recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel on Hageri kihelkonna Sutlema mõisa kõrvalmõisast; Märjamaa kihelkonna rüütlimõisa kohta vaata Lümandu mõis (Märjamaa); Urvaste kihelkonna Uue-Antsla karjamõisa kohta vaata Lümandu mõis (Urvaste)* |

---

**Lümandu mõis** (saksa keeles *Limmat*) on endine mõis Hageri kihelkonnas. Mõisa keskus asus Lümandu külas, mis jääb praegu Rapla maakonna Kohila valda.

Ajalugu
-------

1706. aastal omandas mõisa Berend Johann Tunderfeldi poja pärijatelt, Stackelbergi Püssi-Pagari perekonnaharust Rootsi sõjaväelane (major) Carl Wilhelm Stackelberg (?–1711 Tobolsk), 1720. aastal Carl Wilhelm Stackelbergi uuesti Eestimaa maanõunik Adam Johann Uexkülliga abiellunud lesk Magdalena Elisabeth sünd (Essen) ja omanikud olid kahasse Adam Johann Uexküll naisega ja võõraspoeg Otto Magnus von Stackelberg. 1785. aastal müüdi kogu mõis brigadier vabahärra Carl Stackelbergile ja järgnevalt olid Lümandu mõisal ühised omanikud Sutlema mõisaga. 1846. aastal päris mõisad oberst Bengt Otto von Stackelberg (surn. 1845) otseste pärijate puudumisel tema venna Peter Gustavi pojad ning nende kokkuleppel sai Lümandu ja Sutlema mõisad Ernst Friedrich Eduard von Stackelberg (surn. 1885). 1883. aastal loovutas Eduard von Stackelberg Lümandu ja Sutlema mõisad oma venna Karl Otto von Stackelbergi pojale, Nikolai von Stackelbergile. 1902. aastal kinkis parun Nikolai von Stackelberg Lümandu ja Sutlema mõisad (1681 tessatiini) oma vennapojale Eduard von Stackelbergile.

Lümandu mõis oli 1785. aastast Sutlema mõisa kõrvalmõis ning esinduslikult polnud mõisakompleks kunagi välja ehitatud. Peale tagasihoidliku peahoone teisi hooneid suurt ei olnudki (nüüdseks on kõik nüüdseks hävinud). Tiigist ja sealsetest allikatest algab Vasalemma jõgi. 

20. sajandi teisel kümnendil ostis mõisakoha koolmeister Mihkel Rõuk ja ehitas sinna esimese uhke hoone. Koolmeister Rõuk arendas Lümandu mõisas põllumajandust-aiandust, suurtes köetavates kasvuhoonetes valmisid isegi arbuusid ja melonid.

Viited
------

1. ↑  Lümandu mõis (Hageri khk), Kinnistute register Eesti Rahvusarhiivis
2. ↑  Raplamaa kaks Lümandu mõisa sarnanevad vaid nime poolest, Nädaline, nr. 76, 11 juuli 2009

Välislingid
-----------

* Lümandu mõisast Eesti mõisaportaalis

Hageri kirik
Hageri kihelkond

**Kirik**: Hageri  

**Mõisad**: Adila mõis | Angerja mõis | Hageri kirikumõis | Haiba mõis | Kelba mõis | Kirdalu mõis | Kernu mõis | Kohatu mõis | Kohila mõis | Kurtna mõis | Lohu mõis | Lümandu mõis | Mäeküla mõis | Maidla mõis | Ohulepa mõis | Pahkla mõis | Rabivere mõis | Ruila mõis | Salutaguse mõis | Sutlema mõis | Tohisoo mõis | Uuemõisa mõis
**Modernistlik kirjandus** (inglise keeles *Modernist Literature*, *Literary Modernism*, prantsuse keeles *Littérature moderniste*) kujunes välja 19. sajandi lõpus ja 20. sajandi alguses peamiselt Euroopas ja Põhja-Ameerikas. Seda iseloomustavad modernistlik elutunne ja teadlik lahkulöömine traditsioonilistest luule- ja värsivormidest. Modernistlik kirjandus vastandub romantismi õhkavale loomule ja püüab ületada realismi üheplaanilisust. Eksperimenteeriti nii vormide kui väljendusviisidega.

Modernistliku kirjanduse märksõnad on mosaiiksus, mitmetähenduslikkus, subjektivism, absurd, tinglik suletud vorm jne. Kujundikeeles kasutati sümboleid, groteski ja absurdi. Suurt tähelepanu pöörati teksti vormile. Oluliseks muutusid subjektiivsed läbielamised, tunded ja alateadlik soov korrastada korrastamatut. Iseloomulikud tehnikavõtted olid narratiivi lõhestamine katkendlikuks, tavapäraste kujundite vältimine, teadvuse vool, siirdkõne ja luules vabavärsi laialdane kasutamine. 

Modernistid püüdsid maailma täiustada ja parandada. Nad kujutasid maailma lõhestumist kahetsusväärsena, õhutasid seda parandama ning uskusid edasiminekusse ja progressi. Samas leidus ka neid, kes olid uuest elurütmist vaimustuses ja ülistasid tehnoloogiamaailma.

Modernistliku kirjandusega seotakse ka nt arenguromaanide, ulmekirjanduse, kriminaalromaanide jt kui iseseisvate kirjandusvormide tekkimist.

Modernism avaldus alguses peamiselt luules, kuid jõudis 20. sajandi keskpaiku ka proosasse ja draamasse.

Modernistlikke luuletajaid
--------------------------

* Charles Baudelaire
* Walt Whitman
* William Butler Yeats
* Thomas Stearns Eliot
* Federico García Lorca
* Rabindranath Tagore

Modernistlikke proosakirjanikke
-------------------------------

* Oscar Wilde
* Virginia Woolf
* James Joyce
* Franz Kafka
* Hermann Hesse
* Jean-Paul Sartre
* Albert Camus
* Mihhail Bulgakov

Modernism draamakirjanduses
---------------------------

* Henrik Ibsen
* Maurice Maeterlinck
* Luigi Pirandello
* Bertolt Brecht
* Samuel Beckett

Modernism Eestis
----------------

)

Vaata ka
--------

* Modernsus
* Modernistlik kunst
* Teadvuse vool
* Siirdkõne
* Postmodernism

Kirjandus
---------

* Anne Nahkur, "Kirjandus realismist postmodernismini: gümnaasiumiõpik". Koolibri, Tallinn 2007.
* Tiit Hennoste, artiklite seeria "Hüpped modernismi poole: Eesti 20. sajandi kirjandusest Euroopa modernismi taustal". Vikerkaar 1993, nr. 10 – 1997, nr. 10-11.
Thor võitleb Ragnarökis Jörmungandiga *Johann Heinrich Fussli*
**Ragnarök** ('jumalate saatus') on muinaspõhja mütoloogias maailmalõpule eelnev lahing. Seal võitlevad omavahel jumalad (aasid, keda juhtis Odin) ja nende vaenlased (tulehiiglased, jotuunid ja erisugused koletised, keda juhtis Loki). Apokalüptilises lahingus ei hävi mitte ainult jumalad, hiiglased ja koletised, vaid ka kõik ülejäänu universumis olev.

Viikingite ühiskonnas oli surm lahingus imetlusväärne. See kandub panteoni kummardamiseks, kus jumalad ühel päeval Ragnarökis kukutatakse. Mis juhtub, kes võitleb kellega ja osalejate saatused selles lahingus on Skandinaavia rahvastele hästi teada nende saagadest ja skaaldilisest luulest.

Ragnarök on pika-ajalise vastuolu ja konfliktide tulemus aaside ja hiiglastega liitunute vahel, mitte moraalne võitlus hea ja halva vahel nagu kristlikus viimsepäeva lahingus. Peale Ragnaröki surevad mõlemad pooled ja nad sünnivad tsüklina uuesti.

Vanapõhja keeles koosneb sõna *Ragnarök* osadest *ragna* (jumalad, juhtivad võimud) ja *rök* (saatus).

Välislingid
-----------

* 15 päeva järjekordse maailmalõpuni: viikingite Ragnarök saabub 22. veebruaril, Delfi Reisijuht, 7. veebruar 2014
**Saksamaa Sotsiaaldemokraatlik Partei** (saksa keeles *Sozialdemokratische Partei Deutschlands*, lühend *SPD*, eesti keeles *SSDP*) on üks Saksamaa kahest peamisest erakonnast. Aastast 1998 kuni 2009. aasta oktoobrini kuulus SSDP valitsuskoalitsiooni. Partei tunnuslause on "Uuendamise jõud" (saksa keeles: *Kraft der Erneuerung*).

Partei ideoloogiliseks aluseks on sotsiaaldemokraatia. See erakond asutati 1863. aastal. SSDP kasvas välja töölisliikumisest, olles praeguse parteiga võrreldes sotsialistlikum. 1959. aasta Godesbergi programmiga hüljati marksistlikud põhimõtted ja klassipartei kontseptsioon. 

SSDP oli Saksamaa Liitvabariigis võimul ka 1969–1982. Parteisse on kuulunud liidukantslerid Willy Brandt (1969–1974), Helmut Schmidt (1974–1982) ja Gerhard Schröder (1998–2005), samuti liidupresidendid Gustav Heinemann (1969–1974) ja Johannes Rau (1999–2004).

SSDP on nii Sotsialistliku Internatsionaali kui ka Euroopa Sotsiaaldemokraatliku Partei asutajaliige.

Pärast Gerhard Schröderit on parteid juhtinud Franz Müntefering (21. märtsist 2004 15. novembrini 2005) ja Matthias Platzeck (15. novembrist 2005 10. aprillini 2006). Kui Platzeck tervislikel põhjustel ametist tagasi astus, asus esimehe kohuseid täitma Rheinland-Pfalzi peaminister Kurt Beck. Beck valiti erakonna esimeheks 14. mail 2006 toimunud parteipäeval.

Franz Müntefering naasis partei esimehe kohale pärast Kurt Becki tagasiastumist 7. septembril 2008. 13. novembril 2009 valiti partei esimeheks Sigmar Gabriel.

2005. lahkus parteist kauaaegne esimees (1995–1999) Oskar Lafontaine, kes moodustas koos rühma SSDP poliitikas pettunutega uue vasakerakonna Töö ja Sotsiaalse Õigluse Partei.

Valimised
---------

SSDP on alates 27. oktoobrist 1998 olnud Saksamaa valitsuses ja liidukantsler oli 1998–2005 oli Gerhard Schröder. 
2005. aasta Saksamaa parlamendivalimiste järel moodustas SSDP Bundestagis (Saksa parlamendi alamkojas) 222 kohaga (34,2% häältest) suuruselt teise fraktsiooni Kristlik-Demokraatliku Liidu ja Kristliku Sotsiaalse Liidu ühisfraktsiooni järel, jäädes valimistel neile alla 1% häälte ja 4 kohaga. Valimiste tulemusena moodustati koalitsioon Kristlik-Demokraatliku Liidu, Kristliku Sotsiaalse Liidu ja SSDP vahel. Liidukantsleriks sai Kristlik-Demokraatliku Liidu esimees Angela Merkel.

Välislingid
-----------

* Partei koduleht *(saksa keeles)*
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib merevee liikumisest; ansambli kohta vaata artiklit Hoovus (ansambel)* |

---

Hoovused maailmameres
**Hoovus** on suure koguse vee (harilikult merevee) horisontaalne ja enam-vähem püsiva suuna ja kiirusega liikumine, mis on põhjustatud püsiva suunaga tuultest, soolsuse- või temperatuurierinevustest.

Enamasti seostatakse hoovuseid ookeanide ja meredega, kuid neid esineb ka suuremates järvedes.

Vee panevad liikuma peamiselt tuuled ja pooluste lähedal toimuv vee jahtumisest tulenev vajumine. Samuti tekitavad vee liikumist soolsuse ja sellest tulenevalt merevee tiheduse erinevus. Tuuled suudavad vett mõjutada vaid kuni 100 m sügavuseni. Maa pöörlemine ja sellest tulenev Coriolisi efekt on põhjuseks hoovuste kõrvalekaldele n-ö otsesuunast – põhjapoolkeral paremale, lõunapoolkeral aga vasakule.

Hoovuste liikumise suunda mõjutavad rannajoone kuju ja põhja reljeef.

Hoovuste liigid
---------------

Merehoovusi saab liigitada mitmest apektist.

Ajalise pikkuse järgi
* püsivad hoovused
* perioodiliselt muutuvad hoovused
* ajutised hoovused

Tekketegurite järgi
* loodete hoovused
* murdlainehoovused (saksa *Brandungsrückstrom*)
* gravitatsioonihoovused
* kompensatsiooni- ehk äravooluhoovused
* triivhoovused tuulte mõjul

Temperatuuri ja soolsuse järgi
* soojad hoovused (soojad hoovused)
* külmad hoovused
* soolased hoovused
* väikese soolsusega hoovused (saksa *salzarme Strömungen*)

Asukoha järgi
* pinnahoovused
* süvaveehoovused
* põhjahoovused
* rannikuhoovused

Hoovuste jagamine ühte tegurit arvestades on väga lihtsustatud, sest tavaliselt reaalselt kujuneb mingi hoovus mitme teguri koosmõjul.

Vaata ka
--------

* Hoovuste loend
* Termohaliinne tsirkulatsioon

Viited
------

1. ↑  Keskkonnasõnaraamat 2004  (vaadatud 13.02.2012)

Välislingid
-----------

* Hoovuste arvutimudel (video)
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib väejuhist ja riigimehest; filosoofi kohta vaata artiklit Agrippa (filosoof); maagi kohta vaata artiklit Agrippa Nettesheimist* |

---

Marcus Vipsanius Agrippa büst
**Marcus Vipsanius Agrippa** (u 63 eKr Dalmaatsia – 12 eKr Campania) oli Vana-Rooma väejuht ja riigimees.

Agrippa oli vanem vend Lucius Vipsanius Agrippa ja õde Vipsania Polla. Nende suguvõsa ja perekond ei olnud varem Rooma avalikus elus silmapaistvad.

Agrippa oli umbes samaealine Octaviusega, hilisema keisri Augustusega. Nad omandasid koos hariduse ning neist said lähedased sõbrad. Agrippa toetas Octaviust teel võimule ja täitis hiljem tähtsaid riiklikke ülesandeid. 

Ta osales Julius Caesari juhitud sõjakäikudes. Caesar hindas teda kõrgelt ning saatis ta 45. aastal eKr koos Octaviusega Illüüriasse õppima. Nelja kuu pärast jõudis nendeni teade Caesari surmast. Caesar oli Octaviuse nimetanud oma järglaseks.

37 eKr sai ta konsuliks, kuigi oli noorem kui ettenähtud 43 aastat. Ta purustas 36 eKr Sextus Pompeiuse ning juhtis võidukalt 31 eKr Aktioni lahingus laevastikku Marcus Antoniuse ja Kleopatra VII vastu. 

21 eKr abiellus Agrippa Augustuse tütre Juliaga ning sai keisri tegelikuks kaasvalitsejaks, Agrippat peeti tema võimalikuks järglaseks. 

Ta kasutas oma varandust riigi huvides: laskis ehitada Rooma veejuhtme, termid ja Panteoni ning korraldas Rooma riigi mõõtmise, mille põhjal valmistati kaart.

Agrippa suri 51-aastaselt. Augustus korraldas suurejoonelised matused ning lasi sõbra säilmed paigutada omaenda mausoleumi.

Järeltulijad
------------

Agrippa oli kolm korda abielus.

Caecilia Attica

* Vipsania Agrippina, 36 eKr – 20 pKr, keiser Tiberiuse naine

Claudia Marcella Major

* Vipsania Marcella, 27 eKr – ?

Julia Vanem

* Gaius Caesar, 20 eKr – 4 pKr
* Julia Noorem, 19 eKr – 28 pKr
* Lucius Julius Caesar, 17 eKr – 2 pKr
* Agrippina Vanem, 14 eKr – 33 pKr, keiser Caligula ema
* Agrippa Postumus, 12 eKr – 14 pKr
Psalm 81 algus
Psalm 201 algus
Lehekülg psaltrist
**Utrechti psalter** on 9. sajandist pärinev käsikirjaline illumineeritud psalter, mida peetakse üheks karolingide kunsti tähtteoseks. Asub Utrechti Ülikooli raamatukogus kohaviida MS Bibl. Rhenotraiectinae I Nr 32 all.

Käsikiri kuulub alates 2015. aasta oktoobrist UNESCO maailma mälu registrisse

Kirjeldus
---------

Käsikiri koosneb 222 pärgamentlehest mõõdus 33,0 × 25,6 cm ja sisaldab 150 psalmi ladinakeelseid tekste, lisaks mõned tunnipalvustel kasutatud ülistuslaulud ja *canticum* '​id, Te Deum ja Athanasiuse usutunnistus. Käsikiri on illustreeritud 166 narratiivse sulejoonistustega.

Ajaloost
--------

Psalter loodi arvatavasti 830. aasta paiku Põhja-Prantsusmaal Reimsi lähedal Hautvillersi benediktlaste kloostris Reimsi peapiiskopi Ebbo tellimusel ja seda loetakse tänapäeval raamatumaali Reimsi koolkonna üheks varasemaks teoseks. 16. ja 17. sajandil kuulus raamat mitmele Inglismaa aadlikule, ühega neist sattus see 1642. aastal mandrile. Hiljem kuulus käsikiri Utrechti patriitsile Willem de Ridderile ja too kinkis selle 1716. aastal Utrechti ülikooli raamatukogule.

Käsikiri on mitmel korral välja antud faksiimilena (esimene 1875. aastal, teine kord 1984. aastal Grazis).

Stiil
-----

Utrechti psaltri joonistused on uuenduslik lähenemine psalmide illustreerimisele. Varasemad psaltrid võisid olla kaunistatud stseenidega kuningas Taaveti elust, tavaliselt mõnel leheküljel või initsiaalide sisse kujundatuna. Kuid Utrechti psaltri sulejoonistused illustreerivad psalmiteksti iga fraasi. Arvatakse, et 166 illustratsiooni kallal on töötanud kuus kunstnikku. Ometi on nende stiil võrdlemisi sarnases võtmes, kirjeldatav dünaamilise, närviise ja ekspressiivsena, isegi võrreldavana Hieronymus Boschi loominguga.

See illustratsioonistiil avaldas märkimisväärset mõju anglosaksi kunstile. 11. sajandil asus Utrechti psalter Canterburys (käsikiri oli Inglismaal umbes 1000–1640), kus sellest tehti Harley psaltrina tuntud koopia. Elav ja ekspressiivne joonistusstiil, "Utrechti stiil", mõjutas mitut 11. sajandi Inglismaal loodud käsikirja nagu Tiberiuse psalter, Arenbergi evangeliaar ja Eadui psalter.

Viited
------

1. 1 2 3  The Utrecht Psalter. - Special Collections
2. ↑  Utrecht Psalter. - Ziereis Facsimiles
3. ↑  Utrecht psalter. - facsimilefinder.com
4. 1 2  "Utrecht Psalter. - British Library". Originaali arhiivikoopia seisuga 3. detsember 2022. Vaadatud 3. detsembril 2022.

Välislingid
-----------

* The annotataed Utrecht psalter. - Universiteit Utrecht (digitaliseeritud käsikiri)
* The Utrecht Psalter. - Special Collections
* Video: The Utrecht Psalter and its influence. K. Doyle, B. Harris. - SmartHistory
**Jõgi-ritsikind** (*Locustella fluviatilis*) on linnuliik põõsalindlaste või *Acrocephalidae* sugukonnast ritsiklinnu perekonnast.

Levila
------

Jõgi-ritsiklind pesitseb Ida- ja Kesk-Euroopas ning talvitub Ida-Aafrikas.

Eestis on ta üldlevinud tavaline haudelind, kelle pesitsusaegset arvukust hinnatakse 50 000–80 000 paarile. Kuni 1950. aastateni oli jõgi-ritsiklind Eestis hõredalt levinud ning veel tänapäeval on ta Ida-Eestis sagedasem kui Lääne-Eestis.

Välimus
-------

Ta on 13,5 cm pikkune. Ülapool jõgi-ritsiklinnu sulestik on oliivja varjundiga mustrita hallikaspruun, alapool hallikasvalge. Puguala on ebaselgelt triibuline või täpiline.

Kutsehüüd on tasane *prk* või *trk*. Laul on ühetugevune pikk sirin *dzidzidzidzidzi...*. Jõgi-ritsiklind laulab sageli hämaras ja enamasti 2–5 meetri kõrgusel põõsas või puuvõras.

Elupaik
-------

Ta asustab põõsasniite, pajustikke ja teisi lehtvõsastikke sageli jõe, oja või sooserva lähedal.

Pesitsemine
-----------

Pesa paikneb maapinnal tiheda rohu varjus või põõsa all, see koosneb kuivadest kõrtest ja lehetükkidest ning on vooderdatud peenemate taimekiudude või jõhvidega. Kurnas on 4–6 muna.

Toitumine
---------

Linnu toiduks on putukad ja ämblikud.

Viited
------

1. ↑
2. ↑  Leibak, E. Lilleleht, V. & Veromann, H. (eds). *Birds of Estonia. Status, Distribution and Numbers*. Estonian Academy Publishers, Tallinn 1994

Välislingid
-----------

* Jõgi-ritsiklind andmebaasis eElurikkus Muuda Vikiandmetes

  


|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Jõgi-ritsiklind** |
**Jean Anthelme Brillat-Savarin** (1. aprill 1755, Belley, Aini departemang, Prantsusmaa – 2. veebruar 1826, Pariis) oli Prantsuse jurist, poliitik, epikuurlane ja gastronoom. Tänapäeval teatakse teda peamiselt kaks kuud enne ta surma anonüümselt ilmunud teose "Maitse füsioloogia ehk mõlgutused kõrgemast gastronoomiast" järgi (täispealkiri prantsuse keeles "Physiologie du Goût, ou Méditations de Gastronomie Transcendante; ouvrage théorique, historique et à l'ordre du jour, dédié aux Gastronomes parisiens, par un Professeur, membre de plusieurs sociétés littéraires et savantes"; eesti keeles ilmus raamat Külli Kressa tõlkes 2014. aastal kirjastuses Tänapäev).

Brillat-Savarin sündis Belley linnakeses juristide suguvõssa. Ta õppis Dijonis õigusteadust, keemiat ja meditsiini ning pidas seejärel kodulinnas juurapraksist. 1789. aastal, mil algas Suur Prantsuse Revolutsioon, lähetati ta saadikuna Prantsusmaa parlamenti (Seisustekokku), millest peagi sai Riiklik Põhiseadusassamblee. Seal saavutas ta mõningase tuntuse, eriti avaliku kõnega surmanuhtluse toetuseks. 1733. aastal võttis ta isa Marc Anthelme endale teise perekonnanime, kuna ta vastsurnud tädi perekonnanimega Savarin jättis talle sel tingimusel kogu oma vara.

Jean Anthelme Brillat-Savarin naasis peagi Belley'sse ning valiti aastaks linnapeaks. Revolutsiooni hilisemal perioodil oli tema pea eest raha välja pandud ning ta põgenes Prantsusmaalt Šveitsi, kus peatus sugulaste juures Moudonis ning hiljem Lausanne'is Hôtel du Lion d'Argentis. Sealt liikus ta Hollandisse ja edasi vastrajatud Ameerika Ühendriikidesse kus elas kolme aasta vältel Bostonis, New Yorgis, Philadelphias ja Hartfordis, teenides elatist prantsuse keelt ja viiulimängu õpetades. Mõnda aega mängis ta esimest viiulit New Yorgis Park Theateris. Direktooriumi võimuletuleku järel naasis ta 1797. aastal Prantsusmaale. Seal asus ta magistraadi ametikohale, kuhu jäi elu lõpuni, olles kohtunik kassatsioonikohtus.

Muuhulgas pärineb temalt tuntud lause: "Ütle, mida sa sööd, ja ma ütlen sulle, mis sa oled."
Skylab jaama viimase meeskonna nähtuna
**Skylab** oli aastatel 1973–1979 Maa orbiidil tiirelnud Ameerika Ühendriikide esimene kosmosejaam. 

Jaam viidi orbiidile 14. mail 1973 kanderaketiga Saturn V. Jaam sai startimisel kahjustada ja oli oht, et see muutub kasutuskõlbmatuks. Siiski sai esimene jaama saadetud meeskond parandamisega hakkama ja päästis Skylabi. Jaama külastamiseks kasutati Apollo juhtimis- ja teenindusmoodulit ning kokku käis Skylabis kolm kolmeliikmelist meeskonda. Viimasel kahel missioonil oli alati valmis teine meeskond, mis pidi jaama meeskonnale hädaolukorras appi tõttama.

11. juulil 1979 sisenes jaam Maa atmosfääri ja põles ära. Kuna NASA oli arvutustes eksinud, kukkusid mõned Skylabi tükid Lääne-Austraalias maale.

Viited
------

1. ↑  "NASA:40 Years Ago, Skylab Paved Way for International Space Station". Originaali arhiivikoopia seisuga 24. oktoober 2016. Vaadatud 20. detsembril 2016.
2. ↑  AmericaSpace:'Get Me Up There': The Plan to Save Skylab
3. ↑  "First Skylab crew: Saving America's space station". Originaali arhiivikoopia seisuga 6. veebruar 2017. Vaadatud 20. detsembril 2016.
4. ↑  "NASA:The Skylab Crewed Missions". Originaali arhiivikoopia seisuga 17. mai 2021. Vaadatud 20. detsembril 2016.
5. ↑  SKYLAB: A Guidebook 4. RESCUE CAPABILITIES
6. ↑  Encyclopedia Astronautica: Skylab's Untimely Fate
7. ↑  History.com:The Day Skylab Crashed to Earth: Facts About the First U.S. Space Station’s Re-Entry
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib materjalist; ettevõtte kohta vaata artiklit Savi (ettevõte).* |

---

Kvaternaari savilasund Arumetsa savimaardlas
Savist seintega hoone Rõuge vallas 
Sinisavi paljand Purtse rannas Purtse Hiiekalda all Ida-Virumaal
**Savi** on valdavalt savimineraalidest koosnev sete.

Savi on purdsete, mille terasuurus on väiksem kui aleuriidil. Terasuuruse piiriks savi ja aleuriidi vahel on 2 μm.

Savi koosneb savimineraalidest ehk kihilise kristallstruktuuriga silikaatidest, milleks on peamiselt illiit, smektiit ja kaoliniit. Savimineraalid tekivad peamiselt päevakivide murenemise tulemusena.

Niiskudes savi pundub ja muutub plastseks, põletamisel kivistub.

Savi on keraamiliste materjalide, näiteks telliste, katuse- ja voodrikivide, vooderdusplaatide, portselani ja fajansi põhitooraine.

Pleeksavisid ehk aktiivmuldasid tarvitatakse naftasaaduste, õlide, loomsete rasvade, etaanhappe ja veini puhastamiseks, vee pehmendamiseks, riide rasvatustamiseks ja valgendamiseks ning parfümeerias. Bentoniitsavist valmistatakse savilahuseid. Tulekindlat savi kasutatakse metallurgias.

Savilahus on savi suspensioon. Seda kasutatakse uhtmiseks. Voolaval savilahusel on vedeliku ja paigalseisval savilahusel tahkise omadused. Savilahust tarvitatakse näiteks puuraukude rajamisel, sest savilahuse vedela faasi imbumisel puuraugu poorsesse seina moodustub õhuke tihe koorik.

Vaata ka
--------

* Savikivimid
* Savi kuivamine
* Sinisavi
* Savimaardla
* Savitellis
* Kaoliin
* Savimaja

Viited
------

1. 1 2 3 4 5  Tehnikaleksikon, lk. 448
Narada jõgi Omkareshwari lähedal
Bhedaghati juures Jabalpuris
Narmada jõe asend
Narmada jõe valgla
**Narmada**(hindi keeles नर्मदा *Narmadā*) on jõgi Indias, üks pühadest jõgedest. See voolab läbi oru Vindhya mägedest lõunas ja Satpura mägedest põhjas lääne suunas ning suubub Gujarati osariigis Araabia merre. Jõe pikkus on umbes 1312 km.

Tähtsus hinduismis
------------------

Narmadat peetakse Gangese ja Yamuna järel pühaduselt kolmandaks jõeks Indias. Sellepärast on jõe ääres palju palverändude sihtkohti, sealhulgas Maheshwar ja Omkareshwar Madhya Pradeshi osariigis. Eriti vagaks peetakse rännata allikast suudmeni ning seejärel mööda teist jõekallast tagasi. See ränd võib võtta kuni kaks aastat.

Antropoloogilised ja arheoloogilised leiukohad
----------------------------------------------

Hoshangabadi ringkonnas Narmada jõe oru keskel 40 km Hoshangabadist kirdes Narmada leiukohas avastas geoloog Arun Sonakia 1982. aastal kiviaegse, umbes 236 000 aasta vanuse koljulae, mida nimetatakse Narmada Man või Narmada Skull Cap ning omistatakse *Homo erectus* '​ele. See sarnaneb ka *Homo helmei* '​ga. Seda peetakse perekonna *Homo* vanimaks kivistiseks Lõuna-Aasias. Leiti ka 700...200 tuhat aastat vana pügmeoidi rangluu. Narmada jõe orust on kindlaks tehtud ka pleistotseeni suuremate väljasurnud imetajate luujäänused. Namada org on Lõuna-Aasia pleistotseeni tähtsaim leiupiirkond.

Narmada jõe arendamisele on mõned arheoloogilised leiukohad ja arhitektuurimälestised ette jäänud. Madhya Pradeshi valitsuse arheoloogia, muuseumide ja arhiivide amet on teinud päästekaevamisi ning hulga templeid teise kohta viinud.

Viited
------

1. ↑  Нармада / Narmada; Hathnora
2. ↑  Нармада: череп
3. ↑  Arun Sonakia. The skull cap of early man and associated mammalian fauna from Narmada valley alluvium, Hoshangabad area, Madhya Pradesh, India. – *Records of the Geological Survey of India*, kd 113, nr 6, 1984, lk 159–172.
4. ↑  Homo helmei Dreyer, 1935: эволюционные и таксономические аспекты
5. ↑  R. Patnaik, P. R. Chauhan, M. R. Rao, B. A. Blackwell, A. R. Skinner, A. Sahni, M. S. Chauhan, H. S. Khan. New geochronological, paleoclimatological, and archaeological data from the Narmada Valley hominin locality, central India. – *J Hum Evol.*, 56, nr 2, 2009, lk 114–133.Resümee
6. ↑  Нармада: ключица
7. ↑  Об ископаемых пигмеях
8. ↑  G. L. Badam, R. K. Ganjoo. Preliminary taphonomical studies of some Pleistocene fauna from the central Narmada Valley, Madhya Pradesh, India. – *Palaeogeography, Palaeoclimatology, Palaeoecology*, 53, nr 2, 1986, lk 335–348. Resümee
9. ↑  G. L. Badam, Anek R. Sankhyan. Evolutionary trends in Narmada fossil fauna. – A. R. Sankhyan (toim). *Asian Perspectives on Human Evolution. 16th IUAES Congress Panel in New Delhi: Hominoid and Human Evolution with special Reference to Asia: New Findings & New Interpretations, Serial Publications*.Täistekst
**Georg Kohlap** (aka Georg-Arthur, 1932 – 2007) oli Uus-Meremaal elanud ja tegutsenud tuntud eesti fotograaf.

Isiklikku
---------

Jüri Kohlapi (10 aastaks deporteeritud Siberisse) ja Adele Olga Aleksandra Kohlapi poeg. Gay Kohlapi ja Gwendoline (Glenda) Van der Maas'i (snd 1936) abikaasa ning kahe lapse isa. Sündis 1932 Tallinnas Harjumaal, 1944 emigreerus koos emaga Saksamaale (DP-laager Berliini lähistel; fotograafia aluseid õppis samuti Saksamaal) ja sealt edasi 20 aastasena 1953 Uus-Meremaale.

Tegevus Uus-Meremaal
--------------------

Uus-Meremaal elati alguses Pahiatua lähedal asuvas immigrantide laagris ning seejärel Christchurch'is, kus algas ka Kohlapi fotograafia alane karjäär. Veidi hiljem sattus Kohlap tööle trükiettevõtetesse, kus tegeles graafikaga ja seejärel fotograafiaga. Kohlap tegi koos oma naisega ka fotoajakirjanduslikke tellimustöid nii Uus-Meremaal kui ka välisriikides. Pärast abielulahutust siirdus UPI telegraafiaagentuuri fotoreporterite grupiga Vietnami. Sealt naastes elas alates 1960. aastate lõpust Wellingtonis, kus tegi vabakutselise fotograafina pms näitlejate portreesid.

Seejärel tegutses K. Parnell'is (Auckland, Uus-Meremaa), kus 1969 avas oma stuudio ja teenis raha Hauraki lahel sõitvate luksuspaatide pildistamisega. G. oli tuntud ka reklaami, laste ja teatripildistajana, ta töötas fotoajakirjanikuna väljaandele Metro, millele tegi sageli fotosid kõrgklasside jõudeelust rubriigis. Oli ühingu "Advertising & Illustrative Photographers Association" asutaja ning eluaegne liige. Korraldas Uus-Meremaal näitusi, osales konkursidel ja sai auhindu. Tema pilte kasutati pms reklaamis ja ajakirjanduses, samuti Pimedate Abistamise Fondi jt. sisendustegevuses. G. avaliku tuntuse põhiaeg langeb 1980.-1990. aastatesse. 1995. a. oli Kohlapil näitus ja raamatuesitlus Gow Langsford Gallery's. Elu lõpuperioodil oli G. kirjastaja. Georg Tema raamatut "David: Boy of the High Country". Auckland, Collins, 1965, mis oli pühendatud isa Jürile - kasutatakse siiani Uus-Meremaa koolides õppevahendina ülevaate saamiseks kohalikust farmielust mägismaal). Raamat on pildistatud lõunasaare Mackenzie rajoonis.

Raamatud
--------

Georg Kohlap & Gay Kohlap, David: Boy of the High Country. Auckland, Collins, 1965 

Georg Kohlap, Tribal Dances of the Glitterati. Auckland, Parnell Press 1995.

Bibliograafia
-------------

"Auhinnatud fotograaf Uus-Meremaal", Eesti Päevaleht (Stockholm, Rootsi), 1971, 11. 08. nr. 63, lk. 6; 
The Auckland Star, 1971, 05. 07; The New Zealand Herald, 2007, 03. 02.
**Lamar Joseph Odom** (sündinud 6. novembril 1979 New Yorgis) on USA endine elukutseline korvpallur, kes mängis korvpalliliigas NBA kokku 14 hooaega ja tuli Los Angeles Lakersiga kahekordseks NBA meistriks.

NBA karjäär
-----------

Odom valiti 1999. aasta NBA *draft'*ist neljandana Los Angeles Clippersisse, kus ta mängis neli aastat ja tõi oma parimal, 2000/01. hooajal keskmiselt 17,2 punkti, 7,8 lauapalli, 5,2 resultatiivset söötu ja 1,6 viskeblokeeringut mängus. 

2003. aastal Miami Heati siirdunud Odom vahetati pärast üht hooaega Shaquille O'Neali vastu Los Angeles Lakersisse, kus ta veetis oma karjääri kõige edukamad aastad. Lakersis seitsme hooajaga kahekordseks NBA meistriks (2009, 2010) tulnud ja parimaks vahetusmängijaks (2011) valitud Odom vahetati 2011. aasta detsembris Dallas Mavericksi.

Vaid ühe hooaja Dallases mänginud Odom vahetati seejärel 2012. aasta suvel tagasi esimesse koduklubisse Clippersisse, kus ta tõi oma viimasel NBA hooajal vahetusmängijana ligi 20 minutiga keskmiselt 4 punkti ja 5,9 lauapalli mängus.

Saavutused
----------

* Kahekordne NBA meister (2009, 2010)
* NBA parim vahetusmängija (2011)
* NBA uustulnukate esiviisik (2000)

Rahvuskoondis
-------------

Odom võitis USA korvpallikoondise koosseisus 2004. aasta olümpiamängudelt pronksi ja 2010. aasta maailmameistrivõistlustelt kulla.

Välislingid
-----------

* Lamar Odom – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
* Lamar Odom – NBA.com
* Lamar Odom – Basketball-Reference.com
**National Media Group** (*Национа́льная Ме́диа Гру́ппа*, ЗАО) on Venemaa meediakontsern peakorteriga Moskvas.

Ajalugu
-------

Mitteavalik aktsiaselts National Media Group (NMG) loodi 2008. aasta veebruaris AS AB Rossija, AS Surgutneftegaz, AS Severstal ja kindlustusgrupp Sogaz meediavarade ühinemise teel. AS AB Rossija omandas 54,96%, AS Surgutneftegaz ja AS Severstal kumbki 19,49% ja kindlustusgrupp Sogaz 6,06% uue kontserni aktsiatest. Uuel kontsernil oli 68% Venemaal telekanali REN-TV ja 72% TV-5 aktsiatest ning ajalehe Izvestija aktsiate kontrollpakk. NMG direktorite nõukogu esimeheks sai Ljubov Soveršajeva ja peadirektoriks Sergei Fursenko (mõlemad Vladimir Putini lähikondsed), nõukogu esimeheks olümpiavõitja, Venemaa Riigiduuma noorteasjade komitee aseesimees Alina Kabajeva (väidetav Vladimir Putini armuke).

Märtsis 2014 omandas NMG 50% Venemaa juhtiva teleseriaalide tootja Art Pictures Vision aktsiatest. 2015. aastal asutas NMG koos USA televisioonikontserniga Discovery Networks uue meediakontserni Media Alliance (MA), kus NMG-le kuulub 80% aktsiatest. 2016. aasta alguseks omandas MA Discovery 11 telekanalit (sealhulgas Discovery Channel, TLC, Animal Planet ja Eurosport), 12 Viasati telekanalite venekeelset versiooni ja 3 Turneri grupi telekanalit. Kokku omas NMG siis 20% Venemaa tasulisest televisioonist.

2016. aasta märtsis omandas NMG 25% suuruse osaluse ettevõttes Sport-Ekspress, mis on Venemaa ühe suurima spordilehe Sport-Ekspress omanik. 2016. aasta kevadel sai NMG 25% osalusega Riikliku Reklaamiliidu (NRA) asutajaks. 2017. aasta märtsis omandati AmberData, mis analüüsib kasutajate andmeid Internetis ja töötab välja platvormi anonüümsete kasutajate andmete haldamiseks Internetis (Data Management Platform, DMP). 2. juunil 2017 avati Izvestija multimeediakeskus, millest sai NMG telekanalite (REN TV ja TV-5) uudiste tootja. 2018. aasta algul sai NMG Sony Picturesi telekanalite peamiseks omanikuks Venemaal. Tehingu tulemusena kuulus NMG-le nüüd üle 80% Venemaa televisiooniärist. 2018. aasta augustis omandas NMG oligarh Roman Abramovitši ettevõttelt 4% Venemaa esimese telekanali (Pervõi Kanal) aktsiatest ja kontrollib nüüd 29% telekanali aktsiatest. 2018. aasta detsembris omandati 75% CYC Mediast.

Märtsist 2016 on NMG peadirektor Olga Paskina, nõukogu esimees on endiselt Alina Kabajeva.

Sanktsioonid
------------

NMG suurosanik on Venemaa miljardär, Rossija panga juhatuse esimees Juri Kovaltšuk, kes 2014. aastat on Krimmi annekteerimise toetamise eest USA ja Euroopa Liidu sanktsioonide nimekirjas. 20. novembril 2019 keelas Läti elektroonilise meedia nõukogu (NEPLP) üheksa NMG-le kuuluva Venemaa telekanali edastamise Lätis seoses Kovaltšukile kehtestatud Euroopa Liidu sanktsioonidega. Need kanalid on Dalekoje i blizkoje, Bobjor, Dom Kino, Dom Kino PREMIUM, Muzõka Pervogo, O!, Pojehali, Telekafe ja Peterburi TV-5.

Viited
------

1. ↑  "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 1. mai 2008. Vaadatud 1. mail 2008.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
2. ↑
3. ↑
4. ↑
5. ↑
6. ↑
7. ↑
8. ↑
9. ↑
Advig Kiris, 2013
**Advig Kiris** (sündinud 4. augustil 1935 Južnaja Lifljandija külas Primorje krais) on eesti jurist ja endine Eesti NSV riigitegelane.

Ta lõpetas 1955. aastal Kärdlas keskkooli ja 1961. aastal Tartu Riikliku Ülikooli õigusteaduskonna. 1972. aastal sai õigusteaduse kandidaadiks.

Ta töötas aastatel 1961–1963 Tallinna Prokuratuuris stažööri ja vanemuurijana. Aastatel 1963–1979 töötas ta Tartu Riikliku Ülikooli õigusteaduskonna riigi ja õiguse ajaloo kateedris vanemõpetaja ja dotsendina ning 1979–1985 ühtlasi kateedri juhatajana. 

15. novembrist 1985 kuni 3. aprillini 1990 oli ta Eesti NSV justiitsminister. Aastatel 1990–1992 oli ta Eesti Vabariigi Ülemnõukogu Presiidiumi esimehe õigusnõunik ja õigusosakonna juhataja. 

1992. aastast oli ta Tallinna Tehnikaülikooli majandusõiguse õppetooli dotsent, 1994. aastast Akadeemia Nord õigusteaduskonna dekaan ja 1999. aastast samas avaliku õiguse õppetooli juhataja.

Ta on uurinud 1920.–1940. aasta õigusajalugu ning riigi ja õiguse teooriat.

Ta oli aastast 1960 NLKP liige, aastatel 1975–1985 oli ta TRÜ parteikomitee sekretär; 1976–1986 oli ta EKP revisjonikomisjoni liige, aastast 1986 oli ta EKP Keskkomitee liikmekandidaat.

Ta on olnud Eesti Juristide Liidu tegevpresident, samuti Juristide Kutseühenduse Nõukoja eesistuja.

Isiklikku
---------

Riigikohtunik Hannes Kiris on Advig Kirise poeg. Sidetöötaja ja Eesti NSV asesideminister Juhan Kiris (1929–2021) oli tema vend.

Tunnustus
---------

* 1990 Eesti NSV teeneline jurist

Kirjandus
---------

* Eesti majanduse biograafiline leksikon 1951–2000. Ilo. 2003.
* "Valitud ja valitsenud...". Koostanud Jaan Toomla. Tallinn, 1999.
* "Eesti nõukogude entsüklopeedia" 4. kd. Valgus. Tallinn, 1989.
**Kaheaastane kuningakepp** (varasem nimetus **rapontika**) (*Oenothera biennis*) on taimeliik pajulilleliste sugukonna kuningakepi perekonnast.

Botaaniline kirjeldus
---------------------

Kaheaastane kuningakepp on kaheaastane rohttaim. Ta võib kasvada 30–100 cm kõrguseks. Taime varred on hõredalt karvased. Kaheaastase kuningakepi õied on kollased, lõhnavad, avanevad õhtuti. Vili on kupar, milles on palju 1,5 mm suurusi punakaspruune kuni mustjaid moonilõhnalisi seemneid.

Levila
------

Algne levila on Põhja-Ameerika. 1620. aastatel toodi ilutaimena Euroopasse. Kasvab metsikult Eestis ja mujal Euroopas.

Kasvatamine kultuuris (1927)
----------------------------

"Mullapinna suhtes taimel suuremad nõudmised puuduvad. Seeme külvatakse hõredalt peenrale 20 sm kaugustesse ridadesse ja kaetakse õhukese mullakorraga. Seemne idanemiseks tuleb mullapind niiske hoida. Tärganud kuningkeppe harvendatakse 10 sm kaugusele üksteisest."

Kasutamine
----------

Toiduainena tarvitatakse kaheaastase kuningakepi juuri salatiks, aga ka keedetakse ja küpsetatakse; võrseid soovitatakse süüa värskelt või keedetult. Õisi, mis on magusa maitsega, kasutatakse salatites või nende garneerimisel.

Indiaanlased kasutavad taime vesitõmmist kootava ja rahustava vahendina köha, seedehäirete, valu ja haavade korral.

Sõja ajal on seemneid kasutatud kohvi aseainena.

Küpsenud seemnetest valmistatakse heksaaniga ekstraheerides või külmpressides kuningakepiõli (*Oenotherae biennis oleum*).

Viited
------

1. ↑  "The Plant List: A Working List of All Plant Species". Vaadatud 7. detsember 2014.
2. ↑  Richard Klesment, "Aiatöö õpetus : köögivilja-, puuvilja- ja marjakasvatus", 2. täiendatud trükk, Kirjastus-Ühisus "Agronoom" Tallinn, lk 115, 1927
3. ↑  Richard Klesment, "Aiatöö õpetus : köögivilja-, puuvilja- ja marjakasvatus", 2. täiendatud trükk, Kirjastus-Ühisus "Agronoom" Tallinn, lk 115, 1927

Kirjandus
---------

* Common eveningprimrose
* Ain Raal, "Maailma ravimtaimede entsüklopeedia", lk 615–616, 2010

Välislingid
-----------

* Kaheaastane kuningakepp andmebaasis eElurikkus Muuda Vikiandmetes
Droonivideo Voose külast 2021. aasta septembris
**Voose** (18. sajandi kaartidel *Wosel*) on küla Harju maakonnas Anija vallas. 

Voose juures paiknevad männimetsarikkad Voose mäed (Tagasauna mänd), viimase jääaja servamoodustised. Praegu on nad paraku intensiivse kruusa kaevandamise tõttu osaliselt löögi all.[*viide?*]

Praegu vähetähtsas Voose külas asus kuni 17.–18. sajandini Ida-Harjumaa üks tähtsamaid teeriste. Seal ühinesid omavahel kaks olulist Tartu (Jäneda) poole kulgevat kaugmaanteed: 

* Tallinnast üle Peningi, Kiviloo ja Alavere (Mõisaaseme) kulgenud tee (vt. Alavere–Voose tee) ning
* Tallinnast üle Jüri, Saula, Kose-Risti ja Paunküla (Kiisa) kulgenud teetrass (vt. Paunküla–Vetla tee). [*viide?*]

Voose külje all Saia koolmekohas ületas nimetatud ühinenud tee Jägala jõe.[*viide?*]

Arvatavasti olid mõlemad teetrassid kasutusel juba muinasajal, millest annab tunnistust Voose küla lähedal asunud muinaslinnus.[*viide?*]

Kõrtsihoone
-----------

Senini on säilinud ajaloolises teeristis asuv puidust maanteekõrtsihoone, mis on lagunemas. Tegu on arvatavasti Eesti ühe vanima säilinud puidust maanteekõrtsiga – seda on dateeritud 18. sajandisse, kuid ta võib pärineda ka 17. sajandist või veelgi varasemast ajast.[*viide?*]

Vabadussõja lahingud
--------------------

Voose-Vetla juures suudeti Vabadussõjas 1919. aasta algul peatada punaste pealetung Tallinna suunal.[*viide?*]

Vaata ka
--------

* Voose ohvriallikas
* Tagasauna mänd
* Voose kultusekivi

Pildid
------

* Voose kultusekiviVoose kultusekivi
* Vabadussõja Voose lahingu mälestussammasVabadussõja Voose lahingu mälestussammas
* Vabadussõja Voose lahingu mälestussammasVabadussõja Voose lahingu mälestussammas
* Vabadussõja Voose lahingu mälestussammasVabadussõja Voose lahingu mälestussammas
* Vabadussõja Voose lahingu mälestussammasVabadussõja Voose lahingu mälestussammas
* Tagasauna mändTagasauna mänd
* Voose linnamägiVoose linnamägi

Viited
------

1. ↑  Maa-amet, vaadatud 21.11.2020.
2. ↑  Statistikaamet, vaadatud 31.08.2023.
3. ↑  Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.

Anija valla vapp
Anija valla asulad

**Linn:** Kehra  
**Alev:** Aegviidu  

**Külad:** Aavere | Alavere | Anija | Arava | Härmakosu | Kaunissaare | Kehra | Kihmla | Kuusemäe | Lehtmetsa | Lilli | Linnakse | Looküla | Lükati | Mustjõe | Paasiku | Parila | Partsaare | Pikva | Pillapalu | Rasivere | Raudoja | Rooküla | Salumetsa | Salumäe | Soodla | Uuearu | Vetla | Vikipalu | Voose | Ülejõe
**Silvi Liiva** (sündinud **Silvi Luikoja**; 22. jaanuar 1941 Värska – 24. september 2023) oli eesti graafik.

Aastatel 1958–1963 õppis ta Tartu Kunstikoolis ja 1963–1969 Eesti NSV Riiklikus Kunstiinstituudis.

Ta on töötanud kirjastuses Eesti Raamat kunstilise toimetajana. Aastatel 1978–1987 oli ta Eesti NSV Riikliku Kunstiinstituudi õppejõud, pärast seda on olnud vabakutseline kunstnik. 

Ta oli alates 1972. aastast Eesti Kunstnike Liidu (end Eesti NSV Kunstnike Liit) liige, samuti oli ta Eesti Vabagraafikute Ühenduse liige.

Tunnustus
---------

* 1973 Eesti NSV Kunstnike Liidu graafika aastapreemia
* 1979 Eesti NSV Kunstnike Liidu graafika aastapreemia
* 1982 Eesti NSV Kunstnike Liidu graafika aastapreemia
* 1985 Eesti NSV Kunstnike Liidu graafika aastapreemia
* 1986 Eesti NSV teeneline kunstnik
* 2003 Kristjan Raua preemia (G-galerii kunstisaalis eksponeeritud suureformaadiliste graafiliste lehtede sari)
* 2007 Wiiralti auhind
* 2013 Valgetähe IV klassi teenetemärk

Viited
------

1. ↑  Teenetemärkide kavaleride andmekogu – 18803

|  |  |
| --- | --- |
|  | Tsitaadid Vikitsitaatides: **Silvi Liiva** |
**Maarja Haamer** (kodanikunimega **Maarja Renter**; 17. september 1938 Tartu – 9. märts 2021) oli eesti ooperilaulja (sopran) ja pedagoog.

Elulugu
-------

Maarja Haamer õppis Rägavere 4-klassilises koolis, seejärel Kohila 7-klassilise koolis, Tallinna 4. keskkoolis, Tartu 4. keskkoolis ja lõpetas Tartu Muusikakooli kiitusega. 1967. aastal lõpetas ta Tallinna Riikliku Konservatooriumi laulu erialal. Aastatel 1965–1991 oli ta Estonia teatri ooperi- ja operetisolist. Aastatel 1985–2005 töötas Haamer Eesti Muusika- ja Teatriakadeemias laulupedagoogina koolimuusika osakonnas.

Looming
-------

Ta on laulnud muusikalavastustes üle 40 rolli; tema parimateks rollideks peetakse Tatjanat "Jevgeni Oneginis", Barbarat "Barbara von Tisenhusenis" ja Marie Thérèse von Werdenbergi "Roosikavaleris".

Haamerit on iseloomustatud kui lüürilist, suurekõlalist ja sooja tämbriga sopranit, kellele sobis eriti siiraste ja õrnade kangelannade kehastamine.

Isiklikku
---------

Tema isa oli vaimulik Harri Haamer, onu kunstnik Eerik Haamer ja abikaasa teatrikunstnik Eldor Renter. Tema ema Maimu Haamer (1912–1997) oli Viljandi linnapea August Maramaa tütar. Tema vend on vaimulik Eenok Haamer. Tema tütar on muusikapedagoog Hanna Renter-Reintamm.

Välislingid
-----------

* Maarja Haamer 17. IX 1938 – 9. III 2021 Nekroloog. Sirp, 12. märts 2021



1. 1 2 3 4  "Heli jälg: 38 | Maarja Haamer". *ERR*. 2. november 1991. Vaadatud 13. novembril 2023.
Suir
**Suir** on mesilaspere poolt kogutud õietolmust valmistatud mesilaste söödavaru.

Suira tootmine
--------------

Suira valmistamiseks koguvad mesilased taimedelt õietolmu, suruvad selle kärjekannus tihedaks tombuks, niisutavad seedenõredega ning konserveerivad lõpuks meega. Hapniku juurdepääsuta algab suiras kaks nädalat kestev fermentiseerumis- ja käärimisprotsess, mille tulemusel suureneb happe- ja suhkrusisaldus ning tekib K-vitamiin. Suira valmimise käigus saab õietolmutera väliskest kannatada ning tänu sellele muutuvad õietolmus leiduvad toitained mesilastele paremini omastatavaks.

Suira või õietolmu puudumisel lakkab mesilasema munemast ning töölised lõpetavad mesilaspiima ja vaha tootmise. Suira saab mesinduses asendada mõne muu valgurikka söödaga, näiteks kuivatatud õietolmu või rasvavaba sojajahuga.

Suira kättesaamiseks kärgedest soovitatakse kärg kuivatada ning kärjekannude ülemised otsad ära lõigata. Seejärel purustatakse kärg, mis on külmas rabedaks muutunud, ning eraldatakse suir vahatükkidest tuulamise teel. Tegu on üsna vaevarikka protseduuriga.

Koostis
-------

Suir sisaldab umbes 55% süsivesikuid, 35% valke, 3% vitamiine ja mineraalaineid, 2% rasvhappeid ja 5% muid aineid.

Nii õietolm kui suir on kõrge toiteväärtusega ning sisaldavad mitmeid organismile vajalikke aineid. Võrreldes õietolmuga on suiras rohkem süsivesikuid ja piimhapet, kuid vähem valke ja rasvu. Suir sisaldab ka oluliselt rohkem mineraalsooli, vitamiine ja orgaanilisi happeid.

Võrreldes meega sisaldab suir poole vähem suhkrut.

Uuringute järgi võib suir sisaldada 188 eri liiki seeni ning 29 liiki baktereid.

Mõju tervisele
--------------

Suira kasutati ravimi ning noorendava preparaadina juba Vana-Hiina ja Muinas-Egiptuse kultuurides, tervendamiseks kasutas seda ka Hippokrates.

Suira võib pidada õietolmu kontsentreeritud vormiks. Õietolm aitab taastada maksa funktsioone, on efektiivne vahend aneemia korral, aktiviseerib kõhunäärme insuliinitootmist, vähendab vere hüübivust, tugevdab kapillaare, alandab vere kolesteroolitaset, on skleroosivastase toimega, soodustab sapi- ja uriinieritust, mõjub vähivastaselt, ei lase kahjulikel mikroorganismidel soolestikus paljuneda, stimuleerib immuunsüsteemi, on üldtugevdav, tõstab söögiisu ning füüsilist töövõimet, tugevdab seksuaalfunktsiooni ning vähendab eesnäärme suurenemise ohtu. Erinevalt puhtast õietolmust põhjustab suir harva allergiat. Tähelepanelik tuleks siiski olla inimestel, kellel on allergia mesilasmürgi vastu.

Viited
------

1. 1 2 3  Ivo Pilve "Õietolm ja suir - tervisele toeks" Maaleht, 26. veebruar 2011
2. 1 2  Mati Haabel "Õietolmust looduses, selle kogumisest, tehnoloogilisest töötlemisest ja kasutamisest. Suira tootmise võimalustest ja kasutamisest. Kokkuvõte arendustööst", 2007
3. 1 2  Eesti Entsüklopeedia 8, Eesti Entsüklopeediakirjastus, Tallinn 1995; lk 685 suir
4. 1 2 3  What is Bee Bread?Keeping-honey-bees.com. Kasutatud 21.11.2011
5. ↑  Looduspere toidukaubad. Toidulisandid: Suir[*alaline kõdulink*] Kasutatud 21.11.2011
6. ↑  Suir inglise Wikipedias. Kasutatud 21.11.2011
**Kompander** (inglise keeles *compander*, sõnadest ***comp**ressor* ja *exp**ander***) on süsteem audiosignaali dünaamikaulatuse komprimeerimiseks (kokkusurumiseks) edastamise või salvestamise jaoks ja selle ekspandeerimiseks (taastamiseks) taasesitamise jaoks. Seda süsteemi kasutatakse peamiselt telefonsides, sest võimaldab parandada signaali-müra suhet edastuskanalis ja vähendada ületüürimist (signaalitippude kärpimist). Kompandeerimist kasutatakse ka näiteks professionaalsetes juhtmevabades mikrofonides, et parandada mikrofoni dünaamikaulatust (mikrofoni dünaamiline ulatus on parem kui edastuskanali dünaamiline ulatus).

Kuna kõnesignaali sageduskarakteristikut on analoogsete vahenditega keeruline töödelda, tehakse seda pärast signaali digiteerimist. Seejuures muudetakse kvantimise sammu sõltuvalt võnkumise amplituudist. See sõltuvus on enamasti logaritmiline. Telefonitehnikas on analooghelisignaali jaoks kasutusel nn μ-seaduse meetod (USAs) ja A-seaduse meetod (Euroopas).

A-seaduse meetod on standarditud Rahvusvahelise Telekommunikatsiooni Liidu.poolt. Signaal kvanditakse digiteerimisel vastavalt mittelineaarsele A-karakteristikule. Eesmärgiks on saavutada võimalikult ühtlane signaali-müra suhe sel teel, et suuri signaali kõrvalekaldeid keskmisest tasemest esitatakse jämedamalt (suurema kvantimissammuga) ja väikseid peenemalt.

Analoog-digitaalmuundur töötab 12-bitise täpsusega, mis vastab dünaamikaulatusele 72 dB. A-seaduse rakendamine vähendab amplituudivahemikku ±42 dB-ni, mistõttu saab andmeid edastada 8-bitise täpsusega. Sihtkohas teisendatakse andmed esmalt algse 12-bitise täpsuseni ja seejärel muundatakse digitaalne signaal digitaal-analoogmuunduri abil tagasi kõnesignaaliks.
**Anna Emilie Tõrvand-Tellmann** (kuni 1906 **Anna Mälk**, aastatel 1906–1921 **Anna Tellmann**; 28. juuli (vkj)/ 9. august 1880 Ülenurme vald, Tartu-Maarja kihelkond, Tartumaa – 23. august 1953 Molotovsk, Kirovi oblast, VNFSV või Kossa rajooni invaliididekodu, Molotovi oblast, VNFSV) oli Eesti pedagoog, haridus-, noorsoo- ja naisliikumise tegelane.

Ta lõpetas 1899. aastal Tartus Grassi tütarlastegümnaasiumi pedagoogikaklassi saksa keele, matemaatika- ja kodukooliõpetaja kutsega, 1913. aastal Riias pedagoogilised kursused keskkooliõpetaja kutsega ja 1929. aastal Viini Ülikooli õigus- ja riigiteaduse osakonna. 

Alates aastast 1902 töötas Tõrvand-Tellmann Venemaal, Saksamaal, Liivimaal ja Eestimaal õpetajana ning Tallinnas aastatel 1927–1932 Riigi Kunsttööstuskooli saksa keele õpetajana. 

1916. aastal asutas ta Tallinna Linna I Tütarlaste Gümnaasiumi ning oli kuni 1925. aastani selle juhataja ja aastatel 1925–1930 ka õpetaja. Ta asutas 1919. aastal ka Tallinna Linna 2. Tütarlaste Gümnaasiumi ning oli selle õpetaja ja alates asutamisest 13. veebruaril 1919 kuni septembrini 1919 ka juhataja. 

1932. aastal asutas ta Inglise Kolledži (see oli esimene inglise keele süvaõppega kool Eestis) ja oli kuni 1940. aastani selle juhataja. 

Tõrvand-Tellmann kuulus Asutavasse Kogusse, oli 1925. aastal Naiskodukaitse üks asutajaid ja aastatel 1928–1934 selle Tallinna ringkonna esinaine ning 1932. aastal Kodutütarde üks asutajaid. 

Ta küüditati 14. juunil 1941 Kirovi oblastisse Oritši rajooni. 1943. aastal ta vahistati seal ja talle mõisteti 8 aastat vangilaagrit. Pärast laagrist vabanemist ei lubatud tal naasta Eestisse. Ta elas asumisel, kus ka suri.

Tunnustus
---------

* 1929, 7. veebruar Eesti Punase Risti mälestusmärgi II järgu II aste
* 1931, 22. jaanuar Kotkaristi V klassi teenetemärk

Isiklikku
---------

Tema esimene abikaasa oli aastatel 1906–1919 insener Ernst Tellmann (1879–1919) ja teine abikaasa oli sõjaväelane Juhan Tõrvand.

Viited
------

1. ↑  Eesti kommunismiohvrid 1940–1991
2. ↑  Heili Reinart. "Inglise kolledži rajaja Anna Tõrvand-Tellmann: aga kui haridusministriks saaks naine ja ta leiaks, et kõik meesjuhatajad tuleb vallandada?" Sõbranna.ee, 27. veebruar 2018
3. ↑  Eesti Vabariigi teenetemärkide kavalerid
4. ↑  Eesti Vabariigi teenetemärkide kavalerid

Välislingid
-----------

* Eesti kommunismiohvrid 1940–1991
* Heili Reinart. "Inglise kolledži rajaja Anna Tõrvand-Tellmann: aga kui haridusministriks saaks naine ja ta leiaks, et kõik meesjuhatajad tuleb vallandada?" Sõbranna.ee, 27. veebruar 2018