recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Erkki Raasuke 13. aprillil 2016
**Erkki Raasuke** (sündinud 17. märtsil 1971 Saha-Lool) on Eesti ettevõtja. 

Ta on käinud aastatel 1978–1985 Lagedi põhikoolis, lõpetanud aastal 1989 Tallinna 21. Keskkooli spordiklassi ja õppinud aastatel 1989–1994 Tallinna Tehnikaülikoolis tööstuse ökonoomika ja juhtimise erialal.

Aastatel 1994–2011 töötas Erkki Raasuke turgude valdkonna spetsialisti, finantsjuhi ja juhatuse esimehena Hansapanga Eesti ettevõttes ja Hansapanga Grupi juhina ning Swedbanki grupi finantsjuhina.

Erkki Raasuke oli majandus- ja kommunikatsiooniministeeriumi nõunik aastatel 2012–2013 ja täitis Maanteeameti peadirektori kohuseid aastal 2012. Ta oli ka Estonian Airi nõukogu esimees aastatel 2012–2013.

Aastatel 2013–2016 oli ta LHV Panga emaettevõtte LHV Group juht. Aastatel 2014–2016 oli ta ka Eesti Energia nõukogu esimees. 2017. aasta algul asus ta tööle Nordea ja DNB ühendpanka, mis kannab alates 1. oktoobrist 2017 nime Luminor. Pärast Luminorist lahkumist 31. detsembril 2020 asus ta 1. veebruaril 2021 tööle ettevõtte Skeleton Technologies finantsjuhina.

Tunnustus
---------

* 2009 Eesti Kaubandus-Tööstuskoja II klassi aumärk
* 2014 Valgetähe IV klassi teenetemärk

Viited
------

1. 1 2  Inno Tähismaa. Hamburgerimüüjast tipp-pankuriks. Äripäev, 14. aprill 2005.
2. 1 2  "Raasuke läks tööle LHVsse" Äripäev, 23. september 2013
3. ↑  "Raasuke: LHV andis mu vabaks" Äripäev, 24. november 2016
4. ↑  "Nordea ja DNB ühendpanka asub juhtima Erkki Raasuke" ERR, 24. november 2016
5. ↑  "Luminor pank alustab tegevust 1. oktoobrist" ERR, 19. september 2017
6. ↑  Luminorist lahkunud Erkki Raasuke siirdub Skeletoni finantsjuhiks. ERR, 22. jaanuar 2021.
7. ↑  Teenetemärkide kavaleride andmekogu – 18979

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Erkki Raasuke** |

* Vilja Kiisler: "Erkki Raasukese rääkimata lugu" Äripäev, 6. aprill 2018
**Kellaõli** (saksa *Uhrenöl*) on väikese viskoossusega, pikaajalise oksüdatsioonikindlusega ning ülipuhas määrdeõli. Tavaliselt kasutatakse kellaõlina kondiõli või vaseliiniõli.

Mootoriõli
Õlid ja määrded

Aparaadiõli | Avioõli | Baasõli | Destillaatõli | Diestrid |
Diisliõli | Elektroreoloogiline vedelik | EM-määre | Emulsioon | Fluoritud õli | Grafiitmääre | Hüdroõli | Hüpoidõli | Immutusõli | Isolatsiooniõli | Jääkõli | Kaabliõli | Karastusõli | Kastoorõli | Kellaõli | Kolloidne grafiit | Kompaundõli | Kompressoriõli | Kondensaatoriõli | Kondiõli | Konserveerimismääre | Konstaliin | Külmutiõli | Kütteõli | Ligroiin | Lihvõli | Linaõli | Loputusõli | Magnetvedelik | Manusteta õli | Masinaõli | Metallitöötlusõli | Mineraalõli | Mittelenduv õli | Molübdeensulfiid | Mootoriõli | Määrdeõli |Naatriummääre | Oliiviõli | Parafiin | Petrolaatum | Petrooleum | Polüglükoolõli | Põlevkiviõli | Rafineeritud õli | Rapsiõli | Rasketööõli | Rasv | Rasvõli | SHC-õli | Silikoonõli | Silindriõli | Solaarõli | Solidool | Spindliõli |Sööbekindelõli | Sünteetiline määre | Sünteetiline õli | Taimeõli | Talveõli | Tavott | Teljeõli | Tihendusmääre | Trafoõli | Transmissiooniõli | Trossimääre | Tseresiin | Turbiiniõli | Tööstusõli | Vaakumõli | Valgeõli | Tehniline vaseliin | Vaseliinõli | Värtnaõli | Õmblusmasinaõli | Üldmasinaõli |
**Leonardo Argüello Barreto** (29. august 1875 León – 15. detsember 1947 México) oli Nicaragua arst ja poliitik, Nicaragua president mais 1947.

Leonardo Argüello Barreto sündis Leónis. Liberaalsesse parteisse astus ta aastal 1912. Parlamendiliikmena töötas ta haridusministeeriumis, välisministeeriumis ja siseministeeriumis. Juan Bautista Sacasa võimuloleku ajal pidas ta koos José María Moncadaga Augusto César Sandinoga läbirääkimisi riigis relvarahu kehtestamiseks, ent läbirääkimistele tegi lõpu Anastasio Somoza García sekkumine, kes lasi Sandino ja mitmed teised ülestõusnute juhid tappa. Aastal 1936 kandideeris ta Somoza kõrval Nicaragua presidendiks, ent edutult.

Aastal 1947 otsustas Somoza olukorda riigis veidi liberaliseerida, korraldas riigis valimised ja ei osalenud neil ise, seades liberaalide parteile tingimuseks, et jääb rahvuskaardi juhiks. Barreto keeldus aga olemast Somoza marionett, ta avalikustas rahvuskaardi kuriteod ja Somoza poolt võimul olles omandatud varad. Ta alustas ka kõnelusi Somoza diktatuuriga mitte leppinud sõjaväelastega. Nii korraldas Somoza riigipöörde, süüdistades Barretot suutmatuses riiki juhtida ja sõjaväelaste moraali õõnestamises. Barreto pages pärast neljanädalast võimulolekut, mille vältel ta jõudis anda Managua ülikoolile autonoomia, Mehhiko saatkonda ja parlament valis presidendi kohusetäitjaks Somoza kontrolli all oleva Benjamín Lacayo Sacasa. Temaga koostööd teinud sõjaväelased pagesid Panama saatkonda. Barreto ametlikult ametit maha ei pannud, kuus kuud hiljem suundus ta Mehhikosse, kus ta ka suri.

Viited
------

1. ↑  Nicaragua worldstatesmen.org
2. ↑  Time, juuni. 09, 1947 Fat Dolly
3. ↑  Time, November 15, 1948 "I’m the Champ"
4. ↑  Shelley Klein, Najgroźniejsi dyktatorzy w historii, wyd. MUZA SA, Warszawa, 2008, ISBN 978-83-7495-323-8, lk. 99
5. ↑   Time, Detsember. 29, 1947 Exile’s Rest

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**Anastasio Somoza García** | **Nicaragua president**1. mai 1947 – 26. mai 1947 | Järgnev**Benjamín Lacayo Sacasa** |
Erkki Toivanen (2009)
**Erkki Matti Toivanen** (18. mai 1938 Kuopio – 21. juuli 2011 London) oli eesti päritolu Soome ajakirjanik ja publitsist. 

Toivanen oli kauaaegne Yleisradio korrespondent Pariisis ja Londonis. Ta elas Londonis üle 40 aasta.

Toivase lapsepõlve keel oli eesti keel. Tema ema Adele, neiupõlvenimega Konga, sündis Narva-Jõesuus, kuhu ta ka maeti.

1968 sai Toivanen tele- ja raadiodiktoriks. 1968 hakkas ta Yle korrespondendiks ja saatejuhiks ning kuni 1972 töötas ta välisuudiste toimetajana. Elu jooksul kommenteeris ta nelja Eurovisiooni lauluvõistlust (1977, 1978, 1982 ja 1987) ning juhtis 8 järjestikuste suveolümpiamängude (1972–2000) kajastamist Soome televisioonis. 1987–94 töötas ta Yle TV1 uudistereporterina ja 1995–2000 erikorrespondendina.

Tema elukaaslane oli Lääne-India päritolu mänedžer Lennox Walker. Varasemast abielust sündis Toivasel tütar.

Eesti keeles on ilmunud tema teosed "Õhtusel jalutuskäigul Euroopas" (Varrak 2004) ja "Kahel pool kanalit" (Varrak 2006).

Viited
------

1. ↑  Jaak Urmet: Erkki Toivanen otsis Euroopat juba lapsena, Eesti Päevaleht 28.01.2005
Mare Sabolotny   
Foto: Ave Maria Mõistlik, 12. november 2008
**Mare Sabolotny** (sündinud 6. septembril 1990) on eesti kirjanik.

Ta õppis aastatel 1997–2009 Gustav Adolfi Gümnaasiumis. Alates 2013. aastast õppis Tartu Ülikooli õigusteaduskonnas, lõpetas ülikooli 2016. aastal. Õppinud ka Tallinna Ülikoolis romaani keelte ja kultuuride erialal.

Ta on 2007. aasta novembrist Noorte Autorite Koondise liige.

Tema esimene romaan "Kirjaklambritest vöö" ilmus 2007. aastal kirjastuselt Tänapäev. Selle romaani ainetel tõi Pärnu Kunstide Maja teatristuudio Rein Laose juhendamisel lavale lavastuse "Katilend". Aastal 2010 lavastas Rein Agur koostöös autoriga romaani täispika teatritükina VAT teatris.

Mais 2011 ilmus tema teine romaan "Peaaegu inimene" kirjastuselt Tänapäev.

Tema kolmas romaan "Mida silm ei seleta" ilmus 2015. aastal.

Tunnustus
---------

* 2006 – Eesti Lastekirjanduse Teabekeskuse ja kirjastuse Tänapäev korraldatud algupärase noorteromaani võistluse II koht ("Kirjaklambritest vöö")

Viited
------

1. ↑  "Tartu Ülikool. Lõpetanute tähestikuline nimekiri". Originaali arhiivikoopia seisuga 13. august 2016. Vaadatud 28. juunil 2016.

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Tsitaadid Vikitsitaatides: **Mare Sabolotny** |

* "Mare Sabolotny blogi"
* Kristi Helme, "Mare Sabolotny kirjutab noorelt noorele", Õpetajate Leht, 3. september 2010 (Digar)
* Veiko Märka, "Kirjaklambritesse kätketud teismeiga", Eesti Ekspress, 4. jaanuar 2008
* Taavi Arus, "Mare Sabolotny – peaaegu inimene", Postimees, 18. august 2007
* Kaarel Kressa, "Mare Sabolotny auhinnatud romaan kaante vahel", Eesti Päevaleht, 7. juuli 2007
* Sander Salvet, "Eesti kirjandusmaailma taevas on süttimas ere täht: vaid 16aastane Mare Sabolotny", Ärileht, 20. juuni 2007 (surnud link)
Leonas Bistras (1925)
**Leonas Bistras** (20. oktoober 1890 Liepāja – 17. oktoober 1971 Kaunas) oli Leedu poliitik, ajakirjanik, filosoof ja tõlkija.

Leonas Bistras oli pärit töölisperekonnast. 1911. aastal lõpetas ta Liepājas gümnaasiumi ja asus õppima Genfi Ülikoolis meditsiini. 1912–1914 õppis ta meditsiini Tartu Ülikoolis. 1913–1914 töötas ta ajalehe Viltis toimetuses. 1914. aastal astus ta Kaunases asuvasse Žemaitija Preestriteseminari, kuid alanud Esimese maailmasõja tõttu mobiliseeriti ta velskrina Vene sõjaväkke, kus teenis kuni 1918. aastani.

1918. aastal pöördus Bistras Leedusse tagasi. 1919. aastal oli ta Kaunase Linnavolikogu liige, Leedu valitsuse pressibüroo juhataja ja ajakirja Lietuva peatoimetaja. 1922–1940 oli ta Kaunases asuva Vytautas Suure Ülikooli filosoofiadotsent.

1921. aastal lõpetas ta Fribourgi Ülikooli doktorikraadiga filosoofia alal.

Alates 1921. aastast oli Leonas Bistras Leedu Kristlik-Demokraatliku Partei liige, 1927–1940 selle esimees. Alates 1922. aastast oli ta Leedu Seimi liige, 1925. aasta jaanuarist kuni septembrini selle esimees. 29. juunist 1923 – 4. veebruarini 1925 oli ta Leedu haridusminister.

25. septembrist 1925 kuni 15. juuni 1926 oli Leonas Bistras Leedu peaminister.

Ta oli Leedu haridusminister veel ka 17. detsembrist 1926 kuni 3. maini 1927 ja 1939. aasta 28. märtsist kuni 21. novembrini.

Pärast Leedu okupeerimist Nõukogude Liidu poolt vahistati Leonas Bistras 11. juulil 1940 ja küüditati seejärel Siberisse. 1945. aastal ta vabastati ja pöördus Leedusse tagasi. Uuesti vahistati ta 1950. aastal. Taas kord tagasi Leedusse pääses Bistras 1956. aastal.

Viited
------

1. ↑
2. ↑
3. ↑
4. ↑
5. ↑  "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 6. märts 2016. Vaadatud 6. märtsil 2016.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
6. ↑  "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 6. märts 2016. Vaadatud 6. märtsil 2016.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
Erkki Tanttu töötamas, 1953
**Erkki Lauri Tanttu** (kuni 1913. aastani **Erkki Lauri Lydén**; 3. oktoober 1907 Viiburi – 5. mai 1985 Helsingi) oli soome raamatuillustraator, graafik ja koomiksikunstnik.

Erkki Tanttu vanemad olid jaamaülem Eliel Laurentius Lydén (1877–1954) ja õpetaja Lyyli Lydén (neiupõlvenimega Tanttu). Vanemad lahutasid abielu 1913, Lyyli Tanttu võttis oma neiupõlvenime tagasi ja vahetas ka oma poja perekonnanime. 

Kunstnikuna oli Tanttu iseõppija. 1926. aastal sai ta Porvoos tööle trükikotta, kus õppis töö kõrvalt raamatugraafikat. 1929–1930 õppis Tanttu Helsingi Kunstitööstuslikus Keskkoolis, kuid õpingud jäid pooleli.

1931. aastal oli ta lühikest aega ajalehe Kansan Kuvalehti küljendaja ja illustraator. Samal aastal asus ta samades ülesannetes tööle ajalehe Hakkapeliitta toimetuses. 1944. aastal väljaande ilmumine lõpetati ning Tanttust sai vabakutseline kunstnik. Põhiliselt tegutses ta raamatuillustraatorina ja joonistas ka koomikseid. 

Tema tuntumad teosed olid koomiks "Rymy-Eetu" ja illustratsioonid Aleksis Kivi romaanile "Seitse venda".

Viited
------

1. ↑  "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 11. aprill 2015. Vaadatud 11. aprillil 2015.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
**Hugo Daniel Ernst Hoffmann** (1. august 1873 Väike-Maarja – 30. juuni 1943 Schroda) oli baltisaksa päritolu Eesti arst.

Ta lõpetas Tallinna toomkooli ja seejärel kubermangu gümnaasiumi. Seejärel astus ta Tartu Ülikooli arstiteaduskonda, mille lõpetas aastal 1898 arsti astmega.

Pärast ülikooli lõpetamist asus ta tööle Tallinnas Diakonisside Asutise haiglas kirurgina ja kõrva-nina-kurguarstina. Aastal 1900 täiendas ta end Berliinis ja promoveerus seal, omandades *dr. med.* kraadi. Aastatel 1900–1902 oli ta privaatassistent Greiffenhageni haiglas, seejärel vabapraktik ja jälle Diakonisside Asutise arst. Aastast 1903 oli ta Diakonisside Asutise haigla ülemarst.

Aastal 1939 repatrieerus ta koos perega Saksamaale, kus ta aastal 1943 Schrodas (praegu Środa Wielkopolska Środa Wielkopolska maakonnas Suur-Poola vojevoodkonnas) suri.

Isiklikku
---------

Nii tema isa Heinrich Ferdinand Hoffmann kui ka emapoolne vanaisa Dietrich Georg Mickwitz olid Koeru koguduse õpetajad, vend Heinrich Richard Hoffmann oli misjonärina Indias, aastatel 1920–1934 oli Ridala Püha Maarja Magdaleena koguduse õpetaja; vend Arthur Friedrich Wilhelm Hoffmann oli 1904–1933 Viru-Jaakobi koguduse õpetaja. Vennad Ferdinand Hoffmann (1853–1912), Eduard Theodor Hoffmann (1857–1943) ja August Nikolai Christfried Hoffmann (1862–1928) olid arstid, samuti ka poeg Hein Hoffmann (s. 1920); vend Otto Konrad Ernst Hoffmann (1866–1919) oli arhitekt.

Kirjandus
---------

* Helbe Merila-Lattik. Eesti arstid 1940–1960. Lk 69.
**Hugh Michael Jackman** (sündinud 12. oktoobril 1968 Sydneys Austraalias) on Austraalia näitleja ja produtsent, kes on tegev filmides, muusikalides ja televisioonis. 

Jackman on saanud rahvusvahelist tunnustust oma rollide eest suurtes linateostes, kus ta on mänginud superkangelast, ajaloolisi, romantilisi tegelasi. Ta on tuntud pikaealise rolli Wolverini poolest filmides "X-mehed", aga ka peaosades sellistes filmides nagu "Kate & Leopold", "Van Helsing", "The Prestige", "Australia", "Real Steel", "Les Misérables", "Prisoners". Rolli eest filmis "Les Misérables" kandideeris ta 2013. aastal oma esimesele Oscarile parima näitleja kategoorias ja Kuldgloobusele parima muusikali- või komöödianäitleja kategoorias. Ta on ka tuntud kui laulja, tantsija, näitleja muusikalides ning võitnud Tony auhinna rolli eest muusikalis "The Boy from Oz".

Kolme korda on ta olnud õhtujuht Tony auhinnagalal ja neist ühe eest võitnud Emmy. Jackman oli ka õhtujuht 81. Oscari-galal 22. veebruaril 2009.

Isiklik elu
-----------

Jackman abiellus Deborra-Lee Furnessiga 11. aprillil 1996 St. Johnis Toorakis. Nad tutvusid Austraalia telesaates "Correlli". Jackman disainis ise Furnessi kihlasõrmuse ja nende mõlema abielusõrmused, kuhu on graveeritud sanskriti keeles "Om paramar mainamar", mis tähendab "me pühendame oma liidu suuremale võimule". Furnessil oli kaks nurisünnitust, mispeale paar adopteeris kaks last: Oscar Maximilliani ja Ava Elioti.

Filme
-----

| Aasta | Pealkiri | Eestikeelne pealkiri |
| --- | --- | --- |
| 2000 | "X-Men" | "X-mehed" |
| 2001 | "Kate & Leopold" | "Kate ja Leopold" |
| 2001 | "Someone Like You..." | "Igaühele oma" |
| 2001 | "Swordfish" | "Operatsioon "Mõõkkala"" |
| 2003 | "X2" | "X-mehed 2" |
| 2004 | "Van Helsing" | "Van Helsing" |
| 2006 | "Flushed Away" | "Vesi peale" (hääl) |
| 2006 | "Happy Feet" | "Lustakad jalakesed" (hääl) |
| 2006 | "The Fountain" | "Allikas" |
| 2006 | "The Prestige" | "Lõppvaatus" |
| 2006 | "Scoop" | "Kõmulugu" |
| 2006 | "X-Men: The Last Stand" | "X-mehed: Viimane vastuhakk" |
| 2008 | "Australia" | "Austraalia" |
| 2009 | "X-Men Origins: Wolverine" | "X-Meeste algus: Wolverine" |
| 2011 | "X-Men: First Class" | "X-Mehed: Esimene klass" |
| 2011 | "Real Steel" | "Tõeline teras" |
| 2015 | "Chappie" | "Chappie" |
**Mare Piirsalu** (6. september 1950 Paide – 6. september 2021 Tartu) oli eesti keemik.

Elulugu
-------

Mare Piirsalu on töölise tütar.

Lõpetas 1969. aastal Paide 1. Keskkooli ja 1974. aastal Tartu Riikliku Ülikooli füüsika-keemiateaduskonna keemia osakonna orgaanilise keemia erialal. 1997. aastal kaitses samas *M.Sc.* kraadi (väitekiri "Alküülbensoaatide ja asendatud fenüülbensoaatide leeliselise hüdrolüüsi kineetika uurimine") ja 2003. aastal *Ph.D.* kraadi (väitekiri "Substituent, temperature and solvent effects on the alkaline hydrolysis of substituted phenyl and alkyl esters of benzoic acid").

Aastatel 1974–1976 oli ta Tallinna Polütehnilise Instituudi sanitaartehnilise probleemlabori vaneminsener, 1976–1990 TÜ orgaanilise keemia kateedri nooremteadur, 1990–1993 keemilise kineetika ja katalüüsi labori teadur. Aastatel 1993–2007 töötas Tartu Ülikooli keemilise füüsika instituudi teadurina ja alates 2007. aastast töötas Tartu Ülikooli keemia instituudis teadurina.

Teadustöö
---------

Uurimisvaldkond: füüsikaline orgaaniline keemia, keemiline kineetika – estrite leeliseline hüdrolüüs erinevatel temperatuuridel, orgaanilistes solventides ja vesilahustes. Akadeemilise Keemiaseltsi liige (aastast 1991). 20 teadustrükist.

Tunnustus
---------

* 2010 Tartu Ülikooli aumärk

Viited
------

1. 1 2 3 4  Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide
2. ↑  Mare Piirsalu. Eesti Teadusinfosüsteem.
3. ↑  "Tartu Ülikooli aumärgi kavalerid". *Tartu Ülikool*. Vaadatud 8.12.2022.

Teoseid
-------

* Kinetic study of alkaline hydrolysis of substituted phenyl tosylates. XIX. Discussion of results of kinetic measurements for o-substituted tosylates in 80% aqueous dimethylsulfoxide (kaasautor V. Nummert). // Organic Reactivity 27 (1990)
* Kinetic study of alkaline hydrolysis of substituted phenyl benzoates. XXI. Influence of solvent on ortho effect (kaasautorid V. Nummert, V. Palm). // Organic Reactivity 28 (1993)
* Kinetic study of hydrolysis of benzoates. Part XXII. Variation of the ortho inductive, resonance and steric terms with temperature in the alkaline hydrolysis of substituted phenyl benzoates in aqueous 2.25 M Bu4NBr (kaasautor V. Nummert). // J. Chem. Society, Perkin Trans. 2 (2000) 3
* Kinetic study of hydrolysis of benzoates. Part XXV. Ortho substituent effect in alkaline hydrolysis of phenyl esters of substituted benzoic acids in water (kaasautor). // Collect. Czech. Chem. Commun. 71 (2005).

Kirjandus
---------

* Tartu Ülikooli õppe-teaduskoosseisu biobibliograafia nimestik 1981–1995 (käsikiri), 130–131.
* *Eesti teaduse biograafiline leksikon.* 3. köide: *N–Sap* TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013

 *Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.*
Erkki Juhandi Andres Toltsi ja Mare Vindi ühisnäituse "Ajalik ja ajatu" avamisel Kuressaare Raegaleriis  
Foto: Ave Maria Mõistlik, 26. juuni 2020
**Erkki Juhandi** (sündinud 7. oktoobril 1969 Tallinnas) on eesti vaimulik. Galerist ja kunstinäituste kurtaator.

Ta on õppinud EELK Usuteaduse Instituudis. Ta ordineeriti 30. detsembril 1997 diakoniks ja 26. mail 2022 preestriks.

Ta oli EELK Viimsi Püha Jaakobi koguduse rajaja, kiriku ehituse algataja ja eestvedaja. Viimsi Püha Jaakobi kirik pühitseti 25. juulil (jaagupipäeval) 2007. a. Kirikuehituse patroon oli president Lennart Meri, pärast tema surma Helle Meri.

Juhandi oli EELK Viimsi koguduse vaimulik aastatel 1994–2007, 2007–2019 oli ta EELK reservvaimulik. Alates 2019 on ta Tallinna praostkonna vikaarvaimulik.

Ta on tegutsenud kunstinäituste kuraatorina. Viimsi Püha Jaakobi kiriku galerii ja Tallinna Jaani kiriku galerii kuraator ja galerist.

2007. aastal sai ta Viimsi valla autasu "Viimsi Vaal".

2016.aastal sai ta Viimsi valla Kultuuripreemia 2015.

Ta on aastast 2017 Eesti Kunstnike Liidu liige.

Ta on aastast 2022 EELK Konsistooriumi kultuuriväärtuste komisjoni liige.
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib näitlejast; Ameerika firmajuhi kohta vaata artiklit Hugh Grant (ärijuht)* |

---

Hugh Grant (2007)
**Hugh John Mungo Grant** (sündinud 9. septembril 1960 Londonis) on Inglise näitleja.

Tunnustus
---------

1987 pälvis Grant Veneetsia filmifestivalil filmi "Maurice" eest parimale meesnäitlejale mõeldud Volpi karika.

1995 esitati ta filmi "Neli pulma ja üks matus" eest Kuldgloobuse kandidaadiks muusikali- või komöödianäitleja kategoorias, Briti Filmi- ja Telekunsti Akadeemia auhinna kandidaadiks meespeaosatäitja kategoorias ning MTV filmiauhinna kandidaadiks uustulnuka kategoorias. Ta võitis neist kaks esimest.

1999 esitati ta filmi "Notting Hill" eest Laste valiku auhinna kandidaadiks filmipaari kategoorias koos Julia Robertsiga ja järgmisel aastal Kuldgloobuse kandidaadiks muusikali- või komöödianäitleja kategoorias, aga ei võitnud kumbagi.

2001 esitati ta filmi "Bridget Jonesi päevik" eest Teismeliste valiku auhinna kandidaadiks suudluse kategoorias koos Renée Zellwegeriga, aga ei võitnud seda.

2002 esitati ta filmi "About a Boy" eest Kuldgloobuse kandidaadiks muusikali- või komöödianäitleja kategoorias, aga ei võitnud seda.

2003 pälvis ta Britannia auhinna meesnäitleja kategoorias. Seda auhinda antakse välja elutöö eest.

2006 pälvis ta elutöö eest Cézari.

2007 nimetati ta filmi "Muusika ja sõnad" eest Teismeliste valiku auhinna kandidaadiks suudluse kategoorias koos Drew Barrymore'iga, aga ei võitnud seda.

Välislingid
-----------

 Hugh Grant – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
* Hugh Grant andmekogus IMDb (inglise) Muuda Vikiandmetes
**Erkki Alak** (sündinud 25. märtsil 1983 Kadrinas) on eesti maadleja.

Saavutused
----------

Ta on neljakordne Eesti meister Kreeka-Rooma maadluses (2009, 2010, 2012 ja 2014).

2008. aasta Eesti meistrivõistlused – 3. koht kehakaalus 74 kg;

2003. aasta Eesti meistrivõistlused – 3. koht kehakaalus 74 kg;

2002. aasta Eesti meistrivõistlused – 3. koht kehakaalus 66 kg;

1999. aasta Eesti meistrivõistlused – 2. koht kehakaalus 58 kg;

Eesti noorte, kadettide ja juunioride meistrivõistlused
-------------------------------------------------------

2002. aasta Eesti noorte meistrivõistlused – 3. koht;

Euroopa meistrivõistlused Kreeka-Rooma maadluses
------------------------------------------------

* 2009 Vilnius Leedu kehakaalus 74 kg – 18. koht (osavõtjaid 27);
* 2014 Vantaa Soome kehakaalus 80 kg – 16. koht (osavõtjaid 22)

Maailmameistrivõistlused rannamaadluses
---------------------------------------

2011. aastal võitis ta rannamaadluse maailmameistrivõistlustel Gruusias Batumi hõbemedali.

2013. aastal võitis ta rannamaadluse maailmameistrivõistlustel Marokos El-Jadidas pronksmedali.

Rahvusvahelised turniirid
-------------------------

Dan Kolovi ja Nikola Petrovi nimeline turniir Bulgaaria

2014. aasta - 15. koht

Kristjan Palusalu mälestusvõistlused Eesti

2011. aasta - 15. koht;

2012. aasta - 5. koht

Viited
------

1. ↑  "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 3. veebruar 2014. Vaadatud 26. jaanuaril 2014.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)

Välislingid
-----------

*
Mälestussammas Karoly Sternile Tallinna loomaaias (1989)
**Karoly Stern** (13. juunil 1921 Budapest – 30. august 1975 Tallinn) oli Tallinna loomaaia direktor aastail 1961–1975.

Ungari juurtega Karoly Stern asus koos perega Eestisse 1935. aastal. Stern kogus oma eluajal ühe tähelepanuväärsema tervikliku animalistikakogu Eestis. Karoly ja tema venna, tuntud animalistliku kunstniku Sándor Sterni armastus kunsti vastu pärines ilmselt emalt Alma Allimannilt, kes oli sugulussidemetes muuhulgas animalistikat viljelenud Burmanite kunstnikeperekonnaga. Tähenduslik oli ka lapsepõlvekodu Budapestis loomaaia lähedal. Stern kogus eeskätt antikvariaatides leidunud Euroopa vanameistrite ja oma kaasaegsete nõukogude kunstnike loomingut. Isa rajatud kogu on pühendunult ja süstemaatiliselt täiendanud kardioloogist poeg Aleksander Stern.

Karoly Stern suri 30. augustil 1975 ja ta maeti 4. septembril Metsakalmistule.

Pere
----

Tema vend oli kunstnik Sándor Stern.

Viited
------

1. 1 2 3 4  Mai Levin, T-M Kreem, Perekond Sterni kollektsioon, Näitus Mikkeli muuseumis 2013
2. ↑  "Kalmuandmed". Originaali arhiivikoopia seisuga 12. märts 2016. Vaadatud 15. augustil 2013.

Välislingid
-----------

* Kaal, Mati 2011. Nädala juubilar Karoly Stern 90. *Kesknädal*.
**Bluusinoot** (inglise keeles *blue note*) on afroameerika muusika kirjeldamiseks 20. sajandi alguses kasutusele võetud termin, millega džässmuusikud tähistasid lääne muusika võrdtempereeritud helisüsteemis helidest erineva helikõrgusega helisid. 

Juba 1920ndatel pandi tähele, et džässlauljad ja -instrumentalistid esitasid mažoorse diatoonilise helirea tertsi, septimit ja vahel ka kvinti veerandtoonilise kõikumisega poole tooni võrra madalamalt. Bluusilauljad kasutasid glissandosid ja melisme sisaldavaid meloodiaid, mis olid intonatsioonilt sõltumatud standardses häälestuses saatepillide tonaalsest harmooniast.

Termini *blue note* algne päritolu pole teada. Džässmuusikat kirjeldavas tekstis kasutas seda 1925. aastal esimest korda Abbe Niles ajakirjas The New Republic. Erinevalt lääne muusika perspektiivist kasutasid Ameerika lõunaosariikidest pärit bluusilauljad bluusinoodi tähenduses pigem sõnu "muretsev" (*worrying*) või "väänatud" (*bending*) noot.

Välislingid
-----------

* Kaur Garšnek. Osakem hoida ja hinnata seda, mis meil on. Sirp 13. aprilli 2018
NATO juhitud **Operatsioon Raevukas Mägi** algas 2006. aasta 16. septembril. Sellele eelnes Operatsioon Meduus. Raevuka Mäega taheti Afganistani idaprovintsidest eemaldada Ţālebāni mässulised ja luua keskkond, kus oleks võimalik juhtida taastusprojekte, nt koole, haiglaid ja kohtumaju. 

Pärast operatsioonil NATO vägede käest tugevalt lüüa saamist otsustas Ţālebān NATO peakomandöri James L. Jonesi ja Kanada kaitseministri Gordon O'Connori sõnul keskenduda otsese sõdimise asemel muudele lahingvõtetele, nt improviseeritud lõhkeainetele. Jones väitis, et operatsiooni piirkonnas oopiumi laialdane tootmine muutis mässajaid vägivaldsemaks.

Kanadalaste jätkub sõdimine Panjwaiis
-------------------------------------

Pärast Operatsioon Meduus võimsate lahinguoperatsioonide lõppu alustasid Kanada väed taastusprojekte, ent äge vastupanu nende tegevusele jätkus. Kanada väed alustasid hüüdnimega ,,haripunkt" tee taastamist, mis algas Panjwaiist ning lõppes Kandahāri linna ääres. Ţālebān jätkas rünnakuid nii Panjwaiis kui ka Kandaharis varitsustega, improviseeritud lõhkeainetega ja enesetapupommidega. Rünnakute tõttu hukkus nii Kanada kui ka Ameerika sõdureid.
**Martin Kukk** (sündinud 15. augustil 1987) on Eesti ettevõtja ja endine poliitik. Ta oli XIII Riigikogu liige.

Hariduskäik
-----------

Ta on lõpetanud Tallinna Tehnikagümnaasiumi ja Sisekaitseakadeemia maksunduse erialal.[*viide?*] Ta on 2012. aastal läbinud Kõrgemad Riigikaitsekursused.[*viide?*]

Töökäik
-------

Ta on töötanud ehitusettevõttes Betoneks Ehitus OÜ objektiinsenerina ning Stokkeri tööriistakauplusi varustavas hulgifirmas Mecro AS tootejuhina.
Martin Kukk nimetati 6. aprillil 2011 toonase peaministri Andrus Ansipi ettepanekul Reformierakonna peasekretäriks. Ta juhtis Reformierakonna meeskonda peasekretärina valimisvõitudeni 2014. aasta Euroopa Parlamendi valimistel ja 2015. aasta Riigikogu valimistel. 2016. aastal juhtis ta Siim Kallase presidendikampaaniat. 

2015. märtsi Riigikogu valimistel osutus Martin Kukk parlamenti valituks ning töötas Riigikogu julgeolekuasutuste järelevalve komisjonis ja põhiseaduskomisjonis. Ta oli Reformierakonna fraktsiooni aseesimees.

2016. aasta suvel esitas Martin Kukk avalduse Riigikogu mandaadist loobumiseks, et asuda tegutsema erasektoris ettevõtjana.[*viide?*]

2016. aasta augustis asutas ta Eestisse rahvusvahelise valitsus- ja korporatiivsuhetega tegeleva ettevõtte Miltton Nordics ning on selle ettevõtte osanik ja asutajapartner.

2016. aasta detsembris asutas ta erahooldekodusid opereeriva ettevõtte Südamekodud OÜ ning on selle ettevõtte osanik ja juhatuse liige.

Ühiskondlik tegevus
-------------------

Aastatel 2009-2017 oli Martin Kukk Tallinna Tehnikagümnaasiumi hoolekogu liige.

Martin Kukk valiti 2009. ja 2013. aasta kohalike omavalitsuste valimistel Tallinna linnavolikogusse.

Martin Kukk on Reformierakonna liige alates 7. märtsist 2007.

Ühtlasi on ta Kaitseliidu liige.

Viited
------

1. ↑  "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 25. august 2014. Vaadatud 12. augustil 2013.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
2. ↑  Äriregistri päring. (Kasutatud 6. aprillil 2011.)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**Kristen Michal** | **Eesti Reformierakonna peasekretär**6. aprill 2011 – 15. jaanuar 2016 | Järgnev**Reimo Nebokat** |
**Karoliine** on naisenimi.

2018. aasta seisuga oli see Eestis esinemissageduselt 476. naisenimi. 1. jaanuari 2018 seisuga oli Eestis eesnimi Karoliine 225 naisel.

2022. aasta 1. jaanuari seisuga oli eesnimi Karoliine 244 naisel ning see oli populaarsuselt 472. naisenimi. Vanim Karoliine oli vanuserühmas 35–39, noorim vanuserühmas 0–4. Kõige levinum oli nimi vanuserühmas 10–14, kus neid on 10 000 elaniku kohta 6,73.
Kõige sagedasem oli eesnimi Karoliine Valga maakonnas, kus neid oli maakonna 10 000 elaniku kohta 3,96.

2023. aasta 1. jaanuari seisuga on eesnimi Karoliine 248 naisel. Karoliine on populaarsuselt 493. naisenimi. Vanim Karoliine on vanuserühmas 35–39, noorim vanuserühmas 0–4. Karoliine on keskmiselt 16 aasta vanune (mediaanvanus on 15). Kõige populaarsem on eesnimi Karoliine vanuserühmas 10–14, kus neid on 10 000 elaniku kohta 6,27. Kõige rohkem on eesnimega Karoliine sündinuid augustis, kokku 36. Kõige populaarsem on eesnimi Karoliine Valga maakonnas, kus neid on maakonna 10 000 elaniku kohta 3,22.

Nime kandjaid
-------------

* Karoliine Hõim, eesti sulgpallur (1989–)
* Karoliine-Lisette Kõiv, eesti muusik (1996–)
* Karoliine Loit, eesti vehkleja (2000–)

Viited
------

1. ↑  Statistika (vaadatud 18.04.2019)
2. ↑  Nimede statistika. (vaadatud 02.07.2022)
3. ↑  "Eesnime Karoliine statistika". Vaadatud 11. märtsil 2023.

Välislingid
-----------

* Karoliine statistikaameti andmebaasis
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib Puze valla külast; Lestene valla küla kohta vaata artiklit Blāzma (Lestene vald)* |

---

**Blāzma** (vanasti ka **Puze**) on küla (*vidējciems*) Lätis Ventspilsi piirkonnas, Puze valla halduskeskus. Küla asub Stende jõe kaldal merepinnast 23 meetri kõrgusel, Ventspilsist 36 ja Riiast 158 kilomeetri kaugusel. Seal asuvad põhikool, postkontor, laste- ja noortekeskus, kultuurimaja ja raamatukogu. Külas on Blāzma bussipeatus.

Aastal 1891 liideti Puze ja Puzenieki mõisavallad ning kahe valla piirile ehitati vallamaja. Nõukogude ajal rajati vallamaja juurde kohaliku kolhoosi «Blāzma» keskasula.

Aastal 2017 oli külas 373 elanikku.

Viited
------

1. ↑
2. ↑  IS Mantojums
3. ↑  Latvijas pagasti. Enciklopēdija. Rīga : A/S Preses nams. 2001—2002. ISBN 9984-00-412-0.

| * v
* r
Puze valla asulad |
| --- |
| 
Amele **·**  Banku ciems **·**  **Blāzma** **·**  Dandzītes **·**  Grūžas **·**  Līcnieki **·**  Nīcciems **·**  Puzenieki **·**  Puzes muiža **·**  Raibkrogs **·**  Rūmciems **·**  Speltes **·**  Stikli **·**  Viecītes |
|  |
| --- |
|  |
| Medalikohad |
| Maailmameistrivõistlused |
| **Kuld** | 2015 | jäähoki |

**Martin Jones** (sündinud 10. jaanuaril 1990 North Vancouveris Briti Columbia provintsis) on Kanada jäähokimängija, kes mängib väravavahina NHL-i klubis Seattle Kraken.

Aastatel 2006–2010 mängis ta Western Hockey League'i (WHL) klubis Calgary Hitmen. Hooajal 2009–10 pälvis ta WHL-i hooaja parimale väravavahile antava Del Wilson Trophy ja valiti väljalangemismängude väärtuslikumaks mängijaks. 2010. aastal sai ta Memorial Cupi silmapaistvamale väravavahile antava Hap Emms Memorial Trophy. 2010. aastal liitus ta American Hockey League'i klubiga Manchester Monarchs.

Ta ei osutunud 2008. aastal NHL-i *draft* '​is valituks, kuid tegi siiski viis aastat hiljem NHL-is tegi debüüdi hooajal Los Angeles Kingsi meeskonnas. Ta oli kaks hooaega Kingsi varuväravavaht. 2014. aastal tuli ta Kingsiga Stanley karika võitjaks.

Aastatel 2015–2021 oli Jones San Jose Sharksi põhiväravavaht.

2021. aasta juulis sõlmis ta üheaastase lepingu Philadelphia Flyersiga. 2022. aasta juulis sõlmis ta üheaastase lepingu Seattle Krakeniga.

2017. aastal osales ta NHL-i tähtede mängul.

2015. aastal tuli ta Kanada jäähokikoondise koosseisus maailmameistriks.

Viited
------

1. ↑  "Flyers sign free agent goaltender Martin Jones, center Nate Thompson". nhl.com. 28.7.2021. Vaadatud 18.10.2021
2. ↑  Condor, Bob (13. juuli 2022). "Four Cups, Three New Kraken". Seattle Kraken.

Välislingid
-----------

 Martin Jones – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
* Martin Jones NHL.com lehel
* Martin Jones hockeydb.com lehel

| * v
* r
Seattle Kraken |
| --- |
| 
**Väravavahid**: Chris Driedger **·** Philipp Grubauer **·** Martin Jones |
| 
**Kaitsjad**: Will Borgen **·** Vince Dunn **·** Cale Fleury **·** Adam Larsson **·** Jamie Oleksiak **·** Justin Schultz **·** Carson Soucy |
| 
**Ründajad**: Matty Beniers **·** Oliver Bjorkstrand **·** André Burakovsky **·** Ryan Donato **·** Joonas Donskoi **·** Jordan Eberle **·** Morgan Geekie **·** Yanni Gourde **·** Jared McCann **·** Jaden Schwartz **·** Daniel Sprong **·** Brandon Tanev **·** Eeli Tolvanen **·** Alexander Wennberg **·** Shane Wright |
**Mait Miljan** (16. september 1939 – 1. juuni 2007) oli eesti majandusteadlane.

Haridus ja töö
--------------

1963. aastal lõpetas ta Tartu Riikliku Ülikooli kaubatundmise eriala. Aastatel 1963–1967 töötas ta Viljandi Kaubastu vanemkaubatundjana ja teenis vahepeal Nõukogude armees. 1967–1968 töötas Üleliidulise Kaubanduskonjunktuuri Teadusliku Uurimise Instituudi vanemteadurina, seejärel asus õppima Tartu Riikliku Ülikooli aspirantuuri.

1972. aastal sai ta Tartu Riiklikus Ülikoolis majandusteaduste kandidaadi kraadi väitekirjaga "Piima ja piimasaaduste turg Eesti NSV-s ja selle arengu perspektiivid" 

1973. aastast Tartu Riikliku Ülikooli kaubatundmise ja kaubanduse organiseerimise kateedri vanemõpetaja, 1974. aastast dotsent, 1974–1984 kateedri juhataja. 1990. aastast Tartu Ülikooli turunduse õppetooli juhataja, 1992. aastast majandusteaduskonna erialaõppe prodekaan, 1993. aastast turunduse professor.

Tema uurimisvaldkondadeks olid turunduse juhtimine siirdemajanduses, hind ja hinnakujundus, nõudlus ja selle prognoosimine ning tarbekaupade turgude analüüs ja arengu prognoosimine. Ta nõustas ka Eesti ettevõtteid turundusstrateegia väljatöötamisel.

Sporditegevus
-------------

1963. aastal võitis ta Eesti meistrivõistlustel teateorienteerumises segateates TRÜ IV võistkonnas pronksmedali. 1971. aastal võitis ta Eesti meistrivõistlustel orienteerumises tavarajal hõbemedali.

1962. aastal tuli ta TRÜ IV võistkonnas Jüriööjooksu võitjaks. 1972. aastal oli ta koos Jaan Miljaniga Jüriööjooksu rajameister.

Raamatud
--------

* Hinnakujundus turunduses. Tartu: Tartu Ülikooli Kirjastus, 1996
* Turunduse juhtimine. Tartu: Tartu Ülikooli Kirjastus, 1998

Tunnustus
---------

* 2005 Tartu Ülikooli medal

Isiklikku
---------

Tema isa oli põllumajandusteadlane Artur Miljan. Ehitusteadlane Jaan Miljan on tema vend.

Viited
------

1. 1 2  Mart Sõrg. Professor Mait Miljan (16.09.1939–1.06.2007) in memoriam
2. ↑  E-kataloog ESTER. Miljan, Mait. Piima ja piimasaaduste turg Eesti NSV-s ja selle arengu perspektiivid. Tartu Riiklik Ülikool, 1971
3. ↑  "ESBL sporditulemused. Mait Miljan". Originaali arhiivikoopia seisuga 4. märts 2016. Vaadatud 25. veebruaril 2016.
4. ↑  "Tartu Ülikooli medali kavalerid". *Tartu Ülikool*. Vaadatud 5.12.2022.
Martin Körber
**Martin Georg Emil Körber** (19. juuli 1817 Võnnu, Tartumaa – 19. aprill 1893 Kuressaare) oli baltisaksa päritolu eesti kirikuõpetaja, kirjamees ja muusikategelane.

Martin Körber kirjutas nii saksa luulele toetuvaid laulutekste, millest mõned on saanud üldtuntud lauluks ("Vaikne kena kohakene", "Ma olen väike karjane"), kui ka vaimulikke tekste. Lisaks uuris ta kodulugu ja rahvapärimust.

Elulugu
-------

Körber õppis 1827–1836 Tartus gümnaasiumis. Aastatel 1837–1842 õppis ta Tartu Ülikoolis usuteadust ja oli seejärel 1842–1845 Kuressaares Poeglaste Erakoolis õpetaja. Ta oli 1844–1845 prooviaastal Kuressaare Laurentiuse koguduses Conrad Eduard Hesse juures ja ordineeriti kirikuõpetajaks 30. detsembril 1845.

Körber oli 1845–1846 Anseküla Maarja koguduse vikaarõpetaja. Juulis 1846 introdutseeriti ta kirikuõpetajaks ja töötas sellena Ansekülas kuni 1875. aastani. Ta asutas 1860. aastate alguses Ansekülas laulukoori ja korraldas 1863 kohaliku laulupüha.

Martin Georg Emil Körberi haud Kudjape kalmistul
Martin Körber on maetud Kudjape kalmistule.

Isiklikku
---------

Martin Körberi vanavanaisa Johann Friedrich Körber oli Tarvastu, Otepää ja Helme kirikuõpetaja, vanaisa Paul Johann Körber oli Tori ja Võnnu kirikuõpetaja, teine vanaisa, Christoph Friedrich Mickwitz noorem, oli Koeru Maarja-Magdaleena koguduse kirikuõpetaja. Isa Eduard Philipp Körber oli Võnnu kirikuõpetaja. Vend Carl Eduard Anton Körber oli Vändra Martini koguduse kirikuõpetaja, teine vend Ludwig August Immanuel Körber oli Võnnu, Rannu ja Rõngu kirikuõpetaja. Äi Conrad Eduard Hesse oli Kuressaare Laurentiuse koguduse ülemõpetaja.

Teosed
------

### Luulevihikud

* "Sörwema löoke..." (1862)
* "Sarema laulik..." (1864)
* "Laulud Sõrwemaalt, mitme healega" (1864)
* "Sarema Kuldnok..." (1879), valikkogu

### Vaimulik kirjandus

* "Öndsa Lutteruse weikene Katekismus"

Vaata ka
--------

* Martin Körberi tänav Kuressaares. 1934. aastal nimetati Vaestekoja ja varem Hospidali nime kandnud tänav Körberi tänavaks.

Viited
------

1. ↑  Die evangelischen Prediger Livlands bis 1918. Böhlau Verlag Köln, Wien 1977
2. ↑  Valdek Kraus, Martin Körberi tänava loo jätk, 12. jaanuar 2018

Kirjandus
---------

### Raamat

* Aarne Vinkel, "Martin Körber: elutee ja -töö". Sari "Collegium litterarum", nr 10, Underi ja Tuglase Kirjanduskeskus, Tallinn 1994, 128 lk

### Artiklid

* Eesti kirjanduse ajalugu viies köites. 2. köide: XIX sajandi teine pool. Eesti Raamat, Tallinn 1966, lk 172–175
* Aarne Vinkel, "Martin Körber – 175" – Keel ja Kirjandus 1992, nr 8, lk 468–471
* Aarne Vinkel, "M. Körberi laululooming oma aja muusikakultuuri arengu taustal" – Keel ja Kirjandus 1993, nr 7, lk 429–430 ja raamatus: Aarne Vinkel, "Viimased vaod: vaatlusi Eesti kirjandusmaastikult", sari "Collegium litterarum", nr 14, Tallinn 2002, lk 179–184
* Eesti kirjanike leksikon, Eesti Raamat, Tallinn 2000, lk 259, artikli autor Maie Kalda

Välislingid
-----------

* Martin Körber Eesti biograafilises andmebaasis ISIK
* Martin Körber Eesti vanema kirjanduse digitaalses tekstikogus EEVA
Kuninglikud merejalaväelased Operatsioon Sond Charal
**Operatsioon Sond Chara** (puštu keeles 'Punane Pistoda') kestis 18 päeva ja see oli suunatud Afganistani Helmandi provintsi Nad-e-Ali linna lähistel asuvatele Ţālebāni tugipunktidele. Operatsioon sai oma nime 3. merejalaväelaste eriüksuse brigaadi liikmete tunnusmärgi järgi. 2008. aasta 7. detsembri öisel jõulueelsel Nad-e-Ali linna lõunaosa Ţālebāni tugipunktide rünnakul osales 1500 briti sõdurit, keda toetasid Taani, Eesti ja Afganistani väed.

Mässajate rünnakute sagenemise ja hääletamise registreerimisprogrammi julgestamise tõttu kaitsti pealetungiga Helmandi provintsi keskust Lashkar Gahi. 300 Ţālebāni liiget üritas tormijooksuga vallutada Lahkar Gahi.

Lahingud olid rasked ning vastasteks olid kiired ja kättemaksuhimulised mässajad 107mm rakettidega. Briti miinipildujad, tankid ja kaugrelvad alistasid mässajad. Briti väed sõdisid I maailmasõja stiilis kaevikutes põlvedega mudas. Osa merejalaväelastest sõdisid 60 km tule all ja halvas olukorras. Lähivõitlus oli tavapärane ning mõned komandörid teatasid, et sõditi 30 m või vähema vahemaa kauguselt.

2008. aasta 25. detsembriks ehk operatsiooni haripunktiks oli tapetud 100 Ţālebāni sõdijat ja üks kõrgem ülem. Rünnaku lõpuks oli tapetud viis briti sõdurit, sealhulgas Briti vägedesse kuulunud üks australlane.

Pärast Lashkar Gahi lõunaosa haarangut leiti 2,61 miljoni euro väärtuses oopiumi, improviseeritud lõhkeaineid, erinevaid uimasteid ja lõhkeaineid.

Viited
------

1. ↑  Smith, Michael (4. jaanuar 2008). "Taliban bases fall after major offensive". Timesonline.co.uk. Vaadatud 10.01.2009.
John Godson (2013)
**John Abraham Godson** (sünninimi **Godson Chikama Onyekwere**; sündinud 25. novembril 1970 Nigeerias Umuahias) on Poola poliitik, esimene neegrist Poola parlamendi liige.

John Godson on rahvuselt igbo. Ta migreerus Poolasse 1993. aastal ja abiellus Ungarist Szczecinist pärit poola naisega. Ta on lõpetanud Rahvusvaheliste Uuringute Kõrgkooli politoloogia erialal Łódźis. 2001 sai ta Poola kodakondsuse.

2007. aastal kandideeris ta Poola Seimi, kuid ei osutunud valituks. 2008. aastast on ta Łódźi linnavolikogu liige. Valimistel sai ta 4736 häält, mis oli rohkem kui 800 kandidaadi seast paremuselt teine tulemus. Ta kuulub parteisse Kodanikeplatvorm. 14. detsembril 2010 pääses ta Hanna Zdanowska loobumise järel asendusliikmena seimi liikmeks. Zdanowska loobus sellepärast, et valiti Łódźi linnapeaks.

2011 valiti Godson tagasi seimi liikmeks. Ta sai 29 832 häält. Nii suures häälte arvus on oma osa Barack Obama fenomenil ja on teada, et tema poolehoidjad on hüüdnud "*Vivat! Vivat Polski Obama!*" ("Elagu Poola Obama!").

Godson rõhutab sageli hariduse tähtsust ja tal on mitu teaduskraadi. Ta õppis 1987–1992 Nigeerias Abia Riiklikus Ülikoolis põllumajandust ja sai bakalaureusekraadi. 2000–2003 õppis ta Indianas Newburghis Kolmainsuse kolledžis ja seminaris ning sai sealt magistrikraadi personalijuhtimises. 2006–2008 õppis ta Łódźi rahvusvaheliste suhete akadeemias ja sai magistrikraadi rahvusvaheliste suhete alal. Tal on kaks doktorikraadi: Varssavi ülikoolist politoloogias ja Łódźi ülikoolist haldusjuhtimises.

Ta oli vanemõpetajana Szczecini tehnikaülikoolis (1993–1997) ja Poznańis asuvas Adam Mickiewiczi ülikoolis, lisaks külalisõppejõud paljudes kõrgkoolides nii Poolas kui välismaal. Ta on Poola Aafrika Instituudi president.

Godson on endine nelipühilaste Kristuse Issanda kiriku pastor. Ta on tuntud oma religioossuse poolest. Ise on ta enda kohta öelnud, et on "... Jeesuse Kristuse sulane, kutsutud apostliks, välja valitud kuulutama Jumala evangeeliumi" (Piiblis käis see salm Pauluse kohta: Pauluse kiri roomlastele 1:1).

Välislingid
-----------

* John Godsoni koduleht
**John Franklin** (16. aprill 1786 – 11. juuni 1847) oli Briti mereväeohvitser ja Arktika uurija.

Aastatel 1819–1822 juhtis Franklin ekspeditsiooni, mis pidi uurima Kanada rannikut Coppermine'i jõe suudmest ida pool. Ekspeditsioon ebaõnnestus puuduliku varustamise tõttu ja ekspeditsiooni 20 liikmest suri 11, peamiselt nälga, kuid oli ka vähemalt üks mõrv. Ellujäänud olid sunnitud sööma samblikke ja isegi oma nahksaapaid. See andis Franklinile hüüdnime "Mees, kes sõi ära oma saapad". Surnuid olnuks veelgi rohkem, kui kohatud indiaanlased poleks neid aidanud.

Franklin oli aastatel 1836–1843 Tasmaania, mida tollal nimetati Van Diemeni maaks, kuberner. Kubernerina püüdis ta reformida kohalikku sunnitöökolooniat, aga põrkus ülejäänud ametnike vastuseisule. Tema abikaasa Jane Franklin töötas Tasmaaniasse ülikooli, muuseumi ja botaanikaaia rajamise heaks.

John Franklin suri Kanada Arktikas loodeväila leidmiseks korraldatud ekspeditsioonil. Sellel osalesid kaks laeva, Erebus ja Terror, kokku 129 mehega, kes hukkusid külma, nälja, tuberkuloosi, konservidest saadud pliimürgistuse, kopsupõletiku, botulismi ja skorbuudi tagajärjel. Ekspeditsioon jättis maha kõigest kaks teadet (kõik muud paberid olid eskimote poolt hävitatud), millest esimene kirjutati 28. mail 1847 ning selle järgi oli ekspeditsiooniga veel kõik korras. Kaks nädalat hiljem Franklin siiski suri. Tema haud on teadmata, aga tõenäoliselt ta maeti Kuningas Williami saarele. Teine teade kirjutati sama paberi äärtele 25. aprillil 1848 ning selle järgi oli ekspeditsiooni liikmetest 24 surnud ja 105 elus ning meeskond valmistus laevu maha jätma. Hilisemad päästeekspeditsioonid leidsid hajutatult nende surnukehasid. Kõik ekspeditsiooni liikmed tunnistati ametlikult surnuks 31. märtsil 1854. Ekspeditsiooni hukkumise täpsed asjaolud on üks suuremaid müsteeriume polaarekspeditsioonide ajaloos.

John Franklini auks on tema järgi nimetatud neem, ahelik, laht ja väin Alaskas ja Kanadas.

Kirjandus
---------

* Owen Beattie, John Geiger. Jäätunud ajas. Tallinn, Eesti Raamat, 2005.

Vaata ka
--------

* Franklini kadunud ekspeditsioon

Välislingid
-----------

 John Franklin – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
**Martin Johann Roth** (1686 Pärnu – 30. jaanuar/10. veebruar 1750 Puhja) oli Eesti vaimulik.

Roth immatrikuleerus 12. juunil 1705 Academia Gustavo-Carolinasse (Pärnu ülikooli), kus õppis aastatel 1705–1709. Immatrikuleeriti 8. juunil 1709 Greifswaldi ülikooli.

Oli aastatel 1712–1720 Märjamaa Maarja koguduse õpetaja, teenis 1714–1720 ka Vigala Maarja kogudust. Aastatel 1721–1750 oli ta Puhja Püha Dionysiuse koguduse õpetaja, teenides 1721–1729 ka Rannu Püha Martini kogudust.

Roth oli Tartu suurgildi liige ja sai aastal 1722 Tartu linna kodanikuks.

Isiklikku
---------

Tema isa Johannes Roth oli Pärnu linnakooli rektor ja aastal 1692 Pärnu Nikolai koguduse (saksa koguduse) abiõpetaja. Tema poeg Martin Gottfried Roth oli Räpina Miikaeli koguduse õpetaja. Tema väimees Tobias Plaschnig oli Tartu Jaani koguduse ülemõpetaja.

Viited
------

1. ↑  Liivi Aarma Põhja-Eesti vaimulike lühielulood 1525-1885 Tallinn 2007
2. ↑  Die evangelischen Prediger Livlands bis 1918. Böhlau Verlag Köln, Wien 1977
**Martin Kutman** (12. juuli 1928 Estonka – 29. mai 2012) oli eesti kergejõustiklane ja treener.

Aastatel 1947–1952 tuli ta teivashüppes, tõkkejooksus, kolmikhüppes ja kümnevõistluses kokku kaheksa korda Gruusia meistriks ning püstitas viis Gruusia rekordit.

Ta lõpetas 1946. aastal Thbilisis kehakultuuritehnikumi ja 1951. aastal Gruusia Riikliku Kehakultuuriinstituudi ning töötas seejärel treenerina.

1952. aastal asus ta tööle Tartu Ülikooli kehakultuuriteaduskonda. Aastatel 1981–1989 oli ta kergejõustiku kateedri juhataja.

Martin Kutman võitis medaleid veteranide Euroopa ja maailmameistrivõistlustelt.

Tunnustus
---------

* 1978 Eesti NSV teeneline treener
* 2002 Tartu Ülikooli suur medal
* 2002 Eesti Kultuurkapitali kehakultuuri ja spordi aastapreemia (Eesti Spordimuuseumi vaimne ema selle loomisest alates, peavarahoidjana alusepanija mõtestatud ja süsteemsele tegevusele muuseumi kogude kujundamises)
* 2007 Tartu Ülikooli aumärk
* 2009 Eesti Vabariigi spordipreemia (**elutööpreemia** – pikaajalise ja tulemusliku pedagoogilise ning spordialase tegevuse eest)
* 2009 Tartu linna aukodanik ja Tartu Suurtähe kavaler

Mälestuse jäädvustamine
-----------------------

Alates 2013. aastast peetakse Martin Kutmani mälestusvõistlusi.

Välislingid
-----------

* Martin Kutman – 80!
* Järelehüüe ajakirjas Universitas Tartuensis, 8. juuni 2012

Viited
------

1. ↑  "Tartu Ülikooli suure medali kavalerid". *Tartu Ülikool*. Vaadatud 4.12.2022.
2. ↑  "Tartu Ülikooli aumärgi kavalerid". *Tartu Ülikool*. Vaadatud 8.12.2022.
**Merike Susi** (sündinud 7. juunil 1967 Võrus) on eesti klahvpillimängija, laulja ja laululooja.

Lapsepõlv ja haridus
--------------------

Merike sündis musikaalsete vanemate peres. Lapsepõlv möödus Võru Kandles, kus ta vanaema töötas rahvateatri kostümeerijana. Juba varases lapseeas armastas mängida klaveril kuulmise järgi lugusid, eriti meeldisid Ruja laulud. Õppis Võru Lastemuusikakoolis klaveri eriala ja lõpetas selle kiitusega 1982. aastal. Samal aastal soovis astuda Georg Otsa nimelisse Muusikakooli Tallinnas estraadiklaveri erialale, kuid sel aastal selle eriala vastuvõttu polnud, mistõttu valis ta klassikalise klaveri eriala. 

2006–2007 õppis Tallinna Ülikoolis helidisaini ja filmihelindust.

Muusikaalane tegevus
--------------------

Pärast õpinguid muusikakoolis töötas ta algul päeviti matuseorganistina ja õhtuti restoranimuusikuna.

1992–1996 töötas ta Tallinna–Helsingi reisilaevadel muusikuna ja kruiisikorraldajana. 1996 asutas duo "Külmast võetud", mis esitas peamiselt tantsumuusikat ja salvestas ka originaalloomingut. Tuntumad laulud olid siis "Ameerika", "Sügis", "Rääkida ma võin". Aastatel 1998–2007 esines ta ansambliga Lament klahvpillimängija, taustalaulja ja lauljana.
2006. aastal osales Eesti Eurolaulu bandi koosseisus klahvpillimängija ja taustalauljana, saates Marilin Kongot; laul oli "Be 1st".

Aastatel 2000–2009 kestis pikk koostöö ansambliga Meie Mees.
2002 aastal abiellus Kalle Susiga ning 2003. aastal sündisid kaksikud Anna ja Paula.

### Soolokarjäär

2005. aastal alustas soolokarjääri, ilmus esimene singel "Äärelinna kohvik", singel "Unistuste vikerkaarel" (2006), singel "Leia see jõud" (2007).

2007–2009 oli ansambli Funki Factori eestvedaja, laulja ja klahvpillimängija.

### Produtsenditöö

2010. aastal hakkas ise produtsendiks ning ilmusid singlid "Just see on see" (2010) ja "Veider vabrik"(2011).

### Tegevuse rahvusvahelistumine

2011–2012 elas Hispaanias, pärast seda hakkas valmistuma oma debüütalbumi salvestuseks, kirjutas muusikat ja tekste.
2014. aastal ilmus debüütalbum "Üksi üksolemises", millel kõlab ta enda loodud muusika ja osaliselt ka tema tekstid. Salvestus toimus Hollandis Arnhemis Sound Vision Studios koos Hollandi tunnustatud stuudiomuusikutega. Produtsent oli George Konings.