recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Purúsi ringkond** on Peruu Ucayali piirkonnas asuva Purúsi provintsi ainus ringkond. Ringkonnast voolab läbi Purusi jõgi, mis kuulub Amazonase jõgikonda.

Ringkond rajati 2. juulil 1943. Selle pealinn on Esperanza ning alkald Emilio Montes Bardales. Ringkonna pindala on 17 847,8 km2 ning keskmine kõrgus 230 m merepinnast. 2005. aasta rahvaloenduse andmeil elas seal 3485 inimest, rahvastiku tihedus oli 0,20 in/km2.[*viide?*]

Purúsi ringkonnas asub Palestina linn.[*viide?*] Ringkonnas elavad pano ehk tsimané rahvaste hulka kuuluvad sharanahua hõimud, kelle endanimetused on *onicoin* ja *yura'*.

Katoliku kiriku hierarhias paikneb Purúsi ringkond Puerto Maldonado apostellikus vikariaadis.

Viited
------

1. ↑  Instituto Nacional de Estadística e Informática "Banco de Información Digital" (vaadatud 7. aprillil 2008)
2. ↑  Pueblos Indígenas Amazónicos obtenido de la obra "Amazonía Peruana, Comunidades Indígenas, Conocimientos y Tierras Tituladas" GEF/PNUD/ONUPS
3. ↑  "Conferencia Episcopal Peruana, Jurisdicciones eclesiáticas". Originaali arhiivikoopia seisuga 22. juuli 2011. Vaadatud 11. märtsil 2013.
**Ervin Roos** (13. september 1908 Tartu – 25. juuni 1962 Lund) oli eesti keele- ja kirjandusteadlane, klassikaline filoloog. 

Ta lõpetas 1933. aastal *cum laude* Tartu Ülikooli filosoofiateaduskonna klassikalise filoloogina ning töötas samas õppejõuna. 1935. aastal kaitses ta filosoofiamagistri kraadi kreeka filoloogia alal.

Juulis 1944 suundus Roos koos perega Rootsi, kus sai tööd raamatukogudes. Ta jätkas õpinguid Uppsala ja Lundi Ülikoolis. Lundis kaitses ta 1951. aastal doktoriväitekirja "Die tragische Orchestik im Zerrbild der altattischen Komödie." Lühikest aega õpetas ta Lundi ülikoolis klassikalist muinasteadust.

Teoseid
-------

* "Ülevaade vana-kreeka kirjandusest" (1935)
* "Ülevaade Rooma kirjandusest" (1936)
* "Eestikeelse kvantiteeriva heksameetri süsteem" (1938)
* "Odüsseia: sisuline, kunstikriitiline ja tekkelooline analüüs" (1941)

### Artikleid

* Õigluse antinoomia antiikses ühiskonnas – Akadeemia nr 7, 8 1939

Isiklikku
---------

Tema pojad on Naatan Roos (28.01.1934–21.11.1993), Paavo Roos ja Aarand Roos.

Kirjandus
---------

* Ivo Volt, Paavo Roos. "Ervin Roos (1908–1962): klassikaline filoloog Eestis ja Rootsis". Akadeemia 2010, nr 9, lk 1672–93

Välislingid
-----------

* *Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918-1944*
* Haud Lundi Põhjakalmistul
Eduardas Rozentalis (2012)
Eduardas Rozentalis (2016)
**Eduardas Rozentalis** (sündinud 27. mail 1963 Vilniuses) on Leedu maletaja ja maletreener, rahvusvaheline suurmeister (1991). 

Rozentalis sai suurmeistriks 28-aastaselt 1991. aastal. Neli aastat varem oli ta FIDE-lt saanud rahvusvahelise meistri nimetuse. Ta on kolmekordne Leedu malemeister (1981, 1983, 2002).

Detsembris 1993 mängis ta PCA maailmameistrivõistluste valikturniiril Groningenis (54 osavõtjat), kus sai 41. koha. 
Kahel korral pääses ta mängima FIDE maailmameistrivõistluste turniirile: detsembris 1997 turniiril Groningenis (100 osavõtjat, nokautsüsteem) sai ta turniiritabelis 27. asetuse, kuid kaotas teises ringis Sergei Tivjakovile ja langes võistlusest välja. 1999. aastal turniiril Las Vegases kaotas ta avaringis Levon Aronjanile (kui oleks võitnud, siis kohtunuks teises ringis Jan Timmaniga).

Rozentalis tuli 1995. aastal Kanada lahtistel meistrivõistlustel Torontos viie hulka, kes jagasid esikohta. Aastavahetusel 1996/1997 jagas ta koos Mark Hebdeni ja John Nunniga esikohta Hastingsi rahvusvahelisel turniiril. 1999. aastal USA lahtistel meistrivõistlustel Renos tuli Rozentalis kuue hulka, kes jagasid esikohta.

Ta on mänginud Leedu võistkonna koosseisus 9 maleolümpial (1992–1998, 2002–2010).

2015. aastal võitis Rozentalis veteranide maailmameistrivõistlustel Acqui Termes 50+ vanuseastmes hõbemedali.

Rozentalis tegutseb maletreenerina. Ta sai FIDE-lt 2014. aastal FIDE treeneri nimetuse.

Välislingid
-----------

* Eduardas Rozentalis – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
* Eduardas Rozentalis FIDE andmebaasis
**Miksotroof** on organism, kes suudab energia ja/või süsiniku saamiseks kasutada mitut tüüpi allikaid.

Miksotroofiaks on mitut tüüpi võimalusi. Energiat võib organism saada valgusest ja seda nimetatakse fototroofiaks või keemilistest ühenditest ja seda nimetatakse kemotroofiaks. Elektrone võib organism saada anorgaanilistest ainetest ja seda nimetatakse litotroofiaks või orgaanilistest ainetest ja seda nimetatakse organotroofiaks. Süsinikku võib organism saada süsihappegaasist ja seda nimetatakse autotroofiaks või orgaanilistest ainetest ja seda nimetatakse heterotroofiaks. Kui organism suudab ükskõik missuguse paari juures siintooduist kasutada mõlemat võimalust, on tegu miksotroofiga.

Miksotroofe jaotatakse ka selle järgi, missugune toitumistüüp neil on kohustuslik ehk obligatoorne ja missugune võimalik ehk fakultatiivne. Kohustuslik toitumistüüp on taime kasvuks ja arenguks hädavajalik, aga võimalikku toitumistüüpi saab kasutada täiendava energiaallikana. Sõltuvalt keskkonnast võivad miksotroofid oma toitumistüüpi muuta. Näiteks organoheterotroofia võib esineda nii aeroobsetes kui anaeroobsetes tingimustes, aga litoautotroofia ainult aeroobsetes tingimustes.

Enamik teadaolevaid miksotroofe on mikroorganismid, eukarüoodid või prokarüoodid. Kuid see ei kehti neist kõigi kohta. Huulhein kuulub õistaimede sekka ning ta suudab toituda kahel viisil: omastada toitaineid nii mullast nagu taimed ikka ja putukatest, kusjuures mullast toitumine on kohustuslik ja putukatest toitumine võimalik.

*Paracoccus pantotrophus* on bakter, kes suudab toituda kemoorganoheterotroofselt ja paljusid orgaanilisi ühendeid ise metaboliseerida. Kuid tal on võimalik ka kemolitoautotroofne metabolism nagu väävlibakteritel, oksüdeerides vesiniksulfiidi, väävlit ja tiosulfaati sulfaatideks. Niimoodi saadud elektrone kasutab bakter ATP sünteesimiseks.
**HTC Wildfire** on HTC Corporationi väljatöötatud nutitelefon, HTC Tattoo uuem versioon.

HTC Wildfire'i tutvustati avalikkusele 17. mail 2010. Euroopasse pandi see müüki sama aasta juunis. Telefonil on 528 MHz Qualcomm MSM7225 protsessor ja see töötab operatsioonisüsteemi Android versiooniga 2.1 (Eclair). Sellel on TFT-vedelkristallkuvar, puuteekraan ja 5-megapiksline kaamera. HTC Wildfire'i kohta on öeldud ka Mini HTC Desire .

Nimi
----

Telefoni nimi valiti Facebooki hääletusega , kus nimi Wildfire sai 50% häältest. Teisele kohale jäi 24% häälega nimi Zeal.

Sõpradega sidepidamine
----------------------

HTC Wildfire ühildub kõigi populaarsemate suhtlusvõrgustikega, et telefonikasutaja sõbrad oleksid "lähemal". HTC Wildfire võimaldab hoida ühendust enda jaoks tähtsate inimestega liidese HTC Sense abil, mis teeb telefoni kasutamise lihtsamaks. Lisavõimalus HTC Friend Stream kuvab ühe infovoona sisu suhtlusvõrgustikest, näiteks Facebookist, Twitterist ja Flickrist. HTC Wildfire'i kontaktide loendis on inimese andmete juures ka ülevaade viimasest suhtlusest temaga nii viimaste tekstsõnumite, kõnede, e-kirjade kui suhtlusvõrgustike postituste kujul. Iga sõbra kõne peale kuvab HTC Caller ID tema Facebooki profiilipildi ja viimase sissekande, samuti sünnipäeva meeldetuletuse.

Tarkvarauuendused
-----------------

2010. aasta juunis teatas HTC, et HTC Wildfire on nende telefonide hulgas, mis saavad operatsioonisüsteemi Android 2.2 (Froyo). Kuupäeva ei täpsustatud, kuid seda on oodata enne 2010. aasta lõppu. Pärast pikka ootamist avaldati versiooniuuendus 20. detsembril 2010.

Android 2.2 sisaldab USB sidumise tuge, täiustatud Bluetoothi tuge, mitme keele sõrmistikku, Wi-Fi leviala sidumist ja muud. Kuid liikuvate taustapiltide ja Flashi toetus puuduvad.

Kättesaadavus
-------------

Euroopas müüvad seda telefoni Meteor, Play Mobile, T-Mobile, 3 (Hutchison 3G), Vodafone, Telenor ja Virgin Mobile. Austraalias tegeleb sellega Telstra, Taiwanis Taiwan Mobile, Malaisias Maxis ja Mehhikos Iusacell.

Vaata ka
--------

* HTC Desire HD
* Apple iPhone
* Sony Ericsson XPERIA X10

Viited
------

1. ↑  Keep your friends close with HTC Wildfire HTC. Kasutatud 20. detsembril 2010 (inglise keeles)
2. ↑  HTC Wildfire: Android-Handy für 280 Euro Chip. Kasutatud 20. detsembril 2010 (saksa keeles)
3. ↑  Facebooki küsitlus nime leidmiseks
4. ↑  HTC Wildfire Kasutatud 6. detsembril 2010
5. ↑  Android 2.2 (aka Froyo) on Wildfire is scheduled to begin rolling out this week in Europe, reaching all areas of the world by February HTC teadaanne Facebookis (inglise keeles)
**Lauri Schmidt** (26. september 1946 Tartu – 30. november 2012 München) oli eesti veemootorisportlane ja Eesti NSV riigitegelane (ehitusminister 1984–1987).

Lõpetas 1967. aastal raudbetoonkonstruktsioonide erialal Tallinna Ehitustehnikumi ja 1975. aastal ehitusökonoomika erialal Tallinna Polütehnilise Instituudi.

Töötas 1963. aastal Tartu Raudbetoontoodete Tehases. Aastatel 1967–1970 ja 1975–1979 töötas ta Elva Mehhaniseeritud Ehituskolonnis. Alates 1979. aastast oli ta Tartu Ehitustrusti juhataja, oli ka Tartu linnanõukogu täitevkomitee esimehe asetäitja.

Sportlase ja sporditegelasena
-----------------------------

Ta võistles aastatel 1987–1991 sisemootoriga vabapaatidel (võistlusklass R), tuli seitse korda Eesti NSV meistriks ja püstitas kaks Eesti rekordit. NSV Liidu meistrivõistlustelt võitis ta viis hõbemedalit. 

Aastatel 1987–1991 oli ta Eesti Veemotoföderatsiooni presiidiumi esimees ning seejärel aastatel 1991–1999 Eesti Veemoto Liidu president.

Tegevus Eesti NSV valitsusasutustes ja NLKP-s
---------------------------------------------

* 1978 NLKP liige
* 19. detsember 1984 – 17. juuni 1987 Eesti NSV ehitusminister
* 1985–1990 Eesti NSV Ülemnõukogu XI koosseisu liige

Tunnustus
---------

* 1988 NSV Liidu meistersportlane

Viited
------

1. ↑  Lauri Schmidt ESBL-s

Välislingid
-----------

* Biograafia ESBL-is
* Lauri Schmidti sporditulemused
* Eesti NSV Ülemnõukogu XI koosseis. Biograafiline lühiteatmik. Tallinn: Eesti Raamat 1985. Lk 221, kaader nr 223
**Balti landesraat** (ka **Balti maakogu**, **Baltimaade Ühendatud Maanõukogu**, saksa keeles *Der Vereinigte Landesrat für Livland, Estland, Ösel und Riga*) oli Liivimaa maapäeva otsusel 22. märtsist 1918 ja Eestimaa maapäeva otsusel 28. märtsist 1918 12. aprillil 1918 moodustatud seisuslik esinduskogu, kuhu kuulusid kõigi elanikkonna kihtide ja rahvusrühmade esindajad. Samas ei olnud maanõukogu liikmete arv proportsioonis nende esindatavate gruppide arvulise suurusega. Esmakordselt kuulus Baltimaade esinduskogusse Petserimaa esindaja.

Maanõukogusse kuulusid:

* Liivimaa rüütelkonna, mõisnike, vallavanemate, vaimulikkonna ja linnade (välja arvatud Riia) esindajad;
* Saaremaa rüütelkonna, mõisnike, vallavanemate, Kuressaare ja vaimulike esindajad;
* Tartu ülikooli professorite esindaja;
* Petserimaa esindaja;
* Riia linna esindajad (linnavolinikud, Börsikomitee esindaja, tööstuse esindaja, Polütehnikumi haldusnõukogu esindaja ja vaimulikkonna esindaja);
* Eestimaa rüütelkonna, mõisnike, vallavanemate, vaimulike ja linnade esindajad.

Maanõukogu töökeelteks oli saksa, eesti ja läti keel.

Maanõukogu saatis 12. aprillil 1918 telegrammi teel palve Saksa keisrile ja Preisi kuningale, ühendamaks Baltimaad Saksa riigiga personaaluniooni kujul, ning valis delegatsiooni temale maanõukogu otsuste esitamiseks. Delegatsiooni juhiks valiti Eduard Dellingshausen.

8. novembril 1918 valis maanõukogu Balti regendinõukogu eesotsas Adolf Pilar von Pilchauga.

Vaata ka
--------

* Balti Hertsogiriik

Viited
------

1. ↑  Eduard von Dellingshausen. Kodumaa teenistuses. Tallinn, Olion, 1994, lk. 228–230.
2. ↑  Eduard von Dellingshausen. Kodumaa teenistuses. Tallinn, Olion, 1994, lk. 237.
**Lauri Ploom** (sündinud 16. jaanuaril 1942 Tartus) on eesti keemik.

Elulugu
-------

Lauri Ploom on Vilve Ploomi abikaasa.

Lõpetas 1961 Tartu 7. Keskkooli, 1967 TÜ keemiaosakonna, 1974 Eesti NSV TA Füüsika Instituudi (FI) aspirantuuri, keemiakandidaat (1978, TÜ), väitekiri "Puhtusastmega 10-6ю–-8 KCl kristallide saamise metoodika ning nende kiiritusdefektid". Oli 1966–81 Eesti NSV TA Füüsika ja Astronoomia Instituudi (FAI) insener ja nooremteadur ning FI nooremteadur, 1981–93 Eesti NSV TA Loomakasvatuse ja Veterinaaria Instituudi (ELVI) ainevahetushäirete uurimise labori vanemteadur, 1994–99 labori juhataja, aastast 1991 ka EPMÜ veterinaariateaduskonna assistent, 1999– EPMÜ loomakasvatusinstituudi (aastast 2005 EMÜ veterinaarmeditsiini ja loomakasvatuse instituudi) söötmisosakonna vanemteadur. Tähtsamad loengukursused: TÜ-s tööstuskaubatundmine ja biokeemia, EPMÜ-s veterinaartoksikoloogia

Teadustöö
---------

Ploomi peamised uurimisvaldkonnad on tahkise keemiline füüsika ja põllumajandusloomade ainevahetus. Tšeslav Luštšiki juhendamisel on ta tegelenud kiiritusel tekkivate omadefektide olemuse ja asukoha selgitamisega leelishalogeenkristallides, samuti materjalide sügavpuhastamisega. Ta on uurinud lisandidefektide tekkevõimalusi kristallides, kohaldanud ja rakendanud keemilisi ning füüsikalisi analüüsimeetodeid kristallide puhtuse määramiseks. Põllumajandusloomade (veiste) ainevahetuse alal uurinud D-vitamiini vaegusest põhjustatud ainevahetushäireid. Tal on üle 40 teadustrükise ja üks autoritunnistus.

Viited
------

1. 1 2 3 4  Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide

Teoseid
-------

* Радиационное окрашивание и термостимулированная люминесценция кристаллов КС1 повышенной чистоты. // Тр. ИФ АН ЭССР 43 (1975)
* Mechanisms of cation defects cration in alkali halides (kaasautor). // Semiconductors and Insulators (1980) 5
* К вопросу обеспеченности дойных коров витамином D. // Сб. научн. тр. ЭНИИЖВ. Тлн, 1990
* Mõningate makroelementide ja rasvas lahustuvate vitamiinide sisaldusest veiste veres. // EPMÜ kogumik "Veterinaaria". Sisehaigused. Tartu, 1993
* Saasteainete jääkide seire loomsetes toiduainetes (kaasautor). // AKS Toim (1998), 7
* Veiste haigused. III (kaasautor). Tallinn, 1999.

Kirjandus
---------

* Eesti Loomakasvatuse ja Veterinaaria Teadusliku Uurimise Instituudi teaduskoosseisu biobibliograafia 1947–1990. Tallinn, 1992, 45
* Eesti Põllumajandusülikool: audoktorid, töötajad ja vilistlased 1991–1995. Trt, 1996, 77.
* *Eesti teaduse biograafiline leksikon.* 3. köide: *N–Sap* TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013

 *Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.*
**Tallinna Politseikool** oli 1993–1997 Tallinnas Nõmmel Pärnu maantee 326 ja 328 hoonetes tegutsenud politseikool.

Hoonetes aadressil Turu plats 3 / Vana-Mustamäe 2 asusid politseikooli valve- ja garaažihoone, spordihoone ja laohoone.

Kinomaja Nõmme keskuses Pärnu mnt 326
Pärnu mnt 328
Vabariigi Valitsuse määrusega nr 158, 21.05.1993 asutati Politseiameti haldusalas Eesti Sisekaitse Akadeemia Nõmme Filiaali baasil Tallinna Politseikool.

25. augustil 1997 liidetiEesti Vabariigi Valitsuse 05.08.1997 määruse nr. 148 alusel, Tallinna Politseikool Paikuse Politseikooliga.

Ajalugu
-------

Hoonetes tegutses Eesti NSV ajal NSV Liidu Siseministeeriumi Tallinna Miilitsa Erikeskkool, ja Eesti Vabariigi Valitsuse 14. jaanuari 1991. a. määrusega nr. 6, 1. märtsist 1991 moodustatud «Eesti Vabariigi Riikliku Politseiameti Politseiakadeemia». 29. jaanuaril 1992 nimetati valitsuse määrusega Siseministeeriumi Politseiakadeemia ümber Riikliku Politseiameti Politseiakadeemiaks. 

1992. aasta 1. maist Eesti Vabariigi Riikliku Politseiameti Politseiakadeemia likvideeriti ja tema materiaal-tehniline baas ning ülalpidamiseks ette nähtud vahendid anti üle Eesti Sisekaitse Akadeemiale. Eesti Vabariigi Siseministeeriumi Politseiakadeemia valmistas ette kõrg- ja keskeriharidusega politseiametnikke ning korraldas nende täienduskoolitust ja ümberõpet. EV Valitsuse 31.10.1991 määruse nr. 226 alusel reorganiseeriti Politseiakadeemia alates 1. augustist 1992 rakenduslikuks kõrgkooliks – Eesti Politseiakadeemiaks. Politseiakadeemia likvideerimisel viidi kursandid viiakse üle Eesti Sisekaitse Akadeemiasse õpingute jätkamiseks seni kehtinud programmi kohaselt.

21. mail 1993 asutati Politseiameti haldusalas Eesti Sisekaitse Akadeemia Nõmme Filiaali baasil Tallinna Politseikool.

Viited
------

1. ↑  Hugo Bossi müüb Stockmanni endine turvaülem, arileht.delfi.ee, 29.10.2003
2. ↑  Ärinaised kadettidel külas, Sõnumileht : SL, nr. 245, 19 oktoober 1996
3. 1 2  Sissekanne Rahvusarhiivi infosüsteemis: Tallinna Politseikool (vaadatud 24.02.2019)
4. ↑  Tallinna Politseikooli asutamine, RT I 1993, 27, 470
5. ↑  Tallinna Politseikooli liitmine Paikuse Politseikooliga ja Paikuse Politseikooli ümbernimetamine, RT I 1997, 57, 948
6. ↑  Eesti Vabariigi Siseministeeriumi Politseiakadeemia moodustamise kohta, RT 1991, 4, 66
7. ↑  Eesti Vabariigi Riikliku Politseiameti Politseiakadeemia likvideerimise kohta, RT 1992, 19, 284

Välislingid
-----------

* Sissekanne Rahvusarhiivi infosüsteemis: Tallinna Politseikool
**Nutiseade** on enamasti tarbeelektroonika seade, mida saab tarkvaraliselt juhtida ja teiste seadmete või komponentidega ühendada traadita side võrgu (mobiilsidevõrk, Internet, WiFi, Bluetooth, NFC-ühendus) kaudu. Nutiseadme riistvara (protsessor või kontroller koos sensori- ja sideliidestega) paikneb harilikult ühel kiibil. 

Nutiseadme (ingl *smart device*) mõiste tuli kõigepealt kasutusele koos mobiiltelefoniga siis, kui selle otsesele ülesandele – traadita kõnesuhtluse võimaldamisele – lisandusid 2000. aastatel e-posti ja Interneti kasutamine ja siis personaalarvuti võimekus. Seejärel on täiend "nuti-/nutikas" lisatud ka muude niisuguste seadmete nimetusele, mis lisaks oma esialgsele funktsioonile on sisseehitatud riist- ja tarkvara baasil võimelised mitmesugusteks täiendavateks ja iseseisvateks toiminguteks.

Nutiseadmed võivad olla

* kaasaskantavad, nagu näiteks (nutitelefon, tahveltelefon, nutikell, nutiklapid (juhtmeta kuularid);
* hõlpsalt teisaldatavad, nagu nutikõlar;
* paiksed, nagu nutiteler, nutikülmik;
* isejuhtimisrežiimis töötavad, nagu robottolmuimeja, robotmuruniiduk.

Nutiseadmed võivad ühtlasi kuuluda nn asjade internetti ehk nutistusse ja nutikodu seadmestiku hulka.

Vaata ka
--------

* Nutitelefon
* Nutikell
* Pulsikell
* Aktiivsusmonitor
* Nutikülmik

Viited
------

1. ↑  Sõnaveeb

Välislingid
-----------

* Techopedia: Smart Device
* ITWissen: Smart Device
**Lauri Elias Markkanen** (sündinud 22. mail 1997 Vantaas) on soome korvpallur, kes mängib 2017. aastast NBA klubis Chicago Bulls.

Karjääri algus
--------------

Lauri Markkanen mängis kõigepealt Soome noorteliigades ning 2015. aastal valiti ta I-divisjoni B parimaks mängijaks. 2016. aastal kutsuti ta osalema talendikate rahvusvaheliste noormängijate tähtede mängule Nike Hoop Summitile.

NBA karjäär
-----------

Aastatel 2016–2017 mängis Markkanen USA üliõpilasliigas Arizona ülikooli meeskonnas, kus tema hea esitus pälvis laialdast tähelepanu. NBA noormängijate värbamisel valiti ta seitsmendana Minnesota Timberwolvesi, kust vahetati kohe edasi Chicago Bullsi.

2017. aasta oktoobris püstitas ta NBA rekordi, kui tabas esimese kolme mänguga kümme kolmepunktiviset.

Debüüthooajal keskmiselt 15,2 punkti ja 7,5 lauapalli kogunud Markkaneni näitajad kerkisid järgmisel, 2018/19. hooajal 18,7 punkti ja 9 lauapallini mängus.

Rahvuskoondis
-------------

Lauri Markkanen 2017. aasta EM-il
2015. aasta kuni 18-aastaste Euroopa meistrivõistlustel oli Markkanen resultatiivseim mängija. 2016. aasta kuni 20-aastaste Euroopa meistrivõistlustel oli Markkanen taas resultatiivseim mängija ning ta valiti ka turniiri tähtede viisikusse.

Lauri Markkanen on mänginud ka Soome koondises, muuhulgas ka 2017. aasta Euroopa meistrivõistlustel. Debüüdi täiskasvanute koondises tegi ta 14. augustil 2015 mängus Belgia vastu.

Meeskonnad
----------

* 2012−2014 BC Jyväskylä
* 2014−2016 HBA-Märsky
* 2016−2017 Arizona Wildcats
* 2017−... Chicago Bulls

Viited
------

1. ↑  Soome debütant Lauri Markkanen jõudis NBA rekordini
2. ↑

Välislingid
-----------

* Lauri Markkanen – NBA.com
* Lauri Markkanen – Basketball-Reference.com
**Virve Valtmann-Valdson** (sündinud 3. märtsil 1939 Lääne-Virumaal Aaspere vallas Vatku külas) on eesti käsitöömeister ja- koolitaja.

Elulugu
-------

Virve Valtmann-Valdson (neiuna Allese) sündis 3. märtsil 1939 Lääne-Virumaal Aaspere vallas Vatku külas. Ema suri, kui Virve oli kolmenädalane. Üles kasvatasid ta tädi Milde (24. a) ja vanaema. Virve isa oli Omakaitses ja sõja ajal metsavennana elas metsas punkris. Vanaema suri, kui Virve oli 17. Virve abiellus 18aastasena ja aasta pärast sündis tal poeg. Abielu lahutati, kui poeg oli 15aastane ning Virve jäi üksi poega kasvatama.

Peaaegu kogu täiskasvanuelu on ta elanud Tartus ja Tartumaal, töötanud joonistamise ja käsitöö õpetajana ja tegutsenud käsitöömeistrina. 2010. aastal kolis Virve Tartust Neemele poja pere juurde, 2017. aastal tuli aga Tartusse tagasi.

Hariduskäik
-----------

Ama algkool

Kadrina 7-klassiline Mittetäielik Keskkool

Tartu Kujutava Kunsti Kool – 1954. –1959.a joonistus- ja joonestusõpetaja

Vabariiklik Õpetajate Täiendusinstituut – 1988. a täienduskursus käsitööringi juhataja erialal, 1990. –1991. a täienduskursus tütarlaste tööõpetuse erialal, 1992. a täienduskursus tütarlaste tööõpetuse erialal

Eesti Hariduse Arenduskeskus – 1991. a tütarlaste tööõpetuse eriala, rahvakunst ja tikkimine, kodundus ja tööõpetus

Rahvakultuuri Arendus- ja Koolituskeskus – 1996. 1998. 2000. a rahvarõiva valmistamise kursused, kolm etappi

Töö
---

Järgnevalt on välja toodud meistri töökogemused alates esimesest töökohast 1959. aastal kuni tänaseni.

1959–1960 Tartu Linna Kaubandusvalitsuse kunstnik, kaupluse nr 18 dekoraator

1962–1964 Puhja Keskkool, joonistamise õpetaja 

1963–1965 Ulila ja Kaimi kool, käsitööõpetaja

1963–1978 Tartu Linna 1. Töölisnoorte keskkool, joonestusõpetaja

1968–2001 Tartu Linna Pioneeride Maja suveniiride ringi õpetaja, osakonnajuhataja ametikohale üle viidud alates 1990. a

2001–2003 Tartu Katoliku Koolis käsitööõpetaja

2002 – … käsitöökursuste (tikkimine, silmuskudumine) juhendaja Tartu Rahvaülikoolis

2005 – … rahvusliku käsitöö õpetaja Eesti Rahva Muuseumi ja Rahvakultuuri Arendus – Koolituskeskuse korraldatud rahvarõivakooli kursustel 

2020 – … käsitööringi juhendaja Tartu Karlova-Ropka haruraamatukogus

Viited
------

1. 1 2 3 4  Murs, L. 2020. Käsitöömeister Virve Valtmann-Valdson: looming, käsitöine pärand ja pedagoogiline aspekt. [Seminaritöö]. Tartu Ülikooli Viljandi Kultuuriakadeemia. Rahvusliku käsitöö osakond. Tartu.
Rzeczpospolita šlahta esindajad 17. sajandil
**Šlahta** (poola keeles *szlachta*, leedu keeles *šlėkta*, *šlėktos* või *bajoraia*, ukraina keeles *шляхта*, valgevene keeles *шляхта*) oli aadelkond algselt Poola kuningriigis ning hiljem, pärast Poola ja Leedu suurvürstiriigi liitumist personaaluniooni alusel, ka Leedu, Vene ja Žemaitija suurvürstiriigi aadelkond. Kui Preisimaa hertsogiriik sõlmis Poola-Leedu ühisriigi Rzeczpospolitaga vasallisuhted, arvati ka Preisimaa aadelkond Rzeczpospolita šlahta hulka.

Šlahta poliitilised õigused
---------------------------

Šlahtal oli Euroopa suurriigi Rzeczpospolita poliitilises elus suur tähtsus, kuna Rzeczpospolita valitsejad, Poola kuningad, valiti demokraatlikult šlahta esindajate kokkutulekul ning kuna šlahta ja nende valdused olid juba alates Ungari (1342–1382) ja Poola kuninga (1370–1382) Lajos I valitsemisajast (1374) alanud maksudest vabastamisega (siis nõuti neilt vaid va 2 hõbekrossi läänimaalt ja sõjateenistust). 1386. aastal andis kuningas Władysław II Jagiełło šlahtale oma alamate üle kohtupidamise õiguse. 1404. aastal Poola kuninga poolt Dobrzyńi piirkonna väljaostmiseks kogunesid šlahta liikmed piirkondlikele (maakondlikud, poola keeles *powiat*) sejmikutele, millest kujunes kord, millega Poola kuningas sai koguda sõjategevuseks vajaliku palgaarmee ja kaitsetegevuseks vajalikke rahalisi vahendeid vaid šlahta ja nende piirkondlike esinduskogude nõusolekul. 1430. aastal sai šlahta õiguse tasule kuninga korraldatud ja riigist väljapoole tehtavate sõjakäikude korral. 1468. aastast saatsid piirkondlikud sejmikud riigi seimile kaks saadikut volitustega nõustuda kuninga kehtestatavaid makse. 1496. aasta Pietrokowi seimi järel aga kujunes olukord, kus kuningas ei võinud kehtestada makse ilma seimi mõlema koja (senati ja piirkondlikud sejmikute) esindajate nõusolekuta.

1501. ja 1505. aasta seadustega sattus valitav Poola kuningas seimist täielikku sõltuvusse, aastast 1573 valiti kuningaid kogu šlahta osavõtul.

1652. aastal, kuningas Jan II Kazimierz Waza valitsemisajal, rakendus *liberum veto*) ja kasvas magnaatide rühmituste mõju. *Liberum veto* ehk igaüheveto tähendas seda, et ükskõik milline seimi saadik sai panna veto ükskõik missugusele seaduseelnõule. See pani aluse korruptsioonile, kus välisriigid (Austria, Prantsuse, Brandenburg, Venemaa, Rootsi ja Osmanite riik) hakkasid seimisaadikuid ära ostma, et nood hääletaksid välisriikidele mittesobiva eelnõu vastu või neile sobivate kuningakandidaatide poolt. 

Šlahta privileegid likvideeriti Poolas 1921. aastal.

Välislingid
-----------

* The History and Register of The Nobility of Poland
* Leedu Suurhertsogiriigi šlahta (poola keeles)
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib 1920 loodud riigist; Napoleoni-aegse riigi kohta vaata artiklit Danzigi vabalinn (1807–1813).* |

---

**Danzigi vabalinn** (saksa *Freie Stadt Danzig*; poola *Wolne Miasto Gdańsk*) oli riik, mis eksisteeris aastatel 1920–1939.

Riik hõlmas Wisła suudmes asuva Gdański linna (saksa keeles *Danzig*) ja selle lähialad, kokku 1966 km². Sellel territooriumil elas umbes 356 000 inimest.

Riik loodi Versailles' rahulepingu põhjal 10. jaanuaril 1920. Pärast Esimest maailmasõda ja Saksa Keisririigi langust taastati Preisi Kuningriik vabariikliku valitsusega kui Preisimaa Vaba Riik. Preisimaa Vaba Riik pidi loovutama peaaegu kõik Poseni ja Lääne-Preisimaa provintsi territooriumi äsjaloodud Poola riigile ja Rahvasteliidu mandaadiga Danzigi vabalinnale ning Rahvasteliidu mandaadile Memeli piirkonnas (varem Ida-Preisimaa).

2. septembril 1939 annekteeris Saksamaa Danzigi vabalinna.

Vastavalt Potsdami konverentsi otsusele jäi Teise maailmasõja järel Preisimaa kirdeosa koos Königsbergiga NSV Liidu valdusse. Danzigi vabalinna ala anti Poolale. Linna saksa elanikkond küüditati Saksamaale.

17. juunil 1947 moodustati Hamburgis Danzigi vabalinna eksiilvalitsus.

* Danzigi vabalinn 1920–1939Danzigi vabalinn 1920–1939
* 1939. aasta II Rzeczpospolita, Danzigi vabalinn, Poola koridor1939. aasta II Rzeczpospolita, Danzigi vabalinn, Poola koridor

Vaata ka
--------

* Danzigi Rist

Välislingid
-----------

* Danzigi Vabalinna (1920–1939) eksiilvalitsuse koduleht
* Gesetz über die Wiedervereinigung der Freien Stadt Danzig mit dem Deutschen Reich
**August Kasvand** (30. detsember 1890 Koigera, Võrumaa – 7. märts 1980 Tartu) oli eesti matemaatik ja pedagoog.

Õppis Kärgula vallakoolis, Võru elementaarkoolis ja Võru linnakoolis, lõpetades viimase 1909. aastal. 1910. aastal sooritas algkooliõpetaja kutseeksami ja 1913. aastal matemaatika ja geograafia kodukooliõpetaja kutseeksami. Ta osales aastatel 1919–1920 Tartu Ülikooli juures keskkooliõpetajate asetäitjate kursustel. 1933. aastal lõpetas Tartu Ülikooli matemaatika-loodusteaduskonna.

Töötas õpetajana Piilsis, Nüplis (1910–1914), Nuustaku Progümnaasiumis, Võrumaa Rahvahariduse Seltsi Poeglaste Gümnaasiumis, Tartu Linna 16. Algkoolis, Tartu Linna Tütarlaste Gümnaasiumis ja Tartu 1. Keskkoolis.

1944. aastast töötas Tartu Õpetajate Seminaris. Pärast seminari reorganiseerimist Tartu Õpetajate Instituudiks määrati ta 1947. aastast matemaatika-füüsika ja loodusteaduse osakonna juhatajaks. 1950. aastast oli August Kasvand füüsika-matemaatika kateedri juhataja. Aastatel 1957–1959 oli sama kooli (tolleaegse nimega Tartu Pedagoogiline Kool) õppepraktika juhendaja. 1957. aastal jäi pensionile.

Aastatel 1959–1962 oli August Kasvand Tartu Riikliku Ülikooli elementaar-matemaatika ja matemaatika õppemetoodika õppejõud.

August Kasvand on paljude matemaatikaõpikute autor või kaasautor.

Tunnustus
---------

* 1947 Eesti NSV teeneline õpetaja

Viited
------

1. ↑  Tähtpäevi detsembris. Nädal. Koit, 22.12.2015
2. ↑  "Olaf Prinits. August Kasvandit mälestades" (PDF). Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 4. märts 2016. Vaadatud 30. detsembril 2015.
3. ↑  Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi seadlus Eesti NSV teenelise õpetaja aunimetuse andmise kohta Silmapaistvate teenete eest hariduse alal anda Eesti NSV teenelise õpetaja aunimetus: August Kasvandile, Tartu Õpetajate Instituudi õpetajale, Punaväelane: Punaarmee [7. laskurdiviisi] poliitosakonna ajaleht, 7 november 1947
Danny Philip (2011)
**Danny Philip** (sündinud 5. augustil 1953) on Saalomoni Saarte poliitik, 25. augustist 2010 11. novembrini 2011 Saalomoni Saarte peaminister.

Aastatel 1995–1996 ning juulist 2000 kuni juunini 2001 oli ta välisminister. Ta oli aastatel 1997–2000 Rahva Progressiivse Partei esimees, seejärel asutas Demokraatliku Reformipartei, mille põhieesmärk on riigi põhiseaduse reformimine. Reformipartei liidrina valiti ta pärast 2010. aasta parlamendivalimisi peaministriks. 

Ta on hariduselt inglise keele õpetaja.

Danny Philip kuulus parlamenti aastatel 1984–2001 ning on uuesti parlamendi liige alates 2010. aastast.

Viited
------

1. ↑  "Solomons Islands get new PM weeks after election" BBC, 25. august 2010
2. ↑  "Philip elected new Solomons PM" Associated Press, 25. august 2010
3. ↑  "Party vows to reform constitution" Island Sun, 12. juuli 2010
4. ↑  "New PM dedicates win to late mum". Originaali arhiivikoopia seisuga 25. märts 2012. Vaadatud 31. augustil 2011.
5. ↑  Steve Abana or Danny Philip for PM

Välislingid
-----------

* Solomon Star: Philip lays bare policies on major issues
**Sampo Ranta** (sündinud 31. mail 2000 Naantalis) on Soome jäähokimängija, kes mängib ründajana NHL-i klubis Colorado Avalanche.

Hooajal 2015–16 mängis ta Austrias Salzburgi EC Red Bulli noortevõistkonnas. Seejärel suundus Ranta Põhja-Ameerikasse. Aastatel 2016–2018 mängis ta United States Hockey League'i klubis Sioux City Musketeers. Hooajal 2018–19 asus ta mängima Minnesota Ülikooli jäähokimeeskonnas.

2018. aastal valis Avalanche ta NHL-i *draft* '​is 78. valikuna. 2021. aasta aprillis sõlmis ta Avalanche'iga kolmeaastase lepingu. Seejärel asus ta mängima American Hockey League'is Avalanche'i noorteklubis Colorado Eagles, saades 14 liigamänguga kirja neli väravat ja kolm väravasöötu. NHL-is debüteeris Ranta 30. mail 2021 Stanley karika teise ringi kohtumises Vegas Golden Knightsi vastu.

2018. aastal tuli Ranta Soome kuni 18-aastaste koondisega omavanuste maailmameistriks. 2020. aastal sai ta Soome kuni 20-aastaste koondisega juunioride maailmameistrivõistlustel neljanda koha.

Viited
------

1. 1 2   (vaadatud 4.6.2021)
2. ↑  "Avalanche Signs Sampo Ranta". nhl.com. 4.4.2021. Vaadatud 4.6.2021
3. ↑  "Ranta Continues Memorable Season with NHL Debut". nhl.com. 1.6.2021. Vaadatud 4.6.2021

Välislingid
-----------

* Sampo Ranta NHL.com lehel
* Sampo Ranta hockeydb.com lehel
**August Kobla** (18. märts/31. märts 1904 Tartu – 6. juuni 1988 Saaremaa) oli eesti vaimulik.

Kobla sündis Tartus, kuid aastal 1906 asusid ta vanemad Kerguta külla, Järvamaale. Ta õppis aastatel 1913–1916 Einmanni vallakoolis, aastatel 1916–1917 UIudeküla ministeeriumikoolis, aastal 1917 Järva-Jaani algkoolis, aastatel 1920–1922 Väike-Maarja algkoolis, aastatel 1922–1927 Väike-Maarja Ühisreaalgümnaasiumis. Aastatel 1928–1934 õppis ta Tartu Ülikooli usuteaduskonnas. Ta oli Üliõpilasselts Concordia vilistlane. Prooviaastal oli ta Järva-Peetri Püha Peetruse koguduses ja Paide Püha Risti koguduses. Ordineeriti 14. aprillil 1935 Tallinna toomkirikus õpetajaks.

Ta oli aastal 1935 Järva-Peetri Püha Peetruse koguduse abiõpetaja ja Türi Püha Martini koguduse õpetaja Peet Nõmmiku isiklik adjunkt. Aastatel 1935–1936 oli ta Viljandi praostkonna vikaarõpetaja. Aastatel 1936–1941 oli ta Kolga-Jaani Johannese koguduse koguduse õpetaja. Aastal 1941 oli ta EELK vikaarõpetaja, seejärel oli ta aastatel 1942–1943 Kaarma ja Mustjala Anna koguduse asetäitja õpetaja. Aastatel 1943–1946 oli ta Kursi Maarja-Eliisabeti koguduse õpetaja. Aastatel 1946–1984 oli ta Tapa Jakobi koguduse õpetaja, lisaks hooldas ta aastatel 1946–1947 Kursi Maarja-Eliisabeti kogudust ja aastatel 1947–1968 Rakke kogudust. Jäi 1. oktoobril 1984 emerituuri.

Isiklikku
---------

Tema abikaasa Selma Kobla oli arst.

Viited
------

1. ↑  Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918–1944. II, lk. 519

Välislingid
-----------

* 
* Joosep Šadeiko. Austatud õpetaja sünnist möödub sajand.
* August Kobla – 100
Trollibuss Škoda 15Tr (Banská Bystrica, Slovakkia)
Trollibuss Škoda 15Tr (Ústí nad Labem, Tšehhi)
**Škoda 15Tr** on Tšehhoslovakkia liigendtrollibussimudel, mida 1988.–2004. aastal valmistati Škoda tehases Ostrov nad Ohřís.

Konstruktsioon
--------------

Liigendtrolli Škoda 15Tr konstrueerimisel on nii mehaanika kui ka elektriosa juures lähtutud standardsest trollitüübist Škoda 14Tr. 15Tr arendati välja 20. sajandi 80. aastatel esimese Tšehhoslovakkia liigendtrollina (Škoda 10Tr projekti ei realiseeritud, trollibussi Škoda-Sanos S 200Tr toodeti koostöös jugoslaavlastega.

15Tr on kolmeteljeline trollibuss, mis koosneb kahest osast. Need on omavahel ühendatud liigendi ja lõõtsaga. Trolli konstruktsiooni põhiosa on terasraam, millele on kinnitatud kere. Trolli loomisel kasutati samasuguseid või veidi muudetud osasid nagu mudelil 14Tr, mis hõlbustab hooldamist ja varuosade hankimist. Kere paremal küljel on neli kahetiivalist ust. Istmed paiknevad sõidusuunas ja on kaetud kunstnahaga. Salongi valgustavad päevavalguslambid.

Trollil on kaks veomootorit, üks keskmisel ja teine tagumisel sillal (kasutati samasuguseid mootoreid nagu trollil 14Tr). See annab 15Tr-ile eelise järskudel kallakutel.

Tehnilised andmed
-----------------

* Pikkus: 17,36 m
* Laius: 2,5 m
* Kõrgus: 3,41 m
* Tühimass: 15,8 t
* Kohti kokku: 145
	+ Istekohti: 45
	+ Seisukohti: 100
* Mootori võimsus: 2 x 100 – 2 x 120 kW
* Suurim kiirus: 65 km/h

Prototüübid
-----------

Trollibussi 15Tr kaks esimest prototüüpi valmistati juba 1983. aastal. Hiljem valmistatust erinesid need osaliselt teistsuguse elektrisüsteemi poolest. Pärast tootja juures tehtud katseid sõitis esimene prototüüp 1984–1985 katseliselt Plzeňis. Selle esiosa müüdi hiljem varuosadeks Brnosse. Teist prototüüpi katsetati samuti tootja juures ning see kanti 80. aastate teises pooles maha.

Kasutamine
----------

1983–2004 valmistati umbes **600** trolli (koos versioonidega 15TrM ja 15TrSF). Lisaks paljudele idabloki riikidele jõudsid need ka Iraani Teherani ja USA-sse San Franciscosse. Baltimaades on seda tüüpi trollid lisaks Tallinnale ka Riias ning Vilniuses.

### Škoda 15Tr Tallinnas

Tallinn sai 1989. ja 1990. aastal 25 trolli 15Tr (400-424). Tegu oli esimeste Škoda lõõtstrollibussidega Nõukogude Liidus.

Välislingid
-----------

* Škoda 15Tr Tallinna Trammi- ja Trollibussikoondise kodulehel

  


| * v
* r
Trollibussid |
| --- |
| ZiU/Trolza | 
ZiU-5 |
| JuMZ | 
JuMZ-T1 |
| Ikarus | 
Ikarus 280T **·** Ikarus 412T **·** Ikarus 415T |
| Solaris Bus & Coach‎ | 
Solaris Trollino 12 **·** Solaris Trollino 15 **·** Solaris Trollino 18 |
| Škoda | 
Škoda 9Tr **·** Škoda 10Tr **·** Škoda 12Tr **·** Škoda 14Tr **·** Škoda 15Tr |
**Sampler** (argikeeles ka **sämpler**; inglise keeles *sampler*) on riistvaraline või tarkvaraline elektrooniline muusikainstrument, mille helitekitamise aluseks on sämplid ja/või sämplimine ning mis on lähedalt seotud (sämplipõhiste) süntesaatoritega (nii helitekitamine kui ka töötlemine on sarnased).

Selle asemel, et tekitada ise heli, kasutab sampler helitekitamise alusena mitmesuguseid salvestisi (mis võivad olla pillid, kõne, müra jne), helilõike, mis mängitakse maha vastavalt seatud parameetritele (helivältus, helikõrgus, filtreeritus, helivaljus jne).

Kuna sämpleid hoitakse tavaliselt muutmälus (RAM), on informatsioon pillile ja kasutajale kiiresti kättesaadav. Iga sämpel allub hulgale sünteesimise parameetritele, mis võimaldavad sämpleid igat pidi töödelda, mis oli mõeldamatu traditsioonilise digitaalse taasesituse (*digital audio playback*) puhul. Samplerid jagunevad ***phrase*-sampleriteks** ja **stuudiosampleriteks**.

Suurem osa tänapäevaseid samplereid on polüfoonilised – nendega saab mängida rohkem kui ühte nooti korraga. Samuti võivad samplerid olla multitimbraalsed ehk nendega saab mängida mitut eri saundi korraga.

Samplerist on tänaseks saanud hiphopi, elektroonilise muusika ja avangardmuusika tähtsamaid instrumente.

Tänapäevaste samplerite eelkäijateks võib pidada Birotroni, Chamberlini, Orchestroni, Optigani ja mellotroni.

Digitaalseid samplereid
-----------------------

* Computer Music Melodian (1976), maailma esimene digitaalne sämplipõhine monofooniline süntesaator (inglise *sampling synthesiser*) ja sampler
* Synclavier (1975), eesrindlik digitaalne FM-süntesaator ja sampler.
* Fairlight CMI (1979), maailma esimene polüfooniline digitaalne sämplipõhine süntesaator (ingl *sampling synthesiser*) ja sampler.
* E-mu Emulator II (1985)
* E-mu SP-1200
* Akai S900 (1986)
* Akai MPC60 (1987)
* Akai S1000 (1988)

Tootjaid
--------

* Akai
* Casio (lõpetanud samplerite tootmise)
* Ensoniq
* Fairlight
* Korg
* Kurzweil
* Native Instruments
* Sequential Circuits (lõpetanud tegevuse)
* Steinberg
* Tascam
* Waveframe
* Yamaha
* Alesis
Ameerika Ühendriikides asuv šlakikoonus
Crater Lake'is asuv Wizardi saar on šlakikoonus
**Šlakikoonus** on vulkaanilise tekkega kooniline küngas või mägi, mis koosneb peamiselt šlakist ja muust püroklastilisest materjalist.

Püroklastiline materjal, millest šlakikoonused on moodustunud, on enamasti basaltse või andesiitse koostisega. Koonused on enamasti järsu kaldega (10...40°). Aluselise koostise ja sellele vastava mineraalide sisalduse tõttu on šlakikoonused tumedat värvi. Vulkaaniline materjal, millest koonused on moodustunud, on kiirest jahtumisest tulenevalt enamasti klaasja struktuuriga. Koonuste kõrgus ulatub enamasti mõnekümnest mõnesaja meetrini.

Šlakikoonused esinevad tihti kiht- või kilpvulkaanide jalamitel, moodustades nn parasiitkoonuseid, mis toituvad peavulkaaniga samast magmakambrist. Šlakikoonuse tipus on kausisarnane kraater.

Maailma kuulsaim šlakikoonus on ilmselt Parícutin, mis on nime saanud samanimelise küla järgi, mille ta hävitas. Ainsa hoonena jäi külas püsti kirik. Kuulus on ta seepärast, et selle moodustumist on geoloogidel õnnestunud jälgida peaaegu algusest peale. See Mehhiko keskosas asuv andesiitne koonus hakkas moodustuma 20. veebruaril 1943. aastal ühe kohaliku taluniku maadele. Esimese päevaga kasvas koonus 40 meetri kõrguseks ja viie päevaga ületas juba 100 meetri piiri.[*viide?*] Kaheaastase tegevuse jooksul kasvas koonus üle 400 meetri kõrguseks. Nagu enamik teisi šlakikoonuseidki, ei hakka ta tõenäoliselt enam kunagi tegutsema ehk tegemist on monogeneetilise vulkaaniga.
**Samsung Galaxy 3** või **Samsung Galaxy Apollo** või **Samsung Galaxy 580** (mudel **i5800**) on puutetundliku ekraaniga Samsungi nutitelefon, mis kasutab avatud lähtekoodiga Android operatsioonisüsteemi. Galaxy 3 on eelmise mudeli i5700 järeltulija, see avalikustati juulis 2010. Nutitelefonis on ühendatud suhtlusvõrgustike kasutamine, täielik Google'i teenuste tugi ja mitmekülgsed multimeediafunktsioonid.

Konstruktsioon
--------------

Galaxy 3 esipaneel on valmistatud metallist ja klaasist, tagumine paneel plastist.

### Riistvara

Telefonil on 3,2-tolline mahupuutetundlik LCD-ekraan ja 667 MHz keskprotsessor. 170 MB kasutajamälu annab ruumi vaid piiratud arvu fotode ja multimeedia talletamiseks; seadme mälu on laiendatav kuni 32 GB MicroSD-mälukaardiga.

3-megapikslise kaamera lahutusvõime on 2048×1536 pikslit (kokku 3,15 MP), muudetavad ISO- ja värvustasakaalu sätted ning geograafiliste koordinaatide lisamise võimalus.

Kasutusmugavus
--------------

Nutitelefon sobib mugavalt kätte ning seda saab käsitseda ka ühe käega. SMS-sõnumite haldamisel luuakse iga sõnumeid vahetanud inimese jaoks eraldi kaust, kus asub vestluse vormis ajaliselt järjestatud kirjavahetus. Virtuaalse klaviatuuri asemel võib kasutada tekstisisestussüsteemi Swype, mis seisneb tähtede vahele triipude tõmbamises. Swype'il puudub eesti keele tugi.

Aku
---

Aku mahutavus on 1500 mAh. Ametlikud andmed lubavad rääkida 2G-võrgus kuni 15 tundi ja 3G-võrgus kuni 7 tundi, kuid hoides mobiilse andmeside, Wi-Fi või GPS-funktsiooni sisselülitatuna, lüheneb kasutusaeg tunduvalt.

Ühilduvus teenustega
--------------------

Samsung Galaxy 3 ühildub kõikide Google’i teenustega: toetatud on Gmail (mitme aadressi tugi), kalender, Google Maps, Google Talk ja YouTube. Android Market lubab telefoni laadida kasutaja poolt vajalikku tarkvara. Mõni programm vajab Android 2.2 opsüsteemi, kuid valdav osa töötab ka telefonis oleva 2.1 versiooniga. Meelelahutusfunktsioonide seas on Qik, Skype, Twitter, kaloriarvutaja ja kompass.

Tarkvarauuendused
-----------------

Android 2.2 i5800 peal
Uuendus Androidi versioonile 2.2 (Froyo) lasti välja 13. aprillil 2011 India kasutajatele Samsung Kiesi tarkvara kaudu. 2011. aasta teisel poolel lasti Froyo uuendus ametlikult välja Kreekas ja Suurbritannias.

Tarkvaraarendaja kasutajanimega Marcellusbe on suutnud Galaxy 3 peal tööle saada ka uuema versiooni Gingerbread (2.3.7), nimetades seda mitteametlikku modifitseeritud versiooni CyanogenMod 7-ks, ning tegeleb selle uuendamise ja parandamisega.

Foorumis XDA-developers on ka saadaval lai valik modifitseeritud Froyo versioone ning arendajad tegelevad ka kõige uuema Androidi versiooni Android Ice Cream Sandwich (ICS, v4.0.1) kohandamisega Galaxy 3-le.

Viited
------

1. ↑  "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 26. detsember 2013. Vaadatud 29. novembril 2011.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
2. ↑  "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 9. detsember 2011. Vaadatud 29. novembril 2011.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
3. ↑
4. ↑

Välislingid
-----------

* Samsung GT-i5800 ametlik veebileht
|  |
| --- |
|  **Maadlus** |
|  |
| Riik |  | Venemaa |
| 29.–46. koht | 1912 | Kergekaal |

**August Kippasto** (28. august 1887 Tartu – 24. september 1973 Sydney) oli Eesti maadleja.

Kippasto hakkas raskejõustikuga tegelema 12-aastaselt Karskuse spordiseltsis.

Kippasto osales 1912. aasta suveolümpiamängudel Stockholmis, sõites sinna oma kulu ja kirjadega. Ta osales kergekaalus koos teiste eestlaste Georg Baumanni ja Oskar Kapluriga ning saavutas 29.–46. koha. Ta pidas kaks kohtumist ja kaotas mõlemad seljaga: Böömimaa sportlasele Karel Halíkile 2 minutiga ja Ungari sportlasele Ödön Radványle 4 minutiga. Radvány saavutas lõpuks 4. koha.

Pärast olümpiamänge hakkas Kippasto elukutseliseks. Ta läks Peterburi ja liitus Georg Lurichi maadlustrupiga. Hiljem organiseeris ta Lõuna-Venemaal oma maadlustrupi, mis esines ja võistles ka Iraanis ja Türgis. Pärast Esimest maailmasõda naasis ta Soome kaudu Eestisse.

1929 emigreerus Kippasto Austraaliasse, kus töötas Melbourne'is klaverihäälestajana. Ta püüdis hakata elukutseliseks maadlejaks, esinedes vene vägilase Ragozini ja Razgoni nime all, aga pidi sellest loobuma, sest ei saavutanud edu. Kuni 1941 elas ta Mount Isas.

1973 avaldas ta Sydneys luulekogu "Mõtteid kodust".

Vaata ka
--------

* Maadlus 1912. aasta suveolümpiamängudel

Viited
------

1. 1 2 3  Spordiinfo August Kippasto Vaadatud 23. märtsil 2013
2. 1 2  Lembit Koik. "100 aastat Eesti raskejõustikku (1888–1988)". Tallinn, Eesti Entsüklopeediakirjastus 1996, lk. 85
3. ↑  www.sports-reference.com August Kippasto Vaadatud 23. märtsil 2013

Välislingid
-----------

* Biograafia ESBL-is
* August Kippasto saidil Olympedia Muuda Vikiandmetes
Jari Ehrnrooth (2011)
**Jari Ehrnrooth** (sündinud 19. augustil 1959 Ilomantsi vallas) on Soome filosoof.

Jari Ehrnrooth on mõtestanud Lääne ühiskondade kriisi, heaolu ja heaelu. Ta väidab, et hedonism ja tarbijalikkus tekitab pikemas perspektiivis tühjusetunde, sest inimene vajab kõrgemaid eesmärke, ning toob välja jõukama, harituma infoühiskonna varjuküljed (kuritegevus, alkoholism ja narkomaania).  

Eesti keeles on ilmunud Jari Ehrnroothi "**Hästi toimiv ühiskond. Heaolu ja heaelu.**" (Menu kirjastus, 2017, tõlkija Margit Mõistlik, ISBN 9789949549573)

Viited
------

1. ↑  Priit Hõbemägi Soome filosoof Jari Ehrnrooth: Kui lääne ühiskond ennast kokku ei võta, asendab selle primitiivsem kultuur. Eesti Ekspress, 26. aprill 2017 (vaadatud 28.04.2017)
2. ↑  Ahto Lobjakas. Intervjuu Jari Ehrnroothiga.
 Enne kui vabalt elama hakata, tuleb tööd teha. Sirp, 28.04.2017 (vaadatud 28.04.2017)

Välislingid
-----------

Mikko Lagerspetz. Vabaneda vabaduse kütkest. (arvustus ja analüüs raamatule "Hästi toimiv ühiskond. Heaolu ja heaelu").
Jérôme Onguéné (2019)
**Jérôme Junior Onguéné** (sündinud 22. detsembril 1997 Mbalmayos) on Kameruni jalgpallur, kes mängib kaitsjana Austria kõrgliiga klubis Salzburgi Red Bull.

2011. aastal liitus ta Prantsusmaa klubi Sochaux' noorteakadeemiaga. Klubi põhimeeskonnas debüteeris ta Prantsusmaa esiliigas hooajal 2014–15.

2017. aasta jaanuaris siirdus ta Saksamaa klubisse VfB Stuttgart, kuid sai mänguaega ainult klubi reservmeeskonnas. 2017. aasta augustis läks ta Stuttgartist laenule Salzburgi Red Bulli, kellega sõlmis 2018. aasta juunis püsiva lepingu. Aastatel 2018–2020 tuli Onguéné Salzburgiga kolmel hooajal järjest Austria meistriks. Hooaja 2020–21 teises pooles oli ta laenul Itaalia kõrgliiga klubis Genoa.

Aastatel 2012–2017 mängis Onguéné Prantsusmaa noortekoondistes. 2016. aastal tuli ta Prantsusmaa kuni 19-aastaste koondisega Euroopa omavanuste meistriks. Kameruni jalgpallikoondises debüteeris ta 2018. aasta novembris. Ta kuulub Kameruni koondisse 2022. aasta Aafrika rahvaste karikavõistlustel.

Saavutused
----------

Salzburgi Red Bull
* Bundesliga: 2017–18, 2018–19, 2019–20
* ÖFB-Cup: 2018–19, 2019–20

Viited
------

1. ↑   (vaadatud 10.1.2022)
2. ↑   (vaadatud 10.1.2022)
**Linda Ormesson** (21. juuli 1902 Läti – 3. juuli 1989 New York, USA) oli eesti tekstiilikunstnik ja pedagoog.

Elukäik
-------

Ta õppis aastatel 1917–1923 Tallinna Kunsttööstuskoolis tekstiili erialal ja pedagoogikakursustel. 

Aastatel 1924–1925 oli ta Tallinna Rahvaülikooli Seltsi ja Eesti Naisliidu käsitööinstruktor ning 1925–1933 Kehtna Kõrgema Kodumajanduskooli õpetaja. 1929. aastal täiendas ta end Viini kunsttööstuskoolis ning 1930. aastail õppereisidel Rootsi, Belgiasse, Prantsusmaale ja Hollandisse. 1932–1940 töötas ta Riigi Kunsttööstuskooli käsitöö ja vabajoonistamise õppejõuna. 

Ta oli ajakirja Maanaise Kodu peatoimetaja ja illustraator, ajakirja Kaunis Kodu toimetaja, kirjutas rõivastust ja kodundust käsitlevaid artikleid ja näitusearvustusi ning lõi ajakirjadele, äridele ja eratellijaile moejoonistusi ja sümbolikavandeid. 

1935–1938 kuulus ta Rakenduskunstnike Ühingusse. 

1935. aastal asutas ta koos õde Johanna Ormessoniga Tallinnas Moe ja tarbekunsti eraõppetöökoja, mis tegutses kuni 1940. aastani. 

1944. aastal põgenes Linda Ormesson Eestist Saksamaale. 1950. aastast elas ta USA-s New Yorgis, kus töötas ajalooliste tekstiilide restaureerijana ning aastatel 1966–1985 Embroiders Guild of America Inc. New Yorgi peakorteri disaininõunikuna ja hiljem esindaja-nõunikuna.

Tema teos(eid) on Tallinna toomkirikus.

Teosed
------

* Pesu õmblemine ja kaunistamine. Tallinn : A.R.T. Põllumajandusliit, 1934

Viited
------

1. ↑  Marju Raabe (2003). *Eesti Evangeelse Luterliku Kiriku tekstiilid aastatel 1917-2000*. Tallinn: TPÜ Kirjastus.