|  |
| --- |
| *Riboflaviin* |
| Füüsikalis-keemilised omadused |
| Keemiline valem | C17H20N4O6 |
| Molaarmass | 376-36 |
| Sünonüümid |
| * B2-vitamiin, G-vitamiin, laktoflaviin, hepatoflaviin, ovoflaviin, antidermatiitne vitamiin jpt.
 |

Riboflaviini struktuurivalem
**B2-vitamiin** ehk **G-vitamiin** ehk **riboflaviin** on koondnimetus B2-vitamiini laadset antistomatiitset, antiglossiitset ja antidermatiitset toimet avaldavate, nii looduslike kui ka sünteetiliste ainete kohta ja B-rühma liigitatud vitamiin.

Allikad
-------

* Piimas olevat riboflaviini nimetatakse **laktoflaviiniks**.
* Munakollases olevat riboflaviini nimetatakse **ovaflaviiniks**.
* Maksas olevat riboflaviini nimetatakse **hepatoflaviiniks**.
* Taimedes leiduvat riboflaviini nimetatakse **verdoflaviiniks**.
* Uriinis leiduvat riboflaviini nimetatakse uroflaviiniks.

Saamine ja depood
-----------------

Toidus on B2-vitamiin koensüümina flavoproteiinides (v.a piimas). Seedeensüümid vabastavad neist B2-vitamiini, mis imendub peensooles kandja vahendatud aktiivse transpordina (seda soodustavad sapphapped).

Imendumist pärsivad alkohol, kohv, suitsetamine, mitmed antibiootikumid, suukaudsed rasestumisvastased preparaadid. Riboflaviin fosforüülub koerakkudes FMN-is, millest tekib FAD. Mõlema teket stimuleerivad kilpnäärehormoonid. Tagavara neerudes ja maksas on suhteliselt tagasihoidlik, mistõttu peab seda saama pidevalt toiduga; seda sisaldavad näiteks piim, jogurt, maks, kala ja spinat.

Biofunktsioonid
---------------

Tema bioaktiivsus realiseerub läbi koensüümsete vormide FMN ja FAD. Mõlemad on vajalikud redoksprotsesside ensüümides, nt:

* PyrDH,
* suktsinaadi DH (mis osaleb süsivesikute, rasvhapete ja aminohapete katabolismis),
* ksantiini oksüdaas (rasvhapete oksüdatsiooni ja hingamisahela ensüümid),
* B2-vitamiin on vajalik juuste, naha ja küünte normaalseks arenguks ning nägemisprotsessis.

Defitsiit
---------

Normaalsel toitumisel ei esine. Kestev alkoholi, kohvi ja musta tee tarbimine, suitsetamine, antibiootikumid, piimatoodete puudus toidus ja kestev väga rohke suhkru tarbimine viib teatud defitsiidi kujunemisele.

Esmatunnused:

* pragunevad katkised suunurgad ja huuled
* nõrkus
* depressioon

B2-avitaminoos:

* keele- ja limaskestapõletikud
* silmade valguspelgus
* dermatiit nina ja silmade ümbruses

NB! Enamasti on B2-avitaminoosi puhul tegu ka tiamiini, niatsiini, B6-vitamiini ja foolhappe defitsiidiga.

Manustamine
-----------

Vajalik on kolmetasandiline lähenemine:

* absoluutne tagatav miinimum 1,4–1,7 mg (RDA);
* tervise optimaalseks tagamiseks tänapäeval kuni 5 mg;
* terapeutiline tase alates 25 mg.

Manustamine on hädavajalik defitsiidile viitavate sümptomite korral.

Vitamiini oskuslik/adekvaatne manustamine ravi ühe komponendina võib olla efektiivne alkoholismi, pellagra, Alzheimeri tõbi, parkinsonismi, dermatiidi, katarakti ja muude haiguste puhul.

Võimalusel tuleks manustada koos tiamiimi, niatsiini, B6-vitamiini, C-vitamiini ja foolhappega.

Päevane ohutu koguannus korduval manustamisel on 100 mg ja ühekordsel 200 mg. Toksilisust pole täheldatud.

Ajaloolist
----------

* 1879. aastal eraldas A.W. Blyth vadakust ebapuhta flaviini – laktokroomi.
* 1929. aastal eraldas Richard Kuhn, koos Paul György ja Theodor Wagner-Jaureggiga, keemiliselt B2-vitamiini;
* 1933. aastaks eraldasid Kuhn, György, P. ja Wagner-Jauregg, T. puhast riboflaviini pärmist, munavalgest ja vadakust.
* 1933.–1934. aastal koostas ta koos Theodor Wagner-Jaureggiga B2-vitamiini struktuuri.

Enam-vähem samal ajal Paul Karreriga (1935) teatas Kuhn B2-vitamiini struktuuri kindlaksmääramisest ja sünteesimisest. Ta eraldas ligi 1 grammi riboflaviini 5300 liitrist kooritud piimast (ingl k *skim milk*), ühtlasi oli ta esimene, kes vitamiini eraldas.
Paul Karreri koostatud sünteesimeetodi võttis vitamiini sünteetiliseks tootmiseks kasutusele Hoffmann–La Roche.

Vaata ka
--------

* B-rühma vitamiinid
* Vitamiinid

Viited
------

1. ↑  Paul György, Perspectives in nutrition, The American Journal of Clinical Nutrition 24: OCTOBER 1971, pp. 1250-1256. Printed in U.S.A. *Developments leading to the metabolic role of vitamin B6*,
2. ↑  Wilhelm Friedrich, "Vitamins", lk 408, 1988, ISBN 3-11-010244-7, Google'i raamatu veebiversioon (vaadatud 12.07.2013)
3. ↑  Laylin K. James, "Nobel Laureates in Chemistry", 1901-1992, lk 250-252, 1994, American Chemical Society and Chemical Heritange Foundation, Google'i raamatu veebiversioon (vaadatud 11.07.2013)
4. ↑  Walter Sneader, "Drug discovery", lk 230, 2005, John Wiley Sons, Google'i raamatu osaline veebiversioon (vaadatud 18.08.2013), ISBN 978-0-471-89979-2