recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Jõgise mõis** (saksa keeles *Jöggis*) oli eramõis Valjala kihelkonnas Saaremaal.

Mõisast on teateid alates 1444.

Mõis kuulus 16. sajandil Bergide suguvõsa liikmetele: Kasper Berg, Georg Bergk ning Kaspar von Bergile, kes oli Rootsi sõjaväe kolonelleitnant ja Saaremaa maanõunik. Casper Bergki poeg, Rootsi armee kapten Otto Reinhold von Berg hukkus Põhjasõjas 1700. aasta Narva lahingus.

Otto Reinholdi poeg Casper Johan Bergh (1688–1761), introdutseeriti 1723. aastal Rootsis Rootsi rüütelkonda tituleerimata aadlisuguvõsana nr. 1774, Berchina. Teine poeg, Georg Otto Berg (1685–1757) oli Rootsi sõjaväelane ning vene sõjavangis ja hiljem Eestimaa maanõunik.

1782. aastal oli ta iseseisev mõis ja 1791 ühendati ostu teel Güldenstubbede Lööne mõisaga.

Viited
------

1. 1 2  Jõgise mõis Rahvusarhiivi Eesti ala mõisate registris (vaadatud 13.08.2016)
2. ↑  Casper Johan Bergk, naturaliserad Berch, (Född 1688-02-00 i Livland. Död 1761, www.adelsvapen.com
3. ↑  Georg Otto Bergk, (Född 1685 i Narva. Lantråd i Estland. Död i Estland 1757-03-22, www.adelsvapen.com

Välislingid
-----------

* Jõgise mõis Rahvusarhiivi Eesti ala mõisate registris

Valjala kirik
Valjala kihelkond

**Kirik**: Valjala  

**Mõisad**: Haeska mõis | Jööri mõis | Jürsi mõis | Kalli mõis | Kogula mõis | Lööne mõis | Mäe mõis | Röösa mõis | Sakla mõis | Sassi mõis | Uue-Lõve mõis | Vana-Lõve mõis | Võhksa mõis
Maputo siluett
**Maputo** on Mosambiigi pealinn.

Maputo asub riigi lõunaosas India ookeani rannikul Maputo lahe kaldal Mlaula jõe suudmes. Maputo lahte suubub ka Maputo jõgi, aga linnast kaugemal lõunas.

Linna ümbritseb Maputo provints, kuid Maputo ise sellesse provintsi ei kuulu, vaid moodustab eraldi 1. järgu haldusüksuse.

Loodus
------

### Kliima

Maputos on troopiline kliima.

Igas kuus on mõõdetud õhusooja üle 30 °C. Absoluutne maksimum on mõõdetud septembris (46 °C) ja oktoobris (45 °C). Ka kõige külmematel kuudel juunis on mõõdetud 34 °C ja juulis 36 °C.

Öökülma pole Maputos iialgi olnud. Absoluutne miinimum +7 °C on mõõdetud juulis ja augustis. Seevastu veebruari absoluutne miinimum on 17 °C, jaanuaris ja märtsis 16 °C.

Võrreldes ülejäänud Mosambiigiga, on Maputo võrdlemisi kuiv: aasta keskmine sademete hulk on 761 mm. Vihmaperiood on jaanuaris (130 mm), veebruaris ja märtsis (mõlemad 125 mm), aga ka kuivaperiood ei ole täiesti kuiv: kõige kuivematel kuudel juulis ja augustis on kuu keskmine sademete hulk 13 mm.

Ajalugu
-------

Maputo lahe avastas 1502 üks Vasco da Gama kaptenitest António de Campo. Aastal 1544 uuris kaupmees Lourenço Marques lahte suubuvaid jõgesid ja andis lahele nimeks Baia da Lagoa, mis tähendab portugali keeles 'laguuni laht'.

Aastal 1720 asutas Hollandi Ida-India Kompanii lahe kaldale fordi ja faktooria, mis allusid Hollandi Kapimaa kolooniale. Aastal 1730 jäeti need maha.

Seejärel püüdsid portugallased korduvalt lahe äärde väikest kindlustatud asulat rajada. Need katsed ebaõnnestusid sellepärast, et asulat kaitses väga väike hulk mehi, kes ei suutnud vastu seista neegrite rünnakutele. Asulad kandsid alati nime **Lourenço Marques**. Viimast korda purustati asula 1850. aasta paiku, kuid veel 1871. aastal kirjeldati seda väga vaesena: seal olid kitsad tänavad rohuhüttidega ning asulat kaitsesid 6 jala (1,8 m) kõrgune müür, roostes kahur ja käsitulirelvad.

Aastal 1868 kuulutas Transvaali Vabariigi president Marthinus Pretorius Maputo jõe, mis algas Transvaalist ja moodustas Transvaali loodusliku väljapääsu merele, mõlemad kaldad kuni mereni Transvaalile kuuluvaks. Seepeale sundis Portugal Transvaali järgmisel aastal tunnustama, et lahe kaldad kuuluvad Portugalile.

Aastal 1876 võttis Portugali valitsus asula rajamise korralikult käsile. Ümbruskonnas olevat soist maad hakati kuivendama, istutati kummipuid, rajati haigla ja kirik. Aastal 1887 sai asula linnaks ja sinna toodi üle Mosambiigi pealinn.

Aastal 1895 avati raudteeliin Pretoriasse. See aitas kaasa linna kasvule.

25. juunil 1975 Mosambiik iseseisvus. Sellest ajast on Maputo (seda nime kandis ta alates 1976. aasta veebruarist) Mosambiigi pealinn. Portugali kuulsuste ja tähtsündmuste järgi nimetatud tänavad nimetati ümber. Portugali kuulsuste mälestusmärgid võeti maha ja toimetati enamjaolt linna kindlusse.

Viited
------

1. ↑

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Maputo** |
|  |
| --- |
| Netiv HaAsara veresaun |
| Osa 2023. aasta Iisraeli-Hamasi sõjast |
|
|
|
| Koht | Netiv HaAsara, Lõunaringkond, Iisrael |
|
|
| Kuupäev | 7. oktoober 2023 |
|
|
| Sihtmärk | Iisraeli tsiviilisikud |
| Liik | Massitulistamine, massimõrv, sõjakuritegu |
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
| Hukkunuid | 20+ |
|
|
|
|
| Korraldaja(d) |  Hamas |
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|

7. oktoobril 2023 ründasid Hamasi terroristid osana üllatusrünnakust Iisraeli vastu Gaza sektoriga piiritara lähedal asuvat Iisraeli moshaavi Netiv HaAsarat. Terroristid tapsid vähemalt 20 inimest, sealhulgas mõnel juhul sama perekonna liikmeid. Asula on koduks ligikaudu 900 elanikule.

Taust
-----

1982. aastal asutatud Netiv HaAsara moshav on koduks 900 elanikule. Pärast Iisraeli lahkumist Gazast 2005. aastal sai Netiv HaAsarast Gaza sektorile lähim Iisraeli kogukond, mis asub vaid 400 meetri kaugusel Palestiina linna Beit Lahia servast. Mohsavi tabasid suurtükiväe rünnakud, sealhulgas Qassami rakettide, Katjuša rakettide ja miinipildujatega. 2007. aastal üritasid Rahva vastupanukomiteed sissetungida, mille tulemusel hukkus IDF-i käe läbi kaks ründajat. Netiv HaAsara oli aastate jooksul tunnistajaks tsiviilohvritele, sealhulgas selliste juhtumitele nagu Qassami raketiga seotud Dana Galkowiczi surm 2005. aastal, üheksa-aastase koolitüdruku kaotus 2007. aastal ja surmaga lõppenud rünnak Tai töötaja vastu 2010. aastal.

Rünnak
------

7. oktoobri hommikul tungisid Hamasi terroristid Simhat Torah'sse paraplaanide abil Gaza sektori põhjaosa lähedal asuvasse Netiv HaAsara moshavi. Nad käisid majast majja, tappes üle 20 inimese ja vigastades palju rohkem. Mõned ohvrid olid samast perekonnast, teised aga küla kiirreageerimismeeskonna liikmed. Mingil hetkel kadus külas elekter, mistõttu inimesed jäid turvalistesse ruumidesse ilma vooluta lõksu.

Vaata ka
--------

* 2011. aasta Itamari veresaun
* Re'imi muusikafestivali veresaun
* 2023. aasta Iisraeli-Hamasi sõja ajal toimunud veresaunade loend
* 2023. aasta Iisraeli-Hamasi sõja ülevaade

Viited
------

1. 1 2  Sharon, Jeremy (13. oktoober 2023). "'There was no air force, no soldiers, we were alone,' says Hamas massacre survivor". *The Times of Israel* (Ameerika inglise). Vaadatud 13. oktoobril 2010.
2. ↑  "Border town identifies at least 20 of its residents killed in Hamas attack". *The Times of Israel*. Originaali arhiivikoopia seisuga 7. oktoober 2023. Vaadatud 9. oktoobril 2023.
3. ↑  
@bokeralmog (7. oktoober 2023). "הטבח בנתיב העשרה: אבא ואמא, אבא אמא והבן והלב נקרע" (Tweet) – via Twitter.
4. ↑  "עדויות תושבי העוטף ממתקפת הפתע על ישראל: "טובחים כאן בתינוקות" | ישראל היום". *Israel Hayom* (heebrea). 7. oktoober 2023. Originaali arhiivikoopia seisuga 9. oktoober 2023. Vaadatud 9. oktoobril 2023.
Lihtsustatud animatsioon Pangaea jagunemisest tänapäeva mandriteks
**Pangaea** oli ligikaudu 300–200 miljonit aastat tagasi eksisteerinud hiidmanner, mis sisaldas kõiki tänapäeva mandreid.

Pangaea lagunemise tagajärjel tekkisid kõigepealt Gondwana, mis hõlmas tänapäevast Austraaliat, Aafrikat, Lõuna-Ameerikat, Antarktist, Hindustani poolsaart ja Madagaskarit, ning Lauraasia, mis sisaldas Laurentiat (tänapäevase Põhja-Ameerika tuum) ning Euraasiat. Gondwana ja Lauraasia edasise lagunemise tagajärjel tekkisid tänapäevased mandrid ning mandrilise maakoorega saared. Pangaead ümbritses Panthalassa ookean, mille tänapäevane järeltulija on Vaikne ookean.

Nimi "Pangaea" pärineb Alfred Wegenerilt (1912). Mandrite lagunemist ja üksteisest eemaldumist nimetas ta mandrite triiviks. Algselt ei pälvinud see hüpotees toetust, sest Wegener ei suutnud usutavalt seletada, mis põhjusel mandrid triivivad. Tänapäeval on esialgne mandrite triivimise idee asendatud laamtektoonika teooriaga, mis loodi 1960. aastail.

Arvatakse, et umbes 250 miljoni aasta pärast jõuavad Maa praegused mandrid taas ühte kohta kokku. Nii moodustuva uue hiidmandri nimeks on pakutud Pangaea Ultima (ka Pangaea Proxima).

Viited
------

1. ↑  "Maa järgmine hiidmanner võib suuresti olla elukõlbmatu" ERR Novaator, 26. september 2023
Nissi kirik ida poolt. Esiplaanil Nissi Vabadussõja mälestussammas
**Nissi Maarja kirik** on luteri kirik Harju maakonnas Riisipere aleviku Nissi asumis, Riisipere–Nurme tee ääres, aadressil Nissi tee 66.

Kirikut kasutab EELK Nissi Maarja kogudus.

Ajaloost
--------

Algne kirik ehitati 1501. aastal, tolleaegse maahärra Johann Üksküll maatükile. Riisipere maahärra tegi samal 1501. aastal reisi Rooma, kus ta palus tolleaegselt paavstilt Aleksander VI-lt luba oma maatükile kabeli ehitamiseks. Paavst andiski loa ning pärgamendile kirjutatud tõendi, mis on hiljem Riisipere mõisa kirjalaekast kaduma läinud. Valmis ehitatud uuele kirikule anti lähedal paikneva küla järgi nimeks Nissi.

1871. aastal ehitati kirikule uued tugevad müürid 52,5 meetri kõrguse historitsistliku torniga. 7. oktoobril 1873 pühitseti sisse uus ja avar kirik, millel oli kõrge üle Nissi metsade paistev torn. Ehitamiseks annetasid raha nii mõisnikud kui ka kohalik rahvas.

Kiriku projekteeris Peterburi arhitekt David Grimm ja seda ehitati aastatel 1871–1873 meister Hindrek Jakobsoni juhtimisel.
Riias valmistati Nissi kirikule vitraažaknad "Evangelist Johannes" ja "Apostel Peetrus" (H. Beyermann, 1902).

29. mail 1938 oli Nissi kogudusel järjekordne suurpäev. Peale põhjalikku remonti pühitses piiskop Nissi kiriku uuesti sisse. Kirikusse seati sisse elekter, ehitati ahjud, lisaks kaeti alumine kiriku seinaosa puitpaneelidega ja põrand vaipadega.

Nissi kirikust idas tee ääres asub Nissi Vabadussõja mälestussammas ja nimeloenditega lisatahvlid II Maailmasõjas ja 1940-1985 vastupanuliikumises langenud ja poliitilise vägivalla läbi hukkunutele.

* Vaade kagustVaade kagust
* Kirikuaia kabelKirikuaia kabel
* Nissi Vabadussõja mälestussammasNissi Vabadussõja mälestussammas

Kalmistu
--------

Kiriku aeda on maetud Stackelbergide, Bistramite, Pilar von Pilchaude, Maydellide ja Mohrenschildtide suguvõsa liikmeid.

Muud
----

Traditsiooniks on saanud suvel toimuvad kirikukontserdid.

Kiriku järgi on tekkinud kõnekäänd "nina nagu Nissi kiriku torn".

Kirikut ja Nissi asulat on näha 1966 Eesti Telefilmis valminud filmis "Võlg".

Vaata ka
--------

* Nissi kirikuaed

Viited
------

1. ↑  Nissi kiriku rajamise lugu
2. ↑  Nissi kiriku pidupäev

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Nissi kirik** |

* Nissi kirik kultuurimälestiste riiklikus registris

Nissi kirik
Nissi kihelkond

**Kirik**: Nissi  

**Mõisad**: Nissi kirikumõis | Laitse mõis | Lehetu mõis | Munalaskme mõis | Nurme mõis | Pajaka mõis | Põlli mõis | Riisipere mõis | Russalu mõis | Vardi mõis
**Mõru kivipuravik** (*Caloboletus radicans*, endine nimi *Boletus radicans*), on puravikuliste sugukonda perekonda *Caloboletus* kuuluv seen.

Mõru kivipuravik on lubjalembene. Ta kasvab laialehises ja arumetsas ning puisniitudel. Eestis leidub teda harva; ta kasvab Põhja- ja Lääne-Eestis ning saartel.

Kõige meelsamini kasvab ta tammede ja pöökide all, kus teda mõnikord leidub suurel hulgal. Esimesel pilgul võib teda kiviga segi ajada.

Mõru kivipuraviku viljakehad on näha juulist kuni septembrini. Seenekübar on pruunikashall ja kuiv, läbimõõduga kuni 2 dm ning katsudes sametine või vatjas. Kübara allservas olevad torukesed on kollased ja jalale nõgusalt kinnitunud. Poorid on sama värvi, väikesed ja ümarad. Eosed on 12–16 µm pikad ja 4–6 µm laiad, eospulber on oliivivärvi. Seenejalg on kuni 13 cm pikk ja 8 cm lai, jämeda nuia kujuline ja helekollast värvi, vahel kitsa punaka vööndiga. Jalg on kaetud peene valkja võrguga. Juurestik ulatub suhteliselt sügavale. Seeneliha on valge, ebameeldiva lõhna ja viha maitsega. Seetõttu loetakse ta mittesöödavaks. Murdmise ja isegi kriimustamise kohast muutub seen kiiresti tintsiniseks.

Mõru kivipuravik on Eestis arvatud II kaitsekategooriasse (seisuga 2012). Tema korjamine on seadusega keelatud. Teda ohustavad puuliikide osakaalu muutumine metsas ja lageraie. Sellegipoolest hinnati tema arvukuse trendi 2008. aastal stabiilseks.

Viited
------

1. 1 2 3 4  Mõru kivipuravik andmebaasis eElurikkus Muuda Vikiandmetes (vaadatud 23. jaanuaril 2013)
2. 1 2 3 4  Meie puravikke (vaadatud 23. jaanuaril 2013)

Välislingid
-----------

* Mõru kivipuravik andmebaasis eElurikkus Muuda Vikiandmetes
**Emirates Airline** (lühend **Emirates**; araabia keeles: طيران الإمارات, Ţayarān al-Imārāt) on lennufirma Araabia Ühendemiraatides Dubais. Emirates Airline on Emirates Groupi tütarettevõte, mille omanik on Dubai valitsus. 

Emirates Airline on Lähis-Ida suurim lennufirma, mis opereerib rohkem kui 3600 lendu nädalas oma kodulennujaamast Dubai rahvusvahelisest lennujaamast 140 linna 81 riiki. Emiratesi kargolende teostab Emirates SkyCargo.

Emirates on neljas lennufirma maailmas rahvusvaheliste reisijate poolest ja teine kaubaveo poolest. Alates 2016. aasta märtsist kuni 2017. aasta veebruarini oli Emiratesi maailma pikim lennuliin Dubaist Aucklandi.

Emiratesi lennukipark koosneb ainult Airbusi ja Boeingu laiakerelistest lennukitest. 2017. aasta novembri seisuga on Emirates maailma suurim Airbus A380 lennukitüübi operaator. Emirates on ka suurim Boeing 777 lennukitüübi operaator maailmas.

Ajalugu
-------

Emirates Airline'i asutas Dubai valitsus 25. mail 1985. Emiratesi alguses mängis suurt rolli Pakistan International Airlines, kes liisis Emiratesile uue Boeing 737-300 ja Airbus A300B4-200 lennukid. Dubai kuninglik perekond and lennufirmale ka kaks kasutatud Boeing 727-200 lennukid. Lennufirma esimene lend EK600 toimus Dubaist Karachisse 25 oktoobril 1985.

1986. aastal lisas lennufirma oma sihtkohtade hulka Colombo, Dhaka, Amman ja Cairo. 1987. aastal ostis lennufirma Boeing 727-200 lennukid Dubai valitsuselt ära Airbus A300 lennukit asendati ära.

Lennukipark
-----------

Boeing 777-300ER
Airbus A380-800 ruleerimas Dubai rahvusvahelises lennujaamas
Airbus A330-200 maandumas Londoni Heathrow' lennujaama

**Emiratesi lennukipark**| Lennuk | Arv | Tellitud | Reisijaid(esimene/äri/turistiklass) |
| Airbus A380-800 | 103 | 59 | 489 (14/76/399)517 (14/76/427) |
| Boeing 777-200LR | 10 | 0 | 266 (8/42/216) |
| Boeing 777–300 | 3 | 0 | 380 (18/42/320)434 (0/49/385) |
| Boeing 777-300ER | 137 | 12 | 354 (8/42/304)358 (12/42/304)364 (12/42/310)427 (0/42/385)442 (0/42/400) |
| Boeing 777-8 | 0 | 35 | TBA |
| Boeing 777-9 | 0 | 113 | TBA |
| Boeing 787-10 | 0 | 40 |  |
| **Kokku** | 253 | 259 |  |

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Emirates Airline** |
**Maovähk** on vähk, mis areneb mao limaskestast.

Üle maailma on maovähk esinemise sageduselt viies peamine vähiliik ja kolmas peamine vähktõve põhjus, mis moodustab 7% vähijuhtudest ja 9% surmajuhtumitest. 2012. aastal diagnoositi see 950 000 inimesel ja põhjustas 723 000 surmajuhtumit.[*viide?*] Enne 1930. aastat oli maovähk enamikus maailma riikides, sealhulgas enamikus läänemaa arenenud riikides, kõigi vähiliikide seas kõige levinum surma põhjus. Sellest ajast alates on surma määrad paljudes maailma piirkondades vähenenud. Arvatakse, et see on tingitud vähem soolatud ja marineeritud toidu söömisest, mis on tingitud külmutusest kui toidu värskena hoidmise meetodist. Maovähk esineb kõige sagedamini Ida-Aasias ja Ida-Euroopas.

Maovähk on esinemissageduselt ja surma põhjusena Eestis meestel 2.‒3. kohal. Sagedamini esineb maovähki 50. ja 70. eluaasta vahel, kuid järjest enam haigestuvad ka nooremas eas inimesed. Eesti Vähiregistri andmetel diagnoositi 2007. aastal Eestis umbes 400 esmast maovähijuhtu ja suri maovähi tõttu umbes 300 inimest.

Sümptomid
---------

Varased sümptomid võivad olla kõrvetised, kõhuvalu, iiveldus ja isutus. Hilisemad märgid ja sümptomid võivad olla muuhulgas kehakaalu langus, naha ja silmavalgete kollasus, oksendamine, neelamisraskused ja veri väljaheites. Vähk võib levida maost teistesse kehaosadesse, eriti maksa, kopsudesse, luudesse, kõhu- ja lümfisõlmedesse.

Tekkepõhjused
-------------

Maovähk tekib paljude tegurite tõttu. See esineb meeste seas kaks korda sagedamini kui naiste seas. Östrogeen võib kaitsta naisi selle vähivormi tekkimise eest.

*Helicobacter pylori* infektsioon on oluline riskitegur 65–80% mao vähktõve puhul, kuid ainult 2% inimestest, kellel on *Helicobacter*'i infektsioon, tekib maovähk. Ka AIDS on seotud suurenenud riskiga.

Suitsetamine suurendab maovähi tekkimise riski märkimisväärselt, alates 40% suurenenud riskist kergemate suitsetajate puhul kuni 82% suurenemiseni raskete suitsetajate puhul. Suitsetamisest tingitud maovähk tekib peamiselt mao ülemises osas söögitoru lähedal. Mõned uuringud näitavad ka alkoholi tarbimisest suurenenud riski.

Umbes 10% maovähi juhtudest on haigus olnud päritav ja 1–3% juhtudest põhjustatud inimese vanematelt päritud geneetilistest sündroomidest, nagu pärilik difuusne maovähk.

Viited
------

1. ↑  Stomach (Gastric) Cancer—Patient Version National Cancer Institute
2. 1 2 3  Hochhauser, Jeffrey Tobias, Daniel (2010). Cancer and its management (6th ed.). Chichester, West Sussex, UK: Wiley-Blackwell. p. 259. ISBN 9781444306378.
3. 1 2 3 4 5  Gastric Cancer: Epidemiologic Aspects *Helicobacter*. 18 (Suppl 1): 34–8.
4. 1 2 3 4  World Cancer Report 2014. World Health Organization. 2014. Chapter 5.4. ISBN 978-9283204299
5. 1 2  MAOVÄHK (Carcinoma ventriculi) Regionaalhaigla
6. 1 2 3  Gastric Cancer Treatment (PDQ®)–Patient Version National Cancer Institute
7. 1 2  Role of Bacteria in Oncogenesis

Välislingid
-----------

* Maovähk Tartu Ülikooli Kliinikum
|  |
| --- |
| Holiti veresaun |
| Osa 2023. aasta Iisraeli-Hamasi sõjast |
|  |
| Rünnaku toimumispaik Iisraelis |
|
|
|
| Koht | Holit, Lõunaringkond, Iisrael |
|
|
| Kuupäev | 7. oktoober 2023 |
|
|
| Sihtmärk | Iisraeli tsiviilisikud |
| Liik | Massitulistamine, massimõrv, sõjakuritegu |
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
| Hukkunuid | vähemalt 13 |
|
|
|
|
| Korraldaja(d) |  Hamas |
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|

**Holiti veresaun** on massimõrv, mille Hamasi terroristid korraldasid 7. oktoobril 2023 Lõuna-Iisraelis Negevi kõrbes Holiti kibutsis osana üllatusrünnakust Iisraeli vastu. Rünnak võttis vähemalt 11 kibutsi liikme ja kahe võõrtöölise elu. Hukkunute seas oli vähemalt kaks Ameerika kodanikku.

Taust
-----

Kibuts asutati 1977. aastal Siinais ja viidi 1982. aasta Egiptuse-Iisraeli rahulepingu osana üle Negevile. Kibutsil oli enne veresauna 84 liiget.

Veresaun
--------

*Vaata ka: 2023. aasta Iisraeli-Hamasi sõja ajal toimunud veresaunade loend*
7. oktoobri 2023 varahommikul alustas Hamas üllatusrünnakut Iisraeli vastu, tulistades välja tuhandeid rakette. Selle aja jooksul ületas üle 1500 Hamasi terroristi Iisraeli piiri ja alustas rünnakuid Iisraeli linnade ja sõjaväebaaside vastu. Kibutsi elanike sõnul algas rünnak Holiti vastu umbes kell 8 hommikul. Hamasi võitlejad liikusid majast majja, tappes vähemalt 11 tsiviilisikut ja vigastades palju teisi.

11. oktoobril, mõni päev pärast rünnakut, avaldas Hamas video, millel on näha, kuidas kibutsi liige Avital Aladjem vabastati Gaza piiril koos oma naabri lastega. Iisraeli kaitsejõud nimetasid kaadrit "propagandaks", väites, et kaadrid pärinevad rünnakupäevast.

Viited
------

1. ↑  צורי, מתן (8. oktoober 2023). "פורסמו שמותיהם של נרצחי קיבוץ חולית". *Ynet* (heebrea). Vaadatud 14. oktoobril 2023.
2. ↑  Bogel-Burroughs, Nicholas; Yazbek, Hiba; Gavrielov, Nadav (10. oktoober 2023). "What We Know About the Americans Who Were Missing or Killed". *The New York Times*. Vaadatud 14. oktoobril 2023.
3. ↑  Fabian, Emanuel. "Bodies of around 1,500 dead terrorists in Israel — report". *www.timesofisrael.com*. Vaadatud 14. oktoobril 2023.
4. ↑  Staff, ToI; Steinberg, Jessica. "IDF says Hamas video purporting to show 3 hostages being released is propaganda". *www.timesofisrael.com*. Vaadatud 14. oktoobril 2023.
Neli kanoonikut koos Pühakute Hieronymuse ja Augustinusega palvetamas
**Kanoonik** (ladina keeles *canonicus-* reeglikohane) on alates 4. sajandist kasutusel olev tiitel, mis kirjeldab piiskopikiriku või katedraali vennaskonna juures elavat vaimulikku.

Kanoonik aitab koos kirikuvennaskonnaga igapäevases kirikutegevuses kas toompraosti või piiskoppi. Ilmikvendadest ja teistest vaimulikest on vahel oma tegude või saavutuste eest ka mingi katedraali või kiriku aukanoonik tehtud. Kanoonikud on ajalooliselt elatunud kiriku sissetulekutest.

Kanooniku tiitli ajalugu
------------------------

Esimestest kanoonikutest annab teada 8. sajandil Metzi piiskop Chrodegangi kirjutatud "Regula vitæ communis (kanooniku kohustustega vaimulikke eksisteeris ka varem, 4. sajandil)." Kroonika kirjelduste järgi oli kanoonikul kohustus palveid lugeda, kaks korda aastas pihtimas käija jms. Kanoonikutel oli ka aga õigus vara ning raha omada. Kuni 817. aastani oli kanoonikutel ka võimalik vara pärandada ja pärida.

Toursi Gregoriuse andmetel rajati 6. sajandil Toursi kanoonikute kolledž.

Ajapikku muutus kanoonikute elu vähem reguleeritumaks, mille tõttu kiriku silmis levis kanoonikute seas rahaahnus. Kanoonikute elu üle tegid ümberkorraldusi mitmed paavstid: Nicolaus II, Aleksander II, Innocentius II ja Benedictus XII. Samal ajal vähenes ka kanoonikute vajadus kirikutes, kuna suure osa piiskopi tööst tegid nüüd ära kihelkonna preestrid. Kanoonikute mõju kadus Reformatsiooni ajal.

Kanooniku ametisse määramine
----------------------------

Kuigi otseselt pole seda kirikuseadustes öeldud, on välja kujunenud, et kanooniku määramise õigus lasub piiskopil või kogudusel. Viimase puhul toimub kanooniku määramine hääletuse näol. Tavaliselt saadetakse ametisse määratule teade kirja kaudu. Uus kanoonik peab ka piiskopile või vikaarile oma usku kuulutama.

Kanooniku riietus
-----------------

Tunnipalvuse ajal kannab kanoonik musta sutaani ja koorirüüd. Kanoonikute riietus erineb koguduseti, kuna osadel kogudustel on eriline luba oma riietuses muudatusi teha. Ühe diötseesi kanoonikutel pole lubatud teises diötseesis oma palveriietust kanda.

Viited
------

1. ↑  "Kanoonik". Vaadatud 21.09.2023.
2. ↑  "Canon". Vaadatud 21.09.2023.
3. 1 2 3 4  "Canon". *New Advent.org*. Vaadatud 25.09.2023.
4. 1 2  *(Encyclopædia Britannica)*

### Kasutatud allikad

* "Canon" *Encyclopædia Britannica*. Kd*.* 5 (9. väljaanne), lk 15. 1878.
Théo Pourchaire (2019)
**Théo Jérôme Julien Pourchaire** (sündinud 20. augustil 2003 Grasse'is Prantsusmaal) on Prantsuse võidusõitja, Saksamaa F4 2019. aasta meister ja F3 2020 teiseks saanud ART Grand Prix. Alates 2021. aastast on ta osalenud Vormel 2 sarjas koos ARTiga.

Karjäär
-------

### Kardisõit

Pourchaire hakkas kardisporti harrastama 2012. aastal üheksa-aastaselt. Ta on võitnud palju Prantsusmaa meistrivõistlusi, sealhulgas Minimesi kategooria 2013. aastal ja kadettide kategooria 2014. aastal.

### Vormel 4

Pourchaire tegi oma debüüdi F4 Prantsusmaa meistrivõistlustel aastal 2018. Ta tuli juunioride meistriks, samas kui põhiturniiril ei suutnud ta punkte koguda.

2019. aastal tuli ta Saksamaa F4 meistriks. Tal õnnestus võita 4 sõitu ja edestas Dennis Haugerit.

### Vormel 3

2020. aastal osaleb ta FIA Vormel 3 meistrivõistlustel ART Grand Prix meeskonnaga koos Aleksandr Smoljari ja Sebastián Fernándezega. Pärast keerulist starti, kus ta kahes esimeses sõidus punktideni ei jõua, õnnestub Red Bull Ringi sprindisõit Logan Sargeanti ees võita, saades sellega noorimaks Vormel 3 võitnud sõitjaks. Hungaroringil võidab ta oma esimese Feature Race'i, lõpetades Oscar Piastri ees. Ülejäänud hooajal ta muid võite ei võida, vaid jõuab veel kuus korda poodiumile. Théo lõpetas meistrivõistlused teisena, jäädes võitjast Oscar Piastrist maha vaid 3 punktiga.

### Vormel 2

14. oktoobril 2020 tehakse teatavaks prantslase saabumine Vormel 2 sarja, kes liitub BWT HWA Racelabi meeskonnaga kahel viimasel võistlusnädalavahetusel Bahreinis. Pärast osalemist F2 hooajajärgsetel katsetel Sakhiri ringrajal ART Grand Prix meeskonnaga kinnitas meeskond ta 25. jaanuaril 2021 Vormel 2 sõitjaks. Ajaloolisel Monaco ringrajal võitis ta oma esimese pooluse võidusõidul. kategoorias muljetavaldava ajaga, andes teisena lõpetanud Robert Shwartzmanile ligi pool sekundit. Võistlussõidus poolusest alustades võitis ta oma esimese võidu ja temast sai Vormel 2 noorim sõitja. Järgmisel nädalavahetusel Bakuus sattus ta Dan Ticktumi ja Marcus Armstrongiga avariisse, mis murdis käe. Tagasi edu juurde esimeses sõidus Monzas hiinlase Guanyu Zhou ja tema meeskonnakaaslase Christian Lundgaardi ees. Prantslane saavutas sõitjate edetabelis viienda koha ja saavutas Oscar Piastri järel uustulnukate seas teise koha.

2022. aastal kinnitab Pourchaire'i Prantsusmaa meeskond ART Grand Prix.

### Vormel 1

Alates 2019. aastast on ta osa Sauber Junior Teamist, mis on Alfa Romeo Racing Vormel 1 meeskonna lasteaed. 2021. aasta augustis sõitis ta Pirelli katsetel Hungaroringi ringrajal esimest korda Vormel 1 üheistmelise autoga Alfa Romeoga.

Välislingid
-----------

* Koduleht
* Théo Pourchaire saidil Driver Database (inglise keeles)
**Klaus Wolfermann** (sündinud 31. märtsil 1946) on endine Lääne-Saksamaa odaviskaja. Ta võitis 1972. aasta suveolümpiamängudel Münchenis kuldmedali ja püstitas 1973. aastal maailmarekordi.

1972. aasta mängude odavõistlus oli olümpiaajaloo napim võit. Wolfermann läks viiendas voorus olümpiarekordi viskega 90.48 meetrit juhtima NSV Liidu esindaja Jānis Lūsise ees. Seejärel viskas Lūsis kuuendas ja viimases voorus väga pika viske, mille pikkuseks oli 90.46 meetrit – Wolfermanni kahesentimeetrine varu oli tollal väikseim odavõistlustel saavutatud edu.

5. mail 1973. aastal püstitas Klaus Wolfermann odaviske uue maailmarekordi, parandades sellega Lūsise senist rekordit 93.80 meetrit 94.08 meetriga. Wolfermanni rekord püsis 26. juulini 1976, mil ungarlane Miklós Németh viskas 1976. aasta suveolümpiamängudel Kanadas Quebecis Montrealis oda 94.58 m.

Välislingid
-----------

* Klaus Wolfermann Olympedia.org veebilehel
* Klaus Wolfermann ROK-i veebilehel
* Klaus Wolfermann Hall of Fame sport.de veebilehel
* Klaus Wolfermann nordbayern.de veebilehel

| * v
* r
Meeste odaviske olümpiavõitjad |
| --- |
| 
1908: Eric Lemming • 1912: Eric Lemming • 1920: Jonni Myyrä • 1924: Jonni Myyrä • 1928: Erik Lundqvist • 1932: Matti Järvinen • 1936: Gerhard Stöck • 1948: Tapio Rautavaara • 1952: Cy Young • 1956: Egil Danielsen • 1960: Viktor Tsõbulenko • 1964: Pauli Nevala • 1968: Jānis Lūsis • 1972: Klaus Wolfermann • 1976: Miklós Németh • 1980: Dainis Kūla • 1984: Arto Härkönen • 1988: Tapio Korjus • 1992: Jan Železný • 1996: Jan Železný • 2000: Jan Železný • 2004: Andreas Thorkildsen • 2008: Andreas Thorkildsen • 2012: Keshorn Walcott • 2016: Thomas Röhler • 2020: Neeraj Chopra |
Zineb El Rhazoui 2017. aastal Londonis.
**Zineb El Rhazoui** (araabia keeles زينب الغزوي; sündinud 19. jaanuaril 1982 Casablancas Marokos) on Prantsusmaa ajakirjanik, Pariisis ilmuva satiiriajakirja Charlie Hebdo kolumnist. Ta jäi ellu 2015. aasta jaanuaris ajakirja toimetuses toimunud massimõrvas, kuna viibis sel päeval Casablancas.

El Rhazoui on ajakirja religiooniekspert ning kirglik islami kriitik. Massimõrva järel on temast kujunenud silmapaistev sekulariseerimise ja inimõiguste aktivist, kes on esinenud paljudes maailma riikides islami ja sõnavabaduse teemadel.

Viited
------

1. 1 2  Tom Porter, Isis supporters call for Charlie Hebdo survivor Zineb el-Rhazoui to be murdered by terrorist lone wolves, *International Business Times*, February 19, 2015
2. ↑  Anne Penketh, Matthew Weaver, Charlie Hebdo: first cover since terror attack depicts prophet Muhammad, *The Guardian*, 13 January 2015
3. ↑  "Zineb El Rhazoui fortsetter kampen for ytringsfriheten i Charlie Hebdo". *Aften Posten*. 2. aprill 2015.
**SO10** oli Suur-Londoni politseiameti (Metropolitan Police) salaoperatsioonide rühma endine tähistus.

Rühma tegevus sai alguse 1960. aastal kriminaaluurimise osakonna moodustamisega, millest hiljem kujunesid välja SO10 ja avaliku korra üksus (Public Order Operational Command Unit (CO11)). Rühma esialgne nimetus viitas selle erioperatsioonide (Specialist Operations, SO) läbiviimise otstarbele. Ehkki Suur-Londoni politsei ümberkorralduse käigus nimetati üksus kuritegevuse vastu võitlemise eridirektoraadiks (Specialist Crime Directorate (SCD10)), kasutatakse selle kohta endiselt nimetust SO10.

Allikad
-------

* Etienne, Philip; Maynard, Martin (2001). *The Infiltrators* (inglise). Penguin Books. ISBN 0-14-029244-6.

1. ↑  "Metropolitan Police Service - Specialist Crime Directorate" (inglise). Met.police.uk. Originaali arhiivikoopia seisuga 23.05.2009. Vaadatud 9.06.2009.

Välislingid
-----------

* Metropolitan Police Service - SC&O - Covert Policing webpage
* Undercover Policing Inquiry: Official Website
**Montevideo** on Uruguay pealinn ja riigi suurim linn. Asub La Plata lahe põhjakaldal.

Ajalugu
-------

1680. aastal rajasid portugallased linna kohale kindluse, mis muutus peagi salakaubanduse keskuseks. Montevideo on asutatud 18. sajandil. 1726. aastal rajasid hispaanlased salakaubandusega võitlemiseks Montevideo kindluse, mille ümber tekkis linn. 1776. aastast kuulus La Plata asekuningriigi koosseisu. Uruguay pealinnaks sai 1828. aastal. 20. sajandi alguses saabus linna palju immigrante Euroopast.

Elanikkond
----------

Montevideo elanikest on 88% Euroopa päritolu, kolmandik elanikest on Itaalia päritolu.

Kliima
------

Linnas on subtroopiline kliima. Jaanuari keskmine temperatuur on +23 °C, juulis +10 °C. Aasta keskmine sademete hulk jääb alla 1000 mm.

Torre de las Telecomunicaciones

Haridus
-------

Montevideo Vabariiklik Ülikool on rajatud 1849. aastal.

Sport
-----

1930. aastal toimusid linnas esimesed jalgpalli MM-võistlused.

Vaatamisväärsusi
----------------

* Palacio Salvo
* Torre de las Telecomunicaciones
* Teatro Solís
* Palacio Legislativo
* toomkirik Catedral Metropolitana
* Cabildo de Montevideo
* Estadio Centenario

Välislingid
-----------

* 

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Montevideo** |
**Emeriitadvokaat** on tunnustatud ja teenekas endine vandeadvokaat, kellele on antud emeriitadvokaadi nimetus.

Eesti Advokatuuri juhatus võib anda emeriitadvokaadi nimetuse vanaduspensioniealiseks saanud, advokatuurist välja arvatud isikule, kes on tegutsenud vandeadvokaadina vähemalt 30 aastat ja kes advokatuuri organi või komisjoni liikmena või muul moel on panustanud Eesti Advokatuuri arengusse ja advokaadikutse maine tõstmisse. Emeriitadvokaadid ei osuta õigusteenust, kuid nad võivad osaleda advokatuuri tegevuses. Emeriitadvokaadid võivad koonduda emeriitadvokaatide kogusse.

Seisuga 1. märts 2019 on Eesti Advokatuuris viis emeriitadvokaati: Aleksander Glikman, Kaido Pihlakas, Monika Mägi, Henn Eomois ja Peeter Lepik. Eesti Advokatuuri juhatuse 31. mai 2016 otsusega reserveeriti emeriitadvokaadi tunnistus nr 1 vandeadvokaat Väino-Rein Villikule (28.02.1936–12.12.2015) kui ühele emeriitadvokaadi staatuse omistamise idee algatajale.

Viited
------

1. ↑  Advokatuuriseaduse § 22-1 lg 1; Eesti Advokatuuri emeriitadvokaadi statuut (2016)
2. ↑
Tšita
**Taga-Baikal** (vene keeles Забайкалье) on looduslik piirkond Venemaa idaosas Baikali järvest ida ja kagu suunas. Piirkonnas paiknevad Taga-Baikali krai, Burjaatia ja osa Irkutski oblastist. Taga-Baikali ulatus läänest itta (Baikali järvest Šilka ja Arguni ühinemise kohani) on üle 1000 km, põhjast lõunasse (Patomi ja Põhja-Baikali mägismaalt kuni Venemaa ning Hiina ja Mongoolia piirini) umbes 1000 km. 

Pinnamoes vahelduvad keskmise kõrgusega mäeahelikud (Dauri, Malhani ahelik, Oljokma Stanovik) ning mäevahelised nõod (Barguzini, Verhneangarski ja teised nõod). Taga-Baikali põhja- ja lääneosas paiknevad Stanovoi mägismaa kõrged mäeahelikud, mille harjad on liustikega kaetud.

Taga-Baikalis on mandriline paraskliima. Talved kestavad kaua ja on karmid. Jaanuari keskmised õhutemperatuurid on alates −23 °C piirkonna lõunaosas kuni −33 °C põhja- ja kaguosas. Õhutemperatuuri absoluutne miinimum on −58 °C.

Suvi on soe, kõrgel mägedes jahe. Juuli keskmised õhutemperatuurid on +10 ...+20 °C nõgude põhjas ja +5 ... +7 °C 2500 meetri kõrgusel.

Aasta keskmine sademete hulk kasvab kagust loode suunas ja nõgude põhjast (300 mm) ahelike tippude suunas (kuni 1000 mm).

Taga-Baikali jõed kuuluvad Baikali järve, Leena jõe ja Amuuri jõe jõgikonda. Suurimad neist on Vitim, Oljokma, Selenga, Šilka, Argun.

Suurem osa Taga-Baikali piirkonnast paikneb taiga loodusvöötmes, lõunaosa on metsastepp ja kuivad rohtlad. Mägedes on kõrgusvööndilisus.

Taga-Baikalis asuvad Taga-Baikali rahvuspark ning Baikali, Barguzini, Sohondini ja Dauri looduskaitseala.

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Taga-Baikal** |

* Энциклопедия Забайкалья
**6. ekspeditsioon** oli Rahvusvahelise Kosmosejaama kuues alaline meeskond.

Ekspeditsiooni viis jaama kosmosesüstik Endeavour, mis startis 24. novembril 2002 missioonile STS-113. Ekspeditsiooni meeskonnas olid NASA astronaudid Kenneth Bowersox, kellest sai jaama kuues komandör ja Donald Pettit ning Roskosmose kosmonaut Nikolai Budarin. 6. ekspeditsiooni ajal väljusid astronaudid kaks korda avakosmosesse, veetes seal kokku 13 tundi ja 17 minutit. 

Algsete plaanide kohaselt pidi missioon kestma neli kuud kuni märtsini 2003, mil STS-114 pidi jaama tooma 7. ekspeditsiooni meeskonna. 1. veebruaril 2003 toimus Columbia katastroof, milles hukkus seitse astronauti ning kosmosesüstikute lennud peatati teadmata ajaks. Katastroofi tõttu viibis meeskond jaamas kuni 3. maini 2003 ja nad tõi Maale Sojuz TMA-1. See oli esimene kord kui NASA astronaudid naasid Maale Vene kosmoselaeva pardal. 7. ekspeditsiooni ainult kaheliikmelise meeskonna viis jaama Sojuz TMA-2 ning jaama varustasid süstikulendude taasalgamiseni Vene kosmoselaevad.

Meeskond
--------

| Amet | Nimi |
| --- | --- |
| Komandör | Ameerika Ühendriigid Kenneth BowersoxNASAviies ja viimane kosmoselend |
| 1. lennuinsener | Venemaa Nikolai BudarinRoskosmosteine ja viimane kosmoselend |
| 2. lennuinsener | Ameerika Ühendriigid Donald PettitNASAesimene kosmoselend |

Viited
------

1. ↑  "ISS006-S-002". *Flickr NASA Johnson*. Vaadatud 6. juuli 2019.
2. ↑  "Expedition 6 Crew Returns Home". *NASA*. Vaadatud 6. juuli 2019.
3. ↑  "ISS: Expedition 6". *Space Facts*. Vaadatud 6. juuli 2019.
Kliimadiagrammil kujutatakse sademete hulka tulpadega
**Sademed** on atmosfäärist maapinnale langevad vedelad või tahked veeosakesed.(lääne koolkonna käsitlus)

Vedelateks sademeteks loetakse langevaid veepiisku: keskmise suurusega 0,25–3 mm (tavaliselt kestev lausvihm), kuni 3,5 mm, aga vahel ka kuni 8 mm (hoovihm või hoogvihm) ja 0,05–0,5 mm (uduvihm).

Tahked sademed: lumehelbed 4–5 mm, tugevas lumesajus võib helveste läbimõõt olla isegi kuni 5 cm, lumeterad 2–5 mm, rahe.

Lääne teaduskirjanduses kasutatavat sademete mõistet (inglise keeles *precipitation*) väljendab sel juhul termin "atmosfäärist langevad sademed" (või: "maapinnale langevad sademed", "pilvedest langevad sademed").

Atmosfäärist langevad sademed võivad esineda vihma, lume, lörtsi, rahe vms kujul.

Tavaliselt mõõdetakse sademete hulka millimeetrites mingi ajavahemiku jooksul. Näiteks Eestis on aasta keskmine sademete hulk 520–820 mm.

Sademeid mõõdetakse sadememõõturiga.

Vaata ka
--------

* Sademevesi

Välislingid
-----------

* Atmosfäärinähtuste klassifikatsioon EMHI lehel (vene koolkond)
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib ajaloomõistest; Kawalerowiczi filmi kohta vaata artiklit Vaarao (film 1966); Eesti ansambli kohta vaata Vaaraod (ansambel).* |

---

**Vaarao** (egiptuse keeles *per-aa* 'suur maja'; sellega ei mõeldud kuningalossi, vaid kogu kuningavõimu, mille alla vaarao pidi kõik egiptlased koondama) on nimetus, millega egiptlased hakkasid oma kuningaid nimetama alates 18. dünastiast. Esimene kuningas, keda on teadaolevalt nõnda nimetatud, oli Thutmosis III.

Tänapäeval nimetatakse sageli **vaaraodeks** kõiki Vana-Egiptuse kuningaid.

Kuidas saadi vaaraoks?
----------------------

Tava kohaselt pidi vaarao surma järel troonile tõusma tema vanim poeg. Kui vaaraol poega polnud, sai tema järglaseks tema vend. Kui aga vaarao poeg oli liiga noor, täitis tema ema asevalitseja kohuseid seni, kuni poeg valitsema asus. Juhul kui kuningal polnud ei poega ega venda, otsustas tarkade nõukogu, kellest saab uus valitseja.

Kroonimine
----------

Uue vaarao kroonimispüha peeti Memphises, kus tseremooniat juhtivad preestrid andsid uuele jumalikule valitsejale, Ra pojale üle tema võimumärgid. Ta sai diadeemi, piitsa, saua, käepidemega risti ja mitu krooni. Seejärel andsid preestrid talle viis nime ja viisid ta püha puu juurde, mille lehtedele iibis-jumal Thot pidavat kirjutama uue vaarao nime. Siis ilmus vastne valitseja teda tervitava rahvahulga ette.

Välimus
-------

Ta kandis voltidega niudevööd, mida hoidis üleval lai rihm, mille küljes rippus metsiku härja saba kui vägevuse sümbol. Vaarao pead kattis sageli sinistest ja kuldsetest paeltest valmistatud kangast müts.

### Valehabe

Vaarao ajas habet nagu kõik egiptlased. Ent jumalana pidi czvxzczxccxta habet kandma. Niisiis võeti appi valehabe, mida kandsid ka naisvaaraod, näiteks kuninganna Hatšepsut.

Vaarao viis nime
----------------

Alates 11. dünastiast oli "vaarao" üks kuninga viiest tiitlist. 

* Horose-nimi
* Nebti-nimi ehk Mõlemad Emandad
* Kuldhorose-nimi
* Valitseja-nimi ehk esimene nimi
* Sünninimi (tiitlifunktsioonis) ehk sugukonnanimi

Esimese nimedest sai vaarao sündimisel, teised sai ta troonile asumisel. 4. dünastiani oli vaarao tuntud oma Horose-nime järgi. Kuigi viis nime olid vaaraole kohustuslikud, tarvitati neid kõiki harva koos. Viiest nimest kasutati kõige sagedamini esimest, Horose-nime ja viiendat, sünninime.

|  |  |
| --- | --- |
|  | Tsitaadid Vikitsitaatides: **Vaarao** |
**Heino Villum** (5. veebruar 1931 Tallinn – 22. oktoober 1988 Elva) oli eesti poksija ja poksitreener.

Villum poksis aastatel 1947–1958. Ta alustas poksimist Tartus kutsekoolis õppides, kus tema treener oli Enno Laineste. Pärast kooli lõpetamist 1949. aastal poksis ta Tallinna Tööjõureservides, kus tema treener oli Vello Aedmäe ning hiljem Dünamos, kus tema treener oli Nigul Maatsoo.

Villum oli II kergekeskkaalus (kuni 67 kg) kolmekordne Eesti NSV meister (1952,1953 ja 1956) ja I keskkaalus (kuni 71 kg) Eesti NSV meister (1957).

Villum sai Tööjõureservide üleliidulistel noorte meistrivõistlustel sulgkaalus (kuni 57,2 kg) esikoha (1947). Ta sai Dinamo üleliidulistel meistrivõistlustel II kergekeskkaalus (kuni 67 kg) esikoha (1955 ja 1956).

Villum sai NSV Liidu meistrivõistlustel II kergekeskkaalus (kuni 67 kg) IV koha (1955). Ta sai 1956. aastal Nõukogude Liidu meistersportlaseks.

Villum oli hiljem Tallinna Dünamos poksitreener.

Ta suri oma kodumajas Elvas 1988. aastal vingumürgistusse.

Kirjandus
---------

* Rein Pajur. "Poksi lugu". Tallinn 2009

Välislingid
-----------

* Biograafia ESBL-is
**August 2021**, kroonika.

2021. aasta august algas pühapäeval ja lõppes 31 ööpäeva pärast teisipäeval.

**Kuupäevad:**  
1
2
3
4
5
6
7
8
9
10
11
12
13
14
15
16
17
18
19
20
21
22
23
24
25
26
27
28
29
30
31

1. august
---------

* Valgevene sprinter Krõstsina Tsimanovskaja keeldus 2021. aasta suveolümpiamängudelt Tōkyōs Valgevenesse naasmast ja palus Jaapani politseilt kaitset.
* ...

2. august
---------

* ...

3. august
---------

* Ebrahim Raisi astus ametisse Iraani presidendina.
* ...

8. august
---------

* Tōkyōs lõppesid 2021. aasta suveolümpiamängud.

26. august
----------

* Kabuli lennujaama enesetapurünnakus hukkus vähemalt 182 inimest, sealhulgas 13 Ameerika Ühendriikide sõjaväelast.

30. august
----------

* Kell 13 algas Eestis presidendivalimiste esimene hääletusvoor Riigikogus. AInus kandidaat, Alar Karis, sai 63 poolthäält. Valituks osutumiseks oli vaja 68 häält.

31. august
----------

* Riigikogu valis teises hääletusvoorus 72 poolthäälega Eesti presidendiks Alar Karise.
* Afganistani pealinna Kabuli lennujaamast lahkus viimane evakuatsioonilennuk Ameerika Ühendriikide sõduritega.

Viited
------

1. ↑  Riigikogu ei valinud esmaspäeval Alar Karist presidendiks, ERR, 30. august 2021

Sündmused kuude lõikes

**2019**: jaanuar | veebruar | märts | aprill | mai | juuni | juuli | august | september | oktoober | november | detsember  

**2020**: jaanuar | veebruar | märts | aprill | mai | juuni | juuli | august | september | oktoober | november | detsember  

**2021**: jaanuar | veebruar | märts | aprill | mai | juuni | juuli | august | september | oktoober | november | detsember  

**2022**: jaanuar | veebruar | märts | aprill | mai | juuni | juuli | august | september | oktoober | november | detsember  

**2023**: jaanuar | veebruar | märts | aprill | mai | juuni | juuli | august | september | oktoober | november | detsember
**Bantustan** (**Homeland**) oli Lõuna-Aafrika Vabariigist eraldatud mustanahaliste riik.

Bantustanide loomine oli osa apartheidipoliitikast, selle eesmärk oli kaotada tumedanahaliste ülekaal Lõuna-Aafrika Vabariigi rahvastikus, eraldades nad omaette riikidesse, ning võimaldada mustadel ja valgetel üksteist häirimata elada eri riikides.

Bantustanide loomisel olid eeskujuks endised Suurbritannia kolooniad Lesotho ja Svaasimaa, mis said iseseisvateks ja sõltumatuteks riikideks vastavalt 1966. ja 1968. aastal, kusjuures Lesotho on üleni ümbritsetud Lõuna-Aafrika Vabariigi maa-alaga. Teine oluline eeskuju oli Briti India jagamine uskude järgi Indiaks ja Pakistaniks 1947. aastal.

Bantustanidel oli omavalitsus. Transkei, Bophuthatswana, Venda ja Ciskei (TBVC-riigid) said formaalselt iseseisvaks. Ciskeil ja Bophutatswanal olid esindused Iisraelis. Suurema osa bantustanide sissetulekust moodustas Lõuna-Aafrika Vabariigi toetus.

Bantustanide loend
------------------

* Transkei (iseseisvus 26. oktoobril 1976)
* Bophuthatswana (iseseisvus 6. detsembril 1977)
* Venda (iseseisvus 13. septembril 1979)
* Ciskei (iseseisvus 4. detsembril 1981)
* Gazankulu (sai omavalitsuse 1971)
* Lebowa (sai omavalitsuse 2. oktoobril 1972)
* QwaQwa (sai omavalitsuse 1. novembril 1974)
* KaNgwane (sai omavalitsuse 1981)
* KwaNdebele (sai omavalitsuse 1981)
* KwaZulu (sai omavalitsuse 1981)

1994. aastal, pärast apartheidi lõppu, bantustanid annekteeriti Lõuna-Aafrika Vabariigi poolt.

Edela-Aafrika bantustanid
-------------------------

Bantustane loodi ka endisele Saksa asumaale Edela-Aafrikas, mida Lõuna-Aafrika Vabariik valitses Rahvasteliidu mandaadi alusel. Neist said omavalitsuse neli, iseseisvaks riigiks ei saanud ükski.

* Bushmanland
* Damaraland
* East Caprivi (sai omavalitsuse 1976)
* Hereroland (sai omavalitsuse 1970)
* Kaokoland
* Kavangoland (sai omavalitsuse 1973)
* Namaland
* Ovamboland (sai omavalitsuse 1973)
* Rehoboth
* Tswanaland

Edela-Aafrika bantustanid kaotati 1989. aastal ja järgmisel aastal Edela-Aafrika muutus iseseisvaks riigiks Namiibia nime all.
**Nikolaus III** hüüdnimega *Staveleke* (1311. ja 1337. aasta vahel – 10. august. 1360 ja 1. augusti 1361 vahel) oli Werle-Güstrowi isand aastatel 1337–1360. Ta oli Johann II ja selle naise Mechtildi poeg.

Pärast oma isa surma 1337. aastal valitses ta üksi 1339. aastani, edasi valitses ta 1347. aastani koos oma venna Bernhard II-ga. 1347. aastal jaotasid nad pärandi, Bernhard II sai Werle-Wareni ja Nikolaus III säilitas väiksema Werle-Güstrowi. Teda on viimati dokumendis mainitud 10. augustil 1360 ja ta suri tõenäoliselt veidi aega hiljem.

Abielud ja lapsed
-----------------

Nikolaus abiellus 6. jaanuaril 1338 Mecklenburgi isanda Heinrich II tütre Agnesega. Nad said järgmised lapsed:

* Lorenz
* Johann V

Pärast 1341. aastat abiellus ta Holstein-Plöni krahvi Johann III tütre Mechthildiga. Nad said ühe lapse:

* Katharine (suri 17. detsembril 1402)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**Johann II** | **Werle-Güstrowi isand**1337–1360, koos Bernhard II-ga | Järgnev**Lorenz** |
**Sharoni plaan** oli Iisraeli peaministri Ari'el Sharoni plaan, mis nägi ette Iisraeli vägede ühepoolse väljatõmbamise Kuuepäevase sõjaga Iisraeli poolt okupeeritud aladelt ning mõningate juudi asunduste lammutamise ja teiste püsiva säilitamise. 

Selle idee arendas järgmine peaminister Ehud Olmert edasi Olmerti plaaniks.

Plaani põhijooned
-----------------

Gaza tsoonis kaotati Sharoni plaanide järgi kõik 21 juudi asundust: 

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| * Bedolaẖ
* Bnei Aẕmon
* Dugit
* Elei Sinai
* Gadid
* Gan Or
 | * Ganei Tal
* Katif
* Kefar Darom
* Kefar Yam
* Kerem Aẕmona
* Morag
 | * Neveh Dekalim
* Neẕarim
* Neẕer Hazani
* Nisanit
* Pe'at Sade
* Rafiah Yam
 | * Selav
* Shirat Hayam
* Tel Katifa
 |
|

Jordani Läänekaldal lammutati juudi asundused Ganim, Kadim, Sa-Nour ja Homesh. 

Plaan nägi ette Jordani Läänekalda linn-asunduste Ari'eli, Efratah', Gush Eẕioni, Qiryat-Arba‘ ja Ma‘aleh Adummimi ning Hebronis paiknevate asunduste säilitamise ja kindlustamise. 

Sharon esitas selle plaani Yāsir ‘Arafāti eluajal, sest Sharon ei pidanud võimalikuks poliitilisi läbirääkimisi palestiina poolega. Plaan pidi tagama Iisraeli julgeoleku. Palestiinlased seevastu leidsid, et plaani peavad legitimeerima rahvusvahelised lepped, ning nõuavad Iisraeli täielikku väljatõmbumist vaidlusalustelt aladelt.
**Petar Kehayov** (sündinud 22. mail 1972) on Bulgaaria päritolu fennougrist, Tartu Ülikooli läänemeresoome keelte professor.

Haridus
-------

Ta lõpetas 1990. aastal Sofias Vasil Levski nimelise keskkooli ning õppis aastail 1992–1994 ajalugu Sofia Ülikoolis. 1994. aastal asus ta õppima eesti keelt (võõrkeelena) Tartu Ülikooli, aastail 1997–1998 oli vahetusüliõpilane Soomes Oulu Ülikoolis.

Ta kaitses 2000. aastal Tartu Ülikoolis bakalaureusetöö teemal "Deminutiivtuletus eesti ja soome keeles", 2003. aastal magistritöö teemal "Grammatiline evidentsiaal Balkani ja Balti areaali keeltes" ning 2008. aastal doktoritöö teemal "An areal-typological perspective to evidentiality: the cases of the Balkan and Baltic linguistic areas" (juhendaja Mati Erelt). 2016. aastal habiliteerus ta Saksamaal Müncheni Ludwig Maximiliani Ülikooli juures.

Aastail 2005–2006 oli ta külalisuurija Belgias Antwerpeni Ülikoolis, aastail 2011–2013 Alexander von Humboldti Fondi järeldoktor Saksamaal Regensburgi Ülikoolis.

Töökäik
-------

Petar Kehayov töötas aastail 2003–2016 Tartu Ülikoolis, alates 2017. aasta maikuust on tema töökohaks Leibniz-Institut für Ost- und Südosteuropaforschung Saksamaal Regensburgis. 2022. aasta sügisest töötab taas Tartu Ülikoolis ning ta valiti 16. detsembril 2022 Tartu Ülikooli läänemeresoome keelte professoriks.

Tunnustus
---------

* 2005 üliõpilaste teadustööde riikliku konkursi III preemia doktoriõppe astmes

Viited
------

1. 1 2 3  Petar Kehayov Eesti Teadusportaali andmebaasis
2. ↑  Doktoritöö täitekst
3. ↑  "Dr. Petar Kehayov". Originaali arhiivikoopia seisuga 1. aprill 2018. Vaadatud 31. märtsil 2018.

Välislingid
-----------

* Petar Kehayov Eesti Teadusportaali andmebaasis