recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Spin FM** oli Eesti piirkondlik raadiojaam, mis tegutses alates 2008. aasta veebruarist.

Spin FM-i stuudio asus Tallinnas aadressil Veerenni 58. Raadio oli ka kuulatav internetis

Spin FM oli reklaamiraadio, mis mängis värsket popmuusikat edetabelite tipust. Sõnaline osa programmis peaaegu puudus.

Ajalugu
-------

Spin FM alustas programmi edastamist 2008. aasta veebruaris. Jaam kuulus Trio LSL raadiote võrku koos jaamadega Kuku, Elmar, Uuno, 100FM ja Dinamit FM. Ehkki Spin FM oli 2008. aastal uus kanal, oli Trio LSL jaama edastussagedustel eri programme edastanud juba aastast 1998.

Jaam oli osa rahvusvahelisest kontseptsioonist. Spin FM-i operaator Trio LSL oli osaline üle-Euroopalises projektis: Spini-nimelised raadiod olid olemas juba Iirimaal ja Tšehhi vabariigis, plaanis olid samanimelised jaamad käivitada ka Soomes, Lätis ja Ukrainas.

Aastal 2014 asendati Spin FM kolmel FM sagedustel Hit FM-iga.

Osa Spin FM-i kontseptsioonist seisnes elektroonilisele MP3-muusikavormingule ja seda mängivatele pleieritele vastandumises:

> 
> "Loomulikult on olemas ka ju mp3-mängijad, aga olgem ausad, see piraatluse asi on ikka üsna piinlik. Puudu on midagi, mis pakuks just sellist muusikat, mida on vaja, ja seda ilma erilise "väikse varga" süümepiinata. ...
> 
> 
> Spin FM on raadio, mille ideaalkuulaja on Tallinna Ülikooli teisel kursusel õppiv sotsiaalteaduste tudeng Kerttu. ... Kerttul on ka poiss-sõber. Tema nimi on Madis. Madis on jorss. Tema läheb väljavahetamisele, nagu ka mp3-mängija, mis sai vahetatud Spin FM-i vastu."
> 
> 
> 

– 

31. detsember 2016 ööl vastu 1. jaanuarit 2017, muutus striim "My Hits" nimeliseks – see on raadiojaam, mis asendas "Raadio Uuno"-t FM sagedustel juba varem. Spin FM koduleht on praeguseks suunatud myhits.postimees.ee-le.
Koos aastavahetusega lõpetati ka sinnani internetiraadiona eksisteerinud "Spin FM" olemasolu ja  sulgus täielikult.

Tegevusperioodil kasutatud sagedused
------------------------------------

* Tallinnas ja Põhja-Eestis 88,3 MHz
* Tartus ja Lõuna-Eestis 103,0 MHz
* Pärnus ja Pärnumaal 96,4 MHz
* 
*

Kuulajaskond
------------

Spin FM sihtrühm olid 15–25 aastased (teisal ka: 15–30 aastased) linnas elavad noored, kes on huvitatud parasjagu edetabelite esiotsas olevast popmuusikast. Spin FM rahvusvahelise kontseptsiooni kohaselt oli iga Spin-jaama muusikavalik asukohamaale sobiv.

Tegijad
-------

Spin FM-i juht oli Teet Koljal.

Tulenevalt jaama muusikakeskusest ei töötanud Spin FM-is otseselt ühtegi saatejuhti või diskorit. Sõnalisi teateid edastati ainult ilmateadete ja kord tunnis eetris olevate lühiuudiste näol.

Vaata ka
--------

* Eesti raadiojaamade loend

Viited
------

1. ↑  Spin FM – leviala Spin FM koduleht, vaadatud 07.11.08
2. 1 2  Trio LSL raadiogrupp – tutvustus Trio LSL koduleht, vaadatud 07.11.08
3. 1 2  Trio uudiskiri Trio Teataja nr. 1 (38) 07.02.08
4. 1 2  Spin FM – Mis on Spin FM Spin FM koduleht, vaadatud 07.11.08
5. ↑  Trio LSL raadiogrupp – Spin FM Trio LSL koduleht, vaadatud 07.11.08

Välislingid
-----------

* Spin FM
* Kuldar Kullasepp: mp3 paneb punkti raa­dio­jaamadele Postimees, 3. märts 2008
|  |
| --- |
|  | Vööndiaeg | Nimetus | Praegune aeg |
|  | UTC+2:00 | MSK−1: Kaliningradi aeg | 23:41 |
|  | UTC+3:00 | MSK:  Moskva aeg | 00:41 |
|  | UTC+4:00 | MSK+1:  Samara aeg | 01:41 |
|  | UTC+5:00 | MSK+2: Jekaterinburgi aeg | 02:41 |
|  | UTC+6:00 | MSK+3: Omski aeg | 03:41 |
|  | UTC+7:00 | MSK+4: Krasnojarski aeg | 04:41 |
|  | UTC+8:00 | MSK+5: Irkutski aeg | 05:41 |
|  | UTC+9:00 | MSK+6: Jakutski aeg | 06:41 |
|  | UTC+10:00 | MSK+7: Vladivostoki aeg | 07:41 |
|  | UTC+11:00 | MSK+8: Magadani aeg | 08:41 |
|  | UTC+12:00 | MSK+9: Kamtšatka aeg | 09:41 |

**Kaliningradi aeg** (lühend vene keeles *МСК−1*, ladina kirjas *MSK-1*) on vööndiaja UTC+2:00 nimetus, mida kasutatakse Venemaal Kaliningradi oblastis. Kaliningradi aeg on seega maailmaajast kaks tundi ees. 

Kaliningradi oblast läks Moskva ajalt vööndiaega UTC+2:00 üle 1989. aastal koos Eesti, Läti ja Leeduga. 29. märtsist 1992 kasutati suvepreioodil suveaega UTC+3:00. 2011. aastast oli Kaliningradi aeg aasta läbi UTC+3:00, 2014. aastast UTC+2:00.

Viited
------

1. ↑
Kaliningradi oblasti lipp
**Kaliningradi oblasti lipp** on Venemaa haldusüksuse Kaliningradi oblasti lipp.

Ametlikult võeti lipp kasutusele 8. juunil 2006.

### Lipu kirjeldus

Kangas on jagatud kolmeks horisontaalseks laiuks, ülemine on punane, keskmine kollane ja alumine sinine. Ülemine ja alumine väli on ühelaiused, keskmine aga moodustab ülemisest (alumisest) laiust 1/3. Punase välja vardapoolses osas on kahe torni ja avatud väravaga hõbedane kindlus, mille kohale on paigutatud kuldne Jelizaveta Petrovna monogramm.

### Sümbolite tähendus

Lipuvärvid punane, valge (hõbedane) ja sinine pärinevad Venemaa lipult ning rõhutavad Kaliningradi oblasti kuulumist Venemaa Föderatsiooni koosseisu.

Punane sümboliseerib tööd, elujõudu, mehisust, eneseohverdust ja vene sõjameeste kangelaslikkust, kuid ka lahingutes langenuid.

Kollane tähistab suurust, rikkust, järjepidevust, vastupidavust ja jõudu. Kollane on ka merevaigu värv ning sümboliseerib Kaliningradi oblastit kui merevaigumaad, sest seal asub maailma suurim merevaigu leiukoht.

Sinine on ilu, armastuse, rahu ja eesmärkide poole pürgimise värv. Kuna Kaliningradi oblast asub Balti mere ääres, tähistab see ka merd ning oblasti ajaloolist seotust merega.

Valge (hõbe) viitab uskumustele ja puhtusele.

Avatud väravaga kindlus kehastab kindlat usku, vankumatust ja valmisolekut kaitseks. Avatud värav näitab aga külalislahkust ning sõbralikke kavatsusi lähedaste ja kaugemate naabritega.

Jelizaveta Petrovna monogrammil on aga ajalooline tähendus, sest just tema ajal, 18. sajandil liideti praegused Kaliningradi oblasti alad Venemaaga.

Vaata ka
--------

* Kaliningradi oblasti vapp

Välislingid
-----------

* Kaliningradi oblasti sümboolika Kaliningradi oblasti ametlikul leheküljel
* Kaliningradi oblasti lipp andmebaasis *Flags of the World* (*inglise keeles*)
Satelliidifoto Banc du Geyserist (keskel); vasakule jääb Mayotte, üles paremale Glorioso saared ja paremale alla Madagaskar.
**Banc du Geyser** (ka **Banc du Geysir** ja **Arecife de Santo Antonio**) on suuremalt jaolt veealune riff Aafrika lähedal India ookeanis, Mosambiigi väina loodeosas, 125 km kirdes Mayotte'ist, 112 km edelas Glorioso saartest ja 200 km Madagaskari looderannikust.

Banc du Geyser on 8 km pikkune ja 5 km laiune ohtlik ovaalse kujuga riff, mis paljastub vaid mõõna ajal, välja arvatud mõned kaljunukid rifi lõunaosas. Enamik kaljudest on 1,5–3 m kõrgused; suurim on South Rock (Lõunakalju), mille kõrgus on 8 m, ligikaudselt purjepaadi mõõtu. Rifi idaosas on mõned 1–3 m kõrgused liivased korallrahud, mida katavad rohi ja madalad põõsad. Kesklaguuni pääseb lõunakagust. Rifil on arvukalt merelinde ja korallrahusid katab tonnide kaupa guaanot.

Esimesena avastasid rifi Araabia meremehed 700. aasta paiku, see on mõnel umbkaudu 800. aastast pärineval merekaardil. Umbes 1650. aastal kanti riff Hispaania kaartidele nime all Arecife de Santo Antonio. Tänapäevase nime sai riff 23. detsembril 1678, mil seal jooksis karile Briti laev Geysir.

Riffi peavad enda omanduseks Prantsusmaa, Madagaskar ja Komoorid. Prantslased peavad seda oma India ookeani Hajasaarte (*Îles éparses de l'océan indien*) osaks. Madagaskar teatas rifi annekteerimisest 1976. aastal oletatavasti seoses võimalike lähedaste naftamaardlatega. Komoorid peavad Banc du Geyserit osaks oma erimajandusvööndist.

Umbes 20 km Geyserist edelas asub süvamere pinnavorm Zélée Bank.

Banc du Geyseri koordinaadid on 12°21′S 46°26′E.

Välislingid
-----------

* Satelliidifotod Banc du Geyserist (Wayback Machine)
* "Sailing Directions: East Africa and the South Indian Ocean"
DCF77 leviala
**Raadiokell** on kell, mida sünkroonitakse spetsiaalseid ajasignaale saatva raadiosaatja saadetavate signaalidega. Raadiokellasid toodetakse seina-, laua- ja käekelladena, samuti kombineeritult muude funktsioonidega (kalender, termomeeter, äratus).

Lihtsamad raadiokellad on kvartskellad, mis sünkroonivad oma käiku kord tunnis. Kui raadiosignaal puudub, käib niisugune kell kui tavaline kvartskell. Kasutusel on erinevad ajasignaalide standardid. Tavaliselt võtab raadiokell vastu ainult ühe standardi ajasignaale. Ajasignaalide raadiojaamad kasutavad sagedusi 40 kHz kuni 20 MHz (lainepikkused vastavalt 7,5 km kuni 15 m), saatjate võimsused mõni kilovatt kuni mõnikümmend kilovatti.

Eesti jääb Frankfurdi lähedal Mainfligenis töötava 77,5 kHz sagedusega 50 kW võimsusega DCF77 kodeeringuga ajasignaale edastava saatja garanteeritud vastuvõtuala piirile. Mainflingeni saatja edastab kohaliku aatomkella ajasignaale. See kell on sünkroonitud Braunschweigi Physikalisch-Technische Bundesanstalti aatomkellaga.

Kellaaja signaale edastavad ka paljud ringhäälingusaatjad. Need signaalid on lisatud digitaalsete koodidena raadiolaineid moduleerivale signaalile. Kui muusikakeskusel või autoraadiol on RDS-funktsioon ja selle koosseisus CT-koodide vastuvõtu võimalus, siis saabuvad koos ringhäälingusignaaliga iga minuti järel raadioseadme oma kella käiku sünkroonivad signaalid.

* Ferriitantenniga raadiokella sisemus
* Raadio-ajasignaalidega sünkroonitav äratuskell
* Firma Junghans esimene raadio-käekell (digital)
* Firma Junghans esimene raadio-käekell (analog)

Vaata ka
--------

* Maailmaaeg
* Kristallostsillaator
* Kvartsresonaator
Vaida–Urge tee
**Vaida–Urge tee** (teeregistri number 11202) on 27,0 km pikkune kõrvalmaantee Rae, Kose ja Kohila vallas.

Tee saab alguse Tallinna–Tartu–Võru–Luhamaa maantee 20. kilomeetril Suuresta küla ja Vaida aleviku piiril. Tee kulgeb läbi Vaidasoo, Aruvalla, Saula, Tuhala, Tammiku, Pahkla, Angerja, Salutaguse ja Urge küla ning Vaida ja Prillimäe aleviku. Tee lõpeb Tallinna–Rapla–Türi maantee 27. kilomeetril Urge külas. Vaida aleviku piires oli tee varem eraldi kõrvalmaantee (Innu–Saare tee).

Tee ületab üht silda (Otiveski sild üle Pirita jõe tee 11. kilomeetril) ja 18 truupi. Teele jääb bussipeatust: Väljaotsa, Ellaku, Aruvalla, Tuhala tee, Otiveski, Tuhala, Metsaküla, Nõmme, Laagri, Salutaguse, Prillimäe, Urge.

Teega ristuvad 1. ja 7. kilomeetril Tallinna–Tartu–Võru–Luhamaa maantee, 3. kilomeetril Vaida tee, 6. kilomeetril Aruvalla–Jägala tee, 10. kilomeetril Saula tee, 14. kilomeetril Kurna–Tuhala tee, 17. kilomeetril Kolu–Tammiku tee ning 24. kilomeetril Seli–Angerja tee.

Tee on vähemalt Kolu–Tammiku teeristini mustkattega (alates 2007. aastast). Tee 20. kilomeetril on lühike asfalteeritud lõik, millele järgneb pinnatud kruusatee. Alates 23. kilomeetrist kuni lõpuni on tee mustkattega. Kuni 6,9 kilomeetrini ning alates maakonna piirist kuni tee lõpuni on tee klassita, vahepeal on tee klass V. Liiklussagedus on kuni Tallinna–Tartu–Võru–Luhamaa maanteeni 200–500 autot ööpäevas, kuni Kolu–Tammiku teeni kuni 200 autot ööpäevas, kuni Seli–Angerja teeni 200–500 autot ööpäevas, kuni 23. kilomeetrini 500–1000 autot ööpäevas ja tee lõpuosas 1000–3000 autot ööpäevas. Tee 20. ja 21. kilomeetril on kiiruspiirangud 50 ja 70 km/h. Prillimäe aleviku piirkonnas on kiiruspiirang 70 km/h. Teevalgustuse kohta andmed puuduvad.
**Hazebroucki kanton** on kanton Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus. See moodustati 2014. aasta kantonireformiga, mis jõustus 2015. aasta märtsis. Kantoni keskus on Hazebrouck.

See koosneb järgmistest valdadest:

1. Blaringhem
2. Boëseghem
3. Ebblinghem
4. Estaires
5. La Gorgue
6. Haverskerque
7. Hazebrouck
8. Lynde
9. Merville
10. Morbecque
11. Neuf-Berquin
12. Renescure
13. Sercus
14. Steenbecque
15. Thiennes
16. Wallon-Cappel

Viited
------

1. ↑  Populations légales 2020

Nordi departemangu kantonid

Aniche **·** Annœullin **·** Anzin **·** Armentières **·** Aulnoye-Aymeries **·** Aulnoy-lez-Valenciennes **·** Avesnes-sur-Helpe **·** Bailleul **·** Cambrai **·** Le Cateau-Cambrésis **·** Caudry **·** Coudekerque-Branche **·** Croix **·** Denain **·** Douai **·** Dunkerque-1 **·** Dunkerque-2 **·** Faches-Thumesnil **·** Fourmies **·** Grande-Synthe **·** Hazebrouck **·** Lambersart **·** Lille-1 **·** Lille-2 **·** Lille-3 **·** Lille-4 **·** Lille-5 **·** Lille-6 **·** Marly **·** Maubeuge **·** Orchies **·** Roubaix-1 **·** Roubaix-2 **·** Saint-Amand-les-Eaux **·** Sin-le-Noble **·** Templeuve **·** Tourcoing-1 **·** Tourcoing-2 **·** Valenciennes **·** Villeneuve-d'Ascq **·** Wormhout
**Vaidva jõgi** (läti keeles *Vaidava*) on jõgi, mille lähe ja alamjooks asuvad Võrumaal ning ülem- ja keskjooks Põhja-Lätis. See on Mustjõe vasakpoolne lisajõgi.

Vaidva jõgi saab alguse Murati järve lõunaotsast Võrumaal Eesti-Läti piiril ja suubub Mustjõkke 28,1 km enne suuet Kuutsi küla lähedal. Jõgi on 71 km pikk, millest 14 km on Eestis. Kahes lõigus on Vaidva jõgi Eesti-Läti piirijõeks.

Kuulub Koiva jõgikonda ja jääb Mustjõe alamvesikonna alale.

Jõgi puutub kokku mitme kaitsealaga. Selle teele jäävad näiteks Mõisamõtsa looduskaitseala ja Koiva-Mustjõe maastikukaitseala. Jõe alamjooksul asub ka Vaidva jõe hoiuala.

Suurim asula jõe ääres on Hopa linn Lätis. Karvas asub jõel hüdroelektrijaam.

* Jõgi Vastse-Roosa külasJõgi Vastse-Roosa külas
* Jõgi Hopa linna juuresJõgi Hopa linna juures
* Vastse-Roosa sild üle jõeVastse-Roosa sild üle jõe

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Vaidva jõgi** |

* Vaidva jõgi keskkonnaportaalis
**Keava** on alevik Rapla maakonnas Kehtna vallas. Alevik hakkas samanimelise raudteejaama ümber kujunema 20. sajandi alguses.

Ajalugu
-------

Mõisa ait-kelder
Mõisa peahoone varemed jäävad Linnaaluste küla territooriumile
Vanim teade Keavas asunud linnuse kohta on Vene kroonikates 1054. aastast (*Kedipiv*). See on üldse esimene kirjapanek Rapla maakonna paikade kohta. Keavast itta jääva Linnaaluste küla kohta on esmane teade aastast 1241 (*Litnanas*), Keava küla kohta 1410. aastast (*Kedempe*), selle asemele rajatud Keava mõisa kohta 1486. aastast (*Kedenpäh*).

Keava mägede lõunapiiril vastu põlde on üksik järskude nõlvadega küngas (kõrgus merepinnast 82 m). See on Linnamägi – muistne Keava linnus. Siinne kants oli Muinas-Harju lõunapoolseim kaitseehitis, mis leidude järgi otsustades rajati selle aastatuhande alguses. Siseõue pind oli 30x80 m, seda ümbritses kivivall, mis nüüdki veel jälgitav, ja tolle peal palktara. Novgorodi leetopissist on teada, et 1054. aastal tegi äsja troonile tõusnud Kiievi-Novgorodi vürst Isjaslav Jaroslavitš oma esimese sõjaretke eestlaste maale, kus vallutas Osek Kedipivi linnuse. See on ainuke kirjalik teade kantsi kohta.

Praegu varemeis olev Keava mõis ehitati ühtedel andmetel 1486. aastal, teistel andmetel eksisteeris see vähemalt 60 aastat varem.

Loodus
------

Küla piirneb idas Keava rabaga, põhjas metsaste Keava-Esku jääaegsete servmoodustistega (125 ha, kaitse all alates 1961. aastast). Keava raba põhjaosas toodetakse freesturvast, kolmveerand rabast kuulub aga Keava sookaitseala koosseisu (moodustati 1981. aastal, 1580 ha). Mõlemad kaitsealad kuuluvad nüüd Kõnnumaa maastikukaitseala koosseisu.

Inimesed
--------

Keavas on 295 elanikku.[*viide?*]

Piirkonna külad on Kehtna-Nurme, Koogimäe, Linnaaluste, Ohekatku ja kokku elab piirkonnas elanikke 514.[*viide?*]

Kaevas on sündinud Pärnu komtuuriks olnud Konrad von Vietinghoff ja eesti sõjaväelane Karl Miil.

Pilte
-----

* Keava kauplusKeava kauplus
* Keava raudteepeatusKeava raudteepeatus
* TeeviitTeeviit
* Endine meiereiEndine meierei
* Elumaja raudteepeatuse juures (endine jaamahoone)Elumaja raudteepeatuse juures (endine jaamahoone)

Vaata ka
--------

* Keava raamatukogu

Viited
------

1. ↑  Maa-amet, vaadatud 21.11.2020.
2. ↑  Statistikaamet, vaadatud 10.11.2020.
3. ↑  Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.

Välislingid
-----------

* Päikese Käsi (Keava linnuse arheoloogiliste väljakaevamiste koduleht)
* Keava mõis
* Kõnnumaa maastikukaitseala

Kehtna valla vapp
Kehtna valla asulad

**Alev:**Järvakandi **Alevikud:** Eidapere | Lelle | Keava | Kehtna | Kaerepere  

**Külad:** Ahekõnnu | Ellamaa | Haakla | Hertu | Hiie | Ingliste | Kaerepere | Kalbu | Kastna | Kehtna-Nurme | Kenni | Koogimäe | Koogiste | Kumma | Kõrbja | Käbiküla | Kärpla | Laeste | Lalli | Lau | Lellapere | Lellapere-Nurme | Linnaaluste | Lokuta | Metsaääre | Mukri | Nadalama | Nõlva | Ohekatku | Pae | Palasi | Paluküla | Põllu | Põrsaku | Reonda | Rõue | Saarepõllu | Saksa | Saunaküla | Selja | Sooaluste | Valtu-Nurme | Vastja
**Kee-palvehernes** (*Abrus precatorius*) on taimeliik kaheiduleheliste klassi oalaadsete seltsi liblikõieliste taimede sugukonnas.

Alamliigid
----------

Veebipõhises taksonoomilsies andmebaasis CoL liigitatakse kee-palvehernel järgmisedalamliigid: 

* *Abrus precatorius* subsp. *africanus* Verdc.
* *Abrus precatorius* subsp. *precatorius*.

Botaaniline lühikirjeldus
-------------------------

Kee-palvehernes on heitlehine või pooligihaljas liaan, mille harud võivad kasvada 1–4 m pikkusteks. Kee-palveherne õied on kahvaturoosa või roosakas-punase värvusega.

Vili on kaunvili, milles on 4–6 punakat munakujulist seemet, mille tipus on must laik. Seemned võivad olla ka valget, musta ja oranži värvi.

Seemned on magusad.

Levik
-----

Kee-palvehernes kasvab looduslikult Ida-Indias, Vietnamis, Sri Lankas ja Himaalajas. Kultuurtaimena kasvatatakse paljudes troopilise kliimaga piirkondades.

Kee-palveherne kasutamine
-------------------------

Meditsiinis kasutatakse droogina kee-palveherne juuri ja seemneid (*Abri precatorii semen*).

Seemned (ka juured) sisaldavad inimestele ja hobustele toksiinina toimivaid aineid, mis võivad süües surmavalt mürgisteks osutuda (toime omistatakse abriinile (lektiin) inimese letaane doos 0,1–1 μg/kg): inimese annus võib avalduda juba 1-2 seemne läbi aga ka alkaloididele ja glükosiididele (abramiin) jm.

Taim evib inimkehas malaaria-, bakterite- ja allergiavastaseid toimeid ning seda on kasutatud ka süüfilise ravis.

India ja Tiibeti meditsiinis valmistatakse seemnetest rasestumisvastaseid ja aborti põhjustavaid vahendeid, välipidiselt kasutatakse neid aga juuste väljalangemise, nahahaiguste ja pidalitõve korral.

Indias on kee-palveherne seemneid kasutatud ka mürgi ja kaaluühikuna: 1 seeme vastab 1 karaadile (~1,75 gr).

* Kee-palveherne seemned Kee-palveherne seemned
* Kee-palveherne lehed ja õiedKee-palveherne lehed ja õied
* Kee-palveherne õiedKee-palveherne õied
* Kee-palveherne seemnedKee-palveherne seemned

Viited
------

1. 1 2 3 4  "Maailma ravimtaimede entsüklopeedia" 15:2010
2. ↑  Abrus precatorius L. CoL, veebiversioon (tarve 15.07.2015)(*inglise keeles*)
3. ↑  Ain Raal, "Farmakognoosia. Õpik kõrgkoolile", Tartu Ülikooli kirjastus, lk 116, 2010

Kirjandus
---------

* C. Fernando, Poisoning due to Abrus precatorius (jequirity bean), DOI: 10.1111/j.1365-2044.2001.02316.x, Anaesthesia, 56. väljaanne, nr 12, lk 1178–1180, detsember 2001
Inimese keel
Keel, vöötlihased piki- ja ristilõikes. Valgusmikroskoop, Tartu Ülikool.
**Keel** (ladina *lingua*) on selgroogsete suuõõneelund.

Keel on paljudel loomadel nii seede-, komplemis- kui ka maitsmiselund. Keel on oluline ka häälitsemisel ja rääkimisel. 

Keele areng, anatoomia, füsioloogia, morfoloogia, histoloogia ja patoloogia võivad erineda nii liigiti kui ka indiviiditi.

Keele abil saab toitu peenestada, mäluda ja alla neelata.

Keele värvus on mitme haiguse sümptom: tavaliselt roosa, võib ta infektsiooni korral minna valgeks.

Keele osad eest tahapoole on:

* keeleots (*apex linguae*)
* keelekeha (*corpus linguae*)
* keelejuur (*radix linguae*).

Vaata ka
--------

* kaheharuline keel
* limaskest

Viited
------

1. ↑  Enn Ernits, Esta Nahkur,"Koduloomade anatoomia", Eesti Maaülikool, Tartu, Halo Kirjastus, lk 160,2013, ISBN 978-9949-426-28-8.

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Vikisõnastiku artikkel: **keel** |

|  |  |
| --- | --- |
|  | Tsitaadid Vikitsitaatides: **Keel (anatoomia)** |

* Arne Lepp. "Inimese anatoomia, I osa. Liikumisaparaat, siseelundid", Tartu Ülikooli Kirjastus, lk 346, 2013, ISBN 978-9949-32-239-8.
**Lüganuse vald** oli vald Ida-Viru maakonna loodeosas, Soome lahe kaldal.

Lüganuse valla, Maidla valla ja Püssi linna ühendamise teel moodustati 27. oktoober 2013 uus omavalitsusüksus – Lüganuse vald.

2017. aastal otsustas Vabariigi Valitsus liita Lüganuse valla haldusreformi käigus moodustatava Lüganuse vallaga. Lüganuse vallavolikogu ei nõustunud vabatahtlikult liitumisega ja vaidlustas sundliitmise Riigikohtus, kuid jäi seal kaotajaks.

Lüganuse vald piirnes põhjas Soome lahega, läänes Kiviõli linna, Aseri, Sonda ja Vinni vallaga, lõunas Tudulinna vallaga ning idas Kohtla ja Mäetaguse vallaga.

Lüganuse vallavanem oli märtsist 2015 Viktor Rauam. Eelmine vallavanem oli Allar Aron.

Rahvastik
---------

Vallas oli 2011. aasta rahvaloenduse andmetel 1363 elanikku. Neist 702 olid mehed ja 661 naised. Neist 212 oli alla 18-aastased ja 365 olid 65-aastased ja vanemad.

87,5% elanikest on eestlased.

Seisuga 01.01.2014 on vallas 3232 elanikku.

Asustus
-------

Valla maa-alal on üks vallasisene linn – Püssi, üks alevik – Lüganuse ning 39 küla.

### Alevik

Lüganuse elanike arv on 439 (2011).

### Külad

Aa, Aidu, Aidu-Liiva, Aidu-Nõmme, Aidu-Sooküla, Aruküla, Arupäälse, Aruvälja, Hirmuse, Irvala, Jabara, Koolma, Kopli, Kulja, Liimala, Lipu, Lohkuse, Lümatu, Maidla, Matka, Mehide, Moldova, Mustmätta, Oandu, Ojamaa, Piilse, Purtse, Rebu, Rääsa, Salaküla, Savala, Sirtsi, Soonurme, Tarumaa, Uniküla, Varja, Veneoja, Virunurme ja Voorepera.

Loodus
------

Varja rändrahn

Ajalugu
-------

Lüganuse valla omavalitsuslik staatus kinnitati aastal 1991.

Lüganuse vald hõlmab ligikaudu ajaloolise Lüganuse kihelkonna ala.

2013. aastal liideti vallaga Püssi linn ja Maidla vald.

Vaatamisväärsused
-----------------

* Aa külas Alulinn, mälestise registrinumber 9033, liik – arheoloogiamälestis
* Ahermu juga

Ettevõtlus
----------

Mustmätta, Varja ja Aa piirkonda kavandatakse 33 ruutkilomeetrile tuuleparki.[*viide?*]

Vaata ka
--------

* Alutaguse kihelkond
* Askälä
* Lüganuse kihelkond

Viited
------

1. ↑  Statistikaamet, vaadatud 30.05.2017.
2. ↑  Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator
3. ↑  Vabariigi Valitsuse 22. juuni 2017 määruse nr 102 "Kiviõli linna, Lüganuse valla ja Sonda valla osas haldusterritoriaalse korralduse ja Vabariigi Valitsuse 3. aprilli 1995. a määruse nr 159 „Eesti territooriumi haldusüksuste nimistu kinnitamine" muutmine" põhiseaduspärasuse kontroll
4. ↑  Põhjarannik[*alaline kõdulink*]
5. ↑  Ühinemisjärgsed pinged Lüganuse vallas päädisid vallavanema umbusaldamisega
6. ↑  Statistikaamet, RAHVASTIK ELUKOHA (ASULA), SOO JA VANUSE JÄRGI, 31. DETSEMBER 2011
7. ↑  Harju maakonna Rae ja Ida-Viru maakonna Lüganuse valla, Lääne-Viru maakonna Tapa linna, Saare maakonna Orissaare valla, Tartu maakonna Haaslava, Laeva, Nõo, Rannu, Rõngu ja Vara valla ning Kallaste linna, Valga maakonna Helme, Põdrala ja Tõlliste valla, Viljandi maakonna Halliste valla ja Karksi-Nuia alevi ning Võru maakonna Urvaste valla omavalitsusliku staatuse kinnitamise kohta (vastu võetud 11.07.1991)

Välislingid
-----------

* Lüganuse – kas Ida-Virumaa Viimsi?, Postimees, 2. jaanuar 2013
Badeni suurhertsogiriik markkrahvkonna (punane) ja alade omandamistega 1803. aasta järel
Hohenbadeni loss Batterti künkal Baden-Badeni kohal
Karl Friedrichi mälestusmärk Karlsruhe palee ees
**Baden** ([ˈbɑːdən]) on ajalooline territoorium Lõuna-Saksamaal ja Põhja-Šveitsis Reini ülemjooksu mõlemal kaldal.

Ajalugu
-------

Badeni markkrahvid pärinesid Zähringite kojast. Baden on nime saanud markkrahvide elukoha, Hohenbadeni lossi järgi Baden-Badenis. Badeni Hermann II sai esimest korda Badeni markkrahvi tiitli 1112. aastal. Ühendatud Badeni markkrahvkond eksisteeris sellest ajast kuni 1535. aastani, mil see jagati kaheks: Baden-Durlachi ja Baden-Badeni markkrahvkonnaks. Pärast 1689. aastal Baden-Badenis puhkenud hävitavat tulekahju viidi pealinn Rastatti.

Kaks osa taasühendati 1771. aastal markkrahv Karl Friedrichi ajal. Taastatud markkrahvkond pealinnaga Karlsruhes ülendati 1803. aastal kuurvürstkonnaks. 1806. aastal sai Badeni kuurvürstkond territooriumilisa ja ülendati Badeni suurhertsogkonnaks.

Badeni suurhertsogiriik oli liikmesriik Saksa Liidus 1866. aastani ja liiduriik Saksa keisririigis 1918. aastani, sellele järgnes Badeni vabariik Weimari vabariigis ja Natsi-Saksamaal. Aastatel 1945-1952 olid Lõuna-Baden ja Württemberg-Baden vastavalt Prantsuse ja Ameerika okupatsiooniterritooriumid. Nad ühendati 1952. aastal koos Württemberg-Hohenzollerniga tänapäevaseks Baden-Württembergi liidumaaks.

Geograafia
----------

Baden asub Edela-Saksamaal, enamik suuremaid linnu asub Ülem-Reini tasandikul. Lõunas Bodeni järvega ning lõunas ja läänes Reini jõega piirnev Badeni piirkond ulatub Linzgaust, Lörrachist ja Freiburgist Karlsruheni ja sealt edasi Mannheimini, mis viib Maini ja Tauberi jõgedeni.

Sellest läände jääb Prantsusmaa ajalooline Alsace'i piirkond, lõunasse jääb Šveits, Pfalz jääb loodesse, Hessen põhja ja Baieri osad kirdesse. Selle idapiir Württembergi piirkonnaga kulgeb Kraichgaust läbi Schwarzwaldi ja mõnest metsaosast Gaggenau lähedal niinimetatud "Wespentailles" Reinini ulatuvad vahemaad on vaid 18 km.

Vaata ka
--------

* Baden-Württembergi ajalugu
* Saksa-Rooma riigi territooriumite loend
**Diplom** (prantsuse keeles *diplôme* < kreekakeelsest sõnast δίπλωµα *diplōma*, 'pooleks murtud leht', 'dokument') on kõrgkooli või tehnikumi lõpetamist, teadusliku kraadi andmist vms ehk kvalifikatsiooni omandamist tõendav dokument. Diplomi juurde kuulub enamasti diplomilisa ehk akadeemiline õiend (inglise *Diploma Supplement*), milles on täpsustatud õppe sisu ja omandatud õpiväljundid.

Diplomiks nimetatakse ka autasuna antavat tunnistust või aukirja, näiteks silmapaistvate teenete või saavutuste eest, spordivõistlustel või loomevõistlustel osalemise eest jne.

Sõna "diplom" pärineb ladinakeelsest sõnast *diploma*, mis tähistas ürikut ehk õigusliku sisuga dokumenti. Ajaloolisi ürikuid uurib teadusharu diplomaatika ja samast tüvest pärineb ka sõna "diplomaatia". Antiikajal tähendas *diploma* kirjatahvleid, Vana-Roomas allkirja ja pitseriga kinnitatud dokumenti. Uusajal hakati diplomiks nimetama igasugust ametlikku kirja, tõendit või tunnistust.

Vaata ka
--------

* Haridus
* Kvalifikatsioon
* Kvalifikatsiooniraamistik
* Kõrgharidus

Allikad
-------

* Eesti keele seletav sõnaraamat

Välislingid
-----------

* \*Diplomi ja akadeemilise õiendi statuut ja vormid (kõrgharidustasemel)
**Bad Vigaun** on vald *(Gemeinde)* ja kuurort Austria Salzburgi liidumaa Halleini ringkonnas.

Bad Vigaun, varem tuntud lihtsalt kui *Vigaun*, asub ajaloolises Tennengau piirkonnas, u 15 km Salzburgist lõunas. Vald ulatub Hageni mägedest, Tenneni mägedest ja Untersbergi massiivist läänes Salzkammerguti mägede Osterhorni rühmani idas. Vallaosad on Rengerberg ja Vigaun.

Vallal on juurdepääs Salzburgi–Tirooli raudteeliinile ja Salzburg S-Bahni võrgustikule Bad Vigauni jaamast, samuti Tauern Autobahnile (A10) Halleini liiklussõlmest.

Ajalugu
-------

Kihelkonnakirik
*Vicone (Figuni)* asulat on esmamainitud 748. aasta dokumendis. Võimalik, et see pärineb ladina keelest: vicus, see paik oli asustatud juba Rooma aegadel, kui ala oli Noricumi provintsi osa. Kohalik kihelkond dokumenteeriti 8. sajandi lõpus piiskop Arn von Salzburgi välja antud kinnistusraamatus. Pühale Dionysiusele pühitsetud hilisgooti stiilis kiriku hoone püstitati aastatel 1488–1516.

Kuumaveeallikad puuriti Vigaunis 1976. aastal. Salzburgi liidumaa valitsuse 2002. aasta otsusega anti vallale ametlik kuurortlinna staatus (*Bad*).

Viited
------

1. ↑  Dauersiedlungsraum der Gemeinden Politischen Bezirke und Bundesländer - Gebietsstand 1.1.2018, vaadatud 10.03.2019.
2. ↑  Einwohnerzahl 1.1.2018 nach Gemeinden mit Status, Gebietsstand 1.1.2018, vaadatud 9.03.2019.

Halleini ringkonna vallad

* Abtenau
* Adnet
* Annaberg-Lungötz
* Bad Vigaun
* Golling an der Salzach
* Hallein
* Krispl
* Kuchl
* Oberalm
* Puch bei Hallein
* Rußbach am Paß Gschütt
* Sankt Koloman
* Scheffau am Tennengebirge
**Diptühhon** (kreeka keeles δίπτυχον *diptychon* 'kaheks kokku murtud tahvel'; ladina keeles *diptycha*) on kaheosaline ese ja võib tähendada

* antiikaja kirjutustahvlit;
* kirikudiptühhonit (*diptycha ecclesiastica*) – isikute nimekirja, kelle eest palvetatakse kirikus;
* keskaja kirikumaali;
* topeltplaadiga päikesekella keskajal;
* kaheosalist kunstiteost tänapäeval.

Diptühhoni tähendus läbi aegade
-------------------------------

### Antiikaja kirjutustahvel

Justinianus I konsulaardiptühhon aastast 521
**Diptühhon** (ladina keeles *diptycha*) ehk **kaksiklaid** on metallist, elevandiluust või puust valmistatud kaheosaline kirjutustahvel, mida kasutati Roomas. Kirjutustahvli siseküljed kaeti vahaga, välisküljed kaunistati tavaliselt reljeefidega.

#### Konsulaardiptühhon

Elevandiluust valmistatud ja kaunite nikerdustega **konsulaardiptühhone** kingiti Vana-Rooma konsulitele nende ametisse määramisel.

### Kirikudiptühhon

Ajalooliselt nimetati ristiusu kirikus **diptühhoniks** kokkulapitavaid puust, metallist või elevandiluust kaksiktahvleid, mille vahaga kaetud sisekülgedele kanti elavate ja surnute nimed, kelle eest kirikus palvetati. Kellegi eemaldamise korral kiriku liikmete hulgast kustutati ta nimi diptühhonist. Ida õigeusu kirikutes ja ida katoliku kirikutes on termin tänapäevani kasutusel.

### Keskaja kirikumaal

**Diptühhon** tähistab kaheosalist altarimaali või muud kaheosalist maali kesk- ja renessansiaja kirikus. Varasemad diptühhonid olid kokkulapitavad, seotud omavahel hingede abil. Hiljem on valmistatud ka selliseid diptühhone, mis on avatud asendisse jäigalt fikseeritud või avatult taustale (seinale) kinnitatud.

### Topeltplaadiga päikesekell

**Diptühhoniks** kutsuti keskajal kahest plaadist koosnevat kaasaskantavat päikesekella. Selline päikesekell võis olla ehitatud muusikariista, näiteks mandoliini sisse. Kella sai kasutada, kui avada mandoliini kõlakasti kaas ja tõsta see 90-kraadise nurga alla. Vertikaalplaat oli maalitud kaane siseküljele, horisontaalplaat kõlakasti siseküljele. Vertikaal- ja horisontaalplaatide üheaegne kasutamine andis päikesekellale täpsema seadistuse kui ühetasapinnaline.

### Kaheosaline kunstiteos tänapäeval

Alates 19. sajandist nimetatakse **diptühhoniks** mistahes kaheosalist kunstiteost, näiteks maali, mis on valmistatud kahes osas, vormistatuna ühisesse raami või kahte täiesti eraldi ja omavahel sidumata raami.

Isegi kui diptühhoni osad on eraldi raamides, moodustavad need ühise idee ja süžeega kunstiteosena lahutamatu terviku ja neid tuleb eksponeerida kõrvuti, autori määratud järjestuses.

Vaata ka
--------

* Triptühhon
**Lühilüps** (inglise keeles *short squeeze*) on aktsiate hinna järsk tõus, mis ei ole seotud ettevõtte enda olukorraga. See saab toimuda näiteks siis, kui investorid on kaubeldava ettevõtte aktsiaid lühikeseks müünud, kuid väärtpaberi turuhind oluliselt kerkib ning edasise kaotuse vältimiseks lühimüüki teinud investorid asuvad müüdud aktsiaid tagasi ostma, mis nõudlust suurendades tõstab aktsia hinda veelgi.

2021. aasta algul kogus laialdast tähelepanu GameStopi lühilüps, kus mitmed riskifondid olid ulatuslikult panustanud ettevõtte aktsia langusele ning see tõmbas väikeinvestorite tähelepanu, kes hakkasid turult GameStopi aktsiaid kokku ostma, mis lühikese ajaga enam kui mitmekümnekordistas ettevõtte väärtuse.

Üks varasemaid tuntumaid lühilüpse toimus, kui 2008. aastal Porsche Automobil Holding SE Volkswagenit üle võttis. Riskifondid olid 12% Volkswageni aktsiatest lühikeseks müünud, kuid pärast seda kui Porsche teatas 74% aktsiate omandamisest oli turule vabalt kaubeldavaks jäänud ainult 6% aktsiatest. See viis lühikeseks ajaks aktsiahinna pea viiekordistumiseni.

Vaata ka
--------

* Lühikeseks müümine

Viited
------

1. ↑  Tanel Mütt: "Nädala jagu tormi Wall Streetil" Müürileht, 2. veebruar 2021
2. ↑  Kevin Koik: "Mida kujutab endast short squeeze?" LHV finantsportaal
**Vihula kool** oli kool Vihula külas.

Kooli on kooliaruannetes esmamainitud 1866. aastal. Maa ja materjali kooli jaoks andis mõisnik von Schubert, maja ehitas vald oma kuludega. Vihula külas asunud uus kool oli väike talumaja, kus lõuna pool oli õpetaja korter, vastas aga suurem klassiruum ahju ja oreliga. 

Esimeseks õpetajaks Vihula vallakoolis oli Aabram Vebermann, kes töötas seal 1868. aastani, mil ametisse asus Mart Mänd. Õpiti usuõpetust, lugemist, kirjutamist, rehkendamist, laulmist ja geograafiat. Mart Männi ajal hakati õpetama vene keelt. Mänd olevat laste kallal ohtrasti ihunuhtlust kasutanud, pannud lapsi põlvili ja silmili nurka maha. 1890. aastal valis vallavolikogu õpetajaks Eduard Langsepa, kes oli tubli õpetaja ja energiline seltskonnategelane. Ta asutas Vihulasse laulukoori, mis osales Tallinna laulupeol, organiseeris näiterühma, õpetas lastele viiulimängu ja organiseeris koolipidusid. 20. sajandi algul ühendati Vihula ja Metsiku vallakoolid Vihula ministeeriumikooliks.

Vihula koolmeistrid| Koolmeister | Haridus | Töötamise aastad |
| --- | --- | --- |
| Aabram Vebermann |  | 1866–1868 |
| Mart Mänd | Jädivere seminar | 1868–1890 |
| Eduard Langsepp | seminar | 1890–1892 |
| Joosep Volber |  | 1892–1893 |
| August Veinmann | Tartu seminar | 1893– |

Viited
------

1. ↑  Artikkel põhineb üliõpilastööl: Riina Kolk "Haljala ümbruse külakoolide ajaloost XIX sajandil", Tallinn: TPedI, 1968;
**Raúl Alberto Cubas Grau** (sündinud 23. augustil 1943) on Paraguay insener, ärimees ja poliitik, president 15. augustist 1998 kuni 28. märtsini 1999. Ta on Colorado Partei liige.

23. märtsil 1999 tapeti Cubase asepresident Luis María Argaña. Cubast süüdistati mõrva korraldamises. Ta loobus ametist ja läks maapakku Brasiiliasse. 2002. aastal tuli ta Paraguaysse tagasi, kus ta arreteeriti.
2004. aastal rööviti ja tapeti ta tütar Cecilia Cubas, kuigi Raúl Cubas maksis nõutud 800 000 USD lunaraha.

Paraguay presidendid

C.A. López | F.S. López | Machain\* | Rivarola | Jovellanos\* | Gill | Uriarte | Bareiro | Caballero | Escobar | J.G. González | M. Morínigo\* | Egusquiza | Aceval | Carvallo\* | Escurra | Gaona\* | Báez\* | Ferreira | González Navero\* | Gondra | Jara\* | Rojas\* | Peña\* | González Navero\* | Schaerer | M. Franco | Montero\* | Gondra | Eus. Ayala\* | El. Ayala\* | Riart\* | El. Ayala | Guggiari | Eus. Ayala | R. Franco\* | Paiva | Estigarribia | H. Morínigo | Frutos\* | J.N. González | Rolón\* | Molas | Chávez | Romero\* | Stroessner | Rodríguez | Wasmosy | Cubas | González Macchi | Duarte | Lugo | Franco | Cartes | Mario Abdo Benítez
  
\* *kohusetäitja või ajutine*
**Sügavus** on mingi objekti põhja kaugus selle pealispinnast; enamasti mõõdetakse sügavust mingis konkreetses punktis. 

Teatud mõttes on sügavus kõrguse vastand: kui kõrgust mõõdetakse nulltasandist ülespoole, siis sügavust allapoole. Mõnes kontekstis võivad **sügavus** ja **kõrgus** olla ka sünonüümid: vaadi sügavus on sama mis vaadi kõrgus.

Geograafias on oluline veekogude sügavus: veekogu iseloomustavad näiteks selle suurim sügavus ja keskmine sügavus, sama sügavusega punkte veekogu põhjas ühendab aga mõtteline samasügavusjoon. Matemaatikas ja tehnikas käsitletakse sügavust sageli ühe mõõtmena koos pikkuse ja laiusega või neile vastandatult.

Visuaalset võimet tajuda maailma kolmemõõtmelisena nimetatakse sügavustajuks.

Mõnes kontekstis räägitakse sügavusest ka kujundlikult, näiteks kui arvutigraafikas peetakse silmas värvi sügavust või finantsturgude analüüsis turusügavust.

Kommutatiivses ja homoloogilises algebras on sügavus ringide ja moodulite tähtis invariant.
**"A Theory of Justice"** ("Õigluse teooria") on John Rawlsi filosoofiline raamat.

Rawls kirjutab, et õiglus on ühiskondlike institutsioonide tähtsaim voorus. Selle teooria järgi on inimestel võrdsed õigused. Võrdsete õiguste saamiseks/omandamiseks ei ole oluline inimese päritolu ega tema positsioon.

Et ühiskond toimiks, peavad inimesed vastastikust kasu silmas pidades tegema koostööd. Toimivas ühiskonnas huvid kattuvad või põrkuvad. 

* Huvid langevad kokku, sest tehakse koostööd, kuna see on nende jaoks tõhusam kui üksi töötamine.
* Huvide vastuolu tekib, kuna tööga kaasnevad erinevad väärtused ning meid huvitab, kuidas neid jaotatakse.

Kui aga inimesed saaksid valida enne sündi ühiskonna, kus ilmale tulla, seejuures mitte teades oma kohta selles, andeid ega seisukohti. Missugusena sooviksime näha siis maailma, kui meid ei suuda mitte miski mõjutada, ei juhused, päritolu ega tutvused? Rawls väidab, et sellised olukorras valiksid inimesed õigluse, tuginedes seejuures kahele põhimõttele.

* Põhiõiguste ja kohustuste ühtlane jagunemine. Kõik on seaduse ees võrdsed.
* Jõukad inimesed on ühiskonnale vastuvõetavad, kui nad toetavad halvemal järjel olevaid.

Näide:
*"Sina oled sündinud Eestis, enamik maailma lastest ei sünni Eestis. Enamik maailma lastest kannatab nälga. Õigluse nimel tuleks küsida: kuidas võiks sellepärast, et sina sündisid Eestis, neil teistel paremini minna? Õigluse üle arupidamine on üksikisikule väljakutseks just seepärast, et vältimatult satuvad kaalukausile tema enda kasu ja isekus."*

Rawls ja Kant
-------------

John Rawls oli Immanuel Kanti tööde suur austaja ning seepärast kasutas ta Kanti moraalifilosoofiat oma õpetustes. Kanti õpetuste järgi on moraal omakasupüüdmatu. Moraalireeglit tuleb järgida moraali pärast, mitte millegi muu. Moraali seisukohast ei ole tegude tagajärjed olulised. Mis loeb, on motiiv, mis oli selle teo taga. Ainukene puhas moraali motiiv on austus moraaliseaduse vastu.

Viited
------

1. ↑  Esa Saarinen (2007). *Filosoofia*. Hermes. Lk 127.
2. ↑  "Rawl´s Mature Work: A Theory of Justice (1971)".
**Walter Ray Allen** (sündinud 20. juulil 1975 Mercedis California osariigis) on USA endine elukutseline korvpallur, kes mängis korvpalliliigas NBA kokku 18 hooaega ja tuli kahekordseks NBA meistriks. Kaugviskespetsialist Allen tuli USA koondisega 2000. aastal ka olümpiavõitjaks.

Nooruspõlv
----------

Allen mängis nooruspõlves korvpalli Hillcresti keskkoolis ja seejärel Connecticuti ülikooli korvpallimeeskonnas.

NBA karjäär
-----------

1996. aastal valis Minnesota Timberwolves Alleni NBA *draft*'ist viiendana, kuid vahetas ta kohe edasi Milwaukee Bucksi. Debüüthooajal keskmiselt 13,4 punkti, 4 lauapalli ja 2,6 resultatiivset söötu mängus kogunud Allen kerkis kiiresti meeskonna põhijõuks, tuues oma teisel hooajal juba 19,5 punkti mängus. Alates hooajast 1999/2000 viskas Allen stabiilselt juba üle 21 punkti mängus.

Keset 2002/03. hooaega vahetati Allen Gary Paytoni vastu Seattle SuperSonicsisse, kus ta tõi viie hooajaga keskmiselt 24,6 punkti, 4,6 lauapalli ja 4,2 korvisöötu mängus.

2007. aasta suvel vahetati Allen Boston Celticsisse, kus ta tuli koos Paul Pierce'i, Kevin Garnetti ja Rajon Rondoga 2008. aastal NBA meistriks, kui finaalis alistati Kobe Bryanti juhitud Los Angeles Lakers 4 : 2.

Karjääri lõpus, aastail 2012–2014 mängis Allen Miami Heati eest ja tuli 2013. aastal teist korda NBA meistriks, kui finaalseeria San Antonio Spursi vastu võideti 4 : 3.

NBA rekord
----------

Ray Allen tabas karjääri jooksul NBA rekordit tähistavad 2973 kolmepunktiviset. Talle järgnevad Stephen Curry (2606) ja Reggie Miller (2560).

Saavutused
----------

* Kahekordne NBA meister (2008, 2013)
* 10 korda valitud NBA tähtede mängule (2000–2002, 2004–2009, 2011)
* NBA sümboolne teine viisik (2005)
* NBA sümboolne kolmas viisik (2001)
* NBA spordimehelikkuse auhind (2003)
* NBA kolmepunktiviske võistluse võitja (2001)
* NBA uustulnukate sümboolne teine viisik (1997)

Viited
------

1. ↑  NBA & ABA Career Leaders and Records for 3-Pt Field Goals. Basketball-Reference.com. Vaadatud 08.02.2021.

Välislingid
-----------

* Ray Allen – NBA.com
* Ray Allen – Basketball-Reference.com
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib harilikult taimse materjali kimbust valmistatud saunatarbest; lisakaalu andmise või kaalumise abivahendite kohta vaata artiklit kaaluviht; loomasöödaks kasutatavate vihtade kohta vaata lehisviht; taimsest, loomsest või sünteetilisest kiust või metallist valmistatud lõnga või niidi korrastatud pundarde kohta vaata artiklit lõngaviht.* |

---

Vihad
**Viht** on saunas vihtlemiseks kasutatav harilikult taimsest materjalist kimp.

Kõige sagedamini tehakse Eestis viht lehtedega kaseokstest, küllaltki levinud on ka tamme-, eukalüpti- (imporditud), kuuse- ja kadakaokstest tehtud vihad ja mitmesugustest rohtsetest taimedest tehtud vihad (näiteks nõgesevihad). Parima viha saab suvisel ajal vahetult enne sauna värskest materjalist tehes.

Viha valmistamiseks puuokste varumine ei ole igaüheõigus, seega võõrast metsast vihtu tegema minnes tuleks saada metsaomaniku luba. Kindlasti ei maksa oksi varuda tulevikupuudelt, sest okste lõikamine pidurdab puude kasvu ja võib põhjustada tüvepuidu kvaliteedi langust.
Kaseviha valmistamisel eelistatakse arukaske (kolmnurksete või rombjate lehtedega), sest selle raod on jäigemad ning lehed püsivad tugevamini küljes. Kuid arukase puudumisel kõlbab ka sookask (ümaramate lehtetega). Harilikult kulub ühe kaseviha valmistamiseks 30–40 kaseoksa.

Okste alaosast eemaldatakse lehed 10–15 cm ulatuses (käes hoitaval osal) ja oksad asetatakse kimpu nii, et lehtede heledam alakülg jääks kimbu keskosa suunas. Käepidemeosa seotakse kahest kohast. Vanasti kasutati vihaokste kokkusidumiseks sookasevitsu, kuid tänapäeval enamasti nööri, plastikust kaablisidemeid või ka traati. Kokkuseotud viha konts lõigatakse ühetasaseks, et mõne rohkem välja ulatuva tüükaga end vihtlemisel ei kriimustaks.
Sobivaim aeg vihtade valmistamiseks on alates jaanipäevanädalast juuli keskpaigani, sest siis on kase lehed juba piisavalt tugevad, et ei lagune vihtlemisel kohe ära, ning on veel piisavalt tugevalt oksaraagude küljes kinni. Sügise poole tehtud vihad kipuvad vihtlemisel kergesti lehed maha poetama. Talveperioodiks tehakse vihad pigem juuli keskel, kui oksad on hoogsa kasvu lõpetanud, lehed on paksemad, kannatavad paremini kuivatamist (ei tõmbu nii kortsu) ja oksatippudes on välja arenenud järgmise aasta kasvupung. Talveperioodiks mõeldud vihad kas kuivatatakse varjulises ja hea ventilatsiooniga kohas või külmutatakse kilekotti pakituna. Kuivatatud vihta on vaja enne kasutamist vees leotada, et lehed ja oksad uuesti pehmeks läheks. Külmutatud viht sulatatakse enne kasutamist toatemperatuuril. Ka üles sulatatud ja värske viha puhul annab enne vihtlemist lühiajaline sooja (okaspuu- ja nõgesevihtade puhul natuke kauemaks ja tulisesse) vette panemine kaasa aroomide (eeterlike õlide) vallandumisele ja vihtlemisomaduste paranemisele.

Toodetakse ka kunstvihtu, mis võivad olla taimset päritolu materjalist või muust materjalist. Kunstviha ettevalmistamine ja kasutamine käivad vastavalt tootja poolt antud juhistele.

Viited
------

1. ↑

Välislingid
-----------

* Pamela Parts. Õige saunaviht peksab kehahädad välja, jarvateataja.postimees.ee, 27. detsember 2017
**Artur Pungas** (23. oktoober 1903 – 8. veebruar 1938 Peipsi järv) oli Eesti sõjaväelane (veltveebel) ja piirivalvur, kordoniülem.

Astus sõjaväeteenistusse 15. jaanuaril 1924, teenis 1. Jalaväerügemendis. 1925 lõpetas Sõjaväe Ühendatud Õppeasutuste allohvitseride õppekursuse ja ülendati noorem-allohvitseriks. Teenis seejärel 1. Jalaväerügemendis jaoülemanana 16. aprillini 1925, mil viidi üle 1. Diviisi Staapi samale ametikohale. Võttis osa 1. detsembri mässukatse mahasurumisest. Vabastati sõjaväeteenistusest 1. oktoobril 1925.

Astus piirivalve teenistusse üleajateenijana 1. märtsil 1927. 1. juunil 1928 määrati Nina kordoniülema kohusetäitjaks ja 24. veebruaril 1930 kordoniülemaks. 1929 lõpetas Sõjaväe Ühendatud Õppeasutuste kehalise-kasvatuse kursuse ja 1931 gaasikaitse erikursuse. 

1929 ülendati vanem-allohvitseriks ja 1932 veltveebliks.

Oli kaitseliitlane.

Tapeti Nõukogude Liidu piirivalve poolt koos Voldemar Kaio ja Vassili Evaga Peipsil. Surm lavastati nii, nagu oleks eestlased meelega üle piiri läinud ja Nõukogude piirivalvuritel ei jäänud muud üle kui piiririkkujad maha lasta. Eesti esindajaid ei lubatud üle piiri jälgi vaatama, et asjaolusid uurida.[*viide?*]

Isiklikku
---------

Pungas oli abielus, tal oli kolm tütart.

Kirjandus
---------

* Eesti piirivalvurid viidi väevõimuga N.-Vene territooriumile ja surmati seal kuulipildujaist. Uus Eesti, 10. veebruar 1938, nr. 40, lk. 3.
* Piirivalvurite laibad saadi Nõukogude Venelt kätte. Uus Eesti, 12. veebruar 1938, nr. 42, lk. 3.
* Kogu Tartu piirivalvurite matusel. Uus Eesti, 17. veebruar 1938, nr. 47, lk. 1.
* Langenud piirivalvurite perekondadele jagati toetuseks 3139 kr. Uus Eesti, 15. juuli 1938, nr. 191, lk. 4.
* Piirivalve sai mootorsaani. Uus Eesti, 16. veebruar 1939, nr. 46, lk. 1.
* Venelaste veretöö Peipsil oli ähvarduseks Eestile. Eesti Päevaleht, 17. märts 1973, nr. 21, lk. 8.
* Mõrvatud piirikaitsjate mälestuseks. Võitleja, märts/aprill 1998, nr. 2, lk. 5.
Süvikud tekivad sinna, kus üks laam sukeldub teise alla
**Süvik** on piklik sügav subduktsioonivööndiga seotud negatiivne pinnavorm ookeani põhjas. **Laiemas tähenduses** nimetatakse **süvikuks** ka teiste veekogude (nt järvede) põhjas olevaid suhteliselt sügavaid nõgusid.

Süvik tekib kahe laama piirile, kui üks laam sukeldub teise alla. Süvikud on enam-vähem paralleelsed nendega seotud vulkaaniliste kaartega. Süvikud on keskmiselt mõni kilomeeter sügavamad kui keskmine ookeanipõhi. Süvikute pikkus võib ulatuda tuhandetesse kilomeetritesse.

Kui kaks laama liiguvad teineteise suhtes aeglaselt, siis süvikut ei teki. Selle asemel surutakse laamade servad kokku ja laamade kokkupuutekohta tekib mäestik. Kui laamad liiguvad teineteise poole suhteliselt kiiresti, siis sukeldub üks neist teise alla ja tekib süvik.

Mariaani süviku suurim sügavus (11 034 m) on ühtlasi ka maailmamere suurim sügavus.

Süvikute sügavuse vastu ei tuntud praktilist huvi enne 19. sajandi lõppu, kui ookeani põhja hakati paigaldama kaableid. Kuid süvikud ei olnud hästi kindlaks määratud kuni 1950. aastateni. Süvikute tekke põhjused selgitati alles laamtektoonika teooria väljatöötamisega 1960. aastate lõpul.

Vaata ka
--------

* Süvikute loend

Viited
------

1. ↑  EE 9. köide, 1996.
.