recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
68. bussiliin Estonia puiesteel.
**68** oli Tallinna bussiliin, mis sõitis marsruudil Estonia – Priisle.
Liin oli käigus tööpäevadel ja laupäeval ning alates 01.03.19 ka pühapäeval. Alates esimesest augustist 2023 oli marsruut 68 asendatud 42ga, uus liin Priisle - Väike-Õismäe.

Liini teenindas Tallinna Linnatranspordi AS.

Peatused
--------

**Estonia – Priisle**

Estonia – Kivisilla – Gonsiori – Laulupeo – Vesivärava – Kumu – Paesilla – Kotka kauplus – Laagna – Taevakivi – Mustakivi – K. Kärberi – Reinu – Priisle.

**Priisle – Estonia**

Priisle – Reinu – K. Kärberi – Mustakivi – Taevakivi – Sabatähe – Laagna – Kotka kauplus – Paesilla – Mehaanikakool – Kumu – Vesivärava – Laulupeo – Gonsiori – Kivisilla – Estonia.

| * v
* r
Tallinna bussiliinid |
| --- |
| 1–9 | 
1 **·**  2 **·**  3 **·**  4 **·**  5 **·**  6 **·**  7 **·**  8 **·**  9 |
| 10–19 | 
10 **·**  11 **·**  12 **·**  13 **·**  14 **·** 15 **·**  16 **·**  18  **·**  18A |
| 20–29 | 
20 **·**  20A **·**  21 **·**  21A **·**  21B **·**  22 **·**  23 **·**  24 **·**  26 **·**  26A **·**  27 **·**  28 **·**  29 |
| 30–39 | 
30 **·**  31 **·**  32 **·**  33 **·**  34 **·** 35 **·**  36 **·**  37 **·**  38 **·**  39 |
| 40–49 | 
40 **·**  41 **·** 41B **·** 42 **·** 44 **·**  45 **·**  46 **·**  47 **·**  49 |
| 50–59 | 
50 **·**  51 **·** 54 **·** 55 **·** 57 **·**  58 **·**  59 |
| 60–69 | 
60 **·**  61 **·**  62 **·**  63 **·**  64 **·**  65 **·**  66 **·** 67 |
| 70–79 | 
72 **·**  73 |
| Muud bussiliinid | 
52 **·**  81 |
**Hochalmspitze** (kõrgus 3360 m) asub Austria Kärnteni liidumaal Mallnitzist idas. Mõnikord kutsutakse seda Tauerni kuningannaks (saksa: *Tauernkönigin*) vastena "Tauerni kuningale" (Großglockner).

Vaade läänest
Tipp asub Kesk-Ida-Alpide ja Alpide peaaheliku peaharjast veidi lõuna pool. Tegelikult koosneb see kahest tipust, *Schneeige Hochalmspitze* ja kõrgem *Apere* ("lumetu") *Hochalmspitze* koos tipuristiga. Selle ida- ja lõunaküljel on liustikud. Großelendkopfi tippu (3317 m) naabruses loetakse täna eraldi mäeks.

Nagu enamik Kõrg-Tauernist, koosneb ka Hochalmspitze massiiv graniidist ja gneisist ning selle nõlvadel võib leida palju ebatavalisi kivimite moodustisi. Mägi asub mäestiku idapoolses otsas. Loodes ühendab seljandik selle Großer Ankogeliga, mis on kõrguselt kolmas tipp rühmas, ja Kölnbreini paisuga. Lõunas viib Mallnitzi seljandik naabruses asuvasse Reißecki rühma.

Tipust avanevad vaated kuni Salzburgi Alpide, Dolomiitide ja Julia Alpideni.

Ajalugu
-------

Esimese ametliku mäkketõusu tegi 1859. aastal Austria alpinist Paul Grohmann, kuigi 2010. aastal leitud kirjades vihjatakse, nagu oleks mäele esimest korda ronitud neli aastat varem. 1913. aastal püstitati Saksamaa ja Austria Alpiklubi poolt kagunõlvale kõrgusele 2215 m mägihütt (*Gießener Hütte*).

1970. aastatel kavandati liustikule suusakuurorti, kuid 1988. aastal loobuti sellest lõpuks, kui Austria Alpiklubi suutis suure osa piirkonnast kokku osta.
**Beersel** on hollandikeelne vald ja asula Belgias Flandria piirkonnas Flaami Brabandi provintsis. Beersel asub umbes 12 km Brüsselist edelas.

Esimene kirjalik ülestähendus pärineb 847. aastast, mil asula nime kirjutati ladina keeles kujul *Bersalis*.

Beersel on tuntud lossi poolest, mida on esmamainitud 12. sajandil.

Asulad
------

1977. aasta 1. jaanuaril moodustatud Beerseli vald jaguneb järgmisteks osavaldadeks, asulateks ja piirkondadeks:

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | 

| # | Nimi | Pindala(km²) | Elanikke(2002) |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | Beersel | 6,3 | 5444 |
| 2 | Lot | 5,1 | 4303 |
| 3 | Alsemberg | 6,2 | 5377 |
| 4 | Dworp | 9,6 | 5319 |
| 5 | Huizingen | 2,8 | 2988 |

 |

* Beerseli kirikBeerseli kirik
* Beerseli lossBeerseli loss
* AlsembergAlsemberg
* DworpDworp
* LotLot
* Huizingeni lossHuizingeni loss

Tuntud inimesi
--------------

* Guillaume Dufay (1397–1474), helilooja
* Herman Teirlinck (1879–1967), kirjanik
* Karel Van Miert (1942–2009), Euroopa Komisjoni liige

Vaata ka
--------

* Beerseli loss

Viited
------

1. ↑  Wettelijke Bevolking per gemeente op 1 januari 2018, vaadatud 9.03.2019.

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Beersel** |

* Koduleht (hollandi keeles)
* Histoire de la commune de Beersel, photos,..

Flaami Brabandi provintsi vallad

Aarschot | Affligem | Asse | Beersel | Begijnendijk | Bekkevoort | Bertem | Bever | Bierbeek | Boortmeerbeek | Boutersem | Diest | Dilbeek | Drogenbos | Galmaarden | Geetbets | Glabbeek | Gooik | Grimbergen | Haacht | Halle | Herent | Herne | Hoegaarden | Hoeilaart | Holsbeek | Huldenberg | Kampenhout | Kapelle-op-den-Bos | Keerbergen | Kortenaken | Kortenberg | Kraainem | Landen | Lennik | Leuven | Liedekerke | Linkebeek | Linter | Londerzeel | Lubbeek | Machelen | Meise | Merchtem | Opwijk | Oud-Heverlee | Overijse | Pepingen | Roosdaal | Rotselaar | Scherpenheuvel-Zichem | Sint-Genesius-Rode | Sint-Pieters-Leeuw | Steenokkerzeel | Ternat | Tervuren | Tielt-Winge | Tienen | Tremelo | Vilvoorde | Wemmel | Wezembeek-Oppem | Zaventem | Zemst | Zoutleeuw
**Jefim Nikolajevitš Stepanov** (vene keeles Ефим Николаевич Степанов; sündinud 10. novembril 1950  Tompo rajoonis Jakuudi ANSV-s) on jakuudi näitleja ja teatripedagoog, Sahha rahvakunstnik.

Ta on Oiunski-nimelise Sahha akadeemilise teatri näitleja. Ta on teinud ka mitu lavastust. Lisaks tööle teatris tegutseb ta õppejõu ja teatripedagoogina Arktika Riiklikus Kunstide ja Kultuuri Instituudis, kus ta juhatab teatrikunsti kateedrit.

Talle anti 1999. aastal Venemaa Föderatsiooni riiklik preemia Leari rolli eest Sahha teatri lavastuses "Kuningas Lear" (William Shakespeare'i tragöödia alusel; esietendus toimus 1997. aastal)

2011. aastal pälvis Stepanov viieliikmelise autorite grupi koosseisus  Sahha (Jakuutia) Vabariigi Oiunski-nimelise riikliku preemia  kolmeköitelise "Antologija Saha teatra" ("Антология Саха театра", 'Sahha teatri antoloogia') väljaandmise eest.

Haridustee
----------

Pärast  Štšepkini-nimelise Kõrgema Teatrikooli lõpetamist näitekunsti erialal 1974. aastal Moskvas asus ta näitlejana tööle Jakuudi draamateatrisse.

Film
----

2009. aastal mängis ta Andrei Borissovi lavastatud mängufilmis "Taina Tšingis Haana" ("Тайна Чингис Хаана") Tšingis-khaani ülemšamaan Hohotšoi rollis.

Tunnustus
---------

 Venemaa teenelise kunstniku rinnamärk
* 1985 – Jakuudi ANSV teeneline kunstnik
* 1986 – NSV Liidu riiklik preemia
* 1993 – Venemaa Föderatsiooni teeneline kunstnik
* 1999 – Venemaa Föderatsiooni riiklik preemia
* 1999 – Kuldse Maski nominent – kategoorias "parim meesroll sõnalavastuses" (kuningas Leari roll)
* 2001 – Sahha (Jakuutia) Vabariigi rahvakunstnik
* 2011 – Sahha (Jakuutia) Vabariigi Oiunski-nimeline riiklik preemia

Viited
------

1. 1 2 3 4 5 6 7  Степанов Ефим Николаевич. sakhatheatre.ru
2. 1 2 3  Степанов Ефим Николаевич Лауреат Государственной премии[*alaline kõdulink*]. sakha.gov.ru
3. ↑  "Золотая маска" – 1999. theatretimes.ru
**Ossiachi järv** (saksa: *Ossiacher See*, sloveeni: *Osojsko jezero*) on järv Austria Kärnteni liidumaal. See on liidumaa suuruselt kolmas järv.

Ossiachi klooster
Järv asub Gurktali Alpides Nocki mägede lõunaosas Villachi–Feldkircheni maantee ääres kõrgusel 501 m üle merepinna.

Ossiachi järv on dimiktiline veekogu, mille segunemisperioodid on kevadel ja hilissügisel. Suvel ulatub vesi pinnal 28 °C-ni. Mitu kalda asustamata osa on looduskaitsealad. Peamine sissevool on Tiebeli oja idalahes, kus Bleistatti soo on praeguseks taaselustatud. Järv tühjeneb Seebachi oja kaudu Drava jõkke.

Järve ümbritsevad viis peamist küla, mis kõik sõltuvad peamiselt suveturismist: Annenheim ja Sattendorf, mõlemad Treffeni vallas, Bodensdorf ja Steindorf, mõlemad asuvad põhjakaldal, samuti Ossiach koos Ossiachi kloostriga, mille järgi järv on nimetatud. Gerlitzeni mägi põhjakaldal ulatub 1909 m kõrguseni, pakkudes panoraamvaateid ümbritsevatele mäestikele. Annenheimist saab Kanzelhöhe tippu trosstõstukiga, mille ehitas 1928. aastal Bleicherti insenerifirma.

Vaata ka
--------

* Landskroni loss (Kärnten)
**Euroopa Liidu arengukoostöö** koosneb üksikute liikmesriikide ja Euroopa Liidu arengukoostööst, mille läbiviimise eest vastutab Euroopa Komisjon. Euroopa Liidu arengukoostööd rahastatakse liikmesriikide iga-aastase liikmemaksu, Euroopa Arengufondi (EDF) ja Euroopa Investeerimispanga (EIB) toel.

Euroopa Arengufond (*European Development Fund*) on rahastamisinstrument, mille abil rahastatakse Euroopa Liidu koostööd Aafrika, Kariibi ja Vaikse ookeani regiooni riikidega (AKV-riigid) vastavalt Cotonou lepingule. EDF sisaldab mitmeid instrumente, millest tähtsamad on annetused, riskikapital ja laenud erasektorile.

Euroopa Investeerimispank (*European Investment Bank*) on Euroopa Liidu rahastusinstitutsioon, mis asutati Rooma lepinguga 1958. aastal. EIB rahastab avaliku või erasektori investeerimisprojekte Euroopa Liidus, aga ka arengumaades. Koostöös Euroopa Investeerimispangaga töötab ka 1994. aastal asutatud Euroopa investeerimisrahastu, mis teeb investeeringuid väikese ja keskmise suurusega ettevõtteid toetavatesse investeerimisfondidesse.

Vaata ka
--------

* Arengukoostöö

Välislingid
-----------

* ELi arenguabi Euroopa arenguaasta kodulehel
**Brigitta Davidjants** (sündinud 13. juulil 1983) on Eesti muusikateadlane.

Ta on õppinud Eesti Muusika- ja Teatriakadeemias[*viide?*], Jerevani konservatooriumis[*viide?*], Ankara Ülikoolis[*viide?*] ja Helsingi Ülikoolis[*viide?*]. 2007. aastal kaitses ta EMTAs magistritöö teemal "Orientalism ja muusika: erinevatest lähtekohtadest armeenia rahvalaulude transkriptsioonides" ning 2016. aastal doktoriväitekirja "Armenian national identity construction: from diaspora to music".

Davidjants töötab lektorina Eesti Muusika- ja Teatriakadeemias ning Tallinna Ülikoolis.

Tema luulet on avaldatud 2023. aasta kogumikus "Eesti novell".

Kirjandus- ja ajakirjanduslooming
---------------------------------

### Raamatuid

* "Ida läänepiiril: Türgi, Armeenia, Gruusia". Tallinn: Go Group, 2010
* "Minu Armeenia: aus vastus". Tartu: Petrone Print, 2017
* "(Mitte just) armastuslugu". Tallinn: Varrak, 2017
* "Armastuseta". Tallinn: Tänapäev, 2019

### Artikleid

* "Marianne Kõrver - Ehk oleksin praegu hoopis andekas helilooja?" Eesti Päevaleht, 18. veebruar 2006
* "Toivo Tulev: kõik pole müüdav". Eesti Päevaleht, 10. oktoober 2006

### Tõlked

Ta on tõlkinud vene ja inglise keelest eesti keelde Anna Politkovskaja "Vene päeviku" (Eesti Päevaleht, 2007), armeenia keelest muinasjutte teoses "Muinasjutusild : armeenia, aseri ja gruusia muinasjutud" (Vilnius, 2007) ja inglise keelest Sofka Zinovieffi teose "Punane printsess: revolutsiooniline elu" (Eesti Päevaleht, 2010).

Viited
------

1. 1 2 3  Brigitta Davidjants ETIS
2. ↑  Änilane, Eleen (28. august 2023). "ARVUSTUS | Y-põlvkond kohtub Z-põlvkonnaga. Novellikogu annab ausa ülevaate Eesti kirjanduse seisust". *Eesti Päevaleht*. Vaadatud 28. augustil 2023.

|  |  |
| --- | --- |
|  | Tsitaadid Vikitsitaatides: **Brigitta Davidjants** |
**Tetris** (vene keeles Тетрис) on mõistatuse tüüpi videomäng, mis ilmus esmakordselt Nõukogude Liidus 6. juunil 1984 ning 1986. aastal Põhja-Ameerikas.

Mängu töötas välja ja programmeeris Aleksei Pažitnov, kes tuletas mängu nime arvulisest eesliitest tetra- (mängutükid koosnevad neljast osast) ja tennisest, mis on Pažitnovi lemmikspordiala.

Tetris oli esimene tarkvara, mida imporditi NSV Liidust Ameerika Ühendriikidesse, ning on siiani üks populaarsemaid ja levinumaid mänge maailmas. Seda võib mängida nii arvutites, mängukonsoolidel, mänguautomaatides, pihuseadmetes kui ka mobiiltelefonides. Ekraaniks on kasutatud isegi majaseinu.

Tetris on Guinnessi rekordite raamatu järgi enim porditud arvutimäng ja Tetrise koodimist kasutatakse uue programmeerimiskeele õppimisel esimese ülesandena vm harjutusliku koodimisprojektina Hello worldi suitsutesti järel. Algse Tetrise programmeeris Pažitnov Electronika 60 tekstirežiimis ja Pascalis, selle portis tema tellimusel IMB PC peale Turbo Pascalis toona 16-aastane Vadim Gerassimov, kes lisas mängule värvid ja edetabeli.

Mängu põhimõte
--------------

Originaalsed tetrise klotsid. Mängu eri variantides võib neid olla rohkem ja teise kujuga
Klassikalises tetrises on seitse erinevat mängutükki, mis koosnevad neljast võrdsest osast. Need langevad mänguväljal suvalises järjekorras ülevalt alla.

Mängija ülesanne on paigutada klotsid mänguvälja põhja nii, et need moodustaksid katkematu ja aukudeta rivi.

Kui üks rida saab täis, siis see kaob ning "torni" kõrgus väheneb selle võrra.

Mida rohkem ridu täis saadakse, seda suuremaks kasvab mängu skoor ja ka klotside langemise kiirus.

Kui mängutükid jõuavad mänguvälja ülemisse otsa ning takistavad uute klotside langemist, saab mäng läbi.

Eeldades, et klotsid langevad täielikult juhuslikult, kaotab teoreetiliselt iga mängija, ent selle juhtumiseks kuluks väga palju aega.

Tetris Eestis
-------------

Eestis kirjutatud Tetrise tüüpi mängudest on olnud levis näiteks Assembleris kirjutatud Totrus (1988-1990), Juku peal levitati 1990. aastal vähemalt kolme eri varianti mängust, sh Pascalis programmeeritud hiirega juhitav Tetris, hilisematest MS-DOSil Assembleris programmeeritud graafiline ja helitaustaga Tetriz (1995), mitme mängijaga reaalaja võistlusvariant DarkSide Tetris (2002, 2007), milles on korraldatud ka avalikke turniire.

Tetrise programmeerimine on Ussimängu kõrval olnud standardülesandena Eesti ülikoolide programmeerimiskursuste kavades.

Viited
------
Asend Wyomingi osariigis
Snake'i jõgi ja Tetoni mäestik Tetoni maakonnas
**Tetoni maakond** (*Teton County*) on maakond USA-s Wyomingi osariigis. Geograafilised koordinaadid on 44° 3′ N, 110° 35′ W

Maakonna halduskeskus ja suurim linn on Jackson.

Maakonna pindala on 10 935 km², millest 554 km² moodustab veepindala.

Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 21 294. Aastal 2000 oli elanikke 18 251.

Maakonnas asub Jackson Hole'i suusakuurort ning ligi 40% Yellowstone'i rahvuspargist. 

Maakond on üks suurema sissetulekuga maakondadest nii osariigis kui ka kogu riigis. 2010. aasta rahvaloenduse järgi oli maakonnas personaalne sissetulek inimese kohta 94 672 dollarit, mis on Manhattani (111 386 dollarit) järel teine. 2014. aastal oli USA maksuameti (IRS) andmeil maakonnas keskmine sissetulek 296 778 dollarit, mis oli riigi suurim.

Naabermaakonnad
---------------

* Parki maakond (põhjas)
* Fremonti maakond (Wyoming) (idas)
* Sublette'i maakond (kagus)
* Lincolni maakond (lõunas)
* Bonneville'i maakond (edelas)
* Tetoni maakond (Idaho) (edelas)
* Fremonti maakond (Idaho) (läänes)
* Gallatini maakond (loodes)

Ajalugu
-------

Tetoni maakond moodustati 15. veebruaril 1921 Lincolni maakonna osast. Maakond on nime saanud Tetoni mäestiku järgi.

Maakond oli varem Vabariikliku Partei kants, maakonnast oli pärit ka endine Wyomingi kuberner (1963–1966) ja senaator (1967–1978) Clifford Hansen (ning ka tema tütrepoeg, Wyomingi praegune kuberner Matt Mead) – aastatel 1944–1988 hääletas maakond alati Vabariikliku Partei poolt. Alates 1992. aasta presidendivalimistest, kui demokraat Bill Clinton võitis maakonnas 37,2% George Bush vanema 34,1% ja Ross Peroti 27,9% vastu, on maakond Vabariikliku Partei poolt hääletanud ainult 2000. aasta valimistel, kui George Bush noorem võitis 52,3%ga. Peale 2008. aasta valimisi on maakond Wyomingi ainus maakond, mis hääletab Demokraatliku Partei poolt. Kuberneri- ja kongressivalimistel on maakond siiski aeg-ajalt vabariiklaste poolt hääletanud.

Kaitsealad
----------

* Bridger-Tetoni metsakaitseala (osa)
* Caribou-Targhee metsakaitseala (osa)
* Grand Tetoni rahvuspark
* John D. Rockefeller Memorial Parkway
* National Elk Refuge
* Shoshone metsakaitseala (osa)
* Yellowstone'i rahvuspark (osa)

Viited
------

1. ↑  "The 10 Richest Counties in America". *TIME*.

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Tetoni maakond (Wyoming)** |

* Tetoni maakonna koduleht (*inglise keeles*)

|  | Gallatini maakond | Parki maakond |  |  |
| Fremonti maakond (Idaho) |  | Fremonti maakond (Wyoming) |
| 

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Lääs |   **Tetoni maakond**   | Ida |

 |
|  |
| Bonneville'i maakond ja Tetoni maakond (Idaho) | Lincolni maakond | Sublette'i maakond |

| * v
* r
Wyomingi maakonnad |
| --- |
| 
Albany **·** Big Horn **·** Campbell **·** Carbon **·** Converse **·** Crook **·** Fremont **·** Goshen **·** Hot Springs **·** Johnson **·** Laramie **·** Lincoln **·** Natrona **·** Niobrara **·** Park **·** Platte **·** Sheridan **·** Sublette **·** Sweetwater **·** Teton **·** Uinta **·** Washakie **·** Weston |  |
**Tetrapleegia** ehk **neljajäsemehalvatus** ehk **kvadripleegia** ehk **tetraparalüüs** (ladina keeles *tetraplegia*) on osal selgroogsetel loomadel (sealhulgas inimestel) traumast või haigusest põhjustatud halvatus, mille tagajärjel kaotavad kere- ja jäsemelihased osaliselt või täielikult liikumisvõime. Lihaste liikumisvõime kaoga kaasneb tavaliselt ka aistimisvõime kadu.

Imetajatel
----------

### Inimestel

Tetrapleegia võib avalduda vabatahtlike lihaste liigutamisvõime kaoga keha üla- ja alaosas, liikumisvõimetus haarab harilikult ka sõrmi, käsi, rindkeret, jalgu, jalalabasid ja varbaid.

### Klassifikatsioon

RHK-10-s liigitatakse tetrapleegia VI peatükis : G00-G99 **Närvisüsteemihaigused**, mida vajadusel täpsustatakse: 

* [G82.3] lõtv tetrapleegia
* [G82.4] spastiline tetrapleegia
* [G82.5] täpsustamata tetrapleegia.

### Põhjused

Tetrapleegiat põhjustavad peaaju või seljaaju kahjustused. Sagedasemad kahjustuste põhjused on lülisamba traumad lülide C1–C7 kõrgusel. 

Trauma tavalised põhjused on ratsutamisõnnetused, liiklusõnnetused, liiga madalas või tundmatus veekogus pea ees vette hüppamine, spordivigastused. Tetrapleegiat võivad põhjustada ka haigused nagu äge transversaalmüeliit, polüskleroos, lastehalvatus või jäsemete kaasasündinud lihasdüstroofia ning lülisambalõhestus. Ka HI-viirusega nakatumine ja süüfilis võivad põhjustada tetrapleegiat.

Viited
------

1. ↑  "Meditsiinisõnastik" 769:2004.

Välislingid
-----------

* Jonathan K. Ehrman, Clinical Exercise Physiology, D.R. Gater, "Spinal Cord Injury, 2nd ed, 523 - 541, 2009, Human Kinetics, Google'i raamat veebiversioon (vaadatud 06.04.2014) (*inglise keeles*)
**Kiviloo** on küla Harjumaal Raasiku vallas Jõelähtme jõe ääres.

Küla on esmamainitud 1241. aastal Kiolo nime all.

1322. aastal oli Kiviloo mõis juba Fegefeuer Tallinna piiskopi käes kui Kiviloo loss. Samas ka linnusena, mis ehitati lõplikult valmis piiskop Simon von der Borchi ajal 15. sajandi lõpul.

Külas asub Kiviloo Nõiakivi.

Küla kuulus ajalooliselt Harju-Jaani kihelkonda.

1977. aastal liideti Kiviloo külaga Kaugemäe.

* Kiviloo NõiakiviKiviloo Nõiakivi

Vaata ka
--------

* Eesti külade loend
* Kiviloo mõis
* Kiviloo piiskopilinnus

Viited
------

1. ↑  Statistikaamet, vaadatud 10.11.2020.
2. ↑  Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.
3. ↑  Tiina Laansalu: artikkel "Kiviloo" Eesti kohanimeraamatus. Tallinn: Eesti Keele Sihtasutus, 2016.

  


Raasiku valla vapp
Raasiku valla asulad

**Alevikud:** Aruküla | Raasiku  

**Külad:** Härma | Igavere | Järsi | Kalesi | Kiviloo | Kulli | Kurgla | Mallavere | Peningi | Perila | Pikavere | Rätla | Tõhelgi
Siinuseliste *x*- ja *y*-komponentide moodustatav kruvijoon
**Kruvijoon** on joon, mille kujundab punkt kruviliikumisel, s.t ühtlasel tiirlemisel mingi telja ümber ja samaaegsel ühtlasel nihkumisel telje sihis. Lõiku, mille võrra punkt nihkub ühe tiiru vältel, nimetatakse kruvijoone sammuks. Kruvijoon võib paikneda silindrilisel või koonilisel pinnal ja lõikub pinna moodustajatega ühesuse nurga all.

Kruvijoon on kas parema- või vasakukäeline. Kui kruvijoone telje suunas vaadates pöörleb kõver vaatajast eemaldudes päripäeva, siis on tegemist paremakäelise, vastasel juhul vasakukäelise kruvijoonega. Selline käelisus ei sõltu vaatleja asukohast: paremakäelist kruvijoont ei saa pöörates vasakukäeliseks muuta.

Silindriline kruvijoon on defineeritav parameetriliste võrranditega. Paremakäelise kruvijoone võrrandid, kui kruvijoone teljeks on *z*-telg, saab esitada ristkoordinaatide kujul järgmiselt:

{\displaystyle x(t)=a\cos(t),\,}
{\displaystyle y(t)=a\sin(t),\,}
{\displaystyle z(t)=bt.\,}
Siin on konstant {\displaystyle a} selle silindri raadius, mille pinnal kruvijoon on. Kui parameeter *t* suureneb, läbib punkt (*x*(*t*),*y*(*t*),*z*(*t* )) paremakäelise spiraali kujulist rada, kus tehakse täispööre ümber telje iga kord, kui *t* suureneb 2π/*b* võrra. Sel juhul on vahemaa 2π*b* võrdne kruvijoone sammuga.

Viited
------

1. ↑  ENE 5. köide, 1990
Adolf Friedrich II
**Adolf Friedrich II** (19. oktoober 1658 – 12. mai 1708) oli esimene Mecklenburg-Strelitzi hertsog, kes valitses 1701. aastast kuni oma surmani. Mecklenburg-Strelitz oli Saksa-Rooma riigi osa.

Elulugu
-------

Ta sündis Grabow's Mecklenburgi hertsogi Adolf Friedrich I ja selle naise Marie Katharina postuumse pojana.

1695. aastal hääbus Mecklenburgide Mecklenburg-Güstrow' haru ja Adolf Friedrichi vennapoeg Friedrich Wilhelm I nõudis pärandit, Adolf Friedrich oli sellele vastu.

Vaidlus lahendati 1701. aastal, kui Adolf Friedrich jõudis oma vennapoja hertsog Friedrich Wilhelmiga kokkuleppele võtta päranduseks Ratzeburgi vürstkond ja Mecklenburg-Strelitzi hertsogkond.

Pärast Adolf Friedrichi surma oli tema järglaseks hertsogina tema poeg Adolf Friedrich III.

Abielud ja lapsed
-----------------

1684. aastal abiellus Adolf Friedrich II Mecklenburg-Güstrow' hertsogi Gustav Adolfi tütre Mariega. Nad said järgmised lapsed:

* Adolf Friedrich III (7. juuni 1686 – 11. detsember 1752)
* Magdalene Amalie (25. aprill 1689 – 28. aprill 1689)
* Marie (sünd ja surm 7. august 1690)
* Eleonore Wilhelmine (8. juuli 1691 – 9. juuli 1691)
* Gustave Caroline (12. juuli 1694 – 13. aprill 1748)

20. juunil 1702 abiellus Adolf Friedrich II Saksi-Gotha hertsogi Friedrich I tütre Johannaga. See abielu jäi lastetuks.

10. juunil 1705 abiellus Adolf Friedrich II Schwarzburg-Sondershauseni vürsti Christian Wilhelmi tütre Christiane Emiliega. Nad said järgmised lapsed:

* Sophie Christine Louise (12. oktoober 1706 – 22. detsember 1708)
* Karl Ludwig Friedrich (23. veebruar 1708 – 5. juuni 1752)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**uus tiitel** | **Mecklenburg-Strelitzi hertsog**1701–1708 | Järgnev**Adolf Friedrich III** |
**Zbigniew Kazimierz Brzezinski** (28. märts 1928 Varssavi – 26. mai 2017) oli Poola päritolu Ameerika Ühendriikide politoloog ja riigitegelane.

Zbigniew Brzezinski

Päritolu ja noorus
------------------

Brzezinski isa oli Poola diplomaat Tadeusz Brzeziński, kes töötas natsionaalsotsialismi tõusuaastatel (1931–1935) Saksamaal ning Stalini suure terrori päevil (1936–1938) Nõukogude Liidus. 1938. aastal määrati ta tööle Kanadasse, kuhu pere jäi ka pärast Teise maailmasõja puhkemist.

Doktorikraadi omandas Zbigniew Brzezinski Ühendriikides, Harvardi ülikoolis (1953), kus jõudis ka professorina tegutseda. 1958. aastal sai Brzezinski Ameerika Ühendriikide kodanikuks.

Brzezinski osales nõuandjana John Kennedy presidendikampaanias ning toetas hiljem Lyndon Johnsoni ja Hubert Humphrey kampaaniaid.

Aastatel 1973–1976 oli Brzezinski Trilateraalse Komisjoni esimeseks direktoriks.

Roll Ameerika välispoliitikas
-----------------------------

Aastatel 1977–1981 oli Brzezinski president Jimmy Carteri julgeolekunõunik. Brzezinski toetas suhete normaliseerimist Hiina Rahvavabariigiga, täiendava relvastuskontrolli lepet Nõukogude Liiduga (SALT II kirjutati alla 1979). Tema ametiaega jäid ka Iraani islamirevolutsioon ja Nõukogude invasioon Afganistani. Ägeda Nõukogude-vastasena tuntud Brzezinskile on vahel pahaks pandud Afganistani modžahediinide relvastamist võitluseks Nõukogude vägedega.

Brzezinski oli Johns Hopkinsi Ülikooli professor. 2008. aasta presidendivalimistel oli Brzezinski üks Barack Obama välispoliitilisi nõuandjaid.

Kirjandus
---------

* Бжезинский, З. Великая шахматная доска: господство Америки и его геостратегические императивы = The grand chessboard: American primacy and its geostrategic imperatives — New York : Basic books, October 1997 / Пер. с англ. О. Ю. Уральской. — М. : Международные отношения, 1998.
* Samuel Huntington, Zbigniew Brzezinski , *Clash of Civilizations and the Remaking of World Order*. ISBN 9781451628975, ISBN 1451628978
* Ilyas Akhmadov, Miriam Lanskoy, Zbigniew K. Brzezinski, *Chechen Struggle: Independence Won and Lost*. ISBN 9780230105348, ISBN 0230105343

Välislingid
-----------

* Nathan Gardels. Zbigniew Brzezinski: Huntingtonil oli õigus EPL, 5. jaanuar 2009
* Zbigniew Brzezinski: Gruusia sõda meenutab Soome ründamist, EPL, 13. august 2008
* 20. oktoober 2014. *Liga Novosti*. Россия превратится в разоренного сателлита Китая - Бжезинский [Venemaa muutub Hiina laostunud satelliidiks - Brzezinski] (*vene keeles*)

White House Logo
Ameerika Ühendriikide riikliku julgeoleku nõunikud

Cutler **·** Anderson **·** Jackson **·** Cutler **·** Gray **·** Bundy **·** Rostow **·** Kissinger **·** Scowcroft **·** Brzezinski **·** Allen **·** Clark **·** McFarlane **·** Poindexter **·** Carlucci **·** Powell **·** Scowcroft **·** Lake **·** Berger **·** C. Rice **·** Hadley **·** Jones **·** Donilon **·** S. Rice **·** Flynn **·** McMaster **·** Bolton **·** O'Brien **·** Sullivan
**Paderno Ponchielli** on vald (*comune*) Itaalias Lombardia maakonnas Cremona provintsis. Halduskeskus asub Paderno Ponchiellis.

58 meetri kõrgusel merepinnast asuva Paderno Ponchielli asustustihedus on keskmiselt 63 inimest ruutkilomeetri kohta.

Paderno Ponchielli piirneb järgmiste omavalitsusüksustega: Annicco, Casalbuttano ed Uniti, Casalmorano, Castelverde, Sesto ed Uniti.

Paderno Ponchielli halduspiirides asuvad järgmised fraktsioonid: Acqualunga Badona, Ossolaro.

Ajalugu
-------

Paderno Ponchielli loodi 1928. aastal Ossolaro ja Paderno Cremonese valdade ühendamisega. Algne nimi, *Paderno Ossolaro*, vahetati 1950. aastal helilooja Amilcare Ponchielli auks välja praeguse vastu.

Viited
------

1. ↑  DiPI Online - Dizionario di Pronuncia Italiana (Vaadatud 14. november 2013)
2. ↑  DOP - Dizionario di ortografia e pronuncia, online - Tutto Gratis (Vaadatud 14. november 2013)
3. ↑  Superficie di Comuni Province e Regioni italiane al 9 ottobre 2011, vaadatud 16.03.2019.
4. ↑  Popolazione Residente al 1° Gennaio 2018, vaadatud 16.03.2019.

Välislingid
-----------

 Paderno Ponchielli – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
* Koduleht (itaalia keeles)
**Ameerika Filmiliit** (inglise keeles The Motion Picture Association of America, lühendina **MPAA**) on Ameerika Ühendriikide kuut suurimat Hollywoodi filmistuudiot ühendav erialaliit. Ühendus rajati 1922. aastal nimetusega Motion Picture Producers and Distributors of America (MPPDA; Ameerika Filmitootjad ja -levitajad) eesmärgiga edendada oma liikmete ärihuve. Algaastatel kujundas MPAA filmide sisu hindamisjuhised, millest arenes välja USA-s pikka aega valdavalt kasutatud filmitootmise reeglistik Motion Picture Production Code, ning tänapäeval haldab Filmiliit omanimelist filmisisu reitingusüsteemi.

MPAA liikmed on Netflix, Paramount Pictures, Sony Pictures Entertainment, Universal Studios, Walt Disney Studios ja Warner Bros. Entertainment.

Viimastel aastakümnetel on MPAA esindanud USA seadusloome juures lobitöö kaudu kohaliku filmi- ja teletööstuse huve, et kaitsta neile kuuluvaid teoseid piraatluse eest ja langetada kaubanduslikke tõkkeid filmide rahvusvahelise levitamise ees. MPAA on võidelnud pikka aega autoriõiguste rikkumise vastu, püüdes piirata autoriõigustega kaitstud teoste jagamist P2P-protokollidel põhinevates failijagamisvõrkudes. Ameerika Filmiliidu peakorter asub Washingtonis, 2017. aasta kevade seisuga on ühingu juhatuse esimees ja tegevdirektor endine USA senaator demokraatlikust parteist Chris Dodd.

Välislingid
-----------

* Ameerika Filmiliidu koduleht
Vaade kirikule põhjaküljelt
**Padova Püha Antoniuse basiilika** (itaalia keeles: *Basilica di Sant’Antonio*, kohalik lühend ka *Basilica del Santo*) on Padovas asuv otseselt Pühale Toolile alluv roomakatoliku kirik ja *Basilica minor*, mis on pärimuse järgi püstitatud püha Padova Antoniuse hauale.

Kirjeldus
---------

Kirik on esimene suurem võlvitud kirikuhoone *Terraferma* piirkonnas, ehitatud ajavahemikus 1232.–1310. aastatel romaanikalt gootikale üleminekustiilis. Tervikhoonena näib kiriku arhitekt olevat lähtunud Veneetsia Püha Markuse kiriku eeskujust, kavatiselt on ta romaanipärane, kuid interjöör, sealhulgas kõrge apsiid ja kabelipärja üheksa kabelit on gooti stiilis. Sisustuses leidub palju muudel hilisematel perioodidel, renessansi- ja barokiajal loodut.

Padova Püha Antoniuse basiilika on üks enim külastatud pühakodadest Itaalias ja populaarne palverännusihtpunkt.

Viited
------

1. ↑

Välislingid
-----------

* Kiriku ja koguduse koduleht (itaalia, inglise, prantsuse, saksa ja hispaania keeles)
* Basiilika 3D-mudel. Kasutaja Enrico Dalbosco, 3D Warehouse
* Virtuaaltuur basiilikas
Kuru tippkõrgus Obertauernis
Üle Radstadti Tauerni kuru kulgev tee Twengis Salzburgis

Radstadti Tauerni kuru (Austria)Radstadti Tauerni kuru
Asukoht Austrias
**Radstadti Tauerni kuru** (1738 m) on kõrgmäekuru Austria Salzburgi liidumaal, mis ühendab Pongau piirkonna Radstadti Lungau piirkonna Mauterndorfiga.

Kuru eraldab Radstadti Tauerni (läänes) ja Schladmingi Tauerni (idas), mõlemad Madal-Tauerni mäestiku osad Kesk-Ida-Alpides. Selle ületab *Katschberg Straße* (B 99) maantee, mis kulgeb Bischofshofenist Salzachi jõe ääres Radtstadti kaudu Ennsi orus Sankt Michael im Lungausse Muri jõe ääres. Sankt Michaelist viib see kaugemale lõunasse üle Katschbergi kuru Spittal an der Drausse Kärntenis. Veidi lääne pool ja u. 600 m madalamal ületab paralleelne Tauern Autobahn (A 10) Radstadti Tauerni läbi Tauerni maanteetunneli.

Teed kasutas tõenäoliselt juba keldi tauriskide hõim. See ehitati keiser Septimius Severuse valitsemise ajal 193. aastast edasi Rooma teeks, mis viis Iuvavumist (Salzburg) Noricumi provintsis üle Alpide peaaheliku Aquileiasse Itaalias.

Kurus asub Obertauerni suusakuurort.
Vabadussõja mälestussammas Kuressaares (2007)
Algse kuju autor Amandus Adamson mälestussamba juures (1928)
**Eesti Vabadussõjas langenute Kuressaare mälestussammas** on mälestusmärk Eesti Vabadussõjas langenuile.

Mälestusmärk asub Kuressaares Lossi ja Lasteaia tänava ristmikul.

Algse monumendi autor oli Amandus Adamson. Mälestussammas avati 29. juulil 1928. Samba hävitasid kohalikud bolševikud 18. juunil 1941. Sammas taastati esimest korda 1941. aastal ning lõhuti uuesti 1945. aastal.

Mälestussamba pronksfiguuri taastas fotode alusel skulptor Matti Varik. Sammas avati 23. juunil 1990.

Samba esiküljel on kiri: "Wabadussõjas 1918 – 1920 langenud saarlastele tänulik saarerahwas".

Vaata ka
--------

* Eesti Vabadussõjas langenute mälestussammas

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Kuressaare Eesti Vabadussõjas langenute mälestussammas** |

* Kuressaare Eesti Vabadussõjas langenute mälestussammas kultuurimälestiste riiklikus registris
* Monika Puutsa: "Vabadussõdurilt varastatud mõõk ilmus välja Pärnumaal" Meie Maa, 15. jaanuar 2010
* Langenute nimekiri mälestussamba tagaküljel
Kruvikeeraja 
**Kruvikeeraja** ehk **kruvits** on tööriist kruvide sisse- ja väljakeeramiseks.

Lihtsaim käsikruvikeeraja koosneb käepidemest ja selle sisse kinnitatud vardast, mille ots sobib teatud tüüpi kruvi peas oleva pesaga. Varras on tavaliselt tehtud tugevast terasest, et kaitsta seda paindumise ja väändumise eest. Varda ots võib olla tugevdatud kulumise vältimiseks. Käepidemed on tavaliselt tehtud puidust, metallist või plastist ja on läbilõikes kuusnurkse, ruudu või ovaalse kujuga, et paremaks muuta haardumist ja ennetada tööriista veeremist tasapinnal. Kruvikeerajaid eristatakse otsaku järgi, mis sobib kruvi pessa. Mõnedel kruvikeerajatel on vahetatavad otsakud, mis kinnituvad pessa mehaaniliselt või magnetilisuse abil. Kaks kõige levinumat otsa on lapikpea- ja ristpeaotsad.

Viited
------

* Adler, Alexander (1998-05-18). "Testing and Understanding Screwdriver Bit Wear" (PDF). Virginia Tech Digital Library and Archives. Virginia Tech. Archived (PDF) from the original on 2015-10-24. Retrieved 2015-01-20.
* U.S. Patent 2,474,994
* US 2474994 Tomalis, Joseph & American Screw Company, "Screw Socket", published December 30, 1942, issued July 5, 1949
**Viljandi Muusikakool** on muusikakool Viljandis aadressil Carl Robert Jakobsoni tänav 16.

Kooli asutas 5. veebruaril 1945 Augustin Pung, kes oli ühtlasi ka kooli esimene direktor. Algul kandis kool nime **Viljandi Lastemuusikakool**. 

Nõukogudeaegsete muusikakoolide õppekavad jäid ajale jalgu ja sisuliste muudatuste tegemiseks oli ainuke võimalus taotleda näidiskooli nimetust. 1980. aastal leiti, et kooli kaasaegne ainebaas, nõuetele vastav metoodiline pagas ning lastesõbralik õpikeskkond võimaldab anda koolile **näidislastemuusikakooli** nimetuse. Selle kinnitas Eesti NSV kultuuriministeerium. Uus staatus ei toonud kaasa mingeid ainelisi eeliseid, kuid andis suurema iseseisvuse katsetamiseks õppeplaanide ja -ainetega. Õppeaeg ühtlustati kõigil erialadel: nüüd sai muusikakoolis nagu üldhariduskooliski õppida kaheksa aastat ja seejärel edasi minna keskastmesse. Eriti andekad ja töökad õpilased (Heli Meibaum-Saard, Ene-Mai Salumäe, Jana Perens-Allik jt.) said eriprogrammi alusel õppides ettevalmistuse otse Tallinna Konservatooriumi minekuks.

1991. aastal nimetati kool ümber **Viljandi Muusikakooliks**.

Kool tegutseb 19. sajandi lõpul ehitatud Vana-Võidu mõisniku Georg von Stryki linnaresidentsis. Aastatel 2016-2017 läbis maja põhjaliku renoveerimise ja ümberehituse, ning avati uuesti 5. mail 2017.

Direktorid
----------

* 1945-1966 Augustin Pung
* 1966-2003 Kalle Tamra
* 2003-2022 Tonio Tamra
* 2023-... Maarja Soomre

Vaata ka
--------

* Viljandi Kammerkoor
* Viljandi Muusikakooli Puhkpilliorkester

Viited
------

1. 1 2   (vaadatud 16.11.2017)
2. ↑  Viljandi Muusikakooli ajaloost - 60. juubelil. Viljandi Muusikakooli veebisait.
3. ↑  Olev Kenk (5. mai 2017). "Viljandi avas renoveeritud muusikakooli". *ERR*. Vaadatud 16. novembril 2017.
4. ↑  "Viljandi Muusikakooli ajalooline hoone on tänaseks läbinud põhjaliku uuenduskuuri". *YIT*. 1. mai 2017. Originaali arhiivikoopia seisuga 16. november 2017. Vaadatud 16. novembril 2017.

Välislingid
-----------

* Kooli koduleht
Niels Bohri Instituut
**Niels Bohri Instituut** on Kopenhaageni Ülikooli uurimisinstituut. Instituut tegeleb astronoomia, geofüüsika, nanotehnoloogia, osakeste füüsika, kvantmehaanika ja biofüüsikaga. 

Instituut asutati 1921. aastal Kopenhaageni Ülikooli Teoreetilise Füüsika Instituudina. Asutajaks oli Niels Bohr, kes oli ülikooli ametnikkonnas olnud juba 1914. aastast, 1916. aastal nimetati ta professoriks. Niels Bohri 80. sünniaastapäeval, 7. oktoobril 1965, sai instituudi nimeks ametlikult Niels Bohri Instituut. Suurem osa instituudi algsest kapitalist tuli Carlsbergi õlletehase heategevusfondist ja fondist Rockefeller Foundation.

1920. ja 1930. aastatel oli Bohri Instituut üks tähtsamaid aatomifüüsika ja kvantfüüsika põhimõtete rajajaid. Füüsikud üle Euroopa külastasid instituuti, et arutleda Bohriga uute teooriate ja avastuste üle. Niels Bohri ja Werner Heisenbergi tehtud avastusi ja tõlgendusi kvantmehaanikas nimetatakse nn Kopenhaageni interpretatsiooniks.

1. jaanuaril 1993 ühendati instituut Astronoomia Observatooriumiga, Ørstedi laboratooriumiga ja Geofüüsika Instituudiga. Uus instituut jäi kandma Niels Bohri nime.

Niels Bohri Instituudi uurimistegevus on jaotatud kümnesse uurimiskategooriasse, mis katab suure osa füüsikast: astrofüüsika, biofüüsika, geofüüsika, kvantfüüsika, osakeste füüsika, e-teaduse ja tahkete ainete füüsika.

Aumedal
-------

Niels Bohri aumedal
Niels Bohri aumedal
2010. aastal, Niels Bohri 125. sünniaastapäeval, hakkas ülikool välja andma **Niels Bohri Instituudi aumedalit**. Auhind on iga-aastane ja see antakse "eriti silmapaistvale teadlasele, kes töötab Niels Bohri vaimus ja tegeleb rahvusvahelise koostöö ja teadmiste jagamisega".

Aumedali autor on taani skulptor Rikke Raben. Medali esiküljel on näha Niels Bohri, aatomit ja tähti. Mündi tagakülg on inspireeritud Bohri tsitaadist: "Ja millest inimesed tegelikult sõltuvad? Me sõltume oma sõnadest. Me oleme keeleoskajad. Meie ülesanne on vahetada üksteisega kogemusi ja mõtteid. ("What is it that we human beings ultimately depend on? We depend on our words. We are suspended in language. Our task is to communicate experience and ideas to others.") Medali tagaküljele on kirjutatud: "Unity of knowledge". Sellise pealkirjaga loengu pidas Bohr Columbia Ülikoolis 1954. aastal. Samuti on tagaküljel kirjas *Nosce te ipsum*, mis tähendab ladina keeles "tunne iseennast". See tsitaat pärineb Delfi oraaklilt Apollo templist Kreekast.

### Medalistid:

* 2010 – Leo Kadanoff
* 2011 – Andre Geim
* 2012 – Juan Ignacio Cirac Sasturain
* 2013 – Fabiola Gianotti
* 2014 – Jérôme Chappellaz
* 2015 – Brian Schmidt
* 2016 – Gerard't Hooft
* 2017 – Jürgen Schukraft
* 2019 – David R. Nelson
* 2020 – Paul J. Steinhardt
* 2021 – Jun Ye

Välislingid
-----------

* Niels Bohri Instituut (en)
* Instituudi uurimiskeskus (en)
Malagassi tuvi (Nesoenas picturatus) Mauritiusel

**Malagassi tuvi** (*Nesoenas picturatus*) on Madagaskaril ja India ookeani saartel elutsev tuviliik perekonnast *Nesoenas*.

Kirjeldus
---------

Malagassi tuvi kasvab umbes 28 cm pikkuseks. Võrreldes Sahelis elava naeru-turteltuviga (*Streptopelia roseogrisea*) on ta veidi suurem, jässakama keha ja pikemate jalgadega, kuid lühema sabaga. Isas- ja emaslind näevad välja ühtmoodi.

Linnu õlad on punakaspruunid, selg tumepruun, kõht helepruun ja pea sinakashall. Kaela mõlemal küljel on pruuniträpsuline väli. Tiivad on tume-mattpruunid, saba alune valge. Noka tipp on sinakashall, nokatüvik purpurpunane, samuti ümbritseb punakaspruuni iirisega silma purpurne rõngas.

Malagassi tuvi elab Madagaskaril, Seišellidel, Mauritiusel ja selle India ookeani lähisaartel, Komooridel, Mayotte'il, Réunionil.

Taksonoomia
-----------

Liigil on mitu alamliiki:

* *Nesoenas picturatus aldabrana* (Sclater, 1872)
* *Nesoenas picturatus comorensis* (Newton, 1877)
* *Nesoenas picturatus coppingeri* (Sharpe, 1884)
* *Nesoenas picturatus picturatus* (Temminck, 1813)
* *Nesoenas picturatus rostrata* (Bonaparte, 1855)

Ka Rodriguesel elanud endeemne *Nesoenas rodericanus* arvati algul malagassi tuvi alamliigiks, kuid tänapäeval vaadeldakse seda eraldi liigina.

Roosatuvi (N. mayeri) peetakse malagassi tuvile suguluselt lähedaseks liigiks.

Kaitsestaatus
-------------

Perekonna liikidest peab IUCN malagassi tuvi kõige soodsamas seisundis olevaks, kuigi eri saartel on liigi populatsioonid erinevas olukorras.

Viited
------

1. ↑  Madagascar Turtle-dove Nesoenas picturatus. - IUCN Red List
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib vaimulikust ja retoorikaprofessorist; koolimehe kohta vaata artiklit Niels Ebbesen Aagaard* |

---

**Niels Lauritsen Aagaard** (1612 Viborg – 22. jaanuar 1657) oli taani vaimulik ja õpetlane.

Ta oli Christen Aagaardi vend. Tema isa oli Viborgi frantsiskaani kiriku pastor Laurids Jensen Aagaard (suri 1628), ema oli Maren Andersdatter Schytte (suri pärast 1657. aastat). 

Aagaard õppis 1631. aastast Kopenhaageni Ülikoolis. Pärast ülikooli lõpetamist ja õpingutega Euroopa-reisi asus ta 1641. aastast ametisse Herlufsholmi rektorina. Pärast seda omandas ta magistrikraadi. Selles ametis oli tal pahandusi. Aastal 1645 kutsus Kopenhaageni Ülikooli konsistoorium ta Faxe kihelkonna kihelkonnapreestriks; selleks pidi ta abielluma oma eelkäija lese Barbara Pedersdatteriga. Et naine sünnitas liiga vara, vabastati ta 1646 ametist, ent pärast disputatsioone ülikoolis sai ta 1647 ameti tagasi. Aastal 1647 nimetati ta Sorø Akadeemia retoorikaprofessoriks ja notariks ning 1650. aastast ühtlasi raamatukoguhoidjaks. 

Ta kirjutas arvukalt ladina- ja vanakreekakeelseid luuletusi ning ladinakeelseid peamiselt filoloogilisi teoseid muu hulgas Tacituse, Ammianus Marcellinuse, Uue Testamendi stiili, fööniksi ja digamma kohta. Temalt ilmus ka politoloogiline teos "De Optima regendae reipublicae forma" (Sorø 1653). Temalt pärineb ka Christian IV mälestuskõne, mis on allikas Sorø Akadeemia kohta.

Teoseid
-------

* *De Optima regendae reipublicae forma" (Parimast riigivalitsemise vormist; Sorø 1653)*
* *Animadversiones in Ammianum Marcellinum contra Boxhorn* (Sorø 1654)
* *De optimo genere oratorum* (Parimast kõnemeeste soost)
* *De stylo Novi Testamenti* (Uue Testamendi stiilist)
* *De usu Syllogismi in theologia* (Süllogismi kasutamisest teoloogias)
* *Prolusiones in Cornelium Tacitum* (Sorø 1655)
* *De ignibus subterraneis* (Maa-alustest tuledest)
* *De nido phoenicis* (Fööniksi pesast)

Kirjandus
---------

* Aagaard, Niels. – *Nouvelle biographie générale*, kd 1, 1854, vg 4.
* G. L. Wad. Rektorerne på Herlufsholm, lk 121 jj.

Välislingid
-----------

* Sissekanne Taani biograafilises leksikonis
Loodevaade Motiși kindluskiriku peatornile.  
Foto: 20. august 2010
**Motiși kindluskirik** (rumeenia *Biserica evanghelică din Motiș*) on kindluskirik Transilvaanias, tänapäeva haldusjaotuse järgi Rumeenias Sibiu maakonna Valea Viilori vallas Motiși asulas. 

Kirik on ehitatud 14. sajandil Transilvaania sakside poolt gooti stiilis basiilikana. Viimased ümberehitused tehti aastatel 1832–1835.

Barokne altar ja kantsel kõlaräästaga on pärit 1791. aastast. Orel (meister Michael Gross) on 10 registriga.

Kiriku ansamblisse kuuluvad ka välised kindlusehitised (kolmnurkne ringmüür, kolm torni, sealhulgas üks värava- ja kiriku kellatorn jpm), mis kokku moodustavad linnuse.

Kirik on pühitsetud pühale Martinile.

Kiriku ansambel (rumeenia *Ansamblul bisericii evanghelice fortificate*) on Rumeenia kultuurimälestis nr SB-II-a-B-12473.

Viited
------

1. ↑  Motiși luteri kindluskirik lehel *Biserici.org*. Rumeenia keeles
2. ↑  Sibiu maakonna kultuurimälestised. Rumeenia keeles

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Motiși kindluskirik** |

* Rumeenia keskaegsed linnused
Große Wiesbachhorn vaadatuna Fuschi poolt
**Großes Wiesbachhorn** on mägi Austria Salzburgi liidumaal ja kõrgusega 3564 m (teistel andmetel 3570 m) kõrguselt kolmas Kõrg-Tauerni mäestiku tipp.

Selle täiesti eraldiseisev firniga kaetud tipp moodustab Fuschi/Kapruni aheliku peamise tipu ja on Alpi-kirjanduses sageli kui Großglockneri rivaal. Suur nõlv selle ida- ja kagupoolsel küljel langeb u. 2300 m Fuscher Achesse - üks suuremaid kõrguste erinevusi mäetipu ja orupõhja vahel Ida-Alpides. Alpinistliku tähendusega oli Franz Riegele ja Willo Welzenbachi esmatõus 15. juulil 1924 loodeküljelt (*Nordwestwand*). Nad olid esimesed, kes kasutasid abistamiseks jäänaelu (*Eisnägel*); nendest arenesid hiljem välja tänapäeval kasutatavad jääkruvid. Loodesein oli üks klassikalisi jääseinu Ida-Alpides; kuid jää on nüüdseks sulanud.

Asukoht ja ala
--------------

Großes Wiesbachhorn on peaaegu täielikult liustikest ümbritsetud. Põhjas on *Wielingerkees*, kirdes voolab *Sandbodenkees* idasuunas ja alla *Sandbodenile* ja edasi Fuscher Achesse. Lõunas asub *Teufelsmühlkees* ja läänes *Kaindlkees*. Oluline naabermägi põhjas, mida eraldab *Sandbodenscharte* tuulevlõhe (3211 m), on *Kleines Wiesbachhorn* (3286 m). Edelas, teisel pool *Wielingerschartet* (3265 m), Kaindlkeesi ja Teufelsmühlkeesi liustike vahel asub kaks tippu, Hinterer Bratschenkopf ja Vorderer Bratschenkopf (vastavalt 3413 ja 3401 m). Läänes langeb maapind Mooserbodeni veehidlani, idas *Fuscher Tali*. Lähim oluline asula on Fusch an der Großglocknerstraße, linnulennult u. 10 km põhjas.

Mäkketõusud
-----------

Algselt Fuschi talunike poolt 18. sajandi lõpus kasutatud marsruuti kasutatakse tänapäeval harva. See kulgeb Ferleitenist ja võtab 3,5 tundi jõuda Schwarzenbergi hütini ning siit veel 4 tundi Bratschenkopfi tippudest mööda Horni tippu. Tavaline tänapäevane mäkketõusude alguspunkt on Heinrich Schwaiger Haus. Sealt kulgeb tavapärane marsruut üle *Oberen Fochezkopfi* ja piki *Kaindlgrati* harja tipuni u. 3 tundi. Teekonna keskmises osas on 35° kaldega firniserv (*Firnschneide*), kaljulõigud on hinnatud UIAA I raskuskategooriaks. Klassikalised marsruudid üle 500 m kõrguse loodeseina nõuavad jääl ronimise oskusi, mis on võimelised toime tulema kuni 60° tõusudega.

* Wiesbachhorni rühm, põhjast üle Kitzbühler HorniWiesbachhorni rühm, põhjast üle Kitzbühler Horni
* Großes Wiesbachhorni tipp on Fuscher Ache orust üle 2400 m kõrgemalGroßes Wiesbachhorni tipp on Fuscher Ache orust üle 2400 m kõrgemal
**Age Värv** (sündinud 1. juulil 1974) on eesti õigusteadlane, Tartu Ülikooli võlaõiguse dotsent ning õigusteaduskonna asedirektor. 

Tema teaduslik uurimishuvi on intellektuaalomandi ja võlaõiguse seosed, ärisaladuse kaitse, võrdlev eraõigus ja õigusharidus.

Haridustee
----------

Age Värv on lõpetanud Toila Keskkooli (kuldmedaliga) ning õppinud Tartu Ülikoolis norra keelt ja õigusteadust. 1997. aastal lõpetas ta Tartu Ülikooli õigusteaduskonna, 1998. aastal sai ta rahvusvahelise äriõiguse magistrikraadi (LLM) Kesk-Euroopa Ülikoolist ning 2013. aastal kaitses Tartu Ülikoolis doktoritööd teemal "Kulutuste kondiktsioon: teise isiku esemele tehtud kulutuste hüvitamine alusetu rikastumise õiguses" (juhendaja Martin Käerdi).

Töökäik
-------

Aastatel 1996–1998 oli Age Värv Justiitsministeeriumis rahvusvahelise õiguse osakonna nõunik, 1998–2002 kohtute osakonna arendustalituse juhataja ning 2002–2005 kohtute osakonna nõunik. 2005–2007 oli ta Sisekaitseakadeemia lektor ja eraõiguse õppetooli juhataja. 

Alates 2007. aastast töötab Age Värv Tartu Ülikooli õigusteaduskonnas, 2007–2010 töötas ta tsiviilõiguse assistendina, 2010–2015 tsiviilõiguse lektorina ning alates 2015. aastast on ta võlaõiguse dotsent. 

Alates 2016. aastast on Age Värv õigusteaduskonna asedirektor ning bakalaureuse- ja magistriõppe programmijuht.

Tunnustus
---------

2014 üliõpilaste riikliku teadustööde konkursi 2. preemia ühiskonnateaduste ja kultuuri valdkonnas doktoriõppe üliõpilaste astmes 

2015 Tartu ülikooli hea õpetamise grant 

2018 Tartu Ülikooli aumärk

Teadusorganisatsiooniline tegevus
---------------------------------

Age Värv on Eesti Juristide Liidu ja Eesti Akadeemilise Õigusteaduse Seltsi liige.

Viited
------

1. 1 2 3 4 5 6  "Eesti Teadusinfosüsteem. Age Värv". Vaadatud 10. oktoober 2020.
2. ↑  "Õigusteaduskonna asedirektor Age Värv pälvis Tartu Ülikooli aumärgi". 23. veebruar 2018. Originaali arhiivikoopia seisuga 13. juuni 2021.
3. ↑  "Tartu Ülikooli aumärgi kavalerid". *Tartu Ülikool*. Vaadatud 9.12.2022.

Välislingid
-----------

Age Värv Google Scholar lehekülg

Age Värv ResearchGate lehekülg

Age Värv Academia.edu lehekülg
**Tarbeklaas** oli aastatel 1940–1993 tegutsenud klaasitehas.

Tehas Tarbeklaas loodi 1940. aastal Tallinnas asunud ja natsionaliseeritud Johannes Lorupi klaasivabriku (1934–1940) baasil, Bekkeri 81/84. Tehase toodanguks sai õõnesklaas. Rõhku pandi rohkem utilitaarsele klaasile kui kunstilisele (sellest ka tehase nimetus). Lauanõude tootmisel kasutati peamiselt värvitut klaasi, kuid katsetati ka nn suitsuklaasi ja värviliste toonidega (roheline, roosa). 1953 võeti tööle esimese kunstnikuna Helga Kõrge. 

Tehases on kunstnikena töötanud veel Ingi Vaher, Mirjam Maasikas, Pilvi Ojamaa, Eino Mäelt, Tiia-Lena Vilde ja Elve Tauts. Aastatel 1981–1994 oli tehase peakunstnik Elve Tauts.

Eesti NSV Kergetööstuse Ministeeriumi tehase Tarbeklaas toodetav nomenklatuur sisaldas üle 300 nimetuse. Toodeti käsitsi puhutud, automatiseeritud tootmisliinil, pressklaasi ja tsentrifugaalmeetodil valmistatud lauanõusid ning lillevaase, lambiarmatuure, tuhatoose, karahvine, lõhnaõli- ja kölniveepudeleid ning teisi tooted. Dekooris kasutati lihvimis- ja graveerimistehnikat. Joogi- ja suveniirklaaside juures kasutati ka klaasimaalitehnikat, klaase kaeti ka dekooriga. Unikaalsete toodete valmistamisel kasutati värvilist klaasi ja mitmesuguseid kuumtöötlustehnikaid. 

Tehas turustas oma toodangut mitte ainult Eestis, vaid see oli väga nõutud ka Nõukogude Liidus, 1980. aastatel tehti tellimustöid Euroopasse ja Põhjamaadesse.

Pärast tehase likvideerimist annetati suur tootenäidiste kollektsioon Eesti Tarbekunsti- ja Disainimuuseumile.

Galerii
-------

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
*

Viited
------

1. ↑  Eesti NSV Kergetööstuse Ministeeriumi tehas, Kiir : EKP KK ja ENSV MN ajaleht Põltsamaa territoriaalse tootmisvalitsuse juures, nr. 26, 1 märts 1956

Allikas
-------

* Näituse "Tarbeklaasi kollektsioon 1960-ndatest aastatest kuni 1993. aastani" pressitekst, 14.02.1994