recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Moondefaatsies** on temperatuuri- ning rõhuväli, kus moodustuvad vastavale faatsiesele iseloomulikud mineraalid.

Moondefaatsiesteks on näiteks eklogiidifaatsies, rohekildafaatsies, amfiboliidifaatsies jne.

Sõltuvalt lähtekivimi keemilisest koostisest võivad tekkinud mineraalid olla erinevad. Seetõttu ei tohi faatsiesi võrdsustada samanimeliste kivimitega, sest näiteks kõik amfiboliidifaatsiese kivimid ei ole amfiboliidid. Amfiboliit on lihtsalt väga tavaline moondekivim ning on seetõttu vastavale rõhu- ning temperatuuriväljale nime andnud. Algsed faatsieste nimed anti aluselise kivimi (basaldi) moondumisel tekkivate kivimite nimede järgi.

Vastavas faatsieses tekkinud mineraalid on neis tingimustes stabiilsed ning moodustavad sellele faatsiesele iseloomulikke moondekivimeid. Moondefaatsies moodustab seega sideme kivimi keemilise koostise ning mineraalse koostise vahel. Näiteks basalt moondub erinevais faatsiestes erineva mineraloogiaga moondekivimeiks. Nii võib temast saada rohekilt, amfiboliit, eklogiit jne, kuid eklogiidi moodustumiseks peab basalt mattuma teistest palju sügavamale, sest teda moodustavate mineraalide tekkeks on vaja suuremat rõhku.

Moondefaatsiestel on seos petrotektooniliste kooslustega, sest teatud moondefaatsies kujuneb tihti välja vaid teatud tektoonilises režiimis. Ülalmainitud eklogiitide tekkeks on vaja nii suurt rõhku, et ainus mehhanism, kuidas vastavale sügavusele mattumist seletada, on subduktsioon. Seetõttu ongi eklogiitideks kunagist ookeani põhja moodustanud basaldid. Mõned mineraalikooslused on aga tekkinud madala rõhu, kuid kõrge temperatuuri tingimustes. Seda võib seletada tekkimisega vulkaanilistes piirkondades.

Moondefaatsiese mõiste tõi geoloogiasse Soome geoloog Pentti Eskola 20. sajandi algul.
Gneiss on laialt levinud kõrge astme moondekivim
Skarn on moondekivim, mis tekib magmaplutoonidest pärit hüdrotermaalsete lahuste ja plutoone ümbritsevate karbonaatsete kivimite vahelise keemilise reaktsiooni tulemusel. Selle tagajärjel tekivad kaltsiumi sisaldavad silikaadid (antud juhul roheline pürokseen augiit ja oranž granaat grossular). Sinine mineraal on kaltsiit (karbonaatsete kivimite peamine koostismineraal)
**Moondekivim** on kõrge rõhu ja temperatuuri tingimustes ümberkristalliseerunud ehk moondunud kivim.

Kõrge rõhk ja temperatuur tähendavad numbriliselt väljendatuna 300 MPa (megapaskal) ja 200°C.

Moondekivimid on üks kolmest suurest kivimite rühmast. Ülejäänud kaks on tard- ja settekivimid.

Lähtekivimeiks võivad olla nii sette-, tard- kui ka moondekivimid ise.

Levinud moondekivimiteks on näiteks kvartsiit, gneiss, amfiboliit, kilt ja marmor.

Reeglina on moondekivimeile omane suunatud ehk direktiivne tekstuur, mis väljendub selles, et kivimid näevad välja vöödilised, kihilised, kildalised või muul moel orienteeritud. Orienteerituse põhjuseks on peallasuvate kivimite rõhk, mille tõttu on piklike kristallidega mineraalid võtnud energeetiliselt kasulikuma lamava oleku.

Termini "moondekivim" (*metamorphic rock*) võttis kasutusele briti geoloog Charles Lyell aastal 1833. Algselt anti see nimetus vaid gneissidele ja kristalsetele kiltadele, kuid aja jooksul on termini tähendus avardunud.

Vaata ka
--------

* Moone

Välislingid
-----------

* Eesti keelde tõlgitud animeeritud õppevahend moonde ja moondekivimite kohta Tromsø ülikooli veebilehel webGeology.
Pauls Stradiņš
**Pauls Stradiņš** (17. jaanuar 1896 Viesīte – 14. august 1958 Riia) oli läti kirurg, onkoloog ja tervishoiu organisaator ning Läti Ülikooli ja Riia Meditsiiniinstituudi professor.

Ta sündis aastal 1896 Viesītes käsitöölise perekonnas. Ta õppis kohalikes külakoolides, Jekabpilsi kaubanduskoolis, Jurmalas Ludis Bērziņši ja J. Šmithensi eragümnaasiumis ning lõpetas aastal 1914 kuldmedaliga Riia Aleksandri Gümnaasiumi. Aastatel 1914–1919 õppis ta Petrogradi Sõjameditsiini Akadeemias, lõpetades selle kiitusega ja kaitstes Sergei Fjodorovi juhendamisel tööga "*Поражения периферических нервов и их лечени*" väitekirja.

Aastal 1923 pöördus ta tagasi Lätti. Aastast 1924 töötas ta Läti Ülikooli arstiteaduskonnas professor Jēkabs Alksnise juhendamisel. Aastatel 1925 ja 1926 täiendas ta ennast USA-s ja Inglismaal; aastal 1927 kaitses ta juba teist väitekirja.

Isiklikku
---------

Ta oli abielus ja tal on neli last. Tema poeg Jānis Stradiņš oli keemik, Läti Teaduste Akadeemia liige.
**Pika** ehk **viiksjänes** (*Ochotona*) on väike imetaja, kes elab Aasia ja Põhja-Ameerika mägedes. Pika kuulub jäneseliste seltsi. Pikasid on kokku 37 liiki.

Ameerika pika

Elupaik
-------

Pika elutseb peamiselt külmades piirkondades Aasias, Põhja-Ameerikas ja üksikutes Ida-Euroopa osades. Enamik liike elab kivistel mäenõlvadel, kus varjupaigaks on nõlvade sees olevad lõhed. Mõned pikad, kes on põliselanikud stepialadel, oskavad endale ehitada urge. Sageli jagavad nad oma urge mõne linnuliigiga. 

Pikad vajavad eluks külmi temperatuure, vastasel juhul võivad nad soojas kliimas surra. Muutuvate temperatuuride tõttu on osa pikade populatsioonist pidanud mägistel aladel kolima kõrgemale.

Iseloomustus
------------

Pikal on väiksed käpad, ümmargune keha, ühtlane karvkate, nad on ilma sabata. Nad sarnanevad oma lähisugulaste jänestega, kuid neil on lühikesed ümmargused kõrvad. Pikad eelistavad kiviseid nõlvu ja toituvad enamasti kõrrelistest, lilledest ja noortest vartest. Sügisel sikutavad nad heina, pehmeid oksi ja teisi toiduvarusid oma urgudesse, et pikk ja külm talv üle elada. Pikade kehapikkus on umbes 15–23 cm ja -kaal 120-350 g või 4–12 kg, olenevalt liigist. 

Pikade tiinusperiood kestab 25–30 päeva. Nõlvade lõhedes elavatel pikadel on pesakonnas kuni 5 poega.

Eluiga
------

Pikade keskmine eluiga looduses on umbes seitse aastat.

Häälitsused
-----------

Pikadel on eristavad häälitsused, mille kestus varieerub. Häälitsus võib olla pikk või lühike, pikema venitusega või pika loona. Häälitsusi kasutatakse üksteise ära tundmiseks, hoiatusmärguandena kiskjate eest, oma territooriumi kaitseks või vastassoo ligimeelitamiseks. Hilissuvel on häälitsused lühikesed.

Viited
------

1. 1 2  Mall:Macdonald, David W. "The encyclopedia of Mammals". New York: Facts on File, 1984.
2. ↑  Nevada Fish & Wildlife Office (16. aprill 2014). "American Pika". Originaali arhiivikoopia seisuga 20. oktoober 2020.
3. ↑  Ray, Cris. Guralnick, Robert. Erb, Liesl P (1. september 2011). "On the generality of a cilmate-mediated shift in the distribution of the America pika (Ochotona princeps)".`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: mitu nime: autorite loend (link)[*alaline kõdulink*] "On the generality of a cilmate-mediated shift in the distribution of the America pika (Ochotona princeps)". 1.september, 2011.
4. ↑  Breyer, Melissa (11. oktoober 2018). "Meet the 'Mouse-Bunny' That Could Vanish From the US". "Meet the 'Mouse-Bunny' That Could Vanish From the US". 11. oktoober, 2018.
5. ↑  Walters, Martin (2005). *Encyclopedia of animals*. Parragon. Lk 203. (2005). *Encyclopedia of animals*. Parragon. Lk 203.
6. ↑  Conner, Douglas A (veebruar 1982). "Geographic Variation in Short Calls of Pikas (Ochotona princeps)". "Geographic Variation in Short Calls of Pikas (Ochotona princeps)". veebruar, 1982.
7. ↑  Trefry, Sarah A. Hik, David S (2009). "Variation in pika(Ochotona collaris, O. princeps) vocalizations within and between populations".`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: mitu nime: autorite loend (link) "Variation in pika(Ochotona collaris, O. princeps) vocalizations within and between populations". 2009.
**Pärsama Püha Innokenti kirik** on EAÕK haldusalasse kuuluv õigeusu kirik Saare maakonnas Saaremaa vallas Pärsama külas.

Koguduse ajaloost
-----------------

Saaremaal Karja luterlikus kihelkonnas siirdus 1848. aasta kevadeks õigeusku 1465 inimest. Karja kihelkonnas asutati mitu õigeusu kogudust. Pärsama kogudus iseseisvus Leisi Püha Olga kogudusest 1902. aastal. Koguduses oli 1930. aastal 732 liiget, 1970. aastal 60 annetajaliiget. 1998. aastal oli Pärsama Püha Innokenti koguduses 18 liiget.

Kirik
-----

Lihtne tellistest ühe kellatorniga õigeusu kirik ehitati 1908. aastal ja pühitseti sama aasta 26. novembril Riia ja Miitavi piiskop Agafangeli (Preobraženski) poolt Irkutski püha Innokenti auks. Pärsama Püha Innokenti kirikus on palju kultuurimälestisena arvele võetud esemeid.

Kirikut kasutab EAÕK Pärsama Püha Innokenti kogudus.

Õigeusu koolid
--------------

Juba usuvahetusliikumise algjärgus 25. aprillil 1845 kinnitas Venemaa keiser instruktsiooni, mis nägi ette õigeusu kirikute juurde kihelkonnakoolide loomist. Pärsama õigeusu kihelkonnakool avati 1902. aastal.

* Leisi õigeusu kihelkonnakool
* Pärsama õigeusu kihelkonnakool

Kalmistud
---------

* Triigi mõisa kalmistu
* Leisi kalmistu
* Metsküla kalmistu

Vaata ka
--------

* Pärsama vald (Karja kihelkond)
* Pärsama mõis
* Leisi Püha Olga kirik
* Metsküla Issanda Templisseviimise kirik

Viited
------

1. 1 2   (vaadatud 17.08.2016)
2. ↑  "Pärsama Püha Innokenti kirik". Originaali arhiivikoopia seisuga 30. oktoober 2021.

Kirjandus
---------

* "Koguteos Saaremaa II köide". TTÜ Kuressaare Kolledž. Kirjastus Koolibri. Tallinn, 2007; lk 429-434; lk 924-926
* Jaanus Plaat. "Saaremaa kirikud, usuliikumised ja prohvetid 18.-20. sajandil". Eesti Rahva Muuseum. Tartu, 2003; lk 136-140; lk 288-289
* Martin Toon. "EAÕK Kuressaare Püha Nikolai koguduse ajalugu". Kuressaare, 1997. AS Terbo. Tallinn, 1997; lk 4-5; lk 69
* Jaanus Plaat, Arne Maasik." Õigeusu kirikud, kloostrid ja kabelid Eestis". Eesti Kunstiakadeemia. Tallinn, 2011; lk 504-507

Välislingid
-----------

* Kirikust EAÕKi kodulehel
**"Hej Sloveni"** oli Jugoslaavia riigihümn 1945. aastast ning siis mõnda aega Serbia ja Montenegro riigihümn. Praegu ei ole see laul hümnina kasutusel. 

Hümni meloodia tugineb Poola hümni Mazurek Dąbrowskiego meloodiale, kuid on tunduvalt aeglasem.

Sõnade autor on slovaki preester, luuletaja ja ajaloolane Samuel Tomášik. Ta kirjutas luuletuse 1834. aastal Prahas.
Slovakid peavad seda siiani oma teiseks hümniks. Jugoslaavia riigihümni sõnadeks võeti see luuletus 1977. aastal. Pärast Jugoslaavia lagunemist jäi Serbia ja Montenegro hümniks.

Hej Sloveni
-----------

Hej Slaveni, još ste živi

Хеј Словени, још сте живи

duh naših dјedova,

дух наших дедова

dok za narod srce bije

док за народ срце бије

njihovih sinova.

њихових синова.

Živi, živi duh slavenski

Живи, живи, дух словенски

živijet ćeš vijekov'ma

Живет ћеш веков'ма

zalud prijet ponor pakla

Залуд прети понор пакла

zalud vatra groma.

залуд ватра грома.

Nek se sada i nad nama

Нек се сада и над нама

burom sve raznese

буром све разнесе

stijena puca, dub se lama,

стена пуца, дуб се лама,

zemlja nek se trese.

земља нек се тресе.

Mi stojimo postojano

Ми стојимо постојано

kao klisurine

као клисурине

proklet bio izdajica

проклет био издајица

svoje domovine.

своје домовине.

Slovakikeelne algversioon
-------------------------

Moravanji, eštje naša

moravská rječ žie

Dokad edno naše vjerné srce

za náš národ bie

Žie, žie, duhj moravskji,

bude žitji vječno,

Hromné oheň z hlubje pekla?

Nás e nekonečno!

Dar jazika svjerjili nám bratrji

Bratrji vjerozvjestji

Njikemu inému nesmi patrjit

V njem e naše štjestji

Ajdiž pravda, kolci lidji,

tolci čertji v svjetu

Buh e s nama: "Gdo protji nám,

teho bičem spletu!"

Ajdiž se ajtak nad nama

hrozná bórja vznese

Skala puká, dub se láme

a zem neh se trjese

Mji stoime skalopevno

jako zdje prji hradu

Černá zemja zezme teho

gdo dopustji zradu!

Moraavikeelne algversioon
-------------------------

Moravanji, eštje naša

moravská rječ žie

Dokad edno naše vjerné srce

za náš národ bie

Žie, žie, duhj moravskji,

bude žitji vječno,

Hromné oheň z hlubje pekla?

Nás e nekonečno!

Dar jazika svjerjili nám bratrji

Bratrji vjerozvjestji

Njikemu inému nesmi patrjit

V njem e naše štjestji

Ajdiž pravda, kolci lidji,

tolci čertji v svjetu

Buh e s nama: "Gdo protji nám,

teho bičem spletu!"

Ajdiž se ajtak nad nama

hrozná bórja vznese

Skala puká, dub se láme

a zem neh se trjese

Mji stoime skalopevno

jako zdje prji hradu

Černá zemja zezme teho

gdo dopustji zradu!

Tšehhikeelne algversioon
------------------------

Moravané, ještě naše

moravská řeč žije

Dokud jedno naše věrné srdce

za náš národ bije

Žije, žije, duch moravský,

bude žíti věčně,

(O)hromný oheň z hloubi pekla?

Nás je nekonečně!

Dar jazyka svěřili nám bratři

Bratři věrozvěsti

Nikomu jinému nesmí patřit

V něm je naše štěstí

I když pravda, kolik lidí,

tolik čertů v světě

Bůh je s námi: "Kdo proti nám,

toho bičem spletu!"

I když se i tak nad námi

hrozná bouře vznese

Skála puká, dub se láme

a zem ať se třese

My stojíme stále pevně (skálopevně?)

jako zdi při hradu

Černá země sejme toho

Kdo dopustí zradu!
Pika jala väravatorn, 2009. aastal, vaade Pikalt tänavalt
**Pika jala väravatorn** on Tallinna linnamüüri kaitsetorn, mis on rajatud 17. sajandi lõpul, ta paikneb ilmselt varasema puidust värava kohal. 

Pika jala väravatorn asub Tallinna vanalinnas Pika jala, Rataskaevu ja Nunne tänava ristumiskohal.

Ajalugu
-------

1380. aastal andis ordumeister Wilhelm von Friemersheim loa rajada kivist väravaehitis (1387 *porta longi montis*, 1507 *de lange Domporte vor dem langen Berge*, millest kujunes hiljem *Die Pforte unter dem Langen Domberge*). Põhiplaan oli trapetsikujuline (küljed 6,2x6,8 m), torni kõrgus umbes 11 m. 

Tõenäoliselt aastal 1450 torni rekonstrueeriti, seda laiendati kahest küljest ning kõrgendati vähemalt kahe kaitsekorrusega, lisati ka trepikäik. Võimalik, et ehitati ka üks lahtine kaitsekorrus, sel juhul oleks torni kiviosa ulatunud 20 meetrini. 1454 tasuti sepp Rozenbergile väravaseadmete ning 1455 Claus Denenile kahe tuulelipu valmistamise eest. 

1594 rajati Pika jala peavärava ette väravatõke. 

1608 ehitati ümber väravatorni ülaosa. 

19. sajandil olid torni paigutatud sõdurid. 

1926. aastal asus kunstnik Ludvig Oskar Pika jala väravatorni ümber ehitama. Selleks võttis ta pool miljonit marka pangalaenu, millega lammutas vana mantelkorstna, ehitas igale korrusele ahje ja pliite jms. Tallinna linnavalitsus sõlmis temaga üürilepingu, esialgu aastateks 1927–1939, kuid kolme aasta pärast pikendati tähtaega Oskari palvel veel 6 aasta võrra. Oskar elas Pika jala tornis kuni oma põgenemiseni Saksamaale 1944. aastal.

Tänapäeval kasutatakse torni eluruumide ja ateljeedena, pärast 1995. aastal toimunud tulekahju sai torn uue tornikiivri. Pika jala väravatorni tuulelipu sepistas metallikunstnik Heino Müller, kelle ateljee asus selles tornis.

Vaata ka
--------

* Tallinna linnamüür
* Tallinna tornistik

Viited
------

1. ↑  Ene Läkk. Tallinna tornielanikud. Eesti Ekspressi Areen, 23. märts 2000

Kirjandus
---------

* Rein Zobel, "Linnamüür". Tallinn 1986.
* "Entsüklopeedia Tallinn", 2. köide. Eesti Entsüklopeediakirjastus, Tallinn 2004, ISBN 9985-70-169-0

Välislingid
-----------

 Pika jala väravatorn – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Pärsia lahe satelliidipilt
**Pärsia laht** (pärsia keeles خلیج فارس (*Khalīj-e Fārs* 'Pärsia laht') või ka آب کبود
*Āb-e Kabūd*), الخليج الفارسي (*al-Khalīj al-Fārsī*) või خليج الفارس (*Khalīj al-Fāris*) ('Pärsia laht')) on laht India ookeani loodeosas. Pärsia lahe rannikualadel asuvad Iraan, Iraak, Kuveit, Saudi Araabia, Bahrein, Katar, Araabia Ühendemiraadid ja Omaan. 

Pärsia lahe riigid: Iraan, Iraak, Kuveit, Saudi Araabia, Bahrein, Katar, Araabia Ühendemiraadid ja Omaan
Lahe pindala on 239 000 km². Laht on madal, asub mandrilaval, suurim sügavus on 102 meetrit, keskmine sügavus alla 50 meetri. Lahe vesi on soolasem kui ookeanis, kuni 40 promilli. Loodete kõrgus on kuni 3,5 meetrit. Valitseb kuum ja kuiv kliima. Pärsia laht on ühendatud Omaani lahega Hormuze väina kaudu.

Tuntuim, kuid suuruselt alles kolmas saar Pärsia lahes on Bahrein. Sellest suuremad on Iraanile kuuluv Qeshmi saar ja Kuveidile kuuluv Būbiyāni saar. 

Pärsia lahe piirkonnas asuvad maailma suurimad naftavarud.

Pärsia lahte suubub Shaţţ al-‘Arabi jõgi, mis moodustub Tigrise ja Eufrati ühinemisel.

Pärsia laht on nime andnud Lahesõjale.

Kõik lahte ümbritsevad riigid peale Iraani on araabia maad, mistõttu on soovitud laht ümber nimetada Araabia laheks. Seda nime ei ole aktsepteerinud aga ükski rahvusvaheline organisatsioon. Aastal 2006 kinnitas ÜRO, et nõuab lahe nimetamist Pärsia laheks, sest ajalooliselt on Araabia laheks nimetatud ka muid veekogusid, näiteks Punast merd.
**Nestoriaanlus** on Konsantinoopoli peapiiskopist Nestoriosest (suri 450 pKr) alguse saanud kristluse suund, millest arenes välja nestoriaanlik kirik.

Nestoriaanlus algas Nestoriose ettepanekust asendada neitsi Maarja autiitel jumalasünnitaja (kreeka keeles *Theotokos*) tiitliga Kristusesünnitaja (*Khristotokos*). Nestoriose arvates oli Maarja austamine muutnud Jeesuse austamise teisejärguliseks ning ta üritas vana kristoloogilise õpetuse taastamise abil rahvahulkades levivat Maarja-kultust välja tõrjuda. 

Nestoriose ettepanekuid arutas 431. aastal pKr oikumeeniline kirikukogu Efesoses ning otsustas need tagasi lükata. Väljaspool Rooma impeeriumi elavad idamaade kristlased (tulevased orientaalsed kirikud) suhtusid Nestoriose ettepanekutesse pooldavalt.

Nestoriaanluse levik
--------------------

Nestoriuse õpetus levis Antiookiast ja Ida-Süüriast Mesopotaamiasse ning seejärel üle kogu Sassaniidide impeeriumi. Seetõttu nimetatakse nestoriaanlust mõnikord ka Pärsia kristluseks. Sisuliselt ei ole ta aga kunagi olnud pärsialik, kuigi Sassaniidide aegu pöördus palju zoroastristlikke pärslasi kristlusse. Liturgiliseks keeleks jäi süüria keel ning see määras suuresti ka kiriku meelsuse.

Aastaks 500 pKr oli nestoriaanlik kirik Iraani impeeriumis organiseeritud Rooma riigistruktuuride ja zoroastrismi eeskujul, seda organisatsiooni võib nimetada ka nestoriaanlikuks kirikuks.

Ka osa araablasi pöördus nestoriaanlikku kristlusse. Iraani piiri ääres Lakhmiidide kuningriigis (pealinn al-Hirah) tekkis nestoriaanlik piiskopkond. Nestoriaanidest araablastel ei etendanud hõimusuhted enam olulist rolli, siin sai alguse araabia rahvus. 

Nestoriaanlus levis tänapäeva Usbekistani aladele. 6. sajandi keskel pKr said hunnid endale oma nestoriaanliku piiskopi. 

Nestoriaanide hulgas oli palju edukaid ja ettevõtlikke kaupmehi, kes rändasid Siiditeel. Nii nestoriaanlikud kaupmehed kui ka mungad olid olulisteks misjoni teostajateks. Piki Siiditeed tekkisid asundused, millest paljud kuulusid nestoriaanidele. Kirikute kõrvale rajati tavaliselt ka kirikukool ja haigla. Tolleaegsed nestoriaanid olid kuulsad nii oma koolihariduse kui ka meditsiini poolest.
**Heiti Hallikma** (sündinud 4. märtsil 1970 Tallinnas) on Eesti orienteeruja ja seiklussportlane.

Haridus
-------

Lõpetas 1988. aastal Tallinna 24. Keskkooli.

Töö
---

Töötab AS Hekotek projektijuhina.

Sporditulemused
---------------

Harrastab orienteerumist 1986. aastast. Aastatel 1989–2004 võitnud orienteerumise Eesti meistrivõistlustel 9 kulda (neist 2 orienteerumisjooksus ja 7 suusaorienteerumises), 3 hõbedat ja 5 pronksi. Suusaorienteerumise MMil sai 1992. aastal teatevõistlusel Eesti meeskonna koosseisus 7. koha ja tavarajal 43. koha.

Seiklusspordi Euroopa meistrivõistlustel 2011. aastal 5. koht (võistkonnas veel Reigo Luurmees, Erik Aibast ja Viivi-Anne Soots).

2014. aasta rogaini MMil USAs Black Hillsi mäestikus võitis ta segavõistkondade arvestuses koos Viivi-Anne Sootsiga kulla.

Viited
------

1. ↑  Hekotek töötajad
2. ↑  Eesti spordi biograafiline leksikon. Hallikma, Heiti
3. ↑  "ESBL-i sporditulemused. Heiti Hallikma". Originaali arhiivikoopia seisuga 12. jaanuar 2015. Vaadatud 1. jaanuaril 2015.
4. ↑  "Czech Adventure race 2011. European Championships in Adventure Racing". Originaali arhiivikoopia seisuga 1. jaanuar 2015. Vaadatud 1. jaanuaril 2015.

Välislingid
-----------

* Heiti Hallikma Eesti spordi biograafilises leksikonis
* Heiti Hallikma Eesti Entsüklopeedias
* Heiti Hallikma nõuanded seiklusspordiks. Ilmunud ajakirjas Orienteeruja 2003 nr 2(71)
Nervosa bassist ja laulja Fernanda Lira 2017. aastal esinemas
**Nervosa** on Brasiilia *thrash metal*'i ansambel São Paulost. Ansambel loodi 2010. aastal. Kõik selle liikmed on naissoost.

Nervosa rajasid 2010. aastal laulja ja kitarrist Prika Amaral, kitarrist Karen Ramos ning trummar Fernanda Terra. Järgmisel aastal lisandus bändi bassimängija Fernanda Lira, samas kui sellest lahkus Ramos ning Nervosa jätkas kolmeliikmelisena. Ühtlasi sai Lirast selle põhilaulja. 2012. aastal andis bänd välja demo "2012". Samal aastal sõlmis Nervosa lepingu Austria plaadifirmaga Napalm Records, misjärel anti välja demo "Time of Death" ning salvestati video laulule "Masked Betrayer". Bänd vahetus mitu korda trummarit, alates 2013. aastast oli selleks Pitchu Ferraz ning 2014. aastal anti välja debüütalbum "Victim of Yourself". Albumi salvestamise ajal ning ilmumise järel andis Nervosa mitmeid kontserte, tegutsedes muu hulgas selliste bändide nagu Exodus, Artillery, Exumer ja Raven soojendajana. 2015. aastal järgnes esimene turnee Euroopasse, mille käigus bänd külastas ka Eestit, esinedes klubis Tapper.

2016. aastal salvestas Nervosa USA-s oma teise albumi – "Agony". Samal aastal lahkus bändist trummar, kelle järglaseks sai järgmisest aastast Luana Dametto. 2016. aasta sügisese Euroopa turnee ajal külastas Nervosa taas Tallinna.

2018. aastal salvestas Nervosa stuudioalbumi "Downfall of Mankind", kus külalisesinejatena tegid kaasa João Gordo ansamblist Ratos de Porão ja Michael Gilbert bändist Flotsam and Jetsam.

Nervosa mängib kiiret, klassikalist *thrash metal*'it ning selle stiili on võrreldud selliste ansamblitega nagu Kreator, Destruction, Slayer, Sepultura, Exodus ja Suicidal Angels.

Liikmed
-------

* Fernanda Lira – vokaal, basskitarr (alates 2011)
* Prika Amaral – kitarr, taustavokaal (alates 2010)
* Luana Dametto – trummid (alates 2017)

Diskograafia
------------

* 2012 – "2012" (demo)
* 2012 – "Time of Death" (EP, Napalm Records)
* 2014 – "Victim of Yourself" (album, Napalm Records)
* 2016 – "Agony" (album, Napalm Records)
* 2018 – "Downfall of Mankind" (album, Napalm Records)
* 2021 - *Perpetual Chaos* (album, Napalm Records)

Viited
------

1. ↑
2. ↑
3. ↑  Bändi tegevuse kohta: Nervosa kodulehelt
4. ↑  Stormbringer: Reinhold Reither: NERVOSA - Victim Of Yourself; Metalunderground: Nervosa – Victim Of Yourself; Time for Metal: Nervosa - Victim Of Yourself.

Välislingid
-----------

* Ametlik koduleht
* Nervosa Facebooki leht
* Nervosa Encyclopaedia Metallumis
**Schönbrunni loss** (saksa *Schloss Schönbrunn*) asub Austrias Viinis. See on üks tähtsamaid kultuurimälestisi Austrias ning alates 1860. aastast Viini üks olulisemaid turismiobjekte.

Pärast Habsburgide monarhia kukutamist 1918. aasta novembris sai lossist uue Austria vabariigi omand ning see säilitati muuseumina.

Pärast Teist maailmasõda, kui liitlasväed 1945. aastal Austria okupeerisid, rekvireeriti loss liitlasvägede kontrollnõukogu Briti delegatsiooni ja Viinis paikneva Briti sõjaväegarnisoni jaoks. 

Kui Austria sai 1955. aastal taas iseseisvaks ning liitlasväed lahkusid, sai lossist uuesti muuseum. Siiski on seal korraldatud ka tähtsaid üritusi, näiteks 4. juunil 1961 toimus John F. Kennedy ja Nikita Hruštšovi tippkohtumine.

1996. aastast kuulub Schönbrunni loss koos 160 hektari suuruse pargiga UNESCO maailmapärandi nimistusse.

Loss ja selle aiad annavad tunnistust Habsburgide dünastia jõukusest ja maitsest.

Vaata ka
--------

* Gloriette (Schönbrunni lossipark)
* Habsburgide monarhia
* Belvedere

Välislingid
-----------

 Schönbrunni loss – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
**Robert I** (15. august 866 – 15. juuni 923 Soissons) oli Lääne-Frangi kuningas aastatel 922–923.

Robert vanem vend Odo oli Lääne-Frangi kuningas aastatel 888–898. 

Aastal 911 sai Neustria Robert Neustria markide markkrahviks ja võttis tiitli *demarchus*. Esialgu oli kaks marki, üks bretoonide ja teine viikingite vastu, mida sageli kutsuti vastavalt Bretooni mark ja Normanni mark.

Neustria, piiratud oranži joonega), frankide kontekstis
Territoriaalsed jagunemised Verduni lepingust (843) Meersseni lepinguni (870)
Tema perekond, hilisemad Kapetingid (Hugues Suur, 922–956 ja Hugues Capet, 956–987), valitses kogu Neustriat aastani 987, kui Hugues Capet valiti kuningaks. Venna surma järel ei nõudnud Robert trooni endale, kuningaks sai Charles III. Umbes 921. aastal kasvas rahulolematus Charlesi üle, ta pagendati ning 29. juunil 922 krooniti kuningaks Robert. 

Kui läänefrangid Charlesi 922. aastal kukutasid, jäi Charles III Lihtsameelne Lotharingias kuningaks, kust ta püüdis aastal 923 oma teist kuningriiki tagasi vallutada. Charles kogus sõjaväe ning asus vastulöögile, ta püüti kinni ja vangistati, kus ta 929. aastal suri. 15. juunil 923 toimunud lahingus Robert hukkus.

Isiklikku ja järglased
----------------------

Robert oli kaks korda abielus. Esimese naisega sündis tal kaks tütart ning teisega poeg Hugues Suur ja tütar.

Vaata ka
--------

* Neustria
* Prantsusmaa keskaegsed:
* Bretagne'i hertsogkond
* Normandia hertsogkond
* Burgundia hertsogkond ja Burgundia kuningriik
* Akvitaania hertsogkond

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**Charles III Lihtsameelne** | **Lääne-Frangi kuningas**922–923 | Järgnev**Louis IV Meretagune** |
**Robert James Waller Jr.** (1. august 1939 Charles City, Iowa – 10. märts 2017 Fredericksburg, Texas) oli ameerika kirjanik, fotograaf ja muusik. Ta on kõige rohkem tuntud tänu 1992. aastal avaldatud armastusromaanile "Madisoni maakonna sillad".

Elukäik
-------

Tema armastusromaani "Madisoni maakonna sillad" on müüdud 12 miljonit eksemplari ja tõlgitud 35 keelde. 1995. aastal tehti armastusromaani järgi samanimeline film ning hiljem samanimeline Broadway muusikal. Armastusromaan püsis New York Timesi bestsellerite edetabelis üle kolme aasta.

Walleri sõnul kirjutas ta "Madisoni maakonna sillad" 11 päevaga. Selle tulu tegi temast multimiljonäri ning pani aluse Iowa osariigis asuva Madisoni maakonna rahvusvahelise turismiatraktsiooni tekkimisele.

Waller kolis tähelepanu eest Iowa osariigist Texase osariiki ning samal ajal lahutas oma abielu.

Surm
----

Waller suri 2017. aasta 10. märtsil 77-aastaselt oma kodus Texase osariigis Fredericksburgi maakonnalinnas multiipel müeloomi.

Teosed
------

### Romaanid

* "Madisoni maakonna sillad" (armastusromaan, 1992)
* "Slow Waltz in Cedar Bend" (1993)
* "Puerto Vallarta Squeeze" (1995)
* "Border Music" (1995)
* "A Thousand Country Roads: An Epilogue to The Bridges of Madison County" (2002)
* "High Plains Tango" (2005)
* "The Long Night of Winchell Dear" (2007)

### Kogumikud

* "Just Beyond the Firelight" (1988, Iowa State University Press, 1. väljaanne)

### Dokumentaalid

* "One Good Road is Enough" (1990)
* "Iowa: Perspectives on Today and Tomorrow" (1991)
* "Old Songs in a New Café" (1994)
* "Images" (1994)
* "The Summer Nights Never End...Until They Do: Life, Liberty, and the Lure of the Short-Run" (2012)

### Muusika

* "The Ballads of Madison County: A Collection of Songs" (CD-plaat, 23. juuli 1993, Atlantic/Wea label)

Viited
------

1. ↑  "Bridges of Madison County author Robert James Waller dies, 77". *BBC News US & Canada*. 10.03.2017. Vaadatud 12.03.2017.
2. ↑  "Bridges of Madison County' author Robert James Waller dies at 77". *Los Angeles Times*. 10.03.2017. Vaadatud 12.03.2017.
**Jaya** ehk **Puncak Jaya** ([p'untšak dž'aja], 'Võidukas mäetipp') ehk **Carstenszi Püramiid** on Uus-Guinea saare kõrgeim tipp (4884 m). See kuulub Sudirmani mäeahelikku, mis asub Indoneesia Paapua provintsi lääneosa kõrgmaal. Teised lähedased tipud on Carstenszi idatipp (4808 m), Sumantri (4855 m) ja Ngga Pulu (4863 m). Mäe teiste nimede hulgas on **Nemangkawi** (amungkali keeles) ja **Gunung Sukarno** (indoneesia keeles 'Sukarno mägi' Indoneesia esimese presidendi järgi).

Puncak Jaya on kõrgeim mägi kogu Indoneesias, Okeaanias ja kõrguselt viies mägi Kagu-Aasias. See on ka kõrgeim tipp Himaalaja ja Andide vahel ning maailma kõrgeim saarel asuv mägi. Mõne allika järgi, mis ei arva Indoneesiat Okeaania hulka, on Okeaania kõrgeim tipp siiski Wilhelmi mägi (4509 m).

Mäest vahetult loodes asub Grasbergi kaevandus, mis on üks maailma suuremaid kulla- ja vasekaevandusi.

Avastamislugu
-------------

Mäge ümbritsev kõrgmaa oli asustatud juba enne eurooplaste tulekut ning tippu tunti Nemangkawi nime all. Puncak Jaya nimetati "Carstenszi Püramiidiks" Hollandi maadeuurija Jan Carstenszooni järgi, kes 1623. aastal selge ilmaga nägi esmakordselt jääliustikku mäetipul. Kaheks sajandiks jäi tema tähelepanek kinnituseta ning Carstenszit naeruvääristati Euroopas, kuna ta väitis, et oli näinud ekvaatori lähedal lund. Seda nime kasutavad alpinistid tänini.

Esimesena jõudis Puncak Jaya lumeväljale 1909. aastal Hollandi maadeuurija Hendrik Albert Lorentz koos kuue dajakkide hulka kuuluva pakikandjaga, kelle ta oli palganud Apo Kayanist Borneo saarel. Ekspeditsiooni aruande alusel loodi 1919. aastal looduskaitseala, mis on praeguse Carstenszi ahelikku hõlmava Lorentzi rahvuspargi eelkäija.

Viited
------

1. ↑  Greater Atlas of the World, Mladinska knjiga, Ljubljana, Slovenia, 1986.
2. ↑  Statistical Yearbook of Croatia, 2007
3. ↑  Neill, Wilfred T. (1973). *Twentieth-Century Indonesia*. Columbia University Press. Lk 14. ISBN 978-0-231-08316-4.
4. ↑  Parfet, Bo; Buskin, Richard (2009). *Die Trying: One Man's Quest to Conquer the Seven Summits*. New York, N.Y.: American Management Association. Lk 178. ISBN 978-0-8144-1084-4.
5. ↑  Lorentz, H.A. 1910. Zwarte Menschen – Witte Bergen: Verhaal van den Tocht naar het Sneeuwgebergte van Nieuw-Guinea, Leiden: EJ. Brill.

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Jaya** |

* "Indoneesia saarestiku mäed" - Peaklist.org
* Racing Time on Oceania's Highest Peak
* Puncak Jaya - Peakware
* Puncak Jaya - Peakbagger
* Carstenszi ekspeditsiooni aruanne - 90+ fotot
* Info mägironijatele
* Carstenszi püramiidi meeskond ekspeditsiooniks Carstenszi püramiidile
* Carstenszi püramiidi ekspeditsioon
* Carstenszi ekspeditsioon
* Aerofotod Puncak Jaya piirkonnast
* Erik Weihenmayer is the only blind person to have climbed...
Ravenclaw' värvid.
**Ravenclaw** on üks Sigatüüka majadest raamatus "Harry Potter". 

Ravenclaw väärtustab intelligentsi, tarkust ja nutikust. Need on ka selle maja tunnused. Ravenclaw maja sümbol on kotkas, värvideks sinine ja pronks. Ravenclaw' majavanem on praeguse seisuga Filius Flitwick. Maja vaim on Hall Daam. Selle maja suurim nõid ja asutaja oli Rowena Ravenclaw. Selle maja element on õhk. Puhketoad asuvad Ravenclaw' tornis. Torn ise asub koolis läänes. Et pääseda Ravenclawi puhkeruumi, tuleb lahendada mõistatus, mille sissekäik sulle annab. 
Raamatutes on päris harva mainitud Ravenclaw õpilasi. Tuntumad neist peaksid olema Padma Patil, kes on Harry klassiõde ja Parvati kaksikõde, Cho Chang, kes on Harry endine tüdruksõber ja Luna Lovegood, kes on Harryst aasta noorem ja võitles koos temaga viienda raamatu lõpus Ministeeriumis. Ravenclaw' teiseks omaduseks pidi olema ilu. Rowena pidi olema haldjas. Ravenclawlased on mainitult ilusad, ja neil on edu suhetes.(Välja arvatud Luna Lovegood.)

Vaata ka
--------

* Gryffindor
* Hufflepuff
* Slytherin
Sagrada Família kirik
Casa Batlló
**Antoni Plàcid Guillem Gaudí i Cornet** (ka Antonio Gaudí, 25. juuni 1852 Reus või Riudoms, Hispaania – 10. juuni 1926 Barcelona) oli katalaani arhitekt ja Kataloonia modernismi tähtsaim esindaja. Teda peetakse juugendstiili ja orgaanilise arhitektuuri esindajaks, kes arendas välja omapärase sürrealismi kalduva arhitektuurilise vormikeele. 
Ta töötas peamiselt oma kodulinnas Barcelonas, kus asuvad tema tuntuimad tööd, Güelli park ja Sagrada Família kirik.

1873–1878 õppis ta Barcelona arhitektuurikoolis, kus ta paistis silma isikupärase ja loomingulise joonistajana. 1878 tutvus ta katalaani töösturi Eusebi Güelliga, kellest sai tema sõber ja metseen.

1884. aastast kuni oma surmani tegeles ta Sagrada Família kiriku projekteerimisega. Viimased 15 aastat oma elust pühendas ta ainult sellele.

Tuntumate Gaudí projekteeritud hoonete hulka kuuluvad ka Casa Vicens (1884–1885), Casa Calvet (1899–1904), Casa Batlló (1905–1907) ja Casa Milà (tuntud kui La Pedrera; 1905–1907) Barcelonas.

7. juunil 1926 jäi Gaudí trammi alla. Kuna keegi teda ära ei tundnud ja ta oli vaese inimese moodi riides, viidi ta vaestehaiglasse, kus ta kolme päeva pärast suri. Ta maeti Sagrada Família kirikusse.

Gaudí oli pühendunud katoliiklane ja katalaani natsionalist.

Välislingid
-----------

* Antoni Gaudi. eu (Kõigis Euroopa Liidu ametlikes keeltes)
Pärispea poolsaare rannik
Tiirukivi ehk Painuva suurkivi Pärispea poolsaarel
**Pärispea poolsaar** on Eestis Soome lahe lõunarannikul Hara ja Eru lahe vahel asuv poolsaar.

See lõpeb põhjas Purekkari neemega. Poolsaare pikkus on üle 12 kilomeetri, laius ligi 4 kilomeetrit. Poolsaarest kirdesuunas asub Mohni saar.

Asustus
-------

Läänerannas on Loksa linn ning Suurpea küla, kirderannas Pärispea ja Viinistu küla ning idarannas Turbuneeme ja Kasispea küla. Poolsaare sisemaa-osa on asustamata.

Loodus
------

Pärispea poolsaar kuulub tervikuna Lahemaa rahvusparki.

Poolsaarel on mitmeid rändrahne, sealhulgas Jaani-Tooma suurkivi, Joomakivi, Mardimiku kivi, Odakivi, Painuva kivi, Sorrukivi ja Tiirukivi.

Militaarajalugu
---------------

Eesti NSV ajal asus Pärispea põhjatipus NSV Liidu piirivalve Rakvere piirivalvesalga 9. piirivalvekordoni vaatlustorn (koordinaadid 59° 39′ 18″ N, 25° 40′ 19″ E) ja Saunalahe ääres Pähknemännikul lasketiir (koordinaadid 59° 39′ 21″ N, 25° 40′ 40″ E), mis asub tänapäeval Pärispea küla territooriumil.

Viited
------



|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Pärispea poolsaar** |

Välislingid
-----------

* Pärispea poolsaare 360° aeropanoraam/aerofoto Viinistust
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib buuride riigist; Briti impeeriumi koloonia kohta vaata artiklit Transvaali Koloonia ja endise Lõuna-Aafrika Vabariigi provintsi kohta artiklit Transvaalia provints.* |

---

Transvaali lipp
Transvaali asendikaart
**Transvaal** (hollandi keeles *Zuid-Afrikaansche Republiek* 'Lõuna-Aafrika Vabariik') oli iseseisev buuride loodud riik Lõuna-Aafrikas 1852–1902.

Transvaali riigipea oli president. Seadusandlikku võimu teostas 24-liikmeline parlament Volksraad.

Riigi pealinn oli Pretoria, kuid valitsus asus Potchefstroomis.

Transvaal sai nime Vaali jõe järgi. Riik asus jõe vasakul ehk põhjakaldal ja riigi nimi tähendab 'Vaali taga asuv'.

Transvaali riik loodi 17. jaanuaril 1852 Sand Riveri lepinguga, millega Suurbritannia tunnistas 40 tuhande buuri asuniku sõltumatust Suurbritanniast.

Suurbritannia annekteeris Transvaali 1877. aastal. Pärast Esimest buuri sõda tagas Suurbritannia Pretoria konventsiooniga Transvaali autonoomia ja omavalitsuse. Täielik iseseisvus taastati 1884.

30. juulil 1888 võttis Transvaal vastu keeleseaduse, millega Transvaali ainus ametlik keel oli hollandi keel. Kõiki ülejäänud keeli peeti võõrkeelteks. Praktikas kasutati laialdaselt ka afrikaani keelt, inglise keelt ja bantu keeli.

Teise buuri sõja käigus annekteeris Suurbritannia 2. septembril 1900 Transvaali. Sõda jätkus partisanisõjana ja lõppes 31. mail 1902 Vereenigingi rahuga, millega Transvaal liidendati Suurbritanniaga.

Tänapäeval asuvad endise Trasvaali alal Lõuna-Aafrika Vabariigi Gautengi, Limpopo ja Mpumalanga provintsid.

Transvaali järgi on nimetatud Transvaali tänav Kuressaares.

Vaata ka
--------

* Oranje vaba riik
**Ajutised administratiivseadused** võeti vastu Konstantin Pätsi teise ajutise valitsuse poolt 19. novembril 1918 ja avaldati Riigi Teatajas 27. novembril 1918.

Ajutised administrativseadused.
-------------------------------

RT 1918, 1.

Ajutine Valitsus võttis 19. nov. s. a. vastu järgmised seadused:

### Seadus 1. Ülemineku aja kohta.

1. Kõik ametiasutused ja ametnikud on kohustatud oma tegevust senisel alusel ja viisil jatkama, kuni see tegevus seaduslikkude võimude poolt lõpetatud, muudetud ehk jälle ametiasutused ära kaotatud ehk ametnikud kõrvaldatud ei ole.

2. Kuni uute seaduste väljaandmiseni ehk endiste muutmiseni maksavad need seaduslikud määrused, mis 24. oktobrini 1917. a. praeguse Eesti riigi piirides jõus olid, niivõrd kui need seadused Eesti Maapäeva otsust mööda, mis 15. novembril 1917. a. vastu võetud, Päästekomitee manifesti läbi 25. veebruarist 1918. a. kui ka Ajutise Valitsuse endiste ja käesoleva määruse läbi muudetud ei ole.

3. Pärast 1917. a. 24. oktobrit väljaantud seadustest ja määrustest jäävad ajutiseks maksma need määrused, mis Saksa võimude poolt Liivi- ja Eestimaa jaoks antud, Määrustelehes ja lisas eraldi ära tähendatud on, kusjuures neis määrustes ettenähtud maa-, maakonna- ja linnapealikute õigused ja kohused Ajutise Valitsuse maakonna volinikkude peale üle lähevad, kuna käsuandja kindrali ja ka ülemjuhataja õigusi ja kohustusi valitsemise asjus sellekohane minister täidab.

4. Igasugused kahtlused selle ehk teise seaduse tarvitusele võtmise kohta, mis ametikohtades ja ametnikkude juures ette tulevad, lahendab lõpulikult Riigikohus, aga tema sisseseadmiseni kohtumininister.

### Seadus 2. Riigi keele kohta.

Kõikides ametiasutustes ja kõikide ametnikkude juures seatakse nii ruttu, kui asjaajamine lubab, Eesti keel kui ametlik keel sisse.

Kohalikkude venelaste alalistes asukohtades Peipsi järve ümbruses ja rootslaste asukohtades Läänemaal tarvitatakse Vene ehk Rootsi keelt.

### Seadus 3. Endiste määruste kohta.

Kõik sunduslikud määrused, mis käsuandjate kindralite, maa-, maakonna- ja linnapealikute poolt tänapäevani välja antud, kaotavad oma jõu ja nende asemele tulevad need seaduslikud määrused tarvitusele võtta, mis endise kubermangu valitsuse võimude ja linnavolikogude poolt välja olid kuulutatud.

### Seadus 4. Maa administrativse jaotuse asjus.

1. Eesti riik jaotatakse administrativselt kümnesse maakonda.

2. Ajutise Valitsuse esitajateks on maakonna volinikud.

4. Tarvidust mööda määrab Ajutine Valitsus oma volinikka üksikute väiksemate ringkondade ja linnade tarvis, nende võimkonda ja ülesandeid eriliselt kindlaks määrates.

3. Maakonna volinikud täidavad kohuseid ja tarvitavad õigusi, mis kubermangu komissaridel ja maakonna komissaridel kanda ja tarvitada oli.

4. Maakonna volinikka määrab Ajutine Valitsus; ringkondade volinikka määrab siseminister.

### Seadus 5. Määruste jõusseastumisest.

Ajutise Valitsuse määrused astuvad jõusse "Riigi Teatajas" avaldamisega, kui määruses eneses teist termini ära määratud ei ole.

Peaministri eest: J. Poska.

E. A. V. asjaajaja Ed. Laaman.
**Sergei Afanasjevitš Zverev**, pseudonüüm **Kõõl Uola**, (vene keeles Сергей Афанасьевич Зверев; Кыыл Уола; 25. juuli (vkj 8. juuli) 1900 Suntari uluss, Jakuudi oblast – 7. märts 1973) oli jakuudi rahvalaulik ja koreograaf. Teda peetakse jakuudi lavalise tantsukultuuri rajajaks.

Ta oli olonghode esitaja ja uosohhai eeslaulja. Silmapaistvaid olonghode pajatajaid (jakuudi keeles *олоҥхоһут*) võeti  NSV Liidu Kirjanike Liidu liikmeks. Zverev sai liidu liikmeks 1939. aastal.

Jakuudi kirjanduse kullafondi kuuluvad Zverevi loodud olongho "Куллустай Бэргэн" ning poeemid "Оргуhуохтаах кыыс", "Айхал эйиэхэ, аар тайҕа", "Уот Кудулу", "Мин сyрэҕим" ja "Улуу Москва туhунан тойук". Zverevi sõjaeelne looming ei ole talletatud.

1947. aastal oli Zverev jakuudi esimese rahvusliku ooperilavastuse Njurgun Bootur konsultant.

Zverev on jakuudi lavalise tantsukultuuri alusepanija. Ta on loonud enam kui 30 tantsu. Tema koreograafilise loomingu tipuks on tants "Оhуордар". 1959. aastal lavastas ta ooper-balleti "Суоhалдьыйа Толбонноох".

Töökäik
-------

Ta on töötanud kolhoosis, sovhoosis (kütina), kullakaevanduses, soolatööstuses (tislerina) ja näitlejana Njurba kolhoositeatris.

Tunnustus
---------

* Jakuudi ANSV teeneline kunstitegelane
* Vene NFSV teeneline kultuuritöötaja

Mälestuse jäädvustamine
-----------------------

Sahha rahvuslik tantsuteater kannab tema nime.

Isiklikku
---------

Sergei Zverev oli fenomenaalse mäluga. Tema vanaisa Anton Djapta ja isa Afanassi Antonov (pseudonüüm Kõõl Ohhonoohhoi) olid tuntud olonhoode esitajad.

Zverevil oli kahest abielust kokku 14 last, neist 10 said kõrg- ja 4 keskerihariduse.

Viited
------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8  Сергей Афанасьевич Зверев – Кыыл Уола. ysia.ru
2. 1 2  Сергей Афанасьевич Зверев - Кыыл Уола. vopy.ru
Antoni van Leeuwenhoek
**Antoni (Antony) van Leeuwenhoek** [le:venhu:k] (24. oktoober 1632 – 30. august 1723) oli hollandi loodusteadlane, elukutselt kaupmees. Leeuwenhoeki on sageli tituleeritud mikrobioloogia isaks.

Ta sündis korvipunuja Philip Thonisze ja tema naise Grietje Jacobs van den Berchi peres. Enne 6. sünnipäeva oli tema isa ja 2 nooremat õde surnud ning ema jäi üksi koos 5 lapsega. 3 aastat hiljem abiellus ema Jacob Molijniga.

16-aastaselt panid vanemad ta kaubandust õppima šoti riietekaupmehe juurde, kes hakkas Leeuwenhoeki õpetama. Noormees asus tema juures tööle raamatupidaja ja kassiirina. 1653 nägi ta töö juures esimest mikroskoopi, mis oli pigem aluse külge kinnitatud luup. Peagi valmistas ta ise parema mikroskoobi.

1654 lahkus ta Amsterdamist, naasis Delfti, jäi sinna surmani elama ja avas seal oma kangaäri. Sama aasta 11. juulil abiellus ta riidekaupmehe tütre Barbara de Meyga, aga nende 5 lapsest suri 4 väiksena. 1666. aastal Barbara suri ning Leeuwenhoek abiellus 1671. aastal ministri tütre Cornelia Swalmiusega. Cornelia suri 1694.

Leeuwenhoek on tuntud eeskätt mikroskoobi täiustajana ning oma vaatlustöödega lõi ta eelduse mikrobioloogia tekkeks. Ta nägi ja kirjeldas esimesena üherakulisi organisme, mida ta kutsus nimetusega *animalcules* (tänapäeval nimetatakse neid mikroorganismideks), lihaste vöödilisust, baktereid, loomade ja inimese spermatosoide, vererakke jmt.

Oma eluajal konstrueeris ta üle 400 mikroskoobi, millest tänapäevani on säilinud vaid 9. Säilinud mikroskoobid suurendavad kuni 275 korda, Leeuwenhoeki enda kirjutises on mainitud, et mõned tema mikroskoobid suutsid võimendada kuni 500 korda.

Leeuwenhoeki ühe läätsega mikroskoop
Leeuwenhoek ei õppinud ladina keelt, ei käinud ülikoolis ega kirjutanud oma elu jooksul ühtki raamatut, vaid üksnes kirju. Oma kõige tähtsamat läätsede ettevalmistamise saladust ta ei pannudki kusagile kirja, teatades, et jätab selle vaid enese teada. Sellepärast ei suutnud pärast tema surma keegi analoogilisi mikroskoope valmistada. Alles 1957 selgus, et kui poleerimise asemel klaasikihid kokku sulatada, saadakse samasugune tulemus.
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib muusika mõistest; teiste tähenduste kohta vaata lehekülge Transponeerimine (täpsustus)* |

---

**Transpositsioon** on muusikas helikõrguse muutumine teatud intervalli võrra.

Transpositsioon on üks permutatsioonidest. 

Transpositsiooni teostamine on transponeerimine.

Transpositsiooni kasutatakse näiteks 

* vokaalteose helikõrguslikul kohandamisel vastavalt laulja hääle diapasoonile
* muusika noteerimisel transponeerivale muusikainstrumendile,
* kompositsioonitehnilise operatsioonina näiteks dodekafoonias

Vokaalmuusikas on transponeerimisega tegeldud ilmselt aegade hämarusest peale. Organistide kutseoskuste hulka kuulus võimekus transponeerida koraalisaateid vastavaks laulja hääle diapasoonile. Omamoodi standardiks kujunes vokaalteoste transponeerimine 19. sajandil, kui laulutsükleid hakati välja andma erinates hääleulatustes: kõrges, keskmises, madalas.

Instrumentaalmuusikas on näiteks juba 1537. aastast teada transponeeriv klaviatuur, mida kasutati vastavalt keelpillide erinevale häälestusele. 19. sajandil kadus transponeeriv klaviatuur üldiselt käibelt, kuid klaveriõpetajate poolt töötati välja terved harjutuste kogumikud, mis sisaldasid sarnaseid harjutusi kõigis helistikes.

Transponeerimine on keskseks kontseptsiooniks dodekafoonias ja teistes post-tonaalse muusika tehnikates. Näiteks Olivier Messiaen võttis kasutusele piiratud transpositsioonidega heliread, mille puhul heliridade teatud segmendid olid muude transpositsioonide segmentidega. See tähendab, et heliridu on võimalik transponeerida ainult piiratud arvu intervallide võrra ning kõiki tema heliridu ühendas koherentne helikõrguste struktuur. Ka Webern kasutas oma hilisemas muusikas dodekafoonilisi piiratud transpositsionaalse variatiivsusega heliridu.
Antonee Robinson 2017. aastal USA koondises
**Antonee Robinson** (sündinud 8. augustil 1997 Milton Keynesis) on Inglismaal sündinud USA jalgpallur, kes mängib vasakkaitsjana Inglismaa Premier League'i klubis Fulham ja USA jalgpallikoondises.

2008. aastal liitus ta Inglismaa klubi Evertoni noorteakadeemiaga. Evertoni põhimeeskonnas ei mänginud ta kordagi.

Profidebüüdi tegi Robinson hooajal 2017–18 Inglismaa esiliiga klubis Bolton Wanderers, kus ta mängis Evertonist laenul. 2018. aastal läks ta laenule samuti Inglismaa esiliigasse kuuluvasse Wigan Athleticu, kellega sõlmis 2019. aasta juulis püsiva lepingu. 26. novembril 2019 lõi ta mängus Millwalli vastu oma profikarjääri esimese värava.

2020. aasta augustis siirdus ta kahe miljoni naelsterlingi eest Fulhami.

USA jalgpallikoondises tegi Robinson debüüdi 28. mail 2018 sõprusmängus Boliivia vastu.

Tema isa on pärit USA-st New Yorgi osariigist.

Viited
------

1. ↑  "Robinson Signs". Fulham FC. 20.8.2020. Vaadatud 22.3.2021
2. ↑  "Antonee Robinson Making Most of Loan to Bolton". American Soccer Now. Vaadatud 22.3.2021

| * v
* r
USA koondis  –  2022. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlused |
| --- |
| 

* 1 Turner
* 2 Dest
* 3 Zimmerman
* 4 Adams (c)
* 5 Robinson
* 6 Musah
* 7 Reyna
* 8 McKennie
* 9 Ferreira
* 10 Pulisic
* 11 Aaronson
* 12 Horvath
* 13 Ream
* 14 De la Torre
* 15 Long
* 16 Morris
* 17 Roldan
* 18 Moore
* 19 Wright
* 20 Carter-Vickers
* 21 Weah
* 22 Yedlin
* 23 Acosta
* 24 Sargent
* 25 Johnson
* 26 Scally
* Treener: Berhalter

 | Ameerika Ühendriigid |
**Abiminister** on valitsuskabineti liikmest ministrit abistav kõrgem riigiametnik. Sageli kureerib abiminister laiema vastutusalaga ministeeriumis ühte kitsamat valdkonda.

Abiministrid Eestis
-------------------

Abiministri ametikohad seadustati muudatustega Vabariigi Valitsuse seaduses 2003. aasta juulist.

Abiministri ülesandeks oli juhtida ministrilt saadud volituste piires ministeeriumi valitsemisalasse kuuluvates küsimustes poliitika kujundamisega tegelevaid struktuuriüksusi, korraldada ministeeriumi valitsemisalasse kuuluvaid küsimusi ja täita muid ministri antud ülesandeid.

Abiministri ametikoht kuulus ministeeriumi koosseisu, abiministrid olid avalikud teenistujad avaliku teenistuse seaduse mõttes. Igas ministeeriumis võis samal ajal olla vaid üks abiminister. Abiministri nimetas ametisse Vabariigi Valitsus oma korraldusega ministeeriumi juhtiva ministri ettepanekul. Sarnaselt võis abiministrit ka teenistusest vabastada. Abiministri volitused lõppesid vastava ministri või kogu Vabariigi Valitsuse volituste lõppemisel.

Esimese abiministrina määrati 8. oktoobrist 2003 sotsiaalministeeriumi abiministri ametisse Külvar Mand. Viimasena tegutses abiministri ametis Keskkonnaministeeriumi abiminister Rita Annus, kes vabastati ametist 2008. aasta juunis. Peale teda uusi abiministreid ametisse ei määratud. Abiministri ametikohti reguleerinud sätted Vabariigi Valitsuse seaduses tunnistati kehtetuks 1. juulist 2014.

### Eestis abiministrina tegutsenud isikud

* Külvar Mand, Sotsiaalministeeriumi abiminister 8. oktoober 2003 – 13. aprill 2005
* Olavi Tammemäe, Keskkonnaministeeriumi abiminister 1. jaanuar 2004 – 5. aprill 2007
* Peeter Laasik, sotsiaalministeeriumi abiminister 5. mai 2005 – 5. aprill 2007
* Erkki Piisang, Haridus- ja Teadusministeeriumi abiminister 9. mai 2005 – 5. aprill 2007
* Tea Varrak, Rahandusministeeriumi abiminister 5. september 2005 – 26. jaanuar 2006
* Rain Vändre, Põllumajandusministeeriumi abiminister 15. mai 2006 – 5. aprill 2007
* Siim Valmar Kiisler, Majandus- ja Kommunikatsiooniministeeriumi abiminister 1. mai 2007 – 22. jaanuar 2008
* Rita Annus, Keskkonnaministeeriumi abiminister 18. juuni 2007 – 20. juuni 2008

Viited
------

1. 1 2  Vabariigi Valitsuse seaduse, avaliku teenistuse seaduse, korruptsioonivastase seaduse ning riigiteenistujate ametinimetuste ja palgaastmestiku seaduse muutmise seadus. RT I 2003, 51, 349
2. ↑  Valitsus kinnitas Külvar Mandi abiministriks. Postimees, 2. oktoober 2003
3. ↑  Väinu Rozental. Ministeeriumid on abiministri ametisse suhtunud leigelt. Äripäev, 11. juuni 2010
4. ↑  Vabariigi Valitsuse seaduse muutmise ja sellega seonduvalt teiste seaduste muutmise seadus. RT I, 29.06.2014, 109