recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**"The Arockalypse"** on Soome ansambli Lordi stuudioalbum.

Albumi andis 10. märtsil 2006 välja plaadifirma BMG Finland Oy. Plaat sisaldab 12 lugu. Külalisstaaridena astuvad üles Dee Snider, Jay Jay French, Bruce Kulick ja Udo Dirkschneider. Veel olid kohale palutud ka Alice Cooper ja Sebastian Bach, kuid nad ei leidnud selleks aega. See on ka esimene album kus astub üles Awa. Kõik bassid sellel albumil mängis Kalma, kuid kuna ta lahkus bändist enne plaadi ilmumist, on plaadiümbrise kaasatud juba uus bassist mr. OX.

Albumi tarbeks kirjutati ka laul "Danger In Love", mis plaadilt välja jäi, ent selle esitas hiljem Soome poptäht Agnes enda plaadil "When the Night Falls".

Plaat sai kuldalbumi staatuse Kreekal, Saksamaal ja Rootsis. Soomes teenis see kolmekordse plaatinaauhinna (müünud üle 90 000 eksemplari). 

Plaadil löövad kaasa: 

* Mr. Lordi – vokaal
* Kita – trummid
* Amen – kitarr
* Kalma – bass
* Awa – klahvpillid

Lood
----

1. "SCG 3 Special Report" (Intro) (3:46)
2. "Bringing Back the Balls to Rock" (3:31)
3. "The Deadite Girls Gone Wild" (3:45)
4. "The Kids Who Wanna Play With the Dead" (4:07)
5. "It Snows in Hell" (3:37)
6. "Who's Your Daddy" (3:38)
7. "Hard Rock Hallelujah" (4:07)
8. "They Only Come Out At Night" (3:49)
9. "The Chainsaw Buffet" (3:47)
10. "Good to be bad" (3:31)
11. "The Night of the Loving Dead" (3:09)
12. "Supermonstars (Anthem of the Phantoms)" (4:04)

### Eriväljaanne

2006. ilmus album "The Arockalypse" Soomes eriväljaandena "Special Edition", millel oli 3 boonuslugu ja DVD. Eriversioon ilmus ka USA-s.

Lisalood:

* "Would You Love a Monsterman? (2006)"
* "Mr. Killjoy"
* "Evilove"

DVD:

1. "Live At Market Square", kontsert
2. "Hello Athens", lühidokumentaalid
3. Muusikavideod "Who's Your Daddy?", "Hard Rock Hallelujah" ja "Would You Love a Monsterman? (2006)"

### Vinüül

10. mail 2007 ilmus USA-s "The Arockalypse", millel oli neli vinüülikujundust: must; sinise-punasekirju; läbipaistev; läbipaistev-punasekirju. Komplektis on kaks vinüüli, mille peal on nii albumi tavaversiooni ja eriväljaande lood kui ka kontsertidel salvestatud lisalugu:

* "Devil Is a Loser" (Live)
* "Hard Rock Hallelujah" (Live)
* "Would You Love a Monsterman?" (Live)
Thbilisi veretöös hukkunud
**Thbilisi veretöö** või Gruusia eeskujul **9. aprilli tragöödia** nime all tuntakse 1989. aasta 9. aprillil aset leidnud sündmusi Thbilisis. Nõukogude siseväed ründasid tol päeval rahvuslaste meeleavaldust Rusthaveli prospektil sapöörilabidatega. Hukkus 21 inimest, suuremalt jaolt naised. Sajad inimesed said vigastada.

Juba viis päeva kestnud meeleavaldustel nõuti nii Gruusia iseseisvust kui ka Abhaasia separatistide karistamist.

Nõukogude vägesid kamandas Taga-Kaukaasia sõjaväeringkonna juht kindralpolkovnik Igor Rodionov. Gruusia miilitsaüksustelt korjati ennetavalt ära relvad. Enne rünnakut meeleavaldusele saabunud patriarh Ilia II palus tankidega silmitsi seisvatel demonstrantidel ohvrite vältimiseks lahkuda, kuid teda ei võetud kuulda.

Teritatud[*viide?*] sapöörilabidate ja kumminuiadega relvastatud sõdurid piirasid meeleavaldajad igast küljest sisse, jäeti vaid kitsas taganemistee. Rünnakul kasutati meeleavaldajate vastu pisar- ja mürkgaasi. Arstidel ja kiirabil ei lubatud inimesi aidata.

Hiljem väitsid sõjaväelased, et meeleavaldajad ründasid esimesena ja ohvrid põhjustasid nad ise paanikas üksteist jalge alla tallates. Ohvrite lahkamisel tuvastati, et enamasti oli surma põhjuseks lämbumine, millele aitas kaasa kemikaalide sissehingamine.

Gruusias vallandas veretöö üldstreigi ja uued meeleavaldused. Gruusia televisioon näitas ohvrite moonutatud surnukehi. Kuulutati välja 40-päevane lein. Gruusia NSV valitsus astus tagasi.

Salaja filmitud kaadrid juhtunust toimetati Eesti kaudu kiiresti välisajakirjandusele [*viide?*], need vallandasid rahvusvahelise skandaali. NSV Liidu Rahvasaadikute Kongress moodustas sündmuste uurimiseks komisjoni, mida juhtis Anatoli Sobtšak. Tuvastati riigi- ja armeejuhtide kaasosalus, nõuti viimaste karistamist.

Thbilisi veretöö andis hoogu juurde Nõukogude Liidu lagunemisele. Gruusias tähistatakse 9. aprilli rahvusliku ühtsuse päevana. 1991. aastal viidi Gruusias 9. aprillil läbi iseseisvusreferendum.

Viited
------

1. ↑  Georgia commemorates April 9 tragedy, The Messenger Online, 10.04.2010.
Rogers Centre Torontos
**Roderick George Robbie** (15. september 1928 Poole – 4. jaanuar 2012 Toronto) oli Kanada arhitekt.

Rod Robbie sai arhitektikoolituse Inglismaal ja töötas seejärel 1950. aastate alguses British Railis. Aastal 1956 kolis ta Kanadasse. Algul töötas ta Ottawas, alates 1966. aastast Torontos. Kõigest mõni nädal pärast Kanadasse saabumist lahkus ta töölt avalikus sektoris ja asus tööle erasektorisse.

1959 juhtis ta Frobisher Bay (tänapäeval Iqaluiti) uuselamurajooni rajamist. Tema tööd on Kanada paviljon 1967. aasta maailmanäitusel Montréalis ja 1989. aastal avatud staadion Rogers Centre (kandis 2005. aastani nime SkyDome) Torontos.

Ta oli ka ühiskondlikult ja poliitiliselt aktiivne, osaledes muu hulgas tuumarelva keelustamist taotlevas liikumises ja mitme partei asutamisel.

Ta abiellus 20. detsembril 1952 Enid Wheeleriga. Neil sündisid poeg ja 3 tütart. Enid suri 49. pulma-aastapäeval, 20. detsembril 2001.

Välislingid
-----------

* Järelehüüe The Globe and Mailis
|  |
| --- |
|  |
| 5.–8. koht | 1924 | kergekaal |
| 7. koht | 1928 | kergekeskkaal |

**Alfred Praks** (31. märts 1902 Tallinn – 18. oktoober 1998 Borås) oli eesti maadleja, kaheksakordne Eesti meister.

Ta esindas spordiklubi Tallinna Sport.

1944. aastal emigreerus ta Rootsi ning töötas seal maadlustreeneri ja massöörina.

1922 ja 1923
------------

Praks tuli mõlemal aastal Eesti meistriks Kreeka-Rooma maadluse kergekaalus.

1924
----

Eesti võitis Tallinnas maavõistluses Läti 21:15.

1924. aasta suveolümpiamängudel Pariisis saavutas võitis Praks Kreeka-Rooma maadluse kergekaalus esimeses ringis Holger Askehave (Taani) ja teises Leon Ręnkaweki (Poola), aga siis kaotas Rūdolfs Ronisele (Läti) ja pronksmedali pälvinud Karl Westerlundile (Soome) ning langes välja, jagades 10.–12. kohta.

Vabamaadluse kergekaalus alistas Praks esimeses voorus Perry Martteri (USA), aga kaotas siis pronksmedali võitnud Arvo Haavistole ja langes välja. Ta jagas 5.–8. kohta.

1925
----

Praks tuli Eesti meistriks Kreeka-Rooma maadluse kergekaalus.

1926
----

Eesti võitis Tallinnas maavõistluses Läti 28:8.

1927
----

Praks tuli Eesti meistriks vabamaadluse kergekeskkaalus.

1928
----

Praks tuli Eesti meistriks Kreeka-Rooma maadluse keskkaalus.

Eesti võitis Riias maavõistluses Läti 4:2 ja Praks alistas oma vastase.

1928. aasta suveolümpiamängudel Amsterdamis osales Praks vabamaadluse kergekeskkaalus. Esimeses ringis võitis ta punktidega T. Doumazose (Kreeka), aga siis kaotas L. Appletonile (USA) ja R. Cookile (Suurbritannia) ning langes välja.

Hilisem sportlaskarjäär
-----------------------

Praks tuli Eesti meistriks 1930 vabamaadluse kergekeskkaalus, 1931 vabamaadluse keskkaalus ja 1935 vabamaadluse kergekeskkaalus.

Vaata ka
--------

* Maadlus 1924. aasta suveolümpiamängudel
* Maadlus 1928. aasta suveolümpiamängudel

Viited
------

1. 1 2 3 4 5 6  Lembit Koik. "100 aastat Eesti raskejõustikku (1888–1988)". Tallinn, Eesti Entsüklopeediakirjastus 1996, lk. 318, 320, 321
2. 1 2  "100 aastat Eesti raskejõustikku", lk. 327
3. ↑  "100 aastat Eesti raskejõustikku", lk. 126
4. ↑  "100 aastat Eesti raskejõustikku", lk. 127

Välislingid
-----------

* Biograafia ESBL-is
* Alfred Praks saidil Olympedia Muuda Vikiandmetes
**Alfred Strickholm** (3. juulil 1928 New York – 2. september 2021) oli Eesti päritolu Ameerika Ühendriikide biofüüsik ja füsioloog.

Ta õppis Chicago Ülikoolis.

Ta tegeles elektrofüsioloogiaga ning arendas mikroelektroodide meetodit raku ainevahetuse ja membraaniprotsesside uurimisel. 

Alates 1966. aastast oli ta Indiana Ülikooli professor füsioloogia alal ja õpetas seal meditsiiniüliõpilasi 34 aastat, kuni jäi 2000. aastal pensionile. 

Ta oli tegev keskkonnaorganisatsioonis Sierra Club.

Pere
----

Tema vanemad olid eestlased Daniel ja Rosalie Strickholm, kes kandsid hoolt selle eest, et poeg saaks väga hea hariduse.

Alfred Strickholm elas suure osa elust USA Indiana osariigis Bloomingtonis. Ta oli peaaegu 70 aastat abielus Lee (Plocher) Strickholmiga. Nende pojad on Steve Strickholm ja Peter Strickholm ning tütar Julie Strickholm Presnell.

Viited
------

1. ↑  Juhani Püttsepp 1998. Professor Strickholm tuli koju 100 aastat. *Postimees*.[*alaline kõdulink*]
2. ↑  Dr. Alfred Strickholmi elulugu veebilehel Allencares.com. Vaadatud 23.03.2022.
**Alfred August Prants** (15. oktoober 1894 Tuula vald – 9. märts 1944 Tallinn) oli eesti arst.

Ta lõpetas aastal 1914 Tallinna Nikolai I Gümnaasiumi. Samal aastal asus ta õppima Tartu Ülikooli arstiteaduskonda, kuid aastal 1918 õpingud katkesid. Ta võttis osa Vabadussõjast. Õpingud jätkusid aastal 1920 ja aastal 1922 lõpetas ta ülikooli arsti astme väärilisena. Akadeemiliselt kuulus ta üliõpilaste seltsi Raimla.

Tööd alustas ta eraarstina Tallinnas sise- ja silmahaiguste alal, olles ühtlasi aastast 1922 Tallinna vaestearst. Aastast 1926 oli ta Tallinna II ambulatooriumi ja aastast 1929 oli ta Tallinna I ambulatooriumi arst. Aastal 1934 sai tast Tallinna IV ambulatooriumi juhataja. Aastal 1939 määrati ta Nõukogude Liidu sõjaväebaaside arstiks Paldiskisse.

Dr. Alfred Prants hukkus 9. märtsil 1944 Tallinnas märtsipommitamisel ja ta on maetud Siselinna kalmistule pommitamisohvrite ühishauda.

Isiklikku
---------

Ta oli abielus, peres kasvasid poeg ja tütar. Poeg tapeti kommunistide poolt aastal 1941.

Kirjandus
---------

* Helbe Merila-Lattik. Eesti arstid 1940–1960. Lk. 289
**Laatre Lasteaed-Algkool** oli algkool Valga maakonnas Tõlliste vallas Laatre alevikus aadressil Pargi 9. Kool suleti 2005. aastal.

Ajalugu
-------

Laatre kihelkonnakool asutati Laatre Apostelliku Õigeusu kiriku juurde 1850. aastal. Tegelik hariduselu algas küll varem: 1688. aastal tegutses Laatre luteri kiriku juures köstrikool, mis Põhjasõja puhkedes 1702. aastal põles koos kiriku ja kirikumõisaga maani maha. Veel mainitakse kooli Laatres ka 1768. aasta kirikuvisitatsioonides, kuid edaspidised andmed koolielust puuduvad. 1847. aastal asus Laatre koguduse preestri kohale Aleksei Troitski, kellest sai ka 1850. asutatud kihelkonnakooli esimene õpetaja. Palgaks oli 1300 rubla aastas ja 20 tessatini maad. 1877. aastal asus õpetajana tööle Teodor Kuldsaar, kes sai köstrina (salmilugejana) palka 250 rubla aastas. Kool asus majas, mis oli ehitatud kohalike vahendite arvel. Koolimaja asus kiriku lähedal. Abikoolid asusid Tagulas (avati 1858), Sangastes, Tõllistes (avati 1866) ja Laatres (1867, õpetaja Andrei Päiv). Laatre kihelkonnakoolis oli koolide inspektori von Mevesi 1878. aruande põhjal siis 24 õpilast (poisse 20, tüdrukuid 4). Tsaari-Venemaa ja Eesti Vabariigi ajal oli kooli juhatajaks Mihkel Kaska. Venestamise ajal ei tohtinud eesti keeles rääkida. Ühel talvel tuli kooli kontrollima inspektor. Kaska oli sõitnud hobusega Valga linna sealiha realiseerima. Inspektor küsitles lapsi ning sai teada, et õpetaja seletab ajalugu ja loodusõpetust ka natuke eesti keeles. Inspektor vihastas ja vehkis rusikaga karjudes: "Jeesti jonni jätta maha!"

Esialgne vähese õpilaste arvuga Laatre kihelkonnakool kasvas aegade jooksul isegi 7-klassiliseks – tollal nimetati sellist kooliastet mittetäielikuks keskkooliks. Seda tiitlit sai kool vähe kanda, sest pärast uue kooli ehitamist Tsirguliina jäi Laatresse vaid algkool, mis likvideeriti vähese õpilaste arvu tõttu 1971. aastal. 1991. aastal taasavati **Laatre Algkool** samas asukohas, kuid uues hoones, sest vana koolihoone oli tules hävinud.

Alates 1998. aastast tegutses kool koos kõrvalasuva lasteaiaga ühise juhtimise all ja ühise eelarvega. Laatre Algkool suleti 2005. aastal.

Kooli nimed
-----------

* 1850 Laatre kihelkonnakool
* 1878 Laatre algkool
* ...
* 1991 Laatre Algkool
* 1998 Laatre Lasteaed-Algkool

Viited
------

1. 1 2 3 4  Tõlliste Vallavolikogu määrus "Laatre Lasteaed-Algkooli arengukava 2003-2005 kinnitamine". Riigi Teataja, KO 2003, 155, 2285.
2. 1 2  Maakoolid otsivad nippe ellujäämiseks. Postimees, 14. märts 2005.
3. 1 2  Martin Kaasik, 2001. Eesti koolid 2000. AS Inreko Press. Lk 588
**Laasik** on eesti perekonnanimi.

Statistika
----------

2023. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Laasik 163 inimesel: 89 mehel ja 74 naisel. Perekonnanimede levikult oli Laasik meeste puhul 978. kohal ja naiste puhul 1407. kohal. Kõige levinum oli perekonnanimi Laasik vanuserühmas 0–4, kus neid on 10 000 elaniku kohta 1,86. Nimi oli kõige sagedasem Tartu maakonnas, kus sellist nime kandis maakonna 10 000 elaniku kohta 2,69 inimest.

19. sajandi algul pandi pärisorjusest vabastamise käigus talupoegadele Tartumaal Puhja kihelkonna Väike-Konguta mõisavallas ja Nõo kihelkonnas Vastse-Nõo mõisavallas nimeks Lasik (Laasik).

Nimede eestistamisel võeti Laasik 1935.–1940. aastal uueks perekonnanimeks 16 korral isikute poolt, kelle perekonnanimi oli varem Freiberg, Lambut, Lanspärk, Laoms, Laupberg, Lobona, Loginov, Posnajev, Schulz (3 korral), Trolla, Trumps, Trums, Tüürman ja Vekmann.

Nime kandjaid
-------------

* Andres Laasik, eesti ajakirjanik, teatri- ja filmikriitik (1960–2016)
* Endel Laasik, eesti õigusteadlane (1921–1985)
* Kristjan Laasik, eesti filosoof (1977–)
* Paul Laasik, eesti näitleja (1949–)
* Peeter Laasik, eesti arst (ortopeed), tervishoiujuht, riigiametnik (1959–)

Viited
------

1. ↑  Statistikaamet: Nimede statistika (vaadatud 17.04.2023)
2. ↑  Onomastika andmebaas. Nimede panemine: Laasik.
3. ↑  Onomastika andmebaas. Nimede eestistamine: (uus nimekuju): Laasik.

Välislingid
-----------

* Laasik statistikaameti andmebaasis
**Ronald Glen Davis** (sündinud 1. jaanuaril 1986) on elukutseline korvpallur, kes mängis korvpalliliigas NBA kokku kaheksa hooaega, esindades klubisid Boston Celtics, Orlando Magic ja Los Angeles Clippers.

Karjäär
-------

Davise valis 2007. aasta NBA *draft'*ist 35. valikuna Seattle SuperSonics, kes vahetas Davise samal päeval edasi Boston Celticsisse.

Hooaja esimesed 19 mängu pingilt alustanud Davis pääses esimest korda algviisikusse 12. detsembril 2007 Sacramento Kingsi vastu ning viskas selles mängus 16 punkti ja võttis 9 lauapalli. Boston Celticsi rivistuses tuli Davis 2008. aastal ka NBA meistriks, kui finaalseerias alistati 4 : 2 Los Angeles Lakers.

Oma karjääri resultatiivseima mängu tegi Davis 3. detsembril 2013, kui viskas Orlando Magicu eest 33 punkti Philadelphia 76ersi vastu. Pärast 2014/15. hooaega sai Davisest vabaagent, misjärel ei ole ta enam NBA-s väljakule pääsenud.

Saavutused
----------

* NBA meister (2008)

Välislingid
-----------

* Glen Davis – NBA.com
* Glen Davis – Basketball-Reference.com
Heawoodi graaf
**Heawoodi graaf** on üks 14 tipu ja 21 servaga *lihtgraaf,* mis Peterseni graafi kõrval on graafiteoorias teine huvitavate sümmeetriaomadustega tuntud *kuupgraaf* (st 3-valentsregulaarne). Graaf on nimetatud inglise matemaatiku Percy John Heawoodi järgi.

Üldised parameetrid
-------------------

* Diameeter – 3
* Raadius – 3
* Automorfismide arv – 336
* Kromaatiline number – 2
* Kromaatiline indeks – 3
* Karakteristlik polünoom – {\displaystyle (x-3)(x+3)(x^{2}-2)^{6}}

Regulaarsused ja sümmeetria
---------------------------

Heawoodi graaf on *3-valentsregulaarne, 3-distantsregulaarne ja 6-vööregulaarne*. Kolmevalentseid vööregulaarseid graafe nimetatakse *kage’ks* (inglise: cage). Iga tipp ja iga serv esineb kahes vöös. Heawoodi graafil on üks tipuorbiit ja üks servaorbiit, st see graaf on tippudest ja servadest transitiivne ehk tugevalt sümmeetriline. Heawoodi graafi sümmeetriamõõt ehk *korrapära* on 0,766. 

Graafi automorfismirühm on **PGL2(7)**.

Muid omadusi
------------

Heawoodi graafi servade 3-värving
Heawoodi graafi kromaatiline number on 2
Paarisarv vööregulaarsusest tuleneb selle graafi *kahealuselisus*. Vastavad tipuhulgad moodustavad Heawoodi graafi täiendis kaks (omavahel sidusat, kuid mitte lõikuvat) *klikki*. Seega on selle 14-tipulise graafi täiend *7-klikkregulaarne*.

Kirjandust
----------

* A. Buldas, P. Laud, J. Villemson. 2003 *Graafid*. Tartu, ISBN 9789949118182.
* J.-T. Tevet. 2010. *Graafide varjatud külgi*. SERR, ISBN 9789949213108.
* A. Dharwadker, B. Pirzada. 2011. *Graph Theory*. Amazon Books, ISBN 9781466254992.
**Antonín Leopold Dvořák** (8. september 1841 Nelahozeves Praha lähedal – 1. mai 1904 Praha) oli tšehhi helilooja.

Elukäik
-------

Sündis kõrtsmiku ja mõisateenija peres. Ta õppis muusikat külakooliõpetajate juures, hiljem Praha orelikoolis, mängis teatriorkestris vioolat. Heliloomingu kõrval teenis elatist muusikatundide andmisega ja orelimänguga kirikus. 

Aastal 1891 oli Antonín Dvořák Praha konservatooriumi õppejõud, 1892–1895 New Yorgis Riikliku Konservatooriumi juhataja ja õppejõud. 

Elu lõpuaastatel 1901–1904 juhtis taas Praha Konservatooriumi. 

Antonín Dvořák oli populaarne ja austatud helilooja nii kodu- kui välismaal; on tänini kõigi aegade tuntuim tšehhi helilooja. Sünnimaal on talle pühendatud mitu muuseumi ja mälestusmärki.

Looming
-------

Dvořáki looming on stiililt mõõdukas romantism märgatavate tšehhi jt slaavi rahvaste rahvamuusika mõjudega. 

Antonín Dvořák loomingust peegeldub Beethoveni ja Schuberti, hiljem ka nt Wagneri ning helilooja enda lähedase sõbra ja toetaja Brahmsi eeskuju. 

Huvitavaid mõjusid andis tema loomingule Ameerika-periood, mil helilooja huvitus nii mustade spirituaalidest kui ka Ameerika põliselanike muusikast. 

Antonín Dvořák on kirjutanud 9 sümfooniat, 11 ooperit (sealhulgas "Näkineid"), sümfoonilisi poeeme, hulgaliselt vokaal- ja kammermuusikat, ühtekokku üle saja heliteose. Populaarsemad tema töödest on üheksas sümfoonia e-moll op. 95 "Uuest Maailmast" (1895) ning tšellokontsert, samuti "Slaavi tantsud".
**"Asja käik"** oli Hubert Jakobsi avalik kiri 1979. aastast, milles ta avalikustas oma suhted KGB-ga ja seosed tema toimetatud omakirjastuslike väljaannetega ("Kuller", "Tõlet" ja "Poolpäevaleht"). 

Hubert Jakobsi kiri levis omakirjastuslikul teel.

Eellugu
-------

Aastatel 1968-1973 ilmus Eestis mitmeid omakirjastuslikke almanahhe (Hees, Marm, Kamikadze, Vigilia jt) ilma et nende puhul oleks tekkinud erilisi probleeme võimudega. 

1972. aasta sügisel aga hakati Tartu Riikliku Ülikooli rektori Arnold Koobi algatusel uurima luulealmanahhi "Jumala Tuul. Kamikadze". Selle toimetaja, bioloogia osakonna üliõpilane Jaanus Paal, heideti ülikoolist välja. Veidi hiljem pidi ülikoolist lahkuma ka "Vigilia" toimetaja Tõnn Sarv.

1974. aasta detsembris arreteeriti Eesti Demokraatliku Liikumise eestvedajad ning järgmisel aastal saadeti nad vangilaagrisse. Selle protsessi käigus korraldas KGB ülekuulamisi ka Tõnn Sarvele, Peep Gorinovile jt omakirjastuslike väljaannetega seotud inimestele. 

Selleks ajaks oli kirjanduslike almanahhide omakirjastuslik väljaandmine Eestis praktiliselt soikunud.

Sisu
----

Oma avalikus kirjas "Asja käik" (dateeritud august/september 1979) kirjeldab Hubert Jakobs kõigepealt, kuidas ta Peeter Ilusa jt soovituste ja nõuannete põhjal andis 1975. aastal välja kaks numbrit almanahhi "Kuller". Selle moto oli *"Ut aliquid fieri videatur"* (nähtagu, et midagi tehakse). 

Sama aasta sügisel võeti Hubert Jakobs sõjaväkke ja saadeti aega teenima Kasahstani. Koos ühe teise eestlasega planeeriti sealt põgenemist, kuid see plaan luhtus. Jakobsi kaaslane mõisteti süüdi, Jakobsiga aga hakkas tegelema KGB.

Pärast sõjaväeteenistusest vabanemist jätkusid Jakobsi kontaktid KGB töötajatega. Nende teadmisel andis ta 1978. aastal välja almanahhi "Tõlet", kuid selle teisest ja kolmandast numbrist ning "Poolpäevalehe" seitsmest numbrist ei olevat KGB olnud teadlik.

1979. aasta märtsis nõuti Jakobsilt Tartu KGB-s seletuskirja, milles ta tunnistas omaenda ja mitmete teiste inimeste seotust "Poolpäevalehega". Veidi hiljem saatis Jakobs Tartu KGB ülemale kirjaliku avalduse, milles ta ütles lahti oma seletuskirjast ning palus lõpetada repressioonid "Poolpäevalehega" seotud inimeste vastu.

Järellugu
---------

KGB ja teised institutsioonid korraldasid alates 1979. aasta veebruarist korduvaid ülekuulamisi, sundtoomisi, hoiatusi, koosolekuid ja vestlusi paljudele: Doris Kareva, Hubert Jakobs, Arvo Pesti, Jaan Isotamm, Aado Lintrop, Leonhard Lapin, Ott Arder, Matti Milius, Viktor Niitsoo. 

Hubert Jakobs tagandati Tartu Noorte Autorite Koondise juhatuse esimehe kohalt. 

Tartu Riiklikust Ülikoolist eksmatrikuleeriti või sunniti lahkuma Hubert Jakobs, Arvo Pesti ja Doris Kareva.

Hiljem toimus Hubert Jakobsi elukohas läbiotsimine.

Välislingid
-----------

* *Lisandusi mõtete ja uudiste vabale levikule Eestis*. 1. kd, kogud 1-7: 1978-1980. Stockholm: Eesti Vangistatud Vabadusvõitlejate Abistamiskeskus, 1984. – IV kogu, 1979, lk 99-107 ja VII kogu, 1980, lk 211-220 ISBN 9789949363537.
**Asklepiades Phleiusist** (kreeka Ἀσκληπιάδης, umbes 350 – umbes 270 eKr) oli vanakreeka filosoof, Elise-Eretria koolkonna esindaja, kes oli pärit Phleiusi linnast Argolise maakonnas Peloponnesose poolsaarel.

Asklepiades oli Eretria Menedemose hea tuttav ning kaasõpilane Megara koolkonna esindaja Stilponi juures ning hiljem Elises Phaidoni koolis. Hiljem suundusid nad Asklepiadesega Menedemose kodulinna Eretriasse ning sellest ajast nimetati Elise kooli Eretria kooliks. Sageli on kasutusel ka Elise-Eretria koolkonna nimetus.

Asklepiadese elu ja õpetuse kohta on väga vähe teada ning peamised teadmised pärinevad Diogenes Laertiose teose "Väljapaistvate filosoofide eludest, õpetustest ja ütlustest" II raamatus Mendemose elu ja tööd käsitlevast peatükist ning põgusast mainimisest Athenaiose "Õpetatud meeste pidusöögi" IV raamatus. Muuhulgas kirjutab Diogenes Laertios, et vanema kaaslasena oli Asklepiades see, kes tegevusi kavandas ning Menedemos see, kes need ellu viis ja ilmselt seetõttu oli Menedemos avalikult tähelepanuväärsem ning enamus sõpradepaari kohta kirja pandust käib just tema kohta.

Viited
------

1. 1 2  Diogenes Laertios, "Väljapaistvate filosoofide eludest, õpetustest ja ütlustest" II raamat, lõik 126
2. ↑  Diogenes Laertios, "Väljapaistvate filosoofide eludest, õpetustest ja ütlustest" II raamat, lõik 105
3. ↑  Diogenes Laertios, "Väljapaistvate filosoofide eludest, õpetustest ja ütlustest" II raamat, lõik 137
Jason Cummings 2016. aastal Hiberniani särgis
**Jason Steven Cummings** (sündinud 1. augustil 1995 Edinburghis) on Šotimaa jalgpallur, kes mängib ründajana Austraalia kõrgliiga klubis Central Coast Mariners.

Hooajal 2013–14 debüteeris ta Šotimaa kõrgliigas Hiberniani meeskonnas, kuid ühtegi väravat ta sel hooajal liigas ei löönud. Cummings paistis silma järgmistel hooaegadel, kui ta lõi Šotimaa esiliigas Hibernianis mängides kolme hooajaga 55 väravat. Hooaegadel 2014–15 ja 2016–17 oli ta Šotimaa esiliiga suurim väravakütt (teisel korral jagas tiitlit Stephen Dobbiega).

2017. aasta juunis sõlmis ta lepingu Inglismaa esiliiga klubiga Nottingham Forest. Ainsa värava lõi ta Inglismaa esiliigas 30. septembril 2017 mängus Sheffield Unitedi vastu. Hooaja 2017–18 teises pooles mängis ta laenul Šotimaa kõrgliiga klubis Rangers ning hooajal 2018–19 Inglismaa tugevuselt kolmanda liiga klubides Peterborough United ja Luton Town.

Aastatel 2019–2021 mängis Cummings Inglismaa tugevuselt kolmanda liiga klubis Shrewsbury Town ja 2021–2022 Šotimaa klubis Dundee.

2022. aasta jaanuaris sõlmis ta lepingu Central Coast Marinersiga.

Šotimaa jalgpallikoondises tegi Cummings debüüdi 9. novembril 2017 mängus Hollandi vastu.

Viited
------

1. ↑  "Jason Cummings: Striker joins Central Coast Mariners after Dundee exit". BBC Sport. 24.1.2022. Vaadatud 18.2.2022
2. ↑   (vaadatud 18.2.2022)

| * v
* r
Austraalia koondis  –  2022. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlused |
| --- |
| 

* 1 Ryan (c)
* 2 Degenek
* 3 Atkinson
* 4 Rowles
* 5 Karačić
* 6 Tilio
* 7 Leckie
* 8 Wright
* 9 Maclaren
* 10 Hrustic
* 11 Mabil
* 12 Redmayne
* 13 Mooy
* 14 McGree
* 15 Duke
* 16 Behich
* 17 Devlin
* 18 Vukovic
* 19 Souttar
* 20 Deng
* 21 Kuol
* 22 Irvine
* 23 Goodwin
* 24 King
* 25 Cummings
* 26 Baccus
* Treener: Arnold

 | Austraalia |
**Chauntra** on asula Indias Himachal Pradeshis Mandi ringkonnas (Pathankoti ja Mandit ühendava) National Highway 20 ääres Joginder Nagari lähedal. Geograafilised koordinaadid on 32°00′53″N, 76°44′05″E. 

Asula asetseb umbes 1300 km kõrgusel merepinnast. Põhja pool paiknevad Dhauladhari mäed, kus paikneb tiibvarjukeskus Billinger. Asulast idas on Bajgad Khadi jõgi, mis saab alguse Gunheri lähedalt põhja poolt ja voolab lõunasse Bhaterhi poole. Maastik alaneb lõuna suunas terrasspõldudena (Lower Chauntra, mis hõlmab ka väikesed külad Bhaterhi ja Sainthal). Suure osa praeguse tiibetlaste asunduse asulast hõlmas varem teepõld, millest väike osa on säilinud. Ala on teekasvatuseks soodne.

Tiibetlaste kogukond
--------------------

Tiibeti põgenikud, kes on pärit peamiselt Khamist, asusid Chauntrasse elama 1970ndadel, rajasid kaks väikest asulat, mida hüütakse "Khang-sarma" ja "Khang-nyingma" ('uute majade' ja 'vanade majade'). Algseid asunikke oli umbes kuuskümmend perekonda.

Chauntras on kaks tiibeti kooli, Sambhota Chauntra ja TCV Chauntra. On rajatud mitu kloostrit, sealhulgas Bhumang Jampaling (*Drikung Kagyu* koolkond) ja Zabsang Choekhor Ling (ningma koolkond). On ka mungakolledž Dzongsar Khyentse Chökyi Lodrö instituut (Dzongsar Shedra), kus elab palju munki.
**Chattanooga** on linn Ameerika Ühendriikides Tennessee osariigis, Hamiltoni maakonna halduskeskus.

Chattanooga on Tennessee suuruselt neljas linn, mis asub osariigi kaguosas, Georgia osariigi piiril Tennessee jõe kaldal. Linna pindala on 370,8 km2 ja elanike arv 2006. aastal oli 168 293.

Ajalugu
-------

Tennessee Ülikool
Linna asukohal elasid indiaanlased juba kiviajal. Linna nimi tähendab maskogi keeles 'kivi'.

Linna asutas 1816. aastal tšerokiipealik John Ross, kelle järgi sai see nimeks Ross's Landing. Praeguse nime sai Chattanooga 1838. aastal. Samal aastal algas ka tšerokiide ümberkolimine läände (tänapäeva Oklahomasse).

Ameerika Kodusõjas peeti 1863. aastal Chattanooga all lahing, milles Uniooni väed Ulysses S. Granti juhtimisel purustasid Konföderatsiooni väed. Sellest sai alguse põhjaosariikide vägede edenemine sügavamale lõunaosariikide aladele.

Pärast kodusõda sai Chattanoogast oluline raudteesõlm ja tööstuskeskus.

1970. ja 1980. aastatel pidas linn võitlust õhusaaste ja sotsiaalprobleemidega, tegi läbi põhjaliku uuenduskuuri ning sai muu hulgas mainekaks turismi sihtpunktiks.

Linna panoraamvaade

Suurenda
Linna panoraamvaade

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Chattanooga** |

* Linna koduleht

1. ↑  2020 United States Census, vaadatud 1.01.2022.
**Jason Thomas Mraz** (sündinud 23. juunil 1977) on USA laulja ja muusik.

Tema debüütalbum "Waiting for My Rocket to Come" ilmus 2002. aastal ja jõudis 2005. aastal plaatinaplaadi staatusesse (st. müüdud üle miljoni plaadi). Ameerika Ühendriikide Billboard 200 edetabelis jõudis plaat 55. kohale. Albumi esimene singel kannab nime "The Remedy (I Won't Worry)" ja jõudis singlite edetabelites samuti kõrgetele kohtadele.

26. juulil 2005 ilmus Mrazi teine stuudioalbum "Mr. A-Z". Albumi esiksingel "Wordplay" tõusis Billboard 200 edetabelis 5. kohale.

Jason Mrazi kolmas stuudioalbum "We Sing. We Dance. We Steal Things" tuli välja 13. mail 2008. Plaat tõusis Billboard 200 edetabelis 3. kohale, 2009. aastal jõudis album plaatinaplaadi ja 2016. aastal kolmekordse multiplaatinaplaadi staatusesse .

Neljas album "Love Is a Four Letter Word" ilmus 13. aprillil 2012 ja tõusis Billboard 200 edetabelis 2. kohale. Plaatinaplaadi staatuse sai album juulis 2016. Plaadi esiksingel "I Won't Give Up" tõusis Billboard Hot 100 edetabelis 8. kohale  ja jõudis 2013. aasta oktoobris neljakordse multiplaatinaplaadi staatusesse .

Jason Mrazi viies stuudioalbum kannab nime "Yes!" ja see ilmus 15. juulil 2014.

Ta on võitnud kaks Grammy auhinda. Mõlemad auhinnad võitis ta 2009. aastal – Pop-kategoorias parima meesvokaali esituse eest loos "Make It Mine" ja parima popduo (koos Colbie Caillatiga) esituse eest loos "Lucky".

Jason Mraz esineb 9. märtsil 2017 Tallinnas Nordea Kontserdimajas akustilise kontserdikavaga "Õhtu koos Jason Mrazi ja tema kitarriga".

Stuudioalbumid
--------------

* "Waiting for My Rocket to Come" (2002)
* "Mr. A-Z" (2005)
* "We Sing. We Dance. We Steal Things" (2008)
* "Love Is a Four Letter Word" (2012)
* "Yes!" (2014)

Kontsertalbumid
---------------

* "Live at Java Joe's" (2001)
* "Sold Out (In Stereo)" (2002)
* "Tonight, Not Again: Jason Mraz Live at the Eagles Ballroom" (2004)
* "Selections for Friends - Live from: Schubas Tavern, Chicago, Montalvo Winery, Saratoga California" (2007)
* "Jason Mraz's Beautiful Mess: Live On Earth" (2009)

Viited
------

1. 1 2 3 4  *Gold & Platinum – RIAA* (inglise). Vaadatud 4.02.2017. `{{cite web}}`: puuduv või tühi pealkiri: `|title=` (juhend)
2. ↑  Gary Trust (1.11.2012). "Jason Mraz's 'I Won't Give Up' Storms Hot 100's Top 10" (inglise). billboard.com.
3. 1 2  "Jason Mraz esineb märtsis Tallinnas". *Postimees Kultuur* (eesti keel). 3. veebruar 2017.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: tundmatu keel (link)
4. ↑  "2009 - 52nd Annual GRAMMY Awards". *grammy.com*. Grammy.org. Vaadatud 4.02.2017.

Välislingid
-----------

* Koduleht
**Johannes Voorhout** (11. november 1647 Uithoorn, Hollandi Vabariik – 12. mai 1723 Amsterdam, Hollandi Vabariik) oli Hollandi kuldajastu maalikunstnik.

Suurimad tema loomingu kogud asuvad Amsterdamis Rijksmuseumis, Amsterdami ajaloomuuseumis, Peterburis Ermitaažis ja Teesdale'is Bowesi muuseumis.

Elulugu
-------

Johannes Voorhout sündis 11. novembril 1647 Põhja-Hollandis Uithoorni linnas kellassepp Cornelius Voorhouti peres. Isa märkas varakult, et poeg huvitub tehnika ehk kellade asemel kunstist, ning saatis ta Goudasse ajaloostseenide maalimise poolest tuntud kunstniku Constantijn Verhouti käe alla õppima. Kuus aastat hiljem suundus Voorhout Amsterdami ja töötas teadaolevalt 1664. aastal ajaloo- ja portreemaalija Jan van Noordti töökojas. 

1670. aastal Voorhout abiellus. 1672. aastal põgenes ta Prantsuse okupatsiooni kartes abikaasa sugulaste juurde Saksamaale Friedrichstadti. Seal tutvus ta portretisti ja kunstikaupmehe Jürgen Ovensiga. Ovens soovis, et Voorhout jääks tema juurde töötama, kuid kui ta eitavalt vastas, soovitas tal tööd otsida Hamburgis. 

Hamburgis saavutas Voorhout edu. Sellest ajast on pärit ka ta tuntumad maalid. Näiteks õlimaalil "Kodune muusikastseen" ("Häustlische Musicszene", 1674) kujutatakse organiste ja heliloojaid Johann Adam Reinckeni klavessiini taga ja temast paremal Dietrich Buxtehudet, kellest on see ainus teadaolev portree. Maali William III-st kasutati 1930. aastatel Hollandi 500-kuldnasel.

1677. aastal sündis Voorhoutil poeg. 1707. aastal pöördus ta tagasi Amsterdami ja asutas õpikoja, kus õpetas oma poega Johannes II Voorhouti ja Saksa kunstnikku Ernst Stuvenit. Amsterdamis ei saavutanud ta aga kunagi sellist edu kui Hamburgis, sest kunstnike konkurents oli seal palju elavam. 

Johannes Voorhout suri 12. mail 1723 Amsterdamis.

Galerii
-------

* "Rijswijki rahulepingu allegooria" (1698; 146 × 121,5 cm; Rijksmuseum)"Rijswijki rahulepingu allegooria" (1698; 146 × 121,5 cm; Rijksmuseum)
* "William III" (valmimisaeg teadmata; õli lõuendil; 148 × 155 cm; Groningeri muuseum)"William III" (valmimisaeg teadmata; õli lõuendil; 148 × 155 cm; Groningeri muuseum)
* "Kodune muusikastseen" (1674; õli lõuendil; Hamburgi ajaloomuuseum)"Kodune muusikastseen" (1674; õli lõuendil; Hamburgi ajaloomuuseum)
* "Kunstnik ja ta perekond" (1674; õli lõuendil; 71,4 × 83,7 cm; Boijmans Van Beuningeni muuseum Rotterdamis)"Kunstnik ja ta perekond" (1674; õli lõuendil; 71,4 × 83,7 cm; Boijmans Van Beuningeni muuseum Rotterdamis)

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Johannes Voorhout** |

Viited
------

1. ↑  "Johannes Voorhout (I)". *Hollandi kunstiajaloo instituut (RKD)*. Vaadatud 17. veebruaril 2022.

Välislingid
-----------

* Johannes Voorhouti elulugu. *Hollandi kunstiajaloo instituut (RKD)*. (inglise keeles)
**Hartvig Helilaid** (24. aprill 1910 Venemaal Novgorodi kubermangus – 15. mai 1973) oli eesti vaimulik.

Hartvig Helilaid sündis Venemaal Novgorodi kubermangus Pelgeri vallas Malinovka külas, kus tema isa oli kooliõpetaja ja täitis ühtlasi köstri kohustusi. Aastal 1922 kolis pere Eestisse Järvamaale. Pärast Karinu algkooli lõpetamist õppis Hartvig Rakvere Õpetajate Seminaris ja Tartu Õpetajate Seminaris. Pärast lõpetamist asus õpetajana tööle Tartu linna 3. algkoolis ja õppima Tartu Kõrgemas Muusikakoolis ning hiljem Tallinna konservatooriumis, kus lõpetas eksternina oreliklassi. 1934–1936 töötas Hartvig Helilaid õpetajana Nabala algkoolis.

Detsembris 1935 valiti Hartvig Helilaid Viru-Jaakobi koguduse organisti-asjaajaja ametisse. Lisaks pidi ta täitma ka köstri kohustusi (lapsi ristima, surnuid matma, leeritunde andma ning õpetaja äraolekul jumalateenistusi pidama. Lisaks oli ta sealse noortekoondise juhataja.

1944. aasta alguses mobiliseeriti Helilaid Saksa sõjaväkke ja viidi voorikoosseisus Saksamaale. Pärast väljaõpet pandi ta tööle laatsaretti, kuni ta pärast Saksamaa langemist kodumaale repatrieeriti. Septembris 1946 sai ta taas asuda oma endisele kohale Viru-Jaagupis. 1. novembril 1948 vabastati Helilaid omal soovil Viru-Jaakobi köstri ametist.

Juulis 1948 valiti Helilaid Märjamaa Maarja koguduse jutlustajaks, aga sama aasta juunis oli ta vastu võetud EELK Usuteaduse Instituuti. Harjutusaastal määrati aseõpetaja kutse kandidaat Raplasse õpetaja Evald Saagi juurde, kes iseloomustuses kirjutas, et kandidaat on "võitnud tubli ja asjaliku mehena koguduse ja valitsusorganite usalduse ja rahulolu".

1949 ordineeriti Hartvig Helilaid Tallinna toomkirikus aseõpetajaks. Tööle jäi ta Märjamaa Maarja Koguduse juurde. Õpetaja kutseõiguse sai ta aastal 1959. Aastast 1968 surmani oli ta Lääne praostkonna abipraost.

Välislingid
-----------

* Rita Puidet, "Meenutades Hartvig Helilaidu 100. sünniaastapäeval". – *Eesti Kirik* 21. aprill 2010
**Harilaiu sihi alumine tulepaak** on tulepaak Harilaiul.

Ajalugu
-------

Varasem Harilaiu tulepaak
Aastal 1849 ehitati Harilaiule esimene tulepaak.

Tegemist oli väikese laudmajakesega, mille vahiks sai Harilaiu kõrtsmik Nigulas Kimberg. Uus tulepaak ehitati 1885. aastal mõnikümmend meetrit vanast kaugemale. Aasta hiljem püstitati puust päevamärk, mis sihis tuulikuga juhatas Väinamerre sõites möödapääsu niinimetatud Eeriku kivist (väike laid, millel suur rändrahn). Puust päevamärk asendati 1906. aastal nurkrauast märgiga.

Nigulas Kimbergi poeg Peeter Kimberg (*Hari Peeter*) päris isalt tulepaagivahi ja kõrtsmiku ametid. Kimbergid lahkusid Harilaiult 1939. aastal.

Aastal 1940 ehitati Harilaiu tuletorn, mis moodustab tulepaagiga sihi.

Harilaiu alumine tulepaak on praeguse kuju saanud 2006. aastal pärast viimast ümberehitust.

Viited
------

1. 1 2 3  Armas Luige. *Eesti tuletornid, fakte ja meenutusi.* (Teine täiendatud trükk) Tallinn, kirjastus "Eesti Raamat" 1982.

Välislingid
-----------

* Harilaiu alumine tulepaak navigatsioonimärkide andmekogus
* Harilaiu esimene majakas, HKM Fp 826:4 F 3491, Hiiumaa Muuseum
**Rohulauk** (*Allium oleraceum*) on liilialiste sugukonda laugu perekonda kuuluv mitmeaastaste rohttaimede liik.

Morfoloogia
-----------

Õisik
Rohulauk kasvab 25–70 cm kõrguseks. Selle alumine kolmandik kuni pool on kaetud sileda, harvem krobelise lehekattega. Taimel on 3–4 lineaalset lehte, mis on 1–2 mm laiad, siledad või krobelised, varrest lühemad ja ülemises otsas tõmbuvad varrest eemale, vahel koguni rulli või allapoole.

Taime sibul on munajas, läbimõõduga umbes 1 cm. Sibula pealmised kihid on pruunikad või hallikad, peente paralleelsete leheroodudega.

Õietupp on kaks-kolm korda õisikust pikem. Õisik on kohev, nuti- või poolkerakujuline ja selles on vähe õisi. Õieraod ei ole ühepikkused, neid on 2–4, vahel kuni 6, need on õisikust pikemad ja tavaliselt paindunud. Õiekate on kellukakujuline. Seda moodustavad õielehed on roosakad, harvem rohekad, 6–7 mm pikad ja kõik ühesugused, piklikud ja nüri otsaga. Tolmukaniidid on sama pikad kui õielehed, nõeljad ja alumise viiendiku ulatuses õielehega kokku kasvanud. Tolmukapead on kollased. Emakas ulatub õisikust välja.

Taim õitseb juunis-juulis, harvem augustis. Vili on kupar. Kupra poolmed on äraspidimunajad ja umbes 6 mm pikad.

Paljunemine
-----------

Taim paljuneb nii seemnete kui ka tütarsibulate ja õisikus tekkivate sigisibulate abil. Tütarsibulad kasvavad mulda nii-öelda emasibula kõrvale. Olukord, kus õisikus üldse õisi ei ole, vaid ainult sigisibulad, on rohulaugul siiski märksa haruldasem kui talle lähedasel nurmlaugul.

Levila
------

Levinud mitmel pool Euroopas, kuid puudub suurtel aladel Põhja- ja Lõuna-Euroopas, esineb ka Kaukaasias ja Siberis, sisseviiduna Põhja-Ameerikas.

Eestis on ta sage.

Kasvukoht
---------

Ta eelistab kuiva pinnast, kuid kasvab hästii ka tugevalt savises ja niiskes pinnases. Ta kasvab eeskätt teiste rohttaimede hulgas, mitte metsas. Kõige rohkem sobib talle järsk lubjarohke maapind, mis on päikesepaistele avatud, näiteks jõekallastel või lammil. Niisugused kohad on tänapäeval harvaks jäänud, sest inimene on need muuks otstarbeks kasutusele võtnud. See on mõjunud halvasti rohulaugu arvukusele.

Kasutamine
----------

Taimes sisalduvad väävliühendid annavad talle tugeva lõhna ja maitse. Sellepärast on kõiki laukusid rahvameditsiinis ammu kasutatud pisikuid hävitava ainena. Ühtlasi sisaldab rohulauk rikkalikult C-vitamiini.  Rohulauk paljuneb kiiresti nagu umbrohi ja sellepärast on temast raske lahti saada.

Erijooned
---------

Rohulauk on Eestis kasvavatest taimedest kõige sarnasem Lääne-Eestis kasvava nurmlauguga. Neid eristab see, et nurmlaugu õisiku alusel on kõigest üks varakult varisev kilejas kandeleht, aga rohulaugul on kandeleht kaheks jagunenud, mida mõnikord on kirjeldatud ka kahe kandelehena. Nurmlaugu õisikus asuvad sigisibulad väga tihedalt üksteise kõrval.

Viited
------

1. 1 2 3 4  Liigikirjeldus

Välislingid
-----------

* Rohulauk andmebaasis eElurikkus Muuda Vikiandmetes

  


|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Rohulauk** |
Johannes Voldemar Veski
Aavik ja Veski keelt küpsetamas (Gori karikatuur, Waba Maa 20. veebruar 1936)
**Johann(es) Voldemar Veski** (27. juuni 1873 Vaidavere – 28. märts 1968 Tartu) oli keeletoimetaja, sõnaraamatute koostaja ja terminoloog, Eesti NSV Teaduste Akadeemia liige (1946).

Ta töötas Tartu Ülikooli eesti keele lektorina aastail 1920–1938, eesti keele professorina aastail 1944–1955, ENSV TA akadeemik aastast 1946, 1914. aastast alates oli ta Eesti Kirjanduse Seltsi teadussekretär. Koostas õigekeelsussõnaraamatu.

Hugo Treffneri Gümnaasiumi õpetaja.

1914–1922 Eesti Kirjanduse Seltsi teaduslik sekretär.

Tartu ülikooli audoktor (Dr. phil. h. c. 1933).

Oskuskeele komisjonide loomine Veski osalusel (matemaatika, zooloogia, geograafia jne).
1920–1940 ilmus Veski osalusel 36 oskussõnastikku.

Johannes Voldemar Veski haud Tartu Ülikooli kalmistul
1918 avaldati esimene ÕS (170 lehekülge, 20 000 sõna).

Keelekorralduse põhimõtted: otstarbekus, süsteemsus, kõik arendamiseks vajalik leidub keeles endas.

Johannes Voldemar Veski oli Sihtasutise M. Varese Toetusraha juhatuse liige.

Johannes Voldemar Veski on maetud Tartu Ülikooli kalmistule.

Pere
----

Tema tütar oli keeleteadlane Asta Veski.

Viited
------

1. ↑  "Tartu Ülikooli audoktorid". *Tartu Ülikool*. Vaadatud 13. detsembril 2022.

Kirjandus
---------

* August Palm, "Hüvastijätt Nestoriga" (mälestuskilde) – Looming 1968, nr. 6, lk. 896–904
* Keel ja Kirjandus 1973, nr. 6 (J. V. Veski 100, autorid: Paul Ariste, Arnold Kask, Jaak Põldmäe, Helju Vals, Huno Rätsep)
* Heinrich Riikoja, "Koos Veskiga sõnu tegemas" – Keel ja Kirjandus 1975, nr. 4, lk. 231–234
* Huno Rätsep, "Sõnaloo raamat" (artikleid). Ilmamaa, Tartu 2002
* Johannes Voldemar Veski, Mälestuste raamat, Eesti Raamat, Tallinn, 1974

Välislingid
-----------

* Johannes Voldemar Veski Eesti biograafilises andmebaasis ISIK
* Johannes Voldemar Veski end. elamu
|  |
| --- |
|  |
| Medalikohad |
| Aafrika rahvaste karikavõistlused |
| **Pronks** | 2022 | jalgpall |

**André Onana** (sündinud 2. aprillil 1996 Nkol Ngokis) on Kameruni jalgpallur, kes mängib väravavahina Inglismaa kõrgliiga klubis Manchester United.

Aastatel 2010–2015 kuulus ta FC Barcelona akadeemiasse. 2015. aastal liitus ta Hollandi kõrgliigaklubiga Amsterdami Ajax. Esimesed kaks hooaega mängis ta Ajaxi duublmeeskonnas Hollandi esiliigas. Alates Hollandi kõrgliiga hooajast 2016–17 oli ta Ajaxi põhiväravavaht. Ajaxiga tuli ta kolm korda Hollandi meistriks.

2022. aasta juulis sõlmis ta viieaastase lepingu Milano Interiga.

Suvel 2023 liitus ta ligi 53 miljoni euro eest Manchester Unitediga.

Debüüdi Kameruni jalgpallikoondises tegi Onana 2016. aasta septembris sõprusmängus Gaboni vastu. Ta kuulus Kameruni koondisse 2017. aasta FIFA konföderatsioonide karikaturniiril, 2019. ja 2022. aasta Aafrika rahvaste karikavõistlustel ning 2022. aasta maailmameistrivõistlustel.

Saavutused
----------

Ajax
* Eredivisie (3): 2018–19, 2020–21, 2021–22
* KNVB beker (2): 2018–19, 2020–21
* Johan Cruijff Schaal (1): 2019

Milano Inter
* Supercoppa Italiana: 2022

Viited
------

1. ↑  "Inter Milan sign Cameroon keeper Onana from Ajax" – via www.bbc.co.uk.
2. ↑  "ANDRÉ ONANA È UN NUOVO CALCIATORE DELL'INTER" (itaalia). Inter Milan. 1. juuli 2022. Vaadatud 1. juulil 2022.

Välislingid
-----------

* "MM-il treeneriga tülli läinud tippväravavaht lõpetas koondisekarjääri". sport.err.ee. 23.12.2022.

| * v
* r
Kameruni koondis  –  2022. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlused |
| --- |
| 

* 1 Ngapandouetnbu
* 2 Mbekeli
* 3 Nkoulou
* 4 Wooh
* 5 Ondoua
* 6 Ngamaleu
* 7 Nkoudou
* 8 Zambo Anguissa
* 9 Nsame
* 10 Aboubakar (c)
* 11 Bassogog
* 12 Toko Ekambi
* 13 Choupo-Moting
* 14 Gouet
* 15 Kunde
* 16 Epassy
* 17 Mbaizo
* 18 Hongla
* 19 Fai
* 20 Mbeumo
* 21 Castelletto
* 22 Ntcham
* 23 Onana
* 24 Ebosse
* 25 Nouhou
* 26 Marou
* Treener: Song

 | Kamerun |
**Viljo Tamm** (sündinud 23. novembril 1956 Tartus) on eesti muusik ja laulukirjutaja.

1978. aastal alustas ta muusikukarjääri Tartu ansamblites Maagia ja Viker 6. Viimase põhikoosseisust moodustus aasta hiljem Eesti Riikliku Filharmoonia egiidi all ansambel Repriis.

1981. aastal algas Viljo Tamme muusikukarjäär Eesti vanimas, kokku 50 aastat tegutsenud rokkansamblis Fix, mille tegevliikmena on Viljo Tamm laval, mõningate pausidega, kuni tänaseni. Selle aja jooksul on Fix andnud sadu kontserte nii Euroopas, Aasias kui ka Aafrikas.

1988–1989 tegi Tamm koostööd ansambliga Apelsin, kellega osales ringireisidel peamiselt Venemaal.

1995. aastal moodustas Viljo Tamm Bändi, alustades muude projektide kõrvalt soolokarjääri. Tema esimene suurem sooloprojekt oli CD "Üksindus".

2001. aastal asus Tamm elama Kanadasse, kuid side Eestiga siiski ei katkenud ning 2006. aasta lõpus ilmus Viljo Tamm Bändi teine algupärand CD "Mõtle veel".

2010. aastal naasis Viljo Tamm Eestisse.

2016 aastal ilmus kogumik CD "Kuld".

Viljo Tamm on kirjutanud nii laule kui ka laulutekste paljudele Eesti muusikutele ja lauljatele.

Diskograafia
------------

1. FIX-15 Fix 1983 LP Melodia
2. Made in USSR Fix 1991 LP Melodia
3. Varblase Hing Fix 1996 CD O.K. Records
4. Viljo Tamm Band '97 CD AS Tartu Laululava Helistuudio
5. Tsirkus Maksimus - Vol 1 Fix 1999 duubel CD HyperElwood/Fix
6. Üksindus Viljo Tamm Bänd 2000 CD Records 2000
7. Kell Fix 2002 CD Fix Management 2001
8. Variety Viljo Tamm 2003 CD VTHS Toronto
9. Mõtle Veel Viljo Tamm Band 2006 CD Records 3000
10. Fix-40 Gold Edition 999,9 Fix 2008 Triple CD
11. Kuld Viljo Tamm 2016 CD Records 2000

Lisaks on Viljo Tamme looming esindatud kümnetel kogumikel ning mitme Eesti artisti albumitel.
**Vilkaviškise Neitsi Maarja Ilmumise katedraal** (leedu keeles *Vilkaviškio Švč. Mergelės Marijos Apsilankymo katedra*) on katedraal Leedus Vilkaviškise linnas aadressil Vytauto g. 14. See kuulub katoliiklastele ja on Vilkaviškise piiskopkonna peakirik.

Kirikuhoone
-----------

Kirik on historitsistlik. Kahe torniga kirikul on kaks eri kõrgusega löövi. Hoones on neli altarit. Taraga piiratud kirikuaias asub pastoraat; seal asub ka skulptuur Budavonė märtrid, kus kujutatakse kolme vaimuliku hukkamist Budavonė metsas.

Ajalugu
-------

Esimese puidust kiriku ehitas Vilkaviškisesse aastal 1620 Prienai maavanem Stefan Pac. Aastal 1660 oli Alvitase ja Vilkaviškise kirikuõpetajaks Joannes Pukien Starkiewicz. Toona olid kogudused tõenäoliselt nii väikesed, et pidid vaimulikku jagama. Aastast 1770 on teateid kiriku juures tegutsenud kihelkonnakoolist. 

Aastail 1870–1881 ehitati vana kiriku asemele uus kivikirik. Aastal 1884 õnnistas Józef Hollak kiriku ka sisse. Aastal 1906 liitus sealne kogudus organisatsiooniga Žiburys, ühtlasi avati koguduse raamatukogu. Kiriku juures hakkas ka tegutsema koor *Žiburys*.

Aastal 1926 moodustati Vilkaviškise piiskopkond ja kirikust sai katedraal. Aastal 1930 avati Vilkaviškise ja Gižais piiskopkonna vaimulik seminar, mille tarbeks rajati katedraali juurde kolm uut kivihoonet. Aastal 1937 avati kihelkonna seltsimaja, kus oli tuhat inimest mahutav saal. 

Aastal 1944 hävis katedraal tules. Nõukogude võimud ei lubanud hoonet taastada. Varemed täideti ja nende kohale rajati hiljem väljak, kiriku telliseid kasutati aga kahe uue kahekorruselise maja ehitamiseks.

Aastal 1991 asusid kihelkonna vaimulikud koos professor Vytautas Nasvytisega otsima võimalusi uue katedraali rajamiseks. Uus hoone otsustati rajada vana katedraali koopiana. See ülesanne ei osutunud kergeks, kuna hoone projekt ei olnud säilinud ja taastamiseks tuli kasutada vanu fotosid. Hoone taastamiseks oli aga kihelkonnal võimalik kasutada kogu piiskopkonna abi ja nii valmis uus kirikuhoone aastaks 1998. Selsamal aastal õnnistas piiskop Juozas Žemaitis kiriku taas sisse; protsessi juures viibisid ka kardinal Audrys Juozas Bačkis ja Valdas Adamkus.

Viited
------

1. ↑
2. ↑  Vilkaviškio Švč. Mergelės Marijos Apsilankymo katedra

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Vilkaviškise katedraal** |
Makatea, NASA pilt
Mahajäetud Temao sadam
**Makatea** ehk **Mangaia-te-vai-tamae** on korallsaar Polüneesias Tuamotu saarte loodeosas, mis kuulub Prantsuse Polüneesiasse.

Makatea asub Tuamotu saarte loodeosas. Tema geograafilised koordinaadid on 148° 13' W ja 15° 49' S. Lähim naabersaar Rangiroa asub 79 km kirdes. 

Makatea on kuni 7 km pikk ja kuni 7,5 km lai. Tema pindala on 24 ruutkilomeetrit. Saare kaljud ulatuvad kuni 80 meetrit üle merepinna. Saar on tekkinud tektoonilise kerke tulemusena ja on üks 4 saarest Tuamotu saarestikus, mis ei ole atoll.

Makatea on peaaegu ainus saar Tuamotu saartel, kus leidub joogivett. Kohalikud elanikud toovad vett saarel olevatest koobastest. Selle järgi on saar oma nimegi saanud: "ma" tähendab puhast ja selget ning seal kasutatakse seda vee tähenduses, "atea" tähendab päevavalgust ja "k" on nende vahele lisatud selleks, et parem hääldada oleks. Saare teine nimi Mangaia-te-vai-tamae tähendab 'puhastatud (või selge) veega Mangaia'.

Eurooplastele avastas saare Jakob Roggeveen 1722 ja nimetas selle Auroraks. Saarel leidis ta vett ja puuvilju, mis võimaldasid tal meeskonda skorbuudist ravida. Veel varem nimetasid pärismaalased saart Papa Teaks, mis tähendab 'valge kalju'.

Saare looderannikul on mahajäetud asula Vaitepaua ja selle juurde kuuluv mahajäetud sadam Temao. Need pärinevad ajast, mil Makateal fosforiiti kaevandati (1917–1964). Nimelt on Makatea üks kolmest Vaikse ookeani korallsaarest, kus asusid suured fosforiidilademed (teised kaks olid Banaba ja Nauru). Sel ajal olid saarel kool, haigla ja pagaritöökoda, aga tänapäevaks on need kõik hävinud ja džunglisse kasvanud.

Fosfaadi saamiseks kaevati saarele käsitsi sadu ja võib-olla tuhandeid auke. Need on pealt ümmargused, keskmiselt 2,5 m läbimõõduga ja 15–25 m sügavad. Inimene võib kergesti saarel ringi rännates mõnda auku sisse kukkuda ja sinna surra, sest tihe alustaimestik varjab neid pilgu eest.

1998 valmis film "Six Days Seven Nights" ("Kuus päeva seitse ööd"), kus mängisid Harrison Ford, Anne Heche ja David Schwimmer. Väidetavalt toimub filmi tegevus Makateal, aga seal seda ei filmitud ning film ei kujuta tõetruult saare loodust ega selle ohte.

Makatea kuulub Rangiroa valda. 2002. aasta rahvaloenduse ajal elas saarel 93 inimest ja 2007. aasta rahvaloenduse ajal 61 inimest. Suurima küla nimi on Moumu. Saarerahva elatusallikad on põllumajandus, kopra hankimine, kalapüük ja kauplemine kookosevarastega.

Viited
------

1. ↑  Prantsuse Polüneesia kõigi saarte rahvaarv (prantsuse keeles)