recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Orden "Austuse märk"
Ordeni lindilõige
**Orden "Austuse märk"** (vene keeles *орден «Знак Почёта»*) oli Nõukogude Liidu teenetemärk, millega autasustati isikuid väljapaistvate saavutuste eest tootmises, teaduses, sotsiaal- ja kultuuritöös ning muudes ühiskondlikes tegevustes. Ordeniga autasustati ka ettevõtteid, asutusi ja töökollektiive (näiteks tsehhe), samuti rajoone, linnu ja muid asustatud punkte. Autasustada võidi ka välismaalasi ning välismaiseid ettevõtteid ja asulaid.

Ordeniga autasustati üle 1 535 000 korra. 

Viimati anti ordenit "Austuse märk" 23. detsembril 1988, kui autasustati Poola Rahvavabariigi kodanikke. 

Eesti NSV-s oli 1. jaanuari 1990 seisuga saanud ordeni "Austuse märk" 9118 isikut ja 16 kollektiivi. 

Orden nimetati 1988. aastal ümber Austuse ordeniks. Sellenimelise ordeniga autasustati Eesti NSV-s kokku 6 isikut, kellest esimesena sai selle Gustav Ernesaks 29. detsembril 1988.

Vaata ka
--------

* Tööpunalipu orden
* Austuse orden (Venemaa Föderatsioon)
Horst Sindermann (1989)
Horst Sindermann (1976)
**Horst Sindermann** (5. september 1915 Dresden – 20. aprill 1990 Ida-Berliin) oli Saksa DV poliitik ja riigitegelane.

Horst Sindermann sündis sotsiaaldemokraatliku poliitiku Karl Sindermanni perekonnas. 1929. aastal astus ta Saksamaa Kommunistlikku Noorsooühingusse. 1933. aasta juunis Horst Sindermann arreteeriti natsionaalsotsialistide vastase tegevuse eest ja mõisteti kaheksaks kuuks vangi. 1935. aastal mõisteti Sindermann riigireetmise ettevalmistamise eest kuueks aastaks vangi. Teda hoiti koonduslaagrites kuni 1945. aastani.

1945. aastal astus Horst Sindermann Saksamaa Kommunistlikku Parteisse, millest 1946. aastal sotsiaaldemokraatidega ühinemise järel sai Saksamaa Sotsialistlik Ühtsuspartei. Seejärel töötas ta ajalehtede Sächsische Volkszeitung ja Volksstimme peatoimetajana. Aastatel 1950–1953 oli ta Halles ilmuva ajalehe Freiheit peatoimetaja.

Aastatel 1954–1963 oli Sindermann Saksamaa Sotsialistliku Ühtsuspartei Keskkomitee Agitatsiooniosakonna juhataja. 1963–1971 oli ta Saksamaa Sotsialistliku Ühtsuspartei Halle piirkonnaorganisatsiooni esimene sekretär. 1971–1973 töötas ta Saksa DV Ministrite Nõukogu aseesimehena.

1963. aasta jaanuaris sai Horst Sindermannist Saksamaa Sotsialistliku Ühtsuspartei Keskkomitee Poliitbüroo liikmekandidaat. Alates 1967. aasta aprillist oli ta Keskkomitee Poliitbüroo liige.

1963–1989 oli ta Rahvakoja (sisuliselt parlamendi) liige. 3. oktoobril 1973 valiti ta Saksa DV Ministrite Nõukogu esimeheks (sisuliselt peaminister). 29. oktoobril 1976 astus ta Ministrite Nõukogu esimehe ametikohalt tagasi ning asus täitma Rahvakoja presidendi (sisuliselt parlamendi juhataja) ametikohuseid. Rahvakoja president oli ta kuni 13. novembrini 1989. Keskkomitee Poliitbüroo liikme kohalt astus ta tagasi 8. novembril 1989.

1989. aasta 3. detsembril heitis Demokraatliku Sotsialismi Partei (nime muutnud Saksamaa Sotsialistlik Ühtsuspartei) ta oma ridadest välja. 1990. aasta jaanuaris ta arreteeriti, kuid vabastati varsti tervislikel põhjustel, ilma et talle oleks süüdistusi esitatud.

Viited
------

1. ↑  Horst Sindermann : deutscher Politiker; SED-Politbüromitglied (1967-1989) Munzinger
2. ↑  Sindermann, Horst Deutsche Biographie
3. ↑  SED-Führungsgremien : Übersicht über die Mitglieder und Kandidaten des Politbüros des ZK der SED (1949-1989) Bundesarchiv. SED- und FDGB-Archivgut
4. ↑  German Democratic Republic : Ministries, political parties, etc. rulers.org
5. ↑  Horst Sindermann,born 5 September 1915 Dresden died 20 April 1990 Chronik der Wende
6. ↑  Horst Sindermann whoswho.de
**Punane tolmpea** (*Cephalanthera rubra*) on käpaliste sugukonna tolmpea perekonda kuuluv mitmeaastaste rohttaimede liik. 

Taim on oma eredate lillakasroosade õitega üks Eesti eksootilisema välimusega orhideesid.

Eesti Orhideekaitse Klubi valis punase tolmpea 2010. aasta orhideeks.

Välimus
-------

Tumedate, sinakasroheliste lehtedega ja pisut võnkliku varrega punane tolmpea kasvab kuni 50 cm kõrguseks (Eestist on leitud ka 1 m kõrgune taim). Suuri õisi on taimel kuni kümmekond ja need puhkevad jaanipäeva paiku. Mullas on taimel pikkade juurtega peenike risoom, mis mõnikord moodustab kõrvalharudel tütartaimi. Uued taimed võivad areneda ka juurepungadest.

Paljunemine
-----------

Putuktolmlejana meelitab punane tolmpea oma ereda õievärviga ligi mesilasi, kuigi tema õites ei olegi nektarit. Taim kasutab ära asjaolu, et putukad tajuvad punaseid ja siniseid värvusi sarnastena. Olles saanud magusa suutäie sinistest kellukaõitest, loodavad putukad sama ka sarnastena tunduvatelt tolmpeaõitelt. Tolmpea viljad on püstised kuprad arvukate väikeste seemnetega.

Kasvukohad
----------

Lubjalembese taimeliigina kasvab punane tolmpea Eestis peamiselt loometsades, aga ka põõsastikes, kuivades männikutes, mõnikord ka paeklibustel teeservadel. Taimed eelistavad poolvarju, lausa lagedal kohtab neid harva. Eestis võib punast tolmpead näha läänesaartel, Mandri-Eesti lääneosas ja Pandiveres. Selle liigi leviku põhjapiir pole meist kaugel — Lõuna-Soomes kuulub ta juba väga haruldaste taimede hulka.

Punase tolmpea taimed elavad aastakümnete vanuseks, kuid igal aastal ei pruugi otsija neid leida. Üsna reeglipäraselt jätavad taimed aeg-ajalt kasvuaastaid vahele ja võivad niimoodi puhata korraga kuni kaks aastat. Pärast puhkust on taimed sageli isegi suuremad ja tugevamad, sest vahepeal on neid toitnud juurtel elav seeneniidistik. Punane tolmpea on väga tundlik niitmise või noppimise suhtes ja see võib taime isegi tappa.

Välislingid
-----------

* Punane tolmpea andmebaasis eElurikkus Muuda Vikiandmetes

Punase tolmpea õied

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Punane tolmpea** |
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib erinevatest keskkondadest; keskkonna kohta füüsikalises mõttes vaata artiklit Keskkond (füüsika); aastaraamatute sarja kohta vaata artiklit Keskkond (raamatusari)*  |

---

**Keskkond** ehk **miljöö** (inglise *environment*, saksa *Umgebung*, *Umwelt*) on asjade, tingimuste ja suhete süsteem. Keskkond võib hõlmata kogu maailma selle mitmekesisuses, kuid keskkond võib olla ka näiteks looduslik (ökoloogiline, bioloogiline), majanduslik, sotsiaalne, kultuuriline, tehnoloogiline vms.

Ökoloogias
----------

 *Pikemalt artiklis Keskkond (ökoloogia)*

Sotsiaalne keskkond
-------------------

 *Pikemalt artiklis Sotsiaalne keskkond*
Sotsiaalne keskkond hõlmab suhteid muude (majandusega kaudselt või mitte seotud) ühiskonna allsüsteemide ehk institutsioonidega nagu kultuur, õigus, poliitika, kirik. Majanduslik keskkond on sotsiaalse keskkonna osa.

Majanduslik keskkond
--------------------

 *Pikemalt artiklis Majanduslik keskkond*
Majanduslik keskkond väljendub seostes regiooni-, riigi- ja maailmamajandusega.

Tehnoloogiline keskkond
-----------------------

 *Pikemalt artiklis Tehnoloogiline keskkond*
Tehnoloogiline keskkond hõlmab inimese poolt ümber kujundatud loodust ehk tehismaailma – tehnoloogiat ja tehnikat.

Vaata ka
--------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Tsitaadid Vikitsitaatides: **Keskkond** |

* agressiivne keskkond
* keskkonnaajalugu
* makrokeskkond
* mikrokeskkond
* omailm
**Eesti Teaduste Akadeemia Süvauuringute Instituut** (ametlik ingliskeelne nimetus *Institute for Advanced Study, Estonian Academy of Sciences*; akronüüm SUI) on Eesti Teaduste Akadeemia juurde loodud akadeemiline asutus.

Eesti Teaduste Akadeemia Süvauuringute Instituut asutati 24. aprillil 2013 Eesti TA üldkogu otsusega.

SUI põhiülesandeks on läbi viia kõrgekvaliteedilist teadustööd, et tugevdada Eesti TA koostöövõimet riigi ja ühiskonnaga ning toetada akadeemiat tema seadusest tulenevate nõustamis- ja analüüsiülesannete täitmisel.

Süvauuringute instituut lähtub oma tegevuses rahvusvahelise süvauuringute instituutide konsortsiumi (Some Institutes for Advanced Study) põhimõtetest: tagab uuringute kõrge teadusliku taseme; loob konkurentsipõhise liikmete valiku süsteemi; püüab saavutada stabiilse rahastamise ja on sõltumatu akadeemiline asutus.

Teadusnõukogu
-------------

Süvauuringute instituudi teadusnõukogu kinniti Eesti TA juhatuse otsusega 7. juunil 2013.

Teadusnõukogu koosseisu kuuluvad akadeemikud Mart Ustav (esimees), Jüri Engelbrecht, Ene Ergma, Mati Karelson, Ilmar Koppel, Enn Lust, Enn Mellikov, Leo Mõtus, Tarmo Soomere, Martin Zobel, Urmas Varblane, Eero Vasar ja Jaak Vilo.

Juhtimine
---------

Süvauuringute instituut kuulub Eesti TA juhatuse alluvusse ja tegutseb selle kureerimisel. SUI direktori kinnitab tähtajaliselt (kuni viieks aastaks) ametisse akadeemia juhatus instituudi teadusnõukogu poolt läbi viidud avaliku konkursi tulemuste põhjal. SUI direktoril on õigus osaleda akadeemia juhatuse koosolekutel.

Töörühmad
---------

Süvauuringute Instituudi juurde loodi neli töörühma:

* Teadlaskarjääri kontseptsiooni väljatöötamise töörühm (esimees akadeemik Ülo Niinemets). Töörühma koostatud esialgsed ettepanekud esitati Haridus- ja Teadusministeeriumile 4. detsembril 2014.

* Tippkeskuste meetme töörühm (esimees akadeemik Martin Zobel). Töörühm osales haridus- ja teadusministri määruse eelnõu "Teaduse tippkeskuste toetamine teaduse rahvusvahelise konkurentsivõime ning tippkvaliteedi tugevdamiseks" koostamisel.

* Teaduse rahastamise strateegia töörühm (esimees akadeemik Urmas Varblane). 17. juunil 2014 toimunud koosolekul otsustati jätkata tööd kolmes peasuunas: 1) strateegiline vaade teaduse rahastamisele; 2) operatiivne vaade teaduse rahastamisele; 3) ettevõtluse roll teaduse rahastamises.

* Teaduse strateegilise arengu tuumikkompetentsi töörühm (esimees akadeemik Tarmo Soomere).

Instituudi töö käivitamine
--------------------------

2014. aasta oktoobris toimunud Eesti Teaduste Akadeemia presidendivalimistel lubas presidendikandidaat Mart Ustav, et valituks osutumisel tahab ta olulise osa oma energiast pühendada akadeemia süvauuringute instituudi käivitamisele.

Viited
------

1. ↑  Eesti Teaduste Akadeemia Süvauuringute Instituudi
PÕHIMÄÄRUS  akadeemia.ee
2. 1 2 3  Eesti Teaduste Akadeemia aastaraamat 2014. Lk 161–162. akadeemia.ee
3. ↑  Eesti Teaduste Akadeemia presidendiks kandideerivad Mart Ustav ja Tarmo Soomere. Sirp. 10.10.2014
|  |
| --- |
|  |
| Medalikohad |
| Euroopa meistrivõistlused |
| **Kuld** | 2020  |  |

Emerson Palmieri 2018. aastal Chelsea särgis
**Emerson Palmieri dos Santos** (ka lihtsalt **Emerson Palmieri** või **Emerson**; sündinud 3. augustil 1994 Santoses) on Brasiilia päritolu Itaalia jalgpallur, kes mängib Inglismaa Premier League'i klubis West Ham United ja Itaalia jalgpallikoondises. Ta on tavaliselt vasakkaitsja, kuid võib mängida ka vasaku äärekaitsja ja vasakpoolkaitsjana.

Ta alustas klubikarjääri kodulinna klubis Santos FC, mille põhimeeskonnas debüteeris ta 2011. aastal. Järgmisel aastal tegi ta debüüdi Brasiilia kõrgliigas. Esimese värava Brasiilia kõrgliigas lõi ta 5. septembril 2013 mängus Atlético Paranaense vastu.

2014. aasta augustis suundus ta laenule Itaalia kõrgliigaklubisse Palermo. 2015. aastal liitus ta teise Itaalia kõrgliigaklubiga, AS Roma-ga.

2018. aasta jaanuaris sõlmis ta nelja ja poole aasta pikkuse lepingu Inglismaa Premier League'i klubiga Chelsea. Hooajal 2018–19 võitis ta klubiga UEFA Euroopa Liiga ja hooajal 2020–21 UEFA Meistrite Liiga. 2021. aasta augustis läks ta Chelseast üheks hooajaks laenule Prantsusmaa kõrgliigaklubisse Lyoni Olympique.

2022. aasta augustis sõlmis ta nelja-aastase lepingu West Ham Unitediga.

2011. aastal mängis ta Brasiilia kuni 17-aastaste koondises Lõuna-Ameerika omavanuste meistrivõistlustel ja noorte maailmameistrivõistlustel. Hiljem otsustas ta koondises hakata esindama Itaaliat. 2017. aastal sai ta Itaalia kodakondsuse. Debüüdi Itaalia jalgpallikoondises tegi Emerson 10. septembril UEFA rahvuste liiga mängus Portugali vastu. 2021. aastal tuli ta Itaalia koondisega Euroopa meistriks.

Saavutused
----------

Chelsea
* UEFA Meistrite Liiga: 2020–21
* UEFA Euroopa Liiga: 2018–19
* UEFA Superkarikas: 2021; teine koht: 2019
* FA Cup: Teised kohad 2019–20, 2020–21
* EFL Cup: teine koht 2018–19

Viited
------

1. ↑  "Emerson signs". Chelsea F.C. 30.1.2018. Vaadatud 30.5.2019
2. ↑  Campanale, Susy (23. august 2022). "Official: Emerson Palmieri joins West Ham". *West Ham United Official*. Vaadatud 23. augustil 2022.`{{cite web}}`: CS1 hooldus: url-status (link)

Välislingid
-----------

 Emerson Palmieri – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis

| * v
* r
Itaalia koondis  –  UEFA Euro 2020 |
| --- |
| 

* 1 Sirigu
* 2 Di Lorenzo
* 3 Chiellini (c)
* 4 Spinazzola
* 5 Locatelli
* 6 Verratti
* 7 Castrovilli
* 8 Jorginho
* 9 Belotti
* 10 Insigne
* 11 Berardi
* 12 Pessina
* 13 Palmieri
* 14 Chiesa
* 15 Acerbi
* 16 Cristante
* 17 Immobile
* 18 Barella
* 19 Bonucci
* 20 Bernardeschi
* 21 Donnarumma
* 22 Raspadori
* 23 Bastoni
* 24 Florenzi
* 25 Tolói
* 26 Meret
* Treener: Mancini

 | Itaalia |
**Herbert Alexander Rosenstein** (6. jaanuar 1910 Tallinn – 14. märts 1989 Turu) oli Eesti vaimulik.

Ta lõpetas 1929. aastal Tallinna Toomkooli. Õppis aastatel 1930–1933 Tartu Ülikoolis õigusteadust ja 1933–1937 usuteadust. Ordineeriti 19. detsembril 1937 õpetajaks.

Töötas aastatel 1937–1939 Noarootsi Püha Katariina koguduse vikaarõpetajana.

1939. aastal põgenes Saksamaale ja oli aastatel 1941–1945 Wehrmachtis. 

Aastatel 1946–1950 oli ta abivaimulik Günzburgis (Švaabimaa ringkonnas Baieri liidumaal). Aastatel 1950–1964 oli ta kirikuõpetaja Bachhausenis Mühlhauseni lähedal (Neumarkt in der Oberpfalz kreisis Oberpfalzi ringkonnas Baieri liidumaal).

1964. aastast elas Soomes ja töötas Turu Saksa meremisjoni õpetajana. 1973. aastal jäi pensionile.

Isiklikku
---------

Tema abikaasa Salme Raatma-Rosenstein oli lastekirjanik. Peres oli viis last, poeg Gustav-Siegfried Rosenstein valis isa eeskujul vaimuliku elukutse.

Viited
------

1. ↑  Konrad Veem Eesti Vaba Rahvakirik Dokumentatsioon ja leksikon EVR Stockholm 1988
2. ↑  Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918–1944. III, lk. 27
3. ↑  EELK 1990/2
"**Punane telk**" (vene keeles "Красная палатка") on Nõukogude Liidu, Suurbritannia ja Itaalia koostöös 1969 valminud mängufilm. Filmi režissöör on Mihhail Kalatazov. Filmi tootsid filmistuudiod Mosfilm, Творческое объединение "Товарищ" ja Paramount Pictures Film. Film räägib Umberto Nobile juhitud õhulaeva Italia ekspeditsiooni päästmisest 1928. aastal.

Eestlasest jäämurdja Krassin kapten Karl Jõgit kehastas Rein Aren. 

Väikene osa filmi võtetest tehti Tallinnas. Võttekohad olid umbes praeguse Linnahalli kohal ja vanal Pääsukese tänaval Maakri kvartalis. Filmivõtted Tallinnas toimusid 1968/69. aasta talvel ja olid suursündmuseks, mida ka omaaegsed ENSV ajalehed kajastasid. Tallinnas käis filmivõtetel ka superstaar Claudia Cardinale. Sean Connery mängis Amundseni (andmed puuduvad, kas ka tema käis Tallinnas, sest James Bond, agent 007, oli Nõukogude Liidus samahästi kui täiesti tundmatu). "Punase telgi" võtetele koondati tõeline omaaegsete tähtede paraad (nii nõukogude kui ka lääne kinostaarid koos). Eestlastest mängisid episoodilisi rolle veel ka Eve Kivi ja Bruno Oja, aga filmi tiitrites neid ei märgita. 

Filmi dekoratsioonid (lennukirusud, kütusetünnid ja vineerist ning papist jäämäed "Spitsbergen'i linnakeses Kingsbay") seisid üsna kaua püsti ja tallinnlased käisid seal ennast "polaaroludes" pildistamas.

  

Välislingid

* Punane telk andmekogus IMDb (inglise)
**Hawaii** (varasem eestikeelne nimi *Havai*; ingl ja havai *Hawaiʻi*, inglise kõnekeeles *Big Island*) on kagupoolseim ja suurim saar Hawaii saarestikus. Saar kuulub Ameerika Ühendriikidele.

Saare pindala on 10 400 km2, mis moodustab 63% Hawaii osariigi territooriumist. Saare enda pikkus põhjast lõunasse on peaaegu 153 km ning laius läänest itta 128 km. Hawaii rannajoon on 428 kilomeetrit pikk.

Saare idapoolseim punkt on Kumukahi neem. Saare lõunapoolseim punkt Ka Lae on ühtlasi USA lõunapoolseim ning seda kutsutakse seetõttu ka South Pointiks. Põhjas tipneb saar Upolu neemega ja läänes Keahole'i neemega.

Loodus
------

### Vulkaanid

Hawaii saar on teistest Hawaii saarestiku saartest noorem. Mägine saar on kujunenud viie kilpvulkaani liitumisel. Neist kirdepoolseim ja vanim Kohala on kustunud. Mauna Kea, Hualālai ja Mauna Loa on uinunud vulkaanid. Viiest vulkaanist noorim Kīlauea on tegevvulkaan.

Enamik saarest koosneb kahe saare keskossa jääva vulkaanihiiglase, Mauna Kea ja Mauna Loa laavaväljadest. Mauna Loa laavavool ähvardas veel 1984. aastal saare idarannikult pühkida rohelusse uppuva väikelinna Hilo.

### Pinnamood ja jõed

Suurest kõrgusest hoolimata on saare pinnamood vähe liigestatud ja valdavad on lauged nõlvad. Põhjuseks on see, et vedel basaltlaava voolas mööda laugeid nõlvu alla ja moodustas tardudes laugete nõlvadega kilpvulkaani. Ka on tardunud basalt praguline, mistõttu vihmavesi ei moodusta suurtel aladel jõgesid ega uurista orge, vaid voolab kaljupragudesse. Erandiks on Kohala vulkaani idanõlv, mis on liigestatud orgudega ja ranniku lähedal pankadega. Saare tuntuim kosk on Akaka kosk.

Kona rannik vajub ühe sentimeetri võrra kümne aasta jooksul. Siiani aktiivse vulkaanilise tegevusega Kīlauea vulkaanist voolab pidevalt laavat välja ning sellest tekib maismaad juurde. Hawaii on ainus USA osariik, kus tekib territooriumi juurde.

### Taimkate

Hawaiil asub USA ainus ja viimane troopilise madalmaa vihmamets Wao Kele 'O Puna.

Majandus
--------

Hawaii on ainus USA osariik, kus kasvatatakse kohvi. Maailmakuulsat Kona kohviuba kasvatatakse Hualālai edelanõlval.

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Hawaii saar** |

* Hawaii vulkaanide rahvuspark (*inglise*)
**Hayden V. White** (12. juuli 1928 – 5. märts 2018) oli USA kirjandusteadlane ja ajaloolane. 

White on peamiselt tuntud teose "Metahistory" (1973) järgi, milles ta leidis 19. sajandi ajaloolaste tekste keeleteaduslike meetoditega analüüsides, et need ei erine põhimõtteliselt ilukirjandusest. Sellega tõi ta ajalooteadusse postmodernismi ja keelelise pöörde (*linguistic turn*). 1990. aastatel on mitmed tuntud ajaloolased, näiteks Roger Chartier, tema seisukohti kritiseerinud ning ajalooteaduse erinevust ilukirjandusest tõestada püüdnud. Ka White ise on tunnistanud, et ajalooteadus tegeleb objektiivsete, reaalselt eksisteerivate faktidega, erinedes seega ainult luuludel põhineda võivatest väljamõeldud tekstidest. Tema argumendid käivad rohkem ajaloolaste keelelise väljenduse kui faktide ebatõelisuse kohta, sest keele relatiivsuse ja sisemiste struktuuride tõttu ei saavat ükski narratiiv ainuõige tõe lähedane olla.

Tunnustus
---------

Hayden V. White valiti 2000. aastal Ameerika Filosoofiaseltsi liikmeks.

Kirjandus
---------

* *Vikerkaar* 2000, nr. 8-9, lk. 76–87 Roger Chartier: "Neli küsimust Hayden White'ile"
* Samas, lk. 88–97 Hayden White: "Vastused professor Chartier' neljale küsimusele"
* *Kirjandusteooria ja ajalookirjutus*. *Tuna* 2003/1, lk-d 111–127.
Hałoŭčyni linnamägi
**Hałoŭčyn** (poola keeles *Hołowczyn*, transkribeerituna **Galovtšõn**) on agrolinnake ja endine alev Valgevenes Mahiloŭ oblastis Białyničy rajoonis, Hałoŭčyni külanõukogu halduskeskus. Hałoŭčyn asub merepinnast 167 meetri kõrgusel, rajoonikeskusse Białyničyni on sealt 18 kilomeetrit.

Hałoŭčyn asub Vabiči jõe kaldal. Asulas on keskkool ja laste muusikakool, kultuurimaja ja raamatukogu. Vaatamisväärsuseks on vanad kindluse varemed.

Ajalugu
-------

Kirik
Asulat on esimest korda mainitud XIV sajandi lõpus. 1501. aastal läks see Aleksandri abikaasa Jelena valdusse. Hiljem kuulus see järgemööda Hołowczyńskitele, Potockitele ja Pacidele. 1567. aastal rajati sinna mõis.

Seoses territoriaal-administratiivse reformiga hakkas asula kuuluma Viciebski vojevoodkonda ja Orša maakonda. Aastal 1573 ehitati sinna katoliku kirik. 1583. aastal oli Hałoŭčyn veel küla, aga XVII sajandi alguses sai sellest alev. Põhjasõja ajal toimus selle all Rootsi vägede võiduga lõppenud lahing.

Poola jagamisel läks alev 1793. aastal Venemaa koosseisu, kus hakkas kuuluma Mogiljovi kubermangu ja Mogiljovi maakonda. 1785. aastal oli seal kaks õigeusu kirikut, asulas tegutses veski. Hiljem hakkas alevit läbima ka postimaantee. 1848. aastal oli alevis juba kolm õigeusu kirikut; üks neist oli varasem katoliku kirik, mille juures tegutsenud dominiiklaste klooster hävitati tsaarivõimude poolt 1833. aastal. 1880. aastal peeti seal kaks korda aastas laata. 1886. aastal oli alevis asunud õigeusu kirikutest üks kihelkonna keskuseks, samuti oli seal juutide palvemaja. Sealne mõis kuulus algul Rapałowskitele, aga XX sajandi alguses läks see Balwierszyszkite valdusse.

1924. aastal läks Hałoŭčyn Valgevene NSV koosseisu, kus sellest sai küla.

Viited
------

1. ↑  "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 7. august 2018. Vaadatud 19. novembril 2015.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
2. ↑

Välislingid
-----------

* Küla Valgevene fotoentsüklopeedias
Transepti asukoht kiriku põhiplaanil
**Transept** (ladina keele sõnadest *trans* 'üle-', 'läbi-' ja *saeptum* 'tara') ehk **põikhoone** ehk **risthoone**, ka **ristlööv** on kiriku basilikaalset pikihoonet risti läbiv ruumiosa, mis muudab kiriku põhiplaani ristikujuliseks.

Ajaloost
--------

Esimestel basiilikatel transepte ei olnud. Need hakkasid ilmuma alates 5. sajandist, mil kasvav vaimulikkond vajas altari lähedal rohkem ruumi. Transept on iseloomulik keskaja sakraalarhitektuurile hilisgootikani, mil hakkas levima ühtlase kõrgusega kodakirik ja transeptist loobuti. 

Transept võis olla ühe- või mitmelööviline. Pikihoone ja transepti lõikumiskohta moodustub nelitis, mida võib kroonida kuppel või nelitistorn. 

Enamasti oli kirikutel üks transept. Leidub ka kahe transeptiga kirikuid, näiteks Salisbury katedraal, kahe transepti ja kooriga Verduni katedraal, kunagisest kahetranseptilisest Cluny kolmandast kloostrikirikust on säilinud osa läänepoolsest transeptist koos torniga.

Viited
------

1. ↑  Kunstileksikon. Eesti Klassikairjastus, 2001

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Transept** |
**Keskkonnaharidus** (inglise keeles *environmental education*) on ühiskonnas käibivate looduskasutusse, üldökoloogiasse ja keskkonnaga seotud humanitaarharidusse puutuvate teadmiste, oskuste ja hoiakute ning väärtuste süsteemne edastamine.

Keskkonnahariduse laialdast õppekavadesse integreerimist on alates 1980. aastate teisest poolest tehtud eriti Põhjamaades. Seal on varem domineerinud loodusteaduslike ainete kõrval hakanud pearõhk minema keskkonnaga seotud ühiskonnateadustele.

Keskkonnahariduslikud asutused Eestis
-------------------------------------

Eestis on loodud mitu keskkonnahariduskeskust ja loodushariduskeskust:

* Tartu Keskkonnahariduse Keskus
* Lehola Keskkonnahariduskeskus Tallinnas
* Pernova Hariduskeskus Pärnus
* Palade Loodushariduskeskus Hiiumaal
* Viitina Loodushariduskeskus Võrumaal

Loodushariduse andmisega tegelevad ka

* Tartu Loodusmaja
* Tallinna Loomaaed

Keskkonnahariduslike ettevõtmistega tegelevad ka looduskoolid — Palupõhja looduskool, Muraste looduskool, Mäe loodusmaja, Sagadi looduskool, Tipu looduskool.

17. oktoobril 2018 allkirjastasid Eesti haridus- ja teadusminister Mailis Reps ja Eesti keskkonnaminister Siim Valmar Kiisler keskkonnateadlikkuse ja -hariduse riikliku tegevuskava.

Vaata ka
--------

* Keskkonnateadvus
* Keskkondlik paradigma
* Säästva arengu haridus

Viited
------

1. ↑  Säästva arengu sõnaseletusi. Säästva Eesti Instituut, SEI Tallinn.  (vaadatud 31.01.2009)
2. ↑  Kady-Ann Sutt (24. oktoober 2018). "Ministeeriumidel valmis ühine plaan keskkonnateadlikkuse ja –hariduse suunamiseks". *Keskkonnaministeerium*. Originaali arhiivikoopia seisuga 22. detsember 2018.

Kirjandus
---------

* Säästva arengu sõnaseletusi. Säästva Eesti Instituut, SEI Tallinn.  (vaadatud 31.01.2009)

Välislingid
-----------

* Eesti keskkonnahariduse keskused
**Ribad** (võru murdes: *rasud*, ainsuses: *rask*) olid vanasti linase või villase riide ribad, mis mähiti ümber säärte. Ribasid kanti koos jalarättide või kapukatega, samuti sukkade peal ilu, talvel ka sooja pärast.

Ribasid kanti Euroopas arvatavasti juba muinasajal. Eestis olin need veel 19. sajandi algul rohkelt kasutusel, põhiliselt töö tegemise ajal.

Naiste ribad olid enamasti tumesinist värvi, umbes 20 cm laiad ning veidi üle meetri pikad. Meeste ribad olid ligi poole laiemad ning kuni 1,5 meetrit pikad, värvus hall või tumepruun. Ribad mähiti alt pahkluust alates spiraalselt kuni põlveni, kus nad köideti ribade otstes olevate paeltega kinni. 

Põhjamaades olid kasutusel ka randmeribad, mida külma ilmaga mähiti ümber randme ja varruka kuni poole käsivarreni. Eestis kanti neid saartel (Hiiumaal *kätised*), kui mehed käisid kalal ning hülgejahil. Nii välditi vee ja tuule varrukasse tungimist.

Hiljem hakati ribade asemel kasutama sääriseid .

Viited
------

1. 1 2  Eesti rahvakultuuri leksikon (3. trükk). 2007. Koostanud ja toimetanud Ants Viires. Eesti Entsüklopeediakirjastus. Lk 254
2. ↑  *Eesti Entsüklopeedia.* 7. köide: *Rakk–Tanukad.* Tartu: Loodus, 1936, lk 35.

Välislingid
-----------

* Rasu Eesti Rahva Muuseum
Suurhertsoginna Marie-Adélaïde
**Marie-Adélaïde** (sünninimi **Marie-Adélaïde Thérèse Hilda Wilhelmine**; 14. juuni 1894 – 24. jaanuar 1924) oli Luksemburgi suurhertsoginna 25. veebruarist 1912 kuni 14. jaanuarini 1919.

Ta on tuntud ka saksapärase nimekuju **Marie-Adelheid** all.

Marie-Adélaïde oli suurhertsog Guillaume IV ja tolle abikaasa Maria Anna vanim tütar. Seoses asjaoluga, et tema isal meessoost järeltulijaid ei olnud, muudeti troonipärimisseadust ja Marie-Adélaïde'ist sai 10. juulil 1907 Luksemburgi troonipärija. Pärast oma isa surma 1912. aastal krooniti ta suurhertsoginnaks. Temast sai esimene naine Luksemburgi troonil. Ühtlasi oli ta esimene Luksemburgi valitseja pärast 1296. aastat, kes oli sündinud Luksemburgi territooriumil.

Ta oli poliitiliselt aktiivne ja väga saksameelne valitseja, mistõttu tegi ta Esimese maailmasõja päevil aktiivset koostööd Saksamaa okupatsioonivõimudega. See tõi sõja lõppedes kaasa tugeva kriitika tema suhtes ja kuigi ta ei olnud teinud midagi seadusevastast, loobus ta pärast nõupidamist peaministriga 14. jaanuaril 1919 vabatahtlikult troonist oma noorema õe Charlotte'i kasuks.

Pärast troonist loobumist kolis vallaline Marie-Adélaïde Itaaliasse. Seal astus ta Modenas karmeliitide nunnakloostrisse, hiljem liitus aga Roomas vaeste eest hoolitsemisega tegelenud nunnaorduga. Halb tervis sundis teda siiski kloostrielust loobuma – ta asus elama oma ema juurde Hohenburgi lossi Baieris, kus ta 1924. aastal grippi suri.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**Wëllem IV** | **Luksemburgi suurhertsoginna**1912–1919 | Järgnev**Charlotte** |

Välislingid
-----------

* Fotoalbum
**Ribadedeva** ('Deva jõe kallas'; astuuria keeles *Ribedeva*) on vald Hispaanias Astuuria idaotsas Oriente maakonnas. Ta piirneb põhjas Biskaia lahega, läänes Llanese vallaga, lõunas Peñamellera Baja vallaga ning idas Kantaabriaga, millest teda eraldab Deva jõgi.

Valla pindala on 35,66 km². See moodustab 0,33% Astuuria pindalast. Vald on Astuuria valdade seas pindalalt 66. kohal.

Valla elanike arv on 2006. aasta andmetel 1907, mis moodustab 0,17% Astuuria rahvaarvust. Sellega on ta Astuuria valdade seas elanike arvu poolest 52. kohal. Rahvastiku tihedus on 53,47 in/km².

Valla halduskeskus on Colombres.

Vald kuulub Llanese kohturingkonda.

Haldusjaotus
------------

Vald jaguneb kolmeks kihelkonnaks:

1. Colombrese kihelkond
2. Noriega kihelkond
3. Villanueva kihelkond

Rahvastik
---------

### Asustus

Vallas on järgmised külad:

* Andinas (astuuria *Andines*; Villanueva kihelkond)
* Bojes (astuuria *Boh.es*; Noriega kihelkond)
* Boquerizo (Noriega kihelkond)
* Bustio (astuuria *Bustio*; Colombrese kihelkond)
* Colombres (Colombrese kihelkond)
* El Peral (Colombrese kihelkond)
* La Franca (Colombrese kihelkond)
* Llavandes (Colombrese kihelkond)
* Noriega (Noriega kihelkond)
* Pimiango (astuuria *Pimiangu*; Colombrese kihelkond)
* Vilde (astuuria *Videl*; Villanueva kihelkond)
* Villanueva (Villanueva kihelkond)

Viited
------

1. ↑  Municipal Register of Spain of 2022
**Bellis Kullman** (sündinud 12. mail 1947) on eesti mükoloog.

Bellis Kullmann on sündinud Ilmatsalus Tartumaal.

Haridus
-------

Ta lõpetas 1970 Tartu Riikliku Ülikooli bioloogia-geograafiateaduskonna bioloog-geneetikuna, 1983 sai doktorikraadi. 1972–1976 oli ta aspirantuuris Eesti TA Zooloogia ja Botaanika Instituudis (praegu Eesti Maaülikooli põllumajandus- ja keskkonnainstituut).

Töökäik
-------

1970–2004 töötas ta Zooloogia ja Botaanika Instituudis vanemlaborandina, vaneminsenerina, teadurina ja vanemteadurina. 2005. aastast on Kullman Eesti Maaülikooli põllumajandus- ja keskkonnainstituudi mükoloogia osakonna vanemteadur, 2006. aastast osakonnajuhataja.

Teadustegevus
-------------

Kullmani uurimisalad on eelkõige liudikulaadsete seente ökoloogia, biosüstemaatika ja tsütogeneetika, samuti endofüütsete seente elurikkus agroökosüsteemides. 

Ta on osalenud ekspeditsioonidel 1970–1990 Venemaa Kaug-Idas, Kesk-Aasias, Siberis, Kaukaasias, hiljem peamiselt Põhjamaades ja Newfoundlandil. 

Kirjeldanud mükoloogiale 3 uut liiki ja 3 uut varieteeti. 

Ta on lugenud mükoloogialoenguid ja juhendanud väitekirju Tartu Ülikoolis ja Eesti Maaülikoolis.

Teoseid
-------

* "A revision of the genus *Scutellinia* (Pezizales) in Soviet Union" (monograafia, 1982)
* "Eesti seenestik" (CD, koos kaasautoritega, 2000)
* "Application of flow cytometry for measurement of nuclear DNA content in fungi" (artikkel, 2000)
* "Fungal Genome Size Database" (veebiandmebaas , koos kaasautoritega, 2005)
* "Eukaryotic genome size databases" (artikkel, koos kaasautoritega, 2007)
* "Preliminary study of endophytic fungi in timothy (*Phleum pratense*) in Estonia" (artikkel koos kaasautoritega, 2013).

Välislingid
-----------

* Bellis Kullman Eesti Teadusinfosüsteemis Muuda Vikiandmetes
**III Riigiduuma** (vene keeles *Государственная дума Российской империи III созыва*) oli Vene keisririigi kolmas kokkukutsutud riigiduuma. Riigiduuma oli seadusandlik organ. Riigiduuma III koosseis tegutses 14. novembrist (vkj 1. novembrist) 1907 kuni 22. juunini (vkj 9. juunini) 1912. Erinevalt kahest eelnevast keisririigi Riigiduumast eksisteeris see oma seadusliku aja lõpuni ehk 5 aastat. Riigiduumas oli 446 kohta.

III Riigiduuma esimehed:

* Nikolai Aleksandrovitš Homjakov, aastatel 1907–1910;
* Aleksandr Ivanovitš Gutškov, aastatel 1910–1911;
* Mihhail Vladimirovitš Rodzjanko, aastail 1911–1917, Riigiduuma Ajutise Komisjoni esimees 27. veebruar–2. märts 1917.

III Riigiduuma valimised
------------------------

### Eestis

Eestist osutusid valituks Balti Konstitutsioonilise Partei kolm esindajat: Otto Benecke, Oskar Brackman, Alfred von Schilling ning eduerakondlased Aleksander Terras ja Martin Schulzenberg.

Vaata ka
--------

* I Riigiduuma
* II Riigiduuma
* IV Riigiduuma

Viited
------

1. ↑  Eesti ajalugu: kronoloogia. 2007. Koostanud Sulev Vahtre. Teine trükk. Kirjastus Olion. Lk 172
Ribapääsfiltri sageduskarakteristik, illustreerimaks ribalaiust *B* tasemel −3 dB
**Ribalaius** (inglise keeles *bandwidth*) on signaalitöötluses sagedusvahemik signaali sagedusspektris, mille ulatus signaal pole nõrgenenud määratletud tasemest madalamale. Signaali nõrgenemist väljendatakse üldiselt detsibellides.

Nõrgenemise tasemeks alumisel ja ülemisel piirsagedusel valitakse sageli pool signaali võimsusest ehk ümmarguselt 3 dB ({\displaystyle 10\cdot \log 0,5\approx -3{,}01\,\mathrm {dB} }), millele vastab signaali pinge vähenemine tasemeni {\displaystyle 1/{\sqrt {2}}\approx 0,707} maksimaalsest väärtusest.

Digitaalses andmetöötluses mõistetakse ribalaiuse all edastuskanali läbilaskevõimet ehk suurimat võimalikku või vajalikku andmeedastuskiirust kanalis, mõõtühik bitt sekundis (bit/s) või bait sekundis (B/s). Ribalaiusega iseloomustatakse ka suurimat andmehulka, mida süsteem võib ajaühikus töödelda (salvesada, edastada).

Näiteks telefonsides kasutatakse Rahvusvahelise Telekommunikatsiooni Liidu (International Telecommunication Union ehk ITU) soovituse kohaselt helisagedusvahemikku 300–3400 Hz, seega on ribalaius 3100 Hz. Digitaalne ribalaius on üldkasutatavas telefonivõrgus (PSTN) 64 kbit/s.

Vaata ka
--------

* Sageduskarakteristik
* Andmeedastuskiirus
Hans-Dieter Flick (2011)
**Hans-Dieter Flick** (tuntud ka kui **Hansi Flick**; sündinud 24. veebruaril 1965 Heidelbergis) on Saksamaa jalgpallitreener ja endine mängija (poolkaitsja).

Mängijakarjääri jooksul mängis ta SV Sandhausenis (1983–1985), Müncheni Bayernis (1985–1990) ja 1. FC Kölnis (1990–1993). Hooaegadel 1985–86, 1986–87, 1988–89 ja 1989–90 tuli ta Müncheni Bayerniga Saksamaa meistriks. Hiljem mängis ta Saksamaa madalama liiga klubis Victoria Bammental, kus oli 1996–2000 mängija-peatreener.

2000. aastal sai Flick toona veel Saksamaa tugevuselt neljandas liigas mänginud TSG 1899 Hoffenheimi peatreeneriks. Hooajal 2000–01 kindlustati pääs Saksamaa tugevuselt kolmandasse liigasse. Aastatel 2006–2014 oli ta Flick Saksamaa jalgpallikoondise abitreener.

2019. aasta juulis sai ta Müncheni Bayerni abitreeneriks. Pärast Niko Kovači lahkumist peatreeneri kohalt sai Flick 2019. aasta novembris Müncheni Bayern ajutiseks peatreeneriks. 2019. aasta detsembris määrati Flick Bayerni peatreeneriks kuni hooaja lõpuni. 2020. aasta aprillis sõlmis ta Bayerniga kolmeaastase lepingu. Hooajal 2019–20 võitis ta Bayerniga Bundesliga, Saksamaa karika, Saksamaa superkarika, UEFA Meistrite Liiga ja UEFA Superkarika, hiljem veel ka klubide maailmameistrivõistlused. 2020. aastal valiti Flick Saksamaa aasta jalgpallitreeneriks, lisaks valisid ka UEFA ja IFFHS ta hooaja parimaks peatreeneriks.

2021. aasta augustis sai Flick Saksamaa jalgpallikoondise peatreeneriks.

Saavutused
----------

### Mängijana

Müncheni Bayern
* Bundesliga: 1985–86, 1986–87, 1988–89, 1989–90
* DFB-Pokal: 1985–86
* DFB-Supercup: 1987
* Euroopa karikas: Teine koht 1986–87

1. FC Köln
* DFB-Pokal: Teine koht 1990–91

### Peatreenerina

TSG 1899 Hoffenheim
* Oberliga Baden-Württemberg: 2000-01

Müncheni Bayern
* Bundesliga: 2019–20, 2020–21
* DFB-Pokal: 2019–20
* DFL-Supercup: 2020
* UEFA Meistrite Liiga: 2019–20
* UEFA Superkarikas: 2020
* Klubide meistrivõistlused: 2020

| * v
* r
Saksamaa koondis  –  2022. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlused |
| --- |
| 

* 1 Neuer (c)
* 2 Rüdiger
* 3 Raum
* 4 Ginter
* 5 Kehrer
* 6 Kimmich
* 7 Havertz
* 8 Goretzka
* 9 Füllkrug
* 10 Gnabry
* 11 Götze
* 12 Trapp
* 13 Müller
* 14 Musiala
* 15 Süle
* 16 Klostermann
* 17 Brandt
* 18 Hofmann
* 19 Sané
* 20 Günter
* 21 Gündoğan
* 22 Ter Stegen
* 23 Schlotterbeck
* 24 Adeyemi
* 25 Bella-Kotchap
* 26 Moukoko
* Treener: Flick

 | Saksamaa |
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib külast, samanimelise valla kohta vaata artiklit Belmont-sur-Yverdoni vald.* |

---

**Belmont-sur-Yverdon** on küla Šveitsis Vaud' kantonis Jura-Nord vaudois' ringkonnas Belmont-sur-Yverdoni vallas.

Belmont-sur-Yverdon on kobarküla, mis laiub Vaud' Mittellandis, maastikuterrassil Gros de Vaud' kõrgendike kõige põhjapoolsematel harudel, umbes 100 meetrit Orbe'i tasandikust (*Plaine de l'Orbe*) kõrgemal.

Ajalugu
-------

Belmont-sur-Yverdon pärineb linnusest, mida on esmamainitud 1154. aastal kui *castrum Bellimontis* ning mis kuulus Grandsoni isandatele. 13. sajandi alguses kujunes linnuse jalamile kindlustatud eeslinn (mainitud 1220: *burgum Bellimontis*), kus peeti nädalaturgu ning mis sai 14. sajandil (enne 1367. aastat) linnaõiguse. Bürgermeistrit on esmamainitud 1393. Linnus ja linnake olid samanimelise isandavõimu keskus ja moodustasid väikese piirkondliku keskuse ning alates 1389. aastast ühe linnusefoogtkonna Savoias. Juba 15. sajandil algas aga linnakese allakäik. 1409. aastal oli majapidamisi 31. 16. sajandi jooksul langes Belmont küla staatusse. 1764. aastal oli majapidamisi 52.

Kui Bern 1536. aastal Vaud' vallutas, läks Belmont-sur-Yverdon Yverdoni maafoogtkonna alla, kuid moodustas seal kastellaankonna oma kohtuga. 1550. aastal oli majapidamisi 25.

Pärast *ancien régime*'i kokkuvarisemist kuulus küla 1798–1803 Helveetsia vabariigi ajal Lémani kantonisse, mis uue põhiseaduse jõustumisel läks Vaud' kantoni alla. Aastal 1798 määrati Belmont-sur-Yverdon Yverdoni ringkonna alla ning omandas 1803 kreisikeskuse staatuse. Aastal 1813 jagati seni ühiselt kasutatud varad Belmonti ja Gressy vahel.

1969. aastal suleti külakõrts, 1984. aastal toiduainetekauplus.
**Marie Colvin** (12. jaanuar 1956 – 22. veebruar 2012) oli Ameerika Ühendriikide ajakirjanik ja sõjakorrespondent. Marie Colvin töötas The Sunday Timesi väliskorrespondendina 1985. aastast kuni surmani. 

Ta oli üks oma aja mõjukamaid sõjakorrespondente, kes vahendas uudiseid Tšetšeenia, Kosovo, Sierra Leone, Zimbabwe, Sri Lanka ja Ida-Timor konfliktipiirkondadest. Marie Colvin intervjueeris kahel korral Liibüa diktaatorit Muammar Gaddafit.

Sri Lanka kodusõja kajastamise käigus kaotas Marie Colvin Sri Lanka valitsusvägede RPG rünnakus vasaku silma, mistõttu kandis ta pärast seda silmaklappi.

Marie Colvin hukkus 22. veebruaril 2012 Homsi linnas Süürias, kus ta kajastas Süüria kodusõda ja Homsi piiramist. Assadi valitsuse väitel hukkusid tema ja Prantsuse fotoajakirjanik Rémi Ochlik isevalmistatud lõhkekeha plahvatuses, kuid Marie Colvini kaaskorrespondent Paul Conroy, kes viibis Colvini surma ajal temaga koos, kinnitas, et tema surma põhjuseks oli valitsusvägede rünnak Homsi linna meediakeskuse vastu.
**Otradnoje** (vene keeles *Отрадное*, varasema nimega **Omut**, **Omuti**, vene keeles *Омут*) on küla Venemaal Leningradi oblastis Slantsõ rajoonis.

Nimi Omut tähendab vene keeles jõehauda, sügavikku, vee neelukohta. Küla kohal Narva jões olevasse kärestikku on külaelanike sõnul uppunud palju inimesi.

Ajalugu
-------

Enne 1917. aasta revolutsiooni oli küla jaotatud kaheks. Allavoolu asuv küla kandis härraste (sakste) küla nime ja kuulus krahvinna Konovnitsõnale, teine pool külast oli riigi omand ehk *Павловское городское правление*.

Tartu rahulepinguga jäi küla Eesti territooriumile ja läks 1920. aastal Vaivara kihelkonnas moodustatud Karjati valla (ehk eestipäraselt Raja valla) koosseisu.

1922. kandsid külad vastavalt nimesid aastal Omut I ja Omut II. Esimeses oli 77 majapidamist ning 432 inimest ja teises 63 majapidamist ning 348 inimest. Külas oli kabel. 1926. aastal avati uus koolimaja, kus õppis 50–60 last. Rahvamaja ehitus venis raha puudusel. Külas tegutsesid haridus- ja kultuurihuvilised igas vanuseastmes – lapsed koolis ja täiskasvanud ühenduses Znanie. Korraldati üritusi, sealhulgas kodumajanduse ja kokanduse kursusi. Enne Teist maailmasõda asusid kõik majad ühel, piki jõe kallast kulgeval tänaval, elanikke oli 650.

1944. aasta novembris liideti Omuti Vene NFSV Leningradi oblasti Slantsõ rajooni koosseisu. Külale anti uus nimi – Otradnoje, kuid elanikud nimetavad küla endistviisi Omutiks.

2006. aastal elas külas 28 alalist elanikku. Külas asub paatide laenutus ja kalapüügikeskus Omut, kus on sillad paatidele ning hooned kalastamishuvilistele.

Viited
------

1. ↑
Hans-Dietrich Genscher (1978)
**Hans-Dietrich Genscher** (21. märts 1927 Reideburg – 31. märts 2016 Wachtberg) oli Saksamaa poliitik. Ta on olnud Saksamaa Liitvabariigi siseminister, välisminister ja asekantsler.

Genscher oli 22. oktoobrist 1969 kuni 16. maini 1974 Saksamaa siseminister ning 17. maist 1974 kuni 17. septembrini 1982 ja pärast kahenädalast vaheaega uuesti 4. oktoobrist 1982 kuni 17. maini 1992 välisminister ja asekantsler. Ta oli kõige kauem ametis olnud välisminister ja asekantsler Saksamaal. 1991. aastal oli ta Euroopa Julgeoleku- ja Koostööorganisatsiooni (OSCE) esimees.

Genscher oli alates 1952. aastast Vaba Demokraatliku Partei (FDP) liige.

Tunnustus
---------

* 1996 Tartu Ülikooli auliige
* 1997 Maarjamaa Risti I klassi teenetemärk
* 2011 Euroopa poliitilise kultuuri auhind

Kirjandus
---------

* Erkki Bahovski, "Eestil on head väljavaated saada euroliitu". Intervjuu Hans-Dietrich Genscheriga – Postimees 19. märts 1997, lk 2
* Lennart Meri, "Genscher Eestis" – Akadeemia 1997, nr 7, lk 1450–1461; loetav ka Eesti Rahvusraamatukogu digitaalarhiivis
* Suri Lääne-Saksa kauaaegne välisminister Hans-Dietrich Genscher
**.mo** on Macau Interneti tippdomeen. Domeen on kasutusel alates 1996. aastast.

Riikide tippdomeenid

**Aktiivsed:**
.ac  .ad  .ae  .af  .ag  .ai  .al  .am  .ao  .aq  .ar  .as  .at  .au  .aw  .az  .ax  .ba  .bb  .bd  .be  .bf  .bg  .bh  .bi  .bj  .bm  .bn  .bo  .br  .bs  .bt  .bv  .bw  .by  .bz  .ca  .cc  .cd  .cf  .cg  .ch  .ci  .ck  .cl  .cm  .cn  .co  .cr  .cu  .cv  .cw  .cx  .cy  .cz  .de  .dj  .dk  .dm  .do  .dz  .ec  .ee  .eg  .er  .es  .et  .eu  .fi  .fj  .fk  .fm  .fo  .fr  .ga  .gd  .ge  .gf  .gg  .gh  .gi  .gl  .gm  .gn  .gp  .gq  .gr  .gs  .gt  .gu  .gw  .gy  .hk  .hm  .hn  .hr  .ht  .hu  .id  .ie  .il  .im  .in  .io  .iq  .ir  .is  .it  .je  .jm  .jo  .jp  .ke  .kg  .kh  .ki  .km  .kn  .kp  .kr  .kw  .ky  .kz  .la  .lb  .lc  .li  .lk  .lr  .ls  .lt  .lu  .lv  .ly  .ma  .mc  .md  .me  .mg  .mh  .mk  .ml  .mm  .mn  .mo  .mp  .mq  .mr  .ms  .mt  .mu  .mv  .mw  .mx  .my  .mz  .na  .nc  .ne  .nf  .ng  .ni  .nl  .no  .np  .nr  .nu  .nz  .om  .pa  .pe  .pf  .pg  .ph  .pk  .pl  .pm  .pn  .pr  .ps  .pt  .pw  .py  .qa  .re  .ro  .rs  .ru  .rw  .sa  .sb  .sc  .sd  .se  .sg  .sh  .si  .sk  .sl  .sm  .sn  .so  .sr  .ss  .st  .su  .sv  .sx  .sy  .sz  .tc  .td  .tf  .tg  .th  .tj  .tk  .tl  .tm  .tn  .to  .tr  .tt  .tv  .tw  .tz  .ua  .ug  .uk  .us  .uy  .uz  .va  .vc  .ve  .vg  .vi  .vn  .vu  .wf  .ws  .ye  .yt  .za  .zm  .zw

**Määratud/kasutamata:**  .bv  .gb  .sj       **Reserveeritud/määramata:** .bl  .bq  .eh  .mf     **Kustutatud/kasutamine lõpetatud:** .an  .bu  .cs  .dd  .zr  .tp  .um  .yu       **IDN domeenid:**  .бг  .мкд  .рф  ‏.срб  ‏.укр
Lühhikese öppetuse tiitelleht
Ajakirja välja andnud trükikoja ase Kuningamäel
**Lühhike öppetus** (Lühike õpetus) oli esimene eesti keeles ilmunud perioodiline väljaanne.

Ilmus aastatel 1766–1767 Põltsamaal Peter Ernst Wilde väljaandel. Lühhikeses öppetuses kirjeldati lihtsaid meditsiinilisi abinõusid, mida ka talupojad võisid kasutada. 

Esimese vihiku täielik pealkiri oli: *Lühhike öppetus mis sees monned head rohhud täeda antakse, ni hästi innimeste kui ka weiste haigusse ning wiggaduste wasto, et se kellel tarwis on, woib moista, kuida temma peab nou otsima ning mis tulleb tähhele panna igga haigusse jures. Selle körwas on weel muud head nouud, öppetussed ning maenitsussed leida, keik meie Eesti ma rahwa kassuks ning siggidusseks üllespantud.* Alates teisest jaost ilmus pealkiri lühemal kujul: *Lühhikesse õppetusse mis sees monned head rohhud ning nouud teäda antakse, teine tük.*

Ilmus kord nädalas, igal numbril ("tükil") oli 4 lehekülge ning kokku ilmus 41 numbrit. Wilde saksakeelsed tekstid tõlkis eesti keelde August Wilhelm Hupel. 25 esimest numbrit tõlgiti ka läti keelde: "*Latweeschu Ahrste*" (uues läti kirjaviisis Latviešu Ārste, tõlkijaks oli praost J. Lange, trükiti samuti Põltsamaal 1768).

Lühhikest öppetust peetakse üldiselt esimeseks eestikeelseks ajakirjaks. Mõned allikad kirjeldavad seda hoopis kui 41 osas ilmunud raamatut.

Esimeseks eestikeelseks ajaleheks peetakse 1806 ilmunud Tarto maa rahva Näddali-Lehte.

Vaata ka
--------

* Arsti ramat nende juhhatamisseks kes tahtwad többed ärraarwada ning parrandada

Kirjandus
---------

* Aino Valmet, "Lühhike öppetus" keelelisest küljest, Keel ja Kirjandus, 1966, nr 11, lk 683–688
* Helgi Vihma, Eesti esimese teadusliku sõnaraamatu eelkäijast, Kodumurre, 1972, nr 10/11, lk 53–55
* Veel A. W. Hupeli osast esimeses eestikeelses ajakirjas. Läbi kahe sajandi, Juhan Peegel. Tallinn, 1971, lk 7–10
* H. Normann, Märkusi esimesest Eesti arstilis-tervishoiulisest ajakirjast, Eesti Arst, 1926, nr 12, lk 428–432

Välislingid
-----------

* Põltsamaal ilmus kordustrükk esimesest eestikeelsest ajakirjast *Postimees* 10. märts 2009
* "Lühhikese öppetuse" täistekst Rahvusraamatukogu digiarhiivis
* "Lühhikese öppetuse" tekst TÜ vana kirjakeele korpuses
* Esimene samm: 230 aastat tagasi hakkas ilmuma esimene eestikeelne ajakiri *Postimees* 26. nov 1996
**.na** on Namiibia Interneti tippdomeen. Domeen on kasutusel alates 1991. aastast.

Riikide tippdomeenid

**Aktiivsed:**
.ac  .ad  .ae  .af  .ag  .ai  .al  .am  .ao  .aq  .ar  .as  .at  .au  .aw  .az  .ax  .ba  .bb  .bd  .be  .bf  .bg  .bh  .bi  .bj  .bm  .bn  .bo  .br  .bs  .bt  .bv  .bw  .by  .bz  .ca  .cc  .cd  .cf  .cg  .ch  .ci  .ck  .cl  .cm  .cn  .co  .cr  .cu  .cv  .cw  .cx  .cy  .cz  .de  .dj  .dk  .dm  .do  .dz  .ec  .ee  .eg  .er  .es  .et  .eu  .fi  .fj  .fk  .fm  .fo  .fr  .ga  .gd  .ge  .gf  .gg  .gh  .gi  .gl  .gm  .gn  .gp  .gq  .gr  .gs  .gt  .gu  .gw  .gy  .hk  .hm  .hn  .hr  .ht  .hu  .id  .ie  .il  .im  .in  .io  .iq  .ir  .is  .it  .je  .jm  .jo  .jp  .ke  .kg  .kh  .ki  .km  .kn  .kp  .kr  .kw  .ky  .kz  .la  .lb  .lc  .li  .lk  .lr  .ls  .lt  .lu  .lv  .ly  .ma  .mc  .md  .me  .mg  .mh  .mk  .ml  .mm  .mn  .mo  .mp  .mq  .mr  .ms  .mt  .mu  .mv  .mw  .mx  .my  .mz  .na  .nc  .ne  .nf  .ng  .ni  .nl  .no  .np  .nr  .nu  .nz  .om  .pa  .pe  .pf  .pg  .ph  .pk  .pl  .pm  .pn  .pr  .ps  .pt  .pw  .py  .qa  .re  .ro  .rs  .ru  .rw  .sa  .sb  .sc  .sd  .se  .sg  .sh  .si  .sk  .sl  .sm  .sn  .so  .sr  .ss  .st  .su  .sv  .sx  .sy  .sz  .tc  .td  .tf  .tg  .th  .tj  .tk  .tl  .tm  .tn  .to  .tr  .tt  .tv  .tw  .tz  .ua  .ug  .uk  .us  .uy  .uz  .va  .vc  .ve  .vg  .vi  .vn  .vu  .wf  .ws  .ye  .yt  .za  .zm  .zw

**Määratud/kasutamata:**  .bv  .gb  .sj       **Reserveeritud/määramata:** .bl  .bq  .eh  .mf     **Kustutatud/kasutamine lõpetatud:** .an  .bu  .cs  .dd  .zr  .tp  .um  .yu       **IDN domeenid:**  .бг  .мкд  .рф  ‏.срб  ‏.укр
Biureedireaktsiooni võrrand
Biureedireaktsiooni tulemus
**Biureedireaktsioon** on valkude üldreaktsioon, mis on tingitud peptiidsidemete esinemisest. Aluselises keskkonnas annavad kahevalentsed vaseioonid valkude peptiidsidemetega violetse värvusega kompleksi. Valgu osalise hüdrolüüsi produktid, peptoonid, annavad roosakas-violetse värvuse. Värvuse annavadki ühendid, mis sisaldavad vähemalt kaht peptiidsidet. Test on nimetuse saanud uurea derivaadi biureedi järgi, mis annab Cu2+-ioonidega tüüpilise positiivse reaktsiooni. Värvuse intensiivsus sõltub valgu kontsentratsioonist lahuses. Reaktsiooni kasutatakse nii valgu tõestamiseks kui ka valkude kvantitatiivseks määramiseks.

Beer-Lamberti seaduse järgi on biureedireaktsiooniga on võimalik määrata valgu kontsentratsiooni, kuna peptiidsidemed esinevad valku moodustavates aminohappetes sama sagedusega. Värvi intensiivsus on otseselt seotud valgu kontsentratsiooniga lahuses.

Teostamine
----------

Vesilahusesse lisatakse sama suur kogus 1% tugevat alust (NaOH või KOH) ja 1-2 tilka Cu(II)SO4. Kui lahus muutub lillaks, siis leidub seal valgumolekule. Lahuses olevat valku on võimalik kvantitatiivselt määrata kolorimeetriga lainepikkusel 540 nm.
Peptiidsideme rühm –CO-NH– moodustab vasksulfaadiga värvilise vase kompleksühendi. See nähtus aitab tõestada, et aine sisaldab valku: valkudes on aminohapped liitunud peptiidsideme –CO-NH– kaudu peptiidahelateks .

Viited
------

1. ↑  Malle Kreen, Terje Robal, Tiina Randla. "Biokeemia laboratoorsed tööd" (PDF). `{{netiviide}}`: kontrolli parameetri `|URL=` väärtust (juhend)CS1 hooldus: mitu nime: autorite loend (link)[*alaline kõdulink*]
2. ↑  Wikipedia. "Biuret test".
3. ↑  Signe Abel, Anne Kivinukk, Urmas Lekk, Ilona Lille, Marje Loide, Anneli Lukason, Kristel Mäekask, Dmitri Solntsev, Erkki Tempel, Eve Torv. "Metoodiline käsiraamat bioloogia õpetamiseks gümnaasiumis" (PDF). Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 3. detsember 2018.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: mitu nime: autorite loend (link)