recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Liffey kaldapealne ja O'Connelli sild Dublinis
**Liffey** (iiri keeles *An Life*) on jõgi Iirimaal, mis voolab läbi Iiri Vabariigi pealinna Dublini kesklinna. Selle suuremad harujõed on Dodder, Poddle ja Camac. Jõgi annab suure osa Dublini joogiveest ning pakub lähikonna elanikele lõõgastusvõimalusi. Selle pikkus on umbes 125 km, lähte kõrgus merepinnast umbes 500 m (suurem osa jõest jääb 0–30 m üle merepinna) ning keskmine vooluhulk 13,8 m3/s (3,7 augustis, 29,8 detsembris).

Suures osas on Liffey laevatatav. Dublini jaoks on see olnud tähtis kaubatee juba alates viikingiajast. Shannoni jõega ühendavad Liffeyt Grand Canal ja Royal Canal.

Nimi
----

Jõe varasem nimi oli *An Ruirthech* ("kiire jooksja"). Sõna *Liphe* (või *Life*) viitas algselt tasandikule, mida jõgi läbib, kuid kandus ajapikku üle jõele endale. Inglise keeles tunti seda ka Anna Liffey nime all, mis tuleneb tõenäoliselt iirikeelsest fraasist *Abhainn na Life* ehk 'Liffey jõgi'.

Jõestik
-------

Liffey saab alguse Liffey Headi soos Kippure'i ja Tonduffi vahel Wicklow' mägedes, moodustudes paljudest ojadest. See kulgeb umbes 125 km pikkuselt läbi Wicklow', Kildare'i ja Dublini krahvkonna ning suubub Iiri merre Dublini lahe keskel, kus selle suue jääb joonele Baily majaka ja Muglini kaljude vahel.

Jõgi ületab Wicklow' ja Kildare'i krahvkonna piiri Poulaphouca lähedal ja jõuab Kildare'ist Dublini krahvkonda Leixlipis. Suurem osa Liffeyst jääb Kildare'i.

Viited
------

1. ↑  "Dublin Castle – Prehistoric Dublin – Chapter 1". Originaali arhiivikoopia seisuga 28. jaanuar 2010. Vaadatud 17. jaanuaril 2014. `{{cite web}}`: vigane väärtus: `|df=yes` (juhend)
2. ↑  Byrne, F. J. 1973. Irish Kings and High-Kings. Dublin. p.150
3. ↑  Nagu võib näha 1831. aastal avaldatud gravüüri pealkirjast.
4. ↑  "Seanad Éireann – Vol 159, May, 1999 – Motion on National Archives – David Norris (senator and Trinity lecturer) referencing Georgian Society records". Originaali arhiivikoopia seisuga 23. september 2012. Vaadatud 17. jaanuaril 2014.

Välislingid
-----------

* Upper Liffey River Guide

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Liffey** |
Sakste Matsi esikaas (1908)
**Sakste Mats** : *armsale rahwale ajawiiduks ja Balti sakstele suureks kiiduks kirjapandud*, oli satiirileht, mis ilmus 1908. aastal Tallinnas.

Sakste Mats oli järjeks 1907. aastal ilmunud satiirilehele Matside Mats. Sisuks olid jutustused, humoreskid ja karikatuurid.

Toimetas Jakob Ploompuu.

Ajakirja trükiti Tallinnas Voldemar Ehrenpreisi (Woldemar Constantin Ehrenpreis) trükikojas. Väljaande maht oli 8 lk ja müügihind 5 kopikat.

Ilmus vaid 1 number.

Edasi ilmus satiirileht nimega Matsi poeg Ats.

Vaata lisaks
------------

"Meie Mats" (1902) > "Nalja Madis" (1903) > "Nalja Liisa" (1904) > "Meie Matsi vastane" (1905) > "Uus Meie Mats" (1906) > "Meie Mats" > "Päris Meie Mats" (1907) > "Matside Mats" (1907) > "Sakste Mats" (1908) > "Matsi poeg Ats" (1908) > "Matsi poeg Mats" (1908) > "Meie Mats Ise" (1908) > "Vana Meie Mats" (1914)

Viited
------

1. ↑  "ERB Sakste Mats". Originaali arhiivikoopia seisuga 16. september 2018. Vaadatud 16. septembril 2018.
**Guangzhou Shi** (hiina keeles 广州市 (toonimärkidega Guǎngzhōu Shì)) on allprovintsilinn (2. järgu haldusüksus) Hiinas, Guangdongi provintsi keskus. Asub Zhu Jiangi deltas Hongkongist 120 km kaugusel. Haldusüksuse keskus on Yuexiu linnarajoon ja keskasula Guangzhou linn.

Haldusjaotus
------------

Zhu Jiang Guangzhous
Guangzhou on allprovintsilinn. Halduslikult jaguneb 10 linnarajooniks ja 2 maakonna õigustega linnaks.

Yuexiu
Liwan
Haizhu
Tianhe
Baiyun
Huangpu
Huadu
Panyu
Nansha
Luogang
Luogang
Conghua
Zengcheng

| Nimi | Hiina kirjas | *Pinyin*'is |
| --- | --- | --- |
| Ringkonnad |
| Yuexiu | 越秀区 / 越秀區 | Yuèxiù Qū |
| Liwan | 荔湾区 / 荔灣區 | Lìwān Qū |
| Haizhu | 海珠区 / 海珠區 | Hǎizhū Qū |
| Tianhe | 天河区 / 天河區 | Tiānhé Qū |
| Baiyun | 白云区 / 白雲區 | Báiyún Qū |
| Huangpu | 黄埔区 / 黃埔區 | Huángpǔ Qū |
| Huadu | 花都区 / 花都區 | Huādu Qū |
| Panyu | 番禺区 / 番禺區 | Pānyú Qū |
| Nansha | 南沙区 / 南沙區 | Nánshā Qū |
| Luogang | 萝岗区 / 蘿崗區 | Luógǎng Qū |
| Maakonna õigustega linnad |
| Zengcheng | 增城市 / 增城市 | Zēngchéng Shì |
| Conghua | 从化市 / 從化市 | Cónghuà Shì |

Transport
---------

Aastal 1997 avati Guangzhou metroo. Guangzhou oli Pekingi, Tianjini ja Shanghai järel neljas linn Hiina RVs, kus hakkas tööle metroo.

Guangzhou Baiyuni rahvusvaheline lennujaam, mis asub Huadu linnarajoonis, avati 2004. aastal.

1. jaanuarist [2007] on Guangzhou linnalistel aladel mootorrataste kasutamine keelatud.

Välislingid
-----------

* Guangzhou koduleht
Pitsatikiri: "mürk; lumm"
**Gu** ( liht. : 蛊; trad. : 蛊; gǔ) on salvavatelt elukatelt võetud mürk, mis seostub lõuna Hiina kultuuride ja eriti Nanyuega. Traditsionaalsel *gu* mürgi valmistamisel suleti kööginõusse mitu mürgist elukat (nt sajajalgseid, madusid, skorpione ), kus nad üksteist nahka pistsid. Selle tulemusena koondunut nende toksiin ühte ellujäänusse. *Gu* oli kasutatusel mustas maagias manipuleerimaks seksuaalpartneritega, tekitamaks pahaloomulisi haigusi ja põhjustamaks surma. Hiina folkloori järgi võib *gu* vaim muutuda erinevateks loomadeks. Tavaliselt ussiks, tõuguks, maoks, konnaks, koeraks või seaks.

Piktogrammist
-------------

Endeluukiri: "mürk; lumm"
Piktogramm kujutab kolme nõus olevat tõuku (ussi, putukat) ja edastab pilti lohakile jäetud toidunõusse (ka ohvrinõusse) roiskumise ja käärimisega seotult tekkinud elukatest (parasiitidest). Hieroglüüfi tähenduseks on nii mürgised elukad ja parasiidid, kui ka mürk ja hukutavad ained (narkootikumid). Sellest tulenevalt ka lummus, nõidus, laastav ja võrgutav mõju (eriti naise). Tegusõnana tähendab ära nõidumist, ära lummamist ja ära meelitamist. Hiina meditsiinis tähistab see ka kahjulikku kuumust ja mürgist hingust (qi), mis kahjustab tervist. (Nn kuumad tüdrukud …) Kuid ka *gu* nõiduses süüdistatud isiku, kellel oli pea ära löödud ja teiba otsa pandud, vaim.

Taoistlikus alkeemias
---------------------

Peale inimese sündi võtavad ta üle võimus kolmes peamises kehakeskmesse asuvad kolm kurivaimu go’d, kes püüavad ta elusalt nahka panna. Nendeks on: peakeskmes sinine (vana) madu, rinnakeskmes valge preili ja (ala)kõhukekmes verine laip.  (Mõneti meenutavad need Ilmutuse raamatu kurja kolmainsust: vana madu (saatan), Baabeli hoora (koos valeprohvetiga) ja metsalist.) Taoistlikule alkeemilisele praktikale aluse panemiseks tuli kõigepealt neist vastava eluviisiga lahti saada.

Muutuste raamatus
-----------------

*Gu* on ka 18. kuusjoone nimi. Loo algolekuks on rikutus ja lumm. Selle toova vastupidise kuusjoone Järgimise vorm meenutab veinipitsi. Joonte tekstis käsitletakse vanematelt saadud ja elus järgitavate kahjulike harjumuste parandamist ja nende lummast vabanemist. Eriti raske on kiindumuste tõttu parandada ema poolt rikutut. Loo sisuks on läbi (kõrgemate) pürgimuste rikutuse parandamine ning vanematelt saadu ja enda poolt tehtu lunastamine. Viimasel joonel on juttu juba ajaliku maailma valitsejate teenimisest hoidumisest.

Viited
------

1. ↑  Чжан Бо-дуань. Главы о прозрении истины (У чжэнь пянь) / Пер. с кит. предисл. и коммент. Е.А.Торчинова. СПб.: Центр «Петербургское Востоковедение», 1994.
2. ↑  Wilhelm, Richard and Baynes, Cary (1967). *The I Ching or Book of Changes*, With foreword by Carl Jung. 3rd. ed. Princeton University Press#Bollingen Series XIX. Princeton NJ: Princeton University Press (1st ed. 1950).

Kirjandus
---------

* Feng, H. Y. and J. K. Shryock. 1935. "The Black Magic in China Known as *Ku*," *Journal of the American Oriental Society* 55.1:1-30.

Välislingid
-----------

* The Cult of the Ku, Heuristic England
**Rahvusvaheline arenguabi** ehk arengukoostöö (inglise keeles *development co-operation*) on üldtermin, mis hõlmab arenguriikidele suunatud rahalist abi, oskusteabe edasiandmist (tehnilist abi) ja materiaalset abi.

Arengukoostööd viiakse ellu nii kahepoolse kui ka mitmepoolse koostöö korras. Sellest tulenevalt jaotatakse arengukoostöö arenguabiks, mida doonorriigid koostöös annavad abisaajariigile või mida doonorriik annab sihtotstarbeliselt rahvusvahelise abiorganisatsiooni kaudu ning arenguabiks, mida abisaajariigile annavad rahvusvahelised organisatsioonid. Ametlik arenguabi (*Official Development Assistance* – ODA) on aga rahvusvaheline termin, mis hõlmab arenguriikidele avalikust sektorist majandusliku arengu ja heaolu toetamiseks antavaid laene ja grante, sealhulgas humanitaarabi. Ametliku arenguabi definitsiooni ja sinna alla loetavad abitegevused otsustab Majandusliku Koostöö ja Arengu Organisatsiooni (OECD) Arenguabi Komitee (DAC), mis kogub ka rahvusvahelist arenguabi statistikat.

Viited
------

1. ↑  Rahvusvaheline arengukoostöö. Välisministeerium.
2. ↑  Rahvusvaheline arengukoostöö. Välisministeerium.
Alates 2017 aastast on mitteametlik Rahvusvaheline karikatuuripäev **18. september**.

Ajaloost
--------

Antud kuupäeva taga on 17. september 2007, mil Bangladeshis ilmus *Prothom Alo* väljaande **Alpin** *(Bengali : আলপিন )* 431 number, kus ilmus karikatuur nimega *Naam* (nimi).

Selle oli joonistatud 20-aastase karikaturist Arifur Rahmani, kus ta oli kujutatud eaka mehe ja poisi vaheliine vestlus ning probleem oli seotud pigem teksti kui piltidega, nagu oli olnud juba varasemate taoliste juhtumite korral. Kui poisilt küsiti, mis ta nimi on, jättis ta ära eesliite *Muhamed*, mida mõned moslemid kasutavad, et näidata austust islamiprohveti Muhamedi vastu. Vanem mees teatas talle, et ta peaks seda eesliidet kasutama kõikide nimede ees. Viimases pildis küsis mees poisilt, mis tal süles oli, millele poiss vastas "Muhamed kass".

Riigi peamiselt moslemitest elanikud pidasid karikatuuri avaldamist oma pühal Ramadaani kuul tahtliku katsena naeruvääristada Muhamedi, keda moslemid väga austavad, ja sedasi õhutada riigis rahutusi. Sellele reageeriti avalike protestide kaudu, mis viisid vägivalla ja tänavate kokkupõrgeteni, ehkki ajutine valitsus oli sellised meeleavaldused keelanud.

**18. septembril** keelustas valitsus selle karikatuuri ja Alpin nr 431 müügi ja tegi ametivõimudele korralduse arestida kõik trükitud eksemplarid. Arifur Rahman arreteeriti, samal ajal kui kirjastajad olid avalikult vabandanud ja vallandasid karikaturisti. Arifur Rahman kaotas töö ja ta vangistati Bangladeshi erakorraliste seaduste alusel.

### Dhaka kohus

Arifur Rahmani süüdistati karistusseadustiku paragrahvi 295A alusel usuliste tunnete kahjustamises ja talle määrati 30-päevane kinnipidamismäärus, mida hiljem pikendati veel kolme kuu võrra. Amnesty International nimetas Rahmani südametunnistuse vangiks ja nõudis tema viivitamatut ja tingimusteta vabastamist. Amnesty International andis tema nimel välja ka avalduse, milles nõuti tema vabastamist, öeldes: „*Valitsus ei tohiks alluda äärmusliidrite survele, kes üritavad juhtumit politiseerida. Rahmanit ei tohi patuoinaks teha. Ta tuleb vabastada."* Karikaturist jäi arreteerituks kuueks kuuks ja kaheks päevaks 18. septembrist 2007 kuni 20. märtsil 2008 pärast seda, kui tema vastu korduvalt kohtuasja esitanud politseiametnik ei ilmunud kohtusse. 

### Jessore'i kohus

12. novembril 2009 määras Jessore'i kohus karikaturist Arifur Rahmanile karistuseks lisaks veel kaks kuud ranget vangistust, samuti pidi tasuma trahvi 500 Tk või olema vangistuses täiendavalt seitse päeva.

Viited
------

1. ↑  "18 September International Cartoon Day". Vaadatud 15.03.2020.
2. ↑  "Violence over Bangladesh cartoon". *BBC News*. 21. september 2007. Vaadatud 15.03.2020.
3. 1 2  "Cartoonist Arif sentenced to two months". *bdnews24.com*. 12. november 2009. Vaadatud 15.03.2020.
4. ↑  "Cartoonist released in Bangladesh". *BBC News*. 20. märts 2008. Vaadatud 15.03.2020.

Välislingid
-----------

* Arifur Rahmani karikatuur "Nimi"
Jacopo Sansovino, Tintoretto maal
Püha Markuse raamatukogu
**Jacopo** d'Antonio **Sansovino** (2. juuli 1486 Firenze – 27. november 1570 Veneetsia) oli Itaalia skulptor ja arhitekt. 

Ta sündis **Jacopo Tatti** nime all. Ta õppis skulptuuri Roomas Andrea Sansovino juures, kes töötas seal 1504–1513, ja võttis tema järgi endale uue perekonnanime.

Roomas tegi Jacopo Sansovino Pietro Peruginole vahast mudeli "Ristilt võtmise" jaoks ning äratas Donato Bramante ja Raffaeli tähelepanu.

Ta naasis 1511 Firenzesse ning sai tellimuse kahele marmorkujule: Pühast Jaakobist Firenze toomkiriku jaoks ja Bacchusest (see asub praegu Bargello lossis). Ta tegi Michelangelole, kes vastutas Firenze San Lorenzo kiriku ehitamise eest, ettepanekuid selle fassaadi kaunistavate skulptuuride kohta, aga Michelangelo lükkas need tagasi, mis Sansovinot väga pahandas.

Perioodil 1510–1517 jagas ta ateljeed ja modelle maalikunstnik Andrea del Sartoga. Nagu kõigil 17. sajandi itaalia arhitektidel, nii ka temal läks suur osa ajast ja tööst õukonna ja muude organisatsioonide rituaalide jaoks vajalike ajutiste ehitiste püstitamiseks. Selles žanris oli tema suursaavutuseks paavsti Leo X jaoks 1515 rajatud triumfivärava ehitus.

Seejärel asus Sansovino Rooma.

Pärast Rooma rüüstamist 1527 lahkus ta sealt Veneetsiasse, kuhu jäi elama surmani. 1529 sai ta seal San Marco prokuraatorite kinnisvarahaldajaks ja peaarhitektiks. San Marco prokuraator oli Veneetsia tähtsuselt teine ametikoht doodži järel ja seega sai Sansovino Veneetsia üheks kõige mõjukamatest kunstnikest. Talle määrati esialgu aastapalgaks 80 tukatit, aga juba järgmisel aastal tõsteti seda 180 tukatini.

Tema teosteks on tähtsad ehitised ja rajatised Püha Markuse väljaku lähedal, näiteks mündikoda ning mitmesugused skulptuurid ja reljeefid Püha Markuse basiilikal. Ta aitas ümber ehitada maju, kirikuid, losse ja ametihooneid. 1537–1540 ehitati Püha Markuse väljakule hobusetalli asemele triumfikaare kujuline marmorist hoone Loggetta.

Tema tippteoseks sai Püha Markuse raamatukogu (*Biblioteca Marciana*), mis asub Doodžide palee vastas ja mis on Veneetsia üks kõige rikkalikumalt kaunistatud renessansiajastu ehitisi. Selle ehitus venis poole sajandi pikkuseks ja maksis 30 tuhat tukatit. Raamatukogu juures ühendas Sansovino klassitsismi, mida tavaliselt seostatakse lihtsuse ja rangusega, veneetslaste armastusega pinnakaunistuste vastu.

Pärast 41 aastat kestnud tööd Veneetsia peaarhitektina Sansovino suri. Tema asemel sai peaarhitektiks Andrea Palladio.

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Jacopo Sansovino** |
Jacob Middleton 2019. aastal San Jose Barracuda mängijana
**Jacob Middleton** (sündinud 2. jaanuaril 1996 Wainwrightis Alberta provintsis) on Kanada jäähokimängija, kes mängib kaitsjana NHL-i klubis Minnesota Wild.

Aastatel 2012–2016 mängis Middleton Ontario Hockey League'i klubis Ottawa 67's.

2014. aastal valis Los Angeles Kings ta NHL-i *draft* '​is 210. valikuna ehk *draft* '​i viimase valikuna. Kingsis Middleton kordagi ei mänginud. Hooajal 2016/17 asus Middleton mängima American Hockey League'is (AHL) San Jose Sharksi tütarklubis San Jose Barracuda. 2019. aastal valiti Middleton AHL-i tähtede mängule.

2017. aasta märtsis sõlmis Middleton San Jose Sharksiga kolmeaastase lepingu. NHL-is debüteeris Middleton 5. jaanuaril 2019 mängus Tampa Bay Lightningi vastu. Sharksi põhikoosseisus asus Middleton lõpuks püsivalt mängima hooajal 2021/22. 24. novembril 2021 lõi ta mängus Ottawa Senatorsi vastu oma esimese värava NHL-is.

2022. aasta märtsis kaubeldi Middleton koos tulevase *draft* '​i valikuga Kaapo Kähköneni vastu Sharksist Minnesota Wildi. 2022. aasta juulis pikendas Middleton Wildiga lepingut kolme aasta võrra.

Kanada jäähokikoondise koosseisus osaleb Middleton 2023. aasta maailmameistrivõistlustel.

Viited
------

1. ↑  "Sharks Sign Defenseman Jacob Middleton". National Hockey League. 7. september 2017. Vaadatud 14. jaanuaril 2019.
2. ↑  "Wild Acquire Jake Middleton from Sharks". National Hockey League. 21. märts 2022. Vaadatud 21. märtsil 2022.
3. ↑  "Minnesota Wild D Jacob Middleton agrees to three-year contract extension". The Sports Network. 6. juuli 2022. Vaadatud 6. juulil 2022.

Välislingid
-----------

* Jake Middleton NHL.com lehel
* Jacob Middleton hockeydb.com lehel

| * v
* r
Minnesota Wild |
| --- |
| 
**Väravavahid**: Marc-André Fleury **·** Filip Gustavsson |
| 
**Kaitsjad**: Calen Addison **·** Jonas Brodin **·** Matt Dumba **·** Alex Goligoski **·** John Klingberg **·** Jon Merrill **·** Jacob Middleton **·** Jared Spurgeon |
| 
**Ründajad**: Matthew Boldy **·** Connor Dewar **·** Brandon Duhaime **·** Joel Eriksson Ek **·** Marcus Foligno **·** Frédérick Gaudreau **·** Ryan Hartman **·** Marcus Johansson **·** Kirill Kaprizov **·** Gustav Nyquist **·** Ryan Reaves **·** Mason Shaw **·** Sam Steel **·** Oskar Sundqvist **·** Mats Zuccarello |
Domtoren, kunagise Utrechti katedraali säilinud torn
Der Fluyten Lust-Hof, 1649. aasta väljaande tiitelleht
**Jacob van Eyck** (u 1590 – 26. märts 1657) oli Hollandi aadlik, muusik ja helilooja. Ta oli üks tuntumaid 17. sajandi muusikuid Madalmaades, Utrechti Orpheuseks nimetatud kellamängumeister ja -häälestaja, plokkflöödivirtuoos ja plokkföödivariatsioonide autor. *Jonkheer.*

Eluloolist
----------

Van Eyck sündis pimedana aadliperekonnas Heusdeni väikelinnas. 1625. aastal lahkus ta kodunt ning töötas kariljonimängija ja organistina Utrechti toomkirikus. 1628. aastal sai temast kariljonispetsialist Utrechtis, kelle teadmiste alusel loodi, häälestati ja seati kariljone üles kirikutes terves Hollandis. Van Eycki teadmisi akustikast ja kellavalamisest on kiitnud René Descartes, Isaac Beeckman ja teised teadlased. Jacob van Eyck suri Utrechtis.

Teosed
------

Jacob van Eyckilt pärineb plokkflöödivariatsioonide kogumik "Der Fluyten Lust-hof" (eesti keelde tõlgitud kui 'Flöödi rõõmuaed'). Teosest tehti uustrükk 1644. 1646. 1649. 1654. ja 1656. aastal. "Der Fluyten Lust-hof" sisaldab 144 meloodiat sopranplokkflöödile, igaühele lisatud mitu eri keerukusastmega variatsiooni. Teoste seas on väike osa vabu kompositsioone, nagu prelüüdid ja fantaasiad, kuid enamik neist olid selle aja Hollandis tuntud viisid, mille hulgas leidus lautolaule, tantsuviise, rahvalaule ja koraaliviise. Viisidele lisatud variatsioonid on kohati vägagi keerukad ja nende veatu mängimine paras pähkel isegi kogenud plokkflöödimängijatele.

"Der Fluyten Lust-hof" on tänini jäänud mahukaimaks soolopuhkpillile kirjutatud teoste kogumikuks Euroopa muusikaajaloos.

Eestis
------

Jacob van Eycki muusikat on interpreteerinud ja varieerinud, samuti improviseerinud Eycki teemadel Neeme Punder plaadil "The Flutish Kingdom" koos Peeter Vähiga süntesaatoril ja Aivar Mäe.

Teosest pärit repertuaariga on Eestis korduvalt esinenud varajase muusika stuudio Cantores Vagantes, teos oli ka terve nende kontserdikava "Flöödi rõõmuaed", milles vaheldati viise teorbi saatel laulduna ja flöödivariatsioone plokkflöötidel, sisuks.

Viited
------

1. ↑  I. Lill, T. Levald. Kontserdipeegel. - Sirp, 08.12.2011
2. ↑  Jacob van Eyck (Composer). - Bach Cantatas Website
3. ↑  I. Lill, T. Levald. Kontserdipeegel - Sirp, 08.12.2011
4. ↑  H. Meibaum.Neeme Punder flöötide kuningriigist. - Eesti Päevaleht, 28.01.1997
5. ↑  Jacob van Eyck – flöödi rõõmuaed. - Muusikasündmuste kalender. - Eesti Muusika Infokeskus
6. ↑  I. Lill, T. Levald. Kontserdipeegel - Sirp, 08.12.2011.

Välislingid
-----------

* Jacob van Eycki ja tema loomingu teemaline veebileht
* Jacob van Eyck (Composer). - Bach Cantatas Website
**Jacob Pranck** (ka **Jacobus Pranck**; 17. sajand Göteborg – 18. sajand) oli Eesti füüsik.

Elulugu
-------

Jacob Pranck oli rootslane.

Õppis Göteborgi gümnaasiumis, Uppsala Ülikoolis (immatrikuleeriti 15. septembril 1688) ja Tartu Ülikoolis (immatrikuleeriti septembris 1690), filosoofiastipendiaat (jaanuaris 1694; mainitud 15. septembril 1694). 1694 valmis tal Tartu Ülikoolis (professor Sven Cameeni juures) disputatsioon "Värvuste kasutamisest ja loomusest" ("De usu et natura colorum"), mille kaitses 28. märtsil 1694. Ta kasutas oma uurimuses (inspireerituna matemaatikaprofessor Sven Dimbergi loengutest) ühena esimestest Isaac Newtoni seisukohti.

Viited
------

1. 1 2 3  Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide

Teoseid
-------

* Speciem academicum, de usu et natura colorum, sub praeside Sueconis Camen … Dorpati /1694/.

Kirjandus
---------

* Tering, A. Album Academicum der Universität Dorpat (Tartu) 1632–1710. Tallinn, 1984, 310
* Tartu ülikooli ajalugu: kolmes köites. Tallinn, 1982, I, 222
* Rauch, G. Die Universität Dorpat, 390–391 (siin ekslikult Franck)
* Lumiste, Ü. Piirimäe, H. Sven Dimberg – Newtoni õpetuse varane propageerija Tartu Ülikoolis 1690. aastail. // TÜ ajaloo küsimusi XI. Tartu, 1981, 46.
* *Eesti teaduse biograafiline leksikon.* 3. köide: *N–Sap* TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013

 *Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.*
**Novosil** on linn Venemaal Orjoli oblastis, Novosili rajooni keskus. Asub Zuša jõe paremkaldal, 70 km Orjolist idas.

Novosili on mainitud 1155. aastal Tšernigivi vürstiriigi Itili kindlusena. 14. sajandi alguseks oli see juba Novosili nime all väikese vürstiriigi keskus. 15. sajandi alguses läks linn Leedu suurvürstiriigi valdusse, kuid sajandi lõpus Moskva suurvürstiriigi kätte.

1777. aastal sai Novosil linnaõigused maakonnalinnana Tula asehaldurkonnas ja seejärel kubermangus.

13. novembrist 27. detsembrini 1941 oli linn Saksa okupatsiooni all.

Novosil on elanike arvult üks Venemaa väiksemaid linnu, 2020. aasta alguses oli seal 3109 elanikku.

Viited
------

1. ↑  26. Численность постоянного населения Российской Федерации по муниципальным образованиям на 1 января 2018 года, vaadatud 23.01.2019.
2. ↑  "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 24. aprill 2020. Vaadatud 22. juunil 2020.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Novosil** |
Mezeni jõe asendikaart
**Mezeni jõgi** (komi keeles *Mõzõn* ) on jõgi Põhja-Venemaal Komi Vabariigis ja Arhangelski oblastis. 

Jõgi suubub Mezeni lahte. Jõe pikkus on 966 km. Valgla suurus on 78 tuhat km². Vooluhulk suudmes on keskmiselt 866 m³/s, maksimaalselt 9530 m³/s. Jõgi on segatoiteline, kõige rohkem toitub lumesulamisveest. Suurvesi on kevadel lume sulamise järel ja sügisel vihmade tõttu, madalvesi mais-juunis. Jäätub oktoobri lõpust novembri keskpaigani, vabaneb jääkattest aprilli lõpus - mai alguses. Looded on tuntavad suudmest kuni 64 km ülesvoolu.

Jõgi algab Timaani kõrgustikult Komimaalt. Tema lähte geograafilised koordinaadid on umbes 55° idapikkust ja 65°30' põhjalaiust. Jõgi voolab edelasse, siis loodesse, siis jälle edelasse. Verhnemezenskis pöördub jõgi lõunasse, Glotovos, kus temasse suubub vasakult Irva jõgi, läände ning voolab läbi Koslani ja Ussogorski. Viimane on ainus koht, kus jõe äärde ulatub raudtee. Ussogorskis pöördub jõgi põhja ja voolab läbi Bolšaja Põssa, kus temasse suubub vasakult Põssa jõgi, Komimaa piirini Arhangelski oblastiga. Kaugemal põhjas, Vožgoras suubub paremalt Mezeni jõkke Mezenskaja Pižma. Vožgoras pöördub jõgi loodesse. Temasse suubuvad vasakult Nizma ja paremalt Sula jõgi, siis voolab ta läbi Koinassi ja temasse suubub paremalt Kõma jõgi, misjärel ta pöördub läände ja voolab läbi Tsenogora kuni Lešukonskojeni. Seal suubub temasse vasakult suurim lisajõgi Vaška. Mezeni jõgi pöördub loodesse, voolab läbi Tselegora ja Kozmogorodskoje. Dorogorskojes suubuvad Mezeni vasakult Kimža ja paremalt suurim parempoolne lisajõgi Pjoza. Seejärel läbib jõgi Mezeni ja Kamenka ning suubub Mezeni lahte Valges meres. 

Mezenist kuni Bolšaja Põssani kulgeb jõe kaldal maantee, Mezenist Lešukonskojeni kattega, sealt edasi katteta tee, Mezenist Vožgorani jõe paremal, sealt edasi vasakul kaldal. 

Mezeni jõgi on laevatatav suudmest 201 km kuni Vaška suudmeni Lešukonskojes, aga kevadel suurvee ajal koguni 681 km.

Viited
------

1. 1 2 3  Suur maailma atlas, lk. 67
Vaade linnusevallilt kunagisele õuele.
Padise linnamägi "maa" poolt
**Padise linnamägi** ehk **Vanalinnamägi** on neemiklinnuse tüüpi linnamägi Harju maakonnas Lääne-Harju vallas Padise külas.

Kirjeldus
---------

Linnus asub Harjumaal Padise kloostri varemetest ligikaudu 1 km lõunas Kloostri jõe parempoolsel kõrgel kaldaneemikul. Trapetsikujulise siseõue pindala on 3300 m². Linnamägi on idapoolses nurgas piiratud liivast otsavalliga ja välisjalamil 2,5 m sügavuse kraaviga. Valli lõunapoolne serv on madal. Vallist on leitud kunagiste palkkonstruktsioonide söe- ja tukikihid. Linnuse õue lääneküljelt on leitud ka põlenud kive. Arvatavasti olid palkrajatised ka linnuse põhja- ja lõunaserval. Linnuse edelanurgas, neemiku kitseneva tipu pool, oli lisaks madalam vall.

Radiosüsinikumeetodil dateeringu põhjal kuuluvad söe- ja tukikihid 11.–14. sajandi algusse. Linnuse kasutamises võib eristada vähemalt kahte järku: 7.–10. ja 11.–13. sajandit.

Ajalugu
-------

Padise linnusest on leitud kuni 4000 aasta vanuseid inimtegevuse jälgi. Sellest ajast on pärit Padise linnamägi, rahvapärimustes Vanalinnamägi (Vana-Linnamägi). Linnamäel ei ole pidevalt elatud, seda on kasutatud vaid kaitse otstarbel nagu teisigi rannalähedasi linnuseid.

Pildid
------

* 
* 
* 
*

Viited
------

1. ↑  /Tõnisson, E. 2008. Eesti muinaslinnad. Muinasaja teadus 20, lk. 194-196

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Padise linnus** |

* Linnamäest padise.ee lehel
* Linnamäest Padise kloostri kodulehel
* Padise linnus kultuurimälestiste riiklikus registris
**Anderlues** (prantsuse [ɑ̃.dɛʁ.ly]) on prantsuskeelne vald Belgias Valloonia piirkonnas Hainaut' provintsis.

Anderlues' territooriumil asub Haine'i jõe läte.

Galerii
-------

* 
* 
*

Välislingid
-----------

 Anderlues – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
* Koduleht (prantsuse keeles)

Hainaut' provintsi vallad

Aiseau-Presles **·** Anderlues **·** Antoing **·** Ath **·** Beaumont **·** Belœil **·** Bernissart **·** Binche **·** Boussu **·** Braine-le-Comte **·** Brugelette **·** Brunehaut **·** Celles **·** Chapelle-lez-Herlaimont **·** Charleroi **·** Châtelet **·** Chièvres **·** Chimay **·** Colfontaine **·** Comines-Warneton **·** Courcelles **·** Dour **·** Écaussinnes **·** Ellezelles **·** Enghien **·** Erquelinnes **·** Estaimpuis **·** Estinnes **·** Farciennes **·** Fleurus **·** Flobecq **·** Fontaine-l'Evêque **·** Frameries **·** Frasnes-lez-Anvaing **·** Froidchapelle **·** Gerpinnes **·** Ham-sur-Heure-Nalinnes **·** Hensies **·** Honnelles **·** Jurbise **·** La Louvière **·** Le Rœulx **·** Lens **·** Les Bons Villers **·** Lessines **·** Leuze-en-Hainaut **·** Lobbes **·** Manage **·** Merbes-le-Château **·** Momignies **·** Mons **·** Mont-de-l'Enclus **·** Montigny-le-Tilleul **·** Morlanwelz **·** Mouscron **·** Pecq **·** Péruwelz **·** Pont-à-Celles **·** Quaregnon **·** Quévy **·** Quiévrain **·** Rumes **·** Saint-Ghislain **·** Seneffe **·** Silly **·** Sivry-Rance **·** Soignies **·** Thuin **·** Tournai
Antoine de Jomini
**Antoine Henri de Jomini** (6. märts 1779 Payerne, Vaud' kanton, Šveits – 24. märts 1869 Pariis) oli Šveitsi päritolu kindral ja sõjateoreetik, kes oli Prantsuse esimese keisririigi (kuni 1813) ja alates 1813. aastast Venemaa keisririigi teenistuses.

Jomini oli Prantsuse revolutsioonisõdade ajal pataljoniülem. 1804. aastal ilmunud tema sõjateoreetiline töö "Traité de grande tactique" avaldas keiser Napoleonile muljet ning ta ülendas Jomini 1805. aastal koloneliks ja 1806. aastal määras ta tööle oma staapi. 

1808. aastal tõstis Napoleon Jomini paruniseisusse ja 1810. aastal ülendas brigaadikindraliks. 1812. aasta Venemaa sõjakäigus oli Jomini esmalt Vilno ja hiljem Smolenski kuberner.

1813. aastal sai Jomini marssal Michel Ney juhitud armeekorpuse staabiülemaks, kuid augustis vahetas ta pooli – asus prantsusevastase koalitsiooni poolele. Keiser Aleksander I võttis ta teenistusse kindralleitnandi auastmes.

Tunnustus
---------

* Auleegioni rüütli klassi orden (1807)
* Püha Louis' Kuningliku Sõjalise Ordu suurristi klassi orden (1814)
* Püha Andreas Esmakutsutu orden (1867)

Teoseid
-------

* *Traité de grande tactique*. (1805)
* *Histoire critique et militaire des guerres de la Révolution*. (1810)
* *Traité des grandes opérations militaires*. (1811)
* *Vie politique et militaire de Napoléon*. (1827)
* *Précis de l'art de la guerre*. (1838)

Välislingid
-----------

* Antoine de Jomini – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
**Antofagasta piirkond** on Tšiili 1. järgu haldusüksus (piirkond). Piirneb kirdes Boliiviaga ja idas Argentinaga. 

Piirkonnas asub Atacama kõrbe keskosa. Seal on ka Tšiili suurim soolajärv, Salar de Atacama järv. Läbi piirkonna voolab Loa jõgi.

Suuremad linnad on halduskeskus Antofagasta ja Calama.

Piirkond jaguneb 3 provintsiks: Tocopilla, El Loa ja Antofagasta provints. Provintsid jagnevad üheksaks vallaks.

San Pedro de Atacama lähedal on umbes 3000 aasta vanune kunzade asulakoht Tulor.

1866 avastati piirkonnas suured salpeetrivarud. 1866–1879 kuulus piirkond Boliiviale.

Piirkonnas on suured vasekaevandused, suurim on Chuquicamata kaevandus, mis on maailma suurim vase avakaevandus.

Valle de la Luna

Viited
------

1. ↑  , vaadatud 4.01.2018.

Välislingid
-----------

* Piirkonna koduleht

Tšiili piirkonnad

Aisén **·**  Antofagasta **·**  Arica y Parinacota **·**  Atacama **·**  Bernardo O'Higgins **·**  Bío-Bío **·**  Coquimbo **·**  La Araucanía **·**  Los Lagos **·**  Los Ríos **·**  Magalhães ja Tšiili Antarktika **·**  Maule **·**  Santiago **·**  Tarapacá **·**  Valparaíso
**Aino Ostrat** (16. oktoobril 1935 Tallinn – 21. detsember 2021) oli eesti arstiteadlane ja reumatoloog.

Elulugu
-------

Aino Ostrati isa oli arhitekt Johann Ostrat.

Lõpetas 1958 Tallinna Meditsiinikooli, 1964 Leningradi Pediaatria Meditsiiniinstituudi, meditsiinikandidaat (1986, Jaroslavli Riiklik Meditsiiniinstituut), väitekiri "О роли санаторной школы в реабилитации детей, больных ревматизмом". Oli 1967–1981 Eksperimentaalse ja Kliinilise Meditsiini Instituudi (EKMI) laborant ja nooremteadur, 1981–1987 EMHI (aastast 1988 PMI) nooremteadur, 1987–1997 vanemteadur.

Teadustöö
---------

Uurimisvalkond: laste reumatoloogia, reumahaigete laste ja noorukite rehabilitatsioon sanatoorsetes koolides; laste tervisliku seisundi sõltuvus füüsilisest koormusest. Korraldanud skriininguuringute ekspeditsioone üle Eesti. Aktiivne matkasportlane. Pidanud loenguid matkameditsiinist Tallinna Turismiklubi matkakoolis. Eesti Reumatoloogide Seltsi asutajaliige (1979), Hügienistide Seltsi liige. Üle 50 teadustrükise.

Teoseid
-------

* Kui kooli tuleb reumahaige laps. // Nõukogude Kool (1976) 9
* Õppeedukuse muredest sanatoorses koolis. // Nõukogude Kool (1985) 5
* Õuesviibimise ja liikumisaktiivsuse tähtsusest reumahaigete laste rehabilitatsioonis (kaasautorid K. Saveljeva, J. Rahu). // Nõukogude Kool (1987) 9
* Osteogenic deformation in Sillamäe, Narva, Kohtla-Järve and Tartu children. // Development and health of Estonian youth. Tallinn, 1991
* Veel kord rahhiiditaolistest luude deformatsioonidest. // Eesti Arst (1996) 5

Viited
------

1. 1 2 3 4  Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide

Kirjandus
---------

* *Eesti teaduse biograafiline leksikon.* 3. köide: *N–Sap* TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013

 *Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.*
**Aino Orgulas** (neiuna **Aino Ruubel**; sündinud 27. jaanuaril 1935 Tallinnas) on eesti arst.

Ta on õppinud Rakvere 8-klassilises koolis ja lõpetas aastal 1953 Rakvere 1. Keskkooli. Samal aastal astus ta Tartu Riikliku Ülikooli arstiteaduskonda, mille lõpetas aastal 1959 arstina.

Ta töötas aastatel 1959–1960 Jõhvi haiglas akušöör-günekoloogina. Aastatel 1960–1990 töötas ta Tallinna Vabariiklikus Haiglas naistehaiguste osakonnas, sünnitustubade osakonna juhatajana. Ta on viibinud korduvalt täiendustel Leningradi Arstide Täienduse Instituudis ja Tartu Riiklikus Ülikoolis. Ta oli I kategooria akušöör-günekoloog. Aastatel 1990–1995 tegutses ta Harju maakonna naistenõuandla akušöör-günekoloogina. Ta kuulus Eesti NSV Akušöör-günekoloogide Seltsi, mis Eesti Vabariigis töötas edasi Eesti Naistearstide Seltsina. Aastal 1995 jäi ta pensionile.

Isiklikku
---------

Tema isa Hugo Ruubel oli loomaarst. Aastal 1960 abiellus ta näitleja Jaanus Orgulasega; neil on tütar.

Kirjandus
---------

* Helbe Merila-Lattik. Eesti arstid 1940–1960. Lk. 877.
Yannick Pelletier (2013)
**Yannick Pelletier** (sündinud 10. septembril 1976 Bielis Berni kantonis) on Šveitsi maletaja, rahvusvaheline suurmeister (2001). 

Pelletier sai 1995. aastal FIDE-lt rahvusvahelise meistri nimetuse. Suurmeistriks sai ta 24-aastaselt 2000. aastal (FIDE kinnitas 2001. aastal). Pelletier on esimene Šveitsi malesuurmeister, kes on sündinud Šveitsis.

Ta on kuuekordne Šveitsi malemeister (1995, 2000, 2002, 2010, 2014, 2017).

2009. aastal pääses Pelletier FIDE presidendi nominatsiooni kaudu mängima maailma karikaturniirile Hantõ-Mansiiskis (nokautsüsteemis peetav 128 osavõtjaga turniir), kus sai turniiritabelis 98. asetuse. Avaringis võitis ta 32. asetuse saanud Bu Xiangzhi tulemusega 1,5:0,5, kuid teises ringis kaotas teisele hiinlasele Li Chaole 3,5:4,5.

Võistkondlik esinemine
----------------------

Pelletier on Šveitsi võistkonna koosseisus esinenud 11 maleolümpial (1996–2016), seejuures esimesel laual mängis 1996. 1998. 2010. 2012. 2014. ja 2016. aastal. Šveitsi edukamad esinemised Pelletier' osalusega olid 2002. aastal Bledis (12. koht) ja 2004. aastal Calvias (13. koht). Mõlemal olümpial mängis esimesel laual Viktor Korchnoi, teisel Pelletier.

Isiklikku
---------

Pelletier valdab prantsuse, inglise, saksa, hispaania ja vene keelt.

Välislingid
-----------

* Yannick Pelletier – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
* Yannick Pelletier FIDE andmebaasis
Duromeeter
Diagram of a durometer *indenter* or *presser foot* used for Shores A and D
**Duromeeter** on mõõtevahend, millega mõõdetakse eeskätt elastsete materjalide, näiteks polümeeride ja kummide kõvadust. Näiteks mõõdetakse sellega rulluiskude, rulade, auto- ja rattarehvide kõvadust.

Duromeetri leiutas Albert F. Shore, kes töötas 1920. aastatel välja tugevuse mõõtmise viisi. Tema eesnime esitähest tuleb ka mõõtühik "A". Seda terminit kasutatakse nii selle mõõteskaala iseloomustamiseks kui ka selle instrumendi endana.

Duromeetri, nagu ka enamiku teiste kõvadustestide mõõtmisi toimub teise, tugevama materjali osutatud surve all vastupanu mõõtmisega teatud ajaühiku jooksul.

Mõõtmine
--------

Rulluisurattad erineva tugevusega: 85 A ja 83 A
Mõõtmiseks võetakse mõõdetav materjal, mille paksus peab olema vähemalt 6,44 mm, ning vajutatakse masina abil sisse terasest varras läbimõõduga 1,1–1,4 mm ning tipu läbimõõduga 0,79 mm millele omakorda antakse mass 0,822 kg. Seda kõike 15 sekundi jooksul.

Kui materjali sisse vajub terasvarras 2,5 mm või isegi rohkem, on selle materjali kõvaduseks, ehk A väärtuseks 0. Kui aga selle aja jooksul ei vaju see varras sinna sisse ainsatki millimeetrit, on selle materjali tugevus 100 A ehk siis väga kõva polümeer või kumm, mida võib peaaegu plastikuga võrrelda.

Kuna sellel mõõtmisviisil ei ole konkreetset skaalat, siis võib ratta vastupidavus 84 A tugevuse juures olla erinev, kuna see mõõt antakse enam-vähem umbes. Seda konkreetse skaala puudumise tõttu. Kindlasti on märgatav erinevus näiteks 70 A ja 84 A tugevustel aga seda kõvadust saab teada vaid ise testides ning ratastega sõites.

Näiteid argielus kasutusel olevate materjalide kõvadusest:

* patsikumm/kummipael – 25 A
* autorehv – 50–70 A
* *bowling*'u-kuul – 100 A
Dustin Boyd (2008)
**Dustin James Boyd** (sündinud 16. juulil 1986 Winnipegis, Manitobas) on Kanada-Kasahstani jäähokimängija, kes mängib keskründajana KHL-i klubis Nur-Sultani Barõs.

Ta alustas klubikarjääri Western Hockey League'i klubis Moose Jaw Warriors.

2004. aastal valiti ta NHL-i *draft* '​is Calgary Flamesi poolt 98. valikuna. Flamesi meeskonnas debüteeris ta NHL-is hooajal 2006–07. Kokku mängis ta Flamesis neli hooaega. Hooajal 2009–10 mängis ta NHL-is veel Nashville Predatorsi ja hooajal 2010–11 Montreal Canadiensi ridades.

2011. aasta liitus ta Astana Barõsiga, kus mängis järgmised kuus hooaega. 2017. aastal liitus ta Moskva Dinamoga, kuid naasis 2018. aasta septembris Barõsi.

2006. aasta tuli Boyd Kanada kuni 20-aastaste koondisega juunioride maailmameistriks. 2016. aasta jäähoki maailmameistrivõistlustel osales ta Kasahstani jäähokikoondise koosseisus.

Välislingid
-----------

* Dustin Boyd KHL.ru lehel
* Dustin Boyd NHL.com lehel
* Dustin Boyd hockeydb.com lehel
|  |
| --- |
|  |
| Medalikohad |
| Taliolümpiamängud |
| **Hõbe** | 2010 | jäähoki |
| Maailmameistrivõistlused |
| **Pronks** | 2004 | jäähoki |

**Dustin James Brown** (sündinud 4. novembril 1984 Ithacas, New Yorgi osariigis) on USA jäähokimängija, kes mängib NHL-i klubis Los Angeles Kings ründajana paremäärel. Ta on klubi meeskonna asekapten.

Aastatel 2000–2003 mängis ta Ontario Hockey League'i klubis Guelph Storm.

2003. aastal valis Los Angeles Kings ta NHL-i *draft* '​is 13. valikuna.

Kingsis on Brown mänginud kogu oma NHL-i karjääri jooksul. NHL-is debüteeris ta 2003/04. hooajal. Aastatel 2012 ja 2014 võitis ta Kingsiga Stanley karika. NHL-is oli tema kõige resultatiivsem hooaeg 2017/18, mil ta lõi 28 väravat ja andis 33 väravasöötu. Kõige enam väravaid lõi ta hooajal 2007/08 (33 väravat). Hooaja 2011/12 väljalangemismängudes oli ta meeskonnakaaslase Anže Kopitari kõrval resultatiivseim mängija (8+12). Hooaja 2013/14 lõpus pälvis ta Mark Messier Leadership Award'i. 2009. aastal valiti Brown NHL-i tähtede mängule. Aastatel 2008–2016 oli Brown Kingsi kapten.

NHL-i tööseisakute ajal hooajal 2004/05 mängis Brown American Hockey League'i klubis Manchester Monarchs ja hooaja 2012/13 esimeses pooles Šveitsi kõrgliigaklubis ZSC Lions.

USA jäähokikoondise koosseisus võitis Brown 2004. aasta maailmameistrivõistlustel pronksmedali ja 2010. aasta taliolümpiamängudel hõbemedali.

Välislingid
-----------

* Dustin Brown NHL.com lehel
* Dustin Brown hockeydb.com lehel

| * v
* r
Los Angeles Kings |
| --- |
| 
**Väravavahid**: Pheonix Copley **·** Joonas Korpisalo |
| 
**Kaitsjad**: Mikey Anderson **·** Drew Doughty **·** Sean Durzi **·** Alexander Edler **·** Vladislav Gavrikov **·** Matt Roy **·** Jordan Spence **·** Sean Walker |
| 
**Ründajad**: Jaret Anderson-Dolan **·** Viktor Arvidsson **·** Quinton Byfield **·** Phillip Danault **·** Kevin Fiala **·** Carl Grundström **·** Alex Iafallo **·** Arthur Kaliyev **·** Adrian Kempe **·** Anže Kopitar **·** Rasmus Kupari **·** Blake Lizotte **·** Zack MacEwen **·** Trevor Moore **·** Gabriel Vilardi |
Duván Zapata (2014)
**Duván Esteban Zapata Banguero** (sündinud 1. aprillil 1991 Calis) on Colombia jalgpallur. Ta mängib Itaalia kõrgliiga klubis Atalanta ja Colombia jalgpallikoondises ründajana.

Ta alustas karjääri kodumaal América de Calis. Klubi meeskonnas tegi ta debüüdi 2009. aastal. Aastatel 2011–2013 mängis ta Argentina kõrgliiga klubis Estudiantes de La Plata. Hooajal 2012–13 lõi ta Argentina kõrgliigas 13 väravat, pälvides huvi Euroopa klubide seas.

2013. aasta augustis liitus ta Itaalia kõrgliiga klubiga Napoli. Hooajad 2015–16 ja 2016–17 veetis ta laenul Udineses ning hooaja 2017–18 Sampdorias. Itaalias on tema seni kõige edukam hooaeg olnud 2017–18, kui ta lõi Sampdoria meeskonnas Itaalia kõrgliigas 11 väravat. 2018. aastal ostis Sampdoria ema mängijaõigused, kuid andis ta kohe laenule Atalantasse.

Debüüdi Colombia jalgpallikoondises tegi Zapata 23. märtsil 2017 MM-i valikmängus Boliivia vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 9. juunil 2019 sõprusmängus Peruu vastu.

Tema nõbu Cristián Zapata on samuti jalgpallur ja Colombia koondislane.

Saavutused
----------

Napoli
* Coppa Italia: 2013–14
* Supercoppa Italiana: 2014

Viited
------

1. ↑  "QPR and West Ham target Duvan Zapata to join ex-Liverpool boss Rafa Benitez at Napoli". 22.8.2013. Vaadatud 4.12.2018
2. ↑  "Sampdoria, Duvan Zapata passa all'Atalanta". tuttomercatoweb. 12.7.2018. Vaadatud 4.12.2018
3. ↑  "Euro round-up: Duvan Zapata gets family bragging rights". Rte.ie. 24.9.2017. Vaadatud 4.12.2018
Ruth Reevesi kavand karuskraega "kubistlikule" samet- ja duvetiinmantlile. "Arts & Decoration", november 1921
Rõivakavand 20. sajandi algusest: "A house coat of silk duvetyn, decorated with hand embroidery and trimmed with fur. This costume was designed by Miss Jesse Franklin Turner, of Bon wit Teller d- Co. from a Koryak fur coat in the collection of the American Museum of Natural History. The color plate was donated by Bonuit Teller & Co. 1825." - The American Museum journal (c1900-(1918))
**Duvetiin** ehk **düvetiin** on toimses või atlass-siduses kootud kangas, mille parem pool on tugevalt karustatud, nii et see meenutab väljanägemiselt sametit. See võib olla puuvillane ja villane, või ka siidkangas, mida erandlikult toodeti 20. sajandi algul.

Ajaloost
--------

1922. aastast pärineb üks reklaam, mis kiidab naistemantlite villase duvetiini kõrget kvaliteeti. Sel ajal oli kangas uus ja sensatsiooniline leiutis, mis vallutas ka Pariisi moelava. Duvetiini ei valmistatud mitte vaid villast, vaid oli olemas ka siidduvetiin, millest valmistati ülikondi, kleite ja muid rõivaid.

Kümme aastat hiljem jõudis puuvillane duvetiin teatrimaailma ning seda hakati valgust absorbeeriva materjalina kasutama eesriiete, akside ja horisontide kangana. Teatris kasutatavale duvetiinkangale on lisatud enamasti süttimisvastane pinnaviimistlus.

Kangast on sageli kasutatud tarbekangana ka televisioonis ja filmis. Näiteks kasutati Star Treki esimeses sarjas avakosmose illusiooni loomiseks musta duvetiinkardinat, mis oli kaetud pealeliimitud sädeleva pulbriga - aknaavast paistis see tuhandete tähtedega tähistaevana.

Vaata ka
--------

* Flanell
* Bobrik
* Kalev

Viited
------

1. ↑  Neli mantli-siluetti. - Uus Eesti, nr. 318, 20 november 1938
2. ↑  Selline on Berliini moepilt. - Päewaleht, nr. 196, 23 juuli 1939
3. ↑  A. Tervonen. Kangad. Argo, 2016. lk 70
4. ↑
5. ↑  DESCRIPTION. Duvetyn (Duvetyne) Fabric for Theatrical Applications. - chicagocanvas.com

Välislingid
-----------

* DESCRIPTION. Duvetyn (Duvetyne) Fabric for Theatrical Applications. - chicagocanvas.com
* Stage Molton Fabrics. - whaleys-stages.co.uk
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib Londonis asuvast haiglast; teiste samanimeliste haiglate kohta vaata artiklit Saint Mary haigla (täpsustus).* |

---

**Saint Mary haigla** on 1845. aastal asutatud haigla Londonis Paddingtonis.

Doktor Charles Romley Alder Wright sünteesis selles haiglas 1874. aastal heroiini. Alexander Fleming avastas penitsilliini selles haiglas töötades 1928. aastal.

Saint Mary haigla sai ülemaailmse meediakajastuse, kui 22. juulil 2013 kohaliku aja järgi kell 16.24 sündis seal Catherine Middletoni ja prints Williami pere esiklapsena 3,79-kilogrammine poeg George, Cambridge'i prints.

Haiglas on Briti troonipärijaist sündinud veel Alexander Windsor, Ulsteri krahv, Davina Lewis, Peter Phillips, Frederick Windsor, Rose Gilman, Zara Phillips, Gabriella Windsor, Henry Mountbatten-Windsor ja William, Cambridge'i hertsog.

Saint Mary haiglas on tuntud inimestest sündinud veel Elvis Costello ja Kiefer Sutherland.

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Saint Mary haigla** |
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib Londonis asuvast katedraalist; teiste katedraalide kohta vaata lehekülge Püha Pauluse katedraal (täpsustus).* |

---

Katedraali põhiplaan
**Saint Pauli katedraal** (inglise keeles *St Paul's Cathedral*) on anglikaani kiriku Londoni piiskopkonna peakirik. Katedraal paikneb City of Londoni linnaosa kõrgeimal künkal Ludgate Hillil.

Öine vaade katedraalile, esiplaanil jalakäijate sild Millennium Bridge

Ajalugu
-------

Katedraal rajati Londoni suures tulekahjus hävinud vana katedraali asemele. Praeguse kiriku ehitus algas arhitekt Christopher Wreni juhtimisel pärast Londoni 1666. aasta hiigeltulekahju. Pühakoda õnnistati sisse 1711. aastal.

Arhitektuur
-----------

Pühakoda valmis inglise barokkstiilis ja oli aastatel 1710–1967 Suurbritannia pealinna kõrgeim ehitis (111 m maapinnast).

* Katedraali kuppel päevaloojakulKatedraali kuppel päevaloojakul
* Londoni Saint Pauli katedraal (1896)Londoni Saint Pauli katedraal (1896)
* Saksa dirižaabel LZ 127 Graf Zeppelin katedraali läheduses (1930)Saksa dirižaabel LZ 127 Graf Zeppelin katedraali läheduses (1930)
* Katedraaliesist kujutav maal 18. sajandistKatedraaliesist kujutav maal 18. sajandist
* Vaade katedraalile selle jalamiltVaade katedraalile selle jalamilt

Vaata ka
--------

* Apostel Paulus

Viited
------

1. ↑  "Christopher Wren".

Välislingid
-----------

* Saint Pauli katedraal – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
* Koduleht (inglise keeles)
Teater Ugala vabaõhuetendus "Kuningas Oidipus" 1923. aastal, Jaan Rieti foto
"**Kuningas Oidipus**" (vanakreeka keeles "Οἰδίπους Τύραννος" ("Oidipous Tyrannos"), ladina keeles "Oedipus Tyrannus" või "Oedipus Rex") on Ateena näitekirjaniku Sophoklese värsstragöödia, mis esietendus umbes 429 eKr. See on teine Sophoklese kolmest Teeba-ainelisest tragöödiast (Teeba triloogia), kuid on ajalises järgnevuses esimene; sellele järgnevad "Oidipus Kolonoses" ja "Antigone". Sajandite jooksul on seda hakatud pidama üheks parimaist Kreeka tragöödiaist.

Sisukokkuvõte
-------------

Tragöödia süžee põhineb Antiik-Kreeka legendil Teeba kuninga Laiose pojast Oidipusest, kelle isale oli ennustatud, et tema poeg tapab ta ning abiellub tema naisega. Püüdes ennustatut vältida, andis Laios karjasele käsu poeg tappa, karjane aga halastas lapsele ning jättis ta ellu.

Suureks kasvanuna naasis Oidipus kodumaile. Teel juhuslikult Laiosega kohtudes ei tundnud nad teineteist ning neil tekkis tüli, mille tulemusel Oidipus Laiose tappis. Seejärel jõudis ta Teebasse, mis oma surnud kuningat leinas. Ta abiellus kuninganna Iokastega, kes oli tema ema, ning sai ise Teeba kuningaks.

Kui Teebat tabas katk, ütles Delfi oraakel Oidipusele, et Teebas elab Laiose tapja ning kui too välja saadetakse, lõpeb ka katk. Pooleldi juhuse läbi sai Oidipus oma abikaasalt ja emalt teada Laiose surma asjaoludest ning karjaselt oma päritolust. Seepeale torkas ta endal silmad välja ning lahkus maalt. Meeleheites poos Iokaste end üles.

Teemad
------

"Kuningas Oidipust" on aastatuhandete vältel kommenteeritud ja tõlgendatud vägagi erinevatest vaatenurkadest. Teose põhiteemade hulka on arvatud saatuse vältimatus, paradoksaalsus ja traagiline iroonia, vaba tahte küsitavus, inimliku ülbuse hukatuslikkus ning teadmiste küündimatus jumaliku kõigeteadmise ees. Samas kuuluvad oluliste motiivide hulka ka eneseohverdus, südametunnistus, tõe ohtlikkus, valitseja vastutus rahva ees ning inimese vastutus ka oma tahtmatute tegude pärast, nägemine ja pimedus.

Töötlused
---------

"Kuningas Oidipusest" on tehtud mitut laadi töötlusi pea kõigis kunstižanrides. 1679. aastal avaldas John Dryden tragöödia töötluse värssdraamana, mida saatis suur lavaline edu. 1927. aastal lavastas Igor Stravinski sellest ooper-oratooriumi "Oedipus rex", 1936. aastal esietendus George Enescu ooper "Œdipe" ning 1990 P. D. Q. Bachi vesterniteemaline satiiriline oratoorium "Oedipus Tex". Esimene filmiversioon sündis 1957 (režissöör Tyrone Guthrie, peaosas Douglas Campbell), teise tegi Philip Saville (Oidipust mängis Christopher Plummer). 1967. aastal lavastas tugevalt moderniseeritud filmi Pier Paolo Pasolini.

Eesti keeles ilmus "Kuningas Oidipus" 1964. aastal Ain Kaalepi ja Üloi tõlkes, 2006. aasta väljaande on kommenteerinud Anne Lill. Sellest inspireeritud teoste hulka kuuluvad eesti kirjanduses näiteks Mart Kivastiku "Kuningas Oidipus" (2004), Mati Undi näidend "Vend Antigone, ema Oidipus" (2006), Arne Merilai romaan "Türann Oidipus" (2009) ning Mats Traadi luulekogu "Oidipus läheb Toompeale" (2010).

Vaata ka
--------

* Oidipuse kompleks
* Isatapp
* Intsest