recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Fritz Wachtmeister (1646–1723)
**Fritz Wachtmeister af Björko** (juuni 1646–1723) oli Rootsi parun ja väejuht, kes osales Põhjasõjas ning saavutas kindralmajori auastme.

Elulugu
-------

Fritz Wachtmeister sündis 1646. aasta juunis ning ristiti sama aasta 2. juulil. Tema isa oli Hans Wachtmeister ja ema Agnes Margareta von Helmstedt.

Noor Fritz jätkas pere traditsiooni, liitudes armeega. 1667. aastal oli ta Ostrobotteni rügemendi leitnant ning hiljem ratsameister Leskkuninganna ratsarügemendis, seal saavutas ta ka kolonelleitnandi auastme. Leskkuninganna ratsarügemendiga osales ta Lundi lahingus 1676. aastal. Jätkates oma teenistust ratsaväes, oli Fritz 1677. aastal kolonel Nylandi ja Tavestehusi ratsarügementides, mil ta põgenes taanlaste poolt ümber piiratud Malmö linnast. 1682. aastal oli ta kolonel Karjala ratsarügemendis.

1691. aastaks olid Fritz Wachtmeisteril võlad tekkinud, mida ta Viiburis viibides lahendada püüdis.

Alates 1695. aastast juhatas Wachtmeister peamiselt aadlilipkondi, algul Soome, Rootsi ning alates 1700. aastast Eesti aadlilipkonda.

1704. aastal osales Fritz Wachtmeister koos aadlilipkonna ratsameestega Läsna-Valgejõe lahingus, kus ta ka vangi langes.

Vangistusest naasis ta 1712. aastal ning jätkas teenistust Rootsi sõjaväes, 1717. aastal ülendati ka kindralmajoriks. 1719. aastal läks erru ning suri 1723. aastal.

Isiklikku
---------

Fritz Wachtmeister oli kaks korda abielus. Charlotta Sibilla Leijonsköldiga abiellus ta 1675. aastal, kuid viimane suri juba aasta hiljem. Tema teine abikaasa oli Margareta Elisabet Taube af Karlö.

Tal oli kaks tütart, Margareta Charlotta (sündis 1683) ja Anna Barbara.

Viited
------

1. ↑  "Attributed to Martin Mytens, Fritz Wachtmeister of Björkö, Fritz Wachtmeister (1646–1723), Baron and Major General, 1646–1723, painting, Oil on canvas, Height, 83, cm (32.6 inches), Width, 68 cm (26.7 inches), Inscription, Natus Ao 1646 d, 28 Julij in proelio captus a Moscowitis, A, o 1704 d, 16. June Ex captivitate liberatus Ao 1714 d, 27 Aprilis, top left" (inglise). Vaadatud 27.01.2023.
2. 1 2 3 4 5 6  "Wachtmeister af Björkö no. 31" (inglise). Table 21. Vaadatud 27.01.2023.
3. ↑  "Ooberst Fritz Wachtmeister Viiburist seoses oma kroonuvõlgadega". Originaali arhiivikoopia seisuga 27.01.2023. Vaadatud 27.01.2023.
4. ↑  "Läsna-Valgejõe lahing". Vaadatud 27.01.2023.
Suursadam 2023. aasta oktoobris
**Suursadam** (saksa keeles *Tiefenhafen*, rootsi keeles *Djuphamn*, mõlemad vabatõlkes "süvasadam") on sadam Hiiumaa kirdeosas. See asub umbes 10 km Kärdlast kagu-ida pool, praeguse Suuresadama küla maa-alal, Hiiumaa vallas.

Suursadamasse saavad siseneda kuni 35 meetrit pikad ja kuni 2,8-meetrise süvisega laevad. Põhiliselt kasutavad sadamat kalalaevad ja lootsilaev.

Laevaga sissesõidul on oluline õigesti läbida Püssirahusilm, vältides muuhulgas Kakralaidu ning Paerahu ja Püssirahu madalat; viimased kaks jäävad allapoole merepinda.

Ajalugu
-------

Suursadamat on esmamainitud nimeta sadamakohana 1570. aastast pärineval merekaardil. Nimega on seda mainitud 1593. aastal *Sääre sadamana* (*Serle ham*).

1580. aastatel lasi rootsi feldmarssal ja Aunaku mõisnik Hans Wachtmeister ehitada Suursadamasse sadamasilla.

Sadam sai peatselt tuntuks mitte ainult rahvusvahelise sadamana (1638. a. loodi sinna tollipunkt), vaid ka kohaliku tööstuskeskusena. Juba ammustest aegadest Hiiumaal toiminud laevaehitus koondus sadama ligidusse. Veel enne 16. sajandi lõppu hakati Suursadamas ka lupja põletama. 1680. aastatel oli seal elling, sepikoda ja köiepunumistöökoda.

17.–19. sajandini oli Suursadam rahvusvaheliselt tuntud laevaehituskeskus, seejärel hakkas tema tähtsus hääbuma. Esimese vabariigi algaastail ehitati seal viimased suured laevad, kalalaevade ehitus lõppes vahetult pärast nõukogude võimu tulekut. Ka Suursadama tähtsus sadamana vähenes ning tema positsiooni võtsid üle 19. sajandil ehitatud sadamad Kärdlas ja Heltermaal. Aastatel 1952–1959 asus Suursadamas veel kalakombinaat ja aastatel 1961–1966 kohaliku kalurikolhoosi keskus.

Tänapäeval on Suursadamas alles vaid laevaremonditöökojad ja kalavastuvõtupunkt.

Suursadamas ehitatakse muuhulgas halulaeva.

Pilte
-----

* Vaade Suursadamale "Piirivalvekailt"Vaade Suursadamale "Piirivalvekailt"
* Vaade Suursadamale "Röögu sillalt", vasakul tagaplaanil "Suursadama ait"Vaade Suursadamale "Röögu sillalt", vasakul tagaplaanil "Suursadama ait"
* "Suursadama ait" (kultuurimälestis)"Suursadama ait" (kultuurimälestis)
* "Suursadama ait" (kultuurimälestis)"Suursadama ait" (kultuurimälestis)
* Laeva remont SuursadamasLaeva remont Suursadamas

Viited
------

1. ↑  Suursadam Eesti väikesadamate lehel
2. ↑  Tööde algus Suursadama ellingus. MTÜ Halulaev

Välislingid
-----------

* Suursadama 360° aeropanoraam / aerofoto
* MTÜ Halulaev koduleht
* Suursadam Kipper.ee foorumis
* Suursadama ait Kultuurimälestiste registris

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Suursadam** |
Vaemla mõisa park. Mõisa härrastemaja ja enamik kõrvalhooneid on hävinud
**Vaemla mõis** (saksa keeles *Waimel*) oli rüütlimõis Käina kihelkonnas Läänemaal. Nüüdisajal jääb kunagine mõis Hiiu maakonna Hiiumaa valla territooriumile.

Ajalugu
-------

Mõis rajati tõenäoliselt 16. sajandi lõpul. Viimane võõrandamiseelne omanik oli Gustav von der Pahlen.

### Mõisa omanikud

*Loend on mittetäielik*

* Hans Wachtmeister (suri 1590)
* 1621–... Claes Wachtmeister
* 1645–... Hans Wachtmeister (1609–1652)
* ...–1722 mõis oli riigi omanduses
* 1722–1723 Fritz Wachtmeister (suri 1723)
* 1725–1746 Axel Wilhelm Wachtmeister (1701–1763)
* 1746–1765 Heinrich Caspar von Stackelberg (1702–1778)
* 1765–1772 Karl Friedrich August Wachtmeister (suri 1772)
* 1772–1779 Margaretha Friederika Wachtmeister
* 1779–1799 Caspar Adolph von Stackelberg (1739–1799)
* 1799–1804 Juliane Helene Beate von Nejeloff (sünd. Stackelberg)
* 1804–1808 Karl Gustav von Gernet
* 1808–1857 Karl Johann von Gernet (suri 1857)
* 1858–1882 Karl Jakob Rudolph von Gernet
* 1882–1893 Alexandrine von Richter
* 1893–1908 Alexandrine von Tiesenhausen (sünd. Richter)
* 1908–1919 Gustav von der Pahlen

Mõisakompleks
-------------

Vaemla mõisa katusekorrusega kivist härrastemaja rajati ilmselt 18. sajandi lõpul. Kõrvalhooned paiknesid ümber häärberi esise auringi ning ka peahoonest lääne ja lõuna pool. Mõisasüdamest mõnisada meetrit idas asus maantee ääres tuulik, mis tänaseks on hävinud.

Vaemla mõisa härrastemaja ja enamik kõrvalhooneid on hävinud. Tall-tõllakuurist on siiski alles suurem osa müüre. Säilinud on ka park (Vaemla mõisa park), mida on viimastel kümnenditel korras hoitud, ning mõisasüdamest edelas paiknev villaveski koos oma ajaloolise sisseseadega.

Viited
------

1. 1 2 3 4  Vaemla mõisast Eesti mõisaportaalis

Välislingid
-----------

* Vaemla mõisa omanikud

Käina Püha Martini kirik
Käina kihelkond

**Kirik**: Käina  

**Mõisad**: Aadma mõis | Orjaku mõis | Putkaste mõis | Vaemla mõis
Dória (2014)
**Matheus Dória Macedo** (tuntud lihtsalt kui **Dória**; sündinud 8. novembril 1994 São Gonçalos) on Brasiilia jalgpallur, kes mängib keskkaitsjana Mehhiko kõrgliigaklubis Santos Laguna.

Ta alustas klubikarjääri Brasiilia klubis Botafogo, mille meeskonnas debüteeris ta Brasiilia kõrgliigas 2012. aastal. 2013. aastal tuli ta Botafogoga Rio de Janeiro osariigi meistriks.

2014. aasta septembris sõlmis ta viieaastase lepingu Prantsusmaa kõrgliigaklubiga Olympique de Marseille. Marseille meeskonnas debüteeris ta Prantsusmaa kõrgliigas alles hooajal 2016/17. Enne seda mängis ta Marseille reservmeeskonnas Prantsusmaa madalamates liigades ning oli laenul Brasiilia kõrgliigaklubis São Paulo (2015) ja Hispaania kõrgliigaklubis Granada (2015–2016). 2018. aasta esimeses pooles oli ta Marseillest laenul Türgi kõrgliigaklubis Yeni Malatyaspor.

Alates hooajast 2018/19 on Dória mänginud Santos Lagunas. Hooajal 2020/21 valiti Dória Mehhiko liigahooaja parimaks kaitsjaks.

Ainsal korral on Dória mänginud Brasiilia jalgpallikoondises 6. aprillil 2013, kui sõprusmängus kohtuti Boliiviaga.

Viited
------

1. ↑   (vaadatud 26.02.2024)
Kassari mõisa peahoone varemed (2007)
**Kassari mõis** (saksa keeles *Kassar*; ka *Aunaku mõis* (*Ounack*) , *Saare mõis*) oli mõis Eestis Pühalepa kihelkonnas Kassari saarel.

Ajalugu
-------

Mõisa esimene omanik oli Heinrich Caspar von Stackelberg (1702–1778), kes ostis mõisa Magdalena Elisabeth von der Pahlenilt, Heinrich Caspari Kassari perekonnaharu järeltulijate kätte jäi mõis kuni 1919. aasta võõrandamiseni.

Kassari mõisniku parun Arthur Stackelbergi (1850–1908) hauatähis, Kassari kalmistul Kassari kabeli juures
1791. aastal läks mõis pärandusena kreisikohtunik Justus Friedrich von Stackelbergi omandisse, 1803. aastal ratsaväekapten August Wilhelm von Stackelbergi omandisse, 1841. aastal Eduard Heinrich August von Stackelbergi omandisse, 1885. aastal maakohtunik Georg August Arthur von Stackelbergi, 1909. aastal Eduard August Arthur Ludwig von Stackelbergi omandisse ja 1912. aastal Sophie Wilhelmine Elisabeth Gabriele von Stackelbergi ning 
Justus Heinrich von Stackelbergi omandisse.

Kassari saarel Kassari kalmistul asub Kassari kabel, kuhu on maetud Kassari mõisa omanud Stackelbergide suguvõsa liikmeid.

Mõisa valitsejamajas tegutseb Hiiumaa Muuseumi filiaal Kassari ekspositsioonimaja.

Galerii
-------

* Kassari mõisa aitKassari mõisa ait
* Kassari mõisa kuivatiKassari mõisa kuivati
* Kassari mõisa magasiaitKassari mõisa magasiait
* Kassari mõisa valitsejamajaKassari mõisa valitsejamaja
* Kassari mõisa tuuleveskiKassari mõisa tuuleveski

Vaata ka
--------

* Kassari mõisa tuuleveski
* Kasari mõis (Kirbla kihelkonnas)

Viited
------

1. ↑  omanik Hans Wachtmeister (surnud 1590) Saaga SRA Östersjöprovinsernas jordrevisionshandlingar, 55410/4:112; 1583-1589
2. ↑  Kassari mõis (Pühalepa khk), Kinnistute register Eesti Rahvusarhiivis

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Kassari mõis** |

* Hiiumaa muuseumi Kassari Ekspositsioonimaja mõisa valitsejamajas
* Kassari mõis (Pühalepa khk), Kinnistute register Eesti Rahvusarhiivis

Pühalepa kirik
Pühalepa kihelkond

**Kirik**: Pühalepa  

**Mõisad**: Kassari mõis | Kärdla mõis | Hiiu-Suuremõisa mõis | Kärdlamõisa mõis | Loja mõis | Partsi mõis | Soonlepa mõis | Vilivalla mõis
**Arvo Lill** (sündinud 25. märtsil 1947 Tartus) on endine eesti korvpallur.

Arvo Lill lõpetas 1967. aastal Tartu 2. Keskkooli (praegune Miina Härma Gümnaasium) ja õppis aastatel 1968–1970 Tartu Riiklikus Ülikoolis kehakultuuri. Korvpallitreeninguid alustas venna õhutusel. Tema pikkus on 187 cm. Tema treenerid olid Avo Jans ja Arne Laos. 

Lill on tulnud kolm korda Eesti meistriks (1969, 1970, 1974), võitnud kaks hõbe- ja kaks pronksmedalit ning võitnud Eesti ja Balti karika. NSV Liidu meistrivõistlustel osales ta Kalevi esindusmeeskonna koosseisus 1967–1973, kellega võitis 4. 5. ja 6. kohti. Lill kuulus seitse aastat (1967–1973) Eesti koondisse. Meistersportlase nimetuse sai ta 1975. aastal. Aastatel 1973–1977 mängis Lill Ehitaja meeskonnas.

Lill oli Kalevi korvpallikooli rajamise mõtte algatajaid ja Jüri korvpalliklubi asutajaid, Kalevi auliige on ta 1997. aastast. 

Arvo Lill on korvpallur Heino Lille vend ning tennisist Helina Lille isa. Ta on hiljem tegutsenud eraettevõtluses ning asutanud mitu firmat.

Viited
------

1. ↑  Arvo Lill, tulemused. ESBL
2. ↑  Arvo Lill Eesti Entsüklopeedia, vaadatud 23.06.2021

Välislingid
-----------

* Arvo Lill, portree Eesti Spordi- ja Olümpiamuuseum
* Arvo Lill – Basket.ee.
* Äri lõi sõprusesse mõra, Äripäev. 21. november 2014
**Krakówi maakond** (poola *powiat krakowski*) on 2. järgu haldusüksus (maakond) Poolas Väike-Poola vojevoodkonnas. Maakonna keskus asub Krakówi linnas, mis maakonda ei kuulu.

Krakówi maakond on moodustatud 1999. aastal.

Maakonnas asub Ojcowski rahvuspark.

Haldusjaotus
------------

Maakonnas on viis linna: Krzeszowice, Skała, Skawina, Słomniki ja Świątniki Górne.

Krakówi maakonnas on 17 valda:

* Czernichówi vald
* Igołomia-Wawrzeńczyce vald
* Iwanowice vald
* Jerzmanowice-Przeginia vald
* Kocmyrzów-Luborzyca vald
* Krzeszowice vald
* Liszki vald
* Michałowice vald
* Mogilany vald
* Skała vald
* Skawina vald
* Słomniki vald
* Sułoszowa vald
* Świątniki Górne vald
* Zabierzówi vald
* Zielonki vald
* Wielka Wieśi vald

Viited
------

1. ↑  Powiat krakowski - Informacje Info-Polska. Vaadatud 13. septembril 2023
2. ↑  Powierzchnia i użytkowanie Ojcowski Park Narodowy. Vaadatud 13. septembril 2023

Väike-Poola vojevoodkonna vapp
Väike-Poola vojevoodkond

**maakonnaõigustega linnad:** Kraków |
Nowy Sącz |
Tarnów  

**maakonnad:**
Bochnia |
Brzesko |
Chrzanów |
Dąbrowa Tarnowska |
Gorlice |
Kraków |
Limanowa |
Miechów |
Myślenice |
Nowy Sącz |
Nowy Targ |
Olkusz |
Oświęcim |
Proszowice |
Sucha Beskidzka |
Tarnów |
Tatra |
Wadowice |
Wieliczka
Erik Roose (2018)
**Erik Roose** (sündinud 16. aprillil 1968 Tallinnas) on Eesti ärijuht. 2017. aastast on ta Eesti Rahvusringhäälingu juhatuse esimees.

Ta on lõpetanud Tallinna 10. Keskkooli (1986) ja Tallinna Tehnikaülikooli ehituse ökonoomika ja organiseerimise erialal (1991). 

15. märtsil 2017 valis Eesti Rahvusringhäälingu nõukogu ta ERRi juhatuse esimeheks. Roose ametiaeg algas 1. juunil 2017. 2022. aastal valiti ta tagasi uueks ametiajaks.

Töökäik
-------

* ETKVL, Eesti Erastamisagentuur, UKU, mitmesugused ametid (1991–1996);
* Mainori majanduskool, lektor (1991–2001)
* nädalalehe Eesti Ekspress peadirektor (1996–1998);
* ajalehe Postimees / AS Eesti Meedia ärijuht, peadirektor, müügidirektor (1998–2016);
* Trio LSL raadiogrupp, müügidirektor (2016).
* Eesti Rahvusringhääling, juhatuse esimees (2017–)

Detsembris 2007 valiti ta Eesti Ajalehtede Liidu 2008. aasta esimeheks.

Viited
------

1. ↑  
Galerii: ERRi juhiks sai Erik Roose Postimees, 15. märts 2017
2. ↑  "Erik Roose jätkab ERR-i juhina" ERR, 26. aprill 2022
**Viktor** on mehenimi, mis on variant ladinakeelsest nimest Victor ('võitja', 'vallutaja').

Viktorist on tuletatud naisenimi Viktoria. 

Viktori nimepäev on 22. märts.

### Muud tähendused

Nimi Viktor tähendab ka taibukat, kiire reaktsiooniga inimest ja rahapillaja. Kergemeelset, kellel võivad tekkida probleemid suhetes naistega. Populaarset ja sõnaosavat, inimest, kes kaldub liialdama magusate roogade ja alkoholiga.

Nime levik Eestis
-----------------

2018. aasta 1. jaanuari seisuga on eesnimi Viktor 5837 mehel. Viktor on populaarsuselt 10. mehenimi. Vanim Viktor on üle 85-aastaste vanuserühmas, noorim 0–4-aastaste vanuserühmas. Viktor on keskmiselt 55 aasta vanune (mediaanvanus on 59). Kõige populaarsem on eesnimi Viktor vanuserühmas 60–64, kus neid on 10 000 elaniku kohta 111,83. Kõige rohkem on eesnimega Viktor sündinuid märtsis, kokku 547. Kõige populaarsem on eesnimi Viktor Ida-Viru maakonnas, kus neid on maakonna 10 000 elaniku kohta 75,30.

Nime kandjaid
-------------

* Viktor Marseillest
* Viktor Xantenist
* Viktor Alonen, eesti jalgpallur
* Viktor Kaasik, eesti jurist
* Viktor Kingissepp, eesti poliitik
* Viktor Palm, eesti keemik ja poliitik
* Viktor Piisang, eesti jalgpallur
* Viktor Sieger, eesti jalgpallur
* Viktor Siilats, eesti ettevõtja
* Viktor Tsoi, vene laulja
* Viktor Vassiljev, Eesti poliitik

Viited
------

1. ↑  "Nimede statistika". Originaali arhiivikoopia seisuga 20.01.2020. Vaadatud 15.11.2018.
2. ↑  "Nimede tähendused". Vaadatud 15.11.2018.
3. ↑  "Nimede statistika". Originaali arhiivikoopia seisuga 20.01.2020. Vaadatud 15.11.2018.
Reinhard Gehlen
**Reinhard Gehlen** (3. aprill 1902 Erfurt Saksamaa – 8. juuni 1979 Saksamaa LV) oli Saksamaa sõjaväelane (kindralleitnant) ja Saksamaa Liitvabariigi riigiametnik, Saksamaa LV välisluureteenistuse Bundesnachrichtendienst esimene president.

Reinhard Gehlen oli pärit sõjaväelase perekonnast, tema isa oli suurtükiväeohvitser. 

Pärast kooli lõppu 1920. aastal asus ka Reinhard teenima kursandina suurtükiväkke ning teenis kuni 1935. aastani mitmesugustes riviväeosades. 

1935. aastal viidi ta üle Saksa maavägede staapi, staabiametikohtadel võttis osa Saksamaa alustatud sõjategevusest Poola ja Prantsusmaa vastu.

Alates 1942. aastast oli ta Saksa sõjaväe Wehrmachti Maavägede Kindralstaabi 12. osakonna, luureosakonna, mille töö oli suunatud NSV Liidu Punaarmee vastu (millest ka osakonna nimetus Võõrriikide armeed Idas) ülem ning tegeles Punaarmee vastu suunatud sõjalise taktikalise ja operatiivse teabehanketegevusega.

1945. aasta 10. aprillil vabastas Saksa Kolmanda Riigi sõjajõudude ülemjuhataja Adolf Hitler Reinhard Gehleni tema ametikohalt ning määras sellele kohale Gerhard Wesseli.

1945. aastal enne Teise maailmasõja lõppu kogus ta oma osakonna ja alluvate poolt sõja jooksul hangitud NSV Liidu ja tema sõjaväe kohta käivad andmed ning peitis neid Baierimaale, kus ootas ära ka Ameerika okupatsiooniväed, kellele pakkus oma teeneid ja teadmisi NSV Liidu vastases luuretegevuses.

Pärast lühiajalist viibimist sõjavangilaagris toimetati Gehlen ja tema lähimad kaastöölised Ameerika Ühendriikidesse, kus peetud läbirääkimiste tulemusena moodustati 1947. aastal Reinhard Gehleni juhtimisel Ameerika Ühendriikide valitsuse finantseeritav ja USA sõjaväelase James H. Critchfieldi kontrollitav poollegaalne/mitteriiklik luureorganisatsioon Gehleni organisatsioon, mille töötajatest suur osa oli endised Saksa riigi sõjaväeluure ja Riigi Julgeoleku Peaameti spetsialistid ja kaadriohvitserid.

Viited
------

1. ↑  "The CIA's Gehlen Organization as a refuge for Hitler's secret police". Originaali arhiivikoopia seisuga 25. märts 2010. Vaadatud 9. septembril 2010.
**Oświęcimi maakond** (poola *powiat oświęcimski*) on 2. järgu haldusüksus (maakond) Poolas Väike-Poola vojevoodkonna lääneosas. Maakonna keskus asub Oświęcimi linnas.

Oświęcimi maakond moodustati 1854. aastal, kuid see likvideeriti 1867. aastal. 1910. aastal Oświęcimi maakond taastati. Vahepeal kaotatud Oświęcimi maakond taastati 1. jaanuaril 1951. 1975. aastal maakond likvideeriti, kuid taasloodi haldusreformi käigus 1999. aastal.

Haldusjaotus
------------

Maakonnas on viis linna: Brzeszcze, Chełmek, Kęty, Oświęcim ja Zator.

Oświęcimi maakonnas on kaheksa valda:

* Brzeszcze vald
* Chełmeki vald
* Kęty vald
* Osieki vald
* Oświęcimi vald
* Polanka Wielka vald
* Przeciszówi vald
* Zatori vald

Viited
------

1. ↑  Oświęcim historia, ciekawostki Infoturystyka. Vaadatud 13. septembril 2023
2. ↑  Powiat oświęcimski - Informacje Info-Polska. Vaadatud 13. septembril 2023

Väike-Poola vojevoodkonna vapp
Väike-Poola vojevoodkond

**maakonnaõigustega linnad:** Kraków |
Nowy Sącz |
Tarnów  

**maakonnad:**
Bochnia |
Brzesko |
Chrzanów |
Dąbrowa Tarnowska |
Gorlice |
Kraków |
Limanowa |
Miechów |
Myślenice |
Nowy Sącz |
Nowy Targ |
Olkusz |
Oświęcim |
Proszowice |
Sucha Beskidzka |
Tarnów |
Tatra |
Wadowice |
Wieliczka
**Sucha maakond** (poola keeles *powiat suski*) on 2. järgu haldusüksus (maakond) Poolas Väike-Poola vojevoodkonna lääneosas. Piirneb edelas ligi 6 km ulatuses Slovakkiaga. Maakonna keskus asub Sucha Beskidzka linnas.

Sucha maakond moodustati 1956. aastal. 1975. aastal maakond kaotati, kuid see taastati 1999. aastal haldusreformi käigus.

Suha maakond on mägine, seal asuvad Beskiidide mäeahelikud. Maakonna kõrgem on mägi on Babia Góra (1725 meetri üle merepinna, kõrguselt teine mägi Poolas). Metsad katavad 46,4% maakonna pindalast.

Haldusjaotus
------------

Maakonnas on kolm linna: Jordanów, Maków Podhalański ja Sucha Beskidzka.

Sucha maakonnas on seitse valda:

* Budzówi vald
* Bystra-Sidzina vald
* Jordanówi vald
* Maków Podhalański vald
* Stryszawa vald
* Zawoja vald
* Zembrzyce vald

Viited
------

1. ↑  Historia Powiat suski. Vaadatud 13. septembril 2023
2. ↑  Powiat suski - Informacje Info-Polska. Vaadatud 13. septermbril 2023

Väike-Poola vojevoodkonna vapp
Väike-Poola vojevoodkond

**maakonnaõigustega linnad:** Kraków |
Nowy Sącz |
Tarnów  

**maakonnad:**
Bochnia |
Brzesko |
Chrzanów |
Dąbrowa Tarnowska |
Gorlice |
Kraków |
Limanowa |
Miechów |
Myślenice |
Nowy Sącz |
Nowy Targ |
Olkusz |
Oświęcim |
Proszowice |
Sucha Beskidzka |
Tarnów |
Tatra |
Wadowice |
Wieliczka
**Sulev Kannimäe** (sündinud 16. juunil 1955 Kiviõlis) on Eesti poliitik, ta on aastast 2010 Reformierakonna liige. Ta on 28. jaanuarist 2021 Riigikogu (XIV koosseisu) liige.

Ta on lõpetanud 1973. aastal Tallinna 20. Keskkooli ja 1978. aastal Õisu Toiduainetetööstuse Tehnikumi. 1994. aastal lõpetas ta Eesti Maaülikooli põllumajandusökonoomika ja juhtimise erialal.

Ta töötas aastatel 1978–1981 Tallinna Limonaaditehases vanemmeistrina. Aastatel 1982–1985 oli ta Võhma Lihakombinaadis tsehhijuhataja, 1985–1992 J. Gagarini nimelises Näidissovhoostehnikumis tsehhijuhataja, 1992–1998 AS Kalvori juhataja. Aastatel 1999–2008 oli ta Viiratsi abivallavanem, 2009–2013 Viiratsi vallavanem. Aastatel 2008–2009 oli ta Viljandi Linnavalitsuse peaspetsialist, 2013–2017 oli ta Viljandi abivallavanem, 2018–2021 Viljandi Linnahoolduse juhataja.

26. jaanuarist 2021 on ta Riigikogu (XIV koosseisu) liige (Maido Ruusmanni asemel).

2021. aastal oli üks seitsmest Riigikogu õiguskomisjoni liikmest, kes otsustas mitte vastata 35 805 inimese allkirjaga pöördumisele, et riik sätestaks abielu kahe täiskasvanud inimese vahelise liiduna. Teised liikmed olid Marek Jürgenson (Keskerakond), Jaanus Karilaid (Keskerakond), Tarmo Kruusimäe (Isamaa), Urve Tiidus (Reformierakond) ja Vilja Toomast (Keskerakond). Otsustati, et abieluvõrdsus on ühetaoliselt tagatud kõigile abieluvõimelistele isikutele.

Isiklikku
---------

Ta on abielus ning tal on tütar ja poeg. Tema hobid on reisimine ja tervisesport.

Ta elab Uusna külas ja tal on suvila Mähma külas.

Viited
------


1. ↑  Riigikogu õiguskomisjoni istungi protokoll nr 114, 09.11.2021
2. ↑  Marko Suurmägi (24. november 2022). "Riigikogulane soovis anda katuseraha oma suvila kõrvale tänavavalgustuse rajamiseks". *Sakala*. Vaadatud 1.12.2022.
**Hyōgo prefektuur**(Japaani:兵庫県) on Jaapani prefektuur Honshū saare lõunaosas, piirneb põhjas Jaapani merega, lõunas Setoga, idas Kyōto ja Ōsaka prefektuuriga ning läänes Tottori ja Okayama prefektuuriga. Asub Kinki regioonis.

Geograafia
----------

Prefektuuri keskosa läbivad Chūgoku mäed, rannikualad on tasased. Suurem osa rahvastikust elab lõunaosas, põhja- ja keskosa on hõredamalt asustatud. Suurim saar Awaji on Akashi-Kaikyō sillaga ühendatud Honshūga. Suuremad jõed on Kaku ja Maruyama jõgi.

Ajalugu
-------

1995. aasta 17. jaanuaril toimunud 7,3 magnituudiline maavärin põhjustas suuri purustusi ja tulekahjusid. Hukkus 6400 ja vigastada sai 40 000 inimest.

Sümbolid
--------

Hyōgo prefektuuri tunnuslind on ida-toonekurg (*Ciconia boyciana*), tunnuspuu on kampripuu (*Cinnamomum camphora*) ja tunnuslill krüsanteem (*Chrysanthemum japonense*).

Haldusjaotus
------------

Hyōgo prefektuur on jaotatud 41 omavalitsuseks, millest 29 on linnad (市 *shi*).

### Linnad

* Aioi
* Akashi
* Akō
* Amagasaki
* Asago
* Ashiya
* Awaji
* Himeji
* Itami
* Kakogawa
* Kasai
* Katō
* Kawanishi
* Kōbe
* Miki
* Minami-Awaji
* Nishinomiya
* Nishiwaki
* Ōnō
* Sanda
* Sasayama
* Shisō
* Sumoto
* Takarazuka
* Takasago
* Tamba
* Tatsuno
* Toyooka
* Yabu

Vaatamisväärsused
-----------------

* Himeji loss
* Yotakuji tempel Sandas

Viited
------

1. ↑  兵庫県 > 推計人口

Välislingid
-----------

* Hyōgo prefektuuri koduleht

Jaapani prefektuurid

Aichi **·**  Akita **·**  Aomori **·**  Chiba **·**  Ehime **·**  Fukui **·**  Fukuoka **·**  Fukushima **·**  Gifu **·**  Gumma **·**  Hiroshima **·**  Hokkaidō **·**  Hyōgo **·**  Ibaraki **·**  Ishikawa **·**  Iwate **·**  Kanagawa **·**  Kagawa **·**  Kagoshima **·**  Kōchi **·**  Kumamoto **·**  Kyōto **·**  Mie **·**  Miyagi **·**  Miyazaki **·**  Nagano **·**  Nagasaki **·**  Nara **·**  Niigata **·**  Ōita **·**  Okayama **·**  Okinawa **·**  Ōsaka **·**  Saga **·**  Saitama **·**  Shiga **·**  Shimane **·**  Shizuoka **·**  Tochigi **·**  Tokushima **·**  Tōkyō **·**  Tottori **·**  Toyama **·**  Wakayama **·**  Yamagata **·**  Yamaguchi **·**  Yamanashi
**Włocławeki maakond** (poola *powiat włocławski*) on 2. järgu haldusüksus (maakond) Poolas Kujawy-Pomorze vojevoodkonna kaguosas. Maakonna keskus asub Włocławeki linnas, mis maakonda ei kuulu.

Włocławeki maakond moodustati 19. sajandi esimesel poolel. Maakond likvideeriti 1975. aastal, kuid taasloodi 1999. aastal haldusreformi käigus.

Haldusjaotus
------------

Maakonnas on kuus linna: Brześć Kujawski, Chodecz, Izbica Kujawska, Kowal, Lubień Kujawski ja Lubraniec.

Włocławeki maakonnas on 12 valda:

* Baruchowo vald
* Boniewo vald
* Brześć Kujawski vald
* Choceńi vald
* Chodeczi vald
* Fabianki vald
* Izbica Kujawska vald
* Kowali vald
* Lubanie vald
* Lubień Kujawski vald
* Lubranieci vald
* Włocławeki vald

Viited
------

1. ↑  Włocławek Encyklopedia PWN. Vaadatud 30. septembril 2023

Kujawy-Pomorze vojevoodkonna vapp
Kujawy-Pomorze vojevoodkond

**maakonnaõigustega linnad:** Bydgoszcz |
Grudziądz |
Toruń |
Włocławek  

**maakonnad:** Aleksandrów Kujawski |
Brodnica |
Bydgoszcz |
Chełmno |
Golub-Dobrzyń |
Grudziądz |
Inowrocław |
Lipno |
Mogilno |
Nakło |
Radziejów |
Rypin |
Sępólno |
Świecie |
Żnin |
Toruń |
Tuchola |
Wąbrzeźno |
Włocławek
**Tõnis Jürine** (22. veebruar 1873 Viiratsi vald, Viljandimaa – 7. august 1947 Haapsalu) oli eesti advokaat.

Ta õppis aastatel 1883–1884 Viiratsi vallakoolis, aastatel 1885–1886 Viljandi kihelkonnakoolis, aastatel 1887–1889 Viljandi linnakoolis, aastal 1891 Hugo Treffneri Gümnaasiumis, aastatel 1893–1895 Pärnu gümnaasiumis, aastatel 1896–1900 Jaroslavlis Demidovi juriidilises lütseumis, mille lõpetas *cand. jur.* astmega.

Ta oli aastail 1900–1901 Kohtuameti kandidaadiks Jaroslavlis ja Tallinnas. Aastatel 1901–1903 oli ta vandeadvokaadiks Viljandis, aastatel 1903–1907 oli ta talurahvaasjade komissariks Haapsalus. Aastal 1907 valiti ta Vene Riigiduumasse (II koosseisu). Vandeadvokaadiks Tallinnas oli ta aastatel 1907–1914, 1916–1918 ja aastast 1919. Aastatel 1932–1935 oli ta vandeadvokaadiks Haapsalus.

Aastatel 1914–1915 võttis ta osa esimesest maailmasõjast, kus sai raskesti haavata. Aastatel 1918–1919 oli ta sõjaministri abiks.

Tõnis Jürine suri 7. augustil 1947 Haapsalus, ta on maetud Haapsalu vanale kalmistule.

Isiklikku
---------

Tema tütar oli kunstnik Edith Paris.

Viited
------

1. ↑  Eesti avalikud tegelased. Eluloolisi andmeid. EKS, Tartu 1932
2. ↑  Haudi
**Rannakaitsepatarei nr 42** oli Balti laevastiku rannakaitsepatarei Hiiumaal Kõpu poolsaarel Ristna piirkonnas.

Rannakaitsepatarei ehitati aastatel 1939–1940 NSV Liidu mereväe Balti laevastiku Tallinna mereväebaasi Tallinna peabaasi Läänemere rajooni rannakaitse osana.

Läänemere rajooni rannakaitse eelpositsiooni kaitsesektorisse kuulusid Hiiumaal veel rannakaitsepatarei nr 12 Hiiesaarel, rannakaitsepatarei nr 26 Tahkunal, rannakaitsepatarei nr 316 Tahkuna poolsaarel Lehtma piirkonnas ja rannakaitsepatarei nr 149 Kõpu poolsaarel Poama piirkonnas, Palli ninal.

Patareipositsioon
-----------------

Rannakaitsepatarei patareipositsioonil ehitati kahuriõued varjenditega, laskemoonavarjendid, punkrid ja reservuaarid, elektrijaam pumbajaama ja veereservuaariga ja komandokeskus-elektrijaam ning tulejuhtimistorn komandokeskusega.

Tulejuhtimistorn
Rannapatareide kaitseks võimalike dessantide vastu ehitati kaitseehitisi: dotte ja laskemoonavarjendeid.

Varjend

Rannakaitsepatarei
------------------

Rannapatarei relvastuses (tähistus IV-130/50) oli neli B-13 suurtükki, mille kaliiber oli 130 mm ja suurtükitoru pikkus 50 kaliibrit.

Suurtükkide laskekaugus oli 24 km (130 kaabeltaud).

Ristna patarei neljast positsioonist on säilinud kaks. Üks positsioon hävis kruusakarjääri laiendamisel, teine 1950. aastatel ehtatud Ristna tulejuhtimistorni ehitustöödel.

Praegu Ristnas olevad neli 130 mm suurtüki positsiooni on rajatud pärast Teist maailmasõda.

Viited
------

1. ↑  23388 Teise Maailmasõja patarei kahuriõu varjendiga 1 • Mälestised
2. ↑  23389 Teise Maailmasõja patarei kahuriõu varjendiga 2 • Mälestised
3. ↑  23390 Teise Maailmasõja patarei kahuriõu varjendiga 3 • Mälestised
4. ↑  23391 Teise Maailmasõja patarei kahuriõu varjendiga 4 • Mälestised
5. ↑  23396 Teise Maailmasõja patarei laskemoonavarjend 1 • Mälestised
6. ↑  23406 Teise Maailmasõja patarei betoonreservuaar 1 • Mälestised
7. ↑  23407 Teise Maailmasõja patarei betoonreservuaar 2 • Mälestised
8. ↑  23408 Teise Maailmasõja patarei betoonreservuaar 3 • Mälestised
9. ↑  23397 Teise Maailmasõja patarei elektrijaam • Mälestised
10. ↑  23400 Teise Maailmasõja patarei pumbajaam • Mälestised
11. ↑  23401 Teise Maailmasõja patarei veereservuaar • Mälestised
12. ↑  23393 Teise Maailmasõja patarei komandokeskus-elektrijaam • Mälestised
13. ↑  23399 Teise Maailmasõja patarei tulejuhtimistorn komandokeskusega • Mälestised
14. ↑  23403 Teise Maailmasõja patarei kuulipilduja dzott • Mälestised
15. ↑  23404 Teise Maailmasõja patarei laskemoonavarjend 2 • Mälestised
16. ↑  Urmas Selirand, Hiiumaa rannapatareid vol. 2. Patarei nr. 42 IV-130/50
**Gostynini maakond** (poola *powiat gostyniński*) on 2. järgu haldusüksus (maakond) Poolas Masoovia vojevoodkonna lääneosas. Maakonna keskus asub Gostynini linnas.

Gostynini maakond moodustati 1999. aastal.

Haldusjaotus
------------

Maakonnas on kaks linna: Gostynin ja Sanniki.

Gostynini maakonnas on neli valda:

* Gostynini vald
* Pacyna vald
* Sanniki vald
* Szczawin Kościelny vald

Viited
------

1. ↑  Powiat gostyniński - Informacje Info-Polska. Vaadatud 16. septembril 2023

Masoovia vojevoodkonna vapp
Masoovia vojevoodkond

**maakonnaõigustega linnad:** Ostrołęka |
Płock |
Radom |
Siedlce |
Varssavi (Warszawa)   

**maakonnad:** Białobrzegi |
Ciechanów |
Garwolin |
Gostynin |
Grodzisk Mazowiecki |
Grójec |
Kozienice |
Legionowo |
Lipsko |
Łosice |
Lääne-Varssavi maakond |
Maków |
Mińsk |
Mława |
Nowy Dwór Mazowiecki |
Ostrołęka |
Ostrów Mazowiecka |
Otwock |
Piaseczno |
Płock |
Płońsk |
Przasnysz |
Przysucha |
Pruszków |
Pułtusk |
Radom |
Siedlce |
Sierpc |
Sochaczew |
Sokołów |
Szydłowiec |
Żuromin |
Zwoleń |
Żyrardów |
Węgrów |
Wołomin |
Wyszków
Petra Felke 1988. aastal
**Petra Felke** (pärast abiellumist **Meier**; pärast abiellumist Lars Felke-Lungershauseniga uuesti **Felke**; sündinud 30. juulil 1959 Saalfeldis) on Saksamaa endine odaviskaja ja olümpiavõitja.

Petra Felke treenis koos Ruth Fuchsiga SC Motor Jenas. 4. juunil 1985. aastal uuendas ta Schwerinis kaks korda maailmarekordit, visates algul 75.26 m, mille parandas 75.40 meetrini.

Tema esimene suur rahvusvaheline edu oli Stuttgardi Euroopa meistrivõistlustel 1986. aastal briti Fatima Whitbreadi järel võidetud hõbemedal 72.52 meetriga. Ta võitis hõbeda ka järgmisel aastal Rooma maailmameistrivõistlustel, kus teda edestas taas Whitbread 71.76 meetriga. Samal aastal püstitas ta 29. juulil Leipzigis 78.90 meetriga veel ühe maailmarekordi.

Tema vise üle 80.00 m 9. septembril 1988 Potsdamis oli igaviku rekord, kuna ükski teine ​​naine polnud seda tulemust saavutanud enne, kui uus oda 1989. aastal kasutusele võeti. Sellest ajast alates on odade jaoks nõutud uut kujundust, mille puhul on raskuskese asetatud oda keskpunktist kaugemale, nii et need lendavad oluliselt lühemalt.

Varsti pärast seda võitis ta Soulis 1988 aasta olümpiamängudel kuldmedali 74,68 meetriga Fatima Whitbreadi (hõbe) ja sakslanna Beate Kochi ees, kes samuti treenis SC Motor Jenas. 1990. aastal võitis ta Spliti EM-il pronksi ja 1991. aastal, võistledes nüüd ühendatud Saksamaa eest, hõbeda MM-il Tokyos, kus tema 68,68 m pikkust viset edestas vaid hiinlanna Xu Demei. Oma viimasel rahvusvahelisel võistlusel 1992. aasta olümpiamängudel Barcelonas tuli ta seitsmendaks.

Ta oli võistluse ajal 1,72 m pikk ja kaalus 64 kg. Saksamaa taasühendamise järel avalikuks tulnud Saksa DV riikliku dopingu dokumentides leidus ka Felke nimi dopingut kasutanud sportlaste hulgas.

Välislingid
-----------

* Petra Felke ROK-i veebilehel
* Petra Felke World Athletics veebilehel
* Petra Felke Olympedia.org veebilehel
* Petra Felke Sporting Heroes.net veebilehel
* Petra Felke Track and Field Statistics veebilehel

| * v
* r
Naiste odaviske olümpiavõitjad |
| --- |
| 
1932: Mildred Didrikson • 1936: Tilly Fleischer • 1948: Herma Bauma • 1952: Dana Zátopková • 1956: Inese Jaunzeme • 1960: Elvīra Ozoliņa • 1964: Mihaela Peneș • 1968: Angéla Németh • 1972: Ruth Fuchs • 1976: Ruth Fuchs • 1980: María Colón • 1984: Tessa Sanderson • 1988: Petra Meier-Felke • 1992: Silke Renk • 1996: Heli Rantanen • 2000: Trine Hattestad • 2004: Osleidys Menéndez • 2008: Barbora Špotáková • 2012: Barbora Špotáková • 2016: Sara Kolak • 2020: Liu Shiying |


​
**Ostrołęka maakond** (poola *powiat ostrołęcki*) on 2. järgu haldusüksus (maakond) Poolas Masoovia vojevoodkonna kirdeosas. Maakonna keskus asub Ostrołęka linnas, mis maakonda ei kuulu.

Ostrołęka maakond likvideeriti 1975. aastal, kuid see taasloodi 1999. aastal haldusreformi käigus.

Haldusjaotus
------------

Maakonna ainus linn on Myszyniec.

Ostrołęka maakonnas on 11 valda: 

* Baranowo vald
* Czarnia vald
* Czerwini vald
* Goworowo vald
* Kadzidło vald
* Lelise vald
* Łyse vald
* Myszynieci vald
* Olszewo-Borki vald
* Rzekuńi vald
* Troszyni vald

Viited
------

1. ↑  Trochę historii Powiat Ostrołęcki. Vaadatud 19. septembril 2023

Masoovia vojevoodkonna vapp
Masoovia vojevoodkond

**maakonnaõigustega linnad:** Ostrołęka |
Płock |
Radom |
Siedlce |
Varssavi (Warszawa)   

**maakonnad:** Białobrzegi |
Ciechanów |
Garwolin |
Gostynin |
Grodzisk Mazowiecki |
Grójec |
Kozienice |
Legionowo |
Lipsko |
Łosice |
Lääne-Varssavi maakond |
Maków |
Mińsk |
Mława |
Nowy Dwór Mazowiecki |
Ostrołęka |
Ostrów Mazowiecka |
Otwock |
Piaseczno |
Płock |
Płońsk |
Przasnysz |
Przysucha |
Pruszków |
Pułtusk |
Radom |
Siedlce |
Sierpc |
Sochaczew |
Sokołów |
Szydłowiec |
Żuromin |
Zwoleń |
Żyrardów |
Węgrów |
Wołomin |
Wyszków
**Płocki maakond** (poola *powiat płocki*) on 2. järgu haldusüksus (maakond) Poolas Masoovia vojevoodkonna lääneosas. Maakonna keskus asub Płocki linnas, mis maakonda ei kuulu.

Płocki maakond moodustati 1919. aastal. Maakond likvideeriti 1975. aastal, kuid taastati 1999. aastal.

Haldusjaotus
------------

Maakonnas on neli linna: Bodzanów, Drobin, Gąbin ja Wyszogród.

Płocki maakonnas on 15 valda:

* Bielski vald
* Bodzanówi vald
* Brudzeń Duży vald
* Bulkowo vald
* Drobini vald
* Gąbini vald
* Łącki vald
* Mała Wieśi vald
* Nowy Duninówi vald
* Radzanowo vald
* Słubice vald
* Słupno vald
* Stara Biała vald
* Staroźreby vald
* Wyszogródi vald

Viited
------

1. ↑  Płock Encyklopedia PWN

Masoovia vojevoodkonna vapp
Masoovia vojevoodkond

**maakonnaõigustega linnad:** Ostrołęka |
Płock |
Radom |
Siedlce |
Varssavi (Warszawa)   

**maakonnad:** Białobrzegi |
Ciechanów |
Garwolin |
Gostynin |
Grodzisk Mazowiecki |
Grójec |
Kozienice |
Legionowo |
Lipsko |
Łosice |
Lääne-Varssavi maakond |
Maków |
Mińsk |
Mława |
Nowy Dwór Mazowiecki |
Ostrołęka |
Ostrów Mazowiecka |
Otwock |
Piaseczno |
Płock |
Płońsk |
Przasnysz |
Przysucha |
Pruszków |
Pułtusk |
Radom |
Siedlce |
Sierpc |
Sochaczew |
Sokołów |
Szydłowiec |
Żuromin |
Zwoleń |
Żyrardów |
Węgrów |
Wołomin |
Wyszków
**Płoński maakond** (poola *powiat płoński*) on 2. järgu haldusüksus (maakond) Poolas Masoovia vojevoodkonnas. Maakonna keskus asub Płoński linnas.

Płoński maakond moodustati 1999. aastal.

Haldusjaotus
------------

Maakonnas on viis linna: Czerwińsk nad Wisłą, Nowe Miasto, Płońsk, Raciąż ja Sochocin.

Płoński maakonnas on kümme valda:

* Baboszewo vald
* Czerwińsk nad Wisłą vald
* Dzierzążnia vald
* Jonieci vald
* Naruszewo vald
* Nowe Miasto vald
* Płoński vald
* Raciążi vald
* Sochocini vald
* Załuski vald

Viited
------

1. ↑  Powiat płoński - Informacje Info-Polska. Vaadatud 17. septembril 2023

Masoovia vojevoodkonna vapp
Masoovia vojevoodkond

**maakonnaõigustega linnad:** Ostrołęka |
Płock |
Radom |
Siedlce |
Varssavi (Warszawa)   

**maakonnad:** Białobrzegi |
Ciechanów |
Garwolin |
Gostynin |
Grodzisk Mazowiecki |
Grójec |
Kozienice |
Legionowo |
Lipsko |
Łosice |
Lääne-Varssavi maakond |
Maków |
Mińsk |
Mława |
Nowy Dwór Mazowiecki |
Ostrołęka |
Ostrów Mazowiecka |
Otwock |
Piaseczno |
Płock |
Płońsk |
Przasnysz |
Przysucha |
Pruszków |
Pułtusk |
Radom |
Siedlce |
Sierpc |
Sochaczew |
Sokołów |
Szydłowiec |
Żuromin |
Zwoleń |
Żyrardów |
Węgrów |
Wołomin |
Wyszków
**Przysucha maakond** (poola *powiat przysuski*) on 2. järgu haldusüksus (maakond) Poolas Masoovia vojevoodkonna lõunaosas. Maakonna keskus asub Przysucha linnas.

Przysucha maakond moodustati 1956. aastal. 1975. aastal maakond likvideeriti, kuid taastati 1999. aastal haldusreformi käigus.

Haldusjaotus
------------

Maakonna ainus linn on Przysucha.

Przysucha maakonnas on kaheksa valda:

* Borkowice vald
* Gielniówi vald
* Klwówi vald
* Odrzywółi vald
* Potworówi vald
* Przysucha vald
* Rusinówi vald
* Wieniawa vald

Viited
------

1. ↑  Historia Powiat Przysuski. Vaadatud 19. septembril 2023

Masoovia vojevoodkonna vapp
Masoovia vojevoodkond

**maakonnaõigustega linnad:** Ostrołęka |
Płock |
Radom |
Siedlce |
Varssavi (Warszawa)   

**maakonnad:** Białobrzegi |
Ciechanów |
Garwolin |
Gostynin |
Grodzisk Mazowiecki |
Grójec |
Kozienice |
Legionowo |
Lipsko |
Łosice |
Lääne-Varssavi maakond |
Maków |
Mińsk |
Mława |
Nowy Dwór Mazowiecki |
Ostrołęka |
Ostrów Mazowiecka |
Otwock |
Piaseczno |
Płock |
Płońsk |
Przasnysz |
Przysucha |
Pruszków |
Pułtusk |
Radom |
Siedlce |
Sierpc |
Sochaczew |
Sokołów |
Szydłowiec |
Żuromin |
Zwoleń |
Żyrardów |
Węgrów |
Wołomin |
Wyszków
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib veekogust; teiste tähenduste kohta vaata Oja (täpsustus)* |

---

Nigula oja Rannu vallas Tartumaal
Mägioja Butchers Creek Austraalias
Yellow River Indianas
**Oja** on jõest väiksem looduslik vooluveekogu. Piir jõe ja oja vahel on tinglik. Tavaliselt on oja laius mõnekümnest sentimeetrist mitme meetrini, pikkus ei ületa mitut kilomeetrit ja sügavus on alla 1,5 m[*viide?*].

Ojad tekivad vihma- või sulavee äravoolu korral või kohtades, kus põhjavesi jõuab maapinnale ja allikana edasi voolab. Ojad moodustavad liitudes jõgesid.

Kanal erineb ojast selle poolest, et tema säng on inimeste loodus, ojasäng on looduslik.

Ojasid võib jaotada alatisteks ja ajutisteks, tasasteks ja mägisteks[*viide?*].

Looduslike ojade sängid tavaliselt eriti ei muutu, aga mõned looduslikud nähtused (erosioon, maalihe, maavärin) võivad nende asukohta, kuju ja suurust muuta. Ajutised ojad võivad muuta oma sängi ja isegi voolu suunda peaaegu iga aastal. Sageli muutub ojasängi suund inimtegevuse tagajärjel.

Sugugi kõik maapinnale langevad sademed ei jõua pinnaveekogudesse. Suur osa sellest aurub tagasi atmosfääri. Osa veest satub taimedesse ja aurub nende kaudu – aurumist taimelehtede pinnalt arvestab evapotranspiratsioon. Osa veest imendub maapinda ja muutub põhjaveeks. Põhjaveest suurem osa jõuab siiski kunagi vooluveekogudesse. Kui maapind on veest küllastunud, siis ülejääv osa moodustab äravoolu, mis võib kergesti jõuda vooluveekokku või selle moodustada. Osa langenud sademeist salvestatakse liustikku või igilumme, aga selle sulades võib vesi siiski vooluveekokku jõuda. Üsna tüüpiline on, et liustiku alumisest otsast algab oja, mis toitub liustiku sulamisveest.

Parasvöötmes, sealhulgas Eestis, on ojas vett tavaliselt igal aastaajal. Niisugust oja nimetatakse alaliseks ojaks. Väljaspool parasvöödet on palju selliseid ojasid, kus vett leidub ainult aeg-ajalt. Neid nimetatakse ajutisteks ojadeks. Seal on vett tavaliselt vihmahooajal või pärast äikesevihmu. Ajutistel ojadel on ka piirkondlikke nimesid, näiteks araabia maailmas vadi ja Austraalias kriik. Kaartidel tähistatakse alalised ojad tavaliselt sinise pidevjoonega ja ajutised ojad sinise katkendliku joonega.

Ripaaliks nimetatakse veekogu sügavusvööndit, mis ulatub kaldast kuni põhjataimestiku lõpuni. Ojadele on tüüpiline, et ripaal hõlmab oja kogu laiuses.

Ojad on olulised bioloogilise mitmekesisuse suurendamiseks ja säilitamiseks. Nad pakuvad loomadele võimalust vett juua ja võimaldavad kasvada taimedel, mis vajavad palju vett.

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Oja** |

|  |  |
| --- | --- |
|  | Tsitaadid Vikitsitaatides: **Oja** |
**Sochaczewi maakond** (poola *powiat sochaczewski*) on 2. järgu haldusüksus (maakond) Poolas Masoovia vojevoodkonna edelaosas. Sochaczewi maakonna põhjapiiriks on Wisła jõgi. Maakonna keskus asub Sochaczewi linnas.

Sochaczewi maakond likvideeriti 1975. aastal, kuid taastati 1999. aastal haldusreformi käigus.

Haldusjaotus
------------

Maakonna ainus linn on Sochaczew.

Sochaczewi maakonnas on valda:

* Brochówi vald
* Iłówi vald
* Młodzieszyni vald
* Nowa Sucha vald
* Rybno vald
* Sochaczewi vald
* Teresini vald

Viited
------

1. ↑  Gminy Powiatu Sochaczewskiego Starostwo Powiatowe w Sochaczewie. Vaadatud 18. septembril 2023

Masoovia vojevoodkonna vapp
Masoovia vojevoodkond

**maakonnaõigustega linnad:** Ostrołęka |
Płock |
Radom |
Siedlce |
Varssavi (Warszawa)   

**maakonnad:** Białobrzegi |
Ciechanów |
Garwolin |
Gostynin |
Grodzisk Mazowiecki |
Grójec |
Kozienice |
Legionowo |
Lipsko |
Łosice |
Lääne-Varssavi maakond |
Maków |
Mińsk |
Mława |
Nowy Dwór Mazowiecki |
Ostrołęka |
Ostrów Mazowiecka |
Otwock |
Piaseczno |
Płock |
Płońsk |
Przasnysz |
Przysucha |
Pruszków |
Pułtusk |
Radom |
Siedlce |
Sierpc |
Sochaczew |
Sokołów |
Szydłowiec |
Żuromin |
Zwoleń |
Żyrardów |
Węgrów |
Wołomin |
Wyszków
Tiigiveski hoone Juhkentali tänava ääres Tiigiveski pargi otsas, aadressil Juhkentali tänav 11 
**Tiigiveski** oli ajalooline vesiveski Tallinnas (tänapäeva kesklinnas Keldrimäe asumis), Härjapea jõel Tiigiveski tiigi juures.

Härjapea jõe kunagine säng tänapäevasel kaardil
Juhkentali tänava kohal asus juba 13. sajandil vesiveski, mida kutsuti Tiigiveskiks. Esialgu kuulus see Tallinna linnasarasest väljaspool asuv veski Tsistertslaste ordu Mihkli nunnakloostrile, kuid 1354. aastal ostis Tallinna raad 40 margaga selle ära. 1365. aastal läänistas Liivimaa ordu maameister, maaisandana selle veski igaveseks Tallinna linnale. Raad müüs vesiveski hiljem nahaparkalitele, kes rajasid sinna valgenaha- ja seemisnahatöökoja. Hiljem tegutses hoonestuses katelsepaveski. 

1688. aasta Samuel Waxelbergi Rootsi aegsel Tallinna linnaplaanil on Härjapea jõel näidatud 8 vesiveskit. Lähtudes ülemjooksult: 1) Ülemiste veski; 2) Vase-Paberiveski; 3) Suru-seemisnahaveski; 4) Vaseveski; 5) Suru-Tiigiveski; 6) Jaaniveski; 7) Suruveski; 8) Saeveski – neist esimesed 5 Juhkentali piirkonnas. Waxelbergi 1688 kaardil on Tiigiveskit nimetatud vanutus- ehk uhtumisveskiks. Põhjasõja järel rajati lagunenud veskisse 1716. aastal saeveski, kus sisseseade toodi Peterburist ja millele 1727. aastal lisati eraldi vesirattaga jahuveski ning 1800. aastal jahvatati veskis jälle vilja.

Tiigiveski sattus 1828. aastal uuesti Tallinna rae omandusse, 1830. aastatel toimusid veskis suuremad ehitustööd ja kinnistul valmis ka rentniku F. Hasenjägeri elumaja. 1840. aastatel rentis veskit paberitööstur Johann Wilhelm Donat, kes aga seejärel eelistas Ülemiste veski rentimist. Aastatel 1843–1869 oli veski rentnik David Ebehard Martens ja tema poeg Carl August Martens ning veski töötas kuni 1843. aastani kui paberiveski, seejärel 1886. aastani kui viljaveski. Veski ja sellega seotud tööstusega väljakujunenud hoonestus 14.–19. sajandist, Juhkentali tänava ääres suunaga Vana-Liivamäe tänava poole, on ümberehitatud kujul tänaseni säilinud. 

Viimase Tiigiveski rentnikuna tegutses Georg Langner kuni 1886. aastal veski müümiseni paberivabrikant Eduard Johansonile, kes omandas lisaks ka sellega külgnenud Jaaniveski, kavandatud paberivabriku jaoks. 1887. aastal Tiigiveski tegevus veskina likvideeriti ning hoonet hakati kasutama Johansoni paberivabriku laona. Veskihoone muudeti pärast teist maailmasõda, 1947. aasta taastamisprojektiga metallitöökojaks.

20. sajandi algul rajati endise Härjapea jõe voolusängi ja Tiigiveski tiigi kohale Tiigiveski park. Tiigiveski tiik hakkas 20. sajandi alguses soostuma ning aeti aastatel 1912–1913 kinni ja täideti Estonia teatri vundamendiaugust võetud prahiga. Härjapea jõgi suleti selles lõigus lõplikult maa alla alles 1930. aastate teisel poolel. 

Koos Tiigiveski pargiga rajati ka 0,9 ha suurune puukool ja kasvuhoonetega aiand. Tiigiveski täidetud alale alustati ka Tiigiveski jalgpalliväljaku rajamist.

Viited
------

1. ↑  HÄRJAPEA VESKID JUHKENTALI PIIRKONNAS, www.juhkentali-keldrimae.eu, (vaadatud 09.09.2023)
2. ↑  Tiigiveski hoone, 14.-19. saj. kultuurimälestiste riiklikus registris (vaadatud 29.10.2020)
**Węgrówi maakond** (poola *powiat węgrowski*) on 2. järgu haldusüksus (maakond) Poolas Masoovia vojevoodkonna idaosas. Maakonna keskus asub Węgrówi linnas.

Węgrówi maakond moodustati 1810. aastal. 1975. aastal maakond likvideeriti, kuid taastati 1999. aastal haldusreformi käigus.

Haldusjaotus
------------

Maakonnas on kaks linna: Łochów ja Węgrów.

Węgrówi maakonnas on kaheksa valda:

* Grębkówi vald
* Korytnica vald
* Liwi vald
* Łochówi vald
* Miedzna vald
* Sadowne vald
* Stoczeki vald
* Wierzbno vald

Viited
------

1. ↑  Historia Powiat Węgrowski. Vaadatud 19. september 2023

Masoovia vojevoodkonna vapp
Masoovia vojevoodkond

**maakonnaõigustega linnad:** Ostrołęka |
Płock |
Radom |
Siedlce |
Varssavi (Warszawa)   

**maakonnad:** Białobrzegi |
Ciechanów |
Garwolin |
Gostynin |
Grodzisk Mazowiecki |
Grójec |
Kozienice |
Legionowo |
Lipsko |
Łosice |
Lääne-Varssavi maakond |
Maków |
Mińsk |
Mława |
Nowy Dwór Mazowiecki |
Ostrołęka |
Ostrów Mazowiecka |
Otwock |
Piaseczno |
Płock |
Płońsk |
Przasnysz |
Przysucha |
Pruszków |
Pułtusk |
Radom |
Siedlce |
Sierpc |
Sochaczew |
Sokołów |
Szydłowiec |
Żuromin |
Zwoleń |
Żyrardów |
Węgrów |
Wołomin |
Wyszków
"Skytte auhind" suunab siia. Rootsi auhinna kohta vaata artiklit Johan Skytte auhind (Rootsi).
Johan Skytte medal. *Foto: Andres Tennus*
**Johan Skytte medal** on teenetemärk, mille annab Tartu Ülikooli senat riigi- või ühiskonnategelasele, kes on viimastel aastatel aidanud silmapaistvalt kaasa Tartu Ülikooli ja Eesti kõrghariduse arengule. Medal asutati 1995. aastal ja on nime saanud ülikooli esimese kantsleri Johan Skytte järgi.

Johan Skytte medal on ülikooli peahoone portikuse kujuline hõbedast, üle kullatud ripats. Portikuse frontoon läheb astmeliselt keskosa poole madalamaks ja selle keskmine tasapind on pintslijälje faktuuriga. Sammastikku tähistavate püstjoonte vahele on paigutatud Tartu Ülikooli esimese kantsleri Johan Skytte reljeefne portree. Sammastikutagust pinda katavad reljeefsed pintslitõmbed, mille iseloom järgib rektori ametiketi külgkettide faktuuri. Johan Skytte medalil on tumesinisest muareesiidist lint kuue kuldse, servade suunas koonduva triibuga. Lindi allosas on kullatud kolmnurk, mis läheb keskosa poole astmeliselt madalamaks. Kolmnurga kohal on ülikooli ladinakeelne nimi ja keskel Tartu Ülikooli asutamise aasta 1632. Johan Skytte medali, nagu ka teised Tartu Ülikooli teenetemärgid, on kujundanud Julia Maria Künnap. 

Kuni 2020. aastani anti medali laureaatidele pronksist medal, mille esiküljel on Johan Skytte bareljeef koos nimega, pöördel ladinakeelne tekst *pro meritis* (tunnustuseks), medalisaaja nimi ja tunnustuse avaldaja nimi *Universitas Tartuensis*. Medali autor on Stanislav Netšvolodov.

Johan Skytte medali saajad
--------------------------

* 1995 Marju Lauristin
* 1995 Mart Laar
* 1996 Mihkel Pärnoja
* 1998 Katarina Brodin (Rootsi suursaadik)
* 1998 Jacques Faure (Prantsusmaa suursaadik)
* 1998 Kai Lie (Norra suursaadik)
* 1998 Sven Roed Nielsen (Taani suursaadik)
* 2001 Lennart Meri
* 2002 Andrus Ansip
* 2004 Jüri Raidla
* 2005 Andres Lipstok
* 2008 Dag Hartelius (Rootsi suursaadik)
* 2009 Rein Taagepera
* 2012 Tõnis Lukas
* 2015 Ene Ergma
* 2017 Katri Raik
* 2019 Eva Åkesson
* 2020 Tanel Kiik
* 2020 Kersti Kaljulaid
* 2023 Margit Sutrop

Vaata ka
--------

* Tartu Ülikooli teenetemärgid
* Tartu Ülikooli suur medal
* Tartu Ülikooli medal
* Tartu Ülikooli aumärk
* Teenetemärk "100 semestrit Tartu Ülikoolis"
* Tartu Ülikooli Tänutäht

Viited
------

1. ↑  "Tartu Ülikooli tunnustamise kord". *Tartu Ülikool*. Vaadatud 3.12.2022.
2. ↑  Liin, A. (2020). *Tartu Ülikooli teenetemärgid. University of Tartu Honorary Decorations* (PDF). Tartu: Tartu Ülikool. Lk 11. ISBN 978-9985-4-1236-7.
3. ↑  "Johan Skytte medali kavalerid". *Tartu Ülikool*. Vaadatud 3.12.2022.

Välislingid
-----------

* Tartu Ülikooli tunnustamise kord
* Johan Skytte medali kavalerid
* Tartu Ülikooli teenetemärkide kandmise hea tava