recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Vilejka** (valgevene-eesti transkriptsioonis **Vileika**, poola keeles *Wilejka*, leedu keeles *Vileika*) on linn Valgevenes Minski oblastis, Vilejka rajooni halduskeskus. Vilejka asub Vilija jõe kaldal. Linna läbib Połacki ja Maładziečna vaheline raudtee.

Haridust annavad neli keskkooli, internaatkool, laste spordikool ja muusikakool. Linnas on ka kultuurimaja, teater ja kolm raamatukogu. 

Vilejkas on kergetööstus ja toiduainetetööstus, seal toodetakse ehitusmaterjale, tegeletakse masinaehitusega ja töödeldakse puitu. Linnas antakse välja rajoonilehte «Шлях перамогі» ja ajalehte «Рэгіянальная газета» (endine rajoonileht). Linnas asub Venemaa laevastiku sideväeosa.

Linnas on koduloomuuseum, seal asub ka kunstnik Nikadzim Silivanoviči näitusesaal. Vaatamisväärsusteks on veel vanalinn, XX sajandi alguses ehitatud raudteejaam, õigeusu kirik aastast 1865 ja aastail 1906–1913 ehitatud uusgooti stiilis katoliku kirik.

Ajalugu
-------

Vilejkat on esmamainitud 1324. aastal. Toona asus seal Kuranieci riigimõis. Selle varasematest halduritest tuntuim on Mikołaj Radziwill Must. Aastaks 1567 oli mõisa juurde tekkinud samanimeline alev.

Seoses administratiivse reformiga hakkas Vilejka kuuluma Vilniuse vojevoodkonda ja Asmiany maakonda. Nime Vilejka kasutatakse Kuranieci kõrval esimest korda aastal 1617. Aastal 1635 müüs Władysław IV Waza mõisa Gosiewskitele, 1667. aastal sai sellest Pacide valdus. Aastal 1727 sai alev õiguse kolm korda aastas laata pidada.

Poola jagamisel läks Vilejka aastal 1793 Venemaa koosseisu. Aastal 1795 sai Vilejkast linn. Algul kuulus see Minski, hiljem aga Vilno kubermangu. Aastal 1810 laastas linna suur tulekahju.

Pärast Esimest maailmasõda kuulus Vilejka Poola koosseisu. 1939. aastast kuulus asula Nõukogude Liitu. Teises maailmasõjas kaotas Vilejka enam kui 6000 kohalikku elanikku.

Nõukogude ajal asus linnas 43. sideväeosa, seetõttu oli Vilejka kinnine linn. Aastal 1973 rajati linna juurde Vilija jõele Valgevene suurim veehoidla. Aastal 1998 rajati selle juurde ka hüdroelektrijaam.

Pilte
-----

* Vilejka õigeusu kirikVilejka õigeusu kirik
* Vilejka juutide hukkamispaik II maailmasõja ajalVilejka juutide hukkamispaik II maailmasõja ajal
* Vilejka katoliku kirikVilejka katoliku kirik

Tuntud elanikke
---------------

* Alaksandar Ułasaŭ – Valgevene poliitik ja majandustegelane
* Zygmunt Młot-Przepałkowski – Poola sõjaväelane
* Ewa Maria Ostrowska – poola kirjanik
* Władysław Strzemiński – poola kunstnik
* Katarzyna Kobro – poola kunstnik
* Valery Pazdniakoŭ – valgevene arheoloog
* Źmicier Kazłoŭski – valgevene laulja
* Alaksiej Čubat – valgevene luuletaja
* Maria Górska-Zajączkowska – poola bioloog

Viited
------

1. ↑  The population as of January 1, 2023 and the average annual population for 2022 in the Republic of Belarus by regions, districts, cities and urban-type settlements

Välislingid
-----------

 Vilejka – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
* Linn valgevene fotoentsüklopeedias
* Vilejka
* Linna koduleht
* Linna mitteametlik koduleht
* Vilejka sõjaväebaas
* Venekeelne artikkel linna kohta
* Linn YouTube'is
**Limingen** (lõunasaami *Lyjmede*) on järv Norras Trøndelagi maakonnas Røyrviki ja Lierne vallas.

Järve pindala on 93 km².

Sügavus on 192 m ning keskmine sügavus umbes 87 m. Järve maht on 8,34 km³.

Järv on üles paisutatud. Reguleeritav veepind asetseb 418...409 m kõrgusel merepinnast.

Røyrviki jõgi (norra *Røyrvikelva*) suubub järve põhjast Vektareni järve poolt. Jõgi on üles paisutatud ning selle vesi juhitakse Røyrvikis asuvasse Røyrvikfossi hüdroelektrijaama.

Limingenist voolab järve lõunaotsas Lierne valla Limingeni küla juures välja Linevasselva (Rootsi poolel on selle nimi Brännälven). Jõe vesi juhitakse Tunnsjøeni hüdroelektrijaama kaudu Tunnsjøenisse ning ka Rootsis asuvasse Linvasselvi hüdroelektrijaama. Linevasselva viib vee Kvarnbergsvattnetisse ning Rootsis voolavasse Faxälvenisse, mis on üks Ångermanälveni lähtejõgedest. Kvarnbergsvattnetil on Norra ja Rootsi ühine elektrijaam Linvasselv (25 MW). Peale selle on Limingen Øvre Namseni elektrijaamade läbivoolureservuaar.

Järve nime on oletuslikult seostatud vanapõhja sõnaga *lím* ('lubi').

Välislingid
-----------

* Store Norske Leksikon
**SA Erametsakeskus** (lühend EMK) oli Eesti sihtasutus, mille eesmärkide seas oli harida metsaomanikke ja edendada keskkonnasõbralikku ja efektiivset erametsandust. EMK asutas Phare projekti raames 24. märtsil 1999 Võru Maavalitsus. EMK peakontor asus Raplas aadressil Tallinna maantee 22. 1. jaanuaril 2023 ühines SA Erametsakeskus Keskkonnainvesteeringute Keskusega.

Erametsakeskuse tegevusvaldkonnad:

* Metsandustoetuste andmise korraldamine.
* Erametsanduse tugisüsteemi arendamine.
* Erametsandusega seotud muu arendustegevus (koostöös teiste erametsandusorganisatsioonidega, metsaühistutega, konsulentidega).

EMK vahendas metsaomanikele toetusi erinevate metsakasvatuslike tööde tegemiseks. Toetust sai küsida metsa uuendamiseks, metsa inventeerimiseks, metsamaaparandustöödeks, pärandkultuuri säilitamiseks ja eksponeerimiseks, noore metsa hooldamiseks, ulukikahjustuste ennetamiseks, seadmete soetamiseks. Erametsakeskus toetas metsaühistute tegevuse korraldamist ja erametsaomanikele nõustamise pakkumist metsaühistutes. Erametsakeskusest sai küsida Natura hüvitist looduskaitseliste piirangute eest sihtkaitsevööndis ja Natura 2000 alal asuvas piiranguvööndis. Samuti oli võimalik sõlmida lepinguid vääriselupaikade (VEP) vabatahtlikuks kaitseks.

SA Erametsakeskus haldas Eesti erametsaportaali www.eramets.ee, andis välja info- ja õppematerjale ning 4 korda aastas ajalehe Postimees vahel ilmuvat õppelehte Sinu Mets.

EMK üks viimastest juhatuse liikmetest oli Gunnar Reinapu. 2022. aasta detsembri seisuga töötas EMK-s 28 inimest.

2022. aastal maksis EMK toetusi 8,4 miljonit eurot.

Viited
------

1. ↑   (vaadatud 03.11.2017)
2. 1 2 3  "KIK ja Erametsakeskus ühinevad uuest aastast". *Eesti Mets*. Õhtuleht Kirjastus (4). 13. detsember 2022. Originaali arhiivikoopia seisuga 1.1.2023.

Välislingid
-----------

* EMKi koduleht
**Marie Laurencin** (prantsuse [ma'ʁi loʁɑ̃'sɛ̃]; 31. oktoober 1883 Pariis – 8. juuni 1956 Pariis) oli prantsuse maalikunstnik ja graafik. Ta kuulus kubistina Section d'Origa seotud Pariisi avangardistide hulka.

Elukäik
-------

Laurencin sündis Pariisis, kus elas enamiku oma elust. 18-aastaselt õppis ta Sèvres'is portselanimaali, naasis seejärel Pariisi ja jätkas kunstiõpinguid Académie Humbertis, kus keskendus õlimaalile.

20. sajandi alguses oli Laurencin Pariisi avangardi tähtis kuju. Ta kuulus nii Pablo Picasso ringi kui ka Section d'Origa seotud kubistide (Jean Metzinger, Albert Gleizes, Robert Delaunay, Henri le Fauconnier ja Francis Picabia) hulka, osaledes viimaste näitustel. 

Laurencinil oli lähisuhe Guillaume Apollinaire'iga, kelle muusaks naist sageli on peetud. Tal olid ka sidemed USA päritolu kirjaniku Natalie Clifford Barney kirjandusliku salongiga. Tal oli nii hetero- kui ka homoseksuaalseid suhteid.

Esimese maailmasõja ajal suundus Laurencin koos oma toonase abikaasa, Saksamaal sündinud parun Otto von Waëtjeniga eksiili Hispaaniasse, kuna abielu kaudu oli ta kaotanud Prantsusmaa kodakondsuse. Hiljem elas paar lühikest aega Düsseldorfis. Pärast lahutust 1929. aastal naasis Laurencin Pariisi, kus saavutas kunstnikuna materiaalse edu, mis kestis kuni 1930. aastate majanduslanguseni. 1930. aastail töötas ta erakoolis kunstiõpetajana.

Looming
-------

Laurencini loomingu hulka kuuluvad õlimaalid, akvarellid, joonistused ja graafilised lehed. Ta on üks väheseid tuntud naissoost kubiste Sonia Delaunay, Marie Vorobieffi ja Franciska Clauseni kõrval. Tema loomingule on mõju avaldanud Pablo Picasso ja Georges Braque, ent Laurencini iseloomustab isikupärane abstraktne stiil, mis ei mahu täiesti kubismi reeglite alla. Enamasti kujutab ta naiste gruppe ja portreid, kasutades pastelseid värve ja kumeraid vorme.

1983. aastal avati Laurencini 100. sünniaastapäeva tähistamiseks Jaapanis Nagano prefektuuris Marie Laurencini muuseum, kus on hoiul kunstniku arhiiv ja üle 500 tema teose.

Viited
------

1. ↑  Maurice Raynal, *Modern French Painters*, Ayer Publishing, 1928, ISBN 978-0-405-00735-4, lk. 108
2. ↑  Elizabeth Ashburn, "Laurençin, Marie" (glbtqarchive.com, pdf)

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Marie Laurencin** |

* Marielaurencin.com
* Musée Marie Laurencin, Jaapan
* Artcyclopedia.com: Marie Laurencin
**Eranditöötlus** on konstruktsioon programmeerimiskeeltes või mehhanism riistvaras, mille abil saab tuvastada ja töödelda **erandeid** ehk arvutiprogrammi töös tekkinud eriolukordi.

Erandid võivad tekkida näiteks siis, kui programm üritab lugeda kättesaamatut mälupiirkonda, avada faili, mida ei ole olemas, või jagada arvu nulliga. Erandi tekkimisel käivitatakse **eranditöötleja** ehk vastav programmilõik, mis üritab viga parandada või annab veateate.

Sõltuvalt olukorrast võib programm pärast erandi töötlemist jätkata tööd sealt, kus see pooleli jäi.

Markantne näide eranditöötluse puudumisest on Ameerika Ühendriikide mereväe ristleja USS Yorktown süsteeme kontrolliva arvutivõrgu kokkujooksmine nulliga jagamise tõttu.

Kasutamine programmeerimises
----------------------------

Erinevates programmeerimiskeeltes on eranditöötlus erinev.

Tavaliselt piiritletakse kood, milles võib erand tekkida, *try*-plokki. Sellele järgneb eranditöötleja *catch*-plokis. Mõnedes programmeerimiskeeltes saab kirjutada ka *finally*-ploki, milles olev kood käivitatakse sõltumata sellest, kas erand töödeldi või mitte. Selles saab vabastada *try*-plokis kasutatud ressursid. Erand tekitatakse käsuga *throw*, või tekib see kaudselt (nt. nulliga jagamine).

Erandi tekkimisel hakatakse otsima eranditöötlejat liikudes pinus ülespoole. Kui funktsioon, milles erand tekkis, ei sisalda eranditöötlejat, siis vaadatakse antud funktsiooni välja kutsunud funktsiooni jne.

### Erandi töötlemine keeles C#

See koodilõik üritab avada faili nimega "fail.txt". Kui seda ei leita või tekkis mõni muu failiga seotud viga, siis tekitatakse spetsiaalne sisend-väljundoperatsioonide erand IOException. Kui faili pikkus on null, siis tekitab programm ise erandi. Eranditöötleja "püüab" erandi, mis vastab tekkinud veale ja trükib konsoolile veateate. Lõpuks sulgetakse fail, kui selle avamine õnnestus.

```
FileStream f = null;
try
{
    f = File.Open("fail.txt", FileMode.Open);
    if (f.Length == 0)
        throw new Exception("Fail on tühi");
    Console.WriteLine("Programm jooksis edukalt");
}
catch (IOException)
{
    Console.WriteLine("Erandi töötlemine");
    Console.WriteLine("Faili ei saanud avada");
}
catch (Exception e)
{
    Console.WriteLine("Erandi töötlemine");
    Console.WriteLine("Muu viga: "+ e.Message);
}
finally
{
    if (f != null)
        f.Close();
    Console.WriteLine("Programmi töö lõpp");
}

```

Vaata ka
--------

* Katkestusetöötleja
Bakalaureusekraad
***Bachelor of Arts*** (**B.A.**, **BA** või **A.B.**) tuleb ladina keelest *Artium Baccalaureus* ja tähistab kõrghariduse esimese astme (inglise keeles ka *Undergraduate*) bakalaureuse kraadi, mille saab vabade kunstide alal, kas kursuse või programmi täitmisel.

*Bachelor of Arts* kraadiõpe kestab tavaliselt kõigis Euroopa Liidu riikides kolm aastat. Samuti ka Austraalias, Bosnia ja Hertsegoviinas, Horvaatias, Indias, Iisraelis, Uus-Meremaal, Norras, Québecis, Singapuris, Lõuna-Aafrikas ja Šveitsis. Nelja-aastane on õpe Bangladeshis, Kanadas (v.a Québec), Islandil, Iirimaal, Pakistanis, Šotimaal, Venemaal ja USAs.

Eestis antakse kolme tüüpi *Bachelor of Arts* kraadi:

* haridusteaduse bakalaureus; *Bachelor of Arts in Education*; BA;
* humanitaarteaduse bakalaureus; *Bachelor of Arts in Humanities*; BA;
* sotsiaalteaduse bakalaureus; *Bachelor of Arts in Social Sciences*; BA.

Viited
------

1. ↑
2. ↑
3. ↑  Õppeasutuste antavate akadeemiliste kraadide nimetuste loetelu

Välislingid
-----------

* Haridusseadus
* Ülikooliseadus
* Rakenduskõrgkooli seadus
* Kõrgharidusstandard
* Õppeasutuste antavate akadeemiliste kraadide nimetuste loetelu Vabariigi Valitsuse 23. augusti 2004. a määrus
* Bachelor in Europe
Robin Morgan (2012)
**Robin Morgan** (sündinud 3. jaanuaril 1941) on USA radikaalne feministlik aktivist, kirjanik ja ajakirjanik. 

1960. aastatel võttis ta osa kodanikuõiguste ja sõjavastastest liikumistest. Ta on üks 1960ndate lõpus asutatud radikaalsete feministlike organisatsioonide New York Radical Women ja W.I.T.C.H. rajajaid.

Elulugu
-------

Morgan sündis Florida osariigis ja kasvas üles New Yorgi lähedal. Palka hakkas ta teenima juba kaheaastaselt, kui ema ja tädi Sally olid ta esitanud lapsmodelliks. Nelja-aastaselt oli tal oma raadiosaade "Väike Robin Morgan" ja eriti kuulsaks sai ta üheksa-aastaselt, kui hakkas mängima Dagmar Hansenit 1950. aastate telesarjas "Mama". Kui ta 1956. aastal näitlemise lõpetas, oli ta kuulsusest tüdinud ja otsustas pigem luuletajaks saada kui edasi näitleja olla. Ema pettumuseks astus ta Columbia Ülikooli ning pärast selle lõpetamist asus New Yorgis tööle kirjandusagendi ja vabakutselise toimetajana.

Tema luuletusi hakati avaldama 1960. aastatel. Ta oli koos Abbie Hoffmani ja Paul Krassneriga Youth International Party liige. 1968. aastal liitus ta demonstratsioonidega Valerie Solanase vabastamiseks (sai 3 aastat Andy Warholi nurjunud mõrva eest). Radikaalse feministina protestis ta ka "Miss Ameerika" valimisürituse vastu 1968. aasta septembris. Ta asutas radikaalse feministliku rühmituse, mis tegi tänavateatrit, et tõmmata tähelepanu seksismile. 

1970. hakkas ta radikaalfeministlikel teemadel ka kirjutama. Lisaks luulele ja sagedatele feministlikele artiklitele toimetas ta antoloogiad "Sisterhood is Powerful: Sisterhood is Global" (1984) ja "Sisterhood is Forever" (2003). 1989–1993 oli ta ajakirja Ms. Magazine peatoimetaja.

Praegu elab Morgan New Yorgis.

Vaata ka
--------

* Patriarhaalsus

Välislingid
-----------

* Terrorism, seksuaalsus ja Robin Morgan EquityFeminism.com
* Patriarhaalsus toidab terrorismi: ülevaade deemonlikust armukesest Peacework Magazine
Map

Limbaži jaamahoone
**Limbaži raudteejaam** oli raudteejaam Tallinna–Pärnu–Riia raudteel Limbažis. Jaam asus Riia raudteejaamast 82,3 km kaugusel.

Jaam rajati aastal 1934. Juba enne seda rajati perroonid ja jaamahoone, mida ehtis Limbaži linna vapp. Aastal 1936 valmis uus kahekorruseline jaamahoone, mis hävis Teises maailmasõjas. Praegune jaamahoone valmis aastal 1954.

Viimane rong peatus seal 19. juulil 1999.. Aastal 2001 hakkas jaamas tegutsema kaubarongide tollipunkt. Järgmisel aastal peatati jaamas ka kaubarongide liiklus. Aastatel 2005–2006 võeti Läti poolelt metallivaraste rüüstatud raudtee kuni Skulteni üles. Peatuse likvideerimisel kuulusid sealsete ehitiste hulka jaamahoone, pagasihoidla, laoplats, käimla ja kaks kaevu. Raudteejaamas oli 16 pööret ja 22 foori. Jaamateede kogupikkus oli 4748 meetrit, peatee pikkus jaama territooriumil oli 1255 meetrit. Jaama inventar anti üle Läti Raudteeajaloo Muuseumile.

Jaamahoones asub tänapäeval Limbaži autobussijaam.

Viited
------

1. ↑
2. ↑
3. ↑
4. ↑
5. ↑
6. ↑

Välislingid
-----------

 Limbaži raudteejaam – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
* Infot jaama kohta; fotod (*vene keeles*)
* Jaam vanal kaardil

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **Eelnev peatus** | **Endine raudteepeatus**  | **Järgnev peatus** |
|  Lielezers |  **Limbaži** | Katvari  |
**Kolhoos "Koit"** (**Koidu kolhoos**) oli kolhoos Põlva rajoonis Mustajõe külanõukogus. Kolhoosi keskus asus Lahe külas.

Koidu kolhoos moodustus 1971. aastal kolhoosi "Aurora" ja M.I. Kalinini nimelise kolhoosi ühinemisel.

Kolhoosi pindala 1989. aasta seisuga oli ligi 7000 ha, sellest 4300 ha haritavat maad ja ligi 1300 ha metsamaad. 1976. aasta seisuga oli kolhoosil ca 540 töötajat, 1989. aasta seisuga veidi alla 400 töötaja.

Kolhoosil oli eesti punase karja tõufarm, tegeleti ka kartuli- ja teravilja- ja linakasvatusega.

Kolhoosi esimees aastatel 1954–1991 oli Gustav Nikopensionsius, 1991. aastal Uno Kase.

Viited
------

1. ↑  Alfred Kasepalu. Põllumajandus. Põlva rajoonis. Tallinn: Eesti NSV Teaduste Akadeemia kodu-uurimise komisjon, 1978
2. 1 2 3  Jaan Kappo. Põlva rajoon. Siin- ja sealpool maanteed. Tallinn: Eesti Raamat, 1989, lk. 151–152
3. ↑  Nõukogude Eesti. Entsüklopeediline teatmeteos. Tallinn: Valgus, 1978, lk 368
4. ↑  Rein Raudvere. Põlvamaa kolhoosi­esimehed pidasid suvepäevi. Maaleht, 27. juuni 2015
**Limnoplankton** on **kitsamas tähenduses** järvede ja veehoidlate plankton (**järveplankton** ehk **järvehõljum** ehk **eulimnoplankton**), **laiemas tähenduses** (mida vastandatakse haliplanktonile ehk mereplanktonile) aga mageveekogude plankton.

Limnoplankton kitsamas mõistes
------------------------------

Järveplankton on üldiselt rikkalik ja kohapeal tekkinud. 
Bakterioplanktoni arvukus on vähetoitelistes järvedes 1–3, rohketoitelistes järvedes 6–12 miljonit rakku 1 cm3 kohta. Fütoplankton koosneb peamiselt räni-, rohe-, rusk-, vaguvibur- ja koldvetikaist. Nende hulk ja koosseis muutuvad aastaajati enamasti tugevasti, sõltudes peaasjalikult vee temperatuurist, mineraaltoitainetest ja vette jõudnud valgusest. Zooplanktoni hulk on kõige suurem suvel. Zooplanktoni moodustavad peamiselt aerjalalised, vesikirbulised, keriloomad ja protistid.

Vaata ka
--------

* Jõeplankton
* Haliplankton

Viited
------

1. 1 2 3 4 5 6 7  Ökoloogialeksikon. (1992). Koost. Masing, V. Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus
**Erakorraline ja täievoliline suursaadik** (inglise keeles *ambassador extraordinary and plenipotentiary*) on mitmes riigis diplomaatiline teenistusaste.

Diplomaatilise teenistusastmena kasutatakse seda mõistet näiteks Armeenias, Kasahstanis, Ukrainas, Usbekistanis, Valgevenes ja Venemaal, varem ka Nõukogude Liidus. 

Kui neis riikides määratakse diplomaat erakorraliseks ja täievoliliseks suursaadikuks mõnda välisriiki, ei anna see suursaadikule automaatselt samanimelist teenistusastet. Nii näiteks Venemaa president Vladimir Putin määras oma seadlusega 2015. aastal Venemaa Föderatsiooni erakorraliseks ja täievoliliseks suursaadikuks Eesti Vabariigis Aleksandr Petrovi, kuid alles viis aastat hiljem andis talle erakorralise ja täievolilise suursaadiku teenistusastme.

Nõukogude Liit ja Venemaa Föderatsioon
--------------------------------------

 *Pikemalt artiklis Erakorraline ja täievoliline suursaadik (NSV Liit ja Venemaa)*.
Erakorralise ja täievolilise suursaadiku teenistusaste Nõukogude Liidus seati sisse 28. mail 1943. See teenistusaste anti 14. juunil 1943 korraga 15 diplomaadile, sealhulgas välisminister Vjatšeslav Molotovile.

Teenekamaid erakorralisi ja täievolilisi suursaadikuid Nõukogude Liidus oli Anatoli Dobrõnin, kauaaegne NSV Liidu suursaadik Ameerika Ühendriikides (1962–1986). Ainsa eestlasena on kõrgeima teenistusastme saanud Vaino Väljas (oli aastatel 1980–1988 suursaadik Ladina-Ameerika maades).

Armeenia
--------

 *Pikemalt artiklis Erakorraline ja täievoliline suursaadik (Armeenia)*.
Erakorralise ja täievolilise suursaadiku teenistusaste Armeenia Vabariigis seati sisse 1992. aastal.

Ukraina
-------

 *Pikemalt artiklis Erakorraline ja täievoliline suursaadik (Ukraina)*.
Erakorralise ja täievolilise suursaadiku teenistusaste Ukrainas seati sisse 1992. aastal president Leonid Kravtšuki ametiajal. Esimesena sai selle teenistusastme veebruaris 1992 välisminister Anatoli Zlenko.

Vaata ka
--------

* Erakorraline ja täievoliline suursaadik

Viited
------

1. ↑  doc Указ Президента Российской Федерации. publication.pravo.gov.ru
2. ↑  Указ Президента Российской Федерации "О присвоении дипломатических рангов". publication.pravo.gov.ru
**Meriliiliad** ehk **krinoidid** (*Crinoidea*) on okasnahksete hõimkonda varsokasnahksete alamhõimkonda kuuluvate mereloomade klass. Kõik tänapäevased meriliiliad kuuluvad seltsi *Articulata*.

Meriliiliate teaduslik nimetus tuleb kreeka keelest ja tähendab "liiliataoline". Selle klassi loomadel on tõesti lilleõit meenutav kehakuju. Nad on kaunis eredad või koguni kirjud ja see suurendab sarnasust veelgi. Ilu pärast kasvatatakse neid sageli allveeaedades.

Meriliiliad elutsevad nii madalas vees kui ka sügaval, kuni 6000 m sügavusel merepõhjas.

Meriliiliate iseloomulik tunnus on suumise ehk oraalse külje asumine ülal ja suuvastase, aboraalse külje asumine all. Suud ümbritsevad kiired, millel asuvad hiljuse- ehk ambulakraaljalakesed ja suguudemed ehk pinnulad. Selle poolest erinevad nad ülejäänud okasnahksetest.

Kõigil meriliiliail on suurepäraselt arenenud toes. See koosneb suurtest lubiplaatidest, mille mõõtmed ja kuju võivad olla väga mitmekesised. Toes säilib kivististes väga hästi ja sellepärast on meriliiliate evolutsioon palju paremini kindlaks tehtud kui teistel selgrootutel.

Ürgsed meriliiliad olid 10 kiirega. Tänapäevalgi on enamik meriliiliaid 10 kiirega, kuid osal liikidel jagunevad kiired juba väga noorena, nii et täiskasvanud isendil on kuni 200 kiirt.

Fossiilsed meriliiliad olid siluris, devonis ja karbonis esindatud 5 seltsi ja 5 tuhande liigiga, kuid vanaaegkonna lõpus surid nad peaaegu täiesti välja. Säilis vaid üks selts, mis ei ole sellest ajast saadik oluliselt muutunud.

Neil on U-kujuline soolestik ja nende pärak asub suu kõrval. Neil on suuvastane ehk aboraalne vars, millega nad kinnituvad substraadile. Leidub ka varreta meriliiliaid. Paljud meriliiliad on juveniilselt sessiilsed, adultselt aga vabaltelavad ehk vagiilsed. Varrega meriliiliad on ürgsemad, varreta meriliiliad on neist arenenud.

Tänapäeval on meriliiliate vars maksimaalselt 75–90 cm pikk, kuid väljasurnud vormide hulgas on olnud ka hiiglasi pikkusega kuni 21 meetrit.

Meriliiliad on planktontoidulised. Mõned söövad ka pinnaseosakesi ehk detriiti. Toitumisviis on primitiivne: toit toimetatakse suhu hiljusejalakeste ja hiljusevagude katteepiteeli arvukate ripsmete liigutamise abil. Hiljusevagude näärmerakud eritavad lima, mis toiduosakesi katavad ja need raskemaks teevad, et neid oleks lihtsam koos veevooluga suhu suunata.

Suure pindala tõttu puudub meriliiliatel hingamiselundkond. Arvatavasti toimub hingamine läbi naha, hiljusejalakeste ja päraku.

Nad on lahksoolised, sageli esineb tünnikvastne.

Süstemaatika
------------

### Alamklassid

* *Articulata* (540 liiki)
* *Camerata* (väljasurnud)
* *Flexibilia* (väljasurnud)
* *Cladida* (väljasurnud)
* *Disparida* (väljasurnud)

* 
* Jimbacrinus bostocki*Jimbacrinus bostocki*
* 
* 
* 
*
|  |
| --- |
|  |
| Medalikohad |
| Euroopa U21-meistrivõistlused |
| **Kuld** | 2015 | jalgpall |

**Robin Kwamina Quaison** (sündinud 9. oktoobril 1993 Stockholmis) on Rootsi jalgpallur, kes mängib ründaja või ründava poolkaitsjana Saudi Araabia kõrgliiga klubis Ettifaq ja Rootsi jalgpallikoondises.

Ta alustas klubikarjääri Rootsi klubis AIK, mille noorteakadeemiasse astus 1999. aastal. Klubi põhimeeskonnas debüteeris ta Rootsi kõrgliigas 2012. aastal.

Aastatel 2014–2017 mängis ta Itaalia kõrgliiga klubis US Palermo.

2017. aasta jaanuaris sõlmis Quaison lepingu Saksamaa kõrgliiga klubiga Mainz. 17. detsembril 2019 tegi ta mängus Bremeni Werderi vastu kübaratriki. 2021. aasta mais sai temast läbi aegade suurim Mainzi väravalööja Bundesligas (31 väravat).

2021. aasta suvel liitus ta Ettifaqiga.

2015. aastal tuli Quaison Rootsi kuni 21-aastaste koondisega Euroopa omavanuste meistriks. Rootsi jalgpallikoondises tegi ta debüüdi 23. jaanuaril 2013 mängus Põhja-Korea vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta kolm päeva hiljem mängus Soome vastu. Ta kuulus Rootsi koondisse 2021. aasta Euroopa meistrivõistlustel. 2016. aasta suveolümpiamängude jalgpalliturniiril kuulus ta Rootsi olümpiavõistkonda.

Tema isa on pärit Ghanast ja ema on rootslanna.

| * v
* r
Rootsi koondis  –  UEFA Euro 2020 |
| --- |
| 

* 1 Olsen
* 2 Lustig
* 3 Lindelöf
* 4 Granqvist (c)
* 5 Bengtsson
* 6 Augustinsson
* 7 S. Larsson
* 8 Ekdal
* 9 Berg
* 10 Forsberg
* 11 Isak
* 12 Johnsson
* 13 Svensson
* 14 Helander
* 15 Sema
* 16 Krafth
* 17 Claesson
* 18 Jansson
* 19 Svanberg
* 20 Olsson
* 21 Kulusevski
* 22 Quaison
* 23 Nordfeldt
* 24 Danielson
* 25 J. Larsson
* 26 Cajuste
* Treener: Andersson

 | Rootsi |
**Nõmme Rinnalaste ja Emade Kodu** (ka **Tallinna Rinnalaste ja Emade Kodu**) oli Nõmmel, Nõmme alevi Lastekodu tänavas (tänapäevane aadress Laste tänav 1), tegutsenud sotsiaalasutus, kus abistati raskustesse sattunud emasid koos lastega ja orbe. asutist nimetati paralleelselt ka Tallinna Rinnalaste ja Emade Koduks.

Asutuse asutas riigi toetusel 1919. aastal Tallinna Naisselts.

Tallinna Rinnalastekodu tegutses Tallinnas mitmel pool, asutusel olid ruumid toonasel Suur-Balesna tänaval (tänapäeval Lembitu tänav), Kopli emade ja rinnalaste kodu samuti Koplis Vene-Balti laevatehase asumis endises laevatehase direktori elamus (tänapäeval Kaluri tänav 15). 1920. aastate algul hakati Tallinna Rinnalastekodule rajama uut suurt hoonet Nõmme alevisse.

1925. aastast tegutses asutus Kodu tänaval (nüüd Laste tänav) vastvalminud hoones, mille arhitekt oli Artur Perna.

Asutuse alguskümnenditel oli asutuse hoolekogu esinaine Anna Tõrvand-Tellmann.

Laste tänav 1 asus aastatel 1972–2001 Tallinna I Lastehaigla ja Tallinna Nõmme Lastehaigla.

Vaata ka
--------

* Emade ja Rinnalaste Kodu Kaagvere mõisas

Viited
------

1. 1 2 3 4   (vaadatud 02.04.2016)
2. ↑  Emade ja rinnalaste kodud: hoolekande edumeelsusest Eesti Vabariigi algusaastatel, Tallinna Linnamuuseumi ajaveeb
3. ↑  Emade ja rinnalaste kodu uue hoone nnrgakiwi Panemine Nõmmel. Kaja, nr. 174, 4 juuli 1924
4. ↑  Tartu linna waestehoolekandest ning emade- ja lastekaitsest läinud aastal. Päewaleht, nr. 125, 11 mai 1924

Välislingid
-----------

* Asutusest SA Hiiu Ravikeskuse kodulehel
Nõmme muuseumihoone
Endine Glehni vorstivabriku hoone
Nõmme jaamahoone
**Nõmme Muuseum** on muuseum Tallinnas Nõmme asumis Nõmme raudteejaama hoones aadressil Jaama 18. 

Muuseumi juhib alates selle taastamisest Piret Loide.

Ajalugu
-------

Nõmme Muuseum asutati 13. novembril 1935 Nõmme Linna Muuseumi Komitee eestvedamisel. Asutus sai enda kasutusse peale koolide välja kolimist tühjaks jäänud Glehni vorstivabriku hoone aadressil Pärnu mnt 320. Muuseumi eesmärgiks oli talletada kõik Nõmme omavalitsusse ja seltsiellu puutuv. Esimesed esemed annetati jaanuaris 1936 ja 1939. aastaks oli fondinimistus üle 700 museaali. 

Asutus likvideeriti 17. septembril 1940 ja selle varad võttis üle Tallinna Linnamuuseum, mis jagas need omakorda laiali mitmesse muuseumi (näiteks Elmar Jaanimäe karikatuurid said Eesti Kirjandusmuuseumile).

Tänapäev
--------

Nõmme Muuseum taasavati 28. veebruaril 2002 renoveeritud Nõmme jaamahoones. Majas on kaks eksponaatide saali ja näidiskabinet, kokku on pinda 142,7 m². Püsiekspositsioon näitab Nõmme linna arengulugu alates Nõmme rajamisest Nikolai von Glehni poolt 19. sajandi lõpus kuni tänapäevani. Iga paari kuu tagant vahetatakse ajutisi näitusi.

Toimetised
----------

* Nõmme perelood. 2005
* Nõmme majalood. 2006
* Nõmme tänavalood. 2007

Viited
------

1. ↑  Leho Lõhmus. Nõmme ajalugu. Koolibri, 2006. Lk 84–84
2. ↑  Nõmme ajalugu. Lk 143
3. ↑  Nõmme Muuseum[*alaline kõdulink*]

Välislingid
-----------


|  |  |
| --- | --- |
|  | ***Portaal Nõmme***  |

* Nõmme Muuseumi koduleht
* Linda Järve, Nõmme vaimu hoidja Elukiri
János Pilinszki haud
**János Pilinszky** (25. november 1921 Budapest – 27. mai 1981 Budapest) oli ungari luuletaja. 

1938. aastal avaldati tema esimesed luuletused. Samal aastal asus ta õppima kirjandust, õigusteadust ja ajalugu Ungari Kuninglikus Péter Pázmány Ülikoolis, kuid ei lõpetanud seda. 

1944. aastal mobiliseeriti ta Ungari sõjaväkke ning tema väeosa taganes koos Saksa vägedega Saksamaale. Seal sattus ta mitmesse koonduslaagrisse, mis jätsid sügava jälje tema ellu ja luulesse. 

1946–1947 avaldas luuletusi ajakirjas Újhold. 1947–1948 oli ta stipendiaadina Roomas. 1949–1956 ei saanud ta Ungaris oma loomingut avaldada. Aastatel 1960–1970 reisis ta Lääne-Euroopas ja Ameerika Ühendriikides.

Pilinszky luules domineeris kaua lunastamata inimese traagika, kuid viimastes luulekogudes formuleeris ta lunastatud inimese mõttemaailma. Tema stiil on äärmuslikult lihtne.

Helilooja György Kurtág kirjutas tema luuletustele muusikat.

Eesti keeles on tema luulet ilmunud kogumikus "Mu ema must roos" ning ajakirjades Looming, Vikerkaar ja Ninniku.

Teosed
------

* Trapéz és korlát (1946)
* Aranymadár (1957)
* Harmadnapon (1959)
* Rekviem (1964)
* Nagyvárosi ikonok (1970)
* Szálkák (1972)
* Végkifejlet (1974)
* A nap születése (1974)
* Szálkák (1975)
* Tér és kapcsolat (1975)
* Kráter (1976)
* Beszélgetések Sheryl Suttonnal (1977)
* Válogatott művei (1978)

Tunnustus
---------

* 1947 Baumgarteni auhind
* 1971 Attila Józsefi auhind
* 1980 Kossuthi auhind

Viited
------

1. ↑  Ivar Sinimets. "Ungari kirjandus mitteungarlasele". Tallinn. Ungari Instituut, 2014.

Välislingid
-----------

* Keskööprogrammi luulekava: Janos Pilinszky luulet. Eesti Raadio, esmaeeter: 21. märts 1990
* János Pilinszky luulet ajakirjas Ninniku. Inglise keele kaudu tõlkinud Märt Väljataga
Jaïro Riedewald (2014)
**Jaïro Jocquim Riedewald** (sündinud 9. septembril 1996 Haarlemis) on Hollandi jalgpallur, kes mängib kaitsja või poolkaitsjana Inglismaa Premier League'i klubis Crystal Palace.

Ta alustas klubikarjääri Amsterdami Ajaxis, mille noorteakadeemiaga liitus ta 2007. aastal. Ajaxiga sõlmis ta esimese profilepingu 2013. aastal. Klubi põhimeeskonnas debüteeris ta 2013. aasta detsembris Hollandi karikavõistlustel. Hollandi kõrgliigas debüteeris ta 22. detsembril 2012 mängus Roda vastu. Ta sekkus mängu 80. minutil ning lõi seejärel kaks väravat, tuues Ajaxile Roda vastu 2:1 võidu. Sellega sai Riedewald 17 aasta ja 104 päeva vanuselt Ajaxi ja Hollandi kõrgliiga noorimaks mängijaks, kes on oma debüütmängus värava löönud. Hooajal 2016–17 jõudis ta Ajaxiga UEFA Euroopa Liiga finaali, kus kaotati Manchester Unitedile tulemusega 0:2.

2017. aasta juulis sõlmis ta viieaastase lepingu Crystal Palace'iga. Esimese värava Inglismaa kõrgliigas lõi ta 24. oktoobril 2020 mängus Fulhami vastu.

Hollandi jalgpallikoondises debüteeris Riedewald 6. septembril 2015 mängus Türgi vastu.

Viited
------

1. ↑  "Droomdebuut Riedewald laat Ajax ontsnappen in Kerkrade". Voetbal International. 22.12.2013. Vaadatud 23.2.2021

Välislingid
-----------

 Jaïro Riedewald – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Norodom Sihamoni
**Norodom Sihamoni** (khmeeri keeles នរោត្តម សីហមុនី; sündinud 14. mail 1953 Phnom Penhis) on Kambodža kuningas. Tema isa kuningas Norodom Sihanouk ja kuninganna Monineath loobusid võimust.

Isa saatis Sihamoni 1962. aastal Tšehhoslovakkiasse Prahasse, kus ta õppis algkoolis, keskkoolis ja muusikaakadeemias. Kuni 1975. aastani õppis ta klassikalist tantsu ja muusikat. Seejärel õppis ta Põhja-Koreas filmitegemist. 1977. aastal naasis ta Kambodžasse, kus punased khmeerid panid ta otsekohe koduaresti, kus ta oli 1979. aastani, mil Vietnami väed punased khmeerid kukutasid. 1981 läks ta Prantsusmaale balletti õpetama ning oli hiljem Khmeeri Tantsuassotsiatsiooni president. Ligi 20 aastat elas ta Prantsusmaal, külastades sageli Tšehhoslovakkiat. Ta sai tuntuks Kambodža kultuuriesindajana Euroopas. 1993 määrati ta Kambodža esindajaks UNESCO-sse, mis asus Pariisis.

14. oktoobril 2004 valis üheksaliikmeline trooninõukogu Norodom Sihamoni kuningaks nädal aega pärast tema isa ootamatut troonist loobumist. 29. oktoobril krooniti ta Phnom Penhis kuningaks.

Ta oskab khmeeri, prantsuse, tšehhi, inglise ja vene keelt.

Norodom Sihamonil ei ole lapsi. See ei ole riigi jaoks probleem, sest Kambodžas kuningatiitlit ei pärita, vaid trooninõukogu valib uue kuninga.

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Norodom Sihamoni** |

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**Norodom Sihanouk** | **Kambodža kuningas**alates 2004. aastast | Järgnev**–** |
|  |
| --- |
|  |
| **"Autoportree Saskiaga"** |
| **Rembrandt**, 1635–1636 |
| õli lõuendil |
| 131 × 161 cm |
| Dresdeni Maaligalerii |

**"Autoportree Saskiaga"** on Rembrandti maal.

Rembrandt tegi selle töö, et esitada isiklik versioon kadunud poja kohta, keskendudes tegelase eluperioodile, mille täitsid isalt saadud vara raiskamine ja mitmesugused kiusatused, kaasa arvatud alkohol ja prostituudid. Modellideks on Saskia van Uylenburgh ja Rembrandt ise. Seda võtet kasutasid Jan Steen ja mitmed teised kunstnikud, et muuta stseen vaatajale lähedasemaks.

Rembrandti on kujutatud noore pidutseva mehena ning Saskiat prostituudina, kes leplikult talub oma kaaslase vulgaarset käitumist. Mees hoiab põlvel istuvat naisterahvast nii, et oleks lihtsam patsutada tema ümarat tagapoolt. Mõlemad on elegantselt rõivastatud, naisel on väljaõmmeldud siidkleit ja mehel austria-stiilis sulega kübar, mõõk vööl ning põlvpükstega sobiv narmastega kaunistatud vammus. Liiderlik ilme näol ja kasimata hambad paljastatud, tõstab ta klaasi vaatajate terviseks, kobades samal ajal teise käega naise pihta. See kõik räägib pillavast ja uhkeldavast iseloomust.

See on moraliseeriv teos, milles on mitmesugust sümboolikat, nagu näiteks paabulind kui edevuse ning rikkuse kiire kaduvuse sümbol ja tahvel seinal, mis annab teada kogunenud arve suurusest. Mõned uurijad on selles näinud noore abielupaari ekstravagantse elustiili kajastust, mida toetasid Saskia pärandus ja kunstniku tulutoovad tellimused.
Jägala jõgi kalarambi ja hüdroelektrijaama tammiga Vetla külas
**Jägala jõgi** on jõgi Põhja-Eestis. Selle pikkus on 98,8 km pikk.

Jõgi algab Pandivere kõrgustiku lääneserval Ahula külast ja suubub Ihasalu lahte. Ülemjooksul voolab jõgi läbi Kõrvemaa soode.

Suuremad lisajõed on paremalt Soodla jõgi, Jänijõgi, Mustjõgi ja Ambla jõgi ning vasakult Jõelähtme jõgi.

Umbes 4 km enne suuet asuv ligi 8-meetrine juga on Eesti kõrgemaid. 

Suudme ja joa vahel asub Jägala jõe hoiuala.

Jõe paremkalda neemikul, umbes 1 km kaugusel suudmest asub Jägala Jõesuu linnamägi.

Jõe muud nimed on Kehra jõgi, ülemjooksul ka Kiigumõisa ja Kigumõisa jõgi.

Jõel asuvad Linnamäe, Jägala joa ja Vetla hüdroelektrijaam.

Jõel on mitu silda. Näiteks Soodla lähistel on Jägala–Käravete maanteel Soodla kivisild.

Piirangud
---------

Kalapüügieeskirjaga on 1. septembrist 30. novembrini keelatud spinningu ja lendõngega kalapüük Linnamäe paisust suudmeni. Erandina on lubatud kalastuskaardi alusel lõhe ja forelli püük Linnamäe paisust suudmeni landi või rakisega varustatud spinninguga ning lendõngega 1. septembrist kuni 31. detsembrini. Aasta ringi on keelatud püük suudmele lähemal kui 1000 meetrit.

* Jägala jõgi KõrvemaalJägala jõgi Kõrvemaal
* Jägala jõe suueJägala jõe suue
* Jägala jõgi KehrasJägala jõgi Kehras
* Kaunissaare veehoidlaKaunissaare veehoidla

Vaata ka
--------

* Jägala juga

Viited
------

1. ↑  Jägala jõgi keskkonnaportaalis (vaadatud 24. jaanuaril 2019)
2. ↑  "Kalapüügieeskiri".

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Jägala jõgi** |

* Jägala jõgi keskkonnaportaalis
Jay Rodriguez (2011)
Jay Rodriguez 2013. aastal Southamptioni särgis
**Jay Enrique Rodriguez** (sündinud 29. juulil 1989 Burnleys) on Inglismaa jalgpallur, kes mängib ründajana Inglismaa kõrgliiga klubis Burnley.

Ta on isa poolt Hispaania päritolu.

Ta alustas klubikarjääri kodulinna klubis Burnley. Hooajal 2007–08 debüteeris ta klubi põhimeeskonnas Inglismaa esiliigas. Hooajal 2010–11 tegi ta oma läbimurdehooaja, kui lõi Inglismaa esiliigas 14 väravat. 2011. aastal valiti ta Burnley aasta mängijaks. Hooajal 2011–12 lõi ta liigas 15 väravat ja valiti samal hooajal esiliiga sümboolsesse koosseisu. Hooajal 2007–08 mängis ta laenul Šotimaa esiliiga klubis Stirling Albion ja hooajal 2009–10 ühe kuu Inglismaa esiliiga klubis Barnsley.

2012. aasta suvel liitus ta Inglismaa kõrgliiga klubiga Southampton. Southamptoni meeskonnas mängis ta Inglismaa kõrgliigas kokku neljal hooajal (hooaeg 2014–15 jäi vigastuse tõttu tervenisti vahele). Kõige edukam oli hooaeg 2013–14, kui ta oli 15 väravaga klubi resultatiivseim mängija liigas.

2017. aasta juulis sõlmis ta nelja-aastase lepingu Inglismaa kõrgliigasse kuulunud West Bromwich Albioniga. Hooajal 2017–18 jäi klubi Premier League'is viimasele kohale ja langes esiliigasse. Järgnev hooaeg Inglismaa esiliigas oli Rodrigueze seni resultatiivseim, kui ta lõi liigas 22 väravat. Hooajal 2018–19 ei olnud ta liigas klubi suurim väravakütt, sest Dwight Gayle lõi temast ühe värava rohkem – kokku 23 väravat. 2019. aasta juulis suundus ta tagasi Burnleysse.

Debüüdi Inglismaa jalgpallikoondises tegi Rodriguez 15. novembril 2013 sõprusmängus Tšiili vastu.

Viited
------

1. ↑  "From Barrowford Celtic to Carling Cup hero for Burnley striker". lancashiretelegraph.co.uk. 25.9.2008. Vaadatud 8.12.2018

Välislingid
-----------

 Jay Rodriguez – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
* Profiil West Bromwich Albion F.C. kodulehel
Jaycob Megna 2015. aastal San Diego Gullsis mängimas
**Jaycob Megna** (sündinud 10. detsembril 1992 Plantationis Floridas) on USA jäähokimängija, kes mängib kaitsjana NHL-i klubis San Jose Sharks.

Aastatel 2011–2014 mängis ta Nebraska Omaha Ülikooli jäähokimeeskonnas.

2012. aastal valis Anaheim Ducks ta NHL-i *draft* '​is 212. valikuna. Ducksiga sõlmis ta lepingu 2014. aasta aprillis. Hooaja 2013/14 lõpus debüteeris Megna American Hockey League'is (AHL) Ducksi tütarklubis Norfolk Admirals. NHL-is debüteeris ta 6. aprillil 2017 mängus Chicago Blackhawksi vastu. Kõige enam sai ta Ducksi meeskonnas NHL-is mänguaega hooajal 2018/19 (28 mängu, 1 värav ja 3 väravasöötu). Ülejäänud ajal mängis ta AHL-i klubis San Diego Gulls.

2019. aasta juulis sõlmis ta lepingu Vegas Golden Knightsiga, kuid hooajal 2019/20 mängis vaid Golden Knightsi tütarklubis Chicago Wolves AHL-is. Hooajal 2020/21 mängis Megna AHL-i klubis San Jose Barracuda. 2021. aasta juulis sõlmis ta üheaastase lepingu Sharksiga. Hooajal 2021/22 sai ta NHL-is kirja 44 mängu. 2022. aasta mais sõlmis ta Sharksiga uue kaheaastase lepingu.

USA jäähokikoondise koosseisus osales Megna 2022. aasta jäähoki maailmameistrivõistlustel.

Tema vanem vend Jayson Megna on samuti jäähokimängija.

Viited
------

1. ↑  "Sharks Sign Defenseman Jaycob Megna". nhl.com. 29.7.2021. Vaadatud 13.5.2022
2. ↑  "Sharks Re-Sign Jaycob Megna". nhl.com. 9.5.2022. Vaadatud 13.5.2022

Välislingid
-----------

* Jaycob Megna NHL.com lehel
* Jaycob Megna hockeydb.com lehel
Keila ujula.
**Ujumisbassein** (**sisebassein**, **välibassein**, **supelbassein**) on konstruktsioon, mis on ette nähtud vee hoidmiseks, ujumiseks või muudeks vaba aja veetmise võimalusteks. Ujumisbasseine saab ehitada maasse (maasisesed basseinid) või maapinnast kõrgemale (hoone või muu suurema konstruktsiooni osana). Samuti võib leida basseine ookeanilaevade ja kruiisilaevade pardal. Basseinid on enamasti valmistatud materjalidest nagu betoon, looduslik kivi, metall, plastik või klaaskiud ning need võivad olla kohandatud suuruse ja kujuga või ehitatud standardiseeritud suurusele.

Suurus ja kuju
--------------

Basseinid võivad olla mis tahes suuruse ja kujuga, kuid enamik maapealseid basseine on kas ümmargused, ovaalsed või ristkülikukujulised mudelid. Ovaalsed ja ristkülikukujulised basseinid vajavad eraldi tuge, et püsti püsida.

**Pikkus ja laius:** lühikesed rajad (25m\*3m/10m/50m), pikad rajad (50m\*3m/10m/50m), lastebasseinid (3,5–6m), erabasseinid (3,5-6m\*7–12,5m), supelbassein (25–50m\*25–50m).

**Sügavus:** lühikesed rajad (1,35m), pikad rajad (1,35m), lastebasseinid (0,3–1,2m), erabasseinid (1–2m), supelbasseinid (1–5,5m).

Hooldus ja katte kasutamine
---------------------------

Basseini elementaarsed puhastusseadmed on pump ja liivafilter, mille suurus sõltub basseini suurusest ehk veemahust. Pumba filtrikorv kogub kokku suurema prahi, liivafilter püüab aga kinni pisemad osakesed. Filtri pesu moodustab koos kemikaalide doseerimise ning põhjakoristusega basseini hoolduse põhitegevused. Kõiki neid tegevusi saab teha käsitsi, aga saab ka muuta oma elu mugavamaks automaatselt puhastuva filtripea, automaatse dosaatori ning põhja, veepiiri ja seinu puhastava koristusroboti abil.

**Basseini puhastamine:** Hügieeniliselt puhta vee saavutamiseks tuleb basseini regulaarselt puhastada, seetõttu tuleb bassein vähemalt kord aastas tühjendada ja puhtaks teha. See soovitus kehtib nii sise- kui välibasseinide puhul. Hoolimata sellest, et vesi tundub olevat selge, tuleb puhastada basseini seinad ja põhi kaltsiumisademest ja mustusest, et eemaldada mikroorganismid (bakterid ja vetikad).

**Katte kasutamine:** Basseiniga seotud soojuskadudest on kõige suurema osakaaluga aurustumine veepinnalt (umbes 95%). Basseinikate on tõhus viis soojuse ja vee hoidmiseks basseinis, vähendades vee aurustumist ja soojuskadu kui basseini ei kasutata. Basseinikate võib vähendada veekadu 30–50%.

Eesti veekeskused
-----------------

* Aura Keskus
* Tervise Paradiis
* Keila Tervisekeskus
* Tabasalu Spordikompleks
* Kose ujula

Viited
------

1. ↑  "Swimming pool layouts".
2. ↑  "Kuidas valida ja ehitada oma hoovi unistuste bassein?".
3. ↑  "Basseini puhastamine". Originaali arhiivikoopia seisuga 2. märts 2021.
4. ↑  "Conserving Energy and Heating Your Swimming Pool with Solar Energy" (PDF).

|  |  |
| --- | --- |
|  | Tsitaadid Vikitsitaatides: **Bassein** |
Anton Wilhelm von Zuccalmaglio
**Anton Wilhelm Florentin von Zuccalmaglio** [tsukalm'aljo] (12. aprill 1803 Waldbröl – 23. märts 1869 Nachrodt (praegu Nachrodt-Wiblingwerde vald Altena lähedal) oli saksa rahvalaulukoguja ning muusikakirjastaja. 

Ta oli üks Jakob Salentin von Zuccalmaglio ja Clara Deycki kuuest lapsest, Vinzenz Jakob von Zuccalmaglioi vend. Ta kasvas üles Leverkuseni külas 2 km kaugusel Lennepist. 

Aastatel 1832–1840 oli ta ühe vene vürsti kasvataja Varssavis.

Ta kogus rahvalaule ning andis 1838–1840 koos August Kretzschmeriga välja kaheköitelise rahvalaulude kogumiku "Deutsche Volkslieder mit ihren Original-Weisen". 

Johannes Brahms oli selle kogumiku üle väga rõõmus ja töötles sealt 22 laulu, sealhulgas "Mein Mädel hat einen Rosenmund" ja "Die Blümelein, sie schlafen".

Aastal 2003 nimetati Waldbrölis Zuccalmaglio sünnimaja lähedal asuv väljak Inselsplatz ümber Zuccalmaglioplatziks. Seal on ka Zuccalmaglio ausammas. Ka Wiedenhofi Bitzewegiga ühendav tänav on nimetatud tema järgi.
Ukko-Pekka Luukkonen 2022. aastal Rochester Americansis
**Ukko-Pekka Luukkonen** (sündinud 9. märtsil 1999 Espoos) on Soome jäähokimängija, kes mängib väravavahina NHL-i klubis Buffalo Sabres.

Ta alustas klubikarjääri Soome klubis HPK, mille meeskonnas debüteeris ta Soome kõrgliigas hooajal 2017/18.

2017. aastal valis Buffalo Sabres ta NHL-i *draft* '​is 54. valikuna. 2018. aastal siirdus Luukkonen Põhja-Ameerikasse ja mängis ühe hooaja noorteliiga Ontario Hockey League'i (OHL) klubis Sudbury Wolves. OHL-is mängides pälvis ta liiga hooaja parima väravavahi auhinna ja hooaja parimale mängijale antava Red Tilson Trophy. Sabresiga sõlmis ta lepingu 2018. aasta juunis ning mängis hooajal 2018/19 ühe korra American Hockey League'is (AHL) Sabresi tütarklubis Rochester Americans. Hooajal 2019/20 mängis ta Rochester Americansile lisaks ECHL-i klubis Cincinnati Cyclones.

Hooaja 2020/21 esimeses pooles mängis ta Soome kõrgliigaklubis TPS. NHL-is debüteeris Luukkonen 23. aprillil 2021 mängus Boston Bruinsi vastu, keda võideti 6:4.

Viited
------

1. ↑  Lysowski, Lance (23. aprill 2021). "Latest chapter in Ukko-Pekka Luukkonen's 'journey:' Securing a Sabres win". *The Buffalo News*. Originaali arhiivikoopia seisuga 24. aprill 2021. Vaadatud 24. aprillil 2021.

Välislingid
-----------

* Ukko-Pekka Luukkonen NHL.com lehel
* Ukko-Pekka Luukkonen hockeydb.com lehel

| * v
* r
Buffalo Sabres |
| --- |
| 
**Väravavahid**: Craig Anderson **·** Eric Comrie **·** Ukko-Pekka Luukkonen |
| 
**Kaitsjad**: Jacob Bryson **·** Kale Clague **·** Rasmus Dahlin **·** Henri Jokiharju **·** Ilja Ljubuškin **·** Lawrence Pilut **·** Owen Power **·** Mattias Samuelsson **·** Riley Stillman |
| 
**Ründajad**: Dylan Cozens **·** Zemgus Girgensons **·** Jordan Greenway **·** Vinnie Hinostroza **·** Tyson Jost **·** Peyton Krebs **·** Casey Mittelstadt **·** Kyle Okposo (*C*) **·** Victor Olofsson **·** JJ Peterka **·** Jack Quinn **·** Jeff Skinner **·** Tage Thompson **·** Alex Tuch |
**Antongila laht** (malagassi keeles *Helodranon' Antongila*, prantsuse keeles *baie d'Antongil*) on laht Madagaskari saare idaranniku põhjaosas.

Ligikaudsed geograafilised koordinaadid on 15°45′ S, 49°50′ E. 

Laht on umbes 60 km pikk ja 30 km lai. Idast piirab seda Masoala poolsaar. Lahe põhjaotsas on Mangabe saar (*Nosy Mangabe*) ja Maroantsetra linn.

Ajalugu
-------

Tuule eest kaitstud Antongila laht, idaranniku ainus looduslik sadamakoht, oli Euroopa meresõitjatele teada juba 1515. aastast. Portugallane Pedreanes andis talle nimeks Santo Antonio laht, millest praegune nimi pärinebki. Seal käisid eurooplased magevett ammutamas, toiduaineid vahetamas ning kauplemas. 

Aastal 1596 peatus Hollandi admiral Cornelis de Houtman Antongila lahes ning visandas kaks küla Antainambalana jõe suudmes praeguse Maroantsetra asula juures. Ta süütas ühe küla. Aastal 1598 saabus veel kolm Hollandi laeva eesotsas admiral Van Neckiga, kellel aga ei õnnestunud laevu varustada, sest kohalikud klannid sõdisid parajasti ning põliselanikud kartsid tulnukaid eelneva kogemuse põhjal. Saadi ainult magevett ja nelja päeva pärast lahkuti. Lahes käisid hollandlased kogu 17. sajandi vältel ning kord jäeti sinna isegi 12-liikmeline garnison, kellest kaheksa varsti haigustesse surid ning ülejäänud neli hukkusid klannidevahelistesse konfliktidesse sekkudes. Kui hollandlased 1598 rajasid asustamata saarele Mauritiusele koloonia, sai Madagaskarist tähtis riisi ja orjadega varustaja. Mangabe saarest Antongila lahes sai madruste kirjade hoidla. Mangabe saarel leidub kivisse kriibitud aastaarve 1601 kuni 1626 ja Euroopa meresõitjate nimed. Mauritiuse teine kuberner Adrian van der Stel sõlmis 1642 "Antongila kuningaga", kes oli arvatavasti külapealik, lepingu, millega viimane tunnustas Hollandi ülevõimu ning mis keelas teiste eurooplaste kolooniad ja kauplemise; Hollandi pool kohustus saatma asunikke ja sõdureid ning ostma riisi, vääriskivisid ja orje, keda kuningas pidis oma kuludega ja omal riisikol hoidma, kuni mõni Hollandi laev nad vastu võtab. Kui 1652 rajati Hollandi koloonia Kapimaal, kahanes hollandlaste huvi Madagaskari vastu märgatavalt. 

Kuni 18. sajandini jäi Antongila laht India ookeani edelaosa orjakaubanduse keskus.

Vaata ka
--------

* Ida-Madagaskar

Välislingid
-----------

* Franz Stadelmann. *Symbiose zwischen Gestern und Heute*, ptk 17 (allikas)
Kreeka hümni instrumentaalversioon
Dionysios Solomose "Hümn vabadusele" (*Ὕμνος εἰς τὴν Ἐλευθερίαν*) kaas, trükitud Missolonghis (Mεσολόγγι) 1825. aastal
**Ýmnos eis tin Eleftherían** (kreeka keeles Ὕμνος εἰς την Ἐλευθερίαν *Imnos is tin Eleftherian* 'hümn vabadusele') on Dionýsios Solomósi 1823. aastal kirjutatud luuletus, mis koosneb 158 salmist ning on seatud Nikolaos Mantzarose muusikale.

1865 said kaks esimest salmi Kreeka riigihümniks ning hiljem ka Küprose Vabariigi hümniks.

Sõnad
-----

**Solomósi originaal**

Dionýsios Solomósi portree tundmatult autoriltΣὲ γνωρίζω ἀπὸ τὴν κόψι
τοῦ σπαθιοῦ τὴν τρομερή,
σὲ γνωρίζω ἀπὸ τὴν ὄψι
ποὺ μὲ βία μετράει τὴ γῆ.
Ἀπ’ τὰ κόκκαλα βγαλμένη
τῶν Ἑλλήνων τὰ ἱερά,
καὶ σὰν πρῶτα ἀνδρειωμένη,
χαῖρε, ὦ χαῖρε, Ἐλευθεριά!

**Kreekakeelne originaal**

Σε γνωρίζω από την κόψη
του σπαθιού την τρομερή,
σε γνωρίζω από την όψη
που με βία μετράει τη γη.
Απ’ τα κόκκαλα βγαλμένη
των Ελλήνων τα ιερά,
και σαν πρώτα ανδρειωμένη,
χαίρε, ω χαίρε, Ελευθεριά!
**Traditsiooniline transliteratsioon**

Sè gnôrízô apò tền kópsi
toũ spathioũ tền tromerế,
sè gnôrízô apò tền ópsi
poù mè bía metráei tề gễ.
Ap’ tà kókkala bgalménê
tỗn Hellếnôn tà hierá,
kaì sàn prỗta andreiôménê,
khaĩre, ỗ khaĩre, Eleutheriá!
**Tänapäevane transliteratsioon**

Se gnorízo apó tin kópsi
tou spathioú tin tromerí,
se gnorízo apó tin ópsi
pou me vía metrái ti gi.
Ap’ ta kókkala vgalméni
ton Ellínon ta ierá,
ke san próta andrioméni,
chére, o chére, Eleftheriá!

Välislingid
-----------

* Kuula Kreeka rahvushümni mp3
* Instrumentaali MP3
* Kreeka rahvushümn (MIDI)
* ΕΘΝΙΚΟΣ ΥΜΝΟΣ, Kreeka rahvushümn, presidency.gr