recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Alatoitumine** on söömise ebaterve piiramine vähesel või suurel määral, teatud toidurühmade menüüst väljajätmine. Alatoitutakse, kuna soovitakse kaalust alla võtta või hoida kaalu väga range kontrolli all. Isegi siis, kui alatoitumine on lühiajaline, on alatoitumisel riskid. Kui see on pikaajaline, võib sellest saada söömishäire.

Kuna päevane toiduenergia on väike, võib puudu jääda paljudest vajalikest toitainetest, näiteks amino- ja rasvhapetest, vitamiinidest ja mineraalainetest, mille defitsiidi korral võib esineda väga erinevaid vaevusi.

Alatoitumise psühholoogilised tagajärjed
----------------------------------------

### Depressioon

Alatoitumine mõjutab inimese meeleolu. Liiga vähe söövad inimesed tunnevad tihti masendust, nad ärrituvad kergelt ja on pahurad.

### Sundmõtted ja sundkäitumine

Väga sageli kaasneb alatoitumisega kalduvus sundmõtetele. See tähendab, et inimene on tavalisest paindumatum. Näiteks võib inimesel olla tung kõndida iga päev läbi kindel vahemaa või muutub asjade korrashoid ja puhtus tavapärasest olulisemaks.

### Eemaletõmbumine ja enesesse tõmbumine

Alatoitumine võib lühiajaliselt tekitada hea tunde, kuid kui alatoitumine jätkub, kipub inimene eemale tõmbuma ja keskendub rohkem iseendale. Seda võib selgitada aju alatoitumuse mõjudega.

Füüsilised tagajärjed
---------------------

### Süda, vereringe ja kehatemperatuur

Alatoitumine võib kahjustada südant, mis muutub selle tõttu nõrgemaks. Vererõhk võib langeda eluohtlikule tasemele ja pulsi sagedus aeglustub. Halb verevarustus tekitab jalgadele külmatunnet ja haavandeid. Südamele võib mõjuda ebaregulaarne südametöö, mis võib tekitada südame seiskumise.

### Suguhormoonid ja viljatus

Alatoitumise tõttu lõpetab keha suguhormoonide tootmise. Seksuaalsed tunded vähenevad, naistel kaob menstruatsioon ja meestel kaovad öised seemnepursked.

### Seedimine

Alatoitujatel aeglustub seedetrakti töö, selle tagajärjel läbib toit seda aeglaselt ja tekitab ebamugavustunnet. Tekib suurenenud tundlikkus gaaside suhtes.

Ravi
----

Kui tegu on väga tugeva alatoitumisega, siis on vaja psühhiaatri ja teiste eriarstide koostööd ning eelkõige inimese enda tahet terveneda. Alatoituja ravi algab haiguse teadvustamisest, inimesel peab olema motivatsioon terveneda. Raviprotsessi peaks olema haaratud kogu perekond või vähemalt üks pereliige, kes toetab ja aitab. Kui alatoituja õigel ajal ravi ei saa, võib see lõppeda surmaga. Alatoituja peab sööma 3–4 korda päevas õigetel aegadel, söögikordade vaheajad peaksid olema kolm kuni neli tundi. Ravi eesmärgiks on taastada normaalne kehakaal, millega kaovad ka muud haigused, mis on alatoitumisega kaasnenud. Üle 60% alatoitujatest paraneb ravi käigus täielikult.

Viited
------

1. ↑  "Toitumine".
2. ↑  "Alatoitumine".
3. ↑  "Söömishäired". Originaali arhiivikoopia seisuga 16. oktoober 2017.
4. ↑  "Alatoitumine".
5. ↑  "Alatoitumine".
6. ↑  "toitumine ja haigused".
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel on Riia linna osast; Läti Ķekava piirkonna asula kohta vaata artiklit Katlakalns (Ķekava piirkond)* |

---

Riia piimakombinaat
Katlakalnsi asendikaart
**Katlakalns** on asum Lätis, Riia linna Zemgale eeslinna osa. Asub Daugava jõe läänekaldal Bišumuižast idas. 123 elanikku (2010). Katlakalnsi pindala on 1,554 km², see on üks väiksemaid Riia asumeid.

Ajalugu
-------

Asumi vanimaks hooneks on Rāmava mõisale kuulunud Katlakalnsi tuulik Daugava lähedal. Katlakalnsi Riia kreisis, Riia linnasarasesse ehk patrimoniaalpiirkonda kuulunud Katlakalna kihelkonna (*Kirchspiel Kattelkaln*) keskus, mille kihelkonnakirik jääb küll asumi piiridest sadakond meetrit lõunasse. 

Katlakalnsi kirik
Riiaga liideti asumi maad aastal 1968. Katlakalnsis asub Riia Piimakombinaat. Aastal 2004 ehitati üle Daugava Ķengaragsi asumisse viiv sild.

Viited
------

1. ↑  von Hagemeister, Heinrich (1836). *Materialien zu einer Geschichte der Landgüter Livlands, Volumes 1*. Riga: Eduard Frantzen. Lk 37.

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Katlakalns** |

* Katlakalnsi koduleht (*läti keeles*)


| * v
* r
Zemgale eeslinna asumid |
| --- |
| 
Āgenskalns **·**  Atgāzene **·**  Beberbeķi **·**  Bieriņi **·**  Bišumuiža **·**  Katlakalns **·**  Mūkupurvs **·**  Pleskodāle **·**  Salas **·**  Šampēteris **·**  Torņakalns **·**  Ziepniekkalns **·**  Zolitūde |
Okroška kaljaga
Okroška keefiriga
**Okroška** (vene keeles *окрошка* < *крошить* 'peenestama, hakkima') on Vene köögist pärit külm kaljasupp, mille peamiseks komponendiks on köögivili.

Tõelises vene okroškas on kaht tüüpi köögivilju: mahedad (sobivad eelkõige keedetud kartul, porgand, värske kurk) ja vürtsikad (sibulapealsed, till, peterselli-, selleri- või estragonilehed). Kui hulka segatakse ka külmi keeduliha- või kalatükke, nimetatakse suppi vastavalt kas liha- või kalaokroškaks. 

Vedelikuna kasutatakse traditsioonilises okroškas leivakalja. Seda maitsestatakse kurgisoolveega või sinepi ja musta pipraga. Oluline koostisosa on ka keedumunad ja hapukoor, millega maitsestatakse okroškat enne selle serveerimist.

Koduse okroška põhikomponent on enamasti keefir, lisatakse värsket kurki, sibulat, redist, keedetud kartulit ja vorsti.

Vaata ka
--------

* Botvinja

Välislingid
-----------

* Kaire Kenk. Kõige paremini maitsevad suvel okroška ja keefirisupp, Õhtuleht, 29. juuli 2002
**Remus** John **Lupin** (10. märts 1959 – suvi 1998 ), hüüdnimega Totu, oli tegelane J. K. Rowlingu "Harry Potteri" romaanisarjast.

Elulugu
-------

Remus on sarjas kõrvaltegelane ja seega on tema elust teada küllaltki vähe.

Sigatüüka koolis õppis ta samas aastakäigus koos Severus Snape'i, James Potteri, Sirius Blacki, Lily Evansi ja Peter Pettigrew'ga. Kooli ajal moodustasid tema, James, Sirius ja Peter lahutamatu neliku. Remus oli ja on neljast kõige tasakaalukam ja arukam. Kui tema sõbrad James ja Sirius lõbutsesid tihtipeale Severus Snape'i häbistades ja piinates, siis tema sellega kaasa ei läinud, kuid oli siiski ka oma sõnul "liiga arg, et neid takistada". Nelja sõpra sidus Remuse tume saladus. Remus oli saanud lapsena Fenrir Greybacki (kõige metsikuma teadaoleva libahundi, kes on ka surmasööja) käest hammustada ja sai seepärast libahundiks (poolanimaagiks, kes saab oma kuju muuta, kuid mitte oma tahtmise korral, vaid täiskuu ajal). Koos õppisid sõbrad James, Sirius ja Peter ennast loomadeks muundama, et Remusele seltsiks olla, kui viimane kord kuus öösiti hundiks muutus.

Remus oli kooli ajal prefekt, kooli direktor Albus Dumbledore oli ta selleks määranud, "lootes, et Remus suudab Jamesi ja Siriust taltsutada".

Remuse elust pärast kooli on vähe teada. Kindlasti on ta algusest peale olnud Fööniksi ordu liige ja alati Lord Voldemorti vastu võidelnud. Raamatutes tutvustatakse Remust esimest korda kolmandas osas "Harry Potter ja Azkabani vang", kus ta tuleb kooli õpetama kaitset mustade jõudude vastu. Remus jääb algusest peale silma kui hoolitsev, heasüdamlik ja hea õpetaja. Juba tema esimesel kohtumisel Harryga päästab ta Harry dementori mõju käest. Aastaga, mil Remus koolis õpetab, saab ta õpilaste seas tohutult populaarseks. Ta hoolitseb kõigi oma õpilaste eest ja paneb isegi Neville Longbottomi, kes on sarja jooksul kergelt käpardlik kohmerdis, õppimisest rõõmu tundma ja eduelamusi saama. Siiski on Remus veel libahunt ja lõbusaid tunde varjutavad tema veidrad haigestumised kord kuus ja kahtlased võlujoogid, mida Snape talle keedab.

Kui aasta lõpus välja tuli, et Remus on libahunt, lahkus ta koolist vabatahtlikult, kuigi paljud õpilased oleks eelistanud tema jäämist. Raamatu viiendas osas - "Harry Potter ja Fööniksi ordu" Remus naasis, kuid siis kandis juba väiksemat rolli olles lihtsalt Fööniksi ordu liige ja ajades ordu asju. 

Remus Lupin abiellus Nymphadora Tonksiga, kes sünnitas talle lapse Teddy. Remus suri natuke pärast lapse sündi koos Tonksiga lahingus surmasööjate vastu.
**Remo Holsmer** (sündinud 20. septembril 1980 Tallinnas) on Eesti Reformierakonda kuuluv poliitik, endine Riigikogu liige.

Haridus
-------

Remo Holsmer on lõpetanud Tallinna Reaalkooli 1998 ning Tallinna Tehnikaülikooli avalik halduse eriala bakalaureuseastme 2002. Samal aastal astus ta Tartu Ülikooli avaliku halduse magistrantuuri.

Töökäik ja tegevus ühingutes
----------------------------

2000. aastast kuulub Holsmer Reformierakonda. 2005–2011 oli ta Tallinna linnavolikogu liige.

Holsmer on töötanud 2003–2004 Tallinna abilinnapea nõunikuna, 2004–2005 Kristiine linnaosa vanemana, 2005–2008 peaministri nõunikuna, 2005–2009 BC Kalev/Cramo mänedžerina ning 2009–2011 Reformierakonna fraktsiooni nõunikuna. 2011. aastast oli ta XII Riigikogu liige ja Reformierakonna fraktsiooni aseesimees.

Ta on AS Tallinna Sadama nõukogu esimees, Elron nõukogu liige.

XII Riigikogus kuulus Holsmer Eesti-Soome parlamendirühma, Eesti-Hiina parlamendirühma, Eesti-Türgi parlamendirühma, Eesti-Suurbritannia parlamendirühma, Eesti-Rootsi parlamendirühma, Eesti-Kasahstani parlamendirühma, Eesti-USA parlamendirühma ja Eesti-Hispaania parlamendirühma. Saadikuühendustest osaleb ta spordi-ja liikumisharrastuse toetusrühmas. Rahanduskomisjoni liige.

Viited
------

1. 1 2 3 4 5 6  Remo Holsmer Riigikogu kodulehel

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Remo Holsmer** |
Pertiitse struktuuriga kaaliumpäevakivi mikrokliin. Pildil kujutatu tegelik laius on umbes 5 cm
**Päevakivi** on silikaatsete kivimit moodustavate mineraalide rühm.

Päevakivid on kõige olulisemad kivimit moodustavad mineraalid, neist koosneb 60% maakoorest. Päevakivid kuuluvad väga paljude kivimite koostisse, peaaegu kõik tardkivimid sisaldavad päevakive. Erandeiks on ultraaluselised ning harvaesinevad leeliskivimid. Peaaegu täielikult koosneb päevakividest näiteks tardkivim anortosiit. Et päevakivid on tardkivimeis nii levinud, kasutatakse neid ka tardkivimite klassifitseerimiseks (QAPF-diagramm). Päevakivid moodustavad suure osa ka moondekivimite koostisest ning hoolimata suhteliselt kergest murendatavusest on nad purdsetetes (liivas ja kruusas) kvartsi järel tähtsuselt teiseks mineraalirühmaks.

Hoolimata sellest, et nimetuses sisaldub sõna "kivi", on tegemist mineraalide, mitte kivimitega.

Päevakivi on tavaline lähteaine keraamika ja geopolümeeride tootmisel. Geoloogias ja arheoloogias kasutatakse päevakivi termoluminestsentsdateerimisel ja optilisel dateerimisel.

2005. aastal oli maailma suurim päevakivitootja Itaalia, kes andis ligi viiendiku maailmatoodangust. Itaaliale järgnesid Türgi, Hiina ja Tai.

Keemia
------

Enamik päevakividest kuulub kas plagioklasside või leelispäevakivide hulka

Enamasti liigitatakse päevakivid koostise järgi kahte rühma, milleks on leelispäevakivid ehk kaalium-naatriumpäevakivid ((K,Na)[AlSi3O8]) ning plagioklassid ehk naatrium-kaltsiumpäevakivid (Na[AlSi3O8] – Ca[Al2Si2O8]). Leelispäevakivid ei ole leeliselised keemilises mõttes, vaid nimetus on tulnud sellest, et kaalium ja naatrium on leelismetallid. Tavaliselt kujutatakse päevakivide koostist kolmnurkdiagrammil, mille nurkadeks on K[AlSi3O8] (ortoklass, Or), Na[AlSi3O8 (albiit, Ab) ning Ca[Al2Si2O8] (anortiit, An). Leelispäevakivides ei ületa plagioklassi osatähtsus kümmet protsenti ning vastupidi, plagioklassides ei ole leelispäevakivi komponenti üle kümne protsendi. Albiiti peetakse enamasti plagioklasside hulka kuuluvaks, kuid kindlat piiri leelispäevakivide (peamiselt ortoklasside) ja plagioklasside vahel pole, mistõttu ka albiit või vähemalt osa albiidi kaasatakse väljast mõnikord leelispäevakivide hulka.

Kokkuvõtvalt väljendatakse päevakivide keemilist valemit nii: M[Al(Al,Si)3O8], kus "M" on kaalium, naatrium, kaltsium, baarium, rubiidium, strontsium või raud.

Omadused
--------

Päevakivid on enamasti valget värvi. Graniidile punaka tooni andev kaaliumpäevakivi on värvunud punaseks tänu lisanditele. Päevakivide kõvadus Mohsi astmikul on 6. Nad kuuluvad trikliinsesse ja monokliinsesse süngooniasse. Päevakividel on hea kahesuunaline lõhenevus.

Päevakivide hulka kuuluvad mineraalid on näiteks sanidiin, ortoklass, mikrokliin, albiit, anortiit, andesiin jne.

Päevakivide murenemisel tekivad savimineraalid. Tardkivimite koostises olnud kvartsist saab murenedes liiv. Seetõttu ongi liiv ja savi nii levinud setted.
Ilja Samsonov 2020. aastal Washington Capitalsi väravavahina
**Ilja Aleksejevitš Samsonov** (vene keeles Илья Алексеевич Самсонов; sündinud 22. veebruaril 1997 Magnitogorskis) on Venemaa jäähokimängija, kes mängib väravavahina NHL-i klubis Toronto Maple Leafs.

Hooajal 2014–15 debüteeris ta KHL-is Magnitogorski Metallurgi meeskonnas. 2016. aastal võitis ta Metallurgiga Gagarini karika.

2015. aastal valis Washington Capitals ta NHL-i *draft* '​is 22. valikuna. 2018. aasta mais sõlmis ta Capitalsiga kolmeaastase lepingu. Hooajal 2018–19 mängis Samsonov American Hockey League'is Capitalsi tütarklubis Hershey Bears. NHL-is debüteeris ta 4. oktoobril 2019 mängus New York Islandersi vastu.

2022. aasta juulis sõlmis ta üheaastase lepingu Toronto Maple Leafsiga.

2016. aastal võitis Samsonov Venemaa kuni 20-aastaste koondisega juunioride maailmameistrivõistlustel hõbemedali ja 2017. aastal pronksmedali.

Viited
------

1. ↑  "Maple Leafs sign goaltender Ilya Samsonov". Toronto Maple Leafs. 13. juuli 2022. Vaadatud 13. juulil 2022.

Välislingid
-----------

* Ilja Samsonov NHL.com lehel
* Ilja Samsonov hockeydb.com lehel

| * v
* r
Toronto Maple Leafs |
| --- |
| 
**Väravavahid**: Erik Källgren **·** Matt Murray **·** Ilja Samsonov **·** Joseph Woll |
| 
**Kaitsjad**: Jordie Benn **·** T. J. Brodie **·** Mark Giordano **·** Erik Gustafsson **·** Justin Holl **·** Timothy Liljegren **·** Mac Hollowell **·** Jake McCabe **·** Victor Mete **·** Jake Muzzin **·** Morgan Rielly **·** Luke Schenn **·** Conor Timmins |
| 
**Ründajad**: Nick Abruzzese **·** Noel Acciari **·** Zach Aston-Reese **·** Michael Bunting **·** Pontus Holmberg **·** Calle Järnkrok **·** Alexander Kerfoot **·** Matthew Knies **·** David Kämpf **·** Sam Lafferty **·** Mitchell Marner **·** Auston Matthews **·** William Nylander **·** Ryan O'Reilly **·** Nick Robertson **·** Wayne Simmonds **·** John Tavares |
**Tawakul Karmān** (araabia keeles توكل كرمان; sündinud 7. veebruaril 1979 Ta‘izzis) on Jeemeni ajakirjanik, poliitik ja inimõiguslane.

Tawakul Karmān on välja astunud sõnavabaduse, demokraatia ja naiste õiguste kaitseks. Aastal 2005 oli ta üks rühma Women Journalists Without Chains asutajaid.

Ta kuulub opositsioonierakonda Al-Işlāḩ ja on parlamendi liige. Ta osales 2011. aasta president ‘Alī ‘Abdullāh Sāliḩi vastaste meeleavalduste korraldamises.

Tawakul Karmān jagas Libeeria presidendi Ellen Johnson Sirleafi ja rahuaktivisti Leymah Gboweega 2011. aasta Nobeli rahuauhinda.

Välislingid
-----------

* Renowned activist and press freedom advocate Tawakul Karman, Yemen Times

  


Nobel
Nobeli rahuauhinna laureaat

1901 Dunant, Passy • 1902 Ducommun, Gobat • 1903 Cremer • 1904 IDI • 1905 Suttner • 1906 Roosevelt • 1907 Moneta, Renault • 1908 Arnoldson, Bajer • 1909 Beernaert, d'Estournelles de Constant • 1910 IPB • 
1911 Asser, Fried • 1912 Root • 1913 La Fontaine • 1917 Punane Rist • 1919 Wilson • 1920 Bourgeois • 1921 Branting, Lange • 1922 Nansen • 1925 Chamberlain, Dawes • 1926 Briand, Stresemann • 1927 Buisson, Quidde • 1929 Kellogg • 1930 Söderblom • 1931 Addams, Butler • 1933 Angell • 1934 Henderson • 1935 Ossietzky • 1936 Lamas • 1937 Cecil • 1938 Nanseni Pagulasbüroo • 1944 Punane Rist • 1945 Hull • 1946 Balch, Mott • 1947 FSC ja AFSC (kveekerid) • 1949 Boyd Orr • 1950 Bunche • 1951 Jouhaux • 1952 Schweitzer • 1953 Marshall • 1954 UNHCR • 1957 Pearson • 1958 Pire • 1959 Noel-Baker • 1960 Lutuli • 1961 Hammarskjöld • 1962 Pauling • 1963 Rahvusvaheline Punase Risti Komitee ja Punase Risti Seltside Liiga • 1964 King • 1965 UNICEF • 1968 Cassin • 1969 ILO • 1970 Borlaug • 1971 Brandt • 1973 Kissinger, Lê (keeldus auhinnast) • 1974 MacBride, Satō • 1975 Sahharov • 1976 B. Williams, Corrigan • 1977 AI • 1978 as-Sādāt, Begin • 1979 Ema Teresa • 1980 Esquivel • 1981 UNHCR • 1982 Myrdal, García Robles • 1983 Wałęsa • 1984 Tutu • 1985 IPPNW • 1986 Wiesel • 1987 Arias • 1988 ÜRO Rahuvalvejõud • 1989 XIV dalai-laama • 1990 Gorbatšov • 1991 Suu Kyi • 1992 Menchú • 1993 Mandela, de Klerk • 1994 ‘Arafāt, Peres, Rabin • 1995 Pugwashi konverentsid, Rotblat • 1996 Belo, Ramos Horta • 1997 ICBL, J. Williams • 1998 Hume, Trimble • 1999 MSF • 2000 Kim • 2001 ÜRO, Annan • 2002 Carter • 2003 ‘Ebādī • 2004 Maathai • 2005 IAEA, al-Barāda‘ī • 2006 Grameen Bank, Yunus • 2007 Gore, IPCC • 2008 Ahtisaari • 2009 Obama • 2010 Liu • 2011 Sirleaf, Gbowee, Karmān • 2012 Euroopa Liit • 2013 Keemiarelvade Keelustamise Organisatsioon • 2014 Satyarthi, Yūsafzay • 2015  Tuneesia rahvusliku dialoogi nelik • 2016  Juan Manuel Santos  • 2017  ICAN  • 2018  Murad, Mukwege • 2019  Ahmed • 2020 Maailma Toiduprogramm • 2021 Ressa, Muratov • 2022 Alies Bialiacki, Memorial, 
Kodanikuvabaduste Keskus
**Taylori rida** on matemaatikas funktsiooni esitus astmereana, mille kordajateks on funktsiooni tuletised ühe etteantud argumendi väärtuse *a* juures. 

Juhul, kui *a* = 0, nimetatakse seda rida ka **Maclaurini reaks**.

Definitsioon
------------

Lõpmatult diferentseeruva reaalmuutuja või kompleksmuutuja funktsiooni *ƒ*(*x*) Taylori rida punkti *a* ümbruses on astmerida

{\displaystyle \sum \_{n=0}^{\infty }{\frac {f^{(n)}(a)}{n!}}\,(x-a)^{n}=f(a)+{\frac {f'(a)}{1!}}(x-a)+{\frac {f''(a)}{2!}}(x-a)^{2}+{\frac {f^{(3)}(a)}{3!}}(x-a)^{3}+\cdots ,}
kus *n*! on faktoriaal, *ƒ*(*n*)(*a*) tähistab *n*-ndat järku tuletist punktis *a*. 0-järku tuletis on funktsioon ise ja 0! = 1. 

Juhul, kui a = 0, nimetatakse seda rida Maclaurini reaks.

Analüütilised funktsioonid
--------------------------

Analüütilised funktsioonid ühtivad alati oma Taylori reaga, kuid üldjuhul ei pruugi funktsioon võrduda oma Taylori reaga ka piirkonnas, kus selle Taylori rida koondub.

Näiteks funktsioon e−1/x² pole analüütiline punktis *x* = 0. Selle Taylori rida punkti *x* = 0 ümbruses on 0 iga *x* väärtuse korral, kuid e−1/x² seda pole.

Vaata ka
--------

* Laurent'i rida

Viited
------

1. ↑   Kaasik, Ü. (2002). *Matemaatikaleksikon*. Tartu.
Taylor Marie Hill (2015)
**Taylor Marie Hill** (sündinud 5. märtsil 1996 Palatine külas Illinoisis) on Ameerika modell ja Victoria`s Secret`i "ingel".

Isiklik elu
-----------

Koolieas tegeles Taylor Hill iluvõimlemisega ning lõpetas 16-aastaselt Pomona Keskkooli Arvadas. Tayloril on õed: Logan Rae (sündinud 12.jaanuar 1995), Mackinley (sündinud 9.august 1997) ja vend Chase (sündinud 27.aprill 1999), viimased kaks neist on samuti modellid.

Karjäär
-------

Taylor Marie Hill avastati 14-aastaselt agendi ja fotograafi Jim Jordani poolt. 

2013. aastal sai alguse tema modellikarjäär, oli Forever 21 reklaami näoks Intimissimi kataloogis. 

2014. aastal tegi Taylor koostööd H&M-ga ning osales Victoria Secret`i moeshowl, olles ise nende kõige noorim modell. Sel aastal sai ta ka Rosa Cha reklaamnäoks koos Erin Heathertoni, Frida Gustavssoni ja Barbara Palviniga. 

Oli nomineeritud "2015`s Most Promising Model" Coutuersque lugejate poolt. 2015. aastal võitis ta Fashion Media Awards`il auhinna "Model of the Year".

2016. aastal mängis ta filmis The Neon Demon modelli rolli ja juulis nimetati ta Prantsuse ilubrändi Lancôme uueks reklaamnäoks.

Saavutused
----------

Taylor Marie Hill`i on kajastatud mitmete riikide ajakirjades: Vogue, Harper`s Bazaar, Elle, W, Madame Figaro, Dazed, LOVE, V, Pop Magazine, Cosmopolitan, Glamour, Marie Claire jne.

Ta on teinud koostööd paljude kõrgmoe brändidega nagu: Versace, Valentino, Chanel, Armani, Moschino, Dolce&Gabbana, Brandon Maxwell, Tommy Hilfiger, Fendi, Ralph Lauren, Kenzo, Alexander Wang, Marc Jacobs, Michael Kors jpt.

Taylor Hill valiti 2018. aasta Victoria Secreti moeshow avajaks.

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Taylor Marie Hill** |
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib asulast, jõe kohta vaata artiklit Taxkorgani jõgi.* |

---

Kindlus 1909. aastal
**Taxkorgan** (uiguuri تاشقورغان; hiina 塔什库尔干镇; *pinyin*'is *Tashikuergan Zhen* (*Tǎshíkùěrgān Zhèn*)) on linn Hiinas Ida-Turkestanis Taxkorgani Tadžiki autonoomses maakonnas. Taxkorgan on ka maakonna keskus. Linn asub 3600 m kõrgusel Tadžikistani piiri lähedal.

Nimi Taxkorgan tähendab uiguuri keeles kivilinnust või kivitorni.

Taxkorgan on tähtis lamba-, villa- ja villatoodete ning eelkõige vaibaturg. Linna ümbritsevad aiad. Suurem osa elanikke on Pamiiri rahvaste hulgast. Enim kõneldakse sarikoli keelt ja ühes külas ka vahhi keelt. Osatakse ka hiina ja uiguuri keelt.

Taxkorgani lähedal pöörab Khunjerabi kurust põhja pool alguse saav Taxkorgani jõgi itta ning siseneb kuristiku kaudu Tarimi nõkku, kus suubub Yarkanti jõkke.

Linna kirdenurgas asub mitme legendi aineseks olev Yuani dünastia aegne suur kindlus, mida tuntakse printsessi kindlusena. Kindluse lähedal on zoroastristide pühamu varemed.

Taxkorgani nimetati antiikajal "kivilinnuseks". See oli Hiina väravaks (kaardil sinisega).

Ajalugu
-------

Taxkorgan on pika ajalooga peatuspaik Siiditeel. Siin ristusid suured karavaniteed, mis viisid põhja Kaxgari, itta Kargilikki, läände Badahšani ja Vākhāni piirkonda ning edelasse Põhja-Pakistani.

Umbes 2000 aasta eest, Hani dünastia valitsemisajal, oli Taxkorgan Puli kuningriigi keskus. Hiljem sai selle nimeks Varshadeh. Osa uurijaid on arvanud, et Taxkorgan võib olla Ptolemaiose mainitud ja teistes varastes Siiditee kirjeldustes leiduv kivilinn, mis asus poolel teel Euroopast Hiinasse. Taxkorgan on veel olnud Pamiiri mägedes asunud Sarikoli kuningriigi ja Pärsia vasallriigi Qiepantuo pealinn.
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel on Venemaa linna kohta; Daugava endise jõesaare kohta vaata artiklit Mārtiņsala; teiste samanimeliste kohta vaata artiklit Holm (täpsustus).* |

---

Surnud nõukogude sõdurid Holmis 1942. aasta jaanuaris.
**Holm** on linn Venemaal Novgorodi oblastis, Holmi rajooni keskus. Asub Lovati jõe ääres Novgorodist 200 km lõuna pool.

Lovati jõgi jagab linna kaheks, neid osasid ühendab 179 m pikkune raudbetoonsild.

Holmi on esmamainitud 1144. aastal. Linna arengut soodustas asend viikingite ida veetee ääres. 1777. aastal sai Holm linnaõigused ning muudeti Pihkva kubermangu maakonnalinnaks.

Teises maailmasõjas hävis suur osa linnast. 23. jaanuarist kuni 5. maini 1942 oli Holmis Nõukogude vägede piiramisrõngas 5500 Saksa sõdurit. Nõukogude väed vabastasid linna 21. veebruaril 1944.

Linnas on 2016. aasta seisuga 3500 elanikku. 1939. aastal oli linnas üle 6000 elaniku.

Holmis on metsatööstuse ettevõtted ja leivatehas.

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Holm** |

* 
* Linna plaan
**Mõõtevõimendi** (inglise keeles *instrumentation amplifier*) on täpselt määratava ülekandeteguriga (pingevõimendusteguriga) ja parendatud parameetritega operatsioonvõimendi. Niisugusteks parameetriteks on

* suur pingevõimendustegur, mis on reguleeritav laias vahemikus üheainsa takisti abil;
* väga suur sisendtakistus ja seega ülinõrk sisendvool;
* väike sisendnihkepinge;
* nihkepinge nullilähedane temperatuuritriiv;
* tõhus ühissignaali nõrgendus (suur CMRR);
* madal omamüra tase.

Selliste omadustega võimendeid kasutatakse mõõtetehnikas (näiteks mõõtevahendite taatlemisel), mitmesuguste andurite signaali töötlemisel ja mujal, kui on nõutav suur võimenduse seadmise täpsus ja selle ajaline stabiilsus.

Tüüpilise mõõtevõimendi skeem

Mõõtevõimendi skeem
-------------------

Joonisel on kujutatud klassikalise mõõtevõimendi kaheastmeline skeem, mis koosneb sisendastmest ja väljundastmest.

Sisendaste on sisendtakistuse suurendamiseks koostatud kahest mitteinverteerivast võimendist, mis moodustavad diferentsvõimendi ja on omavahel sidestatud takisti *R*gain kaudu. Väljundaste on inverteeriv diferentsvõimendi, millel on suur CMRR ja väike väljundtakistus. Takistuse *R*gain muutmisega reguleeritakse mõõtevõimendi pingevõimendust. Selle takistuse väärtus on koodjuhitav, et kasutaja saaks fikseerida rakenduse jaoks vajaliku võimendusteguri väärtuse.

Pingevõimendustegur
-------------------

Mõõtevõimendi väljundpinge *U*out on avaldatav seosega

{\displaystyle U\_{\text{out}}=K\_{\text{U}}(U\_{{\text{in}}1}-U\_{{\text{in}}2}),}
kus *U*in1 ja Uin2 on sisenditele rakendatud pinged (skeemil vastavalt *V*1 ja *V*2) ja *K*U on pingevõimendustegur.

Väljundastme pingevõimendus on määratud takistite *R*3 ja *R*2 suhtega ja kogu võimendi pingevõimendustegur on arvutatav valemiga:

{\displaystyle K\_{\text{U}}=\left(1+{2R\_{1} \over R\_{\mathrm {gain} }}\right){R\_{3} \over R\_{2}}.}

Mõõtevõimendite omadusi
-----------------------

Praktiliselt realiseeritavad võimendusteguri väärtused ulatuvad tuhandetesse seadetäpsusega u 0,1%. Töösagedusala võib ulatuda kuni 1 gigahertsini, kuid seda vaid võimenduse arvel, sest operatsioonvõimendil põhinevatel võimenditel sõltub töösagedusala laius võimendusest.

Ühissignaali nõrgendustegur (CMRR) võib madalatel sagedustel ulatuda väärtuseni 1 000 000 (120 dB), kuid tavaliselt jääb see 100 000 (100 dB) kanti ja kõrgetel sagedustel väheneb oluliselt, nii et megahertside alas loetakse tihti küllalt heaks ka tulemust 100 (40 dB).

Mõõtevõimendi nullinihe ja müratase on määratud kasutatavate diferentsvõimendite omadustega.

Ajaloost
--------

Algselt realiseeriti mõõtevõimendeid diskreetkomponentidel (elektronlampidel ja transistoridel). Alates 1970. aastatest põhinevad mõõtevõimendid peamiselt operatsioonvõimenditel.

Lihtsamas variandis saab mõõtevõimendit realiseerida ühe või kahe operatsioonvõimendiga, kuid tavaliselt on nad teostatud kolme diferentsvõimendi baasil ja valmistatakse integraallülitusena.

Vaata ka
--------

* Diferentsvõimendi
**Mõõtetehnika** on metroloogia teoreetiliste aluste rakendamine praktikas.

Mõõtetehnika valdkonda kuuluvad füüsikaliste suuruste kindlakstegemise (mõõtmise) meetodid ja vahendid. Mõõtetehnika ametlik alus on mõõteseadus.

Mõõtetehnika liigitus
---------------------

Mõõtetehnika on liigitatav mõõdetava suuruse iseloomu järgi kaheks:

* mitteelektriliste suuruste mõõtmise mõõtetehnika ja
* elektriliste suuruste mõõtmise mõõtetehnika.

Mõõtmiseks kasutatavate tehniliste vahendite teostuse poolest võib mõõtetehnika olla elektroonne ja mitteelektroonne. Elektriliste suuruste mõõtmiseks kasutatav mõõtetehnika on tänapäeval peaaegu täielikult elektroonne. Sedasama võib öelda aga ka suure osa mitteelektriliste suuruste mõõtmiseks kasutatava mõõtetehnika kohta.

Elektroonne mõõtetehnika
------------------------

Elektroonne mõõtetehnika on elektrooniliste vahendite kasutamisel põhinev mõõtetehnika. 
Suures osas on elektroonne mõõtetehnika kasutusel elektriliste suuruste (pinge, vool, elektritakistus) ja nende parameetrite (faasinihe, sagedus) mõõtmiseks. Tuntuimad elektroonsed mõõtevahendid on multimeetrid.

Levinuimad mitteelektriliste suuruste elektroonsed mõõtevahendid on temperatuuri mõõtjad (termomeetrid), (vahe)kauguse mõõtjad, kiirusmõõdikud, kellad ja taimerid (ajavahemikumõõturid).

Elektroonsed, täpsemalt küll raadioelektroonsed, on asukoha või paiknemise määramiseks kasutatavad seadmed ja süsteemid (radarid, GPS jm).

Suur osa tänapäeval kasutatavast elektroonsest mõõtetehnikast on kas digitaalse väljundiga (numbernäiduga) või põhinevad signaali digitaalseks muundamisel ja sellele järgneval numbrilisel signaalitöötlusel.

Vaata ka
--------

* Metroloogia
* Mõõtevahend

Viited
------

1. ↑  Rein Laaneots, Andres Laaneots. Seletav metroloogia oskussõnastik (inglise-eesti). Tallinn 2012
2. ↑  Mõõteseadus – Riigi Teataja
Marian Lupu (2011)
**Marian Lupu** (sündinud 20. juunil 1966 Bălțis) on Moldova poliitik, 30. detsembrist 2010 kuni 23. märtsini 2012 Moldova presidendi kohusetäitja.

Tema isa Ilie Ion Lupu oli matemaatikaprofessor Moldova Riiklikus Ülikoolis ja Tarass Ševtšenko Ülikoolis, samuti kirjanik ja kommunistliku partei tegelane. Marian Lupu ema õpetas meditsiiniülikoolis prantsuse keelt. 

Marian Lupu lõpetas 1983 keskkooli kuldmedaliga. Ta õppis Moldova Riiklikus Ülikoolis (lõpetas 1987 kiitusega) ja Moskvas Plehhanovi majandusakadeemias majandusteadust (lõpetas 1991 doktorikraadiga). Aastal 1994 läbis ta Washingtonis Rahvusvahelise Valuutafondi instituudis makroökonoomika erikursused ning 1996 Genfis Maailma Kaubandusorganisatsiooni instituudi rahvusvahelise kaubanduse kursused.

Alates 1991. aastast töötas Lupu majandusministeeriumi välissuhete ametis algul peaspetsialistina, hiljem osakonnajuhataja, juhatuse esimehe ja ameti direktorina. Aastal 2001 sai Lupu Vasile Tarlevi valitsuses majandusministri asetäitjaks. Aastatel 2003–2005 oli Lupu majandusminister ja 2005–2009 parlamendi esimees.

Ta on alates 2009. aastast Moldova Demokraatliku Partei esimees. Enne seda kuulus ta kommunistlikku parteisse. 

Suvel 2009 moodustas tema juhitav partei koos teiste läänemeelsete erakondadega koalitsiooni Euroopa Integratsiooni Allianss. Marian Lupust sai koalitsiooni presidendikandidaat. Et valituks osutuda, peab kandidaat 101-kohalises parlamendis saama vähemalt 61 poolthäält, koalitsioonil oli aga vaid 53 kohta parlamendis. Valimised peeti 10. novembril ja 7. detsembril, kuid presidenti ei suudetud valida. 

28. novembril 2010 peeti järjekordsed erakorralised parlamendivalimised. 28. detsembril kogunenud parlament valis Lupu parlamendi esimeheks ning ühtlasi sai temast presidendi kohusetäitja.

Lupu abiellus 1992. Tal on kaks last, Sanda ja Cristian.

Lisaks rumeenia keelele räägib Lupu vabalt inglise, prantsuse ja vene keelt.
Marian Kukiel (1925. aastate keskel)
**Marian Włodzimierz Kukiel** (15. mai 1885 Dąbrowa Tarnowska, Austria-Ungari – 15. august 1973 London) oli Poola sõjaväelane (diviisikindral), eksiilvalitsustegelane ja sõjaajaloolane. 

Kukiel osales Esimeses maailmasõjas, kus sõdis tsaariarmee koosseisus formeeritud Puławski leegionis. 1917. aastal lõpetas ta Kindralstaabi ohvitserikursused. 

Nõukogude-Poola sõjas oli Kukiel Wojsko Polskie jalaväepolgu komandör, seejärel juhtis brigaadi. Pärast sõda töötas ta Poola kaitseministeeriumis. 1923. aastal ülendati brigaadikindraliks.

1927. aastal sai Kukiel doktorikraadi ajaloos. 1930. aastal läks ta sõjaväeteenistusest erru. Mõnda aega töötas ta Krakówis Jagiełło ülikoolis sõjaajaloo professorina.

Pärast Poola okupeerimist
-------------------------

Teises maailmasõjas määras Poola valitsuse eksiilis peaminister Władysław Sikorski Kukieli sõjaasjade ministri asetäitjaks (kuni 26. juulini 1940). Mais 1940 ülendati diviisikindraliks. 24. septembril 1942 määrati Kukiel kaitseministriks. 

Pärast Sikorski hukkumist juulis 1943 lennukatastroofis Gibraltari kohal oli Kukiel Poola eksiilvalitsusvägede ülemjuhataja kohusetäitja.

Pärast maailmasõja lõppu (1945) jäi Kukiel emigratsiooni. Eksiilvalitsuse kaitseministri ametis oli ta kuni 1949. aastani.

1950. aastal oli Kukiel Poola Teadusliku Ühingu Välismaal asutajaid Londonis.

Tunnustus
---------

* valiti Polska Akademia Umiejętności korrespondentliikmeks (1932) ja tegevliikmeks (1937)

### Autasud

* Auleegioni rüütli klassi orden (1921)
* Poola taassünni komandöri klassi orden (1922)
* Poola Sõjarist (autasustati neljal korral)
* Bathi ordu komandöri klassi orden (1942)
* Belgia krooni ordu suurohvitseri klassi orden

Teoseid
-------

* *Wojny Napoleońskie*, Warszawa: Kurpisz 1927
* *Zarys historii wojskowości w Polsce*, Kraków: Krakowska Spółka Wydawnicza, 1929.
* *Generał Sikorski: żołnierz i mąż stanu Polski walczącej*, Szczecin: Suplement 1981.
* *Dzieje polityczne Europy od rewolucji francuskiej*, Londyn: Puls 1992.
* *Dzieje Polski porozbiorowe*, Londyn: Puls 1993.
* *Od Wielkiej Rewolucji do wojny światowej*, Poznań: Kurpisz 1999.
* *Wojna 1812 roku*, Poznań: Kurpisz 1999.
* *Bitwa warszawska*, Warszawa: Polski Instytut Wydawniczy 2005.

Välislingid
-----------

 Marian Kukiel – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Marian Jurečka (2021)
**Marian Jurečka** (sündinud 15. märtsil 1981 Přerovis) on Tšehhi poliitik, ta on Kristlik-Demokraatliku Liidu – Tšehhoslovakkia Rahvapartei liider. Ta oli 29. jaanuarist 2014 kuni 13. detsembrini 2017 Tšehhi põllumajandusminister (Bohuslav Sobotka valitsuses) ja on alates 17. detsembrist 2021 Tšehhi töö- ja sotsiaalminister Petr Fiala valitsuses.

Ta sündis aastal 1981 Přerovis. Ta on lõpetanud Přerovi põllumajanduskeskkooli ja seejärel Brno Mendeli ülikooli taimemeditsiini erialal (spetsialiseerunud taimekaitsele). Aastast 2002 elab ta Přerovi ringkonnas talunikuna Rokytnices asuvas peretalus.

Ta on 25. jaanuarist 2020 Kristlik-Demokraatliku Liidu – Tšehhoslovakkia Rahvapartei esimees. 29. jaanuarist 2014 kuni 13. detsembrini 2017 oli ta Tšehhi põllumajandusminister (Bohuslav Sobotka valitsuses). 17. detsembrist 2021 on ta Tšehhi töö- ja sotsiaalminister Petr Fiala valitsuses, lisaks oli ta 17. detsembrist 2021 kuni 4. jaanuarini 2022 Tšehhi põllumajandusministri kohusetäitja.

Isiklikku
---------

Ta on abielus ja tal on viis poega. Usutunnistuse poolest on ta katoliiklane.
**Thomas Johann Seebecki elektroonikainstituut** on Tallinna Tehnikaülikooli struktuuriüksus infotehnoloogia teaduskonnas.

Elektroonikainstituut
---------------------

Elektroonikainstituut moodustati TTÜ süsteemitehnika teaduskonnas elektroonika kateedri baasil.

Instituut korraldas õppetööd 4-aastase inseneriõppe ja 2-aastase magistriõppe elektroonika õppekava alusel.

Õppekava muudeti üleminekul bakalaureuse- ja magistriõppele (nn. 3+2 malli järgi) "Elektroonika ja biomeditsiinitehnika" õppekavadeks (IAEB ja IEAM) ja seejärel "Elektroonika ja bioonika" õppekavadeks. Doktoriõpe toimus teaduskonna doktoriõppe õppekava järgi.

Elektroonikainstituudi õppetoolid olid elektroonikadisaini õppetool, rakenduselektroonika õppetool ja mõõteelektroonika õppetool. Hiljem toimusid instituudis struktuuri muutmised, mille tulemusena koondati õppetöö korraldamine ühte õppetooli. Teadus-arendustöö struktuurseteks üksusteks said laboratooriumid.

Elektroonikainstituudi professorid ja õppetooli juhatajad on olnud Enn Velmre, Mart Min, Ants Laansoo, Vello Männamaa ja Toomas Rang.

Elektroonikainstituudi dotsendid on olnud Uljas Tamm ja Mihhail Pikkov.

Juhtivteadur on olnud Mart Min.

Elektroonikainstituut osales Elektroonika Kompetentsikeskuse moodustamises 1993. aastal ja selle töös kuni Keskuse toimimise lõpuni 1999. aastal.

Aastal 2000 liitus süsteemitehnika teaduskond ja selle koosseisus ka Elektroonikainstituut Infotehnoloogia teaduskonnaga.

Thomas Johann Seebecki elektroonikainstituut
--------------------------------------------

2011. aastal sai instituut nimeks Thomas Johann Seebecki elektroonikainstituut.

Teadus- ja arendustöö toimub Instituudis kahes teaduslaboris:  

- Kognitroonika teaduslabor (KOEL) ja  

- Siduselektroonika teaduslabor (SIEL)

2017 aastal toimunud TTÜ struktuurireformide käigus liitus Thomas Johann Seebecki elektroonikainstituudiga TTÜ Raadio- ja Sidetehnika Instituut.

Õppetöö korraldamisega Instituudis tegeleb selleks moodustatud Elektroonika ja sidetehnika õppekeskus.

Õppetöö toimus bakalaureuseõppes õppekava Elektroonika ja kommunikatsioon järgi, alates 2017. aasta vastuvõtust toimub see õppekava Arvutisüsteemid IACB17 peaerialal 2 "Elektroonika ja telekommunikatsioon" järgi.

Magistriõppes toimub õppetöö õppekava Elektroonika ja kommunikatsioonitehnoloogiad IVEM11 järgi spetsialiseerumisega järgmisele kolmele peaerialale: 6 Elektroonika, 7 Kommunikatsioonitehnoloogiad ja 8 Kaasaegsed nanomaterjalid ja pooljuhtelektroonika.

Doktoriõpe toimub Instituudis vastavuses teaduskonna õppekavale Info- ja kommunikatsioonitehnoloogia IAQD02.

Instituudi direktorid
---------------------

* 1992–2000 Mart Min
* 2000–2018 Toomas Rang
* 2018– Laur Lemendik

Välislingid
-----------

* Elektroonikainstituudi koduleht.
* TTÜ õppeinfosüsteem (ÕIS)
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel on Rakvere rajooni külanõukogust; Viljandi rajooni külanõukogu kohta vaata Kaarli külanõukogu (Viljandi rajoon)* |

---

**Kaarli külanõukogu** oli külanõukogu Eesti NSV-s.

Külanõukogu moodustati 1945 septembris Virumaal Sõmeru valla territooriumil. Külanõukogu halduskeskus asus algselt Sõmeru külas.

Seoses maakondade ja valdade likvideerimise ning maarajoonide moodustamisega arvati Kaarli külanõukogu 1950 septembris Rakvere rajooni koosseisu.

1954 juunis liideti Kaarli külanõukoguga likvideeritud Kohala külanõukogu territoorium. 1954. aasta seisuga tegutsesid külanõukogu piirides M. I. Kalinini nimeline ja "Järve" kolhoos, Ubja sovhoos, Vinni sovhoosi Roodevälja osakond, Ubja kaevandus ja Vaeküla Põllumajanduse Mehhaniseerimise Tehnikum. Külanõukogu keskus asus Kaarli külas.

1. oktoobrist 1960 liideti Kaarli külanõukoguga osa likvideeritud Uhtna külanõukogu maadest.

1963 detsembris liideti Kaarli külanõukoguga osa Viru-Nigula külanõukogu territooriumist, mille asus Uhtna kolhoosi maakasutus.

1970. aasta seisuga oli külanõukogu pindala 120 km² ja elanike arv 2233. Külanõukogus piires asusid Aluvere, Aresi-Altküla, Aresi-Vanaküla, Jäätma, Kaarli, Katku, Kohala, Koovälja, Lõuta, Muru, Nurme, Näpi, Rahkla, Raudlepa, Sooaluse, Sõmeru, Sämi-Jänesküla, Sämi-Kurismiku, Sämi-Tagaküla, Sämi-Vanaküla, Toomla, Ubja, Ubja-Vanamõisa, Uhtna, Vanamõisa, Varudi-Altküla, Varudi-Liivanõmme, Varudi-Tagaküla ja Võhma küla. Külanõukogu maadel tegutsesid Uhtna kolhoos, Ubja sovhoos, Vinni näidissovhoostehnikumi Kaarli osakond ja Näpi linnasetehas.

9. aprillil 1992 sai omavalitsusliku staatuse Kaarli vald, mis 30. aprillil 1992 nimetati ümber Sõmeru vallaks.

Viited
------

1. ↑  Kaarli külanõukogu Eesti nõukogude entsüklopeedia faksiimileversioonis (vaadatud 09.09.2017)
2. ↑  Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi 13. septembri 1945 seadlus "Viru maakonna valdades küla töörahva saadikute nõukogude moodustamise kohta". Eesti NSV Teataja, 1945, 33, 519
3. ↑  Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi 26. septembri 1950 seadlus "Maarajoonide moodustamise kohta Eesti NSV-s". Eesti NSV Teataja, 1950, 11, 114
4. ↑  Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi 17. juuni 1954 seadlus "Eesti NSV külanõukogude ühendamisest". Eesti NSV Teataja, 1954, 10, 104
5. ↑  Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi 3. septembri 1960 seadlus "Mõnede Eesti NSV külanõukogude likvideerimise ning mõnede külanõukogude ja rajoonide piiride muutmise kohta". Eesti NSV Ülemnõukogu Teataja, 1960, 29, 83
**Kaari Sillamaa Kaunite Kunstide Kool** on erahuvialakool Tallinnas aadressil Auna 6/Aru 10.

Kooli loomise idee käis välja Tallinna Filharmoonia direktor Tarmo Leinatamm. Idee viis ellu Kaari Sillamaa, kes hakkas kooli ka juhtima.

Koolis hakati õpetama viit kunstiala: laul, tants, teater, joonistamine ja keraamika.

Tänapäeval on põhirõhk teatriga seotul.

Kooli direktor on Kaari Sillamaa. Kooli on nimetatud seetõttu ka Kaari Sillamaa Kaunite Kunstide Kooliks

Astmeline teater
----------------

...on see, kui laps/õpilane ühest teatrist on välja kasvanud ja teise teatrisse üle läheb.

Vastavalt esinejate vanusele valitakse ka mängitavad tükid, pannakse need muusikasse, sõnasse ja tantsusammudesse ning kui on kujundatud ka lava ja näitlejad kostüümidesse riietatud – kutsutakse saali publik – samuti vastavalt vanusele.

Kaunite-kooli teatrietenduste valmimisel ei ole õpilased ainult näitlejate rollis vaid nad kaasatakse ka töödesse lava taga – nii tulevad õpilaste hulgast rekvisiitorid, kostümeerijate ja grimeerijate-juuksurite abid, dekoratsioonid valmivad juhendajate käe all jne.

Aga siiski tullakse teatrikooli eeskätt näitemängu tegema – Kaunite-koolis peamiselt muusikalist näitemängu – laulumänge, muusikale, ooperitki ja vahel sekka ka draamatükke ja tantsulavastusi.

Mudilaste laulu- ja näitering (3-4) 

Mudilasteater (koolieelikud 5-7a)

Laste muusikateater noorem rühm (7-10) 

Laste muusikateater vanem rühm (11-13) 

Noorte muusikateater (14+) 

Lavavõitlus (13 +) 

Tütarlaste tants (7-13) 

Solfedžo lastele (7-13)

Pop- ja muusikalilaul - individuaalõpe

Juhendajad
----------

* Kaari Sillamaa kooli ja teatri omanik, direktor, Mudilasteatri ning Mudilaste laulu- ja näiteringi juhendaja, Lasteteatri noorema rühma muusikajuht ja solfedžoõpetaja
* Janika Sillamaa Noorte Muusikateatri lavastaja ja muusikajuht, libretist ja helilooja
* Katre Jaani Laste Muusikateatri noorema rühma lavastaja ja koreograaf, Mudilasteatri liikumise- ja näitlemisõpetaja, filmirežissöör, kunstnik ja grimeerija
* Hille Savi Laste Muusikateatri vanema rühma lavastaja ja muusikajuht, väikelavastuste lavastaja ja Segakoori dirigent
* Kaarel Orumägi solistide hääleseadja, koormeister ja Noorte Muusikateatri lavastaja assistent
* Mait Mikussaar solistide hääleseadja
* Andrus Muuga lavavõitluse treener ja Noorte Muusikateatri liikumise õpetaja
* Johanna-Elise Kabel Laste Muusikateatri vanema rühma ja Noorte Muusikateatri koreograaf.

Viited
------

1. 1 2 3   (vaadatud 19.01.2019)

Välislingid
-----------

* Koduleht
* Kooli e-pood
*
Kaarepere jaama perroon
**Kaarepere raudteejaam** on raudteejaam Jõgevamaal Jõgeva vallas Kaareperest vahetult idas Kassinurme külas.

Kaareperel asub alates 2012. aastast üks madal perroon pikkusega 100 m. 2021. aasta seisuga peatub päevas Kaareperel 10 reisirongi liinil Tallinn–Tartu (ekspressrongid Kaareperel ei peatu).

Ajalugu
-------

Algselt oli tegemist raudteepeatusega, mis kandis nime *Kersel*. Peatus jäi avamisel Palamuse kihelkonda Kaarepere mõisa maadele.
Raudteejaam on valminud 1927. aastal.

1960. aastatel töötas Kaarepere jaamas 15 inimest: jaamaülem, viis jaamakorraldajat ja üheksa pöörmeseadjat.

Ristkülikulise põhiplaaniga traditsionalistlikus stiilis hoone on ehitatud tõenäoliselt Leon Johansoni projekti järgi analoogselt Palupera ja Vaeküla jaamahoonetega. Hooneid iseloomustab ühe- ja kahekorruselisest plokist koosnev kelpkatus ning püstlaudis. Jaamahoone alumisel korrusel asusid jaamatöötajate ametiruumid, samuti piletikassa, pagasi vastuvõtulett, ruumikas ootesaal ja puhvetiruum. Hoone teisel korrusel oli jaamaülema ametikorter.
Kaarepere jaamahoone on oma tüübist ainsana säilinud tänaseni ja kasutusel elamuna.

Vaksalikompleks asetseb raudtee edelaküljel, endise raudteeülesõidu kõrval. Jaamahoone moodustab ansambli ühes temast loode suunas raudtee ääres paikneva endise kaalukojaga. Alates 1999. aastast on jaamahoone arvel kultuurimälestisena (nr 23960).

Kuni aastani 2001 eelnes Kaareperele Kalevi ja järgnes Nava raudteepeatus.

Raudteejaama on mainitud O. Lutsu teostes "Suvi" ja "Sügis" Aavere jaamana.

Vaata ka
--------

* Kaarepere raudteelaste kodu
* Tapa–Tartu raudtee

Viited
------

1. ↑  Vooremaa – Jõgeva saab tänavu uue reisijate ooteplatvormi
2. ↑  Kaarepere saab uue jaamahoone. Vaba Maa, 9. oktoober 1927, nr. 237, lk. 6
3. ↑  Kaarepere kodukandipäeva kirev mosaiik; Vooremaa, nr. 86, 31 juuli 2014 (DIGAR)
4. ↑  Välja, Leele (2012). *20. sajandi Eesti raudteejaamad. Alusuuring* (PDF). Tallinn: Kultuurimälestiste riiklik register. Lk 52. Vaadatud 24.10.2022.
5. ↑  23960 Kaarepere raudteejaama peahoone; Kultuurimälestiste register

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Kaarepere raudteejaam** |

* Infot jaama kohta; fotod (*vene keeles*)
* Jaama peahoone kultuurimälestiste riiklikus registris
* Kaarepere kodukandipäeva kirev mosaiik; Vooremaa, 31.07.2014

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **Eelnev peatus** |  **Raudteepeatus idasuunalistel reisirongiliinidel** | **Järgnev peatus** |
|  Jõgeva |  **Kaarepere** | Tabivere  |
Browning (2019)
**Christopher Robert Browning** (sündinud 22. mail 1944 Durhamis, Põhja-Carolinas) on Ameerika Ühendriikide ajaloolane, emeriitprofessor Põhja-Carolina Ülikoolis Chapel Hillis.

Ta on keskendunud holokausti uurimisele.

Bakalaureusekraadi sai ta 1967. aastal Oberlin College'ist ning magistri- ja doktorikraadi Wisconsini ülikoolist (vastavalt 1968 ja 1975. aastal).

2006. aastal valiti ta Ameerika Kunstide ja Teaduste Akadeemia liikmeks.

Teosed
------

**"Tavalised mehed: Reserv Politseipataljon 101 ning lõplik lahendus Poolas"** on Browningu 1992. aastal ilmunud raamat natsistliku Saksamaa Reserv Politseipataljon 101 liikmetest ning tegudest teise maailmasõja ajal. Seda peetakse Browningu tuntuimaks teoseks.

Browningu eesmärk on näidata ning mõista, kuidas saab hulk keskealisi töölisklassi inimesi olla suutelised tegema kuritegusid, mis iseloomustavad natsistlikku Saksamaad teise maailmasõja ajal. Teos kirjeldab piltlikult detailselt Pataljon 101 igapäevaseid kohustusi juutide otsimisest, kokku korjamisest kuni massihukkamisteni, hoides järjepidevalt tähelepanu keskpunktis üksikisiku tasemel tehtud otsuseid. Browning toetub tugevalt Stanley Milgrami kuulekuse eksperimentidele ning seletab Milgrami tööga Pataljon 101 liikmete tegusid.

Viited
------

1. ↑  Christopher Browning (1992). *Ordinary Men: Reserve Police Battalion 101 and the Final Solution in Poland* (PDF). Penguin Group.
2. ↑  Jack Watt (21. august 2013). "A Book Review of Christopher Browning's Ordinary Men: Reserve Police Battalion 101 and the Final Solution in Poland (by Jack Watt)". Vaadatud 1. jaanuar 2019.
Kosmosefoto
**Abaiang** on atoll Vaikse ookeani keskosas ekvaatori lähedal Gilberti saarestiku põhjaosas Kiribatis.

Abaiangi geograafilised koordinaadid on 1°50′N, 172°57′E. Temast lõunas asub Tarawa atoll, millel asub Kiribati pealinn Bairiki. Abaiangist kirdes asub Marakei atoll.

Abaiang koosneb 30 saarest, millest 2 on kõigest üle veepinna ulatuvad kaljud. Saarte kogupindala on 16 km². Saared ümbritsevad laguuni, mille pindala on umbes 208 km². Laguunis asub looduslik sadam. Sissepääs laguuni on edelast.

Abaiangi atolli saartest on asustatud üksnes kolm: Abaiangi saar (peasaar), Ribono ja Nuotaea saar. Atollil on 14 küla. 2005. aasta rahvaloenduse andmetel elas atollil 5502 inimest. 

Atolli avastas eurooplastele 1788 Thomas Gilbert. Ta nimetas selle oma laeva Charlotte omaniku järgi **Matthew' saareks** ja selle laguuni **Charlotte'i laheks**.

16. novembril 1857 saabus Abaiangile esimene misjonär. Selleks oli Hiram Bingham II, kelle isa Hiram Bingham I oli üks esimesi misjonäre Hawaiil. Selle sündmuse tähistamiseks on Koinawa külla püstitatud mälestussammas. Aastal 1907 valmis samuti Koinawas kirik, mille nimi on Meie Emanda Kirik Roosiaias.

1939 asutati Abaiangil Püha Joosepi Kolledž, millest on saanud Kiribati juhtiv haridusasutus. Kiribati presidendid Anote Tong ja Teburoro Tito on Püha Joosepi Kolledži vilistlased.

Abaiangil on Abaiangi lennujaam. Lennuühendust korraldab Air Kiribati. Lennata saab lähimatele atollidele Tarawale ja Marakeile.
**Abaj-nimeline Kasahhi Riiklik Akadeemiline Ooperi- ja Balletiteater** (kasahhi keeles Абай атындағы қазақ мемлекеттік академиялық опера және балет театры, vene keeles Казахский государственный академический театр оперы и балета имени Абая) on muusikateater Almatõs.

Ajalugu
-------

Teater sai alguse 1933 loodud stuudiost. 

Teatri asutaja ja esimene direktor oli Jevgeni Brussilovski, kes ise kirjutas 8 ooperit ja muusikali ning ühe balleti: "Kõz Žibek", "Jer Targõn", "Ajman-Šolpan", "Biržan ja Sara", "Kamar-sulu" ja teised. 

Teater avati 13. jaanuaril 1934 Brussilovski muusikalise komöödiaga "Ajman-Šolpan", mis oli kirjutatud Muhtar Äuezovi libretole. 

Aastal 1935 loodi teatri ooperitrupp ja esimene lavale tulnud ooper oli Georges Bizet' "Carmen".

Aastal 1941 nimetati teater akadeemiliseks. Aastal 1945 anti teatrile Abaj nimi.

Ooperi- ja balletiteatri hoone on kujutatud Kasahstani tenge  2000-tengesel rahatähel.

Välislingid
-----------

* Koduleht