recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Kirundo provints** (rundi keeles *iProvense ya Kirundo*) on 1. järgu haldusüksus (provints) Burundi kirdeosas, riigi põhjapoolseim provints. See piirneb Rwanda Idaprovintsiga põhjas, Rwanda Lõunaprovintsiga läänes, Burundi Muyinga provintsiga idas ja kagus ning Burundi Ngozi provintsiga edelas.

Provintsi pindala on 1703,34 km². Ta on Burundi provintside seas pindalalt 8. kohal.

Elanike arv on 502 171 (1999, loendus).

Elanike arvu poolest on provints riigis 3. kohal.

Loodus
------

Provintsis on kolm suuremat järve: Cohoha järv ja Rweru järv Busoni vallas Rwanda piiril ning Rwihinda järv Kirundo vallas. Viimase 15 aasta jooksul on need järved kliimamuutuse (põua) tagajärjel kuivanud peaaegu poole väiksemaks.

Enne kliimamuutust oli maa viljakas, nüüd enam mitte.

Rweru järvest edelas leidub volframit.

Rahvastik
---------

Elanike arv on olnud:

* 1990: 401 103 (loendus)
* 1999: 502 171 (loendus)
* 2007: 628 000 (arvutuslik, World Gazetteer)
* 2009: 696 585 (arvutuslik, World Gazetteer)
* 2010: 714 122 (arvutuslik, World Gazetteer)

Elanike arvu poolest on provints 3. kohal.

Rahvastiku tihedus oli 1990. aastal 200 kuni 250 in/km², 1999. aastal 294,87 in/km², 2007. aasta arvutuslike andmete järgi 368,7 in/km².

Majandus
--------

Enne kliimamuutust oli Kirundo provints viljaka maa tõttu kõige jõukam. 2000. aastatel on põua tõttu kannatanud provints saanud ÜRO-lt abi.

Põllu- ja metsamajandus piirdub kalapüügiga Rweru järvel ja Cohoha järvel. Provintsi edelaosas kasvatatakse natuke kohvipuud.

Haldus
------

### Tähised

Standardi ISO 3166-2 järgi on provintsi kood BI-KI. HASCi kood on KI, FIPS PUB 10-4 kood on BY16.

### Halduskeskus

Provintsi halduskeskus on Kirundo.

### Haldusjaotus

Kirundo provints jaguneb halduslikult järgmiselt:

* Busoni vald
* Bwabaragwe vald
* Kirundo vald
* Bugabira vald (loodes)
	+ Kiri küngas
	+ Kiyonza küngas
	+ Gaturanda küngas
	+ Rubuga küngas
	+ Kigina küngas
	+ Nyakarama küngas
	+ Nyabikenke küngas
	+ Nyamabue küngas
	+ Rugasa küngas
	+ Gitwe küngas
	+ Kigoma küngas
* Vumbi vald
* Ntega vald
	+ Kinyovu küngas
	+ Mugendo küngas
	+ Makombe küngas
	+ Buringanire küngas
	+ Kanyagu küngas
	+ Carubambo küngas
	+ Murungurira küngas
	+ Susa küngas
	+ Nyemera küngas
	+ Mariza küngas
	+ Rugese küngas
	+ Sasa küngas
	+ Monge küngas
	+ Gitwenzi küngas
	+ Gasave küngas
	+ Ntega küngas
	+ Mihigo küngas
	+ Kigaga küngas
	+ ...
* Gitobe vald

### Võim

Provintsi kuberner on Oscar Ruvuna.

Viited
------

1. 1 2  statoids.com
2. ↑  World Gazetteer
3. ↑  Kirundo kaart

Välislingid
-----------

* Fotod (8 lehekülge)


Burundi provintsid

Bubanza **·** Bujumbura Mairie **·** Bujumbura Rural **·** Bururi **·** Cankuzo **·** Cibitoke **·** Gitega **·** Karuzi **·** Kayanza **·** Kirundo **·** Makamba **·** Muramvya **·** Muyinga **·** Mwaro **·** Ngozi **·** Rumonge **·** Rutana **·** Ruyigi
Ajakirja Agu 46. numbri esikaas oli Aleksander Grineffi kujundatud 
Ajakirja Agu 1924. aasta numbrite esikaas oli Ernst Adalbert Ferdinand Stiereni kujundatud
**Agu** oli 21. detsembrist 1922 kuni 4. juulini 1925 Tallinna Eesti Kirjastus-Ühisuse välja antud kirjanduse, kunsti ja kultuuri ajakiri. 

Aastatel 1923–1924 ilmus ajakiri kord nädalas Eduard Hubeli toimetamisel. 1925. aastal olid toimetajad Georg Eduard Luiga (vastutav toimetaja) ja Ernst Raudsepp (tegev toimetaja) ning ajakiri ilmus kaks korda kuus. Toimetus asus Tallinnas aadressil Pikk tänav 2 Päewalehe ruumes.

1923. aastal ilmunud ajakirjanumbrite esikaaned olid iga kord spetsiaalselt väljaande tarbeks Eesti tuntud kunstnike kujundatud. 1924. aastal ilmus ajakiri püsikaanekujundusega, mille autor oli Ernst Adalbert Ferdinand Stieren.

Ajakirja viimane number ilmus 4. juulil 1925. Esialgu peatati väljaandmine majanduslikel kaalutlustel ainult suvekuudeks, kuid 1925. aasta 12. number jäigi ajakirja viimaseks.

Viited
------

1. ↑  *Eesti Entsüklopeedia.* Täiendusköide. Tartu: Loodus, 1940, lk 19.
Põdrala valla lipp
**Põdrala valla lipp** on Valga maakonnas asunud endise Eesti haldusüksuse Põdrala valla lipp.

Lipp kinnitati 4. septembril 1995.

Lipu kirjeldus
--------------

Põdrala valla lipp on ristkülikukujuline vapilipp. Kangas on jagatud diagonaalse (vardapoolsest allnurgast lehvipoolsesse ülanurka) ristikulehelõikelise joonega kaheks väljaks. Ülemine, vardapoolne väli on sinine ja sellel on kuldne pügalrist. Alumine, lehvipoolne väli on aga kuldne ning sellel on viie õielehega sinine linaõis kuldse ringikujulise südamikuga.

Lipu normaalmõõtmed on 100×150 cm ning laiuse ja pikkuse suhe 6:9 (2:3).

Põhjendus
---------

Pügalrist, muistne Põhjala rahvaste sümbol on siin rahvaliku vaimsuse järjekestvuse võrdkuju. Rist on aga kristliku maailma kõige levinum kujund. Ristikulehelõige viitab põllumajandusele, valla elanike peamisele tegevusalale. Linaõis sümboliseerib linakasvatust, millega on juba vanast ajast jõukustki kogutud. Sinine on nooruse ja puhtuse värv ning kuld väärikuse ja jõukuse sümbol.

Vaata ka
--------

* Põdrala valla vapp
* Valga maakond

Välislingid
-----------

* Põdrala valla lipp ja vapp valla põhimääruse lisas
* Põdrala valla sümboolika Riigikantselei kodulehel
Jeff Hendrick (2017)
**Jeffrey Patrick Hendrick** (sündinud 31. jaanuaril 1992 Dublinis) on Iirimaa jalgpallur, kes mängib poolkaitsjana Inglismaa esiliigaklubis Reading ja Iirimaa jalgpallikoondises.

Ta alustas klubikarjääri Derby Countys, millega liitus 2010. aastal. Klubi põhimeeskonnas debüteeris ta hooajal 2010–11. Ta mängis Derby Countyga Inglismaa esiliigas kokku seitsmel hooajal.

2016. aasta augustis liitus ta Inglismaa kõrgliigas mängiva Burnleyga. Üleminekusumma oli 10,5 miljonit naelsterlingit, mis oli Burnley läbi aegade suurim ost.

2020. aasta augustis siirdus ta Inglismaa kõrgliigaklubisse Newcastle Unitedi, kellega sõlmis nelja-aastase lepingu. Vähese mänguaja tõttu läks ta 2022. aasta jaanuaris laenule Queens Park Rangersi. 2022. aasta juulis läks ta üheks hooajaks laenule Readingi.

Debüüdi Iirimaa jalgpallikoondises tegi Hendrick 6. veebruaril 2013 sõprusmängus Poola vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 5. septembril 2016 EM-i valikmängus Serbia vastu.

2014. aastal valiti ta Iirimaa aasta noorjalgpalluriks.

Viited
------

1. ↑  "Jeff Hendrick: Derby midfielder joins Burnley for club record fee". BBC Sport. 31.8.2016. Vaadatud 31.3.2019

Välislingid
-----------

 Jeff Hendrick – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
* Profiil Newcastle Unitedi kodulehel

| * v
* r
Iirimaa koondis  –  UEFA Euro 2016 |
| --- |
| 

* 1 Westwood
* 2 Coleman
* 3 Clark
* 4 O'Shea
* 5 Keogh
* 6 Whelan
* 7 McGeady
* 8 McCarthy
* 9 Long
* 10 Keane (c)
* 11 McClean
* 12 Duffy
* 13 Hendrick
* 14 Walters
* 15 Christie
* 16 Given
* 17 Ward
* 18 Meyler
* 19 Brady
* 20 Hoolahan
* 21 Murphy
* 22 Quinn
* 23 Randolph
* Treener: O'Neill

 | Iirimaa |
Jeff Sessions 2005. aastal.
**Jeff Sessions** (täisnimi **Jefferson Beauregard Sessions III**; sündinud 24. detsembril 1946 Selmas Alabamas) on Ameerika Ühendriikide poliitik, kes oli 9. veebruarist 2017 kuni 7. novembrini 2018 Donald Trumpi valitsuse justiitsminister.

Sessions on Vabariikliku partei liige ja kuulus alates 3. jaanuarist 1997 kuni justiitsministrina ametisse astumiseni Ameerika Ühendriikide Senatisse, kus ta esindas Alabama osariiki. Teda peeti üheks kõige konservatiivsemaks senati liikmeks.[*viide?*]

Ta on hariduselt jurist ning töötas alates 1981. aastast prokurörina ja aastatel 1995–1997 Alabama osariigi peaprokurörina. 

Sessionsil on kolm last.

2020. aastal kandideeris Sessions tagasi senatisse, kuid kaotas Vabariikliku partei eelvalimistel Tommy Tuberville'ile.

Viited
------

1. ↑   De La Cuetara, Ines (July 18, 2016). "Jeff Sessions: Everything You Need to Know". ABC News.

Välislingid
-----------

* Jeff Sessions senati kodulehel

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**Loretta Lynch** | **Ameerika Ühendriikide justiitsminister**2017–2018 | Järgnev**William Barr** |
|  |
| --- |
|  |
| Medalikohad |
| Taliolümpiamängud |
| **Kuld** | 2014 | jäähoki |

**Jeffrey J. Carter** (sündinud 1. jaanuaril 1985 Londonis, Ontario provintsis) on Kanada jäähokimängija, kes mängib keskründajana NHL-i klubis Pittsburgh Penguins.

Aastatel 2001–2005 mängis ta Ontario Hockey League'i (OHL) klubis Sault Ste. Marie Greyhounds. 2005. aastal pälvis ta liiga kõige spordimehelikumale mängijale antava William Hanley Trophy, samuti valiti ta samal hooajal kogu Canadian Hockey League'i kõige spordimehelikumaks mängijaks.

2003. aastal valis Philadelphia Flyers ta NHL-i *draft* '​is 11. valikuna. Hooaja 2003–04 lõpus debüteeris ta American Hockey League'is Flyersi tütarklubis Philadelphia Phantoms. Phantomsiga liitus ta ka järgmisel hooajal pärast OHL-i hooaja lõppu ja võitis 2005. aastal klubiga Calder Cup'i.

Flyersis mängis Carter aastatel 2005–2011 kokku kuus hooaega. Hooajal 2008–09 kogus ta põhiturniiril 84 punkti (46+38) ning see on jäänud NLH-is tema kõige resultatiivsemaks hooajaks.

2011. aasta juunis kaubeldi Carter Flyersist Columbus Blue Jacketsi.

2012. aasta veebruaris kaubeldi ta Flyersist Los Angeles Kingsi. Kingsis mängis Carter kokku kümnel hooajal. Aastatel 2012 ja 2014 võitis ta Kingsiga Stanley karika.

2021. aasta aprillis kaubeldi Carter Kingsist Pittsburgh Penguinsi. Kui Kingsis mängides oli ta hooajal 2020–21 löönud 40 mänguga kaheksa väravat, siis Penguinsis jõudis ta taas väravasoonele, lüües 14 mänguga üheksa väravat. 6. mail 2021 lõi ta mängus Buffalo Sabresi vastu neli väravat – see oli tema esimene mäng NHL-is, kus ta neli väravat lõi.

Aastatel 2009 ja 2017 on Carter valitud NHL-i tähtede mängule.

2009. aastal tuli Carter Kanada kuni 20-aastaste koondisega juunioride maailmameistriks. 2014. aastal tuli ta Kanada jäähokikoondisega olümpiavõitjaks.

Viited
------

1. ↑  "Flyers ship Carter to Blue Jackets for Voracek and picks". The Sports Network. 23.6.2011. Vaadatud 10.4.2022
2. ↑  "Kings acquire Jeff Carter from Blue Jackets for Jack Johnson". LA Times. 23.2.2012. Vaadatud 10.4.2022
3. ↑  "Penguins Acquire Jeff Carter from the Kings for Conditional Draft Picks". nhl.com. 12.4.2021. Vaadatud 10.4.2022
4. ↑  "Carter scores four goals to lift Penguins past Sabres". NHL.com. 7.5.2021. Vaadatud 10.4.2022

Välislingid
-----------

 Jeff Carter – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
* Jeff Carter NHL.com lehel
* Jeff Carter hockeydb.com lehel

| * v
* r
Pittsburgh Penguins |
| --- |
| 
**Väravavahid**: Casey DeSmith **·** Tristan Jarry |
| 
**Kaitsjad**: Brian Dumoulin **·** Pierre-Olivier Joseph **·** Kris Letang **·** Jeff Petry **·** Marcus Pettersson **·** Chad Ruhwedel **·** Jan Rutta |
| 
**Ründajad**: Josh Archibald **·** Teodors Blugers **·** Drake Caggiula **·** Jeff Carter **·** Sidney Crosby **·** Jake Guentzel **·** Danton Heinen **·** Kasperi Kapanen **·** Jevgeni Malkin **·** Brock McGinn **·** Ryan Poehling **·** Samuel Poulin **·** Rickard Rakell **·** Bryan Rust **·** Jason Zucker |
Labase siduse skeem: "Kette" - lõimelõng; "Schuss" - koelõng
Labase sidusega linane kangas mikroskoobi all
**Labane sidus** on vanim ja lihtsaim kanga rakendus, mille puhul üks lõimelõng liigub ühe koelõnga pealt ja teise alt, järgmisel kudumisreal täpselt vastupidi.

Omadused
--------

Labase sidusega kangas on tugev, laseb hästi õhku läbi ja katsudes tundub kergelt teraline. Labase sidusega kangad on tavaliselt teistest sidustest halvema langevusega, eriti keskmised ja jämedamad. Kuna lõngajooksud on kühikesed, läheb labane kangas aeglasemalt topiliseks kui näiteks atlass-siduses kangas. Labase sidusega kangaid on väga peentest ja õhukestest kuni väga jämedateni; jämedaid lõngu kasutades on võimalik saada väga vastupidav riie.

Näiteid
-------

Labase sidusega on näiteks õhukesed batist, eponž, habutai, musliin, organza, perkal, vuaal, šifoon ja ehtsad kreppkangad; keskmise paksusega sits, bengalin, bjass, kalingur, popliin, taft, lõuend; paksud buklee, *homespun*, kotiriie, present.

Labasest sidusest tuletatud sidustega kangad on kanvaa, rips, odraterakirjaline, ottoman ja panama.

Sissekootud värvimustrilised labases siduses kangad on *fil-à-fil*, *gingham*, madras ja sefiir.

Viited
------

1. ↑  A. Tervonen. Kangad. Argo, 2016

Välislingid
-----------

* Labane kangas. - IIDA - käsitööblogi ja kursused

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Labane sidus** |
Pargi väravad
**Kriaunos** on tänavküla Leedus Rokiškise rajoonis, Kriaunose valla halduskeskus. Küla asub Kriauna jõe kaldal. Kriaunoses on postkontor ja raamatukogu. Kriaunoses on sündinud Leedu kommunist Petras Griškevičius.

Küla järgi on nimetatud Kukruse lademe Kriaunose kihistik.

Ajalugu
-------

Küla on esimest korda mainitud aastal 1505. Toona kuulus see Radziwillide suguvõsale. Aastal 1567 mainitakse esimest korda sealset mõisa, mille Jeržy Radziwill Jonas Rudaminale andis. Toona kuulus sealsele mõisale 21 küla. Aastal 1669 on mainitud sealset kabelit. Aastail 1684–1688 valmis sealne puidust viie altariga ristikujuline kirik, ühtlasi sai Kriaunosest ka kohaliku kihelkonna keskus.

Aastal 1776 asutati külla kihelkonnakool. Aastail 1818–1829 ehitati vana kiriku asemele uus kivikirik; ehitustöid finantseerisid Platerid ja Kriaunose mõisnik Mykolajus Römer. Nõukogude ajal oli Kriaunos kohaliku Sartai sovhoosi keskasula. Aastal 1991 asutati külla ajaloomuuseum.

* Kriaunose tänavavaadeKriaunose tänavavaade
* Kriaunose kirikKriaunose kirik
* KoolimajaKoolimaja
* Kriaunose muuseumKriaunose muuseum

Viited
------

1. ↑  2011 m. surašymas. Lietuvos statistikos departamento, vaadatud 23.04.2017.
2. ↑  Obeliai, Kriaunos. Vilnius 1998.
3. ↑  Stratigraafia terminoloogia
4. ↑  Kriaunos. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. XI (Kremacija-Lenzo taisyklė). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2007. 50 lk.

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Kriaunos** |

* Küla portaalis vietoves.Lt
**Mercantouri rahvuspark** (prantsuse **Parc national du Mercantour**) on rahvuspark Lõuna-Prantsusmaal Alpide lõunaosas. Asub Alpes-Maritimes'i ja Alpes-de-Haute-Provence'i departemangus. Hõlmab Ubaye, Tinée, Var'i, Ciansi, Vésubie ja Roya jõe oru. Rahvuspark on nime saanud seal asuva mäemassiivi järgi. Kõrgeim tipp on 3143 m kõrgune Cime du Gélas. Rahvuspargis on veel kuus üle 3000-meetrist mäge, neist Mont Clapier (3045 m) on Alpide lõunapoolseim üle 3000 m tipp. Rahvuspargi pindala on 685 km².

Mercantouri rahvuspark asutati 1979. aastal.

Rahvuspargis on mitmekesine taimestik ja loomastik. Seal leidub üle 2000 liigi taimi, neist 40 on endeemsed. Imetajatest võib sageli kohata mägikitsi ja alpi ümisejaid. Leidub ka itaalia hunti.

Mont Bégo läheduses asub kaks orgu Vallée des Merveilles ('Imede org') ja Vallée de Fontanalbe ('Valge allika org'), mis on tuntud pronksiaegsete kaljujooniste poolest. 2100–2600 m kõrguselt on leitud üle 35 000 relvi, kariloomi ja inimesi kujutavat petroglüüfi.

Välislingid
-----------

* Rahvuspargi koduleht
**Reed Morn** (kodanikunimega **Frieda Johanna Drewerk**; 19. august 1898 Tallinn – 17. oktoober 1978 Los Angeles) oli eesti kirjanik.

Ta õppis aastatel 1908–1912 Tallinnas algkoolis, aastatel 1912–1916 Tallinna tütarlaste kaubanduskoolis, aastatel 1916–1918 Elfriede Lenderi Tütarlaste Eragümnaasiumis, aastal 1918 Tallinna vene gümnaasiumis, lõpetas aastal 1919 Tallinna 5. tütarlaste gümnaasiumi. Aastatel 1919–1924 õppis ta Tartu Ülikooli filosoofiateaduskonnas, huvitudes kirjandusest, romaani keeltest ja filosoofiast, sai aastal 1924 *mag. phil.* kraadi väitekirjaga ""Candide" kunstiteosena".

Ta töötas aastatel 1924–1926 õpetajana Järva Maakonna Paide Ühisgümnaasiumis, aastal 1928 Tallinna 1. tütarlaste gümnaasiumis, aastal 1929 Tallinna Kaarli Koguduse Eragümnaasiumis ja mõnda aega ka õpetajana vanglas. Aastatel 1932–1933 täiendas ennast (kuna sai Tartu Prantsuse teadusliku instituudi stipendiumi) Sorbonne'i ülikoolis ning viibis mõned kuud Hispaanias hispaania keele õppimiseks. Peaaegu kümme aastat elas Tallinnas vabakutselise kirjanikuna.

Aastal 1944 põgenes Saksamaale, kus esines sakslasena ning jäi Teise maailmasõja lõpupäevil Sudeetides vangi tšehhi partisanide kätte. Ta viibis kümme kuud interneeritute laagris, kust saadeti aastal 1946 (kuna ta oli nimetanud Düsseldorfi oma kodulinnaks) Düsseldorfi. Ta töötas Saksamaal raamatukogudes, siirdus 1950. aasta lõpul Rootsi, elades pool aastat Göteborgis, kuid kuna ei kohanenud sealse elulaadiga, siis läks ta tagasi Saksamaale. 

Aastal 1952 asus ta elama USA-sse, kus valis elupaigaks Los Angelese. Seal ta ka aastal 1978 suri.

Looming
-------

* Andekas parasiit: romaan. Tartu: Loodus, 1927
* Kastreerit elu: romaan. Tartu: Loodus, 1929
* Tee ja tõde: romaan. Toronto: Orto, 1956
* Jeanne d'Arc: Prantsusmaa rahvuskangelane. Tartu: Eesti Kirjanduse Selts, 1935

Tõlked
------

* Nõia koobas. Prantsuse keelest F. Drewerk. Tallinna: Rahvaülikool, 1920
* Alphonse Daudet, Sappho: romaan. Prantsuse keelest tõlkinud Friida Dreverk. Tartu: Loodus, 1936

|  |  |
| --- | --- |
|  | Tsitaadid Vikitsitaatides: **Reed Morn** |
**Soomurakas** ehk **mesimurakas** (*Rubus arcticus*) on aeglaselt kasvav taimeliik, mis kuulub roosõieliste sugukonda. 

Soomuraka tumepunast marja peetakse delikatessiks. Põhja-Ameerika loodeosas kutsutakse taime tlingiti keelest pärit nimetusega *neigóon*. Soomurakas kasvab Alaskal, Põhja-Skandinaavias, Venemaal, Poolas, Valgevenes, Mongoolias, Kirde-Hiinas, Põhja-Koreas, Eestis, Leedus, Kanadas ja Ameerika Ühendriikide põhjaosas kuni Oregoni, Colorado, Michigani ja Maine’i osariigini välja. Liiki on leitud isegi põhjapoolkeralt Arktika ja Alpide piirkonnast. 

Ta kuulub Eesti II kaitsekategooria kaitsealuste taimeliikide alla (seisuga 2012).

Kirjeldus
---------

Soomurakas kasvab meelsasti happelistes, orgaaniliste ainete rikastes muldades. Taime võib leida sellistest looduslikest kooslutest nagu niisked niidud, rannajoone lähedalt, jõekaldad ja osades turbasambla soodes. Ta ei eelista varjulisi kasvukohti. Kasvab aasta läbi kuni 30 cm pikkuseks, puine juurestik, kuid maapinnal õhem vars. Õied on 1–3 kaupa gruppides, õielehed roosad, punased või lillakad. Tavaliselt on õiel 6–9 kroonlehte. Sügavpunane või sügavlilla vili on haruldaselt vastupidav härmatisele ja külmadele ilmastikuoludele.

Kasutusalad
-----------

Soomuraka viljad on väga maitsvad. Neist valmistatakse moosi, likööri ja maitseteed. Teed saab teha nii värsketest kui ka kuivanud lehtedest. Taime lehti saab kasutada ka salati tegemisel. Rootsi botaanik Carl von Linné on oma teoses "Flora Lapponica" (1737) kirjeldanud soomurakat kui suurepärast delikatessi. Taime vilja kasutatakse veel Smirnoffi valmistamisel, Lignell & Piispaneni metsamarjalikööri valmistamisel ning ka marjaveini Arctic RaspBerry valmistamisel. Soomurakas on Põhja-Rootsi Norrbotteni piirkonna piirkondlik taimeliik.

Allikad
-------

* *Rubus arcticus* Wikimedia Commonsis
* *Rubus Arcticus* Wikipedias
* Arctic raspberry veebilehel Edible Wild Food
* Soomurakas andmebaasis eElurikkus Muuda Vikiandmetes
**Mera Peak** on mägi Mahalangur Himali ahelikus Himaalajas.

Halduslikult asub mägi Sagarmāthās Ida-Nepalis.

Ama Dablamist (6812 m) jääb Mera Peak 19,6 km lõunasse. Mera Peakist 24 km kirdes asub Baruntse (7162 m).

Mera Peaki peatipu ehk Mera põhjatipu kõrgus on **6476 m**. Kõrvaltippe: Mera kesktipp kõrgusega 6461 m ja Mera lõunatipp 6065 m.

Vaade Mera Peakilt on üks suurejoonelisemaid: korraga on näha Himaalaja viis kaheksatuhandelist mäge: Džomolungma, Lhotse, Cho Oyu, Makalu ja Kangchenjunga.

Alpinism
--------

Esimestena tõusid Mera kesktipule 20. mail 1953 Jimmy Roberts ja Sen Tenzing. Mera Peaki peatippu tegid esmatõusu 1975. aastal prantslased Marcel Jolly, G. Baus ja L. Honills.

Tänapäeval on Mera Peak tuntud trekingtipp. Klassikaline marsruut kulgeb mäe põhjaküljelt. Tehniliselt raskemad marsruudid asuvad mäe lääne- ja lõunaküljel.

### Eesti alpinistide tipputõusud

* 2010 – Kunnar Karu, esimese eestlasena tipus 23. oktoobril

Viited
------

1. 1 2  Mera Peak, Nepal. peakbagger.com
2. ↑  Ajalugu 2010–. ajaveeb.alpinism.ee

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Mera Peak** |

Panoraamne vaade Mera Peakilt (jääb Džomolungmast 34 km lõuna suunas)
60 UTM-pikkusvööndit Mercatori põikprojektsioonis
UTM-süsteemi vööndid (kaart ruutlabaprojektsioonis)
**Mercatori universaalne põikprojektsioon** (inglise keeles *Universal Transverse Mercator* **(UTM)**) on kaardiprojektsiooni liik. Sisuliselt on see liitprojektsioon, kus iga tsooni kohta moodustatakse oma ristkoordinaatide süsteem. UTM-süsteemil põhinevad paljude riikide ristkoordinaadistikud (Eesti oma mitte). Soomlased nimetavad oma kaardiprojektsiooni Gaussi-Krügeri projektsiooniks. Rootslased kutsuvad oma versiooni sarnaselt venelastega Gaussi projektsiooniks. Mõlemad süsteemid põhinevad Mercatori põikprojektsioonil.

UTM-projektsiooniga käib kokku UTM-koordinaatide süsteem ja kaardilehtede nomenklatuur, mille aluseks on 6-kraadised pikkuskraaditsoonid ja 8-kraadised laiuskraadi vööndid. Tsoone loendatakse ööpäevarajast alates ida suunas 1–60, laiusvööndeid alates 80° ll kuni 80° tähestikuga C-X. Koordinaatide alguspunkt asub iga tsooni jaoks eraldi ekvaatori ja telgmeridiaani ristumisest 500 kilomeetrit läänes ja 10 000 kilomeetrit lõunas.

UTM on nime saanud flaami kartograafi Gerardus Mercatori (1512–1594) järgi.

UTM Eestis
----------

Eestis kasutatakse UTM rahvusvahelise koostöö tasandil sõjanduses, loodusteadustes jms asukoha viitamiseks. Kuna UTM on NATO standardiks, siis see koordinaatsüsteem ja sellega kaasnev kaardijagu on aluseks võetud ka kaitsejõudude 50-tuhandeliste kaartide puhul. UTM võrk kantakse ka Eesti põhi- ja baaskaardile. Eesti bioloogid on pikemat aega UTM viitamise süsteemi kasutanud leiukohtade ülesmärkimisel.

Vaata ka
--------

* Mercatori põikprojektsioon
* Mercatori kaldprojektsioon
**Kosmosetegevuse Riiklik Korporatsioon Roskosmos** (vene keeles Государственная корпорация по космической деятельности «Роскосмос»; lühinimi **Roskosmos** Роскосмос) on Venemaa riiklik korporatsioon, mis juhib kosmosetööstust riigis. 

Riiklik korporatsioon Roskosmos loodi 2015. aastal **Föderaalse Kosmoseagentuuri Roskosmos** ümberkujundamise tulemusena. Agentuur Roskosmos (asutati 1992. aastal) oli NSV Liidu Üldise Masinaehituse Ministeeriumi õigusjärglane. 

Roskosmose peakorter Moskvas Štšepkini tänaval
Korporatsiooni peakorter asub Moskvas aadressil Štšepkini 40. Korporatsiooni peadirektor on 2018. aastast Dmitri Rogozin (nimetati ametisse Venemaa presidendi Vladimir Putini seadlusega). Korporatsiooni kõrgeim juhtimisorgan on järelevalve nõukogu. Selle eesotsas on Venemaa asepeaminister Juri Borissov.

Korporatsiooni keskaparaadis ning korporatsiooni struktuuri kuuluvates ettevõtetes ja instituutides töötab üle 169 000 inimese.

Välislingid
-----------

* Roskosmos – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
* Roskosmose koduleht
Labidad
**Labidas** (varem lõunaeesti murdes *lapju*, mulgi murdes *lap(p)i*, läänemurdes *labedi*, saarte murdes *labi(k)*) on käsitööriist, mida kasutatakse eelkõige pinnase kaevamiseks, aga ka puistmaterjali teisaldamiseks või laadimiseks.

Labidas koosneb enamasti metallist valmistatud teravaservalisest labast, mille küljes oleva putke sisse kinnitatakse vars. Laba võib olla nelinurkne, ümara servaga või kilbikujuline. Laba ülemine serv on tihti ära painutatud, et hõlbustada labida surumist jalaga. Vars võib olla puidust, plastist või metallist ning valmistatakse ka kokkupandavaid labidaid. Varre otsas on tavaliselt hargi- või põikpuu kujuline käepide (pulgakujuline käepide on räsa).

Ajaloost
--------

Vanemal ajal oli Euroopas laialdaselt kasutusel puulabidas, mille laba pandi rauast kaha sisse või oli labida ots rautatud servaga. Sellist labidat nimetati Eestis ka **kippel**. Labida varre otsa käis lühike risti pandud käepide, mille nimeks eesti murretes oli *kark* ja *räsa*. Rautatud servaga puulabidaga kaevati Eestis 19. sajandini, muudel töödel kasutati puulabidat ehk lasna. Kütisetuha või põlenud mulla laiali loopimiseks kasutati kitsa labaga labidat, mis oli varre otsas kaldu. Täisrauast kahaga labidas tuli Eestis kasutusele 19. sajandil. 


|  |  |
| --- | --- |
|  | Tsitaadid Vikitsitaatides: **Labidas** |

Vaata ka
--------

* Kaevekepp
* Kühvel
* Lumelabidas
* Leivalabidas
* Pahtlilabidas
* Tordilabidas
* Sapöörilabidas

Viited
------

1. ↑  Väike murdesõnastik  Vaadatud 18.12.2020
2. ↑  Eesti keele seletav sõnaraamat  Vaadatud 18.12.2020
3. ↑  Eesti murrete sõnaraamat  Vaadatud 18.12.2020
4. ↑  Väike murdesõnastik
5. ↑  Eesti keele seletav sõnaraamat
6. ↑   Eesti rahvakultuuri leksikon. Toimetanud Ants Viires. Eesti Entsüklopeediakirjastus. Tallinn. 2007. lk 126

Välislingid
-----------

* Erinevad labidad
* Paljud erinevad labidad
* Rauast kahaga labidas. Eesti Põllumajandusmuuseum

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Labidas** |
**Mimesk** on pantomiimietendus; žanr pantomiimi valdkonnas. 

'Mimesk' on uudissõna, mille kirjanik Ain Kaalep lõi teatris Vanemuine 1981. aastal välja toodud algupärase pantomiimetenduse (stsenarist, lavastaja ja lavakujunduse autor Kalle Kurg, muusika autorid Sven Grünberg ja Lepo Sumera) tarbeks.  Etendus koosnes kolmest osast ("Valgus", "Pärjaballaad", "Rändlinnu lend") ja sai uudissõnast lähtudes nimeks "Mimeskid". 

"Mimeskide" kavalehel põhjendab Ain Kaalep sõna loomist: "*Grotta* tähendab itaalia keeles koobast. Sellest on tuletatud sõna *grotesco*, mis tänapäeval tähendab lihtsalt 'imelik' (rahvusvaheliselt ja meiegi keeles tuntud kujul on grotesk aga hoopis spetsiifilise tähendusega). Miks nii? – Sest sajandeid tagasi leidsid itaallased iidsetest koobastest roomlaste seinamaale, mida hakkasid jäljendama põhjusel, et nood tundusid huvitavalt imelikud.

*Mimos* tähendab kreeka keeles 'näitleja', ent selle sõnaga tähistati ka väikest tõsielustseene esitavat näidendit. Eesti vaste sellele sõnale oleks 'miim'. Miks ei võiks me siit ühe spetsiifilise tähenduse tarbeks tuletada sõna 'mimesk' – eriti kui me iidsete miimide radu käies leiame üht-teist, mida sobib jäljendada, ühtlasi aga ka edasi arendada – vahest sootuks millekski muuks, kes teab kui huvitavalt imelikukski kujundada? Võtsin niisiis kätte ja tuletasingi selle sõna, et täna mängitavate teoste käsikirjadele ka sobiliku žanrinimetuse saaks märkida."

Viited
------

1. ↑  "Mimeskid" teatris Vanemuine ("Valgus". "Pärjaballaad". "Rändlinnu lend.")
2. ↑  "Mimeskid", Tartu, Vanemuine 1981, lk.5
**"Mina, robot"** on Alex Proyase lavastatud düstoopiline ameerika ulme- ja märulifilm. Filmi stsenaariumi kirjutasid Jeff Vintar ja Akiva Goldsman. See oli inspireeritud Isaac Asimovi jutukogust "Mina, robot". Peategelane on uurija Del Spoonerit mängiv Will Smith. Kaasa teevad ka Bridget Moynahan, Bruce Greenwood, James Cromwell, Chi McBride, Alan Tudyk ja Shia LaBeouf. 

"Mina, robot" linastus Ameerikas 16. juulil 2004, Austraalias 22. juulil 2004, Suurbritannias 6. augustil 2004 ning ülejäänud riikides 2004. aasta juuli ja oktoobri vahel. Filmi eelarve oli 120 miljonit USA dollarit ning see teenis üle maailma 347 miljonit dollarit. Film sai positiivse vastukaja osaliseks: kiideti stsenaariumi, visuaalseid efekte ja näitlemist. "Mina, robot" oli nomineeritud 2004. aasta parimate visuaalsete efektidega filmi Oscarile, kuid kaotas filmile "Ämblikmees 2".

Sisu
----

Aastal 2035 on inimesi teenivad robotid planeedil Maa täiesti tavalised. Inimesed on robotitest sõltuvuses ja varsti on planeedil üks robot iga viie inimese kohta. Inimesed on robotite laialdase kasutuselevõtuga kehtestanud neile kolm põhireeglit, millest nad ei tohi iial üle astuda. Roboteid mitteusaldav politseinik Del Spooner kutsutakse uurima USRi robotite arendusprogrammi juhi Dr. Alfre Lanningu mõrva. Kõik peavad seda enesetapuks, aga Spooner seab ootamatult peamiseks kahtlusaluseks roboti, kes käitub väga ebatavaliselt. Ta hakkab Spoonerile kinnipidamisel vastu ja rikub oma käitumisega kõiki kolme põhireeglit. Lisaks näitab ta ülekuulamisel välja emotsioone ja palub end kutsuda Sonnyks. Keegi ei usu Spoonerit ja peavad tema teooriat, et robot võiks tappa inimese hullumeelseks. Spooner hakkab Lanningu mõrva edasi uurides aimama, et tal võib olla õigus, ning roboteid ei saa tõepoolest lõpuni usaldada...

Osatäitjad
----------

* Will Smith – Del Spooner
* Bridget Moynahan – Dr. Susan Calvin
* Alan Tudyk – Sonny
* Bruce Greenwood – Lawrence Robertson
* James Cromwell – Dr. Alfred Lanning
* Chi McBride – Leitnant John Bergin
* Shia LaBeouf – Farber
* Fiona Hogan – V.I.K.I.
* Terry Chen – Chin
* Adrian Ricard – Vanaema ("Gigi")
**Deerlijk** on hollandikeelne vald Belgias Flandria piirkonnas Lääne-Flandria provintsis Kortrijki haldusringkonnas.

Deerlijki pindala on 16,82 km² ja elanike arv oli 2012. aastal 11 431, mis teeb rahvastiku keskmiseks tiheduseks 680 in/km².

Deerlijkist asub Kortrijk 7 km edelas, Oudenaarde 17 km idas, Gent 32 km kirdes, Brugge 40 km põhjaloodes ja Brüssel 70 km idas.

Deerlijkile lähim rahvusvaheline lennujaam on Brüsselis. Lähim kiirrongijaam on Gentis. Lähimad kohalikud raudteejaamad on Waregemis, Harelbekes, Anzegemis ja Kortrijkis. Raudtee läbib ka Deerlijki, aga rongid seal ei peatu, ehkki jaamahoone on säilinud.

Asulad
------

Deerlijk jaguneb järgmisteks asulateks ja piirkondadeks:

|  |
| --- |
| Kollakad alad tähistavad linnastunud piirkondi. |
| Nr | Nimi | Elanikke |
| I (II) | Deerlijk - Deerlijk- Sint-Lodewijk |  |

* Püha Tuvi (Pühavaimu) kirik DeerlijkisPüha Tuvi (Pühavaimu) kirik Deerlijkis
* Deerlijki kunagine raudteejaamahooneDeerlijki kunagine raudteejaamahoone
* Maailmasõdades hukkunute mälestusmärk Sint-LodewijkisMaailmasõdades hukkunute mälestusmärk Sint-Lodewijkis
* MolenhoekMolenhoek

Viited
------

1. ↑  Wettelijke Bevolking per gemeente op 1 januari 2018, vaadatud 9.03.2019.

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Deerlijk** |

* Koduleht (hollandi keeles)

Lääne-Flandria provintsi vallad

Alveringem | Anzegem | Ardooie | Avelgem | Beernem | Blankenberge | Bredene | Brugge | Damme | De Haan | De Panne | Deerlijk | Dentergem | Diksmuide | Gistel | Harelbeke | Heuvelland | Hooglede | Houthulst | Ichtegem | Ieper | Ingelmunster | Izegem | Jabbeke | Knokke-Heist | Koekelare | Koksijde | Kortemark | Kortrijk | Kuurne | Langemark-Poelkapelle | Ledegem | Lendelede | Lichtervelde | Lo-Reninge | Menen | Mesen | Meulebeke | Middelkerke | Moorslede | Nieuwpoort | Oostende | Oostkamp | Oostrozebeke | Oudenburg | Pittem | Poperinge | Roeselare | Ruiselede | Spiere-Helkijn | Staden | Tielt | Torhout | Veurne | Vleteren | Waregem | Wervik | Wevelgem | Wielsbeke | Wingene | Zedelgem | Zonnebeke | Zuienkerke | Zwevegem
**De Pinte** on hollandikeelne vald Belgias Flandria piirkonnas Ida-Flandria provintsis.

Asulad
------

De Pinte jaguneb järgmisteks osavaldadeks ja piirkondadeks:

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Rooma numbritega on tähistatud osavallad. Kollakad alad on linnastunud piirkonnad | 

| Nr | Asula | Pindala | Elanikke |
| --- | --- | --- | --- |
| I | De Pinte | 8,85 |  |
| II | Zevergem | 9,13 |  |

 |

* De PinteDe Pinte
* Scheldevelde loss, De PinteScheldevelde loss, De Pinte
* ZevergemZevergem
* De PinteDe Pinte
* De PinteDe Pinte
* ZevergemZevergem

Sõpruslinnad
------------

* Saksamaa – Freiamt

Viited
------

1. ↑  Bevolking per gemeente op 1 januari 2022

Välislingid
-----------

 De Pinte – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
* Koduleht (hollandi keeles)

Ida-Flandria provintsi vallad

Aalst | Aalter | Assenede | Berlare | Beveren | Brakel | Buggenhout | De Pinte | Deinze | Denderleeuw | Dendermonde | Destelbergen | Eeklo | Erpe-Mere | Evergem | Gavere | Gent | Geraardsbergen | Haaltert | Hamme | Herzele | Horebeke | Kaprijke | Kluisbergen | Knesselare | Kruibeke | Kruishoutem | Laarne | Lebbeke | Lede | Lierde | Lochristi | Lokeren | Lovendegem | Maarkedal | Maldegem | Melle | Merelbeke | Moerbeke | Nazareth | Nevele | Ninove | Oosterzele | Oudenaarde | Ronse | Sint-Gillis-Waas | Sint-Laureins | Sint-Lievens-Houtem | Sint-Martens-Latem | Sint-Niklaas | Stekene | Temse | Waarschoot | Waasmunster | Wachtebeke | Wetteren | Wichelen | Wortegem-Petegem | Zele | Zelzate | Zingem | Zomergem | Zottegem | Zulte | Zwalm
**Mimi Kodheli** (sündinud 11. septembril 1964 Tiranas) on Albaania poliitik (Albaania Sotsialistlik Partei).

1986. aastal lõpetas ta Tirana Ülikooli Majandusteaduskonna rahanduse erialal. 2000. aastal sai ta Lincolni Ülikoolis Nebraskas koostöös Tirana Ülikooliga magistrikraadi haldusjuhtimise erialal. 2014. aastal sai ta Verona Ülikoolis koostöös Tirana Ülikooliga doktorikraadi majandusteaduste erialal.

2002–2005 oli ta Tirana aselinnapea. 2005. aastal oli ta Tirana maakonna prefekt. 2007. aastal valiti ta Albaania Sotsialistliku Partei juhatusse. 2009–2013 oli ta Albaania Rahvakogu liige.

15. septembrist 2013 kuni 10. septembrini 2017 oli Mimi Kodheli Albaania kaitseminister.

2020. aasta novembris valliti ta NATO Parlamentaarse Assamblee asepresidendiks.

Viited
------

1. ↑  Mimi Kodheli. Defence Minister of Republic of Albania 2013-2017 Republic of Albania. Ministry of Defence
2. ↑  Albania. Ministries, etc. rulers.org
3. ↑  Mimi Kodheli is appointed to an important post in NATO Politiko, 23. november 2020
**Cássio Ramos** (enam tuntud lihtsalt nime all **Cássio**; sündinud 6. juunil 1987 Veranópolises) on Brasiilia jalgpallur, kes mängib väravavahina Brasiilia kõrgliiga Brasileirão klubis Corinthians.

Ta alustas klubikarjääri kodumaal Grêmios. 2007. aastal suundus ta Hollandisse, mängides esmalt PSV Eindhoveni ja seejärel Rotterdami Sparta ridades. 2008. aastal tuli ta Eindhoveniga Hollandi meistriks ja võitis 2018. aastal superkarikavõistlused.

2012. aastal suundus ta tagasi kodumaale, liitudes Corinthiansega. Alates sellest ajast on ta olnud Corinthianse põhiväravavaht. 2012. aastal tuli ta klubiga Lõuna-Ameerika meistrivõistluste Copa Libertadores võitjaks. Sellega pääses Corinthians Lõuna-Ameerika esindajana klubide maailmameistrivõistlustele, mis samuti võideti. Cássio valiti lisaks turniiri parimaks mängijaks. 2013. aastal võideti Lõuna-Ameerika superikavõistlustel Recopa Sudamericana teist Brasiilia klubi, São Paulot.

2015. aastal tuli ta Corinthiansega Brasiilia meistriks. Samuti valiti ta 2015. aasta kõrgliiga hooaja sümboolsesse koosseisu.

Teist korda tuli ta Corinthiansega Brasiilia meistriks 2017. aastal.

Cássio esindas 2007. aastal Brasiiliat alla 20-aastaste koondises juunioride maailmameistrivõistlustel Kanadas.

Brasiilia rahvuskoondises tegi ta debüüdi 10. novembril sõprusmängus Jaapani vastu, sekkudes mängu teiseks poolajaks. Ta oli Brasiilia koondise varuväravavaht 2018. aasta maailmameistrivõistlustel ja 2019. aasta Copa Américal.

Saavutused
----------

PSV
* Eredivisie: 2007-08
* Johan Cruijff Schaal: 2008

Corinthians
* Campeonato Brasileiro Série A: 2015, 2017
* Campeonato Paulista: 2013, 2017, 2018, 2019
* Copa Libertadores: 2012
* Recopa Sudamericana: 2013
* Klubide maailmameistrivõistlused: 2012

Viited
------

1. ↑  "Brasil derrota o Japão por 3 a 1 em amistoso em Lille". O Globo. 10.11.2017. Vaadatud 25.3.2018

| * v
* r
Brasiilia koondis  –  2018. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlused |
| --- |
| 

* 1 Alisson
* 2 Thiago Silva
* 3 Miranda
* 4 Geromel
* 5 Casemiro
* 6 Filipe Luís
* 7 Douglas Costa
* 8 Renato Augusto
* 9 Gabriel Jesus
* 10 Neymar (c)
* 11 Coutinho
* 12 Marcelo
* 13 Marquinhos
* 14 Danilo
* 15 Paulinho
* 16 Cássio
* 17 Fernandinho
* 18 Fred
* 19 Willian
* 20 Firmino
* 21 Taison
* 22 Fagner
* 23 Ederson
* Treener: Tite

 | Brasiilia |
**Yui Ōhashi** (jaapani keeles 大橋 悠依 *Ōhashi Yui*; sündinud 18. oktoobril 1995 Hikones) on Jaapani ujuja. Ta võistleb peamiselt kompleksujumise distantsidel.

2017. aasta maailmameistrivõistlustel Budapestis võitis ta 200 meetri kompleksujumises hõbemedali rahvusrekordiga 2.07,91. 400 meetri kompleksujumises jäi ta esimesena medalita.

2019. aasta maailmameistrivõistlustel Gwangjuus võitis ta pronksmedali 400 meetri kompleksujumises. 200 meetri distantsil ta diskvalifitseeriti ujumisstiili rikkumise eest.

2020. aasta suveolümpiamängudel Tōkyōs tuli ta olümpiavõitjaks nii 200 meetri kui ka 400 meetri kompleksujumises,

Ta on võitnud medaleid ka Pan Pacifici meistrivõistlustel, Aasia mängudel, Aasia meistrivõistlustel ja suveuniversiaadil.

Ohashile kuuluvad pikal rajal Jaapani rekordid nii 200 meetri (2.07,91; 27. juulil 2017) kui ka 400 meetri kompleksujumises (4.30,82; 8. aprillil 2018). Lühirajal on ta mõlemal distantsil Aasia rekordi valdaja (200 meetris 2.03,93 ja 400 meetris 4.22,73).

Viited
------

1. ↑   (vaadatud 29.7.2021)
2. ↑  "Japan's Record Holder Yui Ohashi Disqualified In Women's 200 IM". swimswam.com. 22.7.2019. Vaadatud 29.7.2021

Välislingid
-----------

* Yui Ōhashi FINA lehel
* "OHASHI Yui: Two major setbacks have made me stronger". olympics.com. 28. juuli 2021
Väljakaevatud alusmüürid, taamal tetrapüloon
Miilikivi (*miliarium*) keiser Nero ajast
**Cáparra** (ladina keeles Capara või Capera) on varemetena säilinud Vana-Rooma linn kunagises Lusitaania provintsis, praegu Oliva de Plasencia vallas Cácerese provintsis Extremaduras. Linna keskel asuv tetrapüloon on alates 1931. aastast kaitsealune ehitismälestis (*Bien de Interés Cultural*).

Linn asub 500 m Río Ambrozist lõunas niinimetatud hõbedateel (*Via de la Plata*), mis viis Sevillast (toonane Hispalis) üle Mérida (Emerita Augusta) ja Salamanca (Helmantica) Astorgasse (Asturica Augusta). 37 km kaugusel asuv Plasencia on lähim suurem linn.

Cáparra kunagine pindala oli vähemalt 15 või 16 hektarit; umbes 3. sajandi paiku ümbritseti see linnamüüriga, millest osa asustatud ala jäi väljapoole. Linna peatelgede Cardo ja Decumanuse ristteel asuva tetrapülooni läheduses asus termide kompleks. Linna lõunaosas väljaspool müüre on leitud amfiteatri varemed.

Viited
------

1. ↑  La ciudad romana de Cáparra. - viajarporextremadura.com

Välislingid
-----------

* La ciudad romana de Cáparra. - viajarporextremadura.com (Caparra mälestised ja raidkirjad, hispaania keeles)
* THE ROMAN TOWN OF CÁPARRA. - Art and culture. turismoextremadura.com
V fort
**Kaunase kindluse V fort** on endine fort Tsaari-Venemaa Kaunase kindluse koosseisus. Tänapäeval jääb see Kaunasesse Zuikinė linnaossa, Kaunase veehoidla regionaalparki.

Fort ehitati aastail 1883–1888.

Fort on asümmeetriline kuusnurkse põhiplaaniga rajatis. Säilinud on selle kasemattide osa, osa maa-alusest käigustikust, kaponiirid (kaks poolkaponiiri ja kaks kaponiiri), kontreskarpne tugimüür, glassii ja forti ümbritsev vallikraav. Säilinud on ka kaks tulepesa. Fordi eripäraks on looduslik uhtorg, mis jagab fordi territooriumi kaheks.

Ehitamisel rajati forti 9 kasematti, mis täitsid ka kasarmute funktsioone. Lisaks rajati komandantuuri tarbeks keskne kasematt. Selle toetuseks rajati neli suurtükipatareid. Sealsed kasarmud olid ka kindlusele ebatüüpiliselt osaliselt moonaladudeks.

Esimese maailmasõja ajal jäi V fort Saksa vägede rünnakust kõrvale. Taganedes lasid laskemoonalao õhku, nii et hävis ka seda kasarmutega ühendav maa-alune tunnel. Leedu iseseisvudes kasutati forti Leedu sõjaväe lasketiiru ja töökojana. 1939. aastal hoiti seal mõnda aega interneeritud Poola sõdureid. Teise maailmasõja ajal koondati sinna juute, ka kasutati forti juutide hukkamispaigana. Nõukogude perioodil oli fort sõjaväe territoorium, seal asus õhutõrjerügement. Territooriumi ümber rajati betoonplaatidest müüritis, barakkidese rajati veaoautode garaaž, juurde ehitati laod õhutõrjerakettide ja kütuse hoidmiseks.

* V fortV fort
* Fordi rajamisel kasutati tüüpiliselt punaseid telliseidFordi rajamisel kasutati tüüpiliselt punaseid telliseid

Viited
------

1. ↑  "Kauno tvirtovės 5-asis fortas". Vaadatud 11. aprillil 2021.
2. ↑  "Kauno tvirtovės parkas". Originaali arhiivikoopia seisuga 11. aprill 2021. Vaadatud 11. aprillil 2021.



|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Kaunase kindluse V fort** |
II fort aastal 1915
**Kaunase kindluse II fort** on endine fort Tsaari-Venemaa Kaunase kindluse koosseisus. Tänapäeval jääb see Kaunasesse Kazliškiai linnaosa Julijanava asumisse.

Fort valmis aastail 1883-1888. Seda rekonstrueeriti aastail 1893–1898 ja aastal 1908.

Esimese maailmasõja ajal jäi II fort saksa vägede intensiivse suurtükitule alla, mis eelnes Kaunase kindlusele toimunud tormijooksule. Fort kaotas lahinguvõime ja järgnev jalaväerünnak murdis selle kohal Kaunase kindluse fortide liinist läbi. Nõukogude perioodil kasutati fordi ruume laskemoona- ja moonaladudena. Säilinud on selle kasemattide osa, keskmised ja külgmised maa-alused käigud, nurkmised ja tagumised kaponiirid, glassii, kontreskarpne müüritis ja forti ümbritsev vallikraav. Nähtavad on ka uuenduste käigus rajatud betoonist tornid.

Tänapäeval asub fort eramajade piirkonnas. Fordi hästi säilinud viisnurkne struktuur on sealse piirkonna arengule suurt mõju avaldanud. Algne reljeef on siiski osaliselt kahjustatud. Piirkond on kujunenud pargiks ja aedade alaks.

Fordi aladel elavate nahkhiirte kaitseks on loodud Julijanava terioloogiline kaitseala (pindala 5 ha). Fort ise on aastast 2002 kultuurimälestisena kaitse all.

* InfostendInfostend
* Fort aastal 2005Fort aastal 2005

Viited
------

1. ↑  Die Erstürmung der Festung Kovno
2. ↑  "Kauno tvirtovės parkas". Originaali arhiivikoopia seisuga 10. aprill 2021. Vaadatud 10. aprillil 2021.
3. ↑  "Kauno tvirtovės 2-asis fortas". Vaadatud 10. aprillil 2021.
4. ↑  www.saugoma.lt



|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Kaunase kindluse II fort** |
VIII fort XX sajandi algul
**Kaunase kindluse VIII fort** on endine fort Tsaari-Venemaa Kaunase kindluse koosseisus. Tänapäeval jääb see Kaunasesse Šilainiai asumisse Milkoniai linnaossa.

Fort valmis aastail 1890-1907. See on viisnurkse põhiplaaniga sümmeetriline rajatis.

Algselt oli Kaunase kindluse juurde ette nähtud üksnes seitse forti. Hiljem avastati, et lääneküljele jääb kaitseta sektor ja kavandati uus fort. Fort on esimene Kaunase kindluse fort, mille rajamisel kasutati punaste telliste asemel betooni. See rajati Nerise oru nõlval asuvale terrassile. Koos sellega rajati ka X patarei ja mitmed muldkindlustised, mis kuulusid koos fordiga Linkuva kindlustiste vööndisse. Kui fort valmis, avastati, et selle asukoht on liialt madalal, et soovitud ala tule all hoida, nii rajati kõrgemale Kaunase kindluse IX fort. 

Fort on ehitatud eksperimentaalse projekti kohaselt ja on seega Tsaari-Venemaa kindlusrajatiste seas unikaalne. Fordi vallikraav on Kaunase kindluse juures ainus, mis on täidetud veega. Ka oli see esimene fort, millel oli oma elektrijaam; ühes kasematis oli naftal töötav elektrigeneraator. See pani tööle ka kaponiiri ventilatsioonisüsteemi. Esimese maailmasõja ajal oli see reservvägede asupaigaks; seal paiknenud sõdurid saadeti hiljem III fordi alla lahingusse. Taanduvad väed õhkisid laskemoonalaod, mis jöid hiljem vee alla.

Fordil on keskne potern, samal teljel asuvad kaponiir ja laskemoonalaod. Sellega ristuvad külgmised poternid, mis viivad vallikraavini. Fordi tagumises osas on kasematid barakkidega, mis ristuvad keskse poterniga. Vallikraavi juures asuvad ümarad tulepesad. Fort on peaaegu täielikult betoonist, vaid selle alumise osa juures on kasutatud maakive ja punaseid telliseid.

Tänapäeval on fort hüljatud, kuna vee äravool on tõkestatud ja ruumid on suures osas üle ujutatud. Fordis on säilinud suur osa selle algsest sisustusest, sealhulgas ka elektrigeneraator. Väiselt on fordi struktuuri rikkunud sinna rajatud aiad, kuurid ja suvituskohad. Ehitiste kasutamist raskendab see, et need olid täielikult maa alla ehitatud.

Fordi aladel elavate nahkhiirte kaitseks on loodud Milikoniai terioloogiline kaitseala (pindala 2 ha). Fort ise on aastast 2002 kultuurimälestisena kaitse all.

* VIII fortVIII fort
* Poterni sissepääsPoterni sissepääs

Viited
------

1. ↑  "Kauno tvirtovės parkas". Originaali arhiivikoopia seisuga 21. aprill 2021. Vaadatud 21. aprillil 2021.
2. ↑  "Kauno tvirtovės 8-asis fortas". Vaadatud 21. aprillil 2021.
3. ↑  www.saugoma.lt



|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Kaunase kindluse VIII fort** |
Cernavodă tuumaelektrijaam
**Cernavodă tuumaelektrijaam** on tuumaelektrijaam Rumeenias Cernavodăs. Jaam asub Constantast 60 km läänes ja Bukarestist 170 km idas.

Jaam kasutab Kanada päritolu CANDU raskevee surve reaktoreid.

Jaama planeerimine algas 1978. aastal. Esimesena hakati ehitama kahte CANDU-6 tüüpi reaktorit - Cernavodă-1 1. juulil 1982 ja Cernavodă-2 1. juulil 1983. 9. veebruaril 1984 alustati Cernavodă-3, 15. augustil 1985 Cernavodă-4 ja 12. mail 1987 Cernavodă-5 reaktorite ehitust.

Peale kommunistliku režiimi lõppu peatati 1. detsembril 1990 Cernavodă-3, -4 ja -5 reaktorite ehitus. Cernavodă-1 valmis 11. juulil 1996 ja Cernavodă-2 7. augustil 2007. Mōlema reaktori võimsus on 705,6 MW. Jaama nimivõimsus on 1300 MW.

Plaanitud on jätkata Cernavodă-3 ja Cernavodă-4 ehitust. 2016 toetas Rumeenia valitsus koostöö alustamist Hiina riikliku energiafirmaga China General Nuclear Power Group, kuid jaanuaris 2020 taganeti sellest. Oktoobris 2020 alustati läbirääkimisi USA, Kanada ja Prantsusmaaga.
Yukiya Amano (2010)
**Yukiya Amano** (jaapani keeles 天野之弥 *Amano Yukiya*; 9. mail 1947 Kanagawa prefektuur – 18. juuli 2019) oli Jaapani diplomaat, Rahvusvahelise Aatomienergia Agentuuri peadirektor (2009–2019).

Yukiya Amano õppis Tōkyō Ülikoolis õigusteadust. 1973–1975 õppis ta Prantsusmaa ülikoolides. Ta valdas jaapani, prantsuse ja inglise keelt.

1972 asus ta tööle Jaapani välisministeeriumis ning spetsialiseerus desarmeerimisele ja tuumarelvade leviku tõkestamisele. Ta on töötanud Jaapani saatkonnas Vientiane'is, Washingtonis ja Brüsselis, kuulunud Jaapani delegatsiooni Genfis relvitustamiskonverentsil ning olnud Jaapani kindralkonsul Marseille's.

Ta esindas Jaapanit valitsuse eksperdina ÜRO raketiteemalisel arutelul aprillis 2001 ning relvitustamise ja relvastuse leviku tõkestamise alase teavitamise ÜRO ekspertrühmas juulis 2001. 2002. aasta augustis määrati ta relvastuskontrolli ja teadussuhete osakonna peadirektoriks. 2004. aasta augustis määrati ta relvitustamise, relvastuskontrolli ja teaduse osakonna peadirektoriks. Nendes ametites osales ta paljudel rahvusvahelistel läbirääkimistel, näiteks tuumarelvastuse leviku tõkestamise lepingu, laiaulatusliku tuumarelvakatsetuste tõkestamise lepingu, bioloogiliste relvade konventsiooni ratifitseerimisprotokolli, tavarelvastuse piiramise lepingu lisa ja ballistiliste rakettide leviku tõkestamise rahvusvahelise lepingu väljatöötamisel.

Aastatel 2005–2009 oli ta Jaapani suursaadik Rahvusvahelise Aatomienergia Agentuuri juures.

2. juulil 2009 valis Rahvusvahelise Aatomienergia Agentuuri nõukogu Yukiya Amano agentuuri peadirektoriks. Tema ametiaeg algas 1. detsembril 2009. Agentuuri direktorina tegutses ta kuni surmani.