recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Viljandi vapp
**Viljandi vapp** on Viljandi maakonnas asuva Eesti linna Viljandi vapp.

Vapp on kinnitatud 20. mail 1992.

Vapi kirjeldus
--------------

Viljandi linna vapiks on helesinine (koobaltsinine) kilp, mille keskel asub heraldiline "Valge roos". Roosil on hõbedased õielehed, mille vahelt ulatuvad välja kuldsed karikalehed ja tolmukad. Vapil on kaks kuju, vapp kilbita ning vapp kilbiga. 

Pantone värviskaala järgi on vapil kasutatud sinine PMS 299-C (läikiv), 299-U (matt), kuld PMS 873-4 ning hõbe PMS (Coolgray 3-4).

Põhjendus
---------

Viljandi väike pitsat
Linna suure pitsati (Maarjaga) esimene teadaolev kujutis pärineb aastast 1465, kuid arvatavasti kasutati seda juba aastal 1429. Roosiga väike pitsat oli kasutusel hiljemalt 1432. aastal. Mõlemat pitsatipilti on nimetatud Viljandi vapiks ja neid omavahel kombineeritud, kuid praegu kasutatakse Viljandi vapina ainult roosiga vappi. Raekoja pargis kasvab 720 valget roosi, mis istutati linna aastapäeval 2003. aastal. Roosipeenraid on kogu linnas ning suvel peetakse Viljandis Valge roosi päeva.

Vana roosiga pitseri legendis on vapikilbi ülemise nurga kohal risti kujutis. Hiljem on seda peetud vapi juurde kuuluvaks ja sellele esoteerilisi tähendusi omistatud.

Vapi kasutamise kord
--------------------

Vappi kasutatakse:

1. Kilbiga ja kilbita, värvides või must-valgena linnavolikogu, linnavalitsuse, linnavalitsuse ametite ja osakondade ning munitsipaalasutuste dokumentidel, siltidel, trükistel, suveniiridel jne.
2. Kilbita vappi kasutatakse linnavolikogu, linnavalitsuse, linnavalitsuse ametite ja osakondade ning munitsipaalasutuste pitsatitel.
3. Muudel juhtudel võib kasutada linna vappi linnavalitsuse loal.
4. Vapi must-valgel kujutamisel tähistatakse värve vastavalt heraldikareeglitele.

Vapi kasutamine etalonist erineval kujul kuulub igakordsele läbivaatamisele ja kinnitamisele linnavalitsuse poolt kehtestatud korras. Vapi loata või etaloni järgimata kujutise kasutamise eest kohaldatakse haldusõiguserikkumiste seadustiku sätteid.

Vaata ka
--------

* Viljandi lipp

Viited
------

1. ↑  "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 6. jaanuar 2013. Vaadatud 6. jaanuaril 2013.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)

Välislingid
-----------

* "Viljandi vapp ja roos" Loodusesõber nr 5/2011
* Ilmar Ermus. Viljandi linna vapp
* Viljandi linna vapp (1935)
| * v
* r
Vene-Liivi sõda (1558–1561) |
| --- |
| 
Narva piiramine **·**  Vastseliina piiramine **·**  Tartu piiramine **·**  Paide piiramine **·**  Rõngu piiramine **·**  Tartu piiramine **·**  Laiuse piiramine **·**  Härgmäe lahing **·**  Viljandi piiramine **·**  Paide piiramine **·**  Jeruusalemma mäe lahing |

**Viljandi piiramine** toimus 1560. aasta augustis Liivi sõja ajal. Moskva tsaaririigi väed vallutasid Viljandi ordulinnuse Saksa palgasõdurite alistumise tõttu.

Eellugu
-------

Moskva tsaaririigi väed olid 1560. aastal alanud pealetungil võitnud 2. augustil toimunud Härgmäe lahingu, kus ordu tippjuhtkond eesotsas Philip Schall von Belliga ründas vaid 500 mehega umbes 12 000-mehelist Vene väge. Peaaegu kõik sakslased tapeti või langesid vangi. Sellest hoobist Liivi ordu enam ei toibunudki, suutmata uut väliväge välja panna.

Piiramine
---------

Moskva väesalk asus Viljandit piirama augustis ja pommitas ordulossi kolm nädalat. Lossi kaitset juhtis endine Liivi ordu ordumeister Wilhelm Fürstenberg. Esialgu õnnestus Fürstenbergil linnust edukalt kaitsta, kuid palgata jäänud palgasõdurid otsustasid pärast mitmenädalast piiramist selle venelaste kätte anda. Fürstenberg pakkus neile küll oma isiklikku vara palgaks, kuid sellest ei hoolitud. Balthasar Russowi kroonika kohaselt nõuti Viljandi ordulinnuse loovutamist, muidu ähvardati endine ordumeister tappa. Pärast Viljandi alistumist viidi Fürstenberg Venemaale vangi.
|  |
| --- |
|  |
|  **Poks** |
| Riik |  | Ukraina |
|  |
| Kuld | 1996 | Üliraskekaal |
|  |
| Veerand-finaal | 1995 | Raskekaal |
|  |
| Hõbe | 1996 | Üliraskekaal |

**Volodõmõr Volodõmõrovõtš Klõtško** [volod'õõmõr klõtšk'oo] (ukraina keeles **Володимир Володимирович Кличко**, saksapäraselt **Wladimir Klitschko**, venepäraselt **Vladimir Klitško**; sündinud 25. märtsil 1976 Semej's Kasahstanis) on Ukraina poksija.

Harrastajana
------------

Klõtško alustas poksimisega 1989. aastal. Ta osales harrastajana kokku 140 kohtumisel, millest võitis 134 (neist 65 nokaudiga) ja kaotas 6 kohtumist. Ta on viiekordne Ukraina meister. 

Klõtško võitis üliraskekaalus (üle 91 kg) 1996. aasta Atlanta olümpiamängude poksivõistlustel kuldmedali ja tuli olümpiavõitjaks. Ta osales raskekaalus (kuni 91 kg) 8. maailmameistrivõistlustel (Berliin, 1995), kuid kaotas veerandfinaalis hilisemale hõbemedalivõitjale Luan Krasniqile (Saksamaa) ja jäi edasisest medaliheitlusest välja. Ta sai üliraskekaalus (üle 91 kg) 31. Euroopa meistrivõistlustel (Vejle, 1996) hõbemedali, kaotades finaalis kuldmedalivõitjale ja Euroopa meistrile Aleksei Lezinile (Venemaa).

Elukutselisena
--------------

Klõtško jätkas detsembris 1996 poksimist elukutselisena. Ta on seni (seisuga 29. aprill 2017) pidanud 69 kohtumist ning on neist võitnud 64 (neist 53 nokaudiga) ja kaotanud 5 kohtumist (neist 4 nokaudiga).

Tunnustus
---------

* 2017 – Vabaduse orden

Isiklikku
---------

Ka Volodõmõr Klõtško vanem vend Vitali oli tuntud Ukraina poksija.

Viited
------

1. ↑  26. suveolümpiamängude poksivõistlus. Atlanta 1996. Tulemused inglise keeles
2. ↑  8. maailmameistrivõistlused poksis. Berliin 1995. Tulemused inglise keeles
3. ↑  31. Euroopa meistrivõistlused poksis. Vejle 1996. Tulemused inglise keeles

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Volodõmõr Klõtško** |

|  |  |
| --- | --- |
|  | Tsitaadid Vikitsitaatides: **Volodõmõr Klõtško** |

* Volodõmõr Klõtško veebisaidil Olympedia Muuda Vikiandmetes
* Volodõmõr Klõtško saidil BoxRec
* Vendade Klõtškode koduleht. Inglise, saksa, vene ja ukraina keeles
See artikkel See artikkel räägib 20. sajandi alguse Montenegro riigist.  Teise maailmasõja aegse riigi, mida mõnikord Montenegro kuningriigiks kutsutakse, kohta vaata artiklit Itaalia Montenegro kubermang.  

---

**Montenegro Kuningriik** (serbia: Краљевина Црнa Горa / *Kraljevina Crna Gora*) oli monarhia Kagu-Euroopas, tänapäeva Montenegros, Balkani poolsaarel, rahututel aastatel Esimese maailmasõja eel ja ajal. Õiguslikult oli see põhiseaduslik monarhia, kuid tegelikult absoluutne monarhia. 28. novembril 1918 ühendati Montenegro Serbia kuningriigiga ja kolm päeva hiljem, 1. detsembril 1918 liidendati see Serblaste, Horvaatide ja Sloveenide Kuningriiki.

Ajalugu
-------

 *Pikemalt artiklis Montenegro ajalugu*
Montenegro vürst Nikola kuulutas Montenegro Cetinjes kuningriigiks 28. augustil 1910. Kuningas Nikola I oli riiki vürstina valitsenud aastast 1860 ja oli 20. sajandi alguses algatanud mitmeid uuenduslikke reforme, nagu põhiseaduse kehtestamine ja uus vääring, Montenegro perper.

Montenegro astus Esimesse Balkani sõtta aastal 1912, lootes võita osa viimastest Osmanite kontrollitavatest aladest Rumeelias. Montenegro tegi täiendava territoriaalse kasvu, jagades 30. mail 1913 Sandžaki Serbiaga. Kuid montenegrolased pidid suurriikide survel mais 1913 loovutama äsjavallutatud İşkodra linna (serbia: *Skadar*, pärastpoole Shkodër) uuele Albaania riigile, vaatamata sellele, et montenegrolased olid andnud 10 000 elu linna vallutamisse (aprillis 1913) Esad paša Osmanite-Albaania vägedelt.

Montenegro kuningriik aastal 1913
Kui juunis 1913 puhkes Teine Balkani sõda, võitles Serbia Bulgaaria vastu ja kuningas Nikola asus Serbia poolele. Taas kord oli Montenegro kistud sõtta, kus ta võitis märkimisväärselt lisaterritooriumi.

Esimeses maailmasõjas (1914-1918) asus Montenegro liitu Antantiga, seoses kuningas Nikola Serbia-meelse poliitikaga. Seepärast okupeeris Austria-Ungari Montenegrot 15. jaanuarist 1916 kuni oktoobrini 1918.

20. juulil 1917 sõlmitud Korfu deklaratsioon kuulutas ette Montenegro ühinemist Serbiaga. 28. novembril 1918 kuulutati välja Montenegro ühinemine Serbiaga. Nikola I toetas ustavalt ühinemist Serbiaga, et moodustada kõigile serblastele Suur-Serbia riik, kuid vaidles Serbia kuningatega, kes hakkab uut kuningriiki valitsema. Podgorica rahvuskogu tõukas 26. novembril 1918 kuningas Nikola troonilt; ta suri paguluses.

Montenegro kuningriigi väljakuulutamine, 28. august 1910
Teise maailmasõja ajal kaalusid okupatsiooniväed Jugoslaavias muuta Itaalia Montenegro kubermangu nukukuningriigiks, kuid nendest plaanidest ei saanud asja.

Valitsejad
----------

### Montenegro kuningas (1910–1918)

 *Pikemalt artiklis Montenegro monarhide loend*
* Nikola I Petrović (1910–1918)

### Peaministrid (1910–1916)

 *Pikemalt artiklis Montenegro peaminister*
* Lazar Tomanović (1910–1912)
* Mitar Martinović (1912–1913)
* Janko Vukotić (1913–1915)
* Milo Matanović (1915–1916)

Vaata ka
--------

* Montenegro ajalugu
* Montenegro vürstiriik
* Montenegro vürstlik piiskopkond
Nestori Kaasalainen 1967. aastal.
**Nestor Johannes (Nestori) Kaasalainen** (14. veebruar 1915 Pyhäjärvi – 1. märts 2016 Sipoo) oli Soome poliitik, ta kuulus Maaliidu (Soome Keskerakonna) ridadesse. 

Ta sündis aastal 1915 Pyhäjärvil Viiburi läänis (praeguse haldusjaotuse järgi Priozerski rajoonis Leningradi oblastis). Ta oli aastani 1939 põllumees Pyhäjärvil Viiburi läänis, aastast 1945 Tyrvääs (asub praeguse haldusjaotuse järgi Vammala vallas). Aastatel 1945–1951 oli ta Maaliidu sekretär.

Ta oli aastatel 1951–1972 Eduskunna liige. 27. maist 1966 kuni 21. märtsini 1968 oli ta põllumajandusminister Rafael Paasio esimeses valitsuses. 15. juulist 1970 kuni 28. veebruarini 1971 oli ta Ahti Karjalaineni teises valitsuses, 1. märtsist 1971 kuni 28. oktoobrini oli ta põllumajandus- ja metsandusminister Ahti Karjalaineni teises valitsuses.

Isiklikku
---------

Tema vend Väinö Kaasalainen oli aastal 1944 Teine teede- ja avalike tööde minister Edwin Linkomiehe valitsuses.

Välislingid
-----------

* Nestori Kaasalainen eduskunna kodulehel (soome keeles)
|  |
| --- |
|  |
| M26 Pershing
 |
| M26 tehnilised andmed |
| Pikkus | 6,337 m |
| Laius | 3,51  m |
| Kõrgus | 2,78  m |
| Kaal | 46  t |
| Kiirus | maastikul 8,45 km/h  maanteel 40 km/h |
| Käiguvaru | maanteel 160 km |
| Suurtükk | 90 mm M3, 70 mürsku |
| Kuulipildujad | M1919 Browning, 5000 padrunit M2 Browning, 550 padrunit |
| Soomus | kuni 114 mm |
| Mootor | Ford GAF-i 8-silindrine bensiinimootor |
| Mootori võimsus | 450-500 hj |
| Meeskond | 5 inimest |

**M26 Pershing** on Ühendriikide rasketank, mis oli kasutusel Teises maailmasõjas ja Korea sõjas. Ta on nimetatud Esimese maailmasõja aegse Ameerika Ekspeditsiooniväe juhi kindral John Pershingi järgi.

Tanki puudusteks olid selle liiga nõrk mootor ja mehaaniline ebakindlus. Oma 90 mm M3 suurtükiga oli Pershing vääriline vastane Saksa Tiger I-le.

Pärast Teist maailmasõda
------------------------

Pärast Teist maailmasõda klassifitseeriti M26 ümber kesktankiks. Rasketankina oli Pershingu tulejõud üle M4 Shermanist. Tema mobiilsus oli samas kesktanki kohta ebarahuldav. 
Hiljem disainiti tank ümber ja nimetati M46 Pattoniks. 1160 M26-t ehitati ümber M46-ks. Hiljem tehtud M48 Patton ja M60 Patton on kasutuses veel tänapäeval.

Viited
------

 M26 Pershing – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
* Tanks are Mighty Fine Things
* Pershing Tank Packs 90-mm. Punch
* AFV Database
* Armour Reference Articles
* OnWar specifications
* Tank duel at the Cologne cathedral — Pershing vs. Panther
**M113** on USA-s valmistatud roomikveermikuga soomustransportöör. See on üks enim toodetud soomustransportööre maailmas (umbes 80 000).

Kirjeldus
---------

M113 meeskonnas on kaks liiget, juht ja komandör, ning ta võib kanda 11 reisijat. Relvastuse moodustas 12,7 mm kuulipildja, mida sai kasutada masina ülem. Soomukist on valmistatud arvukalt modifikatsioone. Enamik tänapäeval kasutatavaid soomukeid on ümber ehitatud või modifitseeritud. Siiski on jaosoomuki mahutavus endiselt 2 meeskonnaliiget ja 11 jalaväelast.

Põhiline kasutuses olev baasmasin on alates 1987 **M113A3**.

Ajalugu
-------

M113 eelkäijaks oli põhimõttelt sarnane soomustransportöör M75. M113 väljatöötamisel oli eesmärk luua soomustransportöör, mida oleks võimalik teisaldada õhutranspordiga ja langevarjuga heita C-130- ja C-141-tüüpi transpordilennukitelt. Esialgu oli mõttes ainult sõjaväelaste kohaletoimetamine lahinguväljale soomuskatte varjus ning nende jalastumise järel pidi transportöör tagalasse naasma.

USA Armees võeti M113 kasutusele 1960. Esimesed 32 M113 saabusid Vietnamisse 30. märtsil 1962. Esimest korda kasutati neid lahinguolukorras 11. juunil 1962. Esialgu suutsid soomusest läbi tungida isegi käsitulirelvadest lastud kuulid ja ainuüksi Ap Baci lahingus jaanuaris 1963 sai surma 14 transportööris olnud sõjaväelast. See näitas, et soomuskaitset on vaja tõhustada. Soomukile lisati pöördtorn ja põhja kahe eesmise kolmandiku alla needitud teraskaitse. Kaks sõdurit sai tulistada tahapoole. Nii muutus M113 lahingusõidukiks, kannatades endiselt õhukese soomuse tõttu.

Kasutajad
---------

Tänapäeval on maailmas kasutusel üle 50 000 M113.[*viide?*]

* Ameerika Ühendriigid
* Iisrael
* Itaalia
* Leedu
* Saksamaa
* Türgi
* Ukraina - kasutuses 2022. aasta mai seisuga. Teadaolevad modifikatsioonid: 2022. aasta juuli seiguga M113G3DK.

Galerii
-------

* Ameerika Ühendriikide maaväe 4. jalaväerügemendi M113 õppustel Saksamaal, 2015Ameerika Ühendriikide maaväe 4. jalaväerügemendi M113 õppustel Saksamaal, 2015
* M113 Vietnami sõjasM113 Vietnami sõjas
* Leedu soomustatud abimasin M113 A2Leedu soomustatud abimasin M113 A2

Vaata ka
--------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **M113** |

* FNSS ACV-15
* BTR-70
* MT-LB

Viited
------

1. ↑  Подразделения Сухопутных войск ВСУ отрабатывают навыки наступления – Генштаб (vaadatud: 14.05.2022)
2. ↑  Бійці ЗСУ уже опановують данські бронетранспортери M113G3DK (відео) (vaadatud: 06.07.2022)
**Military Assistance Command, Vietnam – Studies and Observations Group**, üldtuntud kui **MACV-SOG**, oli salajane väeliikide vaheline Ameerika Ühendriikide erioperatsioonide üksus, mis tegeles varjatud tavatu sõjapidamisega Vietnami sõja ajal.

24. jaanuaril 1964 formeeritud üksus tegutses vahemikus 1964-1972 Lõuna-Vietnamis, Põhja-Vietnamis, Laoses ja Kambodžas, viies läbi 2675 operatsiooni. MACV-SOG osales näiteks operatsioonides Steel Tiger, Tiger Hound, Commando Hunt, Lam Son 719, samuti Kambodža kampaanias ning Teti ja Lihavõtte pealetungides. Üksuse ülesannete hulka kuulusid näiteks allatulistatud pilootide päästmine, sõjavangide vabastamine, maastikuluure ja psühholoogiline sõjapidamine. MACV-SOG'i peastaap asus Lõuna-Vietnami pealinnas Saigonis.

1. mail 1972 nimetati üksus ümber Strategic Technical Directorate Assistance Team 158-ks ja selle koosseisu vähendati, et viia üksus Vietnamiseerimise doktriini järgides Lõuna-Vietnami armeele koosseisus oleva Strategic Technical Directorate'i juhtimise all.

Vaata ka
--------

* Lauri Törni, MACV-SOG'i kuulnud Soome päritolu sõjaväelane

Viited
------

1. 1 2  Rottman 2011, lk 9.
2. 1 2 3  Steelman 1993, lk 10.
3. ↑  Thompson 1987, lk 78-79, 82.

Kirjandus
---------

* Rottman, Gordon L. (2011). *US MACV-SOG Reconnaissance Team in Vietnam*. Bloomsbury Publishing. ISBN 9781849085144
* Thompson, Leroy (1987). *De Oppresso Liber: The Illustrated History of the U.S. Army Special Forces*. Boulder, Colo: Paladin Press.
* Jerry D. Steelman (1993). *Special Warfare: The Professional Bulletin of the John F. Kennedy Special Warfare Center and School*. PB 80–93–1. Vol. 6, No. 1.
| M198 positsioonil |
| --- |
| M198 andmed |
| Suurtüki liik | haubits |
| Valmistajamaa |  USA |
| Väljalaskeaasta | 1978 |
| Kaliiber | 155 mm |
| Raua pikkus | 6,045 m |
| Maks. laskekaugus | 22,4 km tavalise laskemoonaga, erimoonaga 30 km |
| Maks. laskekiirus | 4 lasku/min |
| Tõstenurk | -4,2°...+72° |
| Laskesektor | ±22,5° |
| Maksimaalne kaal | 7154 kg |
| Meeskond | 9-11 inimest |

**M198** on USA-s valmistatud keskmine veetav välihaubits. See on tänini mitme riigi relvastuses.

Ajalugu
-------

M198 projekteeriti aastatel 1968–1977. Ta oli ette nähtud Teise maailmasõja aegse haubitsa M114 väljavahetamiseks. Teda toodeti alates 1978 ja ta on relvastuses alates 1979. Kokku on toodetud 1600–1700 eksemplari. M198 tootmine lõpetati 1992, kuid ta on veel mitme riigi relvastuses. On osalenud mitmes sõjas.

M198 järeltulija on kergekaaluline välihaubits M777, mida on juba suurtes kogustes tellitud[*viide?*], kuid mis pole veel täielikult relvastusse jõudnud.

Kirjeldus
---------

M198 on traditsioonilise kahehaarse lafetiga. Raua saab keerata ladustamiseks haarade kohale, vähendades nii hõivatavat laopinda. Sel juhul tuleb aga transportimiseks suudmepidur eemaldada. Relva veetakse taktikalise 3-teljelise veoautoga. Õhutranspordiks sobivad mitmesugused kopterid, aga selle saab isegi lennukilt langevarjuga alla visata.

Taktikalis-tehnilised andmed
----------------------------

* Kaliiber: 155 mm
* Raua pikkus: 39 kaliibrit
* Kaal: 7165 kg
* Pikkus:
	+ laskeasendis 11,3 m,
	+ rännakasendis 12,3 m
* Kõrgus: 1,8 m laskeasendis
* kliirens 330 mm
* Laskekaugus:
	+ kildmürsuga M578 22,4 km,
	+ kildmürsuga M107 18 km
	+ reaktiivmürsuga 30 km
* Laskekiirus:
	+ Maksimaalme: 4 lasku/min
	+ Jätkuv: 2 lasku/min
* Laskesektor: ±22,5°
* Tõstenurk: -4,2°...+72°
* Pukseerimiskiirus: 70 km/h
* Meeskond: 9–11 inimest

Kasutavad riigid
----------------

Lisaks USA-le kasutavad haubitsat M198 

* Austraalia (36)
* Bahrein (18),
* Ecuador (10),
* Honduras (4),
* Iraak (120),
* Liibanon (35),
* Maroko (vähemalt 26),
* Pakistan (148),
* Saudi Araabia (67),
* Tai (61)
* Tuneesia (55).

### Endised kasutajad

* India
* Kreeka
Amber Heard 2018. aastal
**Amber Laura Heard** (sündinud 22. aprillil 1986) on Ameerika Ühendriikide näitleja. Tema kõige tuntum osatäitmine on 2018. aasta filmis "Aquaman".

Elulugu
-------

Amber Heard sündis ja kasvas Texase osariigis pealinnas Austinis. Teismelisena osales tulevane näitleja kooliteatri lavastustes, reklaamiklippides, poliitilistes kampaaniates ja reklaamikampaaniates. 

Kui Amber oli 16-aastane, hukkus tema parim sõbranna autoõnnetuses. Sellest ajendatuna kuulutas Heard, kes oli katoliiklikus peres üles kasvanud, end ateistiks. 17-aastaselt lahkus ta katoliiklikust Püha Miikaeli Akadeemiast ja läks New Yorki, kus ta hakkas modellina tööle. See elukutse talle aga ei meeldinud ning varsti läks ta Los Angelesse oma unistust täitma – näitlejaks saama. 

Varsti kutsuti Amber näitlema seriaalis "Palm Springsi müsteeriumid" ("Hidden Palms"), kus ta mängis Greta Matthewsi, kes jääb ilma emast ja armastatust ning hakkab sõbrustama sarja peakangelase Johnnyga. Selle rolli saamiseks pidi Amber kaalust alla võtma: nelja kuuga kaotas ta karmi dieediga 11 kilogrammi. Seriaali hakkas näitama CW Network, kuid 12 jaost nägid vaatajad vaid 8, sest selle näitamine katkestati.

2015. aastal abiellus ta näitleja Johnny Deppiga, kuid paar läks lahku juba 2016. aastal ning lahutus jõustus 2017. aastal. Sellele järgnes laia kõlapinda leidnud kohtuvaidlus *Depp v. Heard*, mille Heard kaotas.

Viited
------

1. 1 2 3  "Amber Heard will be heard". *USA Today*.
**Amazonase departemang** on 1. järgu haldusüksus (departemang) Colombia lõunaosas. Piirneb Peruu ja Brasiiliaga. Asub Amazonase valgalas ja on selle järgi nime saanud. Valdav osa on kaetud troopilise vihmametsaga.

Departemang moodustati 1991. aastal riiklikust territooriumist. Departemangus elavad paljud indiaani hõimud. Suuremad neist on tikunad, vitotod, jaguad, kokamad ja jukunad.

Halduslikult jaguneb 10 omavalitsusüksuseks: El Encanto, La Chorrera, La Pedrera, La Victoria, Leticia, Miriti-Paraná, Puerto Alegría, Puerto Arica, Puerto Nariño, Puerto Santander ja Tarapacá.

Haldusjaotus

Välislingid
-----------

* Departemangu valitsuse koduleht (*hispaania keeles*)

Colombia departemangud

Amazonas |
Antioquia |
Arauca |
Atlántico |
Bolívar |
Boyacá |
Caldas |
Caquetá |
Casanare |
Cauca |
César |
Chocó |
Córdoba |
Cundinamarca |
Guainía |
Guaviare |
Huila |
La Guajira |
Magdalena |
Meta |
Nariño |
Norte de Santander |
Putumayo |
Quindío |
Risaralda |
San Andrés, Providencia y Santa Catalina |
Santander |
Sucre |
Tolima |
Valle del Cauca |
Vaupés |
Vichada
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib asulast; sama nime kannavad Ambanizana jõgi, Ambanizana laht ja Ambanizana mägi* |

---

**Ambanizana** ehk **Benjana** on asula Madagaskaril Sava piirkonnas Antalaha ringkonnas Vinanivao vallas Masoala poolsaare läänerannikul Antongila lahe osa Ambanizana lahe lähedal. Geograafilised koordinaadid on 15°37' S, 49°58' E. 

Kõrgus merepinnast on umbes 256 m.

Ambanizana on kahe- või kolmetunnise mootorpaaditee kaugusel Maroantsetrast, kust tuuakse varahommikuti külasse turiste. Pooletunnise jalgsimatka kaugusel on troopiline vihmamets (Masoala rahvuspark), mis algab pärast põllumajandusmaastikku ning kuhu viivad jalgrajad. See on tähtsaim ligipääs Masoala rahvuspargi vihmametsadele. Tähelepanuväärsed on leemurid ja linnud. Tähelepanuväärsete liikide seas on puna-loorkakk ja leemur *Varecia rubra* ning *Eugenia antongiliensis*. Puud on kuni 35 m kõrgused. Ambanizanas on ööbimisvõimalus. 

Külas on õlgkatusega onnid ning kasvavad bambus ja palmid. Elanikud on betsimisarakad.

Välislingid
-----------

* Ambanizana rand
* Rand Ambanizana lähedal
* Foto
* Foto
Till Eulenspiegel (Mölln)
Till Eulenspiegel (Mölln)
**Till Eulenspiegel** on legendaarne keskaegne tegelaskuju, trikster, kellest on kirjutatud hulk populaarseid lugusid.

Tema tegutsemispiirkond oli juttude järgi Kesk-Euroopa. Tõenäoselt on tegu väljamõeldud kujuga, kuigi on otsitud ja oletatud ka prototüübi olemasolu. Tema eluajaks peetakse 14. sajandi esimest poolt.

Belgia kirjaniku Charles-Theodore-Henri De Costeri romaan "Legend Thijl Ulenspiegelist ja Lamme Goedzakist" (1867) avaldati eesti keeles Jaan Kangilaski ja Silvia Luksepa tõlkes 1980. aastal (värsitõlkija Georg Meri, kirjastus Eesti Raamat), lõike raamatust loeti Klassikaraadios 2002. aastal järjejutuna. Romaanil põhineb ka Aleksandr Alovi ja Vladimir Naumovi film "Legend Ulenspiegelist" (vene keeles "Легенда о Тиле", 1976), kus peaosa mängis Lembit Ulfsak.

Till Eulenspiegeli ainetel on Richard Strauss loonud sümfoonilise poeemi "Till Eulenspiegel" ("Till Eulenspiegels lustige Streiche", 1895). Eulenspiegel on ka Saksamaal ilmuva populaarse satiiriajakirja nimi.

Priit Aimla on eestindanud näidendi "Thijl Ulenspiegel", mida on mängitud Eesti NSV Riiklikus Noorsooteatris (1986), Endlas (1996), Ugalas (2003–2004) ja Rakvere Teatris (2016).
Ultratsentrifuugimine skemaatiliselt
**Fraktsioneerimine** ehk **fraktsioonimine** on protsess, milles ainete segu lahutatakse väiksemateks lähedaste füüsikaliste omadustega portsjoniteks (fraktsioonideks), nii et mingi komponendi suhteline sisaldus igas järgnevas fraktsioonis suureneb või väheneb, s.t. muutub teatud gradiendiga.

Fraktsioneerimine põhineb segu üksikute komponentide füüsikalis-keemiliste omaduste erinevustel, nagu näiteks keemistemperatuur, tahkumistemperatuur, lahustuvus, molekulmass, osakeste mõõtmed jm. Üldjuhul tähendab fraktsioon mingi komponendi suhtes rikastatud portsjonit. Näiteks toornafta töödeldakse saamaks eriotstarbelisi fraktsioone: gaasilised süsivesinikud, bensiin, diislikütus, määrdeõlid, asfalt. Tihti tähendab fraktsioneerimine huvipakkuva aine kontsentreerimist optimaalsetel tingimustel teatud fraktsiooni(desse). Suure efektiivsusega toimub komponendi kontsentreerumine kindlasse fraktsiooni, kui protsess toimub loendamatu arv kordi, näiteks vedelike segu rektifikatsioon ainete korduva aurustumise ja kondensatsiooni tingimustes.

Mitmesuguseid fraktsioneerimise meetodeid kasutatakse teaduses ja tehnikas; tööstuses nimetatakse ka rikastamiseks. Näiteid:

* fraktsioneerival destillatsioonil ja rektifikatsioonil eraldatakse vedelad ained või gaasid vastavalt komponentide keemistemperatuurile
* fraktsioneerival kristallisatsioonil ehk fraktsioneerival jahutamisel eraldatakse (tahked) ained vastavalt nende lahustuvusele teatud temperatuuridel lahuse korduva osalise kristallisatsiooni teel
* kolonnkromatograafias komponendid eraldatakse vastavalt nende afiinsusele statsionaarse ja liikuva faasi suhtes
* ultratsentrifuugimist kasutatakse näiteks valkude fraktsioneerimiseks vastavalt nende molekulmassile – raskemad küveti põhja, kergemad pealepoole
* mitmeastmelist tsentrifuugimist (tsentrifuugide kaskaade) kasutatakse ainete eraldamiseks vastavalt nende molekulmassile (näiteks loodusliku uraani rikastamine kergema isotoobi uraan-235-ga).
* fraktsioneeriv sõelumine, kui eraldatakse lähedaste mõõtmetega osakeste kogumid

Vaata ka
--------

* Lahutusmeetodid
**Munajuhalehter** (ladina *infundibulum tubae uterinae*) on paljudel emastel selgroogsetel loomadel (sh naistel) kuse-suguelundkonda kuuluva sisesuguelundi munajuha osa. Munajuhalehter asetseb munasarja läheduses.

Munajuhalehtri areng, anatoomia, asend, arv, kuju, morfoloogia, histoloogia ja patoloogia võivad erineda nii liigiti kui ka indiviiditi.

Roomajatel
----------

### Madudel

Madude munajuhalehter asetseb munajuhast eespool ning pikkus võib moodustada kuni 12% munajuha pikkusest. Munajuhalehtri sein on üsna õhuke ja sellel puuduvad näärmed.Munajuha lehtri funktsiooniks on ovuleerunud munaraku vastu võtmine.

Munajuhalehter areneb paramesonefroni juhast.

Imetajatel
----------

### Naistel

Naistel algavad munajuhad munajuhalehtriga ja suubuvad munajuha emakasuistikku (*ostium uterinum tubae*).

Viited
------

1. ↑  "Meditsiinisõnastik" 711:2004.
2. ↑  David O. Norris, Kristin H. Lopez, Hormones and Reproduction of Vertebrates, Volume 1, lk 127, 2011, Elsevier, Google'i raamat veebiversioon (vaadatud 10.01.2014) (*inglise keeles*)
3. ↑  Meeli Roosalu. *Inimese anatoomia*, Kirjastus Koolibri, lk 134, 2010, ISBN 978-9985-0-2606-9.
**Selgroogsed** ehk **vertebraadid** (*Vertebrata*) on keelikloomade hõimkonna suurim alamhõimkond. Nagu nimetuski viitab, on kõigil selgroogsetel selgroog, mis on ühenduses koljuga. Selgroo ülesanne on kaitsta seljaaju. Selgroogseid on kirjeldatud üle 66 170 liigi. Eestis on umbes 500 liiki selgroogseid.

Laiemas tähenduses on selgroogsed kõik keelikloomad. 

Tinglikult liigitatakse selgroogsed viide rühma: kalad, kahepaiksed, roomajad, linnud ja imetajad. Viimased neli rühma on klassid, kalad on aga parafüleetiline rühm, mis moodustades klaadi, kuhu kuuluvad ka tetrapoodid. Varasemates klassifikatsioonides oli kasutusel ka kalade klass, kuid tänapäeval seda ei tunnustata.

Kõikidele selgroogsetele on omane kõrgem närvisüsteem ja suletud vereringe. Selgroogsete keha jaotub selgmiseks ja kõhtmiseks pooleks, kus esimeses asub alati peaaju ja teises pooles süda.

Taksonoomia ja klassifikatsioon
-------------------------------

Klassifikatsioon Janvieri (1981, 1997), Shu *et al*. (2003) ja Bentoni (2004) järgi.

* Alamhõimkond Selgroogsed (*Vertebrata*)
	+ (määratlemata rühm) *Hyperoartia* (silmud)
	+ Klass †Conodonta
	+ Alamklass †Pteraspidomorphi
	+ Klass †Thelodonti
	+ Klass †Anaspida
	+ Klass †Galeaspida
	+ Klass †Pituriaspida
	+ Klass †Osteostraci
	+ Infrahõimkond Lõugsuused (*Gnathostomata*) (lõuaga selgroogsed)

* Klass †Placodermi
* Klass Kõhrkalad (*Chondrichthyes*)
* Klass †Acanthodii

* Ülemklass Luukalad (*Osteichthyes*)

* Klass Kiiruimsed (*Actinopterygii''*)
* Klass Sagaruimsed (*Sarcopterygii*)

* Alamklass *Coelacanthimorpha*
* Alamklass *Dipnoi*
* Alamklass Tetrapodomorpha (neljajalgsete eellased)

* Ülemklass Tetrapoodid (*Tetrapoda*) (nelja jäsemega selgroogsed)

* Klass Kahepaiksed (*Amphibia*)

* Klaad *Amniota*

* Klaad *Sauropsida* (roomajad ja linnud)

* Klass Linnud (*Aves*)
* Klass Roomajad (Reptilia)

* Klaad *Synapsida* (imetajatesarnased roomajad)

* Klass Imetajad (*Mammalia*)

† = väljasurnud

Selgroogsete evolutsioon
------------------------

Tulid maismaale Devoni ajastul, 380 miljonit aastat tagasi. Esimene teadaolev maismaal elav selgroogne, *Icthyosesta* oli kahepaikne. Selle fossiile on leitud Gröönimaalt. Need amfiibid arenesid vihtuimsetest kaladest (*Rhipidistian*). Amfiibidest tekkisid omakorda reptiilid, kel tekkisid soomused, mis takistasid vee aurumist. Reptiilide munad olid kaetud kaitsva koorega, mis võimaldas poegi välja haududa ka maismaal. Vanim reptiilfossiil on leitud Kanadas, Nova Scotia's.

Selgroogsed teadusuuringutes
----------------------------

Tiit Kändleri arvamuse kohaselt kasutatakse maailmas teadusuuringutel igal aastal vähemalt sadat miljonit selgroogset looma.

Vaata ka
--------

* keelikloomad
* selgrootud

Viited
------

1. ↑  Michael Benton (1. november 2004). "Vertebrate Palaeontology". *Third Edition* (inglise). Blackwell Publishing. Originaali arhiivikoopia seisuga 19. oktoober 2008. Vaadatud 3.02.2008.
2. ↑  TIIT KÄNDLER: Loom vajab enamat kui jõulurahu,20. detsember 2006, veebiversioon (vaadatud 03.02.2015)
Eray Cömert (2019)
**Eray Ervin Cömert** (sündinud 4. veebruaril 1998 Baselis) on Šveitsi jalgpallur, kes mängib kaitsjana Hispaania kõrgliigaklubis Valencia ja Šveitsi jalgpallikoondises.

Ta alustas klubikarjääri kodulinna klubis FC Basel. Klubi põhimeeskonnas debüteeris ta Šveitsi kõrgliigas 2016. aasta mais. Hooaja 2016/17 teises pooles oli ta laenul Šveitsi kõrgliigaklubis Lugano ja hooajal 2017/18 samasse liigasse kuuluvas Sionis. Alates hooajast 2018/19 mängis ta taas Baselis.

2022. aasta jaanuaris sõlmis Cömert nelja ja poole aasta pikkuse lepingu Valenciaga.

Šveitsi jalgpallikoondises tegi Cömert debüüdi 18. novembril 2019 EM-i valikmängus Gibraltari vastu. Ta kuulus Šveitsi koondisse 2021. aasta Euroopa meistrivõistlustel.

Cömert on Türgi päritolu.

| * v
* r
Šveitsi koondis  –  UEFA Euro 2020 |
| --- |
| 

* 1 Sommer
* 2 Mbabu
* 3 Widmer
* 4 Elvedi
* 5 Akanji
* 6 Zakaria
* 7 Embolo
* 8 Freuler
* 9 Seferović
* 10 Xhaka (c)
* 11 Vargas
* 12 Mvogo
* 13 Rodríguez
* 14 Zuber
* 15 Sow
* 16 Fassnacht
* 17 Benito
* 18 Mehmedi
* 19 Gavranović
* 20 Fernandes
* 21 Omlin
* 22 Schär
* 23 Shaqiri
* 24 Omeragić
* 25 Cömert
* 26 Lotomba
* Treener: Petković

 | Šveits |
Kuldne stuupa
**Erdenedzuu hijd** (mongoli *Эрдэнэзуу хийд*; eesti keeles saja kalliskivi klooster; ka **Erdeni-dzuu**, **Erdeni Tzu**, **Erdene-zuu**, **Erdene Zuu Khiid**) on aastatel 1586–1587 ehitatud budistlik klooster Mongoolias.

Erdenedzuu asub Mongolite riigi suurkhaan Tšingis-khaani kunagi asustatud impeeriumi pealinna Karakorumi asukohal.

Mongoli keeles tähendab *Dzuu* Buddhat ja *Erden* aaret. Kloostri ehitamise eestvedajaks oli Abatai-khaan (ka Avtai Khan või Avtai Sain khaan). Kloostri rajamine on seotud teise budismi populariseerimise perioodiga Mongoolias. Esimene bogdogeegen Dzanabadzar sündis kloostri lähedal Yeson Zuili stepis.

1580. aastal kohtusid Avtai-khaan ja tema vend Tumenkhen-khaan III dalai-laama Sonam Gyatsoga, kuulutasid Tiibeti budismi Mongoolias ametlikuks riigiusundiks ja andsid lubaduse ehitada Mongooliasse uus budistlik klooster.

1930. aastatel oli kloostris üle 30 templi, mille hävitasid 1937. aastal mongoolia kommunistid. Aastatel 1960–1990 oli Erdenedzuu kasutusel muuseumina. Nüüdseks on kolm templit taastatud ja ühes neist viiakse läbi usulisi tseremooniaid.

Erdenedzuu on kuulus ümber kloostri paikneva 108 stuupast koosneva müüri poolest. Ühte neist on maetud ka kloostri asutaja Avtai-khaan.

Erdenedzuu keskel oli eraldi palee ja kolm suurt templit. Kivist olid ehitatud ainult templid ja mõned lisahooned. Mungad, keda oli 1920. aastate paiku ligi kolm tuhat, elasid jurtades. Orkhoni jõe orus asub ka üks väiksem klooster – Tövkin Khiid.

Vaata ka
--------

* Mongoolia kloostrid

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Erdenedzuu hijd** |

* Erdene Zuu monastery + Kharkhorin (inglise)
* Layout of Erdene Zuu
* Avtai Khan Introduces Buddhism into Mongolia (inglise)
* Mongolian Manuscripts
Ere Kokkonen
**Erkki Olavi Kokkonen** (7. juuli 1938 Savonlinna – 16. oktoober 2008 Helsingi) oli soome filmi-, tele- ja teatrilavastaja, stsenarist ja näitleja.

Ere Kokkonen alustas tööd režissöörina 1961. aastal telekanalis Mainos-TV (praegune MTV3). Aastatel 1965–1968 tegutses ta Yleisradio teleteatris; alates 1974. aastast juhtis ligi kümme aastat MTV3 meelelahutustoimetust; aastatel 1991–1995 juhtis Yleisradio kultuuritoimetust.

Aastatel 1966–2004 lavastas Ere Kokkonen kokku 33 filmi. Tuntud on eelkõige tema koostöö Spede Pasasega ning tema Arto Paasilinna teoste ekraniseeringud. Ta mängis väga paljudes filmides ka ise näitlejana.

Ere Kokkonen lavastas ka televisiooni jaoks nii komöödiaid kui ka draamasid. Ta lavastas ka teatris, muu hulgas tema enda 1995. aastal asutatud Komediateatteri Arenas.

1987. aastal asutas ta filmistuudio Ere Kokkonen Oy, mis tootis nii filme kui ka telesarju.

Tunnustus
---------

Ere Kokkonen sai 2001. aasta teletöö eest Telvise auhinna.

Välislingid
-----------

* Ere Kokkonen andmebaasis IMDb
**Erató Kozákou-Markoullí** (kreeka keeles Ερατώ Κοζάκου-Μαρκουλλή, transkribeeritud ka *Kozakou-Marcoullis*; sündinud 3. augustil 1949 Limassolis) on Küprose poliitik. Ta oli Küprose välisminister 2011. aasta augustist kuni 2013. aasta veebruarini.

Elu
---

Ta sündis 1949. aastal Limassolis. Ta õppis Ateena Ülikoolis õigusteadust ja politoloogiat ja lõpetas ülikooli 1972. ja 1974. aastal. 1979. aastal sai ta Helsingi Ülikoolis doktorikraadi sotsioloogia ja politoloogia alal.

Erató Kozákou-Markoullí oli Küprose välisminister 2007. aasta juulist kuni 2008. aasta märtsini. Seejärel vahetas ta ametit ja sai alates 2. märtsist 2010 kommunikatsiooni- ja tööministriks, mis kestis kuni 2011. aasta augustini, misjärel nimetati ta teist korda Küprose välisministriks. Tema ametiaeg lõppes, kui president Dimítris Christófias 2013. aasta presidendivalimistel ametist maha hääletati.

Erató Kozákou-Markoullí on abielus Giórgos Markoullí'ga ja tal on poeg.

Viited
------

1. 1 2  "Minister of Foreign Affairs Mrs Erato Kozakou-Marcoullis". MOI. Originaali arhiivikoopia seisuga 4. märts 2016.
2. ↑  "Γραφείο Τύπου και Πληροφοριών - Τελευταίες Ειδήσεις". Küprose valitsus. 16. juuli 2007. Originaali arhiivikoopia seisuga 4. märts 2016.

Välislingid
-----------

* Erató Kozákou-Markoullí – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
**Erechtheus** (vanakreeka keeles Ἐρεχθεύς) oli poolmüütiline Atika kuningas, Pandion I ja **Zeuxippe** poeg. Tema õed olid Prokne ja Philomela. Tema valitsusajaks on arvatud 1397–1347 eKr. 

Erechtheusel oli kaksikvend Butes. Pärast isa surma pidid nad koos valitsema hakkama. Selle asemel jagasid nad võimu isekeskis ära ja nii võib neid pidada võimu lahususe põhimõtte leiutajaiks. Jagamine käis nii, et Erechtheus sai ilmaliku ja Butes vaimuliku võimu. Sellest ajast on ilmalik ja vaimulik võim Atikas lahus olnud. Tõsi, vaimulikel polnud Atikas palju võimu, seda enam, et Butesel ei olnud lapsi ja järelikult ei olnud vaimulikud nii kõrgest soost.

Erechtheuse naine oli **Praxithea**. Neil oli kuus poega: Kekrops II, **Orneus**, **Metion**, **Pandoros**, Thespios ja **Eupalamos**, ning seitse tütart: **Protogeneia**, Prokris, Kreusa, **Oreithyia**, **Chthonia**, **Pandora** ja **Merope**. Tema mitu tütart said tuntuks oma õnnetu saatusega.

Protogeneia suri noorelt.

Prokrise ja Kephalose abielu hukutas armukadedus.

Apollon vägistas Kreusa ja tegi talle lapse. Kreusa hoidis rasedust salajas, sünnitas salaja ja hülgas lapse kohe. Erechtheus naitis ta Xuthosega, kes oli teda sõjas aidanud. Neil ei olnud kaua aega lapsi. Lõpuks leidsid nad vägistamisest sündinud poja Ioni, kellest sai joonlaste esiisa, ja said ka teise poja **Achaiose**, kellest sai kõigi ahhailaste esiisa.

Ka Oreithyia polnud veel päris täiskasvanud, kui talle tuli kosja Põhjatuul Boreas. Kuna Kephalos oli olnud Borease vennapoeg, oli terve Ateena kosilase vastu. Erechtheus ei julgenud jumalale ka ära öelda ja keeldus põhjendusel, et Oreithyia on liiga noor. Boreas ei jätnud Oreithyiat ja röövis ta ära, kui see õdede seltsis jõe kaldal mängis. Nende pojad olid Kalais ja Zetes.

Erechtheus naitis Chthonia oma kaksikvenna Butesega. Neil ei olnud lapsi.

Pandora ja Merope, keda ei tohi ära segada teiste samanimelistega, ei saanud kuulsaks.

Erechtheust austati kultuslikult Ateena akropolil, kus ta oli formaalselt samastatud Poseidoniga (**Poseidon Erechtheus**), kellele toodi ohvriks härgi ja jäärasid. Erechtheuse järgi on nime saanud akropolil asuv tempel Erechtheion. Mõnes müüdis samastati teda Erichthoniosega, teises kujutati tolle poja või pojapojana.
Kirovi oblasti lipp.
**Kirovi oblasti lipp** on Venemaa haldusüksuse Kirovi oblasti lipp.

Lipp on ametlikult kinnitatud 26. juunil 2003.

### Lipu kirjeldus

Kaluga oblasti lipuks on ristkülikukujuline kangas, mis on jagatud kolmeks horisontaalseks väljaks. Ülemine väli, mille laiuseks on 3/4 lipu laiusest on valge ning selle keskel on Kirovi oblasti vapp. keskmine laid on roheline ning alumine sinine. Kumbki laid moodustab 1/8 lipu laiusest.

Valgel väljal olev vapp on alt terava tipuga ja ümarate nurkadega heraldiline punase äärisega kuldne kilp. Vasakul küljel olevast sinisest pilvest väljuv punane käsi hoiab laskevalmis vibu noolega ning kilbi paremas ülanurgas on punane rist.

Lipu laiuse ja pikkuse suhe on 2:3.

### Sümbolite tähendused

Valge tähistab puhta moraali aluseid, headust ja vähenõudlikkust ning lumist talve. Roheline on looduse, rõõmu ja tervise ning maaviljakuse ja metsarikkuse värv. Oblasti põhjarajoonides hõlmab 70-90 protsenti maast metsad. Sinine sümboliseerib ustavust, ausust ning viitab peamisele jõele Vjatkale, mille kallastel Kirovi oblast asub. Vapikujundid sümboliseerivad sõjalist valmisolekut kodumaa kaitseks.

Vaata ka
--------

* Kirovi oblasti vapp

Välislingid
-----------

* Kirovi oblasti lipp Kirovi oblasti ametlikul kodulehel (*vene keeles*)
* Riiklik sümboolika: Kirovi oblast - Kirov (*vene keeles*)
Puuduvad korrused Shanghai korrusmaja liftis. Vahele on jäetud "õnnetud" numbrid 4, 13 ja 14
**Triskaidekafoobia** (kreeka keeles τρεισκαίδεκα 'kolmteist' + φόβος 'hirm') on arvu 13 kartmine. Arvatakse et see hirm on ebausk, ajalooliselt see on seotud religioonide ebauskudega.

Põhjused
--------

Tänapäeva teadlaste hulgas pole ühist ideed, kust triskaidekafoobia pärit on. Kõige levinum versioon on see, et arv 13 on suurem kui 12 — arv, mida peetakse pühaks, paljude rahvaste hulgas — tõi kaasa midagi tundmatut ja ohtlikut.

Lisaks on kaudselt numbriga 13 seotud piiblitraditsioon – viimasel õhtusöömaajal istus kolmeteistkümnendana laua taha Jeesuse reetnud apostel Juudas Iskariot. Seda legendi seostatakse 19. sajandi Euroopas ja USAs levinuima märgiga, mis on seotud numbriga 13 - kui õhtusöögilauda koguneb 13 inimest, sureb üks neist aasta jooksul pärast sööki. Hiljem levis kristluses apokrüüfiline usk, et Saatan on 13. ingel.

Triskaidekafoobial on ka juuri viikingite mütoloogias: jumal Loki oli 13. jumal, vana skandinaavia panteonis.

Lisaks tähendab 13. kaart taros surma.

Vaata ka
--------

* Tetrafoobia

Viited
------

1. ↑  "13. ja reede pakub nutikatele häid võimalusi raha säästmiseks". *Rahajutud.ee*. 13.04.2018. Vaadatud 21.04.2022.
2. ↑  "Triskaidekafoobia - Triskaidekaphobia - Wikipedia". *upwikiet.top*. Vaadatud 21.04.2022.
**Videoplaat** on videosignaali salvestist sisaldav ja selle taasesitamist võimaldav plaat.

Videosignaal on videoplaadile kantud viisil, mis võimaldab selle lugemist analoogvideosignaali kujul. Levinuim salvestusmeetod on impulsskestvusmodulatsioon. Salvestise tihedus on lähedane CD-kettal kasutatavale. Ka lugemine toimub optilisel meetodil, nagu see on CD-de puhul.

Videosignaali kaadrite järgnevusele põhineva ülesehituse tõttu on videoplaadi salvestise rea iga pöörde kohta salvestatud kas üks kaader või poolkaader. Videoplaadi pöörete arv peab taasesitamisel vastama kaadrite või poolkaadrite arvule sekundis (25 või 50, teise variandina 30 või 60).

Videoplaadi taasesitamiseks kasutatavad plaadimängijad olid tehniliselt keerulised seadmed, milles suhteliselt suur plaat pöörles suure kiirusega.

Arendustele vaatamata jäi videoplaat oma videosignaali kvaliteediomaduste poolest alla videomagnetofonile. Nii nagu see on grammofoni puhul, ei olnud videoplaate võimalik lihtsalt salvestada.

Tänapäeval videoplaate analoogkujul enam ei kasutata.
**Mahetoit** on selline toit, mille põllumajanduslikest koostisosadest on vähemalt 95% pärit mahepõllumajandusest. Ülejäänud 5% saavad olla põllumajanduslikud koostisosad, mida ei ole võimalik hankida
mahepõllumajanduslikult toodetuna.

Mahetoote puhul kasutatakse mõisteid „mahepõllumajanduslik" ja „ökoloogiline" ning nende tuletisi või deminutiive kas eraldi või kombineerituna (nt "mahepõllumajanduslik", "ökoloogiline"). 

Mahepõllumajanduse seadus sätestab mahepõllumajanduse valdkonnas tegutsemise nõuded osas, mis ei ole kehtestatud Euroopa Liidu määrustega, samuti mahepõllumajanduse valdkonnas tegeleva isiku üle riikliku järelevalve teostamise alused ja ulatuse ning vastutuse nimetatud õigusaktidega kehtestatud nõuete rikkumise eest.

Mahetoidu märgistamine
----------------------

Mahetoitu märgistatakse Euroopa Liidu mahelogoga, mis on kõigil mahetoodetel kohustuslik. Lisaks sellele võib kasutada Eesti riiklikku ökomärki, kuid see ei ole kohustuslik.

Viited
------

1. ↑ . Põllumajandus-ja Toiduamet. Vaadatud 13. mail 2023.
2. ↑ . Mahepõllumajanduse seadus. Vaadatud 13. mail 2023.
3. ↑ . Põllumajandus-ja Toiduamet. Vaadatud 13. mail 2023.
**Ambelau keel** on Indoneesia Ambelau saare põhirahva ambelaude emakeel. 

Ambelau keelt kõneleb umbes 5700 inimest (1989), sealhulgas üle 5000 Ambelau saarel (või 7400). 

ISO 639-3 keelekood on **amv**. 

Ta kuulub Austroneesia hõimkonna Kesk-Ida-Austroneesia keelkonna Kesk-Malai-Polüneesia tsooni Kesk-Maluku haru idarühma, kus ta mõnikord liigitatakse Ambelau alarühma. 

Enamikust Buru saare põlisrahvaste keeltest on ambelau keel küllaltki erinev. Ambelau keel ja buru keel ei ole vastastikku arusaadavad. Kõige rohkem ühiseid sõnu (44%) on tal buru keele lõunamurde Masarete murdega. 

Näiteid ambelau keele sõnavarast:

* *afu* 'tuli'
* *lanire* 'taevas
* *lea* 'päike'
* *elpia* 'saago'
* *rohoi* 'muna'
* *baβu* 'siga'
* *suha* 'kirjutama'
* *empuri* 'valge'
* *?esbí* 'üks'
* *lúa* 'kaks'
* *rélo* 'kolm'
* *fa* 'neli'
* *líma* 'viis'
* *ne* 'kuus'
* *fičo* 'seitse'
* *valo* 'kaheksa'
* *siva* 'üheksa'
* *boro* 'kümme'

Ambelau keele kõnelejad elavad põhiliselt Ambelau saarel ja Buru saare Wae Tawa külas. Murdeerinevusi ei ole. 

Ambelaud kasutavad ambelau keelt nii olmes kui ka ühiskondlikus elus, kuigi paljud oskavad indoneesia keelt. 

Kirjakeel puudub[*viide?*]. Kõnelejate emakeelne kirjaoskus on alla 1%. 

Ambelau keelt on kõige rohkem uurinud Charles Grimes ja Barbara Dix Grimes 1980ndatel.

Viited
------

1. ↑  Ethnologue
2. ↑  Joshua Project
3. ↑  Ethnologue
4. ↑  Collins 1981:36–38
5. ↑  WolframAlpha
6. ↑  Ethnologue

Kirjandus
---------

* James T. Collins. Preliminary Notes on Proto-West Central Maluku: Buru, Sula, Taliabo and Ambelau. – Robert Blust (toim). *Historical Linguistics in Indonesia*, *Part 1*, NUSA Linguistic Studies in Indonesian and Languages of Indonesia, Volume 10, Jakarta, Badan Penyelenggara Seri NUSA: 1981, lk 31–45.
* Barbara Dix Grimes. Buru inside out. – L. E. Visser (toim). *Halmahera and beyond*, Leiden 1994.

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Vikisõnastiku artikkel: **ambelau keel** |

* Sissekanne saidil Ethnologue
* Ethnologue'i keelekaart
* Keelekaart saidil mutirzikin.com
VHS-magnetofon
**Videomagnetofon** ehk **videomakk** on televisioonisignaali ja selle juurde kuuluva helisignaali 
salvestamise seade, mis jäädvustab signaale magnetlindile, et neid saaks hiljem esitada.

Tabelis on valik kõige laiemat kasutamist leidnud magnetsalvestussüsteemidest.

| Vorming | Väljatöötaja | Aasta | Lindi laius | Pildiridade arv | Heli |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| VHS | JVC | 1976 | ½ tolli | Kuni 250 | Stereo |
| S-VHS | JVC | 1987 | ½ tolli | Kuni 400 | Stereo |
| Video 8 | Sony, Polaroid | 1885 | 8 mm | Kuni 250 | Stereo |
| Hi8 | Sony | 1989 | 8 mm | Kuni 400 | Hi-Fi-stereo |
| Betacam SP | Sony | 1987 | ½ tolli | Kuni 500 | 4 kanalit |
| Digital Betacam | Sony | 1993 | ½ tolli | Üle 750 | 4 kanalit |

Kodukasutuses on olnud eranditult analoogtehnikal põhinevad magnetsalvestusseadmed. Digitaalmakid kui kallid seadmed jõudsid stuudiotesse 1990. aastatel. Peamiseks laiatarbe-videosalvestiks on alates 1976. aastast olnud VHS-kassettmakk, kuni 1990. aastate lõpul algas üleminek digitaaltehnikal põhinevatele lasersalvestuskandjatele.

Vaata ka
--------

* Videosignaal
* Videosalvesti
**"Igitee"** (soome keeles *"Ikitie"*) on 2017. aasta ajalooline draamafilm, mis põhineb Antti Tuuri romaanil "Igitee", kes kaaskirjutas filmile ka stsenaariumi. Filmi režissöör oli Antti-Jussi Annila, osades: Tommi Korpela, Sidse Babett Knudsen, Hannu-Pekka Björkman, Irina Björklund ja Ville Virtanen.

Film võeti lindile ja monteeriti Eestis, tegelike Karjala asukohtade asemel. Eesti näitlejale Lembit Ulfsakile jäid need viimasteks võteteks, ta suri 22. märtsil 2017. Maailmaesilinastus toimus PÖFF-il sama aasta detsembris.

Süžee
-----

Soome mees Jussi Ketola naaseb Ameerikast, püüdes põgeneda Suure depressiooni virelemisest. Ta leiab oma kodumaalt eest aga suure poliitilise segaduse. Ühel õhtul röövivad natsionalistid Ketola tema kodust ja ta on sunnitud asuma igavesele teele Nõukogude Venemaale. Filmi ainestik põhineb tõsielulool, kui tuhanded soomlased müüsid oma vara, kogusid raha ning siirdusid Uues Maailmas pettununa Nõukogude Karjalasse, et seal proletaarset ühiskonda rajada.

Vaata ka
--------

* Põhja-Ameerika soomlaste ümberasumine Karjala ANSV-sse

Viited
------

1. ↑
2. ↑  "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 28. aprill 2018. Vaadatud 28. augustil 2018.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
3. ↑  "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 12. november 2020. Vaadatud 28. augustil 2018.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)

Välislingid
-----------

* Erkki Bahovski. Inimlikkuse tee "Igiteel" Sirp, 1. detsember 2017
Dolores Ibárruri (vasakul) ja Ignacio Gallego (paremal) Hispaania Kommunistliku Partei kongressil 1978. aastal.
**Teodoro Ignacio Gallego Bezares** (1. aprill 1914, Siles, Jaéni provints, Hispaania – 23. november 1990, Madrid, Hispaania) oli hispaania kommunistlik poliitik, Hispaania Kommunistliku Rahvapartei peasekretär.

Elulugu
-------

Gallego võitles Hispaania kodusõjas vabariiklaste poolel. Kui Francisco Franco sõja võitis, Gallego põgenes ning interneeriti põgenikelaagris tollal Prantsusmaale kuulunud Alžeerias. Sealt liikus ta edasi Nõukogude Liitu, kus elas 1945. aastani. Seejärel elas ta Prantsusmaal (pärast Hispaania KP Prantsusmaal illegaalseks kuulutamist 1950. aastal illegaalselt), külastades vahetevahel salaja Hispaaniat, Poolat ja Tšehhoslovakkiat, kus 1955. aastal Prahas toimunud Hispaania KP V kongressil valiti partei täitevkomitee liikmeks.

1976. aastal naasis Gallego salaja Hispaaniasse ning ilmus esimest korda avalikkuse rahva ette 25. aprillil 1977, mil Hispaania Kommunistlik Partei legaliseeriti. Ta elas Madridis ning valiti 1977. ja 1979. aasta parlamendivalimistel Hispaania Saadikutekoja (parlamendi alamkoja) liikmeks Córdoba ja Málaga valimisringkonnast (oli parlamendis 1977–1982).

Kui Hispaania Kommunistlik Partei 1982. aasta valimistel lüüa sai ning seejärel lagunes, rajas Gallego marksistlik-leninistliku ja nõukogudemeelse Hispaania Kommunistliku Rahvapartei. Selle liikmena oli ta parlamendi alamkojas 1986–1989. 1989. aastal ühendas ta mõlemad parteid taas.

Ignacio Gallego tütrepoeg on kirjanik Rubén Gallego.

Välislingid
-----------

* Järelehüüe New York Times/Reuters, 24. november 1990