recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Thomas Mark Harmon** (sündinud 2. septembril 1951 USA California osariigis Burbankis) on ameerika filminäitleja.

Tema isa oli Ameerika jalgpallur, ema oli näitleja ja kunstnik. Ka Mark on mänginud ülikoolitasemel ameerika jalgpalli.

Markil on kaks vanemat õde, kes mõlemad on olnud abielus kuulsustega: näitleja ja kunstnik Kristin Nelson on laulja Ricky Nelsoni lesk, ja näitleja Kelly Harmon oli kunagi abielus autotööstur John DeLoreaniga.

Mark Harmon on eelkõige tuntud teleseriaalidest "Chicago Hope", "Presidendi meeskond" ja "NCIS: Kriminalistid". Ta on mänginud veel paljudes filmides ja teleseriaalides ning sageli korrakaitsjaid, kuid ka sarimõrvar Ted Bundyt.

1970-ndatel kohtus Harmon laulja Karen Carpenteriga, kes suri 1983. Alates 21. märtsist 1987 on Harmon abielus näitleja Pam Dawberiga. Neil on kaks poega: Sean Thomas (sündinud 1988) ja Tyrone Christian (sündinud 1992). Tema vanem poeg on mänginud sarjas "NCIS" oma isa kehastatavat tegelast Jethro Gibbsi lapsena.

1996. aasta jaanuari esimestel päevadel päästis Harmon kaks teismelist poissi, kes olid sattunud autoõnnetusse. Harmon tõi oma garaažist sepavasara, lõi põleval autol akna katki ja tõmbas poisid leekidest välja. Hiljem püüdis ta igati oma osa poiste päästmisel vähendada.

1986 valis ajakiri People Mark Harmoni kõige seksikamaks elusolevaks meheks.

Tal on kuulsuste alleel oma täht 2012. aasta 1. oktoobrist.

Filmid
------

* "Salapärane tundmatu" (1986)
* "Summer School" (1987)
* "The Presidio" (1988)
* "Stealing Home" (1988)
* "Wyatt Earp" (1994)
* "Raju reede" (*Freaky Friday, 2003)*
* "Vabaduse jahil" (*Chasing Liberty*, 2004)

Teleseriaalid
-------------

* "Prince of Bel Air" (1986)
* "St. Elsewhere" (1982)
* "Charlie Grace" (1995)
* "Chicago Hope" (1994)
* "From the Earth to the Moon" (1998) (miniseriaal)
* "Presidendi meeskond" (2002)
* "NCIS: Kriminalistid" (2003-)

Välislingid
-----------

* Mark Harmon andmekogus IMDb (inglise)
* Mark Harmon Web
* Mark Harmon, Star of NCIS on CBS
|  |
| --- |
|  |
| Medalikohad |
| Maailmameistrivõistlused |
| **Kuld** | 2016 | jäähoki |
| **Hõbe** | 2017 | jäähoki |

**Mark Scheifele** (sündinud 15. märtsil 1993 Kitcheneris Ontario provintsis) on Kanada jäähokimängija, kes mängib keskründajana NHL-i klubis Winnipeg Jets. Ta on klubi meeskonna asekapten.

2010. aastal asus ta mängima Ontario Hockey League'i (OHL) klubis Barrie Colts.

2011. aastal valiti ta NHL-i *draft* '​is Jetsi poolt esimese valikuna. Ta kuulus Jetsi koosseisus esmakordselt hooaja 2011–12 alguses. 19. oktoobril 2011 lõi ta mängus Toronto Maple Leafsi vastu oma esimese värava NHL-is. Seejärel mängis ta kuni hooaja 2012–13 lõpuni taas Coltsis. Hooajal 2012–13 jõudis ta Coltsiga OHL-i finaali, kus kaotati London Knightsile mängudega 3:4. Väljalangemismängudes oli ta sel hooajal resultatiivseim mängija (15+26).

Alates hooajast 2013–14 on Scheifele kuulunud Jetsi põhikoosseisu. Hooajal 2015–16 oli ta Jetsi suurim väravakütt (29 väravat) ja hooajal 2016–17 klubi resultatiivseim mängija (32+50). Hooajal 2017–18 jõudis ta Jetsiga Stanley karika väljalangemismängudes Läänekonverentsi finaali. Väljalangemismängudes oli ta Jetsi suurim väravakütt (14 väravat). 2018–19 põhihooajal lõi Scheifele taas Jetsi mängijatest enim väravaid (38). Hooajal 2019–20 oli ta Kyle Connori kõrval Jetsi resultatiivseim mängija (29+44).

Aastatel 2019 ja 2020 on Scheifele valitud NHL-i tähtede mängule.

2012. aastal võitis Scheifele Kanada kuni 20-aastaste koondisega juunioride maailmameistrivõistlustel pronksmedali. 2016. aastal tuli ta Kanada jäähokikoondise koosseisus maailmameistriks.

Välislingid
-----------

 Mark Scheifele – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
* Mark Scheifele NHL.com lehel
* Mark Scheifele hockeydb.com lehel
**Mark Sergejev**, õieti **Mark Gantvarger** (vene keeles *Марк Давидович Сергеев* (*Гантваргер*); 11. mai 1926 Jenakijeve – 9. juuni 1997 Irkutsk) oli juudi päritolu vene kirjanik, tõlkija, kriitik ja koduloolane.

Ta õppis 1942–1949 Irkutski Riikliku Ülikooli ajaloo-filoloogiateaduskonnas.

Ta osales Teises maailmasõjas, sealhulgas 1945. aastal Mandžuuria operatsioonis.

Sergejev oli alates 1958. aastast Nõukogude Liidu Kirjanike Liidu ja Vene Kirjanike Liidu liige. 

Ta kirjutas palju tänapäevateemalisi muinasjutte ja jutustusi lastele, samuti luulet. Eesti keeles on ilmunud tema kogumik "Tõelised imed" (tõlkinud Helgi Limberg, värsid tõlkinud Valeeria Villandi, Tallinn: Eesti Raamat, 1982; originaal "Вот так чудеса", 1976).

Tunnustus
---------

1971. aastal nimetati ta Vene NFSV teeneliseks kultuuritöötajaks, 1986. aastal Irkutski aukodanikuks. Ta pälvis ka ordeni "Austuse märk" ja Rahvaste Sõpruse ordeni.

Välislingid
-----------

* Mark Sergejev saidil irkipedia.ru
**Mark Nerling** (18. märts 1916 Turkestan – 5. juuni 1983 Hamburg) oli saksa ja Eesti vaimulik.

Õppis Tallinna Toomkoolis ja Tartu gümnaasiumis. Tartu Ülikooli usuteaduskonnas õppis ta aastatel 1933–1937. Lõpetas ülikooli teoloogiamagistri kraadiga. Magistritöö teema oli "Eestimaa konsistoriaalringkonna kiriklik tegevus 1836–1914 sinodiprotokollide põhjal". 1950. aastal kaitses Kieli ülikoolis teoloogiadoktori väitekirja teemal "Christian Hoburgs Streit mit den geistlichen Ministerien von Hamburg, Lübeck und Lüneburg. Ein Beitrag zur Auseinandersetzung zwischen Spiritualismus und Orthodoxie im 17. Jahrhundert". Ordineeriti õpetajaks 15. oktoobril 1939 Konrad von zur Mühleni poolt Tallinna Niguliste kirikus (koos Burchard Liebergi ja Gert Gustav August Rennenkampffiga.

Vabastati 7. detsembril 1939 EELK teenistusest seoses sõja jalust põgenemisega Saksamaale. 

Alates 1940 teenis Lääne-Preisimaal Raudeni kogudust Marienwerderi kreisis (praegu Kwidzyni maakonnas, Pomorze vojevoodkonnas), aastatel 1942–1945 oli sõjaväeteenistuses. 1945. aastal oli ta Ansbachis ja Hamburgi Püha Peetri kirikus pastor. 1945. aasta detsembrist kuni aastani 1952 oli ta pastor Nettelnburgis (Hamburgi linnaosa). Aastatel 1952–1957 oli ta Hamburgi Evangeelse Akadeemia õppejuhataja. Aastatel 1957–1968 oli ta Hamburgi maakiriku sotsiaalameti juhataja ja kirikuvalitsuse liige. Aastatel 1968–1974 oli ta Hamburgi Bergedorfi linnaosa Peeter-Pauli koguduse õpetaja. Aastatel 1974–1979 oli ta Hannoveri maakirikus sotsiaalpastor. Jäi 1979. aastal emerituuri.

Viited
------

1. ↑  Konrad Veem Eesti Vaba Rahvakirik Dokumentatsioon ja leksikon EVR Stockholm 1988
2. ↑  Lexikon deutschbaltischer Theologen seit 1920. Bearbeitet von Wilhelm Neander. 2 auflage 1988, bearbeitet von C. Helmut Intelmann
3. ↑  Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918–1944. III, lk. 147
**Ahto Orav** (sündinud 20. augustil 1969 Põltsamaal) on eesti sportlane (*indiaca*-mängija), sporditegelane ja koolijuht, võistkondlik maailmameister *indiaca*'s (2004).

Haridus
-------

Ta on lõpetanud 1987. aastal Põltsamaa Keskkooli ja 1994. aastal Eesti Põllumajandusülikooli veemajanduse insenerina. 2001. aastal sai Tartu Ülikoolist kutsemagistri kraadi (MBA) ärijuhtimises.

Sportlasena
-----------

Ta mängis alates 1983. aastast võrkpalli (treener Toivo Uusna, hiljem on teda juhendanud Jaan Pagel ja Andres Toode). 

*Indiaca*'t on ta mänginud alates 1997. aastast. Ta on tulnud aastatel 1999–2015 *indiaca*'s kokku 21 korda eri võistkondades ja liikides Eesti meistriks. Ta tuli 2004. aastal *indiaca*'s Eesti segavõistkonna koosseisus maailmameistriks.

Treeneri ja sporditegelasena
----------------------------

Ta oli Rahvusvahelise Indiaca Assotsiatsiooni (IIA) ning Eesti Indiaca Liidu (EEIL) asutajaid ja aastatel 1999–2007 viimase president. Oli ka Tartu Indiaca Klubi asutajaid ja aastatel 1999–2002 selle president, 2004. aastast Indiacaklubi Reval juhatuse liige. 

Ta töötas aastatel 1997–1999 Eesti Telefoni spordiklubis, 1999–2001 Tartu Indiaca Klubis ja 2002–2004 Indiacaklubis Reval *indiaca*-treenerina. On tegutsenud ka *indiaca*-kohtunikuna (2001 rahvusvaheline kategooria).

Töökäik
-------

2005. aastast on ta Audentese juhatuse esimees. Ta on ka Audentese Erakooli direktor.

Tunnustus
---------

* 2000 Eesti parim *indiaca* meesmängija ja treener
* 2006 Eesti parim *indiaca*-kohtunik

Viited
------

1. ↑  Ahto Orava sporditulemused

Välislingid
-----------

* Biograafia ESBL-is
* Ahto Orava sporditulemused
* Audentese kõneisikud
**Aksaray provints** on 1. järgu haldusüksus (provints) Kesk-Türgis. Provintsi keskus on Aksaray.

Haldusjaotus
------------

* Ağaçöreni ringkond
* Aksaray ringkond
* Eskili ringkond
* Gülağaçi ringkond
* Güzelyurti ringkond
* Ortaköy ringkond
* Sarıyahşi ringkond

Viited
------

1. ↑  Population of provinces by years - 2000-2018, vaadatud 9.03.2019.

Välislingid
-----------

* Aksaray provintsi koduleht (türgi keeles)

Türgi provintsid

Adana **·**  Adıyaman **·**  Afyonkarahisar **·**  Ağrı **·**  Aksaray **·**  Amasya **·**  Ankara **·**  Antalya **·**  Ardahan **·**  Artvin **·**  Aydın **·**  Balıkesir **·**  Bartın **·**  Batman **·**  Bayburt **·**  Bilecik **·**  Bingöl **·**  Bitlisi **·**  Bolu **·**  Burdur **·**  Bursa **·**  Çanakkale **·**  Çankırı **·**  Çorum **·**  Denizli **·**  Diyarbakır **·**  Düzce **·**  Edirne **·**  Elazığ **·**  Erzincan **·**  Erzurum **·**  Eskişehir **·**  Gaziantep **·**  Giresun **·**  Gümüşhane **·**  Hakkâri **·**  Hatay **·**  Iğdır **·**  Isparta **·**  İstanbul **·**  İzmir **·**  Kahramanmaraş **·**  Karabük **·**  Karaman **·**  Kars **·**  Kastamonu **·**  Kayseri **·**  Kilis **·**  Kırıkkale **·**  Kırklareli **·**  Kırşehir **·**  Kocaeli **·**  Konya **·**  Kütahya **·**  Malatya **·**  Manisa **·**  Mardin **·**  Mersin **·**  Muğla **·**  Muş **·**  Nevşehir **·**  Niğde **·**  Ordu **·**  Osmaniye **·**  Rize **·**  Sakarya **·**  Samsun **·**  Şanlıurfa **·**  Siirt **·**  Sinop **·**  Şırnak **·**  Sivas **·**  Zonguldak **·**  Tekirdağ **·**  Tokat **·**  Trabzon **·**  Tunceli **·**  Uşak **·**  Van **·**  Yalova **·**  Yozgat
**Kolka kihistik** (inglise *Kolka Member*) on siluri ajastu Raikküla lademe Saarde kihistu kihistik. Seda hakkas esimesena eristama Rita Ulste aastal 1973.

Kihistiku all lamab Slītere kihistik, sellel lasub aga Ikla kihistik. Nurmekunna kihistus vastavad sellele Jõgeva kihtide alumine osa ja Vändra kihid.

Kihtide stratotüüp on Kolka 54 puursüdamik, kus kihistik esineb 625.50..631.00 meetril. Kihistik on nime saanud Kolka küla järgi.

Kihistiku moodustavad lubjakivi, mergel ja argilliit. Alumises osas valdavad rohekashall mergel ja suure savisisaldusega muguljas lubjakivi, kihistiku ülemises osas aga argilliit.

Viited
------

1. ↑  Kolka kihistik Eesti geokogude infosüsteemis (vaadatud 14.09.2020)
2. ↑  Correlation of lower–middle Llandovery sections in central and southern Estonia and sedimentation cycles of lime muds, Heldur Nestor, Rein Einasto, Peep Männik, and Viiu Nestor, 2002.
3. ↑  "Stratigraafia terminoloogia". Originaali arhiivikoopia seisuga 19. juuni 2021. Vaadatud 14. septembril 2020.
4. ↑  Correlation of lower–middle Llandovery sections in central and southern Estonia and sedimentation cycles of lime muds, Heldur Nestor, Rein Einasto, Peep Männik, and Viiu Nestor, 2002.

Välislingid
-----------

* Kolka kihistik Eesti geokogude infosüsteemis
Järvselja kuningamänd
**Kuningamänd** (ka *Kuninga mänd*, *Järvselja kuningamänd*) on looduskaitsealune harilik mänd Tartumaal Kastre vallas Järvselja külas.

Puu nimi tuleneb kõrgest east (2022. aasta seisuga umbes 380 aastat) ja majesteetlikust välimusest. Kuningamänd on üle 33 meetri kõrge, kuid hoopis tähelepanuväärsem on tüve ümbermõõt, mis on rinnakõrguselt 3,4 meetrit, võra laius on 23 m, mahuks on arvestatud 11 tm.

Kuningamänd kandideeris 2022. aastal Euroopa aasta puu tiitlile ja saavutas 13. koha.

Asukoht
-------

Kuningamänd kasvab Järvselja looduskaitsealal Järvselja sihtkaitsevööndis Liispõllu–Järvselja–Aravu tee ääres.

Looduskaitse
------------

Kuningamänd on kaitsealune üksikobjekt (kood KLO4000596).

Esmakande alusdokument: Eesti NSV Tartu rajooni Töörahva Saadikute Nõukogu Täitevkomitee otsus 06.08.1958 nr 122 Looduskaitse ja kultuurimälestusmärkide organiseerimisest Tartu rajoonis.

Viited
------

1. ↑  Relve, Hendrik. "Põlispuud", Koolibri, Tallinn, lk 19, 2003, ISBN 9985 0 1459 6.
2. ↑  Jürgenson, Anu; Volt, Rene. Järvselja looduskaitseala. Eesti Loodus, 2006, nr 7.
3. ↑  Kuningamänd. Euroopa aasta puu veebisait.
4. ↑  Looduskaitse ja kultuurimälestusmärkide organiseerimisest Tartu rajoonis, lk 163, Veebiversioon (vaadatud 17.02.2014)

Välislingid
-----------

* Kuningamänd keskkonnaportaalis
Kivist eit Harkivis
**Kurgaani steel** on kivist tahutud sammas, mida mõnes keeles kutsutakse ka kivist eideks (nt ukraina keeles *Кам'яні бабa*). Neid 1–4 meetri kõrgusi antropomorfseid kiviskulptuure võib leida haudade ümbrusest Euroopa ja Aasia steppides, alates Dnestri jõest kuni Mongooliani.

Ajalugu
-------

Esimesed skulptuurid ilmusid Ukrainasse 4000–3000 aastat enne Kristust, mil steppidesse jõudsid esimesed nomaadidest karjakasvatajad, kes hakkasid looma hauakünkaid, kurgaane. Kalmudele pandi lihtsaid piklikke kive. Vaseaja lõpul omandasid steelid antropomorfse kuju.

Kujud olid seotud rändrahvaste matusekommetega, need kujutasid lahkunud esivanemaid ning aitasid teispoolsusesse minekul. Skulptuurid on tavaliselt seisvas või istuvas asendis, Ukrainas on neist enamik naissoost, erinedes Aasias seisvatest kujudest detailirohkema ja mitmekesisema riietuse poolest. Kivist eitedeks on neid kutsutud seetõttu, et sõna *бабa* tähistab Ukraina keeles vanaema, aga turgi keeles tähendab *balbal* esivanemat või vanaisa.

Kuni 19. sajandini seisid kivist eided Ukraina steppides, tähistades olulisemaid teid ja ristmikke, kuid sama sajandi lõpuks olid peaaegu kõik kujud oma algsest asukohast minema tassitud: nendega ehiti parke ja koduaedu, neid kasutati ehitusmaterjaliks või piiritähisena, luisukivina. Selle tagajärjel kadusid skulptuuridelt paljud peenemad detailid.

Galerii
-------

* Kurgaani steel LuhanskisKurgaani steel Luhanskis
* Kivikujud DniprosKivikujud Dnipros
* Steelid PoltavasSteelid Poltavas
* Sküütide steelidSküütide steelid
* Kõptšaki steelKõptšaki steel

Vaata ka
--------

* obelisk
* Ukraina kultuur
* Ukraina ajalugu
* kivi raiumine

Viited
------

1. 1 2 3  "Stone baba". *Home, Encyclopedia of Ukraine*. Vaadatud 25. märtsil 2022.
2. ↑  "The Cuman "Baba" from Stadnytsya (Ukrainian Стадниця)". *Muzeum Archeologiczne w Krakowie* (poola). 16. oktoober 2019. Vaadatud 25. märtsil 2022.
3. ↑  Lemberg, Radio (24. detsember 2017). "A HISTORY OF UKRAINE. EPISODE 5. INDO-EUROPEAN HOMELAND". *radiolemberg.com* (kirgiisi). Originaali arhiivikoopia seisuga 1. detsember 2022. Vaadatud 25. märtsil 2022.
4. 1 2 3 4  "Stone babas: a modern viewpoint". *ART Ukraine*. 15. november 2018. Vaadatud 25. märtsil 2022.
5. ↑  "Khortytsia. A Reserve in the Middle of the City • Ukraїner". *Ukraїner* (ukraina). 12. mai 2019. Vaadatud 25. märtsil 2022.
**Saula** on küla Harju maakonna Kose vallas Pirita jõe ääres.

Küla läbib põhja-lõunasuunaliselt Tallinna–Tartu–Võru–Luhamaa maantee. Maantee ja jõe ääres asub ka Viikingite küla.

Külas asuvad Saula Siniallikad ning neid ümbritseb Siniallikate looduskaitseala. Samuti asub külas Kämbla looduskaitseala.

Viited
------

1. ↑  Maa-amet, vaadatud 21.11.2020.
2. ↑  Statistikaamet, vaadatud 10.11.2020.
3. ↑  Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.

Kose valla lippKose valla lipp
Kose valla asulad

**Alevikud:** Ardu | Habaja | Kose | Kose-Uuemõisa | Ravila   

**Külad:** Aela | Ahisilla | Alansi | Harmi | Kadja | Kanavere | Kantküla | Karla | Kata | Katsina | Kirivalla | Kiruvere | Kolu | Krei | Kuivajõe | Kukepala | Kõrvenurga | Kõue | Laane | Leistu | Liiva | Lutsu | Lööra | Marguse | Nutu | Nõmbra | Nõmmeri | Nõrava | Ojasoo | Oru | Pala | Palvere | Paunaste | Paunküla | Puusepa | Rava | Raveliku | Riidamäe | Rõõsa | Saarnakõrve | Sae | Saula | Silmsi | Sõmeru | Sääsküla | Tade | Tammiku | Triigi | Tuhala | Uueveski | Vahetüki | Vanamõisa | Vardja | Vilama | Virla | Viskla | Võlle | Äksi
Pärnu maakonna valdade piirid enne ja pärast 1939. aasta vallareformi
**Sauga vald** oli vald Pärnu maakonnas aastail 1939–1950.

Vald kuulus Riigivolikogu 36. valimisringkonda, kust valiti Viktor Päts.

Vallavanem August Oidermaa oli ka Pärnu maavalitsuse liige, kuid esitas 24. aprillil 1940 mõlemalt kohalt lahkumispalve.

Väljavõte Vabariigi Presidendi otsusest nr. 88
----------------------------------------------

14. Sauga vald – maa-alaga, mis moodustub: a) senise Sauga valla maa-alast; b) senise Jõõpre valla maa-alast, välja arvatud valla lahusosa maa-ala seniste Audru ja Koonga valdade piiride vahel; c) senise Vee valla Elbu raba osa ja selle ümbruses asuvate heinamaade maa-aladest; d) senise Taali valla Tammiste asunduse maa-alast; e) senise Audru valla Kurgo ja Koti talude maa-aladest.

Külanõukogude moodustamine ja valla likvideerimine
--------------------------------------------------

1945 augustis moodustati Sauga vallas Jõõpre külanõukogu keskusega Kase külas, Kilksamaa-Räägu külanõukogu keskusega Kilksamaa külas ja Sauga külanõukogu keskusega Sauga külas. 1950. aastal Sauga vald likvideeriti ja selle alad arvati Pärnu rajooni koosseisu.

Viited
------

1. ↑  Pärnu maavalitsuse liikme äkiline lahkumine. Rahvaleht, 25. aprill 1940, nr. 97, lk. 3.
2. ↑  A. Ilmjärv uueks vallavanemate esindajaks maavalitsusse. Rahvaleht, 24. mai 1940, nr. 120, lk. 5.
3. ↑  Väljavõte 776. Vabariigi Presidendi otsus nr. 88. Riigi Teataja, nr. 87, 14 oktoober 1938
4. ↑  Eesti NSV Teataja, 1945, 32, 501
5. ↑  Eesti NSV Teataja, 1950, 11, 114
Stephen Eustáquio 2022. aasta MM-il
**Stephen Antunes Eustáquio** (sündinud 21. detsembril 1996 Leamingtonis) on Kanada jalgpallur, kes mängib poolkaitsjaana Portugali kõrgliigaklubis FC Porto ja Kanada jalgpallikoondises.

Ta sündis Kanadas Portugali päritolu vanemate perekonnas. Portugali kolis ta 7-aastaselt.

Eustáquio on peaaegu kogu klubikarjääri mänginud Portugalis. 2015. aastal debüteeris ta Portugali tugevuselt kolmanda liiga klubis Torreense. 2017. aasta juunis sõlmis ta lepingu Portugali esiliigaklubiga Leixões, kuid juba sama hooaja keskel siirdus ta Portugali kõrgliigasse, kui sõlmis lepingu klubiga Chaves.

2019. aasta jaanuaris sõlmis ta lepingu oma esimese ja seni ainsa välisklubiga, Mehhiko kõrgliigaklubiga Cruz Azul. Seal ta aga läbi ei löönud ning naasis sama aasta lõpus laenule Portugali kõrgliigasse, asudes mängima Paços de Ferreiras, kellega sõlmis 2021. aastal püsiva lepingu.

2022. aasta jaanuaris läks Eustáquio Paços de Ferreirast laenule Portosse, kellega tuli samal hooajal Portugali meistriks. 2022. aasta mais sõlmis ta Portoga püsiva viieaastase lepingu. UEFA Meistrite Liiga hooaja 2022/23 alagrupimängudes lõi ta värava Club Brugge ja Madridi Atlético vastu.

Aastatel 2017–2018 mängis Eustáquio Portugali kuni 21-aastaste koondises. 2019. aasta veebruaris otsustas ta Kanada jalgpallikoondise kasuks. Kanada koondises tegi ta debüüdi 15. novembril 2019 CONCACAF-i Rahvuste Liiga mängus USA vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 2021. aasta CONCACAF Gold Cup'i esimeses alagrupimängus Martinique'i vastu. Samal turniiril lõi ta veel kaks väravat. Ta kuulus Kanada koondisse ka 2022. aasta maailmameistrivõistustel.

Saavutused
----------

Porto
* Primeira Liga: 2021–22
* Taça de Portugal: 2021–22
* Taça da Liga: 2022–23
* Supertaça Cândido de Oliveira: 2022

Viited
------

1. ↑  "Canada Soccer announces squad for FIFA World Cup Qatar 2022". Kanada Jalgpalliliit. 12. november 2022. Vaadatud 13. novembril 2022.
2. ↑  "Mauro Eustáquio, o nazareno que sonha com a seleção do Canadá" (portugali). Futebol Distrital de Leiria. 21. veebruar 2015. Vaadatud 23. novembril 2017.
3. ↑  "Stephen Eustáquio vai ficar no FC Porto em definitivo" (portugali). Notícias ao Minuto. 1. juuni 2022. Vaadatud 1. juunil 2022.

| * v
* r
Kanada koondis  –  2022. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlused |
| --- |
| 

* 1 St. Clair
* 2 Johnston
* 3 Adekugbe
* 4 Miller
* 5 Vitória
* 6 Piette
* 7 Eustáquio
* 8 Fraser
* 9 Cavallini
* 10 Hoilett
* 11 Buchanan
* 12 Ugbo
* 13 Hutchinson (c)
* 14 Kaye
* 15 Koné
* 16 Pantemis
* 17 Larin
* 18 Borjan
* 19 Davies
* 20 David
* 21 Osorio
* 22 Laryea
* 23 Millar
* 24 Wotherspoon
* 25 Cornelius
* 26 Waterman
* Treener: Herdman

 | Kanada |
Mihhail Gerts esinemas Estonia teatri 107. hooaja avamisel
**Mihhail Gerts** (sündinud 25. veebruaril 1984 Tartus) on Eesti dirigent. 

Mihhail Gerts on lõpetanud 2001. aastal Tallinna Muusikakeskkooli klaveri ja koorijuhtimise erialal ning 2006. aastal Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia klaveri erialal professor Ivari Ilja klassis ja orkestridirigeerimise erialal (Kuno Arengu, Toomas Kapteni ja Paul Mägi klassis). 2007. aastal sai samas magistrikraadi orkestridirigeerimise erialal (juhendaja Paul Mägi) ja 2011. aastal doktorikraadi (juhendaja Toomas Siitan). 

Aastatel 2011–2013 täiendas ta end Berliinis Hanns Eisleri muusikakõrgkoolis (professorid Christian Ehwald ja Hans-Dieter Baum). Ta on osalenud Neeme Järvi, Paavo Järvi, Eri Klasi, Jorma Panula, Leif Segerstami, John Carowe, Gabriel Feltzi ja Aleksandr Polištšuki meistrikursustel. 

Aastatel 2001–2003 juhatas ta Tallinna 21. Kooli kammerkoori, 2003–2005 Tallinna Muusikakeskkooli sümfooniaorkestrit, 2004–2005 Tallinna Kammerkoori. Aastatel 2005–2007 oli ta Eesti Rahvusmeeskoori dirigent ja peadirigendi assistent ning 2007–2014 rahvusooperi Estonia dirigent. 

2011. aastast elab ta peamiselt Berliinis, kus töötas alates 2014. aastast ka Berliini Saksa Orkestri (Deutsches Symphonie-Orchester Berlin) ja Hageni ooperiteatri dirigendina. 2016. aastast on ta olnud vabakutseline dirigent ja töötanud mitme maailma juhtiva sümfooniaorkestriga[*viide?*]. 

2021. aasta sügisest on ta Tartus toimuva festivali Tubin kunstiline juht. 2021. aasta sügisest kuni 2022. aasta veebruarini töötas ta Tallinna Muusika- ja Balletikooli klassikalise muusika loovjuhina.

Isiklikku
---------

Tema ema on Zoja Hertz.

Tunnustus
---------

* 2006 – Gustav Ernesaksa Fondi õppestipendium
* 2014 – Eesti Teatriliidu aasta lavastuse auhind (lavastuse "Tannhäuser" lavastusmeeskonna liige)

Viited
------

1. ↑  Minu Eesti: Saksamaal elav dirigent Mihhail Gerts, Klassikaraadio, 9. detsember 2018.
2. ↑  Tartus toimub helilooja Eduard Tubinale pühendatud festival. ERR, 6. oktoober 2021.

Välislingid
-----------

* Kai Tamm, Persona grata Mihhail Gerts, Teater. Muusika. Kino juuni 2008
Näide GPS-kunstist
**GPS-kunst** on meetod, mis ühendab kunsti, liikumise ja tehnoloogia, kasutades globaalset positsioneerimise süsteemi (GPS).

GPS-kunsti tegemiseks leitakse kaardilt marsruut, mille läbimine võiks tekitada mõne huvitava kujundi. Liikumisteekond salvestatakse naviseadmega.

Tänapäeval piisab GPS-kunsti tegemiseks vaid vajaliku rakendusega telefonist. Oluline võib-olla ka telefoni aku enne korralikult täis laadida, sest pidev satelliitidega suhtlemine kurnab akut.

GPS
---

GPS koosneb kolmest osast – satelliitidest, maapealsest juhtimisvõrgustikust ja kasutajaseadmest. Satelliidid edastavad signaale ja navigeerimisandmeid, mis võimaldavad kasutajal mõõta nende pseudovahemikke, et hinnata oma enda positsiooni, kiirust ja aega. Maapealne juhtimisvõrk jälgib ja haldab satelliidisüsteemi.

Naviseade ehk GPS-vastuvõtja püüab ja töötleb satelliitide signaale. Kasutaja teekonnad salvestatakse automaatselt GPS-vastuvõtja mällu ja neid saab hiljem arvutisse laadida, mis oleks joonistamise, skulptuuri või animatsiooni aluseks. Teekond võib olla tasapinnaline (nt kõndimisel) või kolmemõõtmeline (nt lendamisel).

Ajalugu
-------

> "Juba 1800–1400 aastat tagasi lõid inimesed Nazca platool maapinnale kunstiteoseid, mille otstarve ei ole päris selge. Arvatakse, et need olid rituaalirajad".
> 
> 

 GPS-i abil joonistamise idee viisid esmakordselt ellu kunstnikud Hugh Pryor ja Jeremy Wood, kelle teosed on 13 miili laiune kala Oxfordshire’is, 21 miili pikkuste jalgadega ämblik Port Meadow’s Oxfordis ja "maailma suurim sõna IF" (eesti keeles 'kui'), mille kogupikkus on 537 miili. Nende teekond hõlmas ka Iffleyd Oxfordis, Ifordi Ida-Sussexis, Ifield Roadi Londonis ja Ifoldi Lääne-Sussexis.

Eestis
------

Eesti Vabariigi 100. aastapäevaks kutsuti osalema liikumiskampaanias, mille käigus kanti Eesti hümni sõnad GPS-i abil maakaardile. 24. veebruariks 2018 oli 712 inimest, 8 koera ja üks kass GPS-i abil Eesti hümni maailmakaardile kirjutanud. Hümni kogupikkus tuli üle 300 kilomeetri, sõnad said kaardile paljudes Eesti linnades ja asulates ning ka väljaspool Eestit."

Viited
------

1. 1 2  "GNSS Frequently Asked Questions – GPS". *Federal Aviation Administration*. Vaadatud 21.04.2018.
2. ↑  "Nazca maajoonised". *Horisont*. 1/2008. `{{netiviide}}`: kontrolli kuupäeva väärtust: `|Aeg=` (juhend); puuduv või tühi `|url=` (juhend)
3. ↑  Michael Kimmelman (14.12.2003). "2003: The 3rd Annual Year in Ideas; G.P.S. Art". *The New York Times Magazine*. Vaadatud 21.04.2018.
4. ↑  "Eesti hümn". *gpskunst.ee*. Vaadatud 21.04.2018.
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib SRÜ-sisesest organisatsioonist; Vaikse ookeani saare kohta vaata artiklit Guam.* |

---

22.–23. mail 2006 Kiievis toimuva GUAMi tippkohtumise puhul ilmunud Ukraina postmark
**GUAM** (venekeelse lühendina *ГУАМ*) on rahvusvaheline organisatsioon, millesse kuuluvad Gruusia, Ukraina, Aserbaidžaan ja Moldova (nad kõik on SRÜ liikmesriigid). 2005. aastani kuulus organisatsiooni ka Usbekistan.

GUAM loodi 10. oktoobril 1997. aastal Euroopa Nõukogu tippkohtumisel Strasbourg'is toimunud Gruusia, Ukraina, Aserbaidžaani ja Moldova presidentide kohtumisel poliitilis-konsultatiivse foorumina, mis kandis nime GUAM. Selle foorumi loomist peeti seotuks Venemaa ja Valgevene vahel mõni kuu varem liitriigi moodustamisele suunatud lepingu allkirjastamisega. 

24. aprillil 1999 liitus NATO tippkohtumisel Washingtonis GUAM-iga Usbekistan. Samal ajal, kui Venemaa ja NATO suhted olid NATO-poolse Serbia pommitamise tõttu madalseisus, teatas GUUAM-i viisik oma maksimaalsest koostööst NATO-ga.

GUUAM-i rahvusvaheliseks organisatsiooniks muutmisest teatati ÜRO Peaassamblee ajal 2000. aastal New Yorgis.

2001. aastal kinnitati organisatsiooni struktuur. GUUAM-i kõrgeimaks organiks on riigipeade iga-aastane kohtumine, täitevorganiks välisministritest koosnev nõukogu ning tööorganiks rahvuslike koordinaatorite komitee. GUUAM-i alusdokumendina võeti vastu nn Jalta harta.

GUAM-i riigid moodustavad omalaadse vastukaalu Venemaa domineerimisele SRÜ-s.

Mais 2005 teatas Usbekistan oma soovist GUUAM-ist lahkuda, misjärel GUUAM muutus taas GUAM-iks.

Välislingid
-----------

* GUAM-i ametlik koduleht
* GUAM-i infoportaal (inglise ja vene keeles)
* GUUAM-i ametlik koduleht (inglise keeles)
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib poksijast; režissööri kohta vaata artiklit Mario González (režissöör); Uruguay jalgpalluri kohta vaata artiklit Mario González (jalgpallur)* |

---

| Medalikohad |
| --- |
| Mehhiko esindaja |
|  Olümpiamängud |
| Kolmas koht | 1988 | Kärbeskaal |

**Mariano González Lugo**  (sündinud 15. augustil 1969 Pueblas) on Mehhiko endine poksija.

González sai kärbeskaalus (kuni 51 kg) 1988. aasta Seouli olümpiamängude poksivõistlustel pronksmedali, kaotades poolfinaalis hilisemale hõbemedalivõitjale Andreas Tewsile (Ida-Saksamaa) ja jäädes edasisest medaliheitlusest välja.

González poksis märtsist kuni detsembrini 1998 elukutselisena. Ta pidas kokku 4 kohtumist ning võitis neist 2 (need mõlemad nokaudiga) ja kaotas 2 (need mõlemad samuti nokaudiga) kohtumist.

Viited
------

1. ↑  24. suveolümpiamängude poksivõistlus. Seoul 1988. Tulemused inglise keeles

Välislingid
-----------

* Mario González veebisaidil Olympedia Muuda Vikiandmetes
* Mario González saidil BoxRec
Mario Kempe 2013. aastal Modo Hockey särgis
**Michael Mario Kempe** (sündinud 19. septembril 1988 Kramforsis) on Rootsi jäähokimängija, kes mängib KHL-i klubis Minski Dinamo ründajana paremäärel.

Pärast Modo Hockey noortevõistkonnas mängimist siirdus Kempe 2006. aastal Põhja-Ameerikasse, liitudes Quebec Major Junior Hockey League'i klubiga St. John's Fog Devils, kus ta mängis kaks hooaega. 2007. aastal valis Philadelphia Flyers ta NHL-i *draft* '​is 122. valikuna. 2008. aastal naasis ta Rootsi, mängides hooajal 2008–09 esmalt Rootsi kõrgliiga klubis Rögle BK ja seejärel Rootsi esiliiga klubis Mora IK. Sama hooaja lõpus naasis Kempe Põhja-Ameerikasse, mängides Flyersi noorteklubis Philadelphia Phantoms American Hockey League'is (AHL).

Hooajal 2009–10 mängis Kempe Rootsi kõrgliigas taas Rögle ridades. Seejärel kuulus ta kaks hooaega Djurgårdensi koosseisu. 2012. aastal liitus Modo Hockeyga, kus ta oli noorena mänginud.

2014. aastal sõlmis ta lepingu KHL-i klubiga HK Vitjaz, kus mängis kokku kolm hooaega. 2017. aastal naasis Kempe pärast kaheksat aastat Põhja-Ameerikasse, sõlmides üheaastase lepingu NHL-i klubiga Arizona Coyotes. Hooajal 2017–18 mängis ta põhiliselt AHL-i klubis Tucson Roadrunners, kuid sai 18 põhihooaja mängus väljakule ka Coyotesi meeskonnas. NHL-is lõi ta sel hooajal kaks väravat ja andis kaks väravasöötu. 2018. aasta mais pikendas Kempe Coyotesiga lepingut ühe aasta võrra. Hooajal 2018–19 sai ta Coyotesi meeskonnas rohkem mänguaega (52 mängu) ning sel hooajal jäi tema arvele NHL-is neli väravat ja viis väravasöötu. 2019. aasta juulis sõlmis ta lepingu Los Angeles Kingsiga. Ta asus mängima AHL-is Ontario Reigni meeskonnas, kuid 2019. aasta novembris katkestati osapoolte kokkuleppel tema leping Kingsiga.

2019. aasta novembris sõlmis Kempe lepingu Moskva CSKA-ga, kus mängis kuni hooaja 2020–21 lõpuni. Seejärel liitus ta Minski Dinamoga.

2008. aastal võitis Kempe Rootsi kuni 20-aastaste koondisega juunioride maailmameistrivõistlustel hõbemedali. Rootsi jäähokikoondise koosseisus osales ta 2019. aasta maailmameistrivõistlustel.

Tema noorem vend Adrian Kempe on samuti jäähokimängija.

Välislingid
-----------

* Mario Kempe KHL.ru lehel
* Mario Kempe NHL.com lehel
* Mario Kempe hockeydb.com lehel
**Raudküljed** (Ironsides) oli ratsavägi, mis võitles Inglise kodusõjas (1642–1646) parlamendi poolel kuningas Charles I vastu. Selle väe organiseeris inglise riigitegelane Oliver Cromwell.

Kui algas kodusõda, astus Cromwell parlamendi sõjaväkke. Seal nägi ta kohe, et sulased ja käsitöölised, kes moodustasid põhilise osa parlamendi pooldajatest, ei suuda hakata vastu kuninga kavaleridele. Cromwell moodustas usklikest ratsarügemendi, milles oli tuhat meest, ja pani seal maksma raudse distsipliini. Tema rügemendi sõdurid ei tohtinud kiruda ega sõimata, tarvitada alkoholi ega mängida kaarte. Neil ei olnudki tahtmist seda teha, sest usklike inimestena lugesid nad meelsasti piiblit ja seletasid üksteisele pühakirja. Cromwell ei pannud erilist rõhku ka sellele, millisesse sekti sõdur kuulus, sest neid sekte oli XVII sajandi esimesel poolel juba paarkümmend. Cromwell andis isegi ohvitserikohti independentitele ja teiste sektide liikmeile.

Kui Cromwelli rügement alustas tegevust, paistis kohe silma, et usuline vaimustus ja eeskujulik distsipliin teevad imet. 1644. aastal lõi parlamendi vägi krahv Manchesteri juhtimisel Marston Moori juures kuninga väge. Manchesteri abijuhatajaks oli kindralleitnant Oliver Cromwell. 1645. aasta suvel lõi parlamendi vägi Naseby juures kuninga väe täiesti puruks. 

Raudkülgede ratsavägi oli Inglise kodusõjas ainulaadne nähtus. Kogu sõjavägi oli teadlik sellest, et võitleb rahva poliitilise ja usulise vabaduse eest. Ohvitserid ja sõdurid jätsid maha oma perekonnad ja varanduse, et ohverdada oma elu võitluses teisitimõtlejate vastu.
Padakõrve looduskaitseala ja Alatskivi maastikukaitseala.
**Padakõrve looduskaitseala** asub Peipsiääre valla territooriumil. Looduskaitseala on 1555,2-hektariline.

Looduskaitseala loodi 1964. aastal, mil kaitsti suurt sipelgaasurkonda, hiljem on kaitse-eeskirja uuendatud. Aastal 2001 organiseeriti ala ümber *Alatskivi-Padakõrve looduskaitsealaks*, mis hiljem nimetati ümber **Padakõrve looduskaitsealaks**.

Kaitstavad loomaliigid on laanekuklased ja väike-konnakotkas ning alal toitumas käiv must-toonekurg. Kinnitamata andmeil esineb ka lendorav.

Kaitseala on jagatud kolmeks sihtkaitsevööndiks ja üheks piiranguvööndiks.

Kaitseala peamisteks kaitseobjektideks on mõhnastikud, samuti mitmed metsatüübid (vanad loodusmetsad, siirdesoometsad jmt).

Kaitsealal elutsevad laanekuklased (*Formica aquilonia*), kes kuuluvad Eestis looduskaitse III kategooriasse.

Viited
------

1. ↑  Sissekanne Eesti looduse infosüsteemis (vaadatud 09.04.2018)
2. ↑  Keskkonnaekspertiis, A-J. Martin 1998

Välislingid
-----------

* Padakõrve looduskaitseala kaitse-eeskiri
**Schiffdorf** on vald Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Cuxhaveni kreisis.

Vald paikneb Bremeni liidumaa Bremerhaveni linna idapiiril ja 35 km Cuxhavenist lõunas. Valla pindala on 113,55 km². 31. detsembril 2015 elas seal 14 095 inimest.

Ajalugu
-------

Schiffdorf kuulus vürstlikku Bremeni peapiiskopkonda (loodud 1180. aastal otse keisrile alluva vürstkonnana). 1380. aastal, vürstliku peapiiskopi Albert II valitsemisajal rüüstasid *von Mandelsloh* perekonna rüütlid ning teised Verdeni ja Bremeni röövelparunid Bremeni linnakodanikke ja inimesi kogu vürstlikus peapiiskopkonnas. 1381. aastal lõpetasid linna väed edukalt teeröövi ning vallutasid Bederkesa lossi ja sellele kuuluvad foogtkonnad, sealhulgas Schiffdorfi. 1386. aastal tegi Bremeni linn oma vasalliks aadliperekonna, kes omas Altluneburgi (osa tänasest Schiffdorfist).

1648. aastal muudeti vürstlik peapiiskopkond Bremeni hertsogkonnaks, mida esialgu valitseti personaalunioonis Rootsi krooniga. Novembris 1654, pärast teist Bremeni sõda pidi Bremen Bederkesa ja Lehe foogtkonnad (tänase Bremerhaveni osa), sealhulgas Schiffdorfi Bremeni hertsogkonnale loovutama. Pärast Taani okupatsiooni (1712–1715) sai hertsogkonnast Hannoveri dünastia vasall. 1807. aastal annekteeris hertsogkonna üürike Vestfaali kuningriik, enne kui Prantsusmaa selle 1810. aastal annekteeris. 1813. aastal taastati hertsogkond Hannoveri kuurvürstkonda, mis pärast Hannoveri kuningriigiks ülendamist 1814. aastal liidendas hertsogkonna reaaluniooni ja hertsogkonna territoorium, sealhulgas Schiffdorf, sai uue, 1823. aastal loodud Stade ringkonna osaks.

Viited
------

1. ↑  Alle politisch selbständigen Gemeinden mit ausgewählten Merkmalen am 31.12.2018 (4. Quartal), vaadatud 10.03.2019.
2. ↑  Register of German municipalities (4th quarter 2022), vaadatud 12.02.2023.

Välislingid
-----------

* www.schiffdorf.de


Cuxhaveni kreisi vallad

* Armstorf
* Belum
* Beverstedt
* Bülkau
* Cadenberge
* Cuxhaven
* Geestland
* Hagen im Bremischen
* Hechthausen
* Hemmoor
* Hollnseth
* Ihlienworth
* Lamstedt
* Loxstedt
* Mittelstenahe
* Neuenkirchen
* Neuhaus
* Nordleda
* Oberndorf
* Odisheim
* Osten
* Osterbruch
* Otterndorf
* Schiffdorf
* Steinau
* Stinstedt
* Wanna
* Wingst
* Wurster Nordseeküste
**Kõneliik** on tegusõna grammatiline kategooria, mille liikmed on eesti keeles ja paljudes teistes keeltes jaatav kõne (afirmatiiv) ja eitav kõne (negatiiv). Jaatav kõneliik väljendab öeldisverbiga kirjeldatava tegevuse jaatust, eitav kõneliik väljendab öeldisverbiga kirjeldatava tegevuse eitust.

Kõneliik eesti keeles
---------------------

Eesti keeles loetakse kõneliiki morfoloogiliseks kategooriaks, kuna mõnede vormide eituse väljendamisel kasutatakse lisaks eitussõnale ka jaatavast erinevat pöördsõnavormi, nt *elasime : ei elanud, elan : ei ela, elatakse : ei elata*.

Lause jaatava sisu märkimiseks ei kasutata eesti keeles tavaliselt spetsiaalseid vormivahendeid. Kui need esinevad, siis väljaspool öeldist. Jaatust märkivad rõhumäärsõnad võivad esineda üksnes vastuses küsimusele, näiteks: *Kas Sulle maitsevad seened? - Jah, maitsevad küll*.

Eitusvormid on verbi liitvormid, milles eitust väljendavad eitussõnad *ei* või *ära*, mida võib käsitleda vaegmuuteliste pöördsõnadena.

Vaata ka
--------

* Eitus
* Jaatus
* Jaatav kõne
* Eitav kõne
* Öeldise jaatav vorm fokuseeritud eituse korral‎
* Lauseeitus
**Breitenbach am Inn** on vald (*Gemeinde*) Austrias Tirooli liidumaal Kufsteini ringkonnas. Vald asub 510 m kõrgusel merepinnast. Valla pindala on 37,99 km², 1. jaanuaril 2016 elas seal 3404 inimest. Vald paikneb 5,5 km Wörglist läänes ja 19 km Kufsteinist edelas. Külal on viis osa ning see sai uued osad ja majanumbrid 2006. aastal. Küla asutati 19. sajandi keskpaigas.

Breitenbach am Inni vallas asub Berglsteiner See järv.

Ajalugu
-------

Vahetult enne 800. aastat on Breitenbachi mainitud kui mungakongi "Mensalpfarre" Kufsteinis, püha Peetruse kihelkonnakirik on üks vanemaid kirikuid Tiroolis. Breitenbach on üks kolmest Freisingi "Urpfarren" Tirooli maast. Dokumenteeritud Breitenbach ilmus suhteliselt hilja, esimest korda 1157. aastal. Breitenbachi iidse ja emavalla algsed piirid hõlmasid Tulimäe, Kivimäe, Mariatali, Voldöppi ja Moseni (Kramsachi) valdade territooriume, mis kõik aastaks 1891 jäädavalt sellest ühendusest eemaldati. 739–1818 moodustas Inn Habachsi suubumiskohast (Munsteri ja Kramsachi vahel) Kufsteinini Salzburgi peapiiskopkonna (paremal jõekaldal) ja Freisingi peapiiskopkonna (vasakul jõekaldal) vahelise piiri. Kirikliku territoriaalse jaotusega kaasnes ilmalik ja rohkem kui 900 aastat, Baieri maaomandamisest aastal 1504 jagas Breitenbach Baieri hertsogkonna rikkusi.

Breitenbach oli algselt puhtalt põllumajanduslik küla, mis ennast enamalt jaolt ise ära toitis. Mida vajati, ja mida kohapeal ei olnud saada, toodi laevaga Inni jõge pidi. Seda, et Breitenbachis oli ka "Schopperi ettevõte" (Innschiffe remonditöökoda), tõendab endiselt nimi "Schopperi võõrustaja". Umbes 1860. aastatel, mis tõi Inni raudtee lõunaküljel kaasa tohutu majandusarengu, jäi esialgu eemale Breitenbach, kuna puudus sild. Kui sooviti minna Breitenbachist jõe teisele kaldale Kundlisse, siis selleks oli ainult "Überfuhr" (praam). 1894. aastal otsustas volikogu ehitada silla ja 1896. aastal see avati. Breitenbachi vald on oma piirides 19. sajandi keskpaigast ja paikneb Breitenbachi peaküla kõrval laiali hajutatud asundustes. Varem oli siin kolm põhikooli, täna vaid kaks ja keskkool.

Viited
------

1. ↑  Dauersiedlungsraum der Gemeinden Politischen Bezirke und Bundesländer - Gebietsstand 1.1.2018, vaadatud 10.03.2019.
2. ↑

Välislingid
-----------

* www.breitenbach.tirol.gv.at
* Breitenbachi veebileht

Kufsteini ringkonna vallad

* Alpbach
* Angath
* Angerberg
* Bad Häring
* Brandenberg
* Breitenbach am Inn
* Brixlegg
* Ebbs
* Ellmau
* Erl
* Kirchbichl
* Kramsach
* Kufstein
* Kundl
* Langkampfen
* Mariastein
* Münster
* Niederndorf
* Niederndorferberg
* Radfeld
* Rattenberg
* Reith im Alpbachtal
* Rettenschöss
* Scheffau am Wilden Kaiser
* Schwoich
* Söll
* Thiersee
* Walchsee
* Wildschönau
* Wörgl
**Achatius von Zehmen** ehk **Achacy Czema** (umbes 1485 – 24. mai 1565 Königsberg) oli Poola riigitegelane ja diplomaat.

Zehmen sündis Sileesias saksa juurtega perekonnas. Hiljem tegutses ta peamiselt Preisimaal. 1520. aastal sai temast Stargardi staarost, 1524. aastal sai ta samale kohale Człuchówis (*Schlochau*), lisaks sellele oli ta majandusametnikuks ka Malborkis (*Marienburg*). 1531–1546 oli ta kastellaan Gdańskis (*Danzig*).

Diplomaadina tegutses Zehmen 1520. aastast, olles mitmel korral Poola saadikuks Saksa-Rooma riiki, aga ka Liivimaale. Tema viimased diplomaatilised missioonid leidsid aset 1560. aasta paiku, mil ta oli juba 75-aastane. 

Zehmen oli üks mõjukamaid luterluse toetajaid Poolas. Alates 1536. aastast oli ta selgelt protestantlike sümpaatiatega, ehkki avalikult kuulutas ta end uueusuliseks alles 1556. aastast. Tema usuveendumustele aitas kaasa ka tema sõprus Preisimaa hertsogi Albrechtiga, mis sai alguse 1525. aastal. Hiljem see süvenes, kuna Zehmen viibis kuni oma surmani enamasti Preisimaal. Seetõttu kaitses ta hertsogi huve nii kuninga juures kui ka välismaal, sealhulgas ka suhetes Liivimaa valitsejatega.
Accelerista logo
**Accelerista** on eestikeelne tehnika- ja liiklusportaal, kus leiab nõuandeid, testisõitude kirjeldusi, lugusid liikluskultuuri teemadel ja uudiseid liiklusvahendite kohta. Olulisel kohal teemakäsitluses on innovatsioon – liikumisvahendite areng, kasutusele võetavad uudsed tehnoloogiad ja materjalid. Žanriliselt on tegu *edutainment*-väljaandega, kus tõsisemad teemad vahelduvad meelelahutuslikumate lugudega. Tähelepanu keskmes on kohalikud uudislood. 

Portaali autorite ringi moodustab sõpruskond, kelle huviks on teaduse- ja tehnikaalase hariduse ja harituse populariseerimine. Accelerista portaali omanik on MTÜ Looduselust, autorid teevad kaastööd õhinapõhiselt. Tegevuse toetus kujuneb annetustest, koostööprojektidest ja mittetulundusühendustele suunatud projektitoetuste vahenditest. 

Accelerista hakkas veebis ilmuma 1. novembrist 2015. Portaalile panid aluse Ylle Rajasaar ja Maarja Kupits, nendega liitusid Lena Murd, Marika Johannson, Gerli Ramler, Maria Ruubas. 

Algselt naistelt naistele mõeldud portaal laienes kiiresti sooneutraalseks väljaandeks. Autorite ringi lisandusid autoajakirjanik Toomas Vabamäe, Argo Verk, Andres Kruus, Toomas Uibo, Veli V. Rajasaar. Väljaandele teevad kaastööd mitmed oma valdkonna kirglikud huvilised. 

Accelerista suurim meediapartner on Delfi Forte portaal, mis vahendab väljaande artikleid laiemale lugejaskonnale.

Viited
------

1. ↑  "Accelerista toimetus". Originaali arhiivikoopia seisuga 16. november 2016. Vaadatud 16. novembril 2016.
2. ↑  "Minu karjäär. Ylle Rajasaar: ma ei suudaks lihtsalt raha eest tööd teha". Originaali arhiivikoopia seisuga 16. november 2016. Vaadatud 15. novembril 2016.

Välislingid
-----------

* Accelerista portaal
* Accelerista Instagramis
* Accelerista Facebookis
* Accelerista Youtube'is
**Acerra** on linnaks nimetatav omavalitsusüksus (*comune*) Itaalias Campania maakonnas città metropolitana di Napolis. Acerra sai linnaõigused vabariigi presidendi 1951. aasta 15. detsembri dekreediga.

Acerra kõrgus merepinnast on 26 meetrit, asustustihedus keskmiselt 1052 inimest ruutkilomeetri kohta.

Haldus
------

Acerra piirneb järgmiste omavalitsusüksustega: Afragola, Brusciano, Caivano, Casalnuovo di Napoli, Castello di Cisterna, Maddaloni (CE), Marcianise (CE), Marigliano, Nola, Pomigliano d'Arco, San Felice a Cancello (CE).

Acerra halduspiirides asuvad järgmised asulad ja asumid: Pezzalunga, Gaudello.

Loodus
------

30 aasta (1971–2000) ilmavaatluste andmetel oli Napoli kirdepoolsel ääremaal asuva Acerra külmima kuu, jaanuari, keskmine õhutemperatuur +8,7 °C, kõige soojema kuu, augusti, keskmine õhutemperatuur +24,7 °C. 1981. aasta maksimumtemperatuuriks oli +40 °C (augustis), miinimumtemperatuuriks –5,6 °C (jaanuaris).

Ajalugu
-------

Acerra on Campania üks vanimaid linnu. Esmaasukateks olid arvatavasti oskid, kes rajasid piirkonda *Akeru* (ladinakeelne nimi *Acerrae*) nimelise asula. Aastal 332 eKr said acerralased roomlastelt hääleõiguseta kodakondsuse (*civitas sine suffragio*). II Puunia sõjas säilitas Acerra lojaalsuse roomlaste vastu ja purustati Hannibali poolt. Augustuse ajal sai Acerra munitsiipiumist rooma veteranide koloonia.

Mälestusmärgid ja vaatamisväärsused
-----------------------------------

Acerra katedraali fassaad
### Militaararhitektuur

* Castello dei Conti di Acerra

Acerra krahvide kastell, purustati langobardide poolt 834. aastal, hiljem taastati
### Sakraalarhitektuur

* Acerra katedraal (*cattedrale di Acerra*), praegune uusklassitsistlikus stiilis hoone on ehitatud 19. sajandil; antiikajal oli sel kohal Heraklesele pühendatud tempel.
* Chiesa del Corpus Domini, 16. sajand
* Chiesa di Maria SS. Annunziata, XVI sajand
* Chiesa del Suffragio, 12.–13. sajand
* Chiesa di san Pietro, 16.–17. sajand
* Cappella di santa Maria delle Grazie, 17. sajand
* Cappella della Madonna Santissima di Montevergine, 19. sajand
* Chiesa di san Cuono, 11. sajand
* Ex convento dei Padri Domenicani, 17. sajand
* Sacro Seminario, 17. sajand

Viited
------

1. ↑  "DiPI Online - Dizionario di Pronuncia Italiana". Originaali arhiivikoopia seisuga 9. oktoober 2018. Vaadatud 27. juuni 2013.
2. ↑  Popolazione Residente al 1° Gennaio 2018, vaadatud 16.03.2019.
3. ↑  Gaetano Caporale "Memorie storico-diplomatiche della città di Acerra e dei Conti che la tennero in feudo" Tip. Jovene, Napoli 1890

Välislingid
-----------

 Acerra – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
* Koduleht (itaalia keeles)
* Il Portale della città - News, eventi, aziende
Accursiuse ja tema poja Franciscuse haud Bolognas Itaalias.
**Accursius** (ka Accorso, Acursius, Accurxius või Acurxius) (1185 Bagnolo Firenze lähedal – 1263 Bologna) oli Bologna jurist, keda peetakse olulisimaks keskaegseks Rooma õiguse glossaatoriks.

Erinevalt teistest tolleaegsetest õigusteadlastest, polnud Accursiusel perekonnanime. Arvatakse, et see välistab Accursiuse kõrgklassi kuulumise, kuid tema suguvõsa pidi olema piisavalt jõukas, et võimaldada oma pereliikmele ülikooliõpinguid.

Karjäär
-------

Accursius omandas õigushariduse Bologna ülikoolis, kus tema õpetajad olid peamiselt jurist Azo ja Jacobus Balduini. 1215 hakkas Accursius õpetajaks ning 1221 sai temast *doctor legum* ehk õigusteaduse õpetaja. Accursiuse õpetajakarjäär kestis 40 aastat, mille kõrvalt ta praktiseeris advokaadina.

Accursiuse suurim, tuntuim ja hinnatuim töö on 1228 valminud keiser Justinianuse "Corpus iuris civilise" ja selle kõigi eelnevate uurijate tööd kokkuvõttev kommenteeritud väljaanne "Glossa ordinaria". "Accursiuse koodeks" avaldati trükis Veneetsias 1574, rohkem kui kolmsada aastat pärast autori surma.

Accursius oli edukas ja jõukas, kuid arvati, et ta võttis liigkasu ja aspirantidelt altkäemaksu eksamite sooritamise eest. Ülikoolis õpetamise lõpetas ta 1255, kuid jätkas tööd "Corpus iuris civilisega" kogu oma ülejäänud elu.

Pojad
-----

Accursiusel oli kolm poega: Franciscus, Cervottus ja Guielmus, kes kõik käisid isa jälgedes ja said juristideks. Accursiust aetakse vahel segi tema poja Franciscusega, kes oli kuulus jurist Inglise kuninga Edward I teenistuses.

Viited
------

1. ↑  John Joseph A'Becket. "Francesco Accursius". *Catholic Encyclopedia*. Vaadatud 17.04.2019.
2. ↑  Routledge Revivals: Medieval Italy (2004): An Encyclopaedia – artikkel Accursius. Kasutatud 19.04.2019.
3. 1 2 3  Charles Sumner Lobingier "Revival of Roman Law", 5 Cornell L.Q. 430 (1919-1920), pp 430-439) Hein Online. Kasutatud 19.04.2019.
4. 1 2 3  C. Kleinhenz (editor). Medieval Italy: an encyclopedia. Volume 1, sv Accursius, lk 2–3. Kasutatud 17.04.2019.
5. ↑  Senior, W "Accursius and His Son Franciscus" 51 L.Q. Rev 513 (1935) – Hein Online. Kasutatud 18.04.2019.
*Acentronura breviperula*
***Acentronurinae*** on merinõellaste (*Syngnathidae*) parafüleetiline rühm ja tunnustamata alamsugukond.

*Acentronurinae* alla kuuluvad alamasugukonna *Syngnathinae* ( kuhu alla liigitatakse üle 50 perekonna) mitmed kääbusvormid (inglise keeles on nende koondnimetuseks "pygmy pipehorses" ('pügmee- toruhobukesed'), kes moodustavad omaette parafüleetilise rühma. Välimuselt meenutavad nad mõneti merihobukesi, kuid erinevalt neist ei uju nad püstiasendis.

Parafüleetilisse rühma *Acentronurinae* kuulub *Syngnathinae* 5 perekonda:

* *Acentronura* Kaup, 1853
* *Amphelikturus* Parr, 1930
* †*Hippotropiscis* Žalohar & Hitij, 2012
* *Idiotropiscis* Whitley, 1947
* *Kyonemichthys* Gomon, 2007

Viited
------

1. ↑  Nerida G. Wilson & Greg W. Rouse (2010). "Convergent camouflage and the non-monophyly of ‘seadragons’ (Syngnathidae: Teleostei): suggestions for a revised taxonomy of syngnathids". – *Zoologica Scripta*, 39, 551–558.

Välislingid
-----------

* Sydney Pygmy Pipehorse Video. youtube.com

.