recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Eesti NSV Kunstifond** oli Eesti NSV Kunstnike Liidu majandus- ja finantsorganisatsioon.

Kunstifond asutati 1943. aastal nõukogude tagalas pärast Eesti NSV Kunstnike Liidu asutamist viimase majandusorganisatsioonina ning kandis 1957. aastani nime **NSV Liidu Kunstifondi Eesti Vabariiklik Osakond**. Kunstifondi põhiülesandeiks oli kunstnike loominguliseks tööks vajaminevate materiaalsete tingimuste tagamine, loomingulisele tööle kaasaaitamine, kõrgel ideelisel ja kunstilisel tasemel olevate kunstitööde loomine ning rahva kultuuritaseme tõstmine.

Kunstifondi alluvuses oli neli iseseisvat ettevõtet: 

* Tallinna kombinaat Ars (endise nimega Tallinna Kunstitoodete Kombinaat),
* Tartu kombinaat Ars,
* kesksalong-kauplus Ars ja
* kirjastus Kunst.

Kõik Kunstifondi süsteemid loodud kunstiväärtused realiseeriti ning tekkinud summade eest finantseeriti näituse- ja ostutegevust, kunstnike lepingulisi ja eksperimentaalseid töid ning graafika eksperimentaalateljee tööd. Kunstifondi kaudu said kunstnikud sotsiaalseid tagatisi (haigusraha, toetusraha) ning elamis- ja ateljeepindu. 

Kunstifondil oli salong-kauplusi üle Eesti, kus realiseeriti kombinaatide ateljeede toodangut. 1983. aastal avas Kunstifond samal eesmärgil Tallinnas Draakoni galerii. Fondil olid loomingulised baasid Lahemaal Altja lähedal ja Musta mere ääres.

Vaata ka
--------

* Eesti Kunstifond

Viited
------

1. 1 2 3  Jaak Olepi intervjuu Kunstifondi direktori Andres Kompusega, Sirp, 1974
**Vana-Egiptuse loomismüüdid** püüdsid kirjeldada maailma teket.

Erinevad kosmogooniad
---------------------

Vana-Egiptuse loomismüütide kohaselt oli kõige alguses olnud elutu ürgmeri Nun.

### Hermopolise kosmoteogoonia

Hermopolise loomismüüt keskendus universumi olemusele enne maailma loomist. Ürgmere omadusi kirjeldasid 8 jumalust, keda tunti kui Ogdoad. Need olid Nu ja Naunet, Huh ja Hauhet, Kuk ja Kauket ning Amun ja Amaunet. Nende ühendusest tekkis ürgküngas.

Ürgookeanist tõusis maailmamuna, mille tarkuse- ja kuujumal Thot asetas ürgkünkale. Munast koorus päikesejumal Ra.

### Heliopolise kosmoteogoonia

Heliopolise kosmoteogoonia järgi tõusis ürgmerest välja päikesejumal Atum. Viimane sigitas omakorda õhujumal Šu ja niiskuse jumalanna Tefnuti. Nendest said alguse maajumal Geb ja taevajumalanna Nut, kes põimusid ühte, kuid lahutati Šu poolt. Sellest taeva ja maa ühendusest sündisid päike, kuu ja tähed. Neil olid 4 last: Osiris, Isis, Seth ja Nephthys.

Peajumalaks oli Ra, kes oli inimeste looja, maailma ja taeva valitseja ning Maati isa. Maat oli õiguse, tõe ja maailma harmoonia jumalanna.

### Memphise kosmoteogoonia

Memphise linna kaitsja Ptah, kes oli tuntud kui kirja, kunsti ja käsitöö jumal, lõi nii maailma kui ka jumalad oma mõtte ja sõna jõul eimiskist. Teisi jumalaid peeti Ptahi eri ilminguteks ja Ptahi kehastusena austati ka härg Apist.

### Elefantine kosmoteogoonia

Kõigi olendite loojaks peeti jäära peaga viljakusjumalat Hnum, kes olevat potikedral Niiluse mudast valmis vorminud ka inimese.

### Teeba kosmoteogoonia

Teeba kaitsjaks peetud Amoni tähtsus hakkas kasvama seoses Teeba esilekerkimisega. Lõpuks ei olnud Amon mitte ainult Ogdoadi liiga, vaid ka maailma looja. Ühtlasi sulandas ta endasse päikesejumal Ra saades nõnda nimeks Amon-Ra. Ehnaton püüdis Amonit asendada päikesekettaga Aton.

Välislingid
-----------

* "Mis oli muistsele egiptlasele kõige hirmsam karistus teispoolsuses?" Novaator, 8. november 2014
Claude Kogan (1959)
**Claude Kogan** (21. veebruar 1919 Pariis – 2. oktoober 1959 Cho Oyu, Nepal) oli prantsuse alpinist.

1954. aastal tõusis ta alpinistina Himaalajas asuva Cho Oyu nõlval naiste kohta rekordilisele kõrgusele – 7600 m.

Elukäik
-------

Ta sündis vaesunud perekonnas. 15-aastaselt jättis ta kooli pooleli ja hakkas õmblejaks. Hiljem on ta töötanud rõivadisainerina, pidanud koos mehega väikest õmblusettevõtet ning õmmelnud moekunstnik Christan Diori tellimusel.

Alpinism
--------

Seitsmetuhandelise Nuni (7135 m) üks esmavallutajaid on Claude Kogan
Alpinismi hakkas ta harrastama abikaasa George Kogani õhutusel. Koos ronisid nad Alpides ja Andides. 

1951. aastal võttis ta koos mehega osa Prantsuse-Belgia ühisekspeditsioonist Peruu Andides asuvale Alpamayole (5947 m). Tookord väideti, et esmavallutajatena jõudsid tippu George ja Claude Kogan, kuid 1957. aastal, fotomaterjalide võrdlusel, selgus, et päris tippu nad siiski ei jõudnud.

Pärast mehe surma (1951) jätkas ta alpinismiharrastust, retkles ja ronis Kaukasuses, Gröönimaal ja Himaalajas. 1953. ja 1955. aastal esmavallutas ta koos kaaslastega kaks seitsmetuhandelist mäge Himaalajas: Nuni ja Yangra.

Tõusud kaheksatuhandelistele
----------------------------

1954. aasta sügisel üritas ta esimese naisalpinistina tõusta kaheksatuhandelise mäe tippu, kuid oli sunnitud tipputõusul Cho Oyule (8188 m) koos tipukaaslase, kuulsa šveitslase Raymond Lambertiga 500 meetrit enne tippu tagasi pöörduma.

1959. aastal juhtis ta ainult naisalpinistidest koosnevat ekspeditsiooni Cho Oyule. Ta hukkus 2. oktoobril, olles oma telgis 7000 m kõrgusel asuvas vahelaagris, mis mattus lumelaviini alla.

### Edukad tipputõusud

* 1946 – Aiguille du Dru (3754 m), põhjaseina marsruudil
* 1951 – Quitaraju (6040 m), teisena mäetipus (koos kaaslastega)
* 1952 – Salcantay (6271 m), esmatõus (koos kaaslastega)
* 1953 – Nun (7135 m), esmatõus (koos kaaslastega)
* 1955 – Yangra (7422 m), esmatõus (koos kaaslastega)

Viited
------

1. 1 2 3 4  Alpinist Claude Kogan. adventure-journal.com
Valgepõsk-lagle ja vööthani
**Veelind** on lind, kelle elutegevus on tihedas seoses veekogudega.

Veelindude hulka kuuluvad pingviinid, hanelised, pelikanilised, kaurilised, pütilised, osa kurvitsalisi jne.

Enamik veelinde on vee-eluks kohastunud. Nende varvastel võivad olla ujulestad, neil võib olla vastu keha liibuv jäik sulestik, mis soodustab ujumist, neil võib olla rohke udusulestik, mis vähendab keha jahtumist, neil võib olla suur päranipunääre, mille nõre kaitseb märgumise eest.

Valdav osa veelinde sööb teisi veeloomi: limuseid, kalu ja mitmesuguseid vastseid. Mõnedki veelinnud hangivad toidu veekogu põhjast.

Osa veelinde, näiteks kaurilised, ujub ja sukeldub hästi ning veepinnal ujudes istub nende keha sügaval vees. Seevastu osa neist, näiteks kajakad, ujub hästi, kuid ei sukeldu ja ujudes on nende keha peaaegu täielikult vee peal. Need veelinnud, kes tulevad maale ainult pesitsusajal, liiguvad seal vaevaliselt: roomates, jalgade ja tiibadega tõugates või taarudes. Nende jalad paiknevad kaugel taga. Paljud veelinnud moodustavad seltsinguid, mis mõnikord on nii suured, et neid kutsutakse linnulaatadeks. Külm- ja parasvöötmes on enamik veelinde rändlinnud.

Veelindude eluiga on suhteliselt pikk, eriti kui värvulistega võrrelda. Näiteks järvekaur võib elada kuni 27 ja kühmnokk-luik kuni 25 aastat vanaks.

Veelinde ohustab kõige rohkem veekogudes olev reostus. Olulisim rahvusvaheline veelindude kaitse kokkulepe on 1975 jõustunud Ramsari konventsioon, mis käsitleb märgalade kui veelindude elukeskkonna kaitset. Eesti liitus sellega 1993.

Vaata ka
--------

* Kahlajad
* Veelinnukoer

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Veelind** |
**Veemajandus** on valdavalt rakendusliku suunaga majandusala, mis tegeleb nii pinna- kui põhjavee uurimise, jaotamise, kasutamise ja kaitsmisega. Samuti tegeleb veemajandus vee kahjuliku või purustava toime vähendamisega (vee)ehitistele, näiteks sadamatele, veekogu kaldarajatistele.

Veemajanduse peamised harud on veevarustus, maaparandus (sealhulgas niisutus ja kuivendus), hüdroenergeetika, veetransport ja kalamajandus; lisaharudena käsitletakse veel veekogude kasutamist virgestuseks ja sportimiseks.

Veemajandusprobleemide olemus
-----------------------------

Veemajanduslike probleemide lahendamisel püütakse säilitada veeökosüsteemides minimaalne muutmine ja vee kui inimesele kasuliku ressursi (näiteks joogivesi) võimalikult odav ja õiglane jaotus ning sellega varustamine. 

Mitmed olulised veemajandusprobleemid puutuvad kokku üldisema keskkonnaökonoomia dilemmaga, mis avaldub ühisomanditragöödiana – näiteks rohke niisutusvee kasutamine piirab veetransporti
.

Vaata ka
--------

* Veekaitse
* Veemajanduskava

Viited
------

1. ↑  Masing, V. (koost.). (1992). *Ökoloogialeksikon*. Eesti Entsüklopeediakirjastus. Lk 269
2. ↑   Säästva arengu sõnaseletusi. Säästva Eesti Instituut.
Veeloomade laskmine veekogusse
**Veeloomade asustamine** (inglise *stocking* või *restocking*) on tegevus, mille käigus kasvatatakse noorloomi väljaspool looduslikku keskkonda ja siis lastakse looduslikku veekogusse.

Veeloomi võib asustada selleks, et täiendada olemasolevaid asurkondi, või selleks, et luua uut asurkonda. Veeloomi võivad asustada nii valitsusasutused avalikesse veekogudesse kui eraorganisatsioonid ja -isikud eravalduses olevatesse veekogudesse.

Tavaliselt asustatakse veekogudesse kalu, kuid põhimõtteliselt võib asustada ükskõik milliseid veeloomi.

Veeloomi, kõigepealt kalu, hakati asustama mitusada aastat tagasi. Esialgu oli selle eesmärk nende pärastine kinnipüüdmine, kui nad on suuremaks kasvanud, ehk kalapüük. Tänapäeval kasutatakse veeloomade asustamist ka selleks, et suurendada looduskaitse all olevate liikide arvukust, aidates neil pääseda väljasuremisest.

Võõrliikide asustamine on ohtlik. Võõrliigid võivad kahjustada olemasolevaid hapraid ökosüsteeme. Seevastu võib veekogudesse asustada pärismaiseid liike, kui neid on üle püütud või kui nad ei suuda seal paljuneda.

Tänapäeval kasutatakse veeloomade asustamist kõige rohkem säästvas kalanduses.

Veeloomade asustamise reguleerimine Eestis
------------------------------------------

Eestis reguleerib veeloomade asustamist 25. augustil 2008 jõustunud põllumajandusministri määrus "Veterinaarnõuded vesiviljelusloomade liikumise ning vesiviljelusloomade ja neilt pärinevate loomsete saadustega kauplemise kohta". See määrus näeb mingi taudi suhtes vastuvõtlikkusse või mingit taudi edasi kandvasse liiki kuuluvate loomade viimise kohta sellest taudist vabasse piirkonda ette erinõuded.

Euroopa Liidus reguleerib piirkonnast puuduvate liikide kasutamist vesiviljeluses 11. juunil 2007 vastu võetud määrus 708/2007 "Võõrliikide ja piirkonnast puuduvate liikide kasutamise kohta vesiviljeluses", mida hakati kohaldama 1. jaanuaril 2009.

Vaata ka
--------

* Taasasustamine
* Tugiasustamine

Viited
------

1. ↑  "Riigi Teataja". Veterinaarnõuded vesiviljelusloomade liikumise ning vesiviljelusloomade ja neilt pärinevate loomsete saadustega kauplemise kohta Vaadatud 30. jaanuaril 2012
2. ↑  "Euroopa Liidu Teataja" Nõukogu määrus (EÜ) nr 708/2007, 11. juuni 2007, võõrliikide ja piirkonnast puuduvate liikide kasutamise kohta vesiviljeluses Vaadatud 30. jaanuaril 2012
**VAZ 2102** on Volga autotehase esimene klassikaline viieukseline universaal. 

Esimene VAZ-2102 väljus konveieriliinilt 1971. aastal ning koosnes suuresti sedaani VAZ-2101 osadest ja detailidest. Esimesel tootmisaastal jõuti valmistada vaid 185 autot. Juhikoht on identne baasmudel VAZ-2101 omaga.

Üles avaneva tagaluugi alumine äär ulatub kaitserauani ja on samal kõrgusel pakiruumi põrandaga, selline konstruktsioon lihtsustab nii kauba maha- kui ka pealelaadimist. Tagavararatas ja bensiinipaak on viidud pakiruumi põranda alla, laiendades niimoodi pakiruumi ja muutes põranda tasapinnaliseks.
Tagumine iste on allaklapitav ja nii suureneb pakiruumi maht veelgi.

Tagumine registreerimisnumber asub tagaluugil, tagumised tuled on vertikaalsed ja asuvad tagaosa äärtes, tagurdustuli asub tagumise kaitseraua all tuledeplokist eraldi.

2102 ehituskvaliteet oli kehvem kui 2101, eriti hästi paistis see silma tagaluugi juures, mille tihendid kippusid tolmu läbi laskma ning kütusepaagi puhul, millest bensiin ajapikku välja auras.

Suurendamaks kandevõimet tugevdati sel mudelil nii tagavedrusid kui ka amortisaatoreid. VAZ-2102 suudab korraga ära vedada 2 inimest ja 290 kg kaupa, seda on üle 50 kg rohkem kui VAZ-2101-l. Erinevad olid ka veljed ja rehvid, rehvi laius oli 165 mm VAZ-2101 155 mm vastu. Suurendati ka kütusepaagi mahtu, mis nüüd küündis 45 liitrini.
VAZ-2102 on varustatud 64 hj bensiinimootoriga, suurimaks pöördemomendiks on 88 Nm ja väntvõlli pöörete arv maksimaalsel pöördemomendil on 3400 p/min. Auto tagadiferentsiaali ülekannet muudeti 1:4,44-ni. Selle tõttu vähenes tippkiirus 5 km/h võrra.

1974. a sai 02 VAZ-2101 moderniseeritud karburaatori, alates aastast 1976 pandi autole n-ö kolmanda seeria karburaator seerianumbriga 2101-1107010-03 ja alates 1979. aastast 2106 karburaator. 

1977. a sai auto uut tüüpi generaatori, 1983 uuendati elektrisüsteemi. 

1978 tuli välja uue 69 hj ja 1,3 l mootoriga VAZ-21021 ning VAZ-21023 71 hj ja 1,5 l mootoriga. 21023 oli mõeldud peamiselt ekspordiks. 

Eksport "nullkahele" paigaldati tagaklaasipesur ning klaasipuhasti, 2103 armatuur ja 2106 peatugedega istmed.
1980. aasta moderniseerimise käigus sai 02 uue süütesüsteemi, 2-liitrise klaasipesuvedeliku paagi ning jalgpumba klaasipesuvedeliku pumpamiseks. 

Aastatel 1982–1984 töödeldi nookureid ja nukkvõlle lämmastikuga, et saavutada suurem korrosioonikindlus ning kulumisele ja koormustele vastupidavus (seega karastati).
Nukkvõlli kiire kulumise probleemile tuli aga lahendus alles siis, kui mindi üle uuele tehnoloogiale koos nukkide valgendamisega, sellega lahendati ka nukkvõllide defitsiidiprobleem 1970. aastatel ja 1980. aastate esimesel poolel. Nende nukkvõllide erinevuseks on kuuskantvöö kolmanda ja neljanda nuki vahel.

Vaz 2102 tootmine lõpetati 1985. aasta suvel ning VAZ 2102 vahetas välja alates 1984. aastast tootmises olnud VAZ 2104.

Viited
------

1. ↑  "VAZ-2102". *veneraud.ee*. 26. mai 2011.
**Tsemendivabriku "Port-Kunda" võlatähikud** anti välja Kunda tsemendivabriku poolt Saksa okupatsiooni algul, 20. augustil 1941.

Võlatähikute väljaandmise põhjuseks oli sularahapuudus pärast NSV Liidu riigipanga Rakvere osakonna evakueerimist 6. augustil 1941. Loa võlatähikute väljaandmiseks 220.000 rubla ulatuses andis Rakvere Saksa komandant 19. ja Viru maavalitsus 20. augustil 1941.

Neid emiteeriti nimiväärtuses 1–25 rubla, millest 1-, 3- ja 5-rublaseid anti välja 1500, 10-rublaseid 750 ja 25-rublaseid 2000 eksemplari. Nende kehtivuse tähtajaks oli 1. oktoober 1941, kuid seda võis ühe kuu kaupa pikendada kuni 1. jaanuarini 1942. Osadel võlatähikutel on Ubja põlevkivikaevanduse tempel.

Võlatähikuid lasti kaasaegseil andmeil käibele umbes 70.000 rubla väärtuses, neid kasutati palgamaksmiseks Kunda tsemendivabriku töölistele ja nad kehtisid kokkuleppel Kunda ühiskaupluse ja erakaupmeestega kuni väljaostmiseni tsemendivabriku poolt.

Võlatähikud kaotati käibelt Saksa Riigipanga Tallinna osakonna nõudmisel 15. novembriks 1941 ja neid osteti välja 67.233 rubla eest, seega jäi neid ümbervahetamiseks esitamata umbes 850 rubla väärtuses.

Kirjandus
---------

* Heino Ross. Eesti kodurahad. Väike-Viru, 1994, lk 33–38.
* I-cn. Kui Kundas kehtis oma raha. Virumaa Teataja, 10. august 1944, nr 89, lk 6.
**VDSL2** (*Very high speed Digital Subscriber Line 2* 'väga kiire digitaalne kliendiliin 2') on uusim ja täiuslikem tehnoloogia andmesideks üle tavaliste vaskkaablite, võimaldades andmesidekiirusi kuni 100 Mbit/s nii üles- kui ka allalaadimisel. 

Siiski sõltub maksimaalne võimalik kiirus liini pikkusest ja kvaliteedist, nii nagu ADSL-gi puhul. Võrreldes ADSL2+-ga, on viimasest suurem kiirus saavutatav vaid liini pikkusel kuni u 1,5 km. Alates sellest pikkusest on maksimaalne kiirus võrdne ADSL2+ kiirusega sama pika liini puhul. Seega on VDSL2 kasutamisel mõtet eelkõige seal, kus liinide pikkus tarbijate ja teenusepakkuja seadmete vahel ei ole suur, näiteks kortermajade trepikodades. Kuid erinevalt VDSL-ist, mis ei tööta pikematel vahemaadel üleüldse, toimib VDSL2 nende puhul vähemalt sama hästi kui ADSL2+, ühendades seega VDSL-i ja ADSL2+ parimad omadused.

VDSL2 tehnoloogiat hakkas Eestis kasutama Elion, asendades aegamööda ja vastavalt vajadusele ADSL2+ tehnoloogiat.

Välislingid
-----------

* Mart Vabar: "VDSL toob vaskkaabliga koju interneti ja TV" Äripäev, 15. oktoober 2002
* Alari Alviste: "DSL–i perekond" Arvutimaailm, 22. aprill 2004
* Alari Alviste: "DSL–i perekond" Arvutimaailm, 6/2003
***Pinus amamiana*** on männiliste sugukonda männi perekonda kuuluv okaspuu. Enne iseseisva liigi staatuse saamist peeti teda hiina männi (*Pinus armandii*) teisendiks *Pinus armandii* var. *amamiana*.

Levikuala
---------

*Pinus amamiana* on Jaapani endeem ning tema väga väike levikuala asub kahel saarel, Yakushimal ja Tanegashimal, kus ta kasvab kivistel mäenõlvadel 100–800 m kõrgusel merepinnast.

Kirjeldus
---------

Puu kasvab kuni 30 m kõrguseks. Tüve läbimõõt on kuni 2,0 m. Puukoor on noorelt hallikaspruun ja sile, vananedes muutub tumehalliks ja rõmeliseks.

Pungad on punakaspruunid, munajad kuni lineaarsed, 2–7 mm pikkused. Okkad on viiekaupa kimbus, 3–8 cm pikkused, tumerohelised, kolme vaigukäiguga.

Käbid on munajad, 5–7 cm pikkused ja läbimõõduga 3–4 cm, punakaspruunid. Seemned on 10–12 mm pikkused, hallikasmustad, väga väikese tiivakesega (0,5–1 mm). Õitseb mais, seemned valmivad tolmlemisele järgneva aasta oktoobris.

Populatsiooni ähvardavad ohud
-----------------------------

Yakushimal ja Tanegashimal kasvavat mändi on ajaloo jooksul (16.–20. sajandil) intensiivselt raiutud, kuna puu on küllaltki suur ning sisaldab palju vaiku, mistõttu on tal head säilivusomadused. Puitu kasutati kalapaatide valmistamisel ja ehitusmaterjalina. Praeguseks on puude majanduslik kasutamine küll lõpetatud, kuid ometi on viimastel aastakümnetel puude arv oluliselt vähenenud. Populatsiooni vähenemise kolm peamist põhjust on

* inbriiddepressioon;
* vähenenud looduslik taastootmine;
* männi-laguuss (*Bursaphelenchus xylophilus*).

Viited
------

1. ↑  Katsuki, T. & Farjon, A. (2010). Pinus amamiana. *IUCNi punase nimistu ohustatud liigid*. IUCN 2013.
2. 1 2  "*Pinus amamiana*". *www.conifers.org* (inglise). Vaadatud 11.04.2010.
3. ↑  Sei-ichi Kanetani, Takayuki Kawahara, Ayako Kanazashi, Hiroshi Yoshimaru. *Diversity and Conservation of Genetic Resources of an Endangered Five-Needle Pine Species, Pinus armandii Franch. var. amamiana (Koidz.) Hatusima*, USDA Forest Service Proceedings, 2004.
Tsahuride asuala
**Tsahhid** ehk **tsahurid** on rahvas Dagestanis ja Aserbaidžaanis. Tsahhid kõnelevad tsahhi keelt, mis kuulub dagestani keelte lesgi-samuri ehk kagurühma. Hinnanguliselt on tsahhe ühtekokku 30 000, neist Aserbaidžaanis 15 900 (1999. aasta andmetel) ja Venemaa Föderatsioonis 2002. aasta ülevenemaalise rahvaloenduse andmetel 10 366. Dagestanis elas 2002. aastal 8168 tsahuri (0,32% elanikkonnast). 2010. aasta rahvaloenduse andmetel elas Venemaal 12 769 tsahhi, neist Dagestanis 9771 (0,34% elanikkonnast)

Tsahhid on islamiusulised (sunniidid). Säilinud on ka islamieelseid kombeid. Antropoloogiliselt kuuluvad tsahhid balkani-kaukaasia rassi kaspia tüüpi.

Tsahhide asuala Dagestanis on vabariigi lõunaosas Rutuli rajoonis. Aserbaidžaanis elavad tsahhid Zakatali ja Kahhi rajoonis. Traditsiooniliselt on tsahhid tegelenud põhiliselt karjakasvatusega, maaharimine on olnud väiksema tähtsusega. Tänapäeval on tsahhid kakskeelsed ja valdavad lisaks oma keelele veel ka vene või aserbaidžaani keelt.

Viited
------

1. ↑  "Arhiivikoopia". Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 6. september 2018. Vaadatud 11. jaanuaril 2013.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
2. ↑  "Arhiivikoopia" (PDF). Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 24. september 2015. Vaadatud 11. jaanuaril 2013.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
**Venemaa välisministeeriumi ettekanded inimõiguste teemal** (vene Доклады МИД России о правах человека) on Venemaa välispoliitika ametkondade publikatsioonid inimõigustest USA-s, Kanadas ja reas Euroopa riikides. 

Esimene ettekanne "Inimõigustealasest olukorrast mitmes maailma riigis" avaldati 2011. aasta detsembris. 90-leheküljelises väljaandes juhivad Vene diplomaadid tähelepanu sagedastele inimõiguste rikkumistele USA-s ja mitmes Euroopa riigis, samuti rikkumistele NATO agressiooni ajal Liibüas. Ettekandes kasutatakse laialdaselt rahvusvaheliste organisatsioonide Human Rights Watch, International Amnesty, Piirideta Reporterid (inglise Reporters Without Borders (RWB)) poolt avaldatud materjale. Ettekannet kommenteerides märkis ministeeriumi täievoliline esindaja inimõiguste alal Konstantin Dolgov, et mõnel riigil on "kergem õpetada teisi, kui tegeleda inimõiguste tagamise probleemide sisulise lahendamisega oma kodus".

Ettekanded on ilmunud ka 2012. ja 2013. aastal.

Välislingid
-----------

* 2011 (*vene keeles*) (*inglise keeles*)
* 2012 (USA): (*vene keeles*) (*inglise keeles*)
* 2012, 2013 (EL)
* 2020: (*vene keeles*) (*inglise keeles*)
Laeva replika (ehitatud 1992)
**Pinta** oli üks kolmest Christoph Kolumbuse laevast, mida ta kasutas oma esimesel sõidul üle Atlandi ookeani 1492. aastal.

Ameerikat nägi esimesena Pinta pardal seisev Rodrigo de Triana.

Kolumbuse kolm laeva ei olnud tollel ajal kõige suuremad laevad, mida Euroopas leida võis. Nad olid ehitatud sõitmiseks Vahemerel, mitte avaookeanil. Pinta oli karavell-tüüpi laev. Traditsiooniliselt anti Hispaania laevadele nimed pühakute järgi, kuid tavaliselt kasutati hüüdnimesid. Pinta oligi hüüdnimi, mitte laeva ametlik nimi, mis pole teada. Laeva täpne päritolu pole kindel, kuid arvatavasti ehitati see Hispaanias 1441. aastal. Kolumbus lasi selle enda tarbeks ümber ehitada. Pinta oli kiireim kolmest laevast, väiksem kui Santa Maria, kuid suurem kui Niña. Laev kaalus umbes 60 tonni ning oli 17 meetrit pikk ja üle 5 meetri lai. 26-liikmelist meeskonda juhtis kapten Martín Alonso Pinzón.

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Pinta (laev)** |
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel kõneleb sõnavabadust piiravast ametnikust; sõna muude tähenduste kohta loe artiklist Tsensor (täpsustus).* |

---

**Tsensor** on ametnik, kelle ülesandeks on trükkimiseks mõeldud teoste, ajakirjanduse ning tele- ja raadiosaadete avalikustamise eelne või järgne läbivaatus ehk tsensuur eesmärgiga piirata riiklikult mittesoovitava info levikut.

Tänapäeva demokraatlikes riikides tsensuuri ei ole. Samas on tsensoreid rakendatud suure osa vältel inimkonna ajaloost, samuti on demokraatlikud riigid kasutanud mitmesuguseid tsensuuri vorme sõjatingimustes.

Eesti kultuuriloos on tsensorid mänginud korduvalt tähtsat rolli. Vene keisririigis töötas tsensorina mitu Eesti kultuuritegelast (nagu Jaan Jõgever), kes aitasid kaasa isamaaliste raamatute ja ajalehtede trükkipääsemisele, andes autoritele ja ajakirjanikele nõu, kuidas tekste tsensuurist läbipääsemiseks viimistleda ja ümber sõnastada. Tsensorite mõju aitas muuta tollast eesti rahvuslust avalikult venemeelsemaks ja saksavaenulikuks. 

Eesti Vabariigis põhiseaduste järgi trükitoodete tsensuuri ei olnud. Vabadussõja ajal kehtis sõjatsensuur ja 1933. aastal kehtestas Jaan Tõnissoni valitsus seoses kogu riigis kaitseseisukorra kehtestamisega trükitoodete eelkontrolli, mida teostasid kontrollametnikud. 

1935. aasta kinoseadusega kehtestati filmitsensuur, mida teostas filmiinspektor.
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib linnuliigist; perekonna kohta vaata artiklit Vihitaja (perekond)* |

---

Actitis hypoleucos

**Vihitaja** ehk **jõgitilder** (*Actitis hypoleucos*) on linnuliik kurvitslaste sugukonnast vihitaja perekonnast.

Välimus
-------

Vihitaja on väike 19–21 cm pikkune lind tiivapikkusega 32–35 cm. Ta kaalub 40–60 grammi.

Täiskasvanud linnu sulestik on pealt pruun ja alt hallikasvalge, lühikeste kollakate jalgadega.

Levik
-----

Vihitaja pesitseb suuremas osas Euraasias, aga talvitub Aafrikas, Lõuna-Aasias ja Australaasias. Eesti vihitajad talvituvad Lõuna-Euroopas ja Aafrikas.

Vihitajad ei ole seltsivad ja vaid harva võib neid suurtes salkades näha.

Vihitaja pesitsusaegset arvukust Eestis hinnatakse 5000–10 000 paarile.

Pesitsemine
-----------

Vihitaja muna
Vihitaja pesitseb jõgede ja järvede ääres. Pesa ehitab ta rohu sisse, sageli põõsa alla. Kurnas on mais-juunis 4 umbes 35 mm pikkust muna, mida mõlemad vanemad hauvad 20–22 päeva.

Toitumine
---------

Vihitaja toitub putukatest ja teistest väikestest selgrootutest. Putukaid võib ta ka lennult püüda. Toitu hankides võib ta kuni 20 sekundiks sukelduda kuni 1 meetri sügavusele vette.

Viited
------

1. ↑

Välislingid
-----------

* Vihitaja andmebaasis eElurikkus Muuda Vikiandmetes

  


|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Vihitaja** |
"Pruutkleit valgest *charmeuse*'ist, kaunistatud inglise nõelapitsidega; kaunistuseks apelsiniõied" Foto ajakirjas "Les Modes : Revue mensuelle illustrée des arts décoratifs appliqués à la femme". 1918.
***Charmeuse*** (prantsuse keeles *charmeuse* 'võlujanna') on kerge peen atlass-siduses kangas, algselt siidikiust (*flatteuse*) , uuemaaegses tähenduses tehiskiust kootud atlassitaoliselt sile lõimetrikoo.

Materjal
--------

Tänapäeval valmistatakse *charmeuse*'i mitte ainult siidist, vaid odavamatest tehiskiududest nagu polüamiidkiud. Kiudude koostisest ja töötlusest oleneb kanga peenus, kergus, lehvivus või robustsus ning jäikus.

Kasutamine
----------

Kangast kasutatakse naistepesu ja öösärkide õmblemiseks. Samuti kasutatakse seda pruutkleitides täite- ja aluskangana ning pluuside kaunistuskangana. Kerge kangas on vastupidav kuumusele ja kortsumisele, kergelt läikiva pealispinnaga ja kandja kehal meeldivalt pehme. *Charmeuse* on paremalt poolt läikivam ja vasakult tuhmim, väljanägemiselt sarnaneb atlassiga, kuid on sellest pehmem ja kergem. Samuti *charmeuse*'i nime all tuntud peent ja kerget kahe lõngasüsteemiga lõimetrikood, mis välimuselt sarnaneb interlokkangaga, kasutatakse siduse liikuva struktuuri ja suure plastilisuse tõttu pesuesemete valmistamiseks.

Viited
------

1. ↑  "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 14. detsember 2019. Vaadatud 20. jaanuaril 2020.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
2. ↑  A. Kiessling, M. Matthes. Textil-Fachwörterbuch. Schiele & Schoen, 1993
3. ↑
4. ↑
5. ↑  A. Kiessling, M. Matthes. Textil-Fachwörterbuch. Schiele & Schoen, 1993
6. ↑  A. Tervonen. Kangad. Argo, 2016
**Vihmutus** on niisutusviis, mille korral surve all olev vesi paisatakse vihmutitega surve all õhku. Seal vesi pihustub ja sajab vihmana maapinnale, niisutades nii mulda, taimi kui ka õhku. Vihmapiisad on udupiiskadest palju suuremad (läbimõõt 0,5...3 millimeetrit). Vihmutuse peaeesmärk on mulla veevarude suurendamine. 

Vihmutus on üks paremaid niisutusviise, kuna seda saab hästi mehhaniseerida ja automatiseerida. Vihmutada võib igasuguseid muldi, kastetav ala ei pea olema tasane ja koos kastmisveega saab mulda viia ka väetisi. Vihmutusega võib teha ka öökülmatõrjet ja taimekaitset. 

Vihmutuse osatähtsus suureneb kogu maailmas, eriti ebastabiilse ja parasniiske kliimaga aladel, kus niisutus on vajalik periooditi. Ariidses kliimas pole vihmutamine sageli otstarbekas, sest suurte kastmisnormide tõttu on seadmete jõudlus väike ja liiga palju vett (30...40% kastmisveest) aurub mulda jõudmata. Eestis on vihmutus igati sobilik niisutusviis rohumaade ja köögiviljade kastmisel.

Vihmutuse eelised
-----------------

• Suhteliselt hea niisutusühtlus, ilma pindmise äravoolu tekketa

• Võimalik kasutada nõlvuse korral

• Tööjõud võib olla suhteliselt vähe koolitatud

• Automatiseerimise võimalus

Vihmutuse puudused
------------------

• Suur soetuskulu

• Käitluskulud suuremad kui mittesurvelisel süsteemil

• Nõudlik veekvaliteedi suhtes (soola, võõrised)

• Veetaseme kõigutamine veehaardes

• Mittestandardseid põlde raske kasta

• Tuulised kohad põhjustavad suurt veekadu

• Madala infiltratsioonivõimega muldasid ei saa vihmutada
**Tsahhiagijn Elbegdordž** (mongoli *Цахиагийн Элбэгдорж* [tsahhiag'iin elbergd'ordž]; rahvusvahelises transkriptsioonis *Tsahiagiyn Elbegdorj*; sündinud 30. märtsil 1963 Mongoolias Hovdi aimakis Dzeregis) on Mongoolia poliitik, kes oli 18. juunist 2009 kuni 10. juulini 2017 Mongoolia president. 

Aastatel 1998 ja 2004–2006 oli ta Mongoolia peaminister. 

Elbegdordž rajas 1989. aastal Mongoolia Demokraatliku Liidu, mis oli esimeseks mitteparteiliseks demokraatlikuks grupiks tollal üheparteilises Mongoolias. Aastatel 1990 ja 1992 valiti ta parlamenti, kuid astus 1994, pärast süüdistusi riigisaladuse varastamise ja müümise asjus, protestiks tagasi. 

Aprillis 1996 sai Elbegdordž Rahvusliku Demokraatliku Partei esimeheks ning valiti taas parlamenti. 

Mongolid mäletavad teda kui noort radikaalset poliitikut, kes seistes pidas kõnet vaesele ja näljasele streikivale rahvahulgale Ulaanbaatari peaväljakul 1990. aastal.

24. mail 2009 valiti ta Mongoolia presidendiks.

26. juunil 2013 peetud presidendivalimistel valiti ta ametisse uueks ametiajaks.

Välislingid
-----------

 Tsahhiagijn Elbegdordž – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
* Pilt

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**Nambarõn Enhbajar** | **Mongoolia president**2009–2017 | Järgnev**Haltmaagijn Battulga** |
Charlottenburgi loss
**Charlottenburg-Wilmersdorf** on Berliini linnarajoon, mis moodustati 2001. aastal Charlottenburgi rajooni ja Wilmersdorfi rajooni liitmisel. 

Rajoon on eelkõige keskklassi elupiirkond. Kurfürstendammi ümbrus täidab Mitte rajooni kõrval kogu Berliini keskuse funktsiooni. Rajoonis asuvad Berliini tehnikaülikool, Berliini kunstiülikool, Berliini ooperiteater, Renessansiteater, Schilleri teater, Theater des Westens, Berliini messikeskus, Schaubühne, Charlottenburgi loss ja Berliini olümpiastaadion. Seal asuvad lennuettevõtete Germania peakorter.

Charlottenburgi kant oli asustatud juba nooremal kiviajal. Esimest korda nimetati seda 1239 ja siis kandis see nime Lützow. Tänapäevalgi on Charlottenburgis Lietzow' asum. Sel ajal oli seal germaanlaste ja slaavlaste segaasustus. 1315 rajati sinna Maarja nunnaklooster, mis likvideeriti reformatsiooni ajal. 1699 hakkas hilisem Preisimaa kuningas Friedrich I rajama Charlottenburgi lossi, mis nimetati tema abikaasa Hannoveri Sophie Charlotte järgi. Loss valmis 1705, aga samal aastal kuninganna suri. Tema mälestuseks hakati kogu piirkonda Charlottenburgiks nimetama.

Wilmersdorf asutati 1220. Algul kuulus ta Teltow' kreisi, aga 1. aprillil 1907 eraldati sellest ja sai kreisivabaks linnaks. 1. oktoobril 1920 ühendati Charlottenburg ja Wilmersdorf halduslikult Berliiniga.

Pärast teist maailmasõda oli Charlottenburg-Wilmersdorf Berliini müüriga jagatud.

Viimased kohalike omavalitsuste valimised toimusid Charlottenburg-Wilmersdorfis 2006. Volikogu 55 kohast võitis 20 Saksamaa Sotsiaaldemokraatlik Partei, 16 Kristlik-Demokraatlik Liit, 10 rohelised, 5 Vaba Demokraatlik Partei, 2 Vasakpartei ja 2 Hallid Pantrid. Võrreldes eelmiste valimistega kaotasid kristlikud ja vabad demokraadid kumbki 2 kohta ning hallid ja rohelised võitsid kumbki 2 kohta.

Linnaosad
---------

Charlottenburg-Wilmersdorf koosneb seitsmest linnaosast:

* Charlottenburg
* Charlottenburg-Nord
* Berlin-Grunewald
* Halensee
* Schmargendorf
* Westend
* Wilmersdorf

Elanikkond on rajoonis jaotunud väga ebaühtlaselt. Kui Wilmersdorf on näiteks Berliini linnaosadest asustustiheduse poolest seitsmendal kohal ning Charlottenburg ja Halensee vastavalt 11. ja 12. kohal, siis Grunewald on üks Berliini hõredamalt asustatud piirkondi. Grunewald moodustab enam kui kolmandiku rajooni pindalast, kuid seal elab vaid kolm protsenti Charlottenburg-Wilmersdorfi elanikest. Kaks kolmandikku rajooni elanikest elavad Charlottenburgis ja Wilmersdorfis. Halensee linnaosa on pindala poolest kogu Berliinis suurem ainult Hansaviertelist, samas kui Grunewald on üks suuremaid linnaosi.

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Charlottenburg-Wilmersdorf** |

Berliini linnarajoonid

Mitte **·**  Friedrichshain-Kreuzberg **·**  Charlottenburg-Wilmersdorf **·**  Lichtenberg **·**  Marzahn-Hellersdorf **·**  Neukölln **·**  Pankow **·**  Reinickendorf **·**  Spandau **·**  Steglitz-Zehlendorf **·**  Tempelhof-Schöneberg **·**  Treptow-Köpenick
Malepoksi võistlus Saksamaal
Malepoks 2008. aastal 
**Malepoks** on spordiala, kus vahelduvates raundides mängitakse malet ja poksitakse.

Ajalugu
-------

Malepoksi leiutas Madalmaade kunstnik Iepe Rubingh, kes sai idee Prantsuse filmirežissööri ja koomiksikunstniku Enki Bilali sarjast "Külm ekvaator" (prantsuse keeles *Froid-Équateur*).

Esimesed maailmameistrivõistlused peeti 2003. aastal, mille võitis malepoksi looja Rubingh ise. Samal aastal loodi ka Rahvusvaheline Malepoksi Liit (WCBO). Euroopa meistrivõistlusi peetakse alates 2005. aastast.

Võistlusreeglid
---------------

Võistlus sisaldab 11 raundi, neist 6 on maleraundi (paaritud) ja 5 poksiraundi (paaris), seega alustatakse alati malest. Maleraund kestab 4 minutit ning kummalgi mängijal on kokku 12 minutit male-aega. Poksiraund kestis algul 2 minutit, kuid alates 2007. aastast on selle pikkus 3 minutit. Raundide vaheaeg on 1 minut.

Võidab see võistleja, kes teeb maleraundis vastasele mati või kelle vastane jääb ajapuudusesse, lööb poksiraundis vastase nokauti või kuulutatakse võitjaks kohtuniku otsusega. Kui malepartii jääb viiki, võidab poksis punktidega juhtiv võistleja. Kui ka poksis on punkte võrdselt, võidab mustade malenditega mängiv võistleja.

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Malepoks** |

* Rahvusvahelise Malepoksi Liidu koduleht

Viited
------


1. 1 2  Suurkaev/ERR, Rene (1. märts 2016). "ERR.ee video. "WILD TALKs" vestlusõhtu malepoksi leiutajast kunstniku Iepe Rubinghuga". *ERR*. Vaadatud 7. veebruaril 2023.
2. 1 2  Vill, Ants (19.02.2010). "Malepartii võib lõppeda nokaudiga". *Linnaleht*. Vaadatud 07.02.2023.
3. 1 2  "Poksmale: keha ja vaimu kooskõla". *Sport*. Vaadatud 7. veebruaril 2023.
**Vjatšeslav Menžinski** (vene *Вячеслав Рудольфович Менжинский*, poolapäraselt *Wiaczesław Mienżynski*; 31. august 1874 Peterburi Venemaa keisririik – 10. mai 1934 Moskva NSV Liit) oli nõukogude poliitik ja Nõukogude julgeolekuorganite – Tšekaa, GPU juhtivtöötaja ja NSV Liidu OGPU juht aastatel 1926–1934.

Elulugu
-------

Vjatšeslav Menžinski oli pärit venestunud poola aadliperekonnast. Lõpetas Peterburi Ülikooli õigusteaduskonna ja töötas Vene Keisririigi advokatuuris. 

Vjatšeslav Menžinski oli VSDTP liige alates 1902. aastast, osales 1905. aasta revolutsioonilises tegevuses ning seejärel viibis aastail 1907–1917 emigratsioonis. Saabus tagasi Venemaale 1917. aasta kevadel, Oktoobrirevolutsiooni ajal Petrogradi Sõja-Revolutsioonikomitee liige. 

Nõukogude Venemaa algusaastail oli Menžinski Vene SFNV Rahanduse Rahvakomissariaadi rahvakomissari asetäitja.

Tegevus nõukogude julgeolekuasutustes
-------------------------------------

1917. aasta 8. detsembrist oli Vjatšeslav Menžinski Tšekaa Kolleegiumi liige ja samal ajal ka jaanuarist märtsini 1918 Rahanduse Rahvakomissariaadi rahvakomissar. 

Tšekaa kolleegiumi liikmed (vasakult) Jēkabs Peterss, Józef Unszlicht, Abram Belenki (seisab), Feliks Dzeržinski, Vjatšeslav Menžinski. 1921. aasta
1918. aastal oli Menžinski Vene SFNV peakonsul Berliinis, peale seda Vene SFNV Välisasjade Rahvakomissariaadi kolleegiumi liige. 

1919. aastast oli Vjatšeslav Menžinski Ülevenemaalises Erakorralises Komisjonis:

* Tšekaa eriosakonna ülema asetäitja
* 1920–1922 Tšekaa eriosakonna ülem;
* 1922–1923 Vene SFNV Siseasjade Rahvakomissariaadi juures asuva Riikliku Poliitvalitsuse salajas-poliitilise valitsuse ülem;
	+ alates 1923. aastast Feliks Dzeržinski asetäitja,
* 1926. aastast NSV Liidu poliitilise politsei – NSV Liidu Siseasjade Rahvakomissariaadi juures asuva Ühendatud Riikliku Poliitvalitsuse (OGPU) esimees.

Osalus nõukogude võimuorganites
-------------------------------

Aastatel 1927–1934 oli Vjatšeslav Menžinski ÜK(b)P KK liige.

Vjatšeslav Menžinski, 1933. aastal
Vjatšeslav Menžinski suri haiguse tagajärjel 1934. aastal.
Việt Cộngi lipp
**Việt Cộng** (täisnimi vietnami keeles *Mặt trận Dân tộc Giải phóng miền Nam Việt Nam*, prantsuse keeles *Front National de Liberté*) oli Lõuna-Vietnami kommunistlik vastupanuorganisatsioon. See rajati 1960 Ngô Đình Diệmi karmi poliitika vastu. Rajati suhted Hồ Chí Minhi valitsusega. Việt Cộngi üks suur eesmärk oli ühendada Vietnam Hồ Chí Minhi juhtimisel. Kahe poole tüli tõusis sõjaks (Vietnami sõda). 

Põhipealetungid olid nende poolt Tếti pealetung (1968) ja Lihavõttepealetung (1972). 8. juuni 1969 kuulutati välja Lõuna-Vietnami Vabariigi Ajutine Revolutsiooniline Valitsus (LVVARV). Juhiks sai Huỳnh Tấn Phát. 

1973 rahu järgi lepiti Vietnami jagamine kokku nii, et Lõuna-Vietnam ja LVVARV jäävad oma positsioonidele ehk sisuliselt tehti kaksikvalitsus ja Lõuna-Vietnami territooriumile Põhja-Vietnami väeosad. 1973 Pariisi rahu allkirjastasid USA, Việt Cộng ja Põhja-Vietnam. Rahu pidi tagama sõjategevuse lõpu Lõuna-Vietnamis. Kuid lahingud jätkusid. 30. aprill 1975 vallutasid Põhja-Vietnami väeosad Việt Cộngi lipu all Saigoni.

Việt Cộng asus valitsema Lõuna-Vietnami üleminekuvalitsust ja 1976 kahe Vietnami ühendades likvideeriti ka see organisatsioon.

Vaata ka
--------

* Củ Chi tunnelid
Sündmused maailmas • Aastate loend • Aasta päevad

◄ |
3. aastatuhat eKr |
**2. aastatuhat eKr** |
1. aastatuhat eKr |
►

**2. aastatuhat eKr** ehk **teine aastatuhat eKr** on ajavahemik, mis algas 1. jaanuaril 2000 eKr ja lõppes 31. detsembril 1001 eKr.

(3. aastatuhat eKr – **2. aastatuhat eKr** – 1. aastatuhat eKr – Sajandid)

Sajandid
--------

* 20. sajand eKr
* 19. sajand eKr
* 18. sajand eKr
* 17. sajand eKr
* 16. sajand eKr
* 15. sajand eKr
* 14. sajand eKr
* 13. sajand eKr
* 12. sajand eKr
* 11. sajand eKr

Sündmused Eestis
----------------

* ...

Sündmused maailmas
------------------

* Assüüria riik
* Vana-Egiptuse Keskmine riik
* Minose kultuur
* Egeuse kultuur
* Mükeene kultuur
* Babüloonia
* Hetiidid
* ...

Olulised isikud
---------------

* ...

Tsivilisatsioonid, kuningriigid ja dünastiad
--------------------------------------------

* ...

Avastused, leiutised ja uuendused
---------------------------------

* Karlova tüüpi kivikirves, leitud Emajõe ürgoru nõlvalt
* Vanimad Eesti alalt leitud kivikõplad
**Mali lipp** on Mali ametlik lipp.

Riigi- ja rahvuslipp
--------------------

 ? Mali riigi- ja rahvuslipp. Proportsioonid 2:3.
Mali riigi- ja rahvuslipu eeskujuks on võetud Prantsusmaa lipp, mis on kujundatud panaafrika värvides. Lipp võeti ametlikult kasutusele 1. märtsil 1961. Rohe-kolla-punane trikoloor väljendab Aafrika ühtsust.

Roheline (PMS 361C) kujutab lootust ja loodust, kollane (PMS 116C) päikest ja maavaraderikkust ning punane (PMS 186C) kangelaslikkust ja revolutsioonilist minevikku.

Mali ajaloolised lipud
----------------------

1958. aastal kui Prantsuse Sudaan (Mali tolleaegne nimi) sai autonoomia, sai ta endale ka lipu. See oli Prantsuse sini-valge-punane trikoloor, mille valge välja keskele oli paigutatud "kanaga" – musta tantsija kujutis.

Mali lipp 1959-1961
1959. aastal loodud Mali Föderatsiooni (ühendatud Prantsuse Sudaan ja Senegal) lipuks sai vertikaalsete väliadega rohe-kolla-punane trikoloor, mille kollase välja keskel oli "kanaga". Liitriik eksisteeris kõigest 2 kuud ning lipust sai Mali Vabariigi tunnus. 1961. aastal eemaldati islamiusuliste nõudel lipult "kanaga", sest islami usk ei luba kujutada lipul inimest.

Vaata ka
--------

* Mali vapp

Välislingid
-----------

* Mali lipp andmebaasis *Flags of the World* (*inglise keeles*)
**Mali 1992. aasta põhiseadus** võeti rahvahääletusega vastu 12. jaanuaril 1992, seadus pandi kirja 1991. aasta augustis toimunud riiklikul konverentsil. Põhiseadus näeb Malis ette mitmeparteilise poolpresidentaalse süsteemi

Põhiseadus peatati riigis 2012. aasta riigipöörde ajal ning uuesti 2013. aastal.

Taust
-----

Esimene Mali põhiseadus kuulutati kehtetuks pärast 1968. aasta sõjaväelist riigipööret. Uus põhiseadus võeti vastu 2. juunil 1974 ning sellega kehtestati riigis üheparteisüsteem ja kaugeneti huntavõimust. See põhiseadus püsis kuni Moussa Traoré kukutamiseni 1991. aastal.

Võimule saanud Amadou Toumani Touré kokkukutsutud riiklik konverents pani uue põhiseaduse kirja 1991. aasta augustis ning see võeti referendumiga vastu 1992. aasta 12. jaanuaril, uut põhiseadust pooldas üle 98% hääletanutest.

Sisu
----

Põhiseadus sätestab, et Mali riigipea on president, kes on ühtlasi ka riigi sõjaväe kõrgeim juht. President valitakse viieks aastaks, järjest võib üks president ametis olla kuni kaks ametiaega; president nimetab ametisse peaministri, kes on valitsuse juht. Peaminister annab aru Mali Rahvusassambleele, mis saab läbi umbusaldusavalduse peaministri ametist kõrvaldada. Põhiseadus näeb ette mitmeparteisüsteemi, keelatud on vaid rassilistel, soolistel, piirkondlikel või usulistel alustel loodud erakonnad.

Põhiseaduse järgi peab Mali kinni inimõiguste ülddeklaratsioonist ja inimõiguste ja rahvaste õiguste Aafrika hartat. Tagatakse ka õigus meelt avaldada ning kohtusüsteemi iseseisvus. Mali seaduste kooskõla põhiseadusega jälgib Konstitutsioonikohus.

Viited
------

1. ↑  Mali: Institutional Situation (arhiiviversioon , 13. juuni 2007)
2. ↑  Voice of America, "Uncertainty Reigns in Mali", Anne Look, 23. märts 2012
3. ↑  Mali: key events (arhiiviversioon , 4. juuli 2007)
4. ↑  US Department of State: Background Note: Mali
5. ↑  Elections in Mali

Välislingid
-----------

* Mali põhiseaduse ingliskeelne tõlge
**Lükati** (ka *Kose-Lükati*, vananenud nimega *Vabrikusauna*) on allasum Tallinnas Pirita linnaosas Kose asumis.

Tänavad
-------

* Jõekalda tänav
* Kose põik
* Kosemetsa tänav
* Kärestiku tänav
* Lükati tee

Vaata ka
--------

* Lükati sild

Viited
------

1. ↑  KNAB (vaadatud 12.08.2018)
2. ↑  Tallinna tänavanimed EKI (vaadatud 28. juulil 2015)

Tallinna linnaosad ja asumid

**Linnaosad:**  Haabersti linnaosa **·**  Kesklinna linnaosa **·**  Kristiine linnaosa **·**  Lasnamäe linnaosa **·**  Mustamäe linnaosa **·**  Nõmme linnaosa **·**  Pirita linnaosa **·**  Põhja-Tallinna linnaosa
**Asumid (allasumid):** Aegna **·**  Astangu **·**  Haabersti **·**  Hiiu **·**  Iru **·**  Juhkentali **·**  Järve **·**  Kadaka **·**  Kadriorg **·**  Kakumäe **·**  Kalamaja **·**  Karjamaa (Hundipea) **·**  Kassisaba **·**  Katleri **·**  Keldrimäe **·**  Kelmiküla **·**  Kitseküla **·**  Kivimäe **·**  Kloostrimetsa **·**  Kompassi **·**  Kopli **·**  Kose (Kose-Kallaste **·**  Lükati **·**  Varsaallika) **·**  Kuristiku **·**  Kurepõllu **·**  Laiaküla **·**  Lepiku **·**  Laagna **·**  Laagri **·**  Liiva **·**  Lilleküla (Lille **·**  Mooni **·**  Linnu **·**  Marja) **·**  Loopealse **·**  Luite **·**  Maakri **·**  Maarjamäe **·**  Merimetsa **·**  Merivälja **·**  Mustakivi **·**  Mustamäe **·**  Mustjõe **·**  Mõigu **·**  Mäeküla **·**  Mähe (Kaasiku **·**  Mähe aedlinn) **·**  Männiku **·**  Nõmme **·**  Pae **·**  Paevälja (Paekalda) **·**  Paljassaare **·**  Pelgulinn **·**  Pelguranna **·**  Pirita **·**  Pääsküla (Vana-Pääsküla) **·**  Priisle **·**  Pikaliiva (Vikimõisa) **·**  Raua **·**  Raudalu **·**  Rahumäe **·**  Rocca al Mare **·**  Sadama **·**  Seli **·**  Siili **·**  Sibulaküla **·**  Sõjamäe (Sõstramäe) **·**  Sikupilli **·**  Sitsi **·**  Sääse **·**  Südalinn **·**  Tatari **·**  Tondi **·**  Tiskre **·**  Tõnismäe **·**  Torupilli **·**  Tondiraba **·**  Uuslinn **·**  Uus Maailm **·**  Vismeistri **·**  Vanalinn (All-linn **·**  Toompea) **·**  Vana-Mustamäe **·**  Veerenni **·**  Veskimetsa **·**  Väike-Õismäe **·**  Väo **·**  Õismäe **·**  Ülemistejärve **·**  Ülemiste
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel on subkultuurist; samanimelise kunstniku kohta vaata artiklit Edward von Lõngus.* |

---

**Lõngused**, ka **motolõngused**, olid 1950. aastate teisel poolel Eestis kujunenud noorte subkultuur, õieti valitsevate või ametlike ringkondade poolhalvustav tõlkenimetus nii Eesti kui välismaa rockerite kohta. Samad või analoogilised subkultuurid Lääne-Euroopas ja USA-s kandsid nimetusi *rockerid*, *teddyboyd*, *Greasers* (USA) või *raggare* (Skandinaavia). Eestikeelne tõlkenimetus *lõngused* pärineb Juhan Smuulilt. (Sõna *rocker* tähendab inglise keeles 'rappuja' või 'kõikuja', aga seda võib tõlkida ka kui 'lõnkuja' või 'lõngus'. Eesti lõngused ise nimetasid ennast rockeriteks.

Lõngused olid üks esimesi noorte subkultuuri ilminguid Nõukogude Eestis ning see põhjustas ühiskonnas hulgaliselt kriitikat ja diskussioone. Maailmasõdade vahelisel ajal olid Eestis eksisteerinud juba graadepoisid, shimmypoisid ja schickid. Lõngustele järgnev subkultuur oli hipid. 

Lõngustele oli iseloomulik eriline, lõnkuv kõnnak, kitsad püksid, batad (inglise keeles *nancy boy shoes*, *stompers* või *creepers*), metallesemete kasutamine, agressiivne käitumine ja kalduvus tavakodanikke šokeerida. Kasutati erilist venitatud kõnemaneeri ja slängi. ("Segens, krae, kuhu kursid?" - "Mul täna kärulükkamine.") jne. Muusikas eelistati rock'n'rolli.

Tähtsamad kogunemiskohad olid Tallinnas Viru tänava alguses ning Tartus Raekoja platsi ja Rüütli (tol ajal 21. juuni) tänava nurgal. 

Lõnguste subkultuuri on kirjeldanud oma jutustustes Teet Kallas ja poeesias Arvi Siig.

*"Käes kirjud lehed, sügis käib nüüd laialt*
*kui mees, kes*
*plankudele*
*peoafišše kleebib.*
*Rändlindudena*
*Viru nurgal aial*
*reas poisid, seljas plastikaadist keebid.*
*Ma neid ei tunne.*
*Minu ajal, tollal,*
*siin kogunesid hoopis teised vennad.*
*Siin käisid*
*Viru Hirm*
*ja Nõmme Krahv*
*ja Dollar*
*ning nähti hulkumas siin*
*vahel*
*ka mind ennast."*
*Arvi Siig*

Viited
------

* november 1997, Sulev Vedler, Viru Aabram olevat kahemeetrine ambaal, kes kogub tunni ajaga 500 poissi oma lipu alla!
|  |
| --- |
|  |
| Medalikohad |
| Aafrika rahvaste karikavõistlused |
| **Kuld** | 2022 |  |

**Boulaye Dia** (sündinud 16. novembril 1996 Oyonnax's) on Prantsusmaal sündinud Senegali jalgpallur, kes mängib ründajana Itaalia kõrgliigaklubis Salernitana ja Senegali jalgpallikoondises.

Hooajal 2017–2018 mängis ta Prantsusmaa tugevuselt neljanda liiga klubis Jura Sud, kus ta lõi 21 liigamänguga 15 väravat.

2018. aasta juulis sõlmis ta lepingu Prantsusmaa kõrgliigaklubiga Stade de Reims. Prantsusmaa kõrgliigas debüteeris ta 20. oktoobril 2018 mängus Angers' vastu. Esimese värava lõi ta Prantsusmaa kõrgliigas sama aasta 24. novembril mängus Guingamp' vastu. Hooajal 2018–19 jäi tema arvele Prantsusmaa kõrgliigas kolm väravat. Hooajal 2019–20 lõi ta seitse väravat. 25. oktoobril 2020 tegi ta mängus Montpellier' vastu kübaratriki, seejuures Reimsi esimese mängijana kõrgliigas alates 1978. aastast pärast Santiago Santamaríat. Hooajal 2020–21 lõi Dia Prantsusmaa kõrgliigas kokku 14 väravat, millega oli liiga suurim väravakütt sel hooajal.

2021. aasta juulis sõlmis ta viieaastase lepingu Hispaania kõrgliigaklubiga Villarreal. 2022. aasta augustis läks ta laenule Salernitanasse.

Senegali jalgpallikoondises debüteeris Dia 9. oktoobril 2020 sõprusmängus Maroko vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 7. septembril 2021 MM-i valikmängus Kongo vastu. 2022. aastal tuli ta Senegali koondisega Aafrika meistriks.

Viited
------

1. ↑  "¡BIENVENIDO, BOULAYE DIA!". villarrealcf.es. 13.7.2021. Vaadatud 11.8.2021

| * v
* r
Senegali koondis  –  2022. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlused |
| --- |
| 

* 1 S. Dieng
* 2 F. Mendy
* 3 Koulibaly (c)
* 4 P. Cissé
* 5 I. Gueye
* 6 N. Mendy
* 7 Jackson
* 8 Kouyaté
* 9 Dia
* 10 N'Diaye
* 11 Ciss
* 12 Ballo-Touré
* 13 Ndiaye
* 14 Jakobs
* 15 Diatta
* 16 É. Mendy
* 17 P. Sarr
* 18 I. Sarr
* 19 Diédhiou
* 20 B. Dieng
* 21 Sabaly
* 22 Diallo
* 23 Gomis
* 24 Name
* 25 Loum
* 26 P. Gueye
* Treener: Cissé

 | Senegal |