recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Jekaterina Amossova (2014)

  

**Katerõna Mõkolajivna Amossova** (ukraina keeles Катерина Миколаївна Амосова; sündinud 8. veebruaril 1956 Kiievis) on Ukraina arstiteadlane ja kardioloog, professor, Ukraina Rahvusliku Meditsiiniteaduste Akadeemia liige. 

Ta oli aastatel 2004–2005 Ukraina tervishoiuministeeriumi peakardioloog ja 2014–2018 Kiievis asuva Bogomoletsi-nimelise Rahvusliku Meditsiiniakadeemia rektor. 

Ta lõpetas 1978. aastal Bogomoletsi-nimelise Kiievi Meditsiiniinstituudi. 1983. aastal kaitses ta kandidaadikraadi väitekirjaga müokardi infarkti teemal ja 1988. aastal meditsiiniteaduste doktori kraadi väitekirjaga dilateeruva kardiomüopaatia teemal. Aastatel 1990–2014 töötas ta Bogomoletsi-nimelise Rahvusliku Meditsiiniakadeemia kateedrijuhatajana.

Tunnustus
---------

Ukraina teenelise teadus- ja tehnikategelase rinnamärk
* 2000 – valiti Ukraina Rahvusliku Meditsiiniteaduste Akadeemia korrespondentliikmeks
* 2000 – Ukraina riiklik preemia teaduse- ja tehnika valdkonnas
* 2002 – Ukraina teeneline teaduse- ja tehnikategelane

Isiklikku
---------

Tema isa akadeemik Mõkola Amossov oli kirurg. Katerõna Amossova abikaasa Vladimir Mišalov (sündinud 1955) on meditsiiniprofessor, Ukraina teeneline arst.

Viited
------

1. 1 2  Амосова, Екатерина Николаевна. krymology.info
2. ↑  Амосова Катерина Миколаївна. amnu.gov.ua
3. ↑  Владимир Григорьевич Мишалов. calendar.interesniy.kiev.ua

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Katerõna Amossova** |

* Екатерина Aмосова: "разговоры с отцом на «сердечные» темы определили мой выбор". fakty.ua, 11. märts 2006
Diego I Cavaniglia *giornea* Montella kloostris Avellino provintsis
Cappella Tornabuoni, Domenico Ghirlandaio "Neitsi Maarja templisseviimine" (detail)
***Giornea*** (itaalia keele sõnast *giorno* 'päev'; tõenäoliselt tähenduses 'päevarõivas' või 'igapäevane') oli pealisriie, mida kanti Itaalias alates 14. sajandist kuni 15. sajandi keskpaigani. Riietusese oli tabardi või kaasula moodi külgedelt avatud ja rippus õlgadel. Sageli oli see tihedalt paralleelsetes voltides.

14. sajandil kujutas see endast turvise peal kantavat varrukateta mantlit ja kuulus sõdurite riietusse; alates 15. sajandist kandsid seda tsiviilisikud, nii mehed kui ka naised, igapäevase rõivana. Seda võidi täiendada karusnahkse või siidvoodriga, tikandite ja embleemidega. Meeste *giornea* oli lühike, naiste oma ulatus maani ja võis olla slepiga.

Teadaolevalt on säilinud üksainus *giornea* originaaleksemplar, mis leiti 2004. aastal San Francesco a Folloni kloostris Montellas ja mis on osa 1481. aastal Otranto lahingus türklaste vastu surnud kondotjeeri krahv Diego I Cavaniglia matuserõivastest.

Vaata ka
--------

* *cioppa*
* *gamurra*

Viited
------

1. ↑  Convento e Museo di San Francesco a Folloni
Todor Živkov
**Todor** Hristov **Živkov** (*Toдор Xpиcтoв Живков*; 7. september 1911 Pravec – 5. august 1998 Sofia) oli Bulgaaria poliitik, Bulgaaria Kommunistliku Partei juht 1954–1989, peaminister 1962–1971 ja president 1971–1989. 

Živkov sündis Pravecis talupoja peres. 1928 astus ta Bulgaaria Noorsoo Liitu, mis oli tihedalt seotud Bulgaaria Tööliste Parteiga. 1929 asus ta tööle trükitöölisena Sofias valitsuse ametlikus trükikojas Daržavna Pečatnica. 1932 astus ta Bulgaaria Kommunistlikku Parteisse ja valiti peatselt Sofia piirkonnakomitee liikmeks. 19. mail 1934 korraldatud riigipöörde tulemusel keelustati kõik erakonnad Bulgaarias, ent kommunistliku partei struktuur säilis ja Živkovi roll Sofias samuti.

Ta osales 1941–1944 vastupanuliikumises. 1943 organiseeris ta oma kodukoha lähedal Čavdaris partisaniliikumist. 1944. aasta suvel oli ta Sofia operatsiooni ajal komandöri asetäitja ja koordineeris partisanirühmade koostööd Punaarmeega 9. septembril 1944 korraldatud nõukogude-meelse riigipöörde ajal, mille käigus Živkov sai Sofia politseijõudude (rahvamiilitsa) juhiks. Pärast sõda eelistas Živkov edutada neid inimesi, kellega oli partisaniliikumise ajal koos töötanud.

Pärast sõda valiti ta parlamenti ja edutati peagi Bulgaaria KP sekretariaati ja poliitbüroosse. Bulgaaria KP esimese sekretärina sai temast Bulgaaria poliitika domineeriv kuju 1956, kui suri Vǎlko Červenkov. 1962. aastal valiti Živkov Bulgaaria peaministriks ja 1971 Bulgaaria presidendiks, kelleks ta jäi idabloki kokkuvarisemiseni 1989.

Živkovi ametiaega iseloomustas ettevaatlik konservatism. [*viide?*]

1990. aastal esitati talle süüdistused pettustes ja 1992 mõisteti ta seitsmeks aastaks koduaresti. Vabastati jaanuaris 1997.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**Anton Jugov** | **Bulgaaria peaminister**1962–1971 | Järgnev**Stanko Todorov** |
| Eelnev**Petǎr Stojanov** | **Bulgaaria president**1971–1989 | Järgnev**Petǎr Mladenov** |

Viited
------

1. ↑  The Communist Leadership in Eastern Europe, 1959-3-31
2. ↑  The new Bulgarian Government[*alaline kõdulink*], 1 DECEMBER 1962

Bulgaaria peaministrid

**Bulgaaria kuningriik:** Burmov | Drumev | D. Cankov | Karavelov | Ehrnrooth | *koht täitmata* | Sobolev | D. Cankov | Karavelov | Drumev | Karavelov | Radoslavov | Stoilov | Stambolov | Stoilov | Grekov | Ivančov | Petrov | Karavelov | Danev | Petrov | Petkov | Stančov\* | Gudev | Malinov | Gešov | Danev | Radoslavov | Malinov | Teodorov | Stambolijski | A. Cankov | Ljapčev | Malinov | Mušanov | Georgiev | Zlatev | Tošev | Kjoseivanov | Filov | Gabrovski\* | Božilov | Bagrjanov | Muraviev | Georgiev

**Bulgaaria Rahvavabariik:** G. Dimitrov | Kolarov | Červenkov | Jugov | Živkov | Todorov | Filipov | Atanasov | Lukanov

**Bulgaaria Vabariik:** Popov | F. Dimitrov | Berov | Indzhova | Videnov | Sofiyanski | Kostov | Sakskoburggotski | Stanišev | Borisov | Rajkov | Orešarski | Bliznaški | Borisov | Gerdžikov | Borisov | Petkov | Donev | Denkov
Giorgi Giorgadze (2013)
**Giorgi Giorgadze** (gruusia keeles გიორგი გიორგაძე; sündinud 10. oktoobril 1964) on gruusia malefunktsionäär, maletreener, malekohtunik ja maletaja, rahvusvaheline suurmeister (1993), rahvusvaheline organisaator (2014), FIDE vanemtreener (2015), rahvusvaheline arbiiter (2016).

Giorgadze on Gruusia Maleföderatsiooni president (2018. valiti ta ametisse neljandaks ametiajaks). Ta tegutseb ka maletreeneri ja malekohtunikuna. Ta oli 2018. aastal Bathumis toimunud maleolümpia ja naiste maleolümpia peakorraldaja ning FIDE naiste Grand Prix 2013–2014 sarja peakorraldaja ja peakohtuniku abi. 

Maletajana on ta tulnud kahel korral Gruusia malemeistriks (1982, 1988). 1989. aastal sai ta NSV Liidu meistrivõistluste finaalturniiril Odessas 12. koha. Suurmeistriks sai Giorgadze 29-aastaselt 1993. aastal. Kolm aastat varem oli ta FIDE-lt saanud rahvusvahelise meistri nimetuse. Detsembris 1997 osales ta FIDE maailmameistrivõistluste turniiril Groningenis (100 osavõtjat, nokautsüsteem), kus ta sai turniiritabelis 40. asetuse. Ta võitis avaringis Étienne Bacrot'd, kuid kaotas teises ringis Michael Adamsile.

Välislingid
-----------

* Giorgi Giorgadze – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
* Giorgi Giorgadze FIDE andmebaasis
**Jelena Nikolajevna Baturina** (sündinud 8. märtsil 1963) on Venemaa suurettevõtja, Moskva endise linnapea Juri Lužkovi abikaasa.

Jelena Baturina on investeerimis- ja ehitusettevõtte Inteko omanik ja president.

Ajakirja Forbes andmetel oli Baturina 2008. aasta seisuga Venemaa rikkaim naine, 2010. aasta seisuga varanduselt kolmas naine maailmas. Tema vara hinnatakse 2,9 miljardile dollarile.

Kriitikute sõnul on Inteko saanud kasulikke tellimusi Moskva linnalt tänu asjaolule, et Baturina ja Lužkov on abielus.

Jelena Baturina vend Viktor Baturin väidab, et Inteko, mille nad õega 1991. aastal asutasid, võlgneb talle 3,5 miljardit rubla. Pärast Juri Lužkovi tagandamist Moskva linnapea kohalt pöördus ta abi saamiseks uurimisorganite poole.

Pärast Juri Lužkovi kõrvaldamist Moskva linnapea kohalt alustas Venemaa SM Uurimiskomitee Jelena Baturina majandustegevuse uurimist ning veebruaris 2011 viidi Jelena Baturina firma Inteko, Moskva linnale kuuluva Moskva Panga, Russki Zemelnõi Banki ja kinnisvarafirma Kuznetski Most Development kontorites läbi läbiotsimised.

Septembris 2011 teatati, et Inteko ostab koostöös naftamagnaadi Mihhail Gutserijevi vennapoja Mihhail Šiškanoviga riikliku hoiupanga Sberbank.

Isiklikku
---------

Baturina ja Lužkov abiellusid 1991. Abielust sündis kaks tütart.

Viited
------

1. ↑
2. ↑  Krediidipanga omaniku juures toimub läbiotsimine, Delfi Majandus, 17. veebruar 2011
3. ↑  Rikkaim venelanna müüb ehitusimpeeriumi
**Toetav-julgustav kuulamine** on üks kuulamisoskusi.

Aktiivne kuulamine suhtlusoskuste skeemil (ESTÜ, 2007)
Kontaktis olemise tunnustele lisandub sellise kuulamise puhul rääkija jutule kaasaelamine, mis on jälgitav kuulaja mittesõnalises käitumises. Lisaks võib kasutada kajatehnikat.

Kaasaelamine
------------

**Kaasaelamise** puhul on oluline rääkija rütmis püsimine, st aeglase rääkija puhul on kuulaja reaktsioonid aeglasemad, kiire rääkija puhul kiiremad.

Kaasaelamise tunnusteks on

* liigutused, nt noogutused, pearaputused, kogu keha liigutamine ette-taha vms;
* häälitsused, nt *mhmm, ahaa, jajaa, ooo …*
* miimilised liigutused, nt naeratus, kurb nägu, ohkamine, kulmude kergitamine jms.

Oluline on tähele panna rääkija poosi muutusi, mida tasub markeerida (nt kui rääkija käed ristab, markeerib kuulaja seda oma sõrmi ristates). Sellist tehnikat on nimetatud ka sünkroonimiseks. Kui rääkija ja kuulaja vahetavad oma poosi/kehaasendit alateadlikult sünkroonis, siis viitab see tõenäoliselt avatud, usalduslikule suhtele ja üksteisemõistmisele.

Kajatehnika
-----------

Kui rääkija oma jutuga takerdub, võib kuulaja kasutada **kaja**tehnikat, korrates kuulaja üle üht või paari-kolme viimast sõna ja jääb ootama, kuni rääkija oma juttu jätkab. Nt: R: *Ma kohe ei tea, mida ma valiksin*? K: *Valiksid?* R: *Nojah, ma mõtlesin esialgu rohelise peale!* K: *Rohelise…*

Kaja sobib eriti juhtudel, kui emotsioonid takistavad rääkijal oma juttu jätkata, ja kuulaja peaks hoidma pausi, kuni rääkija end kogub. Kaja sage kasutamine võib jätta mulje, et kuulaja on kärsitu.

Toetavat-julgustavat kuulamist sobib kasutada juhul, kui on tegemist tagasihoidliku, mureliku, häbeliku vms rääkijaga.

Toetav-julgustav kuulamine on inimeseks olemise oluline oskus.

Vaata ka
--------

* Mittesõnalised suhtlusvahendid
* Kuulamine

Viited
------

1. ↑  Gordon, T. (2005). *Tark lapsevanem*. Väike Vanker.
2. ↑  Gordon, T. (1975). *P.E.T. Parent Effectiveness Training*. Plume Books.
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib poliitikust; näitleja kohta vaata artiklit Julie Bishop (näitleja).* |

---

Julie Bishop (2013)
**Julie Isabel Bishop** (sündinud 17. juulil 1956 Lobethalis) on Austraalia poliitik, ta kuulub Austraalia Liberaalse Partei ridadesse. Ta oli 18. septembrist 2013 kuni 28. augustini 2018 Austraalia välisminister.

Ta sündis aastal 1956 Lobethalis Lõuna-Austraalias. Ta lõpetas aastal 1978 Adelaide'i Ülikooli õigusteaduse bakalaureusena. Aastal 1996 täiendas ta ennast kaheksa nädalat Harvardi ülikooli juures olevas ärikoolis mänedžmendi alal.

Ta oli aastast 1998 Austraalia Esindajatekoja liige. Ta oli 7. oktoobrist 2003 kuni 27. jaanuarini 2006 ministriks, kes tegeles eakate hoolduse probleemidega. 27. jaanuarist 2006 kuni 3. detsembrini 2007 oli ta Austraalia haridus-, teadus- ja koolitusministe, olles ühtlasi peaminister John Howardi nõunik naisküsimustes. Seejärel oli ta opositsiooniliider. 18. septembril 2013 sai Austraalia välisministriks.

Isiklikku
---------

Ta oli aastatel 1983–1988 abielus Neil Gilloniga, abielu lahutati.

Välislingid
-----------

* Julie Bishopi koduleht
**Todor Ivančov** (*Тодор Иванчов*; 1858–1906) oli Bulgaaria poliitik, peaminister 13. oktoobrist 1899 kuni 5. jaanuarini 1901. 

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**Dimitǎr Grekov** | **Bulgaaria peaminister**1901 | Järgnev**Račo Petrov** |

Bulgaaria peaministrid

**Bulgaaria kuningriik:** Burmov | Drumev | D. Cankov | Karavelov | Ehrnrooth | *koht täitmata* | Sobolev | D. Cankov | Karavelov | Drumev | Karavelov | Radoslavov | Stoilov | Stambolov | Stoilov | Grekov | Ivančov | Petrov | Karavelov | Danev | Petrov | Petkov | Stančov\* | Gudev | Malinov | Gešov | Danev | Radoslavov | Malinov | Teodorov | Stambolijski | A. Cankov | Ljapčev | Malinov | Mušanov | Georgiev | Zlatev | Tošev | Kjoseivanov | Filov | Gabrovski\* | Božilov | Bagrjanov | Muraviev | Georgiev

**Bulgaaria Rahvavabariik:** G. Dimitrov | Kolarov | Červenkov | Jugov | Živkov | Todorov | Filipov | Atanasov | Lukanov

**Bulgaaria Vabariik:** Popov | F. Dimitrov | Berov | Indzhova | Videnov | Sofiyanski | Kostov | Sakskoburggotski | Stanišev | Borisov | Rajkov | Orešarski | Bliznaški | Borisov | Gerdžikov | Borisov | Petkov | Donev | Denkov
**Kathryn Dwyer Sullivan** (sündinud 3. oktoobril 1951) on Ameerika Ühendriikide geoloog ja endine NASA astronaut.

Sullivan sai 1973. aastal Santa Cruzi California Ülikoolist bakalaureusekraadi maateaduses ja 1978. aastal Dalhousie Ülikoolist doktorikraadi geoloogias. 

1978. aastal valiti ta NASA astronaudiks. Sullivan osales kolmel Space Shuttle'i missioonil. 1984. aastal lendas ta missioonil STS-41-G, mille ajal väljus ta esimese ameeriklannana avakosmosesse. 1990. aastal osales ta missioonil STS-31, mis viis orbiidile Hubble'i kosmoseteleskoobi. Sullivani viimaseks missiooniks jäi 1992. aastal toimunud STS-45. Sullivan lahkus NASAst 1993. aastal.

Aastatel 2014 kuni 2017 oli Sullivan NOAA peadirektor ning asus pärast oma ametiaja lõppu tööle Riiklikku lennundus- ja kosmosemuuseumi.

7. juunil 2020. aastal sukeldus Sullivan esimese naisena Maa ookeanide sügavaimasse jakku Mariaani süvikusse, täpsemalt Challengeri sügavikku. Septembris 2021. aastal nimetas president Joe Biden ta Presidendi Teaduse ja Tehnoloogia Nõunike Kogusse.

Viited
------

1. ↑  "Astronaut Kathryn Sullivan on Oct. 11, 1984 Spacewalk". *NASA*. Vaadatud 12. august 2019.
2. ↑  "Former Astronaut and NOAA Administrator Kathy D. Sullivan Named National Air and Space Museum's Lindbergh Fellow". *National Air and Space Museum*. Vaadatud 12. august 2019.
3. ↑  "Kathy Sullivan: naine, kes on kõndinud kosmoses ja viibinud maailma sügavaimas paigas". *Forte*. Vaadatud 14. juuni 2023.
**Zoobentos** ehk **põhjaloomastik** on mingi veekogu bentaali asustavad loomorganismid. Zoobentos on bentose ehk põhjaelustiku tähtsaim osis (fütobentos koos zoobentosega moodustab bentose).

Enamikus veekogudes asustab zoobentos ka suurimaid sügavusi, näiteks on teda leitud üle 10 000 m sügavuselt meresüvikutest.

Merede ja mageveekogude zoobentose dominantrühmad on mõneti erinevad: esimeses prevaleerivad sageli limused, okasnahksed, hulkharjasussid jt, mageveekogudes aga vähid, limused, putukate vastsed jt.

Liigitused
----------

Sõltuvalt sellest kas põhjaloomad elavad veekogu põhjasetete pinnal või setteis, saab eristada epifaunat ja infaunat.

Zoobentos saab liigitada ka suuruse järgi. **Makrozoobentoseks** nimetatakse loomi, kes on üle 1–2 mm (palja silmaga nähtavad), neist väiksemaid, submikroskoopilisi loomi nimetatakse **meiozoobentoseks** (kuni väikseimad hulkraksed loomad), üherakulisi protiste nimetatakse **mikrozoobentoseks**.

Vaata ka
--------

* Fütobentos

Viited
------

1. ↑   \*Kangur, K. Timm, H. & Timm, T. (2003). Võrtsjärve põhjaloomastik. *Rmt*.: *Võrtsjärv. Loodus, aeg, inimene*. Eesti Entsüklopeediakirjastus. Lk 313–332. ISBN 9985-070-132-1
**Robert-Rudolf Volk** (8. veebruar 1921 Taavet-Hansu talu, Esna vald, Peetri kihelkond, Järvamaa – 10. märts 2021) oli eesti skulptor. 
Ta oli Kaitseliidu Tartu maleva I malevkonna liige ja sellega Kaitseliidu vanim tegevliige.

Elulugu
-------

1938. aastal astus ta Kaitseliidu Järva malevasse, kuna Euroopas valitses tema sõnul ärev olukord. Malevaga ühinemist ajendas ka klassivend Paide Gümnaasiumist, kes oli Järva maleva pealiku poeg, ning Volki vanem vend Arnold, kes osales õppursõdurina Vabadussõjas ning oli allohvitser Eesti kaitseväes. 

1941. aastal põgenes Volk teise Nõukogude okupatsiooni eest metsa. 1942. aastal, kui Eestis oli teine Saksa okupatsioon, läks ta õppima Tartu Ülikooli majandusteaduskonda. 1943. aastal mobiliseeriti ta Saksa sõjaväkke ja määrati politseipataljoni nr 36, mille koosseisus saadeti ta Neveli rindele. 

1944. aastal sattus Volk taas Eestisse, kuna politseipataljon nr 36 naasis Eestisse. 9. märtsil elas Volk Tallinnas üle märtsipommitamise. 1944. aasta septembris liitus Volk Pitka löögiüksusega. Volk oli end kaks aastat metsas peitnud, enne kui ta 1946. aastal võeti kinni ning saadeti Viljandi filterlaagrisse. 

Pärast sealt vabanemist 1948. aastal hakkas Volk töötama skulptorina Anton Starkopfi ateljees. Ateljees töötas ta kuni pensionini. 2008. aasta 10. oktoobril liitus Volk Kaitseliidu Tartu maleva I malevkonnaga.

Viited
------

1. ↑  Kaitseliidu Tartu malev, Facebook (vaadatud 12.2.2016)

Kirjandus
---------

* Leonhard Pumper. "Pitkapoiss Robert–Rudolf Volk". Kultuur ja Elu 2/ 2009
* "Fotod: Tartu vanim kunstnik tähistab täna oma 95. sünnipäeva". Tartu Postimees, 8. veebruar 2016
* "1938. aastast Kaitseliitu kuulunud vanahärra tähistas väärikat juubelit". Tartu malev, 9. veebruar 2016
* "95aastane vanahärra kuulub endiselt mundrikandjate ridadesse". Järva Teataja, 11. veebruar 2016
* "Tartu kunstimaja väikeses saalis on avatud Robert-Rudolf Volki isikunäitus "Kunstitöötaja"". Tartu Postimees, 10. märts 2020

Välislingid
-----------

* *Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918-1944*
* Eesti kommunismiohvrid 1940–1991
**"Zorro"** on 1990. aastatel toodetud teleseriaal.

Sisu
----

Peategelane nimega Don Diego de la Vega huvitub teadusest, loeb palju raamatuid ja elab koos teiste linnaelanikega 19. sajandi Los Angeleses. Ühel ilusal päeval, kui Diego pikalt reisilt kodulinna naaseb, on ta üllatus suur, kui ta näeb, et linnapea ehk *alcalde* Luis Ramon on muutnud sealsete inimeste elu põrguks. Peale ohtlikku sõnavahetust linnapeaga otsustab Diego kaht elu elama hakata – tagasihoidliku elu kõrvalt tegutseb ta Zorrona, musta keebi, musta maski, piitsa, mõõga ja kaabuga päästjana, kes kaitseb linnaelanikke türanliku *alcalde* ebaõigluse eest. Abiliseks võtab Diego kurttumma poisi Felipe, kelle ta on ise üles kasvatanud. Võitluses kurjaga satub Zorro põnevatesse, teinekord isegi romantilistesse ja naljakatesse seiklustesse ning olukordadesse. Ta ei saaks aga kurjusega võidelda ilma oma väga targa hobuse Toronado/Tornado abita, kes on kiireim, osavaim ja nutikaim hobune terves linnas ning reageerib alati Zorro vilistamise peale. Tihti tuleb ka ette olukordi, kus Zorro peab päästma oma armastatud naise Victoria Escalante elu. Seevastu *alcalde* usaldusisik ja abiline on tagasihoidlik, ehk isegi veidi argpükslik seersant Mendoza, kes oma ametikohast olenemata on tihti tegelikult *alcalde* tegevuste vastu.

Osades
------

* Duncan Regehr – Don Diego de la Vega/Zorro
* Patrice Camhi/Martinez – Victoria Escalante
* James Victor – seersant Jaime Mendoza
* Michael Tylo – *alcalde* Luis Ramon
* John Hertzler – *alcalde* Ignacio De Soto
* Efrem Zimbalist Jr. – Don Alejandro de la Vega
* Henry Darrow – Don Alejandro de la Vega
* Juan Diego Botto – Felipe

Erikülalised
------------

* Adam West
* Ben Miles
* Pete Postlethwaite
* Daniel Craig
* Hunter Tylo
* Andre the Giant
* Philip Michael Thomas
* Rowdy Roddy Piper
* Jesse Ventura
* Valentine Pelka
* Oliver Haden
* Doug McClure
* Roger Lloyd Pack Garfield Morgan
* Warwick Davis
* Bernard Kay
* Patsy Rowlands
* Soon-Tek Oh
* Kevin Brophy Oliver Cotton
* Hilton McRae, Timothy Bateson
* James Horan
* Faith Brook

Välislingid
-----------

* Zorro andmekogus IMDb (inglise) Muuda Vikiandmetes
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib eesti õpetajast; fotograafi kohta vaata artiklit Robert Adamson (fotograaf)* |

---

**Robert Adamson** (16. mai 1928 Smolniki, Velikije Luki ringkond, Leningradi oblast, NSV Liit – 10. jaanuar 1995 Loksa) oli eesti õpetaja ja koolijuht.

Ta sündis aastal 1928 Smolnikis (asub praeguse haldusjaotuse järgi Plissõ vallas Neveli rajoonis Pihkva oblastis) talupidajate perekonnas. Ta õppis aastatel 1937–1941 Smolniki algkoolis, aastatel 1944–1950 Põltsamaa Keskkoolis, aastatel 1950–1952 Tallinna Õpetajate Instituudis ja aastatel 1953–1956 Tallinna Pedagoogilises Instituudis (lõpetades selle ajalooõpetaja kutsega).

Ta töötas aastatel 1947–1950 Põltsamaa Keskkoolis majandusjuhatajana, aastatel 1952–1954 oli Loksa rajooni haridusosakonna juhataja ja aastatel 1954–1991 Loksa Keskkooli direktor.

Ta oli Eesti NSV Ülemnõukogu VIII koosseisu saadik.

Tunnustus
---------

* 1967 Eesti NSV teeneline õpetaja
* 1978 sotsialistliku töö kangelane

Välislingid
-----------

* Foto
* Haud Tallinna Metsakalmistul
**Zoran Jolevski** (makedoonia keeles Зоран Јолевски; sündinud 16. juulil 1959 Skopjes) on Põhja-Makedoonia diplomaat ja poliitik, Makedoonia kaitseminister (2014–2017).

Ta lõpetas 1978. aastal Skopjes keskkooli. Keskkoolis õppides tegeles ta ujumisega, olles keskkooli ujumismeeskonna kapteniks; ta on tulnud juunioride kategoorias ujumises Makedoonia meistriks. Seejärel lõpetas ta Pühade Kirilluse ja Metoodiuse nimelise Skopje Ülikooli majandusteaduskonna *cum laude* bakalaureusekraadi majandusteaduses. 1990. aastal kaitses ta Püha Kirilluse ja Metoodiuse nimelise Skopje Ülikooli õigusteaduskonnas väitekirjaga "Бизнис стратегии на мултинационалните компании" ("Äristrateegiad rahvusvahelistes ettevõtetes") õigusteaduse magistri kraadi. Pärast seda jätkas ta õpinguid Haagis Rahvusvahelises Sotsiaaluuringute Instituudis (mis on osa Erasmuse ülikoolist Rotterdamis). Aastal 1994 täiendas ta end Üldise Tolli- ja Kaubanduskokkuleppe alal. Ta kaitses väitekirjaga "Надворешно-трговскиот режим на Македонија и СТО договорите" ("Makedoonia väliskaubanduse režiim ja Maailma Kaubandusorganisatsiooni lepingud") doktorikraadi rahvusvahelise majanduse alal (Ph.D.) Pühade Kirilluse ja Metoodiuse nimelise Skopje Ülikooli majandusteaduskonnas.

Aastatel 1983–1988 (väitekirjade koostamise ajal) töötas ta reisibüroos mittekoosseisulise reisijuhina. Lisaks pidas ta ujumisklubi Vardar.

1988. aastast töötas ta Makedoonia välisministeeriumis. Aastatel 1988–1992 oli ta vastutav ametnik dokumentide vormistamiseks Makedoonia Üldise Tolli- ja Kaubanduskokkuleppe vaatlejastaatuseks. Aastatel 1992–1994 oli ta rahvusvahelisel konverentsil endise Jugoslaavia küsimustes Makedoonia delegatsioonis sekretäriks. Oktoobris 1994 sai tast Maailma Kaubandusorganisatsiooni (WTO) Makedoonia esinduse esimene sekretär (Genfis), lisaks sellele oli ta samas ametis ka ÜRO Genfi kontoris; Skopjesse naasis ta 1998. aastal.

22. märtsist 2007 kuni 19. juunini 2014 oli ta Makedoonia suursaadik USA-s, lisaks oli ta 21. jaanuarist 2011 kuni 19. juunini 2014 Makedoonia suursaadik Mehhikos. 19. juunist 2014 kuni 1. juunini 2017 oli ta Makedoonia kaitseminister.

Isiklikku
---------

Zoran Jolevski on abielus ja tal on kaks poega.
Obinitsa külakeskus 2013. aasta sügisel
**Obinitsa külakeskus** on Setomaa vallale kuuluv hoone Võru maakonnas Setomaa vallas Obinitsa külas. 
Majas asuvad Obinitsa lasteaed, Obinitsa raamatukogu, võimla, jõusaal, riietus- ja pesuruumid ning rendipinnad.

Obinitsa külakeskus oli algselt ehitatud Obinitsa Mittetäieliku Keskkooli hoonena aastatel 1962–1963. 1963. aastal alustas selles koolimajas õppetööd 170 last. Obinitsas oli ajalooliselt kool töötanud juba aastast 1890. Samas hoones jätkas tööd Obinitsa Põhikool. 2004. aastal ühendati Meremäe ja Obinitsa põhikoolid Meremäe-Obinitsa Põhikooliks, õppetöö toimus kahes majas: Meremäel ja Obinitsas. 2008. aasta sügisel jätkas Meremäe-Obinitsa põhikool tööd üksnes Meremäe koolimajas ning Obinitsa koolimaja jäi valdavas osas kasutuseta.

2009. aastal renoveeriti maja Obinitsa külakeskuseks. Kogu kompleksi ehitamine-renoveerimine maksis 8 078 599 krooni, sellest 6 866 809 krooni saadi Ettevõtluse Arendamise Sihtasutuselt. Renoveeris AS Tartu Ehitus. Kokku renoveeriti 1372 m² hoonealust pinda. Majja koliti lasteaed ja raamatukogu, avati võimla, jõusaal ja riietus- ja pesuruumid.

Viited
------

1. ↑  "Obinitsa Põhikool". 25.02.2014. Originaali arhiivikoopia seisuga 24.09.2015.
2. ↑  "Maaleht". 25.02.2014.[*alaline kõdulink*]
**Baktria** on muinas-Pärsia maakond, mis asetses Kesk-Aasias. Selle pealinn oli Baktra. 

Baktria alad
Kyros II Suur (umbes 600 eKr või 576 eKr–530 eKr), ahhemeniidide dünastiast Pärsia kuningas, Pärsia impeeriumi rajaja vallutas selle ning tegi sellest Pärsia maakonna.

Kui Vana-Makedoonia kuningas Aleksander Suur võitis Pärsia viimast valitsejat (334 eKr–330 eKr) Dareios III, üritas Baktria satraap Bessos organiseerida vastupanu Baktria kaudu. Aleksander vallutas ka Baktria 329–327 eKr ja sellest sai uue Makedoonia riigi maakond. Hiljem, diadohhide sõdade järel sai Baktriast hellenistliku Seleukiidide riigi osa. Aleksandri ja seleukiidide ajal asutati Baktrias uusi linnu (Ai-Khanoum) ning sinna saabus palju kreeka päritolu elanikke.

Kreeka-Baktria kuningriik
-------------------------

Kreeka-Baktria kuningriik, umbes 180 eKr
 *Pikemalt artiklis Kreeka-Baktria kuningriik*
Seleukiidid ei suutnud Baktriat valitseda ning aastal 225 eKr muutis satraap Diodotos Baktria ja 245 eKr ka Partia ning Hürkaania satraap Andragoras alad iseseisvaks. Baktriast sai niinimetatud Kreeka-Baktria kuningriik (250–125 eKr), mis hõivas maa-alasid ka Indiast. kuid lõpuks lagunes väiksemateks kuningriikideks. Viimased kuningad valitsesid veel kuni aastani 10 pKr.

Vaata ka
--------

* Kaksküürkaamel ehk baktrian

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Baktria** |
**Julie Wilhelmine Ederberg** (aastani 1886 **Julie Wilhelmine** **Elens**, pseudonüümid **Helmi** ja **Saare pereema**; 8. veebruar 1861 Kavastu – 16. märts 1897 Kaarma) oli eesti luuletaja.

Ta sündis Virumaal Haljala kihelkonnas Kavastu mõisa möldri tütrena. Õppis Paides ja Tallinnas tütarlaste erakoolides, sooritas aastal 1879 koduõpetaja-eksami. Töötas koduõpetajana Soomes Impilahtis, Peterburis ja kodumaal. Aastal 1886 abiellus Kaarma koguduse õpetaja Friedrich Wilhelm Ederbergiga. Suri Kaarmal.

Alates aastast 1881 avaldas perioodikas luulet ja üksikuid proosapalasid, luuletuskogu "Rohu lillekesed" (1894). Tema eleegilisel isamaaluulel ei ole suuremat kirjanduslikku kaalu, tema loodusluule on religioosne.

Isiklikku
---------

Ta oli abielus Kaarma koguduse õpetaja Friedrich Wilhelm Ederbergiga. Nende poeg Hermann Johannes Ederberg oli Hargla- ja Koeru koguduse õpetaja ning aastatel 1931–1944 Ida-Preisimaal Czycheni (Bolken) koguduse õpetaja, alates aastast 1944 pastor Ida-Saksamaal.

Viited
------

1. ↑  Eesti kirjanike leksikon. Eesti Raamat. Tallinn, 2005
2. ↑  Eesti kirjanike leksikon. Eesti Raamat. Tallinn, 2005

Välislingid
-----------

* Julie Wilhelmine Ederberg Eesti biograafilises andmebaasis ISIK
* luulekogu "Rohu lillekesed"
Viimased sündmused maailmas • Aastate loend • Aasta päevad

◄ |
2. aastatuhat |
**3. aastatuhat**
 
   

◄ |
20. sajand |
21. sajand | **22. sajand**
 
 
   

2100. aastad |
2110. aastad |
2120. aastad |
2130. aastad |
2140. aastad |
2150. aastad |
2160. aastad |
2170. aastad |
2180. aastad |
2190. aastad



**22. sajand** ehk **XXII sajand** **pKr** ehk **maj**

22. sajand on kristliku ajaarvamise kahekümne teine sajand, 
mis algab 1. jaanuaril 2101 ja lõpeb 31. detsembril 2200.

Sündmused
---------

Inimesed
--------

Avastused, leiutised ja uuendused
---------------------------------

Kümnendid ja aastad
-------------------

2100. aastad: (2100), 2101, 2102, 2103, 2104, 2105, 2106, 2107, 
2108, 2109

2110. aastad: 2110, 2111, 2112, 2113, 2114, 2115, 2116, 2117, 
2118, 2119

2120. aastad: 2120, 2121, 2122, 2123, 2124, 2125, 2126, 2127, 
2128, 2129

2130. aastad: 2130, 2131, 2132, 2133, 2134, 2135, 2136, 2137, 
2138, 2139

2140. aastad: 2140, 2141, 2142, 2143, 2144, 2145, 2146, 2147, 
2148, 2149

2150. aastad: 2150, 2151, 2152, 2153, 2154, 2155, 2156, 2157, 
2158, 2159

2160. aastad: 2160, 2161, 2162, 2163, 2164, 2165, 2166, 2167, 
2168, 2169

2170. aastad: 2170, 2171, 2172, 2173, 2174, 2175, 2176, 2177, 
2178, 2179

2180. aastad: 2180, 2181, 2182, 2183, 2184, 2185, 2186, 2187, 
2188, 2189

2190. aastad: 2190, 2191, 2192, 2193, 2194, 2195, 2196, 2197, 
2198, 2199

2200
Sam Morsy (2014)
**Samy Sayed Morsy** (sündinud 10. septembril 1991 Wolverhamptonis) on Inglismaal sündinud Egiptuse jalgpallur, kes mängib kaitsva poolkaitsjana Inglismaa esiliiga klubis Middlesbrough.

1999. aastal liitus ta Wolverhampton Wanderersi noorteakadeemiasse. 2008. aastal siirdus ta Port Vale'i, mille meeskonnas debüteeris ta hooajal 2009–10 Inglismaa tugevuselt neljandas liigas.

Aastatel 2013–2016 mängis ta Chesterfieldis. 2014. aastal valiti ta Chesterfieldi aasta mängijaks.

2016. aasta jaanuaris sõlmis ta lepingu Inglismaa tugevuselt kolmanda liiga klubiga Wigan Athletic. Hooaja 2016–2017 esimeses pooles mängis ta Inglismaa esiliiga klubis Barnsley. 2020. aastal valiti Morsy Wigan Athleticu aasta mängijaks.

2020. aasta septembris sõlmis ta kolmeaastase lepingu Middlesbrough'ga.

Morsy mängis Egiptuse jalgpallikoondises aastatel 2016–2018 kokku kaheksa korda. Ta kuulus Egiptuse koondisse 2018. aasta maailmameistrivõistlustel.

Välislingid
-----------

 Sam Morsy – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis

| * v
* r
Egiptuse koondis  –  2018. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlused |
| --- |
| 

* 1 El-Hadary (c)
* 2 Gabr
* 3 Elmohamady
* 4 Gaber
* 5 Morsy
* 6 Hegazi
* 7 Fathy
* 8 Hamed
* 9 Mohsen
* 10 Salah
* 11 Kahraba
* 12 Ashraf
* 13 Abdel-Shafy
* 14 Sobhi
* 15 Hamdy
* 16 Ekramy
* 17 Elneny
* 18 Shikabala
* 19 Said
* 20 Samir
* 21 Trézéguet
* 22 Warda
* 23 El-Shenawy
* Treener: Cúper

 | Egiptus |
Kottabosemängija (punasefiguuriline *kylix*, umbes 510 eKr, Ateena, Agoraa muuseum
**Kottabos** (vanakreeka κότταβος) oli vanakreeka ja etruski sümpoosionidel mängitud seltskondlik osavusmäng, mis oli levinud eriti 5. ja 4. sajandil eKr. Kottabose mängimisel visati veinipära jooginõust teatud sihtmärgi pihta. 

Mäng oli pärit arvatavasti Kreeka kolooniatest Sitsiilias, ent see levis kogu Kreekas ja oli eriti populaarne Ateenas. Kottabosele viitavad mitmed antiikautorid ning seda kujutatakse ka vaasimaalidel.

Mänguviis
---------

Mängija pidi üht kätt kasutades heitma oma jooginõusse jäänud veinipära (*latax*, harilikult mitmuses *latages*) läbi õhu pronksist tulba (*rhabdos*) suunas ning tabama tulba otsa kinnitatud kujukest või kettakest (*plastinx*). Eduka heite korral kukkus see maha ning tabas kõlinal allpool asunud suuremat ketast (*lekanis*).

Mängust oli käibel mitmeid teisendeid. Ühes variandis visati veinipära basseinis või suures veeanumas ujuvaisse liuakestesse (*oxybaphon*) eesmärgiga need uputada. Mängija, kes suutis uputada suurima hulga liuakesi, kuulutati võitjaks ning sai autasu.

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Kottabos** |

* Kottabos (saksa keeles)
Bakteritsiidlamp
**Bakteritsiidlamp** on lamp bakteritsiidkiirguse tekitamiseks. See on enamasti madalrõhuline elavhõbelamp, mille kolb on tehtud ultraviolettkiirgust hästi läbilaskvast uvioolklaasist. Ultraviolettkiirgusel on head desinfitseerivad (baktereid hävitavad) omadused, millest ka lambi nimetus.

Bakteritsiidse lambi UV-kiirguse spekter valitakse selle järgi, et see tekitaks minimaalselt osooni ning kahjustaks võimalikult vähe nahka ja silmi. Selleks filtreeritakse lambi spektrist välja lühilaineline ultraviolettkiirgus. Säilitatakse nn pehme UV-kiirgus. Bakteritsiidlamp erineb kvartslambist madala osoonieralduse poolest, mistõttu pole pärast lambi kasutamist vaja ruumi tuulutada.

Bakteritsiidlampi kasutatakse ruumide mikrobioloogiliseks puhastuseks. Lamp desinfitseerib tõhusalt õhku, vett ja lahtiseid pindu, neutraliseerib bakterid ja viirused, hallituse, seened ja muud mikroorganismid. Lamp on mõeldud kasutamiseks operatsioonisaalides, haiglapalatites, ravi- ja haavahoolduskabinettides, laborites, apteekides, farmaatsia-, toiduaine- ja kosmeetikatööstuses.

Bakteritsiidlambiga töötamisel tuleb kindlasti meeles pidada, et ultraviolettkiirgus on ohtlik nägemisele ja nahale. Lühilaineline UV-kiirgus võib põhjustada põletust ja nahavähki, see võib olla valulik silma sarvkestale ning põhjustada ajutise või püsiva nägemiskahjustuse. Seetõttu tuleb kaitsta silmi bakteritsiidlambi valguse eest.
22. kromosoomi ehitus
**Inimese 22. kromosoom** ehk **kromosoom 22** on inimese üks väiksemaid kromosoome. Nagu kõiki teisi autosoome ehk mittesugukromosoome, on inimesel ka 22. kromosoomi kaks koopiat.

Inimese 22. kromosoom sisaldab umbes 51 miljonit aluspaari ehk ligikaudu 1,5% kogu inimese DNA-st.

1999. aastal jõudsid Human Genome Projecti teadlased lõpule selle kromosoomi sekveneerimisega ja sellest sai esimene täielikult sekveneeritud kromosoom.

Selles kromosoomis on leitud 1123 geeni, mille seas on ka 453 valke kodeerivat ja 345 pseudogeeni.

Viited
------

1. 1 2  *Chromosome Statistics* VEGA, seisuga märts 2011
2. ↑  Human Chromosome 22: First to be Decoded

Välislingid
-----------

* National Institutes of Health: "Chromosome 22" Genetics Home Reference

  


| * v
* r
Inimese kromosoomid |
| --- |
| Autosoomid | 
1 **·**  2 **·**  3 **·**  4 **·**  5 **·**  6 **·**  7 **·**  8 **·**  9 **·**  10 **·**  11 **·**  12 **·**  13 **·**  14 **·**  15 **·**  16 **·**  17 **·**  18 **·**  19 **·**  20 **·**  21 **·**  22 |
| Sugukromosoomid | 
X **·**  Y **·**  Pseudoautosoomsus |
Selles animatsioonis on kuus kaadrit ning see liigub kiirusega 10 kaadrit sekundis
See animatsioon liigub kiirusega 2 kaadrit sekundis, mistõttu iga kaader on eristatav
1887. aastal fotode reastamisega loodud animatsioon
**Animatsioon** on liikumisillusioon, mis on loodud staatiliste piltide järjest esitamisega. Filmitootmises tähendab see tehnikat, kus iga filmikaader on loodud ja töödeldud eraldi. Sellised kaadrid võivad olla tehtud arvuti abil, pildistades joonistust või maali või siis muutes järjest objekti asendit ning pildistades seda igas etapis. Kui need kaadrid kokku monteerida ja filmina taasesitada, tekib illusioon pidevast liikumisest. Kuigi arvutite kasutuselevõtt on animeerimist oluliselt lihtsustanud, on selliste filmide tegemine töömahukas.

Animatsiooni klassikaline vorm on joonisfilm, mille kaadrite liikumiskiirus on kuni 24 kaadrit sekundis. Joonisfilm sai oma tänapäevase tähenduse 20. sajandi alguses.

Animatsiooni peamine otstarve on pakkuda vaatajale meelelahutust või autorile eneseväljendust. Praktilist kasutust leiab see enamasti instruktsioonides ja õppetöö abivahendina.

Animatsiooni ajalugu Eestis
---------------------------

 *Pikemalt artiklis Eesti animafilmikunst*
Eesti animafilmikunst sai alguse 1930. aastatel, kui tehti esimesed eksperimentaalsed animafilmid. Sellest ajast on säilinud vaid üks lühianimafilm "Kutsu-Juku seiklusi". 

Alates ülemaailmsest majanduskriisist kuni 1958. aastani ei toimunud Eesti animafilmikunstis erilist arengut. Animafilmikunsti taassünniks peetakse 1958. aastat, kui Elbert Tuganov asutas filmistuudio Tallinnfilm juurde nukufilmiosakonna. Samal aastal valmis seal esimene animafilm "Peetrikese unenägu".

Animatsioonitehnikad
--------------------

* Traditsiooniline joonisanimatsioon (*hand-drawn animation*)
* Rotoskoop
* Arvutianimatsioon
* Kollaažanimatsioon
* *Analog computer animation*
* *Motion capture*
* *Go-motion*
* Nukufilm
* Piksilatsioon

Vaata ka
--------

* Animafilm
Sam Bennett (2014)
**Samuel Hunter Bennett** (sündinud 20. juunil 1996 East Gwillimburys Ontario provintsis) on Kanada jäähokimängija, kes mängib NHL-i klubis Florida Panthers keskründajana või ründajana vasakäärel.

Aastatel 2012–2015 mängis ta kolm hooaega Ontario Hockey League'i klubis Kingston Frontenacs.

2014. aastal valis Calgary Flames ta NHL-i *draft* '​is neljanda valikuna. Debüüdi NHL-is tegi ta 12. aprillil 2015 põhihooaja viimases mängus Winnipeg Jetsi vastu. Ta sai mänguaega ka sama hooaja väljalangemismängudes, lüües 19. aprillil mängus Vancouver Canucksi vastu oma esimese värava NHL-is. 13. jaanuaril 2016 lõi ta mängus Florida Panthersi vastu neli väravat. Ta sai sellega Flamesi ajaloo noorimaks mängijaks, kes on kübaratriki teinud, ja NHL-i ajaloo kolmandaks noorimaks mängijaks, kes ühes mängus neli väravat löönud.

2021. aasta aprillis siirdus ta Florida Panthersi.

2013. aastal tuli Bennett Kanada kuni 18-aastaste koondisega omavanuste maailmameistriks.

Viited
------

1. ↑  "Sam Bennett youngest Flame with 4-goal game". Canadian Broadcasting Corporation. 13.1.2016. Vaadatud 11.8.2020

Välislingid
-----------

* Sam Bennett NHL.com lehel
* Sam Bennett hockeydb.com lehel
Vaade Sankt Gilgenist üle Wolfgangsee
**Salzkammerguti mäed** (saksa keeles *Salzkammergut-Berge*) on Põhja-Lubjakivialpide mäestik Austria Salzburgi ja Ülem-Austria liidumaades. Need on saanud nime Salzkammerguti ajaloolise piirkonna järgi, mis on osa UNESCO maailmapärandi nimistusse kuuluvast Hallstatt-Dachsteini / Salzkammerguti kultuurmaastikust.

Geograafia
----------

Ida-Alpide Alpiklubi klassifikatsiooni järgi asuvad Salzkammerguti mäed (AVE 17a) Berchtesgadeni Alpidest ja Salzburgi linnast idas.

Põhjas on piiriks Austria Eel-Alpid punktide vahel, kus Salzachi ja Trauni jõed valguvad vastavalt Salzburgi ja Gmundeni juures eelmägedele. Idas moodustab piiri Ülem-Austria Eel-Alpidega Traun järvede vahel: Traunsee ja allavoolu koos Totesi mägedega Hallstätter See Dachsteini mägede jalamil. Lõunas kulgeb piir Hallstätter Seest Gosau orgu Gschütti mäekuruni ja sealt piki Rußbachi orgu alla, eraldades Salzkammerguti mäed Tenneni mägedest edelas, ja Lammeri oja Salzachi suubumisel Gollingi juures. Läänes kulgeb piir piki Salzachi jõge Lammeri suubumiskohast kuni Salzburgi linnani.

Kõrgeim tipp on Gamsfeldi mägi (2027 m) Gschütti mäekuru juures lõunas, ainus kahetuhandene mäestikus. Tuntuim mägi on siiski silmapaistev Schafberg (1782 m) Wolfgangsee ääres, juurdepääsu tipule pakub Schafbergi raudtee.

Vaata ka
--------

* Lubjakivialpid
* Ida-Alpid
* Alpide geograafia
**Anita Muižniece** (neiupõlvenimega **Anita Škutāne**; sündinud 27. novembril 1987) on Läti õpetaja ja poliitik.

Ta lõpetas 2010. aastal Riia Rahvusvahelise Majanduse ja Ärijuhtimise Kooli. 2018. aastal sai ta Läti Ülikoolist bakalaureusekraadi pedagoogika alal ja 2019. aastal magistrikraadi kasvatusteaduste alal. 2009 –2012 töötas ta erasektoris juhatuse liikmena, ettevõtjana, turundusspetsialistina ja büroojuhatajana. 2012. aastal oli ta Elizabete hotelli asedirektor. 2014–2019 oli ta inglise keele õpetaja Daugmale põhikoolis ja 2016–2017 Ķekava keskkoolis. Alates 2018. aastast oli ta Läti Seimi liige. 2019. aastal oli ta Läti Haridus- ja Teadusministeeriumi parlamendisekretär.

Alates 3. juunist 2021 kuni 14. detsembrini 2022 oli ta Läti haridus- ja teadusminister.

Viited
------

1. ↑  Anita Muižniece : Minister for Education and Science Cabinet of Ministers. Republic of Latvia
2. ↑  Saeima apstiprina Anitu Muižnieci izglītības un zinātnes ministres amatā Jaunā konservatīvā partija, 3. juuni 2021
Koulikoro *cercle*'id
**Koulikoro piirkond** on piirkond Malis.

Geograafia
----------

Piirneb põhjas Mauritaaniaga, läänes Kayesi piirkonnaga, edelas Guineaga, lõunas Sikasso piirkonnaga ja idas Ségou piirkonnaga.

Piirkond on jõgederikas. Suurimad nende hulgast on Nigeri jõgi, Baoulé jõgi, Sankarani jõgi, Baogé jõgi, Bani jõgi ja Bafingi jõgi. 

Kliima on sarnaselt Kayesi piirkonnaga lõunas sademeterikas, põhjas aga tunduvalt kuivem.

Piirkonna suuremad linnad peale Koulikoro on Kati, Kolokani, Nara, Banamba ja Dioïla. 

Piirkonnas asub osaliselt Boucle du Baoulé rahvuspark ja kolm looduskaitseala: Fina, Kongossambougou ja Badinko looduskaitseala. Seal kaitstakse metsikut loodust ja loomi.

Peamised rahvusgrupid on bambarad, malinked ja somonosid.

Ajalugu
-------

Koulikoro piirkond on kuulunud Ghana riigi, Sosso impeeriumi ja Mali impeeriumi koosseisu.

Kultuur
-------

Nagu enamik Malit, on piirkonna elanikud valdavalt islamiusulised, kuid endiselt on külades ka vanausulisi.

Suurim keel piirkonnas on bambara keel.

Piirkond on tuntud ka oma traditsioonilise nukuteatri poolest. Igal aastal toimub mitu nukufestivali.

Transport ja majandus
---------------------

Piirkonnast saab alguse Dakari–Nigeri raudtee. Transpordi seisukohast on oluline Nigeri jõgi, mille ääres paikneb mitu suurt jõesadamat. 

Nagu Malis üldiselt, on ka Koulikoro piirkonnas valdavaks majandusharuks põllumajandus. Piirkonnas on Sélingué hüdroelektrijaam, kullatööstus ja -kaevandus Kangaba ümbruses ja riigi suuruselt teine puuvillatööstus Fanas.

Valitsemine
-----------

Koulikoro piirkond jaguneb seitsmeks *cercle*iks, mis omakorda jagunevad 106 vallaks. Piirkonna *cercle*'id on järgmised: 

* Banamba *cercle*
* Dioila *cercle*
* Kangaba *cercle*
* Koulikoro *cercle*
* Kolokani *cercle*
* Kati *cercle*
* Nara *cercle*

Mali 1. järgu haldusüksused

Bamako (ringkond) | Gao piirkond | Kayesi piirkond | Kidali piirkond | Koulikoro piirkond | Ménaka piirkond | Mopti piirkond | Ségou piirkond | Sikasso piirkond | Timbuktu piirkond | Taoudénit' piirkond
Paula Koivuniemi (2006)
**Paula Kristiina Koivuniemi** (sündinud 19. juunil 1947 Seinäjoel) on soome laulja.

Koivuniemi on karismaatiline laulja, kes on tuntud oma iseloomuliku madala ja käheda hääle poolest. Tema lauljakarjäär on kestnud juba üle 40 aasta.

Paulat hakkas muusika huvitama juba varases nooruses. Tema isa Mauri Koivuniemi oli nõutud tantsumuusik ja Paulagi on oma isa tantsubändis üles astunud.

Oma esimese singli "Perhonen" ('liblikas') avaldas ta 1966. Sellest sai kohe hitt ja selle järel tulid järgmised salvestised. 1970. aastatel ei olnud ta nii populaarne, sest tema stiil ei olnud veel välja kujunenud ning tema esitatud närimiskummimuusika ja hämar soul ei läinud rahvale peale, aga 1980. aastatel pälvis ta 9 kuldalbumit ja 1 teemantalbumi. Kokku on tema laule müüdud 345 tuhat plaati, millega ta on Soomes edukuselt 45. esineja, 26. sooloesineja ja 6. naissolist. Ta jätkab esinemist tänapäevani.

Koivuniemi on olnud kaks korda abielus. Tema poeg Toni Lehti on koos emaga samas bändis esinenud.

Paula Koivuniemi on Viking Line'i laeva Viking XPRS ristiema.

Välislingid
-----------

* Koduleht
**Kermode karu** (*Ursus americanus kermodei*) on baribali alamliik, kes on läbi teinud geenimuutuse. Neid leidub piiratud maa-alal Kanadas Briti Columbia provintsis.

Valgekarvalistel karudel on tumedat värvi sugulaste ees üks suur eelis – nende heleda karva tõttu on neil kergem kala püüda.

Välimus ja kehaehitus
---------------------

Neil on kehv nägemine, aga väike terav koon ja ninasõõrmed tagavad neile üliterava lõhnataju. 

Täiskasvanud emasloomade tüvepikkus on 130–190 sentimeetrit ning kehamass 50–180 kilo. Isasloomad on aga suuremad ja kaaluvad mõnikord rohkem kui 200 kilo. Tagajalgadele tõustes küünib nende pikkus 250–275 sentimeetrini.

Karvastiku värv varieerub alates oranžist, kastanpruunist, kuldsest ja helekollasest kuni sinakashallini, mõned karud võivad olla ka musta-pruuni-valgelaigulised.

Käitumine
---------

Kermode karud võivad näida sõbralikud, armsad ja lustakad, aga tegelikult võivad nad olla, nagu kõik karud, ettearvamatud ja ohtlikud.

Viited
------

* Mitut värvi kermode baribalid

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Kermode karu** |
Hermann Paucker
**Hermann Julius Georg von Paucker** (vene keeles *Герман Егорович Паукер*; 24. oktoober (vkj 12. oktoober) 1822 Jelgava, Kuramaa kubermang – 10. aprill (vkj 29. märts) 1889 Peterburi) oli baltisaksa päritolu Venemaa sõjaväeinsener (kindralleitnant 1876) ja mehaanikateadlane. 

Ta oli militaarehitiste asjatundja ja kauaaegne inseneriteaduste õppejõud.

Elukäik
-------

Pärast Peterburis asuva sõjaväeinseneride õppeasutuse Главное инженерное училище (hilisem Nikolai insenerikool) lõpetamist 1842. aastal ülendati ta porutšikuks ja jäeti õppejõuna (matemaatika repetiitorina) kooli tööle. Juba kuu aja pärast pidas 19-aastane noor õppejõud oma esimese loengu diferentsiaalarvutusest.

1847. aastal lähetati ta Prantsusmaale tutvumaks mehaanikateaduse rakendusvõimalustega ehitustöödel. 1850. aastal nimetati ta insenerikooli ehituskunsti adjunktprofessoriks.

1850. aastate teisel poolel sai Paucker laiemalt tuntuks Peeter-Pauli katedraali tornikiivri rekonstrueerimistööde tellingute püstitamisega Peterburis.

1866. aastal ülendati ta kindralmajoriks ja kinnitati mehaanikaprofessoriks. Ühtlasi pidas ta aastatel 1872–1879 loenguid Peterburi tehnoloogiainstituudis mehaanika ja ehituskunsti alal. Hiljem (enne 1882) sai ta Nikolai Inseneriakadeemia teeneliseks professoriks. 1876. aastal ülendati ta kindralleitnandiks. Õppejõu ametis oli ta 1882. aastani.

Koos arhitekt Aleksandr Vidoviga projekteeris ta Tsarskoje Selos asuva Katariina lossi kiriku rekonstrueerimisel kupli kandekonstruktsiooni – unikaalse ažuurse metalltarinduse.

1888. aasta novembris määrati Paucker Konstantin Possieti asemele Venemaa Keisririigi teedeministriks. Tema ametisoleku aeg jäi lühikeseks. 29. märtsil (vkj) 1889. aastal suri ta kopsupõletikku.

Teadus
------

Tema teadustegevus on põhiliselt seotud ehitusmehaanika valdkonnaga. 1849. aastal avaldas ta artikli "О проверке устойчивости цилиндрических сводов" ('Silindervõlvide stabiilsuse kontrollist'), milles ta esitas võlvide arvutuse meetodi. See meetod leidis Venemaal laialdast kasutust. Hiljem töötas ta välja kaare graafilise arvutusmeetodi. 

Paucker on ehitusmaterjaliõpetuse alusepanijaid Venemaal. Ta on arendanud ka pinnasemehaanikat, kus ta esitas vundamendi rajamissügavuse teooria. 

Tema peateos "Строительная механика. Курс Николаевской инженерной академии" ilmus pärast tema surma 1891. aastal.

Tunnustus
---------

* 1883 – valiti Keiserliku Peterburi Teaduste Akadeemia auliikmeks

Isiklikku
---------

Tema isa Magnus Georg Paucker oli matemaatik, vanaisa Heinrich Johann Paucker oli Simuna Siimona ja Juuda koguduse õpetaja.

Pärast Pauckeri surma läks tema ulatuslik isiklik raamatukogu testamendi kohaselt Nikolai Inseneriakadeemia valdusse.

Viited
------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8  Паукер, Герман Егорович. Большая биографическая энциклопедия. dic.academic.ru
2. ↑  О реставрации дворцовой церкви Царского Села. dalisr.narod.ru

Välislingid
-----------

* ID puudub saidil "BBLD - Baltisches biografisches Lexikon digital"
██ COMESA liikmed██ Endised liikmed
**Ida- ja Lõuna-Aafrika Ühisturg** (inglise keeles *Common Market for Eastern and Southern Africa*, prantsuse keeles *Marché commun de l'Afrique orientale et australe*, portugali keeles *Mercado Comum da África Oriental e Austral*; **COMESA**) on 20 Aafrika ida- ja lõunaosa riiki ühendav vabakaubanduspiirkond.

Ühisturg asutati 1994. aastal varasema alates 1981. aastast tegutsenud majandusühenduse asemele.

COMESA peakorter asub Sambia pealinnas Lusakas. Ühenduse peasekretär on alates 2008. aastast Zimbabwest pärit Sindiso Ngwenya.

Ühenduse ametlikud keeled on inglise, prantsuse ja portugali keel.

Liikmesriigid
-------------

* Burundi
* Djibouti
* Egiptus
* Eritrea
* Etioopia
* Keenia
* Komoorid
* Kongo DV
* Liibüa
* Lõuna-Sudaan
* Madagaskar
* Malawi
* Mauritius
* Rwanda
* Sambia
* Seišellid
* Sudaan
* Svaasimaa
* Zimbabwe
* Uganda

Endised liikmesriigid
---------------------

* Lesotho (lahkus 1997)
* Mosambiik (lahkus 1997)
* Tansaania (lahkus 2000)
* Namiibia (lahkus 2004)
* Angola (lahkus 2007)

Välislingid
-----------

* Koduleht
Paula Risikko (aastal 2011 Kopenhaagenis)
**Paula Sinikka Risikko** (sünninimi *Pelttari*; sündinud 4. juunil 1960 Ylihärmäl) on Soome poliitik. Ta kuulub Rahvuslikku Koonderakonda. Ta oli aastatel 2007–2011 Soome sotsiaalteenuste minister (Matti Vanhaneni teises ja Mari Kiviniemi valitsuses). 

Risikko sündis aastal 1960 Ylihärmäl (praeguse haldusjaotuse järgi Lõuna-Pohjanmaa maakonnas). Ta lõpetas aastal 1979 Alahärmäl (praeguse haldusjaotuse järgi Lõuna-Pohjanmaa maakonnas) lütseumi. Aastal 1983 lõpetas ta õendusalased õpingud Seinäjoel, aastal 1985 eriõendusalased õpingud Seinäjoel ja aastal 1987 õenduspedagoogika õpingud Oulus. Aastal 1990 sai ta Kuopio Ülikoolist tervishoiuala magistri kraadi, aastal 1997 kaitses ta Tampere Ülikoolis tervishoiuteaduse alal doktoriväitekirja.

Ta on töötanud meditsiiniõena ja õenduspedagoogina. Ta on aastast 2003 Eduskunna liige (Koonderakonna fraktsioonis).

19. aprillist 2007 kuni 22. juunini 2011 oli ta Soome sotsiaalteenuste minister (nii Matti Vanhaneni teises kui ka Mari Kiviniemi valitsuses). 22. juunist 2011 kuni 24. juunini 2014 oli ta Soome sotsiaal- ja tervishoiuminister Jyrki Kataineni valitsuses. 24. juunist 2014 kuni 29. maini 2015 oli ta Soome transpordiminister ja regionaalminister Alexander Stubbi valitsuses. 22. juunist 2016 5. veebruarini 2018 oli ta Soome siseminister Juha Sipilä valitsuses.

Isiklikku
---------

Ta on aastast 2000 abielus Heikki Risikkoga, nad adopteerisid aastal 2006 Hiina päritolu tütarlapse.