Eesti raudteede kaart
**Eesti raudteetransport** on Eesti raudteedel toimiv raudteetransport.

Eesti raudteede kogupikkus on 2164 kilomeetrit, millest elektriraudteid on 132 km. Raudtee peamine omanik on riik ning seda reguleerib Tarbijakaitse ja Tehnilise Järelevalve Amet.

Avaliku raudtee sirge teeosa rööpmelaius rööpapeade sisemiste servade vahel on Eestis 1520 või 1524 mm. Peateedel on alates 1990. aastate teisest poolest järk-järgult üle mindud rööpmelaiusele 1524 mm. Vabariigi Valitsuse otsusega võib kasutusele võtta ka muu rööpmelaiusega avalikuks kasutamiseks määratud raudteid.

Raudteed kasutatakse tänapäeval Eestis kaubavedudeks, kuid ka reisijateveoks. Reisijatevedu on kõige sagedam Tallinna lähedal.

Ajalugu
-------

Balti jaam – reisirongide peamine lõpp- ja sihtjaam
Stadler FLIRT tüüpi reisirong Keila jaamas
Raudteetaristu Venemaa keisririigi Euroopa osas, 1880. aastal
Kitsa- ja laiarööpmeliste Eesti raudteede ajalooline kaart
Kasutatavate Eesti avalike raudteede kaart
1870. aastal oli Eesti Euroopa viimaseid piirkondi, kuhu jõudis raudtee. Hiljem jõudis raudtee Moldovasse (1871), Bosnia ja Hertsegoviinasse (1872), Põhja-Makedooniasse (1873), Montenegrosse (1901), Islandile (1913) ja Albaaniasse (1917).

### Laiarööpmelise raudtee areng

Esimene laiarööpmeline raudtee avati liikluseks 5. novembril 1870 Paldiski–Tallinna–Narva–Gattšina lõigul, mis samal aastal ühendati Peterburi–Varssavi raudteega. Balti Raudtee Selts pikendas 1870. aastal liini Gattšinast Tosnoni, misläbi tekkis ühendus Venemaa keisririigi Nikolai raudteega (*Николаевская железная дорога*).

Balti raudtee veermiku teenindamiseks ehitati Tallinna Balti Raudtee Peatehased ja vagunite valmistamiseks Dvigateli vagunitehas. Tapa–Tartu raudtee valmis 1876. aastal, Tartu–Valga raudteeliin 1887 ja Valga–Võru–Pihkva raudtee 1889. Raudteelaste väljaõpetamiseks asutati 1880. aastal Tallinna (Revali) Raudtee Tehnikakool. 1898. aastal valmis ka Pihkva–Bologoje raudteeliin, mis ühendas Eesti Venemaa sisekubermangudega (läbi Valga). Tänu Eesti raudteevõrgule saavutas Tallinna sadam Venemaa Keisririigi sadamate seas väliskaubanduses käibelt 4. koha.

1931. aastal avati otseühenduseks Petseriga Tartu–Petseri raudtee. Enne II maailmasõda toimus raudteeliiklus Eesti Vabariigist Venemaale läbi Irboska raudteepiiripunkti.

Peale transiitteena toimiva Valga–Petseri raudtee on Eesti raudtee laiemas Euroopa raudteestikus tupiktee.

2011. aastal valmis Koidula raudteepiirijaam.

 *Pikemalt artiklis Balti raudtee*
### Kitsarööpmelise raudtee areng

Eestis ehitati esimene kitsarööpmeline raudtee Kunda tsemenditehasesse 1886. aastal. Piirkondlikke kitsarööpmelisi raudteid arendasid majanduslikult enamarenenud Liivimaa kubermangus Esimene Juurdeeveoraudteede Selts (Esimene Vene Juurdeveo-Raudtee Selts) ja 1898. aastal asutatud Liivimaa Juurdeveoraudtee Selts.

 *Pikemalt artiklis Kitsarööpmeline raudtee Eestis*

Eestis ehitatud raudteed
------------------------

| Eestis ehitatud raudteed |
| --- |
| Aasta | Raudtee nimetus | Rööpmelaius avamisel | Pikkus km | Märkused |
| 1870 | Paldiski–Tallinna–Narva–Vene piir (Balti raudtee) | laiarööpmeline | 269 | vt Tallinna–Keila raudtee, Keila–Paldiski raudtee ja Tallinna–Narva raudtee. |
| 1876 | Tapa–Tartu | laiarööpmeline | 112 |  |
| 1889 | Pihkva–Riia raudtee: Tartu–Valga raudteeharu Valga–Petseri raudtee | laiarööpmeline | 208 | Osa Peterburi–Varssavi raudteest Pihkvas hargnenud Pihkva–Riia raudteestValga ja Tartu vahel, mis ühendas läbi Tapa–Tartu raudtee Põhja-Eesti, Eestimaa kubermanguga ja Valga ja Petseri vahel, mis ühendas Liivimaa kubermangu Pihkva kubermangu, Peterburi ja Venemaa sisekubermangudega |
| 1896 | Pärnu–Mõisaküla–Viljandi | kitsarööpmeline | 94,6 | vt Valga–Ruhja–Pärnu raudtee koos Mõisaküla–Viljandi haruteega |
| 1901 | Tallinna–Viljandi (haruga Türilt Paidesse) | kitsarööpmeline | 153,6 | Asendati aastatel 1971–1973 laiarööpmelise raudteega |
| 1902 | Läti piir – Koikküla – Mõniste – Läti piir | kitsarööpmeline | 33,9 | Osa Valga–Mõniste–Ape–Aluksne–Gulbene raudteest |
| 1906 | Keila–Haapsalu | laiarööpmeline | 85 |  |
| 1913 | Liiva–Vääna | kitsarööpmeline | 22 | Raudtee eksisteeris 1913–1962, lõik Liiva ja Nõmme-Väikse vahel (Liiva – Nõmme-Väikse raudtee) kuni 1971. |
| 1918 | Paide–Tamsalu | kitsarööpmeline | 48 |  |
| 1923 | Valga–Koikküla | kitsarööpmeline | 15 |  |
| 1923 | Riisselja–Orajõe | kitsarööpmeline | 44 | 1930. aastal pikendati (5,6 km) Iklani |
| 1926 | Sonda–Mustvee | kitsarööpmeline | 63 |  |
| 1928 | Lelle–Papiniidu (haruga Viluverest Vana-Vändrasse) | kitsarööpmeline | 82 | Oli osaks Lelle–Pärnu raudteeliinist. Teel oli kokku 46 silda, millest suurimad oli 127 m pikkune Sindi raudbetoonsild, 32 m pikkune terassild. |
| 1931 | Rapla–Virtsu | kitsarööpmeline | 96 | Raudtee oli kasutusel 1931–1968. Raikkülani (Raikülani) käisid rongid 1971. aastani, et teenindada seal asunud Nõukogude Liidu sõjaväebaasi. |
| 1931 | Tartu–Petseri | laiarööpmeline | 88 |  |
| 1981 | Pärnu–Mõisaküla raudtee | laiarööpmeline | 50 | Raudtee oli osa Tallinna–Pärnu–Riia raudteeliinist. Pärnu–Mõisaküla raudteelõik oli kasutusel 1981–2000. |

### Raudtee elektrifitseerimine

Märtsis 1923 eraldas Riigikogu Eesti riigiraudteele Tallinna–Pääsküla raudteeliini elektrifitseerimiseks 34 miljonit Eesti marka, hiljem summat täiendati. 1922–1923 ehitati Sooniste, hilisema Turba raudteejaama lähedale Ellamaa elektrijaam, mis hakkas elektriga varustama Tallinna–Haapsalu liini raudteeobjekte, Tallinna–Pääsküla raudteeliini elektriraudteed ja hiljem ka Nõmmet Tallinna lähedal 35 kV vahelduvpingega.

| Aeg | Sündmus | Elektrifitseeritud raudteelõigu pikkus |
| --- | --- | --- |
| 19. august 1924 | Tallinna–Pääsküla raudteelõigul valminud kontaktvõrk pingestati alalispingele 1200 V ja teedeminister Karl Karki osavõtul toimus esimene täispikk proovisõit mootorvaguniga M1 | 11 km |
| 1939/1940 | alustati elavhõbealalditega veoalajaama rajamist Järvele |
| 1942–1944 | kontaktvõrk demonteeriti | −11 km |
| 11. august 1946 | esimene elektrirongi proovisõit taastatud Tallinna–Pääsküla raudteeliinil, mille kontaktliin oli lülitatud alalispingele 1100 V | 11 km |
| 19. juuli 1958 | avati Pääsküla–Keila elektrifitseeritud raudteelõik | 15,7 km |
| 30. detsember 1958 | Tallinnast Balti jaamast väljus rong Kloogale, et avada Keila–Klooga elektrifitseeritud raudteelõik. Lõiku toideti Keilas paiknenud ajutisest rändalajaamast. | 9 km |
| 17. juuni 1960 | avati uue raudteena ehitatud ja elektrifitseeritud Klooga–Kloogaranna raudteelõik | 3 km |
| 4. november 1961 | avati Klooga–Paldiski elektrifitseeritud raudteelõik | 11,8 km |
| 15. juuli 1965 | avati Keila–Vasalemma elektrifitseeritud raudteelõik | 10,6 km |
| 31. detsember 1967 | Keilas pingestati uus statsionaarne veoalajaam |
| 30. jaanuar 1974 | algas regulaarne elektrirongide liiklus liinil Tallinn–Kehra. Valminud lõiku toideti uuest Raasikul paiknevast veoalajaamast. | 39 km |
| 3. august 1978 | avati Kehra–Aegviidu elektrifitseeritud raudteelõik | 17 km |
| 4. september 1981 | avati Vasalemma–Riisipere elektrifitseeritud raudteelõik | 14 km |
| 8. detsember 2019 | avati Riisipere–Turba elektrifitseeritud raudteelõik | 6 km |

Kontaktvõrgu piiratud ulatuse tõttu kasutatakse seniajani elektervedu üksnes Tallinna ümbruse reisirongiliikluses.
Kontaktvõrk töötab Eestis (ka Lätis ja Peterburi ümbruses) alalispingega 3,3 kV. ASil Eesti Raudtee Elektrivõrgud on neli veoalajaama – Tallinnas Järvel, Keilas, Raasikul ja Riisiperes.

Raudtee Eesti Vabariigis
------------------------

Reisirong väljumas Balti jaamast, aasta 1920
15. novembril 1918 teatas teedeminister Ferdinand Peterson ringkirjalise telegrammiga, et Eesti riigiraudteede ülemaks on määratud insener Karl Ipsberg. Seda loeti Raudteevalitsuse tegevuse alguseks. 1923. aastal omandas riik ostu teel 262 kilomeetrit Esimese Juurdeveo Seltsi kitsarööpmelist raudteed. 21. aprillil 1938 nimetati Raudteevalitsus Raudteede Talituseks.

Esimese Eesti Vabariigi olulisemad raudteeprojektid olid Tartu–Petseri ja Rapla–Virtsu raudtee ehitus 1920. aastate lõpul ning 1930. aastate algul, samuti Lelle–Papiniidu otsetee ehitamine Pärnusse.

Olulist rolli Eesti raudteearhitektuuri kujunemisel mängisid tollal arhitektid Leon Johanson ja Hendrik Otloot.

Iseseisvusajal oli eraisikutel võimalik tellida erarong (kolm reisijatevagunit ja pagasivagun) sõidurahaga 4 krooni kilomeetrilt, minimaalse sõidumaaga 30 kilomeetrit. See oli kallim kui sama vahemaa läbimine lennuki või taksoga.

1. aprillil 1939 oli Eestis 1231,9 km laiarööpmelisi raudteid 103 veduri ja 351 reisi- ja 3558 kaubavaguniga ning 909,3 km kitsarööpmelisi raudteid 172 reisi- ja 2075 kaubavaguniga.

Raudtee okupeeritud Eestis
--------------------------

Auruvedur Su-251-98 Valgas
Pääsküla–Keila elektrifitseeritud raudteeliini avamine Keila raudteejaamas, juuli 1958
1962. aastal avatud Pääsküla depoo, mida tänapäeval haldab AS Elron
1940. aastal, kui Eesti raudtee liideti NSV Liidu raudteevõrku, oli Eesti üldkasutatavate raudteede pikkus 1447 km, sellest 

* 772 km laiarööpmelist ja
* 675 km kitsarööpmelist raudteed.

Eesti NSV Rahvakomissaride Nõukogu otsusega 30.08.1940 anti endise Teedeministeeriumi Raudteede talituse varad, asjaajamine ja arhiiv üle Eesti NSV Raudteevalitsusele.

Saksa okupatsiooni ajal 1941–1944 alustas Eesti Raudteede Valitsus Saksa okupatsioonivõimude alluvuses tööd 29. augustil 1941. 26.septembril 1941 allutati kogu idaalade raudteevõrk Põhja Raudtee Peadirektsioonile Vilniuses (*Haupteisenbahndirektion in Wilna*) ja novembrist Põhja Raudtee Peadirektsioonile Riias. Paralleelselt tegutses ka Saksa Riigiraudteele alluv ametkond I Raudteekäitisdirektsioon (*Eisenbahn-Betriebsdirektion 1 in Reval*), mis asus Eesti Raudteede Valitsusega samas hoones ja mille peaülesanne oli raudteede ekspluatatsiooni järelevalve, liikluslubade andmine, sõiduplaanide kooskõlastamine ja ilmselt ka koostöö koordineerimine Saksa sõjaväevõimudega. Eesti Raudteevalitsusele allusid Eesti territooriumil olevad raudteelinid ja Irboska–Pihkva raudteeliin, ida pool Narvat allus raudtee Saksa armeele. 1. maist 1943 liideti Eesti Raudteevalitsus I Raudteekäitisdirektsiooniga ja asutuse nimetuseks sai Eesti Raudteepiirkonna Direktsioon (*Eisenbahnbezirksdirektion Estland*). Direktsioon lõpetas tegevuse 1944. aasta sügisel.

1944. aastal sügisel taastati NSV Liidu Teede Rahvakomissariaadile alluva Eesti NSV Raudteevalitsuse tegevus. 1953. aastal moodustati juhtkonnaga Riias Balti Raudtee ja selle allüksustena Tallinna, Tartu ja Pärnu jaoskonnad. 1956. aastal loodi uuesti Eesti NSV Raudteevalitsus.

1963. aastal loodi uuesti Balti Raudtee ja sellesse kuuluv Balti Raudtee Eesti Raudteekond.

Balti Raudtee Eesti Raudteekonna (BRER) koosseisus oli 18 isemajandavat liiniettevõtet ja raudteekonna omamajandus, mis koosnes 86 raudteejaamast ja 85 peatuspunktist, 3 taastusrongist, kauba-arvestuskontorist ning tehnoloogia ja eelarve gruppidest. BRERile alluvateks isemajandavateks liiniettevõteteks olid:

* Tallinna ja Tapa veduridepood;
* Tallinna ja Tapa vagunidepood;
* Tallinna, Tapa ja Tartu teejaoskonnad;
* Tallinna ja Tartu signalisatsiooni ja sidejaoskonnad;
* Tallinna raudteejaam;
* Tallinna linna kaubajaam;
* Tallinna mehhaniseeritud laadimisjaoskond;
* Tallinna tsiviilehitusjaoskond;
* Tallinna energiavarustuse jaoskond;
* Teemasinajaam nr 89;
* Tallinna kaitseistandite jaoskond;
* Tallinna jaama vaksal;
* Materiaal-tehnilise varustuse osakond.

BRERi struktuuriüksused 1991. aasta seisuga:
* Tallinna jaam;
* Ülemiste jaam;
* Muuga jaam;
* Tallinna veduridepoo;
* Tapa veduridepoo;
* Tallinna vagunidepoo;
* Tapa vagunidepoo;
* Valga külmutusvagunite depoo;

Vastavalt Eesti Vabariigi Valitsuse määrusele nr 182, 12.09.1991 reorganiseeriti Eesti Raudteekond alates 01.01.1992 Riigiettevõtteks Eesti Raudtee.

Raudtee pärast iseseisvuse taastamist
-------------------------------------

Diiselrong DR1A Tartu jaamas, aasta 1996
AS Eesti Raudtee kaksikvedur 2M62 Narvas, aasta 1996
2002. aastal Eestisse jõudnud Ameerika päritolu vedur GE C36-7i-1500
Riia Vagunitehases toodetud elektrirong ER2T-2112 Nõmme jaamas (2007)
Aastatel 1997-2013 Eestis reisijate veoga tegelenud ettevõtte AS Edelaraudtee reisirong Viljandi jaamas (2008)
AS GoRaili Moskva-Tallinn reisirong Tapal
2011. aastal avatud Koidula raudteepiirijaam
ASi Elron Stadler FLIRT reisirongid Tartu jaamas, 2021
AS Operaili diiselvedur C30-M Tapal. Tegemist on esimese taasiseseisvunud Eestis valmistatud veduriga, mis valmis Tapa depoos 2018
Tallinna Balti jaam, 2020
1991. aastal iseseisvus Eesti Raudtee, reisijateveoks oli kasutusel 17 elektrirongi koosseisu ja üle 20 diiselrongi.

15. septembril 1995 lõpetas Eesti Raudtee reisirongiliikluse Keila–Haapsalu raudtee Riisipere–Haapsalu raudteeliinil.

30. jaanuaril 1996 lõpetas Eesti Raudtee reisirongiliikluse Pärnu–Mõisaküla raudteeliinil, Tallinna–Pärnu–Riia raudteel.

1997. aastal oli Eestis avalikke raudteid 1021 kilomeetrit, mis andis raudteedevõrgu tiheduseks 23 km 1000 km² kohta. Kahe rööpapaariga raudteid oli Eestis 103 kilomeetrit. Elektrirongide jaoks oli kontaktliiniga varustatud 132 kilomeetrit raudteid. Lisaks riigiraudteele kuulus mitmesugustele ettevõtetele kokku ligi 650 kilomeetrit raudteeliine.

30. jaanuaril 1997 asutati riigiettevõte Edelaraudtee AS, mis võttis üle diiselreisirongiliikluse korraldamise Tallinnast Pärnu, Tallinna–Viljandi, Tallinna–Narva, Tallinna–Tartu, Tartu–Valga ja Orava suunal.

3. oktoobril 1997 asutati AS Eesti Raudtee, mis jätkas Eesti Raudtee äritegevustega.

12. novembril 1997 erastati Riisipere–Haapsalu–Rohuküla raudtee Aarne Taalile. 
1. mail 1998 alustas Riisipere–Haapsalu–Rohuküla linil tegevust OÜ Haapsalu Raudtee.

22. detsembril 1998 asutati riigiettevõte Elektriraudtee AS, mis võttis üle elektrirongiliikluse korraldamise.

2000. aastal suleti Pärnu ja Mõisaküla vaheline raudteelõik ka kaubarongidele. Peatselt võeti Läti poolel rööpad üles ning varasem raudteeühendus Mõisaküla ja Riia vahel katkes.

29. novembril 2000 erastati Edelaraudtee AS koos Tallinnast Lelleni ja sealt Pärnusse (ja Mõisakülla) ja Viljandisse suunduvate raudteeharudega.

4. märtsist 2001 lõpetas Edelaraudtee AS reisijateveo Narva suunal, samuti Kagu-Eestis Tartu–Jõgeva liinil ning vähendas reise Tallinna–Tartu liinil, sest Teede- ja Sideministeeriumi korraldatud reisijaveokonkurss Tallinna–Tartu ja Tallinna–Narva liinidele kukkus läbi. Teede- ja sideminister Toivo Jürgensoni korraldusel püüti raudtee reisijateveo katkemise kompenseerimiseks talvel parandada külateede olukorda Põlvamaal, Võrumaal ja Valgamaal, võimaldamaks ronge asendada bussiliiklusega. Lumerikka ja tuisuse talve tõttu sai selline teedeehitus omamoodi raudteevastase tegevuse sümboliks.

2001. aasta 1. septembril taastas Edelaraudtee AS reisijateveo liinidel Tartu–Orava ja Tapa–Jõhvi.

2004. aastal lõpetas OÜ Haapsalu Raudtee rongiliikluse Riisipere–Haapsalu–Rohuküla liinil ja müüs rööpad vanametalliks.

2008. aastal võeti üles ka Mõisaküla ja Pärnu vaheline raudteelõik.

27. veebruaril 2012 pikendas Edelaraudtee Tartu–Koidula rongiliini, mis polnud toiminud üle 10 aasta, taas Piusani.

1. juulil 2013 alustas Elektriraudtee AS reisijatevedu uute Stadleri elektrirongidega, kokku soetati neid 18.

Alates 1. jaanuarist 2014 võttis AS-iks Eesti Liinirongid ümber nimetatud Elektriraudtee AS Elroni kaubamärgi all reisijateveo Edelaraudteelt üle ka diiselrongidega teenindatud liinidel ja hakkas reisijaid vedama uute Stadleri diiselrongidega, kokku soetati neid 20.

8. detsembril 2018 lõpetati Lelle–Pärnu raudteeliinil rongiliiklus, seoses halvenenud taristu tõttu. Reisirongiliiklus asendati bussidega. Pärnusse ei saa rongiga enne aastat 2026, kuni valmib Rail Baltic.

8. detsembril 2019 avati Riisipere–Turba elektrifitseeritud raudteelõik. Turbani reisirongiliikluse pikendamine oli I etapp kahe etapilisest plaanist taastada rongiliiklus Riisiperest kuni Haapsaluni ja sealt edasi Rohukülani välja. Samuti oli selle lõigu avamine märgilise tähtsusega, sest see oli esimene suurem raudtee ehitamise ja mitte raudtee renoveerimise projekt taasiseseisvunud Eestis.

Veomahud taasiseseisvunud Eestis | Aasta | Veosekäive, tuhat tonn-km | Sõitjakäive, tuhat sõitja-km |
| --- | --- | --- |
| 1991 | 6 545 000 | 1 273 000 |
| 1992 | 3 617 500 | 952 800 |
| 1993 | 3 813 300 | 722 411 |
| 1994 | 3 716 800 | 537 153 |
| 1995 | 3 850 700 | 408 223 |
| 1996 | 4 177 400 | 308 685 |
| 1997 | 5 143 200 | 261 864 |
| 1998 | 6 057 500 | 236 311 |
| 1999 | 7 276 600 | 237 957 |
| 2000 | 8 185 700 | 260 542 |
| 2001 | 8 525 708 | 182 375 |
| 2002 | 9 736 061 | 177 693 |
| 2003 | 9 685 364 | 181 452 |
| 2004 | 10 648 419 | 192 484 |
| 2005 | 10 629 397 | 246 951 |
| 2006 | 10 504 253 | 255 861 |
| 2007 | 8 425 351 | 271 735 |
| 2008 | 5 960 906 | 274 432 |
| 2009 | 5 934 113 | 249 446 |
| 2010 | 6 642 314 | 247 900 |
| 2011 | 6 260 587 | 241 309 |
| 2012 | 5 126 400 | 235 821 |
| 2013 | 4 721 558 | 224 859 |
| 2014 | 3 256 074 | 281 876 |
| 2015 | 3 116 798 | 288 685 |
| 2016 | 2 339 882 | 315 653 |
| 2017 | 2 324 759 | 366 385 |
| 2018 | 2 593 878 | 416 846 |
| 2019 | 2 157 318 | 391 688 |
| 2020 | 1 728 529 | 263 373 |
| 2021 | 2 128 032 | 290 368 |

Ohutus
------

AS Eesti Raudtee päästerong Ülemiste jaamas
Kriisireguleerimisõppus EU Cremex 2011 Tartus
2014. aastal toimus Eesti raudteedel 20 õnnetusjuhtumit: 5 rongi kokkupõrget maanteesõidukiga raudteeülesõidukohal, mille tõttu hukkus 5 inimest ning 15 otsasõitu raudteel viibinud jalakäijatele, mille tõttu hukkus 7 ja sai vigastada samuti 7 inimest. Kõigist raudteeõnnetustest toimus 75% raudteeületuskohtadel – 5 raudteeülesõidu- ja 10 raudteeülekäigukohtadel. Ülejäänud viiel juhul toimusid jalakäijatele otsasõidujuhtumid piirkondades, kus raudtee ületamine on rangelt keelatud. Liiklusseaduse kohaselt peavad raudteeületuskohti kasutavad liiklejad olema eriti tähelepanelikud ning sõidukijuhid peavad arvestama liiklusmärke, heli- ja valgussignaale, tõkkepuu asendit ja reguleerija korraldusi. Eeskirju järgides on võimalik oluliselt vähendada või ära hoida ohuolukordi raudteel. Raudteeõnnetuste peamiseks põhjuseks on jätkuvalt autojuhtide ja jalakäijate hooletus ja ohutusnõuete eiramine. Õnnetustes jalakäijatega esines juhtumeid, kus raudteed ületanud inimene ei märganud lähenevat rongi segavate tegurite tõttu, nagu muusika kuulamine kõrvaklappidega, mobiiltelefoni kasutamine, jalgrattaga sõites ülekäigukoha ületamine.

Maanteetranspordiga võrreldes on raudteetransport õnnetuste ja ohvrite üldarvu poolest oluliselt ohutum. Meie maanteedel toimus 2014. aastal 1435 liiklusõnnetust (alla 1,6 liiklusõnnetuse tuhande liiklusregistris oleva maismaasõiduki kohta), mille tõttu sai vigastada 1746 (alla 2 vigastatu tuhande liiklusregistris oleva maismaasõiduki kohta) ja hukkus 78 inimest (alla 10 hukkunu saja tuhande liiklusregistris oleva maismaasõiduki kohta). Transpordivahendite arvu arvestades on aga rong mitu suurusjärku ohtlikum kui maantee liiklusvahendid tervikuna või ükski maantee liiklusvahendite kategooria eraldi võttes.[*viide?*] Arvestades seda, et Eestis on kasutusel kõigest 38 Stadleri rongi  (võrrelduna üle 900 000 maanteel liikuva mootorsõidukiga ) ja viimasel 11 aastal on aastas keskmiselt toimunud 25 kokkupõrget rongiga (valdav enamus reisirongiga), milles on hukkunud keskmiselt 9 inimest ja viga saanud 11 inimest aastas, on keskmiselt rongi kohta tomunud õnnetuste hulk väga suur.

Rongiõnnetused Eestis | Aasta | Õnnetusi | Vigastatuid | Hukkunuid | Märkused |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2006 | 47 | 21 | 16 |  |
| 2007 | 46 | 19 | 13 |  |
| 2008 | 25 | 10 | 9 |  |
| 2009 | 19 | 7 | 10 | sh hukkus 2 raudteetöötajat |
| 2010 | 30 | 14 | 11 |  |
| 2011 | 28 | 7 | 9 |  |
| 2012 | 16 | 7 | 7 |  |
| 2013 | 15 | 4 | 4 |  |
| 2014 | 20 | 19 | 12 |  |
| 2015 | 19 | 5 | 9 |  |
| 2016 | 13 | 7 | 1 |  |
| 2017 | 22 | 4 | 13 |  |
| Kokku | 300 | 124 | 114 |  |
| Keskm. | 25 | 10 | 10 |  |

Vaata ka
--------

* Eesti Raudtee
* Eesti raudteejaamade ja raudteepeatuste loend
* Edelaraudtee
* Elron
* Eesti Raudteemuuseum
* Rail Baltic
* Raudteetransport Lätis

Viited
------

1. ↑  "Tehnilise Järelevalve Amet → Raudteeliiklusregister". Originaali arhiivikoopia seisuga 17. november 2015. Vaadatud 13. novembril 2015.
2. ↑  Jüri Loog. "125 aastat raudteid Eestis". Tallinn, 1997.
3. ↑  AS Eesti Raudtee avaldamata andmed.
4. ↑  EE: Eesti entsüklopeedia, 8. [köide], Eesti Entsüklopeediakirjastus. Tallinn, 1995. Lk 53
5. ↑  "Koidula raudteepiirijaam elavdab elu Lõuna-Eestis". Postimees, 03.09.2011
6. ↑  Eesti : Eesti entsüklopeedia andmeil. III osa. Majandus. (toimetanud ja redigeerinud Karl Inno, Felix Oinas). Geislingen/St. : ERS : EÜkS, 1949, lk 128–129
7. ↑  Tallinna Linnavalitsuse istungi protokoll, 4. juuni 2003. Tallinna energiamajanduse pikaajaline arengukava (2003–2017)
8. ↑  Monika Lilles, EVR kommunikatsioonijuht. "AS Eesti Raudtee sõlmis lepingu Riisipere veoalajaama ehitamiseks". Originaali arhiivikoopia seisuga 15.12.2019. Vaadatud 15.12.2019.
9. ↑  Eesti Vabariigi aeg; Estonica.org
10. ↑  "Andke mulle erarong!" Rahvaleht, 17. detsember 1931, nr 148, lk 2.
11. ↑  Eesti Raudteevalitsus (1944 - 1997), The National Archives of Estonia
12. ↑  Peep Mardiste "Eesti maismaatranspordi areng ja keskkond" Vaadatud 25.04.2017
13. ↑  Seal, kus rongid enam ei sõida Tehnikamaailm, 30. september 2010 (Vaadatud 27.4.2017)
14. ↑  Jürgensoni tee-ehitus kukkus läbi. Delfi, 6. juuli 2001 (Vaadatud 27.4.2017)
15. ↑  Valgalased lapivad talvel teed. Delfi, 27. veebruar 2001 (Vaadatud 27.4.2017)
16. ↑  "Reisirongide teenistuslik sõiduplaan alates 01.09.2001". Eesti Raudtee, Tallinn 2001.
17. ↑  Kerli Kivistu. Haapsalu rongiliini järele nõudlus kasvab. Postimees, 5. jaanuar 2016 (Vaadatud 27.4.2017)
18. ↑  Urmas Saard. Siis, kui reisirongid liikusid Tallinnast Riiga läbi Pärnu. Külauudised, 17. juuli 2016 (Vaadatud 27.4.2017)
19. ↑  Tartu-Koidula liin pikenes Piusani, Võrru jõudmist tuleb veel oodata. Võrumaa Teataja, 31. mai 2012 (Vaadatud 27.4.2017)
20. 1 2  AS Eesti Liinirongid koduleht Vaadatud 26.04.2017
21. ↑  Statistikaameti andmebaas Vaadatud 19.01.2020
22. ↑  Jalakäijate hooletus raudteel liigeldes põhjustas otsasõidujuhtumite järsu tõusu
23. ↑  Statistika andmebaas: Majandus − Transport → Liiklusõnnetused
24. ↑  Elroni koduleht Vaadatud 25.04.2017
25. ↑  Maanteeameti sõidukite statistika Vaadatud 25.04.2017
26. 1 2  Tehnilise Järelevalve Ameti koduleht Vaadatud 25.04.2017

Välislingid
-----------

* Mati Talvik, Indrek Kangur, Ajavaod: Raudteeriik Eesti; ERR Videoarhiiv, 11. märts 2012
* Ester Vaitmaa, Heiki Suurkask, Liisi Viskus, Interaktiivne kaart. Enne 1940. aastat rajati uusi raudteid, järgnenud on ainult lammutamine, forte.delfi.ee, 22. mai 2016
* Tehnikateadlane: raudtee taandarengu taga on ambitsioonika plaani puudumine, ERR uudised, 11. november 2018

| * v
* r
Euroopa raudteetransport |
| --- |
| 
Albaania • Andorra • Austria • Armeenia • Belgia • Bosnia ja Hertsegoviina • Bulgaaria • Eesti • Gruusia • Hispaania • Holland • Horvaatia • Iirimaa • Island • Itaalia • Kosovo • Kreeka • Küpros • Leedu • Liechtenstein • Luksemburg • Läti • Makedoonia • Malta • Moldova • Monaco • Montenegro • Norra • Poola • Portugal • Prantsusmaa • Rootsi • Rumeenia • Saksamaa • San Marino • Serbia • Slovakkia • Sloveenia • Soome • Suurbritannia • Šveits • Taani • Tšehhi • Türgi • Ukraina • Ungari • Valgevene • Vatikan • Venemaa |