recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Teo-Endel Maiste** (29. veebruar 1932 Võru – 14. august 2018) oli eesti laulja (bass) ja näitleja.

Elukäik
-------

Teo-Endel Maiste küüditati 1941. aastal koos ema ja kahe vanema vennaga Siberisse. Nende elukohaks sai Aleksandrovski rajoon Tomski oblastis, Obi jõe põhjaosas, Tomskist umbes 1000 kilomeetrit põhja pool. Teo-Endel oli küll Eestis esimese klassi lõpetanud, kuid kuna ta algul vene keelt ei osanud, siis tuli kohalikust koolist kõrvale jääda. Järgmisel aastal läks ta uuesti esimesse klassi ning sai keele kiiresti selgeks. Pärast kooli lõppu sattus noormees pärast aastast metsatööd juhuslikult Tomskis muusikakooli katsetele. Ta lõpetas 1957. aastal Tomski Muusikakooli Aleksandra Tihhomirova lauluklassi. 1957–1958 õppis Novosibirski konservatooriumis (Venjamin Arkanovi klassis). Teo Maiste naasis Eestisse 1958. aastal ja astus Tallinna Riikliku Konservatooriumi, kus lõpetas 1962. aastal Jenny Siimoni lauluklassi. 

1960–1965 oli ta Vanemuise teatri ning 1965–2011 Estonia teatri solist. Esinenud ka kammer- ja oratooriumilauljana. Alates 1970. aastast töötas ta Eesti Muusikaakadeemia õppejõuna. Tema õpilaste seas on olnud Hans Miilberg, Thomas Mürk, Jaan Willem Sibul, Taimo Toomast.

Looming
-------

Maiste loomingu nimistus on veerandsada soolopartiid vokaalsümfoonilistes suurvormides ning üle saja lavarolli, sealhulgas Mölder (Dargomõžski "Näkineid"), Boriss (Modest Mussorgski "Boriss Godunov"), Ramfis, Attila, Philipp II ja Suurinkvisiitor (Verdi "Aida", "Attila", "Don Carlo"), Igor ja Galitski (Aleksandr Borodini "Vürst Igor"), Parun Ochs (Richard Straussi "Roosikavaler"), Porgy (George Gershwini "Porgy ja Bess"), Leporello (Mozarti "Don Giovanni"), Cyrano (Tambergi "Cyrano de Bergerac"), Peaminister ja Kagler (Straussi "Viini veri"), Lempelius, Friesner (Eduard Tubina "Reigi õpetaja", "Barbara von Tisenhusen") jpm. 

### Muusikafilmid

* "Ooperiball", 1974 TF
* "Roosid lõunast", 1977 ETF
* "Puritaanlased", 1984 ETF

### Filmid temast

* "Teo Maiste ooperis", 1982 ETF
* "Laulab Teo Maiste", 1986 ETF

Tunnustus
---------

* 1970 – Eesti NSV teeneline kunstnik
* 1976 – Eesti NSV rahvakunstnik
* 1977 – Georg Otsa nimeline auhind
* 1987 – Muusikateatri aastapreemia
* 1996 – Harjumaa teatripreemia
* 2002 – Valgetähe IV klassi teenetemärk
* 2002 – Eesti Teatriliidu muusika-, balleti- ja tantsulavastuste eriauhind
* 2007 – Eesti Rahvuskultuuri Fondi elutöö tänuauhind
* 2008 – Eesti Näitlejate Liidu auliige

Viited
------

1. ↑  "Teo Maistest sai laulja juhuslikult", Õhtuleht, 28. veebruar 2002
2. ↑  Suri 86-aastaselt ooperilaulja Teo Maiste
3. 1 2 3  "Ellujäänud meenutasid Kadriorus juuniküüditamist", Postimees Online, 14. juuni 2011
4. ↑  Ene Pilliroog Meister ja Aeg 08.03.2012[*alaline kõdulink*]
5. ↑  Teenetemärkide kavaleride andmekogu – 3963

Välislingid
-----------

* "Teo Maiste tähistab 75. sünnipäeva", Postimees.ee, 28. veebruar 2007
* "Ilmub Teo Maiste monograafia", EPL.ee, 1. aprill 2009
*
Teodor Kanemägi
**Teodor** **Kanemägi** (15. juuli 1862 Pärsama vald, Saaremaa – 3. märts 1934 Türi) oli köster-kooliõpetaja, diakon, preester ja ülempreester. 

Teodor Kanemägi teenis koolijuhatajana Vene õigeusu kiriku Tallinna 2-klassilises Nikolai kogudusekoolis.

Diakoniks pühitses ta 21. märtsil 1925. aastal metropoliit Aleksander (Paulus) Tallinna Püha Siimeoni ja Naisprohvet Hanna kirikus ning preestriks pühitseti järgmisel päeval Tallinna Issanda Muutmise peakirikus.

1925. aastal asus ta Türi koguduse preestriks ja hiljem ülempreestriks. Selles ametis oli ta 1933. aastani. Preester oli ta ka Paide Uspenski kiriku koguduses 1929. ja 1930. aastal.

Köster-kooliõpetaja oli ta Seli-Tõstamaa Püha Vassilius Suure koguduses (1881–1893), Muhu-Rinsi Kaasani Jumalaema koguduses (1893–1901), Laimjala Vassilius Suure koguduses (1894), Tõhela-Murru Ristija Johannese koguduses (1901–1903) ja Tallinna Issanda Muutmise koguduses (1903–1908).

Kanemägi pälvis töö eest autasusid: puusaehe (1925. aastal), peaehe (1931. aastal) ja kuldrist.

Ülempreester Kanemägi on maetud Türi vanale kalmistule, kuhu kogudus püstitas talle mälestussamba.

Isiklikku
---------

Teodor Kanemägi sündis talupidaja Martin Kanemägi peres. Ta õppisMätja külakoolis, Leisi õigeusu kihelkonnakoolis, Kuressaare Poeglaste Gümnaasiumis ja lõpetas Tartu II Õpetajate Seminari 1881. aastal I lennu vilistlasena. Teodori enda peres olid abikaasa Marie Kanemägi (Viik) ning nende lapsed: Zinaida (sünd 1885), Neonilla (sünd 1891) ja hiljem advokaadi ja sõjaväelasena tuntuks saanud poeg Theodor.

Viited
------

1. 1 2 3  "Teodor/Feodor Kanemägi Martini p". *Eesti Apostlik-Õigeusu Kirik*. Vaadatud 3.05.2017.
2. ↑  Juta Rikk (2008). *Türi : kilde kihelkonna ja linna arengust IV osa*. Paide: Kuma. Lk 131–135.
3. ↑  "Kanemägi Teodor/Feodor Martini p (2)". *Eesti Apostlik-Õigeusu Kirik*. Vaadatud 4.5.2017.
**Teodor Krigul** (kuni 1936 **Theodor Emil Krigul**, 29. mai/11. juuni 1907 Räpina vald, Võrumaa – 29. mai 1983 Tartu) oli eesti metsateadlane.

Ta õppis 1929–1930 Tartu Ülikooli matemaatika-loodusteaduskonnas, 1930–1936 (lõpetas 1938) põllumajandusteaduskonna metsaosakonnas. 1962 kaitses kandidaadiväitekirja teemal "Looduslik laasumine männi- ja kuusepuistutes ja puude laasimine kõrgekvaliteedilise tarbetüve kasvatamise eesmärgil Eesti NSV tingimustes".

Ta oli 1932–1937 Tartu Ülikooli õppe- ja katsemetskonna metsahindaja, 1937–1940 metsakasvatuse kateedri assistent. 1940-1941 Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi informatsiooni- ja statistikaosakonna juhataja, 1941–1944 Nõukogude Liidus, 1942–1944 Eesti NSV Riiklikes Kunstiansamblites. 1944–1951 Tartu Ülikooli õppejõud (1946–1947 puidutehnoloogia, 1947–1951 metsatakseerimise kateedri juhataja. 1951–1973 Eesti Põllumajanduse Akadeemia õppejõud (1951–1955 metsatakseerimise kateedri juhataja, 1955–1973 metsakorralduse ja metsamajanduse ökonoomika kateedris, 1963 dotsent. 1950–1951 Tartu Riikliku Ülikooli ja 1951–1954 Eesti Põllumajanduse Akadeemia metsandusteaduskonna dekaan.

Välislingid
-----------

* Teodor Krigul Eesti biograafilises andmebaasis ISIK
**"*Druk tsendhen*"** ("Kõuedraakoni kuningriik") on Bhutani riigihümn. 

Hümn võeti kasutusele 1953. 

Helilooja on Aku Tongmi, sõnade autor *Dasho* Gyaldun Thinley. Tongmi oli saanud hariduse Indias. Ta oli äsja määratud sõjaväe puhkpilliorkestri dirigendiks. India peaministri Jawaharlal Nehru ametliku visiidi puhul oli tarvis riigihümni. Talle olid eeskujuks India hümn "*Jana Gana Mana*", Suurbritannia hümn "*God Save the Queen*" ja Bhutani rahvaviis "*Thri nyampa med pa pemai thri*" ("Muutumatu lootosetroon"). Hiljem on orkestri juhid meloodiat kaks korda muutnud. 

Algselt koosnesid sõnad 12 reast. 1964. aastal lühendas kuninga sekretär neid praegusele kuuele reale. 

Hümniga käib kaasas ka koreograafia, mille algversiooni autor on samuti Aku Tongmi. Seda tantsu on esitanud tema asutatud trupp, kuid see on vähetuntud, sest hümni kuulates seistakse tavaliselt liikumatult.

Sõnad dzongkha keeles
---------------------

*Druk tsendhen koipi gyelkhap na*
*Loog ye ki tenpa chongwai gyon*
*Pel mewang ngadhak rinpo chhe*
*Ku jurmey tenching chhap tsid pel*
*Chho sangye ten pa goong dho gyel*
*Bang che kyed nyima shar warr sho.*

Autoriseeritud tõlge inglise keelde
-----------------------------------

*In the Thunder Dragon Kingdom, where cypresses grow*
*Refuge of the glorious monastic and civil traditions,*
*The King od Druk, precious sovereign,*
*His being is eternal, his reign prosperous*
*The enlightenment teachings thrive and flourish*
*May the people shine like the sun of peace and happiness!*

Eestikeelne reaalune tõlge
--------------------------

Kõuedraakoni kuningriigis, mida kaunistab sandlipuu, kahe [vaimuliku ja ilmaliku] süsteemi õpetuse kaitsja. Tema, armastatud valitseja, kes laotab oma valitsemise üle maa, jäädes ise muutumatuks ja püsivaks. Sellal kui puhkeb õitsele Buddha õpetus, paistku inimeste üle rahu ja õnne päike!

Ingliskeelse variandi eestikeelne tõlge
---------------------------------------

Kõuedraakoni kuningriigis, kus kasvavad küpressid,  

hiilgavate kloostri- ja kodaniku traditsioonide pelgupaigas  

Kõuedraakonikuningas, hinnaline valitseja,  

Tema olemine on igavene, tema valitsusaeg õnnelik  

valgustusõpetused edenevad ja õitsevad.  

Säragu rahvas nagu rahu ja õnne päike!

Välislingid
-----------

* MIDI-fail hümni meloodiaga
* *The Origin and Description of the National Flag and Anthem of the Kingdom of Bhutan* (pdf)
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib Eesti poliitikust; balletitantsija kohta vaata artiklit Dmitri Dmitrijev (balletitantsija)* |

---

**Dmitri Dmitrijev** (sündinud 17. juunil 1982 Kiviõlis) on Eesti poliitik, XIV Riigikogu liige.

Ta lõpetas 2000. aastal Kiviõli Vene Gümnaasiumi ja 2005. aastal Tallinna Tehnikaülikooli ärikorralduse erialal. Aastast 2010 õpib Tallinna Ülikooli Rakvere Kolledžis riigiteaduste magistriõppes.

Ta oli aastatel 2006–2007 Kiviõli Kinnisvarahoolduse OÜ juhatuse liige ja ASi Mäetehnika müügispetsialist-projektijuht.

Aastatel 2012–2015 oli ta SA Ida-Virumaa Tööstusalade Arendus nõukogu liige; aastatel 2014–2015 Ida-Virumaa Omavalitsuste Liidu juhatuse liige; aastatel 2014–2018 Ida-Virumaa Spordiliidu juhatuse liige. Alates 2017. aastast on ta LC Kiviõli asutajaliige ja LC Kohtla-Järve liige.

Aastatel 2019–2020 oli ta OÜ Järve Biopuhastus nõukogu liige ja alates 2018. aastast on Tagatisfondi nõukogu liige.

Poliitiline tegevus
-------------------

Ta on alates 15. augustist 2005 Eesti Keskerakonna liige. 2009–2010 oli ta Eesti Keskerakonna Noortekogu juhatuse liige.

Ta oli aastatel 2005–2007 Kiviõli Linnavolikogu liige. Valiti Kiviõli Linnavolikogu liikmeks ka 2009. ja 2013. aasta kohaliku omavalitsuse volikogude valimistel. Aastatel 2007–2015 oli ta Kiviõli linnapea.

Alates 2017. aastast on ta kuulunud ka Lüganuse vallavolikokku, olles olnud alates 2019. aastast selle esimees.

2015. aasta Riigikogu valimistel kandideeris ta valimisringkonnas nr 7 Eesti Keskerakonna nimekirjas, sai 774 häält ega osutunud valituks. Vabariigi Valimiskomisjoni 27. märtsi 2015. aasta otsusega sai ta aga siiski Yana Toomi loobumise tõttu XIII Riigikogu liikmeks.

2019. aasta Riigikogu valimistel kandideeris ta valimisringkonnas nr 7 Eesti Keskerakonna nimekirjas, sai 997 häält ega osutunud valituks, kuid pääses XIV Riigikogusse Yana Toomi asendusliikmena. Ta oli Riigikogu rahanduskomisjoni liige.

Ta kandideeris 2023. aasta valimistel Riigikokku, kogus valimisringkonnas nr 7 (Ida-Virumaa) 813 häält ning ei osutunud valituks.

Isiklikku
---------

Dmitrijev on vallaline. Tema huvialadeks on sport, reisimine ja heategevus.

6. jaanuaril 2016 kell 1.02 sõitis ta oma sõiduautoga Pedase külas T-kujulisel ristmikul otse üle ristmiku teelt välja vastu kände. Põhja-Eesti Regionaalhaiglas tehtud joobeekspertiis tuvastas tal enam kui 1,5-promillise joobe. Avarii järgnes samal õhtul Keskerakonna tööseminaril Pedase puhkemajas juhtunule, kui Dmitrijevit lõi teine Riigikogu liige, Martin Repinski, kaitstes Siret Kotkat, keda Dmitrijev ahistas.

Viited
------

1. 1 2 3 4 5 6 7  101 lühielulugu. Riigikogu XIV koosseis seisuga 15. veebruar 2021.
2. ↑  "Inforegister.ee: Dmitri Dmitrijev". Originaali arhiivikoopia seisuga 11. august 2020. Vaadatud 8. jaanuaril 2016.
3. ↑  Romanovitš, Gerli. Riigikogusse pääsenud Dmitri Dmitrijev sai lisaks veel ühe tooli. Põhjarannik, 19. aprill 2019.
4. 1 2
5. ↑  Liis Velsker Repinski: lõin Dmitrijevit Siret Kotka kaitseks Postimees, 8. jaanuar 2016
6. ↑  Anna Põld Kirgede torm Keskerakonnas: Dmitrijev tikkus Siret Kotkale ligi ja Repinski andis talle obaduse Delfi, 8. jaanuar 2016
7. ↑
Glinkade suguvõsavapp
**Dmitri Glinka** (vene Дмитрий Фёдорович Глинка; 1749 – 20. jaanuar 1808) oli Venemaa keisririigi riigitegelane. 

Ta oli alampolkovnik, Voznesenski asehaldurkonna asekuberner 1795, tõeline riiginõunik (5. aprill 1795), Eestimaa kubermangu asekuberner 30. maist kuni 10. septembrini 1797, Arhangelski tsiviilkuberner 31. augustist 31. detsembrini 1797, Novgorodi tsiviilkuberner 5. aprillist 22. detsembrini 1798 ja Peterburi tsiviilkuberner 22. detsembrist 1798 kuni 2. märtsini 1800. 17. märtsil 1800 sai ta salanõunikuks ja senaatoriks.

Ta oli abielus, kuid järglasi ei saanud.

Autasud
-------

* Püha Anna ordeni 1. järk

Viited
------

1. ↑  Байкулова С. З. Матвеева И. У. Бауман А. Л.: *Руководители Санкт-Петербурга*, С. Петербург-Москва: Нева, ОЛМА-Пресс, 2003, ISBN 5765421148 lk.123-124

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**Vürst Mihhail Golitsõn** | **Eestimaa asekuberner**1797 | Järgnev**Hermann von Radingh** |
| Eelnev**Ivan Grevens** | **Arhangelski tsiviilkuberner**1797 | Järgnev**Nikolai Ahverdov** |
| Eelnev**Pjotr Mitusov** | **Novgorodi tsiviilkuberner**1798 | Järgnev**Nikifor Marin** |
| Eelnev**Ivan Grevens** | **Peterburi tsiviilkuberner**1798–1800 | Järgnev**Prokofi Mežerski** |
**Dmitri Igorevitš Kazakov** (vene keeles Дмитрий Игоревич Казаков; sündinud 6. oktoobril 1951 Moskvas) on vene füüsik, Venemaa Teaduste Akadeemia liige.

Ta lõpetas 1974. aastal Lomonossovi-nimelise Moskva Riikliku Ülikooli füüsikateaduskonna. Ta kaitses 1977. aastal füüsikakandidaadi väitekirja "Вопросы перенормировок в теориях с динамической симметрией" ja 1988. aastal füüsika-matemaatikadoktori kraadi väitekirjaga "Конечные суперсимметричные модели квантовой теории поля" ('Kvantväljateooria lõplikud supersümmeetrilised mudelid').

Kazakov oli aastatel 2005–2012 Moskva Füüsika-Tehnika Instituudi (MFTI) professor. 2012. aastast on ta MFTI mikromaailma füüsika fundamentaalsete ja rakendusprobleemide kateedri juhataja. Aastatel 1999–2014 oli ta ühtlasi Moskvas asuva Alihhanovi-nimelise Teoreetilise ja Eksperimentaalse Füüsika Instituudi fundamentaalsete vastastikmõjude laboratooriumi juhataja.

Alates 2017. aastast on ta Dubnas asuva Tuumauuringute Ühendatud Instituudi Bogoljubovi-nimelise teoreetilise füüsika laboratooriumi direktor.

Teadus
------

Kazakov töötab kvantväljateooria ja osakestefüüsika valdkonnas, kus tema peamised uurimissuunad on Feynmani graafid, supersümmeetrilised kalibratsiooniteooriad, spontaanse rikkumisega  supersümmeetrilised teooriad, supersümmeetriline standardmudel ja tumeaine tiheduse määramine.

Tunnustus
---------

* 2016 – valiti Venemaa Teaduste Akadeemia korrespondentliikmeks

Viited
------

1. 1 2 3 4  Директор Лаборатории теоретической физики им. Н. Н. Боголюбова. jinr.ru
2. 1 2  Казаков, Дмитрий Игоревич. ras.ru
**Dmitri Kobõlkin** (vene keeles **Дмитрий Николаевич Кобылкин**; sündinud 7. juulil 1971 Astrahanis) on Venemaa poliitik ja riigitegelane, Venemaa loodusvarade minister (2018–2020) ja Jamali Neenetsi autonoomse ringkonna kuberner (2010–2018).

Ta sündis 1971. aastal Astrahanis insener-geofüüsikute perekonnas. Ta lõpetas 1993. aastal Ufa Riikliku Nafta Tehnikaülikooli mäenseneri-geofüüsiku kvalifikatsiooniga.

Pärast seda töötas Gelendžiki linnas asuvas geofüüsikalises ühingus Šelf. 1993. aasta novembris kutsuti ta Jamali Neenetsi autonoomsesse ringkonda, kus ta töötas kuni märtsini 1994 insenerina Tarassovi geofüüsikaliste tööde osakonnas. 1994. aasta aprillist kuni 1995. aasta maini töötas ta geoloogina Tarkosalinski nafta- ja gaasiuuringute ekspeditsioonil.

1996. aasta oktoobrist 2001. aasta maini töötas ta aktsiaseltsi Purneftegazgeologija süsteemis algul personalidirektori ja seejärel peadirektori esimese asetäitjana. Sel perioodil oli ta üheksa nafta- ja gaasiettevõtte direktorite nõukogu liige.

2000. aastast juhtis ta Hantšeiskoje nafta- gaasileiukoha kasutuselevõttu. Mais 2001 määrati ta Hantšeineftegazi peadirektoriks.

Oktoobris 2002 kutsus Purovi rajooni pealik Anatoli Ostrjagin teda oma asetäitjaks. 2003. aastal lõpetas ta Venemaa Föderatsiooni Presidendi juures asuva Venemaa Rahvamajanduse ja Riigiteenistuse Akadeemia Jekaterinburgi filiaali (Uraali Juhtimisinstituudi). Augustis 2005 määrati ta Jamali Neenetsi autonoomse ringkonna asekuberneriks ja Purovi rajooni juhiks. 16. märtsist 2010 kuni 18. maini 2018 oli ta Jamali Neenetsi autonoomse ringkonna kuberner.

18. maist 2018 kuni 9. novembrini 2020 oli ta Venemaa loodusvarade minister.

Isiklikku
---------

Dmitri Kobõlkin on abielus, peres on kaks tütart ja üks poeg.
**Lõhestav valik** ehk **disruptiivne valik** (ka **diferentseeriv valik**) on populatsioonigeneetikas loodusliku valiku vorm, mis soosib isendeid, kellel mingi muutuja väärtused on äärmuslikud (skaala mõlemas otsas). See on üks kolmest loodusliku valiku põhitüübist stabiliseeriva valiku ja suunava valiku kõrval. 

Lõhestav valik võib viia liigitekkeni, kuid toimib aeglasemalt kui suunav valik, sest selle tulemused ei ole nii stabiilsed. Ta nõuab geograafilist või nišiisolatsiooni, et takistada eri äärmustesse kuuluvate isendite omavahelist paaritumist. Arvatakse, et lõhestav valik on sümpatrilise liigitekke mehhanism.

Näited
------

Oletame, et meil on küülikute asurkond, kus küülikute värvus oleneb kahest mittetäielikult dominantsest tunnusest: musta karva esindab "B" ja valget karva "b". Genotüüp "BB" annab fenotüübiks musta karva, genotüüp "Bb" halli karva (mustad ja valged karvad on segamini) ja genotüüp "bb" valge karva. Keskkonnas, kus leidub väga tumedaid musti kaljusid ja väga valgeid kaljusid, saavad valged küülikud varjuda valgete kaljude taustal ja mustad küülikud mustade kaljude taustal, hallid küülikud aga varjuda ei saa ega jää ellu. 

Charles Darwin jälgis Galápagose saartel vintide asurkondi. Osa vindiliike olid nii sarnased, et nad nähtavasti põlvnesid ühest liigist. Ent neil olid järsult erineva suurusega nokad. See tundus olevat kohastumus eri saartel leiduvate seemnete erinevale suurusele. Keskmise nokasuurusega vindid ei oleks kummagi suurusega seemneid hästi kätte saanud.

Vaata ka
--------

* Tunnusenihe

| * v
* r
Põhiteemad evolutsioonilises bioloogias |
| --- |
| 
Evolutsioon • Evolutsiooniõpetus |
| Evolutsiooniprotsessid | 
Adaptatsioon (kohastumine) • Makroevolutsioon • Mikroevolutsioon • Liigiteke |
| Evolutsiooni mehhanismid | 
Looduslik valik • Geenitriiv • Geenivool (geenisiire) • Mutatsioon |
| Valik | 
Grupivalik • Kunstlik valik • Looduslik valik • Orgaaniline valik • Suguline valik • Ökoloogiline valik |
| Looduslik valik | 
Lõhestav valik • Stabiliseeriv valik • Suunav valik |
| Evolutsioon | 
DNA • Inimeste • Imetajate • Kuulmiselundite • Lindude • Seente • Silmade • Taimede |
| Ajalugu | 
Jean-Baptiste de Lamarck • Alfred Russel Wallace • Charles Darwin • Darvinism • Gregor Mendel • Neodarvinism • *The Origin of Species* • Sünteetiline evolutsiooniteooria• Nomogenees |
| Põlvnemine ja süstemaatika | 
Fülogeneetiline süstemaatika • Fülogenees • Kladistika • Süstemaatika • Taksonoomia |
| Veel | 
Baldwini efekt • Koevolutsioon • Kohasus • Populatsioonigeneetika • Punase kuninganna hüpotees • Rajajaefekt • Sümbiogenees • Sümpatriline liigiteke |
| 
Kategooria:Evolutsioonibioloogia • Kategooria:Evolutsiooniteooria |
Daukšiai kirik
**Daukšiai** on alev Leedus Marijampolė omavalitsuses Igliauka vallas.
Alev asub Amalvė soo ja Žuvintase soo vahel Dovinė jõe kaldal.

Alevis on kultuurimaja, põhikool ja raamatukogu. Vaatamisväärsuseks on aastal 1864 valminud katoliku kirik.

Ajalugu
-------

Daukšiai ümbruskonnas leidub ränikivi ja nii oli see kant asustatud juba kiviajal. Soodest ümbritsetud asula ümbruskond oli oma eraldatuse tõttu Jonas Totoraitise andmeil üks viimaseid kohti Leedus, kus säilis paganlik usk.

Daukšiaid on esimest korda mainitud aastal 1592. Arvatakse, et asula on sinna tekkinud 1555. aastal ja on saanud nime esimese sealse elaniku Daukšyse järgi. Esimene kirik rajati sinna aastal 1730. Aastal 1803 põles alev koos kiriku ja kohaliku kihelkonna arhiiviga maha. XIX sajandi alguses alustas seal tööd ka kihelkonnakool. Aastal 1860 alustati uue kivist kirikuhoone ehitamist

Aastal 1905 valmis ka pastoraadi hoone. Samal aastal toimusid Daukšiais meeleavaldused tsaarivõimude vastu. Teise maailmasõja ajal hukkasid Saksa okupatsiooniväed asula juudid. Nõukogude võimu ajal oli Daukšiai kohaliku kolhoosi keskasula. Asulast sai alev aastal 2002.

Tuntud elanikke
---------------

* Jonas Totoraitis – Leedu vaimulik ja ajaloolane
* Vincentas Brizgys – Leedu vaimulik

Viited
------

1. ↑

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Daukšiai** |

* Alev portaalis vietoves.Lt
|  |
| --- |
|  **Poks** |
| Riik |  | Leedu |
|  |
| 1. ring | 2008 | Poolraskekaal |
|  |
| 1. ring | 2003 | Keskkaal |
| Veerandfinaal | 2005 | Poolraskekaal |
| Pronks | 2007 | Poolraskekaal |
| 2. ring | 2009 | Poolraskekaal |
| 2. ring | 2011 | Poolraskekaal |
|  |
| 2. ring | 2006 | Poolraskekaal |
| Veerandfinaal | 2008 | Poolraskekaal |
| 2. ring | 2010 | Poolraskekaal |

**Daugirdas Šemiotas** (sündinud 28. mail 1983 Kaunases) on Leedu poksija.

Šemiotas on seitsmekordne Leedu meister poolraskekaalus (kuni 81 kg) aastatel 2005–2011.

Šemiotas osales poolraskekaalus (kuni 81 kg) 2008. aasta Pekingi olümpiamängude poksivõistlustel, kuid kaotas 1. ringis hilisemale pronksmedalivõitjale Erkebwlan Şınalïyevile (Kasahstan) ja jäi edasisest medaliheitlusest välja.

Šemiotas sai poolraskekaalus (kuni 81 kg) 14. maailmameistrivõistlustel (Chicago, 2007) pronksmedali, võites küll poolfinaalis oma kohtumise, kuid vigastas ennast ja ei jätkanud võistlemist. Ta osales keskkaalus (kuni 75 kg) 12. maailmameistrivõistlustel (Bangkok, 2003), kuid kaotas 1. ringis oma kohtumise ja jäi edasisest medaliheitlusest välja. Ta osales poolraskekaalus (kuni 81 kg) 13. maailmameistrivõistlustel (Mianyang, 2005), kuid kaotas veerandfinaalis hilisemale hõbemedalivõitjale Marijo Šivolija-Jelicale (Horvaatia) ja jäi edasisest medaliheitlusest välja, 15. maailmameistrivõistlustel (Milano, 2009), kuid kaotas 2. ringis hilisemale pronksmedalivõitjale Abdelkader Bouheniale (Prantsusmaa) ja jäi edasisest medaliheitlusest välja ning 16. maailmameistrivõistlustel (Bakuu, 2011), kuid kaotas 2. ringis oma kohtumise ja jäi edasisest medaliheitlusest välja.

Šemiotas osales 36. Euroopa meistrivõistlustel (Plovdiv, 2006), kuid kaotas 2. ringis hilisemale pronksmedalivõitjale Constantin Bejenarule (Rumeenia) jäi edasisest medaliheitlusest välja, 37. Euroopa meistrivõistlustel (Liverpool, 2008), kuid kaotas veerandfinaalis hilisemale pronksmedalivõitjale Rene Krausele (Saksamaa) jäi edasisest medaliheitlusest välja ning 38. Euroopa meistrivõistlustel (Moskva, 2010), kuid kaotas 2. ringis hilisemale hõbemedalivõitjale Abdelkader Bouheniale (Prantsusmaa) jäi edasisest medaliheitlusest välja.

Viited
------

1. ↑  29. suveolümpiamängude poksivõistlus. Peking 2008. Tulemused inglise keeles
2. ↑  14. maailmameistrivõistlused poksis. Chicago 2007. Tulemused inglise keeles
3. ↑  12. maailmameistrivõistlused poksis. Bangkok 2003. Tulemused inglise keeles
4. ↑  13. maailmameistrivõistlused poksis. Mianyang 2005. Tulemused inglise keeles
5. ↑  15. maailmameistrivõistlused poksis. Milano 2009. Tulemused inglise keeles
6. ↑  16. maailmameistrivõistlused poksis. Bakuu 2011. Tulemused inglise keeles
7. ↑  36. Euroopa meistrivõistlused poksis. Plovdiv 2006. Tulemused inglise keeles
8. ↑  37. Euroopa meistrivõistlused poksis. Liverpool 2008. Tulemused inglise keeles
9. ↑  38. Euroopa meistrivõistlused poksis. Moskva 2010. Tulemused inglise keeles

Välislingid
-----------

* Daugirdas Šemiotas veebisaidil Olympedia Muuda Vikiandmetes
**Inna Ištšuk** (ukraina keeles Інна Анатоліївна Іщук; sündinud 13. oktoobril 1972 Tiraspolis) on ukraina lastekirjanik. 

Inna Ištšuk lõpetas 1994. aastal Odessa Ülikooli keemia teaduskonna molekulaarelektroonika erialal. Seejärel õppis ta Moskvas Gorki-nimelises Kirjandusinstituudis, mille lõpetas 2002. aastal.

Tema loomingu esimene kogumik "Холодная ночёвка" ilmus 1996. aastal.

Eesti keeles on ilmunud tema lasteraamat "Vaalapoeg Filja" (Odamees 2005, tõlkija Ragna Malm, illustraator V. Netšitailo) ja "Transport" (Odamees 2007, tõlkija Gerda Kroom, illustraator I. Esaulov).

Lisaks juttudele ja luuletustele kirjutab ta telesaadete stsenaariume (nt lastesaatele "Head ööd, mudilased!") ja toimetab ajalehe Odessa Elu lasterubriiki.

Tunnustus
---------

* 2017 – Kornei Tšukovski nimeline preemia
* 2020 – Kornei Tšukovski nimeline preemia

Viited
------

1. 1 2  "В Одессе представили детские книги поэтессы и писательницы Инны Ищук". *048.ua*. Vaadatud 22.03.2023.
**Lõusa mõis** (saksa keeles *Laus*) oli eramõis Simuna kihelkonnas Virumaal, endise Lõusa küla juures, tänapäeva Moora küla lähedal Vinni vallas Lääne-Viru maakonnas.

Mõisahooned
-----------

Lõusa mõis asus tasandikul lõuna pool Simuna-Paasvere teed (Simuna-Laekvere teed). Mõisakompleksist on säilinud tiik, mõned puud Moora poole suunduval puiesteel. Peahoone vundamendile ehitati hiljem küün, mille all olid osaliselt säilinud keldrid. Viimati kuulus Moora mõisa alla. Nõukogude ajal paiknes Rahkla sovhoosi territooriumil.

Lõusa karjamõis põles maha ja maad läksid Moora mõisale. Nõu talu kohal olid Lõusa mõisa aidad. Aitade otsas kasvasid suured pärnad. Viilepi tuba oli endise Moora mõisa ase, mis oli alt keldreid täis.

Viited
------

1. ↑  Lõusa mõis Rahvusarhiivi Eesti ala mõisate registris
2. ↑  Lõusa ms, www.eki.ee
3. ↑  H. Joonuks: ankeet Lõusa mõis. ENSV Riiklik Ehituskomitee Kultuurimälestiste RPI Eesti NSV mõisaarhitektuur, Rakvere rajoon, Laekvere, Allikas: Muinsuskaitseameti digitaalarhiiv
4. ↑  Ajalooline traditsioon: Simuna. Kadunud mõisad (Leena Piilefelt)

Välislingid
-----------

* Lõusa mõis Rahvusarhiivi Eesti ala mõisate registris
* Lõusa mõis (Simuna khk), Kinnistute register Eesti Rahvusarhiivis

Simuna kirik
Simuna kihelkond

**Kirik**: Simuna  

**Mõisad**: Aru mõis | Avanduse mõis | Edivere mõis | Emumäe mõis | Härma mõis | Imukvere | Kellavere mõis | Koila mõis | Kuremaa mõis | Käru mõis | Laekvere mõis | Lasinurme mõis | Liinemõisa mõis | Luusika mõis | Lõusa mõis | Moora mõis | Muuga mõis | Mõisamaa mõis | Määri mõis | Orguse mõis | Paasvere mõis | Pallasvere mõis | Pudivere mõis | Rahkla mõis | Rohu mõis | Salla mõis | Simuna kirikumõis | Selli mõis | Sootaguse mõis | Tammiku mõis | Tillika mõis | Tuulivere mõis | Venevere mõis | Võivere mõis | Väiküla mõis | Vägeva mõis | Vända mõis
**Märts 2021**, kroonika.

2021. aasta märts algas esmaspäeval ja lõppes 31 ööpäeva hiljem kolmapäeval.

**Kuupäevad:**  
1
2
3
4
5
6
7
8
9
10
11
12
13
14
15
16
17
18
19
20
21
22
23
24
25
26
27
28
29
30
31

1. märts
--------

* Maailma Kaubandusorganisatsiooni peadirektorina asus ametisse Ngozi Okonjo-Iweala.
* ESA peadirektorina asus ametisse Josef Aschbacher.
* ...

23. märts
---------

* Algas Suessi kanali tõkestus.

29. märts
---------

* Konteinerilaev Ever Given pääses liikuma ning Suessi kanali tõkestus lõppes.

Sündmused kuude lõikes

**2018**: jaanuar | veebruar | märts | aprill | mai | juuni | juuli | august | september | oktoober | november | detsember  

**2019**: jaanuar | veebruar | märts | aprill | mai | juuni | juuli | august | september | oktoober | november | detsember  

**2020**: jaanuar | veebruar | märts | aprill | mai | juuni | juuli | august | september | oktoober | november | detsember  

**2021**: jaanuar | veebruar | märts | aprill | mai | juuni | juuli | august | september | oktoober | november | detsember  

**2022**: jaanuar | veebruar | märts | aprill | mai | juuni | juuli | august | september | oktoober | november | detsember
Mumpsi nakatunud laps
**Mumps** ehk **parotiit** on nakkuslik kõrva-süljenäärmete põletik, harva esineb ka teiste näärmete või närvisüsteemi kahjustusi.

Mumpsi tekitaja on paramüksoviiruste hulka kuuluv RNA-viirus, mis levib piisknakkusena. Kõik vanusegrupid on vastuvõtlikud, kuid eelkõige põevad seda lapsed ja noorukid. Parasvöötmes esineb haigusjuhte rohkem kevadtalvisel perioodil. 

Infektsiooni peiteaeg võib olla 11–25 päeva. Haigus on nakkav alates ühest-kahest peiteaja viimasest päevast kuni üheksanda haiguspäevani.

Haiguse levinumad sümptomid on kõrgenenud kehatemperatuur, valu mälumisel ja süljenäärmete, tihemini kõrva-süljenäärmete paistetus. Hiljemalt nädala jooksul kehatemperatuur normaliseerub ja paistetus kaob. Kui haigus kandub ühelt süljenäärmelt teisele, siis haigus pikeneb. Pärast põdemist kujuneb püsiv immuunsus.

Tüsistused
----------

Noormeestel võib tüsistusena esineda orhiit koos munandi atroofia võimalusega, tüdrukutel rinnanäärmete ja munasarjade põletik. Harva ilmnevad pärast haiguse läbipõdemist sisekõrva kahjustused ja kurdistumine.

Välislingid
-----------

* Meditsiiniline käsiraamat, Eesti Riiklik Kirjastus, Tallinn 1955
Keemias on **oligomeer** piiratud arvust monomeeri (M) elementaarlülidest koosnev molekul. Teisiti võib öelda, et oligomeer on madala polümerisatsiooniastmega molekul, näiteks H(-M)n-CH=CH2, kus n = ...10...100... ja molekulmass piirkonnas ...500...5000.... *Kui elementaarlülide arvu n kasvades molekuli keemilised omadused enam ei muutu, siis on tegu juba polümeeriga*. Kindla elementaarlülide arvuga molekule nimetatakse vastavalt lülide arvule, näiteks tetrameer (n=4) või heksameer (n=6). 

Oligomeere kasutatakse õlidena, plastifikaatoritena, prepolümeeridena erinevate kopolümeeride saamiseks jm. Saadakse oligomeere kas eraldades vastava fraktsiooni toornaftast või sünteesitakse monomeeridest. 

Keemilist reaktsiooni, milles monomeer konverteeritakse madala polümerisatsiooniastmega produktiks, nimetatakse oligomerisatsiooniks. Oligomerisatsiooniprotsessides, kui see realiseerub liitumismehhanismi ehk ahela kasvu (*chain growth*) järgi, esineb vähemalt kolm (või neli) staadiumi analoogselt polümerisatsioonireaktsioonidele: initsieerimine, reaktsiooniahela kasv ja ahela lõpetamine või ülekanne. Bi- (või multi-)funktsionaalsete monomeeride korral, kui realiseerub kondensatsiooni mehhanism, siis toimub astmeline ahela kasv (*step-growth*) kogu protsessi jooksul. 

Madalamad oligomeerid võivad tekkida kergesti polümeriseeruvatest monomeeridest (stüreen, isopreen, vinüüleetrid jt) säilitamisel, kui ei ole lisatud inhibiitorit. 

Oligosahhariidideks loetakse selliseid, millele saab omistada kindla keemilise struktuuri. Näiteks α-, β- ja γ-tsüklodekstriinid. Biokeemias kasutatakse mõistet oligomeer nukleiinhapete fragmentide kohta, nagu DNA ja RNA, või valgukomplekside korral, mis koosnevad vähemalt kahest osast.

Vaata ka
--------

* Oligomerisatsioon
* Polümerisatsioon
* Polükondensatsioon
* Telomerisatsioon
* Dendrimeer
Oliver Bjorkstrand (2013)
**Oliver Bjorkstrand** (sündinud 10. aprillil 1995 Herningis) on Taani jäähokimängija, kes mängib NHL-i klubis Seattle Kraken ründajana paremal äärel.

Ta alustas karjääri hooajal 2011–12 Taani klubis Herning Blue Fox. Järgmisel hooajal suundus ta mängima Põhja-Ameerikasse, liitudes Western Hockey League'i klubiga Portland Winterhawks. Seal mängis ta kokku kolm hooaega. Hooajal 2014–15 oli ta liiga suurim punktikoguja ja parim väravakütt, pälvides Bob Clarke Trophy.

2013. aastal valis Columbus Blue Jackets ta NHL-i *draft* '​is 89. valikuna. Blue Jacketsi meeskonnas tegi ta oma NHL-i debüüdi 17. märtsil 2016 mängus Detroit Red Wingsi vastu. Oma esimese ja teise värava lõi ta liigas kaks päeva hiljem mängus New Jersey Devilsi vastu. Suurema osa sellest hooajast oli ta mänginud Blue Jacketsi noorteklubi Lake Erie Monstersi rivistuses American Hockey League'is. 2016. aastal tuli ta Monstersiga Calder Cupi võitjaks. Samal hooajal valiti ta Calder Cupi väärtuslikumaks mängijaks. Blue Jacketsi põhikoosseisu liikmeks sai Bjorkstrand hooajal 2017/18. Hooajal 2020/21 tõusis Bjorkstrand Blue Jacketsi hooaja resultatiivseimaks mängijaks (18+26). Hooajal 2021/22 oli Bjorkstrand Blue Jacketsi suurim väravakütt (28 väravat) ning ta tegi samal hooajal seni oma resultatiivseima hooaja NHL-is (28+29).

2022. aasta juulis kaubeldi Bjorkstrand Seattle Krakeni.

Taani jäähokikoondise koosseisus on ta osalenud 2015. ja 2018. aasta maailmameistrivõistlustel.

Tema isa on jäähokitreener Todd Bjorkstrand. Tema vend Patrick Bjorkstrand on samuti jäähokimängija.

Viited
------

1. ↑  "Bjorkstrand traded to Kraken by Blue Jackets". National Hockey League. 23. juuli 2022. Vaadatud 1. oktoobril 2022.

Välislingid
-----------

* Oliver Bjorkstrand NHL.com lehel
* Oliver Bjorkstrand hockeydb.com lehel

| * v
* r
Seattle Kraken |
| --- |
| 
**Väravavahid**: Chris Driedger **·** Philipp Grubauer **·** Martin Jones |
| 
**Kaitsjad**: Will Borgen **·** Vince Dunn **·** Cale Fleury **·** Adam Larsson **·** Jamie Oleksiak **·** Justin Schultz **·** Carson Soucy |
| 
**Ründajad**: Matty Beniers **·** Oliver Bjorkstrand **·** André Burakovsky **·** Ryan Donato **·** Joonas Donskoi **·** Jordan Eberle **·** Morgan Geekie **·** Yanni Gourde **·** Jared McCann **·** Jaden Schwartz **·** Daniel Sprong **·** Brandon Tanev **·** Eeli Tolvanen **·** Alexander Wennberg **·** Shane Wright |
**Seli** (kutsutud ka *Selimäe*) on küla Harju maakonnas Rae vallas. See on ahelküla tüüpi küla, mis paikneb 3,5 km pikkuse ahelana piki Vaida-Pajupea teed (kõrvaltee 11201).

Ajaloolised talukohad on Kivi, Majaka, Lepiku, Jaki, Ratassepa, Uustalu, Seli, Siili (kunagine Parmu), Üüdiku, Pilli, Värava, Kopli, Võsu, Tiidu, Rebase, Kalda, Nonni, Raudsepa, Sassi, Augu, Tosna, Lauri, Jaagu, Loovälja, Pearna (ehk Päärna), Vapra, Pohla, Karjatse (nimekiri ei pruugi olla lõplik).

Osad neist ajaloolistest Seli küla talukohtadest kuuluvad praeguse haldusjaotuse järgi naaberkülade alla (näiteks Vapra kuulub Limu alla, Majaka ja hävinenud Karjatse kuuluvad Suuresta alla), mõned on restitutsiooni käigus omanike poolt ümber nimetatud (nt Värava on tänapäeval Vääri, Koplist on saanud Kople, Võsu on tänapäeval Võsumäe).

Küla halduspiires paikneb õõtsikuga ümbritsetud Limu järv, idapiiriks on Leivajõgi. Limu järve ühendab Leivajõega Trummi kraav.

Küla Vaida-poolses osas paikneb Seli karjäär, kus AS Kiviluks kruusa kaevandab. Seoses kaevandamisega on tekitatud mitu kunstlikku tiiki.

1844 ilmunud maakaardil "Generalcharte von Ehstland" on küla nimena märgitud *Sellimae*. Aastal 1881 ilmunud maakaardil "*Karte von Ehstland*" on küla nimeks märgitud *Selli*. 1883. aastal ajalehe Olevik lisana välja antud ühel esimesel eestikeelsel Eestimaa kaardil on küla nimeks märgitud samuti *Selli*.

Elanike arv
-----------

**Seli küla elanike arv**| Aasta | 2003 | 2008 | 2009 |
| --- | --- | --- | --- |
| Elanike arv | 13 | 22 | 23 |

Viited
------

1. ↑  Statistikaamet, vaadatud 10.11.2020.
2. ↑  Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.
3. ↑  Rae vallavalitsuse koduleht

Rae valla vapp.
Rae valla asulad

**Alevikud:** Assaku | Jüri | Lagedi | Peetri | Vaida  

**Külad:** Aaviku | Aruvalla | Järveküla | Kadaka | Karla | Kautjala | Kopli | Kurna | Lehmja | Limu | Pajupea | Patika | Pildiküla | Rae | Salu | Seli | Soodevahe | Suuresta | Suursoo | Tuulevälja | Urvaste | Uuesalu | Vaidasoo | Vaskjala | Veneküla | Veskitaguse | Ülejõe
Kaheteeline Tveri raudteesild (foto 2008)
Kaheteeline Tveri puidust sildeehitisega raudteesild Nikolai raudteel
**Tveri raudteesild** on sild üle Volga jõe Tveris Tveri oblastis. Asub Volga ülemjooksul Peterburi–Moskva raudteel.

Kaheteeline raudteesild on tarinduselt kolmeavaline paralleelvöödega metallsõrestiksild alumise sõiduteega.

Silla üldpikkus on 190 m.

Silla rajamine
--------------

Peterburi–Moskva raudtee (1855. aastast Nikolai raudtee) rajati 19. sajandi keskel. 1851. aastal avati sellel rongiliiklus. Raudtee ületab Volga jõge Tveris. 

Tveri esimene raudteesild ehitati 1850. aastal ja see oli puidust sildeehitisega, mis toetus kahele kapitaalsele kivisambale ja 18 puitsõrestikust toestikule. Kaheteelise raudteesilla projekteeris Dmitri Žuravski.

Puitsilla rekonstrueerimine metallsillaks
-----------------------------------------

Aastatel 1885–1887 asendati puidust sildeehitis metallfermidega (projekti autor Nikolai Beleljubski). Fermid valmistas Putilovi tehas Peterburis.

Taastamine ja rekonstrueerimine
-------------------------------

Teises maailmasõjas sai sild kannatada. Sild taastati.

Hiljem on silda mitu korda rekonstrueeritud.

Viited
------

1. 1 2 3  Описание Тверской железнодорожный мост. rutraveller.ru
2. 1 2  МОСТ ЖЕЛЕЗНОДОРОЖНЫЙ (1850, 1887, СЕР. XX). tversvod.ru

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Tveri raudteesild** |
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel on Bosnia ja Hersegoviina linnast; teiste tähenduste kohta vaata täpsustuslehte Tuzla (täpsustus).* |

---

**Tuzla** on Bosnia ja Hertsegoviina suuruselt kolmas linn, Bosnia ja Hertsegoviina Föderatsiooni Tuzla kantoni ja Tuzla valla halduskeskus. 2013. aasta seisuga elas linnas 80 570 inimest.

Tuzla on Kirde-Bosnia majandus-, haridus-, tervise- ja turismikeskus. Linna kaks ülikooli teevad Tuzlast kogu riigi ühe tähtsama hariduskeskuse. Laiapõhjaline ja mitmekülgne tööstussektor teeb linnast ühe riigi tähtsama tööstuspiirkonna. Populaarsust koguv soolajärveturism on viimastel aastatel andnud hoogu linna teenindussektori kasvule. Linna keskpargis asub Euroopa ainus soolajärv, mida külastab iga aasta üle 350 000 turisti. Esimesed andmed linnast pärinevad 9. sajandist; tänapäevasem Tuzla sai tähtsaks 1510. aastal, kui sellest sai Osmanite riigi tähtsam tugipunkt Balkani poolsaarel.

Tuzlat peetakse ühtlasi ka üheks Bosnia ja Hertegoviina kõige multikultuursemaks linnaks. Tuzlas on säilinud mitmekeelne elanikkond ka pärast Bosnia sõda, linnas on märkimisväärne osakaal nii bosnialasi, serblasi kui ka horvaate; lisaks sellele on Tuzlas ka väiksem juutide kogukond.

Viited
------

1. ↑  Preliminarni rezultati po općinama i naseljenim mjestima u Federaciji Bosne i Hercegovine. Federalni zavod za statistiku, vaadatud 16.08.2019.
2. ↑  "BH Tourism - Tuzla". Bhtourism.ba. Originaali arhiivikoopia seisuga 21.01.2018. Vaadatud 24.11.2013.
3. ↑  PORTAL, Oslobođenje. "Oslobođenje - Panonska jezera posjetilo više od 350.000 gostiju". Vaadatud 3.01.2018.
4. ↑  "Tuzla Culture | Tuzla History". World66.com. Vaadatud 24.11.2013.
5. ↑  "Tuzla (Bosnia and Herzegovina) - Encyclopædia Britannica". Britannica.com. Vaadatud 24.11.2013.
6. ↑  "Tolerance: Additional Resources". Beyond Intractability. Vaadatud 24.11.2013.

Välislingid
-----------

* Linna koduleht
Eren Derdiyok (2015)
Eren Derdiyok 2015. aastal Šveitsi koondises
**Eren Derdiyok** (sündinud 12. juunil 1988 Baselis) on Šveitsi jalgpallur, kes mängib ründajana Türgi kõrgliiga klubis Göztepe ja Šveitsi jalgpallikoondises.

Derdiyok sündis Türgi kurdi päritolu peres. Tal on samuti Türgi kodakondsus.

Ta alustas karjääri 2004. aastal kodumaal Old Boysis. 2006. aastal liitus ta Šveitsi kõrgliiga klubiga FC Basel. Hooajal 2007–08 tuli ta klubiga nii Šveitsi meistriks kui võitis ka Šveitsi karika.

2009. aastal siirdus ta Saksamaale, kus mängis järgmised viis hooaega. Neist kolm esimest ja viimase veetis ta Leverkuseni Bayeris ning hooaja 2012–13 Hoffenheimis. Kõige edukam hooaeg Saksamaal oli esimene, 2009–10, kui ta lõi Leverkuseni Bayeri särgis Bundesligas 12 väravat.

2015. aastal liitus ta Türgi kõrgliiga klubiga Kasımpaşa. Väga edukaks kujunes hooaeg 2015–16, kui ta lõi Türgi kõrgliigas 13 väravat.

2016. aasta augustis sõlmis ta kolmeaastase lepingu teise Türgi kõrgliiga klubi, Galatasarayga. Hooaegadel 2017–2018 ja 2018/2019 tuli ta klubiga Türgi meistriks. 2019. aastal jätkas Türgi kõrgliigas karjääri Göztepe meeskonnas.

Debüüdi Šveitsi jalgpallikoondises tegi Derdiyok 6. veebruaril 2008 mängus Inglismaa vastu, lüües selles mängus ka oma esimese värava. Samal aastal valiti ta Šveitsi koondisse Euroopa meistrivõistlusteks. Ta oli 19-aastaselt turniiri noorim mängija. Ta on kuulunud Šveitsi koondisse veel ka 2010. aasta maailmameistrivõistlustel ja 2016. aasta Euroopa meistrivõistlustel.

Saavutused
----------

Basel
* Šveitsi Super League: 2007–08
* Šveitsi karikas: 2007–08

Galatasaray
* Süper Lig: 2017–18, 2018–19
* Türkiye Kupası: 2018–19
* Süper Kupa: 2016

Viited
------

1. ↑  "Alevi Kurd". History-of-soccer. 22.7.2013. Vaadatud 12.12.2018
2. ↑  "Eren Derdiyok Galatasaray'da". Galatasaray SK. 5.8.2016. Vaadatud 12.12.2018

| * v
* r
Šveitsi koondis  –  UEFA Euro 2016 |
| --- |
| 

* 1 Sommer
* 2 Lichtsteiner (c)
* 3 Moubandje
* 4 Elvedi
* 5 Von Bergen
* 6 Lang
* 7 Embolo
* 8 Frei
* 9 Seferović
* 10 Xhaka
* 11 Behrami
* 12 Hitz
* 13 Rodríguez
* 14 Zakaria
* 15 Džemaili
* 16 Fernandes
* 17 Tarashaj
* 18 Mehmedi
* 19 Derdiyok
* 20 Djourou
* 21 Bürki
* 22 Schär
* 23 Shaqiri
* Treener: Petković

 | Šveits |
**Ereste** on küla Viljandi maakonnas Mulgi vallas.

Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Halliste valda.

Küla idapiiril asub Õisu järv ja voolab Kõpu jõgi.

Viited
------

1. ↑  Maa-amet, vaadatud 21.11.2020.
2. ↑  Statistikaamet, vaadatud 10.11.2020.
3. ↑  Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.
4. ↑  Kõpu jõgi Eesti looduse infosüsteemis (vaadatud 19.08.2016)

Mulgi valla asulad

**Linnad:** Abja-Paluoja • Karksi-Nuia • Mõisaküla   

**Alevikud:** Halliste • Õisu   

**Külad:** Abja-Vanamõisa • Abjaku • Ainja • Allaste • Atika • Ereste • Hirmuküla • Hõbemäe • Kaarli • Kalvre • Kamara • Karksi • Kulla • Kõvaküla • Laatre • Lasari • Leeli • Lilli • Maru • Metsaküla • Morna • Mulgi • Muri • Mõõnaste • Mäeküla • Naistevalla • Niguli • Oti • Penuja • Polli • Pornuse • Põlde • Päidre • Päigiste • Pärsi • Pöögle • Raamatu • Raja • Rimmu • Räägu • Saate • Saksaküla • Sammaste • Sarja • Sudiste • Suuga • Tilla • Toosi • Tuhalaane • Umbsoo • Univere • Uue-Kariste • Vabamatsi • Vana-Kariste • Veelikse • Veskimäe • Äriküla • Ülemõisa
**Tartu Üliõpilasteater** (**TÜT**) on Tartus tegutsev harrastusteater, milles tegutsevad peamiselt Tartu üliõpilased.

Teater rajati 9. oktoobril 1999 Tartu Ülikoolis Kalev Kudu algatusel, kes on olnud algusest peale Tartu Üliõpilasteatri lavastaja. Esimene esietendus oli 9. oktoobril 1999. Mängiti Anti salo draamat "Kullervo". Lavastaja oli Kalev Kudu. Järgmisena etendati luulekava Tartu Ülikooli aulas 2. detsembril 1999. 2004. aastast tegutseb teater mittetulundusühinguna.

Praeguse Tartu Üliõpilasteatri aluseks oli 1993. aastal Timo Kikase loodud Tartu Ülikooli draamastuudio, mida algul juhendajas Aare Laak, hiljem Kikas ise ning viimasel aastal Auli Auväärt. Ehkki toona keskenduti kinnisele stuudiotööle, valmis ka paar lavastust ja esineti ühekordsete etteastetega tudengiüritustel. 

TÜT on kunagisest draamastuudiost enam väljapoole suunatud. Igal tegevusaastal on valminud 1–4 lavastust, samuti esineb teater festivalidel Eestis, Soomes, Suurbritannias jm. Esimese hooaja lavastused olid Antti Salo "Kullervo" ja Georg Büchneri "Woyzeck". 2011.–2012. aastal toodi lavale Slawomir Mrožeki "Ulgumerel", A. Makajonoki "Ahistatud apostel" ja F. Wedekindi "Kevade ärkamine".

TÜT tegutseb Tartu Üliõpilasmajas aadressil Kalevi 24.

Tunnustus
---------

* 2006 Tartu Kultuurikandja aunimetus (harrastuslik kooslus)

Välislingid
-----------

* Tartu Üliõpilasteater
* Tartu Üliõpilasteatri kanal YouTube'is
* Ott Karulin. "Tartu Üliõpilasteater tutvustab zen-budismi" Õhtuleht, 22. detsember 2000
* "Tartu Üliõpilasteater lööb kaasa rahvusvahelisel festivalil Valkas" Postimees, 04.07.2011
**Tristani-akord** on akord, mis koosneb järgnevatest helidest: F, H, Dis ja Gis. Üldisemalt võib selleks nimetada iga akordi, mis moodustub samadest intervallidest. Enharmooniliselt võrdub Tristani-akord poolvähendatud septakordiga (F, As, Ces, Es). 

Nimetuse on see saanud selle järgi, et kõlab Richard Wagneri ooperi "Tristan ja Isolde" avafraasis, osana Tristani tegelasele viitavast juhtmotiivist. Huvitaval kombel polegi tegu tõelise akordiga vaid pigem pidekooskõlaga: Gis laheneb A nooti, millega moodustub nn Prantsuse tertskvartakord, mis laheneb järgmises taktis dominant septakordi (jällegi pidega). Sellises järgnevuses pole midagi ebaharilikku. Kummaline on aga selge rõhuasetus Gis noodil ja pikkustevahe: Gis kestab 5 kaheksandikku, A vaid 1 kaheksandiku.
Ajal, mil Wagneri "Tristan ja Isoldet" esmakordselt esitati (1865), mõjus akord uuendusliku, julge ja eksitavana. 20. sajandi muusikud seostasid seda uuele muusikale iseloomuliku tonaalsuse lagunemisega. 


|  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | 

|  |
| --- |
| Tristani-akord |
|  |
|  |
| 

---

 |

 |

Tristani-akordi sisaldav motiiv esineb ka taktides 6, 10 ja 12, samuti teose hilisemates osades ning viimase vaatuse lõpus. Palju on kirjutatud selle võimalikest harmoonilistest funktsioonidest ja häälte juhtimisest (meloodilised funktsioonid) ning akordi on tõlgendatud mitmel erineval moel. Näiteks Schering (1935) näeb Tristani-akordi kujunemislugu kümneastmelisena, võttes alustalaks früügia kadentsi. Vogel näeb akordi algeid juba varasemas muusikas, nt Guillaume de Machaut, Carlo Gesualdo, Bachi, Mozarti, Beethoveni ja Louis Spohri teostes, nagu ka järgnevas näites, Beethoveni klaverisonaadis nr 18, tempo allegro:
**Videosignaal** ehk pildisignaal on elektrisignaal, mis kannab infot liikuvate kujutiste kohta. Videosignaali mõiste tuli esimest korda kasutusele televisioonitehnikas 1930. aastail.

Must-valge analoogtelevisiooni videosignaal on kujutise elementide heledusele vastava elektrisignaali ridade ja kaadrite kaupa laotus, millele on lisatud rea- ja kaadrisünkronisatsiooni impulsid. Värvilisele kujutisele üleminekul lisati videosignaali heleduskomponendile värvusinfot sisaldav värvussignaali komponent.

Analoogvideosignaali esimeseks salvestusviisiks oli magnetsalvestus ja andmekandjaks oli magnetlint, mis 1960. aastate keskel müügile jõudnud videomagnetofonide puhul oli lindiketastel (lindipoolidel), hiljem kassetis. Alates 1976. aastast kasutati väga laialdaselt VHS-kassettvideomagnetofone.

Analoogiliselt helisalvestusele püüti videosignaale salvestada ka videoplaatidele (*videodisc*). Eriti laia levikut need aga ei leidnud, peamiselt just VHS-videomagnetofonide laia leviku tõttu.

Digitaalselt hakati videosignaali salvestama 1990. aastate alguses laserplaadile Videosignaali analoog-digitaaalmuundamisel (diskreetimine ja kvantimine koos andmetihendusega) saavutatakse andmemahu oluline vähenemine, mis võimaldab salvestada, edastada ja kvaliteetselt taasesitada ka suure lahutusvõimeega pildisignaale (HDTV, UHD).

Videosignaali edastamine
------------------------

Videosignaali on teleri ja muude videoseadmete (DVD- ja BD-mängija, videosalvesti, videoprojektori jt) vahel võimalik edastada mitmel viisil sõltuvalt olemasolevatest pistikühendustest. Koos videosignaaliga edastatakse enamasti ka audiosignaal (liikuva pildiga kaasnev heli).

Analoogsignaali on võimali edastada:

* komposiit- ehk liitvideosignaalina CVBS (*Composide Video Baseband Signal*) – ühe varjestatud kaablisoone kaudu antakse edasi kõik videosignaali komponendid (heleduse-, värvi- ja sünkrosignaalid); liitvideosignaali jaoks on kollane RCA-pesa (sageli koos stereosignaali valge ja punase pesaga);
* S-Video- ehk Y/C-signaalina (neljakontaktilise mini-DIN-pesa kaudu), kusjuures heledussignaal Y ja värvisignaal C edastatakse teineteisest eraldi, s.t kummagi jaoks on oma varjestatud kaablisoon; seetõttu ei saa need signaalid teineteist häirida;
* komponentvideosignaalina YUV või YPbPr, mis koosneb heledussignaali komponendist Y ja värvikomponentidest: värvivahesignaalidest U ja V; kasutatakse kolme signaalisoonega kaablit ja kolme RCA-pesa;
* RGB-signaalina – punase, rohelise ja sinise signaali andmed antakse edasi kaabli kolme kaablisoone kaudu.

Digitaalse videosignaali ülekandmiseks seadmete vahel kasutatakse DVI- ja HDMI-liidest. Viimane edastab digitaalselt ka audiosignaali. Digiühenduse eelised pildikvaliteedi osas avalduvad eelkõige kõrglahutussignaali ülekandmisel. 

* Liitvideosignaali kollane pistik (koos valge ja punase audiopistikuga)Liitvideosignaali kollane pistik (koos valge ja punase audiopistikuga)
* Komponentvideosignaali pistikudKomponentvideosignaali pistikud
* S-video-signaali pistikS-video-signaali pistik
* DVI-pistikDVI-pistik
* HDMI-pistikHDMI-pistik

Vaata ka
--------

* Digitaalne signaalitöötlus
* Andmete pakkimine