recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
"Georgi" suunab siia. Eesnime kohta kohta vaata artiklit Georgi (eesnimi).
Raffael "Püha Jüri võitlus lohega" (õli, 1505–1506, Rahvusgalerii, Washington)
**Püha Jüri** (**Georgios**; ka **Georgius** ja **Georgi Võidukandja**; hukati 303) oli Kapadookiast pärit ohvitser ja kristlik märter.

Ta on sõjameeste, rüütlite ning talupoegade kaitsepühak. Veel on tema kaitse all talusulased, püttsepad, turvisevalmistajad ja sadulsepad. Püha Jüri kutsutakse appi maohammustuste, süüfilise, katku ja leepra puhul.

Georgios hukati, sest ta oli söandanud halvustada Olümpose jumalaid.

Eestis on pühale Jürile pühitsetud kirikud Jüris (Jüri kirik), Laiusel (Laiuse Püha Jüri kirik), Värskas (Värska Püha Georgiuse kirik), Tartus (Tartu Püha Jüri kirik), samuti oli Tallinnas Püha Jüri ordu, Toomkirikus ja Nigulistes Püha Jüri kabelid.
Alates 23. aprillist 2001 on Pärnumaal Toril EELK Tori Püha Jüri kogudus ja Eesti Sõjameeste Mälestuskirik. Püha Jüri kaitseb ka Võru linna ja ta nime kannab Võru peatänav (tsaariajal Georgi tänav, Nõukogude okupatsiooni ajal Lenini tänav). Lisaks Võru linnale kaitseb püha Jüri Gruusia riiki, Inglismaad ja Moskva linna.

Püha Jüri päev ehk jüripäev on 23. aprillil.

Püha Jüri sümbol on Püha Jüri rist, punane rist valgel taustal.

Legend
------

Püha Jüriga seostatakse tihti legendi, mille süžee langeb kokku imemuinasjututüübiga "Lohetapja".

Lohe mürgitas oma hingeõhuga kõik, kes talle lähenesid. Kapadookia sõdur Georg oli teel läbi Silene Liibüas ning nägi lohe terrorit kogukonnas. Esialgu nõudis lohe oma suure isu rahuldamiseks kaht lammast, hiljem aga juba inimliha. Lohe ohvreid valiti liisuga ning kui Georg linna jõudis, oli kuningatütre kord. Mõrsjarüüs printsess oli linna taga kalju külge aheldatud ja ootas oma saatust. Georg haaras oda ja astus koletisele vastu. Ta taltsutas lohe ja tõi selle printsessi vöö otsas linna, lubades eluka tappa, kui linnarahvas ristiusu vastu võtab. Seda 15 000 linlast kähku tegidki ning ainsa tasuna enesele palus Georg kuningat kirikuid ülal pidada, preestreid austada ja vaeseid aidata.

Kujutamine kunstis
------------------

* Püha Jüri ikoon Kihnu kirikusPüha Jüri ikoon Kihnu kirikus
* Ratsamonument "Püha Jüri võitlus lohega" Toris. Skulptor Mati KarminRatsamonument "Püha Jüri võitlus lohega" Toris. Skulptor Mati Karmin
* Albrecht Altdorfer. "Metsamaastik püha Jüri ja lohe võitlusega" (1510)Albrecht Altdorfer. "Metsamaastik püha Jüri ja lohe võitlusega" (1510)
* Suurbritannia värbamisplakat esimesse maailmasõttaSuurbritannia värbamisplakat esimesse maailmasõtta
* Püha Jüri skulptuur ZagrebisPüha Jüri skulptuur Zagrebis
* Fresko BulgaariasFresko Bulgaarias
* Olivier Pichat' maal pühast JüristOlivier Pichat' maal pühast Jürist

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Püha Jüri** |

|  |  |
| --- | --- |
|  | Tsitaadid Vikitsitaatides: **Püha Jüri** |
Kaiavere mõisa moonakamaja varemed 2018. aastal
**Kaiavere mõis** (saksa keeles *Kayafer*) oli rüütlimõis Tartumaal Maarja-Magdaleena kihelkonnas. Tänapäeval jääb mõisasüda Jõgeva maakonda.

Ajalugu
-------

Esmateated Kaiaverest pärinevad 1417. aastast, mil Otto von Uexküll pärandas mõisa Tartu tsistertslaste nunnakloostrile. 1512. aastal andis Tartu piiskop Gerhard Schrove selle lääniks vendadele Johann ja Heinrich Luggenhusenile. Hiljem oli see Wrangellide omandis ning 1682. aastal redutseeriti. Edaspidi kuulus mõis von Rothausenitele, Rosenitele, Stackelbergidele, Nolckenitele, Knorringitele, Richteritele, Löwensternidele ja viimasena parun Alexander von Tiesenhausenile.

Mõisaansambel
-------------

Kaiavere mõisa park 2018. aastal
Härrastemaja on hävinud, pargis on säilinud moonakatemaja varemed ja mõned kõrvalhooned.

Karjamõisad
-----------

Kaiavere karjamõisad olid Kadrina, Lilu ja Pataste.

Viited
------

1. 1 2 3  Särg, Alo. Jõgevamaa mõisad ja mõisnikud. Tallinn: Argo, 2012, lk 29-31.

Kirjandus
---------

* Praust, Valdo. *Tartumaa mõisad*. Tallinn: Tänapäev, 2008. Lk 114-5.
* Särg, Alo. *Jõgevamaa mõisad ja mõisnikud*. Tallinn: Argo, 2012.
* *Tartumaa: maadeteadusline, majandusline ja ajalooline kirjeldus*. Peatoim. J. Rumma, toim. J. G. Granö, J. V. Veski. − Eesti I. Tartu: Eesti Kirjanduse Selts, 1925. Lk 277 .

Välislingid
-----------

* Kaiavere mõisa valitsejamaja Kultuurimälestiste riiklikus registris


Maarja-Magdaleena kihelkond

**Kirik**: Maarja-Magdaleena  

**Pastoraat**: Maarja-Magdaleena kirikumõis  

**Peamõisad**: Jõe mõis | Kaiavere mõis | Kudina mõis | Saare mõis | Vara mõis  

**Kõrvalmõisad**: Alajõe mõis | Kaarli mõis | Kuusiku mõis | Vanamõisa mõis | Ätte mõis  

**Karjamõisad**: Kadrina mõis | Kose mõis | Lilu mõis | Mäkaste mõis | Nigula mõis | Pataste mõis | Rahivere mõis | Toolamaa mõis
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel on linnast Hispaanias; nime teiste kasutuste kohta vaata lehekülge Valencia (täpsustus)* |

---

**Valencia** ehk **València** on linn Hispaania idaosas Vahemere rannikul, Valencia autonoomse piirkonna pealinn.

Haridus
-------

Valencias tegutsevad mitmed kõrgkoolid, näiteks Hispaania üks vanimaid, 1499. aastal asutatud Valencia ülikool ja Valencia Polütehniline Ülikool.

Sport
-----

2007. aastal korraldati Valencias 32. America karika (America's Cup) regatt ja osa selle eelvõistlustest.

2010. aastal korraldati Valencias 33. America pokaali purjeregatt, mille võitis BMW-Oralcle meeskond.

Linnas tegutsevad kõrgliiga jalgpalliklubid Valencia CF ja Levante UD.

Sõpruslinnad
------------

|  |
| --- |
| * Venezuela Valencia, Venezuela
 |

Vaata ka
--------

* Ciutat de les Arts i les Ciències
* L'Oceanogràfic
* Mestalla staadion
* Valencia elamukompleksi tulekahju

Viited
------

1. ↑  Municipal Register of Spain of 2023

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Valencia** |

* Valencia linna koduleht (*hispaania, inglise, prantsuse keeles*)
**Ülo Tambet** (13. jaanuar 1932 – 1. juuli 2021) oli eesti mäeinsener, tööstusjuht, partei- ja sporditegelane.

1951. aastal lõpetas ta Kiviõli 1. Keskkooli. 1956. aastal lõpetas Tallinna Polütehnilise Instituudi mäeosakonna kiitusega.

1956. aastast töötas ta trusti Eesti Põlevkivi Käva-2 kaevanduse mäemeistrina, hiljem jaoskonnaülema abi, jaoskonnaülema ja kaevanduse peainseneri asetäitjana. 1968. aastast oli ta Kiviõli kaevanduse direktor, 1972. aastast trusti Eesti Põlevkivi juhataja, 1974. aastast tootmiskoondise Eesti Põlevkivi peadirektor. Aastatel 1986–1989 oli ta Eesti NSV Tehnilise ja Mäejärelevalve Valitsuse juhataja.

1966. aastast oli ta NLKP liige, 1986. aastast EKP Keskkomitee liige.

Ta oli Eesti NSV Ülemnõukogu IX, X ja XI koosseisu saadik, Eesti NSV Ülemnõukogu tööstus- ja energeetikakomisjoni esimehe asetäitja.

Aastatel 1987–1990 oli ta Eesti NSV Kergejõustikuföderatsiooni presiidiumi esimees, 1990–1999 Eesti Kergejõustikuliidu volikogu asejuhataja. Aastatel 1991–1994 oli ta Eesti Spordi Keskliidu juhatuse liige.

Tunnustus
---------

* 1976 Kalevi auliige
* 1979 Eesti NSV teeneline tööstustöötaja
* 1982 Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi aukiri
* 2007 Kohtla-Järve linna aukodanik  (väljapaistvate teenete eest põlevkivitööstuse arendamisel ja panuse eest Kohtla-Järve linna ülesehitamisel).

Viited
------

1. ↑  TTÜ lõpetajad 1918–2006
2. ↑  Eesti NSV Ülemnõukogu XI koosseis. Biograafiline lühiteatmik. Tallinn: Eesti Raamat 1985
3. ↑  Ülo Tambet. Eesti spordi biograafiline leksikon
4. ↑  Kohtla-Järve linna aukodanikud




```
‎ 
```
**Cadillac Escalade** on General Motorsile kuuluva kaubamärgi Cadillac all toodetav suur *body-on-frame* konstruktsiooniga (eraldi raamile asetatud kere) luksusmaastur ja esimene Cadillaci nime all toodetav maastur. Escalade on luksuslikum versioon Chevrolet' sõsarmudelitest Tahoe (tavaversioon) ja Suburban (pikendatud versioon), kõiki kolme autot toodetakse samal põhjal. Escalade'i tootmist alustati 1998. aastal ning see oli mõeldud konkureerima Mercedes-Benzi M-klassi, Range Roveri ja Lexus LX-iga ning ka Fordi 1998. aastal välja lastud Lincoln Navigatoriga.

Alates 2003. mudeliaastast on Escalade'i toodetud ka pikendatud variandis ESV.

* 1. põlvkond (GMT435)1. põlvkond (GMT435)
* 2. põlvkond (GMT820)2. põlvkond (GMT820)
* 2. põlvkond ESV (GMT830)2. põlvkond ESV (GMT830)
* 3. põlvkond (GMT926)3. põlvkond (GMT926)
* 3. põlvkond Hybrid3. põlvkond Hybrid
* 3. põlvkond ESV (GMT936)3. põlvkond ESV (GMT936)

Escalade'i 4. põlvkonda hakati tootma 2014. aastal. Mootoriks on 6,2-liitrine bensiinimootor (420 hj). Escalade'il on kuus istekohta.

* 4. põlvkond (GMTK2XL)4. põlvkond (GMTK2XL)
* 4. põlvkond ESV (GMTK2YL)4. põlvkond ESV (GMTK2YL)

Viienda põlvkonna Escalade'i tootmist alustati 2020. aastal. 

* 5. põlvkond (GMT1UL)5. põlvkond (GMT1UL)

Escalade EXT
------------

Teise ja kolmanda põlvkonna mudelitest oli müügil ka lühikese kasti ja nelja uksega versioon, mis kandis nime Escalade EXT. Selle sõsarmudeliks oli Chevrolet Avalanche.

* 2. põlvkond EXT (GMT806)2. põlvkond EXT (GMT806)
* 3. põlvkond EXT (GMT946)3. põlvkond EXT (GMT946)
**Thomas DaCosta Kaufmann** (sündinud 7. mail 1948 New Yorgis) on ameerika kunstiajaloolane, Princetoni Ülikooli Frederick Marquandi nimelise kunsti ja arheoloogia õppetooli professor ning Kesk-Euroopa renessansi ja baroki spetsialist.

Kaufmanni vanemad olid Manhattani börsimaakler Richard Kohns Kaufmann (1902-1989) ja Manette Rodrigues DaCosta Kaufmann. 1970. aastal lõpetas Kaufmann Yale'i Ülikooli ning asus tööle New Yorgi Metropolitani kunstimuuseumisse. 1971. aastal töötas ta õppejõuna Londoni Ülikooli Warburgi instituudis ning 1972. aastal valmis E. H. Gombrichi juhendamisel tema magistritöö "Valguse teooriatest renessansi kunstis ja teaduses" (Theories of Light in Renaissance Art and Science). Seejärel naasis ta Ameerika Ühendriikidesse ja jätkas õpinguid Harvardi ülikoolis. 1977. aastal kaitses ta seal doktorikraadi. 

1977. asus Kaufmann tööle Princetoni Ülikoolis. 1980. aastal pidas ta Pennsylvania Ülikoolis külalisprofessorina kunstiajaloo loenguid. 1983. aastal valiti Kaufmann Princetoni kunsti ja arheoloogia dotsendiks. 

1985–1986. aastal täiendas Kaufmann end Humboldti stipendiaadina Müncheni Kunstiajaloo Instituudis (Zentralinstitut für Kunstgeschichte) ja Berliini Vabaülikoolis (Freie Universität) ning 1989–1990. aastal Berliinis. 

Tema 1988. aastal ilmunud raamat "Praha koolkond: maal Rudolf II õukonnas" (The School of Prague: Painting at the Court of Rudolf II) võitis Mitchelli parima ingliskeelse kunstiajalooraamatu auhinna. 

1994. aastal avaldas ta uurimuse Kesk- ja Ida-Euroopa ajaloo ja kultuuri uurimisest (Forschungsschwerpunkt Geschichte und Kultur Ostmiteleuropa). 1995. aastal avaldas ta kõigepealt inglise ja 1998. aastal saksa keeles uurimuse "Õukond, klooster ja linn: Kesk-Euroopa kunsti ja kultuur 1450–1800. aastal" (Court, Cloister, and City: The Art and Culture of Central Europe, 1450–1800, Chicago; Höfe, Klöster und Städte. Kunst und Kultur in Mitteleuropa 1450–1800, Köln). 

21. sajandi alguses hakkas Kaufmann uurima geograafia ja kunstiajaloo seoseid ehk kunstigeograafiat. 2004. aastal avaldas ta raamatu "Kunstigeograafia poole" (Toward a Geography of Art). 2004. aastal käsitles Kaufmann ka Läänemere kui kunstiregiooni historiograafiat ja uurimisseisu ja -perspektiive.

Kaufmanni toimetatud raamat "Aeg ja ruum: esseed kunstipiirkondadest" (Time and Place: Essays in the Geohistory of Art) juhtis tähelepanu koha ja aja tähtsusele, sotsiaalsele ja füüsilisele tähendusele, mis ulatub ajalooliselt Herodotosest tänapäevani ning geograafiliselt Ladina-Ameerikast Ida-Aasiani. 

2011. aastal anti Kaufmannile Dresdeni Tehnikaülikooli audoktori tiitel.

Viited
------

1. ↑  "Kaufmann, Thomas DaCosta". Vaadatud 14.03.2024.
Jüri Ott 1998. aastal  
Foto: Jaan Künnap
**Jüri Ott** (sündinud 19. detsembril 1950 Kilingi-Nõmme linnas) on Eesti poliitik ja omavalitsustegelane.

Ta oli Kullamaa vallavanem alates 20. novembrist 2009 kuni 2017. aasta Eesti omavalitsuste haldusreformini, mille käigus moodustati Lääne-Nigula vald. 2009 kuni 2017 aastani oli Jüri Ott Läänemaa Omavalitsusliidu aseesimees ja esimees.

Jüri Ott on lõpetanud Tallinna Ülikooli 1980. aastal kehalise kasvatuse erialal, töötanud treeneri ja spordikooli direktorina. 

Aastatel 1980–2001 töötas ta Tallinna Linnavalitsuse süsteemis ning jõudis olla Tallinna Trammi- ja Trollibussikoondise vaneminsener, Tallinna Haljasalade Trusti haljastusdirektor, Tallinna Linna Oktoobri Rajooni TK esimehe asetäitja, Tallinna Kesklinna Valitsuse vanem (1993–1997) ja linnavalitsuse liige ning Tallinna Botaanikaaia direktor (1997–2001). 

Olnud Eesti Entsüklopeedia suuraktsionär ja juhatuse liige, Eesti Mereakadeemia rektori nõunik. 

Jüri Ott on Lions Eesti piirkonna LC Tallinn Vanalinn asutajaliige, olnud klubi president ja Eesti Lions Piirkonna kuberner. 
Tallinna Püha Neitsi Maarja Piiskopliku Toomkoguduse liige, olnud mitmel korral valitud juhatuse ja nõukogu liikmeks.

Eesti Punase Risti süsteemis on olnud Tallinna Seltsi esimees 1994–2003 ja Eesti Punase Risti esimene asepresident 2000–2003.

Eesti Koonderakonna liige alates 1993 kuni partei tegevuse lõpetamiseni. 1993–2001 juhtis ta Koonderakonna Tallinna piirkonda olles mitmel aastal valitud partei aseesimeheks. Sama erakonna liikmena oli valitud ka Tallinna Linnavolikogu liikmeks. 

Keskkriminaalpolitsei süüdistas Jüri Otti ja mitmeid Kesklinna valitsuse ametnikke aastate eest Tallinna kesklinna ebaseaduslikes korteritehingutes, kuid kohus ühtegi linnaametnikku süüdi ei mõistnud. Jüri Ott on nimetanud seda episoodi oma poliitikuelus tavaliseks poliitiliseks võitluseks, mis oli lavastatud konkurentide poolt. Vastaspoole hinnangul pääses Jüri Ott väidetava süüteo aegumise tõttu.

Jüri Ott on valitud Eesti vanima spordiseltsi Kalev auliikmeks ja Kullamaa valla aukodanikuks. Pärast 2017. aasta haldusreformi läbiviimist toimunud kohalike omavalitsuste valimistel valiti Jüri Ott Lääne-Nigula valla volikogusse 120 häälega, kus ta valiti volikogu arendus- ja eelarve komisjoni esimeheks.

Isiklikku
---------

Tema vend oli Võru linnapea Jaak Ott, kes uppus koos abikaasaga parvlaev Estoniaga, vennatütar on keskerakondlik poliitik Anneli Ott.
"**Salmonid. 25 aastat hiljem**" on 2020. aastal valminud Eesti mängufilm.

Film põhineb aastatel 1993-1995 eetris olnud teleseriaalil "Salmonid". Filmi režissöör ja produtsent on Toomas Kirss.

Toomas Kirss on öelnud, et see film on ühtlasi tema sünnipäevakink Ita Everile, kes mängib filmis peaosa.

Lugu
----

Veerand sajandiga on palju juhtunud, kuid Salmonid on jäänud selleks, kes nad olid - Eesti esiperekonnaks, keda nii imetluse kui vaikse kadedusega on vaadatud. Kunagise seriaali vaatajad mäletavad, kui hästi oskas Salmonite perekond raha teha. Nüüd on endale kindlustatud veel võimsam positsioon, sest Ella Salmon on vahepeal jõudnud olla Eesti president. Loomulikult on sooje kohti jagunud ka teistele pereliikmetele ja nii on Salmonite jõukus ja võim aina kasvanud. Kuhu see kõik lõpuks viia võib ning millega Salmonid end ajalukku kirjutavad, sellest film räägibki. Lisaks ootuspärasele huumorile ja glamuurile näeb filmis ootamatutes rollides ka tuntud ühiskonnategelasi.

Osatäitjad
----------

* Ita Ever – Ella Salmon
* Guido Kangur – Vambola Salmon
* Merle Palmiste – Signe Salmon
* Karolin Jürise – Alexandra Salmon
* Ain Lutsepp – Ants
* Andrus Vaarik – Carl Salmon
* Maria Avdjuško – Aike Salmon
* Kersti Kreismann – Sirje Salmon
* Eduard Toman – Jüri Tolbikov
* Rita Rätsepp – Ülle
* Rein Oja – Tõnu
* Liis Haab – operaator
* Kärt Kross-Merilo – arst

Viited
------

1. ↑  "Toomas Kirss puhub elu sisse kunagisele kodumaisele seriaalile?". *www.ohtuleht.ee*. Vaadatud 11. augustil 2023.
Tantsukool **Tantsumeka** on loodud 2011. aastal Tallinnas ja välja kasvanud Ants Taela legendaarsest Taela Tantsukoolist, mis tegutses 1965-2011 mustpeade majas.

Tantsumeka asutajad on Matis Toome ja Liina-Liis Liiv-Toome. Tantsumeka juht ja peatreener on Matis Toome.

Tantsumeka on avatud tantsukeskus kõikidele tantsuhuvilistele, nii algajatele, edasijõudnutele kui ka professionaalsetele tantsijatele, arendamaks oma tantsualaseid oskusi.

Tantsumeka tsitaadiks on "Tants aitab elust rõõmu tunda" ja eesmärgiks pakkuda inimestele tantsuliselt arendavat, aktiivset ja tervislikku vaba aja veetmise viisi meeldivas seltskonnas, hea tuju ja muusika saatel.

Tantsumeka viib läbi täiskasvanute võistlustantsutreeninguid, seltskonnatantsu kursusi, samuti eratunde ja individuaalset nõustamist seltskonnatantsu algtasemest kuni võistlustantsu tipptasemeni. Tantsumeka tuumikuks on hobiklubi, kuhu on koondunud aastaid tantsuharrastusega tegelevad paarid.

Lisaks korraldab Tantsumeka tantsuharrastajatele tantsuõhtuid ja traditsiooniks on kujunenud igal aastal toimuvad Tantsumeka suvepäevad.

Välislingid
-----------

* Koduleht
**Jaanus Tamkivi** (sündinud 17. novembril 1959 Kuressaares) on Eesti poliitik, aastatel 2007–2011 oli keskkonnaminister. Alates 2021. aastast on ta Saaremaa vallavolikogu esimees.

Tamkivi kuulub Eesti Reformierakonda.

Haridus
-------

Ta on lõpetanud 1978. aastal Viktor Kingissepa nimelise Kingissepa Keskkooli ja 1983. aastal Tallinna Polütehniline Instituudi ehitusinseneri erialal.

Töökäik
-------

Pärast TPI lõpetamist töötas Tamkivi 1989. aastani Saare KEKi töödejuhatajana. 1989–1992 oli ta Saaremaa Restaureerimisvalitsuse keskaegsete kirikute restaureerimise osakonna juhataja. 1992–1996 juhatas ta aktsiaseltsi Tansar.

1996–2005 oli ta Kuressaare linnapea. Linnapeana sattus ta meedia huviorbiiti seetõttu, et teda kahtlustati ametiseisundi kuritarvitamises, kui tellis väidetavalt ebaseaduslikult Kuressaare Raekeskuse äärse kõnnitee ehituse.

Tamkivi kuulus 2005–2007 X Riigikogusse. Ta oli keskkonnakomisjoni esimees, hiljem Reformierakonna fraktsiooni esimees.

Ta valiti XI Riigikogusse. 5. aprillil 2007 ametisse astunud Andrus Ansipi teises valitsuses oli ta keskkonnaminister (kuni 6. aprillini 2011).

2011–2015 oli ta XII Riigikogu liige.

Aastast 2017 on ta Saaremaa vallavolikogu liige. 26. veebruaril 2021 valiti ta Saaremaa vallavolikogu esimeheks. Sama aasta novembris valiti ta taas vallavolikogu esimeheks.

Ta kandideeris 2023. aasta valimistel Riigikokku, kogus valimisringkonnas nr 5 (Hiiu-, Lääne- ja Saaremaa) 790 häält ning ei osutunud valituks.

Tunnustus
---------

* 2008 – Saare maavalitsuse teeneteplaat

Liikmesus
---------

* Eesti Linnade Liit (juhatuse esimees 23. november 2000 – 15. veebruar 2006)
* Kuressaare Rotary klubi
* Saaremaa Kergejõustiku Klubi
* Vabariigi Presidendi kohaliku omavalitsuse ja regionaalarengu ümarlaud
* Eesti Lootsi nõukogu liige

Isiklikku
---------

Jaanus Tamkivi on abielus Eva Tamkiviga. Neil on pojad Kaspar ja Karl-Hendrik ning tütar Kristel.

Pere suvekodu Vedruka külas sai 2004. aastal võistlusel "Kodu kauniks" Saare maakonnas 4. koha.

2006. aasta oktoobri keskel, pühapäeva õhtul pärast kella seitset kohtus Tamkivi Kihelkonna–Kuressaare maanteel mootorrattaga sõites hirvepulliga, kes ootamatult teele hüppas. Tamkivi püüdis hirvest mööduda, kuid kaotas juhitavuse, kukkus ning murdis kämblaluu ja mõne roide. Kõige rohkem sai õnnetuses kannatada mootorratas Kawasaki Vulcan, Tamkivi oli kodusel ravil kõigest mõne päeva. Tamkivi hinnangul olnuks 150 kg kaalunud hirvele otsasõitmine veel hullem olnud.

Viited
------

1. 1 2 3  "Kes? Mis? Kus?" 2008, lk. 43
2. ↑
3. ↑  Saaremaa Vallavalitsus (26. veebruar 2021). "Saaremaa vallavolikogu uueks esimeheks valiti Jaanus Tamkivi". *Saaremaa Vallavalitsus*. Originaali arhiivikoopia seisuga 24. september 2022. Vaadatud 26. veebruar 2021.
4. ↑  Saaremaa Vallavalitsus (19. november 2021). "Saaremaa Vallavolikogu esimeheks valiti Jaanus Tamkivi ja aseesimeheks Kristiina Marip". *Saaremaa Vallavalitsus*. Originaali arhiivikoopia seisuga 19. november 2021. Vaadatud 19. november 2021.
5. ↑  "Kes? Mis? Kus?" 2008, lk. 198

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**Ülo Vevers** | **Kuressaare linnapea**1996 – 20. juuni 2005 | Järgnev**Urmas Treiel** |
**Arend Dietrich von der Pahlen** (1675 – 5. mai 1710) oli baltisaksa aadlik ja sõjaväelane.

Tema isa oli Gustav Christian von der Pahlen ja ema Margaretha Dorothea von Metztacken.

Arend Dietrich astus 1695. aastal Hollandis kuninga William III teenistusse, kus osales parasjagu käinud Üheksa-aastase sõja ehk Pfalzi pärilussõja (1688–1697) lahingutes ning teenis välja kapteni aukraadi. 1699. aastal pöördus ta tagasi Rootsi ning astus seal armeeteenistusse ning sai rittmeistri aukraadi. Narva lahingust alates osales ta kõigis Põhjasõja lahingutes ning suri kindraladjutandi aukraadis 5. mail 1710 Dünamünde kindluses Riia all katku.

Perekond
--------

Arend Dietrich von der Pahlen oli abielus Margareta Charlotta Wachtmeister af Björköga (abielluti 18. märtsil 1700 Stockholmis), kellega neil oli kolm poega: Gustav, Fritz ja Arend Dietrich II von der Pahlen. Esimesed kaks surid väikelastena. Tallinna jäänud abikaasa Margaretha Charlotta jõudis 1710. aastal enne seda, kui linn loovutati venelastele, põgeneda Rootsi, kaasas väike poeg, kel nagu isalgi nimeks Arend Dietrich.
Taavi Libe Kuressaare merepäevade avatseremoonial  
Foto: Ave Maria Mõistlik, 4. august 2019
**Taavi Libe** (sündinud 30. märtsil 1988) on eesti tele- ja raadioajakirjanik.

Hariduskäik
-----------

Ta on õppinud Kirivere Põhikoolis ja Põltsamaa Ühisgümnaasiumis. Ta lõpetas Tartu Ülikooli ajakirjanduse ja suhtekorralduse erialal 2010. aastal.

Töökäik
-------

Ta töötas kuni 2019. aasta augustini Vikerraadios, kus oli esialgu spordireporter ning seejärel juhtis esmaspäevast neljapäevani Vikerraadio hommikuprogrammi "Vikerhommik".

Lisaks jõudsid Vikerraadios suvekavades eetrisse tema autorisarjad "Vallatud kurvid" (2015), "Aeg peatub" (2017; 2018) ja "Hittide radadel" (2019).

Eesti Televisioonis juhtis 2016. aasta sügishooajal liiklussaate "Punane sekund" 1. hooaega.

Alates 2019. aasta septembrist 2021. aasta jaanuari lõpuni juhtis ja toimetas ta TV3 päevakajalist meelelahutussaadet "Duubel". 

2019. aasta sügisest juhtis ta podcasti "Taavi Libe lava taga", mis keskendus 2020. aasta Eesti Laulule. 

2020. aasta suvel oli reedeti eetris tema autosaade "Suvine Duubel: Hitikaart", mis kaardistas tuntud laule, kus on juttu mõnest Eesti kohast. 

2020. aasta sügishooajal jõudis TV3 eetrisse tema juhitud Eesti elu käsitlevate reportaažide saade "Märgatud Eestis". 2023. aasta Riigikogu valimiste eel valmis neli erisaadet "Märgatud Eestis: rahva hääl", mille raames juhtis Libe valimisdebatte kõrtsides üle Eesti ning poliitikutelt said küsimusi küsida kõik kohale tulnud inimesed. 

Alates 2021. aastast on suviti tema juhtimisel olnud TV3 eetris meelelahutuslike reportaažide saade "Läbi suve Taaviga". 

2021. aasta aprillist kuni 2022. maini juhtis ta Raadio 2 päevamagasini "R2 Pulss". 

2022. aasta aprillist kuni 2023. aasta augustini juhtis ta koos Brit Suurraidiga TV3.ee platvormi podcasti "Miks me oleme idioodid". 

2022. aasta juunist naasis ta Vikerraadio hommikuprogrammi, kus juhib kaht kuni kolme saadet nädalas. 

2024. aasta kevadhooajal jõudis TV3 eetrisse saatesari "Taavi Mallega Aafrikas", kus Libe läheb koos Balti jaama lihamüüja Malle Pesuriga reisile Ghanasse. Sarja muutis eriliseks see, et viiekümnendates Malle polnud avaliku elu tegelane ning polnud sisuliselt kogu elu reisinud.

Isiklikku
---------

Ta on alates 2. juulist 2021 abielus näitleja Katariina Ratasepaga, kes abielludes võttis perekonnanime Libe.

Viited
------

1. ↑  Päring inforegister.ee andmebaasis[*alaline kõdulink*]
2. ↑  Kerttu-Kadi Vanamb:Raadiohääl Taavi Libe on kogu elu tahtnud ajakirjanikuks saada﻿ Vooremaa, 8. detsember 2018
3. ↑  "Tartu Ülikool. Lõpetanute tähestikuline nimekiri". Originaali arhiivikoopia seisuga 2. oktoober 2016. Vaadatud 22. veebruaril 2018.
4. ↑  Ajakirjanik Taavi Libe ja näitleja Katariina Ratasepp abiellusid!, Elu24, 5. juuli 2021
Karol Świderski (2019)
**Karol Świderski** (sündinud 23. jaanuaril 1997 Rawiczis) on Poola jalgpallur, kes mängib ründajana Itaalia kõrgliigaklubis Verona Hellas ja Poola jalgpallikoondises.

Poola kõrgliigas debüteeris ta 2014. aastal Jagiellonia Białystoki meeskonnas. Poola kõrgliigas lõi ta esimese värava 3. juunil 2015 mängus Szczecini Pogońi vastu.

2019. aasta jaanuaris siirdus ta Kreeka kõrgliigaklubisse PAOK FC. Hooajal 2018–19 tuli ta klubiga Kreeka meistriks. Nii hooajal 2019–20 kui ka 2020–21 lõi Świderski Kreeka kõrgliigas 11 väravat.

2022. aasta jaanuaris liitus ta Major League Socceri (MLS) klubis Charlotte FC. Kahe hooajaga lõi ta MLS-is 22 väravat. 2024. aasta veebruaris läks ta kuni aasta lõpuni laenule Itaalia kõrgliigaklubisse Verona Hellas.

Poola jalgpallikoondises debüteeris Świderski 28. märtsil 2021 MM-i valikmängus Andorra vastu ja lõi selles mängus ka koondisekarjääri esimese värava. Ta kuulus Poola koondisse 2021. aasta Euroopa meistrivõistlustel.

Saavutused
----------

PAOK
* Kreeka Super League: 2018–19
* Kreeka karikas: 2018–19, 2020–21

| * v
* r
Poola koondis  –  UEFA Euro 2020 |
| --- |
| 

* 1 Szczęsny
* 2 Piątkowski
* 3 Dawidowicz
* 4 Kędziora
* 5 Bednarek
* 6 Kozłowski
* 8 Linetty
* 9 Lewandowski (c)
* 10 Krychowiak
* 11 Świderski
* 12 Skorupski
* 13 Rybus
* 14 Klich
* 15 Glik
* 16 Moder
* 17 Płacheta
* 18 Bereszyński
* 19 Frankowski
* 20 Zieliński
* 21 Jóźwiak
* 22 Fabiański
* 23 Kownacki
* 24 Świerczok
* 25 Helik
* 26 Puchacz
* Treener: Sousa

 | Poola |
**Maret Purde** (aastani 1956 **Ots**; sündinud 14. märtsil 1927 Tallinnas) on eesti arstiteadlane ja onkoloog.

Elulugu
-------

Maret Purde on Karl Otsa tütar ja Georg Otsa õde.

Ta lõpetas 1945 Tallinna 9. Keskkooli ja 1951 TRÜ arstiteaduskonna. 

Meditsiinikandidaat (1954 TÜ), väitekiri "Eksperimentaalne uurimus pseudoartrooside ja luudefektide ravi kohta luuüdiõõne naelastuse ja vaba luu autotransplantatsiooni abil". 

Meditsiinidoktor (1974, TÜ), väitekiri "Опыт применения эпидемиологического метода в изучении злокачественных опухолей в Эстонской ССР". 

Purde oli 1951–1954 TÜ aspirant, ka Tartus kiirabiarst, 1954–1957 TÜ üldkirurgia kateedri assistent, 1957–1959 Vabariikliku Tallinna Onkoloogia Dispanseri kirurg ja metoodika kabineti juhataja, 1959–1986 Eksperimentaalse ja Kliinilise Meditsiini Instituudi kliinilise onkoloogia osakonna vanemteadur, 1986–93 vanemteadur-konsultant. 

1966–88 juhtis Purde NSVL Meditsiiniakadeemia kasvajate epidemioloogia probleemkomisjoni rinnavähi keskust, 1975–1982 osales ta koostöös Harvardi Ülikooliga Bostonis, 1985–90 Slovakkia Teaduste Akadeemia Vähiinstituudiga. 

Ta on Eesti Vähliidu liige.

Teadustöö
---------

Uurimisvaldkonnad: pseudoartroosid, kroonilised haavandid; haigestumus kasvajatesse, riskitegurid. Üle 110 teaduspublikatsiooni.

Teoseid
-------

* Эпидемиология злокачественных опухолей в Эстонской ССР. Tallinn, 1974
* Östrioolikoefitsient ja rinnavähihaigestumus (kaasautor). // NET (1979) 4
* Cancer patterns in the oil shale area of the Estonian SSR (kaasautor M. Rahu). // Environ. Health Perspect. 30 (1979)
* Cancer cases among workers in the Estonian oil shale processing industry (kaasautor S. Etlin). // Health Implications of New Energy Technologies. Boston, 1980
* Association of breast cancer with age at first and subsequent births. A study in the population of the Estonian Republic (kaasautor). // J. Natl. Cancer Inst. 69 (1982) 5
* Comparative study of breast cancer risk factors in Estonia and Slovakia (kaasautor). // Neoplasma 37 (1990) 1
* Rinnavähi perekondlik eelsoodumus. // EA (1992) 6.

Viited
------

1. 1 2 3 4  Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide.

Kirjandus
---------

* EE 14, 383
* Eksperimentaalse ja Kliinilise Meditsiini Instituut, 32
* Merila-Lattik, H. Eesti arstid 1947–1997. Tallinn, 1997, 917
* Nõukogude Eesti Tervishoid (1976) 5, 430
* Nõukogude Eesti Tervishoid (1987) 2, 131.
* *Eesti teaduse biograafiline leksikon.* 3. köide: *N–Sap* TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013

 *Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.*
| Rahvatantsurühm Torbikud |
| --- |
| Asutatud | 2009 |
| Juhendaja | Kati Grauberg-Longhurst |
| Koduleht | www.torbikud.ee |

Torbikud III Kagu-Eesti tantsupeol 2018. aastal
Torbikud Kagu-Eesti tantsupeol 2012
**Torbikud** on Tartus tegutsev segarahvatantsurühm, mis loodi 2009. aastal.

Rahvatantsurühma Torbikud lõi MTÜ Rahvatantsuselts Torbikud, mis on avalikes huvides tegutsev Eesti rahvatantsu ja folkloori viljelev kollektiiv. Seltsi eesmärgiks on organiseerida ja toetada rahvatantsu õppimist ning esitamist avalikel üritustel. Rahvatantsurühma Torbikud kuulub 2013. aasta seisuga kolm koosseisu: Punased, Valged ja Rohelised torbikud. Tegu on täiskasvanute segarühmadega (B-rühmad). Torbikud kannavad Äksi ja Puhja kihelkonna rahvarõivaid.

2012. aastal esindasid Torbikud Eestit ja Tartu linna rahvusvahelisel rahvatantsufestivalil Europeade Itaalias Padovas.

2013. aastal viisid Torbikud läbi Tartu tudengipäevade öötantsupidu.

Kunstilised juhid
-----------------

* 2023-2024 Robert Gregor Laud
* 2021–2022 Ketlin Käo
* 2009–2012, 2013–... Kati Grauberg-Longhurst
* 2009–2012, 2013–2020 Ave Anslan
* 2012–2013 Madli Teller
* 2012–2013 Marius Aave

Viited
------

1. ↑
2. ↑  "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 13. detsember 2013. Vaadatud 9. detsembril 2013.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)

Välislingid
-----------

* Torbikute koduleht
* Torbikud Facebookis
* Torbikud Instagramis
* Torbikute videod Youtube'is
Vapp
Tecklenburgi krahvkond umbes 13. sajandi keskpaigas
Tecklenburgi krahvkond koos Rhedaga 1560. aasta paiku
**Tecklenburgi krahvkond** (saksa: *Grafschaft Tecklenburg*) oli Saksa-Rooma riigi osa, mis paiknes tänapäeva Saksamaa Alam-Saksi liidumaal.

Ajalugu
-------

Tecklenburgi lossi varemed
12. sajandil tekkis Tecklenburgi krahvkond Teutoburgi metsa läänejalamil piirkonnas, mida nüüd kutsutakse Tecklenburger Landiks.

Pärast Tecklenburgi krahvisoo hääbumist 1262. aastal annekteeris piirkonna 1263. aastal naaber Bentheimi krahvkond. Aastatel 1328 kuni 1562 valitsesid seda Schwerini krahvid. 1365. aastal omandasid nad Rheda, kuid 1400. aastal kaotasid krahvkonna põhjaosa koos Cloppenburgi, Friesoythe ja Bevergerni kreisidega Münsteri piiskopkonnale.

Konrad von Tecklenburg-Schwerin oli esimene valitseja Vestfaalis, kes juurutas reformatsiooni ja sai Schmalkaldeni liidu liikmeks. Pärast liidu kaotust sunniti Tecklenburgi krahvkonda loovutama territooriume Karl V-le, et moodustada Lingeni krahvkond. 1557. aasta konfliktis Solms-Braunfelsi nõudmistega päris krahvkonna Bentheim-Tecklenburgi Arnold II (IV), kelle poeg Adolf asutas uue Tecklenburgi krahvide liini. 1588. aastal juurutasid krahvid Tecklenburgis kalvinismi.

1696. aastal loovutati Tecklenburgi krahvkond Solmsile. 1707. aastal müüs Solms-Braunfelsi krahv Wilhelm Moritz Tecklenburgi Preisimaale. 1729. aasta Berliini lepinguga loobus Bentheim-Tecklenburgi krahvisuguvõsa kõigist nõudmistest krahvkonnale.

Krahvkond mediatiseeriti Bergi suurhertsogkonda 1808. aastal. Prantsusmaa annekteeris Tecklenburgi 1810. aastal koos paljude Loode-Saksa piirkondadega. Viini kongress tagastas Tecklenburgi Preisimaale 1816. aastal.

Vaata ka
--------

* Bentheim-Tecklenburg

Välislingid
-----------

* Alam-Saksimaa kaart 1789. aastal
**Eduard-Richard Villmann** (28. august 1882 Elistvere Tartumaa – 4. aprill 1942 Irkutski oblast) oli Venemaa Keisririigi ja Eesti sõjaväelane (kolonelleitnant). 

Pärast Moskva Aleksei junkrukooli lõpetamist 1902. aastal teenis ta Irkutskis 25. Ida-Siberi kütipolgus. Villmann võttis alamleitnandina osa Vene-Jaapani sõjas Port Arturi kaitsmisest ning lahingus 12. juulil 1904 kindluse 3. fordis jaapanlaste rünnaku tõrjumisel ilmutatud vahvuse eest autasustati teda Püha Georgi ordeni 4. järguga.

Enne Esimest maailmasõda teenis Villmann Tartus 95. Krasnojarski polgus. Ta oli tuntud tegelane ka Tartu eesti seltskonnas, sest Postimees jälgis aastatel 1914–1915 oma veergudel mitme kuu vältel tema sõjateed. Ta oli üks esimesi eestlasi, kes õppis Peterburis Nikolai Kindralstaabi Akadeemias (seda siiski lõpetamata). Maailmasõjast võttis Villmann osa 271. Krasnoje Selo polgu roodu- ja pataljoniülemana. Saanud kevadel 1915 lahingus raskesti haavata, langes ta austerlaste kätte vangi. 

Sõjavägede ülemjuhataja staabi käsundusohvitser kapten Eduard Villmann Vabadussõja ajal Petseris, vasakult esimene (4. märts 1919)
Pärast Eesti iseseisvumist ja Eestisse naasmist oli Villmann tegev Peastaabi juures inglise ja prantsuse keele tõlgina. Aprillis 1919 pöördus ta sõjaministri poole järgmise kirjaga: "Sellega kannan ette, et ma aprilli kuus 1915. a, nagu teenistuse lehest näha on, kapteniks olen tõstetud vanusega 13.08.1913. Kui St. Georgi Ordeni kavaleril on mul õigus selle ordeni statuudi põhjal järgmist aukraadi kohe aasta pärast saada. Sellepärast palun mind alampolkovnikuks tõsta vanusega 13.08.1915."

Sõjaminister rahuldaski Villmanni taotluse ning ülendas ta vastavalt Georgi statuudi § 48 alampolkovnikuks. Riiki, mille ordeni statuudist käis jutt, ei olnud tegelikult enam olemas, kuid ordeni kuulsus ja privileegid elasid edasi. 

Kolonelleitnant Villmann lahkus sõjaväeteenistusest 1921. aastal, asudes elama Läänemaale Martna valda. 

1941. aastal ta arreteeriti ning mõisteti kontrrevolutsioonilise tegevuse eest 10 aastaks vangi. Villmann suri 4. aprillil 1942 Irkutski oblastis.

Viited
------

1. ↑  Военный Сборник 1907 nr 8, lk 253
2. ↑  ERA F 495, N 7, S 6755, L 26
3. ↑  ERA F 495, N 7, S 6755 , L 28
4. ↑  ERAF F 130, S 7139E, L 26
**Luunja raamatukogu** on raamatukogu Tartu maakonnas Luunja vallas Luunja asulas. Raamatukogu asutati 1908. aastal.

Ajalugu
-------

Luunja raamatukogu sündis seltsiliikumisest, mis algas Eestis 19.sajandi teisel poolel laulu- ja mänguseltside rajamisega ning jõudis 20. sajandi algupoolel eriala- ja harrastusorganisatsioonideni. Teiste hulgas asutati ka raamatukoguseltsid, mis olid loodud raamatukogude toetamiseks. Luunja valla raamatukogude seltside edendajaks oli Kaarel Eenpalu.

Luunja raamatukogu asus aastatel 1908–1911 Luunja koolimajas, 1911–1928 asus raamatukogu vallamajas ning seejärel kuni 1940. aastani asus see seltsimajas. 

Seltsiliikumise kaotamispoliitika tulemusena likvideeriti Luunja rahvaraamatukogu selts 23. oktoobril 1940. aastal. Uuesti alustas raamatukogu tegevust alles 12 aasta pärast Luunjast eemal asuvas Lohkva külas, kus tegutses aastatel 1952–1978. Raamatukogu toodi taas Luunja keskusse 1978. aastal.

Direktorid
----------

Raamatukogu direktorid on olnud:

* Maret Jõks (1955–1966)
* Helga Sokk (1966–1983)
* Helju Hallap (1983–1991)
* Kairit Alver (1991–2008)
* Ele Kiisk (2008–2012)

Viited
------

1. 1 2  Alver, Kairit (5. september 2018). "Luunja raamatukogu - 110 aastat lugemisrõõmu". *Digar Eesti artiklid*. Vaadatud 22. veebruaril 2023.
2. 1 2  "Luunja Raamatukogu Selts". *Luunja valla koduleht*. Vaadatud 22. veebruaril 2023.

Välislingid
-----------

* Raamatukogust Kõrveküla maakonnaraamatukogu kodulehel
Bernhard Eduard Otto Körber
**Bernhard Eduard Otto Körber** (1. juuni 1837 Võnnu – 31. mai 1915 Tartu) oli hügieenik, kohtuarst ja statistik, meditsiinidoktor.

Õppis aastatel 1856–1861 Tartu Ülikooli arstiteaduskonnas, omandas aastal 1861 *dr. med.* astme, oli 1864–1879 mereväearstina Vene mereministeeriumi teenistuses (peamiselt Kroonlinnas). Mereväes olles huvitus statistikast ja ta tegeles meditsiiniolude ning hügieeniga mereväes. 

Valiti aastal 1879 Tartu Ülikooli hügieeni ja kohtuarstiteaduse professoriks. Rajas aastal 1888 kohtumeditsiini- ja aastal 1889 hügieeniinstituudi. Tahtis venestamisajal (1890) erru minna, kuid tingimusel, et ta õpetab vene keeles, lubati tal veel viieks aastaks ülikooli juurde tööle jääda.

Käsitles peamiselt mereväehügieeni, demograafia, statistika ja inimese kehalise arengu küsimusi.

Isiklikku
---------

Tema vanaisa Eduard Philipp Körber oli Võnnu Jakobi koguduse õpetaja, isa Carl Eduard Körber oli Vändra ja Käru koguduse õpetaja ja ajakirjanik. Tema poeg oli Venemaa Põhja-Jäämere Laevastiku ülem, viitseadmiral Ludwig Körber, pojapoeg lennukikonstruktor Leonid Körber.

Viited
------

1. ↑  EE 14. köide lk. 211
2. ↑  Eesti Biograafiline Leksikon K./Ü. Loodus, Tartus, 1926–1929
See artikkel See artikkel räägib piirkonnast.  omavalitsuse kohta vaata artiklit Dunkelsteinerwaldi vald.  

---

Dunkelsteinerwaldi piirkond
Paiknemine Alam-Austrias
**Dunkelsteinerwald** on mägismaa Doonaust lõuna pool Alam-Austria *Mostvierteli* piirkonnas. See asub Doonau kaldal Melki ja Mauterni vahel, Kremsist lõunas.

Piirkonna peamised asulad on Bergern im Dunkelsteinerwald, Langegg koos palverännukirikuga, Wöbling, Karlstetten, Neidling, Hafnerbach, Gansbach, Gerolding, Mauer bei Melk, Dunkelsteinerwald, Haunoldstein ja Schönbühel-Aggsbach.

Geoloogiliselt on Dunkelsteinerwaldi künkad Waldvierteli eelmäed, mis on mägismaa Alam-Austria loodeosas Doonau jõest põhja pool ja kuulub seega Tšehhi massiivi. Maastik ulatub kuni 700 m kõrgusele merepinnast ning seda kujundavad metsandus ja põllumajandus. Dunkelsteinerwaldi kliima on karmim kui külgneva Wachau kliima. Kaubandus ja tööstus on esindatud vaid vähesel määral. Seega sõidavad paljud elanikud ringkonnakeskustesse Kremsi, Sankt Pöltenisse ja Melki.

Tähtsamad vaatamisväärsused
---------------------------

* Hoheneggi linnus

* Mauer bei Melki kirikMauer bei Melki kirik
* Nikerdatud altarNikerdatud altar
* Osa nikerdatud altaristOsa nikerdatud altarist
* 
* 
* SakramenthäuschenSakramenthäuschen
* Rooma sild Lanzingi juuresRooma sild Lanzingi juures
* Rooma sildRooma sild
* Rooma sildRooma sild
**"Vabaduse allikas"** on Stockholmi kesklinnas Norrmalmstorgil asuv mälestusmärk, mis on pühendatud Balti riikide vabadusvõitlusele. Monumendi autor on Björn Selder. 

Punasest graniidist mälestusmärk avati väljaku sisseõnnistamise teisel päeval, 28. mail 2004 kell 14.30. Monumendi avamise kõne pidas Lennart Lööf, Stockholmi linna kaunistamisnõukogu (*Stockholms Skönhetsråd*) esimees. Avamispidustusel tantsisid Eesti rahvatantsurühma Kassari tantsijad.

Mälestusmärk paigaldati kohale, kus ajavahemikus 19. maist 1990 kuni 16. septembrini 1991 toimusid igal esmaspäeval nn esmaspäevamiitingud Baltimaade vabaduse toetuseks. Vabadusvõitlusele pühendatud monument püstitati sinna 1994. aastal – samal aastal, kui viimastena Balti riikidest lahkusid Eestist Nõukogude väed.

Norrmalmstorg ja seal paiknev kolmele sambale voolava veega skulptuur "Vabaduse allikas" on eestlastele, lätlastele ja leedulastele suure sümboolse tähtsusega kogunemispaik Stockholmis. 15. augustil 2011 tähistati Norrmalmstorgil esmaspäevamiitingute 20. aastapäeva. 27. augustil 2016 tähistati seal 25 aasta möödumist sellest, kui Rootsi taastas diplomaatilised suhted taasiseseisvunud Eesti, Läti ja Leeduga.

Viited
------

1. ↑  Stockholms stad. *Invigningsfest Norrmalmstorg 27 & 28 maj 94. Program*.
2. ↑  Sirle Sööt. "Taasiseseisvusele ja vabale Läänemerele pühendatud meeleavaldus". *www.sverigeesterna.se*.
Vapp
**Schaumburgi dünastia** oli Saksa valitsejate dünastia. Umbes 1485. aastani oli see tuntud ka kui **Schauenburgi dünastia**. Koos oma iidse valduse Schaumburgi krahvkonnaga valitses perekond ka Holsteini krahvkonda ja selle jaotusi Holstein-Itzehoed, Holstein-Kieli, Holstein-Pinnebergi (kuni 1640), Holstein-Plöni, Holstein-Segebergi ja Holstein-Rendsburgi (kuni 1460) ning viimase kaudu ajuti ka Schleswigi hertsogkonda.

Ajalugu
-------

Schaumburgi loss, Schaumburgi dünastia iidne asupaik, foto aastast 2009.
Schaumburgid said nime Schauenburgi lossi järgi Rintelni lähedal Weseri ääres, kus omanikud hakkasid end Schauenburgi isandateks (1295. aastast krahvideks) kutsuma. Adolf I sai arvatavasti esimeseks Schauenburg isandaks 1106. aastal.

1110. aastal määras Saksimaa hertsog Lothar Schauenburgi isanda Adolf I valitsema Holsteini ja Stormarni, sealhulgas Hamburgi, läänina.

Taani okupeeris Holsteini pärast Stellau lahingut (1201), kuid Schauenburgi krahv ja tema liitlased vallutasid selle tagasi Bornhövedi lahingus (1227).

Pärast krahv Otto V surma lastetuna 1640. aastal Schaumburgi dünastia hääbus. Holstein-Pinnebergi krahvkond ühendati Holsteini hertsogkonnaga. Schaumburgi krahvkond jaotati Schaumburgi pärijate vahel kolme ossa, üks liidendati Braunschweig-Lüneburgi hertsogkonna Lüneburgi vürstkonnaga, teisest sai Schaumburg-Lippe krahvkond ja kolmas jätkas nime all Schaumburgi krahvkond, mida valitseti personaalunioonis Hessen-Kasseliga.

Riikide loend, mida valitseti Schaumburgi dünastia poolt
--------------------------------------------------------

* Schaumburgi krahvkond: u. 1106–1640 (koos Holsteiniga, siis koos Holstein-Itzehoe ja siis koos Holstein-Pinnebergiga)
* Holsteini krahvkond koos Schaumburgiga: 1110-1137; 1142-1203; 1227-1261
* Holstein-Kieli krahvkond: 1261–1390
* Holstein-Itzehoe krahvkond koos Schaumburgiga: 1261–1290
* Holstein-Segebergi krahvkond: 1273–1315, ja taas 1397–1403
* Holstein-Pinnebergi krahvkond koos Schaumburgiga: 1290–1640
* Holstein-Rendsburgi krahvkond: 1290–1459
* Schleswigi hertsogkond: 1326-1330; 1375-1459

Tiitlid
-------

* Schaumburgi krahv
* Holsteini krahv
* Schleswigi hertsog

Vaata ka
--------

* Schauenburgi ja Holsteini krahvid
Hans Wachtmeister (1641–1714)
Krahv **Hans Wachtmeister af Johannishus** (24. detsember 1641/3. jaanuar 1642 (ukj) Stockholm – 15. veebruar/26. veebruar 1714 Stockholm) oli Rootsi kuningliku Sõjalaevastiku kindraladmiral ja Rootsi kuningate Karl XI ning Karl XII sõjaline nõunik. 

Hans Wachtmeister oli Aunaku mõisniku, Rootsi feldmarssali ning Eootsi vägede ülemjuhataja Eestimaal Hans Wachtmeister (surnud 1590) ja Agnes Margareta von Helmstedti (1613–1666) poeg.

Hans Wachtmeister teenis Inglismaa laevastikus 1665, Rootsi teenistuses kaptenleitnandina Wolmar Wrangel rügemendis 1666, kammerhärrana kuninga juures 1669 ja Skåne sõjas Taaniga aastatel 1675–1679 ja järgmise 20 aasta jooksul ehitas Rootsi kuningriigi sõjalaevastiku. 

Hans Wachtmeister oli Kalmari lääni kuberner aastatel 1680–1683 ja pärast sõjalaevastiku moodustamise alustamist Karlskronas 1681. aastal määrati ta uute laiendatud Kalmari ja Blekinge lääni kuberneriks. 

Samaaegselt kuberneri ametiga oli Hans Wachtmeister kogu Rootsi kuningriigi sõjalaevastiku kindraladmiral ja Rootsi Admiraliteedikolleegiumi president 1682 ning aastatel 1681–1683 ka Rootsi asehaldur (*ståthållare*) läänipiirkondades.

1687. aastal anti talle Blekingi lääni Skunkenbergi krahvitiitel koos nimelaiendiga *Wachtmeister af Johannishus* ning ta kanti 1689. aastal Rootsi rüütelkonna aadlimatriklisse (nr. 25). 

1710. aastal Põhjasõja käigus toimunud Tallinna piiramise ajal osales Rootsi sõjalaevastik Hans Wachtmeisteri juhtimisel Tallinna kaitsel, takistades Vene vägedel linna ümberpiiramist Tallinna lahe poolt.

Hans Wachtmeister suri 1714. aastal ja on maetud Stockholmi Riddarholmeni kirikusse.

Isiklikku
---------

Hans Wachtmeister oli abielus (1685) krahvinna Sofia Lovisa von Aschebergiga (1664–1720), kuningliku nõuniku välimarssal ja Skåne, Hallandi ja Blekinge kindralkuberner, vabahära ja krahv Rutger von Aschebergi tütrega.

Järglased:

* Eleonora (1686–1729), abiellus 1714 ooberst ja vabahärra Axel Gabriel Leijonhufvudiga (1684–1739)
* krahv Carl Hans Wachtmeister (1689–1736), Rootsi admiral ja admiraliteedinõunik
* krahv Gustaf Rutger Wachtmeister (1690–1709 Riia), Rootsi admiraliteedi leitnant ja kapten
* krahv Alarik Wachtmeister (1694–1715, Rootsi sõjaväelane (kindraladjutant)
* Sofia Lovisa (1696–1729, abiellus 1718 riiginõuniku ja kindralkuberner, vabahärra ja krahvi (1751) Gustav Friedrich von Roseniga (1688–1769)
* Mariana (1699–1702)
* krahv Axel Wilhelm Wachtmeister (1701–1763), Rootsi kammerhärra, Holsteini hertsogkonna ülemjäägermeister, Holstein-Gottorpi hertsog Peteri konverentsinõunik, Vaemla mõisnik

Viited
------

1. ↑  Wachtmeister af Johannishus nr 25, www.adelsvapen.com
2. ↑  Axel Vilhelm Wachtmeister, www.adelsvapen.com

Kirjandus
---------

* Sven Grauers, *Ätten Wachtmeister genom Tiderna* (1942)
Gustav Hirsch. Foto: ERM Fk493 35
**Gustav Reinhold Hirsch** (vene keeles Густав Иванович Гирш; 23. juuli 1828 Kullamaa, Kullamaa kihelkond, Läänemaa, Eestimaa — 7. märts 1907 Tsarskoje Selo, Peterburi kubermang) oli eesti arst (salanõunik), Venemaa keiser Aleksander III ja Nikolai II ihuarst.

Gustav Reinhold Hirsch oli üks esimesi eesti rahvusest arste. Õppis Haapsalu Kreiskoolis, Tallinna Kubermangugümnaasiumis ja 1848–1853 Peterburi Sõjaväemeditsiini Akadeemias, sai meditsiinidoktori kraadi Varssavi ülikoolist 1854 ja oli seejärel Peterburis sõjaväearst. Võttis arstina osa Krimmi sõjast ümberpiiratud Sevastopolis.

Gustav Reinhold Hirsch (seisab vasakult esimesena) 1869. aastal troonipärija Aleksander III seltskonnas
Gustav Reinhold Hirschi mälestuskivi Kullamaa surnuaia kõrval
1865–1866 oli Krasnoje Selo keskhospitali ülemarst, kust kutsuti tulevase keisri Aleksander III saatjaks Volga reisil, mille järel jäi ka edaspidi tema arstiks. Hiljem sai temast keisri ihuarst ja ka keiser Nikolai II ihuarst.

Ta oli Peterburi Eesti patrioot, kelle kujunemisele ja tulevasele edukale karjäärile avaldas suurt mõju tema onu Philipp Jakob Karell, kes samuti eestlasest meditsiinidoktorina oli õukonna auihuarst. Hirsch toetas mitmeid Eesti rahva kultuuriüritusi, avaldas tervishoiualaseid artikleid Eesti ajakirjanduses. 1904. aastal valiti Haapsalu linna aukodanikuks teenete eest kuurordi edendamisel ja populariseerimisel.

Doktor Hirch on maetud Peterburi Volkovo kalmistule.

Kullamaa rahvuspäeval 18. oktoobril 2008 avati doktor Gustav Hirschi 180. sünniaasta puhul Kullamaa kirikuesisel platsil Kohila Graniidi valmistatud Gustav Hirschi mälestuskivi.

Perekond
--------

Gustav Hirsch sündis Kullamaa koguduse köster Johann Bernhard Hirschi ja Frederika Johanna (sündinud Karell) pojana. Tema vanemad puhkavad Kullamaa kalmistul. Tema ema oli doktor Philipp Jakob Karelli õde.

Ta abiellus Maria Enghoffiga, kes oli eestlasest Uuemõisa mõisavalitseja Siim Enghoffi tütar ja eestlasest sõjaväearsti, tõelise salanõuniku (1906), Püha Aleksander Nevski ordeni kavaleri (1903) Friedrich Fabian Enghoffi (1829–1916) õde.

Viited
------

1. ↑  Яков Кротов: История одного дня. 20 сентября 1890 (ГУСТАВ ГИРШ)
2. ↑  Kullamaa vald tähistab täna rahvuspäeva, Lääne Elu, 18. oktoober 2008
3. ↑  Kullamaalased meenutasid kahe tsaari ihuarsti, Lääne Elu, 21. oktoober 2008
4. ↑  Kalmuaias puhkab Kullamaa kuldne minevik, Lääne Elu, 24. juuli 2004
5. ↑  Aadu Lüüs: Philipp Karelli elu ja tegevus. Eesti Kirjandus, nr. 11/1926

Välislingid
-----------

* "Gustav Reinhold Hirschi portree", Ivan Nikolajevitš Kramskoi 1881
* TÜ Ajaloo muuseum: Ajaloolised fotod: Hirsch, Gustav
Maleva logo
**Maleva** on viieliikmeline *metal*-bänd, mis asutati 2006. aastal Eestis Muhu saarel. Maleva varasem muusika on olnud mõjutatud peamiselt *thrash* ja *heavy metal*'ist, kuid alates teisest albumist on nende loomingu instrumentaalossa tekkinud üha enam ka põhjamaise/soomeliku meloodilise *death metal*'i mõjusid.

Koosseis
--------

### Praegused liikmed

* Marti Mereäär – vokaal
* Ats Rebane – kitarr
* Priit Saaremäel – kitarr
* Margus Naaber – basskitarr
* Priidu Peegel – trummid

### Endised liikmed

* Triinu Peegel – vokaal (2006)

Ajalugu
-------

Bänd sai ametliku alguse 2006.a 13.jaanuaril. Sisuliselt loodi Maleva varasema, peamiselt kavereid ja üksikuid ingliskeelseid originaallugusid mänginud koolibändi Imp jälgedesse, kui otsustati võtta suund eestikeelse *metal*'i tegemise poole.

Maleva algusperioodil tegi koolibändi aegadest vokalistina kaasa Triinu Peegel, kellega koos lindistati esimene Maleva nime all välja antud kolmelooline demo/EP "Laulud, mis raiutud kivisse" (2006). Varsti pärast demo/EP ilmumist lahkus Triinu bändist ja vokalisti kohale asus senine kitarrist Marti, misjärel võttis Maleva konkreetsema suuna *thrash metal*'i poole.

Maleva esimene album "Hingemaa" ilmus 2011.a ning sisaldas seitset lugu.

Kolmelooline EP "Kord läksid kolm sõtta" nägi ilmavalgust 2015.a

EP ilmumise järel kutsuti Malevasse Marti asemel kitarri mängima Priit Saaremäel, kes oli varem olnud teise Muhu *metal*-bändi, Minttaara vokalist ja bassimängija ning kelle käe läbi imbus Maleva loomingusse soomeliku meloodilise *death metal*'i mõjutusi.

2022. aasta 25. aprillil ilmus Maleva teine stuudioalbum "Saab maailm otsa".

Diskograafia
------------

* 2006 "Laulud, mis raiutud kivisse" (EP)
* 2011 "Hingemaa" (album)
* 2015 "Kord läksid kolm sõtta" (EP)
* 2022 "Saab maailm otsa" (album)

Välislingid
-----------

* Maleva Facebookis
* 
* 
* Maleva Spotify's