recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Paul Biedermann** (sündinud 7. augustil 1986 Halles) on endine Saksamaa ujuja. Neljakordne maailmameister ja kolmeteistkordne Euroopa meister

Talle kuuluvad 200 (1.42,00) ja 400 meetri vabaujumise (3.40,07) maailmarekordid.

Ta on tulnud 200 ja 400 meetri vabaujumises maailmameistriks. Talle kuuluvad Saksamaa rekordid 200 meetri vabaujumises (lühirajal ja pikal rajal), 400 meetri vabaujumises (lühirajal) ja 1500 meetri vabaujumises (lühirajal).

Saavutused
----------

Biedermann võitis 200 meetri vabaujumise distantsi 2008. aasta Euroopa meistrivõistlustel, lõpetades ajaga 1.46,59. Pekingi olümpiamängudele kvalifitseerus Biedermann võistlema 200 meetri ja 400 meetri vabaujumises. Olümpiamängudel pääses ta 200 meetri distantsil finaali ja lõpetas seal viiendana (1.46,00) ning sai 400 meetri vabaujumise distantsil 17. koha (3.48,03).

### 2009. aasta maailmameistrivõistlused

2009. aasta maailmameistrivõistlustel Roomas võitis Biedermann 400 meetri vabaujumises kuldmedali ajaga 3.40,07, kärpides oma varasemat isiklikku rekordit ligi seitsme sekundi võra ja lõi ühe sekundisajandikuga 2002. aastast pärinenud Ian Thorpe’i maailmarekordi. Samade maailmameistrivõistluste teise kulla võttis Biedermann 200 meetri vabaujumises, püstitades finaalis uueks maailmarekordiks 1.42,00.

### Isiklikud rekordid

#### Pikal rajal

200 m vabaujumine 1.42,00 (maailma rekord)

400 m vabaujumine 3.40,07 (maailma rekord)

#### Lühirajal

200 m vabaujumine 1.40,83 (maailma rekord)

400 m vabaujumine 3.34,98 (Euroopa rekord) 

800 m vabaujumine 7.35,23 (Euroopa rekord) 

1500 m vabaujumine 14.36,70 (rahvusrekord)

Välislingid
-----------

* Ametlik koduleht
* Paul Biederman Saksamaa ujumisliidu kodulehel
* Paul Biederman Swimrankings kodulehel
* Paul Biedermann veebisaidil Olympedia Muuda Vikiandmetes
* Paul Biederman i-swimmer.ru kodulehel (vene.k)
* Paul Biederman ROK-i kodulehel
* Paul Biederman Saksamaa Olümpiakomitee kodulehel
Rúben Neves (2015)
**Rúben Diogo da Silva Neves** (sündinud 13. märtsil 1997 Mozeloses) on Portugali jalgpallur. Ta mängib poolkaitsjana Saudi Araabia kõrgliiga klubis Al Hilal ja Portugali jalgpallikoondises.

Ta alustas klubikarjääri kodumaal FC Portos, mille noortesüsteemiga liitus ta 2005. aastal. Klubi põhimeeskonnas tegi ta debüüdi 2014. aastal. Portoga mängis ta Portugali kõrgliigas kokku kolm hooaega.

2017. aasta juulis liitus ta Inglismaa esiliigas mängiva klubiga Wolverhampton Wanderers. Üleminekusumma oli umbes 15,8 miljonit naelsterlingit. See oli klubi ja liiga suurim üleminek. Hooajal 2017–18 tuli Wolverhampton Wanderers esiliiga võitjaks, millega kindlustati pääs kõrgliigasse. Neves lõi sel hooajal liigas kuus väravat ning valiti liiga hooaja sümboolsesse koosseisu. 2018. aastal valiti ta Wolverhampton Wanderersi aasta mängijaks.

Suvel 2023 ostis tema mängijaõigused 55 miljoni euro eest Saudi Araabia klubi Al Hilal.

2015. aastal võitis ta Portugali kuni 21-aastaste koondisega omavanuste Euroopa meistrivõistlustel hõbemedali. Portugali jalgpallikoondises tegi Neves debüüdi 10. novembril 2015 sõprusmängus Venemaa vastu.

Saavutused
----------

Wolverhampton Wanderers
* EFL Championship: 2017–18

Viited
------

1. ↑  "Neves arrives!". Wolverhampton Wanderers F.C. 8.7.2017. Vaadatud 6.2.2019

Välislingid
-----------

 Rúben Neves – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Londoni raamatumess 2016. aastal Mõni minut enne avamist. Olümpia messikeskuses.
**Londoni raamatumess** (The London Book Fair-LBF) on suur raamatute kirjastajate mess, mida peetakse igal aastal, tavaliselt aprillis Londonis, Inglismaal. Londoni raamatumess on globaalne turg õigusteemalisteks läbirääkimisteks ning sisu müümiseks ja levitamiseks trüki-, heli-, tele-, filmi- ja digitaalkanalite kaudu.

1971. aastal korraldas Lionel Leventhal raamatukoguhoidjate erialase näituse, kus 22 eksponenti näitasid raamatuid. Seejärel, nüüd koos äripartneri, Clive Bingleyga, ürituse ulatus ja mõju kasvas ning hakati hõlmama suuremaid ja üldisemaid kirjastajaid. 1975. aastal ilmusid LBF algustähed, kui messi nimeks sai SPEX'75: Londoni raamatumess. 1977. aastaks oli SPEX välja jäetud ja sündis pealkiri Londoni raamatumess. 

Kuni 2006. aastani oli Londoni raamatumess toimunud Olümpia messikeskuses, kuid see kolis sel aastal Londoni Docklandi näitustekeskusesse ExCeL. Seoses osalejate üldiselt ebasoodsa tagasisidega uue asukoha kohta, näiteks transpordiühenduste või asukoha infrastruktuuri ebamugavuste, aga ka muude näituste ja nende eksitavate külastajate sekkumise tõttu naasis raamatumess Lääne-Londonisse 2007. aastal ja toimus Earls Courti messikeskuses 16.–18. aprillini. Igal aastal on alates 2007. aastast Earls Courti messikeskuses toimunud Londoni raamatumess. Alates 2015. aastast tuli LBF aga veel ühe korra tagasi ja toimus Londonis Olümpias 14.–16. aprillil 2015 Londoni raamatu- ja ekraaninädala raames. Pärast 43. raamatumessi õnnestumist jäi 2016. aastal Londoni raamatumess Olümpia messikeskusesse.

Londoni raamatumess on aastatega kasvanud ja osakaalu kasvatanud ning seda peetakse Frankfurdi raamatumessi järel teisel kohal olevaks, kui "mekat Euroopa kirjastajatele, raamatumüüjatele, õiguste esindajatele ja meediatrendi jälgijatele".

Aasta raamatupood
-----------------

"Aasta raamatupoe" auhinna annab Londoni raamatumess koostöös UK Kirjastajate Assotsiatsiooniga ning see on üks 15-st ülemaailmsest kirjastajaid esindavast ja tutvustavast kategooriast. Korraldajate sõnul on auhinna eesmärgiks näidata, et tänapäevased raamatupoed pole mitte ainult uute raamatute tutvustamise kohad, vaid teadvustavad ka inimestele, et maailmas on juba ka olemas hästi palju raamatuid, mis väärivad lugemist.

Eestis tegutsev Rahva Raamat on antud konkursil ära märgitud olnud, kui Viru Keskuses asuv Rahva Raamatu kauplus jõudis 2016. aastal 4 parima hulka. 2020. aastal jõudis Vanalinna Rahva Raamat jõudis kolme parima raamatupoe nominentide sekka, kus olid samuti Uus-Meremaa raamatupood Unity Books ja Jeemeni raamatupood Yemen Bookstore.

Välislingid
-----------

* Londoni raamatumessi ametlik koduleht
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel on Põlva kihelkonna vallast; Aleksandri valla nime kandis ka Kose kihelkonna Triigi vald* |

---

**Aleksandri vald** (saksa keeles *Alexandershof*) oli vald Võrumaal Põlva kihelkonnas ja Võru maakonnas aastatel 1892–1939. 

Eesti haldusjaotus 1925. aastal
Valda kuulusid 1926. aasta seisuga järgmised külad: Haigri, Himmakülä, Joosu, Koiolakülä, Koolitarõ, Korgõmäe, Lahokülä, Lapi, Lüüsi, Meltssaarõ, Mustajõõ, Mäni, Mõrgi, Olõski, Ortuskülä, Puraski, Suurkülä, Tagakülä, Tilsi, Vedo, Vardja, Viuperä, Väiso. Vallamaja asus Suurküläs.

1939. aasta vallareformiga moodustati Aleksandri ja Põlgaste valla aladest Laheda vald, Võru ning Aleksandri valla aladest moodustati Võru vald. Suur osa valla maa-alast läks Laheda valla koosseisu.

### Vallavanemad

* 1894/1895 Mattisson
* 1924–1929 Johann Suursaar

Vaata ka
--------

* Pragi mõis

Viited
------

1. ↑  Maa-ameti kaardirakendused
2. ↑  776. Vabariigi Presidendi otsus nr. 88. Riigi Teataja, nr. 87, 14 oktoober 1938
**Heiko Rannula** (sündinud 28. juulil 1983 Ilmatsalus) on endine Eesti kutseline korvpallur ja korvpallitreener.

Heiko Rannula lõpetas 2001. aastal Tartu Karlova Gümnaasiumi. Treenimist alustas Jüri Neissaare juures. Ta on mänginud Eesti noorte (U16) ja juunioride (U20) koondistes, 2002.–2003. aastal kuulus Eesti korvpallikoondisse. Rannula on Eesti noortemeister U16 ja U20 vanuseklassis. Ta on tulnud Tartu meeskonna koosseisus 2001. ja 2004. aastal Eesti meistriks, 2005.–2006. aastal hõbedale ning 2003. aastal pronksile, lisaks võitnud Eesti karika 2002. ja 2004. aastal. Hiljem on mänginud mitmes Eesti korvpalliklubis.

Treeneritööd alustas Rannula BC Pärnu Sadam juures 2015. aastal abitreenerina. Pärnu Sadama meeskonna peatreeneriks sai ta 2016. aastast. Tema juhendamisel võitis klubi Eesti meistrivõistlustel 2019. aastal pronksmedali ning 2021. aastal hõbemedali. 2022. aastal tõi ta Pärnu Sadama Eesti Meistriks.

Aastast 2022 juhendab Rannula BC Kalev/Cramo korvpallimeeskonda, mille viis ta 2022/23 hooajal Eesti Meistriks võites kõik kolm finaalmängu Tartu Ülikool Maks & Mooritsa vastu. 

Ta on töötanud ka Eesti U18 ja U20 noortekoondiste abitreenerina. 2019. aastast on Rannula Eesti meeste rahvuskoondise abitreener.

Viited
------

1. ↑  Heiko Rannula, ESBL.
2. 1 2  Heiko Rannula tulemused.
3. ↑  Heiko Rannula, basket.ee.

Välislingid
-----------

* Heiko Rannula käis poistele trenni andmas.
* Rannula: Korvpallita ei oskakski elada. Tartu Ekspress, 9. aprill 2015.
* Heiko Rannula: enamik meeskonnast tegi individuaalses plaanis sammu edasi.
* Heiko Rannula: teist korda järjest põlesime tähtsas mängus läbi, Eesti/Läti korvpalliliiga.
* Heiko Rannula: oli vaja kannatada ja lõpus kannatasime ära, sport.err.ee.
**Jüri Reemann** (31. detsember 1920 Vigala vald, Läänemaa – 6. august 1993 Tartu) oli eesti füüsik.

Elulugu
-------

Jüri Reemann sündis 31. detsembril 1920 Vigala vallas talupidajate peres.

Lõpetas 1940 Tallinna 2. Keskkooli ja 1957 Tartu Riikliku Ülikooli füüsikuna. Füüsika-matemaatikakandidaadi väitekirja "Приборное интегрирование радиации в актинометрии" ("Kiirguse aparatuurne integreerimine aktinomeetrias", juhendaja Juhan Ross) kaitses 1965. aastal Tartu Riiklikus Ülikoolis. 

Oli 1958–1993 Eesti NSV Teaduste Akadeemia Astrofüüsika ja Atmosfäärifüüsika Instituudis (aastani 1973 Eesti NSV Teaduste Akadeemia Füüsika ja Astronoomia Instituut): 1958 vaneminsener, 1958–1966 nooremteadur, 1966–1986 atmosfäärifüüsika sektori vanemteadur, 1986–1993 elektromontaaži lukksepp.

Teadustöö
---------

Uurimisvaldkonnad: aktinomeetriliste mõõtmiste automatiseerimine, aktinomeetriliste kiirgusvastuvõtjate ja radiomeetrite projekteerimine, ehitamine ja kasutamine. Ülemaailmselt tunnustatud kiirgusvastuvõtjate ja radiomeetrite projekteerija ning ehitaja: 2 autoritunnistust.

Teoseid
-------

* Опыт применеия электрoнных интеграторов при актинометрических измерениях. // Иссл. по физике атмосферы, ИФА АН ЭССР, Тарту, 4 (1963)
* Опыт применеия электрoнных интеграторов при актинометрических измерениях. // Актинометрия и оптика атмосферы. Наука. Москва 1964
* Электрoнныe интеграторы слабых токов и напряжения. Тлн 1971
* Метод калибровки малoгабаритных балансомеров при помощи широкоугольного черного тела.// Изменчивость облачности и полей радиации, ИАФА АН ЭССР, Трт 1978

Isiklikku
---------

Anu Sõber on Jüri Reemanni tütar.

Jüri Reemann suri 6. augustil 1993 Tartus ja maeti Nõo kalmistule.

Viited
------

1. 1 2 3 4  Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide

Välislingid
-----------

* *Eesti teaduse biograafiline leksikon.* 3. köide: *N–Sap* TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013
* J. Reemanni veebileht Tartu Observatooriumi atmosfäärifüüsika sektori kroonikas

 *Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.*
**Jüri Plink** (sündinud 7. märtsil 1938 Kiviõlis) on eesti muusikapedagoog ja pedagoogikateadlane.

Elulugu
-------

Lõpetas 1956. aastal Tartu 1. Keskkooli. Õppis aastatel 1954–1958 Tartu Muusikakooli klaveriklassis, lõpetas 1963. aastal Tallinna Riikliku Konservatooriumi (TRK) Heljo Sepa klaveriklassi. Aastatel 1972–1975 õppis pedagoogika alal Tartu Riikliku Ülikooli aspirantuuris, kaitses 1975. aastal pedagoogikakandidaadi kraadi väitekirjaga "Tallinna Riikliku Konservatooriumi õppeprotsessi struktuur-funktsionaalne analüüs". TRK-s õppides tegutses ka kontsertmeistri, klaverisaatja, kompositsiooni kateedri laborandi ja orkestripillide kateedri assistendina (viimasena oli põhitööks Tallinna muusikakeskkooli edendamine). Oliaastatel 1964–1968 ja 1987–1991 Tallinna Muusikakeskkooli direktor, 1968–1971 TRK klaverikateedri vanemõpetaja, 1971–1972 ja 1975–1983 üldklaveri kateedri juhataja (aastast 1978 dotsent), 1983–1987 interpretatsiooniteaduskonna dekaan, 1987–1991 TRK prorektor (aastast 1989 professor). 1991. aastast töötas Soomes Kouvolas Pohjois-Kyme muusikakooli klaveriõpetajana.

Teadustöö
---------

Uurimusi muusikaõpetajate ettevalmistamisest, kõrgkooli õppeprotsessist, õppematerjali hindamisest ja õppetöö tulemustest. Süvendas eesti pedagoogika uurimistöös süsteemset käsitlust, rõhutas selle tähtsust uurimisprintsiipide seadmisel ja uurimismeetodite rakendamisel. Üle 30 teadus- ja aimetrükise.

1980. aastatel oli Mõttetalgud meetodi algatusgrupi hulgas.http://talgujad.forum.co.ee/t48-talgugrupp#76

Isiklikku
---------

Tema abikaasa oli Lilian Semper.

Teoseid
-------

* Eesmärgi probleem muusikaõpetajate ettevalmistamisel. // Nõukogude Kool (1976) 10
* Исходные положения структурно-функционального анализа учебного процесса в консерватории. // Организация учебного процесса. Тарту, 1975
* О возможности типологических особенностей личности студента в учебном процессе высшей школы. // Воспитание личности. Таллин, 1976
* Оценивание преподавателями учебного материала и результаты учебы. // Учитель и его профессия. Таллин, 1977
* Tallinna Muusikakeskkool 1961–1991. Tallinn, 1991.

Kirjandus
---------

* Eesti muusika biograafiline leksikon. Tallinn, 1990, 183
* Tallinna Muusikakeskkool 1961–1991. Tallinn, 1991
* Rannap, H. EMA professorid 1919–2001. Tallinn, 2002, 120–121.
* *Eesti teaduse biograafiline leksikon.* 3. köide: *N–Sap* TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013

Viited
------

1. 1 2 3  Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide

 *Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.*
**Aleksandrs Leimanis** (17. september 1913 Gavrilovo küla, Smolenski kubermang – 17. juuni 1990 Riia) oli läti filmilavastaja.

Aleksandrs Leimanis lõpetas 1939. aastal Moskvas Anatoli Lunatšarski nimelise Riikliku Teatrikunstiinstituudi. Töötas seejärel Tšeboksarõ, Semipalatinski ja Omski teatrites ja läti kunstiansambites. Alates 1944. aastast elas Lätis. Ta oli 1946–1947 Noorsooteatri ja 1952–1953 Jelgava Draamateatri pealavastaja. Alates 1954. aastast töötas Leimanis Riia Filmistuudios. Lisaks oli ta aastatel 1948–1957 Läti Riikliku Konservatooriumi teatriteaduskonna õppejõud ja 1971–1973 kateedrijuhataja.

Filmid
------

| Aasta | Originaalpealkiri | Eestikeelne pealkiri | Märkused |
| --- | --- | --- | --- |
| 1959 | "Atzītā kļūda" |  | lühifilm |
| 1964 | "Cielaviņas armija" | "Linavästriku armee" |  |
| 1965 | ""Tobago" maina kursu" | ""Tobago" muudab kurssi" |  |
| 1968 | "Cielaviņas armija atkal cīnās" | "Linavästriku armee jätkab võitlust" |  |
| 1970 | "Vella kalpi" | "Saatana teenrid" |  |
| 1972 | "Vella kalpi Vella dzirnavās" | "Saatana teenrid Kuradiveskis" |  |
| 1973 | "Oļegs un Aina" | "Oleg ja Aina" | telemängufilm |
| 1975 | "Melnā vēža spīlēs" | "Musta vähi sõrgade vahel" |  |
| 1979 | "Atklātā pasaule" | "Avatud maailm" |  |

Viited
------

1. ↑  Aleksandrs Leimanis Nekropole
Aleksandra Kostenjuk (2013)
**Aleksandra Konstantinovna Kostenjuk** (vene keeles Александра Константиновна Костенюк; sündinud 23. aprillil 1984 Permis) on vene maletaja, maailmameister (2008–2010), rahvusvaheline suurmeister (2004).

Kostenjuk on kahekordne Venemaa naiste malemeister (2005, 2016). 2004. aastal tuli ta Euroopa naiste malemeistriks. Naiste maleolümpiatel 2010. 2012. ja 2014. aastal võitis ta Venemaa naiskonna koosseisus kuldmedali.

Naiste maailmameistrivõistlustel jõudis ta 2001. aastal MM-i turniiril Moskvas finaali, kus kaotas maailmameistriks tulnud Zhu Chenile. 2008. aastal MM-i turniiril Naltšikis alistas ta finaalis Hou Yifani ja tuli maailmameistriks. Järgmistel MM-i turniiril Antakyas (2010) sai Kostenjuk turniiritabelis esimese asetuse, kuid kaheksandikfinaalis pidi alla vanduma hiinlanna Ruan Lufeile. 2017. aastal MM-i turniiril Teheranis jõudis ta poolfinaali, kus kaotas Anna Muzõtšukile. 2018. aastal MM-i turniiril Hantõ-Mansiiskis jõudis ta poolfinaali, kus kaotas hiinlanna Ju Wenjunile. Mais 2019 jäi Kostenjuk Kaasanis toimunud 8 osavõtjaga pretendentide turniiril 7. kohale. 

Kostenjuk sai FIDE-lt 1997. aastal naiste rahvusvahelise meistri, 1998. aastal naiste suurmeistri, 2000. aastal rahvusvahelise meistri ja 2004. aastal rahvusvahelise suurmeistri nimetuse. 

Ta on abielus malesuurmeister Pavel Treguboviga.

Koos 43 teise Venemaa tippmaletajaga allkirjastas ta avaliku kirja Vladimir Putinile, milles protesteeriti  Venemaa sissetungi vastu Ukrainasse.

Viited
------

1. ↑  'Stop the war.' 44 Top Russian Players Publish Open Letter To Putin chess.com, 20. aprill 2022

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Aleksandra Kostenjuk** |

* Aleksandra Kostenjuk FIDE andmebaasis
**Heili Rõivas** (aastani 1955 **Prants**, sündinud 14. aprillil 1934 Mõniste vallas Võrumaal) on eesti loomakasvatusteadlane.

Elulugu
-------

Heili Rõivas on talupidaja tütar.

Lõpetas 1952 Tartu 2. Keskkooli ja 1957 Eesti Põllumajanduse Akadeemia agronoomiateaduskonna; põllumajanduskandidaat (1975 Eesti NSV TA Loomakasvatuse ja Veterinaaria Instituut (ELVI)), väitekiri "Lehmade kinnisperioodi pikkust mõjutavad tegurid ja nende seos piimajõudlusega suurfarmides". Oli 1959–1974 ELVI laborant, ökonomist ja vanemzootehnik, 1974–1976 Katsemajandite osakonna nooremteadur, 1976–1981 vanemteadur ja 1981–1990 ökonoomika osakonna vanemteadur.

Teadustöö
---------

Uurimisvaldkonnad: lehmade piimajõudlust mõjutavad geneetilised ja mittegeneetilised tegurid, optimaalse pikkusega poegimisvahemiku ja kinnisperioodi osatähtsus piimatoodangu suurendamisel ja karja taastootmise parandamisel. 38 teadustrükist.

Teoseid
-------

* Lehmade piimatoodangu ja kinnisperioodi pikkuse seosest. // Aktuaalset Põllumajanduses 1974. Tallinn, 1975
* Piimajõudlust mõjutavad geneetilised tegurid. // Aktuaalset Põllumajanduses 1976. Tallinn, 1976
* Lehmade poegimisvahemiku ja kinnisperioodi kestus suurfarmides. // Põllumajanduse päevaprobleeme 1982. Tallinn, 1982
* Suuretoodanguliste lehmade piimajõudlus eri laktatsioonidel ja karjas püsimine. // Põllumajanduse päevaprobleeme 1986. Tallinn, 1987.

Viited
------

1. 1 2 3 4  Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide

Kirjandus
---------

* Eesti NSV TA Loomakasvatuse ja Veterinaaria Instituut, 48
* T. Kristal. Uusi teaduse kandidaate. // Sotsialistlik Põllumajandus (1975) 16, 762.
* *Eesti teaduse biograafiline leksikon.* 3. köide: *N–Sap* TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013

 *Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.*
**Husaar** on nimetus, mida kasutati mitut tüüpi kergeratsaväelaste kohta.

Üldise arusaama järgi on husaar ungari algupäraga kergeratsaväelane. Nimetus husaar tuleneb ungari keelest ning tähendab kahekümnendiklane (ungari *husz* - kakskümmend; *ar* - ette või ära andma). 1458. aastal kehtestati Ungaris seadus, mille kohaselt iga 20 aadlimõisa kohta tuli anda väeteenistusse üks ratsamees, sellest aadlike maakaitse-ratsaväest värbas üksusi samuti türklaste vastu sõdivasse Poola väkke. Ungarlaste sõjameheoskused olid nii kõrged, et termin husaar muutus auasjaks. Nii hakkasidki end 16.–17. sajandil husaarideks nimetama ka poola aadliratsaväe rüütlid, kes kandsid aga raudrõivast ja olid relvastatud piikidega, olles seega klassikalises mõttes midagi kürassiiri ja ulaani vahepealset. Osa sõjaajaloolasi teevad terminoloogiliselt vahet Poola husaari (*hussar*) ja Ungari husaari (*huzar*) vahel, kuid eesti traditsioonis see võimalus puudub. Soovitatav on kasutada: Poola husaar = raskeratsavägi ja Ungari husaar = kergeratsavägi juurde.

Vaata ka
--------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Tsitaadid Vikitsitaatides: **Husaar** |

* Tragun
* Ulaan
* Kürassiir
* Kasakas
* Ratsavägi

Viited
------

1. ↑  Hannes Walter: Husaar Horisont, 2/2001
**Jüri Randla** (7. november 1936 – 19. märts 2022) oli Eesti mootorrattasportlane, ringrajasõitja. 

Randla lõpetas 1954. aastal Tallinna 2. keskkooli ja 1959. aastal mehaanikainsenerina TPI. Sportima hakkas ta 1950. aastal keskkoolis õppides. Mootorispordiga alustas Tööjõureservide klubis Olev Kaseoru ja tädipoeg Jaan Miilbergi suunamisel, hiljem juhendasid teda Johannes Tomson ja Jevgeni Gringaut. 

1965. aastal sai Randla ringrajasõidu MM-i Soome etapil 7. koha (350 cm3). NSV Liidu meistrivõistlustel võitis ta 1959–1970 ringraja- ja jäärajasõidus 11 medalit (kaks kulda, viis hõbedat ja neli pronksi), seitsmel korral tuli Tööjõureservide meistriks. 
Aastatel 1957–1970 tuli Randla ringrajasõidus ning tali- ja motokrossis 15 korda Eesti NSV meistriks. Kuulus 1982–1990 NSV Liidu ja 1960–1990 Eesti NSV mootorrattaspordi föderatsiooni, kus oli presiidiumi liige ja esimees. 

Hiljem oli Randla tootmiskoondise Vihur peakonstruktor, aastatel 1988–1991 NSV Liidu ja Ida-Saksa ühisettevõtte ESTTEC tehnikadirektor ja programmijuht ning seejärel spordiklubi RaCo Racing direktor ja AS-i Termoran konstrueerimisinsener. 

2021. aastal valiti Jüri Randla Eesti mootorispordi kuulsuste halli.

Välislingid
-----------

* Biograafia ESBL-is
**Nordic Growth Market** on Põhjamaades tegutsev väärtpaberibörs, mille peakontor asub Stockholmis. Börsi operaatorettevõte ja omanik on Börse Stuttgart Group. Börs on osa Stuttgardi börsist.

Börs tegutseb Rootsis, Taanis, Soomes ja Norras. Börsil saab kaubelda seal noteeritud aktsiate, börsil kaubeldavate fondidega (ETF), futuuride ja võlakirjadega. Tegemist on pigem väiksematele ettevõtetele suunatud börsiga, mille eesmärk on pakkuda seal noteeritud ettevõtetele võimalusi kasvamiseks. Börsil kaubeldakse turu asukohariigi valuutas: Rootsis Rootsi kroonides, Taanis Taani kroonides, Soomes eurodes ja Norras Norra kroonides. Tegemist on teadaolevalt ainsa börsiga maailmas, mis jagab oma tulu börsil noteeritud ettevõtetega. 

Nordic Growth Marketi järelevalvet teevad kohalikud finantsjärelevalve asutused.

Seisuga 6. jaanuar 2021 oli börsil noteeritud 127 ettevõtte aktsiad.

2020. aastal tehti börsil tehinguid kokku 6,9 miljardi euro väärtuses, sh detsembris 485 miljoni euro väärtuses.

Ajalugu
-------

* Börs loodi 1984. aastal.
* 2008. aastast kuulub börs Börse Stuttgart Groupi omandusse.

Vaata ka
--------

* Euroopa börside loend
* Stuttgardi börs

Viited
------

1. ↑  "ABOUT - Partnership for growth". Vaadatud 6.01.2021.
2. ↑  "REAL-TIME QUOTES - Shares". Vaadatud 6.01.2021.
3. ↑  "NGM Statistics December 2020" (PDF). Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 25.01.2021. Vaadatud 6.01.2021.

Välislingid
-----------

* Nordic Growth Market
**Jüri Reinson** (sündinud 11. septembril 1948 Tõhelas) on eesti poliitik ja majandijuht.

Ta on õppinud Tõhela algkoolis ja Tõstamaa Keskkoolis, mille lõpetas aastal 1967. Pärast teenistust Nõukogude sõjalaevastikus asus ta 1970. aastal õppima Eesti Põllumajanduse Akadeemiasse, mille lõpetas 1975. aastal agronoom-ökonomisti kvalifikatsiooniga.

Pärast EPA lõpetamist töötas ta lühikest aega zootehnikuna Eesti Loomakasvatuse ja Veterinaaria Instituudis ja osakonnajuhatajana Sootaga sovhoosis. Aastast 1976 on ta pärnakas. Ta töötas Audru sovhoosis vanemagronoomina ja 6 aastat osakonnajuhatajana ning seejärel 4 aastat Pärnu Metsamajandis metsavahina. Seejärel töötas ta 2 aastat Kalevipoja kolhoosis peaökonomistina, seejärel tegid Tõhela inimesed oma kolhoosi ja valisid ta kolhoosi esimeheks, kus ta töötas aastani 1990.

Aastatel 1990–1992 oli ta Eesti Vabariigi Ülemnõukogu saadik. 20. augustil 1991 hääletas ta Eesti iseseisvuse taastamise poolt. Ta oli ka Põhiseaduse Assamblee liige.

Tunnustus
---------

* 2002 Riigivapi V klassi teenetemärk
* 2006 Riigivapi III klassi teenetemärk

Kirjandus
---------

* Pärnu Postimees 13. märts 1990 (lk. 3)
**Vosges** [voož] on 2. järgu haldusüksus (departemang) Prantsusmaal Grand Esti piirkonnas.

Departemang oli üks Prantsusmaa esimesest 83 departemangust, mis loodi aastal 1790. 1795 liideti departemanguga Bas-Rhini departemangust eraldatud Schirmecki ala.

Pärast Prantsuse-Preisi sõda annekteeris Saksa Keisririik ligi 4% departemangust selle idaosas: Schirmecki ala ja Saalesi kantoni põhjaosa, kus räägiti peamiselt saksa dialekte, mis lülitati Preisimaa Reichsland Elsass-Lotringi koosseisu. Kui pärast esimest maailmasõda sai Prantsusmaa Alsace-Lorraine'i tagasi, siis ala Vosgesile ei tagastatud ja see jäi taasloodud Bas-Rhinile.

Departemang jaguneb halduslikult:

| Ringkond | Rahvaarv(2009) | Pindala(km²) | Valdu |
| --- | --- | --- | --- |
| Épinal | 225 359 | 3098 | 214 |
| Neufchâteau | 59 790 | 1611 | 205 |
| Saint-Dié-des-Vosges | 95 043 | 1166 | 88 |

Vaata ka
--------

* Vosgesi departemangu haldusüksuste loend

Viited
------

1. ↑  Populations légales 2019

Prantsusmaa departemangud

Ain **·** 
Aisne **·** 
Allier **·** 
Alpes-de-Haute-Provence **·** 
Alpes-Maritimes **·** 
Ardèche **·** 
Ardennes **·** 
Ariège **·** 
Aube **·** 
Aude **·** 
Aveyron **·** 
Bas-Rhin **·** 
Belfort **·** 
Bouches-du-Rhône **·** 
Calvados **·** 
Cantal **·** 
Charente **·** 
Charente-Maritime **·** 
Cher **·** 
Corrèze **·** 
Corse-du-Sud **·** 
Côte-d'Or **·** 
Côtes-d'Armor **·** 
Creuse **·** 
Deux-Sèvres **·** 
Dordogne **·** 
Doubs **·** 
Drôme **·** 
Essonne **·** 
Eure **·** 
Eure-et-Loir **·** 
Finistère **·** 
Gard **·** 
Gers **·** 
Gironde **·** 
Guadeloupe **·** 
Haut-Rhin **·** 
Haute-Corse **·** 
Haute-Garonne **·** 
Haute-Loire **·** 
Haute-Marne **·** 
Haute-Saône **·** 
Haute-Savoie **·** 
Haute-Vienne **·** 
Hautes-Alpes **·** 
Hautes-Pyrénées **·** 
Hauts-de-Seine **·** 
Hérault **·** 
Ille-et-Vilaine **·** 
Indre **·** 
Indre-et-Loire **·** 
Isère **·** 
Jura **·** 
Landes **·** 
Loir-et-Cher **·** 
Loire **·** 
Loire-Atlantique **·** 
Loiret **·** 
Lot **·** 
Lot-et-Garonne **·** 
Lozère **·** 
Maine-et-Loire **·** 
Manche **·** 
Marne **·** 
Martinique **·** 
Mayenne **·** 
Meurthe-et-Moselle **·** 
Meuse **·** 
Morbihan **·** 
Moselle **·** 
Mayotte **·** 
Nièvre **·** 
Nord **·** 
Oise **·** 
Orne **·** 
Pariis **·** 
Pas-de-Calais **·** 
Prantsuse Guajaana **·** 
Puy-de-Dôme **·** 
Pyrénées-Atlantiques **·** 
Pyrénées-Orientales **·** 
Réunion **·** 
Rhône **·** 
Saône-et-Loire **·** 
Sarthe **·** 
Savoia **·** 
Seine-Maritime **·** 
Seine-et-Marne **·** 
Seine-Saint-Denis **·** 
Somme **·** 
Tarn **·** 
Tarn-et-Garonne **·** 
Val-d'Oise **·** 
Val-de-Marne **·** 
Var **·** 
Vaucluse **·** 
Vendée **·** 
Vienne **·** 
Vosges **·** 
Yonne **·** 
Yvelines
**Rein Arjukese** (20. veebruar 1941 Tartu – 14. juuli 2018 Simisalu) oli Eesti loodusemees, teisitimõtleja nõukogude ajal ning poliitik Eesti Vabariigi taastamise algaastatel.

Ta lõpetas 1960. aastal Tallinna Ehitustehnikumi.

Loodustegevus
-------------

77 eluaasta jooksul jõudis Rein Arjukese muu hulgas rajada Seli järve ümbruse rabades kaitseala – Kõrvemaa maastikukaitseala Seli raba sihtkaitsevööndi, mille hoidja ja eestkostja oli ta oma elutee lõpuni. Ka rajas ta sinna piirkonda matkaradasid, laudteid ja isegi vaatetorne. Kõike seda kroonis 1977. aastal alustatud Simisalu matkakodu rajamine, millest kujunes kiiresti hinnatud puhke- ja koolituskoht loodussõprade ja kultuuriinimeste seas. 1977. aastal kolis ka Arjukese oma perega Simisallu, millest sai talle kodu elu lõpuni. 

Rein Arjukese oli ka loodusfotograaf, kelle fookus oli suunatud eelkõige rabade vaikse mitmekülgsuse ja ürgsuse talletamisele. Rein Arjukese jõudis innustada ja õpetada mitut põlvkonda õpilasi, tudengeid ja loodusinimesi ning olla auväärne ja tark eeskuju kaasmõtlejatele.

Vastupanu okupatsioonivõimule
-----------------------------

Arjukese oli 1979.–1980. aastatel üks teisitimõtlejate eestvedajaid[*viide?*] ning sellega sai Simisalu matkakodu koduseks ka paljudele teistele teisitimõtlejatele. Arjukese algatas sel ajal ka Simisalu väljamäe jaanitulede tava ning teisitimõtlejate kogunemised neil. Oma poliitilise tegevuse tõttu oli Arjukese KGB jälgimise[*viide?*] ja võimude surutise all[*viide?*], tema Simisalu kodule said sageli osaks läbiotsimised[*viide?*].

Avalik poliitiline tegevus
--------------------------

Arjukese oli üks 14-st ERSP asutamise ettepaneku tegijast[*viide?*] ja asutajaliige[*viide?*], Põhiseaduse Assamblee[*viide?*] ja Eesti Kongressi liige[*viide?*]. Ta oli ka taasiseseisvunud Eesti Vabariigi esimese riigikogu liige. Aastatel 1989–1992 oli Albu külanõukogu esimees[*viide?*], valmistades ette Albu valla taastamist. Rein Arjukese on olnud Albu Vallavolikogu mitme koosseisu liige.

Tunnustus
---------

2001. aastal pälvis ta Valgetähe medaliklassi teenetemärgi. 2013. aastal nimetati ta Albu valla aukodanikuks.

Viited
------

1. ↑
2. ↑  Teenetemärkide kavaleride andmekogu – 3767

Välislingid
-----------

* Rein Arjukese mõttevahetus Tammsaarest, rabadest ja loodusest ERR-is koos teiste loodusinimestega
**Jüri Remmelgas** (kuni 28. august 1939 **Erich Reinhold Remmelgas**; pseudonüüm **Oskar Lillendal**; 18. november (vkj)/ 1. detsember 1906 Lehtse vald, Ambla kihelkond, Järvamaa – 5. märts 1982 Södertälje, Rootsi) oli eesti ajakirjanik ja kirjanik.

Ta lõpetas aastal 1926 Tallinna Linna Poeglaste Reaalgümnaasiumi. Aastatel 1934–1935 õppis ta Tartu Ülikooli filosoofiateaduskonnas (ei lõpetanud). Ta oli Korporatsioon Sakala liige.

1926. aastast töötas ajakirjanikuna: Rahvalehe, Sõnumete, Vaba Maa, Vaba Sõna, Uue Sõna, Uudislehe toimetuse liige, oli Vaba Maa toimetaja ning oli Tallinna Spordipressi Klubi asutajaid (1932). 1940. aastal töötas Eesti NSV Kunstide Valitsuses. 

Teise maailmasõja ajal teenis Saksa sõjaväes, oli 184. Eesti julgestusgrupis aastatel 1941–1942 ning 1942–1944 Eesti SS-leegioni, Eesti SS-vabatahtlike brigaadi ja 20. Eesti SS-diviisi juures sõjakirjasaatjana. 

1944. aastal läks Rootsi. Ta on koos abikaasaga maetud Södertälje kalmistule.

Teoseid
-------

* Tuline värav. Stockholm: EMP, 1955
	+ 2. trükk. Olion. Tallinn 2004. ISBN: 9985663810
* Kolm kuuske. Stockholm: EMP, 1955. 300 lk
* 1972. aastal Uppsalas ilmunud Tallinna Reaalkooli almanahhi üks autoreid (artiklid "Reaalkool – spordikool" ja "Georg Lurich")

Viited
------

1. ↑  Ambla koguduse sündinute ja ristitute nimekiri 1906–1913. Rahvusarhiiv, EAA.1248.1.49. Leht 32

Välislingid
-----------

* *Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918–1944*
* Biograafia ESBL-is
**Baure keel** (teise nimega ***bauré*** või ***maure***, hispaaniapäraselt ***chiquimitica*** või ***chiquimiti*** keel) on Boliivias räägitav aravaki keelkonna peaaegu väljasurnud keel, mida oskab vaid paar vanemat inimest. Keel on polüsünteetiline ning küllaltki vaba sõnajärjega.

Nimi
----

Sõna *baure* (alternatiivsed kirjapildid *maure* ja *bauré*), millega baure hõim ennast kutsub, tähistab ka keelt. Ajalooliselt on hispaanlased hõimu kutsunud ka nimetustega *chiquimitica* ning *chiquimiti*. Kahte baure hõimu alarühma kutsutakse hispaania keeles *joaquiniano* ning *carmelitano* ning need nimetused on laienenud ka vastavate rühmade murretele.

Sõnade näiteid
--------------

* Üks - *Ponosh*
* Kaks - *Apinosh*
* Kolm - *Mponosh*
* Mees - *Hir*
* Naine - *Eton*
* Päike - *Ses*
* Kuu - *Kiher*
* Vesi - *In*
* Tuli - *Yaki*

Viited
------

1. 1 2 3  "Baure language (Bauré, Maure)".

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Vikisõnastiku kategooria: **Baure keel** |

* Põhjalik andmebaas baure keelest
**"Battlefield Vietnam"** on FPS-mäng ja osa "Battlefieldi" mängude sarjast, "Battlefield 1942" järg. Mängu töötas välja rootsi firma Digital Illusions CE ja selle avaldas Electronic Arts. 

Mäng leiab aset Vietnami sõja ajal ning mitmed selle kaardid põhinevad ajaloolistel sündmustel nagu Ho Chi Minhi rada, Saigoni langemine, Ia Drangi lahing, Khe Sanhi lahing jne. 15. märtsil 2006 taasavaldas EA mängu kaasajastatud versiooni "Battlefield Vietnam: Redux", mis sisaldas uusi sõidukeid, kaarte ja EA loodud Teise maailmasõja modifikatsiooni. 31. märtsil 2014 suleti mitmikmängu peaserverid seoses GameSpy teenuse kinnipanekuga. Mitmikmäng on siiski võimalik, luues otsese ühenduse konkreetse serveriga.

Mängu sisu
----------

"Battlefield Vietnam" sarnaneb mängija ülesannetelt üsnagi "Battlefield 1942-ga". Enamikul kaartidel on ülesandeks vallutada vastaste kontrollpunktid, mis lubavad meeskonna liikmetel mobiilsemalt kaardil orienteeruda ning annavad meeskonna kasutusse rohkem sõidukeid. Nagu teistes Battlefieldi mängudes, on ka Vietnamis oluline roll "piletisüsteemil", mis määrab tihti võitja ja kaotaja. 

Mängu ühe osapoole moodustavad Ameerika Ühendriigid, esindatud merejalaväe, maaväe ja mereväega, ja Lõuna-Vietnam, esindatud Vietnami Vabariigi armeega, ning vastasteks Põhja-Vietnam, esindatud Việt Cộngiga.

Mäng sisaldab ka palju ajaloolisi relvi ja sõidukeid, näiteks AH-1 Cobra, Mil Mi-8 & Huey helikopterid, F-4 Phantom II, MiG-17, MiG-21 hävituslennukid, M551 Sheridan, M48 Patton, T-54 tankid jne. Mängus on kasutatud mitut ajastukohast laulu.

Modifikatsioonid
----------------

Mängule on loodud mitu modifikatsiooni, neist üks, mille on välja töötanud mängu loojad ise, kannab nime "Battlefield: Vietnam World War II Mod". Modifikatsioon koosneb "Battlefield 1942 kaartidest", mida on graafiliselt uuendatud. Samuti on lisatud uusi relvi, näiteks leegiheitja ja miinipilduja. Üks populaarsemaid kogukonna loodud modifikatsioone on "Battlefield Balkans 1992-1995", mis käsitleb Jugoslaavia sõdu. Mängija saab valida neis sõdades kasutatud relvade ja fraktsioonide vahel, näiteks Bosnia, Horvaatia, Serbia ja Jugoslaavia armeed. Lisaks saab mängida Bosnia mudžahiidina ja Horvaatia Kaitsenõukogu liikmena.

Kriitikute hinnangud
--------------------

Ülevaadete kataloog Metacriticu järgi on "üldiselt soosivad" hinnangud, kogudes 84 punkti 100-st 48 ülevaate põhjal.

Viited
------

1. ↑
2. ↑
3. ↑
Vaade Tzintzuntzanile muistise otsast
Muistise juurde viiv tee
**Tzintzuntzan** ([tsin'tsuntsan], purepetša keeles 'koolibride paik') on linn Mehhikos Michoacáni osariigis, Tzintzuntzani valla halduskeskus. See paikneb Pátzcuaro järve kirdekaldal ja 17,5 km kaugusel Pátzcuarost. 

Tzintzuntzan on kunagine purepetšade pealinn, linnakese kaks vaatamisväärsust on arheoloogiamälestis seitsme astmikplatvormi (*Las Yacatas*) varemetega ja endine frantsisklaste klooster.

Pildid
------

* Poolringikujulise põhiplaaniga yacataPoolringikujulise põhiplaaniga *yacata*
* Osa tseremooniakompleksistOsa tseremooniakompleksist
* Tzintzuntzani frantsisklaste kloosterTzintzuntzani frantsisklaste klooster
* San Francesco kiriku portaal ja capilla abierta vasakulSan Francesco kiriku portaal ja *capilla abierta* vasakul
* Teine capilla abiertaTeine *capilla abierta*

Viited
------

1. ↑

Välislingid
-----------

* Tzintzuntzan. - Estado de Michoacán de Ocampo. Enciclopedia de Los Municipios y Delegaciones de México (pikem ülevaade, hispaania keeles)
* Tzintzuntzan. - Michoacan is Magical
**Kultuur** on Linnutee galaktikas asuv tähtedevaheline tsivilisatsioon, millest on oma raamatutes kirjutanud ulmekirjanik Iain M. Banks. Lisaks geneetiliselt täiustatud humanoididele ja muudele bioloogilistele eluvormidele mängivad Kultuuris erakordselt suurt rolli teadvust omavad droonid ja hüperintelligentsed Arud. Kultuuri elanikud üldiselt ei paikne mitte planeetidel vaid tohutu suurel tähelaevadel või siis veelgi suurematel tehislikel rõngakujulistel orbitaalidel, kuhu mahub elama miljardeid elanikke. Igal Arul on oma unikaalne nimi ja Aru nime järgi kutsutakse ka tähelaeva, kus see konkreetne Aru asub. Nimesid Arudele ei panda vaid nad võtavad endale nime ise. Vahel harva võtab mõni Aru endale ka uue nime. Oma nimede valikul on Arud üsna iroonilised. Üks Aru näiteks on võtnud endale nimeks *Screw Loose* ehk siis *Lahtine Kruvi*. Inspiratsiooni oma SpaceX stardialuste nimede valikult on Arude nimedest saanud ka Elon Musk. *Just Read the Instructions* (JRTI) ehk Lihtsalt Loe Juhendeid ja *Of Course I Still Love You* (OCISLY) ehk Muidugi Ma Armastan Sind Ikka on mõlemad autentsed Arude nimed ja *A Shortfall of Gravitas* (ASOG) ehk Gravitasevaje on samuti sarnane ühe Aru nimega. Mõned Arud võivad vahel ka tüdineda Kultuuri konsensuslikkust eeldavast elukorraldusest ja neid Arusid kutsutakse siis ekstsentrilisteks Arudeks. Kultuur suhtub ekstsentrilistesse Arudesse tolerantselt ja jätab neile võimaluse kunagi hijem jälle Kultuuriga liituda. Bioloogiliste eluvormidega suhtlevad Arud kas droonide või siis oma avataride vahendusel. Kultuuri kuuluvate bioloogiliste eluvormidega on Arudel sentimentaalsed suhted. Võib öelda, et Arud suhtuvad bioloogilistesse eluvormidesse umbes nii, nagu meie suhtume oma lemmikloomadesse. Nad ei ole meiega võrdsed, kuid me hoolime neist ju ikka.

Kultuuri sarja raamatud
-----------------------

| Tiitel | Avaldamise aasta | Sündmuste toimumise ligikaudne aeg | ISBN |
| --- | --- | --- | --- |
| Consider Phlebas | 1987 | 1331 | ISBN 1-85723-138-4 |
| The Player of Games | 1988 | 2083 - 2087 | ISBN 1-85723-146-5 |
| Use of Weapons | 1990 | 1892 - 2092 | ISBN 1-85723-135-X |
| The State of the Art | 1991 | 1977 | ISBN 0-356-19669-0 |
| Excession | 1996 | 1867, 1827, 633 | ISBN 1-85723-394-8 |
| Inversions | 1998 | Märkimata | ISBN 1-85723-763-3 |
| Look to Windward | 2000 | 2167 | ISBN 1-85723-969-5 |
| Matter | 2008 | 1887, 2167 | ISBN 1-84149-417-8 |
| Surface Detail | 2010 | 2767 - 2967 | ISBN 1-84149-893-9 |
| The Hydrogen Sonata | 2012 | 2375 | ISBN 978-0356501505 |
**Tōkai maavärinad** on regulaarsed maavärinad, mis toimuvad iga 100–150 aasta tagant Jaapanis Tōkai piirkonnas. Maavärinad on toimunud aastatel 1498, 1605, 1707 ja 1854. Antud piirkonnas asub ka Jaapani pealinn Tōkyō ning mitmed muud linnad nagu Yokohama ja Kamakura. 

Uue Tōkai maavärina eest on korduvalt hoiatatud ja selle esinemise tõenäosus on eriti suur, kuna eelmisest on möödas rohkem kui 157 aastat.

Toimunud Tōkai maavärinad
-------------------------

| Kuupäev | Tugevus(Richteri skaalal) | Nimi | Hukkunuid | Kirjeldus |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 26. november 684 | 8,3 | Hakuho maavärin | Teadmata |  |
| 22. august 887 | 8,5 | Ninna maavärin | Teadmata |  |
| 11. detsember 1096 | 8,4 | Kowa maavärin | Teadmata |  |
| 26. juuli 1361 | 8,5 | Shohei maavärin | Teadmata |  |
| 11. september 1498 | 8,4 | Meiō Nankaidō maavärin | 40 000 |  |
| 3. veebruar 1605 | 7,9 | Keichō Nankaidō maavärin | 2300 |  |
| 28. oktoober 1707 | 8,4 | Hōei maavärin | 20 000 |  |
| 23. detsember 1854 | 8,4 | Ansei-Tōkai maavärin | 3000 |  |

Ennustused
----------

1969. aastal avaldas Kiyoo Mogi hüpoteesi (Mogi sõõriku hüpotees). Selle järgi on Tōkai maavärina kordumine lähikümnenditel tõenäoline ja ta kutsus üles valitsust selleks valmistuma.

23. jaanuaril 2012 teatas Shinichi Sakai Tōkyō ülikoolist, et uue suure maavärinaks tõenäosus lähima nelja aasta jooksul on 70% ja järgmise 30 aasta jooksul 98%.

Viited
------

1. ↑  "首都圏で4年以内に大地震の可能性70％". Originaali arhiivikoopia seisuga 28. jaanuar 2012. Vaadatud 28. jaanuaril 2012.
2. ↑  "Big Tokyo Quake Forecast by 2016". Originaali arhiivikoopia seisuga 14. aprill 2012. Vaadatud 8. aprillil 2012.
Enstrom 480
**Enstrom 480** on kerge helikopter, mida toodab Enstrom Helicopter Corporation.

Tehnilised andmed
-----------------

Esimene lend tehti 7. oktoobril 1989 Ameerikas. Helikopter on varustatud Rolls Royce'i turbiinimootoriga, mille võimsus on 285 hobujõudu. Helikopteri teeb unikaalseks kapteni isekoha paiknemine vasakul. Õhusõidukis on viis istekohta. Masinal on erinevalt Robinson R44-st kolmest labast koosnev pearootor, mille läbimõõt on 9,75 meetrit. Tühjana kaalub Enstrom 760 kg ning maksimaalne stardikaal on 1293 kg. Maksimaalsel lennukõrgusel (3900 m) on kopteriga võimalik lennata maksimaalselt 700 km kaugusele. Õhusõiduki hind uuena ilma lisavarustuseta on 700 000 eurot ning kasutatuna saab selle soetada keskmiselt 350 000 euro eest.


|  |  |
| --- | --- |
| Helikopteri pikkus | 9,09 m |
| Mahutavus | viis inimest |
| Maksimaalne stardikaal | 1293 kg |
| Pearootor | 9,75 m |
| Lennukaugus | 700 km |
| Lennukiirus | 234 km/h |

Viited
------

1. ↑  Apostolo, Giorgio: *The Illustrated Encyclopedia of Helicopters*, pages 64-65. Bonanza Books, New York, 1984. ISBN 0-517-43935-2.
2. ↑  Army technology. "Enstrom 480B Advanced Turbine Training Helicopter". *12.aprill 2018*. Vaadatud 17.04.2018.
3. ↑  Controller. "ENSTROM 480B TURBINE Aircraft For Sale". Vaadatud 14.04.2018.
4. ↑  Globalair.com. "Enstrom 480B Helicopter for sale and specifications". `{{netiviide}}`: eiran teksti "06.08.2018" (juhend)
Mõistega ***Kulturkampf*** ('kultuurivõitlus') tähistatakse Saksamaal Otto von Bismarcki valitsetud Preisi Kuningriigi (hilisema Saksa Keisririigi) ja paavst Pius IX aegse katoliku kiriku vastuseisu. Konflikt kestis ametlikult 1871–1887.

Bismarcki meetmed
-----------------

Vastasseisu alguseks peetakse 1871. aasta juulit, mil riigikantsler Otto von Bismarck likvideeris liberaalide toetusega Preisi kultuuriministeeriumist roomakatoliku ametkonna. Novembris keelas ta preestritel poliitiliste sõnavõttude pidamise. Järgnevalt kehtestati Bismarcki juhtimisel veel mitmeid korraldusi, mida võib näha katoliku kiriku vastu suunatuna.

### Saksa Keisririigi tasandil

* Detsember 1871: nn "kantsleriparagrahvidega" keelati vaimulikel ametikohustusi täites "avalikku rahu" ohustada.
* Juuli 1872: keelati jesuiitide tegevus Saksamaal.
* Veebruar 1875: kehtestati tsiviilabielu.

### Preisi Kuningriigi tasandil

* Märts 1872: vaimulik koolikorraldus asendati riiklikuga.
* Mai 1873: kehtestati riiklik kontroll vaimulike väljaõppe ja ametisse nimetamise üle.
* Jaanuar 1874: ainsaks seaduslikuks abieluvormiks jäi tsiviilabielu, mille pidid sõlmima ka kõik kiriklikult abielluda soovijad.
* Aprill 1875: kaotati riiklikud toetused kirikutele (nn "Leivakorviseadus", saksa keeles "*Brotkorbgesetz*").
* Juuni 1875: saadeti laiali vaimulikud ordud.

Konflikti jooksul vahistati 1800 katoliku preestrit ja võõrandati kirikuvarasid 16 mlj kuldmarga ulatuses. 1872 katkestas Bismarck Preisimaa suhted Vatikaniga.

Konflikti lõpetamine
--------------------

*Kulturkampf* '​i lõpetamine algas 1878. aastast pärast paavst Pius IX surma. 

Selleks ajaks ei olnud Bismarck saavutanud kõiki soovitud eesmärke. Üheks põhjuseks oli protestantide vastuseis tsiviilabielule ja riiklikule koolikorraldusele. Ka liberaalid nägid Bismarcki meetmetes põhiõiguste ohustamist. Kuna Bismarck soovis 1878. aastal Riigipäevas läbi suruda sotsiaaldemokraatide vastast seaduseelnõud ning vajas selleks liberaalide toetust, oli ta valmis kirikuvastaseid meetmeid lõdevandama.

Uue paavsti Leo XIII tulekuga hakkasid ka Preisimaa suhted Vatikaniga soojenema. Diplomaatilised sidemed taastati suvel 1882. 1886 ja 1887 vastu võetud "Rahuseadused" (saksa keeles *Friedensgesetze*) viisid konflikti lõpetamiseni. 23. mail 1887 kuulutas Leo XIII ametlikult lõppenuks.
Olaine raudteejaam
**Olaine raudteejaam** on raudteejaam Riia–Jelgava raudteeliinil Olaine piirkonnas Olaines.

Iga päev peatub seal 36 Riia ja Jelgava vahel liiklevat reisirongi; tööpäeviti 45. Lisaks peatuvad seal Riiat Dobele ja Liepājaga ühendavad rongid. Jaam asub Riia raudteejaamast 22 km kaugusel. Jaamas on kaks perrooni ja viis teed, lisaks kolm perrooni kaupade rongile laadimiseks. Piletihinnalt kuulub jaam B-tsooni.

Jaam avati 1868. aastal ja algselt kandis see nime *St. Olai*. Pikka aega oli see ainus peatus lõppjaamade vahel. Esimese maailmasõja ajal hävitasid sakslased algse jaamahoone. Aastail 1920–1921 valmis uus jaamahoone, mis sai Teises maailmasõjas kannatada. Aastatel 1923–1935 eelnes jaamale raudteepeatus Olaines pagasta nams. Ka asus kuni Teise maailmasõjani jaamast Jelgava pool Blukase raudteepeatus. 1940. aastal ehitati jaamast turbatööstuseni viiv kitsarööpmeline raudtee, mis hiljem laiarööpmeliseks ümber ehitati, ka rajati uued teed mitmete tehaste juurde. Jaunolaine peatuse lähistelt algab Olaine raudteejaamast Olaine naftahoidla juurde viiv harutee.

Viited
------

1. ↑  "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 12. august 2016. Vaadatud 23. juunil 2016.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
2. ↑
3. ↑  "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 29. juuni 2011. Vaadatud 23. juunil 2016.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)

Välislingid
-----------

* Infot jaama kohta; fotod (*vene keeles*)
* Jaam vanal kaardil

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **Eelnev peatus** |  **Raudteepeatus liinil Riia-Jelgava** | **Järgnev peatus** |
|  Jaunolaine |  **Olaine** | Dalbe  |
Masoala rahvuspargi asukoht
**Masoala rahvuspark** (prantsuse keeles *Parc National de Masoala*) on rahvuspark Madagaskaril. See hõlmab suure osa Masoala poolsaarest, mõned korallrahud, kolm partselli Madagaskari idarannikust ja peaaegu puutumatu Mangabe saare Antongila lahes.

See on Madagaskari suurim rahvuspark. Selle deklareeritud pindala on 2300 km², tegelik kaitsereŽiim on 2096,325 km² suurusel alal.

Kaitseala on asutatud 1997. 

Koos teiste Madagaskari rahvusparkidega (Marojejy rahvuspark, Zahamena rahvuspark, Ranomafana rahvuspark, Andringitra rahvuspark, Andohahela rahvuspark) on ta 2007. aastast UNESCO maailmapärandi nimistus Atsinanana vihmametsade seas.

Rahvuspark kaitseb Madagaskari suurimat veel sidusat troopilist vihmametsa, rannikumetsi, mangroovisoid ning kolmes kohas India ookeani veealust maailma.

Elustik
-------

Masoala vihmametsa ala on üks maailma liigirikkamaid piirkondi.

Vihmametsas elab kümme leemuriliiki, aied, arvukalt linde, kameeleonid ja muud roomajad, tenrekid, kalad, päriskonnalised (sealhulgas tomatkonn), liblikad ja selgrootud. Park on tugevasti ohustatud leemuri *Varecia rubra* viimane varjupaik. Samuti tugevasti ohustatud vööthaugast peeti koguni väljasurnuks, kuni teda 1933 Masoalas nähti.

Andranoanala partsellis Cap Esti juures kasvab lihasööja taim kanntaim *Nepenthes masoalensis*.

Merepargid
----------

Kolm mereparki (*Parcs marins*) Tampolo, Ambodilaitry ja Ifaho kuuluvad Madagaskari kõige huvitavamate korallrahude hulka. Peale korallide ja paljude kalade kaitstakse seal ka vaalu. Sajad küürvaalad liiguvad juuli ja septembri vahel ranna lähedal. Antongila lahes nad paarituvad ja sünnitavad.

Kohalikud elanikud
------------------

Pargi serval on puhvertsoon, kus metsa jätkusuutlik kasutamine on lubatud. Peale selle toetab mitu välismaa organisatsiooni projekte kohalike elanike ellujäämiseks metsa hävitamata.

Turism
------

Positiivset mõju kohalikele elanikele loodetakse ökoturismist. Turistide sissepääsumaksust läheb pool arenguprojektidele.

Rahvuspargi territooriumil ööbida ei saa. Külastajad peavad ööbima kämpingutes või väikestes hotellides väljaspool rahvusparki paiknevates külades. Liikuda saab jalgsi või paadiga. Saadaval on ka matkajuhid ja kandjad.

Finantseerimine
---------------

Rahvuspark rajati maailma loomaaedade algatusel.

Kolmandik rahvuspargi eelarvetuludest tuleb Šveitsist Zürichi loomaaia vihmametsahallist. Raha kasutatakse rahvuspargi töötasudeks, taasmetsastamiseks ja puukoolide rajamiseks. Toetatakse ka kohalikke elanikke, parandades nende riisikasvatamismeetodeid, et tagada nende toit ning ära hoida metsade edasist aletamist. Toetatakse ka rahvuspargi ümbruse infrastruktuuri projekte. Oodatakse, et Zürichi Masoala-hall toob Madagaskarile loodusteadlikke turiste, kellelt saadud tulu aitab Masoala vihmametsi säilitada.

Vaata ka
--------

* Zürichi loomaaia vihmametsahall
* Freunde Masoalas

Kirjandus
---------

* Alex Rübel, Mathew Hatchwell, James MacKinnon. *Masoala – Das Auge des Waldes*, Th. Gut Verlag, Stäfa 2003, ISBN 3-85717-155-3

Välislingid
-----------

* Rahvuspargi koduleht
* Sissekanne Zürichi loomaaia saidil