recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Wiktor Woroszylski** (8. juuni 1927 Hrodna – 13. september 1996 Varssavi) oli juudi päritolu Poola kirjanik ja tõlkija.

Wiktor Woroszylski oli pärit assimileerunud juudi perekonnast, ta isa oli arst. Saksa okupatsiooni ajal elas Wiktor Woroszylski võltsitud dokumentidega Hrodnas, töötades tislerina. 1945. aastal repatrieerus ta Lódźi ja astus Lódźi Ülikoolis, kus lühikest aega õppis meditsiini ning seejärel poola filoloogiat. Samuti sai temast Poola Töölispartei liige.

1947. aastal kolis Woroszylski Varssavisse. 1948. aasta lõpust kuni 1951. aastani elas Szczecinis. 1952–1956 õppis ta Moskvas Maksim Gorki nimelises Kirjandusinstituudi aspirantuuris.

Nikita Hruštšovi ettekanne isikukultusest ja selle tagajärgedest NLKP XX Kongressil 1956. aasta veebruarus avaldas Woroszylskile sügavat muljet. Ungari ülestõusu ajal viibis ta Budapestis. Nende sündmuste mõjul hakkas oma endistest kommunistlikest vaadetest lahti ütlema ning muutus üha enam režiimikriitilisemaks. 1966. aastal astus ta välja Poola Ühendatud Töölisparteist. 1970. aastatel oli ta seotud demokraatliku opositsiooniga. Pärast sõjaseisukorra kehtestamist Poolas 13. detsembril 1981 oli ta lühiajaliselt interneeritud.

Wiktor Woroszylski töötas mitmete kirjandusajakirjade toimetajana. Ta oskas hästi vene keelt ja oli vene kirjanduse hea tundja. Ta tõlkis poola keelde paljude vene kirjanike teoseid.

Eesti keeles on 1974. aastal ilmunud Wiktor Woroszylski lasteraamat "Sinustki võib saada indiaanlane" (poola keeles "I ty zostaniesz Indianinem", 1960, tõlkija Aleksander Kurtna).

Viited
------

1. ↑
2. ↑
**Oliver Mazurtšak** (kasutatakse ka nimekuju **Oliver Mazurtshak**, esinejanimi **Ollie**; sündinud 26. augustil 1993) on Eesti laulja, laulukirjutaja, kitarrist ja muusikaprodutsent. 

Ta on õppinud Kuristiku Gümnaasiumis, Lasnamäe Muusikakoolis ja Georg Otsa nimelises Muusikakoolis.

Ollie oli Eesti Laul 2019 võistlusel Uku Suviste esitatud loo "Pretty Little Liar" üks sõnade autor ning osales lauluvõistluse Eesti Laul 2020 poolfinaalis Mariliis Jõgeva taustalauljana.

2023. aasta Eesti Laulul esitas Ollie enda kirjutatud laulu "Venom" ja sai Alika Milova esitatud loo "Bridges" järel teise koha.

2024. aasta Eesti Laulul osales ta enda kirjutatud lauluga "My Friend" ja sai 5MIINUSE ja Puuluubi esitatud loo "(nendest) narkootikumidest ei tea me (küll) midagi" järel teise koha.

Singlid
-------

* 2015 – "Bonfire" (koos Uku Suvistega)
* 2016 – "Like This" (koos Mariliis Jõgevaga)
* 2020 – "Paradise" (koos Mariliis Jõgevaga)
* 2021 – "Let It Burn"
* 2022 – "Someone Else"
* 2022 – "Fake"
* 2022 – "Venom"
* 2023 – "Get High"
* 2023 – "Death Row" (koos Bedwettersiga)
* 2023 – "My Friend"

Isiklikku
---------

Tema isa on trummar Jüri Mazurtšak. Tema õde Melissa Mazurtšak kandideeris 2023. aastal laulusaatesse "Eesti otsib superstaari", kuid eelvoorudest edasi ei pääsenud.

Viited
------

1. ↑  AllStarz.ee: Almost Natural
2. 1 2 3  "Eesti Laulul silmapaistva esituse teinud Ollie isast Jüri Mazurtšakist: kui poleks papsi, poleks ka mind!". *Kroonika*. 11. märts 2023. Vaadatud 21. jaanuaril 2024.
3. 1 2  "Rokimees Ollie: Eesti Laul tõmbas mu maailma täiesti tagurpidi". 23. august 2023. Vaadatud 21. jaanuaril 2024.
4. ↑  "Õele kõlbab, aga vennale mitte? Ollie: ma ei läheks elusees superstaarisaatesse!". *Kroonika*. 23. juuni 2023. Vaadatud 21. jaanuaril 2024.

Välislingid
-----------

* Priit Hõbemägi. Kitarrist Oliver Mazurtshak: "Olen perfektsionist", Eesti Ekspress, 1. veebruar 2015
* Triin Kordes. Eesti Laulul silmapaistva esituse teinud Ollie isast Jüri Mazurtšakist: kui poleks papsi, poleks ka mind!, Kroonika, 11. märts 2023
**Michael Thomas Flynn** (sündinud detsembris 1958 Rhode Islandi osariigis Middletownis) on erruläinud USA kindralleitnant ja endine sõjaväeluure Defence Intelligence Agency direktor ja USA presidendi Donald J. Trumpi nõunik. 

Flynn oli 25. USA riiklik julgeolekunõunik alates 20. jaanuarist kuni 13. veebruarini 2017, olles sellega kõige lühema ametiajaga julgeolekunõunik USA ajaloos. Michael T. Flynn pidi tagasi astuma seetõttu, et ta ei avaldanud asepresidendile piisavalt infot seoses vestlusega Vene suursaadikuga enne ametisseastumist peetud vestluse sisust.

Viited
------

1. ↑  "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 3. august 2014. Vaadatud 3. augustil 2014.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
2. ↑
3. ↑

White House Logo
Ameerika Ühendriikide riikliku julgeoleku nõunikud

Cutler **·** Anderson **·** Jackson **·** Cutler **·** Gray **·** Bundy **·** Rostow **·** Kissinger **·** Scowcroft **·** Brzezinski **·** Allen **·** Clark **·** McFarlane **·** Poindexter **·** Carlucci **·** Powell **·** Scowcroft **·** Lake **·** Berger **·** C. Rice **·** Hadley **·** Jones **·** Donilon **·** S. Rice **·** Flynn **·** McMaster **·** Bolton **·** O'Brien **·** Sullivan
**Baltic Logistic Solutions OÜ** ehk **BLS** on transpordi ja logistika ettevõte, mis tegeleb peamiselt toidu- ja esmatarbekaupade logistikaga. **BLS-l** on kokku Eestis rohkem kui 30 000 m2 laopinda (nii tavatemperatuuri, jahutatud kui külmutatud toodetele) ning oma transpordiga (kõik autod multitemperatuursed) teenindatakse igapäevaselt enamusi Eesti toidukauplusi ning Ho-Re-Ca sektorit. 

Tegemist on **Sanitex OÜ** tütarettevõttega, mis omakorda kuulub **Sanitex gruppi**. BLS tegutseb kolmes Balti riigis ning Eesti üksus on kõige noorem. **BLS** Eesti tekkis aastal 2016, kui **Sanitex OÜ** ehitas omale uue laohoone, mis asub Tallinna külje all Rae külas. Aastal 2022 laiendati laohoonet ning ehitati juurde ligi 10 000 m2 tavatemperatuuri laopinda, mis tõstis ettevõtte konkurentsivõimet kohalikul turul. Ettevõttes töötab üle 200 inimese ning töö toimub praktiliselt 24/7 - hetkel on ladu tühi vaid pühapäeval ligi 8-ks tunniks. 

**BLS Eesti** on uhke **FSSC22000** toiduohutuse sertifikaadi omanik ning ainuke logistikaettevõte Eestis kellele mainitud sertifikaat on väljastatud. Samuti vastab BLS laohoone ja ka transport **TAPA1** turvaohutus nõuetele. 

BLS Youtube tutvustav video:
**Anet Vaikmaa** (sündinud 12. novembril 1989) on eesti laulja.

Haridus
-------

Vaikmaa on õppinud Tallinna 21. Koolis muusika süvaõppega klassis, Tallinna Muusikakoolis klaveri eriala, Georg Otsa nimelises Tallinna Muusikakoolis ning Tartu Ülikooli Viljandi kultuuriakadeemia muusikaosakonnas koolimuusikat.

Ta on saanud häälekoolitust Maire Elistelt, Leelo Talvikult, Mare Väljatagalt ja Sirje Medellilt.

Muusikutee
----------

Anet Vaikmaa on olnud Eesti Televisiooni Lasteekraani Muusikastuudio laululaps ja esinenud Estonia kontserdisaalis ka solistina (Toivo Kurmet "Vaikus laul").

Vaikmaa on tuntud eelkõige ansambli Mahavok solisti ja klahvpillimängijana, kellena ta alustas 2013. aasta märtsis. Ansambli Mahavok juht on tema isa Heini Vaikmaa 1982. aastast. 2005. aastal alustas ta lauljateed Heini Vaikmaa stuudios mitmele artistile tausta laulmisega. 2008. aastal, kui Mahavok kontserdilavadele naasis, oli Anet Vaikmaa juba ansambli taustalaulja.

Vaikmaa avaldas 14. oktoobril 2014 loo "Musta kiviga sõrmus" (koostöö Olav Osoliniga) ja 22. mail 2015 singli "Nii nii nii" (autor Olav Osolin).

2. juulil 2015 ilmunud Mahavoki singlil laulis Vaikmaa lugu "Su kannul kõnnib saatus" (Heini Vaikmaa / Oskar Ove). Seejärel valmisid singlid "Liiga palju" (H. Vaikmaa / O. Ove 2017), "Elan unes" (H. Vaikmaa 2017) ning "30 sekundit stardini" (2019).

2021. aastal alustas Vaikmaa koostööd laulukirjutaja ja produtsendi Sven Lõhmusega ning septembris 2021 avaldati laul "Heades kätes", mis oli ka "Suvereporteri" tunnuslaul. Juunis 2022 ilmus Anet Vaikmaa soolokarjääri järgmine singel "Tuleb, mis tuleb" (koostöö Sven Lõhmusega). Lugu oli taas Suvereporteri tunnuslauluks. Aprillis 2023 tuli välja koostöösingel "Viimane tants", kus Anet Vaikmaa mängis ka kitarripartiid. "Viimane tants" oli esimest korda publiku ees TV3 saates "Uus laul". Lugu jõudis Alexela kontserdimajas toimunud finaalsaatesse ja saavutas teise koha.

Juunis 2023 esitles Mahavok saates "Terevisioon" uut lugu "Ees on veel paremgi" (H. Vaikmaa / O. Ove), solist oli Anet Vaikmaa.

Eesti Laul 2024 10. finalisti seas on ka Anet Vaikmaa "Serotoniin". Loo autor on Sven Lõhmus. Esmakordselt kuulis tänavusi võistluslugusid 8.detsembril. Eesti Laulu finaal toimub 17.veebruaril Tondiraba Jäähallis

Viited
------

1. 1 2 3  Anet Vaikmaa. allstarz.ee, vaadatud 9. septembril 2023.
2. 1 2 3  Legendaarse bändi Mahavok looja Heini Vaikmaa koos tütrega ... ohtuleht.ee, 26. juuli 2023.

Välislingid
-----------

* Anet Vaikmaale meeldib teha positiivset peomuusikat. elmar.pleier.ee, 14. aprill 2023.
* Anet oli laval koos Barbiega ohtuleht.ee, 29. mai 2023.
Henri II
**Henri II** [anr'ii teine] (31. märts 1519 – 10. juuli 1559) oli Prantsusmaa kuningas ja Orléansi hertsog 1547–1559. 

Prantsusmaa kuningriigi kaart, 1552–1798
Henri de Valois oli Prantsusmaa kuninga (1515–1547) François I poeg, Katariina di Medici abikaasa ja Prantsusmaa kuningate François II, Charles IX ja Henri III isa.

Itaalia sõda (1551–1559)
------------------------

 *Pikemalt artiklis Itaalia sõda (1551–1559)*
Henri II jätkas isa poolt alustatud võitlust Habsburgidega ülemvõimu pärast Euroopas. Henri II kuulutas sõja Saksa-Rooma keisri Karl V vastu, kavatsusega vallutada tagasi Itaalia ja kindlustada Prantsusmaa ülemvõim Euroopa asjus. 1552. aastal sõlmis ta Chambord´ liidulepingu protestantlike Saksa vürstidega, toetuseks sõjategevuses ja Metzi, Touli ja Verduni piiskopkonna vallutamiseks. Esialgsed rünnakud Lorraine'i olid edukad, kuid Prantsuse sissetungikatsed Toscanasse aastal 1553 nurjati Marciano lahingus. Karli troonist loobumine aastal 1556 jagas Habsburgide impeeriumi Felipe II ja Ferdinand I vahel ning nihutas sõja tulipunkti Flandriasse, kus Felipe II koos Savoia Emanuele Filiberto I-ga alistas prantslased Saint-Quentini lahingus. Inglismaa sõttaastumine hiljem sel aastal viis Inglismaa viimase valduse Prantsuse mandriosas, Calais, vallutamiseni prantslaste poolt ja Prantsuse armeed rüüstasid hispaanlaste valdusi Madalmaades; kuid Henri oli siiski sunnitud leppima Cateau-Cambrésis rahuga, milles ta loobus edasistest nõuetest Itaaliale. Sõja tulemusel ent tuli Prantsusmaal loobuda taotlustest Põhja–Itaalia aladele (Firenze, Napoli, Savoia). 

Natuke enne surma, Habsburgist Aragoni ja Kastiilia kuninga Felipe II-ga 3. aprillil 1559. aastal sõlmitud Cateau–Cambrésis rahuga pidi ta lõplikult loobuma taotlustest Põhja–Itaalias, kuid sai see-eest Prantsusmaa kätte Inglismaa viimase valduse mandril: Calais' kindluse. Et võidelda Habsburgide vastu Vahemerel, uuendas Henry II liitu Ottomanide Suleiman Toredaga.

 *Pikemalt artiklis Varauusaegne Prantsusmaa*
Henri II suri turniirivõitlusel saadud haavade tagajärjel. Väidetavasti oli seda ennustanud Nostradamus.

Isiklikku ja järglased
----------------------

Henri II oli abielus Caterina de' Mediciga (1519–1589), nende järglased:

* François (1544–1560), Prantsusmaa kuningas (1559–1560) François II
* Elisabeth de Valois (1545–1568), Habsburgist Aragóni ja Kastiilia ehk Hispaania kuninga 1556–1598, Portugali kuninga 1580–1598, Felipe II 3. abikaasa
* Claude de Valois (1547–1575), Lorraine'i hertsogi Charles III abikaasa
* Louis (1549), Orléansi hertsog
* Charles (1550–1574), Prantsusmaa kuningas (1560–1574) Charles IX
* Henri (1551–1589), Poola kuningas (1573–1574) ja Prantsusmaa kuningas (1574–1589) Henri III
* Marguerite de Valois (1553–1615), Navarra kuninga (1572–1610) ja Prantsusmaa kuninga (1589–1610) Henri IV abikaasa

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**François I** | **Prantsusmaa kuningas**1547–1559 | Järgnev**François II** |
Elne'i Ste-Eulalie-er-Ste-Julie kiriku põhiplaan. Sellel on näha kolmelöövilise kiriku lõunaseina mitme sajandi jooksul ehitatud kabelite rida, mis lõpuks moodustab katkematu kabelilöövi
Gooti kabelite rida Poitiers' Notre-Dame-la-Grande romaani kiriku põhjaküljel
**Kabelilööv** on kiriku külglöövi välisseina tugipiilarite vahele ehitatud kabelite rida. 

Kabelid avanevad kiriku interjööri suunas ja pole enamasti omavahel ühendatud. Kabelilööv lisati kiriku külglöövile sageli ehitise laiendamise eesmärgiga mõnes hilisemas ehitusjärgus, nagu kabelirida Poitiers' Notre-Dame-la-Grande'i kiriku põhjaküljel või Tartu toomkiriku puhul esmalt põhja-, seejärel lõunaküljele, kuid mõnikord juba kiriku püstitamisel (näiteks Albi katedraali kesklöövi piirab kabelilööv pärjana).

Näiteid
-------

* Albi katedraali põhiplaan, kus kabelilööv ümbritseb pärjana kiriku ainsat lööviAlbi katedraali põhiplaan, kus kabelilööv ümbritseb pärjana kiriku ainsat löövi
* Pariisi Jumalaema kirikul on kabelilöövid mõlemal külglöövilPariisi Jumalaema kirikul on kabelilöövid mõlemal külglöövil
* Auchi katedraal 18 külgkabeligaAuchi katedraal 18 külgkabeliga
* Külgkabelid Konstanzi toomkiriku mõlema külglöövi küljesKülgkabelid Konstanzi toomkiriku mõlema külglöövi küljes
* Lübecki toomkirikLübecki toomkirik
* Lübecki Püha Katariina kirik – kabelilööv lõunaseinasLübecki Püha Katariina kirik – kabelilööv lõunaseinas

Vaata ka
--------

* Kabelipärg
* Parekklesion

Viited
------

1. ↑  Kunstileksikon. Eesti Klassikakirjastus, 2001.
2. ↑
*Selles loendis loetletakse maailma väinu, välja arvatud Eesti väinad (need on loetletud Eesti väinade loendis).*



---

**# A B C D E F G H I J K L M N O P Q R S Š Z Ž T U V W Õ Ä Ö Ü X Y**

---

A
-

Ahvenameri – Ahvenanrauma – Airisto - Arthur Kill

B
-

Bab el Mandeb – Baía de Todos os Santos – Balabaci väin – Bali väin – Barösund – Bashi väin – Bassi väin – Beagle'i väin – Belt – Beringi väin – Blagoveštšenski väin – Bohai väin (Bo Hai Haixia) – Bonifacio väin – Bosporus

C
-

Calais' väin – Coco väin – Cooki väin

D
-

Dardanellid – Davise väin – Dmitri Laptevi väin – Drake'i väin

E
-

Ekarma väin – 
Eterikani väin

F
-

Fårösundi väin – Fehmarni Belt – Florida väin – Foveaux' väin – Foxe'i väin – Freemani väin

G
-

Genitšeski väin – Gibraltari väin – Great Channel – Gõda väin

H
-

Halli laht – Hinlopeni väin – Hormuzi väin – Hudsoni väin

I
-

Izmenõ väin

J
-

Jevgenovi väin – 
Jevreinovi väin – 
Johori väin – 
Jūbāli väin -
Jugorski Šar – 
Junõi väin

K
-

Kaheksanda Kraadi väin – 
Kalmari väin – 
Kara Värav – 
Kattegat – 
Kennedy väin – 
Kertši väin – 
Khowrāni väin – 
Kihti –
Kill van Kull - 
Kirdeväil – 
Kjølmangen – 
Korea väin – 
Korsika väin – 
Krenitsõni väin – 
Krusensterni väin – 
Kunaširi väin – 
Kura kurk – 
Kvalsundet (Finnmark) – 
Kvalsundet (Troms) – 
Kümnenda Kraadi väin

L
-

La Manche – 
La Pérouse'i väin – 
Lancasteri väin – 
Le Maire'i väin – 
Limfjorden – 
Longi väin – 
Loodeväil – 
Lomboki väin – 
Lužini väin – 
Lõuna-Kuriili väin – 
Lõuna-Preparise väin

M
-

Magalhãesi väin – Makassari väin – Malaka väin – Man-aungi väin – Matotškin Šar – Menai Straits – Merenkurkku – Messina väin – The Minch – Mona väil – Mosambiigi väin

N
-

Narese väin – 
Neljas Kuriili väin – 
Nevelskoi väin

O
-

Ōsumi väin – Otranto väin

P
-

Palki väin – Peimari – Piombino väin – Pitkäsalmi – Punaarmee väin – Põhja-Preparise väin – Põhjaväin

Q
-

R
-

Robesoni väin – Ruotsinsalmi

S
-

Saint George'i väin – 
Sannikovi väin – 
Severgini väin – 
Sindetmaw' väin – 
Skagerrak – 
Skíathose väin – 
Smithi väin – 
Solenti väin – 
Sørøysundet – 
Stjernsund – 
Storfjorden – 
Sund – 
Sunda väin – 
Suur-Belt

Š
-

Šokalski väin

Z
-

Zákynthose väin – Zarja väin

T
-

Taani väin – Taani väinad – Taiwani väin – Tatari väin – Teine Kuriili väin – Tirani väin – Tjeldsund – 
Torrese väin – Tromsøysundet – Tsugaru väin – Tsushima väin – Tuulepealne väin

U
-

V
-

Valge mere kurk – Vilkitski väin – Väike-Belt

Ü
-

Üheksanda Kraadi väin

Y
-

Yucatáni väin
David Ferrie 1950. aastate alguses
**David William Ferrie** (28. märts 1918 Cleveland, Ohio – 22. veebruar 1967 New Orleans, Louisiana) oli Ameerika Ühendriikide lendur.

Ta on saanud tuntuks seetõttu, et New Orleansi ringkonnaprokurör Jim Garrison esitas talle süüdistuse osalemises president John F. Kennedy mõrva vandenõus.

David Ferrie oli pärit katoliiklikust perekonnast. 1938. aastal alustas ta preestriõpinguid Clevelandis St. Mary seminaris, kust ta läks üle Bereasse Baldwin-Wallace kolledžisse, kus omandas bakalaureusekraadi. Seejärel õppis ta mõned aastad Carthagenas Ohios St. Charlesi seminaris. Teise maailmasõja ajal lahkus ta seminarist ja sai 1944. aastal lendurilitsentsi ja töötas Clevelandi benediktiini keskkoolis lennunduse õpetajana. 1950. aastate alguses kolis Ferrie New Orleansi ja asus tööle lennufirma East Air Lines piloodina. Lisaks oli Ferrie tegev tsiviillennupatrulli instruktorina algul Ohios ja hiljem Louisianas. 11. augustil 1961 ta vahistati moraalisüüdistustega ja vallandati hiljem töölt.

Ferrie oli parempoolsete poliitiliste vaadetega ja Fidel Castro äge vastane. Väidetavalt osales ta koos Alton Ochsneri ja Mary S. Shermaniga Luure Keskagentuuri salaprojektis, mille eesmärgiks oli Fidel Castro nakatamine vähkkasvajasse. 1963. aastal asusid Ferrie ja Guy Bannister tööle advokaat G. Wray Gilli teemistuses. 1966. aastal asus New Orleansi ringkonnaprokurör Jim Garrison uurima John F. Kennedy mõrva vandenõud. 17. veebruaril 1967 kirjutas ajaleht The New Orleans States-Item, et Garrison uurib Kennedy mõrva ja et üheks kahtlusaluseks on Ferrie. Viis päeva hiljem leiti David Ferrie oma New Orleansi korterist surnuna. Garrison teatas, et ta tegi ettevalmistusi Ferrie vahistamiseks, kuid jäi hiljaks.

Viited
------

1. ↑  Who Was David Ferrie? The JFK 100. Vaadatud 17. veebruaril 2024
2. ↑  David Ferrie Spartacus Educational. Vaadatud 17. veebruaril 2024

Välislingid
-----------

* David Ferrie andmekogus IMDb (inglise)
**Vankelmootor** (Rootormootor) on mootor, mis erinevalt tavalisest neljataktilisest sisepõlemismootorist kasutab kolvi ja silindri asemel ovaalset kambrit ning kumerat kolmnurkset rootorit. Selline disain ei vaja klappe, nokkureid ega nukkvõlle.

Tööpõhimõte
-----------

Vankelmootori tööpõhimõte on sama, mis tavalisel neljataktilisel sisepõlemismootoril. Kütuse ja õhu segu imetakse mootorisse, surutakse kokku, süüdatakse ja surutakse välja heitgaasid. 

Sisselasketakt: sisselaskefaas algab siis, kui rootori tipp möödub sisselaskeavast. Kui sisselaskeaval on pääs kambrisse, siis kambri ruumala on lähedal oma miinimumile. Rootori liikudes tõmmatakse vaakumi jõul kambrisse õhu ja kütuse segu.

Survetakt: rootori edasiliikudes kambris surutakse õhu ja kütuse segu kokku. Enne süüteküünaldeni jõudmist on kambri ruumala taas lähedal oma miinimumini. Sellest etapist algab põlemisfaas ehk töötakt.

Töötakt: enamusel vankelmootoritel on kaks süüteküünalt. Kuna põlemiskamber on pikk, leviks leek liiga aeglaselt kui kasutuses oleks ainult üks küünal. Kui süüteküünlad õhu ja kütuse segu süütavad, suureneb rõhk sundides rootorit edasi pöörlema.
Põlemisel tekkiv rõhk sunnib rootorit liikuma suunas, mis suurendab kambriosa mahtu. Põlemisgaasid paisuvad ja liigutavad rootorit, kuni rootori tipp möödub väljalaskeavast. 

Vankemootori töökäik
Väljalasketakt: kui rootori tipp möödub väljalaske avast, saavad gaasid mootori kambrist lahkuda. Rootori liikudes väheneb kambriosa maht ja heitgaasid surutakse välja.

### Eelised tavalise kolbmootori ees

* suurem jõu ja massi suhe – võrreldes sama võimsusega kolbmootoriga on sellel kuni kolm korda väiksem mass
* ei oma edasi-tagasi liikuvaid osi – suudab arendada tunduvalt suuremat pöörete arvu
* töötab peaaegu ilma vibratsioonideta
* soodsam toota – vähem mootori osi
* mootoriõli püsib kauem puhtana

### Puudused tavalise kolbmootori ees

* suur küttekulu
* kõrge saastetase

Ajalugu
-------

Mazda RX-8
Vankelmootori lõi saksa insener Felix Wankel. Algne idee uut tüüpi sisepõlemismootori loomiseks tekkis Wankelil juba 17-aastaselt. 1924. aastal seadis Wankel üles väikese labori, kus ta alustas tööd oma unistuste mootori kallal.
Esimene vankelmootor auto jaoks toodeti 1961. aastal NSU poolt, kuid populaarseks sai mootor just Mazda auto mudelites. Algul paigutati vankelmootoreid ainult luksusautodele, kuid tänapäeval on tuntuim mudel Mazda RX-8 sportauto. Heitenormidele mittevastavuse tõttu lõpetati 2012. aastal vankelmootorite tootmine.

Vaata ka
--------

* Boksermootor
* Neljataktiline sisepõlemismootor
* Rotax E-RAVE

Viited
------

1. ↑  "HowStuffWorks".

Välislingid
-----------

* 
* 
*
Linda Metsaorg 1993. aastal koos tütar Kaja Petersoniga  
Foto: Jaan Künnap
**Linda Metsaorg** (sündinud **Rahno**; sündinud 22. jaanuaril 1936 Saarde vallas) on eesti looduspedagoog.

Ta lõpetas 1954. aastal Kilingi-Nõmme Keskkooli ja 1959. aastal Tallinna Pedagoogilise Instituudi loodusainete õpetaja erialal, spetsialiseerudes bioloogiale. Õppimise kõrvalt oli ta Tallinna 20. keskkooli vanempioneerijuht ja geograafiaõpetaja.

Viis aastat töötas Metsaorg õpetajana Tallinna 20. keskkoolis, seejärel 1961. aastast pikka aega Eesti Noorte Loodusesõprade Majas, sealhulgas 16 aastat direktorina. 1978. aastast siirdus ta Tallinna 3. keskkooli bioloogia süvaõppeklasside praktikumijuhendajaks. Selle kõrvalt tegutses ta ka Lahemaa rahvuspargis giidina.

Kui Eesti iseseisvumise järel bioloogiaklassid suleti, lahkus ta koolist ning hakkas tööle rahvusvahelise koolidele mõeldud UNESCO Läänemere projektiga, juhtides kümne aasta vältel lindude ökoloogia programmi. Elades 1971. aastast suviti ja 2003. aastast alaliselt Lahemaal Turbaneemes, organiseeris ta 2005. aastal Eru Lahe Rannarahva Seltsi.

Linda Metsaorg on Eesti Looduskaitse Seltsi asutajaliige ja Eesti Ornitoloogiaühingu auliige.

Tunnustus
---------

* 1986 Suur Looduskaitsemärk
* 1996 Eerik Kumari looduskaitsepreemia
* 1998 Tallinna teenetemärk
* 2003 Valgetähe V klassi teenetemärk

Pere
----

Tema abikaasa oli looduspedagoog Jüri Metsaorg (1930–1979) ja tema tütar oli zooloog-ökoloog Kaja Peterson.

Koostatud teoseid
-----------------

* "Paatsalu 40 linnukevadet", Tallinn: Tallinna Linnuklubi, 2014
* Kaart: "Pärispea poolsaare rannalooduse õpperadade juht" Tartu: Regio, 2007, 2015
* Koos Elve Kuuskmäega: "Eru lahe rannakülad", Turbaneeme: Eru Lahe Rannarahva Selts, 2006
* "Rocca al Mare looduse õpperada", Tallinn: L. Metsorg, 1999

Viited
------

1. ↑  Lühielulugu.
2. 1 2 3  Tiina Vapper, "Loodusainete õppimisel on kõige tähtsam vahetu kontakt loodusega", Õpetajate Leht, 3. juuni 2016 (vaadatud 22.01.2021)
3. 1 2 3  Peep Linno, "Linda Metsaorg: suleliste kaudu teadusesse", Virumaa Teataja, 9. september 2017 (vaadatud 22.01.2021)

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Tsitaadid Vikitsitaatides: **Linda Metsaorg** |

* Tiina Vapper, "Loodusainete õppimisel on kõige tähtsam vahetu kontakt loodusega", Õpetajate Leht, 3. juuni 2016
* Andres Tohver, "84-aastasena linnuvaatluses", Harju Elu, 24.01.2020
* Peep Linno, "Linda Metsaorg: suleliste kaudu teadusesse", Virumaa Teataja, 9. september 2017
**Raudkärblased** (*Hippoboscidae*) on väike umbes 100-liigiline sugukond äärmiselt spetsialiseerunud imetajate ja lindude ektoparasiite. Eestis kohatavaid raudkärblaste liike on kümmekond. 

Raudkärblase keha on lai ja lame, tiivad on tihedalt keha vastu surutud või puuduvad hoopis. Kehakatted on raudkärblastel väga tugevad. Pikad hambuliste küünistega varustatud jalad aitavad putukal liibuda kindlalt karvadesse, sulestikku või nahale, et seal siis verd imeda. 
Raudkärblased toituvad ainult peremehe verest. Vastsejärk on raudkärblastel praktiliselt olematu, vastne teeb kogu arengu läbi emaslooma kehas ja nukkub kohe pärast sünnitamist. Vastsed sünnivad ükshaaval, seetõttu pole raudkärbeste viljakus eriti suur.

Lindudel parasiteerivad liigid võivad edukalt elada mitmel linnuliigil, imetajatel elavad liigid aga on tavaliselt monofaagsed. Nii elab hobuse-raudkärbes (*Hippobosca equina*) ainult hobustel, lamba-raudkärbes (*Melophagus ovinus*) vaid lammastel. Raudkärblaste hulka kuulub ka põdrakärbes (*Lipoptena cervi*), keda võib eriti suve lõpul Eesti metsades palju kohata.
**Maimu Jõgeda** (sündinud 8. aprillil 1993 Võrumaal Rõuges) on eesti pärimusmuusik ja akordionist.

Haridus
-------

Rõuge Põhikooli kõrvalt õppis ta Võru Muusikakoolis akordionit ning mängis nii Võru-Aruküla kui ka muusikakooli akordioniorkestris. 2009. aastal võitis ta Võru akordionimuusikafestivali võistumängimisel peaauhinna.

Seejärel õppis Hugo Treffneri Gümnaasiumis ja Heino Elleri Muusikakoolis, mille lõpetas 2014. aastal. 2019. aastal lõpetas ta Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia, kus oli õppinud algul džässmuusika erialal ja 2016. aastast pärimusmuusika erialal. Hiljem on teda õpetanud ka Olli Kari ja Juhan Uppin 2019. aastast õppis ta Sibeliuse akadeemias Nordic Master in Folk Musicu magistriõppeprogrammis, mille raames õppis lisaks Soomele ka semestri Rootsis Kuninglikus Muusikaakadeemias), Taanis Syddansk Musikkonservatoriumis ja Norras Bergeni ülikoolis.

Tegevus muusikuna
-----------------

2014. aastal võitis ta kollektiiviga ERMO Tartu Elleri kooli rütmimuusika osakonna noorte loomingukonkursil Jazz Time Eripreemia. Hiljem on ta osalenud *indiefolk*-ansamblis Odd Hugo.

2017. aasta juulis ilmus Jõgeda debüütalbum "Pühendus", mis kandideeris Eesti Pärimusmuusika Keskuse Etnokulbi auhinnale parima debüütplaadi kategoorias; Jõgeda ise kandideeris auhinnale parima uusfolki artisti kategoorias.

Tema teine album "The One About..." ilmus 2020. aasta mais. Müürilehes ilmunud arvustuses hindas Natali Ponetajeva seda viiepalliskaalal hindega neli, märkides et "Tähelepanu köidavad enim traditsiooniliste torupilliviiside seaded, mis sulanduvad hästi Jõgeda originaalloomingu vahele, kuid oma muundunud kuues pole viisid kaotanud algse instrumendi väge ning meloodia katkematuse tunnetust." Ajakirjas Muusika kirjutas Meelis Hainsoo plaadi kohta, et seda ilmestab Jõgeda tundlik isiklik suhe esitatud muusikaga ning põhjamaine tunnetus.

2020. aastal pälvis Jõgeda ka rahvamuusikafestivalil Mooste Elohelü preemia võistlusloo parima töötluse eest.

Diskograafia
------------

### Singlid

* "The One About... (Siddle Lister Remix)" (2020)
* "Kutsung" (2020)

### Albumid

* "The One About..." (2020)
* "Pühendus" (2017)

Vaata ka
--------

* Tuulikki Bartosik
* Kulno Malva

Viited
------

1. ↑  "Pühendus [Helisalvestis]". *ESTER*. Vaadatud 1. august 2022.
2. 1 2 3  "Bio - Maimu Jõgeda". *maimumusic.com*. Vaadatud 1. august 2022.
3. ↑  "Odd Hugo annab lähiaja suurima kontserdi Eestis". *ERR*. 5. november 2015. Vaadatud 1. august 2022.
4. ↑  "Etnokulp 2017". Eesti Pärimusmuusika Keskus. 16. september 2017. Originaali arhiivikoopia seisuga 7. oktoober 2022. Vaadatud 1. august 2022.
5. ↑  Natali Ponetajev (23. september 2020). "Maimu Jõgeda – The One About… (2020)". *Müürileht*. Vaadatud 1. august 2022.
6. ↑  Meelis Hainsoo (13. september 2020). "The One About... Maimu Jõgeda / Maimu Jõgeda". *Muusika*. Vaadatud 1. august 2022.
7. ↑  "Festivali laureaadid". *Mooste Elohelü*. Originaali arhiivikoopia seisuga 25. mai 2022. Vaadatud 1. august 2022.

Välislingid
-----------

* Koduleht
Dmitri Oreškin (2019)
**Dmitri Borissovitš Oreškin** (vene keeles Дмитрий Борисович Орешкин; sündinud 27. juunil 1953 Moskvas) on vene politoloog ja poliitgeograaf. 

Ta esineb poliitikavaatlejana raadiojaama Ehho Moskvõ eetris. Venemaal kehtiva poliitilise režiimi suhtes on Oreškin alates 1990. aastate keskpaigast opositsiooniline. 2007. aastal kandideeris Oreškin poliitilise partei Paremjõudude Liit koosseisus Riigiduuma valimistel, kuid partei valimiskünnist ei ületanud. 

Ta on 2012. aasta aprillis Aleksei Kudrini eestvedamisel loodud ekspertkogu Kodanikualgatuse Komitee liige.

Oreškin on esinenud kõnega mitmel opositsioonimiitingul, sealhulgas 12. juunil 2012 miitingul Bolotnaja väljakul Moskvas.

Haridus- ja töökäik
-------------------

Oreškin lõpetas 1975. aastal Lomonossovi-nimelise Moskva Riikliku Ülikooli geograafiateaduskonna ja 1979. aastal NSV Liidu Teaduste Akadeemia Geograafiainstituudis aspirantuuri. 

1979. aastal kaitses ta MRÜ-s geograafiakandidaadi kraadi. Paleogeograafia-teemaline väitekiri käsitles muistseid jäätumisi.

1993. aastal oli Oreškin analüütilise grupi Mercator asutajaid, mille raames lõi ta infosüsteemi Venemaa regioonide majanduslike, sotsiaalsete ja keskkonnaprobleemide seireks.

Viited
------

1. 1 2  Политолог Дмитрий Орешкин. fb.ru
2. ↑  Члены КГИ. diwis komitetgi.ru

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Dmitri Oreškin** |
**Viia Parts** (sündinud 7. septembril 1968 Tartus) on eesti majandusteadlane.

Elulugu
-------

Viia Parts on teenistuja tütar.

Lõpetas 1986 Puhja Keskkooli, 1991 Eesti Põllumajanduse Akadeemia majandusteaduskonna, oli 1992–1994 EPMÜ magistrant, majandusmagister (1996, EPMÜ), väitekiri "Ettevõtja raamatupidamise korraldamine ja raamatupidamisprogramm TALURAM piimakarjakasvatuse näitel". Oli 1991–1993 Tartumaa põllumajandusettevõtteis pearaamatupidaja asetäitja ja pearaamatupidaja, 1991–1992 EPMÜ assistent ja nooremteadur, 1992–2005 raamatupidamise ja rahanduse instituudi lektor, 2005– EMÜ majandus- ja sotsiaalinstituudi lektor, aastast 2002 ka OÜ Resende raamatupidamise ja maksukonsultant. Õpetanud valdade ja põllumajanduslikku raamatupidamist, rahanduse aluseid, ettevõtte rahandust, pangandust ja rahvusvahelist rahandust, makse.

Teadustöö
---------

Uurimisvaldkond: põllumajandusettevõtja majandusarvestus ja maksustamine, riigiabi põllumajandussektoris. Töid raamatupidamisest, rahandusest, täiskasvanute koolitamisest ja rahandusainete õpetamisest. Üle 10 teadustrükise.

Teoseid
-------

* Raamatupidamine taludele ja äriühingutele (kaasautor L. Lobjakas). // Tartu, 1996
* Tulundusühistu omakapital (kaasautor A.‑E. Visberg). // EPMÜ teadustööde kogumik. Tartu, 2004
* Establishment and Development Opportunities of Rural Enterprises after the Integration into European Union. // Proc. Int. Sci. Conf.: Possibilities for rural development in the enlarged Europe (kaasautorid A.-E. Visberg, I. Kalberg). Jelgava, 2004

Viited
------

1. 1 2 3 4  Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide

Kirjandus
---------

* Eesti Põllumajandusülikool: audoktorid, töötajad ja vilistlased 1991–1995. Trt, 1996, 100
* *Eesti teaduse biograafiline leksikon.* 3. köide: *N–Sap* TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013

 *Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.*
See artikkel See artikkel räägib linnast USA-s Lääne-Virginia osariigis.  Kentucky linna kohta vaata artiklit Morgantown (Kentucky).  Indiana linna kohta vaata artiklit Morgantown (Indiana).  

---

Lääne-Virginia ülikooli linnakus asuv Woodburn Circle
**Morgantown** on linn USA-s Lääne-Virginia osariigis, Monongalia maakonna halduskeskus ja suurim linn. See asub Monongahela jõe ääres Pennsylvania osariigi piirist paari kilomeetri kaugusel lõunas.

Elanike arv on 2020. aasta rahvaloenduse järgi 30 347. See on elanike arvult osariigi kolmas linn. 2020. aastal moodustasid 83% elanikest valged, 4,6% afroameeriklased ja 3,7% aasialased. Ladinaameeriklaste osakaal (sõltumata rassist) oli 4,1%.

Morgantown on asutatud 1772. aastal. Linn on saanud nime selle asutaja Zackquill Morgani järgi. Morgantown sai linnaõigused 1835. aastal.

Linnas asub 1867. aastal asutatud Lääne-Virginia ülikooli pealinnak.

Linnas on teater, mis tegutseb 1924. aastal ehitatud teatrihoones Metropolitan Theatre, Monongalia kunstide keskus, Lääne-Virginia ülikooli kunstimuuseum ja Morgantowni ajaloomuuseum.

Linnast mööduvad kiirteed Interstate 79, mis ühendab Morgantowni põhjas Pittsburghiga ja kagus osariigi pealinna Charlestoniga, ning Interstate 68, mis viib idasse Marylandi osariiki.

Morgantowni sõpruslinn on Mehhiko linn Guanajuato, kellega sõlmiti sõprussidemed 2008. aastal. Lisaks on Morgantownil partnerlusleping Hiina linna Xuzhouga.

Linnas on sündinud näitleja Don Knotts, astronaut Andrew Morgan ja diplomaat Robert Frasure.

Viited
------

1. ↑  About. morgantownmet.com. Vaadatud 18.2.2024
2. ↑  About Us. monartscenter.com. Vaadatud 18.2.2024
3. ↑  Our Mission. artmuseum.wvu.edu. Vaadatud 18.2.2024
4. ↑  Morgantown History Museum. morgantownwv.gov. Vaadatud 18.2.2024
5. ↑  Guanajuato, Mexico. morgantownwv.gov. Vaadatud 18.2.2024
6. ↑  Xuzhou, China. morgantownwv.gov. Vaadatud 18.2.2024

Välislingid
-----------

 Morgantown – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
*
Vjatšeslav Vedenin (2007)
**Vjatšeslav** Petrovitš **Vedenin** (Вячеслав Петрович Веденин; 1. oktoober 1941 Sloboda, Dubna rajoon, Tula oblast – 23. oktoober 2021) oli Nõukogude Liidu suusataja, kahekordne olümpiavõitja (1980) ja neljakordne maailmameister.

1968. aasta olümpiamängudel Grenoble'is sai Vedenin 50 km sõidus hõbemedali. 1970. aasta maailmameistrivõistlustel Tatrates tuli ta maailmameistriks 30 km distantsil ja NSV Liidu meeskonnas teatesõidus ning võitis hõbemedali 50 km distantsil. 1972. aasta OM-il Sapporos võitis Vedenin jälle 30 km ja teatesõidus kuldmedali. 30 kilomeetri võiduga OM-il oli Vedenin Nõukogude Liidu meessportlaste seas esimene olümpiavõitja individuaaldistantsil.

Saavutused
----------

###  Olümpiamängudel

* 1968 Prantsusmaa Grenoble'is
	+ hõbemedal 50 km sõidus
* 1972 Jaapan Sapporos
	+ **olümpiavõitja** 30 km sõidus
	+ **olümpiavõitja** 4×10 km teatesõidus
	+ pronksmedal 50 km sõidus

### Maailmameistrivõistlustel

* 1968 Prantsusmaa Grenoble'is
	+ Hõbe hõbemedal 50 km sõidus
* 1970 Tšehhoslovakkia Kõrg-Tatras.
	+ Kuld **maailmameister** 30 km sõidus
	+ Kuld **maailmameister** 4×10 km teatesõidus
	+ Hõbe hõbemedal 50 km sõidus
* 1972 Jaapan Sapporos
	+ **olümpiavõitja** 30 km sõidus
	+ **olümpiavõitja** 4×10 km teatesõidus
	+ pronksmedal 50 km sõidus

Välislingid
-----------

* Vjatšeslav Vedenin FIS-i kodulehel (inglise)
Penase laht (Tšiili)Penase laht
Asukoht Tšiili rannikul
**Penase laht** (hispaania keeles 'ahastuse laht') on Vaikse ookeani laht Tšiili rannikul mandri põhiosa ja Taitao poolsaare vahel ning sellest lõunas, Capitán Prati provintsi ja Aiséni piirkonna territooriumil.

Laht on umbes 93 km pikk, 110 km lai ja kuni 150 m sügav. Loodete tugevus on 1,6 m.

Penase laht on ise täiesti avatud läänetormidele, aga temast avaneb pääs paljudesse looduslikesse sadamatesse, väiksematesse lahtedesse, mille hulgas on Tres Montese laht, San Estebani laht ja Tarni laht. Sinna suubub palju fjorde, mis sarnanevad Norra fjordidega. Tarni lahest algab kuulus fjord Messieri väin, mille maksimaalne sügavus on 1288 m. Penase lahe kohalt läheb Lõuna-Andide ja Kesk-Andide vaheline piir. Seal on ka mitme tektoonilise laama kokkupuutekoht.

Kliima on selles piirkonnas väga niiske. Sajupäevi on aastas umbes 300 ja sademeid 3000–4000 mm aastas. Vee temperatuur on aasta ringi 8–9 °C.

Kõik lahe kaldad on mägised. Idakaldal on palju liustikke. Lahest pisut kirdesse jääb 3910 m kõrgune San Valentíni mägi.

Penase lahe idarannikul asub Laguna San Rafaeli rahvuspark.

Sealne kant on üks kõige vähem uuritud paiku. Mitmel lahte suubuval jõel ei ole isegi nime. Varem elasid neil aladel kavaskarid. 

Tuntuimad saared Penase lahes on Byroni saar ja Wageri saar, kus 1741 jooksis karile üks George Ansoni ümbermaailmareisi laevadest Wager, millele järgnesid ellujäänute omavahelised konfliktid, nende jagunemine ja gruppide seikluslik püüdlus jõuda tsiviliseeritud maailma.

Lahte külastas 1834 ka Charles Darwin oma uurimisreisil laeval Beagle. Oma reisikirjas kirjeldab ta võimsat liustikku, mida ta seal nägi.

Viited
------

1. 1 2  Suur maailma atlas, lk 142
**Harilik mürkputk** (*Cicuta virosa*) on sarikaliste sugukonda mürkputke perekonda kuuluv mitmeaastane rohttaim.

Mürkputk kasvab veekogude kaldaservades ja madalas kaldavees. Suurvee ajal võib leida ka hulpivaid juurikaid koos jämedate säilitusjuurtega. Mürkputkel on kitsad tumerohelised lehed ja valged kobarõied. Talvel ja kevadel on mürkputke raske ära tunda. Kindlaks tunnuseks on risoomi ülaosa kambriline ehitus, mis tuleb nähtavale, kui juurikas pikuti keskelt lõhki lõigata.

Mürkputk on eluohtlikult mürgine. Kõige mürgisemad on juur ja risoom, kuid ohtlikud on ka taime kõik muud osad. Täiskasvanul piisab eluohtliku mürgistuse saamiseks vaid paarist grammist värskest juurikast, lastele on surmav kogus kordades väiksem. Taime mürgisus ei kao ka taime kuivatamisel. Lõhn ja maitse ei hoiata kuidagi ette taime mürgisusest.

Mürgistusnähtude esimesed tundemärgid on kõrvetus- ja sügelemistunne suus. Sellele järgnevad oksendamine, keele halvatus, kõhuvalu, tugevad krambid, nägemise halvenemine, suur janu. Mõne tunni jooksul võib mürgistus viia hingamise peatumiseni. Mürgistuskahtluse korral tuleb kohe kutsuda kiirabi. Tarvilik esmaabi on oksendamise esile kutsumine, mille järel tuleb anda ohtralt juua. Hingamise peatumisel tuleb teha kunstlikku hingamist kuni väljaõppinud abi saabumiseni.

Välislingid
-----------

* Harilik mürkputk andmebaasis eElurikkus Muuda Vikiandmetes
Tartu Kirjanduse Maja Vanemuise tänav 19, kus tegutsevad Eesti Kirjanduse Selts ja Eesti Kirjanike Liidu Tartu osakond
EKS embleem kõvaköitelise raamatu ümbrispaberi seljal
**Eesti Kirjanduse Selts** (lühend **EKS**) on organisatsioon, mille eesmärk on kirjanduse, teaduse ja kunsti edendamine Eestis, oma maa ja rahva igakülgne tundmaõppimine ning tehtud töö tulemuste kättesaadavaks tegemine rahvale. Seltsi juhatus asub Tartus.

Selts asutati 6. augustil 1907. Loomise järel kasvas selts kiirelt tervet Eestit katvaks organisatsiooniks ja 1930. aastate lõpul kuulus sellesse juba üle 2000 liikme. Seltsi tegevus lõpetati ja seltsi varad riigistati 1940. aastal.

Eesti Kirjanduse Selts taastati ametlikult 18. detsembril 1992 ja tegevus jätkus õigusliku järjepidevuse alusel ning 16. juunil 1940 kehtinud ja redigeeritud põhikirja järgi.

Selts annab välja oma aastaraamatut.

Vaata ka
--------

* Eesti Kirjameeste Selts
* Eestimaa Kirjanduse Ühing
* Elav Teadus
* Tartu Kirjanduse Maja

Kirjandus
---------

* "Eesti Kirjanduse Selts: 1907–1932". Koostanud August Palm. Tartu, EKS, 1932, 94 lk
* August Palm, "Friedebert Tuglas ja Eesti Kirjanduse Selts" – Looming 1966, nr 2, lk 297–310
* Valik August Palmi ja Friedebert Tuglase kirju. Koostanud, kommenteerinud ja eessõna: Merike Kiipus – Keel ja Kirjandus 2002, nr 2, lk 124–131
* Akadeemia, 2007, nr 11, artiklid: Johan Kõpp, "Eesti Kirjanduse Seltsi asutamise lugu"; Julius Mägiste, "Eesti Kirjanduse Selts"; Herman Evert, "Eesti Kirjanduse Selts 1940. aastast edasi"
* Marin Laak, Krista Ojasaar, "Sada aastat ajalugu: Eesti Kirjanduse Selts 1907–2007". EKS, Tartu, 2007, 48 lk

Välislingid
-----------

* Eesti Kirjanduse Seltsi koduleht
* Krista Aru: "Eesti vaimuelu keskkoht. Eesti Kirjanduse Selts 90" Postimees, 4. august 1997, lk 14
**Tiia Penjam** (neiuna **Tiia Kerge**; sündinud 4. detsembril 1955) on eesti matemaatik, ajakirjanik ja toimetaja. 

Tiia Penjam lõpetas 1974. aastal kuldmedaliga Tallinna 36. Keskkooli ja 1979. aastal *cum laude* Tartu Riikliku Ülikooli matemaatikateaduskonna matemaatik-pedagoogi kvalifikatsiooniga. 

Töötanud Õpetajate Lehe ajakirjanikuna 1989. aastast. Olnud Õpetajate Lehe ja ajakirja Haridus peatoimetaja aastatel 1993–2012.  

Ta on olnud matemaatikaõpetaja Tallinna Reaalkoolis ja Rocca al Mare Koolis.

Ta on toimetanud raamatuid  ning olnud Eesti Teaduste Akadeemia Naiskoori laulja ja esinaine.

Tunnustus
---------

* 2006 – Valgetähe IV klassi teenetemärk

Isiklikku
---------

Tiia Penjami abikaasa on Jaan Penjam, neil on tütar (Pille Penjam) ja poeg (Priit Penjam).

Viited
------

1. ↑
2. ↑  TÜ MIT vilistlased (vaadatud 10.03.2017)
3. ↑  Hanneli Rudi. Kauaaegne Õpetajate Lehe peatoimetaja pani ameti maha. Postimees, 13. jaanuar 2012 (vaadatud 10.03.2017)
4. ↑  Jüri Orn. Sada aastat Kasvatuse ja Hariduse ilmumisest. Õpetajate leht, 27.01.2017 (vaadatud 10.03.2017)
5. ↑  "Eesti rahvusbiograafia". Originaali arhiivikoopia seisuga 12. märts 2017. Vaadatud 10. märtsil 2017.
6. ↑  PÄEVASÜDA. TA naiskoor.(vaadatud 10.03.2017)
7. ↑  Matemaatika Selts
**Ants Käbi** (5. juuli 1923 Tallinn – 5. detsember 2001 Tallinn) oli eesti korvpallikohtunik. 

Ta lõpetas 1941. aastal Tallinna 2. Keskkooli, kus sportima innustas teda õpetaja Voldemar Resev-Resel. Põhialadeks kujunesid võrk-, korv-, jalg- ja pesapall, sportlasekarjäär lõppes teise maailmasõja ajal põetud kopsupõletiku tõttu. 1938. aastal huvitus spordikohtuniku tegevusest, 1945 sai võrk- ja korvpallikohtunikuna vabariikliku kategooria ja 1948 üleliidulise kategooria ning 1967 korvpallikohtunikuna rahvusvahelise kategooria. Rahvusvahelise Korvpalliliidu (FIBA) litsents, FIBA aukohtunik (1997).

Aastatel 1947–1975 tegutses ta NSVL-i tippvõistlustel ja rahvusvahelistel turniiridel väljakukohtunikuna ning 1975–1988 komissarina (sh 1968 ja 1972 naiste EM-il, 1971 noorte EM-il ja 1968–1974 Euroopa karikasarjades). Töötas Spordiselts Kalevis ja Eesti NSV Spordikomitees (1944–1950) ning mitmes Tallinna ettevõttes (1953–1990), põhiliselt varustuse alal, sh Estoplasti varustusosakonna juhataja asetäitjana.

Käbi oli aastatel 1946–1950 Eesti võrk- ja korvpallikohtunike, 1956–1983 korvpallikohtunike kogu esimees, 1983–1990 aseesimees, 1958–1965 Korvpalliföderatsiooni presiidiumis (ka aseesimehena). Ta oli aastaid NSVL-i 10 parima korvpallikohtuniku nimekirjas ning avaldas Spordilehes, Õhtulehes jm spordiülevaateid.

Viited
------

1. 1 2 3  "Käbi, Ants - Eesti Entsüklopeedia". *etbl.teatriliit.ee*. Vaadatud 30. detsembril 2023.
2. 1 2  "Spordileht 4 juuli 1973 — DIGAR Eesti artiklid". *dea.digar.ee*. Vaadatud 30. detsembril 2023.
3. ↑  "Spordileht 24 mai 1972 — DIGAR Eesti artiklid". *dea.digar.ee*. Vaadatud 30. detsembril 2023.
**Vilma Reinholm** (aastani 1953 **Vilma Roost**; 27. veebruar 1929 Tallinn – 15. juuli 2021) oli eesti kunstiajaloolane.

Elulugu
-------

Lõpetas 1948. aastal Tallinna 3. Keskkooli ja 1957. aastal Tartu Riikliku Ülikooli kunstiajaloo erialal. Töötas aastail 1957–1992 Eesti NSV Kunstnike Liidus: aastani 1962 asjadevalitsejana, seejärel loomingulise sektsiooni juhatajana, aastast 1991 referendina. Oli pikka aega kunstnike liidu tegevuse korraldajaid, organiseerides kunstinäitusi, koostades näituste katalooge. 

Vilma Reinholm uuris kaasaegset tarbekunsti.

Eesti NSV teeneline kunstitegelane (1987).

Teoseid
-------

* *Ellinor Piipuu*. Tallinn, 1974
* *Eino Mäelt*. Tallinn, 1980
* *Эстонское изобразительное искусство*. Moskva, 1964
* *Anu Raud*. Tallinn, 2002; 2013

Kataloogid
* *Salme Raunam*. Tallinn, 1976
* *Mari Adamson*. Tallinn, 1978
* *Lilian Linnaks*. Tallinn, 1979 ja 1980;
* Rühmanäituste kataloogid 1961–1981

Viited
------

1. 1 2  Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide

Kirjandus
---------

* Eesti kunsti ja arhitektuuri biograafiline leksikon. Tallinn 1996. Lk 437

Välislingid
-----------

* *Eesti teaduse biograafiline leksikon.* 3. köide: *N–Sap* TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013

 *Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.*
**Siimu Loogma** (21. mai 1947 Tallinn – 4. august 2011 Tartu) oli Eesti poliitik.

Ta lõpetas aastal 1970 Tallinna Polütehnilise Instituudi elektroonikainsenerina ja aastal 1975 Tartu Riikliku Ülikooli psühholoogina.

Ta töötas Eesti Näituste AS-i arengudirektorina, paar viimast aastat nõunikuna.

Loogma kuulus 17. juulist 2002 Eestimaa Rahvaliitu. Ta oli Rahvaliidu aseesimees. Aastal 2002 kandideeris ta kohalikel valimistel Tallinnas ringkonnas nr. 7 (Pirital), kuid ei osutunud valituks. Aastal 2005 kandideeris ta kohalikel valimistel Tallinnas ringkonnas nr. 7 (Pirital) Sotsiaaldemokraatliku Erakonna nime all (Sotsiaaldemokraatlik Erakond ja Eestimaa Rahvaliit moodustasid valimisliidu), kuid ta ei osutunud valituks. Aastal 2007 kandideeris ta Riigikogu valimistel, kuid ei osutunud valituks. Aastal 2009 kandideeris ta kohalikel valimistel Tallinnas ringkonnas nr. 7 (Pirital) Erakond Eestimaa Rohelised nimekirjas, kuid ei osutunud valituks.

4. augustil 2011 uppus ta Emajõkke.

Isiklikku
---------

Siimu Loogma oli abielus ning tal oli täiskasvanud poeg ja tütar ning kaks lapselast.

Viited
------

1. ↑
2. ↑
3. ↑
4. ↑
5. ↑  Neljapäeval Emajões uppunud mees oli Rahvaliidu aseesimees Siimu Loogma
6. ↑  Siimu Loogma[*alaline kõdulink*]
**Jõehobu** ehk **harilik jõehobu** (*Hippopotamus amphibius*) on sõraliste seltsi jõehobulaste sugukonda kuuluv poolveelise eluviisiga taimtoiduline imetaja. Lisaks harilikule jõehobule kuulub jõehobulaste sugukonda veel kääbusjõehobu (*Choeropsis liberiensis*). Kehaehituselt sarnanevad jõehobud pigem sigalastega, aga molekulaarsete andmete põhjal on nad lähedasemas suguluses vaalalistega.

Kirjeldus
---------

Täiskasvanud isend on umbes nelja meetri pikkune ja kaalub 1,5–4 tonni. Jõehobu tohutud alumised lõike- ja silmahambad paiknevad hõredalt, on suurenenud nagu elevandivõhad ja pideva kasvuga. Täiskasvand jõehobu naha paksus on umbes 3,8 cm ja nahk eraldi kaalub ligikaudu 1 tonni.

Eluviis
-------

Jõehobud elavad Aafrikas 2–100 isendist koosnevate karjadena. Karja valitseb isasloom.

Päev möödub jõevees lamades või magades. Jõehobu võib üleni vee alla peituda, jättes välja ainult ninasõõrmed, silmad ja kõrvad. Öösel tuleb ta kaldale värsket rohttaimi sööma. Kuival maal suudab joosta kiirusega 30 km/h. Jõehobu peetakse Aafrika kõige ohtlikumaks imetajaks, kuna tema rünnakute läbi hukkub Aafrikas kõige rohkem inimesi.

Sigimine
--------

Kihvad on tohutud relvad, mida isasloomad kasutavad jooksuajal omavahelises võitluses. 

Emased jõehobud saavad suguküpseks viie-kuueaastaselt, isasloomad aga keskmiselt seitsme ja poole aastaselt. Tiinus kestab kaheksa kuud, kuid huvitav fakt on, et pärast tiinestumist ei teki emasloomal uut ovulatsiooni tervelt 17 kuu jooksul – loodus on talle kui suurele imetajale näinud ette sigimises pikema puhkepausi. 

Paaritumine toimub vees, emasloom poegib kas madalas vees või kuival maal. Tavaliselt sünnib jõehobul korraga üksainus poeg, kes kaalub ligikaudu 50 kg ja on keskmiselt 127 cm pikkune. Poega imetab jõehobu vees külili olles. Kui jõehobu vahetab asupaika, siis tõstab ta poja endale selga, et teda krokodillide eest kaitsta. Ta hoolitseb poja eest ja õpetab teda peaaegu terve aasta.

Viited
------

1. ↑  Andrei Miljutin. "Maailma imetajate mitmekesisus", Tallinn: Varrak, 2015.

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Vikisõnastiku artikkel: **jõehobu** |

|  |  |
| --- | --- |
|  | Tsitaadid Vikitsitaatides: **Jõehobu** |