recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Aleksei Arbatov (1981)
**Aleksei Georgijevitš Arbatov** (vene keeles Алексей Георгиевич Арбатов; sündinud 17. jaanuaril 1951 Moskvas Nõukogude Liidus) on Venemaa poliitik ja politoloog. 

Ta on endine Riigiduuma liige, Venemaa Teaduste Akadeemia akadeemik.

Arbatov töötab 1994. aastast Venemaa Teaduste Akadeemia Maailmamajanduse ja Rahvusvaheliste Suhete Instituudi rahvusvahelise julgeoleku keskuse juhina. Tema peamised uurimisalad on rahvusvahelised suhted, välis- ja sõjaline poliitika, rahvusvaheline julgeolek, relvastuskontroll ja desarmeerimine ning Venemaa riiklik julgeolek.

Arbatov oli aastatel 1993–2003 Riigiduuma Jabloko fraktsiooni liige. Ta on poliitilise partei Jabloko liige 1993. aastast ja kuulub partei föderaalse poliitkomitee koosseisu.

Haridus
-------

Arbatov lõpetas 1973. aastal NSV Liidu Välisministeeriumi Moskva Riikliku Rahvusvaheliste Suhete Instituudi (MGIMO) rahvusvaheliste suhete teaduskonna ja 1976. aastal NSV Liidu Teaduste Akadeemia Maailmamajanduse ja Rahvusvaheliste Suhete Instituudi aspirantuuri.

Ta sai 1976. aastal kandidaadikraadi väitekirjaga "Американская концепция "национальной безопасности" и политика в области ракетно-ядерного оружия в 1960-е гг." ning 1982. aastal sai ajalooteaduste doktori kraadi väitekirjaga "Стратегическое равновесие и военно-политический курс в 1970-е гг.".

Tunnustus
---------

* 2003 – valiti Venemaa Teaduste Akadeemia korrespondentliikmeks (filosoofia, sotsioloogia, psühholoogia ja õiguse sektsioon)
* 2011 – valiti Venemaa Teaduste Akadeemia akadeemikuks (globaalprobleemide sektsioon)
* 2016 – Venemaa Föderatsiooni valitsuse preemia massimeedia valdkonnas välispoliitika küsimuste populariseerimise eest ajakirjas Rossija v Globalnoi Politike

Aleksei Arbatovi isa akadeemik Georgi Arbatov

Isiklikku
---------

Tema isa akadeemik Georgi Arbatov (1923–2010) oli kauaaegne Venemaa Teaduste Akadeemia USA ja Kanada Instituudi direktor.

Tema abikaasa Nadežda Arbatova (sündinud 1950) on poliitikateaduste doktor ja töötab Primakovi-nimelises Venemaa TA Maailmamajanduse ja Rahvusvaheliste Suhete Instituudi Euroopa poliitika uuringute osakonna juhatajana.

Viited
------

1. 1 2  Историческая справка. ras.ru
2. ↑  Направления деятельности. ras.ru
3. ↑  Арбатова Надежда Константиновна. imemo.ru
**Järvi Instrumentalists** on Eestist pärit instrumentalistidest koosnev ansambel, mille liikmeteks on viis õde-venda maailmakuulsast Järvide dünastiast. Ansambli koosseisu kuuluvad Miina Järvi (viiul), Martin Järvi (viiul), Madis Järvi (vioola), Marius Järvi (tšello) ja Mihkel Järvi (klaver).

Tegemist on ainsa professionaalse keelpillikvartetiga Eestis, kus musitseerivad koos üksnes ühe pere liikmed.

Ansambli liikmed on esinenud nii solistina, duona, triona, keelpillikvartetina kui ka klaverikvintetina.

Liikmete sugulus
----------------

Pere isa on tšellist Teet Järvi ja ema pianist Mari Järvi.

Vanaisa oli Järvide dünastia alusepanija dirigent Vallo Järvi.

Vanaonu on dirigent Neeme Järvi.

Vaata ka
--------

* Vertigo Music

Välislingid
-----------

* Koduleht
* Tšellist Teet Järvi sünnipäevakontserdil musitseeris seitse Järvide dünastia muusikut
* Järvi Instrumentalists esinemas Tallinn Music Weekil, Flickr, 1. aprill, 2016
* Niguliste kirikus astuvad lavale viis Järvit, ERR, 1. aprill 2016
* Intervjuu Leigo Järvemuusikal, Youtube, 5. august 2016
* Järvid sõidavad hiinlaste kõrvu rõõmustama. Postimees, 12. mai 2017
* Leigo Järvemuusika juubelikava avavad Järvi Instrumentalists ja väike Oliver
**Aleksei Budõlin** (sündinud 5. aprillil 1976 Tallinnas) on endine Eesti judomaadleja ja praegune judotreener. 

Ta on lõpetanud 2013. aastal Tallinna Ülikooli kehakultuuri erialal.

Pärast sportlaskarjääri oli ta kolm aastat Eesti juunioride judokoondise peatreener ja neli aastat (kuni peatreeneri ametikoha koondamiseni 2016. aasta sügisel) täiskasvanute koondise peatreener. Jaanuarist 2017 töötab Aleksei Budõlin Šveitsi judokoondise treenerite meeskonnas. 2018. aasta seisuga töötab ta Šveitsi judokoondise peatreenerina.

Aleksei Budõlin on täiskasvanute tiitlivõistlustel võitnud kokku kaheksa medalit: olümpiamängudelt ühe, maailmameistrivõistlustelt kaks ja Euroopa meistrivõistlustelt viis. Lisaks on ta kaks korda tulnud Euroopa juunioride meistriks. Lisaks on ta võitnud mitmel tippturniiril (World Cup, Grand Prix ja Grand Slam) üheksa esikohta.

Alates lapsepõlvest treenis ta pikka aega Feliks Saakjani käe all. Viimastel sportlasaastatel juhendas teda Davor Vlaskovac.

Aleksei Budõlin on treenerina juhendanud Eestis järgmisi sportlasi: Georgi Ladõgin, Aleksandr Marmeljuk, Jevgeni Salejev, Elnur Alijev, Grigori Minaškin. Neist Minaškin sai 2016. aastal Euroopa meistrivõistlustel pronksmedali ning võistles ka Rio de Janeiro olümpiamängudel.

Muu spordiga seotud tegevus
---------------------------

Lisaks judole on Aleksei Eesti meister saalijalgpallis (2012) ja rannajalgpallis (2011) ning võitnud pronksmedali Eesti meistrivõistlustelt rannavõrkpallis (1996). 

Aleksei Budõlin on üks Tallinnas tegutseva Spordiklubi Tanuki asutajaid.

Tunnustus
---------

* 2002 Eesti Vabariigi spordipreemia (Euroopa meistriks tulemise ja maailmameistrivõistluste hõbemedali võitmise eest judos)

Isiklikku
---------

Tema vend Dmitri Budõlin on samuti endine judomaadleja. 

Aleksei Budõlini elukaaslane on Ilona Toots, neil on tütar Malena (2001) ja poeg Aleksander (2014).

Viited
------

1. ↑  Aleksei Budõlini olümpiapronks läks kaotsi. Ohtuleht.ee, 27.06.2018
2. ↑  ""Alexei Budolin"". *www.judoinside.com* (inglise). Originaali arhiivikoopia seisuga 26.04.2012. Vaadatud 28.12.2011.

Välislingid
-----------

* Biograafia ESBL-is
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib rauasulamist, teiste tähenduste kohta vaata lehekülge Malm (täpsustus).* |

---

Malmist pann.
**Malm** on rauasulam, kus on vähemalt 2,14% süsinikku. Süsiniku protsent sulamis ei ole tavaliselt suurem kui 4. 

Malm erineb terasest selle poolest, et malmi pole võimalik toatemperatuuril plastselt deformeerida, kuna malm puruneb. Malm on heade valuomadustega ning seejuures ka odavam kui teras, mistõttu tihti on masinate korpused ja kered valatud malmist. Malmil on ka omadus summutada lööke. Samas on malmil halb keevitatavus. Malmi külmkeevitamisel kasutatakse spetsiaalseid elektroode, traate, kaitsegaase ja töövõtteid. Vaatamata sellele on külmkeevitamisel saadud liide kerge purunema, kuna temperatuuride vahest tekivad malmi kergesti praod. Seetõttu soovitatakse malmi enne kuumutada kuni 600°C ning alles seejärel keevitada.

Liigitus
--------

* Valge malm
* Hall malm
* Tempermalm
* Kõrgtugev malm
* Eriomadustega malm

|  |  |
| --- | --- |
|  | Tsitaadid Vikitsitaatides: **Malm** |
**Disainiöö** on festival, mille on ellu kutsunud Eesti Disainerite Liit eesmärgiga teha Eesti disain nähtavaks ning aidata üldsusel lahti mõtestada disaini olemust.

Disainiöö kavasse kuuluvad tavapäraste näituste ja moeetenduste kõrval ka harivad seminarid, loengud ja töötoad. Soov on demonstreerida, kuidas loovust ja disaini saab rakendada parema füüsilise ja sotsiaalse elukeskkonna loomisel. Esimene Disainiöö festival toimus 2006. aastal.

2015
----

2015. aasta X festival, mis toimus 17.-20. septembrini 2015, kandis pealkirja "Disaini tulevik. Tuleviku disain". Festivali üheks peakülaliseks oli Creative Cities kontseptsiooni autor Charles Landry (UK), kes rääkis seminaril tulevikulinna arengutest. Tiit Tammiste tutvustas nutistut ehk asjade internetti, Pekka Sivonen jagas oma unistusi tervise ja heaolu inkubaatori loomisest Soome; Jon Marshall (UK) selgitas, mis tõi nende koostööle Virgin Atlanticuga disainiauhinna; britid eesotsas Daniel Charnyga viisid läbi rahvusvahelise konkursi "Fixperts" asjade ja olukordade parandamiseks ning autasustasid parimat jätkussuutlikkust hindavat projekti. Villeroy-Boch Gustavsbergi disainimaailma viis meid peadisainer Jon Eliason (Rootsi) ning 2016. aasta elustiili trende tutvustas Stefan Nilsson (Rootsi). Puudujääkidest disainijuhtimise hariduses sai teada töötoas, mida juhtis Grow esindaja Freek Wallaard (Holland).

2016
----

2016. aasta XI festival "Redefining Design" toimub 12.-18. septembrini. Avatud on kõrgetasemelised disaininäitused, etenduskohad, galeriid; professionaalide ja disainikoolide väljapanekud. Toimub rahvusvaheline seminar "Redefining Design", kus sõna saavad uuendusmeelsed disaini eksperdid, kes annavad disaini mõistele uue tähenduse. Festivali traditsioonilisse kavasse kuulub PechaKucha õhtu, disainioksjon, töötoad nii suurtele kui väikestele, välkloengud, filmi- ja moeetendused. Näitustel saab tutvuda Eesti, Austria, Itaalia, Rootsi, Poola, Tšehhi, Slovaki ja Ungari uuema disainiga.

Tähtsat rolli mängivad mainekad väliskülalised, kes toovad disainiuudiseid mujalt maailmast ning annavad hinnangu kohalikule disaini paremikule. Külalistele korraldatakse disainiekskursioone ja hoolt kantakse ka klubilise tegevuse eest. 2016. aasta on BRUNO tootedisaini- ja Eesti Disainiauhindade aasta. Pidulik auhinnagala toimub 16.septembril koos Eesti Disainikeskuse, ADC\*Eesti ja Teenusemajanduse Kojaga. Nominentide näitusega saab tutvuda Viru Keskuses.

XI Disainiöö peamised toimumispaigad asuvad Kultuurikatlas, Heliose kinos, Arhitektuuri- ja Disainigaleriis. Linna ilmestavad Lux Matrixi valgusinstallatsioonid.

Välislingid
-----------

* Koduleht
* Tallinna Disainiöö koduleht
**Teadmusühiskond (teadmispõhine ühiskond)** on ühiskonnatüüp, kus majanduse ja ühiskonna juhtimises kasutatakse teadusuuringute tulemusi ning uued avastused ja leiutised võetakse kohe kasutusele.

Teadmusühiskonnas on ülikoolid ja uurimisasutused olulised ühiskonnainstitutsioonid, teadlaste ja üliõpilaste osakaal tootmisprotsessis on suur.[*viide?*] Teadmusühiskond on infoühiskond, kus majanduse ja poliitika arendamiseks kasutatakse pidevalt ja oskuslikult informatsiooni, kusjuures oluliseks ei peeta mitte kogutud informatsiooni hulka, vaid seda, et poliitilised ja majanduslikud otsused tugineksid teaduslikele uuringutele. [*viide?*] Õppe- ja töökeskkonna lõimimine ning uuenduste pidev kasutuselevõtt eeldab samas uusi arusaamu juhtimises.[*viide?*]

Kujunemine
----------

Majanduse kujunemislõigud:[*viide?*]

* tööstus- ehk industriaalühiskond
* postindustriaalühiskond
* infoühiskond
* teadmusühiskond

Teadmusühiskond ja Eesti
------------------------

Pikaajaline riiklik strateegia "Säästev Eesti 21" võeti Riigikogu poolt vastu 2005. aastal ning see kirjeldab Eesti ühiskonna jätkusuutlikkuse probleemi lahendusena pööret teadmusühiskonda.

Vaata ka
--------

* Heaoluühiskond
* Kodanikuühiskond
* Teadmusjuhtimine

Välislingid
-----------

* Ülo Kess: Teadmus digiajastul, Sirp, 12. detsember 2013
**Teadmise puudumise protokoll** ehk **teadmise puudumise tõend** (eesti keeles ei ole keelend "nullteadmise tõend" soovitatav) on informatsiooni vahetamise meetod krüptograafias, kus üks osapool tõendab teisele (tavaliselt matemaatilise) väite õigsust, paljastamata midagi muud kui väite tõesust. Teisisõnu tõendaja tõestab kontrollijale, et ta teab mingit kindlat saladust, saladuse enda kohta teavet avaldamata.

Selle protokolli olulisem aspekt on usaldusväärsus, mis on seotud turvalisuse säilitamisega erinevat tüüpi toimingute korral.

Lihtsustatud matemaatiline näide
--------------------------------

A valib x1 ja arvutab y = Y(x1) ning saadab B-le: y

B valib x2 ja saadab A-le: x2

A arvutab z = Z(x1,x2) ja saadab B-le: z

B kontrollib, et Z(z) = y × Y(x2)

Rakendusvaldkonnad
------------------

* Autentimine
* Krüptoraha
* Pilvandmetöötlus
* Plokiahel

Tuntumad protokollid
--------------------

* Feige–Fiat–Shamir protokoll
* Schnorri protokoll

Viited
------

1. ↑  Uriel Feige, Amos Fiat, Adi Shamir (1988). "Zero-knowledge proofs of identity". *Journal of Cryptology*.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: mitu nime: autorite loend (link)
2. ↑  C. P. Schnorr (6. juuli 2001). "Efficient Identification and Signatures for Smart Cards". *Springer*.
Kurt Hager (1984)
**Kurt Hager** (24. juuli 1912 Bietigheim-Bissingen, Baden-Württemberg – 18. september 1998 Berliin) oli Saksa DV riigitegelane.

Kurt Hager oli pärit töölisperekonnast. Reaalkooli lõpetas ta 1931. aastal ja töötas seejärel ajakirjanikuna. 1930. aastal astus ta Saksamaa Kommunistlikku Parteisse ja 1932. aastal Punaste Rindevõitlejate Liitu. 1933. aastal osales ta Stuttgardis Adolf Hitleri raadiokõne segamises, mille eest ta arreteeriti ja paigutati Heubergi koonduslaagrisse. Laagrist vabanemise järel emigreerus ta 1936. aastal ja elas mitmes Euroopa riigis ning täitis Kominterni ülesandeid. 

1937–1939 võttis ta ajakirjanikuna osa Hispaania kodusõjast. 1939. aastal interneeriti ta Prantsusmaal, kust saadeti välja Suurbritanniasse. Suurbritannias jätkas ta kommunistlikku tegevust, pärast Teise maailmasõja algust oli mõnda aega interneeritud.

1946. aastal pöördus Hager Saksamaale tagasi. Ta astus Saksamaa Sotsialistlikku Ühtsusparteisse, kus oli parteihariduse osakonna juhataja. Samuti töötas ta ajakirja Vorwärts peatoimetajana. 1948. aastal lõpetas ta doktoriõpingud Kleinmachnowi parteikõrgkoolis, 1949. aastal sai Berliini Humboldti Ülikooli professoriks.

1950. aastal sai ta Saksamaa Sotsialistliku Ühtsuspartei Keskkomitee liikmekandidaadiks ja 1952. aastal Keskkomitee teadusosakonna juhatajaks. 1954. aastal sai ta Saksamaa Sotsialistliku Ühtsuspartei Keskkomitee liikmeks ja 1955. aastal Keskkomitee sekretäriks (oli vastutav teaduse, hariduse ja kultuuri eest). Alates 1959. aastast oli ta Saksamaa Sotsialistliku Ühtsuspartei Keskkomitee Poliitbüroo liikmekandidaat ning alates 1963 Poliitbüroo liige ja Poliitbüroo ideoloogiakomisjoni juhataja. Alates 1958. aastast oli ta Rahvakoja (parlamendi) liige ja 1967. aastast Rahvakoja hariduskomisjoni esimees. Lisaks sellele oli ta 1976–1989 Saksa DV Riiginõukogu liige ja 1979–1989 Saksa DV Riikliku Kaitsenõukogu liige.

Faktiliselt oli Kurt Hager Saksamaa Sotsialistliku Ühtsuspartei peaideoloog. Maailmavaatelt oli ta tõsimeelne karmi liini marksist-leninist. Teda on koguni nimetatud stalinistiks.

1989. aasta novembris astus Kurt Hager kõikidest ametitest tagasi ja 1990. aasta jaanuaris heideti ta Saksamaa Sotsialistlikust Ühtsusparteist välja. 1995. aastal astus ta Saksa Kommunistlikku Parteisse. Samal aastal esitati talle kriminaalsüüdistus seoses Saksa DV-s toimunud piiriületajate tapmisega. 1996. aastal lõpetati Hageri kriminaalasi tema halva tervise tõttu.

Viited
------

1. ↑  Kurt Hager : deutscher Politiker (DDR); Politbüromitglied der SED (1963-1989) Munzinger
2. ↑  Kurt Hager : geb. 24. Juli 1912 Bietingheim gest. 18. September 1998 Chronik der Wende
3. ↑  Hager, (Leonhard) Kurt \* 24.7.1912, † 18.9.1998 : Mitglied des Politbüros des ZK der SED Bundesstiftung zur Aufarbeitung der SED-Diktatur
4. ↑  Kurt Hager whoswho.de
**Gottschalk Vincke** (ka *Gustav*; enne 1540 – umbes 1635) oli Liivi ordu rüütelvend selle eksistentsi viimasel kümnendil.

Gottschalcki vanemad olid Jobst Vincke ja Hadwig von der Recke. Ta pärines Osnabrücki lähedalt Ostenwaldest. Ka tema vanem vend Rudolf Vincke oli Liivi ordu liige. Tema suguvõsa oli olnud ministeriaalidena juba 13. sajandil Osnabrücki piiskopi ja Ravensburgi krahvi teenistuses. Hiljem kuulus see piirkonna olulisemate suguvõsade hulka.

1554. aastal on Vincket märgitud rüütelvennana Kuldīgas, sel ajal pidi ta olema vähemalt 14-aastane. 1561. aastal oli ta rüütelvend Tallinnas. Ta jäi ordule ustavaks kuni selle lõpuni, kui asus 1566. aastal Lääne-Kuramaal. Aastatel 1566–1572 oli ta alampeamees ka Sēlpilsis. Sel aastal päris ta aga maavaldusi Melles Osnabrücki lähedal ja siirdus seetõttu tagasi Vestfaali. Seal abiellus ta Margarete Plateriga. 1635. aastal tegi ta Mindenis testamendi ning suri tõenäoliselt ligi saja-aastaselt varsti pärast seda, olles kuni sinnani ilmselt viimane elusolev endine Liivi ordu liige.

Kirjandus
---------

* *Ritterbrüder im livländischen Zweig des Deutschen Ordens*. Köln: Böhlau, 1993. Nr. 908 (lk 673–675).
**Eesti lõimumispoliitika** üks olulisemaid alusdokumente on lõimumiskava aastateks 2014–2020 ehk "Lõimuv Eesti 2020". Kultuuriministeeriumi ülesanne on toetada Eestis elavate vähemusrahvuste kultuurielu ning aidata säilitada nende kultuurilist omapära ja keelt. Ministeerium toetab ka vähemusrahvuste kultuuriseltse ja aitab edendada nende kultuurielu ja tegevust. Lõimumise ehk integratsiooni eesmärk on kaasa aidata Eestis sidusa ja tolerantse ühiskonna kujunemisele, kus erineva keele- ja kultuuritaustaga inimesed osalevad aktiivselt ühiskonnaelus ning jagavad demokraatlikke väärtusi. 

Siseministeeriumi eestvedamisel loodi 2015. aastal ka kohanemisprogramm, mille eesmärgiks on toetada koolitustega uussisserändajate rändeprotsessi, kohanemist ja ka nende hilisemat lõimumist. Paralleelselt lõimumiskava ja kohanemisprogrammiga alustati 2014. aastal Majandus- ja Kommunikatsiooniministeeriumis ka välisspetsialistide kaasamise ja kohanemise tegevuskava ehk talendipoliitika koostamist.

Eesti ühiskonna integratsiooni monitooring
------------------------------------------

*Vaata ka: Eesti ühiskonna integratsiooni monitooring*
Eesti ühiskonna integratsiooni monitooringu viimaste aastate uuringud näitavad, et võrreldes varasemate aastatega on teisest rahvusest isikute hulgas eesti keele oskus ja eesti keele positiivne sümboolne tähendus märgatavalt suurenenud. Samuti läheneb teisest rahvusest noorte usaldus Eesti riigi institutsioonide vastu eestikeelsete noorte omale. Uuringud on näidanud ka, et Eesti venelaste hulgas on suurenenud sotsiaal-majandusliku ja poliitilise ebavõrdsuse tajumine. Kõige madalamad lõimumisnäitajad on Ida-Viru maakonnas.

Integratsiooni Sihtasutus
-------------------------

Integratsiooni Sihtasutus loodi 31. märtsil 1998 nime all Mitte-eestlaste Integratsiooni Sihtasutus. 2008. aasta kevadest kuni 2009. aasta lõpuni kandis asutus nime Integratsiooni Sihtasutus. 1. jaanuaril 2010 ühines Integratsiooni Sihtasutusega 10.06.1992 asutatud Eesti Migratsioonifond. Ühendatud asutus kandis nime Integratsiooni ja Migratsiooni Sihtasutus Meie Inimesed.

Alates 15. märtsist 2017 on sihtasutuse nimeks taas Integratsiooni Sihtasutus.

Sihtasutus algatab ja toetab Eesti ühiskonna lõimumisele suunatud tegevusi ja abistab rändeprotsessis osalejaid. Lõimumisalaseid projekte rahastatakse nii erinevatest riigieelarvelistest allikatest kui ka välisvahenditest.

Mitmekultuuriline haridus Eestis
--------------------------------

*Vaata ka: Mitmekultuuriline haridus#Mitmekultuuriline haridus Eestis*
Eesti lõimumispoliitika üheks tähtsaimaks strateegiaks on mitmekultuurilise hariduse pakkumine, kus välismaise taustaga lapsel on võimalus õppida lisaks oma emakeelele või endale tuttavaimale võõrkeelele (vene, inglise, prantsuse, saksa või soome keel) ka eesti keelt, et igapäevaelus toime tulla. Enamikus venekeelsetes koolides üritatakse iga aastaga aina rohkem ainetunde üle viia eesti keelele.

Viited
------

1. ↑  "Lõimuv Eesti 2020". Originaali arhiivikoopia seisuga 23. jaanuar 2019.
Gottlieb Ast
**Gottlieb Jaan Ast** (2. märts 1874 Päevakese küla, Orava vald, Võrumaa – 15. detsember 1919 Tallinn) oli Eesti poliitik ja Tallinna linnapea 1919. aastal.

Gottlieb Jaan Ast õppis aastatel 1902–1906 Tartu ülikoolis õigusteadust.

20. sajandi alguses liitus ta poliitilise liikumisega ning oli tegev Lõuna-Eestis sotsialistliku Venemaa Sotsiaaldemokraatliku Tööliste Partei ja Eesti Sotsiaaldemokraatliku Tööliste Ühisuse agitaatorina. Pärast 1905. aasta revolutsiooni emigreerus 1906. aastal Šveitsi ja Põhja–Ameerika Ühendriikidesse, kust naasis Eestisse alles 1917. aastal pärast Veebruarirevolutsiooni. 

Pärast Eestisse naasmist astus ta Eesti Sotsiaaldemokraatlikku Tööliste Parteisse ning valiti partei esindajana Tallinna linnavalitsusse ja Tallinna linnapeaks, kellena tegutses 1919. aasta juuni-juulikuus. 

Ta suri detsembris 1919 tuberkuloosi ja on maetud Rahumäe kalmistule.

Isiklikku
---------

Tema vend oli poliitik ja kirjanik Karl Ast.

Viited
------

1. ↑  Eesti biograafiline leksikon. K./Ü. Loodus, Tartu, 1926-1929
2. ↑  EE 14. köide lk. 28

Välislingid
-----------

* Gottlieb Ast Eesti biograafilises andmebaasis ISIK


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**Anton Uesson linnapea kohusetäitja** | **Tallinna linnapea**1919 | Järgnev**Anton Uesson** |
**Fyn** on Taanile kuuluv saar Läänemeres. Ta moodustab Fyni maakonna koos lähedal asuvate Langelandi, Ærø, Tåsinge ja teiste väiksemate saartega. Saare kaldad on madalad. Moreenküngastik ulatub kuni 131 meetri kõrguseni.

Kirjeldus
---------

Fyni eraldab Jüütimaast Väike-Belt ja Sjællandist Suur-Belt. Üle kummagi väina on ehitatud sillad niihästi rongide kui autode jaoks. Õigupoolest on üle Suur-Beldi kaks silda: üks Sprogø saareni väina keskel ja teine sealt edasi. Sprogø ja Sjællandi vahel sõidab rong tunnelis. Jüüti poolsaarele ehitati esimene sild vahetult enne Teist maailmasõda ning seda kasutavad nii autod kui rongid. Teine sild ehitati 1970ndatel ja see on ainult autodele.

Saare pindala on 2976 km² on Taani kolmas Gröönimaa ja Sjællandi järel. Elanike arv 447 060 (1. jaanuari seisuga 2006) on Sjællandi järel Taani teine.

Ajalugu
-------

Esimest korda mainis saart aastal 1075 Bremeni Adam nime *Fune* all. 1085. aastal on mainitud ka saare elanikke. 1231 nimetati saart *Fyun*, ladina keeles *Fionia* või *Feonia*, alamsaksa keeles *Vüne*. Taanlased ise kirjutasid saare nime keskajal *Fjón*. Alles Hans-Christian Andersen, kes sellelt saarelt pärit oli, hakkas kasutama nimekuju Fyn.

Suurimad asulad
---------------

Suurim linn on Odense, mis ei asu päris mere ääres ja on merega ühendatud kanali abil, mida tänapäeval küll vähe kasutatakse. Ülejäänud suured linnad asuvad kõik saare kaldal: kirdes Kerteminde, idas Nyborg, lõunas Svendborg, edelas Fåborg, läänes Assens, loodes Middelfart ja põhjas Bogense.

Suurimate linnade elanike arvud 2017. aasta 1. jaanuari seisuga:

* Odense: 176 683
* Svendborg: 27 281
* Nyborg: 17 192
* Middelfart: 15 202
* Fåborg: 7097
* Assens: 6231
* Kerteminde: 5903
* Ringe: 5851
* Bogense: 3815

Kuulsaid elanikke
-----------------

Fyni saarel on sündinud kirjanik Hans Christian Andersen, helilooja Carl Nielsen ja Ameerika iseseisvussõja (1775–1783) kangelane kolonel Christian Febiger.
**Fábio Santos Romeu** (enam tuntud lihtsal nime all **Fábio Santos**; sündinud 16. septembril 1985 São Paulos) on Brasiilia jalgpallur, kaitsja. 2020. aastast mängib ta Brasiilia kõrgliiga klubis Corinthians.

Santos alustas klubikarjääri Brasiilia kõrgliiga klubis São Paulo. 2005. aastal võideti Lõuna-Ameerika klubide meistrivõistlused Copa Libertadores ning tuldi ka klubide maailmameistriks, kui finaalis alistati Inglismaa klubi Liverpool.

2006. aastal oli ta laenul Jaapanis Kashima Antlersis ja 2008. aastal Prantsusmaal Monacos.

Aastatel 2011–2015 kuulus ta esimest korda Corinthianse ridadesse. Hooaegadel 2011 ja 2015 tuli ta klubiga Brasiilia meistriks. Lisaks võideti 2012. aastal Lõuna-Ameerika klubide meistrivõistlused ja klubide maailmameistrivõistlused.

Aastatel 2015–2016 mängis ta Mehhiko kõrgliiga Liga MX klubis Cruz Azul. Aastatel 2016–2020 mängis ta Brasiilia kõrgliigas Atlético Mineiro. Seejärel naasis ta Corinthiansesse.

Brasiilia alla 20-aastaste koondises esindas ta riiki juunioride maailmameistrivõistlustel, kus tuldi kolmandaks.

Debüüdi Brasiilia rahvuskoondises tegi ta 20. septembril 2012 mängus Argentina vastu.

Saavutused
----------

São Paulo
* Copa Libertadores: 2005
* Klubide maailmameistrivõistlused: 2005

Grêmio
* Campeonato Gaúcho: 2009

Corinthians
* Campeonato Brasileiro Série A: 2011, 2015
* Copa Libertadores: 2012
* Klubide maailmameistrivõistlused: 2012
* Campeonato Paulista: 2013
* Recopa Sudamericana: 2013

Atlético Mineiro
* Campeonato Mineiro: 2017

Välislingid
-----------

* Fábio Santos saidil National Football Teams
* Fábio Santos profiil Atlético Mineiro kodulehel
**Jaunmuiža mõis** (saksa keeles *Radenhof-Neuhof*, varem *Neuhof*, läti keeles *Jaunmuiža*) oli riigimõis Liivimaal Volmari kreisis Põhja-Ruhja kihelkonnas. Praeguse haldusjaotuse järgi asub see Lätis Valmiera piirkonnas Vilpulka vallas Lodes Jaunāmuiža külas.

Ajalugu
-------

Jaunmuiža oli 1826. aastal Jurata karjamõis. 1909. aastal loeti valdust iseseisvaks riigimõisaks.

Viited
------

1. ↑  Baltisches historisches Ortslexikon. Teil II. Lettland (Südlivland und Kurland). − Quellen und Studien zur baltischen Geschichte. Köln-Wien: Böhlau Verlag, 1990, lk 492.

Kirjandus
---------

* *Baltisches historisches Ortslexikon*. Teil II. Lettland (Südlivland und Kurland). − Quellen und Studien zur baltischen Geschichte. Köln-Wien: Böhlau Verlag, 1990. Lk 492.

Ruhja kirik
Põhja-Ruhja kihelkond

**Kirik**: Ruhja Püha Bartholomäuse kirik  

**Mõisad**: Põhja-Ruhja kirikumõis | Araksti mõis | Dīķeri mõis | Jaunmuiža mõis | Ķoņi mõis | Kürble mõis | Laatre mõis | Lode mõis | Ternēja mõis | Ööbiku mõis
Rogers Arena (2011)
**Rogers Arena** (varasema nimega **General Motors Place**, või lühidalt **GM Place**, nimi muutus 6. juulil 2010) on NHL-i jäähokiliigas mängiva Vancouver Canucksi koduhall. See oli suurim Vancouveri olümpiamängudel kasutatud võistluspaik ja kandis ajutiselt olümpiamängude ajal Kanada hokikeskuse (**Canada Hockey Place**) nime, sest olümpiamängude reeglid keelavad sellise reklaami. 

Hall valmis 1995. aastal ja läks maksma 160 miljonit Kanada dollarit. Sellest sai koduväljak Canucksile, korvpalliklubile Vancouver Grizzlies ja kahvpalliklubile Vancouver Ravens. Hiljem Grizzlies siirdus Memphisisse ja Ravensi klubi lõpetas tegevuse. Hall mahutab jäähokimängude ajal 18 630 pealtvaatajat ja korvpallivõistlustel mahub sinna 19 193 spordihuvilist. Hallist sai Vancouveri esindushall Pacific Coliseumi asemel. Hallis toimusid Vancouveri 2010. aasta taliolümpiamängude jäähokikohtumised.

 GM Place sisevaade

Muutused
--------

Hall sai 2006. aastal uue väljaku keskel asuva tabloo. See asendas endise Mitsubishi Mark IV-tüüpi tablood, kuna see oli vananenud ja ei vastanud tänapäeva nõuetele. Tabloo ProAd LED on NHL-i suurim. See on 4,1 meetrit kõrge ja 7,3 meetrit lai ning selles kasutatakse valgusdioodtehnoloogiat.

Hallis toimunud üritused
------------------------

* Halli avamisel esines seal Bryan Adams.
* WWF (nüüd WWE) on korraldanud seal Pay-per-View kohtumisi In Yours House (1996), ja Rock Bottom (1998)
* See oli üks hallidest, kus korraldati 1996. aastal jäähoki maailma karikavõistlused.
* 1998. aastal toimus seal NHL-i tähtede mäng ja NBA suvine uute mängijate värbamise laager.
* 2001. aastal kiiruisutamise maailmameistrivõistlused.
* 2006. aastal peaareen juunioride jäähoki maailmameistrivõistlustel.

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Rogers Arena** |

* Rogers Arena koduleht
* General Motors Place Hockeyarenas.net
Luuvilja siseehitus, kus on näha nii vilja kui seemne ehitus
**Luuvili** on lihakvilja tüüp.

Luuvili on arenenud ülemise sigimikuga õiest. Ta on paljasvili ja koosneb kolmest kihist: õhuke väliskest ehk eksokarp, võrdlemisi paks mahlane vahekest ehk mesokarp ja kivisrakkudest koosnev sisekest ehk endokarp, mis moodustab tugeva luu, kaitsmaks selle sees olevat seemet. 

Mahlakad luuviljad esinevad paljudel roosõielistel, näiteks kirsipuul, ploomipuul, aprikoosipuul ja toomingal. Kuivad luuviljad on näiteks harilikul mandlipuul. 

Mõnel taimel on marjataolised luuviljad, näiteks leedril ja paakspuul.

Luuvilja mahlane vahekest meelitab loomi seda sööma. Niimoodi aitavad loomad luuviljadega taimedel levida: nad söövad ülejäänud vilja ära, aga sisekesta selles oleva seemnega viskavad ära, vahel emataimest kaugele. Paljud luuviljad ei kaota idanemisvõimet ka pärast ärasöömist, vaid nad läbivad looma seedeelundkonna ja vahel idanevad isegi paremini, kui on mõne looma soolestikust läbi käinud.

Luuvili on ka kookospalmil, aga see on muundunud. Kookospähkli suuruse tõttu on ebatõenäoline, et mõni loom selle alla neelaks, mistõttu ta pole selleks kohastunud. Kookospähkli vahekest ei ole mahlakas, vaid kiuline, ja kookospähkel on kohastunud eriti pikkadeks merereisideks veepinnal.
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib linnast; valla kohta vaata artiklit Molde vald.* |

---

**Molde** on linn Norras, Møre og Romsdali maakonna keskus. Asub Romsdalsfjordeni põhjakaldal.

Linn on kuulus oma fantastiliste vaadete poolest. Vardeni vaateplatvormilt (407 m) võib näha Molde panoraami ja selle osaliselt lumega kaetud mäetippe.

Moldet kutsutakse seal asuvate roosiaedade tõttu ka *Rooside linnaks*.

Kuulus on ka igal suvel toimuv džässifestival Moldejazz.

Moldes tegutseb jalgpalliklubi Molde FK.

Molde

Viited
------

1. ↑  Tettsteders befolkning og areal
2. ↑  Tettsteders befolkning og areal

Välislingid
-----------

 Molde – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
* Molde valla ametlik koduleht (norra, inglise ja saksa keeles)
* Molde piirkonna turismiinfo koduleht (norra, inglise ja saksa keeles)


Norra maakondade keskused

Kristiansand (Agder) **·** 
Hamar (Innlandet) **·** 
 Molde (Møre og Romsdal) **·**  
Bodø (Nordland) **·** 
Oslo **·** 
Stavanger (Rogaland) **·** 
 Tromsø (Troms og Finnmark) **·**  
Steinkjer (Trøndelag) **·** 
 Skien (Vestfold og Telemark) **·**  
Bergen (Vestland) **·** 
 Oslo, Drammen, Sarpsborg (Viken)
Vesiaeroobika treening basseinis
Vesiaeroobika treening vesivõimlemisnuudlitega
**Vesiaeroobika** (akvaaeroobika, vesivõimlemine) on kehalise treeningu sooritamine vees. 

Vesiaeroobika on aeroobse treeningu vorm. Treeningus osalejad on kas madalas või sügavas vees. Tavaliselt toimub treening muusika saatel. Kasutatavad abivahendid on näiteks vesivõimlemisnuudlid, vesiaeroobika hantlid, jalamansetid, süvaveevööd, kindad.

Vesiaeroobika stiilide hulka kuuluvad süvaveeaeroobika, zumba, vesispinning, vesipoks.

Erinevus tavaaeroobikast
------------------------

Vesiaeroobika sarnaselt kuiva-maa aeroobikaga keskendub südame-veresoonkonna töö tugevdamisele. Vesiaeroobikas kasutatakse kehalise koormuse suurendamiseks vee füüsikalisi omadusi (inerts, veetakistus, üleslükkejõud, turbulents). Vees toimib üleslükkejõud, kuival maal gravitatsioonijõud.

Pulsisagedus on madalam (kuni 13%) ja koormus jaotub ühtlasemalt eri lihasrühmadele. Keha kaotab rinnuni vees 85–90% kehakaalust, mistõttu vesiaeroobika ajal on pinge liigestele minimaalne, väheneb liigeste põrutus- ja venitusoht.

Vesiaeroobika levinumad stiilid
-------------------------------

### Vesiaeroobika ehk vesivõimlemine

Klassikakaline vesiaeroobika treening toimub rinnuni ulatuvas vees, abivahenditeks võivad olla jalamansetid, nuudlid, kerged hantlid, kindad. Treenida saab ka ilma ujumisoskuseta.

### Süvavee aeroobika

Treening toimub sügavas vees. Treenimisel kasutatakse spetsiaalset süvavee vööd, põhjaga puudub kontakt. Vöö tõstab inimese püstiasendisse ja hoiab veepinnal.

### Vesispinning

Treening toimub rinnuni ulatuvas vees, basseinipõhja toetuval jalgrattal.

### Vesipoks

Vees treenimisele on kohandatud kikkpoksi (kick-boxing) elemendid. Tuntud ka kui *aquabox* või *hydroboxing*.

### Ringtreening

Kombineeritud treeningu käigus treenitakse "treeningujaamades", kus sooritatakse erisuguseid harjutusi eri vahenditega.

### Aqua Latino ja Aqua Zumba

Vesiaeroobika tantsuline treening latiinomuusika saatel.

### Vesijooga

Kasutatakse joogavõimlemise elemente. Keskendutakse lihaste ja tasakaalu treenimisele. Treening võib toimuda spetsiaalsetel veepinnal ujuvatel mattidel või laudadel.

Viited
------


1. 1 2  Eesti Võimlemisliit. "Vesiaeroobika". Originaali arhiivikoopia seisuga 7.10.2021. Vaadatud 7.10.2021.
2. 1 2 3  Fitness. "Vesiaeroobika kasulikkus". Vaadatud 7.10.2021.
3. ↑  Liina Raska. "Vesiaeroobika". Vaadatud 7.10.2021.
4. 1 2  Kaire Kenk (25.09.2003). "Süvaveeaeroobika ravib haigeid liigeseid". *SL Õhtuleht*. Vaadatud 7.10.2021.
5. 1 2  Kadri Kütt (13.02.2018). "Sinustki võib saada basseinikala!". *Liigume*. Originaali arhiivikoopia seisuga 7.10.2021. Vaadatud 7.10.2021.
6. ↑  Catri Valner, Evelin Kivilo-Paas (16.12.2004). "Veega Võidu". *Delfi*. Vaadatud 7.10.2021.
7. 1 2  Eesti Spa Liit. "Rühmatreeningud". Vaadatud 7.10.2021.
**Narva Joaoru linnamägi** on linnamägi Narva linnas Narva jõe vasakul kaldal Joaorus.

Kirjeldus
---------

Joaorus Narva jõe vasakul kaldal asub kolmnurkne neemikutaoline terrass, mille kohal asus linnusasula, hiljem aga muistne linnus (kogupindalaga 4000 m²) ja sellest kagu pool kaljuküngas. Neid piirab idast jõgi ja läänest madal nõgu, mis varem oli suurvee poolt üleujutatav ala. Säilinud nõlvade kõrgus on jõepoolses otsas 16 m ja loodepoolses otsas 9,4–10,5 m. Linnuse loodeservas on leitud ning välja puhastatud 1,5–2 m pikkune ja 60 cm kõrgune paeplaatidest ja -klibust müürijäänus. Kultuurikiht on leitud 20 m² alal. Ülejäänud pinnas on segatud või hävinud.

Ajalugu
-------

Linnusasula vanimad asustusjäljed ulatuvad mesoliitikumi, mis teeb sellest ühe vanima ja pikima kasutusperioodiga linnamäe. Mäge on korduvalt kasutatud ka pronksi- ja varasel rauaajal kindlustatud asulana ning 1. aastatuhande lõpus ja 2. aastatuhande alguses linnamäena. Linnus paiknes terrassi kagupoolses otsas ja oli neemiklinnuse tüüpi linnus. Kuna lähedal asuva Narva joa juures pidid laevaga liikujad oma aluse kas ümber kose lohistama või kaubad teisele veesõidukile ümber laadima, siis on arvatud, et linnus võidi rajada selle loha ja ümberlaadimiskoha kaitseks ja/või maksustamiseks.

Vaata ka
--------

* Narva Hermanni linnus

Viited
------

1. 1 2  Lembit Jaanits. "Keskmine kiviaeg". Teoses *Eesti esiajalugu*, kaasautorid Evald Tõnisson, Silvia Laul, Vello Lõugas. Eesti Raamat, 1982. Lk 43
2. 1 2  Evald Tõnisson (2008). Eesti muinaslinnad. *Muinasaja teadus 20*, lk 235-236/
3. ↑  Andres Tvauri. Rahvasterännuaeg, eelviikingiaeg ja viikingiaeg Eestis, Estonian Archaeology 4, Tartu 2012. Lk 187
4. ↑  Mauri Kiudsoo (2016). Viikingiaja aarded Eestist: Idateest, rauast ja hõbedast. Lk 15

Välislingid
-----------

* Narva Joaoru linnamägi kultuurimälestiste riiklikus registris
Colum McCann (mais 2009)
**Colum McCann** (sündinud 28. veebruaril 1965 Dublinis) on iiri kirjanik ja kaasaegse kirjanduse professor.

Ta on sündinud Dublinis ja õppinud ajakirjandust College of Commerce in Rathminesis (praegu on osa Dublini Tehnoloogiainstituudist). 21-aastaselt sai ta The Irish Pressi reporteriks, ta viibis USA-s väga erinevates olukordades: töötas baarmenina, jalgrattamehaanikuna, basseinide koristajana; ööbis afroameeriklaste ja amišite juures. Hiljem jäi ta paigale Texasesse Washingtoni maakonda Brenhami lähedale.

Ta on ka kirjandusprofessor New Yorgis Hunteri kolledžis (New Yorgi Linnaülikoolis) ja külastab tihti European Graduate Schooli (asub Saas-Fees Valais' kantonis Šveitsis).

Isiklikku
---------

Ta abiellus 1992. aastal ja tal on kolm last. Pärast abiellumist elasid nad abikaasaga poolteist aastat Jaapanis ja asusid seejärel New Yorki.

Tunnustus
---------

* 2011 – Dublini rahvusvaheline IMPAC-i kirjanduspreemia
* 2017 – valiti Ameerika Kunstide ja Kirjanduse Akadeemia liikmeks

McCanni teosed inglise keeles
-----------------------------

* "Fishing the Sloe-Black River" (1994)
* "Songdogs" (1995)
* "This Side of Brightness" (1998)
* "Everything in this Country Must" (2000)
* "Dancer" (2003)
* "Zoli" (2006)
* "Let the Great World Spin" (2009)
* "TransAtlantic" (2013)

McCanni teosed eesti keeles
---------------------------

* "Zoli" (2007) (tõlkinud Maia Planhof)
* "Tantsija" (2008) (tõlkinud Kätlin Kaldmaa)
* "Las suur maailm pöörleb" (2011) (tõlkinud Elin Trélon, ilmus sarjas "Nüüdisromaan")

Välislingid
-----------

* Elulugu European Graduate Schooli kodulehel
**NRW.INVEST** on Saksamaa Nordrhein-Westfaleni (North Rhine-Westphalia (NRW)) liidumaa majandusarengu agentuur. See tegeleb välisinvestorite otsimise ja toetamisega ning liidumaa ja Saksamaa rahvusvahelise turundamisega.
NRW.INVEST ainuaktsionär on Nordrhein-Westfaleni liidumaa.

Rheinisch-Westfälische Industrieförderungsgesellschaft asutati 1960. aastal toomaks piirkonda uusi tööstusi, kui piirkonna kaevandused hakkasid tegevust lõpetama.

Välisinvestoritele mõeldud *one-stop*-agentuurina toetab NRW.INVEST rahvusvahelisi ettevõtteid nende projektide ja NRW-s asuvate arveldustega kogu arveldusprotsessi vältel. NRW.INVEST pakub investoritele teavet NRW kui ettevõtte asukoha kohta. Lisaks on NRW.INVESTi eksperdid käepärast nõuandeid maksu- ja õigusaspektide ning majandusstruktuuri ja tööstusklastrite kohta. Nad analüüsivad investeerimiskavasid ja pakuvad NRW-s sobivaid äri- ja tööstusobjekte. Nad modereerivad investeerimisprojekte ja saadavad neid konfidentsiaalselt esimesest sammust eduka lõpuni. See kehtib eriti laienemiste, käivitamiste ja spin-offide kohta.

NRW.INVEST omab kahte tütarettevõtet, millest üks tegutseb Jaapanis ja teine Ameerika Ühendriikides. Lisaks on organisatsioonil kolmteist esindust üle maailma.

NRW majandusarengu tulevik
--------------------------

Novembris, 2020 ühinesid NRW.Invest ja NRW.International üheks ettevõtteks. Uus NRW.Global Business ühendab turuarenduse, investeeringute ligimeelitamise ja asukohaturunduse.

Vaata ka
--------

* NRW.Global Business

Välislingid
-----------

* NRW.INVEST koduleht
| NS-37
NS-37 kinnitatuna Il-2-e tiibade alla. |
| --- |
| NS-37 tehnilised andmed |
| Suurtüki liik | automaatkahur |
| Valmistajamaa |  NSVL |
| Väljalaskeaasta | 1942–1945 |
| Kaliiber | 37 mm |
| Raua pikkus | 2,3 m |
| Mürsu algkiirus | 880–900  m/s |
| Mürsu kaal | 1,28 kg |
| Maks. laskekiirus | 240–260 lasku/min |
|
| Maksimaalne kaal | 140–170 kg |
|

**Nudelman-Suranov NS-37** (vene keeles *Нудельман – Суранов НС-37*) oli 37 millimeetrine lennukikahur. See töötati välja Teise maailmasõja ajal Nõukogude Liidus asendamaks vanemat ja ebausaldusväärset kahurit Š-37. Sellise suure klaiibriga relv oli mõeldud soomustatud maasihtmärkide ja pommituslennukite vastu kasutamiseks.

A. E. Nudelman ja A. Suranov hakkasid selle kallal tööle 1941. aastal konstrueerimisbüroos OKB-16. Kahur valmis 1942. aastal ja kolme kuu jooksul käivitati seeriatootmine. Seda katsetati 1943. aastal rindel ja tootmine kestis 1945. aastani. Neid paigaldati hävituslennukitele Lagg-3, Jak-9T ja hiljem ka ründelennukile Il-2. 

See kahur olevat lahingus väga hästi töötanud. Neid toodeti 1945. aasta lõpuks üle 10 000 ühiku. Konstruktorid said selle kahuri eest 1943. aastal kõrge riikliku autasu. NS-37 kahur oli loodud nii, et see ei mõjutaks enda tulega (tagasilöök jne.) konstruktsiooni tööd. Lisaks olid kahuri loojad keskendunud kahuri võimekusele pidada vastu ilma suurema puhastamise ja õlitamiseta ning lihtsale ümberlaadimissüsteemile, mis olid väga tähtsad omadused pakilises rindeolukorras.

Samas võimsa mürsu ja tugeva tagasilöögi tõttu, oli sihtmärkide tabamine raske. Piloote õpetati laskma lühikeste valangutega, kuid õhus kerge lennukiga tulistades oli ainult esimene lask reaalselt sihitud. Lisaks oli keskmiste ja raskete tankide pealmise soomuse läbistamine võimalik ainult suhteliselt suure, üle 40° nurga all saadud tabamuste korral. Seda oli lahingolukorras raske saavutada. Seetõttu võeti peagi kasutusele kergemaid, 37x155-millimeetriseid mürske kasutavad kahurid N-37.

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **NS-37** |
Comedy Estonia koomik Stewart Johnson esinemas festivalil tARTuFF 9. augustil 2012 Tartus, Raekoja platsil.
**Comedy Estonia** on Eesti komöödiatrupp, mis korraldab nii Eesti kui ka välismaa lavakoomikute (*stand-up comedy*) esinemisi Eestis.

Trupp sündis nelja inimese initsiatiivil, kes korraldasid 2010. aasta kevadiste tudengipäevade jaoks Tartus komöödiafestivali: Louis Zezeran, Eric Seufert, Andrei Tuch ja Stewart Johnson. Comedy Estonia koomikute seas on Stewart Johnson, Eric Seufert, Louis Zezeran, Keiu Kriit, Janika Maidle, Andrei Tuch, Sander Õigus jt.

Comedy Estonia korraldab igakuiseid komöödiaõhtuid: üks Tartus Vilde lokaalis, teine Tallinnas Drink Baaris. Samuti on trupp algatanud Eesti-tuure ja esinenud festivalidel nagu 2012. aasta tARTuFF.

Välislingid
-----------

* Comedy Estonia koduleht
* Mart Roosaar "Eestikeelne stand-up-komöödia jõuab Pärnusse" Pärnu Postimees, 05.05.2012
* Laura Turner Garrison "The Ex-Pat Revolutionaries of Estonia" Splitsider, February 22nd, 2012
Vicente del Bosque
**Vicente del Bosque** (sündinud 23. detsembril 1950 Salamancas) on Hispaania jalgpallitreener ja endine mängija.

Tema mängijakarjäär kestis aastatel 1967–1984. Mängijana oli tema positsioon kaitsev poolkaitsja. Suurema osa karjäärist mängis ta Madridi Realis. Aastatel 1975–1980 kuulus ta Hispaania koondisse.

Aastatel 1999–2003 oli Del Bosque Madridi Reali peatreener ja 2004–2005 Türgi kõrgliiga klubi Beşiktaşe peatreener.

Aastatel 2008–2016 oli Del Bosque Hispaania jalgpallikoondise peatreener. 2010. aastal tuli ta Hispaania koondisega maailmameistriks ning aastatel 2008 ja 2012 Euroopa meistriks.

| * v
* r
Hispaania koondis  –  UEFA Euro 2016 |
| --- |
| 

* 1 Casillas (c)
* 2 Azpilicueta
* 3 Piqué
* 4 Bartra
* 5 Busquets
* 6 Iniesta
* 7 Morata
* 8 Koke
* 9 Vázquez
* 10 Fàbregas
* 11 Pedro
* 12 Bellerín
* 13 De Gea
* 14 Thiago
* 15 Ramos
* 16 Juanfran
* 17 San José
* 18 Alba
* 19 Bruno
* 20 Aduriz
* 21 Silva
* 22 Nolito
* 23 Rico
* Treener: Del Bosque

 | Hispaania |
**Vibuõng** ehk **lihtõng** (ka *ussõng*, *vaglaõng*) koosneb konksust, nöörist ja vibust ehk õngeridvast.. 

Õng on vanimaid kalapüügiriistu, Eesti ala varasemad asukad kasutasid luust õngekonkse juba 9. aastatuhandel eKr.

Nöör tehti keeratud jõhvist, ka linast või kanepist, nööri küljes olid kork ja tina. Konksud valmistati raudtraadist. Kork kinnitati nöörile puust või sulerootsust kiiluga, tina paigutati õngekonksu lähedale. Õngenööri pikkust reguleeriti vastavalt sellele, kui sügav oli vesi. Õngeritv oli õnge käepidemeks, selle külge kinnitati nöör konksuga. Vibuõngega püüti nii veesõidukist kui ka kaldaäärsest veest või kalda pealt.

Peale vibu ja nööriga käsiõnge kasutatakse teatud kalade püüdmiseks ka mitmesuguseid spetsiaalõngi (käekook tursa, lant haugi, lutsumänd lutsu, sikuti ahvena ja siia jne püügiks). 20. sajandi II poolel kaotas õngepüük tööstusliku tähtsuse ning jäi harrastuskalameeste tegevuseks.

Vaata ka
--------

* käekook
* lant
* lutsumänd
* ridaõng
* sikuti
* und

Viited
------

1. 1 2  Arvi Ränk. Eesti etnograafia sõnaraamat. Tallinn: Eesti Keele Sihtasutus, 1996. Lk 238
2. 1 2  Eesti rahvakultuuri leksikon. 2000. Koostanud Ants Viires. Tallinn, Ühiselu AS trükikoda. Lk 372

Välislingid
-----------

* Õng nööri ja korgiga Eesti Rahva Muuseum
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib Itaalia vallast; juustusordi kohta vaata artiklit Gorgonzola juust* |

---

**Gorgonzola** on linnaks nimetatav omavalitsusüksus (*comune*) Itaalia põhjaosas Lombardias città metropolitana di Milanos. Gorgonzola sai linnaõigused vabariigi presidendi 2003. aasta 24. juuni dekreediga. Gorgonzola asub 133 meetrit üle merepinna ja linnaelanikud kutsuvad end nimega *gorgonzolesi*.

Kunagine maapiirkond, mis on kuulus samanimelise juustusordi poolest, moodustab tänapäeval osa Milano linnastust ning sinna jääb kolm Milano osaliselt maa peal kulgeva metrooliini M2 peatust: Villa Pompea, Gorgonzola ja Cascina Antonietta.

Linna läbib ka Adda jõge Milanoga ühendav ligikaudu 38 kilomeetri pikkune kanal Naviglio della Martesana.

Ajalugu
-------

Aastal 453 ründasid hunnid kohalikku kirikut (*pieve*) ja lähedal asunud *Argentia* linna ning hävitasid need. Esimene säilinud kirjalik dokument, mis sisaldab nime *Gorgontiola*, pärineb 10. sajandist. Aastal 1176 liitus Gorgonzola Lombardia Liigaga ning järgnevate gvelfide ja gibelliinide vaheliste sõdade ajal oli tegemist kohaga, kus toimunud lahingus vangistati Sardiinia Enzo.

Gorgonzola sai presidendi otsusega 2003. aasta 24. juunil linna autiitli.

* Martesala kanalMartesala kanal
* Öine vaade Martesana kanalile GorgonzolasÖine vaade Martesana kanalile Gorgonzolas

Juust
-----

Gorgonzola elanikud väidavad, et tuntud samanimeline hallitusjuust pärineb just Gorgonzolast ning aastast 879, kuid teised linnad pretendeerivad samuti juustu päritolukohale.

Sõpruslinnad
------------

* Prantsusmaa Ambert, Prantsusmaa (aastast 2003). Mõlemad linnad, mis on ka tuntud omanimelise lehmapiimast valmistatava sinihallitusjuustu poolest (Fourme d'Ambert ja Gorgonzola), asuvad pea samal laiuskraadil: 45° 33' N (Ambert) ja 45° 32' N (Gorgonzola).
* Saksamaa Annweiler am Trifels, Saksamaa (alates 2008. aasta septembrist).

Vaata ka
--------

* Naviglio della Martesana
* Gorgonzola juust

Viited
------

1. ↑  DiPI Online - Dizionario di Pronuncia Italiana (Vaadatud 17. märtsil 2015)
2. ↑  AA. VV. *Dizionario di toponomastica. Storia e significato dei nomi geografici italiani*, Milano, GARZANTI, 1996, p. 311
3. ↑  Popolazione Residente al 1° Gennaio 2018, vaadatud 16.03.2019.
4. ↑  Gorgonzola, the cheese that lives. Vaadatud 01.03.2015.
5. ↑  The birthplace of Gorgonzola. Maybe..

Välislingid
-----------

* Koduleht
Smiltene kirikumõis 1904. aasta kaardil. Väljavõte kaardilt "Wegekarte des Walkschen Kreises mit den Kirchspiels- und Gutsgrenzen" (1904). Mõisa valdused on kaardil tähistatud ristiga
**Smiltene kirikumõis** (saksa keeles *Pastorat Smilten*, läti keeles *Smiltenes mācītājmuiža*) oli kirikumõis Liivimaal Valga kreisis Smiltene kihelkonnas. Praegu asub mõisasüda Lätis Smiltene piirkonnas Smiltene vallas Mācītājmuiža külas.

Mõisa suurus
------------

Bienenstammi andmetel oli mõisa suurus 1816. aastal 2 ja 1/2 adramaad, sellele allus 50 mees- ja 83 naishinge.

Aastal 1641 oli mõisa suurus 1 ja 1/4 adramaad, aastal 1688 aga 2 ja 1/4 adramaad. Aastal 1734 oli selle suurus 2 ja 1/8 adramaad, aastal 1758 oli adramaid 2 ja 1/2. Aastal 1832 oli adramaid 1 ja 13/20, aastal 1881 allus mõisale 1 ja 35/80 adramaad mõisale kuuluvate talude valduses.

1920. aasta agraarreformi eel kuulus Smiltene kirikumõisale 487 hektarit maad.

Mõisaansambel
-------------

Kirikumõisa peahoone ehitas pastor Ernest Gottfried Hasenstein aastail 1790-1793. Ta rajas ka maja juurde puuviljaaia, kus kasvasid peamiselt õunapuud. Kirikumõisa portaal ja uksed on kunstimälestisena kohaliku kaitse all.

Viited
------

1. ↑  Bienestamm, H. von. Geographischer Abriss der drei deutschen Ostsee-Provinzen Russlands, oder der Gouvernemens Ehst-, Liv- und Kurland. Riga: Deubner, 1826, lk 275.
2. ↑  Hagemeister, Heinrich von. Materialen zu einer Geschichte der Landgüter Livlands. Erster Theil. Riga: Eduard Frantzen´s Buchhandlung, 1836, lk 274.
3. ↑  Stryk, Leonhard von. Beiträge zur Geschichte der Rittergüter Livlands. Zweiter Teil. Der lettische District. Dresden: Druck von Albanus´schen Buchdruckerei, 1885, lk 401.
4. ↑  Latviešu konversācijas vārdnīca. XX. sējums. Rīga: Anša Gulbja izdevniecība. 39 545. sleja.
5. ↑  "Smiltenes evaņģēlski luteriskā draudze". Originaali arhiivikoopia seisuga 4. september 2017. Vaadatud 19. augustil 2018.
6. ↑  Valsts kultūras pieminekļu aizsardzības inspekcija

Smiltene kirik
Smiltene kihelkond

**Kirik**: Smiltene Maarja kirik  

**Mõisad**: Bānūži mõis | Biksēja mõis | Blome mõis | Cērtene mõis | Ikšele mõis | Jaunbilska mõis | Pāpiņase mõis | Rauda mõis | Smiltene kirikumõis | Smiltene mõis | Zeltiņi mõis | Vecbilska mõis
**SA Tartu Ülikooli Kliinikumi Kirurgiakliinik** on üks kliinikumi suuremaid üksusi, asukohaga L. Puusepa 8, Tartu. See koosneb kuuest osakonnast: abdominaalkirurgia osakond, ambulatoorse kirurgia osakond, lastekirurgia osakond, uroloogia ja neerusiirdamise osakond, veresoontekirurgia osakond, üldkirurgia ja plastikakirurgia osakond.

Ajalugu
-------

Taasavatud Tartu Ülikooli arstiteaduskonna kirurgia õppetooli juhatajaks valiti 1804. aastal professor Ehrenreich Kauzmann. Kirurgiaosakond avati 1806. aastal kuue voodikohaga. Osakonnas on töötanud Nikolai Pirogov (1836–1841), G. E. Adelmann (Georg Adelmann) (1847–1871), Ernst Bergmann (1871–1878) jne.

1875. aastal avati Tartus Toomel kirurgiakliinik. 1921. aastal loodi Maarjamõisas II kirurgiakliinik.

Ajavahemikul 1945–1992 jagati kliinilised baasid kirurgias kolme kirurgiakateedri vahel: teaduskonnakirurgia Toomel, üldkirurgia ning hospitaalkirurgia Maarjamõisas.

Viited
------

1. ↑   (vaadatud 15.01.2018)
2. ↑  Tartu Ülikooli Kliinikum 200, lk 186
3. ↑  Tartu Ülikooli Kliinikum 200, lk 187–188