recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Prillimäe** on alevik Rapla maakonna Kohila valla idaosas. Tallinna piirini Prillimäelt on 25 km, Raplani 22 km ja Kohilasse 2 km.

Kohila valla jätkuv kiire areng ja Tallinna lähedus on toetanud ka Prillimäe arengut.

Alevikus asuvad Prillimäe Põnnipere lasteaed, Tallinna Kunstkeraamika Tehas, mitu autoremondiettevõtet, kauplus, noorte- ja teabetuba ning Norcar BSB Eesti AS tootmistehas.

Alevik on nime saanud Prillimäe talu järgi, mille maadele rajati 1937. aastal karusloomakasvandus. Esimesed hõbe- ja sinirebased toodi kasvandusse 1939. aastal. Detsembris 1940 moodustati kasvanduse baasil karusloomakasvatussovhoos. Tänapäeval karusloomakasvandus enam ei tegutse.

Viited
------

1. ↑  Statistikaamet, vaadatud 10.11.2020.
2. ↑  Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.
3. ↑  Kirjeldus veebilehel Eestigiid, vaadatud 25.03.2015.

Välislingid
-----------

* Kirjeldus

Kohila valla vapp
Kohila valla asulad

**Alev:** Kohila  
 **Alevikud:** Aespa | Hageri | Prillimäe  

**Külad:** Aandu | Adila | Angerja | Hageri | Kadaka | Lohu | Loone | Lümandu | Masti | Mälivere | Pahkla | Pihali | Pukamäe | Põikma | Rabivere | Rootsi | Salutaguse | Sutlema | Urge | Vana-Aespa | Vilivere
Timothy Leary (aastal 1989)
**Timothy Francis Leary** (22. oktoober 1920 Springfield – 31. mai 1996 Beverly Hills) oli ameerika psühholoog, kirjanik, mõtleja ja psühhonaut.

Ta oli tuntud psühhotroopsete ainete uuringute ja propageerimise tõttu ning oma tohutu mõju tõttu popkultuurile. Ajal, kui uimastid, näiteks LSD ja psilotsübiin, olid USA-s seaduslikud, viis Leary Harvardi ülikoolis Harvardi psilotsübiiniprojekti (*Harvard Psilocybin Project*) raames läbi eksperimente, mille tulemuseks olid Concordi vangla eksperiment (*Concord Prison Experiment*) ja Marshi kiriku eksperiment (*Marsh Chapel Experiment*). Mõlemad uuringud andsid kasulikku teavet, kuid sellegipoolest vallandati Leary ja tema partner Richard Alpert ülikoolist.

Leary arvas, et LSD-l on psühhiaatrias ravipotentsiaali. Ta kirjutas ja pidas loenguid transhumanistlikest ideedest, mis hõlmasid kosmosemigratsiooni, intelligentsuse kasvu ja elu pikendamist (SMI ² LE) ning arendas oma raamatus Exo-Psychology (1977) välja 8-ringilise teadvusemudeli. Ta arreteeriti 1960. ja 1970. korduvalt eri maades, mille tõttu ta nägi seestpoolt 29 vanglat üle maailma. USA president Richard Nixon on nimetanud Learyt "kõige ohtlikumaks meheks Ameerikas".

Leary on üle 20 raamatu autor või kaasautor ning temast on rohkem kui tosin helisalvestist. Tema näitlejakarjääri moodustavad üle tosina esinemise filmides ja telesaadetes, üle 30 esinemise endana teiste toodetud filmides, ta produtseeris ja/või osales nii multimeedia esitlustel kui ka arvutimängudes.
New York Times teatas 2011. aasta juunis, et New Yorgi avalik raamatukogu omandas Leary isiklikud arhiivid, kaasa arvatud paberid, videokassetid, fotod ja muud Leary arhiivimaterjalid, sealhulgas kirjavahetuse ja dokumendid, mis on seotud Allen Ginsbergi, Aldous Huxley, William Burroughsi, Jack Kerouaci, Ken Kesey, Arthur Koestleri, G. Gordon Liddy ja teiste tuntud kultuuritegelastega.

Raamatuid
---------

* The Psychedelic Experience: A Manual Based on the Tibetan Book of the Dead
* Flashbacks
* High Priest
* The Intelligence Agents
* The politics of ecstasy
* Musings on human metaporphoses
* Changing my mind, among others
* Turn on, tune in, drop out
* The delicious grace of moving one's hand
* Design for dying
* Flashbacks, an autobiography
* Exo-Psychology
Rebasmäe allikas 2013. aasta augustis
Rebasmäe allikas 2015. aastal
**Rebasmäe allikas** ehk **Ilumetsa allikas** on allikas Võrumaal Võru vallas.

Rebasmäe allikas asub Rebasmäe oja kaldaveerul. Allikas on umbes meetri sügavune ja moodustab tiigi pindalaga 4x8 meetrit. Allika suvine vooluhulk on 30 l/s. Allikavesi on suure rauasisaldusega, mis annab veele punakaspruuni värvuse ja spetsiifilise maitse, kuid vesi on puhas ja joogikõlbulik.

Rebasmäe allikas on kaitstava looduse üksikobjektina looduskaitse all. Allikas võeti kaitse alla 1981. aastal kui "*maastikuline üksikelement – Ilumetsa allikas koos ümbritseva ürgmetsaga*". Keskkonnaministri määrusega on Rebasmäe allika piiranguvööndi ulatus 50 meetrit.

Allika läheduses asub RMK Rebasmäe matkaonn.

Matkaonnist algab trepp ja allika juurde viiv laudtee.

Viited
------

1. ↑  Kristel Vilbaste. Eesti allikad. Tallinn: Varrak, 2013
2. ↑  Rebasmäe allikas keskkonnaportaalis Muuda Vikiandmetes
3. ↑  Põlva rajooni RSN TK 30.09.1981 otsus nr. 180 Looduskaitse objektide kohta Põlva rajoonis
4. ↑  Keskkonnaministri 02.04.2003 määrus nr. 28 Põlva maakonnas asuvaid kaitstavaid looduse üksikobjekte ümbritseva piiranguvööndi ulatus
5. ↑  RMK Loodusega koos. Rebasmäe metsaonn

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Rebasmäe allikas** |

* MTÜ Ilumetsa Rongipeatuse Sõbrad. Rebasmäe allikas
| Autorallimaailmameistrivõistlused |
| --- |
|  |
|   |
| Praegune hooaeg |
| 2023. aasta hooaeg |
| Madalamad võistlusklassid |
| 
* WRC-2
* WRC-3
* Juunior WRC

 |
| Ralliautode klassid |
| 
* World Rally Car (1997–)
* Group R
* Group A (1987–1996)
* B-rühm (1982–1986)
* Group 4 (1973–1981)

 |
| Seotud loendid |
| 
* Etapivõitjad
* Etappide loend

 |
| * v
* r
 |

**WRC auto** (inglise keeles *World Rally Car*) on võidusõiduauto, mis on ehitatud Rahvusvahelise autospordiliidu (FIA) kehtestatud määrustele vastavalt, et võistelda autoralli maailmameistrivõistluste kõige kõrgemas klassis. 1997. aastal tutvustatud WRC määrused olid mõeldud asendama varasema A-rühma määruseid.

Määrused
--------

Soome ralli 2010 võitja Jari-Matti Latvala oma Ford Focus RS WRC-ga Rannankylä testsõidul Muurames Soomes
### 1997–2010

Ajavahemikus 1997–2010 oli määrustes nõue, et WRC auto peab olema ehitatud tänavasõiduautost, mida on toodetud vähemalt 2500 ühikut. Erinevad modifikatsioonid olid lubatud: mootori suurus võis olla kuni 2,0 liitrit ja mootor võis olla ülelaadimisega, auto võis ehitada ümber nelikveoliseks. Lubatud oli järjestiklülitusega käigukast, aktiivsed diferentsiaalid ja keskdiferentsiaal, vedrustus ja vedrustuse kinnituspunktid võisid erineda tänavasõiduautost, miinimum kaal võis olla 1230 kg. Esirataste rööbe võis olla kuni 1770 mm ja tagaratastel kuni 1550 mm ning autode pikkus pidi olema minimaalselt 4 meetrit.

Mootori võimsuse piiramiseks kasutati piiratud suurusega õhuava, mis võis olla kuni 34 mm läbimõõduga ning arvestuslikult pidi see tagama tippvõimsuseks autode 220 kW (300 hj).

Ford Fiesta WRC 2011
### 2011–2016

Alates 2011. aastast muutusid määrused rangemaks, et hoida kulusid kokku. Kaotati 4 meetri pikkuse nõue ning autode mudelid võisid olla seetõttu väiksemad. Varasema 2.0 l mootori asemel pidi olema kuni 1.6-liitrine turboga otsesissepritsega mootor, mille õhuvõtuava suurus võis olla maksimaalselt 33 mm. Suurimaks ülelaaderõhuks lubati kuni 2,5 baari, mis pidi tagama mootorile maksimaalseks pöördemomendiks 400 Nm. Keskdiferentsiaal oli keelatud ja aktiivsed diferentsiaalid olid keelatud ja lubatud olid ainult mehaanilised diferentsiaalid. Käiguvahetus pidi toimuma mehaaniliselt, seega roolipealne labadega käiguvahetus oli keelatud. Miinimumkaalu langetati 1200 kg peale ning võis olla minimaalselt 1350 kg koos juhi ja kaardilugejaga. 

2015. aastal lubati taas labadega käiguvahetus. 

Elfyn Evans 2017
### 2017–2021

2017 jäeti alles 1.6 l mootorid, kuid suurendati õhuava suurust 33 mm-lt 36 mm-ni, mille tulemusel mootori võimsus võis olla 230 kW (300 hj) asemel nüüd 280 kW (380 hj). Autode miinimumkaalu langetati 25 kg ja aerodünaamika määrused lasti vabamaks, et autod näeksid pealtvaatajatele atraktiivsemad välja. Samuti lubatakse kasutada ka elektroonilise juhtimisega aktiivset keskdiferentsiaali. 2017. aasta määruste järgi ehitatud WRC autodega võivad sõita ainult tehasemeeskonnad.

Viited
------

1. ↑  "Wrc cars 2017". Originaali arhiivikoopia seisuga 20. juuni 2018.
Rahvaste Ühendusse kuuluvad riigid
**Rahvaste Ühendus** (varem *Briti Rahvaste Ühendus*) on riikide ühendus, millesse kuulub 2022. aasta seisuga 54 riiki. Neist enamik on endised Suurbritannia kolooniad.

Rahvaste Ühendus hakkas kujunema Briti impeeriumi nõrgenedes. Alates 1887. aastast hakkasid impeeriumi liikmesalade peaministrid korrapäraselt kokku saama. 1926. aastal vastu võetud Balfouri deklaratsiooniga on Suurbritannia (metropol ehk emamaa) ja kõik tema dominioonid (Kanada, Austraalia, Uus-Meremaa, Lõuna-Aafrika Liit ja Iirimaa) võrdsed, ilma et ühelgi oleks teiste üle mingit võimu. Formaalselt astus see jõusse 1931 Westminsteri statuudiga.

Mõned riigid on Rahvaste Ühendusse tulnud ka väljastpoolt Briti impeeriumi. Namiibia oli 1920. aastast kuni iseseisvumiseni 1990 Lõuna-Aafrika Vabariigi kontrolli all. Kamerun kuulub Rahvaste Ühendusse alates 1995, ehkki Briti impeeriumi kuulus sellest ainult pisike osa. Mosambiigil ja Rwandal ei ole aga olnud seost Briti Impeeriumiga: Mosambiik oli Portugali asumaa ja Rwanda Saksa koloonia ja Belgia usaldusterritoorium.

Mitu riiki on oma liikmestaatuse ühenduses peatanud või koguni ühendusest lahkunud, ent pärast tagasi tulnud (Pakistan koguni korduvalt). Ainult Iirimaa (1949), Zimbabwe (2003), Gambia ja Maldiivid on liikmeskonnast lahkunud ega ole naasnud.

Hulk Briti impeeriumi alla kuulunud territooriume ei ole pärast iseseisvumist kunagi kuulunud Rahvaste Ühendusse. Need on kaks kolooniat (Aden ja Birma ning hulk protektoraate ja mandaatalasid: Araabia Ühendemiraadid, Bahrein, Egiptus, Iisrael, Iraak, Jordaania, Katar, Kuveit, Omaan ja Sudaan. Ka Ameerika Ühendriigid, mis lõid Briti impeeriumist lahku juba 1783. aastal, ei ole Rahvaste Ühendusega liitunud.

Rahvaste Ühendusse kuulub ligi 2 miljardit inimest ehk 31% maailma rahvastikust. Rahvamajanduse kogutoodang on 7,8 triljonit USA dollarit ehk 16% maailma majandusest. Rahvaste Ühenduse pindala on 21% maailma maismaast.

Ühenduse juht on Suurbritannia kuningas Charles III; see tiitel ei tähenda aga mingisugust võimu liikmesriikide üle.

Rahvaste Ühenduse mängud on osalejate arvu poolest maailma suurim spordiüritus pärast olümpiamänge.

Rahvaste Ühenduse maad

Antigua ja Barbuda **·**  Austraalia **·**  Bahama **·**  Bangladesh **·**  Barbados **·**  Belize **·**  Botswana **·**  Brunei **·**  Dominica **·**  Fidži **·**  Ghana **·**  Grenada **·**  Guyana **·**  India **·**  Jamaica **·**  Kamerun **·**  Kanada **·**  Keenia **·**  Kiribati **·**  Küpros **·**  Lesotho **·**  Lõuna-Aafrika Vabariik **·**  Malaisia **·**  Malawi **·**  Maldiivid **·**  Malta **·**  Mauritius **·**  Mosambiik **·**  Namiibia **·**  Nauru **·**  Nigeeria **·**  Pakistan **·**  Paapua Uus-Guinea **·**  Rwanda **·**  Saalomoni Saared **·**  Saint Kitts ja Nevis **·**  Saint Lucia **·**  Saint Vincent ja Grenadiinid **·**  Sambia **·**  Samoa **·**  Seišellid **·**  Sierra Leone **·**  Singapur **·**  Sri Lanka **·**  Suurbritannia **·**  Svaasimaa **·**  Tansaania **·**  Tonga **·**  Trinidad ja Tobago **·**  Tuvalu **·**  Uganda **·**  Uus-Meremaa **·**  Vanuatu
**Rahvamajanduse koguprodukt** (RKP) ehk **rahvamajanduse kogutoodang** (RKT) (inglise keeles *gross national product*, lühend *GNP*) on teatud perioodi (tavaliselt aasta) jooksul riigi tootmistegurite loodud kaupade ja teenuste lõpptarbimise kogusumma rahalises väljenduses.

Viimastel aastatel kasutatakse rahvusvahelises statistikas RKP asemel rahvamajanduse kogutulu (ingl *gross national income*).

RKP on makroökonoomika tähtsaim näitaja.

Arvutamine
----------

1. SNA-meetodi (tuginetakse raamatupidamise andmetele) alusel:
	* Kuluvoomeetod: palk + intressid ja renditulud + korporatsiooniväliste ettevõtete tulud + korporatsioonide kasumid + kaudsed maksud + amortisatsioon.
	* Kaubavoomeetod: eratarbimise kulud + riigi ostetud kaupade ja teenuste maksumus + erainvesteeringud + puhaseksport + amortisatsioon (aasta jooksul ostetud, müüdud ja tarbitud kaupade maksumus).
2. MPS-meetodi (tuginetakse materiaalse tootmise sfäärile) järgi:
	* arvutatakse tootmisettevõtetes kasutatud materjalide maksumuse summa.

RKP ja SKP erinevused
---------------------

RKP näitab, kui palju kaupu ja teenuseid tootsid konkreetses riigis registreeritud ettevõtjad, ning pole oluline, kas firma asub selles riigis või välismaal. SKP arvestab kõiki koduriigis loodud väärtusi, kusjuures ei ole tähtis, kas need on tootnud kodanikud või mittekodanikud.

Näide: 

Tallinna Ericssoni tehase saadud kogutulu läheb SKP arvestusse, sest selle on tootnud Eesti territooriumil välisfirma. Klaipedas asuvas Balti Laevatehases saadud väärtus läheb RKP arvestusse, sest see on Eesti firma toodud väärtus.

Majanduse näitajana kasutatakse rohkem SKP-d, sest SKP on tihedamalt seotud paljude teiste majanduslike näitajatega (tööhõive, tööstustoodangu tase) kui RKP. Oma kogutoodangu mõõdikuna kasutab enamik maailma riike SKP-d, mistõttu on SKP järgi lihtsam riikide majandusi omavahel võrrelda.

Vaata ka
--------

* Sisemajanduse kogutoodang

Viited
------

1. 1 2  R. Eamets, A. Kaasa, H. Kaldaru, E. Parts, V. Trasberg. Sissejuhatus majandusteooriasse. Tartu Ülikooli Kirjastus, 2005, lk 148.
2. 1 2 3  Eesti entsüklopeedia, rahvamajanduse kogutoodang
3. 1 2  "Liisa Mägi. "MAJANDUSÕPETUS II", Kuressaare, 2011" (PDF). Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 23. september 2015. Vaadatud 25. mail 2014.
**Rahvalaul** (saksa keeles *Volkslied*) on seotud kõnes rahvaluuleteos, mida esitatakse lauldes või laulvalt kõneledes ehk retsiteerides. 

Rahvalaulu muusikaline meloodia on rahvaviis.

Hugo Riemanni (1882) järgi on rahvalaul "laul, mis on sündinud rahva hulgas (st mille teksti ja muusika autor ei ole teada) või laul, mis on läinud üle rahva suhu või laul, mis on loodud 'rahvalikuna', see tähendab meloodia ja harmoonia poolest lihtsana (*„ein Lied, das im Volk entstanden ist (d. h. dessen Dichter und Komponist nicht mehr bekannt sind), oder eins, das in Volksmund übergegangen ist, oder endlich eins, das ‚volksmäßig‘, d. h. schlicht und leichtfaßlich in Melodie und Harmonie, komponiert ist"*).

Alfred Götze meelest on rahvalaul laul, mis "laulutraditsiooni aluskihti kuuluvana on kultuurrahva mälus kujunenud loomulikul teel nii pika aja jooksul, et keegi, kes seda laulab, ei oma mingit isiklikku õigust selle stiilile, sõnadele või meloodiale." (*„im Gesang der Unterschicht eines Kulturvolks in längerer gedächtnismäßiger Überlieferung und in seinem Stil derart eingebürgert ist oder war, dass, wer es singt, vom individuellen Anrecht eines Urhebers an Wort und Weise nichts empfindet."*)

Tom Kannmacheri tänapäevane definitsioon kõlab: "Rahvalaulud on sotsiaalse rühma liikmete mälus laialt levinud meediumid, mis on seotud traditsioonide, kultuuriperioodide, valitsevate oludega ja ei omanda kunagi kindlaid vorme, mida oleks võimalik dokumenteerida või materialiseerida". (*„Volkslieder sind im Gedächtnis der Mitglieder einer soziologischen Gruppe allgegenwärtige Medien, die den Strömungen von Tradition, Kulturepochen, Herrschaftsverhältnissen unterworfen sind und somit nie feste Formen annehmen, die man dokumentarisch oder materiell fassen könnte".*)

Rahvalaulu stiilimudel
----------------------

Rootsi etnomusikoloog Ingrid Åkesson (2012: 77) iseloomustab rahvalaulu järgmiste tunnustega, mida võib leida erinevate maailma paikade traditsioonilises laulus, samuti klassikalises laulus väljaspool lääne muusikat, kuid leiab harva lääne kooli- või koorilaulus (Kalkun 2013: 24):

* rinnahääl;
* võrdlemisi madalad naishääled ja kõrged meeshääled;
* ei kasutata klassikalist vibraatot;
* hääle tekitamine suuõõne esiosas;
* lähenemine helikõrgusele alt- või ülaltpoolt;
* kõlavate konsonantide esiletoomine;
* eellööke esitatakse järgnevast helist eraldiseisvana.

Vaata ka
--------

* Eesti rahvalaul
* Saksa rahvalaul
* Võru rahvalaul
* Setu leelo

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Tsitaadid Vikitsitaatides: **Rahvalaul** |

* Mari Kalkun 2013. PÄRIMUSE JA LOOMINGU SUHESTAMINE PÄRIMUSMUUSIKAÕPETUSES. Loomingulise magistrieksami kirjalik osa. Helsingi–Tallinn
Rahvaraamatukogu
**Rahvaraamatukogu** (ka **avalik raamatukogu**) on tasuta üldkasutatav raamatukogu. 

Rahvaraamatukogu põhiülesanne on mingi asula või piirkonna elanike teenindamine ning selle tegevust rahastatakse reeglina kohaliku omavalitsuse ja/või riigi eelarvest. Taolisel raamatukogul on universaalne kogu, mis püüab vastata laia elanikkonna infovajadustele ega keskendu süvitsi ühelegi konkreetsele teemavaldkonnale.

Rahvaraamatukogud Eestis
------------------------

Eestis reguleerib rahvaraamatukogude tegevust 1998. aastal vastu võetud rahvaraamatukogu seadus. 

Seaduse kohaselt on rahvaraamatukogu munitsipaalraamatukogu, mis kogub, säilitab ja teeb lugejale kättesaadavaks temale vajalikud trükised, auvised ja teised teavikud ning avalikud andmebaasid. Rahvaraamatukogu eesmärk on tagada elanikele vaba ja piiramatu juurdepääs informatsioonile, teadmistele, inimmõtte saavutustele ning kultuurile, toetada elukestvat õppimist ja enesetäiendamist.

Igas kuni 10 000 elanikuga linnas peab olema vähemalt üks rahvaraamatukogu, suuremates linnades üks rahvaraamatukogu 15 000 elaniku kohta. Maapiirkondades on ette nähtud üks rahvaraamatukogu 500 inimese kohta.

Eesti rahvaraamatukogud tegutsevad kohalike omavalitsuste haldusalas, kuid neid finantseeritakse nii kohaliku omavalitsuse kui ka riigi eelarvest. Riigieelarvest kaetakse vaid teavikute soetamise, riiklike programmide elluviimise ja internetiühenduse tagamisega seotud kulud, muus osas vastutab eelarve eest kohalik omavalitsus.

Riiklikul tasandil koordineerib rahvaraamatukogude rahastamist ja nende tegevusega seotud poliitilis-õiguslikke küsimusi kultuuriministeerium.

Rahvaraamatukogu alaliigid on Eestis maakonnaraamatukogu ja keskraamatukogu.

Välislingid
-----------

* Rahvaraamatukogu seadus Riigi Teataja (vaadatud 22.04.2019)
**DOSBox** (lühend ingliskeelsest nimetusest *Disk Operating System Box*, eesti keeles 'ketta operatsioonisüsteemi kast') on ilmselt levinuim MS-DOS-i emulaator.

DOSBox kui MS-DOS-i emulaator jäljendab MS-DOS-i, st DOSboxi abil on võimalik käitada mitte-Microsofti operatsioonisüsteemide all MS-DOS-i rakendusi. DOSBox tuleb MS-DOS-i rakenduste käitamisega isegi paremini toime kui uuemad Windowsi versioonid ning seetõttu saab seda kasutada näiteks Windowsis vanade mängude mängimiseks.

Kuidas kasutada?
----------------

Kõigepealt pead sa teadma, kus asub programm, mida sa tahad DosBoxiga käivitada. Näiteks oletame, et ta on E:\mängud\mäng.exe.
Kirjuta:

1) mount U E:/

(koolon on alt+58, juhul kui tavapärasest klahvist ei õnnestu koolonit saada. Eesti klaviatuuril vajab \ Alt Gr allhoidmist, seda DOSbox ei luba. Vajuta näiteks Numpadi kohal olevat /-klahvi, see tähendab sama mis \. Mount U E:/ tähendab, et DOSBox käsitleb edaspidi enda mälus olevat U-ketast kui sinu arvuti tegelikku E-ketast. Kui sul on Linux, mis ei saa aru ühetähelistest partitsioonidest, võid kirjutada näiteks mount U home/. Siis on home/ DOSBoxi arust U-ketas.)

2) U:/ 

(läheb E-kettale.)

3) cd mängud 

(läheb mängude kataloogi, cd tähendab change directory ehk eesti keeles vaheta kausta. Sa võid ka kohe algul panna, et mount U E:/mängud, siis ei pea seda kirjutama.)

4) mäng.exe

(käivitab E:\mängud\mäng.exe. Võib ka lühemalt kirjutada: lihtsalt mäng.)

Kui programm sulgub, jääb DOSBoxi aken lahti. Käsk exit sulgeb selle.

Kui failinimi on pikem kui 8 sümbolit
-------------------------------------

Sa võid igal ajal sisestada käsu dir, et teada saada, mis antud kaustas on. Kui sa vahetad kausta (käsk cd), kasuta nimesid, mis sa dir-ga näed. ~, mida sa pead ilmselt kasutama, on alt+126.

Kust saada?
-----------

SuSEga on DOSBox tavaliselt juba kaasas.
 - see on üks võimalik aadress, kust uusimat DOSBoxi Windowsile tõmmata. Vajuta seal näiteks kõige esimese sinise DOWNLOAD-kirjaga nupu peale. Vajuta sinist linki ette tulnud lehe otsas.
Faili nimi peaks olema DOSBox0.65-win32-installer.exe. Käivita see fail ja installi DosBox. DosBox käivitub failist DosBox.exe.

Välislingid
-----------

* – DOSBoxi koduleht
**Anatoli Rjabov** (16. aprill 1894 Itšalki rajoon, Lobaski – 23. mai 1938 Saransk) oli ersa keeleteadlane, pedagoog ja ühiskonnategelane. Ta normeeris ersa kirjakeelt ja koostas ladina tähestikul põhineva ersa kirjakeele projekti.

1916. aastal lõpetas ta Nižõni pedagoogilise instituudi ning töötas seejärel õppejõuna Omski õpetajate seminaris. 1924–1930 töötas Vene NFSV rahvusvähemuste nõukogu mordva büroo metodistina, 1934–1937 oli ta Saranski agropedagoogilise instituudi mordva keelte õppetooli juhataja. Ta tegi koostööd Dmitri Bubrihi ja Jevgeni Polivanoviga.

Rjabov on mitme õpiku ja sõnaraamatu autor. Ta oli Mordva õpetajate 1924. ja 1925. aasta kongressi üks organisaatoreid.

Ta arreteeriti 1937. aastal süüdistatuna spioneerimises Soome ja Eesti kasuks. 23. mail 1938 mõistis NSV Liidu Ülemkohtu Väljasõidukolleegium Rjabovi surma mahalaskmise läbi. Tema hauda pole siiani leitud. Ta rehabiliteeriti 1956. aastal.

1993. aastast tähistatakse Anatoli Rjabovi sünniaastapäeval, 16. aprillil ersa keele päeva.

Viited
------

1. ↑  "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 14. september 2019. Vaadatud 12. aprillil 2018.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)

Välislingid
-----------

* «Первый мордовский профессор»: к 120-летию со дня рождения А. П. Рябова
**Anatoli Nazarenko** (vene keeles Анатолий Назаренко; sündinud 19. detsembril 1948) on endise Nõukogude Liidu (Kasahhi NSV) maadleja.

Ta oli Eesti maadlejate Avo Talpase ja Olev Kiirendi konkurent Nõukogude Liidu maadlusvõistlustel.

Nazarenko võitis 1972. aasta suveolümpiamängudel hõbemedali Kreeka-Rooma maadluses. Ta kaotas punktidega Ungari maadlejale Csaba Hegedűsle. Ta on kolmekordne maailmameister ja kahekordne Euroopa meister Kreeka-Rooma maadluses. Ta on võitnud Grand Prix of Germany kaks korda.

Nõukogude Liidu meistrivõistlused
---------------------------------

1969. aasta – 1. koht

1970. aasta – 2. koht

1971. aasta – 1. koht (2. koht – Leonid Liberman)

1973. aasta – 1. koht (2. koht – Avo Talpas; 3. – koht Olev Kiirend) 

1974. aasta – 1. koht (2. koht – Vladimir Tšeboksarov)

1975. aasta – 1. koht (2. koht – Vladimir Tšeboksarov)

1976. aasta – 2. koht (võitis Vladimir Tšeboksarov)

Praegu elab ta Ameerika Ühendriikides ja töötab treenerina.

Välislingid
-----------

* Anatoli Nazarenko veebisaidil Olympedia Muuda Vikiandmetes
**Anatoli Pavlovitš Ulturgašev** (jakuudi keeles Анатолий Павлович Ултургашев; sündinud 20. aprillil 1950 Askizi rajoonis Hakassi autonoomses oblastis) on hakassi rahvusest Sahha balletitantsija ja balletipedagoog, Vene NFSV teeneline kunstnik.

Ta oli 1980. aastate Jakuudi ANSV tuntumaid balletitantsijaid, Jakuudi Muusikateatri juhtiv solist. Praegu on ta Jakutski koreograafiakooli pedagoog.

Haridustee ja töökäik
---------------------

Pärast Novosibirski riikliku koreograafiakooli lõpetamist 1968. aastal asus Anatoli Ulturgašev balletisolistina tööle  Jakuudi Muusika- ja Draamateatrisse. 1971. aastal asutati Jakuudi Muusikateater (praegu Sivtsev-Omollooni nimeline riiklik ooperi- ja balletiteater) ja ta sai selle solistiks.

Tunnustus
---------

* 1979 – Jakuudi ANSV teeneline kunstnik
* 1988 – Vene NFSV teeneline kunstnik

Isiklikku
---------

Balletitantsijad on ka tema lapsed – Sajan Ulturgašev (töötab Cambridge'is koreograafiakooli õppejõuna) ja Galina Ulturgaševa (töötab Riiklikus ooperi- ja balletiteatris).

Viited
------

1. 1 2 3 4  Анатолий Ултургашев. kino-teatr.ru
2. 1 2 3  Звезда якутского балета 80-ых Анатолий Ултургашев[*alaline kõdulink*]. yakutsk.bezformata.ru
3. ↑  Педагогический состав. sakhaballet.ru

Välislingid
-----------

* Foto. sakhaballet.ru
|  |
| --- |
|  |
| Medalikohad |
| Copa América |
| **Hõbe** | 2011 |  |

**Hernán Arsenio Pérez González** (sündinud 25. veebruaril 1989 Fernando de la Moras) on Paraguay jalgpallur, kes mängib äärepoolkaitsjana Brasiilia kõrgliigaklubis Coritiba ja Paraguay jalgpallikoondises.

Ta alustas klubikarjääri 2005. aastal Paraguay klubis Tacuary. Hiljem on ta mänginud veel Paraguay klubis Libertad, Hispaania klubides Villarreal, Real Valladolid, Espanyol ja Deportivo Alavés, Kreeka kõrgliigaklubis Olympiakós, kellega tuli hooajal 2013–14 Kreeka meistriks, ning Katari klubides Al Ahli ja Al-Markhiya.

2009. aastal sai ta Paraguay kuni 20-aastaste koondisega Lõuna-Ameerika omavanuste meistrivõistlustel teise koha. Pérez lõi turniiril viis väravat ja jagas veel kolme mängijaga turniiri suurima väravaküti tiitlit. Debüüdi Paraguay jalgpallikoondise tegi ta 31. märtsil 2010 sõprusmängus LAV-i vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 15. augustil 2012 sõprusmängus Guatemala vastu. 2011. aasta Copa Américal sai ta Paraguay koondisega teise koha.

Saavutused
----------

Olympiakós
* Kreeka liiga: 2013–14
**Aleksandria Heron** (Ἥρων ὁ Ἀλεξανδρεύς) oli 1. sajandil elanud kreeka insener, mehaanik ja matemaatik.

Elulugu
-------

Aleksandria Heroni noorusest pole palju teada, kuid ta ei pärine Aleksandriast. Kindlalt pole teada ka tema sünni- ja surmadaatumid, paljude ajaloolaste arvates jäävad need 1. sajandisse pKr. Tema töödest on meieni jõudnud üksikud füüsika- ja matemaatikatraktaadid. Paljud tema tekstid on säilinud ladina ja araabiakeelsetes. ürikutes. Sajandite jooksul tehtud rohkete ümberkirjutuste autentsus on seatud vahel kahtluse alla.

Tööd
----

Heroni *aeolipile* illustratsioon
Matemaatikas omistatakse Aleksandria Heronile mitmeid valemeid, millest tuntuim on Heroni valem.

Optikas käsitles Heron teoses "Catoptrica" valgust ja selle peegeldumist, sõnastades valguse optilise peegeldumise printsiibid.

Mehaanikas ja pneumaatikas konstrueeris Heron hüdraulilisi masinaid. Heron leiutas esimese aurumasina – antiikmaailma kõige kiiremini pöörleva objekti *aeolipile*, mida kreeklased pidasid praktilise väärtuseta huvitavaks uudisesemeks. Talle kuulub ka automaatse purskkaevu idee. Teoses "Pneumatica" kirjeldab ta templi ukse avamise süsteemi, mille käivitab tuli. Oma "Traktaadis automaatidest" kirjeldab ta kaalu ja vastukaalu abil töötavaid teatrimehhanisme. Tänu leiutistele tuntakse Aleksandria Heronit esimese automaadi loojana. Arvatakse, et Heron leiutas pseudotermomeetri ja odomeetri. Samuti arvatakse, et ta leiutas hüdraulilise kella ja asimuudimõõtja.

Teosed
------

* *Pneumatica*
* *Mechanica*
* *Metrica*
* *Geometrica*
* *Catoptrica*
* *Stereometrica*
* *Belopoeica*
* *Automata*

Vaata ka
--------

* Heroni valem
* Al-Jazarī
* Taqi ad-Din Muhammad ibn Ma'ruf

Välislingid
-----------

* Le texte intégral et illustré d'une traduction du XIXe siècle en anglais des *Pneumatiques*
* Schéma du Théâtre de Héron d'Alexandrie
Ed Sullivan (1955)
**Edward Vincent Sullivan** (28. september 1901 New York – 13. oktoober 1974 New York) oli Ameerika Ühendriikide telesaatejuht ja ajakirjanik. 

1919. aastal töötas ta lühiajaliselt ajalehes The Hartford Post, misjärel asus tööle ajalehe The New York Evening Mail toimetusse, kuhu jäi kuni väljaande sulgemiseni 1923. aastal. 1923–1927 tegi ta kaastööd uudisteagentuuridele ja väljaannetele Associated Press, The Philadelphia Bulletin, The Morning World, The Morning Telegraph, The New York Bulletin ja The Leader. 1927–1929 töötas ta ajalehe The Evening Graphic toimetuses, esmalt spordiajakirjanikuna ja seejärel sporditoimetajana. 1929. aastal asus ta tööle ajalehe The New York Daily News toimetusse, kus tegutses kolumnistina. Selle töö kõrvalt juhtis ta raadiosaateid raadiojaamas WABC, mis hiljem sai nimeks WCBS.

1948. aastal asus ta telejaamas CBS juhtima telesaadet "Toast of the Town", mis 1955. aastal nimetati "The Ed Sullivan Show'ks". Saade oli eetris kuni 1971. aastani. Tähelepanuväärsed olid Elvis Presley esinemine saates 6. jaanuaril 1957 ja ansambli The Beatles esinemine 9. veebruaril 1964.

Viited
------

1. ↑  Ed Sullivan Find a Grave
2. ↑  TV host Ed Sullivan born : September 28 This Day in History
**Andrus Vaht** (26. jaanuar 1951 Tallinn – 21. aprill 2016) oli eesti löökpillimängija ja muusikapedagoog.

Ta alustas 1959. aastal viiuliõpinguid Tallinna Lastemuusikakoolis (õpetaja Erich Loit). Aastatel 1969–1971 õppis ta löökpille Tallinna Muusikakoolis ja lõpetas 1976. aastal Tallinna Riikliku Konservatooriumi löökpillide erialal (Matti Reimanni ja Kalju Terasmaa klassis).

Ta mängis aastatel 1970–1980 Estonia orkestris ja 1980–1989 ERSO-s, ühtlasi oli ta 1976–1989 Tallinna Muusikakoolis löökpilliõpetaja.

Ta oli üks ansambli Ruja asutajaid (1971) ja esimene trummar (kuni 1980). Löökriistu mängis ka ansamblites In Spe ja Kaseke. 

Lembit Saarsalu kvartetiga käidi džässifestivalidel Ungaris, Bulgaarias, Belgias ja Saksamaa Liitvabariigis ning Tartu levimuusikapäevadel, kus Vaht pälvis kahel aastal (1980 ja 1981) parima löökpillimängija auhinna. Samuti on ta mänginud Helmut Aniko ansamblis, Tõnu Naissoo kvartetis ning Arvo Pilliroo septetis, viimasega esineti 1986. aastal Thbilisi džässifestivalil, kus Vaht valiti taas parimaks löökpillimängijaks. 

Andrus Vahu osalusel on valminud palju ERRi arhiivis olevaid salvestisi ning eri koosseisudega on välja antud arvukalt heliplaate; oluline oli tema panus filmimuusika lindistustel ("Nukitsamees", "Karoliine hõbelõng", mitmed multifilmid jpm). 

1990. aastast elas ta Rootsis, kus alates 1996. aastast surmani töötas muusikapedagoogina Linköpingis.
**Andrus Loog** (sündinud 14. augustil 1963 Tartus) on eesti arst.

Ta lõpetas 1987. aastal Tartu Riikliku Ülikooli arstiteaduskonna südame- ja veresoontekirurgina. Kuni 1990. aastani oli ta sama teaduskonna juures aspirantuuris.

Tööd alustas Loog aastal 1987 Tallinna kiirabihaiglas. Aastatel 1991–1992 praktiseeris ta Ameerika Ühendriikides Texase Südameinstituudis ja erakliinikus Indiana Ohio Heart. Eestisse tagasi pöördumise järel jätkas ta aastatel 1992–1993 tööd Tallinna kiirabihaiglas.

1993. aastal asutas ta Keila haigla juurde erakliiniku, mis kandis algselt Keila südamekliiniku ja alates 2004. aastast Taastava Kirurgia Kliiniku nime. Loog on olnud alates asutamisest selle kliiniku direktor. Praegu asub Taastava Kirurgia Kliinik Ida-Tallinna Keskhaigla Magdaleena korpuses.

Andrus Loog on Eesti tippspetsialiste regeneratiivmeditsiini alal, tema peamiseks uurimisteemaks on olnud viimastel aastatel otsida võimalusi, kuidas panna inimese rasvarakud looma uusi veresooni. Selles valdkonnas teevad Loog ja tema Taastava Kirurgia Kliinik koostööd biotehnoloogiafirmaga Cellin Technologies.

Ta on Eesti Kirurgide Assotsiatsiooni juhatuse liige, Eesti Veresoontekirurgide Seltsi juhatuse esimees, Eesti Plastika- ja Rekonstruktiivkirurgia Seltsi ning Euroopa Veresoontekirurgia Seltsi liige.

Loog on ühtlasi alates 2000. aastast Reformierakonna liige, kuulub alates 2004. aastast Keila linnavolikokku ja oli aastatel 2005–2011 Keila linnavolikogu esimees.

Mitmesugust
-----------

Andrus Loog on teist korda abielus, kahest abielust kokku on tal neli last.

Ta elab Keilas ja tegeleb vabal ajal aiandusega.

7. detsembril 2006 rünnati Loogi, kes oli sel ajal ühtlasi Keila linnavolikogu esimees, Magdaleena haigla hoovis raudkangiga ja tekitati talle raskeid kehavigastusi. Loogil õnnestus siiski rünnakust taastuda, kuigi ta pidi veetma ligi kaks kuud haiguslehel.

Tunnustus
---------

* 2000 – Keila kultuuripreemia – (koos Jüri Perega) töö eest inimese ja elu hoidmisel, ära märkides eelmisel aastal Keila Haiglas teostatud edukat jäseme retransplantatsiooni operatsiooni
* 2014 – aasta arst

Kirjandust
----------

* Voropajeva, Niina. Andekas kirurg teeb unikaalseid operatsioone ja kasvatab roose – Põhjarannik, 11.06.2011.
* Ammas, Anneli. Mees, kes leiutab "sisalikusabapulbrit". – Postimees, 23.12.2014, lk 3.
* Rooväli, Küllike. Aasta arst Andrus Loog – liiga hea õpilane, et saada arstiks – Õhtuleht, 23.12.2014.

Välislingid
-----------

* Elulugu Taastava Kirurgia Kliiniku veebilehel
**Andreas Leonhard Paulus** (sündinud 30. augustil 1968 Frankfurdis) on saksa õigusteadlane. Alates 2010. aasta märtsist Saksa Põhiseadusliku Kohtu (saksa keeles *Bundesverfassungsgericht*) Esimese Senati liige.

Elukäik
-------

Andreas Paulus kasvas üles Eppstein-Vockenhausenis, kuhu perekond kolis 1970. aastate keskel. Eppsteinis omandas ta põhihariduse ning samuti lõpetas Bischof-Neumanni nimelise gümnaasiumi Königsteinis.

Haridus
-------

Andreas Paulus on õppinud õigusteadust Göttingeni, Genfi, Müncheni ja Harvardi ülikoolides. 1994. aastal sai ta oma esimese kraadi ning 1996. aastal teise.

Aastal 2000 kaitses ta Müncheni ülikoolis doktoritööd teemal "Rahvusvahelise õiguse kogukond" ("Die internationale Gemeinschaft im Völkerrecht"). 2003. aastal anti talle järeldoktoriõppe teadustööks stipendium Bayerischer Habilitationsförderpreis. Õppeaastal 2003/2004 töötas ta külalisprofessorina Michigani Õigusülikoolis ning juulis 2005 Duke-Genfi Rahvusvahelise Õiguse Instituudis. Alates 2006. aasta juulist töötas ta avaliku, rahvusvahelise, Euroopa, põhiseadusliku õiguse ning õigusfilosoofia lektorina Bruno Simma ja Georg Nolte õppetoolis, Ludwig-Maximiliansi ülikoolis Münchenis.

Töö
---

Ta on avaliku ja rahvusvahelise õiguse õppetooli juhataja Georg-Augusti ülikoolis Göttingenis. 
Andreas Paulus esitati FDP poolt Põhiseadusliku Kohtu kohtuniku kandidaadiks ning ta valiti sellesse ametisse 5. märtsil 2010. Ta kuulub Kohtu Esimesse Senatisse.

### Tegevus advokaadina

Paulus oli Saksamaa Liitvabariigi nõunik LaGrandi juhtumis Saksamaa ja USA vahel. Samuti tegutses ta Saksamaa esindajate nõunikuna Liechtensteini ning Saksamaa vahelises Certain Property-Fall juhtumis Haagi Rahvusvahelises Kohtus.

Välislingid
-----------

* Koduleht
**Andreas von Antropoff** (16. august (vkj 4. august) 1878 Tallinn – 2. juuni 1956 Bonn) oli Eestimaa päritolu saksa keemik.

Ta oli Metsamõisa ja Üksnurme mõisniku Roman von Antropoffi ja viimase abikaasa Sophie Kochi poeg.

Lõpetas 1896. aastal Tallinna Reaalkooli, õppis Riias, Heidelbergis ja Londonis keemiat (Dr. phil. nat. 1907, Heidelberg; mag. chem. 1911 Peterburi), oli 1908–1915 Riia polütehnikumi assistent ja dotsent. 1915. aastal evakueeriti ta seoses Esimese maailmasõjaga Peterburisse, oli 1916–1917 poliitilistel põhjustel arreteeritud. Astus 1917. aastal Eesti 3. jalaväepolku, oli 1918. aastal Venemaal vangis, vabanes pärast Bresti rahu sõlmimist, 1918. aasta märtsis. 

Pärast koostöö nurjumist eestlastega läks samal aastal Saksamaale, sai Karlsruhe tehnikaülikooli eradotsendiks. Osales Badeni rünnakpataljoni vabatahtlikuna Saksamaa sisevõitlustes. 1925–1945 oli Antropoff Bonni ülikooli füüsikalise keemia professor.

Andreas von Antropoff oli alates 11. detsembrist 1926 abielus Erika Germanniga.

Sugupuu
-------

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  **Andreas von Antropoff(1878–1956)**  | Roman von Antropoff(1836–1926) | Alexander von Antropoff(1801–1863) | Aleksandr Antropov |
| Margaretha Elisabeth von Lanting(1776–1829) |
| Emilie Berens von Rautenfeld(1805–1849) | Heinrich Berens von Rautenfeld(suri 1867) |
| Charlotta von Baranoff |
| Sophie Koch (1847–1922) | Andreas Christian Koch | ... |
| ... |
| Molly von Glehn(1809–1871) | Peter Gottlieb von Glehn(1751–1823) |
| Margarethe Elisabeth Clayhills(1776–1843) |

Artikkel
--------

* Elamusi Peterburis ja Eestis aastatel 1917/1918 päeviku põhjal. Akadeemia, 2002, nr. 8, lk. 1606–1656.

Välislingid
-----------

* Väljavõte Eestimaa rüütelkonna genealoogilisest käsiraamatust

Viited
------

1. ↑  Kodumaale tagasi jõudnud pantwangid. Postimees (1886-1944), nr. 26, 30. märts 1918
Filip Dimitrov
**Filip Dimitrov Dimitrov** (bulgaaria *Филип Димитров Димитров*; sündinud 31. märtsil 1955 Sofias) on Bulgaaria poliitik, Bulgaaria peaminister 1991–1992.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**Dimitar Popov** | **Bulgaaria peaminister**1991–1992 | Järgnev**Lyuben Berov** |

Bulgaaria peaministrid

**Bulgaaria kuningriik:** Burmov | Drumev | D. Cankov | Karavelov | Ehrnrooth | *koht täitmata* | Sobolev | D. Cankov | Karavelov | Drumev | Karavelov | Radoslavov | Stoilov | Stambolov | Stoilov | Grekov | Ivančov | Petrov | Karavelov | Danev | Petrov | Petkov | Stančov\* | Gudev | Malinov | Gešov | Danev | Radoslavov | Malinov | Teodorov | Stambolijski | A. Cankov | Ljapčev | Malinov | Mušanov | Georgiev | Zlatev | Tošev | Kjoseivanov | Filov | Gabrovski\* | Božilov | Bagrjanov | Muraviev | Georgiev

**Bulgaaria Rahvavabariik:** G. Dimitrov | Kolarov | Červenkov | Jugov | Živkov | Todorov | Filipov | Atanasov | Lukanov

**Bulgaaria Vabariik:** Popov | F. Dimitrov | Berov | Indzhova | Videnov | Sofiyanski | Kostov | Sakskoburggotski | Stanišev | Borisov | Rajkov | Orešarski | Bliznaški | Borisov | Gerdžikov | Borisov | Petkov | Donev | Denkov
|  |
| --- |
|  |
| Medalikohad |
| Maailmameistrivõistlused |
| **Kuld** | 2018 | jäähoki |

**Carl Filip Anton Forsberg** (sündinud 13. augustil 1994 Östervålas) on Rootsi jäähokimängija, kes mängib NHL-i klubis Nashville Predators ründajana vasakäärel. Ta on klubi meeskonna asekapten.

Ta alustas klubikarjääri Rootsi klubis Leksands IF. Rootsi kõrgliigas debüteeris ta hooajal 2010–11. Hooajal 2012–13 lõi ta Rootsi kõrgliigas 15 väravat ja kogus 33 punkti. Ta valiti samal hooajal liiga parimaks noormängijaks.

2012. aastal valis Washington Capitals ta NHL-i *draft* '​is üheteistkümnenda valikuna. 2013. aasta aprillis liitus Forsberg Predatorsiga. NHL-is tegi ta debüüdi 14. aprillil 2013 mängus Detroit Red Wingsi vastu. Esimese värava lõi ta NHL-is sama aasta 8. oktoobril mängus Minnesota Wildi vastu. Alates hooajast 2014–15 on ta kuulunud Predatorsi põhikoosseisu. Samal hooajal valiti ta NHL-i hooaja uustulnukate sümboolsesse koosseisu (*NHL All-Rookie Team*). 2017. aasta veebruaris tegi ta kübaratriki kahes mängus järjest, 21. veebruaril Calgary Flamesi vastu ja 23. veebruaril Colorado Avalanche'i vastu, saades sellega Predatorsi ajaloo esimeseks mängijaks ja NHL-is üle seitsme aasta esimeseks mängijaks, kes seda suutnud on.

2015. aastal osales ta NHL-i tähtede mängul.

2012. aastal tuli Forsberg Rootsi kuni 20-aastaste koondisega juunioride maailmameistriks. 2014. aasta juunioride maailmameistrivõistlustel, kus ta võitis Rootsi koondisega hõbemedali, valiti ta turniiri väärtuslikumaks mängijaks ja parimaks ründajaks. 2018. aastal tuli ta Rootsi jäähokikoondisega maailmameistriks.

Viited
------

1. ↑  "Filip Forsberg has Predators' first back-to-back hat tricks". eu.tennessean.com. Vaadatud 31.7.2020

Välislingid
-----------

* Filip Forsberg NHL.com lehel
* Filip Forsberg hockeydb.com lehel

| * v
* r
Nashville Predators |
| --- |
| 
**Väravavahid**: Kevin Lankinen **·** Juuse Saros |
| 
**Kaitsjad**: Tyson Barrie **·** Mark Borowiecki **·** Alexandre Carrier **·** Dante Fabbro **·** Cal Foote **·** Roman Josi **·** Jérémy Lauzon **·** Ryan McDonagh |
| 
**Ründajad**: Rasmus Asplund **·** Matt Duchene **·** Luke Evangelista **·** Filip Forsberg **·** Cody Glass **·** Mark Jankowski **·** Ryan Johansen **·** John Leonard **·** Michael McCarron **·** Tommy Novak **·** Juuso Pärssinen **·** Zach Sanford **·** Kiefer Sherwood **·** Colton Sissons **·** Cole Smith **·** Philip Tomasino **·** Jakov Trenin |
Filip Chlapík 2023. aastal Tšehhi koondises mängimas
**Filip Chlapík** (sündinud 3. juunil 1997 Prahas) on Tšehhi jäähokimängija, kes mängib keskründajana Šveitsi kõrgliigaklubis HC Ambrì-Piotta.

Ta alustas jäähoki mängimist Tšehhi klubis Praha Sparta. 2014. aastal siirdus ta Põhja-Ameerika noorteliigasse Quebec Major Junior Hockey League, kus asus mängima klubis Charlottetown Islanders.

2015. aastal valis Ottawa Senators ta NHL-i *draft* '​is 48. valikuna. Senatorsiga sõlmis ta lepingu 2016. aasta detsembris. 2017. aasta oktoobris debüteeris ta American Hockey League'is (AHL) Ottawa Senatorsi tütarklubis Belleville Senators. Samal kuul debüteeris ta Ottawa Senatorsi meeskonnas ka NHL-is. Esimese värava lõi ta liigas 22. märtsil 2018 mängus Edmonton Oilersi vastu. Hooajal 2017/18 osales Chlapík NHL-is kokku 20 mängus ning ühe värava kõrvale sai ta kirja veel kolm väravasöötu. Põhja-Ameerikas mängis Chlapík pärast seda veel kolm hooaega. NHL-is jäi tema resultatiivseimaks hooajaks 2019/20, mil 31 mänguga sai ta kirja kolm väravat ja kolm väravasöötu.

2021. aasta märtsis liitus ta Soome kõrgliigaklubiga Lahti Pelicans, kus mängis kuni hooaja lõpuni. 2021. aasta mais sõlmis ta kaheaastase lepingu Praha Spartaga. Hooajal 2021/22 oli Chlapík Tšehhi kõrgliigas resultatiivseim mängija (70 punkti) ja suurim väravakütt (31 väravat). Samuti oli ta väljalangemismängudes resultatiivseim mängija (5+10), kuid meistrivõistluste finaalis kaotas Sparta Třineci Ocelářile mängudega 2:4. Hooajal 2022/23 asus ta mängima Ambrì-Piottas.

2014. aastal võitis Chlapík Tšehhi kuni 18-aastaste koondisega omavanuste maailmameistrivõistlustel hõbemedali. Tšehhi jäähokikoondise koosseisus osaleb ta 2023. aasta maailmameistrivõistlustel.

Viited
------

1. ↑  "Filip Chlapík loppukaudeksi Pelicansiin" (soome). Lahti Pelicans. 2. märts 2021. Vaadatud 2. märtsil 2021.
2. ↑   (vaadatud 9.5.2023)

Välislingid
-----------

* Filip Chlapík NHL.com lehel
* Filip Chlapík hockeydb.com lehel
**Andres Särev** (8. veebruar 1902 Variku talu, Paistu – 18. märts 1970 Tallinn) oli eesti lavastaja, näitleja ja dramaturg.

Ta lõpetas Paistu kihelkonnakooli ja jätkas õpinguid Viljandis. 1922. aastal alustas Ugalas tööd näitlejana, aastail 1924–1926 oli samas näitejuht. Hiljem töötas ta lavastajana teistes Eesti teatrites. 

Teda peetakse A. H. Tammsaare esimeseks dramatiseerijaks. 7. veebruaril 1932 esietendus Draamastuudio Teatris Andres Särevi dramatiseeringus "Tõe ja õiguse" aineline lavastus "Vargamäe". Lavastas selle Kaarli Aluoja, kujundas Päären Raudvee. Eesti teatri esimene lava-Andres oli Aado Hõimre, esimene lava-Pearu oli Johannes Kaljola, Krõõta mängis Aili Engelberg ja Mari oli Lo Tui.

Filmirolle
----------

* "Viini postmark" (1968, villaomanik)
* "Jääminek" (1962, Vihvelin)
* "Juunikuu päevad" (1957, Juhan Laurisoo)
* "Elu tsitadellis" (1947, doktor Richard Miilas)

Tunnustus
---------

* 1947 – Eesti NSV teeneline kunstnik

Mälestuse jäädvustamine
-----------------------

1982. aastal avati Tallinnas aadressil Tina tänav 23-13 Eesti Teatri- ja Muusikamuuseumi filiaalina Andres Särevi kortermuuseum.

Isiklikku
---------

Andres Särevi abikaasa oli näitleja Anna Särev.

Andres Särev on maetud Metsakalmistule.

Viited
------

1. ↑  ""Tõe ja õiguse" esmaslavastus 80. Eesti Draamateater". Originaali arhiivikoopia seisuga 26. jaanuar 2020. Vaadatud 26. jaanuaril 2020.
2. ↑  Särevi teatritoa lugu. Eesti Ajaloomuuseum.

Kirjandus
---------

* Oskar Kuningas, "Andres Särev", Eesti Raamat 1977

Välislingid
-----------

* Andres Särev andmekogus IMDb (inglise)
**Filareta** (vene *Филарета*; kodanikunimega **Oksana Viktorovna Kalatšova**, vene *Оксана Викторовна Калачёва*; sündinud 20. märtsil 1968 Kuibõševis) on Vene Õigeusu Kiriku nunn, Pühtitsa Jumalaema Uinumise Stavropigiaalse Naiskloostri ülem (iguumenja).

Ta ristiti lapsena Samara Jumalaema Kaitsmise katedraalis. Aastal 1985 lõpetas ta Kuibõševis keskkooli. Aastatel 1985–1987 töötas ta Kuibõševis Maslennikovi nimelise tehase sanitaarepidemioloogia laboris laborandina. Aastatel 1987–1992 õppis ta Kuibõševi Riikliku Ülikooli bioloogiateaduskonnas, mille lõpetas spetsialiseerumisega embrüoloogia ja geneetika erialale.

Aastal 1992 võeti ta vastu Pühtitsa Jumalaema Uinumise Stavropigiaalsesse Naiskloostrisse õdede hulka kuuletujana. Ta töötas kloostri hotellis, tegutses fotograafina, kloostri kooris, kloostriülema sekretärina, hoolitses kloostri remondi ja ehitustööde eest ning võttis osa kloostri ajaloo raamatute publitseerimisest.

Välislingid
-----------

* Filareta (Oksana Viktorovna Kalatšova) (vene keeles)
**Kaljo Jõekalda** (19. veebruar 1937 – 5. oktoober 2018) oli eesti televisiooni- ja filmioperaator.

Teletööd alustas Kaljo Jõekalda 1957. aasta 1. novembril. Algul Eesti Televisiooni operaatori assistendi ning alates 1959. aastast operaatori ametis. "Aktuaalse kaamera" teleoperaatori rolli vahetas ta 1960. aastatel filmioperaatori ameti vastu. 

Dokumentaalfilmid "Tuglase tuli põleb", "Mees laulusillalt", "Kreedo", "Rõõm ja mure" ja paljud teised linateosed on toonud talle suure tunnustuse.[*viide?*]

Läänemaal sündinud ja kasvanud mehena toonitas 1980. aastate lõpul Saaremaal elanud operaator, et on muhulase poeg. Just Muhul ja Kõinastul tehtud ja kultusfilmideks saanud "Mehed ei nuta" ja "Siin me oleme!" on Kaljo Jõekalda salvestatud.

Kaljo Jõekalda operaatorikäe all valmisid Saare maakonnast ka telesaated Vintri külast, saated "Provintsipäevik", "Külateel" ja uudiselõigud "Aktuaalsele kaamerale".

1989. aasta ülemaailmsest saarlaste kokkutulekust valmis Kaljo Jõekalda saarlasest abikaasa, telerežissöör Norma Jõekalda idee kohaselt tunniajane telesaade "Sellel suvel Saaremaal". Operaator oli Kaljo Jõekalda.

1990. aastatel elasid Kaljo ja Norma Jõekalda lühikest aega USA-s Florida osariigis, kus perekond võõrustas ka Eestimaalt saabunud endisi kolleege ja sõpru.

Nende poeg on populaarne telesaatejuht Kristjan Jõekalda. 

Kaljo Jõekalda töötas Eesti Televisioonis kuni 1995. aasta maikuuni.

Haapsalu harrastusteater SEE tõi 2015. aastal lavale näitemängu Kaljo Jõekaldast pealkirjaga "Torm jõe kaldal", mille kirjutas ja lavastas Erki Aule. Näidend kuulub sarja "Haapsalu helisevad pingid". 

Kaljo Jõekalda ärasaatmine toimus 11. oktoobril 2018 Pärnamäe kalmistu kabelis.
**Kalakuta Vabariik** (***Kalakuta Republic***) oli muusiku ja ühiskonnategelase Fela Kuti krunt Nigeerias Lagoses, mille ta 1970 pärast Ameerika Ühendriikidest naasmist) sõltumatuks kuulutas. 

See asus Lagoses Mushini kohaliku omavalitsuse alal Idi-Oros aadressil 14 Agege Motor Road. 

Fela Kuti elas seal koos oma perekonnaliimete, oma bändiliikmete ning bändiga seotud inimestega. Seal oli tasuta kliinik ja helisalvestusstuudio. Selle nime all anti välja ka plaate. 

Nimi tuleb suahiili sõnast *kalakuta* ('kelmlik').

Kalakuta sõda
-------------

 *Pikemalt artiklis Kalakuta sõda*
18. veebruaril 1977 (Olusegun Obasanjo valitsuse ajal) ründas Kalakuta Vabariiki tuhat tääkide ja nuiadega relvastatud sõdurit pärast seda, kui Fela Kuti uus plaat "Zombie" oli võime vihastanud. Kodus olid Fela Kuti oma paljude naistega, Fela vend Beko Ransome-Kuti ning Fela ja Beko ema Fumnilayo Ransome-Kuti. Sõdurid sisenesid valdustesse ette hoiatamata ning hakkasid inimesi peksma, asju lõhkuma ja naisi paljaks kiskuma. 77-aastasel Funmilayo Ransome-Kutil võeti juustest kinni ja ta visati aknast välja. Tal sai jalg raskelt vigastada ning ta suri aprillis. Valdused põletati maani maha, Fela Kuti peksti läbi ning tema stuudio koos pillide ja originaalsalvestistega hävitati. 

Seda reidi hakati kutsuma Kalakuta sõjaks. Et juhtum pälvis avalikkuse tähelepanu, oli valitsus sunnitud korraldama juurdluse. Süü pandi "üliagaratele tundmatutele sõduritele ja Felale". Kompensatsiooni juhtunu eest ei makstud. Aasta hiljem sisse antud hagi lükati tagasi.
Lava ehitamine 2011. aastal
Terminaator esinemas Kalju-laval 2016. aastal.
**Kalju-lava** on vabaõhulava Harju maakonnas Lääne-Harju vallas Padise ja Kasepere külade piiril Kloostri jõe ääres.

Lava ehitust alustas maaomanik Kalmer Kuningas 2011. aasta sügisel ja lava avamine toimus 27. mail 2012. Kalju-lava on täielikult eraprojekt. 

Lava on rajatud amfiteatri stiilis, kasutades ära looduslikku maastiku. Idee lava sellises stiilis rajamiseks pärineb Vahemere ääres nähtud amfiteatritest.

Kalju-lava ehitanud Kalmer Kuninga soov oli nimetada lava naabrimees Kalju Terasmaa auks, nii oli lava esialgne nimi **Kalju Terasmaa nimeline laululava**. Avamisüritusel 27. mail 2012 kuulutati kohapeal välja konkurss uue ja lühema nime leidmiseks. Pakkumisi oli palju, kuid valituks osutus esialgse nime lühendatud verisioonina Kalju-lava.

Kalju-lavaga toimetab Kallaste Turismitalu, korraldades põhiliselt suvekontserte, aga ka teatrietendusi ja perepäevi.

Välislingid
-----------

* Kalju-lava koduleht
* Kallaste talu - Kalju-lava haldaja koduleht