recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Materjalijuhtimine**, ka materjalihaldus (ingl.k. *materials management*) on tootmiseks vajalike materjalide ja tootekomponentide varude soetamise planeerimine, korraldamine ning varude taseme jälgimine kindlustamaks tootmist vajalike materjalidega. Materjalijuhtimine hõlmab ostutegevust, materjalide ja pooltoodete ladustamist ning tootmise tagamist vajalike materjalide ja komponentidega. Tootmiseks vajalike materjalide hankeid, ostmist ja materjalivarude haldamist koordineerib tootmisettevõttes kooskõlas tootmisplaaniga materjalijuht *(*ingl.k. *materials manager)*. 

Materjalijuhtimise kõige olulisemaks funktsiooniks on materjalivajaduse planeerimine *(*ingl.k. *material requirements planning (MRP; MRP I)*, mis koordineerib materjalide hankeid ja tarneid nõudlust omavate materjalide järele. Materjalivajaduse planeerimisega määratakse tootmiseks vajalike materjalide ja komponentide kogused ja ostutellimuste esitamise ajad. 

1. 1 2  *Hanke- ja ostujuhtimine*. Seilecs. 2023. ISBN 9789916985205.
**Paul Eduard Hirsch** (9. aprill 1812 Simuna – 14. oktoober 1876 Palamuse) oli Eesti vaimulik.

Õppis aastatel 1832–1836 Tartu Ülikooli usuteaduskonnas. Oli aastatel 1836–1838 koduõpetaja Araiši kiriklas (Cēsise lähedal) Carl Friedrich Kyberi juures. Ordineeriti 15. detsembril 1840 Riias õpetajaks.

Oli aastatel 1840–1842 Torma Maarja koguduse adjunktõpetaja (Eduard Johann Assmuthi adjunkt) ning 1842–1846 Pöide Maarja koguduse õpetaja. Aastatel 1846–1876 oli ta (introdutseeriti 9. aprillil 1847) Palamuse Püha Bartholomeuse koguduse õpetaja, 1861–1876 ka Tartu praostkonna vaimulik koolirevident.

Isiklikku
---------

Ta oli kaks korda abielus. Esimene naine oli Ida Pauline Assmuth (1822–1862), teine Elisabeth Assmuth (1833–1912) (naised olid õed). Tema äi Eduard Johann Assmuth oli Torma Maarja koguduse õpetaja. Tema poeg Paul Ottokar Theodor Hirsch oli algul õpetaja Rožištše koguduses Volõõnias Ukrainas, hiljem Harju-Madise koguduse õpetaja. Tema onu Gustav Hirsch oli Venemaa keisri õukonna meedik (tänu keisri ihuarsti Philipp Karelli eestkostele). Tema isa oli köster Johann Bernhard Hirsch, ema Elisabeth Hirsch (sündinud Hinzel).

Viited
------

1. ↑  Die evangelischen Prediger Livlands bis 1918. Böhlau Verlag Köln, Wien 1977

Välislingid
-----------

* Paul Eduard Hirsch Eesti biograafilises andmebaasis ISIK
**Leslie William Nielsen** (11. veebruar 1926 Regina – 28. november 2010 Florida, Fort Lauderdale) oli Kanada näitleja.

Nielsen mängis rohkem kui 100 filmis ja 150 telesarjas ning kehastas rohkem kui 220 tegelast. Tema näitlejakarjäär algas 1948. aastal telesarjades, kus tal õnnestus ainuüksi paari esimese tööaastaga kehastada pooltsada tegelast. Algul mängis ta draamades, vesternides ja armastusfilmides (koomilisi osi hakkas ta mängima alles vanemas põlves). Tema selle aja loomingust on kõige tähelepanuväärsemad rollid ulmefilmis "Forbidden Planet" (1956) ja katastroofifilmis "The Poseidon Adventure" (1972).

Hiljem mängis ta paljudes komöödiafilmides, nende hulgas "Lennuk!" (*Airplane!*; 1980), sarja "Palja relvaga" kolmes filmis (*Naked Gun*; 1988, 1991, 1994), "Valedel jälgedel" (*Wrongfully Accused*; 1998), "2001: A Space Travesty" (2000) ja sarja "Õudne film" kolmes filmis (*Scary Movie 3–5*; 2003, 2006, 2008). Ta mängis neis tõsimeelseid tegelasi, kes ei tee väljagi nende ümber oleva olukorra absurdsusest, kuigi ta ise on sageli kaasa aidanud olukorra koomiliseks muutumisele. Kriitikud ei hinnanud tema rolle kõrgelt, teda ei esitatud kunagi ühelegi tähtsale filmiauhinnale kandideerima, aga rahvale tema filmid meeldisid ja sageli olid need rahalises mõttes edukad. Elutöö eest sai ta 1988. aastal tähe Hollywoodi kuulsuste alleele ja 2001. aastal Kanada kuulsuste alleele.

Nielsen oli neli korda abielus. Tema esimene abikaasa (1950–1956) oli Dominica ööklubilaulja Monica Boyar, teine (1958–1973) Alisande Ullman, kolmas (1981–1983) Brooks Oliver ja neljas (2001 kuni surmani) Barbaree Earl. Teisest abielust sündisid tütred Maura ja Thea Nielsen.

Nielsen oli suurema osa elust kurt ja kandis kuuldeaparaati. Sellest ajendatuna toetas ta ka Parema Kuulmise Instituuti.

Välislingid
-----------

* Leslie Nielsen andmekogus IMDb (inglise) Muuda Vikiandmetes
Prenooli struktuurivalem
Prenool
**Prenool** ehk **3-metüül-2-buteen-1-ool** ehk **3,3-dimetüülallüülalkohol** on allüülne alkohol, mille keemiline valem on (CH3)2C=CHCH2OH. 

Prenool on vees lahustumatu, kuid enamikus orgaanilistes lahustites lahustuv õlijas värvitu vedelik, mille keemistemperatuur on 140 ºC.

Prenool on paljude looduslike isoprenoidsete alkoholide (geraniool, farnesool), terpeenide ja steroidide struktuuris esinev lüli ("ehituskivi"). Prenooli polümeriseeritakse dehüdratiseerimisreaktsioonide abil. Sealjuures tekivad molekuli isopenteenile vastavad lülid, kusjuures ahela lõpetab hüdroksüülrühm. Niimoodi saadavad polümeerid, mida nimetatakse polüprenoolideks, võivad sisaldada kuni sada isopenteenlüli. Need isoprenoidalkoholid on tähtsad proteiinide, karotenoidide, A-, E- ja K-vitamiini, samuti kolesterooli tekkimisel. Kolesterooli koosseisus on 6 isopropeenrühma.

Prenoolil on puuviljalõhn, mistõttu teda kasutatakse parfümeerias.

Prenool, geraniool, farnesool ja geranüülgeraniool klassifitseeritakse kui *prenoolid*.

Vaata ka
--------

* Prenüülkloriid
* Terpenoidid
Carlyle Glean
Sir **Carlyle Arnold Glean** (11. veebruar 1932 Gouyave – 21. detsember 2021) oli Grenada pedagoog, poliitik ja riigiametnik, aastatel 2008–2013 Grenada kindralkuberner.

Glean omandas kodumaal rakendusliku pedagoogilise hariduse. Tööle asus ta algkooliõpetajana ja sai hiljem koolidirektoriks. Akadeemilise kõrghariduse omandas ta Kanadas Calgary Ülikoolis, kus kaitses 1970. aastal bakalaureusekraadi ja 1973. aastal magistrikraadi pedagoogikas.

Aastatel 1974–1976 oli ta Grenada õpetajate seminari rektor ja 1976–1986 töötas ta Lääne-India Ülikooli haridusteaduskonna õppejõuna.

Pöördunud 1986. aastal Grenadasse tagasi, sai Gleanist poliitik Rahvusliku Demokraatliku Kongressi koosseisus. Aastatel 1990–1995 oli ta Grenada haridusminister. Ta on olnud ka Rahvusliku Demokraatliku Kongressi peasekretär ja aseesimees. Aktiivsest poliitikast taandus ta 1998. aastal.

27. novembrist 2008 kuni 7. maini 2013 oli ta Grenada kindralkuberner.

Usutunnistuselt oli Carlyle Glean katoliiklane. Ta abiellus 1955. aastal ja tal on viis last.

Välislingid
-----------

* Carlyle Gleani elulugu Grenada valitsuse veebisaidil *(inglise keeles, vaadatud 13.10.2012)*
**Tartu Kommertspank** oli Nõukogude Liidus ning Eesti Vabariigis tegutsenud kommertspank. Pank sai tegevusloa 27. septembril 1988.. Panga juhatuse esimees oli algul Ants Veetõusme ja aastatel 1990–1993 Rein Kaarepere.

Tartu Kommertspank oli esimene aktsiaseltsina tegutsev ning ka välisvaluutatehingute litsentsi saanud kommertspank NSV Liidus. Panga tegevuslitsents lõppes 19. detsembril 1992 ja 21. septembril 1994 kuulutati välja panga pankrot.

Tartu Kommertspanga (TKP) varade müügiks korraldatud oksjonil ostis Tallinna Pank Tartu Kommertspanga filiaalid Jõgeval, Saarermaal, Pärnus ja Haapsalus kokku 13,9 miljoni krooni eest. Müügil oli ka Tartu Kommertspanga Tallinna filiaal, mis jäi kõrge hinna tõttu müümata. 1991. aasta juulis alustas tegevust AS Tartu Kommertspank filiaalina Hansapank. Iseseisva pangana alustas Hansapank tegevust 1992. aasta 10. jaanuaril.

Viited
------

1. ↑  Revolutsiooni sünnitatud
2. ↑  Pankade kadumine Eesti pangandusturult 1990-2009
3. ↑  Olukord Eesti panganduses, Vaba Eesti Sõna = Free Estonian Word : Estonian weekly, 11 veebruar 1993
**Made** on perekonnanimi.

Indias oli perekonnanime Made kandjaid 2014. aastal 9150 isikut. Kamerunis oli sellenimelisi isikuid üle 4700, Indoneesias ligi 2700, Tšaadis 1250 jne.

Levik Eestis
------------

2024. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Made 15 inimesel: 7 mehel ja 8 naisel. Perekonnanimede levikult oli Made meeste puhul 17094. kohal ja naiste puhul 1602. kohal.

19. sajandi algul pandi pärisorjusest vabastamise käigus talupoegadele Viljandimaal Paistu kihelkonna Holstre mõisavallas, Järvamaal Peetri kihelkonna Viisu mõisavallas ning Virumaal Haljala kihelkonna Võle mõisavallas kolmel korral nimeks Madde ja Made.

Nime kandjaid
-------------

* Julius Made, Eesti ohvitser ja riigiametnik (1894–1956)
* Reet Made, eesti ajakirjanik ja kirjanik (1941–)
* Tiit Made, Eesti majandusteadlane ja poliitik (1940–)
* Vahur Made, eesti ajaloolane (1971–2017)

Viited
------

1. ↑  Made Surnames. Vaadatud 16. veebruar 2024.
2. ↑  Statistikaamet: Nimede statistika. Made. Vaadatud 16. veebruar 2024.
3. ↑  Onomastika andmebaas. Nimede panemine: Made.

Välislingid
-----------

* Made statistikaameti andmebaasis
Michala Petri
**Michala Petri** (sündinud 7. juulil 1958 Kopenhaagenis) on Taani plokkflöödimängija.

Elukäik
-------

Michala Petri õppis aastatel 1966–1976 *Staatliche Hochschule für Musik und Theater* õppeasutuses, mis asus Hannoveri linnas, Saksamaal. Juba 11-aastaselt tegi ta debüüdi professionaalse plokkflöödimängijana, lummates publikut tehniliselt briljantse pillikäsitlusega ja musikaalse intuitsiooniga. 

Tema repertuaarist võib leida mitme ajastu muusikat, alustades varajase barokiga ja lõpetades avangardistliku eksperimentaalstiiliga. 

Mitmed heliloojad on talle spetsiaalselt palasid kirjutanud; näiteks Malcolm Arnold, Gary Kulush, Thomas Koppel ja teised. Ta on esinenud sadadel kontsertidel, sageli koos nimekate koorijuhtide ja ansamblitega. Tema kontserditurneed on aset leidnud Euroopa, Põhja-Ameerika ja Kaug-Ida riikides. 

Michala Petri loomingut on tunnustatud mitme auhinnaga, näiteks pälvis ta 2000. aastal Léonie Sonningi muusikaauhinna.

Michala Petri on abielus lauto- ja kitarrimängija Lars Hannibaliga. Nende koostöös on valminud hulgaliselt helisalvestisi.

Välislingid
-----------

* Koduleht
**Johannes Hermann Anderson** (10. september 1889 Tartu – 17. september 1981 Stockholm) oli Eesti sõjaväelane (kolonelleitnant) ja advokaat.

7. Jalaväepolgu ülem Vabadussõjas (1919. aasta märtsist-augustini).

Elulugu ja teenistuskäik
------------------------

Sündis 1889. aastal Tartus. Lõpetas Tartu Reaalkooli.

1911 lõpetas Vladimiri Sõjakooli.

Viimane teenistuskoht Vene armees oli 410. polgu roodu ja kuulipilduja komando ülem kapteni aukraadis.

2. jalaväepolgu I pataljoni ülem kapten Johannes Anderson Vabadussõja ajal Petseris, paremalt esimene (4. märts 1919)

Eesti Vabadussõjas
------------------

Kapten Anderson osales Vabadussõjas 2. Jalaväepolgu ülema adjutandi, ülema abi ja 2. Jalaväepolgu I pataljoni ülemana.

Seejärel 7. Jalaväepolgu ülem (17. märtsist kuni 18. augustini 1919), pärast seda Tartu kooliõpilaste pataljoni ülem ja Vabadussõja lõpus Kaitseliidu ülema abi.

Eesti Vabariigis
----------------

1923-27 teenis Piirivalve Valitsuses.

Õppis 1923–1927 teenistuse kõrvalt Tartu Ülikooli õigusteaduskonnas, mille lõpetas 1927. aastal. Ja 1944. aastal õppis arstiteaduskonnas.

Aastatel 1927–1933 oli vandeadvokaat Aleksei Sorokini abi ja alates 1933 vandeadvokaat Tallinnas.

Pagenduses
----------

1944. aastal põgenes Rootsi, kus pidas koos oma venna Elmar Andersoniga juriidilist bürood.

Viited
------

1. ↑  Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918–1944

Kirjandus
---------

* 7. jalaväe polk 18. XII 1918.-18. XII 1928. a. Rügemendi 10. aastapäeva puhul // Sõdur, 1928, nr 51/52.
* Album Academicum Universitatis Tartuensis. Tartu 1994. II köide. Lk. 299.
* Mati Kröönström, "Eesti sõjaväe juhtivkoosseis Vabadussõjas 1918–1920" Tartu Ülikooli Kirjastus, 2008.
* Mati Kröönström, "Kaptenite ja leitnantide sõda. Eesti sõjaväe juhtkoosseis Vabadussõjas 1918–1920." Mati Kröönström ja Tänapäev, 2010.

Välislingid
-----------

* Ohvitseride andmekogu
**Tuuba** (itaalia keeles *tuba*) on vaskpillirühma suurim ja madalaim pill. Heli tekib õhu liikumisel läbi huulte, mille tagajärjel hakkavad huuled vibreerima. Tekkinud vibratsioon suunatakse kausshuulikusse. Tekkinud vibratsioone võimendab pillitoru.

Sümfooniaorkestris kasutatakse tuubat enamasti bassi- ja saatepillina, kuid mõnikord annavad heliloojad talle ka värvikaid meloodialõike. Harva juhusena on tuubale kirjutatud ka solookontserte. Neist vaieldamatult kõige tuntum on Ralph Vaughan Williamsi tuubakontsert f-moll.

Ajalugu
-------

Tuuba varasemad eelkäijaid, sirged, laia kõlalehtriga signaaltorud, olid kasutusel juba antiikajal. Ilmselt oli selle riistapuu hääl niivõrd sisendava kõlaga, et ta nimi ja tähendus mingi teate või signaali andjana-toojana kandus edasi keskaega. *Tuba mirum* (ladina keeles 'viimsepäevapasun') pidi inglite käes kõlama sel päeval, kui maailm lõpeb.

19. sajandi algul, mil toimus suur areng vaskpillide ehituses, paigaldati ka tuubale helikõrguste mugavamaks muutmiseks ventiilid. Tuubal on neid kolm kuni kuus.

Orkestri basstuuba (orkestrituuba) patenteeris Johann Gottfried Moritz 1835. aastal ja Hector Berlioz palus kirjastajal asendada "Fantastilise sümfoonia" partituuris (1830) ofikleidid tuubadega. Esimesed tuubad tõrjusid välja serpenti, bassmetsasarve ja ofikleidi.

19. sajandi keskel valmistas tšehhi pillimeister Václav Cerveny pöördventiiliga tuubasid, mida kasutati Austrias ja Saksamaal. Teistes maades eelistasid pillimehed pumpventiiliga tuubasid.

Harilikult on sümfooniaorkestris üksainus tuuba, kus ta täidab bassi- ja rütmipilli rolli, andes põhja vaskpillirühmale. See on ka põhiline basspill puhkpilliorkestrites.

Tänapäeval valmistatakse tuubasid neljas põhihäälestuses. Nendeks on F, C, Es ja B. F- ja C-pillid on põhiliselt kasutuses sümfooniaorkestris, Es ja B aga puhkpilliorkestris.

Tuubad valmistatakse messingist ehk valgevasest. Üldiselt on pillid kuldse või hõbedase värvusega.

Tuuba on mittetransponeeriv pill, mis tähendab, et noodipilt ja tegelik kõla langevad kokku. Tuuba noodid kirjutatakse bassivõtmes. Tuuba heliulatus sõltub mängija meisterlikkusest; professionaalse mängija heliulatus on umbes 5 oktavit.

Vaata ka
--------

* Wagneri tuuba
* Helikon

Välislingid
-----------

* Tuuba-Eufoonium Merevägi Bänd
* Brass instrument
* Tuba-Sousaphone as blues instrument
**Doku Umarov** (ka **Dokka Umarov** ja **Abu Usman**; 13. aprill 1964 – 7. september 2013) oli Tšetšeenia sõjaväelane, isehakanud Kaukaasia Emiraadi emiir ja endine Itškeeria Tšetšeeni Vabariigi president. Ta sai presidendiametisse pärast eelmise presidendi Abdul-Halim Sadulajevi tapmist Vene eriüksuste poolt 17. juulil 2006. 

Umarov on eitanud oma osalust terrorirünnakutes ja kritiseerinud Šamil Bassajevit. Samas on ta lubanud laiendada sõjategevust ja rünnata sõjaväelisi ja politseisihtmärke Venemaal.

31. oktoobril 2007 tegi ta avalduse, milles kuulutas välja Kaukaasia Emiraadi, mis hõlmab kõik Venemaa Kaukaasia vabariigid.

1. augustil 2010 teatas ta, et astub tagasi. Uueks emiiriks nimetas ta Aslambek Vadalovi.

4. augustil 2010 lükkas ta teate oma tagasiastumisest ümber.

Augustis teatasid rahulolematud välikomandörid Vadalov, Gakajev ja Gazijev, et ei allu enam Umarovile. Septembri lõpus otsustas Umarov, et neil tuleb šariaadikohtu ette astuda. Oktoobris valisid vastalised välikomandörid Gakajevi oma uueks juhiks.

24. jaanuaril 2011 tekitas enesetaputerrorist pommiplahvatuse Moskvas Domodedovo lennujaamas, milles hukkus 35 inimest. Kavkaz Centre’i kodulehele veebruaris üles riputatud videos võttis selle terroriakti eest vastutuse enda peale Doku Umarov.

Viited
------

1. ↑  Liz Fuller: Insurgency Commanders Divulge Details Of Umarov’s Death, Radio Free Europe, 23. juuli 2014 (inglise keeles)
2. ↑
3. ↑

Välislingid
-----------

* Doku Umarovi biograafia *(vene keeles)*
* Tšetšeeni mässuliste juht ärgitab takistama Sotši taliolümpiamänge, ERR, 4. juuli 2013
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib veekogust; Kuu tasandiku kohta vaata artiklit Meri (Kuu); perekonnanime kohta vaata Meri (perekonnanimi); John Banville'i romaani kohta vaata artiklit Meri (romaan); Baltasar Kormákuri filmi kohta vaata artiklit Meri (film 2002), asula kohta Lätis vaata artiklit Mēri; kaardimängu kohta vaata artiklit Meri (kaardimäng).* |

---

**Meri** on maailmamere osa, mida ookeanidest või teistest meredest suuremal või vähemal määral eraldavad mandrid, saared või põhjakõrgendikud ning mille hüdroloogiline režiim erineb ookeani omast.

Püsihoovused on meredes enamasti nõrgemad kui ookeanides. Sisemeredes on looded nõrgad.

Merede liigitus
---------------

* saartevaheline meri
* sisemeri
* ääremeri

Hüdroloogias kasutatakse ka muid liigitusi.

Meri Eesti sümboolikas
----------------------

Valla mereäärset asukohta sümboliseerib kilbi sinine värv Keila valla vapil ja Harku valla vapil.

Sõna "meri" teised tähendused
-----------------------------

Meredeks nimetatakse ka merede osi (näiteks Liguuria meri, Türreeni meri, Väinameri). 

Sõna "meri" järvede nimetuses (Kaspia meri, Araali meri, Surnumeri) on ajaloolist päritolu, nagu ka mõne mere nimetamine laheks (Hudsoni laht, Mehhiko laht, Bengali laht). 

Eestis kannavad "mere" nime mõned maakerke tõttu lahtedest või väinadest järveks muutunud veekogud (näiteks Sutlepa meri).

Vaata ka
--------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Tsitaadid Vikitsitaatides: **Meri** |

* Läänemeri
* Maailma merede loend
* Merebioloogia
* Merehääl
* Meretase
* Mereprügi

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Vikisõnastiku artikkel: **meri** |
Forseliuse seminari mälestuskivi Tartus Forseliuse pargis
**Forseliuse seminar** rajati Bengt Gottfried Forseliuse poolt 1684. aastal Tartu lähedale Piiskopi mõisa. Eesti haridusajaloos olulist tähtsust omavas seminaris õpetati lugemist, kirjutamist, rehkendamist ja laulmist.

Forselius koolitas Tartus kahe talve jooksul, 1684/85 ja 1685/86, 160 poissi. Õpetamisel abistasid teda Bengt Adamson ja Jõesuu Toomas. Bengt Adamson tegutses hiljem koolmeistrina Sangastes

1686. aastal viis Forselius Ignatsi Jaagu ühes Pakri Hansu Jüriga Rootsi ning pääses nendega Eestimaa piiskopi Johann Heinrich Gerthi toetusel kuningas Karl XI ette, kes laskis poisse eksamineerida lugemises, laulmises ja katekismuses. Kuningas jäi poiste teadmistega rahule, annetas kummalegi kuldraha ja käskis Forseliusel tegevust jätkata.

Seminar suleti pärast Forseliuse surma 1688. aastal. Uuemate uurimustega on selgunud, et kool lõpetas tegevuse juba 1686. aastal.

Vaata ka
--------

* Rootsi aeg
* Ignatsi Jaak, Pakri Hansu Jüri

Viited
------

1. ↑  Aivar Põldvee, UUSTALU BENGT - IGNATSI JAAGU ÕPETAJA, Eesti kool — juured ja tänapäev. Konverentsi ettekanded, 28-29. august 1998, Tartu 2000
2. ↑  Aivar Põldvee, Lisandusi koolmeister Bengt Adamsoni eluloole, Haridus 2/2010
3. ↑  Aivar Põldvee, Talurahvakoolid Eesti- ja Liivimaal 17. sajandi viimasel veerandil, Eesti Ajalooarhiivi toimetised nr 8, 2002, lk 81-155

Kirjandus
---------

* Aivar Põldvee, UUSTALU BENGT - IGNATSI JAAGU ÕPETAJA, Eesti kool — juured ja tänapäev. Konverentsi ettekanded, 28-29. august 1998, Tartu 2000
Kaja Peterson 1993. aastal koos ema Linda Metsaoruga   
Foto: Jaan Künnap
**Kaja Peterson** (aastani 1989 Metsaorg; 14. aprill 1963 Tallinn – 22. märts 2022) oli eesti zooloog-ökoloog ja keskkonnateadlane.

Elulugu
-------

Lõpetas 1981. aastal Tallinna 7. Keskkooli ja 1987. aastal Tartu Riikliku Ülikooli bioloogina. 

Aastatel 1991–1992 Manchesteri Ülikooli magistrant, sai magistrikraadi keskkonnateadustes (1992, Manchesteri Ülikool), väitekiri "Aspects of the breeding ecology of the Kingfisher (Alcedo atthis ispida L) with particular reference to habitat assessment". 2011. aastal sai doktorikraadi Tallinna Ülikoolis kaitstud tööga "Keskkonna mõju hindamise tõhusust määravad tegurid".

Ta oli aastatel 1987–1993 Tartu Riikliku Ülikooli bioloogia-geograafiateaduskonna assistent, 1993–1997 Stockholmi Keskkonnainstituudi Tallinna Keskuse (SEI Tallinn) projektijuht, 1998 – SEI Tallinna Säästva arengu programmi juht ja vanemekspert.

Teadustöö
---------

Uurimisvaldkonnad: bioloogiline mitmekesisus; looduskaitsepoliitika; maakasutuse bioloogilised aspektid; keskkonnamõju hindamise ja keskkonnaauditeerimise metoodika; säästev areng. Keskkonnamõjude hindamise litsentsitud ekspert (aastast 2001). Eesti Looduseuurijate Seltsi (1981) ja Eesti Ornitoloogiaühingu (1994) liige, Tallinna Linnuklubi asutajaliige (2002). Üle 30 teadustrükise.

Tunnustus
---------

* 2013 – Eesti looduskaitsemärk

Isiklikku
---------

Pärt Peterson on Kaja Petersoni abikaasa. Kaja Petersoni ema Linda Metsaorg on looduspedagoog.

Teoseid
-------

* Eesti linnud. Tartu, 1992
* Nature conservation in Estonia. General data and protected areas. Tallinn, 1994
* Inimene ja keskkond (kaasautorid T. Kaasik, H. Kaldaru). Tallinn, 1996
* Eesti kaitsealad ja nende juhtimine (kaasautor). // SEI Tallinna väljaanne 4 (2001)
* Rannaalade väärtused ja nende kaitse (kaasautor P. Kuldna). // SEI Tallinna väljaanne 7 (2005)
* Ülevaade keskkonnamõju hindamise praktikast Eestis (koost). // SEI Tallinna väljaanne 9 (2006)
* Keskkonnamõju hindamine. Juhised menetluse läbiviimiseks tegevusloa tasandil. Tallinn, 2007.

Viited
------

1. 1 2 3 4  Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide.
2. ↑  "Kaja Peterson kaitseb doktoritööd". Originaali arhiivikoopia seisuga 21. märts 2014. Vaadatud 7. oktoobril 2012.

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Tsitaadid Vikitsitaatides: **Kaja Peterson** |

* Kaja Peterson Eesti Teadusinfosüsteemis Muuda Vikiandmetes

 *Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.*
**Kvantitatiivsed uurimismeetodid** on teadusliku uurimise meetodid, mis keskenduvad uuritava tunnuste kirjeldamisele läbi mõõtmise, vastates esmajoones küsimusele *kui palju* mingit nähtust, omadust või tunnust esineb (vrd kvalitatiivsed uurimismeetodid, mis kirjeldavad nähtusi).

**Kvantitatiivuuringu** põhieesmärk on saada statistiliselt usaldusväärseid andmeid järelduste tegemiseks. Uuringu tulemus on vähe sõltuv uurija tõlgendusest ja näitajad arvulised. Kvaliteedi määrab valimi suurus, küsimused (tüüp, järjestus, ühemõttelisus, asjakohasus).

Loodusteadustes
---------------

Loodusteadustes nimetatakse kvantitatiivuuringuteks kõiki neid uuringuid, milles kasutatakse mõõtmist.

Analüütilises keemias
---------------------

 *Pikemalt artiklis Analüütiline keemia*
Analüütilises keemias nimetatakse kvantitatiivseks meetodeid ja võtteid, mida kasutatakse aine koguse kindlaksmääramiseks.
Kvantitatiivne analüüs – see on proovis sisalduva(te) komponendi (komponentide) kvantitatiivse sisalduse määramine, s.t ühendite koguse kindlaksmääramine.

Sotsiaalteadustes
-----------------

Sotsiaalteadustes kasutatavad kvantitatiivsed uuringud põhinevad statistilistel meetoditel. Kvantitatiivuuringute põhimeetodid on valimistatistika, keskmiste tendentside ja variatsioonide mõõtmine, korrelatsioon-regressioonanalüüs, diskriminantanalüüs, klasteranalüüs, faktoranalüüs jt.

Vaata ka
--------

* kvantitatiivne ajalugu
* kvalitatiivsed uurimismeetodid
**Julius Eslon** (8. juuli 1894 Kolga vald – 4. november 1982 Polli) oli eesti puuviljandusteadlane ja sordiaretaja.

Ta oli aastatel 1909–1915 Tallinnas raamatuköitja sell. Ta osales aastatel 1915–1921 Esimeses maailmasõjas ja Vene kodusõjas.

1924–1929 õppis Julius Eslon Leningradi Põllumajanduse Instituudis, praktika läbis Ivan Mitšurini juures.

Aastatel 1929–1932 oli ta Saraatovi oblastis aiandusagronoom, 1932–1933 Leningradi köögiviljakasvatuse katsejaama teadur ning 1933–1941 Leningradi puuviljanduse ja marjakasvatuse katsejaama teadur, aastatel 1941–1942 oli ta samas sordiaretusosakonna juhataja. Aastatel 1942–1943 oli ta Leningradi linna TSN TK köögiviljakasvatusagronoom. Aastatel 1943–1945 oli ta Eesti Laskurkorpuses.

Aastast 1945 oli Eslon Polli Aianduse ja Mesinduse Uurimise Instituudi teadusdirektor. 1946. aastast sai see asutus Põllumajanduse Instituudi filiaaliks, kus Eslon töötas kuni 1952. aastani puuviljanduse osakonna juhatajana ja kuni 1964. aastani vanemteadurina.

Koos Arthur Jaamaga aretas ta Pollis ploomisordid *Julius* , *Polli Viljakas*, *Polli munaploom*, *Suhkruploom*, *Karksi*, *Esloni varane* ning *Polli viljakas* ja *Polli varane*. Ta osales ka musta sõstra sortide *Festival*, *Hiline must*, Polli pikk-kobar ja *Uus must* aretamisel.

Tööd
----

* Julius Eslon, Arthur Jaama ja Aleksander Siimon. "Eesti pomoloogia". Tallinn, Valgus, 1970

Viited
------

1. 1 2 3 4  Kert Karu. Sordiaretus ja sordiaretajad Pollis läbi aegade. Akadeemiake, 2011, nr. 2
2. ↑  "Julius". Originaali arhiivikoopia seisuga 5. märts 2016. Vaadatud 4. novembril 2011.
3. ↑  "Aedploomipuu 'Polli Viljakas'". Originaali arhiivikoopia seisuga 12. mai 2014. Vaadatud 4. novembril 2011.
4. ↑  Kalju Kask Millised ploomisordid annavad Eestis kõige paremini saaki?[*alaline kõdulink*], Maakodu, 22.01.2011
|  |  |
| --- | --- |
|  | **See artikkel on esitatud kustutamiseks.**
Lisateavet võid leida arutelu- või ajalooleheküljelt. Vaata ka: Vikipeedia:Artiklite kustutamise kord. Kustutamisettepaneku saad vaidlustada arutelulehel. |

**Reimo Rehkli** (sündinud 11. märtsil 1985) on koolitaja ja töötubade läbiviija. Samuti on ta Tartu Ülikooli välisveebi tooteomanik/peatoimetaja ja MTÜ Jaan Tõnissoni Seltsi juhatuse liige.

Elulugu
-------

Reimo Rehkli on pärit Tartust.

Ta lõpetas 2004. aastal Hugo Treffneri Gümnaasiumi. Seejärel õppis Tartu Ülikoolis riigiteaduste erialal, mille lõpetas 2007. aastal. Lisaks on ta täiendanud end erialaselt *Google UX Design Specialization* kursusel ning *Design Sprint Masterclass (AJ&Smart)* kursusel.

2022. aastal alustas Rehkli ettevõtlusega, luues osaühingu nimega Mokap. Mokap OÜ pakub erinevaid koolitusi (peamiselt Canva koolitused) ja töötubade läbiviimise teenust organisatsioonidele ja firmadele, kus kasutab kohandatud versiooni disainisprindist.

Varasem töökogemus
------------------

2010-2014 Eesti Rahva Muuseum, kommunikatsioonijuht

2014-2019 Eesti Teadusagentuur, Research in Estonia algatuse turundusspetsialist

1. ↑  "Hugo Treffneri Gümnaasiumi vilistlased".
François Kamano (2024)
**François Kamano** (sündinud 1. mail 1996 Conakrys) on Guinea jalgpallur, kes mängib Venemaa kõrgliiga klubis Moskva Lokomotiv ja Guinea jalgpallikoondises ründajana.

Ta alustas klubikarjääri Prantsusmaa klubis Bastia, mille noorteakadeemiaga liitus ta 2013. aastal. Klubi põhimeeskonnas tegi ta Prantsusmaa kõrgliigas debüüdi hooajal 2013–14. Esimese värava Prantsusmaa kõrgliigas lõi ta 20. detsembril 2014 mängus Caeni vastu.

2016. aasta juulis sõlmis ta Prantsusmaa kõrgliiga klubiga Bordeaux' Girondins nelja aasta pikkuse lepingu. Hooajal 2018–19 lõi ta Prantsusmaa kõrgliigas kümme väravat.

2020. aasta augustis liitus ta Moskva Lokomotiviga.

Guinea jalgpallikoondises tegi ta debüüdi 2015. aastal. Samal aastal kuulus ta Guinea koondisse 2015. aasta Aafrika rahvaste karikavõistustel. Esimese värava koondisesärgis lõi ta 12. juunil 2015 mängus Svaasimaa vastu.

Viited
------

1. ↑  "Transfert : François Kamano (Bastia) arrive à Bordeaux". L'Equipe. 27.7.2016. Vaadatud 6.12.2018
**Nikolai Grünthal** (17. oktoober (5. oktoober vkj) 1897 Misso vald, Vastseliina kihelkond, Võrumaa – 25. august 1942 Sevurallag, Sverdlovski oblast) oli Eesti omavalitsus- ja riigiametnik, Petseri linnapea alates 1936. aastast.

Elulugu
-------

Alghariduse sai ta Laura ministeeriumikoolis ja hiljem lõpetas eksternina linnakooli. 

Töötas Pankjavitsa vallavalitsuses (Pihkva kubermangu Pihkva maakonnas), Esimese maailmasõja ajal oli ta Vene sõjaväes polgukirjutaja. Alates 1917. aastast töötas ta taas Pankjavitsa vallavalitsuses, kust 1918. aastal astus vabatahtlikuna Eesti Rahvaväkke. Hiljem oli ta ametnik Eesti sõjaväe asutustes Petseris. Vend Gustav Grünthal oli 1919 esimene Kaitseliidu Petseri maleva pealik.

Aastatel 1923–1936 töötas Petseris kindlustusseltsides. Oli Petseri maa- ja linnavolikogu liige. Kinnitati siseministri 9. märtsi 1936 otsusega Petseri linnapeaks. 

Alates 1928. aastast oli ta Kaitseliidu Petseri maleva pealiku abi. Ta oli ka Noorte Kotkaste Petseri Maleva vanema abi.

Arreteeriti NKVD poolt, mõisteti surma 27. juunil 1942.

Ühiskondlik tegevus
-------------------

* Vabadussõja Mälestamise Petserimaa komitee asutaja ja esimees
* EELK Petseri Peetri koguduse nõukogu liige
* Petseri Eesti laulu- ja mänguselts Kalevi juhatuse liige

Tunnustus
---------

* 1939 Kotkaristi IV klassi teenetemärk

Viited
------

1. ↑  Iga valija, kellel kallis meie linna heakäik, hääletab eelolevatel linnavalimistel 14 ja 15. detsembril 1929 ainult alljärgneva Petseri eestlaste nlmekirja poolt, Postimees (1886-1944), nr. 338, 12 detsember 1929
2. ↑  Eesti Vabariigi teenetemärkide kavalerid

Kirjandus
---------

* "Nikolai Grünthal". Uus Eesti nr 70, 12. märts 1936. Lk 10

Välislingid
-----------

* "Kaubandus-tööstuskoja Petseri büroo: Nikolai Grünthal, Paul Mägi, Gustav Leitmann". Eesti Rahvusarhiivi Filmiarhiiv, EFA.120.0.66451
* Eesti ohvitserid 1918-1940
* Eesti kommunismiohvrid 1940–1991
**Lev Vladimirovitš Rudnev** (vene keeles Лев Владимирович Руднев; 13. märts 1885 Opotška – 19. november 1956 Moskva) oli nõukogude arhitekt ja juhtiv praktik stalinistliku arhitektuuri alal.

Elulugu
-------

Rudnev sündis Pihkva oblastis Opotška linna kooliõpetaja peres. Ta lõpetas Riia Reaalkooli (praegu Riia 1. Riiklik Gümnaasium) ja astus 1906. aastal Keiserlikku Peterburi Kunstiakadeemiasse. Akadeemias õppis ta Leon Benoisi käe all maalimist ja Ivan Fomini käe all arhitektuuri. 1911. aastast oli Rudnev edukas arhitektuurivõistlustel ja 1915. aastal sai temast diplomeeritud spetsialist.

Pärast Veebruarirevolutsiooni võitis Rudnev konkursi, mille tulemusel rajati Petrogradi Marsi väljakule Revolutsioonivõitlejate Monument.

Pärast Teise maailmasõja lõppu osales Rudnev varemetes Voroneži, Stalingradi, Riia ja Moskva rekonstrueerimisel. Aastail 1922–1948 oli Rudnev Leningradi Kunstiakadeemia (endise Keiserliku Peterburi Kunstiakadeemia) professor ja aastail 1948–1952 Moskva Arhitektuuriinstituudi professor. Rudnev oli ka Nõukogude Arhitektuuriakadeemia liige.

Rudnevi tähelepanuväärseim arhitektuuriteos on Lomonossovi Moskva Riikliku Ülikooli ansambel Vorobjovi (tollal Lenini) mägedel (1948–1953; projekteeritud koos S. Tšernõšoviga, P. Abrosimoviga, A. Hrjakoviga ja insener V. Nasonoviga). Poola pealinnas Varssavis asuv Kultuuri ja Teaduse Palee (1952–1955) meenutab selgelt ansambli skulptuurset stiili.

Välislingid
-----------

 Lev Rudnev – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Tüvi
**Krokodillikuusk** on hariliku kuuse haruldane vorm, mis leiti Eestist Kiidjärvelt.

Ajalugu
-------

Paarkümmend aastat tagasi leiti teises metsarindes 25 m kõrgune imeliku krobelise koorega kuusepuu. Leidja Ain Erik ei osanud teda määrata ning nimetas ta esialgu **palmitüveliseks kuuseks**. Toomas Frey juhendamisel määrati see korgikuuseks (*Picea abies f. tuberculata*). Selle nimetuse all jäigi ta aastateks RMK Kiidjärve Looduskeskuse Roiupalu õpperajal huvitavaks vaateobjektiks. 

Kui kuusk oli kasvanud 30 m kõrguseks ja tüvi paisunud 30 cm jämeduseks, oli koor-korp paksenenud ja rõmenenud ning ulatus 5 m kõrguseni. Tekkis kahtlus, kas on ikka tegu korgikuusega? Ain Erik tegi kuusest fotod ja saatis need uurimiseks Eesti Dendroloogia Seltsi presidendile Aino Aaspõllule, kes arvas kohe, et see ei ole korgikuusk. Koos Soome dendroloogidega asus ta kuusevormi täpsemalt selgitama. Mõningase sarnasuse järel tulid arvesse mõned juba kirjeldatud kuusevormid, kuid nende korbamügarike algtekke põhjuseks on tüvepinnalt tekkinud puidumügarik. Aga Kiidjärve korgikuuse koorekonaruste aluspind tüvel on tasane – seega mügarike sees ei ole puitu. Soome korbakuusel on korp pikkade vaaludena, aga meie kuusel moodustub korbast ruudustik.

Korbaruudustik
Dendroloogidel ei jäänud muud üle, kui tunnistada, et Ain Erik on leidnud täiesti uue, seni teadmatu ja kirjeldamata kuusevormi, millele Soome teadlased pakkusid alul teaduslikuks nimeks *Picea abies f. estica*. Leidja ettepanekul ja soomlaste uuemaid mõtteavaldusi arvestades võinuks eestikeelne nimi olla Kiidjärve krokodillikuusk – *Picea abies f. crokodilus*. Seda toetas ka Soome dendroloog Kimmo L. Kolkka, sest see nimi iseloomustavat puud kõige paremini, kuna kuuse korbastik sarnaneb Niiluse jões elutsevate krokodillide seljamustriga.

Fotode järgi kinnitas Kiidjärve kuuse erilisust ka Saksa Dendroloogia Seltsi (Deutsche Dendrologische Gesellschaft) president professor H. C. Peter A. Schmidt, kes kinnitas, et temale ei ole selline kuuse korbavorm tuntud ei loodusest ega kirjandusest. Teaduslikuks kinnituseks oleks muidugi vaja veel mõne sellise puuisendi leidmine. 
Krokodillikuuse esmaleiust ilmus Saksa Dendroloogia Seltsi 2012. aasta aastaraamatus nr. 97 A. Eriku ja Peter A. Schmidti ühisartikkel koos kuuse fotodega. Professor tegi ettepaneku sellele erilisele kuuse vormile anda ajutine ladinakeelne nimi *Picea abies fo. erikii* P.A. SCHMIDT, nom.prov. bzw. 'Erik'

Viited
------

1. ↑  Ain Erik und Peter A. Schmidt *"Eine interessante Borkenform der Europäischen Fichte (Picea abies) in Estland."* Mitt. Deutch. Dendrol. Ges. (MDDG) 2012, lk. 205-208

Välislingid
-----------

* Kiidjärvel kasvav kuusk võib olla esmaleid
**Sõrulased** on Saaremaal Sõrve poolsaarel Sõrvemaal (Sõrve murdes Sörvemaa) elavad saarlased.

Saaremaa
--------

Juba muinasajal olid sõrulased head meresõitjad ja hiljem edukad kalurid.

Ansekülas korraldasid sõrulased eestlaste esimese laulupüha (laulupidu).

Sõrve sääre sõjalise tähtsuse tõttu on sõrulased pidanud palju kannatama. Juba baasidelepinguga moodustati Sõrve säärde mitmeid Nõukogude Liidu sõjaväebaase (samuti läks Punaarmee kasutusse Mõntu sadam. Otsustav häving toimus II maailmasõja ajal, mil sõjategevuse ja sõrulaste Saksamaale evakueerimise tõttu kadus ajalooline asustus, hävisid hooned ja muutus maastik. Pärast sõda ei asutud hävitatud külasid taastama, selle asemel hoopis suurendati sealseid Punaarmee sõjaväebaase. Sõrve oli ka Nõukogude Liidu piiritsoon ühes sellega kaasnevate piirangutega.

Viited
------

1. ↑  "Sõrve poolsaar". *Eesti Entsüklopeedia*. Vaadatud 04.2020. `{{netiviide}}`: kontrolli kuupäeva väärtust: `|vaadatud=` (juhend)
2. ↑
3. ↑  Mereleksikon.1996. Lk.411
4. ↑  Eesti Entsüklopeedia 5. köide. 1990. Lk 431
**Jack Shea** [džäkk šii] (õieti **John Amos Shea**; 7. september 1910 Lake Placid – 22. jaanuar 2002) oli USA kiiruisutaja. 

1932. aasta taliolümpiamängudel Lake Placidis tuli ta olümpiavõitjaks 500 m ja 1500 m kiiruisutamises. Ta oli esimene, kes saavutas ühtedel taliolümpiamängudel kaks esikohta.

Ta andis ka 1932. aasta taliolümpiamängude olümpiatõotuse. 

Shea otsustas 1936. aasta taliolümpiamängudel Garmisch-Partenkirchenis tiitleid mitte kaitsta, sest üks Lake Placidi rabi leidis, et on halb maitse olla nii üliagar.

2002. aasta taliolümpiamängude eel liikus olümpiatuli ka läbi Lake Placidi. John Shea süütas 1932. aasta (rekonstrueeritud) olümpiastaadioni suure tõrviku.

Tema poeg osales taliolümpiamängudel 1964 Innsbruckis murdmaasuusatajana ja pojapoeg tuli 2002 Salt Lake Citys olümpiavõitjaks skeletonis. Jack Shea seda ei näinud, sest hukkus kuu aega varem autoõnnetuses, olles sellal USA vanim elusolev taliolümpiamängude võitja.

Jack Shea isiklikud rekordid erinevatel distantsidel:

* 500 meetrit – 45,0 (1931)
* 1500 meetrit – 2.25,2 (1931)

Välislingid
-----------

* Jack Shea veebisaidil Olympedia (inglise) Muuda Vikiandmetes
* Jack Shea USA olümpiakomitee kodulehel
**Transpordilogistika** (ingl. k. *transportation logistics*) on logistika valdkond, mille ülesanne on tagada transpordisüsteemi toimimine optimaalsete kuludega ehk vedude tõhus korraldamine. Teisisõnu on transpordilogistika ülesanne kaupade transportimine õigesse kohta õigeks ajaks, mille tulemusena kaupade väärtus kasvab.

Transpordilogistika abil täidetakse järgmisi ülesandeid:

* luuakse transpordikoridorid ja transpordiahelad;
* tagatakse transpordi- ja ladustamisprotsesside tehnoloogiline ühtsus;
* valitakse sobivaim transpordiliik või veoviis;
* valitakse sobivaim veovahend;
* kujundatakse kauba liikumistee;
* määratakse optimaalsed veomarsruudid;
* organiseeritakse, koordineeritakse ja jälgitakse veotellimuste täitmist;
* jälgitakse veoteenuste kvaliteeti ja vajadusel rakendatakse meetmeid selle tõstmiseks;
* tagatakse kauba liikumine ja juhitakse transpordiprotsesse;
* kujundatakse kauba liikumiseks otstarbekas teeninduskompleks ja rakendatakse see tööle;
* tagatakse kauba ratsionaalne käsitsemine veoprotsessis.

Transpordilogistika tähtsamaid valdkondi on transpordiliigi või veoviisi valik. Transpordiliigi ja/või veoviisi valik on üldjuhul strateegiline valik. Alles pärast otsuse langetamist saab asuda sobivaima veovahendi valikule. Transpordiliigi valikul peetakse esmajärjekorras silmas tarnegraafikust kinnipidamist, veoaega ja veo maksumust.

Viited
------

1. 1 2 3  *Transport ja transporditehnoloogiad*. 2020. ISBN 9789916960035.
**Moonakas** ehk **mõisamoonakas** ehk **moonamees** (Lõuna-Eestis ka *moonakene*) oli mõisa põllutööline 19. sajandist kuni 20. sajandi esimeste kümnenditeni. 

Moonaka põhitöötasu oli "moon" ehk põllumajandussaadused. Mõisa poolt sai moonakas korteri moonakamajas, veidi palka rahas, küttepuud ja väikese maalapi. Ta võis pidada mõningaid koduloomi.

19. sajandil hakati Saksamaa eeskujul Eesti mõisnike poolt mõisa majandamisel kasutama palgatöölisi, teateid sellest avaldati ka trükisõnas. 19. sajandi keskpaiku hakkasid talud tasuma renti rahas, samuti kaotati 1869. aastal teotöö, seetõttu kasvas moonakate arv kiiresti. Riigimõisates töötasid moonakad veel 1930. aastatel.

Vaata ka
--------

* Eestimaa talurahvaseadused
* adratalupoeg
* maavaba talupoeg
* ori ehk trääl
* pundenik
* sulane
* vabadik
* vabatalupoeg
* üksjalg

Viited
------

1. ↑  Väike murdesõnastik
2. ↑  Eesti rahvakultuuri leksikon (3. trükk). 2007. Koostanud ja toimetanud Ants Viires. Eesti Entsüklopeediakirjastus. lk 168

Kirjandus
---------

* Moonakatest ja moonamajadest 19. sajandi lõpul – 20. sajandi alguses. Mihkel Leetmaa. Suitsutare, Nr. 3, Tallinn, 2002.

Välislingid
-----------

* Mõisad ja moonakad. Postimees, 18 märts 1904
* Aa mõisa moonakamaja
* Moonakas loeb juturaamatut. Foto Johannes Pääsuke, 1913. Eesti Rahva Muuseum.
**Peregrine Mission One** oli ebaõnnestunud Ameerika Ühendriikide Kuu maanduri missioon.

Maanduri nimega Peregrine ehitas Astrobotic Technology ja selle pardal olid NASA ja DLRi uurimisseadmed ning mitmed ajakapslid. Peregrine Mission One startis United Launch Alliance'i raketi Vulcan Centaur esmalennuga 8. jaanuaril 2024. Missiooni eesmärgiks oli maandada Kuule esimene Ameerika Ühendriikides ehitatud Kuu maandur pärast Apollo programmi mehitatud kuumoodulit. Viimane Apollo kuumoodul oli Kuule maandunud 1972. aastal.

Vahetult pärast kanderaketist eraldumist, tekkis maanduril kütuseleke, mis välistas Kuule maandumise. Pärast kuut päeva Maa orbiidil suunati maandur tagasi Maa atmosfääri, kus see 18. jaanuaril Vaikse ookeani kohal ära põles. Eduka missiooni korral oleks maandur Kuule maandunud 23. veebruaril 2024.

Viited
------

1. ↑  "Vulcan Centaur launches Peregrine lunar lander on inaugural mission". *Space News*. Vaadatud 21. jaanuaril 2024.
2. ↑  "NASA Science, Astrobotic Peregrine Mission One Concludes". *NASA*. Vaadatud 21. jaanuaril 2024.
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel on veterinaarist; tõlkijast vaata artiklit Tiina Toomet (tõlkija).* |

---

**Tiina Toomet** (neiupõlvenimi **Tiina Tarmak**; sündinud 11. jaanuaril 1960 Tallinnas) on eesti veterinaar.

Õppis Tallinna 27. 8-klassilises koolis ja Tallinna 21. Keskkoolis. Lõpetas 1983. aastal Eesti Põllumajanduse Akadeemia veterinaariateaduskonna. 

Töötas Vabariiklikus Veterinaarlaboratooriumis 1983–1986. Oli kuus aastat lastega kodus ning siis asutas oma loomakliiniku 1991. aastal. Kliinikus tegeleb põhiliselt naha- ja kõrvahaiguste, allergiate ja hematoloogiliste probleemidega. 2022. aasta novembris müüs ta loomakliiniku maha.

Toomet on end erialaselt täiendanud põhiliselt Soomes, kuid on ka alates 1995. aastast osalenud pea kõigil Euroopa ja maailmakongressidel. Oli Eesti Väikeloomaarstide Seltsi loomisest 1994. aastal kuni 2003. aastani selle organisatsiooni president ning on praegugi Eesti esindaja Euroopa ja maailma väikeloomaarstide ühingutes.

On Eesti Maaülikooli kuratooriumi liige.

Ta õpetab Järvamaa kutsehariduskeskuses paar korda aastas tulevasi loomaarsti abilisi ja korraldab kutsikate eelkooli.

Ta teeb kaks korda kuus taskuhäälingut "Loomaarst taskus".

Teosed
------

* Koerte haigused. [Autorid Birgit Aasmäe, Jaagup Alaots, Vladimir Andrianov jt, koostanud K. Reidla.] Tartu, Eesti Põllumajandusülikool, 2000. 485 lk. ISBN/ISSN 9985882628 – kaasautor
* Tiina Toomet. Elust koera ja kassiga. Tallinn, Maalehe Raamat, 2012. 155 lk. ISBN/ISSN 9789985644508
* Tiina Toomet ja Triin Kass. Kas kass...? Tallinn, Varrak, 2019. 287 lk. ISBN/ISSN 9789985347652
* Tiina Toomet. Mida sina täna sõid? Raamat koerte ja kasside söötmisest. Tallinn, Hea Lugu, 2020. 272 lk. ISBN/ISSN 9789949673971

Tunnustused
-----------

* Eesti loomaarstide ühingu elutööpreemia (2022)

Isiklikku
---------

Tema ema oli kosmeetik Inna Tarmak ja isa korvpallur Heino Muttikas. Tema vend on Mart Tarmak.

Tiina Toomet on abielus Vallo Toometiga ja neil on 3 last: Karl (sõjaväelane), Siim (vanade autode taastaja) ja Silvia (Glasgow’ ülikoolis linnaplaneerimise magistrantuuri tudeng). Nad elavad Kalamajas. Samuti on neil kass Maksim ja Donnarumma ning bostoni terjer Paula ning koer Säde. Neil on olnud bokser.

Tiina Toomet harrastab pilatest.

Viited
------

1. ↑
2. 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12  Kruus, Tiina. "Tiina Toomet: jumal, mis narkootiliste ainetega ma olen ületanud Eesti ja Soome piiri!". *Eesti Päevaleht*. Vaadatud 21. detsembril 2023.
3. ↑  "Eesti Maaülikooli kuratooriumi esimeheks valiti Madis Ajaots". Maaleht, 30. oktoober 2015
4. ↑

Kirjandus
---------

* Marii Karell. "Tiina Toometi loomalood". Kirjastus Fookus Meedia. 2008. ISBN 9789949180875

Välislingid
-----------

* Tiina Toometi Kliiniku koduleht
* Foto
* Regina Hansen. Tiina Toomet – loomatohtriks liiga hell. EPL.ee, 6. november 1999
* Katrin Pauts. Loomaarsti lood said raamatuks. Õhtuleht, 20. detsember 2008
* Tiiu Laks. Loomaarst Tiina Toomet kartis lapsepõlves koeri. EPL, 16. jaanuar 2009
* Eesti Televisiooni saade "Tähelaev. Tiina Toomet" (ERR Arhiivis). Esmaeeter: 19. november 2006.
Paparčiai hobukastan
**Paparčiai** (žemaidi *Papartē*) on küla Leedus Skuodase rajoonis Barstyčiai vallas.

Külla jäävad osaliselt Žemaitija rahvuspark ja Paparčiai telmoloogiline kaitseala. Seal asuvad mitmed kaitsealused loodusmälestised - Balnase nimeline rändrahn, Paparčiai tamm, Paparčiai sanglepp ja Paparčiai hobukastan. Külas on Paparčiai kalmistu.

Paparčiai hobukastan on Salantai hobukastani järel ümbermõõdult teine hobukastan Leedus. Puu kõrgus on 21 meetrit, ümbermõõt aga 4,75 meetrit. Varem oli puu kahe tüvega, ent üks on murdunud. Murdmiskohal on teises tüves õõnsus.

Žemaitija rahvuspargi kaitsevööndis kasvav Paparčiai sanglepa kõrgus on 21,1 meetrit, ümbermõõt aga 4,75 meetrit.

Paparčiai tamme ümbermõõt on 4,17 meetrit. Selle kohta teab kohalik rahvas rääkida, et ühel talutüdrukul olnud kord kaks kosilast. Tüdruk ei suutnud otsustada, kumbaga abielluda. Üks poistest kutsus siis teise kohtamisele ja varitses teda selle tamme taga püssiga. Ta lasi konkurendi maha ja abiellus seejärel õnnelikult tüdrukuga.

Muinsuskaitse all on külas asuvad muinaskalmed. Kalmed ulatuvad ka linnamäele, mis on samuti muinsuskaitse all.

Kolmas muinsuskaitsealune objekt on Paparčiai või Auškalnise mägi. Tegemist on endise linnamäega, mis hiljem hüljati, ja selle asemele rajati teine külas asunud linnus. Legendide kohaselt asunud mäe tipus kord veski, mille aga raevunud Perkūnas põlema süütas. Mäe lähistel Samauskaste pere hoovis seisab lohukivi, mis pärines sellelt mäelt. Seal seisab ka ruunidega kaetud Päikesekivi, mis võis ka sellelt mäelt pärineda. Pereliikmete mälestused siiski erinevad, teise versiooni kohaselt pärineb see Barstyčiai kiriku juurest, kolmanda järgi hoopis Seda kandist veskist.

Külas asub Apaštose mägi, millel põlenud kord püha tuli. Sinna rajatud kirik, mis aga peagi maha põles.

Elanikkond
----------

|  |  |
| --- | --- |
| * 357 (1902)
* 369 (1923)
* 298 (1959)
* 269 (1970)
* 220 (1979)
 | * 146 (1986)
* 132 (1989)
* 112 (2001)
* 88 (2011)
* 47 (2021)
 |

Viited
------

1. ↑  Gyventojai gyvenamosiose vietovėse: Lietuvos Respublikos 2021 metų gyventojų surašymo rezultatai. Vilnius: Statistikos departamentas, 2022.
2. ↑
3. ↑  Skuodo rajono savivaldybė
4. ↑  Paparčių kaštonas
5. ↑  Paparčių juodalksnis
6. ↑  Paparčių azuolas
7. ↑  Senkapis
8. ↑  Piliakalnis II
9. ↑  Paparčių kalnas vad. Auškalniu
10. ↑  Vaitkevičius V. *Senosios Lietuvos šventvietės. Žemaitija,* Vilnius 1998, 136-137 lk.
11. ↑  Vaitkevičius V. *Senosios Lietuvos šventvietės. Žemaitija,* Vilnius 1998, 137-138 lk.

Välislingid
-----------

 Paparčiai (Barstyčiai vald) – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis

| * v
* r
Barstyčiai valla haldusjaotus |
| --- |
| 
**alevid:** **Barstyčiai** |
| 
**külad:** Aubrikiai **·**  Barstytaliai **·**  Geldėnai **·**  Gudaliai **·**  Kančaičiai **·**  Kruopiai **·**  Laumės **·**  Mockaičiai **·**  Padegimė **·**  Paparčiai **·**  Puokė |
Gil (2013)
**Carlos Gilberto Nascimento Silva** (tuntud lihtsalt kui **Gil**; sündinud 12. juunil 1987 Campos dos Goytacazeses) on Brasiilia jalgpallur, kes mängib keskkaitsjana Brasiilia esiliigaklubis Santos.

Ta alustas klubikarjääri Americano FC-s. 2008. aastal liitus ta Brasiilia tugevuselt kolmanda liiga klubiga Atlético Clube Goianiense. Aastatel 2009–2011 mängis ta Brasiilia kõrgliigaklubis Cruzeiro.

Aastatel 2011–2012 mängis ta Prantsusmaa kõrgliigaklubis Valenciennes. Seejärel naasis ta Brasiilia kõrgliigasse, liitudes Corinthiansega. 2015. aastal tuli ta Corinthiansega Brasiilia meistriks. Aastatel 2014 ja 2015 valiti ta Brasiilia kõrgliiga hooaja sümboolsesse koosseisu.

Aastatel 2016–2019 mängis Gil Hiina kõrgliigaklubis Shandong Taishan. Seejärel liitus ta taas Corinthiansega, kus mängis kuni 2023. aasta lõpuni.

2023. aasta septembris sõlmis ta üheaastase lepingu Santosega.

Brasiilia jalgpallikoondises debüteeris Gil 2014. aastal. Ta kuulus Brasiilia koondisse 2016. aasta Copa América Centenariol.

Saavutused
----------

Atlético Goianiense
* Campeonato Brasileiro Série C: 2008

Cruzeiro
* Campeonato Mineiro: 2009

Corinthians
* Campeonato Brasileiro Série A: 2015
* Campeonato Paulista: 2013
* Recopa Sudamericana: 2013

Viited
------

1. ↑  "Zagueiro Gil é contratado pelo Santos FC" (Brasiilia portugali). Santos FC. 27. detsember 2023. Vaadatud 28. detsembril 2023.
Kips on väävelhappe hüdraaditud sool
**Väävelhape** (valemiga H2SO4) on anorgaaniline hape, tema anhüdriid on vääveltrioksiid. Väävelhape on tugev hape ja selle käsitsemisel tuleb olla ettevaatlik. Väävelhape on kõikide sulfaatide lähtehape. Väävelhapet tuntakse ka "lõngaõli" ja "akuhappena". Väävelhappe soolad kandsid eesti rahva hulgas nimetusi "kübaramust" ja "sinine silmakivi".

Omadused
--------

Väävelhape on tugev, kaheprootoniline hapnikhape, mis eraldab happejäägina liitaniooni SO42–. 

Väävelhape sulamistemperatuur on 10 kraadi ja keeb temperatuuril 337 kraadi Celsiuse järgi. Kui temperatuur ületab 300 kraadi, hakkab väävelhape lagunema, moodustades vääveltrioksiidi ja vett.

Väävelhape on suure tihedusega õlikas vedelik, väga hea elektrijuhtivuse ja suure dielektrilise läbitavusega.

Tootmine ja kujutamine
----------------------

Väävelhapet toodetakse vitriolimenetlusel ja (tina)pliikambrimenetlusel (mõlemad ajaloolised), kontaktmenetlusel või topeltkontaktmenetlusel. 

Vanim väävelhappe tootmise menetlus on vitriolimenetlus. Selle avastasid ja seda rakendasid 13. sajandil alkeemikud. 

Vitriolid on sulfaadid, mis lasevad end suhteliselt kergesti termiliselt lagundada vääveltrioksiidiks ja metallioksiidiks. 

Apteeker ja keemik Johann Rudolf Glauber (1604–1670) konstrueeris maailma esimese väävelhappemanufaktuuri, mis umbes 1650. aastal tootis Nordhausenis (Harzis – Saksamaal) väävelhapet. Tema teeneks on naatriumsulfaadi – toonase nimetusega glaubrisoola, nüüdse nimetusega mõrusoola – meditsiinilise lahtistava toime avastamine ja tootmise alustamine. 

* Roheline vitriol FeSO4 7 H2O
* Sinine vitriol CuSO4· 5 H2O
* Valge vitriol ZnSO4· 5 H2O
* Alaun Al[K(SO4)2] · 12 H2O

Tähtsamad ühendid
-----------------

* Soolad:
	+ vasksulfaat (vasevitriol)
	+ kaltsiumsulfaat (kips, alabaster, anhüdriit) (CaSO4)
	+ baariumsulfaat (barüüt, *Schwerspat*) (BaSO4)
	+ alaun (alumiiniumi segusulfaadid teiste katioonidega)
	+ aluminiit
	+ raudsulfaat (rauavitriol)
	+ naatriumsulfaat (mõrusool)
* Estrid:
	+ dimetüülsulfaat (lahusti, väga mürgine)

Vaata ka
--------

* Piraajalahus

Viited
------

1. ↑  Karik, H. & Truus, K. (2003). *Elementide keemia.* Tallinn: Kirjastus Ilo. lk 483