recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Vello Trell enda kodus Kalamajas 2017
**Vello Trell** (sündinud 12. juulil 1956 Jõhvis) on eesti maalikunstnik.

Elu ja looming
--------------

Trell sündis Jõhvi linnas ning maalimisega hakkas tegelema 1973. aastal. Aeg, mil Trell töötas koos Rein Kelpmanniga Tallinna II Toidukaubastu (asus Sepa ja Kopli tänava nurgal) reklaamikunstnikuna, oli tema kui maalija käekirja kujunemise aeg. Ta on olnud Eesti Kunstnike Liidu liige 1986. aastast.
Oluliseks impulsiks maalida oli inimese psühholoogiline seisund tolleaegses repressiivses Nõukogude ühiskonnas. Maalimine oli tingitud vajadusest välja elada pingeid iseendas selles situatsioonis. Sel ajal sündis palju figuraalseid maale, kus domineeris pühholoogiline sümbolism ja milles oli kihtide all ikka Trellile omane iroonia. On selge, et need teosed tolleaegses süsteemis jõudsid ülevaatenäitustele vaid läbi tõsise kadalipu, ning leidus maale, mis ei jõudnudki näitustele žürii ettevaatlikkuse tõttu. 

1980ndate lõpu- ja 1990ndate algusaastatel kunstniku käekiri pisut muutus. Sellesse sugenes rohkem sümbolismi ja abstraktseid elemente. Tollest ajast on kodumaal vähe teoseid säilinud, sest enamik jõudis ja jäi Soome ning mujale välismaale.

1992. aastal Saaremaa perioodil muutusid teosed aina abstraktsemaks, teoste hulgas oli vaid paar portreed. 1990ndate lõpust järgnes pikk ekspressiivse abstraktsionismi periood, kus segunesid erinevad materjalid ja Trellile äratuntavalt intensiivne koloriit. Peab märkima, et neile maalidele lisab väärtust pikaajalise valmimisprotsessi käigus tekkiv intensiivsus. 

Uue aastatuhande piltides võib näha rohkesti eklektilisusse kanduvaid ilminguid. Teemad varieeruvad linnavaadetest täieliku abstraktsuseni, milles alati domineerib filosoofilisus.

Näitused
--------

* Kilpkonna galerii, Rein Kelpmaniga ühisnäitus (1998)
* Tartu Kivisilla pildigaleriis (2001)
* Rein Kelpmani ja Vello Trelli retrospektiiv Tartu Kunstimuuseumis (2001)
* Rein Kelpmani ja Vello Trelli maalinäitus "Vanad asjad" (2002)

Kirjandus
---------

* Kunstivälja kirevus - grotesk, sürrealism, naivism, abstraktne maal / Sirje Helme, Eesti kunsti ajalugu. 6, II osa, 1940–1991. Tallinn, 2016. Lk. 203–216, 497
**Vello Pihelgas** (14. august 1935 Mõisaküla, Pärnumaa – 26. oktoober 2014 Tallinn) oli eesti biofüüsik ja kabetaja.

Elulugu
-------

Vello Pihelgas oli tisleri poeg.

Lõpetas 1953 Viljandi Pedagoogikakooli, 1960 Tartu Ülikooli füüsika osakonna, 1963–1966 Eesti NSV TA Eksperimentaalbioloogia Instituudi (EBI) aspirant Moskvas NSV Liidu TA Biofüüsika Instituudis, bioloogiakandidaat (1968, samas). Lõpetas 1981 ka Juhtivate Töötajate ja Rahvamajanduse Spetsialistide Keskinstituudi patenditöö erialal. Oli 1966–1978 EBI noorem-, 1978–1981 vanemteadur, 1981–1991 teadusinfo- ja patendiosakonna juhataja, 1991–1995 patentoloog, 1995–2003 insener.

Teadustöö
---------

Uurimisvaldkond: molekulaarne biofüüsika; uurinud lihase fosforülaaside füüsikalis-keemilisi omadusi ja kvaternaarstruktuuri, molekulide dissotsiatsiooni keskkonnafaktorite mõjul ja selle seost bioloogilise aktiivsusega. Määras kindlaks fosforülaas B molekuli põhilised füüsikalis-keemilised parameetrid, täpsustas ja täiendas fosforülaasi B kvaternaarstruktuuri. 15 teadustrükist, aimeartikleid.

Sporditegevus
-------------

Meistersportlane kabes (1969). Võitis 1969–1971 ja 1973–1974 Eesti võistkonnas NSV Liidu meistrivõistlustel kirikabes esikoha. Eesti meistrivõistlustel vene kabes võitis ta 2 hõbe- ja 2 pronksmedalit.

Vello Pihelgas tegeles mälumänguga ja võitis medaleid mälumängu Eesti meistrivõistlustelt.

Isiklikku
---------

Tema tütar on luuletaja Carolina Pihelgas.

Teoseid
-------

* Circular dichroism and anomalous dispersion of muscle phosphorilase B (kaasautor). // Biochem. Biophys. Acta 110 (1965) 3
* Диссоциация фосфорилаз А и Б из мышц кролика (kaasautor). // Биохимия 31 (1966) 1
* Некоторые физико-химические свойства гамма-G-глобулина центральной лимфы в животном организме (kaasautor). // Транспортная функция центральной лимфы в животном организме. Тлн, 1973
* Trüpsiini ja sojaoast isoleeritud trüpsiini inhibiitori erinevate kaaluliste vahekordadega komplekside sedimentatsioonist (kaasautor). // ENSV TA Toim. Keemia. Geol 23 (1974) 1.

Viited
------

1. 1 2 3 4  Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide

Kirjandus
---------

* Eesti spordi biograafiline leksikon, 48–49.
* *Eesti teaduse biograafiline leksikon.* 3. köide: *N–Sap* TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013

 *Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.*

Välislingid
-----------

* Biograafia ESBL-is
* Vello Pihelgas Eesti Kabeliidu saidil
**Vello Puujalg** (6. märts 1962 Kuressaare – 7. aprill 1995 Rakvere) oli eesti harrastuskunstnik.

Elukäik
-------

Vello Puujalg õppis kunsti kujutava kunsti kaugõppe kursusel Tartu kunstimuuseumi juures, Lembit Saartsi, Silvia Jõgeveri ja Indrek Hirve juures. Rakveres sai temast rühmituse R-Kunst üks loojaid ja organiseerijaid organiseerijaid. R-Kunsti käivitamisega julgustas ta kõiki teisigi kohalikke kunstnikke enam loomingule pühenduma. Koos Anne Kokkoviga korraldasid nad Kaurikoolis kunstiklassi tööd, mille kaugemaks eesmärgiks oli Rakvere laste kunstikooli loomine. Osales kõikidel rühmituse R-Kunsti näitustel – 1994 jõulunäitus, 1995 naistepäevanäitus ja kevadnäitus Rakvere teatris.

Vello Puujalg suri 1995. aastal ning on maetud Kudjape kalmistule.

Looming
-------

Tema meelisteemaks oli linnakeskkond. Ta töötas eri materjalide ja tehnikatega, elu lõpuperioodil oli valdav õlimaal. Tema töid on eksponeeritud Lätis, Venemaal ja Saksamaal.   
Isikunäitused olid Kuressaares 1984. ja 1986. ning Rakveres 1995. aastal. Kahel aastal – 1985 ja 1989 – sai ta oma tööde eest Kuressaare linna preemia. Osales Saaremaa Loominguliste Noorte Organisatsiooni ja Saaremaa Kunstiklubi (alates 1981) töös.

Mälestuse jäädvustamine
-----------------------

Et toetada Rakvere noori kunstnikke ja põlistada Vello Puujala nimi, loodi Vello Puujala nimeline stipendiumifond.

Teosed
------

* "600 aastat" (õli, 1984)
* "Väikelinn saarel" I, II (õli, 1985)
* "Elvas Verevis ujula hoone" (õli, 1990)
* "Õiteilus Rakvere" (õli, 1994)

Tunnustus
---------

* 1984 – Kuressaare linna kunstipreemia laureaat
* 1985 – Kuressaare linna preemia

Viited
------

1. ↑  "600 aastat". Saaremaa Muuseum.
2. ↑  "Väikelinn saarel". Saaremaa Muuseum.
3. ↑  "Elvas Verevis ujula hoone". Eesti Rahva Muuseum.
4. ↑  "Õiteilus Rakvere". SA Virumaa Muuseumid.

Välislingid
-----------

* Mälestuste radadel: Vello Puujalg (SH: E, 05. 03.07).
* Rakvere Galerii ajalugu
* Vello Puujalg
**Aino Kumari** (sündinud **Aino Bergmann**; alates 1. veebruarist 1938 kuni 1940. aastani **Aino Helemäe**; 15. september 1908 Põlva – 17. oktoober 2004 Tartu) oli eesti ornitoloog.

Tema isa Rudolf Bergmann (Helemäe) oli apteeker.

Ta õppis Eesti Noorsoo Kasvatuse Seltsi tütarlaste gümnaasiumis Tartus, lõpetas 1927. aastal Võrumaa Rahvahariduse Seltsi Tütarlaste Gümnaasiumi ja õppis 1927–1930 Tartu Ülikooli matemaatika-loodusteaduskonnas ja 1932–1935 arstiteaduskonnas.

Alates 1941. aastast töötas ta Tallinnas Riiklikus Loodusteaduste Muuseumis (1944–1946 direktorina). Aastatel 1947–1978 töötas Kumari Zooloogia ja Botaanika Instituudi ornitoloogiasektoris.

Kumari uuris kurvitsaliste toitumisökoloogiat, Lääne- ja Ida-Eesti rabade linnustikku, lindude levikut ja arvukust Väinamere saartel, lindude rännet, naerukajaka levimist mandri veekogudel, lindude rõngastamist.

Isiklikku
---------

Tema abikaasa oli Eerik Kumari.

Viited
------

1. ↑
2. 1 2 3  Aino Kumari Eesti Ornitoloogiaühing (vaadatud 30. novembril 2014)
3. 1 2 3  "Kauneimate oleste paremale mõistmisele pühendatud elu" In memoriam EL 2004/11
4. ↑
**E-näitus** ehk **virtuaalnäitus** ehk **kübernäitus** on näitus, mis leiab aset virtuaalses ruumis (nt e-galeriis).

E-näitusi korraldatakse nii muuseumite kui ka teiste kultuuriorganisatsioonide poolt ja nende loomine võimaldab asutustel pakkuda oma külastajatele senisest laiemaid võimalusi kultuuri tarbimiseks. Virtuaalne ruum võimaldab näituse sisu laiemini esitleda, jõuda paremini sihtrühmani ja säilitada veebi vahendusel näituse sisu ehk luua püsinäitus. Samuti on võimalik vältida näituse korraldamise kulusid, sh kindlustus, transport, montaaž/demontaaž, spetsiaalsete hoiutingimuste loomise kulusid haruldastele või õrnadele objektidele. Võimalik on jõuda laiema sihtrühmani – näitust saab vaadelda igast arvutist, millel on internetiühendus. Samuti ei ole e-näitusel võrreldes muuseumis aset leidva näitusega kindlaid avamis- ja sulgemisaegu, näitus on avatud 24 tundi ööpäevas.

Põhiliselt korraldavad e-näituseid kultuuriasutused – muuseumid, raamatukogud, arhiivid, ülikoolid, tehes seda rahvusvahelise andmebaasi abil. Samuti on kaasatud e-näituste loomisesse nii ettevõtted kui ka eraisikud.

E-näitused võimaldavad kasutada erinevaid tekstitehnikaid, reklaamikuva ja muud informatiivset teavet ning nende efektiivseks loomeks on loodud mitmeid juhendeid.

Üheks esimeseks muuseumiks, kes lõi füüsilise näituse kõrvale virtuaalse ruumi, oli Oxfordi Teadusajaloo muuseum 1995. aasta näitusega "Mõõtjad: flaami 16. sajandi matemaatikud" ja "Näitus varajasest fotograafiast".

Vaata ka
--------

* Virtuaalnäitused Vikipeedias

Viited
------

1. ↑  Klaus Müller. "Going Global: Reaching Out for the Online Visitor". American Association of Museums. Originaali arhiivikoopia seisuga 12. aprill 2012. Vaadatud 6. oktoober 2011.

Välislingid
-----------

* "Mõõtjad: flaami 16. sajandi matemaatikud"
* "Näitus varajasest fotograafiast"
* Kultuuripärandi digiteerimine ja digitaalne säilitamine Eestis – virtuaalne näituste süsteem
* Eesti Rahvusraamatukogu e-näitused
|  |
| --- |
|  **Poks** |
| Riik |  | Šveits |
|  |
| 2. ring | 1972 | II kerge-keskkaal |
|  |
| 2. ring | 1971 | I kerge-keskkaal |

**Karl Gschwind** (sündinud 18. oktoobril 1943) on Šveitsi endine poksija.

Gschwind oli kokku viiekordne Šveitsi meister – I kergekeskkaalus (kuni 63,5 kg) 1964. aastal ning II kergekeskkaalus (kuni 67 kg) aastatel 1966, 1969 ja 1971-1972.

Gschwind osales II kergekeskkaalus (kuni 67 kg) 1972. aasta Müncheni olümpiamängude poksivõistlustel, kuid kaotas 2. ringis oma kohtumise ja jäi edasisest medaliheitlusest välja.

Gschwind osales II kergekeskkaalus (kuni 67 kg) 19. Euroopa meistrivõistlustel (Madrid, 1971), kuid kaotas 2. ringis oma kohtumise ja jäi edasisest medaliheitlusest välja.

Viited
------

1. ↑  Šveitsi meistrivõistlused poksis 1959–1983. Tulemused inglise keeles
2. ↑  20. suveolümpiamängude poksivõistlus. München 1972. Tulemused inglise keeles
3. ↑  19. Euroopa meistrivõistlused poksis. Madrid 1971. Tulemused inglise keeles

Välislingid
-----------

* Karl Gschwind veebisaidil Olympedia Muuda Vikiandmetes
Veltveebel Karl Hugo Akel Vene 23.korpuse lennusalga fotograafina Esimese maailmasõja ajal.
**Karl Hugo Akel** (27. oktoober (vkj 15. okt) 1878 Kavastu vald, Tartumaa – 25. detsember 1942 Tallinn) oli eesti jalgpallur, sporditegelane ja spordifotograaf.

Karl Hugo Akel sai hariduse vallakoolis ning hiljem õppis Tallinnas omal käel fotograafiat.

Oli spordiosakonna esimees (1911–1914) ja jalgpallimeeskonna eestvedaja. Mängis jalgpalli Kalevi meeskonnas, oli seltsi eluaegne liige.

Oli jalgpalliliidu asutajaid (1921) ja juhatuse liige. Jalgpallikohtunikuna juhtis 1921 esimest Eesti-Rootsi maavõistlust Tallinnas. Alates 1912. aastast tegi fotograafina kaasa peaaegu kõigil Eesti tähtsamatel võistlustel, olnud ajalooliselt unikaalsete spordifotode autor. 

Osales Esimeses maailmasõjas lennuväefotograafina ja Vabadussõjas Kalevlaste Malevas rindefotograafina.

Viited
------

1. 1 2  EELK Kodavere kogudus. Personaalraamat. Alatskivi, Kavastu, Kokora; EAA.1256.1.624; 1861–1880. Lk 477, Saaga kaader 492.
2. 1 2 3 4 5  Eesti spordi biograafiline leksikon (ESBL): Akel, Karl Hugo

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Karl Hugo Akel** |

* ESBL

Karl Akel pildistamas Vene 23. korpuse lennusalga fotograafina Esimese maailmasõja ajal.
Obernberger See
**Obernberg am Brenner** on vald (*Gemeinde*) Austrias Tirooli liidumaal Innsbrucki ringkonnas. Vald asub 1380 m kõrgusel merepinnast. Valla pindala on 38,66 km², 1. jaanuaril 2016 elas seal 354 inimest.

Asend
-----

Obernberg am Brenner paikneb umbes 30 km Innsbruckist lõunas samanimelises orus, mis väljub Wipptali lääneküljelt Gries am Brenneri juures. Org lõpeb Schwarze Wandi massiivi ja Tribolaumi grupiga. Populaarset Obernberger Seed külastavad turistid. Obernberger Seebach voolab läbi küla ja annab Obernbergile joogivee.

### Asundused

Außerthal, Eben, Frade, Gereit, Leite, Innerthal.

Ajalugu
-------

### Juured

Org oli asustatud juba pronksiajast saati ja seda kasutati karjamaana. Roomlased okupeerisid paiga aastal 15 eKr. Hiljem avati kulla, hõbeda, vase ja plii kaevandused, mis tegutsesid 16. sajandini, ja neid omasid Brixeni piiskopid 1490. aastani, mil need läksid Tirooli vürstkonnale. 1238. aasta dokumendis on nimi "Padreins", samas "Obernbergi" on esmamainitud umbes 1300. aastal, senini oli seda kutsutud "Vinaders". Naaberkülad Wippatalis, nagu St. Leonhard, St. Jodok ja Gries am Brenner, kasutasid mäetööstuse arengut, kuna nende territooriumitel olid valukojad ja laod. Umbes 1560. aasta paiku tekkis väärismetallide import uuest maailmast, kaevandused ja laod suleti. Pühale Nikolausele pühitsetud, kaevurite ehitatud romaani stiilis kabelit mainitakse 1339. aasta dokumendis. 15. sajandil rahvaarvu kasvades kabelit laiendati ning ehitati gooti stiilis koor. 1758. aastani sõltus kabel Matrei am Brennerist, siis sai oma kuraatori ja samasse kohta ehitati Franz de Paula Penzi juhtimisel uus barokkstiilis kirik. 1891. aastal ülendati paik kihelkonnaks.

Viited
------

1. ↑  Dauersiedlungsraum der Gemeinden Politischen Bezirke und Bundesländer - Gebietsstand 1.1.2018, vaadatud 10.03.2019.
2. ↑

Välislingid
-----------

* www.obernberg.tirol.gv.at

Innsbrucki ringkonna vallad

* Absam
* Aldrans
* Ampass
* Axams
* Baumkirchen
* Birgitz
* Ellbögen
* Flaurling
* Fritzens
* Fulpmes
* Gnadenwald
* Götzens
* Gries am Brenner
* Gries im Sellrain
* Grinzens
* Gschnitz
* Hall in Tirol
* Hatting
* Inzing
* Kematen in Tirol
* Kolsass
* Kolsassberg
* Lans
* Leutasch
* Matrei am Brenner
* Mieders
* Mils
* Mutters
* Natters
* Navis
* Neustift im Stubaital
* Oberhofen im Inntal
* Obernberg am Brenner
* Oberperfuss
* Patsch
* Pettnau
* Pfaffenhofen
* Polling in Tirol
* Ranggen
* Reith bei Seefeld
* Rinn
* Rum
* St. Sigmund im Sellrain
* Scharnitz
* Schmirn
* Schönberg im Stubaital
* Seefeld
* Sellrain
* Sistrans
* Steinach am Brenner
* Zirl
* Telfes im Stubai
* Telfs
* Thaur
* Trins
* Tulfes
* Unterperfuss
* Vals
* Volders
* Völs
* Wattenberg
* Wattens
* Wildermieming
*Mitte segi ajada abstsessiga ega abtissiga*

---

Abstsissid abstsissteljel XX' kahemõõtmelises Cartesiuse ristkoordinaadistikus
**Abstsiss** ehk **x-koordinaat** on esimene punkti koordinaatidest ühe-, kahe- või kolmemõõtmelises Cartesiuse ristkoordinaadistikus või üldse ühe-, kahe- või kolmemõõtmelises afiinses Cartesiuse koordinaadistikus. Vastavat koordinaattelge nimetatakse **abstsissteljeks** ehk ***x*-teljeks**.

Abstsissi tähis on *x*.

Kahemõõtmeline Cartesiuse ristkoordinaadistik
---------------------------------------------

Kõige tavalisemal juhul räägitakse abstsissist Cartesiuse ristkoordinaatide puhul tasandil.

Sel juhul defineeritakse abstsiss abstsisstelje ehk x-telje (tavaliselt esitatud horisontaalsena) ja ordinaattelje ehk y-telje (tavaliselt esitatud vertikaalsena) abil. Igal abstsisstelje punktil on reaalarvuline koordinaat ühemõõtmelises koordinaadistikus. Tasandi iga punkti *A* läbib parajasti üks sirge, mis ristub abstsissteljega. Olgu see ristumispunkt punkti *A* puhul *B*. Siis punkti *A* abstsissiks nimetatakse punkti *B* abstsissi abstsissteljel. 

Tasandi punkti abstsissi defineeritakse ka kauguse kaudu ordinaatteljest. Kui punkt asub I või II veerandis, siis punkti abstsiss võrdub punkti kaugusega ordinaatteljest. Kui punkt asub III või IV veerandis, siis punkti abstsiss võrdub punkti ja ordinaattelje vahelise kauguse vastandarvuga. 

Kui näiteks punkti koordinaadid on (6, 3), siis punkti abstsiss on 6. 

### Funktsioonide graafikud

Reaalmuutuja funktsiooni graafikul vastab punkti abstsiss tavaliselt funktsiooni argumendile.

Ajalugu
-------

Termini võttis kasutusele itaalia matemaatik Stefano degli Angeli. Praeguses tähenduses kasutas seda esimesena arvatavasti Gottfried Wilhelm Leibniz.

Vaata ka
--------

* Teljestik
* Ordinaat
* Aplikaat
Kerry King 2006. aastal
**Kerry Ray King** (sündinud 3. juunil 1964 Los Angeleses) on USA muusik, ansambli Slayer kitarrist ja asutajaliige.

King hakkas *heavy metal*iga tõsisemalt tegelema 1981. aastal, kui ta otsustas saada mõne bändi kitarristiks. Pärast kohtumist teise kitarristi Jeff Hannemaniga otsustasid nad teha oma bändi, mille nimeks sai Slayer. Koos Hannemaniga on King olnud Slayeri peamiseks sõnadekirjutajaks. Teda huvitavad satanismi, musta maagia ja õudusfilmidega seotud teemad, mistõttu ka bändi lugudes on nendest teemadest tihti juttu. Ent King ise on ateist, mistõttu ei usu ta ei Jumalasse ega Saatanasse, kuid on väitnud, et viimasest on kirjutada lõbusam kui esimesest.

King on tuntud oma äärmise otsekohesuse poolest ja on seetõttu ka paljude bändide liidritega tülli läinud. Üks tuntumaid juhtumeid oli tema tüli Megadethi solisti Dave Mustaine'iga, kes üritas teda Slayerist oma bändi meelitada.

1980. aastatel olid Kingil pikad juuksed, kuid kui ta hakkas kiilaks jääma, ajas ta end täiesti kiilaks.

King on teist korda abielus ja tal on üks laps.

Kerry King 2014. aastal.
**Kersleti** (varem ka *Kärrsläti*, rootsi *Kärrslätt (`tšärr`slett, `kärr`slett)*) on küla Vormsi vallas Lääne maakonnas.

Nimi
----

Küla kohta kasutati aastal 1540 nime *Kyrresleven*, aastal 1565 *Kyrffveslett*, aastal 1598 *Kirchiesletz by*, aastal 1615 *Kirckslätt* ja aastal 1627 *Kyrkslätt*. Kersleti nimi on mugandatud rootsi nimest Kärrslätt. Nimi on algselt kaheosaline, aga seda on raske tõlgendada. Tagumise osa tähenduses ollakse üksmeelsel arvamusel, et see lähtub sõnast *slätt* ehk tasandik. Vaid 1540. aastal alamsaksa kirjapanija on selle ekslikult sidunud sõnaga *leven* ehk elu. Algusosa tähenduses arvamused erinevad. Carl Russwurm, Paul Johansen ja E. Lagman peavad kogu nime Soomest Uusimaalt pärinevaks siirdnimeks, mis tuli kaasa rootsi ümberasujatega. Padise kloostril oli Uusimaal ja ka Kyrkslättis aastail 1335–1407 valduseid. Soomes on vallanimi Kyrkslätt (soome Kirkkonummi) juba 1330 kirja pandud kujul *Kirkeslæth, Kyrkioslæth*. Lagmani järgi on Kyrkslätt Vormsi asukate suus muutunud järgmiselt: *kyrk › kärk* ja *slätt › hlēt* ning k on kaashäälikute vahel assimileerunud kujule *Kählet* või *Kälet*. Tegemist on suupärasema nimega, lisaks tähendab *kärr* rootsi keeles sood. Per Wieselgren seevastu hülgab siirdnime teooria ja üritab seletusi leida taimenimetustest, viidates ürdile *körvel*, vanarootsi *kirvil, kyrvil*, mis tähendab aed-harakputke. See taim seal küll esineb, aga seda tuntakse seal teistsuguse nimetuse all.

Ajalugu
-------

Carl Friedrich Wilhelm Russwurmi kirja pandud vana pärimuse kohaselt kirjutab olid Vormsi esimesed asukad näljahäda sunnil tulnud Soomest rootsikeelselt Uusimaalt: Kyrkslättist, Borgåst ja Saxbyst. Nad olevat esimesena asustanud saare lääneosa ja toonud nimed kodumaalt kaasa. Need nimed ongi Vormsil Kersleti, Borrby ja Saxby kujul säilinud.

Rahvastik
---------

Elanike arv on umbes 10[*viide?*]. Aastal 1934 oli elanikke 292[*viide?*].

Transport
---------

Külas asub kaks bussipeatust, Fällarna teerist ja Kärrslätt.

Loodus
------

Küla asub Läänemere kaldal. Selle kõige põhjapoolsem osa on Kärrsläti neem. Rannaäärne ala kuulub Väinamere hoiuala koosseisu.

Külas asub Kersleti järv, mis jääb Vormsi maastikukaitseala territooriumile.

Kersletis asub looduskaitsealune Vargsteini kivi ehk "Hundikivi".

Pildid
------

* Kersli küla (Kerrslätt) 1934
* Kersli küla (Kerrslätt) 1934

Vaata ka
--------

* Kärrsläti

Viited
------

1. ↑  Maa-amet, vaadatud 21.11.2020.
2. ↑  Statistikaamet, vaadatud 10.11.2020.
3. ↑  Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.
4. ↑  Eesti kohanimede leksikon
5. ↑  Eesti kohanimede leksikon
6. ↑

Vormsi valla asulad

**Külad:** Borrby | Diby | Fällarna | Förby | Hosby | Hullo | Kersleti | Norrby | Rumpo | Rälby | Saxby | Sviby | Suuremõisa | Söderby
Rooma Peetri kirik - 2014
**Katoliiklus** (kreeka sõnast καθολικός (*katholikós*) 'üleüldine', 'universaalne') ehk **katolitsism** on kristluse levinuim usutunnistus, mis tunnustab paavsti oma vaimuliku peana; õigeusu ja protestantismi kõrval üks kolmest kristluse põhiharust. Katoliikluseks nimetatakse ka Rooma Katoliku Kiriku õpetust. 

Katoliikluse aluseks on Piibel koos deuterokanooniliste raamatutega, püha pärimus ning kiriklik traditsioon; neid käsitab katoliiklus Jumala vahetu ilmutuse allikaina.

Katoliikliku õpetuse järgi moodustavad Kristuse lepitussurm inimkonna pattude eest ja pühakute heateod jumaliku armuvara, mida katoliku kirik jagab oma liikmetele seitsme sakramendi kui iseenesest mõjuvate (*ex opere operato*) õndsakstegevate vahendite kaudu. Armulaual toimub Lateraani kirikukogu otsuse (1215) järgi transsubstantsioon. Peale usu kirikudogmasse aitavad õndsaks saada ka inimese enese püüdlus ja head teod; inimene peab kasutama Jumala antud armu. Need, kes pole puhtad, et saada otse taevasse, lähevad pärast surma puhastustulle. Katoliikluse peamisi põhjendajaid on kirikuisad Augustinus ja Thomas Aquinost; viimase õpetus, tomism, ja sellest arenenud neotomism on katoliikluse tähtsaim filosoofiline alus. Põhiliste usudogmade õigsuse tõestamiseks kasutab katoliiklus apologeetikat. 

Teistest kristlikest õpetustest eristavad katoliiklust eelkõige suure tähtsuse andmine pühale pärimusele ja pühakutele (eriti Maarja) ning reliikviate kultus; tsentraliseeritud ja hierarhiline kirik, kellele kuulub Piibli tõlgendamise ainuõigus, ning inimese enda aktiivse rolli tähtsustamine õndakssaamise nimel.

Peapiiskoppide ja piiskoppide loendid
-------------------------------------

* Bambergi peapiiskoppide loend
* Berliini piiskoppide ja peapiiskoppide loend
* Guatemala piiskopid ja peapiiskopid
* Lima peapiiskoppide loend
* Lissaboni peapiiskopid
* Seouli piiskopid ja peapiiskopid

Ordud
-----

* Malta ordu
* Tsistertslaste ordu

Mõisteid
--------

* Abt
* Ekskommunikatsioon
* *Index librorum prohibitorum*
* Jansenism
* Kardinal
* Ordu
* Paavst
* Prior

Isikuid
-------

* Ari Þorgilsson
* Marin Barleti
* Gjon Buzuku
* Fanny de Sivers
* Ísleifr Gizurarsonr
* Pal Engjëlli
* Einar Laigna
* Philippe Jourdan
* Rrok Mirdita
* Joan Enric Vives i Sicília

Vaata ka
--------

* Katoliku kirik
* Katoliku pühakute loend
* Paavstide loend
* Vastupaavstide loend
Oksa-tuustsamblik
Levikukaart
**Oksa-tuustsamblik** ehk **harilik tuustsamblik** (*Alectoria sarmentosa* (Ach.) Ach.) on tuustsambliku perekonda kuuluv samblik.

Ta on Eestis arvatud II kaitsekategooriasse (2012).

Tallus on rippuv, habejas, lõtv, kuni 20 cm pikk. Värvuselt kollakasaroheline. Koosneb peenikestest ümmargustest harudest. Harude tipud on niitjad. Harudel on kriipsukujulised pseudotsüfellid (kuni 1 mm). Võivad esineda ka soraalid (Eesti eksemplaridel pole seni leitud).

Kasvab peamiselt okaspuudel, harva lehtpuude okstel põlistes metsades. Õhu saastumise ja kasvutingimuste muutuste suhtes väga tundlik. 

Eestis üsna haruldane[*viide?*]. Eestis on leitud näiteks Tallinnast Rahumäelt.

Oksa-tuustsamblik sarnaneb väga niitja rihmsamblikuga.

Viited
------

1. 1 2  Koost. Trass, H. & T. Randlane, 1994. Eesti suursamblikud. Tartu. Lk 70

Kirjandus
---------

* Martin L. Martin J. 1998. Epiphytic macrolichens in Estonian forests. Folia Cryptogamica Estonica, 32. Lk 48
* Randlane T. 1998. Red list of Estonian macrolichens. Folia Cryptogamica Estonica, 32. Lk 76
* Randlane T. Jüriado I. Suija A. Lõhmus P. Leppik E. 2008. Lichens in the new Red List of Estonia. Folia Cryptogamica Estonica, 44. Lk 116
* Trass H. Randlane T. 1994. Eesti suursamblikud. Lk 70
* Tiina Randlane, Andres Saag, Ljudmilla Martin, Einar Timdal & Luigi Nimis. *Eesti puudel kasvavad suursamblikud*, Tartu: Tartu Ülikooli Kirjastus, 2011.

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Oksa-tuustsamblik** |

* Oksa-tuustsamblik andmebaasis eElurikkus Muuda Vikiandmetes
Tongo Doumbia 2013. aastal Valenciennes'i meeskonnas
**Tongo Hamed Doumbia** (sündinud 6. augustil 1989 Vernon's) on Prantsusmaal sündinud Mali jalgpallur, kes mängib kaitsva poolkaitsjana Austraalia kõrgliigaklubis Western United.

Ta alustas klubikarjääri Prantsusmaal. Suurema läbimurde saavutas ta Prantsusmaa kõrgliigaklubis Stade Rennais, kus ta mängis aastatel 2009–2012. Klubikarjääri jooksul on ta mänginud veel Inglismaa klubis Wolverhampton Wanderers (2012–2013), Prantsusmaa kõrgliigaklubides Valenciennes (2013–2014) ja Toulouse (2014–2017), Horvaatia kõrgliigaklubis Zagrebi Dinamo (2017–2018), Araabia Ühendemiraatide klubis Ajman (2019) ning Kasahstani kõrgliigaklubis Aktobe (2021–2022).

2022. aasta augustis sõlmis ta lepingu Western Unitediga.

Mali jalgpallikoondises debüteeris Doumbia 27. mail 2012 sõprusmängus Elevandiluuranniku vastu. Ta kuulus Mali koondisse 2015. aasta Aafrika rahvaste karikavõistlustel.

Viited
------

1. ↑   (vaadatud 26.12.2022)
2. ↑   (vaadatud 26.12.2022)
3. ↑  "MALIAN POWERHOUSE TONGO DOUMBIA JOINS WESTERN UNITED". wufc.com.au. 24.8.2022. Vaadatud 26.12.2022
4. ↑   (vaadatud 26.12.2022)
Päevapaabusilma röövik
Päevapaabusilma rööviku nukkumine. Fotod on tehtud 60-sekundilise vahega
**Päevapaabusilm** (*Aglais io*) on koerlibliklaste sugukonda päevapaabusilma perekonda kuuluv liblikaliik.

Päevapaabusilm on saanud teadusliku nimetuse vanakreeka mütoloogia tegelaskujude, jõejumala Inachose, tema tütre Io ja nümfide järgi.

Ta elab Euroopa ja Aasia parasvöötmes.

Päevapaabusilma tiibade siruulatus on 40–55 mm. Tiibade ülakülje põhitoon on kirsipruun. Iga tiiva tipus on valge, sinise ja musta tooniga silmlaik. Tiibade alaküljed on tumehallist mustani. Lennul paistab ta hästi silma tiibade ülapoole kirevuse tõttu .

* PäevapaabusilmPäevapaabusilm
* △ Päevapaabusilm △ Päevapaabusilm

Eestis, nagu suures osas Euroopast, on päevapaabusilm kõikjal tavaline. Ta lendab augustist septembri alguseni ja pärast talvitumist aprillist juunini enne munemist. Erinevalt paljudest liblikatest talvitub ta valmikuna. Ta muneb kuni 500 muna korraga.

Röövik on kuni 42 mm pikk. Tal on 6 rida jäiku ogasid ja igal kehasegmendil on palju pisikesi valgeid täppe. Ta koorub munast umbes nädal aega pärast munemist ning toitub kõrvenõgestel ja humalatel. Röövikud elavad mitmekaupa. Nukk on nurgeline ja liblika pea on nukus suunatud allapoole.

Täiskasvanud päevapaabusilmad elavad metsadel, põldudel, aasadel, karjamaadel, parkides ja aedades. Nad elavad mägedes kuni 2500 m kõrguseni merepinnast ning toituvad mitmesuguste taimede nektarist, puumahlast ja mädanenud puuviljadest.

Päevapaabusilm on kujutatud "Loomade elu" 3. köite esikaanel koos pääsusaba ja ohakaliblikaga.

Viited
------

1. 1 2 3  "Loomade elu", 3. kd. lk 300

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Päevapaabusilm** |
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib raamatupidamise mõistest; Nicholas Sparksi raamatu kohta vaata artiklit Päevaraamat (Sparks); filmi kohta vaata artiklit Päevaraamat (film); päeviku kohta vaata artiklit Päevik.* |

---

**Päevaraamat** (inglise keeles *daybook*, saksa keeles *das Grundbuch*; ka põhiraamat, žurnaal) on raamatupidamises kronoloogiline raamatupidamisregister. Päevaraamatusse kantakse kõik päeva jooksul toimunud majandustehingud- nii sissetulekud, väljaminekud, kui muud tehingud, ükshaaval ja kronoloogilises järjekorras.

Majandustehingute kohta koostatakse algdokumendil või algdokumentide alusel koostatud koonddokumendil päevaraamatukirjend.

Päevaraamatu asemel võib pidada mitut spetsialiseeritud kronoloogilist registrit. Kronoloogiline ja süstemaatiline arvestus on lubatud ühendada üheks registriks- pearaamat-päevaraamatusse, sest päevaraamatu kirjendid kantakse hiljem kõik pearaamatusse.

Vaata ka
--------

* Bilanss
* Bilansikirje
* Kontoplaan
* Pearaamat
* Raamatupidamise kontoplaan
* Raamatupidamiskohustuslane
* Raamatupidamise eest vastutav isik

Viited
------

1. ↑  U. Mereste, 2003. Majandusleksikon. Eesti Entsüklopeediakirjastus. Köide II (N-Y).

Välislingid
-----------

* Raamatupidamise seadus ja õigusaktid
**Thomas Anton Rudolph Lam** (sündinud 18. detsembril 1993 Amsterdamis) on Soome-Hollandi jalgpallur, kes mängib keskkaitsja või kaitsva poolkaitsjana Austraalia kõrgliigaklubis Melbourne City ja Soome jalgpallikoondises.

Lam sündis ja kasvas üles Hollandis. Tema ema on soomlanna ja isa hollandlane. 2005. aastal liitus ta AZ Alkmaari noorteakadeemiaga, debüteerides hooajal 2012–13 Hollandi kõrgliigas.

Aastatel 2014–2016 mängis ta Hollandi kõrgliigaklubis PEC Zwolle. 2016. aasta juulis siirdus ta Inglismaa esiliigaklubisse Nottingham Forest. Hooajal 2017–2018 oli ta Nottingham Forestist laenul Hollandi kõrgliigaklubis FC Twente. Aastatel 2018–2021 mängis ta taas PEC Zwolles. 2021. aasta augustis sõlmis ta lepingu Bulgaaria kõrgliigaklubiga Sofia CSKA, kus mängis ühe hooaja.

2022. aasta augustis sõlmis ta kaheaastase lepingu Melbourne Cityga.

Aastatel 2009–2014 mängis Lam Soome noortekoondistes. Soome jalgpallikoondises debüteeris ta 9. juunil 2015 mängus Eesti vastu. Ta kuulus Soome koondisse 2021. aasta Euroopa meistrivõistlustel.

Saavutused
----------

AZ Alkmaar
* KNVB beker: 2012–13

PEC Zwolle
* Johan Cruijff Schaal: 2014

Viited
------

1. ↑   (vaadatud 7.10.2022)

| * v
* r
Soome koondis  –  UEFA Euro 2020 |
| --- |
| 

* 1 Hrádecký
* 2 Arajuuri
* 3 O'Shaughnessy
* 4 Toivio
* 5 L. Väisänen
* 6 Kamara
* 7 Taylor
* 8 Lod
* 9 Jensen
* 10 Pukki
* 11 Schüller
* 12 Joronen
* 13 Soiri
* 14 Sparv (c)
* 15 S. Väisänen
* 16 Lam
* 17 Alho
* 18 Uronen
* 19 Kauko
* 20 Pohjanpalo
* 21 Lappalainen
* 22 Raitala
* 23 Jaakkola
* 24 Valakari
* 25 Ivanov
* 26 Forss
* Treener: Kanerva

 | Soome |
**Friedrich Karl Ludwig Konstantin von Hessen-Kassel** (1. mai 1868 – 28. mai 1940) oli Hesseni ja Brabandi prints ja maakrahv (*Prinz und Landgraf von Hessen und Brabant*). 9. oktoobril 1918 valis Eduskunta ta üksmeelselt Soome kuningaks trooninimega **Fredrik Kaarle** (hiljem sai kuningas rahva seas tuntuks kui **Väinö I**). Vabariiklased boikoteerisid hääletust. Pärast Saksamaa lüüasaamist Esimeses maailmasõjas ja keisrivõimu kukutamist teatas Fredrik Kaarle 14. detsembril 1918 troonist loobumisest Soome jõudmata.

Tema ametlik tiitel Soome kuningana oli Soome ja Karjala kuningas, Ahvenamaa hertsog, Lapimaa suurvürst, Kaleva ja Põhjala isand (*Suomen ja Karjalan kuningas, Ahvenanmaan herttua, Lapinmaan suuriruhtinas, Kalevan ja Pohjolan isäntä*).

Ta oli alates 25. jaanuarist 1893 abielus Wilhelm II õe, Preisi printsessi Margaretiga.

Oma poliitilistelt vaadetelt oli ta mõõdukas konservatiiv ja konstitutsioonilise monarhia pooldaja.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**Monarhia loodi** | **Soome kuningas**1918 | Järgnev**Monarhia kaotati** |

Viited
------

1. ↑  Hannes Saarinen. *Friedrich Karl (1868–1940)*. Suomen kansallisbiografia, osa 3, s 109-110. Helsinki: Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 2004. Verkkojulkaisu 23.6.2000.

Kirjandus
---------

* Santavuori, Martti. Suomen kuningas. Hämeenlinna, Karisto. 1965
* Koivunen, Elina. Kuninkaalliset. Helsinki, Otava. 2008
* Michael L Nash (2012). The last King of Finland. *Royalty Digest Quarterly*, 2012 : 1
Christopher Paolini
**Christopher James Paolini** (sündinud 17. novembril 1983 Los Angeleses) on USA kirjanik.

Ta on kirjutanud lastele mõeldud fantaasiaromaanisarja "Pärand", mida on kõrvutatud J. R. R. Tolkieni triloogiaga "Sõrmuste isand".

Sarja esimese raamatu "Eragon" kirjutas ta 15-aastaselt. Raamat ilmus algul tema vanemate kirjastatuna 2002. aastal. 2003. aastal ilmus suurkirjastuse Alfred A. Knopf poolt välja antuna raamatu uus trükk; toimetamise käigus vähenes selle maht ligi saja lehekülje võrra. Raamatule telliti ka uus kujundus lasteraamatute illustraator Jude Palencarilt, kelle järgi on raamatus nime saanud Palancari org. "Eragon" on tõlgitud mitmekümnesse keelde, sealhulgas eesti keelde. Raamatu järgi on valminud ka samanimeline film, mis linastus 2006. aasta detsembris.

Teosed
------

* "Pärand" (*Inheritance Cycle*)
	+ "Eragon" (2002, eesti keeles 2005)
	+ "Vanem" (originaalpealkiri "Eldest", 2005, eesti keeles 2006)
	+ "Brisingr" (2008)
	+ "Pärand" (originaalpealkiri "Inheritance", 2011)
|  |
| --- |
|  |
| Medalikohad |
| Maailmameistrivõistlused |
| **Kuld** | 2016 |  |

**Christopher Tanev** (sündinud 20. detsembril 1989 East Yorkis Ontario provintsis) on Kanada jäähokimängija, kes mängib kaitsjana NHL-i klubis Calgary Flames.

Aastatel 2006–2009 mängis ta Ontario Provincial Junior Hockey League'is. Hooajal 2009–10 mängis ta Rochesteri Tehnoloogiainstituudi jäähokimeeskonnas.

2010. aasta mais sõlmis ta lepingu NHL-i klubiga Vancouver Canucks. Hooaja 2010–11 alguses mängis ta American Hockey League'i (AHL) klubis Manitoba Moose. NHL-is tegi ta debüüdi 18. jaanuaril 2011 mängus Colorado Avalanche'i vastu. Hooaegadel 2011–12 ja 2012–13 mängis ta NHL-i kõrval AHL-i klubis Chicago Wolves. NHL-is lõi Tanev esimese värava 4. veebruaril 2013, oma kolmandal hooajal NHL-is, mängus Edmonton Oilersi vastu. NHL-is on tema kõige resultatiivsemad hooajad olnud 2014–15 ja 2019–20 (mõlemal hooajal 2+18). Hooaja 2014–15 lõpus valiti Tanev Canucksi hooaja parimaks kaitsemängijaks, pälvides Babe Pratt Trophy.

2020. aasta oktoobris sõlmis ta nelja-aastase lepingu Flamesiga.

2016. aastal tuli Tanev Kanada jäähokikoondise koosseisus maailmameistriks. 

Tema noorem vend Brandon Tanev on samuti jäähokimängija.

Viited
------

1. ↑  "Flames sign Tanev to four-year, $18 million deal". The Sports Network. 9.10.2020. Vaadatud 16.3.2021

Välislingid
-----------

* Christopher Tanev veebilehel NHL.com
* Christopher Tanev veebilehel hockeydb.com

| * v
* r
Calgary Flames |
| --- |
| 
**Väravavahid**: Jacob Markström **·** Dan Vladař |
| 
**Kaitsjad**: Rasmus Andersson **·** Noah Hanifin **·** Oliver Kylington **·** Connor Mackey **·** Michael Stone **·** Chris Tanev **·** MacKenzie Weegar **·** Nikita Zadorov |
| 
**Ründajad**: Mikael Backlund **·** Blake Coleman **·** Dillon Dubé **·** Jonathan Huberdeau **·** Nazem Kadri **·** Trevor Lewis **·** Elias Lindholm **·** Milan Lucic **·** Andrew Mangiapane **·** Brett Ritchie **·** Kevin Rooney **·** Adam Ružička **·** Tyler Toffoli |
**Riehkala** ehk **Rehkolovo** (ka **Kapasi**, vene *Рехколово*) on endine ingerisoome küla ajaloolises Tuutari kihelkonnas Kesk-Ingerimaal Peterburi linnast lõunas. Kaasaegse haldusjaotuse järgi jääb ala Peterburi linna Puškini rajooni Aleksandrovskaja alevi territooriumile, Peterburi-Pihkva maantee ja Peterburi-Pihkva raudtee vahelisele alale Rehkolovo maantee ääres.

Küla soomekeelne rööpnimetus Kapasi tuleneb seal elanud ingerisoome suguvõsa Kapanen nimest. 

1817. aastal oli külas (nimetatud kui *Бол. Кабози* ehk *Рехколово*) 29 talu.

1831. aasta Schuberti Peterburi lähiümbruse kaardil on kohta kujutatud kahe eraldi kõrvuti asetseva külana, millest lõunapoolses (*Бол. Кабози*) oli 15 talu ja põhjapoolses (*Кабози*) veel 15 talu.

1838. aastal elas külas (nimetatud kui *Рехколово*) 193 inimest, kellest 97 olid mehed ja 96 naised.

1848. aastal elas külas (nimetatud kui *Riehkala*) 188 ingerisoomlast äyrämöist, kellest 99 olid mehed ja 89 naised.

1856. aastal oli külas (nimetatud kui *Рехколово*) 33 talu 99 meeshingega.

1860. aasta topograafilisel kaardil oli külas (nimetatud kui *Кабози Рехколa*) 20 talu, kusjuures 1831. aastal mainitud kahe küla asemel on alles vaid põhjapoolsem. Endine küla tuumik jäi nähtavasti ette Peterburi-Pihkva maantee ehitusele, mida 1831. aastal veel ei olnud.

1880–1890. aastail oli külas (nimetatud kui *Кабози (Рехколовa)*) 49 talu.

1913. aastal oli külas (nimetatud kui *Рехколово*) 48 talu.

Aastatel 1917–1931 kuulus küla Vittolovo külanõukokku ning 1931–1939 Tallikova külanõukokku.

1941. aastal oli külas (nimetatud kui *Рехколово*) 97 majapidamist.

Teise maailmasõja ajal perioodil 01.09.1941–31.12.1943 oli küla okupeeritud saksa vägede poolt. 1946. aastast alates kandis küla nime Pesotšnaja (*Песочная*).

Viited
------

1. ↑  "Rehkolovo". *EKI kohanimeandmebaas*. Vaadatud 20.04.2017.
2. ↑  "Peterburi lähiümbruse topograafiline kaart, 1817. etomesto.ru". Vaadatud 20.04.2017.
3. ↑  "Peterburi ümbruse kaart, 1831, Schubert". *etomesto.ru*. Vaadatud 20.04.2017.
4. ↑  "Описание Санкт-Петербургской губернии по уездам и станам, 1838 г." Vaadatud 20.04.2017.
5. ↑  Köppen, Peter v (1867). *Erklärender text zu der ethnographishen karte des St. Petersburger gouvernements*. St. Petersburg.
6. ↑  Jelagin, N (1856). *Алфавитный список селений по уездам и станам С.-Петербургской губернии*. Peterburi. Lk 100.
7. ↑  "Peterburi ja Viiburi kubermangude topograafiline kaart, 1860". *etomesto.ru*. Vaadatud 20.04.2017.
8. ↑  "Peterburi lähiümbruse üheverstaline topograafiline kaart, 1890". *etomesto.ru*. Vaadatud 20.04.2017.
9. ↑  "Peterburi lähiümbruse kaart, 1913".
10. 1 2  "Справочник истории административно-территориального деления Ленинградской области". Originaali arhiivikoopia seisuga 6.03.2016. Vaadatud 20.04.2017.
11. ↑  "Leningradi oblasti kaart, 1941". *etomesto.ru*. Vaadatud 20.04.2017.
**Mart Sõrg** (sündinud 17. mail 1943) on eesti majandusteadlane, Tartu Hoiu-laenuühistu juhatuse nõunik, Tartu Ülikooli majandusteaduskonna emeriitprofessor.

Haridus
-------

Ta lõpetas 1967. aastal Tartu Riikliku Ülikooli majandusteadlasena rahanduse ja krediidi erialal kaugõppes. 1973. aastal kaitses ta sealsamas majanduskandidaadi kraadi rajanduse, raharingluse ja krediidi erialal. 1989. aastal kaitses ta majandusdoktori kraadi Leningradi Finantsinstituudis.

Töökäik
-------

Aastail 1962–1967 oli ta NSVL Riigipanga krediidiinspektor ja vanemkrediidiinspektor, aastail 1967–1969 Rapla Rajooni Põllumajandusvalitsuse plaani-finantsosakonna juhataja asetäitja, 1970–1975 juhataja.

1975. aastal asus ta tööle Tartu Ülikooli, 1975–1980 oli ta rahanduse ja krediidi kateedri vanemõpetaja, 1980–1990 dotsent, alates 1990. aastast professor. Ta oli 1988–1990 ja 1996–1999 Tartu Ülikooli majandusteaduskonna teadusprodekaan, 1990–1993 dekaan. Ta on olnud ka rahanduse ja arvestuse instituudi juhataja.

Aastail 1990–1993 ja 1995–2001 oli ta Tartu Ülikooli nõukogu liige, 1997–2001 Tartu Ülikooli akadeemilise komisjoni liige.

Sõrg on olnud ka Eesti Panga Nõukogu liige aastatel 1990–1998 ning esimees aastatel 1998–2008.

Tunnustus
---------

* 2003 Tartu Ülikooli aumärk
* 2006 Riigivapi III klassi teenetemärk

* 2008 Tartu Ülikooli medal
* 2010 Tartu Ülikooli suur medal

Artiklid
--------

* Mart Sõrg: Tallinna ühistupank jätaks raha Eestisse
* Mart Sõrg: Ühistupanga loomise idee on hea
* Mart Sõrg:"Swedbanki sammu võib tõlgendada mitmeti"
* Mart Sõrg:"Riik võidakse maksete lõpetamise tõttu kohtusse anda."
* Märt Sõrg:"Pangad kiskusid või nööbid eest, et fondiga liituksin."
* Mart Sõrg:"Eesti Panga juhtimine on kontrolli all."

Viited
------

1. 1 2 3 4  Mart Sõrg ERIS-es
2. ↑  "Tartu Ülikooli aumärgi kavalerid". *Tartu Ülikool*. Vaadatud 8.12.2022.
3. ↑  Teenetemärkide kavaleride andmekogu – 1206
4. ↑  "Tartu Ülikooli medali kavalerid". *Tartu Ülikool*. Vaadatud 5.12.2022.
5. ↑  "Tartu Ülikooli suure medali kavalerid". Vaadatud 3.12.2022.
**Enesestmõistetavus** ehk **iseenesestmõistetavus** ehk **iseenesest teada olek** (ladina keeles *esse per se notum*, inglise keeles *self-evidence*) on filosoofias propositsiooni (mõtte, väite) omadus, mis seisneb selles, et sellest pole võimalik aru saada ilma teadmiseta, et see on tõene. 

Enesestmõistetavat propositsiooni ei ole tarvis tõestada, kuid tema tõesus ei ole vähem kindel kui juhul, kui ta oleks tõestatud. 

Mõned filosoofid eitavad enesestmõistetavate propositsioonide olemasolu võimalikkust. 

Minu uskumust, et mul on teadvus, peavad paljud enesestmõistetavaks. Sinu uskumus, et minul on teadvus, ei ole enesestmõistetav. 

Tavakeeles tähendab "enesestmõistetav" lihtsalt 'ilmne'. 

Mõningaid enesestmõistetavusest lähtuvaid argumenditüüpe peetakse eksijäreldusteks või neid peetakse vaidluses kasutamise puhul ebakorrektseks. Näiteks võidakse sellest, et oponent ei nõustu väidetavalt enesestmõistetava propositsiooniga, järeldada, et ta ei saanud sellest aru. Probleem on selles, et propositsiooni enesestmõistetavus on kahtluse all. 

Aristoteles pidas tõestamist võimalikuks ainult lähtudes enesestmõistetavatest propositsioonidest. Ladinakeelse väljendit *per se notum* kasutas esimesena Boëthius just selles seoses. Teoses *De hebdomadibus* kasutas ta enesestmõistetavuste kohta väljendit *communis animi conceptio* 'vaimu ühine kontseptsioon', mis vastab Eukleidese kreekakeelsele väljendile *koinē ennoia*. Enesestmõistetavus on ühine kas kõigile inimestele või ainult õpetatud inimestele. 

Ka aksioome matemaatikas ja eriti loogika seadusi on algselt peetud enesestmõistetavateks. Vähemalt mõne loogika seaduse enesestmõistetavus on tänapäevalgi levinud seisukoht. 

Mõnikord öeldakse, et enesestmõistetav propositsioon on propositsioon, mille eitus on vastuoluline. Siin on siiski üks nüanss. Enesestmõistetavat propositsiooni ei saa eitada teadmata, et räägitakse iseendale vastu (eeldusel, et propositsioonist saadakse aru). Analüütilist propositsiooni ei saa ilma vasturääkivuseta eitada, kuid selle vasturääkivuse olemasolu ei pruugita teada, sest võib juhtuda, et see vasturääkivus ilmneb alles pika ja keerulise arutluse tulemusena. Enamik analüütilisi propositsioone on kaugel enesestmõistetavusest. Teiselt poolt, enesestmõistetav propositsioon ei pruugi olla analüütiline: minu teadmine, et mul on teadvus, on enesestmõistetav, kuid mitte analüütiline.

Enesestmõistetavuse mõistele on ette heidetud subjektiivsust: on väidetud, et see, mis ühele on enesestmõistetav, see ei pruugi teisele enesestmõistetav olla. Sisuliselt vaidlustab see etteheide arusaamise ja teadmise vahelise paratamatu seose võimalikkust.

Vaata ka
--------

* Aprioorsus
Kaart
**Tatra–Otepää–Sangaste maantee** (registrinumbriga 46) on üks Eesti tugimaanteedest. 

See saab alguse Tatra külas Tallinna–Tartu–Võru–Luhamaa maantee 200. kilomeetril. Tee pikkus on 46,6 km. Tee lõpeb Lauküla külas Võru–Kuigatsi–Tõrva maantee 40. kilomeetril. Otepää linna tänavatena kannab nimesid Tartu maantee ja Valga maantee.

Sillad Tatra–Otepää–Sangaste maanteel
-------------------------------------

Sildade nimistu pärineb Maa-ameti andmebaasist

| Silla nimi | Kaugus maantee algusest, km | Ületatav takistus |
| --- | --- | --- |
| Kintsli sild | 20,1 | Elva jõgi |
| Karja sild | 42,1 | Restu oja |

Asulad Tatra–Otepää–Sangaste maanteel
-------------------------------------

Tatra küla, Pühi küla, Kullaga küla, Visnapuu küla, Sulu küla, Pangodi küla, Oomiste küla, Kodijärve küla, Palumäe küla, Makita küla, Nõuni küla, Päidla küla, Neeruti küla, Vana-Otepää küla, Kastolatsi küla, Räbi küla, Otepää küla, Otepää linn, Nüpli küla, Vidrike küla, Kaurutootsi küla, Kassiratta küla, Tõutsi küla, Ilmjärve küla, Risttee küla, Restu küla, Lauküla küla.

Viited
------

1. ↑  Maa-amet
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib linnast. Samanimelise jõe kohta vaata artiklit Tavda jõgi.* |

---

**Tavda** (vene keeles *Тавда́*) on linn Venemaal Sverdlovski oblastis. Linn asub Tavda jõel ning on oluline jõesadam ja puidutööstuse keskus.

Linn asutati 1910. aastal, linnaõigused sai 1937. aastal.

Viimastel aastakümnetel on linna elanikkond vähenenud: kui 1989. aastal elas linnas rahvaloenduse andmetel 45 735 elanikku, siis 2005. aastal oli elanikke hinnanguliselt 40 238.

Sverdlovski oblasti vapp
Sverdlovski oblasti linnad

Alapajevsk  | Aramil  | Artjomovski  | Asbest  | Berjozovski  | Bogdanovitš  | Degtjarsk  | Irbit  | Ivdel  | Jekaterinburg  | Kamensk-Uralski  | Kamõšlov  | Karpinsk  | Katškanar  | Kirovgrad  | Krasnoturjinsk  | Krasnoufimsk  | Krasnouralsk  | Kušva  | Lesnoi  | Mihhailovsk  | Nevjansk  | Nižni Tagil  | Nižnije Sergi  | Nižnjaja Salda  | Nižnjaja Tura  | Novaja Ljalja  | Novouralsk  | Pervouralsk  | Polevskoi  | Rež  | Revda  | Serov  | Severouralsk  | Sredneuralsk  | Suhhoi Log  | Sõssert  | Zaretšnõi  | Talitsa  | Tavda  | Turinsk  | Verhni Tagil  | Verhnjaja Põšma  | Verhnjaja Salda  | Verhnjaja Tura  | Verhoturje  | Voltšansk
**"Tavatu lugu"** on 1973. aastal valminud Tallinnfilmi mängufilm.

Sisu
----

Kogenud uurija Kaur ja noor uurija asuvad uurima sovhoosi autogaraaži põlengut. Selgub, et tegemist oli süütamisega. Esialgu otsitakse süüdlasi autojuhtide hulgast, kellest ühele on langenud kahtlus. Siis helistab aga valvekorrapidajale tundmatu naine, kes väidab, et tema süütas garaaži. Telefoniputkasid kontrollides helistaja avastatakse. 18-aastane Epp-Kai kinnitab kuritegu, kuid mõlemad uurijad kahtlevad selles. Tüdruk viiakse eeluurimisvanglasse, kuid noor uurija ei jäta asja niisama. Ta küsitleb Epp-Kai vanemaid, õpetajaid ja klassikaaslasi ning püüab leida kuriteo motiivi. Kohtusaalis võtab aga Epp-Kai ootamatult oma tunnistuse tagasi. Uurijad peavad oma tööd nüüd uuesti otsast peale alustama.

Osatäitjad
----------

* Kalju Komissarov – noor uurija
* Kaljo Kiisk – Kaur, kogenud uurija
* Elga Terasmägi – Epp-Kai
* Kaarel Ird – prokurör
* Jüri Järvet – psühhiaater
* Jüri Vlassov – Arvo
* Luule Paljasmaa – Helen
* Enn Kraam – Korp
* Ita Ever – Epp-Kai ema
* Rene Rekand – Epp-Kai isa
* Linnar Priimägi – klassiorganisaator
* Meeli Sööt – klassijuhataja
* Enn Klooren – miilits
* Ago Saller – miilitsa korrapidaja
* Mihkel Smeljanski – Arvo sõber
Hollandi tüüpi tuulik Saksamaal
Tuulik Hollandis
Valtu mõisa tuulik
Anijala küla tuulik
**Hollandi tuulik** (ka *Hollandi tüüpi tuulik*) on tüvikoonuse kujuga, mitmekorruseline ja enamasti puidust või kivist ehitatud tuuleveski.

Igal Hollandi tuulikul on kaks vastaskülgedel asetsevat ust. Erinevalt pukktuulikust on Hollandi tuulikul vaja pöörata vaid tuuliku pead (kuplit), mitte kogu veskit. Hollandi tuulikutel on tavaliselt kaks või enam paari veskikive.

Hollandi tuulikud Eestis
------------------------

Hollandi tuulikuid hakati Eestis ehitama 18. sajandi lõpul eelkõige mõisade juurde. Nende ehitamine hoogustus eriti 19.–20. sajandi vahetusel, sest siis laienes taoliste tuulikute ehitamise õigus ka talupoegadele. Tuulikuid kerkis peaaegu kõikjale üle Eesti. Eesti traditsioonilistes paekasutuspiirkondades (Harjumaal, Lääne-, ja Ida-Virumaal, Järvamaal Pandivere kõrgustikul ja Raplamaal) levisid enamasti üleni kivist tuuleveski kehandid, Lõuna-Eestis esines rohkem puitkerega Hollandi tuulikuid. 1930. aastatel lõpetas enamik tuulest sõltuvaid veskeid töö, jäädes konkureerimisvõimelt alla auru- ja mootorveskitele. Eestis on tornhollandlased enamasti säilinud tänu kivist kerele.

Hollandi tuulikute liigid
-------------------------

Hollandi tuulikuid saab kere kuju ja väljanägemise järgi liigitada mitmeti. Selles artiklis on kasutatud liigitust väliste ehituslike tunnuste põhjal. See liigitus on käibel eelkõige Saksamaal ja Hollandis, aga Eestis seda traditsiooniliselt ei kasutata.

### Maahollandlane

Maahollandlase kere on püramiidjate tahkudega ja puidust. Kere toetub kuni ühemeetrisele kivist vundamendile. Seinakonstruktsiooni nurgapostid ulatavad läbi kõikide korruste tuuliku peani. Igal korrusel on seinas diagonaalristid kere kooshoidmiseks. Tuuliku seinad on kaetud laudade, ülelöödud roomattide, sindlite või laastudega. Tiivad ulatuvad peaaegu maani ja on maapinnalt seatavad.

### Sokkelkorrusega hollandlane

Sokkelkorrusega hollandlase kere sarnaneb maahollandlase omaga: püramiidjate tahkudega ja puidust. Sokkelkorrusega hollandlane on aga vertikaalsete kiviseintega. Tänu soklikorrusele võimaldab suur ruum kohe vankritega viljakotte sisse ja jahukotte välja vedada. Ka sel tüübil seatakse tiibu maapinnalt.

### Galeriiga hollandlane

Galeriiga hollandlane on püramiidjate tahkudega ja puidust. Kivisoklist korrus(ed) on nii kõrged, et ulatuvad galeriini, kus saab tiibu seada. Seda tüüpi veskites saab mölder alumistel korrustel isegi magada ja elada. Tiivad maapinnani ei ulatu ega ole maapinnal liikujale ohtlikud.

### Tornhollandlane

Tornhollandlane on massiivse kivikerega. Tornhollandlase alatüüpe on väga palju: ühe tahulise korruse ja ülalt koonilise kerega, alt silinderjad, ülalt koonilised ja ümarad. Vanimad tornhollandlased on silinderjad ja pärinevad Vahemere maadest. Tornhollandlased võivad olla maahollandlase, sokkelkorrusega hollandlase või galeriiga hollandlase kujuga, aga nende kere on alati kivist.

Viited
------

1. ↑  Uldrich, Helen. Igavene võitlus tuuleveskitega pole lõppenud Virumaalgi. Virumaa Teataja, 11. juuni 2005.