recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Peeter Palu** (4. veebruar 1942 Tallinn – 27. juuli 2008 Saaremaa) oli Eesti NSV riigitegelane ja ehitusjuht.

Ta lõpetas aastal 1968 Tallinna Polütehnilise Instituudi ehitusteaduskonna.

Aastatel 1963–1964 ja 1968–1975 töötas ta Tallinna Töörahva Saadikute Nõukogu Täitevkomitee Kapitaalehituse Valitsuses inseneri, osakonna juhataja ja peainsenerina. Aastal 1968 oli ta EÜE peainsener, aastatel 1970–1974 EÜE peadispetšer. Aastatel 1975–1976 oli ta Tallinna Töörahva Saadikute Nõukogu Täitevkomitee esimehe asetäitja, aastatel 1976–1983 Eesti NSV ehitusminister. Aastatel 1983–1987 oli ta Eesti NSV Ministrite Nõukogu aseesimees, aastatel 1987–1990 Eesti NSV Ehituskomitee esimees. 1985–1990 oli ta Eesti NSV Ülemnõukogu XI koosseisu liige.

Peeter Palu suri 27. juulil 2008 Saaremaal ja ta maeti 1. augustil 2008 Metsakalmistule.

Tunnustus
---------

* 1997 Saare maavalitsuse teeneteplaat

* 2002 Valgetähe IV klassi teenetemärk

Viited
------

1. ↑

Kirjandus
---------

* Eesti majanduse biograafiline leksikon 1951–2000. AS Kirjastus Ilo, 2003
**Kilingi-Nõmme rajoon** oli haldusüksus Eesti NSV-s aastatel 1950–1959.

Kilingi-Nõmme rajoon moodustati 1950. aasta septembris seoses maakondade likvideerimisega Pärnumaa Häädemeeste, Laiksaare, Orajõe, Saarde, Tali ja Tihemetsa valla maadest. Rajooni keskus asus Kilingi-Nõmme linnas. Rajooni kuulusid algselt Kilingi-Nõmme linn ning Asuja, Jäärja, Kabli, Kamali, Kanaküla, Krundiküla, Massiaru, Orajõe, Rannametsa, Ristiküla, Saarde, Tali, Veelikse ja Väljaküla külanõukogu.

Pärast külanõukogude ühendamisi 1954 juunis jäi Kilingi-Nõmme rajooni 8 külanõukogu: Häädemeeste, Jäärja, Kabli, Kanaküla, Massiaru, Saarde, Tali ja Tihemetsa külanõukogu

1959 veebruaris Kilingi-Nõmme rajoon likvideeriti. Suurem osa selle aladest (Kilingi-Nõmme linn ning Jäärja, Kanaküla, Massiaru, Saarde, Tali ja Tihemetsa külanõukogu) liideti Abja rajooniga. Häädemeeste ja Kabli külanõukogu allutati Pärnu Linna Töörahva Saadikute Nõukogule.

Viited
------

1. ↑  Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi 26. septembri 1950 seadlus "Maarajoonide moodustamise kohta Eesti NSV-s". Eesti NSV Teataja, 1950, 11, 114
2. ↑  Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi 17. juuni 1954 seadlus "Eesti NSV külanõukogude ühendamisest". Eesti NSV Teataja, 1954, 10, 104
3. ↑  Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi 24. jaanuari 1959 seadlus "Eesti NSV rajoonide reorganiseerimisest". Eesti NSV Teataja, 1959, 6, 38
Miyoko Watai (1980)
**Miyoko Watai** (jaapani keeles 渡井 美代子 *Watai Miyoko*; sündinud 8. jaanuaril 1945 Tōkyōs) on jaapani maletaja ja malekohtunik, naiste rahvusvaheline meister (1997), rahvusvaheline arbiiter (1983).

Watai on erialalt farmatseut. Ta on tegutsenud malekohtunikuna. 2003. aastal sai ta Jaapani Maleföderatsiooni presidendi ajutiseks kohusetäitjaks. 

Ta on neljakordne Jaapani naiste malemeister (1974, 1977, 1978, 2001). Ta mängis Jaapani naiskonnas 12 naiste maleolümpial (1972–1986, 1996–2002). 1979. aastal pääses Watai Alicantes toimunud MM-i tsoonidevahelisele turniirile, kus ta jagas 18 osavõtja seas 17.–18. kohta. 

Meedia andmetel tutvus Watai male maailmameistri Robert Fischeriga 1973. aastal. Kui Fisher 2004. aasta juulis arreteeriti katsel annulleeritud Ameerika Ühendriikide passiga Jaapanist Filipiinidele lennata ja seejärel vangi pandi, pöördus Watai maailma üldsuse poole üleskutsega Fischer päästa. Fischeri vangisoleku ajal nad abiellusid. Märtsis 2005 deporteeriti Fischer Jaapanist Islandi. Pärast Fischeri surma (2008) esitas Watai pärimisnõude. Islandi munitsipaalkohus rahuldas nõude alles märtsis 2011.

Välislingid
-----------

* Miyoko Watai – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
* Miyoko Watai FIDE andmebaasis
Mizan Zainal Abidin (2011)
**Mizan Zainal Abidin** (tiitlite ja täieliku nimega *Duli Yang Maha Mulia Al Wathiqu Billah, Al-Sultan Mizan Zainal Abidin Ibni Almarhum Al-Sultan Mahmud Al-Muktafi Billah Shah Al-Haj*; sündinud 22. jaanuaril 1962 Kuala Terengganus) on Malaisia koosseisu kuuluva Terengganu sultan alates 15. maist 1998. Ta oli Malaisia kuningas 13. detsembrist 2006 kuni 13. detsembrini 2011. Ta vannutati kuningaks 26. aprillil 2007.

Haridus
-------

Alghariduse omandas tulevane valitseja Sultan Sulaimani nimelises algkoolis, jätkates hiljem õpinguid Sultan Sulaimani nimelises keskkoolis Kuala Terengganus. Osaliselt omandas ta keskhariduse ka Austraalias anglikaani kirikule kuuluvas Geelongi humanitaargümnaasiumis.

1980. aastatel läbis ta sõjaväekursused Malaisia sõjakoolis ja Suurbritannia mainekas Sandhursti Kuninglikus Sõjaväeakadeemias. 1. märtsil 1984 anti Mizan Zainal Abidinile kuningliku ratsaväe leitnandi aukraad.

Kõrghariduse omandas ta samuti Suurbritannias, lõpetades 9. juunil 1988 Ameerika Ühendriikide Rahvusvahelise Ülikooli Euroopa esinduse bakalaureusena rahvusvaheliste suhete alal.

Karjäär
-------

Mizan Zainal Abidinist sai Terengganu sultanaadi kroonprints aastal 1979. Aastast 1988 töötas ta oma kodusultanaadis riigiametnikuna, kuid oli 20. oktoobrist 8. novembrini 1990 ka Terengganu sultani kohusetäitja. Sultaniks krooniti ta mais 1998. 

3. novembril 2006 valis Malaisia valitsejate nõukogu Mizan Zainal Abidini Malaisia uueks kuningaks. Ametisse astus ta viieks aastaks pidulikul kroonimistseremoonial sama aasta 13. detsembril.

Perekond
--------

Mizan Zainal Abidin on alates 28. märtsist 1996 abielus Nur Zahirahiga, kellega neil on tütar (sündinud 1996) ja poeg (sündinud 1998). 


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**Tuanku Syed Sirajuddin** | **Malaisia kuningas**2006–2011 | Järgnev**Abdul Halim** |
**Basdahl** on vald Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Rotenburgi kreisis.

Valla pindala on 32,34 km². 31. detsembril 2017 elas seal 1383 inimest.

Basdahl kuulus 1180. aastal rajatud vürstlikku Bremeni peapiiskopkonda. Selle parlamenti, Bremeni seisuseid (saksa: *Stiftsstände*), kutsuti maapäevadele (*Tohopesaten* või *Landtage*) tavaliselt Basdahli, kuna Bremervörde oli pealinn, kus vürstliku peapiiskopi residents ja valitsuse asukoht (1219. aastast). Bremeni kapiitel asus Bremeni linnas. 1648. aastal muudeti vürstlik peapiiskopkond Bremeni hertsogkonnaks, mida valitseti esialgu personaalunioonis Rootsi krooniga – mille katkestas Taani okupatsioon (1712–1715) – ja 1715. aastast Hannoveri krooniga. Seisused kohtusid siis palju harvemini, sest Rootsi valitsejad püüdsid kõrvaldada seisuste mõju seadusandlusele. 1807. aastal annekteeris üürike Vestfaali kuningriik hertsogkonna, 1810. aastal annekteeris selle Prantsusmaa. 1813. aastal anti hertsogkond tagasi Hannoveri kuurvürstkonnale, mis – pärast Hannoveri kuningriigiks ülendamist 1814. aastal – liidendas hertsogkonna reaaluniooni ning hertsoglikust territooriumist, sealhulgas Basdahlist, sai uue 1823. aastal loodud Stade regiooni osa.

Viited
------

1. ↑  Alle politisch selbständigen Gemeinden mit ausgewählten Merkmalen am 31.12.2018 (4. Quartal), vaadatud 10.03.2019.
2. ↑  Register of German municipalities (4th quarter 2022), vaadatud 12.02.2023.

Välislingid
-----------

* www.basdahl.de


Rotenburgi kreisi vallad

* Ahausen
* Alfstedt
* Anderlingen
* Basdahl
* Bothel
* Breddorf
* Bremervörde
* Brockel
* Bötersen
* Bülstedt
* Deinstedt
* Ebersdorf
* Elsdorf
* Farven
* Fintel
* Gnarrenburg
* Groß Meckelsen
* Gyhum
* Hamersen
* Hassendorf
* Heeslingen
* Hellwege
* Helvesiek
* Hemsbünde
* Hemslingen
* Hepstedt
* Hipstedt
* Horstedt
* Kalbe
* Kirchtimke
* Kirchwalsede
* Klein Meckelsen
* Lauenbrück
* Lengenbostel
* Oerel
* Ostereistedt
* Reeßum
* Rhade
* Rotenburg (Wümme)
* Sandbostel
* Scheeßel
* Seedorf
* Selsingen
* Sittensen
* Sottrum
* Stemmen
* Zeven
* Tarmstedt
* Tiste
* Vahlde
* Vierden
* Visselhövede
* Vorwerk
* Westertimke
* Westerwalsede
* Wilstedt
* Wohnste
***Barzelletta*** (sõna-sõnalt 'nali', 'pilge') oli populaarne luulevorm, mida kasutati Itaalia 15. ja 16. sajandi *frottola*-tekstides.

Vorm
----

Tekst koosneb kahest osast. Esimene pool ehk refrään (*ripresa*) on neljarealine abba või abab riimiskeemiga. Teine pool ehk salm (*stanza*) on kuue- või kaheksarealine, kusjuures *stanza* viimane osa on *volta* 'pööre', see tähendab reapaar, mille viimane rida riimub refrääni esimese reaga.

* *ripresa* ja kuuerealise *stanza* riimiskeem on **abba** + **cdcdda**
* *ripresa* ja kaheksarealise *stanza* riimiskeem on **abba** + **cdcddeea**

Näiteks Lorenzo il Magnifico karnevalilaulu "Trionfo di Bacco e Arianna" tekst on *barzelletta*:

*Quantè bella giovinezza,*
*che si fugge tuttavia!*
*chi vuol esser lieto, sia:*
*di doman non cè certezza.*
*Questè Bacco ed Arïanna,*
*belli, e lun de laltro ardenti:*
*perché l tempo fugge e inganna,*
*sempre insieme stan contenti.*
*Queste ninfe ed altre genti*
*sono allegre tuttavia.*
*Chi vuol esser lieto, sia:*
*di doman non cè certezza.*
Tüüpilised on kaks kuni viis salmi, millest iga järel on refrään või osa sellest, enamasti kaks rida. Sarnase ülesehitusega on Itaalia *ballata* ja *lauda*, prantsuse *virelai* ja Hispaania *cantiga* ja *villancico* tekstid.

Viited
------

1. ↑  "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 17. märts 2020. Vaadatud 17. märtsil 2020.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
2. ↑  "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 17. märts 2020. Vaadatud 17. märtsil 2020.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
**Bas-Rhini departemang** on 2. järgu haldusüksus (departemang) Kirde-Prantsusmaal Grand Esti piirkonnas. Eestikeelne mööndav nimevariant on *Alam-Reini departemang*.

1871. aastal, pärast Prantsuse-Preisi sõda, annekteeris Preisimaa departemangu täies ulatuses, kuna seal räägiti saksa dialekte. Departemang taasloodi 1919. aastal pärast esimest maailmasõda, kui Alsace-Lorraine Prantsusmaale tagastati.

2015. aastani kuulus departemang Alsace'i piirkonda.

Departemang jaguneb halduslikult viieks ringkonnaks:

| Ringkond | Rahvaarv(2009) | Pindala(km²) | Kantoneid¹ | Valdu |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Haguenau-Wissembourg | 198 498 | 1421,9 | 5 (1) | 144 |
| Molsheim | 97 743 | 744,9 | 3 (3) | 77 |
| Saverne | 93 366 | 1002,9 | 3 (1) | 172 |
| Sélestat-Erstein | 151 655 | 980,5 | 5 (2) | 101 |
| Strasbourg | 553 177 | 337,6 | 11 (1) | 33 |
| ¹ Osa kantoneid on jagatud kahe ringkonna vahel, sulgudes jagatud kantonite arv. |

2015. aasta haldusreformi käigus ühendati Hagenau ja Wissembourgi ringkond ning Strasbourg-Ville'i ringkond ja osa Strasbourg-Campagne'i ringkonna valdadest.

Vaata ka
--------

* Bas-Rhini departemangu haldusüksuste loend

Viited
------

1. ↑  Populations légales 2020

Prantsusmaa departemangud

Ain **·** 
Aisne **·** 
Allier **·** 
Alpes-de-Haute-Provence **·** 
Alpes-Maritimes **·** 
Ardèche **·** 
Ardennes **·** 
Ariège **·** 
Aube **·** 
Aude **·** 
Aveyron **·** 
Bas-Rhin **·** 
Belfort **·** 
Bouches-du-Rhône **·** 
Calvados **·** 
Cantal **·** 
Charente **·** 
Charente-Maritime **·** 
Cher **·** 
Corrèze **·** 
Corse-du-Sud **·** 
Côte-d'Or **·** 
Côtes-d'Armor **·** 
Creuse **·** 
Deux-Sèvres **·** 
Dordogne **·** 
Doubs **·** 
Drôme **·** 
Essonne **·** 
Eure **·** 
Eure-et-Loir **·** 
Finistère **·** 
Gard **·** 
Gers **·** 
Gironde **·** 
Guadeloupe **·** 
Haut-Rhin **·** 
Haute-Corse **·** 
Haute-Garonne **·** 
Haute-Loire **·** 
Haute-Marne **·** 
Haute-Saône **·** 
Haute-Savoie **·** 
Haute-Vienne **·** 
Hautes-Alpes **·** 
Hautes-Pyrénées **·** 
Hauts-de-Seine **·** 
Hérault **·** 
Ille-et-Vilaine **·** 
Indre **·** 
Indre-et-Loire **·** 
Isère **·** 
Jura **·** 
Landes **·** 
Loir-et-Cher **·** 
Loire **·** 
Loire-Atlantique **·** 
Loiret **·** 
Lot **·** 
Lot-et-Garonne **·** 
Lozère **·** 
Maine-et-Loire **·** 
Manche **·** 
Marne **·** 
Martinique **·** 
Mayenne **·** 
Meurthe-et-Moselle **·** 
Meuse **·** 
Morbihan **·** 
Moselle **·** 
Mayotte **·** 
Nièvre **·** 
Nord **·** 
Oise **·** 
Orne **·** 
Pariis **·** 
Pas-de-Calais **·** 
Prantsuse Guajaana **·** 
Puy-de-Dôme **·** 
Pyrénées-Atlantiques **·** 
Pyrénées-Orientales **·** 
Réunion **·** 
Rhône **·** 
Saône-et-Loire **·** 
Sarthe **·** 
Savoia **·** 
Seine-Maritime **·** 
Seine-et-Marne **·** 
Seine-Saint-Denis **·** 
Somme **·** 
Tarn **·** 
Tarn-et-Garonne **·** 
Val-d'Oise **·** 
Val-de-Marne **·** 
Var **·** 
Vaucluse **·** 
Vendée **·** 
Vienne **·** 
Vosges **·** 
Yonne **·** 
Yvelines
**Modernne riik** on tänapäeval vaba ja demokraatlik poliitiline süsteem, mille keskmes on kodanik. Tunnuseks on isikuvabaduse kaitse, poliitiline subjektsus ja võimu suunatus kodanike teenistusse. Selle aluseks on nii demokraatlik rahvasuveräänsus kui liberaalsed kodanikuvabadused ja õigusriiklus ning valitsemise suunatus kodanike heaolule. Taoline ühiskonnakorraldus vajab ühtsust ja korrastatust ehk poliitilise kogukonna sidusust, mis peab väljenduma lisaks õiguslikule ka poliitilises enesekorraldusvõimes. 

Isikuvabaduste kaitse ja tõhusa otsustamise teevad võimalikuks poliitilised asutused (institutsioonid). Muutuvas maailmas tuleb ühiskonna aluseks olevad asutusi ja norme pidevalt kohendada, nii et muudatus ja püsivus oleksid tasakaalus. 

Modernne riik sündis territoriaalriigis rajatud õiguse keskkonnas, mis pakkus turumajandusele piiramatuid arenguvõimalusi. Modernses riigis süvenes spetsialiseerumine, arendati infrastruktuuri ja tehnilist elukeskkonda. Modernses riigis kujunes vaba turumajandus ja toimus rikkuse kasvu ning elavnes kultuurielu.

Vaata ka
--------

* Avalik haldus
* Ebaõigusriik
* Kodanikuühiskond
* Riik
* Sotsiaalriik
* Õigusriik
**Modulaator** on sidetehnikas optiliste ja raadiosignaalide saatjas kasutatav seade, mis mõjutab andmesignaaliga (moduleeriv signaal, s(t)) seda signaali edasi kandva valgus- või raadiolaine ühte või mitut parameetrit. Niisugust kandva laine (kandevsignaali, kandja, sC(t)) moduleeriva signaali hetkväärtusega mõjutamist nimetatakse modulatsiooniks.

Harmooniliste (siinuseliste) kandevsignaalide puhul saab vastavalt teostatava modulatsiooni liigile ehk kandva laine moduleeritavale parameetrile modulaatoreid liigitada
järgmiselt:  

- amplituudi modulaatorid amplituudmodulatsiooni (AM) tekitamiseks,   

- sageduse modulaatorid sagedusmodulatsiooni (FM) tekitamiseks,   

- faasi modulaatorid faasimodulatsiooni (PM) tekitamiseks.

Modulaatoreid, kus üheaegselt moduleeritakse sama kandevsignaali omavahel kvadratuurseid komponente, nimetatakse kvadratuurmodulaatoriteks. Need leiavad laialdast kasutamiste kvadratuurse amplituudmodulatsiooni (QAM) tekitamiseks.

Mittesiinuseliste kandevsignaalide puhul kasutatakse samalaadseid modulatsiooni liike, kuid kandevsignaali moduleeritavate parameetrite erinevuse tõttu kasutatakse nende jaoks teisi nimetusi. Näiteks on laialt levinud impulssignaali puhul kasutusel impulsi kestuse modulaatorid, kuid võib olla kasutatud ka impulsi laiusmodulaatorit (PWM).

Kõik modulatsiooni liigid ei pruugi olla võimalikud kõikide kandevsignaalide puhul (näiteks müra tüüpi lairibakandja puhul).

Modulaator võib olla realiseeritud ka seadmes kasutatavate füüsikaliste protsesside kasutamise teel. Näiteks realiseerub analoogmagnetofonides impulsi laiusmodulatsioon salvestatavale helile vastava voolusignaali (andmesignaali) ja temale lisatud (liidetud) suurema eelmagneetimisvoolu (kandva signaali) toimel. See toimub salvestuspea tööpilu ees liikuva magnetkandja töökihi magnetmaterjali magneetumuse hüstereesikõvera (silmuse) kaudu.

Kirjandus
---------

* Modulatsioon – Eesti entsüklopeedia, 6. kd, lk 368

Välislingid
-----------

* Optilised edastussüsteemid
**Modibo Sidibé** (sündinud 4. novembril 1952) on Mali poliitik.

28. septembrist 2007 kuni 3. aprillini 2011 oli ta Mali peaminister.

Pärast diktaator Moussa Traoré kukutamist 1991. aasta märtsis sai Modibo Sidibé üleminekuvalitsuse kaitseministri tehniliseks nõustajaks. Seejärel oli ta kaitseminister ja sisemise turvalisuse minister. Pärast Alpha Oumar Konaré valimist presidendiks sai Sidibést tervishoiuminister kuni 1992. aasta juuni lõpuni. Septembrist 1997 juunini 2002 oli ta Mali välisminister. Pärast Amadou Toumani Touré saamist presidendiks sai Sidibé presidendi peasekretäriks ja oli selles ametis kuni peaministriks saamiseni.

Modibo Sidibé oli ühtlasi ka Mali politsei kindral-inspektor.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**Ousmane Issoufi Maïga** | **Mali peaminister**28. september 2007 – 3. aprill 2011 | Järgnev**Mariam Kaïdama Sidibé Cissé** |


Mali peaministrid

Jean-Marie Koné |
Modibo Keïta |
Yoro Diakité |
Mamadou Dembelé |
Soumana Sacko |
Younoussi Touré |
Abdoulaye Sékou Sow |
Ibrahim Boubacar Keïta |
Mandé Sidibé |
Modibo Keïta |
Ahmed Mohamed ag Hamani |
Ousmane Issoufi Maïga |
Modibo Sidibé |
Mariam Kaïdama Sidibé Cissé |
Cheick Modibo Diarra (kohusetäitja) |
Diango Cissoko (kohusetäitja) |
Oumar Tatam Ly |
Moussa Mara |
Modibo Keïta |
Abdoulaye Idrissa Maïga |
Boubou Cissé |
Moctar Ouane (kohusetäitja) |
Choguel Kokalla Maïga |
Abdoulaye Maïga (kohusetäitja)
**Aldan** (jakuudi ja vene keeles *Алдан*) on jõgi Aasias Venemaa idaosas.

Geograafia
----------

Pikkusega 2273 km ja valgla pindalaga 729 000 km² on Aldani jõgi Leena jõe suurim lisajõgi, kannab sellesse 30% tema äravoolu. Algab Stanovoi mäestiku põhjanõlvast. Seejärel voolab pikalt kirdesse ja itta. Lõpuks pöördub põhja ja läände ning suubub paremalt Leenasse.

Aldani jõgikond paikneb igikeltsa ja aluskorra kristalsete kivimite levialal. Aldani mägismaa ulatuses voolab kivide ja kärestikutega jõesängis, Utšuri ja Maja jõe suudmete vahel voolab laies jõeorus ning edasi mägedevahelisel tasandikul. Lammis on hästi palju järve. Alamjooksul moodustab Aldani jõgi mitu haru.

Hüdroloogia
-----------

Toitub vihma- ja sulatud lumeveest. Aasta keskmine äravool on suudmealas 5060 m³/s. Suurvesi kestab maist juulini, sel ajal tõuseb veetase 7–10 meetrit võrra, äravool jõuab 30–48 000 m³/s. Samuti esineb suurvesi augustis ja septembris. Talvine äravool on väike (aastasest 4%), veebruarist aprillini ei ületa ta 230–300 m³/s. Jõgi on kaetud jääga umbes seitse kuud oktoobri lõpust maini. Vees on kaltsiumi- ja hüdrokarbonaatioonid, nende suurim sisaldus on kuni 0,3 g/l (talvise madalavee ajal).

Lisajõed
--------

Suuremad lisajõed on parempoolsed Timpton, Utšur, Maja, Allaah-Üün, Tompo, Baraiõ, Tumara; vasakpoolsed Amga, Notora ja Tatta. Kokku on jõel 275 lisajõgi pikkusega üle 10 km. Aldani jõgikonnas on üle 114 tuhat voolaveekokku ja üle 51 tuhat järve.

Inimtegevus
-----------

Kogu Aldani jõe pikkusest on umbes 1600 km laevatatav. See on oluline veetee mäetööstusettevõtede toodangu väljaveo jaoks ning toidu- ja tööstuskaupade sisseveoks Leena jõest. Peamised sadamad: Tommot, Ust-Maja, Handõga. Jõgikonnas paiknevad suured kulda, kivisöe ja kiltkivi leiukohad.

Aldani jõgikonnas on plaanis hüdroelektrijaamade kaskaadi (Lõuna-Jakuudi hüdroenergiakompleksi) ehitamine. Aldani jõel otse on võimalik Verhnealdanski HEJ ehitamine.

Loodus
------

Aldani jõgi on kalarikas (siberi tuur, sterlet).
Foto 20. sajandi algusest
**Alcamo Santa Maria Assunta basiilika** (*Basilica di Santa Maria Assunta* ('Taevasse Läinud Püha Maarja basiilika'), *Chiesa Madre*, *Chiesa Matrice* ('Jumalaema kirik')) on kirik Sitsiilias Alcamo kesklinnas *piazza Ciullo* kõrval, Alcamo peakirik.

Samal kohal oli 14. sajandil rajatud kultushoone, millest on säilinud väike kellatorni portaal (1499), mis omistatakse Bartolomeo Berrettarole, ning gooti stiilis La Santa Spina kabel (1430). Praegune hoone on saadud endise hoone ümberehitamisel 17. sajandist 1669 Angelo Italia ja Giuseppe Diamante juhendamisel. Klassitsistlik fassaad pärineb 1786. aastast.

Kirik on kolmelööviline, Guglielmo Borremansi freskodega apsiidis ja kuplil. Külgkabelites on Antonello Gagini tööd, sealhulgas marmorist triptühhon (Madonna pühade Filippuse ja Jaakobuse vahel; 1519).

Aastal 2010 avati kiriku juures vaimuliku kunsti muuseum, kus eksponeeritkse töid Alcamo kirikutest. Nende seas on 14. sajandist pärit maalingutega rist.

Välislingid
-----------

* Sissekanne valla kodulehel
Vaade Alcamole. Taamal Türreeni meri.
Monte Bonifato looduskaitseala vaade
**Alcamo vald** (itaalia keeles *comune di Alcamo*, sitsiilia keeles *Àrcamu*, Palermo murdes [Aiccamu]) on vald Itaalias Sitsiilia maakonnas umbes 50 km Trapanist idas ja 66 km Palermost loodes.

Vald piirneb põhjas Türreeni merega, idas Palermo provintsi Balestrate valla ja Partinico vallaga, lõunas Palermo provintsi Camporeale vallaga ning läänes Trapani provintsi Calatafimi Segesta valla ja Castellammare del Golfo vallaga.

Valla pindala on 130,79 km², elanike arv 45 314 (31.12.2011), rahvastiku tihedus 346,46 in/km². 

Valla keskus on Alcamo.

Loodus
------

Vald piirneb põhjas Türreeni mere Castellammare lahega selle ranniku keskosas.

Vald asetseb Monte Bonifato jalamil. See on lubjakivimägi. Seal on travertiini leiukoht. Keskmine kõrgus merepinnast on 258 m. Mere ja mäe vahel on laineline künklik maastik.

Alcamo Marinas on liivaluited ja mererand.

Alates 500 meetrist üle merepinna asetseb Monte Bonifato looduskaitseala. 

Mäelt avaneb looduskaunis vaade. 

Kliima on mõõdukas. Itaalia valdade klimaatilise klassifikatsiooni järgi kuulub vald tsooni B (3512 GR/C).

Itaalia seismilise klassifikatsiooni järgi kuulub vald tsooni 2 (keskkõrge seismilisus; määrus PCM 3274, 20.3.2003).

Rahvastik
---------

Elanike arv 45 314 (seisuga 31. detsember 2011), rahvastiku tihedus 346,46 in/km².

Valdav osa rahvastikust elab Alcamos. Sellest 6 km põhja pool mere ääres on Alcamo Marina.

Haldus
------

Valla keskus on Alcamo. 

Vallal ei ole õigust end ametlikult linnaks nimetada. 

Vallavanem on alates 24. maist 2002 vasaktsentrist Sebastiano Bonventre.

Majandus
--------

Peamised elatusallikad on põllumajandus, viinamarjakasvatus (küngastel on viinamäed) ja travertiini kaevandamine.

Ajalugu
-------

Monte Bonifato mäe nõlval on esiaegse kalmistu jäänused.

Monte Bonifato mäe nõlval on ka antiikaegse asula jäänused. Pärimuse järgi oli praeguse Alcamo kohal roomlaste asula Longaricum.

Valla ala oli Bütsantsi ning seejärel araablaste võimu all. 9. või 10. sajandil rajati Calatubo linnus. 
Alcamo rajasid araablased arvatavasti 10. sajandil. 12. sajandist alates on teada Bonifato küla Monte Bonifatol. 

Pärast araablasi oli valla ala normannide ja Švaabimaa hertsogkonna võimu all. Lääniisandad vaheldusid. Ventimigliadelt pärineb Ventimigliade linnus, mille varemed on Monte Bonifato mäel. Modica krahvidelt pärineb Modica krahvide linnus Alcamos.

Aastal 1631 andis asekuningas Francesco La Cueva Alcamole linnaõigused.

Vaatamisväärsused
-----------------

Valla keskuses Alcamos on hulk vaatamisväärsusi.

Alcamost Palermo pool kiirtee ääres asetseb kõrgkeskaegne kindlus Calatubo linnus.

Monte Bonifato mäel on Ventimigliade linnuse varemed ja Bosco di Alcamo looduskaitseala.

Viited
------

1. ↑  Popolazione Residente al 1° Gennaio 2018, vaadatud 16.03.2019.
Louise, 1875
**Printsess Louise, Argylli hertsoginna** (*Louise Caroline Alberta*) (18. märts 1848 – 3. detsember 1939) oli Briti kuningapere liige ning kuninganna Victoria ja prints Alberti kuues laps (neljas tütar).

Päritolu ja haridus
-------------------

Printsess Louise sündis Buckinghami palees ning tema tiitliks sai "Tema Kuninglik Kõrgus". Louise ristiti 13. mail 1848 Buckinghami palee erakabelis ning ta ristivanemad olid Mecklenburg-Schwerini hertsog Gustav, Saxe-Meiningeni hertsoginna ja Mecklenburg-Strelitzi suurhertsoginna Augusta.

Louise'i õpetas Windsori lossis guvernant. 20-aastaselt lõpetas ta Kensington National Art Training Schooli.

Abielu ja lapsed
----------------

Printsess Louise abiellus 21. märtsil 1871 Lorne'i markiiga (Argylli krahvi poeg), kes oli toona ka Suurbritannia parlamendi liige. Laulatus toimus Windsori lossi Saint George'i kabelis. 

Abielu oli lastetu, kuna Louise oli teismelisena põetud meningiidi tagajärjel viljatu.[*viide?*] Samas levisid kuuldused, et markii on homoseksuaalne.[*viide?*]

Elu Kanadas
-----------

1878. aastal pakuti Louise abikaasale Kanada peakuberneri ametikohta ning paar kolis Kanadasse. Louise oli Kanadas väga populaarne, reisides kogu riigis ja ka USA-s.

Argylli hertsoginna
-------------------

24. aprillil 1900 seoses kaheksanda Argylli krahvi surmaga sai markiist uus Argylli krahv ning Louise'ist Argylli krahvinna.

1914. aastal suri markii kopsupõletikku ning lesestunud Louise külastas kogu esimese maailmasõja vältel Kanada armee väeosi.

Elu lõpuaastad
--------------

Louise suri 3. detsembril 1939 Kensingtoni palees Londonis 91-aastaselt. Tema soovil ta surnukeha tuhastati ning tuhk maeti Frogmore'i kuninglikku surnuaeda.
Louise Michel
**Louise Michel** (29. mai 1830 – 10. jaanuar 1905) oli prantsuse anarhist, kooliõpetaja ja meditsiinitöötaja. Teda tuntakse ka pseudonüümi all **Clémence** ja hüüdnimega **Montmartre'i Punane Neitsi** ja **Pariisi kommuuni Punane Neitsi** (*la louve rouge*).

Elukäik
-------

Louise sündis teenijanna Marianne Micheli ja lossiomaniku Etienne Charles Demahis' perekonnas. Louise kasvatasid üles isa vanemad ning ta sai erahariduse. Pärast vanaisa surma 1850. aastal omandas ta õpetajakutse, kuid tema vaenulikkus Napoleon III vastu, ei lasknud tal töötada riiklikus koolis. Temast sai Napoleoni vägivaldne vaenlane ning ta tahtis valitsejat ka tappa. 

1866. aastal sai ta töökoha Pariisis Montmartre'i kvartalis ning töö kõrvalt tegeles agaralt heategevusega ja ühines revolutsionääridega. 

Ta oli Pariisi kommuuni, mis lühiajaliselt (18. märts 1871 – 28. mai 1871) valitses Pariisi, üks eestvedajaid.

1871. aastal mõisteti tema üle kohut, kus ta kaitses Pariisi kommuuni tegevust. Kohtuotsusega määrati ta 20 kuuks vanglasse ning pärast seda deporteeriti Prantsusmaalt Uus Kaledooniasse. 

Uus Kaledoonias õpetas ta kohalikele prantsuse keelt. 1880. aastal naasis Pariisi, kuid mõni aeg hiljem sattus jälle vangi. Hiljem emigreerus Londonisse, külastades aeg-ajalt ka Prantsusmaad.

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Louise Michel** |
Louise Charlotte
**Louise Charlotte** (30. oktoober 1789 Kopenhaagen – 28. märts 1864 Kopenhaagen) oli Taani printsess.

Louise Charlotte'i isa oli Taani ja Norra prints Frederik ning ema Mecklenburg-Schwerini printsess Sophie Frederikke.

Louise Charlotte oli praktiline ja majanduslikult mõtlev naine, kes rangelt jälgis õukonna majanduskulusid. Ta tundis pisut huvi kunsti ja luule vastu.

19. sajandi keskel tekkis Taani päriluskriis. Kuningal Frederik VII-l polnud lapsi ega seaduslikke vendi-õdesid. (Väljaspool abielu sündinud õdesid-vendi oli tal kümmekond, aga need ei tulnud arvesse.) Kuninga üks onu ja kaks tädi olid juba lastetuna surnud. Troonipärija oli teine onu Ferdinand, kes oli samuti lastetu ja üsna eakas. Nende järel olidki troonipärimisjärjekorras Louise Charlotte ja tema lapsed. Kuid Louise Charlotte'i ainus poeg pidi pärima Hessen-Kasseli.

1851 loobusid Louise Charlotte ja tema poeg Friedrich Taani trooni pärimise õigusest. See õigus ei läinud aga Louise Charlotte'i teisele tütrele Mariele, vaid kolmandale tütrele Louise'ile.

1863 surigi algul Ferdinand ja samal aastal mõni kuu hiljem Frederik. Trooni päris Louise, kes sellest aga kohe loobus oma abikaasa Christian IX kasuks. Järgmisel aastal suri Louise Charlotte seal, kus oli sündinudki: Kopenhaagenis Christiansborgi lossis.

Abielu ja lapsed
----------------

10. novembril 1810 abiellus Louise Charlotte Amalienborgi lossis Hessen-Kasseli maakrahvi Wilhelmiga. Abielust sündisid

* Karoline Friederike Marie (15. august 1811 – 10. mai 1829)
* Marie Louise Charlotte (9. mai 1814 – 28. juuli 1895)
* Louise (7. september 1817 – 29. september 1898)
* Friedrich Wilhelm Georg Adolf, Hessen-Kasseli maakrahv (26. november 1820 – 14. oktoober 1864)
* Auguste Sophie Friederike (30. oktoober 1823 – 17. juuli 1899)
* Sophie Wilhelmine (18. jaanuar – 20. detsember 1827)

Viited
------

1. 1 2  Louise Charlotte'i sugupuu (inglise keeles)
2. ↑  Wilhelmi sugupuu (inglise keeles)
Peeter Padrik 2021. aastal Arvamusfestivalil
**Peeter Padrik** (sündinud 2. veebruaril 1966 Tartus) on eesti arstiteadlane ja onkoloog.

Elulugu
-------

Peeter Padrik on sündinud Tartus arsti (Vello Padrik) ja õpetaja pojana.

Ta on lõpetanud 1984. aastal Hugo Treffneri Gümnaasiumi, 1990 Tartu Ülikooli arstiteaduskonna, meditsiinidoktor (2007, TÜ), väitekiri "Renal cell carcinoma: changes in natural history and treatment of metastatic disease". 

Peeter Padrik oli aastatel 1991–1993 EKMI nooremteadur ja Eesti Onkoloogiakeskuse onkoloog, 1993–1996 Tartu Ülikooli Kliinikumi onkoloogiahaigla onkoloog, 1997–99 peaarst, aastatel 2000-2018 TÜK hematoloogia-onkoloogiakliiniku direktor ja onkoloog. 
Aastast 2015 on dr. Padrik Tartu Ülikooli Kliinikumi vähikeskuse direktor ja aastast 2017 hematoloogia-onkoloogia kliiniku juhataja.

Aastast 2016 on dr. Padrik Tartu Ülikooli kliinilise meditsiini instituudi onkoloogia dotsent.

Peeter Padrik on uudseid geeniteste loova ja rakendava ettevõtte Antegenes rajaja ja juhatuse liige.

Teadustöö
---------

Ta on uurinud neeru-, rinna- ja jämesoolevähi ravi. Temalt on ilmunud rohkem kui 20 teaduspublikatsiooni.

Liikmesus
---------

Peeter Padrik on Eesti Onkoteraapia Ühingu juhatuse liige, European Society for Medical Oncology liige; American Society for Clinical Oncology liige.

Ka kuulub ta Vähiravifondi "Kingitud Elu" nõukogusse.

Teoseid
-------

* Prognostic factors of immunotherapy in metastatic renal cell carcinoma. // Med. Oncol. 20 (2003) 4
* Combination therapy with capecitabine and interferon alfa-2A in patients with advanced renal cell carcinoma: a phase II study (kaasautorid K. Leppik, A. Arak). // Urol. Oncol. 22 (2004) 5
* Tümidiini fosforülaasi ekspressiooni analüüsi rakendamine metastaatilise neeruvähiga patsientide kasvajakoes (kaasautorid H. Saar, K. Leppik). // Eesti Arst (2006) 5
* Changes in the natural history of renal cancer: comparison of Estonian data from the periods 1986–1988 and 1996–1998 (kaasautorid U. Kirsimägi, H. Everaus). // Int. Urol. Nephrol. 39 (2007)
* Rinnavähi ravi arengusuunad (kaasautorid E. Eelma, J. Lehtsaar). // Eesti Arst ( 2007) 11

Viited
------

1. 1 2 3  Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide
2. ↑  "Tegevust alustas Hille Tänavsuu Vähiravifond "Kingitud elu"". Originaali arhiivikoopia seisuga 5. märts 2016. Vaadatud 13. septembril 2017.

Kirjandus
---------

* Tartu Ülikooli Kliinikum 200. Trt, 2004, 121, 131
* Tartu Ülikooli arstiteaduskond 1982–2007. Trt, 2007, 225, 226, 228, 231
* Peeter Padrik: kas usaldada arsti või ravitsejat?, 10. märts 2015, veebiversioon (vaadatud 13.03.2015)
* *Eesti teaduse biograafiline leksikon.* 3. köide: *N–Sap* TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013

Välislingid
-----------

* Peeter Padrik Eesti Teadusinfosüsteemis Muuda Vikiandmetes

 *Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.*
**Luule Allika** (sünninimi **Luule Saareke**; 7. mai 1929 Valga – 27. juuni 2004 Tallinn) oli eesti tööstusjuht ja rahvasaadik.

1948. aastal lõpetas ta Tallinna 7. Keskkooli. 1963. aastal lõpetas Tallinna Kergetööstuse Tehnikumi tehnik-tehnoloogina. 1969. aastal lõpetas ta Tallinna Polütehnilise Instituudi rahvamajanduse planeerimise erialal.

1948. aastast töötas ta Tallinna pesumajas õmblejana. Hiljem omandas praakeri ja juurdelõikaja eriala, seejärel töötas vahetusmeistri, konstruktori, vanemmeistri, peakonstruktori ja peainsenerina.

1975. aastast oli ta V. Klementi nimelise Õmblustootmiskoondise direktor, 1987–1990 peadirektor.

Aastatel 1990–1993 oli ta AS Elina direktori asetäitja tootmise alal, 1994–1995 AS Schmidt ja Ko meister, 1996. aastast OÜ Klotax meister.

Aastatel 1980–1990 oli ta Eesti NSV Ülemnõukogu X ja XI koosseisu saadik. Eesti NSV Ülemnõukogu X koosseisus oli ta naiste töö ja olme ning emade- ja lastekaitse komisjoni sekretär, Eesti NSV Ülemnõukogu XI koosseisus sama komisjoni esimehe asetäitja.

NLKP liige 1971. aastast, oli ka EKP revisjonikomisjoni liige. 1986. aastast EKP Keskkomitee liige.

Ta on maetud Rahumäe kalmistule.

Tunnustus
---------

* 1980 Eesti NSV teeneline tööstustöötaja

Viited
------

1. 1 2 3  Valgamaa kodulooline andmebaas ISIK
2. ↑  TTÜ lõpetajad 1918–2006
3. ↑  Eesti NSV Ülemnõukogu X koosseis. Biograafiline lühiteatmik. Tallinn: Eesti Raamat 1981
4. ↑  Eesti NSV Ülemnõukogu XI koosseis. Biograafiline lühiteatmik. Tallinn: Eesti Raamat 1985
5. ↑  Kalmistute register HAUDI

Välislingid
-----------

* Rahvusarhiivi fotode andmebaas. V. Klementi nim Õmblustootmiskoondise direktor Luule Allika (1982)
**Luule Saat** (sündinud 4. märtsil 1932 Haapsalus) on eesti majandusteadlane.

Elulugu
-------

Luule Saat on Joosep Saadi tütar, Maksim Saadi ja Mari Meele õde. 

Lõpetas 1957 Valga 1. Keskkooli, 1961 Tallinna Polütehnilise Instituudi (TPI) majandusteaduskonna, 1962–65 Eesti NSV TA Majanduse Instituudi (MI) aspirant, majanduskandidaat (1967, Eesti Teaduste Akadeemia), väitekiri "Eesti NSV leivatööstuse edasise arendamise ja paigutamise põhisuunad". Oli 1957–58 Eesti NSV statistikavalitsuse ökonomist, 1958–62 MI ökonomist ja nooremteadur, 1965–73 MI noorem- ja vanemteadur, 1973–76 Eesti NSV Plaanikomitee juures asunud Majanduse ja Planeerimise Teadusliku Labori teadussekretär, 1977–79 TPI tootmise ja ökonoomika organiseerimise kateedri vanemõpetaja, 1979–92 dotsent. Koostanud õppevahendeid.

Teadustöö
---------

Uurimisvaldkond: toiduainetööstuse ökonoomika. Üle 40 teadustrükise.

Teoseid
-------

* Eesti NSV leivatööstuse arengu küsimusi. // ENSV Teaduste Akadeemia Toim. Ühiskonnat 3 (1965)
* Premeerimisfondide suurus üksi pole määrav. // Majandusreform saab teoks. Tallinn, 1968.

Viited
------

1. 1 2 3 4  Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide

Kirjandus
---------

* *Eesti teaduse biograafiline leksikon.* 3. köide: *N–Sap* TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013

 *Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.*
**Nīgrande** (vanasti ka **Nīgranda** või **Pīlesmiests**) on küla (*lielciems*) Lätis Salduse piirkonnas, Nīgrande valla halduskeskus. Küla asub Venta jõe kaldal, merepinnast 50 meetri kõrgusel valla kirdeosas. Asula jääb piirkonna keskusest Saldusest 53 ning Riiast 171 kilomeetri kaugusele.

Asula nime kohta on kaks teooriat. See tuleneb piirkonna vanast nimest, mis on tuletatud kas liivi keelest ja tähendaks järsku kallast, või siis kura keelest, kus see tähendaks mäeselga.

Nīgrande on vana küla. See kuulus Johann Pielele, kes hankis asulale aastal 1553 turuõigused, ehk siis asula kujunes sisuliselt aleviks. Toona kandis see nime Pīlesmiests (*Pila*, *Pilesme*). Alevis oli ligi 300 elanikku, põhiliselt käsitöölised. Aastal 1656 sai asula ka linnaõigused. Aastal 1663 rajati sinna esimene kirik. Aja jooksul linn tühjenes ja aastal 1757 allutati see Nīgrande mõisale (*Niegranden*). Aastal 1775 valmis praegune kirikuhoone.

Aastal 1865 sündis külas Läti kirjanik Jēkabs Janševskis.

Nõukogude perioodil sai nüüdseks Nīgrande nime kandev asula kohaliku Straume kolhoosi keskuseks, hiljem oli see koloosi Nīgrande osakonna keskuseks. Nõukogude armee rajas külast loodesse raketiväebaasi.

Külas on põhikool, lasteaed ja raamatukogu.

Aastal 2022 oli külas 366 elanikku.

Nīgrande kirik

Viited
------

1. ↑  Vietvārdu datubāze
2. ↑  Nīgrandes pagasta teritorijas plānojums. Paskaidrojuma raksts
3. ↑  Latvijas pagasti. Enciklopēdija. Rīga : A/S Preses nams. 2001—2002. ISBN 9984-00-412-0.
Nūrī al-Mālikī
**Nūrī Kāmil Muḩammad Ḩasan al-Mālikī** (araabia نوري كامل محمّد حسن المالكي; sündinud 20. juunil 1950) on Iraagi poliitik, kes oli 20. maist 2006 kuni 8. septembrini 2014 Iraagi peaminister.

Nūrī al-Mālikī on šiiit. Ta on Islami Da‘wa Partei esimees.

Nūrī al-Mālikī sündis Iraagi keskosas Bābili kubernerkonnas Abū Gharaqis. Ta õppis Bagdadi Ülikoolis araabia kirjandust. Üliõpilasena 1960. aastate lõpus astus ta Da‘wa Parteisse.

Şaddām Ḩusayni vastase aktivistina oli ta sunnitud 1979. aastal välismaale põgenema. Aastal 1980 mõisteti ta tagaselja surma. Esialgu siirdus ta Süüriasse ning hakkas kasutama pseudonüümi **Jawād al-Mālikī**. Välismaal elades jätkas ta püüdlusi Şaddām Ḩusayni võimult kõrvaldamiseks. Aastatel 1982–1990 elas ta Iraanis, peamiselt Teheranis, seejärel uuesti Damaskuses kuni Şaddām Ḩusayni kukutamiseni 2003. aastal.

Pärast Iraaki tagasi pöördumist osales Nūrī al-Mālikī uue põhiseaduse koostamises ning Ba‘athi liikmete võimult eemaldamises.

Pärast seda, kui detsembris 2005 toimunud parlamendivalimised võitis šiiitide koalitsioon, sai peaministriks tollane Da‘wa Partei esimees Ibrāhīm al-Ja‘farī. Kevadel 2006 oli ta aga eelkõige kurdi ja sunniidi parlamendiliikmete rahulolematuse tõttu sunnitud ametist loobuma ning tema asemele valiti Nūrī al-Mālikī.

Mais 2007 valiti Nūrī al-Mālikī Ibrāhīm al-Ja‘farī asemel ka Da‘wa Partei esimeheks.

14. augustil 2014 astus ta ametist tagasi, kuid jätkas peaministri kohusetäitjana kuni Ḩaidar al-‘Ibādī valitsuse ametisse kinnitamiseni septembris 2014.

8. septembril 2014 kinnitas Iraagi parlament al-Mālikī üheks kolmest Iraagi asepresidendist.

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Nūrī al-Mālikī** |

* BBC profile: Nouri Maliki
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib skulptuurist Tartus, teiste pronkssigade kohta vaata artiklit Pronkssiga (täpsustus).* |

---

Mati Karmini skulptuur "Pronkssiga" Tartu turuhoone ees (juuli 2011)
**"Pronkssiga"** on Tartust pärit kujuri Mati Karmini skulptuur Tartu turuhoone ees.

Skulptuuri tellis AS Tartu Turg Tartu turu 70. aastapäeva puhul. Skulptuur paigaldati turuhoone ette 15. jaanuaril 2008 ja avati pidulikult 17. jaanuaril 2008. Skulptuuri maksumuseks kujunes 800 000 krooni.

"Pronkssea" turupoolsel küljel on kujutatud sea tükeldamise skeem, aluse vastasküljel on aga Indrek Hirve luuletus. Skulptuuri jalamil on eestvaates kiri "17. jaanuar – tõnisepäev", taga "Sea austamise püha".

Vaata ka
--------

* Tartu turuhoone

Pildid
------

* Tekst skulptuuri aluselTekst skulptuuri alusel
* Indrek Hirve luuletus skulptuuri aluselIndrek Hirve luuletus skulptuuri alusel

Viited
------

1. ↑  "Tartu turuhoone ette ilmus pronksist siga". *Internetiportaal "Delfi"*. 15.01.2008. Vaadatud 16.01.2007.
2. ↑  Raimu Hanson (09.01.2008). "Siga liidab luule ja kunsti". *Tartu Postimees*. Vaadatud 16.01.2008.[*alaline kõdulink*]
Sebastian Aho 2019. aastal Bridgeport Sound Tigersi mängijana
**Sebastian Johannes Aho** (sündinud 17. veebruaril 1996 Umeås) on Rootsi jäähokimängija, kes mängib kaitsjana NHL-i klubis New York Islanders.

Ta alustas jäähoki mängimist kodulinnaklubis IF Björklöven. Rootsi kõrgliigas debüteeris ta hooajal 2012/13 Skellefteå AIK meeskonnas. 2014. aastal tuli ta Skellefteåga Rootsi meistriks. Ka kahel järgmisel aastal jõudis ta Skellefteåga Rootsi meistrivõistlustel finaali.

2017. aastal valis New York Islanders ta NHL-i *draft* '​is 139. valikuna. Islandersiga sõlmis ta lepingu 2017. aasta juulis. Hooaja 2017/18 alguses asus ta mängima American Hockey League'is (AHL) Islandersi tütarklubis Bridgeport Sound Tigers. NHL-is debüteeris ta Islandersi meeskonnas 31. detsembril 2017 mängus Colorado Avalanche'i vastu. Esimese värava lõi ta liigas 7. jaanuaril 2018 mängus New Jersey Devilsi vastu. Järgmisel kahel hooajal mängis ta ainult AHL-is. Aastael 2018, 2019 ja 2020 valiti Aho AHL-i tähtede mängule. Islandersi meeskonda naasis ta hooajal 2020/21.

Ta on isa kaudu Soome päritolu.

Viited
------

1. 1 2   (vaadatud 23.4.2023)
2. ↑  Lahtinen, Miikka (4. juuli 2017). "Todella harvinaista! NHL:ssä nähtäneen ensi kaudella peräti kaksi Sebastian Ahoa". *Leijonat* (soome). Vaadatud 10. veebruaril 2019.

Välislingid
-----------

* Sebastian Aho NHL.com lehel
* Sebastian Aho hockeydb.com lehel

| * v
* r
New York Islanders |
| --- |
| 
**Väravavahid**: Ilja Sorokin **·** Semjon Varlamov |
| 
**Kaitsjad**: Sebastian Aho **·** Noah Dobson **·** Scott Mayfield **·** Adam Pelech **·** Ryan Pulock **·** Aleksandr Romanov **·** Robin Salo **·** Parker Wotherspoon |
| 
**Ründajad**: Josh Bailey **·** Mathew Barzal **·** Casey Cizikas **·** Cal Clutterbuck **·** Pierre Engvall **·** Hudson Fasching **·** Simon Holmström **·** Bo Horvat **·** Ross Johnston **·** Otto Koivula **·** Anders Lee **·** Matt Martin **·** Brock Nelson **·** Jean-Gabriel Pageau **·** Kyle Palmieri **·** Zach Parise **·** Oliver Wahlstrom |
Sebastián Coates (2015)
**Sebastián Coates Nion** (sündinud 7. oktoobril 1990 Montevideos) on Uruguay jalgpallur, kes mängib keskkaitsjana Portugali kõrgliiga klubis Lissaboni Sporting ja Uruguay jalgpallikoondises.

Ta alustas klubikarjääri kodumaal Nacionalis, mille põhimeeskonnas tegi ta debüüdi 2009. aastal. 2011. aastal liitus ta Inglismaa kõrgliiga klubiga Liverpool. Liverpoolis mängis ta kaks hooaega ja lõi liigas ka ühe värava, kuid sai väga vähe mänguaega. Hooajal 2013–14 mängis ta laenulepingu alusel taas Nacionalis. Järgmisel hooajal naasis Coates Inglismaale, liitudes Sunderlandiga.

2016. aasta jaanuaris suundus ta hooaja lõpuks laenule Lissaboni Sportingusse. Järgmisel hooajal sõlmis ta klubiga püsiva lepingu.

Uruguay jalgpallikoondises tegi Coates debüüdi 2011. aasta Copa América alagrupimängus Tšiili vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 10. novembril 2016 MM-i valikmängus Colombia vastu. Pärast 2011. aasta Copa Américat on ta Uruguay koondisse kuulunud 2013. aasta FIFA konföderatsioonide karikaturniiril, 2014. aasta maailmameistrivõistlustel, 2015. aasta Copa Américal ja 2018. aasta maailmameistrivõistlustel. Ta kuulus 2012. aasta suveolümpiamängude jalgpalliturniiril Uruguay olümpiameeskonda.

Saavutused
----------

Nacional
* Uruguay Primera División: 2009, 2011

Sporting CP
* Taça de Portugal: 2018–19
* Taça da Liga: 2017–18, 2018–19

Välislingid
-----------

 Sebastián Coates – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis

| * v
* r
Uruguay koondis  –  2014. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlused |
| --- |
| 

* 1 Muslera
* 2 Lugano (c)
* 3 Godín
* 4 Fucile
* 5 Gargano
* 6 Á. Pereira
* 7 Rodríguez
* 8 Hernández
* 9 Suárez
* 10 Forlán
* 11 Stuani
* 12 Muñoz
* 13 Giménez
* 14 Lodeiro
* 15 Pérez
* 16 M. Pereira
* 17 Arévalo
* 18 Ramírez
* 19 Coates
* 20 González
* 21 Cavani
* 22 Cáceres
* 23 Silva
* Treener: Tabárez

 | Uruguay |

| * v
* r
Uruguay koondis  –  2018. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlused |
| --- |
| 

* 1 Muslera
* 2 Giménez
* 3 Godín (c)
* 4 Varela
* 5 Sánchez
* 6 Bentancur
* 7 Rodríguez
* 8 Nández
* 9 Suárez
* 10 De Arrascaeta
* 11 Stuani
* 12 Campaña
* 13 G. Silva
* 14 Torreira
* 15 Vecino
* 16 Pereira
* 17 Laxalt
* 18 Gómez
* 19 Coates
* 20 Urretaviscaya
* 21 Cavani
* 22 Cáceres
* 23 M. Silva
* Treener: Tabárez

 | Uruguay |
**Ülo Keedus** (17. mai 1929 Tartu – 4. september 1991 Tallinn) oli eesti purilendur, lendur, langevarjuinstruktor ja harrastusfilmioperaator.

Haridus
-------

Ta lõpetas 1948. aastal Tallinna Elektromehaanika Tehnikumi ja 1951. aastal Sassovo tsiviillennukooli.

Lennundus
---------

Ülo Keedus hakkas langevarjuhüppeid tegema 1946. aastal. Järgmisel aastal astus esimestele sõjajärgsetele mootorlendurite kursustele, mille lõpetas 1948. aastal.

Ta tuli aastatel 1957 ja 1960 purilennus Eesti meistriks. Kokku sooritas ta 921 langevarjuhüpet ja lendas üle 4000 tunni.

Ta töötas 1949–1975 OSOAVIAHIMi Tallinna Aviotehnilise Klubi, hiljem ALMAVÜ Tallinna Aeroklubi lendurina ja langevarjuinstruktorina.

Ülo Keedus oli üks purilennuki HLK-1 (esmalend 1958. aastal) kolmest konstruktorist koos Endel Helme ja Illar Lingiga.

Keedus on õpikute "Purilend" (Eesti Riiklik Kirjastus, 1962) ja "Kukkumisest maandumiseni" (Valgus, 1981) autor. Aastail 1988–1991 ilmus ajakirjas Tehnika ja Tootmine tema kirjutatud 34-osaline käsiraamat filmiamatööridele "Kodukino ABC".

1975. aastast kuni surmani töötas Keedus Tallinna Puhkeparkide Direktsiooni filmiamatööride klubis metoodikuna.

Isiklikku
---------

Tema poeg Sulev Keedus on eesti filmirežissöör.

Filmid
------

* 1984 "Tõru" – režissöör, operaator, monteerija
* 1984 "Kell kolm kivi kõrval" – režissöör, operaator
* 1984 "Kaukasuse vallutamine" – režissöör, operaator
* 1984 "Bibliopolis X" – operaator
* 1985 "Valikuvabadus" – operaator, monteerija
* 1986 "Langevarjurid Kohtla-Järvel" – operaator
* 1987 "Trööst" – operaator
* 1987 "Tallinna Linnamuuseum 1937–1987" – operaator
* 1987 "Jüri Arrak – 50" – operaator
* 1989 "Herman Evert" – operaator
* 1990 "Siim Annuse tuled"

Viited
------

1. ↑
2. ↑
3. ↑  Teedel Õhuavarustesse, Ants Künnapuu, Tallinn, "Valgus" 1979, lk. 126
4. ↑  "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 5. märts 2016. Vaadatud 13. mail 2013.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)

Välislingid
-----------

* ESBL biograafia, Ülo Keedus
**Ülo Maiväli** (sündinud 26.oktoobril 1972) on eesti bioloog.

Ta õppis Tartu Ülikoolis, kaitstes magistritöö aastal 1997 ja doktoriväitekirja ("Uurimus bakteri ribosoomi struktuuri-funktsiooni seostest") aastal 2004. Aastail 2005–2006 töötas ta järeldoktorantuuris Dundee Ülikoolis Šotimaal. Ta töötab uurijana Tartu Ülikoolis molekulaarbioloogia alal ning tegutseb ka õppejõuna.

Ülo Maiväli teadustöö on suures osas olnud seotud ribosoomide uurimisega.

Ta on avaldanud raamatu bioloogilise teadustöö metodoloogiast (2015). See on põhjalik ülevaade bioloogilises uurimistöös ette tulevaist komistuskividest ja tahtmatuist eksimustest, teaduslikust tõest, teadlase ideaalidest ning tänapäevasest teadusfilosoofiast ja metodoloogiast. 

Ta on tõlkinud eesti keelde Ernst Mayri suurteose "Bioloogilise mõtte areng" (2017).

Teoseid
-------

* Maiväli, Ülo 1997. *Escherichia coli 23S ribosomaalse RNA mutatsioonide mõju valgusünteesile*. Tartu: Tartu Ülikool.
* Maiväli, Ülo 2004. *Studies on the structure-function relationship of the bacterial ribosome*. Tartu: Tartu University Press.
* Maiväli, Ülo 2015. *Interpreting Biomedical Science: Experiment, Evidence, and Belief*. Amsterdam: Academic Press.

Tunnustus
---------

* 2018 Eesti riigi teaduspreemia
* 2018 Eesti Eluteaduse Hoidja

Viited
------

1. ↑  "Ülo Maiväli uurimisrühma tööst Tartu Ülikooli tehnoloogiainstituudi lehel". Originaali arhiivikoopia seisuga 18. aprill 2018. Vaadatud 18. aprillil 2018.
2. ↑  Aire Koik (8. veebruar 2018). "Teaduse elutööpreemia saavad Mall Hiiemäe ja Agu Laisk". *Haridus- ja Teadusministeerium*. Originaali arhiivikoopia seisuga 18. veebruar 2018.

Välislingid
-----------

* Ülo Maiväli Eesti Teadusinfosüsteemis Muuda Vikiandmetes
**Ülo Kaadu** (11. oktoober 1957 Tallinn – 3. august 2013 Kotka) oli eesti viiuldaja.

Ta lõpetas aastal 1976 Tallinna Muusikakeskkooli (Ivi Tiviku õpilasena), 1981 viiuldajana Tallinna Riikliku Konservatooriumi (Vladimir Alumäe ja Endel Lippuse juhendamisel) ning 1983 assistentuuri Moskva Riiklikus Konservatooriumis (Jevgenia Tšugajeva juhendamisel).

Ta oli kahe vabariikliku viiuldajate konkursi (1975 ja 1981) laureaat ning üleliidulise viiuldajate konkursi (1985) diplomand.

Ta oli 1980. aastatel ERSO kontsertmeister, esinedes nii siis kui ka hiljem ERSO ees solistina. Aastast 1989 töötas ta Kotka Linnaorkestri kontsertmeistrina. Lisaks osales ta aastal 1999 loodud uue orkestri *Kymi Sinfonietta* tegevuses, eriti keelpillirühma kõla kujundamises. Alates 1989. aastast elas ta koos abikaasa ja lastega Kotkas.

Eestis esines ta solistina mitme orkestri ees ja kammermuusikuna festivalidel. Kammermuusikuna on tema esinemisi ka salvestatud.

Ta suri pärast rasket haigust.

Viited
------

1. 1 2  "Ülo Kaadu" Muistot. Helsingin Sanomat (vaadatud 26. septembril 2015)
2. 1 2 3 4 5  "In memoriam ÜLO KAADU" ERSO, 19. august 2013

Välislingid
-----------

* Foto
Schwimmwagen 
**Schwimmwagen** on VW Tüüp 128 ja 166 amfiibsõiduauto, mida kasutati põhiliselt sidepidamiseks, luureks ja juhtkonna transpordiks. 

* Volkswagen Tüüp 128 Schwimmwagen
* Volkswagen Tüüp 166 Schwimmwagen

  

Kui VW 82 Kübelwagen pärast edukaid katsetusi Poola sõjakäigul seeriatootmisse lasti, töötas Ferdinand Porsche välja ka masina amfiibversiooni Schwimmwagen. Masina kere oli muudetud voolujoonelisemaks ja veepidavuse saavutamiseks tugevalt tihendatud. Vees liikus auto edasi tagant allalastava sõukruvi abil. Summuti oli toodud üles tagaosa peale. Masinal oli ka nelikvedu. Kuigi auto oli juba 1940. aastal tootmisvalmis, algas tootmine Volkswageni tehase ülekoormuse tõttu alles 1942. aastal. Scwimmwageni võimsam 1131 cm3 mootor võeti hiljem lasutusele ka põhiversioonil – Kübelwagenil. Kokku toodeti Swimmwageneid ligikaudu 14 000 tükki. Sageli kinnitati auto allalastava esiklaasi kõrval paremal asuvale statiivile ka kuulipilduja MG 34. Oma kerge kaalu ja nelikveoga oli autoga võimalik ületada ka veekogusid, mille kaldad olid pehmed. Iseäraliku välimuse ja olemuse tõttu kutsuti Schwimmwagenit üksustes ka vanniks (*die Wanne*).

Vaata ka
--------

* Ford GPA Seep, *Seagoing Jeep*
* DUKW, General Motors Corporation

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Volkswagen Schwimmwagen** |