**Lubatushinnang** on keeleteaduses üks nominatiivse modaalsuse põhiliik, hinnangu väljendamine olukorra lubatavusele.

Eesti keeles eristatakse nelja nominatiivse:

* tegelikkushinnang (võimelisuse väljendus);
* tõenäosushinnang (tõenäosuse väljendus);
* lubatushinnang (lubatavuse väljendus);
* väärtushinnang (positiivne või negatiivne väärtustamine).

**Lubatushinnang** on deontiline modaalsus.

Lubatushinnangu põhiastmed:

* lubatud (võimalik)

*Sa **võid** veel magada.*
* kohustuslik (paratamatu)

*Sa **pead** siit lahkuma.*
* keelatud (mittevõimalik)

*Tuletikke **ei tohi** anda laste kätte.*
* mittekohustuslik (mitteparatamatu)

*Sa **ei pea** talle vastama.*
Hinnangu allikad: kõneleja, üldsus, objektiivsed asjaolud, institutsioonid, muud autoriteedid.
Hinnang võib olla suunatud kõneakti osalisele, kõneaktist väljaspool seisjale või inimestele üldse.

Deontilist hinnangut sisaldavad *käsk* (***Tule** siia!*) ja *väide* (*Ravimit **tuleb** võtta jaopärast*), mis kasutatakse inimeste tegevuse suunamiseks. Käsud kasutatakse peamiselt dialoogides ja väited on laialt kasutusel reeglites ja seadustes.

Modaalsushinnanguid sisaldavad oma tähenduses jussiiv ehk möönev kõneviis (***Jäägu** kõik nii nagu on.*) ja imperatiiv ehk käskiv kõneviis (***Tulge** koos minuga!*).

Lubatushinnangu väljendajateks on ka järgmised verbid, mis nõuavad infiniittarindit: 

* kausatiivverbid: *käskima, sundima, kohustama, panema, ette nägema, lubama, keelama*;

*Mees oli **kohustatud** trahvi maksma. Lapsel **lubati** õues mängida. Lapsel **oli keelatud** õues mängida.*
* verbid: *tahtma, nõudma, vajama, olema, jääma*.

*See küsimus **vajab/nõuab** lahendust. **Meil on** tubli jagu veel minna.*
Deontilise modaalsuse väljendajad on modaalverbid ja verbipartikkel *las*.

Modaalverb *pidama* märgib kohustatust, *võima* lubatavust. *Sa **pead** siit lahkuma. Sa **võid** veel magada.*

Verbipartikkel *las* võib märkida:

* peamiselt lubatavust, mittekeelatust. ***Las** lapsed mängivad veel.*
* vähem kategoorilist kohustatust. ***Las** see jääb meie vahele*.

Sekundaartarindiga vormistatud situatsiooni modaliseerivad erinevad verbid, noomenid ja adverbid:

* kohustatust märgib verb *tulema*. *Avaldused **tuleb** esitada vastuvõtukomisjonile.*
* kohustuslikku eitust eitavas vormis verbid *maksma, pruukima, tasuma, tarvitsema. Kõiki jutte **ei maksa** uskuda.*
* lubatavust verb *tohtima*. *Palgast kinni pidada **tohib** ainult seaduslikul alusel.*

Sekundaartarindiga vormistatud situatsiooni modaliseerivad ka: 

* adjektiivid: *vajalik, soovitav, kohustuslik, lubatav. Sul on **kohustuslik** homme ilmuda.*
* adverbid: *vaja, tarvis. Teil on **vaja** paberid alla kirjutada.*
* substantiivid: *käsk, nõue, soovitus, vajadus. Kanda vormirõivad on meie kooli **nõue**.*

Kohustatustähendust intensiivistavad:

* *paratamatusadverbid paratamatult, vältimata, tingimata. **Paratamatul**t kerkib meil küsimus.*
* lubatavust adverb *pealegi*. *Las nad tulevad **pealegi**.*

Tingiva kõneviisi olevik märgib kõigi modaalsete verbide korral subjektiivset, pigem soovitavat kui normeerivat hinnangut. *Lapsed **ei tohiks** tänaval mängida. Spordiga **peaks** tegelema pidevalt. Püksipõlvele **tuleks** paik peale panna. Te **võiksite** mind külastada.*

Lubatushinnangut võib sisaldada ka modaliseerimata laused, kui need kirjeldavad mingit tegevust kui üldtunnustatut, õiget, kombekohast, nii et see kehtib üksikjuhul toimimisjuhisena.

*Esimest lehekülge ei nummerdata.*

Vaata ka
--------

* Modaalsus
* Modaalverb

Kirjandus
---------

* Erelt, M. Kasik, R. Metslang, H. jt. (1993). Eesti keele grammatika II. Süntaks. Tallinn: Eesti TA Keele ja Kirjanduse Instituut