Pedro I aastal 1830
**Pedro I** (12. oktoober 1798 Lissabon – 24. september 1834 Lissabon) oli Brasiilia keiser aastatel 1822–1831. Aastal 1826 oli ta lühikest aega **Pedro IV** nime all ka Portugali kuningas.

Dom Pedro oli Portugali kuninga João VI vanim täisealiseks elanud poeg. Alates Napoleon I sissetungist Portugali 1807. aastal elas kuninglik perekond Brasiilias Rio de Janeiros. Kui João VI naasis 1821. aastal Portugali, jättis ta oma poja Pedro Brasiilia asevalitsejaks. Brasiilias olid aga maad võtnud iseseisvumismeeleolud ja Pedro otsustas neile järele anda, asudes iseseisvusliikumise poolele. Kui septembris 1822 kuulutati Brasiilia iseseisvaks, sai Pedrost 12. oktoobril 1822 Brasiilia keiser, iseseisva Brasiilia riigi esimene riigipea. Ta loobus isegi Portugali kodakondsusest.

Kui João VI 1826. aastal suri, pidi Pedro asuma ka Portugali troonile. See tekitas aga vastuolusid nii juriidilisel kui poliitilisel pinnal. Esiteks oli Pedro välisriigi troonile asumisega Portugali troonipäriluskorra järgi loobunud õigusest Portugali troonile. Teiseks häirisid Portugali konservatiive, kelle hulka kuulus ka tema noorem vend Miguel, Dom Pedro liberaalsed vaated ja nad kartsid tema võimule tulles oma privileegide kaotamist. Samal põhjusel toetasid Portugali liberaalid Pedro saamist Portugali troonile.

Pedro istus Portugali kuningatroonil lühikest aega, 10. märtsist 2. maini 1826. Sel ajal püüdis ta välja töötada kompromissi, mis rahuldaks kõiki osapooli. Ta lasi parlamendil kinnitada uue põhiseaduse, mis tagas küll konstitutsioonilise monarhia, kuid jättis monarhile olulise vahendajarolli ega rünnanud kiriku positsiooni ühiskonnas. 2. mail 1826 loobus ta troonist oma tütre Maria kasuks. Konservatiivide rahuldamiseks pidi Maria täisealiseks saades abielluma oma onu, konservatiivse tiiva juhi prints Migueliga.

Pedro kompromiss ei rahuldanud aga konservatiive. Veebruaris 1828 kutsusid nad eksiilis elanud Dom Migueli Portugali tagasi, kuulutasid ta kuningaks Miguel I nime all ja kõrvaldasid alaealise Maria II troonilt. Puhkes kuus aastat kestnud kodusõda, kus vastamisi olid konstitutsioonilise ja absoluutse monarhia pooldajad. Kuna tegelikult käis sõda kahe venna ja nende maailmavaadete vahel, siis on seda vahel ajalookirjanduses nimetatud ka "kahe venna sõjaks".

Pedro ise võttis sõjategevusest osa 1831. aastast, mil ta oli sunnitud vastuolude tõttu Brasiilia suurmaaomanikega oma poja Pedro kasuks Brasiilia keisritroonist loobuma. Ta pöördus Euroopasse tagasi ning maabus 1832. aastal Suurbritannia ja Prantsusmaa toetusel Terceira saarel, kust asus juhtima sõjategevust oma noorema venna vastu. 1834. aastal õnnestus tema poolehoidjatel Hispaania, Prantsusmaa ja Suurbritannia toel Miguel I väed alistada ja sundida Miguel mais 1834 troonist loobuma. Portugali troonile tõusis taas Pedro tütar Maria II.

Võidu vilju ei õnnestunud Dom Pedrol kaua nautida, sest juba sama aasta septembris suri ta tuberkuloosi.

Sarnaselt paljude 19. sajandi liberaalidega oli ka Pedro I vabamüürlane.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**–** | **Brasiilia keiser**1822–1831 | Järgnev**Pedro II** |
| Eelnev**João VI** | **Portugali kuningas**1826 | Järgnev**Maria II** |