recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel on Türi kihelkonna rüütlimõisast; Hageri kihelkonna rüütlimõisa kohta vaata Röa mõis (Hageri)* |

---

Kunagise Röa mõisa peahoone
Mõisaait
**Röa mõis** (saksa keeles *Röal*) oli rüütlimõis Türi kihelkonnas Järvamaal. Nüüdisajal jääb kunagine mõisasüda Türi valda Järva maakonnas.

Ajalugu
-------

Röa mõis rajati 17. sajandi algul. 1639. aastal oli see iseseisev mõis, 1696–1890 riigimõis. Mõis kuulus eri aegadel Budbergidele, Sternidele, Baranoffidele ja Girard de Soucantonitele.

1874. aastal omandas mõisa parun Ferdinand Stackelberg, kellele kuulus mõis kuni 1919. aasta võõrandamiseni. Mõisasüda jäi Stackelbergide valdusse kuni 1939. aastani.

1914. aastal kuulus mõisa koosseisu 851 ha mõisamaad, 15 lahustükki (808,4 ha), Palivere, Puramäe ja Röa küla.

1939. aastal asus endine mõisasüda Väätsa vallas.

Mõisakompleks
-------------

Mõisa ühekorruseline varaklassitsistlik poolkelpkatusega kivist peahoone valmis 1800. aasta paiku.
19. sajandi lõpus lisati tiibhoone.

Härrastemaja ümbritses suur park, kus paiknesid ka kõrvalhooned.

Peahoone põles 1980. aastatel ja muutus seejärel varemeiks.

2004. aastal läks mõisakompleks eravaldusse ja mõisahoonet on põhjalikult taastatud.

Abihoonetest on säilinud ait ja ümberehitatud laut.

Vaata ka
--------

* Eesti mõisate loend

Välislingid
-----------

* Röa mõisast Eesti mõisaportaalis


Türi kihelkond

**Kirik**: Türi kirik  

**Mõisad**: Hundisaare mõis | Kirna mõis | Kolu mõis | Kärevere mõis | Kõltsi mõis | Laupa mõis | Liivamäe mõis | Lokuta mõis | Mäeküla mõis | Nehatu mõis | Oisu mõis | Pakasmäe mõis | Piiumetsa mõis | Poaka mõis | Päri mõis | Reopalu mõis | Rikassaare mõis | Roovere mõis | Röa mõis | Siugumetsa mõis | Särevere mõis | Taikse mõis | Tedre mõis | Tori mõis | Türi mõis | Türi kirikumõis | Türi-Alliku mõis | Vahastu mõis | Varmassaare mõis | Vissuvere mõis | Väätsa mõis | Ülejõe mõis
**Hermann Arnold Lezius** (31. märts / 12. aprill 1863 Nõo – 1. juuli 1928 Narva) oli baltisaksa päritolu Eesti vaimulik.

Lezius õppis aastatel 1870–1871 Blumbergi koolis, aastatel 1872–1879 Tartus gümnaasiumis. Aastatel 1880–1881 õppis ta Tartu Ülikoolis filoloogiat, aastatel 1881–1886 usuteadust (sai aastal 1883 hõbeauraha). Korporatsioon Neobaltia liige.

Prooviaastal oli ta aastal 1886 Kuressaare Laurentiuse koguduses Daniel Burchard Lemmi juures. Ordineeriti 15. veebruaril 1887 õpetajaks.

Ta oli aastatel 1887–1888 Kuressaare Laurentiuse koguduse adjunktõpetaja, olles selle kõrvalt ka gümnaasiumi ja tütarlastekooli usuõpetaja. Aastatel 1888–1901 oli ta Mihkli Miikaeli koguduse õpetaja ja ühtlasi Pärnu praostkonna vaimulik koolirevident. Aastatel 1901–1913 oli ta Tartu linna vikaarõpetaja ja ühtlasi õpetaja Zeddelmanni erakoolis, 1902. aasta jaanuarist aprillini oli ta veel Tartu Ülikooli koguduse vikaarõpetaja. Aastatel 1913–1915 oli ta Samaara koguduse õpetaja, teenides sakslasi ja eestlasi. Aastatel 1913–1915 oli ta Siberisse välja saadetud. Aastatel 1917–1922 teenis ta jälle Samaara kogudust. Aastatel 1923–1927, pärast opteerumist, oli ta taas Mihkli Miikaeli koguduse õpetaja. Jäi 1927. aastal emerituuri ning elas siis Tartus ja Narvas. Narvas ta ka suri.

Isiklikku
---------

Tema isa Andreas Friedrich Lezius oli Tõstamaa ja Nõo Püha Laurentsiuse koguduse õpetaja, vend Friedrich Eduard Lezius oli Rõuge Maarja koguduse adjunktõpetaja ning Greifswaldi Ülikooli õppejõud, Kieli ja Königsbergi Ülikooli professor. Vanaisa Georg Friedrich Karl Heinrich von Bidder oli Tartu Ülikooli arstiteaduskonna professor ja Tartu Ülikooli rektor, onu Friedrich Ernst Bidder oli Tartu Ülikooli arstiteaduskonna õppejõud, teine onu Paul Roderich Bidder oli Laiuse Püha Jüri koguduse õpetaja, onupoeg Roderich Bidder oli õpetajaks Harju-Risti, Nissi ja Tallinna Peeteli koguduses, teine onupoeg Alfred Bidder oli õpetajaks Tallinna Toomkoguduses. Tema kälimees Wilhelm Karl Emil Bergmann oli tegeliku usuteaduse professor Tartu Ülikoolis.

Viited
------

1. ↑  Die evangelischen Prediger Livlands bis 1918. Böhlau Verlag Köln, Wien 1977

Välislingid
-----------

* Hermann Arnold Lezius Eesti biograafilises andmebaasis ISIK
**Hermani mõis** (saksa keeles *Hermannshof*) ehk **Vana-Käsukonna mõis** oli rüütlimõis Pilistvere kihelkonnas Viljandimaal. Nüüdisajal jääb kunagine mõis Järva valda Järva maakonnas.

Ajalugu
-------

1798. aastal eraldas Hermann Karl von Vietinghoff Hermani mõisa oma Adavere mõisast ning see läks tema tütre Helene Luise von Vietinghoffi kaasavarana Bernhard Caspar von Stackelbergi valdusse. Tema surma järel sai mõisa omanikuks tema poeg Otto Karl Hermann von Stackelberg, ning viimase surma järel sai omanikuks tema poeg Bernhard Caspar Otto von Stackelberg.

Mõisakompleks
-------------

Mõisa pikk, ühekorruseline puust peahoone rajati ilmselt kohe pärast mõisa tekkimist. Tänapäeval on hoone kasutusel elamuna.

Ümberehitatud kujul on säilinud ka mõned kõrvalhooned.

Mõis paiknes ajalooliselt Tallinna–Tartu maantee ääres. 1960. aastatel toimunud teeõgvenduse tulemusel jääb mõis maanteest paarsada meetrit itta.

Vaata ka
--------

* Eesti mõisate loend

Välislingid
-----------

* Hermani mõisast Eesti mõisaportaalis

| * v
* r
Pilistvere kihelkond |
| --- |
| Kirik | 
Pilistvere kirik | Pilistvere kirik |
| Kirikumõis | 
Pilistvere pastoraat |
| Mõisad | 
Arussaare mõis • Eistvere mõis • Hermani mõis • Imavere mõis • Jalametsa mõis • Kabala mõis • Kõo mõis • Laimetsa mõis • Loopre mõis • Ollepa mõis • Võrevere mõis |
Kiriku altar
Üks Budsłaŭ kiriku tornidest
**Budsłaŭ Püha Neitsi Maarja taevamineku kirik** või **Budslavi Püha Neitsi Maarja taevamineku kirik** (valgevene keeles *Касцёл Унебаўзяцця Найсвяцейшай Дзевы Марыі*) on kirik Valgevenes Minski oblastis Miadziełi rajoonis Budsłaŭ külanõukogus Budsłaŭ agrolinnakeses.

Kirikut kasutavad katoliiklased, see on ametlikult Basilica minoris. Algselt kuulus kirik tsistertslaste ordule.

Kirikuhoone
-----------

Kuigi kirikut mainitakse esimest korda aastal 1504, pole sellest ajast midagi säilinud. Hoone vanemad osad pärinevad aastast 1633, hilisemad aga 1783. Hoone on hea näide baroksest arhitektuurist. Budsłaŭ Püha Neitsi Maarja taevamineku kirik on üks seitsmest "Valgevene imest".

Ajalugu
-------

### Varasem ajalugu

Budsłaŭ asulat mainitakse esimest korda aastal 1504, mil suurvürst Aleksander selle tsistertslaste ordule andis. Toona oli kloostri juures ka puidust kabel, mis on praeguse kiriku eelkäija. Aastal 1560 lahkusid mungad asulast, aga aastal 1589 tulid nad tagasi ja ehitasid sinna kloostri, selle juurde aga puidust katoliku kiriku. Uus kirik valmis aastal 1591.

### XVII sajand – XVIII sajandi esimene pool

Aastal 1613 annetas toonane Minski vojevood Jan Pac kirikule paavst Clemens VIIIlt saadud ikooni, mis asub seal tänapäevani. Aastal 1633 alustati uue kivist kiriku ehitust, mis valmis aastaks 1643. Kloostrile kuulunud kirikule lisati aastal 1750 veel kloostri elamukorpus, aga üldjoontes säilis hoone algne kuju kuni uute ehitustööde alguseni aastal 1767. Aastast 1756 hakkas kloostri eestvedamisel kirikus tegutsema muusikakool.

### XVIII sajandi lõpp – tänapäev

Aastal 1756 algasid kirikus suured ehitustööd, uus hoone valmis aastal 1783 ja pühitseti Neitsi Maarja taevamineku auks. Arhitektiks oli Józef Fontana. XIX sajandil seoses Kastuś Kalinoŭski ülestõusuga klooster suleti, hoone jäi aga edasi katoliiklaste käsutusse.

Aastast 1992 on kirik palverännakute sihtpunktiks, aastal 1993 pühitses Johannes Paulus II kiriku Basilica minoriseks.

Budsłaŭ ikoon
-------------

Kirikus paikneb tundmatu meistri valmistatud imettegev ikoon, mille paavst Clemens VIII kinkis toonasele Minski vojevoodile Jan Pacile, kuna see pöördus kalvinistide seast katoliku usku. Aastal 1613 annetati ikoon omakorda kloostrile, kus see kujunes üheks tähtsamaks katoliiklikuks reliikviaks Valgevene aladel. Ikooni tähtsus vähenes pärast kloostri sulgemist, ent tänapäeval on ikoon taas Valgevene katoliiklaste jaoks tähtsaks ususümboliks kujunenud. Aastal 1998 kroonis kardinal Kazimierz Świątek ikooni.

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Budsłaŭ Püha Neitsi Maarja taevamineku kirik** |

* Artikkel kiriku kohta
* Kiriku koduleht
* Fotod kiriku kohta
**Värvilaeng** on kvarke ja gluuoneid iseloomustav kvantarv, mis sarnaneb (natuke!) elektrilaenguga. Värvilaengut omavad osakesed mõjutavad üksteist läbi tugeva vastastikmõju. See on kõige tugevam jõud looduses ning hoiab kvarke koos liitosakestes (hadronites). Värvilaengut, selle omadusi ja tugevat vastastikmõju kirjeldab füüsikateooria kvantkromodünaamika.

Värvilaengu värvused
--------------------

**Värvus** on kvargi omadus, millel pole mitte midagi pistmist silmaga nähtava värvusega. Mõistet *värvus* kasutatakse lihtsalt tugevale vastastikmõjule reageeriva laengu omaduste näitlikustamiseks (kolm põhivärvi, mille ühendamisel saame valge värvuse).

Erinevalt elektrilaengust (mida on üks) on värvilaengut kolme liiki: **punane**, **sinine** ja **roheline**. Igale värvile vastab tema antivärvilaeng: **antipunane**, **antisinine** ja **antiroheline**. Iga kvark omab ühte värvi ja iga antikvark antivärvi. Neutraalne, ehk *valge* on kvarkidest koosnev liitosake siis, kui ta koosneb kolmest kvargist, mis on igaüks ise värvi (selliseid osakesi nimetatakse barüonideks) või kvargist ja antikvargist, mis on sama värvi (antikvark siis antivärvi). Selliseid osakesi nimetatakse mesoniteks. Tulenevalt kvantkromodünaamika järeldustest peavad kõik vabalt eksisteerivad osakesed olema valged.

Värvilaengu ülekanne
--------------------

Värvilaengut vahendavad gluuonid. Iga gluuon omab korraga ühte värvilaengut ja ühte antivärvilaengut. Kui kvark kiirgab gluuonit, siis ta vahetab värvi.

* Kolme kvargiga (punane, roheline, sinine) hadron enne värvilaengu ülekannet
* Punane kvark kiirgab gluuoni, mis omab punast ja antirohelist värvi. Summaarne värvilaeng säilib
* Roheline kvark neelab punase-antirohelise gluuoni ja muutub punaseks. Summaarne värvilaeng säilib
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib Tove Janssoni raamatust; taevakeha kohta vaata artiklit Komeet* |

---

"**Sabatäht**" on teine muumiraamat. Mõnikord loetakse seda teost ka esimeseks muumiraamatuks, kuna selles sisalduvad juba paljud tähtsamad tegelased ning tegevustik toimub Muumiorus, kuhu muumitrollid jõuavad alles eelnenud teose "Väikesed trollid ja suur veeuputus" lõpus.

Sisu
----

Muumitroll ja Sniff leiavad metsast salapärase raja, kohtavad Piisamrotti ja ebatavalist kassipoega. Viimaks jõuavad nad välja mere äärde, kus Muumitroll asub pärlikarpe püüdma, Sniff aga avastab samal ajal koopa. Seal olles aga silmavad nad Muumioru kohal ähvardavalt helendavat sabatähte, neil hakkab hirm ning nad kiirustavad tagasi koju. Seal otsustatakse koos, et tuleb ära käia observatooriumis ja uurida, kas see täht ka tõepoolest ohtlik on.

Nad seavad valmis paadi, millega sõita Üksildastesse Mägedesse, et küsida observatooriumi professorilt, kas sabatäht hävitab elu Maal. 

Üsna reisi alguses ründavad neid krokodillid, kes söövad ära nende pesu. Seejärel kohtavad sõbrad Nuuskmõmmikut, kes nende retkega ühineb ning Sniff peab põgenema hiidsisaliku eest, kellelt ta kalliskive püüdis varastada.

Paat jääb kose äärele kinni ning on juba peaaegu musta auku langemas kui Koduvana nad ootamatult päästab. Nad leiavad observatooriumi ja saavad sealsetelt teadlastest teada täpse komeedi saabumise kuupäeva ning kellaaja. Tagasiteel päästavad nad Tusklikupreili (Piripiiga) mürgipõõsa käest ning rändu jätkatakse koos tema ja ta venna Tusklikuga (Piripoisiga). Teel põigatakse läbi ka külapoest, kus igaüks omale mingi kingituse kaasa ostab ning satuvad ka metsapeole. Edasi minnes avastavad nad, et sabatäht on hakanud merd ära kuivatama, kohtavad taas Koduvana, kellega koos jõutakse tagasi Muumiorgu.

Seal avastavad nad, et Muumimamma on küpsetanud nende tagasisaabumise puhul koogi. Üheskoos kogu muumipere, Piisamroti, ebatavalise kassipoja, Sniffi ja teistega minnakse koopasse katastroofi eest varju, kuid sabatäht lendab Maast mööda ning kõik saavad tagasi endiste toimetuste juurde pöörduda.

| * v
* r
Muumitrollid |
| --- |
| Raamatud | 
"Väikesed trollid ja suur veeuputus" (1945) • "Sabatäht" (1946) • "Võlukübar" (1948) • "Muumipapa memuaarid" (1950) • "Ohtlik jaanipäev" (1954) • "Trollitalv" (1957) • "Nähtamatu laps" ja teisi jutte (1962) • "Muumipapa ja meri" (1965) • "Hilja novembris" (1970) |
| Tegelased | 
dront Edward • Filifjonka • Fredrikson • Hatifnatid • Koduvana • Muumimamma • Muumipapa • Muumitroll • Mymla • Mymla tütar • Niru • Nuhkloom • Nuuskmõmmik • Piisamrott • Sekeldaja • Sniff • Urr • Tusklik • Tusklikupreili • Tutsik ja Lipsik • Tuu-tiki • väike My |
| Muud | 
Muumimaa • Muumimaja • Muumiorg • Muumioru lood •  "Muumitroll" (kogumik) |
**Budriai** (žemaidi *Bodrē*) on küla Leedus Skuodase rajoonis Skuodase vallas Erla jõe kaldal.

Piirkond oli asustatud juba I aastatuhande I poolel. Sealt on leitud kivist tööriistade (kirved, riivid) fragmente. Esimese aastatuhande teisest poolest ja teise algusest pärinevad sealsed lohukivid, vanade põldude jäljed, ka nendevahelised ristikivid ja kiviaiad.

Küla ise moodustati XVI sajandil maareformi käigus, selle nimi tuleneb isikunimest Budrys. XIX sajandil jaotai seal osa maad uusmaasaajatele, nii kujunes asula hajakülaks. Sel ajal elasid külas ka vennad palubinskid, kes meisterdasid kirikutele ja kabelitele puidust pühakuskulptuure.

Aastal 1919 sai külast Budriai valla halduskeskus. Aastail 1921–1926 tegutses külas algkool, õpetajaks oli Magdalena Budraitė. Teise maailmasõja järel moodustati vallast Budriai külanõukogu, mis likvideeriti aastal 1954. Külas oli Leedu metsavendade punker. Hiljem hävis küla maaparandustööde küigus, alles jäi vaid kaks majapidamist.

Külas asub lohukivi. Legendide kohaselt olevat selle lohku kevadel esimese äikese ajal kogunenud vesi tervistava toimega.

Küla juures asus Erla jões hauakoht, mille sügavus oli neli meetrit. See oli ümbruskonna populaarseim ujumispaik, mis on tänapäeval jäänud Kernai paisjärve alla. Selle kohta räägitakse, et seal elanud kurat, kes uputas sinna ujuma tulnud rahvast, kes ei kandnud kaelas ohutisi.

Elanikkond
----------

|  |  |
| --- | --- |
| * 44 (1902)
* 105 (1923)
* 70 (1959)
* 54 (1970)
* 24 (1979)
 | * 6 (1989)
* 5 (2001)
* 7 (2011)
* 7 (2021)
 |

Budriai lohukivi

Viited
------

1. ↑  Gyventojai gyvenamosiose vietovėse: Lietuvos Respublikos 2021 metų gyventojų surašymo rezultatai. Vilnius: Statistikos departamentas, 2022.
2. ↑  Budrių akmuo su plokščiadugniu dubeniu
3. ↑  Vaitkevičius V. *Senosios Lietuvos šventvietės. Žemaitija*, Vilnius 1998, 117 lk.

| * v
* r
Skuodase valla haldusjaotus |
| --- |
| 
Budriai **·**  Būdvietė **·**  Daukšiai **·**  Didieji Rūšupiai **·**  Didžioji Paluknė **·**  Guntinas **·**  Gurstiškė **·**  Kanyzelis **·**  Kernai **·**  Kubiliškė **·**  Kulai I **·**  Kulai II **·**  Ledžiai **·**  Luknės **·**  Mažieji Rūšupiai **·**  Mažoji Paluknė **·**  Narvydžiai **·**  Pakalniškiai **·**  Puodkaliai **·**  Skuodo Priemiestis **·**  Šakaliai **·**  Šekai **·**  Žalgiriai **·**  Trūbakiai **·**  Užluobė |
Gordon Neufeld
**Gordon Neufeld** (sündinud 1946) on teaduste doktor ja Kanada arengu psühholoog ja raamatu "Hoidke kinni oma lastest: miks on see vajalik rohkem vanematele kui noorukitele" ("Hold on to Your Kids: Why Parents Need to Matter More Than Peers", kaasautor Kanada arts, psühholoog Gabor Maté). Raamat on tõlgitud juba enam kui kümnesse keelde, s.h vene keelde. Neufeldi lähenemine (kiindumuspõhine arengumudel) põhineb John Bowlby kiindumuse teooria sõnastusel. Neufeld töötas välja kiindumuse teooria, mis hõlmab suhtevõime arendamise kuut etappi, polarisatsioonikonstruktsiooni, mis seletab nii häbelikkust kui ka eraldumist, mis kui enda kaitsmine. Tema kiindumusmudel on universaalne mõlemast küljest, nii selle rakendamisel (nii täiskasvanutele kui lastele) kui selle rakendamisel (koolis ja kodus).

Lisaks on ta Gordon Neufeldi Instituudi (Neufeld Institute) asutaja Vancouveris. Kanada instituut pakub personaalseid hariduslikke programme spetsialistidele ja lastevanematele. Kuid korraldab ka ettekandeid, kursusi ja koolitusi, sh videokoolitusi. Õppetöö toimub inglise, prantsuse, saksa, hispaanija, heebrea, rootsi ja vene keeles.

Viited
------

1. ↑  Gordon Neufeld (2006). *Hold On to Your Kids*. Random House LLC. Lk 320. ISBN 978-0-375-76028-0.
2. ↑  Mothering.com. "What IS Attachment and How Do You Get It?". Originaali arhiivikoopia seisuga 7. oktoober 2012.
3. ↑  "Omega Institute for Holistic Studies, Inc".
4. ↑  Official site. "The Neufeld Institute". Originaali arhiivikoopia seisuga 14. aprill 2012.

Välislingid
-----------

* Ametlik koduleht
* Neufeld Institute Youtube'is
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib osalisest või täielikust värvipimedusest; täieliku värvipimeduse kohta vaata artiklit Akromatopsia* |

---

**Värvipimedus** ehk **daltonism** on inimese võimetus tajuda erinevusi mõnede või kõikide värvide vahel, mida teised inimesed suudavad tajuda. 

Värvipimeduse põhjus on tavaliselt geneetiline, kuid võib olla ka silma-, närvi- või ajukahjustus või kokkupuude teatud kemikaalidega.

Esimese uurimuse sellel teemal avaldas inglise keemik John Dalton aastal 1794 pealkirjaga "*Extraordinary facts relating to the vision of colors*" ("Erakordsed faktid värvide nägemise kohta"). Ta kirjutas selle siis, kui avastas, et on ise värvipime. Ta hakkas nimelt uurima, millest tuleb see, et teised suudavad küpseid ja tooreid õunu välimuse järgi eristada, aga tema ei suuda kuidagi. Tänapäeval tähendab see kindlat tüüpi värvipimedust nimetusega deuteranoopia.

Tavaliselt klassifitseeritakse värvipimedust kui puuet, kuid mõnes olukorras võib see olla kasulik: näiteks värvipimedad jahimehed eristavad loomi segase tausta juures paremini; samuti on leitud, et värvipimedad sõdurid näevad mõnikord kamuflaaži, mis petab teised ära.

Vaata ka
--------

* akromatopsia
* dikromaasia

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Vikisõnastiku artikkel: **daltonism** |

|  |  |
| --- | --- |
|  | Vikisõnastiku artikkel: **daltonist** |

|  |  |
| --- | --- |
|  | Vikisõnastiku artikkel: **värvipime** |

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Värvipimedus** |
**Gordon Howe** (31. märts 1928 Floral, Saskatchewan, Kanada – 10. juuni 2016 Sylvania, Ohio, USA) oli Kanada jäähokimängija. Ta mängis NHL-is aastatel 1946–1980 kokku 26 hooajal ja kuuel hooajal World Hockey Associationis (WHA). Esimesed 25 hooaega mängis ta Detroit Red Wingsis.

Howe sündis Kanada Saskatchewani provintsis Floralis. Tal oli kaheksa õde-venda. Varsti pärast tema sündi kolis pere Saskatooni. Howe hakkas jäähokit mängima üheksa-aastaselt. Tal oli koolis probleeme, näiteks jäi ta kolmandat klassi kordama.

Red Wingsiga liitus ta 1946. aastal. Ta oli aastatel 1950–1954 ja 1957–1963 NHL-i suurim väravakütt. 1953. aastal püstitas ta liigas ühel hooajal kogutud punktide rekordi (95). Ta võitis Red Wingsiga neli Stanley karikat, kuus korda sai ta liiga kõige väärtuslikuma mängija auhinna Hart Memorial Trophy ja samuti kuus korda liiga resultatiivseima mängija auhinna Art Ross Trophy. Ta valiti 23 korral NHL-i tähtede mängule.

Howe lõpetas mängimise 1971. aastal ja valiti järgmisel aastal jäähoki kuulsuste halli liikmeks. Ta naasis aga kaks aastat hiljem koos oma poegade Marki ja Martyga mängima WHA meeskonda Houston Aeros. Pärast WHA tegevuse lõppu mängis Howe veel ühe hooaja (1979–1980) NHL-is meeskonna Hartford Whalersi ridades. Ta lõpetas sportlaskarjääri 52-aastaselt.

Howe pidas NHL-is 1767 põhihooaja kohtumist. Ta lõi põhihooaegadel 801 ja *play-off* '​ides 68 väravat ning andis vastavalt 1049 ja 92 väravasöötu. Ta lõi 22 hooajal järjest vähemalt 20 väravat (1949–1971). NHL-i põhiturniiril lõi ta 801 väravat – selles on temast edukam olnud ainult Wayne Gretzky. NHL-i edetabelis on Howe 1850 punktiga kolmandal kohal. Ta on kõige vanem hokimängija, kes NHL-is jääl olnud. 1980. aastal seda tehes oli tema vanus 52 aastat ja 11 päeva. Lisaks on ta ainus mängija NHL-is, kes on mänginud viiel kümnendil (1940.–1980. aastad).

Tema hüüdnimi oli "Mr. Hockey". Teda peetakse üheks kõige aegade parimaks jäähokimängijaks. 2008. aastal pälvis ta esimesena NHL-i elutöö auhinna.

2014. aastal elas ta üle kaks infarkti. Ta suri 2016. aasta 10. juunil 88-aastaselt.

Viited
------

1. ↑  "He just kept going and going and ...". espn.go.com
2. ↑  Gordie Howe. The Internet Hockey Database. Vaadatud 3.12.2016
3. ↑  "Kanada jäähokilegend lahkus taevastele väljakutele". Postimees Sport. 10. juuni 2016
4. ↑  "Players: Gordie Howe Biography". Hockey Hall of Fame. Vaadatud 3.12.2016
5. ↑  "Gordie Howe dies at 88". CBC Sports. 10. juuni 2016. Vaadatud 3.12.2016

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Gordie Howe** |

* Gordie Howe'i karjääri statistika
**Värvilised mineraalid** (inglise *mafic minerals*) on magneesiumi- ja rauarikkad kivimit moodustavad mineraalid.

Värvilise mineraali mõiste on geoloogias laialt kasutuses, kuid võib sellegipoolest olla raskesti mõistetav. Kvarts näiteks võib sõltuvalt lisandeist olla vägagi erinevais toonides värvunud, kuigi ta kuulub kindlalt värvitute mineraalide hulka. Sama kehtib ka enamasti punaka kaaliumpäevakivi kohta. Värvilist mineraali ei defineerita aga mitte tema värvuse, vaid keemilise koostise alusel. Nimetus tuleb sellest, et enam rauda ja magneesiumi sisaldavad mineraalid kipuvad olema tumedamad ja n-ö värvilisemad.

Osaliselt on värvilise mineraali mõiste seotud mikroskoopilise petrograafiaga, sest enamikule värvilistele mineraalidele on omane pleokroism, mida kõige suurema levikuga värvitutel mineraalidel ei ole. Kehtib seos: mida aluselisem kivim, seda enam sisaldab ta värvilisi mineraale. See on pannud aluse värviindeksi mõistele. Värviindeksiga hinnatakse kivimi värviliste mineraalide sisaldust. Kivim, mis sisaldab 40% värvilisi mineraale, on värviindeksiga 40. Värviliste mineraalide rikkamad kivimid on üldiselt tumedamad, näiteks basalt, ja värvilisi mineraale vähe sisaldavad kivimid heledamad, näiteks graniit.

Levinumad värvilised mineraalid on oliviin, pürokseen, amfibool ja biotiit. Levinumad värvitud mineraalid on kvarts, leelispäevakivi, muskoviit ja plagioklass.
Thomas Sandby rajatud kaskaad Virginia Wateri järve idaservas
**Virginia Water** on küla Inglismaal Surrey krahvkonnas Londonist umbes 30 km edelas.

Halduslikult kuulub Virginia Water Runnymede'i omavalitsusüksusse. 2001. aasta rahvaloenduse järgi oli külas 6113 elanikku.

Järv asub Bourne'i jõe kaldal. Küla läbides on jõgi 25 m kõrgusel merepinnast. Küla kese on 29–39 m kõrgusel merepinnast. Bourne'i jõgi suubub Thamesi.

Küla on nime saanud Virginia Wateri järve järgi, mis asub Windsor Great Parki nimelise hirvepargi edelaservas. Virginia Wateri järv omakorda võis nime saada Elizabeth I järgi, sest *virgin* tähendab inglise keeles neitsit ja Elizabethi nimetati neitsilikuks kuningannaks, sest ta ei abiellunud kunagi. Kuid järv ise on kuningannast poolsada aastat hilisem: ta rajati 1746. aastal Bourne'i jõge paisutades. Pärast seda, kui järv 1768. aastal paisu purustas ja tühjaks jooksis, taastati järv 1780. aastal märksa suuremana, tänapäevases suuruses.

Järve ümbermõõt on 7,2 km. Pool sellest on sillutatud ja pool sillutamata jalgtee.

Virginia Wateri järv on iseloomuliku kujuga. Teise maailmasõja ajal lasti järv tühjaks, sest kardeti, et Luftwaffe võib järve kasutada lennukite asukoha kindlaksmääramiseks.

21. sajandil kasutati järve kaldaid Harry Potteri filmide järvekaldastseenide ja 2010. aasta filmi "Robin Hood" paadistseenide filmimiseks.

Küla sai endale raudtee 1856. aastal. Külas on raudteejaam, kust saab mugavalt sõita Londoni Waterloo jaamani. Uus raudteejaamahoone ehitati 1973. aastal.

1873–1885 ehitati Virginia Waterisse Holloway sanatooriumi nimeline hullumaja. See lõpetas tegevuse 1980 ja pärast 1994–2000 kestnud restaureerimist müüdi elamukompleksiks. Vahepealsel ajal kasutati Holloway sanatooriumi sageli filmivõtete jaoks. Seal on filmitud sarja "Inspektor Morse" paljud jaod, seal on muuvisid filminud Adam Ant, Alphaville, The Cure, Ozzy Osbourne ja Bonnie Tyler, rääkimata vähem tähtsatest muusikutest.

1920. aastatel rajati Virginia Waterisse Wentworth Estate'i nimeline 7 km² suurune asum, mis on tuntud rikaste ja kuulsate elanike poolest. Minevikus on seal elanud Cliff Richard, Elton John, Boriss Berezovski ja Andrei Ševtšenko, aga praegu näiteks Ron Dennis, Eddie Jordan, Ernie Els, Gary Numan ja Brunei sultan. 1998 elas seal Augusto Pinochet, kes põgenes oma kodumaalt Suurbritanniasse ja elas seal seni, kuni ta jälle Tšiilile kohtupidamiseks välja anti.

Virginia Water on golfikeskus. Asula lähedal on neli golfirada. Sel põhjusel elab Wentworth Estate'is palju golfimängijaid.

Külast 13 kilomeetri kaugusel kirdes asub Heathrow' lennujaam.
Goran Trivan (2017)
**Goran Trivan** (serbia keeles Горан Триван; sündinud 1962 Kladovos) on Serbia poliitik, ta on Serbia Sotsialistliku Partei liige. Ta oli 29. juunist 2017 kuni 28. oktoobrini 2020 Serbia keskkonnaminister.

Ta on lõpetanud Kladovos keskkooli. Ta on lõpetanud Belgradi ülikooli, kus õppis metsandust. Olles Serbia Sotsialistliku Partei liige, töötas ta Serbia noorsootöö- ja spordiministrina 11. veebruarist kuni 31. juulini 1991.

Ta on töötanud riiklikus metsandusettevõttes Srbijašume, kus temast sai hiljem tegevdirektor. Kuna ta oli parteilane, on ta töötanud paljude valdkondade riiklike institutsioonide presidendi ja juhtkomitee liikmena.

2001. aasta novembris, aasta pärast Slobodan Miloševići kukutamist, arreteeriti ta kuriteos süütamise eest kahtlustatuna, mis kahjustas Kladovos asuvat noortelaagrit 6,5 miljoni dinaari eest. Hiljem mõisteti ta õigeks asjade aegumise tõttu.

Ta oli Belgradi keskkonnakaitse sekretariaadi juhataja aastatel 2008–2017.

29. juunil 2017 nimetati ta Serbia keskkonnaministriks (Ana Brnabići valitsuses). Sellel ametikohal oli ta kuni 28. oktoobrini 2020.

Ta teatas 2017. aasta augustis, et Serbia, kes jääb keskkonnakaitses oluliselt maha teistest Euroopa riikidest, vajab keskkonnavaldkonna korrastamiseks 15 miljardit eurot investeeringuid. Samuti on ta öelnud, et tema ministeerium keskendub projektidele (seega ELi fondidest ja välisinvesteeringutest rohkem raha teenimisele), prügilate paremale haldamisele ning kahjulike gaaside ja ekskrementide kontrollile. 2017. aasta augusti lõpus teatas Trivan, et esiteks on vaja investeerida umbes 5 miljardit eurot reoveepuhastitesse. Samuti on ta kritiseerinud veeressursside müüki välismaistele ettevõtetele viimase kümnendi jooksul, öeldes, et selliste meetmete pikaajalisi arusaamatuid tagajärgi on meil veel näha.
**Natalja Sergejevna Bondartšuk** (vene *Наталья Сергеевна Бондарчук*; sündinud 10. mail 1950 Moskvas) on vene filmilavastaja, -näitleja ja stsenarist.

Ta lõpetas aastal 1971 Ülevenemaalise Riikliku Kinematograafia Instituudi näitlejateaduskonna (Sergei Gerassimovi ja Tamara Makarova juhendamisel) ning aastal 1975 režiiteaduskonna samade isikute juhendamisel.

Natalja Bondartšuki isa Sergei Bondartšuk oli vene filmilavastaja, -näitleja ja stsenarist, ema Inna Makarova on filminäitleja. Ta oli abielus näitleja ja filmilavastaja Nikolai Burljajeviga, abielust sündisid poeg Ivan Burljajev, kes on muusik ja näitleja ning tütar Maria Burljajeva, kes on Moskva Majakovski nimelise teatri näitleja.

Tunnustus
---------

* 2009 – Venemaa Föderatsiooni teeneline kunstitegelane

Lavastatud filmid
-----------------

* "Bambi lapsepõlv" (1985)
* "Bambi noorus" (1986)

Filmirollid
-----------

* "Solaris" (Harey; 1972)
* "Veel õnnetäht kord tõuseb hele" (Marija Volkonskaja; 1975)
* "Bambi lapsepõlv" (Bambi ema; 1985)
* "Bambi noorus" (Bambi ema; 1986)

Välislingid
-----------

* Natalja Bondartšuki ametlik veebileht *(vene keeles)*
**Värvisügavus** määrab kujutise heledus- ja värviväärtused, mida arvuti ja kuvar on võimeline esitama ning digikaamera registreerima.

Kolme värvikomponendi RGB (punane, roheline, sinine) eri heledustega värvuste segustamisel kujunevad värvused
Piltide heledus- ja värviväärtused salvestatakse digitaalselt elementaarüksustes. Rastergraafikas on nendeks üksusteks pikslid ja vektorgraafikas värvivektorid. Värvikanali igas elementaarüksuses sisaldub teatud arv heledusastmeid. Pildi suurim võimalik värvide arv saadakse heledusastmete ja värvikanalite (RGB) koostoimel.

Värvisügavust väljendatakse bittides värvikanali kohta. Näiteks värvisügavus 1 bitt tähendaks, et värvikanal suudab esitada (kuvaril) ainult kaht värvi, nt punases kanalis punast ja musta. Kui kujutist esitatakse värvisügavusega 2 bitti, on võimalik esitada 22 = 4 olekut, nt must, tumepunane, keskmine punane ja helepunane. Peamiselt kasutatava 8-bitise värvisügavuse korral on võimalikud 28 = 256 astet ja vastavalt niisama palju punase värvitoone.

Üldiselt kasutatava kolme värvikomponendiga RGB-värvimudeli korral võimaldab 8-bitine värvisügavus esitada teoreetiliselt (28)3 = 16 777 216 (umbes 16,7 miljonit) värvi. Professionaalses fotograafias ja teadusrakendustes on kasutusel ka 16-bitine värvisügavus (igas kanalis).

Graafikavormingud võimaldavad kasutada erinevaid värvisügavusi, näiteks rastergraafika vorming PNG väärtusi 1, 2, 4 või 8 bpp (bit per pixel).

Vaata ka
--------

* Värviesitus
* Värvimudel
Peretalumajapidajale kuuluv teraviljapõld Saaremaal
**Maade haaramine** või ka **maade hõivamise** all mõistetakse suuremahulisi tehinguid maaga, mille käigus rahvusvahelised või kohalikud ettevõtjad, avalik-õiguslikud juriidilised isikud või füüsilised isikud ostavad või rendivad suuri maatükke arengumaades. Rahvusvaheliselt tunnustatud ühtset definitsiooni maade haaramise kohta ei ole. 

Termin „maade haaramine" viitab 21. sajandil suuremahulistele tehingutele maaga, mille arv suurenes järsult pärast 2007.–2008. aasta ülemaailmset majanduskriisi. Toiduhindade järsk tõus ülemaailmse majanduskriisi ajal põhjustas arenenud riikides vajaduse kindlustada end toiduga ning uued majanduslikud võimalused, mis avanesid sellega seoses põllumajanduslikele investoritele, tõid omakorda kaasa kiire suuremahuliste põllumajanduslike investeeringute sissevoolu globaalsesse lõunasse. Suures ulatuses on maade haaramine leidnud aset Aafrikas, Lõuna-Ameerikas ja teistes sellistes piirkondades, kus maa hind on odavam kui arenenud riikides ja maailmas keskmiselt. Investeeringud pärinevad peamiselt rahvusvahelistest ettevõtetest ning nende eesmärgiks on tööstuslik toidu ja biokütuste tootmine. Hoolimata sellest, et Maailmapank on püüdnud maade haaramise juures esile tuua selle positiivset mõju kohalikule kogukonnale, on selline tegevus leidnud palju kriitikat mitmete kodanikuühiskonna organisatsioonide ja liikumiste poolt põhjusel, et maade haaramisel on suur negatiivne mõju kohalikule kogukonnale.

Põhjused
--------

* Üha enam globaliseeruv maailm ja sellest tingitud kapitali vaba liikumine;
* rahvastiku juurdekasv ja linnastumine;
* kasvav nõudlus toidule ja bioenergiale;
* suurenev vajadus looduslike toormaterjalide järele;
* ellu viidud põllumajandus- ja keskkonnapoliitika varjuküljed;
* võimalus spekuleerida maa väärtuse tõusu ja tulevaste toetuste arvel.

Tagajärjed
----------

* Peretaludel põhinev põllumajandusmudel asendub suurtootmisel põhineva tööstusliku põllumajandusega;
* väheneb kohalike toiduga kindlustatus, kuna suurem osa investeeringute abil kasvatatud saagist veetakse riigist välja;
* maapiirkondades kaovad töö- ja elukohad;
* maaelu hääbumine;
* säästva põllumajanduse asendamine monokultuuridel põhineva laiaulatusliku põllumajandustööstusega;
* bioloogilise mitmekesisuse vähenemine;
* keemiliste väetiste ja pestitsiidide ülemäärane kasutamine.

Viited
------

1. 1 2   (vaadatud 25.02.2016)
**Sollefteå vald** on vald Rootsis Västernorrlandi läänis Ångermanälveni ääres. Valla pindala on 5434 km² ja seal elab 22 000 (2001) inimest, kellest 9400 elab Sollefteå linnas. Linnas on kaubandus- ja tööstuskeskus ning liiklussõlmpunkt. Vaatamisväärsused on Junsele loomaaed ja Halstabackeni talispordikeskus.

Ajalugu
-------

Valla territooriumilt on leitud Nämforseni kaljujoonistusi, mis on umbes aastast 6000 eKr. Lisaks on vallast leitud kiviaja küla. Uuemat ajalugu esindab 18. sajandist pärit raudteevõrgustik.

Asulad ja külad
---------------

### Suuremad asulad

* Junsele
* Österforse
* Sollefteå
* Ramsele
* Näsåker
* Långsele

### Külad

Arlum, Björknäset, Björkå, Bäckaskog, Edsele, Forsmo, Graninge bruk, Gåsnäs, Helgum, Nedre Strömnäs, Resele, Rådom, Guxås, Para (algselt Perä), Råsmon, Undrom, Vallen, Viksmon, Västerrå ja Österrå, Åsmon, Ödsgårdsmon, Ön del och Sand del, Östergraninge, Österås

Viited
------

1. ↑  Q118287328

Välislingid
-----------

* Sollefteå valla koduleht


Västernorrlandi lääni vallad

* Ånge
* Härnösand
* Kramfors
* Sollefteå
* Sundsvall
* Timrå
* Örnsköldsvik
Natalja Seleznjova (2013)
**Natalja Seleznjova** (vene Наталья Игоревна Селезнёва; sünninimi **Natalja Polinkovskaja**, vene Наталья Игоревна Полинковская; sündinud 19. juunil 1945 Moskvas) on vene näitleja.

1966. aastal lõpetas ta Moskva Štšukini-nimelise Teatrikõrgkooli ja asus näitlejana tööle Moskva Akadeemilises Satiiriteatris.

Natalja Seleznjova esimene filmiroll oli 1953. aastal, kui ta mängis filmis "Aljoša Ptitsõn kasvatab iseloomu" Sašenka rolli. Filminäitlejana sai ta laiemalt tuntuks 1965. aastal Lida rolliga filmis "Operatsioon Õ ja Šuriku teised seiklused".

Ühtekokku on Natalja Seleznjova mänginud 46 filmis, 21 teatrilavastuses ja 16 telelavastuses.

Isiklikku
---------

Natalja Seleznjova isa Igor Seleznjov oli tuntud fotograaf, ema Jelena Polinkovskaja oli populaarne kunstnik. 
Tema abikaasa oli samuti näitleja – NSV Liidu rahvakunstnik Vladimir Andrejev (1930–2020).

Aunimetused ja autasud
----------------------

* Poola Rahvavabariigi teeneline kultuuritegelane (1976)
* Vene NFSV teeneline kunstnik (1981)
* Venemaa Föderatsiooni rahvakunstnik (1996)
* Sõpruse orden (2006)
* Austuse orden (2015)

Viited
------

1. ↑  VF presidendi käskkiri nr 1332, 1. detsember 2006[*alaline kõdulink*]
2. ↑  VF presidendi käskkiri nr 369, 16. juuli 2015

Välislingid
-----------

* Natalja Seleznjova kino-teatr.ru lehel
**Pozzuoli punane**, itaalia keeles ***Terra di Pozzuoli***, on soojatoonilise oranžikaspunase värvusega looduslik anorgaaniline värvipigment, mis koostiselt on raudoksiidi sisaldav savimuld. Punaste ookrite hulka kuuluv pigment on nimetatud leidumiskoha, Itaalias Napoli lähedal Pozzuolis paikneva rauamaagimaardla järgi.

Ajaloost
--------

Vulkaanilisest pinnasest saadavat pigmenti *pozzolana rosso* tundsid ja kasutasid juba vanad roomlased. Kasutati sageli freskomaalis, sest see muldpigment kuivas kiiresti ja jättis järele kõva tsemendisarnase pinna.

Omadused
--------

Sobib kõigi sideainetega, kasutatakse õli-, akvarell- ja akrüülvärvides, samuti lubi- ja savikrohvi, kipsi ja mördi toonimiseks. On keskmise katvusega. Pigmendi värvus on veneetsia punasest sügavama ja soojema tooniga.

Vaata ka
--------

* Putsolaan

Viited
------

1. ↑
2. ↑
3. ↑
4. ↑

Välislingid
-----------

* Pozzuoli punane kunsti- ja konserveerimismaterjalide andmebaasis CAMEO
* Pozzuoli red. - naturalpigments.com
Lõuna-Aafrika värvilised
Värvilised lapsed Kaplinnas
Värviliste osakaal Lõuna-Aafrika Vabariigis
**Värvilised** (afrikaani keeles *Kleurlinge* või *Bruin mense*, inglise keeles *Coloureds*) on segapäritoluga rassigrupp Lõuna-Aafrika Vabariigis ja Namiibias.

Värvilised on tekkinud khoisani rahvaste, bantude, eurooplaste ja mitmete Aasia päritolu rahvusgruppide segunemise tulemusel.

Lõuna-Aafrika Vabariigi 2011. aasta rahvaloenduse andmetel elas Lõuna-Aafrika Vabariigis 4 615 401 värvilist, kes moodustasid riigi elanikkonnast 8,9%. Kõige rohkem elas värvilisi Lääne-Kapimaa provintsis, kus neid loendati 2 840 404 ja nad moodustasid 48,8% elanikkonnast. Ida-Kapimaa provintsis elas värvilisi 541 850 (8,3% elanikkonnast), Põhja-Kapimaa provintsis 461 899 (40,3% elanikkonnast) ja Gautengi provintsis 423 594 (3,5% elanikkonnast).

3 442 164 värvilist (75,8%) pidas emakeeleks afrikaani keelt ja 945 847 (20,8%) inglise keelt. Suurem osa afrikaani keelt emakeeleks pidavaid värvilisi on kakskeelsed ja nad kõnelevad ka inglise keelt.

Namiibias elas 1996. aastal hinnanguliselt 125 000 värvilist.

Viited
------

1. ↑  Who are the Cape Coloureds of South Africa? Discover, 30. juuni 2009
2. ↑  South Africa’s population Brand South Africa
3. ↑   Census in brief : Census 2011. Pretoria: Statistics South Africa, 2012. Lk 21, 26-27
4. ↑  Alistair van Heerden. The difference between coloured people of South Africa. astrotrip.net
5. ↑  The Coloureds of Southern Africa
**Narva Noortekeskus** on Narva kohaliku omavalitsuse asutus, aadressil Vestervalli tänav 9, mis loodi 1998. aasta veebruaris eesmärgiga koordineerida ja arendada noorsootööd Narvas.

Noortekeskuses on noorsootöö arenguteenistus, info- ja nõustamisteenistus, noorsootegevusteenistus, Põhjamaade Ministrite Nõukogu infopunkt, koolitusteenistus ning kohvikklubi "EXIT", mille töös kasutatakse avatud noorsootöö meetodit.

Noortekeskus pakub Narva noortele, noorteühendustele ja noorsootöötajatele infot, kontakte, õppevisiite, võimalusi osaleda noorsoovahetustes ja seminarides jms. Samuti valmistab keskus ette ning algatab programme kohaliku omavalitsuse noorsootöö korraldamiseks ja arendamiseks, korraldab uuringuid ning analüüsib noorsootöö arengut linnas.

Keskuse info- ja nõustamisteenistusel on infobaas õppimis- ja töövõimalustest, sotsiaalteenustest, vaba aja veetmise võimalustest jne. Teenistus nõustab ja abistab noorteühendusi ja noorte gruppe finantstoetuste, projektitaotluste ja programmide küsimustes.

Narva Noortekeskuse ruumides toimuvad noorteüritused ja koolitused, samuti antakse neid kasutada noorteühendustele. Kohvikklubi EXIT on vaba aja veetmiseks, kus korraldatakse ka üritusi.

Välislingid
-----------

* Narva Noortekeskuse koduleht
**Nižni Tagil** (vene *Нижний Тагил*) on linn Venemaal Sverdlovski oblastis. See asub Kesk-Uuralites Tagili jõe ääres, Euroopa ja Aasia piirist idas, Jekaterinburgist 150 km põhja pool. Geograafilised koordinaadid on 57°55'N, 59°58'E. 

Elanike arv on 377 500 (2007).

Majandus
--------

Nižni Tagilis toodetakse rauda ja terast (Nižni Tagili metallurgiakombinaat). 

Suur Uralvagonzavod (Уральский танковый завод № 183 им. Коминтерна, Уральский вагоностроительный завод имени И.В. Сталина) toodab kaubavaguneid, tanke (2008. aastal 175 tanki) ja muid masinaid.

Ajalugu
-------

Linn tekkis 1722. aastal rajama hakatud Demidovi rauatehase juurde ja kasvas Venemaa üheks tähtsamaks metallurgiakeskuseks.

1833. aastal valmis seal Venemaa esimene vedur. 

Linnaõigused sai 1919. aastal.

Viited
------

Välislingid
-----------

* Nižni Tagili infoportaal

Sverdlovski oblasti vapp
Sverdlovski oblasti linnad

Alapajevsk  | Aramil  | Artjomovski  | Asbest  | Berjozovski  | Bogdanovitš  | Degtjarsk  | Irbit  | Ivdel  | Jekaterinburg  | Kamensk-Uralski  | Kamõšlov  | Karpinsk  | Katškanar  | Kirovgrad  | Krasnoturjinsk  | Krasnoufimsk  | Krasnouralsk  | Kušva  | Lesnoi  | Mihhailovsk  | Nevjansk  | Nižni Tagil  | Nižnije Sergi  | Nižnjaja Salda  | Nižnjaja Tura  | Novaja Ljalja  | Novouralsk  | Pervouralsk  | Polevskoi  | Rež  | Revda  | Serov  | Severouralsk  | Sredneuralsk  | Suhhoi Log  | Sõssert  | Zaretšnõi  | Talitsa  | Tavda  | Turinsk  | Verhni Tagil  | Verhnjaja Põšma  | Verhnjaja Salda  | Verhnjaja Tura  | Verhoturje  | Voltšansk
**Nižnjaja Tura** (vene keeles Нижняя Тура) on linn Venemaal Sverdlovski oblastis, Nižnjaja Tura linnaringkonna keskus. Linn asub Tura jõe ääres, Jekaterinburgist ligikaudu 200 km põhjas.

Asula tekkis 1754. aastal rauasulatustehase asulana. Aleviks sai Nižnjaja Tura 1929. aastal ja linnaks 1949. aastal.

Viited
------

1. ↑  Нижняя Тура "Мой Город" : Народная энциклопедия городов и регионов России. Vaadatud 21. juulil 2023

Sverdlovski oblasti vapp
Sverdlovski oblasti linnad

Alapajevsk  | Aramil  | Artjomovski  | Asbest  | Berjozovski  | Bogdanovitš  | Degtjarsk  | Irbit  | Ivdel  | Jekaterinburg  | Kamensk-Uralski  | Kamõšlov  | Karpinsk  | Katškanar  | Kirovgrad  | Krasnoturjinsk  | Krasnoufimsk  | Krasnouralsk  | Kušva  | Lesnoi  | Mihhailovsk  | Nevjansk  | Nižni Tagil  | Nižnije Sergi  | Nižnjaja Salda  | Nižnjaja Tura  | Novaja Ljalja  | Novouralsk  | Pervouralsk  | Polevskoi  | Rež  | Revda  | Serov  | Severouralsk  | Sredneuralsk  | Suhhoi Log  | Sõssert  | Zaretšnõi  | Talitsa  | Tavda  | Turinsk  | Verhni Tagil  | Verhnjaja Põšma  | Verhnjaja Salda  | Verhnjaja Tura  | Verhoturje  | Voltšansk
**Sfääriline liikumine** on jäiga keha selline liikumine kus üks kehaga muutumatult seotud punkt jääb liikumatuks. Sellise keha liikumisel liiguvad kõik teised punktid sfääri pindadel, mille keskpunktiks on liikumatu punkt. Peale püsivalt liikumatu punkti on sellisel kehal igal ajahetkel hetkeliselt liikumatu sirge, mis läbib liikumatut punkti ja mida nimetatakse hetkeliseks pöörlemisteljeks. Keha liikumist antud hetkel võib vaadelda kui pöörlemist ümber hetkelise pöörlemistelje mingi nurkkiirusega {\displaystyle {\bar {\omega }}}. Kuna hetkeline pöörlemistelg pidevalt muudab oma asendit ruumis, siis koos sellega muutub ka nurkkiiruse {\displaystyle {\bar {\omega }}} suund.

Keha nurkkiirendus võrdub nurkkiiruse tuletisega aja järgi. {\displaystyle {\bar {\alpha }}={\bar {\omega }}}. Selle valemi põhjal võib nurkkiirendust vaadelda kui nurkkiiruse {\displaystyle {\bar {\omega }}} lõpp-punkti kiirust. Selline tõlgendus ülesannetes võimaldab praktiliselt leida nurkkiirenduse suurust ja suunda.

Erijuhul kui {\displaystyle \omega =const}, võib kasutada teoreemi konstantse mooduliga vektori tuletisest.

Konstantse mooduliga vektori tuletis aja järgi võrdub vektori hetkelise nurkkiiruse ja vektori enda vektorkorrutisega {\displaystyle {\bar {\alpha }}={\bar {\omega \_{1}}}{\bar {\omega }}}, kus {\displaystyle {\bar {\omega \_{1}}}} on vektori {\displaystyle {\bar {\omega }}} pöörlemise nurkkiirus. Valem on õige ainult siis, kui {\displaystyle \omega =const}.

Sfääriliselt liikuva keha punktide kiirused arvutatakse nagu pöörlemisel ümber hetkelise pöörlemistelje: {\displaystyle {\vec {v}}={\vec {\omega }}{\vec {r}}}, kus kohavektor {\displaystyle {\vec {r}}} on tõmmatud keha kinnituspunktist antud punktini. Punkti kiiruse moodul {\displaystyle v=\omega h}, kus h on antud punkti kaugus hetkelisest pöörlemisteljest.

Keha punkti kiirendust arvutatakse valemiga: {\displaystyle {\vec {a}}={\vec {a^{\alpha }}}+{\vec {a^{\omega }}}}, kus komponenti {\displaystyle {\vec {a^{\alpha }}}} nimetatakse pöörlemiskiirenduseks ja komponenti {\displaystyle {\vec {a^{\omega }}}} aksipetaalkiirenduseks. Need komponendid arvutatakse valemitega 

{\displaystyle {\vec {a^{\alpha }}}={\vec {\alpha }}{\vec {r}}}
{\displaystyle {\vec {a^{\omega }}}={\vec {\omega }}{\vec {v}}}
**Uhnaagijn Hürelsüh** (mongoli keeles Ухнаагийн Хүрэлсүх; sündinud 14. juunil 1968 Ulaanbaatar) on Mongoolia poliitik (Mongoolia Rahvapartei), aastast 2021 riigi president. 

Uhnaagijn Hürelsüh lõpetas 1989. aastal Mongoolia Sõjalise Kõrgkooli ja 1994. aastal Riigihalduse ja Juhtimise Instituudi. Juristidiplomi sai ta Mongoolia Riiklik Ülikoolist 2000. aastal. 1989–1990 teenis ta Mongoolia Rahvaarmees poliittöötajana. 1987. aastal astus ta Mongoolia Rahvarevolutsioonilisse Parteisse. 1991–1994 töötas ta Mongoolia Rahvarevolutsioonilise Partei Keskkomitees. 1994–1996 ja 1999–2000 oli ta Mongoolia Rahvarevolutsioonilise Partei parlamendifraktsiooni nõunik. 1997–2005 oli ta Mongoolia Rahvarevolutsioonilise Partei noorteorganisatsiooni juht. 

Aastatel 2000–2004 kuulus ta Mongoolia Rahvarevolutsioonilise Partei juhtkonda ja 2008–2013 oli partei peasekretär. Tema initsiatiivil nimetati Mongoolia Rahvarevolutsiooniline Partei 2010. aasta novembris ümber Mongoolia Rahvaparteiks. 2000–2008 oli ta Mongoolia parlamendi liige ja samaaegselt 2004–2006 eriolukordade minister ja 2006–2008 inspektsiooniminister. 2012–2014 oli ta jälle parlamendi liige. 2014–2017 oli ta Mongoolia peaministri asetäitja. 

4. oktoobrist 2017 kuni 27. jaanuarini 2021 oli ta Mongoolia peaminister. 

21. novembrist 2017 kuni 25. juunini 2021 oli ta Mongoolia Rahvapartei Keskkomitee esimees. 

Alates 25. juunist 2021 on Uhnaagijn Hürelsüh Mongoolia president.

Viited
------

1. ↑  Ухнаагийн Хурэлсух : Премьер-министр Монголии ТАСС. Энциклопедия
2. ↑  Countries Me-My rulers.org
3. ↑  china.org.cn/world/Off\_the\_Wire/2021-06/25/content\_77588133.htm Newly-elected Mongolian president stresses national unity China.org.cn, 25. juuni 2021
**Narva Linna Tööliste ja Soldatite Saadikute Nõukogu Täitevkomitee** oli Narva Linna Tööliste ja Soldatite Saadikute Nõukogu täitevvõimu organ Narvas aastatel 1917–1918.

Narva Linna TSSN Täitevkomitee
------------------------------

1917. aastal kuni Narva linna okupeerimiseni Saksa vägede poolt 4. märtsil 1918, oli Narva linnas peale valitud linnapea Ants Daumani võimul ka Narva Linna TSSN Täitevkomitee, mille esimees oli Arnold Neibut (*Нейбут Арнольд Яковлевич (õige nimi – Арнольд Екабович*)[*viide?*], pärast Eesti Töörahva Kommuuni väljakuulutamist 1918. aasta novembrist olid Narvas kohaliku nõukogude võimu esindajad Ants Dauman ja Narva Linna TSSN Täitevkomitee esimees Albert Tiimann.

Peale 28. novembril 1918 alanud Nõukogude Venemaa vägede pealetungi ning Narva vallutamist moodustati Narvas 29. novembril 1918 Eesti Töörahva Kommuun. ETK organiseeris 29. novembrist 1918 kuni 31. jaanuarini 1919 valitsusasutused viies täielikult hõivatud maakonnas (Narva, Tartu, Rakvere, Võru, Valga) ja neljas osaliselt hõivatud maakonnas määrati ajutised valitsusasutused. ETK Nõukogu moodustas 1. detsembril 1918, 1917. aasta detsembris Peterburi kubermangust eraldunud ja Eestimaa kubermanguga liitunud Narva linnast ja eeslinnadest iseseisva haldusüksuse, kuhu kuulus 14 valda (Järve vald, Jõhvi vald, Iisaku vald, Mäetaguse vald jt) ning millel oli omaette valitsusasutus Narva Töörahva Nõukogu, mida juhatas kommunist Jaan Saks, kuid linnal ja maakonnal oli ühine Virumaa RSN ja Täitevkomitee. 

Narva kohalikuks võimuks kujunes ETK poolt määratud ajutine Narva täitevkomitee (esimees Albert Tiimann), 5. detsembril valiti Narva Tööliste ja Punaväelaste Saadikute Nõukogu ning Narva TPSN TK esimeheks valiti A. Tiimann, Täitevkomitee liikmeteks: O. Klaser, V. Anni (TK sekretäriks), A.Kits, M. Danilov, A. Vilkes jt. Nõukogus moodustati 7 osakonda: rahvamajanduse, administratiiv-, sõjaväe-, sotsiaalkindlustuse, rahvahariduse, üld- ja põllumajanduse osakond.

VK(b)P Narva komitee
--------------------

Narvas moodustati lisaks kogu ETK "Nõukogude Eesti" valitsusorganile ka kohalik VK(b)P Narva komitee, kuhu 4. detsember 1918 valiti juhtidena Aleksander Kits ja Aleksander Randmer; liikmetena Aleksandr Balevski jt. VSDT(b)P Narva komitee tegutses Narvas senise karskusühingu "Võitleja" ruumides.

Moodustati ka VK(b)P Ivangorodi rajoonikomitee Narva Kalevi- ja Linavabriku kommunistidest, komitee koosseisu valiti Jaan Viltšak, Ansis Daumanis, Gavriil Derjagin jt ja VK(b)P Kreenholmi rajoonikomitee Narva Kreenholmi kommunistidest, komitee koosseisu valiti Albert Mesilane, Aleksander Kallas, Aleksandr Nikolajev jt.

ETK korraldusel viidi Narvas läbi tööstusettevõtete natsionaliseerimine, mille käigus natsionaliseeriti: Kreenholmi Manufaktuur, Kalevi- ja Linavabrik, malmivabrik, Erikssoni telefonivabrik, metallitehas, mööblivabrik mis allutati ETK Rahvamajanduse Valitsusele.

Vaata ka
--------

* Narva Linna Rahvasaadikute Nõukogu Täitevkomitee
* Narva linnapea

Välislingid
-----------

* Narva Tööliste ja Soldatite Saadikute Nõukogu Täitevkomitee (linnavalitsus) liikmed.