recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Barry Parker** (sündinud 13. aprillil 1935 Pentictonis Briti Columbia provintsis Kanadas) on Kanada päritolu USA füüsik ja teaduskirjanik.

Ta on Idaho Osariigi Ülikooli emeriitprofessor. Tema peamised uurimisvaldkonnad on üldrelatiivsusteooria, mustad augud ja kosmoloogia. Tal on uurimusi ka DNA füüsikast ja ta on ülikoolis õpetanud teiste ainete kõrval ka biofüüsikat.

Ta on avaldanud 25 raamatut, neist enamik populaarteaduslikus žanris. Tema esimene teadusraamat oli 1986. aastal ilmunud "Einstein's Dream: The Search for a Unifed Theory of the Universe" ('Einsteini unistus. Otsimas Universumi ehituse ühendteooriat')

Haridus ja töökäik
------------------

Ta lõpetas Briti Columbia Ülikooli bakalaureusekraadiga füüsika erialal. Ta kaitses magistrikraadi Briti Columbia Ülikoolis tahkisefüüsika alal ja doktorikraadi Utah' Osariigi Ülikoolis osakestefüüsika alal.

Ta töötas 30 aastat kuni emeriteerumiseni Idaho Osariigi Ülikoolis füüsika ja astronoomia professorina.

Raamatud
--------

* *Einstein's Dream: The Search for a Unifed Theory of the Universe*. (1986)
* *Cosmic Time Travel: A Scientific Odyssey*
* *Stairway to the Stars: The Story of the World's Largest Observatory*
* *Creation: The Story of the Origin and Evolution of the Universe*
* *Search for a Supertheory: From atoms to Superstrings*
* *Invisible Matter and the Fate of the Universe*
* *The Vindication of the Big Bang: Breakthroughs and Barriers*
* *Colliding Galaxies: The Universe in Turmoil*
* *Chaos in the Cosmos: the Stunning Complexity of the Universe*
* *Concepts of the Cosmos: An Introduction to Astronomy*
* *Einstein's Brainchild: Relativity Made Relatively Easy Prometheus Books*. (2000)
* *Quantum Legacy': The Discovery that Changed Our Universe*. (2002)
* *Einstein: The Passions of a Scientist*. (2003)
* *Albert Einstein's Vision: Remarkable Discoveries That Shaped Modern Science*
* *Young Einstein: A Novel of Einstein's Early Life*

Viited
------

1. 1 2 3 4  Barry Parker. barryparkerbooks.com
2. ↑  Biography. barryparkerbooks.com

Välislingid
-----------

* Barry Parker. Koduleht. barryparkerbooks.com
**Wildeshausen** (alamsaksa *Wilshusen*) on linn Saksamaal Alam-Saksi liidumaal, Oldenburgi kreisi keskus. See asub Hunte jõe ääres. Linna pindala on 89,47 km². 31. detsembril 2017 elas seal 19 751 inimest.

Ajalugu
-------

1648. aastal loovutati Wildeshausen ja ümbruskond Vestfaali rahuga Rootsile, kes läänistas selle osana Rootsi valdusest Bremen-Verdenist kuningas Gustav II Adolfi vallaspojale Gustaf Gustafsson af Wasaborgile. 1679. aasta Nijmegeni rahuga panditi see 100 000-riigitaalrise laenu eest Münsteri vürstlikule piiskopile.

Vaatamisväärsused
-----------------

Seal on kivimälestisi ja vanu hauapaiku kolmandast aastatuhandest eKr. Üks aladest, Kleinenkneter Steine, rekonstrueeriti 1930. aastatel. Kohalikus turismikeskuses, mis asub vanas raekojas, on kaarte ekskursioonideks ja jalutuskäikudeks.

### Kurpark

Kurparkis on purskkaev, kõlakoda ja bassein. Suvekuudel toimuvad seal pühapäevahommikuti kell 11 kontserdid. Nelipühade pühapäeva õhtul, kui Schützengilde korraldab traditsioonilise Gildefesti avamiseks juba alates 1403. aastast ilutulestikku, kõlab ka suur õhtusignaal.

### Tuntud inimesi

* Wigald Boning, Saksa koomik ja näitleja
* Jacob H. Muckerheide, USA Wisconsini osariigi poliitik

Sõpruslinnad
------------

* Hertford, Suurbritannia
* Évron, Prantsusmaa

Viited
------

1. ↑  Alle politisch selbständigen Gemeinden mit ausgewählten Merkmalen am 31.12.2018 (4. Quartal), vaadatud 10.03.2019.
2. ↑  Register of German municipalities (4th quarter 2022), vaadatud 12.02.2023.

Välislingid
-----------

* www.wildeshausen.de


Oldenburgi kreisi vallad

* Beckeln
* Colnrade
* Dötlingen
* Dünsen
* Ganderkesee
* Groß Ippener
* Großenkneten
* Harpstedt
* Hatten
* Hude
* Kirchseelte
* Prinzhöfte
* Wardenburg
* Wildeshausen
* Winkelsett
Taani Disainikeskus H. C. Anderseni alleel Tivoli Gardensi vastas
**Taani disainikeskus** on Taanis Kopenhaagenis asuv disainikeskus. See asub südalinnas asuvas uues hoones, mille on projekteerinud Henning Larsen.

Disainikeskus püüab suurendada disaini ja selle majandusliku mõjuga seotud teadlikkust ning aitab edendada Taani disaini kaubamärki nii selle koduriigis kui välismaal.

New York Timesis ilmunud artikli sõnul on keskus "projekteeritud nii arvelduskojana disaini vallas kui ka avaliku muuseumina. Keskuses on 9700 ruutmeetrit näitusepinda, raamatupood; Royal Copenhagen ja Georg Jenseni lauanõud ja muud disainiesemed; kohvik; konverentsiruumid; arhiivid ja bürood. 

Püsiekspositsioonis leidub nii Taani kui ka maailma disaini tippteosed. Keskuses on igal aastal ka mitmed ajutised näitused.

Hoone koosneb kahest põhiosast: viiekorruselisest osast, mis on kõrvuti H. C. Anderseni alleega, ja kahekorruselisest osast, mis külgneb hooviga.

Viited
------

1. ↑  Danish Design Centre website.
2. ↑  New York Times, February 20, 2000
3. ↑  "Danish Design Centre from Mimoa". Originaali arhiivikoopia seisuga 16. aprill 2015. Vaadatud 29. märtsil 2013.
**Immutusõli** (saksa *imprägnieröl*) on õli, mis kaitseb puitelemente mädanemise ja kahjurite vastu.

Mootoriõli
Õlid ja määrded

Aparaadiõli | Avioõli | Baasõli | Destillaatõli | Diestrid |
Diisliõli | Elektroreoloogiline vedelik | EM-määre | Emulsioon | Fluoritud õli | Grafiitmääre | Hüdroõli | Hüpoidõli | Immutusõli | Isolatsiooniõli | Jääkõli | Kaabliõli | Karastusõli | Kastoorõli | Kellaõli | Kolloidne grafiit | Kompaundõli | Kompressoriõli | Kondensaatoriõli | Kondiõli | Konserveerimismääre | Konstaliin | Külmutiõli | Kütteõli | Ligroiin | Lihvõli | Linaõli | Loputusõli | Magnetvedelik | Manusteta õli | Masinaõli | Metallitöötlusõli | Mineraalõli | Mittelenduv õli | Molübdeensulfiid | Mootoriõli | Määrdeõli |Naatriummääre | Oliiviõli | Parafiin | Petrolaatum | Petrooleum | Polüglükoolõli | Põlevkiviõli | Rafineeritud õli | Rapsiõli | Rasketööõli | Rasv | Rasvõli | SHC-õli | Silikoonõli | Silindriõli | Solaarõli | Solidool | Spindliõli |Sööbekindelõli | Sünteetiline määre | Sünteetiline õli | Taimeõli | Talveõli | Tavott | Teljeõli | Tihendusmääre | Trafoõli | Transmissiooniõli | Trossimääre | Tseresiin | Turbiiniõli | Tööstusõli | Vaakumõli | Valgeõli | Tehniline vaseliin | Vaseliinõli | Värtnaõli | Õmblusmasinaõli | Üldmasinaõli |
**Taagepera külanõukogu** oli külanõukogu Eesti NSV-s aastatel 1945–1971.

Taagepera külanõukogu moodustati 1945 septembris Valga maakonna Vaoküla valla koosseisus. Külanõukogu keskus asus Karjatnurme külas.

Seoses maakondade ja valdade likvideerimise ning maarajoonide moodustamisega arvati Taagepera külanõukogu 1950 septembris Tõrva rajooni koosseisu.

1954. aastal liideti Taagepera külanõukoguga likvideeritud Holdre külanõukogu alad. 1954. aasta seisuga tegutsesid külanõukogus "Töötahte", H. Heidemanni nimeline ja V. Kingissepa nimeline kolhoos ning Taagepera Sanatoorium.

Seoses Tõrva rajooni likvideerimisega arvati Taagepera külanõukogu 1959 veebruarist Valga rajooni koosseisu.

1960. aastast asus külanõukogu halduskeskus Ala külas.

Taagepera külanõukogu likvideeriti 1971. aastal, selle alad liideti Helme külanõukoguga.

Viited
------

1. ↑  Taagepera külanõukogu Eesti nõukogude entsüklopeedia faksiimileversioonis (vaadatud 29.11.2017)
2. ↑  Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi 13. septembri 1945 seadlus "Valga maakonna valdades küla töörahva saadikute nõukogude moodustamise kohta". Eesti NSV Teataja, 1945, 33, 517
3. ↑  Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi 26. septembri 1950 seadlus "Maarajoonide moodustamise kohta Eesti NSV-s". Eesti NSV Teataja, 1950, 11, 114
4. ↑  Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi 24. jaanuari 1959 seadlus Eesti NSV rajoonide reorganiseerimisest. Eesti NSV Teataja, 1959, 6, 38
5. ↑  Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi seadlus "Mõnede Eesti NSV külanõukogude likvideerimise ning mõnede külanõukogude ja rajoonide piiride muutmise kohta". Eesti NSV Ülemnõukogu Teataja, 10. september 1960
Barry Bannan 2011. aastal Šoti koondises mängimas
**Barry Ryan Bannan** (sündinud 1. detsembril 1989 Airdries) on Šotimaa jalgpallur, kes mängib poolkaitsjana Inglismaa esiliigaklubis Sheffield Wednesday. Ta on klubi meeskonna kapten.

Aastatel 2002–2004 kuulus ta Celticu noortesüsteemi. Seejärel liitus ta Inglismaa klubiga Aston Villa. 2008. aasta suvel sõlmis ta Aston Villga esimese profilepingu. Klubi põhimeeskonnas debüteeris ta 17. detsembril 2008 UEFA karika alagrupiturniiri mängus Saksamaa klubi Hamburger SV vastu. Hooaja 2008/09 teises pooles oli ta Aston Villast laenul Inglismaa esiliigaklubis Derby County, hooajal 2009/10 samasse liigasse kuuluvas Blackpoolis ja hooaja 2010/11 teises pooles samasse liigasse kuuluvas Leeds Unitedis. Aston Villa meeskonnas debüteeris Bannan Inglismaa kõrgliigas 14. augustil 2010 hooaja avamängus West Ham Unitedi vastu. Esimese värava lõi ta Aston Villas viis päeva hiljem UEFA Euroopa Liiga *play-off* '​i ringi kohtumises Austria klubi Viini Rapidi vastu. Aston Villa meeskonnas hakkas Bannan enam mänguaega saama hooajal 2011/12. 25. septembril 2011 lõi ta Inglismaa kõrgliigas penaltist värava Queens Park Rangersi vastu.

2013. aasta septembris sõlmis ta kolmeaastase lepingu Inglismaa kõrgliigaklubiga Crystal Palace. Hooaja 2014/15 teises pooles oli ta laenul Inglismaa esiliigaklubis Bolton Wanderers. Hooajal 2021/22 tema löödud värav Milton Keynes Donsi vastu valiti League One'i hooaja parimaks.

Alates hooajast 2015/16 on Bannan mänginud Sheffield Wednesdays. Kohe esimesel hooajal valiti ta Inglismaa esiliiga hooaja sümboolsesse koosseisu. Aastatel 2021–2023 mängis ta klubiga kaks hooaega Inglismaa tugevuselt kolmandas liigas League One. Mõlemal hooajal valiti ta League One'i hooaja sümboolsesse koosseisu. Bannan on valitud Sheffield Wednesday aasta mängijaks 2021 ja 2022.

Šotimaa jalgpallikoondises mängis Bannan aastatel 2010–2017 kokku 27 korda.

Viited
------

1. ↑  Howell, Bill (1. juuli 2008). "Barry Bannan signs two year deal with Aston Villa". *Birmingham Mail*. Originaali arhiivikoopia seisuga 4. oktoober 2012. Vaadatud 17. detsembril 2008.
2. ↑  "Bannan lands Goal of the Season award!". Sheffield Wednesday F.C. 24. aprill 2022. Originaali arhiivikoopia seisuga 24. aprill 2022. Vaadatud 24. aprillil 2022.
Taali mõisa peahoone
Taali mõisTaali mõis
**Taali mõis** (saksa keeles *Staëlenhof*; varem ka *Pairt*, mis tulenes talunimedest *Paicus* ja *Ritenorm*) oli rüütlimõis Tori kihelkonnas Pärnumaal. Tänapäeval jääb see 1852. aastal valminud mõis Tori valda Pärnu maakonnas.

Ajalugu
-------

Taali mõis kuulus 17. sajandist kuni 1919. aasta võõrandamiseni Staël von Holsteinide suguvõsale. Nende perekonnanimest tulenevad ka mõisa eesti- ja saksakeelsed nimed.

Mõisa viimane võõrandamiseelne omanik oli parun Wilhelm Iwan Staël von Holstein.

Mõisakompleks
-------------

1852. aastal rajati üsna suur uusrenessanss-stiilis kohalikust paekivist härrastemaja. Härrastemaja vasak tiib koosnes verandast (talveaiast) ja kaarakendega saalist. Keskmine osa oli kahekorruseline. Parempoolne, ühekorruseline tiib lõppes kolme korruse kõrguse torniga.
Hoone sissepääsu ees on lahtine kaaravadega sammasrõdu ehk altaan.

Taali mõis jõeltTaali mõis jõelt
Taali mõis fiaalidegaTaali mõis fiaalidega
1934. aastal lammutas tolleaegne omanik Kaitseliit kaks kolmandikku mõisahoonest ning müüs Tallinna ehitusmaterjaliks. Alles jäi vaid parempoolne ühekorruseline osa koos torniga. Teises maailmasõjas alles jäänud lossi osa ei hävinud. Nõukogude ajal kasutati järelejäänud osa kohaliku põllumajandusasutuste kontorina ja hiljem ametiõppe kombinaadina. Tori sovhoosi viimastel aastatel kaevati välja mõisahoone kogu vundament, aga taastamiseni ei jõutud.

Tänapäeval on mõisahoone säilinud osa eravalduses. Alles on ka osa kõrvalhooneid, millest tähelepanuväärseim on viie kaaravaga maakividest ait.

Mõisa kalmistu
--------------

 *Pikemalt artiklis  Taali mõisa kalmistu*
Mõisa südamest linnulennult umbes 1 km kaugusel edelas asub mõisa kalmistu.

Kirjandus
---------

* Hagemeister, Heinrich von (1836). *Materialien zu einer Geschichte der Landgüter Livlands T. 1–2*. Riga: E. Frantzen. lk 160

Välislingid
-----------

* Taali mõis Eesti mõisaportaalis

Tori kirik
Tori kihelkond

**Kirik**: Tori  

**Pastoraat**: Tori kirikumõis  

**Peamõisad**: Sindi mõis | Suigu mõis | Taali mõis | Tori mõis  

**Karjamõisad**: Pustuski mõis | Põlendmaa mõis | Wöhrmannshofi mõis
**Barri kehake** ehk **Barry kehake** ehk **sugukromatiin** (inglise *sex chromatin*) on emasimetajate (sealhulgas naiste) keharakkude tuumas paiknev kromatiinivärvidega tugevalt värvuv kehake (läbimõõduga ca 1 µm), mis tavaliselt asub tuuma perifeerias tihedalt vastu tuumamembraani. 

Sugukromatiini olemasolu või puudumise järgi saab väheste interfaasirakkude (näiteks suuõõne limaskestakaape või juuksekarva juurenääpsu preparaadi) mikroskoopilisel uurimisel tuvastada indiviidi kromosoomset (st geneetilist) sugu (gonosoom). 

X-kromosoomide arvu anomaaliate avastamise järel leiti, et sugukromatiinkehakeste arv on alati ühevõrra väiksem X-kromosoomide arvust karüotüübis: Turneri sündroomiga naistel (karüotüüp 45, X) puudub nagu normaalsetel meestelgi (46, XY), Klinefelteri sündroomiga meestel (47, XXY) üks nagu normaalsetel naistel, X-trisoomiaga naistel (47, XXX) kaks jne. 

Sugukromatiinkehakesed kujutavad endast kondenseerunud (inaktiveeritud) X-kromosoome – imetajate somaatilistes rakkudes on aktiivseisundis ainult üks X-kromosoom.

Viited
------

1. ↑  Viikmaa, M. Klassikalise geneetika leksikon. Vaadatud 30.12.2010.
**Imperfektiivne aspekt** on keeles aspekt, mis tähistab piiritlemata situatsiooni. Piiritlemata on situatsioon sel juhul, kui kujuteldav vaatluspunkt jääb situatsiooni kulu sisse. 

Näiteks *Päike kõrvetas. Poisid suusatasid viis kilomeetrit.*

Eesti keel
----------

### Aspekti väljendamine ja tõlgendamine

Lausega tähistatava situatsiooni primaarne aspekt sõltub eelkõige verbi aspektist, s.o verbiga väljendatud situatsioonitüübi piiritletavusest/mittepiiritletavusest ning situatsiooni kestuslikkusest. Tüüpiliselt piiritlemata on mittepiiritletavad situatsioonid, mis on ühtlasi kõik duratiivsed.

Näiteks *Jüri magab. Poiss jookseb õues.*

Duratiivsed piirivõimalusega situatsioonid võimaldavad mõlemat aspekti.

Näiteks *Ta ehitas suvilat* (piiritlemata) - *Ta ehitas suvila* (piiritletud); *Poiss kasvas* (piiritlemata) - *Poiss kasvas kahemeetriseks* (piiritletud).

Aspektitõlgenduse määrab ka teksti ajaline perspektiiv - kas sündmusi käsitatakse minevikulistena, tagasivaatavalt või üksteisele järgnevatena.

* Kaheti tõlgendatava lause puhul on eelistatud piiritletud tõlgendus.

Näiteks *Oli varajane hommik. Jüri jooksis uksele.*

* Kui sündmusi käsitatakse olevikulistena, osalt kattuvatena, on eelistatud piiritlemata tõlgendus.

Näiteks *On varajane hommik. Jüri jookseb uksele*.

### Sihitise funktsioonid aspekti väljendamisel

Eesti keeles on põhiline aspekti väljendamise vahend sihitis. Nagu soome keeles, eristatakse ka eesti keeles osasihitist ja täissihitist.

* Täissihitis osutab tegevuse piiritletusele.

Näiteks *Oskar tõi Tiidule **jäätise**. Mehed ehitasid endale **maja.***

* Osasihitis võib viidata tegevuse piiritlematusele. Piirivõimaluseta verb, s.o partitiivverb nõuab osasihitist.

Näiteks *Mehed ehitasid endale **maju**.*

* Imperfektiivsesse lausesse võib lisada ka selgesti mõistetava (eksplitsiitse) piiri, mis ei pruugi sihtise vormi muuta.

Näiteks *Takso sõidutas Peetrit **viis kilomeetrit***, soome keeles *Taksi kuljetti Petteriä **viisi kilometriä**.*

* Kui eksplitsiitne piir on lisatud perfektiivsele lausele, on sihitis nimetavas või omastavas käändes.

Näiteks *Takso sõidutas Peetri **viis kilomeetrit** Oulust lõuna poole*, soome keeles *Taksi kuljetti Petterin **viisi kilometriä** Oulusta etelään.*

Vaata ka
--------

Perfektiivne aspekt  

Aspektverb
Aleksei Melnikov
**Aleksei Pavlovitš Melnikov** (10. märts 1867 Moskva – 15. märts 1934 Tartu) oli Vene poliitik ja jurist, Tartu Ülikooli õppejõud.

Aleksei Melnikov oli tuntud vene kirjaniku, vanausuliste elulaadi kirjeldaja Pavel Ivanovitš Melnikov-Petšerski (Па́вел Ива́нович Ме́льников-Пече́рский) poeg.

Tsaariajal töötas ta Eestis rahukohtuniku ja pikemat aega Pihkva ringkonnakohtu liikmena.

Revolutsiooniaastail astus Melnikov konstitutsiooniliste demokraatide (nn kadettide) parteisse, osales Vene kodusõjas ning oli Nikolai Judenitši juhitud Loodearmee Loode-Venemaa valitsuses asjadevalitseja. 1920. aastast elas ta paguluses Eestis.

1921. aastal asus Aleksei Melnikov tööle Tartu Ülikooli õigusteaduse õppejõuna, pidades loenguid alul kriminaalprotsessist ning alates 1928. aastast kriminalistikast. Tal puudus küll akadeemiline kraad, mistõttu jäi vaid õpetajaks, ent lõi ülikoolis esmaklassilise kriminalistikakabineti. Melnikov kuulus Vene Akadeemilisse Gruppi Eestis. Ta oli ka väga populaarne õppejõud.

Elu lõpul hakkas ta kirjutama ilukirjandust. Melnikovi detektiivromaanid "Krahv Gorjanski tapmine" (Tartu, 1933) ja "Häbimärk (Sfregio)" (Tartu, 1934) põhinevad tõsielul, neis peegeldus tema pikaajaline kogemus kriminalistikas. Kirjandusteadlase Sergei Issakovi sõnul "rikastavad tema romaanid olulisel määral Vene diasporaa mitte just rikkalikku detektiivkirjandust".

Aleksei Melnikov põdes vähki ja suri operatsioonil Tartu Ülikooli haavakliinikus. Tema matustel Tartus Uspenski kirikus 18. märtsil 1934 osales kogu õigusteaduskond.

Viited
------

1. 1 2 3 4  "Ülikooli õppejõud A. Melnikov suri" Päevaleht, 16. märts 1934, lk 1 (DEA; vaadatud 19. oktoobril 2011)
2. 1 2  "Прозаики второй половины 1920–х – 1930–х гг." (Из истории русской литературы Эстонии, рубрика профессора Исакова, Ч.7.) НОВЫЕ ОБЛАКА, 8/2007 (05.03.2007, Tartu; vaadatud 19. oktoobril 2011)
3. ↑  "Рабочий словарь русской эмиграции А. Попова", "М" (vaadatud 19. oktoobril 2011)
4. ↑  "Рабочий словарь русской эмиграции А. Попова", "М" (vaadatud 19. oktoobril 2011)
5. ↑  "СЕВЕРО-ЗАПАДНАЯ АРМИЯ" (vaadatud 19. oktoobril 2011)
6. ↑  "СЕВЕРО-ЗАПАДНАЯ АРМИЯ" (vaadatud 19. oktoobril 2011)
7. ↑  "Генеалогическая база знаний: персоны, фамилии, хроника" (vaadatud 19. oktoobril 2011)
8. ↑  Sergei Issakov "Seltsi loomise ajalugu: Vene Akadeemiline Grupp Eestis (1920–1940)" Vene Akadeemiline Selts (vaadatud 19. oktoobril 2011)
9. 1 2  Ando Leps "Juristiharidusega riigimehed"[*alaline kõdulink*] Haridus, 5–6/2008, lk 32 (vaadatud 19. oktoobril 2011)

Kirjandus
---------

* R. Õunap "Tartu ülikooli õigusteaduskonna kriminalistikaõpetaja A. P. Melnikov" – *Eesti Vabariigi Tartu Ülikooli Toimetused = Acta et commentationes Universitatis Tartuensis (Dorpatensis)*. Seeria C, 1935, XVII-4, lk 3–4
Akira Yoshizawa
**Akira Yoshizawa** (jaapani keeles 吉澤 章 *Yoshizawa Akira*; 14. märts 1911 – 14. märts 2005) oli jaapani origami viljeleja.

Elulugu
-------

Akira Yoshizawa sündis Jaapanis Kaminokawa linnas farmeri peres. Tema vanemad tegelesid piimakarjakasvatusega.

Juba varajases lapsepõlves tegeles Yoshizawa origamiga. 13-aastaselt kolis ta Tokyosse, kus ta asus tehasesse tööle. Seetõttu jäi origami unarusse. Kirg origami vastu süvenes, kui ta 20-aastaselt sai tehases ametikõrgendust: tema ülesandeks sai uutele töötajatele geomeetriat õpetada. Yoshizawa kasutas geomeetria õpetamiseks origamit.

1937. aastal lahkus ta tehasest, et pühendada end täielikult origamile. Järgmised 20 aastat elas Yoshizawa vaesuses, teenides elatist tsukudanit (Jaapani maitseaine, mis koosneb vetikatest-adrust) ukselt uksele müües.

1954. aastal ilmus tema raamatu ("Uus origami kunst", jaapani keeles "Atarashi Origami Geijutsu") origami valmistamistehnikate kohta. Trükisest saadud tulu aitas tal rahaliselt paremini toime tulla. Samal aastal rajas ta ka rahvusvahelise origami keskuse.

Akira Yoshizawa suri 2005. aasta märtsis kopsupõletikku. 

14. märtsil 2012 meenutas Google teda, muutes oma otsingumootori esilehe logo origamilaadseks.
**Turøy helikopteriõnnetus** oli 29. aprillil 2016 kell 11.54 (kohaliku aja järgi) Turøy saare juures Fjelli vallas Hordalandi maakonnas Bergeni lähedal juhtunud helikopteriõnnetus. Õnnetuses hukkus 11 reisijat ja kaks meeskonnaliiget.

Helikopter Eurocopter EC 225 oli tagasiteel Põhjamerel asuvalt naftaväljalt Gullfaks B Bergenisse. Pealtnägijate sõnul muutus järsku helikopteri tekitatud müra toon ning masin kaotas juhitavuse. Seejärel eraldus kopterist pearootor ning helikopter kukkus Turøy saare juures alla ja plahvatas. Eraldunud rootor leiti õnnetuspaigast mitmesaja meetri kauguselt.

Norra õnnetuste uurimise amet tuvastas õnnetuse põhjusena ülekandekastis olnud hammasratta purunemise metalliväsimise tõttu. Amet esitas lõpparuandes mitmeid soovitusi ohutuse parandamiseks ning soovitas helikopteri ehitanud Airbus Helicoptersil ülekanne ümber projekteerida.

Viited
------

1. ↑  "Norway helicopter crash: Shocking video shows rotor blades becoming detached from chopper while still in mid air". *The Mirror*. Vaadatud 30. november 2020.
2. ↑  "'No explanation' on Norway helicopter crash gearbox detection system". *BBC News*. Vaadatud 30. november 2020.

Välislingid
-----------

* Norra ranniku lähistel kukkus alla helikopter, leitud on 11 surnukeha
* Norra rannikul kukkus alla helikopter 13 inimesega pardal
Iraani keeled
**Kurdi keel** on nimetus ühe või mitme iraani keelerühma keele kohta, mida kõnelevad Lääne-Aasias elavad kurdid.

Eri allikais liigitatakse kurdi keeli erinevalt. ISO 639-3 standardis on kurdi keelele antud kood *kur*, mis hõlmab nelja kurdi keelt: sorani (ckb), kurmandži (kmr), lõuna-kurdi (sdh) ja laki (lki). Väidetavalt ei ole kurdi keeled vastastikku mõistetavad, kui kõnelejate vahel puudub pikem kontakt. Samuti vaieldakse kurdi keelte tüpoloogilise ja ajaloolise grupeerimise üle.

Kurdikeelne kirjandus piirdus 20. sajandi alguseni peamiselt luulega, hiljem on arenenud ka teised kirjandusžanrid. Tänapäevases kurdi kirjakeeles on kaks dialekti: kurmandži on kasutusel Kurdistani põhjaosas, sorani ida- ja lõunaosas. Iraagi teine ametlik keel on sorani, mida nimetatakse poliitilistes dokumentides lihtsalt kurdi keeleks. Armeenias on kurmandži tunnistatud vähemuskeeleks, kuid seda kõneldakse ka Türgis, Süürias, Iraagis ja Iraanis. Mitu miljonit kurdi kõneleb ka zaza-gorani keeli. Gorani dialekt avromani oli 14. sajandist peale tähtis kirjanduskeel, kuid 20. sajandil asendas selle sorani.

Vaata ka
--------

* Kurdikeelne Vikipeedia

Välislingid
-----------

* Urmas Sutrop. "Mis keeli kurdid kõnelevad?" Sirp, 19. jaanuar 2007
|  |
| --- |
|  |
| Medalikohad |
| Olümpiamängud  |
| **Kuld** | 2018 | jäähoki |
| Maailmameistrivõistlused |
| **Pronks** | 2016 | jäähoki |

**Aleksei Igorevitš Martšenko** (vene keeles Алексей Игоревич Марченко; sündinud 2. jaanuaril 1992 Moskvas) on Venemaa jäähokimängija, kes mängib kaitsjana KHL-i klubis Jaroslavli Lokomotiv.

Ta alustas klubikarjääri Moskva CSKA-s, mille meeskonnas debüteeris ta KHL-is hooajal 2009–10.

2011. aastal valiti ta NHL-i *draft* '​is Detroit Red Wingsi poolt 205. valikuna. Põhja-Ameerikasse suundus Martšenko 2013. aastal. NHL-is debüteeris ta Red Wingsi meeskonnas 4. jaanuaril 2014 mängus Dallas Starsi vastu. Esimese värava lõi ta liigas 28. veebruaril 2015 mängus Nashville Predatorsi vastu. Esimesed kaks hooaega mängis ta põhiliselt Red Wingsi noorteklubis Grand Rapids Griffins American Hockey League'is. Hooaja 2016–17 teises pooles mängis ta veel ka Toronto Maple Leafsis.

2017. aasta augustis naasis Martšenko Moskva CSKA-sse, kellega ta sõlmis kolmeaastase lepingu. 2019. aastal võitis ta CSKA-ga Gagarini karika. Samal aastal valiti ta KHL-i tähtede mängule. 2020. aasta mais sõlmis ta kaheaastase lepingu Lokomotiviga.

2018. aasta taliolümpiamängudel võitis Martšenko Venemaa võistkonnaga kuldmedali. 2016. aasta maailmameistrivõistlustel võitis ta Venemaa jäähokikoondise koosseisus pronksmedali.

Välislingid
-----------

* Aleksei Martšenko NHL.com lehel
* Aleksei Martšenko hockeydb.com lehel
**Kuramaa piiskop** oli Kuramaa piiskopkonna vaimulik ja ilmalik valitseja 13.–16. sajandil.

Kuramaa piiskopiamet loodi esimest korda 1230. aastatel, kui Liivi ordul õnnestus Kuramaa ajutiselt allutada. Kuid 1240. ja 1250. aastatest on teated piiskoppide kohta napid ja ebaselged, teatud perioodil piiskoppi tõenäoliselt polnudki. Kuid 1267. aastaks allutati Kuramaa lõplikult ordu ja piiskopi võimule ning alates sellest ajast on teated Kuramaa piiskoppidest kindlamad, kuigi ka edaspidi esineb teatavaid auke ja puudujääke.

Kuramaa piiskop allus kiriklikult Riia peapiiskopile, nagu ka Saare-Lääne, Tartu ja Preisimaa piiskopid. Kuramaa erines teiste Liivimaa piiskopkondadest aga selle poolest, et sealne toomkapiitel oli inkorporeeritud Saksa ordusse (selle liikmed olid ordu preestervennad) ning seetõttu olid ka piiskopid enamasti ordu liikmed. Lisaks sellele oli suur osa Kuramaa piiskoppidest pärit Preisimaalt ja piiskopkond seetõttu sageli ka kõrgmeistri tugeva mõju all. Kuramaa piiskop omas aga kuni 16. sajandini vaimulikku võimu Memeli (Klaipeda) piirkonna üle.

Et Kuramaa piiskop oli enamasti orduvend, siis on tema tegevusvabadust enamasti üpris piiratuks peetud. Nende tegevusest pole aga allikate nappuse tõttu ka kuigivõrd teada. Mitmed neist olid ordu endised ametnikud, samas aga leidus ka neid, kes orduga vastuollu läksid, nagu Heinrich Basedow. Eelviimane piiskop Johann von Münchhausen, kes oli ka Saare-Lääne piiskop, ajas üpris iseteadvat majandus- ja välispoliitikat. Viimaseks piiskopiks oli hertsog Magnus, kes valitses Kuramaa piiskopkonda kuni oma surmani 1583. aastal. Et ta Kuramaa piiskopi ametist kunagi ametlikult ei loobunud, siis jäi see talle vähemalt formaalselt kuni surmani. Magnuse surmale järgnes Kuramaal vaenus, mille järel endine piiskopkond läks Poola võimu alla.

Kuramaa piiskopid
-----------------

* Asetäitja: Balduin Alnast 1232–1234
* Engelbert OP 1234–1236/1237
* *teadmata* 1245–1250
* Heinrich von Lützelburg OFM 1251–1263
* Edmund von Werth OT 1263–1292
* Burkhard OT enne 1300 – 1321?
* Paul OT 1322–1330/1332?
* Johann I 1328–1331/1332
* Johann II OT 1332–1353
* Ludolf OT 1354–1359?
* Jakob OT enne 1360 – 1371?
* Otto OT 1371–1398?
* Rutger von Brüggenei OT 1399–1404?
* Gottschalk Schutte OT 1405–1424
* Dietrich Tanke OT 1424–1425
* Johann Tiergart OT 1425–1456
* Paul II Einwald 1457–1473
* Martin Lewitz 1473–1500
* Michael Sculteti 1500
* Heinrich II Basedow 1501–1523
* Hermann II Ronneberg 1524–1539
* Johann IV von Münchhausen 1540–1560
* Magnus (Holsteini hertsog) 1560–1583, protestant

Vaata ka
--------

* Series episcoporum Curoniae
* Riia piiskoppide ja peapiiskoppide loend
**Aleksei Vladimirovitš Kuznetsov** (vene keeles Алексей Владимирович Кузнецов; sündinud 1. novembril 1978) on vene majandusteadlane ja majandusgeograaf, Venemaa Teaduste Akadeemia liige, professor.

Ta töötab 2013. aastast Primakovi-nimelise Venemaa Teaduste Akadeemia Maailmamajanduse ja Rahvusvaheliste Suhete Instituudi asedirektorina ja 2009. aastast instituudi Euroopa uuringute keskuse juhina. Ühtlasi on ta kohakaasluse alusel 2009. aastast Venemaa Välisministeeriumi Moskva Riikliku Rahvusvaheliste Suhete Instituudi integratsiooniprotsesside kateedri professor.

Tema peamised uurimisalad on maailmamajandus, Saksamaa ja teiste Euroopa Liidu riikide majandus, otseste välisinvesteeringute teooria, Venemaa ja teiste Euroopa riikide hargmaised korporatsioonid, Venemaa-Euroopa majandussidemed, regionaalne integratsioon ja regionaalpoliitika.

Haridus
-------

Kuznetsov lõpetas 1999. aastal kiitusega Lomonossovi-nimelise Moskva Riikliku Ülikooli geograafiateaduskonna bakalaureuseõppe ja 2001. aastal samas kiitusega magistriõppe välisriikide sotsiaal- ja majandusgeograafia erialal. 2003. aastal lõpetas ta Venemaa TA Maailmamajanduse ja Rahvusvaheliste Suhete Instituudi aspirantuuri maailmamajanduse alal.

Ta sai 2003. aastal majandusteaduste kandidaadi kraadi väitekirjaga maailmamajanduse valdkonnas ja 2008. aastal majandusteaduste doktori kraadi väitekirjaga "Интернационализация российской экономики: инвестиционный аспект".

Tunnustus
---------

* 2011 – valiti Venemaa Teaduste Akadeemia korrespondentliikmeks (globaalprobleemide sektsioon)

Viited
------

1. 1 2 3  Профессор. Кафедра интеграционных процессов. mgimo.ru
David Icke, 2008
**David Icke** (sündinud 29. aprillil 1952 Inglismaal Leicesteris) on inglise vandenõuteoreetik ja endine jalgpallur.

David hakkas juba koolis jalgpalli mängima ning jätkas seda Coventry Citys ja Hereford Unitedis. Jalgpallimängu pidi ta 21-aastaselt artriidi pärast lõpetama. Seejärel alustas ta tööd ajakirjanduses: kõigepealt kohalikus Leicesteri lehes, hiljem BBC spordikommentaatorina. Sealt suundus ta tööle Briti Rohelisse Parteisse, kus tõusis pressiesindajaks. Aastal 1990 koges ta "valgustust", mille järel hakkas kirjanikuks.

Ta on avaldanud arvukalt kõmulisi vandenõuteooriaid. Tema raamatud kajastavad põhiliselt kaht teemat: esiteks inimese suhteid enda, teiste ja planeediga ning teiseks valitsevate klasside ja gruppide valitsusviise deviisi all "eesmärk pühitseb abinõu". Vaatamata tema arvukatele avaldustele, mida on kvalifitseeritud Briti kuningliku perekonna ning teiste rikaste ja kuulsate otseseks solvamiseks, ei ole teda kordagi kohtusse kaevatud.

Teosed eesti keeles
-------------------

* David Icke. *Mina olen mina! Ma olen vaba!: robotite teejuht vabaduse juurde.* Tallinn 2003. ISBN 9949-10-226-X
* David Icke. *Matrixi lapsed: lugu sellest, kuidas interdimensionaalne rass on valitsenud maailma juba aastatuhandeid – ning teeb seda praegugi.* Tallinn 2003. ISBN 9949-10-066-6
* David Icke. *Ajasilmus: kõige laiahaardelisem kunagi kirjutatud ülevaade ülemaailmsest vandenõust ja kõik, mida tuleb teada, et olla tõeliselt vaba.* Muraste: Matrix Kirjastus 2004. ISBN 9949-10-576-5

Välislingid
-----------

* Koduleht
**Imperiali kvoot** on kvoot, mida kasutatakse valimistel mandaatide jagamiseks. Seda kasutatakse kõige sagedamini üksiku ülekantava hääle meetodi puhul, kuid võidakse kasutada ka nimekirjavalimistel suurima jäägi meetodi puhul. Mandaatide jagamisel Imperiali kvoodi abil juhtub sageli, et valituks osutub mandaatide arvust suurem arv inimesi ning tulemust tuleb täpsustada teiste meetodite abil. Seetõttu kasutatakse seda meetodit harva.

Kvoot arvutatakse valemiga:  

{\displaystyle Q={\frac {V}{S+2}}\,\!}  

V – häälte koguarv  

S – mandaatide arv  

  

Annab parteidele suurima täisosa ja vähendab ülejäänuid kohti, kuid ei löö kohtade arvu lõhki. Meetod on kõige ebavõrdelisem valimismeetod. Üks väheseid riike, kus seda kasutatakse, on Ecuador.  

Näide:  

4 kohta jaotada  

Partei A saab 500 häält  

Partei B saab 400 häält  

Partei C saab 300 häält  

Kvoot: 1200/(4+2)=1200/6=200 häält  

Partei A saab 2,5 kvooti  

Partei B saab 2 kvooti  

Partei C saab 1,5 kvooti  

Täiskohtade järgi: A saab 2, B saab 2 ja C 1 koha. Et 4 kohani viia, hakatakse ülejäägi järgi sõeluma. Aga kuna ülejääk on võrdne, siis varureeglite järgi otsustatakse kohtade saatus. Üks üldlevinum varumeede on kvoodi suurendamine nõnda, et valituks osutuks kohtade arvuga võrdne arv kandidaate. Ehk sisuliselt D'Hondti alternatiivprotseduur.  

Imperialist on ka võrdlusarvude meetod.  

{\displaystyle koefitsient={\frac {V}{S+1}}\,\!},  

kus 

S = 1 kõigil parteidel kohe alguses.  

V – häälte arv  

S – kohtade arv
**Aleksei Kazantsev** (vene keeles **Алексей Николаевич Казанцев**; 11. detsember 1945 Moskva – 5. september 2007 Burgas) oli vene draamakirjanik, lavastaja ja teatritegelane.

Ta sündis Moskvas õigusteaduse professori perekonnas. Ta õppis ühe aasta Moskva Riikliku Ülikooli filoloogiateaduskonnas ning lõpetas aastal 1967 Moskva Laste Keskteatri juures asuva draamastuudio. Ta lõpetas Leningradi Riiklik Teatri-, Muusika- ja Filminstituudi (Georgi Tovstonogovi kursusel) ja aastal 1975 Moskva Kunstiteatri stuudiokooli (Oleg Jefremovi kursusel).

Ta töötas näitleja ja lavastajana Moskva Laste Keskteatris, lavastajana Riia Vene Draamateatris, Mossoveti teatris ja mujal. 

Aastatel 1993–1998 andis ta koos Mihhail Roštšiniga välja ajakirja Dramaturg. Aastal 1998 asutasid nad koos dramaturgia ja režissuuri keskuse, mille kunstiline juht oli ta kuni surmani.

Ta hakkas aastast 1975 kirjutama näidendeid. Kõige populaarsemaks sai näidend "Vana maja" (Eestis lavastatud aastal 1980 Vene Teatris ja aastal 1983 Noorsooteatris). Samuti on aastal 1982 Rakvere Teatris lavastatud "Ja katkeb hõbedane pael".

Isiklikku
---------

Tema isa Nikolai Kazantsev (1907–1971) oli jurist, Moskva Riikliku Ülikooli õigusteaduskonna professor.
Aleksei Kossõgin (1967)
**Aleksei Kossõgin** (vene Алексей Николаевич Косыгин; 21. veebruar (vkj 8. veebruar) 1904 Peterburi – 18. detsember 1980 Moskva) oli Nõukogude Liidu riigitegelane.

Aleksei Kossõgin oli pärit töölisperekonnast. 15-aastaselt astus ta vabatahtlikult Punaarmeesse ja osales Vene kodusõjas. Aastatel 1921–1924 õppis ta Peterburi Kooperatsioonitehnikumis. 1924–1930 töötas ta kooperatsioonisüsteemis Siberis. 1930–1935 õppis Kossõgin Kirovi-nimelises Leningradi Tekstiiliinstituudis. Pärast instituudi lõpetamist töötas Leningradis tekstiilivabrikus meistri ja tsehhijuhatajana. 1937. aastal sai ta ketrus- ja kudumisvabriku Oktjabrskaja direktoriks. 1938. aastal töötas ta ÜK(b)P Leningradi Oblastikomitee tööstuse ja transpordi osakonna juhatajana ja Leningradi Linna Töörahva Saadikute Nõukogu Täitevkomitee esimehena. 1939. aasta jaanuaris määrati ta NSV Liidu tekstiilitööstuse rahvakomissariks. 1940. aasta aprillist kuni 1946. aasta märtsini oli Kossõgin NSV Liidu Rahvakomissaride Nõukogu aseesimees (1943–1946 ühtlasi Vene SFNV Rahvakomissaride Nõukogu esimees).

19. märtsil 1946 määrati Aleksei Kossõgin NSV Liidu Ministrite Nõukogu esimeheks, sellele ametikohale jäi ta kuni 1960. aastani. Lisaks oli ta 1948. aasta veebruarist kuni juulini Nõukogude Liidu rahandusminister ja 1948–1953 Nõukogude Liidu kergetööstuse minister. 1953–1955 oli ta Nõukogude Liidu laiatarbekaupade tööstuse minister. 1957. aastal määrati ta Nõukogude Liidu Riikliku Plaanikomitee esimehe esimeseks asetäitjaks. 1959–1960 oli ta Nõukogude Liidu Riikliku Plaanikomitee esimees.

Alates 4. maist 1960 oli Aleksei Kossõgin Nõukogude Liidu Ministrite Nõukogu esimehe esimene asetäitja ja 15. oktoobrist 1964 kuni 23. oktoobrini 1980 Nõukogude Liidu Ministrite Nõukogu esimees. Kossõgin algatas 1965. aasta majandusreformi, mis on tuntud ka kui "Kossõgini reform". Esialgu edenes nõukogude majandus suhteliselt hästi. Kaheksas viisaastak (1966–1970) osutus kõige edukamaks Nõukogude Liidu ajaloos ja mõned isikud kutsusid seda "kuldseks". Kuid pika Brežnevi aja jooksul kõik need reformid – kuigi neid keegi ametlikult ei tühistanud – kaotasid tähtsuse ja lõpuks lakkasid avaldamast nõukogude elule üldse mingisugust mõju.

Ta oli alates 1939. aastast Nõukogude Liidu Kommunistliku Partei Keskkomitee liige. Nõukogude Liidu Kommunistliku Partei Keskkomitee Poliitbüroo (1952–1966 kandis presiidiumi nimetust) liikmekandidaat oli ta 1946–1948, 1952–1953 ja 1957–1960, liige 1948–1952 ja 1960–1980. 

Külastas suvel 1978 mitteametliku visiidiga toonast Eesti NSV-d.

Viited
------

1. ↑  "Косыгина сломил не Брежнев, его сломила болезнь" kommersant.ru
2. ↑  Алексей Николаевич Косыгин deduhova.ru
3. ↑  Косыгин Алексей Николаевич : 20.02.1904 — 18.12.1980 pomnipro.ru
4. ↑  Алексей Косыгин nekropole.info
5. ↑  Прямые инвестиции / № 9 (89) 2009. А. Милюков. О причинах кризиса.
6. ↑  Ajaloolane Andrei Nikolajevitš Sahharov dokumentaalfilmis Исторические Хроники с Николаем Сванидзе 1965 Алексей Косыгин

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**Nikita Hruštšov** | **NSV Liidu Ministrite Nõukogu esimees**1964–1980 | Järgnev**Nikolai Tihhonov** |
**Aleksei Jastrebov** (sündinud 1957 Tšuvaššias Aibetši külas Ibressi rajoonis) on tšuvaši vabakunstnik, kes on pikka aega elanud ja tegutsenud Eestis. 

Ta ema on rahvuselt tšuvašš, isa tšetšeen; vastavalt sellele esitleb end kord tšuvaši, kord tšetšeenina. Usutunnistuselt vene õigeusku, kusjuures on loomingulistel eesmärkidel viibinud erinevates Eesti ja Venemaa kloostrites, sh Pühtitsa kloostris. Omandanud Venemaal põllumajandusliku keskerihariduse, olles lõpetanud põllumajandustehnikumi. Tema kunstialase ettevalmistuse ja loometee kohta on avalikus teabes andmeid ülinapilt. 

Jastrebovi kunstialane haridus piirdub teadaolevalt vaid mingi Moskva kultuurikeskuse juures asunud rahvaülikooli juures tegutsenud lühiajaliste kunstikursustega. Saabus Eestisse 1980ndatel. 1991. aasta septembris toimus Kuressaares Viktor Kingissepa Memoriaalmuuseumis tema maalide näitus, mis oli tema esimeseks taoliseks ülesastumiseks Eestis ja võib-olla ka kogu maailmas. Korduvalt on ta oma töid eksponeerinud Pärnu sanatooriumis Tervis. Tšuvaššias on ta esinenud näitusega vaid 1994. aasta jaanuaris Tšeboksarõs. Paistis silma üliviljaka ja müügi alal eduka tänavakunstnikuna, paraku kannatas selle produktiivsuse all tema peamiselt visandlikest kohavaadetest koosneva loomingu kvaliteet. 

Elas ja tegutses peamiselt Pärnus, kuid 2005. aastal selgus, et tema Eestis viibimiseks puudub seaduslik alus, kusjuures talle välja antud Venemaa pass oli aegunud juba 2003. aastal. Pärast kaks aastat väldanud kohtuvaidlusi saadeti Jastrebov 2007. aasta juunis Eestist välja ning tema suhtes kohaldati kümneaastane viisakeeld. Alates septembrist 2008 on ta poolteiseaastase loaga jälle Eestis.

Viited
------

1. ↑

Artikleid
---------

*
**Baldramsdorf** on vald Austria Kärnteni liidumaa Spittal an der Drau ringkonnas.

Ortenburgi loss
Vald asub Spittal an der Draust läänes Lurnfeldi oru lõunaosas Drava jõe ja Goldecki mäe nõlvade (Gailtali Alpid) vahel. Vallaosad on Baldramsdorf ja Gschieß.

Ajalugu
-------

Nii Baldramsdorfi kui ka Gschießi on esmamainitud 1166. aasta dokumendis. Ortenburgi lossi, mis paiknes kaljul Unterhausi asula kohal, on dokumenteeritud juba 11. sajandil; seda püstitati tõenäoliselt u. 1090. aastast alates ja lõpetati 1140. aastal. Ortenburgi krahvide, kes asutasid 1191. aastal naabrusesse ka Spittali linna, endine asukoht lagunes pärast liini hääbumist 1418. aastal. Täna on alles vaid varemed.

Unterhausi loss
Habsburgist keiser Friedrich III, olles hõivanud endised Ortenburgi mõisad, püstitas keskaegse linnuse alla Unterhausi lossi (*Paternschloss*); see ehitati kohalike Porcia vürstide käsul 1710. aastast alates hieronümiitide kloostriks ümber, et võidelda krüptoprotestantlike praktikaga piirkonnas. Klooster kaotati josefinistlike reformide käigus; hoones on täna esimene Kärnteni käsitöömuuseum.

Viited
------

1. ↑  Einwohnerzahl 1.1.2018 nach Gemeinden mit Status, Gebietsstand 1.1.2018, vaadatud 9.03.2019.

Spittal an der Drau ringkonna vallad

* Bad Kleinkirchheim
* Baldramsdorf
* Berg im Drautal
* Dellach im Drautal
* Flattach
* Gmünd in Kärnten
* Greifenburg
* Großkirchheim
* Heiligenblut am Großglockner
* Irschen
* Kleblach-Lind
* Krems in Kärnten
* Lendorf
* Lurnfeld
* Mallnitz
* Malta
* Millstatt am See
* Mörtschach
* Mühldorf
* Oberdrauburg
* Obervellach
* Radenthein
* Rangersdorf
* Reißeck
* Rennweg am Katschberg
* Sachsenburg
* Seeboden am Millstätter See
* Spittal an der Drau
* Stall
* Steinfeld
* Trebesing
* Weißensee
* Winklern
**Ella Vende** (aastani 1920 **Ella Stein**; 10. juuni 1901 Peterburi kubermang – 8. oktoober 1987 Tallinn) oli eesti kunstiajaloolane.

Elulugu
-------

Ella (Hella Alice) Vende sündis Narva lähedal Peterburi kubermangus talurentniku peres. 

Õppis aastatel 1916–1919 Narvas tütarlastegümnaasiumis, 1919–1920 Tartu Õpetajate Seminaris ning 1930–1938 Tartu Ülikoolis filosoofiat ja kunstiajalugu, ülikooli lõpetas *cum laude*. 

Töötas aastatel 1938–1939 Eesti Rahva Muuseumi kunsti ja kultuuriloo osakonnas, 1939–1940 oli Haridusministeeriumi muinsuskaitseosakonna ekspert, tegeledes muuhulgas baltisakslaste kunstivara päästmisega. Kuni 1944 oli Tallinna Riikliku Kunstimuuseumi rakenduskunsti osakonna juhataja ja 1944–1947 ka muuseumi direktor. Selle kõrvalt õpetas Vende tarbekunstiajaloo õppejõuna tööd Riiklikus Kunstiinstituudis, kus sai 1947. aastal dotsendiks.

Looming
-------

Vende keskendus teadustöös tarbekunstile, eelistatud olid metallikunst ja moekunst. Kirjutas esimesena põhjaliku ülevaate eesti metallikunsti ajaloost ("Väärismetalltööd Eestis 15.–19. sajandini." Tallinn: Kunst, 1967), samuti 1949. aastal esimese moejalookäsitluse "Kostüümiajaloo konspekt" (käsikirjana). Avaldas rohkelt artikleid ajakirjades Siluett ja Nõukogude Naine.

Isiklikku
---------

Tema abikaasa oli sõjaväelane Jakob Vende, nende poeg oli insener ja kodu-uurija Valdeko Vende.

Viited
------

1. EKABL, lk 584

Välislingid
-----------

* Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918-1944
**Ella Briggs** (neiupõlvenimi **Ella Baumfeld**; 5. märts 1880 Viin – 20. juuni 1977 London) oli juudi päritolu Austria arhitekt.

Sündis Viinis advokaadi peres.

Kuna Saksa Keisririigis ei olnud naistel võimalik arhitektiks õppida, õppis Ella Baumfeld esialgu maalimist ja joonistamist ühes Viini kunstikoolis Adalbert Seligmanni käe all, seejärel Viini rakenduskunsti ülikoolis (Universität für angewandte Kunst Wien).

1903. aastal sõitis ta Ameerika Ühendriikidesse. Seal eksponeeriti tema töid 1904. aasta maailmanäitusel Saint Louises Missouri osariigis, mille eest anti talle medal.

1907. aastal abiellus Walter J. Briggsiga. Abielu lahutati 1912. aastal.

Kuni 1910. aastani töötas Ella Briggs sisekujundajana. Hiljem täiendas end ehitusinsenerina ja õppis kaks aastat Müncheni Tehnikaülikoolis saksa arhitekti Theodor Fischeri käe all. 

Pestalozzi-Hof
1920. aastal läks ta tagasi Ameerika Ühendriikidesse, kus töötas New Yorgis ja Philadelphias. Tema töid avaldati mitmes ajakirjas ja eksponeeriti ka Viini Künstlerhausis (Künstlerhaus Wien). 

1921. aastal sai Ella Briggsist Austria Inseneride ja Arhitektide Liidu esimene naisliige.

Olles tagasi Viinis, projekteeris ta seal oma ainsa hoone, Pestalozzi-Hofi.

Aastail 1930–1933 elas ja töötas Berliinis, 1936. aastal emigreerus Inglismaale ja jäi sinna elu lõpuni. Aastal 1947 sai ta Suurbritannia kodakondsuse.

Ella Briggs suri 20. juunil 1977 Londonis.
**"Maaletulek"** on 1972. aastal valminud Tallinnfilmi mängufilm.

Sisu
----

Reet on abielus kaugsõidutüürimees Reinuga. Ta armastab oma meest, aga on väsinud pikkadest lahusolekutest. Kaugsõdutüürimees Rein mõistab oma naise kannatusi, aga ei suuda meremeheametist loobuda. Nende perekonnasõbrale Mardile Reet meeldib ja ta ei suuda näha teda kannatamas. Kui sadamasse saabub Reinu laev, siis läheb Reet küll laevale vastu, aga kuna sildumine tormi tõttu viibib, otsustab lahkuda. Kui Rein koju jõuab, leiab ta eest Reeda ja Mardi. Kõigile saab selgeks, et ilusat lahendust pole, ja Reet lahkub koos Mardiga. Järgmisest hommikust alates elavad Reet ja Rein eraldi elu, kuid nende närvid on pingul ja nad ei tea, kuidas olukord lahenema peaks.

Osatäitjad
----------

* Leila Säälik – Reet
* Uldis Pūcītis – Rein
* Leonhard Merzin – Mart
* Rolan Bõkov – Koklov
* Ines Aru – naine Rakverest
* Katrin Karisma – Kadri
* Uldis Vazdiks – meremees Juhan
* Leida Rammo – Ella
* Kaljo Kiisk – Harald
* Leida Laius – Elve
* Gediminas Karka – Lauri Mihkel
* Vytautas Paukštė – kapten Erich
* Ada Lundver – Lilli
* Helmut Vaag – Ella mees
Kalākaua umbes 1882. aastal
Kalākaua I monogramm
**David Kalākaua** (David Laʻamea Kamanakapuʻu Mahinulani Nalaiaehuokalani Lumialani Kalākaua, (12. november 1836 – 20. jaanuar 1891 San Francisco) oli viimane Hawaii kuningas. Ta valitses 1874. aastast kuni surmani 1891. aastal.

David Kalākaua isa oli havai pealik Caesar Kaluaiku Kapaʻakea ja ema Annie Keohokālole.

Pärast Kamehameha IV surma 1872 jäi kuningatroon tühjaks, sest kuningal ei olnud järeltulijaid. Mitme kandidaadi seast valiti kuningaks William Charles Lunalilo, kes suri aasta hiljem.

12. veebruaril 1874 valis Hawaii valitsus kuningaks David Kalākaua 39 poolt- ja 6 vastuhäälega. Tema vastaskandidaadiks oli surnud kuninga Kamehameha IV lesk kuninganna Emma. Emma toetajad alustasid pärast valimistulemuste selgumist mässu, milles said vigastada mitmed valitsuse liikmed ning üks hukkus.

Pärast ametisse asumist nimetas ta oma venna William Pitt Leleiohoku troonipärijaks, kuid viimane suri 22-aastaselt 9. aprillil 1877.

1881 võttis ta esimese ametis oleva kuningana ette ümbermaailmareisi. Ta külastas muuhulgas Austria-Ungarit, Saksamaad ja Prantsusmaad.

Ta lasi oma paleesse panna telefoni ja elektrivalgustuse. Veidi enne surma salvestati tema häält fonograafiga.

1874 asutas ta Kapiʻolani ordeni ja 1875 Kalākaua I ordeni.

Pärast tema surma asus troonile tema õde Liliuokalani, kellest sai viimane Hawaii monarh.

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **David Kalākaua** |

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**William Charles Lunalilo** | **Hawaii kuningas**1874–1891 | Järgnev**Liliuokalani** |
**Q Raadio** oli aastatel 1993–1995 Tartus tegutsenud eestikeelne raadiojaam.

Q Raadio peatoimetajad olid Krista Aru ja Jaan Murumets, direktor Hannes Astok. 
Uudiseid tegid Olaf Suuder ja Tiina Joosu, igaõhtusi poliitilisi kommentaare Andrei Hvostov. Džässiprogrammi tõi eetrisse Andres Hion. 
Teiste hulgas töötasid Q Raadios veel Priit Kuusk, Heidit Kaio, Ingvar Bärenklau, Daniel Vaarik, Martin Pau, Ago Pärtelpoeg, Villu Arak, Inga Lill, Kaupo Torim, Ants Johanson, Toomas Lunge ning hilisem Elmari raadio juht Andres Panksepp.

Libauudistega esines algul Tartu Raadiost üle tulnud Erkki Kõlu, pärast Kõlu lahkumist võttis 1994. aasta oktoobris selle töö üle Gaute Kivistik *alias* Rohke Debelakk.

Kuna Q Raadio oli esimene FM-sagedusel raadiojaam Lõuna-Eestis, polnud paljudel veel selle kuulamiseks sobivat vastuvõtjat. Q Raadio kasutas sagedust 101,2 MHz, mida hiljem tarvitasid Tartu Kuku ja Tartumaa Raadio / Sun FM.

Q-Raadio tegutses aadressil Õpetaja 9a, kus kuni 2016. aasta lõpuni töötas mitu raadiojaama. Jaama omanik oli AS Oirt, mis hiljem majandas raadiojaamu Elmar, Tartu Kuku, Tartu Uno ja Tartu Eva.

1995. aastal sai Q-Raadiost Tartu Kuku.

Vaata ka
--------

* Eesti raadiojaamade loend

Viited
------

1. ↑  "Eesti rahva muuseumi direktorit Krista Aru kummitab Jaan Tõnissoni vaim". *Pärnu Postimees*. 28.01.2006. Originaali arhiivikoopia seisuga 19.04.2021.
2. ↑  "Andres Hion". *LinkedIn* (inglise).[*alaline kõdulink*]
3. ↑  Martin Pau (8. aprill 2004). "Raadio Elmari juht on lustialdis seltskonnalõvi". *Tartu Postimees*.
4. ↑  Riina Mägi (08.04.2008). "Juubelipreemia sai kätte antud". *Vooremaa*.
5. ↑  "Gautest ei ole Debelakki saanud". *Naiste Maailm*. 06.10.2010.[*alaline kõdulink*]
6. ↑  Urve Vilk (08.04.2008). "Libauudiste vorpija Gaute Kivistik". *Äripäev*.
7. ↑  "Kultuuriministeerium eelistas Russkoje Radiot kohalikule Tartu Jaamale". *Tartu Ekspress*. 28.01.2010. Originaali arhiivikoopia seisuga 5.03.2016.
8. ↑  Urve Vilk (08.04.2008). "Libauudiste vorpija Gaute Kivistik". *Äripäev*.

Välislingid
-----------

* Martin Pau. "Raadio Elmari juht on lustialdis seltskonnalõvi". Tartu Postimees, 8. aprill 2004
Elizabeth Woodville, u 1472
**Elizabeth Woodville** (u 1437 – 8. juuni 1492) oli Inglismaa kuninganna, Edward IV abikaasa.

Elizabeth sündis umbes 1437. aastal Northamptonshire'is. Ta oli Richard Woodville'i ning Luksemburgi Jacquetta vanim laps. 

Elizabeth abiellus Edward IV-ga 1464. aastal, abielludes oli ta juba lesk ning kahe lapse ema. Abielu tekitas vastuolu, kuna Elizabeth oli pärit keskklassi perekonnast. Ta krooniti kuningannaks 26. mail 1465. Edwardil ning Elizabethil sündis 10 last, kelle hulgas olid Yorki Elizabeth, Edward V ning Shrewsbury Richard, Yorki hertsog.

Edward suri 1483. aastal. Kuningaks kuulutati Elizabethi poeg Edward V, kuid kolme kuu pärast Edward kukutati ning troonile tõusis Richard III. Edward ja tema noorem vend Richard kadusid pärast seda ning on oletatud, et nad mõrvati.

Richard III hukkus 22. augustil 1485 Bosworthi lahingus, millega lõppes 30-aastane Rooside sõda. Troonile tõusis Tudorite dünastiast Henry VII, kellega abiellus Elizabethi vanim tütar, Yorki Elizabeth. Elizabeth Woodville'ile anti leskkuninganna tiitel. Oma elu viimased viis aastat veetis ta Bermondsey Abbeys, biograaf David Baldwin usub, et Henry sundis Elizabethi õukonnast lahkuma. Siiski viibis ta õukonnas oma lastelaste Margaret Tudori ning Henry VIII sündide ajal.

Elizabeth Woodville suri 8. juunil 1492 Bermondsey Abbeys. Ta on maetud Windsori lossi, kuhu on maetud ka Edward IV.

Viited
------

1. ↑  Lindsey, Karen (1995). *Divorced, Beheaded, Survived*.
2. ↑  Baldwin, David (2011). *Elizabeth Woodville: Mother of the Princes in the Tower*. History Press.
3. ↑  "Rotuli Parliamentorum A.D. 1485 1 Henry VII – Restitution of Elizabeth Queen of Edward IV". Originaali arhiivikoopia seisuga 2. september 2013. Vaadatud 14.06.2020.
4. ↑  Hicks, Michael. "Elizabeth (c. 1437–1492)". *oxforddnb.com*. Vaadatud 14.06.2020.

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Elizabeth Woodville** |