recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Yankee Doodle'i esimene salm kivisse graveerituna
Yankee Doodle USA armeekoori esituses 2005. aasta albumilt *Songs of the Soldier*
**"Yankee Doodle"** on tuntud angloameerika lauluviis, millest sai Ameerika Ühendriikide patriootlik laul Iseseisvussõja ajal. Laulu sünniajaks peetakse Seitsmeaastase sõja perioodi Ameerikas aastatel 1756–1762, mil Briti kolonistid võitlesid koos Briti kuningliku armeega Prantsusmaa vastu. Esialgsed sõnad olid hollandi asunike lõikuspeo laulust ja viis pärines juba 15. sajandi Hollandist.

Enne Iseseisvussõda olid laulu sõnad brittide loodud ja pilkasid ameerika koloniste, keda peeti uhkeldavateks ja mitte tõsiselt võetavateks sõduriteks. Ameeriklased trotsisid seda suhtumist ja muutsid laulu sõnad omale meelepäraseks. Aastaks 1781 oli "Yankee Doodle" muutunud pilkelaulust rahvusliku uhkuse sümboliks.

"Yankee Doodle" on Connecticuti osariigi hümn. Laulu viis on ka Ameerika Hääle signatuur. EÜE Euromaisi 1982. aasta rühma laul "Euromais" loodi "Yankee Doodle'i" viisile ning Mart Laari, Mati Lauri, Lauri Vahtre sõnadele.

Viited
------

1. 1 2  ABC News, Mark Mooney (14.07.2014) vaadatud 13.03.19
2. ↑  Elson, Louis Charles (1912). *University Musical Encyclopedia: A history of music. 2*. The University Society. Lk 82.
3. ↑  "Yankee Doodle, Historical Period: The American Revolution, 1763–1783". *Library of Congress*. Vaadatud 13.03.2019.
4. ↑  "STATE OF CONNECTICUT, Sites, Seals, Symbols". Vaadatud 13.03.2019.
5. ↑  "PAST VOA DIRECTORS, John Chancellor (1965–1967)". *Voice of America Public Relations*. 24. juuli 2018. Vaadatud 13.03.2019.
6. ↑  Mart Laar, Mati Laur, Lauri Vahtre (1982). "Euromais". Vaadatud 13.03.2019.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: mitu nime: autorite loend (link)
Grīziņkalnsi asend Riias
**Grīziņkalns** on asum Lätis, Riia linna Latgale eeslinna ja Keskrajooni osa pindalaga 1,517 km². Asub Centrsist idas, Brasast lõunas, Purvciemsis läänes ja Avotu ielast põhjas. 13 691 elanikku (2010). 

Grīziņkalnsi asumi põhjaosa kuni Aleksandra Čaka ielani kuulub Keskrajooni koosseisu, ent suurem osa asumist on Latgale eeslinna osa. Asumi reljeefi iseloomustavad **Grīziņkalnsi luited**, mille kõrgeim tipp ulatub 24 meetrit üle merepinna. Kõrgeima tipu juures asub Grīziņkalnsi park.

Piirkond kuulus kunagi Riia kaupmeeste suguvõsale – Griesenitele. Grīzenbergi mõisa järgi on saanud nime luited, luidete järgi omakorda asum. XVII sajandil lisandus veel Falgi mõis.

1870. aastatel tekkis asumisse seoses Riia tööstuslinnaks muutumisega hulgaliselt ettevõtteid. Grīziņkalnsis toodeti viile, masinaosi, tsinkvärvi, mineraalõli, konserve. Tehaste juurde kerkisid ka tööliste elamud, mis moodustavad valdava osa asumi hoonetest. Suurem osa elanikest tuli Läti maapiirkondadest, seega oli enamik asumi elanikke lätlased.

Aastal 1887 valmis luteri kirik. Uusgooti stiilis kirikut kasutati korduvalt teleseriaali "Seitseteist kevadist hetke" võttekohana. Aastal 1907 valmis õigeusu kloostri juures olev kirik.

1905. aasta revolutsiooni sündmused mõjutasid sügavalt asumis elavaid töölisi. Revolutsioonisündmustest tehti aastal 1970 lastele mõeldud seiklusfilm "Vārnu ielas republika" ("Varese tänava vabariik").

Aastail 1905–1908 tegutses asumis teater Apollo. Aastal 1958 ehitati teatri hooned ümber staadioniks. Aastal 1910 ehitati asumisse V. Ķuze kommivabrik, mille hooned kuuluvad tänapäeval aktsiaseltsile Laima. Aastal 1933 ehitati asumisse ka Punase Risti hoonetekompleks.

Grīziņkalnsi asumis asub Pērnavas iela (Pärnu tänav), lisaks asub seal osaliselt ka Tallinas iela (Tallinna tänav).

* Luteri kirikLuteri kirik
* Tallinas iela (Tallinna tänav) 29-31Tallinas iela (Tallinna tänav) 29-31
* Tallinas iela (Tallinna tänav) 35Tallinas iela (Tallinna tänav) 35
* Daugava staadionDaugava staadion
* Pērnavas ielaPērnavas iela
* Grīziņkalnsi parkGrīziņkalnsi park

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Grīziņkalns** |

* Grīziņkalnsi koduleht (*läti keeles*)
* Asum portaalis CitaRiga

| * v
* r
Latgale eeslinna asumid |
| --- |
| 
Avotu iela **·**  Centrs **·**  Dārzciems **·**  Dārziņi **·**  Grīziņkalns **·**  Ķengarags **·**  Maskavas forštate **·**  Pļavnieki **·**  Rumbula **·**  Salas **·**  Šķirotava |
|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

|  |
| --- |
|  |
|  | 

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  |  |  |  |  |  |  |  |
|  |  |  |  |  |  |  |  |
|  |  |  |  |  |  |  |  |
|  |  |  |  |  |  |  |  |
|  |  |  |  |  |  |  |  |
|  |  |  |  |  |  |  |  |
|  |  |  |  |  |  |  |  |
|  |  |  |  |  |  |  |  |

 |  |
|  |

 |
| Grünfeldi kaitse |

**Grünfeldi kaitse** on maleavang, mis algab käikudega 1.d4 Rf6 2.c4 g6 3.Rc3 d5.
| Dustin Pedroia |
| --- |
|  |
| Andmed |
| Koduklubi | Boston Red Sox |
| Särginumber | 15 |
| Positsioon | *second baseman* |
| Debüüt MLB-s | 22. augustil 2006 Boston Red Soxiga |
| MLB statistika2017. aasta hooaja seisuga |
| *batting average* | .300 |
| *Hit* '​id | 1803 |
| Kodujooksud | 140 |
| RBI | 724 |
| *Stolen base* '​id | 138 |

**Dustin Luis Pedroia** (sündinud 17. augustil 1983 Woodlandis Californias) on Ameerika Ühendriikide pesapallur. Tema mängijapositsioon on *second baseman*. Ta mängib MLB klubis Boston Red Sox. Ta on paremakäeline.

Enne profikarjääri alustamist mängis ta Arizona Osariigi Ülikoolis. 2004. aastal MLB *draf* '​is valis Boston Red Sox ta 65. valikuna. MLB-s tegi ta debüüdi septembris 2006.

Aastatel 2007 ja 2013 on ta Red Soxiga tulnud World Seriesi võitjaks.

Ta on neljal korral valitud MLB tähtede mängule. 2007. aastal valiti ta American League'i aasta uustulnukaks. 2008. aastal võitis ta American League'i väärtuslikuma mängija auhinna. Samal aastal pälvis ta lisaks American League'i parima *shortstop* '​i positsioonil mängiva ründemängijale antava Silver Sluggeri auhinna. Neljal korral on ta võitnud Gold Glove Awardi.

2003. aasta Panameerika mängudel võitis ta USA võistkonnaga hõbemedali. Lisaks kuulus ta USA pesapallikoondisse 2009. aasta World Baseball Classicu turniiril, kus saadi neljas koht.

Välislingid
-----------

 Dustin Pedroia – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
* Dustin Pedroia baseball-reference.com lehel
* Dustin Pedroia MLB kodulehel
**"Dracula maja"** (originaalpealkirjaga **"House of Dracula"**) on 1945. aasta USA õudusfilm.

Süžee
-----

Dracula tuleb dr Edelmanni lossi, et otsida abi vampiiriks olemise vastu. Dr Edelmann on lahkesti nõus ning püüab Draculat aidata, kuidas vähegi võimalik. Nähes aga doktori kena abilist, tekivad Draculal taas kurjad mõtted. Patustamisega jääb ta vahele dr Edelmannile, kes hävitab ta, toimetades kirstu päikese kätte ja avades kirstukaane.

Samal ajal on doktori jutule tulnud ka Larry Talbot, kes taas otsib ravi libahundiks olemise vastu. Ülesanne ei paista lihtne olema ning lüües käega üritab Larry end tappa, hüpates kaljult alla. Talle järgneb dr Edelmann, kes valis ohutuma meetodi laineteni jõudmiseks. Ta leiab veepiiri äärest koopad, kuhu ka imekombel ellu jäänud libahundiks muutunud Larry varjule oli läinud. Rünnates dr Edelmanni muutub Larry inimeseks tagasi ja napilt pääseb doktor eluga. Koos leiavad koobastest ka dr Niemanni luukere ja dr Frankensteini elusa monstrumi. Kuigi monstrum toimetatakse lossi ning pannakse juhtmedki valmis teise üles turgutamiseks, veenab küürakas abiline Nina Edelmanni ümber.

Vereülekanne Dracula ja doktori vahel, mis varem Dracula vampiirineedusest vabastamise eesmärgil tehti, oli hulga vampiiri verd Edelmanni kehasse pumbanud, mis põhjustab doktori isiksuse lõhenemise. Olles aeg-ajalt normaalne, pöörab ta vahel ära tehes tegusid, mida terve mõistuse juures kahetsema peab, sealhulgas püüab kadunud dr Niemanni kombel monstrumit elule tuua.

Lõpuks viib doktor läbi operatsiooni Larryga, mis päästab viimase libahundi nahast. Tänutäheks lubab Larry Edelmannile, et ei räägi välja politseile, kuidas ta nägi doktorit pealt linna peale inimest tapma minemas. Võimu võtab aga taas doktori lõhestunud pool ning jääb küürakale Ninale vahele taas monstrumile elujõudu andmas. Kui Nina aga pahandama hakkab, tapab dr Edelmanni lõhestunud pool teda tappa. Samal ajal jõuab sündmuskohale Larry koos doktori teise abilisega. Larry laseb Edelmanni maha, monstrum muutub vägivaldseks ning rüseluse käigus põlema süttinud lossist pääsevad välja kõik peale Frankensteini monstrumi enda.

Peamised osatäitjad
-------------------

* Onslow Stevens (dr Edelmann)
* Lon Chaney juunior (Lawrence Talbot)
* John Carradine (Dracula ehk barun Lotos)
* Glenn Strange (monstrum)
* Martha O'Driscoll (dr Edelmanni abiline)
* Jane Adams (dr Edelmanni küürakas abiline Nina)
* Lionel Atwill (inspektor)
**FIDE treener** (inglise keeles *FIDE Trainer*) on males maletreeneri tegevuse eest antav nimetus.

Nimetuse võttis kasutusele Rahvusvaheline Maleföderatsioon (FIDE). Nõuded FIDE treeneri nimetuse saamiseks on kõrgemad kui FIDE instruktori (FI) ja madalamad kui FIDE vanemtreeneri (FST) nimetuse saamiseks. FIDE treeneri nimetus on eluaegne.

FIDE treenereid
---------------

2019. aasta oktoobri seisuga on FIDE andmebaasis kirjas 1351 maletreenerit, kes on saanud FIDE treeneri nimetuse. Nende seas on 43 naiste suurmeistrit ja 250 rahvusvahelist suurmeistrit (teiste seas Ketevan Arakhamia-Grant, Hou Yifan, Vidmantas Mališauskas, Athanásios Mastrovasílis, Eduardas Rozentalis, Tan Zhongyi, Šarūnas Šulskis, Zhao Xue). 

### FIDE treeneri nimetuse saanud Eesti maletreenereid

FIDE treener Igor Švõrjov
* 2005 – Kalle Kiik, Monika Tsõganova, Ülar Lauk
* 2012 – Rainer Raud
* 2014 – Hendrik Olde, Leonid Pelešev, Igor Švõrjov, Svetlana Zainetdinova
* 2018 – Oleg Kortšagin

Viited
------

1. ↑  Regulations for the Titles of Trainers. archive.is

Välislingid
-----------

* FIDE Trainer. ratings.fide.com
**Saint John's** (inglise *St. John's*; prantsuse *Saint-Jean*; iiri *Naomh Seán*) on linn Kanadas, Newfoundlandi ja Labradori keskus ja suurim linn.

Saint John'si peetakse Ameerika vanimaks inglaste asutatud linnaks.

Geograafia
----------

Saint John's asub Newfoundlandi saarel, Avaloni poolsaare idatipus. See on kõige idapoolsem linn Põhja-Ameerikas, kui Gröönimaa välja arvata.

Rahvastik
---------

2006. aasta rahvaloenduse järgi elas Saint John'sis 100 646 inimest.

### Keel

96,1% elanikkonnast räägib emakeelena inglise keelt.

Majandus
--------

2006. aastal tootis Saint John's poole Newfoundlandi ja Labradori SKP-st.

St. John'si kesklinna vaade

Suurenda
St. John'si kesklinna vaade

Sadam
-----

Linn on lähtesadamaks paljudele ekspeditsioonidele (sh Titanicu vrakile).

Viited
------

1. ↑  Canada 2016 Census
2. ↑  Paul O'Neill, "*The Oldest City: The Story of St. John's*", Newfoundland, 2003, ISBN 0-9730271-2-6
3. ↑  Kanada Statistikaamet vaadatud 20.02.11
4. ↑  Kanada Statistikaamet vaadatud 20.02.11
5. ↑  cbc.ca vaadatud 20.02.11
**Saint Helena** (ametlikult **Saint Helena, Ascension ja Tristan da Cunha**) on Suurbritannia meretagune ala Atlandi ookeani lõunaosas. 

Selle moodustavad Saint Helena, Ascension ja Tristan da Cunha. Uue põhiseaduse jõustumiseni 2009. aastal kandis ala nime *Saint Helena asumaa ja sõltkonnad*.

Vaata ka
--------

* Briti Ida-India Kompanii

Viited
------

1. ↑  , vaadatud 28.06.2021.

Välislingid
-----------

* Saint Helena valitsus
* Ascensioni valitsus
* Tristan da Cunha võrgukoht
* Saint Helena Act 1833


Suurbritannia meretagused alad ja Briti Krooni sõltkonnad

**Suurbritannia meretagused alad:** Anguilla | Bermuda | Briti Neitsisaared | Briti Antarktika ala | Briti India ookeani ala | Falklandi saared | Gibraltar | Kaimanisaared | Montserrat | Pitcairn | Akrotiri ja Dhekelia sõjaväebaasid | Saint Helena | Lõuna-Georgia ja Lõuna-Sandwichi saared | Turks ja Caicos  

**Briti Krooni sõltkonnad:** Guernsey | Jersey | Man



Aafrika maad

**Iseseisvad riigid:** Alžeeria | Angola | Benin | Botswana | Burkina Faso | Burundi | Djibouti | Egiptus | Ekvatoriaal-Guinea | Elevandiluurannik | Eritrea | Etioopia | Gabon | Gambia | Ghana | Guinea | Guinea-Bissau | Kamerun | Keenia | Kesk-Aafrika Vabariik | Komoorid | Kongo Vabariik | Kongo Demokraatlik Vabariik | Lesotho | Libeeria | Liibüa | Lõuna-Aafrika Vabariik | Lõuna-Sudaan | Madagaskar | Malawi | Mali | Maroko | Mauritaania | Mauritius | Mosambiik | Namiibia | Niger | Nigeeria | Roheneemesaared | Rwanda | Sambia | São Tomé ja Príncipe | Senegal | Seišellid | Sierra Leone | Somaalia | Sudaan | Svaasimaa | Zimbabwe | Tansaania | Togo | Tšaad | Tuneesia | Uganda  

 **Sõltuvad alad:** Briti India ookeani ala | Ceuta | Chafarinase saared | Kanaari saared | Madeira | Mayotte | Melilla | Peñón de Alhucemas | Peñón de Vélez de la Gomera | Réunion | Saint Helena  

 **Tunnustamata riigid ja okupeeritud alad:** Edela-Somaalia | Jubaland | Lääne-Sahara | Puntland | Somaalimaa

 **Aafrika maad** | Aasia maad | Austraalia ja Okeaania maad | Ameerika maad | Euroopa maad
Saint Lawrence'i jõe valgla
Saint Lawrence'i jõgi Alexandria Bay lähedal
**Saint Lawrence** on jõgi Põhja-Ameerikas.

Geograafia
----------

Ta lähtub Ontario järvest. Lähte lähedal voolab ta aeglaselt Ameerika Ühendriikide ja Kanada piiril ja sisaldab muuhulgas nõndanimetatud Tuhande saare maad. Keskjooksul vahelduvad kärestikud järvetaoliste laienditega. Madalaim kärestik on Lachine kärestik Hochelaga saarestikus, kus suubub suurim vasak lisajõgi Ottawa. Allpool voolab Saint Lawrence aeglaselt. Trois Rivières'i linnast allpool mõjutavad looded jõge üha enam. Québecist allpool jõgi laieneb - jõe suudmes asuv estuaar (400 km pikk ja kuni 50 km lai) läheb järkjärguliselt üle Saint Lawrence'i laheks.

Jõe pikkus on 1200 km, jõgikonna pindala 1,3 miljonit km². Veetase kõigub aasta jooksul vähe, keskmine vooluhulk on 6700 m³/s.

Tadoussaci küla juures suubub sellesse Saguenay jõgi.

Vaata ka
--------

* Hochelaga saarestik
* Ontario järv

Välislingid
-----------

 Saint Lawrence'i jõgi – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
**Kuningakepiõli** (*Oenotherae biennis oleum*, *Oleum Oenotherae Biennis*) on kaheaastase kuningakepi (*Oenothera biennis*) küpsenud seemnetest heksaaniga ekstraheerides või külmpressides valmistatud rasvõli, mis liigitatakse taimsete droogide hulka ja mida kasutatakse inimkeha eriotstarbelisteks vajadusteks, aga ka ravimitööstuses.

Euroopa farmakopöa järgi on õli tihedus 0,923; murdumisnäitaja 1,478.

Keemiline koostis
-----------------

Seemned sisaldavad kuni 15% rasvõli: *cis*-linoleenhape, '*cis*-*γ*-linoleenhape, oleiinhape, palmitiinhape, steariinhape, steroidid jm.

Seespidine tarvitamine
----------------------

Seespidiselt kasutatakse õli atoopilise ekseemi, dermatiidi, diabeetilise neuropaatia ja piimanäärmevalu korral. 

### Rahvameditsiinis

Rahvameditsiinis kasutatakse õli seespidiselt astma, köha, seedeelundkonna häirete ja valu korral.

Välispidine tarvitamine
-----------------------

Välispidiselt kasutatakse õli väiksemate haavade ja põletuste korral.

Eksperimentaalne farmakoloogia
------------------------------

Kliinilised uuringud, loomkatsed ja mõnevõrra ka laboratoorsed uuringud on näidanud kaheaastase kuningakepiõli positiivset toimet allergia, Sjörgeni sündroomi, kõrge kolesteroolitaseme alandajana, mõne südame- ja veresoonkonna, neeru- ja maksahaiguse, viirushaiguste, skisofreenia, vanadusnõtruse jm korral. 

B16-melanoomi rakukultuuris inihibeerib õli melaniini sünteesi.

### Kliiniline farmakoloogia

Kliinilised katsed on näidanud õli soodsat toimet premenstruaalsündroomi korral.

Viited
------

1. ↑  Ain Raal, "Farmakognoosia", lk 102–103, 2010, Tartu Ülikooli Kirjastus, ISBN 9789949194124
2. ↑  Koo JH, Lee I, Yun SK jt, Saponified evening primrose oil reduces melanogenesis in B16 melanoma cells and reduces UV-induced skin pigmentation in humans, Lipids. mai 2010;45(5):401-7. doi: 10.1007/s11745-010-3405-4, veebiversioon (vaadatud 9.07.2015)(*inglise keeles*)

Kirjandus
---------

* MTO: WHO Monographs on Selected Medicinal Plants - Volume 2, (2004; 358 lk)
* Ain Raal, "Maailma ravimtaimede entsüklopeedia", lk 615–616, 2010
* Ain Raal, "Farmakognoosia", lk 102–103, 2010, Tartu Ülikooli Kirjastus, ISBN 9789949194124
* oleum oenotherae biennis nachtkerzenoel raff.min 8%
**Kurgani oblast** on 1. järgu haldusüksus (oblast) Venemaal Uurali föderaalringkonnas. Piirneb lõunas Kasahstaniga.

Suurimad oblastis voolavad jõed on Tobol, Isset, Miass ja Ui.

Kurgani oblast moodustati 6. veebruaril 1943.

Oblasti territooriumil on 9 linna, 6 alevit ja 1261 muud asulat. Suuremad linnad on Kurgan ja Šadrinsk.

Oblasti rahvaarv oli 1989. aastal 1 104 872, 2002. aastal 1 019 532 ja 2011. aastal 908 800.

Haldusjaotus
------------

Oblast jaguneb 24 rajooniks ja 2 linnarongkonnaks:

* Almenevo rajoon
* Belozerskoje rajoon
* Dalmatovo rajoon
* Jurgamõši rajoon
* Kargapolje rajoon
* Kataiski rajoon
* Ketovo rajoon
* Kurgan
* Kurtamõši rajoon
* Lebjažje rajoon
* Makušino rajoon
* Miškino rajoon
* Mokroussovo rajoon
* Petuhhovo rajoon
* Polovinnoje rajoon
* Pritobolnõi rajoon
* Safakulevo rajoon
* Šadrinsk
* Šadrinski rajoon
* Šatrovo rajoon
* Štšutšje rajoon
* Šumihha rajoon
* Zverinogolovskoje rajoon
* Tselinnoje rajoon
* Tšastoozerje rajoon
* Vargaši rajoon


Uurali föderaalringkond

Handi-Mansi Jugra autonoomne ringkond  **·**  Jamali Neenetsi autonoomne ringkond  **·**  Kurgani oblast  **·**  Sverdlovski oblast  **·**  Tjumeni oblast  **·**  Tšeljabinski oblast
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib aastatel 1991–2017 eksisteerinud vallast; 1939. aastal loodud valla kohta vaata artiklit Sauga vald (1939), veel varasema valla kohta Sauga vald (Pärnu kihelkond).* |

---

**Sauga vald** oli vald Pärnu maakonna keskosas.

Sauga valla naabriteks olid lõunas Pärnu linn, läänes Audru vald, põhjas Halinga ja Are vald ning idas Tori ja Paikuse vald ning Sindi linn.

Sauga viimane vallavanem oli Andres Hirvela.

Asustus
-------

### Alevik

Sauga

### Külad

Sauga vallas on 10 küla: Eametsa, Kiisa, Kilksama, Nurme, Pulli, Räägu, Rütavere, Tammiste, Urge ja Vainu küla.

Ajalugu
-------

24. oktoobril 1991 muudeti Sauga külanõukogu Sauga vallaks. 2017. aastal ühines Sauga vald Tori vallaga.

Vaatamisväärsused
-----------------

Pärnu jõe paremal kaldal, Sindi sillast 2 km ülesvoolu asub Pulli, mis on Eesti vanim muinasasula (8500–9000 eKr).

Viited
------

1. ↑  Statistikaamet, vaadatud 30.05.2017.
2. ↑  Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator
3. ↑  "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 1. veebruar 2018. Vaadatud 1. veebruaril 2018.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
Léo Dubois 2015. aastal Nantesi särgis
**Léo Michel Joseph Claude Dubois** (sündinud 14. septembril 1994 Segrés) on Prantsusmaa jalgpallur, kes mängib paremkaitsjana Türgi kõrgliigaklubis Galatasaray ja Prantsusmaa jalgpallikoondises.

Ta alustas klubikarjääri Nantes'is, mille noorteakadeemiaga liitus ta 2008. aastal. Prantsusmaa kõrgliigas tegi ta Nantesi meeskonnas debüüdi 9. mail 2015 mängus Bordeaux' Girondinsi vastu.

Aastatel 2018–2022 mängis ta Prantsusmaa kõrgliigaklubis Lyoni Olympique.

2022. aasta juulis siirdus ta umbes kolme miljoni euro eest Galatasaraysse.

Prantsusmaa jalgpallikoondises tegi Dubois debüüdi 2. juunil 2019 sõprusmängus Boliivia vastu. Ta kuulus Prantsusmaa koondisse 2021. aasta Euroopa meistrivõistlustel.

| * v
* r
Prantsusmaa koondis  –  UEFA Euro 2020 |
| --- |
| 

* 1 Lloris (c)
* 2 Pavard
* 3 Kimpembe
* 4 Varane
* 5 Lenglet
* 6 Pogba
* 7 Griezmann
* 8 Lemar
* 9 Giroud
* 10 Mbappé
* 11 Dembélé
* 12 Tolisso
* 13 Kanté
* 14 Rabiot
* 15 Zouma
* 16 Mandanda
* 17 Sissoko
* 18 Digne
* 19 Benzema
* 20 Coman
* 21 Hernandez
* 22 Ben Yedder
* 23 Maignan
* 24 Dubois
* 25 Koundé
* 26 Thuram
* Treener: Deschamps

 | Prantsusmaa |
Aulis Sallinen, Paavo Berglund ning Pertti Kiri juunis 1963.
**Paavo Allan Engelbert Berglund** (14. aprill 1929 Helsingi – 25. jaanuar 2012 Helsingi) oli soome dirigent.

Ta õppis Sibeliuse Akadeemias ja Viinis.

Berglund oli YLE Raadio sümfooniaorkestri dirigent 1955–1962 ja peadirigent 1962–1971. 1949–1957 oli ta sama orkestri 1. viiuldaja. 1965–1979 oli ta Bournemouthi sümfooniaorkestri peadirigent, 1987–1990 Stockholmi Kuningliku Filharmooniaorkestri ja 1993–1998 Taani Kuningliku Orkestri peadirigent.

Berglund salvestas kolmel korral Jean Sibeliuse kõik sümfooniad: Bournemouthi sümfooniaorkestriga aastatel 1972–1977, Helsingi linnaorkestriga aastatel 1984–1987 ja Euroopa kammerorkestriga aastatel 1995–1997. Sibelius ise kuulis 1950. aastatel Berglundi esitusi oma sümfooniatest ja hindas neid kõrgelt.

Berglund salvestas ka Johannes Brahmsi, Wolfgang Amadeus Mozarti, Edvard Griegi, Carl Nielseni ja Dmitri Šostakovitši teoseid.

Tema tütar Liisa Kylmänen rääkis videointervjuus Soome Ringhäälingukompaniile, et Paavo Berglund tunnetas suurt lähedust eestlaste kui vennasrahvaga. Ta arvas, et tema kui soomlane peab nende eest hoolitsema. See oli okupatsiooniajal ja veel mõnda aega pärast taasiseseisvumist. Mõnel korral külastas ta Tallinna tasuta või võttis oma esinemiste eest üksnes väikest tasu. Mõnele oma Sibeliuse Kullervo-esitustest nõudis ta Eesti koori ja nendele korralikku tasu.

Paavo Berglund oli Paavo Järvi ristiisa.

Välislingid
-----------

* Paavo Berglund telearhiivis Elävä arkisto
Pseudobasiilika ristlõike skeemil on näha kõrgem kesklööv ja kesklöövi ning külglööve katvad eraldi katused
Romaani empoor-pseudobasiilika läbilõige. Notre-Dame-du-Port (Clermont-Ferrand) Viollet-le-Duci joonistusel 19. sajandi keskpaigast
Maarja Taevamineku kirik Königshofenis Baieris
Hradec Králové Püha Vaimu katedraal Tšehhis
Ciechanówi Maarja Sündimise kirik Poolas
**Pseudobasiilika** on mitmelöövilise basiilika ja kodakiriku vahepealne kirikutüüp, kus kesklööv on külglöövidest kõrgem, aga puuduvad basiilikale iseloomulikud valgmikuaknad. Mõistet kasutatakse ainult selliste sakraalehitiste kohta, mille katuseliigendus on basiilikale iseloomulik - kesklöövi katab viilkatus ja külglööve pultkatused ning nende vahele jääb akendeta seinariba.

Kirjanduses võidakse vahel nimetada pseudobasiilikaks ka astmeskirikut, hilisgooti kodakiriku erivormi, mille kolme löövi katab ühine viilkatus.

Võrdlus teiste kirikutüüpidega
------------------------------

* SaalkirikSaalkirik
* KodakirikKodakirik
* AstmeskirikAstmeskirik
* PseudobasiilikaPseudobasiilika
* BasiilikaBasiilika

Ajaloost
--------

### Romaanikas

Saksamaal Vestfaalis kujunes hilisromaanikas kohalik ehituskoolkond, mille kirikud olid seotud süsteemis toevaheldusega ja ristroidvõlvidega hooned külglöövidest kõrgema kesklööviga. Varaseim näide seda tüüpi kirikust on Münsteri Püha Ludgeri kirik, millele järgnesid teised temasarnased (tänapäevaks on enamus ümber ehitatud). Algsel kujul on säilinud kirikud Billerbeckis ja Legdenis.

* Münsteri Püha Ludgeri kirikMünsteri Püha Ludgeri kirik
* Billerbecki Ristija Johannese kirikBillerbecki Ristija Johannese kirik
* Ledgeni Püha Brigitta kirikLedgeni Püha Brigitta kirik

### Gootikas

Kolmeosalise katusega pseudobasiilikad on gootikas mõnevõrra haruldasemad, kuid neid esineb siiski Saksamaal, Madalmaades, Tšehhis ja Poolas. Vahel pole kesklöövi ja külglöövide katused eraldatud muuga kui vaid väikese järguga, nagu Görlitzi Peetruse ja Pauluse kirikul.

* Gooti pseudobasiilika: Groenlo Oude CalixtuskerkGooti pseudobasiilika: Groenlo Oude Calixtuskerk
* Görlitzi Peetruse ja Pauluse kirikGörlitzi Peetruse ja Pauluse kirik

### Erijuhtumid

Pseudobasiilika erivorm on Hispaaniale iseloomulik kirikutüüp, kus kesklööv on vaid veidi kõrgem külglöövidest nagu astmeskirikul, kuid kesklöövi seina kõige kõrgemas osas on igas võlvikus väike ümaraken, nagu Barcelona katedraalis ja Santa María de la Mari kirikus. Päris basiilikast eristab seda tüüpi selgelt eristatava valgmikukorruse puudumine siseruumi liigenduses.

* Barcelona Santa María de la Mari kiriku makettBarcelona Santa María de la Mari kiriku makett
* Barcelona katedraali sisevaadeBarcelona katedraali sisevaade
* Barcelona katedraali kesklöövi ümaraknadBarcelona katedraali kesklöövi ümaraknad

Vaata ka
--------

* Astmikkirik
* Astmikbasiilika

Viited
------

1. ↑  Kunstileksikon. Eesti Klassikakirjastus, 2001
2. ↑  Staffelhalle. - de-academic.com
3. ↑  Staffelhalle. - de-academic.com
Lehekülg Utrechti psaltrist, psalm 96 (95) *Cantate Domino canticum novum*
Psalter aastaist 1175–1200. Kalendaarium: august ja september
**Psalter** (kreeka keeles ψαλτήριον *psalterion*, ladina keeles *psalterium*) on liturgiline raamat, milles on psalmid, vahel koos lisatekstidega. Kasutatakse katoliku ja õigeusu kirikus enim tunnipalvustel.

Keskajast on säilinud rida käsikirjalisi illustreeritud psaltreid. Kuulsaimad varased psaltrikäsikirjad on näiteks Dagulfi psalter, Sankt Galleni Kuldne psalter ja Utrechti psalter. Keskajal oli psaltri tähtsus vaimulikus igapäevaelus suur, sest igapäevast psalmide retsiteerimist hardusharjutusena harrastasid nii vaimulikud kui ilmikud. Enamik tänapäeval keskaja raamatukunsti olulisteks näideteks peetavaid rikkalikult illumineeritud psaltreid oli valmistatud hoopis kõrge positsiooniga ilmikute tarvis, näiteks Melisende psalter, Ingeborgi psalter või De Lisle psalter.

Liturgilised raamatud olid ka ühed esimesed, mida trükikunsti abil paljundati. Nii on vanim Eestist leitud trükisefragment osa Mainzi psaltrina tuntud inkunaablist.

Sisu
----

* Enamik ajaloolisi psaltreid on kirja pandud nii, et psalmid on selles järjekorras nagu piiblis. Katoliku traditsioonis nimetatakse sellist psaltrit *psalterium non feriatum*.
* Psalmid on liturgiliselt järjestatud tunnipalvuste järgi, katoliku traditsioonis *psalterium feriatum*.
* Mõnedes psaltrites on psalmidele lisatud juurdekuuluvad tekstid, näiteks antifonid ja hümnid.

Enamiku psaltrite alguses on kalendaarium, milles on näidatud pühakute päevad.

Enne Vulgata ilmumist olid olemas vanas tõlkes (*vetus latina*) psaltrid ja enne Gregoriuse kirikureformi ning tekstide ühtlustamist 6. sajandil olid olemas gallikaani, ambroosiuse, mosaraabia jt liturgiatele vastavad erinevate tekstidega psaltrid.

Vaata ka
--------

* Psalmid

Viited
------

1. ↑
2. ↑

Välislingid
-----------

* Müncheni Kuldne psalter, BSB Clm 835 digitaliseeritult
* Saksakeelse reavahetõlkega psalter 12. sajandist, BSB Cgm 17
* Friedrich II abikaasa Isabella Plantageneti psalter, 13. sajand, BSB Cod.gall. 16
* 15. sajandi dominiiklasnunnade *psalterium feriatum*

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Psalter** |
**Kahhovka** (ukraina Каховка, vene Каховка) on linn Ukrainas Hersoni oblastis Kahhovka rajoonis. Praegu on rajooni halduskeskus Nova Kahhovka, mis on kasvanud Kahhovkast suuremaks. Kahhovka asub Dneprile rajatud Kahhovka veehoidla kaldal.

Kahhovka on asutatud 1791. aastal, linnaõigused sai 1918. aastal.

Kahhovka hüdroelektrijaam ja pais asuvad Nova Kahhovkas.

Ukraina 2001. aasta rahvaloenduse andmetel oli Kahhovka elanikest ukrainlasi 82,10%, venelasi 15,12%, valgevenelasi 0,68%, mustlasi 0,51 ja moldaavlasi 0,24%.

Ajalugu
-------

1492. aastal asutasid tänapäeva Kahhovka territooriumil kindluse Islam-Kermen (krimmi keeles *İslâm Kermen* اسلام كرمان; osmani اسلام كرمان *Kṛṣṇa Ḩamanray*, *Kṛṣṇa Ḩāgli*) Nimi tähendab tõlkes 'islami kindlust'. Ukraina allikates nimetati kindlust ka Aslani linnaks. Korduvalt tungisid sellesse kindlusesse kasakad – Dmõtro Võšnevetski (1556), Bohdan Ružõnski (1576), Mõhhailo Dorošenko (1628), Ivan Sirko (1673). Linnuse hävitas 1695. aastal Ivan Mazepa. 1771. aastal ehitati vana kindluse kohale Shagingirey kindlustus.

1791. aastal asutati kolonel Dmõtro Matvijovitš Kulikovski juhtimisel kaasaegne Kahhovka, mis sai nime kuulsate Vene sõjaväevendade Mõkola ja Vassõl Kahhovski järgi. Kulikovskite dünastiad ja sellele järgnenud omanikud — Pankejevid ja Trabotid — muutsid sellest tuntud kaubalinna, millele aitas palju kaasa soodne geograafiline asukoht kaubateede ristumiskohas, kunagise kuulsa Tavanski transpordi lähedal üle Dnepri. Kahhovka mängis olulist rolli Falz-Feynide, Trubetskyde ja Mordvinovide suurmõisatele tööjõu pakkujana. Just nende majandused määrasid sel ajal luua Tauria kubermangu näo Euroopas.

1886. aasta seisuga elas külas 611 inimest.

19. sajandi lõpus hakkas linnas arenema tööstuslik tootmine. Seal asusid põllutöömasinate tehased, õlletehas, viinavabrik, saeveski ja karastusjookide tehas.

Kahhovkas oli 20. sajandi alguses 6 kooli, haigla, raamatukogu (üks vanimaid Ukrainas), rahvamaja ja elektrijaam.

* Monument "Legendaarne tatšanka"Monument "Legendaarne tatšanka"
* Endine Kahhovka tütarlaste gümnaasiumEndine Kahhovka tütarlaste gümnaasium
* Kahhovka tänavKahhovka tänav
* Kahhovka sünagoogi ajalooline fotoKahhovka sünagoogi ajalooline foto

Viited
------

1. ↑  Історія Каховська міська рада
2. ↑  Національний склад міст Datatowel.in.ua
**Achema** on Leedus Jonava rajooni Rukla vallas Jonalaukise külas asuv Achemos grupė kontsernile kuuluv tehas. Tehas on Baltimaade suurim väetisetootja. 2011. aastal oli seal 1700 töötajat, 2014. aastal oli neid 1450 ja 2016. aastal 1150.

Vabriku toodangu moodustavad tänapäeval lämmastikväetised ja seguväetised, lämmastikhape, ammoniaak, formaliin, alumiiniumsulfaafi vesilahus, metanool, süsihape, karbamiidformaldehüüdi tõrvad, kile, vesiemulsioonvärvid, oksüdeerijad. Aastal 2015 oli ettevõtte kasum 73,4 miljonit eurot; sellest maksti dividendideks 30 miljonit eurot, 23 miljonit eurot suunati investeeringuteks.

Ajalugu
-------

Tehas rajati aastal 1962 riikliku ettevõttena, mis kandis nime „Azotas". See tegeles algselt lämmastikväetiste tootmisega, aastal 1965 hakati seal valmistama sünteetilist ammoniaaki, aastal 1968 metanooli, aastal 1971 karbamiidi, aastal 1972 lämmastikhapet, aastal 1973 ammooniumnitraati ja muid keemiasaadusi.

Aastal 1977 tootis tehas 258 000 tonni lämmastikväetisi ja 48 000 tonni fosforväetisi.

20. märtsil 1989 toimus tehases maailma suurim ammoniaagileke (7500 tonni), millega kaasnes veel tulekahju nitrofosfaati tootvas hoones ja väetiseladudes. Õnnekombel hukkus katastroofis vaid 7 inimest; 29 inimest sai jäädavaid tervisekahjustusi. Kėdainiai suunas liikunud mürgipilv kattis 50 kilomeetrit pika ja 7 kilomeetrit laia maa-ala, selle teelt evakueeritud inimesed majutati ajutiselt Vepriaisse, veel 5000 ohustatud tsoonis elavat inimest Jonavast ja Jonava rajoonist evakueeriti Kaunasesse.

Tehas erastati aastal 1994; toona sai see ka tänapäevase nime Achema. Aastal 1999 hakati seal tootma alumiiniumsulfaadi vesilahust.

Aastal 2011 avati tehase juures koostootmisjaam võimsusega 47 MW. Sellest 21 MW kulub tehase enda tarbeks.

### Ettevõtte juhid

Direktorid

* 1972–1985 Leopoldas Kaminskas
* 1985–1999 Bronislovas Lubys

Peadirektorid

* 1999–2012 Jonas Sirvydis
* 2012–2013 Valdemaras Vareika
* 2013– Ramūnas Miliauskas

Viited
------

1. ↑  Achema, AB darbuotojai rekvizitai.lv
2. ↑  „Achema - APIE AB "ACHEMA" achema.lt.
3. ↑  Achemos grupės pelnas išaugo trečdaliu
4. ↑  Lietuviškoji tarybinė enciklopedija, kd. V, lk. 69
5. ↑

Välislingid
-----------

* Ettevõtte koduleht
Vasakul dooria orderile iseloomulik kanneleering, paremal joonia ja korintose orderite kanneleering samba ristlõikel
Erinevad kanneleeringu tüübid
**Kannelüürid** ehk **kanneleering** (prantsuse keeles *cannelure* 'vagu, soon', ladina keeles *canna* 'pilliroog', vanakreeka keeles κάννα, *kánna* 'toru') on vertikaalselt kulgevad rihvad ehk nõgusad ehisvaokesed samba, piilari või pilastri tüvesel. Pärit antiikarhitektuurist, esineb kanneleeringut ka romaanikas, gootikas ja renessansis ning neist lähtunud stiilides. Kanneleerimine (rihvamine) muudab samba tüvese näiliselt saledamaks.

Dooria samba tüvesel on 16-20 lamedamat kannelüüri, mida eraldavad üksteisest teravad servjooned. Joonia ja korintose samba tüvesel on 24 kitsamat ja sügavamat rihva, mida eraldavad triibutaolised pinnaribad. Vana-Rooma arhitektuuris on mõnikord kannelüüride alumisse lõiku paigutatud kitsas ümarturp, nagu näiteks Vesta templi sammastel Rooma foorumil. Alates Rooma keisririigi ajast on kasutatud ka sammaste spiraalset kanneleeringut, Kreekas ja Väike-Aasias 5.–6. sajandil..

Pildid
------

* Dooria stiilis kannelüürid Parthenoni sammastel AteenasDooria stiilis kannelüürid Parthenoni sammastel Ateenas
* Joonia stiilis kannelüüridega sammas Kreekas AteenasJoonia stiilis kannelüüridega sammas Kreekas Ateenas
* Kanneleering rihva allosa täitva ümarturbaga. Vesta tempel RoomasKanneleering rihva allosa täitva ümarturbaga. Vesta tempel Roomas
* Spiraalkanneleeringuga sambad Apameas SüüriasSpiraalkanneleeringuga sambad Apameas Süürias

Vaata ka
--------

* Süvarihv

Viited
------

1. ↑  F. S. Meyer, Handbook of Ornament
2. ↑  Eesti arhitektuur. Oskussõnastik. Kirjastus Valgus. Tallinn 1993.
3. ↑  Kunstileksikon. Kirjastus Kunst. Tallinn 2000.
4. ↑
**Amazonase piirkond** on Peruu 1. järgu haldusüksus (piirkond). Asub Marañóni jõe ülemjooksul vihmametsade alal. Piirneb loodes Ecuadoriga.

Valdav osa piirkonnast on kaetud vihmametsaga.

Peamine majandusharu on põllumajandus. Kasvatatakse riisi, kakao- ja kohvipuid ning viljapuid.

Haldusjaotus
------------

Piirkond on jagatud seitsmeks provintsiks:

|  |  |
| --- | --- |
| Provintsid | * Bagua provints (keskus Bagua)
* Bongara provints (Villa de Jumbilla)
* Chachapoyase provints (Chachapoyas)
* Condorcanqui provints (Santa Maria)
* Luya provints (Lamud)
* Rodríguez de Mendoza provints (Mendoza)
* Utcubamba provints (Bagua Grande)
 |

Välislingid
-----------

* Amazonase piirkonna valitsuse koduleht (*hispaania keeles*)

Peruu piirkonnad

Amazonas **·**  Ancash **·**  Apurímac **·**  Arequipa **·**  Ayacucho **·**  Cajamarca **·**  Callao **·**  Cusco **·**  Huancavelica **·**  Huánuco **·**  Ica **·**  Junín **·**  La Libertad **·**  Lambayeque **·**  Lima **·**  Loreto **·**  Madre de Dios **·**  Moquegua **·**  Pasco **·**  Piura **·**  Puno **·**  San Martín **·**  Tacna **·**  Tumbes **·**  Ucayali
Andris Liepa (1994)
**Andris Marisovitš Liepa** (vene keeles Андрис Марисович Лиепа; sündinud 6. jaanuaril 1962 Moskvas) on läti juurtega Venemaa ballettmeister ja endine balletitantsija. Balletitantsija Māris Liepa poeg.

Liepa lõpetas 1980. aastal Moskva koreograafiakooli. Ta on olnud aastatel 1980–1988 Moskva Suure Teatri balletisolist. Tema lavakarjääri lõpetas 1988. aastal saadud trauma. Hiljem on ta töötanud teatrilavastajana. Ta on olnud 17 aastat Kremli Balleti kunstiline juht ja peaballetmeister. 1990. aastatel oli ta külalislavastaja Läti Rahvusooperis. 1999. aastal andis Läti Seim Liepale eriliste teenete eest Läti kodakondsuse. 

Alates 2019. aastast töötab Liepa Taškendis Alisher Navoiy Riikliku Akadeemilise Suure Teatri kunstilise juhi ja peaballettmeistrina.

Tunnustus
---------

* 1986 – Vene NFSV teeneline kunstnik
* 2009 – Venemaa Föderatsiooni rahvakunstnik
* 2007 – Läti Kolme Tähe ohvitseriklassi orden
* 2023 – Venemaa Föderatsiooni Austuse orden

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Andris Liepa** |
Asendikaart
**Androy piirkond** on 1. järgu haldusüksus Madagaskaril Madagaskari saare lõunatipus. See piirneb läänes Atsimo-Andrefana piirkonnaga ja idas Anosy piirkonnaga. Lõunas on India ookean. 

Androy on Madagaskari kõige lõunapoolsem piirkond. See asetseb Kaljukitse pöörijoonest lõunas. 

Piirkond loodi 2004. aastal Toliara provintsis, 2009. aastal provintsid kaotati ja piirkonnad said 1. järgu haldusüksusteks.

Androy piirkonna pindala on 19 317 km² ja elanike arv 476 600 (2004). 2003. aasta Madagaskari rahvaloenduse (1. august) järgi oli elanikke 396 016. Hinnang 2011. aasta kohta on 636 554.

Piirkonna keskus on Ambovombe.

Nimi
----

Androy tähendab malagassi keeles 'koht kus leidub mimoos *Mimosa delicatula* (*roy*)'. Nime tõlgitakse okaspõõsamaaks ja okaskõrbeks.

Loodus
------

Piirkond on kuiva kliimaga. 

Piirkond asetseb ligikaudu Mandrare jõe ja Menarandra jõe vahel. Piirkonnas on veel Linta jõgi ja Manambovo jõgi. 

Piirkonnas on Andohalela rahvuspark ja Sainte-Marie neeme looduskaitseala.

Rahvastik
---------

Elanike arv on 476 600 (2004). 2003. aasta Madagaskari rahvaloenduse (1. august) järgi oli elanikke 396 016. Hinnang 2011. aasta kohta on 636 554. Aastal 2005 hinnati elanike arvuks 600 000, iibeks 2,7% (mis tähendab kahekordistumist 25 aasta jooksul). 

Rahvastiku tihedus 2004. aasta hinnangu järgi on 25 in/km².

Seal elavad põhiliselt antandroid, kes tegelevad karjakasvatusega, ja karembolad (edelas). Vähesel määral on antanosisid, mahafalisid, merinasid ja betsileosid. 

Mujal Madagaskaril elab umbes 150 000 antandroid, kellest paljud on Androyst põgenenud korduvate näljahädade eest. 

Peaaegu pool rahvastikust elab Ambovombe-An droy ringkonnas, kus rahvastiku tihedus on 40 in/km². Bekily ringkonnas on umbes 150 000 elanikku (24 in/km²), Beloha-Androy ringkonnas umbes 110 000 elanikku (16 in/km²) ja Tsihombe ringkonnas umbes 75 000 elanikku (29 in/km²).

Naaberhõimud on läänes mahafalid, idas antanosid ja põhjas barad (alates Isoanalast).

Haldus
------

Piirkonna ülem on 2007. aastast Andrien Hatrifenjanahary.

### Haldusjaotus

Piirkond jaguneb neljaks ringkonnaks:

* Ambovombe-Androy ringkond
* Bekily ringkond
* Beloha ringkond
* Tsihombe ringkond

Piirkonnas on 51 valda ja 881 *fokontany*'t.

Liiklus
-------

Lähim lennujaam on Toliara lennujaam.

Viited
------

1. ↑  geohive.com
2. ↑  geohive.com
3. ↑  Eliane Ralison, Frans Goossens. *Madagascar: Profil des marchés pour les évaluations d’urgence de la sécurité alimentaire*, Programme Alimentaire Mondial, Service de l’Evaluation des besoins d’urgence (ODAN), 2004
4. ↑  geohive.com
**Olev Must** (sündinud 7. jaanuaril 1950 Sangastes Valgamaal) on eesti psühholoog.

Elukäik
-------

Ta lõpetas 1974. aastal Tartu Riikliku Ülikooli psühholoogina. Teaduste kandidaadiks pedagoogikas sai ta 1986. aastal.

Aastatel 1974–1981 töötas ta Eesti Põllumajanduse Akadeemias teadurina, kust liikus edasi ENSV Teaduste Akadeemia Majanduse Instituudi teaduriks (1981–1986). 1986. aastast on Musta karjäär olnud seotud Tartu Ülikooliga, kus ta töötas esialgu vanemõpetajana (1986–1993). 1993. aastast oli Must Tartu Ülikooli psühholoogia instituudis sotsiaalpsühholoogia dotsent, märtsist 2014 kuni juulini 2015 ka psühholoogia instituudi juhataja kohusetäitja. 

Praegu töötab ta Tartu Ülikooli õpetaja- ja kõrghariduse keskuse psühhomeetria vanemteadurina. 2020. aasta oktoobris tunnustas ülikooli senat teda erilise panuse eest intelligentsusuuringutesse ja Tartu Ülikooli akadeemilise testi välja töötamise eest Tartu Ülikooli suure medaliga. Must on aastaid koostanud Tartu Ülikooli akadeemilist testi .

Tema peamisteks uurimisvaldkondadeks on olnud sotsiaalne taju, vaimne võimekus ja kõrgkooli akadeemilist toimetulekut mõjutavad tegurid. Ta on avaldanud teadusartikleid muuhulgas Flynni efekti kohta.

Tunnustus
---------

* 2005 Tartu Ülikooli aumärk
* 2010 Tartu Ülikooli medal
* 2020 Tartu Ülikooli suur medal

Isiklikku
---------

Olev Must on abielus ja tal on kaks tütart.

Viited
------

1. ↑  "Olev Must, CV". Originaali arhiivikoopia seisuga 7. märts 2014. Vaadatud 7. märtsil 2014.
2. ↑  Tartu Ülikooli psühholoogia instituut. "Tartu Ülikooli psühholoogia instituudi töötajate kontaktid" (eesti keel). Originaali (veebileht) arhiivikoopia seisuga 19.02.2014. Vaadatud 11.03.2014.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: tundmatu keel (link)
3. 1 2  Tartu Ülikool. "Selgunud on Tartu Ülikooli uute teenetemärkide kavalerid" (veebileht) (eesti keel). Vaadatud 02.11.2020.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: tundmatu keel (link)
4. ↑  Kartin Täht, Jaanus Harro, Olev Must, Anu Realo. *Kõrgkool ja psühholoogia*, Tartu: Tartu Ülikool, 2013. Lk 11
5. ↑  "Tartu Ülikooli aumärgi kavalerid". *Tartu Ülikool*. Vaadatud 8.12.2022.
6. ↑  "Tartu Ülikooli medali kavalerid". *Tartu Ülikool*. Vaadatud 5.12.2022.
7. ↑  "Tartu Ülikooli suure medali kavalerid". *Tartu Ülikool*. Vaadatud 4.12.2022.

Välislingid
-----------

* Olev Must Eesti Teadusinfosüsteemis Muuda Vikiandmetes
* Olev Must, CV
Olev Mihkelmaa
Olev Mihkelmaa 2022. aasta Arvamusfestivalil
**Olev Mihkelmaa** (sündinud 16. septembril 1982 Haapsalus) on eesti fotograaf.

Elulugu
-------

Ta on tegelenud pildistamisega alates 2000. aastast. 2002–2004 õppis ta Tallinna Sidekoolis fotograafia erialal. Ta töötab vabakutselise fotograafina ning tegeleb stuudiofotoga, perefotoga, pulmafotoga, sündmusfotoga, esindusfotoga; viib läbi nii fotograafia individuaalkoolitusi kui fotokoolitusi gruppidele.

Ta on osalenud Tallinna Fotoklubi tegemistes. 2009. aastal aitas ta kaasa MTÜ Pärnu Fotoklubi loomisele.

Looming
-------

Alates 2008 on ta erilist tähelepanu pööranud Kihnu pärandkultuuri ja looduse jäädvustamisele. Sellest valmis tema esimene fotonäitus "Kihnu".

Isikunäitus "Kihnu", mis oli eksponeeritud 2010. aasta veebruaris-märtsis Tallinna Rae vangla fotomuuseumi LEE, maist septembrini Kihnu Rootsiküla Metsamaa talus, septembris-novembris Lihula Raamatukogus 8. Matsalu loodusfilmide festivali raames ja detsembris Pärnu Külastuskeskuses.

Loomingu näiteid
----------------

* 
* 
* 
*

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Olev Mihkelmaa** |

* Fotograaf Olev Mihkelmaa koduleht
* Fotograaf Olev Mihkelmaa fotoblogi
* Olev Mihkelmaa. "Naiste rand"  Eesti Loodus, veebruar 2010
Olev Oja Estonia maja 100. aastapäeva puhul korraldatud autogrammitunnis 17. septembril 2013
**Olev Oja** (16. detsember 1935 Viljandi – 10. aprill 2023) oli eesti koori- ja orkestrijuht ning muusikapedagoog.

Ta õppis aastatel 1954–1958 Tallinna Muusikakoolis Laine Karindi klassis koorijuhtimist ja muusikateooriat, 1958–1963 Tallinna Riikliku Konservatooriumis Gustav Ernesaksa klassis koorijuhtimist ning 1966–1970 Roman Matsovi klassis orkestridirigeerimise eriala. Olnud Riikliku Akadeemilise Meeskoori peadirigent, juhatanud laulupidudel koore aastast 1975. 

Oja töötas aastatel 1974–2005 Eesti Muusika- ja Teatriakadeemias koorijuhtimise ja kooripartituuri lugemise õppejõuna. Tema õpilaste hulgas olid näiteks Aavo Ots, Vello Pähn, Arvo Volmer, Aivo Välja ja Tarmo Vaask.

Olev Oja suri 10. aprillil 2023 87-aastaselt. Tema ärasaatmine toimus 23. aprillil Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia suures saalis.

Tunnustus
---------

* 1974 Eesti NSV rahvakunstnik
* 1998 Eesti Kultuurkapitali rahvakultuuri sihtkapitali aastapreemia (Vabariikliku Koorijuhtide Segakoori ja Gustav Ernesaksa tähtpäevaürituste korraldamine)
* 2000 Gustav Ernesaksa koorimuusika preemia
* 2003 Valgetähe IV klassi teenetemärk
* 2005 Eesti Kultuurkapitali rahvakultuuri aastapreemia (silmapaistvad saavutused Eesti koorijuhtide kasvatamisel ja aktiivne ühiskondlik tegevus eesti koorimuusika arendamisel)
* 2017 Eesti Rahvuskultuuri Fondi eristipendium
* 2018 Eesti Kultuurkapitali rahvakultuuri sihtkapitali elutööpreemia (tänuks kasvatamast põlvkondi dirigente, muusikaõpetajaid, koorilauljaid)

Viited
------

1. ↑  "Dirigent ja koorijuht Olev Oja saadeti viimasele teele". *elu.ohtuleht.ee*. Vaadatud 23. aprillil 2023.
2. ↑  Teenetemärkide kavaleride andmekogu – 4181
**Aleksander Pilar** (9. august 1912 Sevastopol – 3. august 1989 Tallinn) oli Eesti kunstnik.

Elukäik
-------

Ta pärines Pilar von Pilchau baltisaksa aadlisuguvõsast. Tema isa oli Venemaa keiserliku armee laevastiku ohvitser, pere asus 1922. aastal elama Eestisse. Ta omandas üldhariduse Aadria mere rannikul Kotoris, Haapsalus ja Tallinnas Vene Linnagümnaasiumis. 

Aastatel 1935–1938 õppis ta Anatoli Kaigorodovi maalistuudios. Aastatel 1938–1941 õppis ta Riigi Kunsttööstuskoolis. 

Nõukogude okupatsiooni ajal 1941. aastal mobiliseeriti ta Punaarmeesse ja saadeti Uuralitesse tööpataljoni. Aastatel 1942–1944 oli ta Jaroslavlis Eesti NSV Riiklikes Kunstiansamblites administraator.

1944. aastast Eesti Nõukogude Kunstnike Liidu liige. Sõja lõppedes elas ta Tartus ja tegeles tarbekunsti keskuse kohaliku osakonna asutamise ja juhtimisega. Aastatel 1944–1948 tegi ta dekoratsioonid ja kostüümid Vanemuise lavastustele "Kolm musketööri", "Lumekuninganna" ja "Vaba tuul". 

Asunud jäävalt elama Tallinna, oli ta aastatel 1959–1962 ja 1969–1971 Eesti NSV Kunstnike Liidu vastutav sekretär. 

Ta oli tunnustatud akvarellist, maalis peamiselt linnavaateid, maastikke, natüürmorte ja portreid. Ta on kujundanud ka plakateid ja postkaarte, joonistanud karikatuure, illustreerinud lasteraamatuid, teinud lavakujundusi ja kavandanud kostüüme.

Ta on maetud Metsakalmistule.

Tunnustus
---------

* 1969 – Eesti NSV teeneline kunstnik

Näitused
--------

* 1962 – karikatuurinäitus Estonia kontserdisaalis, Eesti Riiklike Kunstiansamblite 20. aastapäeva tähistamiseks.

Viited
------

1. ↑  Juta Kivimäe. Pilar, akvarell ja klassika. Sirp 22.08.2008
2. ↑  E-kunstisalong. Aleksander Pilar
3. ↑  Kalmistute register HAUDI
4. ↑   Art 81 Eesti NSV teenelise kunstniku aunimetuse andmise kohta: Pilar, Aleksander Nikolai p Eesti Nõukogude Sotsialistliku Vabariigi Ülemnõukogu ja Valitsuse Teataja, 7. veebruar 1969 Nr. 7 (172)
5. ↑  Aleksander Mildeberg (30. märts 1962). "Esimene". *Sirp ja Vasar*. Vaadatud 29. september 2017.

Välislingid
-----------

* 
* Rahvusarhiivi fotode andmebaas. Kunstnik Aleksander Pilar (1951)
* Rahvusarhiivi fotode andmebaas. Maalikunstnik Aleksander Pilar (1969)
* Rahvusarhiivi fotode andmebaas. Pilar, Aleksander, Eesti NSV teeneline kunstnik – maalikunstnik (1969)
* ERR arhiiv. Õhtu kunstniku ateljees. Aleksander Pilar (1982)
**Aleksander Podrätšik** (3. veebruar 1888 Konguta vald Tartu kreis Liivimaa kubermang – 8. veebruar 1921 Pärnu), ka **Aleksander Podrätshik**, oli eesti õpetaja, ajaloolane ja poliitik.

Aleksander Podrätšik omandas keskhariduse Riia vaimulikus seminaris, mille lõpetas 1910. aastal preestri kandidaadina. Samal aastal astus Varssavi ülikooli, kuid heideti peatselt sealt välja poliitiliste vaadete tõttu. Oli seejärel lühikest aega ametis Riias Peeter-Pauli kiriku köstrina ning koduõpetajana Venemaal. Romanovite amnestia järel astus uuesti Varssavi ülikooli, Esimese maailmasõja ajal õppis Tartu Ülikoolis, mille 1918. aastal lõpetas ajaloolasena.

Enne esimest maailmasõda oli lühemat aega Pärnus Jochmanni algkoolis õpetajaks ja Pärnu Eesti Kooliseltsi ühisreaalgümnaasiumi ajalooõpetaja.

Aleksander Podrätšik oli Pärnu linnavolinik ja aastatel 1917–1919 Eestimaa autonoomset kubermangu juhtinud Eestimaa Kubermangu Ajutise Maanõukogu liikmeks maatameeste nimekirjast koos Rudolf Jaska, Hans Kruusi ja Hugo Reimaniga. Ta osales kogu assamblee tegevuses 14. juulist 1917 kuni 23. aprillini 1919. 

Aleksander Podrätšik suri 8. veebruaril 1921 Pärnus ning on maetud Pärnu Vanale (vene) kalmistule.

Viited
------

1. ↑  Jaan Toomla, *Valitud ja Valitsenud: Eesti parlamentaarsete ja muude esinduskogude ning valitsuste isikkoosseis aastail 1917–1999* (National Library of Estonia, 1999), pp. 24, 356.
**Aleksander Ohu** (23. veebruar 1901 Ravila vald, Harjumaa – 18. veebruar 1972 Tartu) oli Eesti geofüüsik ja meteoroloog.

Elulugu
-------

Aleksander Ohu oli talupidaja poeg.

Lõpetas 1921 Tallinna Rahvaülikooli Seltsi Eragümnaasiumi, õppis 1922–34 TÜ matemaatika-loodusteaduskonnas, lõpetas 1940. Oli 1925–28 TÜ meteoroloogiaobservatooriumi sünoptik, töötas aastast 1929 Tallinna Hüdrometeoroloogia Instituudis, oli aastast 1947 Eesti TA Füüsika, Matemaatika ja Mehaanika Instituudi teadur. Hiljem töötas Tartu Struumatõrje Dispanseris.

Teadustöö
---------

Uurimisvaldkond: ilmastik Eestis ja Läänemere piirkonnas. Üle 10 teadustrükise.

Viited
------

1. 1 2 3 4  Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide

Teoseid
-------

* Tormid Läänemerel. // Rahvaülikool (1928) 3, 4
* Merevee temperatuuri, soolsuse ja voolu vaatlused 1924–1928. Tartu, 1930
* Eesti ilmastiku sõltumusi. // Loodusuurijate Seltsi aastaraamat XXXVIII (1931)
* Äikese nähtusi Eestis. Tartu, 1932
* Äärmiinimumide tekkimine ja arenemine Läänemere piirkonnas. Tartu, 1933
* 13-aastase perioodi esinemisi Eesti ilmastikus. // Eesti Loodus (1934) 4
* Mikrokliimast ja aedviljasaakidest. Tallinn, 1961

Kirjandus
---------

* Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918–1944. Trt, 1994, II, 220

 *Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.*