recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Pillersee org Sankt Jakob in Hausi lähedal Tiroolis, Austrias
**Pillersee org** (saksa: **Pillerseetal**) on org Kitzbüheli ringkonnas Austria Tirooli liidumaal, piiril Salzburgi liidumaaga.

Asukoht ja maastik
------------------

Pillersee orgu iseloomustab sarnaselt selle naaberorgudega kokkuvõtlik orupõhja veelahe Sankt Jakob in Hausi lähedal, kus kaks Pillerseetali jõeorgu kohtuvad:

Põhjapoolne haruorg viib oma veed Grieselbachi, Pillersee ja Loferbachi (Haselbach) ojade kaudu Saalachi/Salzachi, ning seda piirab *Öfenschluchti* kuristik (*Teufelsklamm*), mis on osa Loferbachi oja *Strubtali* orust Waidringi lähedal.

Lõunas loetakse kogu Rothache ja Fieberbrunner Ache (Pillersee Ache) jõgede ida–lääne suunaline org Grießeni kurust idas Fieberbrunni ja Sankt Johann in Tiroli vahelise kihelkonnapiirini läänes samuti Pillersee oru osaks. Sankt Johann, kus Fieberbrunner Ache suubub Großachesse (Kitzbühler-/Kössenerache, millest lõpuks saab Inni lisajõgi Tiroler Ache), on ühenduskoht Großache jõe *Leukentali* oruga. Grießeni kuru üleminekukoht itta Salzburgi *Leogangi*. 

Pillersee orgu piiravad Loferer Steinberge mäed ja Leoganger Steinberge idapoolsed eelmäed (*Kirchel, Buchensteinwand*) idast ning *Kirchbergstock* (samuti osa eelpoolnimetatutest) läänest. Lõunas piiritlevad oru serva Kitzbüheli Alpid. Selle tulemusena asub Pillersee org Põhja-Lubjakivialpide ja grauvaki liivakivist Kiltkivi-Alpide (Tirooli "rohumäed") vahelisel geoloogilisel piiril.

* Pillersee talvelPillersee talvel
* Haselbach Öfenschluchti kuristikusHaselbach Öfenschluchti kuristikus
* ÖfenschluchtÖfenschlucht
* Fieberbrunni lähedal vaade Kitzbüheler Hornile (vasakul) 9 km idas Pillersee orus, Wilder Kaiser pilvedes (paremal)Fieberbrunni lähedal vaade Kitzbüheler Hornile (vasakul) 9 km idas Pillersee orus, Wilder Kaiser pilvedes (paremal)

Omavalitsusüksused Pillersee orus
---------------------------------

* Fieberbrunn
* Hochfilzen
* St. Ulrich am Pillersee
* Sankt Jakob in Haus
* Waidring

Transport
---------

*Hochkönigstraße* (B 164) ja Salzburgi-Tirooli raudtee (mõlemad kulgevad Saalfeldenist läbi oru lõunaosa; esimene Sankt Johanni, teine Kitzbühelisse–Wörglisse). Põhjas on *Pillerseestraße* ühendusteeks *Loferer Straßega* (B 178, Deutsches Eck–Wörgl).

Panoraam
--------

Pillersee oru panoraam

Suurenda
 Pillersee oru panoraam
**Kreischberg** on suusakuurort Austrias Steiermargi liidumaal. 

Vaade 10-kohalisest gondlist Madal-Tauernile
Piirkond hõlmab külgneva *Rosenkranzhöhe* ja pakub kokku 40 km nõlvu. 2013. aasta detsembris oli Kreischbergil esimene 10-kohaline gondel Steiermargi liidumaal. Viimastel aastatel on kuurorti kõrgekvaliteediliste nõlvade eest mitu korda autasustatud.

Maastik
-------

Võrreldes teiste suusakuurortidega on Kreischberg tuntud keskmisest suurema lumelaudurite arvu poolest, mille põhjuseks on väga laiad ja mõned suhteliselt lauged nõlvad. Sel põhjusel on see olnud mitmete rahvuslike ja rahvusvaheliste lumelauavõistluste toimumispaik.

Võistlused
----------

Lisaks lumelaua maailmameistrivõistlustele 2003. aastal, *Telemark*-suusatamise maailma karikavõistlustele 2009. aastal ja teistele rahvusvahelistele võistlustele peeti Kreischbergi ja Lachtali suusapiirkonnas 15.-25. jaanuarini 2015. aasta *Freestyle* suusatamise maailmameistrivõistlused.

Juhtimine ja toimimine
----------------------

Alates 2014. aasta augustist juhivad suusakeskust tegevdirektoritena Karl Fussi ja Reinhard Kargl. Kreischberg omab 88,5 % lähedalasuvast Lachtali suusakuurortist. Tänu sellele tihedale koostööle pakutakse kahe suusaala ühispiletit.

Taust
-----

Suusakuurort on saanud nime Rosenkranzhöhe (2118 m) tasapinnalise põhjaosa järgi ja asub Gurktali Alpide kirdeosas, kõrgusel 1981 m. Eriti mäe põhjaosas (Sankt Georgen ob Murau, Stadl an der Mur) on mitmeid metsaveoteid ja radu.

Rahvusvahelised võistlused
--------------------------

Kreischbergi suusakuurort on olnud vigursuusatamise ja lumelaua maailma karikavõistluste võõrustaja, mis toimusid 15.–25. jaanuarini 2015. Nende andmetel on Kreischbergil suurim rennisõidurada Euroopas ning nad panustavad regulaarselt lumelaua maailma karikavõistlustesse. 2003. aastal võõrustas Kreischberg lumelaua maailma karikavõistlusi ja hooajal 2004/05 olid nad esimene suusakuurort Austrias, kus toimusid suusakrossi maailma karikavõistlused. 2009. aasta jaanuaris peeti Kreischbergis *Telemark*-suusatamise võistlusi.

Tõstukikasutus ja muud seadmed
------------------------------

Kreischbergile kuuluvad järgmised tõstukid ja gondlid:

* 10-kohaline gondel

Kreischbergi lumepark, algajate liin, vikerkaare võikast
* 2 gondlit Gondelbahn 1. und 2. Sektion
* 6-kohaline tõstuk Sixpack
* 4-kohaline tõstuk Schopfart
* 2-kohalised tõstukid Ochsenberg ja Rosenkranz
* 4 puksiiri Kreisch", Sunshine I ja II ja Rosenkranz
* 2 harjutustõstukit
* Torutõstuk

Kreischbergi lumepark, algajate liin
Kuuekohaline tõstuk pärineb 2008.-09. aasta hooajast. 2012. aasta suvel arendati välja Riegleralmi piirkond, mis suurendas Kreischbergi pakutavate nõlvade hulka kuni 40 km-ni.

*Kreischberg 10er - 2021 Projekt*: kuni 6 reisija jaoks mõeldud gondeltõstuk (ehitatud 1992. aastal) asendati uue, kuni 10 reisijaga gondeltõstukiga. See oli 40 miljoni euro suurune investeering, mis hõlmab gondeltõstukit ning oru-, kesk- ja mäejaamade uusi hooneid.

2015. aasta detsembris avati Kreischbergil (1900 m) uus vigursuusatamise park lumelauduritele ja vigursuusatajatele. See sai nimeks "Snowpark Kreischberg" ja seda haldab QParks.
Valge ettur


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

|  |
| --- |
|  |
|  | 

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| a8 | b8 | c8 | d8 | e8 | f8 | g8 | h8 |
| a7 | b7 | c7 | d7 | e7 | f7 | g7 | h7 |
| a6 | b6 | c6 | d6 | e6 | f6 | g6 | h6 |
| a5 | b5 | c5 | d5 | e5 | f5 | g5 | h5 |
| a4 | b4 | c4 | d4 | e4 | f4 | g4 | h4 |
| a3 | b3 | c3 | d3 | e3 | f3 | g3 | h3 |
| a2 | b2 | c2 | d2 | e2 | f2 | g2 | h2 |
| a1 | b1 | c1 | d1 | e1 | f1 | g1 | h1 |

 |  |
|  |

 |
| Etturid algseisus |

**Ettur** on males kõige nõrgema väärtusega malend. 

Kummalgi mängijal on partii alguses 8 etturit, mis seisavad müürina mängijapoolses äärmises reas asetsevate vigurite ees järgmisel real. 

Ettur võib käia ainult otse ühe välja võrra edasi, mitte kunagi aga tagasi ega külgsuunas. Erandi moodustavad algseisus seisvad etturid, mis võivad käia edasi kas ühe või kahe välja võrra, sõltuvalt maletaja soovist. Kahe välja võrra edasi käimisel peavad mõlemad väljad vabad olema. Ettur on ainuke malend, mis ei saa minna tagasi väljale, kus ta juba oli. 

Ettur lööb diagonaalis ühe välja võrra edasi. Ta on ainuke malend, mis lööb teises suunas kui käib.

Etturil on võimalik lüüa ka *en passant* (löömine möödaminnes). 

Kui ettur on jõudnud mängulaua viimasele reale, siis peab mängija asendama ta vabal valikul mis tahes viguriga peale kuninga (muundamine). Enamasti asendatakse ettur lipuga (lipustumine). Ettur eemaldatakse mängulaualt ja asendatakse sama värvi viguriga. Viguri käigu- ja löögivõimalused hakkavad kohe kehtima, nii et võib tekkida isegi matt. Ei ole tähtis, kui palju vastavat liiki vigureid mängijal parajasti laual on, nii et mängija võib saada enda käsutusse teise lipu või kolmanda oda või vankri. Selle võimaluse tõttu muutub ettur seda tugevamaks, mida kaugemale ta jõuab, eriti lõppmängus.

Vaata ka
--------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Tsitaadid Vikitsitaatides: **Ettur** |

* Etturiühik
**SORVVO** on lühend, mis tähistas **sotsialistliku omandi riisumise ja spekulatsiooni vastu võitlemise osakonda**, vene keeles *ОБХСС – отдел по борьбе с хищениями социалистической собственности и спекуляцией (ОБХСС).*

SORVVO oli 16. novembril 1937 NSV Liidu Siseasjade Rahvakomissariaadi (NKVD) Miilitsa Peavalitsuse koosseisus moodustatud riikliku ja ühiskondliku vara vastu suunatud majanduskuritegevuse vastase võitlusega tegelenud struktuuriüksus (*Главного управления милиции Народного комиссариата внутренних дел СССР, отдел по борьбе с хищениями социалистической собственности и спекуляцией* – *ОБХСС ГУМ НКВД СССР*). 

Eesti NSV Siseministeeriumis töötas SORVVO aastatel 1944–1991 NSV Liidu Siseasjade Rahvakomissariaadi ja Siseministeeriumi tsentraliseeritud struktuurikorralduste järgselt kasutusele võetud jälitusasutusena.

1944
----

1952
----

SORVVO struktuuri kuulusid 1952. aastal järgmised allüksused:

* Riiklikus kaubandus- ja tarbijate kooperatiivides riisumiste vastu võitlemise jaoskond
* Spekulatsiooni vastu võitlemise jaoskond
* Tööstus- ja invaliidide kooperatiivides, kohalikes ja kergetööstuse ning varustus- ja turustusorganisatsioonides riisumise ja altkäemaksu võtmise vastu võitlemise jaoskond
* Toitlustuse, piima- ja kalatööstuse, põllumajanduseobjektide ja tootmisorganisatsioonides riisumiste vastu võitlemise jaoskond
* Finants-, side-, tervishoiu- ja muudes asutustes riisumiste ja altkäemaksu vastu võitlemise jaoskond
* Valeraha valmistamise vastu võitlemise grupp

1991
----

1991. aastast jätkas Eesti Vabariigis tegevust majanduskuritegevuse vastase võitluse keskasutusena Riikliku Politseiameti Majanduskuritegude Büroo.
See artikkel See artikkel räägib mehenimest.  Eesti kirjastuse kohta vaata artiklit  Mats (kirjastus).  

---

**Mats** on üks paljudest mehenimedest, mis pärineb heebrea keelest - nimest Mattay, Mattithayu tähendas Jumala andi.

Seda nime kandis ka üks evangelistidest. Ladina keelde jõudis nimi kujul Matthaeus ning sealt edasi paljudesse keeltesse eri kujudel, sh Eestis levinud Mattias, Madis, Mats, Mati. Mads on levinud mehenimi Skandinaavias.

Kui rahvusvahelised eesnimed Eestis laiemalt levisid, sai Matsist eestlastest talupoegade seas levinud eesnimi. Valitsev klass – põhiliselt sakslastest mõisnikud – kasutas sõna "mats" eestlaste kohta halvustava tähendusega üldnimena. "Matslik" hakkas tähendama labast ja kasvatamatut käitumist ja olekut. Samas sõna "mats" omandas eestlaste seas pigem positiivse varjundi, nt rahvalikus laulus "Mats alati on tubli mees".

A. H. Tammsaare vastandas matsi kui alalhoidlikkuse ja visaduse kehastust ja vurlet kui iseloomutut konjunkturisti: *"Mats on traditsiooniline, püsiv, visa, alalhoidev. Mis tal on, sellest peab ta kinni, sest selle on ta omandanud mitte uisapäisa, vaid tasa ja targu, oma loomu ja tarvete kohaselt. Tema armastab isegi seda, mille käes ta kannatab ja millega peab verist võitlust."*

Nimepäev eestikeelse kalendri järgi on 24. veebruaril.

Eestis elas Rahvastikuregistri andmetel 8. mai 2012 seisuga 87 inimest eesnimega Mats. Perekonnanimega Mats oli 67 inimest.

2018. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis eesnimi Mats 88 mehel. Mats oli populaarsuselt 676. mehenimi. Mats oli keskmiselt 38 aasta vanune (mediaanvanus oli 31). Kõige populaarsem oli eesnimi Mats vanuserühmas 25–29, kus neid oli 10 000 elaniku kohta 1,64.

Tuntud Matse
------------

* Sitakoti Mats, Kullamaa kiriku juurde maetud eesti talupoeg
* Mats Erdell, esimene eestlasest pandimõisa valitseja
* Mats Estonius, eesti arstiteadlane
* Mats Grant, eesti tõlkija ja kooliõpetaja
* Mats Kissa, eesti linatööstur
* Mats Laarmann, eesti vallakooliõpetaja, põllumees ja poliitik
* Mats Larsson, rootsi murdmaasuusataja
* Mats Mõtslane (õieti Mart Kiirats), eesti kirjanik
* Mats Nõges, eesti arst ja kultuuritegelane
* Mats Traat, eesti kirjanik
* Mats Tõnisson, eesti kirjamees
* Mats Õun, eesti kunstnik ja fotograaf
* Mats Wühner, eesti koolmeister ja rahvusliku liikumise tegelane

Vaata ka
--------

* Meie Mats

Viited
------

1. ↑
2. ↑  "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 25. oktoober 2017. Vaadatud 26. augustil 2018.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
Aaron Spelling, u 1965
**Aaron Spelling** (22. aprill 1923 Dallas Texas – 23. juuni 2006 Los Angeles California) oli USA teleprodutsent, populaarsete teleseriaalide "Melrose Place", "Charlie inglid", "Beverly Hills 90210" ja "Dünastia" tootja.

Guinnessi rekordite raamatu andmetel on Spelling olnud ajaloo kõige viljakam teleprodutsent. Produtsendina on ta kaasa löönud üle 200 telefilmi ja -sarja tootmisel.

Spellingi toodetud telesarjade hulka kuuluvad "Starsky and Hutch", "Family", "Hotel", "Daniel Boone", "The Rookies", "Charlie inglid", "Lembelaev", "Vega$", "Hart to Hart", "Dünastia", "The Colbys", "T.J. Hooker", "Nightingales", "Beverly Hills 90210", "Melrose Place", "Kindred: The Embraced", "7th Heaven" ja "Võluvägi"

Perekond
--------

Aaron Spelling oli kaks korda abielus. Aastal 1953 abiellus ta näitleja Carolyn Jonesiga ja aastal 1968 Carol Jean Mareriga (Candy Spelling). Viimasega oli tal kaks last, tütar Victoria Davey Spelling (Tori Spelling) ja poeg Randy Spelling. Mõlemad lapsed mängisid ka tema loodud sarjades. Tori mängis seriaalis "Beverly Hills 90210" ja Randy sarjas "Sunset Beach".

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Aaron Spelling** |

* Aaron Spellingist Internet Movie Database (IMDb)
**Julio Jurenito** (vene keeles Необычайные похождения Хулио Хуренито и его учеников) on vene Nõukogude kirjaniku Ilja Ehrenburgi kirjutatud romaan, mis ilmus 1922. aastal. Romaanis on käsitletud illusioonideta 20. sajandi alguse Venemaa ja Euroopa ühiskondlikke ja kultuurilisi suundumusi.

Tegelased ja süžee
------------------

Peategelane on Julio Jurenito, kõrvaltegelasteks on tema jüngrid mister Cool, monsieur Delhaie, Karl Schmidt, Aleksei Tišin, Ercole Bambucci, Ilja Ehrenburg ja neeger Aisha. 

Tegelaste eriskummalised seiklused toimuvad rahu, sõja ja revolutsiooni päevil Roomas, Mehhikos, Pariisis, Senegalis, Moskvas ja mujal. Julio Jurenito on Õpetaja, kel ei ole religioosseid kaanoneid, eetilisi tõekspidamisi ega filosoofilist süsteemi. Romaanis avaldab Õpetaja mitmesuguseid mõtteid malemängust, piipudest, surmast, armastusest, vabadusest, juudi rahvast ja paljust muust.

Ilja Ehrenburg: "Julio Jurenito õpetas olevikku vihkama, ja et see viha saaks tugev ja tuline, paotas ta meie ülihämmastunud pilgu ees suure paratamatu Homse ust. Nii mõnigi, kes nüüd tema tegudest kuuleb, ütleb, et ta oli lihtsalt provokaator.".

Ilmumised eesti keeles
----------------------

* 1972, kirjastus Perioodika, sari Loomingu Raamatukogu, tõlkinud Lembe Hiedel , 246 lk.
* 2004, kirjastus Varrak, tõlkinud Lembe Hiedel, 328 lk.

Viide
-----

1. ↑  "Julio Jurenito". Originaali arhiivikoopia seisuga 13. aprill 2021. Vaadatud 13. aprillil 2021.
|  |
| --- |
|  |
| Medalikohad |
| Euroopa U-21 meistrivõistlused |
| **Kuld** | 2017 |  |

**Salih Özcan** (sündinud 11. jaanuaril 1998 Kölnis) on Saksamaal sündinud Türgi jalgpallur, kes mängib poolkaitsjana Saksamaa kõrgliigaklubis Dortmundi Borussia ja Türgi jalgpallikoondises.

2007. aastal liitus ta 1. FC Kölni noorteakadeemiaga. Klubi põhimeeskonnas debüteeris ta 2016. aasta septembris. 2017. aastal valiti Özcan parimaks alla 19-aastaseks jalgpalluriks Saksamaal. Hooajal 2019/20 mängis Özcan Kölnist laenul Saksamaa esiliigaklubis Kieli Holstein.

2022. aasta juulis liitus ta Dortmundi Borussiaga, kellega on tal sõlmitud nelja-aastane lepingu.

Aastatel 2012–2021 mängis Özcan Saksamaa noortekoondistes. 2021. aastal tuli ta Saksamaa kuni 21-aastaste koondisega Euroopa omavanuste meistriks. 2022. aasta märtsis kustuti ta Türgi jalgpallikoondisse. Türgi koondises tegi ta debüüdi sama aasta 29. märtsil sõprusmängus Itaalia vastu.

Viited
------

1. ↑   (vaadatud 8.10.2022)
Yassine Bounou (2012)
**Yassine Bounou** (araabia keeles ياسين بونو, tuntud ka kui **Buno**; sündinud 5. aprillil 1991 Montréalis) on Maroko jalgpallur, kes mängib väravavahina Saudi Araabia kõrgliiga klubis Al Hilal ja Maroko jalgpallikoondises.

Ta sündis Kanadas, kuid kolis lapsepõlves Marokosse. 1999. aastal liitus ta Maroko jalgpalliklubiga Wydad Casablanca. Klubi põhimeeskonnas debüteeris ta 2010. aastal.

2012. aasta juunis liitus ta Hispaania klubiga Madridi Atlético. Ta mängis klubi duubelmeeskonnas Hispaania tugevuselt kolmandas liigas. Aastatel 2014–2016 mängis ta laenul Hispaania esiliiga klubis Real Zaragoza.

2016. aasta juulis sõlmis ta lepingu Hispaania esiliiga klubiga Girona. Hooajal 2017–18 tõusis ta klubiga Hispaania kõrgliigasse. 2019. aasta septembris suundus ta laenule Sevillasse.

2020. aasta septembris sõlmis ta Sevillaga püsiva lepingu. 20. märtsil 2021 lõi ta Hispaania kõrgliigas Valladolidi Reali vastu mängu lõpuminutitel värava, tuues Sevillale 1:1 viigi.

Suvel 2023 liitus Bono ligi 21 miljoni euro eest Al Hilaliga.

Maroko jalgpallikoondises tegi Bunou debüüdi 15. augustil 2013 sõprusmängus Burkina Faso vastu. Ta on kuulunud Maroko koondisse 2017. ja 2019. aasta Aafrika rahvaste karikavõistlustel ning 2018. aasta maailmameistrivõistlustel. Lisaks kuulus ta 2012. aasta suveolümpiamängudel Maroko olümpiakoondisse.

Viited
------

1. ↑  "Bounou's last-gasp goal denies Orellana and Real Valladolid". Goal.com. 21.3.2021. Vaadatud 22.3.2021

| * v
* r
Maroko koondis  –  2018. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlused |
| --- |
| 

* 1 Bounou
* 2 Achraf
* 3 Mendyl
* 4 Da Costa
* 5 Benatia (c)
* 6 Saïss
* 7 Ziyech
* 8 El Ahmadi
* 9 El Kaabi
* 10 Belhanda
* 11 Fajr
* 12 Munir
* 13 Boutaïb
* 14 Boussoufa
* 15 Aït Bennasser
* 16 N. Amrabat
* 17 Dirar
* 18 Harit
* 19 En-Nesyri
* 20 Bouhaddouz
* 21 S. Amrabat
* 22 Tagnaouti
* 23 Carcela
* Treener: Renard

 | Maroko |

| * v
* r
Maroko koondis  –  2022. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlused |
| --- |
| 

* 1 Bounou
* 2 Hakimi
* 3 Mazraoui
* 4 Amrabat
* 5 Aguerd
* 6 Saïss (c)
* 7 Ziyech
* 8 Ounahi
* 9 Hamdallah
* 10 Zaroury
* 11 Sabiri
* 12 Munir
* 13 Chair
* 14 Aboukhlal
* 15 Amallah
* 16 Ezzalzouli
* 17 Boufal
* 18 El Yamiq
* 19 En-Nesyri
* 20 Dari
* 21 Cheddira
* 22 Tagnaouti
* 23 El Khannous
* 24 Benoun
* 25 Attiyat Allah
* 26 Jabrane
* Treener: Regragui

 | Maroko |
See artikkel See artikkel räägib tähest.  Teiste tähenduste kohta vaata artiklit N (täpsustus).  

---

|  |  |
| --- | --- |
| N | n |

**N** (väiketähena **n**) on eesti tähestiku ja teiste ladina kirja kasutavate tähestike täht. N on ladina tähestiku 14. täht. 

N-le vastab kreeka tähestikus nüü ja kirillitsas Н.

Päritolu
--------

|  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Protosemiidi n | Foiniikia Nun | Kreeka nüü | Etruski N | Ladina N |
| Protosemiidi N | Foiniikia Nun | Kreeka nüü | Etruski N | Ladina N |

Vaata ka
--------

* Ñ, Ń, Ņ, Ň, Ŋ.

Tähestikutähed

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| A | B | (C) | D | E | F | G | H | I | J | K | L | M | N | O | P | (Q) | R | S | Š | Z | Ž | T | U | V | (W) | Õ | Ä | Ö | Ü | (X) | (Y) |
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel on Tallinna mäest; Veskimäeks on nimetatud ka Tallinnas asuvat Tõnismäge* |

---

**Veskimägi** on kõrgendik Tallinnas Haabersti linnaosas. Mäe pikkus on 4 km, laius 1,4 km ja kõrgus 12,7 m üle merepinna.

Veskimäel, Paldiski maantee ääres asus kunagise Haabersti mõis ja linnamõisa mõisahäärber, koht oli 19. sajandi lõpul ja 20. sajandi algul tallinlaste armastatud "grüüneskäigu" paigaks. Nime sai Veskimägi möödunud sajanditel seal asunud tuuleveskist, mis hävines kevadise tormiga 1739. aastal. Veski taastati 1740. aastal, kuid 19. sajandi lõpul pandi ta lõplikult seisma.

Veskimäe järgi nimetati tänav, mis suundub Tuuleveski teelt Veskimäele, Veskimäe teeks ja mäel kasvava Veskimetsa
järgi on vana tee, mis ühendab Laki tänavat Paldiski maanteega, nimetatud Veskimetsa teeks.

Mäel on palju rändrahne (Veskimetsa kivikülv). Mäel kasvab Veskimets. Mäel asub Tallinna loomaaed.

Viited
------

1. 1 2  Tallinna entsüklopeedia. II köide N–Ü. Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastuse AS, 2004. Lk 327
2. ↑  Aleksander Kivi, Mäed ja mäenimelised tänavad Tallinnas, Kultuur ja Elu, 1964 nr 7, lk 410
**1. trolliliin** on Tallinna trolliliin, mis teenindab reisijaid marsruudil Akadeemia tee – Kaubamaja. Väljumised 10-20 minuti tagant 

Liin avati 1965. aastal marsruudil Estonia teater – Tallinna Hipodroom. Veebruarist 1975 pikenes liin Mustamäele ja kaks aastat hiljem nihutati kesklinnas Estonia teatri vastas asunud lõpp-peatus praegusele Kaubamaja tänavale.

1 Trolliliin Välja peatusel Mustamäe teel
1 Trolliliin Mustamäe teel

Marsruut
--------

Liin läbib Kesklinna, Kristiine ja Mustamäe linnaosa, kulgeb mööda järgmisi tänavaid: E. Vilde tee, Mustamäe tee, Paldiski maantee (tagasisuunal Tehnika tänav, Paldiski mnt), Toompuiestee, Kaarli puiestee, Estonia puiestee, Kaubamaja tänav, tagasisuunal Rävala puiestee, Teatri väljak. Kuni 2002. aastani kulges liin Mustamäele tagasi ümber Kaubamaja.

Peatused
--------

### Mustamäe – Kaubamaja

Akadeemia tee, Kaja, Szolnok, A. H. Tammsaare tee, Sääse, Aiandi, Löwenruh, Marja, Välja, Lille, Ristiku, Tehnika, A. Adamsoni, Tõnismägi, Vabaduse väljak, Estonia, Kaubamaja.

### Kaubamaja – Mustamäe

Kaubamaja, Estonia, Vabaduse väljak, Tõnismägi, Hotell Tallinn, Kelmiküla, Ristiku, Lille, Hipodroom, Välja, Marja, Löwenruh, Aiandi, Sääse, A. H. Tammsaare tee, Szolnok, Kaja, Akadeemia tee, Mustamäe.

Vaata ka
--------

* Trolliliiklus Tallinnas
* Tallinna ühistranspordiliinid

Viited
------

1. ↑  "TLT:Trollid". Originaali arhiivikoopia seisuga 6. juuni 2017. Vaadatud 19. märts 2016.
2. ↑  "TLT: Ettevõttest (seisuga 19.03.2016)". Originaali arhiivikoopia seisuga 06.06.2017. Vaadatud 19.03.2016.

Kirjandus
---------

* Aare Olander. Tramm, buss ja troll Tallinnas. Tänapäev 2008

| * v
* r
Tallinna trolliliinid |
| --- |
| 
**Toimivad:** 1 • 3 • 4 • 5 |
| 
**Endised:** 2 • 6 • 7 • 8 • 9 |
**Hiiemäe** on eesti perekonnanimi.

Nimede eestistamisel määrati Hiiemäe uueks perekonnanimeks isikutele, kelle perekonnanimi oli Bäär, Baumann, Beek, Braesch, Brock, Eichvald, Faehlman, Frosch, Fross, Geberg, Gottling, Greenberg, Hansberg, Hanshohn, Härd, Heeringson, Heermeyer, Heide, Heidemann, Heiderpark, Heisvald, Hendrikson, Herbst, Herd, Heringson, Hiidler, Hindrichsohn, Hindrichson, Hinsenberg, Hintz, Hinzenberg, Holstein, Iisman, Iskül, Johanson, Jürgenson, Katschalova, Kiviland, Mones, Moones, Mühlep, Müllerbeck, Nikolas, Õismann, Pellfeldt, Punnis, Reimann, Reit, Rosse, Tahlfeld, Timberg, Vahlberg, Vakker ja Zimmermann.

2018. aasta 1. jaanuari seisuga on perekonnanimi Hiiemäe Eestis 134 mehel ja 131 naisel.

Nime tuntud kandjaid
--------------------

* Andres Hiiemäe (sündinud 1976), eesti alpinist
* Mall Hiiemäe (sündinud 1937), eesti folklorist
* Reet Hiiemäe (sündinud 1974), eesti folklorist
* Sirly Hiiemäe (sündinud 1976), eesti kirjandusteadlane, pedagoog, tervishoiutöötaja ning kirjanik
* Külli Hiiemäe-Metsar (sündinud 1971), eesti haridusteadlane, majanduse ja ettevõtluse õpetaja, kunstnik
**Haavandiline pododermatiit** on bakteriaalne infektsioon ja põletikuline reaktsioon lindude, näriliste ja jäneste jäsemetel. 

Kui see haigus esineb jänestel, nimetatakse seda ka "haavandiliste kandade" (*sore hocks*) haiguseks, kui lindudel, siis öeldakse inglise keeles selle kohta ka *bumblefoot*. Samu termineid kasutatakse ka siis, kui kirjeldatakse haavandilist pododermatiiti närilistel.
Seda haigust esineb sageli kodu- ja veelindude (kanade, partide ja vuttide) hulgas.

Põhjused
--------

Haavandilist pododermatiiti saab tavaliselt seostada infektsioonist tabandunud lindude ja loomade kehvade pidamistingimustega ning seetõttu on haiguse esinemise tõenäosus suurem vangistuses peetavatel kui looduses elavatel loomadel. Pidevalt kõval, karedal või teravate osadega pinnal liikumisel võivad loomadel tekkida jalataldadele väikesed haavad, mis on väga vastuvõtlikud patogeensetele bakteritele. Haavandilise pododermatiidi põhjustajaks on enamasti bakterid tüvedest *Staphylococcus*, *Pseudomonas* ja *Escherichia coli*, kusjuures nakkuse kõige tavalisem põhjustaja on *Staphylococcus aureus*.

Sümptomid
---------

Lindudel võib haavandilise pododermatiidi jagada esinemisvormide järgi kolme tüüpi. 

1. Esimest tüüpi infektsiooni korral on linnu jalatallal näha väikest punetavat või läikivat ala.
2. Teist tüüpi infektsioon on veidi tõsisem, kuna sel juhul on haigustekitajad juba läbinud naha ja nahaalustes kudedes hakkab moodustuma põletikukolle.
3. Kolmandat tüüpi infektsiooni korral võivad olla linnul tekkinud suured mädakolded ja põletiku tõttu võivad jalgadel või varvastel olla tekkinud juba tõsised moonutused, mis tavaliselt põhjustavad haigele valu ja ebamugavust, raskendavad liikumist ning takistavad looma normaalset elutegevust.

Ravi
----

Ravi kujutab endast tavaliselt haavandi avamist, mäda eemaldamist ja haava mõrusoolalahuses leotamist. Lisaks määratakse loomale antibiootikumravi. Haava lokaalseks desinfitseerimiseks kasutatakse tihti povidoonjodiidi.

Viited
------

1. ↑  Blair, Jennifer (19 September 2013)."Bumblefoot: A Comparison of Clinical Presentation and Treatment of Pododermatitis in Rabbits, Rodents and Birds". In Fisher, Peter G. (ed.). Select Topics in Dermatology. Veterinary Clinics of North America: Exotic Animal Practice. 16. Elsevier Health Sciences. pp. 715–736. doi:10.1016/j.cvex.2013.05.002. ISBN 978-0-323-18876-0. ISSN 1094-9194. PMID 24018034.
2. ↑  Pitesky, Maurice (2 August 2016). "The Dirt on Bumblefoot". Acreage Life. Heartland Communications Group. Archived from the original on 29 May 2018. Retrieved 20 March 2017.
Estonia puiestee 8
**Vene seltskondliku kogu hoone** on esinduslik historitsistlik hoone Tallinnas omaaegse aadressiga Gogoli puiestee 4 (tänapäeval Estonia puiestee 8), mis ehitati aastatel 1894–1895 Tallinna Vene Seltskondliku Kogu jaoks. Eskiisprojekti autor oli akadeemik Mihhail Preobraženski (projekteeris ka Aleksander Nevski katedraali Toompeal), lõpliku projekti koostas arhitekt Rudolf von Knüpffer. Tallinna vene seltskondliku kogu hoone on tunnistatud kultuurimälestiseks nr 1073.

1897. aastal paigaldati hoone kõrvale haljasalale mälestusmärk Vene-Rootsi sõja ajal toimunud Tallinna merelahingule. Venemaa Balti laevastiku võitu Rootsi laevastiku üle 1790. aastal tähistasid Aegna saare lähedal uppunud Rootsi laeva „Riksens Ständer" ankur ja suurtükk.

Tänapäeval tegutseb hoones Tallinna Keskraamatukogu, mis koliti hoonesse aastatel 1920–1921. Algul kasutas raamatukogu ainult endist saali ja lavaruumi. 1923. aastal anti kogu hoone raamatukogu käsutusse, kuid teiste asutuste väljaviimine kestis üle kümne aasta. Hoone keldrikorrusel paiknes aastatel 1921–1924 Tööliste Kelder. Raamatukogu vajaduste tõttu tehti hoones ümberehitustöid 1925. aastal (arhitekt Herbert Johanson) ja 1938. aastal (insener Elmar Mõttus).

4. mail 1986 oli hoones süütamise tagajärjel tulekahju, mistõttu käis hoones aastatel 1986–1990 pidev osaline remont. 1991. aastal likvideeriti keldrikorrusel asunud Tööliste Kelder, mis oli Eesti Ajaloomuuseumi osakond.

Viited
------

1. ↑  1073 Tallinna vene seltskondliku kogu hoone, 1895. a. kultuurimälestiste riiklikus registris

Välislingid
-----------

* Estonia puiestee 8 kultuurimälestiste riiklikus registris Muuda Vikiandmetes
**Crast' Agüzza** ([ˌkraʃtɐˈdʑytsɐ], ka **Cresta Güzza**) on mägi Bernina mäestikus Itaalias ja Šveitsis.

Tippu ümbritsevad põhjas Morteratschi liustik ja lõunas Ülem-Scersceni liustik. Sellest vahetult loodes asub Fuorcla Crast' Agüzza (3601 m); Collombi sõnul on see 'kõige olulisem liustikurada Bernina Alpide keskosas; positsioonilt võrreldav Col du Géantiga Mont Blanci mäestikus.' Esimene seltskond, kes pääses 23. juulil 1861 kurule (põhjasuunast), koosnes E. S. Kennedyst ja J. F. Hardyst koos teejuhtide Peter ja F. Jenny ning A. Fluryga. Esimene seltskond, kes läbis 28. juulil 1864 harja, koosnes Francis Fox Tuckettist ja E. N. Buxtonist koos teejuhtide Peter Jenny, Christian Micheli ja Franz Bineriga.

Tavaline tõus toimub kaljuse idaseljandiku kaudu Fuorcla da l'Argientist. Sellel marsruudil tõusis esmakordselt Emil Burckhardt koos Hans Grassi ja Peter Eggeriga 1874. aasta augustis.

Kohalikult on mägi tuntud ka kui Engadini Matterhorn.

Hütid
-----

* Rifugio Marco e Rosa (3597 m)
**Aruküla raudteepeatus** on raudteepeatus Harjumaal Raasiku vallas Aruküla alevikus.

Aruküla raudteepeatus asub Tallinnast 21 km kaugusel. Rong sõidab Balti jaamast Arukülla 24 minutit.

Alates 8. juulist 2011 on Arukülas kasutusel kaks madalat ooteplatvormi.

Päevas sõidab Arukülast läbi umbes 29 Elroni elektrirongi. Diiselrongid ega Tallinna-Moskva-Tallinna rong Arukülas ei peatu. Piletihinnalt kuulub peatus III tsooni.

Ajalugu
-------

Aruküla raudteejaam ühes jaamakorraldajatega, 1930. aastad
Rongi saabumine Tallinnast Arukülla udusel hommikul, juuni 2013

Jaama eelkäijaks on Baranoffide palvel Aruküla mõisa lähistele rajatud platvorm Baranovsk, mis rajati 1898. aastal ja mille kasutusõigus oli esialgu ainult kindralmajor P. Baranovi perekonna liikmetel. 
See jäi Harju-Jaani kihelkonda Aruküla mõisa maadele.

Hiljem kandis peatuskoht Aruküla nime ja avati 1911. aastal üldiseks kasutamiseks. 1914. aastal ehitati jaama möödasõidutee ja jaama kasutati vahejaamana. 

Aruküla lihtne puidust ühekorruseline jaamahoone rajati 1920. aastal. Hoone lammutati 2002. aastal.

Nõukogude võimu algusaastatel viis jaamast haruraudtee põhja suunas, turbarappa.

1986. aasta 1. mail avati liiklus Tallinna–Tapa raudteelõigu teisel peateel (esialgu vaid Lagedi ja Raasiku jaamade vahel), millega seoses muutus senine Aruküla jaam peatuskohaks. Kõrvalteed demonteeriti.

Vaata ka
--------

* Tallinna–Aegviidu raudteeliin
* Eesti raudteetransport
* Aruküla

Viited
------

1. ↑  Elron
2. ↑  Arved Duvin. Lugusid raudteedest Eestimaal. Lk 89
3. ↑  Foto jaamahoonest; Baltic Trains Picture Gallery
4. ↑   Jüri Loog. "125 aastat raudteid Eestis". Tallinn, 1997. Lk 35

Kirjandus
---------

* Mehis Helme "Eesti Raudteejaamad" (Tänapäev 2003), ISBN 9985-62-149-2

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Aruküla raudteepeatus** |

* Arukülas võeti kasutusele uued perroonid; Sõnumitooja, 13.07.2011
* Infot peatuse kohta; fotod (*vene keeles*)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **Eelnev peatus** |  **Raudteepeatus idasuunalistel reisirongiliinidel** | **Järgnev peatus** |
|  Kulli |  **Aruküla** | Raasiku  |
FTA-vastuvõtja
**FTA-vastuvõtja** on krüpteerimata satelliittelevisiooni- ja -raadiosaadete vastuvõtmise seade. Tänapäevaste vastuvõtjate dekoodrid vastavad tavaliselt digitaaltelevisiooni MPEG-2/DVB-S-standardile ning viimasel ajal[*millal?*] ka MPEG-4/DVB-S2-standardile, samas kui vanemate, analoogsatelliitülekannete toega FTA-vastuvõtjate osakaal kiiresti väheneb.

FTA-saadete edastamine
----------------------

Paljud riigid edastavad sidesatelliitide vahendusel programme krüpteerimata kujul. Kõige levinum on see saksa keelt kõnelevates maades. Mõnes riigis kogutakse saadete edastamiseks vastuvõtuseadmete omanikelt televisioonimaksu.

FTA-vastuvõtjad kasutavad tavaliselt samu tehnoloogiastandardeid (nagu DVB-S/S2, MPEG-2/4) kui tasulised telekanalidki. FTA-vastuvõtjatel aga puuduvad tasuliste telekanalite vastuvõtmiseks vajalikud kiipkaardilugerid ja dekrüptimismoodulid, sest FTA-vastuvõtjad on ette nähtud üksnes dekrüptimata ülekannete vastuvõtmiseks.

Üldomadused
-----------

### Installimismenüü

Kasutajaliides võimaldab konfigureerida vastuvõtja vastastikuseks toimimiseks LNB-de, lülitite, paraboolantenni liigutavate mootorite ja muude seadmetega. Kasutaja valib välja LNB tüübi, ostsillaatori sageduse, sobiva  DiSEqC-kommutaatori pordi ja mootori konfiguratsiooni. Korrektse häälestuse korral ilmuvad ekraanile signaali tugevust ja kvaliteeti näitavad indikaatorribad. Seejärel saab vastuvõtjat kasutada satelliidi skaneerimiseks kanalite leidmiseks.

### Pimeskaneerimine

Põhja- ja Lõuna-Ameerika kohal on orbiidil 63 satelliiti, Euroopa kohal 57 ja Aasia kohal veel 64 satelliiti.  Igal satelliidil on erineval hulgal aktiivseid transpondereid. Iga transponder töötab omal sagedusel ja modulatsioonikiirusel.

Paljud FTA-vastuvõtjad on kavandatud leidma aktiivseid transpondereid ja neilt mistahes kanaleid. Kuna FTA-vastuvõtjad teevad seda nii, et vastuvõtja ei pea olema eelprogrammeeritud transponderi informatsiooniga iga satelliidi kohta, siis nimetatakse sellist meetodit pimeskaneerimiseks vastandina satelliitskaneerimisele, mis skaneerib kanaleid vastavalt transponderi ettemääratud väärtustele.

### Õiguslikud küsimused

FTA-vastuvõtjad on küll kavandatud krüpteerimata programmide vastuvõtuks, kuid neid saab kohandada ka muuks otstarbeks. 

### Lapselukk

Kõik FTA-vastuvõtjad on varustatud lapsevanemate aktiveeritava kanalilukufunktsiooniga.

Eestikeelsed kanalid
--------------------

* EbS (Europe by Satellite, European Union TV service) – ülekanded Euroopa Parlamendist

Vaata ka
--------

* Vabalevi
* Digiboks
* Satelliittelevisioon
* Satelliitraadio
* Paraboolantenn
* Satelliiditaldrik
* Tuuner

Viited
------

1. ↑  FTA on akronüüm ingliskeelsest väljendist *"**F**ree-**t**o-**a**ir"*, mis tähendab krüpteerimata andmeedastust, vastandina tasulistele andmeedastuskanalitele.
2. ↑  SatcoDX satelliiditabel vaadatud 2012-08-01
3. ↑  European Union TV service, Europe by Satellite, expands satellite reach with switch to EUTELSAT 9A vaadatud 2012-08-02

Välislingid
-----------

* FTA-telekanalid
* FTA-raadiojaamad
* Kanaliotsija Astra satelliitidele
* European Commission: The right to use a satellite dish
|  |  |
| --- | --- |
| Ö | ö |

**Ö** (**ö**) on ladina kirja täht, mis on saadud o-tähest diakriitilise märgi treema abil. 

Ö on arenenud ligatuurist Oͤ, milles on o-tähe kohal väike e-täht.

Ö-d kasutatakse enamasti ümardatud eesvokaalide [ø] ja [œ] märkimiseks. Seda kasutatakse eesti, soome, karjala, vepsa, ungari, saksa, rootsi, islandi, põhjafriisi, koltasaami, Inari saami, aserbaidžaani, türgi ja türkmeeni keele kirjutamisel.

Kirillitsas on mõne keele tähestikus sarnane täht Ӧ.

Eesti keel
----------

Eesti keeles märgib see täht labiaalset keskkõrget eesvokaali. 

Eesti tähestikus on see täht Ä- ja Ü-tähe vahel. See on tähestiku 26. täht, võõrtähtedega 29. täht.

Eestikeelses tekstis esineb Ö omatähtedest kõige harvemini, selle tähesagedus on 0,3–0,4%.

Välislingid
-----------

* "Saaremaa sai Ö-tähe kauaoodatud tähise" ERR, 30. november 2020

Tähestikutähed

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| A | B | (C) | D | E | F | G | H | I | J | K | L | M | N | O | P | (Q) | R | S | Š | Z | Ž | T | U | V | (W) | Õ | Ä | Ö | Ü | (X) | (Y) |
**Nogale** on küla (*vidējciems*) Lätis Talsi piirkonnas Ārlava vallas. 

Küla asub merepinnast 55 meetri kõrgusel valla idaosas, valla keskusest Valdemārpilsist 11, piirkonna keskusest Talsist 21 ja Riiast 137 kilomeetri kaugusel. Asulas asub endise Nogale mõisa (*Nogallen*) keskus. Aastani 1949 oli seal Nogale valla, aastani 1954 aga Nogale külanõukogu halduskeskus. Külas asuvad rahvamaja ja raamatukogu.

Kultuurimälestistest on riikliku kaitse all Nogale mõisa süda, sealhulgas park, häärber ja pruulikoda, häärberi kümme lage, kamin ja kaks kamin-ahju. Kohaliku kaitse all on Nogale mõisa tallid, teenijate maja ja kõrts. 

Neli mõisa pargis kasvavat tamme on looduskaitse all.

Aastal 2006 oli Nogales 55 elanikku, aastal 2015 aga 52 elanikku. Aastal 2017 oli elanikke 49, sama palju oli elanikke ka aastal 2020.

*

Viited
------

1. ↑  Vietvārdu datubāze
2. ↑  Latvijas pagasti. Enciklopēdija. Rīga : A/S Preses nams. 2001—2002. ISBN 9984-00-412-0.
3. ↑
4. ↑  Valsts kultūras pieminekļu aizsardzības inspekcija. Valsts aizsargājamo nekustamo kultūras pieminekļu saraksts
5. ↑  Valsts kultūras pieminekļu aizsardzības inspekcija. Valsts aizsargājamo nekustamo kultūras pieminekļu saraksts
6. ↑  Latvijas īpaši aizsargājamām dabas teritorijām dabas datu pārvaldības sistēmā OZOLS

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Nogale** |

| * v
* r
Ārlava valla asulad |
| --- |
| 
Ambrakas **·**  Ārlava **·**  Cunces **·**  Jaunciems **·**  Kroņmuiža **·**  Laukmuiža **·**  Lubezere **·**  Nogale **·**  Poprags |
**Palvetaja** (*Mantis religiosa*), tavakeeles ka **palvetajaritsikas** on röövritsikaliste (*Mantodea*) seltsi kuuluv putukaliik.

Ta on laia levikuga putukas, kes on viimasel ajal[*millal?*] laiendanud oma levikut põhja poole. 

Eestis leiti esmakordselt Uulus 2019. aastal. Eestile lähimad leiud on pärit Lätist.

Sõnavara
--------

Ehkki putukate süstemaatika järgi ei kuulu palvetaja ritsikate (sihktiivaliste) hulka (EKSS määratlus on eksitav), kasutatakse üldkeeles looma kohta sageli sõna "palvetajaritsikas".

Välimus
-------

Emaspalvetajad kasvavad kuni 75 mm pikkuseks, isasloomad on silmnähtavalt emastest väiksemad ja nende pikkus küünib kuni 60 millimeetrini. Värvus varieerub õrnrohelisest helerohelise ja pruunini. Esijalgade puusa siseküljel on must laik, sageli valge tähniga keskel, mida putukas demonstreerib hoiatusasendis ja mis kokkupanduna hoitud jalgadel meenutavad silmi. Palvetaja värvuse varieerumine on tingitud keskkonnast (varjevärvus).

Iseloomulikuks silmatorkavaks detailiks välimuses on ettepoole ulatuv pikenenud eesrindmik ja väga liikuv kolmnurkne pea. Kaks tagumist jalapaari on nagu kõigil röövritsikalistel kõnnijalad, esijalad on kujunenud haardjalgadeks, st omandanud saagi haaramise funktsiooni. Esijala reis ja säär moodustavad kokkukäiva näpitsa, mille vahele palvetaja haarab saagi, enamasti teise putuka.

Palvetaja peas suurte fassettsilmade vahel paikneb kolm lihtsilma, mis isasel palvetajal on selgemini eristatavad ja on üheks abistavaks tunnuseks putuka soo määramisel.

* Palvetaja hoiatuspoosis näitab silmlaikePalvetaja hoiatuspoosis näitab silmlaike
* Video: Palvetaja varitseb, haarab saagi ja sööb seda
*

Viited
------

1. ↑  Hans Remm, toim (1984). *Loomade elu, Selgrootud 3*. Kd 3. Tallinn: Valgus. Lk 160.
2. ↑  ERR Novaator 16. sept. 2019.
3. ↑  Truuverk, Andro (2019). Eesti on saanud putukaseltsi võrra rikkamaks! Eesti Loodus, 10, 72−73.
4. ↑  "Dabas Dati". Vaadatud 18.09.2019.
5. ↑
6. ↑
7. ↑
**Signe Ratso** (sündinud 24. augustil 1960) on Eesti ja Euroopa Liidu ametnik, alates 2018. aastast Euroopa Komisjoni teaduse ja innovatsiooni peadirektoraadi (DG RTD) asepeadirektor.

Ta on lõpetanud 1983. aastal Tartu Riikliku Ülikooli inglise filoloogia erialal (*cum laude*) ja 1993. aastal majanduse ja rahvusvahelise kaubanduse erialal (*cum laude*).

Aastatel 1994–2005 töötas Signe Ratso Majandus- ja Kommunikatsiooniministeeriumi asekantslerina eurointegratsiooni, Euroopa Liidu ja rahvusvahelise koostöö valdkonnas.

Aastatel 2006–2018 töötas ta Euroopa Komisjoni kaubanduse peadirektoraadis (DG TRADE), kus tegeles multilateraalse kaubanduse ja kahepoolseid vabakaubanduslepinguid puudutava üldise kaubandusstrateegiaga, kaubandusanalüüsi ja erinevaid tööstussektoreid puudutavate kaubandusküsimustega. Aastatel 2007–2010 olid tema vastutusvaldkonnas Maailma kaubandusorganisatsioon (WTO), OECD, juriidilised kaubandusküsimused, sealhulgas WTO kaubandusvaidlused ning põllumajandus- ja kalanduskaubandusega seotud küsimused. 2011. aastal vastutas ta turujuurdepääsu ja tööstuse valdkonna eest. Aastatel 2012–2018 töötas ta Euroopa Komisjoni kaubanduse peadirektoraadis kaubandusstrateegia ja turulepääsu valdkonna direktorina.

Alates 2018. aasta märtsist on ta Euroopa Komisjoni teaduse ja innovatsiooni peadirektoraadi (DG RTD) asepeadirektor, seejuures oli ta 2022. septembrist kuni 2023. aasta veebruarini ka peadirektori kohusetäitja.

Tunnustus
---------

* 1995 ettevõtluse sõber
* 2004 Valgetähe IV klassi teenetemärk
* 2005 aasta naine
* 2012 Eesti Kaubandus-Tööstuskoja II klassi aumärk

Viited
------

1. ↑  "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 3. jaanuar 2020. Vaadatud 3. jaanuaril 2020.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
2. 1 2 3  Signe Ratso CV. Euroopa Komisjoni veebisait.
3. ↑  "Eestlasest ametnik tõusis Euroopa Komisjonis kõrgele ametikohale". *ERR*. 21.02.2018.
4. ↑  "Signe Ratsost sai ajutiselt teine eestlane EL-i ametnike kõrgeimal astmel". *ERR*. 6. veebruar 2023.
5. ↑  Signe Ratsost sai ajutiselt teine eestlane EL-i ametnike kõrgeimal astmel. ERR, 6. veebruar 2023.
6. ↑  Teenetemärkide kavaleride andmekogu – 4395
7. ↑  Signe Ratso pälvis tänavuse aasta naise tiitli. Eesti Päevaleht, 11. november 2005.
Uurali mäestik
Lõuna-Uural - lõunaosa, Uurali mäestiku kõige laiem osa, ulatub Ufa jõest (Alam-Ufalei küla lähedal) kuni Uurali jõeni. Läänest ja idast piirdub Lõuna-Uural Ida-Euroopa, Lääne-Siberi tasandiku ning Araali ja Kaspia mere lähedal asuvate steppidega.

Geograafia
----------

Yamantau mägi 2003. aasta aprillis.
Lõuna-Uurali reljeef on keeruline, arvukate orgude ja paralleelsete seljakutega, mis on suunatud edelasse ja meridionaalselt. Levila hõlmab Ilmenski mägesid, mida peamistest mäeharjadest eraldab Miassi jõgi. Maksimaalne kõrgus on 1640 m (Jamantau mägi) ja laius 250 km. Teised märkimisväärsed tipud asuvad piki Iremeli mäeharja (Bolshoi Iremel ja Mali Iremel), Nurgush'i kõrgeim punkt 1406 m ja Nakas, kõrgeim punkt 667,6 m. Lõuna-Uuralid ulatuvad umbes 550 km kuni Uurali jõe järsu läänekaareni ja lõpevad laiade Mugodžari mägedega. Lõuna-Uurali jalam ulatub kuni 250 km ja keskmine laius jääb 40 km ja 150 km vahele.

Lõuna-Uuralite hulka kuuluvad sellised järved nagu Zjuratkul.

Viited
------

1. ↑  Bolshoi Nurgush - Peak Visor
2. ↑  Ural Mountains, Encyclopædia Britannica on-line
3. ↑  Nash-Ural - Озеро Зюраткуль
**Arkadi Viktorovitš Mamontov** (*Арка́дий Ви́кторович Ма́монтов*, sündinud 26. mail 1962 Novosibirskis) on Venemaa teleajakirjanik, poliitilisi tulipunkte kajastavate dokumentaalfilmide autor.

Elukäik ja tegevus
------------------

Ta sündis filmitegijate perekonnas. Pärast keskkooli üritas ebaõnnestunult astuda VGIKi operaatoriteaduskonda. 1988 lõpetas kiitusega Moskva Riikliku Ülikooli ajakirjandusteaduskonna.

Aastatel 1992–1994 oli ta uudisteagentuuri Novosti erikorrespondent tulipunktides Moldova territooriumil, Nahhitševani ja Armeenia piiril, Tadžikistanis, samuti Balti riikides. Aastatel 1995–2000 oli ta telekanali NTV uudistesaadete korrespondent.

2000. aasta kevadel asus tööle telekanalis Rossija, kus asus juhtima "Arkadi Mamontovi autorisaate stuudiot".

2017–2019 juhtis ta telekanalis Spas autorisaadet "Impeeriumi jäljed".

Töötades telekanalis Rossija, on korduvalt toetanud Venemaa president Vladimir Putini poliitikat.

Sanktsioonid
------------

28. augustil 2014 kehtestas Ukraina talle riiki sisenemiskeelu seoses Krimmi okupeerimise toetamisega Venemaa poolt. 28. veebruaril 2022 kehtestas Euroopa Liit talle seoses Venemaa kallaletungiga Ukrainale viisa- ja majandussanktsioonid. "Ta on Krimmi ja Sevastoopoli ebaseaduslikku annekteerimist toetava propagandistliku filmi režissöör; nimetatud filmis kujutas ta ebaseaduslikule annekteerimisele eelnenud Ukraina valitsemistava kaootilise ja anarhistlikuna. Oma filmides on ta Ukrainat kujutanud neonatsismi, fašisimi, natsionalismi ja venevastase meelestatuse keskusena. Ta on liialdanud paremäärmuslike organisatsioonide rolli Ukrainas. Ta on süüdistanud Ukrainat Vene kultuuri ja keelt diskrimineeriva poliitika teostamises Ukrainas. Ta on õõnestanud Ukraina ametivõimude usaldusväärsust ja legitiimsust, väites, et Euromaidan oli välisriikidest inspireeritud riigipööre ning et Ukraina valitsus sõltub USAst."

Viited
------

1. ↑
2. ↑
3. ↑
**Veisiejai** (Helifaili info leedu i, poola *Wiejsieje*, varem ka *Wysoki Dwór*) on linn Leedus Lazdijai rajoonis, Veisiejai valla halduskeskus. Asub merepinnast 119 meetri kõrgusel Ančia järve ääres, Lazdijaist 18 km kagu pool. Seal on Veisiejai regionaalpargi administratiivkeskus.

Linnas on gümnaasium, raamatukogu ja postkontor. Vaatamisväärsusteks on sealse mõis hoonetekompleks, koduloomuuseum, aastal 1817 ehitatud katoliiklik Püha Jüri kirik. Linnas on üks vähestest säilinud puidust sünagoogidest, mis valmis aastal 1925.

Ludwik Zamenhof lõi esperanto töötades Veisiejais silmaarstina. Linnas töötas ka helilooja Juozas Neimontas. Seal sündisid Leedu rahandustegelane Eduardas Vilkelis, poliitik Juozas Krikštolaitis ja majandustegelane Rokas Flikas.

Ajalugu
-------

Aastal 1253 mainiti ristisõdijate kroonikas jatvingite maal asuvat paika nimega *Weyze* (*Veise*).

Veisiejai mõisa on esimest korda mainitud 1501. aastal. 1525 sai asula alevi õigused, järgmisel aastal ehitati sinna esimene kirik. Esimesed juudid asusid sinna elama XVIII sajandi alguses, aastal 1748 ehitati sinna esimene sünagoog. Aastaks 1854 olid suurem osa alevi elanikest juudid. Alev oli pikalt Massalskite suguvõsa valduses, nemad rahastasid ka sealse kiriku rajamist. 

1956 sai linnaõigused.

Elanikkond
----------

|  |  |
| --- | --- |
| * 1 540 (1897)´
* 1 295 (1923)
* 1 513 (1959)
* 1 450 (1970)
* 1 600 (1976)
 | * 1 687 (1979)
* 2 079 (1989)
* 1 762 (2001)
* 1 430 (2011)
* 1 217 (2018)
 |

2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Veisiejai elanikest leedulasi 98,67%.

* Ančia järvAnčia järv
* RaamatukoguRaamatukogu
* Veisiejai kirikVeisiejai kirik
* GümnaasiumGümnaasium

Viited
------

1. ↑  Resident population by city / town at the beginning of the year, vaadatud 12.02.2023.
2. ↑
3. ↑  "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 1. august 2015. Vaadatud 20. septembril 2018.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Veisiejai** |

* Linn portaalis vietoves.Lt
*
Kristiina Alliksaar, jaanuar 2016. Foto: Heigo Teder
**Kristiina Alliksaar** (sündinud 7. mail 1980 Viljandis ) on eesti teatrijuht ja kultuurikorraldaja, 2023. aastast kultuuriministeeriumi kantsler. 

Ta on pärit Viljandimaalt Olustverest ning lõpetanud 1998. aastal Viljandi C. R. Jakobsoni nimelise Gümnaasiumi (majanduse eriklassi). 2001. aastal sai Alliksaar Tallinna Tehnikaülikoolist bakalaureusekraadi ärijuhtimise erialal, 2007. aastal lõpetas Tartu Ülikooli Viljandi Kultuuriakadeemia kultuurikorralduse erialal *cum laude* ning aastal 2010 Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia magistriõppe kultuurikorralduses. 2022. aastal lõpetas õpinguid Tartu Ülikoolis magistriõppes õppekaval "Muutuste juhtimine ühiskonnas" *cum laude*.

Alliksaar on töötanud Paide Linnavalitsuses ettevõtlusosakonna assistendina (1999–2000), BDG Kontsert OÜ-s juhiabina (2001–2002), MTÜ-s Eesti Pärimusmuusika Keskus projektijuhina (2004–2006) ja turundusjuhina (2006–2007). 

Aastail 2008–2010 oli Alliksaar OÜ Eesti Loomeagentuur juhataja, 2009–2011 Viljandimaa Omavalitsuste Liidu kultuuri ja noorsootöö spetsialist. 
2007–2017 oli Alliksaar ka kultuurikorralduse lektor Tartu Ülikooli Viljandi Kultuuriakadeemias.

Aastatel 1999–2004 oli Alliksaar üliõpilasorganisatsiooni AIESEC Eesti liige, pärast alumni.
2003. aastal tegutses ta AIESECi kaudu pool aastat vabatahtlikuna Sri Lankal. 

Alliksaar on osalenud festivalide, näiteks Tallinn Music Week, Rabarock, Viljandi Pärimusmuusika Festival, "Puude taga on inimene", korraldamisel.

Alates 25. jaanuarist 2014 kuni 30. juunini 2019 töötas ta Viljandi teatri Ugala juhina, 1. augustist 2019 oli ta Vanemuise teatrijuht.

1. augustist 2023 töötab Kristiina Alliksaare kultuuriministeeriumi kantslerina.

Tunnustus
---------

* 2023 – Tartu linna aukiri (Vanemuisele pühendatud aastate ja koostöö eest)

Viited
------

1. ↑  Teatrijuht Kristiina Alliksaar annab juhusele võimaluse, Tartu Postimees, 20. detsember 2019
2. ↑  CV ETISe lehel
3. ↑  Vanemuislased võtsid uue teatrijuhi vastu magusalt ja värviliselt, Tartu Postimees, 1. august 2019.
4. ↑  Kultuuriministeeriumi kantslerina alustab Kristiina Alliksaar Kultuuriministeeriumi koduleht. 01.08.2023.

Välislingid
-----------

* Teater Vanemuine juht Kristiina Alliksaar: vaid taevas on piiriks, selles majas on võimalik teha kõike!, Elu24, 6. september 2019
* Vanemuine eeldab piletitulu kukkumist poole võrra, ERR, 12. mai 2020
* Vanemuise teatri juht Kristiina Alliksaar: „Kriisis jäävad ellu need, kes suudavad kohaneda.", Õhtuleht, 13. juuni 2020