recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Schattendorf** on vald (*Marktgemeinde*) Austrias Burgenlandi liidumaal Mattersburgi ringkonnas.

Piirkonnas asub Rosalia-Kogelbergi looduskaitseala.

Ajalugu
-------

See piirkond kuulus eelkristlikule keltide Noricumi kuningriigile ja asus Hoehensiedlung Burgi asula läheduses Burgbergil, 600 m kõrgusel mäel Austrias. Hiljem kuulus see piirkond Rooma riigi Pannoonia provintsi. Linn kuulus 1920./21. aastani koos kogu Burgenlandiga Ungarile (Saksa-Lääne-Ungari). 1898. aastast kasutati Budapesti valitsuse madjariseerimispoliitika tulemusena linna ungarikeelset nime Somfalva. Pärast Esimese maailmasõja lõppu anti Saksa-Lääne-Ungari raskete läbirääkimiste järel Austriale. 1921. aastal sai linn vastloodud Burgenlandi liidumaa osaks.

30. jaanuaril 1927 osales väike arv parempoolse Frontkämpfervereinigungi relvastatud liikmeid vastasseisus palju suurema vasakpoolse Republikanischer Schutzbundi relvastamata liikmete rühmaga. Frontkämpfervereinigungi aktivistid avasid tule ning tapsid täiskasvanu ja kuueaastase poisi. Kui vandekohus tunnistas nad enesekaitse tõttu süütuteks, korraldasid sotsialistid üldstreigi, mis viis 1927. aasta juulimässuni.

Schattendorf

Viited
------

1. ↑  Einwohnerzahl 1.1.2018 nach Gemeinden mit Status, Gebietsstand 1.1.2018, vaadatud 9.03.2019.

Mattersburgi ringkonna vallad

* Antau
* Bad Sauerbrunn
* Baumgarten
* Draßburg
* Forchtenstein
* Hirm
* Krensdorf
* Loipersbach im Burgenland
* Marz
* Mattersburg
* Neudörfl
* Pöttelsdorf
* Pöttsching
* Rohrbach bei Mattersburg
* Schattendorf
* Sieggraben
* Sigleß
* Zemendorf-Stöttera
* Wiesen
Spektraalsälkamise põhimõteSpektraalsälkamise põhimõtteskeem. Monokromaatne laservalgus ergastab vaid neid lisandimolekule, mille neeldumisjoon spektris (punane joonise vasakpoolsel osal) on laseriga resonantsis. Nii kutsutakse esile fotokeemiline reaktsioon, mille tulemusel laseri ergastatud molekulid kaotavad võime neelata valgust endisel sagedusel  – spektrisse tekkib "sälk" (parempoolne kujutis).
**Spektrite püsisälkamine** on tahkiste lisandite optilistesse neeldumisspektritesse kitsaste stabiilsete kahanenud neeldumisega ribade (spektraalsälkude) tekitamine monokromaatse valguse toimel.

Tingimused
----------

Nähtuse eelduseks on

1. Kitsa neeldumisjoone (foononvaba joone) olemasolu üksiku lisandmolekuli, -aatomi või –iooni spektris (homogeenses spektris).
2. Tahkise lisandispektri mittehomogeenne laienemine ükskiklisandite lokaalsete ümbruste erinevusest põhjustatud homogeensete spektrijoonte sageduste juhuslike (statistiliste) nihete tõttu.
3. Fotoindutseeritud reaktsioon lisandis (fotolagunemine, -ionisatsioon, -isomerisatsioon jt), mis muudab jäävalt või piisavalt pikaks asjaks lisandi neeldumissagedust.

Spektrite püsisälkamise varem tuntud analoogiks on küllastussälgud gaaside neeldumisspektrites, mille lühiealisus aga piirab oluliselt nende rakendusi.

Rakendused
----------

Spektrite püsisälkamist on tulemuslikult rakendatud tahkiste (sh ja eriti korrastamata tahkiste nagu nt klaasid) kõrglahutusspektroskoopias. Laboratoorselt on demonstreeritud suurt hulka spektraalsälkamise tehnilisi rakendusi nagu ülitihe optiline infosalvestus spektraalse mõõtme kasutamisega, optilised kitsasribafiltrid, aeg-ruumiline holograafia, väljade (deformatsiooniväli tahkistes, elektriväli jt.) visualiseerimine ja salvestamine jt. Kõigi nimetatud meetodite üldiseks puuduseks on senini olnud vajadus viia töökeskkonnad väga madalatele temperatuuridele (kuni vedela heeliumi keemistemperatuurini 4,2 K).

Avastamine
----------

Nähtuse avastasid 1974. aastal Tartu füüsikud Anšel Gorohhovski, Rein Kaarli ja Ljubov Rebane (ENSV TA Füüsika Instituut) ning Troitski (Nõukogude Liit) teadlased Boriss Harlamov, Roman Personov ja Ljudmila Bõkovskaja (NSVL TA Spektroskoopia Instituut) .

Viited
------

1. ↑  "Spektrite püsisälkamine". Originaali arhiivikoopia seisuga 26. oktoober 2013. Vaadatud 12. märtsil 2018.
2. ↑  Gorokhovskii, A.A. Kaarli, R.K. Rebane L.A. — JETP Lett. 20, 216 (1974)
3. ↑  Kharlamov, B.M. Personov, R.I. Bykovskaya, L.A. — Opt. Commun. 12, 191 (1974)
**Tšehhi kabe** on üks paljudest kabeliikidest. Seda mängitakse 64-ruudulisel laual. Nagu nimestki näha, harrastatakse seda enim Tšehhimaal; Eestis teadaolevalt pole selles mänguliigis võistlusi peetud.

Mängureeglid
------------

Eestis levinuimast kabeliigist – Vene kabest – erineb ta kolme mängureegi poolest. Kõik need on seotud löömistega.

Nimelt:

1. Kivi ei saa lüüa tagasi.
2. Kui kivi jõuab löömise käigus viimasele reale, siis kabe õigused saab ta alles järgmisel käigul.
3. Kui on valida, kas lüüa kivi või kabega, tuleb esmalt lüüa kabega. Kabe ise saab liikuda nii nagu Vene kabeski.

Näited:

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 8 |  |  |  |  |  |  |  |  |
| 7 |  |  |  |  |  |  |  |  |
| 6 |  |  |  |  |  |  |  |  |
| 5 |  |  |  |  |  |  |  |  |
| 4 |  |  |  |  |  |  |  |  |
| 3 |  |  |  |  |  |  |  |  |
| 2 |  |  |  |  |  |  |  |  |
| 1 |  |  |  |  |  |  |  |  |
|  | a | b | c | d | e | f | g | h |

Selles seisus võidavad valged järgmiselt: 1.g7-h8 a7-b6 2.e1-d2 b6-c5 3.h8-c3. Kui vene kabes on võitvaid käike palju, siis selles mängus on see mängureeglite tõttu ainukene käik, mis võidab. Nimelt muude käikude puhul saavad mustad anda kaks kivi ära (kabega peab ju lööma ja ei saa lüüa kiviga) ning minna ise takistamatult kabesse (kuna kivi tagasi ju ei löö).

  


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 8 |  |  |  |  |  |  |  |  |
| 7 |  |  |  |  |  |  |  |  |
| 6 |  |  |  |  |  |  |  |  |
| 5 |  |  |  |  |  |  |  |  |
| 4 |  |  |  |  |  |  |  |  |
| 3 |  |  |  |  |  |  |  |  |
| 2 |  |  |  |  |  |  |  |  |
| 1 |  |  |  |  |  |  |  |  |
|  | a | b | c | d | e | f | g | h |

Selles seisus valged võidavad järgmiselt: 1.d4-e5 h2xd6 2.b4-c5 d6xb4 (tuleb lüüa kabega) 3.a3xa7+

  


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 8 |  |  |  |  |  |  |  |  |
| 7 |  |  |  |  |  |  |  |  |
| 6 |  |  |  |  |  |  |  |  |
| 5 |  |  |  |  |  |  |  |  |
| 4 |  |  |  |  |  |  |  |  |
| 3 |  |  |  |  |  |  |  |  |
| 2 |  |  |  |  |  |  |  |  |
| 1 |  |  |  |  |  |  |  |  |
|  | a | b | c | d | e | f | g | h |

Selles seisus võidavad valged järgmiselt: 1.h4-g5 h6xf4 2.c1-d2 a3xc1 (kaugemale lüüa ei saa, tänu sellele on valgel vaba tempo) 3.e1-f2 c1xe3 4.f2xh8+

  


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 8 |  |  |  |  |  |  |  |  |
| 7 |  |  |  |  |  |  |  |  |
| 6 |  |  |  |  |  |  |  |  |
| 5 |  |  |  |  |  |  |  |  |
| 4 |  |  |  |  |  |  |  |  |
| 3 |  |  |  |  |  |  |  |  |
| 2 |  |  |  |  |  |  |  |  |
| 1 |  |  |  |  |  |  |  |  |
|  | a | b | c | d | e | f | g | h |

Selles seisus võidavad valged järgmiselt: 1.e3-d4 c5xe3 (tagasi ei saa) 2.e1-d2 e3xc1 (ikka sama lugu) 3.c3-d4 c1xg5 (kabega tuleb ju lüüa) 4.h4xh8 a5xc3 (taas ei saa tagasi lüüa) 5.a1-b2 c3xa1 (ikka sama lugu) 6.d4-e5 a1xf6 (tuleb lüüa kabega) 7.h8xa5+

Kirjandus
---------

* Villem Lüüs, Kabenurk nr 62, Eesti Spordileht, number 16 (118), 20. aprill 2005
**Tuutari** ehk **Dudergof** (vene *Дудергоф*, rootsi *Duderhof*, soome *Tuutari*) on ajalooline mõis ning sellest välja kasvanud küla ja linnaline asula (vene keeles *посёлок*) Ingerimaal, tänapäeval Venemaal Peterburis Krasnoje Selo rajoonis.

Aastatel 1950–2016 kandis piirkond nime **Možaiski** (vene Можа́йский).

Ajalugu
-------

15. sajandil kuulus Tuutari Novgorodi vabariigi vadja viiendikku Orehhovo maakonda (vene *Ореховский уезд*).

Aastatel 1477–1478 läks piirkond Moskva vürstiriigi alluvusse. 1500. aastal koostatud vürstiriigi uute alade inventuri nimistus leidub muu seas nimi *Vvedenskoi Dudorovskoi pogost* (vene *Введенской Дудоровской погост*), mida peetakse Tuutari esmamainimiseks. Pogosti keskuses asus *Vvedenie* kirik, millel oli oma preester, diakon ja köster.

Rootsi võimu alguses (1617) nimetati piirkonda seal asunud mõisa järgi rootsipäraselt *Duder Hoff'*ks (*Hoff* – mõis, soome paralleel *Tuutarhovi*).

Tuutari mõis omakorda olevat nime saanud asukoha järgi Tuutari mäel. Eesti etnograaf ja kohanimeuurija Jüri Truusmann on arvanud (1898), et nimi (Dudorovo) võiks pärit olla soomekeelsest sõnast *tunturi* ehk mägi, mille algkujuks on saamikeelne *dudar* või teise versioonina venekeelsest sõnast *duren* (дурень) ehk totter, rumal. Saamikeelset päritolu on pakkunud ka Mikkola (1901) ja Popov (1981).

1624. aastal läänistas Rootsi kuningas Gustav II Adolf mõisa Ingerimaa kubernerile, parun Johan Skyttele. Luteri kiriku rajamise ja kihelkonna asutamise järel 17. sajandi esimesel poolel, kandus mõisa kui kihelkonna olulisima keskuse nimi üle aga juba tervele kihelkonnale.

1826. aastal läks Tuutari mõis koos ümbruskondsete küladega (Pikkola, Variksela, Kavelahti, Villasi ja Hovinmäki) vene keisrinna Aleksandra Fjodorovna valdustesse, kes rajas mõisa asukohta Äijänmäki mäel puidust kahekorruselise Šveitsi stiilis rõduga suvemaja koos seda ümbritseva metsapargi ja puuvilja aiaga. Tsaari perekonnale kuulus mõis pea sada aastat – kuni 1917. aastani.

1950. aastal nimetati Tuutari linnaline asula vene sõjaväelase ja lennunduspioneeri Aleksandr Možaiski auks ümber Možaiskiks.

1973. aastal läks Možaiski Krasnoje Selo rajooni koosseisus Leningradi linna haldusalasse.

2016. aastal taastati ametliku nimena Možaiski ajalooline nimi Dudergof.

Vaata ka
--------

* Tuutari järv

Viited
------

1. 1 2 3  "История - Новый Дудергоф". Originaali arhiivikoopia seisuga 1.04.2017. Vaadatud 31.03.2017.
2. ↑  "Поселок Можайский / Дудергоф". Vaadatud 01.04.2017.
3. ↑  Jüri Truusmann (1898). *Чудско-литовские элементы в Новгородских пятинах. Часть I. Пятины Водьская, Деревская и Шелонская*. Tallinn. Lk 77.
4. ↑  J. J. Mikkola. (1901) *Muutamista paikannimistä*. Virritäjä, 5, lk 100-101.
5. ↑  A. I. Popov (1981). *Sledy vremen minuvshikh: iz istorii geograficheskikh nazvaniĭ Leningradskoĭ, Pskovskoĭ i Novgorodskoĭ oblasteĭ*. Leningrad.
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib rõivaesemest; mantelloomade väliskesta kohta vaata artiklit Tuunika (mantelloomad)* |

---

Tuunikaga Vana-Rooma plebei
**Tuunika** (ladina keeles *tunica*) oli roomlaste rõivaese. See oli lihtne käeavadega üle pea tõmmatav särk, mis tõmmati vööga keskelt kokku; tuunika ulatus tavaliselt põlvini. Sageli kanti seda tooga all. Tuunikat kandsid nii mehed kui ka naised.

* *tunica angusticlavia*
* *tunica laticlavia*
* *tunica palmata*
* *tunica recta*
* *tunica russa*

Tuunika oli mõlema soo tavaline riietus ka keskaja jooksul Bütsantsis, aga samuti mujal Euroopas. Varruka pikkus varieerus ja tuunika võis ulatuda ka kuni pahkluudeni. Kõrgema klassi inimeste tuunikad olid tihti pikemad ja rikkalikult kaunistatud, jäädes siiski peamiselt alusrõivaks. Materjalina kasutati põhiliselt villa ja linast, jõukamad kandsid ka siidi.

Tänapäeval nimetatakse tuunikaks ka vabalt langeva lõikega ja varrukatega pikka pluusi, mida kannavad harilikult naised.

Välislingid
-----------

* Roman Clothing, Part I @VRoma Project
* Danangsale Tuunika
Tuumariigid:
██ NPT-ga ühinenud tuumariigid (Hiina, Prantsusmaa, Venemaa, Suurbritannia, USA)
██ teised tuumariigid (India, Pakistan, Põhja-Korea)
██ oletatavad tuumariigid (Iisrael)
██ NATO tuumarelvade jagamise programmi riigid (Belgia, Saksamaa, Itaalia, Holland, Türgi)
██ varem tuumarelvi omanud riigid (Valgevene, Kasahstan, Ukraina, Lõuna-Aafrika Vabariik)

██ tuumarelvavabad piirkonnad
██ tuumariigid
██ NATO tuumarelvade jagamise programmi riigid
██ muud NPT liikmesriigid
**Tuumariik** on riik, kellel on tuumarelv.

Ametlikud tuumariigid on Ameerika Ühendriigid, Venemaa, Hiina, Suurbritannia ja Prantsusmaa, India, Pakistan ja Põhja-Korea. Arvatakse, et tuumalaengud võivad olla või olid ka Iraanil, Iisraelil ja Lõuna-Aafrika Vabariigil.

Lõuna-Aafrika Vabariik tegi Iisraeliga koostööd tuumaenergia valdkonnas, kuid 1989. aastal lõpetas riik tuumarelva-alased arendustööd. Iisrael pole ametlikult kinnitanud tuumarelvade omamist. Mõlemat riiki on kahtlustatud kasutuskõlblike tuumarelvade valmistamises ja katsetuse läbiviimises India ookeanis, juhtumit tuntakse Vela intsidendi nime all. 

Tuumarelvastusprogrammidega on tegelenud näiteks Saksamaa (U-projekt) ja Jaapan (Ni-Go, F-Go projektid) Teise Maailmasõja ajal. 1960. aastatel oli oma tuumarelvaprogramm ka Rootsil.

Jaapan, Rootsi, Saksamaa ja Brasiilia omavad tänapäeval piisavalt teaduslikku, tehnoloogilist ja materiaalset võimekust, et luua suhteliselt lühikese ajavahemiku jooksul arvestatav kasutuskõlblik tuumaarsenal.

Vaata ka
--------

* tuumarelvavabad piirkonnad
* tuumavastane liikumine
Kiievi koobasklooster, kus asub MPUÕK keskus.
**Moskva Patriarhaadi Ukraina Õigeusu Kirik**, lühend **MPUÕK** (ukraina keeles Українська православна церква Московського патріархату, lühend УПЦ МП; vene keeles Украинская православная церковь Московского патриархата, lühend УПЦ МП), on Vene Õigeusu Kiriku koosseisus olev Ukrainas tegutsev autonoomne õigeusu kirik.

Nimi
----

MPUÕK ametlik nimi on Ukraina Õigeusu Kirik (ukraina keeles Українська православна церква). 2018. aasta detsembris võttis Ukraina Ülemraada vastu usuühingute seaduse muudatuse, millega kehtestas uued nõuded Venemaa Föderatsiooniga seotud usuühingutele. MPUÕK kaotas õiguse saata Ukraina relvajõudude väeosadesse oma kaplaneid. Seadus kohustas Venemaaga seotud usuühingut viitama seotusele oma ametlikus nimes.

Ajalugu
-------

MPUÕK sai autonoomia Moskva patriarhaadilt, kuid mõned autorid ei nimeta MPUÕK-d teiste autonoomsete kirikute seas, sest paljudele uurijatele on segaseks jäänud selle iseseisvuse aste.

Juhtimine
---------

2019. aasta juuni lõpu seisuga oli kirikul 41 metropoliiti.

Liikmed
-------

1. jaanuari 2018. aasta seisuga oli MPUÕK-l Ukrainas 12 064 aktiivset kogudust ning 211 kloostrit, kuid kaotas kogudusi 2018. aasta detsembri keskel alanud Ukraina kirikuvahetuse käigus.

Vaata ka
--------

* Ukraina kirikuvahetus
* Ukraina õigeusu kirikute loend

Viited
------

1. ↑  Ukraine's parliament passes bill on renaming UOC-MP- UNIAN, 20.12.2018 (03.03.2019)
2. ↑  Liina Eek. Õigeusu kiriku fülogeneesist. - Akadeemia, 5, 2016, lk. 770.
3. ↑  УПЦ МП возвела в митрополиты иерарха из ОРЛО - Lb.ua 26.06.2019 (vaadatud: 26.06.2019)
4. ↑  РЕЛІГІЙНІ ОРГАНІЗАЦІЇ В УКРАЇНІ (СТАНОМ НА 1 СІЧНЯ 2018 Р.)- RISU, 2018 (04.03.2019)

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Tsitaadid Vikitsitaatides: **Moskva Patriarhaadi Ukraina Õigeusu Kirik** |

* Priit Rohtmets: "Sõjaaja Ukraina aina segasemaks muutuv kirikuelu" ERR, 5. juuni 2022
**Volmer Univer** (6. jaanuar 1865 Metstare talu, Polli mõis, Polli vald, Viljandimaa – 3. detsember 1941) oli eesti õpetaja, kurttummade õpetuse arendaja ja Eesti rahvusliku liikumise tegelane.

Alghariduse sai Volmer Univer Saaretsi algkoolis ning Karksi ja Paistu kihelkonnakoolis. Edasi õppis ta Valgas Cimze õpetajate seminaris. 

Pärast Cimze seminari lõpetamist töötas Volmer Univer aastatel 1887–1888 Vana-Vändra vallas rahvakooli õpetajana. Sealt kutsus Ernst Sokolowsky ta Vändra kurttummade kooli õpetajaks. 1905.–1906. aastate ärevate aegade tõttu lahkus ta Vändrast Venemaale, kus töötas kümme aastat Samara kubermangus asunud Orlovski kurtide kooli juhatajana. 1917. aastal, kui Vändra kurttummade kool oli halvas majanduslikus seisus, tuli Volmer Univer Vändrasse tagasi ja temast sai Vändra kurttummade kooli juhataja. 

Kuna Vändras asunud kurttummade kooli maja jäi väikeseks, otsustati kool viia mujale. Välja pakuti kuus mõisa, mille hulgast valis juhataja Volmer Univer 1924. aastal välja Porkuni mõisa. Ta jätkas Porkuni kurttummade kooli juhatajana ja töötas selles ametis kuni 1932. aastani, mil läks tagasi isatallu Viljandimaal.

Volmer Univer on maetud Karksi valla Papi kalmistule.

Tunnustus
---------

* 1921 Eesti Punase Risti III klassi teenetemärk

Isiklikku
---------

Volmer Univeril oli kolm venda, kellest kaks – Markus ja August – olid samuti õpetajad.

1984. aastal abiellus Volmer Univer Vändra kurttummade kooli teise õpetaja Johannes Egloni tütre Johannaga.

Viited
------

1. 1 2  Univer, Toivo. Mälestustahvel Metstarelt pärit koolitegelastele. Õpetajate Leht, 24. august 2017.
2. ↑  Teenetemärkide kavaleride andmekogu – 16162
3 \* Karksi Peetri kiriku Matmiste raamat 1926-1953 lk 153 nr 47:
**Volodõmõr Lõtvõn** (ukraina *Володимир Михайлович Литвин*; sündinud 9. aprillil 1956) on Ukraina poliitik ja riigiametnik.

Ukraina poliitikas
------------------

Aastatel 1994–1999 oli ta president Leonid Kutšma abi ning aastatel 1999–2002 oli ta presidendi administratsiooni juht. Lõtvõn oli aastatel 2002–2006 ja 2008-2012 Ukraina ülemraada esimees. 

Tema juhitaval Lõtvõni Blokil on Ülemraada 2007. aastal valitud koosseisus 20 kohta 450-st. 2006. aastal valitud Ülemraada valimistel ei ületanud see poliitjõud üllatuslikult valimiskünnist.

4. juulil 2012 teatas ta seoses vene keele ametlikku staatust suurendava riikliku keelepoliitika seaduse vastuvõtmisega parlamendis 3. juulil, et astub Ülemraada esimehe kohalt tagasi. Lõtvõn oli lootnud vastuolulise seaduse vastuvõtmist enne parlamendi suvepuhkust pidurdada, sest pidas seaduseelnõud Ukraina rahvuslikku ja riiklikku terviklikkust lõhestavaks.

Isiklikku
---------

Varem tegutses poliitanalüütikuna Ukraina NSV Kommunistliku Partei keskkomitees.

Ukraina Rahvusliku Teaduste Akadeemia korrespondentliige.

Volodõmõr Lõtvõni vend Mõkola on olnud Ukraina Piirivalveteenistuse juht.

Volodõmõr Lõtvõn on Ukraina kangelane aastast 2004.

Viited
------

1. ↑  Спикер Рады подал в отставку из-за закона о русском языке Lenta.ru, 04.07.2012.

Välislingid
-----------

* Lõtvõni veebisait

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**Arseni Jatsenjuk** | **Ukraina Ülemraada esimees**2008-2012 | Järgnev**Volodõmõr Rõbak** |

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**Ivan Pluštš** | **Ukraina Ülemraada esimees**2002-2006 | Järgnev**Oleksandr Moroz** |
Tilsi mõisa härrastemaja eestvaade
Tilsi mõisa härrastemaja tagakülg
Tilsi mõisa pargigrott
**Tilsi mõis** (saksa keeles *Tilsit*) oli rüütlimõis Põlva kihelkonnas Võrumaal. Nüüdisajal jääb kunagise mõisa territoorium Põlva valda Põlva maakonnas.

Ajalugu
-------

Tilsi mõis eraldati Väimela mõisast 1749. aastal. Alates 1833. aastast kuulus mõis Rothidele. Nende omandusse jäi see 1919. aasta võõrandamiseni.

Mõisaansambel
-------------

18. sajandil alustati härrastemaja rajamist. Pikk ühekorruseline puidust peahoone valmis mitmes järgus. 19. sajandi teisel poolel sai hoone oma lõpliku pikkuse ja kuju. Kaks kolmnurkviiludega eenduvat külgrisaliiti ilmestavad Tilsi mõisa peahoone fassaadi. Härrastemaja keskel asuva sissepääsu ees on väike veranda. 1921. aastal asus endises härrastemajas lastekodu. 1978. aastast on hoone seisnud ilma kindla kasutuseta.

Tilsi Pikkjärve ja tee vahelisel alal paiknesid mõisa kõrvalhooned ja väike park. Vanalt Tartu-Võru maanteelt viis Tilsisse 3 kilomeetri pikkune tee. Selle viimased mõnisada meetrit olid kujundatud peahoone keskteljele viiva sirge sihiteena. Härrastemaja ees asus auring ning seda eraldas maanteest tuulelippudega kaunistatud historitsistlik värav.

Säilinud on väravaehitis ja ümberehitatud kujul ka mitu kõrvalhoonet.

Välislingid
-----------

* Tilsi mõis Laheda vallavalitsuse kodulehel
* Tilsi mõis Eesti mõisaportaalis


Põlva kihelkond

**Kirik**: Põlva Maarja kirik  

**Mõisad**: Joosu mõis | Kiuma mõis | Kähri mõis | Lepa mõis | Maaska mõis | Mooste mõis | Partsi mõis | Peri mõis | Pragi mõis | Saarjärve mõis | Tilsi mõis | Timo mõis | Tõdu mõis | Uibujärve mõis | Vana-Koiola mõis | Varbuse mõis | Vastse-Koiola mõis | Viira mõis | Väimela mõis | Võru mõis
**Georg Feofanov** VR I/2 (ka **Georgi Feofanov**; 1. mai 1876 (ukj) Pärnu – 5. aprill 1944 Pärnu) oli Venemaa keisririigi ja Eesti sõjaväelane (kolonel).

Üldhariduse omandas Feofanov Pärnu gümnaasiumis, sõjalise hariduse Moskva Aleksei sõjakoolis, mille lõpetas 1899. 

Ta osales Vene-Jaapani sõjas. 

Feofanov osales I maailmasõjas 43. suurtükibrigaadi koosseisus. Teda autasustati Georgi mõõgaga.

VP 21.08.1915: 

> „Lahingus 16. ja 19.04.1915 hõivas avangardis asunud Feofanovi patarei positsiooni, mis oli vaenlase raskesuurtükiväe tule all. Kuigi Feofanovi patareil oli vaenlasega võrreldes vähem suurtükke, andis ta jalaväele võimaluse hõivata Podljuboveni küla ja seal end kindlustada. Feofanov ise asus lahingu ajal vaatluspunktis, mis asus vaenlase tule all."
> 
> 
>  – 
> 
> 

Eesti Vabadussõjas teenis ta 1918. aasta algul lühikest aega Eesti suurtükiväebrigaadi ülemana, hiljem 1919–1928 2. suurtükiväepolgu ülemana. Pärast Vabadussõja lõppu jätkas ta teenistust Eesti sõjaväes.

Viited
------

1. 1 2 3  Georgi ordeni kavalerid Eestis. Mitte-eestlaste elulood.

Välislingid
-----------

* Sõjamuuseumi ohvitseride andmekogu
**Georg Frithjof Slöör** (23. juuli 1874 Serepetta, Ingerimaa – 8. oktoober 1934 Pälkjärvi, Soome) oli Eesti ja soome vaimulik.

Slöör sündis Ingerimaal Serepettas (ka Žerebjatka) luterliku pastori pojana. Ta õppis aastatel 1884–1893 Peterburi Püha Anna koolis. Aastatel 1893–1898 (grad. stud.) õppis ta Tartu Ülikooli usuteaduskonnas. Korporatsioon Neobaltia liige.

Oli prooviaastal Peterburi (soome) Maria koguduses. Ordineeriti 14. novembril 1899 Peterburis õpetajaks.

Oli aastatel 1899–1905 Peterburi Maria koguduse adjunktõpetaja ja usuõpetaja. Aastatel 1905–1912 oli ta Alt-Schwedendorfi (Gammalsvenskby) koguduse (Hersoni kubermang) õpetaja (hooldades aastal 1911 ka Nikolajevi ja Kronau kogudust). Oli aastatel 1912–1919 Moloskovitsa (Ingerimaa) koguduse õpetaja. Aastatel 1919–1929 oli ta Narva-Jõesuu Niguliste koguduse õpetaja, teenides vikaarina Narva soome-rootsi Püha Mihkli kogudust. Aastatel 1920–1929 oli ta õpetajaks kõrgemas rahvakoolis. Aastatel 1921–1929 oli Slöör ka Soome esimeseks asekonsuliks Narvas.

Asus aastal 1929 Soome. Oli aastatel 1929–1930 abiõpetaja Polvijärvi (Põhja-Karjala maakonnas Ida-Soome läänis) koguduses. Aastatel 1930–1931 oli ta adjunktõpetaja Kontiolahti (Põhja-Karjala maakonnas Ida-Soome läänis) koguduses, aastatel 1931–1933 kaplan Kaavis (asub Põhja-Savo maakonnas Ida-Soome läänis), aastatel 1933–1934 oli ta Pälkjärvi (asub praegu Sortavala rajoonis Karjala Vabariigis Venemaal) koguduse õpetaja.

Isiklikku
---------

Tema isa Fredrik Gottlieb Slöör oli Serepetta koguduse õpetaja.

Viited
------

1. ↑  "Soome asekonsul Narvas". *Tallinna Teataja*. **159**. 15.07.1921.
2. ↑  "Jaan Lust Soome aukonsuliks Narvas". *Kaja*. **211**. 10.09.1930.

Kirjandus
---------

* Album der Landsleute der Neobaltia 1879-1904. Jurjew 1908. Nr 163 (15657), lk 122–123.
**Georg Friedrich Schultz** (1. august 1689 Ridala – 27. november/8. detsember 1764 Haapsalu) oli Eesti vaimulik.

Ta õppis usuteadust (immatrikuleeriti 21. aprillil 1711, oli kohal veel aastal 1717) Halle Ülikoolis. Ordineeriti 12. märtsil/23. märtsil 1718 õpetajaks.

Ta oli aastatel (kutsuti 5. mail/16. mail 1717, introdutseeriti 27. aprillil/8. mail 1718) 1718–1764 Lääne-Nigula Püha Nikolause koguduse õpetaja. 1. veebruarist/12. veebruarist 1752 oli ta *Senior ministerii* (Eestimaa pastorkonna vanem). Ta oli pietistide ja vennastekoguduse liikumise poolehoidja.

Isiklikku
---------

Tema isa Georg Schultz oli Ridala Püha Maarja Magdaleena koguduse õpetaja, tema naise Juliana Eleonora isa Daniel Vick oli Haapsalu Püha Johannese koguduse õpetaja. Tema väimees Johann Friedrich Gernet oli Vigala Maarja koguduse õpetaja, tema teine väimees Georg Christoph Fuhrmann oli Ambla Maarja koguduse õpetaja, kolmas väimees David Gottlieb Glanström oli Paide ja Anna koguduse õpetaja; tema tütretütar oli abielus Vigala ja Rõuge Maarja koguduse õpetaja Anton Friedrich Bornwasseriga. Tema poeg Carl Gustav Schultz oli Lääne-Nigula Püha Nikolause koguduse õpetaja, pojapoeg Carl Gustav Schultz oli Kullamaa Püha Johannese koguduse õpetaja.

Viited
------

1. ↑  Liivi Aarma Põhja-Eesti vaimulike lühielulood 1525-1885 Tallinn 2007
**An der Etsch und im Gebirge** (saksa keelest: 'Etschil ja mägedes') oli Teutooni ordu foogtkond (*Ballei*), mis loodi 1260. aasta paiku. Selle peakorter oli Bolzanos (*Bozen*), nüüd Itaalia Lõuna-Tirooli provintsis. Foogtkond koosnes mitmest komtuurkonnast endises Tirooli krahvkonnas ja sellega külgnevas Trento piiskopkonnas.

Olles üks teutooni provintsidest Saksa-Rooma riigis, omas *An der Etsch* otse keisrile allumise feodaalstaatust. Selle komtuurkonnad allusid maakomtuurile (*Landkomtur*; *commendator provincialis*), kes ise allus kõigi foogtkondade *Deutschmeister*'i komtuurile Saksamaal ja Itaalias, mõnikord otse kõrgmeistrile. 

Komtuurkond (*Deutschhaus*) Bolzano

Ajalugu
-------

Teutooni rüütlid püstitasid esimese hospidali Etschi ja Eisacki liitumiskohta Bozeni lähedal aastal 1202, sellele järgnes mitu hostelit piki mägiteed kuni Brenneri mäekuruni, mis olid elulised Saksa-Rooma keisritele Itaalia valitsemisel või ristisõdalaste teel pühale maale.

Foogtkond kaotas oma autonoomia Napoleoni sõdade ajal pärast 1805. aasta Pressburgi rahu, kui Tirool loovutati äsja loodud Baieri kuningriigile ja liidendati aastal 1814 lõpuks Austria keisririigiga. Teutooni ordu vaatevinklist ei ole provintsi kunagi lahti riigistatud ja tänini tähistab *An der Etsch* ilmikvendade organisatsiooni Lõuna-Tiroolis.

Komtuurkonnad 1400. aasta paiku
-------------------------------

* Bolzano
* Lana
* Lengmoos
* Schlanders
* Sterzing
* St. Leonhard
* Trento
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib perekonnast; eluvormi kohta vaata artiklit Amööb (eluvorm); rakutüübi kohta vaata artiklit Amöboidne rakk; tavalise amööbi (*Amoeba proteus*) kohta vaata artiklit Tavaline amööb; amööbideks võidakse nimetada ka rühma* Amoebozoa' |

---

**Amööb** (*Amoeba*) on üherakuliste organismide perekond sugukonnast *Amoebidae*. 

Perekonna esmakirjeldaja on Ehrenberg (1930) või Bery de St. Vincent (1822). 

Nad on tavaliselt amöboidsed, kulendite abil kulgevad. Kulendid on lobopoodid. Omavahelist anastomoosi ei esine. Kulendeid on mitu, tavaliselt üks parajasti domineerib. 

Rakutuum on vesikulaarne ning sisaldab palju kerakujulisi graanuleid või läbipaistvat endosoomi. Rakutuuma membraan on kärjekujuline või lähedase kujuga. 

Tsütoplasmakristallid on tavaliselt bipüramidaalsed, esineb ka lamedaid.

Rakumembraanil on kurrulised või lainelised niidid. 

Amööbe leidub magevees, tavaliselt mädanevate taimede pinnal, samuti riimvees ja soolases vees. 

Nad ei kuulu kõige tavalisemate protistide hulka. 

Amööbid on levinud katseorganismid, sest neid on laboris hõlbus uurida.

Liike
-----

* *Amoeba alveolata*
* *Amoeba discoides*
* *Amoeba dubia*
* *Amoeba gorgonia*
* *Amoeba guttula*
* *Amoeba leningradensis*
* *Amoeba limicola*
* *Amoeba proteus* (tavaline amööb), kõige levinum ja tüüpilisem liik
* *Amoeba radiosa*
* *Amoeba spumosa*
* *Amoeba striata*
* *Amoeba verrocosa*
* *Amoeba vespertilio*

Välislingid
-----------

* Kirjeldus ja liigid
Branti mõisa peahoone 2017. aastal.
Branti mõis 1903. aasta kaardil. Väljavõte kaardilt "Wegekarte des Wendenschen Kreises mit den Kirchspiels- und Gutsgrenzen" (1904)
**Branti mõis** (saksa keeles *Horstenhof*, läti keeles *Brantu muiža*) oli rüütlimõis Liivimaal Võnnu kreisis Rauna kihelkonnas. Tänapäeval asub Lätis Smiltene piirkonnas Branti vallas Branti külas.

Ajalugu
-------

### Mõis tänapäeval

Veel mõni aeg tagasi asus mõisa renoveeritud peahoones Branti algkool (*Brantu pamatskola*), kuid praegu on see suletud ja häärber seisab kasutuseta.

Mõisaansambel
-------------

Häärber on XIX sajandi algusest pärit ühekorruseline hoone, mida liigendab keskne sammasportikus. Tagafassaadi ilmestab klaasveranda. Häärber on arhitektuurimälestisena muinsuskaitse all.

Suuremalt jaolt maakivist majandushooned asuvad peahoone taga. Mõisasüdamest eemal järve kaldal on kaks sarnast maakivist ja tellistest ehitatud laudahoonet.

Pildid
------

Branti mõisasüda 2017. aastal.

Suurenda
Branti mõisasüda 2017. aastal.

Viited
------

1. ↑  Branti mõis võrguküljel Zudusī Latvija.
2. ↑  Valsts kultūras pieminekļu aizsardzības inspekcija
3. ↑  Sakk, Ivar. Läti mõisad. Reisijuht. Tallinn: EVG Print, 2006, lk 88.

Kirjandus
---------

* Sakk, Ivar. *Läti mõisad*. Reisijuht. Tallinn: EVG Print, 2006. Lk 88.

Rauna kirik
Rauna kihelkond

**Kirik**: Rauna kirik  

**Mõisad**: Rauna kirikumõis | Baižkalni mõis | Branti mõis | Jaunrauna mõis | Launkalne mõis | Lejzvejnieki mõis | Līze mõis | Mārsnēni mõis | Rauna mõis | Roze mõis | Starti mõis | Veselauska mõis
Colborne Street Brantfordis
Brantfordi linnavalitsuse maja
**Brantford** on linn Kanadas Ontario provintsis Grand Riveri ääres.

Brantford on üks Kanada kõige lõunapoolsemaid linnu. See asub Erie järvest pisut põhja pool. Brantfordist põhja jäävad Kitchener ja Guelph, kirdesse Toronto ja Hamilton ning läände London.

Linnas elas 2011. aastal ligi 93 tuhat elanikku. Brantfordi kutsutakse vahel telefonilinnaks Alexander Graham Belli järgi, kes seal kunagi elas. Selles linnas sündis ka jäähokimängija Wayne Gretzky.

Ajalugu
-------

Algselt elasid Brantfordi kandis neutraalsed indiaanlased, kuid irokeesid hävitasid nende asulad 17. sajandil.

Aastal 1784, pärast Ameerika revolutsiooni saabusid Brantfordi piirkonda paljud irokeesid New Yorgi osariigist Kanada indiaanlaste kapteni Joseph Branti juhtimisel. Britid kinkisid neile lojaalsuse eest Grand Riveri jõe ääres suure maa-ala, kuhu oma reservaat luua. Indiaanlased asutasid küla praegusest Brantfordist lõunasse.

Aastal 1847 rändas sellele alale palju eurooplastest uusasukaid ja sinna loodi Brantfordi küla. Küla kasvas ja sai linna õigused 1877. aastal.

Kliima
------

Brantfordis on igal kuul täheldatud temperatuure üle +15 °C ja 7 kuul vähemalt +30 °C. Aasta absoluutne maksimum +38,5 °C on mõõdetud juulis, augustis on mõõdetud +36,5 °C. Kuu absoluutne maksimum on kõige madalam jaanuaris (+15,5 °C) ja veebruaris (+16,5 °C).

9 kuul aastas on täheldatud miinustemperatuure. Absoluutne miinimum on kõige madalam veebruaris (–30,5 °C) ja jaanuaris (–30 °C), kõige kõrgem juulis (+5,6 °C) ning juunis ja augustis (+1,1 °C).

Viited
------

1. ↑  Canada 2016 Census
2. ↑  Canada 2016 Census
3. ↑  "Brantford, City Ontario (Census Subdivision)". Statistics Canada, kasutatud 7. jaanuar 2015

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Brantford** |

* Brantfordi koduleht
* Brantford "The Telephone City"
* Views of Brantford, Canada
EIÕKiga liitunud.
**Euroopa inimõiguste ja põhivabaduste kaitse konventsioon** (ka **Euroopa inimõiguste konventsioon**, lühendatult (EIÕK); inglise *European Convention for the Protection of Human Rights and Fundamental Freedoms*, lühendatult ECHR) on 1950. aastal Euroopa Nõukogu egiidi all Roomas vastu võetud ja 1953. aastal jõustunud vanim rahvusvaheline inimõiguste kaitse alane välisleping. Inimõigused on inimese ja riigivõimu vahelisi suhteid käsitlev valdkond. Seega asetab konventsioon kohustusi riigile. Eraõiguslikud (indiviidide vahelised) suhted jäävad konventsiooni reguleerimisalast üldjuhul väljapoole. Kõik Euroopa Nõukogu liikmesriigid on ka konventsiooni osalisriigid ja uutelt liikmesriikidelt oodatakse konventsiooniga ühinemist.

Selle raames välja töötatud üksikasjalik ja unikaalne kaitsesüsteem kujutab endast Euroopa piirkonna rahvusvahelist tavaõigust. Tavaõiguse sisu saab tuvastada kohtupraktika uurimise teel. Euroopa Inimõiguste Kohus on konventsiooni järelevalveorgan. Osalisriikide kokkuleppel on Kohtu ülesanne arendada ja määratleda inimõiguste kaitse ühine Euroopa standard. Konventsiooni osalisriikide arv on käesolevaks ajaks tõusnud 41-ni ning laienemisprotsess eeldatavasti jätkub.

EIÕKs sisalduvad normid jagunevad kolme gruppi:

Üldnormid
* kohustus austada inimõigusi;
* karistamine seaduse alusel;
* diskrimineerimise keelamine;
* surmanuhtluse kaotamine jne.

Normid, mis tagavad õiguse õigustele
* õigus elule;
* piinamise keelamine;
* orjuse ja sunniviisilise töö keelamine;
* liikumisvabadus;
* õigus isikuvabadusele ja turvalisusele;
* sõnavabadus;
* õigus haridusele;
* õigus vabadele valimistele jne.

Normid, mis tagavad õigused õiguste kaitseks
* õigus õiglasele kohtulikule arutamisele;
* teistkordse kohtumõistmise ja karistamise keelamine jne.

Viited
------

1. 1 2  Arengukoostöö- ja humanitaaralase terminoloogia sõnaseletusi
2. ↑  Heiki Raudla (2002) "Kodaniku raamat[*alaline kõdulink*]", lk. 33 siseministeeriumi lehel

Välislingid
-----------

* Euroopa inimõiguste konventsioon (ingliskeelne tekst) (eestikeelne mitteametlik tõlge)
* Valik Euroopa Inimõiguste Kohtu lahendeid (eesti keeles)
* Konventsiooni tõlgendamise üldpõhimõtted
*
**Kuidas küla koerale, nõnda koer külale** ehk **kuidas küla kutsule, nõnda kuts külale** on Eesti vanasõna, mis hoiatab hea- ja pahategude vastastikususe kehtimise eest olukorras, kus enamus ja sellest tulenev jõudude vahekord näib olevat selge. Eesti vanasõnade levinumat loomametafoori ei kasutata siin ühemõtteliselt heas ega halvas tähenduses, kuid markeeritakse küla kui vaikiva enamuse aktiivset rolli ning vastutust koera kui represseeritud vähemuse suhtumise kujundamisel.

Eesti vanasõnade klassifikatsioonis kannab vanasõna tüübinumbrit 5031, rahvaehtsaid üleskirjutusi on dokumenteeritud 18 ning see on paigutatud inimsuhete ning hea ja kurja üldkategooria "hea ja kuri iseloomudes, mõtetes, sõnades ja tegudes" vastastikuse mõju alamkategooriasse 840 "Kuidas sina teisele, nii teine sinule. Kuidas teine mulle, nii mina temale".

Vanasõna on parafraseeritud ka vastupidisel kujul "kuidas koer külale, nõnda küla koerale", kuid selle esinemist rahvapärimuses pole dokumenteeritud.

Vaata ka
--------

* Kõlbluse kuldreegel
* Mida külvad, seda lõikad
* Ära sööda siis koera, kui hunt juba karjas

Viited
------

1. ↑  "Eesti vanasõnad" (PDF). *Eesti Raamat*. 1980. Vaadatud 7. septembril 2020.
2. ↑  Anneli Baran (kevad 2010). "Koeraga läbi kõnekäändude" (PDF). *Oma Keel*. Vaadatud 7. septembril 2020.
3. ↑  "Vanasõnad". *Eesti Kirjandusmuuseum*. 1997. Vaadatud 7. septembril 2020.
4. ↑  Anne Hussar, Arvo Krikmann, Ingrid Sarv (1984). "Vanasõnaraamat". *Eesti Kirjandusmuuseum*. Vaadatud 7. septembril 2020.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: mitu nime: autorite loend (link)
5. ↑  "Lennart Meri kõne konverentsil "Tuulelohe lend 2019"". *Tööandjate Keskliit*. 8. veebruar 2019. Originaali arhiivikoopia seisuga 25. veebruar 2021. Vaadatud 7. septembril 2020.
Katariina trepp
Katariina trepp
**Katariina trepp** on 18. sajandi II poolel Peeter I auks ehitatud mäkke viiv astmestik, mis ühendab Kadrioru parki ja Lasnamäe klindipealset osa.

Idee
----

Vajaduse rajada trepp tingis kaskaadi ehitamine, mistõttu on eeldatav, et treppi kasutati eelkõige veesüsteemidele ligi pääsemiseks. Trepp andis ka tsaarile ideaalse vaate Tallinna lahel toimuvate sõjalaevastiku õppuste üle. Hiljem aga kasutati astmestikku Põhjasõja ajal, et jälgida vaenlase laevade liikumisi. Veel hilisem trepi kasutus on olnud seotud Lasnamäe arengu ja Uuslinna rajamisega.

Ajalugu
-------

Trepp asus esialgu suure kunstliku joa juures, mille kaudu suunati Ülemiste järvest suubuvat vett Miraaži tiiki ja sealt edasi veega varustatud ülejäänud pargirajatistesse. Kaskaad pidi plaani järgi olema rajatud lossi ja regulaarpargi keskteljele, kuid see oleks tähendanud Peeter I majakese hävimist. Seetõttu suunati kanal natuke lõuna poole, umbes sinna, kus asub tänapäeva Kumu kunstimuuseum.

Katariina trepi kaudu pääseb ka 1806. aastal ehitatud ajaloolise Valge majaka juurde (Tallinna sihi alumine tuletorn), mis oli 19. sajandil üks kohalikke vaatamisväärsusi.

Kujundus
--------

1938. aastal toimusid esimesed ja kõige olulisemad renoveerimistööd. Katariina treppi laiendati oluliselt, täiendati paekivist tugiseintega ja valgustitega. Vajalikke remonditöid tingis arvatavasti presidendi kantselei hoone ehitus, et muuta piirkonda ahvatlemaks ning modernsemaks.

Katariina treppi renoveeriti 2005. aastal, kui remonditi trepikoda ning rajati väike veesilm trepi kõrvale.

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Katariina trepp** |

Viited
------

1. ↑  Ain Järve. "Katariina trepp". *Kadrioru park*.
2. ↑  Urmas Seaver (05.05.2005). "Kadrioru park täieneb Eestis ainulaadsete purskkaevudega". *Postimees Online*.
Fail:Exterior of the Centre Georges-Pompidou 20171223-1.jpgPompidou keskus
**Pompidou keskus**, täpsemalt **Georges Pompidou keskus**, on kultuurikeskus Pariisi neljandas ringkonnas. Selle *high-tech*'i arhitektuuri näitena hilismodernistlikus stiilis hoone projekteerisid arhitektid Richard Rogers, Su Rogers, Renzo Piano ja Gianfranco Franchini. Hoone konstruktsiooniprojekt valmis insenerifirmas Arup (autor Edmund Happold).

Selles keskuses asub avalik raamatukogu Bibliothèque publique d'information, Euroopa suurim moodsa kunsti muuseum Musée National d'Art Moderne ja IRCAM (Akustika ja Muusika Uurimise ja Koordineerimise Instituut). 

Asukoha tõttu on keskus tuntud ka kui Beaubourg. See on nime saanud Georges Pompidou järgi, kes oli aastatel 1969–1974 Prantsusmaa president ja lasi selle hoone ehitada. President Valéry Giscard d'Estaing avas hoone ametlikult 31. jaanuaril 1977. 2006. aasta seisuga[update] oli Pompidou keskusest külastanud üle 180 miljoni külastaja.

 Pablo Picasso teosed keskuses

Viited
------

1. ↑  Hall, Jane (Writer on architecture) (16.10.2019). *Breaking ground : architecture by women*. London. Lk 161. ISBN 978-0-7148-7927-7. OCLC 1099690151.
2. ↑  Gignoux, Sabine. Serge Lasvignes, un nouvel énarque à la tête de Beaubourg, *La Croix*, 04.03.15
3. ↑  Bommealer, Claire. Pompidou: Serge Lasvignes s'explique, Fleur Pellerin assume, *Le Figaro*. 05.03.2015
4. ↑  Rossellini, Roberto. *Beaubourg, centre d'art et de culture*, 1977 au cinéma
5. ↑  "La fréquentation du Centre Pompidou, 2006". *Mediation*. Centre Pompidou. Vaadatud 05.12.2014.

Välislingid
-----------

* Ametlik veebilehekülg
* Bibliothèque publique d'information'i veebileht
* *Encyclopædia Britannica*, Pompidou keskus
* Fotod
**Jens Ingemar Johansson** (hüüdnimi **Ingo**; 22. september 1932 Göteborg – 30. jaanuar 2009 Onsala, Kungsbacka vald, Hallandi lään) oli Rootsi poksija.

Harrastajana
------------

Poksiga hakkas tegelema ta 1945. aastal, 16-aastaselt pidas esimese võistluse (1948).

Johansson osales 1952. aasta Helsingi olümpiamängudel raskekaalus (+79,38 kg). Finaalis kohtus ta USA tõusva tähe Edward Sandersiga. Kohtumine oli mõlemalt poolt ettevaatlik, mõlemad said ka passiivsuse eest hoiatuse. Teise raundi lõpus sai Johansson teise hoiatuse ja diskvalifitseeriti. Hõbemedal jäeti välja andmata, Johansson sai selle kätte alles 1982. aastal. Ta on hiljem väitnud, et soovis oma vastast väsitada ja kolmandas raundis otsustavalt rünnata. Selline taktika oli tema senisele võistlusstiilile tõesti omane.

Elukutselisena
--------------

Johansson hakkas pärast olümpiamänge elukutseliseks. Ta võitis 1956. aasta elukutseliste Euroopa meistrivõistluste finaalis Franco Cavicchi (Itaalia). Ta kohtus 1959. aastal New Yorgis maailmameistrimatšis Floyd Pattersoniga ja võitis kolmandas raundis nokaudiga. Johansson tuli maailmameistriks.

Johansson kohtus Pattersoniga uuesti 1960. aastal, Patterson võitis nokaudiga viiendas raundis ja oli esimene raskekaallane, kes oli pärast vahepealset maailmameistrimatši kaotust end uuesti maailmameistriks võidelnud. Nad kohtusid veel 1961. aastal ning jälle võitis Patterson, seekord nokaudiga kuuendas raundis. Johansson võitis 1962. aastal uuesti elukutseliste Euroopa meistrivõistluste kuldmedali raskekaalus, alistades Brian Londoni Suurbritanniast.

Johansson pidas elukutselisena 28 võistlust ja võitis neist 26, neist 17 nokaudiga. Ta lõpetas elukutselisena 1963. aastal.

Johansson tegutses hiljem USA-s filmi alal. 1990. aastate keskel diagnoositi tal Alzheimeri tõbi.

Välislingid
-----------

* Ingemar Johansson saidil Olympedia Muuda Vikiandmetes
* Ingemar "Ingo" Johansson lehel *BoxRec*. Inglise keeles
* Toivo Kivimets, "Ingemar Johansson lahkunud", Eesti Päevaleht 31. jaanuar 2009
**Pihla talu pukktuulik** asub Hiiumaal Hiiumaa vallas Kõpu külas. Tuulik valmis aastal 1762. aastal ja on arvatud ehitismälestiseks. Tegemist on teadaolevalt vanima säilinud Eesti tuuleveskiga.

1762. aastast pärit vaid tuuliku mõned osad, nagu emapuu, jahvatuskivid ja mõningad teised detailid. Sajandite jooksul on kas või tiibu kümmekond korda vahetatud. Viimati restaureeriti tuulikut 2003. aastal.

Pihla talu tuulik pole alati seisnud samas paigas. 20. sajandi alguses toodi tuulik kilomeeter eemalt Leesiku talust praegusele asukohale. Küll on tuulik kuulunud algusest peale ühele suguvõsale. Pihla talu tuuliku muudab unikaalseks asjaolu, et see on sisuliselt töökorras ning sellega on aeg-ajalt prooviks ka paar kotti vilja jahvatatud. Väärikast vanadusest tingituna vajab Pihla talu pukktuulik jahvatamiseks keskmisest tublisti tugevamat tuult. Pihla talus on praegu ühtlasi ka turismitalu.

Viited
------

1. ↑  Pihla tuulik kultuurimälestiste riiklikus registris
2. 1 2 3  Talving, Hanno. Ringreis Eestis mööda tuulikuid. Eesti Päevaleht, 6. mai 2005.
**Eksperiment** (ladina sõnast *experimentum* 'katse') ehk **katse** on uurimismeetod, mille käigus kontrollitakse püstitatud hüpoteesi, seejuures tingimusi kontrolli all hoides. Eksperimendi käigus kontrollitakse, kuidas sõltuv muutuja muutub vastavalt sellele, kuidas manipuleeritakse sõltumatu muutujaga. Näiteks: herilaste toitumise (sõltuv muutuja) uurimiseks asetatakse tassile tilk suhkruvett (sõltumatu muutuja). Kontrollimiseks kasutatakse samasuguseid tasse ilma suhkruta.

Majanduseksperimendi korral näiteks vaadeldakse turundusalaste muutujate mõju indiviidide käitumisele. Võimalik on välja selgitada otsesed põhjus-tagajärg seosed. Eksperimentide puudusteks on kallidus ja teatud kunstlikkus. Testida võib näiteks reklaamiideid, tootenimetusi, logo, maitseomadusi, kirjalikke pöördumisi klientide poole ja mitmesuguseid muid turundusmeetmeid. Eksperimendid ja testid võivad olla nii laboratoorsed kui ka reaalsed. Uuringu kavandamine peaks lõppema kirjaliku koondplaani-ettepaneku koostamisega, kus on välja toodud uuritav probleem, uuringu eesmärgid, kasutatavad uurimismeetodid, kontrollitavad hüpoteesid ning uuringu läbiviimise kulud. Uuringut võib läbi viia kas omal jõul või spetsiaalse ettevõtte abil. Kui kasutatakse spetsiaalsete ettevõtete abi, tuleb siiski tunda üldist töö käiku ja peamisi uurimismeetodeid. See aitab täpsemalt püstitada realistlikke ülesandeid ning üksteist paremini mõista. Vastasel korral on uuringu efektiivsus väiksem.

Vaata ka
--------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Tsitaadid Vikitsitaatides: **Eksperiment** |

* *ceteris paribus*
* *experimentum crucis*
* empirism
* fakt
* *in vivo*
* teaduslik meetod
**Eksotsentriline fraas** on **fraas**, mille **peasõna** ega **laiend** ei saa lauses üksi täita sedasama süntaktilist funktsiooni, mida fraas tervikuna.

Igal fraasil on olemas peasõna ja see, kas peasõna peab tingimata laiendama teise sõnaga või ei, oleneb peasõna tüübist.

Eksotsentrilise fraasi liigid
-----------------------------

**Kaassõnafraas** ja **hulgafraas** ehk hulgasõnafraas on eksotsentrilised fraasid. Kummastki neist ei saa peasõna ega laiendit ära jätta, sest muidu muutub lause tähendus või saadakse mittegrammatiline lause.

### Kaassõnafraas

Kaassõnafraasis tingib peasõnaks olev kaassõna laiendi, s.o nimisõna olemasolu ja käändevormi lauses.

* *Voodi **peal*** (peasõna) -> *Nukk on voodi peal*, vrd
	+ mittegrammatiline lause: *Nukk on voodi.*
	+ teises tähenduses grammatiline lause: *Nukk on peal.*
* *Laua **all*** (peasõna) -> *Koer istub laua all*, vrd
	+ mittegrammatiline lause: *Koer istub laua.*
	+ teises tähenduses grammatiline lause: *Koer istub all.*

### Hulgafraas

Hulgafraasis tingib peasõnaks olev hulka või mõõtu väljendav hulgasõna laiendi, s.o käändsõna või määrsõna olemasolu lauses. Kui hulgafraasi peasõna on **nimetavas käändes**, siis laiend peab olema **osastavas käändes**.

* ***Neli*** (peasõna) *õuna* -> *Laps ostis **neli õuna***, vrd
	+ teises tähenduses grammatiline lause: *Laps ostis õuna.*
* *Õde saatis emale **mitu kirja**.*
	+ teises tähenduses grammatiline lause: *Õde saatis emale mitu.*
	+ teises tähenduses grammatiline lause: *Õde saatis emale kirja.*
* *Seminar kestis **paar päeva**.*
	+ teises tähenduses grammatiline lause: *Seminar kestis paar.*
	+ teises tähenduses grammatiline lause: *Seminar kestis päeva.*

Eksotsentriline fraas *vs.* endotsentriline fraas
-------------------------------------------------

Eksotsentrilise fraasi vastandiks on endotsentriline fraas, mille peasõna saab lauses esineda ilma laiendi(te)ta ja täita siiski sama süntaktilist funktsiooni, vrd

* *Täna öösel võis näha **suurt kollast täiskuud**.*
* *Täna öösel võis näha **suurt täiskuud**.*
* *Täna öösel võis näha **kollast täiskuud**.*
* *Täna öösel võis näha **täiskuud**.*

Kirjandus
---------

Mati Erelt, Reet Kasik, Helle Metslang, Henno Rajandi, Kristiina Ross, Henn Saari, Kaja Tael, Silvi Vare:
**"**Eesti keele grammatika II. Süntaks**"**
1993 Eesti Teaduste Akadeemia Keele ja Kirjanduse Instituut

Välislingid
-----------

Eesti keele käsiraamat
Pussy Riot jaanuaris 2012
**Pussy Riot** on Venemaa punkansambel, mille liikmed kasutavad pseudonüüme. 

Nad alustasid kontsertide korraldamist 2011. aastal ning jaanuaris 2012 tegid põgusa etteaste Punasel väljakul. Kahele liikmele määrati hiljem trahv.

Pussy Riot astus 21. veebruaril 2012 Kristuse Lunastaja kirikus üles lauluga "Jumalaema, aja Putin minema", tantsides ikonostaasi ees. Samal päeval vahistati Nadežda Tolokonnikova ja Marija Aljohhina. Ansambli kolmas liige Jekaterina Samutsevitš vahistati märtsis.

Moskvas pikendas 20. juulil 2012 kohus ansambli Pussy Riot kolme liikme eeluurimisvangistust veel kuue kuu võrra kuni 12. jaanuarini 2013. 

7. augustil 2012 taotles prokurör Aleksei Nikiforov Hamovniki kohtus punkansambli Pussy Riot liikmetele kolme aasta pikkust vanglakaristust. 17. augustil 2012 määras kohus Samutsevitšile, Aljohhinale ja Tolokonnikovale kaheaastase vanglakaristuse. Kõik kolm kaebasid otsuse edasi. Moskva linnakohus mõistis Jekaterina Samutsevitšile 10. oktoobril tingimisi karistuse, kuid jättis Aljohhina ja Tolokonnikova vabadusekaotuse jõusse.

Pussy Rioti aktsiooniga seoses oma seisukoha avaldanud Toomas Hendrik Ilves ja võtnud seisukohad ka mitmed Eestis tegutsevate kirikute juhtivad isikud, näiteks Meego Remmel, Andres Põder ja metropoliit Kornelius .

2018. aasta jalgpalli maailmameistrivõistluste finaalmängus Moskvas Lužniki staadionil jooksis neli Pussy Rioti liiget väljakule, et mälestada aktsiooniga "Policeman enters the game" ('Mängu astub politseinik') 11 aastat tagasi surnud luuletajat Dmitri Prigovi ning tema loomingu üht tegelast taevapolitseinikku. Ühtlasi nõuti selle aktsiooniga kõigi poliitvangide vabastamist, ebaseaduslike vahistamiste lõpetamist meeleavaldustel, poliitilise konkurentsi lubamist jne. Mängu jälgis tribüünilt maailmameistrivõistluste korraldajamaa Venemaa president Vladimir Putin. Väljakule jooksnud kolm neidu ja üks noormees toimetati politseijaoskonda.

Viited
------

1. ↑  Vene uurijad taotlevad Pussy Rioti eeluurimisvangistuse pikendamist, Postimees, 13. aprill 2012
2. ↑  Moskvas vahistati kolmas Putinit mõnitanud punkbändi liige, err.ee, 16. märts 2012
3. ↑  Prokurör nõudis Pussy Rioti liikmetele 3-aastast vanglakaristust, ERR, 7. august 2012
4. ↑  Vene kohus mõistis Pussy Rioti liikmed kaheks aastaks vangi, Postimees, 17. august 2012
5. ↑  Vene kohus vabastas ühe Pussy Rioti liikmetest, Postimees
6. ↑  President Ilves: kirik ei tohi olla võimu mugav tööriist[*alaline kõdulink*], Delfi, 3. aprill 2012
7. ↑  Tiiu Pikkur, Remmel: õigeusu kirikul oleks praegu sobiv Pussy Riotile andestada, Eesti Kirik, 8. aprill 2012
8. ↑  Põder heidab Ilvesele ette Pussy Rioti õigustamist, Eesti Päevaleht, 4. aprill 2012
9. ↑  Metropoliit Kornelius: kui Pussy Riot kahetseb oma tegu, tuleb nad vabastada[*alaline kõdulink*], Delfi, 6. august 2012
10. ↑  Fotod: skandaalne Vene punkrühmitus korraldas MM-finaalmatšil protestiaktsioon[*alaline kõdulink*] Postimees, 15. juuli 2018

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Pussy Riot** |