**Tamani poolsaar** (vene keeles *Тама́нский полуо́стров*, *Tamanskiy poluostrov*) on poolsaar Venemaal Krasnodari krais, mis piirneb põhjas Aasovi mere, läänes Kertši väina ja lõunas Musta merega.

Ajalugu
-------

Piirkond on viimase kahe aastatuhande jooksul arenenud saarte ahelast poolsaareks. Iidsetel aegadel tundsid poolsaart kreeklased *Sindikè chersònesuse* nime all (kreeka keeles Σινδική χερσόνησος, Sindi poolsaar) ja seal asusid Pontose kolooniad Hermonassa ja Phanagoria ja hilisem Tmutalrakan. 

 Pronkskirves, 6. sajand eKr, Tamani poolsaar,Ermitaaž.
Iidsetest aegadest asusid piirkonda elama Maeotae ja Sindi rahvad. Klassikalisel perioodil sai sellest osa Bosporose kuningriigist ; selle elanike hulka kuulusid sarmaadid, kreeklased, Pontosest pärit Anatoolia asunikud ja juudid. 4. sajandil langes ala hunnide kätte; see oli hiljem Suur-Bulgaaria pealinn ja langes 7. sajandi keskel kasaaride kätte. Pärast Kasaaride Khanaadi lagunemist c. 969 moodustas poolsaar Taaveti-nimelise valitseja alluvuses Kasaari juutide järglasriigi osa. 980. aastate lõpuks läks see suures osas Kiievi-Vene ja Tmutarakani vürstiriigi valdusse, enne kui langes u. 1100 polovetside kätte. Mongolid vallutasid piirkonna 1239. aastal ja 1419. aastal läks see Genova valdusse koos Krimmis asuvate aladega.

Suurema osa 15. sajandist valitses poolsaart Gazaria nimel Genova juudi Simeone de Guizolfi asutatud Guizolfi (Ghisolfi) perekond. Piirkonna valitsemine juudi konsulite, volinike või vürstide poolt on tekitanud palju vaidlusi selle üle, mil määral jäi kasaari judaism Lõuna-Venemaal sel perioodil püsima. Krimmi khaaniriik vallutas Tamani poolsaare 1483. aastal. See langes 1783. aastal Ottomani impeeriumi alla ja sai Kaffa ejalettile alluvaks sandžakkiks. Vene-Türgi sõja (1787–92) ajal, läks see Vene impeeriumi kontrolli alla. Venemaa loovutas selle 1792. aastal Ottomanidele tagasi. Lõpuks läks see 1828. aastal Venemaale.  Suure osa järgmisest sajandist oli piirkond hõredalt asustatud. Suurim asula oli Tamani kasakate linn (hilisem *staniitsa*), millele järgnes uusajal sadamalinn Temrjuk.

Poolsaarel on väikesed mudavulkaanid ning maagaasi ja nafta leiukohad. Madalad magestunud järved ning kohalikud kalade ja ulukitega asustatud jõesuudmed, mis on võsastunud paksu kaldaroostikuga, moodustavad soise läbimatu ala.

Mihhail Lermontov kirjeldab Tamani linna halvustavalt oma romaanis *"Meie aja kangelane"* .

Saksa Wehrmacht ja Rumeenia armee okupeerisid Tamani poolsaare 1942. aastal; Nõukogude Punaarmee taasvallutas selle 1943. aastal 

2018. aastal avastasid arheoloogid Vana-Kreeka muusikariistade, harfi ja lüüra jäänused. Instrumendid avastati Volna asula lähedal asuva iidse nekropoli uurimisel. Arheoloogide sõnul eksisteeris seal 6. sajandi teisest veerandist eKr kuni 4. sajandini pKr Kreeka polis, mis kuulus Bosporose kuningriigile.

Etümoloogia
-----------

Üks nime "Taman" päritolu versioon järgi tuleb see tšerkessi sõnast "temen", mis tähendab sood.

Viited
------

1. ↑  "Greek colonization in the northern Black Sea area". German Archaeological Institute. Retrieved 4 April 2010.
2. ↑  Tsutsiev, Atlas of the Ethno-Political History of the Caucasus, 2004
3. ↑  Robert Forczyk, *The Caucasus 1942–43: Kleist’s race for oil*
4. ↑  Russian archaeologists discover ancient Greek musical instruments near Crimea