recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
SS-*Standartenführer* Hermann Fegelein
***Standartenführer*** ehk **SS-*Standartenführer*** oli sõjaväeline auaste Kolmanda Riigi SS-is, SA-s ja SD-s , mis vastas teiste riikide relvajõududes koloneli auastmele, Wehrmachtis *Oberst*'ile.

*Standartenführer* oli ühe auastme võrra kõrgem *Obersturmbannführer*'ist ja ühe astme võrra madalam *Oberführer*'ist.

*SS-Standartenführer*'i kraenurgad 1933–1945
1925. aastal oli *Standartenführer*'i nimetus loodud tiitlina. 1928. aastal muutus auaste üheks esimeseks volitatud SA ja SS-i auastmeks ja oli ametlikult antud SA ja SS-i ohvitseridele, kes käsutasid rünnak- ja kaitseüksuseid (*Standarten*), mis olid rügemendi suurused, umbes 300–500 mehe vahel.

1929. aastal oli *Standartenführer*'i auaste jagatud kaheks eraldatud auastmeks, tuntud kui *Standartenführer (I)* ja *Standartenführer (II)*. See mõiste hüljati 1930. aastal, kui nii SA kui ka SS laiendasid oma auastmesüsteeme, et lasta käibele rohkem ohvitseride auastmeid, ja seega kadus üheainsa *Standartenführer*'i auastme eristamise vajadus.

1933. aastal, kui Adolf Hitler pääses Saksamaal võimule, oli *Standartenführer* kõrgeim vanemohvitseri auaste, madalam kui *Oberführer*, mida peeti esimeseks kindrali auastmeks SS-is ja SA-s. 1936. aastal loodud *SS-Verfügungstruppe*'s oli *Standartenführer*'i auaste Wehrmachti *Oberst*'iga samaväärne.

*Standartenführer*'i embleem koosnes ühest tammelehest, mis asetses mõlemal pagunil. *Standartenführer* oli esimene SS-i ja SA auaste, mis demonstreeris auastme embleemi mõlemal pagunil ilma üksuse embleemita. Waffen-SS-i *Standartenführer*'id kandsid lisaks tammelehega kraeembleemile ka Saksa oobersti õlakuid.

Eestlastest on selle auastme saanud näiteks Alfons Rebane.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelmine auaste***Obersturmbannführer*** | **SS-i auastmed*****Standartenführer*** | Järgmine auaste***Oberführer*** |
**Schreckhorn** on mägi Berni Alpides. See on kõrgeim tipp, mis asub täielikult Berni kantonis. Schreckhorn on põhjapoolseim neljatuhandeline Euroopas.

Schreckhorn asub 10 km Grindelwaldist kagus Ülemise ja Alumise Grindelwaldi liustiku vahel. Piirkonna moodustavad asustamata liustikuorud, suur Aare liustik ja Fiescheri liustik. Lauteraarhorni tipp asub väga lähedal ja ulatub peaaegu samale kõrgusele. Berni Alpide kõrgeim tipp Finsteraarhorn asub 6 km lõuna pool.

Geoloogiliselt on Schreckhorn Aarmassiivi osa.

Ronimisajalugu
--------------

Vaade Schreckhornile Eismeeri jaamast Jungfraujochi raudteel
Esimese mäkketõusu tegid 16. augustil 1861 Leslie Stephen, Ulrich Kaufmann, Christian Michel ja Peter Michel. Nende tõusutee, ülemise Schrecki uurde kaudu Schrecksattelile ja siis kaguseljakule, oli tavamarsruut järgmiseks 50 aastaks, kuid nüüd kasutatakse seda harva.

Tippu üritati mitu korda enne sedagi, eriti Šveitsi loodusteadlane Joseph Hugi 1828. aastal ja Pierre Jean Édouard Desori (Šveitsi geoloog) teejuhiga seltskond 1842. aastal.

Esimese tõusu edelaseljakult – Schreckhornile ronimise tavamarsruut – tegid John Wicks, Edward Branby ja Claude Wilson 26. juulil 1902. Nad otsustasid kohalike teejuhtide abita väga järsule seljakule ronida ja neil õnnestus tippu jõuda. Loodeseljakule (Andersongrat) ronisid 7. augustil 1883 esimestena John Stafford Anderson ja George Percival Baker koos teejuhtide Ulrich Almeri ja Aloys Pollingeriga.

Lauteraarhorni kirdetiivad (vasakul keskel) ja Schreckhorn (paremal keskel) vaadatuna Grosser Diamantstockilt
Strahleggi hütti, mille hävitas laviin, asendab Schreckhorni hütt (2520 m). Schreckhornile võib tõusta ka Glecksteini hütist (2317 m) ja Lauteraari hütist (2392 m).
**Lastekirjanduseks** (ka: **laste- ja noorsookirjandus**) kõige laiemas tähenduses peetakse laste loetavat ja/või lastele mõeldud lugemisvara. Lastekirjandus hõlmab ühtviisi neid raamatuid, mille lapsed ise on omaks võtnud, kui ka neid raamatuid, mis on lastele kirjutatud või lastele sobivaks hinnatud mõne autoriteedi (literaadid, õpetajad, kirjastajad, lapsevanemad jne) poolt.

Üldiseloomustus
---------------

Lastekirjandust on üritatud määratleda kui spetsiaalselt laste jaoks loodud kirjandust, ent tihti[*viide?*] on kirjaniku algselt täiskasvanuile kirjutatud teos saanud populaarseks hoopis lasteraamatuna (Mark Twaini "Prints ja kerjus", "Huckleberry Finn"). Samuti võib tuua vastupidiseid näiteid, kus lastele kirjutatud teos leiab suurema lugejaskonna täiskasvanute näol. Palju on teoseid, millest nii lastel kui ka täiskasvanuil on lugeda oma lugu (Antoine de Saint-Exupéry "Väike prints"). Sellised piiripealsed juhtumid teevad lastekirjandusest väga rikka nähtuse, ent ei tee lihtsamaks lastekirjanduse piiritlemist kirjanduses.

Oluliseks eripäraks lastekirjanduses on teksti ja pildi sümbioos, mistõttu on võrdselt tähtsad nii kirjaniku- kui ka kunstnikutöö. Tihti on lasteraamatus pilti rohkem kui kirjandust. Ka esimene teadaolev spetsiaalselt lastele loodud raamat on pigem pildiraamat – 1658. aastal ilmus "Orbis Pictus", tšehhi haritlase Jan Ámos Komenský pildiatlas lastele.

Spetsiaalselt lastele mõeldud lastekirjanduse põhiline eripära on lugeja ea eripära arvestamine (adressaaditunnetus).

Kirjandussotsioloog Hannes Hüttner on öelnud, et lastekirjandus oli kaua aega pedagoogiline provintsikirjandus (Hüttner 1979:97).

Lastekirjanduse liigitamine
---------------------------

Nii lastekirjandust kui ka selle lugejaskonda on püütud liigitada ealiste huvide ja retseptsiooni seisukohalt. Eristatud on väikelapse kirjandust, koolieeliku kirjandust, noorema kooliea kirjandust, keskmise kooliea kirjandust ja vanema kooliea kirjandust.

Vaata ka
--------

* Eesti lastekirjandus
* Eesti Lastekirjanduse Keskus
* Rahvusvaheline Noorsookirjanduse Nõukogu
* Lasteraamatukogundus
* Minu Esimene Raamat

Välislingid
-----------

* Enn Murdmaa, Noorsoo- ja lastekirjanduse põhinõudeid, Kasvatus 1935, nr 2, 3
* IBBY koduleht
**Jeļena Ostapenko** (ka Aļona Ostapenko; sündinud 8. juunil 1997) on Läti tennisist.

Ta võitis 2017. aasta Prantsusmaa lahtised meistrivõistlused tennises, alistades finaalis Simona Halepi 4:6, 6:4, 6:3. See oli tema esimene WTA-turniiri võit. Selle võiduga tõusis ta WTA edetabelis 12. kohale. Oma teise WTA turniiri võitis ta sama aasta septembris Korea Openil Seoulis. Kolmanda turniirivõidu sai ta oktoobris 2019 Luxembourg Openil, kus alistas finaalis Julia Görgesi. Neljanda võidu saavutas ta juunis 2021 Eastbourne Internationalil, kus alistas finaalis Anett Kontaveidi 6:3, 6:3.

Ostapenko on jõudnud lisaks 2 korral WTA turniiri finaali: septembris 2015 kaotas ta Coupe Banque Nationale'il Québecis Annika Beckile 2:6, 2:6 ja 2016. aasta Qatar Total Openil kaotas ta finaalis Carla Suárez Navarrole 6:1, 4:6, 4:6. Ta tõusis seejärel WTA edetabelis senise karjääri kõrgeimale, 40. kohale. Aprillis 2016 tõusis ta juba 37. kohale. Seni kõrgeima edetabelikoha saavutas ta 19. märtsil 2018, kui ta asus 5. kohal.

Ta on võitnud 8 ITF turniiri. 2014. aastal võitis ta Wimbledoni noorteturniiri ja tõusis noorte edetabelis teisele kohale.

Ta on olnud Anett Kontaveidi õpingukaaslane ja paarismängupartner.

Treener
-------

Tema peamine treener on olnud ema Jelena Jakovleva. Juulist 2018 kuni 2019. aasta aprilli alguseni oli tema treener hollandlane Glenn Schaap (Anett Kontaveidi varasem treener).

Tunnustus
---------

* 2017 – Läti aasta naissportlane
* 2017 – Läti aasta eurooplane

Viited
------

1. ↑  Endine Läti esireket lõpetas koostöö Kontaveidi ekstreeneriga. ERR Sport, 04.04.2019.

Välislingid
-----------

* Jeļena Ostapenko WTA kodulehel
* Andres Vaher. "Naabriplika, kes ei mõtle ega karda". Laupäevaleht LP, 10. juuni 2017. Lk 60–61
**Umar Israilov** (1982 – 13. jaanuar 2009) oli tšetšeenist pagulane ja endine Tšetšeenia presidendi Ramzan Kadõrovi ihukaitsja, kes andis Euroopa Inimõiguste Kohtus tunnistusi Kadõrovi režiimi vastu ja tapeti Viinis.

Israilov võitles Teises Tšetšeenia sõjas Venemaa vägede vastu ja langes 2003. aastal vangi.

Hiljem teenis Kadõrovi ihukaitsjana ja oli enese kinnitusel tunnistajaks mõrvadele, piinamistele ja muudele kuritegule, mille kordasaatjateks kadõrovlased, teiste hulgas Ramzan Kadõrov ja tema lähedane abiline, hilisem Riigiduuma liige Adam Delimhanov.

Viini politsei terrorismivastane üksus on Israilovi palgamõrva organiseerijana nimetanud Austrias elavat tšetšeeni poliitilist pagulast Otto Kaltenbrunnerit ja peasüüdlastena Ramzan Kadõrovit ning tema abi Šaa Turlajevit. Prokuratuuri väitel ei ole otsustavaid tõendeid sellest, et Kadõrov mõrva tellis. Kaltenbrunner koos kahe kaasosaluses kahtlustatavaga on Austrias vahi all.

Viited
------

1. ↑  Austria Finds Strong Links to Kadyrov in Israilov's Murder, The Moscow Times, 30.04.2010.
**Kristel Eeroja-Põldoja** (aastani 2001 **Kristel Eeroja**, sündinud 23. jaanuaril 1970 Tallinnas) on eesti viiuldaja. 

Ta on lõpetanud 1988. aastal Tallinna Muusikakeskkooli Tiiu Peäske klassis ja 1993. aastal Tallinna Konservatooriumi professor Jüri Gerretzi viiuliklassis. 

Aastatel 1988–1998 töötas ta Tallinna Muusikakeskkoolis viiuliõpetajana ning oli samal ajal ka Tallinna Kammerorkestris II viiulirühma kontsertmeister. 

Aastatel 1997–2006 oli ta Pärnu Linnaorkestri kontsertmeister ning aastatel 1998–2013 Vanemuise sümfooniaorkestri kontsertmeister. Alates 1998. aastast on ta olnud Heino Elleri Muusikakooli viiuliõpetaja, alates 2011. aastast ka viiuliosakonna juhataja. 

Ta on esinenud nii solistina kui ka paljudes kammerkoosseisudes. 

Kristel Eeroja-Põldoja on Tartu Keelpillikvarteti (2006) asutajaliige.

Tunnustus
---------

* 2022 Vanemuise loomenõukogu muusikapreemia

Isiklikku
---------

* Tema abikaasa on bariton Alari Põldoja. Neil on poeg Franz Ferdinand ja tütar Sofia Frederica.
**Rhodesi stipendium** on rahvusvaheline stipendium välismaistele bakalaureuseõpingud lõpetanud tudengitele õppimaks Oxfordi Ülikoolis. Nime sai stipendium Cecil Rhodesi järgi, kes 1902. aastal asutas vastava fondi. See oli esimene ulatuslikum rahvusvaheliste stipendiumite programm ja paljud peavad seda "maailma kõige prestiižsemaks stipendiumiks" (nt *Time*, *Yale University Press*, *The McGill Reporter* ja *Associated Press*).

Rhodesi stipendiaadid võivad täiskohaga õppida mistahes õppekava järgi , mida ülikool pakub, kas siis magistriprogrammis, tehes teaduskraadi või tehes teist bakalaureust. Stipendium antakse kaheks aastaks aga võimalikud on ka ühe- ja kolmeaastased stipendiumid.

Rhodesi fond tasub õppemaksu, lisaks saavad stipendiaadid igakuiselt teatud summa majutuse ja elamiskulude eest maksmiseks.

Rhodesi stipendiume antakse Briti endistest asumaadest (Austraalia, Bermuda, Kanada, Hongkong, India, Jamaica ja Kariibi endised Briti kolooniad, Keenia, Uus-Meremaa, Pakistan, Lõuna-Aafrika ja selle naabrid Botswana, Lesotho, Malawi, Namiibia ja Svaasimaa, USA, Sambia) pärinevatele üliõpilastele ja ka sakslastele. 

Alates 1902. aastast on antud üle 7000 stipendiumi. Kuulsate stipendiaatide hulgas on olnud poliitikud Bill Clinton, Bob Hawke, Wasim Sajjad, Dominic Mintoff, John Turner ja Tony Abbott. Rhodesi stipendiumiprogrammi kaudu on teiste seas Oxfordis õppinud ka näiteks Robert Reich, Naomi Wolf, Stuart Hall, Rachel Maddow, Susan Rice, Strobe Talbott, David Chalmers ja Peter Hessler.

Viited
------

1. ↑   Rhodes Trust (2009) The Rhodes Scholarships.
2. ↑   "Education: Reunion of a Scholarly Elite". Time.com. 11.07.1983.
3. ↑   Ziegler, Philip. "Legacy. Cecil Rhodes, the Rhodes Trust and Rhodes Scholarships". Yale University Press. 2008
4. ↑   McCabe, Daniel. The Rhodes to glory 34 (7). Mc Gill Reporter. 13.12.2001.
5. ↑   "Swimmers, poets among 2010 Rhodes Scholars Winners selected from 805 applicants at 326 schools".Associated Press. 23.11.2009.
6. ↑  aeg-ajalt võetakse listist maha või pannakse juurde MBA kursused
7. ↑   "FAQs about the Scholarships". Rhodes Trust.
Dob's Linni piirpaljand
**Rhuddani lade** on Siluri ladestu Llandoveryi ladestiku globaalne kronostratigraafiline üksus (lade). Sellele on nime andnud Cefn-Rhuddan`i farm Llandoverys. Lademele andis nime aastal 1971 piirkonnas töötanud L. R. M. Cocksi juhitud geoloogide grupp.

Lademe alumist piiri määratleb graptoliit *Akidograptus ascensus* '​e esmakordne ilmumine Dob's Linni piirpaljandis Šotimaal, lademe ülempiiri märgib Trefawri paljandis graptoliitide *Monograptus* triangulatus esinemistsooni algus ja graptoliidi *Monograptus austerus sequens* ilmumine.

Rhuddani lade lasub Hirnanti lademel ja see lamab Aeroni lademe all. Lademe vanus on 443,7...439 miljonit aastat. Eestis vastavad sellele Juuru lade ja Raikküla lademe alumine osa.

Rhuddani lademe moodustumise ajal jätkus Hirnanti lademe moodustamise ajal aset leidnud Ordoviitsiumi lõpu väljasuremine.

Viited
------

1. ↑  Stratigraafia terminoloogia
2. ↑  L. R. M. Cocks: *The Llandovery Series in the Llandovery area.* C. H. Holland ja M. G. Bassett (Hrsg.). *A global standard for the Silurian System.* National Museum of Wales, Geological Series 9: 36–50, Cardiff 1989
3. ↑  GSSP Table - Paleozoic Era
4. ↑  "Ordovician-Silurian extinction". Encyclopædia Britannica.

Siluri globaalsed lademed ja Přidoli ajastik

Rhuddani  **·** 
Aeroni **·** 
Telychi **·** 
Sheinwoodi **·** 
Homeri **·** 
Gorsti **·** 
Ludfordi **·** 
Přidoli ajastik  

vanemad lademed  nooremad lademed
**Jidai Matsuri** (時代祭 'ajastute pidu') on üks kolmest peamisest pidustusest Jaapani endises pealinnas Kyōtos.

Pidustused toimuvad igal aastal 22. oktoobril. Teised kaks pidustust on mais peetav Aoi Matsuri ja juulis toimuv Gion Matsuri.

Jidai Matsurit tähistatakse 22. oktoobril Kyōto idaosas Heiani pühamu ümbruses. 22. oktoobril 794 muutis keiser Kanmu Kyoto riigi pealinnaks ja nimetas linna ümber Heiankyoks.

Heiani pühamu ehitati 1895. aastal keiser Kanmu auks ja sellega tähistati Heiankyo 1100. aastapäeva. See traditsioon on püsinud tänaseni ning pühamu säilitamise ja kaitsmisega tegeleb ühendus Heian Kosha.

Edo perioodil (1603–1868) elas Kyōtos umbes 350 000 inimest. 1873. aastal viidi Jaapani pealinn Tōkyosse, mistõttu vähenes Kyōto rahvaarv 220 000 inimeseni. Kyōto linnavalitsus kartis, et kui midagi ette ei võeta, võib linn järk-järgult alla käia. Tuldi mõttele korraldada rongkäik, kus näidatakse Kyōto kombeid ja rõivaid Heiankyo esimestest päevadest kuni Edo perioodi lõpuni.

Esimestel pidustustel toimus kuus rongkäiku ja osavõtjaid oli umbes 500. Jidai Matsuri on nüüdseks kasvanud, igal aastal toimub 18 rongkäiku, millest võtab osa enam kui 2000 inimest.

Pidustustepäeva hommikul kantakse pühamusse kaks keiserlikku tõlda pühamusse, et seal jumalikke esemeid pühitseda. Jidai Matsuri kõrghetk on paraad, millest võtavad osa Kyōtoga seotud ajaloolised isikud. Paraadi juhatab *isshin kinnotai* ehk grupp hilise Edo perioodi sõdalasi, kes läksid keiser Meiji poole, et kukutada šoguni valitsus. Nende juhid olid Sakamoto Ryoma (Meiji restoratsiooni liider), šogun Oda Nobunaga, Murasaki Shikibu ("Genji lugude" autor), Sei Shonagon ("Padjaraamatu" autor) ja teised.

Rongkäik on ligi 2 kilomeetrit pikk ja paraad marsib Keisripaleest umbes 4,5 kilomeetrit Heiani pühamusse. Rongkäik algab lõuna ajal ja viimane inimene jõuab pühamusse natuke pärast kella 16.

Mõned 12 000 ajaloolisest esemest, kaasa arvatud kostüümid, hobuserakmed, aksessuaarid ja sandaalid, ei ole originaalid, vaid on uuesti loodud ajaloolistele uurimustele tuginedes. Kasutatakse samu värve ja materjale, millest originaalid valmistatud on. Esemete koguväärtus on 2,5–3 miljardit jeeni. Seepärast kutsutakse rongkäiku ka "kõndivaks muuseumiks". Peale rõivaste näeb pealtvaataja Jidai Matsuri rongkäigul hetki Kyōto ajaloost ja traditsioonidest.

Välislingid
-----------

*
**Jharkhand** on India osariik.

Osariik moodustati 15. novembril 2000 Bihari lõunapoolsest osast.

Haldusjaotus
------------

Osariik jaguneb 24 ringkonnaks:

* Bokāro ringkond
* Chatra ringkond
* Deoghari ringkond
* Dhanbādi ringkond
* Dumka ringkond
* Garhwa ringkond
* Girīdīhi ringkond
* Goddā ringkond
* Gumla ringkond
* Hazārībāgi ringkond
* Jāmtāra ringkond
* Khuntī ringkond
* Kodarma ringkond
* Lātehāri ringkond
* Lohārdaga ringkond
* Pākauri ringkond
* Palāmu ringkond
* Pashchim Singhbhumi ringkond
* Purba Singhbhumi ringkond
* Ramgarhi ringkond
* Rānchi ringkond
* Sāhibganji ringkond
* Saraikela ringkond
* Simdega ringkond

Viited
------

1. ↑  2011 census of India

Välislingid
-----------

 Jharkhand – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
* Jharkhandi osariigi koduleht

India 1. järgu haldusüksused

**Osariigid**: Andhra Pradesh **·**  Arunachal Pradesh **·**  Assam **·**  Bihar **·**  Chhattisgarh **·**  Goa **·**  Gujarat **·**  Haryana **·**  Himachal Pradesh **·**  Jharkhand **·**  Karnataka **·**  Kerala **·**  Lääne-Bengal **·**  Madhya Pradesh **·**  Maharashtra **·**  Manipur **·**  Meghalaya **·**  Mizoram **·**  Nagaland **·**  Odisha **·**  Pandžab **·**  Rajasthan **·**  Sikkim **·**  Tamil Nadu **·**  Telangana **·**  Tripura **·**  Uttarakhand **·**  Uttar Pradesh

**Liiduterritooriumid**: Andamanid ja Nicobarid **·**  Chandigarh **·**  Dadra ja Nagar Haveli ja Daman ja Diu **·**  Delhi **·**  Jammu ja Kashmir **·**  Ladakh **·**  Lakshadweep **·**  Puducherry
**Kristel Rattus** (sündinud 26. mail 1971 Tallinnas) on eesti ajaloolane ja etnoloog.

Elukäik
-------

Kristel Rattus lõpetas 1989. aastal Tallinna 7. Keskkooli ja 1998 Tartu Ülikooli etnoloogina; magistrikraad etnoloogias (2004, TÜ), väitekiri "Marie Underi salong: kultuurianalüütiline vaatepunkt Eesti haritlaste diskursusele ja sotsiaalsetele võrgustikele 20. sajandi teisel kümnendil". Ta oli 1996. aastal Eesti Ajalooarhiivi ja 1996–1999 Eesti Rahva Muuseumi lepinguline töötaja, 2000–2002 Tartu Mänguasjamuuseumi teadur, 2003–2008 Eesti Rahva Muuseumi teadur-kuraator, aastast 2008 juhtivteadur.

Teadustöö
---------

Uurimisvaldkond: inimese ja keskkonna vahekord, traditsiooniliste tehnoloogiate kasutusviisid tänapäeval, pärandkultuuri ja kultuuripärandi mõtestamine kaitsealal, sotsiaalkultuurilised protsessid 20. sajandi alguse Eesti haritlasringkondades.

Isiklikku
---------

Abiellus 1995, tütar ja kaks poega. [*viide?*]

Teoseid
-------

* "Vilde jootraha": võimuvõitlus ressursside pärast või ideoloogiline konflikt? Sotsiaalne reaalsus meediatekstides. // Eesti Rahva Muuseumi aastaraamat XLVIII. Tartu, 2004
* As in the Old Days: Aspects Regarding the Ways of Using Tradition(ality) in Today's Estonia (kaasautor L. Jääts). // Pro Ethnologia 18. Culture and Environments. Tartu, 2004.

Viited
------

1. 1 2 3  Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide

Kirjandus
---------

* *Eesti teaduse biograafiline leksikon.* 3. köide: *N–Sap* TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013

Välislingid
-----------

Kristel Rattus Eesti Teadusinfosüsteemis Muuda Vikiandmetes

 *Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.*
**Jiepmaluokta** (põhjasaami keeles) ehk **Hjemmeluft** (norra keeles) on laht Norra Troms og Finnmargi maakonna Alta vallas. See sai tuntuks nüüdseks UNESCO maailmapärandi nimistusse kantud Alta kaljujooniste esimese ja tähtsaima leiupaigana. 1972. aasta sügisel avastati esimesed joonised umbes 4 kilomeetri kaugusel Alta keskusest. Hiljem on neid leitud Alta lähikonnast mujaltki, kokku umbes 5000. Neist üle kolme tuhande on ikkagi Jiepmaluoktas, mis on jäänud ainsaks külastajaile avatud leiukohaks. 1991. aastal kolis sinna ka Alta muuseum.

*Hjemmeluft* on ilmekas näide põliste saami nimede asendamisest mõttetute norrakeelsete vastetega. Saamikeelne *Jiepmaluokta* tähendab "hülgelahte", samas kui norrakeelne kõlaline vaste *Hjemmeluft* tähendab "koduõhku":

* *-luft* (õhk) tuleb saami nimisõna *luokta* (laht) akusatiivi ja genitiivi kujust "luovtta", mis hääldub "luofta".
* *hjemme-* (kodu) võib pärineda varasemast nimekujust Jiemmaluokta. Jiemmaluokta nimeline koht on olemas Finnmargi Kvalsundi vallas; nime norrakeelne vaste on seal Saraby. *Jiepma* on (hülge) genitiiv.
**Vaimastvere vald** oli vald Tartumaal aastail 1939–1949 ja Jõgeva maakonnas aastail 1949–1950.

Eesti valdade kaart. Musta kontuuriga vanad vallapiirid, punasega 1939. aastal moodustatud vallad
Vald kuulus Riigivolikogu 47. valimisringkonda, kust valiti Karl Roomet.

13. septembril 1945 moodustati valla koosseisus Kõola külanõukogu ja Selli külanõukogu.

Väljavõte Vabariigi Presidendi otsusest nr. 88 – 7. oktoobrist 1938 (RT 1938, 87, 776)
--------------------------------------------------------------------------------------

38. Vaimastvere vald – piirkonnaga, mis moodustub: a) senise Vaimastvere valla maa-alast; b) senise Rakke valla Selli küla, Selli asunduse ja Vägeva aleviku piirkonnast; c) senise Jõgeva valla Oonurme küla Pobeli nr. 1, Pobeli-Hans nr. 2, Pobeli-Tõnu nr. 3 ja Tuule nr. A-71 talude, Tuule metsavahikoha nr. A-72 ja Sarapuu metsavahikoha nr. A-116 ning Kurista metskonna Kurista metsandiku kvartaalide nr. 1–11 ja 14–18 maa-aladest.

Vaata ka
--------

* Pedja külanõukogu
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib linnast, kirjaniku kohta vaata Stendhal.* |

---

**Stendal** on linn Saksamaal Saksi-Anhalti liidumaal, Stendali kreisi keskus.

Ta asub 125 km Berliinist läänes ja 175 km Hannoverist idas. 1949–1990 kuulus ta Saksa DV-sse. Stendal on Altmargi mitteametlik keskus.

Stendali küla on esmamainitud Steinedali külana 1022. aastal. Albrecht Karu andis talle 1160 Magdeburgi linnaõigused.

14. sajandist alates kuulus Hansa Liitu. Hansalinnana oli ta väga jõukas ja seda näitavad tänini säilinud võimsad kirikud, raekoda ja kaks linnaväravat. Need on ka linna tähtsaimad arhitektuurilised vaatamisväärsused. 13. sajandil asutati linnas meresõitjate gild, ehkki Stendal asub merest küllalt kaugel. Gild korraldas kaubareise Põhja- ja Läänemerel.

1518 astus Stendal Hansa Liidust välja koos Berliini, Brandenburgi, Oderi-äärse Frankfurdi ja Salzwedeliga. 1539 pöördus linn katoliiklusest luterlusse.

1640 sai Stendal garnisonilinnaks ja jäi selleks 1994. aastani, mil linnast lahkusid Vene sõjaväe viimased üksused.

1682 tabas linna katkuepideemia, milles suri 1205 inimest, neist 537 last.

Arvatavasti on kõige kuulsam Stendali elanik Johann Joachim Winckelmann (1717–1768), saksa klassikalise arheoloogia ja uuema kunstiteaduse rajaja. Austusest tema vastu võttis Marie Henri Beyle endale kirjanikunimeks Stendhal. Stendalis on alates 1955. aastast Winckelmanni majamuuseum.

Stendal kuulus Brandenburgi markkrahvkonda ja pärast Napoleoni sõdu Preisimaa kuningriiki Saksimaa provintsi.

1849 rajati läbi linna Magdeburgi–Wittenberge raudteeliin. 1936 rajati lennujaam.

Stendali kõige suurem elanike arv fikseeriti 31. detsembril 1989: 51 491. Sellest ajast on elanike arv jõudsalt vähenenud ja praegu on linnas alla 40 000 elaniku.

Linnas on veel Altmargi teater, mis on eeskätt laste- ja noorsooteater, tuletõrjemuuseum ja hullumaja.

Linnanõukogus on 40 kohta, millest pärast 7. juuni 2009 valimisi kuulub 14 kristlikele demokraatidele, 11 Saksa Vasakparteile ja 9 Sotsiaaldemokraatlikule Parteile. Võrreldes eelmiste valimistega olulisi muutusi ei toimunud.

Stenmdali sõpruslinn on Nordrhein-Westfaleni liidumaal asuv Lemgo.

Viited
------

1. ↑  Register of German municipalities (4th quarter 2022), vaadatud 12.02.2023.

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Stendal** |

* Stendali koduleht
Kinnisvara 
Kinnisvara on isikule kuuluvad kinnisasjad (maapinna piiritletud osa ehk maatükk), mis tekivad looduslikult või inimtegevuse tagajärjel, näiteks vesi, ehitised, mineraalid, puud. Üldiselt hõlmab kinnisvara maa füüsilist pinda ja seda, mis asub maapinnast allpool ja ülal. Kinnisvaraga on seotud ka õiguslikud protsessid, näiteks kõik omandiõigusedi, sealhulgas õigus maa omamiseks, müümiseks, rentimiseks ja nautimiseks. Üks olulisemaid aspekte on kinnisvara väärtus. Eristatakse kaht peamist **kinnisvara omadust**, mis mõjutavad selle väärtust. Need on majanduslikud omadused ja  füüsikalised omadused. Omadused kujundavad väärtuse, muutes nii kinnisvara eriliseks.

Füüsikalised omadused
---------------------

Ainulaadsus, hävimatus ja liikumatus – need kolm füüsilist omadust eristavad kinnisvara kui maad nende majanduslikest omadustest. Ainulaadsus toob välja omaduse, et iga maatükk erineb geograafiliselt ning et kaks maatükki ei saa kunagi olla ühesugused. Hävimatus iseloomustab maad, mis on püsiv ja vastupidav. Liikumatus ühendab kõiki kinnisvara geograafiliste asukohtadega maatükke, mida ei saa muuta. Eelnimetatud tunnused eristavad maad majanduses muudest varadest.

Majanduslikud omadused
----------------------

Kinnisvara majanduslikeks omadusteks on asukoha või piirkonna eelistused, nende arendused ning investeeringute püsivus ja arv. Kõige olulisem neist on asukoha või piirkonna eelistused, sest kinnisvara kuldreegeliks on "asukoht, asukoht, asukoht". Asukoht kajastab inimeste soove ja maitse-eelistusi piirkonna suhtes, lähtudes sellistest teguritest nagu mugavus, maine ja ajalugu. Suur osa kinnisvarast on ka arendused. Arendused on korrektiivid nagu ehitistele maa-ala juurde lisamine või siis olemasoleva maa muutmine. Need mõjutavad omakorda kinnisvara väärtust. Arendused võivad olla erinevad, näiteks privaatsed (kodud ja aiad) või avalikud (kõnniteed ja kanalisatsioonisüsteemid). Samuti on olulisel kohal investeeringute püsivus ja tehingute arv. Investeeringute püsivus muudab maa praktilisemaks, täpsemalt see loob eluks hädavajalikke funktsioone, näiteks drenaaži-, elektri-, vee- ja kanalisatsioonisüsteemid. Eelnevalt mainitud omadused muudavad maa haruldaseks.

Viited
------

1. ↑  Madis Kaing (2011). *Kinnisvara alused*. Tartu: AS Atlex. Lk 15-17.
2. 1 2  Chen, James (8. jaanuar 2021). "Real estate". *Investopedia*. Vaadatud 15.02.2021.
3. ↑  Abate, Paolo (3. august 2017). "Real estate characteristics". *Medium*. Vaadatud 15.02.2021.
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib algebra mõistest; skalaarse suuruse kohta vaata artiklit Skalaarne suurus; informaatika mõiste kohta vaata artiklit Skalaar (informaatika); sõna teiste tähenduste kohta vaata lehekülge Skalaar (täpsustus).* |

---

**Skalaaride** all mõistetakse matemaatikas arve või üldisemalt ringi elemente, mis osalevad skalaariga korrutamises. Viimaseks on tarvis algebralist struktuuri, kus skalaariga korrutamine on defineeritud. Levinuim näide sellisest struktuurist on vektorruum üle korpuse, kus vastava korpuse elemente nimetatakse skalaarideks. Rakendustes on skalaarideks kõige sagedamini reaalarvud või kompleksarvud.

Samamoodi nimetatakse skalaarideks mis tahes mooduli juurde kuuluva ringi elemente, millega mooduli elemente korrutada saab.

Maatriksalgebras nimetatakse mitteformaalselt skalaariks maatriksit, millel on 1 rida ja 1 veerg, see tähendab 1×1-maatriksit. Asi on selles, et selline maatriks käitub nagu ringi element, üle mille vastav algebra defineeritud on. See ringi element on aga skalaar.

Sõna päritolu
-------------

Sõna "skalaar" pärineb inglise sõnast *scalar* (mis omakorda tuleneb ladina keelest, sõnast *scala* - redel, astmestik), mille võttis matemaatilises tähenduses kasutusele William Rowan Hamilton 1846. aastal, kes hakkas rääkima kvaterniooni skalaarosast (*scalar part*) ja vektorosast. "Algebraliselt reaalne osa võib omandada, vastavalt küsimusele, milles see esineb, kõik väärtused, mis sisalduvad arvude progressiooniskaalal (*scale of progression*) negatiivsest lõpmatusest positiivseni; sellepärast me nimetame ta skalaarosaks." Sellest sai alguse ka skalaari ja vektori vastandamine.

Skalaarid vektorruumides
------------------------

Vektorruumis üle korpuse *K* on defineeritud skalaariga korrutamine, mis seab igale skalaarile (korpuse *K* elemendile) *k* ning vektorile (vektorruumi elemendile) **v** vastavusse vektori *k***v**.

Näiteks otsekorrutis *K**n* on vektorruum üle *K*, kus {\displaystyle k(v\_{1},v\_{2},...v\_{n})} = {\displaystyle (kv\_{1},kv\_{2},...kv\_{n})} .

Skalaarid füüsikas
------------------

 *Pikemalt artiklis  Skalaarne suurus*
*Skaalarseks suuruseks* ehk *skalaariks* nimetatakse füüsikalisi suuruseid, mida kirjeldatakse üheainsa reaalarvuga. Näiteks energia, aeg, teepikkus, rõhk on skalaarsed suurused.

Vaata ka
--------

* Skalaariga korrutamine
* Skalaarosa
* Skalaarne suurus
* Skalaar (informaatika mõiste)
Karel Rüütli 2011. aastal
**Karel Rüütli** (sündinud 25. detsembril 1978 Tartus) on Eesti poliitik ja Sotsiaaldemokraatliku erakonna liige. Ta on olnud XI ja XII Riigikogu liige ning Riigikogu Sotsiaaldemokraatliku Erakonna fraktsiooni esimees.

Haridus
-------

Karel Rüütli lõpetas 1997. aastal Valga Gümnaasiumi ja 2004. aastal Eesti Põllumajandusülikooli metsatööstuse erialal.

Töö
---

Rüütli on töötanud AS-is EcoPro projektijuhina aastatel 2002–2005 ja keskkonnaministri nõunikuna aastatel 2005–2007.

Ta oli AS Eesti Loto nõukogu liige aastatel 2003–2007, Riigimetsa Majandamise Keskuse nõukogu liige aastatel 2005–2007 ja AS-i Tartu Veevärk nõukogu liige aastatel 2005–2007.

Karel Rüütli kuulub aastast 2012 Eesti Jahimeeste Seltsi juhatusse ning on Riigikogu jahimeeste toetusrühma esimees.

Rüütli on alates 2014. aastast Riigimetsa Majandamise Keskuse nõukogu liige.

Ühiskondlik tegevus
-------------------

2000–2002 Eesti Põllumajandusülikooli (EPMÜ) Üliõpilasesinduse aseesimees, Valitsuse liige ja Nõukogu liige ning Eesti Linnade Liidu volikogu liige

2002 EPMÜ Üliõpilaskonna Sihtasutuse üks asutajatest

2003–2004 MTÜ Rahvaliidu Noored esimees

2008 Heino Tederi metsatalu-koolituskeskuse SA nõukogu liige

2009–2014 Eesti Gaidide Liidu ja Eesti Skautide Ühingu SA nõukogu liige

Poliitiline tegevus
-------------------

Aastatel 2001–2010 oli Karel Rüütli Eestimaa Rahvaliidu liige. Aastatel 2001–2003 oli ta MTÜ Rahvaliidu Noored esimees. Aastatel 2004–2005 oli ta Eestimaa Rahvaliidu volikogu aseesimees ning aastatel 2008–2010 juhatuse esimees. Aastatel 2005–2007 oli Karel Rüütli Tartu Linnavolikogu liige.

Alates 20. jaanuarist 2011 on Karel Rüütli Sotsiaaldemokraatliku Erakonna liige.

Ta on olnud XI ja XII Riigikogu liige. Ta on kuulunud Riigikogu rahanduskomisjoni ja on olnud Riigikogu jahimeeste toetusrühma liige.

19. märtsil 2016 valiti Karel Rüütli Sotsiaaldemokraatliku Erakonna Harjumaa piirkonna aseesimeheks.

Isiklikku
---------

Tema abikaasa on Merilyn Rüütli. Peres kasvavad pojad Karl Erik ja Hans Robert ning tütar Roosi Karolina.

Viited
------

1. 1 2  Karel Rüütli. Äriregister.
2. ↑  Harjumaa sotsiaaldemokraatide juhiks valiti Liisa Oviir. ERR. Vaadatud 19.03.2016.
3. ↑  Minu elulugu. Karel Rüütli. Sotsiaaldemokraatliku Erakonna blogi.
Vektorite **a** = (*a*1, *a*2, ... *a**n*) ja **b** = (*b*1, *b*2, ... *b**n*) **skalaarkorrutiseks** nimetatakse arvu:

{\displaystyle \mathbf {a} \cdot \mathbf {b} =\sum \_{i=1}^{n}a\_{i}b\_{i}=a\_{1}b\_{1}+a\_{2}b\_{2}+\cdots +a\_{n}b\_{n}}
kus Σ tähistab summeerimist ja *n* on vektorruumi mõõde.

Näide
-----

Näiteks kolmemõõtmelises ruumis on vektorite (1, 3, −5) ja (4, −2, −1) skalaarkorrutis

{\displaystyle (1,3,-5)\cdot (4,-2,-1)=1\cdot 4+3\cdot (-2)+(-5)\cdot (-1)=4-6+5=3.}

Skalaarkorrutis kompleksarvuliste vektori liikmetega
----------------------------------------------------

Juhul, kui vektori liikmed on kompleksarvud, siis skalaarkorrutis defineeritakse kui

{\displaystyle \mathbf {a} \cdot \mathbf {b^{\*}} =\sum \_{i=1}^{n}a\_{i}b\_{i}^{\*}=a\_{1}b\_{1}^{\*}+a\_{2}b\_{2}^{\*}+\cdots +a\_{n}b\_{n}^{\*}},
kus {\displaystyle b^{\*}} on {\displaystyle b} kaaskompleksarv. Tegemist on üldisema valemiga, mis kehtib ka reaalarvuliste liikmetega vektorite puhul, sest kaaskompleksi võtmine reaalarvust jätab arvu samaks.

Rakendusi
---------

* Füüsikas saab skalaarkorrutise abil arvutada mehaanilist tööd.
* Matemaatikas kasutatakse skalaarkorrutist segakorrutise defineerimisel.

Vaata ka
--------

* Vektorkorrutis
* Bilineaarvorm
**Karen Dotrice** (sündinud 9. novembril 1955 Kanalisaartel Guernseyl) on inglise näitleja. Tuntuse saavutas ta lapsnäitlejana Walt Disney filmis "Mary Poppins".

Elulugu
-------

Karen sündis Roy ja Kay Dotrice'i peres. Tal on õed Michele Dotrice ja Yvette Dotrice.

Enne kutseliseks näitlejaks hakkamist töötas ta sõbra kunstigaleriis.

Näitlejadebüüdi tegi ta kaheksa-aastaselt, mängides šoti tüdrukut, kes mälestab oma surnud kassi, filmis "The Three Lives of Thomasina" (1963). Järgnenud kümne aasta jooksul mängis ta Disney stuudio filmides, millest kuulsaimaks sai "Mary Poppins". Esimese täiskasvanute rolli mängis ta filmis "Joseph Andrews" (1977).

Isiklikku
---------

Ta on 168 cm pikk. Kahest abielust on tal kolm last.

Filmograafia
------------

| Aasta | Film | Eestikeelne pealkiri | Roll | Märkused |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1964 | "The Three Lives of Thomasina" |  | Mary McDhui |  |
| 1964 | "Mary Poppins" |  | Jane Banks / Paul |
| 1967 | "The Gnome-Mobile" |  | Elizabeth Winthrop |  |
| 1978 | "The Thirty-Nine Steps" |  | Alex Mackenzie |  |

Välislingid
-----------

* Karen Dotrice andmekogus IMDb (inglise) Muuda Vikiandmetes
Eesti Üliõpilaste Seltsi ajalooline lipp Eesti Rahva Muuseumi vanas peahoones
**Eesti Üliõpilaste Seltsi lipp** on EÜSi tuntuim sümbol.

Esimese sinimustvalge lipu valmistamise mõtte algataja ja peamine teostaja oli Karl August Hermanni abikaasa Paula Hermann. Väidetavalt õmbles esimese lipu kokku Põltsamaal koolmeister Gustav Beermanni tütar Emilie, kelle vend Christoph Wilhelm Beermann oli EÜSi vanamees. Esimese sinimustvalge lipu pühitses Rudolf Kallas 4. juunil 1884 Otepää pastoraadi saalis.

Värvide tähendust on seletatud järgmiselt:

██ sinine – väljendas usku ja lootust eesti rahva tulevikku, samuti oli see ustavuse sümboliks;
██ must – pidi meenutama eesti rahva sünget ja piinavat minevikku, kodumaa musta mulda, luuletustes on musta peetud armastuse sümboliks;
██ valge – sümboliseerib eesti rahva püüdeid hariduse ja vaimuvalguse poole, samuti talvist valget lund, suviseid valgeid öid, Eesti kaskede valget koort.
Aastatel 1940–1991 oli ajalooline lipp peidus Kõola külas Läänemardi talu ahjukorstnas.

2016. aasta septembri lõpuni oli Eesti Üliõpilaste Seltsi ajalooline lipp hoiul Eesti Rahva Muuseumi vanas peahoones, ning lippu näidati rahvale vaid väga oluliste tähtpäevade puhul.

EÜS-i lipp viidi üle Eesti Rahva Muuseumi uude hoonesse, mis avati ametlikult 29. septembril 2016, ning on sestpeale nähtav kõigile külastajatele. Lipp asub spetsiaalses juhitava temperatuuri ja niiskusega vitriinis.

Lipu laius koos narmastega on 174 cm ja pikkus 375 cm.

Vaata ka
--------

* Baltica-Borussia Danzig
* Eesti lipp

Viited
------

1. ↑
2. ↑  "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 3. juuni 2013. Vaadatud 20. septembril 2008.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
3. ↑  Heige Peets, Merike Neidorp ja Jüri Peets "Eesti ajaloolise lipu ja selle konserveerimise lugu", Loodus, inimene ja tehnoloogia 2. Muinasaja teadus 17, lk 19

Välislingid
-----------

* Eesti Üliõpilaste Seltsi lipupühitsemise 50. aasta mälestuspäevad

| Eesti Üliõpilaste Selts |
| --- |
| Ajalugu | 
Kalevipoja-õhtu • Vironia • Fraternitas Viliensis |
| Sümbolid | 
Lipp • Vapp |
| Maja | 
Eesti Üliõpilaste Seltsi maja • Eesti Üliõpilaste Seltsi maja Tallinnas |
| Väljaanded | 
Eesti Üliõpilaste Seltsi album • Sirvilauad |
| Muu | 
Eesti Üliõpilaste Seltsi kunstikogu • Eesti Üliõpilaste Seltsi raamatukogu • EÜS Kirjastus • Arthur Puksovi Fond |
**Karel Urbánek** (sündinud 22. märtsil 1941 Bojkovice) on endine Tšehhoslovakkia riigitegelane. Ta oli viimane Tšehhoslovakkia kommunistliku partei peasekretär 1989. aasta novembrist detsembrini.

1959. aastal lõpetas ta raudteetehnikumi. 1962–1972 töötas ta rongidispetšerina ja Bojkovice raudteejaama ülemana. Hiljem oli ta parteitööl. 1962. aastal astus ta Tšehhoslovakkia Kommunistlikku Parteisse. Lõpetas Tšehhoslovakkia Kommunistliku Partei Keskkomitee parteikooli ja kaugõppe teel kõrgema majanduskooli. 1984. aastal sai ta Brno partei linnakomitee juhiks, 1986. aastal valiti partei keskkomitee koosseisu. 1988. aasta oktoobris valiti ta partei keskkomitee presiidiumi liikmeks.

Tšehhoslovakkia Kommunistliku Partei Keskkomitee erakorralisel pleenumil valiti ta 24. novembril 1989 Sametrevolutsiooni tõttu tagasiastunud partei keskkomitee peasekretäri Miloš Jakeši asemele uueks peasekretäriks. 20. detsembril 1989 loobus kommunistlik partei Karel Urbáneki eestvedamisel võimust ja ta astus parteijuhi ametikohalt tagasi. Edaspidi tegutses ta senise Tšehhoslovakkia Kommunistliku Partei baasil moodustatud Tšehhi ja Moraavia Kommunistlikus Parteis.

Viited
------

1. ↑
**Lilian Härm** (sündinud **Vahtramäe**; 18. september 1927 Tallinn – 24. oktoober 2021) oli eesti kunstnik.

Elukäik
-------

Lilian Härm sündis teatrikunstnik Albert Vahtramäe peres. Ta õppis Tallinna Inglise Kolledžis ja Jakob Westholmi Gümnaasiumis ning lõpetas 1950. aastal Tallinna Riikliku Tarbekunsti Instituudi teatridekoratsiooni erialal. 

Ta on töötanud NSV Liidu Kaubanduspalati Eesti osakonnas ja ETKVLi Kaubandusliku Reklaami Valitsuses tarbegraafikuna ning hiljem vabakutselisena (pakendite kujundaja ja plakatite joonistajana). 

Lilian Härm on maetud Viljandi vanale kalmistule.

Looming
-------

Maalikunstnikuna valmis tal ligi 3000 teost, millest paljudel kujutas ta kasse. 1974. aastst Viljandis elanud Härma lemmikmotiivideks olid Viljandi linnamaastikud: sisehoovid, pargid ja tänavanurgad, Viljandi järv ja lossivaremed. 91-aastaselt avaldas Lilian Härm haikukogu "Naeratus varjude varjus" (2019), luues selle tarvis minimalistlikud illustratsioonid, esimesed abstraktsed maalid oma pikal loometeel.

Lilian Härm oli tunnustatud lasteraamatute illustraator. Tema illustratsioonidega on üles kasvanud mitu põlvkonda lapsi. Ta on illustreerinud üle 30 lasteraamatu, mh:

* Eno Raud, "Mõru kook" (1959),
* J. Oro, "Muna" (1975, 1983 ja 2015),
* "Prantsuse muinasjutte" (1976),
* "Eesti muinasjutte" (1979),
* "Ungari muinasjutte" (1985),
* "Rootsi muinasjutte" (1987),
* "Ungari muinasjutte" (2006),
* Charles Perrault, "Muinasjutud" (1979),
* Wilhelm Hauff, "Kääbus Nina. Väike Mukk" (1984).

Isiklikku
---------

Tema isa oli teatrikunstnik Albert Vahtramäe. Lilian Härmi abikaasa oli tarbegraafik Endel Härm. Neil on kaks poega, kellest üks, Hanno Härm oli samuti kunstnik.

Tunnustus
---------

* 1992 Nukitsa konkurss, 2. koht kunstnike kategoorias ("Tilleprintsess"; teksti autor Voldemar Miller. 1989)

Viited
------

1. ↑  Haudi.ee
2. ↑  "Üks pärlikee on lõpuni lükitud. Lahkunud on kunstnik Lilian Härm". *Sakala.ee*. 26. oktoober 2021. Vaadatud 04.05.2022.
3. ↑  Tiina Sarv. Lilian Härm: maalimine paneb unustama valu. Postimees, 17. mai 2019

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Tsitaadid Vikitsitaatides: **Lilian Härm** |

* Kultuslik papiraamat „Muna" läks uuele ringile
* Kondase keskus avab Lilian Härmi 85. sünnipäeva tähistava näituse
* Lilian Härmi kujundatud raamatud
* Lilian Härm: olen nagu rohutirts, kes on muretult elanud ja igast päevast rõõmu tundnud. Sakala, 15. september 2007
* Muna on ümar ka aastaid hiljem. Virumaa Teataja, 6. aprill 2015
**Veehaldjas** (ka **vetevaim**) on veekogu kaitsevaim. Eesti rahvausundi järgi oli igal veekogul - merel, jõel, järvel, allikal, kaevul - oma haldjas. Vetevaim on tegelane rahvuseeposes "Kalevipoeg".

Loodusvaimudele lähedased *mereemad*, *meretaadid*, *järvevanad*, *vete-emad* ja nende tütred (tuntud Lõuna-Eestis ja saartel), *vesineitsid*, *merineitsid*, *mereneiud* jt olid tavaliselt heatahtlikud, kuid mõnikord karistasid veekogu reostajat. 

Mõnel pool seostati veehaldjat uppunu hingega, ka tondi või *kolliga*, Lõuna-Eestis kuradiga. Selline veehaldjas oli pahatahtlik ja uputas inimesi, näiteks näkk. Lapsevanemad hirmutasid lapsi näkiga, et nad veekogu äärest eemale hoiaksid. Harilikult oli veehaldjas nähtav inimesena, enamasti naisena, aga ka linnu, looma või isegi esemena. Rannikukalurid tõid veehaldjatele kalaõnne saamiseks toidu- ja joogiohvreid.

Matthias Johann Eiseni järgi
----------------------------

Nime vesihaldijas tarvitakse kõige enam Viru-, Harju- ja Järvamaal. Läänemaal kuuldakse harukorral „halkja" nime; üleüldiselt esineb Läänemaal ja muis maakondades näkk vee valitsejana. Ühte moodi tigedat loomu avaldavad mõlemad Issinbajeva näkk ja vesihaldijas. Sellevastu näikse merehaldijas vahel koguni inimest hoiatavat ehk vähemalt mitte alati kurja tegevat. Kaitseks vesihaldija vastu pandi vee äärde haldija kuju ehk haldija nukk Issinbajeva jalapikkune inimese kuju. Niisugune haldija kuju oli haldijale hernehirmutiseks. Vesihaldijas ei julenud niisuguses kohas iialgi inimesi kiusata. „Vesineitsid", „mere-ema tütred", „meretaadi tütred", „mereneitsid", „mereneiud", „vete-ema tütred", „vee-ema tütred" on kõik sama nime ja olevuse teisendid. Kõik need „tütred" ja „neitsid" näikse healoomulised olevat. Vesineitsiteks tuleb neidki tütarlapsi arvata, kes vahel merelehmadega välja tulevad karja. Enamasti lähevad merelehmad rannas söömise järele jälle vette tagasi, kuid vahel ajab mõni nägija nad oma karja sekka ja nad jäävadki sinna. Nad poegivad ja neist saadakse tubli piimalehma tõug.

Vaata ka
--------

* najaadid
* näkk
* veealused
* veejumalad

Viited
------

1. 1 2  Eesti rahvakultuuri leksikon (3. trükk). 2007. Koostanud ja toimetanud Ants Viires. Eesti Entsüklopeediakirjastus. lk 344
2. ↑  Vesihaldijad. Vikitsitaadid

Kirjandus
---------

* Eesti mütoloogia, Matthias Johann Eisen. 2019. Kirjastus Pegasus.
* Eesti usund, Uku Masing. 1995. Kirjastus Ilmamaa.

Välislingid
-----------

* Vetevaim. Oskar Kallis, 1908, Eesti Rahva Muuseum
**Harjit Singh Sajjan** (pandžabi keeles ਹਰਜੀਤ ਸਿੰਘ ਸੱਜਣ; sündinud 6. septembril 1970 Bombelis) on India päritolu Kanada poliitik, ta on Kanada Liberaalse Partei liige ja sõjaväelane (kolonelleitnant). Ta on Kanada rahvusvahelise arengu minister alates 26. oktoobrist 2021. Enne seda oli ta alates 4. novembrist 2015 Kanada kaitseminister. Ta oli esimene sikhistist Kanada kaitseminister.

Ta sündis aastal 1970 Bombelis Hoshiārpuri ringkonnas Pandžabi provintsis Indias politseiohvitseri perekonnas. Kui ta oli 5-aastane, asus tema perekond Kanadasse Vancouverisse. Aastal 1989 asus ta Kanada relvajõudude teenistusse. Ta on olnud sõjaväelisel missioonil Bosnia ja Hertsegoviinas ning kolm korda Afganistanis. Aastal 2011 sai ta Briti Columbia rügemendi komandöriks. Auastmelt on ta kolonelleitnant.

Aastal 2015 valiti ta parlamendivalimistel Kanada Parlamendi alamkoja (*House of Commons of Canada*) liikmeks Kanada Liberaalse Partei nimekirjas. 4. novembrist 2015 on ta Kanada kaitseminister.

Isiklikku
---------

Ta on aastast 1996 abielus Kuljit Kaur Sajjaniga (abikaasa on arst), peres on poeg ja tütar.

Viited
------

1. ↑

Välislingid
-----------

*
‹ Kaart ajutiselt peidetud (?) ›
Kaart: 2. liin (OpenStreetMap)
**2. liin** on kõrvaltänav Tallinnas Põhja-Tallinna linnaosas Kopli asumis, üks Kopli liinidest.

Tänav sai nime 16. oktoobril 1951. Nimepanekul on eeskujuks olnud Vassili saare liinid Peterburis.

Ajalugu
-------

Tänava hoonestus tekkis Vene-Balti laevaehitustehase ametnike ja tööliste elamutena ning on ehitatud tüüpprojektide järgi ja rühmitatud tüüpide kaupa. 

Laevaehitustehase tööliste elubarakid ehitati nn liinidele (1. 2. liin, 3. 4. 5.) ja Sepa ning Kaevuri tänavale paralleelselt reastatud kompaktsete rühmadena. Elamud on kitsa keskkoridoriga kahekorruselised puumajad, igal korrusel 16 kööktoa-tüüpi 12 m² korterit.

Fotod
-----

* Takso 2. liinilTakso 2. liinil
* 2. liin õhtul2. liin õhtul
* KorterelamudKorterelamud

Viited
------

1. ↑
2. ↑
3. ↑  Robert Nerman, Leho Lõhmus. Tallinna asumid ja ametlikud kohanimed. Tallinn, 2013, lk. 279.

| * v
* r
Kopli asumi tänavad |
| --- |
| Tänavad | 
Alasi tänav · Amburi tänav · Ankru tänav · Kaevuri tänav · Kaluri tänav · Ketta tänav · Kilbi tänav · Klaasi tänav · Kopli tänav · Kopliranna tänav · 1. liin · 2. liin · 3. liin · 4. liin · 5. liin · Liinivahe tänav · Maleva põik · Maleva tänav · Marati tänav · Meeruse tänav · Neeme põik · Neeme tänav · Pardiloigu tänav · Pelguranna tänav · Pärnulõuka tänav · Sepa tänav · Sirbi tänav · Süsta tänav · Treiali tänav · Turvise tänav · Uus-Maleva tänav · Vasara tänav |
**"Ateistlik universum : vastus kristlikule fundamentalismile"** ("Atheist Universe: Why God Didn't Have a Thing To Do With It") on 2004. aastal ilmunud David Millsi teose 2008. aastal valminud eestikeelne tõlge, milles autor selgitab, miks tema arvates Jumalat universumi mitmekesisuse seletamiseks vaja pole. Raamatus kirjutatu üritab ümber lükata levinumaid jumalatõestusi. Raamatu kirjastas algselt autor ise.

Raamatu on toimetanud Tartu Ülikooli professor Jaak Kikas, Martin Vällik ja Keijo Sarv. Jaak Kikas kirjutas raamatule ka eessõna. Eesti keeles ilmus teos 2008. aastal kirjastuselt Noria Books. Raamatu tõlkis inglise keelest Raul Jaanson, kes kujundas ka raamatu kaane.

Raamat on illustreeritud mitmekümne usuteemalise karikatuuriga.

Raamatus üritab autor vastata muuhulgas järgmistele küsimustele:

* Mis on ateism ja miks seda tihti vääriti mõistetakse?
* Kui Jumalat olemas ei ole, kuskohast siis pärineb Universum?
* Kas hea ja halb oleks ilma Jumalata objektiivselt mõistetavad?
* Milline on elu mõte ilma Jumalata?
* Kas Jeesuse ülestõusmisest on tõendeid?
* Kuidas seletavad ateistid surmalähedasi kogemusi ja meditsiinilisi imesid?
* Kas Piiblit ja teadust saaks lepitada?
* Millised sidemed seovad poliitikat ja religiooni?

Lisaks käsitleb autor religiooni ning üritab lihtsal viisil vastata Universumit ja inimelu lõplikkust või lõpmatust puudutavatele küsimustele. Autor üritab ümber lükata mitmeid väärarusaamu ateismi ja ateistide olemuse ning nende maailmapildi kohta.

Vaata ka
--------

* Ateism

Välislingid
-----------

* Raamat kirjastuse Noria Books kodulehel
* Raamatu tutvustus ja arvustus Skeptik.ee veebilehel
* Arutlus raamatu üle Eesti Kristlikus Foorumis
* Toomas Jürgenstein. "Ühest ateistlikust usuraamatust". Raamatuarvustus. Eesti Loodus, 2012
**2. Suurtükiväegrupp** oli Eesti suurtükiväeosa Rakveres.

1. septembril 1939 kuulus grupi koosseisu 241 meest.

Ülemad
------

* kolonelleitnant Valter Martma 1934, 2. Suurtükiväegrupi ülema kt
* major Boris Raid 1936, 2. Suurtükiväegrupi ülema ajutine kt
* kolonelleitnant Valter Martma 1934 ülem, 2. Suurtükiväegrupi ülem

Ajalugu
-------

15. märtsil 1924 formeeriti 1. suurtükiväerügement kolonelleitnant Hugo Kauleri juhtimisel ümber "1. diviisi suurtükiväeks". 1924. aastal muudeti Eesti suurtükiväe organisatsioon järgmiseks: 1. diviisil oli 1. diviisi suurtükivägi, 2. diviisil 2. diviisi suurtükivägi ja 3. diviisil 3. suurtükiväe rügement. Mõlema diviisi suurtükiväed jagunesid kaheks grupiks. 1. augustil 1925. aastal loodi uus organisatsioon, kus suurtükivägi jagunes suurtükiväegruppideks: 1. diviisil oli 1. suurtükiväegrupp ja 2. Suurtükiväegrupp; 2. diviisil 3. suurtükiväegrupp ja 4. suurtükiväegrupp ja 3. diviisil 5. suurtükiväegrupp. 

Diviisi suurtükiväe koosseisus oli kaks suurtükiväegruppi: 1. suurtükiväegrupp asukohaga Narvas, mis moodustati 1. suurtükiväerügemendist ja 2. suurtükiväegrupp asukohaga Rakveres, mis moodustati 1. kindluse suurtükiväegrupist..

1. diviisi suurtükiväe staap asus Narvas, Rahu tänav 19.

76 mm Vene M1902
* 1. diviisi suurtükiväe I grupp - staap Narvas, Rahu tänav 19
* 1. diviisi suurtükiväe II grupp - staap Narvas, Rahu tn 19
	+ patarei nr. 4 - kaks 76,2 mm kahurit - Kundas, Malla mõisas, hiljem Rakveres
	+ patarei nr. 5 - kaks 45-liinilist kerget haubitsat - Kundas, Malla mõisas, hiljem Rakveres
	+ patarei nr. 6 - kaks 42-liinilist kahurit - Jõhvis, Tammiku mõisas, hiljem Rakveres
	+ patarei nr. 7 - kaks 6" haubitsat - Jõhvis, Tammiku mõisas.
* 1. kohalik suurtükiväepark - Rakveres, Jaama puiestee 21

1928. aastal kehtestati Kaitseväe organisatsiooni ja koosseisude seadlusega, Eesti kaitseväe rahuaegne organisatsioon. Välisuurtükivägi oli koondatud A, B ja C tüübilistesse gruppidesse. A tüübilises suurtükiväegrupis (1. ja 3.) on staap, spetsialistide komando, kaks kerge kahuri-, üks kerge haubitsa- ja üks raske kahuri-või haubitsapatarei ning igas patareis on kaks rühma. 

B tüübilises suurtükiväegrupis on staap, neli kerget ja kaks rasket patareid. Igas kerges patareis on kolm rühma, igas raskes patareis on kaks või kolm rühma. C tüübilises suurtükiväegrupis on staap, kaks kerget ja kaks rasket patareid. Igas patareis on kolm rühma.

2. suurtükiväe grupp - staap Rakveres, (2. suurtükiväegrupi uusklassitsistlikus stiilis sammastega Rakvere sõjaväelinnaku kasarmuhoone Nortsu teel valmis 1924 ja on nüüdseks hävinud) 2. suurtükiväegrupi kasarmutes:

* patarei nr. 4 - Rakveres kasarmutes
* patarei nr. 5 - Rakveres kasarmutes
* patarei nr. 6 - Rakveres kasarmutes
* patarei nr. 7 - Tammiku mõisas Jõhvis

Viited
------

1. ↑  Rubach, R: Jooni 1-se suurtükiväepolgu – 1-se suurtükiväegrupi elust ajajärgul 1920.–1932. Sõdur. 1933, nr 1/2, lk 40

Välislingid
-----------

* Tagavaraväelaste kordamisõppused suurtükiväes 1935 a.