recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Moussa Traoré (1989)
**Moussa Traoré** (25. september 1936 – 15. september 2020) oli Mali sõjaväelane ja poliitik, Mali president 19. novembrist 1968 kuni 26. märtsini 1991. 

Moussa Traoré sündis Kayesi linnas. Omandas üldhariduse Kitas ja sõjaväelise hariduse Fréjusi linnas Prantsusmaal. Naasis Malisse 1960. aastal, kui riik oli saanud iseseisvaks. Astus Mali armeesse ning sai 1961. aastal nooremleitnandiks. 1963. aastal ülendati ta leitnandiks. Saadeti Tansaaniasse iseseisvusliikumise sõjaväeliseks instruktoriks. Seejärel naasis ta kodumaale, kus oli Kati linnas sõjaväeinstruktor.

19. novembril 1968 juhtis edukat riigipööret president Modibo Keïta vastu. Seejärel sai temast sõjaväelise vabastuskomitee juht – sisuliselt riigi president. Lasi keelustada kõik parteid ning kogu poliitilise tegevuse.

1977. aastal suri vangistuses Mali ekspresident Modibo Keïta, kelle matustele kogunes palju rahvast. Valitsev režiim reageeris sellele tugevalt ning paljud matustel osalenud vangistati. 28. veebruaril 1978 arreteeriti süüdistatuna riigipöörde kavandamises kaitseminister Tiécoro Bagayoko ja julgeoleku minister Kissima Doukara.

1979. aastal rajas Traoré UPDM-i (Union Démocratique du Peuple Malien), mis oli ainus legaalne poliitiline partei Malis. Samuti rajati eraldi poliitilised organisatsioonid lastele ja naistele.

1980. aastal aeti jõuga laiali õpilaste demonstratsioonid ning piinati surnuks demonstratsioonide peakorraldaja Abdoul Karim Camara. 

1985. aastal muudeti põhiseadust ning kaotati ära presidendiks oleku ajalised piirangud. Sisuliselt sai Traorést sellega eluaegne president.

22. märtsil 1991 puhkesid riigis taas laialdased rahvarahutused, mida asuti jõuga maha suruma. Siiski läks armee rahva poole üle ning 26. märtsil 1991 toimus kindral Amadou Toumani Touré eestvedamisel riigipööre. Moussa Traoré vangistati ning mõisteti poliitiliste kuritegude eest 1992. aastal surma. President Alpha Oumar Konaré muutis aga surmanuhtluse eluaegseks vanglakaristuseks. 1999. aastal mõisteti Moussa Traoréle uuesti surmanuhtlus, sedakorda majanduskuritegude ning riigikassast sadade miljonite frankide röövimise eest. Kuid seegi surmaotsus muudeti eluaegseks vanglakaristuseks.

29. mail 2002 palus Moussa Traoré rahva ees vabandust oma režiimi ajal toime pandud kuritegude eest. Traoré viibis surmani vanglas.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**Modibo Keïta** | **Mali president**19. november 1968 – 26. märts 1991 | Järgnev**Amadou Toumani Touré** |


Mali riigipead

Modibo Keïta |
Moussa Traoré |
Amadou Toumani Touré |
Alpha Oumar Konaré |
Amadou Toumani Touré |
Amadou Sanogo (sõjaväehunta esimees) |
Dioncounda Traoré (kohusetäitja) |
Ibrahim Boubacar Keïta |
Assimi Goïta (sõjaväehunta esimees) |
Bah Ndaw (kohusetäitja) |
Assimi Goïta
**Zele** on hollandikeelne vald ja asula Belgias Flandria piirkonnas Ida-Flandria provintsis.

* 
* 
*

Viited
------

1. ↑  Wettelijke Bevolking per gemeente op 1 januari 2018, vaadatud 9.03.2019.

Välislingid
-----------

 Zele – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
* Koduleht (hollandi keeles)

Ida-Flandria provintsi vallad

Aalst | Aalter | Assenede | Berlare | Beveren | Brakel | Buggenhout | De Pinte | Deinze | Denderleeuw | Dendermonde | Destelbergen | Eeklo | Erpe-Mere | Evergem | Gavere | Gent | Geraardsbergen | Haaltert | Hamme | Herzele | Horebeke | Kaprijke | Kluisbergen | Knesselare | Kruibeke | Kruishoutem | Laarne | Lebbeke | Lede | Lierde | Lochristi | Lokeren | Lovendegem | Maarkedal | Maldegem | Melle | Merelbeke | Moerbeke | Nazareth | Nevele | Ninove | Oosterzele | Oudenaarde | Ronse | Sint-Gillis-Waas | Sint-Laureins | Sint-Lievens-Houtem | Sint-Martens-Latem | Sint-Niklaas | Stekene | Temse | Waarschoot | Waasmunster | Wachtebeke | Wetteren | Wichelen | Wortegem-Petegem | Zele | Zelzate | Zingem | Zomergem | Zottegem | Zulte | Zwalm
**Rageliai** on küla Leedus Rokiškise rajoonis Jūžintai vallas Audra jõekese kaldal. Aastal 2001 oli külas 93 elanikku.

Rageliais asub raamatukogu. Vaatamisväärsusteks on 1919. aastal langenud vabadusvõitlejate hauad, aastal 1836 ehitatud laohoone, aastal 1878 valminud kirik, selle kellatorn ja väravad.

1567. aastal on Rageliaid esimest korda kui Obeliai mõisale kuulunud küla. Aastal 1688 ehitati sinna esimene kirik. Aastaks 1800 oli külla jäänud vaid kabel, ent aastal 1837 sai küla omale abivaimuliku. Omaette kihelkond moodustati Rageliaisse aastal 1936. Nõukogude perioodil oli Rageliai kohaliku kolhoosi keskasula. Aastal 1972 liideti sellega Andrupise küla, kus oli viis elanikku, ning Beičiškise ja Pakalniškise huutor (esimeses 4, teises 5 elanikku).

Küla järgi on nimetatud Pirgu lademe Rageliai kihistik.

Rageliai kirik

Viited
------

1. ↑  2011 m. surašymas. Lietuvos statistikos departamento, vaadatud 15.12.2018.
2. ↑  Stratigraafia terminoloogia

Välislingid
-----------

* Küla portaalis vietoves.Lt
**Mehhanismiks** nimetatakse tehislikult loodud kehade süsteemi, mis on ette nähtud ühe või mitme keha liikumise teisendamiseks ühe või mitme teise keha nõutavaks liikumiseks. Sageli muudab mehhanism kiirusi, jõudusid ja pöördemomente, teisendab üht liikumist teiseks.

Mehhanismide liigid:
--------------------

### Lihtmehhanismid

Lihtmehhanismid on lihtsa ehitusega seadmed, millega muudetakse ülekantava jõu suurust või suunda, näiteks kang, kaldpind, kiil (tööriist), plokk, tali, pöör. Nende puhul kehtib mehaanika kuldreegel: nii mitu korda, kui lihtmehhanismi kasutamisel võidetakse jõus, kaotatakse läbitud tee pikkuses.

### Liigid konstruktsioonitunnuste järgi

* Hammasmehhanismid:hammasülekanne, Malta rist, tähtmehhanism, planetaarmehhanism.
* Painduvate lülidega mehhanismid: liigendmehhanism.
* Friktsioonmehhanismid: kettülekanne, rihmülekanne, trossülekanne.
* Kiilmehhanismid.
* Nukkmehhanismid.
* Kruvimehhanismid.
* Varbmehhanismid: väntmehhanism, kulissmehhanism.

Vaata ka
--------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Tsitaadid Vikitsitaatides: **Mehhanism** |

* Paindlik mehhanism
* Masin
* Ülekanne
**Leuven** on linn Belgias Flandrias, Flaami Brabandi provintsi keskus. Leuven asub Brüsselist 30 km idas.

Rahvastik
---------

2008. aastal elas Leuvenis 92 704 inimest.

Majandus
--------

2005. aastal oli Leuveni SKP ühe inimese kohta 16 345 €, mis moodustas 67% Belgia keskmisest (24 264 €).

2009. aastal oli töötus 6,35%.

Sõpruslinnad
------------

* Holland 's-Hertogenbosch, Holland
* Poola Kraków, Poola
* Saksamaa Lüdenscheid, Saksamaa
* Prantsusmaa Rennes, Prantsusmaa

Vaata ka
--------

* Leuveni Katoliiklik Ülikool
* Leuveni vana ülikool

Viited
------

1. ↑  Statbel, vaadatud 2.06.2022.
2. ↑  nationmaster.com vaadatud 24.04.11

Välislingid
-----------

* Koduleht

Flaami Brabandi provintsi vallad

Aarschot | Affligem | Asse | Beersel | Begijnendijk | Bekkevoort | Bertem | Bever | Bierbeek | Boortmeerbeek | Boutersem | Diest | Dilbeek | Drogenbos | Galmaarden | Geetbets | Glabbeek | Gooik | Grimbergen | Haacht | Halle | Herent | Herne | Hoegaarden | Hoeilaart | Holsbeek | Huldenberg | Kampenhout | Kapelle-op-den-Bos | Keerbergen | Kortenaken | Kortenberg | Kraainem | Landen | Lennik | Leuven | Liedekerke | Linkebeek | Linter | Londerzeel | Lubbeek | Machelen | Meise | Merchtem | Opwijk | Oud-Heverlee | Overijse | Pepingen | Roosdaal | Rotselaar | Scherpenheuvel-Zichem | Sint-Genesius-Rode | Sint-Pieters-Leeuw | Steenokkerzeel | Ternat | Tervuren | Tielt-Winge | Tienen | Tremelo | Vilvoorde | Wemmel | Wezembeek-Oppem | Zaventem | Zemst | Zoutleeuw
|  |
| --- |
|  **Poks** |
| Riik |  | Šveits |

**Alain Chervet** (sündinud 28. augustil 1990) on Šveitsi poksija.

Chervet oli Šveitsi meister kergekaalus (kuni 60 kg) 2009. aastal. Ta sai Šveitsi meistrivõistlustel 2. koha kergekaalus (kuni 60 kg) 2008. aastal ning I kergekeskkaalus (kuni 64 kg) aastatel 2011 ja 2012.

Chervet poksib alates detsembrist 2012 elukutselisena. Ta on seni (kuni 12. september 2013) osalenud kokku 5 kohtumisel ning võitnud neist 4 (need kõik nokaudiga) kohtumist ja viigistanud 1 kohtumise.

Isiklikku
---------

Alain Chervet' isa Walter ning lelled Ernest, Fritz ja Paul on samuti tuntud Šveitsi poksijad.

Viited
------

1. ↑  Šveitsi meistrivõistlused poksis 2009. aastal. Tulemused inglise keeles
2. ↑  Šveitsi meistrivõistlused poksis 2008. aastal. Tulemused inglise keeles
3. ↑  Šveitsi meistrivõistlused poksis 2011. aastal. Tulemused inglise keeles
4. ↑  Šveitsi meistrivõistlused poksis 2012. aastal. Tulemused inglise keeles

Välislingid
-----------

* Alain Chervet saidil BoxRec
**Rafineeritud õli** (*refined oil*) on puhas õli, mis saadakse naftast pärast deparafiinimist, hüdrogeenimist ning hapete ja leelistega töötlemist.

Mootoriõli
Õlid ja määrded

Aparaadiõli | Avioõli | Baasõli | Destillaatõli | Diestrid |
Diisliõli | Elektroreoloogiline vedelik | EM-määre | Emulsioon | Fluoritud õli | Grafiitmääre | Hüdroõli | Hüpoidõli | Immutusõli | Isolatsiooniõli | Jääkõli | Kaabliõli | Karastusõli | Kastoorõli | Kellaõli | Kolloidne grafiit | Kompaundõli | Kompressoriõli | Kondensaatoriõli | Kondiõli | Konserveerimismääre | Konstaliin | Külmutiõli | Kütteõli | Ligroiin | Lihvõli | Linaõli | Loputusõli | Magnetvedelik | Manusteta õli | Masinaõli | Metallitöötlusõli | Mineraalõli | Mittelenduv õli | Molübdeensulfiid | Mootoriõli | Määrdeõli |Naatriummääre | Oliiviõli | Parafiin | Petrolaatum | Petrooleum | Polüglükoolõli | Põlevkiviõli | Rafineeritud õli | Rapsiõli | Rasketööõli | Rasv | Rasvõli | SHC-õli | Silikoonõli | Silindriõli | Solaarõli | Solidool | Spindliõli |Sööbekindelõli | Sünteetiline määre | Sünteetiline õli | Taimeõli | Talveõli | Tavott | Teljeõli | Tihendusmääre | Trafoõli | Transmissiooniõli | Trossimääre | Tseresiin | Turbiiniõli | Tööstusõli | Vaakumõli | Valgeõli | Tehniline vaseliin | Vaseliinõli | Värtnaõli | Õmblusmasinaõli | Üldmasinaõli |
Veskikants
**Varangu linnus** ehk **Varangu Veskikants** ka **Veskikants** asub Lääne-Viru maakonnas Haljala vallas, Varangu külast idas, Selja jõe idakaldal, jõekääru sopistuval neemikul, kus teda kaitseb ka ida poolt jõkke suubuv Pehku oja. Varangu linnus pärineb varasema dateeringu järgi esimese aastatuhande teisest poolest, uuematel andmetel 11.–13. sajandist. Arheoloogilisi kaevamisi pole linnuses tehtud.

Umbes 4500 m2 suurune linnuseõu on viiekandilise põhiplaaniga ning on eraldatud 3–4 meetri kõrguse valliga, mis tundub olevat peamiselt paekivist. Valli ette jääb madal, umbes 0,5 meetri sügavune kraavitaoline nõgu. Madalam, 1–1,5 meetri kõrgune vall piirab ka linnamäe ida- ning lõunaserva. Lääneküljel, kus neemiku looduslik nõlv on suhteliselt kõrgem ja järsem, näib vall välisel vaatlusel puuduvat. Siiski leidub ka seal suuri paeplaate, mis võisid olla kaitserajatise osad. Põhjapoolse valli lääneotsa ning neemiku serva vahele on kaevatud umbes 4 meetri laiune avaus, kus on näha tules punakaks tõmbunud ja tahmunud paetükke. Algne sissepääs linnusesse paiknes suure tõenäosusega linnamäe kirdenurgas, kus põhjapoolse otsavalli üleminekul idapoolseks küljevalliks on madal nõgu.

Otsavalli ees, kümmekond meetrit põhja pool, paikneb veel üks 0,75–1 meetri kõrgune vallitaoline moodustis, mis näib olevat kuhjatud liivast. Linnuse õue katab 30–40 cm paksune söetükke sisaldav kultuurikiht, kuid leide sealt avastatud pole.

Linnamäest põhja poole jäävast asulast on leitud mõned I aastatuhande teisest poolest pärinevaid savinõukillud ja rootsuga nooleots.

Hoopis suurem asula asetseb aga linnuse vastas Selja jõe kaldal. Varangu külast 600–700 meetrit lääne poole põllule jääb kuus seni uurimata kivikalmet, millest kolm meenutavad väliselt I aastatuhande tarandkalmeid.

Vaata ka
--------

* Eesti linnuste loend

Välislingid
-----------

* Varangu linnus kultuurimälestiste riiklikus registris
**Eduard Hiiop** (ka **Hiop**; 7. detsember (vkj) / 19. detsember 1889 Valga – pärast 28. augustit 1941) oli Eesti kergejõustiklane, iluuisutaja, jääpallur ja tennisist.

Töötas restauraatorina, seejärel Tallinnas Kalevis raamatupidaja-asjaajajana. Võttis osa Esimesest maailmasõjast ja Vabadussõjast. Pärast sõda töötas õppejõuna spordikursustel. Asutas Tallinnas tennisreketite ja nende parandamise ettevõtte.

1914. aastal võitis ta Venemaa olümpiaadil hoota kaugushüppe.

Oli kaheksakordne Eesti meister iluuisutamise paarissõidus ja Eesti meister laskmises. Aastal 1921 ja 1923 tuli ta paigalt kaugushüppes ja 1918. aastal 4 x 100 m teatejooksus Eesti meistriks.Eesti meistrivõistlustel saavutas ta 15 korral paigalthüpetes, kümnevõistluses (1920), kaugushüppes (1921), 100 m jooksus (1920), 110 m tõkkejooksus (1918, 1920) ning vasara- (1917) ja raskusheites hõbeda või pronksi.

Osales paarissõidus (koos Helene Michelsoniga) 1936. aasta taliolümpiamängudel.

Osales tennise- ja talispordiliidu asutamises ning oli Eesti Spordi Keskliidu liige. Õpetas tennist nii Eestis kui ka Soomes. 

Eduard Hiiop arreteeriti Nõukogude okupatsioonivõimu poolt 24. augustil 1941, ta jäi teadmata kadunuks.

Isiklikku
---------

Tema poeg oli tennisist Heldur Hiop (1928–1998).

Viited
------

1. 1 2  Biograafia ESBL-is (vaadatud 25.12.2014)
2. 1 2 3  "Ed. Hiiop 50-aastane". Uus Eesti. 19.12.1939. Vaadatud 27.09.2018.
3. ↑  "Täna 80 aastat tagasi: Eesti naised murdsid esmakordselt olümpiale". *ERR*. 06.02.2016. Vaadatud 18.02.2022.

Välislingid
-----------

* Biograafia ESBL-is
* Eesti ohvitserid 1918-1940
* Eesti kommunismiohvrid 1940–1991
Kalmistu värav ja kabel kalmistul (2016)
Magnus ja Marie Luederi haua tähis kalmistul (2016)
Kalmistu läänevaade, tagaplaanil on kabel (2016)
**Varangu mõisa kalmistu** on kalmistu Haljala kihelkonnas Virumaal, tänapäevase haldusjaotuse järgi Varangu külas Haljala vallas Lääne-Viru maakonnas.

Ajalugu
-------

Kalmistu rajasid Varangu mõisa tollased omanikud Luederid tõenäoliselt 1890. aastatel. Kalmistul valmis 1895. aastal kabel.

Esimene matus toimus 1892. aastal. Kalmistule on teadaolevalt maetud kaheksa inimest.

Kirjeldus
---------

Kalmistu jääb mõisa südamest linnulennult umbes 600 meetri kaugusele põhjakirdesse.

Kalmistu kabel
--------------

Kalmistu keskosas paikneb 1895. aastal valminud matusekabel. Seinad on ehitatud graniitplokkidest, nurgad, avaääred ja karniisid on tehtud peeneteraliselt lubjakivist. Katust katab keraamilistest kividest kate. Peafassaad on edelas, viiluväljal on Luederite raidvapp. Viilu tipus on olnud rist, mille jäänused on praegu paigutatud väravapostide peale. Trepp on suurtest graniitpokkidest.

Nõukogude ajal kasutati kabelit silohoidlana, kuid peale parkettpõranda hävinemise pole see kabelit kuigi palju kahjustanud.

* Kabeli kaguvaade.Foto: Robert Treufeldt, 30. aprill 2016Kabeli kaguvaade.  
Foto: Robert Treufeldt, 30. aprill 2016
* Kabeli läänevaade.Foto: Robert Treufeldt, 30. aprill 2016Kabeli läänevaade.  
Foto: Robert Treufeldt, 30. aprill 2016
* Luederite vapp kabeli otsaviilul.Foto: Robert Treufeldt, 30. aprill 2016Luederite vapp kabeli otsaviilul.  
Foto: Robert Treufeldt, 30. aprill 2016
* Kabeli ukse säilinud hinged ja leht.Foto: Robert Treufeldt, 30. aprill 2016Kabeli ukse säilinud hinged ja leht.  
Foto: Robert Treufeldt, 30. aprill 2016

Kalmistule maetuid
------------------

* 1892 – Magnus Georg von Lueder (14. oktoober (vkj) 1814 – 10. aprill (vkj) 1892)
* 1899 – Marie Friederike Gertruda von Lüder (sündinud von Essen; 15. oktoober (vkj) 1830 – 18. jaanuar (vkj) 1899)

Viited
------

1. ↑  Ketlin Sirge. Eesti mõisakalmistud. // Magistritöö Tartu Ülikooli usuteaduskonna võrdleva usuteaduse õppetoolis. Tartu 2013. Lk 65
2. ↑  Mehis Maipuu. "Varangu kabel". - Lääne-Virumaa pärandkultuurist. Rakvere 2010. Lk 16

Kirjandus
---------

* Taavi Pae. Eesti kalmistute kujunemine ja paiknemise seaduspärasused. // Magistritöö Tartu Ülikooli Geograafia Instituudis. Tartu 2002

Välislingid
-----------

* Varangu mõisa kalmistu kabel Veljo Ranniku kogus. Muinsuskaitseameti fotokogu
* Varangu mõisa kalmistu kabel Jaan Vali kogus. Muinsuskaitseameti fotokogu
* Pärandkultuuri objekt: "Varangu kabel" (190:KAV:001) Eesti looduse infosüsteemis
Raffi Hovhannisjan 2013. aastal
**Raffi Hovhannisjan** (ka **Raffi K. Hovannisian**, armeenia keeles Րաֆֆի Հովհաննիսյան; sündinud 20. novembril 1959 Fresnos California osariigis) on USA-s sündinud Armeenia poliitik, Armeenia esimene välisminister ning endise suurima opositsioonierakonna Pärandipartei asutaja ja juht.

Hovhannisjan on Armeenia genotsiidis ellujäänud emigrantide järeltulija. Tema isa on Richard Hovhannisjan, Armeenia ja Lähis-Ida ajaloo professor California Ülikoolis Los Angeleses, ja ema Vartiter Hovhannisjan, MD. 1990. aastal kolis ta koos perega Armeeniasse. 1991. aastal määras president Levon Ter-Petrosjan ta vastsündinud Armeenia Vabariigi esimeseks välisministriks. 16. oktoobril 1992 oli ta sunnitud tagasi astuma, kuna tema ja president Ter-Petrosjani vahel valitses erimeelsus Armeenia välispoliitika suhtes.

2001. aastal loobus Hovhannisjan USA kodakondsusest ja 2002. aastal rajas ta Pärandipartei. 2007. aasta parlamendivalimistel kogus see 6% häältest, saades 7 kohta 131-liikmelises Rahvuskogus. 2008. aasta presidendivalimistel toetas Pärandipartei opositsiooni põhikandidaati, ekspresident Levon Ter-Petrosjani, ehkki parteikongressil hääletas Hovhannisjan selle otsuse vastu. 2012. aasta parlamendivalimistel, mille tulemusi opositsiooniparteid ei tunnustanud, sai Pärandipartei 5 kohta.

2013. aasta presidendivalimistel oli Hovhannisjan üks seitsmest kandidaadist ja tuli 37%-ga häältest teiseks. Ta väitis, et valimistulemusi võltsiti, ning kuulutas ennast võitjaks. Järgnenud meeleavalduste ajal kutsus ta president Sarkisjani üles aktsepteerima "rahva võitu" ja tagasi astuma.

Viited
------

1. 1 2  "Official biography". Originaali arhiivikoopia seisuga 2. oktoober 2015. Vaadatud 31. detsembril 2013.
2. ↑  "Biography". Originaali arhiivikoopia seisuga 1. jaanuar 2014. Vaadatud 31. detsembril 2013.
3. ↑  "Hovannisian Seeks Extra Parliament Seat, HRA, 2007". Originaali arhiivikoopia seisuga 13. mai 2019. Vaadatud 31. detsembril 2013.
4. ↑  "Is Armenia On The Brink Of A 'Barevolution'?". Originaali arhiivikoopia seisuga 28. juuli 2013. Vaadatud 31. detsembril 2013.
5. ↑  "Thousands protest in Armenia after president re-elected". Reuters. 20. veebruar 2013. Originaali arhiivikoopia seisuga 24. september 2015. Vaadatud 21. veebruar 2013.

Välislingid
-----------

* Ametlik biograafia
**Sihtasutus Rannarahva Muuseum** (varasema nimega: *Sihtasutus Viimsi Muuseumid*) on sihtasutus, mis haldab kolme muuseumi: Viimsi vabaõhumuuseumi, Rannarahva muuseumi ning Naissaare Muuseumi.

SA Rannarahva Muuseumi eelkäija on S. M. Kirovi nimelise näidiskalurikolhoosi muuseum, mis asutati 1971. aastal. 
Pringi külas avati 1980. aastal muuseumi vabaõhuosakond. Tänapäevasel kujul on muuseum loodud peale mitmeid reorganiseerimisi juunis 2007, mil loodi SA Viimsi Muuseumid. 2009. aasta sügisel nimetati asutus ümber Sihtasutus Rannarahva Muuseumiks, kuna uus nimi peegeldas senisest enam muuseumi sisulist tööd ja ajalugu.

Sihtasutuse koosseisu kuulub kolm muuseumikompleksi, mis üksteist täiendades annavad Eestimaa rannarahva elust laiema pildi:

* Rannarahva muuseum (rannarahvas Läänemere kallastel muinasajast tänapäevani);
* Viimsi vabaõhumuuseum (kaluriküla lugu);
* Naissaare muuseum (rannarahvas väikesaartel, militaarajalugu).

Sihtasutus tegutseb rannarahva mäluasutusena, kogudes ja eksponeerides oma muuseumides randlaste kultuuri- ja ajaloopärandiga seonduvat

Viited
------

1. ↑   (vaadatud 16.11.2015)
2. ↑  "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 17. november 2015. Vaadatud 16. novembril 2015.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)

Välislingid
-----------

* Rannarahva Muuseumi koduleht
**Sukaad** on tervetest või tükeldatud puuviljadest või mitmete tsitrusviljade väliskoorest magusainega eriliselt valmistatud (suhkurdatud) kauasäiliv toiduaine ja maiustus. 

Sukaadi magusainena (säilitusainena) võib kasutada olenevalt retseptist nii mett, suhkrut kui ka siirupit. 

Sukaadi kasutatakse eraldi maiustusena, aga kooresukaadi ka mitmesuguste küpsetiste lisakoostisainena.

### Kooresukaad

Sukaadi valmistatakse apelsini- (*Cortex aurantiorum condita*) ja sidrunikoorest (*Cortex citri condita*). 

Koortelt tuleb eemaldada valge osa, sest see annab sissetehtud koortele kibeda maitse.

Ajaloolist
----------

Arvatakse, et maailma vanimas säilinud kokaraamatus, mille autor on Apicius, on suhkurdatud puuviljade retsept.

Vanemates eestikeelsetes kokaraamatutes kannavad sukaadi ("sukkade") nimetust sissetehtud apelsinikoored. 

### Apelsini koori sisse keeta (1912)

Apelsini koored võetakse ühes valgega pealt ära ja pandakse külma vee sisse, mida viie päeva sees ümber vahetatakse. Siis kallatakse vesi pealt ära ja keedetakse apelsini koori vee sees 3 kuni 4 tundi ja pandakse siis sõela peale nõrguma. 
Nüüd võetakse ühe naela keedetud koorte kohta 1 kuni 1 1/2 naela suhkrut, keedetakse see ühe tassi täie veega siirupiks, pandakse apelsini koored sisse ja keedetakse neid umbes 20 minutit väikese tule peal. Siis võetakse koored välja, pandakse purki, keedetakse siirupit veel vähe paksemaks, kallatakse koorte peale ja puistatakse veel vähe kuiva suhkrut peale, et hallitama ei läheks.

Viited
------

1. ↑  Proua A. Hoffmann, "Keetmise õpetus", K.Sööt´i trükikoja trükk ja kirjastus, Tartus, lk 318, 1912

Välislingid
-----------

* Samuel Frederick Gray,*A Supplement to the Pharmacopœia and Treatise on Pharmacology in General ... lk 113, 1836, London, Google'i raamat veebiversioon (vaadatud 26.12.2013) (*inglise keeles*)*
* Sukaad, Veebiversioon (vaadatud 26.12.2013)
* Candied orange, Veebiversioon (vaadatud 26.12.2013) (*inglise keeles*)
* Carole Bloom, CCP,*The Essential Baker: The Comprehensive Guide to Baking with Chocolate, Fruit, Nuts, Spices and other ingredients, lk 171 – 172, 2007, John Wiley & Sons, Google'i raamat veebiversioon (vaadatud 26.12.2013) (*inglise keeles*)*
* Heather Arndt Anderson,*Breakfast: A History, lk 83, 2013, Rowman & Littlefiled, Google'i raamat veebiversioon (vaadatud 26.12.2013) (*inglise keeles*)*
**Eduard Ermits** (7. juuni 1886 Rannu – 1953 Eesti) oli eesti vaimulik.

Ta tunnistati gümnaasiumihariduse vääriliseks aastal 1916 Peterburi õpperingkonna eksamikomisjoni poolt. Ta õppis aastatel 1923–1927 Tartu Ülikooli usuteaduskonnas. Prooviaastal oli ta Tartu Pauluse koguduses 1927–1928. Ordineeriti õpetajaks 4. novembril 1928. 

Ta oli aastatel 1927–1939 Vastseliina Katariina koguduse õpetaja. Ta oli tugeva sõna ja hea lauluhäälega õpetaja[*viide?*]. Tema ettevõttel remonditi Vastseliina kirik. Surnuaiale tehti ümber aed ja betoonist värav, mille ülemisel kaarel on sõnad: "Tulge tagasi inimese lapsed". Surnuaiale ehitati ka kellatorn, kuhu paigutati maheda häälega kell, mis on kasutusel tänaseni. Aitas kaasa Misso Palvemaja ehitamisele. Tagandati Vastseliina koguduse õpetaja kohalt Eesti Evangeeliumi Luteriusu Kiriku hooldaja poolt. Töötas õpetajana Elva koguduses 1940–1948 ning 1951–1952 Sangaste ja Laatre koguduses.

Viited
------

1. ↑  Vastseliinas tagandati kirikuõpetaja. Rahvaleht, 14. detsember 1939, nr. 294, lk. 7.

Välislingid
-----------

* Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918-1944
Pierre Audi, 1988
**Pierre Raymond Audi** (sündinud 1. novembril 1957 Beirutis Liibanonis) on prantsuse lavastaja, Hollandi Rahvusooperi kunstiline juht.

Pierre Audi on sündinud Liibanoni pankuri pere esiklapsena. 

Juba Beirutis õppis Audi prantsuse lütseumis. Kui Audi jõudis kolledžiikka, kolis pere Beirutist Pariisi ning Audi õppis Collège Stanislas de Paris's. Kui Audi oli 17-aastane, kolis pere Londonisse. Seal õppis Audi Oxfordi Ülikooli Exeter College'is ajalugu, mille kõrvalt hakkas kaasa lööma ülikooli teatriseltsis. Kolledžiõpingute viimasel aastal, novembris 1977, etendus seal tema lavastatud William Shakespeare'i tragöödia "Timon of Athens".

1979. aastal asutas ta Põhja-Londonis Islingtoni linnaosas eksperimentaalteatri Almeida Theatre. Seal 1980. aastatel lavastatud tööd tõid lavastajale üleeuroopalise tuntuse. 

1988. aastast on Pierre Audi Hollandi Rahvusooperi kunstiline juht ning aastatel 2005–2014 oli ta ka Madalmaade juhtiva etenduskunstide festivali "Holland Festival" kunstiline juht. 

2010. aastal tegi Pierre Audi oma lavastajadebüüdi New Yorgi Metropolitan Operas.

Viited
------

1. ↑  Pierre Audi, French theatre director. Veebilehel Peple Pill. Vaadatud 11.04.2022.
2. ↑
3. ↑
**Robert Rägastik** (1. november 1902 Keila, Harjumaa – 9. mai 1959 Tallinn) oli eesti geograaf ja pedagoog.

Osales Vabadussõjas.

Lõpetas 1921. aastal Jakob Westholmi Gümnaasiumi, õppis aastatel 1922–1933 (lõpetas *cum laude*) Tartu Ülikooli matemaatika-loodusteaduskonnas. Akadeemiliselt oli ta ÜS Concordia liige. 

Oli Otepää Eragümnaasiumi, Paldiski gümnaasiumi, A. Tõrvand-Tellmanni Inglise Kolledži, Gustav Adolfi Gümnaasiumi ja Õhtukolledži õpetaja. Aastatel 1940–1941 oli ta Viljandi I Keskkooli ja kaubanduskooli direktor. 

1941. aastal evakueerus ta NSV Liidu tagalasse, kus oli Verhne-Uralski eesti õppekeelega kooli direktor. 

Aastatel 1947–1950 oli Eesti NSV Vabariikliku Õpetajate Täiendusinstituudi direktor, NLKP liige alates 1947. Aastatel 1952–1958 oli ta Tallinna Pedagoogilise Instituudi õppejõud ja kateedrijuhataja.

Kirjutanud geograafiaõpikuid.

Liikmesus
---------

* 1955 – Eesti Geograafia Seltsi asutajaliige

Tunnustus
---------

* 1945 – medal teenete eest Isamaasõja päevil
* 1947 – Eesti NSV teeneline õpetaja

Viited
------

1. ↑  Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi seadlus Eesti NSV teenelise õpetaja aunimetuse andmise kohta Silmapaistvate teenete eest hariduse alal anda Eesti NSV teenelise õpetaja aunimetus: Robert Rägastikule, Vabariikliku Õpetajate Täiendusinstituudi direktorile, Punaväelane: Punaarmee [7. laskurdiviisi] poliitosakonna ajaleht, 7 november 1947

Välislingid
-----------

* *Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918-1944*
* Haud Tallinna Metsakalmistul
1958. aasta Eesti NSV – Soome sõpruskohtumine poksis toimus 16. novembril Lappeenrannas Maneežis. Soome võitis 6:4.

  

Kärbeskaal (kuni 51 kg): Pentti Saviaro (Soome) - Rein Pajur (Eesti NSV) tulemus pole teada

Kukk-kaal (kuni 54 kg): Paavo Roininen (Soome) - Lembit Peegel (Eesti NSV) tulemus pole teada

Sulgkaal (kuni 57 kg): Jorma Limmonen (Soome) - Aleksandr Zemirov (Eesti NSV) tulemus pole teada

Kergekaal (kuni 60 kg): Olli Mäki (Soome) - Vello Kaunismäe (Eesti NSV) 3 - 0

I kergekeskkaal (kuni 63,5 kg): Ülo Valk (Eesti NSV) - Mauri Ruonala (Soome) 3 - 0

II kergekeskkaal (kuni 67 kg): Jaak Sõerd (Eesti NSV) - Ennu Vesalainen (Soome) 2 - 1

I keskkaal (kuni 71 kg): Mauri Backman (Soome) - Heino Villum (Eesti NSV) TKO 3 

II keskkaal (kuni 75 kg): Peeter Lõuk (Eesti NSV) - Juhani Huuskonen (Soome) KO 1 

Poolraskekaal (kuni 81 kg): Matti Aho (Soome) - Harry Buddel (Eesti NSV) 2 - 1 

Raskekaal (üle 81 kg): Lembit Maurer (Eesti NSV) - Reino Kivekäs (Soome) 3 - 0

Vaata ka
--------

* Eesti-Soome maavõistlused poksis

Kirjandus
---------

* "Eesti NSV–Soome poksimaavõistluse eel. Neljateistkümnendat korda". Spordileht, 11. november 1958. Lk 2
* P. Matsov. "Soomlaste vaieldav poksivõit. Soome–Eesti NSV 16:14". Spordileht, 17. november. Lk 1 ja 8
**Robert Tasso** (21. juuni 1909 Kurista mõis, Tartumaa – 30. juuni 2005 Tartu) oli jurist, Üliõpilasselts Liivika taasasutaja.

Robert Tasso õppis Tartus Hugo Treffneri Gümnaasiumis ja selle lõpetamise järel 1927. aastal jätkas õpinguid Tartu Ülikooli õigusteaduskonnas. Õpingute ajal osales akadeemilises meeskooris, karskusliikumises ja ÜS Liivikas. 1931. aasta kevadel oli Liivika kandidaat Üliõpilaskonna Edustusse ja sai kohe Edustuse juhatusse ning oli 1932–1934 Edustuse juhatuse esimees. Aastail 1933–1934 oli ta ka Suomi, Eesti, Latvija, Lietuva (SELL) Üliõpilaskondade Liidu president.
Ülikooli õpingute ajal alustas tööd praktikandina Riigikohtus, kui Riigikohus oli Tartus. Peale umbes kaheaastast praktikandiaega sai Riigikohtu koosseisuliseks kantseleiametnikuks ning protokollis kohtuistungeid. Hiljem sai temast Tallinnas Riigikohtu abisekretär. 

Arreteeriti 14. juunil 1941 ja juuniküüditamise käigus viidi Siberisse GULAGi metsatöölaagrisse. 1956. aastal, kolm aastat pärast Stalini surma vabanes vangist ja sai tagasi Eestisse. Vanglas olnuna ei saanud ta erialast tööd. Oli metallitööl Tartu autoremonditehase tsehhis.

1992. aastal taastati Robert Tasso eestvõttel ÜS Liivika vilistlaskogu Tartu ühendus ning asuti otsima seltsile maja ja värbama noori liikmeid. Aastal 1996 sai Seltsi kooskäimise paigaks Aino ja Elmar Järvesoo toetusel soetatud maja Baeri tänavas, mis on jäänud senimaani Liivika Koduks.

Tunnustus
---------

* Valgetähe IV klassi teenetemärk, 1998

Viited
------

1. ↑  ERR: Kes on kes? Robert Tasso. 13.01.1996

Kirjandus
---------

* Huik, F. Kallits, A. Põld, A. Raudsepp, K. Reisman, A. Tasso, R. Vint, E. "Hugo Treffner'i gümnaasiumi Karskuse Ring: 1921-1926" Tartu: HTG, 1926.
**Talvo Pabut** (27. veebruar 1962 Tartu – 25. juuni 2017 Tartu) oli eesti näitleja ja lavastaja.

Ta lõpetas 1980. aastal Tartu 2. Keskkooli ja õppis aastatel 1980–1984 Tallinna Riikliku Konservatooriumi lavakunstikateedris, lõpetas 11. lennu. Ta kaitses 2005. aastal Tartu Ülikoolis väitekirja ja sai teatriteaduse magistrikraadi.

Ta töötas aastatel 1984–1989 näitlejana Rakvere Teatris ja aastatel 1995–2001 Ugala teatris Viljandis.

Aastatel 1991–1993 oli ta Eesti Kirjanike Liidu kirjanduse propaganda büroo kunstiline juht, seejärel 1993–1994 oli ta Noorsooteatri kirjandusala juhataja. Töötas Eesti Televisiooni Tartu stuudios 1994–1995. 

Alates 2001. aastast oli ta vabakutseline. Ansambli Kiritöö asutaja ja liige.

Isiklikku
---------

Tema vend oli sisearhitekt ja disainer Kalle Pabut.

Ta on olnud abielus näitleja Anne Veesaarega, abielust sündis poeg Ott Pabut.

Viited
------

1. ↑  Raimo Hanson. "Suri teatrimees ja literaat Talvo Pabut". Tartu Postimees, 26. juuni 2017

Välislingid
-----------

* Suri teatrimees ja literaat Talvo Pabut
* Talvo Pabut andmebaasis IMDb
* Haud Tartu Maarja kalmistul
**Jõhvi Kunstikool** on kunstikool Ida-Viru maakonnas Jõhvis aadressil Hariduse tänav 3.

Kool avati 10. novembril 1970 ja kandis kuni Jõhvi linnaõiguste taastamiseni 1991. aastani nime *Kohtla-Järve Lastekunstikool*. 

Esimene tegevuskoht oli Jõhvis aadressil Rakvere tänav 14. 1990. aastate alguses sai kool ruumikitsikuse leevenduseks enda kasutusse ka aadressil Rakvere tänav 15 asuva hoone alumise korruse. 1994. aastal kolis kool Rakvere tänava majadest mikrorajooni endise lasteaia avaratesse ruumidesse aadressil Hariduse tänav 3.

Direktorid
----------

* 1970-1980 Peeter Somelar
* 1980-1987 Mati Rautso
* 1987-2002 Margarita Ostroumova
* alates 2002 Mati Rautso

Kooli lõpetanuid
----------------

* 1976 – Aivar Simson, skulptor
* 1978 – Krista Onk, graafik ja kunstipedagoog
* 1980 – Jaanus Nessler, karikaturist
* 1982 – Tea Tammelaan, sisearhitekt
* 1984 – Aimar Juuse, karikaturist ja maalikunstnik
* 2001 – Nadežda Tšernobai, maali- ja tegevuskunstnik

Välislingid
-----------

* Kooli koduleht
**Robert Simson** (26. juuli 1921 – 18. detsember 2004) oli eesti jurist.

Ta lõpetas 1949. aastal Tallinna Juriidilise Kooli ja 1955. aastal Tartu Riikliku Ülikooli juristina. 

1941. aastal töötas ta Leningradi oblastis Kroonlinnas raamatupidajana. 1942. aastal mobiliseeriti ta Punaarmeesse, osales Teises maailmasõjas Eesti korpuses 27. Laskurpolgu koosseisus.

1946. aastast oli ta ELKNÜ Pärnumaa Komitee instruktor, 1949. aastast Tallinna Mererajooni rahvakohtunik. 1951. aastast oli ta Eesti NSV Kohtuministeeriumi Kohtuorganite Valitsuse juhataja. 1953. aastast töötas EKP Keskkomitee aparaadis. 1955. aastast oli ta Eesti NSV Ülemkohtu liige.

Aastatel 1957–1959 oli ta Eesti NSV Ülemkohtu esimehe asetäitja, 1959. aastal lühemat aega Eesti NSV prokuröri asetäitja. Aastatel 1959–1985 oli ta Eesti NSV Ülemkohtu esimees.

Ta oli Eesti NSV Ülemnõukogu X ja XI koosseisu saadik.

Ta on maetud Pärnamäe kalmistule.

Tunnustus
---------

* 1973 Eesti NSV teeneline jurist

Viited
------

1. ↑  In memoriam 2004. Sirp, 07.01.2005
2. ↑  "Eestlased Vene sõjaväes 1940–1945, kolmas osa. Tallinn, 2011, lk 186" (PDF). Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 4. november 2014. Vaadatud 2. oktoobril 2016.
3. ↑  Eesti NSV Ülemnõukogu XI koosseis. Biograafiline lühiteatmik. Tallinn: Eesti Raamat 1985
4. ↑  Eesti NSV Ülemnõukogu otsus Eesti Nõukogude Sotsialistliku Vabariigi Ülemkohtu valimisest. Eesti NSV Teataja, 1957, 6, 64
5. ↑  Eesti NSV Ülemnõukogu otsus Eesti Nõukogude Sotsialistliku Vabariigi Ülemkohtu valimise kohta. Eesti NSV Ülemnõukogu ja Valitsuse Teataja, 1967, 64, 387
6. ↑  Kalmistute register HAUDI

Välislingid
-----------

* Rahvusarhiivi fotode andmebaas. Eesti NSV Ülemkohtu esimees Robert Simson esineb poliitpäeval Põlva rajooni Ed. Vilde nim. kolhoosis (1983)
**Saguenay jõgi** (prantsuse keeles *Rivière Saguenay*) on jõgi Kanadas Québeci provintsis. Jõe ääres asub Saguenay linn.

Saguenay lähtub Saint-Jeani järvest, voolates Alma linna juurest itta ja suubub Tadoussaci küla juures Saint Lawrence'i jõkke. Jõgi on kokku 170 km pikk.

Ajalugu
-------

Ajalooliselt on Saguenay jõgi olnud Kanada indiaanlaste jaoks oluline kaubatee sügavamale sisemaale. Prantsuse koloniaalperioodil hakati jõge kasutama ka karusnahakaubandusega seotud vedude tarbeks. 1600. aastal rajasid prantslased Tadoussaci esimese kaubasadama ja nimetasid seejärel jõe müütilise Saguenay kuningriigi järgi.

19. sajandil kasutasid jõge nii transpordiks kui energiaallikana metsaraieettevõtted ning tselluloosi- ja paberitööstus.

1996. aastal põhjustas 18.–21. juulil väldanud tugev vihmasadu Saguenay lisajõgede ulatusliku üleujutuse, mis kujunes üheks Kanada ajaloo suurimaks looduskatastroofiks. Üleujutuse kahju majandusele oli hinnanguliselt 1,5 miljardit dollarit, hävis 488 kodu, 16 000 elanikku tuli piirkonnast evakueerida ning 10 inimest hukkus.

Lisajõed
--------

Saguenay märkimisväärsemad lisajõed on ülesvoolu Sainte-Marguerite, Saint-Jean, Ha! Ha!, Mars, Valin, Rivière du Moulin, Chicoutimi, Shipwsaw, Rivière aux Sables (lisaks Rivière aux Écorces) ning Saint-Jeani järv ja sellesse suubuvad Peribonka (lisaks Manouane), Mistassini (lisaks Mistassibi), Ashuapmushuani, Ouiatchouaniche'i ja Métabetchouane'i jõed.

Viited
------

1. ↑  Scheffel, Richard L.; Wernet, Susan J. (toim; 1980). *Natural Wonders of the World. United States of America*: Reader's Digest Association, Inc. lk 328–329. ISBN 0-89577-087-3.
2. ↑  "Saguenay Flood - July 1996". *SOS! Canadian Disasters*. Libary and Archives Canada. 14. veebruar 2006. Originaali arhiivikoopia seisuga 1. oktoober 2007. Vaadatud 13. märts 2023.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: robot: algne URL-i olek teadmata (link)

Välislingid
-----------

* Saguenay jõgi – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
**Thomas Busaeus** (umbes 1550 Nijmegen – 25. veebruar 1591 Tartu) oli jesuiitide ordu liige ja esimene Tartu jesuiitide seminari rektor.

Busaeus astus jesuiitide ordusse 18. mail 1564 Kölnis. Magistrikraadi sai ta 1570. aastal Mainzist, seejärel kuulus ta jesuiitide Trieri kolleegiumisse. 1580. aastal pühitseti ta preestriks ja 1582. aastal valis Antonio Possevino tema kui eriti haritud ja taipliku mehe välja üheks Tartu kolleegiumi asutajaks. Selleks ajaks oli Busaeus olnud kuus aastat tavaõppejõud erinevates jesuiitide koolides, kaks aastat konviktiprefekt, kolm aastat kooliprefekt, kaks aastat kooliminister (majandusasjade eest vastutaja) ja prokuraator ning kolm aastat jutlustaja Molsheimis. 1583. aastal saabus ta koos teiste preestrite Theodor Havkenscheidi, Valentin Hengeliuse ja Johannes Ambrosius Völckeri ning ilmikvendade Johannes Strunki ja Stephan Brauniga Tartusse. Seal tegutses ta esialgu õpetaja, majandusametniku, õppeprefekti, spirituaalprefekti ja jutlustajana. 1584. aastal nimetati ta Tartu kolleegiumi rektoriks, jäädes samas ka enamikku eelmistest ametitest, sest jesuiitide hulk Tartus oli jätkuvalt väike. Paavst Sixtus V-lt sai ta rektoripatendi 1585. aasta oktoobris. Rektorina tegutses Busaeus üliedukalt, kasvatades jesuiitide populaarsust eriti eestlaste hulgas. Ta õppis lühikese ajaga ära ka eesti keele ning pidas eestlaste katoliseerimist oma misjonitegevuse peaeemärgiks. Samas pingutas ta ka sakslaste katoliseerimise nimel ning pühakirja hea tundjana väitles ta edukalt luterlike vaimulikega, suutes neid sõnaosavuses alati üle trumbata. Busaeus oskas vähemalt viit keelt: hollandi (flaami), saksa, ladina, poola ja eesti, võimalik, et ka läti keelt. Busaeuse ajal rajati Tartusse ka jesuiitide gümnaasium (1585. aastal).

1590. aasta lõpul murdis Busaeus provintsikongregatsioonilt Tartusse tagasi sõites sääreluu ning suri ilmselt seetõttu järgmise aasta alguses, sest jesuiitidel polnud sel ajal korralikku arsti. Kohalikud eestlased kurvastasid tema surma üle väga ja olevat tema matmise ajal lohutamatult nutnud.

Kirjandus
---------

* Vello Helk. *Jesuiidid Tartus*. Tartu: Ilmamaa, 2003. Eriti lk-d 225–226.
**Robert Suokas** (23. detsember 1933 Karjala ANSV – 28. märts 2014 Pärnu) oli eesti poksija. 

Nooruses elas Jaroslavli ja Pärnu lastekodudes. Hakkas harrastama poksi 1945. aastal Pärnu Spartakis Hugo Soasepa juhendamisel ning jätkas 1950. aastal Tallinna Spartakis Evald Seepere õpilasena. Pärast sõjaväeteenistust naasis Pärnusse ja poksis sealses Kalevis. Ta pidas kokku 297 kohtumist ja võitis neist 264.

Ta oli kokku kahekordne Eesti NSV meister, 1950. aastal kärbeskaalus (kuni 51 kg) ja 1959. aastal sulgkaalus (kuni 57 kg).

Ta võistles kergekaalus (kuni 60 kg) 1959. aastal Eesti NSV – Soome sõpruskohtumistel poksis ning kaotas oma kohtumise. Kuulus aastatel 1951–1960 Eesti NSV koondisse (v.a sõjaväeteenistuse ajal).

Tuli kaks korda Spartaki üleliiduliseks meistriks, sai NSV Liidu sõjaväe meistrivõistlustel (teadmata kaalukategoorias) 4. koha.

Tunnustus
---------

* 1959 NSV Liidu meistersportlane

Isiklikku
---------

Tema äi oli poksija Richard Jan.

Kirjandus
---------

* Rein Pajur. "Poksi lugu". Tallinn 2018. Lk 460–461

Välislingid
-----------

* Biograafia ESBL-is
* Robert Suokase sporditulemusi
* "foto poksikohtumine H. Loskit - R.Suokas 1953". Eesti Spordi- ja Olümpiamuuseum, ESM F 1030:9/album
* "Spartaki poksija Robert Suokas". 1954. Eesti Spordi- ja Olümpiamuuseum, ESM F 292:128/A 5299
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib 2015 avatud gümnaasiumist; varem seda nime kandnud kooli kohta vaata artiklit Jõhvi Põhikool* |

---

**Jõhvi Gümnaasium** on riigigümnaasium Ida-Virumaal Jõhvi linnas.

Kool alustas tegevust 2015. aastal.

2019. aasta kevade seisuga õppis koolis 430 õpilast.

Õppekeeled
----------

Jõhvi Gümnaasium on kakskeelne. Lisaks 100% eestikeelsele õppekavale on võimalik õppida ka õppekava järgi, milles 60% aineid õpetatakse eesti ja 40% vene keeles. Kevad 2019 seisuga õpib täielikult eestikeelse õppekava järgi 175 õpilast 430st.

Kooli hoolekogu leiab, et 2021/22. õppeaastast kooli astuvad noored võiksid haridust omandada ainult eesti keeles.

Hoone
-----

Jõhvi Gümnaasiumi hoone projekteeris arhitekt Maarja Nummert. Ehitust alustati 2014. aastal.

Ümara kujuga hoones on trepid vaid teiselt kolmandale korrusele minemiseks, esimeselt teisele minemiseks on kaldteed. Koolimajas puudub aula, mida asendab hoone keskel asuv klaaslaega aatrium. Hoone katusel asub avatud terrass.

Gümnaasium kasutab ühiselt kõrvalasuva põhikooliga spordihoonet, kööki ja raamatukogu.

Viited
------

1. 1 2 3  "Jõhvi riigigümnaasiumi hoolekogu tahab vaid eestikeelset õpet ülejärgmisest aastast" ERR, 29. aprill 2019
2. ↑  Helen Sulg. Õppekeeled Jõhvi Gümnaasiumi kodulehel, 29. mai 2015.
3. 1 2  Jõhvi Riigigümnaasium
4. ↑  Uus gümnaasium Jõhvi vallavalitsuse kodulehel.
5. ↑  Jõhvi uus gümnaasiumihoone ei meenuta üldse kooli TV3 uudised, 31. august 2015.

Välislingid
-----------

* Jõhvi Gümnaasiumi koduleht
Kalmistu võimalik asukoht Kabelimäel. Vaade Kõrkja teelt
**Viimsi mõisa kalmistu** oli matmispaik Pirita kloostri taga Kochi perekonnakalmistu kabeli vastas jõe põhjakaldal. 1860. aastatel rajasid mõisa tollased omanikud Buxhoevedenid sinna matusekabeli. Kalmistu pole säilinud ja selle täpne asukoht on teadmata. Viimsi mõisa südamest asus kalmistu linnulennult umbes 4,2 km kaugusel lõunas. Ajalooliselt jäi see Jõelähtme kihelkonna territooriumile.

On oletatud, et kalmistu võis asuda Kabelimäel. Arheoloogiliste ja kirjalike allikate järgi asus seal arvatavasti varasem keskaegne kabel, mis 17. sajandi keskpaigaks oli tõenäoliselt lammutatud. Peetakse võimalikuks, et Viimsi mõisnikud rajasid oma matmispaiga keskaegse kabeli varemetesse.

Kuigi hauakohad pole teada, peetakse Piritat järgmiste mõisnike matmiskohaks:

* Alexander von Buxhoeveden (18. mai (vkj) 1783 – 13. märts (vkj) 1837)
* Theodor von Buxhoeveden (27. aprill (vkj) 1813 – 27. detsember (vkj) 1871)

Viited
------

1. 1 2  Sakraalehitise varemed piirdeaiaga kultuurimälestiste riiklikus registris (vaadatud 20.08.2015)
2. 1 2  Reintam, M. 2002. Viimsi mõis peale Põhjasõda kuni Eesti Vabariigi maareformini 1919. a. *Laidoneri Muuseumi Aastaraamat 2002*. Tallinn, 2003, lk 148.
3. ↑  Infotahvel Kabelimäel. Tallinn Ülikooli arheoloogia õppetool.

Kirjandus
---------

* Karl Laane. Tallinna kalmistud. Tallinn 2002. Lk 69
* Taavi Pae. Eesti kalmistute kujunemine ja paiknemise seaduspärasused. Magistritöö. Tartu, 2002 (käsikiri).
* Robert Nerman. Pirita. Jalutaja teejuht. Solnessi Arhitektuurikirjastus. Tallinn, 2008. Lk 94-95
**Eesti Ettevõtjate Erakond** (**EEE**) oli Eesti erakond.

Erakond kasvas välja 1988. aastal tegevust alustanud Eesti Kooperatiivide ja Eraettevõtjate Liitude Assotsiatsioonist. Oli esimeseks ja mõnda aega ainsaks erakonnaks, mis oma programmilistes dokumentides pani suure rõhu majandusküsimuste lahendamisele ja propageeris eraettevõtlust.

EEE asutamiskongress toimus 2. märtsil 1990. Esimeheks valiti Tiit Made.

EEE määratles end tüüpilise parempoolse turumajandust idealiseeriva erakonnana, seades oma programmis eesmärgiks Eesti iseseisvuse taastamise. Ainsa tollase erakonnana räägiti vajadusest lülitada Eesti rahvusvahelisse majandusintegratsiooni süsteemi, luua Balti riikide ühisturg, sõlmida tihedad majandusalased koostöösidemed Põhjamaadega, orienteerida pärast iseseisvuse saavutamist Lääne-Euroopa turule ja eemalduda Venemaa turust, saada esialgu eristaatus Euroopa Ühenduse (hilisem Euroopa Liit) juures alustades samal ajal pürgimist selle täisliikmeks saamiseks. 

Et erakond registreeriti Ülemnõukogu Presiidiumis alles pärast Ülemnõukogu valimisi, siis polnud oma nimekirjaga valimistel osalemine võimalik. Tiit Made sai aga 1990. aasta Eesti NSV Ülemnõukogu valimistel isikumandaadi. 1992. aasta Riigikogu valimistel ei ületanud EEE vajalikku 5% häälte künnist ja jäi kompensatsioonimandaatide jaotamisest eemale. Tiit Made sai taas isikumandaadi. 

Et EEE-l puudus võimekas organisatsiooniline kaader ning valijaskond oli suhteliselt piiratud, otsustas EEE Keskvolikogu võtta vastu Keskerakonna liitumisettepanek. Erakondade liitumisotsusele kirjutasid Edgar Savisaar ja Tiit Made alla novembris 1994. Suurem osa EEE liikmetest astus isikliku avalduse kohaselt seejärel Keskerakonda. Loomisel olnud Reformierakonna liitumisettepanek tuli alles pärast selle otsustuse tegemist.

Viited
------

1. ↑  "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 18. aprill 2012. Vaadatud 23. märtsil 2010.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
**Viimane viisik** olid viis iidset *cylon*'it kolmeteistkümnendast hõimust sarjas "Battlestar Galactica". 

Viimane Viisik pärines Maalt ja leiutasid koos Ülestõusmise tehnoloogia. Kui nende endi koduplaneedil loodi tehisintellekt, puhkes lõpuks sõda masinate ja nende loojate vahel, ning see lõppes mõlema poole hukkumisega tuumapommitamise tagajärjel. Tänu enda leiutatud tehnoloogiale pääses Viimane viisik eluga ja nad asusid teele Kaheteistkümne koloonia poole, et hoiatada sealseid inimesi tehisintellekti loomisega kaasnevatest ohtudest. Kui nad saabusid, oli Esimene Cyloni sõda juba käimas ja viisik lõpetas selle, lubades cylonitele, et nad loovad humanoid-cylonid, kui nad inimestega vaherahu sõlmivad. Paraku Number Üks (John Cavil) tõstis peale teiste mudelite valmimist mässu ja tappis Viimase viisiku, paigutades nad peale elluärkamist võlts-mälestustega elama Kaheteistkümne koloonia elanike hulka, et nad õpiksid, et inimesi ei tohi usaldada ja nad tuleb viimseni tappa.

Viimase viisiku liikmed
-----------------------

Viimane viisik on järgmine:

* Galactica XO Saul Tigh
* Galactica Viperi piloot Samuel "Longshot" Anders
* Galactica Lennudeki ülem ja kõrgeim allohvitser Galen Tyrol
* Presidendi personaliülem Tory Foster
* Saul Tigh abikaasa Ellen Tigh
**"Warframe"** on tasuta internetipõhine kolmandas isikus tulistamise ja rüüstamise videomäng. Selle autor ja väljatöötaja on Kanadas tegutsev videomängude ettevõte Digital Extremes. Mäng anti välja 25. märtsil 2013 Microsoft Windowsile. Nüüd saab mängida seda ka teistel suurtel platvormidel, nagu Playstation 4, Playstation 5, Xbox One, Xbox Series X, Xbox Series S ja Nintendo Switch.

Mängu olemus
------------

Mängija juhib üldjuhul ühte tegelast, kes on Warframe. Ta saab kasutada kolme erinevat relva: primaarset, sekundaarset ja lähivõitluse. Lisaks on igal tegelasel unikaalsed võimed, mis üldjuhul aitavad mängijal tappa vaenlasi, ennast elus hoida või aitavad teisi mängijaid. 

Alguses rändab mängija mööda tuleviku Päikesesüsteemi planeete, ründab vaenlaste baase ja täidab missioone. Selle käigus koguneb erinevaid ressursse, mida saab kasutada uute relvade, Warframe’ide ja muu loomiseks. Edasi mängides lisandub mitu uut võitlussüsteemi, nagu Archwing, Operator, Railjack, Necramech. Kõik need süsteemid võivad esineda samas missioonis.

Mängus on välja arendatud väga vaba liikumissüsteem. Tegelane saab joosta, hüpata kaks korda järjest, libiseda mööda maad, liikuda läbi õhu nagu püssikuul, seinadele kinnituda, seinade pealt edasi hüpata, liugelda õhus. Neid liigutusi saab tihti teha teineteise järgi ja see laseb tegelasel väga kiiresti liikuda.

Mängus on põhiliselt viis vaenlaste gruppi: Grineer, Corpus, Infested, Corrupted ja Sentient. Grineerile on omane primitiivne metallist kaitserüü ja arhailised relvad. Corpus on keskendunud kõrgtehnoloogiale, plasma relvadele ja kaitsekilpidele. Infested kasutab peamiselt lähirünnakuid, sest nad ei utiliseeri tulirelvi. Corrupted koosneb kolmest eelmainitud grupist. Sentientid kohanevad vigastustega ja muutuvad vastupidavamaks.

Mängija saab tugevdada modifikatsioonidega ehk modidega tegelast ja relvi. Igal modil on nimi, kirjeldus ja polaarsus (sümbol). Igal modifitseeritaval objektil on maht ja mod võtab teatud arvu mahust. Objektil on piiratud modide arv. Modide efekte saab suurendada neid arendades. Arendatud modid nõuavad rohkem mahtu. Kui modi polaarsus on sama modi asukohaga, siis mod võtab poole vähem mahust. Kui modi sümbol ei ole asukohaga sama, siis suureneb modi nõutud maht kaks korda. Kui modi asukohas pole polaarsust, ei muutu mahu tarbimine.

Kõige tavalisem raha mängus on krediit (*credits*). Seda saab teenida missioonidest ja nendega saab osta väga palju erinevaid tooteid. Premium raha on plaatina, mida saab pärisrahaga osta või kaubelda teistelt mängijatelt. Sellega saab kohe näiteks osta Warframe’e, relvi ja kosmeetikume. Lisaks on mängus isoleerituid majandussüsteeme. Mängus oleval planeedil Maa asub küla Cetus, kus müüakse esemeid teiste esemete vastu ja kohaliku reputatsiooni eest. Veel kasutab võimsate ja eksklusiivsete kaupade müüja Baro Ki'Teer rahaühikut *ducat*. Neid saab mängija teenida ainult tema vahendusel ja põhiliselt aktsepteerib neid ainult Baro.

Viited
------

1. ↑
2. ↑
3. ↑
4. ↑
5. ↑
6. 1 2 3 4 5 6
7. ↑
8. ↑
9. ↑
10. ↑
11. 1 2 3
12. 1 2 3 4
13. ↑
14. 1 2