recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Sint-Martens-Latem** on hollandikeelne vald Belgias Flandria piirkonnas Ida-Flandria provintsis.

Asulad
------

Sint-Martens-Latem jaguneb kaheks:

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Rooma numbritega on tähistatud osavallad. Kollakaks toonitatud alad tähistavad linnastunud piirkondi. | 

| # | Nimi | Pindala(km²) |
| --- | --- | --- |
| I | Sint-Martens-Latem | 8,91 |
| II | Deurle | 5,43 |
|

 |

* DeurleDeurle
* LeieLeie
* Sint-Martens-Latem, pukktuulikSint-Martens-Latem, pukktuulik
* Sint-MartinuskerkSint-Martinuskerk

Viited
------

1. ↑  Wettelijke Bevolking per gemeente op 1 januari 2018, vaadatud 9.03.2019.

Välislingid
-----------

 Sint-Martens-Latem – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
* Koduleht (hollandi keeles)

Ida-Flandria provintsi vallad

Aalst | Aalter | Assenede | Berlare | Beveren | Brakel | Buggenhout | De Pinte | Deinze | Denderleeuw | Dendermonde | Destelbergen | Eeklo | Erpe-Mere | Evergem | Gavere | Gent | Geraardsbergen | Haaltert | Hamme | Herzele | Horebeke | Kaprijke | Kluisbergen | Knesselare | Kruibeke | Kruishoutem | Laarne | Lebbeke | Lede | Lierde | Lochristi | Lokeren | Lovendegem | Maarkedal | Maldegem | Melle | Merelbeke | Moerbeke | Nazareth | Nevele | Ninove | Oosterzele | Oudenaarde | Ronse | Sint-Gillis-Waas | Sint-Laureins | Sint-Lievens-Houtem | Sint-Martens-Latem | Sint-Niklaas | Stekene | Temse | Waarschoot | Waasmunster | Wachtebeke | Wetteren | Wichelen | Wortegem-Petegem | Zele | Zelzate | Zingem | Zomergem | Zottegem | Zulte | Zwalm
Umut Meraş (2020)
**Cengiz Umut Meraş** (sündinud 20. detsembril 1995 İstanbulis) on Türgi jalgpallur, kes mängib vasakkaitsjana Türgi kõrgliiga klubis Beşiktaş ja Türgi jalgpallikoondises.

Aastatel 2014–2018 mängis ta Türgi esiliiga klubis Boluspor. Hooajal 2018–19 mängis ta Türgi kõrgliigas Bursaspori meeskonnas. 2019. aasta augustis sõlmis ta nelja-aastase lepingu Prantsusmaa esiliiga klubiga Le Havre.

2021. aasta augustis liitus ta Beşiktaşega.

Türgi jalgpallikoondises tegi Meraş debüüdi 30. mail 2019 sõprusmängus Kreeka vastu. Ta kuulus Türgi koondisse 2021. aasta Euroopa meistrivõistlustel.

| * v
* r
Türgi koondis  –  UEFA Euro 2020 |
| --- |
| 

* 1 Günok
* 2 Çelik
* 3 Demiral
* 4 Söyüncü
* 5 Yokuşlu
* 6 Tufan
* 7 Ünder
* 8 Toköz
* 9 Karaman
* 10 Çalhanoğlu
* 11 Yazıcı
* 12 Bayındır
* 13 Meraş
* 14 Antalyalı
* 15 Kabak
* 16 Ünal
* 17 B. Yılmaz (c)
* 18 R. Yılmaz
* 19 Kökçü
* 20 Ömür
* 21 Kahveci
* 22 Ayhan
* 23 Çakır
* 24 Aktürkoğlu
* 25 Müldür
* 26 Dervişoğlu
* Treener: Güneş

 | Türgi |
Kostivere karstiala on Kostivere kihistiku stratotüüp
**Kostivere kihistik** (inglise keeles *Kostivere Member*) on ordoviitsiumi ladestu Väo kihistusse kuuluv kihistik. Seda hakati esimesena eristama aastal 1978 teoses "Решения межведомственного регионального стратиграфического совещания по разработке унифицированных стратиграфических схем Прибалтики 1976 г." (*1976. aasta avatud regionaalstratigraafia konverentsi otsused Baltikumi idaosa ühtsete stratigraafiliste mudelite välja töötamiseks*).

Kihistik on nime saanud Kostivere karstiala järgi. Karstiala on ka kihistiku stratotüübiks.

Kostivere kihistik on Väo kihistu ülemine kihistik. Kihistiku all lamab Pae kihistik. Kihistik koosneb paksukihilisest kõvast lubjakivist.

Lasnamäe paemurrus kuulusid Kostivere kihistikku järgnevad kihid (ülevalt alla):

* Tulikord
* Nahakord II
* Mädakord
* Nõtku
* Rabandus
* Lõhkumine
* Paks hall
* Kirjukord
* Trepp
* Viiene
* Neljane
* Pealmine nahakord
* Tige seitsmene
* Alumine nahakord
* Pealmine muldvalge
* Alumine muldvalge
* Kassikord
* Lutt
* Laksu-punane
* Kirjukärn
* Treppkalk
* Sauekord
* Hall arssin
* Valge arssin
* Nahakord ehk Sajakordne
* Tulikord
* Poriarssin
* Poriarssina alune
* Ristikord
* Nahakord
* Raudsüda (Uhaku lademe alumine kiht)
* Kuuetolline (Lasnamäe lademe ülemine kiht)
* Seitsmetolline
* Neljane
* Viiene
* Neljane
* Pealmine põhjavalge
* Alumine põhjavalge
* Põhjatrepp.

Viited
------

1. ↑  Kostivere kihistik Eesti geokogude infosüsteemis (vaadatud 19.08.2019)
2. ↑  Stratigraafia terminoloogia
3. ↑  Geology and Mineral Resources of Estonia. Lasnamägi stage Linda Hints
4. ↑  Rein Einasto, Aat Sarv, *Tallinna paas, Kesk-Ordoviitsiumi sooja parasvöötme madalaveeline lubisete,* Horisont 3/2014

Välislingid
-----------

* Kostivere kihistik Eesti geokogude infosüsteemis
Loomets Norras
**Loometsad** kasvavad õhukestel muldadel, mis asuvad vahetult paekivist aluspõhjal või sellel lasuval rähal. Nad moodustavad umbes 3% Eesti metsadest ning on põhiliselt levinud Lääne- ja Põhja-Eestis (kaasa arvatud saared)[*viide?*].

Kasvupinnas
-----------

Muld on väga õhuke (alla 30 cm) ning kohati esineb ka paepaljandeid. Koos nõmmemetsadega on loometsad Eesti kõige kuivemad metsad. Põhjavesi asub väga sügaval ning pole taimedele kättesaadav. Mida rohkem on pinnases paekivi murenenud, seda paremad on taimede kasvutingimused.

Metsade kooslus
---------------

Tüüpilised loometsad on hõredad ja valgusküllased. Ebasoodsate kasvutingimuste tõttu pole loometsades oluliselt domineerivaid liike ning taimkate on küllaltki liigirikas. Metsadest on ülekaalus männikud, sest harilik mänd (*Pinus sylvestris*) kasvab hästi põuakartlikel muldadel. Parematel kasvupinnastel esineb hariliku männi kõrval rohkelt ka harilikku kuuske (*Picea abies*), vähem arukaske (*Betula pendula*). Alusmets on hõre või keskmise tihedusega, kus kasvab tihti harilik kadakas (*Juniperus communis*), vähem esineb harilikku pihlakat (*Sorbus aucuparia*), harilikku kuslapuud (*Lonicera xylosteum*), harilikku tuhkpuud (*Cotoneaster scandinavicus*), harilikku kibuvitsa (*Rosa vosagiaca*) ja põõsasmaranat (*Potentilla fruticosa*). Kohati (eriti Saaremaal) moodustab tiheda põõsarinde harilik sarapuu (*Corylus avellana*). Loometsad on madala tootlikkusega. 
Alustaimestik on hõre ja üsna liigrikas. Sagedamini esinevad liigid: verev kurereha (*Geranium sanguineum*), leesikas (*Arctostaphylos uva-ursi*), kassikäpp (*Antennaria dioica*), nõmm-liivatee (*Thymus serpyllum*), värv-varjulill ( *Asperula tinctoria*), hobumadar (*Galium verum*). Puude all tüvede ümber leidub pohla (*Rhodococcum vitisidaea*), palu-härgheina (*Melampyrum pratense*). 
Sambliku-samblarinne on katkendlik.

Loometsa kasvukohatüübid
------------------------

Kasvukohatüübid:

* Leesikaloo kasvukohatüüp
* Kastikuloo kasvukohatüüp
* Lubikaloo kasvukohatüüp

Vaata ka
--------

* Vardi loomets

Viited
------

1. ↑  Uno Valk; Jaan Eilart ’’Eesti metsad*, Metsad, toimetaja A. Arak, Tallinn, 1974.*
2. ↑  Metsad (eesti)

Kirjandus
---------

* Tiit Leito. Eesti metsad. Tartu, Eesti loodusfoto, 2008. ISBN 978-9985-830-90-1

Välislingid
-----------

* "Kuidas kaitsta väärtuslikke loometsi?" Forte, 14. märts 2011
* Jaanus Paal, Elle Rajandu ja Igna Rooma, Harjumaa loometsad, Forestry Studies Metsanduslikud Uurimused 50, 42–67, 2009

|  |
| --- |
| 
Eesti metsatüübirühmad kahes metsatüübiklassis (E. Lõhmuse järgi) ja tüpoloogiaväliseid rühmi |
| Arumetsad | 
Loometsad • Nõmmemetsad • Palumetsad • Laanemetsad • Salumetsad • Soovikumetsad • Rabastuvad metsad |
| Soometsad | 
Rohusoometsad • Samblasoometsad • Kõdusoometsad |
| Ökoloogilised rühmad | 
Sürjametsad • Lammimetsad • Pangametsad |
**Albert Freimund Daniel Hesse** (5. mai 1869 Mustjala – 24. august 1941 Bad Reichenhall) oli Eesti vaimulik.

Lõpetas Tartus rahvakooli. Õppis Tartu Ülikooli usuteaduskonnas aastatel 1890–1895. Ordineeriti 3. detsembril 1896 õpetajaks Peterburis.

Oli aastatel 1896–1902 pastor saksa asunduses Eigenheimis (Bessaraabia). 1902–1918 oli ta pastor Sangaste ja Laatre koguduses, 1919–1923 oli pastor Lötzenis Ida-Preisimaal (praegu Giżycko, Warmia-Masuuria vojevoodkonnas), 1923–1932 oli pastor Kandienis (praegu Kanigowo, Warmia-Masuuria vojevoodkonnas). Emerituuris olles elas 1932–1935 Königsbergis ja 1935–1941 Bad Reichenhallis (Baieri liidumaal). Bad Reichenhallis ta ka suri.

Isiklikku
---------

Tema isa Theodor Heinrich Renatus Hesse oli 1871–1903 Sangaste koguduse õpetaja. Tema vend Carl Immanuel Philipp Hesse oli 1907–1918 Jõhvi koguduse õpetaja, kes mõrvati bolševike poolt; teine vend Eduard Alexander Hesse oli luterlik vaimulik Jekaterinoslavis. Tema vanaisa Conrad Eduard Hesse oli 1834–1880 Kuressaare Laurentiuse koguduse ülemõpetaja.

Viited
------

1. ↑  Lexikon deutschbaltischer Theologen seit 1920. Bearbeitet von Wilhelm Neander. 2 auflage 1988, bearbeitet von C. Helmut Intelmann
2. ↑  Erik Amburger "Die Pastoren der evangelischen Kirchen Rußlands" vom Ende des 16. Jahrhunderts bis 1937 Ein biographisches Lexikon Institut Nordostdeutsches Kulturwerk Martin Luther Verlag 1998
|  |
| --- |
|  |
| Medalikohad |
| Euroopa U-19 meistrivõistlused |
| **Kuld** | 2015 | jalgpall |
| Euroopa U-21 meistrivõistlused |
| **Kuld** | 2019 | jalgpall |

**Unai Simón Mendibil** (sündinud 11. juunil 1997 Vitorias) on Hispaania jalgpallur, kes mängib väravavahina Hispaania kõrgliiga klubis Athletic Bilbao ja Hispaania jalgpallikoondises.

Athletic Bilbao noorteakadeemiaga liitus ta 2011. aastal. 2014. aastal debüteeris ta Hispaania tugevuselt neljandas liigas CD Basconia meeskonnas. Aastatel 2016–2018 mängis ta Athletic Bilbao reservmeeskonnas Hispaania tugevuselt kolmandas liigas.

Hispaania kõrgliigas tegi Simón debüüdi 21. augustil 2018 mängus CD Leganése vastu. Hooajal 2019–20 sai ta Athletic Bilbao põhiväravavahiks. Ta oli sel hooajal Hispaania kõrgliigas üks liiga parimaid väravavahte, lastes 33 mänguga sisse ainult 29 väravat ja oli Ricardo Zamora karikavõistluste arvestuses kolmas.

2015. aastal tuli ta Euroopa omavanuste meistriks Hispaania kuni 19-aastaste koondisega ja 2019. aastal kuni 21-aastaste koondisega. Hispaania jalgpallikoondises tegi Simón debüüdi 11. novembril 2020 sõprusmängus Hollandi vastu.

Saavutused
----------

Athletic Bilbao
* Supercopa de España: 2020–21

| * v
* r
Hispaania koondis  –  2022. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlused |
| --- |
| 

* 1 Sánchez
* 2 Azpilicueta
* 3 García
* 4 P. Torres
* 5 Busquets (c)
* 6 Llorente
* 7 Morata
* 8 Koke
* 9 Gavi
* 10 Asensio
* 11 F. Torres
* 12 Williams
* 13 Raya
* 14 Balde
* 15 Guillamón
* 16 Rodri
* 17 Pino
* 18 Alba
* 19 Soler
* 20 Carvajal
* 21 Olmo
* 22 Sarabia
* 23 Simón
* 24 Laporte
* 25 Fati
* 26 Pedri
* Treener: Luis Enrique

 | Hispaania |
Sinole mõis 1904. aasta kaardil. Väljavõte kaardilt "Wegekarte des Walkschen Kreises mit den Kirchspiels- und Gutsgrenzen" (1904). Mõisa valdused on kaardil tähistatud numbriga 105
Mõisa vesiveski
**Sinole mõis** (saksa keeles *Sinohlen*, läti keeles *Sinoles muiža*) oli rüütlimõis Liivimaal Valga kreisis Velēna kihelkonnas. Mõisa hooned (vesiveski, ait) on arhitektuurimälestistena kaitse all. Praeguse haldusjaotuse järgi asub mõisakompleks Läti Gulbene piirkonnas Lejasciemsi vallas Sinole külas.

Ajalugu
-------

Sinole oli varem koos Mālmuiža mõisaga Riia peapiiskopi valdus. Peapiiskop Henning Scharpenberg läänistas need maad 1429. aastal Peter von Tiesenhausenile. Aastal 1510 sai need mõisad endale Kersten von Rosen. George von Roseni surma järel abiellus tema lesk Fromhold Patkuliga, kes aastal 1627 mõisad Hans Brinckenile pantis. Mõisate reduktsiooni käigus läksid need riigi valdusse. George von Rosenil oli kaks last, poeg Reinhold ja tütar Gertrude. Reinhold oli end sidunud Vigala mõisniku Otto Uexkülliga, nii läänistati mõisad aastal 1678 Gertrude abikaasale Gustav von Mengdenile.

Mālmuiža mõisaga jäi Sinole seotuks 1803. aastani, mil see viimasest eraldati ja varajagamislepinguga vabahärra Ernst Reinhold von Mengdenile siirdus. Viimane pantis mõisa 1818. aastal Bergidele, sellal kui Ferdinand Magnus von Mengdenile kuulunud Sinole edasi Mengdenite valduseks jäi. Veel XIX sajandi lõpus kuulus mõis Mengdenitele.

Mõisa suurus
------------

Bienenstammi andmetel oli mõisa suurus 1816. aastal 7 ja 7/8 adramaad, sellele allus 199 mees- ja 277 naishinge.

Aastal 1640 oli mõisa suurus (koos Mālmuiža mõisaga) 3 ja 1/4 adramaad. Aastail 1688 ja 1734 oli mõisate suurus kuus adramaad. Aastal 1757 oli mõisa suurus 3 ja 15/16 adramaad, aastal 1823 aga 6 ja 3/4 adramaad. Aastal 1832 oli adramaid 6 ja 1/3, aastal 1881 oli neid aga 4 ja 14/80, lisaks allus mõisale 7 ja 43/80 adramaad mõisale kuuluvate talude valduses.

Karjamõisad
-----------

1816. aastal kuulus mõisale Stubesi (*Stubbenhofi*) karjamõis.

Viited
------

1. ↑
2. ↑  Hagemeister, Heinrich von. Materialen zu einer Geschichte der Landgüter Livlands. Erster Theil. Riga: Eduard Frantzen´s Buchhandlung, 1836, lk 245.
3. ↑  Stryk, Leonhard von. Beiträge zur Geschichte der Rittergüter Livlands. Zweiter Teil. Der lettische District. Dresden: Druck von Albanus´schen Buchdruckerei, 1885, lk 417.
4. ↑  Bienestamm, H. von. Geographischer Abriss der drei deutschen Ostsee-Provinzen Russlands, oder der Gouvernemens Ehst-, Liv- und Kurland. Riga: Deubner, 1826, lk 276.
5. ↑  Hagemeister, Heinrich von. Materialen zu einer Geschichte der Landgüter Livlands. Erster Theil. Riga: Eduard Frantzen´s Buchhandlung, 1836, lk 242.
6. ↑  Stryk, Leonhard von. Beiträge zur Geschichte der Rittergüter Livlands. Zweiter Teil. Der lettische District. Dresden: Druck von Albanus´schen Buchdruckerei, 1885, lk 412.

Velēna kirik
Velēna kihelkond

**Kirik**: Velēna kirik  

**Mõisad**: Lizumsi mõis | Mālmuiža mõis | Sinole mõis
**Albert Einsteini auhind** on teadusauhind, mida anti välja aastatel 1951–1979 ning mille eesmärk oli tunnustada teadlaste väljapaistvaid saavutusi matemaatikas ja füüsikas.

Auhind asutati 1949. aastal ja nimetati Institute for Advanced Study professori Albert Einsteini auks. See on väheseid Albert Einsteini nimelisi auhindu, mis on asutatud tema eluajal. Auhinna suurus oli esialgu 15 000 USA dollarit, hiljem vähendati seda 5000 dollarini. Auhinnaga kaasnes kuldmedal. Auhinda rahastas Lewis ja Rosa Straussi mälestusfond. Laureaadi valis Institute for Advanced Study auhinnakomitee (esimese komitee koosseisu kuulusid Albert Einstein, Robert Oppenheimer, John von Neumann ja Hermann Weyl).

Esimene auhind läks jagamisele 1951. aastal Kurt Gödeli (Institute for Advanced Study) ja Julian Schwingeri (Harvardi Ülikool) vahel.

Laureaadid
----------

* 1951 – Kurt Gödel ja Julian Schwinger
* 1954 – Richard Feynman
* 1958 – Edward Teller
* 1959 – Willard Libby
* 1960 – Leó Szilárd
* 1961 – Luis Alvarez
* 1965 – John Wheeler
* 1967 – Marshall Rosenbluth
* 1970 – Juval Ne'eman
* 1972 – Eugene Wigner
* 1978 – Stephen Hawking
* 1979 – Tullio Regge

Viited
------

1. 1 2 3 4 5 6  The Month at Caltech. calteches.library.caltech.edu
2. ↑  Julian Seymour Schwinger. groups.dcs.st-and.ac.uk

Välislingid
-----------

* Auhinnaga kaasnenud kuldmedal (1951). amuseum.org
**Sint-Laureins** on hollandikeelne vald Belgias Flandria piirkonnas Ida-Flandria provintsis.

Asulad
------

Sint-Laureins jaguneb järgmisteks osavaldadeks, asulateks ja piirkondadeks:

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Rooma numbritega on tähistatud osavallad. Kollakaks toonitatud alad tähistavad linnastunud piirkondi. | 

| # | Nimi | Pindala(km²) | Elanikke(2010) |
| --- | --- | --- | --- |
| I | Sint-Laureins | 21,34 | 2854 |
| II | Sint-Margriete | 10,49 | 656 |
| III | Sint-Jan-in-Eremo | 12,60 | 996 |
| IV | Waterland-Oudeman | 9,01 | 461 |
| V | Watervliet | 21,08 | 1633 |
|

 |

* 
* 
* 
*

Viited
------

1. ↑  Wettelijke Bevolking per gemeente op 1 januari 2018, vaadatud 9.03.2019.

Välislingid
-----------

* Koduleht (hollandi keeles)

Ida-Flandria provintsi vallad

Aalst | Aalter | Assenede | Berlare | Beveren | Brakel | Buggenhout | De Pinte | Deinze | Denderleeuw | Dendermonde | Destelbergen | Eeklo | Erpe-Mere | Evergem | Gavere | Gent | Geraardsbergen | Haaltert | Hamme | Herzele | Horebeke | Kaprijke | Kluisbergen | Knesselare | Kruibeke | Kruishoutem | Laarne | Lebbeke | Lede | Lierde | Lochristi | Lokeren | Lovendegem | Maarkedal | Maldegem | Melle | Merelbeke | Moerbeke | Nazareth | Nevele | Ninove | Oosterzele | Oudenaarde | Ronse | Sint-Gillis-Waas | Sint-Laureins | Sint-Lievens-Houtem | Sint-Martens-Latem | Sint-Niklaas | Stekene | Temse | Waarschoot | Waasmunster | Wachtebeke | Wetteren | Wichelen | Wortegem-Petegem | Zele | Zelzate | Zingem | Zomergem | Zottegem | Zulte | Zwalm
**Sint-Lievens-Houtem** on hollandikeelne vald Belgias Flandria piirkonnas Ida-Flandria provintsis.

Asulad
------

Sint-Lievens-Houtem jaguneb järgmisteks osavaldadeks, asulateks ja piirkondadeks:

| # | Nimi | Pindala(km²) | Elanikke1.01.2006 |
| --- | --- | --- | --- |
| I | Sint-Lievens-Houtem | 9,39 | 4540 |
| II | Bavegem | 3,79 | 1305 |
| III | Letterhoutem | 4,59 | 1076 |
| IV | Vlierzele | 6,11 | 1898 |
| V | Zonnegem | 2,78 | 604 |

* 
* 
* 
* 
* 
*

Viited
------

1. ↑  Wettelijke Bevolking per gemeente op 1 januari 2018, vaadatud 9.03.2019.

Välislingid
-----------

 Sint-Lievens-Houtem – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
* Koduleht (hollandi keeles)

Ida-Flandria provintsi vallad

Aalst | Aalter | Assenede | Berlare | Beveren | Brakel | Buggenhout | De Pinte | Deinze | Denderleeuw | Dendermonde | Destelbergen | Eeklo | Erpe-Mere | Evergem | Gavere | Gent | Geraardsbergen | Haaltert | Hamme | Herzele | Horebeke | Kaprijke | Kluisbergen | Knesselare | Kruibeke | Kruishoutem | Laarne | Lebbeke | Lede | Lierde | Lochristi | Lokeren | Lovendegem | Maarkedal | Maldegem | Melle | Merelbeke | Moerbeke | Nazareth | Nevele | Ninove | Oosterzele | Oudenaarde | Ronse | Sint-Gillis-Waas | Sint-Laureins | Sint-Lievens-Houtem | Sint-Martens-Latem | Sint-Niklaas | Stekene | Temse | Waarschoot | Waasmunster | Wachtebeke | Wetteren | Wichelen | Wortegem-Petegem | Zele | Zelzate | Zingem | Zomergem | Zottegem | Zulte | Zwalm
Albert Gulk (2009)
**Albert Gulk** (sündinud 17. veebruaril 1969 Antslas) on eesti kunstnik.

Ta lõpetas Tartu Kunstikooli 1988. aastal ja Tartu Ülikooli maaliosakonna 1996. aastal.

Ta osaleb näitustel alates 1988. aastast. Samal aastal asutas ta koos Peeter Alliku, Ilmar Kruusamäe ja Priit Pangsepaga Tartus Kursi koolkonna. 

Alates 1995. aastast kuulub Gulk Eesti Kunstnike Liitu. 

Gulgi töid iseloomustab isikupärane joonistuslaad, milles ta juhindub monumentaalkunsti ja pannooliku esituslaadi reeglitest. Kunstiteadlane Eha Komissarov on öelnud, et Gulgi töötamislaadi kindlus ja veenvus tõstsid ta kohe eesti joonistuse esiridadesse. Gulgi algupärast taidurlikkust toonitab fakt, et kunstnik ei kasuta oma joonistustes modelli ega foto abi ja toetub üksnes oma visuaalse mälu kujunditele.

Gulk on kujundanud lavastusi ja raamatuid, näiteks Heiki Vilepi „Mind oli kaks".

Albert Gulk on töötanud Tartu Lastekunstikoolis õpetajana, nüüd on ta vabakutseline ja elab Tartus.

Tunnustus
---------

* 2009 Ado Vabbe kunstipreemia

Viited
------

1. ↑  EKM Digitaalkogu
2. ↑  "Ado Vabbe kunstipreemia laureaat on Albert Gulk" Tartu Kultuurkapital

Välislingid
-----------

* Teoste autorid E-kunstisalongis: Albert Gulk
**Seine-Saint-Denis' departemang** on 2. järgu haldusüksus (departemang) Prantsusmaal Île-de-France'i piirkonnas. Asub Pariisist kirdes. Seal asuvad Pariisi eeslinnad.

Haldusjaotus
------------

Departemang jaguneb 40 vallaks.

| Saint-Denis' ringkond | Bobigny ringkond | Le Raincy ringkond |
| --- | --- | --- |
| 1. Saint-Ouen
2. Aubervilliers
3. Saint-Denis
4. L'Île-Saint-Denis
5. Épinay-sur-Seine
6. Villetaneuse
7. Pierrefitte-sur-Seine
8. Stains
9. La Courneuve

 | 10. Dugny
11. Le Bourget
12. Drancy
13. Bobigny
14. Bondy
15. Les Pavillons-sous-Bois
16. Noisy-le-Sec
17. Romainville
18. Pantin
19. Le Pré-Saint-Gervais
20. Les Lilas
21. Bagnolet
22. Montreuil
23. Rosny-sous-Bois
24. Villemomble
 | 25. Neuilly-Plaisance
26. Neuilly-sur-Marne
27. Noisy-le-Grand
28. Gournay-sur-Marne
29. Gagny
30. Le Raincy
31. Clichy-sous-Bois
32. Montfermeil
33. Coubron
34. Vaujours
35. Livry-Gargan
36. Sevran
37. Aulnay-sous-Bois
38. Le Blanc-Mesnil
39. Villepinte
40. Tremblay-en-France
 |

Viited
------

1. ↑  Populations légales 2020

Prantsusmaa departemangud

Ain **·** 
Aisne **·** 
Allier **·** 
Alpes-de-Haute-Provence **·** 
Alpes-Maritimes **·** 
Ardèche **·** 
Ardennes **·** 
Ariège **·** 
Aube **·** 
Aude **·** 
Aveyron **·** 
Bas-Rhin **·** 
Belfort **·** 
Bouches-du-Rhône **·** 
Calvados **·** 
Cantal **·** 
Charente **·** 
Charente-Maritime **·** 
Cher **·** 
Corrèze **·** 
Corse-du-Sud **·** 
Côte-d'Or **·** 
Côtes-d'Armor **·** 
Creuse **·** 
Deux-Sèvres **·** 
Dordogne **·** 
Doubs **·** 
Drôme **·** 
Essonne **·** 
Eure **·** 
Eure-et-Loir **·** 
Finistère **·** 
Gard **·** 
Gers **·** 
Gironde **·** 
Guadeloupe **·** 
Haut-Rhin **·** 
Haute-Corse **·** 
Haute-Garonne **·** 
Haute-Loire **·** 
Haute-Marne **·** 
Haute-Saône **·** 
Haute-Savoie **·** 
Haute-Vienne **·** 
Hautes-Alpes **·** 
Hautes-Pyrénées **·** 
Hauts-de-Seine **·** 
Hérault **·** 
Ille-et-Vilaine **·** 
Indre **·** 
Indre-et-Loire **·** 
Isère **·** 
Jura **·** 
Landes **·** 
Loir-et-Cher **·** 
Loire **·** 
Loire-Atlantique **·** 
Loiret **·** 
Lot **·** 
Lot-et-Garonne **·** 
Lozère **·** 
Maine-et-Loire **·** 
Manche **·** 
Marne **·** 
Martinique **·** 
Mayenne **·** 
Meurthe-et-Moselle **·** 
Meuse **·** 
Morbihan **·** 
Moselle **·** 
Mayotte **·** 
Nièvre **·** 
Nord **·** 
Oise **·** 
Orne **·** 
Pariis **·** 
Pas-de-Calais **·** 
Prantsuse Guajaana **·** 
Puy-de-Dôme **·** 
Pyrénées-Atlantiques **·** 
Pyrénées-Orientales **·** 
Réunion **·** 
Rhône **·** 
Saône-et-Loire **·** 
Sarthe **·** 
Savoia **·** 
Seine-Maritime **·** 
Seine-et-Marne **·** 
Seine-Saint-Denis **·** 
Somme **·** 
Tarn **·** 
Tarn-et-Garonne **·** 
Val-d'Oise **·** 
Val-de-Marne **·** 
Var **·** 
Vaucluse **·** 
Vendée **·** 
Vienne **·** 
Vosges **·** 
Yonne **·** 
Yvelines
Carrier-Belleuse (1864)
Albert-Ernest Carrier-Belleuse'i büst. Autor Auguste Rodin
**Albert-Ernest Carrier-Belleuse** (12. juuni 1824 Aisne – 4. juuni 1887 Sèvres) oli prantsuse skulptor.

Carrier-Belleuse oli prantsuse kujuri David d'Angers' õpilane. Viimase abil pääses ta 1840. aastal õppima kunstikooli École des Beaux-Arts, kuid püsis seal lühikest aega. Ta otsustas õppida hoopis Petite École'is dekoratiivkunsti.

Aastatel 1850–1855 töötas Carrier-Belleuse Inglismaal Wedgwoodi ettevõttes, mis tegutseb tänapäevani ja valmistab portselanitooteid.

1862 oli ta üks kaunite kunstide kooli Société nationale des beaux-arts asutajatest ja ta sai Auleegioni ordeni.

1864–1870 töötas tema abilisena Auguste Rodin. 1871 sõitsid nad koos Brüsselisse ja Rodin aitas teda Brüsseli börsi jaoks tellitud skulptuuride, näiteks friisi valmistamisel.

Aastast 1875 kuni surmani oli ta Sèvresi portselanivabriku direktor. Aastatel 1879–1882 töötas Auguste Rodin seal tema alluvuses. Rodin teenis sealse tööga hästi ja tegi tänutäheks Carrier-Belleuse'ist büsti.

1877. aasta paiku valmis Carrier-Belleuse'i skulptuur "Hippodameia röövimine", mille teema ja Hippodameia kujutamine on tüüpilised Carrier-Belleuse'ile, aga kentauri Eurytuse ilme ja lihased lasevad oletada, et need on valmistanud Rodin.

Carrier-Belleuse'i teostest asuvad välismaal muuhulgas Mihai Vapra ratsamonument Bukarestis, José de San Martíni mausoleum ja Manuel Belgrano ratsamonument Buenos Aireses ning Jesuiitide kiriku tulekahju mälestustahvel ja Bernardo O'Higginsi ratsamonument Santiagos.

Kuni 1868. aastani signeeris ta oma tööd kujul "Carrier" või "A. Carrier", aga 1868. aastast surmani kujul "Carrier-Belleuse".

Tema pojad olid maalikunstnikud Louis-Robert Carrier-Belleuse (1848–1913) ja Pierre Carrier-Belleuse (1851–1932). Tal oli ka tütar Henriette, kes oli tema õpilane ja lillemaalija. Henriette abiellus Joseph Chéret'ga, kes sai Carrier-Belleuse'i surma järel Sèvresi portselanivabriku direktoriks.

Viited
------

1. 1 2  "Albert-Ernest Carrier-Belleuse". *Paul Getty Museum* (inglise). Vaadatud 10.03.2012.

Välislingid
-----------

 Albert-Ernest Carrier-Belleuse – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Rakettmootori M-1 aksiaalne turbopump
**Turbopump** on mootorikütuse pump, mille kaks peamist komponenti on labapump ja gaasiturbiinist ajam. Tavaliselt on need paigaldatud samale teljele, mõnikord aga omavahel ülekande abil ühendatud. Turbopumba ülesandeks on tekitada vedelikus kõrge rõhk enne selle suunamist põlemiskambrisse või mujale.

Leidub kahte tüüpi turbopumpasid: tsentrifugaalpumba puhul paisatakse vedelik suurel kiirusel väljapoole; aksiaalpumba puhul tõstavad vahelduvad pöörlevad ja paigalseisvad labad järk-järgult vedeliku rõhku.

Aksiaalpumbad on väikese läbimõõduga, kuid tõstavad vedeliku rõhku mõõdukalt. Ehkki aksiaalpumba puhul on vajalikud mitmekordsed surveastmed, sobivad aksiaalpumbad hästi väikese tihedusega vedelike jaoks. Tsentrifugaalpumbad on suure tihedusega vedelike korral kaugelt võimsamad, kuid väikese tihedusega vedelike puhul peavad olema suure läbimõõduga.

Turbopumpade tööpõhimõte on sisuliselt sama mis autode turboseadmetel: kõrge rõhu all olev mootorikütus suunatakse kõrge rõhuga põlemiskambrisse, et tagada mootori suurem võimsus.
Kaart
Avenue A
**Avenue A** on New Yorgi edela-kirdesuunaline avenüü, mis asub Manhattanil, First Avenuest kagus ja Avenue B-st loodes. See kulgeb tänavast East Houston Street kuni East 14th Street tänavani, kus see jätkub Stuyvesant Townis ringteena, ühendudes Avenue B-ga. Houston Street tänavast allpool jätkub avenüü kui Essex Street.

Seda peetakse East Village'i naabruskonnas asuva Alphabet City kagupiiriks. See on samuti loodepiiriks Tompkins Square Parkile.

Vaata ka
--------

* Komisjonäride 1811. aasta planeering

Välislingid
-----------

 Avenue A – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis

| * v
* r
Manhattani avenüüd |
| --- |
| Avenüüd | 
First Avenue **·** Second Avenue **·** Third Avenue **·** Lexington Avenue **·** Fourth Avenue (Park Avenue) **·** Madison Avenue **·** Fifth Avenue **·** Broadway **·** Sixth Avenue (Avenue of the Americas) **·** Seventh Avenue (Fashion Avenue) **·** Eighth Avenue **·** Ninth Avenue (Columbus Avenue) **·** Tenth Avenue **·** Eleventh Avenue **·** Twelfth Avenue (West Side Highway) **·** Avenue A **·** Avenue B **·** Avenue C (Loisaida Avenue) **·** Avenue D |
Turbokompressor läbilõikevaates
**Turbokompressor** ehk **turboülelaadur** ehk **turbolaadur** ehk **turbo** on sisepõlemismootori töötsükli sisselasketakti ajal kõrgema rõhuga õhu silindrisse surumiseks kasutatav ja sama mootori silindris töötsükli läbinud heitgaaside energial pöörleva turbiini poolt käitatatav kompressor.

Kasutus
-------

Turbokompressorit ehk turboülelaadurit kasutatakse (auto, laeva, lennuki jne) sisepõlemismootori (kolb- või rootormootori) võimsuse suurendamiseks. Turbokompressori eelis mehaaniliselt käitatava kompressori ees on kolbmootori suurem kasutegur ja parem võimsuse/kaalu suhe ning mis peamine, kasutatakse ära mootori tavaliselt kaotsiminev heitgaaside energia. 

Turbokompressor aitab tänapäevaste kolbmootorite kasutegurit tõsta 40%-ni ja enamgi.

Kirjeldus
---------

Turbokompressori kõige olulisemad osad **turbiin** ja **kompressor** on monteeritud ühisele võllile. Mõlema labamasina, turbiini ja kompressori, töörattad (impellerid) asuvad eraldi oma kodades. Turbokompressori korpuses on ühine võll tavaliselt laagerdatud keraamiliste kuul- või liuglaagritega (hüdrodünaamiline laagerdus).

Suure pöörete arvu tõttu (nüüdisajal kuni 290 000 pööret/minutis) on laagrid määrdeainekanaleid pidi ühendatud pidevasse mootoriõlituse ringlusse, mis tagab tänu liuglaagri õlikilel väga väikesele hõõrdumisele laagri vähese kulumise ja ka jahutuse.

Kolbmootori kasuteguri tõstmise huvides jahutatakse kompressoris kokkusurutud adiabaatiliselt kuumenenud (kuni 150° C) õhku enne mootori silindritesse juhtimist soojusvaheti kaudu. Levinumalt kasutatakse turbiinis ja kompressoris tsentrifugaallabamasinaid, kus turbiin muudab kolbmootori silindritest väljuvate heitaaside vooluenergia pöördliikumiseks ning kompressor vastupidi – muudab pöördliikumise kokkusurutud õhu voolamiseks.

Ajalugu
-------

Turbokompressori leiutas Šveitsi insener Alfred Büchi, kes sai oma leiutisele patendi 1905. aastal.

Viited
------
**Seiklussport** on võistkondlik kestvusspordiala. Võistlus sarnaneb võistkondliku suundorienteerumisega, kus võistkond peab kaardi järgi maastikul navigeerides läbima etteantud kontrollpunktid ja paremusjärjestus selgitatakse raja läbimise kiiruse järgi. Võistlus jaguneb mitmeks järjest läbitavaks etapiks, mille distantside läbimiseks kasutatakse erinevaid meetodeid, liikudes jalgsi, jalgrattaga ja inimjõul liikuvate veesõidukitega (kanuu, kajak vm). Võistkonna suurus võib erinevatel võistlustel olla erinev, tavaliselt on võistkonnas 2, 3 või 4 liiget. Maailmameistrivõistlustel peab võistkonnas olema 4 liiget, kellest vähemalt üks on naine.

Rahvaspordivõistlused on tavaliselt ühepäevased, kus kogu distantsi läbimise aeg on sageli 3–8 tundi. Erinevates liikumisviisides läbitavate etappide vahel on sageli erinevaid lisaülesandeid, näiteks mitmesugused ronimis- või köielaskumisülesanded. 

Seiklusspordi maailmameistrivõistlustel on võistlusekspeditsiooni pikkus 500–800 km, võistlus kestab järjest mitu ööpäeva. Võistkonnad liiguvad peatumata päeval ja öisel ajal (kasutades otsmikulampe), kandes kaasas kogu vajalikku varustust, sööki ja jooki ning etappide vahel on minimaalsed puhkepausid. Maailmameistrivõistlusteks ja maailma karikaetappideks on kehtestatud standardne kohustusliku varustuse nimekiri.

Seiklusspordi võistlustel järgitavad reeglid võistluste lõikes varieeruvad, iga võistluse korraldaja koostab konkreetseks võistluseks juhendi. 2014. aastast rakendatakse maailmameistrivõistlustel ja maailma karikaetappidel ühtseid võistlusreegleid. Seni puudub seiklusspordi rahvusvaheline spordiföderatsioon, kuid mõnes riigis (USA, Kanada, Portugal) on loodud rahvuslik spordialaliit.

Eesti edukaim seiklusspordi võistkond Estonian ACE Adventure koosseisus Silver Eensaar, Rain Eensaar, Timmo Tammemäe ja Reeda Tuula-Fjodorov võitis 2021. aasta seiklusspordi maailmameistrivõistlustel Hispaanias Galicias hõbemedali.

Eesti spordialade ja distsipliinide klassifikaator mainib seiklussporti ühe näitena kategoorias "Muud spordialad", kuid seni ei ole seiklussport Eestis riiklikult tunnustatud spordiala.

Viited
------

1. ↑  Estonian Ace Adventure Team
2. ↑  "Adventure Racing World Series Mandatory Equipment List" (PDF). Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 4. märts 2016. Vaadatud 6. jaanuaril 2016.
3. ↑  "Adventure Racing World Series Rules of Competition" (PDF). Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 16. detsember 2015. Vaadatud 6. jaanuaril 2016.
4. ↑  Eesti võistkond võitis seiklusspordi MM-il hõbemedali. ERR sport, 6.10.2021
5. ↑  Spordialade ja distsipliinide klassifikaator

Välislingid
-----------

* Kaja Pino. Seiklussport – mitte ainult hulludele. Go Reisiajakiri nr 4, september 2006
* 
* Seiklussport Xdream
**Broadway-Chambers Building** on 18-korruseline ja 69 meetri kõrgune varane kõrghoone New Yorgis Lower Manhattani lõunatipu keskosas. See asub aadressil 277 Broadway, City Halli pargi läheduses Chambers Streeti tänava loodenurgal, Civic Centeri ja TriBeCa linnajao naabruses.

See uusbarokses *beaux-arts*-stiilis kontorihoone ehitati aastatel 1899–1900. Julge ehitise projekteeris prominentne ameerika arhitekt Cass Gilbert, ja see oli ühtlasi tema esimene hoone New Yorgis. Gilberti disainis on kaunistatud beežist graniidist plakeeritud jalam ühendatud punase ja sinise telliskiviga kaetud keskosaga. Torni kulminatsiooniks on üsna kaunistatud kollakasroosa kolonaad, karniis ja pööningukorrus. Hoone on ka üks esimesi näiteid New Yorgis, millel kasutati ulatuslikult polükroomset terrakotat arhitektuurilise ornamendina.

Tol ajal tunnistas arhitektuurikriitik Montgomery Schuyler hoone disaini domineerivate kõrghoonete perioodi "viimaseks sõnaks", mis kasutas klassikalist kolmeosalist sammast inspiratsioonina. Mitmed ettevõtted tegid omavahel koostööd, et panna välja näitus 1900. aasta Pariisi maailmanäituse jaoks, mis käsitles Broadway-Chambers Buildingu ehitusjärku. 1992. aastal määras New York City Mälestusmärkide Säilitamise Komisjon ehitise kaitsealuseks mälestusmärgiks (*New York City Landmark*).

Galerii
-------

* 
* 
*

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Broadway-Chambers Building** |

* Broadway-Chambers Buildingu hoone kirjeldus ja pildid veebilehel www.nyc-architecture.com
Brockhausi ja Efroni entsüklopeediline sõnastik (1890-1907).
Pooljagude **Ia** ja **XXV** tiitellehed.
**"Brockhausi ja Efroni entsüklopeediline sõnastik"** (vene *Энциклопедический словарь Брокгауза и Ефрона*; lühend **BEE**) on suurim Tsaari-Venemaal välja antud venekeelne entsüklopeedia.

BEE valmis tuntud Leipzigi entsüklopeediakirjastuse Brockhaus ja Peterburis tegutsenud vene kirjastaja Ilja Efroni koostöös.

BEE tekstid on koostatud suhteliselt vabas stiilis, kasutades nii haaravalt kirjutatud elulugude kui ka teadusartiklite puhul belletristilisi stiilivõtteid. Et tollal ei olnud kombeks artiklite stiili toimetajate poolt ühtlustada, siis on autorite isikupärane stiil jäänud puutumata.

Vaatamata sellele, et tänapäevaks on suurem osa BEE teatmeaparaadist vananenud, anti pärast Nõukogude Liidu kokkukukkumist kogu sarjast välja faksiimiletrükk ja digiteeritud versioon CD-del. Praeguseks on digiteeritud entsüklopeedia kättesaadav ka veebiversioonina.

Suur entsüklopeediline sõnastik
-------------------------------

Aastatel 1890–1907 välja antud suures BEE-s on 121 240 märksõna, 7800 illustratsiooni ja 235 kaarti.

BEE koosnes 82 põhiköitest ja 4 lisaköitest. Raamatuselgadel jookseb ka vastav numeratsioon. Tiitellehtede järgi on BEE struktureeritud jagudeks, millest igaüks koosneb kahest pooljaost. Üks pooljagu moodustab ühe köite. Näiteks köidete 49 ja 50 (araabia number köite seljal) pooljaonumbrid on vastavalt XXV ja XXVa (Rooma number tiitellehel). Väike osa tiraažist oli köidetud kahe pooljao kaupa, nendel komplektidel on kokku 43 köidet.

Esimese nelja jao puhul valdavalt vaid tõlgiti saksakeelsed artiklid vene keelde ja neid adapteeriti veidi vene kultuuriruumi jaoks. See tekitas tellijates tõsist rahulolematust ja peatoimetaja Ivan Andrejevski vahetati välja. Ülejäänud köited ilmusid Konstantin Arsenjevi ja Fjodor Petruševski üldjuhtimise all.

Koos nendega kutsuti toimetuse töös osalema tolle aja väljapaistavad vene teadlased, näiteks Dmitri Mendelejev, Vladimir Solovjov, Semjon Vengerov, Andrei Beketov, Aleksandr Vojeikov jt. Sellest ajast hakkas BEE-s kasvama Venemaale, selle ajaloole, kultuurile ja geograafiale tähelepanu pööravate originaalartiklite osakaal. Samuti kajastusid entsüklopeedias vene teadlaste uusimad tööd.

BEE-s leidub artikkel, kus keemiliste elementide perioodilisussüsteemi kirjeldamisel ei mainita kordagi Dmitri Mendelejevit. Artikli autor on Mendelejev ise.

Väike entsüklopeediline sõnastik
--------------------------------

Aastatel 1899–1902 anti välja kolmeköiteline "Väike Brockhausi ja Efroni entsüklopeediline sõnastik", aastatel 1907–1909 selle teine trükk neljaköitelisena.

Uus entsüklopeediline sõnastik
------------------------------

Aastal 1911. alustati uue suure entsüklopeedia väljaandmist. See oli kavandatud 48-köitelisena, millest 1916. aastaks jõuti trükki anda 29. köide. Säilinud on ka 30. ja 31. köite korrektuurpoognad.

Viited
------

1. ↑  "Энциклопедический Словарь Ф.А.Брокгауза и И.А.Ефрона" (vene). Библиотека «Вехи».
2. ↑  "Энциклопедический словарь Брокгауза и Ефрона" (vene).
**Amboniit** on vulkaaniline kivim. Kuulub andesiitsete või datsiitsete kivimite hulka, olles üleminekuvormiks andesiidi ja datsiidi vahel. Amboniidile on omane küünekivi ja biotiidi ülekaal; ka sisaldab kivim kordieriiti. Üks paikadest, kust võib amboniiti leida, on Amboni saar ja seda ümbritsevad saared. 

Amboniidi teket seletatakse kaltsiumirikaste plagioklassi fenokristallide sattumisega datsiitsesse magmasse. Varasema hüpoteesi kohaselt on amboniit moodustunud sillimaniiti ja kordieriiti sisaldava gneisi lahustumisel. Nimetuse võttis aastal 1905 kasutusele hollandi geoloog Verheck.

Viited
------

1. ↑  ambonite The Free Dictionary
2. ↑  J. M. Pownall, R. Hall, I. M. Watkinson (2013) Extreme extension across Seram and Ambon, eastern Indonesia: evidence for Banda slab rollback Solid Earth
3. ↑  James, D.E. (1981) Ann. Revue Earth Planet. Sci. 9, 311-44.
4. ↑  R. W. Le Maitre, A. Streckeisen, B. Zanettin, M. J. Le Bas, B. Bonin, P. Bateman (2002) Igneous Rocks: A Classification and Glossary of Terms Cambridge University Press. Lk 53
5. ↑
**Vladõslav Oleksandrovõtš Terziul** (ukraina keeles: Владислав Олександрович Терзиул; 18. juuni 1953 Artjom, Primorje krai – 18. mai 2004 Makalu) oli Ukraina alpinist.

Ta on tõusnud peaaegu kõigi üle 8000 meetri kõrguste mägede tippu. Ta hukkus 2004. aastal Himaalajas asuva Makalu (8485 m) tipust laskumisel.

Mägironimine
------------

Alpinismiga hakkas ta tegelema 1979. aastal.

2000. aastal laskus ta suuskadel Cho Oyu tipust. 2001. aastal tõusis ta esimesena Manaslu tippu (8163 m) mäe kagu küljel asuva ribi kaudu. See oli uus marsruut tippu jõudmiseks. 

### Kaheksatuhandelised

Ta on tõusnud 12 üle 8000 meetri kõrguse mäe tippu. Ülejäänud kahel (14-st) kaheksatuhandelisel mäel jäi tal aga peatipp vallutamata. Karakoramis asuval Broad Peakil (peatipp 8051 m) ronis ta 1995. aastal eeltipule (8028 m) ja Himaalajas asuval Xixabangmal (peatipp 8027 m) tõusis ta 2000. aastal kesktipule (Xixabangma Central Summit (8008 m)). 

#### Xixabangma Central Summit

Ukraina mägiekspeditsioon tõusis 27. septembril 2000 Xixabangmale klassikalist marsruuti mööda (põhja küljelt, s.t Hiina poolt). Laskumine kõrguselt 7400 m oli plaanitud teha suuskadel. Kuid tipumeeskond peatipule ei roninudki, sest selle olemasolust polnud neil üldse midagi teada. Neil oli teada, et kõik ekspeditsioonid tõusevad Central Summitile ja et hiina ametnikud aktsepteerivad seda tipputõusuna Xixabangmale ja väljastavad selle tõenduseks ka sertifikaate. Nagu hiljem on ukraina ekspeditsiooni osalejad öelnud, et kui meeskond oleks teadnud, et mööda tipuharja on vaja veel edasi sumada, oleks seda ka tehtud.

Tunnustus
---------

* Rahvusvahelise klassi meistersportlane (1999)
* Teeneline meistersportlane (2000)

Viited
------

1. 1 2 3 4 5  История украинского альпинизма в лицах: Владислав Терзыул. alp.org.ua
2. ↑  Шиша-Пангма 8013 м. terzyul.info
**Ambla vald** oli vald Järva maakonnas aastail 1939–1950.

Eesti valdade kaart. Musta kontuuriga vanad vallapiirid, punasega 1939. aastal moodustatud vallad

1939. aasta vallareform
-----------------------

Vald moodustati 1939. aasta vallareformiga senise Ambla valla maa-alast, välja arvatud Kuru, Kitseküla ja Rägavere külade ning Jootma asunduse maa-alad; senise Nõmküla valla Kaarevere, Tammiku, Jõgisoo, Roosna ja Koigi külade ning Roosna, Suuga ja Karkuse asunduste maa-aladest.

Esimene Ambla vallavanem oli Anton Perendi. 21. detsembril 1939 valiti vallavanemaks endine Nõmküla vallavanem Karl Õunapuu. Vald kuulus Riigivolikogu 19. valimisringkonda, kust valiti August Miljan.

Külanõukogude moodustamine ja valla likvideerimine
--------------------------------------------------

1945 augustis moodustati Ambla vallas Ambla külanõukogu keskusega Ambla alevis, Jäneda külanõukogu keskusega Pirsu külas ja Roosna külanõukogu keskusega Roosna külas. 1950. aastal Ambla vald likvideeriti ja selle alad arvati Tapa rajooni koosseisu.

Viited
------

1. ↑  Väljavõte Vabariigi Presidendi otsusest nr. 88 – 7. oktoobrist 1938 (RT 1938, 87, 776)
2. ↑  Eesti NSV Teataja, 1945, 35, 544
3. ↑  Eesti NSV Teataja, 1950, 11, 114
Arvīds Brēmers (1906)
**Arvīds Frīdrihs Kārlis Brēmers** (7. aprill 1871 Ļaudona vald, Võnnu kreis – 10. november 1941 Ļaudona vald, Madona piirkond) oli Läti poliitik ja põllumees. Ta oli Venemaa I Riigiduuma liige. Aastal 1917 oli ta Läti Põllumeeste Liidu rajajaid.

Ta sündis aastal 1871 Ļaudona vallas Võnnu kreisis. Ta on lõpetanud linnakooli. Ta oli Laudona Põllumajandusseltsi juht aastast 1904 ja kohaliku krediidiühistu juhataja.

Aastal 1906 valiti ta Vene keisririigi I Riigiduuma liikmeks. Riigiduumas olles kuulus kadettide fraktsiooni ja autonomistide grupi läti rühma. Ta kirjutas alla kolmele arupärimisele, sealhulgas karistussalkade tegevuse kohta Balti krais, võttis sõna agraarküsimuse arutamisel, kus tõi esile põllumajandusliku kultuuri, hariduse ja tööviljakuse tõstmise ning maatööliste olukorra parandamise tähtsuse, mõisnike suurvalduse osalist võõrandamist pidas ta võimalikuks, kuid oli riikliku või üldrahvaliku maafondi moodustamise vastu. Kui I Riigiduuma aastal laiali, arreteeriti hiljem Brēmers Viiburi märgukirjale (kus protesteeriti Duuma laialisaatmise vastu) allakirjutamise tõttu ja määrati detsembris 1907 kolmeks kuuks vanglasse.

Aastal 1917 oli ta üks Läti Põllumeeste Liidu asutajatest. Pärast Läti iseseisvuse väljakuulutamist jätkas tööd kihelkonna põllumeeste seltsides ja tegeles talupidamisega.

Isiklikku
---------

Arvīds Brēmers oli vallaline. Usutunnistuse poolt oli ta luterlane.
**Denaini kanton** on kanton Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus. See moodustati 2014. aasta kantonireformiga, mis jõustus 2015. aasta märtsis. Kantoni keskus on Denain.

See koosneb järgmistest valdadest:

1. Abscon
2. Avesnes-le-Sec
3. Bouchain
4. Denain
5. Douchy-les-Mines
6. Émerchicourt
7. Escaudain
8. Hordain
9. Lieu-Saint-Amand
10. Lourches
11. Marquette-en-Ostrevant
12. Mastaing
13. Neuville-sur-Escaut
14. Noyelles-sur-Selle
15. Rœulx
16. Wasnes-au-Bac
17. Wavrechain-sous-Denain
18. Wavrechain-sous-Faulx

Viited
------


Nordi departemangu kantonid

Aniche **·** Annœullin **·** Anzin **·** Armentières **·** Aulnoye-Aymeries **·** Aulnoy-lez-Valenciennes **·** Avesnes-sur-Helpe **·** Bailleul **·** Cambrai **·** Le Cateau-Cambrésis **·** Caudry **·** Coudekerque-Branche **·** Croix **·** Denain **·** Douai **·** Dunkerque-1 **·** Dunkerque-2 **·** Faches-Thumesnil **·** Fourmies **·** Grande-Synthe **·** Hazebrouck **·** Lambersart **·** Lille-1 **·** Lille-2 **·** Lille-3 **·** Lille-4 **·** Lille-5 **·** Lille-6 **·** Marly **·** Maubeuge **·** Orchies **·** Roubaix-1 **·** Roubaix-2 **·** Saint-Amand-les-Eaux **·** Sin-le-Noble **·** Templeuve **·** Tourcoing-1 **·** Tourcoing-2 **·** Valenciennes **·** Villeneuve-d'Ascq **·** Wormhout
**Arzami Otšei** (ka **Aleksei Arzamazov**, sündinud 1985 Gorkis) on udmurdi kirjanik ja luuletaja. Ta on ka keeleteadlane, ajaloolane ja soome-ugri liikumise entusiast.

On lõpetanud 2007 Udmurdi Riikliku Ülikooli ungari filoloogina. Ta on kümnete raamatute, õpikute ja üle 40 teaduspublikatsiooni autor, Udmurdi Riikliku ülikooli teadlane ja õppejõud. Lisaks udmurdi ja vene keelele oskab ta inglise, prantsuse, itaalia, ungari, tatari, mari ja ersa keelt.

Arzami Otšei luuletused on ilmunud eesti keeles 2007. aastal neljakeelses kogus "Эн"/"Ära"/"Don't"/"Не".. Tema viimane luulekogu "Быдэс" ("Tervik") pälvis 2013. aastal hõimurahvaste programmi kirjandusauhinna luule kategoorias.

Budinose looja
--------------

Arzami Otšei on loonud tehiskeele budinos (nn "soome-ugri esperanto"), milleks ta kasutas soome, eesti, ungari, udmurdi, komi, mari, ersa, mansi, neenetsi ja saami keele sõnu ning paljuski ühiseid foneetilisi, morfoloogilisi ja süntaktilisi süsteeme. Keel põhineb ladina tähestikul, mis teeb mugavaks suhtlemise internetikeskkonnas ning selle võib ära õppida umbes kuu ajaga.

Arzami Otšei budinosekeelsele luulele on kirjutanud helilooja Mart Siimer orkestriteose "Ojman livtib" ("Mu hing lendab"), mille esiettekanne oli 2009 Tartu Jaani kirikus Eesti Noorte Heliloojate Festivalil.

Viited
------

1. ↑  "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 23. mai 2018. Vaadatud 22. mail 2018.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
2. ↑
3. ↑
4. ↑

Välislingid
-----------

* A. Arzamazov Udmurdi instituudi kodulehel
* Intervjuu
* Arzami Otšeist finnougoria.ru lehel (vene keeles)
**Dendermonde** on hollandikeelne linn ja vald Belgias Flandria piirkonnas Ida-Flandria provintsis. Dendermonde asub Denderi ja Schelde jõe ühinemiskohal (hollandikeelne sõna *monde* tähendab suuet).

Nimekujud
---------

*Tenremunde* (1088, asula esmakordne mainimine), *Thenremunde* (1095), *Tenremont* (1127), *Teneramunda* (1130), *Teneremonde* (1215), *Denremonda* (1232). Alates 14. sajandist on kinnistunud *Derremonde* ehk *Denremonde*.

Asulad
------

1825. aastal linnaõigused saanud Dendermonde jaguneb pärast 1971. ja 1977. aasta ümberkorraldusi järgmisteks asulateks, osavaldadeks ja piirkondadeks: 

| Nr | Nimi | Pindala(km²) | Elanikke(01/01/2009) |
| --- | --- | --- | --- |
| I | Dendermonde | 8,20 | 9214 |
| II | Appels | 3,87 | 2677 |
| III | Baasrode | 8,23 | 6058 |
| IV | Grembergen | 9,92 | 6416 |
| V | Mespelare | 1,98 | 524 |
| VI | Oudegem | 7,25 | 3967 |
| VII | Schoonaarde | 5,64 | 2163 |
| VIII | Sint-Gillis-bij-Dendermonde | 10,59 | 12 923 |
| Allikas: Stad Dendermonde |

* 
* 
* 
* 
* Dendermonde vangla väravDendermonde vangla värav

Sõpruslinnad
------------

* Holland – Geldrop
* Saksamaa – Nienburg
* Bulgaaria – Blagoevgrad

Viited
------

1. ↑  Wettelijke Bevolking per gemeente op 1 januari 2018, vaadatud 9.03.2019.

Välislingid
-----------

 Dendermonde – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
* Koduleht (hollandi keeles)
* Dendermonde kultuurisait (hollandi keeles)
* Youth community site for Dendermonde (hollandi keeles)

Ida-Flandria provintsi vallad

Aalst | Aalter | Assenede | Berlare | Beveren | Brakel | Buggenhout | De Pinte | Deinze | Denderleeuw | Dendermonde | Destelbergen | Eeklo | Erpe-Mere | Evergem | Gavere | Gent | Geraardsbergen | Haaltert | Hamme | Herzele | Horebeke | Kaprijke | Kluisbergen | Knesselare | Kruibeke | Kruishoutem | Laarne | Lebbeke | Lede | Lierde | Lochristi | Lokeren | Lovendegem | Maarkedal | Maldegem | Melle | Merelbeke | Moerbeke | Nazareth | Nevele | Ninove | Oosterzele | Oudenaarde | Ronse | Sint-Gillis-Waas | Sint-Laureins | Sint-Lievens-Houtem | Sint-Martens-Latem | Sint-Niklaas | Stekene | Temse | Waarschoot | Waasmunster | Wachtebeke | Wetteren | Wichelen | Wortegem-Petegem | Zele | Zelzate | Zingem | Zomergem | Zottegem | Zulte | Zwalm
Kaart
**Haapsalu maantee** on Pärnus asuv tänav, Vana-Pärnu linnaosa peatänav, mis algab Siimu silla juurest Sauga jõe paremkaldal ja lõpeb Papsaare külas.

Maantee alguses jääb paremale üle Siimu silla J. V. Jannseni tänav, mis suundub üle Siimu silla Ülejõele ja paikneb põhiosas seal. Maantee vasakule poole jääb Emajõe, Kevade, Väike-Toome, Suur-Toome, Ranna tänav ning edasi läbivat maanteed Jüri, Jakobi, Peetri, Mõrra tänav ja linnapiiri lähistel algab paremal pool maanteed Nurmeotsa tee.

Haapsalu maantee ääres asub Vana-Pärnu kalmistu.

Tänav on ligikaudu 1,6 kilomeetrit pikk.

Nimi
----

Ajalooliselt on tänav kandnud nime Tallinna postimaantee (saksa keeles *Revalsche Poststraße*) või Tallinna-Posti tänav, kuna enne Nurme silla ehitamist kulges Tallinna viiv postimaantee läbi Vana-Pärnu. 1933. aastal nimetati tänav ümber Kuressaare maanteeks, sest samal aastal sai Jänesselja maanteest Tallinna maantee. Hiljem anti tänavale nimi Haapsalu maantee.

Viited
------

1. ↑  Elmar Joosep (19. september 2009). "Ajalugu peegeldub Pärnu tänavanimedes". *Pärnu Postimees*. Vaadatud 30.05.2021.

| * v
* r
Vana-Pärnu linnaosa tänavad |
| --- |
| 
Aeru **·**  Emajõe **·**  Haapsalu maantee **·**  Jakobi **·**  Jüri **·**  Kaluri **·**  Kaubasadama tee **·**  Kesk **·**  Kevade **·**  Kõrkja **·**  Lahe **·**  Landi tee **·**  Luha **·**  Luite **·**  Maarja **·**  Majaka **·**  Mardi **·**  Merekalda **·**  Mõrra **·**  Neeme **·**  Nooda tee **·**  Nurmeotsa tee **·**  Peetri **·**  Purje **·**  Põllu **·**  Ranna **·**  Roo **·**  Roostiku **·**  Soo **·**  Suur-Toome **·**  Tulepaagi tee **·**  Võrgu **·**  Väike-Toome |
| 
Eeslinna linnaosa tänavad **·**  Kesklinna linnaosa tänavad **·**  Lodja linnaosa tänavad **·**  Mai linnaosa tänavad **·**  Raeküla linnaosa tänavad **·**  Rannarajooni linnaosa tänavad **·**  Rääma linnaosa tänavad **·**  Tammiste linnaosa tänavad **·**  Ülejõe linnaosa tänavad |