recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Račo Petrov
**Račo Petrov Stojanov** (*Рачо Петров Стоянов*; 3. märts 1861 – 22. jaanuar 1942) oli Bulgaaria poliitik, sõjaväelane, peaminister lühikest aega 1901. aastal ning 1903. aastast kuni 5. novembrini 1906. 

Esimeses maailmasõjas juhatas Bulgaaria neljandat armeed.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**Todor Ivančov** | **Bulgaaria peaminister**1901 | Järgnev**Petko Karavelov** |
| Eelnev**Stojan Danev** | **Bulgaaria peaminister**1903–5. november 1906 | Järgnev**Dimitǎr Petkov** |

Bulgaaria peaministrid

**Bulgaaria kuningriik:** Burmov | Drumev | D. Cankov | Karavelov | Ehrnrooth | *koht täitmata* | Sobolev | D. Cankov | Karavelov | Drumev | Karavelov | Radoslavov | Stoilov | Stambolov | Stoilov | Grekov | Ivančov | Petrov | Karavelov | Danev | Petrov | Petkov | Stančov\* | Gudev | Malinov | Gešov | Danev | Radoslavov | Malinov | Teodorov | Stambolijski | A. Cankov | Ljapčev | Malinov | Mušanov | Georgiev | Zlatev | Tošev | Kjoseivanov | Filov | Gabrovski\* | Božilov | Bagrjanov | Muraviev | Georgiev

**Bulgaaria Rahvavabariik:** G. Dimitrov | Kolarov | Červenkov | Jugov | Živkov | Todorov | Filipov | Atanasov | Lukanov

**Bulgaaria Vabariik:** Popov | F. Dimitrov | Berov | Indzhova | Videnov | Sofiyanski | Kostov | Sakskoburggotski | Stanišev | Borisov | Rajkov | Orešarski | Bliznaški | Borisov | Gerdžikov | Borisov | Petkov | Donev | Denkov
FSB direktori asetäitja Rašid Nurgalijev (vasakul) ja FSB direktor Aleksandr Bortnikov
**Rašid Nurgalijev** (vene keeles Рашид Гумарович Нургалиев; sündinud 8. oktoobril 1956 Kasahstanis Kostanaj oblastis) on Venemaa julgeolekutöötaja. Ta oli Venemaa Föderatsiooni siseminister 9. märtsist 2004 kuni 21. maini 2012. Tal on armeekindrali auaste (27. detsembrist 2005) ja majandusteaduste kandidaadi kraad.

Rašid Nurgalijev lõpetas 1979 O. W. Kuusineni nimelise Petroskoi riikliku ülikooli.

Aastatel 1979–1981 töötas ta Karjala ANSV Nadvoitsi asula kooli füüsikaõpetajana.

1981 asus ta teenistusse Karjala ANSV Riikliku Julgeoleku Komitees: töötas Kalevala rajooniosakonna ja Kostomuški linnaosakonna operatiivvolinikuna, oli Medvežegorski riikliku julgeoleku rajoonijaoskonna ja Karjala Vabariigi terrorismivastase osakonna ülem.

1995 viidi Nurgalijev üle teenistust jätkama Venemaa Föderaalse Vastuluureteenistuse keskasutusse ja selle reorganiseerimise järel Venemaa Föderatsiooni Föderaalsesse Julgeolekuteenistusse, kus teenis organisatsioonilis-inspektorvalitsuses peainspektorina ning Sisejulgeolekuvalitsuse osakonnajuhatajana.

Aastatel 1998–1999 teenis Nurgalijev Venemaa presidendi kontrolli peavalitsuses osakonnajuhatajana.

Aastatel 1999–2000 oli ta Venemaa Föderaalse Julgeolekuteenistuse majandusjulgeoleku departemangu salakauba ja ebaseadusliku naгkootikumise käitlemise vastu võitlemise valitsuse ülem.

Aastatel 2000–2002 oli Nurgalijev FSB direktori asetäitja, inspektorvalitsuse ülem. 

2002. aasta juunis määrati Nurgalijev Venemaa siseministri esimeseks asetäitjaks ja kriminaalmiilitsa ülemaks. Ta juhtis siseministeeriumi organiseeritud kuritegevuse ja narkokaubandusega tegeleva allüksuse tööd, sealhulgas võitlust rahvusvahelise terrorismi ja ekstremismiga.

2004. aasta jaanuarist oli Nurgalijev Venemaa siseministri kohusetäitja. Sama aasta märtsis määrati ta siseministriks.

Alates 2006. aasta veebruarist on Nurgalijev ametikohast lähtudes Venemaa Rahvusliku terrorismivastase komitee liige ja komitee esimehe asetäitja.

Tema ametiajal siseministrina nimetati 2011. aastal miilits ümber politseiks ja algatati ümberakrediteerimine, mille käigus vähendati politsei isikkoosseisu enam kui viiendiku võrra. Augustis 2011 väitis Nurgalijev, et selle kava rakendamise käigus on korruptsioon tema ministeeriumis välja juuritud.

Kohe pärast Dmitri Medvedevi saamist peaministriks, vabastati Nurgalijev siseministri kohalt. 2012–2023 oli ta Venemaa Julgeolekunõukogu sekretäri asetäitja ning alates jaanuarist 2023 on ta Julgeolekunõukogu sekretäri esimene asetäitja.

Isiklikku
---------

Rašid Nurgalijev on abielus. Tal on kaks poega, kes on mõlemad ohvitserid. Nurgalijev on rahvuselt tatarlane.

Viited
------

1. ↑

Välislingid
-----------

* Lentapedia artikkel Rašid Nurgalijevist

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Rašid Nurgalijev** |
**Maausuliste Viru Koda** (lüh. **Viru Koda**) on organisatsioon, mis asutati 25. septembril 2010 Virumaal Torvastvere (Kadrina) kihelkonnas. Koja asutamine algas Ilumäe Hiieniinepuu juures toimunud palvusega. Maausuliste Viru Koda on Eesti põlisusuliste katusühenduse Maavalla koja viies kohalik koda.

Koda on mõeldud ühendama ja esindama Virumaa ja Vadjamaa põlise loonausu järgijaid ehk maausulisi. Viru koda soovib edendada viru maausku, elma ja samuti viru keelt. Tähelepanu pööratakse hiite ja teiste looduslike pühapaikade uurimisele, tutvustamisele ja kasutamisele. Koda hoiab silma peal põhiseadusliku usuvabaduse järgimisel, et vältida näiteks laste seadusevastast usulist pööramist üldhariduskoolides ja lasteaedades.

Liikmeskond
-----------

Suurem osa koja liikmeid elab Virumaal ning nende hulgas on õpetajaid, talunikke, sõjaväelasi, ettevõtjaid, kunstnikke, toimetajaid ning teiste elualade esindajaid.

Põhikirja kohaselt võivad kojaga liituda Viru- ja Vadjamaaga seotud maausulised. Koda on vadjalastele avatud seetõttu, et Virumaa idaosa on vadjalaste ajalooline asuala ning Kuremäe Hiiemägi vadjalaste kõige püham paik. Lisaks on vadja keel üks maakeeltest ning vadjalased osa maarahvast.

### Koja juhatus

* Vanem – Ahto Kaasik
* Vardja – Ülle Männik
* Kirjutaja – Meelis Kütt

Senine tegevus
--------------

Viru maausulised on olnud hiite kaitsel tegusad juba kümmekond aastat. Seni Härjapea kojas tegutsedes on suuremad õnnetused ära hoitud Mahu Tammealuse hiies, Purtse Hiiemäel ning Kunda Hiiemäel. Jätkatud on Teine maailmasõja paiku katkenud hiiepühade pidamise tava.

Vaata ka
--------

* Maausk
* Maavalla Koda

Välislingid
-----------

* Maausuliste Viru Koda
* Maavalla Koja uudis Viru Koja asutamisest
Karksi-Nuia õigeusu kiriku kellatorn (2014)
Karksi-Nuia Püha Aleksei kirik (detsember 2008)
**Karksi-Nuia Püha Aleksei kirik** on EAÕK haldusalasse kuuluv õigeusu kirik Karksi kihelkonnas Pärnumaal, tänapäevase haldusjaotuse järgi Karksi-Nuia linnas Mulgi vallas Viljandi maakonnas.

Ajalugu
-------

Kirik ehitati 1868. aastal arhitekt Apollon Edelsoni projekti järgi. Pärnumaale on samasuguse projekti järgi ehitatud veel Kalli, Uduvere ja Vändra õigeusu kirik.

Kirikuhoone ehitus maksis 12 000 rubla, ehitaja oli Riia kaupmees Lomonossov ja see valmis 1876. aastal. Kiriku pühitses pärast hoone vastuvõtmist 1876. aastal Riia ja Miitavi piiskop Filaret (Filaretov) Moskva ja kogu Venemaa metropoliidi Aleksei auks.

Kirjeldus
---------

Kirik on ristkülikukujulise põhiplaaniga. Lääneküljes paikneb eenduv kellatorn, mis allosas on ruudukujulise läbilõikega, ülaosas aga hulknurkne. Ümarkaarte ja ümmarguste aknaavadega torni katab plekk-kiiver. Väike telk-kiivriga tornike paikneb ka pikihoone altaripoolses otsas.

Kirik on tunnistatud riiklikuks kultuurimälestiseks.

Karksi-Nuia Püha Aleksei kirikut kasutab EAÕK Karksi-Nuia Püha Aleksei kogudus.

Kalmistud
---------

* Ainja kalmistu
* Arumäe kalmistu

Vaata ka
--------

* Karksi-Nuia Püha Aleksei kogudus

Viited
------

1. 1 2  Karksi-Nuia Püha Aleksei kirik kultuurimälestiste riiklikus registris (vaadatud 14.11.2015)
2. ↑

Kirjandus
---------

* "Mitut usku Eesti IV. Valik usundiloolisi uurimusi: õigeusu eri". Toimetaja Liina Eek. Tartu Ülikooli kirjastus. Tartu, 2015; lk 13-28
* Jaanus Plaat/Arne Maasik. "Õigeusu kirikud, kloostrid ja kabelid". Eesti Kunstiakadeemia. Tallinn, 2011; lk 338-341

Välislingid
-----------

* Karksi-Nuia Püha Aleksei kirik kultuurimälestiste riiklikus registris
‹ Kaart ajutiselt peidetud (?) ›
Vaade Viru ja Suure tänava ristmikult Koidula tänava suunas
**Viru tänav** on tänav Narva vanalinnas. Algab Vestervalli tänavalt, ristub Suure tänavaga ning lõpeb Koidula tänavaga ristudes. Tänava pikkus on umbes 310 m.

Ajalugu
-------

Suur tänav on Narva üks vanemaid tänavaid. 1684. aasta Narva linnaplaanil on see märgitud saksa keeles nimega *Wirische Gasse*. 1905. aasta linnaplaanil on selle tänava nimi *Virskaja* (*Вирская улица*), 1912. ja 1927. aasta linnaplaanidel *Viru tänav*. See ristus Ehe, Helsingi, Turu, Kiriku ja Osterskaja tänavaga.

Pärast teist maailmasõda nihutati tänav põhja poole ja ühendati Tuleviku tänavaga. Tekkinud tänav kandis nime *Tuleviku tänav*. 

27. septembril 1995 ennistati linnavalitsuse otsusega vana nimi *Viru tänav* Tuleviku tänava lõigule Vestervalli tänavast Koidula tänavani.

Oletatavasti on Viru tänav saanud nime linnamüüris paikneva Viru värava järgi, milleni tänav viis.

Ajalooline hoonestus
--------------------

Aadressil **Viru 14** asus Narva Issanda Muutmise peakirik.

Aadressil **Viru 18** Narva Jaani kirik.

* Narva Issanda Muutmise peakirik ja SurmaväravadNarva Issanda Muutmise peakirik ja Surmaväravad
* Hävinenud Narva Issanda Muutmise peakirik (paremal) ja Jaani kirik (vasakul)Hävinenud Narva Issanda Muutmise peakirik (paremal) ja Jaani kirik (vasakul)
* Hävinenud Narva Jaani kirikHävinenud Narva Jaani kirik

Viited
------

1. ↑  Svetlana Andrejeva. Narva tänavad 17.-21. sajandi linnakaartidel. – Narva Muuseumi Toimetised, nr 7, 2007, lk 108-127
2. ↑  Narva linnavalitsuse määrus nr 70/30 27.09.1995

Välislingid
-----------

 Viru tänav – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Paul Truusmanni portreePaul Truusmann
Paul Truusmanni haud koos hauatähisega Tallinna Siselinna kalmistulPaul Truusmanni haud Tallinna Siselinna kalmistul
**Paul Truusmann** (31. jaanuar (19. jaanuar vana kalendri järgi) 1888 Tallinn – 12. oktoober 1936 Nõmme) oli eesti pedagoog.

Elulugu
-------

Paul Truusmann sündis Tallinnas, kus omandas ka alg- ja keskhariduse. 1906. aastal lõpetas Tallinna Nikolai Gümnaasiumi. Seejärel õppis Peterburi ülikooli ajaloo- ja filoloogia teaduskonnas, mille lõpetas I järgu diplomiga 1910. aastal. Ülikooli lõpetamise järel oli aastatel 1911–1917 vene keele ja filosoofia õpetaja Tallinna Aleksandri Gümnaasiumis. 1917. aastal evakueerus koos kooliga Lõuna-Venemaale, kus töötas ja elas 1920. aasta juunini. 14. novembrist 1920 kuni 1. augustini 1923 oli Petseri Gümnaasiumi direktor. 1. augustil 1923 viidi üle ajaloo ja psühholoogia õpetajaks Võru Õpetajate Seminari, kus töötas kuni 1. augustini 1930. Seminari kõrval töötas alates 1. augustist 1927 ka Võrumaa Rahvahariduse Seltsi Poeglaste Gümnaasiumis ja Võrumaa Rahvahariduse Seltsi Tütarlaste Gümnaasiumis ning Võru Naiskutsekoolis, andes tunde ajaloo, filosoofia, kodanikuteaduse ja vene keele alal. Seminari sulgemise järel 1. augustil 1930 asus elama Tallinnasse Nõmmele ning tegutses edasi filosoofia ja vene keele õpetaja ning lektorina Tallinna Kolledžis ja rahvaülikoolis, andes vahetevahel tunde ka teistes koolides. Tallinnas elades töötas lühemat aega ka Tallinna perekonnaseisuametis. Tegi kaastööd ajakirjale Kasvatus. Paul Truusmann tegi enesetapu ja suri 12. oktoobril Nõmmel ning on maetud Tallinna Siselinna kalmistule.

Isiklikku
---------

Paul Truusmanni isa oli tsaariaegne riigiametnik, Tallinna tsensor Jüri Truusmann. Ema Aleksandra (sündinud Troitski) oli venelanna, õigeusu preestri Pavel Troitski tütar. Tal oli ka kaks õde, kellest üks suri noorena. Paul oli 1911. aastast abielus Eesti õigeusu vaimuliku Joann Johansoni tütre Valentina Johansoniga, keda tundis juba lapsepõlvest, kui nad koos Laiuse kirikla hoovis mängisid.[*viide?*]

Artiklid
--------

* Tahtejõu kasvatamise probleem. Kasvatus, nr 4-8, 1925.
* Kavatusliku mõju piirid. Kasvatus, nr 5-7, 1926.
* Märkusi ajaloo õpetamise kohta õpetajateseminarides. Kasvatus, nr 10, 1926, lk 289-291.
* Ideede assotsiatsioon meie psüühika, eriti intelligentsi, põhialusena. Kasvatus, nr 3, 1931.
* Tähelepanu kasutamise võimalusi kasvatuslikul alal. Kasvatus, nr 4, 1931, lk 152-155.
* Õpetaja esimene tund klassis. Kasvatus, nr 5, 1931, lk 195-197.
* Tundide ettevalmistamisest. Kasvatus, nr 9, 1931, lk 416-419.
* Assotsiatsioon ja eksamid. Kasvatus, nr 5, 1933, lk 196-199.

Viited
------

1. ↑  Paul Truusmann surnud[*alaline kõdulink*] – Õpetajate Leht, 16. oktoober 1936

Välislingid
-----------

* Paul Truusmann portaalis geni.com
* Paul Truusmann - Tallinna Siselinna kalmistu kultuuriloolised hauad portaalis kalmistud.ee
**Diatoonika** (kreeka keeles *dia* + *tonos*, *dia tonikos* – 'tooniste vahedega') on helisüsteem, mis moodustub ainult alushelidest. Diatoonilises helisüsteemis on oktav jagatud seitsmeks helikõrguseks. Helistike, transponeerimise ning duur-moll-süsteemi kasutuselevõtuga 17. sajandil on laienenud ka diatoonika mõiste: diatooniline helisüsteem võib põhineda "mis tahes helistikus oleva helilaadi altereerimata" helidel.

Diatoonika mõiste algne tähendus seostub vanakreeka mõistega "diatoonilist liiki (*genus*) tetrakord", mis sisaldas ühe pooltooni ja kaks tervetooni. Tetrakordi teisteks liikideks olid kromaatiline ja enharmooniline tetrakord.

Ka Guido Arezzost poolt defineeritud keskaja helisüsteemi aluseks olevad heksakordid sisaldasid täistoonide poolt ümbritsetud pooltooni (tervetoon + tervetoon + pooltoon + tervetoon + tervetoon) ning olid seetõttu vastavalt antiiksele definitsioonile diatoonilised. Kuna aga Guido helirida, mis põhines G, C ja F helist üles ehitatud kattuvate helidega heksakordidele, sisaldas tihti helisid B, mida lisati moduleerimise vältimiseks A-st algavate heliridade puhul, siis erineb Guido süsteem hilisemast diatoonilisest *musica ficta* süsteemist.

Diatoonilised on kõik seitsmehelilised heliread, mis on oktavi ulatuses täidetud viie tervetooni ja kahe pooltooniga, kusjuures pooltoonid on teineteisest eraldatud tervetoonidega. Diatoonilised on näiteks duur-moll-süsteemi loomulik mažoorne helirida (tervetoon + tervetoon + pooltoon + tervetoon + tervetoon + tervetoon + pooltoon), loomulik minoorne helirida (tervetoon + pooltoon + tervetoon + tervetoon + pooltoon + tervetoon + tervetoon) ning kirikuheliread.

Vaata ka
--------

* Diatooniline helirida
* Diatooniline intervall
* Diatooniline pooltoon

Viited
------

1. ↑  Habela, Jerzy 1972: "Muusika sõnastik", tlk. Guno Tõnismann. Kirjastus "Eesti Raamat", Tallinn. 27
**Noginsk** on linn Venemaal, Moskva oblastis. Asub Kljazma jõe ääres, Moskvast 46 km idas. 

Linn on asutatud 1389. aastal **Rogož**i külana. 1781–1930 oli linna nimi **Bogorodsk**.

Noginsk on tekstiilitööstuse keskus.

Viited
------

1. ↑

Välislingid
-----------

* Koduleht

Moskva oblasti vapp
Moskva oblasti linnad

Aprelevka  | Balašihha  | Beloozjorski  | Bronnitsõ  | Dedovsk  | Dmitrov  | Dolgoprudnõi  | Domodedovo  | Drezna  | Dzeržinski  | Dubna  | Elektrogorsk  | Elektrostal  | Elektrougli  | Frjazino  | Golitsõno  | Himki  | Hotkovo  | Istra  | Ivantejevka  | Jahroma  | Jegorjevsk  | Kašira  | Klin  | Kolomna  | Koroljov  | Kotelniki  | Krasnoarmeisk  | Krasnogorsk  | Krasnozavodsk  | Krasnoznamensk  | Kubinka  | Kurovskoje  | Likino-Duljovo  | Ljubertsõ  | Lobnja  | Lossino-Petrovski  | Luhhovitsõ  | Lõtkarino  | Možaisk  | Mõtištši  | Naro-Fominsk  | Noginsk  | Odintsovo  | Orehhovo-Zujevo  | Ozjorõ  | Pavlovski Possad  | Peresvet  | Podolsk  | Protvino  | Puškino  | Puštšino  | Ramenskoje  | Reutov  | Rošal  | Ruza  | Sergijev Possad  | Serpuhhov  | Solnetšnogorsk  | Staraja Kupavna  | Stupino  | Šatura  | Štšolkovo  | Zaraisk  | Zvenigorod  | Žukovski  | Taldom  | Tšehhov  | Tšernogolovka  | Vereja  | Vidnoje  | Volokolamsk  | Voskressensk  | Võssokovsk
**Arseni Petrovõtš Jatsenjuk** (ukraina keeles *Арсеній Петрович Яценюк*; sündinud 22. mail 1974 Tšernivtsis) on Ukraina poliitik ja riigitegelane.

Töökäik
-------

27. veebruaril 2014 moodustati valitsus eesotsas Jatsenjukiga ning kuni 14. aprillini 2016 oli ta Ukraina peaminister. 24. juulil 2014 teatas ta, et astub tagasi. See jõustunuks, kui parlament selle heaks kiitnuks.

31. juulil toimunud Ülemraada istungil hääletas Jatsenjuki tagasiastumisavalduse rahuldamise poolt vaid 16 rahvasaadikut ja seega jätkas Jatsenjuki valitsus ametis.

27. novembril 2014 valis Ülemraada uus koosseis Jatsenjuki uuesti peaministriks.

Ta on olnud Ukraina keskpanga juhataja, majandusminister 27. september 2005 – 4. august 2006 ja välisminister 21. märts 2007 – 4. detsember 2007. 4. detsembril 2007 valiti ta Ülemraada esimeheks. Selles ametis oli ta 12. novembrini 2008.

Novembris 2007. aastal andis Ukraina president Viktor Juštšenko välisminister Jatsenjukile (eluaegse) erakorralise ja täievolilise suursaadiku diplomaatilise teenistusastme.

2010. aastal kandideeris ta Ukraina presidendivalimistel ning sai 6,96% häältest.

2013. aastani juhtis Jatsenjuk parteid Muutuste Rinne (Фронт Змін), mis seejärel ühines Üleukrainalise Ühendusega Isamaa.

Tunnustus
---------

* 2017 – Vürst Jaroslav Targa IV järgu orden

Viited
------

1. ↑  Johannes Remy. Ukraina ajalugu. EKSA, 2018. Lk. 259.
2. ↑  "Ukrainian Prime Minister Resigns" (inglise). Vaba Euroopa. 24. juuli 2014. Vaadatud 24. juuli 2014.
3. ↑  "Рада оставила Яценюка в кресле премьера". Ukrajinska Pravda. 31. juuli 2014. Vaadatud 31. juuli 2014.
4. ↑  "Как в Раде назначали спикера и премьер-министра: фоторепортаж" (vene). Liga Novosti. 27. november 2014. Vaadatud 28. november 2014.

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Arseni Jatsenjuk** |

* Яценюк Арсений Петрович, lühibiograafia *Liga Novosti* lehel (*vene keeles*)
**Tina Šutej** (sündinud 7. novembril 1988 Ljubljanas) on Sloveenia teivashüppaja.

Oma rahvusvahelise debüüdi tegi ta 2005. aastal Noorte kergejõustiku maailmameistrivõistlustel. Neil võistlustel saavutas ta kaheksanda koha. Aasta hiljem, 2006. aasta juunioride maailmameistrivõistlustel, võitis ta Sloveenia noorterekordiga teivashüppes 4.25 hõbemedali.

Tina Šutejle on edukaks kujunenud 2020. aastad. 2021. aasta Euroopa sisemeistrivõistlustel Toruńis võitis ta isikliku rekordiga 4.70 hõbemedali. Kuldmedali võitis samuti isikliku rekordiga 4.75 Angelica Moser. 2022. aasta sisemaailmameistrivõistlustel Belgradis võitis ta tulemusega 4.75 pronksmedali. Samal aastal Münchenis toimunud Euroopa meistrivõistlustel võitis ta tulemusega 4.75 pronksmedali.

2023. aasta Euroopa sisemeistrivõistlustel İstanbulis võitis Šutej tulemusega 4.75 soomlanna Wilma Murto järel hõbemedali.

Šutej isiklik rekord välitingimustes on **4.76**, mis on hüpatud 11. septembril 2021 Ljubljanas. Sisetingimustes on tema isiklik rekord **4.82**, mis on püstitatud 2. veebruaril 2023 Ostravas. Mõlemad tulemused on ka Sloveenia rekordid.

Viited
------

1. ↑  "Tina Šutej". *worldathletics.org*. Vaadatud 12. mail 2023.

Välislingid
-----------

* Tina Šutej Rahvusvahelise Kergejõustikuliidu kodulehel Muuda Vikiandmetes
* Tina Šutej veebisaidil Olympedia Muuda Vikiandmetes
| * v
* r
Rootsi-Poola sõda (1600–1611) |
| --- |
| 
Karksi lahing **·**  Võnnu lahing **·**  Koknese lahing **·**  Valmiera piiramine **·**  Viljandi piiramine **·**  Tallinna lahing **·**  Paide piiramine **·**  Rakvere lahing **·**  Paide lahing **·**  Kircholmi lahing **·**  Dünamünde piiramine **·**  Pärnu piiramine **·**  Salatsi merelahing **·**  Koiva lahing |

**Karksi lahing** oli Rootsi-Poola sõja (1600–1611) käigus 29. oktoobril 1600 toimunud lahing. Poola (Rzeczpospolita) väed Jürgen von Fahrensbachi juhtimisel võitsid selles lahingus Carl Gyllenhielmi juhitud Rootsi vägesid.

Pärnu vallutamise järel otsustas hertsog Karl rünnata Viljandit. Esmalt pidas ta vajalikuks vallutada Jürgen Fahrensbachile kuuluv Karksi linnus. Selleks saatis ta Gyllenhielmi 1500 mehega peaväe ees minema. Gyllenhielm soovis Karksi alla jõuda öösel, et kavalusega loss ära võtta. Pärnu langemise järel olid rootslastega liitunud mõned Poola haidukid. Nemad pidid plaani kohaselt ööpimeduses Karksi alla minema ja end Viljandist tulnud abiväena esitama. Gyllenhielm võttis teejuhiks ühe Fahrensbachi vangilangenud käskjala, kes rootslaste käest põgenema sai ja teavitas Karksi garnisoni rootslaste kavatsustest. Karksi alla jõudnud Gyllenhielm nõudis linnuse pealikult Wilhelm Dückerilt alistumist, väites, et hertsog Karl on peaväega kohe järgnemas, kuid Dücker keeldus. Kuna Fahrensbach asus oma vägedega lähedalasuvas Helmes, kartis Gyllenhielm tema rünnakut, ning jäi vägedega ööbima Karksi mõisa. Hommikul ründasidki Poola väed rootslaste laagrit. Kasakad lõid esmalt Rootsi jalaväelasi ning asusid seejärel võitlusse ratsaväelastega, kes samuti põgenema sunniti. Taganema löödud Rootsi sõdurid ühinesid taas hertsogi peaväega.

Viited
------

1. ↑  "Hendrik Sepp "Rootsi-Poola sõda Liivimaal 1600. a. ja 1601. a. alul. I osa." Ajalooline Ajakiri nr. 1/1932". Originaali arhiivikoopia seisuga 8. detsember 2015. Vaadatud 19. augustil 2015.
***Ars antiqua*** ehk ***ars veterum*** ehk ***ars vetus*** on periood keskaja muusikas. Perioodi ajaline määratlemine on problemaatiline. Nimetus *ars antiqua* (vana kunst) tuli käibele tagantjärele, märkima möödunud perioodi, kui 1320. aasta paiku sündis Pariisis *ars nova* (uus kunst).

*Ars antiqua*'le eelnes Notre-Dame'i ajastu. *Ars antiqua*'t vaadeldakse kui üleminekuajastut, mille algus langeks aastatesse 1230/50. Talle on iseloomulik skolastilise muusikateooria kiire areng ja teoreetiliste traktaatide rohkus.

Teoreetilisi traktaate läbis kolm põhiteemat:

* mensuraalnotatsioon
* kooskõlaõpetus – konsonantsid jagatakse kolme järku
	+ täielikud – priim ja oktav
	+ keskmised – kvart ja kvint
	+ mittetäielikud – väike ja suur terts
* muusika filosoofiline seletus

Hilisantiigist alates kuulus muusika seitsme vaba kunsti hulka (*artes liberales*) ja seega oli käsitöökunstidest (*artes mechanicae*) kõrgemale tõstetud.
Uusplatoonikute eeskujul rääkisid keskaegsed traktaadid kolme liiki muusikast:
1. *musica mundana* – kosmiline muusika
2. *musica humana* – inimeste muusika
3. *musica instrumentalis* – reaalselt kõlav muusika

*Ars antiqua* põhižanr on motett.

Viited
------

1. ↑  Toomas Siitan. Keskaja muusika aastani 1300. lk. 56
Scott Laughton 2015. aastal Lehigh Valley Phantomsi särgis
**Scott Laughton** (sündinud 30. mail 1994 Oakville'is Ontario provintsis) on Kanada jäähokimängija, kes mängib NHL-i klubis Philadelphia Flyers ründajana vasakäärel.

2010. aastal liitus ta Ontario Hockey League'i klubiga Oshawa Generals.

2012. aastal valiti ta NHL-i *draft* '​is Flyersi poolt 20. valikuna. NHL-is debüteeris ta 19. jaanuaril 2013. Kogu hooaja 2013–14 mängis ta taas Oshawa Generalsis. NHL-is lõi ta oma esimese värava 13. detsembril 2014 mängus Carolina Hurricanesi vastu. Suurema osa hooajast 2016–17 mängis ta American Hockey League'i klubis Lehigh Valley Phantoms. Järgmisel hooajal kindlustas ta koha Flyersi põhikoosseisus.

2019. aasta juulis pikendas ta Flyersiga lepingut kahe aasta võrra.

Viited
------

1. ↑  "Scott Laughton, Flyers agree to 2-year, $4.6 million contract". NBC Sports Philadelphia. 12.7.2019. Vaadatud 11.8.2020

Välislingid
-----------

* Scott Laughton NHL.com lehel
* Scott Laughton hockeydb.com lehel
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib Nuia järvest; Turva järve kohta vaata artiklit Karksi Turva järv* |

---

**Karksi järv** (ka **Nuia järv** ja **Karksi paisjärv**) on paisjärv Sakala kõrgustiku lõunaosas asuvas kaitsealuses Karksi ürgorus, Viljandi maakonnas Mulgi vallas Karksi-Nuia linnas ja Polli külas.

Kirjeldus
---------

Karksi järv asub Viljandi maakonnas Mulgi vallas Karksi-Nuia linnas ja Polli külas. Üle järve viib Karksi ürgorgu läbiv Imavere – Viljandi – Karksi-Nuia maantee, järve paisul kulgeb Karksi-Nuia – Halliste tee.

Karksi järve pindala on 22,7 ha, keskmine sügavus 3,6 m, suurim sügavus 5,5 m, vee maht 840 000 m³ ja kõrgus merepinnast 58,5 m. Sügavaim koht asub väljavoolu juures. Järv asetseb loode-kagusuunal, järvest voolab läbi Halliste jõgi. Järves asub kaks saart pindalaga 0,23 ha. Järv kuulub Lääne-Eesti vesikonda ja Pärnu alamvesikonda. 

Karksi järv on avalikult kasutatav veekogu, kaldal on koht puhkamiseks ja suplemiseks. Järv on kaitse all Karksi maastikukaitseala koosseisus.

Järves leidub hulgaliselt ahvenat ja särge.

Ajalugu
-------

Karksi järv paisutati Halliste jõele 1973. aastal. Tegemist on esimese tehisjärvega Eestis, mille põhi puhastati turbast ja võsast. Järv rajati eesmärgiga koguda vihmutusvett Polli katsebaasile, kuid leidis ka rohket kasutamist puhkekohana.

Galerii
-------

* Karksi järv purskkaevugaKarksi järv purskkaevuga
* Karksi järv ja truupKarksi järv ja truup

Vaata ka
--------

* Karksi maastikukaitseala
* Karksi ürgorg
* Halliste jõgi
* Linnaveske järv

Viited
------

1. 1 2 3 4 5 6 7  Karksi järv Eesti looduse infosüsteemis (vaadatud 16.08.2016)
2. 1 2 3 4  Karksi järv Eesti entsüklopeedia veebiversioonis (vaadatud 16.08.2016)
3. ↑  Karksi järv keskkonnaportaalis
4. ↑  Karksi maastikukaitseala Eesti looduse infosüsteemis (vaadatud 16.08.2016)
5. 1 2  Mari Raidla, Kristo Kiiker. "Karksi maastikukaitseala kaitsekorralduskava 2013-2022" (PDF). Vaadatud 16.08.2016.

Välislingid
-----------

* Karksi järv Eesti looduse infosüsteemis
* Karksi järv keskkonnaportaalis
* Karksi Nuia artificial lake. Aerial view YouTube video
Fath Ali-šahh 1798. aastal
**Fath Ali-šahh Kadžaar** (Qajar, Kajar; pärsia keeles فتح على شاه قاجار‎ ; 1771–1834) oli teine Kadžaaride dünastiast pärinev Iraani šahh. Valitses aastatel 1797–1834. Tema isa oli Hossein Qali-khaan, vend Kadžaaride dünastia rajaja Aga Muhammad-khaan. 

Teme õige nimi oli Baba Khan, kuid ta krooniti šahhiks Fath Ali-šahhina. 

Fath Ali-šahhi ajal õitses kunstitegevus, eriti maal. Tekkis omaette Kadžaari koolkond, mis esindas põhiliselt naivistlikku portreemaali. 

Täiendas etiketti ja võttis kasutusele "Tāj-i-Kīyānī" (pärsia keeles تاج كيانى‎ ​), Kayani Krooni.

1804. aastal hõivas Venemaa Gruusia ning algas Iraani-Venemaa sõda. Iraan palus abi Suurbritannialt, millega sõlmiti leping pärast Napoleoni langust. Suurbritannia keeldus abist, sest soovis ära hoida Prantsusmaa kallaletungi Venemaale. Iraan küsis abi ka Prantsusmaalt ja saatis Napoleoni juurde saadikud, kes kirjutasid alla Finkensteini rahule. Prantsusmaa oli juba valmis Iraani aitama, ent ootamatult sõlmis Napoleon Venemaaga rahu. Sel ajal saabus Iraani šoti diplomaat John Malcom ja lubas abi, kuid hiljem muutis Suurbritannia valitsus meelt ja soovitas Iraanil taanduda. Vene väed hõivasid 1813. aastal Tabrizi ja Iraan pidi loovutama Golestāni. 

Teine sõda algas 1826. aastal ja lõppes 1828. aastal Turkmanchai rahuga, mis andis Venemaale suuri eesõigusi.

Hilisem elu
-----------

Fath Ali-šahh võttis oma teenistusse palju kunstnikke ja kirjanikke, et luua raamat sõdadest Venemaaga, saades selleks inspiratsiooni Firdausi eeposest "Shāhnāmeh". Loodud "Šahanšahnamad" peavad paljud Kadžaaride ajal kirjutatud raamatutest huvitavaimaks.

Kui Fath Ali-šahhi poeg Abbaz Mirza suri, määras ta oma pojapoja Mohammed Mirza kroonprintsiks. Aasta hiljem suri ka Fath Ali ise.

Isiklikku
---------

Fath Ali-šahhil oli 158 naist ja 260 last. Temast on tehtud vähemalt 25 portreed, millel ta on äratuntav pika musta habemega, mis ulatus nabani.

Välislingid
-----------

* Portree
* Ermitaaž
* Genealoogia
* Briti Raamatukogu
* Louvre
* Kroon
Trükiplaadi fasseti tüüpe. Ülal sügavtrükiplaadi, all klišee serv
Deniss Fonvizinit kujutav sügavtrükis frontispiss (fassetijälg on näha) ja selle trükkimiseks kasutatud vaskplaat
**Fassett** graafika ja trükikunsti kontekstis on trükiplaadi või klišee kaldselt mahalihvitud serv.

Sügavtrükitehnikad
------------------

Fasseti ülesandeks on hoida ära trükipaberi rebenemine trükiprotsessi käigus. Kaldserv laseb trükipressi valtsil plaadilt sujuvamalt maha veereda ja surve paberile pole servas nii järsk. Tavaliselt fasseti servad graafikaplaadil omakorda veel ümardatakse kergelt.

Sügavtrükis kasutatava niisutatud paberi sisse – trükipaber on plaadist alati suurem – jääb fassetiserva jälg. See fassetijälg on heaks kvaliteeditunnuseks, mis laseb eristada käsitsi tehtud sügavtrükigraafikat odavamatest imitatsioonidest. Töö pealkiri, lehe ja seeria number, kunstniku signatuur ning dateering kirjutatakse vahetult fassetijäljest allapoole vasakule ja paremale. Graafikateose raamimisel ei tohi raam või paspartuu fassetijälge varjata.

Kõrgtrükitehnikad
-----------------

Trükinduses kasutatavate klišeede valmistamisel faasitakse umbes 5 mm laiune mittetrükkiva osa serv spetsiaalse fassetimasinaga.

Vaata ka
--------

* Faas

Viited
------

1. ↑  Kunstileksikon. Eesti Klassikakirjastus, 2001
**Utah Jazz** on USA korvpalliklubi, mis mängib korvpalliliigas NBA. Meeskond kuulub läänekonverentsi loodedivisjoni ja peab oma kodumänge Salt Lake Citys Vivint Smart Home Arenal.

Ajalugu
-------

Klubi ajalugu ulatub aastasse 1974, kui asutati **New Orleans Jazz**, mis kolis pärast viit hooaega Utah'sse. Jazz oli algusaegadel üks NBA edutumaid klubisid – esimest korda jõuti väljalangemismängudeni alles 1984. aastal ehk kümme aasta pärast korvpalliklubi asutamist.

Jazzi kõige edukamad hooajad jäävad aastaisse 1984–2003, mil ligi kaks kümnendit olid meeskonna tugitaladeks mängujuht John Stockton ja suur ääremängija Karl Malone. 1997. ja 1998. aastal NBA finaali jõudnud Jazz pidi mõlemal korral tunnistama Michael Jordani ja Chicago Bullsi 4 : 2 paremust.

Mängijad hooajal 2020/2021
--------------------------

* Udoka Azubuike
* Bojan Bogdanović
* Jordan Clarkson
* Mike Conley jr
* Derrick Favors
* Rudy Gobert
* Shaquille Harrison
* Elijah Hughes
* Joe Ingles
* Donovan Mitchell
* Juwan Morgan
* Georges Niang
* Royce O'Neale
* Miye Oni

Endised tuntumad mängijad
-------------------------

* Pete Maravich
* Adrian Dantley
* Mark Eaton
* John Stockton
* Karl Malone
* Jeff Hornacek
* Andrei Kirilenko
* Deron Williams

Välislingid
-----------

* Utah Jazz
**Evald Piho** (14. august 1923 Tallinn – 25. detsember 1974 Tallinn) oli eesti karikaturist ja sporditegelane.

Sündis töölisperekonnas. Aastatel 1932–1939 õppis Tallinna 21. algkoolis, 1939–1940 Riigi Tarbe- ja Kujutava Kunsti Kooli trükitööosakonnas.

1941–1942 oli Tallinna töö- ja kasvatuslaagris. 1949. aastal lõpetas Tallinna Kehakultuuri Tehnikumi. 1946–1950 töötas spordipedagoogi ja -instruktorina. 1950–1953 oli Riikliku Kehakultuuri- ja Spordikomitee Harju rajooni nõukogu esimees. Aastatel 1954–1957 oli spordiühingu Spartak Tallinna jahtklubi ülem. 

Alates 1957. aastast vabakunstnik ja 1963. aastast Kunstnike Liidu liige.

Tema karikatuure ilmus alates 1944. aastast väljaannetes Spordileht, Kehakultuur, Õhtuleht ja Pikker. Karikatuurinäitustel osales alates 1958. aastast.

Raamatud
--------

* "Vabandage tülitamast! Извините за беспокойство!" (Eesti NSV Ajakirjanike Liit, Tallinn 1963)
* "Kivi kotti! Ни пуха ни пера!" (EKP Keskkomitee Kirjastus, Tallinn 1971)

Tunnustus
---------

* 1969 – Eesti NSV Teatriühingu ning Õhtulehe ja Vetšerni Tallina teatriteemaliste karikatuuride võistlus "Teater ja meie" – I koht
* 1969 – Moskva rahvusvaheline karikatuurinäitus – II koht
* Kolmekordne Balti vabariikide karikatuurikonkursside laureaat

Isiklikku
---------

Evald Piho oli kunstnik Juss Piho isa.

Viited
------

1. ↑  Õhtuleht 27. märts 1969

Välislingid
-----------

* Biograafia ESBL-is
**Hooldusõppeks** nimetatakse raske ja sügava intellektipuudega lastele orienteeritud õpet. 

Kuni aastani 2010 toimus õppetöö Tartu Ülikooli Õppekavade Arenduskeskuse välja töötatud tööversiooni alusel, mis toimis pilootprojektina. Aastal 2010 kinnitati hooldusõppe õppekava põhikooli lihtsustatud riikliku õppekava osana. Hooldusõppe põhiülesanne on sügava ja raske intellektipuudega lapsel olemasolevate funktsioonide ja oskuste säilitamine ja arendamine, et tagada harjumuspärases keskkonnas tema potentsiaalile vastav järjest iseseisvam toimimine. Erinevalt olemasolevatest õppekavadest ei jagune hooldusõppe õppekava ainekavadeks. Õppeaineid ei ole. Seatud on eesmärgid kooliastmeti ning arenguvaldkonniti: kommunikatsioon, motoorika, igapäevaoskused, sotsiaalsed oskused ja kognitiivsed oskused.

Vaata ka
--------

* basaalkommunikatsioon
* basaalstimulatsioon
* Eripedagoogika
* hooldusklass
* hoolduskool
* toimetulekukool
* vaimupuudepedagoogika

Viited
------

1. ↑

Kirjandust
----------

* Kati Kiiver, Maret Lill, Viivi Neare, Riina Vikman, Hoolduskoolide RÕK (tööversioon), Tartu Ülikooli Õppekavade Arenduskeskus 2002

Välislingid
-----------

* Põhikooli lihtsustatud riiklik õppekava (2010). Riigi Teataja I, 28.12.2010, 14.
**Utenas** on järv Leedus Utena rajoonis. Järv asub Tauragnaist 9,5 kilomeetrit idas ja kuulub Nemunase vesikonda. Utenas asub Aukštaitija rahvuspargis. Järv on lääne-ida-kagu sihiline ja lookleva kaldaga. Utenase kaldad on enamasti kõrged ja liivased. Kaldavöönd on lai ja seda katab kõrge veetaimestik.

Kaldajoone pikkus on 8,66 kilomeetrit. Järves on kaks saart pindaladega 0,53 ha, ja 0,14 ha. Utenase säng asub jääajal tekkinud kahe tunneloru ühinemispaigas. Sellest ka suhteliselt väljavenitatud kuju, järve keskmine laius on 550 meetrit. Järve põhi on täis lohkusid, seda katavad savi ja karbonaatne põhjamuda.

Utenasest voolab läbi Minčia jõgi. Järve valgala on 118 km². Utenase veetase kõigub vastavalt aastaaegadele 40-50 cm. Aastail 2014 ja 2017 läbi viidud ihtüoloogiliste uuringute põhjal elavad järves latikas ja linask. Järve kaldal asuvad Minčiakampise huutor ja Rūgšteliškise küla.

Utenase nimi tuleneb sõnast *utis*, mis tähendab täid.

Viited
------

1. ↑  *Utenas*. Tarybų Lietuvos enciklopedija, Kd. 4 (Simno-Žvorūnė). – Vilnius: Vyriausioji enciklopedijų redakcija, 1988. 390 lk.
**Evald Past** (31. märts 1900 Tartu – 27. oktoober 1991 Vancouver) oli Eesti kaugesõidukapten ja Eesti merendusajaloolane.

Elulugu
-------

Evald Past oli kaupmehe poeg. Sündinud küll Emajõe ääres, läks ta merele juba 1917. aastal.

Ta lõpetas 1924. aastal Tallinna Merekooli kaptenite klassi esimese lennu kaugesõidukapteni kutsega.

Sõitis tüürimehena ja kaptenina mitmel eesti purje- ja aurulaeval Tallinna ja Põhjamere sadamate vahet. Seejärel asus tegutsema tööstuse alal, oli Tallinna Kriidi-Värvitööstuse kaasosanik, Paljassaarel asunud kriidivabriku juhataja ning Eesti laevade Pääste Seltsi peaosanik-direktor. Enne kodumaalt lahkumist oli ta päästeseltsi Ankur (Past, Strentse ja Ko) juhataja. Evald Past oli üks esimesi eesti mereasjanduse uurijaid. Pani kirja meremeeste mälestusi. Põgenes 1944. aasta sügisel koos perega Rootsi, sõitis kuni 1947. aastani Rootsi laevadel. 

1948. aastal siirdus ta veel koos 63 eestlasega puust kalalaeval Osterväg Rootsist Kanadasse.

Kanadas töötas ta elamuehituse vallas. 1951. aastast elas Victorias koos abikaasa Leidaga (sündinud Laansoo) ja poeg Heitiga. 1982. aastal abiellus ta uuesti ning asus elama Vancouverisse. Pasti viimane raamat "Maalt ja merelt" on tõlgitud ka inglise keelde.

Teadustöö
---------

Uuris Eesti merenduse ajalugu. 1930. aastail ilmunud raamatud käsitlevad eestlaste meresõitu, laevaehitust, meremeeste väljaõpetamist Eestis. Kogus ja avaldas meremeeste mälestusi. Oli "Eesti Laevanduse aastaraamatu" (ilmus 1936–38 Tallinnas, 1949 Stockholmis, taasilmub Tallinnas aastast 1995) asutajaid ja üks neljast toimetajast. 1936 ilmunud laevajuhtidele, ärimeestele jt mõeldud eesti-, inglis- ja saksakeelse käsiraamatu "Tallinn. Sadam" autor (koos Ferdinand Wichmanniga[*viide?*]). Kirjastas J. Pitka mälestused (4 kd).

Oli Tallinna Merekooli lõpetanud Eesti Kaugesõidukaptenite Ühingu liige ja Eesti Laevajuhatajate Seltsi juhatuses. Tallinnas Eesti Meremuuseumi asutamise (1935) algatusgrupi liige. Umbes 10 teaduspublikatsiooni, mälestustekogumikud. Ta oli kapten Peeter Menderi raamatu "Kolmkümmend aastat meremehena Kaug-Idas" (1940) toimetaja.

Viited
------

1. 1 2 3 4  Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide
2. 1 2 3 4  R. Olljum (18. juuli 1985). "Evald Past 85- aastane". *Vaba Eestlane = Free Estonian*. Vaadatud 15.01.2018.

Teoseid
-------

* Jooni Eesti mereasjanduse minevikust. Tallinn, 1935
* Meresõidu romantikat ja traagikat. Tallinn, 1936
* Meri Eesti elus (kaasautor ja toim). Tallinn, 1937
* Ülevaade Eesti merekoolidest. 1864–1935. Tallinn, 1938
* Eesti meremees jutustab. Mälestused (koost). Tallinn, 1938
* Mereteedelt. (Memuaarid). Tallinn, 1940
* Maalt ja merelt. Vancouver, 1985
* 50 aastat meie mereloo minevikku. Vancouver, 1985.

Kirjandus
---------

* Mereleksikon. Tallinn, 1996, 314
* Raudsepp, K. Meremees uuel maal. Kaugesõidukapten Evald Pasti mälestuseks. // Vaba Eesti Sõna (1992) 2. I
* Juursoo, R. Evald Past – eesti merendusloo talletaja. // Eesti Laevanduse aastaraamat 2008, 109–115.
* *Eesti teaduse biograafiline leksikon.* 3. köide: *N–Sap* TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013

 *Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.*
**Jakub Piotr Moder** (sündinud 7. aprillil 1999 Szczecinekis) on Poola jalgpallur, kes mängib poolkaitsjana Inglismaa Premier League'i klubis Brighton & Hove Albion ja Poola jalgpallikoondises.

Poola kõrgliigas debüteeris ta hooajal 2017–18 Poznańi Lechi meeskonnas. Hooajal 2018–19 mängis ta laenul Poola esiliiga klubis Opole Odre. Seejärel asus ta mängima taas Poznańi Lechis ning valiti hooajal 2019–20 Poola kõrgliiga hooaja parimaks mängijaks ja parimaks uustulijaks.

2020. aasta oktoobris siirdus ta kuue miljoni naelsterlingi eest Brighton & Hove Albioni, kuid jäi aasta lõpuni laenule Poznańi Lechi. Brighton & Hove Albioni meeskonnas debüteeris Moder 10. veebruaril 2021 Inglismaa karikavõistluste mängus Leicester City vastu. Inglismaa kõrgliigas tegi ta debüüdi sama aasta 27. veebruaril mängus West Bromwich Albioni vastu. Esimese värava lõi Moder Inglismaal 24. augustil 2021 liigakarika mängus Cardiff City vastu.

Poola jalgpallikoondises tegi Moder debüüdi 4. septembril 2020 UEFA Rahvuste Liiga mängus Hollandi vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta sama aasta 11. novembril sõprusmängus Ukraina vastu. Ta kuulus Poola koondisse 2021. aasta Euroopa meistrivõistlustel.

| * v
* r
Poola koondis  –  UEFA Euro 2020 |
| --- |
| 

* 1 Szczęsny
* 2 Piątkowski
* 3 Dawidowicz
* 4 Kędziora
* 5 Bednarek
* 6 Kozłowski
* 8 Linetty
* 9 Lewandowski (c)
* 10 Krychowiak
* 11 Świderski
* 12 Skorupski
* 13 Rybus
* 14 Klich
* 15 Glik
* 16 Moder
* 17 Płacheta
* 18 Bereszyński
* 19 Frankowski
* 20 Zieliński
* 21 Jóźwiak
* 22 Fabiański
* 23 Kownacki
* 24 Świerczok
* 25 Helik
* 26 Puchacz
* Treener: Sousa

 | Poola |
Jakub Brabec 2019. aastal Tšehhi koondises
**Jakub Brabec** (sündinud 6. augustil 1992 Prahas) on Tšehhi jalgpallur, kes mängib keskkaitsjana Kreeka kõrgliiga klubis Aris ja Tšehhi jalgpallikoondises.

Klubikarjääri jooksul on Brabec mänginud Tšehhi klubides Žižkovi Viktoria, Praha Sparta, Brno Zbrojovka ja Plzeňi Viktoria, Belgia kõrgliiga klubis Genk, Türgi kõrgliiga klubis Çaykur Rizespor ning alates 2021. aastast Kreeka kõrgliiga klubis Aris. Hooajal 2013–14 tuli ta Praha Spartaga Tšehhi meistriks ja võitis samal hooajal klubiga ka Tšehhi karikavõistlused.

2011. aastal saavutas Brabec Tšehhi kuni 19-aastaste koondisega Euroopa omavanuste meistrivõistlustel teise koha. Tšehhi jalgpallikoondises debüteeris ta 29. märtsil 2016 sõprusmängus Rootsi vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 13. oktoobril 2019 EM-i valikmängus Inglismaa vastu. Ta kuulus Tšehhi koondisse 2021. aasta Euroopa meistrivõistlustel.

Viited
------

1. ↑   (vaadatud 16.11.2021)

| * v
* r
Tšehhi koondis  –  UEFA Euro 2020 |
| --- |
| 

* 1 Vaclík
* 2 Kadeřábek
* 3 Čelůstka
* 4 Brabec
* 5 Coufal
* 6 Kalas
* 7 Barák
* 8 Darida (c)
* 9 Holeš
* 10 Schick
* 11 Krmenčík
* 12 Masopust
* 13 Ševčík
* 14 Jankto
* 15 Souček
* 16 Mandous
* 17 Zima
* 18 Bořil
* 19 Hložek
* 20 Vydra
* 21 Král
* 22 Matějů
* 23 Koubek
* 24 Pekhart
* 25 Pešek
* 26 Sadílek
* Treener: Šilhavý

 | Tšehhi |
**Utopistlik sotsialism** on koondnimetus varastele sotsialistlikele õpetustele. Termini utopistlik sotsialism võttis kasutusele Karl Marx, seda on kasutanud ka temale järgnenud sotsialistlikud mõtlejad.

Varajased sotsialistlikud või sotsialismile lähedased mõtlejad püüdsid luua ühiskonna ümberkujundamise plaani, mis oleks põhinenud egalitaarsusel, kõigi inimeste kohustuslikul tööl, varaühisusel ning hüvede võrdsel jaotamisel.

Utopistliku sotsialismi elemente sisaldus juba antiikfilosoofide töödes. Keskajal väljendus utoopilise sotsialismi võrdsustavaid ideid mitmetes ketserlikes religioossetes õpetustes, hiljem usureformaatorite (Jan Hus, Thomas Müntzer) teostes.

Termini utoopia võttis sellise ühiskonna tähistamiseks esimesena kasutusele Thomas More, nimetades oma teoses "Utopia" (1515/16) nii kujuteldavat saart, millel on loodud ideaalne sotsialistlik ühiskond. Utopistlikku sotsialistlikku ühiskonda kirjeldas oma teoses "Päikeseriik" (1623) ka Tommaso Campanella. Valgustusajastul viljelesid õpetust utoopilisest sotsialismist mitmed prantsuse filosoofid (de Mably, Melet, Morelly).

Oma kõrgeima taseme saavutasid utopistlikud sotsialistlikud teooriad 19. sajandi filosoofide Saint-Simoni, Charles Fourier' ja Robert Oweni töödes. Utopistlik sotsialism on oluline mitmete kaasaegsete sotsialistlike mõttevoolude tekkimisel.

Vaata ka
--------

* Teaduslik sotsialism
**Nokaut** (inglise keeles *knockout*) on mitmes võitlusspordis (eriti poksis) ühe võistleja seisund, kus teine võistleja on ta pikali löönud ning ta ei suuda teatud kindlaks määratud aja jooksul püsti tõusta või edasi võistelda. Nokaut lõpetab matši ning tähendab vastase nokauteerinud sportlasele võitu.

Lisaks poksile on nokaudi mõiste veel näiteks kikkpoksis, sportlikus vabavõitluses, karates ja teistel lööke sisaldavatel aladel.

Poksis tähendab nokaut võistleja mahalangemist, misjärel ei suuda ta kümne sekundi jooksul püsti tõusta ja võitlust jätkata. Sportlikus vabavõitluses võistleja mahalangemisel sekundeid lugema ei hakata, sest selle ala osaks on ka maadlusvõtted pikaliasendis. Nokaut kuulutatakse välja siis, kui võistleja kaotab teadvuse või ei hakka ennast vahetult pärast mahalangemist kaitsma.

Nokauti seostatakse tihti teadvuse kaotamisega. Sportlase suutmatus edasi võistelda võib tulla ka väsimusest, valust, pearinglusest vms.

**Tehniline nokaut** võidakse välja kuulutada ka siis, kui kohtunik, arst või võistleja ise otsustab, et võitluse jätkamine pole ohutu, näiteks saadud vigastuse tõttu.
**Scott Douglas Altman** (sündinud 15. augustil 1959) on Ameerika Ühendriikide endine mereväelane, katselendur ja NASA astronaut. 

Altman liitus mereväega 1981. aastal ning sai mereväelenduriks 1983. aastal. 1987. aastal asus ta õppima Ameerika Ühendriikide Mereväe Katselendurite Kooli, mille lõpetas 1990. aastal. Altman osales operatsiooni Southern Watch raames Iraagi lõunaosa lennukeelutsooni jõustamises. Mereväes teenimise ajal mängis ta filmis "Tippkutt", sooritades mitu filmis nähtavat õhumanöövrit. 1994. aastal valiti ta NASA astronaudiks.

Altman lõpetas astronauditreeningu 1995. aastal ning 1998. aastal oli ta piloot missioonil STS-90. 2000. aastal osales ta missioonil STS-106 ning 2002. aastal oli ta missiooni STS-109 komandör. STS-109 oli Hubble'i kosmoseteleskoobi neljas hooldusmissioon ning see oli ühtlasi kosmosesüstik Columbia viimane edukas missioon. 2009. aastal oli ta Hubble'i viimase hooldusmissiooni, STS-125 komandör.

Altman lahkus NASAst 2010. aastal.

Viited
------

1. ↑  "Former 'Top Gun' leads Hubble repair mission". *CNN*. Vaadatud 2. november 2019.
2. 1 2  "Scott D. Altman" (PDF). *NASA JSC*. Vaadatud 2. november 2019.
Põhjavaade kirikule.  
Foto: Robert Treufeldt, 19. mai 2011
**Turda Nouă kalvinistlik kirik** (rumeenia *Biserica reformată "Turda Nouă"*) on kalvinistlik kirik Transilvaanias, tänapäeva haldusjaotuse järgi Rumeenias Cluji maakonna Turda linnas Turda Nouă linnaosas (kvartalis).

Kirikust on esimene teade 1179. aastast, algselt oli see rooma-katoliku kirik. Kirikut ehitati ümber gooti stiilis 1504. aastal. Kiriku baroklik sisustus on pärit 1740. aastast.

Kirikut on oluliselt korrastatud aastatel 1969–1972.

Kiriku ansamblisse kuulub ka kirikut ümbritsev Turda Nouă kalvinistlik kirikuaed ning 15. sajandil rajatud kindlusmüür, milles oli kindlusehitisele iseloomulikke elemente (väravatorn, laskeavad, rondeelid jms). Seetõttu võib ka seda kirikut lugeda Transilvaania kindluskirikute hulka. Üldiselt aga loetakse seda kindluskirikuks harva, sest kindluselemente on algsega võrreldes säilinud vähe (üks rondeel läänemüüris, kaguvärava torn jms).

Kirik ise on Rumeenia kultuurimälestis nr CJ-II-m-B-07789.

Pildid
------

Fotod: Robert Treufeldt, 19. mai 2011

* Läänevaade kirikuleLäänevaade kirikule
* Kaguuks kirikusseKaguuks kirikusse
* Hauatähis kirikuaiasHauatähis kirikuaias
* Kaguvärav kirikut ümbritsevas müürisKaguvärav kirikut ümbritsevas müüris
* Laskeava väravatornisLaskeava väravatornis

Viited
------

1. ↑  Turda Nouă kalvinistlik kirik lehel *Biserici.org*. Rumeenia keeles
2. ↑  Cluji maakonna kultuurimälestised. Rumeenia keeles

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Turda Nouă kalvinistlik kirik** |
Ivan Toney 2015. aastal Newcastle Unitedi särgis
**Ivan Benjamin Elijah Toney** (sündinud 16. märtsil 1996 Northamptonis) on Inglismaa jalgpallur, kes mängib ründajana Inglismaa Premier League'i klubis Brentford.

Ta alustas klubikarjääri Northampton Townis, mille koosseisus debüteeris Inglismaa tugevuselt neljandas liigas hooajal 2013–14.

2015. aasta augustis sõlmis ta lepingu Inglismaa kõrgliiga klubiga Newcastle United. Inglismaa kõrgliigas debüteeris Toney 26. septembril 2015 mängus Chelsea vastu. Seejärel mängis ta Newcastle Unitedist laenul mitmes Inglismaa tugevuselt kolmandas liiga klubis: Barnsley (hooajal 2015–16), Shrewsbury Town (hooajal 2016–17), Scunthorpe United (hooaegadel 2016–17 ja 2017–18) ning Wigan Athleticus (hooajal 2017–18).

2018. aasta augustis sõlmis Toney lepingu Inglismaa tugevuselt kolmanda liiga klubiga Peterborough United. Hooajal 2018–19 lõi ta liigas 16 väravat. Järgmisel hooajal lõi ta liigas 24 väravat, millega oli liiga suurim väravakütt. Lisaks valiti ta hooajal 2019–20 EFL League One'i hooaja parimaks mängijaks.

2020. aasta augustis sõlmis Toney viieaastase lepingu Brentfordiga. Tegemist oli Peterborough Unitedi ajaloo kallima üleminekuga. Hooajal 2020–21 lõi Toney Inglismaa esiliigas 31 väravat, millega oli liiga suurim väravakütt ja valiti liigahooaja sümboolsesse koosseisu. 2021. aastal valiti ta lisaks Brentfordi aasta mängijaks. Hooajal 2020–21 kindlustas ta Brentfordiga pääsu Inglismaa kõrgliigasse. Inglismaa kõrgliigas lõi Toney esimese värava 28. augustil 2021 mängus Aston Villa vastu.

Saavutused
----------

Barnsley
* Football League Trophy: 2015–16

Wigan Athletic
* EFL League One: 2017–18

Individuaalsed
* EFL League One'i hooaja parim mängija: 2019-20
* EFL Championshipi suurim väravakütt: 2020–21

Viited
------

1. ↑  "Peterborough United have sold Ivan Toney to Brentford for a club record fee". Peterborough Today. 31.8.2020. Vaadatud 21.10.2020

Välislingid
-----------

 Ivan Toney – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Ivan Tertel (2021)
**Ivan Tertel** (valgevene keeles *Іван Станіслававіч Тэртэль* (Церцель), vene keeles *Иван Станиславович Тертель*; sündinud 8. septembril 1966 Pryvałkis Hrodna rajoonis Hrodna oblastis) on aastast 2020 Valgevene KGB ülem.

Tertel on Valgevene Vabariigi Julgeolekunõukogu liige.

Ta õppis põhikoolis Przewałkas, kuid keskkooli lõpetas Druskininkais. Nõukogude armees teenis ta aastast 1984 Tulas, aastal 1989 lõpetas ta Rjazani Kõrgema Õhudessantvägede Kooli. Aastal 1994 lõpetas ta Valgevene Vabariigi Rahvusliku Julgeoleku Akadeemia, aastal 1996 Hrodna Ülikooli ja aastal 2017 Valgevene Presidendi juures oleva Juhtimise Akadeemia.

Aastatel teenis ta Valgevene Vabariigi piiriteenistuses, oli Valgevene Vabariigi piiriväe 16. piiriüksuse operatiivosakonna teabe- ja analüütilise rühma juht.

24. novembrist 2008 kuni 16. detsembrini 2013 - Valgevene Vabariigi riikliku julgeolekukomitee majandusjulgeoleku tagamise ja korruptsioonivastase võitluse aseesimees. 16. detsembrist 2013 kuni 4. juunini 2020 - Valgevene Vabariigi riikliku julgeolekukomitee aseesimees. Ta oli Valgevene Vabariigi Julgeolekunõukogu alluvuses sõjalis-tehnilise koostöö ja ekspordikontrolli ning majandusvaldkonna julgeoleku ametkondadevaheliste komisjonide liige.

4. juunil 2020 määrati ta Valgevene Vabariigi riikliku kontrollikomitee esimeheks. Samal ajal arvati ta omal soovil ajateenistusest reservi sõjaväevormi ja sümboolika kandmise õigusega.