recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib poliitilisest mõistest; bioloogia mõiste kohta vaata artiklit Kosmopoliidid (bioloogia)* |

---

Maailmakodanike (*World Citizen*) lipp
Maailmakodanike märk
**Kosmopoliit** ehk **maailmakodanik** on mõiste, millel on mitu tähendust, kuid üldiselt peetakse selle all silmas inimest, kes ei nõustu traditsioonilise geopoliitilise inimeste jagamisega nende rahvusliku kodakondsuse järgi.

Mittepoliitilises tähenduses on kosmopoliit keegi, kes väärtustab ühiskonda nende teadmiste järgi, mida on võimalik hankida erinevate kultuuride omavahelises tihedas suhtlemises..

Kosmopoliit võib olla kosmopolitismi pooldaja, kes ei soovi end määratleda mõne rahvuse, usu, riigi vm tunnuse järgi ning eelistab esmajärjekorras olla inimene ning alles seejärel kuuluda mõnda inimkooslusse.

Kosmopoliitideks (maailmakodanikeks) on end nimetanud näiteks Sokrates, Erasmus Rotterdamist, Leonardo da Vinci, Linus Pauling, Jules Verne, Bertrand Russell, Albert Einstein, Charles Chaplin jpt.

Sõna ja mõiste on saanud alguse küünikutelt.

Maailmakodanike päev
--------------------

Maailmakodanike päev on igal aastal kevadisel pööripäeval, mis on märtsis ja muutub vahemikus 19.–21. märtsini.

Erinevad kasutamisvõimalused
----------------------------

* ÜRO annab välja autasu *Citizen of the World*.
* Oxfam UK haridusprogramm globaalsest kodakondsusest.
* USA skautidel on aumärk, mida kutsutakse *Citizenship in the World*.

Vaata ka
--------

* Anationalism: esperantol baseeruv liikumine.
* Antinatsionalism: humanistlik liikumine, mis sarnaneb kosmopolitismiga
* Antipatriotism
* Kosmopolitism
* Kosmopoliitne demokraatia
* Garry Davis, "maailmapassi" looja
* Globaalne kodakondsus
* Globaalne õiglus
* Global democracy
* Maailmakodankuharidus
* Mundialisatsioon
* Transnatsionalism

Viited
------

1. ↑  "the utmost global citizen". Global Culture. 2007. Originaali arhiivikoopia seisuga 12. jaanuar 2013. Vaadatud 31. oktoobril 2008.
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib ühingust; ajakirja kohta vaata artiklit Cosmoglotta* |

---

**Kosmoglot(t)** oli 1916. aastal Peterburis loodud ja 1921 Tallinnas taasrajatud tehiskeelte huvilisi koondanud ühing.

Kosmoglot loodi 1916. aasta märtsis eesmärgiga koondada Venemaa tehiskeelte huvilisi, rajada raamatukogu ja propageerida tehiskeelte ideid. Ühingu asutajaliikmed olid Vsevolod Tšešihhin, Vladimir Szmurlo, Ernest Drezen ja Petro Stojan. Nendega liitusid peagi Jakob Linzbach ja Edgar von Wahl. Ühingu eestvedajaks kujunes Waldemar Rosenberger, kelle korteris toimusid ühingu koosviibimised.

1917. aasta revolutsioonilised sündmused Venemaal põhjustasid mitmete ühingu liikmete lahkumise Peterburist. Ühingu tegevus hakkas hääbuma pärast Rozenbergeri surma 1918. aasta detsembris ja see suleti lõplikult 1921. aastal. Samal aastal elustasid Linzbach ja Wahl ühingu tegevuse Tallinnas juba Kosmoglotti nime all. Linzbachist sai ühingu president ja Wahlist sekretär. Kosmoglott säilitas kontaktid ka vanade liikmetega, kes nüüd tegutsesid erinevates Euroopa riikides.

Ehkki ühing säilitas Peterburi aegadest pärineva põhimõtte pühenduda tehiskeelteprojektidele, kujunes see eelkõige Wahli loodud keele oktsidentaali (nimetati 1949 interlingueks) propageerijaks. Ühing hakkas välja andma endanimelist ajakirja, mida toimetati oktsidentaalis, ehkki kirjutisi ilmus ka teistes keeltes. Ajakiri ilmus ühingu välja antuna kuni 1926. aastani, seejärel hakkas seda välja andma Engelbert Pigal Viinis. Kosmoglotti tegevus hakkas seejärel hääbuma ja selle viimane teadaolev märkimisväärsem üritus oli 6. detsembril 1928 peetud mälestuskoosolek Waldemar Rozenbergeri 10. surma-aastapäeva puhul.

Viited
------

1. ↑  Künzli, lk 10.
2. ↑  Künzli, lk 12–13.
3. ↑  Künzli, lk 13.
4. ↑  Künzli, lk 14.

Kirjandus
---------

* Sergei Kuznetsov. "Космоглот" – первое интерлингвистическое овщество в России = "Kosmoglot" – la unua interlingvistika societo en Ruslando. – Interlinguistica Tartuensis, nr 3. Tartu 1984.
* Andreas Künzli. Eine neue Sprache für Russland und die ganze Welt Unabhängige Schweizer Interlinguistische Studien, nr 3, 2015.
Tänapäeva Venemaa Instituudi logo
**Tänapäeva Venemaa Instituut**, lühend **IMR**, (inglise keeles *The Institute of Modern Russia*; vene keeles Институт современной России) on ühiskondlik heategevuslik organisatsioon Ameerika Ühendriikides.

IMR on avalikule poliitikale spetsialiseerunud eksperdikeskus, mille eesmärk on luua intellektuaalne alus demokraatia ja õigusriigi rajamiseks Venemaal. Instituudi asutas 2010. aastal New Yorgis Pavel Hodorkovski, kes on ka instituudi president.

Hodorkovski asutas instituudi, et jätkata oma isa Mihhail Hodorkovski tööd, kes 2001. aastal asutas fondi Avatud Venemaa. Tänapäeva Venemaa Instituut edendab kodanikuühiskonna ideid, toetab õigusriigi põhimõtet ja tugevdab suhteid Venemaa ja teiste riikide vahel.

Instituudi viieliikmelise hoolekogu liikmete seas oli tuntud inimõiguslane Ljudmila Aleksejeva.

27. veebruaril 2018 avaldas instituut oma kaastöölise Vladimir Kara-Murza filmi "Nemtsov" ingliskeelse versiooni.

Viited
------

1. 1 2 3  Институт современной России. imrussia.org
2. ↑  Попечители. imrussia.org
3. ↑  ИСР публикует фильм «Немцов» с английскими субтитрами. imrussia.org

Välislingid
-----------

* Instituudi koduleht. imrussia.org
Tour de France'i 2006. aasta marsruut
(Le) **Tour de France** (prantsuse keeles 'Prantsusmaa (velo)tuur') on maailma kuulsaim jalgrattaspordivõistlus.

Esimest korda toimus velotuur 1. juulil 1903 trassil Pariis–Lyon (476 km). Selle võitis Maurice Garin.

See on üks maailma populaarsemaid publikualasid [*viide?*]. Igal aastal on erinev rada, kuid alati on nii tasaseid kui mägietappe, viimastel aastatel ka meeskonna- ja individuaalseid temposõite. Võistlus kestab kolm nädalat. Kõige pikem sõit, 5745 km, oli aastal 1926. Alates 1975 lõpeb tuuri viimane etapp Pariisis Champs-Élysées'l.

Kõige kiirem ühisstardist etapp sõideti 1999 Lavalist Blois'sse (194,5 km), mille Mario Cipollini võitis keskmise kiirusega 50,355 km/h. 2005 sõitis David Zabriskie tuuri avaetapi Fromentine'ist Noirmoutier-en-I'lle'sse (19 km) kiirusega 54,676 km/h. 1994 sõitis Chris Boardman tuuri proloogi Lille'ist Euralille'i (7,2 km) veelgi kiiremini: 55,152 km/h. Meeskonnasõitude rekord on Discovery Channeli meeskonna 2005 sõidetud etapp Toursist Blois'sse (67,5 km) kiirusega 57,32 km/h.

Eestlased velotuuril
--------------------

Eestlastest on tuuril osalenud Jaanus Kuum, Lauri Aus, Tanel Kangert, Jaan Kirsipuu, Janek Tombak ja Rein Taaramäe. Kõige rohkem kordi, 10, on tuuril esinenud Kirsipuu, kes aga pole kordagi lõpetada suutnud. See-eest on ta saanud neli etapivõitu ja 1999 sõitis ta kogu tuuri esimese poole liidrina. Esimese eestlasena lõpetas tuuri Jaanus Kuum. Parima kohaga on tuuri lõpetanud Rein Taaramäe, kes 2011. aastal lõpetas tuuri 12. kohal ja noorte arvestuses 2. kohal.

Vaata ka
--------

* Tour de France'i võitjate loend

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Tour de France** |

* Tour de France'i koduleht (prantsuse ja inglise keeles)
**Sooru** on küla Valga maakonnas Valga vallas. Küla paikneb Sooru järv. Külas on olnud Sooru mõisa keskus.

Aastatel 1992–2017 (kuni Eesti omavalitsuste haldusreformini) asus küla Tõlliste vallas.

Soorut on esmamainitud 1388. aastal mõisana (*curia Sore*). 

Sooru mõisa (saksa *Soorhof*), mis asus Valga kreisi Luke kihelkonnas, hoonestus püstitati valdavas osas 19. sajandi teisel poolel Wrangelite ajal. 
Väike ühekorruseline härrastemaja on hävinud. Kõrvalhoonetest tähelepandavaimad on postidele toetuva ulualusega aidahoone ja hilisklassitsistliku fassaadiga tall-tõllakuur.

Odrapõld Sooru külas
Suure paisjärve kaldal asub 19. sajandi lõpul ehitatud telliskivist, puidust pealeehitisega vesiveski, katus kaetud algsete tsementkividega. Veski sisustus on hävinud; säilinud on veskisild koos tammiga. 

Teise maailmasõja eel asus Soorus telefoni kõnepunkt. Soorus asus ka Soonja postiagentuur.

Sooru pargis kasvab muu hulgas rohkesti saarvahtraid, 5,5 m kõrgune ligustripõõsas, hõbepajusid, hall pähklipuu, mitu vene lehist, valge mänd, kokku 38 liiki.

Vaata ka
--------

* Sooru raamatukogu
* Esimene Mai (Valga rajooni kolhoos)

Viited
------

1. ↑  Haldus- ja asustusjaotus, vaadatud 1.03.2023.
2. ↑  Statistikaamet, vaadatud 10.11.2020.
3. ↑  Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.

Välislingid
-----------

* Sooru küla koduleht

| * v
* r
Valga valla asulad |
| --- |
| Linn | 

* Valga

 |  |
| Alevikud | 

* Laatre
* Tsirguliina
* Õru

 |
| Külad | 

* Hargla
* Iigaste
* Jaanikese
* Kaagjärve
* Kalliküla
* Karula
* Killinge
* Kirbu
* Kiviküla
* Koikküla
* Koiva
* Koobassaare
* Korijärve
* Korkuna
* Käärikmäe
* Laanemetsa
* Lepa
* Londi
* Lota
* Lusti
* Lutsu
* Lüllemäe
* Muhkva
* Mustumetsa
* Paju
* Pikkjärve
* Priipalu
* Pugritsa
* Raavitsa
* Rampe
* Rebasemõisa
* Ringiste
* Sooblase
* Sooru
* Supa
* Tagula
* Taheva
* Tinu
* Tsirgumäe
* Tõlliste
* Tõrvase
* Uniküla
* Valtina
* Vilaski
* Väheru
* Väljaküla
* Õlatu
* Õruste

 |
*Tegemist on korea nimega; perekonnanimi on* Kim*.*
Chŏng-il (august 2011)
**Kim Chŏng-il** (ka Gim Jeong-il, Kim Jong-il või Kim Jong Il, korea keeles 김정일, 16. veebruar 1941 Vjatskoje – 17. detsember 2011) oli Korea RDV kommunistlik juht.

Kim Chŏng-il oli riigipea alates 1994. aastast, mil päris ameti oma isalt Kim Il-sŏngilt. See oli kommunistlikus riigis esimene dünastiline võimupärimine. Ehkki teda hüüti ametlikult armastatud juhiks, puudus tal isa karisma. 1997. aasta oktoobris sai temast valitseva Korea Töölispartei peasekretär. Samal ajal valitses riigis nälg.

1960ndate algusest pidas Kim Chŏng-il tähtsaid riigiameteid. 1974. aastal nimetati ta poliitbüroo liikmeks ja 1980. aastal selle presiidiumi liikmeks. 1991. aastal määrati Kim Chŏng-il relvajõudude ülemjuhatajaks, kuigi tal puudub sõjaväeline koolitus. Läänes usutakse, et 1970.–1980. aastatel korraldas ta terroriaktsioone, seetõttu tekitas tema võimuletõus teatud kartusi.

Oletati, et seoses viletsa tervisega valmistus Kim Chŏng-il võimu üleandmiseks oma noorimale pojale Kim Chŏng-un-ile.

Kim Chŏng-il on käinud välisvisiitidel Hiinas ja Venemaal. Lennukartuse tõttu reisis ta Hiinasse (2000. 2004. ja 2010. aastal) ja Venemaale (2001. 2002. 2011. aastal) soomustatud rongiga.

Vladimir Putin ja Kim Chŏng-il
2011. aasta 17. detsembri hommikul sai ta oma rongis infarkti ja suri.

Isiklikku
---------

Kim Chŏng-il oli neli korda abielus, tema viimane abikaasa Kim Ok oli tema kauaaegne sekretär. Eelmistest abieludest on tal kolm poega ja üks tütar. Vanim neist on Kim Chŏng-nam, noorim Kim Chŏng-un.

Kim oli 162 cm pikk ja kaalus enne 2008. aasta insulti 86 kilogrammi. Ta põdes diabeeti ja kõrgvererõhktõbe. Arvatakse, et ta põdes ka kõhunäärmevähki.

Viited
------

1. 1 2  North Korean leader Kim Jong-il dies 'of heart attack' BBC News, 19. detsember 2011
2. ↑  Power transfer will shake North Korea, Financial Times, 7. september 2010.
3. ↑  Henley, John (4. märts 2008). "Who is the shortest world leader?" (inglise). The Guardian. Vaadatud 13. detsembril 2015.
4. ↑  Kim Jong-il raskelt haige. Kui ohtlik on Põhja-Korea?

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Kim Chŏng-il** |

* Meedia: Põhja-Korea liider upitab noorimat poega parteijuhiks, Postimees, 15. jaanuar 2009
* Kalev Kask. Kim kindlustas Põhja-Korea riigipeana oma positsiooni, EPL.ee, 9. aprill 2009
* Kim Jong-il'il on väidetavalt kõhunäärmevähk, Postimees, 13. juuli 2009
* Põhja-Korea teatas Kim Jong-ili surmast, Delfi, 19. detsember 2011
* Kim Jong Ili hämmastavad imeteod algasid juba enne tema sündi, Delfi, 19. detsember 2011

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**Kim Il-sŏng** | **Põhja-Korea kommunistlik juht**1994–2011 | Järgnev**Kim Chŏng-un** |
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib meteoorist; sportautotüübi kohta vaata artiklit Boliid (autondus).* |

---

Boliid
**Boliid** (vanakreeka sõnast *bolis* 'viskeoda') on taevas lendav tulekera ehk suure massiga meteoor. 

Boliidid esinevad harva ja nende kohta peetakse ülemaailmset arvestust. Eestis spetsiaalselt boliide ei valvata ja Eestis nähtavaid boliide ei lisata ka nimestikku.[*viide?*]

Boliid tekib suurest meteoorkehast, kui selle mass ületab 100 grammi ja see tungib atmosfääri tihedatesse kihtidesse. Atmosfääris hõõrdumisel õhuga meteoorkeha kuumeneb ja tema ümber tekib kuumadest gaasidest ja osakestest kiht. Tihti on boliid suure nurkdiameetriga ning nähtav isegi päeval. Boliid ületab heleduselt Veenuse ja jätab langemisel järele märgatava tolmujälje. Paljude boliidide liikumine lõpeb plahvatusega ja vahel ka meteoriitide langemisega Maa pinnale.[*viide?*]

Kui suuremad boliidid jõuavad kümmekonna kilomeetri kõrgusele, hakkab kostma ka heli ja nad võivad ohtlikuks muutuda. Kui meteoorkeha lendab madalamal kui 60 km maapinnast, kujuneb ballistiline lööklaine, mis muundub helilaineks. Helilaine meieni jõudes kuuleme pauku. Väiksemad boliidid pole ohtlikud, sest nad põlevad enne maapinnale jõudmist täielikult ära. Ent näiteks meetrise läbimõõduga boliid jõuab kindlasti Maa pinnale. Maailmas on teada juhtumeid, kui nad on kukkunud autodele ja majadele, tabanud koeri ja inimesi.[*viide?*]

Vanasti pidasid mõned neid tuld purskavateks lendavateks draakoniteks.[*viide?*]

Viru-Roela kohal 1. juunil 1937 plahvatanud boliid tekitas 8-meetrise Simuna kraatri.[*viide?*]

Baltimaades nähti 11. veebruaril 1976 erakordselt heledat nn Balti boliidi.[*viide?*]

Boliide on Eestis nähtud näiteks:[*viide?*]

* 15. märtsil 2002 Kose vallas
* 20. novembril 2002 Vilsandil
* 21. novembril 2002 Saaremaal
* 21. märtsil 2022 Käsmus

Vaata ka
--------

* Tšeljabinski meteooriplahvatus

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Boliid** |

* Pilt
* "Harukordne vaatepilt Eestimaa taevas 30 aastat tagasi ehk ufolik boliid" Eesti Päevaleht, 11. märts 2006
* "Boliid võis kukkuda Põhja-Lätti" Õhtuleht, 20. märts 2009
* "Saaremaa lähedale võis kukkuda boliid" Delfi, 8. jaanuar 2010
* "Soome kohal nähtud tulekera osutus boliidiks" Maaleht, 2. oktoober 2011
|  |
| --- |
|  **Poks** |
| Riik |  | Suurbritannia |
|  |
| Veerand-finaal | 2012 | Kärbeskaal |
| Võistkond |  | Wales |
|  |
| Hõbe | 2011 | Kärbeskaal |
|  |
| Pronks | 2008 | Kukk-kaal |
| Pronks | 2010 | Kukk-kaal |
| Kuld | 2011 | Kärbeskaal |
| Kuld | 2013 | Kärbeskaal |

**Andrew Selby** (sündinud 25. detsembril 1988) on Walesi ja Suurbritannia poksija.

Selby on kokku kolmekordne Walesi meister – kärbeskaalus (kuni 51 kg) 2007. aastal, kukk-kaalus (kuni 54 kg) 2009. aastal ja kärbeskaalus (kuni 52 kg) 2011. aastal

Selby osales kärbeskaalus (kuni 52 kg) 2012. aasta Londoni olümpiamängude poksivõistlustel, kuid kaotas veerandfinaalis hilisemale kuldmedali- ja olümpiavõitjale Robeisy Ramírezele (Kuuba) ning jäi edasisest medaliheitlusest välja.

Selby sai kärbeskaalus (kuni 52 kg) 16. maailmameistrivõistlustel (Bakuu, 2011) hõbemedali, kaotades finaalis kuldmedalivõitjale ja maailmameistrile Mihhail Alojanile (Venemaa).

Selby võitis kärbeskaalus (kuni 52 kg) 39. Euroopa meistrivõistlustel (Ankara, 2011) ja 40. Euroopa meistrivõistlustel (Minsk, 2013) kuldmedali ning tuli Euroopa meistriks. Ta sai kukk-kaalus (kuni 54 kg) pronksmedali 37. Euroopa meistrivõistlustel (Liverpool, 2008), kaotades poolfinaalis hilisemale hõbemedalivõitjale Detelin Dalaklievile (Bulgaaria), ja 38. Euroopa meistrivõistlustel (Moskva, 2010), kaotades poolfinaalis hilisemale hõbemedalivõitjale Heorhi Tšõhajevile (Ukraina).

Isiklikku
---------

Andrew Selby vend Lee on samuti tuntud Walesi poksija.

Viited
------

1. ↑  97. Walesi meistrivõistlused poksis. Ystradgynlais 2007. Tulemused inglise keeles
2. ↑  99. Walesi meistrivõistlused poksis. Newport, Tylorstown ja Cardiff 2009. Tulemused inglise keeles
3. ↑  .101. Walesi meistrivõistlused poksis. Bridgend, Gilfach Goch ja Cardiff 2011. Tulemused inglise keeles
4. ↑  30. suveolümpiamängude poksivõistlus. London 2012. Tulemused inglise keeles
5. ↑  16. maailmameistrivõistlused poksis. Bakuu 2011. Tulemused inglise keeles
6. ↑  39. Euroopa meistrivõistlused poksis. Ankara 2011. Tulemused inglise keeles
7. ↑  40. Euroopa meistrivõistlused poksis. Minsk 2013. Tulemused inglise keeles
8. ↑  37. Euroopa meistrivõistlused poksis. Liverpool 2008. Tulemused inglise keeles
9. ↑  38. Euroopa meistrivõistlused poksis. Moskva 2010. Tulemused inglise keeles

Välislingid
-----------

* Andrew Selby veebisaidil Olympedia Muuda Vikiandmetes
**Oonüksmust** on musta oonüksi värvi sügavmust värvitoon, värvus seostatakse enamasti läikiva pinnaga.

Värvinimetust kasutatakse harva tarbeesemete värvuse kirjeldamiseks, näiteks elektroonika vms korpuste puhul.

Pildid
------

* Must oonüks hõbedaste triipudegaMust oonüks hõbedaste triipudega
* Üleni must oonüksitükkÜleni must oonüksitükk

Variatsioonid
-------------

Pantone värvitoon 19-4003 *Black Onyx* on kergelt hallika suunas kalduv must värvus väga väikese magentaprotsendiga      .

Crayola värvikriitide värvivaliku värvitoon *Onyx* on tume rohekashall      .

RAL Design värvivaliku toon 000 25 00 *Onyxschwarz* on sügav-tumehall      .

Veebivärv *Onyx* on peaaegu puhas must

Viited
------

1. ↑
2. ↑
3. ↑
4. ↑
5. ↑
6. ↑
7. ↑

| * v
* r
Mustjad värvitoonid |
| --- |
| 

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| antratsiithall | baklažaanililla | bisterpruun | eebenmust | gagaatmust | kohvipruun | lambamust | oonüksmust | peedipunane | pigimust |
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |
| ronkmust | sametmust | süsimust | tintmust | turbapruun | öömust | öösinine |
|   |   |   |   |   |   |   |
|

 |
**The Strat Hotel & Casino & Tower** (varem **Stratosphere**) on Ameerika Ühendriikides Nevada osariigis Las Vegases asuv hotelli- ja kasiinokompleks, mille juurde kuulub Ameerika Ühendriikide kõrgeima vaateplatvormiga torn.

Torn on oma 350,2-meetrise kõrgusega Torontos asuva CN Toweri järel läänepoolkeral kõrguselt teine vaatetorn. Torni varasem nimi Stratosphere tähendab stratosfääri.

Magistraali Las Vegas Boulevard South ääres kõrguva torni ülaosas on niinimetatud *skypod*, mis sisaldab pöörlevat restorani Top of the World, salonge ja kahte vaatlussaali. Üle vaateplatvormi ääre ulatuvad mitmed põnevusatraktsioonid. Restoran teeb täisringi 80 minutiga.

Kompleksi jalamis asuvad ka näitusesaal ja kaubanduskeskus.

Pilte
-----

* Vaade ja sõjaväelennukVaade ja sõjaväelennuk
* AtraktsioonAtraktsioon
* AtraktsioonAtraktsioon

Viited
------

1. ↑  Even in a city built on illusion, the Stratosphere is having a tough time proving it’s on the Vegas Strip

Välislingid
-----------

* The Strat – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
**Ikaalinen** on linnaks nimetatav kohaliku omavalitsuse üksus Soomes Pirkanmaa maakonnas. Linna keskus Ikaalinen asub Kyrösjärvi läänekaldal.

Linna geograafilised koordinaadid on 61° 46' põhjalaiust ja 23° 4' idapikkust.

Ajalugu
-------

Ikaalinen sai omavalitsusüksuseks 1641. 1858 eraldati Ikaalineni vallast Ikaalineni alev. 1972 alev ja vald liitusid ning uue haldusüksuse nimeks sai Ikaalineni alev. 1977 nimetati kõik Soome alevid linnadeks.

Linn on tuntud 1884. asutatud Põhjamaade suurima veekeskuse Ikaalisten Kylpylä järgi.

55% omavalitsuse elanikest töötab teenindussfääris ja 15% põllumajanduses.

Külad
-----

Haapimaa, Heinistö, Heittola, Helle, Höytölä, Isoröyhiö, Jauhokuononmaa, Juhtimäki, Jyllinmaa, Kallionkieli, Kalmaankylä, Karhoinen, Karttu, Kiiala, Kilvakkala, Kolkko, Kovelahti, Kurkela, Leutola, Luhalahti, Läykkälä, Miettinen, Niemi, Pukara, Riitiala, Sammi, Sarkkila, Saukko, Sisättö, Sikuri, Sipsiö, Tevaniemi, Varessalmi, Vatsiainen, Vatula, Vehuvarpe, Viljala, Vähäröyhiö, Välikylä.

Kultuur
-------

Seitsemise rahvuspark jääb osaliselt Ikaalineni linna maa-alale.

Ikaalinenis ilmub ajaleht Pohjois-Satakunta ja töötab kohalik raadiojaam Sun FM.

Ikaalinenis asub spordiklubi Ikaalisten Urheilijat, mis tegeleb jalgpalli, jäähoki, kergejõustiku, korvpalli ja suusatamisega. Kohalik orienteerumisklubi on Ikaalisten Nouseva Voima.

Ikaalineni sõprusvallad on Gagra (Gruusia), Ljusdal (Rootsi), Palamuse vald (Eesti), Stade (Saksamaa) ja Tynset (Norra).

Ikaalise kirik

Viited
------

Välislingid
-----------

* Linna koduleht (soome ja inglise keeles)

| * v
* r
Pirkanmaa maakonna vallad |
| --- |
| 
Akaa linn **·**  Hämeenkyrö vald **·**  Ikaalineni linn **·**  Juupajoki vald **·**  Kangasala linn **·**  Kihniö vald **·**  Kuhmoineni vald **·**  Lempäälä vald **·**  Mänttä-Vilppula linn **·**  Nokia linn **·**  Orivesi linn **·**  Parkano linn **·**  Pirkkala vald **·**  Punkalaiduni vald **·**  Pälkäne vald **·**  Ruovesi vald **·**  Sastamala linn **·**  Tampere linn **·**  Urjala vald **·**  Valkeakoski linn **·**  Vesilahti vald **·**  Virrati linn **·**  Ylöjärvi linn | Pirkanmaa vapp |
Saša Kalajdžić (2017)
**Saša Kalajdžić** (sündinud 7. juulil 1997 Viinis) on Austria jalgpallur, kes mängib ründajana Inglismaa kõrgliigaklubis Wolverhampton Wanderers ja Austria jalgpallikoondises.

Klubikarjäär
------------

Aastatel 2017–2019 mängis ta Austria kõrgliigas Mödlingi Admira Wackeri meeskonnas.

2019. aasta juulis sõlmis ta nelja-aastase lepingu Stuttgartiga, mis mängis toona veel Saksamaa esiliigas. Saksamaa esiliigas debüteeris ta alles 2019–20 hooaja lõpus ning lõi 21. juunil 2020 mängus 1. FC Nürnbergi vastu oma ainsa värava sel hooajal. Samal hooajal kindlus ta Stuttgardiga pääsu Saksamaa kõrgliigasse. Saksamaa kõrgliigas lõi Kalajdžić esimese värava 19. septembril 2020 mängus SC Freiburgi vastu. Hooajal 2020–21 lõi ta Saksamaa kõrgliigas 16 väravat, millega oli ta sel hooajal klubi suurim ja kogu liiga arvestuses paremuselt kuues väravakütt.

2022. aasta augustis sõlmis ta viieaastase lepingu Wolverhampton Wanderersiga. Inglismaa kõrgliigas tegi ta debüüdi 3. septembril 2022 mängus Southamptoni vastu, kuid sai selles mängus vigastada ja sel hooajal kordagi enam väljakule ei pääsenud. Uuesti pääses ta Wolverhamptoni meeskonnas platsile 2023/24. hooaja avamängus 14. augustil Manchester Unitedi vastu.

Koondisekarjäär
---------------

Austria jalgpallikoondises debüteeris Kalajdžić 14. oktoobril 2020 UEFA Rahvuste Liiga mängus Rumeenia vastu. Koondisekarjääri kaks esimest väravat lõi ta 25. märtsil 2021 MM-i valikmängus Šotimaa vastu. 2021. aasta Euroopa meistrivõistluste kaheksandikfinaalis lõi ta värava Austria vastu.

Viited
------

1. ↑  "Kalajdzic completes Wolves move". Wolverhampton Wanderers FC. 31. august 2022. Vaadatud 31. augustil 2022.
2. ↑  Howarth, Matthew (3. september 2022). "Wolverhampton Wanderers 1–0 Southampton: Daniel Podence earns hosts first league win of season". *BBC Sport*.
3. ↑  Procter, Tom (5. september 2022). "Wolves striker Sasa Kalajdzic to undergo surgery for torn ACL". *Molineux News*.

| * v
* r
Wolverhampton Wanderers FC mängijad  –  Premier League |
| --- |
| 

* 1 Sá
* 2 Doherty
* 3 Aït-Nouri
* 5 Lemina
* 6 Traoré
* 7 Neto
* 8 Gomes
* 10 Podence
* 11 Hwang
* 12 Cunha
* 15 Dawson
* 17 Bueno
* 18 Kalajdžić
* 19 Jonny
* 21 Sarabia
* 22 Semedo
* 23 Kilman
* 24 Toti
* 25 Bentley
* 27 Nunes
* 29 Silva
* 32 Hodge
* 39 Cundle
* 40 King
* 77 Campbell
* Treener: O'Neil

 |

| * v
* r
Austria koondis  –  UEFA Euro 2020 |
| --- |
| 

* 1 A. Schlager
* 2 Ulmer
* 3 Dragović
* 4 Hinteregger
* 5 Posch
* 6 Ilsanker
* 7 Arnautović
* 8 Alaba
* 9 Sabitzer
* 10 Grillitsch
* 11 Gregoritsch
* 12 Pervan
* 13 Bachmann
* 14 Baumgartlinger (c)
* 15 Lienhart
* 16 Trimmel
* 17 Schaub
* 18 Schöpf
* 19 Baumgartner
* 20 Onisiwo
* 21 Lainer
* 22 Lazaro
* 23 X. Schlager
* 24 Laimer
* 25 Kalajdžić
* 26 Friedl
* Treener: Foda

 | Austria |
**Piimvalge** on piima värvi valge värvitoon. Värvinimetust on sageli kasutatud ilukirjanduses, näiteks heleda jume kirjeldamiseks.

Pildid
------

* Piim klaasisPiim klaasis
* Trummellihvitud opaalidTrummellihvitud opaalid

Variatsioonid
-------------

E. F. Glockeri "Grundriss der Mineralogie ..." kirjeldab piimvalget (*milchweiß*) õrnalt sinaka valgena, mis kaldub smaldisinise suunas. Näitemineraaliks toob ta piimja opaali värvuse.

1821. aastal välja antud värviõpik "Werner's Nomenclature of Colours" kirjeldab kooritud piima värvi valget (*skimmed milk white*) lumivalgena, millesse on veidi segatud Berliini sinist ja tuhkhalli. Värvuse näited loodusest on seal inimese silmavalge värvus ja hariliku sinilille kroonlehtede tagakülje toon, mineraalidest hele opaal.

Prantsuskeelne värvinimetuste portaal pourpre.com näitab piimvalget (*blanc de lait*) kergelt sooja valge värvusena     .

Veebivärv *Milk White* on soe hele kollakas-hallikas      .

Viited
------

1. ↑  "Blanc de lait. - pourpre.com". Originaali arhiivikoopia seisuga 23. mai 2022. Vaadatud 18. veebruaril 2022.
2. ↑
3. ↑
4. ↑
5. ↑
6. ↑  de lait. - pourpre.com
7. ↑

| * v
* r
Valkjad värvitoonid |
| --- |
| 

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| alabastervalge | ekrüüvalge | elevandiluuvalge | hõbehall | kreemvalge | kriitvalge | lambavalge | liiliavalge | linavalge | loodusvalge |
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |
| lumivalge | marmorvalge | munakoorevärvus | piimvalge | pärgamentvalge | pärlvalge | šampanjavärvus |
|   |   |   |   |   |   |   |
|

 |
**Marion Piisang** (18. mai 1953 Tallinn – 9. september 2016) oli eesti spordipedagoog ja kergejõustiklane.

Elulugu
-------

Ta lõpetas 1971. aastal Tallinna 46. Keskkooli ja 1975. aastal Tallinna Pedagoogilise Instituudi, kus õppis kehakultuuri; sporditeaduse magister (1993, Tallinna Pedagoogikaülikool), väitekiri "13- ja 15-aastaste Eesti kooliõpilaste kehalised võimed".

Ta alustas kergejõustikutreeninguid 1966. aastal Kalevi kergejõustikukoolis Harry Aumere juhendamisel. Ta on tulnud Eesti meistriks 100 meetri jooksus, 200 meetri jooksus ja sisemeistrivõistlustel 60 meetri jooksus; takistusjooksudes on ta tulnud kolmekordseks Eesti meistriks. Ta on võistelnud 11 korda Eesti koondises.

Ta oli 1975–1987 TPedI/TPÜ kehalise kasvatuse kateedri õpetaja ja vanemõpetaja, 1987–1996 TPÜ võimlemise lektoraadi assistent, 1996–1998 dotsent, 1997–1999 ka kehakultuuriteaduskonna prodekaan, 1998–2016 TPÜ/TLÜ spordipedagoogika õppetooli lektor. Ta on õpetanud spordipedagoogikat, kehalise kasvatuse didaktikat, spordiajalugu; koostanud õppe- ja metoodikavahendeid.

Teadustöö
---------

Uurimisvaldkond: laste ja noorukite kehalised võimed ja sportimisaktiivsus. 10 teadustrükist.

Isiklikku
---------

Tema ema oli kergejõustiklane Eugenia Piisang (1926–2015), isa kergejõustiklane ja spordiajakirjanik Eugen Piisang (1917–2003); vend Erkki Piisang on pedagoog ja haridusjuht.

Viited
------

1. 1 2 3  Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide

Teoseid
-------

* Esiõpetus: eesmärgid ja õppesisu (kaasautor). Tallinn, 1993
* Kehalisi harjutusi koolieelikutele. Tallinn, 1999
* Eesti kooliõpilaste kehaline aktiivsus ja tervisehinnangud (kaasautor M. Roosalu). // Haigestumist ja tervenemist soodustavad psühhosotsiaalsed tegurid. Tallinn, 1999
* Kehaline kasvatus (kaasautor). Tallinn, 2003
* Laste kehaline aktiivsus (kaasautor P. Kaldmäe). // Tervise edendus lasteaias. Tartu, 2003
* Õpilaste spordiharrastuse struktuurist (kaasautor). // Teadus, sport, meditsiin. Tartu, 2004.

Kirjandus
---------

* Virkus, R. Tallinna Pedagoogikaülikool läbi aegade. Tallinn, 1998, 114, 169 Eesti spordi biograafiline leksikon, 484–485.
* *Eesti teaduse biograafiline leksikon.* 3. köide: *N–Sap* TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013
* Biograafia ESBL-is

 *Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.*
**Soosaar** on eesti perekonnanimi.

2017. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Soosaar 354 mehel ja 397 naisel. Perekonnanimede levikult oli Soosaar meeste puhul 118. ja naiste puhul 115. kohal. Levinuim oli see Viljandi maakonnas, kus sellenimelisi oli 10 000 elaniku kohta 12,47.

2019. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Soosaar 364 mehel ja 409 naisel. Perekonnanimede levikult oli Soosaar meeste puhul 113. ja naiste puhul 112. kohal. Levinuim oli see Lääne maakonnas, kus sellenimelisi oli maakonna 10 000 elaniku kohta 12,84.

2020. aasta 1. jaanuari seisuga oli perekonnanimi Soosaar 364 mehel ja 412 naisel.

2021. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Soosaar 777 inimesel (366 mehel ja 411 naisel).

Nime kandjaid
-------------

* Albert Soosaar, eesti vaimulik
* Andres Soosaar, eesti arstiteadlane
* Eduard Soosaar, eesti vaimulik Saksamaal
* Enn Soosaar, eesti tõlkija, kriitik, kolumnist, publitsist
* Kaia Soosaar, eesti kaugushüppaja
* Mark Soosaar, eesti filmilavastaja ja poliitik
* Marti Soosaar, eesti sporditegelane ja endine kümnevõistleja
* Martti Soosaar, eesti ajakirjanik
* Sven-Erik Soosaar, eesti keeleteadlane
* ...

Viited
------

1. 1 2 3 4
**"Rooma päevik"** on Karl Ristikivi romaan, mis lõpetab Ristikivi ajalooliste romaanide sarja. Raamat ilmus Lundis Eesti Kirjanike Kooperatiivi kirjastusel aastal 1976.

Raamatu tiitellehel märgitakse täispealkirjaks **"Kaspar von Schmerzburgi Rooma päevik"**, mille on "trükki toimetanud Karl Ristikivi". Müstifikatsiooni järgi on tegu 9. veebruaril 1718 Tuivere mõisas sündinud Johann Friedrich Kaspar von Revingeni "Tagebuch der Träume" ("Unistuste päeviku" või "Unenägude päeviku") ühe köitega, mis polevat varem saksa keeles trükis ilmunud. 1746. aastal alustatud "Unistuste päevik" hõlmab kakskümmend mahukat köidet, esimene valik ilmus trükist aastal 1817.

"Rooma päeviku" pani autor trükitoimetaja arvates kirja, "nagu mitmesuguste asjaolude varal võib otsustada" (lk 231), aastal 1765, märkides traditsiooniliselt aastaarvuks 17\*\*. Päevik hõlmab sissekandeid 30. aprillist 17\*\* kuni 31. maini ning jääb katki poolelt sõnalt.

2001. aastal ilmus raamatust uus ja kodumaine trükk kirjastuselt Kupar.

Kirjandus
---------

* Jaak Tomberg. *Tuleviku ja mineviku analoogiad postmodernistlikus kirjanduses. Romaanide "All Tomorrow's Parties" ja "Rooma päevik" põhjal*. (Bakalaureusetöö käsikirjas) Tartu: Eesti kirjanduse õppetool, 2002.
* Rutt Hinrikus. *Rooma päevik as a Synthesis of Karl Ristikivi's European Novels*. InterLitteraria 10, 2005.

Välislingid
-----------

* Jumalate tagasituleku stseen inglise keeles, (Estonian Literary Magazine)
* Tanel Veenre. *Karl Ristikivi "Rooma päevik"*, Eesti Ekspress.

|  |  |
| --- | --- |
|  | Tsitaadid Vikitsitaatides: **Rooma päevik** |

Karl Ristikivi ajalooline sari

|  |  |
| --- | --- |
| *kroonikad*  | "Põlev lipp" - "Viimne linn" - "Surma ratsanikud" |
| *elulood*  | "Mõrsjalinik" - "Rõõmulaul" - "Nõiduse õpilane" - "Sigtuna väravad" (novellikogu) |
| *romaanid kahel ajapinnal*  | "Õilsad südamed" - "Lohe hambad" - "Kahekordne mäng" - "Rooma päevik" |
**Balezino** ([balezin'oo]) on alev Venemaal Udmurtias, Balezino rajooni keskus.

Balezino asub Iževskist 150 km põhja pool 170 m kõrgusel merepinnast Tšeptsa jõe vasakul kaldal.

Balezino asutati 1897 Siberi raudtee ehituse käigus, raudtee avati 1899, kuid juba 16. sajandil asus Tšeptsa paremal kaldal samanimeline küla. Balezino on alev aastast 1938.

Balezino elanike arv langeb. 1989. aasta rahvaloenduse järgi elas linnas 18 492 inimest, 2002. aasta rahvaloenduse järgi 16 804 inimest, 2009. aastal 16 038. 2010. aasta rahvaloenduse andmeil oli elanikke 16 120.

Balezino asub raudteel umbes poolel teel läänes asuva Kirovi ja idas asuva Permi vahel. Kaugsõidurongid peatuvad seal umbes pool tundi selleks, et vedurit vahetada. Nimelt lõpeb Balezinos Gorki raudtee, kus kasutatakse 25 kV, 50 Hz vahelduvvoolu, ja algab Sverdlovski raudtee, kus kasutatakse 3000 V alalisvoolu.

Maanteed mööda saab Balezinost sõita loodesse Glazovisse ning lõunasse Igra kaudu Iževskisse.

Asula nime kohta on kaks versiooni. Esimese kohta pole ainsatki dokumenti, kuid legendi järgi olevat 1586 tsaar Fjodor I vendadele Daniil ja Jelizar Balezinitele tasuks ustava teenistuse eest Siberis annetanud Tšeptsa oja paremal kaldal maad. Teise versiooni järgi tulevat nimi udmurdi sõnadest "balja", mis tähendab lammast, ja "sin", mis tähendab silma. Lamba silmaks nimetati allikat .

Lähedalolevates külades on kaks kirikut (Novovolkovo, Kamennoje Sadelje) ning kaks mošeed (Padera, Kestõm). Balezinos on alates 2000 koduloomuuseum.

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Balezino** |

Viited
------

1. ↑  "Общие сведения о Балезинском районе". Originaali arhiivikoopia seisuga 12. jaanuar 2014. Vaadatud 2. jaanuaril 2010.
**John Thomas Devitt** (4. veebruar 1937 – 17. august 2023) oli Austraalia ujuja, kes võitis 1960. aasta suveolümpiamängudel Roomas kuldmedali 100 meetri vabaujumises. Ta võitis vaieldavas olukorras, saades kuldmedali vaatamata sellele, et ajavõtjad registreerisid aeglasema aja kui Ameerika hõbemedalist Lance Larsonil. Samuti võitis ta kuldmedali 1956. aasta suveolümpiamängudel Melbourne'is 4×200 m vabaujumises.

Granville'i ujumisbasseinist vaid 250 meetri (820 jalga) kaugusel õppinud Devitt õppis valitsuse rahastatud programmi „Õpi ujuma" raames ujuma. Ta sai hariduse kõigepealt Püha Pere algkoolis, Trongate'is, Granville Eastis, ja hiljem Parramatta Maristi keskkoolis Parramatta's. Mõlemad olid roomakatoliku koolid, kus ta võistles võistkonna nimel. Algselt treenis Devitti Tom Penny Granville'i basseinis asuvas Clyde'i ujumisklubis, kuni see 1947. aastal laiali läks ja ta kolis koos Pennyga Manly Swim Clubisse. Devitt jääb ujumisklubi liikmeks. Penny lubas oma ujujatel sageli sooja veega treenida, lastes neil ujuda elektrijaama jahutus veega täidetud basseinis. Devitt uskus, et selline koolitus andis talle eelise, kuna see õpetas teda "vihmast, kuumusest, hoovustest või muudest looduslikest või ebaloomulikest muutujatest" hoolimata edu saavutama.

Devitti esimesed katsed rahvuslikel võistlusel olid 1952. aasta Austraalia meistrivõistlustel, kus ta oli pidevalt klubikaaslase Barry Darke varjus, kes püstitas nende vanuserühmas viis Austraalia rekordit. Devitt konkureeris Darketiga 1953. aasta meistrivõistlustel uuesti, kuid pärast seda loobus Darke ujumisest ja jättis Devitti oma vanuserühmas domineerima. Kuid lahtistel meistrivõistlustel ületas teda sprindivõistlustel sageli Jon Henricks ning pikematel distantsidel Gary Chapman ja Murray Rose. Rose ja Henricks võitsid individuaalset kullad 1956. aasta suveolümpiamängudel. 18-aastaselt nimetati Devitt 1955. aasta Austraalia meistrivõistluste korraldamiseks Uus-Lõuna-Walesi meeskonna kapteniks, kuna Henricks oli esialgu vigastuste tõttu kõrvale jäetud. Henricks aga paranes ja jätis Devitti hõbedale 110 jardi vabaujumises. Ta võitis hõbedat 220 jardi vabaujumises Rose'i järel. Devitti otsus keskenduda sprindile, mis viis ta konflikti Pennyga ning ta lahkus Pennyst ning hakkas iseseisvalt harjutama. Pärast konflikti Pennyga kaalus Devitt pensionile jäämist, kuid ta astus Murray Rose'i kõrval Spit Baths-is Sam Herfordi juurde harjutama.
Grupp (sõbralik jõud) – NATO taktikaline tingmärkGrupp (sõbralik jõud) – NATO taktikaline tingmärk

| NATO maaväe üksused |
| --- |
| Märk | Üksus | Koosseis         | Ülem | NATO kood |
|  | Pooljagu/ grupp/ meeskond | 3–6 | nooremseersant/ kapral | OR-4/ OR-2 |
|  | Jagu | 6–12 | seersant | OR-4 |
|  | Poolrühm | 7-20 | seersant | OR-4 |
|  | Rühm | 15–50 | leitnant | OF-1 |
|  | Kompanii | 80–250 | kaptenmajor | OF-2OF-3 |
|  | Pataljon | 300–800 | kolonelleitnant | OF-4 |
|  | RügementBrigaad | 3000–5000 | kolonelbrigaadikindral | OF-5OF-6 |
|  | Diviis | 10 000 – 30 000 | kindralmajor | OF-7 |
|  | Korpus | 30 000 – 50 000 | kindralleitnant | OF-8 |
|  | Armee | 100 000 – 300 000 | kindral | OF-9 |
|  | Armeegrupp/rinne | 2+ armeed | välimarssalarmeekindral | OF-10 |
|  | Piirkond/sõjatander | 4+ armeegruppi | kuue tärni kindralülemjuhataja |  ? |

USA merejalaväelaste grupp Afganistanis patrullimas
**Pooljagu** (inglise k jalaväes *fireteam*, üldistatuna *team*; saksa k *Trupp*), ka **grupp**, on sõjaväeline jaost väiksem allüksus, mis koosneb reeglina 3–6 sõjaväelasest.

Pooljaoks nimetatakse Eesti kaitseväes jalaväe tüüpi jao allüksust, kui jagu koosneb kahest võrdse suurusega grupist.

Kirjeldus
---------

Grupi koosseis sõltub otstarbest ja ülesandest. Grupp võib kuuluda kas jao koosseisu või olla allutatud vahetult kõrgemale üksusele. Samuti võidakse formeerida eriliste ülesannete täitmiseks ajutisi gruppe. Grupi koosseis võib olla jagatud lahingupaarideks.

Grupi ülem on tavaliselt vanem sõdur (kapral) või nooremallohvitser. Oluliste ülesannete täitmiseks mõeldud spetsiaalset gruppi võib juhtida ka kõrgema auastmega sõjaväelane.

Grupi näiteid
-------------

* tankitõrjegrupp
* luuregrupp
* vaatlusgrupp
* tulejuhtimisgrupp
* meditsiinine evakuatsioonigrupp
* suurtükiväe arvutusgrupp
* remondigrupp
* laskemoonagrupp

Grupi teisi tähendusi
---------------------

### Grupp suurema väeüksusena

Taktikalise tegevuse koordineerimiseks ja omavahelise koostöö organiseerimiseks võidakse formeerida rügementidest, pataljonidest või/ja kompaniidest lahinguülesande täitmiseks ajutisi **lahingugruppe** või **taktikalisi gruppe**.

### Grupp Eesti riigikaitse ajaloos

Eesti sõjaväes nimetati 1940. aastani grupiks ka suurtükiväes ja õhutõrjes (õhukaitse) pataljonile vastavat (suurtükkidega relvastatud) üksust. Sellega seoses nimetati Eesti Kaitseväes 1998. aastal uuesti loodud suurtükiväeosa samuti suurtükiväegrupiks. Alates 2009. aastast nimetatakse kaitseväes pataljonile vastavat suurtükiväeosa suurtükiväepataljoniks (vastavat õhutõrjeväeosa nimetatakse õhutõrjepataljoniks).
**Arles** ['arl] on linn Lõuna-Prantsusmaal Provence-Alpes-Côte d'Azuri piirkonnas Bouches-du-Rhône'i departemangus. Linnas elab 52 600 inimest. Arles asub 80 km Marseille'st lääne pool Rhône'i jõe delta Camargue ülaosas.

Ajalugu
-------

Kreeklased asutasid Arlesi 6. sajandil eKr. Keldid vallutasid linna aastal 535 eKr ja panid linnale nimeks *Arelate*. Aastal 123 eKr vallutasid linna roomlased. Ühinedes edukalt koos Julius Caesariga võitluseks Pompeiuse vastu, tõusis linn Gallia Narbonensise provintsi tähtsamaks linnaks. Linn ümbritseti kogu ulatuses müüridega ja sinna ehitati amfiteater, võidukaar ja tsirkus.

Linna õitseng oli 300. ja 400. aastal, kui Rooma keisrid kasutasid seda sõjakäikude peastaabina. Arles oli keiser Constantinus Suure meelispaik ja ta ehitas linna mitu pesemiskohta, mille varemed on siiani säilinud. Constantinus III kuulutas end Lääne-Rooma keisriks ajavahemikus 404–411 ja kuulutas 408. aastal Arlesi Lääne-Rooma riigi pealinnaks. Rooma riigi lõpuaastatel oli linn tähtis kultuuri- ja ristiusukeskus.

Vincent van Goghi nägemus Arlesi kohvikust, "Café Terrace at Night"
700. aastate teisel poolel Arles sai kõvasti kannatada saratseenide ja frankide vahelises sõjas. 885. aastal sai Burgundiat ja Provence'i valitsenud frankide Arlesist Alam-Burgundia kuningriigi pealinn. Hilisemate aastasadade jooksul samm-sammult tõusis Prantsusmaa ja Provence'i edukamaks linnaks Marseille. Arlesi elanike arv oli võrreldes roomlasteaegsete hiilgeaegadega veidi vähenenud.

Modernsel ajajärgul oli Arles pikka aega märgatavalt edukas tänu Rhône'i jõe laevaliiklusele. Raudtee tulek hävitas suures osas laevaliikluse ja linn kaotas sellega kõvasti. Arlesi tagasihoidlikkus ja primitiivsus ahvatles maalikunstnik Vincent van Goghi, kes tuli linna 1888. aastal ja tegi linnast kolmsada maali.

Vaatamisväärsused
-----------------

Arlesis on märkimisväärseid roomlasteaegsete ehitiste varemeid, mis on kantud UNESCO maailmapärandi nimistusse. Need on:

* Rooma teater
* Areen ehk amfiteater
* Alyscamps (rooma nekropol)
* Constantinuse termid (roomlaste pesemiskohad)
* cryptoporticus (suletud)

Püha Trophimukse kirik, endine katedraal, on märkimisväärne rooma arhitektuuri näide. Kiriku peaukse kohal olevat viimset päeva kujutavat skulptuuri peetakse rooma kunsti üheks parimaks teoseks.

Linnas on ka kuulus antiikajaloo muuseum (*Musée de l'Arles et de la Provence antiques*), kus on üks maailma paremaid roomlaste sarkofaagide kogusid väljaspool Roomat.

Viited
------

1. ↑  Répertoire géographique des communes, vaadatud 26.10.2015.
2. ↑  Populations légales 2020

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Arles** |

|  |  |
| --- | --- |
|  | Tsitaadid Vikitsitaatides: **Arles** |

* Arlesi koduleht
* Arlesi maailmapärandi koduleht
* Arles UNESCO kodulehel
**Deivi Org** (kunstnikunimega **Monica del Norte**; sündinud 21. augustil 1970 Tartus) on eesti käsitöömeister ja maalikunstnik.

Haridus
-------

Ta õppis Tartu Kunstikoolis puidu ja tekstiili eriala. Elas talupidajana Valgamaal ja kudus autoriloominguna valminud kampsuneid, millega esines isikunäitustel.

Kunstnikunime Monica del Norte all alustas ta maalimist Hispaanias Costa del Solis ehk Päikeserannikul. Tema esimene maalinäitus toimus 1991. aastal Tallinnas. Tema teosed on laadilt enamasti abstraktsionistlikud ning ta eelistab akrüül- ja õlivärve.

Raamatud
--------

* 2014 „Pärimusmood"
* 2015 „Prii heegelduslugu"

Liikmesus
---------

* Sotsiaaldemokraatliku erakonna liige alates 1994. aastast.

Isiklikku
---------

Ta on lahutatud, tütre ja poja ema. Deivi Org on maalikunstnik Louis Paveli (1915–1977) tütretütar. Indrek Hirv on tema onu.

Viited
------

1. ↑  Urve Sinisalu. Kunstnik Monica leidis Sangastes juured. - Lõuna Postimees, 2. september 2004
2. ↑  Riina Mägi. Kõik on kusagil olemas. - Vooremaa, 7.01.2005
3. ↑  Anne-Mai Alver. Eesti maalikunstnik päikeselises Hispaanias. - Õhtuleht, 9. august 2006
4. ↑  "Kirjastus Kentaur". Originaali arhiivikoopia seisuga 25. mai 2022. Vaadatud 18. mail 2022.

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Tsitaadid Vikitsitaatides: **Deivi Org** |

* Kunstniku koduleht ja teoste galerii
* Lähme külla: Deivi Org. - ERR arhiiv
* Kätlin Liimets. Piire ületav oikumeeniline tunnetus on oluline. - Eesti Kirik, 22.03.2019
**Goran Dragić** (sündinud 6. mail 1986 Ljubljanas) on Sloveenia korvpallur, kes mängib 2015. aastast NBA klubis Miami Heat. 

Aastatel 2006–2017 Sloveenia koondises mänginud Dragić on 2017. aastal tulnud Euroopa meistriks ja valitud finaalturniiri kõige väärtuslikumaks mängijaks.

Karjäär
-------

### Euroopa

Enne NBA-sse siirdumist mängis Dragić aastatel 2004–2008 kodulinnaklubides Slovanis ja Olimpijas ning Hispaania kõrgliigaklubis Murcia.

### NBA

Dragići mängijaõigused omandas 2008. aasta NBA *draft'*i 45. valikuga San Antonio Spurs, kes vahetas need edasi Phoenix Sunsi. Sunsis viskas ta debüüthooajal vahetusmängijana keskmiselt 4,5 punkti mängus.

2011. aasta veebruaris vahetati Dragić Houston Rocketsisse, kus tema keskmised näitajad kerkisid 2011/12. hooajal 11,7 punkti ja 5,3 resultatiivse sööduni mängus.

Ta naasis 2012. aasta suvel Sunsi, kus tõi põhimängujuhina 2013/14. hooajal keskmiselt 20,3 punkti, 3,2 lauapalli ja 5,9 resultatiivset söötu mängus ning valiti 2014. aastal NBA sümboolsesse kolmandasse viisikusse ja enim arenenud mängijaks.

2015. aasta veebruaris vahetati ta koos vennaga Miami Heati. Oma parimal, 2016/17. hooajal kogus ta Heatis keskmiselt 20,3 punkti, 3,8 lauapalli ja 5,8 resultatiivset söötu mängus. Hooaeg hiljem valiti ta 2018. aasta NBA tähtede mängule.

### Rahvuskoondis

Dragić on koondises Sloveeniat esindanud 2006. 2010. ja 2014. aasta maailmameistrivõistlustel ning 2007. 2009. 2011. 2013. ja 2017. aasta Euroopa meistrivõistlustel.

Ta kogus 2017. aasta Euroopa meistrivõistlustel keskmiselt 22,6 punkti ja 5,1 resultatiivset söötu mängus, aitas Sloveenia Euroopa meistriks ja valiti finaalturniiri kõige väärtuslikumaks mängijaks.

Saavutused
----------

* NBA tähtede mäng (2018)
* NBA sümboolne kolmas viisik (2014)
* NBA enim arenenud mängija (2014)
* Euroopa meistrivõistluste kõige väärtuslikum mängija (2017)
* Euroopa parima mängija Euroscar (2017)
* Sloveenia meister, karika ja superkarika võitja (2008)
* Sloveenia aasta parim sportlane (2017)

Isiklikku
---------

Gorani noorem vend Zoran on samuti elukutseline korvpallur. Nad on olnud meeskonnakaaslased NBA klubides Phoenix Suns ja Miami Heat.

Välislingid
-----------

* Goran Dragić – NBA.com
* Goran Dragić – Basketball-Reference.com
**India metsad** ei ole ainult majandusressurss, vaid on kohad, kus võib leida maailmas ainulaadset taimestikku ja loomastikku.

India metsad on maailma mastaabis üks kaheteistkümnest suurima elurikkusega paigast. Lääne-Ghati ja Ida-Himaalaja mäestik on maailmas elurikkuselt kuulsad.

India metsades kasvab 12% maailmale tuntud taimedest, umbes 47 000 õitsevat ja mitteõitseva taime liiki. Lisaks leidub veel umbes 59 000 putukaliiki, 2500 kalaliiki ja 17 000 katteseemnetaime liiki. Loomaliike leidub seal metsadest umbes 90 000, mis on 7% maailmale tuntud loomaliikidest. Imetajaid leidub seal umbes 4000 liiki. India metsades on rikkalik linnustik, sest seal elab umbes 12,5% maailma linnuliikidest.

Ajalugu
-------

Tõenäoliselt katsid Indiat varem tihedad metsad, aga inimtegevus on nende arvukust ja tihedust vähendanud.

Iidsed tekstid kajastavad India metsade puude ja taimede tähtsust. Metsas tehti pidevalt rituaale. "Agni Purana", 4000 aasta vanune tekst õpetas, et inimene peaks puid hoidma hea toormaterjali ja jumalate õnnistuse nimel.

Oluline areng India metsanduses toimus 1976. aastal, kui koostati kaks viisaastaku plaani, mille teemaks olid "Areng ilma hävitamata" ja "Metsad ellujäämise nimel". Nende eesmärk oli loomastiku ja taimestiku taastamine ja hõimukultuuri sidumine metsade arenguga.

India metsade probleemid
------------------------

IIASA (International Institute for Applied Systems Analysis) uuris 2007. ja 2008. aastal India metsi. Leiti, et India metsamajandamises on neli suurt probleemi: andmete vähesus, tõhusate strateegiate ja seaduste puudumine, süsteemi puudumine, mis annaks ülevaate India metsade tuleviku kohta, ning puudulik koostöö majandussektorite vahel.

Rahvuspargid
------------

Indias raiutakse ülemääraselt metsa, selleks et rajada põllumaad. Selle põhjus on India suur rahvaarv. Indias on ka väga palju ja suuri rahvusparke, suurimad neist on Corbeti ja Sasan Giri rahvuspark.

Savann
------

Lähisekvatoriaalne mussoonkliima paikneb 10. ja 20. laiuskraadide vahemikus. Seal on kaks ligikaudse võrdse pikkusega aastaaega - kuiv ja niiske. Põhiliselt asuvad savannid Aafrikas ja Lõuna-Ameerikas, kuid väiksemaid savanne leidub nii Indias kui ka Kesk-Ameerikas. Savannid on tekkinud mussoonmetsade põlengu, metsaraie, maaviljeluse ja karjakasvatuse tõttu. Savannide valitsevaks rohttaimeks on põhiliselt kõrrelised aga seal leidub ka suuri üksikuid puid. Kõrrelistel on tihe ning sügav juurestik ja need võivad kasvada kuni 2 meetri pikkuseks. Mullastik on punakat värvi, mis põuaperioodil kuivab kivikõvaks. Peapuuliigid on seal akaatsiad, palmid, pudelpuud ja baobabid. Savannides leidub palju rohusööjaid loomi kui ka kiskjaid näiteks antiloobid, elevandid tiigrid ja nii edasi.

Viited
------

1. ↑
2. ↑  "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 4. september 2018. Vaadatud 13. märtsil 2018.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
3. ↑
4. ↑
5. ↑
**Laval** [la'val] on linn Prantsusmaal Pays de la Loire'i piirkonnas Mayenne'i departemangus. See on departemangu prefektuur (*prefecture*) ehk halduskeskus. Linn on kolme kantoni keskuseks.

Linna territoorium asub 42–122 meetri kõrgusel üle merepinna.

Lavali plaan ja linna ümbritsevad vallad

Sõpruslinnad
------------

* Suurbritannia Boston, Suurbritannia
* Saksamaa Mettmann, Saksamaa
* Burkina Faso Garango departemang, Burkina Faso
* Hispaania Gandia, Hispaania
* Kanada Laval (Québec), Kanada
* Rumeenia Suceava, Rumeenia
* Kreeka Khalkidhikí, Kreeka
* Bulgaaria Lovech, Bulgaaria
* Ameerika Ühendriigid Modesto, Ameerika Ühendriigid

Viited
------

1. ↑  Populations légales 2020

Välislingid
-----------

* Linna koduleht (*prantsuse keeles*)
* Linna turismiinfo leht (*inglise keeles*)

Lavali linnastu 20 valda

Ahuillé – Argentré – Bonchamp-lès-Laval – Châlons-du-Maine – Changé – La Chapelle-Anthenaise – Entrammes – Forcé – L'Huisserie – Laval – Louverné – Louvigné – Montflours – Montigné-le-Brillant – Nuillé-sur-Vicoin – Parné-sur-Roc – Saint-Berthevin – Saint-Germain-le-Fouilloux – Saint-Jean-sur-Mayenne – Soulgé-sur-Ouette