recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Jevgeni Petuhhov** (17. veebruar 1921 Narva – 22. september 2003) oli Eesti tehnikateadlane.

Elulugu
-------

Jevgeni Petuhhov oli venelane, puusepa poeg.

Lõpetas 1940 Narva 2. Gümnaasiumi, 1950 Tallinna Polütehnilise Instituudi (TPI) insenerina kütuste keemilise tehnoloogia erialal, 1953 aspirantuuri, tehnikakandidaat (1954, TPI), väitekiri "Исследование каталитического крекинга паро-газовых продуктов полукоксования эстонских горючих сланцев". Oli 1953–58 TPI assistent, vanemõpetaja ja dotsent, ühtlasi 1954–58 keemiateaduskonna prodekaan ja dekaan, 1958–82 Põlevkivi Teadusliku Uurimise Instituudi (Kohtla-Järvel) direktor, 1982–91 teadur.

Teadustöö
---------

Uurimisvaldkond: põlevkivi termilise töötlemise tehnoloogia – tükilise ja peeneteralise põlevkivi poolkoksistamiseks täiuslikumate agregaatide loomine. Oli 1960−91 teaduslik-tehnilise bülletääni Горючие сланцы (aastast 1984 Сланцевая промышленность) toimetuskolleegiumi liige. Toimetanud mitmeid teaduskogumikke Kuulub akadeemikute Paul Kogermani ja Agu Aarna põlevkiviuurijate koolkonda. ENSV Ülemnõukogu saadik (1963-67). Paul Kogermani mälestusmedal (1985). Üle 50 teadustrükise, 6 autoritunnistust.

Viited
------

1. 1 2 3 4  Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide
2. ↑

Teoseid
-------

* Thermal processing of lump oil shale: the Kiviter process (kaasautor). // Oil shale processing. East Erunswick (New Jersey): The Center for Professional Advancement, 1982; Справочник сланцепереработчика (kaasautor). Л, 1988

Kirjandus
---------

* Tallinna Polütehniline Instituut 1936−1986, 167, 209, 271, 414, 450
* Oil Shale 8 (1991) 1, 75
* *Eesti teaduse biograafiline leksikon.* 3. köide: *N–Sap* TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013

 *Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.*
**Georg Ahlemann** (15. jaanuar 1911 Havelberg Saksimaa Saksa keisririik – 20. juuni 1991) oli Saksa sõjaväelane Teises maailmasõjas. 

Georg Ahlemann sündis 15. jaanuaril 1911 Havelbergis. 

Astus 1929. aastal Natsionaalsotsialistlikku Saksa Töölisparteisse (NSDAP-sse) (liikmekaart nr. 124 829) ja selle kaitsemalevasse SS-i (liikmekaart nr. 50 686). 

15. september 1935, ülendati SS-Untersturmführeriks.

20. aprill 1937 ülendati SS-Obersturmführeriks.

Teenis aastail 1937–1938 Dachau koonduslaagri  valvemeeskonnas, osales 1939 tugevdatud SS-Surnupealuuüksuste (1. SS-Totenkopf-Standarte Oberbayern) formeerimises. 

20. aprill 1940 ülendati SS-Hauptsturmführeriks.

1940. aastal viidi üle Relva-SS vägedesse, 6. SS jalaväerügemendi 5. kompanii ülemaks. 

SS-võitlusgrupi Nord baasil moodustatud SS-diviisi Nord staabis Karjalas allus SS-Hauptsturmführer Ahlemannile luureteenistus. 

25. oktoobrist 1942 oli 20. Relvagrenaderide SS-diviis (eesti 1.) (*20. Waffen-Grenadier-Division der SS(estnische Nr. 1) SS-Grenadier-Ersatz-Regiment 20*) ja Debica väljaõppelaagri (*SS-Truppenübungplatze "Heidelager"*) ülem.

1943. aastal määrati Eesti SS-leegioni. 

1944. aasta oktoobrini oli ta (9. novembril 1943 SS-Sturmbannführeriks ülendatuna) 20. SS-relvagrenaderidiviisi õppe- ja reservrügemendi (*Estnischen SS-Legion Ausbildungs- und Ersatz-Bataillon*) eesotsas.
**Cara Cavell Black** (sündinud 17. veebruaril 1979 Harares Zimbabwes) on Zimbabwe naistennisist. 

1. septembri 2009 seisuga oli ta koos Liezel Huberiga WTA paarismängu edetabelis maailma esipaar. Üksikmängus jäi tema karjääri parimaks WTA edetabeli 31. koht (15. märtsil 1999).

Cara Black on Wayne'i ja Byron Blacki noorem õde. Kõik nad võistlesid peamiselt paarismängudes: Wayne võitis 2001 USA ja 2005 Austraalia, Byron aga 1994 Prantsusmaa lahtised meistrivõistlused tennises.

Cara alustas mängimist ITF-i noorteturniiridel ja võitis 6 turniiri, esimese 19. märtsil 1995 Gaborones. See jäi ka ainsaks turniiriks, mille ta oma kodumaal on võitnud. Lisaks on ta võitnud täiskasvanute seas ühe WTA turniiri, kui ta 15. septembril 2002 alistas Waikoloas finaalis Lisa Raymondi 7:6, 6:4.

Esimese paarismänguturniiri võitis ta 27. mail 1994 Nairobis. Ta võitis 10 noorteturniiri, neist 7 viimases oli tema paariline kasahh Irina Seljutina.

2000 hakkas ta mängima täiskasvanute turniiridel. Ta jõudis sel aastal USA lahtistel koos venelase Jelena Lihhovtsevaga finaali. 2001. aasta osutus edukaks: ta võitis 7 turniiri, neist 6 Lihhovtsevaga ja viimase afrikaani Liezel Huberiga. Järgmisel kahel aastal polnud tal kindlat partnerit: ta võitis turniire nii Seljutina, Lihhovtseva, Raymondi kui Virginia Ruano Pascualiga, kuid võite ei tulnud nii palju kui 2001. aastal.

Cara on võitnud naispaarismängus viis suure slämmi turniiri: Wimbledonis 2004, 2005 ja 2007, Austraalias 2007 ja USA-s 2008 (esimese austraallase Rennae Stubbsiga, teised Huberiga). Ta võitis kaks suure slämmi turniiri ka segapaarismängus koos oma venna Wayne'iga: 2002 Prantsusmaal ja 2004 Wimbledonis. Lisaks jõudis ta Wayne'iga 2004 Prantsusmaal finaali ning 2003 Prantsusmaal ja USA-s poolfinaali. Kolmanda suure slämmi turniiri võitis ta 2008 segapaarismängus koos indialase Leander Paesiga.

2007 sai tema alaliseks partneriks Huber, kellega ta varemgi ajuti koos mänginud oli. Nende koostöö sujus hästi ning sel aastal võideti Austraalias ja Wimbledonis paarismäng. Lisaks lõpetati aasta paarismängu edetabeli juhtidena.

Iga aasta lõpus peetavate WTA meistrivõistluste finaalis on Black mänginud 7 korda: 2001 ja 2002 Lihhovtsevaga ja 2004–2006 Stubbsiga. Ta kaotas kõik 5 finaali. 2007 ja 2008 mängis ta finaali Huberiga, võitis mõlemad ja paar kuulutati maailmameistriks.

Kokku on Black võitnud naispaarismängus 61 turniiri, neist 27 Huberi, 11 Stubbsi, 8 Seljutina, 7 Lihhovtseva ja 8 teistega.

2008. aasta suveolümpiamängudel Pekingis kaotas Black avaringis 2. asetusega Jelena Jankovićile Serbiast.

Vaata ka
--------

* Tennis 2008. aasta suveolümpiamängudel

Välislingid
-----------

* Cara Black WTA lehel
* Cara Black ITF-i lehel
**Henry Agard Wallace** (7. oktoober 1888 – 18. november 1965) oli Ameerika Ühendriikide poliitik, asepresident aastail 1941–1945 Franklin D. Roosevelti valitsusajal.

Ta oli algul Vabariikliku Partei liige, kuid hiljem astus Demokraatlikku Parteisse. 1933–1940 oli ta põllumajandusminister. 1945–1946 oli ta kaubandusminister, kuid pidi lahkuma, kuna tal oli eriarvamusi president Harry Trumaniga.

1944 käis ta 25-päevasel visiidil Nõukogude Liidu Kaug-Ida aladel ja Hiinas. 

1948 oli ta üks Progressiivse Partei asutajatest. Ta oli sama aasta presidendivalimistel Progressiivse Partei presidendikandidaat. Asepresidendiks soovis ta Florida senaator Claude Pepperit, kes aga ei olnud nõus Demokraatlikust parteist välja astuma, tema asemel valis Taylor uueks asepresidendiks Idaho senaator Glen Taylori. Tema programmis oli rassieralduspoliitika lõpetamine ja neegritele valimisõiguse andmine. Teda toetasid ka kommunistid. Ta kogus üle miljoni hääle, kuid ei saanud ühegi valijamehe häält.

1949. aastal pidas Wallace Kongressis kõne, lootes takistada Põhja-Atlandi lepingu ratifitseerimist. Peale 1948. aastat oli ta muutunud Nõukogude Liidu suhtes kriitilisemaks. Augustis 1950, kui ta toetas ÜRO rahuvalvemissiooni Koreas, lahkus ta eriarvamuste tõttu Progressiivsest Parteist. 1952. aastal avaldas ta artikli "*Where I Was Wrong*", kus ta ütles lahti oma endistest välispoliitilistest seisukohtadest ja nüüd kirjeldas Nõukogude Liitu kurjana. Peale seda minetas ta oma poliitilise tähtsuse, kuid pidas endiselt avalikke esinemisi kuni 1964. aastani.

1952. aasta presidendivalimistel ei avaldanud ta toetust ühelegi kandidaadile, kuid 1956. aastal toetas Dwight Eisenhowerit. 1960. aasta valimistel ei toetanud ta ei John F. Kennedyt ega Richard Nixonit. Kuigi ta oli Kennedyt tema põllumajanduspoliitika pärast kritiseerinud, kutsus Kennedy ta sellest hoolimata oma ametivande andmisele 20. jaanuaril 1961. 1964. aasta valimistel toetas ta Lyndon B. Johnsonit.

Ta oli pikka aega Nikolai Roerichi mõju all ning pidas temaga kirjavahetust.
Henry A. Wallace oli ka vabamüürlane.

Vaata ka
--------

* Aaron Coplandi muusikateos "Fanfare for the Common Man"

Viited
------

1. ↑  Henry A. Wallace Common Man Speech, "Paramount Victory Short No. T2-3: The Price of Victory"

  


| * v
* r
Ameerika Ühendriikide asepresidendid |
| --- |
| 

* Adams
* Jefferson
* Burr
* Clinton
* Gerry
* Tompkins
* Calhoun
* Van Buren
* R. Johnson
* Tyler
* Dallas
* Fillmore
* King
* Breckinridge
* Hamlin
* A. Johnson
* Colfax
* Wilson
* Wheeler
* Arthur
* Hendricks
* Morton
* Stevenson
* Hobart
* Roosevelt
* Fairbanks
* Sherman
* Marshall
* Coolidge
* Dawes
* Curtis
* Garner
* Wallace
* Truman
* Barkley
* Nixon
* L. Johnson
* Humphrey
* Agnew
* Ford
* Rockefeller
* Mondale
* Bush
* Quayle
* Gore
* Cheney
* Biden
* Pence
* Harris

 | USA asepresidendi pitsat |
**Georg Bertram Adolf von Numers** (12. aprill 1873 Viljandi – surmaaeg ja -koht teadmata) oli Eesti baltisaksa entomoloog.

Elulugu
-------

1892. aastal lõpetas Numers Viljandi Gümnaasiumi, õppis 1892–93 Tartu ülikoolis zooloogiat ja agronoomiat, jätkas õpinguid Müncheni ja Bonni ülikoolis, lõpetas viimase 1896. Oli seejärel aastani 1917 Peterburis riigiametnik. 1920 opteerus Eestisse, asus Tartusse.

Tegeles juba üliõpilasena liblikate kogumise ja kasvatamisega. Tegi uurimisreise Lapimaale, Väike-Aasiasse, Krimmi, Itaaliasse ning mitmele poole Kesk-Euroopasse. Oli sidemeis paljude Euroopa silmapaistvate entomoloogidega. Omas suurt palearktiliste liblikate kogu.

Jätkas entomoloogiauuringuid ka Tartus, hakkas harrastusteadurina kontrollima ja korrastama Tartu Ülikooli Zooloogiamuuseumi ning Loodusuurijate Seltsi (LUS) liblikate kogusid. Tänu rikkalikele etoloogia- ja süstemaatikateadmistele abistas edukalt Eesti lepidopterolooge. Tal õnnestus esmakordselt kasvatada *Malacodea regelaria*, samuti saada hübriid liikidest *Odontosia sieversi* ja *Odontosia carmelita* ning Tartu ümbrusest Eestist esmaleiuna kogutud *Larentia infuscata* röövikutest valmikute kasvatamine. Peterburis töötades oli valitud Vene Entomoloogia Seltsi liikmeks, Eestis osales LUS-is (aastast 1938 korrespondentliige), mille väljaannetes avaldas ka oma kirjutisi. 1939 loobus Eesti kodakondsusest ning siirdus koos perega Saksamaale.

Teoseid
-------

* Haruldasi liblikate leide Lõuna-Eestist. // Eesti Loodus (1935) 4
* Über einen interessanten Fund von Pygaera curtuloides Ersch. in einheimischen Sammlungen. // ELUS-i aruanded 32 (1936)

Viited
------

1. 1 2 3  Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide, lk 24

Kirjandus
---------

* Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide
* Album Academicum Universitatis Tartuensis I. 1889–1918. Tartu, 1986, 32
* Dr. H. Schlesch ja B. Numers LUS-i kirjavahetajaiks liikmeiks. // Eesti Loodus (1938) 3, 151–152
* Eestist Saksamaale ümberasunute nimestik. Tallinn, 1939, 137
* Eesti Vabariigi kodakondsusest lahkunud isikute nimestik. Tallinn, 1940, 188

 *Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.*
**Henry Mancini** (õieti **Enrico Nicola Mancini**; 16. aprill 1924 Cleveland, Ohio – 14. juuni 1994 Los Angeles, California) oli USA helilooja, dirigent ja arranžeerija, kes on tuntud eeskätt tänu oma filmi- ja televisioonimuusikale.

Teda nimetatakse tihti suurimate filmiheliloojate seas. Ta võitis neli Oscarit, ühe Kuldgloobuse ja kümme Grammyt ning lisaks 1995. aastal postuumselt Grammy elutöö auhinna.

Tema tuntumad teosed on filmisarja "Roosa panter" ja telesarja "Peter Gunn" teemamuusika.

Elu
---

Mancini vanemad olid rännanud Ameerikasse Itaaliast Abruzzo maakonnast. Ta sündis Ohios Clevelandi itaallaste asumis ja kasvas üles Pittsburghi lähedal Pennsylvanias. Tema terasetöölisest isa pani oma ainsa lapse kaheksa-aastaselt pikoloflööti õppima. 12-aastaselt alustas ta klaveritundidega. Isa ja poeg mängisid koos flööti kohalikus itaalia immigrantide orkestris. Pärast keskkooli lõpetamist 1942. aastal astus Mancini mainekasse Juilliardi konservatooriumi New Yorgis, kuid aasta pärast katkestas tema õpingud teenistus USA sõjaväes. 1945. aastal osales ta Lõuna-Saksamaal koonduslaagri vabastamises.

Teenistuse lõppedes liitus ta muusikatööstusega, alustades 1946. aastal pianisti ja arranžeerijana taasmoodustatud Glenn Milleri orkestris. Ta täiustas oma oskusi kompositsiooni, kontrapunkti, harmoonia ja orkestratsiooni alal heliloojate Ernst Kreneki ja Mario Castelnuovo-Tedesco juhendamisel.

1952. aastal asus ta tööle filmistuudio Universal Pictures muusikaosakonda. Järgmise kuue aasta jooksul jõudis tema looming rohkem kui sajasse filmi, kuid ta lõi ka populaarseid laule. 1958. aastal jätkas ta vabakutselise heliloojana. Varsti pärast seda kirjutas ta muusika Blake Edwardsi telesarjale "Peter Gunn", millele järgnes pikk koostöö: neil valmis 35 aasta jooksul 30 filmi. Kuulsamad neist on "Hommikueine Tiffany juures" (Oscari võitnud lauluga "Moon River") ja "Roosa panter" koos järgedega. Mancini tegi koostööd ka teiste filmitegijatega.

Ta oli esimeste seas, kes hakkas orkestrisaatega romantilistele filmidele lisama džässielemente.

Ta lõi muusikalise kujunduse paljudele telesarjadele ja -saadetele.

Tema loodud laulud olid 1960.–1980. aastatel *easy-listening*-stiili raudvara.

Ta salvestas üle 90 albumi, mille stiilid varieerusid alates bigbändimuusikast kerge muusika klassika kuni popini välja. Kaheksa albumit said kuldplaadiks.

Ta esines ka pianistina, salvestades teiste kirjutatud muusikat, ning dirigendina, juhatades elu jooksul eri orkestritega rohkem kui 600 sümfooniaesitust.

Ta suri kõhunäärmevähki 14. juunil 1994. Temast jäid maha lauljast abikaasa Virginia O'Connor ja kolm last.
**"Operatsioon INFEKTION"** oli populaarne nimetus 1980. aastatel korraldatud KGB desinformatsioonikampaaniale, mis levitas ideed, et Ameerika Ühendriigid leiutasid HIV-i/AIDS-i osana bioloogiliste relvade uurimisprojektist Fort Detrickis Marylandi osariigis. See on üks tuntumaid teadaolevaid desinformatsioonikampaaniaid.

Ajaloolane Thomas Boghardt populariseeris koodnime INFEKTION, tuginedes endise Saksa Demokraatliku Vabariigi riikliku julgeolekuministeeriumi (Stasi) ametniku Günther Bohnsacki väidetele, et Stasi kampaania koodnimi oli kas INFEKTION ('Nakkus') või võib-olla, et ka VORWÄRTS II ('Edasi II'). Kuid ajaloolased Christopher Nehring ja Douglas Selvage leidsid endistest Stasi ja Bulgaaria riikliku julgeoleku arhiividest materjale, mis tõendavad, et AIDS-i desinformatsioonikampaania tegelik koodnimetus oli "Operatsioon DENVER".

Nõukogude Liit kasutas kampaaniat Ameerika Ühendriikide usaldusväärsuse õõnestamiseks, ameerikavastase võitluse edendamiseks, Ameerika isoleerimiseks välismaal ning võõrustavate riikide ja Ameerika Ühendriikide vahel pingete tekitamiseks Ameerika sõjaväebaaside suhtes (mida sageli kujutati AIDS-i puhangute põhjustajana kohaliku elanikkonna seas). Ameerika Ühendriikide Välisministeeriumi teatel võis veel üks põhjus, miks Nõukogude Liit "edendas AIDS-i desinformatsiooni, olla see, et see püüdis juhtida rahvusvahelist tähelepanu eemale omaenda bioloogilise sõja programmist, mida oli seiratud aastakümneid".

Kirjandus
---------

* Thomas Boghardt (detsember 2009). "Soviet Bloc Intelligence and Its AIDS Disinformation Campaign" *Studies in Intelligence*, vol 53, nr 4

Välislingid
-----------

* Operation InfeKtion: How Russia Perfected the Art of War | NYT Opinion
**Mait Summatavet** (sündinud 5. juunil 1938) on eesti sisearhitekt ja disainer.

Elukäik
-------

1960. aastal lõpetas ta Tartu Kõrgema Kunstikooli puitehistöö eriala. 1966. aastal lõpetas ta Eesti NSV Riikliku Kunstiinstituudi.

Aastatel 1966–1967 töötas ta Kunstitoodete Kombinaadi kujundajana. 1967–1972 oli ta Eesti NSV Kunstifondi peakunstnik.

Ta on teinud muu hulgas Vabariigi Presidendi residentsi, Eesti Panga ruumide, Ugala teatri, Viru hotelli restorani ja Barclay de Tolly maja sisekujunduse. Ta on disaininud mitmeid valgusteid.

Ta töötas Eesti NSV Riikliku Kunstiinstituudi disainikateedri õppejõuna. Aastatel 1987–1995 oli ta ERKI (1989. aastast Tallinna Kunstiülikooli) õppeprorektor, 1990. aastast Tallinna Kunstiülikooli professor, seejärel Eesti Kunstiakadeemia emeriitprofessor.

Ta on Eesti Sisearhitektide Liidu auliige.

1956. aasta Eesti meistrivõistlustel jääpurjetamises tuli ta 8 m² vabaklassi võitjaks.

Tunnustus
---------

* 1978 Eesti NSV teeneline kunstnik
* 1987 Eesti NSV rahvakunstnik
* 2014 Valgetähe III klassi teenetemärk
* 2017 Eesti Kultuurkapitali arhitektuuri sihtkapitali elutööpreemia (erakordselt pika ja viljaka loometeega disainer, kes on ühesuguse virtuoossuse ja detailitäpsusega loonud nii mahukaid interjöörilahendusi, unikaalset mööblidisaini kui julgeid näitusekujundusi)

Isiklikku
---------

Tema abikaasa Ella Summatavet on nahakunstnik. Tütar Kärt Summatavet on ehtekunstnik, teine tütar Triin Summatavet on graafik ja kunstiõpetaja.

Viited
------

1. ↑  Tartu Kõrgema Kunstikooli mööbliosakond tähistab 60. tegutsemisaastat näitusega
2. ↑  EKA sisearhitektuuri eriala vilistlased
3. ↑  Kai Lobjakas. Universaalne disainer Mait Summatavet. Sirp, 6.02.2014
4. ↑  Eesti Kunstiakadeemia emeriitprofessorid
5. ↑  "ESBL sporditulemused. Mait Summatavet". Originaali arhiivikoopia seisuga 27. november 2016. Vaadatud 26. novembril 2016.
6. ↑  Teenetemärkide kavaleride andmekogu – 18956

Välislingid
-----------

* Rahvusarhiivi fotode andmebaas. Sisearhitekt Mait Summatavet (1975)
* Summatavet, Mait - Eesti NSV Riikliku Kunstiinstituudi disainikateedri õppejõud (1980)
* ERR arhiiv. Tähelaev: Mait Summatavet (2013)
**Tammy Abraham** (õieti **Kevin Oghenetega Tamaraebi Bakumo-Abraham**; sündinud 2. oktoobril 1997 Camberwellis Londonis) on Inglismaa jalgpallur, kes mängib ründajana Itaalia kõrgliiga klubis AS Roma ja Inglismaa jalgpallikoondises.

Klubikarjäär
------------

Ta alustas klubikarjääri Chelseas, mille noorteakadeemiaga liitus ta 2004. aastal. 2016. aasta mais tegi ta debüüdi Inglismaa kõrgliigas.

Hooajal 2016–17 mängis ta laenul Inglismaa esiliigas Bristol Citys. Ta lõi sel hooajal liigas 23 väravat, millega jäi liiga parima väravaküti arvestuses jagama teist kohta. Samal hooajal valiti ta Bristol City aasta mängijaks.

Hooajal 2017–2018 mängis ta laenul Inglismaa kõrgliiga klubis Swansea City. Ta lõi liigas viis väravat, kuid Swansea City jäi liigas 18. kohale ja langes esiliigasse.

Hooajaks 2018–19 suundus ta laenule esiliiga klubisse Aston Villa. Ta lõi sel hooajal liigas 25 väravat ja aitas Aston Villal tagasi Premier League'i tõusta. Samal hooajal valiti Abraham Inglismaa esiliiga sümboolsesse koosseisu.

Chelsea põhikoosseisus mängis Abraham taas aastatel 2019–2021.

2021. aasta augustis sõlmis ta viieaastase lepingu Itaalia kõrgliiga klubiga AS Roma.

Koondisekarjäär
---------------

2016. aastal jõudis ta Inglismaa kuni 19-aastaste koondisega omavanuste Euroopa meistrivõistlustel poolfinaali ja aasta hiljem Inglismaa kuni 21-aastaste koondisega Euroopa meistrivõistlustel samuti poolfinaali. Inglismaa jalgpallikoondises tegi Abraham debüüdi 10. novembril 2017 sõprusmängus Saksamaa vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 14. novembril 2019 EM-i valikmängus Montenegro vastu.

Saavutused
----------

Chelsea
* UEFA Meistrite Liiga: 2020–21
* UEFA Superkarikas: 2021
* FA Cup: Teine koht 2019–20

Välislingid
-----------

 Tammy Abraham – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
* Profiil Aston Villa F.C. kodulehel
* Profiil Chelsea F.C. kodulehel
**Henry Maurice Sheffer** (1882–1964) oli USA loogik.

Sheffer sündis Lääne-Ukrainas Poola juudi perekonnas. Immigreerus 1892. aastal vanemate ja kuue õe-vennaga Ameerika Ühendriikidesse. Ta on õppinud Bostoni ladina koolis. Õppis Josiah Royce'i käe all loogikat ning lõpetas 1905 Harvardi Ülikooli. 1907. aastal sai Sheffer magistrikraadi ja 1908. aastal doktorikraadi. Olles mõnda aega töötanud Harvardis, reisis Henry stipendiumiga Euroopasse. Pärast USA-sse naasmist töötas mitmes haridusasutuses, veetes aasta nii Washingtoni Ülikoolis, Cornelli ülikoolis, Minnesota Ülikoolis, Missouri Ülikoolis kui ka New Yorgi linnakolledžis. 1916. aastal naasis ta Harvardi ja töötas sealses filosoofiaosakonnas kuni pensionile minekuni 1952.

Scanlan (2000) uurib Shefferi elu ja tööd.

Sheffer tõestas 1913. aastal, et kõik Boole'i algebra tehted võib defineerida tehte NAND abil ning samuti tehte NOR abil. Ka lausearvutuse tehted võib formuleerida ühe tehtega, kas tõeväärtustabeli NAND väravaga, mida tavaliselt sümboliseerib püstne joon ehk Shefferi kriips, või NOR värav (tavaliselt püstne nool või pistoda sümbol). Charles Peirce tegi 1880 samad avastused, aga tema töö avaldati alles 1933. aastal. Sheffer on teinud mitmed aksioomid, kus ainus tehe on tema enda kriips.

Sheffer tuli välja Shefferi kriipsuga 1913. aastal; see kogus tuntust, kui seda kasutati 1925 Whiteheadi ja Russelli teoses "Principia Mathematica". Shefferi avastus sai tugevat tunnustust Bertrand Russellilt, kes kasutas seda oma loogika lihtsustamiseks "Principia Mathematica" teises väljaandes. Seetõttu on Sheffer üsna müstiline mees loogikutele – eriti kuna Sheffer ei avaldanud eriti teoseid oma tööea jooksul, ei avaldanud sellest meetodist üksikasju, ning kirjeldas seda ainult mimeograafilistes märkmetes ja avaldas vaid lühikokkuvõtte. W. V. Quine'i "Mathematical Logic" kasutab samuti Shefferi kriipsu.

Shefferi tehe on ükskõik milline samafunktsionaalne tehe loogikasüsteemis: sellega saab väljendada kõiki teisi tehteid. Neid on ka kvantifitseerivas ja modaalses loogikas. Sheffer oli pühendunud matemaatilise loogika õppejõud. Talle meeldis õpetada väikseid klasse ja ta ei sallinud audiitoreid. Võõrastel käskis Sheffer oma klassist lahkuda, isegi kui need olid tema kolleegid või tähtsad Harvardi külalised. Sheffer oli vaevu poolteist meetrit pikk: ta oli märkimisväärselt nutikas ja elujõuline, kuid ka närviline ja ärrituv. Kuigi ta meeldis paljudele, oli ta üsna üksik. Teda mäletatakse teravmeelsuse poolest: "Vanad professorid ei sure, neist saavad emeriidid." Shefferile omistatakse termin "Boole'i algebra".

Sheffer oli lühikest aega abielus ja elas suurema osa oma hilisemast elust väikestes hotellitubades koos oma loogikaraamatute ja tohutu hulga paberilipikatega, kuhu ta oma mõtteid kirja pani. Sheffer kannatas aga viimasel paarikümnel eluaastal tugeva depressiooni käes.
**Surnuaiapüha** (ka **kabelipüha** või **kalmistupüha**) on tähtpäev, mil surnuaial mälestatakse surnuid. Sel puhul koristatakse sugulaste haudu, kiriklikel surnuaiapühadel peetakse kalmistul või lähedases kirikus jumalateenistus. Tava surnuaial süüa ja juua on pigem lõunaeestilik, ehkki surnutele toitu ohverdada on kombeks paljudes kultuurides.

Teoloogiaprofessor Toomas Pauli teatel sai surnuaiapühade tähistamise komme alguse 19. sajandil Liivimaa luteri kogudustes, Kambjas olla peetud kalmistupüha juba 1830. aastal. Kui tava levis, võtsid selle üle ka teised usulahud (nt õigeusk).

Kuna Nõukogude ideoloogias oli tähtsal kohal võitlus religiooniga ja ateismi levitamine, loodi kiriklike kalmistupühade kõrvale konkureeriv üritus. 1958. aastal hakati Eestis tähistama ilmalikke kalmistupühi nii eesti kui ka vene keeles, neid kuulutati ka ajalehes. Kiriklik kalmistupüha pidi Nõukogude ajal toimuma alles pärast ilmalikku ning seda avalikult ei reklaamitud. Ilmalike kalmistupühade populariseerimiseks oli mõnel pool kohal ka kauplusauto, kust müüdi alkohoolseid jooke ja defitsiitseid kaupu.

Surnuaiapühi tähistavad mõnel pool ka väliseestlased.

Teistelgi soome-ugri rahvastel on kombeks käia esivanemate matmispaikades paar korda aastas omakseid rituaalse mälestussööminguga austamas, ehkki kalmude korrashoid ei ole varem üldjuhul tavaks olnud.

Viited
------

1. 1 2 3 4  Marju Kõivupuu Surnuaiapüha Kirik & Teoloogia, 15. juuni 2012 (vaadatud 22. juunil 2014)
2. ↑  Surnuaiapüha Jumalateenistused Torontos Estonian World Review, 15 Jun 2014

Välislingid
-----------

* Marju Kõivupuu. Surnuaiapüha Kirik & Teoloogia, 15. juuni 2012
**Henry Brooks Adams** (16. veebruar 1838 Boston – 27. märts 1918 Washington) oli Ameerika Ühendriikide ajaloolane ja ajakirjanik.

Ta sündis prominentses peres. Tema isapoolne vanaisa John Quincy Adams ja vanavanaisa John Adams olid olnud Ameerika Ühendriikide presidendid. Tema emapoolne vanaisa Peter Chardon Brooks oli miljonär ning vanavanaisa Nathaniel Gorham oli üks konstitutsiooni allkirjastajatest.

Pärast Harvardi ülikooli lõpetamist 1858. aastal töötas ta sekretärina oma isa Charles Adamsi juures, kes oli Abraham Lincolni saadik Londonis. See kogemus ja kokkupuude inglise kultuuriga mõjutas noormeest tugevalt.

Eluajal oli tema tuntuim teos 9-köiteline "History of the United States During the Administrations of Thomas Jefferson and James Madison" ("Ameerika Ühendriikide ajalugu Thomas Jeffersoni ja James Madisoni valitsuste ajal"). 

Postuumselt avaldatud memuaarid "The Education of Henry Adams" ("Henry Adamsi haridus") said Pulitzeri preemia.

Tunnustus
---------

* 1898 – valiti Ameerika Kunstide ja Kirjanduse Akadeemia tegevliikmeks

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Tsitaadid Vikitsitaatides: **Henry Adams** |
**Operatsioon Priboi** (eesti keeles 'murdlaine') ehk **märtsiküüditamine** oli Eesti NSV-s, Läti NSV-s ning Leedu NSV-s 1949. aastal 25. märtsist kuni 28. märtsini NSV Liidu Ministrite Nõukogu määruse nr 390-138ss alusel läbi viidud elanike massiküüditamine Venemaa Siberi piirkonda. Küüditati enam kui 90 000 inimest[*viide?*].

Väljasaadetavate arvu kindlaksmääramine
---------------------------------------

Balti riikidest väljasaadetute arv. Allikas: Janis Hermanis

Mastaapse operatsiooni läbiviimisel oli esmaseks ülesandeks väljasaadetavate perekondade kindlaksmääramise töö käivitamine. NSV Liidu Ministrite Nõukogus 29. jaanuaril 1949 vastu võetud määrusega 390-138ss pandi paika väljasaadetavate arvud Baltikumis. Eesti NSV-s 7500 perekonda, 22 500 inimest, Läti NSV-s 13 000 perekonda, 39 000 inimest ning Leedu NSV-s 8500 perekonda, 25 500 inimest. Kokku kuulus määruse järgi ümberasustamisele 29 000 perekonda ja 87 000 inimest.

Vaata ka
--------

* Märtsiküüditamine Eestis

Kirjandus
---------

* Toimik "Priboi", artikleid ja dokumente 1949. aasta märtsiküüditamisest ISBN 9789949968718
John Fogerty (2000)
John Fogerty (2011)
**John Cameron Fogerty** (sündinud 28. mail 1945 Berkeleys, California osariigis) on USA kitarrist, laulja ja laulkirjutaja.

1967. aastal moodustas ta koos venna Tom Fogerty ning Doug Cliffordi ja Stu Cookiga *rock*-ansambli Creedence Clearwater Revival, kus ta oli muusikaline juhtfiguur (solist, kitarrist ja põhiline laulukirjutaja). Kuigi ansambel tegutses vaid 1972. aastani, andis see välja kokku seitse stuudioalbumit ning arvukalt hittsingleid, mis on jätnud *rock*-muusikasse püsiva jälje. Ta on kirjutanud ansambli sellised laulud nagu "Proud Mary", "Bad Moon Rising", "Fortunate Son", "Down on the Corner", "Have You Ever Seen the Rain?" ja "Who'll Stop the Rain".

Pärast Creedence Clearwater Revivali tegevuse lõppu alustas Fogerty edukat soolokarjääri. Ta on andnud välja üheksa stuudioalbumit, millest kõige edukam on olnud 1985. aastal ilmunud ja tema albumitest ainsana USA plaadimüügiedetabelis esikohale jõudnud "Centerfield".

1993. aastal võeti ta Creedence Clearwater Revivali liikmena vastu Rock'n'rolli Kuulsuste Halli. Ajakiri Rolling Stone on valinud Fogerty saja kõigi aegade parima laulukirjutaja ja laulja hulka.

Sooloalbumid
------------

Stuudioalbumid
* "The Blue Ridge Rangers" (1973)
* "John Fogerty" (1975)
* "Centerfield" (1985)
* "Eye of the Zombie" (1986)
* "Blue Moon Swamp" (1997)
* "Deja Vu All Over Again" (2004)
* "Revival" (2007)
* "The Blue Ridge Rangers Rides Again" (2009)
* "Wrote a Song for Everyone" (2013)

Muud albumid
* "Premonition" (kontsertalbum) (1998)
* "The Long Road Home" (kogumik, 2005)
* "The Long Road Home – In Concert" (kontsertalbum, 2006)
* "The Best of the Songs of John Fogerty" (kogumik, 2007)
* "50 Year Trip: Live at Red Rock" (2020)
* "Fogerty’s Factory" (kogumik, 2020)

Viited
------

1. ↑  Ruhlmann, William. "Artists/John Fogerty/Biography". *Billboard*. Vaadatud 24. juulil 2017.
2. ↑  "100 Greatest Singers of All Time/John Fogerty". *rollingstone.com*. Rolling Stone. 2. detsember 2010. Originaali arhiivikoopia seisuga 21. juuli 2017. Vaadatud 24. juulil 2017.
3. ↑  "The 100 Greatest Songwriters of All Time". *rollingstone.com*. Rolling Stone. Vaadatud 1. juulil 2021.

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **John Fogerty** |

* "Ühe kuulsaima rokkbändi laulja võitles lõpuks oma laulude õigused välja". Postimees, 13. jaanuar 2023.
Jevgeni Petrov (1932)
**Jevgeni Petrov** (sünninimi **Jevgeni Katajev**; 13. detsember (vkj 30. november) 1903 Odessa – 2. juuli 1942 Rostovi oblast) oli 1920. ja 1930. aastatel tegutsenud populaarne nõukogude kirjanik, kes kirjutas teoseid tandemis kirjanik Ilja Ilfiga. Neid tuntaksegi peamiselt koondnime Ilf ja Petrov all.

Pere ja töö
-----------

Jevgeni Petrov oli õpetaja poeg. Ka tema vend Valentin Katajev oli tuntud kirjanik. Petrov alustas oma töist elu uudistekorrespondendina ning töötas põgusalt ka kriminaaluurijana.

1923. aastal asus ta elama Moskvasse, kus hakkas tööle ajakirjas Krasnõi Perets. 1926. aastal asus ta tööle ajalehte Gudok.

Hilisem töö ja surm
-------------------

Ilja Ilfi surma järel 1937. aastal hakkas Petrov tegema kaastööd ajalehele Literaturnaja Gazeta ja ajakirjale Ogonjok. Ta kirjutas ka filmistsenaariume.

Pärast seda, kui Saksamaa Nõukogude Liidule kallale tungis, sai Petrovist sõjakorrespondent Krimmis. Ta sai surma lennuõnnetuses, kui naasis Sevastopolist.

Talle on pühendatud 2012. aastal Ameerika Ühendriikides valminud lühifilm "Ümbrik", milles teda mängib Kevin Spacey.

Vaata ka
--------

* Ilf ja Petrov

Viited
------

1. 1 2 3  Ilf, I.A. and Petov, E.P. - SovLit.net - Encyclopedia of Soviet Authors. Vaadatud 28.01.2015.
"Kia" suunab siia. Teiste tähenduste kohta vaata artiklit Kia (täpsustus).
**Kia Corporation** (korea keeles 기아자동차(주); 起亞自動車(株) [hjondee džadongtša (džu)]; varasemad nimed ka **Kyungsung Precision Industry** ja **Kia Motors Corporation**) on tehnikat ja tehnikaseadmeid ning autosid tootev suurkorporatsioon Lõuna-Koreas.

Ettevõtte nimi tuleb hiina-korea sõnast *ki* 'välja tulema, tõusma', millele lisandub a, mis tähendab Aasiat. Niisiis tähendab ettevõtte nimi umbkaudu 'Aasiast tõusma' või 'Aasiast välja tulema'.

Kia Motors on Lõuna-Korea vanim autotootja. See asutati 9. juunil 1944 terasest torusid ja jalgrattaosi tootva ettevõttena **Kyungsung Precision Industry**. 1951 hakkas ettevõte tootma jalgrattaid. 1952 võttis ta endale praeguse nime. 1957 hakkas ta tootma mootorrattaid, 1962 veoautosid ja 1974 sõiduautosid. Kia tootis mitmesuguseid sõiduautosid peamiselt Mazda põhjale ning müüs neid nii kodu- kui välismaal. 1986 algas koostöö Ford Motor Companyga ja 1994 sisenes Kia ka USA turule.

1997 toimunud Aasia finantskriisi käigus läks Kia pankrotti. 1998 korraldati pankrotivara oksjon, millel osalesid Ford ja Hyundai Motor Company. Viimane tegi suurema pakkumise ja omandas ettevõttest 51%. Kia jätkas tootmist, aga viimasel ajal on Hyundai teinud ettevõttesse divesteeringuid, mistõttu tema omandus ettevõttes oli 2011. aasta seisuga 49,2%.

2015. aasta lõpuks on Hyundai Motor Company omanduses 33,88% Kia Corporationist.

Eesti turul on Kia olnud alates aastast 1995.

Kia autode tootmise kronoloogia
-------------------------------

Kia Motorsi Lõuna-Korea tehas
* Avella
* Brisa
* Capital
* Concord
* Potentia
* Sephia/Mentor
* Pride
* Visto
* Amanti/Opirus
* Clarus/Credos
* Clarus/Credos II
* Elan/Vigato/Kia Roadster
* Enterprise
* Magentis/Optima
* Morning/Picanto
* Magentis/Optima/Optima-Regal
* Potentia(New)
* Rio/Pride
* Rio(Cinco/RX-V)
* Rio SF/Rio
* Sephia/Mentor(New)
* Sephia/Spectra/Shuma
* Spectra
* Spectra/Cerato
* Lotze/Optima/Magentis
* Sportage
* Bongo
* Besta
* Wide-Bongo
* Power-Bongo
* Topic
* Towner
* Rocsta
* Rocsta R2
* Ceres
* Bongo-Frontier/K Series
* Carens
* Carens II/Carens
* Carnival
* Sedona/Carnival/Carnival II
* Sedona/Carnival/Grand-Carnival
* Sorento
* Soul
* Sportage(CRDI/V6)
* Pregio
* Towner(New)
* Retona
* Joice/Carstar
* Pregio/Bongo III
* K Series/Bongo III
* Kia KB
* Rhino/Wide-Boxer
* Kia Trade
* Kia Boxer
* Kia AM Truck
* Kia AM Bus
* Kia Granbird (Asia Motors)
* Kia Titan
* Kia Super-Titan
* Kia Jumbo-Titan
* Kia Granto
* Kia Combi
* kia Cosmos
* Kia Pamax
* Kia Rhino
* Kia Granbird
* Kia Power-Combi
* Kia New Cosmos
* Kia Frontier

Viited
------

1. ↑  "Korean Car Brands Names – List And Logos Of Korean Cars".
2. ↑  "Hyundai And Kia: Sisters, But Not Twins!". 20. märts 2017. Originaali arhiivikoopia seisuga 29. aprill 2021. Vaadatud 29. aprillil 2021.

Välislingid
-----------

* Kia Motors (korea keeles)
* Kia Motorsi rahvusvaheline koduleht
* Kia Eesti
Überetsch-Unterlandi ringkond (roheline) Lõuna-Tiroolis
**Überetsch-Unterland** (itaalia: *Oltradige-Bassa Atesina*; saksa: *Überetsch-Unterland*) on ringkond (itaalia: *comprensorio*; saksa: *Bezirksgemeinschaft*) Itaalia Lõuna-Tirooli provintsi lõunaosas. See paikneb Adige jõe orus Bolzanost põhjas Salornoni lõunas.

Ülevaade
--------

Vaade üle Unterlandi koos Neumarkti ja Salornoga
Künklik Überetschi piirkond, s.o Eppani ja Kalterni vallad, moodustab ringkonna loodeosa, samas suurem Unterland ulatub alla Adigeni Trento provintsi piiril. Ringkonda kuuluvad ka Andriani ja Terlani vallad Überetschist põhjas. 

Peamised majandustegurid on viinamarjakasvatus piki Lõuna-Tirooli Veiniteed Terlanist Salornoni, puuviljakasvatus ja turism.

2011. aasta rahvaloenduse järgi kõneleb 64% oru rahvastikust emakeelena saksa keelt, 35.5% itaalia keelt ja 0.5% ladiini keelt.

Haldusjaotus
------------

Überetsch-Unterlandi vallad
Järgmised 18 valda kuuluvad Überetsch-Unterlandi ringkonda:

1. Aldein (Aldino)
2. Andrian (Andriano)
3. Altrei (Anterivo)
4. Eppan (Appiano sulla Strada del Vino)
5. Bronzolo (Branzoll)
6. Kaltern (Caldaro sulla Strada del Vino)
7. Kurtatsch (Cortaccia sulla Strada del Vino)
8. Kurtinig (Cortina sulla Strada del Vino)
9. **Neumarkt** (Egna) *(ringkonna keskus)*
10. Laives (Leifers)
11. Margreid (Magrè sulla Strada del Vino)
12. Montan (Montagna)
13. Auer (Ora)
14. Salorno (Salurn)
15. Terlan (Terlano)
16. Tramin (Termeno sulla Strada del Vino)
17. Truden (Trodena nel parco naturale)
18. Vadena (Pfatten)

Välislingid
-----------

* Überetsch-Unterlandi ringkond (saksa ja itaalia keeles)
Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni peakvartal (esiplaanil) New Yorgis
**Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni (ÜRO) peakorter** paikneb New Yorgis asuvas hoonetekompleksis, mille kujundajaks oli Wallace Harrisoni juhitud arhitektide nõukogu ja ehitajaks arhitektuurifirma Harrison & Abramovitz. Hoonetekompleks on olnud ÜRO ametlikuks peakorteriks alates selle valmimisest 1952. aastal.

Asukoht
-------

ÜRO peakorter
Peakorter asub Manhattani Turtle Bay linnaosas, 6,9–7,3 hektari suurusel alal, kust avaneb vaade East Riverile. Hoonetekompleksi piirideks on First Avenue läänes, East 42nd Street lõunas, East 48th Street põhjas ja East River idas. Nime "Turtle Bay" kasutatakse aeg-ajalt ÜRO peakorteri või kogu ÜRO metonüümina.

Olemus
------

Peakorteris asuvad ÜRO peamised asutused, sealhulgas peaassamblee ja julgeolekunõukogu, kuid mitte rahvusvaheline kohus, mis asub Haagis. Ühinenud Rahvaste Organisatsioonil on veel kolm piirkondlikku peakorterit, mis asuvad Genfis (Šveits; avati 1946. aastal), Viinis (Austria; avati 1980. aastal) ja Nairobis (Keenia; 1996. aastal). Need täiendavad bürood aitavad esindada ÜRO huve, hõlbustada diplomaatilist tegevust ning neil on teatud eksterritoriaalsed õigused.

Kvartal
-------

Kuigi ÜRO peakorter asub New Yorgis, on selle peakorteri jaoks kasutatav kvartal ⁠– maa ja hooned – Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni, mitte Ameerika Ühendriikide valitsuse halduses. Need alad on tehniliselt ekstraterritoriaalsed USA valitsuse ja ÜRO vahel sõlmitud lepingu alusel. Vastutasuks kohalike politsei-, tuletõrje- ja muude teenuste kasutamise eest nõustub ÜRO tunnistama enamikku kohalikke, riiklikke ja föderaalseid seadusi.

Vaata ka
--------

* ÜRO Viini keskus

Välislingid
-----------

* ÜRO peakorter – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Jevgeni Primakov
**Jevgeni Primakov** (vene Евгений Максимович Примаков; 29. oktoober 1929 Kiiev – 26. juuni 2015 Moskva) oli Venemaa poliitik ja diplomaat, majandus- ja ajalooteadlane, akadeemik (arabist), Venemaa Teaduste Akadeemia presiidiumi liige. 

Jevgeni Primakov oli aastatel 1989–1990 NSV Liidu Ülemnõukogu Liidunõukogu esimees.

1991. aasta 30. septembrist kuni 6. novembrini oli Jevgeni Primakov NSV Liidu RJK Esimese Peavalitsuse ülem ja seejärel 1991. aastal reorganiseeritud NSV Liidu välisluure NSV Liidu Luure Keskteenistuse (*Центральная служба разведки СССР*) ja aastatel 1991–1996 Venemaa Föderatsiooni välisluure SVR-i juht.

Jevgeni Primakov oli aastatel 1996–1998 Venemaa Föderatsiooni välisminister, aastatel 1998–1999 Venemaa Föderatsiooni valitsuse esimees ja aastatel 2001–2011 Venemaa Kaubandus-Tööstuskoja president. 

Aastatel 2000–2001 oli Jevgeni Primakov Venemaa Riigiduuma saadik.

Tunnustus
---------

* 2004 – Vürst Jaroslav Targa V järgu orden
* 2009 – valiti Makedoonia Teaduste ja Kunstide Akadeemia välisliikmeks
* 2014 – Rahvusvaheline auhind "Usk ja ustavus"
* oli valitud Venemaa Kunstide Akadeemia auliikmeks
**Gombožab Tsõbikov** (1873 Urdo-Aga – 1930 Aginskoje) oli burjaadist tibetoloog.

Rahvuselt burjaat, sündis ta 1873. aastal Aga Burjaadi autonoomses ringkonnas Tšita oblastis. Gümnaasiumi lõpetas Tšitas. Edasi läks Peterburi ülikooli tibetoloogiat õppima. Külastas Tiibetit palverändurina. Gombožab Tsõbikov asus Tiibetisse teele 1899. aasta 25. novembril Urgaast Mongoolia pealinnast koos palverändurite karavaniga (tol ajal võttis reis Lhasasse aega 8 kuud).

Tagasi saabus Gombožab Tsõbikov Tiibetist "palverännakult" alles 1902. aasta 2. mail. Kogu tema sõidu maksis kinni Keiserlik Vene Geograafiaühing. Tsõbikov tõi kaasa suure hulga tekste ja raamatuid. Reis oli planeeritud selleks, et saada enam andmeid seal mägede taga asuvast kaugest Tiibetist. Enda reisul Lhasasse Tsõbikov nuhkis Venemaa huvides. Kuna eurooplast oli mõttetu saata, sest neid ei lastud Tiibetisse sisse ja burjaadi palverändurid külastasid koos mongolitest palveränduritega suurel hulgal Tiibetimaa pühi-paiku ja Lhasas asuvat dalai-laamat. Selles suhtes oli Tsõbikov lausa unikaalne leid, kuna ta oli burjaat, üles kasvanud budistlikus miljöös tundes tavasid ja kombeid ning keeli. See oli põhjuseks, miks Tsõbikov sattus spiooni-rolli.

Gombožab Tsõbikovi nn palverännakut Lhasasse kirjeldab ka eesti keeles ilmunud Jeremei Parnovi raamat "Pronksnaeratus" (tõlkinud Jüri Pärni, kommenteerinud Linnart Mäll. Raamatu lõpus on lisana toodud "Teemantsuutra" tõlkinud Linnart Mäll ja "Õnneliku maa suutra" tõlkinud Maret Kark).
2-metüül-2-buteen
**2-metüül-2-buteen** ehk **metüül-2-buteen** ehk **trimetüületüleen** (CH3)2C=CH(CH3) on küllastumata süsivesinik (isoolefiin).

Vahel asendatakse metüülrühm CH3 lühiduse mõttes tähisega Me. Sel juhul on metüül-2-buteeni valem MeCH=CMe2.

Metüül-2-buteen on värvitu vees mittelahustuv kerglenduv vedelik. Selle tihedus on 0,662 g/cm³, sulamistemperatuur -134 °C, keemistemperatuur 39 ºC, molaarmass 70,13. Alkoholide ja eetriga seguneb ta mis tahes vahekorras, moodustades homogeense lahuse.

Liitumisreaktsioonid 2-metüül-2-buteeni kui kaksiksideme juures hargnenud struktuuri omava alkeeniga viivad steeriliste takistustega hargnenud struktuuride tekkele. Näiteks elektrofiilse liitumise korral on tulemuseks karbokatioonse intermediaadi deprotoneerumine. Nii ei saada 2-metüül-2-buteeni polümerisatsioonil kõrgpolümeere ja kloorimisel saadakse dikloriidide asemel valdavalt allüülse kloorimise saadused.

Metüül-2-buteeni kloorimine temperatuuril -12 °C naatriumkarbonaadi Na2CO3 juuresolekul (eralduva vesinikkloriidhappe HCl sidumiseks) konversioonil 70% toimub järgmise reaktsioonivalemi järgi: 

MeCH=CMe2 + Cl2 → MeCHCl–C+Me2 → MeCHCl–CMe=CH2 (83%) + MeCH2–CMe2Cl (5%) + MeCHCl–CMe2Cl (12%) + [MeCH=CMeCH2Cl (tº, tekib allüülsel isomerisatsioonil) ]

Vaata ka
--------

* Isoalkeen
* Tertsiaarne süsinikuaatom
Jevgeni Passek
**Jevgeni Vjatšeslavovitš Passek** (vene keeles Евгений Вячеславович Пассек; 14. detsember 1860 Ahtõri maakond, Harkovi kubermang, Vene Keisririik (tänapäeval Ukraina) – 1. oktoober 1912 Moskva) oli vene õigusteadlane.

Mõisaomaniku poeg. Õppis Moskva ja Berliini Ülikoolis. Töötas Tartu Ülikoolis Rooma õiguse eradotsendina 1891–1893 ja professorina 1893–1912. Ta oli 1905–1908 Tartu Ülikooli rektor.

Õpetamise kõrvalt oli Passek pikemat aega Tartu Ülikooli toimetiste toimetaja. 1905.–1907. aasta revolutsiooni ajal oli Tartu Ülikool tänu Passeki diplomaatilisusele ainus ülikool Vene Keisririigis, mis ei katkestanud tööd vaatamata keerulisele poliitilisele olukorrale.

1905. aastal avas Passek rektorina ülikooli naisvabakuulajatele, ootamata ära ministeeriumi korraldust. Selle omavoli eest anti ta hiljem kohtu alla.

4. septembril 1911 läks Passek tervislikel põhjustel erru ning sõitis Moskvasse, kus järgmisel aastal suri.

1886. aastal abiellus Jevgeni Passek Aleksandra Amfiteatrovaga, kelle vend oli kirjandus- ja teatrikriitik Aleksandr Amfiteatrov. Nende tütar Maria Grabar-Passek (1893–1975) oli vene filoloog ja antiikkirjanduse tõlkija, õigusteadlase Vladimir Grabari naine.

Viited
------

1. ↑   TÜ õppejõud kuni 1918. Üliõpilased kuni 1918

Kirjandus
---------

* Пассек, Евгений Вячеславович // Энциклопедический словарь Брокгауза и Ефрона : в 86 т. (82 т. и 4 доп.). — СПб. 1890—1907.
* Пассек Е.В. Неимущественный интерес и непреодолимая сила в гражданском праве. — М.: Статут, 2003. — 399 с.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**Kaiserliche Universität Jurjewi rektor  Grigori Levitski (1903–1905)** | **Kaiserliche Universität Jurjewi rektor  Jevgeni Passek**1905–1908 | Järgnev**Kaiserliche Universität Jurjewi rektor  Vissarion Aleksejev (1909–1914, 1908–1909 prorektorina)** |
Nuorgami küla
Soome ja Euroopa Liidu põhjapoolseim punkt
**Nuorgam** (põhjasaami: *Njuorggán*) on küla Lapimaal, Utsjoki vallas. Küla asub Teno jõe ääres, mis on kalameeste seas populaarne, sest jões elab palju lõhet. Küla on Soome ja ka Euroopa Liidu põhjapoolseim punkt.

Nuorgami pääseb Soome poolt mööda 970. piirkonnateed ja Norras ühendab Nuorgami riigitee E6. Nuorgamist on Rovaniemi 510 kilomeetrit ja Ivalosse, kus on Nuogamile lähim lennujaam, 210 kilomeetrit. Brüssel asub Nuorgamist 2655 kilomeetri kaugusel ja Põhja-Jäämeri 30 kilomeetri kaugusel.

Nuorgamis asub Soome-Norra piiripunkt.

Külast
------

Nuorgami külas elab umbes 130 inimest ja seal on ka põhikool ja kabel. 2010. aastal õppis koolis 14 õpilast ja seal töötas 3 õpetajat, kellest üks õpetas saami keeles. Külas räägitakse soome, norra ja saami keelt.

Nuorgami ja Rovaniemi vahel on igapäevane bussiühendus.

Kuna Inaris asuv saatejaam ei suuda katta Nuorgami ja selle ümbrust, on Nuorgamil oma sidemast.

Viited
------

1. ↑  "Welcome to Nuorgam". *Lonely Planet*. Vaadatud 2. aprill 2020.
2. ↑  "Nuorgam". *Inari Saariselkä*. Vaadatud 2. aprill 2020.
3. ↑  "Utsjoki and Nuorgam Travel Guide". *Life in Lapland*. Vaadatud 2. aprill 2020.
Henry I
**Henry I** (*Beauclerc*, sündinud 1068 või 1069, surnud 1. detsembril 1135) oli Inglismaa kuningas 1100–1135 ja Normandia hertsog (1105–1135).

Valitsusaeg
-----------

William Vallutaja noorim poeg, Henry I sai Inglismaa kuningaks pärast oma vanema venna William II surma, kuulutades end kuningaks (2. augustil 1100) enne vanemat venda Robert Curthoset. Robert Curthose tungis Normandiast Inglismaale, kuid järgnenud võimuvõitluses kaotas Henry I ja pärast Tinchebrai lahingu (1106) kaotust Normandias, oli järgmised ja oma elu viimased 28 aastat vangistuses.

Henry I valitsusajal arenes riigivalitsemine. Ta kindlustas ka Inglismaa kuningriigi põhjapiiri, abielludes Šotimaa kuninga Edgari õe Edithiga.

Henry I ainus poeg ja pärija William hukkus 1120. aastal laevaõnnetuses ning ainus seaduslik pärijanna oli, Henry I surma järel (1135), Williami tütar Matilda, kes oli abielus (1114) Püha Rooma Keisririigi keisri (1106–1125) Heinrich V-ga. Võimalus, et trooni pärib mittemeessoost pärija, võimaldas võimu haarata Matilda tädipojal, William Vallutaja tütre Blois' krahvinna Adela pojal Stephenil.

Esimene abielu
--------------

11. novembril 1100 abiellus Henry I Edithiga, kes oli Šotimaa kuninga Malcolm III tütar. Et vältida Normandia parunite viha, muutis Edith oma nime Matildaks. Henryl ja Matildal oli kolm last.

Teine abielu
------------

29. jaanuaril 1121 abiellus Henry Adelizaga, kuid sellest abielust lapsi ei sündinud.

Lapsed
------

### Matildaga saadud lapsed

* Euphemia (sünd. ja surn. juunis 1101)
* Matilda (veebruar 1102 – 10. september 1167), kes oli abielus (1114) Püha Rooma Keisririigi keisri (1106–1125) Heinrich V-ga ja hiljem (1128) Anjou krahvi Geoffroy V-ga.
* William (1103 – 25. november 1120)

### Abieluvälised lapsed

Abieluväliselt oli Henry I-l 20–25 last ning laste emade tuvastamine on raske, kuna tal oli väga palju armukesi. Kõigist Inglismaa monarhidest oli just temal kõige rohkem sohilapsi.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev:**William II** | **Inglismaa kuningas**1100–1135 | Järgnev:**Stephen** |
| **Normandia hertsog**1105–1135 |
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib kalast; rõksuks võidakse nimetada ka krappi.* |

---

**Nurg** (*Blicca bjoerkna*) on karpkalalaste sugukonda kuuluv kalaliik. 

Nuru rahvapärane nimetus on *rõks*.

Nurg sarnaneb väliselt latikaga. Eristada võib neid silmade järgi, mis nurul on suhteliselt suuremad, ning erinevalt latikast võib osa rinna- ja kõhuuimi olla punakat tooni. Samuti jääb nurg kasvus latikale alla, olles tavaliselt 20–25 cm pikk, maksimaalselt kuni 40-50 cm.

Nurg elab aeglase vooluga jõgedes, järvedes ja riimveelises rannikumeres, hoidudes parvedesse ning liikudes veekogu põhjakihtides, eelistades seejuures taimestikuvööndit. Nurud moodustavad ka segaparvi teiste kalaliikidega.

Eestis elab nurg rannikumeres, Peipsi järves, Narva veehoidlas ja teistes väiksemates järvedes.

Kudemisperiood on maist juuli alguseni, 17–19 °C veetemperatuuri juures.

Vaata ka
--------

* Eesti kalade süstemaatiline nimestik

Välislingid
-----------

* Nurg andmebaasis eElurikkus Muuda Vikiandmetes

* Nurg Tartu Ülikooli Loodusteadusliku veebipõhises õpikeskkonnas
Hudsoni merereisid Põhja-Ameerikasse
Henry Hudsoni kaart
**Henry Hudson** (u 1570 – u 1611) oli inglise maadeavastaja.

Ta sooritas mitu reisi Kirdeväila leidmiseks ja uuris piirkonda praeguse New Yorgi ümbruses, et leida lühimat teed Aasiasse. Ta uuris jõge, mis hiljem nimetati tema auks Hudsoni jõeks. Selle ääres asuvad ka tema järgi nimetatud Hudsoni maakond New Jersey osariigis ja Hudsoni linn New Yorgi osariigis.

Viimane ekspeditsioon
---------------------

Hudsoni viimase ekspeditsiooni eesmärk oli leida Loodeväil. Selle käigus avastas ta väina ja lahe, mis hiljem nimetati tema auks Hudsoni väinaks ja Hudsoni laheks. Laevale olid pandud suured lootused, et ta suudab Loodeväila läbida.

Sellel reisil seilas ta Inglismaa lipu all, sest ekspeditsiooni rahastasid Virginia Kompanii ja Briti Ida-India Kompanii (eelmist, 1609. aasta reisi rahastas Hollandi Ida-India Kompanii). Laevaks oli 1602 valminud 20-tonnise veeväljasurvega purjelaev Discovery.

Laev jõudis 11. mail Islandile ja 4. juunil Lõuna-Gröönimaale. Ta sõitis ümber Farveli neeme Labradori merre ja jõudis 25. juunil Hudsoni väina. 2. augustil jõudis laev Labradori poolsaare põhjatipuni, milleks on Wolstenholme'i neem. Sealt edasi pöördub rannik järsult lõunasse ja algab Hudsoni laht. Järgmised kuud veetis Hudson, uurides ja kaardistades lahe kaldaid, aga edasipääsu Aasiasse seal ei olnud. Novembris jäi laev lahe lõunasopis Jamesi lahes jäässe kinni ja meeskond läks kaldale talvituma.

1611. aasta kevadel soovis Hudson uuringuid jätkata, aga meeskond tahtis koju. Juunis hakkas meeskond mässama. Nad panid Hudsoni, tema teismelise poja Johni ja veel kuus meeskonnaliiget, kes olid kas haiged, ei toetanud mässu või olid Hudsonile lojaalsed, väikesesse sõudepaati ja jätsid nad rannikule. Mässulised jätsid neile püssirohtu ja püssikuule, mõned odad, raudpoti, toitu ja muid esemeid, sealhulgas riietust. Mahajäetuid ei nähtud enam iialgi ja nende saatus on teadmata.

13 mässulisest saabus Inglismaale 8. Nad vahistati ja neid süüdistati Hudsoni tapmises. Kohus otsustas, et kogenud meremehe jätmine rannikule, mis polnud inimtühi ega elukõlbmatu, ei ole tapmine ja kõik mässulised mõisteti õigeks. Kui neid oleks süüdistatud mässus, oleks nad kindlasti süüdi mõistetud ja vähemalt osa neist hukatud. Oletatavasti taheti nad ellu jätta, sest nad olid väärtuslikud infoallikad.

Vaata ka
--------

* Giovanni da Verrazzano

Välislingid
-----------

 Henry Hudson – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis