recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Aadu Adari** (kuni 1936. aastani **Aleksander Adorf**; 25. august 1904 Tallinn – 9. september 1956 Tallinn) oli eesti spordiajakirjanik ja sporditegelane. 

Ta oli Uudislehe sporditoimetaja, aastast 1932. aastast töötas Eesti Spordilehes hiljem selle tegevtoimetaja ja vastutav toimetaja (viimane number ilmus 10. juulil 1940), oli 1942. aastast Eesti Sõna spordiajakirjanik (1942. aastast). 30. oktoobril 1944 hakkas ilmuma ajakiri Kehakultuur, Aadu Adari oli selle tegevtoimetaja. 

14. detsembril 1923 asutati Eesti Käsipalli Liit, mis keskendus korvpallile ja võrkpallile. Aleksander Adorf oli selle esimeses juhatuses kirjatoimetaja. Ta koostas Liidu määrustiku. 

Aadu Adari on maetud Tallinna Metsakalmistule.

Publikatsioone
--------------

* Aleksander Adorf, Harald Tammer, Albert Luht (toim). *Eesti IV kehakultuuri aastaraamat*, Eesti Spordi Keskliit 1930.
* Aleksander Adorf, Harald Tammer, Albert Luht (toim). *Eesti kehakultuuri aastaraamat*, nr 9, Eesti Spordi Keskliit 1935.
* Aadu Adari. Harald Tammer, Albert Luht (toim). *Eesti 12. kehakultuuri aastaraamat: 1938.*, Eesti Spordi Keskliit 1938.
* Aadu Adari, Nigul Maatsoo, Edgar Manfred Kolmpere. *Poks: Jiu-jitsu*, Loodus 1939.
* *Kergejõustik: 1*, Loodus 1940.
* Aadu Adari, Harald Tammer, Albert Luht (toim). *Eesti kehakultuuri aastaraamat: XIV: 1940*, Eesti Spordi Keskliit 1940.
* Aadu Adari (koostaja). *Kehakultuurlase käsiraamat 1948*, Pedagoogiline Kirjandus 1948.

Isiklikku
---------

Tema abikaasa oli Oili Adari (abielu sõlmiti 1928). Maia Adari (sündinud 1928) oli nende tütar.

Välislingid
-----------

* Foto, kolmandas reas vasakult teine, 1937
* Hauakivi foto
**Andrus Aug** (sündinud 22. mail 1972 Jõgeval) on Eesti jalgrattur.

Ta alustas elukutselise jalgratturi karjääri 2001. aastal klubis Amore e Vita. 
2007. aastal otsustas ta elukutselise karjääri lõpetada. 

Võitis NSV Liidu juunioride meistrivõistlustel kriteeriumisõidus kuld- (1990) ja pronksmedali (1989) ning meeskonnasõidus hõbemedali (1989). 

Kuuekordne Eesti meister ja seitsmekordne Eesti noortemeister maantee- ja trekisõidus. Saanud elukutselisena 23 võitu.[*viide?*]

1996. aasta Eesti meister grupisõidus.

Etapivõidud
-----------

2001

* 2 etapivõitu Course de la Solidarité Olympique'il
* ...

2002

* 1 etapivõit Rahutuuril
* 1 etapivõit Course de la Solidarité Olympique'il
* 1 etapivõit Tour de Pologne'il
* ...

2005 – 1 etapivõit Giro del Trentinol

Elukutseliste klubid
--------------------

* 2001 Amore & Vita-Beretta
* 2002 De Nardi-Pasta Montegrappa
* 2003 De Nardi-Colpack
* 2004 Domina Vacanze
* 2005 Fassa Bortolo
* 2006 Acqua & Sapone
* 2007 Ceramica Flaminia

Välislingid
-----------

* Andrus Aug jättis profisportlase eluga hüvasti, Postimees, 17. august 2007
* Biograafia ESBL-is
* Andrus Aug *CyclingArchives*
* Andrus Aug *ProCyclingStats*
**Suitsuahi** on toiduainete suitsutamiseks mõeldud seadeldis.

Tööstuslikult toodetud suitsuahju küpsetuskamber on tavaliselt silindrikujuline. Põhja külge kinnitatud, lühem ja väiksema diameetriga silinder on mõeldud tulekoldeks. Liha küpsetamiseks süüdatakse väike tuli koldesse, kus õhuvoog on tihedalt kontrollitud. Kuumus ja suits juhitakse toruga või otse läbi ava küpsetuskambrisse. Enamiku tootjate mudelid põhinevadki sellel lihtsal, kuid efektiivsel süsteemil. Sama süsteemi kasutatakse ka kaubanduslikul tootmisel.

Trummelsuitsuahi
----------------

Püstine trummel-suitsuahi
Püstine trummelsuitsuahi koosneb püstisest terasest trumlist, mida on kohandatud pseudo-kaudseks kuumsuitsutamiseks. Trumli allosas asub korv söe hoidmiseks ja küpsetuskott ahju eesotsas. Trummel on kaetud ventileeritud kaanega. Kasutatakse eri suurusega terasest trumleid, näiteks 110 liitrit, 210 liitrit ja 320 liitrit, aga eriti populaarne on 200-liitrine trummel. Temperatuuri kontrollitakse õhu pealevooluga trumli põhjast ja võimaldades õhu väljumist kaanes asuvatest aukudest. Püstised trummelsuitsuahjud on väga tõhusad ja paindlikud oma võimaluste poolest tagamaks õiged suitsutamisvõimalused, kas siis kasutades veepanni/rasvapanni või mitte. Enamus trummel-suitsuahju kasutajad eelistavad veepanni mitte kasutada, sest rasv, mis tilgub liha pealt, peaks kukkuma sütele, seal ära põlema ja andma lihale ainulaadse maitse.

Vesisuitsuahi
-------------

Püstine vesisuitsuahi (kuju järgi nimetatud ka kuulsuitsuahjuks) erineb trummelsuitsuahjust. See kasutab puusütt või puitu, et tekitada suitsu ja kuumust. Tule ja küpsetusrestide vahel asub veepann. Veepann tagab optimaalse suitsutamistemperatuuri ja lisab suitsuahju kambrisse niiskust. Veeaur ja suits kondenseeruvad, maitsestades suitsutatavat toodet. Veepann püüab kinni kogu rasva, vähendades nii tulekahju ohtu. Püstised vesisuitsuahjud on väga stabiilse temperatuuriga ja nõuavad väga väikest kohendamist, kui soovitud temperatuur on saavutatud. Nende suhteliselt madala hinna ja stabiilse temperatuuri tõttu on neid kasutatud mõnikord ka grillimisvõistlustel, kus propaan- ega elektrilised suitsuahjud pole lubatud.

Propaansuitsuahi
----------------

Propaansuitsuahi
Propaansuitsuahi on disainitud nii, et saaks suitsutada liha mõnevõrra rohkem kontrollitud keskkonnas. Peamised erinevused teiste suitsuahjudega tulenevad soojusallikast ja suitsust. Propaansuitsuahju kuumus luuakse gaasipõletiga. Kuumus liigub terasest või rauast tehtud kasti, mis on täidetud puidu või söega, mis toodab kuumutamisel suitsu. Metallist kasti pealmises osas on ventilatsiooniaugud. Aukudest väljub põlemiseks vajalik hapnik, et kastis olev puit või süsi ei süttiks põlema.

Suitsukastiga suitsuahi
-----------------------

See rohkem traditsiooniline meetod kasutab kahe kambri süsteemi: tulekolde kamber ja küpsetamise kamber. Tulekolde kamber asub kas toidukambri kõrval või all ning seda saab reguleerida soovitud temperatuurile. Kuumus ja suits tulekoldest liigub kambrisse, kus seda kasutatakse suitsutatud toote valmistamiseks.

Allikad
-------

* [:en:Smoking\_(cooking) ]
**Tom Parker Bowles**, täisnimega **Thomas Henry Charles Parker Bowles** (sündinud 18. detsembril 1974) on inglise ajakirjanik, laiemalt tuntud kui praeguse kuninganna Camilla poeg esimesest abielust. Tema ristiisa ja ema praegune abikaasa (võõrasisa) on Suurbritannia kuningas Charles III. 

Parker Bowles on üks oma ema Camilla ja isa Andrew abielust sündinud kahest lapsest. Tal on noorem õde Laura Lopes (sündinud Parker Bowles). 

Ta on õppinud Etoni Kolledžis ja Oxfordi ülikoolis ning on väljaannete Mail On Sunday ja Tatler kokandusrubriigi autor. Parker Bowlesi esimene kokandusraamat "E Is For Eating - An Alphabet Of Greed" avaldati 2004. aastal. 

Tom Parker Bowles ja Sara Buys, ajakirja Harpers & Queen moetoimetaja, abiellusid 10. septembril 2005. Laulatusel olid teiste seas kohal nii tema isa Andrew ja võõrasema Rosemary Parker Bowles kui ka äsja uuesti abiellunud ema Camilla oma abikaasa (nüüdse kuninga) Charlesi ja viimase poegade, prints Williami ning prints Harryga.

Tom Parker Bowles ja Sara Buys lõpetasid kooselu 2018. aastal. Neil on kaks last.

Välislingid
-----------

* Aristocracy anecdotes: Camillast saab vanaema *(inglise keeles)*
* International Herald Tribune: Camilla, prints Charlesi abikaasa, on saanud vanaemaks *(inglise keeles)*
*Siin on loetletud kirjandusteaduse mõisteid.*



---

**# A B C D E F G H I J K L M N O P Q R S Š Z Ž T U V W Õ Ä Ö Ü X Y**

---

A
-

absurdikirjandus - aforism - ajalooline romaan - ajaluule - ajaviitekirjandus - aleksandriin - algriim - alguskordus - allegooria - alliteratsioon - alltekst - allusioon - amfibrahh - anafoor - anapest - aoid - apofaasia - arenguromaan - armastusromaan - assonants - auto - autobiograafia

B
-

bestseller - bretooni lee

C
-

*cantiga de amigo*

D
-

daktül - dialoog - diegees - dokumentaalromaan - draama - dramaatika - dramatiseering - duoloog

E
-

eepika - eepos - eesti haiku - epifoor - epigramm - epiniikion - epiteet - epopöa

F
-

faabula - fablioo - fikseeritud luulevormid - fännikirjandus - följeton

G
-

gaseel - gregeriia - grotesk - günokriitika

H
-

haiku - heksameeter - hermetism - humoresk - hälbekirjandus - hümn - hüperbool

I
-

ilmerii - ilukirjandus - intertekstuaalsus - intriigikomöödia - inversioon - irdriim

J
-

jamb - jambograafia - jutustus - jõgiromaan

K
-

kaanon - kakofoonia - kangelaslaul - kassetipõlvkond - katrään - kellerii - kiriromaan - kirjandusajalugu - kirjanduslugu - kirjandusteooria - kirjanik - kompositsioon - komöödia - konkreetne luule - kriminaalromaan - kulminatsioon - kõlakujund - kõnekujund

L
-

*lai* - lastekirjandus - lausekujund - liivik - limerik - linnakirjandus - lugemisdraama - luule - luulekassett - luuletaja - luuletus - lõpplahendus - lõppriim - lühijutt - lühiromaan - lüürika

M
-

maagiline realism - meelika - meesriim - memuaarid - metafoor - metonüümia - miljöö - monoodiline meelika - monoloog - motiiv - mudelsituatsioon - must komöödia - mõttekordus - mõttetera

N
-

naiskirjandus - naisriim - naistekas - narratiiv - narratoloogia - neljajalgne trohheus - noovum - novell - näidend - näitekirjanik

O
-

oksüümoron - oktett - omaelulookirjutus - Onegini stroof - onomatopöa - ood

P
-

paarisriim - parallelism - paroodia - paskvill - pastišš - pendlitakt - peripeetia - personifikatsioon - pleonasm - poeem - poeetika - polüloog - proletaarne kirjandus - proloog - proosa - proosakirjanik - proosaluuletus - protagonist - psühholoogiline romaan - publitsist - publitsistika - publitsistlik romaan - puänt

R
-

retoorika - riim - riimiline luule - ristriim - robinsonaad - romaan - rubaii - rüütlikirjandus - rüütliromaan

S
-

saaga - saatüridraama - seiklusromaan - sekvents - salm - satiir - segariimilisus - sentents - siire - sketš - sonetipärg - sonett - spiooniromaan - spondeus - stiil - stiilimeetria - stroof - sõjaromaan - sõlmitus - süliriim - süžee

Z
-

zadžaal - *zuihitsu*

T
-

tanka - tekst - tekstikriitika - tertsett - tetraloogia - torm ja tung - tragikomöödia - tragöödia - travestia - triloogia - trohheus - troop - truväär

U
-

ulmekirjandus - uuskriitika

V
-

vaimulik kirjandus - vene formalism - veste - voolulooline meetod - võrdlev kirjandusteadus - võrdmõõdulisus - värsijalg - värsimõõt - värsiõpetus - värsisüsteem - värss - värssromaan - väärtkirjandus

Õ
-

õuduskirjandus

Ö
-

ökokriitika
**Pärnu linn** on omavalitsusüksus Pärnu maakonnas.

Omavalitsusüksus moodustati 1. novembril 2017, kui jõustus Audru valla, Paikuse valla, Pärnu linna ja Tõstamaa valla ühinemine. Tõstamaa vallavolikogu ei olnud nõus vabatahtlikult Pärnu linnaga liituma ja vaidlustas sundliitmise Riigikohtus, kuid jäi seal kaotajaks.

Haldusreformi käigus moodustatud omavalitsuse pindala on 858,07 km² ja sellega on Pärnu pindalalt suurim "linn" Eestis. Pärnu linna koosseisus on moodustatud Audru osavald, Paikuse osavald ja Tõstamaa osavald.

Pärnu linna koosseisu kuuluvad Pärnu linn, Lavassaare ja Paikuse alev, Audru ja Tõstamaa alevik ning 49 küla: Ahaste, Alu, Aruvälja, Eassalu, Ermistu, Jõõpre, Kabriste, Kastna, Kavaru, Kihlepa, Kiraste, Kõima, Kõpu, Kärbu, Lao, Lemmetsa, Liiva, Lindi, Liu, Lõuka, Malda, Manija, Marksa, Männikuste, Oara, Papsaare, Peerni, Pootsi, Põhara, Põldeotsa, Põlendmaa, Päraküla, Rammuka, Ranniku, Ridalepa, Saari, Saulepa, Seliste, Seljametsa, Silla, Soeva, Soomra, Tammuru, Tuuraste, Tõhela, Tõlli, Valgeranna, Vaskrääma, Värati.

Linnavalitsemine ja haldusorganid
---------------------------------

Pärnu linna kohaliku omavalitsuse esinduskogu on Pärnu linnavolikogu, mille juht on linnavolikogu esimees. Täitevvõim on Pärnu linnavalitsus, mille juht on Pärnu linnapea.

Pärnu linnapea on 2015. aastast Romek Kosenkranius, Pärnu linnavolikogu esimees on Andres Metsoja.

Sõpruslinnad
------------

Sõpruslinnad on:

* Leedu Šiauliai, Leedu
* Läti Jelgava, Läti
* Norra Gran, Norra
* Rootsi Helsingborgi vald, Rootsi
* Rootsi Södertälje vald, Rootsi
* Rootsi Oskarshamni vald, Rootsi
* Soome Vaasa, Soome
* Taani Helsingør, Taani
* Ungari Siófok, Ungari
* Ameerika Ühendriigid Ocean City, USA
* Ameerika Ühendriigid Portsmouth, USA

Viited
------

1. ↑  Maa-amet, vaadatud 11.03.2018.
2. ↑  Statistikaamet, vaadatud 17.07.2023.
3. ↑  , vaadatud 4.11.2017.
4. ↑  Vabariigi Valitsuse 22. juuni 2017. a määruse nr 98 "Audru valla, Paikuse valla, Pärnu linna ja Tõstamaa valla osas haldusterritoriaalse korralduse ja Vabariigi Valitsuse 3. aprilli 1995. a määruse nr 159 "Eesti territooriumi haldusüksuste nimistu kinnitamine" muutmine" põhiseaduspärasuse kontroll
5. ↑  "Pärnu linnavalitsus". Originaali arhiivikoopia seisuga 3. august 2016. Vaadatud 10. juunil 2022.
6. ↑  "Esimees ja aseesimehed - Pärnu linn".. Originaali arhiivikoopia seisuga 19. juuli 2023. Vaadatud 19. juulil 2023. `{{netiviide}}`: välislink kohas ``|väljaanne=`` (juhend)
7. ↑  Pärnu linna veeb: Sõpruslinnad[*alaline kõdulink*] (vaadatud 1. septembril 2019)
8. "Pärnu linnavolikogu, Andrei Korobeinik". Originaali arhiivikoopia seisuga 3. aprill 2022. Vaadatud 10. juunil 2022.

Välislingid
-----------

* Pärnu koduleht
* omavalitsuste ühendamisest Pärnu omavalitsuse veebis

Pärnumaa vapp
Pärnu maakonna omavalitsusüksused

Häädemeeste vald | Kihnu vald | Lääneranna vald | Pärnu linn | Põhja-Pärnumaa vald | Saarde vald | Tori vald
**Külli Hiiesaar** (4. oktoober 1943 Tartu – 30. september 2019) oli eesti entomoloog.

1949. aastal küüditati ta koos perega Krasnojarski kraisse. 1956. aasta sügise hakul pääses pere tagasi Eestisse. Ta õppis aastatel 1956–1958 Haapsalu 1. Keskkoolis ja 1958–1962 Tallinna 7. Keskkoolis. 

Aastatel 1962–1967 õppis ta Eesti Põllumajanduse Akadeemias, mille lõpetas agronoomina. Ta oli aspirantuuris Teatuste Akadeemia Zooloogia ja Botaanika Instituudis ning kaitses 1974. aastal bioloogikandidaadi väitekirja, milles käsitles putuka, parasitoidi ja nende haiguste vahelisi suhteid ("Nosematoosi mõju suur-kapsaliblika (*Pieris brassicae* L.) ja tema parasiidi *Apanteles glomeratus* L. bioloogiale haiguse biotõrjes rakendamise seisukohast"; juhendaja Heldur Kopvillem).

Ta töötas pikka aega Zooloogia ja Botaanika Instituudis ja hiljem Maaülikoolis.

Ta tegeles biotõrje meetodite uurimisega.

Tunnustus
---------

* 2002 Eesti Vabariigi teaduspreemia

Isiklikku
---------

Tema isa oli sõjaväelane ja ajaloolane Rudolf Hiiesaar.

Viited
------

Kirjandus
---------

* "In memoriam: Külli Hiiesaar". Eesti Maaülikool, 2. oktoober 2020

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Tsitaadid Vikitsitaatides: **Külli Hiiesaar** |

* Eesti kommunismiohvrid 1940–1991
* Haud Tallinna Pärnamäe kalmistul
Desiree Mumm EV 106 vastuvõtul, Foto: Meisi Volt

**Desiree Mumm** (sündinud 19. veebruaril 1999) on eesti laulja, sisulooja ja näitleja.

Ta on tuntud TV3 seriaalist "Armastus" ning osales aastal 2018 Eesti Laulul looga "On My Mind" ning 2021 looga "Siiani".

Ta on TV3 veebiportaalis reporter-toimetaja.

Haridustee
----------

Juunis 2022 lõpetas Mumm Tallinna Ülikooli riigiteaduste bakalaureuse erialal ning jätkab õpinguid Tartu Ülikoolis Euroopa õpingute magistriõppes.

Muusika
-------

10. veebruaril 2018 võistles ta Eesti Laul 2018 1. poolfinaalis Amiran Gorgazjani looga "On My Mind" ning sai 4. koha. 13. juulil 2018 tuli välja singlina tema pala "Burn Like the Sun" eestikeelne versioon, mis kõlab Taani-Rootsi populaarse telepõneviku Sild Venemaal valminud uusversiooni avatiitrites. Tema loo autorid on Isaac Heath Carpenter ja Lindsay Marcus ansamblist The Moon Chambers, master ja salvestus Marco Margna.

5. veebruaril 2021 avaldas tiktokker ja laulja singli "Seisma enda eest", mille esmaesitlus toimus raadiojaamas Sky Plus. Lugu räägib purunenud suhtest, kuid seda julgustavas võtmes. 28. novembril 2021 esitles ta Eesti Laul 2021 veerandfinaalis kõlanud lugu "Siiani" koos Henrik Normanni lavastatud muusikavideoga. Muusika: Hannes Agur Vellend, Desiree Mumm. Sõnad: Desiree Mumm, Kretel Kopra, Hannes Agur Vellend. 3. veebruaril 2022 ilmus loost remiks, mille tegi Hømi ehk klubimuusikat viljelev ansambel, mille liikmed Alvar Antson ja Frank Karjus.

11. veebruaril 2022 tuli välja Henrik Normanni lavastatud muusikavideo TV3 sarja "Armastus" nimilooga "Armastuse laul". Muusika: Michel Legrand; eestikeelsed sõnad: Heldur Karmo / Henrik Normann. Sarjas mängimine oli tema näitlejadebüüt. 25. aprillil 2022 ilmus videosingel "Vii mind kaasa", mille produtsent on Hannes Agur Vellend ja video autor Alvar Antson. Laulu autorid: James Flannigan, Steve Garrigan, Vincent May, Mark Prendergast; eestikeelsed sõnad: Kersti Kuusk. 

Ta avaldas 16. jaanuaril 2023 uue singli "Ei tea ma veel", mis on TV3 "Armastus 2" 5. osas kõlav laul. Singli muusikaline kujundaja on Henrik Normann, produtsent Hannes Agur Vellend ja eestikeelsete sõnade autor Kersti Kuusk. Muusika: Alexis Kesselman, Castle, Riley McDonough, Connor McDonough.

Viited
------


1. ↑  "Desiree Mumm naistevahelisest konkureerimisest: olen vaeva näinud, et keegi ei tunneks mu puhul ohtu ega end halvasti". *Kroonika*. Vaadatud 24. detsembril 2023.
Mai Kolossova 2011. aastal
**Mai Kolossova** (aastani 1963 **Mai Pärda**; sündinud 19. mail 1937 Tartus) on eesti agronoom, pedagoog, parteitöötaja ja poliitik. 

Ta lõpetas aastal 1955 Tartu 2. Keskkooli ja aastal 1960 agronoomina Eesti Põllumajanduse Akadeemia, ta on õppinud kaugõppe teel Tartu Riiklikus Ülikoolis keemiat ja bioloogiat. 

Ta töötas aastatel 1960–1963 Vändras, Toris ja Pärnu Põlluvalitsuses agronoomina. Aastatel 1963–1972 töötas ta Pärnus bioloogia- ja keemiaõpetajana.

Tegevus Eesti NSV valitsusasutustes ja NLKP-s
---------------------------------------------

Ta oli 1960. aastatel ELKNÜ Pärnu rajoonikomitee osakonnajuhataja.

NLKP liige 1964. aastast. 1970. aastast EKP Pärnu rajoonikomitee lektor, hiljem propaganda- ja agitatsiooniosakonna juhataja asetäitja ja juhataja, siis EKP Pärnu rajoonikomitee sekretär ja II sekretär.

1983. aastast EKP Keskkomitee parteiorganisatsioonilise töö osakonna juhataja asetäitja. Aastatel 1983–1990 oli ta EKP Valga Rajoonikomitee I sekretär.

Ta oli Eesti NSV Ülemnõukogu XI koosseisu liige, oli sealse tervishoiu- ja sotsiaalhoolduskomisjoni esimehe asetäitja.

Eesti Vabariigi Ülemnõukogus
----------------------------

Aastatel 1990–1992 oli ta Eesti Vabariigi Ülemnõukogu liige, tegutsedes sotsiaalkomisjonis. 20. augustil 1991 hääletas ta Eesti iseseisvuse taastamise poolt.

Tunnustus
---------

* 2002 Riigivapi V klassi teenetemärk
* 2006 Riigivapi III klassi teenetemärk
* 2008 Pärnu teenetemärk (rahvakultuuri arendamise ja MTÜ Lüster tegevuse kaudu Pärnu maailmakaardile viimise eest)

Kirjandus
---------

* "Kes on kes Eesti poliitikas". Eesti Entsüklopeediakirjastus. Tallinn 1992

Välislingid
-----------

* Eesti NSV Ülemnõukogu XI koosseis. Biograafiline lühiteatmik. Tallinn: Eesti Raamat 1985. Lk 97 (kaader 99)
Gregg Allman (1975)
**Gregory LeNoir Allman** (8. detsember 1947 Nashville, Tennessee – 27. mai 2017 Richmond Hill, Georgia) oli USA rokk- ja bluusimuusik. Ta oli eeskätt tuntud ansambli The Allman Brothers Band liikmena.

Ta alustas oma muusikukarjääri koos oma vanema venna Duane'iga 1960. aastatel. 1969. aastal asutasid nad ansambli The Allman Brothers Band, mis ühendas roki, bluusi, džässi ja kantrimuusika elemente. Gregg täitis ansamblis solisti ja klahvpillimängija rolli. Ansambel saavutas suuremat edu 1971. aastal kontsertalbumiga "At Fillmore East". Mõni aeg hiljem hukkus Duane mootorrattaõnnetuses. Pärast Duane'i surma võtsid Gregg ja kitarrist Dickey Betts ansambli juhtimise enda kätte. 1973. aastal ilmunud album "Brothers and Sisters" oli müügitulu poolest ansambli kõige edukam. Ansambel tegutses mõningaste pausidega kuni 2014. aastani. Allman kirjutas ansambli osa tuntumad laulud, milleks olid muuhulgas "Whipping Post", "Melissa" ja "Midnight Rider". Ansamblil oli võtmeroll 1970. aastate *southern rock* '​i väljakujunemisel.

1973. aastal alustas Allmann soolokarjääri, andes välja sooloalbumi "Laid Back". 1987. aastal tõusis ootamatul hitiks tema laul "I'm No Angel". Tema seitsmes stuudioalbum "Low Country Blues" (2011) jõudis USA plaadi müügiedetabelis Billboard 200 viiendale kohale, mis märkis tema albumite kõrgemat kohta.

Allman mängis Hammondi orelit ja kitarri ning ta oli tuntud oma tundeküllase hääle poolest. Tänu oma muusikalisele tööle nimetati teda *southern rock* '​i pioneeriks. 1995. aastal võeti ta The Allman Brothers Bandi liikmena vastu Rock'n'rolli Kuulsuste Halli. 2006. aastal võeti ta sooloartistina Georgia Music Hall of Fame'i liikmeks. Ajakiri Rolling Stone on ta valinud kõigi aegade parimate lauljate seas 70. kohale.

Läbi kogu oma elu kannatas Allman alkoholi- ja narkosõltuvuse käes. 2012. aastal andis ta välja autobiograafia "My Cross to Bear".

Allman oli abielus kokku seitse korda ja tal oli viis last. Aastatel 1975–1979 oli ta abielus laulja Cheriga.

Oma lõpu poole oli tal probleeme tervisega. Allman suri 2017. aasta 27. mail 69-aastaselt maksavähki.

Diskograafia
------------

Stuudioalbumid
* "Laid Back" (1973)
* "Playin' Up a Storm" (1977)
* "Two the Hard Way" (1977) (koos Cheriga)
* "I'm No Angel" (1987)
* "Just Before the Bullets Fly" (1988)
* "Searching for Simplicity" (1997)
* "Low Country Blues" (2011)
* "Southern Blood" (2017)

Kontsertalbumid
* "The Gregg Allman Tour" (1974)
* "Gregg Allman Live: Back to Macon, GA" (2015)

Viited
------

1. ↑  "Suri rockmuusik Gregg Allman". ERR Muusika. 28.5.2017. Vaadatud 21.7.2017
2. 1 2  "Suri rokipioneer Gregg Allman". Õhtuleht. 28.5.2017. Vaadatud 21.7.2017
3. ↑  "MEENUTUSGALERII ja VIDEO: Suri tuntud rokipioneer Gregg Allman". Publik. 28.5.2017. Vaadatud 21.7.2017
4. ↑  "Rolling Stone's 100 Greatest Singers of All Time". Vaadatud 21.7.2017

Välislingid
-----------

* Ametlik koduleht
* "Gregg Allman, Southern Rock Pioneer, Dead at 69". Rolling Stone. 27.5.2017
* "Gregg Allman, Soulful Trailblazer of Southern Rock, Dies at 69". Billboard. 27.5.2017
**Binturong** (*Arctictis binturong*) on tsiibetlaste sugukonda kuuluv loom, oma perekonna ainus esindaja. 

Kuna looma välimuses ja liikumises võib leida sarnaseid jooni nii karude kui ka kassidega, siis kutsutakse teda vahel ka karukassiks. Binturong on levinud Kagu-Aasias.

Binturong on puuviljatoiduline, kuid võimalusel sööb ka pisemaid loomi. Ta on aktiivne videvikus, vähemalt poole ööpäevast veedab ta puu otsas tukkudes. Binturong on tsiibetlastest suurim, tema kehapikkus on 60-95 cm, kaal 9-20 kg. Eluiga on 15–25 aastat.

Sarnaselt kinkažuga on binturongil haardsaba, mida ta kasutab viienda jäsemena, haarates lihaselise sabatipuga okstest. Saba pikkus on 56–89 cm.

Binturongid suhtlevad omavahel lõhnamärkide abil. Nende lõhna on võrreldud popkorni lõhnaga.

Tallinna loomaaia esimene binturongipoeg sündis 2024. aasta kevadel.

Viited
------

1. ↑  Binturong. iucnredlist.org. 2016. Vaadatud 20.3.2024
2. 1 2  ERR (14. märts 2024). "Tallinna loomaaias sündis Eesti esimene binturongipoeg". *ERR*. Vaadatud 12. aprillil 2024.
3. 1 2 3
**Andreas Pall** (sündinud 1. oktoobril 1998) on eesti poplaulja ja kitarrist.

Ta saavutas 2021. aastal telesaates "Eesti otsib superstaari" 5. koha.

Haridus
-------

Andreas Pall õppis kuni 7. klassini (aastatel 2005-2012) Kohila Gümnaasiumis, 8. ja 9. klassis (aastatel 2012-2014) õppis ta Rõuge Põhikoolis. Põhikoolis tegi sporti, sealhulgas mängis jalgpalli. 

2017. aastal lõpetas ta Võru Gümnaasiumi. Laulis Võru Gümnaasiumi segakooris ja õppis lisaks omal käel basskitarri, klaverit ja trumme. Õppis veidi ka Jaanipeebu Kitarrikoolis.[*viide?*]

Pärast gümnaasiumi õppis ta paar kuud Tartu Ülikooli Viljandi kultuuriakadeemias rütmimuusika erialal Hedi-Kai Pai käe all laulmist.

Muusikaline tegevus
-------------------

Tema esimene bänd oli New Folder, millega kirjutati kiirelt mõned laulud, et esineda kord Kapa Festivalil, ning salvestati stuudios loo "Arctic Monkeys - R U Mine" kaver. 

Järgmiseks asutati sõpradega bänd SK!VE, millega esitati omaloomingut. Bänd salvestas kolm singlit ning võttis osa konkursist "Noortebänd 2019", kus jõudis finaali ning võitis Õhtulehe rahva lemmiku auhinna.

Gümnaasiumis esines ta solist Raina Luhta kitarrisaatjana ja aeg-ajalt ka taustalauljana. Pärast gümnaasiumi lõpetamist on tegutsenud sooloartistina.

Saavutused
----------

* 2017 – EMLS X üle-eestilisel poiste – solistide võistulaulmisel Lõuna-Eesti regiooni 2. koht
* 2019 – Noortebänd 2019 konkursi rahva lemmik
* 2021 – "Eesti otsib superstaari" 5. koht

Välislingid
-----------

* Andreas Pall Instagramis
* Andreas Pall YouTube'is
**Rando Kuustik** (sündinud 3. augustil 1977 Tallinnas) on õpetaja ja koolijuht, alates 2013. aastast Jakob Westholmi Gümnaasiumi direktor.

Haridustee
----------

Rando Kuustik on õppinud aastatel 1984–1992 Tallinna 21. Koolis ja aastatel 1992–1995 Jakob Westholmi Gümnaasiumis. 2003. aastal lõpetas Tallinna Pedagoogikaülikooli, kus õppis matemaatika-loodusteaduskonnas loodusteaduslike ainete õpetajaks.

Töökäik
-------

Rando Kuustik töötab alates 1997. aastast Jakob Westholmi Gümnaasiumis bioloogiaõpetajana, 2013. aastast Jakob Westholmi Gümnaasiumi direktorina[*viide?*].

Muu tegevus
-----------

Oli üks Tallinna Noorsooteatri asutajaliikmetest[*viide?*] ning aastatel 2001–2013 ka teatri kunstiline juht[*viide?*], kes aitas elavdada Tallinna koolinoorte teatritegevust ning lavastas koostöös Jakob Westholmi Gümnaasiumiga noortele mõeldud teatriõhtute "Siin ja praegu" sarja.

Aastatel 2006–2013 juhendas Jakob Westholmi Gümnaasiumi teatristuudiot, kus on oma teekonda alustanud mitmed Eesti kultuuriinimesed, nagu näiteks Simeoni Sundja, Rea Lest-Liik, Mart Müürisepp, Sander Allikmäe, Annika Lindemann.

2010. aastast töötab ühtlasi Tallinna loomaaias giidina, olles läbinud loomaaia korraldatud giidide koolituse.[*viide?*]

On Eesti Bioloogiaõpetajate Ühingu[*viide?*], Eesti Koolijuhtide Ühenduse[*viide?*], Tallinna Koolmeistrite Nõukoja liige[*viide?*].

Tunnustus
---------

* 2005 – Tallinna Haridusasutuste Kvaliteediauhind Hea õpetaja
* 2009 – Tallinna Haridusasutuste Kvaliteediauhind eÕpetaja
* 2011 – Tallinna Haridusasutuste Kvaliteediauhind Innovaatiline õpetaja
* 2018 – must teeneterist (EEOK)
* 2020 – Eesti Vabadusvõitlejate Liidu teenetemedal
* 2021 – Vabaduse Tammepärja aumärk

Looming
-------

* "Teatriõhtu Siin ja praegu 2010" (2010)
* "Varastatud kohtumised, I osa" (2017)

Välislingid
-----------

* Verni Leivak, Inimnäoline koolidirektor, Postimees, 24. august 2014
* Rando Kuustik, Nullpunktidest ehk elus oleksid ei loe, ERR Uudised, 25. jaanuar 2015
* Tallinna loomaaia direktoriks valitud koolidirektor otsustas kooli jääda, Delfi, 15. august 2016
* Tallinna Westholmi kooli algklassid õpivad juba 14 aastat ajutisel pinnal, ERR Uudised, 31. jaanuar 2019
* Koolidirektor: lõpuaktused ilmselt päris ära ei jää, 6. mai 2020
* Marko Tooming, Westholmi gümnaasiumi osa algklasse läheb moodulmajadesse õppima, ERR Uudised, 10. november 2020
* Rainer Kerge, Westholmi direktor Rando Kuustik: „Vägivald ja kiusamine on kolinud teistesse vormidesse. Netiavarustes toimub väga-väga julmi asju.", Õhtuleht.ee, 28. oktoober 2022
Toomas Kõrvits 2017. aastal  
Foto: Jaan Künnap
**Toomas Kõrvits** (sündinud 24. novembril 1945 Tallinnas) on eesti mööblikunstnik ja laulja.

Haridus
-------

Toomas Kõrvits lõpetas 1965. aastal Tallinna 22. Keskkooli ja 1975. aastal Eesti Riikliku Kunstiinstituudi (ERKI) ruumi- ja mööblikujunduse erialal.

Töö
---

Pärast keskkooli lõpetamist töötas Toomas Kõrvits aastatel 1965–1970 Eesti Projektis; pärast ERKI lõpetamist sai temast mööblivabriku Standard mööblikunstnik. Toomas Kõrvits on paljude omal ajal kõrgelt hinnatud mööblikomplektide autor (näiteks kontorimööbel "Forte", tool "Gamma", puhkemööbel "Retro"). Tema tööd olid esil paljudel näitustel ja messidel.

Alates 1986. aastast on ta vabakutseline sisearhitekt.

Optimistid
----------

Toomas Kõrvits mängis rütmikitarri.

Kukerpillid
-----------

Toomas Kõrvits on Kukerpillide laulja ja kitarrist alates ansambli loomisest 1972. aastal.

Tunnustus
---------

* 2001 – Valgetähe V klassi teenetemärk

Isiklikku
---------

Toomas Kõrvitsa isa Harri Kõrvits (1915–2003) oli muusikateadlane ja helilooja, vennad Tõnis, Tiit ja Harry, ka vennapojad Tõnu Kõrvits ja Henry Kõrvits on muusikud.

Välislingid
-----------

* Toomas Kõrvits andmebaasis MusicBrainz (*inglise keeles*)
* Kukerpillid
* Porgandihäälega Toomas Kõrvits: «Häälekoolitusel tõsteti mind ukse taha.»
* Intervjuu Sakalas
* Toomas Kõrvits: tähtis on koju naasmise rõõm Postimees, 29. juuli 2012



1. ↑  Mikomägi, Margus (23. märts 2023). "Harry Kõrvits küsib ajakirjanikult: „Mis vaevab sinu südant?"". *Maaleht*. Vaadatud 23. märtsil 2023.
**Ektoderm** on embrüo varase arengu käigus moodustunud kolmest primaarsest lootelehest kõige välimine looteleht. Teisteks lootelehtedeks on mesoderm (keskmine kiht) ja endoderm (sisemine kiht).

Ektodermi diferentseerumise käigus moodustuvad teatud tüüpi epiteelkoed, näiteks naha välimine kiht ehk epidermis, aga ka närvisüsteem (seljaaju, perifeersed närvid ja aju). Ektodermist moodustuvad ka suu, päraku, ninasõõrmete, higinäärmete, juuste ja küünte pindmised kihid. Teised epiteliaalsed struktuurid moodustuvad endodermist.

Selgroogsete ektoderm koosneb neljast osast: välimine ektoderm, mida tuntakse ka pinnaektodermina, neuraalplaat, neuraalhari ja ektodermaalsed plakoodid. Neuraalplaat ja neuraalhari on tuntud neuroektodermina.

Viited
------

1. ↑  Langman's Medical Embryology, 11th edition. 2010.
2. 1 2  "https://training.seer.cancer.gov/disease/categories/tissues.html". Vaadatud 06.11.2020. `{{netiviide}}`: välislink kohas ``|pealkiri=`` (juhend)
3. ↑  "Embryology - Ectoderm". Vaadatud 06.11.2020.
**Alar Laats** (sündinud 11. mail 1954) on eesti teoloog. 

Alar Laats on lõpetanud 1972. aastal Tallinna 10. Keskkooli ja 1977. aastal Tartu Riikliku Ülikooli teoreetilise füüsika erialal. 1980–1988 õppis ta Usuteaduse Instituudis teoloogiat ja 1988–1989 oli ta külalisüliõpilane Vene Õigeusu Kiriku Leningradi Vaimulikus Akadeemias. 1989–1990 jätkas Alar Laats magistriõpinguid teoloogia alal Birminghami ülikoolis. Aastatel 1991–1995 õppis Alar Laats Cambridge'i ülikooli doktorantuuris, kus ta kaitses süstemaatilise teoloogia valdkonnas filosoofiadoktori kraadi.

Alar Laats töötas 1996–2004 Tartu Ülikooli usuteaduskonnas dotsendi ja professorina süstemaatilise usuteaduse õppetoolis, seejärel luterliku usuteaduse õppetooli professorina. Aastatel 2004–2005 oli ta Usuteaduse Instituudi rektor ja Tartu Ülikooli usuteaduskonna luterliku usuteaduse õppetooli külalisprofessor. 2006–2011 töötas ta Tallinna Ülikooli usundiloo professorina. Ordineeriti 20. mail 2004 õpetajaks. Mais 2012 kustutati ta vaimulike nimekirjast.

Alar Laats on osalenud mitme EELK komisjoni töös ja olnud Kirikute Maailmanõukogu komisjoni *Faith and Order* plenaarkomisjoni, Cambridge'i teoloogiaseltsi ning humanitaar- ja sotsiaalteaduste ajakirja Trames toimetuskolleegiumi liige. Ta oli 2005. aastal Martin Lutheri Ühingu asutajaliige ja esimene esimees.

Alar Laatsi tähtsaim teadusvaldkond on süstemaatiline teoloogia, peamisteks uurimissuundadeks suhted ida- ja läänekristluse vahel.

Aastal 1980 kirjutas ta alla 40 kirjale.

Tunnustus
---------

* 2006 Riigivapi IV klassi teenetemärk

Viited
------

1. ↑  "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 8. jaanuar 2015. Vaadatud 21. aprillil 2015.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
2. ↑  Otsused "Eesti Kirik" 16. mai 2012

Välislingid
-----------

* Alar Laats Eesti Teadusinfosüsteemis Muuda Vikiandmetes
**Toomas Hellat** (27. november 1920 Tallinn – 13. november 1987 Tallinn) oli eesti päritolu Nõukogude Liidu luuraja.

Noorus
------

Algkooli lõpetas Tallinnas Jakob Westholmi Gümnaasiumi juures, aastatel 1933-1938 õppis Tartus Hugo Treffneri Gümnaasiumis. 1938. aastal astus Tartu Ülikooli õigusteaduskonda, liitus EÜS Põhjalaga ning osales agaralt selle üritustel. 1939. aasta sügisel põgenes isa soovitusel Soome, Talvesõja ajal oli Soome Ringhäälingu eestikeelsete saadete diktor.

Teine maailmasõda
-----------------

1940. aasta hilissügisest kuni 1941. aasta veebruarini viibis ta Soome luure ülesandel (agent "Lassila") Eestis. Toomas Hellat kuulus langevarjurina luuresalka Erna. Teda autasustati II klassi Raudristiga. 

1941. aasta novembris lülitus Hellat Saksa luure teenistusse töötamaks inglaste vastu (agent "Keller"). Sõja ajal viibis ta Eestis, Riias, Hamburgis, Novorossiiskis, Sofias, Kreekas, Leningradi lähistel; 1943. aasta septembris naasis Tallinna. Hiljem õppis Hellat Saksamaal luurekoolis ja ta saadeti Eestisse. 13. detsembril 1944 ta vahistati Nõukogude võimude poolt. Pärast piinamist andis Hellat üles suurema osa oma kaaslastest, kokku 221 nime.

Hellatilt pärinevatele andmetele tuginedes purustasid julgeolekuorganid detsembris 1944 Haukka-Tümmleri grupi. Tapeti Leo Talgre. Arreteeriti kakssada inimest, konfiskeeriti 23 raadiosaatjat ning avastati paarkümmend konspiratiivkorterit ja peidupaika. 

1. veebruaril 1947 mõisteti Hellatile erinõupidamise otsusega 20 aastat vangilaagrit, kuid juba sama aasta augustis taheti teda kasutada operatiivtöö huvides Eestis. ENSV KGB 2. osakonna 1954-1955 aruannete järgi hoiti teda Eestis sisevanglas, 11. juulil 1955 väljastati protokoll tema vabastamise kohta. 

Pärast vangistusest vabanemist (1955) jätkas Hellat agendinime *Haakla* all koostööd nõukogude julgeolekuorganitega. Elu lõpu poole töötas ta hotelli Tallinn administraatorina.

Isiklikku
---------

Ta oli poliitiku, diplomaadi ja riigikohtuniku Aleksander Hellati ja Ida Toferi (1880–1939) poeg, tema vend Aleksander Hellat oli arst.

Kirjandus
---------

* Tõnis Ritson. Toomas Hellat ja KGB. – *Tuna*, 1998, nr 1, lk 129–143; 1999, nr 1, lk 122–144, nr 3, lk 125–140, nr 4, lk 134–143; 2000, nr 3, lk 122–130, nr 4, lk 136–144; 2003, nr 1, lk 56–75, nr 2, lk 84–100.
* Jaak Pihlau. Lisandusi ja täpsustusi Tõnis Ritsoni artiklile "Toomas Hellat ja KGB". – *Tuna*, 2001, nr 1, lk 136–142.
* Hans Salm. Viie luure agent: Eesti luurajatest Teises maailmasõjas, Tallinn 2004, Maalehe Raamat, ISBN 9985-64-224-4; 2. trükk (täiendatud üle 40 lk. lisamaterjaliga) 2007
* Toomas Hellat. Luuraja aruanne KGB-le. Meenutusi aastatest 1920-1956, Tallinn 2006, Grenader, ISBN 9949-422-26-4

Välislingid
-----------

* "Eesti vabadusvõitleja lugu: Toomas Hellat", Sõnumileht, 27. mai, 3. juuni, 10. juuli 1996
* Tõnis Ritson, Toomas Hellat ja KGB. 1. Tuna, 1998 nr.1
* Tõnis Ritson, Toomas Hellat ja KGB. 10. Tuna 2003 nr.2
**Avignoni vangipõlveks** nimetatakse paavstide resideerimist Avignonis aastatel 1309–1376. 

Paavstid olid sunnitud sinna kolima konflikti tõttu Prantsuse kuningaga ning Itaalias valitsevate keeruliste poliitiliste olude tõttu.

1296. aastal maksustas Philippe IV Ilus katoliku kiriku Prantsusmaal, Rooma paavst aga keelas kirikul riigile makse maksta, Philippe keelas prantsuse raha paavstiriiki viimise ning 1301. aastal arreteeris Philippe paavsti legaadi, paavst kuulutas vastukaaluks paavsti ülimuslikkust kuninga üle. Philippe nõudis paavsti kukutamist ja laskis ta röövida, kuid rahvahulk vabastas paavsti. 1305. aastal asus paavstiametisse uus, prantslasest paavst. Tänu ebastabiilsusele Rooma linnas suutis Philippe ta meelitada resideerima Avignoni, kus paavst oli Prantsuse kuninga mõju all.

Avignoni paavstid:

* 1309–1314 Clemens V
* 1316–1334 Johannes XXII (1328–1330 oli samal ajal ametis Roomas valitud vastupaavst Nicolaus V)
* 1334–1342 Benedictus XII
* 1342–1352 Clemens VI
* 1352–1362 Innocentius VI
* 1362–1367, 1370 Urbanus V (1367–1370 resideeris Roomas, naasis enne surma Avgnoni)
* 1370–1376 Gregorius XI (läks Rooma ja suri seal 1378, tema järglaseks valiti Urbanus VI)

Avignoni vastupaavstid:

* 1378–1394 Clemens VII (Rooma paavsti Urbanus VI vastane)
* 1394–1403 Benedictus XIII (Rooma paavsti Bonifatius IX vastane, põgenes piiratavast Avignonist, suri 1423 Peniscolas; tema järglastest vastupaavstid olid ametis kuni 1437)

Avignon ja Venaissin jäid paavsti valdusteks kuni 1791. aastani, mil annekteeriti Prantsusmaa poolt.

Vaata ka
--------

* Kaheksa pühaku sõda

Viited
------

1. ↑  "Avignon papacy". *Britannica*. Vaadatud 6.12.2018.
**Ambla-Aravete Kool** oli lasteaed-põhikool Järva maakonnas Järva vallas (varem Ambla vallas) Ambla asulas. Kool suleti 2023. aastal.

Ajalugu
-------

Kool asutati 1866. aastal. 1919. aastal asutati Amblasse gümnaasium. Sellele koolile ehitati kohaliku haridusseltsi ja maakonnavalitsuse toel uus koolimaja. Gümnaasium suleti 1930. aastal ja koolimaja müüdi Ambla vallavalitsuse kaudu Ambla algkoolile. Ambla algkool alustas ostetud hoones tööd 1930. aastal.

1. septembril 2018 liideti **Ambla Lasteaed-Põhikooliga** Aravete lasteaed Mesimumm. Uue õppeasutuse nimeks sai **Ambla-Aravete Kool**.

1. septembril 2023 muudeti Järva valla koolivõrgu reorganiseerimise tulemusel Aravete Keskkool põhikooliks ja sellega liideti Albu Põhikooli ja Ambla-Aravete Kooli kooliosa. Reorganiseeritud Aravete Keskkooli nimi on alates 1. septembrist 2023 Põhja-Järva Kool, millel on kolm õppekohta: Aravetel, Amblas ja Albus. Albu Põhikooli lasteaiaosa liideti Ambla-Aravete Kooli lasteaiaosaga. Koolieelse lasteasutuse nimi on alates 1. septembrist 2023 Põhja-Järva Lasteaed, millel on neli õppekohta: Albus, Aravetel, Amblas ja Ahulas.

Kooli nimed
-----------

* 1919 Ambla 6-klassiline kool
* 1940 Ambla Alg- ja Täienduskool
* 1944 Ambla Mittetäielik Keskkool
* 1956 Ambla Keskkool
* 1985 Ambla 9-klassiline Kool
* 1990 Ambla Põhikool
* 2008 Ambla Lasteaed-Põhikool
* 2018 Ambla-Aravete Kool

Viited
------

1. 1 2  Peegel, Mari. Ülevaade: koolide sulgemine sügisel puudutab pea kõiki maakondi. ERR, 3. aprill 2023.
2. 1 2  Martin Kaasik, 2001. Eesti koolid 2000. AS Inreko Press. Lk 153
3. 1 2  Põder, Madli. Ambla kool. Ambla Vallaleht, 1. september 2016.
4. 1 2  "Ambla-Aravete Kooli veebisait". Originaali arhiivikoopia seisuga 25. oktoober 2021. Vaadatud 25. oktoobril 2021.

Välislingid
-----------

* Ambla-Aravete Kooli veebisait
**Kiruna vald** on 2. järgu haldusüksus Rootsis Norrbotteni lääni põhjaosas. See on pindalalt Rootsi kõige suurem omavalitsus. Ühtlasi on see Rootsi kõige põhjapoolsem omavalitsus.

Kiruna vald piirneb Norra ja Soomega ning Gällivare ja Pajala vallaga.

Kiruna vallas Tynnyrilaki mäel asub Struve geodeetilise kaare punkt (68° 15′ 18″ N, 22° 58′ 59″ E).

Alates aastast 1898 tegutseb seal Kiruna kaevandus, mis on maailma suurim maa-alune rauakaevandus. Rauamaaki on kaevandatud ka Svappavaaras.

Vallal on sõprussuhted Arhangelski linnaga Venemaal.

Loodus
------

Vallas asub 1909. aastal loodud Abisko rahvuspark (77 km²) ja 1920. aastal loodud Vadvetjåkka rahvuspark (26,3 km²).

Vallas asub üle 6000 järve. Neist suurim on Torneträsk (332 km²), mis on suuruselt Rootsi seitsmes järv ning Skandinaavia suurim mägijärv.

Valla kõrgeim mägi on Kebnekaise (2096 m), mis on ühtlasi ka Rootsi kõrgeim tipp.

Asustus
-------

Suuremad asulad (elanike arv aastal 2000) on

1. Kiruna 19 148
2. Vittangi 851
3. Jukkasjärvi 541
4. Svappavaara 434
5. Kuttainen 343
6. Karesuando 327
7. Övre Soppero 230

Viited
------

1. ↑  Q124633063

Välislingid
-----------

* Valla koduleht

Norrbotteni lääni vallad

Arjeplogi vald  **·**  Arvidsjauri vald  **·**  Bodeni vald  **·**  Gällivare vald  **·**  Haparanda vald  **·**  Jokkmokki vald  **·**  Kalixi vald  **·**  Kiruna vald  **·**  Luleå vald  **·**  Pajala vald  **·**  Piteå vald  **·**  Älvsbyni vald  **·**  Överkalixi vald  **·**  Övertorneå vald
HIVi/AIDSi surmade arv riigiti (2012)
██ 0
██ 1-4
██ 5-12
██ 13-34
██ 35-61
██ 62-134
██ 135-215
██ 216-458
██ 459-1,402
██ 1,403-5828
**AIDS** (eesti keeles ka **aids**) ehk **omandatud immuunpuudulikkuse sündroom** (OIPS) on inimese immuunsüsteemi kahjustavate sümptomite ja infektsioonide kogum, mida põhjustab HI-viiruse nakkus.

Nimetus
-------

AIDS on hiv, seksoloogidele tripper

on lühend ingliskeelsest nimetusest *acquired immune deficiency syndrome* või *acquired immunodeficiency syndrome*.

Lühend AIDS võeti terminina kasutusele 1982. aastal.

Kaasuvad haiguslikud seisundid
------------------------------

Inimese omandatud immuunpuudulikkuse sündroomile on iseloomulikud oportunistlikud infektsioonid ja kasvajad.aids ja hiv tekib enamasti siis kui seksuaal vahekord on kitsega läbi elatud 

Vähiseisundite tekke põhjused pole seni selged, tähtsat rolli nimetatud seisundite tekkes HIV-infektsiooniga inimestel võib mängida immunosupressiooni esile kutsuvate ravimite pikemaajaline tarvitamine.

Oportunistlikud mükoosid
------------------------

AIDS-i haigetel esinevad sageli oportunistlikud mükoosid: suu ja neelu soor, söögitoru kandidiaas (põhjustateks *Candida sp.*), dermatofütoosid (*Trichophyton*'i liigid, *Epidermopythin floccosum*), pneumotsüstis-pneumoonia (*Pneumocystis jiroveci*), kopsukrüptokokoos, peaajukrüptokokoos, nahakrüptokokoos (*Cryptococcus neoformans*), süsteemne histoplasmoos (*Histoplasma capsulatum*), mikrosporidioos (*Enterocytozoon bieneusi*), kopsuaspergilloos (*Aspergillus fumigatus*) jt.

Ajalugu
-------

HI-viiruse eri tüved on primaatidelt inimestele kandunud vähemalt 13 korda. Üle maailma on neist suutnud levida vaid üks – HIV-1 M. Selle laialdasem levik sai alguse 1920. aastatel Belgia Kongos. Pärast maa iseseisvumist 1960. aastal (Kongo Demokraatlik Vabariik) ja kaasnenud kultuurilisi muutusi levis viirus kiiresti ülejäänud Lõuna-Aafrika riikidesse. Esimene nakatumisjuhtum registreeriti alles 1981. aastal ja HI-viirus isoleeriti 1983. aastal.

Vaata ka
--------

* HIV
* HIV-epideemia
* Ülemaailmne AIDSi vastu võitlemise päev

Viited
------

1. ↑  Raivo Masso, Anu Saag, Marika Masso, "Inimese parasitoloogia. Ainuraksed ja hulkraksed parasiidid", Õppevahend arstiteaduskonna üliõpilastele, Tartu Ülikool Üld- ja molekulaarpatoloogia instituut, Tartu, lk 100, 2008
2. ↑  "AIDS-i pandeemia taga on täiuslik torm" ERR Teadus, 3. oktoober 2014.

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Kategooria:HIV** |

* MTÜ AIDSi tugikeskus
* Eesti HIV Positiivsete Võrgustik
* Tervise Arengu Instituudi HIV-i ennetamise veebilehed
* AIDSi ennetamine Euroopa Liidus
**Eesti Islami Kogudus** on Eestis tegutsev islamiusu kogudus.

Eesti Vabariigi esimesel perioodil tegutses kaks islamiusu kogudust (Tallinnas ja Narvas).

Kogudus taasregistreeriti 1990. aastal.

Islamimaailmas harva ettetuleva nähtusena tegutsevad selles koguduses koos nii sunniidid kui ka šiiidid. 

1995. aastal eraldus kogudusest kolmeteistkümne inimese suurune rühmitus ning registreerus iseseisva juriidilise isikuna ühenduseks Eesti Muhameedlaste Sunniitide Kogudus. Selle rühma lahkumine ei pingestanud Eesti Islami Koguduse sunniitide ja šiiitide suhteid. 

1. jaanuari 2000. aasta seisuga kuulus Eesti Islami Kogudusse veidi üle 1400 inimese. Koguduse juhatuse esimees oli aastatel 1994–2020 Timur Seifullen. Usulisi toiminguid juhtis koguduses 18 aastat mulla Hasjan Murtazin, pärast tema surma oli koguduse peaimaam ja Eesti ülemmufti Ildar Muhamedšin.

Viited
------

1. ↑   (vaadatud 01.06.2017)
2. ↑  "Eesti islami koguduse nõukogu kutsus tagasi peavaimulik Ildar Muhhamedšini". *Err.ee*. 12. aprill 2024. Vaadatud 17. aprillil 2024.
Valga linnatuumiku muinsuskaitseala ja ümberkaudsed piiranguvööndid
Valga keskväljak 2020. aastal
**Valga linnatuumiku muinsuskaitseala** ehk **Valga vanalinna muinsuskaitseala** on muinsuskaitseala Valga linnas.

Piirilinna arengulugu peegeldav linnatuumik paikneb keskaegsete liikumisteede ümbruses, kuigi tänini säilinud hoonestus on tunduvalt uuem. Valga Jaani kirik ja ametihooned on ehitatud 18. sajandi lõpul ja 19. sajandi algul, mil linn oli kreisi ehk maakonna keskuseks. 20. sajandi alguseks oli Valgast kujunenud oluline raudteede sõlmpunkt ning sellest ajast pärinevad peatänavate ääres paiknevad suurlinliku ilmega elamud, avalikud ja ärihooned. Teise maailmasõja järel püstitati ajaloolise keskuse alale aga suured ja ümbritsevaga mittesuhestuvad korterelamud.

Muinsuskaitseala pindala on 22,7 ha.

Linnatuumik võeti muinsuskaitse alla 27. veebruaril 1995, kui Vabariigi Valitsuse võttis vastu määruse nr 81.

Seda soovis muinsuskaitseamet 2024. aasta alguses tühistada, muutuse arutelu jätkub kohalike elanike vastuseisu tõttu.[*viide?*]

Viited
------

1. ↑  Valga muinsuskaitseala kaitsekorra koostamine Muinsuskaitseamet
2. ↑  Valga linnatuumiku muinsuskaitseala kultuurimälestiste riiklikus registris
3. ↑  Valga linnatuumiku muinsuskaitseala põhimäärus Riigi Teataja

Välislingid
-----------

* Valga linnatuumiku muinsuskaitseala põhimäärus Riigi Teataja
* Valga linnatuumiku muinsuskaitseala kultuurimälestiste riiklikus registris
**Pauluse Spordihall** (Pärnu Kalurihall) 

Pauluse Spordihall, tuntud ka kui Pärnu Kalurihall, on Pärnu linna oluline spordi- ja kultuuriasutus, mis on teeninud kogukonda juba aastakümneid. Selle artikli eesmärk on anda ülevaade sellest ajalooliselt olulisest spordikompleksist, katta olulised aspektid selle ajaloost ning tutvustada selle tähtsust kohalikule ja laiemale üldsusele.

**Ajalugu**
Pauluse Spordihalli lugu ulatub tagasi 1970. aastatesse, mil see rajati tollase Pärnu Kalurite Mehaanikatehase töötajate spordikeskusena. Hall valmis 1975. aastal ning avati esmalt töötajate ja nende perede vaba aja veetmiseks ning spordi harrastamiseks.

Algselt oli spordihalli peamiseks kasutajaks Pärnu Kalur, kuid aja jooksul avanes see ka teistele spordiklubidele ja üldsusele. Halli rajamisel pöörati suurt tähelepanu mitmekülgsete spordivõimaluste loomisele, sealhulgas jõusaalide, ujula ja mitmete spordiväljakute lisamisele. 

**Tähtsus kogukonnas**
Pauluse Spordihall on aastakümnete jooksul olnud oluline koht mitte ainult spordisündmuste korraldamiseks, vaid ka kultuuri- ja meelelahutusürituste toimumiseks. Hall on olnud koduks mitmetele kohalikele spordiklubidele, sealhulgas korvpalli, võrkpalli ja sulgpalli meeskondadele.

Lisaks spordiüritustele on hall olnud oluline koht kultuuriürituste, kontsertide ja näituste korraldamiseks, rikastades Pärnu linna kultuurielu. Spordihall on olnud keskseks kogukondlikuks kohtumispaigaks, kus inimesed saavad ühineda spordis, meelelahutuses ja sotsiaalsetes tegevustes.

**Seosed Eestiga**
Pauluse Spordihall on oluline osa Eesti spordi- ja kultuuripärandist. See on olnud treeningpaigaks mitmetele Eesti tippsportlastele ja noortele talentidele. Lisaks on spordihall olnud oluline võistluspaik mitmetele Eesti meistrivõistlustele erinevates spordialades.

Halli renoveerimised ja täiendused on saanud osaks Eesti sporditaristu arenguloost, mis on toetanud spordi populariseerimist ja tipptaseme saavutamist riigis. Pauluse Spordihall on seega sümboliks mitte ainult Pärnu linna, vaid kogu Eesti spordi- ja kultuuripärandile.

**Artikklid**
**Georgi Tihhonovitš Kedrov** (1907 – 1987) oli Nõukogude Liidu ja Eesti NSV kommunistlik parteitegelane ja poliitik. Ta oli aastatel 1948–1949 Eestimaa Kommunistliku (bolševike) Partei Keskkomitee teine sekretär. Kedrovi Eestisse määramine oli osa Nõukogude poliitikast, kus EK(b)P teise sekretäri ametikoht oli enamasti Venemaa venelase käes.

Elulugu
-------

Kedrov sündis 1907. aastal Jakovlevskaja külas Novgorodi kubermangus Venemaa Keisririigis. Ta omandas 1935. aastal kõrghariduse Leningradi Tehnika- ja Majandusinstituudis. Aastatel 1939–1941 töötas ta Moskvas ÜK(b)P Frunze rajoonikomitee esimese sekretäri ametikohal, seejärel 1941–1946 ÜK(b)P Viiburi rajoonikomitee esimese sekretärina ja 1946–1948 ÜK(b)P Leningradi linnakomitee sekretärina.

1948. aasta oktoobris määrati Kedrov Aleksei Kuznetsovi soovitusel Eestimaa Kommunistliku (bolševike) Partei Keskkomitee teiseks sekretäriks (16. oktoober 1948 – 30. august 1949) ning ta asus Tallinna elama. 

Kuna Kedrov oli Leningradis töötanud ning Ždanovi ja Kuznetsovi lähikondne, siis sai ka temast Leningradi süüasja üks ohvreid. 1949. aastal eemaldati ta EK(b)P KK teise sekretäri kohalt ja kutsuti tagasi Moskvasse, kus ta arreteeriti.

Nõukogude Liidu Ülemkohtu sõjakollegium mõistis 21. jaanuaril 1952 Kedrovi süüdi ja määras talle karistuseks 25 aastat vangistust. Ta rehabiliteeriti 1954. aastal. Kedrov suri 1987. aastal.

Viited
------

1. ↑  Mati Graf (03.09.2009). "Kalevipoja kojutulek". *Videvik*.
2. 1 2  "Кедров Георгий Тихонович (1907)". *Открытый список*. Vaadatud 07.12.2022.
3. ↑  Tõnu Tannberg (2001). *1950. AASTA MÄRTSIPLEENUMI EEL- JA JÄRELLUGU: Eesti süüasi (1949–1952) Moskvast vaadatuna*. Tuna. Lk 120–125.