recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Trevor Zegras (2022)
**Trevor Zegras** (sündinud 20. märtsil 2001 Bedfordis New Yorgi osariigis) on USA jäähokimängija, kes mängib keskründajana NHL-i klubis Anaheim Ducks.

Aastatel 2017–2019 kuulus Zegras U.S. National Development Team'i. Hooajal 2019/20 mängis ta Bostoni Ülikooli jäähokimeeskonnas.

2019. aastal valis Anaheim Ducks ta NHL-i *draft* '​is üheksanda valikuna. 2020. aasta märtsis sõlmis ta Ducksiga kolmeaastase lepingu. Hooaja 2020/21 alguses asus ta mängima American Hockey League'is (AHL) Ducksi tütarklubis San Diego Gulls. NHL-is debüteeris ta Ducksi meeskonnas 22. veebruaril 2021 mängus Arizona Coyotesi vastu. NHL-is lõi Zegras esimese värava sama aasta 18. märtsil, kui kohtuti taas Arizona Coyotesiga. Hooajal 2020/21 jäi tema arvele NHL-is 24 mänguga kolm väravat ja kümme väravasöötu. Järgmisel hooajal tõusis Zegras juba üheks Ducksi põhimängijaks (23+38). Hooaja 2021/22 lõpus valiti Zegras NHL-i uustulnukate sümboolsesse koosseisu (*NHL All-Rookie Team*).

2019. aastal võitis Zegras USA kuni 18-aastaste koondisega omavanuste maailmameistrivõistlustel pronksmedali. 2021. aastal tuli USA kuni 20-aastaste koondisega juunioride maailmameistriks, lisaks oli Zegras turniiril resultatiivseim mängija (7+11) ja valiti turniiri väärtuslikumaks mängijaks.

Tema vanemad on Kreeka päritolu.

Viited
------

1. 1 2 3   (vaadatud 31.1.2023)
2. ↑  "Germany vs. USA: Trevor Zegras, Shane Pinto power Americans to first victory at 2020 World Juniors". Vaadatud 16. novembril 2021.

Välislingid
-----------

* Trevor Zegras NHL.com lehel
* Trevor Zegras hockeydb.com lehel

| * v
* r
Anaheim Ducks |
| --- |
| 
**Väravavahid**: Lukáš Dostál **·** John Gibson **·** Anthony Stolarz |
| 
**Kaitsjad**: Nathan Beaulieu **·** Simon Benoît **·** Jamie Drysdale **·** Cam Fowler **·** Scott Harrington **·** John Moore **·** Kevin Shattenkirk **·** Andrej Šustr **·** Urho Vaakanainen **·** Colton White |
| 
**Ründajad**: Sam Carrick **·** Max Comtois **·** Derek Grant **·** Adam Henrique **·** Max Jones **·** Brett Leason **·** Isac Lundeström **·** Brock McGinn **·** Mason McTavish **·** Jayson Megna **·** Nikita Nesterenko **·** Jakob Silfverberg **·** Ryan Strome **·** Troy Terry **·** Frank Vatrano **·** Trevor Zegras |
Aleksandra Fjodorovna portree (1826). Ermitaaž
**Aleksandra Fjodorovna** (vene keeles Александра Федоровна; 13. juuli (vkj. 1. juuli) 1798 Berliin – 1. november (vkj. 20. oktoober) 1860 Peterburi) oli Venemaa keisrinna. Ta oli keiser Nikolai I abikaasa ja keiser Aleksander II ema.

Ta sündis Preisimaa kuninga Friedrich Wilhelm III ja Mecklenburg-Strelitzi printsessi Luise tütrena ning tema sünnijärgne nimi oli Friederike Luise Charlotte Wilhelmine. Tal oli 2 vanemat venda ning 3 nooremat õde ja 3 nooremat venda. Üks noorem vend ja üks noorem õde surid vähem kui 2 aasta vanustena, kõik ülejäänud õed-vennad elasid Aleksandra Fjodorovnast kauem.

Tema ema suri 19. juulil 1810, 9 kuud pärast viimase lapse sündi. Friederike oli siis 12-aastane. Isa abiellus 1822 uuesti naisega, kes oli Friederikest 2 aastat noorem, kuid Friederike oli selleks ajaks vanematekodust lahkunud. Isa teine abielu oli morganaatiline ja sellest lapsi ei sündinud.

Nime Aleksandra Fjodorovna sai ta 24. juunil 1817 pärast õigeusku üleminekut ja ristimist, nädal aega enne pulmi.

1. juulil 1817 abiellus ta suurvürsti Nikolai Pavlovitšiga, kes sai Nikolai I nime all keisriks pärast oma venna Aleksander I surma 1. detsembril 1825. Aleksandra Fjodorovna krooniti keisrinnaks koos Nikolai I kroonimisega Moskvas 22. augustil 1826 (Venemaa Keisririik) ja Varssavis 12. mail 1829 (Poola kuningriik).

Aleksandra Fjodorovna abielust sündis 4 poega ja 3 tütart:

* Aleksander II (1818–1881)
* suurvürstinna Maria Nikolajevna (1819–1876)
* suurvürstinna Olga Nikolajevna (1822–1892), Württembergi kuninganna
* suurvürstinna Aleksandra Nikolajevna (1825–1844)
* suurvürst Konstantin Nikolajevitš (1827–1892)
* suurvürst Nikolai Nikolajevitš (1831–1891)
* suurvürst Mihhail Nikolajevitš (1832–1909)

Aleksandra Fjodorovna oli Venemaa naisharidusasutuste patroon.

Tema järgi on nimetatud Aleksandra teater ja Peterhofis asuv Aleksandria park.

Ta suri 20. oktoobril 1860 Peterburis ja maeti Peterburi Peeter-Pauli kindluse katedraali sama aasta 5. novembril.
**Sikuti** (ka **sikuska** või **tirk**) on õngpüünis röövkalade püügiks, enamasti talvel jääaugust. On nimetatud ka
*ahunaõng*, *mänguõng*, *tilbutamise õng*.

Eesti
-----

Oli 19. sajandil kasutusel põhiliselt Peipsi ümbruses ja Kagu-Eestis, hiljem levis kogu Eestis.

Sikuti koosnes kahest konksust, kalakujulisest läikelehest, nöörist ja kadakasest varrest. Konksud ja läikeleht olid jäigalt ühendatud. 
Kisadega konksud tehti raudtraadist. Läige valati tinast või taoti vasest, harva ka hõbedast. Nöör valmistati enamasti valgetest jõhvidest, mille ots seoti läikelehe külge. Nööri põhiosa mähiti ümber konksvarre ning see jooksis kala näkkamisel järele. Sikutit tuli liigutada üles–alla, kuni kala konksu haaras. Põhiliselt püüti ahvenat, haugi, siiga jt.

Kasutamine
----------

Sikuti on tuntud suurel alal Lääne-Siberist Lääne-Euroopani. Tänapäeval kasutavad sikutit peamiselt kalasportlased ja harrastuspüüdjad.

Vaata ka
--------

* und
* käekook
* lutsumänd
* ridaõnged
* lant

Viited
------

1. 1 2  Eesti etnograafia sõnaraamat. 1995. Koostanud Arvi Ränk. Tallinn, AS Pakett trükikoda. Lk 195
2. 1 2  Eesti rahvakultuuri leksikon. 2000. Koostanud Ants Viires. Tallinn, Ühiselu AS trükikoda. Lk 266

Välislingid
-----------

* Sikuska, Eesti Rahva Muuseum
* Õngpüünised
* Eesti keele seletav sõnaraamat
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib ametist; Eesti Merelaevandusel on olnud kaubalaev nimega Pootsman Kibus.* |

---

Pootsman 1909. aastast
USA mereväe pootsman pootsmanivilega
**Pootsman** on laeva tekimeeskonna (madruste) juht ja sõjalaeval vanem allohvitser.

Kirjeldus
---------

Pootsman korraldab laevas erinevaid tekitöid, juhib tekitegevusi sildumisel ja ankurdumisel. Samuti juhib pootsman laeva väliseid hoodlustöid ja haldab vastavaid töövahendeid. Pootsman allub tavaliselt otse laeva kaptenile või vahitüürimehele (mereväes vastavalt komandörile või vahiohvitserile). Suuremal laeval pootsman sageli vahiteenistuses ei osale. Suuremates laevades võib olla ka mitu pootsmani ja nende tööd korraldab vanempootsman. Mereväes on pootsman sõjalaeva vanem allohvitser, kes on seotud ka nooremate allohvitseride ja madruste personaliküsimustega ning nende teenistuse ja väljaõppe korraldamisega. 

Laeva pootsmani ametikohale on võimalik tõusta üldjuhul kogenuimal ja pädevaimal diplomeeritud madrusel. Sõjalaeva pootsmaniks saamiseks on vajalik läbida mereväe allohvitseri väljaõpe ja teenida madalamatel allohvitseride ametikohtadel.

Traditsiooniliselt kasutas pootsman oma töös pootsmanivilet.

Vaata ka
--------

* Meremees
* Mereväelane
**Aleksandr Nikolajevitš Štšukin** (vene keeles Александр Николаевич Щукин; 22. juuli (vkj 10. juuli) 1900 Peterburi – 11. juuni 1990 Moskva) oli vene raadiotehnikateadlane. Kindralleitnant.

Töökäik
-------

Aastatel 1932–1938 töötas Štšukin Mereväe Side ja Telemehaanika Teadusinstituudis (ülemaks oli kuni represseerimiseni 1937. aasta detsembris Aksel Berg). Lisaks sellele tegutses Štšukin õppejõuna Vorošilovi Mereväeakadeemias. 1939. aastal andis Kõrgem Atestatsioonikomisjon 1. järgu sõjaväeinsener Štšukinile tehnikadoktori kraadi (väitekirja kaitsmata) ja professori kutse. 1940. aastal sai Štšukin akadeemias kateedriülemaks. 

1943. aastal määrati Štšukin NSV Liidu Riikliku Kaitsekomitee juures asuva raadiolokatsiooni nõukogu liikmeks. 1949. augustis määrati ta relvajõudude ministeeriumi esimese peavalitsuse ülema asetäitjaks, 1950. aasta augustis NSV Liidu Ministrite Nõukogu juures asuva Kolmanda Peavalitsuse ülema asetäitjaks. Aastatel 1953–1955 oli ta keskmise masinaehituse ministeeriumi erimasinaehituse peavalitsuse ülema asetäitja.

Štšukin andis panuse seniitraketisüsteemi S-25 väljatöötamisse ja pälvis selle eest sotsialistliku töö kangelase aunimetuse. Ka oli ta veealuses režiimis raadiosignaalide vastuvõtmise teooria alusepanijaid.

Tunnustus
---------

Štšukin oli kahekordne sotsialistliku töö kangelane
* 1946 – valiti NSV Liidu Teaduste Akadeemia korrespondentliikmeks
* 1953 – valiti NSV Liidu Teaduste Akadeemia akadeemikuks
* 1956 – sotsialistliku töö kangelase aunimetus (õhukaitsesüsteemi S-25 loomise eest)
* 1975 – sotsialistliku töö kangelase aunimetus ja teine medal "Sirp ja vasar"

Ta on saanud viis Lenini ordenit (1950, 1956, 1960, 1961, 1975) ja kaks Punatähe ordenit (1943, 1954).

Sõjaväelised auastmed
---------------------

* 1940 – insener-polkovnik
* 1950 – insenertehnilise teenistuse kindralmajor
* 1962 – insenertehnilise teenistuse kindralleitnant
* 1971 – kindralleitnant-insener
* 1984 – kindralleitnant

Viited
------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10  Щукин Александр Николаевич. warheroes.ru
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel on ehte osast; rahvatantsuseltsi kohta vaata Piiprellid (tantsurühm)* |

---

**Piiprellid** (ka *toruhelmed*) on etnograafias värvilised torujad klaaspärlid.

Eesti etnograafias kasutati neid 3–20 mm pikkusi värvilisi torukujulisi klaashelmeid lükituna kaelaehete valmistamiseks, lisaks tikiti piiprelle peakatetele, põlledele, lahttaskutele ja teistele rõivastele.

Piiprellide baasil on tänapäeval välja kujunenud muidki helmetöötehnikaid. Lisaks ehete valmistamisele tikitakse neid rõivastusele ja gobeläänidele, kasutatakse helmeheegelduseks, helmestatud niidiga põimimiseks ja minikujude valmistamiseks, helmestatud põimimistraadiga painutustehnikateks jne. Toruhelmeste tikkimisel kasutatakse helme-tikkimisnõelu, lükkimisel pikki ja peeneid lükkimisnõelu või painduvaid terahelmenõelu.

Vaata ka
--------

* helmed
* kaelakee
* kaelakett
* kaelaraha
* krõllid
* kudrused

Viited
------

1. ↑  Eesti keele seletav sõnaraamat Vaadatud 05.09.2020
2. ↑  Eesti etnograafia sõnaraamat. 1996. Koostanud Arvi Ränk. Tallinn: Eesti Keele Sihtasutus. Lk 142
3. ↑   Toruhelmes, piiprell

Välislingid
-----------

* Piiprellid beebimütsil 1910. a..
**Wole Soyinka** (õieti **Akinwande Oluwole Soyinka**; 13. juuli 1934) on Nigeeria ingliskeelne kirjanik. Aastal 1986 sai ta Nobeli kirjandusauhinna.


Nobel
Nobeli kirjandusauhinna laureaat

1901 Prudhomme • 1902 Mommsen • 1903 Bjørnson • 1904 F. Mistral, Echegaray • 1905 Sienkiewicz • 1906 Carducci • 1907 Kipling • 1908 Eucken • 1909 Lagerlöf • 1910 von Heyse • 1911 Maeterlinck • 1912 Hauptmann • 1913 Tagore • 1915 Rolland • 1916 von Heidenstam • 1917 Gjellerup, Pontoppidan • 1919 Spitteler • 1920 Hamsun • 1921 France • 1922 Benavente • 1923 Yeats • 1924 Reymont • 1925 Shaw • 1926 Deledda • 1927 Bergson • 1928 Undset • 1929 Mann • 1930 Lewis • 1931 Karlfeldt • 1932 Galsworthy • 1933 Bunin • 1934 Pirandello • 1936 O'Neill • 1937 du Gard • 1938 Buck • 1939 Sillanpää • 1944 Jensen • 1945 G. Mistral • 1946 Hesse • 1947 Gide • 1948 Eliot • 1949 Faulkner • 1950 Russell • 1951 Lagerkvist • 1952 Mauriac • 1953 Churchill • 1954 Hemingway • 1955 Laxness • 1956 Jiménez • 1957 Camus • 1958 Pasternak • 1959 Quasimodo • 1960 Perse • 1961 Andrić • 1962 Steinbeck • 1963 Seféris • 1964 Sartre • 1965  Šolohhov • 1966 Agnon, Sachs • 1967 Asturias • 1968 Kawabata • 1969 Beckett • 1970 Solženitsõn • 1971 Neruda • 1972 Böll • 1973 White • 1974 Johnson, Martinson • 1975 Montale • 1976 Bellow • 1977 Aleixandre • 1978 Singer • 1979 Elýtis • 1980 Miłosz • 1981 Canetti • 1982 García Márquez • 1983 Golding • 1984 Seifert • 1985 Simon • 1986 Soyinka • 1987 Brodski • 1988 Mahfuz • 1989 Cela • 1990 Paz • 1991 Gordimer • 1992 Walcott • 1993 Morrison • 1994 Ōe • 1995 Heaney • 1996 Szymborska • 1997 Fo • 1998 Saramago • 1999 Grass • 2000 Gao • 2001 Naipaul • 2002 Kertész • 2003 Coetzee • 2004 Jelinek • 2005 Pinter • 2006 Pamuk • 2007 Lessing • 2008 Le Clézio • 2009 Müller • 2010 Vargas Llosa • 2011 Tranströmer • 2012 Mo • 2013 Munro • 2014 Modiano • 2015 Aliaksijevič • 2016 Dylan • 2017 Ishiguro • 2018 Tokarczuk • 2019 Handke • 2020 Glück • 2021 Gurnah • 2022 Ernaux
‹ Kaart ajutiselt peidetud (?) ›
Piiri tänav Rakveres
**Piiri tänav** on tänav Rakvere linna kaguosas. Kaugus linna keskväljakust linnulennul mõõdetuna 1,15 km.

Tänav on 608 meetrit pikk, laius on ligikaudu 12 meetrit ja see asub Seminari linnaosas. Piiri tänav algab edela poolt Vabaduse tänavast, mis on piiriks Õpetaja Heinamaa linnaosaga, ning lõpeb Rägavere teel, mis on piiritänavaks Paemurru linnaosaga. Vahepeal ristub Piiri tänav Lõuna tänavaga.

Tänava keskosast saab lõuna suunas alguse ligi 100 aasta vanune ja 200 meetri pikkune puiestee, mis viib endise Rakvere Õpetajate Seminari hooneteni. Hoonekompleksi (ehitatud 1913–1915) pidas samas hoones õppinud Villem Raam Tsaari-Venemaa kõige eeskujulikumaks kooliansambliks. Praegu asub seal Rakvere Ametikool aadressiga Piiri 8. Rakvere Õpetajate Seminari hooned on arhitektuurimälestistena kaitse all.

Viited
------

1. ↑  Kohalike teede nimekiri (vaadatud 09.12.2020)
2. ↑  Rakvere linnaosad
3. ↑  Geoportaal
4. ↑   Odette Kirss. "Rakvere vanadel fotodel", Tallinn, Kirjastus Tänapäev, 2006.
Aleksandra Gorjatškina (2016)
**Aleksandra Jurjevna Gorjatškina** (vene keeles Александра Юрьевна Горячкина; sündinud 28. septembril 1998 Orskis) on vene maletaja, rahvusvaheline suurmeister (2018).

Gorjatškina on kahekordne Venemaa naiste malemeister (2015, 2017). 2017. aastal võitis ta Riias hõbemedali Euroopa naiste meistrivõistlustel. 

Ta mängis kolmel naiste maailmameistrivõistluste nokautsüsteemis peetud turniiril (2015, 2017, 2018); pääses neil 32 parema hulka. 

2019. aastal muutis FIDE MM-i korraldust. Mais 2019 võitis Gorjatškina Kaasanis toimunud MM-i pretendentide turniiri ja sai õiguse tiitlimatšile valitseva maailmameistri Ju Wenjuniga. Jaanuaris 2020 Shanghais ja Vladivostokis peetud naiste MM-tiitlimatši Gorjatškina kaotas tasavägiselt kulgenud matši tulemusega 6 (1½):6 (2½).

Gorjatškina sai FIDE-lt 2011. aastal naiste rahvusvahelise meistri, 2012. aastal naiste suurmeistri ja 2018. aastal rahvusvahelise suurmeistri nimetuse.

Välislingid
-----------

* Aleksandra Gorjatškina – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
* Aleksandra Gorjatškina FIDE andmebaasis
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib sõjaväelasest; kosmonaudi kohta vaata artiklit Sergei Volkov (kosmonaut), iluuisutaja kohta vaata artiklit Sergei Volkov (iluuisutaja)* |

---

**Sergei Volkov** (vene keeles **Волков, Сергей Александрович**; sündinud 21. mail 1952 Joškar-Olas) on endine Nõukogude Liidu sõjaväelane ja endine Eesti Vabariigi Ülemnõukogu liige.

Ta on lõpetanud Mari Pedagoogilise Instituudi, aastal 1978 Kiievi Kõrgema Mereväekooli ja aastal 1990 V. I. Lenini nimelise Sõjalis-Poliitilise Akadeemia.

Ta teenis aastast 1974 NSV Liidu sõjalaevastikus. Aastal 1990 oli tema auastmeks 3. järgu kapten. Aastatel 1990–1992 oli ta Eesti Vabariigi Ülemnõukogu liige, olles selle väliskomisjoni liige. 11. märtsist 1992 lõpetati tema kui võõrriigi sõjaväelase saadikuvolitused (Koos Zijautdin Abdurahmanovi, Goderdzi Ahaladze ja Jevgeni Kotšegaroviga).

Kirjandus
---------

* "Kes on kes Eesti poliitikas", Eesti Entsüklopeediakirjastus 1992

Välislingid
-----------

* Foto
Laevale on kiil pandud
**Kiil** (hollandi keeles *kiel*, ladina keeles *Carina*) ehk puulaevade ajastul laeva või paadi emapuu on aluse põhitala(d), mis laevaehitusel esimesena staaplil või kuivdokis paigaldatakse. Ülejäänud osad, näiteks kereplaadid või kaared, kinnitatakse emapuu külge. Emapuu mahapanek on tava järgi tähtis sündmus, võrreldav maja nurgakivi panekuga. Rahvusvahelistes laevanduskonventsioonides on laeva kiilupaneku kuupäev see, millest alates kohaldatakse laevale üht või teist reeglit.

Purjejahi raskuskiil
--------------------

* Purjejahi raskuskiil triivi vähendajana Purjejahi raskuskiil triivi vähendajana
* Raskuskiilu mõju jahi ujuvusele Raskuskiilu mõju jahi ujuvusele
* Raskuskiilu mõju püstivusele Raskuskiilu mõju püstivusele

Tsitaat
-------

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| „ | *Paadi emaks (põhipalk) valitakse puu,*
*millel sipelgapesa juure peal ja linnupesa ladvas.*
*Sarnane paat toob kalaõnne.* | "|  Tõstamaa kihelkond   |

Õigusraamistik
--------------

 **A** – kiil 
Eesti seadusandluses kasutatakse väljendit:  

**Laeva kiilu mahapaneku või samas ehitusstaadiumis olemise kuupäev**[*viide?*]

SOLAS konventsioonis kasutatakse läbivalt väljendit:  

**laev, mille kiil on pandud või mis on samasuguses ehitusjärgus ... kuupäeval**

Vaata ka
--------

* Kotermann
* Maasilinna laev
* en:Keel#Etymology

Viited
------

1. ↑  Endis-Eesti Elu-Olu
2. ↑  
	* Rahvusvaheline konventsioon inimelude ohutusest merel. Riigi Teataja Koostatud 1. novembril 1974 Londonis, toimetatud tõlge avaldati 22. detsembril 2021

Laevakere lõige talastiku põhiosadega. 1 - piimid 2 -kaared, 5 -kiil,7 -parras, 8 -tekk, 9 - vahesein

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Vikisõnastiku artikkel: **kiil** |

* Esterm: kiiluvöö, eki.ee
* Puulaevaselts Vikan: Kuidas Jaalat ehitatakse?
* Käsmu viikingilaev - pildid emapuu mahapanekust
* Ebausku ühenduses paadi ja laevaga
* 22. mai.2008 Saaremaa Laevakompanii uus parvlaev sai kiilu alla

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Kiil (laevandus)** |

‎
**Kiilasbülbül** (*Pycnonotus hualon*) on bülbüllaste sugukonda bülbüli perekonda kuuluv lind. 

Liigi teaduslik epiteet *hualon* tähendab lao keeles *kiilas*. 
Kiilasbülbül kirjeldati teadusele 2009. aastal Laoses. Ta on Aasia värvulistest
väga väheseid palja näoalaga liike ja viimase saja aasta jooksul Aasias avastatud ainus bülbüllane.

Välimus
-------

Kiilasbülbüli sulestik on peamiselt oliivroheline. Tal on paljas roosa näoala ja sinakas silma ümbrus. Rind ja kõht on pruunikashallid, keha ülapool oliivitooni ja kurgualune on tuhmvalge. Kahe kogutud eksemplari pikkus oli umbes 20 cm ja kaal 32–40 g.

Eluviisid
---------

Kiilasbülbüli on leitud lubjakivi karstialal Laosi keskosas Pha Lomi lähedal paljanduva lubjakiviga ning madalate (alla nelja meetri) heitlehiste puude ja põõsastega järsul maastikul. Tõenäoliselt elab kiilasbülbül üksnes selles paigas, kuid liiki võib leiduda sarnastes elupaikades ka mujal Laosis, kus 1995. aastal vaadeldi kirjeldatuga sarnaseid linde.

Kiilasbülbül on silmatorkav lind, kes tegutseb paarides või üksikult enamasti puudel ja põõsastel, vahel istub järsul kaljunõlval. Pesitsemisele viitavat käitumist pole liigil veel vaadeldud. Samuti pole täheldatud, et kiilasbülbül moodustaks seltsinguid teist liiki lindudega. Üksikud kiilasbülbülid kutsuvad teineteist sageli ja otsivad omavahel kontakti enne lendamist uuele toitumisalale. Uurijate andmetel on kiilasbülbüli kutsehüüd kuiv vulisev säuts.

Kaitse
------

Esmakordselt hinnati kiilasbülbüli seisundit 2010. aastal. Rahvusvahelise linnukaitseorganisatsiooni BirdLife International hinnangul on liigi levila nähtavasti suur, kuigi arvukuse ja selle muutuse suuna kohta pole andmeid, ning kiilasbülbül on esialgu hinnatud soodsas seisundis liigiks. Kuid liigi asustatavat karsti-elupaika kahjustab kaevandamine ja ülekarjatamine.

Viited
------

1. 1 2 3  I.A. Woxvold, J.W. Duckworth, and R.J. Timmins (2009). "An unusual new bulbul (Passeriformes: Pycnonotidae) from the limestone karst of Lao PDR" (PDF). *Forktail*. **25**: 1–12.`{{cite journal}}`: CS1 hooldus: mitu nime: autorite loend (link)
Césari kuju
**César** (prantsuse keeles *César du cinéma*) on Prantsusmaa riiklik iga-aastane filmiauhind. 

Auhinda annab välja 1976. aastast Prantsusmaa filmiakadeemia Académie des arts et techniques du cinéma akadeemia liikmete seas korraldatud hääletuse alusel. Auhinnatseremooniat on peetud eri kohtades Pariisis – enim kordi teatris Théâtre du Châtelet (2002–2016). Alates 2017. aastast toimus tseremoonia Pleyeli kontserdisaalis ja alates 2021. aastast on toimunud Olympia kontserdisaalis.

Auhind on saanud nime Prantsusmaa skulptori César Baldaccini järgi, kes kujundas filmiauhinna võitjatele antava pronkskujukese.

Kategooriaid on üle 20, nende seas "parim film", "parim lavastajatöö", "parim operaatoritöö", "parim filmimuusika", "parim võõrkeelne film", "parim dokumentaalfilm", "au-César" jt. 

Viie Césari laureaat Isabelle Adjani
Enim auhindu on võitnud kaks filmi: 10 Césarit võitis 1981. aastal filmis "Viimane metroo" ("Le Dernier Métro" ,1980; lavastaja François Truffaut) ja 1991. aastal "Cyrano de Bergerac" (1990; lavastaja Jean-Paul Rappeneau). Enim nominatsioone (15) on saanud film "Illusions perdues" (lavastaja Xavier Giannoli), mis esitati 2022. aastal 15-le Césarile. Näitlejatest on enim auhindasid (5) võitnud Isabelle Adjani ja lavastajatest Roman Polanski (5 auhinda).

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **César** |

* Koduleht
* Film: Amélie sai Prantsusmaal neli filmiauhinda. epl.delfi.ee, 4. märts 2002
* Prantsuse filmiauhinnad läksid suures osas kassahitile. menu.err.ee, 3. märts 2014
**Tuultolmlemine** ehk **anemofiilia** on tolmendamise vorm, mille käigus taimes olev õietolm levib tuule abil. Peaaegu kõik paljasseemnetaimed, kõrrelised, korvõielised ja loalised on anemofiilsed ehk nad tuultolmlevad.

Kirjeldus
---------

Tuultolmlejate õied on üldjuhult väikesed, struktuurilt katteta või kileja kattega. Neil võivad puududa kroonlehed, erilised värvid, lõhnad või nektar. Tolmukad on tuultolmlejatel tavaliselt pikad ja ulatuvad õitest välja ning nad toodavad tohutul hulgal väikeseid, kuivi ja kergeid õietolmuterasid. Sel põhjusel võivad tuultolmlevad taimed osutuda allergeenideks. Putukad koguvad tuultolmlevatelt taimedelt nektarit, kuid tegemist on taime ebaefektiivse tolmeldamisega. Tuultolmlejad taimed on näiteks tammed, hikkoripuud, pistaatsiad, maguskastanid, lepad ja teised pähklipuulised. Ligikaudu 12% taimedest üle kogu maailma saavad kasu tuultolmlemisest. Kasusaajate hulka võib arvestada järgnevaid teraviljakultuure: riis, mais, nisu, rukis, oder ja kaer. Lisaks on paljud männid ja kuused tuultolmlevad.

Levik
-----

Tuultolmlejate tolmuterad kanduvad tuule abil taime emakasuudmele või seemnealgmele. Tolmlemisele järgneb viljastumine. Sellised taimed õitsevad tavaliselt varakevadel kui puud pole veel lehes. Lehed takistaksid õietolmu laialikandumist. Tolmu efektiivsema kinnipüüdmise huvides on emasõite emakasuudmed sageli õiest väljas ja kleepuvad. See on vajalik selleks, et tolmutera emaka külge kinnituks.

Allergia
--------

Igasugune õietolm ei kutsu esile allergiat. Allergianähtude tekkimise puhul on oluline, et õietolmu terad jõuaksid inimese hingamisteede limaskestale. Ainult anemofiilsed taimed levitavad õietolmu terasid tuulega, entomogaamsed ehk taimed ehk putuktolmlejad vajavad viljastumise tagamiseks aga putukate sekkumist. Anemofiilsed taimed, eelkõige puud ja heintaimed, on allergeense õietolmu tootjad. Allergeenide tekitamiseks peab õietolmu tera sisaldama valke või glükoproteiine, mis on tunnistatud inimesele immunoloogiliselt kahjulikuks.

Viited
------

1. ↑  Culley, Teresa M.; Weller, Stephen G.; Sakai, Ann K. (2002). Culley, T. M. Weller, S. G. & Sakai, A. K. (2002). The evolution of wind pollination in angiosperms. Trends in Ecology & Evolution, 17(8), 361-369.
2. 1 2  "Wind Pollination". *US Forest Service*. Vaadatud 05.05.2022.
3. 1 2  "Anemophily". *Wikipedia*. Vaadatud 05.05.2022.
4. 1 2  "Tolmlemine". *Eesti Entsüklopeedia*. Vaadatud 05.05.2022.
5. ↑  "Taimede sigimine ja levimine õhu kaudu". *Miksike*. Vaadatud 05.05.2022.[*alaline kõdulink*]
6. ↑  "Main Allergic Pollens". *Réseau National de Surveillance Aérobiologique*. Vaadatud 05.05.2022.
**Piiri väljendav kohamäärus** ehk **piiri märkiv määrus** ehk **terminatiivne määrus** on latiivse ehk sihti väljendava kohamääruse erijuhtum.

Piiri väljendav kohamäärus vastab küsimusele *kustsaadik* ning kuulub sageli suunduvat tegevust või ulatumist väljendavate tegusõnade vabade laiendite hulka. S.t et piiri väljendav kohamäärus sõltub lauses sageli tegusõnast, mis väljendab suunduvat tegevust või ulatumist.

Eesti keel
==========

Piiri väljendava kohamääruse vorm
---------------------------------

Piiri väljendavaks kohamääruseks võib lauses olla

* nimisõna rajavas käändes, millega võib kaasneda intensiivistav eessõna *kuni*: *Ta õppis (kuni) **hommikuni***.
* kaassõnafraas, mille peasõna on kaassõna *saadik* või *saati* ja laiendosa seestütlevas käändes nimisõna: *Vihma oli sadanud **õhtust saati***.
* määrsõna *kustsaadik*, *kuhumaale*, *siiani*, *sinnani*, *siitsaadik*, *siimaale*, *sinnamaale*: ***Siitsaadik** pead sa üksi edasi minema*; *Mul on **siiani** raske selle kaotusega leppida*.

Viited
------

**Erelt, Mati, Reet Kasik, Helle Metslang, Henno Rajandi, Kristiina Ross, Henn Saari, Kaja Tael, Silvi Vare 1993**. Eesti keele grammatika II. Süntaks. Lisa: Kiri. Tallinn: Eesti Teaduste Akadeemia Keele ja Kirjanduse Instituut, lk 76.
**Călărași maakond** on Rumeenia 1. järgu haldusüksus. Asub Munteenias ja piirneb lõunas Bulgaariaga.

Üle 95% elanikest on rumeenlased, ligi 5% on mustlased.

Linnad
------

* Budești
* Călărași
* Fundulea
* Lehliu Gară
* Oltenița

Viited
------

1. ↑

Välislingid
-----------

* Călărași maakonna koduleht


Rumeenia maakonnad ja keskalluvusega linn

Alba **·**  Arad **·**  Argeș **·**  Bacău **·**  Bihor **·**  Bistrița-Năsăud **·**  Botoșani **·**  Brașov **·**  Brăila **·**  Bukarest **·**  Buzău **·**  Caraș-Severin **·**  Călărași **·**  Cluj **·**  Constanța **·**  Covasna **·**  Dâmbovița **·**  Dolj **·**  Galați **·**  Giurgiu **·**  Gorj **·**  Harghita **·**  Hunedoara **·**  Ialomița **·**  Iași **·**  Ilfov **·**  Maramureș **·**  Mehedinți **·**  Mureș **·**  Neamț **·**  Olt **·**  Prahova **·**  Satu Mare **·**  Sălaj **·**  Sibiu **·**  Suceava **·**  Teleorman **·**  Timiș **·**  Tulcea **·**  Vaslui **·**  Vâlcea **·**  Vrancea
**Osten** (alamsaksa: *Oosten*) on vald Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Cuxhaveni kreisis.

Vald asub Oste jõe ääres. Osten tähendab saksa keeles ka "ida".

Valla pindala on 48,0 km². 31. detsembril 2015 elas seal 1828 inimest.

Kuulub valdade ühendusse Samtgemeinde Hemmoor.

Ajalugu
-------

Osten kuulus 1180. aastal loodud vürstlikku Bremeni peapiiskopkonda. 1648. aastal muudeti vürstlik peapiiskopkond Bremeni hertsogkonnaks, mida valitseti esmalt personaalunioonis Rootsi krooniga – mille katkestas Taani okupatsioon (1712–1715) – ja 1715. aastast alates Hannoveri krooni poolt. 1807. aastal annekteeris hertsogkonna üürike Vestfaali kuningriik, enne kui Prantsusmaa selle 1810. aastal annekteeris. 1813. aastal taastati hertsogkond Hannoveri kuurvürstkonda, mis – pärast selle Hannoveri kuningriigiks ülendamist 1814. aastal – liidendas hertsogkonna reaaluniooni ja hertsogkonna territooriumist, sealhulgas Ostenist, sai osa uuest 1823. aastal loodud Stade ringkonnast.

Osteni transpordisild üle Oste, Peetruse kirik

Viited
------

1. ↑  Alle politisch selbständigen Gemeinden mit ausgewählten Merkmalen am 31.12.2018 (4. Quartal), vaadatud 10.03.2019.
2. ↑  Register of German municipalities (4th quarter 2022), vaadatud 12.02.2023.

Välislingid
-----------

* www.hemmoor.de


Cuxhaveni kreisi vallad

* Armstorf
* Belum
* Beverstedt
* Bülkau
* Cadenberge
* Cuxhaven
* Geestland
* Hagen im Bremischen
* Hechthausen
* Hemmoor
* Hollnseth
* Ihlienworth
* Lamstedt
* Loxstedt
* Mittelstenahe
* Neuenkirchen
* Neuhaus
* Nordleda
* Oberndorf
* Odisheim
* Osten
* Osterbruch
* Otterndorf
* Schiffdorf
* Steinau
* Stinstedt
* Wanna
* Wingst
* Wurster Nordseeküste
**César Augusto Gaviria Trujillo** [s'eesar gav'iiria truhh'iljo] (sündinud 31. märtsil 1947 Pereiras (Colombia)) oli Colombia president 1990–1994.

Ta alustas poliitikukarjääri 1970. aastal Pereira linna nõukogu liikmena. 1974 sai temast Pereira linnapea ja samal aastal valiti ta Risaralda asemel senatisse. 1978 nimetas president Julio César Turbay Ayala ta arendus- ja tööstusministri asetäitjaks.

Aastail 1985–1986 tegeles Gaviria Virgilio Barco Vargase valimiskampaaniaga ja sai teenete eest koha rahandusministri juures avaliku krediidi osakonnas.

Gaviria esitas Kongressile eduka agraarreformi ja maksureformi seaduseelnõu. 1987 määrati ta siseministriks. Ta oli läbirääkija sissirühmaga M-19. Veebruaris 1989 astus ta tagasi, et olla taas presidendikampaania organiseerija: seekord aitas ta Luis Carlos Galánit Liberaalsest Parteist.

Gaviria tõus avalikkuse ette algas pärast Galáni mõrvamist 18. augustil 1989, presidendikampaania ajal. 11. märtsil 1990 valiti Gaviria Liberaalse Partei presidendikandidaadiks. 27. mail valiti ta 47 protsendi valijate häältega presidendiks. Vahe järgmise kandidaadiga oli 1,3 miljonit häält.

Selle kampaania ajal mõrvati kolm presidendikandidaati ja riiki oli haaramas terrorilaine. Seetõttu kaotas Gaviria, kes 43-aastaselt oli noorim president Colombia lähiajaloos, rahva poolehoiu.

Presidendina tuli Gavirial tegelda peamiselt sisside ja narkokaubitsejatega. Ta pakkus USA poolt tagaotsitavatele narkokaubitsejatele võimaluse pääseda USA-le väljaandmisest ja legaliseeruda, pääsedes kerge karistusega kodumaal. 

Pärast presidendiaega sai temast ARO peasekretär.
**Reino Sepp** (23. juuli 1926 Kuressaare – 21. veebruar 1992 Stockholm) oli eesti tööstuskeemik, spordiajaloolane ja -statistik.

Elulugu
-------

Ta lõpetas 1944. aastal Kuressaare gümnaasiumi ja põgenes samal aastal Rootsi, et vältida Saksa sõjaväkke mobiliseerimist. Seal lõpetas ta 1947. aastal Stockholmi tehnikainstituudi keemiainsenerina ja õppis 1949–1953 Stockholmi Ülikoolis keemiat. Aastal 1963 sai Stockholmi Ülikoolist filosoofiamagistri kraadi. Oli korporatsioon Sakala vilistlane.

Oli aastatel 1953–1961 kooliõpetaja ning andis põhiliselt keemia, füüsika ja matemaatika tunde, aga õpetas ka bioloogiat ja kehalist kasvatust. Töötas 1961–1988 tööstuskeemikuna, olles Alfa-Laval AB laboratooriumi juhataja. Jäi pensionile 1988. aastal.

Põhitöö kõrvalt uuris ta Eesti spordiajalugu ning kogus ja avaldas Eestit ja väliseestlasi puudutavat spordistatistikat. Esimese eestlasena kuulus Rahvusvahelisse Kergejõustikustatistikute Assotsiatsiooni (ATFS).

Lisaks spordile tundis huvi eesti slängi ja rahvalaulu vastu. Lõi kaasa Rootsi eestlaste seltsielus, avaldas ajakirjanduses artikleid ja arvamusliidrina toetas kodumaa eestlastega suhtlemist. Alates 1967. aastast käis korduvalt okupeeritud Eestis. Elu lõpu poole uuris Eesti filmi ja heliplaatide ajalugu, mille tulemusena koostas koos Allan Kellyga aastatest 1901–1939 pärinevate heliplaatide registri "The Baltic Discography".

Reino Sepp on maetud Sankt Görani kiriku kolumbaariumisse Stockholmis.

Isiklikku
---------

Reino Sepp abiellus 1961. aastal soomlanna Anja Aavikkoga, neil sündis kaks tütart ja poeg. Tema tütremees on vaimulik ja arhitekt Tiit Pädam.

Viited
------

1. 1 2 3 4 5
2. 1 2
3. ↑
4. ↑
**Ritz Tower** on 42-korruseline luksuskorteritega kõrghoone New Yorgis. See asub Midtown Manhattanil aadressil 465 Park Avenue, East 57th Street tänava nurgal.

Kirjeldus
---------

164,90 meetri kõrgune ehitis projekteeriti arhitektide Emery Roth ja Thomas Hastings poolt elegantseks korterhotelliks ning valmis aastatel 1925–1927 historitsistlikus uusrenessanslikus stiilis koos uusbaroksete *beaux-arts'*i nüanssidega. Ehitise valmimisel oli see kõrgeim eruumidedega hoone New Yorgis. Selle külaliskorteritel puudusid köögid, toit valmistati tsentraalselt ning saadeti väikeste liftidega üles inimesteni. Hoones avatud restoran Le Pavillion oli üks esimesi ehtsaid prantsuse kööke Ameerika Ühendriikides.

Mälestisväärsus
---------------

2002. aastal määras New York City Mälestusmärkide Säilitamise Komisjon ehitise kaitsealuseks mälestusmärgiks (*New York City Landmark*). Tänapäeval ei ole hoone enam teiste kõrghoonete seast kergesti märgatav.

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Ritz Tower** |

* Ritz Toweri ametlik veebileht
* Ritz Toweri kirjeldus ja pildid veebilehel www.nyc-architecture.com
Reinildo Mandava 2021. aastal Lille'is mängimas
**Reinildo Isnard Mandava** (sündinud 21. jaanuaril 1994 Beiras) on Mosambiigi jalgpallur, kes mängib vasakkaitsjana Hispaania kõrgliiga klubis Madridi Atlético ja Mosambiigi jalgpallikoondises.

Ta alustas jalgpalli mängimist Mosambiigi klubis Clube Ferroviário da Beira.

2015. aasta detsembris liitus ta Portugali klubiga Lissaboni Benfica, kuid klubi põhimeeskonnas ta mänguaega ei saanud. Hooaja 2016–17 teises pooles oli ta laenul Portugali esiliiga klubis Fafe ja hooajal 2017–18 Portugali esiliigasse kuuluvas Covilhãs.

2018. aastal sõlmis ta lepingu Portugali kõrgliiga klubiga Belenenses. 2019. aasta jaanuaris läks ta laenule Prantsusmaa kõrgliiga klubisse Lille. 2019. aasta mais omandas Lille Mandava mängijaõigused. Hooajal 2020–21 tuli ta Lille'iga Prantsusmaa meistriks. Samal hooajal valiti Mandava Prantsusmaa kõrgliiga hooaja sümboolsesse koosseisu.

Mosambiigi jalgpallikoondises tegi Mandava debüüdi 2014. aastal.

Saavutused
----------

Lille
* Ligue 1: 2020–21
* Trophée des Champions: 2021

Viited
------

1. ↑   (vaadatud 19.2.2022)

| * v
* r
Madridi Atlético mängijad  –  La Liga |
| --- |
| 

* 1 Grbić
* 2 Giménez
* 4 Kondogbia
* 5 De Paul
* 6 Koke
* 7 João Félix
* 8 Griezmann
* 9 Cunha
* 10 Correa
* 11 Lemar
* 12 Lodi
* 13 Oblak
* 14 Llorente
* 15 Savić
* 16 Molina
* 17 Saúl
* 18 Felipe
* 19 Morata
* 20 Witsel
* 21 Carrasco
* 22 Hermoso
* 23 Reinildo
* Treener: Simeone

 |
**Konotop** on oblastilise alluvusega linn Ukrainas Sumõ oblastis, Konotopi rajooni halduskeskus (ei kuulu ise rajooni koosseisu).

Ajalugu
-------

Kirjalikes allikates mainitakse asulat esimest korda 1634. aastal, linnaõigused sai 1648. aastal.

Konotop on tähtis raudteesõlm, linnas on masina-, ehitusmaterjali-, kerge- ja toiduainetööstuse ettevõtted.

Ukraina 2001. aasta rahvaloenduse andmetel oli Konotopi elanikest ukrainlasi 90,05%, venelasi 8,31%, valgevenelasi 0,38%, juute 0,24%, mustlasi 0,20%, armeenlasi 0,09%, asereid 0,05%, poolakaid 0,04% ja tatarlasi 0,04%.

### Sõjategevus 2022. aastal

2022. aasta 25. veebruaril okupeerisid linna Venemaa Relvajõud. Kontopi lähedal toimus 2022. aasta veebruari lõpus lahing, mille käigus Ukraina väed hävitasid Vene vägede kolonni.

Vaata ka
--------

* Konotopi lahing (2022)

Viited
------

1. ↑  Конотоп, Конотопский район our-travels.info
2. ↑  Національний склад міст Datatowel.in.ua
3. ↑  Оперативная сводка: Оборонительные бои, попытки прорыва на Киев, оккупирован Конотоп - Liga Novosti, 25.02.2022 (vaadatud: 28.03.2022)
4. ↑  Огромная колонна российской техники полностью уничтожена в Украине: видео - Liga Novosti, 26.02.2022 (vaadatud: 28.03.2022)
**Osteoloogia** ehk **luuõpetus** on anatoomia ja meditsiini ning zooloogia, antropoloogia, paleoantropoloogia, paleontoloogia ja arheoloogia haru, mis uurib luid ja luustikke (skeletisüsteeme) ning luukude. 

Osteoloogia eriteadlasi ja luuhaiguste arste nimetatakse **osteoloogideks**. 

Osteoloogia põhilised meetodid on osteomeetria ja osteoskoopia. 

Osteoloogia harud on:

* üldosteoloogia
* eriosteoloogia
* võrdlev osteoloogia
* ealine osteoloogia

Eristatakse ka loomaosteoloogiat ja inimese osteoloogiat. 

Anatoomia õppimist alustatakse traditsiooniliselt osteoloogiast.

Rakendused
----------

### Organismide rekonstrueerimine

Luude järgi saab organisme mingil määral rekonstrueerida. Nii saab rekonstrueerida väljasurnud loomi ning kohtumeditsiinis identifitseerida inimesi luustiku järgi.

### Identifitseerimine

Luu järgi saab määrata, millisesse taksonisse kuuluva organismi oma see on. Samuti on võimalik määrata vanust, sugu, geograafilist päritolu ja haigusi. Eriti hästi on meetodid selleks välja töötatud inimese puhul (skeletimorfoloogia).

### Luustiku haigused

Meditsiinis tegeleb osteoloogia (ortopeedia ja endokrinoloogia piiril) ka luude füsioloogiaga (nende ainevahetusega) ning luude haigustega. Sellega tegeleb kõige suurem osa osteolooge.

Osteoloogiaühendused
--------------------

* British Association for Biological Archeology and Osteoarcheology
* Dachverband Osteologie
* Deutsche Gesellschaft für Osteologie
* Osteologiska föreningen

Osteoloogiaajakirjad
--------------------

* Osteologie

Vaata ka
--------

* Osteoarheoloogia

Välislingid
-----------

* Intervjuu kohtuarheoloog Peter Pieteriga
**‘Umar Ḩasan Aḩmad al-Bashīr** (عمر حسن احمد البشير; sündinud 1. jaanuaril 1944) on Sudaani sõjaväelane ja poliitik, aastatel 1989–2019 riigipea. Ta tuli võimule 1989. aastal veretu sõjaväelise riigipöördega ja kinnitati presidendiks 1993. aastal. Ta juhtis riiki islami fundamentalismi vaimus. Al-Bashīr kukutati 11. aprillil 2019 sõjaväelise riigipöördega.

4. märtsil 2009 andis Haagi Rahvusvaheline Kriminaalkohus välja ‘Umar Ḩasan Aḩmad al-Bashīri vahistamiskäsu. Teda süüdistatakse Dārfūris toime pandud inimsusvastastes ja sõjakuritegudes. Sudaan teatas, et ei kavatse presidenti välja anda.
Aafrika Liit otsustas vahistamiskäsu tõttu koostöö Rahvusvahelise Kriminaalkohtuga peatada.

Aprillis 2010 toimunud valimistel kuulutati ta võitjaks 68 protsendiga häältest. 27. mail 2010 vannutati ta ametisse uueks ametiajaks. 

12. juulil 2010 andis Haagi Rahvusvaheline Kriminaalkohus välja uue al-Bashīri vahistamiskäsu. Teda süüdistatakse genotsiidis, eriti furide, masalittide ja zaghavade hävitamise kavades, neid tappa ja haavata lastes ning eluohtlikesse tingimustesse jättes.

Viited
------

* Première publication : 11/04/2019 - 16:21 Dernière modification : 11/04/2019 - 21:57, En direct : un conseil militaire succède à Omar el-Béchir, le président soudanais déchu, france24.com

  


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**Aḩmad al-Mīrghanī** | **Sudaani riigipea**1989–2019 | Järgnev**Ahmed Awad ibn Auf** |
**Osterbruch** on vald Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Cuxhaveni kreisis.

Valla pindala on 10,21 km². 31. detsembril 2015 elas seal 520 inimest.

Kuulub valdade ühendusse Samtgemeinde Land Hadeln.

Ajalugu
-------

Osterbruch kuulus Land Hadelnisse, esmalt Saksimaa noorema hertsogkonna eksklaavina ja pärast selle *de facto* dünastilist jagunemist 1296. aastal *de jure* 1260. aastal loodud Saksi-Lauenburgi hertsogkonna eksklaavina. 1728. aastal keiser Karl VI läänistas Georg II Augustile ja tema Hannoveri dünastiale personaalunioonis tagastatud Saksi-Lauenburgi lääni. Hannoveri territooriumite ümberkorraldamisega 1731. aastal andsid Hannoveri Bremeni ja Verdeni hertsogkonnad *Land Hadelni* haldamise üle. Hannoveri kuningriik liidendas hertsogkonna reaaluniooni ja hertsogkonna territooriumist, sealhulgas Osterbruchist, sai osa uuest 1823. aastal loodud Stade ringkonnast.

Aerofoto (2011)

Viited
------

1. ↑  Alle politisch selbständigen Gemeinden mit ausgewählten Merkmalen am 31.12.2018 (4. Quartal), vaadatud 10.03.2019.
2. ↑  Register of German municipalities (4th quarter 2022), vaadatud 12.02.2023.

Välislingid
-----------

* www.Osterbruch.de


Cuxhaveni kreisi vallad

* Armstorf
* Belum
* Beverstedt
* Bülkau
* Cadenberge
* Cuxhaven
* Geestland
* Hagen im Bremischen
* Hechthausen
* Hemmoor
* Hollnseth
* Ihlienworth
* Lamstedt
* Loxstedt
* Mittelstenahe
* Neuenkirchen
* Neuhaus
* Nordleda
* Oberndorf
* Odisheim
* Osten
* Osterbruch
* Otterndorf
* Schiffdorf
* Steinau
* Stinstedt
* Wanna
* Wingst
* Wurster Nordseeküste
**Esimene Juurdeveoraudteede Selts** (ka **Esimene Juurdeveoraudteede Selts Venemaal**) oli Venemaa raudteeorganisatsioon. Selts ehitas juurdeveoraudteid, peamiselt kitsarööpmelisi raudteid. 

Seltsi eesmärgiks oli kitsarööpmeliste raudteede rajamine kaupade ja reisijate juurdeveoks laiarööpmelise raudtee raudteejaamade juurde ning laiarööpmeliste liinide vaheliste ühendusteede ehitamine. Kitsarööpmelise raudteeliini ehitus oluliselt odavam, eelkõige seepärast, et ehituse käigus polnud vajadust teostada mahukaid mullatöid. Maksimaalne lubatud rongide sõidukiirus oli vaid 25 versta tunnis (26,6 km/t).

Selts omas ka mitmeid raudteid: peale Venemaa ka näiteks Leedus, Lätis ja Eestis. Eestis oli seltsi omanduses Tallinna–Viljandi rongiliin, Pärnu–Mõisaküla–Viljandi raudtee ja Valga–Ruhja–Pärnu raudtee. 1925. aastal ostis Eesti riik AS "Esimene Juurdeveo Raudteede Selts Venemaal" raudtee.

Selts asutati 1892. aastal insener Fjodor Jenakijev koos poola päritolu Boleslaw Jalowiecki ja teiste eestvedamisel.

Viited
------

1. 1 2  *Eesti Entsüklopeedia.* 2. köide: *Chamfort–Feralia.* Tartu: Loodus, 1933, lk 1224.
**Valimisliit** on hääleõiguslike Eesti kodanike ja Euroopa Liidu kodanike moodustatud seltsing. Valimisliidu moodustamiseks sõlmitakse seltsinguleping vähemalt 2 kodaniku vahel. 
Seltsinguna loodud valimisliidud ei lõpe valimistega, vaid kestavad edasi. 

Valimisliidu moodustajate seast tuleb nimetada vähemalt kaks liitu juhtima õigustatud isikut. Nemad vastutavad ühtlasi valimisliidu kohustuste täitmise eest, mis tulenevad erakonnaseadusest (aruannete esitamine jt). Valimisliidu esitatud valimiste kandidaatide nimekirjas olevad isikud ei pea olema valimisliidu (seltsingu) moodustajate hulgast. Lisaks juhtidele tuleb valimisliidul määrata volitatud esindaja või esindajad. Ka volitatud esindaja ei pea ise olema seltsinglane, kuid samas võib olla nii valimisliidu moodustaja kui ka määratud juhtide hulgas.

Viited
------

1. ↑  Kohaliku omavalitsuse volikogu valimise seadus, Riigi Teataja, Vastu võetud 27.03.2002
2. ↑  Erakonnaseadus, Riigi Teataja, Vastu võetud 11.05.1994
3. ↑  Loodava valimisliidu nime on lihtne kaaperdada, Postimees, 3. juuli 2013

Välislingid
-----------

* Seltsingulepingu näidis (valimisliidu moodustamiseks, RTF-failina)
* Vaidlus kodanike valimisliitude üle kui demokraatia proovikivi, Tiina Raitviiru kokkuvõte kogumikus „Demokraatia ja rahvuslikud huvid", Tallinn, 2006, lk 68
**Georg Linno** (23. august 1884 Tartu – 1927) oli Nõukogude Liidu lendur, esimene eestlasest sõjaväelendur ja lendurvaatleja üldse.

Elukäik
-------

Sündis Tartus mõisarentniku peres, lõpetas Tartus gümnaasiumi ning alates 1902. aastast oli sõjaväeteenistuses. 1906. aastal lõpetas Moskvas Aleksei sõjakooli, teenis seejärel sapööriüksustes ning õhusõidu õppepargi ohvitseride klassis. Alates 1909. aastast teenis 1. Ida-Siberi õhusõidu välipataljonis, 1910. aastast 7. õhusõiduroodus Kiievis.

Alustas õppimist Sevastopoli lennukoolis novembris 1910. Sai 10./23. mail 1911 Sevastoopoli Ohvitseride Õhusõidu kooli lenduri diplomi nr. 16, samal aastal sai ka Gattšina lennukoolist lendurvaatleja diplomi. Määrati Sevastoopoli lennukooli lendurinstruktoriks. 1913. aasta juunis määrati ta Kiievis asunud 3. lennuroodu lennusalga ülemaks. I Maailmasõja ajal oli ta Sõjaõhulaevastiku Valitsuses, olles lennukite vastuvõtjaks Moskva lennukitehases „Dux" ja Moskva pealennuvälja ülema abiks. 

Veebruaris 1918 oli Moskvas asuva lennuväelao ülem, märtsis määrati Punaarmee õhulaevastiku juhatuse tehnikainspektoriks ning seejärel Tööliste-Talupoegade Punase Õhulaevastiku Peavalitsuse ülema abiks teaduse ja tehnika alal. 1919. aasta juunis määrati õhujõudude peainspektoriks tehnika alal. Juulis 1923 lõpetas kõrgemale juhtkonnale mõeldud sõjalis-akadeemilised kursused, oktoobris 1923 määrati Punase õhulaevastiku varustusala ülemaks. 1925. aasta juunist kuni demobiliseerimiseni aprillis 1926 oli ta Õhulaevastiku peavalitsuse tehnilise komitee ülem. 

NKVD arreteeris Georg Linno 6. märtsil 1927. Teda süüdistati Sõjaõhujõudude juhatuse kontsessiooniosakonna ülema ametikohal olles korduvas altkäemaksu võtmises ning selle eest kõlbmatute ning ülehinnatud toodete ostmises. Ka olevat ta kodus vastu võtnud Junkersi firma esindajaid ning jaganud neile salajast infot Nõukogude Liidu lennuväe kohta. 9. mail 1927 mõistis OGPU Kolleegium G. Linno surma, otsuse täideviimise aeg ei ole teada.

Auastmed
--------

* Nooremleitnant - 1904
* Leitnant - 1909
* Staabikapten - 1911
* Alampolkovnik - 1917

Kirjandus
---------

* Mart Enneveer. Eesti lennundushariduse ajaloost. Aastad 1909–1919. Postimees, 7. august 1996
* Toivo Kitvel, Toomas Türk, Arvo Vercamer. "Põhjakotkad". Külim. Tallinn 2011

Välislingid
-----------

* G. Linno süüasi (vene keeles)
Peter Machajdík (2015)
**Peter Machajdík** (sündinud 1. juunil 1961 Bratislavas) on slovaki helilooja.

Machajdik on üks 21. sajand Euroopa silmapaistvamaid akadeemilise muusika heliloojaid. Temalt on valminud enam kui 100 teost, hõlmates pea kõiki žanre kammermuusikast, orkestrist, vokaal- ja elektroonilisest muusikast kuni multimeediumini. Ta kasutab sageli väga lihtsaid materjale ja väljendusvorme luues siiski dünaamilise ja keeruka helipaleti. Tema muusikat, mida tavaliselt nimetatakse emotsionaalseks, kujutlusvõimeliseks, kaasahaaravaks ja filmilikuks, on esitatud viiel kontinendil juba enam kui 25 aastat. Seda on mängitud sellistel festivalidel nagu Inventionen Berliinis, New Work Calgary, Vanamuusika festival Boston, LakeComo Festival, Ostrava Päevad, Nuovi Spazi Musicali Roomas, Young Euro Classic Berliinis, Bolzano festival, Hörgänge Viini kontserdimaja, Sagra Musicale Malatestiana Rimini, Kauniaineni muusikafestivalil ja Hauho muusikafestivalil Soomes.

Machajdíki muusikat on esitanud orkestrid, ansamblid ja solistid, sealhulgas Lublini filharmoonia, Nordwestdeutsche Philharmonie, Slovakkia Raadio Sümfooniaorkester, Janáčeki Filharmooniaorkester, I. J. Paderewski Riiklik Filharmooniaorkester, Slovaki Kammerorkester, Cluster Ensemble, Quasars Ensemble, NeoQuartet, harfimängijad Floraleda Sacchi, Kristan Toczko ja Klára Bábel. 

Tema loomingut on esitanud sellised dirigendid nagu Anu Tali, Benjamin Bayl, Paweł Przytocki, Florian Ludwig, Leoš Svárovský, Miran Vaupotić ja Hakan Sensoy. Machajdíki muusikat on kuulda ka Kristina Paulini koreograafiates Hamburgi Balleti ja Slovakkia Rahvusteatri solistidele.

Välislingid
-----------

* Peter Machajdík (Koduleht)
* Bandcamp
* YouTube
**Sir Ralph Norman Angell** (sünninimi **Ralph Norman Angell Lane**; 26. detsember 1872 Holbeach, Lincolnshire – 7. oktoober 1967 Croydon, Suur-London) oli inglise ajakirjanik, kirjanik, parlamendi liige ja 1933. aasta Nobeli rahuauhinna laureaat.

Nobel
Nobeli rahuauhinna laureaat

1901 Dunant, Passy • 1902 Ducommun, Gobat • 1903 Cremer • 1904 IDI • 1905 Suttner • 1906 Roosevelt • 1907 Moneta, Renault • 1908 Arnoldson, Bajer • 1909 Beernaert, d'Estournelles de Constant • 1910 IPB • 
1911 Asser, Fried • 1912 Root • 1913 La Fontaine • 1917 Punane Rist • 1919 Wilson • 1920 Bourgeois • 1921 Branting, Lange • 1922 Nansen • 1925 Chamberlain, Dawes • 1926 Briand, Stresemann • 1927 Buisson, Quidde • 1929 Kellogg • 1930 Söderblom • 1931 Addams, Butler • 1933 Angell • 1934 Henderson • 1935 Ossietzky • 1936 Lamas • 1937 Cecil • 1938 Nanseni Pagulasbüroo • 1944 Punane Rist • 1945 Hull • 1946 Balch, Mott • 1947 FSC ja AFSC (kveekerid) • 1949 Boyd Orr • 1950 Bunche • 1951 Jouhaux • 1952 Schweitzer • 1953 Marshall • 1954 UNHCR • 1957 Pearson • 1958 Pire • 1959 Noel-Baker • 1960 Lutuli • 1961 Hammarskjöld • 1962 Pauling • 1963 Rahvusvaheline Punase Risti Komitee ja Punase Risti Seltside Liiga • 1964 King • 1965 UNICEF • 1968 Cassin • 1969 ILO • 1970 Borlaug • 1971 Brandt • 1973 Kissinger, Lê (keeldus auhinnast) • 1974 MacBride, Satō • 1975 Sahharov • 1976 B. Williams, Corrigan • 1977 AI • 1978 as-Sādāt, Begin • 1979 Ema Teresa • 1980 Esquivel • 1981 UNHCR • 1982 Myrdal, García Robles • 1983 Wałęsa • 1984 Tutu • 1985 IPPNW • 1986 Wiesel • 1987 Arias • 1988 ÜRO Rahuvalvejõud • 1989 XIV dalai-laama • 1990 Gorbatšov • 1991 Suu Kyi • 1992 Menchú • 1993 Mandela, de Klerk • 1994 ‘Arafāt, Peres, Rabin • 1995 Pugwashi konverentsid, Rotblat • 1996 Belo, Ramos Horta • 1997 ICBL, J. Williams • 1998 Hume, Trimble • 1999 MSF • 2000 Kim • 2001 ÜRO, Annan • 2002 Carter • 2003 ‘Ebādī • 2004 Maathai • 2005 IAEA, al-Barāda‘ī • 2006 Grameen Bank, Yunus • 2007 Gore, IPCC • 2008 Ahtisaari • 2009 Obama • 2010 Liu • 2011 Sirleaf, Gbowee, Karmān • 2012 Euroopa Liit • 2013 Keemiarelvade Keelustamise Organisatsioon • 2014 Satyarthi, Yūsafzay • 2015  Tuneesia rahvusliku dialoogi nelik • 2016  Juan Manuel Santos  • 2017  ICAN  • 2018  Murad, Mukwege • 2019  Ahmed • 2020 Maailma Toiduprogramm • 2021 Ressa, Muratov • 2022 Alies Bialiacki, Memorial, 
Kodanikuvabaduste Keskus