recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Hertzsprungi-Russelli diagramm kujutab tähe tegelikku heledust ehk absoluutset tähesuurust võrrelduna tema värvusindeksiga B-V. Peajada on nähtav silmatorkava diagonaalse ribaga, mis kulgeb ülevalt vasakult alla paremale. Sellel diagrammil on kujutatud 22 000 Hipparcose kataloogi tähte koos 1000 väikese heledusega tähega (punased kääbused ja valged kääbused) Gliese kataloogist
**Peajada** ehk **põhijada** on tähti värvusindeksi ja absoluutse tähesuuruse järgi paigutaval Hertzsprungi-Russelli diagrammil pidev ja selgelt nähtav riba, mis kulgeb vasakult ülalt paremale alla. Peajadal asetsevaid tähtesid nimetatakse **peajada tähtedeks** ehk **põhijada tähtedeks**, traditsioonilise nimetusega ka **kääbusteks** ehk **kääbustähtedeks**.

Pärast tähe teket põhjustab selle tihedas tuumas toimuv tuumasüntees, mille käigus vesiniku aatomituumad ühinevad heeliumi tuumadeks, soojusenergia eraldumist. Tähe arengu selles staadiumis paikneb ta peajadal kohas, mille tingib põhiliselt tähe mass, kuid mida mõjutavad ka tähe keemiline koostis ja muud tegurid. Kõik peajada tähed on hüdrostaatilises tasakaalus, milles kuumast tuumast lähtuvat soojusrõhku tasakaalustab väliskihtide gravitatsiooniline rõhk. Tasakaalu aitab hoida tuumas toimuva energia genereerimise kiiruse sõltuvus temperatuurist ja rõhust. Tuumas genereeritud energia tungib tähe pinnale ja kiirgub fotosfäärist välja. Energia kannab edasi kas kiirgus või konvektsioon. Viimane toimub piirkondades, kus on järsemad temperatuurigradiendid, suurem läbipaistmatus või mõlemad korraga.

Peajada jaotatakse mõnikord vastavalt põhilisele energia genereerimise viisile ülemiseks ja alumiseks osaks. Tähed, mille mass on väiksem kui umbes 1,5 Päikese massi, sünteesivad vesiniku aatomituumadest heeliumi tuumi põhiliselt prooton-prooton-tsükli ehk pp-tsükli ehk prooton-prooton-reaktsiooni käigus, suurema massi puhul aga toimub selleks valdavalt CNO-tsükkel, milles osalevad vahendajatena süsiniku, lämmastiku ja hapniku tuumad. Kui peajada tähe mass on suurem kui 2 Päikese massi, siis toimub selle tuumas konvektsioon, mis paneb äsja sünteesitud heeliumi liikuma, nii et säilib ühinemisreaktsiooni toimumiseks vajalik kütuse vahekord. Mida väiksem on tähe mass, seda suurema osa tähest hõlmab piirkond, kus toimub konvektsioon; kui peajada tähe mass on alla 0,4 Päikese massi, toimub konvektsioon kogu tähes. Kui tuumas konvektsiooni ei toimu, siis moodustub heeliumirikas tuum, mida ümbritseb vesiniku kiht.

Reeglina on peajada tähe eluiga seda väiksem, mida suurem on tähe mass. Kui tuuma vesinikkütus on otsas, areneb täht väljaspool peajada paiknevaks täheks. Mis tähest saab, see sõltub tema massist: kui see on väiksem kui 0,23 Päikese massi, siis järgneb kohe valge kääbuse staadium. Suurema massiga tähtedel, mille mass on kuni 10 Päikese massi, on vahepeal punase hiiu staadium. Veel suurema massiga tähed plahvatavad supernoovana või kollabeeruvad kohe mustaks auguks.
*Siin on loetletud asulad, mis on iseseisvate riikide pealinnadeks. On ka Endiste pealinnade loend*



---

**# A B C D E F G H I J K L M N O P Q R S Š Z Ž T U V W Õ Ä Ö Ü X Y**

---

A
-

Abu Dhabi - Abuja - Accra - Addis Abeba - Al-Kuwayt - Alžiir - Amman - Amsterdam - Andorra la Vella - Ankara - Antananarivo - Apia - Ar-Riyād - Asmara - Asunción - Aşgabat - Ateena

B
-

Bagdad - Bakuu - Bamako - Bandar Seri Begawan - Bangkok - Bangui - Banjul - Basseterre - Beirut - Belgrad - Belmopan - Berliin - Bern - Bissau - Biškek - Bogotá - Brasília - Brazzaville - Bratislava - Bridgetown - Brüssel - Budapest - Buenos Aires - Bujumbura - Bukarest

C
-

Canberra - Caracas - Castries - Chişinău - Conakry - Cotonou

D
-

Dakar - Damaskus - Dhaka - Dili - Djibouti - Dodoma - Doha - Dublin - Dušanbe

F
-

Freetown

G
-

Gaborone - Georgetown - Guatemala

H
-

Hanoi - Harare - Hartum - Helsingi - Honiara

I
-

Islamabad

J
-

Jakarta - Jerevan - Jeruusalemm - Juba

K
-

Kabul - Kairo - Kampala - Katmandu - Kigali - Kiiev - Kingston - Kingstown - Kinshasa - Kopenhaagen - Kuala Lumpur

L
-

La Habana - La Paz - Libreville - Lilongwe - Lima - Lissabon - Ljubljana - Lobamba - Lomé - London - Luanda - Lusaka - Luxembourg

M
-

Madrid - Malabo - Malé - Managua - Manama - Manila - Maputo - Maseru - Masqaţ - Mbabane -  México - Minsk - Monaco - Monrovia - Montevideo - Moroni - Moskva - Muqdisho

N
-

Nairobi - Nassau - Naypyidaw - N'Djamena - New Delhi - Ngerulmud - Niamey - Nikosia - Nouakchott - Nuku‘alofa - Nur-Sultan

O
-

Oslo - Ottawa - Ouagadougou

P
-

Palikir - Panamá - Paramaribo - Pariis - Peking - Phnom Penh - Podgorica - Port Louis - Port Moresby - Port of Spain - Port Vila - Port-au-Prince - Porto-Novo - Praha - Praia - Pretoria - Priština - Pyongyang

Q
-

Quito

R
-

Rabat - Reykjavík - Riia - Rooma - Roseau

S
-

Saint George's - Saint John's - San José - San Marino - San Salvador - Sanaa - Santiago - Santo Domingo - São Tomé - Sarajevo - Singapur - Sri Jayewardenepura Kotte - Skopje - Sofia - Seoul -Stockholm - Sucre - Suva

Z
-

Zagreb

T
-

Taibei - Tallinn - Tarawa South - Taškent - Tegucigalpa - Teheran - Tel Aviv - Thbilisi - Thimphu - Tirana - Tōkyō - Tripoli - Tunis

U
-

Ulaanbaatar - Uliga / Majuro

V
-

Vaduz - Vaiaku / Funafuti - Valletta - Varssavi - Victoria - Vientiane -Viin - Vilnius

W
-

Washington - Wellington - Windhoek

Y
-

Yamoussoukro - Yaoundé - Yareni ringkond
**Jaan Pennar** (12. juuni 1924 Tallinn – 24. juuli 1996 Rootsi) oli sovetoloog ja raadioajakirjanik.

Ta sündis 1924. aastal Tallinnas eesti-vene perekonnas ning lõpetas 1943. aastal Jakob Westholmi Gümnaasiumi. 

1943. aastal põgenes Soome ja sealt edasi Rootsi, aastatel 1944–1945 õppis Uppsala Ülikoolis. 

1945. aastast elas USA-s, kus õppis Princetoni ülikoolis ja sai 1955. aastal politoloogiadoktori kraadi. Ta uuris sovetoloogiat ja töötas sellega seotud ametikohtadel, sealhulgas oli ta Nõukogude Liidu küsimuste nõuandja mitmes teaduskeskuses, mis olid ameeriklaste vabastuspoliitika projektide raames loodud kommunismiuuringuiks. 

Pennar töötas kõrgetel ametikohtadel ka RFE–RL-is Münchenis. Aastail 1984–1989 oli ta Vabadusraadio (RL-i) mittevene osakondade direktor. 

Ta suri raske haiguse järel suvel 1996 Rootsis.

Looming
-------

Üks tema erialasid oli NSV Liidu ja araabia maade suhted, samuti Nõukogude Liidu muud välissuhteid, rahvuslus ja hariduselu. 

* raamatu "The USSR and the Arabs" autor
* koos Tõnu Parmingu ja Peep Rebasega oli ta üks 1975. aastal New Yorgis ilmunud raamatu "Estonians in America 1627–1975" autoreid

Mälestuse jäädvustamine
-----------------------

USA-s New Yorgis asuva Harrimani Instituudi juures on Jaan Pennari nimeline stipendiumifond.

Isiklikku
---------

Tema esimene abikaasa oli araablanna Margaret ning neil on tütar Karen. 1979. aastast oli ta abielus ajakirjanik Eva Merike Kangro-Pennariga.

Välislingid
-----------

* Sissekanne Väliseesti isikuloolises andmebaasis (VEPER)
**Jaan Paalna** (aastani 1936 **Jaan Rabison**, 12. mai 1878 Halliste – 1945 Eesti) oli eesti loomaarstiteadlane.

Elulugu
-------

Õppis 1899–1903 TVI-s, veterinaarmeditsiini doktor. (1923, Leipzigi Ülikool), väitekiri "Beitrag zur Kenntniss der Hypospadie". Oli 1904–16 Tallinna linna veterinaararst, aastast 1917 kuni Teise maailmasõjani Tallinna tapamaja direktor.

Pidanud Kaitseväe Ühendatud Õppeasutistes loenguid sõjamajandusest.

Maetud 5. juulil 1945 Tallinna Metsakalmistule.

Teadustöö
---------

Uurinud kusiti anomaaliaid. Oli 1924–26 EKR-i vastutav toimetaja.

Teoseid
-------

* Loomatervishoiu käsiraamat (kaasautor). Tallinn, 1929
* Liha tehnoloogia. Tallinn, 1935

Viited
------

1. 1 2 3  Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide
2. ↑

Kirjandus
---------

* Juubilare. // Eesti Loomaarstlik Ringvaade (1928) 6, 176–180
* Ojasalu, A. Dr. med. vet. Jaan Paalna 60. sünnipäeva puhul. // Eesti Loomaarstlik Ringvaade (1938) 4, 165–167

 *Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.*
**Jaan Org** VR I/3 (23. märts 1895 Viljandi – 3. september 1943 Norillag, Krasnojarski krai) oli Eesti sõjaväelane (kolonelleitnant).

Sündis põllutöölise pojana. Aastatel 1912–1916 õppis Tartu Õpetajate Seminaris.

Teenistus ja ühiskondlik tegevus
--------------------------------

Tsaariarmees teenis aastatel 1916–1917, lõpetades 1916. aastal Moskva Aleksei sõjakooli lipnikuna.

Teenis Eesti sõjaväes aastatel 1918–1940. Võitles Vabadussõjas, mille eest Orgu tunnustati I liigi 3. järgu Vabadusristiga. Eesti sõjaväes oli viimati kolonelleitnant Sõjavägede Staabi juhtide reservis.

Valiti 1932. aastal taarausu usuühingu Hiis esimeheks.

Punaarmees teenis 232. laskurpolgus varustusülema ja komandöri asetäitjana Elvas alampolkovniku auastmes.

Represseerimine ja surm
-----------------------

Jaan Org vahistati NKVD poolt 14. juunil 1941 Elvas ja küüditati Petserist. Viidi Norillagi. Org mõisteti erinõupidamisel 15. mail 1941 10 aastaks laagrisse, kus ta hukkus. 29. septembril 1941 esitas uurija Sarajev Orule süüdistuse – Eesti sõjaväe ohvitser, võitles kodusõjas Punaarmee vastu, veendunud natsionalist.

Viited
------

1. 1 2 3 4 5  Jaak Pihlau. Auraamat Eesti Vabariigi kaadriohvitseridele. Tallinn: Umara 2007, lk 278.

Välislingid
-----------

* Ohvitseride andmebaas
**Jaan Pruulmann** (sündinud 29. mail 1954 Viljandis) on eesti füüsik ja infotehnoloog.

Elulugu
-------

Lõpetas 1972 C. R. Jakobsoni nimelise Viljandi 1. Keskkooli, 1977 Tartu Riikliku Ülikooli füüsikaosakonna, 2003– TÜ rakendusfüüsika doktorant. Oli 1977–1982 Eesti NSV TA Füüsika Instituudi (FI) röntgenspektroskoopia sektori nooremteadur, 1983–86 arvutite uurimistöös rakendamise kompleksrühma juhataja, 1986–1990 vanemteadur, 1990–1994 FI väikefirma MESO direktor ja AS MESOCOM juhataja, 1995–2005 tegeles firmades 7+7, At Fut ja Curonia Research meditsiiniinfosüsteemide arendamisega, 2005– Cybernetica AS süsteemianalüütik. Õpetanud ioonkristallide struktuuri uurimist spektroskoopiliste meetoditega.

Teadustöö
---------

Uurimisvaldkonnad: ioonkristallide struktuuri uurimine spektroskoopiliste meetoditega 60–250 eV ergastusel; arvutustehn keskkonna loomine eksperimentaalseadme juhtimiseks, eksperimentaalandmete töötlemiseks ja teoreetiliste arvutuste tegemiseks; nõrkade bioloogiliste signaalide mõõtmine ja töötlemine meditsiiniinfosüsteemides. Tegeles arvutite hankimise ja rakendamisega eksperimentide juhtimises ja andmetöötluses. 1978–82 osales regulaarselt Novosibirskis NSVL TA Tuumafüüsika Instituudi kiirendil VEPP 2M tehtud eksperimentides. Eesti Koolifüüsika Ühingu loojaid ja esimene esimees. 7 teadustrükist.

Teoseid
-------

* The quantum yield spectra of electron emission of solids in XUV region: alcali chlorides at 100–250 eV (kaasautor). // Phys. Stat. Sol. (b) 114 (1982) 2
* Monte Carlo simulation of electron-phonon scattering in the XUVinduced electron emission of NaCl (kaasautor). // Phys. Stat. Sol. (b) 137 (1986) 2
* Локальная вычислительная сеть для автоматизации физических экспериментов (kaasautor). // Приборы и техника эксперимента (1989) 2.

Tunnustus
---------

* 2021 Valgetähe IV klassi teenetemärk

Viited
------

1. 1 2 3  Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide
2. ↑  Teenetemärkide kavaleride andmekogu – 20087

Kirjandus
---------

* *Eesti teaduse biograafiline leksikon.* 3. köide: *N–Sap* TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013

Välislingid
-----------

* Jaan Pruulmann Eesti Teadusinfosüsteemis Muuda Vikiandmetes

 *Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.*
**Jaan Parts** (28. veebruar 1922 Türi – 6. jaanuar 1999 Tartu) oli eesti loomakasvatusteadlane ja teadusorganisaator.

Elulugu
-------

Jaan Parts oli vallakirjutaja poeg.

Lõpetas 1941 Türi Gümnaasiumi, 1941 mobiliseeriti Punaarmeesse, 1948 lõpetas TÜ põllumajandusteaduskonna, 1952 aspirantuuri, põllumajanduskandidaat (1954, Eesti Põllumajandusakadeemia), väitekiri "Suurt valget tõugu siga ja teed tema edaspidiseks täiustamiseks Eesti NSV-s". Täiendas end 1968 Timirjazevi-nimelises Põllumajanduse Akadeemias Moskvas, 1980 Üleliidulises Loomakasvatuse Instituudis Podolskis. Käis õppereisidel Saksamaal (1964) ja Soomes (1971). Oli 1952–57 ELVI teadur, 1957–59 Üleliidulise Põllumajandusnäituse Eesti Paviljoni direktor, 1960–63 Tartu Näidissovhoosi direktor, 1963–65 ELVI katsemajandite osakonna juhataja, 1965–72 kalakasvatuse osakonna juhataja, 1972–87 tootmiskatsete sektori juhataja, 1987–90 ökonoomika sektori vanemteadur.

Teadustöö
---------

Uurimisvaldkond: sea- ja kalakasvatus, eriti peekonsead ja nende toitmine. Üleliidulise Põllumajandusnäituse hõbemedal (1954), kuldmedal (1960), orden "Austuse Märk" (1965). Üle 20 teadustrükise.

Teoseid
-------

* Sigade söötmise kogemusi Tartu Eksperimentaalsovhoosis. // ELVI teaduslike tööde kogumik (1961) 5
* Peled Eesti NSV kolhooside ja sovhooside veekogudes. // ELVI teaduslike tööde kogumik (1970) 22
* Suure valge seatõu aretuse suundadest ning peekonitoodangu suurendamisest Eesti NSV-s. // ELVI teaduslike tööde kogumik (1985) 56
* Peekonsigade kasvatus Eestis. // ELVI teaduslike tööde kogumik (1990), 61

Viited
------

1. 1 2 3 4  Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide

Kirjandus
---------

* Eesti Loomakasvatuse ja Veterinaaria Teadusliku Uurimise Instituudi teaduskoosseisu biobibliograafia 1947–1990. Tallinn, 1992, 43, 114
* Jaan Parts 50. // Sotsialistlik Põllumajandus (1972) 3
* *Eesti teaduse biograafiline leksikon.* 3. köide: *N–Sap* TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013

 *Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.*
Brixlegg
**Brixlegg** on linn (1927) ja vald (*Gemeinde*) Austrias Tirooli liidumaal Kufsteini ringkonnas. Vald asub 534 m kõrgusel merepinnast. Valla pindala on 9,1 km², 1. jaanuaril 2016 elas seal 2900 inimest. Linn asub Alam-Inntalis ja Alpbachtali suudmes.

Naabervallad
------------

Alpbach, Kramsach, Radfeld, Rattenberg, Reith im Alpbachtal, Wildschönau

Ajalugu
-------

Linna on esmamainitud kui *Prisslech* 788. aastal, kuigi asustust peetakse palju vanemaks.

Vaatamisväärsused
-----------------

Kihelkonnakirik
* Kihelkonnakirik "Unsere Liebe Frau"
* Mühlbichli kabel ja sõjamälestusmärk
* Laneggi tornimaja
* Aidahoone Inni jõe kaldal
* Kaevandus- ja metallurgiamuseum

Inimesed
--------

* Stephan Eberharter, mäesuusataja ja olümpiavõitja
* Mathias Rebitsch, alpinist
* Karlheinz Töchterle, liidumaa teadusminister
* Karl Pearson külastas paika pühapäeval, 2. septembril 1883 ja kirjutas passioonist

Majandus
--------

*Montanwerke Brixlegg AG* on ainus vasetootja Austrias ning tegeleb vase ja teiste väärismetallide tagasisaamisega vaseutiilist ja muudest vasesisaldusega sekundaarmaterjalidest. Esimesed ülestähendused vase ja hõbeda rafineerimistehasest Brixleggis pärinevad aastast 1463. 20. sajandi alguses, maagi kaevandamise vähenemise järel Tiroolis, muutus toodang vase tagasisaamiseks vanametalli sulamitest.

Muud tööandjad on tekstiilitööstus (1954. aastal asutatud *Giessweini* firma), pudeldatud mineraalvee ja mittealkohoolsete jookide tootja (*Silberquelle*) ja turism (rõhuasetusega taliturismile).

Sport
-----

Paigas on suur väline rulaväljak, mis korraldab ka rahvusvahelisi võistlusi.

Sõpruslinnad
------------

* Aichach (Saksamaa)

Viited
------

1. ↑

Välislingid
-----------

* www.brixlegg.tirol.gv.at

Kufsteini ringkonna vallad

* Alpbach
* Angath
* Angerberg
* Bad Häring
* Brandenberg
* Breitenbach am Inn
* Brixlegg
* Ebbs
* Ellmau
* Erl
* Kirchbichl
* Kramsach
* Kufstein
* Kundl
* Langkampfen
* Mariastein
* Münster
* Niederndorf
* Niederndorferberg
* Radfeld
* Rattenberg
* Reith im Alpbachtal
* Rettenschöss
* Scheffau am Wilden Kaiser
* Schwoich
* Söll
* Thiersee
* Walchsee
* Wildschönau
* Wörgl
Bell X-14 (1971)
**Bell X-14** ehk **Bell Type 68** oli USA ettevõttes Bell Aircraft Corporation valminud eksperimentaallennuk, mille eesmärk oli näidata vertikaalse stardi, õhus paigalseisu, sellelt rõhtsale liikumisele ülemineku ja vertikaalse maandumise võimalikkust. Esimene lend tehti 19. veebruaril 1957.

Kokku ehitati ainult üks lennuk, kuigi see kandis kolme erinevat seerianumbrit (X-14, X-14A, X-14B) vastavalt suurematele uuendustele.

Tehnilised andmed
-----------------

X-14 oli lahtise kokpitiga täismetallist (duralumiiniumist) monoplaan. See oli kokku pandud kaht tüüpi Beechcrafti lennukite osadest: tiivad, kaldtüür ja telik pärinesid Beech Bonanzalt ning sabaosa koos sabatüüriga Beech T-34 Mentorilt.

Lennuk oli 2,40 m kõrge ja 7,62 m pikk; tema tiibade siruulatus oli 10,36 m. Meeskond koosnes 1 liikmest. Lennuki täismass oli 1406 kg ja maksimaalmass õhkutõusul 1936 kg.

Lennuki jõuallika moodustasid 2 Armstrong Siddeley Viper 8 turboreaktiivmootorit, kumbki võimsusega 7,8 kW. Mootoritel olid telgkoormuse kõrvalejuhtimisseadmed, mis asusid lennuki raskuskeskmes. Mootorite asend oli fikseeritud. Üleminek püstsuunaliselt rõhtsuunalisele lendamisele saavutati liikuvate labade süsteemi abil, mis kontrollisid mootorite tõukejõu suunda.

Lennuk suutis arendada kiirust 277 km/h. Maksimaalne lennukaugus oli 482 km ja lennulagi 6 km. Lendurile mõjus ülekoormus kuni 2,1 g.

Kasutamise ajalugu
------------------

X-14 tegi esimese lennu 19. veebruaril 1957. See koosnes püstisest õhkutõusust, paigalseisust õhus ja püstisest maandumisest. Esimest korda mindi rõhtsale liikumisele üle alles 24. mail 1958.

1959 asendati X-14 mootorid General Electric J-85 mootorite vastu, ta anti üle NASA käsutusse ja nimetati ümber mudeliks X-14A. NASA katselennukiks jäi ta kuni mahakandmiseni.

NASA katsetas lennukit X-14 selleks, et harjutada maandumist Kuu peale. Tema lennujuhtimissüsteem sarnanes kuumooduli omaga. Teiste seas sai X-14-ga lennata Neil Armstrong, esimene inimene Kuu peal.

1971 paigaldati X-14-le taas uued mootorid, seekord General Electric J85-GE-19. Paigaldati pardaarvuti ja digitaalne lennujuhtimissüsteem, et X-14 sarnaneks rohkem teiste püstist õhkutõusu ja maandumist kasutatavate lennukitega. Lennuk nimetati ümber mudeliks X-14B.

29. mail 1981 juhtus lennukiga maandumisel õnnetus, milles ta sai sedavõrd kahjustada, et tema taastamist ei peetud mõttekaks ja ta kanti maha. Sel ajal peeti plaane X-14 kokpit kinniseks ehitada ja muuta lennuk seega mudeliks X-14C. Samuti kavandati õppelennuki X-14T väljatöötamist. Kummastki plaanist ei saanud asja.

24 aasta jooksul, mil lennukit X-14 kasutati, lendas sellega enam kui 25 lendurit. Keegi nendest ei saanud surma ega vigastada ja ainsatki suurt vahejuhtumit X-14-ga ei toimunud.

1999 päästeti lennuk vanaraualaost ja seda asuti muuseumieksponaadina taastama. Tänapäeval asub X-14 Indianas Ropkey sõjandusmuuseumis. Kuna muuseum on suhteliselt väike, ei ole seda tänapäevani suudetud lennuvõimeliseks saada.

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Bell X-14** |
LibreOffice Impress 5.1
**Esitlustarkvara** (inglise keeles *presentation software*) abil koostatakse digitaalseid audiovisuaalseid slaide – enamasti projektori kaudu auditooriumile näitamiseks loengute ja ettekannete abimaterjalina. Esitlustarkvaraga koostatud slaidid võivad sisaldada teksti, graafikat, fotosid, animatsiooni, heli ja videot.

Esitlustarkvarapakette
----------------------

### Sihtotstarbelised paketid

#### Vaba ja avatud lähtekoodiga tarkvara

* *OpenOffice.org Impress* (SISSL ja LGPL)
	+ Apache OpenOffice Impress (Apache litsents)
	+ LibreOffice Impress [MPLv2 (või GPL/LGPL/Apache)]
* Calligra Stage (LGPL)
* Impressive () (GPL2)
* MagicPoint () (BSD)
* Bruce () (3 klausliga BSD litsents)

Veebipõhised
* LibreOffice Online
* S5 () (avalik omand)
* PLies () (GPL )
* Jessyink () (GPLv3)

#### Omanduslik tarkvara

* Microsoft PowerPoint
* Corel WordPerfect Office—Presentations
* *Sun StarOffice Impress*

Veebilehitsejat kasutavad paketid

* Pylize ()
* W3C HTML Slidy ()
* W3C Slidemaker ()
* PHP Presentation System (
* PinPoint ()

Vaata ka
--------

* Kontoritarkvara
* OpenDocument
**Foogtkond** oli haldusüksus, mida juhtis foogt.

Eesti
-----

Saare-Lääne piiskopkond jagunes Saaremaa ja Läänemaa stiftiks ehk foogtkonnaks, mida juhtisid stiftifoogtid.

Tartu piiskopkonna ilmalikku valitsust juhtis stiftifoogt.

Liivi ordu foogtkondi asus Eesti alal 9: 

* Karksi foogtkond (liideti 1534 ordumeistri valdustega)
* Pöide foogtkond (eksisteeris 14. sajandi keskel, hiljem asendati Maasilinna foogtkonnaga)
* Maasilinna foogtkond
* Narva foogtkond
* Järva foogtkond
* Põltsamaa foogtkond (liidetud Viljandi komtuurkonnaga 1480)
* Toolse foogtkond (asutatud 1471)
* Vasknarva foogtkond
* Rakvere foogtkond

Eesti ala ordufoogtidest oli tähtsaim Järva foogt, kes kuulus ka Liivi ordu ordumeistri lähimasse nõukokku.

Läti
----

Riia peapiiskopkonna ja Kuramaa piiskopkonna stifte juhtisid samuti stiftifoogtid.

Liivi ordu foogtkondi oli Läti alal 6:

* Rēzekne foogtkond
* Bauska foogtkond (asutati 1470)
* Kandava foogtkond
* Sēlpilsi foogtkond
* Grobiņa foogtkond
* Võnnu foogtkond (liideti 1461 ordumeistri valdustega)

Norra
-----

Norra oli varem jaotatud foogtkondadeks (*fogderi*, mitmus *fogderier*).

Vaata ka
--------

* Komtuurkond
**Metsaerakond** oli Eesti erakond, mis tegutses aastatel 1994 kuni 1999. Erakonda kuulusid riigimetskondade metsaülemad. Erakonna esimees oli Vello-Taivo Denks.

Metsaerakond osales 1995. aasta Riigikogu valimistel ja kogus 3239 häält (0,6% häälte koguarvust). Metsaerakonna nimekirjas kandideeris 31 inimest, teiste seas Jüri Liim, Mario Kivistik ja Kaupo Ilmet. Enim hääli sai Jõgeva- ja Tartumaal kandideerinud Ilmet.

1998. aasta septembri lõpus otsustas Metsaerakonna volikogu erakonna tegevuse lõpetada. Erakonnaseaduse kohaselt pidi erakonnas sama aasta 1. oktoobri seisuga olema vähemalt 1000 liiget. Metsaerakonna liikmete arv oli 870. Vello-Taivo Denksi sõnul oleks erakond suutnud nõutava liikmete arvu kokku saada, aga sisuliselt poleks see midagi muutnud.

Erakondade registrist kustutati Metsaerakond 1999. aasta 26. veebruaril.

Viited
------

1. ↑  Riigikogu valimine. 5. märts 1995. Hääletamistulemus Vabariigi Valimiskomisjoni veebilehel
2. ↑  Metsaerakond lakkas olemast[*alaline kõdulink*], Postimees, 26. september 1998.
**Metsahaldjas** on eesti mütoloogias inimese (metsavana), looma või linnu kujul esinev metsaga seotud haldjas.

Metsahaldjad polnud alati selgelt eristatavad, metsas võis kuulda nende käimist, vilistamist või naeru.

Nimest
------

Metshaldjaid on teada mitme nime järgi: metsavana, metsataat, metsaisa jne. Tavaliselt kujutatakse metsahaldjat vanamehena, kellel on kasetohust kübar peas, samblasarnane habe suus ja samblane kasukas seljas, aga alati ei ole ta inimene, vaid võib olla ka metsloom.

Perest
------

Metshaldjal on pere. Teatakse rääkida tema lastest, poegadest ja tütardest. Ausatele tütarlastele tuleb metshaldjas mõnikord kosja. Kui neiu ära ütleb, moondab see tütarlapse silmad ära või võtab vägisi endale naiseks. Metshaldja ja inimese abielust sündinud lapsed võidavad teisi inimesi tugevuse ja mõistuse poolest ning neid on kuulda seitsme versta taha. Metshaldjad elavad kogukondadena, nad on jumalikud olendid ja tänu sellele ka ilusamad ja targemad kui inimesed.

Käitumine
---------

Tihti karistab metshaldjas inimesi nende pahade tegude pärast. Mõnikord jäävad nad nähtamatuks, aga inimene tajub ja näeb ta tempusid. Metsas jalutaja eksitab ta tihtipeale ära, aga ainult selle, kes on metshaldjat kuidagi pahandanud. Metshaldjas moondab ekslejal silmad nii ära, et ta võib oma kodu ümbruses käia, aga seda ära ei tunne. Metsas eksleja leiab kodutee üles ainult oma koera haukumise või kukelaulu peale.

Uskumused
---------

On erinevad käitumisreeglid, käsud ja keelud, mida metsa minnes pidi meeles pidama. Näiteks tehti kõrtest, okstest, nahkadest, vöödest, õitest, viljapäist ja muudest „väge" sisaldavatest esemetest side, mis seoti ümber puu ja näitas metsahaldjale, et tema on ohvri toonud ja teda palun mitte karistada.

Metshaldjas nuhtleb metsavargaid tõsiselt, mõnikord küttidele muudab end metsloomaks, aga mitte ükski kuul teda ei tapa, isegi mitte hõbedane. Kui metshaldjas tuleb kedagi karistama, siis seda on kaugelt kuulda. Maa müdiseb, puud liiguvad ja oksad värisevad. See kellele ta järgi läheb võib ainult loota armule.

Mõnikord kutsub metshaldjas eksleja enda juurde koju, toidab ja söödab teda. Lõpuks saadab õigele teele ja kui eksleja arvab et möödas on mõned tunnid, siis tegelikult aastad.

Ohverdamine
-----------

Ohvrite toomisest on vähe teada. Teatakse et metsas on kivi, mätas või sipelgapesa, kuhu aeg-ajalt tuuakse marju ja kütid viivad sulgi ja metsasaagi konte.

Kirjandus
---------

* Eisen, Matthias Johann. 1919. Eesti mütoloogia lk 49–51
* Paulson, Ivar. 1997. Vana eesti rahvausk lk 51–68
**Metsakibun** (*Chrysops caecutiens*) on kahetiivaliste seltsi kuuluv putukaliik pimeparmu perekonnast.

Ta on levinud Palearktises. 

Putukat on ka Eestis.

Metsakibun on järvekibuna lähedane sugulane.

Tunnused
--------

Valmikute kehapikkus on 7–14 mm. Keskrindmik ja kilbike on säravmustad ning kaetud pruunikaskollaste karvadega. Rindmiku ülapoolel on kaks kollakasrohelist pikitriipu. Emaste tagakeha on kahvatukollane ja sellel on must tagurpidi V. Isastel on valdavalt must tagakeha. Läbipaistvatel tiibadel on lai must põikiside keskel ja must laik tipus. Silmad on sageli eredalt kuldrohelised ja veinipunased, tumedamate elementidega. Tundlad ja jalad on mustad, ka keskjalgade sääred.

Levik ja elupaik
----------------

Liik on levinud kogu Euroopas ning suures osas Aasia põhja- ja keskosast, idas Siberini.

Ta elab eelkõige niiskemates elupaikades, nagu padumere rannikud ja niisked metsad, enamasti veekogude lähedal.

Metsakibun on haruldasem kui järvekibun.

Eluviis
-------

Imeva isendi pea
Vastsed elavad veealuses taimkattes või mudastes, niisketes muldades. Seal toituvad nad mikroorganismidest, vetikatest ja muust orgaanilisest ainest.

Valmikud lendavad maist septembrini. Selleks, et emasel saaksid munad valmida, peab ta toituma mitmesuguste imetajate verest. Metsakibun imeb näiteks veiste, hobuste, metskitste ja inimeste verd, eelistades pead ja kukalt. Pistmisel süstivad nad antikoagulante, et vere hüübimist peatada. Isased ning täiskasvanud emased, kellel ei ole mune valmimas, toituvad õienektarist ja õietolmust, näiteks harilikul härjasilmal.

Viited
------

1. ↑  Michael Chinery, 2005. Euroopa putukad. Eesti Entsüklopeediakirjastus. Lk 200

Välislingid
-----------

* Metsakibun andmebaasis eElurikkus Muuda Vikiandmetes
**Aartselaar** (vanemas kirjapildis *Aertselaer*) on hollandikeelne vald ja asula Belgias Flandria piirkonnas Antwerpeni provintsis.

* 
* Cleydaeli lossCleydaeli loss
* 
* 
* RaekodaRaekoda

Sõpruslinnad
------------

* Tanger  Maroko

Viited
------

1. ↑  Statbel

Välislingid
-----------

 Aartselaar – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
* Koduleht (hollandi keeles)

Antwerpeni provintsi vallad

Aartselaar **·** Antwerpen **·** Arendonk **·** Baarle-Hertog **·** Balen **·** Beerse **·** Berlaar **·** Boechout **·** Bonheiden **·** Boom **·** Bornem **·** Borsbeek **·** Brasschaat **·** Brecht **·** Dessel **·** Duffel **·** Edegem **·** Essen **·** Geel **·** Grobbendonk **·** Heist-op-den-Berg **·** Hemiksem **·** Herentals **·** Herenthout **·** Herselt **·** Hoogstraten **·** Hove **·** Hulshout **·** Kalmthout **·** Kapellen **·** Kasterlee **·** Kontich **·** Laakdal **·** Lier **·** Lille **·** Lint **·** Malle **·** Mechelen **·** Meerhout **·** Merksplas **·** Mol **·** Mortsel **·** Niel **·** Nijlen **·** Olen **·** Oud-Turnhout **·** Putte **·** Puurs-Sint-Amands **·** Ranst **·** Ravels **·** Retie **·** Rijkevorsel **·** Rumst **·** Schelle **·** Schilde **·** Schoten **·** Sint-Amands **·** Sint-Katelijne-Waver **·** Stabroek **·** Turnhout **·** Vorselaar **·** Vosselaar **·** Westerlo **·** Wijnegem **·** Willebroek **·** Wommelgem **·** Wuustwezel **·** Zandhoven **·** Zoersel **·** Zwijndrecht
**Bärnbach** on väikseim linn *(Stadtgemeinde)* Austrias Steiermargi liidumaal Voitsbergi ringkonnas. Linn on populaarne oma kiriku (kujundanud Friedensreich Hundertwasser), käsitsi klaasitootmise ja söekaevandamise (karjääris) poolest. Tänapäevaks on söekaevandus suletud, kuna see oli ebaökonoomne.

Kultuur ja vaatamisväärsused
----------------------------

Turismimagnet on Püha Barbara (kaevurite kaitsepühak) kirik, mis ehitati 1948. aastal ja mille 1987. aastal renoveeris Friedensreich Hundertwasser.

"Stölzle Oberglas" ettevõttes on klaasitootmise ajaloo ja tehnoloogia muuseum ning Altkainachi lossis on lossimuuseum.

Taristu
-------

Bärnbachis on väike raudteejaam, mis ühendab Köflachi ja Graziga. Lähim *Autobahn* (kiirtee) on A2 Südautobahn, lähimad ühendussõlmed on Modriach ja Mooskirchen. Olulisim maantee on B70 Packerbundesstraße, mis ühendab Bärnbachi Grazi ja Villachiga.

Enamik elanikke on pendeldajad ja kasutavad maanteed B70 Grazi jõudmiseks.

Graz asub umbes 48 km kaugusel.

Majandus
--------

Taristu olukorra tõttu pole tööstus Bärnbachist eriti huvitatud. Väljalasketorude tootja Remus asub linnas alates 1990. aastast.

Varem olid tähtsateks tööstuskohtadeks söekaevandus, aurujõujaam Voitsberg III ja klaasitehas. Jõujaam suleti 2006. aastal ja lammutamine algas 2013. aastal. Tänapäevaks on klaasitehas sulgenud tööstusliku tootmise üksuse, kuid klaasipuhumise ja klaasikunsti üksus on endiselt olemas.

Enamik inimesi töötab naaberlinnades või Grazis.

Bärnbachis on ka kaubanduskeskus WEZ (Weststeirisches Einkaufszentrum = Lääne-Steiermargi ostukeskus), mis on suurim kaubanduskeskus ringkonnas.

Viited
------

1. ↑  Dauersiedlungsraum der Gemeinden Politischen Bezirke und Bundesländer - Gebietsstand 1.1.2018, vaadatud 10.03.2019.
2. ↑  Einwohnerzahl 1.1.2018 nach Gemeinden mit Status, Gebietsstand 1.1.2018, vaadatud 9.03.2019.

Voitsbergi ringkonna vallad

* Bärnbach
* Edelschrott
* Geistthal-Södingberg
* Hirschegg-Pack
* Kainach bei Voitsberg
* Krottendorf-Gaisfeld
* Köflach
* Ligist
* Maria Lankowitz
* Mooskirchen
* Rosental an der Kainach
* Sankt Martin am Wöllmißberg
* Stallhofen
* Söding-Sankt Johann
* Voitsberg
Jay O'Shea (2019)
**James O'Shea** (sündinud 10. augustil 1988 Dublinis) on Iirimaa jalgpallur, kes mängib äärepoolkaitsja või ründava poolkaitsjana Austraalia kõrgliiga klubis Brisbane Roar.

2006. aastal debüteeris ta Iirimaa kõrgliiga klubis Bray Wanderers. Aastatel 2008–2009 mängis ta Iirimaa kõrgliigas Galway Unitedi meeskonnas.

2009. aasta augustis sõlmis ta kaheaastase lepingu Inglismaa kõrgliiga klubiga Birmingham City. Klubi meeskonnas debüteeris ta hooaja esimeses mängus 16. augustil Manchester Unitedi vastu, kuid see jäi O'Shea ainsaks mänguks Inglismaa kõrgliigas. Hooaja 2009–10 lõpus oli ta laenul Inglismaa esiliiga klubis Middlesbrough. Hooajal 2010–11 oli ta laenul Inglismaa tugevuselt neljanda liiga klubides Stevenage ja Port Vale.

2011. aasta juulis sõlmis ta lepingu Inglismaa tugevuselt kolmanda liiga League One'i klubiga Milton Keynes Dons. 2012. aasta novembris läks ta sealt laenule Inglismaa tugevuselt neljanda liiga League Two klubisse Chesterfield, kellega sõlmis 2013. aastal püsiva lepingu. Chesterfieldis mängis ta kokku kuuel hooajal, neist kolmel viimasel hooajal League One'is. Hooaja 2016–17 teises pooles oli ta laenul League One'i klubis Sheffield United.

2017. aasta juulis sõlmis ta lepingu League One'i klubiga Bury. Hooajal 2018–19 lõi ta Bury meeskonnas League Twos 15 väravat ning O'Shea valiti samal hooajal liiga sümboolsesse koosseisu.

2019. aasta juunis sõlmis ta lepingu Brisbane Roariga.

Aastatel 2006–2008 mängis O'Shea Iirimaa noortekoondistes.
See artikkel See artikkel räägib 1986. aastal sündinud jalgpallurist.  2002. aastal sündinud jalgpalluri kohta vaata artiklit Javi López (sündinud 2002).  

---

Javi López (2013)
**Javier López Rodríguez** (sündinud 21. jaanuaril 1986 Osunas) on Hispaania jalgpallur, kes mängib kaitsja või keskpoolkaitsjana Austraalia kõrgliiga klubis Adelaide United.

Ta alustas klubikarjääri Hispaania klubis Real Betis, kuid klubi põhimeeskonda ta välja ei jõudnud.

2007. aastal liitus ta Hispaania kõrgliiga klubiga RCD Espanyol. Hispaania kõrgliigas debüteeris ta 4. oktoobril 2009 mängus Villarreali vastu. Espanyoli põhikoosseisu kuulus ta alates hooajast 2010–11 ning mängis Hispaania kõrgliigas kokku kümme hooaega. Ainsad väravad lõi ta 18. septembril 2011 mängus Real Zaragoza vastu ja 16. septembril 2012 mängus Athletic Bilbao vastu.

29. märtsil 2014 tuli Lópezel mängus Barcelona vastu lõpuminutitel ise väravas seista, kuna Espanyoli väravavaht Kiko Casilla oli saanud punase kaardi ja kõik vahetused olid selleks ajaks tehtud. Barcelona võitis mängu varem löödud väravast 1:0.

2020. aasta novembris sõlmis ta lepingu Adelaide Unitediga.

Viited
------

1. ↑   (vaadatud 18.2.2022)
2. ↑  "El Barça derrota al Espanyol con un gol de Messi de penalti". lavanguardia.com. 29.3.2014. Vaadatud 18.2.2022
3. ↑  "Reds sign experienced Spaniard, Javi López". Adelaide United. 25.11.2020. Vaadatud 18.2.2022
**Tamara Ivanovna Tihhonova-Volkova** (vene keeles Тамара Ивановна Тихонова; sündis 13. juunil 1964 Kovaljovos, Udmurtia vabariigis) on endine Nõukogude Liidu ja Venemaa murdmaasuusataja

Tihhonova osales ainult ühel korral olümpiamängudel. See juhtus 1988. aasta olümpiamängudel Calgarys, kus ta võitis kaks olümpiakulda ja ühe hõbemedali. Avadistantsil 5 km klassikalises stiilis kaotas ta võitjale Marjo Matikainenile vaid 1,3 sekundiga. Olümpiavõitjaks tuli ta 20 km ja 4x5 km teatesõidus.

Maailmameistrivõistlustel võitis Tihhonova viis medali, millest kaks olid kuldsed: 1985. aasta MM-il Seefeldis ja 1991. aasta MM-il Val di Fiemmes 4x5 km teatesõidus.

Saavutused
----------

###  Olümpiamängudel

* 1988 Kanada Calgarys
	+ **olümpiavõitja** 20 km vabastiilis
	+ **olümpiavõitja** 4x5 km teatesõidus
	+ hõbemedal 5 km klassikalises stiilis

### Maailmameistrivõistlustel

* 1985 Austria Seefeldis
	+ Kuld **maailmameister** 4x5 km teatesõidus
* 1989 Soome Lahtis
	+ Hõbe hõbemedal 4x5 km teatesõidus
	+ Pronks pronksmedal 10 km vabastiilis
* 1991 Itaalia Val di Fiemmes
	+ Kuld **maailmameister** 4x5 km teatesõidus
	+ Pronks pronksmedal 10 km vabastiilis

### Maailma karikasarjas

#### Maailma karikas

* 3. koht: 1989

#### Maailma karikasarja etapivõidud

| Jrk. nr | Aasta | Kuupäev | Koht | Riik | Ala |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| **1.** | 1987 | 16. detsember | Bohinj |  Jugoslaavia | 10 km vabalt |
| **2.** | 1988 | 25. veebruar | Calgary |  Kanada | 20 km vabalt |

Välislingid
-----------

* Tamara Tihhonova ROK-i kodulehel
* Tamara Tihhonova FIS-i kodulehel
Viidapost Kuressaare Ametikooli hoovil
**Kuressaare Ametikool** on Eesti kutsekool, mis asub Kuressaares aadressil Kohtu 22.

1922. aastal asutati **Kuressaare Ehitusinstruktorite Kool**, kuhu võeti vastu esimesed 19 õpilast. Seda võib pidada nii Kuressaare Ametikooli kui üldse järjepideva kutsehariduse andmise alguseks Saaremaal. 1930. aastatel õpetati koolis peamiselt ehitus-, puidu- ja metallitööd. 1950. aastal lisati erialavalikusse põllumajanduserialad. 1970. aastail hakati andma keskharidust ning avati kodumajanduse-käsitöö-loomakasvatuse erialarühmad tütarlastele. 

1990. aastast on kooli nimi **Kuressaare Ametikool**. 1998. aastal liideti ametikool 1992. aastal Upal tööd alustanud Saaremaa Kutseõppekeskusega.

Ametikoolis õpib 800 õpilast. Õppijaid on kõikidest Eesti maakondadest. Vanim õppija on 2020–2021. õppeaastal 71-aastane.

Tänu PHARE projektidele on alates 1999. aastast koolist kujunenud piirkondlik koolituskeskus. Paljude Euroopa Liidu projektide toel pakutakse enamikule õpilaskonnast praktikat ka väljaspool Eestit.

Viited
------

1. ↑  Ajalugu (vaadatud 15. märtsil 2021)
2. ↑  "Eesti kutsekoolid – 30 põhjust, miks valida kutsekeskharidus Kuressaare Ametikoolist". 16. märts 2021. Originaali arhiivikoopia seisuga 22. aprill 2021. Vaadatud 16. märtsil 2021.
3. ↑  "26 põhjust, miks täiskasvanuna kutseharidust omandada". Originaali arhiivikoopia seisuga 2. märts 2021. Vaadatud 16. märtsil 2021.

Välislingid
-----------

* Koduleht
**NKVD Erikool** (vene keeles *Школа особого назначения НКВД*) oli 1938. aastal loodud sõjaline õppeasutus Nõukogude Liidus, kus valmistati ette luurekaadrit eriteenistustele.

NKVD Erikool, mille ülemaks määras sieseasjade rahvakomissar Lavrenti Beria polkovnik Vladimir Šarmazanašvili, asus Moskva oblastis Barvihha asula lähedal. Seoses sõjategevusega evakueeriti erikool oktoobris 1941 Kuibõševi, 1942. aasta alguses toodi tagasi.

1943. aastal nimetati erikool ümber NSV Liidu Riikliku Julgeoleku Rahvakomissariaadi Esimese Valitsuse Luurekooliks. 
Tänapäeval on see tuntud kui Välisluureakadeemia.

Õppekava
--------

Erikooli õppekavva kuulusid vene keel ja kirjandus, võõrkeeled, diplomaatiline protokoll, rahvusvahelised suhted, majandusgeograafia ning mitu eridistsipliini. 

Läänekeelte kateedris õpetati inglise, hispaania, itaalia, saksa ja prantsuse keelt, idakeelte kateedris mandariini, pärsia, türgi ja jaapani keelt.

Tuntud õppejõude
----------------

* Ivan Maiski, diplomaat
* Pavel Sudoplatov
* Aleksandr Guber, orientalist, hilisem akadeemik
* Aleksandr Krein, helilooja

Vilistlasi
----------

* Pavel Fitin

Vaata ka
--------

* Venemaa FSB Akadeemia
* NSV Liidu Kaitseministeeriumi Sõjaline Instituut
* Sõjalis-Diplomaatiline Akadeemia
**NITRO FX™** on Enliven Internationali turustatav India nonipuu ekstrakt. 

Kuna toode pole vastavat ohutushindamist läbinud, ei ole tootja väited tõestatavad, ja toote turustamine on seega Euroopa Liidu seaduste kohaselt keelatud. 

Veterinaar- ja Toiduamet ei soovita tõestamata ohutuse tõttu toodet osta ega tarbida. Ravimiameti osakonnajuhataja Katrin Kiisk: "Nad ei ravi ühtegi haigust, nad ei aita ühtegi haigust ennetada, diagnoosida, sümptomeid leevendada ega ära hoida, ravimi toime peab olema alati tõestatud." NITRO FX™ levib Eestis võrkturustuse kaudu.

ConsumerLabi uuring
-------------------

NITRO FX™ on läbinud ConsumerLabi uuringu "Athletic Banned Substances Screening Program", mille ainukeseks tingimuseks on, et toode ei tohi sisaldada Maailma Antidopingu Agentuuri keelatud ainete ja meetodite nimekirjas sisalduvaid aineid.

Vaata ka
--------

* India nonipuu

Viited
------

1. ↑  "USA toidulisand NITRO FX™ Euroopa Liidus keelatud". Originaali arhiivikoopia seisuga 6. juuli 2007. Vaadatud 1. mail 2008.
2. ↑  Urmas Jaagant (30. aprill 2008). ""Pealtnägija": kümned tuhanded eestlased kasutavad müügikeeluga toidulisandit". *Eesti Päevaleht*. Originaali arhiivikoopia seisuga 2. mai 2008. Vaadatud 9. detsembril 2008.
3. ↑  "Athletic Banned Substances Screened Products" (inglise keeles).`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: tundmatu keel (link)
4. ↑  "Substances Tested, Testing Methods & Passing Criteria" (inglise keeles). Originaali arhiivikoopia seisuga 10. mai 2008. Vaadatud 1. mail 2008.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: tundmatu keel (link)
Allveelaev NR-1
NR-1 oma baaslaeva MV Carolyn Chouest kõrval
**Süvaveealus NR-1** (inglise keeles *Deep Submergence Vessel NR-1*) oli Ameerika Ühendriikide eriotstarbeline tuumaallveelaev. 

Allveelaev ehitati Grotonis asuvas allveelaevatehases General Dynamics Electric Boat. Vette lasti 1969. aastal. Allveelaeva väljatöötamisel oli oluline osa John P. Cravenil. 

NR-1 töötas paaris koos baaslaevaga MV Carolyn Chouest. Allveelaev oli 45 m pikk ja veeväljasurvega 400 tonni. Vee all võis liikuda kiirusega 3,5 sõlme. Meeskond oli 13-liikmeline.

Sukeldumissügavus oli kuni 915 m.

Allveelaeva NR-1 missioonid hõlmasid objektide otsinguid, geoloogilisi ja okeanograafilisi uuringuid ning veealuste seadmete paigaldamist ja hooldust.

NR-1 võis jääda vee alla isegi siis, kui piirkonda tabas halb ilm ning karm meri sundis kõiki teisi otsingu- ja päästelaevu sadamasse pöörduma.

1970. ja 1980. aastatel osales NR-1 paljudes salastatud missioonides, mis hõlmasid objektide ülestoomist süvamere põhjast.

Pärast kosmosesüstiku Challenger katastroofi 1986. aastal kasutati allveelaeva NR-1 Challengeri fragmentide otsimiseks merepõhjast. 

1995. aastal kasutas allveearheoloog Robert Ballard allveelaeva NR-1 ja selle baaslaeva MV Carolyn Chouest, et uurida HMHS Britannicu vrakki, mis uppus Kreeka ranniku lähedal.

Allveelaev NR-1 oli ekspluatatsioonis kuni 2008. aastani.

Admiral Hyman G. Rickoveri plaanides oli küll luua NR-1-tüüpi allveelaevade flotill, kuid eelarvepiirangute tõttu jäigi NR-1 ainsaks omataoliste seas.

Vaata ka
--------

* Lošarik

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **NR-1** |
NLKP 26. kongressi puhul välja antud Nõukogude Liidu postmark
**NLKP 26. kongress** toimus Moskvas 1981. aasta 23. veebruarist kuni 3. märtsini.

NLKP Keskkomitee aruandekõnega ja kõnega partei ülesannetest sise- ja välispoliitika alal esines Nõukogude Liidu Kommunistliku Partei peasekretär Leonid Brežnev. See kõne kestis viis tundi. Aruandekõne pidas ka NLKP Keskrevisjonikomisjoni esimees Gennadi Sizov.

Ettekande Nõukogude Liidu majandusliku ja sotsiaalse arengu kohta aastatel 1981–1985 ja kuni aastani 1990 pidas NSV Liidu Ministrite Nõukogu esimees Nikolai Tihhonov.

Kongress valis NLKP Keskkomitee ja NLKP Keskrevisjonikomisjoni uued koosseisud.

Kõik NLKP Keskkomitee Poliitbüroo 14 liiget, kelle keskmine vanus oli 69 aastat, ja 8 liikmekandidaati, kelle keskmine vanus oli 65 aastat, valiti tagasi. Poliitbüroo kõige nooremaks liikmeks jäi endiselt 1931 sündinud Mihhail Gorbatšov. Brežnev ei korranud Hruštšovi viga ega edutanud endast oluliselt nooremaid võimekaid inimesi kõrgetele kohtadele, mistõttu suutis surmani võimule jääda. Poliitbüroo 14 valitud täisliikmest 6, sealhulgas Brežnev ise, surid enne järgmist kongressi.
University College Londoni keemiaprofessor John Norman Collie (1912. a paiku)
**John Norman Collie** (10. september 1859 Alderley Edge, Cheshire
– 1. november 1942 Sligachan, Šotimaa) oli Briti keemik ja alpinist.

Ta lõpetas University College'i Bristolis, täiendas end Würzburgis, kus 1884. aastal kaitses ka doktoriväitekirja keemias. Hiljem töötas ta William Ramsay (hilisem nobelist) assistendina University College Londonis (UCL) ja aastatel 1896–1913 orgaanilise keemia professorina UCL-is. 

Tal on uurimusi dehüdroäädikhappe ja inertgaaside kohta.

Mägironimine
------------

Kaheksatuhandeline Nanga Parbat, mida Collie üritas 1895. aastal vallutada
Ta tegeles alpinismiga ning praktiseeris seda Alpides, Kaukasuses, Himaalajas ja Kanada mägedes.

Esimese teadaoleva tõusukatse kaheksatuhandelise mäe tippu tegid Norman Collie ja Albert F. Mummery 1895. aastal, üritades ronida Himaalajas Nanga Parbati (8125 m) tippu. Tipputõus nurjus, kui Mummery ja kaks gurkhat hukkusid lumelaviinis.

Collie valiti 1921. aastal Everesti Himaalaja komitee liikmeks.

Tunnustus
---------

* 1888 – valiti Edinburghi Kuningliku Seltsi liikmeks
* 1896 – valiti Londoni Kuningliku Seltsi liikmeks

Viited
------

1. ↑  Nanga Parbat: 9th Highest Mountain in the World. climbing.about.com

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **John Norman Collie** |

* Mount Collie
* History - People - John Norman Collie
**Višnieva järv** ehk **Višneva järv** (valgevene keeles *Вішнеўскае возера*, vene keeles *Вишневское*) on järv Valgevenes Minski oblastis Vilejka ja Miadziełi rajoonis ning Hrodna oblasti Smarhońi rajoonis. Järv asub merepinnast 152 meetri kõrgusel, selle valgala on 56,2 km².

Kaldajoone pikkus on 13,6 kilomeetrit. Kaldad on 2-3 meetrit kõrged, kaetud männimetsaga. Kirdest piirab järve oos. Järve põhja katab sügavamas osas sapropeel, aga madalamas osas on põhi kohati liivane, kohati savine. Višnieva järv on eutroofne järv. Järve lääneosas kasvavad harilik pilliroog ja ahtalehine hundinui, loode ja kaguosas kähar penikeel, mujal aga ujuv penikeel.

Višnieva järv asub Narači rahvuspargi territooriumil. Järv on tähtis puhkekeskus, järve kaldal asuvad kaks puhkebaasi. Järve kaldal on katamaraanide ja paatide laenutus.

Järvest püütakse intensiivselt kala, valdavad liigid on haug, särg, ahven ja koger. Järve on lastud veel angerja, sasaani ja valgeamuuri maimusid.

Välislingid
-----------

* Järv Valgevene kalapüügiportaalis
Vizikumsi mõis 1904. aasta kaardil. Väljavõte kaardilt "Wegekarte des Walkschen Kreises mit den Kirchspiels- und Gutsgrenzen" (1904). Mõisa valdused on kaardil tähistatud numbriga 41
**Vizikumsi mõis** (saksa keeles *Wisikum*, läti keeles *Vizikuma muiža*) oli rüütlimõis Liivimaal Valga kreisis Aluliina kihelkonnas. Tänapäeval jääb see Lätis Alūksne piirkonna Jaunalūksne valla Visikumsi külla.

Mõis on kujunenud Kolberģi mõisa Vizikumsi karjamõisast.

Mõisa suurus
------------

1920. aasta maareformi ajal kuulus mõisale 1129 hektarit maad.

Viited
------

1. ↑  Latviešu konversācijas vārdnīcas I sējuma 2036 sleja. Rīga: 1927.-1928

Aluliina kirik
Aluliina kihelkond

**Kirik**: Aluliina kirik  

**Mõisad**: Aluliina kirikumõis | Alsviķi mõis | Aluliina mõis | Ate mõis | Babecka mõis | Beja mõis | Dore mõis | Ērmaņi mõis | Jaunanna mõis | Kalnapededze mõis | Kolberģi mõis | Lāzberģi mõis | Mālupe mõis | Nēķene mõis | Rēzaka mõis | Šļukumsi mõis | Ziemeri mõis | Tūja mõis | Vecanna mõis | Vizikumsi mõis
**Tiit Nuudi** (sündinud 22. oktoobril 1949 Tallinnas) on Eesti tennisist, sporditegelane ja poliitik.

Ta lõpetas 1968. aastal Tallinna 10. Keskkooli ja 1973. aastal Tallinna Polütehnilise Instituudi majandusinsenerina. 

1969. aastal sai ta Eesti meistrivõistlustel tennise meespaarismängus pronksmedali. Aastatel 1967–1971 kuulus ta kuus korda Eesti tennisekoondisse.

1978–1989 oli ta olümpiaehitiste direktsiooni peainsener ja direktor. 

1982–1988 oli ta Tallinna Linna RSN Täitevkomitee aseesimees. 1988–1889 oli ta Eesti NSV Riikliku Looduskaitse ja Metsamajanduse Komitee esimees ning 1990 Eesti keskkonnaminister. 1990–1992 oli ta Eesti Vabariigi Ülemnõukogu esimehe nõunik. Aastatel 1993–2012 oli ta AS Paulig Balticu juhatuse esimees.

Aastatel 1992–1997 oli ta Eesti Olümpiakomitee asepresident, 1997–2001 selle president ja 2001. aastast selle esindajate kogu liige.

2014. aastast on ta MTÜ Spordijuhtide Selts juhatuse liige.

Tunnustus
---------

* 2003 – Valgetähe III klassi teenetemärk
* 2008 – Eesti Olümpiakomitee teenetemärk
* 2023 – Riiklik spordi elutööpreemia

Isiklikku
---------

Tema tütar on maailma naiste tennise edetabelisse kuuluv tennisist Maileen Nuudi (sündinud 24. mail 2000).

Viited
------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12  Biograafia ESBL-is (vaadatud 05.02.2016)
2. ↑  Teenetemärkide kavaleride andmekogu – 4152
3. ↑  Selgusid riigi kultuuri- ja spordipreemiate laureaadid, Kultuuriministeeriumi pressiteade, 9. veebruar 2023

Välislingid
-----------

* Biograafia ESBL-is
* Andres Vaher. Nuudide „perefirma" pürib läbi mõistuse hääle tähtede poole Delfi Sport, 22.04.2017 (sisaldab Tiit ja Maileen Nuudi fotot)
Esther Duflo (2009)
**Esther Duflo Banerjee** (sündinud 25. oktoobril 1972 Pariisis) on prantsuse-ameerika majandusteadlane, Massachusettsi Tehnoloogiainstituudi (MIT) professor.

2019. aastal pälvis ta koos Abhijit Banerjee ja Michael Kremeriga Nobeli majandusauhinna "eksperimentaalse lähenemise eest globaalse vaesuse leevendamisele." Tema uurimistöö keskendub peaasjalikult vaesusele, arengumajandusele ja mikroökonoomilistele teemadele arenguriikides (majanduskäitumine, haridus, ligipääs teenustele). Koos Banerjeega on ta kirjutanud raamatu "Hea majandus rasketeks aegadeks" (*Good Economics for Hard Times*, 2019*).*

Viited
------

1. ↑

Nobel
Nobeli majandusauhinna laureaadid

1969 Frisch, Tinbergen • 1970 Samuelson • 1971 Kuznets • 1972 Hicks, Arrow • 1973 Leontief • 1974 Myrdal, Hayek • 1975 Kantorovitš, Koopmans • 1976 Friedman • 1977 Ohlin, Meade • 1978 Simon • 1979 Schultz, Lewis • 1980 Klein • 1981 Tobin • 1982 Stigler • 1983 Debreu • 1984 Stone • 1985 Modigliani • 1986 Buchanan • 1987 Solow • 1988 Allais • 1989 Haavelmo • 1990 Markowitz, Miller, Sharpe • 1991 Coase • 1992 Becker • 1993 Fogel, North • 1994 Selten, Nash, Harsanyi • 1995 Lucas • 1996 Mirrlees, Vickrey • 1997 Merton, Scholes • 1998 Sen • 1999 Mundell • 2000 Heckman, McFadden • 2001 Akerlof, Spence, Stiglitz • 2002 Kahneman, Smith • 2003 Engle, Granger • 2004 Kydland, Prescott • 2005 Aumann, Schelling • 2006 Phelps • 2007 Hurwicz, Maskin, Myerson • 2008 Krugman • 2009 Ostrom, Williamson • 2010 Diamond, Mortensen, Pissarides • 2011 Sargent, Sims • 2012 Roth, Shapley • 2013 Fama, Hansen, Shiller • 2014 Tirole • 2015 Deaton • 2016 Hart, Holmström • 2017 Thaler • 2018 Nordhaus, Romer • 2019 Banerjee, Duflo, Kremer  • 2020 Milgrom, Wilson  • 2021 Card, Angrist, Imbens  • 2022 Bernanke, Diamond, Dybvig