recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
‹ Kaart ajutiselt peidetud (?) ›
Lüübeki tänav Tartus, vaade Rüütli tänavalt. Vasemal Hugo Treffneri Gümnaasiumi hoone, paremal Jaani kirik, otse Academia Gustavia kunagine peahoone, oktoober 2012.
Lüübeki tänav, 2012
Lüübeki tänava silt ja mälestusmärgi infotahvel Hugo Treffneri Gümnaasiumi hoone seinal Lüübeki ja Rüütli tänava nurgal Tartus, 23. oktoober 2012.
**Lüübeki tänav** on 70 meetri pikkune jalakäijate tänav Tartu kesklinnas, Rüütli ja Jaani tänava vahel. 

Lüübeki tänavast ühele poole jäävad Hugo Treffneri Gümnaasiumi hooned, teisele poole Tartu Jaani kirik, ühegi hoone aadress ei ole Lüübeki tänaval. Tänav on paralleelne teiselt poolt Jaani kirikut algava Lutsu tänavaga, mis aga jätkub ka teisel pool Jaani tänavat.

Tänav sai nime Tartu Linnavolikogu otsusega 4. märtsist 2004. Nime andsid Jaani kiriku lõunaküljel asunud Lübecki kabel ja omaaegne tähtis hansalinn Lübeck Saksamaal.

Esimene nimevariant oli *Tornikuke tänav*, kuid sellest loobus volikogu nimekomisjon ajaloolase August Traadi ettepanekul. "Lübecki tänava nimi on seotud Hansa Liidu ajalooga ning sobib Tartus kahtlemata ainult ajaloolisesse vanalinna, kus mõnda teist nimeta tänavat ilmselt pole enam võimalik leida," soovitas nimekomisjoni tollane esimees Aadu Must. Algselt pakuti linnavolikogus välja nimekuju *Lübecki tänav*, kuid Tõnis Lukase ettepanekul eelistati eestipärast *Lüübekit*. Toetust ei leidnud ka Treffneri gümnaasiumi pakutud nimevariant *Treffneri põik*. Ajalooliselt pole selles kohas (ega mujalgi Tartus) varem Lüübeki tänavat olnud.

Viited
------

1. ↑  "Kesklinna linnaosas uuele planeeritud tänavale nime määramine" Riigi Teataja
2. ↑  "Miks?" Postimees 20. jaanuar 2005
3. ↑  Martin Hanson "Tartu - heade mõtete linn: Jaani kirik" Lõunaleht 07/07/2009
4. ↑  Tartu kesklinn võib saada Lübecki tänava Postimees 15. jaanuar 2004
5. ↑  Tartu saab Lübecki tänava Delfi/BNS 16. jaanuar 2004
6. ↑  Tartu Linnavolikogu istungiprotokollid 15.01.2004 ja 04.03.2004
7. ↑  Kuidas volinikud uuele tänavale nime panid Postimees 19. jaanuar 2004

Välislingid
-----------

* Tartu kesklinn võib saada Lübecki tänava Postimees 15. jaanuar 2004
* Tartu saab Lübecki tänava Delfi/BNS 16. jaanuar 2004
* Kuidas volinikud uuele tänavale nime panid Postimees 19. jaanuar 2004
* "Kesklinna linnaosas uuele planeeritud tänavale nime määramine" Riigi Teataja, Tartu Linnavolikogu otsus 4. märtsist 2004
* "Lüübeki tänaval" YouTube, 8. oktoober 2010
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib apostlist, samanimeliste pühakute kohta vaata lehekülge Püha Andreas, eesnime kohta vaata artiklit Andreas (eesnimi).* |

---

Püha Andreas
Püha Andrease martüürium
Püha Andrease ristist ehk sidemetest Šotimaaga inspireeritud Venemaa merelipp
**Andreas** (õigeusu kirikus ka **Andreas Esikutsutu** või **Andreas Esmakutsutu**, kreeka keeles Πρωτόκλητος *Prōtoklētos*, kirikuslaavi keeles Андрей Первозванный *Andrei Pervozvannõi*; 1. sajandil Betsaidas – umbes aastal 60 Patrases) oli kristlik apostel, Peetruse vend ja Jeesus Kristuse esimesi jüngreid. 

Andreas sündis Uue Testamendi järgi kalamees Joona pojana Betsaidas Galileas. Enne Jeesuse kutsele järgnemist oli Andreas Ristija Johannese jünger. Andrease esimeseks misjonitööks oli tuua oma vend Siimon Jeesuse juurde. Siimon sai uueks nimeks Peetrus. Vennad ristiti Jordani jões. Jeesuse rändjutlustamise ajal elas ta koos vend Siimoniga Kapernaumis ning tegi misjonitööd Väike-Aasias ja Sküütias, oli pärimuse kohaselt Musta mere rannikul ja Dnepri jõe ääres ning jõudis lõpuks välja kuni praeguse Novgorodini. Praeguse Kiievi linna asukohal püstitas ta künkale risti ja ennustas sinna suure ristiusu keskuse teket. Seetõttu peetakse teda vene kiriku patrooniks ning Venemaa kaitsepühakuks**.** Hukati 62. aastal Patrases Ahhaias diagonaalristil (vt artiklit saltiir), mis saanud tema sümboliks: X – Andrease rist. 

Evangeeliumi järgi oli ta protokleet ehk esmakutsutu – üks esimesest neljast apostlist. Rooma kiriku kaanonis on ta Peetruse ja Pauluse järel kolmas apostel. Andreas on kaevurite patroon ning Kuldvillaku ordu ja Šotimaa kaitsepühak.

Eestis on pühale Andreasele pühitsetud Reomäe õigeusu kirik Saaremaal ning luterlikud Äksi kirik, Sangaste kirik ja Pilistvere kirik.

Vaata ka
--------

* Andresepäev

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Andreas** |
Juana
**Juana Nõdrameelne** (6. november 1479 Toledo – 12. aprill 1555 Tordesillas) oli formaalselt Kastiilia kuninganna alates 1504 kuni surmani.

Juana sündis Aragoni kuninga Fernando II ja Kastiilia kuninganna Isabel I kolmanda lapse ja teise tütrena. Tal oli veel kaks nooremat õde ja noorem vend – viimane suri kaheaastasena.

Tema vanem vend Juan suri 19-aastaselt, arvatavasti tuberkuloosi. Ta oli selleks ajaks jõudnud abielluda, kuid tema abikaasa Austria Margaretha sünnitas pärast oma mehe surma surnuna sündinud tütre. Teine poeg Pedro oli surnud juba varem. Vanemate pärija pidanuks olema Juana vanim õde Hispaania Isabella, kes aga suri 1498 27-aastaselt sünnitusel ja tema poeg Miguel da Paz suri 1500. Seetõttu, kui Isabella 1504 suri, päris Kastiilia trooni Juana.

Ta abiellus 1496 Philipp Ilusaga, kes oli Saksa-Rooma keisri Maximilian I ja Burgundia pärijanna Marie (1460–1481) poeg. Philipp oli Juanast aasta vanem. Nende abielu oli õnnetu Philippi truudusetuse ja intriigide tõttu. Philipp soovis ise Hispaania kuningaks saada, kuid seda trooni taotles ka Juana isa Fernando. Lõpuks saavutas Philipp oma tahtmise ja krooniti Felipe I nime all Hispaania kuningaks – võimalus, et trooni pärib Juana, ei tulnud üldse jutukski.

Philipp ja Juana said kuus last, kellest noorim sündis pärast mehe surma:

* Austria Eleonore (1498–1558)
* Karl von Habsburg (1500–1558)
* Austria Isabella (1501–1526)
* Ferdinand von Habsburg (1503–1564)
* Austria Maria (1505–1558)
* Hispaania Catarina (1507–1578)

Mõlemad pojad said keisriks ja kõik tütred kuningannaks. Kõik lapsed peale Maria said ka ise lapsi. Karli, Ferdinandi ja Isabella järeltulev sugu kestab tänapäevani.

1506 suri Felipe ootamatult, nähtavasti tüüfusesse, kuid on ka arvatud, et Fernando laskis ta mürgitada. Fernando nõudis Juanalt dokumendi allkirjastamist, et Juana loobub troonist Fernando kasuks, kuid Juana keeldus. Seejärel laskis Fernando Juana hulluks tunnistada ja paigutas ta Tordesillasesse Santa Clara kloostrisse. Formaalselt teda ei kukutatud, aga tal ei olnud enam mingit mõju ja Fernando kirjutas kuni surmani kõigile dokumentidele alla "mina, kuningas".

Fernando suri 1516. Ta oli abiellunud teist korda, aga sellest abielust sündinud ainus laps suri oma esimesel elupäeval ja trooni päris ikkagi Juana. Tema hulluse tõttu läks troon Juana vanemale pojale Karlile. Ametlikult jäi Juana oma poja kaasvalitsejaks kuni oma surmani 1555.

Kuivõrd Juana tegelikult hull oli, see on teadmata. Tänapäeva ajaloolased on oletanud nii melanhooliat, depressiooni, psühhoosi kui skisofreeniat. Poliitilised vaenlased võisid tema sümptomitega liialdada ja osalt võisid need tekkida pikaajalise eraldatuse tõttu kloostris. Juana järglastel oli märgatavalt sagedamini vaimuhaigusi kui statistilise keskmise järgi olema peaks, aga see võis tulla ka tema järeltulevates põlvkondades levinud lähisugulasabielude mõjust.
**Anna-Liisa Eller** (sündinud 13. septembril 1988) on eesti kandlemängija.

Anna-Liisa Eller alustas muusika- ja kandleõpinguid Tallinna Muusikakoolis Malle Vihuli juures. 2008. aastal lõpetas ta Georg Otsa nimelise Tallinna Muusikakooli. 2011. aastal lõpetas ta Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia bakalaureuseõppe ja 2014. aastal magistriõppe (*cum laude*) dotsent Kristi Mühlingu kandleklassis. 2013. aastal täiendas ta end Lyoni Kõrgemas Riiklikus Muusika ja Tantsu Konservatooriumis professor Yves Rechsteineri, Jean Marc Aymesi, Rolf Lislevandi, Angelique Mauilloni ja Pierre Hamoni juures ning 2013.–2014. aastal Trossingeni Muusikakõrgkoolis Rolf Lislevandi juures. 

Alates 2016. aasta sügisest jätkab Anna-Liisa Eller õpinguid Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia doktoriõppes (juhendajad professor Toomas Siitan ja Imbi Tarum).

Anna-Liisa Eller on saavutanud silmapaistvaid tulemusi konkurssidel nii Eestis kui ka välismaal.

2010. aastast töötab Anna-Liisa Eller Georg Otsa nimeline Tallinna Muusikakoolis ning alates 2016. aastast Tallinna Muusikakoolis kandleõpetajana.

Tema erihuvi on varajane muusika ja nüüdismuusika. Ta on esinenud arvukatel muusikafestivalidel Eestis, Leedus, Poolas, Hispaanias, Itaalias, Saksamaal, Norras ja Prantsusmaal, tehes nii solisti kui ka ansamblistina aktiivset koostööd nii eesti kui ka rahvusvaheliste ansamblitega Supersonus (2019. aasta juunis valmis ansambli esikplaat koostöös plaadifirmaga ECM), Kapsberger, Oni Wytars, Vox Clamantis, Floridante, Rondellus, The Bright Future Ensemble jt. 2021. aasta septembris valmis Anna-Liisa Elleril sooloplaat "Strings Attached. The Voice of Kannel" koostöös plaadifirmaga Harmonia Mundi.

Peale kandle esineb Anna-Liisa Eller ka käsitrummidel, plokkflöödil, torupillil ja psalteeriumil.

Tunnustus
---------

* 2021 Eesti Kultuurkapitali helikunsti sihtkapitali aastapreemia (kandle hääle sidumise eest baroki ja nüüdiskõlailmadega sooloplaadil „Strings Attached")

Viited
------

1. 1 2 3  Doktorikontsert. Anna-Liisa Eller (kannel). Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia veebisait.
**Joseph Mathias Kovacs** (sündinud 28. juunil 1989 Pennsylvania osariigis Bethlehemis) on USA kuulitõukaja, kahekordne maailmameister.

Kovacs tuli 2015. aasta maailmameistrivõistlustel Pekingis maailmameistriks, tõugates parimal katsel tulemuseks 21.93 m. 2016. aasta suveolümpiamängudel Rio de Janeiros võitis ta 21.78-ga kaasmaalase Ryan Crouseri järel hõbemedali. 2017. aasta maailmameistrivõistlustel Londonis võitis ta hõbeda uusmeremaalase Tom Walshi järel. 2019. aasta maailmameistrivõistlustel Dohas tuli ta teist korda maailmameistriks MM-rekordiga 22.91. Tokyo olümpiamängudel tõukas Kovacs 22.65 ning oli olümpiarekordi 23.30 püstitanud Crouseri järel teine. 2022. aasta maailmameistrivõistlustel Eugene'is tõukas ta 22.89 ning võitis maailmameistrivõistluste rekordi püstitanud Crouseri järel hõbeda.

2023. aasta maailmameistrivõistlustel Budapestis võitis Kovacs Crouseri ja Leonardo Fabbri järel pronksmedali.

Tema isiklik rekord kuulitõukes on välitingimustes **22.91**, mis on püstitatud 2019. aasta maailmameistrivõistlustel Dohas, ja sisetingimustes **22.05**, mis on püstitatud 2021. aastal Genfis. Tulemusega 22.91 jagab ta Alessandro Andreiga kõigi aegade edetabelis neljandat kohta.

Isiklikku
---------

Joe Kovacs on ungari päritolu. Ta on lõpetanud 2011. aastal Pennsylvania Osariigi Ülikooli energiamajanduse ja rahanduse erialal. Tema abikaasa on ka tema treener, endine kuulitõukaja Ashley Kovacs.

Välislingid
-----------

 Joe Kovacs – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
* Joe Kovacs Rahvusvahelise Kergejõustikuliidu kodulehel Muuda Vikiandmetes

| * v
* r
Meeste kuulitõuke maailmameistrid |
| --- |
| 
1983: Edward Sarul • 1987: Werner Günthör • 1991: Werner Günthör • 1993: Werner Günthör • 1995: John Godina • 1997: John Godina • 1999: C. J. Hunter • 2001: John Godina • 2003: Andrei Mihnevitš • 2005: Adam Nelson • 2007: Reese Hoffa • 2009: Christian Cantwell • 2011: David Storl • 2013: David Storl • 2015: Joe Kovacs • 2017: Tomas Walsh • 2019: Joe Kovacs • 2022: Ryan Crouser • 2023: Ryan Crouser |
Ceyhun Bayramov (2018)
**Ceyhun Bayramov** (aserbaidžaani keeles *Ceyhun Əziz oğlu Bayramov*; sündinud 25. juunil 1973 Bakuus) on Aserbaidžaani majandusteadlane ja jurist. Ta oli aastatel 2018–2020 Aserbaidžaani haridusminister, 16. juulist 2020 on ta Aserbaidžaani välisminister.

Ta sündis aastal 1973 Bakuus. Pärast keskkooli lõpetamist asus ta õppima Aserbaidžaani Riikliku Majandusülikooli majandusteaduskonda. Seejärel lõpetas ta Bakuu Riikliku Ülikooli õigusteaduskonna.

Aastatel 1996–2000 töötas ta Aserbaidžaani maksude ministeeriumis. Aastatel 2000–2002 töötas ta juristina, aastatel 2002–2013 juhtis ta justiitsfirmat "OMNİ".

30. maist 2013 kuni 12. augustini 2013 töötas ta Aserbaidžaani haridusministeeriumis ministeeriumi kantselei direktorina. 12. augustil 2013 määrati ta Aserbaidžaani presidendi İlham Əliyevi korraldusega Aserbaidžaani aseharidusministriks. Seoses haridusministri Mikayıl Cabbarovi üleminekuga teisele tööle määrati ta 23. aprillist 2018 Aserbaidžaani presidendi İlham Əliyevi korraldusega Aserbaidžaani haridusministriks

16. juulil 2020 määrati ta Aserbaidžaani presidendi İlham Əliyevi korraldusega Aserbaidžaani välisministriks.

Isiklikku
---------

Ta on abielus ja tal on kaks last.
**Siim Saidla** on eesti ajakirjanik ja kirjastaja.

Ta on olnud ajakirjade kirjastuse Presshouse meediadirektor ja aastatel 2004–2009 ka juhatuse liige. 

2007. aastal asutas kirjastuse Fookus Meedia, mis andis eelkõige välja elulooraamatuid (teiste seas Urmas Otist, Eino Baskinist, Katrin Karismast ja Anne Veesaarest). Aastatel 2011–2019 oli ta ajakirja Tiiu kirjastaja. Ta on olnud ka ajakirjade Maret, Mood, Elukiri ja Tervisetark kirjastaja.

2015. aastal asutas ta koos tehnoloogiaajakirjanik Henrik Roonemaaga portaali Geenius.ee. 2021. aasta detsembris müüsid Roonemaa ja Saidla Geeniuse Tallinna börsil noteeritud Baltimaade suurimale meediakontsernile Ekspress Grupp. 2023. aastani töötas Saidla Geeniuse portaale kirjastava Geenius Meedia juhatuse liikme ja tegevjuhina.

2023. aastal asutas Saidla Ehituslehe ja on selle peatoimetaja.

Viited
------

1. ↑  "e-Äriregister – Osaühing Presshouse". *ariregister.rik.ee*. Vaadatud 14. oktoobril 2023.
2. ↑  "Raamatud | Fookus Meedia". *fookusmeedia.ee*. Vaadatud 16. oktoobril 2023.
3. ↑  "Fookus Meedia", *Vikipeedia*, 9. detsember 2020, vaadatud 16. oktoobril 2023
4. ↑  "Ettevõttest". *Geenius*. Vaadatud 19. septembril 2023.
5. ↑  ERR (17. detsember 2021). "Ekspress Grupp ostab Geenius Meedia". *ERR*. Vaadatud 19. septembril 2023.
6. ↑  "e-Äriregister – Geenius Meedia OÜ". *ariregister.rik.ee*. Vaadatud 19. septembril 2023.
7. ↑  "Siim Saidla". *Ehitusleht*. 16. september 2023. Vaadatud 19. septembril 2023.
**Viktor-Leonhard Väin** (sündinud **Viktor-Leonhard Veidenbaum**; 27. aprill 1904 Nõmmküla vald, Järvamaa – 2. mai 1936 Tartu) oli Eesti sõjaväelane (aastast 1929 vanemallohvitser) ja piirivalvur.

Ta teenis Eesti sõjaväes vabatahtlikuna 12. jaanuarist kuni 12. maini soomusrongil nr. 4 ja kuni 23. juunini 1920 soomusrongil Kapten Irv.

5. aprillil 1925 võeti ta sundaega teenima ja määrati 5. jalaväerügementi. 25. septembril 1925 lõpetas Viktor Väin Kaitsevägede Ühendatud Õppeasutiste Allohvitseride kooli ja ülendati kapraliks. Sundajateenistusest vabastati ta 26. aprillil 1926.

1. detsembril 1926 astus Viktor Väin teenistusse üleajateenijana. Teenis Harjumaa rahvaväe ülema asutuses, 10. jalaväerügemendis, Scouts üksikus jalaväepataljonis, Mereväe ekipaažis ja Auto-tanki rügemendis. Lõpetas 1929 kehalise kasvatuse kursuse ja 1933 üleajateenijate täienduskursuse. Kõrgendati 1928 nooremallohvitseriks ja 1929 vanemallohvitseriks.

1. augustil 1934 astus Viktor Väin üleajateenijana piirivalve teenistusse, kus ta oli Tallinna jaoskonna Jägala-Jõesuu rajooni kordoniülema kohustetäitja, Petseri jaoskonna Õpperajooni kordoniülem ja alates 1. aprillist 1936 Tallinna jaoskonna kordoniülem.

Viktor Väin suri Tartu Ülikooli kliinikus pimesoolepõletiku tagajärjel. Teda jäi leinama abikaasa kahe alaealise lapsega.

Kirjandus
---------

* R. U. Vanem-allohvitser Viktor Väin †. Sõdur, 10. juuni 1936, nr. 22-23, lk. 593.
**Hanson** on perekonnanimi.

Ameerika Ühendriikides oli perekonnanime Hanson kandjaid 2014. aastal üle 149000 isiku. Inglismaal oli sellenimelisi isikuid üle 16900, Kanadas üle 10600 ja Nigeerias üle 10000 isiku.

Statistika Eestis
-----------------

2023. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Hanson 373 inimesel: 167 mehel ja 206 naisel. Perekonnanimede levikult oli Hanson meeste puhul 395. kohal ja naiste puhul 324. kohal. Kõige levinum oli perekonnanimi Hanson vanuserühmas 0–4, kus neid on 10 000 elaniku kohta 4,21. Nimi oli kõige sagedasem Pärnu maakonnas, kus sellist nime kandis maakonna 10 000 elaniku kohta 9,47 inimest.

19. sajandi algul pandi pärisorjusest vabastamise käigus talupoegadele Läänemaal Märjamaa ja Varbla kihelkonnas; Pärnumaal Karksi, Vändra ja Pärnu-Jaagupi kihelkondades; Harjumaal Kose, Hageri ja Keila kihelkondades; Viljandimaal Paistu kihelkonnas; Virumaal Väike-Maarja kihelkonnas; Tartumaal Tartu-Maarja kihelkonnas ning Järvamaal Ambla kihelkonnas 13 korral nimeks Hannson ja Hansohn (norm. Hanson).

Nimede eestistamisel vahetati perekonnanimi Hanson aastatel 1935–1940 90 korral ära. Uutest võetud perekonnanimedest olid populaarsemad Alliksaar (3), Altvälja (2), Hainlo (2), Hansalu (5), Hanso (3), Heinsoo (3), Tammjärv (2), Toome (2), Vahemäe (5), Väliots (3).

Nime kandjaid
-------------

* Esther Hanson, eesti pianist (1919–2013)
* Eve Hanson, eesti moedisainer (1969–)
* Hedvig Hanson, eesti laulja (1975–)
* Kaur Hanson, eesti turunduspraktik (1969–)
* Margus Hanson, eesti poliitik (1958–)
* Novella Hanson, eesti muusik ja lauluõpetaja (1953–)
* Paul Hanson, eesti sõjaväelane (1893–1942)
* Raimu Hanson, eesti ajakirjanik (1957–)
* Rein Hanson, eesti ajakirjanik ja filmimees (1948–2012)

Viited
------

1. ↑  Hanson Surnames. Vaadatud 31. jaanuar 2024.
2. ↑  Statistikaamet: Nimede statistika. Hanson Vaadatud 31. jaanuar 2024.
3. ↑  Onomastika andmebaas. Nimede panemine: Hanson.
4. ↑  Onomastika andmebaas. Nimede eestistamine: (vana nimekuju): Hanson.

Välislingid
-----------

* Hanson statistikaameti andmebaasis
**"Oceani kolmteist"** (inglise "Ocean's Thirteen") on 2007. aasta Ameerika Ühendriikide kriminaalkomöödia, mille lavastas Steven Soderbergh. 

Film on Soderberghi triloogia kolmas film, sellele eelnesid 2004. aasta "Oceani kaksteist" ja 2001. aasta "Oceani 11 – kõrged panused" ning mis algselt põhineb 1960. aasta filmil "Ocean's Eleven". 

Filmi iseloomustab suur peaosatäitjate hulk, kust võrreldes triloogia eelmise filmiga puuduvad Julia Roberts ja Catherine Zeta-Jones, aga lisandunud on Al Pacino, Ellen Barkin ja Eddie Izzard.

Süžee
-----

Danny Oceani (George Clooney) meeskond haub kättemaksu kasiinoomaniku Willy Banki (Al Pacino) vastu, kes meeskonnaliikmelt Reubenilt (Elliott Gould) oma osa investeeringust välja pettis, mille tagajärjelt Reuben südameinfarkti sai. Meeskond plaanib Banki hotelli ja kasiino avamise ära rikkuda ja mehe laostada. Eesmärgiks on kasiinomängulauad nii seada, et mängijad alati võidaks ja kasiino seega oma rahast ilma jääks. Lisaks plaanitakse hotelli maine ära rikkuda, takistades Banksil võitmast prestiižikat viie teemandi auhinda.

Plaan on nii suurejooneline, et meeskonnal saab raha enneaegu otsa ja nad peavad abi paluma rivaalitsevalt kasiinoomanikult Terry Benedictilt (Andy Garcia), kes aga vastutasuks nõuab, et meeskond varastaks tema jaoks Banki soetatud 250 miljoni dollarise teemantkaelakee, mille abil Banks viie teemandi akrediteeringu loodab saada. Oceanil, Rustyl ja Linusel ei jää muud üle kui nõustuda, kuigi ettevõtmine neile ülejõu käivana tundub.

Algab hoolikalt välja töötatud plaani täideviimine, kus igal meeskonnaliikmel on mängida oma roll.

Osatäitjad
----------

* George Clooney – Danny Ocean
* Brad Pitt – Rusty Ryan
* Matt Damon – Linus Caldwell/Lenny Pepperidge
* Andy Garcia – Terry Benedict
* Don Cheadle – Basher Tarr/Fender Roads
* Bernie Mac – Frank Catton
* Al Pacino – Willy Bank
* Casey Affleck – Virgil Malloy
* Scott Caan – Turk Malloy
* Eddie Jemison – Livingston Dell
* Shaobo Qin – Yen/Mr. Weng
* Carl Reiner – Saul Bloom / Kensington Chubb
* Elliott Gould – Reuben Tishkoff
* Michael Mantell – Dr. Stan
* David Paymer – The V.U.P.
* Luis Chavez – Nestor
* Eddie Izzard – Roman Nagel
* Ellen Barkin – Abigail Sponder

Välislingid
-----------

* "Oceani kolmteist" andmebaasis Box Office Mojo (inglise)
* Tutvustav reklaamplipp
* Andris Feldmanis. "Oceani kolmteist" on meelelahutuse põhjatu ookean. Eesti Päevaleht, 2. juuli 2007
* FILM: Oceani kolmteist/Ocean’s Thirteen. Blogi *Elu ei ole ainult karusselliga sõitmine…*, 31. juuli 2007
* Ocean's Thirteen (Oceani kolmteist) (2007). Blogi ancientboy sodipodi, 22. oktoober 2007
Kabala mõisa peahoone
**Kabala mõis** (saksa keeles *Cabbal* või *Kabbal*) oli mõis Pilistvere kihelkonnas Viljandimaal. Tänapäeval jääb mõisa ala Järva maakonda Türi valla territooriumile.

Ajalugu
-------

Kabala mõisa peahoone ehitas 18. sajandi II poolel parun Johannes (Hans) von Uexküll.

19. sajandi algul sai mõisa omanikuks Raadi mõisa majoraathärra, kreisimarssal Reinhold Wilhelm von Liphart. Hiljem on mõisa omanud Taubed ja Vietinghoffid.

Mõisa kolmekorruseline peahoone valmis 1774. aastal. Esimesel korrusel asusid majandusruumid (sealhulgas uusbarokses raamistuses Kabala mõisa omanike dekoratiivsete aaderdatud vapikilpide ja puitpaneelidest seinaga mõisniku kabinet), teisel korrusel esindus- ja eluruumid ning kolmandal korrusel keskrisaliidi kohal pealisehitis. Mõisas olid baroksed, reljeefsetest ja värvilistest kahhelkividest ahjud. Peahoone taga oli pärnaalleega ümbritsetud barokkaed.

Pärast peahoone valmimist hakati rajama vabakujunduslikus barokkstiilis parki, mis valmis 18. sajandi lõpus koos avara ovaalse esiväljakuga. Pargi hulka kuuluvad peahoone ees olevat kaks harilikku tamme.

Mõisa kõrvalhooned asetsesid poolkaares ümber pargi. Kõrvalhooneteks olid valitsejamaja, teenijatemaja ja laudad.

1891. aasta 4. veebruaril sündis Kabala mõisas eesti pikamaajooksja Jüri Lossmann.

1905. aasta sügisel oli Kabalas mõisnike omakaitse staap.

1923. aastast töötab mõisa peahoones Kabala kool, hiljem hakkas töötama ka lasteaed.

Ajalooliselt läbis mõisasüdant Türi–Viljandi maantee (praegu Türi–Arkma maantee), mis õgvenduste järel kulgeb paarsada meetrit lääne pool. 

Tänapäeval korraldatakse mõisa pargis kultuuriüritusi.

Mõisa kalmistu
--------------

Kalmistu jääb mõisa südamest linnulennult umbes 1,7 km kaugusele lõunakagusse.

Pildid
------

* Mõisa peahoone (praegu Kabala kool)Mõisa peahoone (praegu Kabala kool)
* TõllakuurTõllakuur
* AitAit
* AednikumajaAednikumaja
* Pargi piirdemüüridPargi piirdemüürid

Viited
------

1. 1 2  "Kabala Mõis / Tutvustus". *Turismiweb*. Reval Esten. Originaali arhiivikoopia seisuga 11. aprill 2019.
2. ↑  Aastad 1905/1906 Olustveres ja ümbruskonnas

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Kabala mõis (Pilistvere)** |

* "Kabala mõisa seintelt tulid välja 19. sajandi lõpust pärit maalingud" ERR, 18. aprill 2023

| * v
* r
Pilistvere kihelkond |
| --- |
| Kirik | 
Pilistvere kirik | Pilistvere kirik |
| Kirikumõis | 
Pilistvere pastoraat |
| Mõisad | 
Arussaare mõis • Eistvere mõis • Hermani mõis • Imavere mõis • Jalametsa mõis • Kabala mõis • Kõo mõis • Laimetsa mõis • Loopre mõis • Ollepa mõis • Võrevere mõis |
**Haava** on eesti perekonnanimi.

Statistika
----------

2023. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Haava 112 inimesel: 53 mehel ja 59 naisel. Perekonnanimede levikult oli Haava meeste puhul 1940. kohal ja naiste puhul 1898. kohal. Kõige levinum oli perekonnanimi Haava vanuserühmas 10–14, kus neid oli 10 000 elaniku kohta 1,83. Nimi oli kõige sagedasem Jõgeva maakonnas, kus sellist nime kandis maakonna 10 000 elaniku kohta 2,53 inimest.

Nimede eestistamisel võeti perekonnanimi Haava aastatel 1935-1937 kasutusele kaheksal korral isikute poolt, kes kandsid varem nime Haavman, Haavmann, Habenichts, Johanson, Lambakahar, Neihaus, Neuhaus ja Siimsen.

Nime kandjaid
-------------

* Anna Haava, eesti luuletaja (1864–1957)
* Maire Haava, eesti laulja (1962–)

Viited
------

1. ↑  Haava Surnames. vaadatud 18. jaanuar 2024.
2. ↑  Statistikaamet: Nimede statistika. vaadatud 18. jaanuar 2024.
3. ↑  Onomastika andmebaas. Nimede eestistamine: (uus nimekuju): Haava.

Välislingid
-----------

* Haava statistikaameti andmebaasis
Vaade Rosona jõele (2008)
Rosona jõgi Vanaküla juures (1914)
**Rosona** (vene *Россонь* ehk *Россона*) on jõgi Leningradi oblastis Kingissepa rajoonis. Jõe pikkus on 27 km.

Rosona jõgi ühendab Narva jõge Lauga jõega ja on seetõttu vaadeldav nii Narva jõe lisajõena kui Lauga jõe haruna.

Rosona kulgeb edela-kirde suunas. Jõe ääres on mitu endist ingeri küla – Saarküla, Väiküla, Karstula, Kallivere, Vanaküla, Volkovo (Sutela).

Jõe edelaots suubub Narva jõkke selle suudme lähedal (700 m kaugusel). Saarküla piirkonnas on mitu jõesaart. Jõgi on ühe haru kaudu ühenduses Vaikse järvega. Kirdeotsas Rosona jõgi hargneb, põhjapoolse haru nimi on Mertvitsa jõgi. Mõlemad harud suubuvad Lauga jõkke.

Rosona on tuntud bifurkatsiooninähtuse poolest. Kui Lauga jões on suurvesi, voolab Rosona Laugast Narva poole. Kui Lauga jões on madal veeseis ja Narva lahes kõrge veeseis, voolab Rosona Narvast Lauga poole. Voolu kiirus on väike. Jõgi on laevatatav kogu pikkuses.

Ajalugu
-------

Aastatel 1920–1940 kuulus Rosona jõgi kuni Mertvitsa hargnemiseni Eesti Vabariigi koosseisu, jäädes Narva valla territooriumile osana Viru Ingerist. Tartu rahu järgne piir kulges mööda Mertvitsa jõge.

Rosona jõe kohta on kasutatud ka nimevariante Rossoni, Rosoona (eesti keeles), Rosson (vene keeles), Rosonajoki (soome keeles).

Viited
------

1. ↑  Virve Orav. "Matkateed Narva lähistel ehk Vaivara radadel". Tallinn: Olion, 1991, lk 86–90
**Erik Linnolt** (enne eestistamist 1935 **Erik Mihelson**; 10. jaanuar 1920 Kaluga kubermang, Venemaa – 4. oktoober 2015 Farmington, Connecticut, USA) oli eesti psühhiaater ja eesti aktivist USA-s.

Ta sündis Kaluga kubermangus, kuid kasvas üles Pärnus. Ta õppis Pärnu 3. Algkoolis ja Pärnu 9. Algkoolis ning lõpetas aastal 1938 Pärnu Linna Poeglaste Gümnaasiumi. Seejärel õppis ta aastatel 1938–1939 Tondi sõjakoolis. Aastatel 1939–1943 õppis ta Tartu Ülikooli arstiteaduskonnas, kust ta värvati sundmobilisatsiooni käigus Saksa sõjaväkke Hilfswillige teenistusse.

Septembris 1944 põgenes ta väejooksikuna Pärnu kaudu väikeses kalapaadis Rootsi. Ta viibis paar kuud Ojamaa saarel, kuni leidis tööd ja kolis Stockholmi. Aastatel 1946–1951 õppis ta arstiteadust Stockholmis Karolinska Instituudis ja lõpetas selle meditsiinilitsentsiaadi kraadiga. Ta töötas õppeajal mitmel pool üle Rootsi vikareeriva arstina. Aastal 1951 siirdus ta Rootsist Kanadasse ja omandas arstilitsentsi Vancouveris Briti Columbia Ülikoolis internatuuri ja eksamite sooritamisega. Aastal 1954 siirdus ta psühhiaatria erialale. Ta töötas aastani 1959 Vancouveris psühhiaatrina. Aastal 1959 siirdus ta Kanadast USAsse. Seal töötas ta aastani 1996 (mil jäi pensionile) Hartfordis eravaimuhaiglas (*Mental Health Center in Hartford. The Institute of Living*). 

Ta oli aastatel 1957–1958 Vancouveri Eesti Seltsi esimees.

Isiklikku
---------

Ta abiellus 15. oktoobril 1949 kirjaniku, näitleja ja lavastaja Asta Willmanniga (1916–1984).

Kirjandus
---------

* Helbe Merila-Lattik. Eesti arstid 1940–1960, lk 532

Välislingid
-----------

* Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918-1944
*
Stryki suguvõsa aadlivapp
**Leonhard Gottlieb Karl von Stryk** (vene keeles *Л. В. фон Штрик*) (3. veebruar (vkj) 1834 Liivimaa – elas 1882. aastast Dresdenis) oli baltisaksa päritolu ajaloolane ja kirjanik.

Elulugu
-------

Ta põlvnes nimekast baltisaksa aadlisuguvõsast. Tema isa oli Liivimaa maanõunik ja Liivimaa konsistooriumi president Wilhelm von Stryk (1803–1890) Kriimani mõisast ja ema Eleonora von Mensenkampff (1798–1876). 1853–1856 tudeeris Tartu ülikoolis õigusteadust ja lõpetas stuudiumi õigusteaduse kandidaadi kraadiga. Järgnevalt oli tegev Liivimaa krediidiseltsis, kus oli esmalt eesti distrikti direktsiooni teine ja seejärel aastatel 1867−1882 esimene sekretär. 1882. aastal asus elama Saksimaale Dresdenisse. Alates 1884. aastast ei kuulunud enam Liivimaa rüütelkonda.

Teosed
------

* *Livländische Güter-Geschichte* (1876)
* *Beiträge zur Geschichte der Rittergüter Livlands*. Erster Teil. Der ehstnische District mit vier karten (1877)*,*
* *Beiträge zur Geschichte der Rittergüter Livlands*. Zweiter Teil. Der lettische District (1885)

Perekond
--------

Stryk abiellus Tartus 21. detsembril 1876 Võnnu lähedal Katrīnmuiža mõisas sündinud vabapreili Amalie Aline von Fölkersahmiga (1850–1914), kes oli Eugen von Fölkersahmi (1809–1883) ja vabapreili Maria Constantia von Vietinghoff-Scheeli tütar ning Liivimaa tsiviilkuberneri Georg Friedrich von Fölkersahmi pojatütar.

Tema vanaisa oli Kriimani ja Keeri mõisaomanik Leonhard Friedrich von Stryk (1763–1808), kes teenis Venemaa sõjaväeteenistuses välja kindralmajori aukraadi ja oli Butõri musketäripolgu ülem.

Viited
------

1. ↑  Genealogisches Handbuch der baltischen Ritterschaften. Teil: Livland. Bd I. Görlitz: Verlag E. U. Starke, 1929, lk 145 .
2. ↑  Hasselblatt, Arnold. Album Academicum der Kaiserlichen Universität Dorpat. Dorpat: C. Mattiesen, 1889. Nr 442 .
3. ↑  Genealogisches Handbuch der baltischen Ritterschaften. Teil: Kurland. Bd. I. Görlitz: 1939, lk 253.
4. ↑  Genealogisches Handbuch der baltischen Ritterschaften. Teil: Livland. Bd I. Görlitz: Verlag E. U. Starke, 1929, lk 145 .
5. ↑  Genealogisches Handbuch der baltischen Ritterschaften. Teil: Livland. Bd I. Görlitz: Verlag E. U. Starke, 1929, lk 144 .

Kirjandus
---------

* Kruus, Oskar. *Aeg atra seada. Kultuurilooline romaan*. 1986.

Välislingid
-----------

* Leonhard von Stryk veebisaidil "BBLD - Baltisches biografisches Lexikon digital"
Stuudio Merrie Melodies joonisanimatsioon "A Tale of Two Kitties" (Lugu kahest kiisust) 1942. aastast
Joonisfilmi "Litte Red Riding Hood" (1922) peetakse Walt Disney esimeseks animatsioonikatsetuseks
**Joonisanimatsioon** ehk joonisfilm koosneb paberile kantud piltide reast, mis kirjeldab teatavat liikumist selle järgnevate faaside kaupa. Siis salvestatakse need vertikaalkaamera või skanneri abil.

Ajalugu
-------

Joonisanimatsiooni esimesed versioonid ilmusid 19. sajandi lõpul, mil klaasplaatidele joonistati pilte. 19. sajandil olid teostel valdavalt üksikud autorid, kuid 20. sajandi algul kujunes see mitme autoriga tegevuseks, samal ajal lisandus animatsioonile heli ning liidriks tõusis Walt Disney stuudio. 1923. aastal koostas sakslannast nukunäitleja Lotte Reiniger koos oma animatsioonirühmaga ühe esimestest mitmeplaadilistest animatsiooniseadmetest ehk trikilaua (sks k *Tricktisch*), mida kasutati tema ühe tuntuma teose "Prints Ahmedi seikluste" filmimiseks. Mitmeplaadiline tehnika aitas lahendada animatsiooni probleeme liikumise ning stseeni sügavusega. 1930. aastatel tulid esimesed värvilised animatsioonid, 1934. aastal valmis esimene täispikk, värviline ja helindatud animatsioon "Lumivalgeke ja seitse pöialpoissi".

2000. aastateks on maailma juhtivaks joonisanimatsiooni tootjariigiks kujunenud Jaapan.

### Joonisfilm Eestis

Kaader Eesti filmist "Kutsu Juku seiklusi" (1931)
Eesti esimene joonisfilm oli 1931. aastal valminud "Kutsu Juku seiklusi".

Eesti joonisfilmitootmise rajajaks loetakse Rein Raamatut, kes asutas 1971. aastal Tallinnfilmi stuudios joonisfilmiosakonna, kus algul oli 14 inimest, 1980. aastatel aga 60 töötajat. Stiiliajalooliselt valmisid 1970. aastatel paljuski angloameerikalikust popkunstist mõjutatud teosed, mis teisalt erinesid läänes mõjusa Disney stuudio suunast selle poolest, et sihtrühmaks ei olnud ainult lapsed.

Vaata ka
--------

* animatsioon
* animafilm

Viited
------

1. 1 2 3  Andreas Trossek (19.3.2021). "Rein Raamat 90: maalikunstist filmimaailma ja ringiga tagasi". *Sirp*. Vaadatud 25.6.2022.
2. ↑  "Õppeaine 'Meistriklass: Joonisanimatsiooni arvutiprogrammid'". *ArtUn*. 2011. Vaadatud 25.6.2022.[*alaline kõdulink*]
3. ↑  Sergeant, Alexander (24. oktoober 2019). "Before Walt Disney, there was Lotte Reiniger – the story of the world's first animated feature". *The Conversation*. Vaadatud 25. juunil 2022.
4. ↑  "Snow White and the Seven Dwarfs". *TV Tropes*. 1. jaanuar 1970. Vaadatud 25. juunil 2022.
5. ↑  Laaniste, Mari; Laaniste, Mari (14. märts 2007). "Nišikultuuri massipealetung". *Eesti Ekspress*. Vaadatud 25. juunil 2022.
6. ↑  "Otseülekanne lõppenud: Eesti animatsiooni juubeliaasta konverents". *ERR*. 20. märts 2021. Vaadatud 25. juunil 2022.
7. ↑  Andreas Trossek (2009). "Eesti popanimatsioon 1973–1979: joonisfilmist lähikunstiajaloo kontekstis" (PDF). *Kunstiteaduslikke Uurimusi*. Vaadatud 25.6.2022.
Carl August Pezold, 1861-1867
**Carl August Pezold** (ka **Karl August Pezold**; 7. juuni/19. juuni 1826 Rakvere – 6. detsember/19. detsember 1904 Lihula) oli Eestimaa vaimulik.

Ta õppis aastatel 1840–1842 Tallinna Kubermangugümnaasiumis, aastatel 1843–1845 Tartus gümnaasiumis. Aastatel 1846–1850 õppis ta Tartu Ülikoolis majandust, aastatel 1850–1852 usuteadust. Töötas seejärel Võrus Heinrich Krümmeri erakoolis õpetajana ja Ohtus koduõpetajana. Ordineeriti 25. mail/6. juunil õpetajaks.

Ta oli aastatel 1858–1895 Märjamaa Maarja koguduse õpetaja, olles aastatel Maa-Lääne praostkonna praost. Lisaks oli ta aastatel 1858–1861 Kuuda õpetajate seminari inspektor.

Jäi aastal 1896 emerituuri, elas aastatel 1896–1900 Männikul, aastast 1900 elas ta Lihulas, kus ta ka suri.

Isiklikku
---------

Ta oli kaks korda abielus. Tema esimene abikaasa oli Wilhelmine Spindler (1838–1866), teine abikaasa oli Arminia Anna Elisabeth Spindler (1835–1893, esimese abikaasa õde); nende isa Georg Wilhelm Spindler oli Haljala Püha Mauritiuse koguduse õpetaja. Abikaasade vend Bernhard Justus Thomas Spindler oli Lihula ja Kirbla Püha Nikolause koguduse õpetaja, teine abikaasade vend Nikolaus Friedrich Hermann Spindler oli Harju-Madise ja Harju-Risti koguduse õpetaja. Tema poeg (esimesest abielust) Wilhelm Dietrich Pezold oli Lihula ja Kirbla koguduse õpetaja. Tema tütre Käthe abikaasa Wilhelm Eugen Leonhard Kentmann oli Kullamaa Püha Johannese koguduse õpetaja ja Eestimaa kindralsuperintendent, teise tütre Anna Marie abikaasa Woldemar Reinhold Kentmann oli Kuusalu Laurentsiuse koguduse õpetaja.

Viited
------

1. ↑  Liivi Aarma Põhja-Eesti vaimulike lühielulood 1525–1885 Tallinn 2007
2. ↑  Die Pastoren des Konsistorialbezirk Estland 1885–1919. Böhlau Verlag Köln Wien
**Ernst Gotthard von Manteuffel/Mannteuffell** (14. veebruar 1801 Tartu – 20. märts 1880) oli baltisaksa mõisnik. Teenis Venemaa keiserlikus armees välja kammerjunkru, ratsakaardiväe korneti, kaardiväe staabirittmeistri ja hiljem kaardiväe leitnandi auastme.

Pärast vanema venna krahv Gotthard Johanni (1795–1849) surma sai Kudina ja Saare mõisa krahvist Manteuffelite vara (s.h ka Tallinnas Toompeal Rahukohtu 1 ning Tartus Raekoja plats 3 maja) ning Puurmani, Härjanurme, Jõgeva ja Pakaste majoraatmõisa omanik. Ernst Gotthard algatas Puurmani uue härrastemaja projekteerimise ja ehitamise. Tema ajal rajati Saare mõisa uus kivist tuuleveski, mõisasüdamesse hulk kõrvalhooneid ning Tartusse Karlova uulitsasse (Kalevi tänav 17) üürikorteritega kivist elamu.

Krahv Mannteuffell koos pojaga tegi kõik selleks, et loodav raudtee nende mõisamaid läbiks, ning kavandasid rongijaama Jõgeva mõisasüdamest mõne kilomeetri eemale, kuhu lasid välja ehitada rongiliiklusega seotud teenindusstruktuuri. Sai alguse Jõgeva linna kujunemine.

Ernst Gotthard von Mannteuffell abiellus Kõue (Triigi) ja Kärsa mõisa omaniku Christoph Heinrich von Breverni 16-aastase tütre Mathilde Johannaga. Paar elas Saare mõisas ja Tartu majas ning neil sündis seitse last: poeg Ernst Gotthard (II) ja kuus tütart.

Ernst Gotthard von Mannteuffell suri puhkuse ajal Itaalias Mentonis 20. märtsil 1880. Tema poeg Ernst Gotthard (II) von Mannteuffell tõi isa kirstu Saarele ning krahv maeti tema enda loodud Saare mõisa surnuaiale vabasurma läinud tütre Olga kõrvale.

Kirjandus
---------

* Marika Jürgenson "Saare mõisa Mannteuffellid" (239 lk), Menu Meedia, 2019.
Kriimani mõisa peahoone esikülg 2017. aastal
Kriimani mõisa peahoone tagakülg 2017. aastal
**Kriimani mõis** (saksa keeles *Brinkenhof*) oli rüütlimõis Võnnu kihelkonnas Tartumaal. Tänapäeval jääb mõisasüda Kastre valda.

Ajalugu
-------

Kohta on esmamainitud 1582. aastal kui Dietrich Brinckeni mõisat (*Dwor Dytrycha Brynka,* 1584 *Brynkow*, 1588 *Brink Moyze*, 1591 *Folwark Brynk Moyza*). Mõisa saksakeelne nimi Brinkenhof ongi tuletatud selle perekonna järgi. 1640. aastal müüs Martin Brincken mõisa Dietrich Riegemannile. Riegemannide valduses oli mõis Rootsi ajal ning nende nimest tuleneb mõisa eestikeelne nimi (teadaolevalt esimest korda eesti keeles mainitud 1715. aastal *Rimanni* mõisana). Pärast Põhjasõda on mõisa omanikeks olnud Kawerid, Gavelid, Boettigerid, Rosenid, Blanckenhagenid ja Strykid. 1882. aastal ostis Strykidelt Kriimani mõisa Ahja mõisnik Alexander von Brasch, kelle pärijatelt omandas selle 1909. aastal parun Hans von Tiesenhausen. Hans von Tiesenhausen müüs mõisa 1916. aastal Tallinna kodanik Selma Eldringile, kellelt see võõrandati Eesti Vabariigi maareformi käigus. 

Vabadussõja järel tükeldati Kriimani mõisa maad asundustaludeks ning jagati paljude tol ajal mõisas töötanud tööliste ja moonakate vahel. Nii pandi alus Kriimani järve ja mõisat ümbritsevale külale (Variku, Hallika, Oru, Kalda, Savikoja jne asundustalud). Kriimani mõisasüda aga anti Vabadussõjas Eesti riigile osutatud teenete eest 1921. aastal sanitaar-kindralmajor Aleksander Paldrokile. 1935. aastal ostis mõisa Tartu suurärimees Karl Jänes.

2022. aastal ilmus Eda Kalmre sulest raamat "Kriimani kriimud lood. Mõis ja saja-aastane küla".

Mõisaansambel
-------------

Mõisasüda asub Kriimani järve kaldal. Ühekorruseline puidust peahoone oli kasutusel valla sotsiaalmajana, viimased aastad on seisnud tühjalt. Enamik kõrvalhooneid on hävinud või tundmatuseni ümber ehitatud. Mõisas tegutseb Kastre vallavalitsuse nõusolekul Kriimani Küla Selts, kes on mõisa juurde paigaldanud ka mõisa ajalugu kirjeldava infotahvli ning mälestuspingid Aleksander Paldrokile ja Karl Jänesele.

Kriimani mõisa juurde kuulusid Kulkna ja Roiu karjamõis.

Viited
------

1. 1 2  Kriimani mõis - 1363. Fondiloend (vaadatud 5. augustil 2013)
2. 1 2  Mõisast mõis.ee portaalis (vaadatud 5. augustil 2013)

Kirjandus
---------

* EAA, f. 1363. Kriimani mõis.
* Maiste, Juhan. Nutt, Nele. *Tartumaa mõisad*. Näituse "Kaotatud paradiis" kataloog. − Eesti Põllumajandusülikool. Maastikuarhitektuuri eriala toimetised II. Balti villa rustica II. Tartu: 2005. Lk 41.

Välislingid
-----------

* Kriimani mõis Mõisate ülevaated (1976-1978)
* Kus oli õiglus ehk Kriimani mõisa võõrandamise lugu, Eesti Elu, 25. august 2014.
* , Tartu Postimees, 21. august 2017.
* , Tartu Postimees, 20. august 2018.

Võnnu kirik
Võnnu kihelkond

**Kirik**: Võnnu  

**Mõisad**: Ahja mõis | Issaku mõis | Kaagvere mõis | Kiidjärve mõis | Kriimani mõis | Kurista mõis | Kõnnu mõis | Leevi mõis | Lootvina mõis | Mäksa mõis | Poka mõis | Rasina mõis | Sarakuste mõis | Tammepee mõis | Uue-Kastre mõis | Vana-Kastre mõis | Vastse-Kuuste mõis
**Nikolai Nikolajevitš Matussevitš** (vene keeles Николай Николаевич Матусевич; 10. aprill 1879 Mõkolajiv, Hersoni kubermang, Venemaa Keisririik) – 27. mai 1950 Leningrad, Vene NFSV, Nõukogude Liit) oli vene mereväelane (insener-viitseadmiral), Arktika uurija, hüdrograaf ja geodeet, professor.

Ta oli viitseadmiral Nikolai Matussevitši poeg. Lõpetas Peterburis Nikolai mereväeakadeemia. Teenis mereväes. Vahepeal lahkus teenistusest ja lõpetas Peterburi ülikooli füüsika-matemaatikateaduskonna. 1909. aastal naasis teenistusse. Teostas hüdrograafilisi mõõdistustöid Valges meres ja juhtis uurimistöid Kara meres ja Muurmani rannikul. 1923. aastal organiseeris ta Severnaja Zemlja saarestikus meteojaama, mille baasil aasta hiljem loodi polaargeofüüsikaline observatoorium.

1931. aastal sai Matussevitš Leningradis asunud Vorošilovi-nimelise mereväeakadeemia professoriks. 1936. aastal anti talle 2. järgu insener-flagmani auaste. Aastatel 1935–1945 oli ta hüdrograafia ja 1943–1945 laevajuhtimise kateedri ülem. 1939. aastal ülendati ta 1. järgu flagmaniks. 1940. aastal, kui flagmani auastmed kaotati, sai ta rannakaitse teenistuse kindralleitnandi auastme. 1944. aastast oli ta insener-viitseadmiral. 1947. aastal läks ta erru. Samal aastal valiti ta NSV Liidu Geograafiaseltsi asepresidendiks.

Tunnustus
---------

* 1912 – valiti Keiseliku Vene Geograafiaseltsi liikmeks
* 1944 – Vene NFSV teeneline teadus- ja tehnikategelane
* 1944 – Tööpunalipu orden
* 1944 – Punalipu orden
* 1945 – Lenini orden

Hüdrograafialaev Nikolai Matussevitš

Mälestuse jäädvustamine
-----------------------

Severnaja Zemlja saarestikus asuva Oktoobrirevolutsiooni saare üks laht (Matussevitši fjord) on saanud nime Nikolai Matussevitši järgi. Tema auks on nimetatud ka kaks laeva, neist tuntum on hüdrograafialaev Nikolai Matussevitš.

Välislingid
-----------

* Foto
Allan Noormets keksleva kirikupapi rollis Tallinna Linnateatri 48. hooaja avamisel (2012)
Allan Noormets koos Jan Uuspõlluga
**Allan Noormets** (sündinud 9. veebruaril 1964) on eesti näitleja. 

Ta lõpetas 1982. aastal Tallinna 22. Keskkooli. Õppis aastatel 1982–1983 Tallinna Pedagoogilises Instituudis näitejuhtimist. Aastatel 1983–1985 teenis sundaega Nõukogude armees. Võeti 1985. aastal täiendava vastuvõtu korras vastu Tallinna Riikliku Konservatooriumi lavakunstikateedrisse, mille lõpetas 1988. aastal (13. lend). 

Aastatel 1988–1994 töötas Viljandi teatris Ugala. Alates 1994. aastast on Allan Noormets Tallinna Linnateatri näitleja. Mänginud ka seriaalides ("Wikmani poisid", "Õnne 13", "Riigimehed") ja filmides ("Õnnelind flamingo").

Tunnustus
---------

* 2019 Eesti Teatriliidu meeskõrvalosatäitja auhind
* 2023 Tallinna Linnateatri parima meespeaosatäitja auhind

Isiklikku
---------

Allan Noormets ei ole Andres Noormetsa vend.

Viited
------

1. ↑  "Rannavalve" paroodia naerutas Linnateatri hoovis sadu! Naera ka!, Delfi, 30. august 2012

Välislingid
-----------

* Allan Noormets Tallinna Linnateatri kodulehel
* Allan Noormets andmebaasis IMDb
**Foneetika** ehk **häälikuõpetus** on keeleteaduse osa, mille huviobjektiks on inimkõne kui heli, uuritavateks nähtusteks prosoodia ja segmentaalfoneemid ehk häälikud.

Foneetika uurimissuunad
-----------------------

* Segmentaalfoneetika uurib häälikute tämbrilisi erinevusi.
* Prosoodia uurib heli kõrgust, tugevust ja kestust.
* Hääldusfoneetika uurib seda, kuidas inimene heli tekitab.
* Tajufoneetika on psühholoogiateaduse osa, mis uurib, kuidas inimesed häälikutevahelisi erinevusi tajuvad, ning otsib allofoone.

Foneetikale lähedane teadus on fonoloogia. Neid eristab aspekt, millest kõnet uuritakse: foneetika uurib kõnet füüsikaliste meetoditega, fonoloogia aga otsib häälikusüsteemile sarnasusi keelesüsteemist.

Foneetika uurimistulemusi rakendatakse tänapäeval kõnesüntesaatorite ja kõnetuvastuse loomisel.

Foneetika Eestis
----------------

Eksperimentaalse foneetika rajajaid Eestis oli Georg Liiv. Eestis tegelevad foneetikaga Tartu Ülikool, TTÜ Küberneetika Instituut ja Eesti Keele Instituut. Ühiselt on välja töötatud eesti keele kõnesüntesaator.

Vaata ka
--------

* Foneemika ehk fonoloogia

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Tsitaadid Vikitsitaatides: **Foneetika** |

* Eesti keele kõnesüntesaator.
* The International Phonetic Alphabet, 2005
* The International Phonetic Alphabet, koos helifailidega
* IPA, The International Phonetic Association
**Ühistegevus** on sarnaste huvidega isikute koondumine, et teostada ühistegevuses osalejate individuaalsete huvide rahuldamist. 

Ühistegevus on sama vana kui inimkond, inimesed on läbi aegade üritanud oma isiklikke probleeme lahendada ühiselt olukorras, kus paljudel on samasugune probleem või eesmärk. Ühistegevus on õiglane, kui iga ühistegevuses osaleja saab kasu proportsionaalselt tema poolt antud panusele. 

Ühistegevuse üks kandvaid ideid on ühistu liikmete vajaduste rahuldamiseks omahinnaga teenuste osutamine. Majanduslike ühistute kaudu saab iga ühistu liige lisasissetulekut, mis parandab tema perekonna majanduslikku olukorda. Hästikorraldatud sotsiaalühistute kaudu saavad aga inimesed paremini rahuldada oma kultuurilisi, sotsiaalseid ja harrastusvajadusi. Heal tasemel ja mitmekülgse poliitilise ühistegevuse kaudu (erakondade kohalikud grupid) on võimalik paremini korraldada ka kohalikku omavalitsuslikku elukorraldust. Kohalikud inimesed, kes on liitunud poliitiliste erakondadega, saavad ise osaleda oma elu korraldamisel ja vahetult mõjutada külade, valdade, alevite ja linnade elu.

Ühistulistel ühendustel on oma piirkonnale suur mõju. Tänu ühistutele, mille liikmeteks on kohalikud elanikud, jääb kogu ühistegevuse kaudu teenitav raha kohalike elanike kätte, seega ka kohaliku elu edendamiseks. Kohalikke projekte võimaldavad finantseerida hoiu-laenuühistud. Kohalike ühistute puhul paraneb ka piirkonna tööhõive. Ühistutes leiavad sageli tööd ka need inimesed, kes ei ole ühistute liikmed-omanikud. Kuna maksudest laekub suur osa kohalike omavalitsuste eelarvesse, siis aitab seegi kaasa piirkonna arengule. Hästikorraldatud ühistegevuse kaudu on igal ühiskonna liikmel võimalik oma majanduslikku olukorda parandada ning aktiivselt osaleda ka sotsiaalelus ja poliitikas.

Eesti ühistegevusest
--------------------

* "10 aastat ühistegevust iseseisvas Eestis". Tallinn 1930
* "25 aastat piimanduslikku ühistegevust. Üleriikline Piimaühisuste Keskliit". Tallinn: Üleriikline Piimaühisuste Keskliit, 1933
* "10 aastat Üleriiklise Piimaühisuste Keskliidu tegevust : 1930-1939". Koostanud Leo Anderson. Tallinn: Üleriikline Piimaühisuste Keskliit, 1940
* Valner Krinal, Kaljo Krimm, Eve Tomson. "Ühistegevuse arengust Eestis". Tartu Ülikooli Kirjastus. Tartu 1996. 120 lk
* "80 aastat Elva Tarbijate Ühistut". Elva: Elva Tarbijate Ühistu, 2001
* Helgi Kaldma. "Päevaintervjuu: Ühistegevuskoda teadvustas end". Sakala nr 226, 24. november 2004. Lk 3
* Eesti Ühistegeline Liit
* Coop Eesti
* Ühistegevuskoda

Vaata ka
--------

* Talgud
* Ühistu
* Hoiu-laenuühistu

Välislingid
-----------

* 2012 – UN International Year of Cooperatives (IYC)
Eesti vanim tänaseni tegutsev korvpalliklubi.

**Mis on KAPA**

KAPA on omaaegse Tallinna Polütehnilise Instituudi (TPI), hilisema Tallinna Tehnikaülikooli (TTÜ) korvpalliklubi, mis rajati vaba algatuse korras ja toimib demokraatliku ühistegevusena, pakkudes oma liikmetele võimalust ühiseks sporditegevuseks ja vaba aja sisustamiseks nii treeningutel kui ka võistlustel. See on andnud ülikooli õppejõududele-töötajatele-vilistlastele võimaluse omavaheliste suhete elavdamiseks ning klubilise suhtluse tekkeks.

Klubi liikmelisuse eeldus ongi (üksikute eranditega) olnud seotus tehnikaülikooliga, liikmeks saamise eel tuleb aga läbida ka kandidaadiaeg. Liikmeid valib klubi kõrgeim organ — üldkoosolek.

Üldkoosolekute vahelisel ajal juhib klubi tegevust juhatus koos presidendiga. Senised KAPA presidendid on olnud:

> 1991–1993 Andres Keevallik
> 
> 
> 1993–1996 Jüri Tanner
> 
> 
> 1996–2000 Aadu Paist
> 
> 
> 2000–2008 Kaido Hääl
> 
> 
> 2008–2022 Martin Eerme
> 
> 
> 
>   
> 
> 
> 
> 
> 2022-... Madis Ratassepp
> 
> 

**KAPA sünnilugu**

26.aprillil 1951 toimus toonases TPI ehk Tallinna Polütehnilise Instituudi võimlas Koplis üks ajalooline korvpallimäng. TPI korvpallimeistrivõistluste otsustavas kohtumises läksid vastamisi õppejõudude meeskond ja turniiril väljaspool arvestust osalenud koolipoisid instituudi nn šefluskoolist - instituudi poolt tolleaegses ühiskondlikult levinud vaimus "vabatahtlikku süvendatud tähelepanu ja abi" pälvinud koolist, ehk Tallinna 2. keskkoolist.

Uskumatu küll, kuid mitmete kogenud spordimeeste toel enesekindlalt mängule läinud õppejõudude meeskond koosseisus Johannes Palu, Harri Erm, Jevgeni Petuhhov, Raimond Räämet, Roman Ott, Herbert Neider, Harri Aumere, Leonid Allikas ja Jaroslav Dudkin osutus selles mängus kaotajaks pooleks, seda tulemusega 31:38. Väärib märkimist, et võidukas koolipoiste võistkonnas tegi teiste seas kaasa ka Peep Teder, hilisem KAPA liige nr 58!

Häbi alla neelanud, tegid mehed oma kaotusest ainuõige järelduse – alustada õppejõudude regulaarseid ja organiseeritud ühistreeninguid, mis pole lakanud tänaseni. Seetõttu loetaksegi korvpalliklubi KAPA sünnipäevaks just eelnimetatud korvpallimatši toimumise päeva, 1951. aasta 26. aprilli.

Sammhaaval hakkas ühine treenimine omandama klubilise tegevuse vormi. 1961. aastal alustati regulaarsete aastakoosolekute korraldamist ning algas klubiliikmete üle arvestuse pidamine, 1963. aastal said kõik mängijad tänaseni kestva tava kohaselt endile püsivalt kindlad (rinna)numbrid.

KAPA nime kannab klubi aastast 1967. Selle idee – nimetada klubi Kreeka tähestiku kümnenda tähe järgi – pakkus välja Vello Volt (KAPA liige nr 7). Nimi annab võimalusi mitmesugusteks sõnamängudeks, näiteks on seda kasutatud lühendina sõnadest „Karasta end palliga".

  

Täpsemalt leiab korvpalliklubi KAPA kohta infot www.kapa70.ee