recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Irdtorn** ehk **kaugjuhitav lennujuhtimistorn** on tehnoloogia, mis võimaldab osutada lennujuhtimisteenust ilma lennujuhi kohapealse olekuta. Kõik lennujaamas toimuv liigub irdtornikeskusesse sensorite, raadioside, audio- ja visuaalsüsteemide vahendusel.

### Irdtorni olemus

Irdtorni tehnoloogia võimaldab hallata mitut lennujaama ühest suuremast irdtornikeskusest, tagades samal ajal ohutu ja kvaliteetse teenuse, sõltumata ilmastikuoludest. Irdtorn annab 360° videopildi koos infrapuna kaamera võimekusega ja muude uute tehnoloogia võimalustega. Irdtornides kasutatakse ka *Pan-tilt-zoom* kaameraid, millel on infrapuna võimekus ning mis suudavad anda veelgi parema videopildi lennujaamas toimuvast. Irdtorn annab parema vaadeldavuse eri ilmastikuoludes (öösel, udu, vihma ja lumega). Lennujuhtimiskeskustes asuvatele ekraanidele kuvatakse peale lennujaama pildi ka erinevad ilmastikuolud nagu tuule kiirus, kompass ja geograafilised andmed. Irdtorn suurendab lennujuhtide ohutust, efektiivsust, produktiivsust ja annab paremaid operatiiveeliseid võrreldes lennujaamas asuva lennujuhtimistorniga.

### Irdtorni majanduslik osa

Irdtornide paigaldamine vähendab marginaalselt lennujuhtimistorni ülevalpidamise kulusid. USA-s tehtud uurimuse järgi kulub irdtorni ülalpidamisele 74% vähem ressurssi, kui tavalise lennujuhtimistorni ülalpidamisele. USA väiksematele lennujaamadele paigaldatakse irdtornid juhul, kui eelised ületavad ülalpidamiseks kuluvaid ressursse. Transpordiamet peab leidma eraettevõtetele ainult lennujuhid ja eraettevõtted paigaldavad kõik lennujuhtimiseks vajaminevad tehnoloogilised instrumendid.

### Irdtornid maailmas

Rootsis alustas esimene irdtorn tööd aastal 2015, kontrollides lennuliiklust Örnsköldsviki lennujaamas ja lennujuhtimiskeskus asub Sundsvalli linnas. Norras alustas esimene irdtorn tööd aastal 2017. Norras on paigaldatud irdtornid juba Røsti ja Vardø lennujaamadesse ning  aastaks 2022 loodetakse paigaldada veel 13 irdtorni erinevatesse väiksematesse lennujaamadesse, mida kõike juhitakse lennujuhtimiskeskusest, mis asub Bodø linnas. Saarbrückeni lennujaamas Saksamaal alustas esimene irdtorn tööd 2017. aastal ning lennujaama juhiti Leipzigi lennujuhtimiskeskusest. [3] Eestis hakkab irdtorni keskus paiknema Tallinnas ning aastal 2022 saab Tartu lennuväljast esimene lennuväli, mis kasutab irdtorni. Eestis tahetakse püstitada irdtornid veel Kuressaare, Kärdla ja Pärnu lennujaamadesse.

Viited
------

1. 1 2  EANS, „Kaugjuhitav lennujuhtimistorn," EANS, [Võrgumaterjal]. Available: https://www.eans.ee/tegevused/arendustegevused/kaugjuhitav-lennujuhtimistorn.
2. ↑  D. A. Services, „Unleash the power of remote tower control," DFS Aviation Services GmbH, Langen, 2018.
3. 1 2  S. D. V. Beek, „Remote Towers: A Better Future for America's small airports," Reason Foundation, Los Angeles, 2017.
4. ↑  A. Tunnicliffe, „Remote ATC towers: why not everyone is on board," Airport technology, 04 jaanuar 2021. Available: https://www.airport-technology.com/features/remote-atc-towers/.
Skeem: Proxima Centauri d, Proxima Centauri b ja Proxima Centauri c orbiidid ümber Proxima Centauri
**Proxima Centauri c** (ka **Proxima c** või **Alpha Centauri Cc**) on vaidlusalune eksoplaneet, mis väidetavalt tiirleb ümber punase kääbuse Proxima Centauri. Proxima Centauri on Päikesele lähim täht ja osa kolmest tähest koosnevast tähesüsteemist. See asub umbes 4,2 valgusaasta (1,3 parseki; 40 triljoni kilomeetri) kaugusel Maast Kentauri tähtkujus, mistõttu on see Proxima b ja Proxima d-ga Päikesesüsteemile lähimad teadaolev eksoplaneet.

Proxima Centauri c on Maast umbes 7 korda massiivsem super-Maa või mini-Neptuun, mis tiirleb tähest umbes 1,49 aü (223 miljonit km) kaugusel, tehes tiiru iga 1928 päeva (5,28 aasta) järel. Oma suure massi ja kauguse tõttu Proxima Centaurist on Proxima c elamiskõlbmatu.

Proxima Centauri c avastamisest teatasid Itaalia astrofüüsik Mario Damasso ja tema kolleegid aprillis 2019. Damasso meeskond oli märganud Proxima Centauri väiksemaid liikumisi ESO spektrograafi HARPS radiaalkiiruse andmetes, mis viitas võimalikule täiendavale planeedile, mis tiirleb Proxima Centauri ümber. 2020. aastal kinnitasid planeedi olemasolu Hubble'i kosmoseteleskoobi astromeetria andmed, mis pärinevad umbes 1995. aastast. 2020. aastal võis planeeti vaadelda Väga Suur Teleskoop, kuid uuringu läbi viinud teadlastel ei õnnestunud saada kindlaid tõendeid eksoplaneedi olemasolust. Juhul kui vaadeldu oli tegelikult Proxima Centauri c, on see tema massi ja vanusega eksoplaneedi jaoks liiga hele, mis tähendab, et sel võib olla rõngassüsteem.

2022. aastal avaldatud uuring seadis aga kahtluse alla Proxima c-le vastava vaadeldud radiaalkiiruse signaali planetaarse olemuse. Juhul kui uuringu autoritel on õigus, on ebaselge, miks astromeetriliste vaatluste andmed viitasid eksoplaneedile.

Viited
------

1. ↑  "A Moving Target—Revising the Mass of Proxima Centauri c". *IOP Science*. Vaadatud 19. märtsil 2024.
2. ↑  "Searching for the near infrared counterpart of Proxima c using multi-epoch high contrast SPHERE data at VLT". *Earth and Planetary Astrophysics*. Vaadatud 19. märtsil 2024.
3. ↑  "Line-by-line Velocity Measurements: an Outlier-resistant Method for Precision Velocimetry". *Earth and Planetary Astrophysics*. Vaadatud 19. märtsil 2024.
**Hanno Kalmet** (7. august 1931 Tallinn – 19. august 1982 Tallinn) oli eesti näitleja ja lavastaja.

Lõpetas 1950. aastal Tallinna 7. Keskkooli, õppis 1955–1957 Tallinna Polütehnilises Instituudis, 1961. aastal lõpetas Tallinna Riikliku Konservatooriumi lavakunstikateedri 1. lennu.

Töötas aastatel 1961–1976 Eesti Draamateatris (ka õppestuudios lavapraktika õpetajana) ja 1977–1982 Eesti Televisioonis. Oli aastatel 1967–1969 Jaan Tombi nimelise Rahvateatri peanäitejuht.

Lavastusi
---------

* 1961 – Paul Kilgas "Rist ja roos" (koos Mikk Mikiveriga)
* 1965 – Boris Kabur "Rops aitab kõiki"
* 1967 – Juhan Smuul "Monoloogid"

Rolle
-----

* 1961 – Oskar Luts / Andres Särev "Suvi" ja "Tootsi pulm" – papa Kiir
* 1962 – A. H. Tammsaare / Voldemar Panso "Inimene ja jumal" – Solotarski
* 1963 – Mart Raud "Suveöö ilmsi" – Kirilind

Isiklikku
---------

Tema isa oli lavastaja Leo Kalmet, ema Adele Kalmet. Tema vend Toomas Kalmet oli TPI energeetikateaduskonna haridusega näitleja.

Välislingid
-----------

* Haud Tallinna Pärnamäe kalmistul
**1972. aasta magnettormid** olid 1972. aasta augustis aset leidnud intensiivsete magnettormide seeria. Magnettormid toimusid 1972. aasta augusti esimeses pooles, 20. Päikese aktiivsustsükli ajal. Torme peetakse nende tugevuse poolest võrreldavaks Carringtoni sündmusega. Magnettorme põhjustasid augusti esimese nädala jooksul aset leidnud leidnud Päikese loited, millest kõige tugevam toimus 4. augustil. Tegu oli ülitugeva X-klassi loitega ja sellest lähtuv laetud osakeste voog jõudis Päikeselt Maale 14,6 tunniga, mis on teadaolevalt kiireim päikesetuule liikumiskiirus, mida teadlased on iial mõõtnud.

Mõju Maale
----------

Magnettormid põhjustasid ulatuslikke elektri- ja sidevõrgu häireid Põhja-Ameerikas ning häireid satelliitsides. 4. augustil 1972 põhjustas magnettorm Vietnami sõja käigus Põhja-Vietnami ranna lähedale Hải Phòngi linnast lõunasse paigutatud USA meremiinide väljal arvukate meremiinide iseenesliku detoneerumise. Miinide lõhkemist vaatlesid sündmuspaigast juhuslikult üle lennanud USA sõjaväelendurid.

Viited
------

1. 1 2  Knipp, Delores J.; Fraser, Brian J.; Shea, M. A.; Smart, D. F. (25. oktoober 2018). "On the Little‐Known Consequences of the 4 August 1972 Ultra‐Fast Coronal Mass Ejecta: Facts, Commentary, and Call to Action". *Space Weather* (inglise). **16** (11): 1635–1643. DOI:10.1029/2018SW002024. ISSN 1542-7390.
2. ↑  Carter, Brett (8. november 2018). "Blasts from the past: how massive solar eruptions 'probably' detonated dozens of US sea mines". *The Conversation* (inglise). Vaadatud 1. oktoobril 2023.
3. ↑  "A 1972 solar storm triggered a Vietnam War mystery". *CU Boulder Today* (inglise). 12. november 2018. Vaadatud 1. oktoobril 2023.

Välislingid
-----------

* Heliofüüsik Tamitha Skovi 20. sajandi sündmusi käsitlev (ingliskeelne) ettekanne Youtube'is
*Piirdeaia kohta vaata tara; teiste tähenduse kohta vaata Aed (täpsustus)*
Lille- ja iluaed eramu küljel. Ilu- ja viljapuuaiad püütakse paigutada elumaja kõige päiksepoolsemale küljele.
 Lilleaed 
Köögiviljaaed
**Aed** on inimese piiritletud ja aianduslikult kasutatav maa-ala ja sellel kujundatud elukeskkond koos selle elustikuga. 

Väikest aeda võidakse nimetada aedikuks.

Taimede kasvatamiseks ja tavaliselt näitamiseks mõeldud aeda nimetatakse botaanikaaiaks. 

Mõned aiad on loodud üksnes seal kasvatatavate taimede ja sinna loodud maastiku ilu pärast, mõnes aias kasvatatakse taimi ka toiduks, vahel segamini ilutaimedega. Kindlat tunnust, mille abil eristada aeda aiandist või istandusest, ei ole, kuid aiad on väiksemad, kasutavad tööjõumahukamaid meetodeid ja nende eesmärk on pigem hobi kui taimede müügiks kasvatamine.

Inimest, kelle tööks on aia eest hoolitsemine, nimetatakse aednikuks, ehkki aednik võib töötada ka väljaspool aeda, näiteks pargis, teepervel või mõnes muus avalikus kohas, seevastu aiad ei ole sageli avalikud kohad.

Aedade kujundamisega tegeleb maastikuarhitekt.

Ajalugu
-------

Õhtumaises kirjanduses on tuntumaid ajaloolisi aedu Eedeni aed ja Semiramise rippaiad.

Kujundus
--------

Aegade jooksul on välja kujunenud mitmeid iseloomulike tunnustega aiakujundus stiile:

* Araabia aed
* Hiina aed
* Hollandi aed
* Inglise aed
* Islami aed
* Jaapani aed
* Prantsuse aed
* Pärsia aed

Vaata ka
--------

* Kasvuhoone
* Katuseaed
* Kiviaed
* Lilled
* Loodusaed
* Park
* Peenar
* Puuviljaaed
* Sump
* Suveaed
* Sõlmaed
* Talveaed

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Aiad** |

|  |  |
| --- | --- |
|  | Tsitaadid Vikitsitaatides: **Aed** |
**PSR B1257+12 C**, alternatiivne tähis **PSR B1257+12 d** ja nimega **Phobetor**, on super-Maa klassi kuuluv eksoplaneet, mis tiirleb ümber pulsari PSR B1257+12. 

See asub umbes 2315 valgusaasta (710 parseki; 22 kvadriljoni kilomeetri) kaugusel Maast Neitsi tähtkujus. See oli üks esimesi avastatud eksoplaneete. See eksoplaneet avastati pulsari ajastuse meetodi abil, mille käigus mõõdetakse pulsari regulaarseid impulsse, et teha kindlaks, kas planeet põhjustab andmetes variatsioone.

Juulis 2014 algatas Rahvusvaheline Astronoomialiit (IAU) NameExoWorldsi – protsessi teatud eksoplaneetidele ja nende peremeestähtedele pärisnimede andmiseks. 2015. aasta detsembris kuulutas IAU välja, et selle eksoplaanedi võidunimeks on Phobetor. Võidunime esitas Itaalias Karneidis asuv planetaarium Südtirol Alto Adige. Phobetor on Ovidiuse teoses „Metamorfoosid" üks Somnuse (Une) tuhandest pojast, kes ilmub unenägudes metsaliste kujul.

Viited
------

1. ↑  "Planet PSR 1257+12 c". *ExoPlanet.eu*. Vaadatud 26. märtsil 2024.
2. ↑  "NameExoWorlds: An IAU Worldwide Contest to Name Exoplanets and their Host Stars". *IAU*. Vaadatud 26. märtsil 2024.
3. ↑  "Final Results of NameExoWorlds Public Vote Released". *IAU*. Vaadatud 26. märtsil 2024.
Sonja Jončeva (2019)
**Sonja Jončeva** (bulgaaria keeles Соня Йончева; sündinud 25. detsembril 1981 Plovdivis) on Bulgaaria ooperilaulja (sopran). Sai Operaalia preemia 2010. aastal.

Elulugu
-------

Jončeva sündis Plovdivis Bulgaarias. Ta õppis laulu ja klaverit Plovdivi riiklikus muusikakoolis.

Ta pälvis mitu riiklikku preemiat Bulgaarias aastatel 2000 ja 2001. Jončeva ja tema vend, rokklaulja Marin Jončev, võitsid Hit-1 konkursil auhinna "Aasta Lauljad 2000". 2003. aastal jõudis ta Milanos Enrico Caruso konkursil finaali. 2009. aastal sai Jončeva magistrikraadi klassikalise laulu erialal Genfi konservatooriumis. Tema õppejõud oli Danielle Borst.

Repertuaar
----------

Jončeva on dirigent William Christie noorte lauljate akadeemia Jardin des Voix vilistlane. Ta jätkab tööd barokkrepertuaaris William Christie ja ka Emmanuelle Haïmiga. Ta võitis esikoha ja CultureArte auhinna Operalia konkursil aastal 2010. 2011. aasta mais Jončeva kehastas Kleopatrat Reimsi Ooperi ja Tourcoingi lüürika ateljee lavastuses "Giulio Cesare". Sama aasta juunis mängis ta Adina osa ooperis "Armujook".

Tema debüüt Metropolitan Operas oli Gilda roll "Rigolettos". Algselt pidi Jončeva esimest korda Metropolitan Opera lavale astuma hoopis hooaeg hiljem, kuid viimasel hetkel pidi ta asendama osatäitjat. 2014 aasta novembris kehastas ta Mimit "Boheemis" ja sama aasta detsembris Violettat "Traviatas".

Repertuaaris on ka Isabella roll Rossini "Edukas trikkis", kuke ja kulli roll Janaceki ooperis "Rebase seiklused" ja Junon "Ulyssese tagasitulekus".

Loominguline koostöö
--------------------

Töötas selliste dirigentidega nagu William Christie, Diego Fasolis, James Conlon, Adam Fischer, Thomas Hengelbrock, Emmanuelle Haim, Fabio Biondi, Ottawa Dunton.

Viited
------



1. 1 2 3  "Biography". Vaadatud 10. aprill 2024.
2. ↑  "Sonya Yoncheva: "Rebirth"". 17. märts 2021. Vaadatud 10. aprill 2024.
3. ↑  Searson, Charles (4. mai 2010). "Bulgarian soprano and Romanian tenor triumph in Operalia". *Gramophone*. Vaadatud 10. aprill 2024.
4. ↑  "Jules César en Egypte" (PDF). *Musica Viva*. Vaadatud 10. aprill 2024.
5. ↑  Borodine, Clémence. "« Elixir d'amour » enchanteur des spectateurs". *La Revue Marseillaise de Théâtre*. Vaadatud 10. aprill 2024.
6. ↑  Browner, Christopher. "Spotlight on Sonya". *The Metropolitan Opera*. Vaadatud 10. aprill 2024.
7. ↑  "Sonya Yoncheva / Performances / 2014". *Operabase.com*. Vaadatud 10. aprill 2024.
Mikk Langeproon (2020)
**Mikk Langeproon** (sündinud 4. juulil 1995) on eesti akordionist ja interpreet.

Õpingud
-------

Mikk Langeproon alustas akordioniõpinguid Tallinna Muusikakoolis 8-aastaselt (õp Igor Jõelehti ja Kristel Laasi juures) ning jätkas Georg Otsa nimelises Tallinna Muusikakoolis klassikalise akordioni erialal (Tiina Välja õpilasena), mille lõpetas kiituse ja hõbemärgiga. Paralleelselt lõpetas ta Kadrioru Saksa Gümnaasiumi kuldmedaliga. Bakalaureusekraadi omandas Mikk Helsingis Sibeliuse Akadeemias (prof Matti Rantanen). Aastatel 2017–2018 osales ta ka üliõpilasvahetuse programmis Austrias Grazi Muusikaülikoolis (prof Janne Rättyä). Aastal 2019 lõpetas Mikk Langeproon magistriõpingud Sibeliuse Akadeemias Helsingis.

Saavutused
----------

Mikk Langeproon on korduvalt saanud auhinnatud kohti vabariiklikel akordionikonkurssidel, sh võitis ta 2014. aastal Eesti Noorte Akordionistide konkursil vanema vanusegrupi. 2013. aastal saavutas ta mainekal rahvusvahelisel Vilniuse akordionikonkursil II koha. Lisaks on ta valitud Tallinna Muusikakooli parimaks instrumentalistiks 2011. aastal ning kolmel aastal järjest (2012–2014) G. Otsa nim Tallinna Muusikakooli akordioniosakonna silmapaistvaimaks õpilaseks. 2013. aastal võitis ta Maxima Tulevikutalendi tiitli ja 2016. aastal pälvis Mikk Viimsi valla „Aasta muusik 2016" auhinna. Märkimist väärib ka 2014. aastal konkursi Round Table eripreemia ning edukas esinemine telekonkursil „Klassikatähed 2016". Aastal 2017 osales Mikk konkursil „Noor Helilooja", kus tema teos akordionile ja fagotile pääses finaali.

Esinemised
----------

Mikk Langeprooni akordioniks on Pigini Super Bayan Sirius Piano. Lisaks esinemistele Eesti raadiotes, kontserdisaalides ja televisioonis on ta üles astunud ka Soomes, Norras, Leedus, Lätis, Venemaal, Saksamaal, Austrias, Horvaatias ning Hiinas. Solistitegevuse kõrval on Mikk tegev kammermuusikuna, ta on soleerinud mitmesuguste kollektiivide ees ja projektides. Tema tuntumate lavapartnerite seas on olnud Silvia Ilves, Henri Zibo, Triin Lellep, Getter Jaani, Rebecca Kontus, Maano Männi, Pille Lill, Atlan Karp, Andreas Lend, Hando Põldmäe, Kristiina Rokashevich, Merike Heidelberg, Linda-Anette Verte, Jakob Peäske, Sten Heinoja, Karl Johan Kullerkupp, Robin Apparailly, Üle-eestiline neidudekoor Leelo ja Eesti Riiklik Sümfooniaorkester. Märkimist väärib ka soleerimine üldlaulupeol (2019), kui tähistati 150. aasta möödumist esimesest laulupeost. Tema tellimusel valmis Tauno Aintsi teos "Kontsert akordionile ja kammerorkestrile" (2019/2020), mille kandis ette Helsingi Kammerorkester 28. veebruaril 2020 (dirigent James Salomon Kahane, solist Mikk Langeproon).

Karjäär
-------

Mikk Langeproon on osalenud selliste akordionikonkursside nagu "Mina soitan harmonikka 2017", "Eesti akordionitähed 2017" ja "Parim noor instrumentalist 2020" žürii töös ning juhendanud akordionialast meistrikursust. 

* 2017 – asutas ettevõtte OÜ Langeproon Music
* 2018 – alustas tööd Tallinna Muusikakoolis
* 2019 – kuulub Eesti Akordioniliidu juhatusse
**Kalle Loona** (2. august 1947 Tartu – 29. juuni 2021 Tartu) oli eesti viiuldaja ja muusikapedagoog.

Hariduskäik
-----------

Ta lõpetas 1961. aastal Tartu I Lastemuusikakooli, 1965. aastal Tartu Muusikakooli (mõlemas õpetaja Eduard Poolakene) ja 1970. aastal Tallinna Riikliku Konservatooriumi (Harald Aasa klassis). Täiendas end TPedI Täienduskoolituskeskuses üldpedagoogikas.

Tegevus
-------

1967. aastast oli ta viiuldaja Eesti Raadio estraadiorkestris. Aastatel 1973–1978 ja 1984–2000 oli ta viiuldaja Vanemuise orkestris ja Vanemuise kammerorkestris.

Ta on olnud viiuliõpetaja mitmes koolis, näiteks 1986–1990 Tartu I Muusikakoolis.

Pälvinud au- ja tänukirju Vanemuise teatrilt, ajalehelt Edasi, Tartu Linnavalitsuselt jne.[*viide?*]

Aastatel 1988–2000 oli ta Eesti Teatriliidu liige.

Isiklikku
---------

Tema abikaasa on pedagoog Anu Loona.

Salvestisi
----------

* Johannes Bleive "Romanss" (koos Rein Bleivega)
* D. Šostakovitši VII kvartett (TRK kvartetis)[*viide?*]

Viited
------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8  Eesti muusika biograafiline leksikon (2007) 1. köide. Lk 443-444

Välislingid
-----------

* Kalle Loona
* Elulugu ansambli Servimus Domimum kodulehel
Sophia Antipolis
**Sophia Antipolis** on tehnopark, mis asub Antibes'ist loodes ja Nicest edelas Lõuna-Prantsusmaal Prantsuse Rivieras.

Antipolis on Antibesi linna vanakreeka nimi; nimi Sophia viitab tarkusejumalannale. 1970. aastal asutatud tehnoloogiaparki on koondunud ligikaudu 1300 ettevõtet, mis tegutsevad peamiselt IT-, elektroonika-, farmaatsia- ja biotehnoloogiasektoris. Tehnopark teeb tihedat koostööd Côte d'Azuri ülikooliga (Université Côte d'Azur). Piirkonnas on üle 9000 elaniku. Selle pindala on 2400 hektarit, hõlmates ka osi Antibesi, Bioti, Vallaurise, Valbonne'i ja Mouginsi vallast.

Sophia Antipolises asub ka European Telecommunications Standards Institute.

Viited
------

1. ↑  Sophia-Antipolis a 50 ans : un logo humain réalisé avant d'autres grands moments
2. ↑  HPE to build supercomputer for the Maison de l'Intelligence Artificielle
3. ↑  Comment l'Institut européen des normes de télécommunications basé à Sophia lutte contre la propagation du Covid-19

Välislingid
-----------

* Sophia Antipolis
**Panmongolism** on ideoloogia, mille mõte oli vabastada mongoli rahvad teiste riikide ikke alt ja luua uus teokraatlik riik, milles valitsevaks ja ühendavaks ideoloogiaks oleks budism. Ideoloogiliseks platvormiks panmongolismi puhul oli lamaism ehk Tiibeti budism, mis oli levinud mongolite hulgas.

Vene luuletaja Vladimir Solovjov (1853–1900) deklareeris: "Panmongolism – see on barbaarne sõna, kuid selle eest magusa kõlaga."[*viide?*]

Panmongolism kui liikumine tekkis 16.–17. sajandil. Eesmärgiks oli niinimetatud Suur-Mongoolia ehk Tšingis-khaani poolt rajatud kunagise impeeriumi taastamine. See on siiani ajaloos olnud suurim rajatud impeerium, mis ulatus Hiinast Poolani.

Alati kerkib küsimus, kuidas praktiliselt kirjaoskamatud nomaadid suutsid kõigest inimpõlvega alistada kolm suurt ja omanäolist tsivilisatsiooni – Hiina, Horezmi ja Vana-Vene – ning hoida hirmu all koguni Lääne-Euroopat.

Välislingid
-----------

* The Shambhala missionary Agvan Dorjiev
* "Панмонголизм" как национальная идея консолидации народов Центральной Азии в ХХ веке
* Панмонголизм/Pan Mongolism
* "Дух на коне" Что такое панмонголизм?
**Alfa Romeo Automobiles S.p.A.** on Itaalia autotootmisettevõte, mis asutati 24. juunil 1910 Milanos ning mis on Stellantise tütarettevõte. Ettevõtte nimi oli alguses A.L.F.A. mis tähendas **Anonima Lombarda Fabbrica Automobili**. "Anonima" tähendab anonüümset, mis oli tol ajal ettevõtte juriidiline vorm, mille asutasid anonüümsed investorid. Ettevõtte toodab Alfa Romeo marki autosid.

Mootorisport
------------

Alfa Romeo on tuntud mootorispordile suunatud sõidukite poolest ja on olnud võidusõiduga seotud alates 1911. aastast. Alfa Romeo on osalenud ka Vormel 1 sarjas, vt artiklit Alfa Romeo F1.

Alfa Romeo mudeleid
-------------------

### Praegused mudelid

* Alfa Romeo Giulia
* Alfa Romeo Stelvio
* Alfa Romeo Tonale
* Alfa Romeo 33 Stradale

* Alfa Romeo Giulia (2023)Alfa Romeo Giulia (2023)
* Alfa Romeo Stelvio QV (2023)Alfa Romeo Stelvio QV (2023)
* Alfa Romeo Tonale Edizione Speciale (2023)Alfa Romeo Tonale Edizione Speciale (2023)

### Ajaloolised mudelid

* Alfa Romeo 4C
* Alfa Romeo Giulietta
* Alfa Romeo MiTo
* Automarkide loend
**Joonas Loot** (27. juuli 1876 Mäe-Perätsjärve talu, Kooraste vald, Võrumaa – 3. august 1942 Sevurallagi vangilaager, Sverdlovski oblast, Venemaa) oli Eesti sõjaväelane ja riigikaitsetegelane.

Õppis Kooraste vallakoolis ja Kanepi kihelkonnakoolis. Teenis Vene sõjaväes 1899–1906, võttis allohvitserina ja veltveeblina osa Vene-Jaapani sõjast, sai haavata, ülendati lipnikuks. Tegi ohvitserina kaasa esimese maailmasõja 1914–1918 ja Eesti Vabadussõja 1918–1920. Ülendati leitnandiks ja alamkapteniks 1919 ning kapteniks 1924. Teenis pärast sõja lõppu 3. ja 7. jalaväerügemendis aastani 1925. Edasi põllumees sünnitalus. Olnud tegev Kaitseliidu Kanepi malevkonna pealikuna. Omas Venemaa sõjaväest III ja IV klassi Georgi risti, Kaitseliidu V klassi Kotkaristi, III klassi Valgeristi, Eesti ja Läti Vabadussõja mälestusmärgid.

Arreteeriti Nõukogude okupatsioonivõimude poolt 14. juunil 1941. Tribunali surmaotsus 1. juulist 1941, paragrahv 58-13. Suri 3. augustil 1942 Sevurallagi vangilaagris Venemaal.
**Katrin Nielsen** (sündinud 5. juunil 1958 Tallinnas) on eesti näitleja, lavastaja ja teatripedagoog.

Ta lõpetas 1976. aastal Tallinna 10. Keskkooli. Aastatel 1976–1978 õppis ta Tartu Riiklikus Ülikoolis eesti filoloogiat. Aastatel 1977–1978 tegi kaasa Pärnu teatri õppestuudios, 1982. aastal lõpetas Tallinna Riikliku Konservatooriumi lavakunstikateedri (10.lend).

Ta töötas aastatel 1982–1998 Endla teatris, ta on teinud ka lavastusi. Ta on mänginud telelavastustes ("Koera süda", 1988) ja telesarjas "Õnne 13" (aastast 1993). Ta on juhendanud Pärnus kooliteatrit, tõlkinud ja kirjutanud teatriartikleid. Lühikest aega 1990. aastate teisel poolel töötas ta Pärnu Postimehe kultuuritoimetuse juhatajana.

2001. aastast töötab Tartu Ülikooli Viljandi Kultuuriakadeemias, õpetades teatri- ja draamaaineid. Lisaks arendab Eestis rakendusteatrit, korraldades selleteemalisi rahvusvahelisi teatrikonverentse ja koolitusi. 

Ta tõlgib erialakirjandust (nt "Draamakompass : protsessdraama käsiraamat" / Allan Owens & Keith Barber ; [tõlkija Katrin Nielsen], Tartu : Tartu Ülikool, 2014). 

Katrin Nielsen on olnud aastaid ASSITEJ (Association Internationale du Theatre pour l’Enfance et la Jeunesse; lastele ja noortele mängivate teatrite maailmaorganisatsiooni) Eesti Keskuse juht. 

Ta on Eesti lavastajate liidu liige ning Eesti teatri- ja draamahariduse seltsi asutajaliige.

Tunnustus
---------

* 1993 Ants Lauteri nimeline auhind
* 2012 Tartu Ülikooli aumärk

Isiklikku
---------

Viited
------

1. ↑  Katrin Nielsen sai kloonitud korteri. Pärnu Postimees, 17.10.2001.
2. ↑   Katrin Nielseni tutvustus TÜ Viljandi Kultuuriakadeemia veebilehel.]
3. ↑  "Tartu Ülikooli aumärgi kavalerid". *Tartu Ülikool*. Vaadatud 8.12.2022.

Välislingid
-----------

* Katrin Nielsen Eesti Lavastajate Liidu kodulehel
**Märts 2003**, kroonika

**Kuupäevad:**  
1
2
3
4
5
6
7
8
9
10
11
12
13
14
15
16
17
18
19
20
21
22
23
24
25
26
27
28
29
30
31

2. märts
--------

* Riigikogu valimistel võitsid Keskerakond ja Res Publica valimistel 28 kohta Riigikogus, järgnesid Reformierakond 19, Rahvaliit 13, Isamaaliit 7 ja Mõõdukad 6 mandaadiga.

9. märts
--------

* Bakuus avati Euroopa suurim sünagoog.

11. märts
---------

* Haagis alustas tööd ÜRO alaline rahvusvaheline sõjakuritegude kohus.

12. märts
---------

* Lasti maha Serbia peaminister Zoran Đinđić.

15. märts
---------

* Ülehiinaline Rahvaesindajate Kogu valis Hu Jintao Hiina uueks presidendiks.

16. märts
---------

* Soomes toimusid parlamendivalimised.

20. märts
---------

* Liitlasväed USA juhtimisel alustasid sõda Iraagi vastu.
* Hemphilli lähedalt Texasest leiti kosmosesüstik Columbia must kast.

Sündmused kuude lõikes

**2001**: jaanuar | veebruar | märts | aprill | mai | juuni | juuli | august | september | oktoober | november | detsember  

**2002**: jaanuar | veebruar | märts | aprill | mai | juuni | juuli | august | september | oktoober | november | detsember  

**2003**: jaanuar | veebruar | märts | aprill | mai | juuni | juuli | august | september | oktoober | november | detsember  

**2004**: jaanuar | veebruar | märts | aprill | mai | juuni | juuli | august | september | oktoober | november | detsember  

**2005**: jaanuar | veebruar | märts | aprill | mai | juuni | juuli | august | september | oktoober | november | detsember
**Leonhard Johann Krull** VR II/3 (20. juuni 1890 Kuressaare, Saaremaa (maakond) – 13. aprill 1942 Sevurallagi vangilaager, Sverdlovski oblast, NSV Liit) oli Eesti sõjaväelane (staabikapten) ja poliitikategelane (Eesti Vabadussõjalaste Liit).

Leonhard Krull sündis 1890. aastal Saaremaal, lõpetas 1910. aastal Pihkva maamõõtjate kooli. Esimese maailmasõja alguses 1914. aastal mobiliseeriti L. Krull Venemaa keisririigi armeesse, 1915. aastal lõpetas Pauli sõjakooli ja saadeti rindele, kus sai haavata. 1916. aastal ülendati ta alamleitnandiks, sama aasta oktoobris leitnandiks, 1917. aasta augustis juba alamkapteniks. 

1917. aasta lõpul moodustatud Eesti rahvusväeosade moodustamise ajal saabus L. Krull 20. detsembril 1917. aastal Turkestani Kütipolgust 1. Eesti jalaväepolku, kus ta määrati 3. roodu, rooduülemaks.

1918. aasta novembris Alanud Eesti Vabadussõjas suundus ta 26. detsembril 1918 Krull 1. jalaväepolgu 13. roodu ülemana rindele, mis asus Tallinnas 30-40 km kaugusel Anija piirkonnas. 3. jaanuaril pidas staabikapten Krulli 13. rood lahingu 1. Tallinna Eesti kommunistliku kütipolgu rooduga Priske lahingu.

Pärast Priske lahingut, 7. jaanuaril alanud Eesti vägede pealetungilahinguid jõudis ta väeosaga 1919. aasta veebruaris Federovkasse, kus sai aga lahingus poole tunni jooksul kolm korda haavata ja saadeti tagalasse paranemisele. Pärast haavade paranemist ja puhkust teenis ta 1. jalaväepolgu majanduse jaoskonna ülema abina ja demobiliseeriti 26. novembril 1919. aastal.

Vapruse eest Vabadussõjas autasustati teda Vabaduse Risti II liigi 3. järguga. 1923. aastal lõpetas ta Tartu Ülikooli põllumajandusteaduskonna.

Leonhard Krull oli ka aktiivne ühiskonnaelutegelane, ta oli Ülemaalise asunike ja riigirentnike liidu keskjuhatuse liige. 1924. aastal oli ta Saaremaa asunike ja riigirentnike kongressi esimees. Pärast 1929. aastal Eesti Vabadussõjalaste Keskliidu asutamist oli Krull Saaremaal maakonna vabadussõjalaste juhiks.

1935. aastal mõisteti Leonhard Krull kaheksaks kuuks tingimisi vangi. 

Leonhard Krull oli talisupleja.

Leonhard Krull arreteeriti nõukogude võimu poolt Kuressaares 1941. aastal ja mõisteti sõjatribunali otsusega surma, ta hukati 13. aprillil 1942. aastal.

Viited
------

1. ↑  Talvine supleja Kuressaares. Rahvaleht, 3. jaanuar 1940, nr. 2, lk. 8.

Välislingid
-----------

* TÜ üliõpilased
Vaade Giudecca saarele Püha Markuse kiriku kellatornist
Giudecca asukoht Veneetsias
**Giudecca** on Itaalia põhjaosas Veneta laguunis asuv kaheksast omavahel kanalite ja sildadega ühendatud saarest koosnev saarterühm. Halduslikult on see osa Veneetsia Dorsoduro *sestierest*.

Geograafia
----------

Giudecca asub Veneetsia peamistest saartest lõunas ning neid eraldab Giudecca kanal. Saare idapoolse otsa lähedal asub San Giorgio Maggiore saar.

Ajalugu
-------

Varem on Giudecca saare kohta kasutatud nime *Spinalunga* ("Pikk oga"). Nime *Giudecca* võib pidada ladinakeelse sõna *judaica* moondunud kujuks ning seda võib tõlkida kui "juutide linnaosa/juutkond": mitmes Lõuna-Itaalia ja Sitsiilia linnas on olnud nime *Giudecca* või *Judeca* kandvaid juutide linnaosi. Ent algne Veneetsia geto asus põhjapoolses Cannaregio linnaosas ja kui nimi Giudecca välja arvata, ei ole mingeid teateid selle kohta, et juudid oleksid kunagi Giudeccal elanud. Veelgi enam, Põhja-Itaalias ei ole terminit *giudecca* juutide linnaosade tähistamiseks kasutatud.

Ajalooliselt oli Giudecca suurte aedadega paleede piirkond, kuid 20. sajandi alguses sai saarest tööstuspiirkond: seal asusid dokid ja tehased ning ka filmistuudio. Pärast Teist maailmasõda läks suurem osa tööstusest langusse ja seda piirkonda peetakse vaikseks elamupiirkonnaks, kus on lisaks mõnedele elegantsetele korteritele ja eksklusiivsetele majadele peamiselt töölisklassi elamud.

Saart tuntakse selle pika doki ja kirikute poolest, mille hulgast paistab silma Andrea Palladio projekteeritud Il Redentore. Kunagi töötas saarel ka suur jahuveski Molino Stucky, kuid tänapäeval on see ümber ehitatud luksushotelliks ja korteriteks. Giudecca teises otsas asub tuntud viietärnihotell Cipriani, mille juurde kuuluvad suured privaatsed aiad ja soolase veega bassein. Mõnede antiikse arhitektuuriga hoonete renoveerimine on parandanud saare kui puhkusekoha mainet.

Viited
------

1. ↑  Mini guide to Giudecca, Venice. Vaadatud 17.03.2015.

Välislingid
-----------

* Teejuht, uudised, üritused Giudeccas
* Lühike Giudecca teejuht
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib maletajast; poliitiku kohta vaata artiklina László Szabó (poliitik); näitleja kohta vaata artiklina László Szabó (näitleja)* |

---

László Szabó 1966. aastal
**László Szabó** (ungaripäraselt Szabó László; 19. märts 1917 – 8. august 1998) oli Ungari male suurmeister.

18-aastaselt astus Szabo pauguga malelavale, võites esimesed Ungari meistrivõistlused, rahvusvahelise turniiri Tatatóváros ja valiti Ungari koondisse 1935. aasta Varssavi maleolümpial. 1937. aasta olümpial sai Ungari esindus USA järel teise koha, eriti tõsteti esile Szabó mängu.

Teise maailmasõja algul võttis Natsi-Saksamaa Szabó tööteenistusse, hiljem langes ta Nõukogude vägede kätte sõjavangi. Pärast sõda naasis ta male juurde ja mängis paljudel suurtel rahvusvahelistel turniiridel. Ta lõpetas Groningenis 1946. turniiri viiendana (teda edestasid Botvinnik, Euwe, Smõslov ja Najdorf, Kerest ei lubanud Nõukogude valitsus turniirile). 1948. aasta tsoonidevahelisel turniiril Saltsjöbadenis tuli ta Bronsteini järel teiseks ning võttis esikoha turniiridel Hastingsis 1947/48, Budapestis 1948 ja Hastingsis 1949/50. Viienda koha jagamine 1952. aasta Saltsjöbadeni ja 1955. aasta Göteborgi tsoonidevahelisel turniiril tagas Szabole koha kandidaatide turniiril. Amsterdamis 1956. aasta kandidaatide turniir oli tema kolmas ja viimane, mil ta tegi oma parima tulemuse, jäädes maha vaid Smõslovist ja Keresest ning jagas kolmandat kohta Bronsteini, Gelleri, Petrosjani ja Spasskiga.

Ka 1960. ja 1970. aastatel paistis Szabó silma rahvusvahelistel turniiridel. Kokku esindas ta Ungarit maleolümpial 11 korda (5 korda esimesel laual). Szabo oli ungari parim maletaja kahe kümnendi jooksul, kuni Lajos Portischi esiletõusuni.

Viited
------

1. ↑  Maleolümpiamängude ajalugu: eestlased Rootsis esikümnes
2. ↑  Pachman (1987), lk 118–124

Allikad
-------

* Pachman, Ludek. *Decisive Games in Chess History*. Dover Publications (April 1, 1987). ISBN-13: 978-0486253237

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **László Szabó** |

* Szabó sissekanne ja mängud maleandmebaasis Chessgames.com
* Cleveland Public Library John G. White Chess and Checkers Collection
**Güby vald** (taani keeles *Gyby*) on vald Saksamaal Schleswig-Holsteini liidumaal Rendsburg-Eckernförde kreisis Schlei-Ostsee maakonnas Schlei lõunakaldal Große Breite ääres, umbes 8 km Schleswigist ida pool.

Valla pindala on 11,89 km² (Schlei maakonna kodulehe andmetel 11,95 km²).

Elanike arv oli 714 (31. detsember 2012) ja 842 (30. juuni 2005). Schlei maakonna kodulehe andmetel oli elanike arv 31. märtsi 2012 seisuga 857. Rahvastiku tihedus oli 60 in/km².

Haldus
------

vallaesinduses on 12 kohta. Pärast 2006. aasta kohalikke valimisi on Kristlik-Demokraatlikul Liidul 6 kohta, Saksamaa Sotsiaaldemokraatlikul Parteil 2 kohta, Güby Aktiivsel Valijateühendusel (*Aktive Wählergemeinschaft Güby*) 2 kohta, Rohelistel 1 koht ja Güby Vabal Valijateühendusel (*Freie Wählergemeinschaft Güby*) 1 koht.

Vallavanem (*Bürgermeister*) on Manfred Pohl (SPD). Varem oli vallavanem Heinz Meggers (Kristlik-Demokraatlik Liit).

Rahvastik
---------

### Asulastik

Valla asulad on Güby, Ahrensberg-Louisenlund, Esprehm ja Wolfskrug.

Majandus
--------

Tähtsateks majandusharudeks on saanud veesport ja turism.

### Liiklus

Valda läbib maantee B 76, mis viib Schleswigist Eckernfördesse.

### Teenindus

Algkool, lasteaiad, arstid, apteek, hoiukassa ja spordiühing on naabervallas Fleckebys.

### Turism

Louisenburgi lähedal Schlei ääres on golfirada.

Saab tegeleda ratsutamise ja veespordiga. On matka- ja jalgrattaradu.

Vaatamisväärsused
-----------------

### Louisenlundi mõis

Loisenlundi mõis
Klassitsistlik Louisenlundi loss Schlei Große Breite ääres paikneb suures inglise pargis. See ehitati 1772–1776 Karl von Hessen-Kasseli suveresidentsiks. Arhitekt Hermann von Motz laiendas seda 1790. aasta paiku tunduvalt ning ehitas juurde muuhulgas kasvuhoone. Praeguse väljanägemise sai loss Schleswig-Holstein-Sonderburg-Glücksburgi hertsogite ajal.

Tänapäeval töötab Louisenlundi lossis internaatkool *Stiftung Louisenlund*, mis asutati 1949 riiklikult tunnustatud gümnaasiumina. Sealt pärineb tuntud purjetajaid. Koolis õpib umbes 350 õpilast. See on üks Saksamaa suuremaid internaatkoole.

Hoolimata arvukatest ümberehitustest on ka siseruumides säilinud eripärasid, nagu näiteks krohvlaed härrastemajas.

### Mõisavalitseja maja

Mõisast lääne pool on säilinud 17. sajandist pärit mõisavalitseja talu jäänused koos kõrvalhoonetega 18. sajandist.

Kultuur
-------

Vallas tegutsevad vabatahtlik tuletõrjeühing muusikarühmaga, Saksa Punane Rist, pensionäride ring, küttide gild ja küttide ühing.

Kirik
-----

Güby vald kuulub Koseli kihelkonda.

Viited
------

1. ↑  Alle politisch selbständigen Gemeinden mit ausgewählten Merkmalen am 31.12.2018 (4. Quartal), vaadatud 10.03.2019.
2. ↑  Register of German municipalities (2022), vaadatud 7.10.2023.

Välislingid
-----------

* Güby Amt Schlei-Ostsee lehel (*saksa keeles*)
* Ülevaade Güby vallast
* Internaatkooli koduleht (*saksa keeles*)
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib Oslo kesklinnast; Fredrikstadi linnaosa kohta vaata artiklit Sentrum (Fredrikstad)* |

---

Sentrumi aerofoto. Esiplaanil Operaen
**Sentrum** on Oslo kesklinn. 

Halduslikult jääb ta väljapoole linnaosasid ning allub otse linnavalitsusele. 

Sentrumi elanikele osutab tervise- ja sotsiaalteenuseid St. Hanshaugeni linnaosa.

Haldusajalugu
-------------

2004. aasta Oslo linnaosareformiga Sentrumit pisut vähendati.

Piirid
------

Sentrumi praegune piir kulgeb sadamabasseinist Brynjulf Bulls plassi (endise Vestbanestasjoneni ees), Dronning Mauds gate, Munkedamsveieni, Cort Adelers gate, Ruseløkkveieni, Løkkeveieni, Arbins gate, Henrik Ibsens gate (vana nimega Drammensveien), Parkveieni, Wergelandsveieni, Holbergs gate, Pilestredeti, Grenseni, Stortorveti, Kirkeristen, Storgata, Brugata ja Nylandsveieni Bjørvikautstikkerenini. 

Oslo valla detsentraliseerimisest 1. juulil 2008 kuni 2004. aasta Oslo linnaosareformini kulges piir piki mereäärt Kongenist mööda Frognerstrandat, Munkedamsveienit, Cort Adelers gatet, Ruseløkkveienit, Løkkeveienit, Arbins gatet, Drammensveienit, Parkveienit, Wergelandsveienit, Holbergs gatet, Pilestredetit, St. Olavs gatet, Ullevålsveienit, Schandorffs gatet, Kristparkenit, Bernt Ankers gatet, Brugatat ja Nylandsveienit Bjørvikutstikkerenit. 

Sisemine sadamabassein kuulus Sentrumisse nii enne kui ka pärast 2004. aasta reformi.

Välislingid
-----------

* Kaart (PDF)


| * v
* r
Oslo |
| --- |
| Oslo | 
Alna - Bjerke - Frogner - Gamle Oslo - Grorud - Grünerløkka - Nordstrand - Nordre Aker - Sagene - St. Hanshaugen - Stovner - Søndre Nordstrand - Ullern - Vestre Aker - ØstensjøMarka - Sentrum |
**Siemomysł** või **Ziemomysł** (suri c. 950–960 ) oli Piastide dünastiast pärit polaanide kolmas hertsog ja Poola esimese kristliku valitseja Mieszko I isa. Gallus Anonymous nimetas ta oma raamatus *Gesta principum Polonorum* ja ta oli teise teadaoleva polaanide hertsogi Lesteki poeg. Galluse jutustuse ja ajalooliste uuringute kohaselt on Siemomysłile omistatud polaanide, goplanide ja masoovlaste maade jätmist oma pojale Mieszko I-le, kes laiendas neid oma valitsemisajal veelgi. 

Kaasaegse Poola ajaloolase Henryk Łowmiański sõnul aitas Siemomysł aastal 954 sakslaste vastast ukrainilaste (mitte ajada segadusse ukrainlastega) ülestõusu.

Ta valitses väidetavalt umbes aastast 930 (kuigi mõned ajaloolased usuvad, et ta valitses umbes aastast 950). Siemomysł ühendas polaanide, goplanide ja masoovlaste maad (mõned ajaloolased arvavad, et võib-olla tegi seda esimesena tema isa). Tema matmispaik on teadmata.

Siemomysłi naine (või naised) on teadmata. On olemas teooria, et lendlaste hõimu vürsti Włodzisławi tütar võis olla Siemomysłi naine, kuid selle kinnituseks puuduvad ajaloolised tõendid. Varem arvati, et tema naine kannab nime Gorka, kuid Oswald Balzer lükkas selle seisukoha 1895. aastal ümber. Mieszko I ja Czcibor olid tema pojad.

Viited
------

1. ↑  K. Jasiński, Siemomysł, Polski Słownik Biograficzny, vol.. 37, 1996, p. 58-59.
2. ↑  Lukowski, Jerzy; Hubert Zawadzki (2006). *A Concise History of Poland*. Cambridge University Press. Lk 3–4. ISBN 978-0-521-61857-1.
Tõnis Kipper Kuressaares võidupüha tule jagamisel  
Foto: Ave Maria Mõistlik, 23. juuni 2020
Tõnis Kipper ja Reet Truuväärt ettevõtlusmessil SaareMaaPäevad 16. septembril 2011
**Tõnis Kipper** (sündinud 25. novembril 1962 Orissaares) on ajakirjanik, lavastaja ja munitsipaalpoliitik.

Haridus
-------

Kipper on lõpetanud 1981. aastal Orissaare Keskkooli. 1985. aastal lõpetas ta Tallinna Pedagoogilise Instituudi kultuuritöötaja ja taidlusteatri režissööri erialal.

Töökäik
-------

Ta on töötanud Hellamaa Rahvamajas ja Kingissepa Rajooni Kultuurimajas, lühikest aega Kuressaare Linnateatris. 2020. aasta seisuga töötab Kadi raadios vastutava toimetaja ja saatejuhina.

Kipper on lavastanud Saaremaa Rahvateatris, Kuressaare Linnateatris, Kuressaare Teatris. Teinud näitlejana kaasa Saaremaa Rahvateatri, Kuressaare Linnateatri lavastustes. Kuuldemängud "Kohaliku tähtsusega lahingud". Autor: Vjatšeslav Kondratjev. Tõlkija ja raadiole seadja: Aili Lemmik. Režissöör: Tanel Lään. (Roll - sõdur), eetris 23. veebruar 1985. "Don Carlos". Autor Friedrich Schiller. Režissöör Härmo Saarm. Salvestatud novembris-detsembris 1984. Eetris 31.12.1984. (Roll - Mercado). Kuuldemäng lastele "Elevant katusel", autor Vallo Raun, režissöör Aare Toikka. Salvestatud detsember 1987. Eetris 31.01.1988. (Roll - Helesiniste elevantide pealik). 

Ta on olnud ka Kuressaare linnavolikogu kultuurikomisjoni liige.

Poliitiline tegevus
-------------------

Tõnis Kipper oli aastatel 1999–2017 Keskerakonna liige. Keskerakonna nimekirjas osales ta 2002. aasta kohalike omavalitsuste valimistel, kogudes Kuressaare linnas 18 valija toetuse. 2005. aasta kohalike omavalitsuste valimisel toetas teda 33 valijat.

Tunnustus
---------

* 2008 Hendrik Krummi nimeline kultuuristipendium
* 2016 Saare maakonna teenetemärk
* 2018 Kuldmikrofon
**Zendaya Maree Stoermer Coleman** (sündinud 1. septembril 1996 Californias Oaklandis) on Ameerika Ühendriikide näitleja ja laulja. Ta on pälvinud kaks Ameerika Ühendriikide Emmy parima naisnäitleja teleauhinda ning ajakiri Time arvas ta 2022. aastal oma iga-aastases nimekirjas maailma 100 mõjukaima inimese hulka.

Californias Oaklandis sündinud ja üles kasvanud Zendaya alustas oma karjääri lapsmodelli ja taustatantsijana. Ta tegi teledebüüdi Rocky Blue rollis Disney Channeli komöödias "Shake It Up" (2010–2013) ja mängis peaosa seriaalis "K.C. Undercover" (2015–2018).

Mängufilmidebüüdi tegi ta 2017. aastal filmiga "Ämblikmees: Kojutulek". Teles tegi roll Rue Bennettina HBO draamasarjas "Eufooria" (2019. aastast) Zendayast noorima Emmy auhinna saaja draamasarja silmapaistva peaosatäitja eest. Ta on mänginud ka muusikalises draamafilmis "Maailma suurim showmees" (2017), romantilises draamafilmis "Malcolm & Marie" (2021) ning ulmeeeposes "Düün" (2021).

Peale filmikarjääri on Zendaya löönud laineid ka muusikamaailmas: 2011. aastal andis Zendaya välja singlid "Swag It Out" ja "Watch Me", viimane koostöös Bella Thorne'iga. 2012. aastal sõlmis ta lepingu Hollywood Recordsiga ja andis seejärel välja singli "Replay", mis jõudis Billboard Hot 100 edetabelis 40 parima hulka. 2013. aastal andis ta välja omanimelise debüütstuudioalbumi, mida saatis mõõdukas edu ja kriitikute tunnustus. Tema suurim kommertsedu muusikuna tuli 2018. aasta "Maailma suurima showmehe" heliribalt pärit lauluga "Rewrite the Stars". Singel jõudis mitme plaadiedetabeli 20 parima hulka ja on maailmas pälvinud mitu plaatinamüügisertifikaati.

Isiklikku
---------

Zendayal on kodu Los Angeleses ja korter New Yorgis. Ta on taimetoitlane. Ta hobideks on tantsimine, maalimine ja fotograafia ning tal on must šnautser nimega Noon. Alates 2021. aasta novembrist on ta olnud suhtes oma "Ämblikmehe" partneri Tom Hollandiga.

Filmid
------

| Aasta | Pealkiri | Roll |
| --- | --- | --- |
| 2012 | "Frenemies" | Halley Brandon |
| 2014 | "Zapped" | Zoey Stevens |
| 2017 | "Ämblikmees: Kojutulek" | Michelle Jones |
| 2017 | "Maailma suurim showmees" | Anne Wheeler |
| 2019 | "Ämblikmees: Kodust kaugel" | Michelle Jones |
| 2021 | "Malcolm & Marie" | Marie |
| 2021 | "Düün" | Chani |
| 2021 | "Ämblikmees: Pole koduteed" | Michelle Jones |

Viited
------

1. ↑  Loria, Joe (15. september 2017). "Zendaya hakkas taimetoitlaseks". *Mercy for animals*. Originaali arhiivikoopia seisuga 15. september 2017. Vaadatud 20. juunil 2022.
2. ↑  Harris, Hunter (11. jaanuar 2021). "Welcome to Zollywood". *GQ.com*.

Välislingid
-----------

* Zendaya – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
* Zendaya andmekogus IMDb (inglise) Muuda Vikiandmetes
Ruslan Trotšõnskõi (2014)
Ruslan Trochynskyi esinemas Viljandi Pärimusmuusika Festivalil 2023. aasta juulis
**Ruslan Trochynskyi** (ka **Ruslan Trochinski**; ukraina keeles Руслан Трочинський *Ruslan Trotšõnskõi*; sündinud 19. oktoobril 1976 Bilõtskes Donetski oblastis Ukrainas) on ukraina päritolu Eesti laulja ja tromboonimängija.

Ruslan Trochynskyi on õppinud aastatel 1982–1994 Kiievi Lõssenko-nimelises Muusikakeskkoolis ja 1994–1999 Kiievis Ukraina Riiklikus Tšaikovski-nimelises Muusikaakadeemias trombooni. 

Aastatel 1997−1999 oli Trochynskyi Ukraina Riikliku Muusikaakadeemia sümfooniaorkestri muusik, 1998−2000 musitseeris ta Kiievi linna puhkpilliorkestris. 

Trochynskyi hakkas folkpunki viljelema 1999. aastal Ukraina folkrokkansamblis Haydamaky. Aastatel 1999−2005 oli ta Haydamaky tromboonimängija ja mänedžer. 

2005. aastal kolis ta Eestisse ja on ansambli Svjata Vatra solist.

Aastatel 2006−2008 töötas Ruslan Trochynskyi Viljandi Kultuuriakadeemias helitehniku assistendina, 2008−2010 välissuhete projektijuhina.

2022. aasta sügisel osales ta heategevuslikus meelelahutussaates "Tantsud tähtedega", kus tema tantsutreener oli Anabel Aunver.

Tunnustus
---------

* 2011 Eesti Teatriliidu sõnalavastuste muusikalise kujunduse ja originaalmuusika auhind (koos Taago Tubinaga)
* 2015 Valgetähe V klassi teenetemärk

Isiklikku
---------

Tema emakeel on ukraina keel. Abikaasa Terje Trochynskyi on eestlane, ühtlasi Svjata Vatra mänedžer. Neil on kolm last. Nende rahvamuusikat viljelev tütar Rute Trochynskyi osales 2023. aastal TV3 telesaates "Eesti otsib superstaari".

Viited
------

1. ↑  Ansambel Svjata Vatra käis Ida-Ukrainas, laulja esines sünnilinnas ERR 25.11.2014
2. ↑  "Telesügise suursaate "Tantsud tähtedega" järgmine osaleja on selgunud. Uueks tantsutäheks on Ruslan Trochynskyi, kelle treeneriks on Anabel Aunver". *TV3*. 16.09.2022.
3. ↑  Teenetemärkide kavaleride andmekogu – 19275
4. ↑  Rute Trochynskyi oma temperamentsest iseloomust: ma ei ütle kurjasti! TV3 koduleht, 21.11.2023.

Välislingid
-----------

* Silja Paavle. Viljandi folk viis Svjata Vatra laulja oma armastatuga kokku. Õhtuleht, 23. juuli 2010
* Jürgen Rooste. Ukraina muusik Ruslan Trochynskyi on otsapidi ka eesti rahvuslane. Maaleht, 19. aprill 2013
* Svjata Vatra laulja Ruslan Trochynskyi: Haapsalus on ilus meri ja rõõmsameelsed inimesed. Läänlane, 10. aprill 2014
* Ansambel Svjata Vatra käis Ida-Ukrainas, laulja esines sünnilinnas. ERR kultuur, 25. november 2014
* Svjata Vatra looja Ruslan Trochynskyi teenetemärgist: kui keegi teeb head, siis tänage teda. Postimees, 4. veebruar 2015
* Svjata Vatra laulja Ruslan Trochynskyi: minust on Eesti riigis oma inimene saanud. ERR menu, 7. august 2015
* Toomas Sildam. Uustulnuk Ruslan Trochynskyi: kui jätame valimata, võime ärgata Põhja-Koreas. ERR Menu, 15. jaanuar 2019
**Heino Anto** (ka **Hindrik Anto**; 13. oktoober 1882Rahuste küla, Torgu vald, Saaremaa – 13. september 1955 Tallinn) oli eesti näitekirjanik, teatritegelane, ajakirjanik, tõlkija ja poliitik (II Riigikogu liige), purjetaja.

Ta õppis aastatel 1893–1898 Kuressaare linnakoolis. Ta omandas posti- ja telegraafiametniku kutse ning töötas sel alal aastatel 1902–1914 ja 1917–1924 (olles 1917–1921 Tallinna peapostkontori ülem). Esimese maailmasõja ajal oli ta sõjaväeametnik, aastatel 1924–1925 ajakirja Meie Turg ja 1926–1939 Kaubandus-Tööstuskoja Teataja toimetaja.

Oli aastast 1921 Tallinna Jahtklubi liige, 1921–23 asekommodoor, tehnilise komisjoni liige.

Aastatel 1925–1926 (sai liikmeks 5. juunil 1925 tagandatud Peeter Lindau asemele) oli ta Riigikogu liige (Töörahva Ühise Väerinna koosseisus).

Aastatel 1907–1916 (vaheaegadega) oli ta dramaturg ja näitleja Estonias ning lavastaja karskusseltsis Valvaja ja Lutheri vabriku rahvamaja näitetrupis.1910–1915 oli ta Valvaja seltsi juhatuse liige. Ta oli aastal 1916 Draamateatri asutajaid ning aastatel 1918–1924 (postiametniku töö kõrvalt) seal dramaturg ja näitleja. Aastal 1917 tegutses ta Tallinna Tööliste Teatris. Ta kirjutas näidendeid ning tõlkis vene, saksa ja prantsuse autorite teoseid.

Ta maeti 17. septembril 1955 Rahumäe kalmistule.

Isiklikku
---------

Ta oli aastast 1904 abielus näitleja Maimu Antoga.

Viited
------

1. ↑  ESBL, 2011.
2. ↑  Eesti teatri biograafiline leksikon. Eesti Entsüklopeediakirjastus. Eesti Teatriliit. Tallinn 2000
3. ↑

Välislingid
-----------

* Heino Anto Eesti biograafilises andmebaasis ISIK
* Biograafia ESBL-is
Sanahini kloostri Püha Amenaprkitši kirik, *gavith* on ruudukujuline ruum vasakul
UNESCO maailmapärandi nimistusse kuuluva Geghardi kloostri kiriku aastail 1215-1225 ehitatud *gavith*il on keskkupli kaunistuseks islami arhitektuurile iseloomulik *muqarnas*
***Gavith*** (armeenia keeles գավիթ) ehk **žamatun** (armeenia keeles ժամատուն) on armeenia kirikuarhitektuuris esinev kiriku sissepääsu poolne juurdeehitis, mis on võrreldav Bütsantsi ja Lääne-Euroopa kirikute narteksiga. See ehitati eelkõige kloostrikirikutele. Arhitektuuriliselt oli see selgelt kirikuruumist eraldatud ja enamasti ehitatud hiljem kui kirik ise.

Esimene teadaolev *gavith* on Horomosi kloostris, ehitatud 1038. aastal, ja tekstides nimetati seda "ža matun". Nimetus "gavith" hakkas levima alates 1181. aastast, mil see esmakordselt ilmub Sanahini kloostri ühes raidkirjas.

Viited
------

1. ↑  E. Vardanyan. The Žamatun of Hoṙomos and the Žamatun/Gawit‘ Structures in Armenien Architecture. - 2015, Hoṙomos Monastery: Art and History, ed. E. Vardanyan, Paris : ACHCByz