recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Elsdorf** on vald Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Rotenburgi kreisis.

Valla pindala on 49,01 km². 31. detsembril 2017 elas seal 2003 inimest.

Elsdorf kuulus – selle valitsusena – 1180. aastal rajatud vürstlikku Bremeni peapiiskopkonda. Kuid religioosses mõttes moodustas Elsdorf osa Verdeni piiskopkonnast, kuni 1566. aastal kaotasid senised piiskopid paavsti tunnustamise, peale viimase katoliku piiskopi aastatel 1630–1631. 1648. aastal muudeti vürstlik peapiiskopkond Bremeni hertsogkonnaks, mida valitseti esialgu personaalunioonis Rootsi krooniga – mille katkestas Taani okupatsioon (1712–1715) – ja 1715. aastast Hannoveri krooniga. 1807. aastal annekteeris üürike Vestfaali kuningriik hertsogkonna, 1810. aastal annekteeris selle Prantsusmaa. 1813. aastal anti hertsogkond tagasi Hannoveri kuurvürstkonnale, mis – pärast Hannoveri kuningriigiks ülendamist 1814. aastal – liidendas hertsogkonna reaaluniooni ning hertsoglikust territooriumist, sealhulgas Elsdorfist, sai uue 1823. aastal loodud Stade regiooni osa.

Viited
------

1. ↑  GeoNames
2. ↑  Register of German municipalities (4th quarter 2022), vaadatud 12.02.2023.

Välislingid
-----------

* www.zeven.de


Rotenburgi kreisi vallad

* Ahausen
* Alfstedt
* Anderlingen
* Basdahl
* Bothel
* Breddorf
* Bremervörde
* Brockel
* Bötersen
* Bülstedt
* Deinstedt
* Ebersdorf
* Elsdorf
* Farven
* Fintel
* Gnarrenburg
* Groß Meckelsen
* Gyhum
* Hamersen
* Hassendorf
* Heeslingen
* Hellwege
* Helvesiek
* Hemsbünde
* Hemslingen
* Hepstedt
* Hipstedt
* Horstedt
* Kalbe
* Kirchtimke
* Kirchwalsede
* Klein Meckelsen
* Lauenbrück
* Lengenbostel
* Oerel
* Ostereistedt
* Reeßum
* Rhade
* Rotenburg (Wümme)
* Sandbostel
* Scheeßel
* Seedorf
* Selsingen
* Sittensen
* Sottrum
* Stemmen
* Zeven
* Tarmstedt
* Tiste
* Vahlde
* Vierden
* Visselhövede
* Vorwerk
* Westertimke
* Westerwalsede
* Wilstedt
* Wohnste
**Härmelekopf** on mägi Seefeldist kirdes Karwendeli Alpides Austria Tirooli liidumaal. See asub merepinnast 2224 m kõrgusel.

Tõus
----

Umbes 400 m kaugusel Härmelekopfi tipust on *Härmelekopfbahni* köisraudtee ülemine jaam, kust tippu kulgeb järsk ja keeruline rada, mis jätkub seejärel piki harja kuni Reither Spitzeni. Teine kergem tee viib ülemisest jaamast ja hargneb siis, vasak haru viib *Reither Schartesse* ja parem haru Nördlingeri hütti.

Tööstus
-------

Mäe lääneküljel, 1500 ja 1700 m vahel asuvad vanade kaevanduste jäänused.

Suusatamine
-----------

Härmelekopfi läänekülg on ka osa Rosshütte suusapiirkonnast. Lisaks köisraudteele Rosshüttest on tõstukid Seefeldist (*Hochangerbahn*) ja *Reiterjoch Almist* (*Reiteralmbahn*).

Karwendeli ahelik Seefeldi kohal. Vasakult: Seefelder Spitze, Härmelekopf, Reither Spitze ja Rauenkopf

Suurenda
Karwendeli ahelik Seefeldi kohal. Vasakult: Seefelder Spitze, Härmelekopf, Reither Spitze ja Rauenkopf

Austria mäetippude Härmelekopfi ja Reither Spitze panoraam. Vaade Wildseest, Seefeldist Tirolis

Suurenda
Austria mäetippude Härmelekopfi ja Reither Spitze panoraam. Vaade Wildseest, Seefeldist Tirolis
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel on lilledest; perekonnanime kohta vaata Lill (perekonnanimi)* |

---

Roosid on ühed levinumad lilled üldse, pildil on hiina roos (*Rosa chinensis*)
**Lilled** on suhteliselt vabalt kasutatav mõiste paljude õistaimede kohta, millel on võrdlemisi ilusad õied või õisik, mõnikord peetakse silmas ka nende erksavärvilisi vilju, lehti jt osasid.

Maailmas on palju taimeliike, mida võib nimetada lilledeks. Nende aretusega tegeleb taimekasvatus. Esteetilist väärtust silmas pidades on sageli juba looduslikult nägusatest taimedest aretatud sordid.

Lilli kingitakse, nii potis kui ka lõikelilledena, seejuures on mitmel maal oma kombestik, nt mida miski värvi õis märgib ja kuimitu neid peab olema.
Inimesed kasutavad lilli riiete ja peakatete kaunistamiseks.
Ruumide kaunistamiseks kasutatakse lilleseadeid, millest tuntuim stiil on ikebana.

Vaata ka
--------

 Roosisort „Staatspräsident Päts" 
* Eestis aretatud lillesordid
* Püsililled
* Suvelilled
* Lõikelillede loend

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Lilled** |

|  |  |
| --- | --- |
|  | Tsitaadid Vikitsitaatides: **Lill** |
***Chichi*** (ka *Chi-chi*, tõlkes 'nibu' või 'rind') on väga vanade hõlmikpuude okste alumistel külgedel ja tüvel suunaga allapoole kasvavad moodustised. Nende silinderjate puidumoodustiste pikkus võib ulatuda kuni 5 ja ümbermõõt 2 meetrini.

*Chichi*del on koht Jaapani muistendis, kuid nende areng ja talitlus ning ülesanded pole puu-uurijatele käesoleval selged. Arvatakse, et need on hõlmikpuu iseuuenevad kasvavad vegetatiivsed moodustised - kasvumügarikud, mis võivad esineda kas 'sõlmekestena' või pikkade, otsast ümarate, silinderjate torudena. Kokkupuutel maapinnaga kasvatavad need juured ja võsud ja lehed. 

Chichide varasem inglikeelne termin oli *Burrs*. Henry John Elwes ja Augustine Henry on nähtust täheldanud ka 
Kew Kuninglikus botaanikaaias (London) kasvaval hõlmikpuul. 

Chichisid kirjeldati esmakordselt jaapanlaste poolt 1892. aastal. Fujii avaldas oma kirjelduse 1895. aastal *Tokyo. Bot. Mag. lk 444.*

Viited
------

1. ↑  Eesti Teaduste Akadeemia Keemia-, Geoloogia- ja Bioloogiateaduste Osakond, Tallinna Botaanikaaed, Heldur Sander, Jüri Elliku, Aleksei Paivel, "Hõlmikpuu (*Ginkgo biloba L*) Eestis", Tallinn, lk 9, 1990
2. ↑  Henry John Elwes, Augustine Henry, *The Trees of Great Britain and Ireland*, lk 57-58, 1. köide, Cambridge University Press, Google'i raamatu veebiversioon vaadatud 21. märtsil 2017

Kirjandus
---------

* Jill Jonnes, *The Living Dinosaur, Peter Del Tredici's search for the wild ginkgo*, november-detsember 2011
* Eesti Teaduste Akadeemia Keemia-, Geoloogia- ja Bioloogiateaduste Osakond, Tallinna Botaanikaaed, Heldur Sander, Jüri Elliku, Aleksei Paivel, "Hõlmikpuu (*Ginkgo biloba L*) Eestis", Tallinn, 1990
* Henry John Elwes, Augustine Henry, *The Trees of Great Britain and Ireland*, lk 57-58, 1. köide, Cambridge University Press
**Tudulinna kalmistu ühishaud** on ühishaud Tudulinna kalmistul Iisaku kihelkonnas, tänapäevase haldusjaotuse järgi Tudulinna külas Alutaguse vallas Ida-Viru maakonnas.

Ühishauda on maetud märtsis 1918 tapetud neli Tudulinna valla elanikku: August Blok, Oskar Iiesaar, Daavet Kiikajon ja Jaak Uuk.

Pole teada, miks nad Saksa esimese okupatsiooni ajal hukati. Nõukogude ajal esitatud versioon, et tegu oli "valgekaartlaste poolt elajalikult mõrvatud Eesti Töörahva Kommuuni aegsete aktivistidega", ei saa olla õige, sest märtsis 1918 polnud Eestis valgekaarti ega olnud veel olemaski Eesti Töörahva Kommuuni.

Mälestusmärk ühishauale (betoonist valatud alusel on kunstmarmorist tahvel) rajati arvatavasti 1960. aastatel, sest siis üldiselt püstitati väiksematel kalmistutel selliseid mälestusmärke. Millalgi Nõukogude ajal on see ühishaud kuulutatud ajaloomälestiseks. Uuesti on ühishaud kuulutatud riiklikuks kultuurimälestiseks 1. juunil 1995.

Viited
------

1. ↑  Helmut Joonuks, Olav Vallimäe. "Kohtla-Järve linn ja rajoon". // Siin- ja sealpool maanteed. Eesti Raamat. Tallinn 1988. Lk 152
2. ↑  "Kultuurimälestiseks tunnistamine"

Välislingid
-----------

* Kultuurimälestis nr 51 "Terroriohvrite ühishaud"
Kaart
**Lilleoru tänav** on tänav Rakveres. 

Tänav on pikkusega 1581 meetrit ja see ühendab Linnuriigi linnaosa linna kõige lõunapoolsema Rakvere Palermo linnaosaga. Ida-läänesuunaline tänav kulgeb lääne suunas läbi Rakvere linnametsa. See saab alguse Vabaduse ja Ööbiku tänava ristmikust. Palermo linnaosas ristub Lilleoru tänav Aia, Tartu, Ristiku, Kanarbiku ja Juhan Kunderi tänavaga põhja poolt ning Palermo tänavaga lõuna poolt. Tänav lõpeb Tõrma ringteega, mis on Pärnu–Rakvere–Sõmeru maantee (põhimaantee nr 5) üks osa.

19. sajandi esimesel poolel avas kaupmees Pervoi Rakveres Tartu tänava lõpus trahteri Palermo, mis sai nime Sitsiilia põhjarannikul asuva Palermo linna järgi, kus 1848. aasta jaanuaris algas Itaalia kodanlik revolutsioon. Trahter ja selle suveaed olid linnarahva üks tuntumaid suvepidude pidamise paiku. Selle järgi sai nime Rakvere Palermo linnaosa.

Tänava põhjaküljel, Tõrma ringtee lähedal, paikneb Pauluse kalmistu aadressiga Lilleoru tänav 26.

Viited
------

1. ↑  Rakvere linna tänavate teenumbrid ja teepikkused. Elektrooniline Riigi Teataja (vaadatud 13. märtsil 2017)
2. ↑  Odette Kirss. Sõjasuvi Rakveres sada aastat tagasi. Virumaa Teataja nr 145, 1. august 2015
3. ↑  Odette Kirss. "Jalutaja teejuht. Rakvere". Solnessi Arhitektuurikirjastus. Tallinn 2007
**Oleg Kotšenovski** (27. jaanuar 1929 Tallinn – 31. august 2014) oli eesti arhitekt ja arhitektuuriteoreetik.

Ta sündis arsti perekonnas. Õppis Tallinna 19. algkoolis, Kose-Lükati vabaõhukoolis ja lõpetas 1946. aastal Tallinna 7. Keskkooli. Samal aastal astus Tallinna Polütehnilisse Instituuti arhitektuuri õppima.

Ta küüditati 1949. aastal Siberisse. Seal töötas ta algul metsatöölisena, hiljem ehitusmeistri, inseneri ja arhitektina. Ta õppis aastatel 1955–1960 Krasnojarskis Siberi Metsatehnilises Instituudis (alates 1958. aastast Siberi Tehnoloogiainstituut; alates 2017. aastast ru:Сибирский государственный университет науки и технологий имени академика М. Ф. Решетнёва) ja lõpetas selle mööblitehnoloogina. 

Aastatel 1961–1964 oli ta Moskvas Elamute Projekteerimise ja Teadusliku Uurimise Keskinstituudis aspirant, 1967. aastal kaitses väitekirja "Встроенная и передвижная мебель из лиственницы для квартир массового строительства" ja sai arhitektuurikandidaadi kraadi.

1966. aastast kuni pensionile jäämiseni töötas ta Tallinnas Ehituse Teadusliku Uurimise Instituudis, seejuures 1989. aastast juhtivteadurina ja 1995. aastast arhitektuuri osakonna juhatajana. Algul pühendus ta Eesti NSV teenindusvõrgu perspektiivse paiknemise uurimisele, hiljem keskendus ta aga arhitektuuri ja linnaehituse ajaloole, huvitudes eriti 19. sajandi lõpust ja 20. sajandi algusest.

Teoseid
-------

* "Arhitektuurikroonika". Jätkväljaanne 1985–1996. Koostajad Oleg Kotšenovski ja Helju Sirel
* "Нарва. Градостроительное развитие и архитектура". Таллинн 1991

Liikmesus
---------

* 1961 NSV Liidu Arhitektide Liit
* 1966 Eesti Arhitektide Liit
* 1993 Eesti Kunstnike Liit

Isiklikku
---------

Tema isa oli arst Vladimir Kotšenovski.

Kirjandus
---------

* Lehti Viiroja. "Kotšenovski, Oleg". // Eesti kunsti ja arhitektuuri biograafiline leksikon. Eesti Entsüklopeediakirjastus. Tallinn 1996. Lk 208

Välislingid
-----------

* Eesti kommunismiohvrid 1940–1991
* Suri arhitektuuriloolane Oleg Kotšenovski
* Haud Maardu kalmistul
**Chiba prefektuur** on Jaapani prefektuur Honshū saare keskosas Vaikse ookeani rannikul Tōkyōst idas.

Asub Bōsō poolsaarel ja sellega piirneval alal. Suurem osa rahvastikust paikneb Tōkyō prefektuuriga piirnevas prefektuuri loodeosas.

Sümbolid
--------

Chiba prefektuuri tunnuslind on kingutsiitsitaja (*Emberiza cioides*), tunnuspuu on suurelehine kivijugapuu (*Podocarpus macrophyllus*) ja tunnuslill pekingi kapsa (*Brassica rapa var. amplexicaulis*) õis.

Haldusjaotus
------------

Chiba prefektuur on jaotatud 54 omavalitsuseks, millest 37 on linnad (市 *shi*).

### Linnad

* Abiko
* Asahi
* Chiba
* Chōshi
* Funabashi
* Futtsu
* Ichihara
* Ichikawa
* Inzai
* Isumi
* Kamagaya
* Kamogawa
* Kashiwa
* Katori
* Katsuura
* Kimitsu
* Kisarazu
* Matsudo
* Minamibōsō
* Mobara
* Nagareyama
* Narashino
* Narita
* Noda
* Ōamishirasato
* Sakura
* Sammu
* Shiroi
* Sodegaura
* Sōsa
* Tateyama
* Tomisato
* Tōgane
* Urayasu
* Yachimata
* Yachiyo
* Yotsukaidō

Viited
------

1. ↑  千葉県毎月常住人口調査／千葉県

Välislingid
-----------

* Chiba prefektuuri koduleht

Jaapani prefektuurid

Aichi **·**  Akita **·**  Aomori **·**  Chiba **·**  Ehime **·**  Fukui **·**  Fukuoka **·**  Fukushima **·**  Gifu **·**  Gumma **·**  Hiroshima **·**  Hokkaidō **·**  Hyōgo **·**  Ibaraki **·**  Ishikawa **·**  Iwate **·**  Kanagawa **·**  Kagawa **·**  Kagoshima **·**  Kōchi **·**  Kumamoto **·**  Kyōto **·**  Mie **·**  Miyagi **·**  Miyazaki **·**  Nagano **·**  Nagasaki **·**  Nara **·**  Niigata **·**  Ōita **·**  Okayama **·**  Okinawa **·**  Ōsaka **·**  Saga **·**  Saitama **·**  Shiga **·**  Shimane **·**  Shizuoka **·**  Tochigi **·**  Tokushima **·**  Tōkyō **·**  Tottori **·**  Toyama **·**  Wakayama **·**  Yamagata **·**  Yamaguchi **·**  Yamanashi
Kaart
**Vahuri tänav** on tänav Tallinnas Lasnamäe linnaosas Ülemiste asumis. Vahuri tänav algab Peterburi teelt, möödub Jüriöö pargist ning lõpeb tupikuga raudteeülesõidul. Tänav on lõunakagu-põhjaloodesuunaline ja ligikaudu 360 meetri pikkune.

Tänav moodustati Tallinna linnavalitsuse korraldusel 2020. aasta märtsis varasema Peterburi tee kõrvalharu põhjal. Algselt plaaniti nimeks Jüriöö tänavat, aga kohalik ettevõtja esitas vastuväite, et "nimi põhjustab välispartneritega suheldes probleeme nime hääldamisel ja navigatsioonisüsteemidesse aadressi sisestamisel". Vahuri nimi tuleb samuti Eduard Bornhöhe jutustuse "Tasuja" temaatikast nagu ka ümbruskonna Tambeti tänav ja Tasuja puiestee.

Viited
------

1. 1 2  Lepik, Sandra (24. märts 2020). "Lasnamäe saab Vahuri nimelise tänava". *Pealinn*. Vaadatud 20.06.2020.
2. ↑  Tallinna linnavalitsus (märts 2020). "Tänavanime määramine Lasnamäe linnaosas" (PDF). Vaadatud 20.06.2020.[*alaline kõdulink*]

| * v
* r
Ülemiste asumi tänavad |
| --- |
| Tänavad | 
Kanali tee · Kantsi tänav · Keevise tänav · Kesk-Sõjamäe tänav · Kiive tänav · Lennujaama tee · Lõõtsa tänav · Pae tänav · Peterburi tee · Punane tänav · Sepapaja tänav · Sepise tänav · Suur-Paala tänav · Suur-Sõjamäe tänav · Tambeti tänav · Tartu maantee · Tuletorni tänav · Tõivu tänav · Tõrviku tänav · Valukoja tänav · Vahuri tänav · Väike-Paala tänav · Väike-Sõjamäe tänav · Ääsi tänav · Ülemiste tee |
**Karl Eichwald** (20. veebruar 1889 Mikani talu, Rõngu vald (Rõngu kihelkond) – 19. aprill 1976 Mikani talu, Rõngu külanõukogu) oli eesti botaanik; bioloogiadoktor (1959).

Elukäik ja teadustöö
--------------------

1902–1904 õppis ta Hugo Treffneri Gümnaasiumis. Aastal 1922 alustas ta vabakuulajana õpinguid Tartu ülikoolis. 

Aastast 1930 hooldas Tartu ülikooli botaanikainstituudi kogusid. 

Pärast kandidaadiväitekirja kaitsmist 28. jaanuaril 1959 promoveeriti ta töö mahu tõttu doktoriks, kuigi tal polnud lõpetatud kesk- ega kõrgharidust. 

Eichwald avaldas alates 1923. aastast arvukalt töid taimesüstemaatika, -geograafia ja üldise looduskaitse alalt. 

Ta oli koguteose "Eesti NSV floora" üks peamisi autoreid. Samuti koostas ta 1940.–1950ndatel mitmeid taimemäärajaid.

Tunnustus
---------

* 1985 Eesti NSV riiklik preemia (postuumselt)

Välislingid
-----------

* Mati Laane: Botaanikaprofessor Karl Eichwald 120
* Hans Trass: Töö, anne ja pühendumus. Professor Karl Eichwald 120
* Karl Eichwald Eesti biograafilises andmebaasis ISIK
**Irene Leisner** (12. september 1930 Tartu – 9. juuli 2015) oli eesti õpetaja.

Ta sündis aastal 1930 Tartus, ta käis koolis Petseris ja Valgas. Ta lõpetas aastal 1954 Tartu Riikliku Ülikooli eesti keele ja kirjanduse õpetajana.

Ta töötas 1955–2009 Tartu Tamme gümnaasiumis emakeele ja kirjanduse õpetajana, seega kokku 54 aastat. Tema enda arvestuse järgi oli tal selle aja jooksul 14 lõpuklassi ja ühtekokku 3072 õpilast. Nende hulgas on ka endised peaministrid Mart Siimann ja Andrus Ansip, poliitik ja suurettevõtja Neinar Seli, kirjanik Mart Kivastik, ajakirjanik Mart Kadastik. Väidetavalt oli Leisneri õpilaste 1967. aasta lennus ühes klassis viis hilisemat akadeemikut[*viide?*].

Irene Leisner oli Eesti Emakeeleõpetajate Seltsi auliige, Eesti Keele Kaitse Seltsi tegevliige ning aastatel 1992–1996 Tartu linnavolikogu liige.

Tunnustus
---------

* 2006 Tartu medal
* 2009 Tartu Tähe kavaler

Isiklikku
---------

Tema abikaasa Uno Leisner (1929–1989) oli arstiteadlane, TRÜ sünnitusabi ja günekoloogia kateedri dotsent.

Viited
------

1. ↑

Välislingid
-----------

* Suri teenekas õpetaja Irene Leisner, Postimees, 10. juuli 2015
**Karl Ernst Russow** (12. aprill 1869, Tartu – 27. aprill 1932, Kuressaare) oli Eesti arstiteadlane.

Elulugu
-------

Karl Ernst Russow oli Edmund August Russowi poeg, Wolfgang Russowi vend.

Lõpetas 1890 Tartus Kollmanni eragümnaasiumi, 1890–95 TÜ arstiteaduskonna, 1895–96 Heidelbergi Ülikooli arstiteaduskonna. Oli 1896–1901 kihelkonnaarst Amblas, 1901–02 ordinaator Arhangelski linnahaiglas, 1903–20 arst Tartus, aastast 1921 Kuressaares. Nädalalehe Arensburger Wochenblatt väljaandja (1925). On uurinud ka kunstiajalugu. Avaldanud monograafiat. rootsi maalikunstnikust B. Liljeforsist.

Viited
------

1. 1 2 3  Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide

Teoseid
-------

* Ueber eine neue Kontrastfärbung zur Darstellung intrazellularer Tuberkelbazillon. // Münch, med. Wschr. (1909)
* Ueber Ringkörper im Blute Anämischer. // Dt. Archiv f. klin. Med. (1911)
* Surma põhjusest ägeda alkoholimürgituse puhul. // Eesti Arst (1926) 3
* Bruno Liljefors: eine Studie. Stockholm, 1929 (ka ing ja r-tsi k-s).

Kirjandus
---------

* Deutschbaltisches biographisches Lexikon 1710–1960. Köln, Wien, 1977, 657
* Die Aerzte Estlands, 314.
* *Eesti teaduse biograafiline leksikon.* 3. köide: *N–Sap* TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013

 *Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.*
Irina Antonjuk esinemas Harjumäe kõlakoja Edgari kohvikus  
Foto: Ave Maria Mõistlik, 28. veebruar 2015
**Irina Antonjuk** (sünninimi **Lebakova**; sündinud 11. jaanuaril 1956 Tallinnas) on Eesti koolijuht.

Ta lõpetas aastal 1973 Tallinna 6. Keskkooli ja aastal 1978 Tartu Riikliku Ülikooli majandusteaduskonna. Aastatel 1993–1996 õppis ta Eesti-Ameerika Äriakadeemias ärijuhtimist ja aastatel 2001–2006 magistriõppes Tallinna Ülikooli kasvatusteaduste teaduskonnas; ta on pedagoogikamagister.

Ta on töötanud Tallinna Linna Mererajooni RSN Täitevkomitee rahandusosakonna revident-inspektorina. Aastatel 1987–1990 töötas ta Väliskaubanduskoondise "Estimpex" valuutaosakonna väliskorrespondendina, aastatel 1990–1994 töötas ta Eesti-Soome-Belgia ühisettevõttes "Vartech International" pearaamatupidajana.

Aastatel 1994–1998 töötas ta Vene Eragümnaasium Polüloogi tegevdirektorina. Aastatel 1998–2009 töötas ta Eurogümnaasiumi direktorina. Septembrist 2009 on ta Haabersti Vene Gümnaasiumi direktor.

Tegevus NLKP-s
--------------

* 1978 NLKP liige

Poliitiline tegevus
-------------------

Ta on 14. jaanuarist 2007 Keskerakonna liige. Ta kandideeris 2013. aasta kohaliku omavalitsuse volikogude valimistel Keskerakonna nimekirjas Tallinna linnavolikokku, ta sai 368 häält ja osutus valituks Tallinna Linnavolikokku. 2017. aasta kohaliku omavalitsuse volikogude valimistel sai ta Tallinnas 404 häält ja osutus taas valituks.

Isiklikku
---------

Tema ema oli Eesti NSV haridusminister Elsa Gretškina.

Viited
------

1. ↑
2. ↑

Välislingid
-----------

* [www.hm.ee/index.php?popup=download&id=9922 Irina Antonjuk CV]
Jõelähtme postijaama peahoone
**Jõelähtme postijaama** hooned on ehitatud 19. sajandi I veerandi lõpus. Postijaama peahoone ehitati samas kohas varem asunud kõrtsihoone asemele.

Oletatavasti ehitati 1820. aastate algul Tallinna–Peterburi postimaanteele Jõelähtme hobupostijaama lähedale üle Jõelähtme jõe Jõelähtme maanteesild.

Alates aastast 1920 tegutseb postijaama peahoones Jõelähtme vallavalitsus ja aastal 1924 avati samas ka Jõelähtme postiagentuur.

Postijaama osa hooneid (sealhulgas ka peahoone) on arvele võetud ehitismälestistena.

* Postijaama peahoonePostijaama peahoone
* Postijaama aidahoonePostijaama aidahoone

Viited
------

1. 1 2  Jõelähtme. Teejuht rändajale ja koduloohuvilisele. 2010
2. ↑  Jõelähtme postijaam. Ehitusajalooline ülevaade.

Välislingid
-----------

* Jõelähtme postijaama peahoone kultuurimälestiste riiklikus registris
* Jõelähtme postijaama sepikoda kultuurimälestiste riiklikus registris
* Jõelähtme postijaama aidahoone kultuurimälestiste riiklikus registris
* Jõelähtme postijaama kelder kultuurimälestiste riiklikus registris
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib taimeperekonnast, kiu ja sellest valmistatud toodete kohta vaata artiklit džuut (materjal).* |

---

**Džuut** (*Corchorus* L.) on kassinaeriliste (varem pärnaliste) sugukonda kuuluv troopikas ja lähistroopikas kasvavate põõsaste, poolpõõsaste ja rohttaimede perekond, mille liike kasutatakse peamiselt kiu saamiseks, aga ka toiduks.

Perekonda kuulub 40–100 liiki.

*Corchorus olitorius* leiab toiduna kasutamist Lõuna-Aasias, Lähis-Idas, Põhja- ning Lääne-Aafrikas, *Corchorus capsularis* aga Jaapanis ja Hiinas.

*C. olitorius* on põhiline džuudikiu saamiseks kasvatav taim, kuigi *C. capsularis* taimedelt saadavat kiudu peetakse paremaks. Enam kui 80% kiuks kasutatavate džuutide kasvatamist toimub Gangese delta piirkonnas, kus seda soodustab taimekasvu soosiv kõrge õhuniiskus ja temperatuur.

* C. olitorius*C. olitorius*
* C. olitorius seemned*C. olitorius* seemned
* C. capsularis õis*C. capsularis* õis
* Džuut liigilt C. capsularisDžuut liigilt *C. capsularis*

Vaata ka
--------

* džuudikasvatus

Viited
------

1. ↑  Usher. G. *A Dictionary of Plants Used by Man*. Constable 1974 ISBN 0094579202
2. ↑  Operational Crop Monitoring Using Synthetic Aperture Radar (SAR) C PATNAIK Space Applications Centre (.ppt ettekanne)

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Džuut** |
**Lilleorg** on eesti perekonnanimi.

Statistika
----------

2023. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Lilleorg 169 inimesel: 115 mehel ja 154 naisel. Perekonnanimede levikult oli Lilleorg meeste puhul 669. kohal ja naiste puhul 498. kohal. Kõige levinum oli perekonnanimi Lilleorg vanuserühmas 80–84, kus neid on 10 000 elaniku kohta 2,49. Nimi oli kõige sagedasem Lääne-Viru maakonnas, kus sellist nime kandis maakonna 10 000 elaniku kohta 4,42 inimest.

Nimede eestistamisel võeti Lilleorg aastatel 1935–1940 uueks perekonnanimeks 57 korral isikute poolt, kelle perekonnanimi oli varem Blomthal, Blumenthal, Indus, Kapral, Klaussen, Korjus, Kreenperk, Lilbock, Lilbok, Liler, Lilienberg, Liliendahl, Liliental (2), Lilienthal (14 juhul), Lilleberg, Lillenthal, Limberg (4), Littosk, Lustverk, Meier, Mironov, Neider, Neudorf, Otterklau, Plumtal (4), Punmann, Pussak, Stupper, Tõnson, Tsvetkov, Urra, Valdok, Vilberg ja Voimann.

Nime kandjaid
-------------

* Ago Lilleorg, Eesti Kristliku Nelipühi Kiriku piiskop (1969–)
* Ilmar Lilleorg, eesti loogik ja pedagoog (1934–2019)
* Tiit Lilleorg, eesti näitleja (1941–2021)

Viited
------

1. ↑  Statistikaamet: Nimede statistika (vaadatud 21.06.2023)
2. ↑  Onomastika andmebaas. Nimede eestistamine: (uus nimekuju): Lilleorg.

Välislingid
-----------

* Lilleorg statistikaameti andmebaasis
**Vaibevara** on pärast omaniku surma mahajäänud vara, millel puuduvad pärijad.

Eesti õigusteaduse terminoloogiasse tõid vaibevara termini Karl Ferdinand Karlson ja Johannes Voldemar Veski 1934. aastal ilmunud "Õigusteaduse sõnastikus".

Mõistet kasutati ka nõukogude perioodil. Eesti NSV Rahvakomissaride Nõukogu 18. veebruari 1941 määrusega nr. 260 kinnitati natsionaliseeritud, konfiskeeritud, peremehetu ja vaibevara kasutamise kord. Vaibevaraks loeti "*omaniku surma puhul mahajäänud igasugune vara, väärtused ja rahalised vahendid, kus nad ka ei asu, kui kuue kuu jooksul, arvates pärandi avanemise päevast või selle hoiuks abinõude tarvitusele võtmise ajast, ei ilmu selle vara seadusjärgseid pärijaid; samuti sel juhul, kui kõik või mõned pärijatest loobuvad pärandist.*" Pärast kuue kuu tähtaja möödumist läks vaibevara riigi rahandusorganite käsutusse, kes võtsid vara arvele ning sõltuvalt vara iseloomust andsid selle üle riiklikele asutustele ja ettevõtetele või kolhoosidele, või müüsid.

Eesti pärimisseadus vaibevara mõistet enam ei kasuta. Kui omaniku surma korral ei ole varal seadusjärgseid pärijaid abikaasa ja sugulaste näol, on vara pärijaks pärandi avanemise koha ehk pärandaja viimase elukoha kohalik omavalitsusüksus. Kui pärand avaneb välisriigis ja pärimisele kohaldatakse Eesti õigust, siis on pärijate puudumisel seadusjärgne pärija Eesti Vabariik.

Viited
------

1. ↑  Eesti keele seletav sõnaraamat 2009
2. ↑  Eesti NSV Rahvakomissaride Nõukogu 18. veebruari 1941 määrus natsionaliseeritud, konfiskeeritud,
peremehetu ja vaibevara kasutamise korra määruse kinnitamise kohta. Eesti NSV Teataja, 1941, 21, 273
3. ↑  Eesti NSV Rahanduse Rahvakomissari 13. mai 1941 juhend nr. 6. Natsionaliseeritud, konfiskeeritud, peremehetu ja vaibevara kasutamise korra määruse rakendamise kohta. Eesti NSV Teataja, 1941, 57, 911
4. ↑  Pärimisseadus. RT I, 10.03.2016, 16
Jõelähtme valla lipp.
**Jõelähtme valla lipp** on Eesti haldusüksuse Jõelähtme valla lipp.

Lipu kinnitas riigiminister Uno Veering 5. mail 1992.

Lipu autor on Priit Herodes.

Lipu kirjeldus
--------------

Valla lipuks on täisnurkne riidekangas, mis on jaotatud vertikaalselt lainelõikeliselt valgeks ja punaseks väljaks. Vardapoolne valge väli moodustab lipu pikkusest 3,5 ühikut. Kanga punasel osal on valge liilia, mille kõrgus on 4/5 lipu laiusest. Lipu laiuse ja pikkuse suhe on 7:11 ja normaalsuurus 105×165 cm.

Põhjendus
---------

Värvid viitavad Harjumaale, lainelõikeline piit valla seotusele veega (meri, jõgi, kosk). Liilia neitsi Maarja sümbolina sümboliseerib Jõelähtme 14. sajandil neitsi Maarjale pühitsetud kirikult.

Lipu heiskamine
---------------

Valla lipp heisatakse:

1. vallavalitsuse hoonel ja ametiruumides;
2. valla ja riiklikel tähtpäevadel, vallas toimuvatel pidulikel üritustel;
3. teistel vallavalitsuse poolt lubatud juhtudel ja kohtades.

Valla lippu kasutatakse valla esindamisel väljaspool selle piire ning valla korraldatavatel avalikel üritustel.

Vaata ka
--------

* Jõelähtme valla vapp

Välislingid
-----------

* Jõelähtme valla sümboolika valla kodulehel
* Jõelähtme valla sümboolika Riigikantselei kodulehel
**Jaak Põlluste** (18. september 1949 Tallinn – 22. juuli 2020) oli eesti arstiteadlane ja pulmonoloog.

Elulugu
-------

Jaak Põlluste oli töölise poeg.

Lõpetas 1967 Tallinna 21. Keskkooli, 1973 TÜ arstiteaduskonna, 1979–1982 Moskvas Tuberkuloosi Keskinstituudis pulmonoloogia eriala aspirant, meditsiinikandidaat (1983, TÜ), väitekiri "Особенности клинического течения хронического бронхита и протeолитичекая активность бронхиального секрета". 

Oli 1974 internatuuris pulmonoloogia ja ftisiaatria erialal, töötas 1974–1975 Seli Kopsutuberkuloosi Sanatooriumis, oli 1975–1977 arst Nõukogude armees, 1977–1979 Vabariikliku Tuberkuloosidispanseri arst, 1982–1983 Eksperimentaalse ja Kliinilise Meditsiini Instituudi (EKMI) pulmonoloogia osakonna nooremteadur, 1983–1989 teadussekretär, 1989–2003 teadusdirektor, aastast 2003 Tervise Arengu Instituudi (end EKMI) teaduskeskuse teadussekretär.

Põlluste on olnud Meditsiiniterminoloogia komisjoni liige (1990–2001, aastast 2001 esimees), Eesti Kopsuarstide Seltsi liige ja Tallinna Meditsiiniuuringute Eetikakomitee esimees.

Teadustöö
---------

Uurimisvaldkonnad: krooniliste kopsuhaiguste patogenees ja kliiniline kulg, krooniliste obstruktiivsete kopsuhaiguste, sh bronhiaalastma leviku, pikaajalise jälgimise ja ravi probleemid. 

Ta on avaldanud 35 teadustrükist.

Viited
------

1. 1 2 3 4  Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide

Teoseid
-------

* Asthma, chronic bronchitis and respiratory symptoms among adults in Estonia according to a postal questionnaire (kaasautor). // Respir Med. 95 (2001) 12
* Passive smoking and respiratory symptoms in the FinEsS Study (kaasautor). // European Respir. J. 21 (2003) 4
* Postal survey on asthma, chronic bronchitis and respiratory symptoms among adult Estonians and non-Estonians (FinEsS-study) (kaasautor). // European J. Public Health. 14 (2004) 2
* Low socio-economic status is a risk factor for respiratory symptoms: a comparison between Finland, Sweden and Estonia (kaasautor). // International J. Tuberc. Lung Dis. 8 (2004) 11
* Eesti meditsiiniterminoloogia ja meditsiiniline teaduskeel – hetkeseis ja tulevik (kaasautorid V. Sinisalu, M. Liibek). // Eesti teaduskeel ja terminoloogia – kuidas edasi? Tallinn, 2006.

Kirjandus
---------

* Eksperimentaalse ja Kliinilise Meditsiini Instituudi teaduskaader 1947–1987. Tallinn, 1987, 10.
* *Eesti teaduse biograafiline leksikon.* 3. köide: *N–Sap* TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013

 *Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.*
Karjatamise tulemusel on Eestis moodustunud pärandkooslused
**Inimmõju** (loodusele) ehk **antropogeenne mõju** (loodusele) on inimkonna või mõne tema osa mõju looduskeskkonnale (eeskätt biosfäärile); inimmõju on looduskasutuse paratamatu kaasnähtus.

Ürginimese mõju loodusele oli võrreldav bioloogilise liigi mõjuga, ka kiviajal oli inimmõju kohalik (ülekarjatamine, üleküttimine). Peaasjalikult tehnika areng]]u tõttu on tänapäeval inimmõju muutunud globaalseks ja ohustab iseenda elukeskkonda. Tehnika arengut võib näha teaduse arengu tulemusena.

Inimmõju võib olla kas tahtlik (nt maaparandus, rekultiveerimine) või tahtmatu (nt metsapõleng, saastamine). Tahtlik inimmõju võib olla ka positiivne (nt geotehnosüsteem kaudu), tahtmatu on aga enamasti negatiivne.

Inimmõju uurimiseks on loodud mitmeid rahvusvahelisi ühenduse, nt Rooma Klubi, Valitsustevaheline Kliimamuutuste Nõukogu (IPCC), SCOPE.

Viited
------

1. 1 2 3 4 5 6  Ökoloogialeksikon. (1992). Koost. Masing, V. Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib tegevusest. Laulu kohta vaata artiklit Rollin' in My Sweet Baby's Arms.* |

---

**Inimjaht** on korrakaitseorganite juhtimisel teostatav ulatuslik operatsioon, mille raames püütakse tabada tagaotsitavaid ohtlikke kurjategijaid. Sellesse võidakse kaasata ka avalikkust ja tsiviilisikuid. 

See kuulutatakse tavaliselt välja siis, kui mingis tõsises kuriteos kahtlustatav on õiguskaitseasutuste eest põgenenud ja arvatakse olevat mingis kindlas piirkonnas. Seejärel teostatakse seal põhjalikke otsinguid ning võimalusel püüavad korrakaitsjad piirkonna isoleerida, kontrollides sealt lahkujaid. Otsingutel kasutatakse tihti ja eriti suurte territooriumite korral mitmesuguseid tehnoloogilisi vahendeid, näiteks droonid ja helikopterid.

Inimjaht lõpeb laiemas tähenduses tavaliselt siis, kui kurjategija tabatakse või ta hukkub. Kitsamas mõttes võidakse intensiivsemad otsingud kitsas piirkonnas lõpetada ka juhul, kui need ei anna tulemust või kui kurjategija põgeneb, misjärel otsingute fookus liigub algselt alalt mujale.

Tähelepanuväärseid näiteid
--------------------------

* 1971. aastal Northwest Orient Airlinesi lennu 305 kaaperdanud D.B. Cooperi otsimine;
* Mehhiko narkoparuni Joaquín Guzmáni otsingud pärast seda, kui viimane 2001. aastal vanglast põgenes;
* Sarimõrvar Juri Ustimenko tabamiseks korraldatud politseoperatisoon;
* Operatsioon 2001. aasta 11. septembri terrorirünnakud korraldanud Al-Qā‘idah' võrgustiku juhi Usāmah ibn Lādini tabamiseks;
* Ebaõnnestunud otsingud 1960. aastatel Põhja-Californias tegutsenud Zodiac Killerina tuntud sarimõrtsuka tabamiseks;
* 1865. aastal USA presidendi Abraham Lincolni tapnud John Wilkes Boothi tabamine.
Vihdi asukoht Soome kartil
**Nummela** on Vihti valla suurim asula ja halduskeskus. See asub valtateede 1, 2 (Pori tee) ja 25 vahele jäävas kolmnurgas Loode-Uusimaal 44 kilomeetri kaugusel Helsingist. Elanikke on Nummelas ligi 12 000 (2007), elanike arv kasvab pidevalt Helsingi läheduse tõttu. 

Asula tekkis Hyvinkää–Karjaa-raudtee äärde 19. sajandi lõpul ja sai nime raudteepeatuse järgi. Nimi oli lõpuks kompromiss, milleni jõuti, kuna algul peatuse nimeks märgitud Tuusa rootsikeelne nimi Tusa oleks kõlanud liiga halvasti. Tegelikult Nummela põhialad asusid endiste Härköilä ja Ridali külade kohal.

Nummelas asub amatööride kasutuses olev Nummela lennuväli. Nummelasse kavandatakse uut raudteed ehk linnaraudteed, mis kulgeks Espoost Nummelasse ja jätkuks Lohjani ja tulevikus kuni Saloni, mis asendaks praegu Karjaa kaudu kulgeva niinimetatud rannikuraudtee.

Ehitised
--------

Tuntud soomlasi Nummelast
-------------------------

* Anssi Kela
* Merikukka Forsius
* Petri Munck
* Jani Sievinen
* Susanna Sievinen
* Esa Sievinen
* Jani Lakanen
* Markus "Zarkus" Poussa
* Markus Selin
* Aleksi Mäkelä
* Veikko Helle
* Uma Aaltonen
* Tarja Omenainen
* Mika Eirtovaara
* Ile Jokinen

Viited
------

1. ↑  "Elanike arv eluea järgi" (PDF). Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 27. mai 2015. Vaadatud 18. oktoobril 2009.

Välislingid
-----------

* Nummela külaajalugu
* Vihdi valla koduleht
**Kaar** on eesti perekonnanimi.

Statistika
----------

2022. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Kaar 206 inimesel: 99 mehel ja 107 naisel. Perekonnanimede levikult oli Kaar meeste puhul 830. kohal ja naiste puhul 854. kohal.

Perekonnanimi Kaar oli kõige levinum vanuserühmas 75–79 aastat, kus seda oli 10 000 elaniku kohta 3,40. Nimi oli kõige sagedasem Hiiu maakonnas, kus sellist nime kandis maakonna 10 000 elaniku kohta keskmiselt 12,55 inimest.

19. sajandi algul pandi pärisorjusest vabastamise käigus Eesti maakondades (v.a. Virumaa) 15 mõisavallas talupoegadele nimeks Kar, Kahr ja Kaar.

1930. aastate nimede muutmise kampaania käigus võeti Kaar uueks nimeks kokku 83 korral, kui loobuti nimedest Kaarmann neljal, Karlov ja Katmuk kolmel, Blekstein, Golding, Kaber, Kartohvel, Kertner, Kleemeier, Klemmer ja Moikov kahel juhul, aga ka nimedest Buchfink, Kalbach, Karlsbach, Kennberg, Kiesverk, Korshunov, Kralle, Krauvärk, Krischka, Krünbork, Quarnström, Rabanas jne.

Nime kandjaid
-------------

* Aleksander Kaar, Eesti poliitik (1892–1943)
* Elmar Kaar, eesti bioloog (1928–)
* Enn Kaar, eesti arhitekt (1911–1987)
* Peeter Kaar, eesti põllumajandusinsener (1968–)

Viited
------

1. ↑  Statistikaamet: Nimede statistika (vaadatud 14.06.2022)
2. ↑  Onomastika andmebaas. Nimede panemine (algne nimekuju): Kaar.
3. ↑  Onomastika andmebaas. Nimede eestistamine:(uus nimekuju): Kaar.

Välislingid
-----------

* Kaar statistikaameti andmebaasis
Jaak Lõhmus Tallinna Kinomajas Eesti filmi teisipäeval 7. jaanuaril 2014
**Jaak Lõhmus** (sündinud 25. aprillil 1955 Tartus) on eesti stsenarist, režissöör ja filmiajakirjanik.

Haridus
-------

Ta õppis aastatel 1970–1973 Tartu Kunstikoolis puidu kunstilist töötlemist ning 1981–1988 Tartu Riiklikus Ülikoolis rahvaluule ja soome-ugri keeleteaduse eriala.

Töö
---

### Filmitöö

1984. aastast töötas ta Tallinnfilmis režissööri abi ja assistendina. 

### Ajakirjanikutöö

Aastatel 1984–1991 oli ta ajakirja Teater. Muusika. Kino filmitoimetaja. Aastatel 1991–1999 töötas ta Eesti Televisioonis filmisaadete toimetajana (tegi näiteks saateid "Ffriik!" ja "Ffriigi teataja"). Aastatel 1995–1998 oli ta Kultuurilehe ja Eesti Ekspressi TV-Nädala filmi- ja teletoimetaja, 1998–2000 Postimehe kultuuritoimetuse filmitoimetaja. 

Lõhmus on avaldanud Eesti ajakirjanduses rohkem kui 400 filmikirjutist.

### Lektoritöö

Ta on pidanud loenguid Eesti, Euroopa ja maailma filmiajaloost Tallinna Pedagoogikaülikooli, Balti Filmi- ja Meediakooli ja Eesti Kunstiakadeemia üliõpilastele ja magistrantidele. 

### Eksperditöö

Aastatel 2000–2006 oli Jaak Lõhmus Eesti Filmi Sihtasutuse peaekspert.

Liikmesus
---------

* Eesti Filmiajakirjanike Ühingu liige

Tunnustus
---------

* 1996 aasta filmiajakirjanik
* 1996 Eesti Kultuurkapitali audiovisuaalse kunsti sihtkapitali aastapreemia (filmikriitika aastapreemia)
* 2012 Eesti Kultuurkapitali audiovisuaalse kunsti sihtkapitali aastapreemia (koos Hiie Flussi ja Katrin Maimikuga; missioonipreemia – Eesti Film 100 meeskonnale – Eesti film nähtavam kui kunagi varem)
* 2013 Eesti Vabariigi kultuuripreemia (programmi "Eesti film 100" läbiviimise ning 35-osalise ETV saatesarja "Kaadris" loomise ja toimetamise eest)
* 2023 Valgetähe V klassi teenetemärk

Viited
------

1. ↑  "President annab tänavu 167 riiklikku teenetemärki". *ERR*. 6. veebruar 2023. Vaadatud 6. veebruar 2023.

Välislingid
-----------

* Jaak Lõhmus andmekogus IMDb (inglise)
* Elulugu Eesti Filmi Andmebaasis
**A-Rosa Brava** on Saksamaa jõereisilaev, mis on ehitatud Neptun Werfti laevatehases Rostockis 2011. aastal.

Varsti pärast A-Rosa Viva valmistamist tellis A-ROSA Flussschiff GmbH 15. märtsil 2010 Neptun Werftilt veel kolmanda sama tüüpi laeva Reini, Maini ja Moseli jõgedel kasutamiseks. Kiil pandi 28. juunil 2010 ja laev anti üle Mecklenburg-Vorpommerni majandusministri Jürgen Seideli juuresolekul 17. veebruaril 2011. Juba järgmisel nädalal sõitis A-Rosa Brava üle Läänemere, Kieli kanali, Põhjamere, IJsselmere ja Reini Deutzeri sadamasse Kölnis, kus veebruaris varustati laev lõplikult. 1. aprillil 2011 ristiti laev Frankfurdi Untermain-kai ääres, kus toimus pidulik tseremoonia. Ristiemaks sai kaunis frankfurtlanna Mirjam Brockmann (õpetaja). Alates 2. aprillist kasutab laevakompanii A-ROSA Flussschiff GmbH A-Rosa Bravat sõiduplaani järgi. Laev sõidab Saksamaa jõgedel Reini-, Maini- ja Moseli-äärsete linnade vahet.

Vaata ka
--------

* Jõereisilaevade loend

Viited
------

1. ↑  SPJ Pump Jet (saksa keeles)
2. ↑  Die Decks- und Kabinenpläne A-ROSA AQUA, VIVA & BRAVA (saksa keeles)
3. ↑  Neptun Werfti pressiteade, 1. aprill 2011 (saksa keeles)
**Nun** on mägi Himaalajas Nun Kuni mäemassiivis.

Asukoht ja kõrgus
-----------------

Pildil parempoolne tipp on Nun (7135 m)
Territoriaalselt jääb mägi Jammu ja Kashmiri osariiki Indias.

Nun Kuni mäemassiivi kõrgeima tipu Nuni kõrgus on 7135 m. See on maailmas kõrguselt 120. mägi (kui arvestada tippe topograafilise prominentsiga üle 500 m).

Alpinism
--------

Mäe esmavallutasid Bernard Pierre'i ja Pierre Vittozi juhtimisel Prantsuse-Šveitsi-India ühendekspeditsiooni liikmed, kes jõudsid tippu 1953. aastal lääneribi kaudu. Esmatõusjate seas oli ka prantslanna Claude Kogan.

### Eesti alpinistide tipputõusud

* 2011 – Tarmo Riga (tõusu juht), Jane Riga

Viited
------

1. ↑  Nun, India. peakbagger.com
2. ↑  High Asia - All mountains and main peaks above 6650 m. 8000ers.com (download)
3. ↑  Ülevaade Eesti alpinismi ajaloost. jkalpiklubi.ee

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Nun** |

* Selected Expedition: Nun-Kun And Pinnacle. new.bhartiweb.com
**Jaak Peebo** (25. oktoober 1933 Tartu – 2. detsember 2016) oli eesti keeleteadlane.

Elulugu
-------

Jaak Peebo oli tisleri poeg.

1952. aastal lõpetas ta Elva Keskkooli ja 1957. aastal Tartu Riikliku Ülikooli (TRÜ) eesti filoloogia osakonna. Aastatel 1960–1963 oli ta TRÜ eesti keele kateedri aspirant, filoloogiakandidaat (1973, TRÜ), väitekiri ""Kalevipoja" sõnavara".

1963–1969 oli ta TRÜ eesti keele kateedri vanemlaborant, 1969–1981 vanemõpetaja, 1981–1992 dotsent. 1992. aastast oli eesti filoloogia osakonna ja eesti keele õppetooli dotsent; ühtlasi oli 1974–1976 Helsingi Ülikooli ja 1983–1984 Oulu Ülikooli eesti keele lektor. 

Peebo pidas loenguid Kreutzwaldi sõnavarast, tänapäeva eesti keelest ning eesti ja soome keele erinevustest.

Oli aastast 1995 Tartu Ülikooli eesti keele õppetooli toimetiste toimetaja.

Teadustöö
---------

Uurimisvaldkonnad: Kreutzwaldi sõnavara, õigekeelsus, eesti keele ajalugu, Tartu 18. sajandi kirjakeel.

Teoseid
-------

Üle 30 teadustrükise, on koostanud õppevahendeid.

* Pöördkonnad. Tartu 1983, 2. trükk 1987
* Käändkonnad. Tartu 1992
* Eesti keele muutkonnad. Tartu 1997
* Eteläviron kirjakielestä. // Runon silta – kielen silta. Oulu 1997
* Eesti keele vanimad tekstid ja sõnastik (kaasautor). Tartu 1997
* Wastse Testamendi lugu. Tallinn 2001
* Eesti keele õpetamine taasiseseisvunud Eestis 1990. aastatel (kaasautor Ellen Niit). Tartu 2003

Liikmesus
---------

* Emakeele Selts
* 1975 Soome-Ugri Selts)

Tunnustus
---------

* 2012 Valgetähe IV klassi teenetemärk
* 2013 Elva linna aukodanik

Viited
------

1. 1 2 3 4 5  Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide
2. ↑  "Elva linna aukodanikuks sai Jaak Peebo". Postimees, 25. veebruar 2013 (vaadatud 27. veebruaril 2013)

Kirjandus
---------

* Tartu Riikliku Ülikooli õppe-teaduskoosseisu biobibliograafia nimestik 1944–1980. Tartu 1987. Lk 235
* Tartu Ülikooli õppe-teaduskoosseisu biobibliograafia nimestik 1981–1995 (käsikiri), II. Leht 127

Välislingid
-----------

* *Eesti teaduse biograafiline leksikon.* 3. köide: *N–Sap* TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013
* Haud Elva kalmistul

 *Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.*
**Zhang Miman** (ka **Chang Mee-mann**, hiina 张弥曼; sündinud 17. aprillil 1936 Nanjing Shis) on hiina paleoihtüoloog ja evolutsioonibioloog.

Zhang Miman töötab uurimisprofessorina Pekingis asuvas Hiina TA Selgroogsete Paleontoloogia ja Paleoantropoloogia Instituudis. Tema teadustöö hõlmab selliseid uurimisvaldkondi nagu taksonoomia, fülogenees, zoogeograafia, paleoökoloogia, biostratigraafia ja paleoihtüoloogia.

Elukäik
-------

Zhang Miman lõpetas 1960. aastal Moskva Riikliku Ülikooli geoloogiateaduskonna. Doktorikraadi sai ta 1982. aastal Stockholmi Ülikoolist.

Sellest ajast alates töötab Zhang Hiinas selgroogsete paleontoloogia ja paleoantropoloogia instituudis, ajavahemikus 1983–1991 oli ta instituudi direktor.

Ta oli aastatel 1992–1996 Rahvusvahelise Paleontoloogia Assotsiatsiooni president.

Teadus
------

Zhangi tuntumad teadussaavutused on seotud ürgsete luukalade uurimisega, täpsemalt on ta andnud panuse sagaruimsete (*Sarcopterygii*) peapoolse osa anatoomia (*cranial anatomy*) uurimisse. Sagaruimsete fossiile (sealhulgas ürgseid tetrapoode) on leitud Edela-Hiinas Yunnani provintsis varase Devoni kivimitest. Seal leitud kivististest on tuntumad kopskala *Diabolepis* (elas 400 miljonit aastat tagasi) ja *Coelacanthimorpha* alamklassi liigituv liik *Youngolepis*, mis avastati 1981. aastal ja fossiili vanuseks on hinnatud 407–416 miljonit aastat. Zhangi uuringud on täiendanud meie arusaamu selgroogsete varasemast evolutsioonist ning tetrapoodide päritolu kohta.

Zhang juhib töögruppi, kes uurib fossiilseid karpkalalisi Hiinas. Eelkõige on uurimisrühm keskendunud kahe perekonna kivististele: *Cyprinidae* (karplased) ja *Catostomidae*. 

Hiina fossiilsed *Catostomidae* kivistised, mis on enamasti Eotseenist pärit tänapäevaks välja surnud karpkalaliste perekonna *Amyzon* eksemplarid, sarnanevad väga Põhja-Ameerikas leitud Eotseeni-aegsete kivististega. Seevastu enamik Hiina fossiilseid karplasi on pärit Miotseenist ja Pliotseenist ning need sarnanevad sama vanade kivististega, mis on leitud Jaapani saarte loodeosast.

Viimase kümne aasta jooksul on Zhangi meeskond oma uurimistöös kasutanud interdistsiplinaarset lähenemist, keskendudes võrdleva morfoloogia, fülogeneetilise analüüsi ja molekulaarse süstemaatika meetoditele.

Tunnustus
---------

* 1991 – valiti Hiina Teaduste Akadeemia liikmeks
* 1995 – valiti teadusseltsi Linnaean Society of London välisliikmeks
* 2011 – valiti Rootsi Kuningliku Teaduste Akadeemia välisliikmeks

Välislingid
-----------

* Zhang Miman China Vitae kodulehel ( inglise keeles)
* Awardee of Earth Sciences Prize Zhang Miman Ho Leung Ho Lee Foundationi kodulehel ( inglise keeles)
* Dr. Mee-mann Chang Chang Mee-mann Saint Louise Ülikooli kodulehel ( inglise keeles)
**Karl Tähnas** (26. detsember 1923 Uue-Põltsamaa vald, Viljandimaa – 4. oktoober 1993 Tartu) oli eesti loomaarst ja loomaarstiteadlane.

Ta lõpetas 1942. aastal Põltsamaa Ühisgümnaasiumi ning õppis aastatel 1942–1944 Tartu Ülikooli loomaarstiteaduskonnas. Ta mobiliseeriti 1944. aastal Saksa sõjaväe veterinaariateenistusse, oli aastatel 1945–1946 sõjavangina Siberi söekaevanduses. 

Ta lõpetas 1950. aastal Tartu Riiklikus Ülikooli loomaarstiteaduskonna. Ta kaitses Eesti Põllumajanduse Akadeemias 1965. aastal väitekirja "Veiste tuberkuloosi diagnostika täiustamisest hemaglutinatsioonireaktsiooni ja mõnede teiste meetoditega" ning sai veterinaariakandidaadi kraadi. Ta kaitses 1975. aastal (kinnitati 1976) Eesti Loomakasvatuse ja Veterinaaria Teadusliku Uurimise Instituudis väitekirja "Noorloomadel esinevate paraallergiliste tuberkuliinireaktsioonide ja neid põhjustavate atüüpiliste mükobakterite uurimine" ning sai veterinaariadoktori kraadi.

Ta oli aastatel 1950–1965 Mooste ja Udeva sovhoosis peaveterinaararst. Ta oli aastatel 1965–1993 Eesti Loomakasvatuse ja Veterinaaria Teadusliku Uurimise Instituudis erinevate tasemete teadur ning peaveterinaararst.

Teadustöö
---------

Tähnasel on uurimusi veiste tuberkuloosi ja mükobakterioosi ning nende ja mitme muu loomahaiguse tõrje alalt. Tal on oluline osa selles, et veiste tuberkuloos on Eestis kaotatud.

Töid
----

* 1964 Hemaglutinatsioonireaktsioon veiste tuberkuloosi diagnostikas
* 1964 Veiste tuberkuloosi diagnostika täiustamisest hemaglutinatsioonireaktsiooni ja mõnede teiste meetoditega
* 1968 Sigade naha punatäpilisuse etioloogia selgitamine ja ravi ning tõrjeabinõude väljatöötamine
* 1971 Allergia ja reaktiivsuse uurimine atüüpiliste mükobakteritega nakatatud veistel
* 1972 Mõningate keemiliste ainete toimest atüüpilistele mükobakteritele

Tunnustus
---------

* 1977 Nõukogude Eesti preemia

Kirjandus
---------

* 1993 "Karl Tähnas – *in memoriam*". // Agraarteadus 4/ 1993. Lk 424–425
* 1994 *Album Academicum Universitatis Tartuensis*. III köide. Tartu 1994. Lk 427
* 2000 "Tähnas, Karl". // Eesti entsüklopeedia. 14. kd (Eesti elulood). Eesti Entsüklopeediakirjastus. Tallinn 2000. Lk 560

Välislingid
-----------

* *Eesti teaduse biograafiline leksikon.* 4. köide: *Sar-Y. Lisa* TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013, lk. 887-888
* *Album Academicum Universitatis Tartuensis* 1918–1944
* Haud Tartu Vana-Jaani kalmistul

 *Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.*
**Jaak Ratassepp** (18. november 1948 Tallinn – 9. veebruar 2014) oli eesti tehnikateadlane.

Elulugu
-------

Jaak Ratassepp oli Arvo Ratassepa poeg.

Lõpetas 1967 Tallinna 2. Keskkooli ja 1972 Tallinna Polütehnilise Instituudi elektrotehnikateaduskonna raadiotehnika erialal, 1977 samas aspirantuuri. 1971–1977 TPI teadusliku uurimise sektori insener, 1978–1982 raadiotehnika kateedri assistent ja 1982–1992 vanemõpetaja. Luges ahelate teooria, programmeerimise ja ülikõrgsagedustehnika kursusi.

Teadustöö
---------

Uurimisvaldkonnad: mürad lineaarahelates, digitaalseadmete programm-modelleerimine. Osales mikroarvutitega juhitavate signaaliregistreerimis- ja töötlemiskomplekside projekteerimises raadiofüüsikaliste ja hüdroakustiliste uuringute tarvis. 30 teadustrükist.

Teoseid
-------

* Анализ шутов активных аналогов реактивных проводитостей. // Tallinna Polütehnilise Instituudi Toimetised 429 (1977)
* Амилитудное и фазовое преобразование квадратурных составляющих сигнала (kaasautor). // Tallinna Polütehnilise Instituudi Toimetised 582 (1984)
* Классификация сигналов в реальном маштабе времени (kaasautor). // Tallinna Polütehnilise Instituudi Toimetised 638 (1987).

Viited
------

1. 1 2 3 4  Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide

Kirjandus
---------

* Tallinna Polütehniline Instituut 1936–1986. Tallinn, 1986, 430–431.
* *Eesti teaduse biograafiline leksikon.* 3. köide: *N–Sap* TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013

 *Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.*
**Aleksander Jannes** (11. november 1882 Vana-Piigaste vald, Kanepi kihelkond, Võrumaa – 11. detsember 1970 Stockholm) oli eesti tarbekunstnik.

Ta lõpetas Kanepi kihelkonnakooli, töötas isatalus, seejärel astus Johann Köleri eestkostel Riia kunstikooli. 

Töötas Riias dekoratiivsete kaunite kunstide meistri skulptor August Volzi ateljees. Sõjaväekohuslasena osales Vene-Jaapani sõjas ning hiljem ka Esimeses maailmasõjas, demobiliseeriti halva tervise tõttu. Elas 27 aastat Venemaal, tegutses mitmel alal, sh koolis kunstiõpetajana. 

Opteerus Eestisse 1920. aastatel. Töötas Tallinnas mööblifirmas, lõi dekoratiivseid kaunistusi Riigikogu hoonele, Kadrioru lossi juurdeehitusele, Tartu turuhoonele jpm. 

Ta on ka Kanepi Vabadussõja mälestussamba autor ja teostaja. 

1944. aasta sügisel põgenes Rootsi, kus jätkas tööd skulptorina ja hõbesepana ehete valmistamisel. Suri Stockholmis ja on maetud Västberga kalmistule.

Allikad
-------

* Milvi Hirvlaane, Lõunaleht, 10. jaanuar 2019
* Milvi Hirvlaane, Kanepi Teataja, jaanuar 2008