recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Vanatantsuansambel Saltatriculi Antoniuse õues Tartu hansapäevadel, juuli 2012.
Tartu Hansapäevad Raekoja platsil 2005. aastal.
Tartu Hansapäevade logoga lipp
**Tartu Hansapäevad** on Hansa Liidu aegsele olustikule pühendatud festival Tartus. Hansapäevi peetakse Tartus 1995. aastast saati.

Hansapäevade ulatus on aastate jooksul kasvanud nii ajaliselt kui ka geograafiliselt. Kõige ulatuslikumad senistest olid 2005. aasta rahvusvahelised hansapäevad. 2010. aastast peetakse hansapäevade raames ka hansapulmi, kus noorpaari paneb paari Tartu linnapea.

Tegevus Tartu Hansapäevadel jaguneb valdkonniti Tartu kesklinna eri paikades asuvate "linnade" vahel. Nii oli 2012. aasta hansapäevadel kaheksa "linna", nende seas Keskpargis asuv Lastelinn, Emajõe vasakkaldal paiknev Jaanilinn ja paremkaldal tegutsev Kunstilinn, Toomemäel asuv Teaduslinn jt. Varem on jaotatud tegevusi temaatiliselt ka eri päevadele.

Korraldatakse kontserte ja etendusi, raeplatsil ja selle ümbruses kaubitsetakse hansalaadal, toimuvad õpitoad, kinoseansid jpm. Hansalaadale on omane väikeettevõtete, käsitöö ja maatoidu suur ülekaal. Suur osa esitatavast muusikast ja etendustest seostub keskaja või renessansiga. Esinejate ja müüjate kõrval osalevad hansapäevadel ka muuseumid, ülikoolid jt õppeasutused, samuti eluviisidele või haridusele keskenduvad mittetulundusühingud. 

2015. aastal toimusid Tartu hansapäevad 11.-12. juulil.

Senised Tartu Hansapäevad
-------------------------

* Tartu Hansapäevad 2014 toimusid 11.-13. juulil 2014
* Tartu Hansapäevad 2013
* Tartu Hansapäevad 2012
* Tartu Hansapäevad 2011
* Tartu Hansapäevad 2010
* Tartu Hansapäevad 2009
* Tartu Hansapäevad 2008
* Tartu Hansapäevad 2007
* Tartu Hansapäevad 2006
* Tartu Hansapäevad 2005
* Tartu Hansapäevad 2004
* Tartu Hansapäevad 2003
* Tartu Hansapäevad 2002
* Tartu Hansapäevad 2001
* Tartu Hansapäevad 2000
* Tartu Hansapäevad 1999
* Tartu Hansapäevad 1998
* Tartu Hansapäevad 1997
* Tartu Hansapäevad 1996
* Tartu Hansapäevad 1995

Vaata ka
--------

* Hansapäevad
* Viljandi Hansapäevad
* Pärnu Hansapäevad
* Tallinna vanalinna päevad
* Hansa Liit

Välislingid
-----------

* Tartu Hansapäevade koduleht
**Tšaroiit** on lilla värvusega haruldane silikaatide hulka kuuluv mineraal, mis avastati 1950. aastatel, kuid kirjeldati 1978. aastal ja nimetati Siberis asuva Tšara jõe järgi. Koostiselt on see K(Ca,Na)2Si4O10(OH,F)· H2O.

Leidumine
---------

Mineraali ainuke leiukoht on Jakutski lähedal Muruni mägedes umbes 10 km2 suurusel alal Aldani mägismaal Sahha Vabariigis Siberis Venemaal. Kivimikiht on peaaegu monomineraalne, koosnedes 90% ulatuses tšaroiidist. Arvatakse, et tšaroiit on tekkinud maakoores lubjakivi ja magma kokkupuutel toimunud keemiliste ja mineraalsete muutuste tulemusel. Mineraali peamised koostisosad on kaaliumi, naatriumi, kaltsiumi, baariumi ja strontsiumi oksiidid, kivi sirelilillat värvust seostatakse mangaani lisandiga.

Omadused
--------

Kivimi värvus võib olla lavendliõite värvi heledast lillast kuni tumevioletseni, vahetevahel sinakasvioletne, enamasti läbipaistmatu. Kivim on pärlja läikega, kergelt helkiv, kiuline, UV-valguses nõrgalt fluorestseeruv.

Ehtekivina on tšaroiiti kasutatud alates 20. sajandi keskpaigast.

Viited
------

1. ↑  Imekivi tšaroiiti leidub maailmas vaid ühes kohas. – novaator.err.ee
2. ↑

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Tšaroiit** |

Välislingid
-----------

* Tšaroiit mineraalide andmebaasis mindat.org
* Tšaroiit mineraalide andmebaasis webmineral.com
* Tšaroiit mineraalide andmebaasis Mineralienatlas - Fossilienatlas
* Tšaroiit eestikeelses mineraalide andmebaasis kivid.info.ee
* Imekivi tšaroiiti leidub maailmas vaid ühes kohas. – novaator.err.ee
**Tartu Eesti Põllumeeste Selts** (lühend **TEPS**, ka **Eesti Põllumeeste Selts Tartus**) oli eesti põllumehi ühendav selts; ühtlasi eesti vanim.

Seltsi asutas 1870. aastal Johann Voldemar Jannsen, et edendada põllumajandust.

Selts korraldas arvukalt põllumajanduse ja tööstuse näitusi. Esimene näitus peeti 19.–20. septembril või 2. oktoobril 1876 Otepääl; see oli ühtlasi esimene Eesti näitus.

Esimest korda oli eesti näituse korraldamise küsimus kõne all Tartu Eesti Põllumeeste Seltsi koosolekul 6. märtsil 1872. Üksikasjalikumalt võeti idee küsimuse alla alles 3. mail 1875 seltsi koosolekul, kus otsustati "elajate tundmise ja suguloomade soetamise" otstarbel korraldada kohalikke näitusi igas kihelkonnas. 26. jaanuaril 1876 tegi seltsi esimees Mart Mitt peakoosolekul ettepaneku korraldada näitus, kus oleksid esindatud meie maa parimad loomad ja käsitööd. Et Tartus puudus sobiv koht korraldati näitus Otepääl. Näituse avakõnes tähendas seltsi tollane esimees Mart Mitt, et "see esimene eestlaste poolt korraldatud näitus, see on "õppetool täiskasvanuile", mis asutati rahvale äratamiseks, õpetuseks ja edasisaamiseks". Vaatamata vihmasele ilmale külastas näitust ligi 1400 vaatajat. Välja oli pandud 29 hobust, 21 piimalehma, 7 lammast, 6 siga, vilja ja käsitööd. Auhindu anti välja 24. Näituse korraldamisest võtsid osa ka sakslased, kes lootsid, et eesti näitus innustab rahvast osa võtma ka iga-aastasest Tartus korraldatavast suurest saksa augustikuu näitusest.

Teine eesti näitus peeti 1877. aastal samuti Otepääl, kolmas ja neljas Põltsamaal ning 1880–1886 korraldati näitusi Mustvees, Rõngus ja Nõos.

Põllumajandusnäituste raames hakati 20. sajandi algul eksponeerima ka Eesti kunsti. 1906. aastal esitles Tartu Eesti Põllumeeste Selts Eesti Üliõpilaste Seltsi majas eraldiseisvat kunstinäitust, mis sai hiljem tuntuks esimese Eesti kunstinäitusena.

1912. aastal soetas selts Tartu lähedal Vahi külas endise Vahi poolmõisa hooned ja hakkas seal läbi viima eestikeelseid põllutöökursuseid. Saksa okupatsiooni ajal 1918. aasta novembris registreeriti see kaheaastase õppeprogrammiga Vahi põllutöökoolina. 1925. aastal hakati ehitama uut kooli peahoonet ning 1927. aastast tegutses seal ka aianduskool. 1939. aastal liigutati kooli haldamine selleks moodustatud sihtasutuse alla.

Vaata ka
--------

* Tartu Eesti Majanduse Ühisus

Viited
------

1. 1 2 3 4  *Eesti Entsüklopeedia.* 8. köide: *Tanulane–Yvon.* Tartu: Loodus, 1937, lk 24.
2. ↑  Eesti ajalugu: kronoloogia. 2007. Koostanud Sulev Vahtre. Teine trükk. Kirjastus Olion, lk 146
3. 1 2  Alfred Rõude, Tartu näituste ajaloost – Tartu näituste album, 1935
4. ↑  Alfred Rõude, Esimene Eesti näitus – Postimees, 4.09.1936
5. ↑  J. Hain: "Sada aastat esimesest eesti kunstinäitusest" Sirp, 11. august 2006
6. ↑  "Vahi" koolide 25 a. juubel Postimees, 17. detsember 1943 (DIGAR)
Kaku 2018. aastal Paraguay koondises
**Alejandro Sebastián Romero Gamarra** (tuntud hüüdnime **Kaku** järgi; sündinud 11. jaanuaril 1995 Ciudadelas) on Argentinas sündinud Paraguay jalgpallur, kes mängib ründva poolkaitsja või äärepoolikuna Saudi Araabia kõrgliigaklubis Al Taawoun ja Paraguay jalgpallikoondises.

Ta sündis Argentinas Paraguay vanemate perekonnas.

Ta alustas klubikarjääri Argentina klubis Club Atlético Huracán, mille meeskonnas debüteeris ta Argentina esiliigas 2013. aastal. 2014. aastal võitis ta Huracániga Argentina karikavõistlused ja superkarikafinaali. Aastatel 2015–2018 mängis ta Huracániga Argentina kõrgliigas.

Aastatel 2018–2020 mängis Kaku Major League Socceri klubis New York Red Bulls.

2021. aasta veebruaris siirdus ta Al-Taawouni.

2015. aastal osales Kaku Argentina kuni 20-aastaste koondisega juunioride maailmameistrivõistlustel. 2018. aasta mais avaldas ta soovi mängida Paraguay koondises. Paraguay koondises tegi ta debüüdi sama aasta 12. juunil sõprusmängus Jaapani vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 10. septembril 2019 sõprusmängus Palestiina vastu. 2021. aasta Copa América esimeses alagrupimängus lõi ta värava Boliivia vastu.

Saavutused
----------

Huracán
* Copa Argentina: 2013–14
* Supercopa Argentina: 2014

New York Red Bulls
* Supporters' Shield: 2018

Viited
------

1. ↑   (vaadatud 17.2.2023)
**Eugène Aisberg** (10. september 1905 Odessa – 4. oktoober 1980 Pariis) oli ukraina päritolu prantsuse esperantist. 

Lisaks oli ta aimekirjanik. Eesti keeles on temalt ilmunud elektroonikaalane sari "...see on imelihtne".

Ta sündis 1905. aastal Odessas. 

Aastal 1919 õppis ta selgeks esperanto. Aastal 1925 asutas ta koos Pierre Corret'ga esperantokeelse raadiotehnikaajakirja Internacia Radio-Revuo, kus ta avaldas oma populaarsed raadiotehnikaartiklid. Need raamatud (mis eesti keeles ilmusid pealkirjaga "...see on imelihtne") on avaldatud 20 keeles. 

Ta oli üks rahvusvahelise elektrooniline perioodika kirjastajate organisatsiooni UIPRE (*Union International de la Presse Electronique*) asutajaid.

Tunnustus
---------

* Ülemaailmse Esperanto Assotsiatsiooni auliige

Eugène Aisbergi publikatsioonid eesti keeles
--------------------------------------------

* Nüüd ma tean!: mida algaja raadiost peab teadma. Tallinnas: Ringraadio, 1932.
* Raadio?...See on imelihtne!: [algajaile ja raadiotehnikutele]. Tallinn: Valgus, 1969.
* Televisioon?...See on imelihtne! Tallinn: Valgus, 1970.
* Transistor?...See on imelihtne!: [algajatele tehnikahuvilistele: tõlge prantsuse keelest]. Tallinn: Valgus, 1971.
* Värvustelevisioon?...See on peaaegu lihtne! (koos J.-P. Douryga): [prantsuse keelest tõlkinud H. Pedusaar; kaane kujundanud E. Tali]. Tallinn: Valgus, 1972.
Ajaloo taaskehastaja tsentuuriona
Ajaloo taaskehastaja tsentuuriona
**Tsentuurio** (ladina keeles *centurio*; kreeka keeles *hekatóntarkhos*) oli ohvitser Vana-Rooma armees.

Tsentuurio juhtis enamasti umbes 80 leegionärist[a] koosnenud allüksust, mida nimetati tsentuuriaks (*centuria*; tõlkes 'sadakond'). Tsentsuuriaid oli leegionis üldiselt 60, ning kuuest tsentsuuriast koosnes omakorda kohort – leegioni tähtsaim taktikaline üksus. Kohorti juhiks oli kuuest tsentuuriost kõige kogenum (*pilus prior*) kes samaaegselt juhtis edasi ka oma tsentuuriot.

Leegioni tähtsaim tsentuurio oli esimese kohorti esimene tsentuurion – *primus pilus* (tõlkes 'esimene oda').

Palk
----

Tsentuuriote palk oli tavaleegionäri omast märkimisväärselt suurem, samuti oli neil õigus suuremale sõjasaagile. Vana-Kreeka ajaloolase Polybiuse järgi oli tsentuurio palk[b] 2. sajandil eKr tavaleegionäriga võrreldes kahekordne. Keiser Augustuse valitsemisajal kasvas see palgalõhe vähemalt 17 kordseks: tsentuurio palk võis nüüd ulatuda 3750–15 000 denaarini aastas, sõltuvalt tema tähtsusest.

Kui keisririigi ajajärgul jagati sõduritele aeg-ajalt – näiteks tähtsate võitude või üldiste avalike pidupäevade puhul – rahalisi boonuseid, siis ka need olid tsentuuriote jaoks tavalisest suuremad. Samuti levis samal ajajärgul tsentuuriote hulgas komme võtta oma tsentuuriosse kuulunud leegionäridelt leebema kohtlemise eest pistist. Näiteks võis tsentuurio pistise eest määrata leegionärile kergemaid ülesandeid või soovitada teda edutamiseks.

Vaata ka
--------

### Ajaloost tuntud tsentuurioid

* Bergamo Aleksander
* Cassius Chaerea
* Cornelius
* Gaius Crastinus
* Longinus
* Lucius Artorius Castus
* Lucius Vorenus ja Titus Pullo
* Marcus Caelius
* Sempronius Densus
* Spurius Ligustinus
* Verus

### Muu

* *Primus pilus*
* *Vitis*
* *Evocatus*
* *Praefectus castrorum*

Märkused
--------

* **^a**  Leegionäride arv tsentuurias võis kohati oludest ja ajastust olenevalt muutuda.
* **^b**  Tegelikult oli tollal tegu pigem igapäevase stipendiumiga, mille eest pidid sõdurid ise hankima omale toidu ja varustuse. Stipendiumisüsteem asendati hiljem tavalise aastapalgaga.

Viited
------

1. ↑  Carey; Allfree; Cairns 2006, lk 151–152.
2. ↑  D'Amato 2012, lk 15.
3. ↑  "Centurium | Roman military officer". *Encyclopædia Britannica* (inglise keeles). Vaadatud 29. novembril 2018.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: tundmatu keel (link)
4. 1 2  Adkins & Adkins 1998, lk 77.
5. 1 2  D'Amato 2012, lk 16.

Kirjandus
---------

* Adkins, Lesley; Adkins, Roy A. (1998). *Handbook to Life in Ancient Rome*. OUP USA. ISBN 9780195123326
* Carey, Brian Todd; Allfree, Joshua; Cairns, John (2006). *Warfare in the Ancient World*. Pen and Sword. ISBN 9781783370689
* D'Amato, Raffaele (2012). *Roman Centurions 31 BC–AD 500: The Classical and Late Empire*. Bloomsbury Publishing. ISBN 9781849087964
Lindholm Høje
**Lindholm Høje** (taani keeles 'Pärnamäe kõrgendik') on viikingiaegne matmiskoht Taanis Ålborgist põhjas. See on omataoliste seas üks maailma suurimaid.

Esimesed väljakaevamised piirkonnas toimusid aastal 1889. Suured väljakaevamised algasid 1952, kui uuriti ligi 700 hauda.

Lindholm Høje põhjaservas olevad hauad on dateeritud aastatesse 700 (mõnes allikas 400) kuni 1000, lõunaservas olevad hauad aastatesse 1000–1050.

Matusepaik tekkis viikingiaegse asula juurde, mis paiknes tollal mööda Limfjordi kulgenud kaubatee ääres. Asula jäeti maha 1200. aasta paiku. Sel ajal ummistus Limfjordi ots liivaga, mistõttu laevad ei saanud enam seda läbida ja pidid hakkama sõitma ümber kogu Jüüti poolsaare. matused lõppesid mõnevõrra varem.

Enamik matuseid Lindholm Højes on põletusmatused. Enamik haudu on tähistatud kividega, mis on paigutatud haua ümber laevakujuliselt. Seda nimetatakse kivilaevaks ja see näitab tähtsust, mida viikingid omistasid laevadele.

1992 avati Lindholm Høje lähedal matmispaigale pühendatud muuseum, mida 2008 laiendati. Muuseumi rajas kohalik tsemenditehas Aalborg Portland, tähistamaks 100 aasta möödumist asutamisest.

Välislingid
-----------

* Lindholm Høje Museet Lindholm Høje Museet @NordJyllandsHistoriskeMuseum.dk
* Vikingespillet på Lindholm Høje
* VIKINGEGRUPPEN LINDHOLM HØJE

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Lindholm Høje** |
**Cessna 152** on Ameerika kahekohaline fikseeritud telikutega mitmeotstarbeline lennuk. Lennuk on ehitatud Cessna 150 baasil ja esimesena mainitud 1977. aastal. Cessna 152-l on võimsam mootor ja väikesed konstruktsiooni muudatused. Esimene proovilend tehti 1978. aastal ja lennukit toodeti 1985. aastani.

Tootmine
--------

Cessna 152 kuulutati esimest korda välja 1977. aastal. Cessna 152 tootmise peamine põhjus oli uue 100 LL kütuse kasutamise algus. Lennuki tootmine lõppes 1985. aastal ja kokku toodeti 7584 lennukit. Nende seas olid A152 ja FA152 Aerobat mudelid.

Tehnilised omadused
-------------------

Maailmas on tuhandeid erinevaid Cessna 152 tüüpi lennukeid. Seetõttu on igal lennukil erinevad tehnilised omadused.

Mootor
------

Kõik Cessna 152 lennukid on toodetud koos Lycoming O-235 mootoriga. See mootor on võimas ja töötab uue kütusega – 100LL.

Lennukikere
-----------

Lennukikere oli peamiselt metallist (alumiiniumist). Tiibadel on kahepoolne nurk, mis on tavaliselt 1 kraadi all.

Juhtimisseadmed
---------------

Topeltkontrollerid olid Cessna 152 mudelis kohustuslikud, kuna lennukis olid topeltkontrollerid baasvarustuses. 

Tagatiibade maksimum väljamineku nurk on 30 kraadi ja need tulevad välja elektrilise kontrollseadiste abiga.

Telik
-----

Cessna 152 on varustatud kolmnurgakujuliste fikseeritud telikutega. Ninatelik asub mootori all ja põhitelik asub tiiva all. Ninatelik võib pöörata kuni 8 kraadi, et käitada lennukit maa peal. Pidurite süsteem asub põhitelikus ja on kontrollitav kogu süsteem. Rattaid saab eraldi kontrollida. Cessna 152-l on seisupidurid, mida aktiveeritakse kokpitist.

Tüübid
------

### Cessna 152

Kõige klassikalisem tüüp on kahe istekohaga kerglenduv õhusõiduk. Tavaline telik on fikseeritud ja kolmnurksel telikul on üks ninatelik ja kaks põhitelikut.

### Cessna A152 Aerobat

Kahe istekohaga trikilennuk. Kokku toodeti 315 lennukit, millel olid +6/-3G sertifikaadid. Selle lennuki põhimõte on intensiivne manööverdamine. Lennukile anti sertifikaat 1977. aastal ja toodeti samal ajal (1978–1985) nagu tüüpi Cessna 152.

Kasutamisalad
-------------

Tüübil Cessna 152 on ainult kaks istekohta. See muudab lennuki kommertslennu jaoks ebapopulaarseks. Samas on paljud Cessna 152 lennukid isiklikus kasutuses Ameerikas ja Lõuna-Euroopas.

Viited
------

1. ↑  Frawley, G. (s.a.). Cessna 150 & 152. *The International Directory of Civil Aircraft*, 1.
2. 1 2 3 4 5  The Cessna Pilot Association. (2006). *150/152 Model History*. Cessna Pilots Association.
3. 1 2 3  Cessna Aircraft Company. (1979). *Cessna 152 Pilot Operation Handbook*. Cessna Aircraft Company.
4. ↑  Smithsonian National Air and Space museum. (s.a.). Cessna 152 Aerobat. *Cessna 152 Aerobat*, 1.
5. ↑  SKYbrary. (2011, september 23). CESSNA 152 Aerobat. *CESSNA 152 Aerobat*, 1.
**Tserebraalne neurotroofne faktor** (inglise keeles *brain-derived neurotrophic factor*, lühend inglise fraasist **BDNF**) on proteiin, mida inimesel sünteesib BDNF-geen.

Tserebraalne neurotroofne faktor on üks närvisüsteemi kasvufaktoritest (neurotrofiinidest).

Arenevas organismis funktsioneerib BDNF signaalmolekulina, suunates neuronite diferentseerumist ning nende funktsioneerimisvõimet, kasvu ja liikumist. Täiskasvanud organismis mängib ta olulist rolli sünapside tekkimisel ning selle kaudu ka õppimisvõime ja mälu reguleerimisel. 

BDNFi avastasid 1980. aastatel Šveitsi teadlased Yves Barde ja Hans Thoenen.

Vaata ka
--------

* närvirakkude kasvufaktor

Viited
------

1. 1 2  TEA entsüklopeedia 3. köide, 2009.

Välislingid
-----------

* DEVIN K. BINDER and HELEN E. SCHARFMAN, Brain-derived Neurotrophic Factor, Growth Factors. Sep 2004; 22(3): 123–131. doi: 10.1080/08977190410001723308, PMCID: PMC2504526, NIHMSID: NIHMS58796, veebiversioon (vaadatud 20.06.2014) (*inglise keeles*)
* Piret Pappel, Kas alkoholism on pärilik?, veebiversioon (vaadatud 23.06.2014)
Joglland Fischbachi lähedal
**Joglland** on tugevalt metsane madal mägipiirkond Steiermargi kirdeosas Hartberg-Fürstenfeldi ja Weizi ringkondades. Tänapäeval moodustab see turismipiirkonna *Joglland–Waldheimat (Kraftspendedörfer Joglland)*.

Selle nimi on tõenäoliselt tuletatud nimest *Jaakob* (võib-olla Sankt Jakob im Walde külast), mis selles piirkonnas on sageli moondunud *Joggli* või *Jackli* nimeks. Piirkonda kirjeldab kirjanduses Steiermargi luuletaja Peter Rosegger, kes kasvas üles Alplis põllumehe pojana.

Asukoht ja maastik
------------------

*Joglland - Waldheimati* piirkonna asukoht, Viini ja Grazi vahel, Semmeringist kagus
Joglland asub Ida-Steiermargis Wechseli, Feistritzi ülemise oru, Safenbachi ja Hartberg-Friedbergi ala vahel. See moodustab alamrühma Eelalpidest Muri jõest idas.

Põhja pool asub Semmeringi piirkond, kirdes asub piirkond Bucklige Welt. Loodes asuvad Fischbachi Alpid ja nende taga Mürzi alumine org. Läänes ja edelas asub Grazi mägismaa. Lõunas asub Ida-Steiermargi mägismaa ja kagus asub Lõuna-Burgenland – viimane moodustab juba osa Kagu-Alpide vööst ja on näoga Kesk-Doonau madaliku poole.

Selle *Mittelgebirge*-iseloomuga piirkonna kõrgeimad punktid on Wechseli massiivi tipud – näiteks Hochwechsel (1742 m), Herrenstein (1448 m) ja Hochkogel (1314 m) – Wildwiesen (1254 m), Masenberg (1261 m) ja Rabenwaldkogel (1281 m).

Piirkonnast voolavad välja Feistritzi ja Lafnitzi jõed.
**Ralfs Freibergs** (sündinud 17. mail 1991 Riias) on Läti jäähokimängija, kes mängib kaitsjana Tšehhi kõrgliigaklubis HC Litvínov.

Läti kõrgliigas debüteeris ta hooajal 2008–09.

Aastatel 2010–2011 mängis ta North American Hockey League'i klubis Texas Tornado, hooajal 2011–12 United States Hockey League'i klubis Lincoln Stars ning aastatel 2012–14 Bowling Green State University jäähokimeeskonnas.

2014. aasta augustis liitus ta American Hockey League'i (AHL) klubis St. John's IceCaps. AHL-is sai ta sel hooajal kirja vaid viis kohtumist, mängides suurema osa hooajast ECHL-i klubis Ontario Reign. Hooajal 2015–16 mängis ta ECHL-i klubis Toledo Walleye.

Hooajal 2016–17 mängis Freibergs KHL-i klubis Riia Dinamo. Aastatel 2017–2021 mängis ta Tšehhi kõrgliiga klubides: Zlíni Berani, Brno Kometa ja Třineci Oceláři. 2021. aastal tuli ta Ocelářiga Tšehhi meistriks.

2021. aasta mais naasis Freibergs Riia Dinamosse. 2022. aasta veebruaris liitus ta Saksamaa kõrgliigaklubiga Iserlohn Roosters, kus mängis kuni hooaja lõpuni. 2022. aasta augustis asus Freibergs mängima taas Tšehhi kõrgliigas, kui sõlmis lepingu HC Litvínoviga.

Läti jäähokikoondise koosseisus on Freibergs osalenud seitsmetel maailmameistrivõistlustel (2013, 2016, 2017, 2018, 2019, 2021 ja 2023) ning 2014. ja 2022. aasta taliolümpiamängudel. 2014. aasta taliolümpiamängudel oli ta ainus mängija USA ülikoolide liigast. Sotši mängudel jäi ta vahele keelatud aine kasutamisega.

Viited
------

1. 1 2   (vaadatud 11.2.2022)
2. ↑  "DINAMO RĪGA komandā spēlēs Čehijas čempions Ralfs Freibergs". dinamoriga.lv. 1.5.2021. Vaadatud 11.2.2022
3. ↑  "Taas üks patune: Läti hokimees jäi Sotšis dopinguga vahele". sport.postimees.ee. 25.4.2014. Vaadatud 11.2.2022
Veemoto piktogramm
**Veemootorisport** ehk **veemoto** on spordiala, milles võisteldakse mootorveesõidukite kiiruses. See on üks väheseid spordialasid, kus mehed ja naised võistlevad koos.

Kuigi tehnilised spordialad ei kuulu enam nüüdisolümpiamängude kavva, peeti 4. suveolümpiamängudel (London, 1908) olümpiavõistlus ka veemotos.

Võistlusklassid
---------------

Veesõidukid jaotatakse võistlusklassidesse nt paadikere ehituse, paadi massi, jõuallika, selle võimsuse, sisepõlemismootori töömahu jms alusel. 

Rahvusvaheline Veemoto Liit UIM jagab võistlussõidukid viide suurde rühma:

* Ringrajapaadid (harilikult siseveekogudel)
* Kaatrid avamerel või suurtel siseveekogudel (*offshore*)
* Jetid (*aquabike*)
* Lõbusõidupaadid
* Raadio teel juhitavad paadimudelid

Veemoto Eestis
--------------

 *Pikemalt artiklis Eesti veemotosport*

Pilte
-----

* 
* 
* 
* 
*

Välislingid
-----------

* Eesti Rahvusvahelise Veemotoliidu (UIM) koduleht
* Veemoto superstaarid ja medalivõitjad

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Veemootorisport** |
Rally Estonia 2014
**Rally Estonia** on Lõuna-Eestis toimuv autorallivõistlus. Tegu on suurima Baltimaades korraldatava rallivõistlusega. Ralli toimub Lõuna-Eesti kruusateedel, võistluskeskus on Tartus (varem on olnud Otepääl). 2020. aastal on kavas Rally Estonia WRC-sarja etapp.

Esimene Rally Estonia toimus 2010. aastal ning on sest peale toimunud igal aastal, välja arvatud 2017. aastal. Aastatel 2014–2016 oli ralli Euroopa autoralli meistrivõistluste etapp, 2019. aastal oli Rally Estonia Autoralli maailmameistrivõistluste (WRC) ametlik promotsiooniralli. 

2020. aastal liitus Rally Estonia WRC-sarjaga, millega jätkati koroonapandeemia tõttu katkenud rallihooaega. Eestist sai 33. riik, kes on võõrustanud ralli MM-etappi, sealhulgas olles esimene Baltimaades.

Võitjad
-------

| Aasta | Sõitja | Kaardilugeja | Auto |
| --- | --- | --- | --- |
| 2010 | Eesti Markko Märtin | Eesti Kristo Kraag | Ford Focus RS WRC 03 |
| 2011 | Norra Mads Østberg | Rootsi Jonas Andresson | Ford Fiesta RS WRC |
| 2012 | Norra Mads Østberg | Rootsi Jonas Andresson | Ford Fiesta RS WRC |
| 2013 | Eesti Georg Gross | Eesti Raigo Mölder | Ford Focus RS WRC 08 |
| 2014 | Eesti Ott Tänak | Eesti Raigo Mölder | Ford Fiesta R5 |
| 2015 | Venemaa Aleksei Lukjanuk | Venemaa Aleksei Arnautov | Mitsubishi Lancer Evo X |
| 2016 | Läti Ralfs Sirmacis | Läti Māris Kulšs | Škoda Fabia R5 |
| 2018 | Eesti Ott Tänak | Eesti Martin Järveoja | Toyota Yaris WRC |
| 2019 | Eesti Ott Tänak | Eesti Martin Järveoja | Toyota Yaris WRC |
| 2020 | Eesti Ott Tänak | Eesti Martin Järveoja | Hyundai i20 Coupe WRC |
| 2021 | Soome Kalle Rovanperä | Soome Jonne Halttunen | Toyota Yaris WRC |
| 2022 | Soome Kalle Rovanperä | Soome Jonne Halttunen | Toyota GR Yaris Rally1 |

Välislingid
-----------

* Koduleht
**Veenastik** (*Natrix tessellata*) on maoliik.

Veenastikud ujuvad väga hästi ning eelistavad elupaikadena veekogude läheduses ja nende kallastel paiknevaid varjulisemaid urgusid. Toituvad peamiselt kaladest.

Levila
------

Nad on levinud Euraasias, Itaalias, Hiinas ja Lähis-Idas: Belgias, Saksamaal, Šveitsis, Austrias, Poolas, Tšehhis, Slovakkias, Ungaris, Sloveenias, Horvaatias, Bosnia ja Hertsegoviinas, Montenegros, Serbias, Põhja-Makedoonias, Albaanias, Kreekas, Bulgaarias, Rumeenias, Moldovas, Ukrainas, Venemaal, Gruusias, Aserbaidžaanis, Türgis, Küprosel, Süürias, Liibanonis, Jordaanias, Iisraelis, Iraagis, Iraanis, Egiptuses, Pakistanis, Afganistanis, Tadžikistanis, Türkmenistanis, Kõrgõzstanis, Usbekistanis, Kasahstanis ja Armeenias. 

Armeenias leidub seda liiki Širaki, Armaviri, Aragatsotni, Jerevani, Kotajkhi, Ararati, Gegharkhunikhi, Vajotsh Dzori ja Sjunikhi, Lori ja Tavuši maakonnas.

Viited
------

1. ↑  Loomade elu 5:270.
2. ↑  TADEVOSYAN'S HERPETOLOGICAL RESOURCES (THR), Veebiversioon (vaadatud 18.12.2013) (*inglise keeles*)

Välislingid
-----------

* Sissekanne ITIS-es
* Sissekanne IUCN-is
* Sissekanne NCBI-s
* Sissekanne ReptileDB-s
* Sissekanne saidil Wikispecies

*Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit fr:Natrix tessellata seisuga 18.12.2013.*
**Ralf Männil** (eesnimi ka **Ralph**; 24. oktoober 1924 Tallinn – 27. september 1990 Tallinn) oli eesti geoloog.

Ta lõpetas 1943. aastal Tallinna Gustav Adolfi gümnaasiumi. Ta oli aastatel 1946–1950 Tartu Riikliku Ülikooli üliõpilane, kui märtsiküüditamise käigus viidi ära tema abikaasa Aino. Ta läks oma rasedale abikaasale vabatahtlikult Siberisse järele.

Ta lõpetas 1955. aastal ülikooli Irkutskis ning tuli 1956. aastal tagasi Eesti NSV-sse. Ta kaitses 1960. aastal Eesti NSV Teaduste Akadeemia Geoloogia Instituudis väitekirja "*Распространение и стратиграфия озерных известковых отложений в Эстонии*" ('Järvelubjalasundite levik ja stratigraafia Eestis'; juhendaja Karl Orviku) ja sai geoloogia-mineraloogiateaduste kandidaadi kraadi. Ta kaitses 1966. aastal Moskvas NSV Liidu Taduste Akadeemia Geoloogia Instituudis väitekirja "*История развития Балтийского бассейна в ордовике*" ('Balti basseini areng ordoviitsiumis') ja sai geoloogia-mineraloogiateaduste doktori kraadi

Ta töötas 1956. aastast Eesti NSV Teaduste Akadeemia Geoloogia Instituudis, oli 1966–1967 stratigraafia ja paleontoloogia ning mikropaleontoloogia sektori juhataja.

Teoseid
-------

* "*История развития Балтийского бассейна в ордовике*" ('Balti basseini areng ordoviitsiumis'). Eesti NSV Teaduste Akadeemia Geoloogia Instituut. Tallinn 1966

Seda monograafiat on peetud Eesti geoloogiakirjanduse tippteoseks.[*viide?*]

Isiklikku
---------

Tema vend oli eesti päritolu Ladina-Ameerika ettevõtja Harry Männil.

Kirjandus
---------

* ENE 5 kd. Tallinn 1973. LK 282
* EE 14 kd. Eesti elulood. Tallinn 2000. LK 313–314

Välislingid
-----------

* Eesti kommunismiohvrid 1940–1991
* Haud Tallinna Hiiu kalmistul
Hakan Çalhanoğlu 2016. aastal Türgi koondises
**Hakan Çalhanoğlu** (sündinud 8. veebruaril 1994 Mannheimis) on Saksamaal sündinud Türgi jalgpallur, kes mängib ründava poolkaitsjana Itaalia kõrgliiga klubis Milano Inter ja Türgi jalgpallikoondises.

Ta alustas klubikarjääri Saksamaal. Aastatel 2001–2009 kuulus ta Waldhof Mannheimi akadeemiasse. Seejärel liitus ta Karlsruheriga, mille meeskonnas debüteeris ta 2011. aastal Saksamaa esiliigas. Hooajal 2012–13 mängis ta klubiga Saksamaa tugevusel kolmandas liigas, kus Çalhanoğlu lõi sel hooajal 17 väravat ja valiti liiga hooaja parimaks mängijaks.

2013. aastal liitus ta Saksamaa kõrgliiga klubiga Hamburger SV. Oma debüüthooajal lõi Çalhanoğlu Saksamaa kõrgliigas 11 väravat. Aastatel 2014–2017 mängis ta Saksamaa kõrgliigas Leverkuseni Bayeri ridades.

2017. aasta juulis sõlmis ta nelja-aastase lepingu AC Milaniga. Aastal 2021 siirdus ta nende linnarivaali Milano Interi ridadesse.

Çalhanoğlu osales 2013. aastal Türgi kuni 20-aastaste koondisega kodustel maailmameistrivõistlustel. Türgi jalgpallikoondises tegi ta debüüdi 6. septembril 2013 MM-i valikmängus Andorra vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 31. märtsil 2015 sõprusmängus Luksemburgi vastu. Ta kuulus Türgi koondisse 2016. aasta Euroopa meistrivõistlustel.

Välislingid
-----------

 Hakan Çalhanoğlu – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis

| * v
* r
Türgi koondis  –  UEFA Euro 2016 |
| --- |
| 

* 1 V. Babacan
* 2 Semih
* 3 H. Balta
* 4 Ahmet
* 5 Nuri
* 6 H. Çalhanoğlu
* 7 Gökhan
* 8 Selçuk
* 9 Cenk
* 10 Arda (c)
* 11 Olcay
* 12 Onur
* 13 İsmail
* 14 Oğuzhan
* 15 M. Topal
* 16 Ozan
* 17 Burak
* 18 Caner
* 19 Yunus
* 20 V. Şen
* 21 E. Mor
* 22 Şener
* 23 Harun
* Treener: Terim

 | Türgi |
**Eesti Naisuurimus- ja Teabekeskus (ENUT)** (inglise keeles *Estonian Women's Studies and Resource Centre*) on 1997. aastal registreeritud mittetulundusühing, eesmärgiks on parendada arusaama inimõigustest, aidata kaasa demokraatia arengule ning edendada soolist võrdõiguslikkust kõigis ühiskonnaelu valdkondades.

ENUT tegutseb soouuringute alase teabekeskusena, korraldab  soolist problemaatikat käsitlevaid seminare, konverentse, avaldab temaatilisi publikatsioone, toetab ja koordineerib koostööd sugupooleküsimustes ning teeb koostööd sarnaste eesmärkidega organisatsioonidega nii Eestis kui mujal maailmas. ENUTi raamatukogus on üle 5000 erineva raamatu nais-, mees- ja soouuringute vallast.

ENUT annab välja ja levitab nais- ja meesuuringute ajakirja Ariadne Lõng.

Kõigile huvilistele avatud keskus ja raamatukogu asub Tallinna Ülikooli ruumides Tallinnas, aadressil Narva mnt 25-510.

ENUT on Eesti Mittetulundusühingute ja Sihtasutuste Liidu, Arengukoostöö Ümarlaua ja Eesti Naisteühenduste Ümarlaua (ENÜ) liige.

2014. aasta alguse seisuga on keskuse juhatuse esimees Reet Laja.

Välislingid
-----------

* Eesti Naisuurimus- ja Teabekeskuse koduleht
Värv
**Veepõhine värv** või **veealuseline värv** on värv, milles sideainena on kasutatud vett.

Eelised
-------

Veepõhised värvid on lõhnatud, seetõttu on sellega ka mugavam värvida ning värvimine on lapsesõbralikum. Tavaliselt kuivavad veepõhised värvid kiiremini kui lahustipõhised värvid.

Võrreldes lahustipõhiste värvidega on veepõhise värvi pintsleid lihtsam puhastada: piisab veest, eraldi puhastusvahendeid pole vaja.

Keskkonnasäästlikkus
--------------------

Lahustipõhise värvi kuivades eraldub õhku lahusti, kuid veepõhise värvi kuivades aurustub õhku ainult vesi. Värvipinna kvaliteet on sama, kuid veepõhised värvid on keskkonna- ja tervisesõbralikumad. Veepõhised värvid sisaldavad minimaalselt lenduvaid ühendeid, seetõttu sobivad veepõhised värvid laste- ja magamistubade värvimiseks. Samuti ei tekita veepõhised värvid ülitundlikel inimestel ärritusnähte.

Ajalugu
-------

Pool sajandit tagasi oli enamik värve lahustipõhised ning need olid vastupidavamad kui veepõhised värvid. Selle tulemusena olid nad populaarsemad kui veepõhised värvid. Mida aeg edasi, seda rohkem hakati keskkonnahoiu nimel välja töötama veepõhiseid värve.

Tänapäeval on värvilaborid keskendunud veepõhiste värvide väljatöötamisele ja täiustamisele eesmärgiga, et need oleksid võimalikult tervise- ja keskkonnasõbralikud.

Viited
------

1. 1 2 3  "Paint explained: water-based, solvent or chalk". Originaali arhiivikoopia seisuga 15.05.2018. Vaadatud 14.05.2018.
2. 1 2  Ruth Mägi (13.03.2018, 09:00). "VÄRVIKOOL | Veepõhised värvid". Vaadatud 14.05.2018, 9:50. `{{netiviide}}`: kontrolli kuupäeva väärtust: `|Kasutatud=` (juhend)
**Faches-Thumesnili kanton** on kanton Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus. See moodustati 2014. aasta kantonireformiga, mis jõustus 2015. aasta märtsis. Kantoni keskus on Faches-Thumesnil.

See koosneb järgmistest valdadest:

1. Chemy
2. Emmerin
3. Faches-Thumesnil
4. Gondecourt
5. Haubourdin
6. Herrin
7. Houplin-Ancoisne
8. Noyelles-lès-Seclin
9. Seclin
10. Templemars
11. Vendeville
12. Wattignies

Viited
------

1. ↑  Populations légales 2020

Nordi departemangu kantonid

Aniche **·** Annœullin **·** Anzin **·** Armentières **·** Aulnoye-Aymeries **·** Aulnoy-lez-Valenciennes **·** Avesnes-sur-Helpe **·** Bailleul **·** Cambrai **·** Le Cateau-Cambrésis **·** Caudry **·** Coudekerque-Branche **·** Croix **·** Denain **·** Douai **·** Dunkerque-1 **·** Dunkerque-2 **·** Faches-Thumesnil **·** Fourmies **·** Grande-Synthe **·** Hazebrouck **·** Lambersart **·** Lille-1 **·** Lille-2 **·** Lille-3 **·** Lille-4 **·** Lille-5 **·** Lille-6 **·** Marly **·** Maubeuge **·** Orchies **·** Roubaix-1 **·** Roubaix-2 **·** Saint-Amand-les-Eaux **·** Sin-le-Noble **·** Templeuve **·** Tourcoing-1 **·** Tourcoing-2 **·** Valenciennes **·** Villeneuve-d'Ascq **·** Wormhout
**Pajaaken**, Lõuna-Eestis ka **paja** või *pajamulk*, oli eesti etnograafias lükandluugiga aknaauk suitsutares, ka rehetoa kolde vastas olev aken.

Pajaaken oli kahe seinapalgi vahele raiutud väike neljakandiline valgusava, mis täitis akna ülesandeid enne selle kasutusele võttu. Pajaakent sai sulgeda seestpoolt lükandluugiga, mis liikus ava alla, palgi sisse, raiutud soones. Luugi liigutamiseks oli selle külge kinnitatud käepide, põõn või pulk. Kambril, mis ei olnud köetav ja milles hoiti toiduaineid, pandi pajaaknale mõnel pool pulgad ette, et kassid sisse ei pääseks.

Pajaakna ette võidi kinnitada teatud määral läbipaistvaid materjale (riie, õhuke nahk) või kelmeid (loomapõis, soolenahk jm).

Viited
------

1. ↑  Eesti murrete sõnaraamat vaadatud 18.06.2020
2. ↑  Eesti keele seletav sõnaraamat vaadatud 18.06.2020
3. 1 2  Eesti rahvakultuuri leksikon (3. trükk). 2007. Koostanud ja toimetanud Ants Viires. Eesti Entsüklopeediakirjastus. Lk 19
4. ↑   Eesti etnograafia sõnaraamat. Arvi Ränk. Tallinn: Eesti Keele Sihtasutus, 1996. Lk 134

Välislingid
-----------

* Pajaaken rehetoa ja rehealuse vahelises seinas. Eesti Rahva Muuseum
* Aknast ja selle katmise materjalidest. Eesti Vabaõhumuuseum
**Sambor II** (poola: *Sambor II Tczewski*; umbes 1211/1212 – detsember 1277 või 1278) oli Pommeri hertsog ja Lubiszewo Tczewskie vürst.

Sambor oli Mestwin I poeg Samboriidide dünastiast. Ta oli abielus Heinrich Borwin II tütre Mathildega. Tema tütrest Margrete Samborist sai 1248. aastal Taani kuninganna, kui ta abiellus Christoffer I-ga. Sambori ainus poeg Sobiesław suri 1254. aastal. Pärast seda asutas Sambor uue tsistertslaste ordu kloostri Samboria, mis asub täna Pelplinis. Kuid ta pandi 1266. aasta märtsis kirikuvande alla, kuna ta ei tagastanud maid Oliwa kloostrile.

Sambor võitles oma venna Świętopełk II vastu ja asus liitu Saksa orduga. Sambor pärandas enamuse oma valdusi, sealhulgas Gniewi (Mewe), Saksa ordule. See tõi Saksa ordu jäädavalt Wisła vasakkaldale. Teised, sealhulgas tema vennapoeg Mestwin II, lapselapsed ja Sileesia hertsogid Henryk V Brzuchaty ja Bolesław Pobożny ning väimees Siemomysł Kujawski vaidlustasid selle testamendi.

Vaata ka
--------

* Sambor I
**Eberhard Rudolf von Groote** (19. märts 1789 Köln – 15. aprill 1864 Köln) oli saksa germanist.

Ta õppis Heidelbergi ülikoolis õigusteadust, filosoofiat ja ajalugu ning lõpetas selle doktorikraadiga.

Ta oli Kölni ülikoolis Saksa õiguse professor. 

Preisi kroonprintsi adjutandina tegi ta 1814 kaasa sõjakäigu Prantsusmaale. Pariisis tegi Gebhard Leberecht Blücher talle ülesandeks leida ja tagasi tuua arvukad prantslaste poolt Reinimaalt röövitud kunstivarad, sealhulgas Peter Paul Rubensi *Peetruse ristilöömine* ja kuulsad Aacheni sambad. Selle ülesandega tuli Groote väga edukalt toime.

1816–1827 oli ta Kölni valitsuse assessor ning sealsamas 1831–1851 sõjaväehalduse president. Viimases ametis, samuti Kölni toomkiriku ehituse seltsi eestseisuse liikmena ja esimehena töötas ta väga viljakalt. 

Samal ajal tegeles ta innukalt germanistikaga. Ta andis 1816 koos Friedrich Wilhelm Carovéga välja aastaraamatu *Taschenbuch für Freunde altdeutscher Zeit und Kunst auf das Jahr 1816* (Taskuraamat vanasaksa aja ja kunsti sõpradele aastaks 1816). Groote andis välja vanasaksa kirjandust, sealhulgas esmaväljaannetena. 

Tema väljaannete seas olid: 

* Gottfried von Strassburgi *Tristan* koos Ulrich von Türkheimi järjega (*Tristan, von Meister Gotfrit von Straszburg, mit der Fortsetzung des Meisters Ulrich von Turheim*; Berliin 1821; Ulrichi tekst oli esmaväljaanne)
* Gottfried Hageni *Kölni linna riimkroonika* (*Reimchronik der Stadt Köln*; Köln 1834)
* *Muskatblüti laulud* (*Lieder des Muskatblut*; Köln 1852
* Christian Wierstraati *Neussi linna riimkroonika* (*Reimchronik der Stadt Neuß*; Köln 1855
* *Rüütel Arnold von Harffi palverännak* (*Pilgerfahrt des Ritters Arnold von Harff*; Köln 1860; esmaväljaanne)

Adolf Giesen on 1929 kirjutanud temast monograafia.
**Sambia jalgpallikoondis** on Sambia rahvuskoondis jalgpallis.

1974 ja 1994 tuli koondis Aafrika meistrivõistlustel 2. kohale.

1993. aasta lennuõnnetus
------------------------

27. aprillil 1993 toimunud lennuõnnetuses Gaboni ranniku lähedal hukkusid peaaegu kõik tollase jalgpallikoondise liikmed. Ellu jäi vaid koondise kapten Kalusha Bwalya, kes lendas Senegali teise lennukiga.

### Lennuõnnetuses hukkunud mängijad

* Efford Chabala (väravavaht)
* John Soko (kaitsja)
* Whiteson Changwe (kaitsja)
* Robert Watiyakeni (kaitsja)
* Eston Mulenga (poolkaitsja)
* Derby Makinka (poolkaitsja)
* Moses Chikwalakwala (poolkaitsja)
* Wisdom Mumba Chansa (poolkaitsja)
* Kelvin "Malaza" Mutale (ründaja)
* Timothy Mwitwa (ründaja)
* Numba Mwila (poolkaitsja)
* Richard Mwanza (väravavaht)
* Samuel Chomba (kaitsja)
* Moses Masuwa (ründaja)
* Kenan Simambe (kaitsja)
* Godfrey Kangwa (poolkaitsja)
* Winter Mumba (kaitsja)
* Patrick "Bomber" Banda (ründaja)

* Hukkusid ka treenerid Godfrey Chitalu ja Alex Chola.

2012. aasta Aafrika meistrivõistlused
-------------------------------------

Sambia koondis võitis valikturniiri käigus oma alagrupi ja sai õiguse osaleda 2012. aasta Aafrika meistrivõistlustel. Sambia vastasteks finaalturniiri alagrupis said Senegal, Ekvatoriaal-Guinea ja Liibüa. Esimeses mängus alistati Senegali meeskonna 2:1. Kohtumine Liibüaga lõppes 2:2 viigiga. Viimases alagrupimängus võidu Sambiale tõi Christopher Katongo värav. Veerandfinaalis tuli kindel 3:0 võit Sudaani vastu. Edasipääsu finaali tagas Emmanuel Mayuka värav 78. minutil Ghana jalgpallikoondise väravasse. Finaalkohtumises Elevandiluurannikuga normaal- ja lisaaeg lõppes 0:0 viigiga, penaltiseerias oli Sambia tugevam (8:7) ja võitis turniiri.

Turniiri finaalmäng toimus Gabonis, kus 1993. aastal lennuõnnetuses hukkus peaaegu terve Sambia meeskond.
**Eberhard Jüngel** (5. detsember 1934 Magdeburg – 28. september 2021 Tübingen) oli saksa evangeelne teoloog. 

Ta oli 2003. aastani Tübingeni ülikooli süstemaatilise teoloogia ja religioonifilosoofia professor ning hermeneutika instituudi direktor.

Elulugu
-------

Jüngeli vanematekodus ei olnud religioon au sees. Üks päev enne gümnaasiumi lõpetamist heideti noor Jüngel koolist välja, sest ta oli välja astunud kiriklike diakooniaasutuste konfiskeerimise kui ebaõiglase ja ebaseadusliku akti vastu. Pärast seda oli tal võimalik õppida ainult evangeelset teoloogiat kiriklikus kõrgkoolis. Ta tahtis saada pastoriks. Aastal 1957 õppis ta ühe semestri illegaalselt Zürichi ülikoolis Gerhard Ebelingi juures, käies kord nädalas Baseli ülikoolis Karl Barthi juures, jättes kodumaal mulje, nagu oleks ta närvivapustuse tõttu õppetööst eemal. Tema oluliste õppejõudude seas olid filosoof Gerhard Stammler ning teoloogid Heinrich Vogel ja Gerhard Ebeling. Otsustavat teoloogilist mõju avaldas Ernst Fuchs, kelle kaudu Jüngel õppis tundma Rudolf Bultmanni ja Martin Heideggeri. Šveitsis avaldas talle suurt mõju kohtumine Karl Barthiga. Barthi juures avaldas talle mõju tema teoloogilise ütlemise keskendatus ning ühtaegu tema rahulikkus ja intellekti pingevabadus. Barthilt õppis Jüngel, et taeva vastu huvi tundes tuleb maale truuks jääda. Teoloogiaõpingud lõpetas Jüngel 1960. aastal. 

Jüngel asus tööle Berliini kiriku vikaarina ja sealse kirikliku kõrgkooli assistendina. Aastal 1961 kaitses ta Lääne-Berliinis doktoritöö "Paulus und Jesus".
**Visagalsi raudteejaam** on endine raudteejaam lõpetamata jäänud Riia–Ērgļi–Madona–Lubāna–Kārsava raudteel Madona piirkonna Prauliena vallas.

Jaam asus Madona raudteejaamast 18,2 ja Riia jaamast 175 km kaugusel Madona–Lubāna raudteelõigul. 

Jaam avati 26. novembril 1935. Algul kandis see *Mežciemsi raudteejaama* nime, 1938. aastal nimetati see Visagalsi järve järgi Visagalsi raudteejaamaks. Toona rajati sinna ka ühekorruseline kivist jaamahoone, mille mansardkorrusel asusid eluruumid. Reisiliikluseks suleti jaam 1963. aastal, lõplikult suleti see 1990. aastal. Sulgemise järel on jaamahoone kokku varisenud.

Viited
------

1. ↑  T. Altbergs, K. Augustāne, I. Pētersone. Dzelzceļi Latvijā. R: Jumava, 2009, 177-178. lk. ISBN 978-9984-38-698-0

Välislingid
-----------

 Visagalsi raudteejaam – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
* Infot jaama kohta; fotod (*vene keeles*)
* Jaam vanal kaardil

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **Eelnev peatus** | **Endine raudteepeatus**  | **Järgnev peatus** |
|  Prauliena |  **Visagals** | Meirāni  |
**Eberhard von Schüren** (surnud 16. märtsil 1561) oli Liivi ordu liige ja Dobele komtuur aastatel 1535–1545.

Eberhardi vanemad olid Konrad von Schüren zu Schuir ja Anna von Mallinckrodt. Ta pärines Schuiri mõisast, mis asub praegu Esseni linna territooriumil. Tema suguvõsa kuulus Vestfaali väikeaadelkonna hulka.

1521–1522 oli ta Tallinna linnusekomtuuri (*Hauskomtur*) kohusetäitja, 1523–1525 linnusekomtuur. Seejärel pidas ta sama ametit Riias, kuid kuna Riias toona enam komtuuri polnud, oli ta Riia ordulinnuse pealik. 1535. aastal sai ta Dobele komtuuriks ja oli selles ametis kuni 1545. aastani. 1551. aastal on teda mainitud endise komtuurina, ta elas koos kolme teenijaga komtuurkonna territooriumil tagasitõmbunult Neuenburgischeni mõisas. Ta suri sealsamas 1561. aastal.

Kirjandus
---------

* *Ritterbrüder im livländischen Zweig des Deutschen Ordens*. Köln: Böhlau, 1993. Nr. 785 (lk 582).


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**Jürgen von Hoete** | **Dobele komtuur**1535–1545 | Järgnev**Rudolf von Beverförde**

 |
**Tabelinus** (ka *Tabellinus*, *Thabelinus*, *Tabelin* või *Tabeline*; surnud umbes 1221) oli kristlasest Pudiviru vanem 13. sajandi alguse Virumaal.

Tabelinus esineb vaid Henriku Liivimaa kroonikas, kus teda on mainitud kolmel korral. Tema nime pole võimalik täpselt rekonstrueerida, sest ladinakeelse sufiksi -us äravõtmisel jääb järgi tüvi *Tabelin*, mille järel võis aga olla veel mõni täht, näiteks e. Seetõttu kasutatakse tavaliselt nimekuju Tabelinus.

Tabelinus valitses Läti Henriku järgi Pudivirus (*Pudyviru*, tõenäoliselt tähendas see Väike-Viru), kuid sellist muinaskihelkonda pole hilisemast ajast enam teada. Siin võis olla tegu Lemmu muinaskihelkonna pooliseseseisva lõunaosaga. Krooniku väitel oli temale alluvas muinaskihelkonnas 14 küla, mis kõik hiljem ristiti..

Tabelinus äratab huvi selle poolest, et Henriku teadaannete kohaselt oli ta sakslaste sissetungi ajal Virumaale (aastal 1219) juba ristitud. Seda olevat teinud Ojamaal saksa preestrid (Henrikul *meie omad*), kuid pole teada, mis ajal see täpselt võis toimuda. Samuti võis olla Tabelinusel isiklik kontakt kroonikakirjutajaga. Piiskop Albert saatis Soomest pärit Petrus Kaikewalde ja Ümera lätlaste preestri Henriku (Läti Henriku) Eestimaale, kus nad võeti vastu Pudivirust pärit virulaste poolt, eesotsas nende vanemga Tabelinusega.

1220. aastal Harju-, Järva-, ja Virumaal alanud sakslaste ja taanlaste vahelise võiduristimise käigus poodi Tabelinus taanlaste poolt üles, sest ta oli juba varem Riia sakslaste poolt ristitud.

Kirjanduses
-----------

Tabelinust on ilukirjanduslikult kujutanud Ain Kalmus oma romaanitriloogia teostes "Jumalad lahkuvad maalt", "Toone tuuled üle maa" ja "Koju enne õhtut". Endel Nirk on kirjutanud dramaatilise lugulaulu viies jaos "Tabelinus" (Tallinn 1990, Loomingu Raamatukogu nr 47).

Viited
------

1. ↑  *Heinrici Chronicon Livoniae (HCL), 1982, XXIII-7, XXIV-1, XXIX-7.*
2. 1 2 3  HCL, lk 199.
3. ↑  HCL, lk 213: "...*ristiti nad kõik neljateistkümnest külast koos Tabeliniga, nende vanemaga.*"
4. 1 2  HCL, lk 213: "*Ja neid võtsid vastu virulased esimesest kihelkonnast, mida kutsutakse Pudyviru ... koos Tabeliniga, nende vanemaga, kelle taanlased poosid hiljem üles, sellepärast et ta oli võtnud riialaste ristimise ja andnud oma poja sõjateenistuse vendadele pantvangiks*."
5. ↑  Enn Tarvel (2018). *Eesti rahva lugu*. Varrak. ISBN 9789985343142. lk 53–54.

Välislingid
-----------

* Tabelinuse elulugu Eestigiid.ee-s (Sulev Vahtre)
**Tagalahe ravimuda leiuala** on ravimuda leiuala Tagalahes Haapsalu linna lähedal. Leiuala on arvele võetud ürglooduse objektina.

Haapsalu Tagalahe sügavuseks on 0,5-2 meetrit. Madala veega lahe tekkimisel on olnud suur mõju neotektoonilisel tõusul, umbes 2–3 mm aastas. Tulemuseks lahe madaldumine ning veevahetuse vähenemine avamerega. Maardla muda on sinakas-hallikas-must, mis õhu käes muutub pruunikaks. Omadustelt keskmiselt kleepuv, raskesti mahapestav, vedel ning pehme. Muda konsistentsilt homogeenne väävelvesiniku lõhnaga, mille sees on peenikest liiva.

Maa-ameti Maardlate kaart

Vaata ka
--------

* Voosi kurgu ravimuda leiuala

Viited
------

1. ↑  Sissekanne Eesti looduse infosüsteemis (vaadatud 02.05.2013)
2. ↑  TÜ Eesti Mereinstituut (2007). Matsalu ja Haapsalu lahe seisundi täpsustamine ning seisundi vastavuse hindamine aastaks 2015 kehtestatud keskkonnaeesmärkidele.
3. ↑  Ramst, R. (1983) Haapsalu lahe ravimuda otsingulis-hinnanguline uuring. ENSV Geoloogia Valitsus, Keila Geoloogiaekspeditsioo, Turbatöökond. ( Ravimuda publikatsioonide andmebaas, vaadatud 09.07.2020)

Välislingid
-----------

* Sissekanne Eesti looduse infosüsteemis
**August Keng** VR III/3 (24. jaanuar 1905 Abja vald – sügis 1975 Abja-Paluoja lähedal Alliku talus) oli Eesti sõjaväelane (reamees).

Keng läks sõjaväkke jaanuaris 1924 ning ta määrati 6. jalaväerügementi. Ta viidi augustis 1924 üle Sõjaministeeriumi komandantuuri vahirühma.

Keng oli 1. detsembri varahommikul postil ministeeriumi peasissepääsul, kui mässulised ründasid seda 1. detsembri riigipöördekatse ajal. Ta säilitas külma vere ja lõi sissetungijad tagasi. Vapruse eest autasustati teda 10. detsembril 1924 Vabadusristi III liigi 3. järguga. 

Keng abiellus pärast sõjaväeteenistusest lahkumist ja asus elama Abja valda. Ta kuulus Saksa okupatsiooni ajal Omakaitse Pärnumaa maleva Abja kompaniisse. Ta sai Saksa II klassi Sõjateenete Risti.

Keng varjas end alates 1944. aasta sügisest Abja kandi metsades. Ta elas 1959. aastast alates Abja-Paluoja lähedal Alliku talus, kus ta sügisel 1975 suri. Ta maeti salaja talu aeda.

Kengi hauda hakati otsima suvel 2008. See leiti 11. septembril 2008 ning Keng maeti 2. oktoobril 2008 ümber Halliste kalmistule.

Välislingid
-----------

* Peeter Ernits "Sammas kerkib, kangelase haud jäägu tare taha võpsikusse" *Maaleht* 31.07.2008
* Peeter Ernits "Vabadusristi kavaler August Keng maetakse ümber juba septembris". *Maaleht* 06.08.2008
* Peeter Ernits "August Kengi põrm viimaks leitud ". *Maaleht* 12.09.2008
* Kangelase säilmed jõudsid kalmistu pühitsetud mulda - Sakala, 3. oktoober 2008
* Ülevaade ja pildimaterjal August Kengi haua leidmisest
**Taavi Tatsi** (sündinud 23. märtsil 1978) on eesti meediakommunikatsiooni spetsialist, loodushoidja, orienteerumise edendaja ja tõlkija.

Ta lõpetas 2001. aastal Tartu Ülikooli lähiajaloo bakalaureuseõppe (lisaks läbis ülemastmes filosoofiaõpingud), ning sai 2006. aastal samas magistrikraadi konverentsitõlke erialal. 2013. aastal kaitses doktoriväitekirja meedia ja kommunikatsiooni erialal, mis käsitles muuseumi kuraatorite ja külastajate identiteeti. 2016. aastal lõpetas Luua Metsanduskooli metsakasvatuse erialal.

Ta töötas Eesti Rahva Muuseumis teadurina aastatel 2008–2013. 2022. aasta seisuga töötab RMK Lõuna-Eesti piirkonna teabejuhina Pähni külastuskeskuses.

Ta on ansambli Tsõdsõpujaleelo liige.

Tegeleb orienteerumise ja orienteerumisvõistluste korraldamisega. Pääsenud ka 20. sajandi mõjukaimate orienteerumise edendajate nimekirja.

Viited
------

1. ↑  "Transformations of museum-embedded cultural expertise".
2. ↑  "Pähni külastuskeskus".
3. ↑  "Eestlased püüavad kodusel rogaini EM-il medalisadu jätkata".
4. ↑  "Orienteeruja 1 (54) 2001".

Välislingid
-----------

* Taavi Tatsi Eesti Teadusinfosüsteemis Muuda Vikiandmetes
* Taavi Tatsi Eesti Rahva Muuseum