recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Vassili Otškalenko** (sündinud 1965) on Eesti kurjategija ja pedofiil.

Ta tappis Haapsalus 1992. aastal kümneaastase Svetlana Volkova, püüdes teda enne vägistada.
18 päeva hiljem püüdis ta vägistada 12-aastast tüdrukut.
Tallinna linnakohus mõistis Otškalenkole 1993. aastal surmanuhtluse, 1998. aastal asendati see eluaegse vangistusega.

Otškalenko sai taotleda ennetähtaegset vanglast vabastamist, kui ta oli karistusest ära kandnud 25 aastat. 2019. aastal esitas Otškalenko taotluse tingimisi ennetähtaegselt vabanemiseks, kuid taotlust ei rahuldatud.

2021. aastal elas mees Tallinna avavanglas ning käis pidevalt Haapsalus, mis häiris linnaelanikke. 2021. aasta sügisel esitas Otškalenko taas taotluse tingimisi ennetähtaegselt vabanemiseks, kuid Harju Maakohus taotlust ei rahuldanud ülikõrge retsidiivsusohu tõttu. Meediakajastuse survel viidi mees 2022. aasta alguses üle avavanglast tavavanglasse.

Alates 2023. augustist viibis Otškalenko taas avavanglas, ehkki elamisluba tal ei ole. Otškalenkole ei ole elamisluba väljastatud, kuna tal on Eestis viibimiseks õigus, tulenevalt Välismaalaste seadusest. Otškalenkol kehtib see õigus karistuse kandmise ehk vangistuses viibimise ajal.

Viited
------

1. 1 2 3  Eluks ajaks vangi mõistetud pedofiil ja lapsetapja Vassili Otškalenko ihkab vabadusse: väga kahetsen, mis ma tegin. kuuuurija.postimees.ee, 18. märts 2024.
2. ↑  Kambrikaaslastest lapsetapjad Vladimir Botško ja Vassili Otškalenko soovivad vabadusse. elu24.postimees.ee, 6. märts 2024.

Välislingid
-----------

* Pedofiilist lapsetapja Vassili Otškalenko ei pääsenud vabadusse, Õhtuleht
**Lilli-Linda Promet** (16. veebruar 1922 Petseri – 16. veebruar 2007 Tallinn) oli eesti ajakirjanik ja kirjanik.

Elukäik
-------

Ta sündis maalikunstnik Aleksander Prometi peres. Lõpetanud Tallinna 18. algkooli, asus ta 1935. aastal õppi­ma keraamikat Riigi Kunsttööstuskoolis, mille lõpetas 1940. aasta kevadel.

Pärast Nõukogude anneksiooni läks ta 1940. aasta sügisel tööle Noorte Hääle toimetusse. Nõukogude–Saksa sõja puhkedes evakueerus ta Nõukogude tagalasse Tatari ANSV-sse. 1943. aasta suvel lähetati ta tööle Leningradi eestikeelsete raadiosaadete toimetusse.

Aastail 1944–1951 oli ta ajakirjanik Tallinnas: aastail 1944-1945 Rahva Hääle kaastööline Leningradis ja Tallinnas, Fotolehe toimetaja ning ajakirja Pilt ja Sõna toimetuse vastutav sekretär. Seejärel oli kutseline kirjanik Tallinnas.

Looming
-------

Alustanud novellide ja jutus­tustega, kujunes temast kiiresti arvestatav kirjanik, kes on loonud teoseid paljudes žanrides. 1958. aastal debüteeris ta ajakirjas Looming kolme proosa­­raamatuga. Need olid novelli­­ko­­gu "Ainult puhtast armas­tu­sest", jutustuste kogu "Püha kuns­ti jüngrid" ning reisiraamat "3 × pakitud kohver", viimane neist on kirjutatud koos abikaasa Ralf Parvega.

Hea vormitaju ja isikupärane stiil andsid talle algusest peale väljapaistva koha eesti novellistide hulgas. Seda positsiooni kindlustasid kogud "Roosa kübar" (1961) ja "Lamav tiiger" (1964), mida üksmeelselt peetakse tema kaalukamaks ko­guks.

Tema jutustuste ja novellide alusel on valminud viis filmi: "Roosa kübar", "Üksi", "Tütarlaps mustas", "Ühe suve akvarellid" ja "Pimedad aknad". Ta on dokumentaalfilmi "Elsa Maasik" stsenarist.

### Proosa

Ta on kirjutanud romaanid "Meesteta küla" (1962), "Primavera" (1971), "Tüdrukud taevast" (1979) ja "Iisabel" (1992). Kolm esimest on kas otseselt või kaudselt seo­tud sõjaga.

* "Ainult puhtast armastusest. Novelle ja laaste". Tallinn: Ajalehtede-Ajakirjade Kirjastus, 1958
	+ Novell "Koera surm"
* "Ühe suve akvarellid"
* "Lamav tiiger" (1964)
* "Kes levitab anekdoote?" (1967)
* "Taputilgake" (1968)
* "Primavera" (1971)
* "Tüdrukud taevast" (1979)
* "Iisabel: romaan" (1992)
* "Aheldatud muusa" (1997)

### Näidendid

* "Los Cap­richos" (1976)
* "Else, Teeba prints" (1982)

Liikmesus
---------

* 1958 Eesti NSV Kirjanike Liit
* 1969 Eesti Kinematografistide Liit

Tunnustus
---------

* 1971 Eesti NSV teeneline kirjanik
* 1998 Eesti Kinoliit auliige

Isiklikku
---------

Tema isa oli maalikunstnik Aleksander Promet.

Tema abikaasa oli kirjanik ja kirjandustegelane Ralf Parve, nende poeg oli ajakirjanik ja poliitik Ralf R. Parve.

Kirjandus
---------

* Ülo Tonts. "Promet, Lilli". // Eesti kirjarahva leksikon. Tallinn 1995. Lk 420–421
* Sirly Hiiemäe. "Kirjanik kübaraga. Lilli Prometi lugu". Monograafia. Tallinn: Eesti Raamat, 2019. ISBN 9789949658718

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Tsitaadid Vikitsitaatides: **Lilli Promet** |

* Haud Tallinna Metsakalmistul
Jere Uronen Helsingborgi võistkonnas
**Jere Uronen** (sündinud 13. juulil 1994 Turus) on Soome jalgpallur, kes mängib kaitsjana Major League Socceri (MLS) klubis Charlotte ja Soome jalgpallikoondises.

Ta alustas klubikarjääri kodulinna klubis Turu Palloseura, mille meeskonnas debüteeris ta Soome kõrgliigas 2011. aastal.

Aastatel 2012–2016 mängis ta Rootsi kõrgliiga klubis Helsingborgs IF.

Aastatel 2016–2021 mängis ta Belgia kõrgliiga klubis Genk. Hooajal 2018–19 tuli ta klubiga Belgia meistriks.

2021. aasta juulis liitus ta Prantsusmaa kõrgliigaklubiga Brest. Hooaja 2022/23 teises pooles oli ta laenul Saksamaa kõrgliigaklubis Schalke 04. Ta oli teine Schalkes mänginud soomlane pärast Teemu Pukkit.

2023. aasta augustis liitus ta Charlotte'iga.

Soome jalgpallikoondises debüteeris Uronen 26. mail 2012 mängus Türgi vastu, saades Soome koondise läbi aegade kolmandaks noorimaks debütandiks. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 9. juunil 2018 sõprusmängus Valgevene vastu. Ta kuulus Soome koondisse 2021. aasta Euroopa meistrivõistlustel.

Saavutused
----------

Helsingborgs IF
* Svenska Supercupen: 2012

Genk
* Belgia kõrgliiga: 2018–19
* Belgia karikas: 2020–21
* Belgia superkarikas: 2019

Viited
------

1. ↑  "Schalke sign Jere Uronen on loan with option to buy". *FC Schalke 04*. 7. jaanuar 2023.
2. ↑  Club, Charlotte Football. "Charlotte FC Sign Defender Jere Uronen | Charlotte FC". *Charlotte Football Club*.

| * v
* r
Soome koondis  –  UEFA Euro 2020 |
| --- |
| 

* 1 Hrádecký
* 2 Arajuuri
* 3 O'Shaughnessy
* 4 Toivio
* 5 L. Väisänen
* 6 Kamara
* 7 Taylor
* 8 Lod
* 9 Jensen
* 10 Pukki
* 11 Schüller
* 12 Joronen
* 13 Soiri
* 14 Sparv (c)
* 15 S. Väisänen
* 16 Lam
* 17 Alho
* 18 Uronen
* 19 Kauko
* 20 Pohjanpalo
* 21 Lappalainen
* 22 Raitala
* 23 Jaakkola
* 24 Valakari
* 25 Ivanov
* 26 Forss
* Treener: Kanerva

 | Soome |
**Vasakliit** (soome keeles *Vasemmistoliitto*, lühend *Vas.*) on Soome uusvasakpoolne partei, teine vasakpoolne erakond Soome Sotsiaaldemokraatliku Partei kõrval. Vasakliit on Põhjala Vasak-Rohelise Alliansi ja Uue Euroopa Vasakfoorumi asutajaliige. Partei toetus Soome parlamendivalimistel on tavaliselt olnud 10% ringis. Parteil on Eduskunnas 16 kohta.

Ajalugu
-------

Partei asutati 1990. aasta 28. ja 29. aprillil Helsingis Soome Rahva Demokraatliku Liidu (SRDL), Soome Naiste Demokraatliku Liidu (SNDL) ja pankrotistunud Soome Kommunistliku Partei (SKP) baasil. Esimesed kaks neist olid sisuliselt SKP katusorganisatsioonid.

Vasakliit kuulus aastatel 1995–2003 kahte sotsiaaldemokraat Paavo Lippose juhitud valitsusse, kus neil oli 3 ministriportfelli, ja 2011–2014 Jyrki Kataise valitsusse. Alates 2019. aasta juunist on vasakliit kuulunud Vasakliit sotsiaaldemokraatide Antti Rinne ja Sanna Marini juhitud valitsustesse.

Vasakliidu liidrid
------------------

* Claes Andersson (1990–1998)
* Suvi-Anne Siimes (1998–2006)
* Martti Korhonen (2006–2009)
* Paavo Arhinmäki (2009–2016)
* Li Andersson (2016–)

Vasakliit kohtade arv Eduskunnas alates 1991. aastast
-----------------------------------------------------

Aasta  

1991. 19  

1995. 22  

1999. 20  

2003. 19  

2007. 17  

2011. 14  

2015. 12  

2019. 16  

2023. 11  

Soome parlamendis on 200 kohta.

Välislingid
-----------

* Vasakliidu koduleht
**Miika Koivisto** (sündinud 20. juulil 1990 Vaasas) on Soome jäähokimängija, kes mängib kaitsjana Soome kõrgliigaklubis Oulun Kärpät.

Ta alustas klubikarjääri kodulinna klubis Vaasan Sport. Hooajal 2010–11 debüteeris ta klubi põhimeeskonnas Soome esiliigas. 2012. aastal liitus ta Soome kõrgliigaklubiga KalPa. Hiljem on ta mänginud veel Soome kõrgliigaklubides Lukko, Jukurit ja Oulun Kärpät. Hooajal 2016–17 pälvis ta Soome kõrgliiga parimale kaitsjale antava Pekka Rautakallio auhinna ja valiti liiga sümboolsesse koosseisu. 2018. aastal tuli ta klubiga Oulun Kärpät Soome meistriks.

2018. aasta mais liitus ta KHL-i klubiga Moskva Dinamo, kellega sõlmis üheaastase lepingu. 2019. aasta juunis liitus Šveitsi kõrgliigaklubiga SC Bern, kuid tema leping lõpetati juba sama aasta novembris, kuna 15 mänguga oli Koivisto andnud vaid kaks väravasöötu ja tema kaitsemäng ei olnud piisav. Pärast seda liitus ta samal kuul Rootsi kõrgliigaklubiga Växjö Lakers. Aastatel 2021 ja 2023 tuli ta Växjö Lakersiga Rootsi meistriks.

2023. aasta mais naasis ta Oulun Kärpätesse.

2019. aastal tuli ta Soome jäähokikoondise koosseisus maailmameistriks. Ta on kuulunud Soome koondisse veel ka 2018. ja 2021. aasta maailmameistrivõistlustel ning 2018. aasta taliolümpiamängudel.

Viited
------

1. ↑  "Tervetuloa Miika Koivisto". vaxjolakers.se. 4.11.2019. Vaadatud 7.8.2020

Välislingid
-----------

* Miika Koivisto hockeydb.com lehel
**Viktors Valainis** (sündinud 9. augustil 1986 Jelgavas) on Läti poliitik, ta on Põllumeeste Liidu liige ja aastast 2023 selle juhatuse esimees. Ta on Seimi liige ja 15. septembrist 2023 Läti Vabariigi majandusminister Evika Siliņa valitsuses.

Ta sai keskhariduse Jelgavas, seejärel lõpetas ta Riia Tehnikaülikooli õppekavas ehitusäri ja kinnisvarahaldus.

Töötas äris, avades Jelgavas muusikaklubi "Post Club", kus ta ise töötas baarmenina. Ta on töötanud Jelgava kinnisvarahalduses hoonete käitamise osakonna juhataja asetäitjana, olnud juhatuse liige firmas "VOE agentuur" ja sihtasutuses "Latvijas Namu pārvāndāru gilde".

Aastal 2011 liitus ta Zatlersi Reformiparteiga (ZRP), ta kandideeris 2011. aasta Läti parlamendivalimistel Zatlersi Reformipartei nimekirjas seimi. 16. oktoobril 2011 lahkus ta koos viie teise ZRP liikmega parteist, protesteerides sellega ZRP-s toimuva ebademokraatliku otsustusprotsessi vastu. Märtsis 2013 sai tast transpordiministeeriumi parlamendisekretär.

2014. aasta Läti parlamendivalimistel kandideeris ta erakonna Ühtsus nimekirjas, kuid ta ei osutunud valituks. Aprillis 2015 sai ta mandaadi perioodiks, mil Jānis Reirs täidab rahandusministri kohuseid, pärast seda, kui Vjatšeslavs Dombrovskis asetäitja mandaadist loobus. Aastal 2016 sai tast majandusministeeriumi parlamentaarne sekretär ning aprillis ka Läti Suurlinnade Assotsiatsiooni tegevdirektor (sellel ametikohal töötas varem toonane peaminister Māris Kučinskis).

2018. aasta alguses lahkus ta pärast fraktsiooni ühisseisukohale vastupidist hääletamist seimi fraktsioonist "Ühtsus". Ta teatas, et näeb oma poliitilist tulevikku Roheliste ja Talurahva Liidu (ZZS) liikmena. 2018. aasta Läti parlamendivalimistel valiti ta seimi kui Zemgale ringkonna valijate poolt enim toetatud kandidaat. Tema edukas individuaalne valimiseelne kampaania jättis seimist välja ühe nimekirja liidri, Läti Põllumeeste Liidu juhi Augusts Brigmanise.

Ta kandideeris ka 2019. aasta Euroopa Parlamendi valimistel Lätis Roheliste ja Talurahva Liidu nimekirjas, kuid nimekiri ei saanud piisavalt valijate toetust.

2022. aasta Läti parlamendivalimistel valiti ta Roheliste ja Talurahva Liidu nimekirjas seimi liikmeks. Aprillis 2023 valiti ta Läti Põllumeeste Liidu juhatuse esimeheks Armands Krauze asemele.

15. septembrist 2023 on ta Läti Vabariigi majandusminister (Evika Siliņa valitsuses).
**Edelény** on linn Ungaris Borsod-Abaúj-Zempléni komitaadis, Edelényi kreisi halduskeskus.

Linnas asub aastatel 1727–1730 ehitatud barokkstiilis L'Huillier-Coburgi loss.

Geograafiline asend
-------------------

Edelény asub komitaadikeskusest Miskolcist ligikaudu 21 km põhjas, Slovakkia piirist 25 km kaugusel.

Ajalugu
-------

Edelényt on esmamainitud 1299. aastal. Praegu linna koosseisu kuuluvat Borsodi on esimest korda ürikutes mainitud aga juba 1108. aastal. Suhkruvabrik rajati Edelénysse 1838. aastal. 19. sajandi keskpaiku alustati asulas pruunsöe kaevandamist.

Linnaõigused sai Edelény 1986. aastal.

Sõpruslinnad
------------

* Saksamaa Bad Sobernheim, Saksamaa
* Slovakkia Moldava nad Bodvou, Slovakkia
* Šveits Worb,, Šveits
* Poola Siewierz, Poola

Viited
------

1. ↑  L’Huillier-Coburg Mansion Museum With No Frontiers. Vaadatud 24. märtsil 2024
2. ↑  A város története Edelény Város weboldala. Vaadatud 24. märtsil 2024
3. ↑  Edelény Város Önkormányzata Network Marketing Media. Vaadatud 24. märtsil 2024
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib hobuse rakmetest, koera rakmete kohta vaata artiklit Rakmed (koer)* |

---

**Rakmed** on hobuste jmt loomade rakendamise vahendid. 

Ratsarakmed on: 

* sadul
* valjad.

Veo- ja sõidurakmed on:

* aisad
* leid
* look
* ohjad
* rangid
* rangiroomad
* sedelgas
* sorid
* trengid
* valjad.

Valjad olid hobuse juhtimiseks ja pea vajalikus asendis hoidmiseks. Hobuse veojõud kandus rangidele abaluude kaudu, soride kasutamisel vedas hobune rinnaga. Sedelga ehk ülemise rihma abil hoiti look ja aisad ning rangid (trengid) õiges asendis. Hobust sai juhtida, ergutada või peatada ohjade abil. Pidurdada ja tagurdada sai hobune leide ja sedelga alumise rihma abil, mis seoti ümber alarinna aiste või trengide külge. Looka, range jm rakmete osi kaunistati sageli lõigatud või värvitud mustritega, ka metallnaastudega.

Viited
------

1. ↑  Eesti Entsüklopeedia[*alaline kõdulink*]
2. 1 2  Eesti etnograafia sõnaraamat. Koostanud Arvi Ränk, toimetanud Õie Ränk. Tallinn 1995. lk 172
**Olžas Bektenov** (kasahhi *Олжас Абайұлы Бектенов*, sündinud 13. detsember 1980, Almatõ) on Kasahstani poliitik. Ta on 2024. aasta veebruarist Kasahstani peaminister.

Elulugu
-------

Bektenov lõpetas 2001. aastal kiitusega Kasahstani Riikliku Humanitaar- ja Õigusteaduste Ülikooli, omandas juristi kõrghariduse. 2002. aastast töötas ta Almatõs linna õigusosakonnas peaspetsialistina.

2006. aastast 2017. aastani töötas Bektenov erinevatel ametikohtadel Kasahstani valitsusasutustes. Aastatel 2005–2006 oli ta Kasahstani peaministri büroos õigusosakonna peaekspert. 2006. aastast 2009. aastani töötas Bektenov Kasahstani presidendi administratsioonis. 2009–2012 oli ta Kasahstani justiitsministeeriumis registreerimisteenistuse ja õigusabi komitee aseesimees. 2012. aastast asus ta tegutsema ka korruptsiooni vastu, kui töötas (2014. aastani) Kasahstani majandus- ja korruptsioonikuritegevuse vastase võitluse asutuses osakonna juhatajana. 2015. aastal töötas ta Astana linna riigihangete osakonna juhatajana. Sama aasta juulist töötas ta Astana linna äkimi staabiülemana ja Kasahstani presidendi administratsiooni juhi sekretariaadi juhatajana. 2016. aastast 2017. aastani töötas Bektenov Astana linna riikliku korruptsioonivastase võitluse büroos osakonna juhatajana.

Aastatel 2017–2018 oli Bektenov Akmola oblasti majandusküsimustele spetsialiseerunud aseäkim. 2018–2019 oli ta Kasahstani avaliku teenistuse ja korruptsioonivastase võitluse asutuse aseesimees. Aastatel 2019–2022 oli ta Kasahstani Korruptsioonivastase Agentuuri aseesimees, 2022. aastast agentuuri esimees.

3. aprillil 2023 nimetati Bektenov riigipea käskkirjaga Kasahstani Vabariigi presidendi administratsiooni juhatajaks. Ta keskendus ametis jätkuvalt korruptsiooni puhastamisele riigiasutustes. 5. veebruaril 2024 loobus Älihhan Smajõlov peaministri ametikohast, 6. veebruaril nimetati Bektenov Kasahstani uueks peaministriks. Tema nimetamises näheks Kasahstani presidendi Kasõm-Žomart Tokajevi võimu kindlustumist, sest eelmine peaminister oli veel tugevalt seotud ka eelneva presidendi Nursultan Nazarbajeviga.

#### Tunnustus

* Kasahstani ІІ klassi Vapruse Orden (2014)
* Kasahstani ІІІ klassi Auorden (2021)
* Korruptsioonivastase Agentuuri kindralleitnandi auaste (2022)

#### Isiklikku

Bektenov on abielus ja kolme lapse isa. Räägib kasahhi ja vene keelt.

Vaata ka
--------

* Olžas Bektenovi valitsus

Viited
------

1. 1 2 3 4 5 6  "Prime Minister: Olzhas Bektenov". *Kasahstani peaminister*. 2024. Vaadatud 9. aprillil 2024.
2. ↑  "Бектенов Оляс Абаевич". *TASS*. Vaadatud 10. aprillil 2024.
3. ↑  "Новым премьер-министром Казахстана стал Олжас Бектенов". *ERR*. 6. veebruar 2024.
4. 1 2 3 4 5  "Бектенов Олжас Абаевич". *Zakon*. Vaadatud 10. aprillil 2024.
5. ↑  Rozanskij, Vladimir (8. veebruar 2024). "Anti-corruption strongman the new premier of Kazakhstan". *AsiaNews*.
**2024. aasta Ameerika Ühendriikide presidendivalimised** on Ameerika Ühendriikide 60. presidendivalimised. Valimispäev on 5. november 2024.

Ameerika Ühendriikide presidendivalimistel valitakse valijamehed 538-liikmelisesse valimiskogusse. Iga osariigi valijameeste arv sõltub osariigi rahvaarvust vastavalt 2020. aasta rahvaloendusele. Igas osariigis enim hääli saanud kandidaat sai kogu osariigi valijameeste hääled. Erandiks on Maine'i ja Nebraska osariik, kus osariigis rahvahääletuse võitnud kandidaat saab kaks häält, ning vastavas Esindajatekoja ringkonnas rahvahääletuse võitnud kandidaat saab ühe hääle. Võiduks vajatakse 270 häält. Valimiskogu hääletab uue presidendi ja asepresidendi.

Presidendikandidaadid
---------------------

Presidendikandidaadid valitakse parteide kokkutulekutel.

### Vabariiklik Partei

**Kandidaadid**

* Donald Trump, Ameerika Ühendriikide president 2017–2021

* Donald TrumpDonald Trump

**Loobunud kandidaadid**

* Ron DeSantis, Florida kuberner
* Vivek Ramaswamy, Strive Asset Managementi juht
* Asa Hutchinson, Arkansase kuberner 2015–2023
* ...

* Ron DeSantisRon DeSantis
* Vivek RamaswamyVivek Ramaswamy
* Asa HutchinsonAsa Hutchinson

### Demokraatlik Partei

**Kandidaadid**

* Joe Biden, president, Delaware
* Dean Phillips, Ameerika Ühendriikide Esindajatekoja liige
* Marianne Williamson, Project Angel Food asutaja

* Joe BidenJoe Biden
* Dean PhillipsDean Phillips
* Marianne WilliamsonMarianne Williamson

**Loobunud kandidaadid**

* ...

Viited
------
Cao Dai tempel
**Cao Đài** on suhteliselt uus sünkretistlik, monoteistlik religioon, mis tekkis lõuna-
Vietnamis aastal 1926 **Đạo Cao Đài** on religiooni lühem nimi, täisnimi on **Đại Đạo Tam Kỳ Phổ Độ** (Lunastuse ja Ilmutuse Kolmanda Ajajärgu Suur Religioon). Termin *Cao Đài* tähendab otsetõlkes "kõrget kohta.", st. kõrgeim koht, kus Jumal valitseb. See on ka Jumala, universumi looja lühendatud nimi, kelle täisnimi on *Cao Đài Tiên Ông Đại Bồ Tát Ma-ha-tát* (tõlge: *Cao Dai, Iidne Tark (ja) Suur Bodhisattva Mahasattva*). Jumala tiitlis on esindatud Kolm Õpetust: Pühak, Tark ja Buddha.

Caodailased peavad Jumalat oma religiooni asutajana. Nad usuvad et Cao Đài õpetus, sümbolism ja organisatsioon olid antud otse Jumalalt. Isegi Tây Ninh'i piiskopitempli ehitamisel olevat Jumal mänginud nõuandvat rolli. Cao Đài esimesed jüngrid, Ngô Văn Chiêu, Cao Quỳnh Cư, Phạm Công Tắc ja Cao Hoài Sang väitsid end olevat kõnelnud Jumalaga, kes andis neile täpsed juhtnöörid uue religiooni rajamiseks, mis alustaks Kolmanda Ajastu.

Caodailased harrastavad eetilisi praktikaid, nagu palvetamist, esivanemate kultust, vägivallatust ja taimetoitlust, selle eesmärk on taasühineda Jumal-Isaga taevas ning lõpuks olla võimeline vabaneda reinkarnatsiooniahelast. Cao Đài järgijate hulk ei ole päris kindel, arvatakse aga, et neid on 2-3 miljonit. Mõned oletused ulatavad ka kaheksa miljoni liikmeni Vietnamis. On veel ka 30 000 caodailast väljaspool Vietnamit, USAs, Euroopas ja Austraalias.
Kassitoome 2011. aasta kevadel
Kassitoome 2012. aasta juunis
Tartu toomkirik, vaade K. E. Baeri tänavalt Kassitoome poolt, 2008
**Kassitoome** on park Tartu kesklinnas.

Kassitoome asub Näituse tänava, Baeri tänava ja Oru tänava vahel. Baeri tänav eraldab seda Toomemäest.

Pargile on iseloomulik vaheldusrikas reljeef: osalt asub see Rootsi-aegsetel kaitseehitistel, kuid parki jääb ka nn **Kassitoome auk** ehk **Kassiorg** ehk **Toomeorg**, kunagine savi- ja liivakarjäär. Vastandina Toomele kulgevad Kassitoome rajad loogeliselt, avades vahelduvaid vaateid eri tasandeilt. Kassitoome kuulub Tartu vanalinna muinsuskaitsealasse.

Arhitektuuriliselt piiravad Kassitoomet Näituse tänava poolt Uus Anatoomikum ja Veski tänava poolt majade tagaküljed, millest kerkivad esile hilisklassitsistlik Karl Ernst von Baeri maja ning 1888. aastal rajatud historitsistlik tellishoone, kus Nõukogude ajal tegutses Eesti Põllumajanduse Akadeemia klubi. Oru tänava äärde jääb endine Tartu linnamuuseumi hoone, Toome-poolses küljes domineerib aga gooti stiilis toomkiriku fassaad, mille kahe torni tipus on tänapäeval vaateplatvorm.

Pargis paikneb kaks monumenti: Näituse tänava ääres Uue Anatoomikumi vastas seisab ülikooli rektori, füsioloog Alexander Schmidti monument, teises servas üle Oru tänava jääval kõrgendikul aga skulptuurigrupp "Vjatško ja Meelis Tartu kaitsel", mis kujutab Enn Kippeli noorsoojutustuse "Meelis" tegelasi Tartu lahingus 1224. aastal.

Suviti on Kassitoome pargis korraldatud kontserte ja vabaõhulavastusi, näiteks "Lembitu" (lavastajad Ants Viir ja Uno Pant). Talvel on künklik Kassitoome populaarne kelgutajate seas.

1869. aasta juunis toimus Kassitoomel, Toomkiriku valli jalamil esimese eesti üldlaulupeo kiriklik avamine, millel osales kuni 12 000 inimest. Hiljem rajati sinna Tartu ülikooli tenniseväljakud.

Pildid
------

* Vaade Kassitoome augule, 2011Vaade Kassitoome augule, 2011
* Skulptuurigrupp "Meelis ja Vjatško Tartu kaitsel", 2011Skulptuurigrupp "Meelis ja Vjatško Tartu kaitsel", 2011
* Kassitoomele paigaldatud kiikpingidKassitoomele paigaldatud kiikpingid
* Kuulutusetulp Oru ja Baeri tänava nurgalKuulutusetulp Oru ja Baeri tänava nurgal

Viited
------

1. ↑  Niina Raid Tartu Kassitoome ajaloost I
2. 1 2  Niina Raid Tartu Kassitoome ajaloost II
3. ↑  "Arhiivikoopia" (PDF). Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 4. juuli 2015. Vaadatud 2. märtsil 2012.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)

Välislingid
-----------

* Niina Raid Tartu Kassitoome ajaloost I
* Niina Raid Tartu Kassitoome ajaloost II
* Sergei Scharbe Kaks ajaloolist fotot Kassitoomest
* Jorma Piir "Kuidas sündis Kassitoome", töö Tartu legendide konkursilt
* Dorpat.ru: Кошкина горка (Kassitoome)
**Törökbálint** (saksa keeles *Großturwall*) on linn Ungaris Pesti komitaadis Érdi kreisis.

Geograafiline asend
-------------------

Törökbálint asub Budapesti kesklinnast ligikaudu 12 km lääneedelas.

Ajalugu
-------

Pärast ungarlaste Pannooniasse saabumist 9. sajandi lõpul kinkis Árpád selle piirkonna ülik Kondile, kelle poeg Csörsz ehitas sinna lossi. Asula sai nimeks Torbágy (Turobag). Aastatel 1541–1686 oli asula Türgi võimu all. 1693. aastal läks Torbágy jesuiitide valdusse ja kuulus neile kuni 1773. aastani. Tühjaks jäänud piirkonda saabus serbia ja švaabi asunikke. Tõenäoliselt 18. sajandil kujunes asula uueks nimeks Török-Bálint ungari aristokraadi Bálint Töröki (1502–1551) järgi. Bálint Töröki seos selle piirkonnaga ei ole päris selge. 1900. aastal nimetati Török-Bálint ümber Törökbálintiks. 1946. aastal saadeti suurem osa Törökbálinti saksa rahvusest elanikest riigist välja. Törökbálint sai linnaõigused 1. juulil 2007.

Sõpruslinnad
------------

* Ungari Bük, Ungari
* Rumeenia Odorheiu Secuiesc, Rumeenia
* Ungari Budapesti XXIII ringkond (Soroksár), Ungari
* Saksamaa Süssen, Saksamaa
* Slovakkia Veľké Trakany, Slovakkia

Viited
------

1. ↑  Detailed Gazetteer of Hungary, vaadatud 5.11.2023.
2. ↑  Történelem Törökbálint. Vaadatud 11. detsembril 2023.
**Pieškalni** (ka **Pieškaļi**) on küla (*mazciems*) Lätis Cēsise piirkonnas Priekuļi vallas. 

Pieškalni asub merepinnast 62 meetri kõrgusel valla kirdeosas, Cēsisest 5,5 kilomeetrit põhja pool. Sinna jääb Ērgļu klintise bussipeatus. Külas asub väike Pieškalni järv.

Paika on esmamainitud 1601. aastal (*Pesskallems*), kui Liivi vakuse juurde kuuluvat majapidamist. Paiga nime on tõlgendatud kuningliku kannusemeistri elukohana (läti *piešu kalējs*). 1725. aastal on paika Võnnu ordulinnuse valduste hingeloendis taas mainitud (*Peskals*). 1767. aastal on paika mainitud kui talu (*Peeschkaln*). Teise maailmasõja ajal jooksis sealt mõnda aega läbi rinne, sealsetes metsades asusid sakslaste positsioonid.

Küla asutati talu juurde 1950. aastatel, mil sinna rajati kolhoosidevaheline munakanade farm; ühtlasi ehitati sinna siis farmi tööliste ja nende perede tarbeks ka elamud. Hiljem kuulus sealne kanala kolhoosile Sarkanais karogs. Veel hiljem oli selle omanikuks SIA "Gaižēni", mis rajas 2000. aastal sinna emiselauda. Aastail 2009–2021 jäi küla Priekuļi piirkonda.

Pieškalni jääb Gauja rahvusparki. Küla juurde jäävad looduskaitse alused Ērgļi pank ja Ramāta pank. Ka Pieškalni (Pieškaļi) Rootsi mänd kõrgusega 20 meetrit ja ümbermõõduga 2,62 meetrit on looduskaitse all.

Aastal 2007 oli külas 71 elanikku.

Peškalni järv ja küla 2021. aasta talvel

Viited
------

1. ↑  Läti Ruumiandmete Agentuur
2. ↑  Autotransporta direcija
3. ↑  *Cēsu pils vēsture. 10. nodaļa Cēsu pilsnovads līdz XVII gs. vidum*, Dzenis, A.
4. ↑  "Ērgļu klintis. Īsais tūrisma vēstures kurss". Originaali arhiivikoopia seisuga 9. oktoober 2022. Vaadatud 9. oktoobril 2022.
5. ↑  Dāņu uzņēmējs, ieguldot četrus miljonus, būvēs vēl vienu cūku fermu
6. ↑  Latvijas īpaši aizsargājamām dabas teritorijām dabas datu pārvaldības sistēmā OZOLS
7. ↑  Vietvārdu datubāze

| * v
* r
Priekuļi valla asulad |
| --- |
| 
Bušugrava **·**  Dukuri **·**  Garkalne **·**  Inkuļi **·**  Jāņmuiža **·**  Jaunkalni **·**  Jaunrauna **·**  Kunči **·**  Ķingas **·**  Leukādijas **·**  Mežciemi **·**  Pieškalni **·**  **Priekuļi **·****  Smurģi **·**  Spāriņi **·**  Strautmaļi **·**  Šautuves **·**  Vaives dzirnavas **·**  Vīstuči |
**Felix Aasma** (30. august 1920 Tahkuranna – 20. oktoober 2016 Göteborg) oli eesti päritolu Rootsi tehnikateadlane, tehnikadoktor 1963. aastast Chalmersi Tehnikaülikoolist Göteborgis.

Elukäik
-------

Felix Aasma sündis Tahkurannas Pärnumaal kooliõpetaja perekonnas. Õppis Tahkuranna algkoolis 1928–1934 ja Pärnu Poeglaste Gümnaasiumis, mille lõpetas 1940. aastal. Edasised õpingud Tallinna Tehnikaülikoolis katkestas sõda. 1930-ndatel kuulus Pärnus Noorte Kotkaste Viikingi rühma.

1943. aasta lõpul emigreerus Soome, kus töötas lühikest aega raadioremondi töökojas. 1944. aastal siirdus põgenikuna Rootsi, kus pärast põgenikelaagrist väljumist töötas juhutöödel metsas, turbarabas ja taludes. Kui tal õnnestus saada õppelaenu, jätkas 1947–1951 õpinguid Göteborgis Chalmersi Tehnikaülikoolis. Hiljem töötas samas koolis õppejõuna (alates 1963 dotsent) ja tegeles automatiseerimise uuringutega.

1960–1962 täiendas Aasma end erialaselt Norras Trondheimis, valmistades ette doktoriväitekirja, mille kaitses 1963. aastal ja sai tehnikadoktori kraadi. Töötas Chalmersi Tehnikaülikoolis kuni pensionile jäämiseni. 

Uurimusi peamiselt automaatika alalt: "Design and analysis of optimal multivariable control systems", "Evaluating the performance of optimal and suboptimal control systems".

Tema abikaasa oli 1950. aastast Helju-Karin Isak (Aasma) (suri 2012).
Peres oli poeg ja kaks tütart.

Huvitavat
---------

Felix Aasma kinkis Eesti Vabariigi taasiseseisvumise päevil Rahvarindele esimese personaalarvuti ning automatiseeris Pärnus asunud tehase Viisnurk.

Viited
------

1. ↑  Noorte Kotkaste Pärnu malev ERA.2166.1.1 leht 129.

Kirjandus
---------

* Eesti entsüklopeedia 14, Eesti elulood, lk 6 ja Felix Aasma venna Heino Aasma ülestähendusi oma venna kohta.
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel on tantsust; 2017. aasta filmi kohta vaata Fokstrott (film 2017); 1976. aasta filmi kohta vaata Fokstrott (film 1976); teiste tähenduste kohta vaata Foxtrot* |

---

Fokstrott võistlustantsuna
**Fokstrott** (inglise keeles *foxtrot* sõna-sõnalt 'rebasesörk') on seltskonnatants.

Fokstrotti iseloomustavad pikad sujuvad liikumised mööda tantsupõrandat. Seda tantsitakse bigbändimuusika (tavaliselt koos lauluga) saatel. Tantsu taktimõõt on 4/4.

Fokstrott arenes välja 1910. aastatel ning jõudis oma populaarsuse tippu 1930. aastatel. 20. sajandi teisel veerandil oli fokstrott populaarseim kiireloomuline seltskonnatants ning enamik ilmunud helisalvestisi olid fokstrotid. Fokstrotti tantsitakse ka tänapäeval. 

Tantsu nimetuse täpne päritolu on ebaselge, kuid ühe teooria kohaselt nimetas selle tantsu populariseerija, näitleja Harry Fox. Fokstroti juured on mustanahaliste tantsus, mille saateks oli *ragtime*. 

Aja jooksul jagunes fokstrott aeglaseks ja kiireks versiooniks, viimast hakati kutsuma *quickstep*'iks.

|  |  |
| --- | --- |
|  | Tsitaadid Vikitsitaatides: **Fokstrot** |
Vabadussild aastal 2006 jalakäijate raudsillana. Vaade Võrtsjärve suunas. Taamal paistab Kroonuaia sild.
**Raudsild** oli sild Tartus Emajõel. See asendas 1993–2007 Vabadussilda.

Raudsilla detailid pärinesid Dvigateli endisest sõjatehasest ja silla monteerimise lõpetas sillaehitusfirma K-Most 3. juunil 1993. Sild oli tervikuna terasest ja musta värvi. Sild ehitati ainult jalakäijatele sellepärast, et tollal oli Tartu Linnavalitsusel piiratud rahalised ressursid.

Sild eemaldati 2007. aastal seoses uue silla (Vabadussild) ehitusega ja ladustati Emajõe kaldale Supilinna piirkonnas. Eemaldatud sild kaalus 92 tonni, selle pikkus oli 86,3 meetrit ja laius 5,5 meetrit. Algselt kaaluti selle paigaldamist Marja ja Lubja tänava vahele Supilinna.

Viited
------

1. ↑  Vilja Kohler. "Osal tartlastel tuleb oma harjunud teekonda muuta"[*alaline kõdulink*]. Tartu Postimees, 16. veebruar 2007
2. ↑  Jüri Saar. "Kümneaastast raudsilda ootab kolimine või lammutamine"[*alaline kõdulink*]. Postimees, 18. september 2003
3. ↑  Karin Paulus. "Uus Vabaduse sild vabamat liiklemist ei too". Eesti Ekspress, 28. november 2005

| * v
* r
Tartu sillad |
| --- |
| Emajõge ületavad sillad | 
Kroonuaia sild **·**  Vabadussild **·**  Kaarsild **·**  Rahu sild **·**  Turusild **·**  Sõpruse sild **·**  Ihaste sild |
| Ajaloolised sillad | 
Kivisild **·**  Raudsild |
| Toomemäel asuvad sillad | 
Inglisild **·** Kuradisild |
| Muud sillad | 
Riia tänava raudteesild **·** Vaksali sild **·** Variku viadukt |
**Minapilt** on psühholoogias inimese ettekujutus endast ja oma võimetest. Minapilt koosneb uskumustest ja teadmistest oma välimuse, tausta, päritolu, oskuste, huvide, võimete ja teadmiste kohta. Minapilt ja enesehinnang on otseses seoses – üks mõjutab teist ja vastupidi, kuid need on erinevad mõisted. Minapilt aitab juhtida, kontrollida ja reguleerida inimese tegevusi ja mõjutab inimese kohanemist uute olukordade, inimeste ja tegevustega.

Minapilt ei ole kaasa sündinud, vaid kujuneb välja elu jooksul, inimene õpib end tundma terve elu ja muutub aja jooksul.

Minapilt on tähtis suhete loomisel ja arendamisel. Inimesed kalduvad nägema teisi sarnastena nagu nad tajuvad ja hindavad ennast. Selle aluseks võetakse näiteks tajutavate omaduste olulisus endale või analoogsus – teiste üle otsustatakse selle järgi, kuivõrd sarnased nad on tajuja endaga.

Ka minapildi kujunemist mõjutavad inimesele oluliste inimeste hinnangud ja arvamused.

Terve minapildiga inimese tunnused
----------------------------------

Kui inimese minapilt on täiesti terve, siis selle tulemusena on täiskasvanud inimesel

* selge reaalsustaju
* oskus tunnustada iseennast ja teisi
* oskus kaitsta iseennast ja teisi
* oskus spontaanselt tegutseda
* vajadused
* huvid
* unistused
* oskus kalduda müstitsismi
* oskus olla demokraatlik
* huumorimeel
* oskus armastada ja olla armastatud
* oskus andestada
* loovus
* sõltumatus oma keskkonnast
* sõbrad
* oskus ennast kehtestada

Vaata ka
--------

* Ohvri mentaliteet
* Enesetähtsustamise sajand

Viited
------

1. ↑  "Toivo Niinberg. Vaimselt terve inimese 16 tunnust" (PDF). Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 12. aprill 2018. Vaadatud 11. aprillil 2018.
**Ercole III** (sünninimega **Ercole Rinaldo**; 22. november 1727 – 14. oktoober 1803) oli Austria-Este dünastiast pärit Modena ja Reggio hertsog ning Mirandola hertsog.

Elulugu
-------

Ercole sündis 22. novembril 1727 Modenas hertsog Francesco III ja Charlotte Aglaé d'Orléansi perekonda.

1741. aasta 16. aprillil toimus Ercole' ning Massa ja Carrara hertsogi tütre Maria Teresa Cybo-Malaspina pulmapidu. Nende abielu polnud õnnelik ning 1750. aastast alates elasid nad lahus.

Ercole III. Giuseppe Maria Soli õlimaal 18. sajandi lõpust.
1772. aastal surus Ercole maha ülestõusu Gargfagnanas. Peale Francesco III surma 22. veebruaril 1780 sai Ercole järgmiseks hertsogiks.

1789. aastal asutati Ercole'i soovil Modena veterinaariakool. Oma valitsusajal suurendas ta ka Estense raamatukogu. 1790. aastal abiellus ta peale oma abikaasa surma oma armukese Chiara Mariniga.

1796. aastal hertsogkonnani jõudnud sõjategevuse tõttu põgenes Ercole Modenast 7. mail. 1797. aastal jõudis ta Veneetsiasse, kus linna tunginud prantslased tema kodust 200 000 kuldmünti röövisid. 26. augustil oli tema kukutamiseks Reggios ka mäss alanud. Lisaks pidi ta hiljem Prantsuse administratsioonile Modenas makseid tegema. 1797. aastal põgenes ta Viini, kust naasis kaks aastat hiljem Veneetsiasse ning asus siis elama Trevisosse.

Ercole III suri 14. oktoobril 1803, tema surnukeha maeti kaputsiinide kloostrisse.

Viited
------

1. 1 2 3 4 5 6  "ERCOLE III d'Este, duca di Modena e Reggio". *Dizionario Biografico degli Italiani*. 1993. Vaadatud 07.04.2024.
2. ↑  "La Scuola e il Museo di Veterinaria a Modena" (PDF). Lk 253. Vaadatud 08.04.2024.
3. ↑  "ESTE (di MONTECCHIO) - Duchi di Modena e Reggio". Vaadatud 08.04.2024.
4. ↑  Jomini, Antoine Henri (1864). *Life of Napoleon*. Kd 1. Lk 128.
5. ↑  "LA "COSTITUENTE MODENESE DEL 1797" E LA NUOVA CONCEZIONE DEL DIRITTO: IL PROFILO DELLA LIBERTÀ" (PDF). Lk 3. Vaadatud 08.04.2024.
*See artikkel räägib vietnami tähtpäevast. Aastal 1968 toimunud sõjalise operatsiooni kohta vaata artiklit Teti pealetung. Teiste tähenduste kohta vaata artiklit TET.*

**Tết** (pikemalt **Tết Nguyên Đán**, vietnami keelest *esimese päeva festival*) on Vietnami aasta tähtsaim tähtpäev. Vietnami kalendri järgi tähistatakse tetiga kevade saabumist. Gregoriuse kalendris on tet tavaliselt kas jaanuaris või veebruaris.

Tet nguyen dan ei ole sama, mis tet trung thu, mis on Vietnamis lastefestival. "Tet" tähendab üldiselt festivali ning on sisuliselt kuu-uusaasta. Tet trung thu on vietnamlaste jaoks tet nguyen dani järel aasta tähtsuselt teine festival.

Vietnamlased tähistavad kuupäikesekalendril (mis arvestab nii Maa liikumist ümber Päikese kui ka Kuu liikumist ümber Maa) põhinevat tếti igal aastal. Tếti tähistatakse tavaliselt Hiina uusaastaga ehk kevadpühaga samal aastal, kusjuures Vietnami ja Hiina vahelise ühetunnise ajavahe tõttu sünnib noorkuu vahel erinevatel päevadel. Harva võivad Vietnami ja Hiina kuu-uusaasta kuupäevad erineda, näiteks 1943. aastal tähistati Vietnamis uut aastat üks kuu hiljem. Teti tähistamine toimub Vietnami kuukalendri esimese kuu esimesest päevast (umbes jaanuari lõpus või veebruari alguses) vähemalt kolmanda päevani.

Tếti ajal korraldavad vietnamlased tihti palverännakuid ja suguvõsakokkutulekuid, vaadatakse tagasi möödunud aastale ning tehakse plaane uueks aastaks.

Viited
------

1. ↑  "Tết Nguyên Đán The Vietnamese New Year". Originaali arhiivikoopia seisuga 27. mai 2013. Vaadatud 12. juunil 2013.
2. ↑  "Tết". *escholarship.org*. Vaadatud 12. veebruaril 2022.
3. ↑  Szymańska-Matusiewicz, Grażyna (2015). "The Two Tết Festivals: Transnational Connections and Internal Diversity of the Vietnamese Community in Poland". *Central and Eastern European Migration Review* (inglise). **4** (1): 53–65. ISSN 2300-1682.
4. ↑  VietnamPlus (28. jaanuar 2021). "Unique traditional Tet customs of Vietnam | Society | Vietnam+ (VietnamPlus)". *VietnamPlus* (inglise). Vaadatud 12. veebruaril 2022.
**Xuetangliangzi** (学堂梁子; *Xuetangliangzi yizhi*, 学堂梁子遗址) ehk **Yunxiani inimese leiukoht** on paleontoloogiline leiukoht Hiinas Hubei provintsis Yuni ringkonnas kohas kus Quyuan He suubub Hani jõkke. Geograafilised koordinaadid on 32° 49′ 5″ N, 110° 35′ 5″ E.

Aastatel 1989 ja 1990 leiti sealt (Mitousi valla lähedalt) kaks tugevasti deformeerunud ja purunenud koljut ("Yunxiani inimesed", arhiivinumbrid EV 9001 und EV 9002). Hiinlastest kirjeldajad määrasid need *Homo erectus*'teks. Naabrusest leitud loomafossiilide järgi hinnati nende vanus umbes 600 kuni 400 tuhandele aastale. Paleoantropoloog Chris Stringer osutas 2012 sellele, et tegu võib olla Denissi inimestega. 

Fossiilid kaevasid välja Hubei Provintsi Kultuuresemete ja Arheoloogia Instituut, Yunyangi muuseum ja Yuni ringkonna muuseum. 

Alates 2001. aastast on leiukoht Hiina Rahvavabariigi mälestiste nimekirjas (number 5-79).

Märkused
--------

1. ↑  Brown 2001:139.
2. ↑  Stringer 2012.

Kirjandus
---------

* Peter Brown. Chinese Middle Pleistocene hominids and modern human origins in East Asia. – Lawrence Barham, Kate Robson Brown (toim). *Human Roots. Africa and Asia in the Middle Pleistocene*, Western Academic & Specialist Publishers, Bristol 2001, ISBN 978-0953541843. Veebis
* Chris Stringer. The status of Homo heidelbergensis (Schoetensack 1908). – *Evolutionary Anthropology: Issues, News, and Reviews*, kd 21, nr 3, 2012, lk 101–107. Resümee

Välislingid
-----------

* Le site de l'Homme de Yunxian
* Morphological Features of Human Skulls from Quyuan River Mouth, Yunxian, Hubei, and their Place in Human Evolution
* Xuetangliangzi Site at Quyuan River Mouth, Discoveries and Researches of (*hiina keeles*)
* The Stone Artifacts from the Yunxian Man Site
**Hans Torim** (sündinud 25. veebruaril 1930 Tallinnas) on eesti kergejõustiklane, treener ja spordipedagoog.

Elulugu
-------

Ta lõpetas aastal 1948 Tallinna 2. Keskkooli, 1950 Tallinna Kehakultuuritehnikumi, 1952 Leningradis Lesgafti-nimelise KKI treenerite kooli ja 1957 Tartu Riikliku Ülikooli kehakultuuriteaduskonna.

Harjutas kuni 1946. aastal 300 m jooksus Eesti NSV noortemeistriks tulekuni iseseisvalt, aastatel 1948–1950 treenis Dünamos Johannes Talmre juhendamisel, tulles 1948. aastal tõkkejooksus NSV Liidu koolinoorte meistriks. Kuulus aastatel 1946–1957 Dünamosse (1952–1957 oli seal kergejõustikutreener), alates 1957. aastast Kalevisse. 

Ta oli seitsmekordne Eesti NSV meister: 110 m tõkkejooksus (1950, 1952, 1953) ja 400 m tõkkejooksus (1949, 1950, 1952, 1953). Aastatel 1952–1958 tuli 5 korda Eesti NSV meistriks teatejooksus. 

Aastatel 1957–1972 oli ta TRÜ kehakultuuriteaduskonna õpetaja ja vanemõpetaja, 1972–1977 Tallinna Spordiinternaatkooli ja KSMK treener, 1977–1997 TPedI/Tallinna Pedagoogikaülikooli kehakultuuriteaduskonna dotsent, 1979–1983 treenerite nõukogu esimees, 1990–1992 Kergejõustikuliidu aseesimees (1997. aastast auliige) ja 1996–2000 Eesti Spordigümnaasiumi sporditeooria õpetaja. 

Torim on kirjutanud õpikuid, koostanud õppefilme ja õppevahendeid, avaldanud ajakirjanduses, sh Soome ja USA spordiväljaannetes, üle 100 publikatsiooni. 

Tema õpilaste seas on Kalju Jurkatamm, Charles Vallmann, Margus Kasearu, Toomas Merila, Peeter Laane, Kalju Kikamägi, Ennu Laasner, Milvi Torim, Aili Paju, Tiina Torop, Silva Oja, Holger Peel ja Rein Aule.

Tunnustus
---------

* 1968 – Eesti NSV teeneline treener
	+ Kalevi auliige
* 1997 Eesti Kergejõustikuliidu auliige
* 2012 – Eesti Kultuurkapitali kehakultuuri ja spordi sihtkapitali aastapreemia (pikaajalise ja tulemusliku pedagoogilise ning spordialase tegevuse eest)

Isiklikku
---------

Tema abikaasa Milvi Torim (29.11.1936) on kergejõustiklane ja treener, vend Edgar Torim (1929–1999) oli 1970.–1980. aastatel ENSV Siseministeeriumi spordivaldkonna koordinaator.

Teoseid
-------

* "Kiir- ja tõkkejooksust". 2002. ISBN 9789985785980

Viited
------

1. ↑  "Torim, Hans - Eesti Entsüklopeedia". *etbl.teatriliit.ee*. Vaadatud 30. juulil 2023.

Välislingid
-----------

* Biograafia ESBL-is
**Johannes Bergmark** on Rootsi sürrealistlik kunstnik ja muusik. 

Bergmark viljeleb sürrealistlikku muusikalist objektiteatrit, milles kasutab arenevat metainstrumenti: võimendatud lava nimega Platform. Eksperimentaalsete muusikainstrumentide-, heliskulptuuride, heliinstallatsioonide ja helikeskkondade loojana, improviseeriva muusikuna, kirjanikuna ning elektroakustilise ja häälutava heliloojana on ta arenenud buto, heliluule, naljateatri ja performansikunsti kaudu. Tema etteasted on omamoodi audiovisuaalse objektiteatri etendused, mida võib nimetada ka kontserdiks, kujutavad enesest olustikulisi sürrealistlikke nukunäidendeid mänguasjade, tööriistade, köögiriistade, eri materjalide, veidrate ja kitšlike dekoratiivesemete ning tänavatelt ja kirbuturgudelt leiduva rämpsuga. Esemed toovad kaasa oma ajaloo ja konnotatsioonid, aga ka sageli mikroskoopilised helivõimalused väikesel laval, mis on tehtud kapiuksest ja mille põranda alla on peidetud kontaktmikrofon (tavaliselt võimendatud ilma igasuguse elektroonilise töötluseta). Esemed on riputatud laua kohale nagu hüppelaud vaese mehe utoopiasse, milles rämps tantsib oma tantsu.

Alates 1996. aastast, kui ta lõpetas tegevuse klaverihäälestajana, on ta olnud üha enam ringi reisiv vabakutseline muusik. Ta peab ka loenguid, teeb pedagoogilisi projekte ja töötubasid, keskendudes tavaliselt ebatraditsioonilisele akustikale, kasutades ka traditsioonilist käsitööd ja põhilist helitehnoloogiat, lootes avada maailma, kus teadmised, oskused, inspiratsioon ja üllatus võivad kohtuda ja areneda ning inspireerida inimesi olemasolevatest ressurssidest oma vaese mehe utoopiaid looma.

Oma maailmavaatelt on ta pigem sürrealistist skeptik kui kunstnik. Ta elab Stockholmis, kus ta on olnud tegev radikaalse ja eksperimentaalse kunsti ühingus Fylkingen, Electronic Music Studio's, Rootsi skeptikute ühenduses Vetenskap och Folkbildning ning Stockholmi sürrealistide rühmas (The Surrealist Group Stockholm).

Välislingid
-----------

Johannes Bergmarki koduleht
Noor munk retriidis Yerpa kloostris Tiibetis (1993)
**Retriit** (inglise keeles *retreat*, 'taandumine', 'tagasitõmbumine', 'süvenemine') on intensiivne vaimne praktika, meeleharjutustega tegelemise aeg paljudes traditsioonides. 
Retriit võib olla nii üksildus kui ka kogukondlik kogemus. Mõned retriidid toimuvad vaikides, teised võivad sisaldada ka vestlusi, loenguid, arutelusid vm, sõltuvalt korraldusest ja/või osaleja(te) mõistmisest ja tavadest. Retriit toimub enamasti eraldatuses, retriidikeskuses, kloostris vm. Retriit annab aega mõtisklusteks, palveks või meditatsiooniks. 

Budismis on see tavaline praktika *vassa* ehk vihmaperioodi ajal. See traditsioon algas juba Buddha aegadel. *Zen*-budismis on retriidid tuntud nimetusega *sesshin*. 

Meditatsioonikursused või retriidid grupis või üksida on paljude meditatsioonitraditsioonide ja -tehnikate ühine osa.

Viited
------

1. ↑  "*What is a retreat?* at Padmaloka.org". Originaali arhiivikoopia seisuga 11. august 2010. Vaadatud 28. juunil 2019.
2. ↑  "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 24. juuni 2019. Vaadatud 28. juunil 2019.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
3. ↑  "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 2. oktoober 2019. Vaadatud 28. juunil 2019.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
4. ↑
5. ↑
6. ↑
7. ↑
Pustertali ringkond (roheline) Lõuna-Tiroolis
**Pusteri org** (itaalia: *Val Pusteria*; saksa: *Pustertal*, ladiini: *Val de Puster*) on org Alpides, mis jookseb ida-läänesuunalisena Lienzist Ida-Tiroolis Austrias Mühlbachini Brixeni lähedal Lõuna-Tiroolis Itaalias. Pusteri oru Lõuna-Tirooli vallad moodustavad Pustertali ringkonna.

Pusteri org
-----------

Pusteri org Brunecki juures
Pusteri org paikneb periadriaatilise liitekoha lääneosas, mis eraldab Lõuna Lubjakivi Alpid Kesk Ida-Alpidest, samuti enamuse Lubjakivi Alpidest mäeaheliku keskosa kesksetest gneiss ja kiltkivi tippudest. Sillianist idas lahkub Pusteri org periadriaatiliselt joonelt (mis läheb Gaili jõe orgu) ja pöördub kirdesse Lienzi suunas.

Pool orust juhib oma veed Adige jõe kaudu läände Aadria merre; teine pool viib veed Doonau kaudu itta Musta merre. Veelahe asub madalas Toblacher Feldi (*Conca di Dobbiaco*) orupõhjas. Rienzi jõgi voolab Pusteri orus läände ja Drau jõgi voolab itta Ida-Tirooli. Oru idaosa Drava ülemjooksul kutsutakse Ülemiseks Pusteri oruks.

Asulad Pusteri orus paiknevad kõrgustel 750–1180 meetrit üle merepinna. Olulisemad asulad lääneorus on Toblach, Welsberg-Taisten, Olang ja Bruneck; olulisemad idaorus on Innichen, Sexten ja Sillian.

Rienzi jõe suuremad lisajõed on Antholzi oja, Ahr, Pragsi oja, Gsiesi oja, Gader, Pfundersi oja ja Lüsenbach. Pusteri oru suurim kõrvalorg on Tauferer Ahrntal. Drau suuremad lisajõed on Sexteni oja ja Villgratenbach.

Pustertali ringkond
-------------------

Pusteri oru kaart
Pustertali ringkond (itaalia: *Comprensorio della Val Pusteria*; saksa: *Bezirksgemeinschaft Pustertal*) loodi 1969. aastal 26 valla ühendamisega. Selle pindala on 2071 m² ja rahvaarv üle 73 000. Selle peamine linn on Bruneck. 2001. aasta rahvaloenduse järgi kõneleb 80,96% oru elanikest emakeelena saksa keelt, 13,40% ladiini keelt ja 5,64% itaalia keelt.

Järgmised vallad kuuluvad Pustertali ringkonda:

1. Ahrntal (Valle Aurina)
2. Badia (Abtei)
3. Bruneck (Brunico) *(ringkonna keskus)*
4. Corvara (Corvara in Badia)
5. Gais
6. Gsies (Valle di Casies)
7. Innichen (San Candido)
8. Kiens (Chienes)
9. La Val (La Valle) (Wengen )
10. Mareo (Marebbe) (Enneberg)
11. Mühlwald (Selva dei Molini)
12. Niederdorf (Villabassa)
13. Olang (Valdaora)
14. Percha (Perca)
15. Pfalzen (Falzes)
16. Prags (Braies)
17. Prettau (Predoi)
18. Rasen-Antholz (Rasun-Anterselva)
19. Sand in Taufers (Campo Tures)
20. St. Lorenzen (San Lorenzo di Sebato)
21. San Martin de Tor (St. Martin in Thurn) (San Martino in Badia)
22. Sexten (Sesto)
23. Terenten (Terento)
24. Toblach (Dobbiaco)
25. Vintl (Vandoies)
26. Welsberg-Taisten (Monguelfo-Tesido)

Galerii
-------

* Ahrntal ja BruneckAhrntal ja Bruneck
* Lienzi Dolomiitide ahelik Ida-Tiroolis Ülemises Pusteri orusLienzi Dolomiitide ahelik Ida-Tiroolis Ülemises Pusteri orus
* InnichenInnichen
* Talumaja Antholz Mittertali orusTalumaja Antholz Mittertali orus
* Heiligkreuzkofel Abteitali orusHeiligkreuzkofel Abteitali orus
* The Pusteri org Brunecki juuresThe Pusteri org Brunecki juures

Välislingid
-----------

* Pustertali ringkond (saksa ja itaalia keeles)
**Elmar Wilhelm Georg von Rehekampff** (29. juuni/11. juuli 1869, Kaarma-Suuremõisa vald, Saaremaa – 22. jaanuar 1941, Kuressaare) oli Eesti jurist ja lepidopteroloog.

Elulugu
-------

Elmar Wilhelm Georg von Rehekampff oli Saaremaa aadlik ja Karl Axel Erwin von Rehekampffi vend.

Ta õppis 1887–1892 Tartu ülikooli õigusteaduskonnas, *cand. jur.*, alates 1889 Korporatsioon Estonia liige. 1893–1894 õppis ta Hohenheimis Stuttgardi lähedal põllumajandust. 

Ta oli Ilpla, Lööne, Sassi ja Jööri mõisa rentnik ja Helmerseni mõisate peavolinik Saaremaal.

Oli Aru ja alates 1903. aastast Parasmetsa mõisnik, alates 1905 (pärast teiste mõisate rentimisest loobumist) Parasmetsa rentnik. Alates 1903. aastast oli ta Saaremaa ülemkirikueestseisjaameti ilmalik assessor, 1906–1908 Saaremaa rüütelkonna kassadeputaat. 1908–1918 Saaremaa aadlikonvendi liige, 1912–1919 aurahukohtunik ja Kuressaare linnanõunik, 1910–1913 Saaremaa Uurimise Seltsi (Verein zur Kunde Ösels) ja 1911–1913 Saaremaa Põllumajanduse Ühingu esimees. Koostas kokkuvõtte Saaremaa liblikatest.

Ta abiellus 12/24. juulil 1896 Kuressaares Isabella von Ditmariga (sündinud 31. oktoobril /12. novembril 1875 Kuressaares, lahutatud 1909, kellega tal oli üks tütar:

* Dorothea Adelheid, sündinud 31. jaanuaril/12. veebruaril 1898 Kuressaares, Saksamaa kodanik alates 1926. aastast.

Viited
------

1. 1 2 3  Eesti Teaduse Biograafiline Leksikon, 3. köide

Teoseid
-------

* Beitrag zu den Macrolepidopteren-Arten der Schmetterlingsfauna der Insel Ösel im Gegensatz zu der (des) festländischen Estland. // Entomologische Rundschau 54(1937)
* Rehekampff (1940). // Looduseuurijate Seltsi arhiiv.

Kirjandus
---------

* Deutschbaltisches biographisches Lexikon 1710–1960. Köln, Wien, 1977, 615.
* *Eesti teaduse biograafiline leksikon.* 3. köide: *N–Sap* TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013

 *Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.*

Välislingid
-----------

* Väljavõte Saaremaa rüütelkonna genealoogilisest käsiraamatust