recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Clyde Jackson Browne** (sündinud 9. oktoobril 1948 Heidelbergis) on Saksamaal sündinud USA laulja ja laulukirjutaja.

Karjääri alguses kirjutas ta laule teistele artistidele. Tema omanimeline debüütalbum ilmus 1972. aastal. Debüütalbumilt ilmunud singel "Doctor, My Eyes" sai tema esimeseks hitiks, see jõudis USA singlite edetabelis Billboard Hot 100 kaheksandale kohale.

2022. aast aseisuga on ta välja andnud 15 stuudioalbumit, millest edukamad on olnud 1977. aastal ilmunud "Running on Empty" (USA-s 3.) ja 1980. aastal ilmunud "Hold Out" (USA-s 1.). USA-s on tema plaate müüdud 18 miljoni. Tema tuntumad laulud peale "Doctor, My Eyesi" on muuhulgas "Running on Empty" (1978), "Stay" (Maurice Williamsi laulu kaver; 1978), "Boulevard" (1980), "Somebody's Baby" (1982) ja "Lawyers in Love" (1983). "Somebody's Baby" kõlas filmi "Kiired ajad Ridgemonti keskkoolis" ("Fast Times at Ridgemont High") filmimuusikas ja see on olnud tema edukaim singel Billboardi edetabelis (7. koht).

Bronwe on kuuel korral esitatud Grammy auhinnale. 2004. aastal võeti ta Rock'n'rolli Kuulsuste Halli ja 2007. aastal laulukirjutajate kuulsuste halli liikmeks. Ajakiri Rolling Stone on ta valinud saja kõigi aegade parima laulukirjutaja hulka.

Browne on tuntud tuumaenergiavastase aktivistina.

Stuudioalbumid
--------------

* "Jackson Browne" (1972)
* "For Everyman" (1973)
* "Late for the Sky" (1974)
* "The Pretender" (1976)
* "Running on Empty" (1977)
* "Hold Out" (1980)
* "Lawyers in Love" (1983)
* "Lies in the Balance" (1986)
* "World in Motion" (1989)
* "I'm Alive" (1993)
* "Looking East" (1996)
* "The Naked Ride Home" (2002)
* "Time the Conqueror" (2008)
* "Standing in the Breach" (2014)
* "Downhill from Everywhere" (2021)

Viited
------

1. ↑  "100 Greatest Songwriters of All Time". Rolling Stone. Vaadatud 19.9.2020

Välislingid
-----------

* Koduleht
Martin Weinek (pildil paremal)
**Martin Weinek** (sündinud 30. juunil 1964 Leobenis Steiermargi liidumaal) on Austria teatri- ja filminäitleja, lavastaja ning veinimeister. 

Ta on telesarjas "Komissar Rex" inspektor Fritz Kunzi osatäitja.

Aastatel 1983–1986 õppis Martin Weinek professor Peter P. Josti juhendamisel dramaturgiat.

Alates 1986. aastast on M. Weinwek teinud Grupp 80 raames kaasa mitme Viini teatri lavastustes. Samal aastal mängis ta kõrvalosa (liftipoissi) filmis "Nachsaison" ("Pärast hooaega").

1987. aastal osales ta Recklinghauseni teatrifestivalil, kus mängis üht peaosa Georg Mittendreini lavastuses "Der Lechner Edi schaut ins Paradies" ja tänavapühkijat Dieter Berneri lavastatud filmis "Müllomania".

1989. aastal tegi ta kaasa telesarjas "Calavati Joe". 1990. aastast on ta lisaks näitlemisele proovinud aeg-ajalt kätt ka lavastajana.

Olulisemad teatri- ja filmitööd
-------------------------------

* 1989 – "Calavati Joe" (telesari)
* 1999–2004, 2008 ja 2010 – "Komissar Rex" (telesari)
* 2004 – "Silentium"
* 2005 – "Grenzverkehr"
* 2006 – "Unter weißen Segeln"
* 2007 – "Die Rosenheim-Cops"
* 2008 – "Der Nikolaus im Haus"
* 2010 – "Die Rosenheim-Cops"
* 2011 – "Sommer der Gaukler"
* 2011 – "Der Mann mit dem Fagott"
* 2013 – "Huber und Staller"

Veinimeister
------------

Näitlejatöö kõrval peab Weinek koos abikaasa Evaga veiniaeda. Ka Eva õppis dramaturgiat ja töötas seejärel aastaid dramaturgina. 1993. aastal otsustasid abikaasad hakata koos hobi korras veini tegema. Nüüd on neil Heiligenbrunni lähistel kolme hektari suurune viinamarjaistandus, mille saagi nad ise veiniks teevad ja seda ka turustavad.

Välislingid
-----------

* Link ORF (saksa keeles)
* Weinek als Weinbauer (saksa keeles)

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Martin Weinek** |
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib renderdusmootorist; Oliver Heldensi laulu kohta vaata artiklit Gecko (laul)* |

---

**Gecko** on avatud lähtekoodiga brauseri küljendusmootor, mida kasutatakse kõikides Mozilla kaubamärgiga programmides ja selle derivaatides (kaasa arvatud hilisemad Netscape'i väljalasked). C++-is kirjutatuna on Gecko arendatud toetama avatud interneti standardeid. Küljendusmootori lõi Netscape Communications Corporation, nüüd on arendajaks Mozilla Foundation.

Gecko võimaldab rikkalikku rakendusliidest, mis teeb selle sobilikuks laiale rollidevalikule internetipõhistes programmides, näiteks veebilehitsejad, sisuesitlus ja klient/server-tüüpi tehnilised võimalused. Põhiliselt kasutatakse seda Mozilla derivaatides, nt Netscape-is ja Mozilla Firefox-is, kuid mujalgi. Gecko on mitmeplatvormiline ning töötab sellistes opsüsteemides nagu Microsoft Windows, Linux ja Mac OS X.

Geckot peetakse kõige tuntumaks küljendusmootoriks veebis peale Tridenti (Internet Explorer Windowsile alates 4. versioonist). Järgnevad KHTML (Konqueroris), WebCore (Safari veebibrauseris), Presto (Operas) ja Tasman (kasutab Macintoshi Internet Explorer).

Geckol põhinevad veebibrauserid
-------------------------------

* Netscape 6.x (ja uuemad)
* Mozilla Suite
* Mozilla Firefox
* SeaMonkey
* Galeon
* Epiphany
* Skipstone
* Kazehakase
* K-Meleon

Välislingid
-----------

* Gecko Wiki [en]
* Gecko FAQ
* XULRunner Hall of Fame

| * v
* r
Veebibrauserid |
| --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Osad | 
Allalaadimishaldur  • Küpsis  • Pistikprogramm |
| Veebistandardid | 
CSS  • DOM  • HTML  • HTML5  • JavaScript  • MathML  • SVG  • XHTML  • WebGL |
| Seotud teemad | 
Veeb  • Internetikomplekt  • Mobiilne internet  • SPDY  • HTTP  • HTTPS  • SSL/TLS  • WebSocket  • XML |

 |
| Lauaarvuti | 

|  |  |
| --- | --- |
| Geckol põhinevad | 
Firefox  • *Lotus Symphony*  • *Netscape* |
| WebKitil põhinevad | 
Konqueror  • Midori  • Safari |
| Tridentil põhinevad | 
Internet Explorer |
| Blinkil põhinevad | 
Chromium (Chrome)  • Opera |
| Tekstipõhised | 
Lynx  • w3m |
| Muud | 
Microsoft Edge |

 |
|  |  |
| --- | --- |
| Suuruse nimi | Mahtuvus |
| Suuruse tähis | *C* |
| SI ühiku nimi | farad |
| SI ühiku tähis | F |
|

**Elektrimahtuvus** (lühemalt **mahtuvus**) on füüsikaline suurus, mis iseloomustab elektrit juhtiva keha või kondensaatori võimet salvestada elektrilaengut. Mahtuvust mõõdetakse elektrilaenguna, mis tõstab keha potentsiaali või kondensaatori elektroodide potentsiaalide vahet (pinget) ühiku võrra:

{\displaystyle C={\frac {q}{U}}\,,}
kus *C* on mahtuvus, *q* on elektrilaeng ja *U* on pinge.

Üksiku keha (näiteks laetud sfääri) puhul tähistab *q* keha laengut ja *U* pinget keha pinna ning lõpmatuse vahel. Juhul kui vaadeldakse kaht laetud keha (näiteks kondensaatori elektroode), mis kannavad laenguid *q* ja ‒*q*, siis tähistab *U* pinget nende kehade vahel.

Mahtuvus ei sõltu pingest ega kehade laengust, see sõltub vaid kehade kujust ja mõõtmetest ning nendevahelise keskkonna dielektrilisest läbitavusest.

Mahtuvuse arvutusvalemeid
-------------------------

| Liik | Mahtuvus | Joonis |
| --- | --- | --- |
| Plaatkondensaator | {\displaystyle C=\varepsilon \cdot {\frac {A}{d}}} |  |
| Koaksiaalkaabel võisilindriline kondensaator | {\displaystyle C=2\pi \varepsilon \,{\frac {l}{\ln \!\left({\frac {R\_{2}}{R\_{1}}}\right)}}} |  |
| Kerakondensaator | {\displaystyle C={\frac {4\pi \varepsilon }{\left({\frac {1}{R\_{1}}}-{\frac {1}{R\_{2}}}\right)}}} |  |
| Kera, kui *R*2 on  lõpmatult suur | {\displaystyle C=4\pi \varepsilon \cdot R\_{1}} |
| Paralleelsed silindrid | {\displaystyle C={\frac {\pi \varepsilon l}{\operatorname {arcosh} \left({\frac {d}{2R}}\right)}}} |  |
| Tasapinnaga rööbitine juhe | {\displaystyle C={\frac {2\pi \varepsilon l}{\operatorname {arcosh} \left({\frac {d}{R}}\right)}}} |   *d* > *R* |
| Kaks kera raadiusega *a* | {\displaystyle C\approx 2\pi \varepsilon a(1+a/d)} | 
Kerade vahekaugus *d* on palju suurem kui raadius *a* |
| Kera raadiusega *a* | {\displaystyle C=4\pi \varepsilon a} |  |
| Ketas raadiusega *a* | {\displaystyle C=8\varepsilon a} |  |

Valemitähiste selgitus: *A* – elektroodi pindala; *d* – elektroodide vahekaugus; *l* – elektroodi pikkus; *R*1, *R*2 – elektroodi raadius; dielektriku absoluutne dielektriline läbitavus {\displaystyle \varepsilon =\varepsilon \_{0}\varepsilon \_{\mathrm {r} }}, milles {\displaystyle \varepsilon \_{0}} on elektriline konstant ja {\displaystyle \varepsilon \_{\mathrm {r} }} dielektriku suhteline dielektriline läbitavus.

Vaata ka
--------

* Kondensaator
**Veena Räägel** (28. märts 1934 Abja vald, Halliste kihelkond, Pärnumaa – 27. märts 2002) oli eesti geoloog.

Elulugu
-------

Veena Räägel oli talupidaja tütar.

Lõpetas 1953 Suure-Jaani Keskkooli ja 1958 Tartu Riikliku Ülikooli geoloogia osakonna; geoloogiamagister (1993, TÜ), väitekiri "Eesti looduslike ehitusmaterjalide kasutamine ja edasised perspektiivid".

Töötas 1958–1963 Semipalatinski ja Altai geoloogilises ekspeditsioonis Kasahhi NSV-s geoloogia kaardistamisel ja maavarade otsimisel. 1963–2002 Eesti Geoloogiakeskuses mitmesugustel ametikohtadel (sh peageoloog ja maavarade osakonna juhataja).

Teadustöö
---------

Uurimisvaldkonnad: maavarad kui looduslikud ehitusmaterjalid ning geoloogilis-majanduslikud hinnangud ja ehitusmaterjalide tööstuse arenguprobleemid.

Teoseid
-------

Üle 10 teadustrükise.

* Joosu savileiukoht ja devoni kivistised (kaasautor). // EL (1970) 12
* Estonian oil-shale (kaasautor). Tallinn 1991
* Estonian natural resources (kaasautor). Tallinn 1993
* Eesti maapõuerikkusi (kaasautor). Tallinn 1993

Viited
------

1. 1 2 3 4  Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide

Välislingid
-----------

* *Eesti teaduse biograafiline leksikon.* 3. köide: *N–Sap* TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013, lk. 1307
* Haud Tallinna Pärnamäe kalmistul

 *Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.*
**Domantas Sabonis** (sündinud 3. mail 1996 Portlandis, USA-s) on Leedu korvpallur, kes mängib 2022. aastast NBA klubis Sacramento Kings. Enne seda mängis 2017–2022 klubis Indiana Pacers.

Karjäär
-------

### Euroopa

Sabonis alustas klubikarjääri 2012. aastal, kui liitus 16-aastaselt Hispaania kõrgliigaklubiga Málaga Unicaja. Hooajaks 2012/13 anti ta laenule teise liiga klubisse Málaga Axarquía, misjärel naasis ta hooajal 2013/14 Unicaja rivistusse. 

Sabonis tegi debüüdi Hispaania meistriliigas 13. oktoobril 2013 ja Euroliigas 18. oktoobril 2013. Unicaja eest mängides ei sõlminud ta palgalist profilepingut, et säilitada õigus mängida USA üliõpilasliigas NCAA.

### NCAA

Sabonis mängis aastatel 2014–2016 ülikoolikorvpalli Gonzaga ülikooli meeskonnas Bulldogs. Debüüthooajal (2014/15) tõi ta keskmiselt 9,7 punkti ja 7,1 lauapalli, hooajal 2015/16 keskmiselt 17,6 punkti ja 11,8 lauapalli mängus.

### NBA

Sabonise valis 2016. aasta NBA *draft'*i 11. valikuga Orlando Magic, kes vahetas ta kohe koos Ersan İlyasova ja Victor Oladipoga Serge Ibaka vastu Oklahoma City Thunderisse. Debüüthooajal kogus ta Thunderi kasuks keskmiselt 20 minutiga 5,9 punkti ja 3,6 lauapalli mängus.

2017. aasta juulis vahetati Sabonis koos Oladipoga Paul George'i vastu Indiana Pacersisse. Pacersis on Sabonis toonud 2017/18. hooajal keskmiselt 11,6 punkti ja 7,7 lauapalli, 2018/19. hooajal 14,1 punkti ja 9,3 lauapalli ning 2019/20. hooajal 18,5 punkti, 12,4 lauapalli ja 5 resultatiivset söötu mängus.

### Rahvuskoondis

Sabonis tegi debüüdi Leedu koondises 2015. aastal ning on võitnud hõbemedali 2015. aasta Euroopa meistrivõistlustel.

Saavutused
----------

* Kaks korda valitud NBA tähtede mängule (2020, 2021)

Isiklikku
---------

Tema isa on endine korvpallur Arvydas Sabonis, kes on korvpallis tulnud olümpiavõitjaks, maailmameistriks ja Euroopa meistriks. 

Domantas sündis 1996. aastal Portlandis, kus isa mängis NBA klubis Portland Trail Blazers.

Välislingid
-----------

* Domantas Sabonis – NBA.com
* Domantas Sabonis – Basketball-Reference.com
Ivan Korčok 2016. aastal
**Ivan Korčok** (sündinud 4. aprillil 1964 Banská Bystricas) on Slovakkia diplomaat ja poliitik, alates 8. aprillist 2020 Slovakkia välisminister.

Ivan Korčok õppis aastatel 1983–1987 Bratislava Majandusülikoolis ja aastatel 1991–1995 Bratislava Comeniuse Ülikooli rahvusvaheliste suhete instituudis kraadiõppes.

Aastatel 2005–2009 oli ta Slovakkia suursaadik Berliinis, seejärel aastatel 2009–2015 Slovakkia alaline esindaja Euroopa Liidu juures. Aastatel 2015–2018 oli ta Slovakkia välisministeeriumi riigisekretär (eesti mõistes kantsler). Aastatel 2018–2020 oli ta Slovakkia suursaadik Ameerika Ühendriikides.

Pärast 2020. aasta veebruaris toimunud parlamendivalimisi nimetas partei Vabadus ja Solidaarsus (ise ta erakonda ei kuulu) ta Slovakkia välisministriks peaminister Igor Matoviči valitsuses. Valitsuse ametisse nimetamisest ei saanud ta 2020. aasta märtsis osa võtta, sest pidi koroonapandeemia tõttu viibima 14 päeva karantiinis. Ta andis ametivande 8. aprillil 2020. Välisministri volitused Igor Matoviči valitsuses lõppesid 25. märtsil 2021. Ta on välisminister ka Eduard Hegeri valitsuses (alates 1. aprillist 2021).
**Peeter Tedre** (7. september 1941 Tallinn – 18. märts 2020) oli eesti näitleja, teatritegelane ja Eesti Üürnike Liidu tegevjuht.

Ta lõpetas 1960. aastal Tallinna 4. Keskkooli ja 1963. aastal Tallinnfilmi õppestuudio.

Ta oli aastatel 1963–1964 ja 1966 Ugala ning 1966–1982 Lydia Koidula nimelise Pärnu Draamateatri näitleja. 

Aastatel 1985–1992 oli ta Vanalinnastuudio administraator ja näitleja, aastatel 1996 ja 2000–2004 samas peaadministraator ning 1997–2004 haldusdirektor, vahepeal töötanud ettevõtluses. 1994. aastast oli ta Eesti Üürnike Liidu tegevjuht.

Looming
-------

### Valik teatrirolle

* Mees (Cocteau "Hoolimatu armuke", 1978)
* professor Willard (Wilderi "Meie linnake", 1980)
* krahv de Guiche (Rostandi "Cyrano de Bergerac", 1986)
* Christian Ivanovitš Hübner (Gogoli "Revident", 1987)
* Klein (Kesselringi "Hapu vein ja sinihape", 1988)
* Monge (Marceau "Presidendi sõber", 1990)
* B (Ahlforsi ja Bargumi "Kas Kongos on tiigreid?", 1991)
* Polessov (Ilfi ja Petrovi, Aimla ja Baskini "12 tooli", 1998)
* eri rollid (Kalli "Kassikuld", 1999)
* Moneywald (Kalli "Päikesekontsert", 2002)
* Matson (Raudsepa "Roosad prillid", 2003)
* Orkestri administraator (Fellini "Orkestriproov", 2004, Kell Kümme)
* Christian Gulbrandsen (Christie ja Baskini "Mäng peeglitega", 2005, Kell Kümme)

### Filmid

Ta on mänginud filmides "Roosa kübar" (1963, režissöör Veljo Käsper) ja "Suletud ring" (1983, režissöör Peeter Urbla). Ta on esinenud aastatel 1972–1983 Pärnu restorani Hermes varietees.

Isiklikku
---------

Ta oli 1971. aastast abielus näitleja Lii Tedrega (neiuna Mander). Nende tütar on kultuurinõunik ja endine ETV diktor Helene Tedre.

Välislingid
-----------

* Peeter Tedre ETBL-is
* Peeter Tedre Eesti Filmi Andmebaasis
**Viktor Peet** (sündinud 1. jaanuaril 1956 Temirtaus Kasahstanis) on Eesti füüsik.

Elulugu
-------

Viktor Peet on ehitaja poeg.

Lõpetas 1973 Kohtla-Järve 13. Keskkooli, 1978 TRÜ füüsika osakonna, füüsika-matemaatikakandidaat (1988, Moskva Üldfüüsika Instituut), väitekiri "Лазерная диагностика активной среды электроразрядного ХеСl лазера". Oli 1978–80 ja 1982–83 Eesti NSV TA Füüsika Instituudi insener, 1983–88 nooremteadur, 1988–90 teadur, 1990–2002 vanemteadur, 2002– TÜ Füüsika Instituudi vanemteadur. Lugenud TÜ-s kvantgeneraatorite kursust.

Teadustöö
---------

Uurimisvaldkonnad: mittelineaarne ja kvantoptika, mitmefootonilised protsessid, laseroptika, laserspektromeetria. Ajakirjade Optics Communication ja Optics Letters retsensent. Euroopa programmi INTAS ekspert. Eesti Füüsika Seltsi preemia (2003). 60 teaduspublikatsiooni.

Teoseid
-------

* Formation dynamics of exited components in discharge XeCl laser plasma from the data of dye-laser absorbtion probing (kaasautorid A. Treštšalov, V. Mihkelsoo). // IEEE J. Quantum Electronics 22 (1986)
* Selective laser-induced breakdown of xenon. // Phys. Rev. A 51 (1995)
* Resonantly enchanced multiphoton ionization of xenon in Bessel beams. // Phys. Rev. A 53 (1996)
* Wave-mixing effects in resonance-enchanced multiphoton ionization of xenon in Bessel beams (kaasautor W. R. Garret). // Phys. Rev. A 61 (2000)
* Triggered multiphoton ionization. // J. Phys. B – Atomic Molecular and Optical Physics 39 (2006)
* Wave-mixing interference in three-photon resonant atomic excitation with cross-polaized angled beams. // Phys. Rev. A 74 (2006).

Viited
------

1. 1 2 3 4  Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide.

Kirjandus
---------

*Eesti teaduse biograafiline leksikon.* 3. köide: *N–Sap* TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013

Välislingid
-----------

* Viktor Peet Eesti Teadusinfosüsteemis Muuda Vikiandmetes

 *Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.*
**Harry Vilpart** (6. oktoober 1917 Tallinn – 26. juuni 1997 Tallinn; ka **Harri Vilpart**) oli eesti laulja (bariton) ja muuseumitöötaja.

Aastatel 1949–1951 õppis Tallinna Muusikakoolis Ants Kiilaspea klassis, 1951–1953 Tallinna Riiklikus Konservatooriumis Gustav Ernesaksa koorijuhtimisklassis.

Aastatel 1948–1982 oli ta Riikliku Akadeemilise Meeskoori laulja, 1956–1978 ka koori inspektor ja koorinõukogu liige. 1982. aastast töötas Eesti Teatri- ja Muusikamuuseumi teadurina.

Ta on tõlkinud laulusõnu.

Ta on maetud Siselinna kalmistule.

Tunnustus
---------

* 1974 Eesti NSV teeneline kunstnik

Isiklikku
---------

Tema abikaasa oli näitleja ja lavastaja Astrid Lepa. Margus Lepa on nende poeg.

Viited
------

1. ↑  Eesti muusika biograafiline leksikon. Tallinn: Valgus, 1990, lk 291
2. ↑  Eesti rahvusbibliograafia. Vilpart, Harri, tõlkija[*alaline kõdulink*]
3. ↑  Kalmistute register HAUDI

Välislingid
-----------

* Rahvusarhiivi fotode andmebaas. Riikliku Akadeemilise Meeskoori koorinõukogu koosolek. Vasakul seisavad: Verner Gerretz, August Nuga; istuvad: Erich Kaaruks, Uno Järvela, Harry Vilpart. Paremal: Gustav Ernesaks, Rene Rätsnik ja Filharmoonia direktor Viktor Vekšin (1960)
* Eesti rahvusbibliograafia. Vilpart, Harri, tõlkija
Aime ja Andres Lutsar 1995. aastal  
Foto: Jaan Künnap
**Aime Lutsar** (sündinud **Aime Veskimäe**; 6. september 1947 Leisi – 18. jaanuar 2013) oli eesti näitleja, lavastaja ja näitejuht.

Ta lõpetas 1966. aastal Kohila Keskkooli, 1969. aastal Ugala teatri õppestuudio ja 1980. aastal Tallinna Pedagoogilise Instituudi kultuurharidusteaduskonna.

Lutsar alustas näitlejana 1967. aastal Viljandi Ugalas. 1984. aastast juhatas ta Salme kultuurikeskuse harrastusteatrit Tallinnas.

Ta on mänginud Veljo Käsperi filmis "Tuulevaikus" (1970) ning Ugala teatri lavastustes "Elu ja armastus" (1968), "Armastus, džäss ja kurat" (1969) ja "Kured lendavad" (1971).

Tema õpilaste seast on sirgunud hulk kutselisi näitlejaid ja kultuuritegelasi, nagu Kärt Tomingas, Indrek Ojari, Mart Koldits, Kristo Viiding, Jim Ashilevi, Marilyn Jurman ja teised.

Aime Lutsar suri 18. jaanuaril 2013 ja maeti 26. jaanuaril 2013 Metsakalmistule.

Isiklikku
---------

Ta oli aastast 1971 abielus sambomaadleja ja judotreeneri Andres Lutsariga; ka nende poeg Jaan Lutsar on judoka ja judotreener.

Viited
------

1. ↑

Kirjandus
---------

* Jää hüvasti Aime Lutsar
* Suri näitleja ja lavastaja Aime Lutsar. Postimees, 21. jaanuar 2013
* Suri näitleja ja lavastaja Aime Lutsar
* Suri näitleja ja lavastaja Aime Lutsar
* Suri näitleja ja lavastaja Aime Lutsar
**Kõvask** on eesti perekonnanimi. Lõunaeesti murretes tähendab *kõvask* luisku.

Statistika
----------

2023. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Kõvask 87 inimesel: 43 mehel ja 44 naisel. Perekonnanimede levikult oli Kõvask meeste puhul 2528. kohal ja naiste puhul 2748. kohal. Kõige levinum oli perekonnanimi Kõvask vanuserühmas 25–29, kus neid on 10 000 elaniku kohta 1,15. Nimi oli kõige sagedasem Valga maakonnas, kus sellist nime kandis maakonna 10 000 elaniku kohta 15,04 inimest.

19. sajandi algul pandi pärisorjusest vabastamise käigus talupojale Võrumaal Räpina kihelkonnas Palo mõisavallas nimeks Kiwask (Kõvask).

Nime kandjaid
-------------

* Katre Kõvask, eesti ärijuht (1975–)
* Viive Kõvask, eesti hüdrobioloog (1932–1995)

Viited
------

1. ↑  Kõvask Surnames. Vaadatud 18. detsember 2023.
2. ↑  Kõvask. Murdekaart.
3. ↑  Võro-eesti synaraamat.
4. ↑  Statistikaamet: Nimede statistika (vaadatud 18.12.2023)
5. ↑  Onomastika andmebaas. Nimede panemine: Kõvask.

Välislingid
-----------

* Kõvask statistikaameti andmebaasis
**Tiidu Peter Park** (aastani 1956 **Tiit Priks**; sündinud 20. veebruaril 1941 Tallinnas) on Eesti ajaloolane ja raamatukoguhoidja.

Elulugu
-------

Tiidu Peter Park on agronoomi poeg.

Põgenes 1944 koos perega Rootsi, aastast 1948 USA-s. Lõpetas 1959 New Yorgis keskkooli, 1963 Adelphi College'i (Garden City, New York), 1970 Virginia Ülikooli (Charlottesville, Virginia) ajaloomagistri kraadiga (Euroopa modernne kultuuriajalugu), Ph.D. (ajalugu, 1970, samas), väitekiri "The European Reaction to the Execution of Francisco Ferrer"; raamatukoguteaduse magister (1972, Marylandi Ülikool). 

Oli 1972–73 Marymount Manhattan College'i (New York) instruktor, 1973 Georg Mercer Memorial School of Theology (Garden City, New York), 1974 Valley Stream Public Library (Valley Stream, New York), 1994–97 Lynbrook Public Library (Lynbrook, New York) raamatukoguhoidja, aastast 1997 pensionil. Ühtlasi oli 1991–2003 New Yorgi Eesti Abi (Estonian Aid, Inc.) asepresident. 

Asutas, katalogiseeris ja klassifitseeris New Yorgi Eesti Maja eesti-ainelise raamatukogu. Asutas 1999 ja peab internetis mütoloogia- ja folkloorialast diskussiooniklubi Moderning Mythology and Folklore (Mythfolk).

Teadustöö
---------

Uurimisvaldkond: Euroopa kultuuriajalugu (alates 19. saj algusest), eriti filosoofia ja sotsiaalteooriate valdkond, massiliikumised, psühholoogia ja psühhiaatria ajalugu, sotsioloogia, antropoloogia, religioon, lingvistika, astronoomia, tundmatu iseloomu või päritoluga atmosfäärinähtused.

American Historical Associationi, American Library Associationi, Nassau County Library Associationi, Mensa Internationali jmt teadusorganisatsioonide liige. Auhindu: Phi Alpha Theta (1963), Delphian Publication Award (1963). Üle 30 teaduspublikatsiooni (osa digitaalses vormis).

Teoseid
-------

* Interstellar Distances in the Solar Neighborhood. New York, 1975
* Thomas Carlyle and the Jews. // J. Eur. Studies XX (1990)
* John Stuart Mill, Thomas Carlyle and the U.S. Civil War. // The Historian 54 (1991) 1
* Too many Anomalies, Not Enough Time. // The Anomalist (1997) 5
* Kuidas Ameerika Ühendriigid tunnustasid Balti riike. // Akadeemia (2001) 8
* Thomas Carlyle. // Carlyle Encyclopedia. Farleigh Dickinson University Press, Madison, New Jersey, 2004

Viited
------

1. 1 2 3 4  Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide.

Kirjandus
---------

* ETVpK, 88
* *Eesti teaduse biograafiline leksikon.* 3. köide: *N–Sap* TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013

 *Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.*
**Thomaz Soares da Silva** (tuntud enam nime **Zizinho** all; 14. september 1922 Niterói – 7. veebruar 2002) oli Brasiilia jalgpallur, ründav poolkaitsja.

Klubikarjääri esimene pool möödus tal Flamengos. Aastatel 1942, 1943 ja 1944 võitis ta Rio de Janeiro osariigi meistrivõistlused Campeonato Carioca, mis oli sel ajal kõige tähtsamad võistlused, sest üleriigilisi meistrivõistlusi veel ei peetud. Pärast seda mängis ta aastatel 1951–1957 Bangus. 1957. aastal siirdus ta São Paulosse, millega tuli kohe esimesel hooajal São Paulo osariigi meistrivõistluste Campeonato Paulista võitjaks.

Brasiiliat esindas Zizinho koondises aastatel 1942–1957 kokku 53 mängus ja lõi neis 30 väravat.

1950. aasta maailmameistrivõistluste viimases alagrupimängus lõi ta värava Jugoslaavia vastu ning finaalseeria teises mängus Hispaania vastu. Otsustavas mängus jäädi alla aga Uruguayle tulemusega 1:2. Zizinho valiti turniiri sümboolsesse koosseisu ja ühtlasi turniiri parimaks mängijaks.

Lõuna-Ameerika meistrivõistlustel osales ta Brasiilia koondisega aastatel 1942, 1945, 1946, 1949, 1953 ja 1957. Ainsal korral õnnestus meistriks tulla 1949. aastal. Sel turniiril lõi Zizinho kokku kuus väravat.

Zizinho oli tuntud suurepäraste mänguoskuste, sealhulgas triblingu, söödutäpsuse ja täpsete karistuslöökide poolest.

Pärast mängijakarjääri lõppu tegutses ta treenerina. Ta oli aastatel 1960, 1965–1966 ja 1980 Bangu peatreener ning aastatel 1967 ja 1972 Vasco da Gama peatreener.

IFFHS valis Zizinho 20. sajandi Lõuna-Ameerika parimate jalgpallurite seas kümnendaks ja Brasiilia jalgpallurite seas neljandale kohale. Samuti on ta võetud Brasiilia jalgpalli kuulsuste halli liikmeks.

Viited
------

1. ↑
Kanuumatk on ka aktiivturismi sektor
**Aktiivturism** (inglise keeles adventure tourism) on turism, mille käigus harrastatakse aktiivset puhkust ja liikumist: jalgsi, rattaga, suuskadega, hobusega, kõike mis on kuidagi seotud spordiga. Aktiivturism on märkimisväärne suur tööstussektor, mida on tänaseks suhteliselt vähe uuritud. Eestis on aktiivturism hästi arenenud, tänu Eesti looduse unikaalsusele, erinevatele maastikualadele ja rabadele. Turism on iseenesest aktiivne, kuid aktiivturism võib olla kui eneseületamine. Aktiivturismi peamine eesmärk on sportlikkus ja seiklemine, nagu näiteks mägironimine või vabalangemine. See on turismivorm mida harrastatakse ka suuremates gruppides.

Enamik asjakohast teaduskirjandust pärineb aga muudest turismi, vaba aja veetmise ja õuesõppe valdkondadest. Ökoturismi, puhketurismi, turismikaitsealade turismi ja isegi eluslooduse majandamist käsitlevad tekstid räägivad seiklusturismi kohta vähe, kuigi mõned neist mainivad möödaminnes kaubanduslikke varustajaid ja vaba aja veetmise võimalusi.

Aktiivturismi vormid
--------------------

Jalgrattamatk
* matk: kanuumatk, rattamatk, kajakimatk,

* harrastajate sporditurismi võistlus
* suusatamine, lumelauasõit
* mägirattaga sõitmine
* parvetamine
* vabalangus

Spetsiaalselt seiklusturismiga seotud raamatud
----------------------------------------------

Eesti loodus
* Miles and Priest (1999) seikluste programmeerimisest õuesõppes
* Hudson (2002), peamiselt sporditurismile pühendatud
* Swarbrooke et al. (2003) inimeste seikluste psühholoogiast
* Easson (2006) ekstreemspordi filosoofiast ja psühholoogiast
* Buckley (2006)seiklusturismi toodete struktuuri kohta.

Aktiivturism Eestis
-------------------

Peamisteks aktiivturismi atraktsioonideks Eestis on kanuu- ja süstamatkad ning  seikluspargid. Populaarsemad seikluspargid on Alutaguse, Kiviõli ja Otepää. Enamus kanuumatku viiakse läbi Soomaal, samuti Põhja-Eestis-  Prangli saare ümbruses, Kolga lahel ja Sauga jõel ning  Lõuna-Eestis peamiselt Võhandu , Ahja ja Piusa jõe. Mägiratast saab sõita Kiviõlis, Türi lähistel ja Lõuna-Eestis Vooremäel. Eestis on parimad kärestikulised lõigud just parvetamiseks Jägala jõel ning seal on võimalik saada tõeliselt kiire andrenaliinilaeng.

Vaata ka
--------

* Loodusturism
* Ökoturism
* Maaturism
* Seiklusturism

Viited
------

1. 1 2 3 4 5 6 7  Ralf Christopher Buckley (2006). "Adventure Tourism Research: A Guide to the Literature". Vaadatud 3.05.2021.
2. ↑  Heikki Sal-Saller (22.04.2017). "Rattaga mäest laskumine on super fun!". Originaali arhiivikoopia seisuga 4.05.2021. Vaadatud 4.05.2021.
3. ↑  "ESTONIA TRAVEL GUIDE: WHAT TO SEE AND WHERE TO GO". Vaadatud 4.05.2021.
4. ↑  visit estonia. "Water sports & leisure". Vaadatud 3.05.2021.
**Johann von der Recke**, teise nimega **von Sümmern** (enne 1459 – pärast 1511) oli Liivi ordu liige, Tallinna komtuur aastatel 1485–1510.

Tema isa nimetati samuti Johann von der Recke-Sümmerniks, ema nime pole teada. Ta pärines Sümmernist Vestfaalist. Tema nõod olid samuti Liivi ordus olnud Godert ja Hermann von der Recke.

Johanni on 1459. aastal koos isaga mainitud ilmikuna Vestfaalis. Tõenäoliselt järgmise kümne aasta jooksul saabus ta Liivimaale, kuigi otseselt andmeid tema kohta pole, kuni ta 1485. aastal Tallinna komtuuriks sai. Sellele kohale jäi ta järgmiseks 25 aastaks, olles seega pikaajalisim Tallinna komtuur. 1488. aastal on teda mainitud ka ühes Preisimaa visitatsiooniprotokollis kui vaga meest. Wolter von Plettenbergi aegse sõja ajal Moskooviaga juhtis Recke orduvägede operatsioone Narva jõe taha, saavutades 1502. aasta alguses küllaltki olulist edu, mis pärast venelaste rüüsteretki aitasid liivimaalaste moraali tõsta.

1510. aastal loobus Recke Tallinna komtuuri ametikohast, järgmisel aastal on teda mainitud endise komtuurina ja seejärel teated temast lõppevad. Tõenäoliselt suri ta varsti pärast seda.

Viited
------

1. ↑  Extrahirt 1898 von Peter Von Wrangell zu Itfer. Johann v. der, gen. Sumeren der Alte, Komtur in Reval 1486—1509, zum Urkundenbuch des Werkes: Nachrichten über das Geschlecht, Ungern-Sternberg. I. Urkunden aus der Ordenszeit bis 1561 s. 81.

Kirjandus
---------

* *Ritterbrüder im livländischen Zweig des Deutschen Ordens*. Köln: Böhlau, 1993. Nr. 706 (lk 532–533).

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**Johann Freitag von Loringhoven** | **Tallinna komtuur**1485–1510 | Järgnev**Werner von Werminghausen**

 |
**.мкд** (ladina tähtedega **.mkd**) on ametlikult kinnitatud Põhja-Makedoonia Interneti tippdomeen (IDN ccTLD) lisaks domeenile .mk.

Makedoonia Akadeemilise Uurimistöö Võrgustik (MARnet) teatas novembris 2012 kavatsusest võtta kasutusele kürilliline domeeninimi. Korraldati konkurss ja seejärel hääletus, millel sai valida kuue variandi vahel (.мкд, .мак, .македонија, .рмкд, .рм ja .рмак). Võitja kuulutati välja jaanuaris 2013.

Domeen kinnitati ja registreeriti 20. märtsil 2014.

Mais 2019 on registreeritud 424 domeeni tippdomeenis .мкд.

Viited
------

1. ↑  "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 12. mai 2020. Vaadatud 18. mail 2019.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)

Välislingid
-----------

* Põhja-Makedoonia tippdomeenidest MARneti kodulehel

Riikide tippdomeenid

**Aktiivsed:**
.ac  .ad  .ae  .af  .ag  .ai  .al  .am  .ao  .aq  .ar  .as  .at  .au  .aw  .az  .ax  .ba  .bb  .bd  .be  .bf  .bg  .bh  .bi  .bj  .bm  .bn  .bo  .br  .bs  .bt  .bv  .bw  .by  .bz  .ca  .cc  .cd  .cf  .cg  .ch  .ci  .ck  .cl  .cm  .cn  .co  .cr  .cu  .cv  .cw  .cx  .cy  .cz  .de  .dj  .dk  .dm  .do  .dz  .ec  .ee  .eg  .er  .es  .et  .eu  .fi  .fj  .fk  .fm  .fo  .fr  .ga  .gd  .ge  .gf  .gg  .gh  .gi  .gl  .gm  .gn  .gp  .gq  .gr  .gs  .gt  .gu  .gw  .gy  .hk  .hm  .hn  .hr  .ht  .hu  .id  .ie  .il  .im  .in  .io  .iq  .ir  .is  .it  .je  .jm  .jo  .jp  .ke  .kg  .kh  .ki  .km  .kn  .kp  .kr  .kw  .ky  .kz  .la  .lb  .lc  .li  .lk  .lr  .ls  .lt  .lu  .lv  .ly  .ma  .mc  .md  .me  .mg  .mh  .mk  .ml  .mm  .mn  .mo  .mp  .mq  .mr  .ms  .mt  .mu  .mv  .mw  .mx  .my  .mz  .na  .nc  .ne  .nf  .ng  .ni  .nl  .no  .np  .nr  .nu  .nz  .om  .pa  .pe  .pf  .pg  .ph  .pk  .pl  .pm  .pn  .pr  .ps  .pt  .pw  .py  .qa  .re  .ro  .rs  .ru  .rw  .sa  .sb  .sc  .sd  .se  .sg  .sh  .si  .sk  .sl  .sm  .sn  .so  .sr  .ss  .st  .su  .sv  .sx  .sy  .sz  .tc  .td  .tf  .tg  .th  .tj  .tk  .tl  .tm  .tn  .to  .tr  .tt  .tv  .tw  .tz  .ua  .ug  .uk  .us  .uy  .uz  .va  .vc  .ve  .vg  .vi  .vn  .vu  .wf  .ws  .ye  .yt  .za  .zm  .zw

**Määratud/kasutamata:**  .bv  .gb  .sj       **Reserveeritud/määramata:** .bl  .bq  .eh  .mf     **Kustutatud/kasutamine lõpetatud:** .an  .bu  .cs  .dd  .zr  .tp  .um  .yu       **IDN domeenid:**  .бг  .мкд  .рф  ‏.срб  ‏.укр
Tõnu Alveus ja Margus Lepa 1992. aastal  
Foto: Jaan Künnap
**Margus Lepa** (sündinud 7. oktoobril 1953 Tallinnas) on eesti raadioajakirjanik, näitleja ja koomik.

Margus Lepa õppis Tallinna Reaalkoolis (toonases Tallinna 2. Keskkoolis) ja seejärel Tallinna Muusikakoolis. Keskhariduse omandas Tallinna Kaugõppe Keskkoolis. Töötanud ka tehases Dvigatel. 1974–1978 õppis ta Tallinna Riikliku Konservatooriumi lavakunstikateedris (8.lend). Selle lõpetamise järel suunati kolmeks aastaks Nukuteatrisse, mille ajal teenis aega Nõukogude armees.[*viide?*]

Margus Lepa näitlejarollidest on ennekõike tuntud Jorh Adniel Kiir filmides "Kevade", "Suvi" ,"Sügis" ja "Talve". Ta on osalenud estraadikavades, sageli koos Raimo Aasaga. Lepa loobus näitlejakarjäärist 1990. aastate lõpus, mängides viimase rolli Salong-Teatris (Molière "Naiste kool", Arnolphe, lav. Dajan Ahmet). Hiljem töötas Margus Lepa Nõmme Raadios saatejuhi ja toimetajana.
On mänginud ka telelavastuses "Üle linna Vinski"(1983) apteekrit.[*viide?*]

Lühikest aega tegutses ta ka poliitikas, olles Eesti Vasakpartei (enne Eesti Sotsiaaldemokraatlik Tööpartei) liige, kus tal ei õnnestunud 2003. aasta juhivalimistel partei juhiks saada, mille peale astus ta koos mõttekaaslastega parteist välja. Kuulub Eestimaalaste Radikaalsesse Erakonda.[*viide?*]

2008. aastal valmis Lepast Andres Maimiku ja Rain Tolgi dokumentaalfilm "Radikaal".[*viide?*]

Margus Lepa on tõlkinud eesti keelde Adolf Hitleri raamatu "Minu võitlus" ("Mein Kampf").

Isiklikku
---------

Margus Lepa ema oli telerežissöör ja näitleja Astrid Lepa, isa laulja Harry Vilpart.[*viide?*]

Tal on kaks last, tütar ja poeg.[*viide?*]

Viited
------

1. ↑  "EMTA Lavakunstikooli lennud". Originaali arhiivikoopia seisuga 6. aprill 2008. Vaadatud 8. jaanuaril 2009.
2. ↑  "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 12. detsember 2013. Vaadatud 17. novembril 2012.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
3. ↑
4. ↑  Merit Maarits. Vastuoluline sisu pole raamatupoodidele alati argument teose müügilt kõrvaldamiseks kultuur.err.ee, 8. august 2019.

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Margus Lepa** |

* Margus Lepa ema ei lubanud poega Kiireks Eesti Päevaleht 11.9.1999
* Margus Lepa palub end mitte Kiirena mäletada SL Õhtuleht 3.10.2001
* Margus Lepa: poodu majas köiest ei räägita Põhjarannik 2.4.2002
* Miksike.ee: referaat Margus Lepast
* Päev Eesti äärmuslikemas raadiojaamas Eesti Ekspress 14.2.2008
* Maimiku uus dokumentaalfilm uurib Margus Lepa käekäiku Tallinna Postimees 30.12.2008
* Kes leiab tröösti Margus Lepa kibedast retoorikast? Delfi Publik 31.12.2008
* Riho Laurisaar. Margus Lepa: ma pole kellegi peale tige, ma olengi selline Eesti Päevaleht 10.1.2009
* Rainer Kerge. Margus Lepa filmist "Radikaal": "See ei olnud portree, see oli... šarž!" Õhtuleht, 12. jaanuar 2009



|  |  |
| --- | --- |
|  | ***Portaal Nõmme***  |
Aleksandr Gutškov
**Aleksandr Gutškov** (*Александр Иванович Гучков*; 26. oktoober (vkj. 14. oktoober) 1862 Moskva – 14. veebruar 1936 Pariis) oli Venemaa poliitik ja majandustegelane.

Noorus
------

Aleksandr Gutškov oli pärit kaupmeheperekonnast, õppis ja lõpetas Moskva Ülikooli ajaloo-filoloogiateaduskonna. 

Aastatel 1899–1901 osales Gutškov vabatahtlikuna Inglise-Buuri sõjas, buuride poolel Suurbritannia ja Iirimaa Ühendkuningriigi vägede vastu, oli haavatud ning sattus sõjavangi, 1903. aastal osales Gutškov Makedoonias toimunud Ottomani impeeriumi / türklastevastases relvakonfliktis, 1904.–1905. aastal Vene-Jaapani sõjas oli Venemaa Punase Risti Ühingu ja Suurvürstinna Jelizaveta Fjodorovna Komitee ülemvolinik, sattus Jaapani vägede sõjavangi.

Poliitiline tegevus
-------------------

Aleksandr Gutškov oli üks 17. oktoobri Liidu Partei ja Venemaa vabamüürlase looži asutajaid. 
Aastatel 1910–1911 oli Aleksandr Gutškov Venemaa Keisririigi IV Riigiduuma esimees, poliitilises tegevuses toetas Pjotr Stolõpini reformide läbiviimist. 

Esimese maailmasõja ajal oli Gutškov Venemaa Keisririigi Riiginõukogu liige ja Sõjalistööstusliku Keskkomitee esimees, üks peamisi veebruarirevolutsiooni organisaatoreid, kes võttis keiser Nikolai II vastu troonist loobumise akti, Pihkvas 2. märtsil 1917.

### Venemaa Ajutises Valitsuses

2. märtsist kuni 30. aprillini 1917 oli Gutškov Venemaa Ajutise Valitsuse sõja- ja mereminister, kes oma tegevusega (kõrvaldas sõjavägede – armeede ja rinnete juhtimisest 8 kogemustega Keisriarmee juhti, 35 korpusekomandöri 68-st, 75 diviisiülemat 240) nõrgendas märgatavalt Venemaa sõjalist potentsiaali Esimeses maailmasõjas Saksamaa Keisririigiga. 

Protesti märgiks Petrogradi Nõukogu sekkumisele Ajutise Valitsuse tegevusse läks erru Ajutisest Valitsusest ning asutas «Venemaa majandusliku taassünni ühingu», osales Aleksandr Kerenski vastases sõjaväelises riigipöördekatses. 

1917. aasta novembris asus finantseerima Vabatahtlike Armeed. 1919. aasta 8. jaanuaril suunati Anton Denikini poolt Antandi riikide juhtidega sidemete loomiseks Euroopasse, kus tegeles relvastuse hankimisega Suurbritannia ja Iirimaa Ühendkuningriigist. 

Pärast Venemaa kodusõda emigratsioonis ei liitunud ühegi emigratsiooniparteiga, kuid võttis osa bolševikevastastest üritustest:

* osales katsetes Genua konverentsi takistada;
* Bulgaarias nõukogudemeelse Aleksandar Stamboliyski valitsuse sõjalises võimult tõukamise katses;
* kogus rahalisi vahendeid 1923. aastal nõukogude diplomaadi Wacław Worowski kättemaksuks Punase terrori eest tapnud Maurice Conradi ja Arkasdi Polunini kaitsekulude katteks kohtus.

Isiklikku
---------

Aleksandr Gutškovi isa Ivan Jefimovitš Gutškov oli 1860. aastail Moskva kaupmeeste gildi vanem, seejärel Kaubanduse ja manufaktuuride nõukogu Moskva allosakonna liige ja Moskva aurahukohtunik ning Moskva börsikomitee vanem. 

Aleksandr Gutškovil oli 3 venda: kaksikvennad Fjodor ja Nikolai, kellest Nikolai Gutškov (1860–1935) oli aastatel (1905–1913) Moskva linnapea, ning vend Konstantin.
**Hanke Bruins Slot** (sündinud 20. oktoobril 1977 Apeldoornis) on Hollandi endine elukutseline sõjaväelane ja poliitik, ta on erakonna Kristlik Demokraatlik Üleskutse liige. Ta on 5. septembrist 2023 Hollandi välisminister (Mark Rutte neljandas valitsuses). 10. jaanuarist 2022 kuni 5. septembrini 2023 oli ta Mark Rutte neljandas valitsuses Hollandi siseminister ja kuningriigi suhete minister.

Ta sündis aastal 1977 Apeldoornis (asub Gelderlandi provintsis) ja kasvas üles Winsumis (asub Groningeni provintsis), Zeewoldes (asub Flevolandi provintsis) ja Ridderkerkis (asub Lõuna-Hollandi provintsis). Aastal 1996 lõpetas ta keskkooli ja astus seejärel Utrechti Ülikooli, kus õppis aastani 2001 riigi- ja haldusõigust, avalikku haldust ja juhtimist.

Aastatel 2001–2003 oli ta Hollandi siseministeeriumi haldus- ja õigusloome osakonna poliitiline ametnik. Aastatel 2004–2005 oli ta Hollandi siseministeeriumi haldusosakonna vanem poliitiline kaastöötaja.

Aastatel 2005–2007 õppis ta Bredas Kuninglikus Sõjaväeakadeemias suurtükiväeohvitseriks. Aastatel 2007–2010 teenis ta Hollandi kuninglikus armees, oli aastatel 2007–2009 iseliikuvate haubitsate rühmaülem ning 2008. aastal saadeti ta ISAF-i rahvusvaheliste vägede koosseisus Hollandi kontingendi viibimise ajaks Afganistani Uruzgani provintsi. Aastal 2009 sai tast väejuhatuse operatiivosakonna ohvitser ja aastal 2010 staabiohvitser; samal aastal omistati talle suurtükiväekapteni auaste.

Aastatel 2019–2022 oli ta Utrechti provintsi täitevvõimu liige.

10. jaanuaril 2022 sai ta sise- ja kuningriigiasjade ministriks M>ark Rutte neljandas valitsuses, sellel ametikohal oli ta 5. septembrini 2023.

5. septembrist 2023 on ta Hollandi välisminister Mark Rutte neljandas valitsuses.

Isiklikku
---------

Bruins Slot on abielus. Nii tema isa Harm Bruins Slot kui ka onu Johan Bruins Slot ja vanaisa Zwaantinus Bruins Slot olid linnapead.
**Viive Kõvask** (4. märts 1932 – 19. veebruar 1995) oli eesti hüdrobioloog.

1956. aastal lõpetas ta Tartu Riikliku Ülikooli diplomitööga "Eesti NSV kesk- ja lõunaosa järvede fütoplanktonist".

1965. aastal kaitses ta bioloogiakandidaadi kraadi väitekirjaga "Eesti NSV ikkesvetikad (*Conjugatophyta*)", juhendaja August Vaga, teaduslik konsultant Erast Parmasto.

Ta töötas aastatel 1956–1973 Eesti NSV Teaduste Akadeemia Zooloogia ja Botaanika Instituudi hüdrobioloogia sektoris algoloogina ja uuris vetikaid, tema erihuvi oli ikkesvetikad.

Viited
------

1. ↑  Lõputööd 1949–2013
2. ↑  Tarmo Timm, Ingmar Ott, Tiit Paaver, Peeter Pall, Taavi Virro, Kalle Olli. Sisevete hüdrobioloogia õpetamise ajaloost Eesti ülikoolides
3. ↑  ERIS. Erast Parmasto
4. ↑  E-kataloog ESTER. Kõvask, Viive. Eesti NSV ikkesvetikad (conjugatophytina). Eesti NSV Teaduste Akadeemia Zooloogia ja Botaanika Instituut. Tartu, 1965
5. ↑  Eesti Entsüklopeedia. Eesti vetikad
6. ↑  Üks maailma esinduslikumaid vetikate ikonoteeke asub Tartus. Eesti Loodus, 2007/4
7. ↑  Tarmo Timm. Võrtsjärve limnoloogiajaama lugu
**Saientoloogia** (inglise keeles *Scientology*) on Ameerika Ühendriikide ulmekirjaniku L. Ron Hubbardi välja töötatud uskumuste ja meetodite kogum. Saientoloogia alused töötas Hubbard välja enam kui kolmekümne aasta kestel alates 1952. aastast, tuginedes seejuures oma varasemale õpetuste ja võtete kogumile, mis on tuntud dianeetika nime all.

Hubbardi kontseptsiooni kohaselt on saientoloogia rakenduslik filosoofia, baas uuele religioonile. Seetõttu kannab ka saientoloogiat propageeriv peamine organisatsioon (tegelikult organisatsioonide võrgustik) nime Saientoloogia Kirik ja taotleb riikides enda registreerimist mittetulundusliku usuühinguna.

Kas saientoloogia on religioon, filosoofia, eneseabiõpetus või sihilikult inimeste psüühika mõjutamiseks loodud manipulatiivne ideoloogia, on pidevate vaidluste küsimus, mis takistab saientoloogia ühemõttelist ja üldaktsepteeritud käsitlemist. Kõige sagedamini liigitatakse saientoloogia siiski uususundite hulka, kuigi saientoloogia organisatsioonid ise ei ole enamikus riikides usuühingutena registreerimiseks kvalifitseerunud.

Saientoloogia vastased peavad saientoloogiat ohtlikuks sektiks. Endised saientoloogid ja saientoloogia vastased on muu hulgas väitnud, et saientoloogia on kuritegelik organisatsioon, mille meetodid ja kontrollimehhanismid sarnanevad organiseeritud kuritegevuse ja/või totalitaarse süsteemi omadega.

Vaata ka
--------

* Project Chanology

Viited
------

1. ↑  The Scientology Mafia Wall Chart The Scientology Money Project, 4.11.2014 (vaadatud 3.01.2017)
2. ↑  Nocera, Joe.Scientology’s Chilling Effect New York Times, 24.02.2015 (vaadatud 3.01.2017)
3. ↑  Fuller, Laura Kay. Scientology & Totalitarianism Operation Clambake, 1999 (vaadatud 3.01.2017)
**Hain Toss** (27. mai 1939 Tallinn – 30. august 2015) oli eesti arhitekt ja muinsuskaitsja.

Ta lõpetas 1957. aastal Viljandi 2. Keskkooli. Ta jätkas õpinguid Tallinna Polütehnilises Instituudis tööstus- ja tsiviilehituse erialal. Aastal 1959 läks ta üle ERKI arhitektuuriteaduskonna 2. kursusele; lõpetas 1964. aastal ERKI arhitektina.

Tta suunati tööle Kohtla-Järve linna ehituse ja arhitektuuri osakonda; aastatel 1966–1971 oli ta Kohtla-Järve peaarhitekt. Aastatel 1971–1978 töötas ta Tallinnas Ehituskomitee linnaplaneerimisosakonna peaspetsialistina.

Aastatel 1978–1993 töötas ta Eesti Ehitusmälestistes peaarhitektina ja aastatel 1993–2009 Muinsuskaitseametis, misjärel jäi ta pensionile. Lisaks töötas ta aastast 1979 ERKI-s linnaplaneerimise õppejõuna.

Liikmesus
---------

* 1967 Eesti Arhitektide Liit
	+ 1994–1997 esimees
* 1993 Rahvusvahelise Mälestiste ja Mälestisalade Nõukogu (ICOMOS-i) Eesti komitee asutajaliige

Kirjandus
---------

* Piret Lindpere. "Toss, Hain". // Eesti kunsti ja arhitektuuri biograafiline leksikon. Eesti Entsüklopeediakirjastus. Tallinn 1996. Lk 538

Välislingid
-----------

* Lahkunud on arhitekt Hain Toss (Eesti Arhitektide Liidu kodulehel)
* Haud Tallinna Metsakalmistul
**Tarapita** oli kirjanduslik rühmitus, mis tegutses aastatel 1921–1922; anti välja 7 numbrit samanimelist ajakirja. Tegemist oli eelkõige kirjanduspoliitilise rühmitusega, mis teadvustas kultuuri kehva olukorda ning võitles kirjanduse ja kultuuri parema koha eest uues ühiskonnas. Erinevalt Noor-Eestist ja Siurust jätsid tarapitalased tagaplaanile tundeelamused ning asusid kohe analüüsima ja üldistama, astudes nii võitlusesse ohtlike sotsiaalsete pahedega. Korduvalt olid tarapitalastel kõne all noorte olukord, haridus ja tulevikuperspektiivid. Lisaks esinemistele trükisõnas korraldas Tarapita 1921 aastal kirjandusliku ringreisi, kus kanti ette programmilisi kõnesid ja ilukirjanduslikku uusloomingut. Tähelepanuväärne on see, et kuigi Tarapita rühmitusena tegutses lühikest aega, suutsid kõik hiljem nii erinevate vaadetega autorid koonduda küllaltki ühtseks ja tugevaks "löögirühmaks".[*viide?*]

Tarapita liikmed
----------------

* Albert Kivikas
* Johannes Semper
* Marie Under
* Artur Adson
* Johannes Vares-Barbarus
* Friedebert Tuglas (Tarapita toimetaja)
* August Alle
* Jaan Kärner
* Aleksander Tassa

Tarapita manifest
-----------------

"Millal oleme sisse hinganud nii lämmatavat õhku, kui nyyd - tõusikluse joovastuspäivil? 

Ummiku on lykat vaimline kultuur. Lämbuman edasiviivad jõud. Halvat tööliste liikumine. Haritlastest saand ärimees, võimumees, ametnik. Noorsoo käärivad mahlad juhitakse vaimu aladelt sporti, sõjatsevva skoutismi. Tugevast sääremarjast on kyllalt kultuuriks. 

Vaimlist palet ei olegi ega taheta. Ideaali- ja ideedelage kodanlus tunneb instinktiivselt loovan vaimun vaenlast oma võimule. Sest vaim tahab selgust, võim segasust. Loov vaim on orb praegusen yhiskonnan. Kultuuri all mõistetakse veel kõige enam koolipingi eest hoolitsemist. Kirjastatakse veel ainult koolikirjandust. Sest muul pole turuväärtust. Arusaamine kõrgemaist vaimlistest väärtustest ei mahu väikekodanlase aktsiatega tapetseerit pääajju."

Viited
------

1. ↑

Kirjandus
---------

* Friedebert Tuglas, "Kirjandusloolisi pisivesteid". Loomingu Raamatukogu 1969, nr 22, lk 44–69 (valik kaastöid Tarapita rubriigile "Luukamber")
* Eesti kirjanduse ajalugu, IV köide, 1. raamat, Eesti Raamat, Tallinn 1981, lk 39–43, autor August Eelmäe
* Toomas Haug, ""Tarapita" ja tarapitalased" – Keel ja Kirjandus 1983, nr 1, lk 8–19 ja nr 2, lk 61–72

Välislingid
-----------

* Tarapita!, Tarapita nr 1/1921-1922
* Tarapita digiteeritud numbrid
Reigi kirikuaed talvel
Reigi kalmistu ja kirik
Kirikuaia värav
**Reigi kalmistu** (ka Reigi kirikuaed) on ajalooline kalmistu Reigi kihelkonnas Hiiumaa saarel Läänemaal, tänapäevase haldusjaotuse järgi Pihla külas Hiiumaa vallas Hiiu maakonnas.

Kirjeldus
---------

Kalmistu pindala on 3,24 ha. Ta on ümbritsetud kuni 1,4 m kõrguse maakivimüüriga ning tema idaküljel asuvad kaks väravat. Kalmistu vanemas osas esinevad hauatähistena ka põllukivid, mille on sisse raiutud ristimärk, peremärk või aastaarv. Kalmistul asub Reigi Jeesuse kirik, mida kasutab EELK Reigi Jeesuse kogudus.

Ajaloost
--------

Reigi kirikuaia asutamise täpset aeg ei ole teada. Reigi kirik ehitati 1802. aastal varem rajatud puukirikust umbes 50 meetrit ida poole. Kirik ehitati Otto Reinhold Ludwig von Ungern-Sternbergi (1744–1811) poja Gustav Dietrich Otto von Ungern-Sternbergi (1773–1799, sooritas enesetapu) mälestuseks, kes maeti ka esimesena uue kiriku juurde.

Reigi kirikuaed (ajaloomälestis) ja Reigi kirik (ehitismälestis) on kultuurimälestised.

Viited
------

1. 1 2  Reigi kirikuaed. Kultuurimälestiste register. Vaadatud 05.08.2022.
2. ↑  Reigi kirik. Kultuurimälestiste register. Vaadatud 05.08.2022.

Välislingid
-----------

* Reigi kirik ja surnuaed. Foto 1968. Eesti Rahva Muuseum.
* Hiiumaa valla kalmistute koduleht
* Reigi kalmistu sai uued koopiaväravad. Nädalalõpp (ajalehtede Hiiu Leht ja Meie Maa lisa) nr. 3, 17. jaanuar 2014. DIGAR.
* Reigi kirikuaia kultuurimälestiseks tunnistamine.
Repjekalnsi mõis 1904. aasta kaardil. Väljavõte kaardilt "Wegekarte des Walkschen Kreises mit den Kirchspiels- und Gutsgrenzen" (1904). Mõisa valdused on kaardil tähistatud numbriga 49
**Repjekalnsi mõis** (saksa keeles *Reppekaln*, läti keeles *Repjekalna muiža*) oli rüütlimõis, hiljem Vastse-Laitsna kõrvalmõis (fideikomiss) Liivimaal Valga kreisis Apekalnsi kihelkonnas. Mõisakompleks asub tänapäeval Lätis Smiltene piirkonnas Trapene vallas.

Mõisa suurus
------------

Bienenstammi andmetel oli mõisa suurus 1816. aastal kaks adramaad, sellele allus 113 mees- ja 116 naishinge.

Viited
------

1. ↑  Bienestamm, H. von. Geographischer Abriss der drei deutschen Ostsee-Provinzen Russlands, oder der Gouvernemens Ehst-, Liv- und Kurland. Riga: Deubner, 1826, lk 278.

Apekalnsi kirik
Apekalnsi kihelkond

**Kirik**: Apekalnsi kirik  

**Mõisad**: Apekalnsi kirikumõis | Hopa mõis | Karva mõis | Korneti mõis | Lūši mõis | Māriņkalnsi mõis | Repjekalnsi mõis | Romeškalnsi mõis | Vana-Laitsna mõis | Vastse-Laitsna mõis | Väike-Laitsna mõis