recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Étienne Geoffroy Saint-Hilaire'i gravüürportree
**Étienne de Geoffroy Saint-Hilaire** [žofrua sänt ile:r] (15. aprill 1772 – 19. juuni 1844) oli prantsuse loodusteadlane ja -filosoof, kes uskus kõikide organismide ühtse ehitusplaani olemasolusse.

Geoffroy oli Jean-Baptiste Lamarcki kolleeg ning ta arendas ja kaitses Lamarcki evolutsiooniteooriat, samas mõningaid Lamarcki põhiideid ta ei aktsepteerinud. Nimelt uskus ta, et liigid on muutuvad ja et areng on läinud algelisematest vormidest täiuslikema poole (mõneti sarnane hilisema Darwini evolutsiooniteooriaga). Üldiselt oli Geoffroy teaduslik nägemus pigem transtsendentalism (Lamarckil materialistlikum) ja mõneti meenutas saksa morfoloogi Lorenz Okeni oma.

Saint-Hilaire'i hea kolleeg oli Georges Cuvier, kellega ta muu hulgas pidas väga suurt tähelepanu leidnud diskussiooni organismide muutlikkuse teemadel.

Geoffroy uskus, et kõikidel organismidel on ühtne ehitusplaan ja omane muutlikkus. Suure osa oma elust otsis ta asjatult tõendeid oma hüpoteesidele, uurides nii võrdlev anatoomiat, paleontoloogiat kui ka embrüoloogiat. Vaatamata sellele, et mitmed tema oletused ei leidnud kinnitust, aitas ta tugevasti kaasa evolutsiooniteooria arengule.

Geoffroy peatööks oli 1830. aastal ilmunud "Principes de philosophie zoologique".

Aastal 1840 jäi Geoffroy pimedaks ja neli aastat hiljem suri. Tema poeg Isidore Geoffroy Saint-Hilaire (1805–1861) oli samuti zooloog ning töötas mitmes varem tema isale kuulunud akadeemilises ametis.

Mitmesugust
-----------

Geoffroy järgi on teaduslikult nimetatud järgmised linnuliigid:

* püüfaasani alamliik *Ithaginis cruentus geoffroyi* (**J Verreaux** 1867)
* brasiilia bambusetuvi, *Claravis godefrida* (**Temminck** 1811)
* punapõsk-papagoi, *Geoffroyus geoffroyi* (**Bechstein** 1811)
* koolibrilane *Augastes geoffroyi* (**Bourcier** 1843)

Tunnustus
---------

* 1808 – valiti Baieri Teaduste Akadeemia korrespondentliikmeks

Viited
------

1. ↑  Bo Beolens ja Michael Watkins (2003). *Whose Bird ? Common Bird Names and the People They Commemorate*, lk 138. Yale University Press (New Haven and London). (ISBN 0-300-10359-X)

Välislingid
-----------

*
**Íslendingabók** ehk **"Islandlaste raamat"** on Islandi ajaloolase Ari Þorgilssoni teos, mis kirjeldab Islandi vanemat ajalugu. Raamat valmis ajavahemikus 1122–1133. 

Algselt kirjutas Ari raamatust kaks versiooni, kuid säilinud on neist vaid lühem. Arvatavasti sisaldas esimene, pikem versioon ka Norra kuningate ajalugu ning genealoogiaid. 

Islandlaste raamat on lühike, trükis vaid kuni kahekümne lehekülje paksune raamat. See käsitleb Islandi varase ajaloo tähtsündmusi: maa asustamist, seaduste vastuvõtmist, Althingi asutamist, kalendri muutmist, maa jagamist neljandikeks, Gröönimaa avastamist ja asustamist, Islandi ristiusustamist. Raamatus loetletakse kõiki Islandi seadusekuulutajaid ja piiskoppe. Möödaminnes nimetatakse ka Põhja-Ameerikat (Vinlandit).

Ari sai oma andmed peamiselt vanadelt tarkadelt inimestelt, kellest paljud olid ise sündmuste pealtnägijad või olid sündmustest kuulnud nende tunnistajatelt. Ari nimetab paljusid oma informante ja räägib, miks ta nende andmeid usaldusväärseks peab. Ta viitab ainult ühele kirjalikule allikale (Fleury Abbo *Passio Sancti Eadmundi*), kuid tekstist on näha, et Ari tundis ja kasutas ka teisi ladinakeelseid teoseid, näiteks Sæmundr Õpetatu, munk Beda ja Bremeni Adami tööd.

Islandlaste raamat on säilinud vaid kahe 17. sajandi ärakirjana, mis mõlemad on kirjutatud sama isiku poolt. Arvatavasti oli aluseks käsikiri, mis kirjutati 1200. aasta paiku või veidi varem. 

Islandlaste raamat on kirjutatud vanaislandi keeles. See on vanaislandi kirjanduse tähtsamaid teoseid ja ajalooallikana peetakse raamatut siiamaani küllaltki usaldusväärseks.

Välislingid
-----------

* Tekst vanaislandi keeles
* Vésteinn Ólasoni loeng (inglise keeles)
* 17. sajandi käsikiri
**Kalju Teras** (ka **Kaljo Teras**; 24. november 1922 Rõngu vald, Tartumaa – 14. november 1990 Põltsamaa) oli Eesti pedagoog ja Põltsamaa Keskkooli kauaaegne direktor.

Kalju Teras õppis aastatel 1931–1936 Valguta 6-klassilises algkoolis ja aastatel 1936–1941 Tartus Hugo Treffneri Gümnaasiumis. Aastatel 1941–1945 oli ta mobiliseerituna Punaarmees. Aastatel 1946–1948 õppis ta TPI-s, 1949–1950 aastatel Tallinna Õpetajate Instituudis ja lõpetas 1956. aastal kaugõppes E. Vilde nimelise Tallinna Pedagoogilise Instituudi ajalooteaduskonna.

Kalju Teras töötas aastatel 1948–1949 Taheva koolis, aastatel 1949–1950 Rõngu mittetäielikus keskkoolis. Aastatel 1951–1990 oli ta Põltsamaa Keskkooli direktor. Ta rajas Põltsamaale uue koolihoonete kompleksi. Tema ajal valmis ka praegune Põltsamaa Ühisgümnaasiumi hoone, samuti mitmekesistas ta õpilaste klassivälist tegevust (moodustati tütarlaste puhkpilliorkester, poiste orkester, liikumisrühmad, seltskonnatantsu-, kunsti- ja käsitööringid) ja juhtis kooli looduskaitsealast tööd.

Ta oli Eesti Looduskaitse Seltsi tegevliige. Aastatel 1967–1971 oli ta Eesti NSV Ülemnõukogu VII koosseisu saadik.

Tunnustus
---------

* 1966 Eesti NSV teeneline õpetaja
* 1982 NSV Liidu rahvaõpetaja

Viited
------

1. ↑
2. ↑  Kalju Teras – väärikas koolijuht. Vali Uudised, 23. november 2012, lk 4

Kirjandus
---------

* Eesti kooli biograafiline leksikon, Eesti Entsüklopeediakirjastus, Tallinn 1998
* NSV Liidu rahvaõpetaja Kalju Teras Eesti filmi andmebaasis
**Kalju Kukk** (2. august 1943 Pärnu – 13. juuni 2018 Järvakandi) oli eesti luterlik vaimulik.

Ta on õppinud Pärnu 4. Keskkoolis, kuid lõpetas aastal 1963 Pärnu Kaugõppekeskkooli, samal aastal asus ta õppima Usuteaduse Instituuti, kuid ei lõpetanud seda.

Kiriklikku teenimist alustas ta jutlustajana, olles ametis erinevates EELK kogudustes – 1964–1968 Paistus ning 1968–1974 Mehikoormas ja Piirissaarel. 

12. novembril 1974 ordineeriti Kalju Kukk aseõpetajaks ning määrati teenima Jämaja ja Anseküla kogudusi Saaremaal, mida ta teenis aastatel 1974–1976. 
1978. aasta alguses määrati ta Puhja koguduse õpetajaks. Selles ametis oli ta kuni 1991. aastani, hooldades aastast 1979 ka Rannu kogudust. 

Hiljem on Kalju Kukk teeninud erinevaid kogudusi Rapla piirkonnas (Rapla, Järvakandi, lisaks hooldanud Juuru, Tori ja Vändra kogudusi). 
2012. aastal arvati Kalju Kukk emerituuri, kuid pärast sedagi on ta abistanud vaimulikke erinevate koguduste juures. 

Kalju Kukk pälvis 2018. aastal EELK aukirja.

Tema vend Mihkel Kukk on Rapla Maarja-Magdaleena koguduse õpetaja, vend Joel on purjetaja, jääpurjetaja ja spordireporter. 

Kalju Kukk saadeti 19. juunil 2018 Rapla kirikust Rapla kalmistule.

Viited
------

1. ↑
Saesaare hüdroelektrijaama paisu liigveelase ja voolurahusti
Saesaare pais 2019. aastal
Vaade paisjärvelt paisu ülevoolule
**Saesaare pais** on pais Ahja jõel Põlvamaal. 

Pais asub Põlva valla Kiidjärve ja Taevaskoja küla piiril, nii et paisu muldkeha, veehaare, ülevool ja voolurahustuskanal asuvad Kiidjärve küla maadel ning Saesaare hüdroelektrijaam Taevaskoja küla maadel.

Saesaare pais rajati seoses Saesaare hüdroelektrijaama ehitamisega 20. sajandi keskpaigas aastatel 1951–1952.

Hüdroelektrijaama majandaval AS Generaatoril on Keskkonnaameti väljastatud vee erikasutusluba veekogu tõkestamiseks ja elektrienergia tootmiseks hüdroenergiast, mis kehtib kuni 14. juunini 2017. Arutluse all on paisu lammutamine selle järel, et taastada jõe loomulik voolusäng ja kaitsta jõeäärseid liivakivipaljandeid. Eesti Keskkonnaagentuuri keskkonnamõjude hinnangu aruanne jõudis järeldusele, et pais tuleb lammutada, et loodusprotsessid saaksid jätkuda ja liivakivipaljandid säiliksid. Paisu lammutamine mõjutab 27 kalaliiki, kaht linnuliiki, kohalikku turismi ja aja veetmise võimalusi, hüdroelektrijaama olemasolu ja lähikülade kaeve. 2016. aasta sügisel arutab Keskkonnaministeerium lammutamise rahastust.

Lisaks veetaseme tõstmisele ja veehoidla tekitamisele võimaldab Saesaare pais ligipääsu Ahja jõe vasakkaldale.

Vaata ka
--------

* Saesaare paisjärv

Viited
------

1. ↑  Saesaare HEJ
2. ↑  Ahja jõe ürgoru soodsaim tulevik on ilma Saesaare paisuta Uudistaja, 17.08.2016
3. ↑  Ahja jõe ürgoru soodsaim tulevik on ilma Saesaare paisuta
Poolautomaatpüstol Colt 1911
**Poolautomaatpüstol** (harva ka **iselaadiv püstol**, **automaatlaadiv püstol** või **automaatpüstol**) on selline mitmelasuline ühe padrunipesaga käsitulirelv (püstol), mis pärast lasku söödab automaatselt uue padruni padrunipessa (iselaadiv), kuid uue lasu toimumiseks on vaja uuesti päästikule vajutada. Selle tulemusel saab iga päästikuvajutusega lasta vaid ühe lasu, kuna püstoli mehhanism ühendab päästikumehhanismi pärast lasku lööknõelast lahti ning selle uuestiühendamiseks on vaja päästik algasendisse tagasi lasta.

Poolautomaatpüstol kasutab osa eelmisest lasust vallandunud energiast, et liigutada lukku, mis tavaliselt asub kelgu sees. Pärast lasu laskmist väljub padrunikest relvast, kuna kelk liigub tagasilöögi mõjul tagasi, kelgu ja luku liikumine vinnastab uuesti lööknõela ning kui kelk tänu vedrule tagasi liigub, lükkab ta salvest padrunipessa uue padruni. See kõik seab relva valmis uueks lasuks, mis toimub kohe kui vajutada uuesti päästikule. Enamik püstolitest kasutab tagasilöögi jõul ümberlaadimist, kuid on ka tagasipahvaku või gaasiga ümberlaadivaid.

Tavaliselt on püstoli sööturiks käepideme sees olev lehtsalv. Mõnel püstolil on relv otse relva raami küljes ning seega toimub salvevahetus sarnaselt poolautomaatvintpüssidele.

Vaata ka
--------

* *Assault weapon*
* Poolautomaatpüstolite loend
* *Personal defense weapon*
* Poolautomaatvintpüss
* Poolautomaathaavlipüss

Viited
------

1. ↑  Brown, Edmund G. (2009). *Handgun Safety Certificate*. West Sacramento, California: California Department of Justice. Lk 52.

Välislingid
-----------

* M1911.org – Mis juhtub, kui lasta käsitulirelva
* Ballistics By The Inch demonstreerib kästitulirelvade vintraua pikkuse ja moona algkiiruse korrelatsiooni.
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib 1939. aastal loodud vallast; varasema valla kohta vaata artiklit Kuivajõe vald (Kose kihelkond)* |

---

**Kuivajõe vald** oli vald Harju maakonnas aastail 1939–1950.

Vald moodustati senise Kuivajõe valla maa-alast, välja arvatud valla põhjapiiril asuvad lahus-heinamaatükkide maa-alad; senise Tuhala valla maa-alast, välja arvatud Raudsepa nr. A-32 ja Sagari nr. A-33 talude ja seniste Nabala ja Rae valdade vahel asuvate lahus-heinamaatükkide maa-alad.

Eesti valdade kaart. Musta kontuuriga vanad vallapiirid, punasega 1939. aastal moodustatud vallad
Vald kuulus Riigivolikogu 16. valimisringkonda, kust valiti Mihkel Jüris. Vald kuulus Kose põllumeeste konvendi tegevus- ja valimispiirkonda.

1939. aastal oli vallas 2174 elanikku, territooriumi suurus oli 14 728,17 ha.

Esimene vallavanem oli Alfred Aassalu. 1939. aasta detsembris valiti vallavanemaks Jaan Tomson.

Külanõukogude moodustamine ja valla likvideerimine
--------------------------------------------------

8. augustil 1945 moodustati Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi seadlusega vallas Kurena külanõukogu ja Oru külanõukogu. 

26. septembril 1950 arvati vald Kose rajooni koosseisu.

Viited
------

1. ↑  Väljavõte Vabariigi Presidendi otsusest nr. 87 – 7. oktoobrist 1938 (RT 1938, 87, 776)
2. ↑  EESTI NSV TEATAJA, Nr. 35 26. oktoobril 1945, Art 543. Seadlus Harju maakonna valdades küla töörahva saadikute nõukogude moodustamise kohta.
**Wayne Dennis** (1. september 1905 Ohio, Washingtoni maakond – 21. juuli 1976) oli USA psühholoog, kes tegeles eelkõige lastepsühholoogiaga.

Elulugu
-------

Ta sai 1926 Marietta College'ist bakalaureusekraadi ja 1930 Clarki Ülikoolist doktorikraadi.

Aastatel 1929–1942 oli ta Virginia Ülikooli abiprofessor (vaheaegadega 1936–1937, kui ta oli Yale'i Ülikooli teadur, ja 1937–1938 Clarki Ülikooli külalisprofessor. 1942–1946 oli ta Lousiana Osariigi Ülikooli professor ja psühholoogia osakonna juhataja. Sellest kolm aastat teenis ta United States Naval Reserve'i leitnandina ja Office of Naval Researchi eriseadmete osakonna ergonoomika sektoris. 1946–1951 oli ta Pittsburghi Ülikooli professor ja psühholoogiaosakonna juhataja. 1951–1962 oli ta Brooklyn College'i professor ja psühholoogiaosakonna juhataja. 1962–1964 oli ta New Yorgi Linnaülikooli üldpsühholoogia doktoriõppekava juht. 1953–1958 oli ta ajakirja Psychological Bulletin toimetaja. Aastal 1970 sai ta Brooklyn College'i emeriitprofessoriks.

Aastatel 1955–1956, 1958–1959, 1964–1965 ja 1974–1975 oli ta Beiruti Ameerika Ülikooli külalisprofessor.

25. mail 1976 oli tal autoõnnetus, milles ta murdis kaela. Ta jäi selge mõistuse juurde, kuni ta päev enne surma langes koomasse.

Uurimistöö
----------

Kevadel 1956 leidis Dennis Iraanist lastekodusid, kus umbes kaks kolmandikku aastastest lastest ei osanud iseseisvalt istuda ja 80% kolmeaastastest ei osanud kõndida. Selle põhjustest kirjutab ta 1960. aasta artiklis. 

Beirutis tegi Dennis kultuuridevahelisi uuringuid Laura Goodenoughi inimese joonistamise testi tulemuste kohta. Osutus, et tavaliste laste keskmine IQ selle testi järgi on vahemikus 53–125.

Publikatsioone
--------------

* *Readings in Child Psychology*, New York: Prentice-Hall 1951.
* Causes of Retardation among Institutional Children: Iran. – *Journal of Genetic Psychology*, 1960, 96, lk 47–59.
* Goodenough Scores, Art Experience, and Modernization. – *Journal of Social Psychology*, 1966, kd 68, nr 2, lk 211–228.
* Children's Images of Self and Others. – *Psyccritiques*, 1968, kd 13, nr 8.
* Child Psychology, Cafeteria Style. – *Psyccritiques*, 1969, kd 14, nr 6.
* Ihsan Al-Issa, Wayne Dennis. Review of Cross-Cultural Studies of Behavior. – *Canadian Psychologist*/*Psychologie Canadienne*, 1971, kd 12, nr 1, lk 77–78.
* *Children of the creche*, New York: Appleton-Century-Crofts 1973.
* Wayne Dennis, Margaret W. Dennis (toim). *The Intellectually Gifted: An Overview*.

Isiklikku
---------

Ta oli abielus psühholoog Margaret W. Dennisega.

Kirjandus
---------

* J. McVicker Hunt. Wayne Dennis: 1905–1976. – *Child Development*, 1977, kd 48, nr 2, lk 330–332.
* William A. Kraft, Emil R. Rodolfa. *Wayne Dennis: A Biographical and Professional Perspective, 1905–1976*, 1981.
* William A. Kraft, Emil R. Rodolfa. *Annotated Bibliography of Wayne Dennis, Ph.D.*, 1981.
* Harriman, A.E.; Lukosius, P.A.. On why Wayne Dennis found Hopi infants retarded in age at onset of walking. – *Perceptual and Motor Skills*, 1982, 55(1), lk 79–86.
***Possessio*** ehk **valdus** oli Vana-Roomas faktiline olukord, kus valdaja kasutab ja valdab asja. Vallata sai käibelisi asju, põhiliselt kehalisi asju, kuid Roomas eristati ka õiguste valdamist.

Valdust ja omandit eristati juba Rooma riigis, kus Ulpianus ütles *Digesta*’s: „omandil ja valdusel ei ole mitte midagi ühist." Samuti on rõhutatud vahet valduse kui faktilise suhte ja omandi kui õigusliku suhte vahel. Omanik saab olla ainult selline isik, kellele kuulub kõige suurem õiguslik võim asja suhtes. See tähendab, et omanik saab ka asja reaalselt käsutada, siiski kuulusid talle ka valdus- ja kasutusõigus. Valdaja on see, kelle käes parajasti see on, aga temal ei ole õigust asja käsutada.

Asja valdamine
--------------

Selleks, et asja saaks vallata, pidi olemas olema nii *animus possidendi* ehk tahe asja vallata kui ka *corpus possidendi* ehk tegelik asja valdamine. 

Dig. 41.2.3.1: *Et apiscimur possessionem corpore et animo, neque per se animo aut per se corpore. /.../* (Ja me saame valduse kehaliselt [oma valdusse võtmisega] ja tahtega, mitte ainult tahtega ja mitte ainult kehalisse [valdusse võtmisega].

*Corpus*’e all mõeldi nii füüsilist asja valdust kui ka peremeheliku käitumise võimalikkust vallatava objekti suhtes. Kui puudus või kadus üks kahest elemendist, siis kadus ka valdus ise. Siiski ei olnud ka see reegel eranditeta. Näiteks säilis talviste ja suviste karjamaade valdus ainult *animuse* olemasolul.

Valduse liigitused
------------------

Valdust liigitati põhiliselt kahe kriteeriumi alusel. Esiteks tehti vahet *possessio iusta*’l ehk õiguspärasel ja *possessio iniusta*’l ehk õiguspäratul valdusel. Õiguspäraselt võidi seda saada näiteks lepingu alusel, õiguspäratut jõuga või salaja võtmisega. Teine eristus lähtus valdaja subjektiivsest teadmisest. Tehti vahet *possessio bonae fidei*’l ehk heausksel ja *possessio malae fidei*’l ehk pahausksel valdusel. Valdajat peeti heauskseks, kui ta uskus, et ta on valduse saanud õiguspärasel viisil. Pahauskne oli valdaja siis, kui ta teadis, et tegelikult ei ole tal valdamise jaoks õiguslikku alust. Heauskse valduse olemasolu oli ka näiteks igamise eeldus.

Valduse kaitsmine
-----------------

Valdust kaitsti interdiktidega (preetori korraldus, milles esitati isikule käsk või keeld). Nende liike oli kolm ja esimene kaitses valdust rünnete vastu ehk säilitas seda, teine aitas kaotatud valduse tagasi saada ning kolmandaga sai taotleda valdust. Näiteks on rünnete vastu antud välja Digesta’s (D.43.17.1) selline interdikt: „Preetor ütleb: "Nii nagu te praegu valdate seda hoonet, mille üle vaieldakse, ilma et te oleksite selle vastaspoolelt vägivallaga, salaja või prekaariumi alusel saanud – selle [valduse esemega] seoses keelan ma vägivalla tarvitamise." /.../"

Viited
------

1. 1 2 3 4  Ilus E. Rooma eraõiguse alused. Pärnu: Penikoorem 2005.
2. ↑  D. 41.2.12.1.
3. ↑  D. 41.2.1.3.
4. ↑  Siimets-Gross H. Rooma eraõiguse konspekt 2020 [käsikiri].
5. ↑  D. 41.2.44.2.
6. ↑  Siimets-Gross H. Ristikivi M. Fontes iuris Romani. Rooma õiguse allikate kogumik. Tartu: Tartu Ülikooli Kirjastus 2019.
Wayne Hennessey 2016. aastal Walesi koondises
**Wayne Robert Hennessey** (sündinud 24. jaanuaril 1987 Bangoris) on Walesi jalgpallur, kes mängib väravavahina Inglismaa Premier League'i Nottingham Forest ja Walesi jalgpallikoondises.

2003. aastal liitus ta Inglismaa klubiga Wolverhampton Wanderers. Kaks aastat hiljem sõlmis ta klubiga esimese profilepingu. 2007. aasta jaanuaris läks ta laenule Inglismaa tugevuselt neljanda liiga klubisse Stockport County. Ta püstitas Stockport Countys mängides Inglismaa Football League'i rekordi, kui tegi üheksa nullimängu järjest (kõik üheksa mängu lõppesid lisaks Stockport County võiduga). Hooajal 2007/08 kerkis Hennessey Wolverhampton Wanderersi esiväravavahiks; samal hooajal valiti Hennessey Inglismaa esiliiga sümboolsesse koosseisu. Aastatel 2008 ja 2012 valiti ta Wolverhampton Wanderersi aasta parimaks mängijaks. Pärast 2012. aastal saadud vigastust ei õnnestunud tal Wolverhampton Wanderersis enam kordagi mängida. Hooaja 2013/14 esimeses pooles oli ta laenul Inglismaa esiliigaklubis Yeovil Town.

2014. aasta jaanuaris sõlmis ta lepingu Inglismaa kõrgliigaklubiga Crystal Palace.

2021. aasta juulis sõlmis ta kaheaastase lepingu Inglismaa kõrgliigaklubiga Burnley. 2022. aasta juulis sõlmis ta lepingu äsja Inglismaa kõrgliigasse tõusnud Nottingham Forestiga.

Walesi jalgpallikoondises tegi Hennessey debüüdi 26. mail 2017 sõprusmängus Uus-Meremaa vastu. Ta kuulus Walesi koondisse 2016. ja 2021. aasta Euroopa meistrivõistlustel ning 2022. aasta maailmameistrivõistlustel. 2022. aasta novembri seisuga on Hennessey Walesi koondises mänginud 108 korda, millega on ta Walesi koondises kolmas enim mänge pidanud mängija.

Viited
------

1. ↑  "CLARETS NET RECORD-BREAKER HENNESSEY". burnleyfootballclub.com. 20.7.2021. Vaadatud 5.6.2022
2. ↑  "Nottingham Forest: Wales goalkeeper Wayne Hennessey signs two-year contract". BBC Sport. 15. juuli 2022. Vaadatud 4. septembril 2022.

| * v
* r
Walesi koondis  –  UEFA Euro 2016 |
| --- |
| 

* 1 Hennessey
* 2 Gunter
* 3 Taylor
* 4 Davies
* 5 Chester
* 6 A. Williams (c)
* 7 Allen
* 8 King
* 9 Robson-Kanu
* 10 Ramsey
* 11 Bale
* 12 Fôn Williams
* 13 G. Williams
* 14 Edwards
* 15 Richards
* 16 Ledley
* 17 Cotterill
* 18 Vokes
* 19 Collins
* 20 J. Williams
* 21 Ward
* 22 Vaughan
* 23 Church
* Treener: Coleman

 | Wales |

| * v
* r
Walesi koondis  –  UEFA Euro 2020 |
| --- |
| 

* 1 Hennessey
* 2 Gunter
* 3 N. Williams
* 4 B. Davies
* 5 Lockyer
* 6 Rodon
* 7 Allen
* 8 Wilson
* 9 T. Roberts
* 10 Ramsey
* 11 Bale (c)
* 12 Ward
* 13 Moore
* 14 C. Roberts
* 15 Ampadu
* 16 Morrell
* 17 Norrington-Davies
* 18 J. Williams
* 19 Brooks
* 20 James
* 21 A. Davies
* 22 Mepham
* 23 Levitt
* 24 Cabango
* 25 Colwill
* 26 Smith
* Treener: Page

 | Wales |

| * v
* r
Wales koondis  –  2022. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlused |
| --- |
| 

* 1 Hennessey
* 2 Gunter
* 3 N. Williams
* 4 B. Davies
* 5 Mepham
* 6 Rodon
* 7 Allen
* 8 Wilson
* 9 Johnson
* 10 Ramsey
* 11 Bale (c)
* 12 Ward
* 13 Moore
* 14 Roberts
* 15 Ampadu
* 16 Morrell
* 17 Lockyer
* 18 J. Williams
* 19 Harris
* 20 James
* 21 A. Davies
* 22 Thomas
* 23 Levitt
* 24 Cabango
* 25 Colwill
* 26 Smith
* Treener: Page

 | Wales |
Virumaa valdade piirid enne ja pärast 1939. aasta vallareformi
**Maidla vald** oli vald Viru maakonnas aastail 1939–1949 ja Jõhvi maakonnas aastail 1949–1950.

Vald moodustati senise Maidla valla maa-alast, välja arvatud osa Maidla asunduse maa-alast; senise Püssi valla Soonurme, Mehide, Lümatu, Jalasto ja Tagamaa külade maa-aladest.

Maidla valda kuulusid: Maidla asundus, Liiva küla, Liiva asundus, Aidu-Nõmme küla, Aidu küla, Uniküla küla, Savala, Aruvälja ja Külje, Piilse küla, Venoja talud, Koolma talud, Evasu talud, Mehide, Rebu, Rääsa, Ojama, Tarumaa külad, Lipu talud, Virunurme ja Kauksere külad, Oandu asundus, Soonurme küla, Hirmuse uudisasundus, Hirmuse asundus, Hirmuse raudteejaam, Jalasto küla, Sirtsi küla, Lümatu asundus, Lümatu raudteejaam, Jõepere talud, Tagama ja Lümatu külad.

Esimene vallavanem oli Eduard Ilves, kes 5. aprillil 1939 valiti Viru maavolinikuks.

Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi seadlusega maarajoonide moodustamise kohta Eesti NSV-s, kaotati 1. oktoobril 1950. aastal maakonnad ja vallad.

Vaata ka
--------

* Maydell

Viited
------

1. ↑  Väljavõte 776. Vabariigi Presidendi otsusest nr. 88. Riigi Teataja, nr. 87, 14 oktoober 1938
2. ↑  590. Viru Maavanema otsus Viru maakonna vallavolikogude valimisringkondade arvu ja nende piiride kohta. Riigi Teataja, nr. 75, 9 september 1939
3. ↑  Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi seadlus maarajoonide moodustamise kohta Eesti NSV-s. Eesti NSV Teataja, 1950, 11, 114
***Glogauer Liederbuch*** 'Glogau lauluraamat' on umbes 1480. aastatest Sileesia alalt pärinev käsikirjaline muusikakogumik, milles on 292 vokaal- või instrumentaalteost. Glogau lauluraamat on kirjutatud kolme eraldi partiiraamatuna (Discantus, Tenor, Contratenor) ja sellisena on ta vanim partiiraamatute komplekt Kesk-Euroopas.

Teoste hulgas on nii vaimuliku kui ka ilmaliku sisuga laule, muusikaliselt stiililt kuuluvad need hiliskeskaega. Väike osa muusikapaladest kannab saksakeelseid pealkirju, on ka saksakeelse tekstiga laule. Kogumik oli arvatavasti mõeldud koos musitseerimiseks meelelahutusena.

*Glogauer Liederbuch* asub Biblioteka Jagiellońska kogudes Krakówis.

Viited
------

1. ↑  R. Strohm. Das Glogauer Liederbuch: Lieder, Schwänke und Schwänze. - Kammermusikkammer, 18. März 2013
2. ↑  'Glogauer Liederbuch'. - Handschriftencensus

Välislingid
-----------

* Glogauer Liederbuch andmebaasis International Music Score Library Project (IMSLP) (digitud originaal ja valik transkriptsioone kaasaegsesse notatsiooni)
* Salvestisi Youtube'is
Sinine taust sõdalast kujutaval seinamaalil on kaetud maiade sinisega
Bernardino de Sahagúni Historia General, Firenze koodeks. Kuuvarjutust kujutav illustratsioon on koloreeritud maiade sinisega
**Maiade sinine** (hispaania keeles *azul maya*) on kergelt roheka varjundiga heledatooniline erksinine tehispigment, mida kasutasid seinamaalingutes ja keraamika maalimisel Kolumbuse-eelse Mesoameerika kultuurid, eelkõige asteegid ja maiad.

Osaliselt baseerub maiade sinisel sinine tehispigment MayaCrom Blue B2050, mille valmistamisprotsess töötati välja originaalvärvi uurimise käigus USA-s Texase ülikoolis ja mis rahvusvahelises värvainete indeksis kannab
tähist C.I. PB 82 (Pigment Blue 82).

Koostis
-------

Maiade sinine on orgaanilisi ja anorgaanilisi koostisaineid sisaldav segu, põhiosas moodustavad selle *añil*-taime (*Indigofera suffruticosa*, asteegi keeles *xuiquilitl*) lehtedest saadud sinise värvainega värvitud looduslikud valged savid atapulgiit ja montmorijoniit. Vähesel määral on leitud värvis ka teisi mineraale. Sinise tooni varjund võis sõltuda värvi valmistamisel kasutatud temperatuurist ja säilitavaks kolmandaks komponendiks lisati kopaalvaiku.

Kasutamine
----------

Esimesed jäljed maiade sinise kasutamisest pärinevad maiade kultuuri klassikaliset perioodist, mis algas aastal 500. Sinise värvi kasutamise traditsioon jätkus 16. sajandini Mexico kloostrites, eriti tuntud on mehhiko kunstniku, põlisrahvusest kristlase Juan Gersóni maalingud frantsiskaani kirikus Tecamachalcos. Pärast 16. sajandit värvi valmistamise ja kasutamise oskus Mehhikos hääbus, aga Kuubalt on leitud värvi kasutust isegi nii hilisest ajast kui 19. sajand.

Erakordselt hästi säilinud sinist värvi on leitud seinamaalinguilt Chichén Itzás ja Bonampakis, keraamikalt ja pisiplastikalt, aga ka pinnasest arheoloogilistel kaevamistel kultuskohtades, mis on viinud uurijad mõttele, et inimohvrid kaeti enne ohvritalitust sinise värviga.

Pildid
------

* Maiade sinisega maalitud savikujukeMaiade sinisega maalitud savikujuke
* Protsessiooni kujutav seinamaal Bonampaki templisProtsessiooni kujutav seinamaal Bonampaki templis
* Maalingutega kaetud pseudovõlvlagi Bonampaki templisMaalingutega kaetud pseudovõlvlagi Bonampaki templis
* Teine laemaalingTeine laemaaling
* Sukelduvat jumalat kujutav savinõu-hauapanus, u 1500Sukelduvat jumalat kujutav savinõu-hauapanus, u 1500
* Juan Gersoni maalitud stseen, millel on kasutatud maiade sinistJuan Gersoni maalitud stseen, millel on kasutatud maiade sinist
* Juan Gersoni maalingutega lagi Tecamachalco frantsisklaste kirikus Puebla osariigis, 1562Juan Gersoni maalingutega lagi Tecamachalco frantsisklaste kirikus Puebla osariigis, 1562

Muud
----

On olemas veebivärvi toon nimega *Maya blue*.

Vaata ka
--------

* Hani sinine
* Egiptuse sinine

Viited
------

1. ↑
2. ↑
3. ↑
4. ↑
5. ↑
6. ↑
7. 1 2
8. ↑

Välislingid
-----------

* Maiade sinise uurimist käsitlev veebileht (inglise keeles)
* Keerukat kostüümi kandev kujuke Metropolitani Muuseumis
* Krokodillikujuline muusikariist Metropolitani Muuseumis
**Rajmond Debevec** (sündinud 29. märtsil 1963 Postojnas) on Sloveenia laskur. Ta on maailmameister (2002) ja olümpiavõitja (2000), meeste 50 meetri väikepüssi standardi 3×40 lasku maailmarekordi omanik.

Debevec hakkas laskmisega tegelema 1971. aastal ja pääses 1979. aastal Jugoslaavia noortekoondisse. Esimese medali võitis ta juba 1980. aasta Euroopa juunioride meistrivõistlustel. 2000. aastal võitis ta 50 meetri väikepüssi standardharjutuses olümpiakulla. Kaks aastat hiljem tuli ta 300 meetri väikepüssi standardharjutuses maailmameistriks. 

Debevec osales 2012. aasta suveolümpiamängudel oma kaheksandatel olümpiamängudel. Ta on selle tulemusega läbi aegade neljas sportlane, kes on osalenud vähemalt kaheksatel olümpiamängudel. Ta on osalenud kõikidel suveolümpiamängudel pärast 1984. aastat. 1984 ja 1988 esindas ta Jugoslaaviat ning 1992, 1996, 2000, 2004, 2008 ja 2012 Sloveeniat. Ta on olümpiamängudel võistelnud kolmel alal: 50 meetri väikepüssi standardis, 50 meetri väikepüssi lamadesharjutuses ja 10 meetri õhupüssiharjutuses.

Debevec on tulnud kolmel korral ka sõjaväelaste maailmameistriks.

Tema maailmarekord 1186 punkti püsib aastast 1992. Ta püstitas selle Münchenis maailma karikavõistluste finaalvõistlusel. Tema olümpiarekord 1177 punkti pärineb Sydney olümpiamängudelt.

### Rekordid

| Ala | Tulemus | Aeg | Koht |
| --- | --- | --- | --- |
| Väikepüssi standard 3x40, 50 meetrit, kvalifikatsioon | **1186** | 29. august 1992 | Saksamaa München |
| Väikepüssi standard 3x40, 50 meetrit, finaal | **1287,9** | 29. august 1992 | Saksamaa München |
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib maadlejast; metsavenna kohta vaata artiklit Jaan Roots (metsavend), agronoomi kohta vaata artiklit Jaan Roots (agronoom)* |

---

**Jaan Roots** (sündinud 27. juulil 1933 Järvamaal) on eesti endine maadleja.

Saavutused
----------

Üheksakordne Eesti NSV (1958, 1959, 1961–1965, 1967 ja 1968) meister Kreeka-Rooma maadluses.

NSV Liidu meistersportlane - 1956.

NSVL meistrivõistlused
----------------------

1952. aasta – 1. koht (noorsoo);

1962. aasta – 1. koht;

1963. aasta – 1. koht;

1964. aasta – 3. koht (esikoha võitis Anatoli Kolesov)

Maailmameistrivõistlused Kreeka-Rooma maadluses
-----------------------------------------------

1961. Yokohama Jaapan - 7. koht

Rahvusvahelised turniirid
-------------------------

Ivan Poddubnõi mälestusvõistlused Venemaa

1963. aasta – 1. koht.

Aadria karikas

1958. aasta – 1. koht.

Georg Lurichi mälestusvõistlused Eesti

1956. aasta – 1. koht;

1957. aasta – 1. koht;

1958. aasta – 1. koht;

1959. aasta – 1. koht;

1960. aasta – 1. koht;

1961. aasta – 1. koht;

1962. aasta – 1. koht;

1963. aasta – 1. koht;

1964. aasta – 1. koht;

1965. aasta – 1. koht.

Välislingid
-----------

* Biograafia ESBL-is
**Voldemar Muhel** (12. august 1910 Peterburi – 21. juuni 1983) oli eesti leksikograaf, mitmes trükis välja antud vene-eesti sõnaraamatu autor.

Ta lõpetas aastal 1928 Hugo Treffneri Gümnaasiumi. Ta õppis Tartu Ülikoolis 1931–1932 rohuteadust ning 1935–1938, 1946 ja 1952 õigusteadust, ta oli Eesti Üliõpilaste Seltsi liige.

1932–1934 oli ta AS "Loskit & Ko" keemiatehase tööline ja laborant, 1934–1936 A. Imeliku apteegi laborant, 1936–1940 Eesti Üliõpilaste Seltsi asjaajaja-raamatupidaja Tartus. 1940–1941 AS Tartu Pank välisjaoskonna raamatupidaja ja välisjaoskonna juhataja Tallinnas. 

1941 oli ta Tallinna Keskhoiukassa riigilaenude kontrolör. 1941–1944 Punaarmees. 1944 Eesti NSV Töönduslike Kooperatiivide Peavalitsuse finantsosakonna juhataja kt, 1945 Eesti NSV Kohtu Rahvakomissariaadi administratiiv-majandusosakonna juhataja, 1945–1950 Eesti NSV Ministrite Nõukogu üldosakonna juhataja. Alates 1951 Eesti Riikliku Kirjastuse lepinguline vene-eesti sõnastike koostaja. Hiljem töötas Tartu ülikooli füüsika laboratooriumis.

Viited
------

Välislingid
-----------

* 
* Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918-1944
**Voldemar Kann** (30. august 1919 Nursi – 15. jaanuar 2010) oli eesti graafik ja trükkal.

Võrumaal kaheksalapselises peres sündinud Voldemar Kann läks 1939. aastal aega teenima Eesti sõjaväkke, kust läks üle punaväkke ja värvati Saksa sõjaväkke. Tema sõjatee lõppes interneeritute ja sõjavangilaagrites Tšehhoslovakkias, Poolas, Saksamaal ja lõpuks Venemaal, polaarjoonest põhja pool asuvas Vorkutas.

1946. aastal pääses ta tagasi kodumaale ning asus tööle Tallinna Kunstihoones toiminud raamitöökotta. Järgmisel aastal rajati samadesse ruumidesse tänaseni tegutsev graafikakoda. Graafikakotta jäi ta tööle 48 aastaks, kujunedes eesti kõigi aegade kõige silmapaistvamaks ja mitmekülgsemaks graafikameistriks, uue graafilise tehnika cannprint loojaks[*viide?*].

Voldemar Kanni esimene esinemine tegevkunstnikuna laiema avalikkuse ees toimus alles 1994. aastal, mil ta sai 75-aastaseks ja juubeliga seoses korraldati tema isikunäitus. See väljapanek tutvustas täiesti küpset loojat, kelle tööd üllatasid kunstijõulise veenvusega ning avasid tee esinemistele järgmistel näitustel, sealhulgas ka kahel Tallinna rahvusvahelisel graafikatriennaalil.

Isiklikku
---------

1996. aastal jäi Voldemar Kann pensionile ja asus elama kodutallu Võrumaal, kus oli talupidaja.

Voldemar Kanni tütar on Tuule Kann ja poeg Uku Kann.

Välislingid
-----------

* Suri legendaarne graafik Voldemar Kann, Postimees, 18. jaanuar 2010
* Graafika suurmeister eksperimentaalateljeest, Õhtuleht, 31. jaanuar 1998
Priit Värk 2021. aasta Arvamusfestivalil
**Priit Värk** (sündinud 11. aprill 1985 Tartus) on Eesti omavalitsustegelane, Paide linnapea 2014–2015 ja 2017–2021.

Haridus
-------

Ta on lõpetanud 2004. aastal Paide Ühisgümnaasiumi[*viide?*] ja 2008. aastal Tartu Ülikooli ajaloo erialal[*viide?*].

Töö ja poliitiline tegevus
--------------------------

Priit Värk kuulus 2009–2021 Isamaa ja Res Publica Liitu (hiljem erakond ISAMAA). 

Ta kandideeris 2009. aastal kohaliku omavalitsuse volikogu valimistel Paide linnas noortest koosneva valimisliidu Tuleviku Paide ridades, kogus 22 häält ega osutunud valituks. 

2013. aastal kandideeris ta Tallinnas Nõmme linnaosas Isamaa ja Res Publica Liidu nimekirjas ja kogus 176 häält. Ta pääses volikokku ning oli seal rahandus- ja revisjonikomisjoni liige.[*viide?*]

16. juunil 2014 valiti Paide linnavolikogus 11 poolthäälega 21-st Priit Värk linnapeaks[*viide?*], tema esimene ametiaeg lõppes märtsis 2015. 

Aastatel 2015–2017 töötas Priit Värk Riigikogus IRL-i fraktsiooni nõunikuna[*viide?*] ning 2017. aastal lühikest aega ka kaitseminister Jüri Luige nõunikuna.[*viide?*]

2017. aastal kandideeris ta Paide linnavolikogu valimistel ja kogus 168 häält. Isamaa erakond (endine Isamaa ja Res Publica Liit) võitis Paides valimised ja Priit Värgist sai teist korda linnapea[*viide?*]. 

2021. aasta kohalikel valimistel moodustas koos mõttekaaslastega valimisliidu Uus Paide ja kogus isiklikult 289 häält, mis oli parim tulemus Paides. Pärast seda kuulub linnavolikokku.

Ühiskondlik tegevus
-------------------

Priit Värk oli aastatel 2008–2012 Eesti Omanike Keskliidu volikogu liige[*viide?*], 2013–2016 juhatuse liige[*viide?*] ja 2013–2014 liidu tegevjuht.[*viide?*]

2009. aastal taasasutas ta Paide Maleklubi ja kuulub siiani juhatuse koosseisu. Ta on kuulunud males Eesti noortekoondisse 1997. aastal Euroopa meistrivõistlustel (U12, Tallinn) ja 2000. aastal noorte maleolümpial (Artek, Ukraina). 

Ta on mitmekordne Järvamaa meister välk-, kiir- ja tavamales.[*viide?*] 2019. aastast kuulub ka Eesti Maleliidu juhatusse[*viide?*].

Isiklikku
---------

Priit Värgi vanavanaisa Mihkel Reimann oli aastatel 1938–1939 Riigivolikogu liige.[*viide?*]

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**Siret Pihelgas** | **Priit Värk**2017–... | Järgnev**...** |
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib Ģibuļi valla külast; samanimelise küla kohta Vecpebalga vallas vaata artiklit Ģibuļi (Vecpiebalga vald)]* |

---

**Kraujas** (vanasti ka **Ģibuļi** või **Ģibuļmuiža**) on asula Lätis Talsi piirkonnas Ģibuļi valla keskosas.

Küla asub merepinnast 41 meetri kõrgusel Stende jõe ääres. Kraujas jääb valla keskusest Pastendest 6 kilomeetri kaugusele.

Kraujase küla kandis varem Ģibuļi nime, sest seal asus Ģibuļi karjamõis. Ģibuļi kool rajati aga Iliņi külla. Praegune Ģibuļi küla on tekkinud endise Stende vallamaja juurde pärast seda, kui loodi Ģibuļi külanõukogu. Tänapäeval kasutab vana vallamaja kohalik külaselts, mis ühendab nii praeguse kui endise Ģibuļi elanikke.

Kraujas oli nõukogude perioodil kolhoosi *Darba ceļš* keskasulaks, ka asus seal kolhoosi *Draudzība* osakond. Küla on praeguse nime saanud ühe sealse majapidamise järgi.

2017. aastal oli külas 24 elanikku, 2020. aastal 21.

Kraujas

Viited
------

1. ↑  Vietvārdu datubāze, vaadatud 17.04 2020
2. ↑  Žanis Rihards Miķelšteins. Jaunības zemē Pastendē. Ģibuļu pagasta padome. Talsi. 2003

| * v
* r
Ģibuļi valla asulad |
| --- |
| 
Aizupes **·**  Arkliņi **·**  *Dravnieki* **·**  Gaviļnieki **·**  Ģibuļi **·**  Iliņi **·**  Jaunzemes **·**  Kaleši **·**  Kaļķciems **·**  Kāņciems **·**  Kraujas **·**  Kurši **·**  Līči **·**  Mordanga **·**  **Pastende** **·**  Ruņķi **·**  Spāre **·**  Talsciems **·**  Turkmuiža |
**Rahvahääletus vabariigi väljakuulutamise üle** toimus Kreekas 1924. aasta 13. aprillil. Rahvahääletus järgnes Kreeka jaoks katastroofiliseks kujunenud Kreeka-Türgi sõjale, mis purustas Kreeka lootused Konstantinoopoli tagasivõtmisele. Sõjalise kaotuse tulemusena sunniti kuningas Konstantínos I oma poja Geórgios II kasuks troonist loobuma ja ka kuningas Geórgios II läks hiljem seniks, kuni valitsus monarhia saatuse üle arutles, eksiili oma abikaasa kodumaale Rumeeniasse.

Lõpuks otsustati korraldada rahvahääletus. See rahvahääletus, mis järgnes monarhia taastamisele 1920. aastal, peegeldas Kreeka valijaskonna toetuse kõikuvust ja liberaalide ning Elefthérios Venizélost toetavate vabariiklaste domineerimist. Rahvahääletuse tulemusena kaotati monarhia 11 aastaks. Sama aasta 25. märtsil oli juba välja kuulutatud Teine Kreeka Vabariik.

Tulemused
---------

| Valik | Hääli | % |
| --- | --- | --- |
| Poolt | 758 472 | 70,0 |
| Vastu | 325 322 | 30,0 |
| Kehtetud/tühjad sedelid | 291 | – |
| **Kokku** | **1 084 085** | **100** |
| Allikas: Nohlen & Stöver |

Viited
------

1. ↑  Nohlen, D. & Stöver, P. "Elections in Europe: A data handbook" (2010). p. 830. ISBN 978-3-8329-5609-7.
**Maubeuge'i kanton** on kanton Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus. See moodustati 2014. aasta kantonireformiga, mis jõustus 2015. aasta märtsis. Kantoni keskus on Maubeuge.

See koosneb järgmistest valdadest:

1. Assevent
2. Bersillies
3. Bettignies
4. Boussois
5. Élesmes
6. Ferrière-la-Grande
7. Gognies-Chaussée
8. Jeumont
9. Louvroil
10. Mairieux
11. Marpent
12. Maubeuge
13. Vieux-Reng
14. Villers-Sire-Nicole

Viited
------

1. ↑  Populations légales 2020

Nordi departemangu kantonid

Aniche **·** Annœullin **·** Anzin **·** Armentières **·** Aulnoye-Aymeries **·** Aulnoy-lez-Valenciennes **·** Avesnes-sur-Helpe **·** Bailleul **·** Cambrai **·** Le Cateau-Cambrésis **·** Caudry **·** Coudekerque-Branche **·** Croix **·** Denain **·** Douai **·** Dunkerque-1 **·** Dunkerque-2 **·** Faches-Thumesnil **·** Fourmies **·** Grande-Synthe **·** Hazebrouck **·** Lambersart **·** Lille-1 **·** Lille-2 **·** Lille-3 **·** Lille-4 **·** Lille-5 **·** Lille-6 **·** Marly **·** Maubeuge **·** Orchies **·** Roubaix-1 **·** Roubaix-2 **·** Saint-Amand-les-Eaux **·** Sin-le-Noble **·** Templeuve **·** Tourcoing-1 **·** Tourcoing-2 **·** Valenciennes **·** Villeneuve-d'Ascq **·** Wormhout
**Määrsõnafraas** ehk **adverbifraas** on fraas, mille põhisõna on määrsõna.
Määrsõnafraasi tähistamiseks võib eesti keeles kasutada ingliskeelset lühendit **AdvP** – *adverbial phrase*.

Määrsõnafraasi ülesanded
------------------------

Määrsõnafraas võib käituda kui:
1) lauseadverbiaal ehk lausemäärus, see on verbi laiend, mis pole sihitis ega öeldistäide ning annab lausele mõtte: *Lõpp on **lähedal.***;
2) fraasiadverbiaal ehk fraasimäärus, see on määrsõna laiend, mis annab fraasile mõtte: ***Kergelt** tulnud raha*;
3) üldlaiend, mis on üldistav ning tavaliselt suhtumist näitav lisamärkus: ***Ilmselgelt** on see nii.*

Määrsõnafraasi laiendliige
--------------------------

Määrsõnafraasi laiendiks on määrsõna. *Ma jooksen **väga** kiiresti.*; ***üsna** varsti*.
Määrsõnafraas on endotsentriline fraas, see tähendab, et fraasi põhi esineda ka ilma laiendita ja samas täita sama süntaktilist ülesannet, mis fraas tervikuna. *Väga üldiselt* (*väga* on laiend ning *üldiselt* põhisõna) on süntaktiliselt võrdne üksi esineva põhisõnaga *üldiselt*.

Vaata ka
--------

* verbifraas
* nimisõnafraas
* omadussõnafraas
* kaassõnafraas
* hulgasõnafraas
**Mauna Loa** on tegevvulkaan Hawaii saarel. Ta on maailma suurim kilpvulkaan. Mäe kõrgus merepinnast on 4169 meetrit. Hawaii keeles tähendab Mauna Loa laia mäge.

Vulkaani ulatus saare lõunatipust idarannikuni on 120 km. Mäe ruumala on umbes 75 000 km3. Mäe tipus on 3–5 km läbimõõduga kraater, mis kannab nime Moku'āweoweo.

Esimene kirjapandud Mauna Loa Purse toimus 1794. aastal. 1950. aastal purskus Mauna Loa tipust tohutu laavakogus. Moodustus seitse laavajõge, mis voolasid järgemööda 23 päeva ning katsid laavaga 14 km2. Suuremaid seekord ei esinenud purustusi, kuigi Honokua külad olid osaliselt rusustunud. Viimane Mauna Loa purse oli aastal 1984 ja see oli eelmainitust väiksem, kuid siiski ohtlik.

Observatooriumid
----------------

Atmosfääri CO2 sisaldus mõõdetuna Mauna Loal.
Mauna Loa põhjaküljel asub Ühendriikide riikliku ookeani- ja atmosfääriuurimiskeskuse observatoorium, kus muude mõõtmiste kõrval on registreeritud ka atmosfääri süsihappegaasi kontsentratsiooni. Sealt saadud pikaajalised andmed olid üheks esimeseks kindlaks tõendiks atmosfääri süsihappegaasisisalduse tõusu kohta tõenäoselt antropogeenseil põhjusil, ning neile toetusid kasvuhooneefekti kaudu kliima soojenemist seletavad arvutused.

Eelmainitud observatooriumi lähistel asub ka Riikliku Atmosfääriuuringute Keskuse hallatav Mauna Loa päikeseobservatoorium, mis tegeleb Päikese atmosfääri seirega.

Viited
------

1. ↑  "TOTAL VOLUME OF MAUNA LOA VOLCANO" (inglise). 14. mai 2002. Originaali arhiivikoopia seisuga 25.01.2009. Vaadatud 17.03.2009. `{{netiviide}}`: eiran tundmatut parameetrit `|Väljaadja=` (juhend)
2. ↑  "The 1950 eruption of Mauna Loa" (inglise). Ameerika Ühendriikide Geoloogiateenistus. 10. mai 2001. Vaadatud 17.03.2009.

Välislingid
-----------

 Mauna Loa – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
* Mauna Loa Ameerika Ühendriikide Geoloogiateenistuse kodulehel (*inglise*)
**Nikolai Bäuerle** (8. oktoober/20. oktoober 1892 Tallinn – 22. detsember 1946 Leipzig) oli Eesti vaimulik. 

Õppis aastatel 1902–1903 Tallinna Aleksandri Gümnaasiumis, aastatel 1908–1910 Kuldiga maagümnaasiumis ning aastatel 1903–1908 ja 1910–1911 Tartu Aleksandri gümnaasiumis. Tartu ülikooli usuteaduskonnas õppis ta aastatel 1911–1915. Oli aastatel 1915–1917 prooviaastal Põlva Püha Neitsi Maarja koguduses Johann Christoph Schwartzi juures. Ordineeriti 27. veebruaril 1918 õpetajaks.

Oli aastatel 1917–1918 Võru praostkonna vikaarõpetaja. Aastatel 1918–1920 oli ta Valga Peetri koguduse adjunktõpetaja, olles samaaegselt Valga koolides usuõpetajaks. Aastatel 1920–1927 oli ta Kuressaare Laurentiuse koguduse ülemõpetaja. Aastal 1927 astus ta EELK-st välja ja asutas luterliku vabakiriku, mille õpetajana tegutses aastatel 1927–1939. 1929 hakkas ta välja andma ajakirja Luterlane, mis ilmus kuus aastat. Ajakirja eeskujudeks nimetas Bäuerle Ameerikas ilmunud ajakirju Der Lutheraner ja Lutheran Witness ning Soome Luterilainenit.

Lahkus aastal 1939 Saksamaale, jätkates vabakiriklikku tegevust Gotenhafenis (Gdynias, Pomorze vojevoodkonnas), Graudenzis (praegu Grudziądz, Kujawy-Pomorze vojevoodkonnas), aastast 1945 oli luterliku vabakiriku teenistuses Leipzigis.

Viited
------

1. ↑  Die evangelischen Prediger Livlands bis 1918. Böhlau Verlag Köln, Wien 1977
2. ↑  Konrad Veem Eesti Vaba Rahvakirik Dokumentatsioon ja leksikon EVR Stockholm 1988
**Vytautas Suure Ülikool** (leedu keeles *Vytauto Didžiojo universitetas*; lühend *VDU*) on Leedus Kaunases asuv, 1922. aastal asutatud ja 1989. aastal taasasutatud ülikool. Ülikoolis õpib umbes 8800 üliõpilast.

Ajalugu
-------

**Leedu Ülikool** (*Lietuvos universitetas*) asutati Leedu ajutises pealinnas Kaunases 1922. aastal. 1924. aastal moodustati ülikooli põllumajandus- ja metsandusteaduskonna ning Dotnuva Põllumajanduskooli baasil Põllumajandusakadeemia (praegune Aleksandras Stulginskise Ülikool). 1930. aastal sai Leedu Ülikooli uueks nimeks Vytautas Suure Ülikool (Leedu suurvürsti Vytautase järgi). 

Märtsis 1943 ülikool suleti Saksa okupatsioonivõimude poolt. 

1944. aastal avati ülikool Nõukogude võimude poolt nelja teaduskonnaga: ajaloo-keeleteaduskond, ehitusteaduskond, tehnoloogiateaduskond ja arstiteaduskond. 1949. aastal ülikool reorganiseeriti, ajaloo-keeleteaduskond viidi Vilniusesse. 1950. aastal ülikool suleti ja järelejäänud üksuste põhjal avati 31. oktoobril 1950 Kaunase Polütehniline Instituut ja Kaunase Meditsiiniinstituut. 

4. juulil 1989 võttis Leedu Ülemnõukogu vastu seaduse Vytautas Suure Ülikooli taasasutamise kohta ning sama aasta sügisel algas õppetöö uuesti.

Välislingid
-----------

* Ülikooli ametlik veebileht
Václav Klaus
**Václav Klaus** (sündinud 19. juunil 1941 Prahas) on Tšehhi poliitik.

7. märtsist 2003 kuni 8. märtsini 2013 oli ta Tšehhi president. 

Ta on tuntud kui liberaalse majanduspoliitika elluviija.

Ta on lõpetanud Praha majandusülikooli väliskaubanduse erialal. Seejärel täiendas ta end 1966 Itaalias ja 1969 USA-s. 1970. aastal läks tööle Tšehhoslovakkia riigipanka.

Poliitikasse tuli ta 1989. aastal. 1991. aastal oli ta üks Rahvademokraatliku Erakonna asutajatest ja 2002. aastani selle esimees. Aastal 2002 valiti ta erakonna auesimeheks.

Aastatel 1992–1997 oli ta Tšehhi peaminister.

Aastal 2003 valiti ta parlamendi mõlema koja ühisistungil 142 häälega 281-st Tšehhi presidendiks.

Aastal 2008 toimusid järjekordsed Tšehhi presidendivalimised ja kolmandas voorus valiti ta parlamendi mõlema koja ühisistungil 141 häälega 281-st teist korda Tšehhi presidendiks.

Välislingid
-----------

* Tõnu Kalvet. Tšehhi president: eurosaadikud ülbitsesid minuga, Õhtuleht, 20. detsember 2008
* Virgo Kruve. Nädala juubilar VACLAV KLAUS 70, Kesknädal, 15. juuni 2011

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**Václav Havel** | **Tšehhi president**2003–2013 | Järgnev**Miloš Zeman** |
**Nikolai Firjubin** (vene keeles Николай Павлович Фирюбин; 22. märts/4. aprill 1908 Simbirsk – 12. veebruar 1983 Moskva) oli Nõukogude Liidu partei- ja riigitegelane ning diplomaat.

Ta alustas oma töömeheteed 16-aastaselt ehitustöölisena. Ta oli aastast 1929 ÜK(b)P liige. Pärast Moskva Avioinstituudi lõpetamist (aastal 1935) töötas ta lennukitehases. Aastast 1938 oli ta partei- ja nõukogude tööl.

Ta oli aastatel 1940–1943 ÜK(b)P Moskva Oblastikomitee sekretär. Teise maailmasõja ajal oli ta NSV Liidu Riikliku Kaitsekomitee liige[*viide?*]. Aastatel 1943–1949 oli ta ÜK(b)P Moskva Linnakomitee sekretär. Aastatel 1950–1953 oli ta Moskva linna RSN TK aseesimees.

Aastast 1953 oli ta diplomaatilisel tööl. Aastatel 1954–1955 oli ta NSV Liidu suursaadik Tšehhoslovakkias, aastatel 1955–1957 NSV Liidu suursaadik Jugoslaavias. Aastatel 1957–1983 oli ta NSV Liidu asevälisminister, olles ühtlasi Varssavi Lepingu Organisatsiooni riikide poliitilise konsultatiivkomitee peasekretär. Lisaks oli ta aastatel 1953–1961 NSV Liidu Ülemnõukogu saadik ja aastatel 1956–1966 Nõukogude Liidu Kommunistliku Partei Keskkomitee liikmekandidaat.

Isiklikku
---------

Tal olid poeg ja tütar esimesest abielust. Tema teine naine oli NSV Liidu kultuuriminister Jekaterina Furtseva. Pärast Furtseva surma hakkas ta koos elama suvilanaabri Kleopatra Gogolevaga (kes oli NLKP Moskva Oblastikomitee sekretäri Aleksandr Gogolevi lesk).
Mauno Pekkala
**Mauno Pekkala** (27. jaanuar 1890 Sysmä – 30. juuni 1952 Helsingi) oli Soome metsandustegelane ja vasakpoliitik. Ta oli 26. märtsist 1946 kuni 29. juulini 1948 Soome peaminister; ta oli ainuke Soome peaminister, kes kuulus Soome Rahva Demokraatliku Liidu ridadesse.

Ta on lõpetanud Helsingi Ülikooli aastal 1913 metsanduse alal, aastal 1921 sai samas filosoofia kandidaadiks.

Ta oli 13. detsembrist 1926 kuni 17. detsembrini 1927 Soome põllumajandusminister (Väinö Tanneri valitsuses).

1. detsembrist 1939 kuni 22. maini 1942 Soome rahandusminister (Risto Ryti esimeses, Risto Ryti teises ja Jukka Rangelli valitsuses). 17. novembrist 1944 kuni 17. aprillini 1945 oli ta portfellita minister Juho Kusti Paasikivi teises valitsuses. 17. aprillist 1945 kuni 27. märtsini 1946 oli ta kaitseminister (Juho Kusti Paasikivi kolmandass ja Mauno Pekkala valitsuses).

26. märtsist 1946 kuni 29. juulini 1948 oli ta Soome peaminister.

Isiklikku
---------

Tema vend Eino Pekkala oli samuti Soome poliitik.