recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Vabakaubandusleping** on rahvusvahelise õiguse kohane rahvusvaheline leping, millega moodustatakse koostööd tegevate riikide vahel vabakaubanduspiirkond. Vabakaubanduslepingud, mis on üks kaubanduspaktide vorme, määravad kindlaks tariifid ja tollimaksud, mida riigid impordile ja ekspordile kehtestavad, eesmärgiga vähendada või kaotada kaubandustõkkeid, mõjutades seeläbi rahvusvahelist kaubandust. Sellised kokkulepped "keskenduvad tavaliselt peatükile, milles nähakse ette tariifne sooduskohtlemine", kuid sageli hõlmavad need ka sätteid kaubanduse hõlbustamise ja eeskirjade koostamise kohta sellistes valdkondades nagu investeeringud, intellektuaalomand, riigihanked, tehnilised standardid ning sanitaar- ja fütosanitaar küsimused.

Euroopa Liitu hõlmavad vabakaubanduslepingud
Oluline on märkida erinevust tolliliitude ja vabakaubanduspiirkondade vahel. Mõlemad kauplemisplokkide tüübid on seotud sisemise korraga, mille pooled sõlmivad omavahelise kaubanduse liberaliseerimiseks ja hõlbustamiseks. Tolliliitude ja vabakaubanduspiirkondade vaheline oluline erinevus on nende lähenemisviis kolmandatele osapooltele. Kui tolliliit nõuab, et kõik osapooled kehtestaksid ja säilitaksid kolmandate riikidega kauplemisel ühesugused välistariifid, siis vabakaubanduspiirkonna osaliste suhtes seda nõuet ei kohaldata. Selle asemel võivad nad kehtestada ja säilitada vajaduse korral tariifirežiimi, mida kohaldatakse kolmandatest riikidest pärit impordi suhtes. Ühtlustatud välistariifideta vabakaubanduspiirkonnad võtavad pooled kaubanduse kõrvalekaldumise ohu vältimiseks vastu sooduspäritolureeglite süsteemi.

Vabakaubanduslepingu all mõeldakse algselt üldist tolli- ja kaubanduskokkulepet (GATT 1994), mis hõlmab ainult kaubavahetust. Sarnase eesmärgiga, st teenustekaubanduse liberaliseerimist soodustavat lepingut nimetatakse teenuskaubanduse üldlepingu (GATS) V artikli kohaselt "majandusintegratsiooni lepinguks". Kuid praktikas kasutatakse seda terminit nüüd laialdaselt lepingute tähistamiseks, mis hõlmavad lisaks kaupadele ka teenuseid ja isegi investeeringuid.
1939. aasta vallareformiga muudetud valdade piirid Läänemaal
**Noarootsi vald** oli vald Läänemaal aastail 1939–1950. See moodustati 1939. aasta vallareformiga Passlepa ja Sutlepa vallast.

Esimene vallavanem oli Aleksander Laving.

Vald kuulus Riigivolikogu 27. valimisringkonda, kust valiti Aleksander Saar, ja Noarootsi põllumeeste konvendi tegevus- ja valimispiirkonda.

Vallas on sündinud Ülo Nurges.

Väljavõte Vabariigi Presidendi otsusest nr. 88 – 7. oktoobrist 1938 (RT 1938, 87, 776)
--------------------------------------------------------------------------------------

11. Noarootsi vald – maa-alaga, mis moodustub: a) senise Passlepa valla maa-alast; b) senise Sutlepa valla maa-alast, välja arvatud Metsküla piirkond; c) senise Võnnu valla Võnnussaare maa-alast.

Külanõukogude moodustamine ja valla likvideerimine
--------------------------------------------------

1945. aasta septembris moodustati Noarootsi vallas Pürksi külanõukogu keskusega Pürksi asunduses ja Sutlepa külanõukogu keskusega Sutlepa asunduses. 1950. aastal Noarootsi vald likvideeriti ja selle alad arvati Haapsalu rajooni koosseisu.

Vaata ka
--------

* Noarootsi vald

Viited
------

1. ↑  Eesti NSV Teataja, 1945, 32, 501
2. ↑  Ajalugu - Noarootsi Vallvalitsus. Vaadatud 22.05.2014.
3. ↑  Eesti NSV Teataja, 1950, 11, 114
**Vabakultuuri liikumine** on liikumine, mis seisab ühiskonna õiguse eest vaba sisu ja avatud sisu määratlustele vastavate loometeostele, nende vabale jagamisele ja taaskasutamisele tuletatud teoste loomisel.

Liikumine seisab loomevabaduse eest digikeskkonnas, vastustab kehtiva autoriõiguse piiravust tänapäeva digikultuuri jaoks ning on paralleelne vaba tarkvara, avatud teaduse, avaandmete jt avatud infoühiskonna liikumistega.

Ajalugu
-------

Liikumine pärineb 1960. aastate häkkerikultuurist ja infovabaduse liikumisest, mis sai laiemalt tuntuks 1980ndatel seoses personaalarvutite leviku ja infoühiskonna arenguga.

Esimesed vabakultuuri nähtused on seotud tarkvara lähtekoodiga ning autoriõiguse *copyleft*-mudelitega, mida väljendavad 1989. aastal Richard Stallmani algatatud GNU litsentsid ja mida populariseeris Linus Torvaldsi poolt 1991. aastal algatatud GNU/Linux operatsioonisüsteemi loomine.

Vabakultuuri liikumisele kultuuri vallas laiemalt andis tõuke 1999. Lawrence Lessigi poolt Ameerika Ühendriikide ülemkohtus vaidlustatud Sonny Bono autoriõiguste kehtivusaja pikendamise seadus ning sellele järgnenud Creative Commonsi ja vastavate litsentside loomine 2001. aastal.

Vabakultuuri liikumise eesmärke täpsustab 2006. aastal loodud vabakultuuri teoste definitsioon ning sellega paralleelselt loodud avatud teadmuse definitsioon, mis on aluseks Open Knowledge Foundationi tegevusele.

Vabakultuur Eestis
------------------

Creative Commonsi litsentside tõlkimise eesti keelde algatasid 2004. aastal Peeter Marvet ja Henri Laupmaa ning see päädis litsentside versiooni 3.0 tõlgete valmimisega 2010. aastal Eesti Infotehnoloogia Sihtasutuse toel.

2011. aasta septembris ilmus ajakirja Vikerkaar vabakultuuri erinumber, milles tutvustati liikumist laiemale üldsusele. 2017. aastal ilmus Wikimedia Eesti ja Tartu Ülikooli Kirjastuse koostöös eesti keeles Lawrence Lessigi klassikaline teos "Vaba kultuur: loovuse loomus ja tulevik".

Eestis on vabakultuuri häälekaim ning püsivaim eestkõneleja olnud Vikipeedia ja sõsarprojektide kureerimisega tegelev, 2010. aastal asutatud Wikimedia Eesti. Liikumine sai Eestis suuremat tähelepanu võltsimisvastase kaubandusleppe läbirääkimiste ja selle vastu suunatud protestide raames 2012. aastal, kus protestide eestkõnelejaks olid Eesti Interneti Kogukonna ja Piraadipartei aktivistid. Avaandmete valdkonnas on kannab vabakultuuri liikumise ideid 2016. aastal asutatud Open Knowledge Estonia.

Vaata ka
--------

* Creative Commons
* Avatud teadmus
* Avalik omand
* Vaba kultuur

Viited
------

1. ↑  Kaido Kikkas (oktoober 2011). "Vaba kultuur". *Vikerkaar*.
**Cruz Azul** on Mehhiko jalgpalliklubi, mis mängib riigi kõrgliigas Liga MX.

Klubi alustas tegevust Hidalgo osariigi väikelinnas. 1971. aastal kolis klubi Méxicosse. Klubi kodustaadion on Estadio Azteca, mida jagatakse Club Américaga. Aastatel 1996–2018 oli Cruz Azuli kodustaadion Estadio Azul.

Cruz Azul on tulnud Mehhiko meistriks üheksa korda, viimati 2021. aastal. Sellega ollakse riigi edukuse poolest neljas klubi. Cruz Azul on kuus korda võitnud CONCACAF-i Meistrite Liiga ja Meistrite Liiga võitute arvestuses jäädakse alla ainult Américale. 2001. aastal jõudis Cruz Azul esimese Põhja- ja Kesk-Ameerika klubina Lõuna-Ameerika klubide meistrivõistluste Copa Libertadorese finaali, kus kaotati Argentina klubile Boca Juniors. Hooajal 1968–69 suutis Cruz Azul esimese CONCACAF-i klubina ühe hooaja jooksul võita oma riigi meistrisarja, karikasarja, superkarika ja oma mandri konföderatsiooni klubide turniiri.

Cruz Azuli suurim rivaal on Club América ning nende kahe klubi vaheline derbimäng on tuntud nime all *Clásico Joven*.

Saavutused
----------

* Mehhiko kõrgliiga:
	+ **Võidud** (8): 1968–69, 1970, 1971–72, 1972–73, 1973–74, 1978–79, 1979–80, Invierno 1997, Guardianes 2021
* Mehhiko esiliiga:
	+ **Võidud** (1): 1963-64
* Copa México/Copa MX:
	+ **Võidud** (4): 1968-69, 1996–97, Clausura 2013, Apertura 2018
* Campeón de Campeones:
	+ **Võidud** (3): 1968-69, 1973–74, 2021
* Supercopa MX: 1
	+ **Võidud** (1): 2019
* CONCACAF-i Meistrite Liiga:
	+ **Võidud** (6): 1969, 1970, 1971, 1996, 1997, 2013–14
* Leagues Cup:
	+ **Võidud** (1): 2019

Klubi kodustaadion Estadio Azteca

Välislingid
-----------

* Ametlik koduleht

| * v
* r
**Liga MX 2019–2020** |
| --- |
| 
América  **·**  Atlas  **·**  Atlético San Luis  **·**  Cruz Azul  **·**  Guadalajara  **·**  Juárez  **·**  León  **·**  Monterrey  **·**  Morelia  **·**  Necaxa  **·**  Pachuca  **·**  Puebla  **·**  Querétaro  **·**  Santos Laguna  **·**  Tijuana  **·**  Toluca  **·**  UANL  **·**  UNAM  **·**  Veracruz |  |
Valimisliidu Vabakund logo**Vabakund** oli 2013. aasta kohalike omavalitsuste volikogude valimiste jaoks loodud valimisliit Tartus, mis sai Tartu linnavolikogus kolm kohta.

Oma manifestis ja programmis kinnitas valimisliit, et eesmärk oli tuua Tartu linnavolikokku aktiivseid kodanikke, seejuures ilma kohustuseta siduda end selle tarvis mõne erakonnaga. Valimisprogrammis esitati oma seisukohad osaluse ja vastutuse kohta linnavalitsemisel ning esitleti visioon Tartust kui "moodsast vabalinnast".

Valimisliidu nimekirjas kandideeris 49 kandidaati ja linnapeakandidaat oli Gea Kangilaski. Valituks osutusid Gea Kangilaski, Jüri-Ott Salm ja Jüri Ginter. Valimisliidu nõunik oli Märt Põder ja sellel oli esindajad kõigis volikogu komisjonides.

Pärast valimisi lõi valimisliit volikogu komisjonidele vastavad "varikomisjonid", mille eesmärk oli linnaelanike kaasamine otsustusprotessi. Valimisliit korraldas koostöös Genialistide Klubiga "linnarahva volikogueelseid arutelusid", kus linnaelanikud said omavahel ja koos volikogu liikmetega eelnevalt läbi arutada volikogus otsustamisele tulnud asju.

Ajalugu
-------

Valimisliidu Vabakund asutamisdokumendid
Valimisliit kasvas välja Tartus valeliku poliitika vastaseid proteste korraldanud seltskonnast ning selle töös osales nii piraadiliikumise kui ka rohelise liikumise aktiviste.

Vabakund lõpetas tegevuse pärast nelja aastat volikogus, sest algse demokraatiauuenduse manifesti egiidi all tegutsemine polnud uute aktuaalsete poliitiliste küsimuste kerkimise tulemusel enam võimalik.

Viited
------

1. ↑  "Volikogu varikomisjonid". Originaali arhiivikoopia seisuga 23. märts 2014. Vaadatud 22. märtsil 2014.
2. ↑  "Linnarahva volikogueelse arutelu teade Kultuuriaknas". Originaali arhiivikoopia seisuga 23. märts 2014. Vaadatud 22. märtsil 2014.
3. ↑  "Intervjuu: Vabakund lõpetab tegevuse – Märt Põder". *Kuku raadio*. 29. august 2017. Originaali arhiivikoopia seisuga 4. detsember 2018. Vaadatud 3. detsember 2018.
4. ↑  Liis Velsker (29. august 2017). "Valimisliit Vabakund lõpetab tegevuse ega osale valimistel". *Postimees*. Vaadatud 3. detsember 2018.

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Vikitekstides on artikliga seotud alliktekste: **Valimisliidu Vabakund manifest** |

* Programm
Tehnoloogia aluseks on **Universaalne Desintegraator Aktivaator** (lühend **UDA**) – Johannes Hindi täiustatud sõrmikveski, milles saab aineid peale peenestamise (desintegreerimise) ka ergastada (aktiveerida). 

Aine ergastamine rajaneb tehnoloogia neljandal põhikomponendil, mille Johannes Hint avastas samuti just sõrmikveskiga aineid manipuleerides[*viide?*]. 

Ergastamine seletub UDA-seadmes töödeldava aine osaks saavate suurte kiirendustega, mis ületavad vaba langemise kiirendust kuni 400 miljonit korda[*viide?*]. 

Tehnoloogia rakendusalad ületavad seejuures elutu, puhttehnilise maailma piire. Näiteks õnnestus katsete käigus UDA-seadmes mikroorganismide olemasoluks vajalikke aineid ergastades mitmekordselt kiirendada mikroorganismide paljunemist[*viide?*]. Laiemas väljavaates tõotas UDA-menetlus seega kogu füüsilis-keemilise tehnoloogia asendamist olemuselt tõhusama biotehnoloogiaga ning ühtlasi tulevikus miinimumini vähenevat keskkonnareostust.

Professor Hindi hüpotees
------------------------

Johannes Hindi oletusel pidi aine, inertsi- ja gravitatsioonijõu vahel eksisteerima sõltuvus, mis sarnaneb Albert Einsteini avastatud energia seosega massiga. Hint oletas, et selles võiski peituda aine kardinaalse muutumise põhjus ja kogu UDA-tehnoloogia alus[*viide?*].

UDA-tehnoloogia praktikas
-------------------------

Kuigi tehnoloogia teoreetiline baas jäi viimistlemata, rakendati UDA-tehnoloogiat edukalt ning kõigepealt XX sajandi keskel leiutatud tsemendita ehitusmaterjali – silikaltsiidi tootmiseks. Tsemendivaba tehnoloogia üksigi oli ehitusala suursaavutus.

Aga UDA-tehnoloogia esimesed praktilised tulemused tõotasid mitte ainult energia kokkuhoidu, vaid ka täiesti uue energialätte avamist, samuti tööstusliku tootmise olulist vabastamist jäätmeist, kaasa arvatud radioaktiivsest saastest.

Tehnoloogia levitamine
----------------------

Tehnoloogia üleilmseks levitamiseks asutati nõukogude korra oludes esmakordselt[*viide?*] ühisettevõte lääne ettevõttega, milleks oli Austria-Eesti tehnoloogiabüroo Dessim.

NSV Liidu Riiklik Plaanikomitee võttis 1981. aastal vastu UDA-tehnoloogia kompleksse arenguprogrammi, mis pidi ellu viidama kümne aastaga. Selle väljatöötamise põhijõuks oli Tallinnas asuv erikonstrueerimisbüroo Desintegraator, mille teadlased arvestasid, et lähema kümnendiga säästaks sihtprogramm Nõukogude Liidule umbes viis miljardit rubla[*viide?*]. 

Kuid samamoodi nagu silikaltsiidi evitamine enne, koges tugevat süsteemset vastuseisu ka dr Hindi väljatöötatud UDA-tehnoloogia[*viide?*].

Plaanikomitee sihtprogramm jäi teostamata Hindi poliitilise represseerimise tõttu ning perspektiivne tehnoloogiaarendus vaibus Desintegraatori teadusbüroos karmistatud kommunistliku partei poolse ja salapolitseiliku[*viide?*] kontrolli tõttu.
**Spiere-Helkijn** on hollandikeelne vald Belgias Flandria piirkonnas Lääne-Flandria provintsis Kortrijki haldusringkonnas.

Asulad
------

Spiere-Helkijn koosneb järgmistest osavaldadest:

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Rooma numbritega on tähistatud osavallad. Kollakaks toonitatud alad tähistavad linnastunud piirkondi. | 

| # | Asula | Pindala(km²) | Elanikke(2006) |
| --- | --- | --- | --- |
| I | Helkijn | 4,79 | 867 |
| II | Spiere | 5,98 | 1162 |

 |

* HelkijnHelkijn
* HelkijnHelkijn
* SpiereSpiere
* SpiereSpiere

Viited
------

1. ↑  Wettelijke Bevolking per gemeente op 1 januari 2018, vaadatud 9.03.2019.

Välislingid
-----------

 Spiere-Helkijn – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
* Koduleht (hollandi keeles)

Lääne-Flandria provintsi vallad

Alveringem | Anzegem | Ardooie | Avelgem | Beernem | Blankenberge | Bredene | Brugge | Damme | De Haan | De Panne | Deerlijk | Dentergem | Diksmuide | Gistel | Harelbeke | Heuvelland | Hooglede | Houthulst | Ichtegem | Ieper | Ingelmunster | Izegem | Jabbeke | Knokke-Heist | Koekelare | Koksijde | Kortemark | Kortrijk | Kuurne | Langemark-Poelkapelle | Ledegem | Lendelede | Lichtervelde | Lo-Reninge | Menen | Mesen | Meulebeke | Middelkerke | Moorslede | Nieuwpoort | Oostende | Oostkamp | Oostrozebeke | Oudenburg | Pittem | Poperinge | Roeselare | Ruiselede | Spiere-Helkijn | Staden | Tielt | Torhout | Veurne | Vleteren | Waregem | Wervik | Wevelgem | Wielsbeke | Wingene | Zedelgem | Zonnebeke | Zuienkerke | Zwevegem
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib muusikasalvestisest; Eesti ansambli kohta vaata artiklit Singel (ansambel)* |

---

**Singel** on lühike helisalvestis, kus on tavaliselt üks või paar lugu.
Singlitel on erinevaid vorme:

* Allalaaditavad singlid koosnevad kõigest ühest loost, mida saab osta digitaalsel kujul (failina) mõnest veebi-muusikapoest. Sama loo erinevate remiksde eest tuleb eraldi maksta.

* CD-singlid koosnevad tavaliselt ühest pealoost, mis annab singlile ka nime, ja ühest või enamast vähema tähtsusega loost. Tihti võib CD-singlitelt leida erinevaid remikse või muusikavideoid. Mõnikord lastakse singlid välja ka kahe või enama lauluga (näiteks Nirvana "All Apologies" / "Rape Me"). Sel juhul on enamasti singli fookuslugu siiski esimene ning järgnevad laulud on teisejärgulised.

Maailma suurima müügieduga singel on Bing Crosby jõululaul "White Christmas" (1942), mida on kogu maailmas müüdud üle 50 miljoni eksemplari. Teisel kohal on Elton Johni heategevuslikel eesmärkidel printsess Diana mälestuseks välja antud kahe A-poolega singel "Candle in The Wind 1997" / "Something About the Way You Look Tonight", mida on kogu maailmas müüdud umbes 33 miljonit eksemplari. Kolmandat kohta hoiab enda käes Bing Crosby jõululaul "Silent Night" (1935) 30 miljoni eksemplariga.

Lühendid b/w ja c/w
-------------------

Lühendeid **b/w** ja **c/w** kasutatakse singelplaatide puhul osutamaks plaadi n.ö tagumise poole lugudele, mis pole singlis peamise fookuse all. B/w on lühend sõnadest *"backed with"* või harvem ka tähenduses *"bundled with"*, c/w aga sõnadest *"combined with"*, *"comes with"* või *"coupled with"*.

Vaata ka
--------

* Album
* Extended Play
**Pisa torn** (itaalia keeles *La Torre di Pisa*), tuntud ka kui viltune Pisa torn (itaalia keeles *Torre pendente di Pisa*), on Pisa katedraali eraldiseisvana ehitatud kampaniil ehk kellatorn. See asub otse katedraali taga ning on üks kolmest vanimast ehitisest Pisa Katedraali väljakul (*Piazza del Duomo*) baptisteeriumi ja kiriku kõrval.

Torn on tehtud marmorist ja ehitama hakati seda 1173. aasta 9. augustil. See plaaniti esialgu küll otse ehitada, kuid torn hakkas õige pea (1178) iseenese raskuse ning pehme aluspinna tõttu viltu vajuma juba siis, kui ehitati alles 7-korruselise torni kolmandat korrust. Peale kolmanda korruse ehitamist jäi torni rajamine pea sajaks aastaks sõdade tõttu soiku.

Töid jätkati alles 1272. aastal ning tollased arhitektid püüdsid torni edasist viltu vajumist takistada nii, et ehitasid järgnevate korruste seinad vajumise poolt kõrgemaks. Siis aga hakkas torn hoopis teisele poole vajuma ning õigupoolest tingiski just see torni nii suure kalde. Tööd seiskusid taas sõja tõttu 1284. aastal mõneks ajaks nii, et torni viimane, seitsmes korrus valmis alles 1319. aastal. Kellakamber ja seega ka torn lõplikult aga alles 1372. aastal. Tornis on kokku seitse nimelist kella, iga heliredeli noodi jaoks üks.

1990. aastail tehti tornis mitmeid renoveerimistöid, et parandada ilmastikukahjustusi ning muuta seda vastupidavamaks. Samuti on torni aja jooksul remonditööde käigus mõne sentimeetri võrra õnnestunud tõsta.

Torni kõrgus tema kõige madalamast kohast on 55,86 meetrit ning kõrgeimast kohast 56,70 meetrit.
Kokku on tornis 296 trepiastet.

Maavärinad
----------

Alates 1280. aastast on olnud 4 suurt maavärinat. Uuringute käigus jõuti järeldusele, et torni kõrgus ja jäikus koos maapinna pehmusega mõjutavad struktuuri vibratsiooniomadusi nii, et torn ei võngu kaasa maavärinaga. Maapinna pehmus, mis torni kalde põhjustas, on päästnud ka torni hävimisest.

Tehnilised andmed
-----------------

* Vundamendi sisemine diameeter 7,368 m
* Vundamendi väline diameeter 15,484 m
* Kalle 3,97 kraadi või 3,9 m vertikaalselt
* Kaal 14 700 tonni
* Seina paksus esimesel korrusel 2,44 m
* 296 astet kellatorni
* Esimene kell: L'Assunta, valmistatud 1654, valmistaja Giovanni Pietro Orlandi, kaal 3620 kg
* Teine kell: II Crocifisso, valmistatud 1572, valmistaja Vincenzo Possenti, kaal 2462 kg
* Kolmas kell: San Ranieri, valmistatud 1719–1721, valmistaja Giovanni Andrea Moreni, kaal 1448 kg
* Neljas kell: La Terza, valmistatud 1473, kaal 300 kg
* Viies kell: La Pasquereccia või La Giustizia, valmistatud 1262, valmistaja Lotteringo, kaal 1014 kg
* Kuues kell: II Vespruccio, valmistatud 14. sajandil. Uus 1501, valmistaja Nicola di Jacopo, kaal 1000 kg
* Seitsmes kell: Dal Pozzo, valmistatud 1606. aastal. Uus 2004, kaal 652 kg

* L'AssuntaL'Assunta
* San RanieriSan Ranieri
* La PasquerecciaLa Pasquereccia
* Dal PozzoDal Pozzo

Viited
------

1. ↑  Gary Feuerstein (18.04.2018). "Leaning Tower of Pisa Bells". Originaali arhiivikoopia seisuga 18. aprill 2010.

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Tsitaadid Vikitsitaatides: **Pisa torn** |

* Koduleht
**Sini-kõrvukfaasan** (*Crossoptilon auritum*) on suhteliselt kogukas, sinakashallikas faasan, kes kuulub faasanlaste sugukonda. Liigil on suur levila, mis hõlmab suuremat osa Hiinast.

Kirjeldus
---------

Sini-kõrvukfaasan on üsna lihtsasti äratuntav. Tema pea tipus on valged või veidi beežikad tutid ning silma ümbritseb verev ring. Tema pealagi on must. Ülejäänud keha on sini-kõrvukfaasanil aga ühevärviline – sinakashallikas. Noorlinnud on siiski enne täiskasvanu sulestikku saamist noorussulestikus (jeveniilses), mis on hallikaspruun. Täiskasvanusulestiku saavad linnud pärast 4 kuu möödumist. Emased ja isased on sarnased, kuid neid on võimalik tuvastada kannuse järgi: isaslinnul on kannus suurem, emaslinnul märksa väiksem ja väljavenitatum. Kannused hakkavad ilmuma koos täiskasvanusulestiku saamisega.

Levik ja elupaik
----------------

See kõrvukfaasanlane on levinud peaaegu üle kogu Hiina. Elupaikadeks eelistab ta parasvöötmes asuvaid metsi, rohumaid ja põõsastikke.

Välislingid
-----------

* *Blue Eared-Pheasant* (*inglise keeles*)
* *Hokki bleu* (*prantsuse keeles*)
* *Crossoptilon auritum* IUCN
* *Blue Eared-pheasant* BirdLife
**Sinialliku oja** (ka **Mädaoja**) on oja Sakala kõrgustiku keskosas, Viljandi maakonnas Viljandi vallas, Raudna jõe vasakpoolne lisajõgi.

Kirjeldus
---------

Sinialliku oja pikkus on 14,9 km, valgla pindala 56,1 km², langus 70 m ja lang 4,7 m/km. Oja saab alguse 101 m kõrguselt Kassi külast ja suubub Raudna ürgorus Vardi, Matapera ja Sinialliku küla piiril 31 m kõrgusel vasakult poolt Raudna jõkke 54,6 km kaugusel selle suudmest. Aidu külas voolab oja läbi Aidu järve ja Saimre paisjärve ning Loodi külas läbi Loodi paisjärve. Oja alamjooks voolab Loodi-Sinialliku ürgorus. Oja kuulub Lääne-Eesti vesikonda ja Pärnu alamvesikonda.

Looduskaitse
------------

Pärast Aidu järve läbimist voolab oja Loodi looduspargi territooriumil.

Vaata ka
--------

* Aidu järv
* Saimre paisjärv
* Sinialliku ürgorg

Viited
------

1. ↑  Sinialliku oja Eesti looduse infosüsteemis
2. ↑  Sinialliku oja keskkonnaportaalis

Välislingid
-----------

* Sinialliku oja Eesti looduse infosüsteemis
* Sinialliku oja keskkonnaportaalis
Diana Ross, 1976
**Diana Ross** (õieti **Diane Ernestine Earle Ross**; sündinud 26. märtsil 1944) on USA laulja ja näitleja, kelle repertuaari kuulub R&B, *soul*, disko- ja popmuusika. 

Ta on võitnud Tony auhinna, 7 American Music Awardsi ja ühe eri-Kuldgloobuse rolli eest Billie Holidayst rääkivas biograafilises filmis "Lady Sings the Blues". Ta on olnud nomineeritud 12 Grammyle ja ühele Oscarile. 

1976. aastal nimetas Billboardi ajakiri Rossi 20. sajandi parimaks naismeelelahutajaks. Guinnessi rekordite raamat nimetab teda 20. sajandi kõige edukamaks naislauljaks, kuna tema singlid on jõudnud Ameerika edetabeli tippu 18 korral: 6 soolokarjääri ja 12 ansambli The Supremes jooksul.[*viide?*]

Tema lauljakarjäär algas 1960. aastate paiku tüdrukuteansamblis Supremes, 1970. aastast hakkas ta esinema soololauljana. 1970. ja 1980. aastatel oli ta üks edukamaid naisrokkmuusikuid[*viide?*]. Tema edule aitas palju kaasa plaadifirma Motown Records[*viide?*], mida tollal juhtis Berry Gordy. Gordy soovitas Rossil eri aegadel laulda erinevaid stiile ja see tõi edu.[*viide?*] Praegu on Ross üks Motowni omanikke.

Ta on esinenud ka filmides (nt "Lady Sings the Blues", 1972, ja "The Wiz", 1978) ja televisioonisaadetes. 

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Diana Ross** |
**Piroplasmoos** ehk **babesioos** on hemolüütilise aneemiaga kulgev raske haigus, mille põhjustajaks on vere punalibledes parasiteeriv ainurakne. Haigus levib puukide vahendusel ning kujutab ohtu eelkõige lemmikloomadele. Puugi kui haigustekitaja kandja ehk *siirutaja* toitumisel satuvad haigustekitajad looma organismi, kus need kinnituvad pärast nakatumist erütrotsüütidele.

Kuigi haiguse peamine levikuala on Lõuna-Euroopa, Aasia, Ameerika (v.a külmemad alad) ja Aafrika, siis kliima muutusega ja lemmikloomade reisimise ja impordiga on haigustekitajad liikunud enam Ida-Euroopasse. Poolas, Leedus ja Lätis on haigustekitaja kohalikult kinnitatud; Eestis registreeritud haigusjuhud on valdavalt seotud eelneva reisimise ajalooga[*viide?*].

Haiguse avaldumine
------------------

Haiguse tõttu tekib punaliblede enneaegne lagunemine ehk hemolüüs – sellest tuleneb kehvveresus ehk aneemia. Erütrotsüütide lagunemise tagajärjel väheneb ka vere hemoglobiinisisaldus. See kutsubki esile sekundaarsete kliiniliste tunnuste tekke.
Väga sagedasti esimene kliiniline tunnus, mida omanikud märkavad on tumepruun või isegi verine uriin, mis on hemolüüsi tagajärjel. Loomad võivad muutuda loiuks, keelduda söögist, nende limaskestad muutuda kollakaks; rasketel juhtudel loomad kollabeeruvad ja võivad hakata krambitama.

Aneemiale järgnevad sümptomid:

1. kõrge palavik;
2. isutus;
3. nõrkus;
4. kesknärvisüsteemi häired;
5. vere hüübimise häired;
6. hingamishäired;
7. kollatõbi;
8. põrna suurenemine.

Raskematel juhtudel on piroplasmoos surmav.

Ravi
----

Piroplasmoosi diagnoosimiseks tehakse vereproov, kus määratakse haigustekitaja olemasolu. Raske haiguse ravi on komplitseeritud, sest spetsiifiline ravim, mis babeesiaid hävitaks, võib olla raskesti kättesaadav. Lisaks tuleb tegeleda muude kõrvalnähtudega, mida tekitab äge hemolüüs. Ravi õigeaegne alustamine on väga oluline.

Ennetamine
----------

Piroplasmoosi vältimine sõltub eelkõige haigust siirutavate puukide tõrjumisest. Haiguse vastu on ka vaktsiin, kuid see pole kuigi tõhus.

* Puugitõrje
* Regulaarne karvkatte kontroll
* Soojamaareiside vältimine lemmikloomadega

Viited
------

1. 1 2   Koer.ee. "Puugid levitavad ohtlikke haigusi". (31.05.2015).
2. ↑   Vetlab.ee. "Piroplasmoos". (31.05.2015).
3. 1 2  Orrokliinik.ee. "Koerte reisimeditsiinist". (31.05.2015)

Välislingid
-----------

* Valentina Tiškina, Valentina Capligina, Külli Must, Inese Berzina, Renate Ranka, Pikka Jokelainen. Fatal Babesia canis canis infection in a splenectomized Estonian dog. Acta Veterinaria Scandinavica 2016 58:7
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib füüsika mõistest, energeetika mõiste kohta vaata artiklit Soojusenergia.* |

---

**Soojus** on energia ülekandumise vorm, mille füüsikaline alus on aineosakeste (molekulide, aatomite, elektronide) korrapäratus liikumises ja omavahelistes põrkumistes kätketud energia. Sellise soojusliikumise intensiivsust iseloomustab temperatuur. Mida kiiremini osakesed liiguvad, seda suurem on nende liikumisenergia ja seda kõrgem on temperatuur.

Soojusvahetuse protsessis ülekanduva energia hulka väljendav füüsikaline suurus on soojushulk (mõõtühik džaul). Soojus võib üle kanduda soojusjuhtivuse, konvektsiooni ja kiirguse teel. 

Termodünaamikas on soojus protsess, mille käigus keha kui süsteemi siseenergia muutub. Siseenergia muutus on termodünaamika esimese seaduse kohaselt võrdne juurde antava soojushulga ja süsteemiga seotud töö summaga. Vastavalt on juurde antav soojushulk {\displaystyle Q} võrdne siseenergia juurdekasvu {\displaystyle \Delta U} ja sooritatud töö {\displaystyle W} vahega: {\displaystyle Q=\Delta U-W}. Kui palju energiat tegelikult üle kantakse, sõltub süsteemi alg- ja lõppolekust ja protsessi olemusest (töö ja soojuse vahekorrast ülekandeprotsessis). Töö on seejuures vaadeldav kui üle kanduva energia see osa, mis on seotud süsteemiväliste parameetrite muutusega, näiteks gaasi mahu vähenemisega selle kokkusurumisel. 

Soojusvahetuse käigus annab üks termodünaamiline süsteem soojust või tööd ära täpselt nii palju kui teine juurde saab. Seejuures on töö ja siseenergia muutused mõlemas süsteemis väärtuselt ühesuurused, kuid märgilt vastupidised. Soojus kandub alati kõrgema temperatuuriga kehalt madalama temperatuuriga kehale, kusjuures kehade temperatuurivahe väheneb.

Termodünaamika vaatekohast ei saa keha sisaldada soojust kui energiat, küll aga võib keha energiat soojusena juurde saada või ära anda; seepärast on soojusenergia asemel õigem rääkida soojusest. Siiski on soojusenergia mõiste kasutusel energeetikas kui kütuse põletamisel saadav energiavarude liik näiteks tuule-, vee- ja päikeseenergia kõrval, samuti energiamajanduses, kus soojusenergiat käsitletakse kaubana.

Vaata ka
--------

* Soojushulk
* Termiline energia

Välislingid
-----------

* Enn Kirsman. Soojusnähtused
Püha Birgitta
Birgitiinide ordu klooster Vadstenas
Birgitiinide ordu nunn Rootsist
**Birgitiinide ordu** ehk **Püha Birgitta ordu** (ladina keeles *Ordo Sanctissimi Salvatoris*, Pühima Päästja ordu) on 1346. aastal asutatud vaimulik ordu.

Pühima Päästja ordu asutas rootsi päritolu aadlidaam Birgitta Birgersdotter ning ordu asutamise ja selle põhikirja kinnitas 1370. aastal Rooma paavst Urbanus V.

Birgitiinide ordu keskajal
--------------------------

Birgitta ordu 1384. aastal asutatud emaklooster asus Vadstenas Kesk-Rootsis. Birgitiinide ordu tegutses keskajal katoliku kiriku mõju kõrgajal Skandinaavias, Läänemere maades, Poolas ja Valgevenes. Algupärasest keskaegsest ordust on tänapäeval säilinud ainult viis üksikut kloostrit ilma ühtse juhtimiseta, sealhulgas Vadstena klooster.

Birgitiinide ordu tänapäeval
----------------------------

Birgitta ordu on jagunenud tänapäeval kaheks haruks. Tallinnas uuesti ehitatud Pirita kloostris asuvad nunnad kuuluvad 1911. aastal asutatud Rootsi harusse, mille peaklooster asub Roomas (*Piazza Farnese 96*). Ordul on 30 kloostrit, millest kümme asub Itaalias, kuus Mehhikos, ülejäänud Itaalias, Inglismaal, Rootsis, Soomes, Taanis ja Šveitsis.

Hispaania haru on asutatud 1630. aastail. Ainus praegu eksisteeriv birgitiinide mungaklooster on asutatud 1976. aastal ja asub Oregoni osariigis USA-s.

Galerii
-------

* Birgitiinide ordu Pirita kloostri kiriku fassaad tänapäevalBirgitiinide ordu Pirita kloostri kiriku fassaad tänapäeval
* Endine Birgitiinide ordu kloostri kirik Naantalis SoomesEndine Birgitiinide ordu kloostri kirik Naantalis Soomes
* Birgitiinide ordu kloostri kirik Hrodnas ValgevenesBirgitiinide ordu kloostri kirik Hrodnas Valgevenes

Viited
------
Birka Stockholm augustis 2015
**Birka Cruises** (varem **Birka Line**) oli Ahvenamaa laevandusettevõte, mis käitas Läänemerel kruiisilaeva Birka Stockholm, mille lähtepunktiks oli Stockholm. Birka Line'il on kaubalaevanduse tütarettevõte **Birka Cargo**. 

1970. aastatel turundati ettevõtet sageli nimega **Ålandslinjen**. Alates 2007. aasta maist on Birka Line Rederiaktiebolaget Eckerö tütarettevõte.

Juulis 2020 teatas Eckerö Line, et sulgeb pärast 49-aastast tegutsemist oma tütarettevõtte Birka Cruises.

Laevastik
---------

| Laev | Laeva tüüp | Ehitatud | Aastad laevaliikluses | Liin | Kogumahutavus  brt | Lipp | Märkused | Pilt |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Birka Stockholm | Ristluslaev | 2004 | 2004–2020 | Stockholm–Maarianhamina | 34 924 |  Rootsi |  |  |
|

Viited
------

1. ↑  "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 24. mai 2012. Vaadatud 13. septembril 2021.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
2. ↑
Soojuspumba kütteenergia koosneb kahest osast: energiast, mis võetakse madalatemperatuurilisest keskkonnast aurusti kaudu, ning kompressori tarbitud ja soojuseks muundatud energiast. Soojuspumba töö efektiivsust võib iseloomustada **soojusteguriga** (inglise keeles COP – *coefficient of perfomance*), mis on kogu saadud soojus­energia ja kompressori tarbitud energia suhe. Soojuspumpade soojustegur võib teoreetiliselt ulatuda 3-st kuni 10-ni. Määravaks on temperatuuritõus. Mida väiksem on temperatuuritõus (keskkondade temperatuuride vahe), seda suurem on soojustegur. Näiteks COP=4 tähendab, et soojuspump, mis töötab võimsusega 2 kW, toodab soojusenergiat võimsusega 8 kW.

Soojustegurit ei peaks nimetama kasuteguriks, sest viimasel on tehnikas väga kindel tähendus: saadud energia suhe tarbitud energiasse ja see on alati väiksem kui üks (ehk väiksem kui 100%). 

Erinevate soojuspumpade omavahelisel võrdlemisel tuleb pöörata tähelepanu sellele, et toodud COP väärtused oleks antud sama olukorra juures. Kuna soojustegur muutub hooaja jooksul, siis peegeldab küttelahenduse efektiivsust paremini **hooaja keskmine soojustegur** (SPF – *seasonal perfomance factor*). Näiteks SPF = 3 tähendab keskmist soojustegurit 300%. Võrdluseks tänapäevaste tahkeküttekatelde kasutegurid on 85–95%, gaaskondensaatkateldel kuni 110%, aga kaminatel kõigest 50–70%. Soojuspumba soojustegur peegeldab otseselt kokkuhoitud energiat. Hooaja keskmine soojustegur 3...4 näitab, et elektrienergiat kulub 67...75% vähem.

Soojuspumba efektiivsust kirjeldav soojustegur (COP) sõltub maasoojuspumba puhul nii kasutatavast süsteemist kui ka sisend- ja väljundtemperatuuridest. Sealjuures tuleb arvestada, et avatud soojussüsteemi puhul on COP kõrgem ja stabiilsem kui kinnise soojussüsteemi korral ning otseaurustiga süsteemid on tõhusamad (COP on kuni 0,5 võrra suurem) kui kinnised süsteemid, kuivõrd neis puudub maakontuuri tsirkulatsioonipump. Hooaja keskmine soojustegur (SPF) jääb maasoojuspumpade puhul järgmistesse vahemikesse: põrandkütte puhul 3,5...4 ning radiaatorkütte puhul 3...3,5. Soojustegurite erinevused on tingitud asjaolust, et radiaatorkütte puhul on vajalik maksimaalne väljundtemperatuur kõrgem (~50 °C) kui põrandkütte puhul (~35 °C).

Viited
------

1. 1 2  Jõeleht, Argo. Gaškov, Mikk. Polikarpus, Maile. Soojussüsteemi puurkaevu ja -augu mõju põhjavee ja pinnase füüsikalistele omadustele ning põhjavee keemilisele koostisele Eesti tingimustes. Tartu: TÜ 2012. Soojussüsteemi puurkaevu mõju
2. 1 2  Soojuspumbaliit. Soojuspumba soojustegur
**Birgit Kermes** (sündinud 20. novembril 1979 Tartus) on kommunikatsioonispetsialist, suhtlemistreener, coach ja superviisor.

Lisaks on Birgit Kermes praktiseerinud ja süviti õppinud NLP-d (neurolingvistiline programmeerimine) ning omandanud selles meistri taseme ning on ainus kommunikatsiooni ja neurokeele taustaga kommunikatsioonispetsialist Eestis. 

Töötanud mitmetel turundus-ja PR-juhi ametikohtadel erasektoris. Juhtinud Päästeameti kommunikatsiooniosakonna tööd. Oli Teeme ära! alguse juures ja juhtis Teeme Ära 2007  kampaanias vabatahtlikest koosnevat logistikatiimi. Maailmakoristuspäeval 2018 oli Birgit Kermes kõikide *action* tiimide juht, olles vastutav kogu ürituse sujuva kulgemise eest Maailmakoristuse peastaabis.

Birgit Kermes kuulub ka produktsioonifirma POINT loovisikute tiimi, mille tuntumad etendused on Tõnis Niinemetsa "Homme on täna" , "Homme on täna 2,0", "Homme on täna 200", "The Kid"  ja Kristjan Lüüsi "Olla või ohkida" jne. Ta oli ka seriaali "Alo" üks produtsentidest. 

Alates 2020. aastast panustab oma teadmisi Eesti suurima roheprojekti Rohetiiger heaks ja tegutseb kommunikatsiooni koolitajana, nõustab organisatsioone ning eraisikuid, teeb supervisioone ja coachinguid.

Viited
------

1. ↑  Silver Org (09.11.2020). "Kommunikatsioon ja selge eneseväljendus | Birgit Kermes". *Plaan B | Birgit Kermes*. Vaadatud 10.11.2020.
2. ↑  Birgit Kermes (09.11.2020). "Koolitaja | Kommunikatsiooni fanaatik | Coach & Superviisor | Birgit Kermes". *Birgit Kermes | Plaan B*. Vaadatud 10.11.2020.
Liubavase kirik
**Liubavas** (poola keeles *Lubowo*) on küla (endine alev ja linn) Leedus Kalvarija omavalitsuses, Liubavase valla halduskeskus. Külas on postkontor, põhikool ja raamatukogu.

Ajalugu
-------

Küla on esimest korda mainitud XVIII sajandi alguses. Aastal 1717 ehitati sinna kabel. Aastal 1744 sai asulast alev, millel oli õigus pidada neli korda aastas laata. Aastal 1770 ehitati sinna kirik ja Liubavasest sai kohaliku kihelkonna keskus. Aastal 1791 sai Liubavasest linn.

Aastal 1827 oli linnas 98 maja. Aastal 1853 sai linnast alev ja XIX sajandi lõpus küla. Knygnešystė ajal oli asula tähtis raamatute Leedusse toimetamise keskus. Asulas tegutses mitu leedu katoliiklaste organisatsiooni (Žiburys, Leedu katoliiklik karskusselts). Aastal 1897 oli Liubavases 964 elanikku. Esimese maailmasõja ajal põles Liubavas maha. Aastal 1919 hõlvas asula Poola sõjavägi, mis lahkus sealt juulis 1920. Hiljem tegutsesid asula ümbruskonnas poola partisanid, kes aastal 1922 lasid seal maha viis leedulast. Aastaks 1923 oli suurem osa poolakaid teisele poole piiri kolinud, Liubavases oli toona 593 elanikku. Aastal 1931 valmis mahapõlenud kiriku asemele uus.

Nõukogude võim küüditas 10 Liubavase elanikku. Teise maailmasõja ajal hävis küla kirik, sõja järel tegutsesid asula ümbruskonnas Leedu metsavennad. Nõukogude võimu ajal oli Liubavas kohaliku kolhoosi keskasulaks. Aastal 1956 ehitati kirikul asunud kabel ümber kirikuks.

Viited
------

1. ↑  2011 m. surašymas. Lietuvos statistikos departamentas, vaadatud 02.01.2017.
2. ↑
3. ↑  Postanowienie z dnia 23 maja (4 czerwca) 1852 r, ogłoszone13 (25) września 1852, Kd 45 lk. 126–131.
4. ↑  "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 3. mai 2013. Vaadatud 3. mail 2013.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
5. ↑   Kazys Misius. Liubavas. Visuotinė lietuvių enciklopedija, Kd. XIII (Leo-Magazyn). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2008. 494 lk.

Välislingid
-----------

* Küla portaalis vietoves.Lt
LP
**LP** ehk **Laura Pergolizzi** (sündinud 18. märtsil 1981 Long Islandil) on Ameerika Ühendriikide laulja ja laulukirjutaja. 

Ta on kirjutanud lugusid sellistele artistidele nagu Cher, Rihanna, Backstreet Boys, Leona Lewis, Mylène Farmer, Rita Ora ja Christina Aguilera. Ta on avaldanud kuus albumit ja kolm EP-d.

Lapsepõlv
---------

Laura Pergolizzi sündis 1981. aastal Long Islandil. Tema isa on itaallane ja ema iiri päritolu. Ta on lõpetanud Walt Whitmani keskkooli. 

Lapsena tundis Laura Pergolizzi enda häälele iseloomuliku vibraato tõttu piinlikkust, kuid tema ooperilauljast emale avaldas see muljet ning see andis Laurale tõuke hakata rohkem laulma.

Laura Pergolizzi ema suri, kui laulja oli teismeline, see ajendas teda New Yorgist Huntingtoni kolima ning lauljaks saamise unistusi realiseerima.

Viited
------

1. ↑  Graff, Gary (3. juuni 2014). "LP Focuses on LP With First Album in a Decade". *Billboard* (inglise). Vaadatud 18.10.2022.
2. 1 2  Elfka, Anna. "Bio". *LP Blog Official* (inglise). Vaadatud 18.10.2022.
3. ↑  Ronson, Samantha (4. mai 2017). "LP". *Interview Magazine* (inglise). Vaadatud 18.10.2022.
|  |
| --- |
|  |
| Leichter Kampfwagen I
LK I |
| LK I tehnilised andmed |
| Pikkus | 5,08 m |
| Laius | 1,95  m |
| Kõrgus | 2,52  m |
| Kaal | 6,89  t |
| Kiirus | maastikul ? km/h  maanteel 14 km/h |
| Käiguvaru | maanteel ? km/h  maanteel 70 km |
| Suurtükk | - |
| Kuulipildujad | 7,92 mm Maxim 08/15 |
| Soomus | 8 — 14 mm |
| Mootor | 4-silindriline Daimleri ottomootori 1910. a mudel |
| Mootori võimsus | 50...60 hj |
| Meeskond | 3 inimest |

**LK I** (**Leichter Kampfwagen I**) oli Saksamaa Esimese maailmasõja lõpus valminud kergetank.

LK I konstruktoriks oli Joseph Vollmer ning selle eeskujuks oli võetud Suurbritannia tank Mark A Whippet. Masin ehitati Daimleri auto šassiile, mootor paiknes madalamas esiosas ning taga oli kõrgem juhtimisruum. See oli esimene Saksa tank, millel oli pöörlev torn, mis paiknes juhtimisruumi kohal. Relvastuseks oli pöördtornis paiknev 7,92 mm kuulipilduja Maxim 08/15. Masina jõuseadmeks oli Daimler-Benzi 4-silindriline ottomootori 1910. aasta mudel, mille tarbeks mahutasid kütusepaagid 140 liitrit bensiini.

1918. aasta keskel valmis masinast kaks protoüüpi.
Osade allikate kohaselt esitati tellimus 800 masinale, kuid ühtegi ei jõutud toota enne Esimese maailmasõja lõppu. Teistel andmetel oli LK I eksperimentaaltank ja tootmisse pidid minema sellele põhjal loodud LK II ja LK III.

Viited
------

1. 1 2 3  Chant, Christopher (2002). *World Encyclopedia of the Tank. Second edition*. Inglismaa: Sutton Publishing. Lk 46. ISBN 0750931477.
2. ↑  Õun, Mati (1998). *Wermachti tankid. Väike tankiõpik vana sõjatehnika huvilisele*. Tallinn: Tammiskilp. Lk 5.
3. ↑  "Achtung Panzer: First Panzers 1917-1918" (Inglise k.). Originaali arhiivikoopia seisuga 10. jaanuar 2010.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: tundmatu keel (link)

Välislingid
-----------

* Achtung Panzer! Esimesed tankid 1917–1918 (*inglise keeles*)
* The Leichte Kampfwagen (LK) Series of German Tanks by Rainer Strasheim (*inglise keeles*)
**Soojustakistus** (tähis {\displaystyle R\_{th}}) on keha (näiteks soojustusplaadi) võime takistada soojusvoo edasikandumist. Soojustakistus esineb ka keha (näiteks radiaatori) pinna ja ümbritseva keskkonna vahel. Soojustakistus avaldub temperatuurivahe ja edasikanduva soojusvoo {\displaystyle Q\_{V}} jagatisena: 

{\displaystyle R\_{th}={\frac {\Delta T}{Q\_{V}}}},
kus {\displaystyle \Delta T=T\_{2}-T\_{1}} ({\displaystyle T\_{1}} ja {\displaystyle T\_{2}} on temperatuurid näiteks plaadi eri külgedel või radiaatori pinna ja ümbritseva õhu temperatuur). Soojusvoo suund ühtib temperatuuri vähenemise suunaga.

Soojustakistuse ühik on kandela vati kohta (K/W). Soojustakistuse pöördväärtus on soojusjuhtivus.

Ehitusfüüsikas arvutatakse piirdetarindi (seina, katuse) iga soojuslikult homogeense kihi soojustakistus ja määratakse üksikute kihtide soojustakistuste järgi piirdetarindi kogusoojustakistus.

Viited
------

1. ↑  Targo Kalamees, Ehitusfüüsika (õppematerjal). Tallinna Tehnikaülikool

Välislingid
-----------

* Soojustakistust ja -juhtivust arvutav rakendus
John Abercrombie (2007)
**John Abercrombie** (16. detsember 1944 New Yorgi osariik Port Chester – 22. august 2017) oli USA džäss- ja rokk-kitarrist.

Abercrombie õppis 1962–1966 Berklee Muusikakolledžis ja lõpetas selle 1967. Hiljem õppis ta Põhja-Texase Muusikakolledži Ülikoolis. 1998 pälvis ta Berklee kolledži muusika alal väljapaistva vilistlase auhinna.

Tal oli modernne isikupärane stiil, milles on ühendatud džäss ja rokk. 

Ta mängis 1970–1971 koos Randy ja Michael Breckeriga ansamblis Dreams. Tal on olnud ka oma ansambleid. 1970. aastate keskpaiku ja uuesti 1990. aastate keskpaiku oli tal bassimängija Dave Hollandi ja trummari Jack DeJohnette'iga bänd Gateway. Alates 1970. aastate keskpaigast kuni 1990. aastateni esines ta aeg-ajalt duona koos kitarrist Ralph Towneriga. 1970. aastate lõpus ja 1980. aastate alguses oli tal kvartett pianisti Richie Beirachi, bassimängija George Mrazi ja trummari Peter Donaldiga. 1980ndate keskel ja 1990-ndate alguses oli tal trio bassimängija Marc Johnsoni ja trummari Peter Erskine'iga. Läbi 1990. aastate osales ta trios organisti Dan Walli ja trummari Adam Nussbaumiga. Alates 2000 esines ta kvartetis koos viiuldaja Mark Feldmani, bassimängija Marc Johnsoni ja trummari Joey Baroniga. Ta on töötanud paljude teistegi muusikutega.

Albumeid
--------

* "Timeless" (1974, koos Jack DeJohnette'i ja Jan Hammeriga)
* "Characters" (1977)
* "Night" (1984, koos Jack DeJohnette'i, Jan Hammeri ja Michael Breckeriga)
* "Current Events" (1985, koos Marc Johnsoni ja Peter Erskine'iga)
* "Getting There" (1987, koos Marc Johnsoni, Peter Erskine'i ja Michael Breckeriga)
* "Animato" (1989, koos Vince Mendoza, Jon Christenseni ja Judd Milleriga)
* "While We're Young" (1992, koos Dan Walli ja Adam Nussbaumiga)
* "Speak of the Devil" (1994, koos Dan Walli ja Adam Nussbaumiga)
* "Tactics" (1996, koos Dan Walli ja Adam Nussbaumiga)
* "Open Land" (1999, koos Dan Walli, Adam Nussbaumi, Kenny Wheeleri, Joe Lovano ja Mark Feldmaniga)
* "Cat 'n' Mouse" (2000, koos Mark Feldmani, Marc Johnsoni ja Joey Baroniga)
* "Three Guitars" (2003, koos Badi Assadi ja Larry Coryelliga)

Välislingid
-----------

* Ametlik koduleht
* Intervjuu
* Sissekanne saidil allaboutjazz.com
Astmeskirik
Joonis Eggenfeldeni Pühade Nikolause ja Stephanuse kirikust, milles põhja- ja lõunakülgedesse lisatud madalamad kabelilöövid muudavad kavatise viielööviliseks
Kesklöövi kõrgem sein Eggenfeldenis
**Astmeskirik** ehk **astmikkirik** (saksa keeles *Stufenhalle*, *Staffelkirche*) on hilisgooti kodakiriku tüüp, mille kesklööv on veidi kõrgem kui külglöövid, valgmik puudub ja kõiki lööve katab ühine kõrge viilkatus.

Võrdlus teiste kirikutüüpidega
------------------------------

* SaalkirikSaalkirik
* KodakirikKodakirik
* AstmeskirikAstmeskirik
* PseudobasiilikaPseudobasiilika
* BasiilikaBasiilika

Ajaloost
--------

Prantsusmaal Poitou romaanikas ilmub kõrgendatud kesklööviga ruumitüüp juba 11. sajandil, kusjuures kesklöövi katab seal silindervõlv, aga külglööve ristvõlvid. 1150. aastal valminud Poitiers' Notre-Dame-la-Grande on iseloomuliku näitena külglöövidest kõrgema kesklööviga.

15. sajandil ehitati eelkõige Frankimaal paljud kihelkonnakirikud astmeskirikutena. Ehitustüüp oli levinud mujalgi Kesk-Euroopas ja ka paljud Taani kihelkonnakirikud on seda tüüpi. Suured astmeskirikud on Ingolstadti toomkirik, Püha Stefanuse toomkirik Viinis ja Königsbergi toomkirik endisel Ida-Preisimaal. Lisatud kabelilöövid andsid mõnikord tulemuseks väliselt viieklöövilise kiriku, nagu on Eggenfeldeni kirik. Ka Prantsusmaa kõrggootikas leidus astmeskirikuid, nagu Poitiers' katedraal.

Pildid
------

* Notre-Dame-la-GrandeNotre-Dame-la-Grande
* Poitiers' Notre-Dame-la-GrandePoitiers' Notre-Dame-la-Grande
* Ingolstadti toomkiriku sisevaadeIngolstadti toomkiriku sisevaade
* Ingolstadti toomkirikIngolstadti toomkirik
* Viini Püha Stefanuse katedraalViini Püha Stefanuse katedraal
* Poitiers' katedraali sisevaadePoitiers' katedraali sisevaade
* Königsbergi toomkirikKönigsbergi toomkirik
* Königsbergi katedraali kesklööv, vaade läändeKönigsbergi katedraali kesklööv, vaade läände

Viited
------

1. ↑  Kunstileksikon. Eesti Klassikakirjastus, 2001
2. ↑  Staffelhalle. - de-academic.com
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib üldmõistest; ajakirja kohta vaata artiklit Diplomaatia (ajakiri)* |

---

Ger van Elk, *Symmetry of Diplomacy*, 1975, Groninger Museum
**Diplomaatia** on riike või rahvusvahelisi organisatsioone esindavate isikute (diplomaatide) vaheline suhtlemine.

Kahepoolne (bilateraalne) diplomaatia toimub kahe riigi vahel ja mitmepoolne (multilateraalne) diplomaatia paljude riikide vahel. Mitmepoolne diplomaatia toimub sageli mõne rahvusvahelise organisatsiooni (näiteks ÜRO) egiidi all.

Diplomaatia ja välispoliitika
-----------------------------

Diplomaatia on osa riigi välispoliitikast. Diplomaatia on välispoliitika peamine vahend, kuid välispoliitika eesmärkide saavutamiseks võidakse kasutada ka muid vahendeid (spionaaž, sõjaline jõud vms). Tavaliselt üritatakse diplomaatiliste läbirääkimiste kaudu säilitada rahu. Hoolimata sellest võib diplomaatia sisaldada ka hoiatusi ja ähvardusi (suhete katkestamine, esindajate tagasikutsumine, majandus- või muud sanktsioonid, ultimaatum vms).

Kui välispoliitilised eesmärgid on üldiselt avalikult teada, siis igapäevane diplomaatiline suhtlemine toimub enamasti avalikkusest eemal. Läbirääkimiste tulemused (sõlmitud rahvusvahelised lepingud jmt) üldjuhul avalikustatakse.

Ajalugu
-------

Vaata ka
--------

 Viini kongress
* Viini kongress
* Diplomaatia mõisteid
* Diplomaatide loend
* Eesti saadikute loend
* Eesti Vabariigi välisesindajate loend (1939)
* Kultuuridiplomaatia

Viited
------

* Henry A. Kissinger "Diplomaatia", ester.ee
* Henry A. Kissinger "Diplomaatia", lugeja.ee

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Diplomaatia** |

|  |  |
| --- | --- |
|  | Tsitaadid Vikitsitaatides: **Diplomaatia** |