recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
See artikkel See artikkel räägib liigist.  Perekonna kohta vaata artiklit Pukspuu (perekond).  

---

**Harilik pukspuu** (*Buxus sempervirens*) on pukspuuliste sugukonda kuuluv igihaljas põõsas või väike puu, mis kasvab 6–10 m, Eestis kuni 1 m kõrguseks ja mille läbimõõt on kuni 20 cm (harva kuni 45 cm).

Koor on hallikas, peenerõmeline. Võrsed on neljatahulised, rohelised. Lehed on vastakud, terveservalised, nahkjad, ovaalsed või elliptilised ning 1–3 cm pikad. Lehed pealt tumerohelised, alt heledamad. Emasõied suurtes peades võrsete tipus, isasõied väikestes peades emasõisiku alusel. Õied on kollakasrohelised. Vili on 3-osaline nahkjas kupar, igas osas 2 tumedat läikivat seemet, mis paiskuvad kupra avanedes taimest eemale. Kollakasvalge puit on tihe, raske ja väga tugev, sobib treimis- ja nikerdustöödeks.

Jaotumine ja elupaik
--------------------

Levinud peamiselt Ida- ja Kagu-Aasia, Kesk-Ameerika, Aafrika ja Lõuna-Euroopa lähistroopikas ja parasvöötmes. Liik on lokaalselt naturaliseeritud Põhja-Ameerikas.

Eestis kasvatatakse Lõuna-Euroopast pärit väga aeglasekasvulist hari­likku pukspuud haljastuses, tema lehed ja koor on mürgised. Talub hästi varju, kuid meil on ta külma­õrn.

Kasvatamine
-----------

Hariliku pukspuu vili ja võrse
Taimed eelistavad kasvamiseks lubjarikkamaid hea drenaažiga muldi ja varjukamat kasvukohta, kuhu mõne tunni päeva jooksul võiks siiski päike paista. Meil on pukspuude kasvatamisel probleemiks kevadine füsioloogiline kuivamine, seda eriti siis, kui maapind on sügavalt külmunud. Seepärast tuleb pukspuud istutada varju või kaitsta neid kevadpäikese eest kinnikatmise abil. Viljad meil ei valmi, seepärast paljundatakse taimi peaasjalikult pistikutega, Euroopas ka seemnetega, kuid need kaotavad üsna kiirelt idanevuse ja külvatakse sügisel kohe pärast valmimist. Taimede talvekahjustuste vältimiseks ei tohiks neid sügisel pügada, vaid teha seda kevadel või kohe pärast jaanipäeva.

Muud kasutusalad
----------------

Lehti kasutati varem kiniini asemel ja palaviku vähendajana. Harilik pukspuu on paljude haiguste raviks kasutatav ravimtaim. See sisaldab steroidseid alkaloide, nagu tsüklobuksiin. See sisaldab ka flavonoide.

Harilik pukspuu ei olnud selle meditsiiniliseks kasutamiseks teada enne 17. sajandi algust. Pärast seda leiti, et lehtedel (mis sisaldavad alkaloide, õlisid ja tanniini), koorel (mis sisaldab klorofülli, vaha, vaiku, ligniini ja mineraale) ja puidust saadud õlil on meditsiiniline toime. Seejärel kasutati seda podagra, kuseteede infektsioonide, sooleusside, krooniliste nahaprobleemide, süüfilise, hemorroidide, epilepsia, peavalu raviks, kuid samuti raviti sellega leeprat, reumat, HIV-i, palavikku ja malaariat. Malaaria raviks kasutati seda kiniini asendajana, kuid kõrvaltoimete tõttu ja asjaolu tõttu, et harilikust pukspuust on paremaid ravivahendeid, ei kasutata seda enam tavaliselt nende haiguste raviks.

Viited
------

1. ↑
2. 1 2 3
3. ↑

Välislingid
-----------

* Harilik pukspuu andmebaasis eElurikkus Muuda Vikiandmetes
Manuel Carbonell (2009)
"Last embav ema" (1988)
"Uus põlvkond" Šanghais (2007)
"Amantes" Panamas Buenaventuras (2008)
**Manuel Carbonell** (25. oktoober 1918 Sancti Spíritus – 10. november 2011 Coral Gables) oli Kuuba skulptor.

Ta tegi eelkõige pronksist monumentaalskulptuure, sealhulgas palju abstraktseid figuure.

Manuelil oli kaks õde: vanem Josephine ja noorem Angela. Kuid tema isa pärines perest, kus oli 18 õde-venda. Kuigi Manuel elas 93-aastaseks, elasid mõlemad õed ta üle.

Manuel voolis juba lapsena alailma savist kujukesi ja voltis neid paberist. Esimest korda taipas ta, et tahab skulptoriks saada, 8-9-aastaselt.

Ta õppis kunsti Havanna San Alejandro kunstiakadeemias. Kui ta akadeemia katsetele tuli, küsiti talt eelneva kogemuse kohta ja Manuel tunnistas, et tal pole seda. Seepeale soovis akadeemia, et ta läbiks kaheaastase ettevalmistuskooli. Ent nädalavahetusel voolis Carbonell savist säherduse kujukese, et võeti otsekohe akadeemiasse vastu.

Carbonell oli 18-aastane ja vaevalt oma õpinguid akadeemias alustanud, kui ta kukkus trepist alla. Ta sai väga raske vigastuse. Üks tema neerudest plahvatas ja ta oli aasta aega halvatud. Pikapeale õppis ta siiski uuesti käima ning lõpuks paranes ja sai õpinguid jätkata.

1945–59 kestis Carbonelli loomingu esimene, klassikaline ja religioosne loomeperiood. Kriitikutele hakkas tema looming kohe meeldima. Sel ajal valmis tal palju tähtsaid tellimustöid, näiteks Havanna Katoliikliku Ülikooli tudengite assotsiatsiooni jaoks Maarja kuju. Las Villases oleva Covadonga suhkruveski juures oleva kabeli jaoks valmistas ta ristilöödud Jeesuse elusuuruse puukuju.

Kuuba esimeses kommertstelekanalis Union Radio Television oli Carbonell iganädalase kunstisaate juht, kes ühtlasi intervjueeris saatekülalisi. Lisaks tegutses ta telekanalis produtsendina ja kujundas Union Radio Televisioni stuudiote sisustust.

See kestis 1954. aastani, mil ta soondus ringreisile Lääne-Euroopasse. Sealsetes muuseumides tutvus ta põhjalikult impressionismi ja abstraktsionismiga, mis muutis tema edasist loometeed.

Carbonell osales paljudel konkurssidel ja teenis palju auhindu. Esimene rahvusvaheline tunnustus saabus 1954. aastal Barcelonas korraldatud Ladina-Ameerika III kunstibiennaalil, kuhu ta esitas elusuuruse raidkuju "Rassi lõpp" ("*Fin de una raza*"). Tänapäeval asub see Havanna kunstimuuseumis.

Alates 1959. aastast elas ta Ameerika Ühendriikides, esialgu New Yorgis ning alates 1974. aastast Miamis.

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Manuel Carbonell** |

* Manuel Carbonell, Beaux Arts Gallery
**Mac App Store** on Apple'i e-pood, mis on mõeldud Apple'i tooteplatvormidel kasutatavate rakenduste levitamiseks. E-poodi tutvustati 20. oktoobril 2010 Apple'i üritusel "Back to the Mac". Esimeste toodetena hakati 6. jaanuaril 2011 Mac App Store'is müüma rakendusi Mac OS X Snow Leopardile. Ainuüksi esimese 24 tunni jooksul pärast e-poe avamist laaditi sealt rakendusi alla üle miljoni korra.

Apple'i nõuded
--------------

Kui arendaja tahab oma tarkavara Mac App Store'i laadida, peab ta olema liitunud Apple'i arendajaprogrammiga. 2016. aasta seisuga on sealne liikmemaks 99 USA dollarit kuus ning liige peab kinni pidama Apple'i reeglitest.

Mac App Store-i ikoon
Tarkvara ei võeta vastu, kui:

* see muudab macOS-i (OS X-i) käitumist või välimust;
* tarkavara välimus ei vasta Apple'i reeglitele;
* tarkvara talitleb või näeb välja nagu Apple'i tarkvara (nt Photos, Calendar, Mail, ITunes jne);
* tarkvara sarnaneb rakendustega, mis on juba Mac App Store'is olemas;
* tarkavara installib lisapluginaid;
* tarkavara on beeta- või demoversioon;
* tarkava ei ühildu praeguse OS X-i versiooniga;
* tarkvara sisaldab kaubamärke, mille kasutamiseks pole arendajal olnud luba;
* tarkavara sisaldab operatsioonisüsteemi kahjustavaid elemente;
* tarkavara sisaldab pornograafilisi elemente;
* tarkvara sisaldab rassistlikke elemente;
* tarkavara on tehtud PowerPC-dele.

Apple'i kasutus
---------------

Esimene operatsioonisüsteem, mis Mac App Store'is ilmus Apple'i poolt, oli Mac OS X Lion. Operatsioonisüsteemi ei müüdud poodides ega ka DVD-l nagu selle järglasi.

Apple müüb Mac App Store's ka oma tarkvara.

Alates OS X Mountain Lion-ist väljastab Apple ka uuendusi operatsioonisüsteemile.

Ajalugu
-------

Mac App Store'is oli väljalaskekuupäeval (6. jaanuar 2010) üle tuhande rakenduse. Sealsamas oli ka iLife ja iWork. Kõige populaarsemad rakendused olid "Angry Birds", Twitter for Mac, Things ja Flight Control.

OS X Mountain Lionis tutvustas Apple virtuaalset üllatusmuna. See oli esimene üllatusmuna pärast seda, kui Steve Jobs oli keelanud üllatusmunad Apple'i toodetes. Üllatusmuna seisnes selles, et kui mõni rakendus laaditi alla ja mindi rakenduste kohvrisse, oli seal rakenduse allalaadimise ajana kirjas 24. jaanuar 1984 kell 02:00. See oli kuupäev ja kellaaeg, mil müüki läks esimene Macintosh.
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib harilikust ploomipuust; (alam)perekonna kohta vaata artiklit ploomipuu (alamperekond)* |

---

Õitsev ploomipuu
**Harilik ploomipuu** ehk **aed-ploomipuu** (*Prunus domestica*) on roosõieliste sugukonda toompuu perekonda kuuluv viljapuu.

Harilik ploomipuu on levinud Euraasias, Põhja-Ameerikas ning Põhja- ja Lõuna-Aafrikas.

Aed-ploomipuu hõlmab enamiku aedades kasvatatavatest ploomisortidest. Tänapäeval tuntakse maailmas üle 2000 ploomisordi.

Ploomipuu õitseb hiliskevadel. Ta on meetaim. Õiteajal suudavad mesilased 1 ha ploomipuumetsalt korjata kuni 10 kg mett.

Ploomid sisaldavad hulgaliselt vitamiine ja mineraalaineid. A-vitamiini on eriti palju tumedates viljades. Fosforit sisaldavad ploomid rohkem kui õunad ja pirnid. Suhkruid (fruktoosi, glükoosi ja sahharoosi) sisaldavad ploomid olenevalt sordist 9–17%.

Välimus
-------

Puu kõrgus on tavaliselt 6–12 meetrit, kuid on ka kääbussorte. Mõned sordid on põõsakujulised. Mõned vormid on ogadega. Ploomipuu elab teistest puudest vähem, kõigest 15–60 aastat.

Ploomipuu puidu tihedus on 800 kg/m³.

Enamikul Euroopas ja Eestis kasvatatavatel sortidel on lehed pungas rullunud. Lehed on ovaalsed. 

Õied on valged ja asuvad ühe kuni kolmekaupa. Õied puhkevad kevadel.

Viljad on sileda koorega ja sageli kaetud vahaja kirmega. Värvus varieerub rohelisest ja kollasest mustjassiniseni. Vilja läbimõõt on kuni 8 cm, aga on harilikult palju väiksem. Vili on tavaliselt magus, aga mõnel sordil võib olla hapu.

Ajalugu
-------

Aed-ploomipuu on tekkinud laukapuu ja haralise ploomipuu ristumisel. Ploomipuul on 48 kromosoomi, sama palju kui laukapuul (32) ja haralisel ploomipuul (16) kokku. Aed-ploomipuu tekkis kusagil Kaukaasias, Väike-Aasias või Balkani poolsaarel. Laukapuult päris ta külmakindluse ja kõige tavalisema tumesinise viljade värvi, haraliselt ploomipuult viljade maitseomadused. Sordiaretuse käigus on suhteliselt lihtne saada ka ploomisorte, mille viljade värv on kollane või punane nagu haralisel ploomipuul.

Ploomipuu kultuuristati 3. sajandil eKr Kaukaasias. Kreeka kaudu, kus harilikku ploomipuud tunti juba 6. sajandil eKr, levis ta mujale Euroopasse. Juba 1. sajandil eKr hakkasid roomlased kasvatama mitut sorti ploome.

Vaata ka
--------

* Ploomisortide loend

Viited
------

1. ↑  "Maailma toiduainete entsüklopeedia". Tallinn, Tea 2006
2. 1 2  "A ja O". Tallinn, "Valgus" 1987, lk 148
3. ↑  "A ja O". Tallinn, Valgus 1987, lk.150
4. ↑  "Pomoloogia. Puuviljad ja marjad Eestis". Tallinn, Tea 2010
5. ↑  "A ja O". Tallinn, Valgus 1987, lk 154
6. ↑  "A ja O". Tallinn, Valgus 1987, lk 248
7. ↑  Antiigileksikon, 2. kd, lk 119

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Tsitaadid Vikitsitaatides: **Ploomipuu** |

* Harilik ploomipuu andmebaasis eElurikkus Muuda Vikiandmetes
Susanna Karawanskij (2014)
**Susanna Karawanskij** (sündinud 7. mail 1980 Leipzigis) on Saksa vasakpoolne poliitik.

Susanna Karawanskij lõpetas 1998. aastal Leipzigis Lichtenbergi Gümnaasiumi. 1998–2006 õppis ta Leipzigi Ülikoolis poliitika- ja kultuuriteadusi ning sai magistrikraadi. 2006–2009 töötas ta Leipzigi Ülikooli Poliitikateaduste Instituudis teadurina ja projektijuhina. 2008. aastal astus ta Vasakparteisse (Die Linke). Alates 2009. aastast on ta Vasakpartei Saksimaa piirkonna juhatuse liige. 2012. aasta juunis valiti ta Loode-Saksimaa Vasakpartei piirkonnaorganisatsiooni esimeheks.

Aastatel 2013–2017 oli ta Saksamaa Liidupäeva liige.

Alates 2018. aasta septembrist on ta Brandenburgi liidumaa töö, sotsiaalasjade, tervise, naiste ja perekondade minister.

Viited
------

1. ↑  Susanna Karawanskij, Die Linke : Politikwissenschaftlerin Deutscher Bundestag
2. ↑  Susanna Karawanskij abgeordnetenwatch.de
3. ↑  Susanna Karawanskij : Ministerin für Arbeit, Soziales, Gesundheit, Frauen und Familie Die Linke. Landerverband Brandenburg
**Carl Gottfried Gustav Masing** (22. jaanuar 1789 Sangaste – 17. detsember 1859 Vastseliina) oli baltisaksa päritolu Eesti vaimulik.

Õppis Valga kreiskoolis ja aastatel 1805–1808 Tartus gümnaasiumis. Tartu Ülikooli usuteaduskonnas õppis ta aastatel 1808–1812. Oli koduõpetajaks August Gottlieb Majori juures. Ordineeriti 26. oktoobril 1813 õpetajaks.

Oli 1813–1814 vikaariks Räpina Miikaeli koguduses. Aastatel 1814–1859 (introdutseeriti 14. juunil 1814) oli ta Vastseliina Katariina koguduse õpetaja. Oli esimene järjepidevalt Õ-tähte kasutanud kirjamees. 

Andis koos Räpina Miikaeli koguduse õpetaja Johann Friedrich Helleriga aastal 1835 välja tartukeelse kirikuagenda tõlke pealkirjaga: "Jummala-Orjuse Ramat Evangeliumi päle pohjandetu...". Samuti andis ta õpetaja Johann Friedrich Helleriga koos välja lauluraamatuid. Võttis osa ka Õpetatud Eesti Seltsi tegevusest.

Kirikulaulud
------------

* Wastse kirriko-laulo. Eesmänne nink tõine leht. Wastse kirriko-laulo. Kolmas nink neljas leht./ Nr. 1-12. Räppinalt. 1831.; Nr. 13-25. Räppinalt. 1831./ [Koost. Johann Friedrich Heller ja Carl Gottfried Gustav Masing]. Tartu, tsens. 1831
* Wastse nink parrandetu wanna Waimolikko Laulo, mes Räppina kirko-oppetaja ja Tarto-kele-rahwa prausk, J. F. Heller nink Wastselina kirko-oppetaja, C. G. G. Masing omma wälja-andnu. Tartu, 1842

Isiklikku
---------

Tema poeg Friedrich Gustav Heinrich Wilhelm Masing oli Räpina ja Mehikoorma koguduse õpetaja, poeg Gustav Alexander Hermann Masing oli Vastseliina Katariina koguduse õpetaja. Tema abikaasa Sophie isa oli Kanepi Jaani koguduse õpetaja Johann Philipp von Roth.

Viited
------

1. ↑  Die evangelischen Prediger Livlands bis 1918. Böhlau Verlag Köln, Wien 1977
2. ↑  Eesti biograafiline leksikon K./Ü. Loodus, Tartus, 1926-1929

Välislingid
-----------

* Carl Gottfried Gustav Masing Eesti biograafilises andmebaasis ISIK
Ants Järvesaar 2012. aastal
**Ants Järvesaar** (sündinud 10. oktoobril 1948 Surju vallas Pärnumaal) on eesti põllumees ja poliitik. Ta kuulus Eesti Vabariigi Ülemnõukogusse ja on 20. Augusti Klubi liige. 

Järvesaar on lõpetanud 1967. aastal Kilingi-Nõmme Keskkooli ja 1981. aastal Eesti Põllumajanduse Akadeemia. 1967–1983 töötas ta Surju sovhoosis traktoristina ning võitis vabariigi noorkünnimeistri tiitli, 1983–1990 oli ta Häädemeeste kolhoosi esimees.

Ta oli aastatel 1974–1979 IX NSV Liidu Ülemnõukogu Rahvuste Nõukogu saadik. Aastatel 1990–1992 kuulus ta Eesti Vabariigi Ülemnõukogusse. Ülemnõukogus olles oli ta sotsiaalkomisjoni liige ja kuulus Sõltumatute demokraatide saadikurühma. 20. augustil 1991 oli ta üks 69-st Eesti Vabariigi taastamise poolt hääletanust ning on seega 20. augusti klubi liige.

Aastatel 1995–1999 oli ta VIII Riigikogu liige. Riigikokku valiti ta valimisliidu Koonderakond ja Maarahva Ühendus nimekirjas. Riigikogus kuulus ta Maaliidu fraktsiooni (alates 22. aprillist 1998 fraktsiooni aseesimees) ja oli sotsiaalkomisjoni liige (27.03.–27.04.1995 komisjoni aseesimees) ning rublamüügi asjaolude väljaselgitamise erikomisjoni ja Maapanga pankroti asjaolude väljaselgitamise ajutise komisjoni liige.

7. novembril 2013 valiti ta Häädemeeste vallavanemaks. Selles ametis oli ta aastatel 2013–2014. Pärast Häädemeeste valla ja Tahkuranna valla ühinemist on ta 27. novembrist 2017 uue Häädemeeste valla vallavalitsuse liige. Kuni 4. oktoobrini 2017 oli ta Eesti Konservatiivse Rahvaerakonna liige.

Tunnustus
---------

* Tööpunalipu orden
* Rahvaste Sõpruse orden
* 2002 Riigivapi V klassi teenetemärk
* 2006 Riigivapi III klassi teenetemärk

Viited
------

1. ↑  "Kes on kes Eesti poliitikas", Eesti Entsüklopeediakirjastus 1992
2. ↑  Riigikogu.ee VIII Riigikogu fraktsioonid
3. ↑  Riigikogu.ee VIII Riigikogu alatised ja erikomisjonid
4. ↑  Vallavanemaks valiti Ants Järvesaar
5. ↑  Häädemeeste vallavalitsus
6. ↑  "Äriregister. Erakonnad". Originaali arhiivikoopia seisuga 4. detsember 2018. Vaadatud 4. detsembril 2018.

Välislingid
-----------

* Ants Järvesaar kuulub ajaloo tegijate ridadesse
Susilo Bambang Yudhoyono
**Susilo Bambang Yudhoyono** (sündinud 9. septembril 1949) on Indoneesia poliitik.

Ta oli 20. oktoobrist 2004 kuni 20. oktoobrini 2014 Indoneesia president.

5. juulil 2004 peetud presidendivalimiste avavoorus kogus ta 33,57% häältest oma peamise vastase, senise presidendi Megawati Sukarnoputri 26,61% vastu. 20. septembril 2004 toimunud teises voorus kogus Yudhoyono 60,62% häältest, võites 33 provintsist 29-s, ja valiti ülekaalukalt presidendiks.

8. juulil 2009 peetud presidendivalimistel valiti ta 60,80%-ga häältest juba esimeses valimisvoorus tagasi teiseks ametiajaks. Ta edestas Megawati Sukarnoputrit (26,79%) ja asepresidenti Jusuf Kallat (12,41% häältest).

Indoneeslased ei kasuta üldiselt perekonnanime. Ka Yudhoyono ei ole nimi, mille president oma vanematelt päris, vaid ta valis selle endale ise ajal, mil ta sõjaväes teenis. Selle nimega kutsutakse teda ka välismaal, aga kodumaal kasutab ta nime Susilo. Siiski kannavad ka tema lapsed nime Yudhoyono, nagu oleks see perekonnanimi.

Yudhoyono on abielus Ari Bambang Yudhoyonoga, kelle isa Sarwo Edhie Widowo (1927–1989) oli mõjukas poliitik ja kindral. Neil on kaks poega: kapten Agus Harimurti Yudhoyono (sündinud 1978) ja Edhie Baskoro Yudhoyono (sündinud 1982). Perekonda kuulub ka presidendi vanema poja abikaasa Annisa Larasati Pohan, kes töötab modellina ja kelle isa oli Indoneesia Panga asepresident.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**Megawati Sukarnoputri** | **Indoneesia president**2004–2014 | Järgnev**Joko Widodo** |
Ștefan cel Mare Humori kloostri miniatuuril
Ștefan cel Mare Moldova 1-leusel rahatähel
**Ștefan cel Mare** (Stefan Suur, ka **Ștefan cel Mare și Sfânt**, Stefan Suur ja Püha; umbes 1433 – 2. juuli 1504) oli Moldova vürst (Ștefan III nime all) aastatel 1457–1504.

Stefan kuulus Mușatini suguvõsasse, mis valitses Moldovat pikka aega. Tema isa Bogdan II oli vürst olnud aastatel 1449–1451, kuid seejärel haaras võimu Stefani onu Petru Aron, kes ei suutnud oma võimu Moldova üle aga lõplikult kindlustada ja pidas pidevaid kodusõdu oma sugulastega. Stefan suutis ta lõpuks alistada, tunnustades oma süseräänina Poola kuningat ja Leedu suurvürsti Kazimierz IV-t. Sisepoliitiliselt jäi Stefan aga täiesti sõltumatuks. 

Et Moldova oli surutud võimsamate riikide vahele, pidi Stefan pidevalt võitlema oma riigi sõltumatuse säilitamise eest. 1467. aastal võitis ta sissetungivaid Ungari kuningriigi vägesid, 1471. aastal lõi osmanid välja Valahhiast ja võitis neid 1475. aastal ka Moldovas. Tänu sellele sai ta rooma-katoliku kiriku paavstilt usukaitsja tiitli, ehkki ta oli õigeusklik. Valahhias suutis Stefan võimule aidata oma liitlase, Vlad III Tepesi venna Vlad Călugăruli. 

Moldova alad ca 1500
1484. aastal tungisid osmanid aga uuesti Moldovasse ja Stefan suutis nad pärast piirikindluste kaotamist siiski tagasi lüüa. Samas püüdis Poola kuningriik Moldova üle reaalset dominatsiooni saada, kuid ka poolakate sissetungid suutis Stefan tõrjuda. 1503. aastal oli Stefan sunnitud tunnistama Osmanite riigi ülemuslikkust, kuid tegelikult jäi ta riik endiselt iseseisvaks. 1504. aastal suri ta umbes 71-aastaselt. 

Stefan oli ka väga jumalakartlik valitseja ning püstitas mitmeid kirikuid. Hiljem kanoniseeris Rumeenia õigeusu kirik ta kui 'õigeusliku vojevoodi Stefan Suure ja Püha'. Ștefan cel Mare on rahvuskangelase staatuses nii Moldovas kui ka Rumeenias.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**Petru Aron** | **Moldaavia vürst**1457–1504 | Järgnev**Bogdan III**

 |
**Keskprovints** on 1. järgu haldusüksus Sambias, üks riigi kümnest provintsist.

Keskprovints piirneb põhjas Kongo Demokraatliku Vabariigi ja Copperbelti provintsiga, kirdes Muchinga provintsiga, kagus Idaprovintsi, lõunas Lusaka provintsi ja Lõunaprovintsiga, läänes Lääneprovintsi ning loodes Loodeprovintsiga. 

Provintsi halduskeskus on Kabwe. Teised suuremad asulad on Kapiri Mposhi, Mumbwa, Mkushi, Serenje, Chisamba.

Provintsi pindala on 94 393 km². See on 12,5% Sambia pindalast. Pindalalt on Keskprovints Sambia provintside seas neljandal kohal, rahvaarvult aga kuues.

Loodus
------

Provintsi läbivad Lunsemfwa ja Lukusashi jõgi. 

Keskprovintsi alale jääb osa Sambia suurimast rahvuspargist Kafue rahvuspargist. Sellest ida pool on Blue Lagooni rahvuspark ja Kafue tasandike põhjaosa. Provintsi idaosas on Kasanka rahvuspark ja osa Bangweulu märgalast ning Lõuna-Luangwa rahvuspargist, mille sissepääs on Idaprovintsi poolel. Lääneosas on Lukanga soo ja Lunga-Luswishi ulukiala.

Keskprovintsi jagunemine ringkondadeks

Haldusjaotus
------------

Keskprovints jaguneb kuueks ringkonnaks:

* Chibombo ringkond
* Kabwe ringkond
* Kapiri Mposhi ringkond
* Mkushi ringkond
* Mumbwa ringkond
* Serenje ringkond

Rahvastik
---------

Aastal 2010 elas Keskprovintsis 1 307 111 inimest, sealhulgas 648 465 meest ja 658 646 naist. Elanikest 25 protsenti elas linnades. Kirjaoskajaid oli 84,4 protsenti.

Levinuim keel on bemba keel, mida kõneleb 31,8% elanikest. Kõneldakse ka lala-bisa, tonga ja lendže keelt.

Majandus
--------

Kapiri Mposhi raudteejaam
Keskprovints on üks Sambia jõukamaid provintse. Mkushis kaevandatakse mangaanimaaki. Kabwes on kaevandatud plii-, tsingi-, vanaadiumi- ja kaadmiumimaaki. Olulisim tegevusala on siiski põllumajandus. Mumbwa ümbrust peetakse Sambia viljaaidaks. On ka tööstusettevõtteid, oluline roll on turismil.

Kabwe lähedal on Lunsemfwa jõele rajatud Mita Hillsi hüdroelektrijaam.

Kapiri Mposhist saab alguse TAZARA raudteeliin Tansaaniasse Dar es Salaami. Provintsi läbib ka riigi lõunaosast Copperbelti suunduv Sambia Raudtee liin. Kabwet ja Kapiri Mposhit läbib ka Great North Road. Keskprovints on üks väheseid piirkondi, kus on kättesaadav ühistransport.

Sport
-----

Keskprovintsist on pärit mitu tuntud sportlast, sealhulgas poksijad Michael Norgrove ja Charm Chiteule ning jalgpallur Emmanuel Mayuka.

Kabwe jalgpalliklubi Kabwe Warriors mängib Sambia kõrgliigas.

Viited
------

1. 1 2  "Census 2010" (PDF). Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 17. detsember 2013. Vaadatud 17. märtsil 2014.
2. ↑  "Kabwe Mine to reopen end of 2013". Originaali arhiivikoopia seisuga 30. mai 2013. Vaadatud 17. märtsil 2014.

Sambia provintsid

Copperbelt **·**  Idaprovints **·**  Keskprovints **·**  Loodeprovints **·**  Luapula **·**  Lusaka **·**  Lõunaprovints **·**  Lääneprovints **·**  Muchinga **·**  Põhjaprovints
**Pilguse Psühhiaatriahaigla** oli kohalik psühhiaatriahaigla (vahepeal psühhoneuroloogiahaigla) Saaremaal Pilgusel. 

Haigla avati 1913.

Haigla töötas Pilguse mõisa peahoones, mis oli haigla jaoks 1909. aastal ostetud ning siis remonditud.

Aastatel 1913–1917 oli haigla ametlik nimi venekeelne (eesti keeles Öseli mõistusekaotanud talurahva varjupaik). Aastatel 1917–1928 oli haiglal eestikeelne nimi **Pilguse Vaimuhaigete Asutus**. Pärast seda sai nimeks **Pilguse Vaimuhaigete Haigla**.

Aastaks 1986 oli haiglas 60 voodikohta, millest olid täidetud umbes pooled. 

Haigla likvideeriti 1994. aasta lõpus. Haiged viidi üle Kuressaare Haiglasse. 

Selles haiglas on töötanud teiste seas Anti Liiv (peaarst 1975–1979) ja Gea Petersell.

Viited
------

1. 1 2  "8. septembril 1913 avati Pilguse vaimuhaigete varjupaik"[*alaline kõdulink*] Eesti HIV-positiivsete Võrgustiku koduleht (artikli originaal Meie Maa, 2. september 2013)

Välislingid
-----------

* Kristel Kirss: Haigla jättis patsientide paberid laiali, Eesti Päevaleht, 8. september 1998
Rudolf Buchheim
**Rudolf Richard Buchheim** (1. märts 1820 Bautzen – 25. detsember 1879 Gießen) oli saksa arst ja farmakoloog.

Elu ja töö
----------

1845. aastal sai ta doktorikraadi Leipzigi Ülikoolis, peatselt pärast seda võttis ta aga vastu professorikoha Tartu Ülikoolis.

Juba esimesel Tartu-aastal lõi ta maailma esimese eksperimentaalfarmakoloogialabori ja aastal 1860 Eksperimentaalfarmakoloogia Instituudi. Oma laboris rajas ta aluse täpsete teaduslike uurimuste meetoditele ja võttis kasutusele keemiliselt puhtad aktiivsed ained. Ta võttis farmakoloogias kasutusele biotestid ja lõi meetodeid keemiliste ainete koostisosade ja meditsiiniliste mõjude määramiseks. Ta võttis kasutusele tänaseni kasutatava ravimainete klassifikatsiooni keemilise toime järgi. 1867. aastal lahkus ta Tartust ning sai farmakoloogia- ja toksikoloogiaprofessoriks Gießeni Ülikoolis.

Õppides veel Leipzigis, tõlkis Buchheim Jonathan Pereira (1804–1853) farmakoloogia käsiraamatu inglise keelest saksa keelde. Ta ka toimetas selle ise, eemaldades vananenud ja väheefektiivsed ravimid ja meetodid, samal ajal uuendades informatsiooni ja lisades terve peatüki – "Art der Wirkung" ("Farmakoloogiline mõju"). Üks tema tuntumaid õpilasi oli Oswald Schmiedeberg (1838–1921), keda peetakse moodsa farmakoloogia loojaks. Tänapäevalgi on Gießeni ülikoolis Rudolf Buchheimi nimeline farmakoloogiainstituut.

Kirjandust
----------

* Maie Toomsalu, "Tartu Ülikooli Vana Anatoomikumi professorid". – Tartu, 2002, lk 121–127. (Sisaldab ka bibliograafiat.)

Välislingid
-----------

* Biografische Notiz auf den Seiten der Uni Graz
* Biografische Würdigung der Uni Gießen
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib Vabadussõja veteranist, samanimelise loomakasvatusteadlase kohta vaata: Ants Ilus (loomakasvatusteadlane).* |

---

**Ants Ilus** (20. september 1901 Pinska – 3. veebruar 2006 Tallinn) oli viimane elusolev Vabadussõja veteran ning Eesti vanim mees.

Ilus astus Viljandimaa kaitsepataljoni 1919. aasta kevadel, ent pärast väljaõpet vabastati ta nooruse tõttu väeteenistusest. Sama aasta sügisel mobiliseeriti ta uuesti ning saadeti Läti piiri valvama. Seega otseses lahingutegevuses ta ei osalenud. Sõjaväkke jäi Ilus kuni 1921. aastani.

1923–1961 töötas Ilus raudteelasena Mõisakülas, Tallinnas ja Hagudis. Alates 1950. aastast elas Ilus Nõmmel.

1922. aastal sai Ilus Vabadussõja mälestusmedali, 1940. aastal Valgetähe teenetemärgi II klassi (hõbe)medali ning 2001. aastal Kotkaristi III klassi sõjalise teenetemärgi.

Ilus elas 104 aasta vanuseks.

Välislingid
-----------

* Suri viimane Vabadussõja veteran Ants Ilus Postimees, 4. veebruar 2006
* IN MEMORIAM Vabadussõja veteran Ants Ilus 1901–2006 Kaitseliit
* Nõmme 100-aastastel sünnipäev EPL, september 2002


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**Johannes Tark** | **Vanim eesti mees**26. detsember 2004 – 3. veebruar 2006 | Järgnev**Martin Selli** |
**Rudolf Ernst Hermann von Sahmen** (26. mai (vkj 7. juuni) 1876 Tartu – 1945 Saksamaa) oli Eesti keemik.

Elulugu
-------

Rudolf Ernst Hermann von Sahmen oli baltisakslane ja arsti poeg.

Lõpetas 1894 Tartus gümnaasiumi, õppis 1895–1896 Riia Polütehnilise Instituudis agronoomiat ja aastast 1896 Tartu Ülikoolis keemiat. Lõpetas 1901 Tartu Ülikooli keemiakandidaadi kraadiga ning jäeti G. Tammanni ettepanekul TÜ-sse professori kutseks valmistuma. 1905–1907 täiendas end Göttingeni Ülikoolis ja 1908 omandas samas filosoofiadoktori kraadi, väitekiri "Über die Legierungen des Kupfers mit Kobalt, Eisen, Mangan und Magnesium". Oli 1911–1918 Tartu Ülikooli keemiakabineti assistent. 1918 sõitis Berliini (edasised andmed puuduvad).

Teadustöö
---------

Uurimisvaldkond: süsteemide termiline analüüs, metallisulamite saamine ja omadused. U 10 teadustr-e füüsikalisest keemiast.

Teoseid
-------

* Über das Auffinden von Umwandlungspunkten mit einem selbstregistrienden Dilatographen (kaasautor G. Tammann). // Ann. der Physik 10 (1903) 879
* Über Mischkristalle Mangansulfat und Zinksulfat // Z phys Chemie 54 (1905) 1
* Über Kupfer-Kadmiumlegierungen // Z. anorg. Chemie 49 (1906) 3
* Anwendung der thermischen Analyse auf Dreistoffsysteme (kaasautor). // Z. Phys. Chemie 59 (1907) 3.

Vaata ka
--------

* Sahmen

Viited
------

1. 1 2 3 4  Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide

Kirjandus
---------

* Album Academicum der Kaiserlichen Universität Dorpat. Dorpat, 1889 (1889–1918) I, 16087. V. Past
* *Eesti teaduse biograafiline leksikon.* 3. köide: *N–Sap* TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013

 *Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.*
Matt Nieto (2020)
**Matthew Evan Nieto** (sündinud 5. novembril 1992 Long Beachis California osariigis) on USA jäähokimängija, kes mängib NHL-i klubis Colorado Avalanche ründajana vasakäärel.

Aastatel 2010–2013 mängis ta kolm hooaega Bostoni Ülikooli jäähokimeeskonnas.

2011. aastal valis San Jose Sharks ta NHL-i *draft* '​is 47. valikuna. 2013. aasta aprillis sõlmis ta Sharksiga kolmeaastase lepingu. NHL-is tegi ta Sharksi meeskonnas debüüdi 3. oktoobril 2013 mängus Vancouver Canucksi vastu. Esimese värava lõi ta liigas sama aasta 8. oktoobril mängus New York Rangersi vastu.

2017. aasta jaanuaris liitus ta Colorado Avalanche'iga. 2020. aasta oktoobris naasis ta Sharksi. 2023. aasta jaanuaris kaubeldi Nieto koos Ryan Merkleyga Martin Kauti ja Jacob MacDonaldi vastu tagasi Avalanche'i.

Aastatel 2009 ja 2010 tuli Nieto USA kuni 18-aastaste koondisega omavanuste maailmameistriks.

Viited
------

1. ↑  "Sharks sign forward Matt Nieto". San Jose Sharks. 13.10.2020. Vaadatud 17.1.2021
2. ↑  "Avs get Nieto, Merkley from Sharks for Kaut, MacDonald". The Sports Network. 25. jaanuar 2023. Vaadatud 25. jaanuaril 2023.
3. ↑  "Avalanche acquires Matt Nieto and Ryan Merkley from San Jose". Colorado Avalanche. 25. jaanuar 2023. Vaadatud 25. jaanuaril 2023.

Välislingid
-----------

* Matt Nieto NHL.com lehel
* Matt Nieto hockeydb.com lehel

| * v
* r
Colorado Avalanche |
| --- |
| 
**Väravavahid**: Pavel Francouz **·** Aleksandr Georgijev |
| 
**Kaitsjad**: Bowen Byram **·** Samuel Girard **·** Brad Hunt **·** Erik Johnson **·** Jack Johnson **·** Kurtis MacDermid **·** Cale Makar **·** Josh Manson **·** Devon Toews |
| 
**Ründajad**: Andrew Cogliano **·** J. T. Compher **·** Lars Eller **·** Darren Helm **·** Gabriel Landeskog **·** Artturi Lehkonen **·** Nathan MacKinnon **·** Denis Malgin **·** Ben Meyers **·** Alex Newhook **·** Matt Nieto **·** Valeri Nitšuškin **·** Logan O'Connor **·** Mikko Rantanen **·** Evan Rodrigues |
**Susanna Otema** (kuni abiellumiseni **Susanna Lõhmus**; 1. september 1927 Tsooru – 13. november 2009) oli eesti keraamik.

Ta sündis Võrumaal Tsooru külas kolmelapselises perekonnas. Kõrghariduse omandas Susanna Otema Eesti NSV Riiklikus Kunstiinstituudis, mille lõpetas 1953. aastal keraamika erialal.

Ta spetsialiseerus portselanimaalimisele ja asus pärast instituudi lõpetamist tööle Leningradis Mihhail Lomonossovi-nimelises portselanitehases. Eestisse pöördus tagasi 1958. aastal ja asus tööle kunstikombinaat Arsi portselanimaalimise ateljees.

Tema kujundatud portselanist nõusid kasutati nii kingituste kui ka koduste tarbenõudena. Tema teeneks peetakse eesti portselanimaali kunstilise taseme tõusu 1960. ja 1970. aastatel. Susanna Otema loomingut võib leida Eesti Tarbekunsti- ja Disainimuuseumi, Tallinna Linnamuuseumi, Eesti Ajaloomuuseumi ja Peterburi Vene Muuseumi kogudest.

Susanna Otema õde Marta Lõhmus oli Tartu Ülikooli õppejõud, teine õde Melanie Kaarma oli moekunstnik.

Allikad
-------

* Susanna Otema : [nekroloog]. – **Sirp**, nr 44/45, 27. november 2009, lk 28.
Matt Simon 2008. aastal Central Coast Marinersi särgis
**Matthew Blake Simon** (sündinud 21. jaanuaril 1986 Sydneys) on Austraalia jalgpallur, kes mängib ründajana Austraalia kõrgliiga klubis Central Coast Mariners.

Central Coast Marinersiga liitus Simon esimest korda 2006. aastal. Ta mängis klubis kuus hooaega. Hooajal 2007–08 võitis ta klubiga Austraalia kõrgliiga põhihooaja. Nii hooajal 2008–09 kui ka 2010–11 lõi ta liigas 11 väravat. 2009. aastal valiti ta Central Coast Marinersi hooaja parimaks mängijaks.

2012. aastal suundus ta Lõuna-Koreasse, liitudes sealse kõrgliiga klubiga Jeonnam Dragons, kuid juba järgmisel aastal naasis ta Central Coast Marinersi, kus mängis kaks hooaega. 2015. aasta augustis liitus Simon teise Austraalia kõrgliiga klubiga, Sydney. Ta mängis klubis kolm hooaega, võites kaks korda A-League'i põhihooaja, 2016–17 tuldi hooaja lõplikuks meistriks ja 2017. aastal võideti lisaks Austraalia karikas.

2018. aasta mais liitus Simon taas Central Coast Marinersiga, kellega sõlmis kaheaastase lepingu.

Simon on Central Coast Marinersi läbi aegade suurim väravakütt, olles hooaja 2018–19 alguse seisuga löönud klubi meeskonnas erinevatel võistlustel kokku 45 väravat, millest 41 väravat Austraalia kõrgliigas.

Austraalia jalgpallikoondises pidas Simon 2009. aastal kaks mängu. 2008. aasta suveolümpiamängudel kuulus ta Austraalia olümpiakoondisse.

Saavutused
----------

Central Coast Mariners
* A-League'i Premiership: 2007–08

Sydney FC
* A-League'i Premiership: 2016–17, 2017–18
* A-League'i Championship: 2016–17
* FFA Cup: 2017

Viited
------

1. ↑  "Sydney FC sign Trent Buhagiar from Central Coast Mariners with Matt Simon going the other way". news.com.au. 10.5.2018. Vaadatud 22.2.2019
**Nelijärve raudteepeatus** on raudteepeatus Harjumaal Anija valla Aegviidu alevis. 
Rajamisel asus see Aegviidu külanõukogu territooriumil.

Raudteepeatus avati 1938. aastal populaarse Nelijärve Puhkekeskuse lähedale (umbes 0,5 km).

Nelijärvel peatuvad Elroni idasuunalised reisirongid, ekspressrongid Nelijärvel ei peatu. 

Peatus asub Tallinnast 59 km kaugusel ning rong sõidab sinna alla tunni. Piletihinnalt kuulub peatus IV ja V tsooni.

Peatuses asub kaks lühikest perrooni pikkusega 35 meetrit, mille tõttu toimub rongist väljumine ainult läbi C-ala.

Vaata ka
--------

* Nelijärve
* Edelaraudtee
* Aegviidu
* Aegviidu raudteejaam

Viited
------

1. ↑  Elron

Välislingid
-----------

* FOTO: Nelijärve peatus ja mööduv kaubarong aastal 2002; Baltic Trains Picture Gallery
* Infot peatuse kohta; fotod (*vene keeles*)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **Eelnev peatus** |  **Raudteepeatus idasuunalistel reisirongiliinidel** | **Järgnev peatus** |
|  Aegviidu |  **Nelijärve** | Jäneda  |
Matt Calvert 2014. aastal Columbus Blue Jacketsis mängimas
**Matthew Dean Calvert** (sündinud 24. detsembril 1989 Brandonis, Manitobas) on Kanada jäähokimängija, kes mängib NHL-i klubis Colorado Avalanche ründajana vasakäärel.

Aastatel 2007–2010 mängis ta kolm hooaega Western Hockey League'i klubis Brandon Wheat Kings.

2008. aastal valiti ta NHL-i *draft* '​is Columbus Blue Jacketsi poolt 127. valikuna. Hooaega 2010–11 alustas Calvert Blue Jacketsi noorteklubis Springfield Falcons, mis mängis American Hockey League'is. NHL-is tegi ta Blue Jacketsi meeskonnas debüüdi 8. jaanuaril 2011 mängus Anaheim Ducksi vastu. Esimese värava lõi ta liigas järgmises mängus Los Angeles Kingsi vastu. Hooajal 2011–12 mängis ta veel põhiliselt Falconsis, kuid kindlustas järgmisel hooajal koha Blue Jacketsi põhikoosseisus.

Pärast kaheksat hooaega Blue Jacketsis liitus Calvert 2018. aasta juulis Avalanche'iga.

Välislingid
-----------

* Matt Calvert NHL.com lehel
* Matt Calvert hockeydb.com lehel
**Riigivolikogu 8. valimisringkond** asus Tallinnas.

Ringkonda kuulusid Tallinna linna tänavad: Alendri, Suur-Ameerika – paaritud numbrid 1–13 ja paarisnumbrid, Väike-Ameerika – paaritud numbrid kõik ja paarisnumbrid 2–12, Endla – paaritud numbrid 1–33 ja paarisnumbrid 2–40, Erbe, Falkpargi – paaritud numbrid 1–7 ja paarisnumbrid 2–10, Herne – paaritud numbrid 17-st ja paarisnumbrid 2-st alates, Kiire, Kivi, Koidu – paaritud numbrid 1–45 ja 65-st alates ja paarisnumbrid 76-st alates, Kordese, Kristiine, Liivalaia – nr. 1, 2, 4 ja 6, Luha – paaritud numbrid 13-st ja paarisnumbrid 8-st alates, Kesk-Luha, Ülem-Luha, Luise, Lõuna, Paldiski maantee – paaritud numbrid 1–11 ja paarisnumbrid 2–12, Planeedi, Pärnu maantee – paaritud numbrid 43–89 ja paarisnumbrid 48–100, Raudtee tänav – Väike-Ameerika tänavalt kuni Pärnu maanteeni, Rulkoviuse, Suur-Söörensi, Väike-Söörensi – paarisnumbrid, Tatari – paaritud numbrid 47-st ja paarisnumbrid 54-st alates, Tehnika – paaritud numbrid 1–13, ja paarisnumbrid, Toomkuninga – paaritud numbrid 1–13 ja paarisnumbrid 2– 20, Toompuiestee – paaritud numbrid 1–23, Tui, Tõnismägi – paarisnumbrid, Udu, Uue-Maailma, Varblase, Vaestepatuste – paarisnumbrid, Veerenni – paarisnumbrid, Videviku, Vismari – paaritud numbrid 13–23, ja paarisnumbrid 6–14, Õllepruuli.

I Riigivolikogu valimiste ajal oli ringkonnas 10 601 hääleõiguslikku kodanikku.

Kandideerisid Leopold Johanson, August Kook ja Karl Särgava (Põhiseaduse elluviimise rahvarinde kandidaat), kes said vastavalt 2498, 2112 ja 2455 häält, seega valiti 8. valimisringkonnast Riigivolikogusse Leopold Johanson.

II Riigivolikogu liige valimisringkonnast oli Karl Säre, vastaskandidaat Arvo Taioste.
|  |
| --- |
|  |
| Medalikohad |
| Maailmameistrivõistlused |
| **Pronks** | 2021 | jäähoki |

**Matthew Thomas Tennyson** (sündinud 23. aprillil 1990 Minneapolises Minnesotas) on USA jäähokimängija, kes mängib kaitsjana NHL-i klubis New Jersey Devils.

Aastatel 2009–2012 mängis ta Western Michigan University jäähokimeeskonnas.

2012. aasta märtsis sõlmis ta lepingu NHL-i klubiga San Jose Sharks ning debüteeris hooaja 2011–12 lõpus American Hockey League'is (AHL) San Jose Sharksi noorteklubis San Jose Sharks. NHL-is debüteeris Tennyson hooajal 2012–13.

2016. aasta juulis sõlmis ta üheaastase lepingu Carolina Hurricanesiga. 2017. aasta juulis liitus ta Buffalo Sabresiga. Aastatel 2017–2019 sai ta enam mänguaega AHL-is Sabresi noorteklubis Rochester Americans.

2019. aasta juulis sõlmis ta kaheaastase lepingu Devilsiga.

2021. aasta maailmameistrivõistlustel võitis Tennyson USA jäähokikoondise koosseisus pronksmedali.

Viited
------

1. ↑  "Devils sign defenseman Matt Tennyson". New Jersey Devils. 1.7.2019. Vaadatud 18.5.2021

Välislingid
-----------

* Matt Tennyson NHL.com lehel
* Matt Tennyson hockeydb.com lehel
**Gustav Sarri** (14. mai 1921 Semipalatinski oblast, Kasahstan – 16. oktoober 1997 Tallinn) oli Eesti NSV partei- ja riigitegelane.

Ta sündis Kasahstanis Semipalatinski oblastis. Ta on lõpetanud Kasahstanis keskkooli ja Tallinna Pedagoogilise Instituudi.

Ta töötas aastal 1941 Altai krais Kulundas kooliõpetajana. Aastatel 1945–1950 töötas ta Harjumaa Rahvasaadikute Nõukogu Täitevkomitee kultuuri- ja haridustöö osakonnas vaneminspektori ja juhatajana, 1950–1961 Harju Rahvasaadikute Nõukogu Täitevkomitee haridusosakonna juhatajana ning Haridusala, Kõrgemate Koolide ja Teaduslike Asutuste Töötajate Ametiühingu Vabariikliku Komitee sekretärina, Tallinna linnanõukogu Täitevkomitee haridusosakonna juhataja asetäitjana ja juhatajana. Aastatel 1961–1974 töötas ta EKP Keskkomitee teaduse- ja kultuuriosakonna juhataja asetäitjana ja juhatajana ning teaduse ja õppeasutuste osakonna juhatajana. Aastatel 1974–1990 oli ta Eesti NSV sotsiaalkindlustuse minister.

Ta kuulus aastast 1950 NLKP ridadesse, ta on olnud EKP Keskkomitee liige. Ta oli Eesti NSV Ülemnõukogu VII, X ja XI koosseisu saadik.

Gustav Sarri suri 16. oktoobril 1997 Tallinnas ja maeti 28. oktoobril 1997 Metsakalmistule.

Isiklikku
---------

Tema poeg Andres Sarri (1958–2011) oli tööstusjuht.

Viited
------

1. ↑  Haudi

Kirjandus
---------

* Eesti majanduse biograafiline leksikon 1951\*2000 AS Kirjastus Ilo, 2003
**Matteo Nannini** (sündinud 10. juulil 2003 Faenzas) on Itaalia võidusõitja.

Karjäär
-------

### Kardisõit

Nannini hakkas kardisporti treenima kuueaastaselt. Ta võitis Fernando Alonso meeskonnas osaledes mitmesuguseid võistlusi, sealhulgas Itaalias Trophy of Champions.

### Vormel 4 AÜE

Olles alustanud võistlemist teistes kadettide vormelites, sealhulgas Vormel Regionaal, andis Nannini endast teada 2019. aasta Vormel 4 AÜE Meistrivõistlustel, kus ta võitis 7 jooksu ja võitis tiitli 68 punktiga teise koha ees.

### Vormel 3

Oma teisel rahvusvahelisel üheistmeliste võidusõiduaastal tõusis Nannini koos Calan Williamsi ja Federico Malvestitiga Jenzer Motorspordi meeskonna FIA Vormel 3 Meistrivõistlustel. Tema esimesed punktid tulid Barcelonas, kus ta saavutas esimeses sõidus kümnenda koha, mis andis talle tagurpidi ruudustikus polgu. Nannini suutis seejärel nädalavahetuse teises sõidus 3. kohaga vallutada oma hooaja esimese ja ainsa poodiumi. Nannini ei suutnud ülejäänud hooajal punkte koguda ning saavutas liigas 11 punktiga kokkuvõttes 18. koha.

Järgmisel aastal jätkab Faenzast pärit sõitja sarja Saksamaa meeskonnaga HWA Racelab koos Oliver Rasmusseni ja Rafael Villagómeziga ning sõidab osalise tööajaga Vormel 2-s. Hooaeg Vormel 3s algab poodiumiga, esimeses ringis Barcelonas ja Ungaris saabub tema esimene võit selles kategoorias, edestades Enzo Fittipaldit ja Roman Staněkit.

### Vormel 2

2021. aastal valis Saksamaa meeskond HWA Racelab ta koos kaasmaalase Alessio Deleddaga FIA Vormel 2 Meistrivõistlustel sõitma, et Nannini keskenduks ainult Vormel 3 Meistrivõistlustele pärast seda, kui tema peasponsor oli lõpetanud vormel 2 toetamise. kampaania, valitakse tema asemele Jack Aitken.

Samal aastal naasis Itaalia piloot Campos Racinguga vormel 2 sarja, kui Gianluca Petecof lahkus meeskonnast rahaliste probleemide tõttu. Pärast pettumust valmistavaid tulemusi asendab Nannini vahetult enne Monza vooru David Beckmann.

### Indy Lights

2021. aasta oktoobris kinnitati, et Nannini osaleb Indy Lightsi hooajaeelsetel testidel koos Juncos Hollinger Racing meeskonnaga.

Isiklik elu
-----------

Matteo Nannini on endise Vormel 1 piloodi Alessandro Nannini ja laulja Gianna Nannini lapselaps.

Välislingid
-----------

* Matteo Nannini, aadressil driverdb.com, DriverDB AB. (inglise keeles)
Joaquim Maria Machado de Assis (ca. 1896).
**Joaquim Maria Machado de Assis** (Brasiilia portugali hääldus: [ʒwɐˈkĩ mɐˈɾi.ɐ mɐˈʃadu dʒi ɐˈsis]; 21. juuni Rio de Janeiro 1839 – 29. september 1908 Rio de Janeiro) oli Brasiilia kirjanik. Ta oli Brasiilia kirjanduse tuntumaid autoreid, kes on mõjutanud mitmeid kirjanikke nii oma kodumaal kui ka mujal.

1877. aastal rajas ta Brasiilia Kirjandusakadeemia, mille presidendiks jäi kuni surmani. 1941. aastal asutas akadeemia tema auks Machado de Assisi auhinna, mis on Brasiilia mainekaim kirjandusauhind.

Eesti keeles on ilmunud Joaquim Maria Machado de Assisi tuntumaid teoseid, originaalis 1899. aastal avaldatud realistlik romaan "Dom Casmurro" (Tallinn: Eesti Raamat, 1973, tõlkinud Aita Kurfeldt), samuti jutustus "Hulluarst" (originaal "O alienista", kogumikus "Papéis Avulsos", 1882; Tallinn: SA Kultuurileht, Loomingu Raamatukogu 40, 2016, tõlkinud Indrek Koff).

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Machado de Assis** |

* Machado de Assis: obra completa (kogutud teosed portugali keeles)
* MetaLibri Digital Library (valik teoseid portugali keeles)
* Machado de Assis
*GNU FDL'i tekst on välja toodud leheküljel Vikipeedia:GNU FDL.*
GNU logo
GNU litsentsi logo
**GNU Free Documentation License** ('GNU vaba dokumentatsiooni litsents'), lühend **GNU FDL** või **GFDL** on avatud sisu copyleft litsents, kirjutatud Free Software Foundation (FSF) poolt GNU projekti jaoks. See on avatud sisu vaste tarkvaralitsentsile GNU GPL.

Litsentsi mustand tuli välja septembris 1999. Versioon 1.1 anti välja märtsis 2000 ja versioon 1.2 novembris 2002. Litsentsi uusim ja seni viimane versioon 1.3 anti välja 2008. aasta novembris.

Litsents on mõeldud kasutusjuhendite, õpikute ja muude juhendmaterjalide jaoks. Hoolimata sellest saab litsentsi kasutada ükskõik millise tekstipõhise teose jaoks, olenemata teemast. See sätestab, et kõik koopiad lähtematerjalist, isegi muudetud kujul, peavad olema sama litsentsi all. Neid koopiaid võib müüa, kuid kui seda toodetakse suures koguses, tuleb see teha kättesaadavaks formaadis, mis lubab edasisi muudatusi.

Vikipeedia on suurim[*viide?*] dokumentatsiooniprojekt, mis kasutab GFDLi. Tulles vastu Wikimedia Foundationi soovidele, viidi 1.3 versiooni sisse võimalus, et GFDLi all litsentseeritud materjale saaks viia Creative Commonsi Attribution Share-Alike (CC BY-SA) litsentsi alla ning selle järel koliti Wikimedia projektide sisu CC BY-SA alla ümber. Samas on Vikipeedia artiklite tekst endiselt ühtlasi GFDL all.

Viited
------

1. ↑  GNU Free Documentation License Version 0.9 DRAFT
2. ↑  Some important news from Wikipedia to understand clearly lessig.org, 1. detsember 2007
3. ↑  Resolution:License update Wikimedia Foundation
4. ↑  Erik Moeller: Licensing update rolled out in all Wikimedia wikis blog.wikimedia.org, 30. juuni 2009
5. ↑  Terms of Use Wikimedia Foundation

Välislingid
-----------

* Gnu.org, ingliskeelne täistekst
Matt Ritchie 2015. aastal AFC Bournemouthi särgis
**Matthew Thomas Ritchie** (sündinud 10. septembril 1989 Gosportis, Inglismaal) on Šotimaa jalgpallur. Ta mängib äärepoolkaitsjaa Premier League'i klubis Newcastle United ja Šotimaa jalgpallikoondises.

Ta alustas klubikarjääri Portsmouthis, mille noorteakadeemiaga liitus ta 2002. aastal. Enne Portsmouthi meeskonnas debüteerimist mängis ta hooajal 2008–09 Inglismaa neljanda liiga klubis Dagenham & Redbridge ja lõi liigas 11 väravat. Debüüdi Portsmouthi meeskonnas ja ühtlasi Inglismaa kõrgliigas tegi ta 14. aprillil 2010 mängus Wigan Athleticu vastu. Suurema osa hooajast veetis ta neljanda liiga klubis Notts County.

2011. aasta jaanuaris sõlmis ta lepingu Inglismaa kolmanda liiga klubiga Swindon Town. Hooajal 2011–12 tuli klubi liiga võitjaks ja tõusis kõrgemasse liigasse. Samal hooajal lõi Ritchie liigas 10 väravat ning valiti liiga hooaja sümboolsesse koosseisu ja ühtlasi kogu liiga parimaks mängijaks. 2013. aastal valiti ta kolmanda liiga parimaks mängijaks.

2013. aasta jaanuaris sõlmis ta kolme ja poole aasta pikkuse lepingu kolmanda liiga klubiga AFC Bournemouth. Hooajal 2012–13 kindlustati pääs esiliigasse. Bournemouth võitis hooajal 2014–15 esiliiga ja tõusis Premier League'isse. Ritchie valiti samal hooajal esiliiga hooaja sümboolsesse koosseisu. 19. septembril 2015 lõi ta mängus Sunderlandi vastu oma karjääri esimese värava Inglismaa kõrgliigas.

2016. aasta juulis sõlmis ta viieaastase lepingu Inglismaa esiliiga klubiga Newcastle United. Hooajal 2016–17 tegi Ritchie taas särava esituse ja lõi liigas 12 väravat. Newcastle United võitis esiliiga ja tõusis Premier League'isse.

Debüüdi Šotimaa jalgpallikoondises tegi Ritchie 25. märtsil 2015 sõprusmängus Põhja-Iirimaa vastu. Esimese värava lõi ta koondise särgis sama aasta 5. juunil sõprusmängus Katari vastu.

Saavutused
----------

Swindon Town
* Football League Two: 2011–12

AFC Bournemouth
* Football League Championship: 2014–15

Newcastle United
* EFL Championship: 2016–17

Viited
------

1. ↑  "Matt Ritchie: Bournemouth sign Swindon Town winger". BBC Sport. 30.1.2013. Vaadatud 5.2.2019
2. ↑  "Ritchie Signs On At St. James' Park". Newcastle United. 1.7.2016. Vaadatud 5.2.2019

Välislingid
-----------

 Matt Ritchie – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
**GAZ-61** oli Nõukogude Liidus Gorki autotehases toodetud auto.

Liiga keerulist ja ebarahuldava läbivusega GAZ-M21 asendama mõeldud sõiduki konstrueeris Vitali Gratšov. Autot demonstreeriti 1938. aastal, kuid tootmine algas alles 1940. Auto valmistamiseks asetati GAZ-M2 kere neljarattaveoga veermikule. GAZ-61 suutis üles ronida kuni 38-kraadistest kallakutest ja läbida 78 cm sügavusi veetakistusi. 

Auto esimest mudelit toodeti aastatel 1940–1941. See oli viieistmeline nelja uksega faeton. Mootor oli 3,485-liitrine kuuesilindriline ja võimsusega 63 kW (85 hj). Maksimaalne kiirus oli 100 km/h.

Modifikatsiooni GAZ-61-73 hakati tootma 1941. aastal. See oli viieistmeline nelja uksega sedaan. Mootor jäi samaks, kuid maksimaalne kiirus kasvas 107 kilomeetrini tunnis. See oli maailma esimene neljarattaveoga täielikult suletud kabiiniga sedaan.

1941. aasta lõpul hakati tootma kerget suurtükivedukit GAZ-61-417. See komplekteeriti juba tehases 57-millimeetrise tankitõrjesuurtükiga, mis asus eeskärul, ja saadeti kohe Moskva lahingusse. Niimoodi loodi kiire ja manööverdamisvõimeline tankihävitaja ning ainuüksi väike tootmise maht ei võimaldanud nendel autodel oma võimeid täiel määral näidata. Vedukite tootmine lõpetati 1942, kui kuuesilindrilised mootorid ja mõned kasti detailid otsa lõppesid.

Kokku toodeti 238 autot GAZ-61, neist 6 faetonit GAZ-61-40, 194 sedaani GAZ-61-73, 2 pikapit GAZ-61-415 ja 36 vedukit GAZ-61-417.

Paljud Punaarmee staapide kõrgemad komandörid kasutasid seda autot. Nende hulka kuulusid Konstantin Rokossovski, Georgi Žukov ja Ivan Konev. Nad hindasid GAZ-61 suurt kiirust maastikul, vähenõudlikkust ja töökindlust.

Värvilt oli GAZ-61 must, sinine või roheline (4BO). Autod olid varustatud tüüpiliste maastikurehvidega. 

GAZ-61 väljatöötamisel saadud oskusteavet ja detaile (esisilda ja jaotuskasti) kasutati järgmise maasturi, aastatel 1941–1942 toodetud GAZ-64 juures.

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **GAZ-61** |

* GAZ-61 oldrussiancars.com
* GAZ-61-73
* GAZ-61-73, 4x4, Staff Car