inimeste vägesid Fornosti lahingus ning lõi Angmari Nõidkuningat. Kolmanda Ajastu lõpul lahkusid Círdani sadamatest Sõrmusekandjad. Círdan ise jäi kohale veel mõneks ajaks Neljandal Ajastul, kuni olid lahkunud viimasedki haldjad.
Kim Min-jae (2021)
**Kim Min-jae** (sündinud 15. novembril 1996 Tongyeongis) on Lõuna-Korea jalgpallur, kes mängib keskkaitsjana Saksamaa kõrgliiga klubis Müncheni Bayern ja Lõuna-Korea jalgpallikoondises.

Lõuna-Korea kõrgliigas debüteeris ta 2017. aastal Jeonbuk Hyundai Motorsi meeskonnas. Aastatel 2017 ja 2018 tuli ta klubiga Lõuna-Korea meistriks. 2017. aastal valiti Kim Lõuna-Korea kõrgliiga hooaja parimaks noormängijaks ning 2017. ja 2018. aastal liiga sümboolsesse koosseisu.

Aastatel 2019–2021 mängis ta Hiina kõrgliigaklubis Beijing Guoan.

2021. aasta augustis sõlmis ta nelja-aastase lepingu Türgi kõrgliigaklubiga Fenerbahçe.

2022. aasta juulis siirdus Kim umbes 18 miljoni euro eest SSC Napolisse. Ta Chelseasse siirdunud senise Napoli keskkaitsja Kalidou Koulibaly asemele. 2022. aasta septembris valiti Kim Itaalia kõrgliiga kuu parimaks mängijaks.

Suvel 2023 liitus ta ligi 50 miljoni euro eest Saksamaa meistri Müncheni Bayerniga.

2018. aasta Aasia mängude jalgpalliturniiril võitis Kim Lõuna-Korea võistkonnaga kuldmedali. Lõuna-Korea jalgpallikoondises debüteeris ta 5. septembril 2017 MM-i valikmängus Usbekistani vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 2019. aasta Aasia meistrivõistluste teises alagrupimängus 11. jaanuaril Kõrgõzstani vastu. Lõuna-Korea langes välja veerandfinaalis, kuid Kim valiti turniiri sümboolsesse koosseisu. 2019. aasta detsembris võitis ta Lõuna-Korea koondisega esikoha Ida-Aasia meistrivõistlustel.

Viited
------

1. ↑   (vaadatud 27.1.2022)
2. ↑  Erozden, Can. "Napoli sign Fenerbahce defender Kim Min-jae". *AA*. Vaadatud 27. juulil 2022.
3. ↑  "Min-jae Kim EA Sports Player of the Month for September". Serie A. 30. september 2022. Originaali arhiivikoopia seisuga 30. september 2022. Vaadatud 30. septembril 2022.
Mustmullad
**Mustmullad** on rohtlatele iseloomulikud huumuserikkad mustjapruunid mullad. Nende tekkimist soodustavad kaltsiumiühendite poolest rikkad savikad ja lubjarikkad setted (löss), võrdse aastase sademete hulga ja aurumisega ning lühikese niiske ja pika kuiva perioodiga soe kliima, tasakaalustatud veerežiim, tasane pinnamood ja rikkalik rohttaimestik. 

Hääbunud taimede jäänused ladestuvad maapinnale, nende juurte jäänused jäävad mulda. Niiskel aastaajal toimub kiire taimejäänuste lagundamine mikroorganismide ja seente mõjul, nendest tekib huumus. Kuiva perioodi jooksul lagundamine aeglustub ja toimub orgaaniliste ainete kuhjumine ehk kamardumine (Vassili Dokutšajevi andmetel oli Venemaal 20. sajandi alguses mustmuldi huumushorisondi paksusega kuni 2 m). Lubjarikkus soodustab püsivate huumusainete moodustamist, see muudab mustmulla huumuserikkaks (huumusesisaldus on kuni 20%). 

Huumushorisondi all paikneb saviosakestega rikastanud tumepruun sisseuhtehorisont. Kuna huumushorisont on poorine ja mahutab palju vett, siis vesi ei jõua sisseuhtehorisondisse ja ei uhtu kaltsiumi ühendeid välja. Nendest moodustatakse valgetest niitidest võrgustikku ja plekke.

Mustmuldade tüübid
------------------

* Harilik mustmuld
* Tüüpiline mustmuld
* Leostunud mustmuld
* Karbonaatne mustmuld
* Lõuna mustmuld

Mustmuldade levik
-----------------

Mustmuldade levik maailmas
Mustmullad on levinud Euraasias (Ungaris, Bulgaarias, Austrias, Tšehhis, Slovakkias, Balkani poolsaarel, Moldovas, Ukrainas, Mongoolias, Hiinas, Venemaa lõunaosas).

Põhja-Ameerikas on mustmullad USA ja Kanada piiril. Lõuna-Ameerikas on need Argentina lõunaosas ja Tšiili lõunaosas eelmäestikes.

Mustmuldade kasutamine
----------------------

Talinisu Ukrainas
Mustmuldadele on iseloomulikud suur poorsus, suur toitelementide sisaldus ja hea sõmeraline struktuur, mille tõttu on nad väga viljakad ning kasutatakse teravilju (nisu, mais), päevalille ja mitmesuguseid söödakultuure kasvatamiseks.
**Kim Mathers** (õieti **Kimberley Anne Scott**; sündinud 9. jaanuaril 1975 Warrenis Michiganis) oli Ameerika räppari Eminemi (kodanikunimega Marshall Bruce Mathers III) endine abikaasa. 

Nad abiellusid 14. juunil 1999 ning lahutasid abielu 7. augustil 2000; uuesti abielluti 14. jaanuaril 2006 ja lahutati 5. aprillil 2006. 

Kimil on kaksikõde Dawn Scott. 

Kim ja Marshall tutvusid juba koolikaaslastena. Nende suhtes oli nii sügavat armastust kui ka vihkamist. 1995. aasta detsembris sündis tütar Hailie Jade ja 1999. aasta suvel nad abiellusid. Nende abielu läks lõhki 4. juulil 2000, kui Marshall nägi Kimi parklas suudlemas teise mehega (John Guerraga). Marshall läks nende juurde, ründas meest ja ähvardas teda relvaga, mis polnud küll laetud. Politsei arreteeris Marshalli. Kim oli meeleheitel ja mõni aeg hiljem lõikas ta endal veenid läbi. See oli esimene kord, kui Marshall tahtis lahutust. Aga nad leppisid ära ja üritasid oma abielu päästa. Kim taotles lahutust märtsis 2001. Kim sai abielulahutusega 475 000 dollarit, et osta uus maja, ja nad jagasid Hailie hooldusõigust.
**Georg Michael von Paucker** (29. september/11. oktoober 1828 Tallinn – 29. jaanuar/10. veebruar 1892 Tallinn) oli Eesti vaimulik.

Paucker õppis Iverseni erakoolis ja aastatel 1843–1848 Tallinna toomkoolis. Aastal 1848 õppis ta filoloogiat Peterburi Ülikoolis. Tartu Ülikooli usuteaduskonnas õppis ta aastatel 1849–1852. Oli seejärel Simunas koduõpetajaks. Ordineeriti 18. septembril/30. septembril 1855 õpetajaks.

Oli aastatel 1855–1890 Rakvere Kolmainu koguduse õpetaja, sai 1. septembril/13. septembril 1872 Viru praostkonna praostiks. Jäi novembris 1890 emerituuri.

Isiklikku
---------

Tema isa Carl Julius Albert Paucker oli õigusteadlane ja ajaloo-uurija, vanaisa Johann Christoph Paucker oli Järva-Jaani Ristija Johannese koguduse õpetaja, emapoolne vanaisa Jakob Pontus Haller oli Käina Martini koguduse õpetaja. Ta oli kaks korda abielus, abikaasade (Anna Wilhelmine Caroline ja Amalie Pauline) isa Hugo Richard Paucker (ja vanaisa Heinrich Johann Paucker) olid Simuna Siimona ja Juuda koguduse õpetaja. Poeg Richard Julius von Paucker (abielust Anna Wilhelmine Caroline'ga) oli Narva Aleksandri koguduse õpetaja.

Viited
------

1. ↑  Liivi Aarma Põhja-Eesti vaimulike lühielulood 1525-1885 Tallinn 2007
|  |
| --- |
|  |
| Medalikohad |
| Taliolümpiamängud |
| **Kuld** | 2014 |  |

**John Tavares** (sündinud 20. septembril 1990 Missisaugas Ontario provintsis) on Kanada jäähokimängija. 

Ta mängib 2018. aastast NHL-i klubis Toronto Maple Leafs. Ta on klubi meeskonna asekapten.

Aastal 2009 valiti ta NHL Draftis New York Islandersi poolt esimesena. Enne seda mängis ta noorteliiga Ontario Hockey League'i klubides Oshawa Generals ja London Knights. 2006. aastal valiti ta Canadian Hockey League'i (CHL) hooaja uustulnukaks ja 2007. aastal CHL-i hooaja parimaks mängijaks.

Islandersis mängis ta aastatel 2009–2018 kokku üheksal hooajal, 2013–2018 oli klubi meeskonna kapten. Hooajal 2014–15 valiti ta liiga hooaja sümboolsesse koosseisu (*First All-Star Team*).

Tavares on NHL-i tähtede mängule valitud viiel korral (aastatel 2012, 2015, 2016, 2017, 2018).

Kanada jäähokikoondise koosseisus võitis ta 2014. aasta taliolümpiamängudel kuldmedali.

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **John Tavares** |

* John Tavares – ESPN
* John Tavares hockeydb.com lehel
**Georg Köösel** (11. juuni 1890 Pärnu – 1944) oli eesti õpetaja, koolijuht ja Õpetajate Koja nõukogu liige.

Lõpetas Pärnu gümnaasiumi ja Moskva ülikooli ajaloo-keeleteaduskonna. Omas keskkooliõpetaja kutset ajaloos, kodanikuõpetuses ja majandusteaduses.

Aastatel 1917–1922 töötas ta Pärnus õpetajana (õpetas ühiskaubanduskoolis ja oli Pärnu tütarlaste gümnaasiumis ajalooõpetaja) ning kooliinspektorina, Pärnu tütarlaste gümnaasiumi juhtis aastatel 1911–1938. Võttis ka osa mitme Eestis tegutsenud õpetajate seltsi ja kutseühingu tööst (näiteks oli Eesti keskkooliõpetajate kogu sekretäri abi, Pärnu skautide sõprade seltsi juhatuse esimees ja abiandmise seltsi kauaaegne esimees). Oli ka Pärnu linnavolikogu liige.

Georg Köösel oli 14. detsembril 1935 ilmuma hakanud Pärnu skautide maleva II hundipoegade karja ajakirja Saa Paremaks vastutav toimetaja.

Viited
------

1. 1 2 3  "Dir. Georg Köösel 50-a". *Postimees (1886–1944)*. 11.06.1940. Vaadatud 17.04.2019.
2. 1 2  Klaus, Karin (5.10.2012). "Kööselite 150 aastat kantud koolmeistrigeenid". *Pärnu Postimees*. Vaadatud 17.04.2019.
3. ↑  "G. Köösel 50-aastane". *Õpetajate Leht (1930-1940)*. 7.06.1940. Vaadatud 17.04.2019.
4. ↑  "Eesti keskkooliõpetajate kogu". *Päewaleht*. 7.11.1933. Vaadatud 17.04.2019.
5. ↑  Esna, Olaf (14.01.2009). "Pärnu ja Pärnumaa registreerimata väljaanded". *Pärnu Postimees*. Vaadatud 17.04.2019.

Välislingid
-----------

* Foto: Georg Köösel aastal 1937
Mustpea-tsiitsitaja munad
**Mustpea-tsiitsitaja** (*Emberiza melanocephala*) on värvuline tsiitsitajalaste sugukonnast tsiitsitaja perekonnast.

Levila
------

Mustpea-tsiitsitaja on pesitsusajal levinud Euroopa kaguosas Itaalia ja Balkani poolsaare lõunaosades, Türgis, Kaukaasias, Lähis-Idas ning Iraanis. Talvitub Indias. 

Eestis on ta eksikülaline.

Välimus
-------

Sabal puudub valge värvus. Isaslind on hundsulestikus eksimatult määratav. Emaslind on märksa tuhmim, helekollase või kollakashalli alapoole ja tumeda hallika peaga.
Kaspia merest kagus, kus mustpea-tsiitsitaja ja punapea-tsiitsitaja (*Emberiza bruniceps*) levilad kattuvad, esineb hübriide.

Elupaik
-------

Asustab poolavamaastikku: hajali puurühmadega põllumaastikku, astelvõsa ja üksikute puudega kuivi mäenõlvu, jõgede kalda- ja õlipuusalusid, viinamägesid, aedu.

Saabub pesitsusaladele aprillis-mais, lahkub augustis.

Välislingid
-----------

* Mustpea-tsiitsitaja andmebaasis eElurikkus Muuda Vikiandmetes

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Mustpea-tsiitsitaja** |
Meri Arabidze (2013)
**Meri Arabidze** (gruusia keeles მერი არაბიძე; sündinud 25. veebruaril 1994 Samtredias) on gruusia maletaja, naiste suurmeister (2012).

Arabidze on tulnud kolmel korral noorte maailmameistriks neidude seas: 2004. aastal U10-, 2005. aastal U12- ja 2011. aastal U18-vanuseastmes. Ta on 2019. aasta Gruusia naiste malemeister.

Ta on mänginud naiste maailmameistrivõistlustel. 2015. aastal MM-i turniiril Sotšis (64 osavõtjat) sai ta turniiritabelis 45. asetuse. Ta võitis seal avaringis Elisabeth Pähtzi, teises ringis Yaniet Marrero Lopezi ja kaheksandikfinaalis Viktorija Čmilytėt, kuid kaotas veerandfinaalis Harika Dronavallile.

Gruusia naiskonna koosseisus võitis Arabidze 2018. aastal naiste maleolümpial Bathumis pronksmedali ning naiste võistkondlikel maailmameistrivõistlustel 2015. aastal Chengdu Shis kuldmedali ja 2019. aastal Nur-Sultanis pronksmedali.

Ta sai FIDE-lt 2009. aastal naiste rahvusvahelise meistri, 2012. aastal naiste suurmeistri ja 2014. aastal rahvusvahelise meistri nimetuse.

Välislingid
-----------

* Meri Arabidze – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
* Meri Arabidze FIDE andmebaasis
Koopa skeem
**Kruberi koobas** (ka **Voronja koobas**) on koobas Abhaasias Gagra rajoonis. 

Koobas asub Kaukasuse lääneosas Arabika massiivis. Selle geograafilised koordinaadid on 43° 24′ 35″ N, 40° 21′ 44″ E.

See on maailma sügavaim teadaolev koobas. Koopasuu asub 2250 meetri kõrgusel merepinnast. Koopa sissekäigu ja sügavaima teadaoleva koha vaheline kõrguste vahe on 2191 meetrit. Koopa pikkus on üle 13 km.

Ta on lubjakivisse uuristunud karstikoobas. See koosneb mitmest omavahel käikudega ühendatud vertikaalkäigust. Umbes 200 meetri sügavuses jaguneb koobas kaheks; üks haru ulatub 1293 meetri sügavusele ja peaharu 2191 meetri sügavusele. Viimane jaguneb umbes 1300 meetri sügavusel omakorda mitmeks haruks.

Kruberi koopast saab alguse 18 meetri pikkune Reprua jõgi, mis on tõenäoliselt maailma lühim nime saanud jõgi.

Koopa avastasid 1960. aastal gruusia speleoloogid ning uurisid seda kuni umbes saja meetri sügavuseni. Koobas nimetati vene geograafi Aleksandr Kruberi auks. Vahepeal koobast eriti ei uuritud ning 1980. aastatel hakkasid koopa uurijad seda koopasuus pesitsevate vareste järgi hüüdma ka Voronja koopaks. Koopa sügavaimasse kohta jõuti esimest korda 2007. aastal.

2010. aastal avastas CAVEX ekspeditsioon sealt sügavaimal koopas (1980 m koopa sissepääsust) elava maismaalooma *Plutomurus ortobalaganensis*.

Viited
------

1. ↑  CAVEX expedition 2010.
2. ↑  Sendra, A.; Reboleira, A. S. P. S (2012). "The world's deepest subterranean community - Krubera-Voronja Cave (Western Caucasus)". *International Journal of Speleology 42 (2)*. USA. Vaadatud 29. aprill 2016.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: mitu nime: autorite loend (link)
Maailmamere soolsus promillides, andmed 2001. aasta atlasest "World Ocean Atlas"
Soolade sisaldus merevees (paremal) ja meresoolade koostis (vasakul)
**Merevesi** on merede ja ookeanide vesi, mille keskmine soolsus on ~3,5% ehk 35 promilli. See tähendab, et iga kilogramm merevett sisaldab 35 grammi lahustunud sooli (valdavalt naatriumkloriidi ioone: Na+, Cl-).

Merevee soolsus sõltub mitmest tegurist. Kui näiteks on tegu suletud merega (sisemeri), siis selle soolsus erineb tunduvalt keskmisest. Samuti sõltub merevee soolsus aurumisest (aurumine suureneb poolusest ekvaatori suunas), sademete hulgast (seotud rõhuvöötmetega: rohkem sajab ekvaatori lähedal ja parasvöötmes, vähem sajab troopikas ja polaaraladel) ja jõgede sissevoolust merre (suurte jõgede suudmete juures on merevee soolsus märgatavalt väiksem – estuaaripiirkonnad). Ka merejää sulamise tõttu väheneb merevee soolsus.

Kõige suurem merevee soolsus on Punases meres (42 promilli), kõige väiksem Läänemere Soome lahes (1–2 promilli lahe idaosas).

Pinnal oleva merevee keskmine tihedus on 1,025 g/ml, seega on merevee tihedus suurem kui magevee oma, mille maksimaalne tihedus on 1,000 g/ml 4 °C juures, see vahe tuleneb eeskätt merevee soolade massist. Merevee jäätumispunkt on seda madalam, mida suurem on vaadeldav soolsus; 35-promilline vesi jäätub temperatuuril –2 °C.

Merevee pH jääb vahemikku 7,5–8,4. Helikiirus merevees on 1500 m/s ning see sõltub vee temperatuurist ja rõhust.

Merevett kasutatakse muu hulgas raviprotseduurideks (talassoteraapia).

Vaata ka
--------

* soolane vesi
* riimvesi
* magevesi

Viited
------

1. ↑  "Jüri Elken. Merehoovuste trikid. Horisont 2013, nr 4". Originaali arhiivikoopia seisuga 17. august 2011. Vaadatud 25. augustil 2013.
**John Singleton Copley** (3. juuli 1738 Boston, Massachusettsi lahe provints – 9. september 1815 London, Inglismaa) oli Inglise-Ameerika kunstnik. Ta tegi põhiliselt portreesid ja maale ajaloolistel teemadel ning oli Ameerika koloniaalaja üks silmapaistvamaid kunstnikke.

Copley lapsepõlvest on vähe teada. Kunstiga sai tuttavaks tänu oma kasuisale Peter Pelhamile, kes oli graafik ja graveerija. Enne 20. eluaastat oli Copley juba tunnustatud joonestaja. Peagi avastas ta, et tema oskused avaldusid kõige paremini portreemaali juures. Teda mõjutas rokokoo portreestiil. Portreedel kujutas ta inimesi nende loomulikus töö- või elukeskkonnas, andes oma töödele elavuse ja teravuse, mis ei olnud 18. sajandi Ameerika maalikunstis levinud nähtus. Ta tegi portreesid teiste seas Ameerika iseseisvussõja kangelastest.

Kuigi tal oli maalikunsti alal oma kodulinnas Bostonis tööd pidevalt, tahtis ta oma töid tutvustada ka Inglismaal. 1766. aastal esitles ta oma maali "Boy with a Squirrel" Londonis kunstiseltsile Society of Artists. Tema töid kiitsid nii Joshua Reynolds kui ka Benjamin West. Copley abiellus 1769. aastal. Kuigi tema kaaskunstnikud soovitasid tal Euroopas õppima asuda, ei võtnud Copley neid kuulda. Kui Ameerika iseseisvussõja lähenemisega poliitilised ja majanduslikud olud Bostonis halvenema hakkasid, lahkus ta 1774. aasta juunis riigist ja naasnud enam kunagi. Ta asus koos oma abikaasa, laste ja teiste perekonnaliikmetega elama Londondis.

Euroopas hakkas ta portreemaalide kõrval tegema ajaloomaale. Üks tema tuntumaid ajaloomaale on "Watson ja hai" ("Watson and the Shark"; 1778), mis kujutab 19. sajandi romantismi ühte tähtsamat teemat: inimese heitlus looduse vastu. 1779. aastal võeti ta Inglismaa Kuningliku Kunstide Akadeemia liikmeks. Inglismaal tehtud maalid olid võrreldes Bostonis tehtud portreemaalidega akadeemiliselt keerukamad ja iseteadlikumad, kuid neis puudus erakordne elulisus ja tungiv realism. Kuigi tema tervis halvenes tema viimastel eluaastatel, jätkas ta maalimist märkimisväärse eduga peaaegu kuni oma surmani.

Bostonis on tema järgi nimetatud Bostonis asuvad väljak Copley Square ja hotell Fairmont Copley Plaza.

* Paul Revere'i portree (1768). Õlimaal lõuendil. Museum of Fine Arts, Boston.Paul Revere'i portree (1768). Õlimaal lõuendil. Museum of Fine Arts, Boston.
* "Watson ja hai" ("Watson and the Shark"; 1778). Õlimaal lõuendil. National Gallery of Art, Washington."Watson ja hai" ("Watson and the Shark"; 1778). Õlimaal lõuendil. National Gallery of Art, Washington.
* "Major Peirsoni surm" (1783). Õlimaal lõuendil. Tate Britain, London."Major Peirsoni surm" (1783). Õlimaal lõuendil. Tate Britain, London.

Viited
------

1. 1 2 3 4  John Singleton Copley. *Encyclopædia Britannica*. Vaadatud 7.10.2017
2. ↑  John Singleton Copley (1738 - 1815). Find A Grave Memorial. Vaadatud 7.10.2017

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **John Singleton Copley** |

* John Singleton Copley - The Complete Works
Georg Männik 2021. aasta Arvamusfestivalil
**Georg Männik** (sündinud 5. jaanuaril 1955) on eesti tervishoiu- ja sotsiaalkindlustusekspert.

Haridus
-------

Männik lõpetas Elva keskkooli 1973. aastal, Tartu Ülikooli 1978. aastal stomatoloogina ning 1983. aastal Tallinna Tehnikaülikooli elektroonikainsenerina.

Töö ja ühiskondlik tegevus
--------------------------

Männik on üks Eesti ravikindlustussüsteemi autoreid.

Ta on töötanud Ministrite Nõukogus vanemreferendina, Riigikontrolli peakontrolörina, sotsiaalministri asetäitjana, Sotsiaalkindlustusameti peadirektorina, ERGO Kindlustus juhatuse liikmena, Baltimaades, Rumeenias, Gruusias, Ukrainas ja Venemaal Euroopa Liidu sotsiaalkindlustus- ja tervishoiueksperdina.

Samuti olnud Tallinna Kesklinna linnaosakogu liige, revisjonikomisjoni esimees ja hariduskomisjoni liige.

Georg Männik sai 2016. aastal Põhja-Eesti Regionaalhaigla nõukogu esimeheks.

Männik sai 2017. aastal EELK Tallinna Toompea Kaarli koguduse nõukogu liikmeks.

Ta on Isamaa Erakonna liige alates novembrist 2001.

Isiklikku
---------

Männik on kuulunud Eesti laskekoondisse ning püstitanud nii individuaalselt kui meeskondlikult Eesti rekordeid.

Viited
------

1. ↑  "Tühjad pihud või väärikas pensionipõlv?". *Arvamusfestival*. Originaali arhiivikoopia seisuga 4.09.2021. Vaadatud 4.9.2021.
2. 1 2 3  "Georg Männik". *Eesti Entsüklopeedia*. Vaadatud 4.9.2021.
3. ↑  "Meditsiinitöötajate streigi kajastamine ETV uudistes" (PDF). *Tartu Ülikool*. 2013. Vaadatud 4.9.2021.
4. ↑  "Georg Männik kuuluvused". *Tallinna linnavalitsus*. Originaali arhiivikoopia seisuga 4.09.2021. Vaadatud 4.9.2021.
5. ↑  "PERHi uueks nõukogu esimeheks sai Georg Männik". *ERR*. 04.11.2016. Vaadatud 4.9.2021.
6. ↑  "Kogudusele valiti uus nõukogu" (PDF). *Sulane*. 2017. Vaadatud 4.9.2021.
**Chengdu J-9** oli Hiina hävituslennuki prototüüp, mille projekt jäi arendamisfaasi ja mille tootmiseni ei jõutud. J-9 projekt valmis aastatel 1964–1980. 

Hävituslennuki valmistamisest loobuti, sest Hiina lennundustööstuse võimalused olid piiratud ega suutnud välja töötada piisavalt arenenud tehnoloogiat uue põlvkonna hävituslennuki valmistamiseks. Selle asemel valmistati Shenyang J-8, mille projekti arendati paralleelselt Chengdu J-9ga. J-8 oli ehituselt lihtsam ja selle väljatöötamine vähem keerukam.

Lennuki arendamine
------------------

1960. aastate alguses ei olnud Hiina Rahvavabastusarmeel (PLA – People's Liberation Army) võimalusi hankida kolmanda põlvkonna hävituslennukeid. Seetõttu algatati kaks hävituslennuki projekti: Shenyang J-8 ja Chengdu J-9. J-9 programm käivitati 1964. aastal. Hiinas valitsenud kriitiline majanduslik seis oleks võimaldanud lennuki esimese prototüübi lendamist alles 1975. aastal. Chengdu Aircraft Corporationi ehitatud J-9 edasiarendused peatati 1980. aastal, sest ei suudetud välja töötada lennukile piisavalt suure võimsat mootorit.

Chengdu J-9 prototüüp

Lennuki kujundus
----------------

Lennuki juures kasutati *canard delta* tiivakujundust. *Canard delta* tiivakujundusel asetatakse peatiiva ette väiksem esitiib. Hävitaja väljatöötajad nõudsid lennukilt kiiruse 2,4 Machi (lennuki kiiruse ja õhus leviva helikiiruse suhe) ja kõrguse 20 km saavutamist. Need nõudmised olid kõrged ühe mootoriga hävitajale, kuna varem polnud ükski teine ühe mootoriga hävitaja suutnud selliseid näitajaid saavutada. Selle jaoks pidi J-9 olema ehitatud turboventilaatormootoriga, mis oli võrreldav Ameerika neljanda põlvkonna hävitajatega. Üksikmootoriga deltakujuline disain tühistati 1980. aastal. Programmi jooksul tehtud aerodünaamilisi uuringud kasutati hiljem J-10 ja J-20 edasiarendamisel.

Lennuki andmed
--------------

Tippkiirus: 3024 km/h 

Pikkus: 18 m 

Tühimass: 14 000 kg 

Mootor: turboventilaatormootor 

Tootja: Chengdu Aircraft Corporation

Viited
------

1. 1 2 3  Tahar, Abraham Ait (25. märts 2019). "Chengdu J-9; China's Overly Ambitious Plan for an Advanced Multirole Fighter which Inspired a New Generation". *Military Watch Magazine*. Vaadatud 11.03.2020.
2. ↑  "J-9 (Jianjiji-9 Fighter aircraft 9)". Vaadatud 04.03.2020.
Linnuse põhiplaan
Steinvikholmi linnus
**Steinvikholmi linnus** (norra *Steinvikholmen*) on linnus Norras Stjørdali lähedal asuval väikesaarel.

Ajalugu
-------

Linnuse rajas aastail 1525–1532 Norra viimane katoliiklik peapiiskop Olav Engelbrektsson pärast seda, kui oli naasnud Roomast kohtumiselt paavstiga. Linnus rajati väikesele kaljusaarele. Valminud Steinvikholmeni linnus oli vanamoodne ega pakkunud tõhusat kaitset suurtükkide tulejõu vastu. Kuna saarel puudus kaev, tuli joogivesi tuua sinna mandrilt. Saart ühendas maismaaga kitsas puusild.

Olav Engelbrektssoni ja Frederik I ning tema järeltulija Kristian III vahelise vaenuse ajal olid Steinvikholmeni linnus ning Nidarholmi klooster peapiiskopi viimased tugipunktid. 1537. aastal toimus Norras reformatsioon ning Olav Engelbrektsson oli sunnitud linnusest lahkuma ning pagema Rootsi.

17.–19. sajandini kasutati saart kivimurruna, ning sel ajal lõhuti ka osa kindlusmüüre. Sellist käitumist soosisid ka Taani-Norra võimud, kuna linnuses nähti mälestusmärki kuningavastastele.

1992. aastast on kindluses igal aastal ühel keskööl etendatud ooperit "Olav Engelbrektsson", mis räägib viimase peapiiskopi elust.

Välislingid
-----------

* Steinvikholmi linnus (norra k)
* Linnuse rekonstruktsioon
* Ooper "Olav Engelbrektsson" (norra k)
**Cher** on departemang Prantsusmaal Centre-Val de Loire'i piirkonnas. See on saanud nime Cheri jõe järgi.

Departemang jaguneb halduslikult:

| Ringkond | Rahvaarv(2010) | Pindala(km²) | Valdu |
| --- | --- | --- | --- |
| Bourges | 172 443 | 2798 | 131 |
| Saint-Amand-Montrond | 67 330 | 2670 | 116 |
| Vierzon | 71 484 | 1767 | 43 |

Vaata ka
--------

* Cheri departemangu haldusüksuste loend

Viited
------

1. ↑  Populations légales 2020

Välislingid
-----------

* Departemangu koduleht (prantsuse keeles)

Prantsusmaa departemangud

Ain **·** 
Aisne **·** 
Allier **·** 
Alpes-de-Haute-Provence **·** 
Alpes-Maritimes **·** 
Ardèche **·** 
Ardennes **·** 
Ariège **·** 
Aube **·** 
Aude **·** 
Aveyron **·** 
Bas-Rhin **·** 
Belfort **·** 
Bouches-du-Rhône **·** 
Calvados **·** 
Cantal **·** 
Charente **·** 
Charente-Maritime **·** 
Cher **·** 
Corrèze **·** 
Corse-du-Sud **·** 
Côte-d'Or **·** 
Côtes-d'Armor **·** 
Creuse **·** 
Deux-Sèvres **·** 
Dordogne **·** 
Doubs **·** 
Drôme **·** 
Essonne **·** 
Eure **·** 
Eure-et-Loir **·** 
Finistère **·** 
Gard **·** 
Gers **·** 
Gironde **·** 
Guadeloupe **·** 
Haut-Rhin **·** 
Haute-Corse **·** 
Haute-Garonne **·** 
Haute-Loire **·** 
Haute-Marne **·** 
Haute-Saône **·** 
Haute-Savoie **·** 
Haute-Vienne **·** 
Hautes-Alpes **·** 
Hautes-Pyrénées **·** 
Hauts-de-Seine **·** 
Hérault **·** 
Ille-et-Vilaine **·** 
Indre **·** 
Indre-et-Loire **·** 
Isère **·** 
Jura **·** 
Landes **·** 
Loir-et-Cher **·** 
Loire **·** 
Loire-Atlantique **·** 
Loiret **·** 
Lot **·** 
Lot-et-Garonne **·** 
Lozère **·** 
Maine-et-Loire **·** 
Manche **·** 
Marne **·** 
Martinique **·** 
Mayenne **·** 
Meurthe-et-Moselle **·** 
Meuse **·** 
Morbihan **·** 
Moselle **·** 
Mayotte **·** 
Nièvre **·** 
Nord **·** 
Oise **·** 
Orne **·** 
Pariis **·** 
Pas-de-Calais **·** 
Prantsuse Guajaana **·** 
Puy-de-Dôme **·** 
Pyrénées-Atlantiques **·** 
Pyrénées-Orientales **·** 
Réunion **·** 
Rhône **·** 
Saône-et-Loire **·** 
Sarthe **·** 
Savoia **·** 
Seine-Maritime **·** 
Seine-et-Marne **·** 
Seine-Saint-Denis **·** 
Somme **·** 
Tarn **·** 
Tarn-et-Garonne **·** 
Val-d'Oise **·** 
Val-de-Marne **·** 
Var **·** 
Vaucluse **·** 
Vendée **·** 
Vienne **·** 
Vosges **·** 
Yonne **·** 
Yvelines
**Stein Eriksen** (11. detsember 1927 Oslo – 27. detsember 2015) oli Norra mäesuusataja, olümpiavõitja (1952). Tema isa Marius Eriksen osales võimlejana 1912. aasta olümpiamängudel.

Erikseni mäletatakse Oslo olümpiamängude võitjana. Ta võitis esimese mäesuusatajana väljaspool Kesk-Euroopa riike kuldmedali olümpiamängudel suurslaalomis. Lisaks sai Eriksen hõbemedali slaalomis.

Erikseni kohta on öeldud, et ta oli esimene mäesuusatamise "supertäht". Ta oli kena, stiilne ja karismaatiline. Kuulsusest hoolimata säilitas Eriksen tasakaalukuse. Ta on näiteks öelnud: "Ole tugev, ole enesekindel. Kuid sa ei ole kunagi täiuslik ja õnnelik inimene, kui sa ei ole nõudlik."

Eriksen aitas kaasa mäesuusatamise arengule, eriti USA-s, kuhu ta siirdus pärast edukat esinemist olümpiamängudel. Ta tegutses Ameerikas mäesuusaõpetajana mitmes mäesuusakeskuses.

1997. aastal andis Norra kuningas Harald V Eriksenile kõrgeima autasu, mille väljaspool Norrat elav inimene võib saada: Norra Kuningliku Teeneteordeni.

Saavutused
----------

###  Olümpiamängudel

* 1952 Norra Oslos
	+ **olümpiavõitja** suurslaalomis
	+ hõbemedal slaalomis

### Maailmameistrivõistlustel

* 1950 Ameerika Ühendriigid Aspenis
	+ Pronks pronksmedal slaalomis
* 1952 Norra Oslos
	+ Kuld **maailmameister** suurslaalomis
	+ Hõbe hõbemedal slaalomis
* 1954 Rootsi Åres
	+ Kuld **maailmameister** slaalomis
	+ Kuld **maailmameister** suurslaalomis
	+ Kuld **maailmameister** Alpi kahevõistluses

Välislingid
-----------

* Stein Eriksen FIS-i kodulehel
* Stein Eriksen Alpine Ski Database kodulehel
* Stein Eriksen saidil Olympedia Muuda Vikiandmetes