recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Professor Kristjan Zobel pidamas akadeemilist loengut Tartu Ülikooli REALIA ET NATURALIA valdkondlikul magistriõppe lõpuaktusel TÜ aulas 16. juunil 2010.
**Kristjan Zobel** (sündinud 19. mail 1960 Tallinnas) on eesti ökoloog. 

Ta lõpetas aastal 1978 Tallinna 7. Keskkooli. Aastal 1983 lõpetas ta Tartu Riikliku Ülikooli.

Kaitsnud doktoritöö õhusaaste mõjust Baikali järve ümbruse samblikele. Ta on ökoloogia õppejõud ja mitme teaduskraadi kaitsnu juhendaja.

Ta on Tartu Ülikoolis taimede evolutsioonilise ökoloogia korraline professor ning ökoloogia ja maateaduste instituudi botaanika osakonna juhataja.

Tunnustus
---------

* 2010 Tartu Ülikooli aumärk
* 2020 Tartu Ülikooli medal

Isiklikku
---------

Tema isa on arhitekt ja arhitektuuriajaloolane Rein Zobel, vend on bioloog Martin Zobel.

Viited
------

1. ↑
2. ↑  "Kristjan Zobel - 50"[*alaline kõdulink*] UT, 10. mai 2010
3. ↑  "Tartu Ülikooli aumärgi kavalerid". *Tartu Ülikool*. Vaadatud 8.12.2022.
4. ↑  "Tartu Ülikooli medali kavalerid". *Tartu Ülikool*. Vaadatud 6.12.2022.

Välislingid
-----------

* Kristjan Zobel Eesti Teadusinfosüsteemis Muuda Vikiandmetes
* Kristjan Zobel ja ökoloogia YouTube
**Vabariiklik Tallinna Onkoloogia Dispanser** ka **Tallinna Vabariiklik Onkoloogia Dispanser** (lüh **VTOD**) oli üks kahest Eesti NSV-s tegutsenud onkoloogiadispanserist, see avati 15. detsembril 1945.

24. mail 1945 andis NSV Liidu tervishoiu rahvakomissar välja käskkirja elanikkonna onkoloogilise abi parandamise abinõude kohta. Samanimelise määruse kinnitas Eesti NSV Rahvakomissaride Nõukogu 27. septembril 1945. 

Määruse kohaselt tuli Vabariiklik Tallinna Onkoloogia Dispanser avada hiljemalt 15. detsembril 1945. Selleks ajaks pidanuks dispanser olema varustatud 25 voodikoha, labori, diagnostiliste ja terapeutiliste röntgeniseadeldistega ja raadiumravi võimalusega. Hiljemalt 1. detsembril 1946 tuli avada 20-kohaline Tartu Linna Onkoloogia Dispanser koos 10-kohalise pansionaadiga. 

Lisaks tuli haiglatel hiljemalt 15. oktoobriks 1945 eraldada vähihaigetele 100 voodikohta: 

* Tallinna I Haiglas 40 voodikohta
* Tallinna II Haiglas 25 voodikohta
* Vabariiklikus Tartu I Haavakliinikus 15 voodikohta
* Vabariiklikus Tartu II Haavakliinikus 20 voodikohta.

Vabariikliku Tallinna Onkoloogia Dispanseri peaarstiks nimetati 1945. aastal vaneminspektor Voldemar Kuusik. Peaarstil tuli aga kohustuslikus korras läbida spetsialiseerumiskursus Leningradis Leningradi Onkoloogia- ja Röntgenoloogia Instituudis. 1946. aasta alguses loobus dr Kuusik peaarsti kohustusest puudulikule vene keele oskusele viidates. Järgmiseks tegi Tervishoiu rahvakomissar ettepaneku vaneminspektor Aleksander Gavrilovile, kes töötas tol ajal Tallinna II Haiglas kirurgina. Dr Aleksander Gavrilov jäi peaarstiks üsna pikaks ajaks.

1946. aastal sai Tallinna Onkoloogia Dispanser
Tallinna I Haiglas (hilisem Vabariiklik Keskhaigla) 20 kirurgilist ja 20 günekoloogilist voodikohta, väikese ruumi ambulatoorseteks vastuvõttudeks ja võimaluse kasutada röntgenraviaparaati. Ka eraldati onkoloogiadispanserile Tallinna III Haiglas (Wismari haigla) 25 kohta kroonilistele vähihaigetele. Tallinna II Haiglas (hilisem Tõnismäe haigla) võimaldati kasutada lühifookusröntgenravi aparaati nahakasvajate raviks.

VTOD tööaruande kohaselt külastas onkoloogiadispanseri arste 1946. aastal 4993 patsienti, neist 1678 olid esmased vähihaiged, kellest 398 suunati statsionaarsele ravile ja 699 kiiritusravile. 

1948. aastal sai Vabariiklik Tallinna Onkoloogia Dispanser ruumid endise raskestikasvatatavate laste koolimajja Wismari tänaval. 

Vabariiklik Tallinna Onkoloogia Dispanser oli Eesti Onkoloogiakeskuse eelkäija.

Viited
------

1. ↑  Indrek Oro, Onkoloogiakeskuse 60 tegevusaastat, veebiversioon (vaadatud 11. augustil 2017)

Välislingid
-----------

* H. Jänes, H. Kahn, H. Roots, "Tervise ABC", Kirjastus Valgus, Tallinn, lk 607–610, 1970, trükiarv 40 000, hind rbl. 1.85
**Euroopa toompihlakas** (*Amelanchier ovalis*) on toompihlaka perekonda kuuluv taimeliik.

Kirjeldus
---------

Kasvab 0,5–2 (3) m kõrguseks põõsaks. Võrsed on nooremana karvased, seejärel paljad, läikivad ning punakaspruunid. Pungad on munaja kujuga, tipp on teritunud, seda katavad viltjaskarvased punakaspruunid soomused. Lehed on 2–4 cm pikkused, ümara kuni munaja või äraspidimunaja kujuga, teravaservalised ja tömpjad. Sügisel värvuvad lehed oranžiks kuni sarlakpunaseks. Õitsemine toimub maikuus. Õitseb hiljem kui teised toompihlaka liigid ning viljasumine on võimalik ka ainult oma õietolmuga. Kroonlehed on valged, kuid tipp roosa. Viljadel olevad tupplehed on püstised või nõrgalt tagasi käändunud. Viljad on rohelise viljalihaga, lääged ning viljades paiknevate suurte seemnete tõttu kuivad.

Alamliigid
----------

Euroopa toompihlaka alamliigid on järgmised:

* terviklehine toompihlakas (Amelanchier integrifolia) Väike-Aasia;
* kreeta toompihlakas (Amelanchier cretica) Kreeta saare lubjastel kaljudel.

Väikese saagikuse tõttu ei oma euroopa toompihlakas puuviljanduses suurt tähtsust.

Levik
-----

Looduslik päritolu on Kesk- ja Lõuna-Euroopa mäed, Väike-Aasia, Põhja-Aafrika.

Kasutamine
----------

Saak on väheldane ning seetõttu kasvatatakse liiki pigem dekoratiivtaimena liivasel ja kuival kasvukohal.

Viited
------

1. 1 2 3  Endel Laas (1987). *Dendroloogia*. Tallinn: Valgus. Lk 355.
2. 1 2 3  Robert Piir (2008). *Vähetuntud marjad aias*. Tallinn: Maalehe Raamat. Lk 88.

Välislingid
-----------

* Euroopa toompihlakas andmebaasis eElurikkus Muuda Vikiandmetes
**Puodkaliai** (žemaidi *Poudkalē*) on küla Leedus Skuodase rajoonis Skuodase vallas Bartuva jõe kaldal. Külla ulatub ka Kernai paisjärv.

Aastal 2006 avati külas hüdroelektrijaam võimsusega 0,11 MW.

Muinsuskaitse all on Erla ja Bartuva ühinemispaigas asuv linnamägi koos asulapaigaga. Linnuse pindala on 80x90 meetrit. Seda piirab osaliselt 5 meetri kõrgune ja 140 meetri pikkune vall, millel laiust 17 meetrit. Linnuse nõlvadel asuvad terrassid märgivad linnusesse viinud teede asukohta. Rajati see esimesel aastatuhandel, kasutusel oli see XIII sajandini. Linnamäel on ka eeslinnus, mida läänest piirab kahe meetri sügavune vallikraav. Ka eeslinnuses on kultuurikiht. Aastail 1948 ja 1966 teostati linnuses väljakaevamisi. Eeslinnusest läände jääb omakorda algselt märkamata jäänud asulakoht, milles aastail 1987, 2005 ja 2014 teostatud proovikaevamistega kultuurikiht.

Linnuse lähistel on muinaskalmed, mis asuvad endises Erla jõe käärus. Tegemist on põletusmatustega, millest osasid uuriti seoses Erla jõele Kernai paisjärve rajamisega (kalmed jäid osaliselt vee alla). Kasutusel olid need X–XIII sajandini. Ka on kaitse all külas asuv votiivkabel Armulise neitsi Maarja kujutisega.

Asula nimi tuleneb tõenäoliselt ohvrikividena kasutatud lohukividest. Neid oli seal teadaolevalt mitu ja nendel läbi viidud ohverdamisriitusi kutsuti kohalikus murdes *kalus*. Üks neist asub linnamäest pool kilomeetrit läänes, teine karjalautade lähistel.

Elanikkond
----------

|  |  |
| --- | --- |
| * 376 (1902)
* 338 (1923)
* 223 (1959)
* 270 (1970)
* 226 (1979)
 | * 223 (1986)
* 191 (1989)
* 180 (2001)
* 140 (2011)
* 117 (2021)
 |

Puodkaliai

Viited
------

1. ↑  Gyventojai gyvenamosiose vietovėse: Lietuvos Respublikos 2021 metų gyventojų surašymo rezultatai. Vilnius: Statistikos departamentas, 2022.
2. ↑
3. ↑  Puodkalių piliakalnis su priešpiliu ir gyvenviete
4. ↑  Puodkalių piliakalnio su gyvenviete piliakalnis
5. ↑  Puodkalių piliakalnio su priešpiliu ir gyvenviete priešpilis
6. ↑  Puodkalių piliakalnio su priešpiliu ir gyvenviete gyvenvietė
7. ↑  Puodkalių kapinynas
8. ↑  Koplytėlė su Marijos Maloningosios skulptūra
9. ↑  Vaitkevičius V. *Lietuvos šventvietės. Žemaitija*, Vilnius 1998, 138-139 lk.

Välislingid
-----------

* Küla portaalis vietoves.Lt

| * v
* r
Skuodase valla haldusjaotus |
| --- |
| 
Budriai **·**  Būdvietė **·**  Daukšiai **·**  Didieji Rūšupiai **·**  Didžioji Paluknė **·**  Guntinas **·**  Gurstiškė **·**  Kanyzelis **·**  Kernai **·**  Kubiliškė **·**  Kulai I **·**  Kulai II **·**  Ledžiai **·**  Luknės **·**  Mažieji Rūšupiai **·**  Mažoji Paluknė **·**  Narvydžiai **·**  Pakalniškiai **·**  Puodkaliai **·**  Skuodo Priemiestis **·**  Šakaliai **·**  Šekai **·**  Žalgiriai **·**  Trūbakiai **·**  Užluobė |
Viiekordne Euroopa noortemeister Cemil Can Ali Marandi
**Euroopa noorte meistrivõistlused males** (inglise keeles *European Youth Chess Championship*) on kuni 18-aastaste noormaletajate Euroopa meistrivõistluste turniir males. Võitjast saab Euroopa noortemeister.

EM-e peetakse Euroopa Maleliidu (ECU) egiidi all alates 1991. aastast. Esialgu selgitati Euroopa noortemeistreid neljas vanuseastmes (U10, U12, U14 ja U16). 1994. aastast lisandus U18- ja 2007. aastast U8-vanuseaste.

Mängitakse Šveitsi süsteemis.

Euroopa noortemeistreid lahtises kategoorias
--------------------------------------------

Lahtises kategoorias on Euroopa noortemeistriks tulnud ja hiljem suurmeistriteks tõusnud teiste seas Étienne Bacrot (U10, U12), Mateusz Bartel (U18), Paweł Czarnota (U18), Jan-Krzysztof Duda (U14), Jorden Van Foreest (U14), Nils Grandelius (U18), Qədir Hüseynov (U10), Sergei Karjakin (U10), Peter Leko (U12, U14), Cemil Can Ali Marandi (U10, U12, U14, U16, U18), Şəhriyar Məmmədyarov (U18), Arkadij Naiditsch (U10), Jan Nepomnjaštši (U10, U12), Ruslan Ponomarjov (U18), Teymur Rəcəbov (U10, U18), Sanan Sjugirov (U12, U14), Ivan Šarić (U18), Siarhiej Žyhalka (U14, U18) ja Radosław Wojtaszek (U18).

Euroopa noortemeistreid neidude kategoorias
-------------------------------------------

2014. aastal Bathumis sai Euroopa noortemeistriks (U16) Mai Narva
Neidude seas on Euroopa noortemeistriks tulnud ja hiljem naiste suurmeistriteks tõusnud teiste seas Meri Arabidze (U10, U12, U14), Viktorija Čmilytė (U10), Nana Dzagnidze (U10, U12), Lela Džavahhišvili (U14), Aleksandra Gorjatškina (U14, U18), Valentina Gunina (U12, U16), Günay Məmmədzadə (U8, U14), Türkan Məmmədyarova (U14), Nadežda Kossintseva (U10, U12, U18), Tatjana Kossintseva (U10), Aleksandra Kostenjuk (U10, U12), Katerõna Lagno (U14), Anna Muzõtšuk (U10, U12, U14), Marija Muzõtšuk (U10), Natalja Pogonina (U16, U18), Regina Pokorná (U10), Dana Reizniece (U18), Nurgyul Salimova (U8), Marie Sebag (U12, U14, U16), Antoaneta Stefanova (U14), Natalja Žukova (U14, U16) ja Kübra Öztürk (U16).

Eesti maletajad noorte EM-il
----------------------------

Lahtises kategoorias sai Aleksandr Volodin U16-vanuseastmes 7. koha (2006) ja U18-vanuseastmes 11. koha (2008). Kirill Chukavin tuli 2012. aastal U10-vanuseastmes üheksandaks. Ottomar Ladva sai U16-vanuseastmes 6. koha (2013).

Neidude kategoorias tuli Valentina Golubenko 2001. aastal U12-vanuseastmes kuuendaks. Viktoria Baškite sai U16-vanuseastmes 13. koha (2000) ja U18-vanuseastmes 9. koha (2002). Mai Narva tuli 2014. aastal Bathumis Euroopa noortemeistriks neidude U16-vanuseastmes.

Vaata ka
--------

* Euroopa meistrivõistlused males
* Euroopa juunioride meistrivõistlused males
* Noorte maailmameistrivõistlused males
Punni (paremal serval) ja soonega põrandalauad
**Punnseotis** on seotis, kus sarnaseid objekte ühendatakse omavahel serv-servaga. Peamiselt kasutatakse puitdetailide, näiteks parketi, paneelide ja põranda paigaldamisel.

Punn ja soon seovad lapikud detailid tihedalt, mis tagab ühtlase pinna. Enne vineeri laiemat levikut kasutati punni ja soone süsteemi maja fassaadi ehitamisel ja betoonkonstruktsioonides.

Punni ja soone seotis on tugev sidumismeetod. Puidu paisumine ja kahanemine üldiselt vastupidavust ei mõjuta. Kallimas mööblis kasutatakse liimitud kalasabatappi ning punni ja soone seotiste variante.

Igal detailil on piki serva tehtud soon ja teisele poole punn, mis on tavaliselt veidi lühem soone sügavusest. Üldjuhul seotist ei liimita, kuna puidu kahanemisega võib see punni lahti rebida.

Punni ja soone süsteemi populaarsus vähenes, kui kasutusele tulid vineer ja muud komposiitpuitplaadid, aga kõrgema kvaliteediga plaatide paigalduseks kasutatakse seda endiselt. Vineerile võib teha punni igale küljele, et seda saaks raami paigaldada.

Paksemaid materjale liites võivad punnid ja sooned olla mitmes reas.

Veedriga seotis
---------------

Veeder soones on sarnane punni ja soone süsteemiga, kuid soon on mõlemal serval ja kahe soone vahele asetatakse eraldi veeder. Veeder võib olla ka teisest materjalist.

Viited
------

1. ↑  "5 Excellent Woodworking Joints That Every Woodworker Should Know". Originaali arhiivikoopia seisuga 14. detsember 2018. Vaadatud 17. juunil 2019.
2. ↑  Tongue and groove

Välislingid
-----------

* Puiduterminoloogia sõnastik
* TTÜ Materjali- ja keskkonnatehnoloogia instituut. Puiduterminoloogia.
**Okayama prefektuur** on Jaapani prefektuur Honshū saare lõunaosas Seto kaldal.

Loodus
------

Prefektuuri põhjaosa jääb Chūgoku mägedesse, lõunapoolne rannikuala on tasane. Mägedest saavad alguse kolm suuremat jõge Yoshii, Asahi ja Takahashi.

Sümbolid
--------

Okayama prefektuuri tunnuslind on rohefaasan (*Phasianus versicolor*), tunnuspuu on kalmumänd (*Pinus densiflora*) ja tunnuslill virsikuõis.

Haldusjaotus
------------

Okayama prefektuur on jaotatud 29 omavalitsusüksuseks, millest 15 on linnad (市 *shi*).

### Linnad

* Akaiwa
* Asakuchi
* Bizen
* Ibara
* Kasaoka
* Kurashiki
* Maniwa
* Mimasaka
* Niimi
* Okayama
* Setouchi
* Soja
* Takahashi
* Tamano
* Tsuyama

Viited
------

1. ↑  岡山県 > 毎月流動人口調査 > 月報

Välislingid
-----------

* Okayama prefektuuri koduleht

Jaapani prefektuurid

Aichi **·**  Akita **·**  Aomori **·**  Chiba **·**  Ehime **·**  Fukui **·**  Fukuoka **·**  Fukushima **·**  Gifu **·**  Gumma **·**  Hiroshima **·**  Hokkaidō **·**  Hyōgo **·**  Ibaraki **·**  Ishikawa **·**  Iwate **·**  Kanagawa **·**  Kagawa **·**  Kagoshima **·**  Kōchi **·**  Kumamoto **·**  Kyōto **·**  Mie **·**  Miyagi **·**  Miyazaki **·**  Nagano **·**  Nagasaki **·**  Nara **·**  Niigata **·**  Ōita **·**  Okayama **·**  Okinawa **·**  Ōsaka **·**  Saga **·**  Saitama **·**  Shiga **·**  Shimane **·**  Shizuoka **·**  Tochigi **·**  Tokushima **·**  Tōkyō **·**  Tottori **·**  Toyama **·**  Wakayama **·**  Yamagata **·**  Yamaguchi **·**  Yamanashi
Vaade Praslini saarele La Digue'i saarelt
**Praslin** on saar India ookeanis, Seišellide suuruselt teine saar. Saar kuulub Graniidisaarte hulka.

Praslini geograafilised koordinaadid on 4° 19′ S, 55° 44′ E.

Saar paikneb 44 km Mahé saarest kirdes. Teised suuremad naabrid on põhjas Curieuse'i saar umbes 2,5 km kaugusel ning idas La Digue'i saar umbes 6 km kaugusel. 10 km kaugusel Praslinist loodes asub Seišellide põhjapoolseim graniitsaar Aride.

Praslin hõlmab kaks Seišellide ringkonda, Baie Sainte Anne'i ja Grand'Anse'i. Suuremad asulad on Baie Sainte Anne, Anse Volbert ja Grand'Anse.

Praslini pindala on 38 km². Saarel elab umbes 6500 inimest. Kõige tihedamini asustatud on edelarannik.

Saarel on mitmeid endeemseid taime- ja loomaliike. Seišellipalmi ja viie muu endeemse palmiliigi kaitseks loodud Vallée de Mai loodusreservaat kuulub UNESCO maailmapärandi nimistusse. Lindudest elab saarel muu hulgas bülbüllane *Hypsipetes crassirostris* ja papagoi *Coracopsis nigra*. Praslinil kasvab mitmesuguseid käpalisi.

Aastal 1744 nimetas maadeuurija Lazare Picault saare Palmisaareks ning see oli tuntud piraatide pelgupaigana. Aastal 1768 sai saar Prantsuse diplomaadi, Praslini hertsogi César Gabriel de Choiseuli auks oma praeguse nime.

Praslin on populaarne turismi sihtkoht. Saare lääneosas asub Praslini lennujaam.

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Praslin** |

* Fotosid
**Prasinofüüdid** (*Prasinophyceae*) on klass vabalt elavaid viburitega rohevetikaid rohevetiktaimede hõimkonnas.

Sellesse klassi kuuluvate liikide rakustruktuur, viburiaparaadi ehitus, mitoos ja tsütokinees on väga varieeruvad, mis viitab rühma parafüleetilisusele.

Prasinofüüdid on kaetud ühes kuni mitmes kihis paiknevate keeruka kujuga orgaaniliste soomustega, mis moodustatakse Golgi kompleksis. Vibureid on 1–8 ja need paiknevad apikaalselt või lateraalselt.

Sellesse klassi kuuluvad seltsid on *Chlorodendrales, Mamiellales, Nephroselmidales, Prasinococcales, Pseudoscourfieldiales* ja *Pyramimonadales*.

Kõige paremini uuritud perekonnaks on *Ostreococcus*, mis koondab kõige väiksemaid teadaolevaid eukarüoote.

Pikalt ei teatud selles klassis sugulise paljunemise esinemist. Nüüd on see leitud perekonnas *Nephroselmis*.

Viited
------

1. ↑  Courties C, Vaquer A, Troussellier M, Lautier J, Chrétiennot-Dinet MJ, Neveux J, Machado C, Claustre H (1994). "Smallest eukaryotic organism". *Nature*. **370** (6487): 255. DOI:10.1038/370255a0.`{{cite journal}}`: CS1 hooldus: mitu nime: autorite loend (link)

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Prasinofüüdid** |

* Prasinophyceae NCBI
*Siin on loetletud spordiorganisatsioone.*



---

**# A B C D E F G H I J K L M N O P Q R S Š Z Ž T U V W Õ Ä Ö Ü X Y**

---

A
-

Aafrika Jalgpallikonföderatsioon – AAHPERD – Aasia Jalgpalli Konföderatsioon

C
-

CONCACAF – CONMEBOL

E
-

Eesti Aerutamisföderatsioon – 
Eesti Allveeliit – 
Eesti Amburite Liit – 
Eesti Autospordi Liit – 
Eesti Budo Föderatsioon – 
Eesti Curlingu Liit – 
Eesti Golfi Liit – 
Eesti Indiaca Liit – 
Eesti Jahispordi Liit – 
Eesti Jahtklubide Liit – 
Eesti Jalgpalli Liit – 
Eesti Jalgratturite Liit – 
Eesti Judoliit – 
Eesti Jõutõsteliit – 
Eesti Jäähokiliit – 
Eesti Jääpalliliit – 
Eesti Kabeliit – 
Eesti Karate Föderatsioon – 
Eesti Kardiliit – 
Eesti Kergejõustikuliit – 
Eesti Kick-Boxingu Liit – 
Eesti Kirimaleühing – 
Eesti Korvpalliliit – 
Eesti Kulturismi ja Fitnessi Liit – 
Eesti Kurnimänguliit – 
Eesti Käsipalliliit – 
Eesti Laskesuusatamise Föderatsioon – 
Eesti Laskurliit – 
Eesti Lauatenniseliit – 
Eesti Lennuspordi Föderatsioon – 
Eesti Maadlusliit – 
Eesti Maleliit – 
Eesti Matkaliit – 
Eesti Moodsa Viievõistluse Liit – 
Eesti Mootorrattaspordi Föderatsioon – 
Eesti Olümpiakomitee – 
Eesti Orienteerumisliit – 
Eesti Petanque'i Klubide Liit – 
Eesti Piljardiliit – 
Eesti Poksiliit – 
Eesti Ragbi Liit – 
Eesti Ratsaspordi Liit – 
Eesti Rulluisuliit – 
Eesti Saalihoki Liit – 
Eesti Samboliit – 
Eesti Sõudeliit – 
Eesti Squashiföderatsioon – 
Eesti Sulgpalliliit – 
Eesti Sumoliit – 
Eesti Suusaliit – 
Eesti Taekwondo Liit – 
Eesti Taekwondo WTF Föderatsioon – 
Eesti Tantsuspordi Liit – 
Eesti Tennise Liit – 
Eesti Triatloni Liit – 
Eesti Turniiribridžiliit – 
Eesti Tõstespordi Liit – 
Eesti Uisuliit – 
Eesti Ujumisliit – 
Eesti Veemoto Liit – 
Eesti Veeremängude Liit – 
Eesti Vehklemisliit – 
Eesti Vibuliit – 
Eesti Võimlemisliit – 
Eesti Võrkpalli Liit –
Euroopa Kabekonföderatsioon

F
-

FIFA – FINA – FSFI

G
-

Global Association of International Sports Federations

H
-

Hispaania kuninglik jalgpalliliit

I
-

IAAF

K
-

Kasahstani Rahvuslik Olümpiakomitee

O
-

Okeaania Jalgpallikonföderatsioon

P
-

Poola Olümpiakomitee

R
-

Rahvusvaheline Purjespordi Föderatsioon – Rahvusvaheline Laskesuusatamise Liit – Rahvusvaheline Suusaföderatsioon – Rahvusvaheline Olümpiakomitee

S
-

Slovaki Olümpiakomitee

T
-

The Football Association

U
-

UEFA – Ukraina Rahvuslik Olümpiakomitee

V
-

Valgevene Vabariigi Rahvuslik Olümpiakomitee – Venemaa Olümpiakomitee

Ü
-

Ülemaailmne Kabeföderatsioon

Vaata ka
--------

* Rahvusvahelised spordiföderatsioonid
**Tallinna Linna 18. Algkool** oli õppeasutus, mis asutati 14. septembril 1902 ja tegutses kuni 1944.(?) aastani. Kool asus Tallinnas, Lai tänav 25.

Kool oli 6-klassiline segaalgkool, kus õppisid nii poisid ja tüdrukud. Kooli ruumides töötas õhtuti ka Tallinna Linna 24. Algkool. 1938 aastal õppis koolis ühtekokku 290 õpilast. 

Alates 1917. aastast oli koolijuhatajaks Jakob Kulgver (Kulbusch). Alates 1938 aasta augustist oli koolijuhatajaks Johannes Ratassepp. Samal aastal olid õpetajateks: Jaan Kivisilla (IV kl. klassijuhataja), Ed. Triik, H. Neemre, A. Väinsar, L. Mihkli (Lilleperk), M. Ilison ja J. Tomberg, orkestrijuht E. Soots ja poiste käsitööõpetaja Aleksander Uibokand. 

Koolis töötasid veel erinevad noorte organisatsioonid: Noorte Punane Rist, (1938. aasta liikmete arv oli 136 noort), Kodutütarde rühm ja Loomakaitse ühingu noorte ring.

Kooli juures oli veel Lastekaitse ühingu 11. toitluspunkt, kus algkooli õpilased said igal päeval suurel vaheajal sooja toitu – vaesemad õpilased tasuta, aga teised maksid 15 senti päevas.

Kool andis välja enda õpilaste ajakirja "Säde".

Viited
------

1. ↑  Tallinna Linna 18. algkooli IV kl. õpilaste ajakiri "Säde" Nr. 12 - 1938.
2. ↑  Julius Põldmäe (detsember 2005). "Johannes Ratassepp – Rae valla pedagoog ja kultuuriinimene". *RAE sõnumid - Nr 12*. Vaadatud 23. juuni 2019.
**Medici lõvid** on kahest marmorlõvist paarisskulptuur, mis algupäraselt asus Roomas Medici villa juures.

Vacca lõvi
Fancelli lõvi
Medici lõvid 1691. aasta gravüüril
16. sajandi lõpul soovis Toscana suurhertsog Ferdinando I de Medici oma villa juurde lõvikujusid. Ferdinando kollektsiooni kuuluva ja arvatavasti 2. sajandist pärineva lõvikuju põhjal lõi skulptor Flaminio Vacca teise samasuguse. Vacca järgi oli algne kuju varem reljeef, kuid Giovanni di Scherano Fancelli raius selle taustast välja.

Aastast 1789 asuvad lõvid Itaalias Firenzes Loggia dei Lanzis. Kui Napoleon I lasi 1803. aastal Medici villasse ümber kolida Prantsuse akadeemia Roomas, siis telliti prantsuse skulptorilt Augustin Pajoult sinna Medici lõvide koopiad.

Medici lõvi Narvas asuva Rootsi lõvi mälestusmärgina (aprill 2022)
Lõvidest on üle maailma tehtud palju eri täpsusega koopiaid. Medici lõvi kujutab ka näiteks Narvas asuv Rootsi lõvi mälestusmärk, mis on ise modelleeritud Rootsis asuva Slottslejoneni järgi.

Lõvikujule sarnaneb ka 1. sajandist pärinev basaltskulptuur Albani lõvi, mis kuulub Louvre'i kollektsiooni.
**Chess.com** on malemängu veebileht, mis laseb inimestel mängida malet üksteisega interneti teel. Veebisait sai alguse 1995 aastal, Erik Allebest ostis lehekülje ära 2005. aastal ja veebisait avalikustati 2007. aastal.

Ajalugu
-------

Chess.comi rajas Erik Allebest koos Jay Seversoniga. Nad kohtusid kolledžis, kui Erik Allebest jäi malest sõltuvusse ja hakkas maleklubis käima, mille president oli Jay Severson. Kuna mõlemale meeldis male, said mehed sõpradeks. Veebilehe rajasid nad, kuna arvasid, et maailm vajab paremat male veebilehte.

Arvamused
---------

Chess.com-i hinnang 187 arvustuse põhjal on 1,77 tärni, mis näitab, et enamik inimesi pole üldiselt veebilehtedega rahul, kuna enda tulemuste nägemiseks peab maksma raha. Samuti on probleemiks, et paljud mängijad kasutavad roboti abi. Mängusaitide seas on chess.com 1005. kohal.

Viited
------

1. ↑  "Chess.com - Play Chess Online - Free Games". *Chess.com* (Ameerika inglise). Vaadatud 18. aprillil 2023.
2. ↑  Tomco, Brigham (31.01.2023). "How two BYU grads launched the world's most popular chess website". *Deseret News*.
3. ↑  "Chess.com". *sitejabber*. Vaadatud 26.06.2023.
**Euroopa Noorte Olümpiafestival** (*European Youth Olympic Festival*, *EYOF*) on iga kahe aasta tagant toimuv mitme spordiala võistlus, mis on mõeldud Euroopa Olümpiakomiteede 50 liikmesriigi noorsportlastele (14–18-aastased)). Festivalil on suvealade olümpiafestival, mis toimus esimest korda Brüsselis 1991. aastal, ja talvine, mis toimus kaks aastat hiljem Aostas. Aastatel 1991–1999 tunti seda Euroopa noorte olümpiapäevadena.

Ajalugu
-------

Võistlust korraldavad Euroopa Olümpiakomiteed, Rahvusvahelise Olümpiakomitee egiidi all ning see oli esimene spetsiaalselt Euroopa sportlastele mõeldud võistlus erinevatel aladel olümpiamängude traditsioonis; see eelneb oma formaadilt, Euroopa mängudele umbes 24 aastat ja noorte olümpiamängudele 19 aastat.

Sündmust ei tohiks segi ajada erinevate Euroopa juunioride ja noorte meistrivõistlustega individuaalspordialadel, nagu näiteks Euroopa juunioride meistrivõistlused kergejõustikus, mida korraldavad spordialaliidud.

Viited
------

1. ↑  "Sports Events". *European Olympic Committees*. Originaali arhiivikoopia seisuga 11. juuli 2022. Vaadatud 11. juulil 2022.
2. ↑  Bell, Daniel (2003). *Encyclopedia of International Games*. McFarland and Company, Inc. Publishers, Jefferson, North Carolina. ISBN 0-7864-1026-4.
**Mediina** on (araabia مدينة رسول الله või المدينه (vastavalt Madinat Rasul Allah ning Al-Madīnah); ka Jasrib või Jathrib) on linn Saudi Araabia lääneosas, Mediina oaasis.

Pikem araabiakeelne nimi *Madinat Rasul Allah* tähendab "Allahi prohveti linna", samas kui lühem nimi *al-Madina* tähendab lihtsalt "linn".

Elanikke peaaegu 1,2 miljonit (2010). Elanike arvult Saudi Araabia neljas linn.

Ajalugu
-------

* 632.–656. aastal oli Mediina Kalifaadi pealinn.
* 10. sajandist valitsesid linna Egiptuse dünastiad.
* 1517. aastast langes Mediina Türgi võimu alla.
* 1919–1924 oli Al-Ḩijāzi kuningriigi võimu all.
* 1924. aastast kuulub Saudi Araabia koosseisu.

Islami püha linn
----------------

Mediina on Meka kõrval teine Islami püha linn, palverännakute sihtkoht. Erinevalt Mekast tohivad Mediinasse siseneda ka mittemuslimid, kuid mitte linna keskusse. Religioosset tähtsust omab ta tänu seal asuvale Masjid an-Nabawi ehk Prohveti mošeele. Mošee on ehitatud Islami prohveti Muhamedi matmispaiga kohale.

Just Mediinasse põgenes Muhamed koos oma poolehoidjate ehk hidžratega 622. aastal, rajades sinna esimese islami koguduse.
Aleksander Kapi haud Vana-Kaarli kalmistul  
Foto: Ave Maria Mõistlik, 6. mai 2012
**Aleksander Leon Richard Kapp** (6. juuli 1874 Suure-Jaani – 9. september 1940 Tallinn) oli eesti vaimulik.

Aleksander Kapp sündis Suure-Jaanis köster Joosep Kapi pojana. Lõpetas Liivimaa Maagümnaasiumi 1892. aastal kuldaurahaga. Õppis Tartu Ülikooli usuteaduskonnas 1892–1901. Oli prooviaastal Peterburi Jaani koguduses (Rudolf Kallase juures). Vajalikud konsistooriumi eksamid sooritas kahes osas: Riias Liivimaa Konsistooriumis 1901. aastal ning Peterburi Konsistooriumi juures 1904. aastal. Ordineeriti õpetajaametisse 29. veebruaril 1904. Korp! Fraternitas Estica auvilistlane.

Ta oli Peterburi Jaani koguduse abiõpetaja 1904–1905. Aastal 1906 oli Tallinna Pauluse koguduse õpetaja. Aastatel 1906–1940 oli Tallinna Toompea Kaarli koguduse 1. pihtkonna õpetaja. Oli 1927–1935 Tallinna praostkonna praost. Aastatel 1931–1934 ja 1940 oli Konsistooriumi assessor ning 1933–1934 piiskopi kohusetäitja.

Oli Asutava Kogu ja IV Riigikogu liige Kristliku Rahvaerakonna liikmena.

Pere
----

Isa Joosep Kapp oli Suure-Jaanis koolmeister, samuti vend Hans Kapp; vend Artur Kapp oli helilooja. Heliloojad olid ka vennapojad Eugen Kapp (venna Arturi poeg) ja Villem Kapp (venna Hansu poeg). Emapoolne tädi oli skulptor Erna Viitol.

Abikaasa oli Hanna von Ruckteschel. Aleksander Kapil oli neli last. Väimees (tütre Martha mees) Julius Juhkentaal oli samuti kirikuõpetaja.

Viited
------

1. ↑  Konrad Veem Eesti Vaba Rahvakirik Dokumentatsioon ja leksikon EVR Stockholm 1988
2. ↑  Genealogisches Handbuch der Baltischen Ritterschaften (Neue Folge), Band II, S. 335.

Välislingid
-----------

* Elulugu
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib muusikust; Riigikogu liikme kohta vaata artiklit Aleksander Kirikal (Riigikogu liige)* |

---

**Aleksander Kirikal** (10. jaanuar 1887 (ukj) Tõstamaa vald, Pärnumaa – 24. august 1940 Tallinn) oli eesti muusik (fagotimängija) ja ühiskonnategelane.

Ta sai muusikalise hariduse 89. jalaväe Belomorski polgu orkestri juures tegutsenud kantonistide koolis, hiljem võttis eratunde.

Aastatel 1903–1935 oli ta Estonia teatri orkestris fagotirühma kontsertmeister, 1920–1936 ka Tallinna Poeglaste Gümnaasiumi puhkpillide-muusikaõpetaja, 1925–1930 Kaitseliidu Tallinna Maleva puhkpilliorkestri dirigent, 1932–1935 Tallinna Konservatooriumi õppejõud. Suvehooaegadel mängis mitme suvituskohta orkestris. Ta on kirjutanud teoseid puhkpilliorkestrile ja teinud orkestratsioone.

1935. aastast jäi südamehaiguse tõttu muusikategevusest kõrvale.

Riigikogu liige Aleksander Kirikal
----------------------------------

Aleksander Kirikali samastamine samanimelise IV Riigikogu ja Eesti Tööliste Partei liikmega pole tõenäoliselt õigustatud.

Tunnustus
---------

* 1936 Kaitseliidu Valgerist

Viited
------

1. ↑  Muusikamehe juubel. Aleksander Kirikal 50-aastane. Uudisleht, 10. jaanuar 1937
2. ↑  "Meie parlament ja aeg. IV Riigikogu, 15.06.1929-14.06.1932". Originaali arhiivikoopia seisuga 5.07.2017. Vaadatud 16.07.2017.
3. ↑  *Valitud ja valitsenud*, lk 263.
4. ↑
Josh Magennis (2010)
**Joshua Brendan David Magennis** (sündinud 15. augustil 1990 Bangoris) on Põhja-Iirimaa jalgpallur, kes mängib ründajana Inglismaa esiliiga klubis Hull City ja Põhja-Iirimaa jalgpallikoondises.

Hooajal 2009–10 debüteeris ta Inglismaa esiliigas Cardiff City meeskonnas.

Aastatel 2010–2014 mängis ta Šotimaa kõrgliiga klubis Aberdeen. Hooaja 2013–14 teises pooles oli ta Aberdeenist laenul St Mirrenis. Aastatel 2014–2016 mängis Šotimaa kõrgliigas kaks hooaega Kilmarnocki ridades. Magennise kõige edukam hooaeg Šotimaal oli 2015–16, mil ta lõi kümme väravat.

2016. aasta augustis sõlmis ta kaheaastase lepingu Inglismaa tugevuselt kolmanda liiga klubiga Charlton Athletic. Nii hooajal 2016–17 kui ka 2017–18 lõi Magennis liigas kümme väravat. Hooajal 2018–19 mängis ta Inglismaa esiliiga klubis Bolton Wanderers.

2019. aasta augustis sõlmis ta kaheaastase lepingu Hull Cityga. Hooajal 2020–21 tegi Magennis oma klubikarjääri seni kõige edukama hooaja, kui lõi Inglismaa tugevuselt kolmandas liigas 18 väravat ja aitas Hull Cityl liiga võiduga tagasi esiliigasse pääseda. 2021. aasta mais pikendas ta Hull Cityga lepingut ühe aasta võrra.

Põhja-Iirimaa jalgpallikoondises tegi Magennis debüüdi 26. mail 2010 sõprusmängus Türgi vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 8. oktoobril 2015 EM-i valikmängus Kreeka vastu. Ta kuulus Põhja-Iirimaa koondisse 2016. aasta Euroopa meistrivõistlustel. 8. juunil 2019 lõi ta EM-i valikmängus värava Eesti vastu.

| * v
* r
Põhja-Iirimaa koondis  –  UEFA Euro 2016 |
| --- |
| 

* 1 McGovern
* 2 McLaughlin
* 3 Ferguson
* 4 McAuley
* 5 J. Evans
* 6 Baird
* 7 McGinn
* 8 Davis (c)
* 9 Grigg
* 10 Lafferty
* 11 Washington
* 12 Carroll
* 13 C. Evans
* 14 Dallas
* 15 McCullough
* 16 Norwood
* 17 McNair
* 18 Hughes
* 19 Ward
* 20 Cathcart
* 21 Magennis
* 22 Hodson
* 23 Mannus
* Treener: O'Neill

 | Põhja-Iirimaa |
Josephine 2013.
**Josephine**, **Taani printsess**, **Monpezat' krahvinna** (*Josephine Sophia Ivalo Mathilda*; sündinud 8. jaanuaril 2011) on Taani kroonprints Frederiki ja Taani kroonprintsess Mary neljas ja ühtlasi noorim laps. Printsessil on kaksikvend prints Vincent.

Printsess on Margrethe II ja prints Henriku seitsmes ja noorim lapselaps. 

Josephine on Taani troonipärimisjärjekorras oma isa ja vanema venna prints Christiani, vanema õe printsess Isabella ning vanema kaksikvenna prints Vincenti järel viiendal kohal.

Sünd
----

Printsess sündis Kopenhaageni Ülikooli haiglas (Rigshospitalet) kell 10.52. Ta kaalus 2,44 kg ja oli 46 cm pikk. 

Sama päeva õhtul lasti Kronborgi lossist ja Holmeni mereväebaasist printsessi auks 21 kahuripauku.

Ristimine
---------

Printsess ristiti 14. aprillil 2011 Holmeni kirikus ja ta sai nimeks Josephine Sophia Ivalo Mathilda. Tema ristivanemad on Taani printsess Marie, prints Carlo, emapoolne tädi Patricia Bailey, Bendt Wedell, Birgitte Handwerk ja Josephine Rechner.

Nimi
----

* **Josephine**
* **Sophia**
* **Ivalo** (Gröönimaa päritolu nimi)
* **Mathilda**
Josh Bailey (2018)
**Joshua Bailey** (sündinud 2. oktoobril 1989 Bowmanville'is Ontario provintsis) on Kanada jäähokimängija, kes mängib NHL-i klubis New York Islanders ründajana paremäärel. Ta on klubi meeskonna asekapten.

Aastatel 2005–2009 mängis ta Ontario Hoceky League'i klubides Owen Sound Attack ja Windsor Spitfires.

2008. aastal valiti ta NHL-i *draft* '​is Islandersi poolt üheksanda valikuna. NHL-is debüteeris ta hooajal 2008–09. Esimese värava lõi ta liigas 2. jaanuaril 2009 mängus Phoenix Coyotesi vastu.

Hooaja 2012–13 alguses toimunud NHL-i tööseisaku ajal mängis ta Saksamaa esiliiga klubis SC Bietigheim-Bissingen.

2018. aastal valiti ta NHL-i tähtede mängule. Sama aasta veebruaris pikendas ta Islandersiga lepingut kuue aasta võrra.

Bailey kuulus Kanada jäähokikoondisse 2018. aasta maailmameistrivõistlustel, kus ta lõi ühe värava ja andis kolm väravasöötu.

Viited
------

1. ↑  "Bailey agrees to six-year contract with Islanders". NHL.com. 23.2.2018. Vaadatud 5.9.2020

Välislingid
-----------

* Josh Bailey NHL.com lehel
* Josh Bailey hockeydb.com lehel
**Mogersdorf** (ungari: *Nagyfalva*, sloveeni: *Modinci*) on vald *(Marktgemeinde)* Austrias Burgenlandi liidumaal Jennersdorfi ringkonnas.

Ajalugu
-------

Mogersdorfil on Austria ajaloos kuulus koht, sest just siin hävitas Raimondo Montecuccoli 1664. aastal 60 000/90 000-mehelise Osmanite riigi armee, kes üritas ületada Raabi jõge läände Steiermargi suunas. Seda Mogersdorfi lahingut (tuntud ka kui Esimene St. Gotthardi lahing) meenutas kabel lähedalasuval Schlößlbergi künkal. Kuna see lagunes, ehitati 1964. aastal selle asemele uus hoone, mille küljel oli ilustamata, kuid tohutu kristlik rist.

Schlößlbergi kivirist Mogersdorfi juures; St. Gotthardi lahingu (1664) mälestusmärk.
Mogersdorfis hukkunud türklaste mälestusmärk
Peaväljak ja Püha Joosepi kirik

Viited
------

1. ↑  Einwohnerzahl 1.1.2018 nach Gemeinden mit Status, Gebietsstand 1.1.2018, vaadatud 9.03.2019.

Jennersdorfi ringkonna vallad

* Deutsch Kaltenbrunn
* Eltendorf
* Heiligenkreuz im Lafnitztal
* Jennersdorf
* Königsdorf
* Minihof-Liebau
* Mogersdorf
* Mühlgraben
* Neuhaus am Klausenbach
* Rudersdorf
* Sankt Martin an der Raab
* Weichselbaum
Mohamed Khouna Ould Haidalla
**Mohamed Khouna Ould Haidalla** (araabia keeles محمد خونا ولد هيداله‎; sündinud 1940) oli Mauritaania president 4. jaanuarist 1980 kuni 12. detsembrini 1984. 

Ta sündis Nouadhibou piirkonnas Mauritaanias. Hariduse omandas Rosso linnas Senegalis. 

1961. aastal astus ta Mauritaania armeesse ning saadeti 1962. aastal Prantsusmaale täiendõppele Saint-Cyri akadeemiasse (École Spéciale Militaire de Saint-Cyr). 

1975–1978 juhtis ta Mauritaania vägesid riigi põhjaosas ja okupeeritud Lääne-Saharas. 1978. aastal osales ta sõjaväelises riigipöördes, mille tagajärjel sai võimule sõjaväeline hunta. Tänutäheks nimetati Haidalla Mauritaania kindralstaabi ülemaks. 31. mail 1979 nimetas sõjaväeline hunta ta peaministriks ja 4. jaanuaril 1980 presidendiks. 

12. detsembril 1984 tõugati ta võimult sõjaväelise riigipöördega, mida juhtis Maaouya Ould Sid'Ahmed Taya. Haidalla viibis samal ajal Burundis. Pärast tema naasmist kodumaale ta vahistati ning ta viibis mitu aastat vangistuses. Pärast vabanemist elas ta pikka aega poliitikast tagasitõmbunult, seda kuni 2003. aastani, mil ta sai opositsiooni liidriks. 2004. aastal ta vangistati, õige pea aga vabastati ning vangistati taas süüdistatuna riigipöörde kavandamises. Selle süüdistusega mõisteti ta 3. veebruaril 2005 viieks aastaks vangi. Pärast augustis 2005 toimunud sõjaväelist riigipööret anti Haidallale septembri alguses amnestia ning ta vabanes. 

Osales 11. märtsil 2007 toimunud presidendivalimistel, kuid kogus vaid 1,73% häältest, millega jäi 10. kohale. 


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**Mohamed Mahmoud Ould Louly** | **Mauritaania president**1980–1984 | Järgnev**Maaouya Ould Sid'Ahmed Taya** |
|  |
| --- |
|  **Poks** |
| Riik |  | Maroko |
|  |
| 1. ring | 1988 | Kukk-kaal |
| Pronks | 1992 | Kukk-kaal |
| 1. ring | 1996 | Sulgkaal |
|

**Mohamed Abdelhak Achik** (araabiapäraselt **محمد عبد الحق عشيق**; sündinud 1. veebruaril 1965) on Maroko endine poksija.

Achik sai kukk-kaalus (kuni 54 kg) 1992. aasta Barcelona olümpiamängude poksivõistlustel pronksmedali, kaotades poolfinaalis hilisemale kuldmedali- ja olümpiavõitjale Joel Casamayorile (Kuuba). Ta osales kukk-kaalus (kuni 54 kg) 1988. aasta Seouli olümpiamängude poksivõistlustel, kuid kaotas esimeses ringis oma kohtumise ja jäi edasisest medaliheitlusest välja ning sulgkaalus (kuni 57 kg) 1996. aasta Atlanta olümpiamängude poksivõistlustel, kuid kaotas samuti esimeses ringis oma kohtumise ja jäi edasisest medaliheitlusest välja.

Isiklikku
---------

Mohamed Achiki vanem vend Abdel Hak on samuti tuntud Maroko poksija.

Viited
------

1. ↑  25. suveolümpiamängude poksivõistlus. Barcelona 1992. Tulemused inglise keeles
2. ↑  24. suveolümpiamängude poksivõistlus. Seoul 1988. Tulemused inglise keeles
3. ↑  26. suveolümpiamängude poksivõistlus. Atlanta 1996. Tulemused inglise keeles

Välislingid
-----------

* Mohamed Achik saidil Olympedia Muuda Vikiandmetes
**Valdur Peegel** (16. märts 1938 Aruküla – 22. aprill 2017 Soome) oli kohalik ühiskonnaelutegelane ja vabatahtlik korrakaitsja Harjumaal Raasiku vallas.

Lõpetas Aruküla 7-klassilise kooli.

Pärast kooli töötas Valdur Peegel lühikest aega transporditöölisena Aruküla tarbijate kooperatiivis, seejärel 13 aastat klaasilihvijana Tallinnas vineeri- ja mööblikombinaadis. Hiljem töötas ta Aruküla kolhoosi abiettevõtte Sõprus traaditsehhis ning teeninduskombinaadi Harju Aruküla tsehhis puituste ja -akende valmistajana.

Enne pensionile jäämist oli ta turvatöötaja algul Ühispanga Aruküla kontoris, seejärel ASis Bodilsen Estonia.

1998 astus ta Kaitseliitu ning liitus kohaliku vabatahtlike korrakaitsjate ühingu MTÜ Raasiku Korrakaitse tegevustega. 1999–2012 oli Raasiku vallavolikogu liige.Alates aastast 2002 oli ta vallavolikogu korrakaitsekomisjoni esimees.

2006–2007 pani ta aluse Aruküla terviseraja vabatahtlike hooldustöödele.

2009 anti Valdur Peeglile Raasiku valla aukodaniku nimetus.

2018. aastal valiti Valdur Peegel aktsiooni "Sajandi 100 arukülalast" raames toimunud rahvaküsitluse tulemusel saja meeldejäävama arukülalase hulka.

Viited
------

1. 1 2 3 4  Reeder, Henri; Toomingas, Garina; Erbe, Mai (2018). *Sajandi 100 arukülalast 1918-2018*. Aruküla: MTÜ Aruküla Kultuuriselts. Lk 16.`{{raamatuviide}}`: CS1 hooldus: mitu nime: autorite loend (link)
2. 1 2  Ets, Aare (16. märts 2014). "Nädal 11 kokkuvõte". Vaadatud 25.04.2020.
3. 1 2  Raasiku vallavalitsus (10.02.2009). "Valla aukodanikud". *Raasiku valla koduleht*. Vaadatud 25.04.2020.
4. ↑  Koppelmaa, Külli (5. september 2018). "Aruküla Kultuuriseltsi EV100 kingitus – kogumik „Sajandi 100 arukülalast"". *Sõnumitooja*. Vaadatud 25.04.2020.
Akadeemia Maja Dublinis, kus paikneb Iiri Kuningliku Akadeemia peakorter
**Iiri Kuninglik Akadeemia** (iiri keeles *Acadamh Ríoga na hÉireann*; inglise keeles *Royal Irish Academy*; akronüüm **RIA**) on Iirimaa teadute akadeemia.

Akadeemia on Euroopa akadeemiate ühenduse ALLEA ja Rahvusvahelise Akadeemiate Liidu liige. Iiri Kuninglik Akadeemia asutati 1785. aastal.

Igal aastal valib RIA kuni 24 uut liiget enda liikmeskonda (*Member*). Lisaks valitakse aastas väike arv välisliikmeid (*Honorary Member*). Akadeemiasse kuulub umbes 400 liiget ja üle 60 välisliikme. Akadeemia välisliikmeteks on olnud Edmund Burke, Charles Darwin, Enrico Fermi, Max Planck, Maria Edgeworth, Theodor Mommsen, Albert Einstein ja Max Born.

Eestiga seotud liikmeid
-----------------------

Eestiga seotud teadlastest valiti 1954. aastal akadeemia liikmeks tollal Armagh' observatooriumis töötanud Ernst Öpik.

Viited
------

1. 1 2  History. ria.ie
2. ↑  Becoming a Member. ria.ie

Välislingid
-----------

* Iiri Kuninglik Akadeemia – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
* Akadeemia koduleht
* Akadeemia liikmed. ria.ie
* Akadeemia varasemaid liikmeid. ria.ie
Iiri näljahäda mälestusmärk Iirimaa pealinnas Dublinis
**Iiri näljahäda** ehk **Suur näljahäda** (iiri keeles *an Gorta Mór*, inglise keeles *the Great Famine* või *the Great Hunger*) oli hulgalise nälgimise, haiguste, ikalduse ja massilise väljarände periood Suurbritannia ja Iirimaa Ühendkuningriigi koosseisu kuulunud Iirimaal aastatel 1845–1852.

Iiri näljahäda mälestusmärk New Yorgis
Seda kriisi on nimetatud ka Iiri kartuliikalduseks, sest neil aastatel hävitas kartuli ringmädanik täielikult kartuli iirlaste toidulaualt, millest oli ajalooliselt ja kombekohaselt sõltuv 2/5 rahvastikust. Näljahäda jooksul suri ligikaudu miljon inimest ning teist sama palju emigreerus Suurbritannia saarele ja sealtkaudu, või otse, Põhja-Ameerikasse ja Austraaliasse. Emigrante kohale toimetavaid laevu kutsuti rahvasuus *kirstlaevadeks*, kuna märkimisväärne osa inimestest suri teekonnal, millele tuli ka toidupoolis ise kaasa võtta.

Näiteks moodustasid 1860. aastatel New Yorgi üle miljonilisest elanikkonnast 1/4 iirlased, kes elasid enamasti nn slummides. Nad olid odavam tööjõud kui kohalikud orjusest vabanenud mustanahalised, täites robustsemaid tööülesandeid. Linnakodanike arvates jorisesid vaesed iiri mehed tihti oma rahvalaule, mängisid pilli ja olid viskist purjakil, mis tõttu levis hibernofoobia: "*Help wanted – no Irish need apply*" ("*Vajame abi, ükski iirlane ei ole oodatud*"). Aastakümneid hiljem valmis vastukaaluks linna peamise puiestee Fifth Avenue äärde mandri üks suurimaid sakraalehitisi — Püha Patricku katedraal.

Iirimaa kaotas oma kaheksamiljonilisest rahvaarvust umbes neljandiku. Seejärel suhted Briti krooniga halvenesid ning pinged kohalike inglastest mõisnikega kasvasid. Antud olukord oli katoliikliku Iirimaa iseseisvumiseni viinud sündmuste üks ajendeid.

Vaata ka
--------

* Gaelide väljaajamine
**Taevaskoja algkool** oli algkool Põlva maakonnas Põlva vallas Taevaskoja külas. Kool tegutses aastatel 1953–2000.

Kool alustas tegevust 1. septembril 1953 neljaklassilise algkoolina. Kooli algne nimi oli *Saesaare algkool*, ehkki kool asus Taevaskoja külas. Esimestel õppeaastatel oli koolis 25–30 õpilast.

Oktoobris 1964 nimetati kool Taevaskoja algkooliks. 1960. aastatel oli koolis 15–20 õpilast.

1973/1974. õppeaastast õppisid Taevaskoja algkoolis ka Taevaskoja lastesanatooriumis ajutiselt ravil viibivad lapsed. Kohalikke lapsi õppis koolis 1970. aastatel kümmekond, sanatooriumis viibivaid lapsi vahetus aasta jooksul 70–85, kuna sanatooriumi ravituusik kestis tavaliselt ühe õppeveerandi. 1980. aastatel langes kohalike laste arv koolis alla kümne, mõnel aastal õppis koolis vaid kaks kohalikku last. Sanatooriumis viibijatest õpilasi arv langes alla 20. 

1990/1991. õppeaastast läks kool Põlva vallavalitsuse alluvusse. Pärast Taevaskoja Lastesanatooriumi sulgemist 1993. aastal jäi kool vaid kohalikele lastele, nende arv oli 3–5 õppeaasta kohta. 

1998/1999. õppeaastast, pärast senise koolihoone tagastamist õigusjärgsele omanikule, kolis kool koos Taevaskoja raamatukoguga uude asukohta. Taevaskoja algkool suleti 31. augustil 2000.

Viited
------

1. ↑  Martin Kaasik. Eesti koolid 2000. AS Inreko Press, 2001
2. ↑  Liina Kähr. Taevaskoja algkooli lugu. 2004
3. ↑  Enn Esko (koostaja). Põlvamaa aladelt kadunud koolid (1700–2010) ehk raamat Põlvamaa aladel kunagi olnud koolidest. Põlva Rahvahariduse Selts, 2010
**Taevaminemispüha** ehk **Issanda taeva(sse)minemise püha** ehk **suur ristipäev** (ka *ristipäev, taevaminemispäev*) on kristlik püha, mida tähistatakse 40 päeva pärast ülestõusmispühi, kuuenda lihavõttejärgse nädala neljapäeval. 

Püha tähistab Kristuse taevasseminekut, mis piibli järgi toimus neljakümnendal päeval pärast ülestõusmist. Taevaminemispüha pidamine on dokumenteeritud vähemalt 5. sajandi algusest. Seda mainivad korduvalt Johannes Kuldsuu ja Gregorios Nyssast. Liturgiline värv on valge.

Eesti pärimuses
---------------

Rahvakalendris tunti püha ristipäevana. Vanemad teated pärinevad 17. sajandist. Sel päeval kehtisid ranged töökeelud ning austav käitumine maa ja looduse suhtes. Keelatud oli murda oksi, kitkuda rohtu, teha puid või muul moel elavasse loodusesse puutuda. Samuti olid keelatud paljud talutööd, eriti kudumine ja õmblemine, aga ka müra tekitamine. Päeva tuntakse ka piksepühana. Maausu kalendris vastab päevale maahingaus (ka *maahingauspäev*, *maahengaus*, vadja keeles *maaentšäüz*).

Nõukogude ajal kutsuti rahvasuus taevaminemispühaks ka kosmonautikapäeva 12. aprilli[*viide?*], sest sel päeval 1961 sooritas Juri Gagarin esimese kosmoselennu.

Viited
------

1. ↑  Maahengaus (01.-31.05). Maavalla Koja koduleht. (Kasutatud 6. juulil 2010.)

Välislingid
-----------

* Ristipäev rahvakalendris
* Taevaminemispüha kristlikus traditsioonis
Suur Taevaskoda talvel
Liivakivikihtide paljandumine Taevaskojas
**Taevaskoda** ehk **pae** on jõeoru nõlvas paikneva liivakivipaljandi ja koobastiku rahvakeelne nimetus Põlva maakonnas. 

Tuntumad taevaskojad Põlva maakonnas on Ahja jõe ürgorus asuvad Suur ja Väike Taevaskoda. Saesaare veehoidla ääres paiknevad Laaritsa-, Mõsu-, Kindapäka, Kivipalu ja Mõtstare mägi ning Savioidu pae ja Piirioidu pae.

Taevaskodasid peetakse ohverdamiskohtadeks, kus juba ammusest ajast on ohverdatud viljasaagi, karja sigivuse ning inimese tervise ja õnne heaks. Kaljuseinu ei tohi lõhkuda ega neisse nimesid kraapida – see vihastaks jõevaime ja tooks õnnetust.

Uuemal ajal on hakatud taevaskodadeks nimetama teisigi uhkeid liivakivipaljandeid, näiteks Räpina kihelkonnas Võhandu jõel.

Sügis Väike-Taevaskojas

Termini päritolu
----------------

Termin "taevaskoda" sisaldab sõnu taevas ja koda, aga kuidas need taevaskojaga seotud on, pole selge. On võimalik, et kunagine nimeandja lõigi metafoori liivakiviseintega kojast, mille katuseks on taevas.

Kuid looduslikult on see koht väga silmapaistev ja seetõttu võib selle nimi olla väga vana, isegi aastatuhandete vanune. Seetõttu võib meeles pidada, et "taevas" on balti, germaani või aaria päritolu laensõna tähendusega 'jumal', näiteks idabalti *dievas* tähendabki jumalat. Nimi tähendaks siis 'jumalakoda'. Kuigi Suur Taevaskoda on kahtlemata looduslik pühapaik, muudab selle seletuse väheusutavaks teiste sarnaste kohanimede puudumine.

Kolmanda võimalusena sisaldab termini algusosa läänemeresoome teekonnasõna *taival ~ taipaleen*. Sel juhul tähendaks termin puhkamise kohta jõeäärsel teekonnal või siis kohta, kus veeteelt minnakse üle maismaateele või vastupidi. Näiteks Soomes on Taivassalo.

Räpinast on üles kirjutatud arvamus, et sealne sõna *sõatarõ* 'sõjatare' ja Põlva *taivaskoda* tähendavat sedasama. Keelejuhi meelest olevat siis mõlemad varjumise ja pakkumineku kohad. Võrdluseks võib taas tuua, et Kagu-Soomes tähendab *taivaltaa* muuhulgas 'pausi pidada, pooleli jätta', samuti on sel sõnal metsa ja metsiku paigaga seotud tähendusi.

Viited
------

1. 1 2 3 4 5  Eesti kohanimeraamat, lk 643.

|  |  |
| --- | --- |
|  | Tsitaadid Vikitsitaatides: **Taevaskoda** |
Judita Vaičiūnaitė
**Viktorija Judita Vaičiūnaitė** (12. juuli 1937 Kaunas – 11. veebruar 2001 Vilnius) oli leedu kirjanik ja tõlkija.

Elukäik
-------

Tema isa Viktoras Vaičiūnas oli psühhiaater, ema halastajaõde. Esimesed 17 eluaastat elas ta Kaunases, pärast isa surma kolis perekond Vilniusse, kus elasid isa vennad: luuletaja ja näitekirjanik Petras Vaičiūnas ning pastor Juozas Vaičiūnas.

Judita Vaičiūnaitė lõpetas 1959. aastal Vilniuse Riikliku Ülikooli ajaloo- ja filoloogiateaduskonna, kus õppis leedu keelt ja kirjandust. Selle kõrvalt õppis ta ka muusikat. Õpingute ajal tekkisid tal sõprussuhted kursusekaaslaste Aušra Sluckaitė ja Tomas Venclovaga, kes aitasid kaasa Vaičiūnaitė kirjanduslikule kujunemisele.

Aastail 1962–1966 töötas ta ajalehe Literatūra ir menas, aastail 1973–1974 ajalehe Kalba Vilnius juures.

Looming
-------

Vaičiūnaitė luuletusi avaldati trükis juba 1956. aastal, debüütkogu aga ei lasknud tsensuur avaldada; teine kogumik "Pavasario akvarelės" ("Kevadeakvarellid") ilmus 1960. aastal. Hiljem nägi ilmavalgust veel mitu luulekogu. Ta kirjutas luuletusi ja lugusid ka lastele.

Ta tõlkis leedu keelde Anna Ahmatova, Olga Bergholtzi, Semjon Kirsanovi, Giorgi Leonidze, František Hrubíni, Desanka Maksimovići, Sofja Mogilevskaja, Vladislav Krapivini ja Lewis Carrolli loomingut.

Tunnustus
---------

* 1978 "Luulekevade" laureaat
* 1986 Leedu NSV riiklik preemia
* 1996 Vilnuse linna kirjanduspreemia
* 1996 Balti Assamblee kirjanduspreemia luulekogu "Žemynos vainikai" (1995) eest
* 1997 Suurvürst Gediminase ordeni 4. järk
* 2000 Leedu Kirjanike Liidu auhind

Viited
------

1. 1 2 3  Gintarė Bernotienė, "Judita Vaičiūnaitė", Visuotinė lietuvių enciklopedija

Välislingid
-----------

* Judita Vaičiūnaitė looming veebisaidil tekstai.lt