recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
|  |
| --- |
|  |
| Medalikohad |
| Suveolümpiamängud |
| **Kuld** | 2020 | jalgpall |

**Diego Carlos Santos Silva** (sündinud 15. märtsil 1993 Barra Bonitas) on Brasiilia jalgpallur, kes mängib keskkaitsjana Inglismaa kõrgliigaklubis Aston Villa.

Ta alustas klubikarjääri Brasiilia klubis Desportivo Brasil.

2014. aasta juulis liitus ta Portugali kõrgliigaklubiga Estoril. Esimese hooaja mängis ta laenul Portugali esiliigas Porto reservmeeskonnas. Hooajal 2015–16 mängis ta Estorili põhimeeskonnas Portugali kõrgliigas.

2016. aasta juunis siirdus Diego Carlos kahe miljoni euro eest Prantsusmaa kõrgliigaklubisse Nantes, kellega sõlmis viieaastase lepingu. Esimese värava Prantsusmaa kõrgliigas lõi ta 12. veebruaril 2017 mängus Marseille Olympique'i vastu.

2019. aasta mais siirdus ta Hispaania kõrgliigaklubisse Sevilla.. Esimese värava Hispaania kõrgliigas lõi ta 1. detsembril 2019 mängus CD Leganése vastu. Hooajal 2019–20 võitis ta Sevillaga UEFA Euroopa Liiga.

2022. aasta mais lepiti kokku Diego Carlose hinnanguliselt 26 miljoni euro suurune üleminek Sevillast Aston Villasse.

Esimest korda kutsuti Diego Carlos Brasiilia jalgpallikoondisse 2020. aasta novembris MM-i valikmängudeks Venezuela ja Uruguay vastu. 2021. aastal tuli ta Brasiilia olümpiavõistkonnas mängides Tokyo olümpiaturniiril mängides olümpiavõitjaks.

Saavutused
----------

Sevilla
* UEFA Euroopa Liiga: 2019–20

Viited
------

1. ↑  "Aston Villa agree £26m deal with Sevilla for Carlos". *BBC Sport*. Vaadatud 26.5.2022.
2. ↑  "Felipe e Diego Carlos estão convocados para a Seleção Brasileira". CBF. 3.11.2020. Vaadatud 22.12.2020
**Kalle Väisälä** (19. august 1893 Kontiolahti vald – 16. september 1968 Helsingi) oli soome matemaatik, kes töötas ka Tartu Ülikoolis.

Kalle Väisälä sündis Põhja-Karjalas Utras (praegu Joensuu linnaosa). Ta lõpetas 1911. aastal Joensuu lütseumi. Aastatel 1911–1914 õppis ta Helsingi Ülikoolis matemaatikat ja sai pärast ülikooli lõpetamist samasse ülikooli assistendiks. 1915. aastal avaldas ta koos J. V. Kallioga uurimuse röntgenikiirte neeldumisest mõnedes puidu- ja kivimiliikides. 1915. aastal kaitses ta doktoriväitekirja viienda astme võrranditest. 1917. aastal nimetati ta Helsingi Ülikooli matemaatikadotsendiks ning valiti Soome Teaduste Akadeemia abiliikmeks.

1919. aasta septembris valiti Kalle Väisälä Tartu Ülikooli matemaatikaprofessoriks. Kirjas ülikooli kuraatorile märkis ta, et võiks esialgu pidada loenguid saksa keeles ning avaldas lootust pidada loenguid eesti keeles, mida ta hakkaski tegema 1920. aasta alguses. Tartu Ülikoolis õpetas ta näiteks kõrgemat algebrat, funktsiooniteooriat, valitud peatükke uuemast funktsiooniteooriast ja analüütilisest arvuteooriast, elliptilisi funktsioone, diferentsiaalvõrrandeid, elementaarmatemaatikat kõrgemast vaatekohast, aga ka esperanto keelt. Tema juhendamisel kirjutasid Albert Borkvell ja Hilda Laidoner 1922. aastal esimesed eestikeelsed magistriväitekirjad matemaatika alal.

1922. aastal kutsuti Kalle Väisälä 1920. aastal asutatud Turu Ülikooli professoriks. Turus oli ta aastatel 1922–1926 ka üliõpilaskonna inspektor, aastatel 1930–1938 ülikooli valitsuse liige, aastatel 1934–1938 ka ülikooli prorektor. 1924. aastal valiti ta Soome Teaduste Akadeemia liikmeks. 1939. aastal siirdus ta Helsingisse, kus töötas aastatel 1939–1957 Helsingi Ülikooli dotsendina ning aastatel 1939–1960 Helsingi tehnikaülikooli professorina.

Kalle Väisälä on kirjutanud soomekeelseid matemaatikaõpikuid nii kesk- kui ka kõrgkoolidele.

Isiklikku
---------

Tema vend Vilho Väisälä oli meteoroloog, vend Yrjö Väisälä oli geodeet ja astronoom.

Väisälä on maetud Helsingi Hietaniemi kalmistule.

Kirjandus
---------

* Matemaatika ja kaasaeg XV. Tartu 1968. Olaf Prinits, Enn Tamme. Kalle Väisälä ja Tartu Ülikool.
Johann Christoph Adelung. Christian Gottfried Geyseri ofort Anton Graffi maali järgi
Johann Christoph Adelung. Anton Graffi maal
**Johann Christoph Adelung** (8. august 1732 Spantekow Anklami lähedal – 10. september 1806 Dresden) oli saksa keeleteadlane.

Ta sündis pastori peres. Ta õppis algul Anklamis ja Magdeburgi eeslinnas asuvas Berge kloostrikoolis. 1752–1758 õppis ta Halle ülikoolis teoloogiat.

1759 määrati ta Erfurdi evangeelse gümnaasiumi õpetajaks. 1765 sõitis ta Leipzigisse, tegi kaastööd sealsetele ajalehtedele ja ajakirjadele ning töötas toimetaja ja korrektorina, samuti tegeles iseseisva uurimistööga ajaloo ja keeleteaduse vallas.

1787 sai ta Saksimaa hertsogi ja kuurvürsti Friedrich August I pearaamatukoguhoidjaks ning töötas sellena kuni surmani 19 aastat hiljem.

Adelungilt pärinevad grammatikakirjutised, milles ta kaitses saksa kirjakeele ühtsust. Oma sõnaraamatus andis ta seni kõige täielikuma pildi saksa keele hetkeseisust ja tema sõnastik hakkas kujundama ühtse kirjakeele normi.

Adelung uskus kindlalt, et sõnade kirjapilt peab vastama hääldusele. Tema põhimõte oli "Kirjuta nii, nagu räägitakse, ja loe nii, nagu on kirjutatud".

Ta kirjutas veel palju muud, sealhulgas valgustuse vaimus kultuuriloolisi kirjutisi.

Pisut pärast surma 1806 ilmus I köide tema peateosest "*Mithridates, oder allgemeine Sprachenkunde* ("Mitridates ehk üldine keeleteadus"), mis meieisapalve näitel tutvustab peaaegu 500 keelt, dialekti ja murret ning annab neist igaühe kohta lühiülevaate. See töö võeti ette eesmärgiga lihtsustada keelte võrdlemist ja kindlaks teha nende päritolu. Adelung arvas, et sel moel on võimalik kindlaks teha keelte põlvnemist ja sõnade iidseid tüvesid. I köide käsitles Aasia keeli. Selle teose II kuni IV köite andis välja Adelungi õpilane Johann Severin Vater aastail 1809–17. Teose pealkirja võttis Adelung šveitslase Konrad Gesneri 1555 ilmunud teoselt "*Mithridates. De differentiis linguarum*", mis käsitles umbes 130 keelt ja sisaldas meieisapalvet 22 keeles.

Adelungi vennapoeg oli Venemaal elanud ajaloolane, arheoloog ja bibliograaf, Peterburi Teaduste Akadeemia korrespondentliige Friedrich von Adelung (1768–1843).

Teoseid
-------

* "Versuch eines vollständigen grammatisch-kritischen Wörterbuchs der hochdeutschen Mundart" ("Ülemsaksa murde täieliku grammatilis-kriitilise sõnaraamatu katse"), 5 köidet 1774–1786, 2. trükk 1793–1801
* "Deutsche Sprachlehre für Schulen" ("Saksa keele õpik koolidele"), Berliin 1781)
**Pontus Magnusson** on tegelane Astrid Lindgreni raamatus "Rasmus, Pontus ja Lontu". Ta on 11-aastane poiss, kes õpib Västanviki kooli viiendas klassis. Pontus on Rasmus Perssoni parim sõber ja ustav kaaslane. Tema arvates teeb Rasmus alati kõige silmapaistvamaid ettepanekuid ning ta on veendunud, et tema ise ei suuda midagi taolist välja nuputada. 

Isa Pontusel ei ole, ta ema teenib elatist kokana, olles parim pidulauakokk terves linnas. Nad elavad Täitapunõmmel, Puusepamäe tänaval majas number 14. Pontus on tagasihoidlikum kui Rasmus, madalama enesehinnanguga. Tal ei ole kõrval nii lähedast ja toetavat perekonda ja näiteks selline väike asi nagu Rasmusega tolle õelt viiekümne ööri laenamine tundub talle tüdruku poolt uskumatu vastutulelikkusena. Kui mõõganeelaja Alfredo Pontust ja Rasmust sulipoisteks nimetab, tunneb Pontus piinlikkust, samas kui Rasmus hakkab enesekindlalt ja avameelselt neid õigustama. Ta on üldse Rasmusest palju rahumeelsem, kommenteerimata taludes seda, et magister Fröberg teda järjekindlalt vend Pontuseks kutsub – kuigi ta pole ei Rasmuse ega magistri vend.

Tsitaate
--------

„Pontus kihistas – nii põnevusest kui ka sellepärast, et paistis väga naljakas, kuidas Rasmus seal väänles ja vehkles, püüdes ennast vastu maad lapikuks suruda ja pingul telgiriide alla pugeda. Küllap olid ka kõik selle maiõhtu sääsed määranud endale kohtumise Alfredo telgi taga. Turtsuv Pontus seisis sääseparve keskel ja tegi mis võimalik, et hoida vereimejaid Rasmuse abituist jalgadest eemal. Aga kui siis tuli tema kord, kui Rasmuse määrdunud ketsid olid kadunud telgiriide alla ja ta ise pugema hakkas, polnud enam kedagi sääski eemale tõrjumas ning need andsid kahtlemata oma parima, et teda nahka pista. Kuid Pontus kannatas nurinata ja järgnes Rasmusele, kuhu selle tee ka viiks. Ja nüüd viis tee parajasti Alfredo telki."

„Pontus naeris rahulolevalt. Tema meelest oli tore ka ise süüa pakkuda, sest nii palju kordi oli ta Rasmuse juures kodus lõunastanud."

Vaata ka
--------

* Rasmus Persson
* Mõõganeelaja Alfredo
* Anders Bengtsson
**Didžiasalis** (valgevene keeles traditsiooniliselt Вялікае Сяло) on küla Leedus Ignalina rajoonis, Didžiasalise valla halduskeskus. 

Küla asub merepinnast 124 meetri kõrgusel Valgevene piiri ääres Birvėta ja Disna jõe vahel. 

Didžiasalises asub kruusakarjäär. Külas on gümnaasium, muusikakool, raamatukogu, kabel ja postkontor.

Elanikkond
----------

|  |  |
| --- | --- |
| * 386 (1905)
* 217 (1959)
* 210 (1970)
* 969 (1976)
* 1982 (1979)
 | * 2431 (1985)
* 2676 (1989)
* 1744 (2001)
* 1299 (2011)
 |

Ajalugu
-------

Külas on 25 maja, mis on ehitatud XIX sajandil ja on piirkonna traditsioonilise arhitektuuri näidisteks. Aastail 1920-1939 kuulus Didžiasalis Poola koosseisu, aastail 1939–1940 oli küla Valgevene NSV koosseisus.

Küla oli nõukogude perioodil kohaliku kolhoosi keskasulaks. Aastail 1972–1975 rajati külla sealsete savilademete ärakasutamiseks keraamikatehas. Küla kasvule pani aluse aga aastail 1975–1992 tegutsenud suur ehitusmaterjalide tehas.

Kombinaadi sulgemine tõi kaasa suuri sotsiaalseid probleeme. 2007. aastaks oli asula kaotanud suure osa oma elanikkonnast, kaks korterelamut olid jäänud tühjaks ja sealsed korterid olid müügis sümboolse ühelitise hinna eest. Sotsiaalse olukorra leevendamiseks kavandati külla kahe uue tööstusettevõtte rajamist: vana tehase ruumidesse kavandati isolatsioonimaterjalide tootmist, ka oli plaanis rajada uus tehas telliste tootmiseks. Mõlemad projektid jäid aga investeeringute puudumisel realiseerimata.

* DidžiasalisDidžiasalis
* KoolimajaKoolimaja
* Korterelamute piirkondKorterelamute piirkond
* Didžiasalise kabelDidžiasalise kabel

Viited
------

1. ↑  2011 m. surašymas
2. ↑   Вялікі гістарычны атлас Беларусі : у 3 т. / Дзяржаўны камітэт па маёмасці Рэспублікі Беларусь, Рэспубліканскае унітарнае прадпрыемства «Белкартаграфія»; рэдкалегія: В. Л. Насевіч (галоўны рэдактар) [і інш.]. — Kd. 2 / — 2013 — lk. 74. — ISBN 978-985-508-245-4.
3. ↑  Tomasz Krzywicki, Przewodnik Litwa, Pruszków: Oficyna Wydawnicza "Rewasz", 2005.
4. ↑  *Didžiasalis.* Visuotinė lietuvių enciklopedija, Kd. IV (Chakasija-Diržių kapinynas). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2003. 693 lk.

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Didžiasalis** |

* Poola Kuningriigi geograafiline leksikon
* Küla portaalis vietoves.Lt
**Baasõli** ehk **põhiõli** (inglise *base oil* või *basic oil*) on mineraalne või sünteetiline õli, millele on lisatud manuseid nõutavate omadustega õli saamiseks.

Mootoriõli
Õlid ja määrded

Aparaadiõli | Avioõli | Baasõli | Destillaatõli | Diestrid |
Diisliõli | Elektroreoloogiline vedelik | EM-määre | Emulsioon | Fluoritud õli | Grafiitmääre | Hüdroõli | Hüpoidõli | Immutusõli | Isolatsiooniõli | Jääkõli | Kaabliõli | Karastusõli | Kastoorõli | Kellaõli | Kolloidne grafiit | Kompaundõli | Kompressoriõli | Kondensaatoriõli | Kondiõli | Konserveerimismääre | Konstaliin | Külmutiõli | Kütteõli | Ligroiin | Lihvõli | Linaõli | Loputusõli | Magnetvedelik | Manusteta õli | Masinaõli | Metallitöötlusõli | Mineraalõli | Mittelenduv õli | Molübdeensulfiid | Mootoriõli | Määrdeõli |Naatriummääre | Oliiviõli | Parafiin | Petrolaatum | Petrooleum | Polüglükoolõli | Põlevkiviõli | Rafineeritud õli | Rapsiõli | Rasketööõli | Rasv | Rasvõli | SHC-õli | Silikoonõli | Silindriõli | Solaarõli | Solidool | Spindliõli |Sööbekindelõli | Sünteetiline määre | Sünteetiline õli | Taimeõli | Talveõli | Tavott | Teljeõli | Tihendusmääre | Trafoõli | Transmissiooniõli | Trossimääre | Tseresiin | Turbiiniõli | Tööstusõli | Vaakumõli | Valgeõli | Tehniline vaseliin | Vaseliinõli | Värtnaõli | Õmblusmasinaõli | Üldmasinaõli |
**Segamisreegel** on matemaatiline meetod aine hulkade arvutamiseks erinevate kontsentratsioonidega segude kokkupanemisel. Enamasti arvutatakse kahe teadaoleva kontsentratsiooniga segu hulgad saamaks kolmas etteantud koostisega segu.

Lahuste segamise reegel
-----------------------

Lahuste segamise reegel (segamisrist). Vasakul on lähtelahuste 1 ja 2 kontsentratsioonid, keskel on soovitud lõpplahuse kontsentratsioon ja paremal on selle saavutamiseks vajalikud lahuse 1 ja lahuse 2 suhtelised hulgad
Lahuste lahjendamisel lahustiga ja kahe või enama erineva kontsentratsiooniga lahuse segamisel saadava lõpplahuse kontsentratsioon arvutatakse segamisreegli abil.

Olgu vaja segada a grammi lahust 1 (kontsentratsiooniga x%) b grammi lahusega 2 (kontsentratsiooniga y%) lõpplahuse (kontsentratsiooniga z%) saamiseks. 

Lahus 1 sisaldab lahustunud ainet a•x:100 grammi
lahus 2 sisaldab lahustunud ainet b•y:100 grammi
lõpplahus sisaldab lahustunud ainet (a+b)•z:100 grammi
Kuna lõpplahuses lahustunud aine mass võrdub segatavates lahustes lahustunud aine masside summaga, siis 

a•x:100 + b•y:100 = (a+b)•z:100 ehk siit segamise reegel:
a•x+b•y=(a+b)•z
Lahuse lahjendamisel lahustiga (veega) saame lihtsustatud valemi (kus y=0 ja b on lahusti mass):

a•x=(a+b)•z
Kahe tuntud kontsentratsiooniga lähtelahuse korral on kõige lihtsam seda teha nn segamisristi abil nagu näidatud kõrvaloleval joonisel. Selleks et saada lahus kontsentratsiooniga z% lahuse 1 (x%) ja lahuse 2 (y%) kokkusegamise teel, tuleb lahust 1 võtta |z – y| osa ja lahust 2 |x – z| osa.

Vaata ka
--------

* Kontsentratsioon
**Johann Christian Lisch** (19. juuli (30. juuli) 1729 Tallinn – 28. veebruar (12. märts) 1811 Pärnu-Jaagupi) oli Eesti vaimulik.

Õppis usuteadust aastatel 1750–1753 (immatrikuleeriti 27. mail 1750) Halle Ülikoolis. Ordineeriti 13. aprillil (24. aprillil) 1760 õpetajaks.

Oli aastatel 1760–1768 Vändra Martini koguduse õpetaja. Aastatel 1768–1811 teenis ta Pärnu-Jakobi kogudust. Oli aastatel 1786–1811 Pärnu praostkonna praost.

Kuna Vene keisrinna Katariina II korraldusel andis Senat 1772. aastal välja käskkirja, millega keelati kirikutesse matmine, siis Pärnu-Jaagupis täideti keisrinna korraldust ja kalmistu rajamist alustati aastal 1773 ja 4. augustil (15. augustil) 1774 õnnistas Lisch kalmistu.

Viited
------

1. ↑  Die evangelischen Prediger Livlands bis 1918. Böhlau Verlag Köln, Wien 1977
2. ↑  "Arhiivikoopia" (PDF). Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 31. juuli 2014. Vaadatud 13. oktoobril 2010.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
3. ↑  Pärnu-Jakobi Koguduse vaimulikud(arhiveeritud)
**Jäneskastik** (*Calamagrostis epigeios*) on kõrreliste sugukonda kastiku perekonda kuuluv rohttaim.

Jäneskastik kasvab mitmel pool Euraasias, vähem Aafrikas. Alpides kohtab teda kuni 1140 m kõrguseni.

Jäneskastik on mitmeaastane taim. Talvel maapealne osa närbub ja hävib vähemalt osaliselt, taim talvitub maa all. Risoom on pikk ja jäme ning asub kuni 2 m sügavusel.

Jäneskastik on pioneerliik. Ta võib kasvada raiesmikul ja enne seda, kui puud ta välja tõrjuvad, anda mitu põlvkonda seemneid.

Jäneskastik kasvab 8–15 dm kõrgeks. Lisaks on tal pikad maa-alused võsundid, mille abil ta levida saab. Sinakas- kuni hallikasrohelised lineaalsed lehed on kuni 7 dm pikad ja 2 cm laiad.

Taim õitseb juulis ja augustis. Õisikuks on kuni 25–35 cm pikkune pruunikas pööris. Üheõieline osaõisik pähik on 5–7 mm pikk. Taim on tuultolmleja.

Vili on teris. Viljad valmivad augustis kuni oktoobris.

Jäneskastik on Eestis tavaline. Ta moodustab vahel hübriide teiste kastikutega, harva ka rand-luidekaeraga.

Kirjandus
---------

* Kull, K. 1972. Jäneskastiku (*Calamagrostis epigeios* (L.) Roth) varieeruvusest ja värdadest Eestis. *Eesti Looduseuurijate Seltsi aastaraamat* 61: 97–106.

Välislingid
-----------

* Jäneskastik andmebaasis eElurikkus Muuda Vikiandmetes

  


|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Jäneskastik** |
Cannaregio peamine tuiksoon Cannaregio kanal Suurelt kanalilt vaadatuna
Cannaregio asukoht Veneetsias
Cannaregio kanal vaadatuna Tre Archi sillalt
**Cannaregio** on kuuest Veneetsia ajaloolisest linnaosast (*sestiere*) põhjapoolseim. Tegemist on pindalalt suuruselt teise ja elanike arvult suurima *sestiere*'iga – 2007. aastal elas seal 13 169 inimest.

Linnaosaga on seotud ka ajalooline kalmistusaar Isola di San Michele.

Ajalugu
-------

Cannaregio kanal, mis oli peamine tee linna enne raudteeühenduse ehitamist mandriga, andis linnaosale ka oma nime (*Canal Regio* tähendab itaalia keeles "Kuninglik kanal"). Piirkonna areng algas 11. sajandil, mil ala kuivendati ja süvendati paralleelsed kanalid. Ent uhked paleed ehitati siiski Veneetsia Suure kanali äärde ning Cannaregio piirkond arenes peamiselt töölisklassi elamispindade ja tööstuse arvelt. 

Alates aastast 1516 oli juutidel keelatud linnas elada mujal kui selleks ette nähtud Veneetsia getos. Geto oli ümbritsetud vahipostidega väravatega ja keegi ei tohtinud sealt lahkuda päikeseloojangust kuni -tõusuni. Siiski olid juutide käes linnas edukad ametikohad kaupmeeste, arstide, liigkasuvõtjate ja muude ametite esindajatena. Piirangud juutide igapäevaelule kestsid rohkem kui 270 aastat, kuni Napoleon Bonaparte Veneetsia vabariigi 1797. aastal vallutas. Ta lasi kõrvaldada väravad ja andis kõigile elanikele vabaduse elada seal, kus nad ise soovivad.

Santa Maria di Nazareth, tuntud ka nimega Chiesa degli Scalzi
19. sajandil rajasid ehitusinsenerid nii läbi Cannaregio linnaosa kulgeva tänava Strada Nuova kui ka maanteesilla, et ühendada Veneetsia otse mandril asuva Mestrega. Tänapäeval on linnaosa Suure kanali ääres olevad alad, mis jäävad Suure kanali ja rongijaama vahele, turiste täis. Muu Cannaregio on suhteliselt rahulik elamurajoon, kust leiab hommikused turud, väikesed poed ja kohvikud.

Peamised vaatamisväärsused
--------------------------

* Ponte delle Guglie sild
* Venezia Santa Lucia raudteejaam
* Veneetsia geto
* Sacca della Misericordia sadam
* Ca' d'Oro palee
* Palazzo Labia palee
* Ca' Vendramin Calergi palee:
	+ Richard Wagneri muuseum (*Museo Wagner*)
	+ Veneetsia kasiino (*Casinò di Venezia*)
* San Michele saar

Kirikud
-------

Cannaregio kirikud
* Le Cappuccine
* Corpus Domini (lammutatud)
* Gesuiti (Santa Maria Assunta)
* La Maddalena di Venezia
* Madonna dell'Orto
* Sant'Alvise
* Santi Apostoli
* San Canciano
* Santa Caterina (ei ole enam sisse õnnistatud)
* San Felice
* Santa Fosca
* San Geremia
* San Giobbe
* San Giovanni Crisostomo di Venezia
* San Leonardo
* San Marcuola
* Santa Maria dei Miracoli
* Santa Maria della Misericordia (ei ole enam sisse õnnistatud)
* Santa Maria dei Servi (hävitatud)
* San Marziale
* Santa Sofia
* Scalzi (Santa Maria di Nazareth)

Välislingid
-----------

* Cannaregio fotod kodulehel *visitvenice.co.uk*
**Segarassid**, vastandina niinimetatud puhastele rassidele, on täpselt piiritlemata inimkonna alajaotused, mis põhinevad sellel, kuidas jaotatakse inimesi nende nähtavamate väliste tunnuste alusel. Nendeks tunnusteks on eelkõige nahavärv, kasv ning pea osade kuju ja värv. Segarassidesse kuuluvateks nimetatakse tavakasutuses neid inimesi, kes ei kuulu väliste tunnuste alusel vaid ühte "puhtasse rassi", näiteks mongoliidide ehk kollase rassi, europiidide ehk valge rassi või negriidide ehk musta rassi hulka. Mõned peavad inimeste jaotamist rassidesse ja segarassidesse pseudoteaduseks, geenravimite loojatel tuleb aga siiski arvestada rassiliste iseärasustega.

Nõukogude perioodi antropoloogilised alajaotused
------------------------------------------------

Ühe Nõukogude perioodil ametlikult tunnustatud ning Nõukogude antropoloogide laialt levitatud teooria järgi eksisteeris esialgu kolm "puhast" põhirassi, milleks olid europiidne, mongoliidne ja negriidne, ning segarassid tekkisid nende põhirasside hilisema segunemise tulemusel.

Europiidide ja mongoliidide segunedes tekkinud uurali ja lõunasiberi rass on esimese järgu tunnuste poolest mõlema põhirassi vahepealne. Mõlemat rassi iseloomustavad lamedavõitu näo esiletungivamad põsenukid, madalam ninajuur, vähem etteulatuv nägu ja kiduram habemekasv kui europiididel. Uurali rassi erijooned on suhteliselt hele nahk, väike nägu, lühike nina ja nõgus ninaselg, kasv keskmine või alla keskmise. Selle rassi uurali tüüpi leidub Lääne-Siberis ja laponoidset tüüpi esindavad saamid. Lõunasiberi rassil on tumedam nahk, ninaselg enamasti kumer, nägu suur, kasv keskmine ja esineb lühipealisust. See rass asustab peamiselt Kasahstani ja Kirgiisiat.

Europiidide ja negriidide segunedes on tekkinud etioopia ja lõunaindia rass: neil inimestel on tume nahk, kuid negriididega võrreldes vähem krässus juuksed, kitsamad nina ja huuled. Etioopia rassi erijooned on pisut heledam, punaka tooniga nahk, pikk kasv, kitsas nägu ja kumer, allapoole otsaga nina. Selle rassi esindajaid kohtab Aafrikas Niiluse ülemjooksul ja Etioopias. Lõunaindia rassil on juuksed enamasti lainelised, kasv suhteliselt väike ja pisike nägu. See rass asustab Lõuna-Indiat ja osaliselt Sri Lankat.

Mõlema põhirassi, nii mongoliidse kui ka negriidse tunnused on kuriili ja polüneesia rassil. Kuriili rassi erijooned on lopsakas habemekasv, lainelised ja tumedad juuksed, hele või tõmmu nahk, keskmise paksusega huuled ning võrdlemisi väike kasv. Polüneesia rassil on habemekasv vähesem, näo laius keskmine, ninajuur kõrgem, huuled tavalisest paksemad ja kasv suur. See rass asustab Vaikse ookeani saari Polüneesias ja Mikroneesias.

Niinimetatud segavereliste nimetusi
-----------------------------------

* Mulatt – mustanahalise ja valge segavereline järglane
* Mestiits – valge ja indiaanlase segavereline järglane
* Sambo – mustanahalise ja indiaanlase segavereline järglane
* Kvarteroon – valge ja mulati segavereline järglane

Kirjandus
---------

* ENE 3. köide
**Johann Bidberg** (15. veebruar 1707 Örslösa, Västergötland – 3. juuni/14. juuni 1770 Harju-Jaani) oli Eesti vaimulik.

Bidberg sündis Örslösas (asub praeguse haldusjaotuse järgi Lidköpingi vallas, Västra Götalandi läänis). Ta õppis Skara gümnaasiumis ja (immatrikuleeriti 22. augustil 1728, oli kohal veel aastal 1731). Alates 26. juulist/6. augustist 1731 oli ta Eestimaal koduõpetaja. Ordineeriti 13. detsembril/24. detsembril 1738 õpetajaks.

Ta oli aastatel 1738–1742 (kutsuti 24. novembril/5. detsembril 1738, introdutseeriti praost Heinrich Gutsleffi poolt 11. veebruaril/22. veebruaril 1739 ametisse) Jõelähtme Maarja koguduse adjunktõpetaja, aastatel 1742–1746 oli ta sama koguduse õpetaja. Aastatel 1746–1770 oli ta (kutsuti 7. veebruaril/18. veebruaril 1746, introdutseeriti 14. märtsil/25. märtsil 1746) Harju-Jaani koguduse õpetaja. Aastal 1743 kirjeldas ta hernhuutlikku usulist ärkamist Jõelähtmel.

Isiklikku
---------

Tema poeg David Johann Bidberg oli Vigala Maarja koguduse õpetaja.

Viited
------

1. ↑  Liivi Aarma Põhja-Eesti vaimulike lühielulood 1525–1885 Tallinn 2007
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib lahtisest baasist; kinnise baasi kohta vaata artiklit Kinnine baas* |

---

**Baas** ehk **topoloogia baas** ehk **lahtine baas** ehk **topoloogilise ruumi baas** on topoloogilise ruumi {\displaystyle X} lahtiste alamhulkade niisugune pere, et iga lahtine hulk topoloogilises ruumis {\displaystyle X} on baasi elementide ühend. 

Baasi mõiste on üks topoloogia põhimõisteid. Paljudes küsimustes, mis puutuvad mingi ruumi lahtistesse hulkadesse, on piisab piirduda selle ruumi baasi elementide vaatlemisega. 

Sageli esitatakse topoloogia baas selleks, et topoloogiat *defineerida*. Näiteks meetrilisel ruumil defineeritakse topoloogia baasi kaudu, mille moodustavad kõik lahtised kerad.

Omadused
--------

Topoloogilisel ruumil võib olla palju baase. Suurim neist on kõigi lahtiste hulkade hulk. Teispidiselt ei vasta ühele baasile mitu topoloogiat ehk igale baasile vastab unikaalne topoloogia. Viimane omadus võimaldab topoloogiaid defineerida baasi määratlemise kaudu.

Baaside kaks olulist omadust on:

1. Baas *katab* hulga {\displaystyle X}.
2. Olgu {\displaystyle B\_{2}}, {\displaystyle B\_{2}} baasi elemendid ja I nende ühisosa, siis iga punkti {\displaystyle x\in I} jaoks leidub baasi element {\displaystyle B\_{3}}, mis kuulub ühisossa I ja mis sisaldab punkti {\displaystyle x}.

Ükski {\displaystyle X} alamhulkade kogum, mis ei rahulda üht ülaltoodud tingimiustest ei saa olla ühegi {\displaystyle X} topoloogia baas. Teistpidiselt, kui mõni {\displaystyle X} alamhulkade kogum {\displaystyle B} rahuldab ülaltoodud tingimusi, siis leidub üheselt määratud topoloogia hulgal {\displaystyle X}, mille baasiks on {\displaystyle B}. Sellise baasi määratlemine on väga tavapärane viis topoloogiate defineerimiseks. Märkigem veel, et piisav ((kuid mitte tarvilik) on nõuda, et {\displaystyle B} oleks suletud ühisosade võtmise suhtes. Sel juhul saab teine ülaltoodud tingimustest alati täidetud, sest võib vaida {\displaystyle B\_{3}=I}.

Näited
------

* Kui {\displaystyle X} ja {\displaystyle Y} on topoloogilised ruumid topoloogiate baasidega {\displaystyle {\mathfrak {B}}\_{X}} ja {\displaystyle {\mathfrak {B}}\_{Y}}, siis topoloogia ruumide korrutisel {\displaystyle X\times Y} antakse baasi

{\displaystyle {\mathfrak {B}}\_{X\times Y}=\{U\times V\,:U\in {\mathfrak {B}}\_{X},\,V\in {\mathfrak {B}}\_{Y}\}} abil.  
Seejuures ei sõltu topoloogia ruumil {\displaystyle X\times Y} sellest, milliseid ruumide X ja Y baase kasutatakse topoloogia defineerimiseks. Niisugust topoloogiat nimetatakse topoloogiliste ruumide korrutise (standardseks) topoloogiaks.
* Reaalarvude ruumi {\displaystyle \mathbb {R} } topoloogia defineeritakse kõigi vahemike {\displaystyle (a,b)} süsteemi abil, mis moodustab selle topoloogia baasi. Analoogselt defineeritakse ruumi {\displaystyle {\mathbb {R} }^{n}} topoloogia lahtiste ristkülikute {\displaystyle (a\_{1},b\_{1})\times (a\_{2},b\_{2})\times \dots \times (a\_{n},b\_{n})} baasi abil, ja see topoloogia langeb ilmselt kokku ruumide otsekorrutise standardse topoloogiaga.

Vaata ka
--------

* Eelbaas
Segakoor Waldia laulmas Õie Pärteli juhendamisel Jööri folgil, 2011
**Segakoor** on laulukoor, milles laulavad mehed ja naised. 

Tüüpiliselt on segakooris neli häälerühma: naised jagunevad sopraniteks ja altideks ja mehed tenoriteks ja bassideks. Olenevalt esitatavast teosest võib koor jaguneda ka rohkemateks häälerühmadeks, näiteks võib juures olla meeshäälte rühm bariton.

Traditsiooniliselt seisavad publikule esinedes mehed naiste taga (bassid sopranite ja tenorid altide taga), aga vastavalt konkreetse koori ja dirigendi eelistustele või muudest teguritest tulenevalt võib asetus olla teistsugune, näiteks kaks meeshäälerühma keskel ja naised kahel pool külgedel. Võimalik on ka asetus, kus häälerühmad paiknevad kõrvuti järjestuses kõrgeimast kuni madalaimani.

Segakoorid Eesti üldlaulupidudel
--------------------------------

Kuigi segakoorid tahtsid osa võtta juba I üldlaulupeost, nõudis üldjuht Johann Voldemar Jannsen ainult meeskooride esinemist. Tolle aja kirikliku moraali seisukohast peeti segakooride mitmepäevaseks peoks kokkukutsumist sobimatuks. Esimest korda pääsesid naised segakooride liikmetena esinema IV üldlaulupeol.

Vaata ka
--------

* Eesti segakooride loend
* Poiste segakoor
* Kammerkoor

Viited
------

1. ↑  Rudolf Põldmäe, "Esimene Eesti üldlaulupidu 1869", 1969
Kase, lepa ja kuuse segapuistu Kõrvemaal 2022. aasta veebruaris
**Segapuistuks** ehk **segametsaks** nimetatakse metsanduses eri liiki puudega puistut. 

Segapuistul on puhtpuistu ees mitmeid eeliseid, näiteks kasutatakse optimaalsemalt mulla viljakust ja valgust, mille tulemuseks on ligi 20% rohkem puitu, samuti säilib segapuistus paremini mulla viljakus. Segapuistu saab vähem kahjustusi ilmastikutingimuste, putukate, seente jm toimel. Ka levivad metsatulekahjud segapuistutes reeglina aeglasemalt. Segapuistud on üldiselt ka liigirikkamad ja toimivad seetõttu paremini elurikkuse säilitamisel.

Segapuistu puuduseks on keerulisem majandamine. Segapuistu rajamisel võib olla vaja soetada erinevat metsakultiveerimismaterjali ning arvestada kultiveerimisel seguliikide iseärasustega. Puuliikidel võivad olla erinevad küpsusvanused, mis raskendab raiete kavandamist ja teostamist. Ka tuleb segapuistus langilt rohkem erinevaid metsamaterjali sorte, mis komplitseerib logistikat. Segapuistus võivad ilmneda ka bioloogilised kokkusobimatuse probleemid, mis võivad puistu tootlikkust vähendada. Näiteks arukask segus männiga piitsutab oma okstega lähedal kasvavate mändide võrseid, mistõttu need kuivavad ja puistu täius langeb (puistu hõreneb). Samuti ei sobi männiga segus kasvama haab, sest haab on männi-pigirooste vaheperemees. Mõnedes kasvukohatüüpides on Eesti oludes segapuistut väga raske rajada, nt rabas ja kuivas nõmmemetsas ei ole erilisi alternatiive puhtmännikutele.

Vaata ka
--------

* puhtpuistu
* segamets
**Calixtus III** (ka: *Callistus III*, *Callixtus III*; suri arvatavasti 1179) oli vastupaavst septembrist 1168 kuni 29. augustini 1178. 

Paavstiks oli sel ajal Aleksander III. Calixtus III oli teine vastupaavst Friedrich Barbarossa ja Aleksander III vahelise vastuseisu ajal. 

Ta oli pärit Arezzost ja tema nimi oli **Giovanni**. Enne vastupaavstiks saamist oli ta Strumi vallombrosiaanide kloostri abt. Itaalia keeles nimetatakse teda *Giovanni di Struma*. 

Giovanni oli Friedrich Barbarossa tugev ja varajane toetaja. Ta toetas ka vastupaavst Victor IV-t, kes tegi ta kardinaliks, nimetades ta Albano kardinalpiiskopiks. 

Väike arv skismaatilisi kardinale valis ta 20. novembril vastupaavst Paschalis III järglaseks. 

Calixtus oli põhiliselt vahend, mille abil Friedrich sai paavst Aleksander III-le survet avaldada. Tema toetuspiirkond oli väike. Ta resideeris Viterbos.

Kui Friedrich kaotas Legnano lahingu, oli ta 1. augustil 1177 sunnitud sõlmima Veneetsia rahu ja tunnistama Aleksandrit õiguspärase paavstina. 

Calixtus oli veel mõnda aega vastupaavst Albanos, kuni alistus 29. augustil 1178 Aleksandrile. Pärast seda määrati ta kirikuvarade haldajaks Beneventosse, kus ta suri.
**Johann Below** (ka **Johannes Below**; 1601 Rostock – 27. detsember 1668 Rostock) oli Saksamaal ja Eestis tegutsenud arst ja Tartu Ülikooli rektor.

Below astus Rostocki ülikooli 1618. aastal. 1628. aastal kaitses ta seal doktorikraadi väitekirjaga "De variolis et morbillis" (juhendaja Jacob Fabricius). Aastatel 1632–1642 oli Below Tartu Ülikooli arstiteaduse professor, aastatel 1633–1642 aga Tartu õuekohtu- ja linnaarst. 1634. ja 1641. aastal oli ta Tartu Ülikooli rektor.

1643. aastal lahkus Johann Below Tartust ja alustas tööd Vene tsaari Mihhail Fjodorovitši (ning hiljem ka tolle järeltulijate Aleksei Mihhailovitši ja Fjodor Aleksejevitši) ihuarstina. 1651. aastal pöördus ta tagasi Saksamaale, kus asus elama Lübeckisse.

Sugulased
---------

Johann Belowi vend Bernhard Below oli Rootsi kuninganna Kristiina ning kuningate Karl X Gustavi ja Karl XI ihuarst. Tema vennapoeg Jakob Friedrich Below, kes töötas Tartu Ülikooli rektorina aastatel 1696–97, oli samuti arst. Pärast Poltaava lahingus vangilangemist sai Jakob Friedrichist Peeter I õukonnaarst.

Allmärkus
---------

1. ↑  Johann Below aastal Rostock Matrikelportal

Kirjandus
---------

* "Svenskt biografiskt lexikon", kd 3 (1922), lk 131 jj.
* Kaarina Rein "Arstiteadus rootsiaegses Tartu gümnaasiumis ja ülikoolis aastatel 1630–1656. Meditsiinialased disputatsioonid ja oratsioonid ning nende autorid." Tartu: Tartu Ülikooli Kirjastus, 2011, lk 19, 24, 35, 44–48, 50, 55, 59, 60, 94, 95,102–104, 107, 110, 111, 114, 115, 137–140.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**Academia Gustaviana rektor - Heinrich Hein (1633-1634)** | **Academia Gustaviana rektor  Johann Below**1634 | Järgnev**Academia Gustaviana prorektor  Michael Savonius (1634-1635)** |
| Eelnev**Academia Gustaviana rektor - Heinrich Hein (1639-1640)** | **Academia Gustaviana rektor  Johann Below**1641 | Järgnev**Academia Gustaviana rektor  Andreas Virginius (1641-1642)** |
**Kips** on üks sulfaatsetest vett sisaldavatest mineraalidest.

Keemiline valem: CaSO4**·**2H2O.

Kips on tavaline mineraal, sulfaatsetest mineraalidest kõige laialdasema levikuga.

Kips on mineraalina suhteliselt pehme (kõvadus Mohsi astmikul 2). Erikaal 2,3; klaasiläige. Puhas kips on värvuselt valge või värvitu, kuid lisandite tõttu võib värvuda hallikaks, kollakaks, sinakaks, punakaks või pruuniks. Esineb massiivsena, kristallidena (monokliinne süngoonia) või kiudja agregaadina.

Tekkelt on kips evaporiit, sarnanedes haliidi ja sülviiniga. Et kaltsiumsulfaat lahustub vees väiksemal määral kui näiteks naatriumkloriid või kaaliumkloriid, hakkab ta ka varem lahusest välja kristalliseeruma. Kips võib moodustuda ka vulkaanilistes piirkondades, kui fumaroolidest väljunud väävliühendeist moodustunud väävelhape reageerib lubjakiviga. Samuti võib kips moodustuda lõhedes, kus püriidi oksüdatsiooni teel vabanenud väävel moodustab väävelhappe, mis reageerib lubjakivist ümbriskivimiga. Kips moodustub ka anhüdriidi hüdratatsioonil.

Kipsi erimite seas on alabaster ja seleniit.

Puhast, hüdraatumata kaltsiumsulfaati nimetatakse anhüdriidiks.

Eestile lähimad kipsileiukohad asuvad Petserimaal Irboska lähedal.

Viited
------

1. ↑  Eesti arvudes. Tallinn: Riigi Statistika Keskbüroo, 1934, lk 62

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Kips** |
See artikkel räägib romaanist.  Hiina astroloogilise aasta kohta vaata artiklit Jäneseaasta.  

---

"**Jänese aasta**" (soome keeles **"Jäniksen vuosi"**) on Arto Paasilinna 1975. aastal ilmunud romaan.

Eesti keeles on romaan ilmunud Sirje Kiini tõlkes 1995. aastal Loomingu Raamatukogus. Eesti NSV-s ei lubatud raamatut välja anda selle tegelase, nimismees Hannikaise tõttu, kes on president Kekkose elulugu uurides jõudnud järeldusele, et Kekkonen 1968. aasta paiku asendati "uue Kekkosega". Hiljem on raamat ilmunud ka läti, leedu, vene ja ukraina keeles (www.sks.fi).

Sisukokkuvõte
-------------

Elus pettunud toimetaja Vatanen korjab üles liiklusõnnetusel vigastatud jänesepoja ning satub koos temaga rännates järgneva aasta jooksul kõikvõimalikesse sekeldustesse. Lõpuks ületavad Vatanen ja jänes karujahti pidades Nõukogude Liidu piiri, arreteeritakse ja loovutatakse Soome ametivõimudele, kes inkrimineerivad Vatasele kümneid kuritegusid ja seaduserikkumisi (sealhulgas abielurikkumine, hulkurlus, ilma loata metslooma pidamine, salaviina joomine, sõjasaagi omastamine ja vanarauaks müük, välisministeeriumi korraldatud õhtusöögil ilma kutseta osalemine, salaküttimine ja ebaseaduslik riigipiiri ületamine).

Tsitaat
-------

Minul, selle raamatu kirjutajal, on olnud ainulaadne õnn Vatast eeluurimisvanglas oleku ajal külastada; me pidasime pikki vestlusi, mille kohta ma tegin võimalikult täpseid ülestähendusi, ja nende põhjal olengi ma selle raamatu kirjutanud.

Mu mällu on talletunud pilt mehest, kes jättis paljuski sügavamõttelise, hea iseloomuga inimese mulje; igaveseks sööbisid mu mällu Vatase sõnad, kui meie viimane usutlus lõppes: "Sihuke on elu."

Minu arusaamise kohaselt näitas Vatase isikulooline tegu, et ta on revolutsionäär, tõeline mässuline, ja selles peitus tema suurus. Kui Vatanen oma kõledas kongis hellalt jänest silitas, otsekui oleks ta olnud loomakese ema, siis teadsin, mida inimlik ühtekuuluvustunne võib korda saata. Mäletan hetki, mil Vatanen vaatas niiske pilguga kivist vanglaseina, ja mind vaevas ebamäärane tunne, et mitte miski ei või takistada seda õnnetusse olukorda aetud meest veel kord näitamas[t?] kogu oma olemuse sügavaimat jõudu.

Kui see raamat oli juba trükikotta minemas, toodi otse vanglast mu töötuppa ratsakäskjala poolt kohale toimetatud kiirtelegramm: Vatanen ja jänes olid põgenenud!

Välislingid
-----------

* Kirjandusblogi sissekanne, 31. juuli 2011
**Hüpomaania** on mõõdukas meeleolu kõrgenemine. Võrreldes maaniaga, on hüpomaniakaalses meeleolus viibival inimesel säilinud üsna hästi kontroll oma tegevuse üle. Seetõttu on hüpomaniakaalse meeleolu liigitamine haiguslike seisundite hulka diskuteeritav.

Hüpomaniakaalse meeleolu diagnostiline tähendus ilma muude sümptomite esinemiseta või anamnestiliste andmete olemasoluta on väike, kuna esineb teatav hulk inimesi, kellel on isiku omapärana rõõmsameelsus ja energilisus. 

Püsivalt esineb kerge meeleolu kõrgenemine, energia ja aktiivsuse tõus ja tavaliselt ilmne heaolu ning vaimse ja füüsilise töövõime kõrgenemise tunne. Sageli esineb ka kõrgenenud seltskondlikkus, jutukus, familiaarsus, seksuaalsuse tõus ja unevajaduse vähenemine, kuid mitte sellisel määral, et see põhjustaks erilisi häireid töös või sotsiaalsetes suhetes. Mõnikord ilmneb tavalise eufoorilise seltskondlikkuse asemel ärrituvus, upsakus ja mühaklik käitumine. Kontsentratsioon ja tähelepanu, samuti püsiva töötamise või lõõgastumise võime võivad nõrgeneda, kuid see ei pruugi ära hoida huvi tekkimist täiesti uute riskantsete ettevõtmiste või tegevusalade vastu, ka võib ette tulla kergemeelset raha kulutamist.

Psühhiaatrias on hüpomaniakaalne meeleolu iseloomulik bipolaarsele häirele haiguse ägenemisel (meeleolu suundumisel maania suunas) või taandumisel (tervisliku seisundi paranemisel enne meeleolu jõudmist inimesele omase meeleoluni).

Vaata ka
--------

* Maania
Kiran Mazumdar-Shaw
Kiran Mazumdar-Shaw
**Kiran Mazumdar-Shaw** (kannada keeles ಕಿರಣ್ ಮಜುಮ್ದರ್ ಷ; sündinud 23. märtsil 1953) on India ettevõtja ja zooloog. 

Ta on Indias Bangalore'is tegutseva biotehnoloogiafirma Biocon Limited tegevjuht ja nõukogu esimees ning IIM-Bangalore esimees. Ta on ajakirja Forbes maailma 100 mõjukaima naise nimekirjas ning ajalehe Financial Times maailma 50 mõjukaima naisettevõtja nimekirjas.

1973. aastal kaitses Mazumdar-Shaw doktoriväitekirja zooloogias Bangalore'i Ülikoolis. Järeldoktorantuuri läbis ta Ballarati kolledžis õllemeistrina (1975). 1978. aastal rajas ta ettevõtte Biocon, mille arendas tööstuslikust ensüümitootjast biofarmaatsiaettevõtteks, mis on spetsialiseerunud diabeedi, onkoloogia ja autoimmuunhaiguste valdkonnale.

Mazumdar-Shaw on pälvinud auhindu, ta on India Ärikooli ja Hyderabadi Tehnoloogiainstituudi nõukogu liige.

Viited
------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Kiran Mazumdar-Shaw** |

1. ↑  "Start-up stories: Kiran Mazumdar-Shaw". BBC. Vaadatud 5. märts 2013.
2. ↑
3. ↑
4. ↑  "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 20. juuni 2014. Vaadatud 13. märtsil 2014.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
5. ↑  "Kiran Mazumdar Shaw". Forbes.
6. ↑  Executive Board, KnowISB – Indian School of Business (ISB). Isb.edu. Retrieved on 17 July 2012.
7. ↑  IIT Hyderabad | BoGs. Iith.ac.in. Retrieved on 17 July 2012.
**Hüpoikoon** on Charles Sanders Peirce'i semiootikas ikoonilise märgi ehk ikooni esitis.

Tsitaat
-------

"Mingi võimalikkus üksinda on ikoon (märk) puhtalt oma kvaliteedi tõttu. Ning selle objekt saab olla üksnes esmasus. Kuid märk võib olla ikooniline, see tähendab, võib representeerida oma objekti peamiselt tema sarnasuse kaudu, olgu tema olemise viis milline tahes. Kui on tarvis nimisõna, siis ikoonilist esitist võib nimetada *hüpoikooniks*. Mis tahes materiaalne kujutis, nagu näiteks maal, on oma representeerimisviisi poolest suuresti konventsionaalne; kuid iseenesest, ilma allkirja või sildita, võib teda nimetada hüpoikooniks.

Hüpoikoonid võib lühidalt jaotada vastavalt esmasuse viisile, milles nad osalevad. Need, mis osalevad lihtsates kvaliteetides, ehk Esimesed esmasused, on kujutised (*images*); need, mis representeerivad ühe asja osade suhteid, peamiselt düaadilisi või sellisena vaadelduid, analoogsete suhetena nende eneste osades, on *diagrammid*; need, mis representeerivad esitise representeerivat iseloomu, representeerides parallelismi milleski muus, on *metafoorid*." ('A Syllabus of Certain Topics of Logic', EP 2:273, 1903)
**Hüpotees** on oletus. 

Kitsamas mõttes mõistetakse **hüpoteesi** all teaduslikku oletust, mille tõesus ei ole kindlaks tehtud.

Matemaatika
-----------

Matemaatikas kujutab hüpotees endast tavaliselt matemaatilist propositsiooni, mis ei ole tõestatud. Kui see propositsioon tõestatakse, siis selgub, et tegemist on teoreemiga. Ühtlasi lakkab ta olemast hüpotees.

Empiirilised teadused
---------------------

Loodusteaduses ja teistes empiirilistes teadustes nimetatakse hüpoteesiks tavaliselt teoreetilist oletust, mille tõesuse või vääruse kohta on kas või põhimõtteliselt võimalik leida tõendmaterjali, mis põhineb kogemusel. 

Induktsionistliku arusaama kohaselt on kogemuse abil võimalik hüpoteesi sellisel määral õigustada, et selle tõesust võiks pidada kindlakstehtuks. Mõnikord öeldakse sellisel puhul, et hüpoteesist on saanud teooria.

Karl Popper väitis, et teooria saabki olla ainult hüpotees. Kogemuse abil ei ole võimalik hüpoteesi tõesust kindlaks teha, küll aga ümber lükata. 

Hüpoteesi ja teooria eristamine on küll seotud arusaamaga, et teooria on hüpoteesist usaldusväärsem, kuid sageli põhineb sõnavalik lihtsalt traditsioonil. Hüpoteesi nimetamine teooriaks võib tuleneda ka selle piisavast tunnustatuse astmest.

Vaata ka
--------

* abduktsioon
**Jäneselised** ehk **lagomorfid** (*Lagomorpha*) on loomade selts imetajate klassist.

Paljunemine
-----------

Olenevalt kliimast ja liigist võib tiinus kesta jäneselistel 28 päeva  harilikel küülikutel või rohkem kui 50 päeva mõnedel jäneslastel, kes elavad polaaralade ligi. Sündimus võib paljudel jäneselistel olla lühikese kande- ja arenguaja, varase suguküpsuse ning mitme arvuka pesakonna tõttu väga suur. Näiteks on mõnedel stepipiirkonna viiksjäneslastel aastas kuni viis pesakonda 8-13 järeltulijaga. Harilikul küülikul ja veel mõnel liigil võib aastas olla viis kuni seitse pesakonda keskeltläbi 9 järeltulijaga. Loomulike vaenlaste rohkuse tõttu on aga ka suremus jäneseliste seas üsna suur. 

Halbades tingimustes võivad looted resorbeeruda. 

Urgudes ja pesades sünnitavatel jäneselistel on pojad abitud, paljad ja pimedad. Neil, kes püsipesa ei sea, on pojad kohe nägijad ja karvased ning jooksevad pea laiali.

Süstemaatika
------------

Selts jaguneb kaheks sugukonnaks:

* *Leporidae* – jäneslased
* *Ochotonidae* ehk *Lagomyidae* – viiksjäneslased

Viited
------

1. ↑  Kirk, Anne. Kas tunneme jäneseid? Eesti loodus 2/2014, lk 8-15 (172 -179)
**Helmut Hallemaa** (sündinud 30. juunil 1954 Valgas) on Eesti poliitik.

Ta lõpetas 1972. aastal Valga 1. Keskkooli ja 1977. aastal Tartu Riikliku Ülikooli bioloogia-geograafiateaduskonna geograafia erialal. Ta oli aastatel 2001–2009 ja 2011–2014 Tartu Ülikooli geograafiadoktorant.

Ta tegutseb arenduskonsultandina.

Poliitiline tegevus
-------------------

Helmut Hallemaa on Eesti Keskerakonna asutajaliige, olles 12. oktoobrist 1991 ka erakonna liige. 

1992. aasta Riigikogu valimistel kandideeris ta Valimisliidu Rahvarinne nimekirjas, kuid ei osutunud valituks.

Alates 1996. aastast on ta kandideerinud kohaliku omavalitsuse volikogu valimistel Viljandi linnas.

2013. aasta kohaliku omavalitsuste volikogude valimistel oli ta Eesti Keskerakonna kandidaat Viljandi linnapea ametikohale. Teda toetas 347 valijat (4,6% häältest).

2015. aasta Riigikogu valimistel sai ta valimisringkonnas nr 8 (Viljandi ja Järva maakond) 435 häält ega osutunud valituks. Ta pääses XIII Riigikokku Mailis Repsi asendusliikmena 23. novembril 2016.

2019. aasta Riigikogu valimistel sai ta valimisringkonnas nr 8 700 häält ega osutunud valituks.

Ta on Viljandi linnavalitsuse liige ja Keskerakonna Viljandimaa piirkonna esimees.

Viited
------

1. ↑  Rannar Raba. "Vastne riigikogulane jäi doktoritööga jänni". Sakala, 29. november 2016
2. ↑  Keskerakond seadis Viljandi linnapea kandidaadiks Helmut Hallemaa
3. ↑
4. ↑
5. ↑  Viljandimaa keskerakondlaste juhina jätkab Helmut Hallemaa

Välislingid
-----------

* Helmut Hallemaa analüüsid ja ettekanded
* Helmut Hallemaa osalemine valimistel
* Rannar Raba. "Vastne riigikogulane jäi doktoritööga jänni". Sakala, 29. november 2016
**Hüpoidõli** (saksa *Hypoidöl*) on sööbekindel õli, mis leiab kasutust peamiselt hüpoidülekandega autodes tagasillaõlina.

Mootoriõli
Õlid ja määrded

Aparaadiõli | Avioõli | Baasõli | Destillaatõli | Diestrid |
Diisliõli | Elektroreoloogiline vedelik | EM-määre | Emulsioon | Fluoritud õli | Grafiitmääre | Hüdroõli | Hüpoidõli | Immutusõli | Isolatsiooniõli | Jääkõli | Kaabliõli | Karastusõli | Kastoorõli | Kellaõli | Kolloidne grafiit | Kompaundõli | Kompressoriõli | Kondensaatoriõli | Kondiõli | Konserveerimismääre | Konstaliin | Külmutiõli | Kütteõli | Ligroiin | Lihvõli | Linaõli | Loputusõli | Magnetvedelik | Manusteta õli | Masinaõli | Metallitöötlusõli | Mineraalõli | Mittelenduv õli | Molübdeensulfiid | Mootoriõli | Määrdeõli |Naatriummääre | Oliiviõli | Parafiin | Petrolaatum | Petrooleum | Polüglükoolõli | Põlevkiviõli | Rafineeritud õli | Rapsiõli | Rasketööõli | Rasv | Rasvõli | SHC-õli | Silikoonõli | Silindriõli | Solaarõli | Solidool | Spindliõli |Sööbekindelõli | Sünteetiline määre | Sünteetiline õli | Taimeõli | Talveõli | Tavott | Teljeõli | Tihendusmääre | Trafoõli | Transmissiooniõli | Trossimääre | Tseresiin | Turbiiniõli | Tööstusõli | Vaakumõli | Valgeõli | Tehniline vaseliin | Vaseliinõli | Värtnaõli | Õmblusmasinaõli | Üldmasinaõli |
**Roman Mihhailovitš Dmitrijev** (jakuudi keeles Роман Михайлович Дмитриев; 7. märts 1949  Žiganski rajoon, Jakuudi ANSV – 11. veebruar 2010 Moskva) oli jakuudi maadleja ja treener, olümpiavõitja,  Põhjatähe ordeni kavaler.

Ta võitis vabamaadluses helveskaalus 1972. aasta suveolümpiamängudel Münchenis kuldmedali ja 1976. aasta suveolümpiamängudel Montréalis hõbemedali. Ta on maailmameister (1973), Euroopa meister (1969) ja kuuekordne NSV Liidu meister.

Aastatel 2008–2013 oli Dmitrijev Sahha (Jakuutia) Vabariigi Riigikogu (Il Tümene) liige.

Haridus- ja töökäik
-------------------

Roman Dmitrijev oli Tšuraptša Spordiinternaatkooli kasvandik, tema treener oli Dmitri Korkin. Ta lõpetas 1978. aastal  Moskva riikliku kehakultuuri keskinstituudi. Ta on töötanud Jakuudi ANSV maadluskoondise ja Venemaa Föderatsiooni noorte maadluskoondise vanemtreenerina. Pärast treenerikarjääri töötas ta spordiametnikuna, sealhulgas 2002. aastal Sahha (Jakuutia) Vabariigi spordiministri esimese asetäitjana.

Ta on maetud Jakutskis.

NSV Liidu teenelise meistersportlase rinnamärk

Tunnustus
---------

* 1972 – NSV Liidu teeneline meistersportlane
* 1984 – Jakuudi ANSV teeneline treener
* 1985 – NSV Liidu teeneline treener
* 2003 – Sahha (Jakuutia) Vabariigi Korkini-nimeline riiklik preemia kehakultuuri ja spordi valdkonnas
* 2006 –  Põhjatähe orden

Viited
------

1. 1 2 3 4 5  Славные имена якутской вольной борьбы: Коркин Дмитрий Петрович. wrestsakha.ru
2. 1 2 3  Дмитриев Роман Михайлович. ysia.ru
3. ↑  Дмитриев Роман. infosport.ru

Välislingid
-----------

* Foto. ru.wikipedia.org
* Foto. sah.wikipedia.org
* В Ил Тумэне проходит круглый стол о роли Романа Дмитриева в спорте и политике. m.iltumen.ru
Helmut Heiderich
**Helmut Heiderich** (sündinud 4. veebruaril 1949 Lautenhausenis) on saksa poliitik, Kristliku-Demokraatliku Liidu (CDU) liige, Bundestagi liige, Eelarvekomisjoni ning Euroopa Liidu küsimuste allkomisjoni liige. 

Aastal 1967 lõpetas ta keskkooli Bad Hersfeldis. Aastal 1972 lõpetas ta ülikooli ja sai kraadi majandusteaduses. 

Aastal 1987 töötas Haider Fulda Ülikooli majandusinformaatika professorina; 1991. aastal – e-tehnoloogiate kõrgkoolis ja Bad Hersfeldi kutsekoolis.

Alates 1986. aastast oli ta CDU Hersfeld / Rotenburgi piirkonna esimehe asetäitja ja 1992. aastal valiti ta esimeheks. Esimest korda oli ta Bundestagi liige aastatel 1996–1998 ja hiljem uuesti 2000–2005. Aastal 2011 valiti ta uuesti parlamenti. 18. Bundestagi koosseisus oli ta Sportkomisjoni liige.

Heiderich on protestant. Ta on abielus ja tal on kaks tütart.

Viited
------

1. ↑  "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 27. september 2016. Vaadatud 10. veebruaril 2015.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
2. ↑