recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Bayelsa osariik** on 1. järgu haldusüksus (osariik) Nigeeria lõunaosas Nigeri jõe suudmealal.

Osariik eraldati 1996. aastal Riversi osariigist.

Jaguneb 8 omavalitsusalaks: Brass, Ekeremor, Kolokuma-Opokuma, Nembe, Ogbia, Sagbama, Southern Ijaw ja Yenagoa.

Peamiseks majandusharuks on nafta- ja maagaasitööstus. 30% riigi naftast puuritakse Bayelsas. Suurem osa elanikest on hõivatud kalanduses ja põllumajanduses.

Osariigi kuberner on alates 2012. aastast Henry Dickson.

Välislingid
-----------

* Osariigi koduleht

Nigeeria 1. järgu haldusüksused

Abia **·**  Adamawa **·**  Akwa Ibom **·**  Anambra **·**  Bauchi **·**  Bayelsa **·**  Benue **·**  Borno **·**  Cross River **·**  Delta **·**  Ebonyi **·**  Edo **·**  Ekiti **·**  Enugu **·**  Gombe **·**  Imo **·**  Jigawa **·**  Kaduna **·**  Kano **·**  Katsina **·**  Kebbi **·**  Kogi **·**  Kwara **·**  Lagos **·**  Nasarawa **·**  Niger **·**  Ogun **·**  Ondo **·**  Osun **·**  Oyo **·**  Plateau **·**  Rivers **·**  Sokoto **·**  Zamfara **·**  Taraba **·**  Yobe **·**  Föderaalne pealinnaala
Aerofoto asulast
**Pilis I** on küla Leedus Jurbarkase rajoonis Skirsnemunė vallas. Pilis I asub Nemunase kaldal Panemunė regionaalpargi territooriumil.

Külas on põhikool ja raamatukogu. Vaatamisväärsusteks on park reguleeritud paisjärvede kaskaadiga, samuti ka Panemunė loss.

Ajalugu
-------

XVI sajandil asus seal Panemunė mõis. Aastal 1610 valmis sealne loss. Algselt kandis lossi juurde tekkinud küla *Panemune* nime, vahel nimetati seda ka *Zamkumiks*. XIX sajandi teisel poolel rajati sinna 48 hektari suurune Zamkause mõis, mis kuulus Pusłowskitele.

XX sajandi alguses nimetati küla Leedu suurvürst Vytenise auks **Vytėnaiks**. Aastal 1925 sealne mõis likvideeriti, selle keskus hakkas kuuluma astronoom Antanas Petraitisele.

XX sajandi teisel poolel hakkas leedu keeles külas asuva lossi tõttu (leedu keeles *pilis*) asula kohta juurduma nimi Pilis. Et vältida segiajamist samas vallas asuva vanema Pilise nime kandva külaga, kasutatakse ametlikus kirjapildis endise Vytėnai kohta nime Pilis I, vanema ja väiksema asula kohta aga nime Pilis II.

Välislingid
-----------

 Pilis I – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
* Küla portaalis vietoves.Lt
**"Fokstrott"** (heebrea keeles: פוֹקְסטְרוֹט‎) on 2017. aastal esilinastunud iisraeli draamafilm, mille stsenarist ja režissöör on Samuel Maoz. Peaosades kehastuvad Lior Ashkenazi ja Sarah Adler abielupaariks, kellele teatatakse oma Iisraeli kaitseväes teeninud poja hukkumisest.

Film esilinastus 74. Veneetsia rahvusvahelisel filmifestivalil, kus see pärjati žürii hõbelõviga. Filmi näidati ka 2017. aasta Toronto rahvusvahelisel filmifestivalil. "Fokstrott" pärjati ka ophiri auhinnaga, sellega sai film Iisraeli esindajaks parima võõrkeelse filmi Oscarile 90. Oscari galal.

Süžee
-----

Michael ja Dafna Feldmann, jõukas Tel Avivi abielupaar, saavad teada, et nende poeg, Jonathan, on kaitseväes teenistuskohustusi täites hukkunud. Kaitseväe esindajad keelduvad šokeeritud vanematele poja hukkumise üksikasju täpsustama. Paar tundi hiljem jõuab vanemateni teade, et on juhtunud arusaamatus ning et nende poeg on elus ja terve. Tulivihane Michael nõuab, et kaitseliit lubaks Jonathanil koju naasta.

Edasi näevad vaatajad Feldmannide poja elu sõjaväes – koos kolme kaaslasega kusagil tühermaal kontrollpunkti valvava Jonathani iga päev on eelmisega sarnane – tõsta tõkkepuud mööduva kaameli läbi laskmiseks, kontrollida üksikute autoreisijate dokumente, mõõta eluasemeks oleva konteineri pikaldast vajumist mutta – see kõik on oma absurdsuses isegi naljakas. Ühel hilisõhtul laseb Jonathan maha kontrollpunkti läbida tahtnud araabia noorukid, kuna tema kaaslased pidasid maha kukkunud õllepurki lõhkekehaks. Kaitseväe juhtkond otsustab intsidendi maha vaikida ning buldoosr matab laibad ja auto ühishauda. Teel koju sõidab Jonathani auto teelt välja ja ta hukkub.

Lõpustseenides näidatakse Jonathani perekonda kuus kuud pärast tema surma.

Osatäitjad
----------

* Lior Ashkenazi – Michael Feldmann
* Sarah Adler – Dafna Feldmann
* Yonathan Shiray – Jonathan Feldmann
* Shira Haas – Alma Feldmann, Michaeli and Dafna tütar
* Yehuda Almagor – Avigdor, Michaeli vend
* Karin Ugowski – Michaeli ja Avigdori ema
* Ilia Grosz – Dafna õde
Kompleksi ehitus 2010. aastal
**Abraj Al-Bait** (araabia keeles ابراج البيت‎ 'jumalakoja tornid') on pilvelõhkujate kompleks. Seitsmest hotellist koosnev ehitis asub Mekas ning kuulub Saudi Araabia valitsuse omandisse. See kõrgub 601 meetrit üle islami usundi sõlmpunkti Al-Masjid Al-Ḥarāmi ja selle keskse Kaaba, paiknedes täpselt mošee peavärava ees. Kõrghoonete ehitustööd kestsid aastatel 2004–2012.

Kompleksi keskne torn **Meka Suurejooneline Kellatorn** on maailma kõrgeim hotell, mille tippu ehivad igas küljes neli maailma suurimat välikella. 120-korruseline hoone on maailma kõrguselt kolmas pilvelõhkuja. Selle tipus on islamile omane poolkuukujuline kaunistus.

Kompleks majutab kuni 65 000 inimest.

Ajalugu
-------

Kompleks ehitati kõrgendikule, mis oli alates 18. sajandi lõpust osmanite poolt rajatud Ajyadi kindluse asupaik. Valitsus lammutas kantsi 2002. aastal, hoolimata türgi ja rahvusvahelisest pahameeletormist.

Vaata ka
--------

* Burj Khalīfah
* Shanghai torn

Välislingid
-----------

 Abraj Al-Bait – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Rasmus Sandin 2022. aastal Toronto Maple Leafsi mängijana
**Carl Erik Rasmus Sandin** (sündinud 7. märtsil 2000 Uppsalas) on Rootsi jäähokimängija, kes mängib kaitsjana NHL-i klubis Washington Capitals.

Hooajal 2017/18 debüteeris Sandin Rootsi kõrgliigaklubis Rögle BK. Suurem osa sellest hooajast mängis ta hoopis Põhja-Ameerika noorteliiga Ontario Hockey League'i klubis Sault Ste. Marie Greyhounds.

2018. aastal valis Toronto Maple Leafs ta NHL-i *draft* '​is 29. valikuna. 2018. aasta juulis sõlmis Sandin Maple Leafsiga kolmeaastase lepingu. Hooajal 2018/19 mängis Sandin American Hockey League'is (AHL) Maple Leafsi tütarklubis Toronto Marlies. NHL-is debüteeris Sandin 2. oktoobril 2019 mängus Ottawa Senatorsi vastu. Esimese värava lõi ta NHL-is 27. jaanuaril 2020 mängus Nashville Predatorsi vastu.

2023. aasta veebruaris kaubeldi Sandin Maple Leafsist Erik Gustafssoni ja tulevase *draft* '​i valiku vastu Washington Capitalsi.

Sandin võitis pronksmedali 2017. aastal Rootsi kuni 18-aastaste koondisega omavanuste maailmameistrivõistlustel ja 2020. aastal Rootsi kuni 20-aastaste koondisega juunioride maailmameistrivõistlustel. 2020. aasta juunioride maailmameistrivõistlustel oli Sandin resultatiivseim kaitsemängija (3+7) ning ta valiti turniiri parimaks kaitsjaks.

Tema vanem vend Linus Sandin on samuti jäähokimängija.

Viited
------

1. ↑  "Sandin signs with Leafs". *sootoday.com*. 16. juuli 2018. Vaadatud 16. juulil 2018.
2. ↑  "Capitals acquire Rasmus Sandin from Toronto Maple Leafs". Washington Capitals. 28. veebruar 2023. Vaadatud 28. veebruaril 2023.
3. ↑   (vaadatud 29.4.2023)

Välislingid
-----------

* Rasmus Sandin NHL.com lehel
* Rasmus Sandin hockeydb.com lehel

| * v
* r
Washington Capitals |
| --- |
| 
**Väravavahid**: Darcy Kuemper **·** Charlie Lindgren |
| 
**Kaitsjad**: Aleksandr Aleksejev **·** John Carlson **·** Gabriel Carlsson **·** Martin Fehérváry **·** Matt Irwin **·** Nick Jensen **·** Rasmus Sandin **·** Trevor van Riemsdyk |
| 
**Ründajad**: Nicolas Aubé-Kubel **·** Connor Brown **·** Nicklas Bäckström **·** Nic Dowd **·** Carl Hagelin **·** Jevgeni Kuznetsov **·** Anthony Mantha **·** Sonny Milano **·** T. J. Oshie **·** Aleksandr Ovetškin **·** Aleksei Protas **·** Conor Sheary **·** Craig Smith **·** Dylan Strome **·** Tom Wilson |
Savi on peamiselt savimineraalidest koosnev sete
**Savimineraalid** on mineraalid, mille terasuurus on alla 4 μm.

Enamasti on tegemist hüdraatunud alumiiniumi sisaldavate kihtsilikaatidega. Vähesed erandid on hüdraatunud raua ja alumiiniumi oksiidid, tseoliidid jms. Mõnikord sisaldavad savimineraalid suures koguses rauda, magneesiumi, leelismetalle, leelismuldmetalle või teisi katioone. Savimineraalid koosnevad kuusnurksetest vilkude moodi kihtidest.

Tähtsaimad savimineraalid on smektiit, illiit, kaoliniit, kloriit ja nende segakihilised segud.

Savimineraalide tekivad reeglina päevakivide keemilise murenemise tulemusel. Moonde käigus asenduvad savimineraalid peamiselt vilkudega. Savimineraale tekitavad ka madalatel temperatuuridel toimuvad hüdrotermaalsed protsessid. Savimineraalid on väga levinud peeneteraliste settekivimite hulgas, näiteks savikilda, mudakivimi, aleuroliidi ning peeneteralise moondunud kilda ja fülliidi seas.

Savi on sete, mis koosneb valdavalt kihtstruktuuriga savimineraalidest, nimelt tetra- ja oktaeedrilistest kihtidest. Savisid liigitatakse tavaliselt 1:1- ja 2:1-savideks. 1:1-savidel on tetra- ja oktaeedrilised kihid vaheldumisi ning selle näited on kaoliniit ja serpentiin. 2:1-savidel on oktaeedriline kiht kahe tetraeedrilise kihi vahel ning selle näited on illiit, smektiit, atapulgiit ja kloriit (kloriidil on vahel ka väljaspool oktaeedriline kiht, mida nimetatakse brutsiidiks).

Savimineraalide terasuurus on eriti väike, tavaliselt alla 2 μm. Sellepärast on selle analüüsimiseks vaja erimeetodeid. Kasutatakse röntgendifraktsiooni ja elektrondifraktsiooni ning mitmesuguseid spektroskoopilisi meetodeid, näiteks Mössbaueri spektroskoopia ja infrapunane spektroskoopia. Need meetodid võimaldavad saavutada suurema eraldusvõimega tulemusi kui annaks polarisatsioonimikroskoop, mille kasutamine on petroloogias traditsiooniline.

Savi olemust hakati paremini mõistma 1930. aastatel, kui saviosakeste molekulaarstruktuuri hakati uurima röntgendifraktsiooni abil. Sellel perioodil hakati ühtlustama ka valdkonna termineid.
**Abreviatuur** on noodikirja märgi lühend. 

See võib olla märk, mille abil saab jätta nooditeksti täielikult välja kirjutamata, näiteks helide, helijärgnevuste või taktide korduste korral, või sõna või fraasi lühend. 

Varem hoiti nooditeksti abreviatuuridega kirjutamisega vaeva ja aega kokku. Tänapäeval on neid tarvis peamiselt paberiformaadi piirangute tõttu.

Nooditeksti abreviatuurid
-------------------------

Kui tekstiosa tuleb korrata, kasutatakse kordusmärke, märki *da capo* ja muid märke. Kui korratakse mitut takti või tervet lõiku, siis võidakse tähistada taktid numbrite või tähtedega ning paigutada samad numbrid või tähed tühjaks jäetud taktide kohale. 

Heli kordumisel näitavad põikjooned, mitu korda nooti tuleb mängida. Spetsiaalne märk näeb ette helide kombinatsiooni kordumise. 

Ka *simile* ja *segue* on kordumismärgid. 

Väga kõrgete või madalate kohtade puhul kasutatakse oktavimärke.

Sõnalisi abreviatuure
---------------------

* *accel.* – *accelerando*
* *and.* – *andante*
* *decresc.* – *decrescendo*
* *f* – *forte*
* *ff* – *fortissimo*
* *mf* – *mezzoforte*
* *mp* – *mezzopiano*
* *p* – *piano*
* *pp* – *pianissimo*
* *seg.* – *segue*
* *stacc.* – *staccato*
* *unis.* – *unisono*
|  |
| --- |
|  **2004. aasta Eesti meistrivõistlused kergejõustikus** |
|  |
| **Tallinn Kadrioru Staadion** |
| **< Eelmine**: **2003** | **2005** :**Järgmine >** |

**2004. aasta Eesti meistrivõistlused kergejõustikus** toimusid 1. ja 2. augustil 2004 Tallinnas Kadrioru staadionil.

Tulemused
---------

### Mehed

#### 100 m jooks

#### 200 m jooks

#### 400 m jooks

#### 800 m jooks

#### 1500 m jooks

#### 5000 m jooks

#### 10 000 m jooks

#### Poolmaraton

#### Maraton

#### 110 m tõkkejooks

#### 400 m tõkkejooks

#### 3000 m takistusjooks

#### 20 000 m käimine

#### 50 km käimine

#### Kõrgushüpe

#### Teivashüpe

#### Kaugushüpe

#### Kolmikhüpe

#### Kuulitõuge

#### Kettaheide

#### Vasaraheide

#### Odavise

#### Kümnevõistlus

### Naised

#### 100 m jooks

#### 200 m jooks

#### 400 m jooks

#### 800 m jooks

#### 1500 m jooks

#### 5000 m jooks

#### Poolmaraton

#### Maraton

#### 100 m tõkkejooks

#### 400 m tõkkejooks

#### 3000 m takistusjooks

#### Kõrgushüpe

#### Teivashüpe

#### Kaugushüpe

#### Kolmikhüpe

#### Kuulitõuge

#### Kettaheide

#### Vasaraheide

#### Odavise

#### Seitsmevõistlus

Välislingid
-----------

* Tulemused
* Eesti meistrivõistlused mitmevõistluses
* Eesti meistrivõistlused poolmaratonis
* Eesti meistrivõistlused käimises

| * v
* r
Eesti meistrivõistlused kergejõustikus |
| --- |
| 

* 1917\*
* 1918\*
* 1919\*
* 1920
* 1921
* 1922
* 1923
* 1924
* 1925
* 1926
* 1927
* 1928
* 1929
* 1930
* 1931
* 1932
* 1933
* 1934
* 1935
* 1936
* 1937
* 1938
* 1939
* 1940
* ...

* 1999
* 2000
* 2001
* 2002
* 2003
* 2004
* 2005
* 2006
* 2007
* 2008
* 2009
* 2010
* 2011
* 2012
* 2013
* 2014
* 2015
* 2016
* 2017
* 2018
* 2019
* 2020
* 2021
* 2022
* 2023

 |
**Rassivere mõis** (saksa keeles *Rassifer*) oli Kavastu mõisa karjamõis Haljala kihelkonnas Virumaal, tänapäeva Kavastu küla lähedal Haljala vallas Lääne-Virumaal.

Viited
------

1. ↑  Rassivere mõis Rahvusarhiivi Eesti ala mõisate registris
2. ↑  Rassivere krjms, www.eki.ee

Välislingid
-----------

* Rassivere mõis Rahvusarhiivi Eesti ala mõisate registris

Haljala kirik
Haljala kihelkond

**Kirik**: Haljala kirik  

**Mõisad**: Aari mõis | Aaspere mõis | Annikvere mõis | Aru mõis | Ernemaa mõis | Essu mõis | Haljala kirikumõis | Harmi mõis | Holsta mõis | Idavere mõis | Jalumäe mõis | Kaliküla mõis | Kandle mõis | Karula mõis | Kavastu mõis | Koigi mõis | Kodavere mõis | Kärmu mõis | Käsmu mõis | Lihulõpe mõis | Loobu mõis | Läsna mõis | Maheda mõis | Metsiku mõis | Mõisalõpe mõis | Oandu mõis | Paduri mõis | Rassivere mõis | Sagadi mõis | Sauste mõis | Selja mõis | Tammispea mõis | Tatruse mõis | Telliste mõis | Tereski mõis | Tõikvere mõis | Tõugu mõis | Vanaküla mõis | Vanamõisa mõis | Varangu | Veltsi mõis | Vihula mõis | Võle mõis
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib külast Moskva lähedal; sealse endise mõisakompleksi kohta vaata artiklit Abramtsevo muuseum-kaitseala* |

---

**Abramtsevo** [abr'amtsevo] (vene keeles Абрамцево) on küla (село) Venemaal Moskva oblastis Sergijev Possadi rajooni Hotkovo linnaasunduses. Geograafilised koordinaadid on 56°13′ N, 37° 58′ E. Küla on tuntud Abramtsevo muuseum-kaitseala järgi. 

Külas oli Venemaa 2010. aasta rahvaloenduse andmetel 209 elanikku.

Kuni 2004. aastani oli Abramtsevo suvitusasula staatuses.

Abramtsevos on Radoneži raudteepeatus ja Abramtsevo raudteepeatus. Muuseum-kaitseala on 1 km kaugusel Abramtsevo peatusest.

Ajalugu
-------

 *Pikemalt artiklis Abramtsevo muuseum-kaitseala*
Küla on teada 17. sajandist.

Aastal 1843 ostis Abramovo mõisakompleksi kirjanik Sergei Aksakov. Teda külastasid seal teiste seas Nikolai Gogol, Ivan Turgenev ja Fjodor Tjuttšev. Aastatel 1870–1990 kuulus see metseen Savva Mamontovile. Siis käisid ja töötasid seal Abramtsevo kunstiringi ehk Mamontovi ringi kunstnikud Vassili Polenov, Viktor Vasnetsov, Valentin Serov, Ilja Repin, Mihhail Nesterov, Issaak Levitan, Mihhail Vrubel, laulja Fjodor Šaljapin ja näitleja Marija Jermolova. Aastal 1918 rajati muuseum. Muuseumi ümbrusesse rajati kunstnike suvilaid.

Vaatamisväärsused
-----------------

* Abramtsevo muuseum-kaitseala peahoone
* Abramtsevo Käteta Tehtud Päästja kuju kirik, mille arhitekt Pavel Samarin ehitas 1881–1883 Viktor Vasnetsovi joonistuse järgi
* Tareke kanajalgadel
* Majoolikadiivan
* Mõisapark
* Suvilastuudio Novaja Realnost
**Abram Glikman** (ka **Abram Glückmann**; 6. juuni 1897 Valmiera – 15. veebruar 1994 Tallinn) oli Eesti arst.

Ta lõpetas 1917. aastal Hugo Treffneri Gümnaasiumi, õppis 1917–1918 (õppimise katkestas Vabadussõda) ja 1920–1923 (lõpetas arsti astmega) Tartu Ülikooli arstiteaduskonnas, aastal 1919 oli ta Riias ajalehtede Jidische Volkstimme ja Russkoje Slovo kaastööline.

Aastal 1923 asus ta Nõmmel tööle sise- ja lastehaiguste eraarstina, olles ühtlasi Tallinna Ühise Haigekassa teenistuses. Aastatel 1941–1944 oli ta (koos perega) põgenenud Saksa vägede eest Nõukogude Liidu tagalasse. Lühikest aega töötas ta Usbeki NSV-s Andižanis nakkushaiguste osakonna arstina, siis kutsuti ta Moskvasse Eesti NSV Tervishoiu Rahvakomissariaadi käsutusse tervishoiupoliitikat välja töötama. Oktoobris 1944 mobiliseeriti Punaarmeesse, kuid vabastati ühe kuu pärast. 

1944. aasta lõpus tuli ta tagasi Tallinna ja asus tööle Eesti NSV siseministeeriumi liinis usaldusarstina. Aastal 1950 määrati ta Tallinna Keskhaigla siseosakonna juhatajaks, hiljem peaarsti asetäitjaks tööekspertiisi alal, kus töötas aastani 1967, mil siirdus pensionile, kuid jäi töötama ordinaatorina.

Isiklikku
---------

Tema abikaasa oli arst Rosa Glikman, nende poeg on vandeadvokaat Aleksander Glikman; advokaat on ka nende pojapoeg Leon Glikman.

Viited
------

1. ↑  Õhtuleht 18. veebruar 1994 (surmakuulutused)

Kirjandus
---------

* Helbe Merila-Lattik. Eesti arstid 1940–1960. Lk 163

Välislingid
-----------

* *Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918-1944*
* Haud Tallinna uuel juudi kalmistul
Ferruccio Lamborghini
**Ferruccio Lamborghini** (28. aprill 1916 Renazzo – 20. veebruar 1993 Perugia) oli Itaalia tööstur, Lamborghini traktori- ja autotehase asutaja.

Ferruccio Lamborghini sündis Renazzos Ferrara provintsis talunike pojana. Juba noores eas huvitasid teda mehaanika ja tehnika. Teise maailmasõja ajal õppis ta Bolognas tehnikat. 

Sõja lõppedes asus Lamborghini kokku ostma sõjamasinaid ning ehitas neid ümber traktoriteks, mis sõjajärgses Itaalias olid väga nõutud. Ettevõtmist saatis edu ning ärimees ostis töökoja Centos, kus hakati aastal 1948 tootma Lamborghini traktoreid. Aastal 1959 hakati tootma ka õhukonditsioneere ja kütteseadmeid. Firma plaanis hakata tootma ka helikoptereid, kuid riik ei andnud nende tootmiseks luba. 

Ferruccio Lamborghini oli entusiastlik autohuviline, jõukuse kasvades sai ta endale lubada üha kalleimaid autosid kui FIATid, mida ta noorena modifitseeris. 1950. aastate alguses omas ta Alfa Romeosid ja Lanciaid, 1960. aasta paiku oli tal juba nii palju autosid, et sai igal nädalapäeval sõita erineva autoga, omades ka näiteks Jaguar E-Type'i ja Mercedes-Benz 300SLi. Tal oli ka kaks Maserati 3500GT'd, mille kohta ta ütles: "Maserati juhti Adolfo Orsit ma austasin väga: nagu minagi alustas ta vaesena. Tema autod mulle aga väga ei meeldinud, need tundusid raskeina ja ei olnud päriselt kuigi kiired." Lisaks kuulus talle mitu Ferrarit. Tema arvates olid Ferrari autod head, kuid liiga mürarikkad ja töötlemata, et olla head tänavaautod, ise pidas ta neid ümberkohaldatud võidusõidurajaautodeks halvasti tehtud sisustusega. Kui ühel ta autol tekkisid siduriprobleemid, läks Lamborghini otse Ferrari omaniku Enzo Ferrari jutule, kurtes talle oma auto probleeme. Ferrari soovitas tal seepeale edaspidi traktoritega sõita, kuna too ei teadvat autodest midagi. Lamborghini otsustas seepeale hakata ka ise sportautosid tootma. Ta rajas oma töökoja Ferrari tehase lähedale ning palkas kaks endist Ferrari inseneri: Gianpaolo Dallara ja Bob Wallace'i. Firma esimene auto oli Lamborghini 350 GT.

Et Ferruccio Lamborghini oli ka suur härjavõitluse austaja, on peaaegu kõikide Lamborghini mudelite nimed seotud härjavõitlusega. Ka ettevõtte logo kujutab võitlushärga.

Aastal 1972 investeeris Lamborghini suuri summasid oma traktoritehase laiendamisse, et täita suurt riiklikku tellimust Lõuna-Ameerikast. Paraku tellimus tühistati ja firma sattus finantsraskustesse. Lamborghini müüs samal aastal oma autotehase osakud ja taandus ärist. Ferruccio Lamborghini elas oma elu lõpuaastatel veinimõisas, mille ta oli juba varem soetanud.

Lamborghini suri 76-aastaselt Perugias.

Tema poeg Tonino Lamborghini on tuntud rõiva- ja aksessuaaridisainer.
**Boriss Samoilovitš Vainštein** (vene keeles Борис Самойлович Вайнштейн; 19. mai 1907 Odessa – 18. detsember 1993 Moskva) oli Nõukogude Liidu malefunktsionäär ja maleliteraat. 

Maletama õppis Vainštein 5-aastaselt. 1931. aastal mängis ta NSV Liidu 7. meistrivõistluste poolfinaalis. 1920. aastate lõpus oli ta maleliikumise organiseerijaid Usbeki NSV-s. Aastatel 1928–1929 oli ta Kesk-Aasia Malesektsiooni esimees ja 1942–1945 juhtis Üleliidulist Male-kabesektsiooni. Vainštein oli mitmel võistlusel suurmeister David Bronšteini sekundant.

Elukäik
-------

Vainštein sündis Odessas suhkruvabrikandi perekonnas, kes pärast Oktoobrirevolutsiooni põgenes perega punaste eest Taškenti. Boriss Vainštein lõpetas seal 1930. aastal  Kesk-Aasia Riikliku Ülikooli füüsika-matemaatikateaduskonna. Töötas NKVD-s. Oli aastatel 1940–1941 NSV Liidu Siseasjade Rahvakomissariaadi Glavpromstroi ülema asetäitja ja 1942–1945 NSV Liidu SARK-i plaaniosakonna juhataja. 

Pärast teist maailmasõda töötas Vainštein Glavneftegazostrois, kirjutas mitu raamatut ehitusökonoomikast ja kaitses doktoriväitekirja majandusteaduses. Oli Lääne-Siberi naftaleiukohtade kasutuselevõtu majandusmudeli väljatöötamise üks kaasautoreid.

Sõjaväelised auastmed
---------------------

* riikliku julgeoleku kapten (oktoober 1941)
* riikliku julgeoleku alampolkovnik (veebruar 1943)
* riikliku julgeoleku polkovnik (jaanuar 1945)

Isiklikku
---------

Vainštein oli aastatel 1942–1950 abielus dirigent Veronika Dudarovaga, hilisema NSV Liidu rahvakunstnikuga. Nende poeg Mihhail Vainštein oli ajakirjanik.

Teoseid
-------

* "Меранская система в историческом развитии", Москва, 1956
* "Комбинации и ловушки в дебюте", [2-е издание], М. 1965
* "Импровизация в шахматном искусстве. О творчестве гроссмейстера Бронштейна", М. 1976
* "Мыслитель. [Об Эм. Ласкере]", М. 1981
* "Шахматы сражаются", М. 1985
* "Ловушки Ферзьбери", М. 1990

Välislingid
-----------

* Борис Вайнштейн. ruchess.ru
* Борис Самойлович Вайнштейн. ruchess.ru
* Моя тяжба с Берией. iz.ru, 18. detsember 2008
2004. aasta Euroop Parlamendi valimistel Taanis saavutasid opositsioonilised sotsiaaldemokraadid suure võidu, peamiselt euroskeptiliste parteide arvel.

Valimissüsteem
--------------

Taanis tehti valimiste eel erakondadevahelisi valimisliite:

* Sotsiaaldemokraadid ja Sotsialistlik Rahvapartei
* Sotsiaalliberaalne Partei ja Kristlikud Demokraadid
* Konservatiivne Rahvapartei ja Venstre
* Juuni Liikumine ja Euroopa Liidu vastane Rahvaliikumine

Taani Rahvapartei osales valimistel iseseisvalt. Algselt arvutati välja tulemused valimisliitude kaupa ja siis jaotati valimisliidu saadud kohad D'Hondti meetodil valimisliidus osalenud erakondade vahel. Erakonna nimekirjast selgitati valituks osutunud kandidaadid avatud nimekirja põhimõttel. Euroopa Liidu vastane Rahvaliikumine sai sellega võrreldes otse partei enda tugevuspõhimõttel valimisreegliga ühe mandaadi võrra kasu Konservatiivse Rahvapartei arvelt.

Tulemus
-------

| Nimekiri | Hääli | % | Kohti | Euroopa Parlamendi fraktsioon |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Sotsiaaldemokraadid | 618 412 | 32,6% | 5 | Euroopa Sotsiaaldemokraatlik Partei |
| Venstre | 366 735 | 19,4% | 3 | Allianss Liberaalid ja Demokraadid Euroopa Eest |
| Konservatiivne Rahvapartei | 214 972 | 11,3% | 1 | Euroopa Rahvapartei / Euroopa Demokraadid |
| Juuni Liikumine | 171 927 | 9,1% | 1 | Iseseisvuse ja Demokraatia eest |
| Sotsialistlik Rahvapartei | 150 766 | 8,0% | 1 | Euroopa Ühendatud Vasak/Põhjala Vasakrohelised |
| Taani Rahvapartei | 128 789 | 6,8% | 1 | Liit Rahvusriikide Euroopa Eest |
| Taani Sotsiaalliberaalne Partei | 120 473 | 6,4% | 1 | Allianss Liberaalid ja Demokraadid Euroopa Eest |
| Euroopa Liidu Vastane Rahvaliikumine | 97 986 | 5,2% | 1 | Euroopa Ühendatud Vasak/Põhjala Vasakrohelised |
| Kristlikud Demokraadid | 24 286 | 1,3% | 0 | Euroopa Rahvapartei / Euroopa Demokraadid |

**Kokku:** kehtivaid hääli: 1 894 346, kohti: 14.

**Valijaskond:** 4 012 663  

**Valimiskasti lastud sedelite arv:** 1 921 541 ehk 47,8%  

**Kehtivate sedelite arv**: 1 894 346 ehk 98,6%  

**Kehtetuid sedeleid:** 27 195 ehk 1,4%

Märkus
------

Pärast EP valimisi liitus Sotsialistliku Vasakpartei saadik Roheliste / Euroopa Vabaliidu grupiga (on seal vaatlejaliikme staatus).
**Pablo Buitrago y Benavente** (*Pablo Sánchez de Buitrago y Benavente* või *Pablo Sánchez de Buitrago Sandoval y Benavent*, 1807 Granada – 1882 sealsamas) oli Nicaragua poliitik, aastail 1841–1843 Nicaragua ülemdirektor.

Pablo Buitrago y Benavente oli esimene Nicaragua ülemdirektor, kes jäi ametisse kuni oma ametiaja lõpuni. Aastal 1841 valiti ta ülemdirektoriks kolmandas valimisvoorus, kus tema poolt hääletas kolmveerand riigi 290 valijast. Ametisse saades asendas ta esimese asjana eelmise ülemdirektori soosiku Francisco Castellón Sanabria üldministri ametikohalt, pannes sellesse ametisse kergemini kontrollitava Simon Orozco.

Buitrago y Benavente oli poliitilistelt vaadetelt konservatiiv ja ta andis endast parima, et tõkestada Kesk-Ameerika Liitvabariigi liberaalse riigipea José Francisco Morazán Quezada tegevust. Tänu temale saavutasidki Guatemalas võimu konservatiivid. Aastal 1842 sõlmis ta Juan José Guzmániga El Salvadorist ja Francisco Ferreraga Hondurasest pakti, mis oli suunatud Costa Rica liberaalide vastu.

Aastal 1849 kogunesid Leónis nende kolme riigi esindajad ja sõlmiti liit – *Pacto de Confederación*. Liidulepingule kirjutati alla 9. jaanuaril 1951 Chinandegas. Nicaragua poolt kirjutasid alla Pablo Buitrago y Benavente, Justo Abaunza ja Hermenegildo Zepeda Fernández, Hondurase poolt kirjutas alla José María Guerrero de Arcos y Molina ja El Salvadori poolt José Francisco Barrundia y Cepeda ning José María Silva. Pablo Buitrago y Benaventest sai selle liidu teine sekretär.

Pablo Buitrago maeti surmajärgselt Santa Teclasse El Salvadoris.

Viited
------

1. ↑  Nicaragua worldstatesmen.org
2. ↑  La Prensa (Nicaragua), 20 DE NOVIEMBRE DEL 2001, Historia de las elecciones
3. ↑  Hubert Howe Bancroft, Chapter XII, Republic of Nicaragua 1838–1855, 1887, History of Central America. 1886–1887, lk 239
4. ↑  Hubert Howe Bancroft, HISTORY OF CENTRAL AMERICA. VOL. III. 1801–1887, THE HISTORY COMPANY, PUBLISHERS SAN FRANCISCO, 1887
5. ↑  Gobernantes de Nicaragua

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**Patricio Rivas** | **Nicaragua ülemdirektor**8. märts 1841 – 1. aprill 1843 | Järgnev**Juan de Dios Orozco** |
Pablo Sarasate
**Pablo Martín Melitón de Sarasate y Navascués** (10. märts 1844 Pamplona – 20. september 1908 Biarritz) oli hispaania viiuldaja ja helilooja romantismiperioodil.

Pablo Sarasate sündis ​​Hispaanias Pamplonas suurtükiväe kapellmeistri pojana. Viieaastaselt hakkas ta viiulit õppima isa käe all, hiljem võttis ta tunde kohalikult muusikaõpetajalt. Tema muusikaline talent ilmnes juba varakult, ja tema esimene avalik kontsert toimus La Coruñas, kui ta oli kaheksa-aastane. Tema mängimine võeti vastu soojalt ning ta jäi silma rikkale patroonile, kes rahastas Sarasate õppimist Manuel Rodríguez Saeze käe all Madridis, kus ta pälvis kuninganna Isabel II heakskiidu. Kui ta oli 12-aastane, saadeti ta õppima Jean-Delphin Alardi juurde Pariisi Konservatooriumi. 17-aastaselt võitis Sarasate esimese auhinna – konservatooriumi kõrgeima autasu, Premier Prix.

Sarasate, kes oli mänginud avalikkuse ees lapsest peale, tegi kontsertviiuldajana debüüdi Pariisis 1860. aastal, järgmisel aastal mängis ta Londonis. Elu jooksul jõudis ta esineda nii Euroopas, Põhja-Ameerikas kui ka Lõuna-Ameerikas. Teiste muusikutega võrreldes tõsteti esile tema tooni puhtust, mis tegi temast paljude silmis virtuoosi.
Pruun paberkottPruun paberkott
**Paberkott** on paberist valmistatud kott.
Paberkotte valmistatakse voltimise, õmblemise ja liimimise teel. Kotil võivad olla sangad.
Paberkotte kasutatakse esemete või ainete pakendina või kandmiseks.

Paberkott kui lihtne ja mitmekülgne leiutis on avaldanud ühiskonnale suurt mõju. Paberkoti ajalugu ulatub 1852. aastasse, mil USA leiutaja Francis Wolle leiutas ja patenteeris esimese masina, mis suutis massiliselt toota ümbrikusarnase kujuga paberkotte. Enne seda leiutist valmistati paberkotte tavaliselt käsitsi ja nende suurus ja kuju ei olnud ühtlased.

Paberkott muutus kiiresti populaarseks pakendiks oma vastupidavuse, mugavuse ja madala hinna tõttu. Seda kasutati laialdaselt toidukaupade pakendamiseks, raamatute ja muude esemete kandmiseks ning isegi kotina, kuhu sai panna oma lõunasöögi. Ajapikku parandati tootmismeetodeid ja disaini, mis viis erinevat tüüpi paberkottide loomiseni, näiteks ristkülikukujulise põhjaga kotid, volditud külgedega kotid, keeratud käepidemega kotid, tugevdatud käepidemega kotid ja ka trükitud kujundusega kotid.

20. sajandil suurenes paberkottide kasutamine drastiliselt, kuna tarbimiskultuuri kasv ning suurpoodide ja supermarketite tõus tõid kaasa vajaduse mugava ja taskukohase pakendi järele. Tänapäeval kasutatakse paberkotte laialdaselt alates toidu- ja teiste jaemüügiesemete kandmisest kuni toidu-, meditsiiniseadmete ja tööstuslike toodete pakendamiseni.

Kuna paberkottide kasutus on niivõrd laialdane, on need ka pälvinud kriitikat oma keskkonnamõju tõttu. Paberkotid on peamiselt valmistatud jõupaberist ning nende tootmiseks kulutatavateks peamisteks ressurssideks on tselluloos ja vesi. Siiski tuleks paberkotti selle keskkonnamõju neutraliseerimiseks ühe Ühendkuningriigis läbi viidud uuringu andmetel kasutada vähemalt neli korda, mida kvaliteetse toote puhul ei ole raske teha. Oma elutsükli võib paberkott lõpetada näiteks prügikotina või komposti kogudes. Erinevalt kilekottidest on paberkotid kergesti ümbertöötatavad ja hävitatavad.

12. juulil tähistatakse maailmas paberkoti päeva, et tõsta teadlikkust plastireostusest ning julgustada inimesi kasutama keskkonnasõbralikke alternatiive.

Selliste murekohtade tõttu on paljud piirkonnad rakendanud poliitikaid, mis on suunatud ka paberkottide kasutuse vähendamisele, näiteks kehtestanud nende kasutamise eest maksmise nõude või korduskasutatavate kottide kasutamise edendamiseks.

Viited
------

1. ↑  "Patent: Machine for making bags of paper". Vaadatud 20. veebruaril 2023.
2. ↑  "Life cycle assessment of supermarket carrierbags: a review of the bags available in 2006" (PDF). Vaadatud 20. veebruaril 2023.
3. ↑  "World Paper Bag Day: History, significance and how to make a difference". Vaadatud 20. veebruaril 2023.
4. ↑  "Are Paper Bags Really Better for the Environment Than Plastic Bags?". Vaadatud 20. veebruaril 2023.

Vaata ka
--------

* Takeaway paberkott
* Paberkotid

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Paberkott** |
**Pablo Giacopelli** (sündinud 1972) on Suurbritannia kodakondsusega Argentina[*viide?*] (teistel andmetel Peruu) päritolu tennisetreener.

2008. aasta veebruarist kuni oktoobrini oli ta Kaia Kanepi treener.

Giacopelli on õppinud spordipsühholoogiat (*quantum degree* 2004). Ta ise ei ole profitennist mänginud.

Pablo Giacopelli alustas tennisetreenerina tööd 1990. aastal. Aastatel 1998–2005 vastutas ta lisaks treeneritööle spordiklubis kõikide tasemete tennisetreeninguprogrammide eest, pöörates muu hulgas tähelepanu sellele, et tenniseõpinguid alustataks võimalikult vara – tema juhtimisel suurendati näiteks alla kolmeaastaste õpilaste hulka klubis 45 lapselt 310 lapsele.

Hiljem on ta juhendanud järgmisi tipptennisiste:

* jaanuar 2005 – veebruar 2008 – colombia tennisist Catalina Castaño, jõudis juulis 2006 WTA edetabelis 35. kohale;
* veebruar 2008 – oktoober 2008 – Kaia Kanepi, jõudis hiljem (augustis 2012) WTA edetabelis 15. kohale;
* oktoober 2008 – august 2010 – iisraeli tennisist Shahar Pe'er, jõudis hiljem (jaanuaris 2011) WTA edetabelis 11. kohale.

Viited
------

1. ↑  Catalina Castaño Wikipedias

Välislingid
-----------

* Pablo Giacopelli erialane tutvustus Orange Coachi veebilehel
**Tarvos** (ka **Saturn XXI**, esmane tähis **S/2000 S 4**) on üks Saturni kaaslastest. Kuu avastati 23. septembril 2000 ja nimetati 2003. aasta augustis Tarvoseks gallia jumala, pulli Tarvos Trigaranuse järgi.

Tarvose diameeter on umbes 15 kilomeetrit.

Tarvos arvatakse olevat tükk Saturni kaaslasest Albiorixist või on mõlemad tekkinud sama taevakeha purunemisel. 

Saturni kaaslased

S/2009 S 1 • Pan • Daphnis • Atlas • Prometheus • Pandora • Epimetheus • Janus • Aegaeon •  Mimas • Methone • Anthe • Pallene • Enceladus • Tethys • Telesto • Kalypso • Dione • Helene • Polydeuces • Rhea • Titan • Hyperion • Iapetus • Kiviuq • Ijiraq • Phoebe • Paaliaq • Skathi • Albiorix • S/2007 S 2 • Bebhionn • Erriapus • Skoll • Siarnaq • Tarqeq • S/2004 S 13 • Greip • Hyrrokkin • Jarnsaxa • Tarvos • Mundilfari • S/2006 S 1 • S/2004 S 17 • Bergelmir • Narvi • Suttungr • Hati • S/2004 S 12 • Farbauti • Thrymr • Aegir • S/2007 S 3 • Bestla • S/2004 S 7 • S/2006 S 3 •  Fenrir • Surtur • Kari • Ymir • Loge • Fornjot
Hernández 2008. aastal Valencia särgis
**Pablo Hernández Domínguez** (sündinud 11. aprillil 1985 Castellón de la Planas) on Hispaania jalgpallur, kes mängib ründava poolkaitsjana või äärepoolkaitsjana Hispaania tugevuselt kolmanda liiga klubis Castellón.

Ta alustas klubikarjääri Valencias, mille noortesüsteemiga liitus ta 2003. aastal. Pärast ühte hooaega Hispaania neljandas liigas Ondas, Hispaania esiliigas Cádizis ja Hispaania kõrgliigas Getafes naasis Hernández Valenciasse 2008. aasta juulis. Valencias mängis ta järgmised neli hooaega.

Aastatel 2012–2014 mängis ta Hispaania kõrgliigas Swansea Citys. Seejärel mängis ta veel Katari kõrgliigas Al-Arabis, Araabia Ühendemiraatides Al-Nasr Dubais ja Hispaania kõrgliigas Rayo Vallecanos.

Aastatel 2016–2021 mängis ta Inglismaa klubis Leeds United. Aastatel 2018, 2019 ja 2020 valiti ta Leeds Unitedi aasta mängijaks. Hooajal 2018–19 valiti ta Inglismaa esiliiga hooaja sümboolsesse koosseisu. 2020. aastal aitas ta Leeds Unitedil tõusta Inglismaa kõrgliigasse.

2021. aasta juulis sõlmis ta kolmeaastase lepingu Castellóniga.

Hernández kuulus aastatel 2009–2010 Hispaania jalgpallikoondisse. Ta osales Hispaania koondisega 2009. aasta FIFA konföderatsioonide karikaturniiril, kus ta pääses väljakule vaid alagrupiturniiri viimases mängus Lõuna-Aafrika Vabariigi vastu. Koondisekarjääri ainsa värava lõi ta 18. novembril 2009 sõprusmängus Austria vastu.

Saavutused
----------

Getafe
* Copa del Rey: Teine koht 2007–08

Swansea City
* Football League Cup: 2012–13

Leeds United
* EFL Championship: 2019–20
See artikkel See artikkel räägib 1954. aasta filmist.  Muude filmide kohta vaata artiklit Godzilla (täpsustus).  

---

**"Godzilla"** (jaapani keeles ゴジラ, *Gojira*) on 1954. aasta jaapani *kaiju*-film, mille režissöör oli Ishirō Honda ning millele tegi eriefektid Eiji Tsuburaya. Selle tootis ettevõte Toho ning see on Godzilla frantsiisi esimene film. Filmis teevad kaasa näitlejad Akira Takarada, Momoko Kōchi, Akihiko Hirata ja Takashi Shimura. Godzillat kehastavad Haruo Nakajima ja Katsumi Tezuka. Filmis tegelevad Jaapani võimud maad ründama hakanud hiiglasliku koletisega, kelle rünnakud tekitavad okupatsioonijärgse Jaapani rahva seas tuumaholokausti paanikat.

"Godzilla" jõudis tootmisesse pärast seda kui katsed teha sarnast filmi Jaapani-Indoneesia koostöös luhta läksid. Tsuburaya algne idee oli kujutada Godzillat hiigelkaheksajalana, kuid hiljem otsustati dinosauruselaadse olendi kasuks. Filmis kasutati esmakordselt eriefektide lahendust, milles kostüümi kandev näitleja tegutseb maketil. Filmi põhiosa võtted kestsid 51 ning eriefektide võtted 71 päeva.

"Godzilla" esilinastus Jaapanis 3. novembril 1954 ning teenis 183 miljonit jeeni piletitulu. Film pälvis algselt Jaapanis vastakaid hinnanguid, kuid hilisematel aastatel hakati seda rohkem austama. Aastal 1956 jõudis Ameerika Ühendriikides kinolinale tublisti muudetud ning ameerikastatud versioon "Godzilla, King of the Monsters!" (*Godzilla, koletiste kuningas*) ning sellega algas Godzilla multimeediafrantsiis. "Guinnessi rekordite raamatu" järgi on Godzilla filmiseeria ajaloo pikimaajaline filmifrantsiis. Godzilla tegelaskuju on saanud ülemaailmseks popkultuuriikooniks. "Godzilla" ja Tsuburaya tekitasid *tokusatsu*-tüüpi meelelahutusžanri. Filmi on nimetatud kinokunsti suursaavutuseks ja ajaloo üheks parimaks koletisefilmiks.

Filmi järg, "Godzilla ründab taas", esilinastus 24. aprillil 1955.

Viited
------

1. ↑  "Godzilla (1954)". *The Criterion Collection*. Originaali arhiivikoopia seisuga 14. aprill 2022. Vaadatud 14. aprillil 2022.

Välislingid
-----------

* *Godzilla* at the official *Godzilla* website by Toho Co. Ltd.
* *ゴジラ (Gojira)* at Japanese Movie Database
* *Godzilla: Poetry After the A-Bomb* an essay by J. Hoberman at the Criterion Collection
**Hele-Mai Räni** (aastani 1995 **Hele-Mai Must**, 20. mai 1931 Tallinn – 17. mai 2017) oli eesti tehnikateadlane.

Elulugu
-------

Hele-Mai Räni oli ehitusmeistri ja pangaametniku tütar.

Lõpetas 1950 Tallinna 10. Keskkooli ja 1955 Tallinna Polütehnilise Instituudi ehitusteaduskonna; tehnikakandidaat (1972, Riia Polütehniline Instituut), väitekiri "Исследование морозостойкости и усадки газосиликата объемной массой 500/600 кг/м3". 

Oli 1962–1974 Silikaatbetooni Teadusliku Uurimise Instituudi vanemteadur, 1974–1988 Ehituse Teadusliku Uurimise Instituudi vanemteadur.

Teadustöö
---------

Uurinud gaasbetooni omadusi, osalenud gaasbetooni kasutamisea pikendamist tagavate tehnoloogiliste parameetrite väljatöötamises, uurinud ja katsetanud ehituskonstruktsioone. 15 teadustrükist.

Teoseid
-------

* "Влияние некоторых технологических факторов на усадочные деформации газосиликата". Kaasautor U. Kreis. // Сб. тр. НИПИ силикатбетон 3 (1968)
* "Влияние некоторых технологических факторов на структуру и морозостойкость газосиликата объемной массой 500–600 кг/м3". Kaasautor U. Kreis. // Сб. тр. НИПИ силикатбетон 6 (1971)

Viited
------

1. 1 2 3 4  Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide

Kirjandus
---------

* О деятельности НИПИС, 96, 138

Välislingid
-----------

* *Eesti teaduse biograafiline leksikon.* 3. köide: *N–Sap* TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013, lk. 1299

 *Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.*
**Riigivolikogu 9. valimisringkond** asus Tallinnas.

Ringkonda kuulusid Tallinna linna tänavad: Aasa, Astri, Kesk-Ameerika, Suur-Ameerika – paaritud numbrid 15-st alates, Väike-Ameerika ― paarisnumbrid 14-st alates, Endla ― paaritud numbrid 35-st ja paarisnumbrid 56-st alates, Juure, Kaarna, Kadaka tee, Kanarbiku, Kannikese, Keemia, Kiili, Kirsi, Koidu ― paaritud numbrid 47–63 ja paarisnumbrid 58―74, Kuldnoka, Kuu, Kullerkupu, Lehe, Lille, Linnu ― paaritud numbrid alates Vilja tänavalt kuni Kadaka teeni ja paarisnumbrid alates Nõmme tänavalt kuni Kadaka teeni, Luha ― paaritud numbrid 1―11 ja paarisnumbrid 2―6, Maasika, Madara, Mehaanika, Metalli, Muraka, Mustamäe tee, Mõtuse, Nelgi, Nõmme ― paarisnumbrid, Paldiski maantee ― paaritud numbrid 25-st alates, Paluka, Parmu, Pilve, Päikese, Raudtee ― Endla tänavalt kuni Väike-Ameerika tänavani, Räägu ― Nõmme tänavalt kuni Kadaka teeni, Räästa, Sarlotte, Siili, Sinika, Sireli, Sipelga, Sääse, Sõstra, Tedre ― paaritud numbrid 27-st ja paarisnumbrid 16-st alates, Tihase ― Nõmme tänavalt kuni Juure tänavani, Toomkuninga ― paaritud numbrid 15-st ja paarisnumbrid 22-st alates, Tulbi, Tulika, Tähe, Vaarika, Vilja ― paarisnumbrid, Villardi ― paaritud numbrid 25-st ja paarisnumbrid 26-st alates, Välja, Ülase.

I Riigivolikogu valimiste ajal oli ringkonnas 7456 hääleõiguslikku kodanikku.

Kandideerisid Aleksander Aben, Lembit Hellat ja Johannes-Rudolf Taimsalu (Põhiseaduse elluviimise rahvarinde kandidaat), kes said vastavalt 1676, 1609 ja 1480 häält, seega valiti 9. valimisringkonnast Riigivolikogusse Aleksander Aben.

Sisekaitseülem oma otsusega 28. jaanuarist 1938 määras Lembit Hellatile ja Rudolf Steinbikile kummalegi 3000 krooni rahatrahvi või 90 ööpäeva vangimaja, kuna viimane oli levitanud Lembit Hellati kui Riigivolikogu liikme kandidaadi propageerimiseks teadaannet, milles oli tõstetud esile vabadussõjalase nimetust ja seega kasutanud vabadussõjalase nimetust propaganda-poliitiliseks kihutustööks ja oma endist kuuluvust riigivastase tegevuse pärast suletud organisatsiooni valimisreklaamiks.

26. augustil 1939 lõpetati Aleksander Abeni volitused Riigivolikogu liikmena. 1. ja 2. oktoobril 1939 toimunud valimistel kandideerisid Lembit Hellat ja Aleksander Jõeäär, kes said vastavalt 807 ja 1357 häält, seega valiti Riigivolikogu liikmeks Aleksander Jõeäär. 7423 hääleõiguslikust kodanikust käis hääletamas 2182 (29,5%), tühistati 18 häält.

II Riigivolikogu liige valimisringkonnast oli Aleksander Aben, vastaskandidaat Anton-Alfred Rei.

Viited
------

1. ↑  Kohus karistas kaht vapsi vabadussõjalase nime kurjastitarvitamise pärast. Rahvaleht, 4. veebruar 1938, nr. 15, lk. 1.
Riikka Pelo (detsembris 2013)
**Riikka Pelo** (sündinud aastal 1972 Helsingis) on soome kirjanik ja stsenarist, kes kirjutab soome keeles. Ta sai aastal 2013 teose "Jokapäiväinen elämämme" (eesti keeles "Meie igapäevane elu") eest Finlandia kirjandusauhinna.

Ta sündis aastal 1972 Helsingis.

Ta sai aastal 1998 J. H. Erkko nimelisel kirjandusvõistlusel ergutusauhinna ja aastal 2002 teise auhinna.

Aastal 2006 ilmus talt esikromaan "Taivaankantaja" ("Taevakandja"), mis sai samal aastal Tiliskivi auhinna. Aastal 2013 ilmus talt romaan "Jokapäiväinen elämämme" ("Meie igapäevane elu"), mis räägib vene poeedist Marina Tsvetajevast ja tema tütrest Ariadna Efronist Stalini-aegses Nõukogude Liidus. Sama aasta detsembris sai ta romaani eest Finlandia kirjandusauhinna. "Meie igapäevane elu" ilmus aastal 2017 ka eestikeelses tõlkes sarjas "Punane raamat" Kadri Jaanitsa tõlkes.

Riikka Pelo teeb doktoritööd filmikunsti alal Aalto Ülikooli kunsti, disaini ja arhitektuuri kõrgkoolis.

Isiklikku
---------

Riikka Pelo elab Ida-Helsingis Roihuvuoris. Ta on abielus ja kahe lapse ema.

Välislingid
-----------

* Riikka Pelo (veebilehel Teos)
Dolly topis Šotimaa Muuseumis
**Dolly** (inglise keeles ka *Dolly the Lamb*; 5. juuli 1996 – 14. veebruar 2003) oli emane lammas, esimene imetaja, keda klooniti täiskasvanud isendi keharaku tuuma baasil.

Dolly kloonisid Roslini biotehnoloogiainstituudi teadlased eesotsas Ian Wilmuti ja Keith Campbelliga. 

Dolly tuumasiirdamiseks kasutati 277 munarakku, neist saadi 29 arenevat embrüot, mis siirati asendusuttedele. Nendest sündis kolm lambatalle, kellest kaks surid varakult ja ainult Dolly jäi ellu.

Dolly sai nime kantrilaulja Dolly Partoni järgi.

Eluring
-------

Dolly sündis 5. juulil 1996. Kogu elu elas ta Roslini instituudis Edinburghis. Ta sünnitas kuus talle. Esimene tall sündis 1998. aasta aprillis ja tema nimeks sai Bonnie.

Dolly surmati 14. veebruaril 2003, kuna tal oli kopsuhaigus ja ränk artriit. 

Dolly-sugused lambad elavad keskmiselt 11–12-aastaseks, aga Dolly oli surres kuueaastane.

Viited
------

1. ↑  "Bioloogia gümnaasiumile" II osa 3. kursus. Mart Viikmaa, Kalle Hein. Eesti Loodusfoto – Tartu 2008. Lk 29.
2. ↑  "Bioloogia gümnaasiumile" II osa 3. kursus. Mart Viikmaa, Kalle Hein. Eesti Loodusfoto – Tartu 2008. Lk 30.
3. ↑  Weise, Elizabeth (4. juuli 2006). "Dolly was world's hello to cloning's possibilities". USA Today. Vaadatud 19. august 2014.
4. ↑  bbc.co.uk välja otsitud 7.01.10
Kohalik seltsimaja
**Pabiržė** on alev Leedus Biržai rajoonis, Pabiržė valla halduskeskus. Alev asub Tatula jõe kaldal merepinnast 60 meetri kõrgusel. Alev asub Biržai regionaalpargis.

Alevis on põhikool, raamatukogu ja kultuurimaja. Vaatamisväärsuseks on aastal 1910 valminud katoliku kirik.

Ajalugu
-------

Asulat on esimest korda mainitud XVI sajandi alguses. Aastal 1515 laskis piiskop Mikołaj Radziwiłł sinna rajada kiriku ja Pabiržėst sai kohaliku kihelkonna keskus. Aastal 1645 rajati sinna karjamõis. Aastal 1647 sai asulast alev, ühtlasi ehitati Pabiržėsse uus kirikuhoone.

Aastal 1707 valmis endisele linnamäele kolmas kirikuhoone, mis erinevalt varasematest oli valmistatud kivist. Aastal 1772 valmis kellatorn. Aastal 1782 mainiti esimest korda Pabiržė kihelkonnakooli. Aastal 1871 hakkas alevis tegutsema üks esimesi Leedu ühistupankasid.

Aastal 1910 valmis praegune kirikuhoone. Esimese maailmasõja ajal asusid alevis saksa vägede staap ja hospidal. Kohalikule kalmistule on maetud nii saksa kui ka vene vägede sõdureid.

Aastal 1946 anti Likėnai külla kuurordi ümbrusse kerkinud asulale alevi staatus. 30. juunil 1970 liideti sellega ka Pabiržė. Aastal 1989 eraldati Pabiržė Likėnaist ja aastal 1992 sai asulast taas alev.

Pilte
-----

* Kiriku väravadKiriku väravad
* Pabiržė kirikPabiržė kirik
* KoolimajaKoolimaja
* PabiržėPabiržė

Tuntud elanikke
---------------

* Antanas Budriūnas – Leedu helilooja, koorijuht ja õpetaja
* Antanas Macijauskas – Leedu insener

Viited
------

1. ↑
2. ↑

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Pabiržė** |

* Alev portaalis vietoves.Lt
**Goderdzi Ahaladze** (sündinud 25. juulil 1963) on endine Nõukogude Liidu sõjaväelane ja endine Eesti Vabariigi Ülemnõukogu liige.

Esimestel vabadel Eesti NSV Ülemnõukogu valimistel 1990. aastal oli Nõukogude Armee esindajatele reserveeritud 4 saadikukohta (valimisringkonnad nr 45-48). Ta valiti Eesti NSV Ülemnõukogu kaheteistkümnenda koosseisu valimistel 46. (NSV Liidu relvajõudude) valimisringkonnast. 

Aastatel 1990–1992 oli ta Eesti Vabariigi Ülemnõukogu liige, olles selle väliskomisjoni liige. 11. märtsist 1992 lõpetati tema kui võõrriigi sõjaväelase saadikuvolitused (Koos Zijautdin Abdurahmanovi, Sergei Volkovi ja Jevgeni Kotšegaroviga).

Viited
------

1. ↑  Eesti NSV Ülemnõukogu valimisseadus § 8. Väeosade territooriumil elavate sõjaväelaste osavõtt valimistest, RT 1989, 36, 552
2. ↑  Eesti Vabariigi Ülemnõukogu mõnede liikmete saadikuvolituste lõpetamise kohta, RT 1992, 10, 142

Kirjandus
---------

* "Kes on kes Eesti poliitikas", Eesti Entsüklopeediakirjastus 1992

Välislingid
-----------

* Hannes Rumm, Vähetuntud kangelane vanemleitnant Ahaladze: „Suutsin anda oma väikese panuse, et Toompeal verd ei valataks", ekspress.delfi.ee, 12.05.2021
**Magadani oblast** on 1. järgu haldusüksus (oblast) Venemaal Kaug-Ida föderaalringkonnas. 

See piirneb idas Ohhoota merega ja Vaikse ookeaniga, põhjas Tšuktši autonoomse ringkonna ja Kamtšatka kraiga, läänes Sahha Vabariigiga ja lõunas Habarovski kraiga. Kolm neljandikku pindalast on kaetud tundra ja metsatundraga. Tähtsamad jõed on Kolõma ja Ajan-Jurjah.

Rahvastik
---------

Oblasti põliselanikeks on eveenid ja jukagiirid. 1989. aastal oli oblasti rahvaarv 385 300.

2002. aasta rahvaloenduse andmetel oli rahvaarv 182 726, millest venelasi oli 80,2% (146 511), ukrainlasi 9,89% (18 068), eveene 1,38% (2257), valgevenelasi 1,19% (2169) ja tatarlasi 1,1 % (2006). 

2009. aasta alguses oli oblasti rahvaarv 163 000. Rahvaarv oli 2010. aasta rahvaloenduse andmetel 156 996, kellest 84,1% (127 936) oli venelasi, 6,5% (9857) ukrainlasi, 1,7% (2635) eveene ja 0,9% (1415) tatarlasi. Jukagiire oli 71.

Haldusjaotus
------------

Oblast on jaotatud 8 rajooniks ja 2 linnaks.

**Rajoonid**:

1. Hassõni rajoon (Хасынский район)
2. Jagodnoje rajoon (Ягоднинский район)
3. Ola rajoon (Ольский район)
4. Omsuktšani rajoon (Омсукчанский район)
5. Severo-Evenski rajoon (Северо-Эвенский национальный район)
6. Srednekani rajoon (Среднеканский район)
7. Sussumani rajoon (Сусуманский район)
8. Tenkinski rajoon (Тенькинский район)

**Linnad**:

1. Magadan
2. Sussuman

Majandus
--------

Peamisteks majandusharudeks on maavarade (kuld, hõbe, tina, volfram, molübdeen, nafta, pruunsüsi) kaevandamine ja kalapüük.

Viited
------

1. ↑  "2010. aasta rahvaloenduse andmed". Originaali arhiivikoopia seisuga 1. juuni 2012. Vaadatud 21. mail 2012.

Välislingid
-----------

 Magadani oblast – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis

Kaug-Ida föderaalringkond

Sahha (Jakuutia) Vabariik  **·**  Primorje krai  **·**  Habarovski krai  **·**  Amuuri oblast  **·**  Kamtšatka krai  **·**  Magadani oblast  **·**  Sahhalini oblast  **·**  Juudi autonoomne oblast  **·**  Tšuktši autonoomne ringkond