recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Ühekordse mähkme sisemine pool
Riidemähe
Täiskasvanute mähkmed
**Mähkmed** (ka **mähe**) on hea imamisvõimega aluspesuese, mida kasutatakse väljaheidete kogumiseks inimestel, kes mingil põhjusel ei kasuta roojamiseks ja urineerimiseks käimlat. 

Kõige levinum on mähkmete kasutamine imikutel, kes pole veel õppinud potil käima, samuti väikelastel, kel esineb voodimärgamist. Täiskasvanutel kasutatakse mähkmeid uriinipidamatuse korral või siis, kui inimene pole võimeline käimlat kasutama füüsilistel (nt voodihaiged) või vaimsetel põhjustel (nt vaimne puue). Mõnel puhul on mähkmete kasutamine seotud tööülesannetega (nt astronaudid, sukeldujad).

Mähkmed koguvad või imavad väljaheited endasse, et vältida riiete ja ümbritseva keskkonna määrdumist. Kui mähkmed määrduvad, tuleb need vahetada uute vastu. Tavaliselt teeb seda teine inimene, kes mähkmete kandjat hooldab.

Mõnikord kasutatakse mähkmeid ka loomadel (näiteks lemmikloomad, laboriloomad).

Mähkmed on tavaliselt valmistatud tekstiilist või sünteetilisest imavast materjalist. Esimesed on reeglina pestavad ja korduskasutatavad, teised ühekordsed – visatakse pärast kasutamist ära.
**Surtur** (ka **Saturn XLVIII**) on Saturni üks kaaslastest. Selle kuu avastasid Scott S. Sheppard, David C. Jewitt, Jan Kleyna ja Brian G. Marsden, kes teatasid selle olemasolust 26. juunil 2006, vaatlusandmete põhjal, mida saadi 2006. aasta jaanuaris ja aprillis. Algul sai selle ajutiseks nimeks **S/2006 S 7**, hiljem nimetati see ümber Skandinaavia mütoloogiast võetud hiiu Surtri järgi.

Surtur on umbes kuuekilomeetrise diameetriga ja tiirleb ümber Saturni planeedi pöörlemisele vastupidises suunas, keskmisel kaugusel 22 243 600 km. Ühe tiiru tegemiseks ümber Saturni kulub tal 1238,575 päeva. Orbiidi kalle ekliptika tasandi suhtes on 166,9° (148,9° Saturni ekvaatori suhtes) ja ekstsentrilisus 0,3680.

Välislingid
-----------

* Institute for Astronomy Saturn Satellite Data
* MPEC 2006-M45: *Eight New Satellites of Saturn* (andmeid)

  


Saturni kaaslased

S/2009 S 1 • Pan • Daphnis • Atlas • Prometheus • Pandora • Epimetheus • Janus • Aegaeon •  Mimas • Methone • Anthe • Pallene • Enceladus • Tethys • Telesto • Kalypso • Dione • Helene • Polydeuces • Rhea • Titan • Hyperion • Iapetus • Kiviuq • Ijiraq • Phoebe • Paaliaq • Skathi • Albiorix • S/2007 S 2 • Bebhionn • Erriapus • Skoll • Siarnaq • Tarqeq • S/2004 S 13 • Greip • Hyrrokkin • Jarnsaxa • Tarvos • Mundilfari • S/2006 S 1 • S/2004 S 17 • Bergelmir • Narvi • Suttungr • Hati • S/2004 S 12 • Farbauti • Thrymr • Aegir • S/2007 S 3 • Bestla • S/2004 S 7 • S/2006 S 3 •  Fenrir • Surtur • Kari • Ymir • Loge • Fornjot
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib 1939. aastal moodustatud vallast, 1992–2017 eksisteerinud valla vaata artiklit Valjala vald, veel varasema valla kohta vaata artikli Valjala vald (Valjala kihelkond).* |

---

Saaremaa maakonna valdade piirid enne ja pärast 1939. aasta vallareformi
**Valjala vald** oli vald Saaremaa maakonnas aastail 1939–1950. Vallamaja asus Valjala külas.

Vald moodustati senise Valjala valla maa-alast, välja arvatud Ranna küla ja Rõõsa asunduse piirkonnad; senise Pihtla valla Võrsna küla piirkonnast.

Esimene vallavanem oli August Ots. Valjala vald kuulus Riigivolikogu 40. valimisringkonda, kust oli valitud Otto Pukk.

Valjala valda kuulusid: Kalju, Jõõri, Jõelepa, Jursi, Lõõne, Kiriku, Võrsna, Ariste, Rahu küla, Kõnnu, Kalli, Vüidu, Mäe, Haeska ja Kuremaa külad ning Jõõri asundus ja Haeska asundus, Põllu, Tõnija, Kogula, Männiku, Veeriku küla, Koksi, Kõriska, Kuiste, Vene küla, Väkra, Ure, Lübi, Siiksaare, Viira, Turja, Nurme, Võhksa, Ranna küla, Välja, Sakla, Türgi külad, Vana-Lõve asundus.

13. septembril 1945 moodustati valla koosseisus Kallemäe külanõukogu, Sassi külanõukogu ja Valjala külanõukogu.

Viited
------

1. ↑  Maa-ameti kaardirakendused
2. ↑  Väljavõte Vabariigi Presidendi otsusest nr. 88 – 7. oktoobrist 1938 (RT 1938, 87, 776)
3. ↑  597. Saare Maavanema otsus Saare maakonna vallavolikogude valimisringkondade arvu ja nende piiride kohta, Riigi Teataja, nr. 75, 9 september 1939
Bersant Celina (2016)
**Bersant Edvar Celina** (sündinud 9. septembril 1996 Prizrenis) on Kosovo jalgpallur, kes mängib poolkaitsjana Inglismaa esiliiga klubis Swansea City ja Kosovo jalgpallikoondises.

Ta sündis Kosovos, kuid kasvas üles Norras. Noorena mängis ta klubis Strømsgodset. 2007. aastal liitus ta Manchester City akadeemiaga. 2014. aasta juulis sõlmis ta Manchester Cityga oma esimese profilepingu. Ametliku debüüdi klubi põhimeeskonnas tegi ta 2016. aasta jaanuaris. Sama aasta 6. veebruaril tegi ta oma ainsa mängu Manchester City särgis Inglismaa kõrgliigas.

Hooajal 2016–17 mängis ta laenul Hollandi kõrgliiga klubis FC Twente. Ta lõi sel hooajal liigas viis väravat. Järgmisel hooajal mängis ta laenul Inglismaa esiliiga klubis Ipswich Town. 2018. aasta juulis sõlmis ta kolme miljoni naelsterlingi eest püsilepingu Swansea Cityga.

Celina mängis noorena Norra noortekoondistes, kuid otsustas hakata esindama Kosovot. Debüüdi Kosovo jalgpallikoondises tegi ta 2014. aasta septembris sõprusmängus Omaani vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta oma teises koondisemängus 13. novembril 2015 sõprusmängus Albaania vastu.

Välislingid
-----------

 Bersant Celina – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Tallekesejärv Kõnnu-Suursoos
**Suru Suursoo** ehk **Suru soo** ehk **Kõnnu Suursoo** asub soo Harju maakonnas Kuusalu vallas Põhja-Kõrvemaa looduskaitsealal. Soo on arvele võetud ürglooduse objektina.

Soo pindala on 2557 ha. Sellest 1558 ha jääb madal- ja siirdesoolasundi alla ning 999 ha katab raba-sega- ja rabalasund.

Rabas, eriti selle edelaosas vastu Paukjärve, on arvukalt väikseid ja väga sopilisi suuremaid laukaid (nt Tallekesejärv). Raba kirdeservas on Eesti suurim säilinud laugasjas märejärv – Pikklaugas.

Nii sooala lääneosas kui ka soost läänes Mähuste järve piirkonnas asusid Nõukogude Liidu armee pommituspolügoonid. Neil ja nendega piirnevatel aladel esineb arvukalt pommituslehtreid ning on suurenenud raskmetallide sisaldus.

* Suru SuursooSuru Suursoo
* Päikesetõus rabasPäikesetõus rabas
* Soo talvelSoo talvel
* Varahommik soosVarahommik soos
* RabataimestikRabataimestik
* RabavaadeRabavaade
* Päikesetõus Kõnnu SuursoosPäikesetõus Kõnnu Suursoos

Viited
------

1. 1 2 3  Suru Suursoo Eesti looduse infosüsteemis (vaadatud 02.05.2013)

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Suru Suursoo** |
Sundi sild
**Sundi sild** (kasutatud ka ebatäpset nime **Öresundi sild**; taani: *Øresundsbroen*, rootsi: *Öresundsbron*, hübriidnimi: *Øresundsbron*) on maantee- ja raudteesild üle Taani ja Rootsi vahelise Sundi väina, mis ühendab omavahel Kopenhaageni (Sjælland) ja Malmö (Skåne). Silla pikkus on 8 kilomeetrit. 

Sillal on neljarealine maantee ja kaks paari raudteerööpaid. Silla raudtee ühendab Skandinaavia poolsaare raudteevõrgustiku Lääne- ja Kesk-Euroopa raudteevõrguga. Peale selle ühendab sillale paigaldatud andmesidekaabel Rootsit Mandri-Euroopa internetiga.

Ehkki sild ületab Taani ja Rootsi vahelise piiri, pole sillal piirivalvet, sest mõlemad riigid kuuluvad Põhjamaade passiliitu ja Schengeni viisaruumi ning seetõttu tavaliselt isikutunnistusi ei kontrollita. Siiski on aeg-ajalt Rootsi sisenemisel vaja läbida tollikontroll.

Nimi
----

Taanis ja Rootsis on silla nimi vastavalt Øresundsbroen ja Öresundsbron. Silda haldav ettevõte kasutab nime Øresundsbron, mis on taani- ja rootsikeelse nime hübriid. Kuna kahe linna vaheline ühendus koosneb tunnelist, tehissaarest ja sillast, on kasutusel ka harvemini kasutatav nimi "Öresundi ühendus" (taani keeles: *Øresundsforbindelsen*, rootsi keeles: *Öresundsförbindelsen*).

Ajalugu
-------

Esimene teadaolev ettepanek ehitada sild Taani ja Rootsi vahele tehti 1936. aastal. Silda hakati ehitama 1995. aastal ja see valmis 1999. aastal. 14. augustil 1999 kohtusid silla keskel Rootsi kroonprintsess Victoria ja Taani kroonprints Frederik, tähistamaks silla valmimist. Sild avati ametlikult 1. juulil 2000. 12. juunil 2000, kaks nädalat enne silla avamist, läbisid 79 871 jooksjat silla kaudu poolmaratoni Taanis asuvast Amagerist Skåne maakonda Rootsis.

Pärast silla avamist kasvas Taani ja Rootsi vaheline liiklus esimesel kasutusaastal 61%. Silda ei kasutatud siiski nii palju, kui oli varem eeldatud, kuid alates 2005. aastast on silla kasutamine kiiresti kasvanud. 2012. aastal tuli silla ületamise eest maksta 310 Taani krooni, 375 Rootsi krooni või 43 eurot. 2009. aastal kasutas silda 35,6 miljonit inimest.

Hind ja kasu
------------

Ühenduse loomine kahe linna vahele maksis 30,1 miljardit Taani krooni. Silda haldab ettevõte, millest pool kuulub Taani riigile ja pool Rootsi riigile. Kummagi riigi valitsus seda ettevõtet rahaliselt ei doteeri ja see sõltub täielikult sillaületustasudest. Maksumaksja raha silla ehituseks ei kasutatud, aga seda kasutati maismaaühenduse loomiseks, seda eriti Taanis, kus sillal oli kohalik tähtsus lennujaama ja raudteevõrgu vahelise ühendusteena.

Sundi komitee sõnul on sild toonud majanduslikku kasu mõlemale riigile 78 miljardi Rootsi krooni väärtuses[*viide?*] ja aastane kasu on 6,5 miljardit Rootsi krooni[*viide?*].

Vaata ka
--------

* "Sild", Skandinaavia kriminaalsari

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Sundi sild** |
**Illüüria keel** on muistsete illüürlaste keel. Kuulub indoeuroopa keelkonna paleobalkani rühma. Kõige lähedasem on albaania keelele, ilmnevad seosed ka balti, slaavi ja germaani keeltega.

On esindatud kahe lähedases suguluses oleva variandiga – balkani-illüüria ja messapi keelega. Esimene oli levinud Balkani poolsaare loodeosas. Teateid sellest leidub antiikautoritel 7. sajandist eKr kuni 4. sajandini pKr. Tõrjuti välja ladina keele poolt. Nimede põhjal võib otsustada, et illüüria keel Balkani poolsaarel jaguneb kaheks murdevööndiks (dalmatiini ja pannooni). Balkani-illüüria keelest ei ole kirjalikke mälestisi. Jäljed sellest keelest on rekonstrueeritud paljude pärisnimede (isikunimede, kohanimede, rahvanimede) ning väheste glosside põhjal antiikautorite teostest. Messapi keelt peegeldavad umbes 350 lühikest stereotüüpset pealdist, mis on leitud Kagu-Itaaliast (6. sajand eKr – 1. sajand pKr) ja mõned glossid.

Mõlemale illüüria keele variandile on iseloomulik indoeuroopa vokaalide \**a*, \**e*, \**o* kolmeliikmelise süsteemi üleminek kaheliikmeliseks *e*, *a*; diftongide *ai*, *au*, *eu* (messapi variandis ka *ou*, *ei*), sonantide *l*, *r*, *m*, *n* ja 10 konsonandi olemasolu. Konsonantismile on iseloomulik indoeuroopa \**b*/*bh*, \**d*/*dh*, \**g*/*gh* peegeldumine kujul *b*, *d*, *g*.

Morfoloogiast on vähe teada. Rekonstrueeritud on käändsõnatüved, mille lõpus on -*a*, -*o* või konsonant, formandid -*n*-, -*nd*-, -*nt*-, -*r*-, -*l*-, -*d*-, -*t*-, -*st*- jt. Messapi variandi puhul on rekonstrueeritud 5 käänet (nominatiiv, genitiiv, daativ, akusatiiv, instrumentaal) ning üksikud verbi aoristi-, perfekti- ja optatiivivormid.

Teadmised süntaksist on raidkirjade tekstide trafaretsuse tõttu piiratud. Pühendusraidkirjad järgivad mustrit VO (verb + objekt). Teine sagedane järgnevus on käändsõna nominatiiv + käändsõna genitiiv + verb.

Leksika koosneb pärisnimedest, mille tähendus jääb sageli segaseks. Teadaolevad üldnimed on glossid ning mõned interpreteerimisele alluvad sõnad raidkirjadelt.

Piirkonna nime *Dardania* seostatakse albaania sõnaga *dardhë* 'pirn'. Piirkonna nime *Delminium* seostatakse albaania sõnaga *delme*, *dele* 'lammas'. Piirkonna nime *Dimalum* seostatakse albaania sõnadega *di* (*dy*) 'kaks' ja *mal* 'mägi'. Isikunime *Barduli* seostatakse albaania nimega *Bardhyl* 'valge'.
Satelliidipilt Berryessa järvest
**Berryessa järv** on järv Ameerika Ühendriikides California osariigis Napa maakonnas.

Järve geograafilised koordinaadid on 38° 35′ N, 122° 14′ W.

Berryessa on maakonna suurim järv. See on tehisjärv, mis moodustus Monticello paisu ehitamisel Berryessa orgu Putah Creekile. Enne jõe paisutamist hariti oru viljakatel muldadel põldu. Järve alla jäi ka kohalike elanike suurim linn Monticello. Paisu ehitamist alustati 1953. aastal. See valmis 1958. aastal ja järv täitus 1963. aastal.

Järv saab oma vee Putah Creeki 1490 km² suuruselt valglalt.

Järv on kagu-loodesuunas välja venitatud, selle suurim pikkus on 37 km, suurim laius 4,8 km ja rannajoone pikkus 266 km. Pindala maksimaalse veetaseme korral on 84 km². Suurim sügavus on 84 meetrit ja maksimaalne kubatuur 1976 km³. Järve pind asub 135 meetri kõrgusel merepinnast.

Paisu lähedal veehoidla kaguosas on 22-meetrise läbimõõduga liigveelase.

Suvel tõuseb järvevee temperatuur 24 kraadini ja seetõttu on järv populaarne veespordi harrastajate seas.

Elustik
-------

Berryessa järve ümbruses kasvavad muu hulgas Sargenti küpress, kalifornia lepp, tamm *Quercus durata*, ogalatv *Navarretia jepsonii* ja Bridgesi suvitähik.

Järve kagurannikul võib eriti kevadise pesitsemise ja sügisese rände ajal kohata paljude linnuliikide esindajaid.

Kaguranniku rannaäärsetel künklikel rohumaadel kasvavad tammed ja kanarbikulised ning elutsevad teiste seas kotkad, värvulised, metskalkunid ja hirved. Kohata võib ka kanada laglet, pelikane, ameerika hallhaigrut, suurpütti, mõrsjaparti, lumehane ja jääkauri.

Järve idakalda ääres on 8,1 km² suurune kaitseala, kus elavad puumad, hirvlased *Odocoileus hemionus columbianus*, lõgismaod, pesukarud, skunksid, kalakotkad ja kaljukotkad.

Berryessa järv on populaarne kalastuspaik. Järves elavad päikesekalalased *Pomoxis nigromaculatus*, *Lepomis macrochirus* ja *Lepomis microlophus*, meriforell, lõhilane *Oncorhynchus tshawytscha*, ameerika paalia, nerka, vikerforell, väikesuu-forellahven, suursuu-forellahven, kanalisäga, sägaline *Ictalurus nebulosus*, karpkala ja karplane *Ptychocheilus grandis*.

Viited
------

1. 1 2 3 4 5  Lake Berryessa
2. ↑  "Fishing at Lake Berryessa" (PDF). Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 2. mai 2013. Vaadatud 20. mail 2013.

Välislingid
-----------

* Lake Berryessa
* Berryessa järve liigveelaskme pildid ja video
**Diamanda Galás** (sündinud 29. augustil 1955) on kreeka juurtega ameerika *avant-garde* helilooja, laulja, pianist, etendaja, performansi- ja maalikunstnik ning interpreet.

Kasvas San Diegos USA California osariigis, õppis nii klassikalist kui ka džässmuusikat, samuti visuaalseid ja tegevuskunste. Tuntud virtuoosse pianisti ja lauljana, kelle hääleulatus küünib kolme ja poole oktavini. Galás't on kirjeldatud kui lauljat, kes on võimeline looma "kõhedust tekitavat vokaalset terrorit", kuna tema laulumaneer sisaldab muuhulgas sosinaid, ulgumisi, oigeid, karjeid, kriiskeid ja glossolaalia imiteerimist. Tema tööd käsitlevad peamiselt kannatuse, meeleheite, hukkamõistu, süüdimõistmise, needmise, au ja väärikuse kaotuse, ebaõigluse, hukatuse, genotsiidi jne teemasid. Laiema tuntuse saavutas vaidlusi tekitanud 1991. aasta "Plague Mass (1984 – End of the Epidemic)" kontsertsalvestisega, mis kritiseeris roomakatoliku kiriku ja ühiskonna ükskõikset suhtumist AIDS-i. Teinud koostööd *avant-garde* heliloojatega nagu näiteks Iannis Xenakis, Vinko Globokar ja John Zorn ning popmuusikutega (John Paul Jones, Erasure, Recoil, Rotting Christ). Galás on kirjutanud raamatu, loonud filmidele muusikat, tema häält on kasutatud filmides (Francis Ford Coppola "Draculas" naisvampiiride hääled, John Miliuse "Conan the Barbariansi" nõia hääl), interpreteerinud Charles Baudelaire'i ("The Litanies of Satan"), Paul Celani, Pier Paolo Pasolini, Henri Michaux'i, Gérard de Nerval'i, César Vallejo, Siamanto ja Adonise luulet.

Diskograafia
------------

* 1982 – *The Litanies of Satan*
* 1984 – *Diamanda Galás*, uuesti välja antud nimega "Panoptikon"
* 1986 – *The Divine Punishment*
* 1986 – *Saint of the Pit*
* 1988 – *You Must Be Certain of the Devil*
* 1989 – *Masque of the Red Death* Trilogy: *The Divine Punishment*, *Saint of the Pit*, and *You Must Be Certain of the Devil*
* 1991 – *Plague Mass* (kontsert)
* 1992 – *The Singer*
* 1993 – *Vena Cava* (kontsert)
* 1994 – *The Sporting Life*, koos John Paul Jonesiga
* 1996 – *Schrei X* (kontsert)
* 1998 – *Malediction & Prayer* (kontsert)
* 2003 – *La Serpenta Canta* (kontsert)
* 2003 – *Defixiones, Will and Testament* (kontsert)
* 2008 – *Guilty Guilty Guilty* (kontsert)
* 2009–2010 – *The Cleopatra Set (kontsert)*
* 2010 – *You're My Thrill*
Illustratsioon lastele
**Illustreerija** ehk **illustraator** on kunstnik, kelle tööks on traditsiooniliselt mingi teksti varustamine visuaalse materjaliga, mis vastaks asjakohase teksti sisule. Sellist täiendavat visuaalset materjali nimetatakse illustratsiooniks. 

Illustreerija ülesanne on selgitada keerukaid ideid või tehnilisi objekte, mida tekstiliselt seletada oleks raske. Illustratsioon on laialt levinud ilukirjanduses, eriti lastekirjanduses, kus pilt toetab kirjaniku kirjeldatavat sündmust ning aitab luua emotsiooni (näiteks paneb lugeja naerma või kartma). Illustratsioonil on ka meelelahutuslik otstarve – postkaartidel, plakatitel, ajakirjanduses, kaubanduses pakenditel, reklaamides jne. Paljud illustreerijad on spetsialiseerunud teadusillustratsioonile (näiteks botaaniline illustratsioon, meditsiiniline illustratsioon).

Illustratsiooni väljundiks on üldjuhul tiražeerimine trükkimise teel. Seetõttu (traditsioonilise trükikunsti spetsiifika tõttu) on illustreerijate seas domineerinud graafikud, ning illustratsioonis on kasutatud graafika tehnikaid, näiteks tušijoonised, gravüürid, linoollõige, puulõige jt. Mida edasi on arenenud trükitehnika, seda mitmekesisemaks on muutunud ka illustreerijate töövõtted. Tänapäeval on illustratsioonikunst väga mitmepalgeline, oma osa selles on kõigile kättesaadavaks saanud arvutitel ja arvutigraafikal. Trükitehnika kvaliteet praktiliselt ei piira enam kunstnikku ning lisaks trükistele on illustratsioon saanud uue väljundi arvutiekraani näol.

Vaata ka
--------

* Kunstnik
* Kujutav kunst
* Illustratsioon
Jõgeva vallavalitsuse pitsat (umbes 1875).
**Jõgeva vald** (saksa keeles *Laisholm*) oli aastatel 1866–1939 eksisteerinud vald Tartumaal. Tänapäeval jääb kunagine vald Jõgeva maakonda Jõgeva valda. Vallamaja asus Eristvere külas.

Jõgeva vald loodi iseseisva omavalitsusena 1866. aasta vallaseadusega ning selle esialgne halduspiirkond kattus Jõgeva mõisapiirkonnaga. Vald kuulus Laiuse kihelkonda. Esimene vallavanem oli Kustav Pirn (1867–1872).

Algsesse Jõgeva valda kuulusid järgmised külad: Võduvere, Kõssima, Ellakvere, Jõgeva, Mäe, Mõisamaa, Õuna, Eristvere, Painküla ja Väljaotsa küla.

1922. aastal kuulusid Jõgeva valda nimetatutele lisaks Pakaste, Kaave, Kurista, Siimusti, Viruvere ja Oonurme küla.

Selliseks jäi vald kuni 1939. aasta haldusreformini.

Vallavanemad
------------

* Kustav Pirn (1867–1872)
* Juhan Pirn (1873–1881)
* Kustav Kustlov (1882–1887)
* Jaan Koit (1888–1893)
* Mart Reit (1894–1896)
* Jaan Raja (1897–1899)
* Jaan Kivistik (1900–1901)
* Iisak Aru (1901–1905)
* Mart Päll (1906–1908)
* Mart Muts (1909–1911)
* Kustav Ant (1912–1914)
* Hans Past (1915–1917)
* Rudolf Klausson (1917–1918)

Vaata ka
--------

* Jõgeva mõis
* Jõgeva vald (1939)
* Tänapäeva Jõgeva vald

Viited
------

1. ↑  Maa-ameti kaardirakendused
2. ↑  Johan Kõpp. Laiuse kihelkonna ajalugu. Eesti Kirjanduse Selts, Tartu 1937
**Löökpillinui** (inglise keeles *percussion mallet*) on muusikas spetsiaalne vahend, mille abil tekitatakse löökpilli heli.

Löökpillinuia tüüpilisteks osadeks on pea ja vars. 

Löökpillinuia pea võib olla valmistatud 

* kõvast materjalist: puidust, terasest, vasest, kõvast kummist, nailonist, kõvast akrüülist
* poolkõvast materjalist: lõngast, nöörist või lateksist
* pehmest materjalist: vildist, kelonist, pehmest kummist, pehmest akrüülist
* metallist või plastikust harjastest

Löökpillinuia vars võib olla valmistatud kase- või rotangpalmipuidust, metallist, plastikust.

Erinevat tüüpi löökpillinuiasid kasutatakse erineva tämbri saamiseks. Pehmemast materjalist peaga löökpillinuiasid kasutatakse tüüpiliselt madalamas registris löökpillide ning kõvemast materjalist peaga nuiasid kõrgemas registris löökpillide puhul.

Klassikalises muusika interpreteerimisel valib õige löökpillinuia traditsioonidest lähtuvalt harilikult löökpillimängija. Nüüdismuusikas kasutatavate tihti ebatraditsiooniliste lahenduste puhul kirjutab löökpillinuia valiku ja mänguviisi ette helilooja.

Löökpillinuiade loend
---------------------

* Jazz-hari
* Kaksikpedaalnui
* Ksülofonilusikad
* Pedaalnui
* Suure trummi nui
* Timpaninui
* Trummipulgad

Välislingid
-----------

* Accessory Fetish (löökpillinuiade valmistajaid)
* Traditional letter/number scheme for snare drum stick model names (löökpillinuiade mudelite nimetusi)
|  |
| --- |
|  |
| IT-1
IT-1 Kubinka tankimuuseumis |
| IT-1 tehnilised andmed |
| Pikkus | 6,63 m |
| Laius | 3,33  m |
| Kõrgus | 2,20  m |
| Kaal | 35  t |
| Kiirus | maastikul ? km/h  maanteel 50 km/h |
| Käiguvaru | maanteel ? km/h  maanteel 180–200 km |
| Suurtükk | mm  mürsku |
| Kuulipildujad | 7,62 mm padrunit 2000 |
| Soomus | kuni 206 mm |
| Mootor |  |
| Mootori võimsus | 580 hj |
| Meeskond | 3 inimest |

**IT-1** (vene keeles: Истребитель танков–1, Istrebitel’ tankov–1, tõlkes 'tankihävitaja-1') oli Nõukogude Liidus külma sõja ajal konstrueeritud raketitank. See põhines T-62-l ning oli ainus raketitank, mis ka seeriatootmisse jõudis ja relvastusse võeti.

Eellugu
-------

Raketitanke ehitati Nõukogude Liidus 1950. aastate lõpus ja 1960. aastatel. Nikita Hruštšov soosis raketitanke ja eelistas neid rasketankide asemel. Mitme projekti seas sai asja ainult ühest. Leonid Kartsevi juhtimisel konstrueeriti Uurali vagunitehases T-62 põhinev katsetank **objekt 150**. See võeti tootmisse nimega IT-1 ja aastatel 1968–1970 toodeti seda 40–60 masinat.

Kirjeldus
---------

Välimuselt meenutas IT-1 tanki, millel puudub suurtükk. Kere ja veermik on samad, mis T-62-l. Relvastuseks oli 15 tankitõrjeraketti Drakon ja üks 7,62 mm kuulipilduja 2000 padruniga. Drakoni lennuulatus oli 4–5 km ja seda juhiti raadio abil. Drakonil esines mitmeid puudusi: sellega sai lasta ainult tanke, näiteks jalaväe vastu oli see kasutu. Lennu ajal vänderdas rakett vertikaaltasandis ja seega oli võimatu tulistada tornini maase kaevunud tanke. Lasta ei saanud ka kuigi lähedale ja tanki ette jäi surnud ala.

Ehitati ka üks turbiinmootoriga prototüüp IT-1T.

**Põhilised tehnilised näitajad**| Karakteristik | IT-1 |
| --- | --- |
| Kaal t | 35.0 |
| Kere pikkus m | 6,63 |
| Laius m | 3,33 |
| Kõrgus m | 2,20 |
| Rakett / laskemoonavaru | Drakon / 15 |
| Kuulipildujate arv/kaliiber/laskemoonavaru | 1/7,62/2000 |
| Mootori võimsus hobujõuduses | 580 |
| Max kiirus maanteel km/h | 50 |
| Käiguvaru | 550 |
| Kere/torni esikülje soomus mm | 100/206 |
| Meeskonna suurus | 3 |
|

Kasutamine
----------

IT-1 võeti 1968. aastal relvastusse, kuid õppuste käigus selgusid eespool kirjeldatud puudused ja 1970. aastal võeti tank relvastusest maha, kuna ei osutunud praktiliseks. Olemasolevad IT-1-d muudeti soomustatud evakuatsioonimasinateks. Vähemalt üks eksemplar on säilinud Kubinka tankimuuseumis.

Viited
------

1. 1 2 3  Õun, lk 76–77

Kirjandus
---------

* Mati Õun. *Tankid, mis ei vallutanud Euroopat*. Tallinn Sentinel 2005 ISBN 9985960904
**Lööra** on küla Harju maakonnas Kose vallas Kuivajõe ääres.

Kuni 2013. aastani kuulus küla Kõue valda.

Kultuurimälestistest asub külas üks kultusekivi.

Viited
------

1. ↑  Maa-amet, vaadatud 21.11.2020.
2. ↑  Statistikaamet, vaadatud 10.11.2020.
3. ↑  Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.
4. ↑  18566 Kultusekivi kultuurimälestiste riiklikus registris

Kose valla lippKose valla lipp
Kose valla asulad

**Alevikud:** Ardu | Habaja | Kose | Kose-Uuemõisa | Ravila   

**Külad:** Aela | Ahisilla | Alansi | Harmi | Kadja | Kanavere | Kantküla | Karla | Kata | Katsina | Kirivalla | Kiruvere | Kolu | Krei | Kuivajõe | Kukepala | Kõrvenurga | Kõue | Laane | Leistu | Liiva | Lutsu | Lööra | Marguse | Nutu | Nõmbra | Nõmmeri | Nõrava | Ojasoo | Oru | Pala | Palvere | Paunaste | Paunküla | Puusepa | Rava | Raveliku | Riidamäe | Rõõsa | Saarnakõrve | Sae | Saula | Silmsi | Sõmeru | Sääsküla | Tade | Tammiku | Triigi | Tuhala | Uueveski | Vahetüki | Vanamõisa | Vardja | Vilama | Virla | Viskla | Võlle | Äksi
**Baltic Exchange** oli Suurbritannia pealinnas Londonis aadressil 24-28 St Mary Axe asuv börsihoone, mida hõivas mereveoturgude teabefirma Baltic Exchange Ltd. Kõrgelt hinnatud hoone valmis 1903. aastal uusklassitsistlikus stiilis arhitektuuribüroo Smith & Wimble projekti järgi.

IRA pommirünnak
---------------

10. aprillil 1992 toimus hoonele terrorirünnak, selle õhkis Ajutine Iiri Vabariiklik Armee. Hukkus 3 ning vigastada sai 91 inimest. Hoone endisesse asupaika Londonis ehitati 2003. aastal valminud maamärgina mõjuv kõrghoone 30 St Mary Axe.

Hoone võimalik rekonstruktsioon Tallinnas
-----------------------------------------

Hoone fassaadi säilinud osad ostis eesti ärimees Eerik-Niiles Kross ja tema äripartner Heiti Hääl £800 000 eest. 2007. aasta juunis veeti laevaga kivihaaval lahti võetud komponendid (trepid, marmorsambad, puitpaneelidega telefonikabiinid, kipsist merekoletised ja teised detailid) 49 merekonteineris Paldiskisse. Hoone loodetakse Tallinna kesklinnas väärilises asukohas rekonstrueerida. 2016. aastal toimus ajavahemikul 6. mai – 5. juuni Eesti Arhitektuurimuuseumis vastavasisuline näitus, kus demonstreeriti hoone fragmente. Eesti meedias on hoonet kutsutud „tulnukmajaks".

Vaata ka
--------

* 30 St Mary Axe

Viited
------

1. ↑  Face-to-face: Balti börsihoone lugu Eesti Arhitektuurimuuseum, 2016
2. ↑  The Baltic Exchange estonianart.ee.
Erodeeritud muld Šveitsis
**Erodeeritud muld** (ladina keeles *erodere* – "näkitsema, läbi sööma") on muld, mille pindmine kiht on osaliselt või täiesti ära kantud intensiivse vihmasaju või lumesulamisvee mõjul. Selle pärast on erodeeritud muld huumusevaene, selle huumushorisont on õhuke või selle asemel kujuneb erodeeritud horisont ning laiguti või lausaliselt avanevad maapinnal sügavamad mullahorisondid.

Erodeeritud mullad tekivad künklike või mägsite alade järsematel osadel, kõrgendike lagedel ja nõlvadel ning oruveerudel. Muldade erosioon tekib siis, kui pinnas on taimkatteta või hõreda taimkattega ning sellele soodustab põldude rajamine kallakulistel pinnastel.

Erodeeritud muld valiti Eestis aastal 2020. aasta mullaks.

Eestis kuuluvad erodeeritud muldade hulka alles 1,2% maafondist, põllumajandusmaastikel võib nende osatähtsus olla kuini 3,1%. Eriti palju neid on Lõuna-Eestis paiknevatel Otepää ja Haanja kõrgustikel ning Kagu-Eesti lavamaal, vähemal määral aga Sakala kõrgustiku ümbruses ja Pandivere kõrgustikul.

Erosiooniastme järgi erodeeritud mulda saab liigitada nõrgalt, keskmiselt, tugevasti ja väga tugevasti erodeeritud mullaks. Kuna keskmiselt, tugevasti ja väga tugevasti erodeeritud mullad paiknevad pinnamoe kõrgematel osadel, sageli nad on põuakartlikud. Looduses nad vahelduvad pinnamoe madalamatel osadel paiknevate deluviaalmuldadega ning erodeerimata leostunud, leetjate, näivleetunud ja leetunud muldadega.

Põlluharimisega tegeledes tuleb erodeeritud mulda erosioonist kaitsta ning selleks saab kasutada minimeeritud mullaharimist, künda põllud risti kallakuga, suurte kallakutega nõlvad kasutada püsirohumaana või metsastada.

Erodeeritud mullad kuuluvad erosioonist mõjutatud muldade grupi koosseisu ning jaguneb järgmisteks varianditeks:

1. erodeeritud tüüpilised kamar-karbonaatmullad
2. erodeeritud leostunud kamar-karbonaatmullad
3. erodeeritud leetjad kamar-karbonaatmullad
4. erodeeritud kama-leetmullad

Viited
------

1. ↑  MÄRKSÕNU MULLATEADUSEST JA ÖKOLOOGIAST
2. 1 2  Erodeeritud muld artikkel Eesti entsüklopeedias
3. 1 2 3 4  Aasta muld 2020 on erodeeritud muld, Põllimajandus.ee, 5.detsember 2019

Välislingid
-----------

* Aasta muld 2020
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel on perekonnanimest. Teiste tähenduste tarvis vaata täpsustuslehekülge Härma.* |

---

**Härma** on eesti perekonnanimi.

2021. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Härma 89 mehel ja 106 naisel. Perekonnanimede levikult on Härma meeste puhul 976. ja naiste puhul 869. kohal.

Perekonnanime Härma kandja on keskmiselt 43 aasta vanune (mediaanvanus on 42). Kõige levinum on perekonnanimi Härma vanuserühmas 25–29, kus neid on 10 000 elaniku kohta 2,13. Perekonnanimi Härma on levinuim Hiiu maakonnas, kus neid on maakonna 10 000 elaniku kohta 10,51.

19. sajandi algul pandi perekonnanimi Härma Kodavere kihelkonnas.[*viide?*]

1930. aastate nimede muutmise kampaania määrati Härma uueks perekonnanimeks isikuile, kelle perekonnanimi oli Blaubrik, Brikker, Brücker, Eermann, Ermann, Hakmann, Hammel, Henrikson, Herberger, Herman, Hermann, Hermburg, Herrmann, Järmann, Jermann, Mauer, Möllerson, Oermann, Rikken, Tein, Teinmann ja Venig, aga senised nime kandjad seda ei muutnud.

Nime kandjaid
-------------

* Mari-Anne Härma, Eesti teadlane ja riigiametnik (1988–)
* Miina Härma, Eesti helilooja, koorijuht ja organist (1864–1941)

Viited
------

1. 1 2  Statistikaamet. Nimede statistika. Päring andmebaasist: Härma.
2. ↑  Rahvusarhiiv. Onomastika andmebaas. Nimede eestistamine. Päring andmebaasist (uus nimekuju): Härma.
3. ↑  Rahvusarhiiv. Onomastika andmebaas. Nimede eestistamine. Päring andmebaasist (vana nimekuju): Härma.
**Türi Raamatukogu** on rahvaraamatukogu, mis tegutseb Türil aadressil Hariduse 3, kus asub ka Türi vallavalitsus.

1. jaanuarist 2020 alates on raamatukogul järgmised struktuuriüksused: Türi raamatukogu, Laupa raamatukogu, Oisu raamatukogu, Kabala raamatukogu, Kahala raamatukogu, Käru raamatukogu ja Väätsa raamatukogu.

Ajalugu
-------

5. mail 1927 nimetati raamatukogu Türi linna avalikuks raamatukoguks.

1941. aasta suvel alanud sõjas hävis raamatukogu koos raamatute, inventari ja majaga. Alles jäid raamatud, mis olid parajasti välja laenutatud.

24. jaanuaril 1957 likvideeriti Türi rajoon. Türi hakkas kuuluma Paide rajooni koosseisu ja raamatukogu nimeks sai *Türi Linna Raamatukogu*.

1. jaanuaril 1991 sai Türi Haruraamatukogust ja Türi Lasteharuraamatukogust Türi Raamatukogu.

1996. aasta oktoobris kolis raamatukogu tollase linnavalitsuse hoone ruumidesse.

1. mail 2006 liideti Türi, Türi-Alliku, Änari, Kolu, Laupa, Taikse, Oisu, Kabala ja Ollepa raamatukogu ühtseks Türi Raamatukoguks.

Alates 1. detsembrist 2015 on Türi raamatukogu allüksused Türil, Laupal, Oisus, Kabalas ja Kahalas.

Viited
------

1. ↑  Maarja Trauss (5.5.2017). "Türi Raamatukogu tähistab sünnipäeva". *kuma.fm*. Vaadatud 4.7.2017.[*alaline kõdulink*]
2. ↑  "Türi raamatukogu sai uued ruumid". *Eesti Päevaleht*. 16.10.1996. Vaadatud 4.7.2017.
3. ↑  "Türi raamatukogu". *tyri.ee*. Vaadatud 4.7.2017.
Adrián (2015)
**Adrián San Miguel del Castillo** (sündinud 3. jaanuaril 1987 Sevilla) on Hispaania jalgpallur, kes mängib väravavahina Premier League'i klubis Liverpool.

Ta alustas klubikarjääri Hispaania klubis Real Betis, mille noortesüsteemiga liitus ta 1998. aastal. Real Betise põhimeeskonnas debüteeris ta Hispaania kõrgliigas 2012. aastal. Enne seda mängis ta klubi reservmeeskonna ja kolmanda meeskonnaga Hispaania madalamates liigades.

2013. aasta juunis liitus ta Inglismaa kõrgliiga klubiga West Ham United, kus mängis kokku kuus hooaega.

2019. aasta augustis suundus ta Liverpooli. Liverpooli meeskonnas tegi ta debüüdi 9. augustil 2019 mängus Norwich City vastu, sekkudes mängu esimesel poolajal vigastada saand Alissoni asemele.

Saavutused
----------

Liverpool
* UEFA Superkarikas: 2019

| * v
* r
Liverpool FC mängijad  –  Premier League |
| --- |
| 

* 1 Alisson
* 3 Fabinho
* 4 Van Dijk
* 5 Konaté
* 6 Thiago
* 7 Milner
* 8 Keïta
* 9 Firmino
* 10 Mané
* 11 Salah
* 12 Gomez
* 13 Adrián
* 14 Henderson
* 15 Oxlade-Chamberlain
* 17 Jones
* 18 Minamino
* 20 Jota
* 21 Tsimíkas
* 23 Shaqiri
* 26 Robertson
* 27 Origi
* 32 Matip
* 46 R. Williams
* 62 Kelleher
* 66 Alexander-Arnold
* Treener: Klopp

 |
Krist Novoselic 2004. aastal
**Krist** (ka **Chris**) **Anthony Novoselic** (sündinud 16. mail 1965 Comptonis California osariigis) on ameerika rokkmuusik, ansambli Nirvana bassist. Tema vanemad olid immigrandid Horvaatiast, kes olid USAsse saabunud 1963. aastal.

Kui Novoselic oli 14, kolis pere Washingtoni osariiki Aberdeeni, kuna Californias ei tuldud enam rahaliselt toime. Tal tekkisid koolis raskused ja ta ei sobinud seltskonda. Enda sõnul hämmastas teda see, kui eelarvamuste küüsis Aberdeeni inimesed olid. Novoselic kannatas Aberdeenis sügava depressiooni all. Teda kiusati ja ta ei suhelnud eriti kellegagi, enda sõnul magas ja kuulas ta terved pärastlõunad muusikat ning põlgas kõiki koolikaaslasi. Tol ajal kuulas ta ansambleid nagu Led Zeppelin, Devo, Black Sabbath ja Aerosmith.

1980. aasta juunis saadeti Novoselic sugulaste juurde Horvaatiasse, et ta oma depressioonist üle saaks. Horvaatia oli talle kui paradiis – ta leidis koolis palju mõttekaaslasi ja kuulis esmakordselt *punk rock*'i nagu Sex Pistols ja Ramones. Pärast USAsse naasmist õppis ta viimasel kooliaastal kitarrimängu selgeks ja seejärel istus ning harjutas tundide kaupa koos venna Robertiga vanu bluusipalasid.

Töökaaslase kaudu kohtus Novoselic tulevaste Melvinsi liikmete Buzz Osborne'i ja Matt Lukiniga (viimane on ka Mudhoney bassist). Nende kaudu tutvus Novoselic *hardcore punk*'iga, nagu Flipper, Black Flag, Circle Jerks ning ka juba talle enne tuntud Sex Pistols. Ta hakkas lugema punk-*zine*'i "Maximumrocknroll" ning sai teadlikuks punkringkondade ideaalidest ja eesmärkidest. Ta avastas sellised ansamblid, nagu MDC, Butthole Surfers, Minor Threat ja Hüsker Dü ning koos Matt Lukini ja veel paari sõbraga sõideti tihti Seattle'isse punkansamblite kontsertidele.

Chrisi vend Robert oli Kurt Cobaini sõber. Kui Cobain ükskord Robertile külla tuli, küsis ta ülevalt kostva muusika kohta. Robert vastas, et see on ta vend Chris, kes kuulab *punk rock*'i. Cobain ja Novoselic tutvusid ja said sõpradeks, olles avastanud oma ühise muusikamaitse. Varsti pärast seda andis Cobain Novoselicile oma esimese ansambli Fecal Matter demo. Kui see oli Novoselici juures mõnda aega vedelenud, kuulas ta seda ja nõustus Cobainiga bändi looma.

Isiklikku
---------

Novoselic on kaks korda abielus olnud. 1989. aasta detsembrist kuni 1999. aastani oli Novoselic abielus Shelli Dilleyga, koos elades hakkasid nad ka taimetoitlasteks.

2004. aasta alguses abiellus ta kunstnik Darbury Ayn Stenderuga.
Härjamaa madala läänepoi mais 2011
**Härjamaa madala läänepoi** on poi Väinameres Rukkirahust 4 meremiili lõunas Härjamaa ja Väikse Härjamaa saare lähedal.

Poi geograafilised koordinaadid on 58° 50′ 18″ N, 23° 19′ 43″ E. Märk on vees Härjamaa madala tähistamiseks ning sellest tuleb mööduda lääne poolt. Matsalu rahvuspargi piir jääb paar kaabeltaud itta.

Poi veepealne osa on 3 meetri kõrgune, ülalt ja alt kollane, keskelt must.

Poi tipus asub tuli, mis pimedal ajal plingib kiirelt 9 korda ning kustub seejärel 7 sekundiks. Samuti on olemas helkur ja radaripeegeldi.

Kuni juulini 2010 tähistati madalat läänetoodriga.

Teised lähiümbruse meremärgid: Kuivarahu laevatee toodrid, Rukkirahu tuletorn, Langekare idatooder, Kumari vasaku külje poi ning Kumari parema külje poi (varem Kumari ohupoi).

Viited
------

1. ↑  Teadaanded meremeestele[*alaline kõdulink*], nr 8, 2010, lk 5
2. ↑  Teadaanded meremeestele[*alaline kõdulink*], nr 5, 2011, lk 10

Välislingid
-----------

* Härjamaa madala läänepoi navigatsioonimärkide andmekogus
**Krimulda** (*Cubbesele*) on Henriku Liivimaa kroonikas mainitud piirkond Turaidas, Koiva liivlaste asualal. Krimulda paiknes Koiva jõe paremal kaldal, ulatudes samanimelisest keskusest tänapäeva Sigulda linna territooriumil kuni Liivi laheni. Piirkonna keskne linnus asus arvatavasti kas hilisema Krimulda piiskopilinnuse kohal või Suvorovi mäel. Krimuldas asus ilmselt ka Henriku Liivimaa kroonikas mainitud Turaida üliku Anno küla või mõis.

Krimuldasse maeti 1217. aastal Kaupo, mis on ajendanud otsima seoseid *Cubbesele* ja Kaupo nimede vahel ja tekitanud hüpoteese, et ta võis olla Krimuldas sündinud ja et lisaks Turaida muinaslinnusele võis talle kuuluda ka sealne linnus.

Pärast turaidalaste alistumist ristisõdijatele 1206. aastal moodustati Krimuldast omaette kirikukihelkond, mille piirides asus teadaolevalt vähemalt 13 küla.

Viited
------

1. 1 2  HLK, lk 68
2. ↑  Indriķa hronika, XI, kommentaar 27
3. ↑  Indriķa hronika, X, kommentaar 59

Allikad
-------

* Henriku Liivimaa kroonika = Heinrici chronicon Livoniae. Ladina keelest tõlkinud Richard Kleis, toimetanud ja kommenteerinud Enn Tarvel. Tallinn: Eesti Raamat 1982.
* Indriķa hronika. Läti keelde tõlkinud Ā. Feldhūns; eessõna ja kommentaarid Ē. Mugurēvičs. Rīga: Zinātne, 1993.
**Adrian** on linn USA-s Texase osariigis Oldhami maakonnas. See asub ajaloolise maantee Route 66 geograafilise keskpunkti lähedal. Linna läbib kiirtee Interstate 40, mis ühtib maanteega Route 66.

Elanike arv on 2015. aasta seisuga arvestuslikult 167. 2010. aasta rahvaloenduse kohaselt oli elanikke 166.

Adrian on saanud nime 1900. aastate alguses sealkandis töötanud farmeri Adrian Culleni järgi.

1909. aastal sai Adrian raudteeühenduse, kui sinna jõudis Chicago, Rock Island and Pacific Railroadi raudteeliin.1910. aastaks oli Adrianis postkontor ja mitu poodi ning ilmus ajaleht Adrian Eagle. 1915. aastal elas seal umbes 50 inimest. Pärast Route 66 valmimist hakkas Adrian teenima seal peatuvate möödasõitjate pealt. Samal ajal arenes piirkonnas põllumajandus. 1929. aastal ehitati viljaelevaator ning 1940. aastatel hakkas Adrianis tööle vabatahtlike tuletõrje ühing.

Adrian sai linnaõigused 1953. aastal. See on üks kahest linnast maakonnast; teine on maakonna halduskeskus Vega.

Adriani nimetab ennast ajaloolise Route 66 keskpunktiks. Linna sildile on märgitud linna kaugus Los Angelesest ja Chicagost, milleks on mõlemal juhul 1139 miili (1833 km).

Adrianis asub 1928. aastal ehitatud kohvik ja suveniiripood Midpoint Café. Selle omanik oli aastatel 1990–2012 Fran Houser, kes oli aluseks filmi "Autod" ("Cars"; 2006) tegelaskujule Luule.

* Adriani sisenemineAdriani sisenemine
* Adriani endine bensiinijaamAdriani endine bensiinijaam
* Route 66 geograafilist keskpunkti tähistav silt AdrianisRoute 66 geograafilist keskpunkti tähistav silt Adrianis

Viited
------

1. ↑  2016 U.S. Gazetteer Files
2. ↑  2020 United States Census, vaadatud 1.01.2022.
3. ↑  Hinckley, Jim (2012). *The Route 66 Encyclopedia*. lk 6. MBI Publishing Company. ISBN 1-610586-88-3.
4. 1 2  ADRIAN, TX. The Handbook of Texas Online. Vaadatud 7.12.2016
5. ↑  "Adrian, TX". Oldlham County Chamber of Commerce. 13. juuni 2012. Vaadatud 7.12.2016
6. ↑  "Life changed at her café when Pixar dropped in". The Orange County Register. Vaadatud 7.12.2016
**Krista Jaakson** (sündinud 1. oktoobril 1974) on eesti majandusteadlane ja Tartu Ülikooli juhtimise teadur. 

Tema peamised uurimisteemad on organisatsiooni väärtused, organisatsioonikultuur, indiviidi väärtused ja tööstussuhted.

Haridustee
----------

Jaakson lõpetas 1993. aastal Tallinna Reaalkooli, 1998. aastal Tartu Ülikooli majandusteaduskonna ning 1999. aastal sai magistrikraadi Stockholmi Ülikoolist ärijuhtimise erialal (kiitusega). 

2009. aastal kaitses ta Tartu Ülikooli majandusteaduskonnas doktorikraadi teemal "Management by values: the analysis of influencing aspects and its theoretical and practical implications" ("Väärtuspõhist juhtimist mõjutavate aspektide analüüs ning selle teoreetilised ja praktilised järeldused", juhendaja Maaja Vadi).

Töökäik
-------

Krista Jaakson oli Eesti Pangas 1999–2000 majanduskoolitusjuht ning 2000–2005 arenduskoordinaator. 2005–2006 oli ta Poliitikauuringute Keskuse PRAXIS külalisuurija ning 2008–2011 Eesti Rakendusuuringute Keskuse CentAR analüütik. 

Ta oli Tartu Ülikooli majandusteaduskonna juhtimise teadur 2012–2017, arendusprodekaan 2013–2014 ning asejuhataja õppe alal 2014–2017. Jaakson oli teadur Vietnami Ton Duc Thang Ülikoolis aastatel 2017–2018. 

Alates 2018. aastast on Krista Jaakson Tartu Ülikooli majandusteaduskonna juhtimise teadur ning juhtimise õppetooli juhataja.

Tunnustus
---------

2016, 2019 Tartu Ülikooli ettevõtluse ja tehnoloogia juhtimise magistrantide lemmikõppejõud 

2017 Tartu Ülikooli aumärk

2019 Emeraldi tunnustus: Baltic Journal of Management toimetuse soovitatud artikkel

Teadusorganisatsiooniline tegevus
---------------------------------

Jaakson oli Eesti Suhtlemistreenerite Ühingu liige 2003–2013 ning asjaajaja 2009–2012. Aastatel 2015–2018 oli ta Eesti Kõrg- ja Kutsehariduse Kvaliteediagentuuri hindamisnõukogu liige ning 2020. aastal doktoritöö hindamiskomisjoni liige Aarhusi Ülikoolis. 

Alates 2003. aastast on ta retsensent mitmetes teadusajakirjades nagu Social Responsibility Journal, Baltic Journal of Management, Journal of Retail and Consumer Services ning Journal of International Business Studies. 

2004. aastast on Jaakson ISSWOV (International Society for the Study of Work and Organizational Values) liige.

Viited
------

1. 1 2 3 4 5  "Eesti Teadusinfosüsteem. Krista Jaakson".
2. ↑  "Tartu Ülikooli aumärgi kavalerid". *Tartu Ülikool*. Vaadatud 9.12.2022.

Välislingid
-----------

* Krista Jaakson Google Scholar lehekülg

* Krista Jaakson ResearchGate lehekülg
**Virgil Ivan Grissom** (tuntud kui **Gus Grissom**; 3. aprill 1926 Mitchell, Indiana – 27. jaanuar 1967 Cape Canaveral, Florida) oli USA astronaut. 

Grissom õppis Purdue Ülikoolis mehaanikat ning lõpetas selle bakalaureusekraadiga. Seejärel liitus ta USA õhujõududega ja sooritas Korea sõjas üle 100 lahingulennu. 1955. ja 1956. aastal õppis ta lennundustehnikat ning omandas katselenduri kutse.

1959. aastal valiti Gus Grissom NASA astronautide esimesse gruppi. 21. juulil 1961 sai temast Al Shepardi järel teine kosmoselennu sooritanud ameeriklane. Suborbitaalne lend kosmoselaeva Liberty Bell 7 pardal kestis 15 minutit ja 37 sekundit. Ookeani maandumisel oleks Grissom peaaegu uppunud, kui kapsli luuk seletamatul põhjusel iseenesest avanes.

Gemini 3 komandörina tegi Gus Grissom koos John W. Youngiga kolm tiiru Maa orbiidil. Temast sai esimene astronaut, kes oli teist korda kosmoses.

Gus Grissom valiti esimese Apollo-lennu komandöriks. Ta hukkus 27. jaanuaril 1967 Apollo 1 lennueelsel testimisel puhkenud tulekahjus, jäädes koos meeskonnakaaslaste Ed White'i ja Roger B. Chaffeega põlevasse kapslisse lõksu.

Viited
------

1. 1 2  "Gus Grissom: 2nd American in Space". *Space.com*. Vaadatud 1. august 2018.
2. ↑  "Gus Grissom". *Biography.com*. Originaali arhiivikoopia seisuga 1. august 2018. Vaadatud 1. august 2018.
3. ↑  "Apollo 1: The Fatal Fire". *Space.com*. Vaadatud 1. august 2018.

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Gus Grissom** |
**Külasema** on küla Saare maakonnas Muhu vallas.

Külas asuvad Külasema kalmed.

Vaata ka
--------

* Viira–Nõmmküla tee
* Eesti külade loend

Viited
------

1. ↑  Maa-amet, vaadatud 21.11.2020.
2. ↑  Statistikaamet, vaadatud 10.11.2020.
3. ↑  Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.

Välislingid
-----------

* Irena Tarvis, Muhu uudised: Külasema rahvast oodetse kojo köima, Saarte Hääl, 28. juuni 2012

Muhu valla vapp
Muhu valla asulad

**Külad:** Aljava | Hellamaa | Igaküla | Kallaste | Kantsi | Kapi | Kesse | Koguva | Kuivastu | Külasema  | Laheküla | Lalli | Leeskopa | Lehtmetsa | Lepiku | Levalõpme | Liiva | Linnuse | Lõetsa | Mõega | Mõisaküla | Mäla | Nautse | Nurme | Nõmmküla | Oina | Paenase | Pallasmaa | Piiri | Põitse | Pädaste | Päelda | Pärase | Raegma | Rannaküla | Raugi | Rebaski | Ridasi | Rinsi | Rootsivere | Rässa | Simiste | Soonda | Suuremõisa | Tamse | Tupenurme | Tusti | Vahtraste | Vanamõisa | Viira | Võiküla | Võlla
Kui tegemist on ühikkuubiga (külje pikkus on 1), siis kuubi diagonaal AC' (sinine joon) on pikkusega {\displaystyle {\sqrt {3}}} ja kuubi tahu diagonaal AC (punane joon) on pikkusega {\displaystyle {\sqrt {2}}}.
Hulknurga **diagonaal** on sirglõik, mis ühendab hulknurga kaht tippu, mis pole ühe ja sama külje otspunktid.

Hulktahuka **diagonaal** on sirglõik, mis ühendab hulktahuka kaht tippu, mis pole ühe ja sama tahu tipud. (Mõnikord arvatakse hulktahuka diagonaalide hulka ka hulktahuka tahkude diagonaalid. Siis defineeritakse hulknurga diagonaal sirglõiguna, mis ühendab hulknurga kaht tippu, mis pole ühe ja sama serva otspunktid.) Kui vaadata antud kuubi joonist, selle läbilõiget mööda punasega tähistatud kuubi tahu diagonaali, siis saame ristküliku, mis vastab standardsele paberi formaadile 
A4, külgede suhtega: {\displaystyle {\sqrt {2}}}:1 ja diagonaali pikkusega {\displaystyle {\sqrt {3}}}.

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Vikisõnastiku artikkel: **diagonaal** |
Gustaf Gründgens Hamleti rollis (1936)
**Gustaf Gründgens** (sünninimi **Gustav Heinrich Arnold Gründgens**; 22. detsember 1899 Düsseldorf – 7. oktoober 1963 Manila) oli saksa näitleja ja teatrilavastaja.

Gustaf Gründgens oli pärit töösturi perekonnast. 1917. aastal mobiliseeriti Gründgens Saksa sõjaväkke ja ta võttis osa Esimesest maailmasõjast Läänerindel. 1919–1920 õppis ta Düsseldorfi Teatri Lavakunstikoolis. 1920–1922 töötas Gründgens Halberstadti, Kieli ja Berliini teatrites. 1923–1928 oli ta Hamburgi Kammerteatri (Hamburger Kammerspiele) näitleja. 1928–1933 töötas ta näitleja ja lavastajana erinevates Berliini teatrites. Esimene filmiroll oli ta 1930. aastal. 1932. aastal mängis ta esmakordselt oma kõige kuulsamat rolli Mefistot Goethe "Fausti" lavastuses. 1933. aasta veebruaris määras Hermann Göring Gustaf Gründgensi Preisi Riigiteatri kunstiliseks juhiks. 1933. aasta novembris sai Gründgens Riigi Kultuurikambri senaatoriks. 1934. aastal nimetati Gustaf Gründgens Preisi Riigiteatri intendandiks, 1935–1945 oli ta sama teatri peaintendant (sisuliselt direktor). Teatri mängukavas oli põhiliselt saksa klassika. 1945–1946 oli ta mitu kuud interneerituna Nõukogude vangilaagrites. 1946. aastal töötas ta Ida-Berliinis Saksa Teatri näitlejana. 1947. aastal tegutses ta Lääne-Berliinis kabareelavastajana. 1947–1951 oli Gründgens Düsseldorfi Linnateatri peaintendant. 1948–1950 oli ta Saksa Teatriliidu president. 1951–1955 oli ta Düsseldorfi teatri Neue Schauspiel tegevjuht. 1955–1963 oli Gustaf Gründgens Hamburgis Saksa Teatri (Deutsches Schauspielhaus) peaintendant ja kunstiline juht. Ta suri maailmareisi ajal Filipiinide pealinnas Manilas.

Isiklikku
---------

1926–1929 oli Gustaf Gründgens abielus kirjanik Thomas Manni tütre Erika Manniga. 1936–1946 oli Gründgens abielus näitleja Marianne Hoppega.

Gustaf Gründgens kirjanduses
----------------------------

Gustaf Gründgens on Klaus Manni (Erika Manni venna) 1936. aastal Amsterdamis ilmunud romaani "Mefisto : romaan ühest karjäärist" peategelase Hendrik Höfgeni prototüüp. 1956. aastal avaldas romaani Saksa DV kirjastus Aufbau Verlag. Pärast Gustaf Gründgensi surma kavatseti romaani välja anda ka Lääne-Saksamaal. Gustaf Gründgensi kasupoeg ja ainus pärija lavastaja Peter Gorski pöördus 1964. aasta märtsis Hamburgi Maakohtusse, et "Mefisto" väljaandmist takistada. 9. juunil 1966 keelustas Hamburgi Ülemmaakohus "Mefisto", Saksamaa Liidukohus kinnitas kohtuotsuse 20. märtsil 1968. Keelust hoolimata avaldas kirjastus Rowohlt Verlag romaani 1981. aastal. Romaani eestikeelne tõlge ilmus 1986. aastal.

Viited
------

1. ↑  Gustaf Gründgens 1899-1963 Lebendiges Museum Online
2. ↑  Gustaf Gründgens 1899–1963 / Biografie Dieter Wunderlich
3. ↑  Dieter E. Zimmer. Der Fall Mephisto d-e-zimmer.de
4. ↑  Klaus Mann: Mephisto Dieter Wunderlich
Asuriit (leiukoht La Sal, Utah)
Asuriidi lihvitud lõikepind
**Asuriit** on tumesinine karbonaatne mineraal keemilise valemiga Cu3(CO3)2(OH)2.

Asuriit esineb looduses sageli koos malahhiidiga, kuna mõlemad on võrdlemisi sarnase keemilise koostisega. Iisraelis leidub lausa asuriidi, malahhiidi ja krüsokolla segakivi, mida nimetatakse eliasekiviks. Kuna asuriit on väga pehme kristall, kasutataksegi seda ennekõike väärisesemete ja ehete valmistamiseks.

Peenestatuna on asuriiti keskajal ja varauusajal kasutatud värvipigmendina sinise värvi saamiseks, alternatiivina lasuriidist saadavale kallihinnalisele ultramariinile.

Pildid
------

* Asuriidi-malahhiidi segakivi ümarlihvAsuriidi-malahhiidi segakivi ümarlihv
* Peenestatud asuriit värvipigmendinaPeenestatud asuriit värvipigmendina
* Hans Holbein noorema maali "Daam oravaga" taust on maalitud asuriidist tehtud sinise värvigaHans Holbein noorema maali "Daam oravaga" taust on maalitud asuriidist tehtud sinise värviga

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Asuriit** |

* Asuriit portaalis webmineral.com
* Asuriit kunsti- ja värviajaloo portaalis colourlex.com
* Asuriit veebinäitusel "Pigments through the Ages"
* Youtube: Sinise pigmendi valmistamine asuriidist (inglise keeles)