recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
*Siin on loetletud kriminaalkirjanike.*



---

**# A B C D E F G H I J K L M N O P Q R S Š Z Ž T U V W Õ Ä Ö Ü X Y**

---

A
-

Boriss Akunin
- Margery Allingham
- Karin Alvtegen
- Andres Anvelt

B
-

Albert Cornelis Baantjer
- Horst Bosetzky

C
-

John Dickson Carr
- John le Carré
- Raymond Chandler
- Marion Chesney
- Gilbert Keith Chesterton
- Agatha Christie
- Wilkie Collins
- Natasha Cooper
- Anthony Berkeley Cox
- Freeman Wills Crofts

D
-

Arthur Conan Doyle

E
-

Åke Edwardson
- Kerstin Ekman
- Sven Elvestad

F
-

R. Austin Freeman
- Friedrich Dürrenmatt

G
-

Émile Gaboriau
- Erle Stanley Gardner
- Jason Goodwin
- Sue Grafton
- Caroline Graham
- Ann Granger
- Graham Greene
- John Grisham
- Jan Guillou

H
-

Dashiell Hammett
- Indrek Hargla
- Peter Høeg

J
-

Richard Janno
- Matti Yrjänä Joensuu

K
-

Kaarel Kivi
- Andris Kolbergs
- Arvi Kork

L
-

Lynda La Plante
- Stieg Larsson
- Maurice Leblanc
- Dennis Lehane
- Leena Lehtolainen
- Gaston Leroux

M
-

Philip MacDonald
- Henning Mankell
- Dominique Manotti
- Aleksandra Marinina
- Liza Marklund
- Ngaio Marsh
- Seichō Matsumoto
- Anders de la Motte
- Reijo Mäki

N
-

Jo Nesbø
- Håkan Nesser

P
-

Frank Packard
- Juhan Paju
- Edith Pargeter
– James Patterson
- Andrzej Piwowarczyk
- Tatjana Poljakova

Q
-

Ellery Queen

R
-

Sulev Raudsepp
- Ilkka Remes
- Ruth Rendell
- Karl Ristikivi

S
-

Dorothy L. Sayers
- Julian Semjonov
- Tiit Sepa
- Yrsa Sigurðardóttir
- Georges Simenon
- Virgo Sirvi
- Maj Sjöwall
- Fredrik Skagen
- Rex Stout
- Leonie Swann
- Patrick Süskind

T
-

Josephine Tey
- Ross Thomas
- Scott Turow

V
-

Georgi Vainer
- Elmar Valmre
- S. S. Van Dine
- Fred Vargas

W
-

Per Wahlöö
- Edgar Wallace
- Mika Waltari
Thomas Hart Bentoni õlimaal "Chilmarki inimesed" (1920)
**Regionalism** on Ameerika Ühendriikide kunstivool, mille viljelejad kujutasid maaelu stseene. Regionalismi kõrgaeg oli aastatel 1930–1935.

Regionalismi teke
-----------------

1920.–1930. aastatel asusid USA väikelinnade ja külade elanikud siirduma suurlinnadesse. Omapäraste piirkondade elukorraldused sulandusid ühtseks, standardiseerunud elulaadiks, ning selliste inimeste maaelu tagaigatsevale meeleolule vastas regionalistide looming.

Ameerika kunstis iseloomustab regionalism realismi suunda, mis eemaldus linnast ning tehnoloogilisest arengust ja keskendus maaelu stseenide kujutamisele. Eriti hinnatud olid regionalismi tööd just suure depressiooni ajal 1930. aastatel, sest need sisendasid ameeriklastele turvatunnet.

Esindajad
---------

Regionalismi kuulsamad esindajad on Grant Wood (1891–1942), John Steuart Curry (1897–1946), Andrew Wyeth (1917–2009) ja Thomas Hart Benton (1889–1975).

Regionalistidest olid tuntud ka George Biddle ja Marsden Hartley. Hartley juhindus kõigepealt traditsioonilisest maalimisstiilist, hiljem võttis eeskujuks Euroopa avangardistliku stiili, eriti Kandinsky. Hiljem leidis juba endale iseloomuliku pildikeele, mida rakendas olustiku- ja meremaalides, mis olid seotud ta kodukoha Maine'iga. Hartleyst sai 1930. aastatel regionalistliku liikumise juht.
Krimmitatarlaste sümbol
**Krimmitatari Rahva Medžlis** (krimmitatari keeles Къырымтатар Миллий Меджлиси, *Qırımtatar Milliy Meclisi*; ukraina keeles Меджлiс Кримськотатарського Народу, *Medžlis Krõmskotatarskogo Narodu*) on krimmitatarlaste esinduskogu Krimmitatari Rahva Kurultai täidesaatev organ Krimmis.

Krimmitatari Rahva Medžlis töötab Kurultai istungjärkude vahelisel ajal. See koosneb 33 liikmest, kaasaarvatud Medžlise esimees.

Alates selle algusaastast 1991 kuni 2013. aastani oli Krimmitatari Rahva Medžlise esimees Mustafa Abdülcemil Qırımoğlu. Alates 2013. aastast juhib seda Refat Çubarov.

Medžlis boikoteeris 16. märtsi 2014 ebaseaduslikku Krimmi referendumit pärast Venemaa sõjalist sekkumist Krimmis (vt Ukraina kriis).

20. märtsil 2014 tunnustas Ukraina Ülemraada ametlikult ja selgesõnaliselt Medžlist Krimmitatari Rahva Kurultai täidesaatva organina, samal ajal tunnustati Kurultaid krimmitatari rahva kõrgema esinduskoguna.

Krimmitatari Rahva Kurultai erakorralisel istungil 29. märtsil 2014 palus Medžlise esimees Refat Çubarov Kurultai heakskiitu poliitiliste ja juriidiliste toimingute algatamiseks, eesmärgiga saavutada krimmitatarlaste etniline ja territoriaalne autonoomia nende ajaloolisel kodumaal. 

1. juulil 2015 Ukraina presidendi Petro Porošenko poolt esitletud põhiseaduse kava järgi peaks krimmitatarlased saama kultuuriautonoomia. Çubarov reageeris sellele ettepanekule teravalt, leides, et krimmitatarlased peaksid saama täieliku enesemääramisõiguse oma ajaloolisel kodumaal.

Medžlise asukoht oli 2016. aastani Simferopol. Pärast seda, kui 26. aprillil 2016 Venemaa Föderatsiooni Krimmi Vabariigi Ülemkohus nimetas Medžlise äärmusrühmituseks ja keelas selle tegevuse, viidi see üle Kiievisse.

Viited
------

1. ↑  Regioonid ja territooriumid: Krimm, BBC News.
2. ↑  Krimmitatarlaste medžlis valis endale uut juhti, Jameson Foundation.
3. ↑  As Crimea Secession Vote Passes, Ukraine Restricts Entry By Russians Forbes, 16 March 2014.
4. ↑  ПОСТАНОВА Верховної Ради України Про Заяву Верховної Ради України щодо гарантії прав кримськотатарського народу у складі Української Держави (Ukraina Ülemraada seadlus krimmitatari rahva õiguste garanteerimisest Ukraina riigi koosseisus) Vaadatud 7.07.2015.
5. ↑  Krimmitatarlased tahavad autonoomiat, ERR uudised.
6. ↑  Crimean Tatar leader angrily rejects President’s Constitutional proposals KHPG, 6. juuli 2015.
7. ↑  Vene kohus kuulutas krimmitatarlaste ühenduse äärmusrühmituseks
8. ↑  "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 21. juuni 2021. Vaadatud 27. juunil 2022.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)

Välislingid
-----------

* Ametlik koduleht (*krimmitatari, inglise, ukraina ja vene keeles*)
Asim Ferhatović Hase staadion
**Fudbalski klub Sarajevo** on Bosnia ja Hertsegoviina jalgpalliklubi, mis tegutseb riigi pealinnas Sarajevos. See mängib riigi kõrgliigas Premijer liga.

Sarajevo on tulnud Bosnia ja Hertsegoviina meistriks neli korda, viimati hooajal 2018–19. Hooaegadel 1966–67 ja 1984–85 tuldi Jugoslaavia meistriks. Euroopa sarjades on parimateks tulemusteks kuuteistkümne parima hulka jõudmine Euroopa karika hooajal 1967–68 ja UEFA karika hooajal 1982–83.

FK Sarajevo on riigi kõige populaarsem jalgpalliklubi. Klubi suurim rivaal on Sarajevo Željezničar.

Klubi kodustaadion Asim Ferhatović Hase staadion, mis on saanud nime klubi ühe kõige legendaarsema mängija Asim Ferhatovići järgi.

Saavutused
----------

* Bosnia ja Hertsegoviina Premijer liga:
	+ **Võidud** (5): 1998–99, 2006–07, 2014–15, 2018–19, 2019-20
* Jugoslaavia liiga:
	+ **Võidud** (2): 1966–67, 1984–85
* Bosnia ja Hertsegoviina karikas:
	+ **Võidud** (7): 1996–97, 1997–98, 2001–02, 2004–05, 2013–14, 2018–19, 2020–21

Välislingid
-----------

* Ametlik koduleht
Austria kõrgeima joa Krimmli koskede madalaim tase

Krimmli kosed (Austria)Krimmli kosed
Asukoht Austrias
**Krimmli kosed** (saksa: *Krimmler Wasserfälle*) on kogukõrgusega 380 m kõrgeim juga Austrias. Kosed asuvad Krimmler Ache jõel ja Krimmli küla lähedal Kõrg-Tauerni rahvuspargis Salzburgi liidumaal.

Kosed
-----

Osa Krimmli koskedest
Krimmli kosed on mitmetasandiline juga. Kosk algab Krimmler Ache oru tipust ja langeb allapoole kolmes etapis. Ülemine etapp langeb 140 m, keskmine 100 m ja alumine 140 m. Joa kõrgeim punkt on 1470 m merepinnast.

Vool
----

Krimmler Ache on liustikuoja, mille vooluhulk on aastaajati suuresti erinev. Selle vooluhulk juunis ja juulis on 20 000 m³/h, samas veebruaris on see vaid 500 m³/h. Suurim mõõdetud vool oli 25. augustil 1987, kui see oli 600 000 m³/h.

Pärast koski suubub jõgi Salzachi jõkke, mis voolab Inni, edasi Doonausse ja lõpuks Musta merre.

Turism
------

Tagamaks, et turistid näeksid ilma raskusteta rohkem juga, ehitas Ignaz von Kürsinger Mittersillist raja kose ülemisse ossa. 1879. aastal parandas Austria Alpiklubi teed panoraamvaate pakkumiseks. Ligikaudu 400 000 inimest külastab koski aastas. Kose udune pihustus loob ideaalse kasvutingimuse sadadele sammaldele, samblikele ja sõnajalgadele. Ümbrus on elupaik 62 linnuliigile.

Negatiivne mõju kohalikele elanikele on väikese küla kõrge liiklustaseme ja maantee erosiooni tõttu.
**"Liber Pontificalis"** on paavstide elulugude raamat alates Peetrusest kuni 15. sajandini.

Raamat lõppes algselt Hadrianus II (867–872) või Stephanus V (885–891) elulooga. Hiljem täiendati raamatut kuni paavst Pius II elulooni (1458–1464). 

8.–18. sajandini tsiteeriti teost praktiliselt kriitikavabalt, kuid hiljem on seda allikakriitiliselt uuritud.

Autorsus
--------

Enamiku paavstide elulugude koostajad pole teada. Keskajal omistati Hieronymusele paavstide koostatud elulood Peetrusest Damasus I-ni. Kirikuloolane Onofrio Panvinio omistas vastupaavst Anastasius Bibliothecariusele paavstide elulood Damasus I-st Nicolaus I-ni. Ajaloolane Louis Duchesne leidis, et paavstide elulugude autorit on võimatu tuvastada. Kirikuloolased on kindlad, et Stephanus II eluloo koostas *primicerius* Christopher ja Anastasius Bibliothecarius koostas paavstide Nicolaus I ja Hadrianus II elulood.

Avaldamine
----------

"Liber Pontificalis" koostati algselt käsikirjana, raamatu esmatrükk ilmus 1602. aastal Mainzis. Järgmised trükid ilmusid 1647. aastal Pariisis ja aastatel 1718–1735 Roomas.

Välislingid
-----------

* *Anastasii Bibliothecarii Historia, de vitis romanorum pontificum a b. Petro apostolo usque ad Nicolaum I nunquam hactenus typis excusa. Deinde Vita Hadriani II et Stephani VI* "Liber Pontificalise" esmatrükk 1602. aastal
**Krimmitatari keel** (krimmitatari keeles *Qırımtatarca*, *Qırımtatar tili*, Къырымтатарджа, Къырымтатар тили) on Krimmi põlisrahva krimmitatarlaste keel. Krimmitatari keel kuulub turgi keelte hulka.

Lisaks Krimmile kõneldakse seda krimmitatari diasporaas Usbekistanis, Türgis, Rumeenias ja Bulgaarias, vähemal määral USA-s ja Kanadas.

Krimmitatari keel
Krimmitatari keel ja Tatarstanis kõneldav tatari keel on küll sugulaskeeled, kuid mitte vastastikku mõistetavad. Krimmitatari ja mitmeid teisi turgi keeli on pikaajaliste kontaktide kaudu tugevalt mõjutanud türgi keel, mistõttu need keeled on vastastikku mõistetavad, nagu ka aserbaidžaani ja türkmeeni keel.

Enne krimmitatarlaste küüditamist Krimmist Usbekistani 18. mail 1944 oli krimmitatari keel Krimmi Autonoomse Nõukogude Sotsialistliku Vabariigi ametlik keel.

2016. aastal võitis Eurovisiooni lauluvõistluse Ukraina laujatari Džamala esitatud laul "1944", mille refrään oli krimmitatari keeles.

Kõnelejad
---------

Tänapäeval elab Krimmis enam kui 260 000 krimmitatarlast. Umbes 150 000 elab Kesk-Aasias (peamiselt Usbekistanis), kuhu Nõukogude võim küüditas nende esivanemad 1944. aastal. Valdavalt kõneleb krimmitatari keelt siiski vaid vanem põlvkond. 2013. aastal arvati keel olevad kadumise piiril, seda õpetati vaid 15 koolis Krimmis. Türgi on toetanud krimmitatarikeelset kooliõpetust Ukrainas.
Türgis elab umbes 5 miljonit Krimmi päritolu inimest, kelle esivanemad emigreerusid 19. sajandil ja 20. sajandi algul. Neist kõneleb keelt ligikaudu 2000. Väiksemaid krimmitatari kogukondi leidub ka Rumeenias (22 000), Bulgaarias (6000) ja USAs. Krimmitatari keel on üks Euroopa tõsiselt ohustatud keeltest.

Peaaegu kõik krimmitatarlased on kaks- või mitmekeelsed, kasutades esimese keelena asukohariigi põhikeelt, milleks on ukraina, türgi, usbeki või vene keel.

Viited
------

1. 1 2 3 4
2. ↑  Crimean Tatar language in danger, *Avrupa Times,* 02/19/2013
3. ↑  "Tapani Salminen, UNESCO Red Book on Endangered Languages: Europe, September 1999" (PDF). Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 9. aprill 2008. Vaadatud 15. mail 2016.
1921. aastal ehitati miiniladudena kasutatava patarei juurde kitsarööpmeline raudtee
Paljassaare poolsaar 1936. aasta Tallinna ümbruse kaardil
**Rannikupatarei nr 12** oli 1915. aastal ehitatud Peeter Suure merekindluse peapositsiooni mererinde suurtükipatarei Suur-Paljassaarel, praeguse Paljassaare poolsaare loodeosas.

Patarei relvastuses oli neli Vickersi 130 mm kahurit. Patarei valmis 1915. aasta augustis.

Pärast 1919. aastat kasutati patareihooneid miinide ladudena, kahurialused konserveeriti.

Rannikupatarei nr 12 on tunnistatud kultuurimälestiseks.

* 
* 
* 
* 
* 
* 
*

Vaata ka
--------

* Õhutõrjepatarei nr 12a

Viited
------

1. ↑  Kultuuriministri 13. mai 1997. a määrus nr 21, nr 60

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Rannakaitsepatarei nr 12 (Paljassaare)** |

* Rannakaitsepatarei nr 12 kultuurimälestiste riiklikus registris
* Rannakaitsepatarei nr 12 kitsarööpmelise raudtee tamm kultuurimälestiste riiklikus registris
**Liam Hemsworth** (sündinud 13. jaanuaril 1990 Melbourne'is) on Austraalia filminäitleja. 

Televaatajale sai ta tuttavaks Josh Taylori rolliga seebiooperis "Neighbours" ("Naabrid"). Filmidest on tuntuimad "The Last Song" ("Viimane laul"; 2010), "The Hunger Games" ("Näljamängud"; 2012), "The Hunger Games: Catching Fire" ("Näljamängud: Lahvatab leek"; 2013), "The Hunger Games: Mockingjay part 1" ("Näljamängud: Pilapasknäär osa 1"; 2014) ja "The Hunger Games: Mockingjay part 2" ("Näljamängud: Pilapasknäär osa 2"; 2014).

Ka tema vanemad vennad Chris ja Luke on näitlejad.

Liam oli aastast 2009 suhtes Miley Cyrusiga. Nad tutvusid filmi "Viimane laul" filmimisel ja armusid. 2012. aasta juunis teatasid nad oma kihlusest, kuid aasta hiljem, 2013. aasta suvel lahkuminekust. 2018. aasta detsembris nad siiski abiellusid, kuid 2020. aasta jaanuari lõpus läksid lahku.

Filmograafia
------------

| Aasta | Pealkiri | Eestikeelne pealkiri | Märkused |
| --- | --- | --- | --- |
| 2007 | "Home and Away" | "Kodus ja võõrsil" | seriaal, 1 osa |
| 2007 | "McLeod's Daughters" | "McLeodi tütred" | seriaal, 1 osa |
| 2007–2008 | "Neighbours" | "Naabrid" | seriaal, 25 osa |
| 2009 | "Satisfaction" | "Bordell 232" | seriaal, 2 osa |
| 2008–2009 | "The Elephant Princess" |  | seriaal, 26 osa |
| 2009 | "Knowing" | "Teadmine" |  |
| 2009 | "Triangle" |  |  |
| 2010 | "The Last Song" | "Viimane laul" |  |
| 2012 | "The Hunger Games" | "Näljamängud" |  |
| 2012 | "The Expendables 2" | "Palgasõdurid 2" |  |
| 2013 | "The Hunger Games: Catching Fire" | "Näljamängud: Lahvatab leek" |  |
**Theocháris Kessídis** (kreeka keeles Θεοχάρης Κεσσίδης, vene keeles Феохарий Харлампиевич Кессиди; 13. märts 1920 Santa, Khvemo Kharthli, Gruusia — 23. detsember 2009 Ateena) oli vene-kreeka filosoof ja filosoofiaajaloolane, antiikfilosoofia spetsialist.

Sündis gruusia kreeklaste (Pontose kreeklaste) peres. Õppis algul psühholoogiat ja filosoofiat Thbilisi ülikoolis, läks seejärel üle Moskva Riiklikku Ülikooli (MRÜ) filosoofiateaduskonna 5. kursusele. Lõpetas 1946. aastal MRÜ filosoofiateaduskonna, seejärel aspirantuuri filosoofia ajaloo valdkonnas. 1950. aastal kaitses kandidaadiväitekirja teemal "Ephesose Herakleitose filosoofia"; 1968. aastal kaitses doktoriväitekirja "Varakreeka filosoofia ja selle suhe müüti, kunsti ja religiooni".

Töötas aastatel 1970—1992 NSV Liidu Teaduste Akadeemia filosoofiainstituudi filosoofia ja ajaloo sektoris. Alates 1992. aastast elas Kreekas.

Filosoofiateaduste doktor (1968). Ateena Teaduste Akadeemia korrespondentliige (1987).

Enam kui 250 teadustöö autor; tema töid on tõlgitud 15 keelde. Eesti keelde on tõlgitud tema raamat Sokratesest (Feohari Kessidi
"Sokrates", Tallinn, 1987. Vene keelest tõlkinud Jaan Unt).
**Themistoklís Nikolaḯdis** (Θεμιστοκλής Νικολαΐδης; tuntud kui **Ntémis Nikolaḯdis** (Ντέμης Νικολαΐδης); sündinud 17. septembril 1973 Saksamaal Giessenis) on kreeka endine jalgpallur, Kreeka jalgpallikoondise ründaja, Euroopa meister (2004), üks väljapaistvamaid kreeka jalgpallureid.

Kreeka rahvuskoondises mängis Nikolaḯdis 1995–2004 54 mängu ja lõi 17 väravat. Debüüt koondises oli 26. aprillil 1995, kui mängiti Rumeeniaga ja kaotati 0:3. Esimese värava koondise kasuks lõi ta 11. juuni 1995, kui kohtuti Soomega ja kaotati 1:2.

Klubid
------

* 1988–1993 Ethnikós Alexandroúpoli
* 1993–1996 Ateena Apollon
* 1996–2003 Ateena AEK
* 2003–2004 Atlético Madrid

Saavutused
----------

* 1997, 2000, 2002 Kreeka karikas
* 1999 Kreeka parim väravalööja
* 2001 UEFA karikavõistlustel parim väravalööja
* 2004 Euroopa meister

Isiklikku
---------

Themistoklis Nikolaidis on 174 cm pikk ja kaalub 74 kg.

EURO 2004 – Kreeka rahvuskoondis

1 Nikopolídis • 2 Seitarídis • 3 Venetídis • 4 Dabízas • 5 Déllas • 6 Basinás • 7 Zagorákis • 8 Giannakópoulos • 9 Charistéas • 10 Tsiártas • 11 Nikolaḯdis • 12 Chalkiás • 13 Katergiannákis • 14 Fýssas • 15 Vrýzas • 16 Kafés • 17 Georgiádis • 18 Goúmas • 19 Kapsís • 20 Karagkoúnis • 21 Katsouránis • 22 Papadópoulos • 23 Lákis • treener Rehhagel
Peeter Suure merekindluse rannakaitsepatarei nr 13 1915. aastal
**Rannakaitsepatarei nr 13** oli Peeter Suure merekindluse peapositsiooni rannakaitsesüsteemi kuulunud rannakaitsepatarei, mille varemed asuvad Muuli tee kurvis Haabneeme alevikus Viimsi vallas Harju maakonnas. 

Rannakaitsepatarei on arvele võetud ehitismälestisena. Rannakaitsepatarei nr 13 valmis aastal 1915, säilinud on osa neljast 130 mm suurtükialustest ja varjenditest.

Rannakaitsepatarei nr 13
------------------------

Rannakaitsepatarei nr 13 oli relvastatud nelja 120/50 Vickersi suurtükiga.

Kaitserajatis oli osaliselt õhitud aastal 1918, misjärel see taastati ning võeti uuesti kasutusele Eesti merekindluste Aegna Komandantuuri Rannapatarei nr 7–na (III-4,7"/120 mm) aastal 1922. Kaitseehitised purustati lõplikult aastal 1941. 

* 
* 
* 
*

Viited
------

1. ↑  Rannakaitsepatarei nr 13 kultuurimälestiste riiklikus registris

Välislingid
-----------

* Rannakaitsepatarei nr 13 kultuurimälestiste riiklikus registris
**Liam James Payne** (sündinud 29. augustil 1993 Wolverhampton, Suurbritannia) on Briti laulja ja laulukirjutaja. 

Ta sai tuntuks Suurbritannia telesaates "The X Factor" 2010. aastal koos bändiga One Direction.

Lapsepõlv
---------

Liam Payne sündis Karen ja Geoff Payne'i peres. Tal on kaks vanemat õde, Ruth ja Nicola. Liam Payne sündis 3 nädala võrra enneaegsena, mille tõttu oli tema neerude töö häiritud.

Isiklikku
---------

Payne oli suhtes tantsija Danielle Peazeriga ja suhtlusvõrgustike staari Sophia Smithiga. 2016. aastast oli Liam Payne suhtes laulja Cheryliga. 22. märtsil 2017 sündis neil poeg Bear Grey Payne. 2018. aasta juulis teatasid Cheryl ja Liam lahkuminekust.

2019. aasta septembris kinnitas Payne, et on suhtes modell Maya Henryga.

Albumid
-------

One Directioni koosseisus: 

* "Up All Night" (2011)
* "Take Me Home" (2012)
* "Midnight Memories" (2013)
* "Four" (2014)
* "Made in the A.M." (2015)

Sooloartistina: 

* "First Time" (EP) (2018)
* LP1 (2019)

Vaata ka
--------

* "Get Low (Zeddi ja Liam Payne'i laul)"
**Kalju Kass** (1. mai 1938 Tartu – 9. oktoober 1989 Tallinn) oli eesti kirjanik ja humorist.

Haridus
-------

Ta sündis töölisperekonnas. 1946–1951 õppis ta Alatskivi mittetäielikus keskkoolis, 1952–1953 Tartu 2. Keskkoolis, 1953–1956 Tartu 1. Keskkoolis ja lõpetas eksternina 1959 Tartu 1. Keskkooli. 1965. aastast õppis ta Tartu Riikliku Ülikooli ajaloo- ja keeleteaduskonnas ja lõpetas ülikooli 1971 eesti filoloogina.

Töökohad
--------

Kass töötas 1960–1963 Tartu rajooni kultuurimaja direktorina, 1963–1967 Tartu Kultuurihoone kunstilise juhi ja estraadiorkestri dirigendina. 1967. aastal läks ta tööle Edasi toimetusse; 1974. aastal Pikri toimetusse (rubriigi "Käkker" asutaja), kus sai 1984. aastal vastutavaks sekretäriks. 1988. aasta märtsis lõi Kass huumoriühenduse Aara, mis leheveergudel oma "tiiva alla" esinejaid kutsus.

Kirjanduslik tegevus
--------------------

Ta debüteeris kirjanduses 1958. aastal. Temalt on ilmunud ka näidendeid (näiteks "Poti tapab", "Intiimdisko", "Pidu lõpeb pauguga" ja "Kõigil on kiire"). Ta on rahvateatritele dramatiseerinud Silvia Rannamaa jutustusi ja kirjutanud kuuldemänge.

Helisalvestis
-------------

"Lohk on tagurpidi muhk" – Toomas Kall, Kalju Kass, Vladislav Koržets ‎– heliplaat autorite esituses, koostaja: Priit Aimla. Plaadiümbris Priit Pärn, vinüül, LP, salvestatud 26. detsembril 1987 "Meelejahutaja" avalikul lindistusel Eesti Raadio 1. stuudios

Raamatud
--------

* "Pügatud pegemot" – huumorikogu, (EKP Keskkomitee Kirjastus, 94 lk, 1969 ), illustratsioonid Heinz Valk
* "Kuurvürsti narr" – huumorikogu, (EKP Keskkomitee Kirjastus, 103 lk, 1973 ), illustratsioonid: Heinz Valk
* "Vastasseina nael" – huumorikogu, (Eesti Raamat, 96 lk, 1980), kujundanud: Illimar Paul
* "Teeme ise stereopilte" – praktilisi nõuandeid stereopiltide tegemiseks, (Valgus, 62 lk, 1986), kujundanud: Aadu Orupõld
* "Stereoprojektsioon" – Kuidas valmistada ise stereoprojektorit?, (Valgus, 126 lk, 1988), kaanekujundus: Aadu Orupõld, ISBN 5440002111
* "Eesti huumor '86" – Valimik 1986. aastal perioodikas ilmunud eesti satiirist ja huumorist, koostanud: Priit Aimla, R. Hanson, Kalju Kass, Vahur Kersna, Silja Lättemäe, Edgar Spriit ja Ilmar Trull, (Kunst, 192 lk, 1990), Kujundanud Maie Ruljand, Kaanekujundus Rein Lauks

Laulusõnade autor
-----------------

Kalju Kass lõi tekste Arved Haugi, Rein Rannapi, Harri Tarvo ja Arne Oidi lauludele. Muu hulgas kirjutas ta sõnad Matise laulule filmist "Verekivi", mille viisi lõi Kustas Kikerpuu. See laul oli ka X noorte laulupeo kavas.

Muud
----

1985. aastast oli Kass Eesti Kirjanike Liidu liige. 

Ta tõlkis näidendeid, humoreske ja jutte vene, inglise ja soome keelest. Tema humoreske ja följetone on tõlgitud mitmetesse keeltesse. 1989. aastal sooviti talle anda auhinda Meie Mats. 

Muu hulgas oli ta NSV Liidu meistersportlane purjetamises.

Isiklikku
---------

Tema abikaasa Asta Kass oli lastekirjanik. Tütar Kristiina Kass on samuti lastekirjanik.

Allikad
-------

* Eesti kirjarahva leksikon, 1995

Välislingid
-----------

* ERR arhiiv – Õhtu kahele. Kalju Kass ja Harri Tarvo. Eetris oli 06.11.1973
Themistokles
**Themistokles** (u 524 eKr – 459 eKr) oli Ateena riigitegelane ja strateeg. Võtmefiguur Salamise merelahingus pärsialaste vastu. 471 eKr lahkus Themistokles Ateenast pagendatuna riigimehe Kimoni survel ja asus elama Argosesse. Hiljem emigreerus Themistokles Pärsiasse kuningas Artaxerxes I juurde nõuandjaks.

Pärast Maratoni lahingut sõdadevahelisel perioodil 490 eKr – 480 eKr veendununa, et sõda polnud veel kaugeltki lõppenud, valmistus Themistokles merelahinguks, uskudes, et ainult tugeva laevastikuga on võimalik pärsialasi võita. Teda toetas Delfi oraakli ennustus: "Ateena päästavad puust müürid," mis "mereparteisse" kuuluva Themistoklese jaoks tähendas puust laevapardaid. Seega suurendati laevastikku 100 sõjalaevani, mille ehitamiseks kasutati kõiki võimalikke vahendeid, ka hõbedakaevanduste tulusid. Kui pärsialaste kuningas Xerxes I 480 eKr asus kreeklaste vastu uuele sõjaretkele, ühendas Themistokles Korintosel toimunud Kreeka poliste nõupidamisel 30 polise jõud liiduga, mille juhtimine usaldati Spartale. Themistoklese kavatsuste kohaselt toimus lahing kitsas, veealuste karidega Salamise väinas. Lahing lõppes kreeklastele võidukalt.

Vaata ka
--------

* Kreeka-Pärsia sõjad

Viited
------

1. ↑  ENE, 7. köide, Tallinn, 1975, lk 556.
2. ↑  "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 6. oktoober 2014. Vaadatud 29. septembril 2013.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
**Rannakaitsepatarei nr 3** oli Peeter Suure merekindluse mererinde rannakaitsesüsteemi kuulunud rannakaitsepatarei, mille varemed asuvad Harju maakonnas Harku vallas Suurupi külas. 

Rannakaitsepatarei nr 3 koosseisus oli neli 6-tollist (152 mm) Canet’-tüüpi kahurit, suurtükid asusid betoneeritud alusel. Meeskonna ja laskemoona varjendid, ehitatud teras-betoon konstruktsioonis, asusid suurtükkide kõrval. Komandopunkt eraldi rajatisena patarei vasakul tiival. Patareipositsiooni juurde viib munakivitee.

Patareipositsiooni juures asus idapoolne helgiheitja ja meeskonnavarjend ning elektrijaam. Teine helgiheitja asus kaugemal Ilmandu küla juures. 

Helgiheitja varemed
Elektrijaam ja idapoolse helgiheitja varjend
Helgiheitja varemed
Mererinde Naissaare, Aegna ja Suurupi patarei nähti ette Soome lahe riivistamiseks kui ka Paldiski-esise akvatooriumi kaitseks. Patarei tulesektor kattis faarvaatri Naissaare ja mandri vahel. Seda ala valgustas kaks helgiheitjat.

Vaata ka
--------

* Suurupi raudteepeatuse hoone

Viited
------

1. ↑  8867 Peeter Suure Merekindluse rannakaitsepatarei nr. 3 helgiheitja kultuurimälestiste riiklikus registris
2. ↑  8871 Peeter Suure Merekindluse mererinde Suurupi positsiooni idapoolse helgiheitja varjend, 1917. a. kultuurimälestiste riiklikus registris

Välislingid
-----------

* Peeter Suure Merekindluse rannakaitsepatarei nr. 3 varemed koos hilisemate pealeehitustega, 1916, 1920-1927, 1950. a. kultuurimälestiste riiklikus registris
* Suurupi rannapatarei kahuriõued ja nende ühenduskäigud, visitharku.com
**Kalju Haan** (27. august 1937 Pajusi vald – 27. september 2015) oli eesti teatriteadlane ja teatri kirjandusjuhataja.

Ta lõpetas 1957. aastal Tallinna kultuurhariduskooli ja 1962. aastal eesti filoloogina Tartu Riikliku Ülikooli. 1966. aastal lõpetas ta Eesti Teaduste Akadeemia Ajaloo Instituudis aspirantuuri, ta oli aastast 1996 *magister artium*.

Ta oli aastatel 1961–1967 Eesti Kirjandusmuuseumi teadussekretär. Aastatel 1967–1972 ja 1975–1991 oli ta Draamateatri ning 1972–1974 Noorsooteatri kirjandusala juhataja. 

1991. aastast oli ta Tallinna Pedagoogikaülikooli teatrilooõppejõud (dotsent) ja 1996. aastast Eesti Teatri- ja Muusikamuuseumi teatriosakonna juhataja. Ühtlasi oli ta 1980. aastast Tallinna Riikliku Konservatooriumi lavakunstikooli õppejõud.

Kalju Haan on olnud Tallinnfilmi mängufilmide "Indrek", "Suvi", "Karikakramäng" toimetaja, tõlkinud näidendeid ning olnud paljude teatrilooliste raamatute koostaja-toimetaja. Tema elu viimaste aastate mahukaim töö oli seotud Eesti teatri biograafilise leksikoni koostamisega. Ta oli 2000. aastal ilmunud leksikoni peatoimetaja ja ETBLi veebiversiooni aupeatoimetaja. 

Kalju Haani elutöö on kokku võetud Eesti Teatri- ja Muusikamuuseumi 2012. aastal valminud raamatus "Eesti teater. Nõudmiseni", mis põhineb Urmas Oti intervjuudel Kalju Haaniga.

Tunnustus
---------

* 1988, 2001 Priit Põldroosi nimeline auhind (1988. aastal Karl Menningu raamatute eest ja 2001. aastal Eesti teatri biograafilise leksikoni töörühma liikmena)
* 2001 Valgetähe medaliklassi teenetemärk

Viited
------

1. ↑  Teenetemärkide kavaleride andmekogu – 3778
Taganka teater (2011)
**Taganka teater** (vene keeles Театр на Таганке *Teatr na Taganke*), pikemalt **Moskva Draama- ja Komöödiateater Tagankal** (Московский театр драмы и комедии на Таганке) on teater Moskvas Taganka väljakul. 

Teater asutati 1946. aastal kui **Moskva Draama- ja Komöödiateater** (Московский театр драмы и комедии). 1964. aastal tegi teater läbi põhjaliku muutuse, kui pealavastajaks määrati Juri Ljubimov, näitleja Vahtangovi-nimelisest teatrist. Teatri nimetusele lisas ta täpsustava "Tagankal". Ljubimov tuli Taganka teatrisse koos oma õpilastega Štšukini teatrikoolist Bertolt Brechti näidendi "Hea inimene Sezuanist" diplomilavastusega. Ta oli haaratud Brechti "eepilise teatri" esteetikast. Teater tuli toime ilma eesriideta; dekoratsioone peaaegu ei kasutatud, need asendati mitmesuguste lavakonstruktsioonidega; lavastustes kasutati palju pantomiimi, varjuteatrit, muusikat. 

Ljubimovi käe all kujunes Taganka teatrist peagi Moskva populaarsemaid. Ljubimov täiendas järjekindlalt truppi uute näitlejatega, teatrisse tulid Valeri Zolotuhhin, Inna Uljanova, Nikolai Gubenko, Vladimir Võssotski, Alla Demidova, Venjamin Smehhov, Leonid Filatov. Teatri repertuaari eest vastutas Nikolai Erdman, 1920. aastatel koostöös Vsevolod Meierholdiga kuulsust kogunud näitekirjanik. 

Teatril oli alatasa probleeme nõukogude võimu esindajatega, paljud Ljubimovi lavastused keelati. 1984. aastal võeti temalt kodakondsus ja saadeti riigist välja. Ljubimovi asemel uueks pealavastajaks määratud Anatoli Efrosele sai näitlejate poolt osaks boikott. Pärast Efrose surma kolm aastat hiljem nimetati teatri juhiks ideeline kommunist Nikolai Gubenko. Ljubimovi naasmisel teatrisse 1989. aastal trupp lõhenes 1992. aastal. Gubenko ja tema poolehoidjad lahkusid teatrist, hõivasid teatri uue hoone ja moodustasid *Taganka näitlejate sõpruskonna* (Содружество актеров Таганки). 2011. aastal lahkus Ljubimov konflikti tõttu näitlejatega teatrist. Poolteist aastat juhtis teatrit Valeri Zolotuhhin. 2013. aasta märtsis lahkus ta tervislikel põhjustel ja tema asemel asus teatrit juhtima Vladimir Fleišer, kes enne seda oli juhtinud Meierholdi keskust.
Theodor Altermann, 1909
**Theodor Altermann** (24. november 1885 Kohila vald Visja küla – 1. aprill 1915 Tallinn) oli eesti näitleja ja lavastaja.

Tema isa, Jüri Altermann, kes ise oli pärit Simuna kihelkonnast, rentis Tammiku mõisale kuuluvat Visja kõrtsi. Theodor Altermanni ema oli Miina Nurme.

Theodor Altermann elas Visjal kuni ema surmani. Edasised noorusaastad veetis ta isa õe peres Ravila Nõmmemõisas. Õppis ja sai nagu Paul Pinnagi oma esimese teatrikogemuse Tallinna linnakoolis.

Theodor Altermann alustas lavategevust 1902. aastal Estonia näitetrupis. 

Aastal 1905 viibis õpireisil Berliinis. 

Aastal 1906 rajas koos Paul Pinnaga kutselise Estonia teatri ja oli selle andekamaid lavajõude. Aastatel 1912–1913 esines Esseni Rahvateatris Saksamaal, hiljem töötas Estonias. 1913. aastal valminud uue Estonia teatrimaja avaetendusel sündis Theodor Altermanni kehastuses eesti teatri esimene Hamlet 

Aastal 1914 abiellus Altermann näitleja Milly Jürgensoniga.

Altermanni kui näitlejat iseloomustas temperamentsus, tugev elamusjõud, psühholoogiline veenvus ja loominguline intensiivsus. Näiteks teatrihooajal 1907–1908 lavastas ta 11 näidendit ja täitis 33 osa. Sellise pingega jätkus andeka näitleja-lavastaja töö kuni varase surmani 1915. aastani.

Kaasaegsete mälestustes ja kriitikas on Theodor Altermanni hinnatud kui mitmekülgset, temperamentset ja meisterlikku näitlejat. "Tema surm on eesti teatri suurim kaotus," on öelnud Voldemar Panso.

Theodor Altermann on maetud Siselinna kalmistule. Hauamonumendi autor on skulptor Juhan Raudsepp.

Theodor Altermanni 100. sünniaastapäeval avati tema sünnikohas mälestuskivi, mis asub tänaseks hävinud Visja kõrtsihoone lähedal noorte tammede all. Teatrimehe bareljeefi mälestuskivil on teinud skulptor Ülo Õun.

Altermanni järgi on nime saanud 2006. aastast alates Eesti Teatriliidu aastaauhindade laureaatidele antav klaaskuul "Theodori silm", mille idee autor oli Ene-Liis Semper ja teostaja klaasikunstnik Ivo Lill.

Theodor Altermanni haud vasakul ja Karl Jungholzi haud paremal Siselinna kalmistul

Viited
------

1. 1 2  "Theodori silm".

Kirjandus
---------

* Bernhard Linde, "Theodor Altermann" – Looming 1925, nr. 4, lk. 325-330
* "Theodor Altermann". Mälestusteos, autorid: Ants Lauter, Bernhard Linde, Paul Pinna, Albert Org, Hugo Raudsepp, Erna Villmer, Albert Üksip. Näitekunsti Sihtkapitali Valitsus, Tallinn 1940, 67 lk.
* Hugo Viires, "Theodor Altermann" – Looming 1940, nr. 9, lk. 1002-04
* Paul Pinna, "Theodor Altermann" – Looming 1945, nr. 11, lk. 1145-58
* Lilian Kirepe, "Theodor Altermann. Ülevaade elust ja tegevusest". Sari Teatriteed, Eesti Raamat, Tallinn 1968, 77 lk.
* "Theodor Altermann – 100" (väljavõtteid 10 autori meenutustest ja hinnangutest) – Teater. Muusika. Kino 1985, nr. 11, lk. 55-65
* Menning, Karl (2008). *Teatritegu*. Eesti mõttelugu. Tartu: Ilmamaa. ISBN 9789985772829. lk 169-171.

Välislingid
-----------

* Theodor Altermanni palanguline aeg, Kultuur ja Elu 2005, nr. 4
* Viio Aitsam: Maaomanik ei salli mälestuskivi, Maaleht, 8. juuli 2008
* Theodor Altermann Eesti biograafilises andmebaasis ISIK
**Kristiina Jõgi** (sündinud 20. augustil 1972 Tallinnas) on eesti vaimulik.

Ta lõpetas aastal 1990 Tallinna 20. Keskkooli ja aastal 1993 Viljandi Kultuurikolledži raamatukogunduse erialal. Aastatel 1999–2003 õppis teoloogiat EELK Usuteaduse Instituudis ja aastatel pastoraalseminaris. Ta ordineeriti 25. novembril 2002 Nõmme Rahu koguduse diakoniks ja 10. augustil 2004 õpetajaks.

Ta töötas aastatel 1993–1999 mitmes raamatukogus.. Aastatel 2002–2003 oli ta Nõmme Rahu koguduse diakon, aastatel 2003–2004 oli ta Vigala Maarja koguduse diakon. Ta on aastast 2004 Vigala Maarja koguduse õpetaja.

Ta töötab Vigala Maarja koguduses aastast 2003. Lisaks on ta aastast 2018 Pärnu-Jakobi koguduse hooldajaõpetaja.

Viited
------

1. ↑
2. 1 2  Vaipa kootud kindakirjad jäävad Vigala kirikusse, 13.08.2014 Sirje Semm (eestikirik.ee)

Kirjandus
---------

* Eesti Evangeelse Luterliku Kiriku Eestis teenivad vaimulikud: seisuga 1. juuli 2013. Koostanud Kristjan Luhamets ja Ülle Keel. EELK Konsistoorium, Tallinn 2013.
**Coulomb'i barjäär** (ka **energiabarjäär**) on aatomituuma ümber asuv barjäär, mis tekib tuumas asuva prootoni või prootonite positiivsete elektrilaengute tõttu. See sfäärilise kujuga tuuma energiabarjäär on piir, millest väljapoole jääb teiste positiivselt laetud osakeste suhtes tõukuv ala, sissepoole aga nukleone kokku siduv, kooshoidev tuumajõu ala. Nähtus on nimetatud prantsuse füüsiku Charles Augustin de Coulomb'i järgi.

Coulomb'i barjäär takistab aatomituumasid (positiivselt laetud osakesi) üksteisele lähenemast sellise kauguseni, kus hakkaks mõjuma aatomituumasid ühendav jõud, tuumajõud. See jõud on teadaolevalt maailma võimsaima jõu, tugeva vastastikmõju üks ilmingutest, aga selle jõu mõjuulatus on väga väike. Tuumajõud ei ulatu aatomituumast väljapoole. Seega selleks, et positiivselt laetud osakesed kokku viia ja elektromagnetilise vastastikmõju tekitatud barjäär ületada, on tarvis väga suurt energiat. Planeedi Maa looduses selliseid suure energiaga positiivselt laetud nukleone pole ja sellepärast on siin iseeneslik tuumade liitumine Coulomb'i barjääriga takistatud. Nii määratleb Coulomb'i barjäär Maa biosfääri piirides ulatuse, millisel määral aatomid saavad üksteisega kokku puutuda – üksnes keemiliste sidemete kaudu. Piisav energia Coulomb'i barjääri ületamiseks on aga tähtede sees, kus toimuvad aatomituumade ühinemisel termotuumareaktsioonid.

Üksik neutron suudab energiabarjääri läbida, sest sellel elektrilaeng puudub.

Vaata ka
--------

* Tuumasüntees
Kristian Jensen
**Kristian Jensen** (sündinud 21. mail 1971 Middelfartis) on Taani poliitik (Venstre, Taani Liberaalne Partei). Ta oli 28. juunist 2015 kuni 28. novembrini 2016 Taani välisminister. 28. novembrist 2016 kuni 27. juunini 2019 oli ta Taani rahandusminister.

Ta sündis 1971. aastal Middelfartis (asub Middelfarti vallas Lõuna-Taani piirkonnas).

Ta on olnud Folketingi (Taani Parlamendi) liige 11. märtsist 1998. 2. augustist 2004 kuni 24. veebruarini oli ta Taani maksuminister (Anders Fogh Rasmusseni esimeses, Anders Fogh Rasmusseni teises, Anders Fogh Rasmusseni kolmandas ja Lars Løkke Rasmusseni esimeses valitsuses). 28. juunist 2015 kuni 28. novembrini 2016 oli ta Taani välisminister (Lars Løkke Rasmusseni teises valitsuses); lisaks oli ta samas valitsuses asepeaministriks.

Isiklikku
---------

Ta on abielus, peres on kolme poega.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**Svend Erik Hovmand** | **Taani maksuminister**2004–2010 | Järgnev**Troels Lund Poulsen** |
| Eelnev**Martin Lidegaard** | **Taani välisminister**2015–2016 | Järgnev**Anders Samuelsen** |
| Eelnev**Claus Hjort Frederiksen** | **Taani rahandusminister**2016–2019 | Järgnev**Nicolai Wammen** |
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib ajaloolisest piirkonnast; endisaegsete riikide kohta vaata artikleid Savoia krahvkond ja Savoia hertsogkond.* |

---

Savoia asend Euroopas
**Savoia** (prantsuse keeles *Savoie*, itaalia keeles *Savoia*) on Prantsusmaa ajalooline provints, mis jaguneb tänapäeval Ülem-Savoia (pr *Haute-Savoie*) ja Savoia (pr *Savoie*) departemangu vahel.

1713 pidi Hispaania Utrechti rahuga Sitsiilia ja osa oma Põhja-Itaalia territooriumidest loovutama Savoia hertsog Vittorio Amedeo II-le, mispeale viimane ühendas 1720 Savoia ja Sardiinia valdused üheks, Piemonte-Sardiinia kuningriigiks.

Ajavahemikus 1792–1815 oli Savoia Prantsusmaa osa. Viini kongressi järel liideti Savoia taas Sardiinia kuningriigiga.

Praegused piirid kujunesid välja 19. sajandi teisel poolel, mil Sardiinia kuningakoja juhtimisel toimus Risorgimento, Itaalia ühendamine.

24. märtsil 1860 liideti Savoia ja Nizza krahvkond Prantsusmaaga. Territooriumi üleminekut ühelt riigilt teisele kinnitas hiljem rahvahääletus, mille korraldamise puhul süüdistati Prantsusmaad erapoolikuses. Hääletusel oli neli varianti: ühineda Prantsusmaaga, Itaaliaga, Šveitsiga või iseseisvuda. Ametlikel andmetel oli 99,8% hääletanutest Prantsusmaaga ühinemise poolt, mis ilmselt ei vastanud tegelikkusele.

Tuntud savoialasi
-----------------

* Michel de Certeau, kultuurifilosoof
* Savoia Eugen, Austria väejuht
* Pierre Favre, teoloog
* Franciscus Salesist, müstik
* Innocentius V (Pierre de Tarentaise), paavst
* Joseph de Maistre, üks Euroopa konservatismi rajajaid

Vaata ka
--------

* Savoia hertsogkond
* Savoia dünastia
* Itaalia ajalugu
* Itaalia kronoloogia
* Prantsusmaa haldusjaotus
**Savonlinna ooperikoor** on Savonlinna ooperifestivalil muusikalisi lavateoseid esitav segakoor.

Koori koosseis kinnitatakse üheks aastaks korraga. Koori suurus aastati muutub, sõltudes ooperifestivalil esitatavatest ooperitest. Koori lauljad on peamiselt Soome ja välisriikide muusikalistes õppeasutustes kutseliseks lauljaks õppivad noored. Savonlinna ooperikoor on olnud lauljakarjääri hüppelauaks paljudele noortele lauljatele. 2008. aastast juhatab koori professor Matti Hyökki.

Savonlinna ooperikooris on laulnud mitmeid eestlasi, sealhulgas Eesti Muusikaakadeemia laulu eriala üliõpilasi, aga ka Eesti Rahvusmeeskoori ja Estonia teatri ooperikoori lauljaid. 1990. aastate lõpus ja 2000. aastate alguses moodustasid eesti lauljad Savonlinna ooperikoorist ligi kolmandiku. Savonlinna ooperikooris on laulnud teiste seas Ain Anger, Märt Jakobson, Alar Haak, Mart Mikk, Aare Saal, Aivar Kaldre, Rando Piho, Mati Vaikmaa, Eugen Antoni, Heli Veskus, Janne Ševtšenko, Merle Silmato, Anu Aimla ja Tambet Kikas. 2009. aastal valiti Simo Breede Savonlinna ooperikoori aasta lauljaks.

Viited
------

1. ↑  "Savonlinnan Oopperajuhlakuoro". Originaali arhiivikoopia seisuga 29. detsember 2016. Vaadatud 29. detsembril 2016.
2. ↑  Rein Veidemann. Savonlinnast saab suviti Põhjala ooperimeka. Postimees, 13. juuli 2007
3. ↑  Kersti Inno. Savonlinna sumedad õhtud. Eesti Päevaleht, 10. august 2002
4. ↑  Aigi Viira. Eesti lauljad suvitavad Savonlinna kindluslaval. Postimees, 21. august 2002
5. ↑  "The Baltic Guide, suvi 2010. Ooperifestivali Eesti sisu". Originaali arhiivikoopia seisuga 29. detsember 2016. Vaadatud 29. detsembril 2016.
6. ↑  "Õpingud viivad Tambet Kikase Šotimaale. Hiiu Leht, 13. september 2016". Originaali arhiivikoopia seisuga 29. detsember 2016. Vaadatud 29. detsembril 2016.
7. ↑  Vanemuine. Simo Breede, ooperisolist
**Antifa** (saksakeelsest sõnast *Antifaschismus*) on militantne antifašistlik liikumine, mis ühendab eeskätt vasakäärmusliku ja anarhistliku maailmavaatega inimesi, kes seisavad enda väitel vastu rassismile, islamofoobiale, homofoobiale ja seksismile, samuti fašismi soodustavatele nähtustele. Antifa liikumine pole seotud Eesti Antifašistliku Komiteega.

Antifa liikumine Eestis
-----------------------

Eestis on antifa liikumine suhteliselt noor; tähelepanuväärseid aktsioone pole toimunud. Eesti antifa liikumise eestvedajateks on punkarid ja anarhistid. Peavaenlasteks peab antifa neonatsistlike ja patriotistlike vaadetega noori, näiteks natsiskinheede ja natsionaalsotsialistlikku *black metal*'it.

Antifa lääneriikides
--------------------

Antifa demonstrandid loosungiga "Maha Saksamaa! Solidaarsus Iisraeliga! Kommunismi eest!" Frankfurdis 2006. aastal
Antifa on suhteliselt tugev mitmes lääneriigis, nagu Saksamaa, kus selle ridadesse kuuluvaid aktiviste võib näha paremäärmuslike ja parempoolsete organisatsioonide ürituste vastu protestimas, 1945. aasta Dresdeni pommitamise mälestamise vastu meelt avaldamas jne.

Parempoolne politoloog Claus Wolfschlag, kes on tuntud antifa kriitik, on öelnud, et "antifašism" on tänapäeval suuresti vaid fassaad, mille taga peituvad sageli selle aktivistide psüühilised probleemid või asotsiaalsus, "mis võib end agressiivsetes aktsioonides välja elada"

Vaata ka
--------

* Anarhoskinheedid
* Eesti punk

Viited
------

1. ↑  "Burschenschaftliche Blätter, Ausgabe 2/2010. Schwerpunktthema: Extremismus von links: Antifaschismus". Originaali arhiivikoopia seisuga 13. november 2015. Vaadatud 31. jaanuaril 2020.
Köismäe torn (esiplaanil).
**Köismäe torn** on Tallinna linnamüüri torn. Linnamüüri lääneosas, Plate ja Loewenschede torni vahelises lõigus asuv hoburauakujulise põhiplaaniga torn rajati 1360. aastatel ja on siiani väga hästi säilinud. Tornis korraldatakse 2003. aasta novembrist alates mitmesuguseid etendusi ja näitusi.

Köismäe torn on nime saanud selle lähedal asunud köiepunumistöökodade järgi.

Ajalugu
-------

1360. aastatel rajatud torn oli algselt 13,3 meetri kõrgune, kolme korrusega (alumine laokorrus, kaks ülemist kaitsekorrused) ja puidust vahelagedega. Ülakorrusest eendus puidust kaitserõdu, mille kaudu pääses müürile. 

1436–1437 ehitati hoone välisseinad paksemaks ning lisati kõrgust. 16-meetrisele kõrgusele lisandus veel puidust kaitsekorrus. Kõrgest tornist valmis siis küll ainult alaosa.

Praegused viis korrust ning 26,5-meetrise üldkõrguse sai torn 1520. aastatel, mil lisati veel kaks kaitsekorrust. Kolm esimest korrust hakkasid siis kandma laoruumide funktsiooni. 

1935. aastal torni korrastati ning 1965. aastal restaureeriti, selle käigus ehitati ka praegune kõrge kivikatus.

2000. aastatel renoveeriti torn taas. Korruste vahele valati betoonist vahelaed, parandati puitlaed ja valmistati uued trepid. Uuendati ka katust: vahetati välja katusekivid ja renoveeriti kandekonstruktsiooni. Renoveerimise ajal tehti tornis ka arheoloogilisi kaevamisi, mille käigus puhastati välja munakivisillutis.

Vaata ka
--------

* Tallinna linnamüür
* Tallinna tornistik

Viited
------

1. ↑  Andri Ksenofontov "Turistide linnamüür Paksust Margaretast Pika Jala tornini". Eesti Päevaleht, 1.10.2002 (kasutatud 14.10.2009)
2. ↑  Askur Alas "Kaks keskaegset torni võivad linnarahvale uksed avada". Eesti Päevaleht, 29.10.2002 (kasutatud 14.10.2009)

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Köismäe torn** |

* Köismäe torn Dominiiklaste Kloostri Muuseumi veebileht
**Ajastamine** (inglise keeles *timing*) on muusikas interpreedi teadlikult kontrollitud väljendusvahend esitada helisid sobival ajahetkel. 

Muusikas põhineb ajastamine iidsel traditsioonil käsitleda kvantitatiivselt mõõdetava kronomeetrilise aja ehk chronose (kreeka keeles Χρόνος) ning kvalitatiivselt sobiva ajahetke ehk kairose (kreeka keeles καιρός) teadlikku ühendamist. Õigest ajastamisest on juttu juba Vana Testamendi Koguja raamatus 3:1 ("Igale asjale on määratud aeg, ja aeg on igal tegevusel taeva all: ..."), Markuse evangeeliumis 1:15 ("„Aeg on täis saanud ja Jumala riik on lähedal.") ning seda on põhjalikult käsitletud Augustinus Hippo (354–430 pKr) kirjutistes. Kairose kui "õige ajahetke" olulisust esindab ka näiteks Horatiuse aforism *carpe diem* (kasuta päeva). Nagu retoorikas, kus kairos esindas ajalist täiust, soodsat ajahetke esitleda kõige olulisemat ideed, nii ka muusikas mõistatakse ajastamist kui chronose ja kairose koosmõju: kairose kasutamist chronose vääramatus voolus. Ajastamine on seega üks muusika väljendusvahendeid, mis võimaldab edasi anda nii keerukaid muusikalisi struktuure kui ka subtiilseid tundeid. Nagu retoorikas, kus sõnumi kehtivus ja jõud sõltub tihti sellest, millal see teatavaks tehakse ning õige hetke tundmine ja sellest kinni haaramine on sõnumi edastamise jaoks ülioluline, nii on ka iga muusikalise žesti jaoks ideaalne hetk, millal sellel on optimaalne mõju. Muusikaline žest, mis võib õigel hetkel mõjuda, võib olla hetk varem või hiljem arusaamatu.

Kirjandus
---------

* Bruce Haynes 2016. The pathetick musician: moving an audience in the Age of Eloquence
Köisraudtee Kiievist 2013. aastal
Köisraudtee Inglismaal Hastingsis
**Köisraudtee** ehk **funikulöör** ehk **funikulaarraudtee** on raudteega transpordiseade, millel toimub vagunite liigutamine tõmbetrossi abil. Köisraudtee rööpad asetsevad maapinnal või estakaadil.

Köisraudteed leidsid kasutust järsemate nõlvadega mägistel aladel. Väikse hõõrdetakistuse tõttu ei suuda raudteeveerem ilma abivahendita mööda suure kaldega raudteed üles sõita.

Esimene köisraudtee Reiszug avati Austrias 1504. aastal ja see töötab siiani. Reiszugi tõstemehhanism töötas algul lihaste jõul, alates 1800. aastatest elektri abil.

Algselt olid köisraudteed rajatud kauba, söe, pinnase ja puidu transportimiseks järsematelt mäekülgedelt alla. Hiljem hakati funikulööre kasutama ka inimeste vedamiseks. Köisraudtee tõstemehhanisme on ajaloo jooksul käitanud nii inimesed kui ka loomad, hiljem elektrimootor, aurumootor ja sisepõlemismootor.

Vaata ka
--------

* Köistee
* Raudteetransport
* Mõkola Pjatnõtskõi

Viited
------

1. ↑  funiculars.net – Der Reiszug
2. ↑  "Tehnika ajaloost: Romantikarong nimega funikulöör". Originaali arhiivikoopia seisuga 25. november 2015. Vaadatud 25. novembril 2015.
**Savoia departemang** (prantsuse *Savoie*) on 2. järgu haldusüksus (departemang) Prantsusmaal Auvergne-Rhône-Alpesi piirkonnas. Piirneb idas Itaaliaga. Departemangu keskus on Chambéry.

Departemangul puudub ametlik vapp.

24. märtsil 1860 liideti Savoia Prantsusmaaga. 2015. aastani kuulus departemang Rhône-Alpesi piirkonda.

Departemang jaguneb halduslikult:

| Ringkond | Elanike arv(2009) | Pindala(km²) | Kantoneid | Valdu |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Albertville | 110 894 | 2466 | 9 | 82 |
| Chambéry | 259 486 | 1586 | 22 | 161 |
| Saint-Jean-de-Maurienne | 44 579 | 1976 | 6 | 62 |

Vaata ka
--------

* Savoia departemangu haldusüksuste loend

Viited
------

1. ↑  Populations légales 2020

Välislingid
-----------

* 
* 

Prantsusmaa departemangud

Ain **·** 
Aisne **·** 
Allier **·** 
Alpes-de-Haute-Provence **·** 
Alpes-Maritimes **·** 
Ardèche **·** 
Ardennes **·** 
Ariège **·** 
Aube **·** 
Aude **·** 
Aveyron **·** 
Bas-Rhin **·** 
Belfort **·** 
Bouches-du-Rhône **·** 
Calvados **·** 
Cantal **·** 
Charente **·** 
Charente-Maritime **·** 
Cher **·** 
Corrèze **·** 
Corse-du-Sud **·** 
Côte-d'Or **·** 
Côtes-d'Armor **·** 
Creuse **·** 
Deux-Sèvres **·** 
Dordogne **·** 
Doubs **·** 
Drôme **·** 
Essonne **·** 
Eure **·** 
Eure-et-Loir **·** 
Finistère **·** 
Gard **·** 
Gers **·** 
Gironde **·** 
Guadeloupe **·** 
Haut-Rhin **·** 
Haute-Corse **·** 
Haute-Garonne **·** 
Haute-Loire **·** 
Haute-Marne **·** 
Haute-Saône **·** 
Haute-Savoie **·** 
Haute-Vienne **·** 
Hautes-Alpes **·** 
Hautes-Pyrénées **·** 
Hauts-de-Seine **·** 
Hérault **·** 
Ille-et-Vilaine **·** 
Indre **·** 
Indre-et-Loire **·** 
Isère **·** 
Jura **·** 
Landes **·** 
Loir-et-Cher **·** 
Loire **·** 
Loire-Atlantique **·** 
Loiret **·** 
Lot **·** 
Lot-et-Garonne **·** 
Lozère **·** 
Maine-et-Loire **·** 
Manche **·** 
Marne **·** 
Martinique **·** 
Mayenne **·** 
Meurthe-et-Moselle **·** 
Meuse **·** 
Morbihan **·** 
Moselle **·** 
Mayotte **·** 
Nièvre **·** 
Nord **·** 
Oise **·** 
Orne **·** 
Pariis **·** 
Pas-de-Calais **·** 
Prantsuse Guajaana **·** 
Puy-de-Dôme **·** 
Pyrénées-Atlantiques **·** 
Pyrénées-Orientales **·** 
Réunion **·** 
Rhône **·** 
Saône-et-Loire **·** 
Sarthe **·** 
Savoia **·** 
Seine-Maritime **·** 
Seine-et-Marne **·** 
Seine-Saint-Denis **·** 
Somme **·** 
Tarn **·** 
Tarn-et-Garonne **·** 
Val-d'Oise **·** 
Val-de-Marne **·** 
Var **·** 
Vaucluse **·** 
Vendée **·** 
Vienne **·** 
Vosges **·** 
Yonne **·** 
Yvelines