recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Osalusmajandus** ehk **Parecon** (lühend ingliskeelsest terminist *participatory economics*) on majandusmudel, mida on pakutud kui alternatiivi turumajandusele ning käsumajandusele.

Osalusmajanduses on keskne koht rahvaosalusel, mis oleks majandusotsuste tegemise aluseks. Eraomandi asemel oleks osalusmajanduses vara rahva ühisomand, kuid ühisvara kasutust juhiks rahvas demokraatlikuid meetmeid kasutades. Selle poolest vastandub osalusmajandus Nõukogude Liidu tüüpi käsumajandusele, kus praktikas juhtis rahva vara kasutust kitsas poliitiliste isikute ring ehk partei.

Osalusmajanduse ideele on andnud osalise heakskiidu muu hulgas ka tunnustatud Ameerika ühiskonnakriitik ja keeleteadlane Noam Chomsky; selle peamised arendajad on teiste seas majandusteadlane Robin Hahnel ja aktivist Micheal Albert.

Lisalugemist
------------

* *A Quiet Revolution In Welfare Economics*, Albert and Hahnel, Princeton University Press, 1990.
* *Looking Forward: Participatory Economics for the Twenty First Century*, Albert and Hahnel, South End Press, 1991.
* *The Political Economy of Participatory Economics*, Albert and Hahnel, Princeton University Press, 1991.
* *Parecon: Life After Capitalism*, Albert, Verso Books, 2003.

Välislingid
-----------

* Osalusmajanduse koduleht
VolapükVolapük
**Volapük** on tehiskeel, mille lõi 1879–1880 Johann Martin Schleyer. Tänapäeval on maailmas umbes 20–30 volapüki kõnelejat.

Volapük kaotas populaarsust universaalkeelena 19. sajandi lõpus ja 20. sajandi algul palju lihtsamatele ja lihtsamini õpitavatele keeltele nagu esperanto ja *latino sine flexione*.

Volapüki liikumise juht on tuntud kui *cifal* (inglise sõnast *chief* 'pealik') ja ta omab otsustusõigust keele grammatika ja sõnavara küsimustes.

Eesti keeles ilmus volapüki grammatika 1885. aastal Ado Grenzsteini tõlkes.

Olemas on ka volapükikeelne Vikipeedia.

Kirjandust eesti keeles
-----------------------

* Johann Martin Schleyer, Ado Grenzstein 1885. *Lühikene ilmakeele volapüka grammatik*. Tartu: A. Grenzsteini trükk ja kirjastus.

Vaata ka
--------

* Cifal

Viited
------

1. ↑  "Pük, Memory: Why I Learned a Universal Language No One Speaks" by Paul LaFarge. *The Village Voice*, August 2000.

Välislingid
-----------

* Volapükikeelne Vikipeedia
* Flenef bevünetik Volapüka / International Friendship of The World Language
* Lühikene ilmakeele volapüka garaamatik
**Taučionysi kihistu** (inglise *Taučionys Beds*) on ordoviitsiumi ladestu Pirgu lademe kihistu. Seda hakkas esimesena eristama Juozas Paškevičius aastal 1968. Kihistu on nime saanud Trakai rajoonis asuva Taučionysi küla järgi.

Kihistiku stratotüüp on Ukmerge 10 puurauk, kus kihistu esineb 500.2..520.2 meetril. Kihistu neostratotüüp on Svedasai 252 puurauk, kus kihistu esineb 540.6..548 meetril. Kihistu puhul on kasutatud ka parastratotüüpi, milleks on Taučionys 49 puurauk. Seal asuvad kihistu kivimid 381.5..387 meetril.

Eestist kihistu kivimeid ei ole leitud. Leedus eristatakse kihistut maa kesk- ja idaosas. Kihistu esineb ka Valgevene loodeosas. Kihistu suurim paksus on 10 meetrit.

Kihistu koosneb valdavalt sõlmjast lubjakivist, mis sisaldab perekonda *Holorhynchus* kuuluvaid fossiile, mis esinevad veel Kabala kihistus ja üksikutes paikades Hiiumaal. Kihistut eraldab Svedasai kihistust kildarohke Ukmerge kihistu.

Viited
------

1. ↑  Taučionysi kihistu Eesti geokogude infosüsteemis (vaadatud 04.08.2019)
2. ↑  Stratigraafia terminoloogia
3. ↑  LIETUVOS SILŪRO, ORDOVIKO, KAMBRO, EDIAKARO SISTEMŲ STRATIGRAFINĖ KLASIFIKACIJA, 2015, lk. 37-38
4. ↑  *Diversity and biostratigraphic utility of Ordovician brachiopods in the East Baltic*, Linda Hints, David A. T. Harper, Juozas Paškevičius, 2018
5. ↑  Linda Hints, Asta Oraspõld, Jaak Nõlvak. *The Pirgu Regional Stage (Upper Ordovician) in the East baltic: lithostratigraphy, biozonation and correlation,* Proceedings of the Estonian Academy of Sciences, Geology, 2005

Välislingid
-----------

* Taučionysi kihistu Eesti geokogude infosüsteemis
Ingmar Bergman ja Sven Nykvist filmi "Nagu peeglis" ("Såsom i en spegel") võtetel
**Sven Vilhem Nykvist** (3. detsember 1922 Moheda – 20. september 2006 Stockholm) oli rootsi filmioperaator.

Sven Nykvist sündis Kronobergi läänis Alvesta vallas Mohedas. Tema vanemad olid misjonärid Belgia Kongos. Nykvisti lapsepõlv möödus vanavanematega Rootsis. Ta õppis Stockholmis fotograafiat. Filmindust praktiseeris ta Roomas Cinecittà stuudiotes. 

Sven Nykvistil oli pikk koostöö filmilavastaja Ingmar Bergmaniga. Esimest korda tegid nad koostööd filmis "Narride õhtu" ("Gycklarnas afton", 1953). Just Bergmani filmide "Sosinad ja karjed" ja "Fanny ja Alexander" eest võitis ta kaks parima operaatori Oscarit (1974 ja 1984).

Nykvist on teinud koostööd ka Woody Alleni, Andrei Tarkovski, Philip Kaufmani, Nora Ephroni ("Unetus Seattle'is") ja Lasse Hallströmiga. Tema viimaseks filmiks jäi Peter Yatesi fantaasiakomöödia "Curtain Call" (1999).

Sven Nykvisti poeg Carl-Gustaf Nykvist on filmilavastaja ja -operaator. Viimase käe all valmis 2000. aastal dokumentaalfilm "Valgus pakub mulle seltsi", milles ta jäädvustas oma isa elutöö. Sven Nykvisti osalusel valmis 120 filmi.

Välislingid
-----------

* Sven Nykvist andmekogus IMDb (inglise)
Põhja-Norra

Bergsfjorden Senja saare lähedal Tromsi maakonnas
**Põhja-Norra** (norra keeles Nord-Norge (*bokmål*), uusnorra keeles Nord-Noreg, põhjasaami keeles Davvi-Norga) on regioon Norra põhjaosas, mis koosneb Nordlandi, Tromsi ja Finnmargi maakonnast.

Balsfjorden
Selle pindala on 112 951 km².

Põhja-Norra suurimad linnad lõuna poolt loetledes on Mo i Rana, Bodø, Narvik, Harstad, Tromsø ja Alta.

Piirkond on multikultuurne: peale norralaste elavad seal põlised saamid, kveenid ja venelased. Valdavalt räägitakse norra keelt, saami keele rääkijaid leidub enamasti sisealadel ja fjordide lähistel. Soome keelt räägitakse ainult mõnes vallas Finnmargi maakonna idaosas.

Helgelandi rannikul peavad kohalikud elanikud hahafarme.

Põhja-Norra linnad
------------------

* Tromsø
* Bodø

Mosjøenis paiknev Sjøgata on Põhja-Norra pikim 19. sajandist järelejäänud puitmajadega tänav.
Vähem kui 30 000 elanikku, elanike arvu järgi järjestatud:

* Harstad

* Mo i Rana
* Narvik
* Alta
* Mosjøen
* Hammerfest

* Fauske
* Sandnessjøen
* Vadsø

Vähem kui 5000 elanikku, elanike arvu järgi järjestatud:

* Sortland
* Brønnøysund
* Svolvær
* Finnsnes
* Kirkenes
* Stokmarknes
* Honningsvåg
* Leknes
* Vardø

Keskaegne Alstahaugi kirik

Vaata ka
--------

* Norra ajaloolised piirkonnad

Viited
------

1. ↑  "What Vikings really put in their pillows". *Phys.org*. Science X Network. 27. veebruar 2018.
**Sven Isak Danell** (25. november 1903 Uppsala – 18. jaanuar 1981 Farsta, Stockholm) oli rootsi ja Eesti vaimulik.

Ta õppis Göteborgi, Uppsala ja Lundi ülikoolis usuteadust ja keeleteadust. Ordineeriti pastoriks 10. juunil 1928. Oli rootsi koguduse õpetajaks Skara piiskopkonnas.

Ta oli Noarootsi koguduse õpetaja 1934–1937, edasi teenis Rootsis Källby kogudust, 1941–1949 oli Ersta diakoniasutuse juhataja Stockholmis, seejärel nimetati kirikuõpetajaks Västra Tunhemi koguduses. Hoovijutlustajaks sai 1943.

27. juulist 1955 nimetati Sven Danell Rootsi valitsuse otsusega Skara piiskopiks. Skara piiskop oli ta 1955–1969.

Tema isa Hjalmar Danell oli Skara piiskop 1905–1935, onu Gideon Danell oli rootsi haridustegelane.

Teoseid
-------

* Kuldrannake: [mälestusi rannarootslastest]/Sven Danell; [tõlkinud ja järelsõna: Anu Saluäär ; eessõna: Niclas Trouve]; Tartu: Ilmamaa, 1999
* Sven Danell. Eesti ja rootsi kirikuelu võrdlusjooni; [Artikkel koguteoses:] Jumala abiga edasi: piiskop dr. Johan Kõpp'u 75. sünnipäevaks: [toimetaja Jakob Aunver; kaas ja illustratsioonid: G. Westenberg], Stockholm: EELK Konsistoorium Eksiilis, 1949

Viited
------

1. ↑  Eesti Kirik juuli-august 1955
2. ↑  Konrad Veem Eesti Vaba Rahvakirik Dokumentatsioon ja leksikon EVR Stockholm 1988

Kirjandus
---------

* Piiskop Sven Danell: Rootsi andis välja a. 1946 150 ingerlast. Eesti Päevaleht, 24. märts 1971, nr. 23, lk. 1 ja 8.
**Piotr Jaroszewicz** (8. oktoober 1909 Niasviž, Minski kubermang (tänapäeval Valgevene) – 1. september 1992 Varssavi) oli Poola kommunistlik riigitegelane.

Piotr Jaroszewicz oli pärit rahvakooliõpetaja perekonnast. Gümnaasiumi lõpetamise järel õppis ta pedagoogilises kõrgkoolis, mille lõpetamise järel töötas algul õpetajana ja seejärel koolijuhatajana. Teise maailmasõja alguses 1939. aasta septembris põgenes ta Poola idaossa, mille hõivas Nõukogude Liit. Alates 1943. aastal oli ta Nõukogude tagalas loodud Poola 1. Armee poliitfunktsionär. 1944. aastal sai ta Poola 1. Armee asejuhataja. Samal aastal astus ta ka Poola Töölisparteisse. 1945. aastal sai ta brigaadikindrali auastme.

1945–1950 oli Piotr Jaroszewicz kaitseministri asetäitja. 1950–1952 oli ta Riikliku Plaanikomitee esimehe asetäitja. 1952–1970 oli Jaroszewicz Poola Rahvavabariigi Ministrite Nõukogu esimehe asetäitja, aastatel 1954–1956 lisaks veel ka mäetööstuse minister. Aastatel 1947–1985 oli ta seimi liige. Aastatel 1948–1980 oli ta Poola Ühendatud Töölispartei Keskkomitee liige, 1964–1980 Poola Ühendatud Töölispartei Keskkomitee Poliitbüroo liige.

Piotr Jaroszewicz oli 23. detsembrist 1970 kuni 18. veebruarini 1980 Poola Rahvavabariigi Ministrite Nõukogu esimees (sisuliselt valitsusjuht).

1. septembril 1992 mõrvati Piotr Jaroszewicz ja tema abikaasa ajakirjanik Alicja Solska-Jaroszewicz nende Varssavi äärelinnas asuvas majas. Mõrvareid ei tabatud, kuriteo motiivid jäid teadmata.

Viited
------

1. ↑  Piotr Jaroszewicz, poln. Politiker; Ministerpräsident (1970-80) Munzinger
2. ↑  Piotr Jaroszewicz Hej-kto-Polak!
3. ↑  Countries Ph-Pu. Poland rulers.org
4. ↑  Sebastian Balcerowski. Kto zamordował premiera Jaroszewicza? historia.org.pl
**Winandus** oli Kärkna abt aastail 1277–1287.

1277. aastal (Livl. U.B. I CDL, regest 311) kirjutas ta (*frater W. dictus abbas in Valkana*) koos Dünamünde abti H.-ga Tallinnast Lübecki raele pärast laevaõnnetust Tallinna peamehe Eylarduse poolt äravõetud varade asjus. 

Veel on ta andnud kaks ürikut:

* 3. jaanuaril 1282 (*frater Wynandus dictus, abbas in Valkana*, Livl. U.B. III CDLXXVIa, regest 540a)
* 3. veebruaril 1288 (*Winhandus, Dei promissione abbas in Valkenha*, Livl. U.B. III DXXIa, regest 594a)

Mõlemad käsitlevad Albu mõisa ja veski (*alodium et molendinum, Alpie vocata*) koos küladega Ambla kihelkonnas Järvamaal loovutamist Liivimaa ordule *Lykewalde* ja teiste külade vastu.

Friedrich Georg von Bunge paigutab regestides mõlemad viimatinimetatud ürikud Maarja-aasta järgi originaaltekstis nimetatust järgmisse kalendriaastasse (vastavalt 1282 ja 1288, mitte 1281 ja 1287). Leonid Arbusow vaidlustab mõlemad ümberdateerimised ja paigutab ürikud vastavalt 2. (!) jaanuarile 1280 ja 3. veebruarile 1287.

Viited
------

1. ↑  Leonid Arbusow. Livlands Geistlichkeit vom Ende des 12. bis ins 16. Jahrhundert. Fortsetzung. Jahrbuch für Genealogie, Heraldik und Sphragistik. 1901. Mitau 1902. S. 140.

Välislingid
-----------

* Padise abti pitser 1282. aastast
William Pitt noorem
**William Pitt noorem** (28. mai 1759 – 23. jaanuar 1806) oli Tooride Parteisse kuulunud prominentne Briti 18. ja varajase 19. sajandi riigimees. Ta oli ajaloo noorim Suurbritannia peaminister, olles 1783. aastal ametisse astudes 24-aastane. Ta lahkus ametist 1801. aastal, kuid sai 1804. aastal uuesti peaministriks, jäädes ametisse surmani. Suurema osa oma ametiajast peaministrina oli ta ka ametis varakantslerina. Tema puhul kasutatakse nime täpsustust "noorem", et eristada teda tema isast, varasemast peaministrist William Pittist, 1. Chathami krahvist, keda kutsutakse William Pitt vanemaks või lihtsalt "Chathamiks".

Tema peaministrikarjääri, mis möödus George III valitsemisajal, sisustasid märkimisväärsed sündmused Euroopas, sh Prantsuse revolutsioon ja Napoleoni sõjad. Pitt oli eeskujulik administraator, kes viis läbi mitu majanduslikku ja administratiivset edu toonud reformi, pidades võitlust korruptsiooniga, kehtestades näiteks 1799. aastal tulumaksu ja luues riigivõla vähendamiseks 1786. aastal võlakustutusfondi.

Ajaloolane Charles Petrie on öelnud, et Pitt oli üks Suurbritannia silmapaistvamaid peaministreid "kasvõi sellepärast, et ta viis riigi vägivallata vanalt korralt uuele [...]. Ta mõistis uut Britanniat."

Viited
------

1. 1 2  Arthur Burns (16. september 2015). "William Pitt the Younger (Whig/Tory 1783-1801, 1804-1806)" (inglise keeles). Suurbritannia valitsus. Vaadatud 16. juuni 2018.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: tundmatu keel (link)
2. ↑  Charles Petrie, "The Bicentenary of the Younger Pitt", *Quarterly Review*, 1959, Vol. 297 Issue 621, lk 254–265.

Välislingid
-----------

* William Pitt noorem – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**Lord John Cavendish** | **Varakantsler**10. juuli 1782 – 31. märts 1783 | Järgnev**Lord John Cavendish** |
| Eelnev**Portlandi hertsog** | **Suurbritannia peaminister**19. detsember 1783 – 31. detsember 1800 | Järgnev**Henry Addington** |
| Eelnev**Lord John Cavendish** | **Varakantsler**19. detsember 1783 – 1. jaanuar 1801 | Järgnev**Henry Addington** |
| Eelnev***Ametikoht loodi seoses 1800. aasta uniooniaktiga,millega liideti Suurbritannia ja Iirimaa Ühendkuningriigiks*** | **Ühendkuningriigi peaminister**1. jaanuar 1801 – 14. märts 1801 | Järgnev**Henry Addington** |
| Eelnev**Henry Addington** | **Varakantsler**10. mai 1804 – 23. jaanuar 1806 | Järgnev**Lord Henry Petty** |
| Medalikohad |
| --- |
| Lõuna-Aafrika Liidu esindaja |
|  Olümpiamängud |
| Kolmas koht | 1960 | Sulgkaal |

**William Ernest Meyers** (23. juuli 1943 Johannesburg – 7. mai 2014 Edenvale, Gautengi provints) oli Lõuna-Aafrika poksija.

Meyers oli kokku vähemalt kolmekordne Lõuna-Aafrika Liidu ja Lõuna-Aafrika Vabariigi meister poksis aastatel 1961–1963.

Ta sai sulgkaalus (kuni 57 kg) 1960. aasta Rooma olümpiamängude poksivõistlustel pronksmedali, kaotades poolfinaalis hilisemale hõbemedalivõitjale Jerzy Adamskile (Poola).

William Meyers on läbi aegade kõige noorem Lõuna-Aafrika poksija ja üldse meessportlane, kes on võitnud olümpiamedali.

Elukutselisena
--------------

Meyers poksis juunist 1963 kuni aprillini 1964 elukutselisena. Ta osales kokku 4 kohtumisel, millest võitis 3 kohtumist (neist 1 nokaudiga) ja kaotas 1 (selle nokaudiga) kohtumise.

Viited
------

1. ↑  ""SA's youngest Olympic boxing medalist die". Lehel *Fightnews.com*. Inglise keeles". Originaali arhiivikoopia seisuga 12. mai 2014. Vaadatud 5. oktoobril 2016.
2. ↑  17. suveolümpiamängude poksivõistlus. Rooma 1960. Tulemused inglise keeles

Välislingid
-----------

* William Meyers veebisaidil Olympedia Muuda Vikiandmetes
* William (Boela) Meyers lehel *BoxRec*. Inglise keeles
**William Herbert Newton-Smith** (25. mai 1943 – 8. aprill 2023) oli Kanada päritolu teadusfilosoof. 

Ta sai 1966 bakalaureusekraadi matemaatikas ja filosoofias Kanada ülikoolist Queen's University, 1968 magistrikraadi filosoofias Cornelli ülikoolist ja 1974 doktorikraadi Oxfordi ülikoolist (Balliol College). Töötas põhiliselt Balliol College'is. Alates 1970. aastast kuni pensionile minekuni 2005 oli ta seal *Fairfax Fellow and Lecturer in the Philosophy of Science*. Tema ametijärglaseks sai David Wallace.

Looming
-------

### Armastuse kontseptuaalne uurimine

Artiklis "A Conceptual Investigation of Love" rõhutab Newton-Smith "armastust hõlmavate suhete" (*love-comprising relations*) juures kohustust (*commitment*) ja vastastikusust. Iris Murdochi romaani "Bruno's Dream" järgi toob ta välja kaks omavahel vastuolus olevat pilti armastusest. Involuntaristliku ehk romantilise pildi järgi on armastus inimest valdav tunne või emotsioon, voluntaristliku pildi järgi aga tahtlik kohustus teise suhtes. Newton-Smithi järgi on mõlemad pildid asjakohased ja eri inimesed rõhutavad eri pilte. 

Newton-Smith esitab armastusele neli "üldiselt paratamatut" (*g-necessary*) tingimust. 

Kui kedagi armastatakse mingi tema omaduse tõttu ja hiljem ilmub välja keegi, kellel on sama omadus, siis eelistatakse esimesena kohatut kas sellepärast, et teda kohati esimesena, või sellepärast, et ta on jõudnud armastaja heaks midagi teha. 

Newton-Smith jõuab järeldusele, et võimalike armastusekontseptsioonide mitmekesisus välistab täpsed ja määratletud mõistelised suhted. Selle määramatuse tõttu triivib see, kuidas armastusest peab (kontseptuaalselt) mõtlema, märkamatult sellesse, kuidas inimesed üldiselt armastusest mõtlevad. 

Isegi kui armastuse mõiste analüüsil on armastuse seisukohast tähtsust, ei pruugi selle teadmine head tuua. Võib-olla teevad õnnelikumaks ibsenlikud eluvaled.

Publikatsioone
--------------

* A Conceptual Investigation of Love. – Alan Montefiore (toim). *Philosophy and Personal Relations*, London: Routledge & Paul Kegan Ltd 1973, lk 113–136.
* *The Structure of Time*, 1980. Google'i raamat
* *The Rationality of Science*, 1981
* *Logic: An Introductory Course*, 1984
* K. A. Said, William Newton-Smith, R. Viale, Kathleen V. Wilkes (toim). *Modelling the Mind*, 1990
* William Newton-Smith, Jiang Tianji, E. James (toim). *Popper in China*, 1992
* (toim). *The Companion to the Philosophy of Science*, 2000
* *Obituary: Kathy Wilkes*. – *The Guardian*, 13. september 2003

Tunnustus
---------

* 2003 – Peterburi ülikooli audoktor teenete eest Venemaa haridusele

Isiklikku
---------

Ta on olnud abielus Kanada kirjaniku Doris Heffroniga. 

Ta oli abielus Kanada ajakirjaniku Nancy Durhamiga. Neil on pojad jurist Apple Newton-Smith ja ökonomist Rain Newton-Smith.
**"Wind Beneath My Wings"** (kasutatud on ka pealkirju **"The Wind Beneath My Wings"**ja **"Hero"**) on Jeff Silbar ja Larry Henley kirjutatud laul aastast 1982. 

Silbar ja Henley kirjutasid laulu Bob Montgomeryle. Montgomery salvestas loost oma demo, muutes laulu algselt mõnevõrra kiirema tempo aeglaseks ballaadiks. Seejärel müüsid autorid laulu esitamiseks paljudele esitajatele. Esimese kommertsversiooni avaldas Roger Whittaker ning see leidub tema albumil "The Wind Beneath My Wings". Varsti pärast seda andis Austraalia laulja Colleen Hewett laulu välja singlina, mis jõudis edetabelis Kent Music Report kohale 52. 1982. aastal avaldasid laulu veel Sheena Easton (albumil "Madness, Money & Music") ja Lee Greenwood, järgmisel aastal Lou Rawls, Gladys Knight & The Pips (pealkirjaga "Hero" albumil "Visions") ja Gary Morris (1983). Billboardi edetabelis saavutas kõrgeima koha aga 1988. aastal salvestatud Bette Midleri versioon filmi "Beaches" heliribalt. See versioon anti välja singlina, mis jõudis 1989. aasta juunis olla ka ühe nädala edetabeli Billboard Hot 100 esikohal. Midleri versioon võitis 1990. aastal ka kaks Grammy auhinda ning 1992. aastal tunnistas Ameerika Fonogrammitootjate Liit (RIAA) selle plaatinaplaadiks.

2002. aastal Suurbritannias läbi viidud küsitluse tulemusel selgus, et laul oli sealmaal matustel mängituim laul.

Laulu on salvestanud veel näiteks Steven Houghton, Bill Tarmey, Rachel Morrison jt.
**Windland Smith Rice** (sünninimega **Sandra Windland Smith**; 19. jaanuar 1970 Little Rock, Arkansas – 31. mai 2005 Memphis, Tennessee) oli Ameerika Ühendriikide loodusfotograaf, looduskaitsja ja näitleja.

Tema mälestuseks nimetas loodusfotoajakiri Nature's Best Photography enda korraldatava rahvusvahelise fotokonkursi ümber Nature's Best Photography Windland Smith Rice International Awardsiks.

Windland Smith lõpetas 1992. aastal Duke'i Ülikooli, kus õppis näitekunsti. Ta on mänginud kõrvalosa mitmes mängufilmis. Tuntuks sai ta loodusfotograafina. Ta tegi koostööd Fujifilmi, National Geographic Society, Earthfire Institute'iga ja kaastööd ajakirjale Nature's Best Photography.

Ta suri ootamatult südamerikke tõttu. Selgus, et tal oli pärilik pika QT sündroom (geneetilise etioloogiaga südame elektrofüsioloogiline häire).

Tunnustus
---------

* 1999 – ajakirja Nature's Best Photography fotokonkursi Nature's Best International Photography Awards võitja kategoorias "Lustakad pildid loomadest"

Isiklikku
---------

Windland Smith Rice'i õde Molly Smith (2007)
Ta oli üheksalapselise pere vanim laps. Tema isa Frederick W. Smith on kullerfirma FedEx asutaja ja juht. Windland Smith abiellus Jeffrey Scott Rice'iga. Nende pojad on Mason Frederick Rice ja Alden James Rice.

Windland Smith Rice'i noorem õde Molly Smith on Washingtonis asuva teatri Arena Stage direktor. 2007. aastal produtseeris ta õe mälestuseks romantilise draamafilmi "P.S. I Love You" Hilary Swankiga peaosas.

Viited
------

1. ↑  Legacy. naturesbestphotography.com
2. ↑  Crazy Credits. imdb.com
3. ↑  Dedications at the end of movies, and what they mean. denofgeek.com

Välislingid
-----------

* Windland Smith Rice. google.ee
* New St. Mary's building to be named after Fred Smith's daughter. memphisdailynews.com, 6. märts 2007
William Makepeace Thackeray
**William Makepeace Thackeray** (18. juuli 1811 Kalkuta – 24. detsember 1864 London) oli inglise kirjanik.

Elukäik
-------

Thackeray sündis Indias Kalkutas Richmond Thackeray ja Anne Becheri ainsa lapsena. Tema isa suri 1815 ja ema saatis poja Inglismaale. Ema abiellus 1817 uuesti oma noorpõlvearmastuse Henry Carmichael-Smythiga.

Aastail 1829–1830 õppis William Thackeray Cambridge'i ülikoolis Trinity kolledžis. 

Pärast kooli reisis ta Saksamaal ning elas mõnda aega Pariisis, kus õppis joonistamist.

Thackeray abiellus 1836 Isabella Gethin Shawe (1816–1894), kellega tal sündis kolm tütart. Keskmine neist suri 8 kuu vanuselt. Pärast kolmanda lapse sündi langes naine sügavasse depressiooni, mis muutus kiiresti vaimuhaiguseks. Rohkem kui pool sajandit elas Isabella mitmesugustes vaimuhaiglates ilma terveks saamata.

Thackeray oli elupõline liberaal. 1857 kandideeris ta Oxfordi valimisringkonnas parlamenti sõltumatu liberaalina ametisoleva teise liberaali Charles Cardwelli vastu, kuid kaotas 1005:1070.

Thackeray suri 52-aastaselt rabandusse, mille põhjustas liigsöömine ja -joomine ning vähene kehaline aktiivsus.

Looming
-------

19. sajandil peeti Thackerayd parimate inglise kirjanike hulka kuuluvaks, järgmiseks Charles Dickensi järel. Tänapäeval on tema teosed üldjuhul unustatud, ainsa erandina satiiriline romaan "Edevuse laat". Teatakse ka romaani "Barry Lyndoni õnn", peamiselt sellepärast, et Stanley Kubrick tegi 1976 sellest ekraniseeringu pealkirjaga "Barry Lyndon", mis pole küll päris originaalitruu.

Niihästi kirjaniku eluajal kui tänapäeval hinnatakse Thackeray teoseid põhiliselt 19. sajandi inglise ühiskonna tõepärase, ilustamata kujutamise eest. Ise pidas ta oma teoseid realistlikeks, tänapäeval nähakse neid satiirilistena.

### Teoseid

* "The Yellowplush Papers" (1837)
* "Catherine" (1839–1840)
* "A Shabby Genteel Story" (1840)
* "The Irish Sketchbook" (1843)
* "The Luck of Barry Lyndon" (1844)
* "Notes of a Journey from Cornhill to Grand Cairo" (1846; ilmus pseudonüümi **Titmarsh** all).
* "The Book of Snobs" (1848)
* "Vanity Fair" (1848)
* "Pendennis" (1848–1850)
* "Rebecca and Rowena" (1850)
* "The Paris Sketchbook" (1840)
* "Men's Wives" (1852)
* "The History of Henry Esmond" (1852)
* "The Newcomes" (1855)
* "The Rose and the Ring" (1855)
* "The Virginians" (1857–1859)
* "The Adventures of Philip" (1862)
* "Denis Duval" (1864)
* "Sketches and Travels in London"
* "Literary Essays"
* "English Humourists"
* "Four Georges"
* "Lovel the Widower"

|  |  |
| --- | --- |
|  | Tsitaadid Vikitsitaatides: **William Makepeace Thackeray** |
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib kalaliigist; kalaperekonna kohta vaata artiklit Säga (perekond); Eesti endise küla kohta vaata Sägä.* |

---

**Säga** (*Silurus glanis*) on sägalaste sugukonda kuuluv kalaliik.

Morfoloogia
-----------

Säga on laia ja madala peaga kala. Ülalõual on tal kaks pikka poiset ja alalõual neli väiksemat. Pärakuuim on pikk ja ulatub sabauimeni, seljauim on väike ja keha suhtes suhteliselt eespool. Selg on mustjasrohekas, küljed laigulised ja kõht hele.

### Suurus

Tavaliselt on sägad 1,3–1,6 meetri pikkused, suurimad isendid on olnud kuni 3 meetri pikkused (teistel andmetel ka kuni 5 m  ja 300 kg raskused; suurim isend, kes kirjalikes allikais on märgitud, kaalus 375 kg, ja see püüti Oderi jõest. Eesti püütud raskeim isend kaalus 152 kg ja 2,1 m pikkune isend püüti 1935. aastal.  Sägad võivad elada kuni 80 aasta vanuseks[*viide?*].

Elupaik ja -viis
----------------

Säga eelistab suuri soojemaid järvi ja aeglase vooluga sügavaid jõgesid, ning riimveelisi jõgede suudmealasid. Toitub enamasti kaladest, vähemal määral ka limustest ja putukatest, suuremad kalad ka jõevähkidest, konnadest, pisiimetajatest ja veelindudest.

Levila
------

Säga on levinud Lääne-Euroopas Reini jõest ida pool kuni Kaspia ja Araali mereni, põhjas kuni Lõuna-Soomeni ja lõunast Väike-Aasiani. Puudub Põhja-Jäämere jõgede vesikonnas.

Eestis on säga vähesel määral levinud peamiselt Emajõe alamjooksul, Peipsi ja Pihkva järves ning Võrtsjärves. Püük on Eestis aastaringselt keelatud.

8. juulil 2020 püüti ja vabastati noor, 1,2–1,5 kg kaaluv säga Sindi lähedalt Pärnu jõest. Säga on jäänud võrku 2018. aastal ka Pärnu lahes. 2022. aastal sattus Võrtsjärvel kaluri mõrda 28 kg raske ja 170 cm pikk isend, miks läks kalateadlastele uurimiseks.

Vaata ka
--------

* Eesti kalade süstemaatiline nimestik

Viited
------

1. ↑   Miller, P. J ja Loates, M. J. 2006. *Euroopa kalad*. Eesti Entsüklopeediakirjastus
2. ↑   Mikelsaar, N. 1984. *Eesti NSV kalad*. Tallinn, Kirjastus Valgus
3. ↑  "Haruldane kala Peipsist". Võru Teataja, 12. august 1935
4. ↑  "Noore hobikalastaja õngekonksu haaras haruldane kala" Pärnu Postimees, 8. juuli 2020]
5. ↑  "Üllatus: Pärnu lahes ujus võrku säga" Pärnu Postimees, 28. august 2018
6. ↑  "Võrtsjärvest püüti seni suurim säga" ERR, 15. juuli 2022

Välislingid
-----------

* Säga andmebaasis eElurikkus Muuda Vikiandmetes

* Säga TÜ Loodusteadusliku veebipõhises õpikeskkonnas
* Järv, L. 2005. Meie vete kalu: säga. Kalastaja 36: 20–24.
* Eesti teadlased järjestasid maailma ühe suurima mageveekala genoomi, ERR, 16. september 2020
**Teaduslik skeptitsism** (inglise *scientific skepticism*, *rational skepticism*, *skeptical inquiry*) on mõttesuund, mis seab kahtluse alla väited, millel puudub empiiriline tõendusmaterjal ja mida ei saa või ei osata kontrollimiseks korrata. Teadusliku skeptitsismi meetod on nagu teaduselgi teaduslik meetod. 

Mitmed teadlased ja filosoofid (nt Robert K. Merton) väidavad, et kõiki ideid peab kontrollima ja need ideid peab olema võimalik allutatama tugevale ja põhjalikule analüüsimisele. 

Teadusliku skeptitsismi tuntumate esindajate seas on Bertrand Russell, Carl Sagan ja James Randi.

Vaata ka
--------

* MTÜ Eesti Skeptik

Kirjandust
----------

* Sagan, Carl. Deemonitest vaevatud maailm: teadus kui küünal pimeduses. Tallinn, Valgus. Inglise keelest tõlkinud Mart Kangur
* Hannu Lauerma "Usk, lootus ja ohtlik bluff. Julgustamisest vaimse terrorini" Tõlkinud Ene Kaabers. Kirjastus K&K, 2009. 277 lk.

Välislingid
-----------

* The Sceptic's Dictionary
* The Committee for Skeptical Inquiry
* Quackwatch
Rossi šelfiliustik
**Šelfiliustik** on liustik, mis ujub merepinnal, olles üht otsa pidi seotud teda toitva maismaaliustikuga. Et šelfiliustik ujub meres, tõuseb ja mõõnab ta koos alloleva merega.

Šelfiliustikud tekivad sageli merre voolanud maismaaliustikest ja on mingist servast sellega seotud. Kuid šelfiliustikku võib toita ka ta pinnale sadav ja jääks muutuv lumi. Enamasti on tegemist jääkilpide servadega. Tuntuim ja suurim (pindalalt umbes 10–11 Eestimaad) šelfiliustik on Rossi šelfiliustik Antarktikas, mida uhub Rossi meri. Mandri vastasküljel Atlandi ookeani poolel on pea sama ulatuslik (u 420 ruutkilomeetrit) Filchneri-Ronne šelfiliustik, mida uhub Weddelli meri. Teistel rannikutel on veel kümmekond tunduvalt väiksemat šelfiliustikku (Amery šelfiliustik, Larseni šelfiliustik, Riiser-Larseni šelfiliustik, Fimbuli šelfiliustik, Shackletoni šelfiliustik, George VI šelfiliustik, Westi šelfiliustik ja Wilkinsi šelfiliustik) mille pindala kliima soojenedes kiiresti kahaneb. Põhja-Kanadas kunagi olnud Ellesmere'i šelfiliustik, mis oma ligikaudu 9000 ruutkilomeetriga oli Arktika suurim, on aja jooksul lagunenud väiksemateks osadeks ja enamasti sulanud. Suurim allesolev osa Ward Hunt on vaevalt poole Hiiumaa suurune.

Šelfiliustik võis varem põhimõtteliselt ulatuda ka šelfi ehk mandrilava kohal asuvast madalast šelfimerest kaugemale avamerele, kuid praegu selliseid liustikke pole, kuna sügavama mere kohale ulatuv kinnisjää laguneb kevadtormidega jäämägedeks[*viide?*]. 

Kohtades, kus mere põhi ulatub šelfiliustiku aluspinnani, läheb šelfiliustik üle maismaaliustikuks. Seejuures on maapinna tase sellises piirkonnas oluliselt madalam (šelfiliustiku süvise võrra) merepinnast.

Vaata ka
--------

* Liustik
* Šelf
**Šaštín-Stráže** (saksa keeles *Schoßberg-Strascha*, ungari keeles *Sasvár–Morvaőr*) on linn Slovakkias Trnava maakonnas Senica ringkonnas.

Geograafiline asend
-------------------

Šaštín-Stráže asub riigi lääneosas ajaloolises Záhorie piirkonnas, Tšehhi piirist 12 km ja Austria piirist 15 km kaugusel. Läbi linna voolab Myjava jõgi.

Ajalugu
-------

Šaštíni küla on ürikutes esmamainitud 1218. aastal.

1961. aastal ühendati Šaštíni ja Stráže nad Myjavou külad Šaštínske Stráže külaks. Šaštín-Stráže nimi sai küla 1971. aastal.

Linnaõigused sai Šaštín-Stráže 1. septembril 2001.

Rahvastik
---------

Slovakkia 2021. aasta rahvaloenduse andmetel oli Šaštín-Stráže elanikest slovakke 93,99%, mustlasi 1,93% ja tšehhe 0,88%. Rahvus oli teadmata 2,55%-l elanikest.

Sõpruslinnad
------------

* Poola Bełżyce, Poola
* Ukraina Brodõ, Ukraina

Viited
------

1. ↑  Sčítanie obyvateľov, domov a bytov 2021 na Slovensku
2. ↑  O meste Mesto Šaštín-Stráže. Vaadatud 16. aprillil 2023
3. ↑  História spoločnej obce Mesto Šaštín-Stráže. Vaadatud 16. aprillil 2023
4. ↑  Mesto Mesto Šaštín-Stráže. Vaadatud 16. aprillil 2023
5. ↑  Structure of population by ethnicity in the municipality Šaštín-Stráže at 1. 1. 2021 Sčítanie obyvateľov, domov a bytov 2021. Vaadatud 16. aprillil 2023
**Bács-Kiskuni komitaat** on 1. järgu haldusüksus Ungari lõunaosas. Piirneb lõunas Serbiaga. Asub Doonau ja Tisza vahel.

Pindalalt on see Ungari suurim komitaat. Moodustati 1950. aastal Bács-Bodrogi ja Pest-Pilis-Solt-Kiskuni komitaadist.

Komitaadi halduskeskus on Kecskemét, teised suuremad linnad on Baja, Kiskunfélegyháza, Kiskunhalas ja Kalocsa.

### Haldusjaotus

Bács-Kiskuni komitaat jaguneb alates 2013. aastast 11 kreisiks:

|  | Kreisi nimi | Keskus | Rahvaarv(1. jaanuar 2013) | Pindala(km²) |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | Bácsalmási kreis | Bácsalmás | 19 983 | 522,54 |
| 2 | Baja kreis | Baja | 66 600 | 1008,80 |
| 3 | Jánoshalma kreis | Jánoshalma | 17 297 | 439,03 |
| 4 | Kalocsa kreis | Kalocsa | 51 028 | 1062,27 |
| 5 | Kecskeméti kreis | Kecskemét | 156 413 | 1212,21 |
| 6 | Kiskőrösi kreis | Kiskőrös | 55 115 | 1130,33 |
| 7 | Kiskunfélegyházi kreis | Kiskunfélegyháza | 36 856 | 582,37 |
| 8 | Kiskunhalasi kreis | Kiskunhalas | 43 735 | 826,35 |
| 9 | Kiskunmajsa kreis | Kiskunmajsa | 19 206 | 485,13 |
| 10 | Kunszentmiklósi kreis | Kunszentmiklós | 29 906 | 769,81 |
| 11 | Tiszakécske kreis | Tiszakécske | 23 791 | 405,99 |

Bács-Kiskuni komitaadi kreisid

Välislingid
-----------

* Komitaadi koduleht

Ungari komitaadid

Bács-Kiskuni komitaat  **·**  Baranya komitaat  **·**  Békési komitaat  **·**  Borsod-Abaúj-Zempléni komitaat  **·**  Csongrád-Csanádi komitaat  **·**  Fejéri komitaat  **·**  Győr-Moson-Soproni komitaat  **·**  Hajdú-Bihari komitaat  **·**  Hevesi komitaat  **·**  Jász-Nagykun-Szolnoki komitaat  **·**  Komárom-Esztergomi komitaat  **·**  Nógrádi komitaat  **·**  Pesti komitaat  **·**  Somogyi komitaat  **·**  Szabolcs-Szatmár-Beregi komitaat  **·**  Zala komitaat  **·**  Tolna komitaat  **·**  Vasi komitaat  **·**  Veszprémi komitaat
**Bystřice nad Pernštejnem** (saksa keeles *Bistritz ob Pernstein*) on linn Tšehhis Vysočina maakonnas Žďár nad Sázavou ringkonnas. Bystřice nad Pernštejnem asub Žďár nad Sázavoust umbes 23 km idas, Brnost 44 km põhjaloodes ja Jihlavast ligikaudu 51 km idakirdes.

Bystřice nad Pernštejnem paikneb merepinnast 535 meetri kõrgusel.

Asulat, mis kandis tol ajal nime Bystřice, on esmamainitud 1298. aastal. Linnaõigused omandas Bystřice 1580. aastal. 1881. aastal sai linn nimeks **Bystřice nad Pernštýnem**. Alates 1925. aastast on linna nimi Bystřice nad Pernštejnem.

Bystřice nad Pernštejnemis on sündinud juudi rahvusest Tšehhi arhitekt Otto Eisler (1893– 1968).

Viited
------

1. ↑  Malý lexikon obcí České republiky - 2017, vaadatud 28.08.2018.
2. ↑  Population in municipalities - 1 January 2022, vaadatud 2.05.2022.
3. ↑  Bystřice nad Pernštejnem InfoČesko
4. ↑  Kostel Nejsvětější Trojice Hrady.cz
5. ↑  Historie Bystřice nad Pernštejnem
6. ↑  Otto Eisler Brněnský architektonický manuál
Vadak klaasis
**Vadak** (vanemas kirjanduses ka: *juustuvesi*) on juustu ja kohupiima tootmise kõrvalsaadus – vedelik, millest on välja kurnatud kalgenenud piimavalk kaseiin. 

Iga kilogrammi juustu valmistamisel saadakse 8–10 liitrit vadakut. Vadak on vesine (5% kuivainet), rohekaskollase värvusega vedelik. Kuivaine põhikoostisosaks on piimasuhkur laktoos, millele lisanduvad mineraalsoolad, jääkidena leidub piimarasva ja vesilahustuvaid valke (0,5%). Vitamiinidest jäävad vadakusse vesilahustuvad B-rühma vitamiinid. Vadakust toodetakse rafineeritud piimasuhkrut ning vadakuvalgu kontsentraati, mis on hinnaline lastetoitude algaine.

Varem kasutati vadakut peamiselt loomasöödana, tänapäeval toodetakse vadakust erinevaid lisasaadusi, mida kasutavad toorainena keemia-, farmaatsia-, kosmeetika- ja toiduainetööstus. Vadakupulbrit kasutatakse küpsiste, kommide, šokolaadi, jäätise ja kookide valmistamisel. Vadakuvalgust tehakse munavalgeasendajat ja vadakujooke. *Mozzarella* juustu tootmise kõrvasaadusena saadud vadakust valmib vadakukohupiim *ricotta*. Vadakuvõi on kondiitritööstuse tooraine. Samuti on võimalik vadakule täispiima lisades valmistada sellest uuesti juustu. 

Kõrge biosaadavusega vadakuvalkudest (beetalaktoglobuliin, alfalaktalbumiin jt) tehakse kulturistide seas populaarseid toidulisandeid.

Viited
------

1. ↑  *Eesti Entsüklopeedia.* 4. köide: *Jaapan–Käolina.* Tartu: Loodus, 1934, lk 151.
2. 1 2 3 4
3. 1 2 3 4
4. ↑
Yusuf Yazıcı 2018. aastal Türgi koondises
**Yusuf Yazıcı** (sündinu 29. jaanuaril 1997 Trabzonis) on Türgi jalgpallur, kes mängib ründava poolkaitsjana Venemaa kõrgliiga klubis Moskva CSKA ja Türgi jalgpallikoondises.

Ta alustas klubikarjääri kodulinna klubis Trabzonspor, mille akadeemiaga liitus ta 2008. aastal. 2015. aastal sõlmis ta klubiga esimese profilepingu. Türgi kõrgliigas debüteeris ta 2016. aasta veebruaris. Esimesed kaks väravat lõi ta liigas 8. mail 2016 mängus Rizespori vastu.

2019. aasta augustis sõlmis ta viieaastase lepingu Lille'iga. Üleminekusumma oli 17,5 miljonit eurot, mis oli Trabzonspori läbi aegade kalleim müük. Hooajal 2020–21 tuli ta Lille'iga Prantsusmaa meistriks.

2022. aasta jaanuaris läks ta Lille'ist laenule Moskva CSKA-ssse.

Türgi jalgpallikoondises tegi Yazıcı debüüdi 11. juunil 2017 MM-i valikmängus Kosovo vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 10. septembril 2019 EM-li valikmängus Moldova vastu. Ta kuulus Türgi koondisse 2021. aasta Euroopa meistrivõistlustel.

Saavutused
----------

Lille
* Ligue 1: 2020–21
* Trophée des Champions: 2021

| * v
* r
Türgi koondis  –  UEFA Euro 2020 |
| --- |
| 

* 1 Günok
* 2 Çelik
* 3 Demiral
* 4 Söyüncü
* 5 Yokuşlu
* 6 Tufan
* 7 Ünder
* 8 Toköz
* 9 Karaman
* 10 Çalhanoğlu
* 11 Yazıcı
* 12 Bayındır
* 13 Meraş
* 14 Antalyalı
* 15 Kabak
* 16 Ünal
* 17 B. Yılmaz (c)
* 18 R. Yılmaz
* 19 Kökçü
* 20 Ömür
* 21 Kahveci
* 22 Ayhan
* 23 Çakır
* 24 Aktürkoğlu
* 25 Müldür
* 26 Dervişoğlu
* Treener: Güneş

 | Türgi |
Sarah Burke
**Sarah Burke** (3. september 1982 Barrie – 19. jaanuar 2012 Salt Lake City) oli Kanada vigursuusataja. Ta oli neljakordne X Gamesi võitja ehk maailmameister ja 2005. aasta rennisõidu maailmameister.

Sarah Burke propageeris vigursuusatamist ning tänu tema tegevusele võeti vigursuusatamine olümpiamängude kavva. 2014. aasta taliolümpiamängudel Sotšis oli ta üks Kanada kuldmedalilootustest.

Sarah Burke'i surma põhjuseks oli 11. jaanuaril treeningul saadud raske peavigastus. Ta kukkus peaga vastu renni ja vigastas kaelal asuvat arterit, mis varustab verega ajutüve ja aju tagumist osa.

Vastavalt tema soovile annetati tema elundid teiste inimeste elu päästmiseks.

Tema abikaasa oli vigursuusataja Rory Bushfield.

Viited
------

1. 1 2 3  "29-aastane vigursuusatamise maailmameister suri raske peatrauma tagajärjel". Delfi. 20. jaanuar 2012. Originaali arhiivikoopia seisuga 26.01.2012. Vaadatud 21.01.2012.
2. 1 2  "MASENDAV: treeningul kukkunud vigursuusataja Sarah Burke suri". Õhtuleht Online. 20. jaanuar 2012. Vaadatud 21.01.2012.
Sarah Wayne Callies
**Sarah Wayne Callies** (sündinud 1. juunil 1977 La Granges Illinois' osariigis) on USA filminäitleja, kes on tuntud eelkõige dr Sara Tancredi osatäitjana seriaalis "Põgenemine" ja Lori Grimesi osatäitjana seriaalis "Elavad surnud".

Elukäik
-------

Sarah' esimesel eluaastal kolis perekond Honolulusse. Juba nooruses oli näha Sarah' huvi näitlemise vastu. Ta osales näitemängudes Punahou koolis, mille ka 1995. aastal lõpetas.

Ehkki Sarah' mõlemad vanemad on professorid Hawaii Ülikoolis, ei soovinud Sarah vanemate rada käia, vaid otsustas karjääri teha näitlejana.

Pärast kõrgkooli lõpetamist asus Sarah Darthmouthi Kolledžisse, kus puutus palju kokku teatrikunstiga. Pärast kolledži lõpetamist jätkas ta õpinguid Denver National Theater Conservatorys, mille lõpetas 2002. aastal.

Samal aastal ta ka abiellus ning kolis New Yorki, kus sai oma esimese seriaalirolli NBC seriaalis "Queens Supreme".

Filmograafia
------------

* 2003 "Queens Supreme" (teleseriaal)
* 2003 "Law & Order: Special Victims Unit" (teleseriaal)
* 2003 "Badge 714" (teleseriaal)
* 2003 "Tarzan" (teleseriaal)
* 2005 "Põgenemine" (teleseriaal)
* 2005 "NUMB3RS" (teleseriaal)
* 2006 "The Celestine Prophecy"
* 2006 "Whisper"
* 2010–2013 "Elavad surnud" (teleseriaal)

Välislingid
-----------

* Sarah Wayne Callies andmekogus IMDb (inglise)
* Sarah Wayne Calliesi elulugu "Prison Breaki" kodulehel (ingliskeelne)
**Karin Sein** (sündinud 27. juunil 1974) on eesti õigusteadlane, Tartu Ülikooli tsiviilõiguse professor.

Tema peamised uurimissuunad on tsiviilõigus, tarbijaõigus ja IT-õigus.

Haridustee
----------

Sein lõpetas 1997. aastal Tartu Ülikooli õigusteaduskonna, 1999. aastal sai Freiburgi Ülikoolis õigusteaduse magistrikraadi ning 2007. aastal kaitses Tartu Ülikoolis doktorikraadi teemal "Ettenähtavus ja rikutud kohustuse eesmärk kui lepingulise kahjuhüvitise piiramise alused" (juhendaja Paul Varul).

Töökäik
-------

Karin Sein oli aastatel 1996–2001 Eesti Justiitsministeeriumi nõunik ning 2001–2004 Sisekaitseakadeemia eraõiguse õppetooli juhataja. 

Ta oli aastatel 2005–2006 ja 2008–2009 Tartu Ülikooli õigusteaduskonna eraõiguse instituudi rahvusvahelise eraõiguse lektor. 2009–2014 oli ta Tartu Ülikooli õigusteaduskonna eraõiguse instituudi tsiviilõiguse dotsent ning alates 2015. aastast sealsamas tsiviilõiguse professor. 

Lisaks tööle Tartu Ülikoolis töötas ta 2015-2016 Riigikohtu nõunikuna ning 2017. aastal Eesti eesistumise ajal Euroopa Nõukogu lepinguõiguse töögrupi juhina.

Tunnustus
---------

1999 - Saksamaa Büchneri nimelise Fondi preemia

Teadusorganisatsiooniline tegevus
---------------------------------

Karin Sein oli aastatel 2005–2006 eraõiguse koordinaator Tartu Ülikooli Õigusinstituudis, alates 2009. aastast on ta tsiviilõiguse õppetooli juhataja asetäitja ning 2011. aastast eraõiguse instituudi juhataja kohusetäitja.  

Ta on 2010. aastast Eesti esindaja UNIDROITis, 2012. aastast Euroopa Õiguse Instituudi liige, 2013. aastast ajakirjade Juridica ja Juridica International toimetuskolleegiumi liige ning 2017. aastast ajakirja Journal of Intellectual Property, Information Technology and E-Commerce Law toimetuskolleegiumi liige.

Viited
------

1. 1 2 3 4 5  "Eesti Teadusinfosüsteem. Karin Sein".

Välislingid
-----------

Karin Sein Eesti Teadusinfosüsteemis Muuda Vikiandmetes

Karin Sein Google Scholar lehekülg

Karin Sein ResearchGate lehekülg

Karin Sein AcademiaNet lehekülg
Sarah Hutton
**Sarah Hutton** (sündinud 1948) on Briti filosoof, filosoofia- ja teadusloolane.

Hutton õppis Cambridge'i Ülikoolis (New Hall) ja kaitses doktoritööd Warburgi instituudis Londonis. Ta on õpetanud Hertfordshire'i Ülikoolis, Middlesexi Ülikoolis ja on professor Aberystwythi Ülikoolis Walesis. Sarah Hutton on olnud külalisprofessor Utrechti, Yorki, Paderborni ja Columbia ülikoolides ning Pariisi VII ülikoolis jm.

Tema erialaks on 16.-17. sajandi Briti filosoofia, eelkõige Cambridge'i platoonikud (Henry More jt) ning uusaegne platonism laiemalt, kveekerid ja naisfilosoofid nagu Anne Conway ja Émilie du Châtelet.

1996-2004 juhtis Hutton Briti Filosoofia Ajaloo Seltsi. Ta on ajakirjade The Journal of the History of Philosophy ja The British Journal of the History of Philosophy peatoimetaja.

Teoseid
-------

* Anne Conway, a woman philosopher, Cambridge University Press 2004
* British Philosophy in the 17th century, Oxford History of Philosophy, Oxford University Press 2015
* Toim: Henry More (1614–1687) tercentennary studies, Kluwer 1990 (*Henry More and Jacob Boehme*)
* Toim koos Douglas Hedleyga: Platonism and the origin of modernity, Studies on Platonism and Early Modern Philosophy, Springer 2008
* Toim koos Paul Schuurmaniga: Studies on Locke: Sources, Contemporaries and Legacy, Springer 2008
* Benjamin Furly (1646–1714): a Quaker Merchant and his Milieu, Florenz: Olschki 2007
* Koos James E. Force'ga: Newton and Newtonism, Kluwer 2004
* The Cambridge Platonists, Stanford Encyclopedia of Philosophy

Lingid
------

* CV Yorki Ülikooli kodulehel
**Baravucha** (transkribeerituna **Baravuhha**, poola keeles *Borobucha*) on alev Valgevenes Viciebski oblastis Połacki rajoonis Navapołacki haldusalas.

Asulat läbib Połacki-Daugavpilsi raudteeliin. Baravuchas asuvad keskkool, kunstikool, raamatukogu. Asulas toodetakse mööblit, puidust aknaid ja uksi, taimekaitsevahendeid, ehitusmaterjale, trikotaaži.

Ajalugu
-------

Baravuchat mainitakse esimest korda aastal 1812. Aastal 1866 rajati Baravuchat läbiv raudtee. Nõukogude-Poola sõda muutis Baravucha tähtsaks sõjaliseks tugipunktiks, mis pidi kaitsma Połacki linna ja tõkestama Poola vägede liikumise Moskva ning Leningradi suunas. Aastal 1919 rajati asulasse sõjaväelinnak Baravucha-1 ja sellest sai üks Połacki kindlustatud rajooni keskusi, hiljem osa Stalini liinist. Aastal 1941 peeti Baravucha all 2. juulist 11. juulini ägedaid lahinguid. Teise maailmasõja ajal oli Baravuchas suur sakslaste garnison ja koonduslaager Staatlag 354, kus hukkus 29 000 sõjavangi ning kohalikku elanikku, lisaks veel Połacki linna juutide geto. Pärast sõda taastati sõjaväebaas. 1997. aastal sai Baravucha külast alev ja see viidi Navapołacki haldusalasse.

Tuntud elanikke
---------------

* Pavel Dubatovka – Omski disainer
* Aleksei Vorobjov – Venemaa sõjaväelane
* Janka Kupała – valgevene luuletaja
**Karin Veissmann** (sündinud 22. veebruaril 1968) on eesti koorijuht. 

Lõpetanud Georg Otsa nimelise Tallinna Muusikakooli õpetaja Silvia Melliku ja Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia professor Ants Üleoja koorijuhtimise klassis. 

Ta on olnud Pärnu segakoori Endla, Pärnu Kunstide Maja lastekoori Pöial-Liisi ja Pärnu Noortekoori juhataja, samuti töötanud Pärnu Muusikakooli solfedžo- ja harmooniaõpetajana. Aastatel 2009-2013 oli ta Pärnu Muusikakooli direktor.

Ta on olnud Tallinna VHK Muusikakooli muusikaajaloo ja -teooria õpetaja. 2023. aasta seisuga on ta VHK Muusikakooli juhataja. 

Alates 1989. aastast laulab ta ansamblis Linnamuusikud. 

Mitme kollektiivi juhina on ta saavutanud tunnustust ja võistluste esikohti nii Eestis kui ka välismaal.

Tunnustus
---------

* 2008 Pärnu linna muusika aastapreemia
* 2014 Pärnu teenetemärk (Pärnu kultuurielu rikastamise eest muusikapedagoogi ning koolijuhina)

Viited
------

1. ↑  Naaber, Grete. Karin Veissmann: Direktor unistab elektronmuusikaklassist. Pärnu Postimees, 3. veebruar 2009.
Õisu järv
**Õisu** on alevik Mulgi vallas Viljandi maakonnas, 21 km Viljandist ja 14 km Abja-Paluojalt.

Enne 2017. aasta Eesti omavalitsuste haldusreformi kuulus alevik Halliste valda.

Õisut on esmamainitud 1551. aastal. Praegune alevik tekkis Õisu mõisa ümbrusse; mõisa keskus viidi praegusse asukohta 18. sajandi keskpaigas ning ehitati esinduslikult üles 1760.–1770. aastatel. Õisus kaua tegutsenud Toiduainetööstuse Kool viidi üle Olustverre.

Õisust voolab läbi Vidva oja, millele on paisutatud Veskejärv.

Vaata ka
--------

* Õisu maastikukaitseala
* Õisu järv
* Õisu soo
* Õisu raudteepeatus
* Viljandimaa Slaavi Kultuuri Ühing

Viited
------

1. ↑  Maa-amet, vaadatud 21.11.2020.
2. ↑  Statistikaamet, vaadatud 10.11.2020.
3. ↑  Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.

Mulgi valla asulad

**Linnad:** Abja-Paluoja • Karksi-Nuia • Mõisaküla   

**Alevikud:** Halliste • Õisu   

**Külad:** Abja-Vanamõisa • Abjaku • Ainja • Allaste • Atika • Ereste • Hirmuküla • Hõbemäe • Kaarli • Kalvre • Kamara • Karksi • Kulla • Kõvaküla • Laatre • Lasari • Leeli • Lilli • Maru • Metsaküla • Morna • Mulgi • Muri • Mõõnaste • Mäeküla • Naistevalla • Niguli • Oti • Penuja • Polli • Pornuse • Põlde • Päidre • Päigiste • Pärsi • Pöögle • Raamatu • Raja • Rimmu • Räägu • Saate • Saksaküla • Sammaste • Sarja • Sudiste • Suuga • Tilla • Toosi • Tuhalaane • Umbsoo • Univere • Uue-Kariste • Vabamatsi • Vana-Kariste • Veelikse • Veskimäe • Äriküla • Ülemõisa
Animas Forks ja Tuttle mägi
Vaade linnale
Hüljatud hurtsik Animas Forksis
**Animas Forks** on Ameerika Ühendriikides Colorado osariigis San Juani maakonnas asuv kummituslinn. See asub Silvertonist 19 kilomeetrit kirdes.

Asukoht
-------

Animas Forks asub Alpine Loop National Back Country Byway teede võrgustikus. Sellesse võrgustikku kuulub 105 km katteta teid, mis ühendavad mägikülasid Lake Cityt, Ourayd ja Silvertoni. Enamikku sellest piirkonnast haldab kas USA Metsateenistus või Maahaldusbüroo. Aastas külastab Animas Forksi üle 100 tuhande inimese. Animas Forks asub 3400 m kõrgusel üle merepinna.

Tee Silvertonist Animas Forksi on läbitav suvel läbitav kaherattaveoliste sõidukitega, aga sealt edasi üle Engineeri kuru Lake Citysse sõitmiseks on vaja neljarattavedu.

Asula teke
----------

Esimene palkmaja ehitati Animas Forksi 1873 ja 1876 sai Animas Forksist kaevandusasula. Tol ajal oli seal 30 maja, hotell, kauplus, kõrts ja postkontor. Aastal 1883 elas asulas 450 inimest ja 1882 hakkas ilmuma ajaleht "Animas Forks Pioneer", mis lõpetas tegevuse 1886. aasta oktoobris. Igal sügisel rändas massiliselt inimesi soojemasse linna Silvertoni. Aastal 1884 oli Animas Forksis 23-päevane lumetorm, lumekihi paksus oli 7,6 meetrit, elanikud pidid kaevama tunneleid, et saada majast majja. Animas Forksi majandus põhines kaevandamisel ning maagi töötlemisel ja saadustega kauplemisel.

Langus
------

Kaevandamisest tulev kasum hakkas vähenema ja kuigi 1904 avati Animas Forksis saeveski nimega Gold Prince Mill, oli elu asulas peaaegu lõppenud. Isegi asulat läbiv raudteeliin ei täitnud talle pandud ootusi. Gold Prince Mill suleti 1910 ja 1917 koliti selle seadmed Eurekasse, mis ise samuti hiljem kummituslinnaks muutus. Selle ettevõtte sulgemine andis märku Animas Forksi lõpust ja 1920. aastatel muutus Animas Forks kummituslinnaks.

Linn tänapäeval
---------------

Asulast on saanud turismiatraktsioon. Colorado Osariigi Ajaloofond andis 1997 ja 1998 San Juani maakonnale koostöös Maahaldusbürooga raha järelejäänud hoonete stabiliseerimiseks. Maakond ja Maahaldusbüroo haldavad asulat ühiselt. Selle parklas jagatakse asulat tutvustavaid brošüüre ja kaarte. Kuigi sissepääs hoonetesse ei ole piiratud, on mõne hoone põrand väga hapraks muutunud ja ähvardab kokku variseda.

Vaata ka
--------

* Kummituslinnad Colorados

| * v
* r
San Juani maakond (Colorado) |
| --- |
| 
Maakonna halduskeskus: **Silverton** |
| Linnad | 
Silverton |  |
| Asulad | 
Howardsville **·** Middleton |
| Kummituslinnad | 
Animas Forks **·** Eureka **·** Needleton |