recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Veebruar 2021**, kroonika.

2021. aasta veebruar algas esmaspäeval ja lõppes 28 ööpäeva hiljem pühapäeval.

**Kuupäevad:**  
1
2
3
4
5
6
7
8
9
10
11
12
13
14
15
16
17
18
19
20
21
22
23
24
25
26
27
28

1. veebruar
-----------

* 2021. aasta Myanmari riigipööre

14. veebruar
------------

* Eestis Narva-Jõesuus toimus põleng Jumalaema Kaasani ikooni kirikus.

18. veebruar
------------

* NASA kulgur Perseverance maandus Marsil.

Sündmused kuude lõikes

**2019**: jaanuar | veebruar | märts | aprill | mai | juuni | juuli | august | september | oktoober | november | detsember  

**2020**: jaanuar | veebruar | märts | aprill | mai | juuni | juuli | august | september | oktoober | november | detsember  

**2021**: jaanuar | veebruar | märts | aprill | mai | juuni | juuli | august | september | oktoober | november | detsember  

**2022**: jaanuar | veebruar | märts | aprill | mai | juuni | juuli | august | september | oktoober | november | detsember  

**2023**: jaanuar | veebruar | märts | aprill | mai | juuni | juuli | august | september | oktoober | november | detsember
Teatro Olimpico
**Teatro Olimpico** on Itaalias Vicenzas asuv siseamfiteater.

See on Euroopa vanim säilinud katusega teatrihoone. Enne seda oli katusega teatrihoone rajatud Ferrarasse (1531), Roomasse (1545), Mantuasse (1549), Bolognasse (1550), Sienasse (1561) ja Veneetsiasse (1565), neist viimane oli Palladio enese projekteeritud, kuid need pole säilinud.

Teatrit hakkas projekteerima Andrea Palladio 1579. aastal. Kuid Palladio suri 1580. aastal ja töö lõpetas tema õpilane Vincenzo Scamozzi. 

Teater avati 3. märtsil 1585 "Kuningas Oidipuse" esietendusega. Algupärased kulissid, mis kujutasid Teeba tänavaid, on säilinud tänapäevani.

Teatrit kasutatakse tänapäevalgi näidendite ja muusikaetenduste tarbeks, ent vaatajaskond on ehitise säilitamise huvides piiratud 400 inimesega. Teatris ei ole kütet ega konditsioneeri, sest need võiksid kahjustada õrnu puitstruktuure. Etendusi korraldatakse kahel teatrihooajal aastas: kevadel ja sügisel. Iga aasta juunis toimub Teatro Olimpicos Vicenzas asuva USA Kaitseministeeriumi kõrgkooli lõpetamistseremoonia.

1994. aastal kanti teatrihoone UNESCO maailmapärandi nimistusse koos kõigi ülejäänud Palladio projekteeritud hoonetega, mis on säilinud.

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Teatro Olimpico** |
**Tõnu Tuvikene** (28. juuni 1952 – 13. märts 2010) oli eesti astrofüüsik ja rakendusmatemaatik.

Tõnu Tuvikene (süsi)
Ta lõpetas aastal 1970 Tartu 1. Keskkooli ja aastal 1975 Tartu Riikliku Ülikooli astrofüüsikuna. 

Kuni aastani 1988 oli Tartu Observatooriumi insener ja nooremteadur tähtede füüsika uurimisel. Seejärel töötas arvutite alal (Eesti Hariduse ja Teaduse Andmesidevõrgu EENet programmeerijana).

Ta juhatas Tartu Tähetorni astronoomiaringi ning populariseeris astronoomiat ja kosmonautikat. Tal oli oma rubriik Vikerraadio saates "Labor". Ta avaldas artikleid ajakirjades Tehnikamaailm, Horisont, Tarkade Klubi jm, tegi kaastööd ka entsüklopeediatele. Ta on umbes saja populaarteadusliku artikli autor.

Mälestuse jäädvustamine
-----------------------

Tema auks on nimetatud asteroid 11829 Tuvikene, mille avastas Henri Debehogne Belgia Kuninglikust Observatooriumist. Koos Tuvikesega sai mais 2011 omanimelise asteroidi ka kauaaegne Tõravere astronoom Izold Pustõlnik. Tegemist oli Chris Sterkeni algatusega, kellel Debehogne palus avastatud asteroididele nimed panna.

Viited
------

1. ↑
2. ↑

Välislingid
-----------

* Tanel Veenre. Tõnu Tuvikene, sild inimese ja kosmose vahel. Eesti Päevaleht, 27. märts 2010
* Asteroid
Otto Winzer
**Otto Winzer** (3. aprill 1902 Berliin – 3. märts 1975 Ida-Berliin) oli Saksa DV riigitegelane.

Otto Winzer oli pärit töölisperekonnast. Põhikooli lõpetamise järel õppis ta trükiladujaks ja töötas seejärel trükiladuja abilisena. 1919. aastal astus ta organisatsiooni Vaba Sotsialistlik Noorus ja hiljem Saksamaa Kommunistlikku Parteisse. Alates 1922. aastast oli Winzer juhtival kohal Kommunistlikus Noorteinternatsionaalis, 1925. aastast juhtis ta selle Viini allorganisatsiooni. Aastatel 1930–1934 tegutses ta Berliinis. 1934. aastal asus ta elama Prantsusmaale ja 1935. aastal Nõukogude Liitu, kus ta hiljem töötas raadiojaama Deutscher Volkssender toimetuses.

Pärast Teise maailmasõja lõppu pöördus Otto Winzer 1945. aasta aprillis Saksamaale tagasi. Aastatel 1945–1946 oli Berliini Linnavalitsuse rahvaharidusosakonna juhataja. Alates 1947. aastast töötas ta juhtivatel ametikohtadel Saksamaa Sotsialistliku Ühtsuspartei Keskkomitees. 1949. aasta algul sai ta ajalehe Neues Deutschland peatoimetaja asetäitjaks. 1949. aasta oktoobrist kuni 1956. aastani oli Winzer Saksa DV presidendi Wilhelm Piecki kantseleijuhataja. 1956. aasta augustist kuni 1959. aastani oli ta Saksa DV välisministri asetäitja. Aastatel 1959–1965 oli ta välisministeeriumi riigisekretär ja Saksa DV välisministri esimene asetäitja.

24. juunist 1965 kuni 20. jaanuarini 1975 oli Otto Winzer Saksa DV välisminister.

Viited
------

1. ↑  Otto-Winzer-Straße luise-berlin.de
2. ↑  Otto Winzer : Politiker; SED Munzinger
3. ↑  Otto Winzer ddr-wissen.de
4. ↑  Winzer, Otto : \*3.4.1902, † 3.3.1975 : Minister für Auswärtige Angelegenheiten Bundesstiftung zur Aufarbeitung der SED-Diktatur
5. ↑  German Democratic Republic : Ministries, political parties, etc. rulers.org
**Masterdamine** on üks muusikaproduktsiooni etappe, mille tulemusena miksitud materjal salvestatakse tiražeerimise aluseks olevale andmekandjale ehk masterile. 

Masterdamisel on kolm etappi:

Miksitud materjali järeltöötlemine
----------------------------------

Miksitud materjali järeltöötlemise käigus

* parandatakse väiksemaid vigu (kaotatakse krõpse, köhatusi, krabinaid)
* kasutatakse mürafiltreid, et kaotada surinaid ja sisinaid (*noise reduction)*
* korrigeeritakse stereopildi laiust
* lisatakse ruumikaja (*ambience reverb*)
* ekvaliseeritakse (*equalize*) audio träkkide vahel
* korrigeeritakse üldist helitugevust (*volume*)
* vähendatakse ootamatute helitugevuse tippude kõrgust (*peak limit*)
* laiendatakse dünaamilist skaalat (*dynamic expansion*)
* kitsendatakse dünaamilist skaalat (*dynamic compression*)

Eelmasterdamine
---------------

Eelmasterdamine (i.k *premastering*) on masterdamise etapp, mille käigus sisestatakse ja kontrollitakse träkkide nimetusi ja indekseid, määratletakse träkkidevaheliste pauside kestused ja sisestatakse nõutavad toote informatsioonikoodid ISRC ja EAN. Eelmasterdamise tulemuseks on premaster-CD, mis vastab audio CD Punase raamatu standardile (*Red-Book-Standard*) (vt Vikerkaareraamatud).

Matriitsi valmistamine
----------------------

Vinüülplaatidel valmistati matriitsina n-ö negatiivne vorm. CD-de tiražeerimisel on matriitsiks klaasmaster.
**Moritz Alexander Otto von Engelhardt** (11/23. september 1860 Tartu – 7. detsember 1931 Baieri) oli Liivimaa advokaat ja Viljandi linnapea.

Engelhardti isa oli teoloog ja õppejõud Gustav Moritz Constantin von Engelhardt.
Otto von Engelhardt lõpetas Tartu Ülikooli õigusteaduskonna aastal 1886, pärast mida kolis Viljandisse, kus tegutses advokaadina.

"Villa Engelhardt", Lutsu tänav 5
Engelhardt ehitas Viljandisse elamu "Villa Engelhardt" (Lutsu tänav 5), mille projekteeris tema vend Rudolf von Engelhardt.

Viljandi linnapea
-----------------

1898 valiti Engelhardt Viljandi linnapeaks ja selles ametis oli ta ligi 20 aastat kuni 1917. aastani, samuti ka aastal 1918. Ühtlasi oli ta Viljandi viimane sakslasest linnapea. Tema valitsemisajal ehitati linna tapamaja, elektrijaam, kanalisatsioon ja veevärk.

Engelhardt oli ka Liivimaa linnade saadik Vene Riigiduumas.

Eesti iseseisvumise käigus tõugati Engelhardt linnapea kohalt ja ta kolis elama Saksamaale.

Viited
------

1. 1 2 3 4  "Otto von Engelhardt surnud" (PDF). *Sakala*. 19.12.1931. Vaadatud 01.08.2018.

Välislingid
-----------

* Genealogisches Handbuch der baltischen Ritterschaften. personen.digitale-sammlungen.de
**Assüürlased** ehk **süürlased** (ka: *aisoorid*) on rahvas Ees-Aasias. Paiknevad rühmiti hajali Iraagis (8% rahvastikust), Iraanis, Türgis, Süürias, Liibanonis, Armeenias jm. Kõnelevad aramea keelest lähtuvat uus-aramea keelt, mida tuntakse ka assüüria või kaldea keelena.

Usult kristlased, ühe maailma vanema, nestoriaanliku süüria kiriku ja teiste Idakirikute liikmed. Seisid vastu araablaste ekspansioonile Lähis-Itta. Ei võtnud neilt vastu islami usku ega segunenud araablastega.
Peavad end ise muistsete assüürlaste järglasteks. Seda on kinnitanud ka tehtud DNA testid.

Assüüria lipp

Arv
---

Rahvaarv 1 600 000 (kaasa arvatud diasporaa).

Iraagis 800 000, Süürias 500 000, Ameerika Ühendriikides 83 000, Rootsis 35 000, Austraalias 27 000, Saksamaal 23 000, Prantsusmaal 15 000, Venemaal 14 000, Iraanis 10 000, Kreekas 8000, Belgias 8000, Kanadas 7000, Jordaanias 7000, Liibanonis 5000, Türgis 5000, Hollandis 5000, Suurbritannias 5000, Armeenias 3500, Gruusias 2377, Ukrainas 3200, Uus-Meremaal 1200.

Viited
------

1. ↑
2. ↑

Välislingid
-----------

* Assüürlased tänapäeval
* "Kes on Assüüria kristlased?" Päewaleht, nr. 240, 4 september 1933
* Riigita rahvas. Assüürlased. Vikerraadio 2013
* Genotsiid assüüria kristlaste vastu Iraagis
* Assyrian International News Agency (*inglise keeles*)
* Assüüria linke (*inglise keeles*)
* Johan Laidoneri foto "Assüüria naine lapsega. 1925". Mosulis Iraagis.
See artikkel See artikkel räägib Beethoveni teosest.  Ferdinand Riesi teose kohta vaata artiklit  Tšellosonaat nr 3 (Ries).  

---

**Tšellosonaat nr. 3** A-duur, op. 69 on Ludwig van Beethoveni kolmas tšellosonaat, mis on kirjutatud 1808. aastal. 

A-duur tšellosonaat op. 69 kuulub Beethoveni ühte produktiivsemasse heliloominguperioodi. Kirjutatud ühel aastal Viiulikontserdi ja kahe klaveritrioga op. 70. Samal aastal on lõpetatud ja välja antud ka Viies ja Kuues sümfoonia.

Teose ülesehitus
----------------

Sonaadil on kontrastina tavapärasele kiire-aeglane-kiire ülesehitusele kolm osa:

1.*Allegro, ma non tanto*
2.*Scherzo*
3.*Adagio cantabile – Allegro vivace*
19. sajandi alguses mõisteti sonaate klaverile ja mõnele muule instrumendile eelkõige klaverisonaatidena muu instrumendi saatel. Beethoveni esimesed viiulisonaadid olid näiteks publitseeritud kui "klaverisonaadid viiulisaatega." See tšellosonaat on aga kirjutatud nii, et ta väljub selgelt continuo-sonaatide traditsioonist. Veel 19. sajandi alguses oli tavaline, et tšellopartii dubleeris klaveri vasaku käe partiid ja parem käsi mängis figuratsioone ja meloodiat. Beethoven sai tõeliselt kuulsaks oma esimeste tšellosonaatidega, millel oli välja kirjutatud klaveripartii. 

Esimest osa alustab tšello üksinda. Tungleva peateema variatsioonid koos kontrastsete kõrvalteemadega moodustavad kahe mängija kontrapunktilisi meloodiaid. Järgnev skertso a-mollis sisaldab rohkesti löögiväliseid aktsente. Finaal algab lühikese aeglase sissejuhatusega.
**Paul Biya** (täisnimega **Paul Barthélemy Biya'a bi Mvondo**; sündinud 13. veebruaril 1933 Mvomeka'as Prantsuse Kamerunis) on Kameruni poliitik, president alates 6. novembrist 1982.

Kameruni lõunaosast pärit Biya tegi kiiret karjääri ametnikuna president Ahmadou Ahidjo valitsusajal 1960. aastatel. 1968–1975 oli ta presidendi kantselei peasekretär ja 1975–1982 Kameruni peaminister. Kui Ahidjo 1982. aastal ootamatult tagasi astus, sai Biyast president. 1983–1984 kindlustas ta oma võimu võitluses eelkäijaga.

1980. aastail algatas Paul Biya Kameruni Rahva Demokraatliku Liikumise juhitud üheparteisüsteemi raames poliitilised reformid. Surve all andis ta järele ning lubas 1990. aastate algul juurutada mitmeparteisüsteemi. 1992. aastal võitis ta mitmeparteilised presidendivalimised napilt, kogudes 40% häältest, kuid tagasivalimistel 1997. 2004. ja 2011. aastal on ta edumaa olnud suur. Opositsioonipoliitikud ja lääneriigid on süüdistanud teda valimisreeglite rikkumises ja valimispettuses.

Biya on säilitanud Kameruni soojad suhted riigi koloniaalajastu aegse emamaa Prantsusmaaga.

Ehkki Biya on teinud pingutusi, et juhtida Kameruni avatuma ühiskonna poole, on tema režiim siiski säilitanud autoritaarsed jooned ning hoidunud järgimast Aafrika riikides 1990. aastaist ilmnenud tendentsi liikuda demokraatia poole. Põhiseaduse alusel on Biyal ulatuslik seadusandlik ja täidesaatev võim. Tal on suur mõjuvõim kohtute üle: kohus võib kaaluda seaduse kooskõla põhiseadusega üksnes presidendi taotlusel. Tema partei RDPC käes on endiselt enamus Rahvusassamblees, mis kiidab heaks kogu tema poliitika.

2009. aastal pälvis Paul Biya 19. koha Parade Magazine'i koostatud edetabelis, kuhu valiti maailma 20 kõige hullemat diktaatorit.

Viited
------

1. ↑  Profile of Biya at Cameroonian presidency web site.
2. ↑  Biography at 2004 presidential election web site.
3. ↑  The World's Worst Dictators. Parade.com (2011-10-20). Retrieved on 2011-11-08.

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Paul Biya** |

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**—** | **Kameruni peaminister**1975–1982 | Järgnev**Bello Bouba Maigari** |
| Eelnev**Ahmadou Ahidjo** | **Kameruni president**alates 1982 | Järgnev**—** |
Tisensi valla paiknemine Lõuna-Tiroolis
**Tisens** (itaalia: *Tesimo*) on vald *(comune)* Lõuna-Tiroolis Põhja-Itaalias, paiknedes umbes 15 km Bolzanost loodes.

Vald on koduks Katzenzungeni lossile, kus kasvab üle 350-aastane Itaalia viinamarjasordi Versoalni viinapuu, mida peetakse üheks maailma vanimaks ja suurimaks üksikuks olemasolevaks viinapuuks.

Geograafia
----------

2010. aasta 30. novembri seisuga elas seal 1845 inimest ja valla pindala on 38,1 km².

Tisens külgneb järgmiste valdadega: Gargazon, Lana, Nals, St. Pankraz ja Unsere Liebe Frau im Walde-St. Felix.

### Frazioni

Tisensi vallas on *frazioni* (alljaotused, peamiselt külad ja asundused) Gfrill (Caprile), Grissian (Grissiano), Naraun (Narano), Platzers (Plazzoles), Prissian (Prissiano) ja Schernag.

Ajalugu
-------

Kogukond
--------

### Keeleline jaotus

2011. aasta rahvaloenduse järgi kõneleb 97,71% rahvastikust esimese keelena saksa keelt, 1,96% itaalia keelt ja 0,34% ladiini keelt.

Välislingid
-----------

* Valla koduleht (saksa ja itaalia keeles)
* Tisens Prissiani turismiinfo (saksa ja itaalia keeles)
**Tšeljabinsk** on linn Venemaal, Tšeljabinski oblasti keskus. Linn asub Uuralite idanõlval, Miassi jõe ääres. 

Elanike arv on 2021. aasta rahvaloenduse seisuga 1 189 525. See on elanike arvult Venemaal seitsmendal kohal ja Uurali föderaalringkonnas teisel kohal. 2010. aastal moodustasid 86,5% linna rahvastikust venelased, 5% tatarlased, 3,1% baškiirid ja 1,4% ukrainlased.

Tšeljabinsk on asutatud 1736. aastal, linnaõigused sai 1787. aastal. 1900. aasta paiku oli linn Siberi raudtee ehitamise keskus.

2013. aasta meteoriit
---------------------

2013. aasta 15. veebruaril kohaliku aja järgi umbes 9.20 lendas üle Uurali mägede meteoriit, mille tükid kukkusid Tšeljabinski ümbrusse. Väidetavalt sai vigastusi üle 900 inimese, Venemaa siseministeeriumi teatel pöördus meditsiinisüsteemi poole 102 inimest ning kokku kukkus tsingitehase 600-ruutmeetrine katus.

Haridus
-------

Linnas asuv Lõuna-Uurali Riiklik Ülikool on Tšeljabinski oblasti suurim kõrgkool.

Sport
-----

Linnas tegutseb jäähokiklubi Tšeljabinski Traktor, mis mängib KHL-is.

2012. aastal toimusid Tšeljabinskis Euroopa meistrivõistlused judos, 2014. aastal judo maailmameistrivõistlused ja 2015. aastal taekwondo maailmameistrivõistlused.

Tšeljabinskis sündinud kuulsaid inimesi
---------------------------------------

* Marija Farnosova (1985–), jooksja
* Jüri Gerretz (1941–), muusikapedagoog ja dirigent
* Sergei Gontšar (1974–), jäähokimängija
* Valeri Karpov (1971–2014), jäähokimängija
* Igor Kurnossov (1985–2013), maletaja
* Jevgeņijs Svešņikovs (1950–), maletaja
* Jevgeni Šmurlo (1854–1934), ajaloolane
* Ivan Uhhov (1986–), kõrgushüppaja
* Vjatšeslav Voinov (1990–), jäähokimängija

Sõpruslinnad
------------

|  |
| --- |
| * Ameerika Ühendriigid Columbia, USA
* Suurbritannia Nottinghamshire, Suurbritannia
* Iisrael Ramla, Iisrael
* Hiina Ürümqi, Hiina
* Hiina Harbin, Hiina
 |

Viited
------

1. ↑
2. ↑  "BREAKING: Huge Meteor Blazes Across Sky Over Russia; Sonic Boom Shatters Windows [UPDATED]". Slate.com. Vaadatud 15. veebruar 2013.
3. ↑  "Meteor strikes Earth in Russia's Urals". Pravda. Vaadatud 15. veebruar 2013.
4. ↑  "400 INJURED BY METEORITE FALLS IN RUSSIAN URALS". AP. Originaali arhiivikoopia seisuga 18. veebruar 2013. Vaadatud 15. veebruar 2013.

Välislingid
-----------

* Linnavalitsuse koduleht

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Tšeljabinsk** |
Vaade Kiliani kirikule loodest
Vaade kirikule lõunast
Kiriku põhiplaan 1487. aastal
Hans Seyferi loodud Maarja altar
**Püha Kiliani kirik** on 13.–16. sajandil ehitatud gooti kirik Heilbronnis. See on Heilbronni evangeelne luterlik peakirik, piiskopi kateedri asukoht, samuti kasutatakse seda regulaarselt kontserdipaigana. Kiriku sisustuses leidub tähelepanuväärseid keskaegseid kunstiteoseid.

Ajaloost
--------

Kirik on pühitsetud iiri rändpiiskopile pühale Kilianile. Hoone on ehitatud Heilbronni liivakivist, kiriku vanimad osad pärinevad 13. sajandist. Kiriku 16. sajandi algul ehitatud, ülaosas kaheksanurkne läänetorn on tähelepanuväärseim renessanss-stiilis kirikutorn Saksamaal ja esimene renessanssvormides ehitis põhja pool Alpe. Ehitusmeister Hans Schweineri raiutud skulptuurid, usutegelaste karikatuursed kujutised läänetorni dekooris peegeldavad ehitise loomise aega. 1529. aastal püstitati tornitippu landsknehti kuju, "Männle".

Sisustus
--------

Kiriku sisustuses on tähelepanuväärseim hilisgooti altariretaabel, mille loojaks on Hans Seyfer. Altari skulptuurid olid Teise maailmasõja ajal varjul Kochendorfi soolakaevanduse käikudes.

Pildid
------

* Torni kaheksanurkne ülaosa renessanslike kaunistuste ja skulptuursete veesülititegaTorni kaheksanurkne ülaosa renessanslike kaunistuste ja skulptuursete veesülititega
* "Männle" torni tipus"Männle" torni tipus
* Hans Schweineri oletatav autoportree torni välise keerdtrepi jalamilHans Schweineri oletatav autoportree torni välise keerdtrepi jalamil
* Sisevaade peaaltari suunasSisevaade peaaltari suunas
* Kooriruumi võrkvõlvKooriruumi võrkvõlv
* Peaaltari skulptuuridPeaaltari skulptuurid
* Retaabli ülemine osa Kolgata grupigaRetaabli ülemine osa Kolgata grupiga
* Kunagise sakramendimaja detailidKunagise sakramendimaja detailid

Viited
------

1. ↑  Evangelische Kiliansgemeinde Heilbronn. - kilianskirche-heilbronn.de
2. ↑  Kilianskirche. - Stadt Heilbronn
3. ↑  Kilianskirche. - Stadt Heilbronn
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib kultuurilisest pluralismist. Teiste sarnaste mõistete jaoks vaata Pluralism.* |

---

**Kultuuriline pluralism** tähistab olukorda, kus suurema kogukonna sees olev väiksem grupp säilitab oma ainulaadse kultuurilise identiteedi ning laiem kultuur aktsepteerib nende väärtushinnanguid ja tavasid (juhul kui need on kooskõlas seaduste ja suurema kogukonna väärtushinnangutega). Kultuurilist pluralismi aetakse sageli segamini multikultuursusega, kus aga puudub domineeriva kultuuri nõue.

Üks näide kultuurilisest pluralismist on Ameerika Ühendriigid, kus on olemas suhteliselt tugev domineeriv kultuur, mis sisaldab tugevaid rahvusluse elemente ning kus on olemas spordikultuur ja kunstiline kultuur. Pluralistlikus kultuuris ei eksisteeri unikaalsed grupid lihtsalt kõrvuti, vaid need käsitlevad teiste gruppide väärtusi kui tunnuseid, mis väärivad kohta ka domineerivas kultuuris. Edukas pluralistlik ühiskond ootab oma liikmetelt integreerumist, mitte assimileerumist. Ühiskond, kus puudub tugev domineeriv kultuur, võib kultuurilist pluralismi praktiseerimata ja ilma ühiskonnapoolsete tahtlike sammudeta hõlpsasti multikultuurseks ühiskonnaks muutuda.

Selliste institutsioonide ning tavade olemasolu on aga võimalik vaid juhul kui väiksemad kultuurilised kogukonnad on pluralistliku kultuuri suurema kogukonna poolt tunnustatud. Mõnikord on selleks tarvis ka seadustega kaitsmist. Teise kultuuri oma kultuuri vastu võtmine nõuab sageli seda, et vähemuse kultuur peab kõrvaldama oma kultuuri need aspektid, mis ei sobi kokku dominantse kultuuri seaduste või väärtustega.

Ameerika Ühendriikide kultuurilise pluralismi mõtte juured on transtsendentalistlikus liikumises ning seda on arendanud nii pragmatistlikud filosoofid William James ja John Dewey kui ka hilisemad mõtlejad Horace Kallen ja Randolph Bourne. Üks kuulsamaid kultuurilise pluralismi ideede väljendusi on Randolph Bourne'i 1916. aasta essee "Trans-National America".

Vaata ka
--------

* Multikultuursus

Viited
------

1. ↑   Science Encyclopedia. Cultural Pluralism. Vaadatud 31.05.2007
**Laidla** on eesti perekonnanimi.

Statistika
----------

2023. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Laidla 76 inimesel: 39 mehel ja 37 naisel. Perekonnanimede levikult oli Laidla meeste puhul 2826. kohal ja naiste puhul 3385. kohal. Perekonnanime Laidla kandja oli keskmiselt 44 aasta vanune. Kõige levinum oli see perekonnanimi vanuserühmas 60–64, kus neid on 10 000 elaniku kohta 0,83.

Nimede eestistamisel võeti Laidla 1935.–1940. aastal uueks perekonnanimeks 29 korral isikute poolt, kelle perekonnanimi oli varem Feldman, Illison, Junn, Jürgens (3 juhul), Klis (3), Lampe (3), Langholz, Laurfeldt, Lavinthal, Lazarus (3), Leesment, Liesment, Perkmann, Porkon, Römmer, Seeman, Seemann, Skopik, Sosi, Tiimann ja Timan.

Nime kandjaid
-------------

* Janet Laidla, eesti ajaloolane (1982–)
* Siiri Laidla, eesti kirjanik (1959–)
* Silvia Laidla, eesti näitleja (1927–2012)

Viited
------

1. ↑  Statistikaamet: Nimede statistika (vaadatud 20.04.2023)
2. ↑  Onomastika andmebaas. Nimede eestistamine: (uus nimekuju): Laidla.

Välislingid
-----------

* Laidla statistikaameti andmebaasis
**Rein Helme** (21. veebruar 1954 – 31. detsember 2003) oli eesti sõjaajaloolane.

Ta lõpetas aastal 1972 Pärnu 2. Keskkooli ja aastal 1977 Tartu Riikliku Ülikooli ajalooteaduskonna ajaloolasena.

Eriti hästi tundis ta Napoleoni ja tema ajastut, kuid uuris ka baltisaksa ajalugu, samuti faleristikat, Ameerika kodusõda ja muud. 

Ta oli Korp! Sakala vilistlane.

Rein Helme on koostanud, toimetanud ja tõlkinud eeskätt ajalooraamatuid.

Ta oli VII Riigikogu liige ja riigikaitsekomisjoni esimees.

Aastal 1997 anti Helmele Eesti Kaitseväe kapteni auaste.

Tunnustus
---------

30. märtsil 2007 sai ta postuumselt 2006. aasta Eesti parima ajalookirjutise preemia teose "Kindralfeldmarssal Barclay de Tolly" eest. See raamat (kujundaja Andres Tali) valiti ka Eesti 2006. aasta 25 kauneima raamatu hulka .

Isiklikku
---------

Rein Helme oli Peeter Helme isa. Tema õde oli raamatukogundustegelane Reet Auksmann, vend on Mart Helme, vennapoeg on Martin Helme, vennatütred Triin van Doorslaer ja Maarja Vaino ning õepoeg Enn Auksmann.

Teosed
------

* 1989 "Molotovi-Ribbentropi paktist baaside lepinguni" (koostaja);
* 1990 "1812. aasta Eestis ja Lätis: monograafia" ISBN 5-450-00458-3;
* 1999 "Minu Napoleonica: Napoleoni võimuletuleku 200. aastapäevaks";
* 2003 "Napoleon ja tema mõtteterad" (tõlkija ja toimetaja);
* 2003 "Sõjategevuse päevaraamat" (koostaja);
* 2004 "Õhtusöök Beaucaire'is" (tõlkija);
* 2006 "Kindralfeldmarssal Barclay de Tolly" ISBN 9985-70-202-6;

Viited
------

1. ↑  "Rein Helme in meroriam"  (vaadatud 26.05.2014)
2. ↑  "Kes? Mis? Kus?" 2008, lk. 354

Välislingid
-----------

* "Rein Helme in meroriam"
**Masurius Sabinus** oli mõjukas Rooma jurist, kes elas keiser Tiberiuse ajal (valitses 14–37 pKr). Sabinus oli esimene jurist, kellele keiser Tiberius andis *ius respodendi* ehk õiguse anda protsessi pooltele oma otsuseid imperaatori nimel. Erinevalt teistest tolle aja juristidest ei olnud Sabinusel senaatori staatust. Gaiuse tunnistuse järgi oli Sabinus advokaat imperaator Nero all. Sabinusest sai 22. aastal sabiniaanide koolkonna pea.

*Libri tres iuris civilis*
--------------------------

Sabinuse peateoseks on *Libri tres iuris civilis*, mis Sabinuse sõnade järgi esindas tsiviilõigust. Teos on üles ehitatud vastavalt Sabinuse süsteemile: pärimisõigus, isikute õigus, käibetehingud, lubamatud teod ja alusetu rikastumine. Seda süsteemi kasutasid ka hilisemad juristid (nt Paulus, Ulpianus ja Pomponius). Teose kommentaaride põhjal on Sabinuse süsteem tänapäevaks taastatud.

Viited
------

1. 1 2 3  Masurius Sabinus – Juristen. Ein biographisches Lexikon. Von der Antike bis um 20. Jahrhundert. M. Stolleis. München, 1995.
2. ↑  Juan Luis Vives, *Early Writings* (Brill, 1991), vol. 2, p. 87.
3. 1 2 3  Rooma õigusteaduse kujunemine ja õitseng. Juridica. H. Siimets-Gross. 2002.
4. ↑  O.F. Robinson, *The Sources of Roman Law: Problems and Methods for Ancient Historians* (Routledge, 1997), p. 8.
5. ↑  The Roman jurists and their works. Roman law and European legal history. D. Tamm. DJØF Publishing, 1997.
Olaf Sild
**Olaf Sild** (2. jaanuar 1880 Rõngu – 20. mai 1944 Tartu) oli Eesti vaimulik, usuteadlane ja usuteaduse professor.

Elulugu
-------

Sündis Rõngus ja õppis Tartu Ülikooli usuteaduskonnas ja ajaloo-keeleteaduskonnas, ülikooli lõpetas 1904. aastal. Korp! Fraternitas Estica asutajavilistlane. Fraterintas Estica auvilistlaseks valiti 1927. aastal.

Ordineeriti 5. märtsil 1906. Aastatel 1905–1907 oli ta abiõpetaja Võrus ja Peterburi Jaani koguduses, 1907–1911 õpetaja Teškovo ja Jamburgi koguduses. 1918–1919 Valga koolide usuõpetaja ja Valga Poeglaste Gümnaasiumi juhataja.

Aastatel 1919–1921 oli ta Tartu Ülikooli ajaloolise usuteaduse professori kohusetäitja ja professor, 1921–1926 Tartu Ülikooli usuteaduskonna dekaan. 

Aastatel 1926–1928 oli ta Usuteadusliku Ajakirja toimetaja. 1928–1940 ajaloolise usuteaduse korraline professor Tartu Ülikoolis. 

Avaldanud uurimusi üld- ja eesti kirikuloo alalt.

Viited
------

1. ↑  Valga Gümnaasiumi ajalugu www.valgagym.edu.ee Kasutatud 8.06.2012.
2. ↑  Korporatsioon Fraternitas Estica. Auvilistlased: Olaf Sild www.cfe.ee Kasutatud 8.06.2012.

Välislingid
-----------

* Fraternitas Estica auvilistlased
Eesti kultuurimälestise logo Tartu Jaani kiriku seinal
**Kultuurimälestis** on kultuuripärandisse kuuluv ajaloolise, teadusliku, kunstilise, arhitektuurse, usundiloolise või muu kultuurilise väärtusega objekt, mida peetakse vajalikuks säilitada tulevastele põlvkondadele.

Eestis on kultuurimälestis muinsuskaitseseaduse järgi riigi kaitse all olev kinnis- või vallasmälestis või selle osa või asjade kogum või terviklik ehitiste rühm, millel on ajalooline, arheoloogiline, etnograafiline, linnaehituslik, arhitektuuriline, kunstiline, teaduslik, usundilooline või muu kultuuriväärtus, mille tõttu see on muinsuskaitseseaduses sätestatud korras tunnistatud kultuurimälestiseks.

Kultuurimälestiste liigitus Eestis
----------------------------------

* Ajaloomälestised
* Ehitismälestised
* Arheoloogiamälestised
* Kunstimälestised
* Tööstus- ja tehnikamälestised
* Veealused mälestised

Vaata ka
--------

* Kategooria:Eesti kultuurimälestised
* Veneetsia harta
* Vikipeedia:Vikiprojekt Kultuuripärand

Välislingid
-----------

* Muinsuskaitseseaduse kehtiv redaktsioon
* Kultuurimälestiseks tunnistamine Muinsuskaitseameti koduleht
* Tallinna objektide kultuurimälestiseks tunnistamise määrus. Kultuuri- ja haridusministri 19. juuli 1995. a. määrus nr. 19/2
* Kultuurimälestiste riiklik register
Nicodim aastal 1939
**Nicodim**, sünd. **Nicolae Munteanu** (6. detsember 1864 Pipirig – 27. detsember 1948 Bukarest) oli Rumeenia vaimulik. Aastail 1939–1948 oli ta Rumeenia Õigeusu Kiriku kirikupea.

Elulugu
-------

Nicolae Munteanu sündis 6. detsembril 1864 Austria-Ungari aladel Pipirigis. Aastail 1890–1895 õppis ta Kiievi Vaimulikus Akadeemias. Aastal 1895 sai temast Neamți kloostri munk, tema vaimulikus nimeks sai Nicodim. 

Aastal 1898 sai temast arhimandriit, aastal 1908 aga Galați vaimuliku seminari rektor. Järgmisel aastal sai temast Iași kloostri eestseisja. Aastal 1912 sai temast Huși piiskop. Aastail 1918–1919 oli ta ajutiselt Chișinău piiskopi kohusetäitja, seejärel pöördus ta Hușisse tagasi. Aastal 1918 sai temast ka Rumeenia Teaduste Akadeemia liige. Aastal 1920 omandas ta Tšernivtsi ülikoolis doktorikraadi.

Aastal 1923 pöördus ta Neamți kloostri eestseisjana sinna tagasi. Kloostris tõlkis ta Piibli moldova keelde, ka tõlkis ta vene keelest rumeenia keelde teose "Piibli ajalugu". Tema eestvedamisel avati kloostri juures vaimulik kool, võõrastemaja ja haigla ning taastati trükikoda. 4. veebruaril 1935 sai temast Moldova ja Bukoviina metropoliit. Selles ametis oli ta 30. juunini 1939, mil ta valiti Rumeenia Õigeusu Kiriku patriarhiks. Sellesse ametisse astus ta sama aasta 5. juulil.

Nicodim oli veendunud monarhist ja antikommunist. Ka oli ta seotud Rumeenia fašistliku liikumisega, mistõttu tema tegevus pärast nõukogude vägede saabumist oli takistatud. Ta suri aastal 1948 kopsupõletiku tagajärjel ja maeti Rumeenia patriarhaalkatedraali. Tema surma järel hakkasid liikuma kuuldused sellest, et ta tegelikult tapeti, kuid kõik tõendid viitavad siiski loomulikule surmale.

Viited
------

1. ↑  Academia Romana
2. ↑  Adrian Cioroianu, *Focul ascuns în piatră*, lk. 310. Bucharest: Editura Polirom, 2002, ISBN 978-973-68-1076-3

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**Miron Cristea** | **Rumeenia Õigeusu Kiriku patriarh**5. juuli 1939 – 27. veebruar 1948 | Järgnev**Justinian (Marina)** |
**Rein Kaarepere** (3. mai 1954 Tallinn – 8. jaanuar 1998 Tallinn) oli Eesti ajakirjanik ja ettevõtja.

Ta lõpetas 1972. aastal Tallinna 22. Keskkooli ning 1977. aastal Tallinna Polütehnilise Instituudi (TPI) insener-ökonomistina, 1984. aastal kaitses samas doktoriväitekirja majandusteadustes. 

Ta töötas TPI vanemteaduri ja dotsendina, 1984–1986 ajalehe Rahva Hääl peatoimetaja asetäitjana ja 1986–1990 Eesti NSV Ministrite Nõukogu esimehe Indrek Toome majandusnõunikuna. 

1990–1993 oli ta üks Nõukogude Liidu esimese erapanga – Tartu Kommertspanga algatajaid ja selle viimane tegevjuht. Jaanuaris 1992 oli ta üks Hansapanga asutajaid. 1994. aastast oli ta oma investeerimisfirma AS Krenno juhatuse esimees. Ta oli Sõnumilehe suurosanik 60%-ga. Sõnumilehe kõrval oli ta osanik telekanalis TV3 ning kuulus selle nõukokku, samuti kuulus talle 50% Meediapressi ja 25% AS Ühendatud Ajakirjade aktsiatest. Ta oli ka kinnisvarafirma Feraldo nõukogu liige.

Kommertspanga pankroti järel oli Kaarepere osaline aastaid kestnud kohtuasjas, kus tema advokaat oli Simon Levin.

Kaarepere suri 43-aastaselt südame isheemiatõve tõttu äkksurma ärikohtumisel Tallinna vanalinna restoranis Karl Friedrich.

Töid
----

Ta koostas 1984. ja 1985. aastal Eesti NSV Riikliku Plaanikomitee Majanduse ja Planeerimise Teadusliku Uurimise Instituudis ilmunud kogumikud "Majandus '84" ja "Majandus '85" majanduselu päevaprobleemidest.

Ühiskondlik tegevus
-------------------

Aastatel 1979–1984 oli Kaarepere Eesti Noorte Majandusteadlaste Seltsi esimees ja hiljem kuulus ta seltsi nõukokku. 1991–1998 juhtis ta Eesti Akadeemilist Spordiliitu, 1994–1998 oli ta Kopli kunstikooli hoolekogu esimees.

Isiklikku
---------

Rein Kaarepere oli abielus Reet Kaarepere ja seejärel Mai Kaareperega (1995–1998) ning kooselus Anne Mallenega.

Viited
------

1. ↑  Eesti majanduse biograafiline leksikon, Tallinn 2003
2. ↑  "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 4. märts 2016. Vaadatud 4. oktoobril 2015.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
3. ↑
4. ↑
5. ↑  Katrin Pauts, Üks rikkamaid eesti naisi Mai Kaarepere saab emaks. Õhtuleht, 18. veebruar 200

Kirjandus
---------

* Tiina Jõgeda. "Saldo: Rein Kaarepere". SE & JS. Tallinn 1999
* Peeter Raidla. "Eesti kapitali ausammas: Hansapanga asutajate lugu". Tallinn: Äripäev, 2007

Välislingid
-----------

* Ajalehtede Liidu järelhüüe Rein Kaareperele
* Eile maeti Rein Kaarepere. Postimees, 12. jaanuar 1998
* Rein Kaarepere in memoriam. Õhtuleht, 9. jaanuar 1998
* Ain Protsini foto Rein Kaareperest 1992. aasta detsembris. Rahvusarhiivi Filmiarhiiv, EFA.564.0.169418
**"Laibast pruut"** (inglise keeles "Corpse Bride") on Tim Burtoni 2005. aastal esilinastunud animafilm.

Süžee
-----

Filmi tegevus toimub 19. sajandil Euroopas. Film jutustab loo Victorist (Johnny Depp), kes pärast luhtunud pulmaproovi läheb metsa oma vannet harjutama, kuid õnnetuseks palub ta metsas salapärase koolnud mõrsja (Helena Bonham Carter) kätt, kes oli oodanud seda hetke juba kaua. Victori tõeline pruut Victoria (Emily Watson) ootab teda õnnetuna maapealses riigis. Kuigi elu surnuteriigis on särtsakas ja lõbus, mõistab Victor peagi, et mitte miski ei suuda teda tõelisest armastusest eemal hoida. See on klassikalises Burtoni stiilis lugu lootusest, romantikast ja vägagi värvikast surmajärgsest elust.

Peaosatäitjad
-------------

* Johnny Depp (Victor Van Dorti hääl)
* Paul Whitehouse (William Van Dorti hääl)
* Tracey Ullman (Nell Van Dorti hääl)
* Helena Bonham Carter (Emily hääl)
* Emily Watson (Victoria Evergloti hääl)
* Albert Finney (Lord Finis Evergloti hääl)
* Joanna Lumley (Leedi Maudeline Evergloti hääl)
* Richard E. Grant (Lord Barkis Bitterni hääl)
* Christopher Lee (Pastor Gallswellsi hääl)
|  |
| --- |
| Osa artiklitest teemal |
| Emotsioonid |
|  |
| 
* Ahastus
* Alandus
* Apaatia
* Armastus
* Armukadedus
* Aukartus
* Ekstaas
* Empaatia
* Enesekindlus
* Entusiasm
* Erutus
* Eufooria
* Frustratsioon
* Haletsus
* Himu
* **Hirm**
* Huvi
* Häbelikkus
* Häbi
* Igavus
* Iha
* Imestus
* Julgus
* Kadedus
* Kannatus
* Kahetsusvalu
* Kirg
* Kahetsus
* Kibestumus
* Kindlameelsus
* **Kurbus**
* Kiindumus
* Lein
* Lootus
* Masendus
* Meeleheide
* Muretsus
* Nauding
* Ootusärevus
* Pettumus
* Paanika
* Piinlikkus
* Põlgus
* Raev
* Rahulolu
* Rõõm
* Süütunne
* *Saudade*
* *Schadenfreude*
* Šokk
* Tänulikkus
* Tüütus
* Uhkus
* Usaldus
* Usaldamatus
* Uudishimu
* Vaenulikkus
* **Vastikus**
* **Viha**
* Vihkamine
* Õudus
* **Õnnelikkus**
* Äng
* Ärevus
* Üksindus
* **Üllatus**

 |
| * v
* r
 |

**Häbelikkus** (ka **ujedus**) on inimese emotsioon, kui ta tunneb hirmu, ebamugavust, kohmakust teiste inimeste seltskonnas.

Sagedamini esineb häbelikkus uutes olukordades ja tundmatute inimestega. Ujedus on omane inimestele, kellel on madal enesehinnang. Tugevamad häbelikkuse vormid viitavad sotsiaalsele ärevusele või sotsiaalfoobiale.

Häbelikkust põhjustab inimesel hirm, et mida teised inimesed tema käitumisest arvavad. Selle tagajärjel kardab inimene midagi teha või öelda, mis võiks põhjustada teiste negatiivset reaktsiooni – väljanaermist, alandust, kriitikat või eemale tõukamist. Häbelik inimene parema meelega hoidub sarnastesse olukordadesse sattumisest.

Oluline aspekt ujeduses on sotsiaalsete oskuste areng. Kool ja lapsevanemad eeldavad vaikimisi, et lapsed oskavad hästi suhelda. Suhtlusoskuste koolitust ei peeta oluliseks (erinevalt lugemisest ja kirjutamisest) ja selle tulemusena ei saa häbelikud õpilased võimalust osaleda klassitöös ja suhelda eakaaslastega. Õpetajad saavad arendada suhtlusoskused ja esitada küsimusi vähem otsesel ja ähvardaval viisil, et õrnalt julgustada häbelikke õpilasi klassis rääkima ja teiste lastega sõbrunema.

Teadlased arvavad, et häbelikkus on osaliselt põhjustatud pärilikkusest, kuid suurt osa mängib ka lapse kasvukeskkond ja inimese isiklikud kogemused. Näiteks põhjustab inimese ujedust lapse vastu tarvitatud vägivald, eriti vaimne vägivald nagu naeruvääristamine. Ujedus võib-olla ka kasvamise käigus ilmnev nähtus, mis läheb aja möödudes üle.

Suhtumine häbelikkusesse erineb kultuuriti. Näiteks idamaades on häbelikkus-vaoshoitus koolilaste puhul väga positiivne omadus. Häbelikke kooliõpilasi peetakse targemateks nii õpetajate kui õpilaste poolt ja tihtipeale saavad nad koolis liidripositsiooni. Häbelikkus ei seostu seal üksinduse või depressiooniga nagu läänemaailmas, vaid näitab viisakust, austusväärsust ja järelemõtlikkust.

Viited
------

1. ↑  "Shyness and social phobia". Royal College of Psychiatrists. 2012. Vaadatud 17.01.2014.`{{cite web}}`: CS1 hooldus: url-status (link)
2. ↑  Coplan, R. J.; Arbeau, K. A. (2008). "The Stresses of a "Brave New World": Shyness and School Adjustment in Kindergarten". *Journal of Research in Childhood Education*. **22** (4): 377–389. DOI:10.1080/02568540809594634.

|  |  |
| --- | --- |
|  | Tsitaadid Vikitsitaatides: **Häbelikkus** |
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib mullateadlasest; poiitiku kohta vaata artiklit Rein Kask (poliitik)* |

---

**Rein Kask** (sündinud 16. november 1926 Tallinn – 17. november 2017) oli eesti mullateadlane, põllumajandusdoktor (1973, Moskva; kinnitatud 1976).

Ta lõpetas 1945. aastal Uuemõisa Põllumajandustehnikumi ja 1949. aastal Tartu Riikliku Ülikooli. 

1947. aastal asus Kask õppimise kõrvalt tööle Eesti NSV Teaduste Akadeemia Põllumajanduse Instituudi Tartu filiaali laborandina, 1950 edutati nooremteaduriks. Aastast 1956 töötas ta Eesti Maaviljeluse Instituudis (1956–1960 teadurina, 1960–1988 mullauurimise osakonna ja 1988–1994 sektori juhina, 1994–1996 agroökoloogia osakonna juhtivteadurina, 1996–2001 vanemteadurina). 

Ta on teinud uurimusi muldade süstemaatika ja diagnostika, geneesi, evolutsiooni ja erosiooni, mullaviljakuse ja -kaitse, maa hindamise, põllumaa kasutamise ning mullastiku kaardistamise kohta. Ta on üks NSV Liidu muldade erosiooni kaardi ja monograafia autoritest ning Eesti mullastiku suuremõõtkavalisele kaardistamisele alusepanijatest. Ta on koostanud Eesti maahindamismetoodika ja -hindamistabelid.

Okupatsioonid ja mobiliseerimised teise maailmasõja ajal tingisid olukorra, kus normaalse elu jätkamiseks pärast sõda, tuli oma sünniaega dokumentides muuta nii, et see ei tekitaks võõras võimus asjatuid küsimusi. Sellest tulenevalt ei olnud Rein Kase tegelik sünniaasta mitte 1928, nagu seisab kõikides sõjajärgsetes dokumentides ja teatmeteostes, vaid 1926.

Teoseid
-------

* Mullastikukaardi koostamine 1951 koos Arnold Pihoga
* "Eesti NSV muldade määraja" (1957)
* "Eesti NSV mullaerimite iseloomustus. Juhend mullastiku kaardistajale" (1960, koos A. Pihoga)
* "Juhend põllumajandusmaa hindamiseks tsonaalse metoodika alusel" (1965)
* "Vene-eesti mullateaduse sõnastik" (1971, autoreid)
* "Eesti NSV maafond ja selle põllumajanduslik kvaliteet" (1975)
* "Mullateaduse õpik" (1976, koostaja ja autoreid)
* "Teaduslikult põhjendatud maaviljelussüsteem Eesti NSV-s" (1983, autoreid)
* "Mullateadus" (1987, koos Herman Tõnissoniga)
* "Eesti NSV muldade süstemaatiline nimestik ja lühidiagnostika" (1988)
* "Eesti mullad" (1996)
**Günokriitika** (pr *la gynocritique*, ingl *gynocritics*) on kirjanduskriitika haru, mis tegeleb ainult naisautorite loomingu analüüsimise ja tõlgendamisega, seejuures ei pea kriitik ja uuritav ise feministid olema. Naiskirjanike tekstide hindamise eesmärk ei ole otsida feminismiteooriale sobivaid ning feministlikule kirjanduskriitikale omaseid poliitilisi seisukohti, vaid koguda empiirilisi materjale naiste loodud kirjanduse ajaloo, žanrite, keelekasutuse, eri teemade ja struktuuride kohta. Selline käitumine võimaldab luua uusi kirjanduslikke mudeleid, mis ei ole surutud meesautorite loomingu vormi, traditsioonidesse ja teooriatesse.

Ajalugu
-------

Günokriitika idee üks eelkäija on filosoof John Stuart Mill, kes juba 1869. aastal tähendas vajadust uutele mudelitele, mis arvestaksid naiste kirjandusega. Günokriitika mõiste autor on Ameerika kirjanduskriitik Elaine Showalter, kes on tuntud oma feministlike käsitluste poolest, mis on olnud progressiivsed uurimused naiste õiguste tagamisel ning naisautorite loomingu analüüsimisel. Oma tuntuimas essees – „Feministliku poeetika poole" (1979) – esitleb ta günokraatia mõistet, mille järgi tuleb naisi näidata täieõiguslike loojatena, mitte üksnes passiivsete tarbijatena. 

Showalteri seisukoht iseloomustab laiemalt kogu kirjandusteadusliku feminismi teist lainet,  kui feminism asus varasemast põhjalikumalt tegelema naiste kultuurilise ja sotsiaalse identiteedi küsimusega.  Teise laine lõpuaastatel ilmus palju günokriitilisi tekste, näiteks Sandra Gilberti ja Susan Gubari „Hull naine pööningul" (1979), mis kirjeldavad naiste ärevust autorsuse pärast, kuna see on ajalooliselt olnud rohkem meestele omistatud õigus ning tegevus. 

Günokriitika kui termin ei ole tänapäeval nii laialt levinud kui aastakümneid tagasi, mil Showalter selle idee sõnastas. Siiski on selle mõte ja tava endiselt oluline, sellest tulenevalt ka teosed, mis klassikalisteks günokriitika näideteks kujunesid (eespool mainitud „Hull naine pööningul", „Feministliku poeetika poole").

Viited
------

1. ↑  **Moi, Toril 1991**. Feministlik kirjanduskriitika. *Vikerkaar*, nr 7, lk 68–78.
2. 1 2  **Showalter, Elaine 1979**.  Towards a feminist poetics. *Women Writing and Writing About Women*. London: Routledge.
3. ↑  **Gaur, Aakanksha jt 2022**. Elaine Showalter*. Britannica, 17.01*.
4. 1 2  **Mambrol, Nasrullah 2016**. Feminism: An Essay. *Literary Theory and Criticism, 27.04.*
5. ↑  **Mambrol, Nasrullah 2016.** Gynocriticism A Brief Note. *Literary Theory and Criticism, 25.09.*
6. ↑  OR = Oxford Reference i.a, https://www.oxfordreference.com/view/10.1093/oi/authority.20110803095913896.
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib Laidze valla külast; samanimelise küla kohta Zlēkase vallas vaata artiklit Laidzesciems* |

---

Torn Laidze mõisa pargis
**Laidze** on küla (*lielciems*) Lätis Talsi piirkonnas, Laidze valla halduskeskus. Küla asub Laidze järve kaldal merepinnast 66 meetri kõrgusel, piirkonna keskusest Talsist 8 ja Riiast 124 kilomeetri kaugusel.

Laidzet on kirjalikes allikates mainitud esimest korda 1428. aastal. 2006. aastal oli külas 735 elanikku.

Nüüdisaegne asula on endisaegse Laidze mõisa (Laidsen) keskus. Küla oli jõukas, 1930. aastatel käisid seal sulaseks nii poolakad kui ka Latgale elanikud. 1921. aastal rajati sinna Laidze Põllumajanduskool, millest kujunes Nõukogude aastatel Laidze Põllumajandustehnikum, seejärel aga Laidze kutsekeskkool. Laidzes on veel põhikool ja raamatukogu. Külas asub Tehnikumsi bussipeatus.

Asulas (Laidze mõisa alal) on sündinud baltisaksa arstiteadlane Oswald Schmiedeberg.

Viited
------

1. ↑  Talsu novads. Laidzes pagasts
2. ↑
3. ↑  IS Mantojums

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Laidze** |

| * v
* r
Laidze valla asulad |
| --- |
| 
**Laidze** **·**  Mieguze **·**  Paugurciems **·**  Roceži **·**  Sārcene **·**  Stūrīši **·**  Sukturi **·**  Zvirgzdi **·**  Vīgrieze |
**Gørild Mauseth** (sündinud 24. aprillil 1972 Kjøllefjordis Finnmargis) on norra näitlejatar. 

Pärast Norra Rahvusliku Teatriakadeemia lõpetamist on ta töötanud peamiselt rahvusteatris Nationaltheatret. Tuntud on ta peamiselt televisiooni- ja filmirollide järgi, näiteks telesarjas "Deadline Torp" (2005) ja filmis "Når mørket er forbi" ("Möödudes pimedusest", 2000).

Aastal 2001 nimetati ta Euroopa filmide esitlusel Euroopa filmide tõusvaks täheks. Palju tähelepanu on Mauseth pälvinud ka oma alastistseeniga 1997. aasta filmis "Brent av frost", kus ta oma kaasnäitleja Stig Henrik Hoffiga sõudepaadis suurel kalakuhjal armatseb. Selle rolli eest võitis ta 1998. aastal parima uustulnuka auhinna Amanda. Väike skandaal tekkis stseenist siis, kui Norra Reklaamikompanii seda stseeni hiljem ilma loata ja väljaspool konteksti näitama hakkas.

Mauseth on abielus itaalia produtsendi Tommaso Mottolaga ning paar elas Roomas.

Filmograafia
------------

* "Deadline Torp" (TV, 2005)
* "Når nettene blir lange" (2000)
* "Når mørket er forbi" (2000)
* "Brent av frost" (1997)
* "Black & Decker" (1996)
* "Telegrafisten" (1993)

*Selles artiklis on kasutatud ingliskeelset artiklit en:Gørild Mauseth seisuga 7.04.2009*.
Günter Mittag (1984)
**Günter Mittag** (8. oktoober 1926 Stettin (tänapäeval Szczecin, Poola) – 18. märts 1994 Berliin) oli Saksa DV riigitegelane.

Günter Mittag oli pärit töölisperekonnast. 1943. aastal teenis ta lennuväe abiteenistuses, aastatel 1943–1945 õppis Saksa Riigiraudteel raudteelaseks. 1945. aastal astus Saksamaa Kommunistlikku Parteisse, millest 1946. aastal sotsiaaldemokraatide sundliitmise järel sai Saksamaa Sotsialistlik Ühtsuspartei (SÜP).

1947. aastal jõudis ta SÜP Greiswaldi piirkonna juhtkonda, järgnenud aastatel oli juhtivatel kohtadel kohalikus Saksa Vabade Ametiühingute Koondises. 1956. aastal lõpetas ta kaugõppes majandusõpingud ja sai 1958. aastal Dresdenis Liikluse Kõrgkoolis (Hochschule für Verkehrswesen) doktorikraadi.

1952. aastast töötas Günter Mittag SÜP Keskkomitee aparaadis, algul instruktorina ning aastatel 1953–1961 raudtee ja liikluse osakonna juhatajana. Aastatel 1958–1961 oli ta ühtlasi SÜP Keskkomitee Poliitbüroo juures asuva majanduskomisjoni sekretär.

1962. aastal sai Günter Mittag SÜP Keskkomitee liikmeks, 1966. aastast oli ta ka Keskkomitee Poliitbüroo liige. Alates 1976. aastast oli ta Keskkomitee majandussekretär. Aastatel 1963–1971 ja 1979–1989 oli ta ka Rahvakoja (parlamendi) liige. 1973–1976 oli ta Saksa DV Ministrite Nõukogu esimehe esimene asetäitja. 1963. aastast kuulus ta Saksa DV Riiginõukokku, 1979–1989 oli Saksa DV Rahvusliku Kaitsenõukogu liige.

Günter Mittag oli sotsialistliku plaanimajanduse pooldaja, kuid ta mõistis vajadust Saksa DV majandust reformida.

18. oktoobril 1989 vabastati Günter Mittag kõigist juhtivatest ametitest. 11–12. novembril 1989 arvati ta välja SÜP Keskkomitee koosseisust ja 23. novembril 1989 heideti välja Saksamaa Sotsialistlikust Ühtsusparteist. 1989. aasta detsembris võeti Mittag vahi alla, kuid vabastati varsti halva tervisliku seisukorra tõttu. 1991. aastal esitati talle uus süüdistus riigi raha kuritarvitamises, kuid 1993. aastal tunnistati ta tervislikel põhjustel vastutusvõimetuks.

Viited
------

1. ↑  "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 5. märts 2016. Vaadatud 12. aprillil 2015.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
2. ↑
3. ↑  "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 29. august 2014. Vaadatud 8. augustil 2015.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
4. ↑
5. ↑
**Kultuuri- ja Haridusministeerium** oli Eesti ministeerium, mis korraldas riiklikult Eesti kultuuri- ja haridusvaldkonda. Ministeerium eksisteerism aastatel 1993-1996. 

Ministeerium moodustati 1993. aastal kui Vabariigi Valitsus otsutsas 22. jaanuari 1993. aasta määrusega ühendada 25. jaanuarist Eesti Kultuuriministeeriumi ja Eesti Haridusministeeriumi. 

1. jaanuarist 1996 lahutati taas Haridusministeerium ja Kultuuriministeerium. Kultuuri- ja Haridusministeeriumi haldusalas olnud Kooliamet ja Keeleamet jäid Haridusministeeriumi valitsemisalasse ning Spordiamet ja Muinsuskaitseamet Kultuuriministeeriumi valitsemisalasse. Senine kultuuri- ja haridusminister Jaak Aaviksoo sai haridusministriks ning ministrina Tiit Vöhi kolmandasse valitsusse kuulunud Jaak Allik sai kultuuriministriks.

Viited
------

1. ↑  Haridusministeeriumi ja Kultuuriministeeriumi reorganiseerimise kohta, RT 1993, 5, 86
2. ↑  Kultuuri- ja Haridusministeeriumi jagamisest Haridusministeeriumiks ja Kultuuriministeeriumiks, RT I 1995, 72, 1220