recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Colin Pitchfork** (sündinud 1960. aasta märtsis) on kurjategija, kes mõisteti süüdi kahes mõrvas ja vägistamises. Ta on esimene kurjategija, kes mõisteti süüdi DNA-analüüsi põhjal. Pitchfork vägistas ja tappis kaks 15-aastast tüdrukut. Esimese kuriteo pani ta toime 1983. aasta novembris ja teise 1986. aasta juulis. 19. septembril 1987 ta tabati ja 26. jaanuaril 1988 mõisteti ta pärast kuritegude ülestunnistamist eluks ajaks vangi.

Kuriteod
--------

21. novembril 1983 lahkus 15-aastane Lynda Mann kodust, et minna sõbrale külla. Koju ta ei naasnud ja järgmisl hommikul leiti ta peamiselt kohalike kasutatavalt jalgteelt vägistatuna ja tapetuna. Kriminalistid leidsid ta kehalt DNAd ja politsei tegi kindlaks, et ründajal on A-veregrupp ja et DNA sobib vaid 10% meestega. Kuna DNA oli ainus asitõend ja ühtegi juhtlõnga polnud, jäi mõrv lahendamata.

31. juulil 1986 kasutas jalgrada teine kohalik 15-aastane tüdruk, Dawn Ashworth. Tema laip leiti kaks päeva hiljem jalgraja lähedalt. Ashworthi oli mõrvar peksnud, jõhkralt vägistanud ja seejärel ta surnuks kägistanud. Modus Operandi klappis Lynda Manni mõrvaga ja spermale tehtud DNA test kinnitas, et rünnaku taga oli sama mees. 

1. augustil 1987 rääkis üks Pitchforki kolleegidest oma töökaaslastele, et Pitchfork oli andnud talle 200 naela, et mees annaks tema eest DNA proovi. Üks vestlust kuulnud naine teatas sellest politseile ja Pitchfork arreteeriti. Enne seda oli politsei peamiseks kahtlusaluseks olnud kohalik 17-aastane noormees Richard Buckland. Pitchforkilt ja Bucklandilt võeti DNA-proovid. Bucklandi proov oli negatiivne, aga Pitchforki DNA klappis Manni ja Ashworthi mõrvapaikadelt leituga ja lõpuks tunnistas mees mõrvad üles. 

Samal ajal kui Pitchforkist sai esimene kurjategija, kes mõisteti süüdi DNA-proovi põhjal, sai Bucklandist esimene inimene, kelle süütuse tõestas DNA-proov. Analüüsi välja töötanud Alec Jeffreys ütles hiljem, et kui noormehele poleks tehtud DNA-analüüsi, oleks ta ilmselt süüdi mõistetud ja Pitchfork oleks puhtalt pääsenud.

Kohus mõistis Pitchforki vägistamise ja mõrva eest eluks ajaks vangi ja ta saab ennetähtaegset vabanemist taotleda 2016. aastal.
**Tiit Helimets** (sündinud 29. mail 1977 Vabamatsi külas Viljandi rajoonis) on eesti koreograaf ja endine balletitantsija. Ta on esinenud paljudel maailma lavadel ning olnud ka Eesti Rahvusballetis lavastaja rollis.

Loomekarjäär
------------

Pärast 1998. aastal Tallinna Balletikooli lõpetamist oli Helimets kuni 1999. aastani Estonia solist ja esitantsija. Alates 1999. aastast töötas ta välismaal – alguses Suurbritannias ja seejärel Ameerika Ühendriikides. Ta on olnud aastatel 1999–2005 Birminghami Kuningliku Balleti solist ja esitantsija ning 2005–2023 San Francisco Balleti esitantsija.

Veebruaris 2023 lõpetas Tiit Helimets 26 aastat kestnud lavakarjääri.

Tsitaat
-------

* "Minu suurimaks inspiratsiooniallikaks on läbi aegade ballettmeister Mai Murdmaa looming".

Tunnustus
---------

* 1999 – Eesti Teatriliidu balletiauhind (Prints balletis "Uinuv kaunitar", Romeo balletis "Romeo ja Julias")
* 2016 – Isadora Duncani tantsuauhind

Isiklikku
---------

Tiit Heinmetsa abikaasa on ameerika balletitantsija Molly Smolen, kes aastatel 1997–1998 on olnud külalisesineja Rahvusooperis Estonia. Estonia laval 1998. aastal etendunud Mai Murdmaa balletis "Romeo ja Julia" tantsis Smolen Juliana meedia väitel lavapartner Heinmetsa (esines Romeo osas) südamesse.

Viited
------

1. 1 2 3  Helimets, Tiit. etbl.teatriliit.ee
2. 1 2 3  Balletitantsija Tiit Helimets lõpetas karjääri. kultuur.err.ee, 15. veebruar 2023
3. ↑  Artist Spotlight: Tiit Helimets. youtube.com, 0:48
4. 1 2  Tiit Helimets. cballet.org
5. 1 2  Tiit Helimets: olen Eesti patrioot. kultuur.postimees.ee, 9. aprill 2017

Välislingid
-----------

* Esitantsija Tiit Helimets San Francisco Balleti kodulehel. cballet.org
* Artist Spotlight: Tiit Helimets. YouTube, 6. juuli, 2011
* Molly Smolen & Tiit Helimets – "Grand Pas Classique" (2006). YouTube, 5. aprill, 2014
**Tiit Kaadu** (sündinud 1944) on eesti töökaitse- ja kollektiivsete töösuhete spetsialist, Euroopa Tööohutuse ja Töötervishoiu agentuuri (EU-OSHA) Eesti koordinatsioonikeskuse juht.

Elulugu
-------

1963. aastal lõpetas ta Tallinna 20. Keskkooli.

1968. aastal lõpetas ta Tallinna Polütehnilise Instituudi energeetikateaduskonna maavarade kaevandamise eriala mäeinsenerina.

On töötanud RPI Eesti Tööstusprojekt vaneminsenerina ja Eesti Ametiühingute Keskliidu töökaitsesekretärina.

Aastatel 1995–2000 oli ta Eesti Ametiühingute Keskliidu peasekretär. 

Tiit Kaadu on olnud Euroopa Ametiühingute Konföderatsiooni (ETUC) Eesti ametiühingute eurokoordinaator, Rahvusvahelise Vabade Ametiühingute Konföderatsiooni (ICFTU) täitevkomitee aseliige. Ta on Eesti ILO Nõukogu liige selle loomisest peale (1992) ning 2004. aastast Euroopa Tööohutuse ja Töötervishoiu Agentuuri juhatuse liige, samuti Agentuuri rahvusliku koordinatsioonikeskuse juht. Aastatel 2004–2007 oli ta Euroopa Elu- ja Töötingimuste Parandamise Fondi haldusnõukogu liige.

Aastast 2000 töötab ta Sotsiaalministeeriumis. Algul töötas ta töökeskkonna osakonnas ja tööosakonnas juhatajana, seejärel tööelu arengu osakonnas nõunikuna.

Tunnustus
---------

* 2006 Valgetähe IV klassi teenetemärk (töökaitse edendamise eest)
* 2010 Eesti Ametiühingute Keskliidu hõbedane teenetemärk

Isiklikku
---------

Abielus, tal on kaks tütart. Hobi on filmiajalugu.

Viited
------

1. ↑  Tallinna Ühisgümnaasiumi vilistlased
2. ↑  TTÜ lõpetajad 1918–2006
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib linnast Venemaal Leningradi oblastis. Alutaguse vallas oleva Eesti endise küla jaoks vaata Luuga (Alutaguse)* |

---

**Luga** (ka **Luuga**, vadja *Laugaz*, soome *Laukaa*, ka *Ylä-Laukaa*) on linn Venemaal Leningradi oblastis, Luga rajooni keskus. Asub Lauga jõe ääres, 150 km Peterburist lõunas.

Linn asutati 1777.

Aastatel 1852–1862 rajati laiarööpmeline Peterburi–Varssavi raudtee. Raudtee pikkus oli koos haruliinidega 1280 km. Raudtee trass kulges läbi Gattšina, Luga, Pihkva, Ostrovi, Põtalovo, Režitsa, Dünaburgi, Vilno, Landvarovo, Grodno ja Białystoki.

Peterburi–Varssavi raudtee
Luga raudteejaam
Teise maailmasõja ajal suudeti linna kaitsta üle kuu aja, takistades Saksa vägede liikumist Leningradi suunas. Luga oli 24. augustist 1941 kuni 12. veebruarini 1944 Saksa vägede poolt okupeeritud.

Lugas asub märkimisväärne sõjaväegarnison: 

* 9. kaardiväe suurtükiväebrigaad,
* 107. mobilisatsiooniladu,
* 26. maa-maa raketibrigaad.

Elanike arv
-----------

* 39 400 (2006)
* 39 100 (2007)
* 38 600 (2009)
* 36 400 (2010. aasta rahvaloendus)
* 33 704 (2021)
* 38 407 (2023)

Viited
------

1. ↑

Välislingid
-----------

* Luga infoportaal

Leningradi oblasti vapp
Leningradi oblasti linnad

Boksitogorsk  | Gattšina  | Jaanilinn  | Kamennogorsk  | Kingissepp  | Kiriši  | Kirovsk  | Kommunar  | Kudrovo  | Ljuban  | Lodeinoje Pole  | Luga  | Murino  | Nikolskoje  | Novaja Ladoga  | Otradnoje  | Pikaljovo  | Podporožje  | Primorsk  | Priozersk  | Schlüsselburg  | Sertolovo  | Sjasstroi  | Slantsõ  | Sosnovõi Bor  | Svetogorsk  | Tihvin  | Tosno  | Viiburi  | Volhov  | Volossovo  | Vsevoložsk  | Võssotsk
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib Somaalia haldusüksusest; Puntlandi haldusüksuse kohta vaata artiklit Bari ringkond (Puntland)* |

---

Bari ringkond on tumepunane
**Bari ringkond** on Somaalia ringkond (1. järgu haldusüksus) riigi põhjaosas, Somaali poolsaare ja Aafrika Sarve tipus. Praegu on ringkonna territoorium faktiliselt Puntlandi valduses.

*Bari* tähendab 'ida' (araabia keeles باري‎ *Bārī*).

Ringkonna pindala on 70 088 km², elanike arv umbes 540 000 (teistel andmetel 200 000). Rahvastiku tihedus on 7,8 inimest ruutkilomeetri kohta. Ringkond on Somaalia ringkondade seas pindalalt üks suuremaid.

Standardi ISO 3166-2 järgi on ringkonna kood SO-BR.

Ringkonna halduskeskus on Boosaaso, mis asub otse mere ääres.

Bari ringkond on kuiv piirkond. Põlluharimine on seetõttu vähe arenenud. Peetakse lambaid ja kaameleid.

Selle ala varasem peamine elatisala oli kalapüük. Sellepärast on ka mitu suuremat asulat (sealhulgas Xaafuun, Qandala, Aluula ja Bargaal) otse ranna ääres. Kalapüük on üsna tulus, sest Punase mere suudmes, kus peamiselt kala püütakse, on väga palju kala.

Itaalia võimu ajal rajati põhjarannikule rohkesti soolakaevandusi.

Bari ringkonnas asub Aafrika mandri kõige idapoolsem punkt Xaafuuni neem.

Ringkond piirneb põhjas Adeni lahe ja idas India ookeaniga. Naaberringkonnad on läänes Sanaagi ringkond ja Sooli ringkond, lõunas Nugaali ringkond.

Piirkonnas on valdav somaalide klann *Majeerteen*, mis on osa klannist *Daarood*. 18. sajandi keskpaigast 19. sajandi lõpuni olid seal kaks nende sultanaati.

Bari ringkond sai 2004. aasta Vaikse ookeani maavärina põhjustatud tsunami käes eriti palju kannatada. Xaafuuni poolsaarel hukkus üle 100 inimese. Poolsaarele viival maasäärel sai rannaäärne tee tugevalt kahjustada.

Distriktid
----------

1. Bender Bayla distrikt
2. Boosaaso distrikt (Boosaaso)
3. Caluula distrikt
4. Iskushubani distrikt
5. Baargaai distrikt
6. Qandala distrikt (Qandala)
7. Qardho distrikt
8. Rako distrikt
9. Ufayni distrikt
10. Kob-dhehaadi distrikt
11. Waaciye distrikt
12. Xaafuuni distrikt

Haldusjaotus Puntlandis
-----------------------

Puntlandi haldusjaotuse järgi on piirkonnas kaks ringkonda: põhjaosas Bari ringkond (keskus Boosaaso) ja lõunaosas Karkaari ringkond (keskus Qardho).
**Legasteenia** on aju orgaaniline iseärasus, mille puhul laps ei suuda lugema või õigesti kirjutama õppida. Esimesed märgid ilmnevad juba enne kooli, just enne lugemisoskuse omandamist. Need lapsed pole võimelised tähti ega silpe kokku panema ega ka sõnu silpideks tegema. Igasugune häire pole veel legasteenia. Kui laps kirjutab S või P tagurpidi, tuleb spetsialistidega välja selgitada põhjused, miks ta nii teeb. Paljudel juhtudel on tegemist päris tavalise lapsega ja kõik möödub kenasti.

Statistika
----------

Kaua peeti seda lapse käitumishäireks ja ei osatud midagi peale hakata peale tõrelemise. 10% lastest pole võimelised lugema ja õigesti kirjutama õppima. Pideva depressiooni all kannatav laps võib sattuda raskesse seisundisse, kaasõpilaste pilkamis- ja naeruobjektiks.

Avastamine
----------

Legasteenia tarvis on spetsiaalsed testid, mida kasutavad diagnoosimisel spetsialistid koos vanemate või õpetajatega. Lai valik õppeprogramme Saksamaal puudutab just igapäevase elu materjale, kuidas toime tulla ühes või teises olukorras, eriti lugemise osas.

Ravi
----

Spetsiaalsed programmid annavad tulemusi 2–4 aasta jooksul. Raviga tuleb olla järjekindel ja läheneda lapsele individuaalselt.
Vissarion
**Vissarion** (kodanikunimega **Sergei Torop**; sündinud 14. jaanuaril 1961 Krasnodaris) on Vene müstik, Viimase Testamendi Kiriku juht.

Pärast sõjaväeteenistust asus ta elama Minussinskisse. Töötas liikluspolitseinikuna, kuni 1989 kaotas töö. 

Aastal 1991 "sündis uuesti" Vissarionina, tagasitulnud Jeesuse Kristusena. 

Tema usundis on Vene Õigeusu Kiriku elemendid ühendatud budismi, apokalüptilisuse, kollektivismi ja ökoloogiliste väärtustega.

Vissarioni järgijad elavad Lõuna-Siberis Krasnojarski krai Kuragino rajoonis. Umbes 5000 järgijat elavad 30 külas Vissarioni residentsi Päikeselinna lähedal. 

Vissarioni jüngrid järgivad rangeid reegleid. Nad on taimetoitlased. Suitsetamine ja alkoholi tarvitamine on keelatud. Raha on põlu all. Viimase Testamendi Kiriku eesmärk on ühendada kõik usundid. 

22. septembril 2020 Vissarion vahistati ja teda kahtlustatakse psühholoogilises vägivallas.

Isiklikku
---------

Ta isa nimi oli Anatoli, ema Nadežda. Ta kasvas ema ja võõrasisa Nikolaiga Siberis.

Viited
------

1. ↑  Vene võimud vahistasid usujuht Vissarioni, ERR, 22. september 2020

Välislingid
-----------

* 
* Kas on elu pärast kapitalismi?, ETV, 29. november 2008
Piirkonna asend Sardiinias
**Barigadu** on ajaloolis-geograafiline piirkond Itaalias Sardiinia saare keskosas Oristano provintsis.

Piirkonnas on Allai, Ardauli, Bidonì, Busachi, Fordongianuse, Neoneli, Nughedu Santa Vittoria, Sedilo, Soddì, Sorradile, Tadasuni, Ulà Tirso ja Villanova Truschedu vald. Barigadu piirneb Barbagia di Belvi, Barbagia di Ollolai, Campidano di Oristano, Mandrolisai, Marghine, Marmilla ja Sarcidano provintsiga.

Sardiinia ajaloolised piirkonnad (*subregioni*) 

Anglona **·** Barbagia di Belvì **·**  Barbagia di Nuoro **·** Barbagia di Ollolai **·** Barbagia di Seùlo **·** Barigadu **·** Baronie **·** Campidano di Cagliari **·** Campidano di Oristano **·** Gallura **·** Goceano **·** Guilcer  **·** Guspinese **·** Iglesiente  **·** Logudoro **·** Mandrolisai **·** Marghine **·** Marmilla **·** Meilogu **·** Monreale **·** Monteacuto **·** Montiferru **·** Nurra **·** Ogliastra **·** Parteòlla **·** Planargia **·** Quirra **·** Romangia **·** Sarcidano **·** Sarrabus-Gerrei **·** Sassarese **·** Sulcis **·** Sulcis-Iglesiente **·** Trexenta
**Tiit Kärner** (sündinud 13. veebruaril 1942 Kuressaares) on eesti füüsik.

Ta lõpetas 1960. aastal Kingissepa Keskkooli ja 1965. aastal Tartu Riikliku Ülikooli füüsika erialal. 1979. aastal kaitses ENSV Teaduste Akadeemia Füüsika Instituudi juures füüsika-matemaatikakandidaadi kraadi tahkisefüüsika alal (väitekiri "Rekombinatsioonluminestsents ja paramagnetilised tsentrid kiiritatud MgO kristallides"; juhendaja Tšeslav Luštšik).

Kärner töötas aastatel 1974–1997 Füüsika Instituudis (1985. aastast vanemteadurina). Pärast Füüsika Instituudi liitumist Tartu Ülikooliga jätkas ta 1997–2007 tööd vanemteadurina Tartu ülikoolis.

Teadlasena on ta uurinud ioonkristallide elektronergastusi ja defektide teket lihtsates oksiidides (MgO jt).

Tunnustus
---------

* 1987 Eesti NSV riiklik preemia (kollektiivi koosseisus)

* 2012 Tartu Ülikooli medal

Publikatsioone
--------------

* Tiit Kärner. "Miks langeb Eesti rahvaarv?" – Sirp, 22. jaanuar 1999

Viited
------

1. ↑  "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 25. oktoober 2018. Vaadatud 22. märtsil 2019.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
2. 1 2 3  Tiit Kärner. etis.ee
3. ↑  "Tartu Ülikooli medali kavalerid". *Tartu Ülikool*. Vaadatud 5.12.2022.

Välislingid
-----------

* ETIS
|  |
| --- |
|  |
| Medalikohad |
| Maailmameistrivõistlused |
| **Kuld** | 2021 |  |

**Colin Robert Miller** (sündinud 29. oktoobril 1992 Sault Ste. Maries Ontario provintsis) on Kanada jäähokimängija, kes mängib kaitsjana NHL-i klubis Dallas Stars.

Aastatel 2010–2013 mängis ta Ontario Hockey League'i klubis Sault Ste. Marie Greyhounds.

2012. aastal valis Los Angeles Kings ta NHL-i *draft* '​is 151. valikuna. Aastatel 2013–2015 mängis ta American Hockey League'is (AHL) Los Angeles Kingsi noorteklubis Manchester Monarchs. 2015. aastal võitis ta Monarchsiga Calder Cup'i. Samal hooajal oli nelja liigas enim väravaid löönud kaitsemängija seas (19 väravaga) ja valiti AHL-i tähtede mängule.

2015. aasta juunis liitus ta Boston Bruinsiga. Hooajal 2015–16 sai Miller NHL-is Bruinsi meeskonnas kirja kolm väravat ja 13 väravasöötu.

Aastatel 2017–2019 mängis ta Vegas Golden Knightsis. 2018. aastal jõudis ta Golden Knightsiga Stanley karika finaali, kus kaotati Washington Capitalsile mängudega 1:4. Miller lõi värava Stanley karikavõistluste finaalsarja esimeses mängus.

2019. aasta juunis siirdus Miller Buffalo Sabresi. Seal mängis ta kolm hooaega. 2022. aasta juulis sõlmis ta üheaastase lepingu Dallas Starsiga.

2021. aastal tuli Miller Kanada jäähokikoondise koosseisus maailmameistriks.

Viited
------

1. ↑  "Stars sign defenseman Colin Miller to two-year contract". *NHL.com*. 13. juuli 2022. Vaadatud 14. juulil 2022.

Välislingid
-----------

* Colin Miller NHL.com lehel
* Colin Miller hockeydb.com lehel

| * v
* r
Dallas Stars |
| --- |
| 
**Väravavahid**: Jake Oettinger **·** Rémi Poirier **·** Scott Wedgewood |
| 
**Kaitsjad**: Jani Hakanpää **·** Joel Hanley **·** Miro Heiskanen **·** Esa Lindell **·** Nils Lundkvist **·** Colin Miller **·** Ryan Suter |
| 
**Ründajad**: Jamie Benn **·** Jevgeni Dadonov **·** Ty Dellandrea **·** Max Domi **·** Radek Faksa **·** Luke Glendening **·** Roope Hintz **·** Wyatt Johnston **·** Joel Kiviranta **·** Mason Marchment **·** Fredrik Olofsson **·** Joe Pavelski **·** Jason Robertson **·** Tyler Seguin |
Madonna lapsega. Tempera puutahvlil, u 1340, Metropolitani muuseum
**Barna da Siena**, ka **Berna da Siena** oli Itaalia maalikunstnik, kes arvatavasti tegutses Sienas aastail 1330–1350.

Allikad temast
--------------

Allikmaterjal Barna da Siena kohta on vastuokslik ja segadusttekitav. Teda on nimetatud oma aja esimaalijaks, kuid puuduvad ühesed viited teostele. Lorenzo Ghiberti elulõpul kirjutatud "I commentari" (15. sajandil) järgi maalis Barna nimeline Siena maalikunstnik palju teoseid Toscanas, sealhulgas Vana testamendi stseenid San Gimignanos. Giorgio Vasari nimetas oma teose "Vite" esimeses väljaandes (1550) samuti rea teoseid Siena maalijalt nimega Berna, sealhulgas Vana testamendi lugusid kujutavad freskod San Gimignanos, kuid teises väljaandes 1568. aastast nimetab ta vaid Uue testamendi teemalisi maale samas kirikus ja dateerib need umbes 1381. aastasse. Vasari kirjelduse järgi suri lühikese ja kireva elukäiguga kunstnik kukkudes alla maalimistellinguilt.

Vasari teisele väljaandele toetudes on San Gimignano kollegiaatkirikus asuv Kristuse lapsepõlvele ja kannatusloole pühendatud freskotsükkel omistatud Barna da Sienale ja sellest lähtuti teiste maalide atribueerimisel. Tema nimega seostatud teoste stiil on lähedane Siena koolkonna, Simone Martini jäljendajate ja Lippo Memmi ringkonna käekirjale. Tänapäeval peetakse temale omistatud teoseid mitme eri kunstniku looduteks. Pärimuse järgi oli Barna õpetaja Simone Martini ja mõlema teostes mängib joonistus olulist rolli, ent kui Martini joonistus on graatsiline ja arabeskne, on Barna oma seevastu sirge ja tugev, tema kujudes on rohkem dramaatilisust ja jõulisust kui varasemas Siena maalikunstis.

Pildid
------

* Püha Katariina müstiline kihlusPüha Katariina müstiline kihlus
* Ristikandmine koos dominiiklasest vennaga. Tempera puutahvlil, u 1330–1350Ristikandmine koos dominiiklasest vennaga. Tempera puutahvlil, u 1330–1350
* Madonna lapsega. u 1350, Portlandi kunstimuuseumMadonna lapsega. u 1350, Portlandi kunstimuuseum
* Püha Peetrus. u 1350, Metropolitani muuseumPüha Peetrus. u 1350, Metropolitani muuseum

Viited
------

1. ↑  Barna da Siena. - Art UK
2. ↑  Barna da Siena. - Web Gallery of Art
3. ↑  Barna da Siena. - Art UK

Välislingid
-----------

* Barna da Siena. - Web Gallery of Art (teosed)
Organist Tiit Kiik Niguliste orelil
**Tiit Kiik** (sündinud 14. septembril 1950 Kuressaares) on eesti organist ja orelihooldaja.

Ta lõpetas Tallinna Konservatooriumi) oreliklassis 1976. aastal professor Hugo Lepnurme käe all.

Tiit Kiik on palju esinenud Tallinna kirikutes ja Saaremaal, ent mänginud solisti või ansamblistina ka mujal Euroopas ja Ameerikas.

Ta esitab eelkõige vanamuusikat, J. S. Bachi loomingut ja eesti heliloojate teoseid, kuid tema mängukava hõlmab peaaegu kogu orelimuusika ajalugu. Ta on paljude teoste esmaesitaja Eestis.

Alates 1984. aastast on ta koos Andres Uiboga Niguliste muuseumi organist ja orelite hooldaja. Ta esineb laupäeviti ja pühapäeviti Niguliste orelipooltunnis.

1985–2017 töötas Tiit Kiik orelihooldajana Estonia kontserdisaalis. Eesti Kongressi esimesel istungil 11. märtsil 1990 saatis ta Estonia Kontserdisaali orelil Eesti Vabariigi hümni laulmist.

Orelimeistrina on ta aidanud häälestada ja intoneerida paljusid Eesti linna- ja maakirikute oreleid.

Salvestised
-----------

Tiit Kiige kontserdid on salvestatud kahel CD-plaadil:

* Orelikontsert Nigulistes (2005)
* Orelikontsert Nigulistes: XII–XX sajandi muusika – "An organ concert in Niguliste: XII-XX century music" (2007)

Tema esinemiste salvestisi leidub ka Eesti Rahvusringhäälingu fondis, sealhulgas koos Kalle Kauksi (metsasarv) ja Aavo Otsaga (trompet), kes andis välja ka ühise kasseti (1989). Lisaks on ta mänginud Anne Kilstofte autoriplaadil (2005) ning ühistel plaatidel nagu "Orel korda!" (1995, Toomkiriku orelifondi toeks).

Isiklikku
---------

Tema abikaasa on kunstiteadlane Helena Risthein, neil on kolm poega, keskmine poeg on poliitik Tanel Kiik.

Tunnustus
---------

* 1999 Peeter Süda stipendium
* 2008 Hugo Lepnurme preemia

Välislingid
-----------

* Kiik, Tiit | Eesti Muusika Infokeskus
* Telesaade "Ajalik ja ajatu: Organist Tiit Kiik", ERR 2010
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib paljude selgroogsete loomade ainevahetust mõjutavast steroidhormoonist; humaan- ja veterinaarmeditsiinis kasutatavate sünteetiliste glükokortikoidide preparaatide kohta vaata artiklit Glükokortikoidid (ravimirühm)* |

---

Kortisooli keemiline struktuur
**Glükokortikoidid** (ka **glükokortikosteroidid**) on looduslike steroidhormoonide (kortisool, kortikosteroon, kortisoon jt) rühma nimetus, mida sünteesitakse kolesteroolist ja mida eritavad märkmisväärselt neerupealise koore rakud (vähem tüümuse rakud) ning mis seonduvad enamiku selgroogsete loomade rakkude sees paiknevate glükokortikoid retseptoritega ja evivad keharakkudes teatud metaboolseid, põletikuvastaseid ja immunosupressiivseid toimeid.

Need moduleerivad kehas enamiku elundite ja kudede talitlust ning osalevad nende arengus.

Looduslikud glükokortikoidid on neuroendokriinsüsteemi oluline komponent. Nende toime kesknärvisüsteemile (sh peaaju) on liigiti, indiviiditi ja arengastmeti varieeruv ning oleneb paljudest teguritest.

Inimestel mõjutavad looduslikud glükokortikoidid erutuvust, und, käitumist, tunnetust, mälu, tuju ja afekte.

Glükokortikoidid läbivad rakumembraani, seondudes rakusiseste glükokortikoidretseptoritega ja moodustavad *glucocorticoid-GR complex* i. See kompleks siseneb rakutuuma ja kutsub esile tsütosoolis vajalikud muutused sünteesimaks DNA-molekulist mRNA-d. Glükokortikoidid võivad geenidega seondudes reguleerida teatud valkude sünteesi, kas suurendades või vähendades nende transkriptsiooni.

Glükokortikoidid mõjutavad põletikuga seotud ensüümide aktivatsiooni – nii võivad nad aktiveerida lipokortiine, mis aga inhibeerivad fosfolipaasi A2 sünteesi.

Kasvajarakkude sünteesitavad glükokortikoidid
---------------------------------------------

Uuringud näitavad, et ka teatud vähirakud, näiteks soolevähi rakud, sünteesivad immunoregulatoorseid glükokortikoide, mis võivad inhibeerida immuunrakkude aktivatsiooni ja soodustada nende surma.

Nimetus
-------

Nimetus "glükokortikoid" (glükoos + koor + steroid) näitab hormoonitüübi rolli glükoosi ainevahetuses, selle sünteesi neerupealise koores ja selle steroidset struktuuri.

Neid nimetatakse vahel ka kataboolseteks glükokortikoidideks – kui keha ei saa toitaineid, siis stimuleerivad need kehas mitmeid protsesse: stimuleerimaks ja säilitamaks veres vajalikke glükoosikoguseid, stimuleerivad maksarakke glükoosi tootma ja rasvarakke lõhustuma ning inhibeerivad glükoosi ja rasva talletumist.

Glükokortikoidide sünonüüm on **glükokortikosteroidid**.

Viited
------

1. ↑  Fietta P, Fietta P. Glucocorticoids and brain functions. Riv Biol. september–detsember 2007 ;100(3):403-18. veebiversioon (vaadatud 15.05.2015)(*inglise keeles*)
2. ↑  Daniel Sidler, Pietro Renzulli, Christina Schnoz jt, Colon cancer cells produce immunoregulatory glucocorticoids, Oncoimmunology. 1. juuli 2012 ; 1(4): 529–530. PMCID: PMC3382911, veebiversioon (vaadatud 15.05.2015)(*inglise keeles*)

Kirjandus
---------

* "Eesti nõukogude entsüklopeedia"
**Tiit Koppel** (23. august 1945 Tallinn – 30. juuli 2014) oli eesti tehnikateadlane, Tallinna Tehnikaülikooli professor.

Haridus
-------

Ta lõpetas aastal 1964 Tallinna 2. Keskkooli ja 1969 veevarustuse ja kanalisatsiooni erialal Tallinna Polütehnilise Instituudi. Aastatel 1971–1974 oli ta Tallinna Polütehnilise Instituudis aspirantuuris; aastal 1975 kaitses ta teemal (juhendaja Uno Liiv) "Hõõrdepinged mittestatsionaarsel rõhulisel voolamisel torudes" tehnikakandidaadi väitekirja. Tehnikateaduste kandidaat 1975 (teema "Hõõrdepinged mittestatsionaarsel rõhulisel voolamisel torudes"); dotsendi kutse 1985.

Täiendusõpe: TPI haridusjuhtide ettevalmistus- ja täiendusteaduskond, andragoogika ja psühholoogia lisaeriala 1990; Twente Ülikool, Delfti Tehnoloogiaülikool (Holland) 1995; Delfti Tehnoloogiaülikool, vedelike mehaanika grupp 1980–81.

Töökäik
-------

Ta töötas aastatel 1969–1971 Tallinna Polütehnilise Instituudi sanitaartehnika kateedris inseneri ja vaneminsenerina. 1975–1976 töötas ta samas vanemteadurina, 1976–1978 assistendina, 1978–1983 vanemõpetajana ja 1983–1992 dotsendina (aastal 1985 kinnitas kõrgem atesteerimiskomisjon ta dotsendiks), 1992–1998 oli ta mehaanikainstituudi dotsent. Aastatel 1997–2014 oli ta hüdro- ja aeromehaanika õppetooli juhataja, seejuures aastast 1998 oli ta professor. Lisaks oli ta 2002–2012 Tallinna Tehnikaülikooli ehitusteaduskonna Mehaanikainstituudi direktor ja 2000–2006 Tallinna Tehnikaülikooli ehitusteaduskonna teadus- ja arendusprodekaan.

Teadustöö põhisuunad
--------------------

Mittestatsionaarne voolamine survetorudes, hüdrauliliste võrkude modelleerimine. 
Avaldanud 80 teaduspublikatsiooni. Tema juhendamisel on kaitstud 10 magistri- ja 1 doktoritöö.

Teaduskorralduslik tegevus
--------------------------

Eesti Veeühingu liige; Rahvusvahelise Hüdraulika Uuringute Assotsiatsiooni liige; rahvusvaheliste teaduskonverentside teadusliku komitee liige ("Hydrosoft IX" 2002, Montreal, Kanada; "River Basin Management" 2005, Bologna, Itaalia; CCWI 2005, Exeteri Ülikool, Suurbritannia; "Past and Futures of Water" 2007, Tampere, Soome; "River Basin Management" 2007, Kos, Kreeka; WDSA 2008, Krügeri Rahvuspark, Lõuna-Aafrika); SOKRATES-ERASMUS projekti EUCEET (European Civil Engineering Education and Training) koordinaator 2000–…; ETFi grantide hoidja; mitmete rakendusprojektide juht; ELi 6. raamprogrammi integreeritud infrastruktuuri HYDRALAB III projekti "Mittestatsionaarne hõõre torudes ja kanalites", Delft Hydraulics, Holland, 2007–2008, täitja.

Tunnustus
---------

* 2006 – Tallinna ettevõtlusameti eriauhind "Rakenduslik teadustöö 2006";
* 2006 – TTÜ parim rakenduslik teadustöö "Hüdrauliliste võrkude mudelite standardlahenduste väljatöötamine", projekti juht.

Isiklikku
---------

Ta oli abielus ning poja ja tütre isa. Tema hobiks olid võrkpall ja turniiribridž (4. koht Eesti paaride meistrivõistlustel 1986. aastal).

Välislingid
-----------

* Tiit Koppel Eesti Teadusinfosüsteemis Muuda Vikiandmetes
**Visolde Puusepp** (aastani 1955 Erik; 23. juuli 1928 – 21. oktoober 2020) oli eesti botaanik ja mükoloog. 

1947. aastal lõpetas ta Tartu 3. keskkooli, 1952. aastal TRÜ matemaatika ja loodusteaduskonna bioloog-botaanikuna. Seejärel töötas ta kolm aastat õpeajana Mustvee 1. keskkoolis, abiellus 1955 Olev Puuseppaga, asus tööle Tartu linna 7. seitsmeaastases koolis bioloogia ja geograafia õpetajana. Alates 15. jaanuarist 1956 töötas mittekoosseisulisena ja seejärel 1. maist 1957 koosseisulisena Zooloogia ja Botaanika Instituudi botaanika sektoris, algul laborandina, siis vanemlaborandina ja alates 1973 vaneminsenerina. 1990. aastast jäi pensionile. Ta on avaldanud teadustöid peamiselt õistaimede süsteemi alal. Tema töö tulemusi kajastavad "Eesti NSV floora" 5. ja 8. köide, mille kaasautor ta on. PlutoF-i andmetel on ta kogunud 6469 eksemplari seeni ja taimi.

Viited
------

1. ↑  Kukk, Toomas 1999. *Eesti taimestik*. Tartu: Teaduste Akadeemia Kirjastus, lk. 39.
2. ↑  Saja kahe aastane õpetaja peab koolilõpupeo igal aastal. Tartu Postimees, 19. juuni 2017.
Rein Kilk pidamas loengut vastutustundlikust ettevõtlusest Tartu Ülikooli kohvikus AIESECi "Klapid eest!" õppesarja raames 2009. aasta kevadel
**"Klapid eest!"** on AIESECi õppesari, mille eesmärk on interaktiivsete loengute, töötubade, firmakülastuste, koolituste ja diskussioonide kaudu tudengite ning teiste huviliste silmaringi laiendada ning arendada seeläbi ettevõtlikke ja sotsiaalselt vastutustundlikke noori.

Õppesari on õppeaasta vältel keskendatud kindlatele teemavaldkondadele, mida on tavaliselt kolm, näiteks "ettevõtlikkus, mina ja ühiskond ning praktiline ettevõtlus".

Varem toimus õppesari 2–3 korda kuus Tallinnas, Tartus ja Pärnus, kuid 2009/2010. õppeaastal jäi toimumiskohaks ainult Tartu ning ürituste hulk vähenes.

Sarja enam kui nelja tegevusaasta jooksul on 7000 inimest osalenud rohkem kui 200 üritusel.

Õppesari pälvis Eesti Noorteühenduste Liidult 2005. aasta parima noorteprojekti auhinna.

Korraldajate sõnutsi on see suurim mitteformaalse hariduse projekt, mida noortele Eestis seni korraldatud.

Sügisel 2006 sai Tartus koostöös KHK Info- ja Karjäärinõustamiskeskusega alguse keskkooliõpilastele suunatud õppesari "Klapid eest! Koolis".

Õppesarja raames on esinenud teiste seas Linnar Viik, Peep Vain, Tiina Tšatšua, Robert Kitt, Endrik Randoja, Aivar Haller, Liina Kolk, Mare Pork, Ingrid Rüütel, Helo Meigas, Rain Lõhmus, Aleksei Turovski, Artur Taevere, Kristiina Ojuland, Argo Tammemäe jpt.

Õppesarja korraldav AIESEC on rahvusvaheline üliõpilasorganisatsioon, mis tegeleb noorte liidrite arendamisega juhtimis- ja rahvusvahelise kogemuse kaudu.

Välislingid
-----------

* "Klapid eest!" koduleht
Viini linnas Schönbrunni lossi aedparki domineeriv Gloriette
***Gloriette*** on *belvedere*-entiteediga kõrgema klassi hoone aias või pargis, mis on ehitatud enamasti õukonna tarbeks ümbruskonna nauditavaks vaatlemiseks kõrgemale asukohale. Selle struktuuriline teostus ja dekoreeritud kuju võivad oluliselt erineda, esinedes sageli paviljoni või *tempietto* kujul, jäädes külgedel enam-vähem lahtiseks.

Etümoloogia
-----------

Sõna pärineb 12. sajandi prantsuskeelsest sõnast *gloire*, mis tähendab tillukest tuba. Seejärel rõhus kohandatud sõna pigem sõnale *gloria* ehk kristlusest tuntud "Jumala aule".

Sõna *gloriette* võib viidata ka suurele linnupuurile, mis on valmistatud sepistatud rauast või harvemini puidust. Need vabaõhulinnupuurid, nagu lehtladki, võivad olla kaetud ronitaimedega.

Tuntumad *gloriette*'id
-----------------------

Łańcuti lossipargi gloriette Poolas
Pariisi suurima pargi *Bois de Vincennes* monopteerist *gloriette*
Várkert Bazár Budapestis
* Várkert Bazár (Budapest)
* Belvedere (Potsdam)
* Belvedere (Radebeuler)
* Monopteros (München)
* The Gloriette (Portmeirion)
* Аскольдова могила (Kiiev)
* Ekotemplet (Solna)
* Susana al bany (Barcelona)
* Эолова арфа (Pjatigorsk)
* Павильон Островский (Kostroma)
* Glorietta (Końskie‎)
* Glorietta (Łańcut)
* Gloriëtte (Putte)
* Gloriëtte (Meerssen)
* Kiosque de l'Impératrice (Pariis)
* Kiosque de l'Empereur (Pariis)
* Belvédère (Pariis)
* Gloriette de Buffon (Pariis)
* Pavillon Chinois (L'Isle-Adam)
* Temple de l'Amour (Versailles)
* Gloriet (Děčín‎)
* Die Gloriette (Eisenstadt)
* Hohe Gloriette (Pörtschach am Wörthersee)
* Gloriette (Viin)

Vaata ka
--------

* Gloriette (Schönbrunni lossipark)
* Belvedere
* Paviljon
* Galerii
Klas Dahlbeck 2014. aastal Chicago Blackhawksis mängimas
**Klas Henrik Dahlbeck** (sündinud 6. juulil 1991 Katrineholmis) on Rootsi jäähokimängija, kes mängib kaitsjana Šveitsi kõrgliigaklubis Davos.

Ta debüteeris Rootsi kõrgliigas hooajal 2009–10 Linköpings HC meeskonnas.

2011. aastal valis Chicago Blackhawks ta NHL-i *draft* '​is 79. valikuna. Põhja-Ameerikasse suundus Dahlbeck mängima 2012. aastal. Esimesed kaks hooaega mängis ta ainult Blackhawkski noorteklubis Rockford IceHogs American Hockey League'is. NHL-is tegi ta debüüdi 6. detsembril 2014 mängus Nashville Predatorsi vastu. Esimese värava lõi ta NHL-is sama aasta 11. detsembril mängus Boston Bruinsi vastu.

2015. aasta veebruaris siirdus Dahlbeck Arizona Coyotesi. Aastatel 2016–2018 mängis ta NHL-is Carolina Hurricanesi ridades.

2018. aasta mais sõlmis ta lepingu KHL-i klubiga Moskva CSKA. Aastatel 2019 ja 2022 võitis ta klubiga Gagarini karika.

2022. aasta mais sõlmis ta kaheaastase lepingu Davosiga.

Rootsi jäähokikoondise koosseisus osales Dahlbeck 2021. aasta maailmameistrivõistlustel.

Viited
------

1. ↑  "HCD signs Klas Dahlbeck" (saksa). HC Davos. 3. mai 2022. Vaadatud 3. mail 2022.

Välislingid
-----------

* Klas Dahlbeck khl.ru lehel
* Klas Dahlbeck NHL.com lehel
* Klas Dahlbeck hockeydb.com lehel
**Vissuvere Suurkivi** (ka: *Vissuvere suur kivi, Vissuvere rändrahn, Vissuvere Suurrahn, Vissuvere suur rahn*) on porfüürgraniidist hiidrahn Järva maakonnas Türi vallas Vissuvere külas. 

Kivi mõõtmed on järgmised: pikkus 9,4 m, laius 6,7 m, kõrgus 2,7 m ja ümbermõõt 25,6 m. Tegemist on ümbermõõdu poolest Järva maakonna suurima rändrahnuga.

Rahn on järskude külgede ja lameda laega. Seda läbivad mitu rööpset 2-10 cm paksust pegmatiidisoont. Esineb üksikuid kinnislõhesid. Kivim on vastupidav murenemisele. Sammalt kasvab kivi pinnal vähe.

Pärimuse kohaselt tahtnud 19. sajandi lõpul üks venelane rahnu 15 kuldrubla eest veskikivide valmistamiseks ära osta.

Rahn on alates 1959. aastast üksikobjektina looduskaitse all.

Vaata ka
--------

* Eesti hiidrahnude loend

Viited
------

1. 1 2  Pirrus, Enn (2009). *Eestimaa suured kivid*. Tallinn: Teaduste Akadeemia kirjastus.
2. 1 2  "Vissuvere Suurrahn". *EELIS Infoleht*. Vaadatud 30.12.2022.
3. ↑  "Vissuvere rändrahn". *Keskkonnaportaal*. Vaadatud 30.12.2022.

Välislingid
-----------

* Vissuvere Suurrahn ürglooduse objektina Eesti looduse infosüsteemis
* Vissuvere Suurkivi keskkonnaportaalis
**Klarnetikvartett F-duur KV 378=317d** on Wolfgang Amadeus Mozarti umbes aastal 1779 kirjutatud heliteos klarnetile, viiulile, vioolale ja tšellole. 

Teose osad on: 

* I Allegro moderato
* II Andante sostenuto e cantabile
* III Rondo. Allegro

1781. aastal ilmus Viinis Wolfgang Amadeus Mozarti "6 sonaati viiulile ja klaverile". Nende sonaatide hulgas oli ka Sonaat KV 378, mis valmis heliloojal ilmselt paar aastat varem kas Salzburgis või Pariisi reisi ajal. Kogumik sai tolleaegses ajakirjanduses ülikiitva hinnangu: "Oma olemuselt unikaalsed sonaadid, täis uusi ideid ja autori muusikalist geniaalset hinge". Sama teos leidub 1799. aastal kirjastaja Johann André kataloogis aga juba ka klarnetikvartetina. Selgusetu on, kas seade uuele koosseisule tegi Johann André või hoopis Mozart ise. 

Teose puhul on tegu Mozarti kammeransamblistiili küpse näitega, milles leidub juba kogenud kunstniku poeetilisust ja süvenevat tõsidust. Selles ei puudu ka Mozartile omased muusikalised üllatused. Näiteks on esimeses osas tavalise kahe põhiteema asemel kolm teemat ning finaalis on teine episood algse kolmeosalise taktimõõdu asemel ootamatult hoopis neljaosalises taktimõõdus.
Auris Rätsep emadepäeva kontserdil Tallinna lauluväljakul  
Foto: Ave Maria Mõistlik, 8. mai 2022
**Auris Rätsep** (sündinud 2. jaanuaril 1969 Paides) on Eesti ettevõtja.

Lõpetas 1987. aastal Tallinna 7. Keskkooli (hilisem Tallinna Inglise Kolledž) ja on TIK Vilistlaskogu liige, 2015. aastal algatas koolis tegutsenud sulgpallitreener Koit Muru mälestusturniiri (Muruturniir, www.muruturmiir.ee) traditsiooni.

Töötanud 1989–1990 Kommertskeskuses INREKO Eesti ja Venemaa kaubandusspetsialistina, 1990–1993 INREKO Laeva AS / Lindaliini (Linda Line / Estonian New Line) reisijateveo osakonna looja ja juhatajana ning 1993 Olari Taali meeskonnas Eesti Hoiupanga müügijuhina. 

1993. aastal asutas plaadifirma Aidem Pot (Records). Asutas koos Tiit Trevega 1999. aastal festivali "Hea Toidu Festival – Grillfest" ja on alates 2007. aastast selle peakorraldaja (Eesti Festivalid). 

1998. aastal asutas koos Ivar Männikuga Eesti popmuusika aastaauhinna Kuldne Plaat (www.kuldneplaat.ee). 

Eesti Barbecue Assotsiatsiooni, Eesti Grilliliidu (www.grilliliit.ee) ja Avalike ürituste korraldajate liidu (www.liit.ee) asutaja. 

Eesti Messid (www.eestimessid.ee), Eesti Festivalid (www.eestifestivalid.ee), Eesti Konverentsid (www.eestikonverents.ee) ja Eesti Kontserdid (www.eestikontserdid.ee) asutaja.
**Klara Zeidler** (ka **Clara Zeidler**; õieti **Antonie-Agnes-Klaara Zeidler**; 25. aprill 1870 Viiburi – 9. september 1951 Eskilstuna, Rootsi) oli baltisaksa tarbekunstnik ja pedagoog, eesti filigraani ja portselanimaali edendaja.

Elulugu
-------

Klara Zeidler sündis hilisema Valga erakoolipidaja ja filosoofiadoktori Ferdinand Zeidleri peres.

Sai üldhariduse Viiburi ja Valga eragümnaasiumides, kus ilmnes juba varakult tema võimekus joonistamises. Omandas erialahariduse Stieglitzi kunsttööstuskoolis, mille lõpetas 1894. Seejärel suundus kooli stipendiaadina F. Colarossi vabaakadeemiasse Pariisi end täiendama. Samuti õppis 1908 Londonis A. Fischeri juures, emailimise alal Pforzheimi kunsttööstuskoolis ja metallehistöö alal Viinis.

Aastatel 1897–1918 töötas Zeidler periooditi õppejõuna Petrogradis, sh Kunstide Edendamise Seltsi koolis ja 1915–1918 Stigelitzi kunsttööstuskoolis. 1918 emigreerus Venemaalt kõigepealt Soome, sealt edasi Tallinna ning 1919–1940 oli Riigi Kunsttööstuskooli metallehistöö-, portselanimaali-, akvarelli- ja joonistusõppejõud. Juhatas metallitöökoda 1924–1935 ning töötas ka 1919–1931 Tallinna saksa poeglaste eragümnaasiumis joonistusõpetajana. On muuhulgas töötanud ka Fabergé juveelifirmas (1917), kus kavandas lilleteemalisi mune ja ehteid.

Kuulus ARS-i, 1928–1935 oli EKKKÜ liige, osales 1932 RaKÜ asutamisel. On teada, et asutas Tallinna omaenda erastuudio.

Looming
-------

Klara Zeidleri teos "Nice". Tartu Kunstimuuseum 
Eelkõige tuntud tarbekunstnikuna, kuid oli ka andekas graafik (viljeledes peamiselt värvilist linoollõiget) ja akvarellist. Zeidleri loomingus on enim lille- ja interjööriakvarelle ning linnavaateid (Tallinn, Viiburi). Osales näitustel üle Euroopa – 1929 Helsingis, Lübeckis ja Kielis, 1939 Roomas ja Budapestis.

Viited
------

1. ↑  EKABL, lk 501–502
2. ↑  Juveelimaja omanik teeb Fabergele monumendi. Pärnu Postimees, 8.03.2014

Välislingid
-----------

* Klara Zeidleri looming EKM Digikogus
**Visuaalteatrifestival Nuq Treff** (varem **Tallinn Treff Festival** ja **Tallinn Teater Treff**) on rahvusvaheline visuaal- ja nukuteatrifestival, mida korraldab Eesti Noorsooteater. 

Festival toimub alates 2007. aastast juuni alguses Tallinna vanalinna teatrisaalides. Kuni 2012. aastani oli festival seotud ka igal aastal juuni alguses toimuvate Tallinna vanalinna päevadega. Nime **Nuq Treff** kannab festival 2017. aastast ja samast aastast toimub festival ka üle aasta.

Aastatel 2009–2018 oli festivali kunstiline juht Vahur Keller, 2019. aastal oli festivali kunstiline juht Leino Rei.

Ajalugu
-------

Nuq Treff on välja kasvanud Eestis 1992. aastal alguse saanud Läänemere maade nukuteatrite festivalist ja 2007. aastal väikefestivalina tegevust alustanud festivalist **Tallinn Teater Treff**. Viimasest kujunes kiiresti mitmekülgse rahvusvahelise programmiga teatrisündmus. Aastatel 2008–2016 kandis festival nime **Tallinn Treff Festival**.

Aastate jooksul on festivalil olnud eriprogramme (nt kooliteatrite ja teatritudengite programm "Noor vaim" ja Rahvusvahelise Nukuteatrite Liidu (UNIMA) programm), ühele teemale keskendunud festivale (nt beebiteater 2008. aastal), tasuta tänavaprogrammiga ja teistes linnades toimuvate kõrvalprogrammidega festivale.

Viited
------

1. 1 2 3 4  Nuq Treff. Festivali ajalugu. Eesti Noorsooteatri veebisait.
**Friedrich I** (13. veebruar 1638 – 28. aprill 1688) oli Mecklenburg-Grabowi hertsog.

Elu
---

Ta oli Adolf Friedrich I ja selle teise naise Marie Katharina poeg.

Hilise sünni tõttu jäeti ta aktiivsest valitsemisest kõrvale ja nii oli ta *apanagierter* vürst. Kuna tema vend suri aga ilma järglasteta, siis said Friedrich I kolm poega üksteise järel valitsevateks Mecklenburg-Schwerini hertsogiteks.

1667. aastal sai Friedrichist Strasbourgi toomkiriku toomhärra ja 1669. aastast elas ta perekonna lossis Grabowis. Friedrich suri 1688. aastal lossi tulekahjus. Ta säilmed maeti 3. juunil 1725 Schwerini Püha Nikolause kirikusse.

Abielu ja lapsed
----------------

28. mail 1671 abiellus ta Hessen-Homburgi maakrahvi Wilhelm Christophi tütre Christine Wilhelminega. Nad said järgmised lapsed:

* Friedrich Wilhelm I (28. märts 1675 – 31. juuli 1713)
* Karl Leopold (26. november 1678 – 28. november 1747)
* Christian Ludwig II (15. mai 1683 – 30. mai 1756)
* Sophie Luise (16. mai 1685 – 29. juuli 1735)
Enock Mwepu (2018)
**Enock Mwepu** (sündinud 1. jaanuaril 1998 Lusakas) on endine Sambia jalgpallur (poolkaitsja).

Ta alustas klubikarjääri Sambias.

2017. aasta juunis liitus ta Austria kõrgliiga klubiga Salzburgi Red Bull. Klubi põhikoosseisu liikmeks sai ta hooajal 2018–19, mängides enne seda hooajal 2017–18 põhiliselt klubi reservmeeskonnas Liefering Austria esiliigas. Salzburgiga tuli ta neli korda Austria meistriks.

2021. aasta juulis sõlmis ta nelja-aastase lepingu Inglismaa kõrgliigaklubiga Brighton & Hove Albion. Esimese värava lõi ta Inglismaal 27. oktoobril 2021 liigakarikamängus Leicester City vastu. Inglismaa kõrgliigas lõi ta esimese värava kolm päeva hiljem Liverpooli vastu. Brighton & Hove Albionis jäi Mwepu arvele 27 mänguga kolm väravat.

2017. aastal tuli Mwepu Sambia kuni 20-aastaste koondisega Aafrika omavanuste meistriks. Sambia jalgpallikoondises tegi ta debüüdi 2. septembril 2017 MM-i valikmängus Alžeeria vastu ja lõi selles mängus ka värava. 23 mänguga lõi ta Sambia koondises kuus väravat.

Tema noorem vend Francisco Mwepu on samuti jalgpallur.

2022. aasta sügisel oli Mwepu sunnitud jalgpallurikarjääri lõpetama, kuna tal diagnoositi haruldane südamehaigus.

Saavutused
----------

Salzburgi Red Bull
* Austria Bundesliga: 2017–18, 2018–19, 2019–20, 2020–21
* Austria karikas: 2018–19, 2019–20, 2020–21

Sambia U20
* Aafrika U-20 meister: 2017

Viited
------

1. ↑  "Mwepu joins Albion from Red Bull Salzburg". brightonandhovealbion.com. 6.7.2021. Vaadatud 24.4.2022
2. ↑   (vaadatud 24.4.2022)
3. ↑  "Enock Mwepu medical update". *www.brightonandhovealbion.com*. 10. oktoober 2022. Vaadatud 10. oktoobril 2022.
**StitchLiner Mark III** on Jaapani ettevõtte Horizon International Inc. välja töötatud trükitööstuse seade, mis on uudne kontseptsioon klamberköitmise tehnoloogias. Tegemist on automaatse klambriliiniga, mis valmistab erinevas mõõdus brošüüre väga kiiresti.

Täisautomaatne klambriliin
Klambriliin StitchLiner Mark III ühendab ühtseks terviklikuks süsteemiks paljud trükiste järeltöötlemisega seotud protsessid, milleks on komplekteerimine, voltimine, klammerdamine ning üheaegne kolme külje lõikus lõppformaadi saavutamiseks. StitchLiner Mark III võimaldab ka suuremat brošüüride formaadi valikut. Olenevalt brošüürist saab see klambriliiniga klammerdada umbes 6000 brošüüri tunnis.

Klambriliini eelised
--------------------

Selle klambriliiniga on võimalik klammerdada mitmes suuruses trükiseid. Mõne näitena võib tuua horisontaalformaadis brošüürid, 300x300 cm trükised või 9x9 cm pisikesed taskuraamatud.
Lisaks saab esile tuua ka klambriliini täisautomaatse lahenduse alustades trükipoognate sisestamisest klambriliini sahtlitesse ning lõpetades lõpptoote kättesaamisega masina teisest otsast. Antud masinal saab küllaltki lihtsalt seadistada brošüüri lõikuse, klambrite asetuse ja brošüüri paksuse ülejäänud töö teeb masin ise – see omakorda garanteerib ka ühtlase ja korrektse kvaliteedi, jättes masina operaatorile vaid kontrollimise ja hooldamise funktsiooni.

Tehniline kirjeldus
-------------------

Tootjapoolsed andmed järeltöötlemisel on järgmised: 

Klambriliini klammerdussektsioon
* Maksimaalne lehe suurus: 356x508 mm
* Minimaalne lehe suurus: 140x194 mm
* Lehe kaalu ulatus (katmata/kaetud paber): 52,3–350 gsm / 73,3–350 gsm
* Brošüüri maksimaalne suurus enne lõikust: 356x254 mm
* Brošüüri minimaalne suurus enne lõikust: 140x97 mm
* Lõikelaius: 2–25,4 mm
* Tootmiskiirus: 6000 brošüüri tunnis

Viited
------

1. ↑  "Horizon Stitchliner". Originaali arhiivikoopia seisuga 21. veebruar 2020. Vaadatud 21. veebruaril 2020.
Meeste klapa "Sagena" Vatroslav Lisinski kontserdihallis
***Klapa*** on traditsioonilise *a cappella* laulmise vorm Horvaatias Dalmaatsia piirkonnas. Sõna *klapa* tähendab sõpruskonda ja selle juured on pärit rannikuäärsest kirikulaulust. Motiivid tähistavad üldiselt armastust, veini (viinamarju), maad (kodumaad) ja merd. Muusika põhielementideks on harmoonia ja meloodia, rütm pole aga enamasti kuigi tähtsal kohal. 2012. aastal lisati klapa UNESCO inimkonna vaimse kultuuripärandi nimekirja.

*Klapa*-ansambli koosseisu kuuluvad esimene tenor, teine tenor, bariton ja bass. Kõiki hääli peale esimese tenori võib olla ka topelt. Tavaliselt moodustatakse ansambel kuni kaheteistkümnest meeslauljast. Viimasel ajal on populaarsed olnud naisvokaalansamblid, kuid tavaliselt mees- ja naiskoosseisud koos ei laula.

Kuigi *klapa* on *a cappella*-muusika, võib vahepeal õrna saatena lisada ka kitarri või mandoliini (instrument, mis on välimuselt ja kõlalt sarnane tamburitzaga). Klapa saateks võib olla ka süntesaator, mida tavaliselt kasutatakse rütmipillide imiteerimiseks.

*Klapa* traditsioon on endiselt täies elujõus, luuakse uusi laule ja korraldatakse festivale. Dalmaatsia Klapa Festival Omišis on tuntuim muusikafestival ning hoiab pikaaegset klapa muusika traditsiooni. Üks menukamaid seal üles astunud ansambleid on Klapa Šufit, kes võitis festivali kolm aastat järjest (2006–2008). Paljud Dalmaatsia noored väärtustavad klapat ja laulavad seda alati välja sööma või jooma minnes. Ei ole sugugi ebatavaline kuulda harrastajaid õhtustel tänavatel toidu ja veini kõrvale klapat laulmas.

Aastal 2013 valis Horvaatia *klapa* esindama oma riiki Eurovisiooni lauluvõistlusel 2013. Kollektiiv Klapa s Mora esitas loo "Mižerja". Klapa s Mora on kuuest lauljast koosnev "superklapaansambel", mille liikmed maestro Mojmir Čačija viie olemasoleva klapaansambli hulgast välja valis: kaks Kampanelist ning üks Sinjist, Crikvenicast, Šibenikist ja Grdelinist. Klapa s Mora astus üles Eurovisiooni esimeses poolfinaalis ja pälvis 16 riigi seas 13. koha, mis paraku pääsu finaalvõistlusele ei taganud.

Viited
------

1. ↑  Josko Caleta (aprill 1997). "Klapa Singing, a Traditional Folk Phenomenon of Dalmatia". *Narodna umjetnost: Croatian Journal of Ethnology and Folklore Research* (inglise). Zagreb, Croatia: Institute of Ethnology and Folklore Research. ISSN 0547-2504. Vaadatud 19.03.2014.
2. ↑  "UNESCO: Klapa multipart singing of Dalmatia, southern Croatia" (inglise). Vaadatud 20.03.2014.
3. 1 2  "Dalmaatsia Klapa Festival Omišis" (inglise). Vaadatud 20.03.2014.
4. ↑  "Croatia: Klapa Ensemble announced" (inglise). Vaadatud 20.03.2014.
5. ↑  "Split results of Eurovision 2013 revealed" (inglise). Vaadatud 20.03.2014.
**Enno Penno valitsus** oli ametis 20. juunist 1990 kuni 15. septembrini 1992.

Enno Penno valitsus otsustas 16. juulil 1992 lõpetada oma tegevuse üheaegselt VII Riigikogu esimese istungjärgu algusega 5. oktoobril samal aastal. Kuid sel päeval selgus valitsusele ebameeldiva üllatusena, et majandusminister Mihkel Mathiesen, kes oli tegevuse lõpetamise vastu protesteerinud juba 16. juulil, on 15. septembril nimetanud uue valitsuse.

Enno Penno valitsus (20. juuni 1990 – 15. september 1992)
---------------------------------------------------------

* Enno Penno – peaministri asetäitja
* Peeter Luksep – finantsminister
* Johan Ungerson (suri 20. novembril 1991) – haridusminister
* Aino Lepik von Wirén – kohtuminister
* Mihkel Mathiesen – majandusminister
* Helmut Talts (suri 2. juulil 1992) – põllutööminister
* Aksel Mark – siseminister
* Ivar Paljak – sotsiaalminister
* Jüri Toomepuu – sõjaminister
* Jaan Timusk – teedeminister
* Olev Olesk – välisminister
* Arvo Horm – minister
* Ants Pallop – minister
Friedrich von Sassi vappepitaaf Valjala kirikust. Asub nüüdisajal Saaremaa Muuseumi püsiekspositsioonis Kuressaare linnuses
**Friedrich von Sass** (surnud 1689) oli Saaremaa aadlik. 

Friedrich von Sass sündis Sassi mõisniku Friedrich von Sassi ja Margaretha von Schaffhauseni pojana.

Ta oli Saaremaa maanõunik ning talle kuulusid Sassi ja Loode mõis.

Maanõunik Sass maeti Valjala kirikusse, kuhu paigutati ka tema vappepitaaf. Nüüdisajal on tema vappepitaaf eksponeeritud Saaremaa Muuseumis.

Perekond
--------

Friedrich von Sass oli abielus Gerdruta von Galeniga. Abielust sündisid:

* Beata von Sass, abiellus Friedrich Johann Harrieniga
* Margaretha von Sass, abiellus Otto Johann von Lodega

Hiljem abiellus Friedrich von Sass Sophie Elisabeth von Buxhoevedeniga (1640–1704), kes oli Paadla, Oisu ja Türi-Alliku mõisniku Reinhold von Buxhoevedeni ja Sophie Magdalene von Taube tütar. Abielust sündisid:

* Friedrich von Sass, Sassi mõisnik
* Friedrich Gustav von Sass, Loode mõisnik
* Sophia Magdalena von Sass (surnud 1710), abiellus major Heimer Johann von Nolckeniga
* Anna Sophia von Sass (surnud 1694), abiellus kaptenleitnant Johann von Stackelbergiga

Kirjandus
---------

* Bruno Pao, "Valjala". Maalehe Raamat 1999

Välislingid
-----------

* Väljavõte Saaremaa rüütelkonna genealoogilisest käsiraamatust