recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib daamidest; küla kohta Jõgevamaal loe artiklit Leedi (Jõgeva); endise küla kohta Raplamaal vaata artiklit Leedi (Kaiu); sellist pealkirja kannab eesti keeles Kenny Rogersi üks suurimaid hitte, tolle laulu kohta vaata artiklit Lady (Kenny Rogersi laul)* |

---

20. sajandi alguse Iiri näitekirjanik ja folklorist leedi Augusta Gregory kehastas mõne hinnangu kohaselt daamilikkuse ideaale
**Leedi** (inglise keeles *Lady*) on kõrgaadlisse kuuluva naise tiitel Suurbritannias, *lordi* naissoost vaste; tänapäeval ka üldisemalt daamide kohta kasutatav sõna.

Tavaliselt seostatakse sõna *leedi* nüüdisajalgi daamiliku käitumise või kõrgklassi päritoluga. Seda kasutatakse ka vastena sõnale "džentelmen" fraasis "leedid ja džentelmenid", mis vastab sisuliselt kõnetusele "Daamid ja härrad!".

Inglise keeles kasutatakse sõna *lady* ka madalama klassi kohta, näiteks võidakse koristajat nimetada *cleaning lady* (sõna-sõnalt "puhastusleedi" või "puhastusdaam"), samuti irooniliselt (näiteks naisvangide või prostituutide kohta).
Äntu Punamägi
**Lemmu** (*Lemmun*, *Laemund*) on Taani hindamisraamatus mainitud muinaskihelkond ajaloolisel Virumaal 13. sajandi alguses. Lemmu paiknes maakonna edelaosas, piirnedes lõunas Vaigaga, läänes Järvamaaga ning põhjas teiste Virumaa kihelkondade – Rebala, Mahu ja Askelega.

Kihelkonnas oli kaks asustuskeskust – üks selle põhjaosas, teine Pudiviruks kutsutud lõunaosas. Neid lahutav ala ja Tudulinna ümbrus olid väheasustatud. Lemmu keskne linnus võis asuda Äntu Punamäel, kus arheoloogilisi kaevamisi aga läbi viidud ei ole. Nooremal rauaajal võis kasutusel olla ka Rakke linnus. Keeleliselt eristus Lemmu ülejäänud Virumaa rannikumurdelisest hõimualast, jäädes keskeesti murde piirkonda.

Taani hindamisraamatu andmetel oli Lemmu põllumajandusliku maa suuruseks 564 adramaad.

Lemmu alast moodustati pärast Taani võimu alla minekut Viru-Jaagupi, Simuna ja Väike-Maarja ning osalt ka Rakvere kirikukihelkond.

Viited
------

1. ↑  Andres Adamson. *Maakonnad ja kihelkonnad muinasaja lõpu Eestis*, lk 9–10 kogumikus *Eesti aastal 1200*, toim Marika Mägi. 2003. Kaart
2. 1 2 3  Evald Tõnisson. Keskmine rauaaeg. Noorem rauaaeg. Teoses *Eesti esiajalugu*, kaasautorid Lembit Jaanits, Silvia Laul, Vello Lõugas. Eesti Raamat, 1982. Lk 401–403
3. ↑  Kristjan Oad, Eestlaste lepingud üksteisega enne 13. sajandit, *Juridica* 2012, IV, lk 151–158.
4. ↑  Valter Lang. Baltimaade pronksi- ja rauaaeg. Tartu: Tartu Ülikooli Kirjastus, 2007. Lk 181
5. ↑  Tõnisson, lk 314–315
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib ajaloolisest piirkonnast; provintsi kohta vaata artiklit Reini provints* |

---

Reinimaa asukoht Reini jõe ääres
**Reinimaa** (saksa keeles *Rheinland*) on ajalooline piirkond Lääne-Euroopas, peamiselt Saksamaal Reini jõe kallastel. Uuemal ajal on sellest saanud üldisem nimi Saksamaa alade kohta Reini kesk- ja alamjooksul Bingeni linnast Hollandi piirini või Neckari jõest Kölnini. Läänes ulatub Reinimaa Luksemburgi, Belgia ja Madalmaade piirideni; idas hõlmab see vaid linnu, mis asuvad Reini ääres. Üldjoontes kattub see nime tänapäevase kasutusega, välja arvatud Saarimaa.

Kahe maailmasõja vahel tähistas "Reinimaa" kogu okupeeritud ja demilitariseeritud tsooni lääne pool Reini, sealhulgas sillapäid jõe idakaldal. Pärast Prantsuse võimu aluse läänekalda kokkukukkumist 19. sajandi alguses annekteeris Preisi kuningriik saksa- ja hollandikeelsed (Jülich-Cleves-Berg) alad jõe kesk- ja alamjooksul. Preisi valitsus moodustas neist aladest Reini provintsi (tuntud ka *Reini Preisimaa* nime all); see nimi sisaldub tänapäeval Reinimaa-Palatinaadi ja Nordrhein-Westfaleni liidumaa nimedes. Pärast Esimest maailmasõda okupeeris Reinimaa lääneosa Antant, seejärel demilitariseeriti see Versailles' rahulepingu alusel. Saksa armee remilitariseeris Reinimaa 1936. aastal osana diplomaatilisest jõudemonstratsioonist, kolm aastat enne Teise maailmasõja algust.

Piirkonna lõuna- ja idaosa on peamiselt künklikud (Westerwald, Hunsrück, Taunus ja Eifel) ning seda lõhestavad jõeorud, eelkõige Rein ja Mosel. Põhjaosa hõlmab Ruhri org.

Reinimaa suuremate linnade hulka kuuluvad Aachen, Bonn, Köln, Duisburg, Düsseldorf, Koblenz, Krefeld, Leverkusen ja Trier.

Viited
------

1. ↑  Dickinson, Robert E (1964). *Germany: A regional and economic* wild *geography* (2nd ed.). London: Methuen, p. 357 ff. Mall:ASIN.
2. ↑  Marsden, Walter (1973). *The Rhineland*, Hastings House, New York. ISBN 978-0-8038-2070-8.
Jaunciemsi asendikaart
**Jaunciems** on asum Lätis, Riia linna Põhjarajooni osa pindalaga 9,132 km². Jaunciems asub Ķīšezersi kaldal järve ja Garkalne piirkonna vahel. Asum piirneb loodes Trīsciemsi asumiga ja kagus Sužiga. 2688 elanikku (2010). 

Jaunciems asub Ķīšezersi-äärsel alal, mis ulatub 7–9 meetrit üle merepinna. Asumi territooriumil on arvukalt luiteid, mis ulatuvad 14–16 meetrit üle merepinna, kõrgeim tipp on aga 19 meetrit üle merepinna. Asumi juurde rajati 1993. aastal 320 hektari suurune Jaunciemsi looduspark.

Jaunciems sai alguse 1885. aastal Ķīšezersi järve äärde ehitatud saekaatrist. 1890. aastal hakati seal ka kartongi tootma. Tehase juurde tekkis töölisasula, mis liideti Riiaga 1927. aastal. Aastail 1910–1930 valmis ka Jaunciemsi luteri kirik. Aastail 1952–1959 oli Jaunciems Riiale administratiivselt alluv alev. Asumi hoonete seas on vanu tsaariaegseid töölismaju, XX sajandi alguses rajatud eramaju, 1970. aastatel rajatud korterelamuid. Majade numeratsioon lähtub paberivabrikust, sealt Riia linna poole minnes numbrid kasvavad.

Välislingid
-----------

* Jaunciemsi koduleht (*läti keeles*)

| * v
* r
Põhjarajooni asumid |
| --- |
| 
Centrs **·**  Čiekurkalns **·**  Jaunciems **·**  Kundziņsala **·**  Mangaļsala **·**  Mežaparks **·**  Mīlgrāvis **·**  Pētersala-Andrejsala **·**  Sarkandaugava **·**  Skanste **·**  Suži **·**  Trīsciems **·**  Vecāķi **·**  Vecdaugava **·**  Vecmīlgrāvis |
**Lemmo Erendy** (sünninimi 1988. aastani **Lemmo Erendi**; 8. juuni 1939 Tallinn – 11. aprill 1996; jäi teadmata kadunuks) oli eesti viiuldaja ja pedagoog.

Erendi lõpetas 1962. aastal Leningradi konservatooriumi.

Nõukogude Liidu kultuuriministeeriumi abiga sai ta tööd Ecuadori Riiklikus Konservatooriumis[*viide?*]. Tehtud töö eest aastatel 1978–1982 pälvis ta kuldmedali ja rohkelt tunnustust Ecuadori ajakirjanduses.

1988. aastal muutis ta oma perekonnanime Erendyks[*viide?*], kolis elama Soome ning töötas Vantaa muusikakoolis viiuliõpetajana[*viide?*].

Eesti Raadio fonoteegis on hulgaliselt Erendi salvestatud muusikateoseid.

Isiklikku
---------

Lemmo isa Raivo Erendi oli samuti viiuldaja, ema Maria oli noodikirjutaja. Vend Hanno juhtis RAMi tööd.

Lemmo Erendyl on kolm tütart, kellest kaks tegelevad samuti muusikaga.

Viited
------

1. 1 2  Eesti entsüklopeedia. 14. kd, Eesti elulood. Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus, 2000, lk 58.

Välislingid
-----------

* Priit Vare "Tume lugu". Eesti Ekspress, 28. jaanuar 1999
* "Lemmo Erendi saatus teadmata", Õhtuleht, 17. september 1999
* History of family, photo
**Valikuaksioom** ehk **valiku aksioom** ehk **Zermelo aksioom** (inglise keeles *axiom of choice*, lühend **AC**) on hulgateooria aksioom, mille kohaselt mittetühjade hulkade mistahes süsteemi korral leidub kujutus, mis seab selle süsteemi igale hulgale vastavusse tema teatava esindaja.

Valikuaksioom on sõltumatu Zermelo-Fraenkeli hulgateooria teistest aksioomidest (aksiomaatikast ZF). Siinkohal tuleb rõhutada, et eristatakse Zermelo-Fraenkeli hulgateooriat, mille aksiomaatikasse valikuaksioom ei kuulu (tähistatakse ZF), ja Zermelo-Fraenkeli hulgateooriat, mille aksiomaatikasse valikuaksioom sisse on arvatud (tähistatakse ZFC).

Kui eeldada ZF aksioome, on valikuaksioom ekvivalentne nii Zermelo teoreemi kui ka Zorni lemmaga. Teisisõnu saab valikuaksioomi ZF-s tõestada, eeldades Zorni lemmat või Zermelo teoreemi, ja nii Zorni lemmat kui ka Zermelo teoreemi saab omakorda tõestada, tuginedes valikuaksioomile.

Kuigi valikuaksioomist tuleneb mõningaid intuitsioonivastaseid järeldusi (näiteks Banachi-Tarski paradoks), eeldab enamik matemaatikuid valikuaksioomi tõesust, et vältida matemaatika vaesustamist. 

Valikuaksioomi sõnastas 1904 Ernst Zermelo, et formaliseerida Zermelo teoreemi tõestust.

Sõnastus
--------

Valikufunktsioon on niisugune mittetühjade hulkade kogumil määratud funktsioon *f*, et iga kogumisse *X* elemendina kuuluva hulga *s* korral *f*(*s*) on hulga *s* element. Selle termini abil saab valikuaksioomi sõnastada nii: 

Mis tahes mittetühjade hulkade hulga *X* korral eksisteerib hulgal *X* määratud valikufunktsioon *f*.
Valikuaksioomi eitus väidab niisiis, et eksisteerib mittetühjade hulkade hulk, millel ei ole valikfunktsiooni.

Viited
------

1. ↑  Kaasik, Ülo 2002. *Matemaatikaleksikon*.
2. ↑   Kilp M. (2005). *Algebra I*, lk 31. Eesti Matemaatika Selts.
3. ↑  Ernst Zermelo. Beweis, dass jede Menge wohlgeordnet werden kann. – *Mathematische Annalen*, 1904, 59 (4), lk 514–516. Veebiversioon.
Lemming Nagel 1999. aastal
**Lemming Nagel** (13. aprill 1948 Tartu – 14. oktoober 2016) oli eesti maalikunstnik.

Ta lõpetas 1967. aastal Tartu 5. Keskkooli. 1967. aastal astus ta Eesti Riiklikku Kunstiinstituuti arhitektuuri erialale, kuid lõpetas instituudi 1976. aastal maalikunstnikuna. 

Ta töötas aastatel 1977–1978 Tallinna Laste Kunstikoolis 1979-1980 töötas Tallinnfilmis Rein Tammiku joonisfilmi „Nike kutse" ja Priit Pärna „Harjutusi iseseisvaks eluks" värvikunstnikuna. Aastatel 1985–1993 töötas ta Tallinna Kunstiülikoolis vanemõpetajana. Aastatel 1978–1985 ja aastast 1993 tegutses ta vabakunstnikuna.

Looming
-------

Ta on viljelenud peamiselt õlimaali; aastast 1994 ka segatehnikat (liim, liiv, saepuru, valmiskujundid). Tema loomingus on sürrealismi ja hüperrealismi mõjutusi. Noore kunstniku läbilöögitööks oli fotorealistlikku maali „Tõstja ja küberneetiline kivi", mida eksponeeriti 1977. aastal Tallinna Kunstihoones korraldatud teemanäitusel „Inimene ja tehas". Nagelist kujunes tollaste noorte kunstnike juhtgrupi liige, kelle tööd jõudsid Moskva maneežis toimunud üleliiduliste kunstinäituste kaudu ametliku kultuurivahetuse raames nii Helsingi Taidehalli, Ostwalli Muuseumi Dortmundis, Taškenti jm. Lemming Nageli kolmest maalist maalikomplekt oli väljas ka Baliti riikide noorte kunstnike esimesel maalitriennaalil Vilniuses 1979, sealt tuli esimene tunnustus diplomi näol, samal aastal astus ta ka Eesti Kunstnike Liitu.

Lemming Nagel kuulus kunstnike hulka, kes olles küll töötanud maalieriala õppejõuna Kunstiakadeemias, töötas suurema osa loomingulisest elust siiski vabakutselise kunstnikuna. 

2007. aastal ilmus Eesti Keele Sihtasutuse kirjastuselt kunstniku tekstikogumik „Tahtetuse triumf" (mis sai edaspidi ka järjed). Nageli kunstilooming muutus aastatega üha plastilisemaks ja pöörasemaks, ta kasutas ohtralt leidmaterjali ja 3D-dimensiooniga assamblaaži. Paremik sellest on mitmete erakogude ja riigiasutuste kõrval talletatud Eesti Kunstimuuseumis, Tartu Kunstimuuseumis, Tallinna Kunstihoone Fondis, Viinistu Kunstimuuseumis, Tallinna Linna kunstikogus, Norton ja Nancy Dodge´i kollektsioonis Zimmerli kunstimuuseumis, Matthew Bowni Galeriis (London) jm.

Isiklikku
---------

Ta isa oli maalikunstnik Kalju Nagel.

Tunnustus
---------

* 1998 Eesti Maalikunstnike Liidu preemia
* 1999 Saku kunstipreemia
* 2007 Betti Alveri kirjandusauhind ("Tahtetuse triumf")
* 2009 Kristjan Raua preemia (näitus galeriis Tam)

Viited
------

1. 1 2 3  Eesti Kunstnike Liit (17.10.2016). "Suri Lemming Nagel". *err.ee*. Vaadatud 02.05.2022.

Allikad
-------

* Eesti kunsti ja arhitektuuri biograafiline leksikon. Tallinn 1996
**Falafel** (araabia keeles فلافل‎‎ *falāfil*) on levinud Lähis-Ida roog, mis on valmistatud kas kikerhernestest või põldubadest. Need purustatakse ning segatakse ürtidega ning vormitakse väikesteks pallikesteks. Traditsiooniliselt serveeritakse neid pita leivast valmistatud taskutes salati ning kastmega (enamasti hummus, tzatziki või tahiini). See on levinud tänavatoit ning väga populaarne just taimetoitlaste seas. Falafel on toitainerikas ning väikese rasva-, kuid suure kiudainesisaldusega. Tänapäeval lisatakse falafelile tihti juurvilju, pähkleid, seemneid, läätsi ja muid teravilju.

Etümoloogia
-----------

Sõna *falāfil* tähendab araabia keeles pipart. Sõna on pärsia keeles tuntud kui *pilpil* (پلپل) ja sanskriti keeles kui *pippalī* (पिप्पली), mis tähendab 'pikka pipart', ning aramea keeles kui *pilpāl*, mis tähendab 'väikest ja ümarat; pipratera'. Araabiakeelne sõna *falāfil* on mugandunud paljudesse maailma keeltesse ning levinud üldnimetus sellele toidule. Inglise keelde jõudis see aastal 1941.

Egiptuses on see tuntud ka kui *taʿamiya* (طعمية‎‎); sõna on tuletatud araabiakeelsest sõnast *ṭaʿām* (طعام), mis tähendab 'toitu'.

Ajalugu
-------

Falafeli päritolu on ebaselge. Peamiselt peetakse päritolumaaks Egiptust. Kuna Aleksandria oli sadamalinn, siis oli lihtne seda mujale Lähis-Ida maadesse eksportida.

### Lähis-Ida

Falafelist on saanud Egiptuses ja Lähis-Idas populaarne tänavatoit. Ramadaani ajal süüakse falafelit tihti osana *iftar'*ist, mis on õhtusöök pärast päikeseloojangut. Falafel sai nii populaarseks, et ka Egiptuse McDonald'si hommikusöögimenüüs oli "McFalafel" toiduvalikus. Ka Iisraeli rahvusköögis on falafelil suur osa ning seda peetakse isegi rahvustoiduks.

Viited
------

1. ↑  Dunja Gulin (2017). *Falafel Forever*.
2. ↑  "The American Heritage Dictionary".
3. ↑  Joseph Williams McPherson (1941). *The moulids of Egypt*.
4. ↑  *Oxford English Dictionary, 2nd edition*.
5. ↑  Davidson, Alan; Jaine, Tom (2006). *The Oxford companion to food*. Oxford University Press. Lk 287.`{{raamatuviide}}`: CS1 hooldus: mitu nime: autorite loend (link)
6. ↑  Petrini, Carlo; Watson, Benjamin (2001). *Slow food : collected thoughts on taste, tradition, and the honest pleasures of food*. Chelsea Green Publishing. Lk 55.`{{raamatuviide}}`: CS1 hooldus: mitu nime: autorite loend (link)
7. ↑  Galili, Shooky (4.07.2007). "Falafel fact sheet". Vaadatud 03.05.2017.
8. ↑  Green, Aliza (2014). *Beans*. Running press. Lk 76.
9. ↑  Leigh Kelley (28.01.2010). "Dining with a Middle Eastern flair". Vaadatud 9.05.2017.
10. ↑  Salloum Habeeb. *Falafel: healthy Middle Eastern hamburgers capture the West*.
11. ↑  Jerry Allison (01.06.2009). "Fast food - Middle Eastern style". Originaali arhiivikoopia seisuga 18. juuli 2011. Vaadatud 09.05.2017.
12. ↑  Jeffrey M. Pilcher (2006). *Food in World History*. Routledge. Lk 115.
**Lemming Rootsmäe** (aastani 1936 **Rootsmann**; 25. august 1921 – 29. juuli 1997) oli eesti arst, ornitoloog ja kodu-uurija.

Ta lõpetas aastal 1941 Tartu 1. Keskkooli ja aastal 1951 Tartu Riikliku Ülikooli arstiteaduskonna. 

Aastatel 1951–1957 oli ta Mustvee rajooni sanitaar-epidemioloogiajaama peaarst, 1957–1960 EMHI asp, 1960–1977 Tartu linna sanitaar-epidemioloogiajaama sanitaararst, 1977–1987 toitlushügieeniosakonna juhataja.

Teoseid
-------

* Lemming Rootsmäe, Heinrich Veroman. "Eesti laululinnud". Tallinn: Valgus 1974
* "Nakkushaigused surma põhjustena Eestis 1711-1850". Tallinn: Valgus 1987
* Ilse Rootsmäe, Lemming Rootsmäe. "Võnnu kihelkonna kohanimed ja minevik". Toim. Urmas Kalla. // Eesti Rahvaluule Arhiivi toimetused 34. Tartu–Võru: Eesti Kirjandusmuuseumi Teaduskirjastus, Võru Instituut 2016

Tunnustus
---------

* 1995 Eesti Ornitoloogiaühingu auliige
* 1995 Eerik Kumari looduskaitsepreemia

Isiklikku
---------

Tema isa oli Tartu Ülikooli astronoomiaprofessor Taavet Rootsmäe. Ta abikaasa oli Ilse Rootsmäe, nende kasupoeg on laulja ja kitarrist Andrus Rootsmäe.

Välislingid
-----------

* Lemming Rootsmäest Eesti Ornitoloogiaühingu kodulehel
**Ludvigs Sēja** (2. juuni 1885 – 15. veebruar 1962 Riia) oli Läti diplomaat, Läti välisminister (1924), Läti saadik Leedus ja Ameerika Ühendriikides. Ta oli üks 17. märtsi 1944. aasta Läti Kesknõukogu memorandumile allakirjutanutest.

Ta sündis aastal 1885 Džūkste vallas talupidajate Jānis ja Luīze Sēja peres. Põhihariduse omandas Džūkste vallakoolis. 1904. aastal lõpetas ta Valmiera õpetajate seminari. Emigreerus 1905. aasta revolutsiooni ajal Prantsusmaale. 1906. aastal õppis ta Pariisis Vene Kõrgemas Ühiskonnateaduste Koolis, kuid 1909. aastal naasis Lätti pärast edukalt Grenoble'i ülikooli prantsuse keele ja kirjanduse kursuse läbimist. Ta oli mitu aastat prantsuse keele õpetaja Dubulti Gümnaasiumis, kus jälgis oma tulevast abikaasat, 12-aastast Herta Ozolat.

Esimese maailmasõja ajal, 1916–1918, oli ta Madona Poeglaste Proreaalkooli (hilisem Reaalkool) administraator. Ta töötas ka Madona Tütarlaste Gümnaasiumis. Pärast Läti riigi väljakuulutamist novembris 1918 pidas ta Madona Haridusseltsi saalis selle sündmuse auks Saksa sõjaväe juuresolekul kõne. Kui bolševikud 1918. aasta detsembri keskel Madona okupeerisid, arreteeriti ta, kuid Pļaviņase tribunali poolt talle karistust ei määratud.

Aastatel 1919 ja 1920 oli ta Läti Sotsiaaldemokraatliku Töölispartei poolt Rahvanõukogu liige. 1919. aasta augustis sai temast välisministeeriumi pressiosakonna sekretär, Saksa osakonna juhataja ja poliitdiplomaatilise osakonna direktor. Alates märtsist 1921 oli ta valitsuse delegaat, augustis 1922 sai temast Läti ajutine täievoliline esindaja USA-s ja aprillis 1923 - Läti saadik Leedus. 25. jaanuarist 1924 kuni 17. detsembrini 1924 oli ta Voldemārs Zāmuēlsi valitsuses välisministriks.

1925. aasta maist kuni saatkonna likvideerimiseni 1927. aasta aprillis oli ta Läti saadik USA-s. Sama aasta augustis sai temast Läti peakonsul Londonis. 1932. aasta märtsis sai temast ka alaline esindaja Ühendkuningriigis. 1933. aasta juulis sai temast Välisministeeriumi haldusõigusliku osakonna direktor. Septembris 1934 sai temast taas Läti saadik Leedus.

23. augustil 1940, vahetult pärast Läti ja Leedu okupeerimist ja inkorporeerimist, naasis ta Riiga. Alates 1942. aastast sai ta õppejõuks Läti Riiklikus Ülikoolis ja Riia Ülikoolis Võttis osa Läti Kesknõukogu tööst alates esimesest koosolekust 13. augustil 1943, oli selle juhatuse liige ja peasekretär. 29. aprillil 1944 arreteeris Gestapo Sēja ja teised Läti Kesknõukogu liikmed. 1. septembril 1944 viidi nad Riia keskvanglast üle Salaspilsi koonduslaagrisse ja 10. septembril 1944 Danzigi ja sealt edasi Stutthofi koonduslaagrisse. Pärast laagri likvideerimist 1945. aasta kevadel jäi ta Poolasse.

1946. aastal arreteeris NKVD Sēja ja pani ta Lubjanka vanglasse, mis viidi hiljem üle Lefortovo vanglasse, kus ta mõisteti 25 aastaks vangi. Ta vabanes ennetähtaegselt 1954. aastal ja naasis mitu aastat hiljem Riiga.

Sēja suri 15. veebruaril 1962 ja maeti 20. veebruaril 1962 Riia metsakalmistule.

Isiklikku
---------

Tema abikaasa Herta suri USA-s. Neil olid poeg Uldis ja tütar Mirdza (sündinud 1925). Vend Alberts Sēja (1892–1980) oli piimandusspetsialist.
**Tsitraaditsükkel** (ka **Krebsi tsükkel**, ka **sidrunhappetsükkel**, **TCA-tsükkel**, **di**- ja **trikarboksüülhapete tsükkel**) on enamikul aeroobsetel organismidel toimuv ensüümide katalüüsitud biokeemiliste reaktsioonide tsükkel, mis toimumiseks vajab hapniku manulust. Tsitraaditsükkel on organismide ainevahetusraja keskne protsess, sest tsükli käigus oksüdeeritakse enamik sahhariide, rasvu ja valke CO2 ja veeks, kusjuures selle käigus vabaneb suur osa organismi elutegevuseks vajalikust energiast. Samuti on tsitraaditsükkel mitmete oluliste anabolismireaktsioonide eelduseks, näiteks teatud aminohapete süntees.

Eukarüootsetes organismides toimub tsükkel mitokondri maatriksis.

**TCA-tsükli summaarne reaktsioonivõrrand:**  

AcCoA + 3NAD+ + FAD + GDP + Pi + 2H2O => 3NADH + FADH2 + GTP + CoA + 2CO2 + 2H+ + HSCoA

TCA tsükkel algab atsetüülkoensüümist , mis saadakse kas glükolüüsist pärineva püruvaadi oksüdatiivse dekarboksüleerimise või rasvhapete oksüdatiivse degradatsiooni tulemusel. Atsüülrühm atsetüülCoA koosseisust kondenseeritakse oksaalatsetaadiga nii, et tekib tsitraat.

Reaktsioonide tsüklis, mille käigus toimub kaks dekarboksüleerimist ja neli oksüdatiivset reaktsiooni, tekib nelja süsinikuline malaat, millest regenereeritakse oksaalatsetaat. Tsitraaditsükli reaktsioonide käigus sünteesitakse otseselt vaid üks molekul ATP-d. Enamus energiast akumuleeritakse redutseeritud koensüümide kujul NADH-na ja FADH2-na. Nende ühendite reoksüdatsioonil hingamisahela vahendusel vabaneb suur hulk energiat, mis salvestatakse ATP kujul.

Mõned olulised biosünteetilised rajad algavad TCA tsükli intermediaatidest. Kui tsükli vaheühendeid kasutatakse biosünteesi lähteühenditena, tuleb nad asendada, et tsükli tööd mitte blokeerida. Antud juhul on olulisem anaplerootiline reaktsioon, kus TCA tsükli vaheühendite hulka suurendatakse, oksaalatsetaadi süntees, mis lähtub püruvaadist.

Tsitraaditsükli peamised etapid ja vahereaktsioonid tõestasid Albert Szent-Györgyi ja Hans Krebs. Krebsi tsükkel ja taimede Calvini tsükkel moodustavad looduses teineteist täiendava aineringluse. Esimene vajab hapnikku ja annab ära süsihappegaasi, kui jääkprodukti. Teine (Calvini tsükkel) täpselt vastupidi ja mõlema protsessi toimumiseks on hädavajalik vesi.

Vaata ka
--------

* Glükolüüs
* Oksüdatiivne fosforüülumine
* Calvini tsükkel
**Shams Bandar Al-Aslami** (araabia keeles شمس بندر الأسلمي‎‎; rohkem tuntud kui **Shams** شمس; sündinud 28. aprillil 1980) on Saudi-Kuveidi laulja.

Karjäär ja elu
--------------

Shams avaldas oma esimese albumi aastal 2000, aga ta ei saavutanud sellega tähelepanu, kuni ta oli külaliseks LBC kanali saates "Leman Yajro'a Faqat", kus ta arutas saatejuhi Tony Khalifaga oma probleemidest seoses teise Saudi laulja Saraga. Tema kolmas album ilmus mõned nädalad hiljem pärast saadet. See album tegi alguse ka tema edule. Ta nautis meedia tähelepanu ja oma konflikti laulja Ahlamiga. Ta avaldas ka eduka video "ahlan ezayak", mis heitis nalja Bushi administratsiooni üle. Ta on salvestanud mitmeid muusikavideoid. Mõned Shami populaarseimad laulud on: "ahlan izayak" koos George Bushiga, "tatah" koos Obamaga, "kobar rasek", "mothahra nesa2ya", "milion", "ain frash" ja "wesh sayer". 26. septembril 2013 avaldas Shams singli "See on meie õigus juhtida" (araabia keeles), et näidata solidaarsust Saudi Araabia naistele juhtimisõiguste saavutamise pärast. Singel sai internetis kuulsaks. 2015. aasta intervjuus süüdistas Shams kohutava Süüria kodusõja olukorra eest, kust inimesed põgenevad suurte hordidena ja osad surevad immigratsiooni käigus, Araabia valitsusi, kes on asja suhtes kalgid ja hoolimatud. Intervjuu sai internetis väga levinuks ning tõi märgatavat tähelepanu. 

Oma kriitika Araabia kultuuri ja traditsioonide suhtes inspireerisid teda tühistama Kuveidi kodakondsust, et saada Saint Kitts ja Nevise kodakondsust.
Ludvík Svoboda (1968)
**Ludvík Svoboda** (25. november 1895 Hroznatín – 20. september 1979 Praha) oli Tšehhoslovakkia sõjaväelane ja riigitegelane.

Esimeses maailmasõjas mobiliseeriti Ludvík Svoboda Austria-Ungari armeesse. 1916. aasta septembris läks ta Idarindel Venemaa poole üle ja astus Tšehhoslovakkia korpuse koosseisu. Kodumaale tagasi pöördus 1921. aastal. 1921. aasta oktoobris astus Ludvík Svoboda Tšehhoslovakkia armee teenistusse. 1923–1931 teenis Užgorodis algul rooduülemana ja hiljem polguülema asetäitjana. 1934. aastal sai ta alampolkovniku auastme. 

Tšehhoslovakkia okupeerimise järel osales põrandaaluses vastupanuliikumises. 5. juunil 1939 põgenes ta Poolasse. 3. septembril 1939 määrati Poolas asuvate Tšehhoslovakkia väeosade juhatajaks. Langes 1939. aasta septembris Poolasse tunginud Punaarmee kätte vangi, interneeriti ja viidi Nõukogude Liitu. 1942. aastast asus Svoboda Buzulukis korraldama Tšehhoslovakkia armeekorpust, mille juhatajaks ta sai.

1945–1950 oli Ludvík Svoboda Tšehhoslovakkia rahvusliku kaitse minister. 1948. aasta veebruaris astus ta Tšehhoslovakkia Kommunistlikku Parteisse. 1950–1951 oli Svoboda Tšehhoslovakkia valitsuse esimehe asetäitja. 1951. aasta lõpus sattus Ludvík Svoboda ebasoosingusse, ta vabastati valitsuse esimehe asetäitja kohalt ja heideti parteist välja. Lühikest aega viibis ta vangistuses. 1954. aastal võeti ta parteisse tagasi. Aastatel 1954–1964 oli ta Tšehhoslovakkia Rahvakogu juhatuse liige. 1955–1958 oli ta Sõjaväeakadeemia ülem.

30. märtsist 1968 kuni 29. maini 1975 oli Ludvík Svoboda Tšehhoslovakkia Sotsialistliku Vabariigi president.

Viited
------

1. ↑   (CS) PRECLÍK Vratislav. Masaryk a legie (Масарик и Легии), Ваз. Книга, váz. kniha, 219 str. vydalo nakladatelství Paris Karviná, Žižkova 2379 (734 01 Karviná, CZ) ve spolupráci s Masarykovým demokratickým hnutím (изданная издательством «Пари Карвина», «Зишкова 2379» 734 01 Карвин, в сотрудничестве с демократическим движением Масаpика, Прага) , 2019, ISBN 978-80-87173-47-3, str. 150-153
2. ↑  Ludvík Svoboda Pražský hrad. Prezident ČR
3. ↑  Ludvík SVOBODA \* 25. 11. 1895 Hroznatín + 20. 9. 1979 Praha : generál, komunistický politik a československý prezident totalita.cz
4. ↑  Ludvík Svoboda, prezident 1968-1975 Volba prezidenta České republiky
5. ↑  Countries Cr-Cz rulers.org
**Faktor 4** (inglise *factor* 4) on ökotõhususe mõõtmise vahend, mis juhib tähelepanu Maa loodusvarade piiratusele. 

Faktor 4 kontseptsiooni esitasid 1995. aastal Ernst Ulrich von Weizsäcker, Amory ja Hunter Lovins Wuppertali Instituudist raamatus "Faktor neli – kahekordistame heaolu, poolitame ressursikasutuse".

Faktor 4 autorite järgi on materjali- ja energiakasutust globaalselt **poole võrra** vähendades võimalik heaolu **kaks korda** suurendada. Selle põhimõtte rakendus sõltub riikide tarbimise ja elukvaliteedi tasemest. Arengumaades on eesmärk loodusvarade kasutuse taseme säilitamine, tõstes heaolu **neljakordseks**. Arenenud maades on taotlus heaolu säilitada, vähendades loodusvarade kasutust **neli korda**.

Vaata ka
--------

* faktor 10
* ökotõhusus

Viited
------

1. ↑  Faktor 4 Säästva Eesti Instituudi veebisõnastikus "Säästva arengu sõnaseletusi" (vaadatud 12.12.2011)

Kirjandus
---------

* Faktor 4 Säästva Eesti Instituudi veebisõnastikus "Säästva arengu sõnaseletusi"
**Tsiviilehitus** on insener-tehniline valdkond, milles tegeletakse projekteerimise, ehitamise ja hooldustöödega, mis hõlmavad tee-, silla-, kanali-, tammi- ja hoonete ehitust.  Tsiviilehitus on traditsiooniliselt jagatud mitmeks allerialaks.

Tsiviilehituse ajalugu
----------------------

Tsiviilehituse teadaolev algus oli 4. ja 3. aastatuhandel eKr Vana-Egiptuses, Induse kultuuris ja Mesopotaamias.

Insenere ja arhitekte hakati ehituses eristama alles uusajal. Varem nimetati sama ametit mõlema nimetusega, sõnakasutus oli eri kohtades erinev.

Viited
------

1. ↑  The American Heritage Dictionary of the English Language, Fourth Edition. Houghton Mifflin Company, 2004. [1] (accessed: 8 August 2007).
2. ↑   "History and Heritage of Civil Engineering". ASCE. Retrieved 8 August 2007.
3. ↑  "Institution of Civil Engineers What is Civil Engineering" (PDF). ICE. Retrieved 22 September 2007.[permanent dead link]
4. ↑   "What is Civil Engineering?". The Canadian Society for Civil Engineering. Retrieved 8 August 2007.
5. ↑  The Architecture of the Italian Renaissance Jacob Burckhardt ISBN 0-8052-1082-2
**Akadeemiline Ajalooselts** on 7. jaanuaril 1999 Tartus taasasutatud teaduslik selts. Seltsi eelkäijaks on 1920. aastal Tartu Ülikooli ajalooõppejõudude loodud **Akadeemiline Ajalooselts** (allikates ka **Akadeemiline Ajaloo-Selts**) (lühendatult AAS). 

Seltsi eesmärkideks on edendada ajaloo uurimist, hoida ajalooteaduse akadeemilisi väärtusi, tihendada ajaloolaste teaduskontakte ja arendada teaduslikku diskussiooni, samuti edendada ajaloolaste rahvusvahelist koostööd ning aidata kaasa ajaloo õpetamisele ja populariseerimisele.

Aastatel 1922–1940 andis Akadeemiline Ajalooselts välja Ajaloolist Ajakirja. Praegu on ta selle kaasväljaandja.

Akadeemilise Ajalooseltsi esimees oli alates 18. veebruarist 2010 Janet Laidla, juhatusse kuulusid veel Enn Küng, Mati Laur, Ago Pajur ja Anti Selart. Alates 2014. aastast on Akadeemilise Ajalooseltsi esimees Kaarel Vanamölder.

Viited
------

1. ↑  Akadeemiline Ajalooselts: AAS aastakoosolek 18. veebruaril 2010, blogspot.com

Välislingid
-----------

* Akadeemilise Ajalooseltsi koduleht
Shane Duffy (2018)
**Shane Patrick Michael Duffy** (sündinud 1. jaanuaril 1992 Derrys Põhja-Iirimaal) on Iirimaa jalgpallur. Ta mängib kaitsjana Inglismaa esiliigaklubis Norwich City ja Iirimaa jalgpallikoondises.

Ta alustas klubikarjääri Inglismaal Evertonis, millega liitus 2008. aastal. Evertoni põhimeeskonnas sai ta mänguaega harva ning veetis hooaja 2011–12 laenul Inglismaa kolmanda liiga klubis Scunthorpe United ja hooaja 2013–14 esiliigas Yeovil Townis. 2014. aastal sõlmis ta püsiva lepingu Inglismaa esiliigaklubiga Blackburn Rovers, kus mängis kokku kaks hooaega.

2016. aasta augustis sõlmis ta nelja-aastase lepingu Brighton & Hove Albion. Esimese hooaja mängus Duffy klubiga Inglismaa esiliigas, kus saadi teine koht ja tõusti kõrgliigasse. Esimese värava Inglismaa kõrgliigas lõi ta 19. augustil 2018 mängus Manchester Unitedi vastu. 2019. aastal valiti ta Brighton & Hove Albioni aasta mängijaks. 2020. aasta septembris suundus ta üheks hooajaks laenule Šotimaa kõrgliiga klubisse Celtic. 2022. aasta augustis läks ta laenule Inglismaa kõrgliigaklubisse Fulhami, kellega sõlmis 2023. aasta alguses püsiva lepingu.

2023. aasta juunis sõlmis ta kolmeaastase lepingu Norwich Cityga.

Duffy on mänginud Põhja-Iirimaa noortekoondistes, kuid täiskasvanuna otsustas hakata esindama Iirimaad, kuna ta on iiri päritolu. Debüüdi Iirimaa jalgpallikoondises tegi ta 2014. aasta juunis sõprusmängus Costa Rica vastu. Esimese värava lõi ta koondise särgis 2. septembril 2017 MM-i valikmängus Gruusia vastu. Ta kuulus Iirimaa koondisse 2016. aasta Euroopa meistrivõistlustel.

Viited
------

1. ↑  "DUFFY DEAL DONE". seagulls.co.uk. Brighton & Hove Albion F.C. 26.8.2016. Vaadatud 4.2.2019
2. ↑  "Norwich City complete Shane Duffy signing". *The Pink Un* (inglise). 9. juuni 2023. Vaadatud 9. juunil 2023.

Välislingid
-----------

 Shane Duffy – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis

| * v
* r
Iirimaa koondis  –  UEFA Euro 2016 |
| --- |
| 

* 1 Westwood
* 2 Coleman
* 3 Clark
* 4 O'Shea
* 5 Keogh
* 6 Whelan
* 7 McGeady
* 8 McCarthy
* 9 Long
* 10 Keane (c)
* 11 McClean
* 12 Duffy
* 13 Hendrick
* 14 Walters
* 15 Christie
* 16 Given
* 17 Ward
* 18 Meyler
* 19 Brady
* 20 Hoolahan
* 21 Murphy
* 22 Quinn
* 23 Randolph
* Treener: O'Neill

 | Iirimaa |
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib võimuorganitest; ansambli kohta vaata artiklit Ajutine Valitsus (ansambel).* |

---

**Ajutine valitsus** on riigi elu korraldamiseks moodustatud täidesaatev võimuorgan, millel (veel) ei ole rahvaesinduse mandaati. 

Ajutisi valitsusi moodustatakse enamasti üleminekuaegadel, sõdadest või revolutsioonidest põhjustatud sündmuste järel. Ajutise valitsuse ülesandeks on riigi elu jooksev korraldamine ja võimu- ning õigusliku vaakumi vältimine. Pärast rahva poolt demokraatlikel valimiste tulemusena moodustatud esinduskogu kokkutulemist ja uuele valitsusele mandaadi andmist annab ajutine valitsus oma võimu üle uuele valitsusele.

Eesti Ajutine Valitsus
----------------------

 *Pikemalt artiklis Eesti Ajutine Valitsus*
Eesti Ajutine Valitsus oli Eesti Vabariigi täidesaatva võimu organ 24. veebruarist 1918. a kuni 8. maini 1919. a.

Venemaa Ajutine Valitsus
------------------------

 *Pikemalt artiklis Venemaa Ajutine Valitsus*
Venemaa Ajutine Valitsus moodustati Venemaa Riigiduuma poolt pärast Veebruarirevolutsiooni 1917. a. Selle eesotsas olid 

* 23. märtsist kuni 21. juulini 1917 vürst Georgi Lvov ja
* 21. juulist kuni 8. novembrini 1917 Aleksandr Kerenski.

Venemaa Ajutine valitsus pidi oma võimu üle andma Ülevenemaalise Asutava Kogu poolt moodustatavale valitsusele. 

Mõned nädalad enne Ülevenemaalise Asutava Kogu valimisi kukutas Lev Trotski poolt juhitud bolševike rühmitus Oktoobrirevolutsiooni käigus Venemaa Ajutise valitsuse ning moodustas uue valitsuse (Rahvakomissaride Nõukogu) eesotsas Vladimir Leniniga. Ülevenemaaline Asutav Kogu saadeti laiali.

Vaata ka
--------

* Läti Ajutine Valitsus
* Pagulasvalitsus
Tīraine raudteepeatus
**Tīraine raudteepeatus** on raudteepeatus Riia–Jelgava raudteeliinil Riia linna Ziepniekkalnsi asumi ja Mārupe piirkonna piiril aadressil Tīraines iela 1. Peatus on nime saanud Tīraine küla järgi.

Iga päev peatub seal 36 reisirongi, ainult tööpäeviti 45. Peatus asub Riia raudteejaamast 7,9 km kaugusel. Piletihinnalt kuulub peatus A tsooni.

Peatus rajati aastal 1928 ja algselt kandis see nime *Tīriņi*. Aastal 1936 sai peatus tänapäevase nime. Teise maailmasõja ajal peatus suleti, taas avati see aastal 1983.

Viited
------

1. ↑  "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 12. august 2016. Vaadatud 22. juunil 2016.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
2. ↑
3. ↑  T. Altbergs, K. Augustāne, I. Pētersone. Dzelzceļi Latvijā. R: Jumava, 2009, 44. lk.

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Tīraine raudteepeatus** |

* Infot peatuse kohta; fotod (*vene keeles*)
* Peatus vanal kaardil

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **Eelnev peatus** |  **Raudteepeatus liinil Riia-Jelgava** | **Järgnev peatus** |
|  "Turība" |  **Tīraine** | Baloži  |
**Tasuja** (esialgse nimega Gerkules) oli enne 1. maailmasõda ehitatud jäämurdja-pukser, mis oli kasutusel ka Vabadussõja ajal Eesti merejõududes ja seejärel Veeteede Valitsuses. 

Samanimelisi laevu on olnud veel.

Ajalugu
-------

### Vene ja saksa võimude käsutuses

1909. aastal tellis Vene mereministeerium kaks väikest (ehk sadama) jäälõhkujat. Laev ehitati 1910 Crichtoni tehases Peterburis. Üks laevadest nimeks Gerkules *(Геркулэс)*. Enne Esimest maailmasõda kasutati seda peamiselt Peeter Suure merekindluses. Sõja ajal relvastati laev kahe 102 mm kahuriga ja see sai suurtükipaadiks. Väikeste jäälõhkujate ülesandeks sai miiniristlejaid ja traalereid saata, samuti Soome lahe suudmes vahti pidada.

1918. aasta veebruaris, kui suur hulk Balti laevastikust Jääretke käigus Helsingisse ja Kroonlinna viidi, jäi Gerkules Tallinna maha, sest ta masinad ei olnud korras. Nii langes laev sakslaste kätte, kes ta Herkuleseks ümber nimetasid. 1918. aasta novembris Tallinnast lahkudes viisid sakslased ta kaasa.

### Eesti Vabariigis

1. aprillil 1919 said eestlased laev Liepājast inglaste abiga kätte. Herkules määrati Eesti merejõudude käsutusse, relvastati suurtükkidega (ahtrisse üks 130 mm ja vööri kaks 75 mm) ja hakati kasutama suurtükilaevana. 20. juunil 1919 pandi laevale uueks nimeks Tasuja ja saadeti seejärel tegevusse Landeswehri vastu. 

Juba 1919. aasta novembris võeti Tasujalt relvad maha ja taas hakati kasutama jäälõhkujana Merejõudude Sadamate Valitsuses. 1920. aastal anti ta Mereasjanduse Peavalitsuse käsutusse ja teenis seal ning selle järglaste Veeteede Valitsuse (1929) ning Veeteede Talituse (1939) koosseisus kuni 1940. aastani.

### Nõukogude Balti Laevastikus

1940. aastal pärast Eesti okupeerimist võeti üle Punalipulise Balti Mere Laevastiku koosseisu. Ta kuulus laevastiku avarii-päästeteenistuse nimekirja ja nimigi säilitati vana, kuigi kirjutati loomulikult kirillitsas.

28.-29. augustil 1941 Tallinna evakueerimisel viidi ka Tasuja Kroonlinna. 1. detsembril 1941, ülesõidu ajal Kroonlinnast Suursaarele, sai laev Saksa lennukite rünnaku ajal pommitabamuse korstnasse. Pomm aga ei lõhkenud ja sellega jõuti ka Kroonlinna. Pomm lõhkes alles siis, kui seda püüti kai ääres kõrvaldada. Surma sai hulk inimesi ja laev uppus samas kohas. 1942. aastal tõsteti laev üles ja taastati. 

Pärast sõja lõppu jäi Tasuja Balti laevastiku abilaevastiku teenistusse. 1956. aastal sai laev nimeks MB-128 ja 1959. aastal OT-65, kui seda hakati kasutama ujuvkatlamajana. 

1960ndate keskpaiku kanti laev maha.

Kirjeldus
---------

Andmed: 

* Pikkus 47,2 m
* Laius: 10,3 m
* Süvis: 5,2 m
* Mahutavus (tsiviillaevana) 592 brt
* Veeväljasurve (sõjalaevana) 753 t
* Masinate võimsus 1250 hj
* Kiirus 12 sõlme.

Vaata ka
--------

* Tasuja (laev 1977)
* Suur Tõll

Välislingid
-----------

* Ajapaik.ee: Tasuja foto.
* E-varamu: Tasuja foto

  


| * v
* r
 Eesti sõjalaevad (1918–1940) |
| --- |
| Miiniveeskjad | 
Ristna - Vaindlo Suurop |  |
| Jäämurdjad | 
Tasuja - Suur Tōll |
| Hävitajad | 
Lennuk - Wambola |
| Allveelaevad | 
Kalev - Lembit |
**Tsiviilokupatsioon** on mõiste, mille tõi ajalehes Hommikuleht käibele Lauri Vahtre ning mis märgib sõjalise okupatsiooni kõrval toimuvat okupatsiooni vormi, mida teostab okupeeriva riigi lojaalne tsiviilelanikkond okupeeritava riigi ja rahva suhtes.

Vahtre pidas silmas ja käibesse on mõiste läinud definitsioonina a.-tel 1944-1991 Eestisse asunud nõukogude immigrantide ja nende järeltulijate ning neist Eesti riigile ja rahvusele lähtuva tegeliku või kujuteldava ohu kohta. Samas leidub tsiviilokupatsiooni näiteid teisigi. Näiteks võib sellisena käsitleda Rooma impeeriumi praktikat asutada vallutatud aladele sõjaveteranide kolooniaid, Prantsusmaa läbi viidud Põhja-Alžeeria koloniseerimine ja annekteerimine või Hiina RV teadlik poliitika riigi muurahvuseliste osade ümberrahvastamisel massilise *han'*ide kolonisatsiooni teel.

Sellega on seotud ka mõiste *tsiviilgarnison*, kui tsiviilokupatsiooni teostaja.

Vaata ka
--------

* Venestamine
* Nõukogude okupatsioon Eestis
* Anneksioon
* Okupatsioon
* Koloniseerimine
* Koloonia
* Rahvusvaheline humanitaarõigus
* Vastupanuliikumine

Viited
------

1. ↑  [Tõstkem tsiviilokupatsioon kilbile. - Hommikuleht 25. 4. 1994.]
2. ↑  - Hendrik Arro: Vene tsiviilgarnison Eestis. - Delfi 2. 3. 2007
**Akadeemiline Hõimuklubi** (lühend: **AHK**) oli aastal 1920 **Eesti-Soome Üliõpilasklubi** nime all Tartu Ülikooli juurde loodud akadeemiline ühendus, kuhu kuulusid soome-ugri rahvastest huvi tundvad inimesed. 28. septembril 1923 nimetati see ümber Akadeemiliseks Hõimuklubiks.  

Asutajaliikmete seas olid Lauri Kettunen, Harri Moora, August Annist, Oskar Loorits jt.

Põhikirja järgi oli AHK-i eesmärkideks "akadeemiliste hõimuhuviliste koondamine ja hõimurahvaste ning -maade tutvustamine, samuti väikehõimude kultuuriline ja majanduslik toetamine".

Akadeemiline Hõimuklubi andis koostöös sihtasutusega Fenno-Ugria välja ajakirju Eesti Hõim ja Eesti Hõimu Almanahh ning ajalehte Väliseestlane.

Aastal 1935 oli AHK-il 108 liiget.

AHK-i tegevus lõpetati sundkorras pärast 1940. aasta juunipööret.

Akadeemiline Hõimuklubi taasasutati 1997. aastal.

Viited
------

1. 1 2 3   (vaadatud 29.01.2013)
2. 1 2  EE 12. köide, 2003: 14.
3. 1 2 3 4  Fondiloend (vaadatud 16. juulil 2015)
4. 1 2   (vaadatud 16. juulil 2015).

Välislingid
-----------

* Akadeemiline Hõimuklubi Eesti ajakirjanduse analüütiline bibliograafia
Shane Long (2013)
Shane Long 2014. aastal Hull City särgis
**Shane Patrick Long** (sündinud 22. jaanuaril 1987 Gortnahoe's) on Iirimaa jalgpallur, kes mängib ründajana Inglismaa Premier League'i klubis Southampton ja Iirimaa jalgpallikoondises.

Noorena mängis Long *hurling* '​ut ja gaeli jalgpalli. Jalgpallurikarjääri alustas ta 2005. aastal Cork Citys. Juba sama aasta juunis sõlmis ta lepingu Inglismaa esiliiga klubiga Reading. Reading tuli hooajal 2005–06 Inglismaa esiliiga võitjaks ja tõusis kõrgliigasse. 20. jaanuaril 2007 lõi ta mängus Sheffield Unitedi vastu oma esimese värava Premier League'is. Alates hooajast 2008–09 mängis ta Readinguga taas esiliigas. Hooajal 2010–11 lõi ta esiliigas koguni 21 väravat. 2010. aastal valiti ta Iirimaa parimaks mängijaks välisliigas. 2011. aastal valiti ta Readingu hooaja parimaks mängijaks.

2011. aasta augustis sõlmis Long lepingu Inglismaa kõrgliiga klubiga West Bromwich Albion. Ta mängis West Bromwich Albionis kokku kaks ja pool hooaega. 2014. aasta jaanuaris liitus ta Hull Cityga, kus mängis vaid hooaja 2013–14 lõpuni.

2014. aasta augustis sõlmis ta nelja-aastase lepingu Inglismaa kõrgliiga klubiga Southampton. Üleminekusumma oli umbes 12 miljonit naelsterlingit. Hooajal 2015–16 tegi Long taas suurepärase hooaja, lüües Inglismaa kõrgliigas kümme väravat. Samal hooajal valiti ta Southamptoni hooaja parimaks mängijaks. 2016. aastal sõlmis ta Southamptoni uue nelja-aastase lepingu.

23. aprillil 2019 lõi ta mängus Watfordi vastu Premier League'i ajaloo kõige kiirema värava, kui tegi skoori juba 7,69 sekundit pärast avavile kõlamist. 2021. aasta veebruaris läks ta Southamptonist hooaja lõpuni laenule esiliiga klubisse AFC Bournemouth.

Debüüdi Iirimaa jalgpallikoondises tegi Long 7. veebruaril 2007 EM-i valikmängus San Marino vastu. Esimese värava lõi ta koondise särgis 26. mail 2007 sõprusmängus Boliivia vastu.

Saavutused
----------

Reading
* Football League Championship: 2005–06

Viited
------

1. ↑  "Shane Long: Southampton sign Hull City striker". BBC Sport. 14.8.2014. Vaadatud 6.2.2019
2. ↑  "Long signs new four-year Saints contract". Southampton FC. 21.7.2016. Vaadatud 6.2.2019
3. ↑  "Inglismaa jalgpalli kõrgliigas löödi ajalooliselt kiire värav". Sport ERR. 23.4.2019. Vaadatud 25.4.2019

Välislingid
-----------

 Shane Long – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
* Profiil Southampton FC kodulehel

| * v
* r
Iirimaa koondis  –  UEFA Euro 2012 |
| --- |
| 

* 1 Given
* 2 St Ledger
* 3 Ward
* 4 O'Shea
* 5 Dunne
* 6 Whelan
* 7 McGeady
* 8 Andrews
* 9 Doyle
* 10 Keane (c)
* 11 Duff
* 12 Kelly
* 13 McShane
* 14 Walters
* 15 Gibson
* 16 Westwood
* 17 Hunt
* 18 O'Dea
* 19 Long
* 20 Cox
* 21 Green
* 22 McClean
* 23 Forde
* Treener: Trapattoni

 | Iirimaa |

| * v
* r
Iirimaa koondis  –  UEFA Euro 2016 |
| --- |
| 

* 1 Westwood
* 2 Coleman
* 3 Clark
* 4 O'Shea
* 5 Keogh
* 6 Whelan
* 7 McGeady
* 8 McCarthy
* 9 Long
* 10 Keane (c)
* 11 McClean
* 12 Duffy
* 13 Hendrick
* 14 Walters
* 15 Christie
* 16 Given
* 17 Ward
* 18 Meyler
* 19 Brady
* 20 Hoolahan
* 21 Murphy
* 22 Quinn
* 23 Randolph
* Treener: O'Neill

 | Iirimaa |
Maritza Arribas Robaina (2008)
**Maritza Arribas Robaina** (sündinud 2. juulil 1971 Santiago de Cubas) on Kuuba maletaja, naiste suurmeister (1999).

Arribas Robaina on 11-kordne Kuuba naiste malemeister (1992, 1997, 2001–2004, 2007–2009, 2013, 2015). 

Ta on mänginud kuuel naiste maailmameistrivõistluste turniiril (64 osavõtjat, nokautsüsteem). 2001. 2004. ja 2008. aastal ta avaringist edasi ei saanud: kaotas 2001. aastal Zhaoqin Pengile, 2004.aastal Irina Krushile ja 2008. aastal Hoang Thanh Trangile. 

2000. 2006. ja 2012. aastal pääses Arribas Robaina MM-i turniiril 32 parema hulka. 2000. aastal New Delhis sai ta turniiritabelis 58. asetuse. Ta võitis avaringis Anna Zatonskihhi, kuid teises ringist edasi ei pääsenud. 2006. aastal Jekaterinburgis võitis ta avaringis hiljutise naiste maailmameistri Zhu Cheni, kuid teises ringis kaotas Nino Hurtsidzele. 2012. aastal Hantõ-Mansiiskis võitis ta avaringis Bela Hotenašvili, kuid teises ringis kaotas Marija Muzõtšukile.

Arribas Robaina on mänginud Kuuba naiskonna koosseisus 12 naiste maleolümpial (1988, 1990, 1994–2002, 2006–2014). 

Ta tegutseb ka maletreeneri ja malekohtunikuna. Ta sai FIDE-lt 2010. aastal FIDE treeneri ja 2017. aastal FIDE arbiitri nimetuse.

Välislingid
-----------

* Maritza Arribas Robaina – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
* Maritza Arribas Robaina FIDE andmebaasis
Taskupark Sydneys Balfour Streetil
**Taskupark** on väike laiale üldsusele ligipääsetav park. Taskuparke luuakse tihti üksikutele vabadele ehitusplatsidele või ebaregulaarsetele maatükkidele. Samuti on taskupargid tihti kas suurte ehitusprojektide või avalike ruumide komponendid.

Taskuparke leidub nii linnades, eeslinnades kui ka maakohtades, need võivad asuda nii eramaal kui ka avalikus kasutuses oleval maal. Kuigi taskupargid on kehalisteks tegevusteks liiga väikese pindalaga, pakuvad nad siiski rohelust ning õues puhkamise kohta, vahel ka lastele mängukohta.

Kõrge linnastumisastmega kohtades, eriti südalinnas, kus maatükid on kalli hinnaga, on taskupargid ainus võimalus avalike ruumide loomiseks ilma ulatuslike ümberkorraldusteta. Siselinlikel aladel kasutatakse taskuparke tihtipeale linnamaastiku regenereermisplaanides ja nad pakuvad elusloodusele (näiteks lindudele) võimalust end sisse seada. Erinevalt suurematest parkidest on mõned taskupargid piiratud ja lukustatud, kui nad kasutuses ei ole.

Väikesed pargid võivad suurendada kohalikku miljööväärtust. Üks Greenville'is (Lõuna-Carolina) läbi viidud uuring näitas, et korras hoitud väikesed ja keskmised pargid mõjuvad naabruskonna kinnisvaraväärtusele positiivselt.

Levik maailmas
--------------

### Austraalia

Taskuparke, näiteks Balfour Street Park, luuakse väikestele kasutamata avalikele maa-aladele.

### Tšiili

Santiagos loodi esimene taskupark (*plaza de bolsillo*) Palacio La Moneda kõrvale. Initsiatiivi võttis majandus- ja taristuministeeriumi arhitektuuriosakond.

### Suurbritannia

1984. aastal käivitatud projekt seadis eesmärgiks kohalike kaasamise parkide loomisse ja nende eest hoolitsemisse. Sellisest tegevusest on välja kasvanud nii mõnedki taskupargid Northamptonshire'is, mis hiljem arendati maalinnakomisjoni poolt Millennium Greeni ja Doorstep Greeni projektideks.

### Ameerika Ühendriigid

Polaris Founder's Park
Columbuses Ohio osariigis avati 2011. aastal Polaris Founder's Park.

Los Angeleses, kus seadus piirab seksuaalkurjategijate elukoha kaugust parkidest, plaanivad võimud kolme taskupargi rajamist, mis kihutaks *soovimatud* inimesed teatud aladelt minema.

Välislingid
-----------

* Economic Benefit of Trails
* Balflour Street Pocket Park
* Morandé 83, la primera "Plaza de Bolsillo" de Santiago"
* "La Plaza de Bolsillo Morandé 83, un oasis en la selva de cemento, un punto de fuga"
* Pocket Park project Page 6&7
* Northamptonshire's Pocket Park Website
* L.A. sees parks as a weapon against sex offenders
Moussa Mara
**Moussa Mara** (sündinud 2. märtsil 1975 Bamakos) on Mali poliitik, kes oli 9. aprillist 2014 9. jaanuarini 2015 Mali peaminister.

Ta on erakonna Yéléma esimees. Ta kandideeris 2013. aasta presidendivalimistel ja sai umbes 1,5 protsenti häältest.

Enne peaministriks saamist oli ta linnaplaneerimise minister.

5. aprillil 2014 nimetas president Ibrahim Boubacar Keïta ta pärast peaminister Oumar Tatam Ly tagasiastumist valitsusjuhiks. Mara astus ametisse 9. aprillil ja tegi 11. aprillil teatavaks oma valitsuskabineti koosseisu.

8. jaanuaril 2015 teatas ta oma tagasiastumisest. President Boubacar Keïta nimetas samal päeval uueks peaministriks Modibo Keïta, kes astus ametisse 9. jaanuaril 2015.


Mali peaministrid

Jean-Marie Koné |
Modibo Keïta |
Yoro Diakité |
Mamadou Dembelé |
Soumana Sacko |
Younoussi Touré |
Abdoulaye Sékou Sow |
Ibrahim Boubacar Keïta |
Mandé Sidibé |
Modibo Keïta |
Ahmed Mohamed ag Hamani |
Ousmane Issoufi Maïga |
Modibo Sidibé |
Mariam Kaïdama Sidibé Cissé |
Cheick Modibo Diarra (kohusetäitja) |
Diango Cissoko (kohusetäitja) |
Oumar Tatam Ly |
Moussa Mara |
Modibo Keïta |
Abdoulaye Idrissa Maïga |
Boubou Cissé |
Moctar Ouane (kohusetäitja) |
Choguel Kokalla Maïga |
Abdoulaye Maïga (kohusetäitja)
**Zeigarniki efekt** tähendab, et inimesed mäletavad lõpetamata ülesandeid/tegevusi paremini kui tehtud ja lõpetatuid. See võimaldab järeldada, et õpilased, kes teevad õppimises pause (tegelevad mõne teise ainega, mängivad jne), mäletavad materjali paremini, kui need, kes õpivad ühes osas.

Bljuma Zeigarnik asus efekti uurima peale seda, kui tema juhendaja professor Kurt Lewin juhtis tähelepanu sellele, et lõpetamata asjad jäävad paremini meelde. Näiteks seisavad ettekandjal hästi meeles veel maksmata arvete detailid, kuid need, mis juba tasutud, ununevad kiiresti. Zeigarnik töötas välja eksperimentide seeria, et seda fenomeni uurida. Katseid viidi läbi nii individuaalselt kui ka grupitestimistena. Peamiselt kasutati plaani, kus eksperimendis anti katseisikutele ükshaaval 18–22 ülesannet. Katsealustel tuli need ära teha võimalikult kiiresti ja korrektselt. Katseisikuid segati poolte ülesannete lahendamise ajal. Pärast viimast ülesannet palus eksperimentaator katseisikutel öelda, millised ülesanded neile katse käigus anti. Autorid tõid välja, et esimestena meenusid ja said nimetatud need ülesanded, milles segati. Nad spekuleerisid, et lahendamise häirimisest tulenev "šokk" rõhutas ülesannet, sellele pöörati rohkem tähelepanu ja see jäi katseisikutele paremini meelde. Töö avaldati 1927. aastal.

Viited
------

1. ↑  Das Behalten erledigter und unerledigter Handlungen. Psychologische Forschung 9, 1-85.
2. ↑  Zeigarnik, B.V. (1967). On finished and unfinished tasks. In W. D. Ellis (Ed.), A sourcebook of Gestalt psychology, New York: Humanities Press