recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Ernst Umhauer filmi "Kodus" esilinastusel oktoobris 2012.  
Georges Biardi foto
**Ernst Umhauer** (sündinud 2. detsembril 1989 Cherbourgis) on prantsuse näitleja, kes saavutas rahvusvahelise tuntuse osatäitmisega François Ozoni filmis "Kodus" (2012).

Umhaueri isapoolne suguvõsa põlvneb Alsace'ist, mis selgitab ka tema saksapärast perekonnanime. Eesnime Ernst andsid vanemad talle maalikunstnik Max Ernsti järgi. Ta sündis ja kasvas üles Cherbourgi linnas Manche'i departemangus.

Lõpetanud oma kodulinnas Marcel Cachini nimelise kolledži, jätkas ta õpinguid Jean-François Millet' nimelises lütseumis kino suunal, kuid lahkus koolist pärast teise kursuse kordama jäämist. Kolmel aastal võttis ta iganädalasi teatritunde Cherbourgi noorte kultuurimajas, kus tema juhendajaks oli Michel Beurton.

Umhaueri esimesed osatäitmised kinos jäävad 2005. aastasse, kuid neis filmides oli ta statist. 2009. aastal astus ta kahes telefilmis üles väikestes kõrvalosades.

Tema läbimurre kinomaailma toimus 2011. aastal, mil ta sai oma esimese märkimisväärse osatäitmise režissöör Raphaël Mathié lühifilmis "Le Cri". Samal aastal mängis Umhauer ka Dominik Molli täispikas filmis "Le Moine", kus tema kehastada oli noore noviitsi roll.

2012. aastal saavutas Umhauer rahvusvahelise tuntuse 16-aastase koolipoisi Claude Garcia rolliga filmilavastaja François Ozoni filmis "Kodus" ("Dans la maison"). Selle osatäitmise eest esitati ta Prantsusmaa filmiauhinna César nominendiks parima uue tulija kategoorias.

Filmid
------

* 2005 – "Il était une fois la lune" (lühifilm, režissöörid Magali Billioud ja Florence Fantini)
* 2005 – "Le Passager de l’été" (režissöör Florence Moncorgé-Gabin)
* 2009 – "Comprendre & pardonner" (teleseriaal, osa "Un cœur en or")
* 2009 – "Les Corbeaux" (telefilm, režissöör Régis Musset)
* 2011 – "Le Cri" – Gabriel (lühifilm, režissöör Raphaël Mathié)
* 2011 – "Le Moine" – noviits (režissöör Dominik Moll)
* 2012 – "Kodus" – Claude Garcia (režissöör François Ozon)

Tunnustus
---------

* 2012 – Prix Lumières, parima uue tulija auhind

### Nominatsioonid

* 2013 – César, parima uustulnuka auhind (nominent)

Välislingid
-----------

* Ernst Umhauer andmekogus IMDb (inglise)
* Ernst Umhauer Facebookis (*prantsuse keeles*)
* Interview with Ernst Umhauer (ingliskeelne intervjuu François Ozoni veebilehel, vaadatud 27.01.2013)
Loodi raudteejaam 20. sajandi alguses, toonase nimega Kersel
**Loodi raudteejaam** oli raudteejaam Loodi küla lähedal Mõisaküla–Viljandi raudteelõigul. 

Algselt oli jaama nimi **Kersel**. Pooljaam avati 1897. aastal. Avamisel jäi see Paistu kihelkonda Loodi mõisa maadele. Jaam suleti 1973. aastal seoses kitsarööpmelise raudtee sulgemisega. Jaam asus Tallinn-Sadama raudteejaamast 161,4 kilomeetri kaugusel.

Loodi naaberjaam Viljandi suunal oli Sinialliku raudteejaam (pooljaam) ja Mõisaküla suunal Õisu raudteepeatus.

Puidust jaamahoone koos kõrvalhoonetega valmis 1898. aastal ja on säilinud algupärasena. Tänaseks on hoone renoveeritud ning eraomanduses. Jaama veetorn hävis teises maailmasõjas.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **Eelnev peatus** | **Endine raudteepeatus**  | **Järgnev peatus** |
|  Sinialliku |  **Loodi** | Õisu  |

Viited
------

1. ↑  Eesti kitsarööpmelised raudteed

Välislingid
-----------

* "Kadunud raudtee jälgi otsimas"; Äripäev, 15.03.2011
* FOTO: Loodi jaam aastal 1969; Baltic Trains Picture Gallery
Sinialliku allikad Loodi looduspargis
Paistu põrguoru paljand Loodi looduspargis
**Loodi looduspark** on maastikukaitseala Viljandimaal Viljandi vallas. Looduspargi pindala on 3485 ha.

Kaitseala sihtkaitsevööndid
---------------------------

1. Nõmme sihtkaitsevöönd
2. Tilli sihtkaitsevöönd
3. Polli mägede sihtkaitsevöönd
4. Holstre mägede sihtkaitsevöönd
5. Kindralimäe sihtkaitsevöönd
6. Paistu ürgoru sihtkaitsevöönd
7. Sinialliku sihtkaitsevöönd
8. Mäemetsa sihtkaitsevöönd
9. Loodi-Püstmäe sihtkaitsevöönd
10. Tõllamäe sihtkaitsevöönd
11. Heimtali sihtkaitsevöönd.

Peale sihtkaitsevööndite kuulub jääb looduspargi alale ka mitu üksikobjekti, näiteks Polli ja Tõllamäe tamm.

Kirjeldus
---------

Looduspark on moodustatud looduslikult mitmekesise maastiku, tasakaalustusalade ja haruldaste liikide elu- ja kasvupaikade kaitseks. Looduspargis on esindatud eriilmelised loodus- ja pärandkultuurmaastikud, haruldaste ja hävimisohus liikide kasvukohad ning elupaigad, kaitstavad looduse üksikobjektid põlispuud, rändrahnud, paljandid.

Sinialliku linnamäe lähedal asuv Siniallikas on tuntud ka ohvriallikana (Sinialliku allikad, järv ja linnamägi), Sinialliku järve põhjaotsas kasvab Sinialliku alpi seedermänd (Ü= 240 cm), Ramsi asula lähedal on Rahetsema mänd (Ü=328 cm). Vaatamisväärsusteks on ka veel Loodi Püstmäe euroopa lehise puistu, Paistu ürgorg (orus leidub hulgaliselt liivakivipaljandeid, neist suurim 15 m kõrge ja 23 m lai "Loodi põrgu"), Polli mäed (huvitava mitmekesise pinnamoega, suhtelise kõrgusega kuni 35 m), Polli tamm (Ü=626 cm), Mustjärve kaldal asuv Holstre Kindralimägi (mäele on maetud Holstre mõisa viimane omanik kindral von Berg), Tilli kadastik, Nõmme liivik (lainjas tasandik, mis on enamuses kaetud männimetsaga), Mäemets, Heimtali park.

Looduspargis kasvavad kaitsealused taimeliigid: suur käopõll, harilik käoraamat, kahelehine käokeel, kahkjaspunane sõrmkäpp, kuradi-sõrmkäpp, vööthuul-sõrmkäpp. Pesitsevad liigid: musträhn, kolmvarvas-rähn, hallpea-rähn. Teised kaitsealused loomaliigid: rabakonn.

Ajalugu
-------

Mitmed looduspargi osad olid kaitse alla võetud juba enne pargi moodustamist: 1959. aastal Paistu ürgorg, 1964. aastal Sinialliku allikad, järv ja linnamägi, Kindralimägi, Loodi Püstmäe lehisepuistu, Heimtali park ja Tõllamägi. Looduspark moodustati 1992. aastal, ühendamaks piirkonnas asuvaid maastikukaitsealasid ja üksikobjekte. Aastal 1997 eraldati looduspargist Viljandi maastikukaitseala ja looduskaitseliselt väheväärtuslikud haritavad maad.

Vaata ka
--------

* Viljandi maastikukaitseala

Viited
------

1. 1 2  Loodi looduspark keskkonnaportaalis (vaadatud 05.08.2016)
2. 1 2 3 4 5 6  Loodi looduspark Eesti looduse infosüsteemis (vaadatud 05.08.2016)

Välislingid
-----------

* Loodi looduspark Eesti looduse infosüsteemis
* Loodi looduspark keskkonnaportaalis
**Ernst Gotthard von Mannteuffell** (21. oktoober 1844 – 30. august 1922) oli Eesti mõisnik.

Puurmani mõisaa peahoone (2008)
Puurmani mõisa peahoone pargi poolt (2015)

Elulugu
-------

Ta sündis 21. oktoobril 1844 Pariisis Ernst Gotthardi (I) ja Mathilde Johanna esiklapsena ning jäigi krahvipaari ainukeseks pojaks.

Raekoja plats 3 Tartus
Ta jätkas isaga koos alustatud Jõgeva raudteejaama ümbruse väljaehitamist ning tegi plaane pikapeale see koht linnaks kujundada. Ka isaga koos alustatud Puurmani mõisa uhke härrastemaja sai tema poolt viimase lihvi ning Puurmani lossist sai Ernst Gotthardi pere elukoht. Tartus raekoja kõrval olevat pere linnaelamut, Raekoja plats 3 lasi krahv põhjalikult kaasajastada ning Tallinnas Toompeal Tallinna toomkiriku ja Eestimaa rüütelkonna hoone kõrval olevat Rahukohtu tänav 1[*viide?*] hiigelhoone üürikorteriteks ümber ehitada.

 Rahukohtu tänav 1 Tallinnas, Riigikantselei hoone
Ernst Gotthard (II) von Mannteuffell oli 1910. aastal asutatud Balti Auto- ja Aeroklubi üks aktiivsetest asutajatest ning nii Peterburi-Narva-Tallinn-Tartu-Riia keisriralli, aga eelkõige üle-euroopalise III Viktoria ralli üks organiseerijatest.

Ernst Gotthard oli abielus Marie Dorothea von Weissiga (1847–1938). Krahvipaaril oli 5 last, nendest 3 tütart, kellest Anna Mathilde (1870–1954) oli abielus Raadi mõisa viimase omaniku Reinhold Karl von Liphartiga (1864–1940). Krahvipaari vanem poeg Ernst Andreas von Mannteuffell sündis 15. novembril 1873 Tartus ja suri 16. märtsil 1953 Iirimaal Varjupaiga pagulaskodus. Noorem poeg Arved Viktor Clemens von Mannteuffell sündis 9. oktoobril 1873 Tartus ja suri 23. juunil 1930 Pariisis.

Eesti Vabariigi loomise järel elas krahvipere riigi kodakondsetena Eestis. Krahvilt riigistati 19 mõisa, st 8 rüütlimõisa (Jõgeva, Jõe, Halliku, Härjanurme, Kudina, Puurmani, Ranna, Saare), 2 rüütlimõisa kõrvalmõisa (Pakaste ja Vana-Saare) ja 9 karjamõisa (Ellakvere, Mäkaste, Kati, Nava, Rahivere, Randala, Rukkiaia, Rüütli ja Kose). Oma Tartu Raekoja platsi maja müüs krahv riigi poolt kehtestatud hinnaga kohalikule omavalitsusele.

Krahv Ernst Gotthard von Mannteuffell suri kuu aega pärast mõisate võõrandamisdokumentidele allkirjastamist 30. augustil 1922 pere Brannenburgi suvilas. Pojad tõid urni isa tuhaga Saare mõisa kalmistule.

Kirjandus
---------

* Marika Jürgenson "Saare mõisa Mannteuffellid" (239 lk), Menu Meedia, 2019.
**Ernst von Münchhausen** (surnud 1550) oli Liivi ordu liige ja Kuldīga komtuur aastatel 1535–1544.

Ernsti vanemad olid Ludolf von Münchhausen ja Katharina von dem Busche. Ta sündis Vestfaalis Haddenhausenis Mindeni lähedal. Tema suguvõsa oli üks Weseri piirkonna mõjukamaid. Tema vend või nõbu oli Kuramaa ja Saare-Lääne piiskop Johann, nende vend või nõbu oli ka Läänemaa stiftifoogt Christoph. Veel üks tema sugulane, nõbu Heinrich, oli orduvasall Kuramaal. 1530. aastal viibis Ernsti juures ka tema vend Wilhelm. Jasper von Münchhausen, kes oli 16. sajandi alguses Bremeni komtuur, oli Ernsti kaugem sugulane, pärinedes Münchhausenite teisest harust. 

1521. aastal oli Ernst kumpan Kuldīgas, 1527. aastal sai temast Grobiņa foogt. 1535. aastal sai ta Kuldīga komtuuriks ja oli seda üheksa aastat. Kuus aastat pärast komtuuri ametist lahkumist ta suri.

Kirjandus
---------

* *Ritterbrüder im livländischen Zweig des Deutschen Ordens*. Köln: Böhlau, 1993. Nr. 601 (lk 456–457).
* Leonid Arbusow vanem. *Livlands Geistlichkeit vom Ende des 12. bis ins 16. Jahrhundert*. Teil 2, lk 72.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**Heinrich von Langen** | **Grobiņa foogt**1527–1533 | Järgnev**Johann von Kersfeld** |
| Eelnev**Heinrich von Galen** | **Kuldīga komtuur**1535–1544 | Järgnev**Christoph von Neuhof**

 |
**Walter Robert Szczerbiak** (sündinud 5. märtsil 1977) on Hispaanias sündinud USA endine elukutseline korvpallur, kes mängis korvpalliliigas NBA kokku kümme hooaega.

Lapsepõlv
---------

Szczerbiak sündis Hispaanias ja veetis seal suurema osa oma lapsepõlvest. 
Kui ta isa Walter korvpallikarjääri lõpetas, kolis ta koos perega Ameerika Ühendriikidesse.

NBA karjäär
-----------

### Minnesota Timberwolves

Szczerbiak valiti 1999. aasta *draft'*ist kuuenda valikuna Minnesota Timberwolvesi.
Tema üks parimaid aastaid oli 2002, kui ta kogus keskmiselt 18,7 punkti, 4,8 lauapalli ja 3,1 resultatiivset söötu mängus ja valiti läänekonverentsi tähtede meeskonda. Szczerbiaki tugevamaks pooleks on ründemäng ja kolmepunktivisked.

### Boston

26. jaanuaril 2006 vahetati Minnesota eest hooajal 2015/16 keskmiselt 20,1 punkti mängus toonud Szczerbiak koos Michael Olowokandi ja Dwayne Jonesiga Boston Celticsisse. Minnesota sai vahetustehingust vastu Ricky Davise, Mark Blounti, Marcus Banksi ja Justin Reedi.

2006/07. hooaeg algas Szczerbiaki jaoks hästi, kuid aasta teises pooles hakkasid teda segama jalavigastused, mis lõpetasid tema hooaja.

### Seattle

27. juunil 2007 vahetas Boston Szczerbiaki koos Delonte Westi ja Jeff Greeniga Seattle SuperSonicsisse. Boston sai vastu Ray Alleni ja Glen Davise.

### Cleveland

21. veebruaril 2008 vahetati ta koos Delonte Westiga Cleveland Cavaliersi meeskonda. Szczerbiak mängis põhihooajal 25 mängu, milles viskas keskmiselt 8,2 punkti ja võttis 3,2 lauapalli. Väljalangemismängudes algkoosseisu pääsenud Szczerbiak viskas 13 kohtumises keskmiselt 10,8 punkti mängus.

Karjääri viimaseks jäänud 2008/09. hooajal kogus Szczerbiak keskmiselt ligi 20 minutiga 7 punkti ja 3,1 lauapalli mängus.

Saavutused
----------

* NBA tähtede mäng (2002)
* NBA uustulnukate esiviisik (2000)

Välislingid
-----------

* Wally Szczerbiak – NBA.com
* Wally Szczerbiak – Basketball-Reference.com
**Eesti NSV teeneline tehnoloog** on Eesti NSVs välja antud aunimetus.

Aunimetust andis Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidium "konstrueerimis- ja tehnoloogiaorganisatsioonide, teaduslike uurimisasutuste, kõrgkoolide, tootmis- ja teadus-tootmiskoondiste, ettevõtete ning organisatsioonide töö­tajatele väljapaistva panuse eest põhimõtteliselt uue kõrgeefektiivse ning tehniliste ja majanduslike näitajate poolest kõrgeimale maailmatasemele vastava tehnoloogia väljatöötamisse ja juurutamisse".

Eesti NSV teenelise tehnoloogi aunimetus kehtestati 1985. aastal. Aunimetus kaotati 1989. aastast.

Eesti NSV teenelised tehnoloogid
--------------------------------

* 1986 Vassili Skoborõhhin
* 1987 Oleg Itkin, Ilmar Kõrgesaar

Viited
------

1. ↑  Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi seadlus Eesti NSV teenelise konstruktori ja Eesti NSV teenelise tehnoloogi aunimetuse kehtestamise kohta. Eesti NSV Ülemnõukogu ja Valitsuse Teataja, 1985, 27, 454
2. ↑  A ja O taskuteatmik. Tallinn: Valgus, 1987. Lk. 240
3. ↑  Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi 17.02.1989 seadlus "Eesti NSV riiklike autasude süsteemi täiustamise ja autasude andmise korra demokratiseerimise kohta"
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib muusikust; filosoofi kohta vaata artiklit Alan Wilson (filosoof)* |

---

**Alan Christie Wilson** (4. juuli 1943 Arlington, Massachusetts – 3. september 1970 Topanga, California) oli USA muusik. Ta oli ansambli Canned Heat üks asutajaliikmeid.

Tal tekkis huvi bluusi vastu juba noorena ja ta alustas mängimist Massachusettsi linnas Cambridge'is, kus kohtus kitarristi John Faheyga. Fahey andis talle tema suure lühinägevuse, ümara näojoone ja õpetlasliku loomuse tõttu hüüdnime "Blind Owl" ('Pime Öökull'). Koos Faheyga läks ta Los Angelesse, kus ta aitas Faheyl ülikooli magistritööd teha Charley Pattoni kohta. Los Angeleses kohtus Wilson Bob Hite'iga, kellega koos asutus ta ansambli Canned Heat.

Canned Heatiga esines Wilson muu hulgas 1967. aastal Monterey popfestivalil ja 1969. aastal Woodstocki festivalil. Wilson kirjutas Canned Heati tuntumad laulud "On the Road Again" ja "Going Up the Country" ning oli neis lauludes solistiks. Ta mängis ka tanburi, suupilli ja kitarri.

Wilson leiti 3. septembril 1970 surnuna tema ansamblikaaslase Bob Hite'i elukoha taga nõlvakul. Surma põhjuseks nimetati tahtmatut barbituraatide mürgistust. Wilson oli paar kuud varem väidetavalt tahtnud teha enesetappu, kui üritas autoga kiirteelt välja sõita. Ta viidi pärast seda tugeva depressiooni tõttu haiglasse, kust ta sai paar nädalat hiljem välja. Ka tema surma on peetud enesetapuks, kuid selle kohta puuduvad kindlad tõendid. Wilsoni surm leidis aset kaks nädalat enne Jimi Hendrixi surma ja neli nädalat enne Janis Joplini surma. Wilson, Hendrix ja Joplin surid kõik 27-aastastena ning kuuluvad sellega kurikuulsasse 27 Klubisse.

Välislingid
-----------

*
Ernö Goldfingeri projekteeritud Londoni tornelamu Balfron Tower (ehitatud 1967)
**Ernő Goldfinger** (11. september 1902 Budapest – 15. november 1987) oli juudi päritolu Briti arhitekt ja mööblidisainer, modernist. 

Goldfinger õppis Pariisis, kus tutvus Mies van der Rohe ja Le Corbusier'ga. Goldfingerit mõjustas tugevalt Le Corbusier' teos "Vers une architecture".

1934 kolis Goldfinger Londonisse, kus asus elama majja, mis on tuntud Highpoint I nime all.

Sõjajärgseil aastail projekteeris ta Londonis tornkortermaju, teiste seas 27-korruselise Balfron Toweri. Ta oli vasakpoolsete vaadetega ning temalt telliti ajalehe Daily Worker kontorihoone ja Suurbritannia Kommunistliku Partei peahoone projekt. Suurbritannia tervishoiuministeeriumi jaoks projekteeris ta Alexander Flemingi maja, mis tänapäeval on tuntud nime all Metro Central Heights. 1950. aastatel projekteeris ta kaks Londoni algkooli, mis ehitati tellisetäidisega eelvalatud betoonist eelpaigaldatavatest detailidest. Üht nendest hoonetest kahjustas petisest kinnisvaraarendaja, mistõttu hoone tuli lammutada ja petis võeti 2008 kohtulikule vastutusele.

1938 ehitati Goldfingeri projekteeritud eramud 1–3 Willow Road, millest keskmises (2 Willow Road) elas Goldfinger ise koos oma abikaasa Ursula (sündinud Blackwell) ja lastega oma surmani. Tema kodumajas on tänapäeval 20. sajandi kunsti muuseum, majad 1 ja 3 on endiselt eramajad.

Willow Roadi hoonete ehitamiseks tuli seal varem olnud hooned lammutada. See pahandas mitut kuulsat kohalikku elanikku, kelle seas olid pärastine Suurbritannia siseminister Henry Brooke ja kirjanik Ian Fleming. Vastuseks avaldas Fleming 1959 romaani "Kuldsõrm" (inglise keeles "Goldfinger"), mille tegelane Auric Goldfinger oli Ernő Goldfingeri järgi nimetatud. Auric ja Ernő sarnanevad üksteisega nii välimuse kui ka iseloomu poolest. Ernő Goldfinger oli tuntud mehena, kes ei mõistnud nalja, ja tema raevuhood olid kuulsad; Auric on samasugune.

Ernő Goldfinger pahandas Flemingi peale väga ja kaalus tema kohtussekaebamist, kuid lõpuks sõlmiti kohtuväline kokkulepe. Flemingi kirjastajad nõustusid tasuma Goldfingeri kulud juriidilisele abile, ta sai 6 eksemplari Flemingi raamatust ja lubaduse, et raamatutegelase Goldfingeri nime kasutatakse alati koos eesnimega.

Välislingid
-----------

 Ernő Goldfinger – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Alan Turingi mälestusmärk Sackville'i pargis Manchesteris
**Alan Turingi mälestusmärk** (*Alan Turing Memorial*) asub Sackville'i pargis Manchesteri Ülikooli Whitworthi tänava hoone ja Canal Streeti geipiirkonna vahel. Mälestusmärk kujutab arvutiteaduse isa istumas pargipingil pargis. See on rajatud Alan Turingi – matemaatiku, krüptoloogi ja tänapäevase arvutiteaduse ühe rajaja – mälestuseks. Alan Turing mõisteti 1952. aastal süüdi homoseksuaalsuses (see oli Inglismaal kuni 1967. aastani kriminaalkuritegu) ja 1954. aastal sooritas ta enesetapu.

Mälestusmärk avati Turingi sünniaastapäeval 23. juunil 2001. Mälestusmärgi loomise ideele tuli Stockporti advokaat Richard Humphry, kes asutas raha kogumiseks Alan Turingi mälestusmärgi fondi. Humphryt inspireeris Hugh Whitemore'i näidend "Breaking the Code" Sir Derek Jacobiga peaosas. Jacobist sai fondi patroon. Kuju telliti Glyn Hughesilt.

Turingit on kujutatud hoidmas õuna – klassikalist keelatud armastuse sümbolit, objekti, mis inspireeris legendi kohaselt Isaac Newtonit gravitatsiooniteooriat looma ja vahendit, mida Turing enesetapu sooritamiseks kasutas. Pingil on pronksist reljeef kirjaga: "Alan Mathison Turing 1912–1954" ja sõnad: "Founder of Computer Science" ('arvutiteaduse rajaja') – just nagu see oleks Enigmaga kodeeritud: "IEKYF ROMSI ADXUO KVKZC GUBJ".

Tahvlil kuju jalge ees on kiri: "Arvutiteaduse isa, matemaatik, loogik, sõjaaegne koodimurdja, eelarvamuste ohver." Tahvlil on ka Bertrand Russelli tsitaat: "Matemaatika, kui seda õigesti vaadata, ei sisalda mitte ainult tõde, vaid ka ülimat ilu – ilu mis on külm ja askeetlik nagu see kuju."

Galerii
-------

* Lähivaade Turingi mälestusmärgileLähivaade Turingi mälestusmärgile
* Turingi mälestusmärk Manchesteri Ülikooli Inseneriteaduste ja Füüsika Osakonna hoonega taustalTuringi mälestusmärk Manchesteri Ülikooli Inseneriteaduste ja Füüsika Osakonna hoonega taustal
* Turingi mälestusmärk vaatega Sackville'i tänava pooleTuringi mälestusmärk vaatega Sackville'i tänava poole
* Vaade Sackville Parkist Manchesteri Ülikooli Sackville'i hoone pooleVaade Sackville Parkist Manchesteri Ülikooli Sackville'i hoone poole
* Tahvel Turingi kuju jalge eesTahvel Turingi kuju jalge ees

Viited
------

1. ↑  Andrew Hodges. "Memorial sculpture of Alan Turing in Sackville Park, Manchester". *The Alan Turing Internet Scrapbook* (Inglise keel). Vaadatud 20.05.2012.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: tundmatu keel (link)
2. ↑  "PM apology after Turing petition". *BBC News* (Inglise keel). 31. august 2009. Vaadatud 20.05.2012.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: tundmatu keel (link)
3. 1 2  John Wilcock. "The Staffordshire University Computing Futures Museum Manchester Page" (Inglise keel). The Staffordshire University Computing Futures Museum. Lehekülje lõpus. Originaali arhiivikoopia seisuga 23.12.2012. Vaadatud 20.05.2012.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: tundmatu keel (link)
Järve Keskus, veebruar 2010
**Järve keskus** on kaubanduskeskus Tallinnas Järvel aadressil Pärnu maantee 238.

Ajalugu
-------

1995. aastal erastati AS Silikaat tehas suurettevõtja Vello Kunmani poolt, Vello Kunman sai ka maatüki Tallinnas Pärnu maantee 238 ääres. Tootmine koliti Männikule ja kaheksa hektari suurusele maa-alale kerkis Järve keskus. 

Järve Keskus, 2013
1997. aastal lõpetas AS Silikaat tootmistegevuse Järvel, Järve hooneid hakati kasutama kaubanduspindadena ning jätkati Silikaadi Kaubahoovi nime all tuntud hoonete arendamisega. 2002. aasta 1. oktoobril avati pidulikult Järve kaubanduskeskus, mis ühendas kõik eraldiseisvad hooned.

Silikaat Grupi alla koondub tänapäeval 33 Eesti kapitalil põhinevat ettevõtet. Tuntumad Silikaat Grupi ettevõtted on AS Silikaat, OÜ Järve Kaubanduskeskus, AS Aatrium Sisustuskaubamaja, põllumajandusettevõtted OÜ Kõo Agro OÜ ja OÜ Mangeni PM ning taastuvenergiaallikatest transpordikütust tootev OÜ Biometaan. 

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Järve keskus** |

Viited
------

1. ↑  Nõmme Sõnumid nr 21 (2012), lk 5
2. ↑  Silikaatkividest ehitamine teeb comeback’i, postimees.ee, 3. juuni 2020

Välislingid
-----------

* Järve Keskuse koduleht


|  |  |
| --- | --- |
|  | ***Portaal Nõmme***  |
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel on Jõgeva rajooni külanõukogust; Kohtla-Järve rajooni külanõukogu kohta vaata Järve külanõukogu (Kohtla-Järve rajoon)* |

---

**Järve külanõukogu** oli külanõukogu Eesti NSV-s.

1945 septembris moodustati Tartumaal Kudina vallas **Maarja-Magdaleena külanõukogu**, mille keskus asus Kõrenduse külas. Seoses maakondade likvideerimise ja maarajoonide moodustamisega oli külanõukogu 1950. aastast Jõgeva rajooni koosseisus. 1951 jaanuaris nimetati Maarja-Magdaleena külanõukogu ümber Järve külanõukoguks. 1954. aastal liideti Järve külanõukoguga likvideeritud Igavere külanõukogu ja osa Kudina külanõukogust.

Külanõukogu halduskeskus asus hiljem Järve alevikus (1951. aastani ja alates 2005 Maarja-Magdaleena).

1972 märtsis Järve külanõukogu likvideeriti, selle territoorium liideti Palamuse külanõukoguga.

Viited
------

1. ↑  Järve külanõukogu Eesti nõukogude entsüklopeedia faksiimileversioonis (vaadatud 09.09.2017)
2. ↑  Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi 31. märtsi 1972 seadlus Jõgeva rajooni Järve, Kalevi ja Lustivere külanõukogu likvideerimise, mõnede külanõukogude piiride muutmise ning Jõgeva külanõukogu administratiivkeskuse üleviimise kohta. Eesti NSV Ülemnõukogu ja Valitsuse Teataja, 1972, 14, 128
**Alar Ainumäe** (20. mai 1932 – 6. august 2009) oli eesti põllumajandustegelane.

Ta lõpetas Jäneda Põllumajandustehnikumi.

1956. aastast töötas ta Paide rajooni V. Kingissepa nimelise kolhoosi agronoomina, 1957. aastast sama kolhoosi esimees, 1970. aastast Aravete kolhoosi esimees, 1993. aastast Aravere Argo OÜ juhatuse esimees. Ta oli ka Paide KEK-i ja OÜ Arme Turvas juhatuse liige.

Aastatel 1980–1990 oli ta Eesti NSV Ülemnõukogu X ja XI koosseisu saadik. Eesti NSV Ülemnõukogu X koosseisus oli ta põllumajanduskomisjoni liige, Eesti NSV Ülemnõukogu XI koosseisus agrotööstuskompleksi komisjoni liige.

Tunnustus
---------

* 1972 Eesti NSV teeneline agronoom
* 1998 Järvamaa vapimärk
* 2002 Valgetähe V klassi teenetemärk

Viited
------

1. ↑  Eesti NSV Ülemnõukogu X koosseis. Biograafiline lühiteatmik. Tallinn: Eesti Raamat 1981
2. ↑  Eesti NSV Ülemnõukogu XI koosseis. Biograafiline lühiteatmik. Tallinn: Eesti Raamat 1985
3. ↑  Teenetemärkide kavaleride andmekogu – 3997

Välislingid
-----------

* Tiit Reinberg. Alar Ainumäe saadeti viimsele teekonnale. Järva Teataja, 13. august 2009
|  |
| --- |
|  |
| Medalikohad |
| Euroopa meistrivõistlused |
| **Kuld** | 2020  |  |

**Giacomo Raspadori** (sündinud 18. veebruaril 2000 Bentivoglios) on Itaalia jalgpallur, kes mängib ründajana Itaalia kõrgliigaklubis Napoli ja Itaalia jalgpallikoondises.

2009. aastal liitus ta s Sassuolo noorteakadeemiaga. Klubi põhimeeskonnas debüteeris ta Itaalia kõrgliigas 2019. aasta mais. Järgmistel hooaegadel kindlus ta järk-järgult koha Sassuolo põhikoosseisus. Esimese värava lõi ta Itaalia kõrgliigas 11. juulil 2020 mängus Rooma Lazio vastu. Hooajal 2020–21 lõi ta Itaalia kõrgliigas kuus väravat ja hooajal 2021–22 kümme väravat. 

2022. aasta augustis suundus ta laenule Napoli. Laenulepingu lõppedes on Napolil kohustus osta Raspadori mängijaõigused.

Itaalia jalgpallikoondises tegi Raspadori debüüdi 4. juunil 2021 sõprusmängus Tšehhi vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta sama aasta 8. septembril MM-i valikmängus Leedu vastu. 2021. aastal tuli ta Itaalia koondisega Euroopa meistriks.

| * v
* r
Itaalia koondis  –  UEFA Euro 2020 |
| --- |
| 

* 1 Sirigu
* 2 Di Lorenzo
* 3 Chiellini (c)
* 4 Spinazzola
* 5 Locatelli
* 6 Verratti
* 7 Castrovilli
* 8 Jorginho
* 9 Belotti
* 10 Insigne
* 11 Berardi
* 12 Pessina
* 13 Palmieri
* 14 Chiesa
* 15 Acerbi
* 16 Cristante
* 17 Immobile
* 18 Barella
* 19 Bonucci
* 20 Bernardeschi
* 21 Donnarumma
* 22 Raspadori
* 23 Bastoni
* 24 Florenzi
* 25 Tolói
* 26 Meret
* Treener: Mancini

 | Itaalia |
**Wals-Siezenheim** (austria hääldus: [ˌvalsˈsiːtsn̩haɪ̯m]; saksa hääldus: [ˌvalsˈziːtsn̩haɪ̯m]) on vald *(Gemeinde)* Salzburg-Umgebungi ringkonnas Austria Salzburgi liidumaal.

Vald loodi 1948. aastal Walsi ja Siezenheimi liitumisel. Samal aastal anti vapp. Kui 1947. aastal oli seak 1000 elanikku, siis 2001. aastal ligikaudu 11 000. Eelmine Wals oli osa eraldi Siezenheimi vallast, kuid sellegipoolest ka Liefering ja hiiglaslik osa Taxachist.

Geograafia
----------

Vald asub Salzburgi linna (idas) ja Austria-Saksamaa piiri (läänes) vahel. See loodi 1948. aastal, kui ühendati Wals ja Siezenheim, pärast territooriumi osade liidendamist Salzburgi linnaga. Kogu vald kuulub Salzburgi äärelinna, kuid seni pole liitumise edendamiseks rohkem pingutusi tehtud.

Wals-Siezenheim asub vahetult Salzburgi lennujaamas juurdepääsuga Salzburgi trollibussivõrgule. See on laiendatud kaubanduskeskuste ja mitmete suurte tööstusettevõtete filiaalide asukoht. Walserbergi paikkond on laialt tuntud endise piiripunkti poolest Austria *West Autobahnilt* Saksamaa Bundesautobahn 8-le. Piirikontroll kaotati Schengeni leppe rakendamisega 1997. aastal.

Vallaosad on Gois, Himmelreich, Käferheim, Kleßheim, Schwarzenbergkaserne, Siezenheim, Viehausen, Wals, Walserberg ja Walserfeld.

Ajalugu
-------

Vanim paikkond Siezenheim asustati juba Rooma aegadel ja on saanud nime Rooma aristokraadi Sizo järgi. 1690. aastal ehitati Salzburgi peapiiskoppide suveresidentsiks Klessheimi loss.

Sport
-----

* Salzburgi Red Bull (Austria Bundesligas mängiv jalgpalliklubi)
* AC Wals (maadlusklubi)
* EV Wals (kurlingiklubi)

Tuntud inimesi
--------------

* Franz Berger (1940–2012), maadleja
* Georg Marchl (\* 1964), maadleja

Vaata ka
--------

* Red Bull Arena

Viited
------

1. ↑  Dauersiedlungsraum der Gemeinden Politischen Bezirke und Bundesländer - Gebietsstand 1.1.2018, vaadatud 10.03.2019.
2. ↑  Einwohnerzahl 1.1.2018 nach Gemeinden mit Status, Gebietsstand 1.1.2018, vaadatud 9.03.2019.

Välislingid
-----------

 Wals-Siezenheim – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis

Salzburg-Umgebungi ringkonna vallad

* Anif
* Anthering
* Bergheim
* Berndorf bei Salzburg
* Bürmoos
* Dorfbeuern
* Ebenau
* Elixhausen
* Elsbethen
* Eugendorf
* Faistenau
* Fuschl am See
* Göming
* Grödig
* Großgmain
* Hallwang
* Henndorf am Wallersee
* Hintersee
* Hof bei Salzburg
* Koppl
* Köstendorf
* Lamprechtshausen
* Mattsee
* Neumarkt am Wallersee
* Nußdorf
* Oberndorf bei Salzburg
* Obertrum am See
* Plainfeld
* Sankt Georgen bei Salzburg
* Sankt Gilgen
* Schleedorf
* Seeham
* Seekirchen am Wallersee
* Straßwalchen
* Strobl
* Thalgau
* Wals-Siezenheim
Maja Wismari tänaval, kus aastatel 1867-1917 asus Toomvaestekool.
**Toomvaestekool** (ka **Toom-Vaestekool**; saksa keeles *Domwaisenhaus, die Armen- und Waisenschule*) oli 1725. aastal Toomkiriku pietistliku ülempastori Christian Friedrich Mickwiczi poolt Venemaa keisrinna Anna Ivanovna loal avatud õppeasutus Tallinnas.

Õppeasutus oli Toompea vaeslaste hooldusmaja ja kool, mida nimetati ka **Toomorbudekoduks**. Koolis õppis ka Tallinna eeslinna vaeste lapsi. 1740. aastate lõpus oli seal üle 80 õpilase. Õppetöö toimus nii saksa kui ka eesti keeles. Aastatel 1786–1797 tegutses Toomvaestekool kahe õpetajaga 2-klassilise alamrahvakoolina.

Toomvaestekool asus oma tegevuse jooksul erinevates hoonetes. 1725. aastast asus Toomvaestekool Wismari tänaval; 1867–1917 asus Toomvaestekool aadressil Wismari tänav 15, kuhu püstitati 1867. aastal arhitekt Ferdinand Kordese projekti järgi valminud Toomvaestekooli uus hoone. Selle kooli järgi nimetati 19. sajandi viimasel veerandil Wismari tänavat Vaestekooli tänavaks ehk Toom-Vaestekooli tänavaks. Aastatel 1918–1939 asus samas Toomvaestekoolist ümbernimetatud Tallinna 15. algkool.

Hiljem asus Toomvaestekooli uues hoones erinevaid meditsiiniasutusi, XXI sajandi alguses töötab seal alkoholismi, narko- ja mängusõltuvuse ravile spetsialiseerunud Wismari haigla.

Kooli õppureid
--------------

* Amandus Adamson

Vaata ka
--------

* Toomkool
* Tallinna toomkirik

Viited
------

1. ↑  Kultuurimälestiseks tunnistamine. Kultuuri- ja haridusministri 19. juuli 1995. a
**Toompea tulekahju** oli 6. juunil 1684 Tallinnas Toompeal puhkenud tulekahju, milles sai kannatada suurem osa Toompea hoonetest.

Tulekahju sai 6. juuni hommikul alguse tallmeister Peter Brohmanni majast. Kuna puhus tugev lõunatuul, kandus tuli peatselt lähedalasuvatele puithoonetele. Tugevneva tuule tõttu ei õnnestunud ka põlengule piiri panna, lisaks said peagi veest tühjaks Toompea kaevud.

Tuld võttis ka Toomkiriku puidust torn ning kirik süttis põlema. Ka toomkool, rüütelkonnahoone ja suurem osa ülejäänud Toompea hooneid langesid tuleroaks. Toompea loss jäi siiski terveks. Ära põles ka kaks kolmandikku Eestimaa konsistooriumi arhiivist, ülejäänud suudeti päästa. Toompea tulekahju kogukahjuks hinnati ligemale 300 000 hõbetaalrit.

Sädemeist võtsid tuld ka mõned hooned all-linnas, kuid seal suudeti tulele piir panna.

Tulekahjude kartuses keelas Eestimaa kindralkuberner Toompea elanikel passita isikuid ulualla võtta ning kõiki Toompea ja selle eeslinna elanikke kohustati muretsema endale redeleid, tuletõrjekonkse, käsipritse, veeämbreid ja muid tuletõrjevahendeid. Samuti keelati rangelt ära puithoonete rajamine Toompeale.

Tulekahju järel hakati kohe taastama toomkirikut, mille rahastamiseks viidi mitmel pool Rootsi riigis läbi korjandusi. Paraku ei toonud see erilist tulu. Kiriku toetuseks kehtestas Eestimaa rüütelkond oma liikmetele vastava maksu. Eestimaa konsistoorium laenas Uue Testamendi trükkimiseks ettenähtud rahast 600 hõbetaalrit. Alles kahe ja poole aasta pärast oli Toomkirik sellises korras, et seal sai jälle jumalateenistusi pidada.

Viited
------

1. 1 2 3 4 5 6  "Tallinna toomkiriku põleng 1684. aasta juunis". Originaali arhiivikoopia seisuga 15. september 2007. Vaadatud 8. detsembril 2011.

Välislingid
-----------

* Suur Toompea põlemine Tallinnas aastal 1684. Esmaspäev: piltidega nädalleht, Number 8, 26 February 1923
**Neeme Armolik** (12. juuli 1919 Neeruti, Päidla vald, Tartumaa – 21. märts 2010 Täby, Rootsi) oli eesti põllumajandusteadlane.

1937. aastal lõpetas ta Jäneda Põllutöökeskkooli. Aastatel 1938–1939 õppis Tartu Ülikoolis agronoomiat. Seejärel õppis sõjakoolis. Sõja puhkemisel mobiliseeriti Punaarmeesse, 1941. aasta suvel langes sakslaste kätte. 1943. aasta novembris läks Soome, teenis Soome mereväes (lipnik, 1944). 1944. aasta septembris peale teenistusest vabastamist siirdus Rootsi. 1950. aastal lõpetas Uppsala Ülikooli agronoomia erialal.

1955. aastal kaitses ta USA-s Wisconsin-Madisoni Ülikoolis doktorikraadi väitekirjaga "Deterioration of barley in storage by microorganisms"

Töötas teadurina Stockholmi Kuninglikus Tehnikainstituudis ja agronoomia õppejõuna Kanadas.

Viited
------

1. ↑  Peep Pillak, Heini Vilbiks (koostajad). Soomepoiste elulood. Grenader, 2015
2. ↑  WorldCat. Neeme Armolik. Deterioration of barley in storage by microorganisms. PhD dissertation. University of Wisconsin-Madison, 1955
**Ghostface**, vahepeal tõlgitud kui Kummitusenägu, on tegelane ja identiteet Karje filmides. Seda identiteeti on kasutanud frantsiisi peamised antagonistid, kellel kõigil on üks eesmärk, tappa kättemaksuks Sydney Prescott (keda mängib Neve Campbell), kuna too olevat neile midagi teinud.

Tegelase väljanägemine põhineb Edvard Munchi teosel Karje.

Tegelaskujud
------------

Ghostface'e on olnud palju (igas filmis erinev identiteet), nendeks on olnud:

### Roman Bridger

Sydney auahne poolvend, kes tahtis talle kättemaksta selle eest, et ta isa valis Romani ema asemel endale uue naise Maureen Prescotti ehk Sydney ema. Ta kasutas märklaudade peal häälemuutjat, mis aitas tal kõlada teiste moodi, et neid manipuleerida. Tema rääkis Billy Loomisile Maureeni afäärist ta isaga, et too tapaks ta tütre Sydney. Seega teeb see tast Karje filmide tõelise peamise antagonisti. Teda esines Karje 3s, kus teda mängis Scott Foley.

### Billy Loomis ja Stu Matcher

Billy Loomis esines Ghostface'ina esimeses filmis, kus teda aitas Stu Matcher. Need kaks õudusfilmi fanaatikut korraldasid Woodsbro's esimesena Ghostface tapmiste jada. Billy't mängis Skeet Ulrich ja Stu'd Matthew Lillard.

### Debbie Salt ehk Proua Loomis ja Mickey Altieri

Uudistereporter Debbie Salt ja õpilane Mickey Altieri korraldasid järgmised tapmised. Debbie leidis Mickey sarimõrvarite saidilt, kus ta palkas olema ta plaani osaline. Nad kavatsesid tappa Sydney kättemaksuks Debbie poja, Billy Loomise tapmise eest. Lõpuks peale nende plaani avalikustamise ees Sydneyle Debbie reetis Mickey tulistades teda selga. Neid mõlemaid tappis Sydney Prescott. Nad esinesid teises filmis, ning Debbie't mängis Laurie Metcalf ja Mickey't Timothy Olyphant.

### Jill Roberts ja Charlie Walker

Jill oli Sydney nõbu, kes tahtis saada kuulsaks läbi mängides kõike, millega Sydney oli kuulsaks saanud. Ta kaasosaline oli ta *poiss-sõber* Charlie Walker, kelle Jill hiljem reetis, tappes ta. Ta suri Sydney käe läbi. Jilli mängis Emma Roberts.

* Kõikides filmides tegi Ghostface'i häält Roger L. Jackson.

Scary Movie
-----------

Ghostface esineb ka Scary Movie filmides, mis on Karje filmide paroodia.
**Raimund Preem** (16. detsember 1918 Narva – 5. detsember 1988 Kanepi vald) oli eesti matemaatik ja füüsik.

Elulugu
-------

Raimund Preem oli raamatupidaja poeg.

Lõpetas 1936 Narva 1. Gümnaasiumi, 1940 TÜ matemaatika-loodusteaduskonna. Oli 1941 TÜ astronoomia kateedri vanemlaborant, 1942–43 TÜ füüsika instituudi abiassistent, 1944 teaduslik stipendiaat matemaatikas, 1944–49 TÜ teoreetilise füüsika kateedri assistent, 1949–50 vanemõpetaja, 1951–53 Võru Kohaliku Tööstuse Tehnikumi füüsika ja matemaatika õpetaja, 1953–54 EPA kõrgema matemaatika kateedri õppeülesande täitja, 1954–55 Tartu Tähetorni vanemlaborant, 1955–57 TÜ geofüüsika, teoreetilise mehaanika ja teoreetilise füüsika kateedrite õppeülesande täitja, 1957–67 Eesti NSV TA Füüsika ja Astronoomia Instituudi teoreetilise füüsika labori nooremteadur, 1967–71 peainsener, 1971–86 teoreetilise füüsika sektori vaneminsener. Lugenud TÜ-s elementaar- ja kõrgemat matemaatikat, teoreetilist mehaanikat, teoreetilist füüsikat jt kursusi.

Teadustöö
---------

Uurimisvaldkond: teoreetiline ja matemaatiline füüsika; tegelenud ka kvantmehaanika ja tahkiseteooriaga, astronoomia ning kosmoloogia küsimustega. Avaldanud töid tahkiseteooriast (oli üks kristallide lisandtsentrite ja nendega seotud füüsikaliste protsesside teooria loojatest 1960. aastail), huvipakkuvad on tema loodud teooria gravitatsioonikonstandi kasvamisest ja elektrivõnkesiirete teooria. Nõukogude Eesti preemia (1965, kollektiivis). 14 teadustrükist.

Viited
------

1. 1 2 3 4  Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide

Teoseid
-------

* О методе конечных разностeй в квантовой механике. // Тp. ИФА 13 (1961)
* О возможности квазилинейчатой структуры спектра комбинационного рассеяния на колебаниях решетки (kaasautorid K. Rebane, V. Hižnjakov). // Тр. ИФА 20 (1961)
* О нахождении характеристической функции спектра примесного поглощения. // Изв. АН. Физ. Мат. 20 (1971)
* Solar neutrino puzzle and possible variation of gravitational constant (kaasautor L. Palgi). Tartu, 1986.

Kirjandus
---------

* Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918–1944. I–III. Trt, 1994, III, 269
* Tartu Riikliku Ülikooli õppe-teaduskoosseisu biobibliograafia nimestik 1944–1980. Trt, 1987, 277
* II 134
* Teaduse ajaloo lehekülgi Eestist. Tallinn, 1968–, XIII, 194.
* *Eesti teaduse biograafiline leksikon.* 3. köide: *N–Sap* TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013

 *Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.*
**Neeme Laanepõld** (11. jaanuar 1913 – 27. veebruar 1991) oli eesti muusik ja laulutekstide autor.

Ta oli pärit Keila vallast Keelva külast. Alghariduse omandas ta Käesalu algkoolis. 1937–1940 õppis Laanepõld Tallinna Konservatooriumis August Topmani oreliklassis, hiljem oli tema õpetajaks Hugo Lepnurm. 

Muusikaõpingud jätkusid 1940–1941 Tartu Kõrgemas Muusikakoolis ja 1944–1945 Tallinna Riiklikus Konservatooriumis Tuudur Vettiku kooriklassis. 

Aastatel 1940–1944 oli ta Põlva kiriku köster-organist. 

Aastad 1946–1963 möödusid Eesti NSV Rahvaloomingu Keskmajas inspektor-metoodikuna. Rahvaloomingu Keskmaja oli klubitöö ja isetegevuse juhendamiseks ja kontrollimiseks loodud riiklik keskasutus. Selle juures töötas ka Laulupeo Büroo. See aeg hõlmab osalemist mitmesuguste taidlusülevaatuste töös ja Rahvaloomingu Keskmaja väljaannete toimetamist. 

1963–1988 töötas Neeme Laanepõld Eesti Teatri- ja Muusikamuuseumi muusikaosakonna teadurina, hiljem juhatajana. 

Ta kogus rahvaviise ja -pille, avaldas muusika- ja kultuuriloolisi kirjutisi. Tema koostatud on mitmed Teatri- ja Muusikamuuseumi väljaanded: albumid laulupidudest „Laulud nüüd lähevad" I −1965 ja II – 1969, raamat omakandi suurmehest "Helilooja Konstantin Türnpu, 1865-1927" (Tallinn, 1965), "Mart Saar. Fotokroonika elust ja loomingust" (koos Vardo Rumesseniga, 1983), "Gustav Ernesaks" (1980), "Orelid ja osjapillid, pasunad ja parmupillid" (1972 ja 1978), "Cyrillus Kreek" (1974). Sellesse perioodi jääb ka ainulaadse moldpilliansambli Mollikud asutamine muuseumi juurde, mis tegutses aastatel 1973–1977. Selle ansambli lindistused asuvad Eesti Raadio arhiivis. Ansamblile tegi seaded Neeme Laanepõld ja koosseisus olid sopran-, alt-, tenor-, ja bassmoldpill.

Neeme Laanepõllu looming on väga mitmekesine. Ta kirjutas ja tõlkis hulgaliselt laulutekste. Tuntumad neist on Prantsuse lastelaul „Põdra maja", eesti rahvaviis „Tantsulaul", A. Kiilaspea „Tooma laulukoor", naiskoori laul „Toa teeks ma endal tamme alla". 

Tema helilooming hõlmab erinevaid žanre: koori- ja soololaule, ansamblimuusikat, suurvorme. Rahvapilliorkestritele „Tahkuranna linakolkimise tants", „Kaks saarlast ja hiidlane", „Jaanikene mäel", „Kadrina killavoor", süit „Viise vainult, laule laanest", tsükkel „Neli laulu külaskäigust Soome". 

Eesti Kirikumuusika Liit andis Neeme Laanepõllu 100. sünniaastapäevaks välja tema vaimuliku kantaadi "Jääv armastus" noodi. Selle esitlus toimus Tallinna Piiskoplikus Toomkirikus 21. aprillil 2013 kell 11 peetud missal.
Gianfranco Fini, 2008
**Gianfranco Fini** (sündinud 3. jaanuaril 1952 Bolognas) on Itaalia poliitik, Itaalia välisminister aastatel 2004–2006 ja parlamendi alamkoja esimees aastatel 2008–2013. 

Aastatel 1995–2008 juhtis Fini parteid Rahvuslik Allianss. 2007. aastal anti teada kavatsusest liita Rahvuslik Allianss ja Silvio Berlusconi juhitav Forza Italia. 2008. aasta valimistele läksid parteid ühise nimekirjaga, milles kolmanda suurema osapoolena osales Põhja Liiga. Koalitsioon saavutas valimisvõidu (344 alamkoja 630 kohast). Fini valiti parlamendi alamkoja esimeheks ja ta loobus parteijuhi kohast. 2009. aastal ühinesid Fini ja Rahvuslik Allianss ametlikult Forza Italiaga uueks parteiks, mille nimeks sai Il Popolo della Libertà (Vabaduse Rahvas, lühendatult PdL).

2010. aasta 29. juulil visati Berlusconiga tülli läinud Fini PdList välja. Järgmisel päeval rajast ta koos liitlastega uue 33-liikmelise alamkoja fraktsiooni Futuro e Libertà per l'Italia (FLI). Fraktsiooni kuulub ka valitsuse ministreid. Ka senatis loodi 10-liikmeline FLI fraktsioon. Economisti andmetel oli Berlusconi eeldanud, et Finil on alamkojas vaid 26 toetajat, mis jätnuks nende lahkulöömisel Berlusconile kontrolli parlamendi üle. Fini ise jäi nominaalselt PdLi fraktsiooni liikmeks. Alamkoja esimehe ametis ta üldiselt hääletustel osaleda ei saa. 

Aastatel 2001–2006 oli Fini Berlusconi valitsuses asepeaminister ja välisminister.

Viited
------

1. ↑  A FLI in his ear, The Economist, 7.–13. august 2010.
**Antonius Otto Hermannus (Toon) Tellegen** (sündinud 18. novembril 1941) on hollandi kirjanik.

Tema ema sündis kaupmeheperekonnas Peterburis, kuhu Hollandi perekond oli 18. sajandil kolinud. 1918. aastal naasis perekond Hollandisse.

Toon Tellegen on kirjutanud nii luulet, proosat, näidendeid kui ka lastejutte. 

Tema lastelood on kirjutatud nii, et neid on ühtviisi huvitav kuulata lastel ja lugeda täiskasvanuil. Tegelasteks on sageli inimesesarnased või inimeste keskel elavad loomad. 2018. aastal eesti keeles ilmunud jutukogumik „Kõik on olemas" sisaldab 131 loomalugu, mis on valitud kahest kogumikust (hollandi keeles 1995 ja 2009) ja kust leiab üle sadakonna looma, nende hulgas on Tellegeni loomingus alati olulist rolli mänginud oravad ja sipelgad.

Tema raamat "Minu isa" räägib väikese poisi vaatevinklist tema isast, kes on ühtlasi maailma kõige targem, tugevam, ilusam ja suurem mees. Tellegeni 2006. aastal ilmunud luulekogus „Raafvogels" („Kaarnad") algab iga luuletus fraasiga „minu isa". See on mõjuv sissevaade oma esivanema vastuolulisse maailma, koomilise ja türanliku, groteskse ja kaastunnet äratava inimese ellu.

Teosed eesti keeles
-------------------

* „Elevandipoeg Tõnis" („Teunis", 1996). Kirjastus Huma 2000 (tõlkinud Katrin Laiapea).
* „Minu isa" („Mijn vader", 1994). Kirjastus Huma 2002 (tõlkinud Kerti Tergem),
* "Kõik on olemas. Lugusid oravast, sipelgast ja teistest loomadest". Kirjastus Aasta Raamat 2018 (tõlkinud Vahur Aabrams, toimetanud Mart Orav, kujundanud Regina Lukk-Toompere).
* "Orava sünnipäev ja teised lood". Kirjastus Draakon ja Kuu 2021 (tõlkinud Vahur Aabrams).

Tunnustus
---------

* 2019 – Paabeli Torni auhind ("Kõik on olemas" tõlge eesti keeles)

Viited
------

1. 1 2  Kumberg, Krista. Siin on kõik olemas. Postimees, 9. november 2018.
2. ↑  "Toon Tellegen. Kirjandusfestivali HeadRead veebisait". Originaali arhiivikoopia seisuga 31. oktoober 2020. Vaadatud 9. mail 2020.
**Raimond Otsman** (aastani 1941 **Raimond Otsmann**, 5. oktoober 1916 Gattšina, Venemaa – 18. detsember 2002 Tallinn) oli eesti tehnikateadlane.

Elulugu
-------

Raimond Otsman oli vedurijuhi poeg.

Lõpetas 1935 Tallinna Reaalkooli. Õppis 1935 ja 1936 Tallinna Konservatooriumis (ühtlasi mängis orkestris Kuldne Seitse) ja Riigi Kunsttööstuskoolis skulptuuri. 1936–1937 oli ajateenistuses Eesti kaitseväes, lõpetas Tallinna sõjakooli aspirantide kursuse, 1937–1941 õppis TTÜ-s. 1941 mobiliseeriti Punaarmeesse, lõpetas 1943 leitnandina suurtükiväekooli. Tema sõjatee lõppes 1945 Eesti Laskurkorpuse suurtükiväedivisjoni staabiülemana. Lõpetas 1947 TPI ehitusteaduskonna, tehnikakandidaat (1955, TPI), väitekiri "Kukersiitpõlevkivi tolmkütte tsükloontuha kasutamine vastutusrikkamate ehitusdetailide tootmisel". Oli 1947–1951 TPI vanemlaborant, nooremteadur ja assistent, 1951–1975 TPI ehituskonstruktsioonide kateedri vanemõpetaja ja dotsent, 1975–1981 ehitusmaterjalide kateedri dotsent.

Teadustöö
---------

Uurimisvaldkond: ehitusmaterjalid, peamiselt tolmpõlevkivituhk ja sellest valmistatavad tooted. Rahvamajanduse Saavutuste Näituse pronks- (1963) ja hõbemedal (1965), Nõukogude Eesti preemia (1972, kollektiivis). 30 teadustrükist, 3 autoritunnistust.

Isiklikku
---------

Raimond Otsman harrastas skulptuuri.

Teoseid
-------

* Ehitusmaterjalid 2. Laboratoorsete tööde katsemetoodika. Tallinn, 1966
* Ehitusmaterjalid. Tallinn, 1976

Viited
------

1. 1 2 3 4  Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide

Kirjandus
---------

* Ehitusinsenerid TPI-st. Tallinn, 1986, 218
* Tallinna Polütehniline Instituut 1936–1986. Tallinn, 1986, 148, 191, 243, 456, 458, 497
* TTÜ aastaraamat 2003. Tallinn, 2004, 394–395
* *Eesti teaduse biograafiline leksikon.* 3. köide: *N–Sap* TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013

 *Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.*
"**Need for Speed: ProStreet**" (**NFS:PS**) on üheteistkümnes arvutimäng Electronic Arts rallimängude sarjast "Need For Speed". 

Ametlikult kuulutati mäng välja 31. mail 2007, ülemaailmselt ilmus see sama aasta novembris.

Mängu uuendused
---------------

"Need for Speed: ProStreet" alustas seerias "Need for Speed" uut suunda. Senise arkaadmängu asemele tuli arvutitarkvara, mis võimaldas rallisõitu imiteerida. Erinevalt eelkäijatest olid "ProStreetis" kõik sõidud suletud teeradadel, mistõttu pole selles mängus ka politseid. Tuunimine võtab mängust suure osa, kui iga väike muudetud autoosa mõjutab selle kasutamist. Auto modifitseermismehaanika nimega Autosculpt võeti tagasi sama seeria teiselt mängult Carbon, kuid muudeti detailsemaks.

"ProStreet" kasutas uut generatsioonigraafikat, sihtides realistlikule tundele ja rohkem arenenud füüsikale. See oli ka esimene mäng "Need for Speed" seerias, mis sisaldas autoosade kahjustamist peale 2000. aasta väljaannet "Need for Speed: Porsche Unleashed". Uus süsteem pidi olema väga täpne, puududates igat objekti mängumaailmas ning muutes auto kasutuks või kahjustavaks.

### *Online*-moodus

Mäng sisaldab *online*-moodust. Siiski erinevalt eelmistest "Need for Speed" sarjadest on selles mängus olev moodus rohkem integreeritud: niikaua kui mängija on internetis ja sisse logitud, hakatakse tema mänguprotsessi esikoha eesmärgil lindistama. Mängija putitatud autosid sai veebis ka skeemide kaudu avalikult jagada, samas auto looja ise mainiti iga esivõidu eest ära.

Nime ajalugu
------------

Ametlik pealkiri lekkis mitu kuud enne mängu väljakuulutamist. Mängu levitaja Soft Club teatas pealkirja ja väljalaskekuupäeva juba veebruaris 2007. Teine levitaja Electronic Arts ei andnud mingeid vihjeid pealkirja kohta kuni ametliku väljakuulutamiseni 31. mail 2007.

Tunnused
--------

### Autod

Mängus on umbes 26. tootjalt üle 60 auto ja ainult 8 superautot, mis teeb need suhteliselt haruldaseks.

### Tegelaskujud

"ProStreet*"* tõstab esile tüdrukud, kellel on mõne tegelaskuju roll. Mängus näitlevad Krystal Forscutt, endine Big Brother Austraalia võistleja, ja Sayoko Ohashi.

Vaata ka
--------

* Need for Speed

Viited
------

1. 1 2 3  EA Shifts Gears with Need for Speed ProStreet. Electronic Arts (2007-05-31).
2. ↑  Need for Speed ProStreet Dated. Electronic Arts.
3. ↑  GameSpot Video: Need for Speed ProStreet Ametlik Video 10. Gamespot.com (08-10-2007).
4. ↑  Soft Club leaks about EA releases**(Vene)**. AG (2007-02-07).
5. ↑  Nissan GT-R PROTO Headlines Need for Speed ProStreet's Car List. Electronic Arts (06-07-2007).
6. ↑  The Cars of Need for Speed ProStreet Part 1. IGN.com (15-08-2007).

Välislingid
-----------

* NFS:PS
* NFS:PSi foorum
**Franz von Siegenhoven**, teise nimega **Anstel** (ka Segenhaven-Anstell) oli Liivi ordu liige ja Tallinna komtuur aastatel 1553–1558.

Siegenhoveni vanemad olid Stefan von Siegenhoven-Anstel ja Johanne von Bocholtz. Ta oli pärit Reinimaalt Ansteli asulast Neussi lähedalt. 

1535. aastal on teda mainitud ilmikuna Reinimaal, kuid ilmselt 1540. aastate alguses astus ta Liivi ordusse, olles 1543. aastal Kuldīga teine kumpan. 1553. aastal sai temast viimane ametlik Tallinna komtuur. Kui Liivi sõda 1558. aastal algas, oli Tallinnas tugeval positsioonil Taani-meelne partei, mis pooldas linna alistumist kuningas Christian III-le. Siegenhoven oli üks selle suuna esindajatest; ta sõlmis tehingu Taani asehalduriks pürgiva Christoph von Münchhauseniga, loovutades talle Toompea ordulinnuse ja loobus Tallinna komtuuri kohuste täitmisest. Seejärel põgenes ta Saksamaale. Tema käitumine demoraliseeris ordut tunduvalt ning tekitas orduladvikus suurt viha. Teda vahistama saadetud Dünaburgi komtuur Georg von Syburg zu Wischlingen nõudis Lübeckis tema väljaandmist, kuid teda toetas Taani kuningas.

Kirjandus
---------

* *Ritterbrüder im livländischen Zweig des Deutschen Ordens*. Köln: Böhlau, 1993. Nr. 809 (lk 598–599).


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**Rolf von Benzenrade** | **Tallinna komtuur**1553–1558 | Järgnev**Caspar von Oldenbockum (kohusetäitja)**

 |