recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Erich Rudolph Lepp** (4. jaanuar 1903 Tallinn – 2. veebruar 1981 Montréal) oli aiandus- ja maastikuarhitekt ning motosportlane.

Lepp oli Vabadussõja ajal kadett, edastades sõnumeid ja varustust. 1923. aastal lõpetas ta Tallinna Reaalkooli, 1927. aastal Budapest Aiandusinstituudi ja 1929. aastal Debreceni Põllumajandusakadeemia põllumajanduse erialal. Ta oli Korporatsioon Wäinla liige.

Aastatel 1929–1941 töötas ta Tallinna Pedagoogiumis, Tallinna Linna Naiskutsekoolis, Tallinna Kodumajanduskoolis ja J. Koorti nim. Rakenduskunsti Koolis aiandusõpetajana ja 1941–1944 Tehnikadirektooriumi Ehitusvalitsuses haljasalade inspektorina. Tal oli ka oma aiakujundusfirma, tööde hulka kuulusid Suure Munamäe vaatetorni ja mitmete Tallinna aedade haljastamine. 1934. aastal ostis ta Harley Davidsoni soolomasina. Ta oli Tallinna Rotary Klubi liige.

Ta põgenes 1944. aastal Eestist Saksamaale ja õppis aastatel 1947–1949 Durhami Ülikoolis maastikuarhitektuuri ja jätkas seal tööd 1954. aastani, mil emigreerus Kanadasse, kus töötas esmalt Ottawas inspektorina ja aastatel 1955–1972 Montrealis aiandusarhitektina. 1977. aastal autasustati teda elutöö eest Budapesti aiandusülikooli kulddiplomiga.

Isiklikku
---------

Tema isa Hans Lepp oli Tallinna linnaaednik.

Viited
------

1. 1 2  Kund, Liisi (24. veebruar 2021). "Erich Rudolph Lepp 1903-1981". *Ajas Astudes*. Vaadatud 15. juulil 2023.
2. 1 2 3  "TLÜAR väliseesti isikud". *isik.tlulib.ee*. Vaadatud 15. juulil 2023.
3. ↑  "Eesti Antiikautode Galerii. Ajalugu - Eesti aeg. Artiklid. Autouudised". *eag.vanatehnika.ee*. Vaadatud 15. juulil 2023.
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib 1993. aastal sündinud kahevõistlejast; 1961. aastal sündinud kahevõistleja kohta vaata artiklit Espen Andersen (sündinud 1961).* |

---

Espen Andersen (2016)
**Espen Andersen** (sündinud 28. oktoobril 1993 Bærums Verkis) on Norra kahevõistleja.

2017. aasta maailmameistrivõistlustel Lahtis sai ta normaalmäel 25. ja normaalmäel kümnenda koha.

2018. aasta taliolümpiamängudel Pyeongchangis võitis ta meeskonnavõistluses hõbemedali. Normaalmäe individuaalvõistluses oli ta kümnes ja suurel mäel 22.

Maailma karikasarjas tegi ta debüüdi 2013. aasta märtsis Oslos. 24. novembril 2017 Kuusamo etapil jõudis ta esimest korda poodiumile, kusjuures kohe võitjana.

Saavutused
----------

###  Olümpiamängudel

* 2018 Lõuna-Korea Pyeongchangis
	+ hõbemedal suure mäe meeskonnavõistlusel

### Juunioride maailmameistrivõistlustel

* 2012 Türgi Erzurumis
	+ Pronks pronksmedal sprindivõistluses

### Maailma karikasarjas

Espen Andersen on osalenud 62 maailma karikasarja etapil (seisuga 19. detsember 2018) ja jõudnud poodiumile kahel korral, millest mõlemal korral kõige kõrgemale astmele.

#### Maailma karikasarja etapivõidud

| Jrk-nr | Aasta | Kuupäev | Koht | Riik | Ala |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| **1.** | 2017 | 24. november | Kuusamo |  Soome | HS142/5 km |
| **2.** | 2017 | 3. detsember | Lillehammer |  Norra | HS138/10 km |

Välislingid
-----------

* Espen Andersen FIS-i lehel
**Lembit Kaik** (12. aprill 1923 Kõo vald, Soomevere – 28. september 1988 Tallinn) oli eesti ajakirjanik ja Eesti NSV riigitegelane.

Lembit Kaik õppis Retla algkoolis, Türi Keskkoolis ja Tapa Linna Ühisgümnaasiumis. Koolmeistrite lapsena varakult kooliteed alustanud, lõpetas ta 17-aastaselt Rakvere Gümnaasiumi (1940, *cum laude*). Enne Teise maailmasõja puhkemist jõudis lõpetada Tallinna Tehnikaülikoolis majandusteaduskonna esimese kursuse ning töötada Tapa abilinnapeana. 

Teise maailmasõja ajal oli ta Uurali tööpataljonis ja eesti laskurkorpuses. NLKP liige aastast 1944.

1950. aastal lõpetas Lembit Kaik Tallinna Polütehnilise Instituudi majanduse erialal, 1953. aastal NLKP Keskkomitee juures asuva kõrgema parteikooli, 1961. aastal Ühiskonnateaduste Akadeemia majandusteaduste kandidaadi kraadiga.

1946. aastast töötas Lembit Kaik ajalehe Rahva Hääl osakonnajuhataja ja asetoimetajana. Aastatel 1953–1957 oli ta Eesti Raadio (Kultuuriministeeriumi Raadioinformatsiooni Peavalitsuse) juhataja, 1961–1963 kultuuriministri asetäitja. Eesti NSV Kirjastuskomitee loomisest 1963. aastal kuni oma surmani 1988. aastal oli Lembit Kaik selle komitee esimees.

Lembit Kaik oli Eesti NSV Ajakirjanike Liidu liige, Saksa DV-ga Sõpruse Arendamise Ühingu Eesti osapoole esimees, Eesti NSV Ülemnõukogu mitme koosseisu saadik.

Tunnustus
---------

* 1978 Eesti NSV teeneline kultuuritegelane

Isiklikku
---------

Isa Jüri Kaik (1883–1941) oli kooliõpetaja/juhataja, haridus- ja seltsitegelane, lühikest aega ka Viljandi maavanem (1920–1921). Ema Alma Kaik (neiuna Kirchberg, 1899–1980) oli samuti kooliõpetaja. Abikaasa Larissa Kaik (1925–2017) oli arst. Poeg Jüri Kaik (1953–2017) oli kardioloog ja arstiteadlane. Tütar Maret Kaik (sündinud 1955) on ajakirjanik ja tõlkija.

Viited
------
Fuglafjørður
Modernne kirik 1984. aastast
**Fuglafjørður** (taani keeles *Fuglefjord*) on küla Eysturoy idarannikul Fääri saartel. Selle nimi tähendab lindude fjordi.

Küla asub lahe servas ja laiub ka sealsete järskude küngaste vahel. Küla keskus asub sadama lähedal ja sealt leiab enamiku kauplusi ja teenuseid. Fuglafjørðuri sadam on tiheda graafikuga, kuna linna majandus põhineb kala ja kalajahu töötlemisel. Seal on kalatööstus, traalitootmine ja ka naftatootmine. 1970. aastatel oli kalatööstuse tõttu linnas kohutav hais, kuid see probleem on nüüdseks lahendatud.

Fuglafjørðuri hiljuti asutatud kultuurikeskusest on saanud Eysturoy üks peamisi kultuurilisi vaatamisväärsusi.

Ajalugu ja areng
----------------

Kus Gjógvará oja kohtub külas merega, on arheoloogid avastanud 17 meetri pikkuse viikingite pikimaja jäänused, mille seinad on 1,5 meetrit paksud. See leiti, eemaldades neli või viis varasemat varemete kihti, mis näitasid paljude sajandite jooksul kestnud asustamise järjepidevust.

1840. aastatel loodi Fuglafjørðurist põhja pool asuv väike Helluri küla. Kuid see küla ei kasvanud kunagi suureks ja praegu elab seal vaid umbes 30 valla elanikust.

1980. aastatel loodi Kambsdaluri eeslinn ja nüüd elab seal umbes 180 valla elanikkonnast. Kambsdaluris on ka suured tööstushooned, Fääri saarte kirdeosa hariduskeskus ja piirkondlik tervisespordikeskus, mida kasutatakse peamiselt käsipalli, võrkpalli ja sisejalgpalli mängimiseks.

 Fääri saarte mark FO 550: Fuglafjørður   
Välja antud 13. veebruaril 2006

Sport
-----

Kohalik jalgpallimeeskond on ÍF Fuglafjørður.

Ettevõtlus
----------

Fuglafjørður on (ehkki on võrdlemisi väike) paljude Fääri saarte suurettevõtete kodu. Nende hulgas on

* Vónin, ülemaailmne püügivahendite, näiteks traalide pakkuja
* Framherji, kalalaevade operaator
* Sandgrevstur, mis on kaubalaevade omanik ja operaator
* KJ Hydralik, mereteenuste osutaja
* JT Electric, üks juhtivaid ettevõtteid maailmas, kes toodab ja müüb vesiviljeluse jaoks veealuseid lampe ja kaameraid
* Havsbrún, kalasööda tootja

Tuntud isikuid
--------------

Fuglafjørðuris sündinud või elanud märkimisväärsete inimeste hulka kuuluvad

* Eilif Samuelsen (sündinud 1934), õpetaja ja poliitik
* Trygvi Samuelsen (1907–1985), jurist
* Heðin Kambsdal (sündinud 1951), õpetaja ja maalikunstnik
* Frits Jóhannesen, õpetaja ja maalikunstnik
* Jógan á Lakjuni (sündinud 1952), õpetaja, poliitik ja helilooja
* Bartal Eliasen (sündinud 1976), jalgpallur
* Abraham Løkin (sündinud 1959), jalgpallur
* Høgni Zachariasen (sündinud 1982), jalgpallur
* Henning Hansen (sündinud 1980), jalgpallur

Sõpruslinnad
------------

Fuglafjørðuri sõpruslinnad on

* Taani Aalborg, Taani
* Island Húsavík, Island
* Ilulissat, Gröönimaa

Viited
------

1. ↑
2. 1 2  Brandt, Don (2011). *More Stamps and Story of the Faroe Islands* (PDF) (inglise). Kd 1. Tórshavn: Postverk Føroya. Lk 45. ISBN 99918-3-191-6. Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 27.09.2011. Vaadatud 4.09.2008.
3. ↑  "Aalborg Twin Towns" (inglise). Europeprize.net. Originaali arhiivikoopia seisuga 7.09.2013. Vaadatud 19.08.2013.
**Mustkunst** on etenduskunst, mis kuulub "lavakunstide sugukonda" ja selle peaeesmärk on meelelahutus, ning olemus seisneb illusioonide loomises ja publiku muutunud teadvuse seisundi esile kutsumises.
Mustkunst seisneb põhiliselt selles, et Mustkunstnik teeb miskit, millel on oma tagajärg, kuid siis juhtub midagi erakordset ja tihtilugu isegi võimatut ning publiku silmis on juhtunud "IME" ehk "illusioon" on tulnud avalikuks. Illusiooni taga on tegelikult peidus "saladus" ehk see, kuidas "vaataja" jaoks "näitemäng" on lavastatud ning üles ehitatud, arvestades seejuures inimkäitumise mustreid ja psühholoogiat.
Tegelikult suunab mustkunstnik vaataja tähelepanu kindlatele asjaoludele hetkes ja siis toimetab salaja omad liigutused ning väga ägedad ja nn "võimatud" asjad juhtuvadki.

Trikkide lahtiseletusi
----------------------

### Hiinapärased haakuvad rõngad

Hiinapärased haakuvad rõngad on klassikaline trikk, mis näeb ette, et mustkunstnik näitab publikule eraldatud terasrõngaid. Öeldes võlusõna, hakkavad rõngad keti kombel kokku. Hiljem võtab ta rõngad jälle ketist lahti ja näitab publikule. 

### Naise poolekssaagimine

Naisesaagimine on klassikaline trikk, mis näeb ette, et mustkunstnik toob lavale naise, paneb ta kirstu ja saeb kasti pooleks. Hiljem paneb ta jälle kastid kokku ja naine on elus ja terve.

### Topsid ja pallid (*cups and balls*)

Trikk mis näeb ette pehmest materjalist pallide manipuleerimist topside all, millest palju versioone. Näiteks mustkunstnik paneb tagurpidi asetatud topsile vahtkummist pallikese, katab selle topsiga, koputab sinna ja pall läheb läbi topsi. Egituses Benin Hasani matusekambrist avastatud seinamaalil arvatakse olevat kõige varasem (2500 aastat e.m.a) säilinud kõnealloleva triki kujutis. Üks levinumaid tänavamustkunsti trikke, millega muu hulgas on läbi ajaloo petetud pealtvaatajatelt raha välja.

Eesti mustkunstnikke
--------------------

* Jürgen Veber
* Meelis Kubo
* Erich Udras
* Charlekas
* Marek Sandermat
"**Tähevärav**" (inglise keeles "Stargate") on 1994. aastal lavastaja Roland Emmerichi käe all valminud ulmefilm, mille peaosades astusid üles Kurt Russell ja James Spader.

Tähevärava all peetakse silmas seadet, mille abil on võimalik musta augu teooriat rakendades tekitada tehislik ussiauk ning liikuda ühelt taevakehalt teisele.

Film oli plaanitud esimese osana triloogiast, kuid see plaan jäi katki, sest Roland Emmerich ja Dean Devlin jätkasid filmiga "Iseseisvuspäev". Küll aga kasvas filmist välja teleseriaal "Tähevärav SG1", millest omakorda said alguse veel kaks telesarja. 

2005. aastaks oli tähevärava teemadel loodud peale selle filmi kolm telesarja, üks joonissari ning 2007. aasta sügisel lisandusid veel kaks täispikka mängufilmi "Kontiinum" ja "Tõe laegas".

Sisukokkuvõte
-------------

1920. aastatel leitakse Egiptusest imelik rõngakujuline seade, mille otstarve selgub 1990. aastatel. Tegemist on väravaga, mille kaudu on võimalik rännata teisele planeedile. Teadlasel Daniel Jacksonil õnnestub dešifreerida seadme kasutuskood ja teele saadetakse uurimisrühm, kes peab selgitama, mis on teispoolsuses.

Uurimisrühm saabub Maad meenutavale planeedile, mida asustavad Maalt Egiptuse piirkonnast toodud inimesed. Asukad kummardavad jumalat nimega Ra, kes pole maise päritoluga, vaid kasutab eksisteerimiseks inimese keha ning on inimesi orjastanud juba tuhandeid aastaid.

Koos Maa uurimisrühmaga suudetakse Ra võita ning meeskond naaseb Maale, välja arvatud egüptoloog doktor Daniel Jackson. Olles maal oma püramiidide teooriatega tagasitõrjutu, tahab ta oma uurimistööd uuel planeedil jätkata.

Peaosalised
-----------

Linnutee tähevärav
* Kurt Russell – kolonel Jonathan 'Jack' O'Neil
* James Spader – Daniel Jackson
* Viveca Lindfors – Catherine Langford
* Alexis Cruz – Skaara
* Mili Avital – Sha'uri
* Leon Rippy – kindral West
* John Diehl – leitnant Kawalsky
* Carlos Lauchu – Anubis
* Djimon Hounsou – Horus (Djimon)
* Erick Avari – 'Good Father' Kasuf
* French Stewart – leitnant Ferretti
* Gianin Loffler – Nabeh
* Jaye Davidson – Ra

Vaata ka
--------

* Tähevärav SG1 (telesari, 1997–2007)
* Tähevärav: Lõpmatus (joonissari, 2002–2003)
* Tähevärav: Atlantis (telesari, 2004–2009)
* Tähevärav: Universum (telesari, 2009–2011)
* Tähevärav: Tõelaegas (film, 2008)
* Tähevärav: Kontiinum (film, 2008)
* Tähevärav: Väljasuremine (film, 2010)
* Tähevärav: Revolutsioon (film, 2011)

Välislingid
-----------

* Tähevärav andmekogus IMDb (inglise)
* Tähevärav andmekogus Filmiveeb

| * v
* r
Tähevärav  |
| --- |
| Sarjad | 
SG-1 **·** Atlantis **·** Universum |
| Filmid | 
Tähevärav **·** Tõelaegas **·** Kontiinum |
| SG-1 | 
Samantha Carter **·** George Hammond **·** Daniel Jackson **·** Hank Landry **·** Vala Mal Doran **·** Cameron Mitchell **·** Jack O'Neill **·** Jonas Quinn **·** Teal'c |
| Atlantis | 
Carson Beckett **·** Samantha Carter **·** Ronon Dex **·** Teyla Emmagan **·** Aiden Ford **·** Jennifer Keller **·** Rodney McKay **·** John Sheppard **·** Elizabeth Weir **·** Richard Woolsey |
| Universum | 
Chloe Armstrong **·** Ronald Greer **·** Tamara Johansen **·** Nicholas Rush **·** Matthew Scott **·** Eli Wallace **·** Everett Young |
**Ultramariinpunane** ehk **ultramariinroosa** on tehislik anorgaaniline värvipigment Na6Al6Si6O24S4, värvuselt keskmisest heledast sinakasroosast kuni tumeda lillakasroosani, mis on võrreldav kanarbikulilla või vanaroosaga.

Värvainete indeksis on ultramariinpunase tähised PR259 (Pigment Red 259) ja 77007, CAS-number on CAS 12769-96-9.

Saamine
-------

Pigmenti saadakse ultramariinvioleti kuumutamisel vesinikkloriidhappe aurudes 200 °C juures nelja tunni kestel või lämmastikhappe aurudes veel kõrgemal temperatuuril. Selles pigmendis on naatrium veel enam redutseerunud kui ultramariinvioletis.

Omadused
--------

Pigment on valguskindel, sobib enamiku muldvärvidega, kuid mitte vase- ja pliiühenditega. Katvus ja värviandvus on märkimisväärselt paremad kui koobaltvioletil, kuid värvitoon pole nii särav kui viimatinimetatul. Tuhmub hapete toimel, välistingimustes tundlik happevihmade suhtes. Ei soovitata kasutamiseks freskomaalis ja lubivärvides, kuid kasutatakse kips- ja savikrohvides sisetöödel. Mooniõliga segatult kasutatakse seda õlivärvides, vähem muu sideainega värvides.

Viited
------

1. ↑  "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 13. juuli 2020. Vaadatud 13. juulil 2020.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
2. ↑  PR259. - The Color of Art Pigment Database: Pigment Red, PR
3. ↑  PV15. - The Color of Art Pigment Database: Pigment Violet, PV
4. ↑  PR259. - The Color of Art Pigment Database: Pigment Red, PR
5. ↑
6. ↑
7. ↑  "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 13. juuli 2020. Vaadatud 13. juulil 2020.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
8. ↑
9. ↑  "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 10. oktoober 2019. Vaadatud 13. juulil 2020.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
10. ↑

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Tsitaadid Vikitsitaatides: **Ultramariin**
 |

* Ultramariinpigmentide tutvustus T. Seilnachti veebileksikonis (saksa keeles)
Sindre Bjørnestad Skar (2019)
**Sindre Bjørnestad Skar** (sündinud 22. jaanuaril 1992) on Norra murdmaasuusataja, kes võistleb põhiliselt sprindis.

Ta on kahekordne juunioride maailmameister.

Tema esimesed täiskasvanute tiitlivõistlused olid 2017. aasta maailmameistrivõistlused Lahtis, kus ta saavutas vabatehnikasprindis 13. koha.

2019. aasta maailmameistrivõistlustel Seefeldis jäi ta vabatehnikasprindis esimesena finaalist välja, saades seitsmenda koha.

Maailma karikasarjas debüteeris Skar 20. veebruaril 2011 Drammenis. Esimese poodiumikoha sai ta 7. märtsil 2015 Lahtis vabatehnikasprindis. Esimese etapivõidu sai ta 14. jaanuaril 2017 Dobbiacos samuti vabatehnikasprindis.

Saavutused
----------

### Juunioride maailmameistrivõistlustel

* 2011 Eesti Otepääl
	+ Kuld **maailmameister** 10 km vabatehnikas
	+ Kuld **maailmameister** 4×5 km teatesõidus
* 2012 Türgi Erzurumis
	+ Hõbe hõbemedal vabatehnikasprindis
	+ Pronks pronksmedal 10 km klassikas
	+ Pronks pronksmedal 20 km suusavahetusega sõidus
	+ Pronks pronksmedal 4×5 km teatesõidus

### Kuni 23-aastaste maailmameistrivõistlustel

* 2015 Kasahstan Almatõs
	+ Hõbe hõbemedal klassikasprindis

### Maailma karikasarjas

Sindre Bjørnestad Skar on (seisuga 26. veebruar 2019) individuaalselt osalenud 58 MK-võistluste etapil ja jõudnud poodiumile kuuel korral, neist kahel korral on ta võitnud.

#### Maailma karikasarja etapivõidud

| Jrk-nr | Aasta | Kuupäev | Koht | Riik | Ala |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| **1.** | 2017 | 14. jaanuar | Dobbiaco |  Itaalia | vabatehnikasprindis |
| **2.** | 2019 | 12. jaanuar | Dresden |  Saksamaa | vabatehnikasprindis |

Välislingid
-----------

* Sindre Bjørnestad Skar FIS-i lehel
**Mall Poola** (aastani 1954 **Mars**, 22. oktoober 1932 Tallinn – 11. märts 2024) oli eesti pedagoogikateadlane ja kultuuriajaloolane.

Elulugu
-------

Mall Poola on sõjaväelase tütar.

Lõpetas 1951 Tallinna 7. Keskkooli, 1954 Tallinna Muusikakooli, 1959 Tallinna Riikliku Konservatooriumi (TRK) koorijuhi-pedagoogi erialal, 1971 aspirantuuri Moskva Riiklikus Kultuuriinstituudis, pedagoogikakandidaat (1974, samas), väitekiri käsitles Eesti üldlaulupidude kasvatuslikku mõju Eesti rahvale. Oli TRK-s õppimise ajal Eesti NSV Rahvaloomingu Maja koorijuhtimise ja klubitöö instruktor, 1965–68 TPedI klaverikateedri vanemlaborant ja tunnitasuline õppejõud, 1971–87 kultuurhariduse kateedri õpetaja ja vanemõpetaja. Aastast 1987 pensionil. Lugenud peamiselt kultuurhariduse ajaloo kursust; koostanud õpikuid.

Teadustöö
---------

Uurimisvaldkonnad: kultuurhariduse teooria ja praktika, eesti kultuurhariduse ajalugu, seltside tegevus. U 20 teadustrükist, 6 õppevahendit, aimeraamatuid.

Teoseid
-------

* Kultuurhariduse ajalugu. I. Tallinn, 1980, 2. trükk 1983; II. Tallinn, 1982, 2. trükk 1987
* Temaatiliste ürituste kasutamisest klubitöö diferentseerimisel. Tallinn, 1983
* Mõningat kultuuri arengust Eestis varase feodalismi ajast kuni 19. sajandi alguseni. Tallinn, 1997
* Abiks käitumisoskuse omandajatele. Tallinn, 1997.

Viited
------

1. 1 2 3 4  Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide

Kirjandus
---------

* Tuul, G. Kultuuritöö edendamise heaks. // Õhtuleht (1987) 11. XI.
* *Eesti teaduse biograafiline leksikon.* 3. köide: *N–Sap* TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013

 *Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.*
Erich Apel (1963)
**Erich Hans Apel** (3. oktoober 1917 Judenbach, Tüüringi – 3. detsember 1965 Ida-Berliin) oli Saksa DV riigitegelane.

Erich Apel oli pärit töölisperekonnast. Rahvakooli lõpetamise järel õppis ta aastatel 1932–1935 tööriistavalmistajaks. 1939. aastal lõpetas ta Ilmenau insenerikooli masinaehitusinsenerina.

1939. aastal mobiliseeriti Erich Apel Wehrmachti. Ta teenis aega Peenemünde raketibaasis. Ajateenistusest vabanemise järel töötas ta samas insenerina ja alates 1943. aastast arendusosakonna juhatajana. Teise maailmasõja lõppemise järel töötas Erich Apel Bleicherodes Nõukogude Tehnilises Komisjonis õpetajana ja insenerina. 1946. aastal astus ta Saksamaa Sotsiaaldemokraatlikku Parteisse. 1946. aastal viidi Apel saksa raketitehnika hea tundjana Nõukogude Liitu, kus ta töötas kuni 1952. aastani raketitehnika väljaarendamise alal. Selle kõrvalt jätkas ta tehnikahariduse omandamist. 

1953–1955 oli ta Saksa DV masinaehitusministri asetäitja. 1955–1958 oli Erich Apel Saksa DV raskemasinaehituse minister. 1957. aastal astus ta Saksamaa Sotsialistlikku Ühtsusparteisse. 1958. aastal sai Apel Saksamaa Sotsialistliku Ühtsuspartei Keskkomitee Poliitbüroo majanduskomisjoni juhatajaks ja Rahvakoja (parlamendi) majanduskomisjoni esimeheks. 1960. aasta juunis kaitses ta väitekirja majandusteaduste alal ja sai doktorikraadi, sama aasta juulis sai ta Saksamaa Sotsialistliku Ühtsuspartei Keskkomitee liikmeks. Alates 1962. aastast oli ta Saksamaa Sotsialistliku Ühtsuspartei Keskkomitee Poliitbüroo liikmekandidaat. 1963. aastal sai Erich Apel Saksa DV Ministrite Nõukogu aseesimeheks ja Riikliku Plaanikomisjoni esimeheks. 

1965. aasta septembris toimunud Saksa DV ja Nõukogude Liidu vahelise kaubanduskokkuleppe eelläbirääkimistel nõudis Apel Saksa DV majandusele suuremat sõltumatust Nõukogude Liidust. Sama aasta novembris toimunud läbirääkimistel ei nõustunud ta Nõukogude Liidu poolt nõutud kaubanduslepinguga, kuna tema meelest tähendanuks see Saksa DV diskrimineerimist. 3. detsembril 1965 laskis Erich Apel ennast teenistusrelvast maha. Veel samal päeval kirjutas Alfred Neumann alla Saksa DV ja Nõukogude Liidu kaubanduslepingule.

Viited
------

1. ↑  Erich Apel : deutscher Wirtschaftspolitiker; SED; Dr. oec. Munzinger
2. ↑  Eric Apel 1917-1965 Lebendiges Museum Online
Anastassija Sedova, 2019
**Anastassia Nikolajevna Sedova** (vene keeles Анастасия Николаевна Седова; sündinud 4. veebruaril 1995 Saranskis) on Venemaa murdmaasuusataja.

2017. aasta maailmameistrivõistlustel Lahtis oli ta 15 km suusavahetusega sõidus üheksas ja 10 km klassikas 11. Lisaks sai ta teatesõidus viienda koha. 

2018. aasta taliolümpiamängudel Pyeongchangis võitis ta teatesõidus pronksmedali. Parimaks individuaalkohaks jäi 10 km vabatehnikas saadud kaheksas koht.

2019. aasta maailmameistrivõistlustel võitis ta Venemaa naiskonnaga taas pronksi.

Maailma karikasarjas tegi Sedova debüüdi 27. novembril 2011 Kuusamos toimunud etapil 10 km klassikas. Esimest korda jõudis ta poodiumile 2018.–2019. aasta Tour de Ski teisel etapil 30. detsembril Dobbiacos 10 km vabatehnikas. 

Ka tema vend Pjotr Sedov on kuulunud Venemaa murdmaasuusakoondisse.

Saavutused
----------

###  Olümpiamängudel

* 2018 Lõuna-Korea Pyeongchangis
	+ pronksmedal 4×5 km teatesõidus

### Maailmameistrivõistlustel

* 2019 Austria Seefeldis
	+ Pronks pronksmedal 4×5 km teatesõidus

### Juunioride maailmameistrivõistlustel

* 2013 Tšehhi Liberecis
	+ Hõbe hõbemedal 4×3,3 km teatesõidus
	+ Pronks pronksmedal 5 km vabatehnikas
* 2014 Itaalia Val di Fiemmes
	+ Pronks pronksmedal 5 km klassikas
	+ Hõbe hõbemedal 4×3,3 km teatesõidus
* 2015 Kasahstan Almatõs
	+ Hõbe hõbemedal 4×3,3 km teatesõidus
	+ Hõbe hõbemedal 5 km vabatehnikas

### Kuni 23-aastaste maailmameistrivõistlustel

* 2016 Rumeenia Râșnovis
	+ Kuld **maailmameister** 10 km klassika
	+ Pronks pronksmedal 10 km vabatehnikas
* 2018 Šveits Gomsis
	+ Kuld **maailmameister** 15 km suusavahetusega sõidus
	+ Pronks pronksmedal vabatehnikasprindis

### Maailma karikasarjas

Anastassia Sedova on osalenud individuaalselt (seisuga 25. veebruar 2019) 38 maailma karikasarja etapil ja jõudnud esikolmikusse neljal korral, kuid ühtegi etappi pole võitnud.

Välislingid
-----------

* Anastassia Sedova FIS-i lehel
Usāmah ibn Lādin (paremal) koos Pakistani ajakirjaniku Hamid Miriga (2001)
**Usāmah ibn Lādin** (أسامة بن محمد بن عوض بن لادن **Usāmah ibn Muḩammad ibn ‘Awaḑ ibn Lādin**; 10. märts 1957 Ar-Riyāḑ, Saudi Araabia – 2. mai 2011 Abbottabad, Pakistan), üldtuntud kui **Osama bin Laden**, oli Saudi Araabia mõjuvõimsa ibn Lādini perekonna liige ja terroriorganisatsiooni Al-Qā‘idah' asutaja. 

Ta sai tuntuks seoses väidetava osalemisega 2001. aasta 11. septembri terrorirünnakus Maailma Kaubanduskeskuse kaksiktornidele New Yorgis, milles hukkus 2996 inimest. Algul Usāmah eitas seotust terroriaktiga, kuid hiljem võttis süü omaks. Usāmah ibn Lādin oli kantud Föderaalse Juurdlusbüroo kümne kõige tagaotsitavama põgeniku nimekirja kui üks maailma ohtlikumaid kurjategijaid. Tema tabamisele viiva informatsiooni eest oli välja pandud 50 miljoni dollari suurune pearaha.

Usāmah oli 1980. aastatel Nõukogude-Afganistani sõjas NSV Liidu vastaste võitlejate juht. Isegi kui ta tegi tollal koostööd CIA-ga, siis alates 1994. aastast oli ta rahvusvaheliselt tagaotsitav terrorist.

Surm
----

 *Pikemalt artiklis Usāmah ibn Lādini surm*
2. mail 2011 korraldasid USA eriväed Pakistani pealinna Islamabadi lähedal Abbottabadi linnas operatsiooni, mille käigus toimunud tulistamises Usāmah ibn Lādin tapeti. Usāmah polnud sel ajal relvastatud. Tema majast konfiskeeritud arvutitest ilmnes, et Al-Qā‘idah'l oli plaanis 11. septembril 2011 saboteerida USA-s ronge. Pole veel teada, kas tegemist võis olla n-ö sihilikult ette söödetud eksitava informatsiooniga. Usāmah ibn Lādin maeti Araabia merre, kuna USA-l oleks raske olnud leida riiki, kes oleks nõustunud teda matma oma territooriumile. Mõned islamiõpetlased teatasid seepeale, et muslimi merre matmine on islamiseadustega vastuolus. Ameerika Ühendriikide valitsusametnike kinnitusel viidi Usāmah ibn Lādini matusetalitus läbi islami tavade kohaselt, mis näevad ette surnukeha rituaalset pesemist, surilinasse mähkimist ja matmist 24 tunni jooksul pärast surma.

Usāmah ibn Lādini tabamine läks kokku maksma 2 triljonit USA dollarit.

Pärast Usāmah ibn Lādini surma sai Al-Qā‘idah' ajutiseks juhiks endine Egiptuse eriväelane Saif al-Adeli, keda teatakse ka Muhamad Ibrahim Makkawi nime all, kuid eeldatavasti saab Al-Qā‘idah' järgmiseks alaliseks juhiks ibn Lādini kauaaegne asemik, samuti egiptlane Ayman al-Zawahiri.

Viited
------

1. ↑  "Bin Laden says he wasn't behind attacks" vaadatud 8.05.11.
2. ↑  "Barack Obama: Osama bin Laden on surnud" vaadatud 08.05.2011.
3. ↑  Osama bin Ladeni surma kinnitas DNA-analüüs vaadatud 08.05.2011.
4. ↑  postimees.ee vaadatud 08.05.2011.
5. 1 2  postimees.ee vaadatud 07.05.2011.
6. ↑  delfi.ee vaadatud 07.05.2011.
7. ↑  Sea burial of Osama bin Laden breaks sharia law, say Muslim scholars, Guardian, 2. mai 2011.
8. ↑  Postimees vaadatud 12.05.2011.
9. ↑  Al-Qaeda ajutiseks juhiks sai endine Egiptuse eriväelane, Postimees, 19. mai 2011.

Välislingid
-----------

* Kaarel Kaas. Noor lõvi ja papist tiiger Diplomaatia, mai 2011
* Statement From the Family of Osama bin Laden The New York Times, 10. mai 2011
* Osama bin Ladeni pojad: miks meie relvitu isa ilma kohtuta hukati? Delfi, 11. mai 2011
**Õru Lasteaed-Algkool** on lasteaed-algkool Valga maakonnas Valga vallas Õru asulas. 

Kool asutati 1922. aastal.

Ajalugu
-------

Esimesed andmed hariduselu kohta Õru vallas pärinevad 1768. aastast. Õru kooli eelkäijateks võib lugeda mitmes eri hoones asunud Uniküla koole. Alates 1861. aastast töötas Õru kandis kooliõpetajana kirjanik Friedrich Karl Johan Kuhlbarsi isa töötas.

1921. aastal asus Saksamatsil Päivatares neljaklassiline kool. Alates 1944. aastast paiknesid kooliruumid seltsimajas ja 1951. aastal nimetati kool **Õru Mittetäielik Keskkooliks**. 1952. aastal muudeti kool uuesti neljaklassiliseks **Õru Algkooliks**. Nagu paljud teised väikekoolid Eestimaal suleti Õru algkool 1973. aastal.

1991. aastal taasavati Õru kool lasteaiaga ühes majas ja õppeasutuse nimeks sai **Õru Lasteaed-Algkool**. Alates 1999. aastast tegutseb kool endises Valga sovhoosi klubihoones.

Õppeaastast 2024/25 liidetakse kool Tsirguliina Kooliga.

Kooli nimed
-----------

* 1922 Õru 4-klassiline Kool
* 1951 Õru 7-klassiline Kool
* 1952 Õru Algkool
* 1991 Õru Lasteaed-Algkool

Viited
------

1. ↑  Martin Kaasik, 2001. Eesti koolid 2000. AS Inreko Press. Lk 603
2. 1 2 3  Õru Lasteaed - Algkooli arengukava aastateks 2019 − 2021. RT IV, 05.03.2019, 67.
3. ↑  Peegel, M. (2024). Paarkümmend väikekooli lõpetab tegevuse iseseisva asutusena. ERR, 2. veebruar 2024. 2. veebruar 2024,
**American Airlinesi lend 77** oli üks neljast, mis kaaperdati 11. septembril 2001. Lend tehti kahemootorilise lennukiga Boeing-757, milles viibis 58 reisijat ja 6 meeskonnaliiget. See algas Waschington Dullesi rahvusvahelisest lennujaamast ja lennuk pidi maanduma Los Angelese rahvusvahelisel lennujaamal.

Õnnetuse kulg
-------------

11. septembril kaaperdasid 19 sõdurit neli lennukit ja ründasid nendega Ameerika Ühendriike. Kõik terroristid olid seotud islami äärmuslastega ja kuulusid rühmitusse Al-Qā‘idah. Kaks lennukit sõitsid sisse New Yorgis asuvatesse kaksiktornidesse ja kolmas Pentagoni. Neljas kukkus alla põllul, mis asub Pennsylvanias. 

Reisijate hulgas olid National Geographicu väljasõidul olnud lapsed, ühe California firma president ja tuntud konservatiivne telekommentaator Barbara Olson. 

Pool tundi pärast õhkutõusu kaaperdasid viis meest American Airlinesi lennu 77. Pool tundi pärast seda lülitasid nad välja lennuki transponderi. Indianapolise lennuamet püüdis lennukiga ühendust saada, kuid tulutult. Juhtunust saadi teada tänu reisija Renee Mayle, kes helistas oma emale ja palus tal teavitada American Airlinesi lennuki kaaperdamisest. Umbes samal ajal sai Indianapolise lennuamet aru, et on veel teisigi kaaperdatud lennukeid. Kell 9.32 tuvastas Dullesi lennujuht identifitseerimata õhusõiduki, mis lendas väga suurel kiirusel. Kell 9.34 oli lennuk Pentagonist 8 km kaugusel, tegi järsu pöörde ja kiire laskumise ning sõitis sisse Pentagoni sõjaväe peakorterisse. Lennuk tabas esimese ja teise korruse vahel olevat välisseina ning purustas viiest Pentagoni kontsentrilisest rõngast kolm.

Lennuki reaktiivkütuse paak plahvatas ja pool tundi hiljem varises ehitis kokku sealt, kuhu lennuk oli sisse sõitnud. Kuigi enamik inimesi oli selleks ajaks majast evakueeritud, said 125 Pentagoni töötajat ja kõik lennukis viibinud surma. 

Kell 9.38 saadi sõjaväe lastilennuki raadiosaatjate kaudu Ronald Reagani Washingtoni riiklikus lennujaamas teada, et American Airlinesi lendu 77 sooritanud lennuk on sõitnud sisse Pentagoni.

Viited
------

1. 1 2  Elaine Sciolino, J.H (2013). "AFTER THE ATTACKS: AMERICAN FLIGHT 77; A Route Out of Washington, Horribly Changed".
2. 1 2 3  Bauer,P. "American Airlines flight 77". Vaadatud 2019. `{{netiviide}}`: kontrolli kuupäeva väärtust: `|Kasutatud=` (juhend)
3. ↑  "9/11 Attacks". 2010.
4. ↑  "Flight 77 Crashes Into the Pentagon". Vaadatud 2019. `{{netiviide}}`: kontrolli kuupäeva väärtust: `|Kasutatud=` (juhend)
Vabahärra **Hans Heinrich von Tiesenhausen** (1654–1724) oli Rootsi sõjaväelane ja mõisnik, kes osales Põhjasõjas, kus ta juhtis Eesti ratsarügementi.

Elulugu
-------

Hans Heinrich von Tiesenhausen sündis 2. juulil 1654. Tema vanemad olid Porkuni ja Kohala mõisnik Hans Heinrich von Tiesenhausen ja Anna Margaretha von Üxküll.

Algselt teenis ta sõjateenistuses välismaal, kuid naasis hiljem Rootsi teenistusse.

1669. aastal ostis ta Rakvere mõisa .

1679. aastal oli ta von der Pahleni juhitud Eesti-Liivi-Ingeri ratsarügemendis (Kuninganna Ulrika Eleonora ihukaitse ratsarügement) major. 1688. aastal sai ta teise järgu ning 1691. aastal esimese järgu ooberstleitnandiks.

Põhjasõja algul, 1700. aastal sai ta ooberstina Eesti ratsarügemendi juhiks. Sellele ametipostile jäi ta lühikeseks ajaks ning juba samal aastal sai rügemendi juhiks Johannes Heinrich von Tiesenhausen, Hans Heinrich ise võitles edasi Ingerimaal ja Narvas. 1710. aastal sai ta ratsaväe kindralmajoriks.

Hans Heinrich von Tiesenhausen suri 1722. aasta novembris.

Isiklik elu
-----------

Hans Heinrich von Tiesenhausen abiellus Juliane Marie von Taubega. Neil oli viis last: Magdalena Juliana, Hans Heinrich, Jakob Johann, Anna Maria ja Jürgen Detloff.

Viited
------

1. 1 2  "Von Tiesenhausen". Vaadatud 28.02.2023.
2. 1 2  "Rakvere mõis". Vaadatud 28.02.2023.
3. 1 2  "Hans Heinrich Freiherr von Tiesenhausen". Vaadatud 28.02.2023.
4. 1 2  "Officers of Charles XII. Biographical Notes". Vaadatud 28.02.2023.
5. ↑  "Svenska arméns regementen 1700–1718". Vaadatud 28.02.2023.
**Eero Rebo** (sündinud 19. detsembril 1974 Abja-Paluojal) on Eesti sõjaväelane, kolonel.

Eero Rebo lõpetas 1993. aastal Abja Gümnaasiumi ja 1997. aastal Sisekaitseakadeemia, 2002. aastal USA-s logistikakolledžis logistikakursuse ning 2004. aastal Balti kaitsekolledži ühendjuhtimise ja kindralstaabi kursuse. 
Tal on magistrikraad Ameerika Ühendriikide maaväe sõjakolledžist.

Eero Rebo teenib Kaitseväes alates 1993. aastast. Ta on olnud Tagalapataljoni rühma-, kompanii- ja staabiülem. Aastatel 2000–2001 osales ta staabiohvitserina välisoperatsioonil Bosnias ja Hertsegoviinas, 2004–2007 oli Kuperjanovi üksik-jalaväepataljoni ülem. Aastatel 2008–2015 teenis ta Kaitseväe peastaabis erinevate osakondade ülemana. 

Aastatel 2015–2019 oli Eero Rebo 2. jalaväebrigaadi ülem. Alates 2020. aastast on ta Kaitseliidu peastaabi ülem.

Tunnustus
---------

* 2016 – Aasta ohvitser

Viited
------

1. ↑
2. ↑  "Abja Gümnaasiumi vilistlased". Originaali arhiivikoopia seisuga 2. märts 2016. Vaadatud 22. veebruaril 2016.
3. 1 2  "2. jalaväebrigaadi asub juhtima kolonelleitnant Eero Rebo" Eesti Kaitsevägi, 9. september 2015

Välislingid
-----------

* Georgi Beltadze. Kolonelleitnant Rebo Siilist: 13 000 ei ole meie lagi PM, 14. mai 2015
* Merili Nael. Kolonelleitnant Rebo: võib öelda, et Venemaa blufib ERR, 20.04.2015
* Eero Rebo. Mõtisklusi kaitsetahtest Minu Eesti mõttetalgud
Ülal: 1801. aastal Alatskivi mõisa maalt leitud sõlg ("Preez"). Nurksõlge kujutav joonistus Johann Christoph Brotze raamatust "Sammlung verschiedner Liefländischer Monumente".
20. sajandil valmistatud vasesulamist, puntsitud ornamendiga sõlg kopeerib vanematüübilise nurksõle kuju
**Nurksõlg** on 13.–15. sajandil Eesti, Läti ja Vadjamaa aladel kasutusel olnud sõletüüp, mille kuju määrasid rõngakujulise põhiosale liidetud neli nurka ja mida peetakse keskaegsest rõngassõlest välja kujunenud sõlevormiks. Nimetuse autor on etnograaf Aino Voolmaa.

Ajaloost
--------

Eesti ja vadja aladelt leitud nurksõlgi iseloomustab ainult geomeetriline ornament, kuid Lätist on leitud ka gooti kirjas tekstiga dekoreeritud nurksõlgi. Kindlamalt on 13.–15. sajandisse dateeritud varasemad nurksõled. Need on paksemast pronksplaadist valmistatud, lamedale rõngale lisatud nelja hulknurkse jätkega. Sellise kujuga on Tarvastu kiriku ümberehitusel ja Jõuga kääbaskalmistult leitud nurksõled, samuti osa Läti gooti kirjadega sõlgi. Hilisematel sõlgedel suureneb nurkade osatähtsus üldkujus ja need hakkavad meenutama ruutu, sõle materjaliks saab pehmem vaskplekk. Materjali väiksema vastupidavusega kooskõlas kujundatakse rõngas laiemana ja keskosas kergelt üles kummuvana.

Hilisemate nurksõlgede hulgast leiab selliseid, mida kaunistavad moreskornamendi elemendid ja mis lasevad end dateerida 16. sajandisse. Et leitud pole ühtki hõbedast nurksõlge, on arvatud, et 16. sajandi lõpuks, mil talurahva hulgas hakkasid hõbedahinna languse tõttu taas levima hõbeehted, oli see sõlevorm juba kasutusest kõrvale jäänud või jäämas.

Kaalu Kirme on pidanud keskaegsele rõngassõlele sarnanevate varasemate nurksõlgede loojateks saksa linnameistreid, kuid õhemate ruudukujuliste nurksõlgede tegijaiks eesti soost ehtemeistreid.

Viited
------

1. ↑  K. Kirme. Eesti sõled. Tallinn, "Kunst, 1986
2. ↑  K. Kirme. Eesti sõled. Tallinn, "Kunst, 1986

Välislingid
-----------

* Vanematüübiline nurksõlg Viljandi muuseumis (VM VM 9192:1 E 959)
* Nurksõrg Eesti Rahva Muuseumis (ERM 4202)
* Nurksõlg Viljandi muuseumis (VM VMT 69:2 E 948)
* Nurksõlg Viljandi muuseumis (VM 9420:2 E 769)
**Leopold Johannes Kivimägi** (5. juuni 1909 Tallinn – 13. veebruar 1988) oli eesti inglise filoloog. 

Ta lõpetas Tallinna Reaalkooli 1927. aastal ja õppis aastatel 1927–1934 Tartu Ülikoolis (TÜ) inglise ja saksa filoloogiat, lõpetades magistrikraadiga inglise filoloogia erialal. Kooli lõpetamise järel töötas ta võõrkeeleõpetajana Tallinnas ning täiendas end Inglismaal ja Saksamaal. Ta osales teises maailmasõjas Punaarmee koosseisus.

Alates 1945. aastast töötas Kivimägi TÜ-s, 1949. aastast dotsendina, 1961. aastast õppejõuna, aastatel 1948–1949 oli ta võõrkeelte kateedri juhataja kohusetäitja. Tema peamiseks huvialaks oli inglise keele praktiline ja teoreetiline grammatika. Ta tõlkis ja toimetas keskkooliõpikuid ning osales peamise kaasautorina grammatikaõpiku koostamisel Eesti NSV kõrgkoolidele.

Teoseid
-------

* Laine Hone, Leopold Kivimägi, Oleg Mutt ja Johannes Silvet. "Inglise keele grammatika". Eesti Riiklik Kirjastus. Tallinn 1962; 2. trükk Valgus. Tallinn, 1968

Viited
------

1. 1 2  "TRÜ : Tartu Riiklik Ülikool : EKP TRÜ komitee, TRÜ rektoraadi, ELKNÜ TRÜ komitee ja TRÜ ametiühingukomitee häälekandja 6 juuni 1969 — DIGAR Eesti artiklid". *dea.digar.ee*. Vaadatud 12. detsembril 2023.
Natko Zrnčić-Dim
**Natko Zrnčić-Dim** (sündinud 7. märtsil 1986 Zagrebis) on Horvaatia mäesuusataja, kes on silma paistnud Alpi kahevõistluses. 

2009. aasta maailmameistrivõistlustel Val-d'Isère'is sai Zrnčić-Dim Alpi kahevõistluses pronksmedali. Lisaks oli ta slaalomis 14. kiirlaskumises 19. ülisuurslaalomis 23. ja suurslaalomis 27. kohal. 2011. aasta MM-il Garmisch-Partenkirchenis oli tema parimaks tulemuseks Alpi kahevõistluses saadud 8. koht. 2006. aasta taliolümpiamängudel Torinos sai Zrnčić-Dim suurslaalomis 25. koha. 2010. aasta olümpiamängudel Vancouveris sai ta slaalomis 9. koha ja Alpi kahevõistluses 20. koha.

Zrnčić-Dim osales maailma karikasarjas esimest korda Sestriere etapil13. detsembril 2004 slaalomis, kus ta oli esimese laskumise järel 66 startinu seas 64. kohal ja ei pääsenud teise ringi. Esimese poodiumikoha sai ta Val-d'Isère'is 3. veebruaril 2008 Alpi kahevõistlusel, kus oli kolmas. Tookord võitis Bode Miller, kuid teine ja kolmas olid horvaadid, teise koha sai tema võistkonnakaaslane Ivica Kostelić.

Natko Zrnčić-Dim on osalenud (seisuga 31. jaanuar 2012) 125 MK-etapil ja jõudnud esikolmikusse neljal korral.

Zrnčić-Dim on seni jõudnud MK-etappidel punktikohale 15 korda Alpi kahevõistluses, 10 korda kiirlaskumises, kaks korda slaalomis ja korra suurslaalomis.

Saavutused
----------

### Maailmameistrivõistlustel

* 2009 Prantsusmaa Val-d'Isère'is
	+ Pronks pronksmedal Alpi kahevõistluses

Välislingid
-----------

* Natko Zrnčić-Dim FIS-i kodulehel (inglise)
**Marija Aleksandrovna** (sünninimi **Maximiliane Wilhelmine Auguste Sophie Marie**; 8. august (27. juuli vkj) 1824 – 3. juuni (22. mai vkj) 1880) oli Venemaa keisri Aleksander II abikaasa. Ta oli Hessen-Darmstadti suurhertsogi Ludwig II tütar. Aastail 1855–1880 oli ta Venemaa keisrinna. Marija Aleksandrovna oli Venemaa keisri Aleksander III ema.

Noorpõlv
--------

11-aastaselt emata jäänud Hesseni printsess veetis lapsepõlve Darmstadtis, linnalähedases Jugenheimi lossis, mis kuulus tema vanemale vennale Hesseni Alexandrile (1823–1888).
Venemaa troonipärija Aleksander Nikolajevitš tutvus 1839. aastal Euroopas reisides Darmstadti teatris 15-aastase Mariega, kellest sai tema väljavalitu. Septembris 1840 Venemaale kolides sattus Marie luksuse ja suure inimhulga keskele. Kaasa tuli ka vend, prints Alexander, kes astus Venemaal armeeteenistusse.

Abielu
------

Marija Aleksandrovna nooremate poegade Paveli ja Sergeiga
Marie ristiti õigeusku ning sai nimeks Marija Aleksandrovna. 16. aprillil 1841 abiellus 16-aastane Maria Venemaa troonipärija Aleksander Nikolajevitšiga, õppis ruttu selgeks vene keele ja temast sai eeskujulik usklik. Õigeusk haaras teda jäägitult. Sügavat religioossust sisendas ta ka oma lastesse. Teine poeg Aleksander on öelnud: "Kõige minus oleva hea eest võlgnen tänu kallile emale." Neil sündis kaheksa last:

* suurvürstinna Aleksandra Aleksandrovna Romanova (1842–1849)
* suurvürst Nikolai Aleksandrovitš Romanov (1843–1865)
* keiser Aleksander III (1845–1894)
* suurvürst Vladimir Aleksandrovitš Romanov (1847–1909)
* suurvürst Aleksei Aleksandrovitš Romanov (1850–1908)
* suurvürstinna Marija Aleksandrovna (1853–1920)
* suurvürst Sergei Aleksandrovitš Romanov (1857–1905)
* suurvürst Pavel Aleksandrovitš Romanov (1860–1919)

Aastal 1855, kui suri Venemaa keiser Nikolai I ja troonile (1855–1881) tuli tema poeg Aleksander II, sai Marija Aleksandrovnast Venemaa keisrinna.

3. juunil 1880 suri 55-aastane Marija Aleksandrovna tuberkuloosi. Elu lõpuaastail oli ta väga viletsa tervisega, olukorda halvendas ka avalik saladus abikaasa teisest perekonnast, kus sündisid lapsed juba Marija eluajal.

Mälestuse jäädvustamine
-----------------------

Tema järgi on nimetatud Peterburi Maria teater ja Maarianhamina linn Ahvenamaal.

Kirjandus
---------

* E. Radzinski, "Aleksander II", Varrak, 2005
**Jüri Variste** (1935. aastani **Georg Vahrberg (Wahrberg)**) (10. oktoober 1907 Kõrveküla, Vohnja vald – 4. märts 1989 Tallinn) oli eesti koorijuht ja pedagoog.

Georg Wahrberg lõpetas 1926. aastal Tapa Alevi Tehnikagümnaasiumi. Gümnaasiumi lõpetamise järel astus ta Tartu Ülikooli filosoofiateaduskonda ning samal ajal õppis ka Tartu Kõrgemas Muusikakoolis ja laulis Tartu Ülikooli Meeskooris. 1932. aastal lõpetas Jüri Variste inglise filoloogina Tartu Ülikooli ja täiendas end sel alal Suurbritannias.

Jüri Variste töötas aastatel 1932–1941 inglise keele õpetajana Tallinna üldhariduskoolides. 1941. aastal lõpetas ta koolimuusika erialal Tallinna Konservatooriumi (Gustav Ernesaksa klass), hiljem töötas samas õppejõuna (aastast 1962 professor, 1946–1972 kateedrijuhataja). Variste õpilased on Lembit Verlin, Heino Kaljuste, Tõnu Kaljuste, Arvo Ratassepp, Ants Sööt jt. 

Aastatel 1944–1947 oli ta Eesti NSV Riikliku Filharmoonia meeskoori dirigent, asutas 1945. aastal Eesti Televisiooni ja Raadio Segakoori ning oli kuni 1968. aastani selle peadirigent. 

Aastatel 1950–1987 võttis ta üldjuhina osa kõigist laulupidudest ja enamikust koolinoorte laulupidudest. 

Maetud Tallinna Metsakalmistule. 

Ta on koostanud koorilaulukogumikke.

Tunnustus
---------

* 1947 – Eesti NSV teeneline kunstnik
* 1956 – Eesti NSV rahvakunstnik
* 2023 – Mälestuspink Tapa vallaraamatukogu ees

Isiklikku
---------

1935. aastal eestistas ta oma nime Varisteks.

Viited
------

1. ↑  "Tapa gümnaasiumi vilistlased". *Tapa Gümnaasiumi koduleht*. Vaadatud 21.10.2023.
2. 1 2  Kangron, Tõnu (13.10.2023). "Meenutus: Jüri Variste – eesti koorikultuuri suurkuju". *Virumaa Teataja*. Vaadatud 21.10.2023.
3. 1 2  *Eesti Entsüklopeedia*. Kd 14. Eesti elulood. Eesti Entsüklopeediakirjastus. 2000. Lk 588.
4. ↑  Eesü NSV Ülemnõukogu Presiidiumi seadlus JÜRI VARISTELE Eesti NSV teenelise kunstniku aunimetuse andmise kohta, Punaväelane: Punaarmee [7. laskurdiviisi] poliitosakonna ajaleht, 7 november 1947
5. ↑  "Onomastika - Otsingu tulemused". *www.ra.ee*. Vaadatud 21. oktoobril 2023.
**Cali** (ametlikult **Santiago de Cali**) on linn ja vald Colombia lääneosas, Valle del Cauca departemangu halduskeskus.

Cali on 2 068 387 elanikuga (2005) Colombia suuruselt kolmas linn. Tegelikult on elanikke tunduvalt rohkem, kui statistika näitab, sest paljudel vaestel elanikel puudub elamisluba ja paljusid pole elanikena arvele võetud.

Loodus
------

Cali asub ligi 1000 meetri kõrgusel merepinnast.

Linna läbib Cauca jõgi. 

Ekvaatori läheduse tõttu valitseb ühtlaselt soe kliima. Keskmine temperatuur on aastaringselt 24 °C. Päeval võib see küündida 33 kraadini ja öösel langeda alla 20 kraadi. Ligikaudu kolmandik ajast sajab vihma.

Ajalugu
-------

Cali linna asutas 25. juulil 1536 Francisco Pizarro armee ohvitser Sebastián de Belalcázar.

Kultuur
-------

Cali on Colombias armastatud peolinn.[*viide?*] Ööelu on seal põnev ja mitmekülgne.[*viide?*] Cali on tuntud ka salsapealinnana.[*viide?*] Lisaks salsamuusikale armastatakse ka *reggaeton*'i, *merengue*'t ja *ballenato*'t.

1971. aastal peeti linnas Panameerika mängud.

* Cali satelliidifotolCali satelliidifotol
* 
* Iglesia la ErmitaIglesia la Ermita

Vaata ka
--------

* Cali kartell

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Cali** |

* Cali koduleht (hispaania keeles)
**Ararat Mirzojan** (armeenia keeles Արարատ Սամվելի Միրզոյան; sündinud 23. novembril 1979 Jerevanis) on Armeenia ajaloolane ja poliitik. Ta on 19. augustist 2021 Armeenia välisminister.

Ta sündis aastal 1979 Jerevanis. Aastal 2000 lõpetas ta Jerevani Riikliku Ülikooli ajalooteaduskonna kunstiosakonna.

Aastal 2004 lõpetas ta Armeenia Vabariigi Avaliku Halduse Akadeemia riigiametniku, avaliku halduse ja kohaliku omavalitsuse spetsialisti erialal.

Aastal 2005 lõpetas ta Armeenia Vabariigi Riikliku Teaduste Akadeemia magistrantuuri, saades ajalooteaduste kandidaadiks. Paralleelselt õpingutega töötas ta nooremteadurina Armeenia Vabariigi Rahvusliku Teaduste Akadeemia Armeenia genotsiidi muuseum-instituudis.

Aastatel 2005–2007 oli ta Armeenia Rahvusarhiivi sotsiaalpoliitiliste dokumentide osakonna peaarhivaar.

11. maist 2018 kuni 14. jaanuarini 2019 oli ta Armeenia esimene asepeaminister.

14. jaanuarist 2019 kuni 2. augustini oli ta Armeenia parlamendi spiiker.

19. augustist 2021 on ta Armeenia välisminister.

Isiklikku
---------

Ta on abielus ja on kahe lapse isa.
**Scottish Borders** ('Šotimaa piirid') on omavalitsus Šotimaa lõunaosas.

1975. aastal moodustati mitme endise krahvkonna ja nende osade liitmisel Scottish Bordersi piirkond. 1996. aastal muudeti see ühetasandiliseks omavalitsuseks (*council area*).

Läbi piirkonna voolab Tweedi jõgi.

Viited
------

1. ↑

Välislingid
-----------

 Scottish Borders – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
* 

Šotimaa omavalitsused

Aberdeen **·**  Aberdeenshire **·**  Angus **·**  Argyll and Bute **·**  Clackmannanshire **·**  Dumfries and Galloway **·**  Dundee **·**  East Ayrshire **·**  East Dunbartonshire **·**  East Lothian **·**  East Renfrewshire **·**  Edinburgh **·**  Falkirk **·**  Fife **·**  Glasgow **·**  Highland **·**  Inverclyde **·**  Midlothian **·**  Moray **·**  Na h-Eileanan Siar (Välis-Hebriidid) **·**  North Ayrshire **·**  North Lanarkshire **·**  Orkney saared **·**  Perth and Kinross **·**  Renfrewshire **·**  Scottish Borders **·**  Shetlandi saared **·**  South Ayrshire **·**  South Lanarkshire **·**  Stirling **·**  West Dunbartonshire **·**  West Lothian
**Lembit Verlin** (29. oktoober 1917 Kuijõe – 13. aprill 2004 Tallinn) oli eesti helilooja, koorijuht ja pedagoog.

Sündis pere kaheteistkümnenda lapsena.

Haridus
-------

Ta õppis Piirsalu algkoolis. Lõpetas 1953. aastal Tallinna Konservatooriumi, kus oli õppinud Jüri Variste dirigeerimisklassis.

Töökäik
-------

17-aastaselt kolis Tallinna, kus töötas esialgu trammikonduktorina ja hiljem trammijuhina. 1939. aastal asus tööle transporditööliste segakoori juhina.

Teise maailmasõja ajal juhtis Verlin 300. polgu meeskoori, juhatas meesansamblit ning lõi kaasa Eesti Laskurkorpuse estraadiorkestris. Pärast sõda juhatas Tallinna Toitlustustrusti naiskoori, Vabariikliku Noortemaja segakoori ja kaubandustöötajate naiskoori. Aastatel 1947–1956 oli Eesti Raadio segakoori dirigent. Pikka aega töötas Tallinna haridustööliste naiskooriga.

Lembit Verlin töötas Tallinna Pedagoogilises Instituudis (õppejõuna aastast 1955) ja Eesti Muusikaakadeemias (aastast 1974 professor, aastast 1994 emeriitprofessor).

Aastatel 1960–1975 oli Verlin üldlaulupidude üldjuht ning 1980. ja 1985. aastal aujuht.

Tunnustus
---------

* 1957 Eesti NSV teeneline kunstitegelane

Viited
------

1. 1 2 3 4 5 6  Piiskoppel, Hele-Mall (27. oktoober 1967). "Lembit Verlin". *Sirp ja Vasar*. Vaadatud 31.12.2020.

Välislingid
-----------

* ERR arhiiv Rahvakunstnikud: Lembit Verlin