recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Rahvakooliõpilased 1920ndatel
**Kansakoulu** (sõna-sõnalt 'rahvakool') oli Soomes kuueaastane algkool. Neid hakati rajama 1866. aasta rahvakoolidekreedi põhjal ja need kaotati 1970ndatel seoses põhikoolireformiga.

Rahvakoolis sai igaüks õppida oma emakeeles. See oli oluline uuendus eriti soomekeelsetele inimestele.

Rahvakoolide teke ja levik
--------------------------

Esimesed rahvakoolid asutati Soomes 1850ndatel. Koole algatasid tavaliselt haritud ja ettenägelikud mõisnikud ja töösturid. 19. sajandi teisel poolel olenes rahvakoolide asutamine valdadest, kuigi riigilt oli võimalik abi saada. Koole asutati laisalt, sest rahva hulgas peeti kiriklikku rändkooli (*kiertokoulu*) tavalise inimese hariduseks piisavaks. Arvati, et neljaaastane rahvakool õpetab lapsed laisaks ning harjutab neid füüsilise töö asemel raamatutega. Linnades asutati rahvakoole aktiivsemalt, sest tööstus vajas arvutada ja lugeda oskavaid inimesi ning lapstööjõu kasutamise vähenedes polnud lapsi ka millegi muuga hõivata.

Maal oli veel 20. sajandi alguses suhteliselt vähe koole. Kaardil on näha kõik maakoolid.

Viited
------

1. ↑  "Virolahden kansakoulun perustamisesta syytä olla ylpeä". Originaali arhiivikoopia seisuga 14. juuli 2014. Vaadatud 1. mail 2017.

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Vikisõnastiku artikkel: **kansakoulu** |
**Kintai** on alev Leedus Šilutė rajoonis, Kintai valla halduskeskus. Alev asub Kura lahe ääres.

Alevist on leitud naftat. Kintais kasvab 17 meetri kõrgune elupuu, mis on kõrguselt Euroopa teine. Kintai kuulub Väike-Leedu etnograafilisse piirkonda.

Ajalugu
-------

Kintai talu on mainitud aastal 1540. Aastal 1550 asus selle juures palvemaja. Aastal 1705 rajati sinna luteri kirik, mis aastal 1948 muudeti laoks. Aastal 1990 võtsid taastatud vana kirikuhoone kasutusele kohalikud katoliiklased, selle juures asub ka alevi algkool.

XVIII-XIX sajandil oli Kintai tähtis turupaik, kus käisid loomadega kauplemas ka Kura sääre elanikud. XIX sajandi lõpus oli alev tähtis raamatute salakaubaveo keskus. XX sajandi algul oli Kintai osa Memeli piirkonnast. 1933. aastal asutati seal NSDAP kohalik organisatsioon, aga Leedu valitsus lõpetas kiirelt selle tegevuse.

Pärast Teist maailmasõda kolis suur osa Kintai elanikke Saksamaale, nende asemele saabusid asukad mujalt Leedust. Sel perioodil hävis 75% alevi vanadest hoonetest. Aastal 1959 asutati Kintai kalakasvatus, mis tegutseb erastatuna ka tänapäeval.

Pilte
-----

* Kintai kultuurikeskus.Kintai kultuurikeskus.
* Kintai maastik.Kintai maastik.
* Vasakul Kintai uus luteri kirik, paremal vana.Vasakul Kintai uus luteri kirik, paremal vana.

Tuntud elanikke
---------------

* Martynas Anysas – Leedu poliitik
* Vydūnas – Leedu filosoof ja teosoof, Väike-Leedu leedulaste liider

Välislingid
-----------

 Kintai – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
* Alev portaalis vietoves.Lt
Calan Williams (2016)
**Calan Williams** (sündinud 30. juunil 2000 Perthis) on Austraalia võidusõitja, praegu elab Šveitsis. Alates 2022. aastast siirdus ta pärast kaheaastast Vormel 3 sõitu Vormel 2 sarja.

Karjäär
-------

### Alustad ühekohalises autos

2015. aastal tegi Williams debüüdi üheistmelistes, kihutades Austraalia Vormel Ford Meistrivõistlustel. Esimesel aastal võitis ta üheksal võistlusel kolm poodiumit ja ühe pole-positsiooni. Järgmisel aastal osales ta oma esimesel täishooajal Vormel Fordis, pärast keerulist starti võitis austraallane viimased viis võistlust, taastudes edetabelis ja saavutades meistritiitli teise koha.

2017. aastal võistles ta Austraalia Vormel 3 Premier Series Gilmour Racing meeskonnaga koos Chris Gilmouriga (Rielly Brooki järgi). Austraalia piloot võidab 16 poodiumit, sealhulgas 11 võitu, mis viivad ta meistritiitlini. Sarja jooksul püstitas ta Morgan Park Racewayl kõigi aegade ringirekordi, ringiajaks 1:07.948.

2018. aastal lahkub ta Austraaliast Euroopasse sõitma, kaks aastat jookseb Fortec Motorsportsi meeskonnaga Euroformula Open Meistrivõistlustel koos Petru Florescuga (Raúl Guzmáni, Aldo Festante, Brad Benavidese ja Caio Collet' järel), need on kaks negatiivset hooaega, Williamsil ei õnnestu ühtegi poodiumit vallutada. 2019. aastal, Hispaania sarja kahe hooaja vahel koos Cameron Dasiga (Ayumu Iwasa ja Manuel Maldonado järel) naaseb Williams võidusõitu kodumaal, Toyota Racing Series koos meeskonnaga MTEC Motorsport, saavutades edetabelis kaheksanda koha. koos Petru Florescu, Jackson Wallsi ja Kazuto Kotakaga.

### Vormel 3

2019. aasta oktoobris kuulutab Šveitsi meeskond Jenzer Motorsport välja Williamsi 2020. aasta hooajaks Vormel 3-st. Tema parimaks tulemuseks on aga 14. koht, punkte kogumata lõpetab ta hooaja edetabelis 31. positsioonil, samuti meeskonnakaaslaste Matteo Nannini ja selja taga. Federico Malvestiti.

Williamsi kinnitab Šveitsi meeskond 2021. aasta hooajaks koos Pierre-Louis Choveti ja Filip Ugraniga. Tänu ümberpööratud ruudustikule stardib austraallasest sõitja Paul Ricardi esimeses sõidus poolusest ning lõpetab sõidu Aleksandr Smoljari ja Victor Martinsi järel kolmandana. Spa-Francorchampsis osaleb ta koos kolme teise autoga avariis, millest kõik juhid vigastusteta välja tulid. Teise hooaja Vormel 3-s lõpetab ta viieteistkümne võidetud punktiga 19. kohal.

### Vormel 2

2021. aasta detsembris valis Tridenti meeskond Williamsi osalema Vormel 2 hooajajärgsetel testidel Yas Marinas. 12. jaanuaril kuulutab Itaalia meeskond koos Richard Verschooriga oma 2022. aasta hooaja sõitjaks Williamsi.

Välislingid
-----------

* Koduleht (inglise keeles)
* Calan Williams, aadressil driverdb.com, DriverDB AB. (inglise keeles)
**Krinčinas** on alev (endine linn) Leedus Pasvalysi rajoonis, Krinčinase valla halduskeskus. Alev asub Jiešmuo jõe kaldal.

Alevis on põhikool, raamatukogu ja kultuurimaja. Vaatamisväärsusteks on aastal 1782 valminud katoliku kirik, selle juures asuv historitsistlik kellatorn aastast 1908, kirikuhoov XIX sajandist pärinevate ristidega, Matuzevičiuste pere majamuuseum ja Barklainiai park.

Ajalugu
-------

Asulat on esimest korda mainitud aastal 1544. Toona kandis see nime *Versmiai*, hiljem aga *Paversmiai*. Aastal 1568 sai asula omanikuks Andrei Kurbski. Tema ajal sai asula ka ametlikult praeguse nime, kuigi seda nimekuju oli dokumentides ka varem kasutatud. Kurbskid asutasid asulas aastal 1611 kihelkonnakooli ja ilmselt ka kiriku (sealset kirikut on esimest korda mainitud aastal 1588). Hilisemad omanikud olid Podbereskid ja Karpid.

Aastal 1625 laastasid asulat rootslased. Aastal 1781 alustati praeguse kiriku ehitamist. Aastal 1792 sai Krinčinasest linn, kuigi reaalselt ei saanud linnaõigused kunagi teoks.. Aastail 1866–1872 oli seal vikaariks leedu luuletaja Antanas Vienažindys. Asula kuulus toona von Schillingitele.

Pärast Teist maailmasõda tegutsesid Krinčinase ümbruses Leedu metsavennad. Nõukogude võimu ajal oli asula kohaliku kolhoosi keskuseks.

Pilte
-----

* KrinčinasKrinčinas
* Krinčinase kirikKrinčinase kirik
* Matuzevičiuste pere majamuuseumMatuzevičiuste pere majamuuseum
* JiešmuoJiešmuo

Tuntud elanikke
---------------

* Tadeušas Kundzičius – leedu piiskop ja matemaatik
* Antanas Vienažindys – leedu luuletaja

Viited
------

1. ↑
2. ↑
3. ↑

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Krinčinas** |

* Alev portaalis vietoves.Lt
**Närviimpulss** on närvirakkudes toimuva lühiajalise ja väga nõrga elektrilise muutuse edasikandumine mööda närvikiude ning ühest närvirakust (seejuures vahel ka ühest kehaosast) teise. Elektriline muutus tähendab täpsemalt seda, et toimub muutus närviraku membraanipotentsiaalis. Närviimpulssideks vajalik energia tuleb põhiliselt närvirakkude mitokondrites muundatud ja kogutud energiast (vt ka ATP ehk adenosiintrifosfaat).

Närviimpulss kandub ühest rakust teise sünapsi kaudu. Elektrilise sünapsiga ühenduse puhul kandub närviimpulss otse ühest rakust teise, sest kaks rakku puutuvad omavahel kokku. Kokkupuutepunktis antakse membraanipotentsiaali muutus edasi ühest rakust teise. Selline ühendus on kiirem. Teistsugused sünapsid on ajus. Nende nimetus on keemiline sünaps. Keemilise sünapsi puhul on kahe neuroni vahel õhuke vahe. See on sünaptiline pilu. Kui elektriimpulss jõuab mööda aksonjätket sünapsini, vallandab see impulssi saatva raku otsas keemiliste ainete, virgatsainete (neurotransmitterite) molekulid, mis vabanevad sünaptilisse pilusse. Molekulid liiguvad läbi pilu teise neuronini ja seonduvad seal membraanil olevate retseptoritega, mis avavad tee ioonidele vastuvõtva raku sisse. Selle tõttu muutub raku elektrilaeng (membraanipotentsiaal). 

Neuronitel võib olla väga palju (tuhandeid) ühendusi teiste neuronitega. Lisaks sellele on osade keemiliste sünapsite funktsiooniks mitte ergastav vaid hoopis inhibideeriv, vaigistav roll. Kui siis nende kõigi sünapsite kaudu saabuvate närviimpulsside koosmõju ületab teatava piiri, lävendi, saadab närvirakk elektriimpulsi mööda aksonit väljapoole, teistele neuronitele. Ajus on ühendused paljude närvirakkude vahel, nende abil moodustuvad keerulised närvirakkude võrgustikud, nende omavahelised seosed. Toetudes närviimpulsside abil edastatud seostele, loob meie aju meeleelundite abil saadud signaalidest pildi välise maailma kohta. Üldistavalt võib öelda, et närviimpulss on elektrilaengute muutumise keel, millesse tõlgitakse kogu ümbritseva maailma paljusus: valguse, helide, lõhnade, maitsete ja puudutuste kaskaad. Ilma neuronite närviimpulssideta poleks ei teadvust ega mälu. Neuroteaduse eksperimendid on veenvalt näidanud, et kogu meie vaimne aktiivsus kõrgemast filosoofiast madalatasemeliste refleksideni kulgeb neuronvõrkude aktiivsuse vahendusel.

Vaata ka
--------

* Aktsioonipotentsiaal
* Sünaps

Viited
------

1. ↑  Andres Laan. Tehisintellekt. loomadest ja masinatest (2017)
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib ladina kirja tähest; kirillitsa tähe kohta vaata artiklit Ӓ* |

---

|  |  |
| --- | --- |
| Ä | ä |

**Ä** (**ä**) on ladina kirja täht, mis on saadud a-tähest diakriitilise märgi treema abil. 

Ä on arenenud ligatuurist, milles A kohale kirjutati väike E.

Ä-d kasutatakse eesti, soome, saksa, rootsi, põhjafriisi, slovaki, koltasaami, Inari saami, letseburgi ja türkmeeni keele kirjutamisel. Tatari ja aserbaidžaani keele puhul kasutatakse tähte 'ä' juhul, kui pole võimalik kasutada tähte 'ə'. 

Kirillitsas on mõne keele tähestikus sarnane täht Ӓ.

Eesti keel
----------

Eesti keeles märgib see täht illabiaalset madalat eesvokaali. 

Eesti tähestikus on see täht õ- ja ö-tähe vahel. See on tähestiku 25. täht, võõrtähtedega 28. täht.

HTML-kood Ä jaoks on &Auml; või &#196;. Viketähe ä kood on &auml; või &#228;.

Suurtähe Ä Unicode'i kood U+00C4, väiketähe ä oma U+00E4. MS-DOS-is on Ä kood 142 ja ä oma 132. Windows-1252-s vastab suurtähele kood 196 ja väiketähele kood 228.

Telegraafisõnumite korral asendatakse ä-täht tähekombinatsiooniga "AE". Arvuti ja vanemate mobiiltelefonide kasutajad asendavad ä-tähte numbriga 2, sümboliga @, märgikombinatsiooniga a" või mõnel muul viisil.

Vaata ka
--------

* Ӓ (kirillitsa täht)
* ə (tatari ja aserbaidžaani täht)

Tähestikutähed

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| A | B | (C) | D | E | F | G | H | I | J | K | L | M | N | O | P | (Q) | R | S | Š | Z | Ž | T | U | V | (W) | Õ | Ä | Ö | Ü | (X) | (Y) |
**Fabiana de Almeida Murer** (sündinud 16. märtsil 1981 Campinases) on Brasiilia teivashüppaja, maailmameister.

Ta tuli 2011. aasta maailmameistrivõistlustel Daegus maailmameistriks tulemusega 4.85. 2015. aasta maailmameistrivõistlustel Pekingis võitis ta tulemusega 4.85 Yarisley Silva järel hõbemedali.

Sisemaailmameistrivõistlustel on Murer võitnud kuldmedali (2010) ja pronksmedali (2008).

Olümpiamängudel jäi tema parimaks tulemuseks 2008. aastal Pekingis saavutatud 10. koht. 2016. aasta suveolümpiamängudel Rio de Janeiros oli ta üks korraldajamaa Brasiilia kergejõustikukoondise suurimaid medalisoosikuid, kuid vahetult enne olümpiamänge saadud seljavigastus segas tema ettevalmistust ning ta jäi kvalifikatsioonis algkõrgusel tulemuseta.

2010. ja 2014. aastal tuli Murer Teemantliiga üldvõitjaks.

Mureri isiklik rekord on 2016. aastal São Bernardo do Campo hüpatud **4.87**. Sisetingimustes on tema isiklik rekord **4.83**, mis on püstitatud 2015. aastal Neversis. Mõlemad tulemused on ka Brasiilia ja Lõuna-Ameerika rekordid.

Viited
------

1. 1 2  Fabiana Murer. eurosport.com. Vaadatud 18.9.2023

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Fabiana Murer** |

* Fabiana Murer Rahvusvahelise Kergejõustikuliidu kodulehel Muuda Vikiandmetes

| * v
* r
Naiste teivashüppe maailmameistrid |
| --- |
| 
1999: Stacy Dragila • 2001: Stacy Dragila • 2003: Svetlana Feofanova • 2005: Jelena Issinbajeva • 2007: Jelena Issinbajeva • 2009: Anna Rogowska • 2011: Fabiana Murer • 2013: Jelena Issinbajeva • 2015: Yarisley Silva • 2017: Ekateríni Stefanídi • 2019: Anželika Sidorova • 2022: Katie Nageotte • 2023: Nina Kennedy ja Katie Moon |
Viking 1 foto Syrtis Majori piirkonnast. Jezero kraater asub all paremal
**Jezero kraater** on kraater Marsil.

See asub Marsi ekvaatorist põhja poole jääval Isidis Planitia tasandikul. Kraatri diameeter on 45 km.

Mars Reconnaissance Orbiter on Jezero kraatrist leidnud savi ning teadlased arvavad, et piirkonnas oli miljardeid aastaid tagasi järv.

2018. aastal teatas NASA, et kraatrit suundub uurima Mars 2020, mis koosneb kulgurist Perseverance ja droonist Ingenuity. Missioon maandus 18. veebruaril 2021 kraatri lääneossa, umbes 2 km kaugusele planeeritud maandumispaigast.

Viited
------

1. ↑  "Perseverance Rover's Landing Site: Jezero Crater". *NASA Science*. Vaadatud 15. oktoober 2020.
2. ↑  "Kulgur Perseverance asus täna teele Marsilt elu otsima". *Delfi Forte*. Vaadatud 15. oktoober 2020.
3. ↑  "NASA Spacecraft Shows Diverse, Wet Environments on Ancient Mars". *NASA*. Originaali arhiivikoopia seisuga 22. mai 2017. Vaadatud 15. oktoober 2020.
4. ↑  "Jezero Crater or Bust! NASA Picks Landing Site for Mars 2020 Rover". *Space.com*. Vaadatud 15. oktoober 2020.
5. ↑  "Mars landing: Nasa's Perseverance rover in 'great shape'". *BBC News*. Vaadatud 19. veebruar 2020.
Tanner STS-82 ajal avakosmoses
**Joseph Richard Tanner** (sündinud 21. jaanuaril 1950) on Ameerika Ühendriikide mehaanikainsener ning endine mereväelane ja NASA astronaut. 

Tanner liitus mereväega 1973. aastal ja sai 1975. aastal mereväelenduriks. 1987. aastal kandideeris ta astronaudiks, kuid ei osutunud valituks. 1992. aastal proovis ta uuesti ning osutus valituks. Tanneri taust oli astronautide hulgas ebatavaline, sest ta polnud katselendur ning tal polnud magistri- või doktorikraadi.

Tanner osales missiooni spetsialistina neljal Space Shuttle'i missioonil. 1994. aastal lendas ta missioonil STS-66. 1997. aastal osales ta Hubble'i kosmoseteleskoobi teisel hooldusmissioonil STS-82. 2000. aastal külastas ta Rahvusvahelist kosmosejaama, osaledes missioonil STS-97. Tanneri viimaseks missiooniks jäi 2006. aastal toimunud STS-115. Missioonide ajal väljus Tanner 7 korda avakosmosesse, viibides seal kokku 46 tundi ja 29 minutit.

Tanner lahkus NASAst 2008. aastal.

Viited
------

1. ↑  "Astronaut Biography: Joseph Richard Tanner". *Space Facts*. Vaadatud 7. august 2019.
2. ↑  "Astronaut Joe Tanner Leaves NASA". *NASA*. Originaali arhiivikoopia seisuga 3. märts 2021. Vaadatud 7. august 2019.
|  |  |
| --- | --- |
|  | **See artikkel on esitatud kustutamiseks.**
Põhjus: **tähelepanuväärsus?** 
Lisateavet võid leida arutelu- või ajalooleheküljelt. Vaata ka: Vikipeedia:Artiklite kustutamise kord. Kustutamisettepaneku saad vaidlustada arutelulehel. |

**Riina Liiv** (neiupõlvenimega **Rõõm**; 13. jaanuar 1954 Tartu – 30. aprill 2006 Tartu). 

Riina Liiv sündis Tartu linnas puusepast/kunstnikust isa Friedrich Rõõmu ja tema abikaasa Aino Rõõmu pere ainsa lapsena. 

Ta õppis Tartu 5. Keskkoolis (praegune Tamme Kool). Juba kooliajal paistis ta silma kunstiandega. Nõukogude ajal töötas ta Tartu Linna Reklaamibüroos Must Kass (asus Kompanii 4 / Küütri 16 ristis). Tegeles Tartu linna Kaubandusvalitsuse kaupluste vaateakende paigutamise ja kujundamisega. Pärast osakonna sulgemist asus Riina tööle Tartu Mööblikombinaati (hiljem Tarmeko) kunstniku töökohale. Ta täiendas end ka Tallinnas Kirjakunsti Koolis Villu Tootsi ja Heino Kivihalli käe all. Nõukogude aja lõpus Tarmeko kunstniku koht koondati ning 1992. aastast oli Riina tegev eraettevõtluses: algul reklaamifirmas Eve AS, hiljem asutas koos äripartneriga Etter AS-i.

  

Riina Liiv on kujundanud ka Haaslava valla lipu (kinnitatud 2000. aastal).

Riina Liiv suri 2006. aastal südameinfarkti tüsistuste tagajärjel.
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib viitseadmirali auastmest üldse ja Eesti auastmest; Läti auastme kohta vaata artiklit Viitseadmiral (Läti)* |

---

Suurbritannia mereväe viitseadmirali õlakud
**Viitseadmiral** on paljudes riikides kehtiv sõjaväeline auaste, mis on kõrgem kontradmiralist ja madalam admiralist.

Maaväes vastab viitseadmiralile kindralleitnant.

Eesti
-----

Eesti mereväes on viitseadmiral madalam admiralist ja kõrgem kontradmiralist. Maa- ja õhuväes vastab sellele kindralleitnant.

### Viitseadmiralid

| Nr | Aasta | Kuupäev | Nimi |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | 2002 | 20. veebruar | Tarmo Kõuts (sündinud 1953) |

Ameerika Ühendriigid
--------------------

Ameerika Ühendriikide mereväes on viitseadmirali (kolmetärniadmirali) auaste (*Vice Admiral*, NATO OF-9) admiralide auastmetest kolmas. Nagu teistes väeliikides, on ka mereväes admiralide arv piiratud, ning ainult 33 admirali (kokku on tegevteenistuses lubatud 162 admirali) võivad olla tegevteenistuses kõrgemad kui kahetäheohvitserid. Esimesena sai viitseadmirali auastme David Farragut 21. detsembril 1864.

Sarnaselt kindralleitnandiga on ka viitseadmirali auaste ajutine ja antakse ainult ohvitseri nimetamisel auastet eeldavasse ametisse. Vastav ohvitser peab olema ühes kahest kontradmirali järgust (kommodoori asemel kasutatakse auastet "kontradmirali madalam järk" (*Rear Admiral (lower half)*). Ohvitseri nimetab ametisse ja annab neile auastme president kaitseministri ja staabiülemate komitee esimehe soovitusel. Ohvitseri kinnitab ametisse senat.

Teenistus auastmes kestab tavaliselt kolm aastat. Pärast 3 aastat auastmes teenistuses või 38 aastat koguteenistuses peab ohvitser erru minema, kui teda 60 päeva jooksul pärast ametist vabastamist ei nimetata uude samaväärsesse või kõrgemasse ametisse. Kõik kõrgemad ohvitserid peavad erru minema kuu pärast oma 64. sünnipäeva (kuigi kaitseminister saab seda pikendada 66. ja president kuni 68. sünnipäevani).

Läti
----

 *Pikemalt artiklis Viitseadmiral (Läti)*

Venemaa
-------

 *Pikemalt artiklis Viitseadmiral (Venemaa)*
Venemaa tsaari- ja keisririigis kehtis viitseadmirali auaste (vene keeles *вице-адмирал*) aastatel 1696−1917. Sellest kõrgem oli admiral, madalam kuni 1730. aastateni šautbenaht, seejärel kontradmiral. Kahe sajandi jooksul anti auaste ligi 500 mereväelasele.

| * v
* r
Mereväe auastmed Eestis |
| --- |
| Kõrgemad mereväe ohvitserid | 
kommodoor - kontradmiral - viitseadmiral - admiral |  |
| Vanemohvitserid | 
kaptenmajor - kaptenleitnant - mereväekapten |
| Nooremohvitserid | 
lipnik - nooremleitnant - leitnant - vanemleitnant |
| Vanemallohvitserid | 
nooremveebel - veebel - vanemveebel - staabiveebel - ülemveebel |
| Nooremallohvitserid | 
nooremmaat - maat - vanemmaat |
| Madrused | 
madrus - vanemmadrus |
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib lendurist; filmioperaatori kohta vaata artiklit Joseph Walker (operaator)* |

---

**Joseph Albert Walker** (20. veebruar 1921 – 8. juuni 1966) oli Ameerika Ühendriikide katselendur, eksperimentaalfüüsik ja astronaut.

Walker lõpetas 1942. aastal Washingtoni & Jeffersoni Kolledži füüsika erialal. 1942. aastal astus ta sõjaväkke ning võitles lendurina II maailmasõjas. Pärast sõja lõppu liitus ta NACAga ning sai üheks 12 lendurist, kes on lennanud eksperimentaalse rakettlennukiga North American X-15.

1963. aastal lendas Walker kolmel X-15 katselennul üle 80 km kõrgusele ning ületas õhuväe defineeritud kosmose piiri. Samal aastal lendas Walker ka kaks korda üle Kármáni joone, jõudes Rahvusvahelise Lennuspordiföderatsiooni määrangu järgi kosmosesse. Walker on esimene inimene, kes on kaks korda kosmoses käinud ning ainus katselendur, kes on X-15 rakettlennukiga kosmosesse jõudnud.

Walker hukkus 1966. aastal lennuõnnetuses, kui tema juhitud F-104 Starfighter põrkas õhus kokku pommituslennukiga XB-70 Valkyrie.

Viited
------

1. ↑  "Joseph A. Walker". *NASA*. Originaali arhiivikoopia seisuga 6. detsember 2021. Vaadatud 26. september 2021.
2. 1 2  "The First Human Being To Go To Space Twice Did It In NASA's Astonishing Early-60s Space Plane". *Business Insider*. Vaadatud 26. september 2021.
3. ↑  "Higher & Faster: Memorial Fund Established for X-15 pilot Joseph A. Walker". *Space.com*. Vaadatud 26. september 2021.
**Biešankovičy** (transkribeerituna **Bešankovitšõ**) on alev Valgevenes Viciebski oblastis, Biešankovičy rajooni halduskeskus. Poola keeles *Bieszenkowicze*. Asub Daugava jõe lõunakaldal.

Asulas on kultuurimaja ja raamatukogu. Tegutsevad laste muusikakool ja spordikool. Antakse välja ajalehte *Зара*. Alevis on kergetööstus ja toiduainetetööstus, toodetakse ehitusmaterjale. Alev on tõenäoliselt saanud nime sõnast *бешань* ehk suur jõelooge.

Biešankovičys tegutseb koduloomuuseum. Asula on traditsiooniliste savitoodete ehk "Biešankovičy keraamika" valmistamise keskuseks. Vaatamisväärsusteks on alevis õigeusu kirik aastast 1870 ja Chreptowiczite mõis.

Ajalugu
-------

Esimest korda mainitud kas aastal 1447 või 1460. Asula kuulus Drutski-Sakolinskitele, Jazerskitele ja Orša marssalile Andravonžile. Aastast 1630 sattus Biešankovičy Kazimierz Leon Sapieha valdusse ja aastal 1634 muutis kuningas Władysław IV Waza asula aleviks. Aastal 1650 ehitas Sapieha linna katoliku kiriku. Sajandi lõpus said asula omanikeks Ogińskid, alevisse hakati ehitama kivimaju. Suur Põhjasõda tõi alevisse Vene väed, kohalikus kloostris ööbis Peeter I. XVIII sajandil sai Biešankovičyst 6000 elanikuga linn. Linn oli seebivalmistamise ja keraamikatööstuse keskus, seal peeti ka laatasid, mis olid Valgevene aladel ühed rahvarohkemad. Aastal 1770 rajas Michał Kazimierz Ogiński linna juurde lossi ja eksootiliste taimedega pargi. Aastal 1772, Poola esimesel jagamisel, sattus linna Daugava jõe põhjakaldal asunud 600 majaga osa Vene riigi koosseisu ja sellest ajast peale asub Biešankovičy ainult jõe lõunakaldal. Kui Ignacy Ogiński suri, läks linn üle Chreptowiczite suguvõsale. Aastal 1793 liideti Venemaaga Polal teisel jagamisel ka ülejäänud Biešankovičy ja linnast sai taas alev. Enamik rahvastikust tegeles nüüd põllumajandusega.

Aastal 1812 peatus alevis Napoleon I. Sellest ajast pärines aastani 2010 alevi üheks vaatamisväärsuseks olnud Napoleoni tamm. Aastal 1821 peatus alevis aga Aleksander I. Aastal 1881 hakkas Daugava jõel Uła ja Viciebski vahel regulaarselt käima praam, mis peatus ka Biešankovičys. Esimene maailmasõda muutis Biešankovičy rindelinnaks. Aastast 1924 on see Valgevene NSV koosseisus. Teises maailmasõjas kaotas linnas ja selle ümbruskonnas elu 10 276 inimest, nende seas 2900 juuti. Aastal 1987 tähistas Biešankovičys oma sünnipäeva Monica Lewinsky.

Kuulsaid elanikke
-----------------

* Michas Bagdanovič – valgevene kunstnik
* Łeŭ Davatar – kindralmajor
* Salaman Judovin – Valgevene graafik
* Maisiej Judovin – Valgevene luuletaja
* Joachim Chreptowicz – luuletaja, marssal, poliitik
* Gavriil Glikman – Vene skulptor
* Fjodor Nikonovitš – Vene keisririigi poliitik

Pilte
-----

* Napoleoni tammNapoleoni tamm
* Juudi kalmistuJuudi kalmistu
* KeskväljakKeskväljak
* Biešankovičy õigeusu kirikBiešankovičy õigeusu kirik
* BiešankovičyBiešankovičy

Välislingid
-----------

* Alev valgevene fotoentsüklopeedias
* Biešankovičy legende
* Biešankovičy
Drybini autobussijaam
**Drybin** (poola keeles *Drybin*, valgevene-eesti transkriptsioonis **Drõbin**) on alev Valgevenes Mahiloŭ oblastis, Drybini rajooni ja Michiejeŭka külanõukogu halduskeskus. Alev asub Pronja jõe kaldal Mahiloŭ linnast 64 kilomeetri kaugusel, merepinnast 175 meetri kõrgusel.

Haridust annavad keskkool ja laste kunstikool. Alevis on kultuurimaja ja kaks raamatukogu. Drybinis on toiduainetetööstus. Alevis on ajaloo- ja etnograafiamuuseum. Selle lähistel on paar kiviaegset asulakohta ja üks kurgaan.

Ajalugu
-------

Drybinit mainitakse esimest korda aastal 1569. Administratiivselt kuulus see Mstsisłavi vojevoodkonda. Aastal 1633 mainis küla oma testamendis Lew Sapieha. valdusse. Uputuse ajal võitsid aastal 1660 küla lähistel Rzeczpospolita väed maale tunginud vene vägesid. Põhjasõja järel olid aastal 1708 külas laagris Vene väed.

Poola jagamisel läks Drybin aastal 1772 Venemaa koosseisu. Seal kuulus alev algselt Valgevene ja hiljem Mogiljovi kubermangu. Aastal 1784 sai asulast Ciechanowieckite mõisa keskus. Toona olid seal veski ja õigeusu kirik. Aastal 1830 rajati sinna viinavabrik. XIX sajandil elas alevis palju kingseppasid, kes lõid oma salakeele «катрушніцкі лемезень». Aastal 1903 asutati seal tuletõrjeühistu. Aastal 1909 olid 40% asula elanikest juudid.

Aastal 1924 hakkas Drybin kuuluma Valgevene NSV koosseisu. kus sellest sai rajoonikeskus. Peagi Drybini rajoon aga kaotati. Teise maailmasõja ajal rajati Drybinisse surmalaager, kus hukkus 2500 inimest. Ametlikult sai Drybinist alev alles aastal 1997, mil Tšornobõli katastroofi tõttu asustati külasse ja selle ümbruskonda ümber hulgaliselt inimesi.

Viited
------

1. ↑  Дрибин // Туристская энциклопедия Беларуси / редкол. Г. П. Пашков [и др.]; под общ. ред. И. И. Пирожника. — 2007.
2. ↑  Валерый Грынявецкі. Дрыбін // Вялікае княства Літоўскае: Энцыклапедыя. У 3 т. / рэд. Г. П. Пашкоў і інш. Т. 1: Абаленскі — Кадэнцыя. — Мінск: Беларуская Энцыклапедыя, 2005. lk. 604.
3. ↑  Вольга Князева. Дрыбін // Энцыклапедыя гісторыі Беларусі. У 6 т. Т. 3: Гімназіі — Кадэнцыя / Беларус. Энцыкл.; Рэдкал.: Г. П. Пашкоў (гал. рэд.) і інш.; Маст. Э. Э. Жакевіч. — Мн.: БелЭн, 1996. lk. 300.
4. ↑  Памяць: Гіст.-дакум. хроніка Дрыбінскага раёна / Рэдкал.: Г. П. Пашкоў (гал. рэд.) і інш.; Маст. Э. Э. Жакевіч. — Мн.: БелЭн, 2004.

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Drybin** |

* Alev Valgevene fotoentsüklopeedias
**Betygala** on alev Leedus Raseiniai rajoonis, Betygala valla ja Dubysa regionaalpargi halduskeskus. Alev asub Dubysa jõe kaldal.

Alevis on keskkool, kultuurimaja ja raamatukogu. Betygalas on geoloogiamuuseum ja kunstnik Jonas Kuzminskise muuseum. Vaatamisväärsuseks on veel aastal 1930 püstitatud katoliku kirik.

Ajalugu
-------

Betygala asulat on esimest korda mainitud aastal 1253, toona andis paavst Innocentius IV Mindaugasele kuningatiitli, tingimusel, et Betygala hakkab kuuluma Liivi ordule. Varasemast asustusest annavad tunnistust alevis asuvad linnamägi, kalme ja hiis. XIII-XIV sajandil asus Betygalas linnus.

Aastal 1416 rajas Vytautas Betygalasse kiriku. Aastal 1505 sai asula omale ka pastoraadi, aastal 1519 turuõigused, aga aastal 1579 avati seal kihelkonnakool. 

Aastal 1706 toimus Betygala all lahing, võidukad rootsi väed rüüstasid alevi. Laastavalt mõjusid Betygalale ka aastad 1708-1711, mil alevit laastas katk. Aastal 1723 uuendati alevi turuprivileege.

Ajal, mil alev kuulus Venemaale, kasutati selle kohta vene keeles nimevariante Бетгола, Бетигола ja Бетыгола.

Nõukogude ajal oli Betygala kohaliku kolhoosi keskasula.

Pilte
-----

* BetygalaBetygala
* Betygala kirikBetygala kirik
* Betygala linnamägiBetygala linnamägi
* Kabel Betygala kalmistulKabel Betygala kalmistul
* Teine kabel Betygala kalmistulTeine kabel Betygala kalmistul

Tuntud elanikke
---------------

* Juras Andriukaitis - Leedu pankur ja poliitik
* Vincas Girnius - Leedu poliitik
* Jonas Kuzminskis - Leedu kunstnik

Viited
------

1. ↑
2. ↑  Бетыгола. Географическо-статистический словарь Российской империи, Kd. 1 (Аа — Гямъ-маликъ). СПб, 1862, 255 lk.

Välislingid
-----------

 Betygala – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
* Alev portaalis vietoves.Lt
* Betygala (*leedu keeles*)
**Soojusisolatsioon** on torustikus kasutatav soojus- või heliisolatsioon.

Materjalid
----------

### Mineraalvill

**Mineraalvilla** kasutatakse igat tüüpi torustikus, eriti kõrgematel temperatuuridel töötavates tööstuslikes torustikes.

### Klaasvill

**Klaasvill** on mineraalvillaga sarnane kõrge temperatuuriga kiuline isolatsioonimaterjal, kus klaaskiu anorgaanilised kiud seotakse sideaine abil.
Nagu teisi mineraalvilla vorme, saab klaasvillast isolatsiooni kasutada soojus- ja akustilistes rakendustes.

### Paindlikud elastomeersed vahud

Need on elastsed suletud lahtriga kummivahtmaterjalid, mis põhinevad NBR- või EPDM-kummil. Paindlikel elastomeersetel vahtudel on veeauru läbipääsu suhtes nii kõrge vastupidavus, et need ei vaja tavaliselt täiendavaid veeauru tõkkeid. Selline kõrge aurutakistus koos kummi kõrge pinnaemissiooniga võimaldab elastseid elastomeerseid vahtusid, et vältida pinna suhteliselt madala paksusega kondenseerumist.

Selle tulemusel kasutatakse jahutus- ja kliimaseadmete torustikes laialdaselt elastseid elastomeerseid vahtusid. Painduvaid elastomeerseid vahtusid kasutatakse ka kütte- ja soojaveesüsteemides.

Sooritust mõjutavad tegurid
---------------------------

* Tihedus
* Isolatsiooni paksus
* Veeauru vastupidavus
* Pinna kiirgusvõime
* Soojusjuhtivus

Muud tegurid, näiteks niiskusesisaldus ja vuukide avanemine, võivad mõjutada torude isolatsiooni üldist jõudlust. Paljud neist teguritest on loetletud rahvusvahelises standardis EN ISO 23993.

Torude isolatsioonipaksused ja paigalduskaugused
------------------------------------------------

* **a**- torude vaheline kaugus
* **b**- kaugus seinast
* **s**- isolatsiooni paksus

Välislingid
-----------

* 
* 
*
Švėkšna katoliku kirik
**Švėkšna** (vene keeles vanasti Швекшни) on alev Leedus Šilutė rajoonis, Švėkšna valla halduskeskus. Alev asub Švėkšnalė jõe ääres, merepinnast 31 meetri kõrgusel.

Alevis on psühhiaatriahaigla, haridust annab gümnaasium. Vaatamisväärsusteks on aastal 1867 püstitatud luteri kirik ja aastal 1905 püstitatud katoliku kirik, Švėkšna mõis, kabel, vana surnuaed, muuseum.

Ajalugu
-------

Švėkšnast on arheoloogilistel väljakaevamistel leitud seitse Vana-Egiptuse päritolu jumalakujukest.

Asulat on esimest korda mainitud XIV sajandil. Alev sai arenema hakata pärast Melno rahu (1422), mil kadus ristisõdijate rünnaku oht. Aastal 1509 rajasid Kęsgailad sinna mõisa. Aastal 1509 on esimest korda mainitud sealset kirikut, ka nimetati Švėkšnat siis esimest korda aleviks.

Aastal 1606 sai alev turuprivileegid. XIX sajandil kuulus Švėkšna Plateritele, see suguvõsa rajas üle Klaipėdasse viiva tee kahe kaarega jalakäijate silla, mis ühendas mõisa kirikuga. Alev on mitu korda suurte tulekahjude käes kannatanud (1732, 1817,1858, 1861, 1891, 1925 ja 2006). Kõige rängem oli 1925. aasta tulekahju, mis hävitas peaaegu kogu alevi.

Aastail 1940–1941 oli alev piiriäärse asulana Punaarmee kontrolli all. Teise maailmasõja ajal tapsid sakslased 500 alevi elanikku. 1966–1992 oli Švėkšna kohaliku sovhoosi keskus.

Pilte
-----

* ŠvėkšnaŠvėkšna
* Švėkšna kabelŠvėkšna kabel
* Švėkšna sünagoogŠvėkšna sünagoog
* Švėkšna katoliku kirikŠvėkšna katoliku kirik
* Sild mõisa ja katoliku kiriku vahelSild mõisa ja katoliku kiriku vahel
* Švėkšna luteri kirikŠvėkšna luteri kirik

Tuntud elanikke
---------------

* Jonas Žukas – Leedu organist
* Stasys Mikelis – Leedu poliitik
* Simonas Stanevičius – Leedu kirjanik, rahvusliku liikumise aktivist

Viited
------

1. ↑  Швекшни. Географическо-статистический словарь Российской империи, Kd. 5 (Таарджалъ — Яя). СПб, 1885, 781 lk.

Välislingid
-----------

 Švėkšna – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
* Alev portaalis vietoves.Lt
* Alev Žemaitija portaalis
* Video alevi kohta
* Video alevi kohta II osa
**Ása Helga Hjörleifsdóttir** (sündinud 1. augustil 1984 Reykjavíkis) on Islandi filmirežissöör ja -stsenarist.

Õppis filmindust New Yorgi Columbia ülikoolis, mille lõpetas magistrikraadiga 2012. aastal. Pärast õpinguid on ta elanud ja töötanud Inglismaal, Prantsusmaal, Kanadas ja Ameerika Ühendriikides.

2017. aastal valmis tal Guðbergur Bergssoni romaanil "Luik" valminud täispikk mängufilm "Luik" (originaalpealkiri *"Svanurinn"*), mis esilinastus 2017. aasta Toronto rahvusvahelisel filmifestivalil ja osales kokku enam kui 20 festivalil. Film valmis Islandi, Saksamaa ja Eesti koostöös ja võitis parima režii eest auhinnad nii Kairo festivalil Egiptuses kui ka Kolkata filmifestivalil Indias.

2022. aastal valmis tal Islandi-Hollandi-Eesti koostööfilm "Vastus Helga kirjale" (originaalpealkiri *"Svar við bréfi Helgu"*).

Viited
------

1. ↑

Välislink
---------

* Ása Helga Hjörleifsdóttir andmekogus IMDb (inglise) Muuda Vikiandmetes
* Ása Helga Hjörleifsdóttir Eesti filmi andmebaasis
**Ingrid Lukas** (sündinud 20. augustil 1984 Tallinnas) on eesti muusikaterapeut, poplaulja, pianist ja helilooja. 

Ta on alates 1995. aastast elanud vaheldumisi Eestis ja Šveitsis.

Ingrid Lukas on õppinud muusikat Zürichi Kunstide Ülikoolis, magistrantuuris omandas muusikaterapeudi eriala Berliini Kunstiülikoolis. Ta on osalenud täiendkursustel New Yorgis.

2019. aastast töötab ta Šveitsi taastusravikliinikus trauma läbi elanud inimeste muusikaterapeudina. Tema enda nooruslik kogemus "selektiivsest mutismist" pani teda sügavalt süvenema emotsionaalsesse ja füüsilisesse stressi, mis tuleneb suutmatusest end väljendada.

Ingrid Lukas on hääleuurija, helimüstik, laulja ja laulukirjutaja, hääleseadja ja muusikaterapeut.

Ta on ka Ingrid Lukas Bandi, mis on andnud kontserte nii Euroopas kui ka USA-s, juht. Ansamblil on ilmunud viis albumit.

Diskograafia
------------

* 2009 "We Need to Repeat" (album; Ronin Rhythm Records)
* 2009 "Solitude" - Metamorphosis" feat. Ingrid Lukas (singel; Double Moon Records & Jazzthing)
* 2011 "Silver Secrets" (album; Universal Music)
* 2012 "No Lie" - DJ Tatana feat. Ingrid Lukas (singel)
* 2015 "Demimonde" (album; Ronin Rhythm Records)
* 2023 "Elumeloodia" (album; Ronin Rhythm Records)

Viited
------

1. ↑
2. ↑
3. 1 2

Välislingid
-----------

* Ingrid Lukase koduleht
Krokialaukise kirik
**Krokialaukis** on alev Leedus Alytuse rajoonis, Krokialaukise valla halduskeskus. Alev asub Peršėkė jõe kaldal; jõel on alevi juures 1978. aastal rajatud 0,75 km² suurune Krokialaukise paisjärv

Krokialaukises on keskkool, postkontor, kultuurimaja ja raamatukogu. Kooli juures tegutseb etnograafiamuuseum, vaatamisväärsuseks on sealne aastal 1872 valminud katoliku kirik.

Ajalugu
-------

Asulat on esmamainitud XVI sajandil, sama sajandi teisel poolel rajati sinna ka Krokialaukise mõis. Seal tegeleti hobuste tõuaretusega ja kasvatati Leedu sõjaväe tarbeks ratsahobuseid. Aastal 1755 ehitati sinna esimene kirik, neli aastat hiljem sai Krokialaukisest kohaliku kihelkonna keskus. Aastal 1819 hakkas seal tegutsema kihelkonnakool.

Kahe maailmasõja vahel kandis asula nime **Kriokialaukis**. Teise maailmasõja järel tegutsesid alevi ümbruses Leedu metsavennad. Nõukogude võimud küüditasid 31 Krokialaukise elanikku. Nõukogude ajal oli alev kohaliku kolhoosi keskasulaks. Aastal 1978 rajati asula juurde paisjärv.

* KoolimajaKoolimaja
* KultuurikeskusKultuurikeskus
* PeršėkėPeršėkė
* Krokialaukise veehoidlaKrokialaukise veehoidla

Viited
------

1. ↑
2. ↑  Kazys Misius, Algimantas Miškinis. Krokialaukis. Visuotinė lietuvių enciklopedija, Kd. XI (Kremacija-Lenzo taisyklė). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2007. 120 lk.

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Krokialaukis** |

* Alev portaalis vietoves.Lt
**Suur merevaiklane** (*Succinea putris*) on merevaiktigulaste (*Succineidae*) sugukonda kuuluv liik. Ta on saanud nimetuse merevaikkollase värvuse tõttu. Esimest korda kirjeldas suurt merevaiklast Linneaus, kes kasutas selle kohta nimetust *Helix putris*, hiljem mainiti seda Prantsusmaa molluskite faunistlikus loendis *Succineaamphibia* nime all. Nimi *Succinea putris* võeti kasutusele pärast seda, kui avaldati Suurbritannias nimekiri molluskitest.

Kuna merevaiktigulased on laialdase esinemissagedusega, tuntakse neid ka parasiitidena.

Levila
------

* Suure merevaiklase esinemine Euroopa riikidesSuure merevaiklase esinemine Euroopa riikides

Suur merevaiklane on levinud põhjapoolkeral. Teda leidub kogu Euroopas, välja arvatud kõige põhjapoolsemates Euroopa äärealadel ja Vahemere maades.

Elukoht
-------

Suur merevaiklane on hüdrofiilne. Tema elupaigaks on niisked kohad, nagu niisked niidud ja metsad ning veekogude kaldad. Teda võib kohata kaldaäärsete taimede vartel ja lehtedel, aga ka veepinnal ujuvatel vesirooside lehtedel.

Ehitus
------

* Suure merevaiklase kodaSuure merevaiklase koda

Suure merevaiklase koja kõrgus on 1–1,7 cm (mõnikord kuni 2,4 cm) ja laius 0,5–0,9 cm. Koja kuju on munajas, teravas tipus on 3–4 kiiresti kasvavat keeret, millest viimane on tugevasti puhetunud. Ühtlase ovaalse suudme kõrgus on 2/3 koja kõrgusest. Koja kõrgeim punkt asub seljapoolel viimase keerme keskkohal. Kojal olevad jooned on ebaregulaarsed ja ei torka silma. Koda on matt, läbipaistev ja õrn, värvilt kahvatu kollakaspruun, kuid leidub ka halle vorme.

Paljunemine
-----------

Suure merevaiklase paljunemine kestab pikalt, kuni teo surmani. Paaritumisperiood algab märtsis ja kestab oktoobrini. Keskmine munade arv isendi kohta on 12–48.

Talvitumine
-----------

Talvituvad enamasti noorloomad ja harvemini täiskasvanud teod.

Eluiga
------

Suure merevaiklase eluiga on vahemikus 13–17 kuud, mõnikord elab ta ka kuni 20 kuud. Noorlooma arenguks kuulub 10–30 päeva ja suguküpseks saavad merevaiklased 10-kuuselt.

Viited
------

1. ↑  **eElurikkus. (*s. a.*).** *Succinea putris* suur merevaiklane.  (vaadatud 19.04.2023)
2. 1 2  **Zenkevitš, L. (1969).** Loomade elu. Selgrootud II. *Valgus*. (2), 59–60.
3. 1 2 3  **Prokhorova, E. E. Usmanova, R. R. & Ataev, G. L. (2020).** An analysis of morphological and molecular genetic characters for species identification of amber snails *Succinea putris* (*Succineidae*). *Invertebrate Zoology*, 17(1), 1–17.
4. 1 2  **Kirjastaja, P. Ehlvest, A. & Remm, L. (2014).** Eesti kojaga maismaatigude määraja. *Looduse raamatukogu*. 24.
5. 1 2 3  4.**Ðatkauskienë, I. (2005).** Characteristic of lifespan and reproduction period of *Succinea putris* (*L*.) (*Gastropoda: Styllomatophora*). *EKOLOGIJA*. 3, 28–33.
**Amper** (tähis **A**) on elektrivoolu tugevuse ühik ja üks seitsmest SI-süsteemi põhiühikust. Amper on ka magnetomotoorjõu ehk magneetimisergutuse mõõtühik.

Amper on nimetuse saanud elektromagnetismi avastaja André-Marie Ampère'i (1775–1836) järgi.

Ampri määratlemisel on aluseks võetud elementaarlaengu fikseeritud arvväärtus 1,602 176 634 · 10−19, ühik kulon (C) ehk ampersekund (A · s), kus sekund on määratletud tseesium-133 sageduse {\displaystyle \Delta \nu \_{\text{Cs}}} alusel.

Selle definitsiooni võttis Kaalude ja Mõõtude Peakonverents vastu 2018. aastal ja see kehtib alates 20. maist 2019.

Voolutugevus on 1 amper, kui juhtme ristlõiget läbib sekundis 1 kulon ehk 1/(1,602 176 634 · 10−19) ≈ 6,2 · 1018 elementaarlaengut (elektroni):

{\displaystyle 1\,\mathrm {A} =1{\frac {\mathrm {C} }{\mathrm {s} }}=1\,\mathrm {C} \cdot \mathrm {s} ^{-1}}.

Eelmine definitsioon
--------------------

Ampri 1948. aasta definitsiooni selgituseks
Kaalude ja Mõõtude Peakonverents kehtestas 1948. aastal järgmise ampri definitsiooni: amper on sellise muutumatu elektrivoolu tugevus, mis, läbides kaht lõpmatult pikka paralleelset kaduvväikese ringikujulise ristlõikega sirgjuhet, mis paiknevad vaakumis teineteisest ühe meetri kaugusel, tekitab nende juhtmete vahel jõu 2 · 10−7 njuutonit juhtme iga meetripikkuse lõigu kohta.
Kui vool elektrijuhis on 1 amper, siis läbib juhi ristlõiget igas sekundis elektrilaeng 1 kulon:

{\displaystyle 1\,\mathrm {A} =1{\frac {\mathrm {C} }{\mathrm {s} }}=1\,\mathrm {C} \cdot \mathrm {s} ^{-1}}.

Vaata ka
--------

* SI-süsteemi põhiühikud

Viited
------

1. ↑  Euroopa Liidu direktiiv 2019/1258, 23. juuli 2019

| * v
* r
SI-süsteem |
| --- |
| Põhiühikud | 
Amper  • Kandela  • Kelvin  • Kilogramm  • Meeter  • Mool  • Sekund |  |
| Tuletatud ühikud | 
Bekrell  • Celsiuse skaala  • Džaul  • Farad  • Grei  • Henri  • Herts  • Katal  • Kulon  • Luks  • Luumen  • Njuuton  • Oom  • Paskal  • Radiaan  • Siimens  • Siivert  • Steradiaan  • Tesla  • Vatt  • Veeber  • Volt |
**Leliūnai** on alev Leedus Utena rajoonis, Leliūnai valla halduskeskus. Alev asub Utenast 13 kilomeetrit edelas 159 ha suuruse Leliūnai paisjärve ääres. 

Leliūnais on põhikool, postkontor ja raamatukogu. Vaatamisväärsusteks on rahvakunstnik Vytautas Valiušise keraamikamuuseum, endise Leliūnai mõisa hooned ja sealne aastal 1905 ehitatud katoliku kirik. Alevi juures asub Leliūnai lohukivi.

Elanikkond
----------

|  |  |
| --- | --- |
| * 305 (1867)
* 305 (1897)
* 184 (1902)
* 258 (1923)
* 242 (1959)
* 252 (1970)
* 360 (1978)
 | * 378 (1979)
* 416 (1985)
* 518 (1989)
* 483 (2001)
* 503 (2006)
* 412 (2011)
 |

Nimi
----

Alevile on nime andnud sealse ümbruskonna sood. Nimi tuleneb sõnast *liūnas* (tõlkes *soo*). Esimesed sealsed mõisnikud kõnelesid prantsuse keelt, kust pärineb eesliide *le*.

Ajalugu
-------

Leliūnai mõisast ja selle juures asuvast külast on esimesed teated XVII sajandi algusest. Esimene kirik ehitati sinna aastal 1698. Kuna sealt läks läbi Kaunase ja Zarasai vaheline maantee, kujunes asula peagi õitsval järjel aleviks. Aastal 1788 ehitati sinna vana kiriku asemele uus, millest sai aastal 1793 kohaliku kihelkonna kirik. Aastal 1853 rajati alevisse esimene kool. Jaanuariülestõusu ajal toimus alevi juures lahing. Tsaariajal oli alevi venekeelne nimekuju Лелюны. Aastal 1900 hakati vana puukiriku asemele kavandama uut tellistest hoonet, mis valmis aastal 1905. avati Peterburi ja Varssavi vaheline postimaantee, alevisse rajati selle hobupostijaam. Aastal 1883 ehitati alevisse vana põlenud kiriku asemele uus.

Aastal 1941 toimetasid Saksa okupatsiooniväed ligi 50 Leliūnai juuti Utenasse hukkamisele. Aastail 1941-1944 asus sealses koolimajas sõjavangide laager. Sõja järel tegutsesid alevi ümbruskonnas Leedu metsavennad, aastal 1949 asus seal metsavendade staap. Aastal 1950 avati alevis NKVD osakond. Nõukogude perioodil oli asula kohaliku kolhoosi keskasulaks. XX sajandi kaheksakümnendatel aastatel ühendati aleviga naabruses asunud Leliūnai küla.

Tuntud elanikke
---------------

* Algimantas Baltakis – Leedu luuletaja
* Juozas Karosas – Leedu organist ja helilooja
* Kazimieras Meškauskas – Leedu majandusteadlane

* KeraamikamuuseumKeraamikamuuseum
* LeliūnaiLeliūnai
* Mõisa häärberMõisa häärber
* Leliūnai tänavavaadeLeliūnai tänavavaade
* Leliūnai kirikLeliūnai kirik
* Kiriku interjöörKiriku interjöör
* KoolimajaKoolimaja

Viited
------

1. ↑  2011 m. surašymas
2. ↑  "Leliūnų seniūnija". Originaali arhiivikoopia seisuga 16. jaanuar 2021. Vaadatud 24. aprillil 2020.
3. ↑  *Лелюны.* Географическо-статистический словарь Российской империи, Kd. 3 (Лаарсъ — Оятъ). СПб, 1867, 26 lk.
4. ↑  *Leliūnai.* Visuotinė lietuvių enciklopedija, Kd. XI (Kremacija-Lenzo taisyklė). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2007. 714 lk.

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Leliūnai** |

* Poola Kuningriigi geograafiline leksikon
* Alev portaalis vietoves.Lt
Kibō
Kibō survestatud mooduli sisemus
**Kibō** ('lootus', ametlikult **Japanese Experiment Module**; **JEM**) on Rahvusvahelise kosmosejaama Jaapani teadusmoodul.

Mooduli ehitas Jaapani kosmoseagentuur JAXA. Moodul on ühendatud Harmony mooduli külge ning see on jaama suurim moodul. Kibō esimesed kaks komponenti viidi kosmosesse Space Shuttle'i missioonidega STS-123 ja STS-124 ning viimased osad jõudsid jaama missiooniga STS-127.

Moodulil on kuus suuremat komponenti: survestatud moodul, survestamata moodul, logistikamooduli survestatud osa, logistikamooduli survestamata osa, robotkäsi ja sidesüsteem. Survestatud mooduli diameeter on 4,4 meetrit, pikkus 11,2 meetrit ja see kaalub 14 800 kg. Logistikamooduli survestatud osa diameeter on 4,39 meetrit, pikkus 4,21 meetrit ja see kaalub 8386 kg.

Komponendid
-----------

* Survestatud moodulSurvestatud moodul
* logistikamooduli survestatud osalogistikamooduli survestatud osa
* survestamata moodulsurvestamata moodul
* logistikamooduli survestamata osalogistikamooduli survestamata osa
* robotkäsirobotkäsi

Viited
------

1. ↑  "STS-124 Press Kit" (PDF). *NASA*. Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 12. september 2020. Vaadatud 16. jaanuar 2020.
2. ↑  "Pressurized Module". *JAXA*. Vaadatud 16. jaanuar 2020.
**Krasnasielski** (transkribeerituna **Krasnaselski**) on alev Valgevenes Hrodna oblastis Vaŭkavyski rajoonis. Alev on Krasnasielski külanõukogu halduskeskus. Alevit läbib Rośi jõgi, samuti ka raudteeliin Masty - Vaŭkavysk, kuigi alevis rongide peatuspaika ei ole. Poola keeles on alevi nimi *Krasne Sioło*, ka *Krasnosielce*.

Alevis on keskkool ja põhikool, lisaks asuvad seal veel kaks raamatukogu ja kaks kultuurimaja. Alevis toodetakse ehitusmaterjale, sealne ettevõte *Краснасельскбудматэрыялы* on üks Valgevene suuremaid ehitusmaterjalide tootjaid. Firmas toodetakse tsementi, kiltkiviplaate ja muud.

Vaatamisväärsusteks on iidsed šahtid, kust kaevandati ränikivi.

Ajalugu
-------

Algselt **Krasnaje Siało** (*Краснае Сяло*) või lihtsalt Krasnaje nime kandnud asulat mainitakse esimest korda aastal 1569. Toona kuulus see Navahradaki vojevoodkonda ja Vaŭkavyski maakonda, asulas oli Rośi mõisa süda. Esimesed teadaolevad omanikud olid Chodkiewiczid, Rakowskid, Hlebowiczid, Ogińskid, Sapiehad, Braniczkytele kui ka Potockid.

Alates kolmandast Poola jagamisest aastal 1795 oli küla Venemaa koosseisus, kuuludes nüüd algul Słonimi kubermangu, hiljem aga Hrodna kubermangu. Asula hakkas kasvama peale aastat 1914, mil sinna rajati tsemendivabrik, enne seda oli Krasnasielski 48 majaga väike küla..

Pärast Esimest maailmasõda kuulus Krasnasielski Poola koosseisu, 1939. aastast Nõukogude Liitu. Aastal 1958 sai asula tänapäevase nime, ühtlasi sai sellest alevik. Alevi staatuse sai see paik aastal 1968.

Tuntud elanikke
---------------

* Viačka Ciełieš – Valgevene ja Läti kunstnik.

Välislingid
-----------

* Alevi ajalugu (*Valgevene keeles*)
* Krasnasielski YouTube'is