recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Irene Lill** (neiuna **Irene Allikas**; sündinud 24. oktoobril 1958 Jaltas) on eesti tehnikateadlane, Tallinna Tehnikaülikooli ehitustehnoloogia õppetooli juhataja, professor. Ta on tehnikateaduste doktor, majandusteaduste magister.

Haridus
-------

Õppinud Tallinna 7. Keskkoolis 1965–1973, NSV Liidu Saatkonna juures asuvas keskkoolis Varssavis 1973–1975, TPI ehitusteaduskonnas tööstus- ja tsiviilehituse erialal 1975–1981; magistrantuur 1994; doktorantuur 2000–2004. Tehnikateaduste doktor 2004.

Töökäik
-------

Eesti NSV TA Termofüüsika ja Elektrofüüsika Instituudi laborant 1975–1977.
TTÜs 1977–…: ehitustehnoloogia kateedri laborant 1977–1980, insener 1980–1981, laboratooriumi juhataja 1981–1982, assistent 1982–1989, vanemõpetaja 1989–1991; ehitustootluse instituudi ehitustehnoloogia õppetooli lektor 1991–2004, dotsent 2004, professor 2005–…; õppetooli hoidja 2004–2005, juhataja 2005–…; instituudi direktor 2006–…

Teadustöö
---------

Loodusteadused ja tehnika, ehitus- ja kommunaaltehnika (ehitusökonoomika ja juhtimine). 
Avaldanud ca 30 teaduspublikatsiooni. Tema juhendamisel on kaitstud 6 magistritööd.

Teadusorganisatoorne tegevus
----------------------------

TTÜ ehitusteaduskonna nõukogu liige; ehitustootluse instituudi nõukogu liige; CIBi (International Council for Research and Innovation in Bulding and Construction) komisjonide liige: W 055 – Building Economics, W 065 – Organisation and Management in Construction, W 099 – Quality and Safety on Construction Sites, TG 59 – People in Construction; ajakirja Ehitaja (Stroitel) konsultant.

Tunnustus
---------

* Blackwell Publishing’i parima ettekande preemia rahvusvahelisel konverentsil „3rd International Postgraduate Research Conference in the Built and Human Environment" (Lissabon) ESAI, 3.–4. aprill 2003;
* TTÜ aasta õppejõud 2006;
* TTÜ kuldmärk.

Harrastused
-----------

Aiandus, rahvusvahelise klaasikunsti ühingu Glass Art Society liige.

Isiklikku
---------

Ta oli abielus klaasikunstnik Ivo Lillega. Neil on kaks tütart, laulja Juuli Lill ja rõivadisainer Liisi Lill.

Viited
------

1. ↑  Irene Lill Tallinna Tehnikaülikooli lehel[*alaline kõdulink*]

Välislingid
-----------

* Irene Lill Eesti Teadusinfosüsteemis Muuda Vikiandmetes
* Irene Lill TTÜ lehel
**Viljandi Nukuteater** on Viljandis 1955. aastast tegutsev nukuteater.

1955. aastal asutas Alice Mägi Viljandi Rajooni Kultuurimaja nukunäiteringi, millest kujunes kindla struktuuri ja näitetrupiga iseseisev nukuteater – **Viljandi isetegevuslik nukuteater**. Teatri esimene etendus jõudis lavale 1956. aasta veebruaris. See oli Alice Mägi lavastatud I. V. Wembergeri "Kolm põrsakest". 1965. aastal sai Viljandi Rajooni Kultuurimaja nukunäitering esimesena Nõukogude Liidus isetegevuslikest nukuteatritest rahvateatri nimetuse. Sellest ajast pärineb ka teatri nimi.

Aastatel 1956–1977 oli teatri eestvedaja/lavastaja Votele Kuusik. Muusika kirjutas lavastustelee Osvald Ehala, nukud valmistas ja lavapildi kujundas Ilmar Andra. 1977. aastast on teatri direktor – kunstiline juht Altmar Looris.

1994. aastal on teater munitsipaalasutusena Viljandi Linnavalitsuse alluvuses ja kasutab statsionaarseid ruume aadressil Lossi 31.

Tunnustus
---------

* 2020 – Eesti Kultuurkapitali rahvakultuuri sihtkapitali aastapreemia (Nukumäng on tõsine asi ja suurte inimeste töö! Tunnustus teenekale ja loominguliselt silmapaistvale teatrile)

Viited
------

1. 1 2 3 4  "Viljandi Nukuteater. Ajalugu". Originaali arhiivikoopia seisuga 25. juuli 2012. Vaadatud 23. jaanuaril 2013.

Välislingid
-----------

* Nukuteatri koduleht (vaadatud 23.01.2013)
Joaquín Zavala Solís
**Joaquín Zavala Solís** (30. november 1835 – 30. november 1906) oli Nicaragua poliitik, sõjaväelane ja kahekordne Nicaragua president.

Joaquín Zavala Solís sündis 30. novembril 1835 Managuas. Poliitilistelt vaadetelt oli ta konservatiiv. Konservatiivina liitus ta *Partido Conservador de Nicaraguaga* ja aastal 1879 sai temast riigi president. Ta on tuntud selle poolest, et võimul olles lükkas ta tagasi hilisema kuulsa luuletaja Rubén Darío taotluse saada riigilt toetust oma õpingutele Euroopas. Aastal 1883 vahetas ta välja Adán Cárdenas.

Roberto Sacasa võimuloleku ajal 1893. aastal tabas Nicaraguat poliitiline kriis. Nicaraguas oli presidentide teine ametiaeg põhiseaduslikult keelustatud ja kuigi esimesel korral oli ta olnud vaid ajutine president, tekitas see lõhe tema oma partei ridades ning tõi see kaasa ka liberaalsemate ringkondade pahameele. 28. aprillil 1893 tipnes see ülestõusuga Granadas ja ülestõusnud valisid presidendiks Eduardo Montiel de la Cerda. Kuigi Roberto Sacasa ametiaeg oleks pidanud kestma aastani 1895, loobus ta samal aastal vabatahtlikult võimuks ja määras enda asemele riigi uueks presidendiks Salvador Machado Agüero. Liberaalsete vaadetega José Santos Zelaya jätkas siiski võitlust koos Joaquín Zavala Solísega valitsuse kukutamiseks. 11. juulil õnnestus neil vallutada León ja 16. juulil andis Salvador Machado Agüero võimu viimasele üle. Joaquín täitis presidendi kohuseid vähem kui kuu aega, siis valiti presidendiks José Santos Zelaya.

Joaquín Zavala Solís suri 30. novembril 1906 Granadas.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**Pedro Joaquín Chamorro** | **Nicaragua president**1. märts 1879 – 1. märts 1883 | Järgnev**Adán Cárdenas** |
| Eelnev**Salvador Machado Agüero** | **Nicaragua president**16. juuli 1893 – 31. juuli 1893 | Järgnev**José Santos Zelaya** |
**Reena Koll** (sündinud 15. novembril 1996) on Eesti teivashüppaja.

Tema nimel on Eesti naiste teivashüppe rekord **4.36** (25. juuli 2018, Tartu). Sisetingimustes hüppas 9. veebruaril 2016 Eesti absoluutrekordiks **4.31**. 5. veebruaril 2013 Tartus peetud Martin Kutmani mälestusvõistlustel püstitas ta sisetingimustes Eesti absoluutrekordiks 4.24. 14. jaanuaril 2012 Tartus hüppas ta 4.15. See oli ka Eesti rekord. 26. jaanuaril 2013 hüppas ta 4.20.

Enne välisrekordi 4.36 püstitamist hüppas 16. juunil 2018 4.35. Tema varasem välisrekord oli 24. juulil 2014 hüpatud 4.20. 22. juunil 2013 hüppas ta rekordiks 4.15.

Seitsmevõistluses on tema parim punktisumma 5125 (24. august 2012).

Reena Koll sai 2012. aastal Vabariigi Presidendi Kultuurirahastu noore sportlase preemia.

Rekordid
--------

### Välisrekordi areng

* 4.12, 19. juuni 2011 (ER)
* 4.15, 22. juuni 2013 (ER)
* 4.20, 24. juuli 2014 (ER)
* 4.35, 16. juuni 2018 (ER)
* 4.36, 25. juuli 2018 (ER)

### Siserekordi areng

* 4.24, 5. veebruar 2013 (ER)
* 4.30, 31. jaanuar 2016 (ER)
* 4.31, 9. veebruar 2016 (ER)

Viited
------

1. ↑  VIDEO ja FOTOD: 16-aastane Reena Koll uuendas Eesti teivashüpperekordit![*alaline kõdulink*] Delfi Sport, 5. veebruar 2013
2. ↑  15aastane teivashüppetalent parandas taas Eesti rekordit! Õhtuleht, 24. jaanuar 2012
3. ↑  DELFI DUBLINIS: Esiliigasse püsimajäämise nimel algab tihe heitlus ungarlastega[*alaline kõdulink*] Delfi, 23. juuni 2013
4. ↑  Andmed IAAF-i lehel

Välislingid
-----------

* Reena Koll Rahvusvahelise Kergejõustikuliidu kodulehel Muuda Vikiandmetes
* Hooaja avavõistluse asemel sattus Reena Koll operatsioonilauale Põhjarannik, 14. juuli 2017
Vaade kalmistule.  
Foto: Robert Treufeldt, 4. jaanuar 2015
**Viljandi Saksa sõjaväekalmistu** on kalmistu Viljandi kihelkonnas Viljandimaal, tänapäevase haldusjaotuse järgi Reinu tee ja Kalmu tänava nurgal Viljandi linnas Viljandi maakonnas.

Ajalugu
-------

Langenud Saksa sõjaväelastele eraldati kõige kagupoolsem osa vana kalmistust juulis 1941. Kalmistule maeti 1941. aastal ka kolm Viljandi punase terrori ohvrit, kes omakorda maeti 30. juunil 1942 ümber Viljandi Garnisoni kalmistule. Eraldi osad (mäekülje alumised astmed) võeti kasutusele 1942. ja 1943. aastal langenute matmiseks. 1944. aastal langenuid on sellele kalmistule maetud juba juhuslikult.

Nõukogude kolmanda okupatsiooni ajal hävitati kalmistu. Kalmistu korrastati 1993. aastal ja avati pidulikult sama aasta 5. septembril. Sinna on teadaolevalt maetud umbes 700 inimest. Sinna maetakse edaspidigi Viljandi maakonnast leitavad Saksa sõjaväelaste surnukehad, sest eriti 1944. aasta lahingutes langenud on maetud seni juhuslikult üle maakonna.

Kalmistule maetuid
------------------

### 1941. aasta punase terrori ohvrid

* Aliide Sahk
* tundmatu mees
* tundmatu mees

Nemad maeti 30. juunil 1942 ümber Viljandi Garnisoni kalmistule.

* 1944. aasta 3. september – reamees Aksel Mateus
* 1944. aasta 3. september – reamees Assor

Viited
------

1. ↑  Tiina Sarv. "Iga inimese mälestus on püha". Sakala, 24. august 1993

Kirjandus
---------

* "Leinajumalateenistus langenud Saksa sõdurite auks". Sakala, 11. august 1941
* "Viljandi kangelaskalmistule maeti kaks eestlast". Sakala, 6. september 1944
* Toomas Mattson. "Sõdurite nimetud hauad". Sakala, 13. detsember 1990
* Maire Sala. "Viljandimaa kalmistute lugu". Viljandi 2007. Lk 77 ja 112

Välislingid
-----------

* Viljandi Saksa sõjaväekalmistu. Viljandimaa kalmistute bibliograafia
**Hyland DeAndre Jordan** (sündinud 21. juulil 1988 Houstonis) on Ameerika Ühendriikide elukutseline korvpallur, kes mängib 2019. aastast NBA klubis Brooklyn Nets. Jordan on USA koondisega tulnud 2016. aastal olümpiavõitjaks.

NBA karjäär
-----------

2008. aasta NBA *draft'*ist 35. valikuna Los Angeles Clippersisse värvatud Jordan mängis esimese koduklubi eest kümme aastat, tuues selle ajaga keskmiselt 9,4 punkti ja 10,7 lauapalli mängus. Jordan oli hooaegadel 2013/14 ja 2014/15 NBA parim lauavõitleja, kui noppis keskmiselt vastavalt 13,6 ja 15 lauapalli mängus.

2018. aasta suvel siirdus Jordan Dallas Mavericksi, kuid vahetati juba 2019. aasta jaanuaris edasi New York Knicksi. 2019. aasta suvel liitus Jordan oma praeguse koduklubi Brooklyn Netsiga.

Saavutused
----------

* NBA tähtede mäng (2017)
* 1 kord valitud NBA sümboolsesse 1. viisikusse (2016)
* 2 korda valitud NBA sümboolsesse 3. viisikusse (2015, 2017)
* 2 korda valitud NBA sümboolsesse 1. kaitseviisikusse (2015, 2016)
* 2-kordne NBA hooaja parim lauavõitleja (2014, 2015)

Rahvuskoondis
-------------

Jordan tuli USA korvpallikoondisega 2016. aastal olümpiavõitjaks.

Välislingid
-----------

* DeAndre Jordan – NBA.com
* DeAndre Jordan – Basketball-Reference.com
Irina Belobrovtseva pidamas loengut romaani "Meister ja Margarita" teemal Tallinna Keskraamatukogu võõrkeelse kirjanduse osakonnas 25. aprillil 2013.  
Esineja taga on näha Dmitri Kotjuhi fotod
**Irina Belobrovtseva** (sündinud Irina Gazer, 1. aprillil 1946 Riias) on vene kirjandusteadlane Eestis.

Ta lõpetas aastal 1968 Tartu Riikliku Ülikooli ajaloo-keeleteaduskonna vene filoloogina.

Ta töötas 1971–1975 Tallinna Pedagoogilises Instituudis vanemõpetajana ja 1979–1986 Eesti NSV TA Majanduse Instituudis tõlgina. 

1986. aastast töötab ta Tallinna Ülikoolis. 2013. aasta seisuga oli ta vene kirjanduse professor, 2022. aasta seisuga emeriitprofessor. 

Ta on kirjastuste Aleksandra ja Avenarius kaasasutaja.

Ta on tegelenud tõlkimisega.

Tunnustus
---------

* 2001 Valgetähe IV klassi teenetemärk
* 2016 Tallinna teenetemärk
* 2019 Tallinna Ülikooli teenetemärk

Pere
----

Tema abikaasa on Tallinna Ülikooli õppejõud Vitali Belobrovtsev. Nende poeg on Tallinna abilinnapea Vadim Belobrovtsev.

Viited
------

1. ↑  *A Cronicle of Current Events* 35: 140.

Välislingid
-----------

* Irina Belobrovtseva Eesti Teadusinfosüsteemis Muuda Vikiandmetes
* Elulugu
Elektroni lainelaadset käitumist tõestav Interferentsipilt
**De Broglie lained** ehk **mateerialained** on mikroosakeste kvantmehaanilist olekut iseloomustavad lained. Mateeria lainetaolise käitumise teooria esitas Louis de Broglie oma väitekirjas 1924. aastal. Selle lainelis-korpuskulaarse teooria eest sai ta 1927. aastal Nobeli füüsikaauhinna. 

Louis de Broglie lähtus footoni energia ja impulsi (liikumishulga) võrranditest, mida Einstein kasutas fotoefekti kirjeldamisel: 

energia {\displaystyle E={\frac {h\,c}{\lambda }}} ja impulss {\displaystyle p={\frac {E}{c}}={\frac {h}{\lambda }}}, kus {\displaystyle h} on Plancki konstant.
De Broglie avaldas liikuva osakese lainepikkuse \lambda osakese impulsi {\displaystyle p} kaudu ja seostas osakese energia {\displaystyle E} selle võnkesagedusega {\displaystyle f}:

{\displaystyle \lambda ={\frac {h}{p}},\qquad E=fh}
Niiviisi määratletud lainepikkust {\displaystyle \lambda } nimetatakse de Broglie lainepikkuseks.

Kvantmehaanikas on otstarbekas kasutada lainepikkuse \lambda asemel lainearvu {\displaystyle k=2\pi /\lambda } ja sageduse {\displaystyle f} asemel ringsagedust {\displaystyle \omega =2\pi f}. Kui soovitakse kirjeldada laine levimise suunda kolmedimensioonilises ruumis, asendatakse lainearv {\displaystyle k} lainevektoriga {\displaystyle {\vec {k}}}. Samuti kasutatakse redutseeritud Plancki konstanti {\displaystyle \hbar =h/2\pi }. Siis avalduvad de Broglie võrrandid kujul:

{\displaystyle {\vec {p}}=\hbar {\vec {k}},\qquad E=\hbar \omega }
Mateerialainete olemasolu tõestati eksperimentaalselt 1927. aastal. Hilisemad difraktsioonikatsed kinnitasid Broglie lainepikkuse valemi õigsust. Niisugusteks katseteks saab kasutada kristalle, mis käituvad väga väikeste vahedega kolmedimensiooniliste difraktsioonivõredena.

Viited
------

1. 1 2  ENE 1. köide, 1985

Välislingid
-----------

* Louis de Broglie’ mateerialained
* Elektroni lainepikkus
**Pienava** on küla (*vidējciems*) Lätis Tukumsi piirkonnas Džūkste vallas. 

Küla asub Pienava oja kaldal ning jääb valla keskusest Džūkstest 6, piirkonna keskusest Tukumsist 35 ja Riiast 66 kilomeetri kaugusele. Seal tegutseb piimatööstus Nākotne. Sinna jäävad Pienavas centrsi ja Pienava bussipeatus. Külas on ka raamatukogu.

Ajalugu
-------

Küla on tekkinud endise Lielpienava mõisa (*Pönau*) keskuse juurde. Mõisakompleksist on säilinud vesiveski, kelder, saun ja ait.

1852. aastal sündis Pienavas Läti muusik Jānis Kade, kes oli IV Läti üldlaulupeo peadirigendiks.

1949. aasta 7. ja 8. mail moodustati seal kaks kolhoosi: Uzvara ja Kārlis Markss. 1952. aastal ühendati Uzvara kolhoos kolhoosiga Kārlis Markss, mis 1956. aastal muudeti sovhoosiks. 1960. aastatel ehitati küla kolhoosi keskasulaks, sinna rajati korterelamud, kaks kuivatit, laudad ja masinapark. 

1986. aastal toimusid külas filmi "Saulessvece" võtted. 1999. aastal leiti Pienava lähistelt soost tank T-34, mis oli sõja ajal läbi jää vajunud. 2008. aastal suleti algkool.

Viited
------

1. ↑  Vietvārdu datubāze
2. ↑  IS Mantojums
3. ↑

| * v
* r
Džūkste valla asulad |
| --- |
| 
**Džūkste** **·**  Džūkstesmuiža **·**  Grauzde **·**  Ķunduri **·**  Lancenieki **·**  Mācītājmuiža **·**  Pēteri **·**  Pienava |
Ruutmaatriksi **jälg** on selle maatriksi peadiagonaali elementide summa:

{\displaystyle \mathrm {tr} (A)=a\_{11}+a\_{22}+\dots +a\_{nn}=\sum \_{i=1}^{n}a\_{ii}\,},
kus {\displaystyle a\_{ij}} tähistab maatriksi *i*-ndas reas ja *j*-ndas veerus asuvat *A* elementi. 

Maatriksi jälg ei sõltu baasi valikust. Seetõttu saab defineerida lineaarteisenduse jälje kui lineaarteisendusele vastava maatriksi jälje. Iga lineaarteisenduse jaoks pole võimalik jälge defineerida.

Omadused
--------

* Jälg on lineaarne teisendus, mis teisendab maatriksi skalaariks:

{\displaystyle \operatorname {tr} (A+B)=\operatorname {tr} (A)+\operatorname {tr} (B)},
{\displaystyle \operatorname {tr} (cA)=c\operatorname {tr} (A)},
kus *c* on skalaar.

* Jälg on invariantne selle argumendi tegurite tsükliliste permutatsioonide suhtes:

{\displaystyle \operatorname {tr} (AB)=\operatorname {tr} (BA)}
ehk üldiselt
{\displaystyle \operatorname {tr} (A\_{1}A\_{2}...A\_{n})=\operatorname {tr} (A\_{k+1}A\_{k+2}...A\_{k})}.
* Jälg on invariantne transponeerimise suhtes:

{\displaystyle \operatorname {tr} (A^{T})=\operatorname {tr} (A)}
* Jälg on invariantne sarnasusteisenduste suhtes:

{\displaystyle \operatorname {tr} (P^{-1}AP)=\operatorname {tr} ((AP)P^{-1})=\operatorname {tr} (A)}
* Viimasest seosest ja sellest, et igal maatriksil on Jordani normaalkuju, tuleneb, et jälg on maatriksi omaväärtuste summa.

{\displaystyle \operatorname {tr} A=\sum \lambda \_{i}},
kus {\displaystyle \lambda \_{i}} on *A* omaväärtused.
* Seos jälje ja determinandi vahel:

{\displaystyle \det(\operatorname {exp} (A))=\operatorname {exp} (\operatorname {tr} (A))},
kus exp on eksponentfunktsioon.
* kui A ja B on positiivsed osaliselt määratud maatriksid, siis

{\displaystyle 0\leq \mathrm {tr} (AB)^{n}\leq \mathrm {tr} (A)^{n}\mathrm {tr} (B)^{n}.\,}.

Vaata ka
--------

* Maatriks
* Determinant
**Azierščyna** (transkribeerituna **Azerštšõna**) on küla Valgevenes Homieli oblasti Rečyca rajoonis, Azierščyna külanõukogu halduskeskus. Asula asub oblasti keskusest Homielist 54 ja rajooni keskusest Rečycast 4 kilomeetri kaugusel.

Küla asub paigas, kus Viedryči jõgi Dneprisse suubub.

Azierščynas on laevatehas ja jõesadam. Haridust annavad kaks keskkooli, mehaanikasuunitlusega kutsekool, muusikakool ja ratsaspordikool. Külas on kolm klubihoonet, kaks postkontorit, kultuurimaja ja raamatukogu.

Elanikkond
----------

|  |  |
| --- | --- |
| * 437 (1850)
* 626 (1885)
* 1 139 (1897)
* 1 335 (1908)
* 1 512 (1930)
 | * 1 671 (1959)
* 4 858 (1994)
* 4 077 (2004)
* 4 624 (2010)
 |

Ajalugu
-------

Külast 300 meetrit läänes asub kiviaegne asulakoht.

Esimesed teated küla kohta pärinevad XVII sajandist, mil see kuulus Minski kubermangu Retšitsa maakonda. Seoses Poola jagamisega läks Azierščyna aastal 1793 Venemaa koosseisu, kus hakkas kuuluma Minski kubermangu Retšitsa maakonda. Aastal 1897 asusid külas kihelkonnakool, magasiait ja kõrts. 20 elanikku tegelesid seal võrkude, nattade ja muu kalapüügivarustuse valmistamisega.

Aastal 1926 sai asulast kohaliku külanõukogu keskus. Toona alustati ka sealse jõesadama juurde laevatehase rajamist. Aastal 1830 alustati külas telliste valmistamist, aasta hiljem rajati sinna kolhoos. Aastal 1938 ehitati sinna masina-traktorijaam.

Teises maailmasõjas hukkus 234 küla elanikku, lahingutes küla pärast hukkus 16 sõdurit. 2003. aastal avati sealne ratsaspordikool ja ratsabaas.

Azierščyna kirik

Viited
------

1. ↑  "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 11. oktoober 2020. Vaadatud 9. septembril 2020.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
2. ↑  Беларуская энцыклапедыя: У 18 т. / Рэдкал.: Г. П. Пашкоў і інш.. — Мн.: БелЭн, 1996. — Kd. 1: А — Аршын.
**Aavo Otsar** (8. november 1941 Kohtla-Järve – 26. märts 2004 Tartu) oli eesti majandusteadlane.

Elulugu
-------

Aavo Otsar oli töölise poeg.

Lõpetas 1960 Kohtla-Järve 5. Keskkooli, 1965 Tartu Riikliku Ülikooli majandusteaduskonna. Oli 1965–1968 Eesti NSV TA Majanduse Instituudi teadur, aastast 1968 TÜ raamatupidamise kateedri assistent, 1970–1992 vanemõpetaja, aastast 1992 rahanduse ja arvestuse instituudi õppeülesande täitja. Õpetanud finantsaruandluse analüüsi, maksuarvestust, ettevõtte majandusanalüüsi.

Teadustöö
---------

Uurimisvaldkond: ettevõtete majandustegevuse analüüs. Pärast TÜ-st lahkumist töötas ettevõtteis pearaamatupidajana. Koos Moskva teadlastega osalenud uurimisprojektis "Tootmiskoondiste efektiivsuse suurendamise reservid" ja projektis "Tartu Kliinilise Lastehaigla kulude võrdlev analüüs". Üle 30 teadustrükise, sh 1 monograafia, õppevahendid ja õppemetoodilised materjalid.

Teoseid
-------

* Ühiskondliku tarbimise planeerimisest. Tartu, 1974
* Ühiskondlik tarbimine. Tallinn, 1976
* Uusi meetodeid majandustegevuse analüüsis. Tartu, 1977
* Ehitaja (tellija) finants-majandusliku tegevuse analüüs. Tartu, 1987
* Tööstusettevõtete finantsseisundi analüüs. Tartu, 1988

Viited
------

1. 1 2 3 4  Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide

Kirjandus
---------

* Tartu Riikliku Ülikooli õppe-teaduskoosseisu biobibliograafia nimestik 1944–1980. Trt, 1987, 355–356
* Tartu Ülikooli õppe-teaduskoosseisu biobibliograafia nimestik 1981–1995 (käsikiri), 121
* *Eesti teaduse biograafiline leksikon.* 3. köide: *N–Sap* TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013

 *Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.*
**Inimfaktor** – mõiste, mis iseloomustab inimeste usaldusväärsust ja on seotud inimkäitumisega ja ergonoomika valdkonnaga ning viitab inimeste usaldusväärsusele erinevates valdkondades. Kaasaegses maailmas see on peamiselt meditsiin, tootmine, mehaanika ja lennundus. Iga sellele valdkonnale pidevalt mõjutab inimfaktor.

### Inimfaktor lennunduses

Inimtegevus on oluline ja vajalik lüli, mis tagab tehnosüsteemide ühendamise. Inimesed võivad oma tegevuses vigu teha, eriti tööl, kus on vajalik spetsiifiline haridus. Inimfaktor saab määravaks tehnosüsteemides toimuvate õnnetuste korral. Õnnetuste ja katastroofide andmete analüüs näitab, et suur osa ohust tuleneb asjaolust, et inimesed teevad valesid otsuseid, kui nad ise saavad ohuallikaks. Eriti on seda käsitletud lennunduse dokumentides ja ohutuse manuaalides. 
Lennunduses peetakse inimfaktorit kõige olulisemaks tingimuseks, mis mõjutab igasuguse õhusõiduki taset ja määrab lennuohutuse seisundi. Inimene on lennundussüsteemi kõige paindlikum, kohanemisvõimelisem ja olulisem element, kuid ka kõige haavatavam tema tegevuse negatiivse mõju võimalikkuse osas. Rahvusvahelise tsiviillennundusorganisatsiooni (ICAO) andmetel kolm neljast õnnetusest on seotud inimteguriga, kaasarvatud lennumeeskonna, lennujuhi ja inseneride eksimused.

### SHELL-mudel

SHELL-mudel on inimtegurite kontseptuaalne mudel, mis selgitab lennunduse inimtegurite ulatust. Samal ajal antud mudel aitab mõista inimteguri seoseid lennundussüsteemi ressursside ja keskkonna (lendava alamsüsteemi) ja inimkomponendi vahel lennundussüsteemis. Selle mudeli esitas esimest korda Elwyn Edwards 1984. aastal.

### SHELL-mudeli koostisosad

S – Software – arvuti tarkvara.  

H – Hardware – riistvara, elektroonika ja lennuki mehaanilised seadmed.  

E – Environment – keskkond, kus töötavad (või töötasid) arvuti tarkvara ja riistvara.  

L – Liveware – inimlik element või inimesed lennundussüsteemis. Need on näiteks lennukipersonali töötajad, kes käitavad õhusõidukeid, salongipersonali, maapealne meeskond, juhtkond ja halduse töötajad.  

Just selle skeemi abil saab põhjalikult, kuid samal ajal väga korralikult analüüsida õnnetust inimfaktori järgi, kuna kõik on omavahel seotud.

### Šveitsi juustu mudel

Algselt James Reasoni pakutud Šveitsi juustu õnnetusjuhtumite põhjusmudel võrdleb inimese süsteemi kaitset rea juhuslike aukudega Šveitsi juustuviiludes. Juustuviilud on paigutatud üksteise suhtes vertikaalselt ja paralleelselt ning iga viilu vahel on tühimikud. Juhul, kui probleem läheb kõigist aukudest algusest lõpuni, tekib viga ehk juhtub tööõnnetus.

Viited
------

1. 1 2  A.Wenner, Caren. What is Human Factors and Why is it Important? Ameerika Ühendriigid : Sandia National Laboratories, 2013.
2. ↑  Doc 9859 Safety Management Manual, Neljas versioon. ICAO. s.l. : ICAO, 2018.
3. ↑  B.Sheridan, Thomas. Automation As Alien: Challenges for Human Factors. s.l. : EUROCONTROL, HindSight 20. 2014.
4. 1 2  B.Sheridan, Thomas. Automation As Alien: Challenges for Human Factors. s.l. : EUROCONTROL, HindSight 20. 2014.
Igal inimesel on oma haldjas ja arvati, et haldjas tuleb inimesele kohe pärast sündimist.

Uskumus
-------

Vanapagan teab haldja tulekut ja katsub last sellepärast oma lapse vastu ära vahetada, enne kui haldjas suudaks keelata. Et Vanapagan ei saaks last enne haldja tulekut ära vahetada, tuleb last kolm päeva pärast sündimist alati valvata, ilma et öösel tuld kustutaks.
Arvatakse, et haldjas suguvõsas pärandusena edasi rändab. Sureb keegi, läheb surnu isiku haldjas suguvõsa sündiva lapse omaks. Enamasti saab vanaisa ehk selle isa pojapoja haldjaks. Sellepärast antakse väga sagedasti vanaisa nimi poja esimesele pojale, ka vanaema nimi tütretütrele.

Olemus
------

Mõni inimesehaldjas on iseäranis elav, vägev ja tegev. Niipea, kui inimene magama heidab, lahkub haldjas inimesest, kaugele rändama minnes. Enamasti võtab vaim niisugusel lahkumisel enesele kärbse, parmu, liblika ehk muu väikese tiivulise kuju. Sagedasti omandab haldjas inimesest eemal viibides suurema looma kuju (vahel isegi ilvese või karu kuju).
Mõnikord rändab haldjas nähtaval viisil inimese kõrval, aga varjuna, mitte ainult päikese paistmise ajal, vaid ka pilvisel ilmal ja öösel. Niisugust varju näol ilmuvat haldjat kutsutakse varjumeheks. Varjumees on muidu täiesti inimese sarnane, kuid tal puudub keha. Ka ei räägi ta, kui temaga kõneldakse.
Inimesehaldjas kõneleb oma kaitsealusega tihti unes, talle mõnisuguseid juhatusi ja õpetusi andes. Rahaaugugi juhatab haldjas unes kätte.

Rändamine
---------

Teele minnes rändab haldjas inimesega kaasas ja saadab teda igal pool. Mõnikord jõuab haldjas ju enne inimest koju ja kuulutab kuidagi viisi kilstamisega ehk häälitsemisega inimese tagasitulekut. Juhtub inimesele teekäigul ehk kodunt eemal viibides mingisugune õnnetus, tuleb haldjas seda tavaliselt omastele mingisuguste märkidena ilmutama.

Kirjandus
---------

* Eisen, M. J. „Eesti mütoloogia". Tallinn: Mats, 1995, nr 2, lk 45-47
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib Kanada linnast; Ameerika Ühendriikide linna kohta vaata artiklit Vancouver (USA).* |

---

**Vancouver** on linn Kanadas Briti Columbia provintsis. Asub Kanada läänerannikul Georgia väina kaldal, mis jääb Vancouveri saare ja mandri vahele. 

Nii linn kui saar on saanud nime Briti ohvitseri ja maadeavastaja George Vancouveri järgi, kes uuris Vancouveri piirkonda aastatel 1792–1794.

Vancouveris toimusid 2010. aasta taliolümpiamängud.

Linnas asuvad Briti Columbia Ülikool (UBC), antropoloogiamuuseum ja Vancouveri Kunstigalerii.

Vancouveri jäähokiklubi Vancouver Canucks mängib NHL-is.

Rahvastik
---------

2006. aasta rahvaloenduse järgi elas Vancouveris 578 041 inimest. 2010. aasta oletatav rahvaarv oli 642 843.
Vancouver on elanike arvult Kanada kaheksas linn (linnastu on suuruselt kolmas), mis on tuntud kõrge elukvaliteedi poolest. Economist Intelligence Uniti maailma linnade elukvaliteedi uuringutes on Vancouver saavutanud korduvalt esikoha.

Majandus
--------

Vancouver on Kanada üks tööstuskeskuseid.

Vaade Vancouverile Chinatownist

Suurenda
Vaade Vancouverile Chinatownist

Vaata ka
--------

* Canada Place
* General Motors Place
* Vancouveri Eesti Selts

Viited
------

1. ↑  Canada 2021 Census
2. ↑  bcstats.gov.bc.ca vaadatud 13.03.2011

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Vancouver** |

* Vancouveri koduleht
Raamatukogu lugemissaalis on võetud arvesse inimmõõdet
**Inimmõõde** (inglise keeles *human scale*) on inimeste, neid ümbritseva keskkonna ja objektide suhte iseloomustamine ning selle abil mugava disaini loomine. Inimmõõtmega arvestatakse sellistes valdkondades nagu tööstus, protsessid, teenused, tooted, linnaruumi ja arhitektuur.

Kujundamisel tuleb planeeritav ruum mugavdada/kohandada inimese järgi ja mitte vastupidi. Meeles tuleb pidada inimese mõõte ja meeli ning nende haaret. Muuta kujundatav ruum nii mugavaks, turvaliseks ja tervislikuks kui võimalik. Inimmõõde jaguneb kaheks: 

* **liikumatu faas** ehk puhke seisundis (puhkust ja tuge pakkuvate seadiste kasutamine) olev inimene ja tema mõõtmed
* **liikuv faas** ehk liikumises oleva inimese vajadused ruumis.

Mõlemad faasid jagunevad omakorda kaheks: füüsiliseks ja psühholoogiliseks. See jaotus kindlustab, et kujundatud objektid oleksid kõige efektiivsemaks kasutamiseks inimesele sellisel moel, et need kutsuksid esile parima psühholoogilise vastuse.

Inimmõõte eesmärk arhitektuuris on luua keskkond, mis oleks võimalikult paljudele inimestele mugav. See tähendab, et tuleb luua sobivate mõõtmetega ruumid, millel on piisavalt kõrged laed, laiad uksed, paraja suurusega koridorid jne. Tänapäeva ehituseeskirjad näevad ette teatud normide ja standardite täitmist, kuid olulisem on võtta arvesse kasutajaskonda ja hoone otstarvet. Standardeid järgides võivad jääda tegelikud ruumi vajadused täitmata. Inimmõõde ei mõjuta mitte ainult inimesi vaid ka ruumi ja sisustust. Magamistoas näiteks peaks olema piisavalt ruumi, et keskmise suurusega voodi mugavalt ära mahuks. Büroohoonetes peab küllalt ruumi olema laudadele, ühisaladele, koosoleku ruumidele jne. Ruumi kujundates tuleb arvestada vanainimeste, laste ning liikumisraskustega inimeste vajadustega, et tagada ka neile hea ligipääsetavus.

Taani arhitekt Jan Gehl on täheldanud, et arhitektid on viimase poole sajandi jooksul ära unustanud õige inimmõõtme. Kui vaadata vanemaid linnasid, (näiteks Veneetsia), neile omaste väikeste ja kitsate tänavatega, on näha, et need on loodud just inimest silmas pidades. Veneetsia puhul on keskmine tänava laius 3m, mis aitab tekitada huvitavaid jutunurki ja muid sotsiaalseid ruume. See on intiimne ja hubane linn, millele vastandub näiteks Dubai, mis ei ole absoluutselt inimmõõdet silmas pidades ehitatud. Samas ei saa täiesti ära kaotada suuremaid tänavaid, kus oleks võimalik transpordivahendiga võimalikult kiiresti punktist A punkti B jõuda, kuid kohtades, kus inimesed käivad rohkem jala peaks olema elamismugavused kõige paremad.

Viited
------

1. 1 2   
05.Mai. 2020
2. 1 2 3  ? 05. mai. 2020. a.
3. ↑   05.Mai.2020
Inimese karüotüüp – 46 kromosoomi
**Inimese genoom** on inimese liigiomases haploidses kromosoomistikus sisalduv geneetiline materjal.

Inimese somaatiliste rakkude (keharakkude) tuumades on tavaliselt 46 kromosoomi – 44 paarilist kromosoomi (autosoomi) ning kaks sugukromosoomi (gonosoomi).

Kuna paarilised kromosoomid ehk homoloogilised kromosoomid on peaaegu identsed, siis genoomi kirjeldamisel ja kromosoomide numereerimisel neid ei eristata. Heterosügootsetes geenides on homoloogiliste kromosoomide alleelid siiski erinevad.

Inimese genoomi moodustavad seega 24 kromosoomi: 22 autosoomi ja 2 gonosoomi, X ja Y. Inimese haploidne (sugurakkude) genoom koosneb seega 23st kromosoomist; keharakud (somaatilised rakud) on aga diploidsed, s.t. neis on 46 kromosoomi. Genoomi mõistet kasutatakse ka rakuorganellide geneetilise materjali puhul, nii on ka inimese rakkudes olemas mitokondrite ja plastiidide genoom.

Inimese kromosoomistiku kirjeldamisel nimetatakse autosoome kokkulepitud numbri järgi.

Genoomi koosseis
----------------

Inimese haploidse genoomi DNA-ahelate kogupikkus on veidi üle 3 miljardi aluspaari. Ühe aluspaari pikkus pikki DNA kesktelge on umbes 3,4 Å.

Inimese genoomis sisaldub umbes 23000 geeni[*viide?*]. Geenid sisaldavad nii introneid kui eksoneid, millest viimaste baasil sünteesitakse lõpuks kas valgud või teised regulatoorsed RNA molekulid. Eksonid moodustavad kokku umbes 1,5% genoomi kogupikkusest. Ülejäänud osas leidub regulatoorseid piirkondi, valdav osa genoomist koosneb aga mittekodeerivatest järjestustest.

Inimese genoomi uurimise ajalugu
--------------------------------

Inimese genoomi DNA-järjestus kirjeldati aastaks 2000. Kõigi kromosoomide DNA-järjestused avaldati aastaks 2006.

Vaata ka
--------

* Inimese Genoomi Projekt
* Epigeneetika

Välislingid
-----------

* "Inimesed saavad hakkama 19 000 geeniga" ERR teadus, 8. juuli 2014

| * v
* r
Inimese kromosoomid |
| --- |
| Autosoomid | 
1 **·**  2 **·**  3 **·**  4 **·**  5 **·**  6 **·**  7 **·**  8 **·**  9 **·**  10 **·**  11 **·**  12 **·**  13 **·**  14 **·**  15 **·**  16 **·**  17 **·**  18 **·**  19 **·**  20 **·**  21 **·**  22 |
| Sugukromosoomid | 
X **·**  Y **·**  Pseudoautosoomsus |
Teras on üks tuntumaid metallisulameid: selle põhikomponendiks on raud ja see sisaldab 0,02–2,14% süsinikku
**Sulam** on kahe või enama metalli või metalli ja mittemetalli kokkusulatamisel või paagutamisel (peenepulbrilise metallide segu kokkupressimisel rõhu abil kõrgel temperatuuril) saadud aine.
Sulatamisel lisatakse sulanud metallile üht või mitut metalli (mittemetalli), mis segunevad või reageerivad omavahel. Jahtumisel moodustavad need tahke sulami. Kokku ei ole võimalik sulatada metalle, mille sulamistemperatuuride vahe on suur.

Sulamite omadused
-----------------

Sulamite füüsikalised omadused (kõvadus, tugevus, elektrijuhtivus, soojusjuhtivus, magnetilised omadused, korrosiooni-, kuumus- ja kulumiskindlus) erinevad lähteainete omadustest. Sulamite füüsikalised omadused sõltuvad keemilisest koostisest ja struktuurist.

Enamasti on sulami sulamistemperatuur madalam kui koostisosadel. Sulami värvus lähteainete omast erineda.

Klassifikatsioon
----------------

Ülal vasakul: puhas metall; ülal paremal: asendussulam; all vasakul: sisestussulam; all paremal: kombineeritud asendus-/sisestussulam
**Kristallide segu** – segu erinevate metallide kristallidest. Sulab madalamal temperatuuril kui lähtemetallid. Näiteks: plii ja tina sulam.

**Intermetalsed sulamid** – tekivad kui metallid (mittemetallid) reageerivad sulatades omavahel. Intermetalsete sulamid on tugevad, kõvad ja neil on väike elektrijuhtivus. Nendel ühenditel on korrapärane struktuur ja aatomite vahekord täisarvkordne, mistõttu saab intermetalsete sulamite koostise avaldada valemina. Näiteks: duralumiinium Al2Cu.

**Asendussulamid** – tekivad, kui ühe metalli aatomid asendavad kristallivõres teise metalli aatomid. Asendussulami metallide aatomid on enam-vähem ühesuurused, kristallivõred sarnased ja elektronegatiivsused ühesugused. Lahustunud metalli aatomid paiknevad juhuslikult (ebakorrapäraselt). Näiteks: messing.

**Sisestussulamid** – tekivad ühe metalli või mittemetalli sattumisel teise metalli kristallivõre vahele. Sisestunud metalli või mittemetalli aatomid peavad olema oluliselt väiksemad, põhimetalli aatomitest, et mahtuda kristallivõre vahele. Näiteks: erinevad terased (süsiniku aatomid raua kristallivõre vahel).

Vaata ka
--------

* Metallurgia
* Sulamite loend
* Magneesiumisulamid
* Joodis

Viited
------

1. ↑  *Eesti entsüklopeedia.* 7. köide: *NÕUK–RAH.* Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus, 1994, lk 126, märksõna "paagutamine".
2. ↑  *Eesti entsüklopeedia.* 8. köide: *RAI–SUM.* Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus, 1995, lk 688–689, märksõna "sulam".
3. 1 2 3 4 5 6  Karik 2000, lk 135–137

### Kirjandus

* Hergi Karik "Üldkeemia. Anorgaaniline keemia". Koolibri, Tallinn 2000. ISBN 9985009932
**Karl Sverkersson** (1130 – 12. aprill 1167 Visingsöl) oli aastast 1158 Götamaa kuningas ja 1161–1167 Rootsi kuningas.

Karl oli Sverker vanema ja Ulvhild Håkansdotteri poeg. Ta abiellus 1163 Kristinaga, kes oli Skåne maakonna suuraadliku Stig Hvitaledi ja Valdemar I õe Margareta tütar. Neil sündis kolm last: Sverker Karlsson noorem ja Kristina (nunn).

Karl Sverkersson oli Sverker vanema poeg. Isa mõrvati 1155 või 1156. Pärast isa surma sai Karlist Götamaa kuningas. Pärast Örebro lahingut (1161), mille Karl võitis, tappis ta troonile pürginud Sveamaad valitsenud Taani printsi Magnus Henrikssoni. Sellega laienes Karli võim Sveamaa üle ning ta hakkas ennast nimetama Sveamaa ja Götamaa kuningaks. 

Paavsti säilinud kirjade järgi sai Rootsi Karli, jarl Ulfi ja piiskoppide soovil 1164 esimese peapiiskopi. Selleks sai Alvastra munk Stefan. Alvastra kloostri olid asutanud Karli vanemad. Ise soosis ta Vreta kloostrit ja Nydala kloostrit lahkete annetustega.

Vene kroonikute kohaselt korraldas Karl 1164 ebaõnnestunud sõjakäigu Venemaale.

Kevadel 1167 tappis Karli Visingsöl Erik Püha poeg Knut Eriksson, kes seejärel tõusis ise Rootsi troonile. Karl maeti Alvastra kloostrisse.

Karl Sverkerssoni pitser
Karl Sverkerssoni pitsat, millel on kujutatud kuningat troonil istuvana, on vanim teadaolev ja säilinud kuninglik pitsat (rootsi keeles: sigill). Karli valitsemise ajast pärineb ka Rootsi vanim säilinud tõend. Selle väljastas peapiiskop Stefan.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**Magnus Henriksson** | **Rootsi kuningas**1161–1167 | Järgnev**Knut Eriksson** |
**Uus meedia** on Internetis leviv informatsioon, mis on interaktiivses kooskõlas tarbijate nõudlusega.

Näited uuest meediast
---------------------

Tuntumateks näideteks võib pidada veebiväljaanded, ajaveebe, artikleid, reklaami, videomänge, sotsiaalmeediat.

Üheks uue meedia tunnuseks on dialoog. Sisu edastatakse läbi vestluse, mis annab inimestele üle maailma võimaluse jagada ja kommenteerida huvipakkuvaid teemasid. Erinevalt varasematest tehnoloogiatest on uus meedia rajatud interaktiivsele kommuunile.

Tehnoloogiad, mida võib uue meedia alla lugeda on digitaalsed ning omavad tihtipeale interaktiivse, kokkusurutud võrgustiku tunnusjoont. Näiteks võib tuua interneti, veebilehed, sotsiaalmeedia, videomängud, virtuaalreaalsuse jne. Kontrastiks uuele meediale eksisteerib n-ö vana meedia ajalehtede, raadio ja televisiooni näol. Veebientsüklopeedia Vikipeedia on näide, kuidas Internetis kättesaadav informatsioon, pildid ja videod, kasutajate koostöö ning tagasiside moodustavad töötava uue meedia kanali. Facebook on näide sotsiaalmeediakanalist, kus kasutajad osalevad samuti meedia vormimise protsessis.

Meedia areng
------------

Kuni 1980. aastateni toetus meedia peamiselt trükiväljaannetele. Elektroonilise teabelevi vahenditena kasutati lisaks trükiväljaannetele ka televisiooni ja raadiot. Interneti ja digiseadmete kasutuselevõtust tingituna on meedia viimase 25 aasta jooksul läbinud hüppelise arengu. 

Uue meedia kasutuselevõtt on suurendanud kommunikatsiooni inimeste vahel üle maailma ja Interneti. Meedia evolutsiooni tõttu suureneb ka globaliseeritus. Elektroonilise kommunikatsiooni abil vähendatakse inimestevahelist distantsi, mis vähendab füüsilise isiku kohalolu tähtsust sotsiaalsetes suhetes.

Uue meedia kasulikkus
---------------------

Internetis levivad meediakanalid on võrreldes vana meediaga palju efektiivsemad ning võimaldavad rohkem tegevusi.[*viide?*] Uue meedia informatsiooni levik toimub reaalajas, materjale on mugav arhiveerida, internetis saab kasutada hüperlinke ning teksti vms kõrval on tihti olemas ka pilt või heli.

Uus meedia kommunikatsiooni tehnoloogiana võimaldab interaktiivset käitumist informatsiooni ja tarbijate vahel. See asendab traditsioonilise massikommunikatsiooni ühelt-kõigile mudeli kõigilt-kõigile vastu. Iga indiviid saab sobiva tehnoloogia abil toota endale sobivat sisu piltide, tekstide, helide ja videote näol, mis annab kasutajale võimaluse väljendada ennast läbi blogide, veebilehtede, piltide, videote ja muude loodud kanalite kaudu.

Uue meediaga kaasnevad probleemid
---------------------------------

* Informatsiooni kerge kättesaadavus
* Avaliku ja privaatsfääri ebaselged piirid
* Informatsiooni võltsimine või moonutamine

Vaata ka
--------

* Meedia
* Ristmeedia
Erich Mielke, Jaromír Obzina, Erich Honecker ja Friedrich Dickel (vasakult paremale) 1983. aastal.
**Friedrich Dickel** (9. detsember 1913 Vohwinkel, tänapäeval Wuppertal – 22. oktoober 1993 Berliin) oli Saksa DV riigitegelane ja sõjaväelane.

Elulugu
-------

Friedrich Dickel oli pärit müürsepa perekonnast. Aastatel 1928–1931 õppis ta metallivalajaks. Ent erialal töötas ta lühikest aega. Seejärel oli töötu ning tegi juhutöid. Juba 15-aastaselt astus ta Saksamaa Kommunistlikku Noorsooühingusse (Kommunistischen Jugendverband Deutschlands) ja oli Vohwinkelis 1929-1931 selle allorganisatsiooni poliitjuht. 1931. aastal astus ta Saksamaa Kommunistlikku Parteisse ja tegutses ka Rahvusvahelises Revolutsioonivõitlejate Abistamise Organisatsioonis.

Natsionaalsotsialistide võimuletuleku järel 1933. aastal vahistati ta lühikeseks ajaks, kuid vabastati varsti. Ta läks esialgu Saarimaale ja seal edasi Hollandisse ja Prantsusmaale. Aastatel 1936–1937 võttis ta Thälmanni-pataljoni koosseisus osa Hispaania kodusõjast 1937. aastal asus ta elama Moskvasse.

Nõukogude Liidus sai ta luurealase väljaõppe. 1941–1945 täitis ta luurealaseid ülesandeid Hiinas. 1946. aasta detsembris pöördus ta Saksamaale tagasi.

1949–1953 töötas ta Torgaus ja Berliinis poliitkoolide juhatajana. 1. oktoobril 1952 sai ta kindralmajori auastme. 1953–1956 töötas Friedrich Dickel mitmetel erinevatel sõjaväelistel ametikohtadel. 1956–1957 oli ta Saksa DV kaitseministri esimene asetäitja. 1957–1959 täiendas ta ennast Moskvas Kindralstaabi Akadeemias. 7. oktoobril 1963 sai ta kindralleitnanadi auastme. Armeeteenistusest lahkus ta 30. novembril 1963.

Alates 1967. aastast oli ta Saksamaa Sotsialistliku Ühtsuspartei Keskkomitee liige.

14. novembrist 1963 kuni 18. novembrini 1989 oli ta Saksa DV siseminister.

Auastmed
--------

| Aasta | Kuupäev |  | Auaste |
| --- | --- | --- | --- |
| 1952 | 1. oktoober |  | kindralmajor |
| 1963 | 7. oktoober |  | kindralleitnant |
| 1965 | 7. oktoober |  | kindralooberst |
| 1984 | 7. oktoober |  | armeekindral |

Viited
------

1. ↑
2. ↑
3. ↑
4. ↑
5. ↑
6. ↑

  


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**Karl Maron** | **Saksa Demokraatliku Vabariigi siseminister**1963−1989 | Järgnev**Lothar Ahrendt** |
**Karl Tuvike** (15. mai 1892 Kavilda vald – 29. aprill 1960 Tallinn) oli Helme avalik tegelane (oli Helme koguduse köster-organist ja Kaitseliidu Helme malevkonna pealiku abi) ning luterlik vaimulik, Oleviste koguduse viimane luterlik pastor.

Ta õppis aastatel 1901–1902 Järvaküla vallakoolis, aastatel 1902–1906 Puhja kihelkonnakoolis, aastatel 1906–1907 J. O. Tomsoni kaubanduskoolis, aastatel 1907–1910 Hugo Treffneri Gümnaasiumis ja aastatel 1910–1915 Rudolf Grivingi muusikakoolis, mille lõpetas organisti kutsega.

Ta töötas aastast 1915 Helme Maarja koguduses köstri-organistina. Aastatel 1917–1918 andis ta Helme kihelkonnakoolis usuõpetuse, eesti keele, ilukirja ja laulmise tunde, laulmise tunde andis ta seal aastani 1921. Tõrva Reaalgümnaasiumis oli ta õpetajaks aastatel 1918–1923, Helme kodunduskoolis aastast 1934. Ta oli aastatel 1915–1940 Helme-Tõrva Hariduse Seltsi muusikaosakonna koori juht. Aastal 1940 oli ta II Riigivolikogu vastaskandidaat. Hiljem on ta olnud Nissi koguduse koorijuht, Kullamaa koguduse köster-organist, aga ka Pilistvere koguduses organistiks ja Juuru koguduses köster-organistiks. 14. detsembril 1949 ordineeriti ta Tallinna toomkirikus aseõpetajaks; 15. aprillil 1950 seati ta Tallinna Oleviste koguduse aseõpetajaks. Sama aasta septembris läks Oleviste kirik baptistide kogudusele. 

28. oktoobril 1950 arreteeriti ta Tallinnas. Talle mõisteti 25+5 aastane vabadusekaotus (mida hiljem vähendati 12 aasta 6 kuu peale), ta kandis karistust Irkutski oblastis Ozjorlagis. Olude muutudes vabanes ta 1956. aasta jõululaupäeval.

Karl Tuvike suri 29. aprillil 1960 Tallinnas ja ta maeti 3. mail 1960 Rahumäe kalmistule.

Tunnustus
---------

* 1934 Kotkaristi V klassi teenetemärk
* 1938 Eesti Punase Risti V klassi teenetemärk

Isiklikku
---------

Tema kälimees oli Helme Maarja koguduse õpetaja Johannes Uustal.

Viited
------

1. ↑
Vandenõuteooria kohta kohta vaata artiklit Uus maailmakord (vandenõuteooria).  

---

**Uus maailmakord** (ladina keeles *novus ordo mundi*; inglise keeles *new world order*) on väljend suurriikide vaheliste rahvusvaheliste suhete ja üleilmastumise kohta. Uus maailmakord on ühiskonnasüsteem, mis tugineb valgustuslikul haridussüsteemil, riikide ühisel kaitsel, vabaturu majandusel ja inimsusel (humanismil).

Arutelud uue maailmakorra üle puhkesid pärast Esimest maailmasõda (sündis Rahvasteliit), pärast Teist maailmasõda (sündisid ÜRO, EL, NATO ja Bretton Woodsi süsteem) ja pärast külma sõda.

Väljend tähistab riikidevahelistes suhetes ühiseid julgeoleku- ja koostöökavasid (läbirääkimised ja lepingute järgimine on olulisemad kui jõu kasutamine). Vahel kasutatakse rööpselt põhimõistega maailmakord.

Kuigi Ameerika Ühendriikide presidendid on kõnelenud uuest maailmakorrast, nagu oleks see saabumas, ei võta see kuju ilmselt niipea. Uus maailmakord, kui seniolematu olu sünnib vastustest järgmistele küsimustele: Mis on rahvusvahelise korra põhiüksus? Millised on nende üksuste võimalused koostööks? Milliste eesmärkide nimel üksused koos tegutsevad?
**Karl Sillakivi** (5. oktoober 1911 Narva – 11. september 1994 Tallinn) oli eesti pianist ja klaveripedagoog.

Karl Sillakivi õppis Narva Muusikakoolis ja astus 1933 Tallinna Konservatooriumi, mille lõpetas 1938. aastal. Konservatooriumis olid tema õppejõud Theodor Lemba ja Olav Roots.
Õpingute ajal esines klaverisaatjana ja kontsertmeistrina (koos Hubert Aumere, Herbert Laane ja teistega).

Pärast õpingute lõpetamist andis soolokontserte (1940, 1942, 1948, 1964). Hiljem pühendus peamiselt õppejõutööle.

Juhtis 1961. aastal loodud Tallinna Pedagoogilise Instituudi klaverikateedrit kuni 1969. aastani. Lühemat aega juhtis ka Georg Otsa nimelise Tallinna Muusikakooli üldklaveri osakonda.
1972. aastast kuni elu lõpuni töötas muusikapedagoogika õppejõuna Tallinna Riiklikus Konservatooriumis.

Ta kirjutas ja koostas mitu muusikateooria käsiraamatut.

Tema õpilaste seas on olnud Aldo Meristo, Olav Ehala, Peep Lassmann, Horre Zeiger, Rolf Uusväli, Sven Grünberg, Anatoli Garšnek, Igor Garšnek, Peeter Saul, Enn Vetemaa, Viktor Ignatjev, Uno Veenre, Reet Laul, Rauno Remme, Leo Normet, Evald Vaino, Aino Himbek, Anneli Merelaid jt.

Raamatud
--------

* "Kadentsharmoonia" (1988)
* "Praktiline harmoonia" (I–II, III–IV)
* "Modulatsiooniteooria" (1987)
* "Laste-, kooli- ja rahvalaulusaadete kujundamise põhialused" (1988)
* "Rahvaste laule klaverile" (1970)

Välislingid
-----------

* "Juubilar on klaveripedagoog Karl Sillakivi" ERR arhiiv
Video Kaunase vanalinnast 2019. aasta jaanuaris
**Senamiestis** ehk **Kaunase vanalinn** on Kaunase linnaosa, mis asub linna keskosas Centrase valla territooriumil. Senamiestis asub Nemunase ja Nerise ühinemiskohas, see piirneb idas Naujamiestisega, põhjas aga Žaliakalnisega.

Asutustest paiknevad Kaunase vanalinnas Kaunase Vaimulik Seminar, Püha Ignatius Loyola kolleegium, Vilniuse ülikooli Kaunase osakond, mitmed Kaunase Kolleegiumi teaduskonnad, Vytautas Suure Ülikooli katoliku teoloogia fakulteet. Seal asuvad ka kommunikatsiooniajaloo muuseum, Maironise leedu kirjandusloo muuseum, Leedu meditsiini- ja farmaatsiaajaloo muuseum.

Senamiestises on säilinud mitmeid ajaloolisi hooneid, millest vanimad on veel gooti stiilis. Seal asuvad aasta 1400 paiku rajatud Vytautas Suure kirik, aastal 1497 valminud Kaunase Püha Jüri kirik, Kaunase Püha Kolmainu kirik aastast 1634, XV sajandil rajatud Peeter-Pauli peakatedraal, Kaunase Püha Sakramendi kirik aastast 1690, Kaunase luteri kirik aastast 1683, XV sajandil rajatud Kaunase Püha Gertruda kirik, samal sajandil rajatud Kaunase Püha Nikolause kirik, ja Kaunase Püha Francis Xavieri kirik aastast 1720. Lisaks sakraalarhitektuurile on seal tähelepanuväärsematest ehitistest veel Kaunase linnus, aastal 1542 rajatud raekoja hoone, Perkūnase maja, Sirutiste maja, XVII sajandil ehitatud Zabiełłode maja, aastal 1850 valminud Kaunase sünagoog, ja Hansa Liidu laohoone.

Ajalugu
-------

Kuna Senamiestis (tõlkes *Vanalinn*) on sisuliselt Kaunase vanalinn, siis langevad linnaosa ja linna varasem ajalugu ühte. Algselt oli linnaosa radiaalse planeeringuga, ent aastal 1540 kavandati sinna uus nelinurkse paigutusega tänavate võrgustik. Väljaspool Senamiestist paiknes ainult tänaseks Naujamiestisega kokku kasvanud Karmelitai ehk Kaunakiemise linnaosa. Aastal 1842 sai Kaunasest Kovno kubermangu halduskeskus, mis tõi kaasa linna kiirema kasvu. Nii alustati aastal 1847 senisest linnast ida poole uue Naujamiestise linnaosa (tõlkes *Uuslinn*) rajamist, mis muutis Senamiestise üheks Kaunase linnaosaks. 

Senamiestise ja Naujamiestise linnaosi ühendavatest tänavatest tähtsaimaks kujunes Laisvės alėja, mis ulatus Kaunase Raekojja platsile. Aastaks 1923 oli Senamiestises 17 167 elanikku. Aastal 1939 rajati Senamiestisesse raamatukogu. Aastal 1982 muudeti Laisvės alėja osaliselt jalakäijate tänavaks. Sealse jalakäijate tsooni pikkus on 1621 meetrit ja tegemist on Ida-Euroopa pikima jalakäijate tänavaga.

Aastal 1993 rajati Nemunase ja Nerise ühinemiskohta 12,69 hektari suurune Santaka park, kuhu hiljem rajati ka BMX rattapark.

* SünagoogSünagoog
* Zabiełłode majaZabiełłode maja
* RaekodaRaekoda
* vana Hansa Liidu laduvana Hansa Liidu ladu
* Santaka parkSantaka park

Viited
------

1. ↑  Kauno Laisvės alėja
2. ↑  "Santakos parke – nauja erdvė jaunimui". Originaali arhiivikoopia seisuga 21. märts 2017. Vaadatud 1. oktoobril 2017.