recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Heli Vahing** (neiuna **Heli Karotam**, aastani 1982 **Heli Raave**; sündinud 18. oktoobril 1955)[*viide?*] on eesti näitleja ja laulja.

Ta õppis aastatel 1964–1981 Pärnu Lastemuusikakoolis klaverit, ta lõpetas aastal 1974 Pärnu 4. Keskkooli. Aastal 1981 lõpetas ta Tartu Riikliku Ülikooli eesti filoloogina ning aastal 1986 Heino Elleri nimelise Tartu Muusikakooli laulu erialal (õpetaja Aino Kõiv).[*viide?*]

Ta töötas aastatel 1981–1987 Tartu Ülikooli Raamatukogus, 1986–2001 teatris Vanemuine ja aastatel 2001–2002 revüüteatris Bel-Etage näitlejana. Aastast 2001 on ta laulnud Tallinna Aleksander Nevski katedraali kooris. On esinenud koos Onu Bellaga ning aeg-ajalt annab kontserte koos Peeter Kaljumäega.[*viide?*]

Isiklikku
---------

Tema esimene abikaasa oli Raivo Raave, nende poeg Henrik Raave on laulja. Aastatel 1982–1984 oli ta abielus Vaino Vahinguga. Tema elukaaslased on olnud Hannes Villemson, Sven Kullerkupp (aastal 1994 sündis neil poeg Karl-Johan Kullerkupp, kes on löökpillimängija) ja Aare Laanemets.[*viide?*]

Viited
------

1. ↑  Mari Raidmets Pool sajandit keskharidust Ülejõel: Pärnu IV Keskkool (1958-1995), Ülejõe Gümnaasium (1995-2010) (lk. 526)
2. ↑  Vahing. Mälestusi Vaino Vahingust. Kirjastus Hermes. 2011
3. ↑
4. ↑  "Käbi ei kuku..." *vikerraadio.err.ee*. 11. detsember 2022. Vaadatud 11.12.2022.

Välislingid
-----------

* *Eesti muusika biograafiline leksikon.* 2. köide: *N–Y.* Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus, 2008, lk. 485.
* Jaanus Kulli. Heli Vahing: "Kaks hektarit karjamaad niitsin vikatiga maha!" Õhtuleht 28. august 2007
* Kirsti Vainküla. Heli Vahing: «Aare tahtis elada. Minu pärast!» Õhtuleht 6. veebruar 2004
* Kati Murutar. Heli Vahing pühendas talgud kihlatu mälestusele Pärnu Postimees, 26. oktoober 2001
**Tammispea mõis** (saksa keeles *Tammispäh*) oli Essu mõisa kõrvalmõis Haljala kihelkonnas Virumaal.

Tammispea mõis oli Essu mõisa kõrvalmõis poolmõisa staatuses, eraldati Essu mõisast 1848. aastal. 1849. aastal müüs Essu mõisnik Karl Thomas von Dellingshausen Essu mõisa juurde kuuluva Tammispea karjamõisa Toompea kodanikule Andreas Goldbergile. 1902. aastal ostis paruness Julie Therese von Ungern-Sternberg (sünd von Dellingshausen) mõisamaatüki Tammispe 21 000 rubla eest ja liitis taas Essu mõisaga.

Viited
------

1. ↑   (vaadatud 24.01.2016)
2. ↑  Essu mõis (Haljala khk), Kinnistute register Eesti Rahvusarhiivis

Välislingid
-----------

* Tammispea mõis Rahvusarhiivi Eesti ala mõisate registris

Haljala kirik
Haljala kihelkond

**Kirik**: Haljala kirik  

**Mõisad**: Aari mõis | Aaspere mõis | Annikvere mõis | Aru mõis | Ernemaa mõis | Essu mõis | Haljala kirikumõis | Harmi mõis | Holsta mõis | Idavere mõis | Jalumäe mõis | Kaliküla mõis | Kandle mõis | Karula mõis | Kavastu mõis | Koigi mõis | Kodavere mõis | Kärmu mõis | Käsmu mõis | Lihulõpe mõis | Loobu mõis | Läsna mõis | Maheda mõis | Metsiku mõis | Mõisalõpe mõis | Oandu mõis | Paduri mõis | Rassivere mõis | Sagadi mõis | Sauste mõis | Selja mõis | Tammispea mõis | Tatruse mõis | Telliste mõis | Tereski mõis | Tõikvere mõis | Tõugu mõis | Vanaküla mõis | Vanamõisa mõis | Varangu | Veltsi mõis | Vihula mõis | Võle mõis
Väike-laukhane munad
Anser erythropus
**Väike-laukhani** (*Anser erythropus*) on arktilises tundras ja metsatundras pesitsev ja ülemaailmselt ohustatud ning kaitstud haneliik.

Välimus
-------

Valge lauba ja mustade kõhuvöötidega hani sarnaneb väga suur-laukhanega. Nokk on lühike, kolmnurkse kuju ja sügavroosa värvusega. Väike-laukhane tiivad on pikad ja tiivaotsad ulatuvad seisval linnul üsna selgesti üle saba serva, suur-laukhanel on tiivaotsad sabaga ühepikkused. Jalad on oranžid. Kõige parem tunnus määramiseks on erekollane rõngas ümber silma. Pea ja kaela ülaosa on väike-laukhanel tume hallikaspruun. Kaela alaosa ja rind on veidi heledamad. Kõhul esinevad tumedad laigud on erineva suurusega. Selg on tumepruun, aga siiski mitte nii tume kui pea ja kaela ülaosa.

Levik
-----

Ajalooliselt hõlmab nende levikuala kogu Euraasia mandri põhjaosa. Tänapäevaks on väike-laukhanede Euroopa-osa pesitsusareaal kokku kuivanud väikesteks laikudeks Põhja-Norras, Koola poolsaarel ja mingil määral ka Rootsis. Läänepoolne
põhipopulatsioon pesitseb Uraali põhjaosas ning Jamali ja Taimõri poolsaarel. Idapoolne põhipopulatsioon pesitseb Ida-Siberis. Väike-laukhanede teadaolevad talvitusalad asuvad Euroopa kaguosas, Lähis-Idas ja Hiinas. Eestis väike-laukhaned ei pesitse, aga tähelepanuväärne osa Euroopa asurkonnast rändab siit kevaditi läbi ja peatub eeskätt Lääne-Eesti rannaniitudel ja põldudel.

Seisund ja kaitse
-----------------

Viimase sajandi jooksul on väike-laukhane ligi 10 000 paarist koosnev populatsioon vähenenud 20–30 paarini Fennoskandias. Väike-laukhani on ülemaailmselt määratletud kui ohustatud liik; Euroopas kui eriti ohustatud liik ja Eesti Looduskaitseseadus aastast 2004 käsitleb väike-laukhanesid I kaitsekategooria liigina. Väike-laukhaned kuuluvad Euroopa Liidu linnudirektiiv I lisa, Bonni konventsiooni I lisa ja Berni konventsiooni II lisa liikide hulka. Väike-laukhanede kaitse tagamisel rändepeatuspaikades on esmajärjekorras vaja tagada suurte lagedate rannaniidualade säilimine, kus hanedel on võimalik rändeteel puhata, süüa ja ööbida. Üks peamistest raskustest väike-laukhanede kaitsel on nende ülisuur sarnasus suur-laukhanedega (*Anser albifrons*), kes on tavalised jahilinnud ja välitingimustes väike-laukhanedest praktiliselt eristamatud. Eestis korraldatakse väike-laukhane kaitset 2009–2013 tegevuskava alusel

Viited
------

1. ↑  BirdLife International (2008). Anser erythropus. *IUCNi punase nimistu ohustatud liigid*. IUCN 2011.
2. ↑  Tegevuskava väike-laukhane kaitse korraldamiseks

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Väike-laukhani** |

* Väike-laukhani andmebaasis eElurikkus Muuda Vikiandmetes

  

* Väike-laukhani YouTube'is
Tammiku mõisa ümberehitatud peahoone
**Tammiku mõis** (saksa keeles *Tammik*) oli rüütlimõis Simuna kihelkonnas Virumaal. tänapäeva Tammiku küla lähedal Väike-Maarja vallas Lääne-Viru maakonnas.

Mõisast on teateid alates 1526.

Viited
------

1. ↑   (vaadatud 22.03.2016)
2. ↑  Tammiku ms, www.eki.ee
3. ↑  Tammiku mõis Rahvusarhiivi Eesti ala mõisate registris (vaadatud 22.03.2016)

Välislingid
-----------

* Tammiku mõis (Simuna) Rahvusarhiivi Eesti ala mõisate registris
* Tammiku mõis Eesti mõisaportaalis

Simuna kirik
Simuna kihelkond

**Kirik**: Simuna  

**Mõisad**: Aru mõis | Avanduse mõis | Edivere mõis | Emumäe mõis | Härma mõis | Imukvere | Kellavere mõis | Koila mõis | Kuremaa mõis | Käru mõis | Laekvere mõis | Lasinurme mõis | Liinemõisa mõis | Luusika mõis | Lõusa mõis | Moora mõis | Muuga mõis | Mõisamaa mõis | Määri mõis | Orguse mõis | Paasvere mõis | Pallasvere mõis | Pudivere mõis | Rahkla mõis | Rohu mõis | Salla mõis | Simuna kirikumõis | Selli mõis | Sootaguse mõis | Tammiku mõis | Tillika mõis | Tuulivere mõis | Venevere mõis | Võivere mõis | Väiküla mõis | Vägeva mõis | Vända mõis
**Tammiku linnamägi** ehk **Rahaaugumägi** on linnamägi Lääne-Viru maakond, Väike-Maarja vald, Tammiku külas Tammiku mäel, Tammiku järvedest veidi ida pool endisest Tammiku mõisast umbes 1 km idas.

Kirjeldus
---------

Arvatavasti Pudiviru muinaskihelkonda kuulunud loodusliku objekti kohta puuduvad kindlad andmed, et kas tegu oli kindla linnusega või nõrkade kaitserajatistega pelgupaiklinnusega.

Looduslik objekt asub põhja- lõunasuunalise lameda mäeseljaku põhjapoolses tipus. Idas ja põhjas kaitsevad linnamäge järsud looduslikud nõlvad, kõrguseks 20–25 m. Läänekülg on madal ja laugjas. Lõuna suunas jätkuvast mäeseljakust eraldab linnuseplatood 0,7–1 m sügavune kraav ning selle taha kuhjatud kuni 1 m kõrgune otsavall. 

Kuna läänepoolse neemikuserva ebamäärasuse tõttu on linnuseõue pindala raske täpselt määratleda. Aga ligikaudsel hinnangul vôiks see olla 3000–3500 m². Dateering ebaselge. On võimalik, et linnus jäi mingil põhjusel lõpuni välja ehitamata.

Viited
------

1. ↑  (E. Tõnisson. Linnamäed ja maalinnad)

Välislingid
-----------

* Linnus "Rahaaugumägi" kultuurimälestiste riiklikus registris
Endine Tammiste raudteepeatus ja jaamahoone
**Tammiste raudteepeatus** oli raudteepeatus Pärnumaal Tori vallas Kuiaru ja Võlla küla piiril.

Peatus suleti 2011. aasta jaanuaris väikese kasutajaskonna tõttu. Suletud peatuse asemel avati 7 km kaugusel Pärnu pool uus Pulli raudteepeatus.

Tammiste raudteepeatuses asus üks madal perroon. Rong sõitis Balti jaamast Tammistele umbes 2 tundi ja 25 minutit. Päevas peatus raudteepeatuses neli rongi (pooled Pärnu ja pooled Tallinna suunas). See asus Lelle raudteejaamast 62 kilomeetri kaugusel. Avamisel jäi jaam Tammiste valda.

Ajalugu
-------

Tammiste pooljaam valmis koos Lelle–Papiniidu raudteeliiniga aastal 1927. Toona järgnes Tammistele Pärnu suunal Sindi raudteejaam. 

Alates 1971. aastast, kui avati uus laiarööpmeline raudtee, muudeti Tammistest raudteetrassi asukohta, mille tulemusel kulgeb raudtee Pärnusse mööda Pärnu jõe põhjakallast ja ei läbi enam Sindit. Seoses raudtee ümberehitamisega muudeti senine Tammiste jaam raudteepeatuseks. Tammistele järgneb Pärnu kaubajaam.

Tammiste ja Sindi vahelt on alguse saanud 2 km pikkune Sindi turbaveoharu, kaks laadimisteed ja karjääritee.

Jaamahoone
----------

Tammiste jaamahoone asula poolt
Jaamahoone ehitati aastatel 1927–1928 Leon Johansoni tüüpprojekti järgi analoogselt näiteks Tootsi, Kõnnu, Koogiste ja Luuri jaamahoonetega. Tammiste jaamahoone oli raudteel kasutusel 1980. aastateni. Kuni 2008. aastani hoones elati, praegu seisab see tühjalt ja on halvas olukorras. Väljakolimisega on viimastel elanikel kiire olnud, veel hiljuti meenutas neid nööril kuivav pesu.[*viide?*]

Viited
------

1. ↑  Eesti kitsarööpmelised raudteed
2. ↑  Eesti kitserööpmelised raudteed
3. ↑  Mehis Helme "Eesti Raudteejaamad" (Tänapäev 2003)

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Tammiste raudteepeatus** |

* Foto
* Tammiste jaam, 03.apr.2021; YouTube
* Infot peatuse kohta; fotod (*vene keeles*)
* Raudteepeatusest ilma jäänud maainimesed on nördinud; Õhtuleht, 08.04.2011

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **Eelnev peatus** | **Endine raudteepeatus**  | **Järgnev peatus** |
|  Tori |  **Tammiste** | Pärnu Kaubajaam  |
**Tórshavn** (taani keeles *Thorshavn*, islandi keeles *Þórshöfn*, rootsi keeles *Torshamn*) on Fääri saarte pealinn. 

Linn asub Tórshavni maakonnas Streymoy saare lõunaosas. Linnast loodesse jääb 350 meetri kõrgune Húsareyni mägi ja edelasse 350 meetri kõrgune Kirkjubøreyn.

Linna nimi tähendab 'Thori paadisadamat', see on nimetatud muinaspõhja mütoloogia kõuejumala järgi.

Rahvaarv on 19 000. 

Fääri saarte valitsus asub Tórshavni ajaloolisel Tinganesi poolsaarel.

Ajalugu
-------

Tórshavni katedraal
Linnale pandi alus 10. sajandil.

Tórshavni katedraal ehitati 1788. aastal ja osaliselt uuesti 1865. aastal.

Pärast Saksamaa vägede sisenemist Taani Teise maailmasõja ajal okupeerisid Tórshavni ajutiselt (1940–1945) britid.

Elanikkonna kasv
----------------

Linna kaart
Tórshavni elanikkonna kasv aastast 1801.

| Aasta | Elanikke |
| --- | --- |
| 1801 | 554 |
| 1854 | u 900 |
| 1900 | 1656 |
| 1925 | 2896 |
| 1950 | 5607 |
| 1975 | 11 329 |
| 1980 | 12 641 |
| 1985 | 13 507 |
| 1990 | 14 689 |
| 1995 | 13 781 |
| 1997 | 15 844 |
| 1998 | 16 121 |
| 1999 | 16 469 |
| 2000 | 17 777 |
| 2001 | 18 067 |
| 2002 | 18 420 |
| 2005 | 19 282 |
| 2020\* | 23 000 |
|  \*prognoos |

Sport
-----

Linnas asub jalgpallistaadion Tórsvøllur, mis on Fääri saarte jalgpallikoondise kodustaadion.

Vaata ka
--------

* Põhjala Maja Fääri saartel

Viited
------

1. ↑

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Tórshavn** |

* Faroeislands.dk: Tórshavn
* Torshavn.fo Koduleht (*fääri ja inglise keeles*)
**Bernhard Gottlieb Hehn** (10. oktoober/21. oktoober 1776 Otepää – 7. mai/19. mai 1856 Tartu) oli Eesti vaimulik.

Algõpetuse sai ta koduõpetaja käe all. Aastal 1794 lõpetas ta Tallinna toomkooli. Usuteadust õppis ta (immatrikuleeriti 30. aprillil 1796) Jena ülikoolis. Ordineeriti 18. detsembril/30. detsembril 1800 õpetajaks.

Ta oli aastatel 1800–1801 Rannu Püha Martini koguduse õpetaja. Aastatel 1801–1849 oli ta Otepää Maarja koguduse õpetaja. Jäi 23. juunil/4. juulil 1849 emerituuri. Emerituuris olles elas Tartus.

Isiklikku
---------

Nii tema isa Johann Martin Hehn kui ka ta vend Gustav Heinrich Hehn olid Otepää Maarja koguduse õpetajad. Bernhard Gottlieb Hehn oli kaks korda abielus. Esimest korda abiellus ta 4. mail/16. mail 1805 Tori koguduse õpetaja Paul Johann Körberi tütre Helenega. Pärast Helene surma (aastal 1806) abiellus ta 22. juulil/3. augustil 1807 Helene õe Karolinega. Tema abikaasade vend Eduard Philipp Körber oli Võnnu Jakobi koguduse õpetaja.

Viited
------

1. ↑  Die evangelischen Prediger Livlands bis 1918. Böhlau Verlag Köln, Wien 1977
**Tõdva vald** oli vald Harju maakonnas aastail 1939–1950.

Tõdva vald moodustati 1939. aasta vallareformiga senise Kurna valla, Nabala valla, Tuhala valla, Nabala ja Rae valdade vahel asunud, Kohila valla ja Saku valla maa-aladest. 

Eesti valdade kaart. Musta kontuuriga vanad vallapiirid, punasega 1939. aastal moodustatud vallad
Tõdva vald moodustati maa-aladest: a) senise Kurna valla maa-alast; b) senise Nabala valla maa-alast; c) senise Tuhala valla Raudsepa nr. A-32 ja Sagari nr. A-33 talude ja seniste Nabala ja Rae valdade vahel asuvate lahus-heinamaatükkide maa-aladest; d) senise Kohila valla Kirdalu asunduse maa-alast; e) senise Saku valla maa-alast, välja arvatud Julienhof, Linsi, Kasemetsa, Männimäe nr. A-54, Tariku nr. A-55 ja Murumäe talude, maatüki nr. A-74 ja Saku metsandiku kvartaalide nr. 4–7 maa-alad.

1939. aastal oli vallas 3236 elanikku, territooriumi suurus oli 21 014,48 ha.

1939. aastal kuulusid Tõdva valla koosseisu: Järve, Lehmja, Peetri, Kurna-Mõisaküla, Saire, Vaela, Vene, Lehtse, Padi, Mäe, Luige ja Kurna-Nõmme külad, Mõigu asundus ja Lehmja asundus, Liiva alevik ja Kurna mõis, Kajamaa, Tõdva, Saku-Nõmme, Kiisa, Saku-Mõisaküla ja Kirdalu külad, Saku alevik, Metsnurga, Sõgula, Nabala-Mõisaküla, Sõmeru, Siberi, Püsso, Kurevere, Ärusta, Nabala-Nõmme, Sookaera-Metsnurga, Sookaera, Paekna, Nabala-Pealtjõe ja Nabala-Altjõe külad.

Esimene vallavanem oli Rudolf Marmor, kes valiti tagasi 10. jaanuaril 1940.

Vald kuulus Riigivolikogu 18. valimisringkonda, kust valiti Kustav Kurg.

Vabariigi Valitsuse otsusega 27. veebruarist 1940 eraldati Tõdva vallast ja liideti Tallinna linnaga arvates 10. aprillist 1940 Kurna metsa ja Liiva kalmistu maa-ala, Risti-Liiva aleviku ehituskrundid ja raudteealune maa-ala, Saku mõisa järele oleva mõisamaakoha osa ning Mõigu mõisa järele olevate talumaade Ülemiste järve äärsed osad. See oli eelviimane Eesti Vabariigis toimunud vallapiiride muutus.

Külanõukogude moodustamine ja valla likvideerimine
--------------------------------------------------

8. augustil 1945 moodustati Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi seadlusega vallas Kurna külanõukogu, Nabala külanõukogu ja Saku külanõukogu. 

30. aprillil 1947 eraldati Kiisa küla Saku külanõukogust ja liideti Kohila valla Kurtna külanõukoguga.

26. septembril 1950 arvati vald Harju rajooni koosseisu.

Viited
------

1. ↑  Väljavõte Vabariigi Presidendi otsusest nr. 88 – 7. oktoobrist 1938 (RT 1938, 87, 776)
2. ↑  588. Harju Maavanema otsus Harju maakonna vallavolikogude valimisringkondade arvu ja nende piiride kohta. Riigi Teataja, nr. 75, 9 september 1939
3. ↑  EESTI NSV TEATAJA, Nr. 35 26. oktoobril 1945, Art 543. Seadlus Harju maakonna valdades küla töörahva saadikute nõukogude moodustamise kohta.

Kirjandus
---------

* Risti-Liiva asula Tallinna külge. Päevaleht, 19. november 1939, nr. 315, lk. 3.
* Laiendati Tallinna linna piire. Uus Eesti, 29. veebruar 1940, nr. 57, lk. 6.
**Tõelise arengu indeks** (inglise *genuine progress indicator*, lühendatult **GPI**) on säästva majandusliku heaolu indeksist edasi arendatud näitaja, mis loodi, asendamaks või täiendamaks sisemajanduse kogutoodangu (SKT) näitajat.

GPI töötasid 1995. aastal välja John B. Cobb, Ted Halstead ja Jonathan Rowe.[*viide?*]

GPI osutab, et praegused (kehtivad) eelarvestrateegiad edendavad ületarbimist, välislaenu, krediidiga ostmist, loodusvarade kurnamist, rikkuse ebavõrdset jagunemist jms. TAI arvestab suurenevaid majanduslikke, sotsiaalseid ja keskkonnakahjusid, mida SKT ignoreerib.

GPI arvutamiseks lahutatakse SKT-st heaolu mitteparandavad kulutused (nt kuritegevuse ja keskkonnakahjude likvideerimise kulud).

Vaata ka
--------

* Dow Jonesi jätkusuutlikkuse indeksid
* inimarengu indeks
* jätkusuutliku ühiskonna indeks
* säästva majandusliku heaolu indeks (ISEW)

Viited
------

1. 1 2 3  Säästva arengu sõnaseletusi. Säästva Eesti Instituut, SEI Tallinn.  (vaadatud 09.11.2011)

Kirjandus
---------

* Säästva arengu sõnaseletusi. Säästva Eesti Instituut, SEI Tallinn.  (vaadatud 09.11.2011)
"**Tõeline teras**" (inglise keeles "*Real Steel*") on 2011. aastal esilinastunud Ameerika Ühendriikide ulmefilm. Linateos põhineb Richard Mathesoni novellil "Steel" (1956). 

Filmi lavastas Shawn Levy. Peaosi mängivad Hugh Jackman, Dakota Goyo ja Evangeline Lilly. Film valmis ettevõttes DreamWorks Pictures.

Filmi tegevus toimub tulevikus, kui traditsiooniline poks pole enam populaarne ja inimeste asemel võistlevad poksiringis robotid. Hugh Jackman kehastab filmis Charlie Kentonit, kes viib omaprogrammeeritud roboti robotpoksijate maailmameistri selgitamise matšini. Ühtlasi käsitleb film Charlie suhteid oma poja Maxiga, kelle ema on surnud ning kelle kasvatamise õigus läheb Maxi tädile ja onule.

Filmi ülemaailmne esilinastus toimus 6. septembril 2011 Pariisis. USA-s esilinastus film 2. oktoobril 2011 Los Angeleses, Austraalias 6. oktoobril ja Kanadas 7. oktoobril. Esialgu oli avamine plaanitud 18. novembrile, aga toodi varasemaks, et vältida konkurentsi "Videviku" saaga järjekordse filmiga "The Twilight Saga: Breaking Dawn".

"Tõelise terase" tootmiskulud olid 110 miljonit USA dollarit. Film teenis need kiiresti tagasi. Juba 11. novembriks 2011 oli film sisse toonud üle 206 miljoni dollari. Oma esilinastusnädalal jõudis "Tõeline teras" kõige vaadatavamate filmide edetabeli tippu 11 riigis, sealhulgas USA-s ja Jackmani kodumaal Austraalias.

Kriitikud on filmi hinnanud üldiselt keskpäraseks või kergelt positiivseks. Saidil Rotten Tomatoes on seda filmi hinnanud 190 inimest, kellest 59% suhtusid filmi soosivalt. Keskmine hinnang filmile kümnepallisüsteemis oli 5,8. Metacritic koostas keskmise hinde 34 filmikriitiku hinnangu põhjal ja sai 56. Umbes samalaadsed on ka olnud USA juhtivate ajakirjandusväljaannete filmikriitikute hinnangud.

Videomänge tootev ettevõte Jump Games on filmi põhjal tootnud kaklusmängu.

Mänguasju tootev ettevõte Jakks Pacific, mis on 21. sajandil tugevasti laienenud, on filmis näidatud viiest tähtsamast robotist teinud mänguasja.

Juba 2011. aasta aprillis teatas DreamWorks, et valmistub filmile järge tootma.

Näitlejad
---------

* Hugh Jackman – Charlie Kenton
* Dakota Goyo – Max Kenton
* Evangeline Lilly – Bailey Tallet
* Kevin Durand – Ricky
* Hope Davis – Debra
* Anthony Mackie – Finn
* Olga Fonda – Farra Lemcova
* James Rebhorn – onu Marvin
* Karl Yune – Mashido

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Real Steel** |

* Tõeline teras andmebaasis Box Office Mojo (inglise)
* Viljar Voog. "Tõelist terast" on võimatu vihata. Õhtuleht, 10. oktoober 2011
* Tõeline teras. Filmiõhtud, 14. oktoober 2011
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib tehnikateadlasest; kirjaniku kohta vaata artiklit Vassili Ivanovitš Nemirovitš-Dantšenko.* |

---

**Vassili Nemirovitš-Dantšenko** (16. märts 1887 Peterburi – surmaaeg ja -koht teadmata) oli Vene päritolu Eesti tehnikateadlane.

Elulugu
-------

1904. aastal lõpetas Nemirovitš-Dantšenko Peterburis kadetikorpuse, õppis 1906–14 samas Teedeinstituudis ning 1915–16 inseneride ja sõjaväe tehnikakoolis.

Nemirovitš-Dantšenko töötas 1905–06 Peterburis trammiliinide ehitusel, 1907 Bartangi jõe reguleerimisprojekti koostamisel ning 1909–12 Lääne ja Orjoli–Narva raudtee projekteerimisel. Ta oli Venemaa insenerivägede koosseisus Esimeses maailmasõjas, 1920–25 Eesti teedeministeeriumis Paldiski vabasadama ja uue raudtee projekteerimisel, 1925–38 vaneminsener ja maanteede inspektor, 1938. aastast ka raudteede tegevuse ratsionaliseerimise komisjoni liige. Töö kõrvalt õppis ta ühtlasi Tallinna Tehnikumis, mille lõpetas 1936 ehitusinseneri erialal, hiljem täiendas end Saksamaal ja Tšehhoslovakkias.

Teadustöö
---------

Vassili Nemirovitš-Dantšenko uuris uute tee-ehitusainete sobivust ja nende kasutamise majanduslikku otstarbekust. Ta oli 1928–1930 avaldatud Eesti raudteedekaartide koostaja. Eesti Inseneride Ühingu ja aastast 1936 Insenerikoja liige ning ekspert, Eesti Teedeinseneride Ühingu ja Teedeehituse Uurimise Seltsi liige.

Tunnustus
---------

* Valgetähe IV klassi teenetemärk, 1938
* Leedu Gediminase teenetemärk

Teoseid
-------

* Tsementmakadam-teekatte ehitustööd Tõrva linnas Valga-Viljandi maanteel. // Tehnika Ajakiri (1934) 5/6
* Eestis 1925–1936.a. ehitatud tsement-betoon ja tsementmakadamteede majanduslikkusest. // VII teedepäeva referaadid. Tallinn, 1937
* Jõuvankrite liiniliikluse korrastamisest Leedus ja Lätis. // Tehnika Ajakiri (1937) 9

Viited
------

1. 1 2 3 4 5 6  Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide

Kirjandus
---------

* Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide
* Eesti riigi-, avaliku- ja kultuurielu tegelased 1918–1938. Tallinn, 1939, 178

 *Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.*
**Tõeline Jeesuse Kirik** (traditsioonilises hiina kirjas 真耶穌教會) on iseseisev Hiina kirik, mis on saanud alguse nelipühikirikust. 

Kirik rajati Pekingis 1917. 

Tänapäeval tegutseb see 38 maal. Liikmeid on hinnanguliselt 1,5 miljonit.

10 sakramenti
-------------

### Püha Vaim

"Püha Vaimu vastuvõtmine, millest annab tunnistust keeltega rääkimine, tagab meie pärandiosa taevases kuningriigis." 

### Ristimine

"Veega ristimine on sakrament pattude mahapesemiseks vaimu uuenemiseks. Ristimine tuleb toimetada looduslikus elavas vees, näiteks jões, meres või allikas." 

Ristija, kes on juba varem saanud Püha Vaimu ristimise, juhatab ristimist Jeesuse Kristuse nimel. Ristitav tuleb allapoole painutatud peaga ja nägu alaspidi üleni vette kasta." 

### Jalgade pesemine

"Jalgade pesemise sakrament võimaldab Jeesusega üks olla. See ka tuletab meile pidevalt meelde armastust, pühadust, alandlikkust, andeksandmist ja teenimist. Iga inimene, kes on veega ristitud, peab laskma oma jalgu Jeesuse Kristuse nimel pesta. Mõlemapoolset kristlikku jalgade pesemist võib toimetada siis, kui see on asjakohane." 

### Armulaud

"Armulaud on sakrament, mida toimetatakse Jeesuse Kristuse surma mälestuseks. See võimaldab meil osa saada oma Issanda verest ja ihust ning olla temaga ühenduses nii, et me saame igavese elu ja meid päästetakse viimsel kohtupäeval. Armulauda toimetatakse alati, kui see on võimalik. Armulaual kasutatakse ainult ühte hapendamata leiba ja viinamarjamahla." 

### Sabat

"Sabatipäev, seitsmes nädalapäev (laupäev), on püha päev, mille Jumal õnnistas ja pühitses. Seda peetakse Issanda armust Jumala loomistöö ja pääste mälestuseks, lootes igavest puhkust tulevases elus."

### Jeesus Kristus

"Jeesus Kristus, Sõna, mis sai lihaks, suri ristil patuste lunastuseks, tõusis üles kolmandal päeval ja läks üles taeva. Ta on inimkonna ainus Päästja ja ainus tõeline Jumal." 

### Püha Piibel

"Püha Piibel, mis koosneb Vanast ja Uuest Testamendist, on Jumalast inspireeritud, ainus pühakirjatõde ja kristliku elu standard."

### Pääste

"Pääste antakse Jumala armust usu läbi. Usklikud peavad toetuma Pühale Vaimule, et taotleda püha elu, austada Jumalat ja armastada inimesi."

### Kirik

"Tõeline Jeesuse Kirik, mille rajas meie Issand Jeesus Kristus Püha Vaimu läbi "hilise vihma" ajal, on taastanud apostliteaegse tõelise kiriku."

### Viimsepäeva kohus

"Issanda teine tulemine leiab aset viimsel kohtupäeval, mil ta tuleb kohut mõistma maailma üle: õiged saavad igavese elu, aga õelad mõistetakse igavesse hukatusse."
Maantee tähis
Daltoni maantee vaatega lõunasse Deadhorse'ist lõunas
Daltoni maantee 256. miilil Brooksi mäeahelikus
**James W. Daltoni maantee** (Alaska Route 11) on USA-s Alaskal asuv maantee. Selle pikkus on 414 miili (666 km). See algab Elliotti maanteelt Fairbanksist 134 km kaugusel põhjas Livengoodi asula juures ja lõpeb Põhja-Jäämere lähedal Deadhorse'is.

Maantee valmis seoses Alaska naftajuhtme ehitamisega ja avati 1974. Algselt võisid maanteel sõita ainult kaubaveod. 1981. aastal avati maantee kuni 211. miilini ja alates 1994. aastast on see avatud kõigile sõidukitele. Maantee lõpeb umbes 5 km kaugusel ookeanist; edasi viivad üksnes naftakompaniide erateed.

Maantee on saanud nime Alaskas elanud inseneri John Daltoni järgi, kes oli konsultant Alaska põhjaosa naftapuurimise algusaastatel.

Maantee kulgeb paralleelselt Alaska naftajuhtmega. See on üks kõige eraldatumaid maanteid USA-s, kuna selle äärde jääb ainult kolm asulat: 175. miilil Coldfoot (elanikke 10), 188. miilil Wiseman (elanikke 22) ja maantee lõpus 414. miilil Deadhorse (25 püsielanikku, kuid sõltuvalt naftatootmise tipphooajast 3500–5000 elanikku). Kahes teises asulas, Prospect Creekis ja Galbraith Lake'is, püsielanikke pole.

Daltoni maantee on peamiselt kruusatee. Asfaltkattega on kaetud 175 km. Vaatamata eraldatusele sõidab talvel sellel päevas umbes 250 veoautot ja suvel umbes 160 veoautot.

Maanteed on peetud üheks ohtlikumaks kogu USA-s, kuna selle ääres asub vaid paar teeninduspunkti ja bensiinijaama. Autod on kohustatud kogu aeg, sealhulgas päeva ajal tuledega sõitma. Teel on mitu üsna järsku, 12% kaldega tõusu. Maantee lähedal võivad liikuda jääkarud ja sel juhul võidakse tee sulgeda, sest jääkarud on inimesi rünnanud niihästi enesekaitseks kui toidu saamiseks.

Maantee ületab 55. miilil (89. kilomeetril) Yukoni jõe. Maantee tõuseb Brooksi mäeahelikus Atiguni kurus merepinnast kuni 1444 meetri kõrgusele. See koht on ühtlasi veelahkmeks: põhjapoolsed jõed voolavad Põhja-Jäämerre, lõunapoolsed Beringi merre.

Daltoni maantee ja Kanadas asuv Dempsteri maantee on ainsad Põhja-Ameerikas, mis kulgevad üle põhjapolaarjoone.

Viited
------

1. 1 2 3  Dalton Highway. Bureau of Land Management. Vaadatud 6.12.2016

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Daltoni maantee** |

* Maantee kaart
* "Driving Alaska’s Dalton Highway". The New York Times. 6. november 2015
**Markus Puusepp** (sündinud 6. märtsil 1986 Võrus) on eesti orienteeruja.

2005. aastal lõpetas Võru Kreutzwaldi Gümnaasiumi. Õppis Tartu Ülikooli bioloogia-geograafiateaduskonnas ning 2012. aastast Tartu Ülikooli Pärnu kolledžis ettevõtluse ja projektijuhtimise erialal.

Harrastab orienteerumist 1994. aastast.

2003. aastal võitis suusaorienteerumise noorte Euroopa meistrivõistlustel tavarajal pronksi ja sai lühirajal 4. koha.

Aastatel 2007–2013 on ta Eesti meistrivõistlustel orienteerumises võitnud 6 kulda, 6 hõbedat ja 2 pronksi.

2006. aasta juunioride maailmameistrivõistlustel orienteerumisjooksus Leedus Druskininkais võitis ta tavarajal pronksi ja Eesti meeskonnas koos Mihkel Järveoja ja Timo Sillaga teatevõistlusel kulla.

2012. aastal oli Jüriööjooksu rajameister.

Aastatel 2011–2013 oli Eesti Orienteerumisliidu juhatuse liige.

Joonistanud üle 30 orienteerumiskaardi.

Markus Puusepp oli 2017. aasta juulis Eestis toimuvate orienteerumise maailmameistrivõistluste peakorraldaja.

Tunnustus
---------

* 1998 Eesti Olümpiaakadeemia ausa mängu auhind

Viited
------

1. ↑  Eesti Sporti Biograafiline Leksikon. Puusepp, Markus
2. ↑  "ESBL sporditulemused. Markus Puusepp". Originaali arhiivikoopia seisuga 24. september 2015. Vaadatud 15. veebruaril 2015.
3. ↑  "Eesti Orienteerumisliidu orienteerumiskaartide andmebaas". Originaali arhiivikoopia seisuga 15. veebruar 2015. Vaadatud 15. veebruaril 2015.
4. ↑  Nokian Tyres World Orienteering Championships, 1–7 July 2017, Estonia
5. ↑  "Eesti Olümpiaakadeemia koduleht".

Välislingid
-----------

* Biograafia ESBL-is
* World of O. Athlete profile: Markus Puusepp
|  |
| --- |
|  |
| Medalikohad |
| Olümpiamängud |
| **Kuld** | 2022 |  |

**Kari Markus Granlund** (sündinud 16. aprillil 1993 Oulus) on Soome jäähokimängija, kes mängib keskründajana Šveitsi kõrgliigaklubis HC Lugano.

Ta alustas klubikarjääri Soome klubis HIFK, mille koosseis debüteeris Soome kõrgliigas hooajal 2010–11. Järgmisel aastal mängis ta HIFK põhikoosseisu ning lõi Soome liigas 15 väravat ja andis 19 väravasöötu. Ta oli sel hooajal liiga resultatiivseim uustulnukas.

2011. aastal valis Calgary Flames ta NHL-i *draft* '​is 45. valikuna. Põhja-Ameerikasse suundus ta 2013. aastal. Suurema osa esimesest hooajast mängis ta American Hockey League'i (AHL) klubis Abbotsford Heat. NHL-is debüteeris ta Flamesi meeskonnas 27. veebruaril 2014 mängus Los Angeles Kingsi vastu. Esimese värava lõi ta liigas sama aasta 6. märtsil mängus Ottawa Senatorsi vastu.

2016. aasta veebruaris liitus ta Vancouver Canucksiga. Hooaja 2019–20 alguses mängis ta Edmonton Oilersis, kuid suutis 34 mänguga lüüa vaid kolm väravat ja anda ühe väravasöödu. Hooaja teises pooles mängis ta AHL-i klubis Bakersfield Condors.

2020. aasta juulis sõlmis ta kaheaastase lepingu KHL-i klubiga Ufa Salavat Julajev. Ta lahkus sealt klubist 2022. aasta märtsis seoses Venemaa sissetungiga Ukrainasse.

2022. aasta juulis sõlmis ta kaheaastase lepingu Luganoga.

2010. aastal võitis Granlund Soome kuni 18-aastaste koondisega omavanuste maailmameistrivõistlustel pronksmedali. Soome jäähokikoondise koosseisus tuli ta 2022. aastal olümpiavõitjaks.

Tema vanem vend Mikael Granlund on samuti jäähokimängija.

Viited
------

1. ↑  "Venäläismedia: Markus Granlund jätti KHL-joukkueensa". *Ilta-Sanomat* (Finnish). 2. märts 2022. Vaadatud 2. märtsil 2022.`{{cite web}}`: CS1 hooldus: tundmatu keel (link)
2. ↑  "Forward Markus Granlund completed the squad" (itaalia). HC Lugano. 19. juuli 2022. Vaadatud 19. juulil 2022.

Välislingid
-----------

* Markus Granlund NHL.com lehel
* Markus Granlund hockeydb.com lehel
**Puutepingekaitse** hõlmab võtteid ja vahendeid, mis takistavad pingestatud osade puudutamist või muudavad puudutamise ohutuks.

Inimene võib elektripinge alla sattuda kahel viisil:

* otsepuute teel, kui puudutab elektriseadme osa, mis normaaltalitlusel on pingestatud;
* kaudpuute teel, kui puudutab elektriseadme või muu seadme osa, mis on sattunud pinge alla isolatsioonirikke tagajärjel (elektriseadme  juhtivaid osi, mis võivad isolatsioonirikke korral pinge alla sattuda, nimetatakse pingealdisteks osadeks).

Kaitset otsepuute eest nimetatakse elektriohutusstandardites põhikaitseks ja kaitset kaudpuute korral rikkekaitseks.

**Põhikaitse** saavutatakse eelkõige elektriisolatsiooniga, kusjuures eristatakse põhiisolatsiooni ja kaitse- ehk lisaisolatsiooni (nt topelt- või tugevdatud isolatsioon). Puuteohtlikes tingimustes kasutatakse ka kaitseväikepinget, mille korral läbi inimkeha ei saa normaaltingimustes tekkida eluohtlikku voolu; selle pinge enimalt lubatav väärtus on vahelduvvooluahelates 50 V.

**Rikkekaitset** (kaitset kaudpuute korral) saab teostada

* pingealdiste osade maandamisega (kaitsemaandus);
* pingealdiste osade potentsiaalide ühtlustamisega (potentsiaaliühtlustus);
* elektrilise eraldusega spetsiaalsete eraldustrafode abil;
* seadme kiire automaatse väljalülitamisega pingealdiste osade pinge alla sattumisel (rikkevoolukaitse).

Põhi- ja rikkekaitse teostamise viiside järgi jagatakse elektritarvitid kolme klassi, vt Kaitseklass.

Kirjandus
---------

* Endel Risthein. Energiatehnika ja maailm. Tallinn, TTÜ kirjastus, 2013, lk 332–335
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib kirstust; teiste tähenduste kohta vaata Sark (täpsustus).* |

---

Varakeskaegne puusärk Saksamaalt
*The Old Shepherd's Chief Mourner* (Edwin Landseer, 1837)
**Puusärk** ehk **kirst** ehk **surnukirst** ehk **sark** on matusel kasutatav kast surnu paigutamiseks. 

Puusärgi võib koos selles oleva surnuga hauda panna või põletada. Varauusajal oli kirst aga peamiselt transpordivahend, millega viidi kadunuke kodust kirikusse ja kirikust matusekohani, kus surnu asetati hauda surilinasse mähituna. Kirikutesse maeti siiski valdavalt kirstus, mis võisid olla väga uhkelt kaunistatud. Sametiga ülelöödud puitkirstud olid kaetud kullatud või hõbetatud metallornamentidega, millel olid aadlike suguvõsavapid, väiksed tekstitahvlid, taimemotiivid või muud ilustused. Puitkirstude kõrval olid levinud ka metallist sargad. Samuti kasutati topeltkirste, kus sisemine kirst oli puidust ja välimine, suurem transportkirst metallist.

Isegi haudapanekuks mõeldud kirste mõjutab kultuur. Näiteks Euroopas on tavaks valmistada kirst laudadest ja keskajal tegelesid sellega puusepad, aga Jaapanis oli sel ajal tavaks matta inimesed ümmargustesse kirstudesse, mida valmistasid aamissepad. Judaismi nõuete kohaselt peab kirst olema lihtne, puust, ilma kaunistuste ja metallist osadeta. Isegi naelte asemel kasutatakse puust kinnituspulki. Seevastu Hiinas ja Jaapanis on hinnatud lõhnavast vastupidavast puidust, näiteks elupuust, krüptomeeriast, küpressist või lõhnaseedrist kirstud. Ghanas valmistatakse väga erilise kujuga kirste, mis on näiteks lennuki- või auto-, kala- või sea-, sibula- või krabikujuline.

Puusärk on tavaliselt puust, aga võib olla ka kivist või muust materjalist. Kui kirst on mõeldud kadunukese palsameeritud jäänuste eksponeerimiseks mausoleumis, kirikus või katakombis, võidakse see varustada klaasist kaanega. Niisugused kirstud on valmistatud näiteks Vladimir Leninile ja Kim Chŏng-ilile.

Viited
------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Tsitaadid Vikitsitaatides: **Kirst** |

1. 1 2 3
Väravavaht
Väravavaht püüab ründaja eest palli.
**Väravavaht** on jalgpallis mängija, kelle ülesanne on oma väravat kaitsta, nii et vastasmeeskond ei suudaks palli üle väravajoone lüüa (postide vahele ja lati alt). Selleks peab väravavaht palli teele tulema ja selle kas kinni püüdma või kõrvale suunama.

Väravavahi alas võivad väravavahid kasutada käsi. Nad on (kui audi sissevise välja arvata) ainsad jalgpallurid, kes tohivad mänguväljakul palli käega puudutada.

Väravavahid sooritavad lööke värava juurest ning juhatavad oma meeskonna, eriti selle kaitsemängijate paiknemist nurgalöökide, vabalöökide ja karistuslöökide korral. Väravavahil on tähtis roll mängustrateegia valimisel, sest neil on piiramatu ülevaade kogu mänguväljakust.

Väravavahid ei pea kogu mängu ajal olema karistusalas. Nad võivad lüüa penalteid lüüa ja on isegi juhtunud, et lõpuminutitel jookseb väravavaht vastasmeeskonna karistusalasse, et luua seal arvuline ülekaal, kuigi see on haruldane, sest jätab oma värava kaitseta.

Kui väravavaht saab vigastada või punase kaardi, siis teeb tema meeskond vahetuse. Üks väljakumängijatest (tavaliselt ründaja) võetakse välja ja tema asemele pannakse varuväravavaht. Kui see ei ole võimalik (näiteks kui varuväravavahti ei ole), siis asub üks mängijatest (tavaliselt kaitsemängija) väravasse ja muutub väravavahiks.

Väravavaht on jalgpallis kõige tähtsam positsioon ja samuti on selles kõige keerulisem meistriks saada. Sellepärast on tavaline, et meeskonnad vahetavad väravavahte harva. Näiteks Petr Čech on FC Chelsea esiväravavaht ja Iker Casillas Madridi Reali esiväravavaht juba üle 9 aasta ning Casillas on Hispaania jalgpallikoondise esiväravavaht juba 10 aastat. Kuid teisalt ei ole väravavahitöö füüsiliselt nii nõudlik kui väljakumängijal ja sellepärast on väravavahi mängijakarjäär pikem, ulatudes vahel isegi 40. eluaastatesse.

Riietus
-------

Väravavahid peavad kandma riietust, mis eristab neid selgelt teistest mängijatest ja ka kohtunikest. Mõned mängijad on oma riietusega tuntuks saanud, näiteks Lev Jašin, keda tema üleni musta riietuse tõttu hüüti mustaks ämblikuks.

Enamik väravavahte kannab kindaid, et haare palli ümber oleks parem ja ühtlasi selleks, et kaitsta käsi vigastuse eest. Tänapäeval on mõnikord kinnastel piki iga sõrme plastist ribi, mis aitab vältida sõrmede kahekorra minekut, kui väravavaht kiiresti liikuvat palli püüab. Kuigi kinnaste kandmine pole kohustuslik, väravavahid seda tavaliselt teevad. 2004. aasta EM-i veerandfinaali lõpetanud penaltiseerias Inglismaa ja Portugali jalgpallikoondise vahel pälvis Portugali väravavaht Ricardo Pereira tähelepanu sellega, et võttis enne penaltiseeriat kindad käest. Ta tõrjus kaks penaltit ja lõi ise sisse otsustava penalti, mis viis Portugali poolfinaali.

Mõned väravavahid kannavad nokkmütsi, mis kaitseb silmi ereda päikese eest.

| * v
* r
Positsioonid jalgpallis |
| --- |
| 
Väravavaht **·**  Kaitsja **·**  Poolkaitsja **·**  Ründaja |
Värska Vesi AS tootmishoonedVärska vesi on pudelisse villitud vesi. Selle nimelist vett turustab kolm ettevõtet: **Värska Vesi AS, Verska Mineraalvee OÜ ja A. Le Coq AS**

**Värska Vesi AS** on Värskas asuv Eesti aktsiaselts, kus villitakse ja turustatakse mineraal- ja joogivett. 

Mineraalvett hakati Värskas villima 1973. aastal. Värska Vesi AS loodi 1. juunil 1993.

Ettevõtte põhilised kaubamärgid on Värska Originaal, Värska Light, Värska Sidrunimaitseline Joogivesi, Värska Pohlamaitseline Joogivesi, Värska Joogivesi ja Värska Pluss.

2015. aastal teenis ettevõte 7,1-miljonise müügitulu juures 423 224 eurot kasumit.

Ettevõttes töötab 65 inimest.

  

**Verska Mineraalvee OÜ** on Värskas asuv Eesti osaühing, kus villitakse ja turustatakse mineraalvett Värska Mineraal.

  

**A. Le Coq AS** turustab puurkaevuvett Värska nime all millele on lisatud mineraalaineid ja ei pärine Värskast. Värska on soolaka maitsega karboniseeritud mineraliseeritud vesi ja esimene Eesti lauavesi aastast 1968. A. Le Coq registreeris Värska kaubamärgina 1977. aastal.

Viited
------

1. 1 2 3  Ettevõtte koduleht (vaadatud 29.07.2012)
2. 1 2 3  Tanel Saarmann: "Värska Vee juht: oleksime pidanud juba varem Soome turule minema" Eesti Päevaleht, 25. juuli 2016
**Värsijalg** (ladina keeles *pes*, kreeka keeles ποῦς) on värsis korduv rütmiühik. 

Värsijalg koosneb tavaliselt kahest kuni neljast rõhulisest või rõhutust silbist.

Värsijalga võiks võrrelda muusikas rütmifiguuriga.

Sarnaselt marsi- või tantsurütmiga peab värsijalg sisaldama nii arsist (kohta, kus jalg tõuseb) kui ka teesist (kohta, kus jalg läheb maha).

Värsijalgade teooria pärineb Vana-Kreekast. 

Kreeklased eristasid värsijalgade kolme põhitüüpi:

* jambilised: arsise ja teesise suhe on 1:2
* daktülilised: arsise ja teesise suhe on 2:2
* paiaanilised: arsise ja teesise suhe on 3:2

Värsid liigitati vastavalt neis sisalduvate värsijalgade arvule, näiteks pentameeter. Leidus ka värsse, mis ei sisaldanud ühtegi värsijalga, näiteks 11-silbiline värss (hendekasüllabus).

Teatud värsimõõtudes, näiteks kreeka jambilises trimeetris, on kaks värsijalga ühendatud suuremaks üksuseks, mida nimetatakse metroniks (*metron*) ehk dipoodiks (kaks ühesugust värsijalga).

Värsijalg on puhtalt värsimõõduühik, millel pole mingit pistmist seda moodustavate sõnade või fraaside kui tähenduse ja süntaksi üksustega, mistõttu värsijalgade omavaheline koostoime on seotud puhtalt luuletaja oskuste ja kunstnikunägemusega.

Klassikaline meetrika
---------------------

Klassikalised värsijalad on rühmitatavad ühest küljest silpide arvu järgi: disüllaabilised ehk kahesilbilised (disüllabus), trisüllaabilised ehk kolmesilbilised (trisüllabus) ja tetrasüllaabilised ehk neljasilbilised (tetrasüllabus) ja teisest küljest klassikalistes keeltes vokaalide pikkustest või muudes keeltes rõhulistest silpidest tulenevate mustrite põhjal.

Silpide tähistus:  *= rõhuline/pikk silp,  = rõhuta/lühike silp*

Disüllaabilised ehk kahesilbilised värsijalad:

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
|  |  | pürrihhius, dibrahh |
|  |  | jamb |
|  |  | trohheus, koreus |
|  |  | spondeus |
|

  

Trisüllaabilised ehk kolmesilbilised värsijalad:

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  |  |  | tribrahh |
|  |  |  | daktül |
|  |  |  | amfibrahh |
|  |  |  | anapest, antidaktül |
|  |  |  | bakhius |
|  |  |  | amfimakker |
|  |  |  | antibakhius |
|  |  |  | moloss |

Tetrasüllaabilised ehk neljasilbilised värsijalad:

|  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|  |  |  |  | tetrabrahh |
|  |
|  |  |  |  | esimene paiaan |
|  |  |  |  | teine paiaan |
|  |  |  |  | kolmas paiaan |
|  |  |  |  | neljas paiaan |
|  |
|  |  |  |  | topelttrohheus |
|  |  |  |  | topeltjamb |
|  |  |  |  | ditrohheus |
|  |  |  |  | dijamb |
|  |
|  |  |  |  | koriamb |
|  |  |  |  | antispast |
|  |
|  |  |  |  | esimene epitriit |
|  |  |  |  | teine epitriit |
|  |  |  |  | kolmas epitriit |
|  |  |  |  | neljas epitriit |
|  |
|  |  |  |  | dispondeus |

Viited
------

1. ↑  Pearson, Lionel (1990) *Aristoxenes: Elementa Rhythmica* (Oxford), p. 29.
2. ↑  Pearson, Lionel (1990) *Aristoxenes: Elementa Rhythmica* (Oxford), pp. 25, 27.

Välislingid
-----------

* Comprehensive list of feet and colas up to 12 syllables long
* Prosody Tutorial by H.T. Kirby-Smith
Peaobservatoorium BTA
Raadioteleskoop RATAN-600
**Venemaa Teaduste Akadeemia Astrofüüsika Eriobservatoorium** (vene keeles *Специальная астрофизическая обсерватория РАН*; akronüüm **SAO**) on Venemaa Teaduste Akadeemia teadusuurimisinstituut, mis asub Põhja-Kaukaasias Karatšai-Tšerkessias Zelentšukskaja rajoonis. 

Observatoorium rajati 1966. aastal.

Observatooriumi põhihooned (adminkorpus, tehnilised hooned, laborihooned ja elamud) asuvad Nižni-Arhõzi teadusasulas. 

Optiline teleskoop BTA, mille peapeegli läbimõõt on 6 meetrit, paikneb Pastuhhovi mäe jalamile rajatud peaobservatooriumis (merepinnast 2100 m kõrgusel). Samas asuvad ka kaks väiksema läbimõõduga teleskoopi. 

600-meetrise läbimõõduga ringantenniga raadioteleskoop RATAN-600 paikneb staniitsa Zelentšukskaja äärealal (üle merepinna 970 m).

Välislingid
-----------

* Venemaa Teaduste Akadeemia Astrofüüsika Eriobservatoorium – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
* Observatooriumi koduleht
Nikita Mihhalkov, loomeliidu esimees rohkem kui 20 aastat
**Venemaa Föderatsiooni Kinematografistide Liit** (vene keeles Союз кинематографистов Российской Федерации) on Venemaa kinematografistide ühendus, loomeliit.

Venemaa Kinematografistide Liit asutati 27. veebruaril 1990 Moskvas Vene NFSV kinematografistide kongressil. Liit tegutseb oma liikmete tööalaste ja sotsiaalmajanduslike õiguste kaitsmisega, samuti annab abi liikmete autoriõiguste ja intellektuaalse omandi kaitse küsimustes. Liit tegutseb allstruktuuride (filiaalid, osakonnad) kaudu rohkem kui pooltes Venemaa föderatsiooni subjektides. Suurim regionaalne allüksus asub Moskvas (Moskva Kinematografistide Liit; umbes 3000 liiget). Loomeliidu peakorter asub Moskvas aadressil ulitsa Vassiljevskaja 13.

Venemaa Kinematografistide Liidul on umbes 5000 liiget. Loomeliidu esimees on 1997. aastast Nikita Mihhalkov. 19. detsembril 2008 toimunud loomeliidu 7. kongressil valiti loomeliidu uueks esimeheks Marlen Hutsijev, kuid Mihhalkovi poolehoidjad kaebasid kohtusse ja 17. märtsil 2009 tunnistas Moskva Presnenski kohus loomeliidu 7. kongressi mittelegitiimseks ja tühistas selle otsused. 30. märtsil 2009 peetud erakorralisel loomeliidu kongressil valiti Mihhalkov esimeheks.

Viited
------

1. ↑  Председатель. unikino.ru

Välislingid
-----------

* Venemaa Kinematografistide Liidu koduleht
* Дорогой наш Никита Сергеевич. gazeta.ru, 18. detsember 2008
* Снято. Но будет ли признан легитимным сам съезд Союза кинематографистов. rg.ru, 22. detsember 2008
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib linnast; terase kohta vaata artiklit Damaskuse teras* |

---

**Damaskus** on Süüria pealinn. Kuulub maailma vanimate linnade hulka. Asub Süüria edelaosas Baradá jõe kaldal.

Damaskus on Süürias suuruselt teine linn Aleppo järel.

See on üks peamisi Levandi kultuuri- ja usukeskusi.

Damaskuses on poolkõrbeline kliima, kuna läänes asuv Antiliibanoni mäestik peab kinni Vahemerelt tuleva niiske õhu ja vihma.

2011. aastal oli hinnanguline elanike arv 1 711 000. Suurim vähemus on kurdid (umbes 300 000). Enamik elanikke on usult sunniidid. Damaskuses on üle kahe tuhande mošee, neist tuntuim on Umaijaadide mošee ehk Damaskuse Suur mošee. 10-15% elanikest on kristlased.

Damaskus jaguneb 15 linnaosaks ja need omakorda kokku 95 asumiks. Yarmūk, mis loetakse eraldi asulaks, kuulub koos Damaskuse linnaga Damaskuse kubermangu.

Pilte
-----

* Damaskuse linnaosadDamaskuse linnaosad
* Satelliidipilt DamaskusestSatelliidipilt Damaskusest
*

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Damaskus** |

|  |  |
| --- | --- |
|  | Vikisõnastiku artikkel: **Damaskus** |

|  |  |
| --- | --- |
|  | Tsitaadid Vikitsitaatides: **Damaskus** |
**Vassili Savka** on kurjategija, kellele on Eestis mõistetud kohtu poolt eluaegne vangistus.

Tallinna Linnakohtu 5. märtsi 2003. aasta otsusega tunnistati Vassili Savka süüdi Kriminaalkoodeksi (KrK) § 101 p-de 3, 5, 8 järgi ja talle mõisteti karistuseks eluaegne vangistus.

V. Savka tunnistati süüdi oma abikaasa tapmises ning seejärel ämma ja kasupoja tapmises.

Politsei kogutud tõendite põhjal toimus kuritegu 7. juulil 2000. aastal, kui vaid veidi üle nelja kuu abielus olnud V. Savka tappis Tallinnas Sõle tänava 35 paneelmaja üheksanda korruse korteris 36-aastase naise Inga, eraldas liha luudelt ja uhas kämblasuurused lihatükid WC-potist alla. Samal ööl tappis ta naabruses Kolde puiestee 88 elanud Inga 60-aastase ema Jelena ja 12-aastase poja Dmitri, kelle tükeldatud surnukehad viis Raplamaale Kärusse maamaja keldrisse.

8. juulil Vassili ja Inga üürikorteri püstikus Sõle 35 ummistas liha kanalisatsiooni. Ehkki korteriühistu esindajad kutsusid politsei, ei suhtunud see asjasse tõsiselt. Arvati, et tegu on halvaksläinud šašlõkiga. Ummistuse kõrvaldajad uhtsid lihatükid linna kanalisatsioonivõrku.

9. juulil ummistus kordus. Majaelanike initsiatiivil viidi lihatükk ekspertiisi. Selgus, et suure tõenäosusega on tegu inimlihaga. Esialgu ei osatud seda Inga kadumisega seostada. Et lihatükki säilitati formaliinis, ei õnnestunud kohtuekspertidel sellest kõlblikku DNAd saada.

Vassili Savka teatas mõni päev hiljem tuttavatele, et tema perekond on Peipsi järve äärde puhkama sõitnud. Kui naine, poiss ja vanaema olid juba üle kuu kadunud, pöördusid Inga lähedased politseisse, kuid esialgu ei võetud seal teadet tõsiselt. Inimeste kadumine sai lahenduse septembri algul, kui Inga lähedased pöördusid Tallinna kriminaalpolitsei komissari Artur Tšulitški poole. Mõne päevaga leidis politsei tükeldatud vanaema ja poisi laiba Savka maamaja pooleldi vett täis keldrist. Kuna politsei selgitas välja, et Vassili Savka kodumajas põhjustasid kanalisatsiooniummistuse inimliha tükid, võeti Vassili Savka 7. septembril kahtlustatuna kolmikmõrvas vahi alla.

V. Savka väitis kohtus, et lasi Sõle tänava korterist kanalisatsiooni 5-7 kilogrammi halvaks läinud šašlõkiliha, kuid see oli sealiha, mitte tema abikaasa. Halvaks läinud šašlõkiliha olla leidnud ta korteri rõdult kapist.

Kirjandus
---------

* Riigikohtu Kriminaalkolleegiumi kohtuotsus.
* Kopli lihunik Savka: "Palun õiglast otsust."
* Kopli Lihunik jõuab kohtusse
* Savka taotleb enda mõrvatud abikaasa surnuks tunnistamist
**Rannu kihistik** (inglise *Rannu Member*) on ordoviitsiumi ladestu Kallavere kihistu Pakerordi lademesse kuuluv kihistik. Seda hakkas esimesena määratlema Heljo Heinsalu aastal 1981.

Kihistiku stratotüüp on Saka II paljand, kus Türisalu kihistu all paljandub 2,2 meetrit Orasoja kihistikku ja seejärel 1,6 meetrit Rannu kihistiku kivimeid. Rannu kihistiku alumine piir on mattunud, mattunud osa all paljandub aga Tiskre kihistu liivakivi. Kihistik on nime saanud Rannu küla järgi.

Kihistik on Kallavere kihistu alumine kihistik, sellel lasub Orasoja kihistik. Kihistiku moodustab kollakashall, kohati ka roostekarva liivakivi, mis sisaldab detriiti (kohati moodustab fosforiitne detriit ligi poole kihistikust). Kihistiku alumise piiri moodustab enamasti konglomeraat.

Viited
------

1. ↑  Rannu kihistik Eesti geokogude infosüsteemis (vaadatud 30.08.2019)
2. ↑  Eesti stratotüüpsed paljandid
3. ↑  Stratigraafia info
4. ↑  K. Suuroja, T. Mardim, K. Ploom, T. All, M. Kõiv, M. Otsmaa. *Eesti geoloogilise baaskaardiSillamäe (6533) leht. Seletuskiri.* Eesti Geoloogiakeskus, kaardistamise osakond, Tallinn, 2009

Välislingid
-----------

* Rannu kihistik Eesti geokogude infosüsteemis