recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Arne Graumann** (19. mai 1958 Pärnu – 14. november 2011 Pärnu) oli eesti sõudja ja sõudetreener.

Isiklikku
---------

Ta lõpetas 1976. aastal Pärnu 4. Keskkooli ja 1982. aastal Tartu Riikliku Ülikooli kehakultuuriteaduskonna.

Ta hakkas sportima koolis Enn Tasalaini innustusel. Harrastas neli aastat ujumist.

Sõudmine
--------

Sportlasena oli ta 176 cm pikka ja kaalus 75 kg. 
Sõudespordiga hakkas tegelema 1971. aastal Pärnu Dünamos, algul roolimehena treener Matti Killingu juhendamisel, hiljem treenis Taivo Killingu, Mihkel Leppiku ja Eduard Ždanovitši käe all. 

### Tulemused

* 1973 – Nõukogude Liidu juunioride meistrivõistlustel roolijaga kahepaadil roolimehena 2. koht
* 1978 – Nõukogude Liidu juunioride meistrivõistlustel paarisaerulisel kahepaadil 3. koht
* Kümnekordne Eesti meister:
	+ 1977 ja 1979–80 paarisaerulisel kahepaadil
	+ 1985 roolijata kergekaalu kahepaadil
	+ 1978 paarisaerulisel neljapaadil
	+ 1981 roolijata neljapaadil
	+ 1972 ja 1981 roolijaga neljapaadil
	+ 1980–81 kaheksapaadil
* 1978 – meistersportlane

### Treenerina

Töötas 1984–90 Viljandi Kalevis sõudetreenerina. Õpilasi: Piret Jamnes, Ruth Vaar, Toomas Vilpart, Kaido Reivelt. 

Juhendas 1992–1996 jalgpalliklubis Tulevik noortetreeninguid. 

Kuulus 1989–2007 Sõudeliidu juhatusse, oli pikka aega Sõudeliidu veteranide nõukogu esimees ja sõudekohtunik.

Isiklikku
---------

Tema tütar Mari-Liis Graumann on võrkpallur ja rannavõrkpallur, poeg Martin Graumann on sõudja.

Viited
------

1. ↑
2. ↑

Välislingid
-----------

* Biograafia ESBL-is
**Unna kreis** [ˈʊna] on haldusüksus Saksamaa Nordrhein-Westfaleni liidumaa keskosas.

Ajalugu
-------

Praeguse Unna kreisi ala oli varem osa Marki krahvkonnast, mis hiljem kuulus Preisimaale. 1753. aastal reformiti piirkonna kohalikku valitsust, loodi esimene Hammi kreis. Napoleoni Prantsusmaa okupatsiooni ajal kuulus see Ruhri departemangu, kuid Preisimaale tagastamise järel taastati Hammi kreis, kuigi mitme muudatusega.

1901. aastal sai Hammi linn ise eraldi linnaliseks haldusüksuseks, kuid kreis säilitas nime ja selle valitsus jätkas Hammis aastani 1929. Sel aastal viidi valitsus Unnasse ja kreisi nimeks sai ka Unna, et peegeldada uut halduskeskust. Hilisemad organisatsioonilised muudatused, viimati 1975. aastal, lisasid kreisile Lüneni, Schwerte, Selmi ja Werne linnad.

Geograafia
----------

Geograafiliselt katab Unna kreis ala Dortmundist idas, tähistades sellega Ruhrimaa idaserva. Nii Ruhri kui ka Lippe jõed voolavad läbi kreisi.

Linnad ja vallad
----------------

Linnad ja vallad Unna kreisis
Linnad
1. Bergkamen
2. Fröndenberg
3. Kamen
4. Lünen
5. Schwerte
6. Selm
7. Unna
8. Werne

Vallad
1. Bönen
2. Holzwickede

Viited
------

1. ↑
2. ↑
**Uno Aavola** (24. november 1930 Narva – 30. november 2017 Otepää) oli eesti kahevõistleja ja suusatreener.

Haridus ja sportlastee
----------------------

Uno Aavola lõpetas 1945. aastal Kiviõli keskkooli, 1950. aastal Tartu Elektromehaanika Tehnikumi ja 1954. aastal TRÜ kehakultuuriteaduskonna.

Spordiga hakkas tegelema keskkoolis. Tartus juhendas treeninguid Herbert Abel. Uno Aavola oli 1952–1955. aastal NSV Liidu kahevõistluse koondvõistkonna kandidaat ja 1953. aastal Balti meister kahevõistluses. Eesti meistrivõistlustel võitis Uno Aavola kahevõistluses 2 kulda (1953–1954) ja 3 hõbedat (1951, 1955–1956), suusahüpetes 2 hõbedat (1953, 1956) ja 1 pronksi (1955) ning murdmaasuusatamises 1955. aastal 2 hõbedat (18 km ja 4 × 10 km).

1955. aastal tuli Uno Aavola ka sõudmises (roolijaga neljapaadil) Eesti meistriks.

Uno Aavola oli spordiühingu Kalev liige.

Töö
---

Uno Aavola töötas 1954.–1955. aastal TRÜ õppejõuna. Aastatel 1955–1973 oli ta Rakveres pedagoogilises ja internaatkoolis kehalise kasvatuse õpetaja ning 1973–1999 TSIK ESG Otepää filiaali vanemtreener.

Uno Aavola kuulus Suusaliidu treenerite nõukokku. Eesti NSV teenelise treeneri nimetus anti 1978. aastal, Kalevi auliikme nimetus 2005. aastal. Ta oli kauaaegne Eesti noortekoondise vastutav treener ning oli aastaid, kus koondis koosneski peamiselt Vaike ja Uno Aavola õpilastest.

### Õpilasi

* Jaak Mae
* Alar Arukuusk
* Innar Prual
* Üllar Kivi
* Mati Orm
* Paul Vaard

Isiklikku
---------

Uno Aavola abikaasa Vaike Aavola oli samuti tunnustatud suusatreener. Koos moodustasid nad hästi toimiva tiimi, kus Uno nõudlikkus ja Vaike psühholoogiroll andsid häid tulemusi. Uno tuntuim hobi oli kalapüük ja kalaroogade valmistamine, samuti olid kuulsad tema kunagised suusamäärdekeedused.

Viited
------

1. ↑  Uno Aavola. ESBL (vaadatud 27.12.2017)
2. ↑  Kaarel Zilmer.
 Meenutades Uno Aavolat. 05.12.2017, suusaliit.ee (vaadatud 27.12.2017)
3. ↑  In memoriam. Vaike ja Uno Aavola. Otepää Teataja, 21. 12.2017
4. ↑  Tõrvast suusamääre aitas Aavolad edu lainele. Postimees, 16.11.206 (vaadatud 27.12.2017)
**Uno Heinla** (sündinud 21. detsembril 1951 Pärnus) on eesti omavalitsustegelane ja insener.

1970. aastal lõpetas ta Pärnu 1. Keskkooli. 1975. aastal lõpetas ta Tallinna Polütehnilise Instituudi ehitusteaduskonna autoteede eriala teedeinsenerina.

Aastatel 1975–1980 oli ta Tartu Teedevalitsuse juhataja. 1986–1988 oli ta Valga Rajooni Rahvasaadikute Nõukogu Täitevkomitee esimehe asetäitja, 1988–1989 Täitevkomite esimees.

Aastatel 1989–1992 oli ta Valga maavanem. Aastatel 1996–1999 oli ta Valga linnapea, 1999–2005 Valga linnavolikogu esimees.

2000. aastast on ta AS Estreftransservice juhatuse liige.

Aastatel 1990–1994 oli ta Eesti Spordi Keskliidu juhatuse liige. 1992. aastal oli ta lühemat aega Eesti Maaomavalitsuste Liidu esimees.

Tunnustus
---------

* 2003 – Riigivapi IV klassi teenetemärk
* 2006 – Riigivapi II klassi teenetemärk
* 2011 – Valga aukodanik
* 2017 – Valgamaa vapimärk

Viited
------

1. ↑  TTÜ lõpetajad 1918–2006
2. ↑  Kes on kes Eesti poliitikas 1988–1992. Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus
3. ↑  Eesti spordi biograafiline leksikon. Uno Heinla
4. ↑  "Eesti Maaomavalitsuste Liit. Organisatsioon". Originaali arhiivikoopia seisuga 1. august 2018. Vaadatud 19. novembril 2019.
5. ↑  Teenetemärkide kavaleride andmekogu – 245
6. ↑  Teenetemärkide kavaleride andmekogu – 264
7. ↑  Valga aukodanikuks valiti Uno Heinla. Maaleht, 06.07.2011

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**–** | **Valga maavanem**1989–1992 | Järgnev**Rein Randver** |
| Eelnev**Meelis Atonen** | **Valga linnapea**1996–1999 | Järgnev**Margus Lepik** |
**Uno Anton** (4. aprill 1942 Suislepa – 19. aprill 2012) oli eesti majandijuht ja poliitik.

Ta sündis Suislepas kuuelapselise pere viienda lapsena. Isa suri varakult, ema kasvatas lapsi üksi. Ta õppis Suislepa algkoolis, Mustla Keskkoolis ja Paide tööstustehnikumis. Pärast Paide kooli lõpetamist töötas ta ekskavaatorijuhina ja õppis samal ajal kaugõppekeskkoolis. Aastatel 1961–63 töötas ta ekskavaatorijuhina Viljandi EPT-s. Aastatel 1963–66 oli ta sõjaväes. Aastatel 1966–71 õppis ta Eesti Põllumajanduse Akadeemias agronoomiat.

Aastatel 1971–72 töötas ta Vambola kolhoosis osakonnajuhatajana, 1972–73 oli ta samas ametis Tarvastu kolhoosis. Aastal 1973 määrati ta Kärstna kolhoosi peaagronoomiks, aastatel 1976–81 oli ta Kärstna kolhoosi esimees. Aastatel 1981–90 töötas ta Tarvastu kolhoosi esimehena.

Ta oli aastatel 1990–92 Eesti Vabariigi Ülemnõukogu liige. Tema kandidatuuri esitas Paistu kolhoosi Holstre osakonna töökollektiiv ja ta sai valimistel 7935 häält. Ülemnõukogus kuulus ta maaelukomisjoni ja sõltumatute demokraatide saadikurühma. Ta hääletas 20. augustil 1991 ühena 69 Ülemnõukogu liikmest Eesti Vabariigi iseseisvuse taastamise poolt.

Saadikuvolituste lõppemisel asus ta aastal 1992 tööle Tarvastu metskonda, kust jäi aastal 2000 pensionile.

Ta oli Tarvastu külanõukogu saadik ja aastatel 1993–1996 Tarvastu vallavolikogu saadik. Ta kandideeris valimisliidus Kärstna Sõltumatute Ühendus ja sai 136 häält..

Tunnustus
---------

* 2002 Riigivapi V klassi teenetemärk
* 2006 Riigivapi III klassi teenetemärk

Viited
------

1. ↑

Kirjandus
---------

* Vundamendi taastamine Iseseisvale Riigile
* In Memoriam Uno Anton. Tarvastu teataja, mai 2012
Isopropüülbromiid ehk 2-bromopropaan
*tert*-butüülkloriid ehk 2-kloro-2-metüülpropaan
1-haloadamantaan
**Alküülhaliidid** ehk **alküülhalogeniidid** ehk **haloalkaanid** on orgaaniliste ühendite klass, mida võib vaadelda tuletatuna alkaanidest, nii et üks või enam vesiniku aatomit on asendatud halogeeni (F, Cl, Br, I) aatomi(te)ga, see tähendab sisaldavad süsinik-halogeen sidet (tähistatakse C–Hlg või C–X). Siia kuuluvad alküülfluoriidid, alküülkloriidid, alküülbromiidid ja alküüljodiidid. 

Sõluvalt sellest, kas halogeeni aatom asub ühe, kahe või kolme alküülrühmaga (R) seotud süsiniku aatomi juures, liigitatakse alküülhaliidid primaarseiks (RCH2X), sekundaarseiks (R2CHX) ja tertsiaarseiks (R3CX). 

Kuna halogeeni aatom on elektronegatiivsem kui süsiniku aatom, siis C–X side on polariseeritud, nii et halogeeni aatomil on osaline negatiivne laeng ja süsiniku aatomil on osaline positiivne laeng. 

Alküülhaliidide molekulis on halogeeni aatom suhteliselt kergesti asendatav mitmete teiste funktsionaalrühmadega (näiteks nukleofiilne asendusreaktsioon). Võimalikud on HX elimineerimisreaktsioonid vastava alkeeni moodustumisega.

Levinumad alküülhaliidide saamise meetodid on alkeenide hüdrohalogeenimine (+HX), alkeenide halogeenimine (+X2) ja saamine alkoholidest OH-rühma asendamisel halogeeni aatomiga. 

Alküülhalogeniide kasutatakse ulatuslikult keemiatööstuses, olmekeemias, keemialaborites jm. Näiteid: kloroetaani C2H5Cl kasutati tetraetüülplii tootmiseks; diklorometaan CH2Cl2 ja 1,2-dikloroetaan ClCH2CH2Cl on kasutusel solventidena; kloroform CHCl3 on tuntud kui anesteetik ja kasutatakse tefloni (polütetrafluoroeteen) tootmisel.

Vaata ka
--------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Alküülhaliidid** |

* Alküülrühm
* Alküülkloriidid
* Haliidid
**Alkestis** oli vanakreeka mütoloogias Tessaalia kuninga Admetose abikaasa.

Alkestis oli Iolkose kuninga Peliase ja Anaxibia tütar. Tal oli vend Akastos ning õed Peisidike, Pelopeia ja Hippothoe.

Talle tuli kosja tuntud kangelane Admetos, kes oli osalenud argonautide retkel ja Kalydoni metsseajahil.

Pelias ei tahtnud Alkestist mehele panna ja seadis sellepärast tingimuseks, et annab ta naiseks ainult sellele, kes tuleb kosja kaarikuga, mille ette on rakendatud lõvi ja metssiga. Apolloni abiga täitis Admetos selle soovi ja Pelias andiski talle Alkestise.

Varsti tuli Apollon Admetosele teatama, et tal on määratud varsti surra. Tal oli võimalik pääseda ainult juhul, kui ta leiab kellegi, kes tema eest sureb. Admetos pöördus kõigepealt oma vanemate poole, aga need, kuigi juba elatanud ja haiged, keeldusid sellest. Ka ükski sõber ega ori ei nõustunud Admetose eest surema. Seda tegi hoopis Alkestis.

Admetos kurvastas väga ja lasi Alkestisele korraldada suurejoonelise matuse. Siis aga sattus sinna Herakles. Admetos salgas, et midagi tõsist on lahti, kostitas Heraklest, nagu suutis, ja käskis oma teenijannadel tema eest hoolitseda, aga ise läks matusele. Herakles jõi end purju, laulis kõlvatuid laule ja käitus nii, nagu matusepäeval ei sobinud. Kui teenijannad talle selle eest märkusi tegid, taipas Herakles, et miski on korrast ära. Kui ta teada sai, et Alkestis on surnud, süüdistas ta ennast taipamatuses ja katsus seda heaks teha.

Herakles läks allmaailma, võitles Thanatosega (Surmaga) ja tõi sealt Alkestise tagasi.

Admetos ja Alkestis said poja Eumelose, kes Admetose järel kuningaks sai.

Admetos ja Alkestis kunstis
---------------------------

Seda teemat on kasutanud Euripides, Hans Sachs, Christoph Martin Wieland, Vittorio Alfieri, Hugo von Hofmannsthal ja Thornton Niven Wilder draamas, Georg Friedrich Händel oratooriumis (1726) ning Jean Baptiste Lully ja Christoph Willibald Gluck ooperis.

Seda teemat on maalinud Friedrich Heinrich Füger ja Paul Cézanne.
**Alklased** (*Alcidae*) on kurvitsaliste seltsi kuuluv sugukond linde. Eristatakse 11 perekonda 22 tänapäevase liigiga.

Alklased meenutavad mustvalge sulestiku, suhteliselt püstise kehahoiaku ja mõne teise eluviisi iseärasuste poolest pingviine. Fülogeneetiliselt nad aga seotud pole. Erinevalt pingviinidest suudavad alklased lennata, välja arvatud üks hiljuti välja surnud liik - hiidalk (*Pinguinus impennis*).

Alklased on kehaehituselt väga ühelaadsed linnud, kes on hästi kohastunud ujumiseks ja sukeldumiseks. Kere on neil kitsas ja pikenenud, kael lühike, ent liikuv, tiivad on kitsad, terava otsaga ja lühikesed, saba on lühike ja peaaegu taandarenenud. Jalad on samuti lühikesed, tahapoole nihutatud, kolme eesvarba vahel on ujulestad. Sulestik on paks ja tihke, eriti alapoolel. Seda on vaja eriti arktilistel liikidel kaitseks külma eest.

Alklased lendavad kiiresti ja sirgjooneliselt. Lindude suure kaalu tõttu on tiivalöökide sagedus suur, näiteks tirgul 8 lööki sekundis. Lennul pööramisel ei kasuta alklased tüürina saba, mis on lühike, vaid jalgu. Seetõttu on alklased õhus kohmakad ega suuda röövlindude eest kõrvale põigelda. Sel põhjusel eelistavad nad pageda vette sukeldudes.

Veest tõusevad alklased lendu pärast pikka hoojooksu, mille jooksul nad pladistavad tiibadega vastu vett. Tasaselt maapinnalt ei suudagi nad lendu tõusta, ainult järsaku servalt või kaldpinnalt. Maad mööda kõnnivad alklased kohmakalt vaarudes.

Alklased ujuvad ja sukelduvad hästi ja kiiresti. Vee all ujudes ei kasuta nad jalgu, vaid tiibu nagu pingviinid. Seejuures teevad nad 15–20 tiivalööki minutis. Vee alla jäävad nad keskmiselt 30–40 sekundiks, kuid võivad vee all viibida isegi üle minuti. Vees on nad palju osavamad kui õhus: nad suudavad kiiresti ja osavalt liikumissuunda muuta ning teha keerukaid pöördeid ja haake.

Fossiilseid alklasi tuntakse alates eotseenist. Nüüdisaegseid liike on leitud alates pleistotseenist.

Nüüdisajal elavate alklaste suurus ja kehapikkus ulatub 85 g ja 15 cm (kääbusörd (*Aethia pusilla*) kuni 1 kg ja 45 cm-ni (põhjatirk (*Uria lomvia*)).

Esimesena kirjeldas alklaste perekonda William Elford Leach 1820.

Perekonnad
----------

* tirk
* väikealk
* alk
* † hiidalk
* *Synthliboramphus*
* krüüsel
* *Brachyramphus*
* *Ptychoramphus*
* *Aethia*
* *Cerorhinca*
* lunn

Viited
------

1. 1 2 3 4 5  "Loomade elu", 6. kd, lk 248
**Kõrrekoorel ehk ketaskoorel** on vananenud nimetus taldrikäke, ketasäke, mullaharimisriist, mille tööseadiseks on ühele teljele paigalda­tud sfäärketastest koosnev kettapatarei, mis kahele laagrile toetatuna saab pöörelda ümber oma telje.

Ehitus ja omadused
------------------

Kettapatarei telg paikneb randaali liikumissihi suhtes nurgi, sfäärketaste nõgusküljed on randaali liikumise suunas (ette­poole). Ainult sellises asendis tungivad sfäärkettad mulda ning kobestavad ja segavad seda (atakknurk). Randaalil on kaks või mitu (kahe- või mitmejäljeline randaal) piki­telje suhtes sümmeetriliselt (kahepoolne randaal) või eba­sümmeetriliselt (ühepoolne randaal) paigutatud ning teine­teise järel liikuvat sektsiooni, igasühes üks või mitu kettapatareid. Olenevalt randaali massist ühe sfäärketta kohta eristatakse kergeid (15–40 kg), raskeid (40–­100 kg) ja üliraskeid (100–500 kg) randaale. Kergeid randaale kasutatakse põllul ja aias (põllu- ja aiarandaal), neil on sileda lõikeser­vaga kettad. Rasked ja ülirasked randaalid on soo- või uudismaarandaalid, nende kettad on sälkservalised. 
Majanduslikus mõttes on kõrrekoorel väga hea aja ning põllutööde maksumuse optimeerija, kuna masinaga saab mullaharimistööd teha kiiremini ja odavamalt. Masin peab siiski olema haagitud piisava võimsusega traktorile, kuid kompenseerib selle oma suure tootlikkusega. Meeles tuleb pidada, et töö kõrrekooreliga on soovitatav teha 24 tunni jooksul pärast saagi koristust ning maksimaalne ooteaeg kombainimise järel ei tohiks ületada üht nädalat.

Kõrrekoorimine on otsene mehaaniline tõrjevõte paljude erinevate teraviljakahjurite nagu viljakukkede, kõrsvilja-maakirbu, lehetäide, nälkjate, eriti aga kõrrevaablase vastu.

Pindmine harimine on eriti oluline Põhja- ja Ida-Eestis, kus viljaka pinnase sügavus pole kuigi suur ning põllumuld sisaldab palju kiviklibu. 

Kõrrekoorel

Vaata ka
--------

* Randaal

Viited
------

1. ↑  Entsüklopeedia (2006). "Randaal". Vaadatud 24.03.2019.
2. ↑  "Disc harrow". *Wikipedia*. 19.09.2018. Vaadatud 24.03.2019.
3. ↑  Ines Marjanovic. "Disc Harrows: Powerful Farm Equipment for Soil Preparation". *Agrivi*. Originaali arhiivikoopia seisuga 2019-03-24. Vaadatud 24,03,2019. `{{netiviide}}`: kontrolli kuupäeva väärtust: `|Kasutatud=` (juhend)
Mani saar.
**Mänksi keel** (omakeelne nimi *Gaelg* või *Gailck*, hääldus [ɡilk] või [ɡilɡ]) on gaeli keel, mida ajalooliselt on kõnelenud mänksid.

Viimane mänksi keele emakeelena kõneleja (Ned Maddrell) suri 1974. aastal. Tänapäeval oskavad seda vähesed inimesed Mani saarel ja mujal tänu keele elustamise püüetele. Keel on saarel rohkem esile tõusnud tänu siltidele ja raadiosaadetele. Keele taas kasutusele võtmisele on tugevasti kaasa aidanud hulga keelematerjali hea säilimine, näiteks tõlgiti mänksi keelde Piibel ja lindistati emakeelseid kõnelejaid.

2011. aastal oli emakeelelähedasel tasemel rääkijaid sadakond ning mõned mänksi keelt esimese keelena rääkivad lapsed.

Keelenäide
----------

Meieisapalve:

Ayr ain t'ayns niau,
Casherick dy row dt'ennym.
Dy jig dty reeriaght.
Dt'aigney dy row jeant er y thalloo,
myr t'ayns niau.
Cur dooin nyn arran jiu as gagh laa,
as leih dooin nyn loghtyn,
myr ta shin leih dauesyn ta jannoo loghtyn nyn 'oi.
As ny leeid shin ayns miolagh,
agh livrey shin veih olk:
Son lhiats y reeriaght, as y phooar, as y ghloyr, son dy bragh as dy bragh.
Amen.

Vaata ka
--------

* Mänksikeelne Vikipeedia

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | ****Mänksikeelne** Vikipeedia** |

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Mänksi keel** |
Kindlus Lipari saarel
**Lipari** on Türreeni meres olevate Lipari saarte suurim saar.

Saar on mägine ja vulkaaniline. Selle pindala on 37 km² ja kõrgus 602 meetrit.

Lipari kuulub Itaaliale Messina provintsi. Saarel asub ka samanimeline asula. Seal elab 11 000 inimest, kuid turismihooajal ulatub inimeste arv saarel 20 000-ni.

Üldiselt usutakse, et saar tekkis nelja vulkaanilise aktiivsuse tsükli tulemusena, millest tähtsaim oli kolmas 22–15 tuhat aastat tagasi. Viimane tsükkel algas 11 tuhande aasta eest ja viimased pursked toimusid 5. sajandil, mil vulkaanid katsid saarel asuvad rooma külad pimsi tükkidega. Tänapäeval ei peeta vulkaane aktiivseteks.

Saar oli asustatud juba neoliitikumis. See oli tähtis obsidiaaniga kaubitsemise koht. Obsidiaan on must paks vulkaaniline klaas, mida kiviaja inimesed hindasid tema terava lõikeserva pärast. Oletatavasti on saart juba kiviajal korduvalt vallutatud, nagu näitavad arheoloogide poolt välja kaevatud surnuaiad.

580 eKr rajasid kolonistid Cnidiast Pentathlose juhtimisel saarele kreeka koloonia.

Tänapäeval on saare tähtsaim majandusharu turismi kõrval pimsi ja obsidiaani tootmine.

Pilte
-----

* Peatänav 2. saj eKr Peatänav 2. saj eKr
* XVII kuni X saj eKr XVII kuni X saj eKr

Välislingid
-----------

 Lipari – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
**Männi-laguuss** (*Bursaphelenchus xylophilus*) on ümarusside hõimkonda kuuluv liik.

Levila
------

Liigi algne levila on Põhja-Ameerika. Euroopasse sattus 20. sajandil.

Areng ja paljunemine
--------------------

Areng on 4-etapiline. Täiskasvanud emased ja isased paljunevad suguliselt. Nende üsna väikeste ümarusside (valmikuna 1 mm) arengutsükkel sõltub välistemperatuurist, laboritingimustes kestab areng 15 °C juures 12 ja 30 °C juures 3 päeva.

Üks emane ümaruss võib soodsatel tingimustel muneda 15 päevaga 260 000 muna.

Putuksiirutajad
---------------

Männi-laguussid levivad mitmete putukate, nagu puidusiku (*Monochamus*) perekonda kuuluvate männi-puidusikkude (*Monochamus galloprovincialis*), abiga. 
Männi-laguusse on leitud ka hundlastes (*Buprestidae*) ja kärsaklastes (*Curculionidae*).

Toitumine
---------

Alustuseks toituvad nad vaigukäigu epiteeli rakkudest ja hiljem putuksiirutajate poolt puitu sisestatud ja puidu sinetust tekitavatest seentest *Ceratocystis* spp. ja *Ophiostoma* spp.

Peremeestaimed
--------------

Männi-laguussid võivad elada peaaegu kõigi okaspuude surnud puidus ja üksnes osade männiliikide elusates puudes. Kümmekonnal männiliigil põhjustavad männi-laguussid puude hukkumist (puul lakkab vaigu teke ja puu kuivab), tundlikumaks liigiks peetakse harilikku mändi.

Ka teised okaspuude perekonnad (nagu lehis, nulg, kuusk, ebatsuuga, ebaküpress, seeder) võivad olla männi-laguussi peremeestaimed, kuid neid nad harilikult välja ei sureta. 

Arvatakse, et Ameerikas on kohalikud okaspuude liigid männi-laguussidele resistentsed ja suuri kahjusid metsas ei esine, küll võivad need ümarussid aga kahju teha vastuvõtlike okaspuude kasvandustes.

Tõrje ja hävitamine
-------------------

Nakatunud puude töötlemiseks on kasutusel mitmesuguseid tõrjevahendeid, kuid ükski neist pole seni eriti tõhusaks osutunud.

Välislingid
-----------

* Heino Õunap, Kliimamuutused ja Eestile ohtlikud invasiivsed metsakahjurid

*Selles artiklis on kasutatud ingliskeelset artiklit en:Bursaphelenchus xylophilus seisuga 24.02.2014.*
**Lasse Thoresen** (sündinud 18. oktoobril 1949) on norra helilooja, kes on keskendunud paljude rahvaste (eriti Skandinaavia rahvaste) rahvamuusika traditsioonide transformeerimisele nüüdisaegses muusikas.

Elulugu
-------

Thoresen sündis Oslos 1949. aastal ja õppis koos Finn Mortenseniga Norra Muusikaakadeemias, mida lõpetas aastal 1972. Ta õppis elektroakustilist muusikat Utrechtis ja *musique concrète* ja spektraalset muusikat Pariisis. 

Aastast 1988 oli Lasse Thoresen Norra Muusikaakadeemia kompositsiooniprofessor.

Thoreseni tähtis inspiratsiooniallikas on baha'i usk, mille tekste kasutas ta oma töös.

2010 sai Thoresen Põhjamaade Nõukogu muusikaauhinna oma teose "Opus 42" eest, mis koosneb vokaalansambli Nordic Voices jaoks kirjutatud neljast osast.

Viited
------

1. ↑  "Lasse Thoresen Norra Muusikaakadeemia kodulehel". Originaali arhiivikoopia seisuga 23. juuli 2011. Vaadatud 30. aprillil 2011.
2. ↑  Michael Fitzgerald. Art Literature and Music in Baha'I Perspective, Kalimat Press, 1989
3. ↑  "Music Prize to Norwegian composer Lasse Thoresen". Originaali arhiivikoopia seisuga 19. aprill 2012. Vaadatud 30. aprillil 2011.
4. ↑  Lasse Thoresen vant Nordisk Råds musikkpris
**Volkswagen Tiguan** on Volkswageni maastur, mida esitleti 2007. aastal ning tegu oli teise maasturimudeliga Volkswageni mudelivalikus.

Esimene põlvkond (5N; 2007)
---------------------------

Esimese põlvkonna Tiguan avalikustati 2007. aasta juunikuus ning tegu oli kahe istmereaga ning ristiasetusega mootoriga väiksema linnamaasturiga. Esimese põlvkonna Tiguan kasutas Volkswageni PQ46 platvormi, mis oli ka Volkswagen Passatil (B6) kasutusel.

Müügisaalidesse jõudis Tiguan 2008. aasta alguses. 

Mudeliuuenduse läbis esimene põlvkond 2011. aasta suvel, mille käigus muudeti oluliselt ka esi- ja tagatulede disaini. 

Esimese põlvkonna Tiguani müüdi 2014. aasta märtsis Eestis 29 tükki. Tiguan on ruumikas, mõningase mootorivaliku ning suure kaaluga. 2,0 TDI kütusekulu on: 7,2 l/100 km.

* Tiguan ITiguan I
* Tiguan ITiguan I
* Tiguan I mudeliuuendusTiguan I mudeliuuendus

Teine põlvkond (AD/BW; 2016)
----------------------------

Teist põlvkonda esitleti 2016. aastal Frankfurdi autonäitusel.

2017. aastal esitleti pikema kerega mudelit Tiguan Allspace, mis on 22 cm pikem kui tavaline Tiguan. 

* Tiguan IITiguan II
* Tiguan IITiguan II
* Tiguan II AllspaceTiguan II Allspace
* Tiguan II mudeliuuendusTiguan II mudeliuuendus

Tiguan on ka vägagi populaarne ning oluline mudel Volkswageni jaoks - 2019. aasta alguseks oli müüdud tervelt 5 miljonit Tiguani, millest 2018. aastal müüdi ligi 800 000 tk.

2020. aasta kevadeks oli toodetud juba 6 miljonit Tiguani ning 2019. aasta tootmisnumber oli 910 926 autot. See teeb Tiguanist Volkswageni ja Volkswagen Grupi kõige enimmüüdud mudeli ning kõige populaarsema linnadžiibi Euroopa turul.

Viited
------

1. ↑  "VW launches all-new Tiguan". 27. september 2007.
2. ↑  "Already five million Tiguan!". 23. jaanuar 2019. Originaali arhiivikoopia seisuga 23. jaanuar 2021.
3. ↑  "Tiguan: Global bestseller breaks the six million mark and has been the best-selling Volkswagen in 2019". 17. aprill 2020.
**Aktiivsete põrgete teooria** on teooria, mis kirjeldab seda, kuidas saavad toimuda keemilised reaktsioonid ja miks eri reaktsioonid toimuvad erineva kiirusega. Selle teooria pakkus esimesena välja Max Trautz 1916. aastal ja temast sõltumatult William Lewis 1918. aastal. 

Aktiivsete põrgete teooria väidab, et keemilise reaktsioonini viivad vaid need reaktantide molekulide vahelised kokkupõrked, mille korral molekulidel on piisavalt energiat, et lõhkuda varem olemasolevaid sidemeid ja luua uusi. Seda energiat nimetatakse ka reaktsiooni aktivatsioonienergiaks (Ea).

Katseliselt on tõestatud, et teooria on küllaltki täpne lihtsamate molekulide reaktsioonide kirjeldamisel, aga mida keerukamad on reaktsioonis osalevad molekulid, seda suuremaks kasvab erinevus teooria ennustatud ja reaalse reaktsioonikiiruse vahel (teooria ennustatav reaktsioonikiirus on suurem). Põhjuseks on steeriline efekt, mis aktiivsete põrgete teoorias ei kajastu.

Viited
------

1. ↑   IUPAC, Compendium of Chemical Terminology, 2. väljaanne. (1997).
Kristjan Moora Kuressaare Eesti Vabadussõjas langenute mälestussamba juures võidupüha kõnekoosolekul  
Foto: Ave Maria Mõistlik, 23. juuni 2014
**Kristjan Moora** (sündinud 18. augustil 1964 Tallinnas) on kolonelleitnant, 2011–2015 Kaitseliidu Saaremaa maleva pealik.

Haridus
-------

Ta on lõpetanud 1982. aastal Tallinna 2. Keskkooli ja 1989. aastal Tartu Ülikooli bioloogia erialal.

Tegevus poliitikas
------------------

Kristjan Moora kuulub alates 2022. aastast Eesti Konservatiivsesse Rahvaerakonda. Ta kandideeris 2023. aasta valimistel Riigikokku, kogus valimisringkonnas nr 5 (Hiiu-, Lääne- ja Saaremaa) 1165 häält ning ei osutunud valituks.

Isiklikku
---------

Kristjan Moora isa oli eesti arheoloog ja ajaloolane Tanel Moora, üks tädipoeg on Kaitseväe juhataja kindral Martin Herem, teine täidpoeg on mitmekordne minister Jürgen Ligi.

Viited
------

1. ↑  Päring inforegister.ee andmebaasis[*alaline kõdulink*]
2. ↑  Saaremaa maleva uus pealik on kolonelleitnant Kristjan Moora, Kaitseliit.
3. ↑  GALERII: Saaremaal kärgatasid plahvatused. Õhtuleht
4. ↑  "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 4. märts 2016. Vaadatud 14. aprillil 2014.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
Kristjan Raua monumendi fassaad, suvi 2011.
Kristjan Raua monumendi pahem kylg kujutab Kalevipoja võitlust raudmeestega, suvi 2011.
Kristjan Raua monumendi tagakülg, suvi 2011. Tagaküljel ülapoolel on kujutatud linnaehitamise stseeni "Kalevipojast", alapoolel kiviviskevõistlust.
Kristjan Raua monumendi parem külg, suvi 2011.
**Kristjan Raua monument** on 1968. aastal Tallinna kesklinnas Hirveparki püstitatud monument kunstnik Kristjan Rauale.

Monumendi skulptor on Kalju Reitel, arhitekt Eha Reitel. Seda peetakse Kalju Reiteli üheks paremaks tööks.

Monumendil on kujutatud stseene Kristjan Raua illustratsioonidest Eesti rahvuseeposele "Kalevipoeg", samuti on selle fassaadil kunstniku nimi, eluaastad ja tsitaat:

> „KUNST ON ELU  
> 
> 
> 
> TIHENDATUD  
> 
> PUHASTATUD ELU  
> 
> AINULT SEE KUNST  
> 
> ON ÜRGJÕULINE MIS  
> 
> LUUAKSE ISIKUTE LÄBI  
> 
> KES OMA KAHE JALAGA  
> 
> SEISAVAD RAHVA SEAS  
> 
> ILU EI VANANE IIALGI  
> 
> KÕIK PÕLVED  
> 
> KUMMARDAVAD TEMA EES"
> 
> 
>

Viited
------

1. ↑  Kalju Reitel innovatsioonimuuseum.ee (vaadatud 9. augustil 2011)

Välislingid
-----------

* Kalju Reiteli innovatsioonimuuseum.ee kodulehel
**Kristjan Sander** (sündinud 8. detsembril 1977) on eesti ulmekirjanik. 

Ta lõpetas 2012. aastal Tartu Ülikooli filosoofiateaduskonnas ajaloo eriala ning sai 2014. aastal samas magistrikraadi arheoloogias väitekirjaga "Kunda Lammasmäe kiviaja asulakoht" (juhendaja Aivar Kriiska). 2014. aastal astus samas doktoriõppesse.

Kristjan Sander on võrguajakirja Algernon toimetuse liige.

Sander tegeleb malega, ta on Tartu Ülikooli Maleklubi esimees.

Teoseid
-------

Sander on kirjutanud peamiselt ulmejutte, aga ta on avaldanud ka ühe romaani või jutukogumiku ("13 talvist hetke", sisaldab 4 temaatiliselt seotud juttu), ühe jutukogumiku ("Õhtu rannal") ja ühe lühiromaani ("Valguse nimel"). 

* "Valguse nimel". Tartu: Fantaasia, 2003
* "Veel pole õhtu". Jutt ulmakogumikust "Fantastika: parimad algupärased ulmejutud eesti autoritelt". Tallinn: Varrak, 2004
* "13 talvist hetke". Tallinn: Varrak, 2008
* "Õhtu rannal". Tallinn: Varrak, 2012

Välislingid
-----------

* Eesti Teadusinfosüsteem
* Kristjan Sander Eesti Ulmekirjanduse BAASis
**Kristjan Rajasaare** (kuni 1936. aastani **Christian Rutoff**; 26. november 1879 Sõtke, Vaivara vald, Virumaa – 18. mai 1940 Vaivara) oli eesti näitekirjanik.

Ta õppis 1889–1893 Türsamäe vallakoolis ja 1894–1897 Vaivara kihelkonnakoolis. Seejärel töötas ta Peterburi kaubakontori ametnikuna. 1899. aastal naasis kodutallu. 1913. aastast töötas Narva ühispangas ametnikuna. Mobiliseeriti tsaariarmeesse ja teenis Soomes, seejärel oli Narva linnavalitsuse ametnik. 1920. aastast pidas Vaivaras Paasiku talu.

Ta oli Vaivara karskusseltsi "Külvaja" üks rajajatest ning tegutses samas näitejuhina, juhendades Vaivara näitetruppi. Lisaks oli ta ka Narva teatri "Võitleja" näitejuht. Ta oli ka Vaivara Elektriseltsi juht ja juhtis Vaivara talude elektrifitseerimist. Samuti oli ta tegev kohalikus piimaühisuses ja põllumeeste seltsis. Pikka aega oli ka Türsamäe lauavabriku asjaajaja ja raamatupidaja.

Ta on maetud Vaivara kalmistule.

Looming
-------

Tema näidendid kujutasid peamiselt taluolustikku ja külaühiskonda.

1912. aasta Eesti Kirjanduse Seltsi näidendivõistlusel sai tema kirjutatud draama "Kivi" sajarublase ergutusauhinna. Näidendit "Kivi" mängiti mitmes suuremas Eesti teatris.

Tema näidendiga "Vastu vett" andis 26. augustil 1916. aastal avaetenduse nn Pandorini trupp, millest kujunes välja Tallinna Draamateater.

Tema komöödiat "Väimehed" mängiti ka Estonia teatris.

Teosed
------

* "Vastu vett" (1905)
* "Kahepaiksed" (1911)
* "Kivi" (1914)
* "Mässajad" (1920)
* "Väimehed" (1932)
* "Rahvamehed" (1938)

Viited
------

1. 1 2  Eesti kirjanduse biograafiline leksikon. Tallinn: Eesti Raamat, 1975
2. 1 2  Kristjan Rutoff-Rajasaare maetakse kolmapäeval. Uus Eesti, 21. mai 1940
3. 1 2  Näitekirjanik Christian Rutoff Rajasaare. Virumaa.ee
4. 1 2 3  Kirjanik Rajasaare 60-aastane. Päewaleht, 26. november 1938
5. ↑  "Homseid sünnipäevi". *Uus Eesti*. 25. november 1935. Vaadatud 9.02.2019.
6. 1 2  Helmut Joonuks. Alutaguse. Tallinn: Eesti Raamat, 1969
7. ↑  Karin Kask. Draamateatri poolsajand. Sirp ja Vasar, 7. oktoober 1966

Välislingid
-----------

* Kahepaiksed : Algupäraline näidend kolmes järgus
* Kivi : Draama 3 järgus
Anders Lindstedt (1925)
**Anders Lindstedt** (27. juuni 1854 Sundborn – 16. mai 1939 Stockholm) oli rootsi astronoom, matemaatik ja statistik, kes on tuntud eeskätt Lindstedti-Poincaré meetodi leiutajana.

Lindstedt sündis Dalarnas maamõõtja pojana. Ta õppis Lundi ülikoolis ja lõpetas selle 32-aastaselt filosoofiadoktorina ja töötas seejärel Lundis astronoomia lektorina. Ta oli Tartu Ülikoolis 1879–1883 astronoom-vaatleja ning 1883–1886 astronoomia ja rakendusmatemaatika professor. Hiljem töötas Stockholmis.

Lindstedt ühendas praktilise astronoomia huviga teooria vastu. Eriti põhjalikult töötas ta kolme keha probleemiga. Tema töö mõjutas Henri Poincaréd, kes jätkas Lindstedti tööd ning jõudis järeldusele, et kolme keha probleemis eksisteerivad orbiidid, mis ei ole perioodilised, ei ole lõpmatult suurenevad ega lähene piiramatult mingile punktile või kujundile. Niimoodi pandi alus kaoseteooriale. Lindstedti Tartus kirjutatud teadustööd sisaldavad võtet perioodiliste lahendite lähendamiseks harilikele diferentsiaalvõrranditele, kui tavalised häirete käsitlemise võtted ebaõnnestuvad. Seda arendas Poincaré edasi ja praegu tuntakse seda Lindstedti-Poincaré meetodina.

1886 pöördus Lindstedt Rootsi tagasi ja asus tööle Rootsi Kuninglikus Tehnikaülikoolis. Seal töötas ta kuni 1909. aastani, misjärel töötas kindlustusstatistika alal. Ta arendas pensionifondide teooriat ja töötas valitsuse komitees, mis vastutas kindlustusseaduse ja sotsiaalkindlustuse eest. Mõnda aega oli ta kindlustusettevõtete kuninglik järelevaataja.

1909 astus Lindstedt oma kohalt tagasi ja asus täiskohaga tööle kindlustuses. Ühtlasi oli ta 1909–1916 Rootsi kõrgeima halduskohtu kohtunik.

Viited
------

1. 1 2  Anders Lindstedt Svensk biografiskt lexikon. Kasutatud 19. juuli 2018.
2. ↑  Tartu Ülikooli üliõpilased ja õppejõud kuni 1918 Tartu Ülikooli Raamatukogu
Arnaut Daniel initsiaalil käsikirjas BnF MS 854 fol. 65
Arnaut Danieli sekstiin "Lo ferm voler" 13. sajandi itaalia käsikirjas
**Arnaut Daniel** (oksitaani hääldus: [aɾˈnawd daniˈɛl]; tegutses ca 1180–1200) oli 12. sajandi oksitaani trubaduur, *trobar clus*' viljeleja.

Eluloolist
----------

Eluloo (*vida*) järgi arvatakse olevat sündinud Ribérac'is (Périgord' piirkond Prantsusmaal), aadlipäritoluga (*gentils hom*) ja kõrgelt hinnatud rändav trubaduur. Oletatud on tema isiklikku tutvust trubaduuri Bertran de Borniga, sest Arnaut Danieli sekstiinis "Lo ferm voler" lõpus on mainitud isikut nimega *Grant Desiei* (Ezra Poundi tõlkes *Son Dezirat*), kelle all võib mõelda Bertran de Borni ja Bertran pöördub ühe oma luuletuse *tornada*'s kellegi *Arnaut joglar* poole.

Teosed
------

Trubaduurilt on säilinud 18 teksti, kaks neist koos meloodiaga. Tekstidest 12 on kantsoonid ja "Lo ferm voler qu'el cor m'intra" esimene sekstiin kogu kirjandusajaloos.

Vastuvõtt
---------

Dante hindab luuletajat kõrgelt, eelkõige tema armastusluule subtiilsust ja tehnilist virtuoossust, ja see on kindlasti mõjutanud Dante enda stiili. "Purgatooriumis" (Laul 26, read 115–120 ja 136–148) on Dante paigutanud Arnaut Danieli seitsmendasse ringi, kirjeldab teda teise poeedi suu kaudu kui emakeelse luule parimat sepistajat (*il miglior fabbro*, samu sõnu tsiteerib T. S. Eliot luuletuse "Ahermaa" pühenduses). Dante on pannud Arnaut Danieli kõnelema luuleridadega, mis mitte üksnes pole kurtuaasse sisuga ja kõrges stiilis, vaid ka erandlikuna kogu "Jumalikus komöödias" mitte itaalia, vaid oksitaani keeles.

Petrarca nimetab teda armastuse suureks meistriks (*gran maestro d'amore*):

fra tutti il primo Arnaldo Daniello,  

gran maestro d'amor, ch'a la sua terra  

ancor fa onor col suo dir strano e bello.
20. sajandi autoritest on Ezra Pound teoses "The Spirit of Romance" (1910) nimetanud teda suurimaks luuletajaks, kes kunagi elanud.

Tõlked eesti keelde
-------------------

Sekstiin "Ihk, mis minu põue astub" ("Lo ferm voler qu'el cor m'intra"), tõlkinud Ain Kaalep. Ilmunud kogumikus "Maailmakirjanduse lugemik" (Koolibri, 1993).

Viited
------

1. ↑
2. ↑
3. ↑  The Poems of the Troubadour Bertran de Born, lk 90. University of California Press, 1986
4. ↑  Maailmakirjanduse lugemik, lk 121. Koolibri, 1993
5. ↑
6. ↑
7. ↑
8. ↑
9. ↑  "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 25. veebruar 2019. Vaadatud 2. juulil 2022.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)

Välislingid
-----------

* Kõik Arnaut Danieli teosed koos inglise tõlgetega
* "Lo ferm voler qu'el cor m'intra" Thomas Binkley esituses
Teo *Monachoides vicinus* armunool. Külgvaatel (ülal) on skaala pikkus 0,5 mm, läbilõikel 0,05 mm.
**Armunooled** on mitmel kopstigude alamklassi kuuluval maismaateol esinevad lubjast või kitiinist teravad noolekujulised jätked. Need tungivad paaritumise ajal partneri kehasse .

Armunooli ei ole kõikidel kopstigudel. Need puuduvad näiteks sugukonna *Patulidae* esindajatel ja röövtigudel. Röövteod ei kuulu kindlasse loomarühma, vaid paljudesse üksteisest vahel kauges suguluses olevatesse sugukondadesse. 

Armunooled on olemas vaid suguküpsetel isenditel. Neid kasutatakse kopulatsioonieelses käitumises.

Alles hiljaaegu on suudetud armunoole vajalikkust paremini selgitada. Vanasti oletati, et armunoole kasutamine võib kopulatsiooni muuta teo jaoks meeldivamaks, samuti on oletatud, et see võib sümboliseerida pulmakinki. Need mõlemad oletused on osutunud vääraks. Armunool on kaetud erilise limaga, mis sisaldab hormoonisarnaseid aineid. See aine ergutab armunoolega "läbitorgatud" teo emaspoole paljunemissüsteemi ja võimaldab suuremal hulgal spermal ellu jääda. Niimoodi suureneb oluliselt viljastumise tõenäosus.

Paarituvad teod tõusevad teineteise najale püsti, surudes tallad vastamisi ja toetudes karbile. Nad kompavad teineteist kombitsate ja suusagaratega. Lühikese aja pärast need liigutused lakkavad, teod langevad maha ja jäävad veerand- või pooltunniks liikumatuks, surudes endistviisi taldu vastamisi. Pärast puhkeperioodi armumäng jätkub. Kogu protsess kestab umbes 2 tundi. Kui ühe looma erutus läheneb tipule, torkab ta oma armunoole oma partneri kehasse ja see suurendab mõlema partneri erutust veelgi. Pärast lühikest pausi toimub suguühe, kus kumbki pool on nii isase kui ka emase osas. Suguühe kestab viinamäeteol mõne minuti, kuid mõnel liigil võib väldata tunde. Pärast kulub veel hulk aega, kuni juba täiesti jõuetud loomad spermatofoore vahetavad. Pärast seda roomavad nad lahku, kuid veel kaua kulgevad tigudel piki jalga tugevad kokkutõmmete lained. 

Nähtavasti kurnab kopulatsioon tigusid tugevasti. Näiteks nende nälkjate eluiga, kes pole paaritunud, võib olla paar aastat pikem paaritunud nälkjate elueast.

Viited
------

1. ↑  "Loomade elu", 2. kd. lk. 53
2. 1 2  "Loomade elu", 2. kd. lk. 63
3. ↑  "Loomade elu", 2. kd. lk. 60
**Meisneri tehnika** on Ameerika Ühendriikide teatripraktiku Sanford Meisneri välja arendatud näitlejameisterlikkuse õpetamise meetod. Meisneri tehnika eesmärgiks on jõudmine näitleja alateadvusesse, et näitleja mänguvahendid muutuksid mõistuslike valikute asemel alateadlikuks, millega kaasneb ka näitleja muutumine ümbritsevate impulsside suhtes tundlikuks. Näitleja peamine fookus on partneril, mitte enda mõtetel või mõistuslikul rollianalüüsil.

Ajalugu
-------

Meisner õppis näitlemist Stanislavski süsteemile tuginedes ning koos Lee Strasbergiga uuris ta emotsionaalse mälu rakendamist näitlejatöös. 1930ndate keskel hakkas Meisner selles meetodis kahtlema ning kui temani jõudis info, et ka Stanislavski oli emotsionaalse mäluga töötamise kõrvale jätnud, asus Meisner 1935. aastal õpetama Neighborhood Playhouse'is New Yorgis, kus ta hakkas välja arendama enda süsteemi, otsides vastust küsimusele, kuidas tegutseda imaginaarses maailmas.

Harjutuste süsteem
------------------

Meisner loobus emotsionaalse mälu rakendamisest, mis on Lee Strasbergi loodud meetod-näitlemise üks põhikomponente ning lõi harjutuste süsteemi, mille läbivateks elementideks on repetitsioon ning improvisatsioon. Kõik harjutused on kahele näitlejale ja vaatlejale ning peamisteks märksõnadeks on "tegutsemine" ja "järjepidevus". Igale harjutusele tuleb anda piisavalt aega ning kõik õppivad näitlejad peavad saama kõiki rolle kogeda, kuna Meisner pidas ka harjutuste vaatlemist väga oluliseks.

Harjutustesüsteem arendab kõiki näitlejatehnilisi aspekte sh improvisatsiooni kasutamist, teksti analüüsi kui ka rolliloomet ning iga järgneva harjutusega lisandub eelmisele harjutusele elemente juurde. Samas nõuab see meetod pidevat ja põhjalikku eneseanalüüsi, kuna harjutusi tehes kogeb näitleja sisemisi protsesse, mida väljastpoolt vaatleja tagasisidestada ei saa.

Meisneri tehnika Eestis
-----------------------

Meisneri tehnika õpetamiseks on vaja läbida ametlik Meisneri koolitus. Eestis seda tehnikat ei õpetata, kuna Eestis pole ühtegi Meisneri koolituse lõpetanud inimest.

Viited
------

1. ↑  Larry Silverberg (1994). *The Sanford Meisner Approach: An Actor's Workbook - Workbook One*. New Hampshire: Smith and Kraus.
2. ↑  N. Moseley (2014). *Meisner in Practice: a guide for actors, directors and teachers*. London: Nick Hern Books.
3. ↑  Larry Silverberg (1998). *The Sanford Meisner Approach. Workbook Three - Tackling the Text*. Lyme: Smith and Kraus.
**Lontova tee** on tänav Kunda linna põhjaosas.

Lontova tee pikkus on 1489 meetrit ja tänava-ala laius 13 meetrit. Tänav algab Rakvere maantee lõpust, pöördub ida suunas ning ületab Kunda jõe. Suhteliselt sirge tänav ristub Sadama teega ja Metsa tänavaga ning lõpeb linna piiril.

Hoonestus
---------

Hoonestus paikneb tänava läänepoolses osas, idapoolses osas ehitised puuduvad. 

* Lontova tee 2 asub Lontova puhkekeskus seikluspargiga Kunda jõe ürgorus.
* Endine tsaariaegne hotellihoone "Neu London", mis rajati seoses ajaloolise Kunda sadama arenguga, paikneb kinnistul Lontova tee 12.
* Tänava keskosas on puitelamud - kahekorruseline (Lontova tee 16) ja ühekorruseline (Lontova tee 15), mis ehitati 19. sajandi lõpul Lontova sadama hoonestusena.

Muus osas asuvad Lontova teel väiksemad elu- ja abihooned. Vanemad majad pole kasutusel. Tänaval kõnniteed puuduvad, tänav piirneb kogu pikkuses kõrghaljastusega.

Vaata ka
--------

Lontova

Viited
------

1. ↑  Kunda linna kaart
2. ↑  Teeregister(Vaadatud 23.04.2021)
3. ↑  Geoportaal (vaadatud 23.04.2021)
4. ↑  Lontova sadama hoonestus

Välislingid
-----------

* Vaade Lontova teele Kunda jõe sillalt
Benseeni alküülimine klorometaaniga
Friedeli-Craftsi atsüleerimine
**Friedeli-Craftsi reaktsioon** on keemiline meetod aromaatsete ühendite alküülimiseks ja atsüülimiseks veevaba alumiiniumkloriidi kui katalüsaatori manulusel:

ArH + RCl (AlCl3) → ArR +HCl (alküülimine),
ArH + RCOCl (AlCl3) → ArCOR + HCl (atsüülimine),
kus Ar on arüülrühm ja R on alküülrühm. Friedeli-Craftsi reaktsioonis viiakse substraadi aromaatsesse tuuma ühe (või enama) vesiniku aatomi asemele alküülrühm või atsüülrühm.

Seda meetodit rakendasid esimestena Charles Friedel ja James Crafts 1877.

Tänapäeval on Friedeli-Craftsi reaktsiooni mõiste laienenud paljudele keemilistele protsessidele, milles happelise katalüsaatori osalusel viiakse substraadi aromaatsesse tuuma ühe (või enama) vesiniku aatomi asemele kas alküülrühm (nimetatakse Friedeli-Craftsi alküülimiseks) või atsüülrühm (nimetatakse Friedeli-Craftsi atsüülimiseks). 

Märkus: Kirjanduses on kasutatud ka mõistet "alifaatne Friedeli-Craftsi reaktsioon", mille puhul toimub happelise katalüsaatori toimel reagendi liitumine alifaatse (mittearomaatse) kaksiksidemega ühendile – realiseerub see katioonse telomerisatsiooni mehhanismi kaudu.

Friedeli-Craftsi reaktsioonide mehhanism
----------------------------------------

Friedeli-Craftsi reaktsioonid on olemuselt aromaatse elektrofiilse asenduse (SE) reaktsioonid. 
Esmalt genereerib katalüsaator aktiivse osakese – karbokatiooni, mis edasi atakeerib aromaatset tuuma. Tüüpilised näited on benseeni alküülimine etüülkloriidiga ja benseeni atsüülimine atsetüülkloriidiga: 

* 1. C2H5CI + AlCl3 → C2H5+ + [AICl4]−
	2. C2H5+ + C6H6 → C6H5C2H5 + H+

* 1. CH3COCl + AlCl3 → CH3CO+ + [AlCl4]−
	2. CH3CO+ + C6H6 → CH3COC6H5 + Н+

[AlCl4]− + Н+ → HCl + AlCl3
Friedeli-Craftsi reaktsioonide kasutamine on oluliselt piiratud, kui substraadi aromaatses tuumas on elektronoaktseptoorne rühm (näiteks –NO2) või Lewisi happega seonduvad rühmad (-OH, -NH2)

Friedeli-Craftsi reaktsioonide kasutamine
-----------------------------------------

Friedeli-Craftsi reaktsioone kasutatakse alküülasendatud aromaatsete ühendite või aromaatsete ketoonide sünteesiks. 

Friedeli-Craftsi alküülimist rakendatakse keemiatööstuses kõrge oktaanarvuga mootorikütuste tootmisel, pindaktiivsete ainete, lõhnaainete, antioksüdantide, etüülbenseeni (lähteaine stüreeni saamiseks) jt oluliste produktide tootmisel. Friedeli-Craftsi atsüülimine on kasutusel mitmete värvainete ja farmatseutiliste preparaatide tootmisel.

Vaata ka
--------

* Friedeli-Craftsi alküülimine
* Friedeli-Craftsi atsüülimine
* Elektrofiilne aromaatne asendusreaktsioon
* Happeline katalüüs
**Mobiilne internet** on internetiühendus, mis levib mobiilsidevõrgu kaudu ning on kättesaadav mobiilses seadmes (nutitelefon või sülearvuti) integreeritud või iseseisva seadme (USB-modem või PCMCIA-kaart) abil kõikjal, kuhu ulatub mobiililevi.

Tänapäeval kasutatakse HSPA (3.5G) USB-modemeid. Mõnikord ühendavad kasutajad oma nutitelefoni juhtmevaba seadme abil sülearvuti või lauaarvutiga, et kasutada internetti 3G-, GPRS- või CSD-võrgu kaudu.

Interneti kasutamisel mobiilse seadme abil võib tekkida probleeme koostalitlusvõime ja kasutatavusega. Koostalitlusvõime probleemid tulenevad mobiilsete seadmete platvormide, operatsioonisüsteemide ja brauserite killustatusest. Kasutatavuse probleemid on seotud eelkõige mobiiltelefoni väikeste mõõtmetega (näiteks ekraani piiratud suurus).

Areng
-----

Mobiilset internetti sai avalikkus kasutada esimest korda Soomes aastal 1996, kui turule tuli mobiiltelefon Nokia 9000 Communicator ning mobiilset Internetti pakkusid TeliaSonera ja Radiolinja võrgud. Siis sai ligipääsu n-ö tõelisele internetile. Esimene just mobiilse interneti tarvis loodud brauseripõhine veebiteenus loodi 1999. aastal Jaapanis.

Mobiilse interneti tarbeks loodud veebilehed on lihtsakoelisemad ning kirjutatud XHTML- või WML-keeles. Mitmed uuemad mobiilibrauserid on need piirangud ületanud ning toetavad laiemat hulka veebivorminguid, sh HTML-i.

Mobiilse veebi ja mobiiltelefoni enda rakenduste vahelised piirid hakkavad hägustuma, kuna mobiilibrauserid saavad otseühenduse mobiilsete seadmete riistvaraga (sealhulgas kiirendusandurid ja GPS-kiibid) ning brauseripõhiste rakenduste kiirus ja jõudlus paraneb.

Vaata ka
--------

* Mobiilse interneti modem

| * v
* r
Veebibrauserid |
| --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Osad | 
Allalaadimishaldur  • Küpsis  • Pistikprogramm |
| Veebistandardid | 
CSS  • DOM  • HTML  • HTML5  • JavaScript  • MathML  • SVG  • XHTML  • WebGL |
| Seotud teemad | 
Veeb  • Internetikomplekt  • Mobiilne internet  • SPDY  • HTTP  • HTTPS  • SSL/TLS  • WebSocket  • XML |

 |
| Lauaarvuti | 

|  |  |
| --- | --- |
| Geckol põhinevad | 
Firefox  • *Lotus Symphony*  • *Netscape* |
| WebKitil põhinevad | 
Konqueror  • Midori  • Safari |
| Tridentil põhinevad | 
Internet Explorer |
| Blinkil põhinevad | 
Chromium (Chrome)  • Opera |
| Tekstipõhised | 
Lynx  • w3m |
| Muud | 
Microsoft Edge |

 |
**Moana Carcasses Kalosil** (sündinud 1959 Tahitil) on Vanuatu poliitik, kes oli 23. märtsist 2013 15. maini 2014 Vanuatu peaminister.

Ta kuulub erakonda Roheline Konföderatsioon.

Aastatel 2003–2004 oli ta välisminister ning seejärel muu hulgas rahandus- ja siseminister.

15. mail 2014 avaldas Vanuatu parlament talle häältega 35:11 umbusaldust. On oletatud, et üheks tema umbusaldamise põhjuseks oli tema Tahiti päritolu. Samuti on tema languse põhjuseks peetud rahulolematust tema investeeringukavadega immigratsiooni ja transpordi valdkonnas.

Oktoobris 2015 mõisteti ta 4 aastaks vangi parlamendiliikmetele altkäemaksu andmise eest. Samas kohtuasjas mõisteti vanglakaristused ka 13 parlamendiliikmele, kes talt altkäemaksu vastu võtsid.

Viited
------

1. ↑  Vanuatu elects new PM after Moana Carcasses Kalosil loses no-confidence vote Australia Network News, 15.05.2014.
2. ↑
3. ↑

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**Sato Kilman** | **Vanuatu peaminister**2013–2014 | Järgnev**Joe Natuman‎** |