recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Ürdiaed** on ravimtaimede aed. Ürdiaedadest kujunesid välja botaanikaaiad.

Ajalugu
-------

Esimesed ürdiaiad rajati keskajal. Keskajal olid aiad jagatud korrapäraselt eri osadeks, millest ühe osa moodustaski ürdiaed. Paavst Nicolaus V lasi 1447. aastal Vatikanis eraldada maalapi ürdiaia loomiseks, et edendada taimede uurimist. See oli eelkäija akadeemiliste botaanikaaedade loomiseks Pisa ja Padova ülikoolides 1540. aastatel. Nüüdisajal nimetatakse ürdiaiaks nii ravim- kui ka maitsetaimede aeda. Uued ürdiaiad on rajatud Eestis näiteks Põhjaka ja Pädaste mõisa juurde.

Kujundus
--------

Ürdiaedade kujundusstiil sarnanes keskaegsete aedade kujundusega. Need on jaotatud korrapärasteks istutusaladeks, mis on ruudu- või ristkülikukujulised. Tänu peenarde vahel olevatele teeradadele on neile lihtne ligi pääseda. Seda tüüpi aiad on tänapäevalgi kasutusel, nende võlu peitub lihtsuses ja korrapärasuses.

Tamme talu ürdiaed
------------------

Eestis saab ürditaimedega tutvust teha Pärnumaal Tamme talus. Koos perenaisega on võimalik teha lõhna- ja maitsenaudingutest tulvil jalutuskäik. Talu ürdiaia juurde kuulub aiakohvik, kus saab maitsta kohalikest taimedest valmistatud ürdi- ja marjateed. Samuti on võimalik talupoest kaasa osta meelepäraseid tooteid. Enda loodussõbralike ja keskkonnasäästlike toodete ning teenustega on Tamme talu pärjatud EHE (Ehtne ja huvitav Eesti) märgisega.

Chelsea ürdiaed
---------------

Chelsea ürdiaed
Chelsea ürdiaed
Chelsea ürdiaed asutati apteekrite ühingu eestvedamisel Londonis aastal 1673. Esialgu oli see kasutusel õppeaiana, kus praktikandid said tähtsaid ravimtaimi tundma õppida. See on ühtlasti üks vanimaid botaanikaaedu Londonis. Tänapäeval on aed külastajatele avatud. Seal kasvab ligi 5000 ürdi- ja ravimtaime liiki.

Viited
------

1. ↑
2. ↑
3. ↑  Nurme, S. Nutt, N. ja Terrae, A. (2012). Pargiterminite seletussõnaraamat. Keskkonnaamet.
4. ↑
5. ↑
6. ↑
**Mara keel** (ka **marra keel**) on väljasuremisohus keel, mida traditsiooniliselt kõnelesid marad Austraalia Põhjaterritooriumil Arnhemi maal. Mara keel kuulub gunvingu ehk makro-gunvingu keelkonna mara rühma ja selle lähim sugulaskeel oli 1974. aastal välja surnud varndarrangi keel.

2016. aastal loendati 8 mara keele kõnelejat. Kõik kõnelejad on eakad. Nad elavad asulates Ngukurr, Numbulwar, Borroloola ja Minyerri. Valdav osa hõimust on üle läinud krioli keelele.

Mara keel kasutab eesliiteid. Selles on kolm nimisõnade klassi (meessugu, naissugu ja kesksugu) ning kolm asrvu (ainsus, kaksus, mitmus). Seda iseloomustab keeruline aspektisüsteem, sugulussuhteid tähistava sõnavara ja näitavate asesõnade süsteem. Erinevalt teistest piirkonna keeltest on mara keeles vähe jälgi vältimiskeelest ning puuduvad olulised erinevused meeste ja naiste keelekasutuses.

Fonoloogia
----------

Mara keeles on 19 konsonantfoneemi ja 4-5 vokaalfoneemi.

Põhilised vokaalid on *i*, *u* ja *a*. Vokaal *e* esineb vaid kahes sõnas: *renburr* 'teatud herilane' ja *reywuy* 'teatud libliksääsklane'. Vokaal *o* esineb vaid hüüdsõnas *yo!*.

Viited
------

1. ↑  "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 26. detsember 2018. Vaadatud 25. septembril 2019.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
2. ↑
3. ↑
Michael Stone Coyotesi mängijana 2014. aastal
**Michael Robert Stone** (sündinud 7. juunil 1990 Winnipegis) on Kanada jäähokimängija, kes mängib kaitsjana NHL-i klubis Calgary Flames.

Aastatel 2006–2010 mängis ta Western Hockey League'i (WHL) klubis Calgary Hitmen. Viimasel hooajal tuli ta Hitmeniga WHL-i meistriks.

2008. aastal valis Phoenix Coyotes ta NHL-i *draft* '​is 69. valikuna. Hooajal 2010/11 debüteeris ta American Hockey League'is (AHL) Coyotesi tütarklubis San Antonio Rampage. NHL-i debüteeris ta Coyotesi meeskonnas 18. veebruaril 2012 mängus Dallas Starsi vastu. Esimese värava lõi ta liigas sama aasta 10. märtsil mängus San Jose Sharksi vastu. Hooajal 2015/16 tegi Stone NHL-is oma resultatiivseima hooaja, kui lõi kuus väravat ja andis 30 väravasöötu.

2017. aasta veebruaris kaubeldi Stone Coyotesist Calgary Flamesi.

Tema noorem vend Mark Stone on samuti jäähokimängija.

Viited
------

1. ↑   (vaadatud 8.2.2023)
2. ↑  "FLAMES ACQUIRE STONE FROM ARIZONA". *Calgary Flames*. Vaadatud 20. veebruaril 2017.

Välislingid
-----------

* Michael Stone NHL.com lehel
* Michael Stone hockeydb.com

| * v
* r
Calgary Flames |
| --- |
| 
**Väravavahid**: Jacob Markström **·** Dan Vladař |
| 
**Kaitsjad**: Rasmus Andersson **·** Noah Hanifin **·** Oliver Kylington **·** Connor Mackey **·** Michael Stone **·** Chris Tanev **·** MacKenzie Weegar **·** Nikita Zadorov |
| 
**Ründajad**: Mikael Backlund **·** Blake Coleman **·** Dillon Dubé **·** Jonathan Huberdeau **·** Nazem Kadri **·** Trevor Lewis **·** Elias Lindholm **·** Milan Lucic **·** Andrew Mangiapane **·** Brett Ritchie **·** Kevin Rooney **·** Adam Ružička **·** Tyler Toffoli |
**Adriano Leite Ribeiro** (sündinud 17. veebruaril 1982 Rio de Janeiros) on Brasiilia jalgpallikoondise endine ründaja.

Karjääri jooksul jõudis ta mängida muuhulgas Flamengos kodumaal ning ACF Fiorentinas ja Parma FC-s Itaalias. Adriano parimad saavutused tulid Milano Interis, millega ta tuli neljal korral Itaalia meistriks, võitis kolmel korral superkarika ja kahel korral Itaalia karikavõistlused.

Brasiilia rahvuskoondises mängis Adriano aastatel 2000–2010, lüües 48 mängus kokku 27 väravat Koondises debüteeris ta 15. novembril 2000, kui mängiti Colombia meeskonnaga. Rahvuskoondise särgis on Adriano võitnud Copa América 2004. aastal ja Konföderatsiooni karika 2005. aastal. Mõlemal turniiril valiti ta parimaks mängijaks. Lisaks on ta tulnud ka alla 17-aastaste maailmameistriks 1999. aastal.

2006. aasta maailmameistrirvõistlustel Saksamaal lõi ta kaks väravat. Esimese alagrupimängus Austraalia meeskonna vastu, mille brasiillased võitsid 2:0. Teise värava lõi ta kaheksandikfinaalis Ghana vastu, mille Brasiilia võitis 3:0.

Isiklikku
---------

Adriano Leite Ribeiro on 190 cm pikk ja kaalub 86 kg.

Saavutused
----------

Flamengo
* Campeonato Brasileiro Série A: 2009
* Copa dos Campeões: 2001

Inter Milan
* Serie A: 2005–06, 2006–07, 2007–08, 2008–09
* Coppa Italia: 2004–05, 2005–06
* Supercoppa Italiana: 2005, 2006, 2008

Corinthians
* Campeonato Brasileiro Série A: 2011

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Adriano Leite Ribeiro** |

* Adriano Leite Ribeiro FIFA andmebaasis
* Mitteametlik blogi Adriano kohta: Adriano-online.com (arhiveeritud)
**Georg Schultz** (20. oktoober 1653 Gallien, Mecklenburg – 15. november/26. november 1710 Haapsalu) oli Eesti vaimulik.

Schultz sündis Gallini mõisas, Mecklenburgis (praeguse haldusjaotuse ja nimede puhul Gallin-Kuppentinis, Parchimi kreisis, Mecklenburg-Vorpommerni liidumaal. Usuteadust õppis ta (immatrikuleerit aastal 1678, oli kohal veel aastal 1680) Jena Ülikoolis. Aastatel 1681–1683 oli ta Eestimaal koduõpetajaks. Ordineeriti 4. märtsil 1683 õpetajaks.

Oli aastatel 1683–1710 (kutsuti 10. jaanuaril 1683) Ridala Püha Maarja Magdaleena koguduse õpetaja. Sai 16. detsembril/27. detsembril 1706 Ranna-Lääne praostkonna praostiks.

Eestikeelse Uue Testamendi tõlkimisel soovis jääda vana kirjaviisi juurde.

Isiklikku
---------

Schultz oli kaks korda abielus. Tema esimese naise Dorothea Elisabethi isa Anton Heidrich oli Keila Miikaeli koguduse õpetaja. Tema poeg (teisest abielust Annaga) Georg Friedrich Schultz oli Lääne-Nigula Püha Nikolause koguduse õpetaja, tema pojapoeg Johann Friedrich Schultz oli Lääne-Nigula ja Tallinna toomkoguduse õpetaja.

Viited
------

1. ↑  Liivi Aarma Põhja-Eesti vaimulike lühielulood 1525-1885 Tallinn 2007
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib vaimulikust; gümnaasiumiprofessori kohta vaata artiklit Georg Salomon (pedagoog)* |

---

**Georg Salomon** (ka **Georg Salemann**; 22. mai/2. juuni 1756 Tallinn – 23. november/3. detsember 1787 Lüganuse) oli Eesti vaimulik.

Salomon õppis Tallinna gümnaasiumis. Usuteadust õppis ta (immatrikuleeriti 14. septembril 1775, oli kohal veel aastal 1778) Jena ülikoolis. Ordineeriti 7. märtsil/18. märtsil 1781 õpetajaks.

Oli aastatel 1781–1787 (kutsuti 31. jaanuaril/11. veebruaril 1781) Lüganuse Ristija Johannese koguduse õpetaja.

Isiklikku
---------

Tema isa Georg Salomon oli Tallinna gümnaasiumi ajaloo ja filosoofia professor. Väimees Carl Matthias Henning oli Järva-Peetri Püha Peetruse koguduse õpetaja, vanem tütrepoeg Carl Theodor Henning oli Rapla Maarja-Magdaleena koguduse õpetaja, noorem tütrepoeg Georg Thomas Benedict Henning oli Järva-Peetri Püha Peetruse koguduse õpetaja.

Viited
------

1. ↑  Liivi Aarma Põhja-Eesti vaimulike lühielulood 1525-1885 Tallinn 2007
Noor interpreet Karoliine-Lisette Kõiv musitseerib 2012. aasta fotovõistluse "Kultuurimälestised Vikipeediasse" autasustamisüritusel
**Karoliine-Lisette Kõiv** (esinejanimega **Tidi**; sündinud 1996) on eesti muusik.

Ta on õppinud Vanalinna Hariduskolleegiumis Tallinnas ja lõpetanud Hugo Treffneri Gümnaasiumi Tartus. Lõpetanud Heino Elleri nimelise Tartu Muusikakooli pärimusmuusika osakonna viiuli ja laulu erialal 2019. 2019. aastast õpib Tartu Ülikooli Viljandi Kultuuriakadeemia rütmimuusika osakonnas (viiul, laul jne) 

Osales 2020 EthnoIndias, oli Eesti Ethno 2020 juhendaja. Remniku 2020 suvel lastelaagris muusikajuhendaja.

Õpetab Tartus huvikoolis viiulit, kitarri ja ukulelet.

Kõiv mängib viiulit, kitarri, ukulelet ja veel mõnda pilli. Ta on esinenud Tallinna merepäevadel, Tallinna Kultuurikatla aia avamisel[*viide?*] jpt puhkudel. Mitmel aastal Uue Maailma Tänavafestivalil ansamblitega Duo Traat, Hõbe jne.

Ta on Õpilaste Teadusliku Ühingu ja Eesti Lasteombudsmani Nõuandva Kogu liige[*viide?*].

Välislingid
-----------

* Argo Kerb "Kuidagi ei saa muusikata läbi…" Õpetajate Leht, 18. mai 2012
* Karoliine Kõiv VHK Vabalaval 2011, Youtube (video)
* Liisa Hõbe ja Karoliine-Lisette Kõiv, Youtube (video)
* Karoliine-Lisette Kõiv "One Morning In May" ja Liisa Hõbe "Kingitus/Sõbrale", Youtube (video)
**"Karoliine hõbelõng"** on 1984. aasta muinasjutuline muusikaline mängufilm lastele. Selle on lavastanud Helle Karis, sellele muusika kirjutanud Olav Ehala ja tantsud seadnud Mait Agu.

Sisu
----

Lambakuningriigi pirtsaka printsessi Karoliine (Chätrin Bagala) iga soov ja kapriis on alamatele seaduseks. Ka arvukad kosilased lükkab Karoliine tagasi ning ei väsi neile õelat vingerpussi mängimast, kuni saabub unelmate kuningapoeg Kaspar (Martin Veinmann) – ent korvi saab temagi. Kuningal (Rein Aren) saab tütre mängitsemistest villand ja ta kihutab kangekaelse troonipärija lossist välja. 

Allegoorilises loos tuleb Karoliinel teel iseendani esmalt rinda pista Petumeele (Luule Komissarov) ja Libekeelega (Ines Aru), kes kuningatütre sohu juhatavad. Järgnev on kui läbilõige eesti mütoloogiast. Karoliine ja talle järgnev kerjuseks maskeerunud Kaspar katsuvad üheskoos jõudu Näkiga (Heli Kohv) ning lahutavad kaks vana vimmameest, Mülkakolli (Jüri Vlassov) ja Laukakolli (Mihkel Smeljanski), kes kuidagimoodi ei suuda omavahel järve jagada. Müstikat lisab salalike laugaste ja põlislaante vahel uneaur, mis iga elusolendi magama paneb ja unne jätabki. Võidetakse seegi katsumus. Koos jõutakse viimaks sügavasse metsa, kus Karoliinel tuleb taas võidelda hirmu ja isekusega ning riskida eluga, et päästa nõidusest Libahunt. 

Pärast röövlite (Tõnu Kark, Jüri Krjukov, Ain Lutsepp, Ago Roo, Urmas Kibuspuu, Väino Laes) kätte langemist ja röövlikamba ülekavaldamist jõuab Karoliine koos Kaspariga viimaks tagasi koduradadele, kus lossi lähedal seisvas püstkojas püüab vokil hõbelõnga ketrata, kuid see ei õnnestu tal. Ent siis ilmub keegi kaunis daam – endine Libahunt, kes õpetab Karoliine samuti ketrama ning ta mõistab, et elu mõte on armastuses ja töös. Karoliine ja Kaspar abielluvad.

Muusikast
---------

Nii nagu sama loomingulise meeskonna eelmise töö, filmi ''Nukitsamees" puhul, on ka selle filmi muusikat hiljem korduvalt plaadistatud ja esitatud. Ansambli Kiigelaulukuuik repertuaaris on ''Vokilaul" ja ''Lambalaul". Lauluvõistlustel (näiteks ETV ''Laulukarussell ja ''Kaks takti ette") on läbi aastate korduvalt esitatud ''Näki laulu". Kiigelaulukuuik on plaadistanud ja esitanud ka filmist välja jäänud laulu ''Armastus on hõbeniit", mille helilooja Olav Ehala kasutas hiljem ära haldja soololauluna muusikali ''Nukitsamees" lavaversioonis (Rahvusooper Estonia 1998 ja Vanemuine 2010). Olav Ehala kogumikplaadil sarjas ''Eesti kullafond" leidub ka filmis Ele ja Kaja Kõlari lauldud ''Unemaa".

Vastuvõtt
---------

Film "Karoliine hõbelõng" on sageli jooksnud televisioonis ning see on filmisõpradele hästi teada linalugu. Raamatus "Eesti film" avaldatu põhjal selgub, et omaaegses kriitikas heideti linateosele ette fragmentaarsust, hakitust ja omavahel sobimatute *show*-numbrite rittaseadmist[*viide?*].
Ahja jõe käänak lamminiiduga Eoste hoiualal
**Eoste hoiuala** on hoiuala Põlva maakonna Põlva valla Eoste, Taevaskoja ja Valgesoo külas. Hoiuala pindala on 23,8 ha.

Hoiuala hõlmab Ahja jõe lõiku Otteni vesiveski paisust Porgandi sillani Kärsa–Eoste teel koos jõeäärsete lamminiitudega.

Hoiuala võeti kaitse alla Vabariigi Valitsuse 14. juuli 2005 määrusega.

Kaitstavad elupaigatüübid:

* jõed ja ojad
* lubjavaesel mullal liigirikkad niidud
* lamminiidud

Kaitstavad liigid:

* harilik hink
* harilik võldas
* paksukojaline jõekarp

Eoste hoiualal on leitud ka kaitsealust liblikaliiki mustlaik-apollot.

Liivakivipaljanditest asub Eoste hoiualal Valli pae.

Hoiualal asuv Eoste Ristimägi on arheoloogiamälestisena kantud kultuurimälestiste riiklikku registrisse.

Hoiuala valitseja on Keskkonnaameti Põlva-Valga-Võru regioon. Hoiualal paiknevad seirejaamad.

Viited
------

1. ↑  Keskkonnaregister. Eoste hoiuala
2. ↑  Vabariigi Valitsuse 14.07.2005 määrus nr 183 "Hoiualade kaitse alla võtmine Põlva maakonnas"
3. ↑  "Keskkonnaamet. Ahja jõe ürgoru maastikukaitseala, Eoste hoiuala ja osaliselt Ahja jõe hoiuala kaitsekorralduskava aastateks 2015–2024". Originaali arhiivikoopia seisuga 26. detsember 2014. Vaadatud 13. aprillil 2015.
4. ↑  Kultuurimälestiste riiklik register. Mälestis nr 11474. Kalmistu "Ristimägi"

Välislingid
-----------

* Eoste hoiuala asendi skeem
**Karolus Uexküll** (ka **Karl Üxküll**, Ixkul, Yxkul; surnud pärast 1542) oli Saare-Lääne ja Tartu toomhärra, kes pärines Vana-Liivimaa vasallisuguvõsast.

Karolus Uexkülli sünniaeg pole teada, kuid tõenäoliselt jäi see 15. sajandi keskpaika. 1477. aastal on sellenimelist isikut mainitud Rostocki ülikooli immatrikuleeritute seas.[1] 1489. aastal oli Karolus Üxkül immatrikuleeritud Leipzigi ülikooli ning sama aasta oktoobris on teda mainitud Saare-Lääne toomkapiitli liikmena. Juba samal aastal täitis ta ka toomkapiitli ühe olulisima liikme, dekaani kohuseid.

Uexküll jäi Saare-Lääne toomkapiitli liikmeks väga pikaks ajaks. 1517. aastal anti talle lisaks ka toomhärrakoht Tartu kapiitlis, kuhu ta jäi vähemalt 1525. aastani. 1530. aastatel, kui puhkes Saare-Lääne vaenus, oli Uexküll vanima toomhärrana Saare-Lääne kapiitli *senior* (auväärseim liige), kuid see ei säästnud tema valdusi rüüstamisest: 1533. aastal põletati tema mõis maha. Uexküll ise siiski pääses ning viimast korda on teda Saare-Lääne kapiitli vanima liikmena mainitud 1542. aastal. Seega oli ta Saare-Lääne toomkapiitli liige vähemalt 53 aastat.

Tema nõbu Heinrich oli samuti Saare-Lääne toomhärra.

Allmärkus
---------

1. ↑  Karl Uexküll aastal Rostock Matrikelportal

Kirjandus
---------

* Leonid Arbusow vanem. *Livlands Geistlichkeit von 12. bis ins 16. Jahrhundert*. Mitau, 1899–1913.
Ephraim Chambersi "Cyclopaedia".
**Ephraim Chambers** (u 1680, Kendal, Westmorland, Inglismaa – 15. mai 1740, Islington, London) oli inglise kirjanik ja entsüklopedist, kelle tuntuim teos on "Cyclopaedia, or a Universal Dictionary of Arts and Sciences" ("Tsüklopeedia ehk kunstide ja teaduste universaalne sõnaraamat").

Elulugu
-------

Chambers sündis Kendalis Westmorlandis ning käis seal Hevershami koolis (Heversham Grammar School). Tema noorusest on vähe teateid peale selle, et ta oli õpipoiss gloobusemeistri John Senexi juures Londonis 1714–1721. Seal tekkiski tal plaan kirjutada teatmeteos "Cyclopaedia, or an Universal Dictionary of Arts and Sciences". Pärast "Cyclopediaga" alguse tegemist lahkus ta Senexi teenistusest ja pühendus täielikult entsüklopeediaprojektile. Ta asus elama Gray's Inni, kuhu jäi kogu eluks. Chambers oli Londoni Kuningliku Seltsi liige.

Muud teosed
-----------

Lisaks "Cyclopaediale" kirjutas Chambers peamiselt raamatuarvustusi avaldanud ajakirjas Literary Magazine (1735–1736), mida ta võib-olla ka toimetas. 1726–1727 tõlkis Chambers prantsuse keelest teoseid perspektiivi ja keemia alal, sealhulgas "Practice of Perspective from the French of Jean Dubreuil". Ta töötas ka koos botaanik John Martyniga, tõlkides raamatu "History and Memoirs of the Royal Academy of Sciences at Paris" (1742).

Epitaaf
-------

Chambers suri 15. mail 1740. Ta maeti Westminster Abbey kloostrisse. Tema epitaaf avaldati nii algsel kujul ladina keeles kui ka inglise tõlkena ajakirja Gentleman's Magazine 10. köites: 

*"Multis pervulgatus*
*paucis notus*
*Qui vitam inter lucem et umbram*
*Nec eruditus nec idiota*
*Literis deditus transegit, sed ut homo*
*Qui humani nihil a se alienum putat*
*Vita simul et laboribus functus*
*Hic requiescere voluit*
*EPHRAIM CHAMBERS.*
Inglise keeles:
"*Heard of by many,*
*Known to few*,
*Who led a Life between Fame and Obscurity*
*Neither abounding nor deficient in Learning*
*Devoted to Study, but as a Man*
*Who thinks himself bound to all Offices of Humanity,*
*Having finished his Life and Labours together,*
*Here desires to rest*
*EPHRAIM CHAMBERS.*"

Viited
------

1. ↑  Robert Lewis Collison meenutab meile, et Chambers pälvis tununstuse kui "moodsa entsüklopeedia isa kogu maailmas". ("Encyclopaedias: Their History Throughout the Ages", 2d ed. p.103, Hafner, New York & London, 1966.) tsiteeritud University of Wisconsin
2. ↑  Espinasse 2004
3. ↑  Espinasse 2004, Britannica 1911
4. ↑  Espinasse 2004

Kirjandus
---------

* Bradshaw, Lael Ely. "Ephraim Chambers’ Cyclopaedia." In: *Notable Encyclopedias of the Seventeenth and Eighteenth Centuries: Nine Predecessors of the Encyclopédie*. Ed. Frank Kafker. Oxford: The Voltaire Foundation, 1981. 123–137.
* "Mr. Ephraim Chambers." *The Gentleman's Magazine* v. 10 (May 1740): p. 262.
* "Ephraim Chambers." Article in 1911 Encyclopædia Britannica.
* Espinasse, Francis. "Chambers, Ephraim (1680?–1740)", rev. Michael Harris. In *Oxford Dictionary of National Biography.* Oxford: Oxford University Press, 2004.

Välislingid
-----------

* Chambersi "Cyclopaedia", University of Wisconsin Digital Collections Center.
* cyclopaedia.org
Michael Estrada (2017)
**Michael Steveen Estrada Martínez** (sündinud 7. aprillil 1996 Guayaquilis) on Ecuadori jalgpallur, kes mängib ründajana Mehhiko kõrgliigaklubis Cruz Azul ja Ecuadori jalgpallikoondises.

Ta alustas klubikarjääri Ecuadori klubis Macará, mille meeskonnas debüteeris ta Ecuadori kõrgliigas 2013. aastal. Ecuadori kõrgliigas on ta mänginud veel El Nacionali (2016–2017) ja Independiente del Valle (2017–2018) meeskonnas 2019. aastal mängis ta taas Macarás ning lõi 29 mänguga 17 väravat.

2019. aasta detsembris sõlmis ta lepingu Mehhiko kõrgliigaklubiga Toluca. 2022. aasta esimeses pooles oli ta Tolucast laenul Major League Socceri (MLS) klubis D.C. United. Sama aasta augustis läks ta laenule Cruz Azuli.

Ecuadori jalgpallikoondises tegi Estrada debüüdi 22. veebruaril 2017 sõprusmängus Hondurase vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 10. septembril 2019 sõprusmängus Boliivia vastu. Ta kuulus Ecuadori koondisse 2021. aasta Copa Américal. 2022. aasta maailmameistrivõistluste valikturniiril oli Estrada kuue väravaga Ecuadori suurim väravakütt.

Viited
------

1. ↑   (vaadatud 19.11.2022)
2. ↑   (vaadatud 19.11.2022)

| * v
* r
Ecuadori koondis  –  2022. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlused |
| --- |
| 

* 1 Galíndez
* 2 Torres
* 3 Hincapié
* 4 Arboleda
* 5 Cifuentes
* 6 Pacho
* 7 Estupiñán
* 8 Gruezo
* 9 Ay. Preciado
* 10 Ibarra
* 11 Estrada
* 12 Ramírez
* 13 Valencia (c)
* 14 Arreaga
* 15 Mena
* 16 Sarmiento
* 17 Án. Preciado
* 18 Palacios
* 19 Plata
* 20 Méndez
* 21 Franco
* 22 Domínguez
* 23 Caicedo
* 24 Reasco
* 25 Porozo
* 26 Rodríguez
* Treener: Alfaro

 | Ecuador |
Michael Grabner 2015. aastal New York Islandersi särgis
**Michael Grabner** (sündinud 5. oktoobril 1987 Villachis) on Austria jäähokimängija, kes mängib NHL-i klubis Arizona Coyotesi ründajana paremäärel.

Ta alustas klubikarjääri Austria klubis EC VSV, debüteerides hooajal 2003–04 Austria kõrgliigas. Seejärel suundus ta mängima Põhja-Ameerikasse. Aastatel 2004–2007 mängis ta kolm hooaega Western Hockey League'i klubis Spokane Chiefs.

2006. aastal valiti ta NHL-i *draft* '​is Vancouver Canucksi poolt 58. valikuna. 2007. aastal asus ta mängima Canucksi noorteklubis Manitoba Moose American Hockey League'is. NHL-is debüteeris Grabner Canucksi meeskonnas hooajal 2009–10.

2010. aasta juunis siirdus Grabner New York Islandersi. Hooajal 2010–11 lõi ta NHL-is 34 väravat ja andis 18 väravasöötu ning valiti liiga hooaja uustulnukate sümboolsesse koosseisu (*NHL All-Rookie Team*). Islandersis mängis ta kuni hooaja 2014–15 lõpuni. Seejärel mängis ta ühe hooaja Toronto Maple Leafsis. 2016. aasta juulis sõlmis ta kaheaastase lepingu New York Rangersiga. 2018. aasta veebruaris siirdus ta New Jersey Devilsiga, kus mängis vaid hooaja lõpuni, liitudes 2018. aasta juulis Coyotesiga, kellega sõlmis kolmeaastase lepingu.

Austria jäähokikoondise koosseisus osales Grabner 2014. aasta taliolümpiamängudel. 13. veebruaril tegi ta alagrupimängus Soome vastu kübaratriki. Kokku lõi Grabner turniiril viis väravat, millega oli USA mängija Phil Kesseli kõrval turniiri suurim väravakütt.

Viited
------

1. ↑  "Coyotes sign Grabner to three-year contract". NHL.com. 1.7.2018. Vaadatud 10.8.2020

Välislingid
-----------

 Michael Grabner – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
* Profiil NHL.com lehel
* Profiil lehel hockeydb.com
**Georg Rekker** (28. mai 1928 Tartu – 24. mai 1995 Tartu) oli Eesti majandusteadlane.

Elulugu
-------

Georg Rekker oli töölise poeg.

Lõpetas 1947 Tartu Arve- ja Plaanindustehnikumi ja 1951 Tartu Riikliku Ülikooli kehakultuuriteaduskonna; majanduskandidaat (1963, TRÜ), väitekiri "Положение пролетариата в буржуазной Эстоний (1920–1940 гг.)". Oli 1951–1953 TRÜ sportmängude kateedri õpetaja, 1953–1956 poliitilise ökonoomia kateedri aspirant, 1956–1958 samas õpetaja, 1958–1968 vanemõpetaja, 1968–1984 dotsent.

Teadustöö
---------

Uurimisvaldkond: kapitalistlike maade majandusprobleemid. Üle 20 teadustrükise.

### Teoseid

* Vestlusi elatustasemest (kaasautor). 1962
* Lenini imperialismiteooria ja kaasaeg. 1970
* Kapitalistlike maade töötajate elatustase tegelikkuses ja kodanlike ning revisionistlike teooriate kõverpeeglis. 1973
* Положение рабочего класса и государственно-монополистической капитализм. // Уч. зап. ТГУ 507 (1982).

Spordisaavutused
----------------

* NSV Liidu meistersportlane korvpallis (1952)
* NSV Liidu meister korvpallis (1949)

Viited
------

1. 1 2 3 4  Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide.

Kirjandus
---------

* Tartu Riikliku Ülikooli õppe-teaduskoosseisu biobibliograafia nimestik 1944–1980. Trt, 1987, 484
* Eesti spordi biograafiline leksikon, 550.
* *Eesti teaduse biograafiline leksikon.* 3. köide: *N–Sap* TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013

 *Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.*
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib Eesti vaimulikust; astronoomi kohta loe artiklist Georg Sabler (astronoom).* |

---

**Georg Sabler** (**Zabler**) (7. märts 1700 Dobschau – 1. märts/12. märts 1740 Haljala) oli Eesti vaimulik.

Elulugu
-------

Georg Sabler sündis Dobschaus, Ülem-Ungaris (praeguse haldusjaotuse järgi Dobšiná, Košice maakonnas, Slovakkias). Õppis Dobšiná (Dobschau), Banská Bystrica (Neusohl) ja Bratislava (Pressburg) koolides. Immatrikuleerus 7. oktoobril 1720 Halle ülikooli. Oli aastast 1722 Albu vaeslastekooli õpetaja. Ordineeriti 17. veebruaril/28. veebruaril 1725 õpetajaks.

Oli aastatel 1725–1729 (kutsuti 25. detsembril 1724/5. jaanuaril 1725) Kadrina Katariina koguduse adjunktõpetaja. Aastatel 1729–1740 oli ta (kutsuti 10. septembril/21. septembril 1729, introdutseeriti 9. novembril/20. novembril 1729) Haljala Püha Mauritiuse koguduse õpetaja. Ta oli pietistlik vaimulik.

Isiklikku
---------

Georg Sabler oli kaks korda abielus. Tema esimese abikaasa Sophia Helena (1705–1728) isa Georg Handtwig oli Kadrina Katariina koguduse õpetaja. Tema teisest abielust Anna Magdalena (neiuna Krechter, hiljem Schoten; 1708–1781), nende poeg Thomas Sabler (ja ka pojapoeg Georg Christian Sabler) olid Haljala Püha Mauritiuse koguduse õpetajad.

Viited
------

1. ↑  Liivi Aarma Põhja-Eesti vaimulike lühielulood 1525-1885 Tallinn 2007
Michael Spindelegger (aprill 2010)
**Michael Spindelegger** (sündinud 21. detsembril 1959 Mödlingis) on Austria poliitik; ta oli aastatel 2008–2013 Austria välisminister, 2011–2014 Austria asekantsler ja 2013–2014 Austria rahandusminister.

Ta sündis Mödlingis Alam-Austria liidumaal. Põhikoolis õppis ta Hinterbrühlis (Alam-Austria liidumaal), gümnaasiumis Mödlingis. Seejärel teenis ta aastatel 1977–1978 Bundesheeris (Austria relvajõududes), auastmelt ülemleitnant (*Oberleutnant*). Seejärel õppis ta Viini Ülikooli õigusteaduskonnas, mille lõpetamise järel sai ta õigusteaduse doktoriks. 

Aastatel 1982–1983 töötas ta Viini Ülikooli õigusteaduskonnas teadurina, 1983–1984 Viini kohtutes assistendina. Aastatel 1984–1987 töötas ta Alam-Austria liidumaa maavalitsuses teenistujana. Aastatel 1987–1990 töötas ta Austria kaitseministri sekretariaadis. Ta on töötanud paljudes suurfirmades, sealhulgas Siemensis.

Ta on Austria Rahvapartei liige. Ta oli aastatel 1992–1993 Austria Föderaalnõukogu liige, 1992–1993 oli ta Austria Parlamendi alamkoja Nationalrati liige ja 1995–1996 oli ta Euroopa Parlamendi liige. 2. detsembrist 2008 kuni 16. detsembrini 2013 oli ta Austria välisminister. 14. aprillil 2011 valiti ta Austria Rahvapartei esimeheks. 21. aprillil 2011 asus ta Austria asekantsleri ametipostile. 16. detsembril 2013 asus ta Austria rahandusministri ametikohale, erru läks 1. septembril 2014.

Isiklikku
---------

Michael Spindelegger on abielus, tema abikaasa on kohtutöötaja ja neil on kaks poega.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**Ursula Plassnik** | **Austria välisminister**2008 – 2013 | Järgnev**Sebastian Kurz** |
**Eino Mäelt** (8. september 1940 – 30. detsember 2021) oli eesti klaasikunstnik.

Ta töötas aastatel 1958–1963 Tarbeklaasis klaasilihvijana, õppis tehase stipendiaadina Maks Roosma õpilasena ERKIs klaasikunstnikuks ning oli pärast kooli lõpetamist 1968. aastast Tarbeklaasi eksperimentaalpuhumis- ja kujunduskunstnik 1993. aastani. Sellest alates oli ta vabakutseline kunstnik.

Looming
-------

Tema kujundatud on mitmed Tarbeklaasi tuntud tooted, alustades 1974. aastal veekarahvinikomplektiga "Akva" ning 1980. aastate tuntuimate kausisarjadega "Kaali" (1985) ja "Kraater" (1986).

Mäelt rakendas jõudsalt ka Soomes kuulsust kogunud nn jääklaasi esteetikat, kavandades vaasisarjad "Põhjarannik" (1985) ja "Kuru" (1986).

Eino Mäelt on esinenud isikunäitustega alates 1969. aastast nii Eestis kui ka välismaal.

1960. aastatel joonistas ta karikatuure, mida avaldati ajakirjas Pikker.

Ta oli ka ansambli Peoleo liige, helilooja ja laulusõnade autor.

Viited
------

1. ↑  Kohtumine Tarbeklaasi kunstniku Eino Mäeltiga näitusel "Kohalik ilu. Tarbeklaas" 24.09.2016". Eesti Tarbekunsti- ja Disainimuuseumi pressiteade, 19. september 2016

Kirjandus
---------

* "Eino Mäelt" [klaasikunsti album]. Koostaja ja teksti autor Vilma Reinholm. Tallinn: Kunst, 1980
* "Eino Mäelt" [näituse kataloog]. Koostaja Anne Tiivel, kujundaja Dénes Farkas. Tallinn: Eesti Tarbekunsti- ja Disainimuuseum, 2005 (eesti ja inglise keeles). 80 lk, 66 värvilist illustratsiooni. ISBN 9985-9530-1-0, ISSN 1736-1079
**Ürümqi** (uiguuri keeles ئۈرۈمچى شەھرى (Ürümči šähri) ja hiina keeles 乌鲁木齐市 (Wulumuqi Shi ehk Wūlǔmùqí Shì)) on ringkonna õigustega linn Hiinas, Xinjiangi Uiguuri autonoomse piirkonna keskus. 

Ürümqi on Hiina lääneosa suurim linn. 75% elanikest on hiinlased, uiguure on 13%.

Ürümqi on kõige kaugemal sisemaal asuv suurlinn maailmas. Lähima mereni on ligi 2500 km.

1953. aastani oli linna ametlik nimi **Dihua**.

5. juulil 2009 toimunud uiguuride meeleavaldusel puhkesid linnas kokkupõrked uiguuride ja hiinlaste vahel. Rahutusi saadeti maha suruma sõjavägi. Ametlikel andmetel oli 7. juuliks hukkunud 156 meeleavaldajat, vahistatud oli üle 1400 inimese.

Rahvastik
---------

2000. aasta rahvaloenduse andmetel moodustasid Ürümqi elanikest hiinlased 75,3%, uiguurid 12,79%, hueid 8,03%, kasahhid 2,34%, mandžud 0,37%, mongolid 0,35%, sibod 0,18%, venelased 0,13%, mongorid 0,08%, kirgiisid 0,07%, usbekid 0,07%, tšuangid 0,04%, tatarlased 0,04%, tiibetlased 0,03%, dunsjanid 0,03%, miaod 0,03%, korealased 0,03% ja muudest rahvustest inimesed 0,09%.

Haldusjaotus
------------

Linn jaguneb 7 linnarajooniks ja 1 maakonnaks.

|  | Haldusüksus |  |  | Elanike arv | Pindala |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nimi | Hiina | Uiguuri | *2002. aasta seisuga* | *km²* |
| *Ürümqi linn* |
| ■ Xinshi linnarajoon | 新市区 | يېڭىشەھەر رايونى‎ | 360 000 | 142 |
| ■ Shuimogou linnarajoon | 水磨沟区 | شۇيموگۇ رايونى | 150 000 | 91 |
| ■ Tianshani linnarajoon | 天山区 | تڭرىتاغ رايونى | 450 000 | 171 |
| ■ Saybagi linnarajoon | 沙依巴克区 | سايباغ رايونى‎ | 440 000 | 422 |
| *Ürümqi äärelinn ja maapiirkonnad* |
| ■ Midongi linnarajoon | 米东区 |  | 100 000 | 244 |
| ■ Toutunhe linnarajoon | 头屯河区 | تۇدۇڭخابا رايونى | 130 000 | 276 |
| ■ Dabanchengi linnarajoon | 达坂城区 | داۋانچىڭ رايونى | 40 000 | 5042 |
| ■ Ürümqi maakond | 烏魯木齊县 | ئۈرۈمچى ناھىيىسى | 80 000 | 4601 |
**Sund** on vald Soomes Ahvenamaa maakonnas.

Valla ametlik keel on rootsi keel, seda räägib 91% elanikest.

Külad
-----

Berg, Björby, Brändbolstad, Domarböle, Finby, Gunnarsby, Gästerby, Hulta, Högbolstad, Jussböle, Kulla, Lappböle, Lövvik, Mångstekta, Persby, Prästö, Rosenberg, Sibby, Smedsböle, Strömbolstad, Sundby, Svensböle, Tosarby, Tranvik, Träsk, Vivasteby

Ajalugu
-------

Sundi vallas asuvad Rootsi kuningriigi ajal ehitatud Kastelholmi linnus ning Vene keisririigi ajal ehitatud Bomarsundi kindluse ehitised, mis Krimmi sõja ajal 1854. aastal purustati Suurbritannia ja Prantsusmaa ühendväe poolt.

Viited
------

1. ↑  Kaupunkien ja kuntien lukumäärät ja väestötiedot, vaadatud 15.02.2019.

Välislingid
-----------

* Sundi valla koduleht. Rootsi keeles

| * v
* r
Ahvenamaa maakonna vallad |
| --- |
| 
Brändö vald **·**  Eckerö vald **·**  Finströmi vald **·**  Föglö vald **·**  Geta vald **·**  Hammarlandi vald **·**  Jomala vald **·**  Kumlinge vald **·**  Kökari vald **·**  Lemlandi vald **·**  Lumparlandi vald **·**  Maarianhamina linn **·**  Saltviki vald **·**  Sottunga vald **·**  Sundi vald **·**  Vårdö vald | Ahvenamaa vapp |
Prof. Hugh McLeod konverentsil Tartu Ülikoolis 12. juunil 2012
**Hugh McLeod** (sündinud 1944) on Suurbritannia ajaloolane, kes on spetsialiseerunud kirikuloo ja religiooni sotsiaalajaloo uurimisele.

McLeod omandas ajalooalase hariduse Cambridge'i Ülikoolis, sama ülikooli juures kaitses ta ka doktorikraadi. 

Õppejõu karjääri alustas McLeod Warwicki Ülikoolis. Alates 1973. aastast on ta olnud Birminghami Ülikooli õppejõud, töötades esialgu teoloogia (2004. aastani) ja hiljem lähiajaloo osakonnas. Aastatel 1994–2011 oli ta Birminghami Ülikooli kirikuloo professor ja 1995–1997 teoloogiaosakonna juhataja. Alates 2011. aastast on ta sama ülikooli emeriitprofessor.

Külalisõppejõuna on professor McLeod õpetanud Uppsala Ülikoolis ja Amsterdami Ülikoolis.

Aastatel 2002–2003 oli ta Briti Kirikuloo Seltsi esimees ja aastatel 2005–2010 rahvusvahelise kirikuloolaste ühenduse *Commission Internationale d'Histoire et d'Etudes du Christianisme* president.

Hugh McLeodi peamiseks uurimisvaldkonnaks on religiooni ajalugu Euroopas 19. ja 20. sajandil. Ta on uurinud inimeste religioossuse ja kiriklikkuse muutusi, selle taga peituvaid sotsiaalseid, majanduslikke ja poliitilisi tegureid. Ta on tegelenud põhjalikult sekularisatsiooni ja antiklerikalismi ilmingutega Euroopa kirikuloos. Samuti on McLeod uurinud religiooni ja kriminaalsüsteemi ning religiooni ja spordi vastastikuseid mõjusid.

Teoseid
-------

Siin on loetletud ainult Hugh McLeodi monograafiad ja tema koostatud kogumikud.

* *Class and Religion in the late Victorian City.* – Hamden, CT: Archon Books, 1974.
* *Religion and the People of Western Europe 1789-1970.* – Oxford: Oxford University Press, 1981.
* *Piety and Poverty: Working Class Religion in Berlin, London and New York 1870-1914.* – New York: Holmes and Meier Publishers, 1996.
* *Religion and Society in England 1850-1914.* – Basingstoke: Palgrave Macmillan, 1996.
* *Religion and the People of Western Europe 1789-1989.* – Oxford: Oxford University Press, 1997.
* *Secularisation in Western Europe 1848-1914.* – Basingstoke: Palgrave Macmillan, 2000.
* *The Decline of Christendom in Western Europe 1750-2000.* – Cambridge: Cambridge University Press, 2002 (toimetaja ja sissejuhatuse autor).
* *The Cambridge History of Christianity, volume 9, World Christianities c.1914-c.2000.* – Cambridge: Cambridge University Press, 2006 (toimetaja ja viie peatüki autor/kaasautor).
* *The Religious Crisis of the 1960's.* – Oxford: Oxford University Press, 2007.
**Hugo-Herbert Artma** (21. august[*viide?*] 1931 Pärnu – 14. aprill 2004 Pärnu) oli eesti sõudja, sõudetreener ja sporditegelane.

Ta lõpetas 1950. aastal Pärnu 1. Keskkooli ning õppis Taškendi Kehakultuuriinstituudis ja Tallinna Pedagoogilises Instituudis.

Sõudetreeninguid alustas 1945. aastal Pärnu Spartakis Arnold Ebroki juhendamisel. 

1954. aastal tuli Eesti (roolijaga neljapaadil) ja aastatel 1963–1964 Usbekistani meistriks. 

Aastatel 1961–1973 töötas ta sõudetreenerina: 1961–1962 Pärnu Kalevis, 1962–1968 Usbekistanis ja 1968–1973 Tallinna Kõrgema Spordimeisterlikkuse Koolis. Ta oli ka sõudespordikohtunik (tal oli aastast 1963 üleliiduline kategooria), ta osales kohtunikuna aastal 1973 sõudmise Euroopa meistrivõistlustel. 

Ta oli aastatel 1953–1956 ja 1959–1962 Sõudespordiföderatsiooni esimees ja 1989–2003 Sõudeliidu kohtunikekogu esimees. 

Aastatel 1963–1968 tegutses Usbekistani ja 1970–1976 Eesti sõudekoondise peatreenerina. 

Ta oli aastatel 1962–1968 NSV Liidu, 1965–1969 Usbekistani ja 1962–1978 Eesti Sõudespordiföderatsiooni liige; aastatel 1953–1962 ja 1979–1989 oli ta Sõudespordiföderatsiooni presiidiumi aseesimees. Aastatel 1989–1992 oli ta Sõudeliidu juhatuse liige. 1955. aastal oli ta ka spordiühingu Spartak Eesti Vabariikliku Nõukogu esimees, 1955–1958 Spartaki juhatuse liige ning 1951–1958 Pärnu Spartaki juhatuse liige.

Tema artikleid on ilmunud ajakirjas Kehakultuur, ajalehtedes Spordileht ja Pärnu Postimees. Aastatel 1993–2003 oli ta ajakirja Eesti Sõudja peatoimetaja.

Isiklikku
---------

Ta oli sõudja ja sõudetreeneri Aita Artma abikaasa. Nende tütar Piret Artma on olnud sõudekohtunik ja poeg Toomas Artma on võitnud aastatel 1986–1989 aerutamise Eesti meistrivõistlustel medaleid.

Teoseid
-------

* 2000 "*Pärnu Ülejõe Algkool 1850–1958"* (koostaja)
* 2001 "*Pärnu Ülejõe Algkool 1850–1958. Teine osa"* (koostaja)
* 2001 "*Eesti sõudespordi ajalugu"* (koostaja)
* 2004 "*Pärnu – Eesti sõudespordi kants"*
* 2005 "*Minu kool. Esimene osa. Mäss gümnaasiumis"*

Tunnustus
---------

* 2000 Johann Voldemar Jannseni nimeline auhind

Välislingid
-----------

* Biograafia ESBL-is
**Heinrich Hugo Junkers** ( 3. veebruar 1859 Rheydt – 3. veebruar 1935) oli saksa insener ja ettevõtja. 

Hugo Junkers sündis Preisi linnas Rheydt, tekstiiliettevõtte omaniku perekonnas. Pärast gümnaasiumi lõpetamist astus Hugo kutsekooli ja omandas seejärel kõrgema tehnilise hariduse Berliinis, siis Karlsruhes ja Aachenis, mille lõpetas 1883. aastal. 1895. aastal asutas Hugo Dessaus gaasiseadmeid tootva tehase Junkers & Co. H. Junkers oli Motorenbau GmbH ja Junkers Flugzeugwerk AG omanik kuni 1932. aastani.

Tunnustatud soojusenergetika spetsialistina konstrueeris H. Junkers gaasiboileri. Hiljem tegeles juba Aacheni kõrgkooli tehnikumi professorina töötav H. Junkers lennundusprobleemidega ja konstrueeris maailmas esimesed üleni metallkonstruktsiooniga lennukid. Lisaks tootis tema ettevõtete grupp ka lennukimootoreid. 

1930. aastate Saksamaa militaristlik vaim muutus üha süngemaks, vankumatu liberaal H. Junkers keeldus natsidega koostööd tegemast, ehkki selleks ajaks oli tema Dessau tehases juba käivitatud sõjalennukite ehitamine. Sel põhjusel natsionaliseeriti Junkersi tehased, H.Junkers suri koduarestis 1935. aastal oma 76. sünnipäeval, ta maeti Müncheni metsakalmistule.

Tunnustus
---------

* 1927 – Grashof-Denkmünze
* 1927 – Wilhelm Exneri medal
**Hugo Adolf Reiman** (3. juuli 1907 Viljandi – 1. september 1973) oli Eesti loomaarstiteadlane.

Elulugu
-------

Hugo Adolf Reiman oli käsitöölise poeg.

Lõpetas 1927 Viljandi Maakonnagümnaasiumi ja 1932 Tartu Ülikooli veterinaarina. Oli 1932–1941 loomaarst Viljandis, Võrus ja Tallinnas, 1938 Põllutööministeeriumi veterinaariatalituse instruktor. 1941–1944 osales II maailmasõjas Nõukogude armee ridades diviisi veterinaararstina. 1944–1946 Põllutöö Rahvakomissariaadi Veterinaaria Valitsuse juhataja, 1946–1957 Sovhooside Ministeeriumi peaveterinaararst, 1957–1962 Põllumajandusministeeriumi peaveterinaararst, 1962–1963 Tallinna Vabariikliku Veterinaaria Labori direktor, 1963–73 Tõuloomade Varumise Koondise peaveterinaararst. Eesti NSV teeneline veterinaararst (1957).

Teadustöö
---------

Uurimisvaldkond: loomahaiguste ravi ja tõrje.

Teoseid
-------

* Die Bekämpfung der Rindertuberkulose in Estland // IV Baltischer tierärztlicher Kongress. Berichte. Rīga, 1940
* Sigade punataudist ja selle tõrjest // Eesti Põllumajandus 2/3 (1946)
* Likvideerige põllumajandusloomade ahtrus. Tallinn, 1950
* Tibude koktsidioosi tõrje- ja ravimenetlusi. // Sotsialistlik Põllumajandus (1951) 6
* Tõhustada sigade nakkava atroofilise riniidi tõrjet // Sotsialistlik Põllumajandus (1962). 2
* B. Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918–1944. I–III. Trt, 1994, II, 481
* Hugo Reiman. // Sotsialistlik Põllumajandus (1973) 19, 908.

Viited
------

1. 1 2 3 4  Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide

Välislingid
-----------

* *Eesti teaduse biograafiline leksikon.* 3. köide: *N–Sap* TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013

 *Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.*
Michal Březina 2013. aasta Euroopa meistrivõistlustel
**Michal Březina** (sündinud 30. märtsil 1990 Brnos) on tšehhi iluuisutaja.

Lapsena tundis ta huvi hoki vastu, kuid õppinud uisutama, otsustas hoopis keskenduda iluuisutamisele. Iluuisutaja on ka tema noorem õde Eliška Březinová (sündinud 1996).

Březina võistleb meeste üksiksõidus ja esindab oma kodumaad Tšehhi Vabariiki. Ta treenib nii kodulinnas Brnos kui ka Oberstdorfis Saksamaal. Tema treeneriteks on kaasmaalased Petr Starec, Karol Divín ja Karel Fajfr.

2009. aastal võitis ta juunioride maailmameistrivõistlustel Sofias hõbemedali ja 2010. aastal tuli Tšehhi meistriks.

2010. aastal Tallinnas toimunud Euroopa meistrivõistlustel jäi ta tulemusega 224,74 neljandaks, kuid püstitas kohustuslikus kavas 79,60 punktiga isikliku rekordi. Neljanda koha saavutas ta ka samal aastal Torinos toimunud maailmameistrivõistlustel.

2011. aasta Euroopa meistrivõistlustel saavutas Březina kaheksanda koha ja samal aastal peetud maailmameistrivõistlustel jäi ta teist aastat järjest neljandaks. 

2012. aasta Euroopa meistrivõistlustel saavutas Březina 229,30 punktiga neljanda koha, edestades vähem kui nelja punktiga oma kaasmaalast Tomáš Vernerit.

Oma esimese tiitlivõistluste medali täiskasvanute arvestuses võitis Březina 2013. aasta Euroopa meistrivõistlustel. Tulemusega 243,52 sai ta hispaanlase Javier Fernándeze ja prantslase Florent Amodio järel pronksmedali.

Välislingid
-----------

* Michal Březina ametlik veebileht *(inglise ja tšehhi keeles)*
* Michal Březina fännide foorum *(inglise keeles)*
**Hugo Jaanus** (20. august 1926 Eidapere, Lelle vald, Vändra kihelkond, Pärnumaa – 20. august 1994 Remseck-Neckargröningen, Saksamaa) oli eesti vaimulik ja teoloog.

Õppis Vändra Gümnaasiumis, kuid pidi õpingud sõjaväkke mobiliseerimise tõttu katkestama. Sai sõjas raskesti haavata, oli sõjavangis ning vabanedes sõjavangist, oli pärast sõda mitmes DP laagris Saksamaal. Aastal 1946 lõpetas Memmingeni Eesti Gümnaasiumi, asudes tööle ühe USA sõjaväe üksuse juurde.

Aastal 1947 rändas ta välja Austraaliasse, kus pärast ettenähtud töölepingu lõppemist asus Adelaide'is usuteadust õppima, tehes vajalikud eksamid 1952. aasta detsembriks. 18. jaanuaril 1953 ordineeriti ta õpetajaametisse Angastoni linnas Zioni luteri kirikus tookordse Ühendatud Austraalia Evangeeliumi Luteri Usu Kiriku poolt.

Aastal 1953 määrati ta teenima eestlasi Austraalias Queenslandi osariigis Brisbane'i linnas, kus asutas eesti koguduse. Lisaks eestlastele teenis ta Brisbane'is kohalikus Wacoli immigratsioonilaagris asuvaid sakslasi ja teisi rahvusgruppe. Brisbane'ist siirdus ta aastal 1954 Canberrasse, kus asutas EELK koguduse, teenides seda kogudust 1958. aasta sügiseni, mil ta asus Saksamaale, eesmärgiga täiendada ennast Heidelbergi Ülikooli juures. Heidelbergis õppis ta 5 semestrit, täiendades ennast kirikuajaloo ja võrdleva keeleteaduse alal. 1961–1962 teenis ta Höxteri linnas, Weseri jõe kaldal Nordrhein-Westfaleni liidumaal (vt kaarti: []) asuvat diasporaa kogudust, olles ühtlasi kohalikus gümnaasiumis usuõpetajaks.

Septembris 1962 siirdus ta Lõuna-Ameerikasse. 1962–1967 teenis ta EELK Buenos Airese Reformatsiooni kogudust, pidades teenistusi eesti, inglise ja hispaania keeles, olles samaaegselt EELK São Paolo koguduse õpetaja. Augustis 1966 andis EELK Buenos Airese Reformatsiooni kogudus koos EELK São Paolo kogudusega talle ustava ja hoolsa koguduste teenimise eest EELK õpetajaameti kuldristi.

1967. aastal siirdus ta perekonnaga Lääne-Saksamaale, kus asus Württembergi evangeelse kiriku teenistusse. Ta teenis Stuttgardi lähedal asuvat Neckargröningeni kogudust. Ent ta hooldas vajaduse korral ka eestlasi (eelkõige Pariisis ja Brüsselis. Emerituuri läks ta 1987 aastal.

Ta kaitses 1992. aastal Tartu Ülikoolis oma tööga "Eesti Evangeeliumi Luteri Usu Kirik eksiilis" teoloogiamagistri kraadi.

Viited
------

1. ↑  Eesti Kirik 3/ 1973.
2. ↑  Konrad Veem 1988. *Eesti Vaba Rahvakirik: Dokumentatsioon ja leksikon*. Stockholm: EVR.
3. ↑  "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 11. detsember 2013. Vaadatud 7. detsembril 2013.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)

Välislingid
-----------

TLÜAR väliseesti isikud
Michael Somare
Sir **Michael Somare** (9. aprill 1936 Rabaul – 26. veebruar 2021) oli Paapua Uus-Guinea poliitik.

Ta oli riigi esimene peaminister pärast iseseisvumist (1975–1980) ja uuesti 1982–1985 ning 2002–2010. 13. augustil 2007 valis Paapua Uus-Guinea parlament ta 86 poolthäälega neljandaks ametiajaks riigi peaministriks.

Ta sündis Ludwig Somare Sana ja Kambe Somare pojana. Ludwig töötas 1922–1947 politseinikuna ja tõusis seersandi aukraadini. Ta julgustas inimesi asutama väikeettevõtteid ja kooperatiive, asutas Angorami kooperatiivide ühingu ja juhatas seda 1961–1967. Seejärel tegeles ta kauplemisega kuni surmani 1972. aastal. Tal oli 4 naist ja 6 last, kellest Michael oli vanim.

Michael kasvas üles Ida-Sepiku provintsis. Teise maailmasõja ajal käis ta jaapanlaste juhatatud algkoolis, kus ta õppis jaapani keeles lugema, kirjutama ja arvutama. Tema isa oli sõja ajal metsas peidus, sest kartis oma elu pärast, aga Michaelile jäid jaapanlastest head mälestused ja kaks olulist välisreisi, esimese välisreisi parlamendiliikmena ja esimese välisreisi peaministrina, tegi ta Jaapanisse.

Algul kuulus ta Pangu Parteisse, mille ta 1967. aastal koos mõttekaaslastega asutas. 1968. aastal valiti ta Uus-Guinea teistel parlamendivalimistel parlamenti. Pangu Partei sai parlamenti 9 liiget, lükkas tagasi kutse koalitsiooniläbirääkimistele ja Somarest sai Uus-Guinea esimene ametlik opositsioonijuht. Parlamendi III koosseisus, mis valiti 1972, moodustas Pangu Partei koalitsioonivalitsuse ning sai algul rahandus- ja hiljem peaministriks. Somare mängis võtmerolli Paapua Uus-Guinea omavalitsuse saamisel 1973. aastal ning iseseisvumisel 1975. aastal, samuti põhiseaduse ettevalmistamisel ja vastuvõtmisel.

Ta oli Rahvusliku Liidupartei (*National Alliance Party*) esimees.

2005. aasta märtsis, kui ta hakkas Austraaliast Brisbane'ist koju lendama, käskis turvatöötaja Somarel rutiinse kontrolli käigus kingad jalast ära võtta. Somare pidas seda solvamiseks ning see põhjustas diplomaatilise protesti ja kahe riigi suhete jahenemise. Port Moresbys marssisid sajad inimesed Austraalia konsulaadi eest läbi, nõudes vabandust ja kompensatsiooni. 

13. detsembril 2010 astus ta ametist tagasi, et vastata talle esitatud süüdistustele ametiseisundi kuritarvitamises.

Ta oli uuesti peaminister 17. jaanuarist 2011 kuni 4. aprillini 2011.

Viited
------

1. ↑  PNG rally against Australia's treatment of PM Somare (inglise keeles). Vaadatud 5. oktoobril 2009
Kalju Burda mäestikus
Vaade mäestikule üle Doonau
**Burda** (ungari *Kovácspataki-hegyek*, ka *Helembai-hegység*) on mäestik Slovakkia lääneosas, mis on osa Lääne-Karpaatidest ja ühtlasi ka Põhja-Ungari keskmäestikust. Selle regiooni kõrgeim tipp on Burdov (395,4 m), suhtelised kõrgused ulatuvad 180 meetrist 310 meetrini.

Suurim küla mäestikus on selle edelaserval asuv Kamenica nad Hronom. Taimestikult sarnaneb mäestik Ungaris asuva Börzsöny mäestikuga. Metsadest kasvavad seal tammikud (valdav on karvane tamm) ja pöögimetsad, madalamal asub metsastepp. Mitmed sealsed taimeliigid on omased Pannoonia floorale, on seal oma leviala põhjapiiril ja mujal Slovakkia aladel ei kasva. Selle territooriumile ulatub kaks looduskaitseala: Burdovi looduskaitseala ja Leľa metsa looduskaitseala.

Mäestiku fauna sarnaneb pigem Ungari stepialade kui ülejäänud Slovakkia faunaga. Seal elutsevad stepiritsikas, *Ablepharus kitaibelii*, rohesisalik, palvetaja, eskulaabi roninastik. Sagedased on metskass ja metssiga. Lindudest leidub seal salupälli, kassikakku ja kaljuklutti.

Asend
-----

Burda piirneb järgmiste geograafiliste piirkondadega:

* läänes Slovakkia aladel Ipeľi küngastiku;
* lõunas Pilise mäestikuga, kahe mägismaa vahel voolab Doonau jõgi;
* loodes Börzsönyga, kahe mägismaa vahel voolab Ipoly jõgi.

Geoloogia
---------

Mäestik on vulkaanilise tekkega. Valdav osa sealsetest kivimitest on miotseeni lõpust pärinevad vulkaanilised kivimid, kuigi Burda aladel vanu vulkaane ei ole. Sealsed kivimid pärinevad Pilise mäestiku ja Börzsöny vulkaanidest, põhiliselt on seal andesiitse materjali purskel tekkinud bretša, mida kohati katab löss. Mäestiku kaguosa moodustavad miotseenist saati kuhjunud konglomeraatsed kivimid, liivakivi, savi, liiv ja kruus.

Viited
------

1. ↑  Szarvas András - Faragó Imre: Börzsöny, Naszály, Helembai-hegység. Turista-, kerékpáros- és szabadidőtérkép. Budapest, 2008. ISBN 978-963-9549-02-9
2. ↑  Burda - Ipeĺská pahorkatina. VKÚ Harmanec, Hermánd, 2001.
3. ↑  *Štátny zoznam osobitne chránených častí prírody SR : Národná prírodná rezervácia Burdov*. Banská Bystrica : Slovenská agentúra životného prostredia.
4. ↑   *Štátny zoznam osobitne chránených častí prírody SR : Národná prírodná rezervácia Leliansky les*. Banská Bystrica : Slovenská agentúra životného prostredia.
5. ↑  Mazúr, E. Lukniš, M. 1986, Geomorfologické členenie SSR a ČSSR. Časť Slovensko. Slovenská kartografia, Bratislava

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Burda** |

* Infot piirkonna kohta; fotod (*tšehhi keeles*)