recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Ajaloolised krahvkonnad Inglismaal** on muistsed Inglismaa allüksused Suurbritannias, mida on aastasadu kasutatud eri eesmärkidel, eelkõige kohtukorralduseks, maksude kogumiseks ja sõjaväe korraldamiseks. Hiljem on need olnud aluseks kohalike omavalitsuste loomisel ja parlamendi valimisel. 

1888. aastal moodustati kohalike omavalitsuste õigusaktiga Inglismaal 1889. aastal halduskrahvkonnad (*administrative counties*) ja krahvkond-linnad (*county boroughs*).

Kuid vaatamata sellele, et ajaloolised krahvkonnad ei oma enam haldusfunktsioone, on need jätkuvalt piirkonna kultuuri- ja spordielu ühendaja rollis.

Ajalooliste krahvkondade nimistu
--------------------------------

Ajaloolisi krahvkondi on Inglismaal kokku 39.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| * Bedfordshire
* Berkshire
* Buckinghamshire
* Cambridgeshire
* Cheshire
* Cornwall
* Cumberland
* Derbyshire
* Devon
* Dorset
* Durham
* Essex
* Gloucestershire
 | * Hampshire
* Herefordshire
* Hertfordshire
* Huntingdonshire
* Kent
* Lancashire
* Leicestershire
* Lincolnshire
* Middlesex
* Norfolk
* Northamptonshire
* Northumberland
* Nottinghamshire
 | * Oxfordshire
* Rutland
* Shropshire
* Somerset
* Staffordshire
* Suffolk
* Surrey
* Sussex
* Warwickshire
* Westmorland
* Wiltshire
* Worcestershire
* Yorkshire
 |
**Ajalooline mõõgavõitlus** kuulub traditsiooniliste lääne võitluskunstide hulka. Ajaloolise mõõgavõitluse kohta kasutatakse ka termineid *ajalooline Euroopa mõõgavõitlus* (inglise keeles *historical European swordsmanship*) ja *ajaloolised Euroopa võitluskunstid* (inglise keeles *historical European martial arts*). 

Tänapäeval tegeletakse ajaloolise mõõgavõitlusega peamiselt seoses elava ajaloo, ajaloo taaskehastamise ja eksperimentaalarheoloogiaga, mis keskendub muinas-, kesk- või varauusaegsele Euroopa ajaloole. Kuna ajaloolised traditsioonid on paljuski katkenud ja originaalmaterjal napp, on tihti tegemist rekonstrueeritud võitlusvormidega, mille vastavus ajaloolistele prototüüpidele ei pruugi olla väga täpne. Ajaloolise mõõgavõitluse alaliikide hulka ei loeta tänapäevast vehklemist.

Ajalooline mõõgavõitlus Eestis
------------------------------

Eestis on levinuim ajaloolise mõõgavõitluse alaliik viikingvõitlus, kuid taaskehastatakse ka kõrgkeskaegseid rüütleid ja slaavi sõdalasi. Mõõgavõitlejad osalevad elava ajaloo festivalidel, sportlikel mõõgavõitlusturniiridel ja massilahingutes.

Ajaloolise mõõgavõitluse sportlikust vormist, mida kasutatakse turniiridel, on reegelduse abil eemaldatud liiga ohtlikud võtted ning võitlus on reaalne ning võistluslik. Mõõgad on nüristatud ning võitlejad kannavad kaitsevarustust. Reeglid erinevad kultuuriruumiti nii lubatud löögipiirkonna, kui kontaktsusastme poolest. Eestis harrastatav sportlik mõõgavõitlus järgib pigem ida-euroopa traditsioone, see on täiskontaktne, sarnaselt poksiga võisteldakse löögipunktide peale ja võitlus katkestatakse kas raundiaja lõppedes või teatud punktisumma kogumisel.

Alates 2011. aastast korraldab Eestis sportliku ajaloolise mõõgavõitluse turniire Eesti Ajaloolise Mõõgavõitluse Liit.

Välislingid
-----------

* Eesti Ajaloolise Mõõgavõitluse Liidu koduleht
Latgale eeslinna asend Riias
**Latgale eeslinn** (läti *Latgales priekšpilsēta*) on Riia linnaosa. Latgale eeslinn asub Riia kagu- ja keskosas Daugava paremal kaldal. Linnaosa pindala on 50 km² ja Läti Rahvastikuregistri andmetel elas seal 1. jaanuaril 2012 189 486 elanikku. Rahvaarvu poolest on Latgale eeslinn Riia suurim linnaosa. Linnaosa moodustati 1941. aasta jaanuaris ja kandis kuni 1990. aasta 28. detsembrini nime **Moskva rajoon** (*Maskavas rajons*). Praegustes piirides on linnaosa alates 1969. aastast.

Läti Rahvastikuregistri andmetel oli 1. jaanuaril 2012 Latgale eeslinna elanikest lätlasi 36,96%, venelasi 44,92%, valgevenelasi 4,57%, ukrainlasi 3,98%, poolakaid 2,19%, juute 1,09% ja teistest rahvustest inimesi 3,71%. 2,58% elanike rahvus oli teadmata.

Asumid
------

* Avotu iela (Allika tänav)
* Dārzciems
* Dārziņi
* Grīziņkalns
* Ķengarags
* Maskavas forštate (Moskva eeslinn)
* Pļavnieki
* Rumbula
* Salas
* Šķirotava

Osalt paikneb linnaosa territooriumil ka Centrsi asum.

Viited
------

1. 1 2  "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 28. märts 2012. Vaadatud 18. augustil 2012.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
2. ↑  Rīga : enciklopēdija. Rīga, 1988, lk. 449

| * v
* r
Riia linnaosad |
| --- |
| 
Keskrajoon · Kurzeme rajoon · Latgale eeslinn · Põhjarajoon · Zemgale eeslinn · Vidzeme eeslinn |
? Antigua ja Barbuda riigi- ja rahvuslipp. Proportsioonid 2:3.
 ? Antigua ja Barbuda riigi mereväelipp. Proportsioonid 2:3.
**Antigua ja Barbuda lipp** on Antigua ja Barbuda ametlik lipp. 

Riigi iseseisvumisel korraldati lipukavandite konkurss, millest võttis osa üle 600 töö. Võitja töö autor oli Reginald Samuel, tema töö kuulutatigi uue riigi riigi- ja rahvuslipuks 27. veebruaril 1967. 

Plagu on jagatud "V" kujuliselt kolmeks, varda- ja lehvipoolne väli on punased, keskmine aga on omakorda horisontaalselt kolmeks (39+22+39) jagatud, must, sinine ja valge. Mustale väljale on paigutatud kollane tõusev päike. 

Kollane (PMS 116C) päike esindab lipul uue ajastu koitu. 

Must aga antigua ja barbudalaste aafrika päritolu. 

Sinine (PMS 300C) sümboliseerib lootust ja Kariibi merd. Kollase, sinise ja valge kombinatsioon sümboliseerib päikest, liiva ja merd.

Valge on lipul lootuse värv.

Punane (PMS 186C) sümboliseerib riigi rahva energiat. 

Lipu välju jagav "V" tähistab võitu.

Vaata ka
--------

* Antigua ja Barbuda vapp

Välislingid
-----------

* Antigua ja Barbuda lipp andmebaasis *Flags of the World* (*inglise keeles*)
**Saxby**  (*`saksbi*, rootsi *`saksbü*, kohalikus pruugis *Saksbe*, varem *Saksbi*) on küla Vormsi vallas Lääne maakonnas. Sealne rand on Vormsi lademe stratotüübiks.

Küla kohta kasutati aastal 1540 nime *Saxbwͤ* ja aastal 1565 *Saxeby*. Aastail 1977–1997 oli küla ametlikult Kersleti küla osa. Rootsi kohanimedes tähendab liigisõna *by* küla. Nime algusosa seletatatakse mitut moodi: see võib viidata kohta asustanud isikute saksa päritolule, sõna kõrvaltähendusele soome keeles (kaupmees) või ka isikunimele Saxe. Soome Saxby soomekeelsetes lähivaldades Asikkalas ja Hollolas on aastal 1467 mainitud Lars Saxa ja aastal 1503 Nils Saxa nimesid. Soome Saxby asub endise kauplemiskohana veeteel Porvoost põhjas.

Külas on Saxby bussipeatus.

Carl Russwurm poolt kirja pandud vana pärimuse kohaselt kirjutab olid Vormsi esimesed asukad näljahäda sunnil tulnud Soomest rootsikeelselt Uusimaalt: Kyrkslättist, Borgåst ja Saxbyst. Nad olevat esimesena asustanud saare lääneosa ja toonud nimed kodumaalt kaasa. Need nimed ongi Vormsil Kersleti, Borrby ja Saxby kujul säilinud. 

Aastail 1977–1997 oli Saxby ametlikult Kersleti küla osa.

Saxbys asuv Vormsi tuletorn, selle kütusehoidla, kelder, saun, kaev, tuletornivahi elamu ja tuletornivahi ait on muinsuskaitse all. Külla jääb ka osa Vormsi maastikukaitsealast.

Saxby järgi on nime saanud Vormsi lademe Saxby kihistik.

* Saxby tuletornSaxby tuletorn
* Vormsi ülemine tulepaakVormsi ülemine tulepaak
* Vormsi alumine tulepaakVormsi alumine tulepaak
* Saxby 1934Saxby 1934

Viited
------

1. ↑  Maa-amet, vaadatud 21.11.2020.
2. ↑  Statistikaamet, vaadatud 10.11.2020.
3. ↑  Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.
4. ↑  Stratigraafia terminoloogia
5. ↑  Eesti kohanimede leksikon
6. ↑
7. ↑  Eesti kohanimede leksikon
8. ↑  Saxby kihistik Eesti Stratigraafia Komisjoni andmebaasis (vaadatud 10.08.2019)

Vormsi valla asulad

**Külad:** Borrby | Diby | Fällarna | Förby | Hosby | Hullo | Kersleti | Norrby | Rumpo | Rälby | Saxby | Sviby | Suuremõisa | Söderby
Vaade kirikuaiale
**Türi kirikuaed** on Järva maakonnas Türil Türi kirikut ümbritsev kirikuaed. Kirik, kirikuaed ning selle piirdemüür ja kabel on nimetatud Kultuurimälestiseks.

Kirikuaed on rajatud tõenäoliselt koos kirikuga (13. sajandi teisel poolel) ning seda ümbritseb igast küljest Maakividest müür. Kirikuaia kalmistu oli aktiivses kasutuses kuni 18. sajandi lõpuni, hiljem maeti harvem. Kalmistul on säilinud mitmeid hauamonumente. Kirikuaia lääneservas paikneb Baranoffide suguvõsa matusekabel.

Kiriku kohal asub endine ohverdamispaik, mis pärineb tõenäoliselt 11. sajandist. Ohverdamispaiga täpne ulatus ei ole teada.

2010. aastal avati kirikuaias mälestuskivi, kuhu on võimalik lahkunute mälestuseks küünal asetada.

Piirdemüür
----------

Kirikuaeda ümbritseb krohvitud väravapostide ja sepisväravatega piirdemüür. Kirikuaia piirdemüür koos väravatega pärineb tõenäoliselt 19. sajandist. Müüris on kolm väravat: lääne-, lõuna- ja idaküljel. Neist vanemad on kiriku sissepääsude ees kirikuaia lääne- ja lõunaküljel.

Osa kirikuaia piirdemüürist moodustab kabeli välissein.

Kabel
-----

Kirikuaia kabel
Kabelihoone asub kalmistuaia servas esifassaadiga kiriku peasissepääsu poole. Hoone pärineb 19. sajandi esimesest poolest ning koosneb kahest selgelt eristuvast ehitusjärgust. Neist vanem on põhjapoolne väiksemate mõõtmetega matusekabel, mille ukseava kohal viiluväljal on kujutatud Baranoffide suguvõsa vapp. Matusekabeli lõunaküljel on suurem juurdeehitus, mida on tõenäoliselt kasutatud kalmistukabelina.

Kabel restaureeriti aastatel 2010–2011.

Viited
------

1. ↑  "4026 Türi kirikuaed ja ohverdamiskoht". *Kultuurimälestiste riiklik register*.
2. ↑  Auris Rätsep (27.8.2010). "Türi kirikus pühitseti kell, raamat ja mälestuskivi". *Türi Rahvaleht*. Lk 2.
3. ↑  "15124 Türi kirikuaia piirdemüür". *Kultuurimälestiste riiklik register*.
4. ↑  "15125 Türi kirikuaia kabel". *Kultuurimälestiste riiklik register*.

Välislingid
-----------

* Türi kirikuaed kultuurimälestiste riiklikus registris Muuda Vikiandmetes
* Raudrist jäi lõhkujate meelevalda Järva Teataja
***Pyrenophora tritici-repentis*** (sünonüüm *Drecslera tritici-repentis*) on patogeen, mis tekitab taimehaigust nisu-pruunlaiksus (DTR). Nektrotroofne patogeen kahjustab peamiselt nisu lehti. Haiguse tõttu võib saagikadu ulatuda 50%, haigus põhjustab ka teravilja kvaliteedi langust. Esineb peamiselt harilikul nisul (*Triticum aestivum* L.) ja kõvanisul (*Triticum turgidum* L.), kuid ka paljudel heintaimedel.

Patogeeni elutsükkel
--------------------

Haigustekitaja paljuneb nii sugulisel kui ka mittesugulisel teel. Patogeen talvitub taimejäänustel seeneniidistikuna ning moodustab sugulisi viljakehasid, pseudoteetsiume. Esmanakkus toimub pseudoteetsiumidest vabanenud kotteostega, mis võivad lennata viljakehast kuni 10 cm kaugusele. Sekundaarne levik toimub koniididega, mis levivad tuulega ka kaugemale. Patogeen võib läbida kogu elutsükli 4–7 päevaga. Patogeenile on nakatumiseks optimaalne niiske keskkond ja temperatuur vahemikus 15–28 ºC.

Sümptomid
---------

Esimesena nakatuvad noored taimed ning lehed, mis on pinnasele lähedamal. Haigusele on iseloomulik tumepruuni kuni musta nekrootilise punkti tekkimine, mis laieneb läätsekujuliseks laiguks, ümbritsetud kollase haloga. Olulisema nakkuse korral võivad haiguslaigud omavahel ühineda.

Viited
------

1. 1 2 3 4 5  Simpfendorfer, S. (5. märts 2013). "Management of yellow spot in wheat: decide before you sow". *Grains Research and Development Corporation*.
2. ↑  Shabeer, A. Bockus, W. W. (1988). Tan spot effects on yield and yield components relative to growth stage in winter wheat. *Plant Dis.* 72:599–602.
3. ↑  Fernandez, M. R. DePauw, R. M. Clarke, J. M. Lefkovitch, L. P. (1996). Red smudge in durum wheat reduces seedling vigor. *Can. J. Plant Sci.* 76:321–324. doi:
4. ↑  Krupinsky, J. M. (1982). Observations of the host range of isolates of Pyrenophora trichostoma. *Can. J. Plant Pathol.* 4: 42–46.
5. ↑  Krupinsky, J. M. (1992). Grass hosts of Pyrenophora tritici-repentis. *Plant Dis.* 76: 92–95
6. 1 2  "Nisu-pruunlaiksus". *BASF Agricultural Solutions Eesti*. Vaadatud 20.04.2022.
7. ↑  "Germplasm enhancement for yellow spot resistance in wheat". *Government of Western Australia*. Vaadatud 20.04.2022.
Niko Jokinen
**Niko Jokinen** (sündinud 28. detsembril 1987 Helsingis) on Soome poksija.

Jokinen osales harrastajana kokku 108 kohtumisel, millest võitis 75 ja kaotas 33 kohtumist. 

Jokinen oli keskkaalus (kuni 75 kg) kahekordne Soome meister aastatel 2007–2008.

Jokinen osales keskkaalus (kuni 75 kg) 2007. aastal Chicagos 14. maailmameistrivõistlustel, kuid kaotas II ringis oma kohtumise ja jäi edasisest medaliheitlusest välja.

Jokinen jätkas juunist 2008 poksimist elukutselisena. Ta on pidanud (seisuga 23. september 2011) kokku 14 kohtumist ning on võitnud need kõik (neist 4 nokaudiga). Tema treener ja mänedžer on endise tuntud poksija Olli Mäe poeg Pekka.

Viited
------

1. ↑  "Niko Jokise leht saidil Boxing.Fi soome keeles". Originaali arhiivikoopia seisuga 28. oktoober 2011. Vaadatud 19. oktoobril 2011.
2. ↑  Soome meistrivõistlused poksis 2007. Tulemused soome keeles[*alaline kõdulink*]
3. ↑  Soome meistrivõistlused poksis 2008. Tulemused soome keeles[*alaline kõdulink*]
4. ↑  14. maailmameistrivõistlused poksis. Tulemused inglise keeles

Välislingid
-----------

* Niko Jokinen saidil BoxRec
* Niko Jokinen lehel Boxing.Fi
**Lasva külanõukogu** oli külanõukogu Eesti NSV-s. Külanõukogu halduskeskus asus Lasva külas.

Lasva külanõukogu moodustati Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi 13. septembri 1945 seadlusega Võrumaa Lasva valla koosseisus.

Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi 26. septembri 1950 seadlusega Lasva vald likvideeriti ja Lasva külanõukogu territoorium arvati Võru rajooni koosseisu.

1954. aastal liideti Lasva külanõukoguga Loosi külanõukogu ja osa likvideeritud Kääpa külanõukogust. 1960. aastal liideti Lasva külanõukoguga osa likvideeritud Väimela külanõukogu territooriumist.

Külanõukogu territooriumil tegutses Sergei Kirovi nimeline kolhoos.

Eesti Vabariigi Ülemnõukogu Presiidiumi 7. mai 1992 seadlusega kinnitati Lasva valla omavalitsuslik staatus ning Lasva külanõukogu lõpetas tegevuse.

Viited
------

1. ↑  Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi seadlus "Võru maakonna valdades küla töörahva saadikute nõukogude moodustamise kohta". Eesti NSV Teataja, 1945, 33, 516
2. ↑  Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi seadlus "Maarajoonide moodustamise kohta Eesti NSV-s". Eesti NSV Teataja, 1950, 11, 114
3. ↑  Järva maakonna Roosna-Alliku valla, Viljandi maakonna Kõo ja Viiratsi valla ning Võru maakonna Lasva valla omavalitsusliku staatuse kinnitamise kohta (vastu võetud 07.05.1992)
|  |
| --- |
|  |
| Medalikohad |
| Maailmameistrivõistlused |
| **Pronks** | 2019 | jäähoki |

**Nikita Sergejevitš Zadorov** (vene keeles Никита Сергеевич Задоров; sündinud 16. aprillil 1995 Moskvas) on Venemaa jäähokimängija, kes mängib kaitsjana NHL-i klubis Calgary Flames.

Hooajal 2012–13 asus ta mängima Ontario Hockey League'i klubis London Knights.

2013. aastal valis Buffalo Sabres ta NHL-i *draft* '​is 16. valikuna. 2013. aasta septembris sõlmis ta Sabresiga kolmeaastase lepingu. NHL-is debüteeris Zadorov 19. oktoobril 2013 mängus Colorado Avalanche'i vastu. Esimese värava lõi ta liiga sama aasta 23. oktoobril mängus Boston Bruinsi vastu. 2013. aasta novembris naasis ta London Knightsi, kus mängis kuni hooaja lõpuni. Hooajal 2014–15 sai Zadorov NHL-is Sabresi meeskonnas kirja kolm väravat ja 12 väravasöötu.

2015. aasta juunis siirdus ta Colorado Avalanche'i, kus mängis kokku viis hooaega.

2020. aasta oktoobris sõlmis ta üheaastase lepingu Chicago Blackhawksiga. 2021. aasta juulis kaubeldi ta Calgary Flamesile. 12. aprillil 2023 tegi ta 3:1 võidumängus San Jose Sharksi üle kübaratriki.

2019. aasta maailmameistrivõistlustel võitis Zadorov Venemaa jäähokikoondise koosseisus pronksmedali.

Viited
------

1. ↑  "Flames ink Zadorov to one-year, $3.75 million deal". The Sports Network. 20.8.2021. Vaadatud 19.10.2021
2. ↑  Vickers, Aaron. "Wolf wins NHL debut, Flames defeat Sharks in season finale". *NHL.com*. Vaadatud 12. aprillil 2023.

Välislingid
-----------

* Nikita Zadorov NHL.com lehel
* Nikita Zadorov hockeydb.com lehel

| * v
* r
Calgary Flames |
| --- |
| 
**Väravavahid**: Jacob Markström **·** Dan Vladař |
| 
**Kaitsjad**: Rasmus Andersson **·** Noah Hanifin **·** Oliver Kylington **·** Connor Mackey **·** Michael Stone **·** Chris Tanev **·** MacKenzie Weegar **·** Nikita Zadorov |
| 
**Ründajad**: Mikael Backlund **·** Blake Coleman **·** Dillon Dubé **·** Jonathan Huberdeau **·** Nazem Kadri **·** Trevor Lewis **·** Elias Lindholm **·** Milan Lucic **·** Andrew Mangiapane **·** Brett Ritchie **·** Kevin Rooney **·** Adam Ružička **·** Tyler Toffoli |
**Jaola** (ka Jäola) oli endise Kärsa mõisa (*Kersel*) valdusse kuulunud küla praeguse Kamariku karjääri territooriumil. Karjääri ümber ja serval võib tuvastada Jaola küla endisi talukohti. 

Geograafilised koordinaadid on 59° 1′ 24″ N, 26° 16′ 26″ E. 

Karjäärist läänes paiknenud Kamariku, kuhu kujunes väike töölisasula, oli enne Kärsa mõisa talu Jaola külas.

Ajalugu
-------

Sõnajala talu praeguse Kamariku karjääri lõunakaldal osteti 1872. aastal. 19. sajandi lõpul ostetud talude hulka kuulus ilmselt ka Vanemuise talu, mis asus ligikaudu 1,5 km praegusest karjäärist idas. Praegusest karjäärist kirdesse jääb Kubjani talu, mis olevat Kärsa mõisniku poolt kokku liidetud seitsme saunakoha maast. Simuna kõrtsi teenistusega ostis ärimees Karl Kaddak Rakke lähedale talukohad ja Jaola külast Kärsa mõisale kuulunud lubjaahju.

Vaata ka
--------

* Uhe
* Kamariku
* Kamariku karjäär
* Kamariku karjääri järv
* Jaola peakraav
* Kärsa mõis
* Rakke vald

Viited
------

1. ↑
2. ↑   Perekonnaajaloo foorum: Kadunud Jaola küla
3. ↑  Siin- ja sealpool Emumäge: Piirkonna loodus, ajalugu ja kultuurilugu. emumagi.onepagefree.com/?id=17604
**Nikola** (kuni 1923. aastani Nikolai, kodanikunimega Pjotr Aleksejevitš Pozdnev; 1853 Astrahani kubermang – 1. september 1934 Moskva) oli Venemaa vanausu Novozõbkovi hierarhia asutaja. 1923. aastast oli ta kirikupea, tiitliga Moskva, Saratovi ja kogu Venemaa peapiiskop.

Ta kuulus kuni 1922. aastani Vene Õigeusu Kirikusse, seejärel Nõukogude-meelsesse Elavasse kirikusse, kuni läks 1923. aastal üle vanausu kirikusse.

Ta lõpetas Saratovi vaimuliku seminari ja sai 1879. aastal usuteaduse kandidaadi kraadi Kaasani Vaimulikus Akadeemias, 1886. aastal usuteaduse magistri kraadi.

Aastatel 1894–1906 oli ta Penza vaimuliku seminari rektor, 1906–1907 preester Balašovis, 1907–1910 preester ja 1910–1921 ülempreester Saratovis. 1921. aastal ta lesestus ja pühitseti Balašovi piiskopiks, Saratovi piiskopkonna vikaariks.

1922. aastal läks ta üle Nõukogude-meelsesse Elavasse kirikusse ja sai selle kiriku Saratovi peapiiskopiks. 1923. aastal, pettunud Elava kiriku ja vanausu ühendamise katses, ühines ta vanausulistega ja valiti 19. detsembril 1923 Moskva, Saratovi ja kogu Venemaa peapiiskopiks. 

1929. aastal, pärast piiskop Stefani üleminekut vanausku, oli vanausulistel kaks piiskoppi, ja nad said ametisse pühitseda kolmanda piiskopi, Pansofi. Sellest algab vanausuliste teine, Belaja Krinitsa hierarhiast sõltumatu hierarhia.

Peapiiskop Nikola suri 1. septembril 1934 Moskvas ja maeti Rogoža kalmistule.
**Pušmucova** (ka **Pušmicova** või **Pušnicova**, latgali keeles **Pušmycova**) on küla (*vidējciems*) Lätis Ludza piirkonnas, Pušmucova valla halduskeskus.

Pušmucova asub merepinnast 145 meetri kõrgusel ja jääb endisest piirkonna keskusest Blontist 5,5 ning Riiast 280 kilomeetri kaugusele. Külas on katoliku kirik, rahvamaja, põhikool, postkontor ja raamatukogu. Küla tekkis Pusmucova mõisa maadele kiriku ja kõrtsi juurde. Nõukogude perioodil oli küla kohaliku kolhoosi keskasulaks. Aastail 2009–2021 kuulus küla Cibla piirkonda.

Aastal 2008 oli külas 328 elanikku. Aastal 2017 oli elanikke 263, aastal 2020 aga 172 elanikku. Aastal 2022 oli elanikke 220.

Viited
------

1. ↑  Läti Ruumiandmete Agentuur
2. ↑  Latvijas pagasti. Enciklopēdija. Rīga : A/S Preses nams. 2001—2002. ISBN 9984-00-412-0.
3. ↑  Административно-территориальное деление Латвийской ССР 1978 год. — Рига: Лиесма, 1978. — 137 lk.
4. ↑  Vietvārdu datubāze
|  |
| --- |
| **Hufu hieroglüüfidega** |
| **sünninimi** |
| 

|  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | 

|  |
| --- |
|  |
|  |
|  |

 |  |

 |
| *Hufu*Hnum kaitseb mind |

**Hufu** (kreeka **Cheops**; vanaegiptuse *Hufu*; inglise *Khufu*) oli Vana-Egiptuse Vana riigi 4. dünastia teine kuningas. Tema valitsemisaeg langes umbkaudu aastatesse 2589 kuni 2566 e.Kr.

Hufu oli kuningas Snofru poeg. Tal oli mitu poega, neist Džedefra oli valitsejaks tema järel. Kuninganna Hetepheres II oli tema tütar.

Hufu on läinud ajalukku kui Giza platoole maailma suurima ja tuntuima, Cheopsi püramiidi ehitaja. Seda loeti üheks seitsmest vanaaja maailmaimeks ja on neist ainuke, mis on kaasajani füüsiliselt säilinud.

Vaade Cheopsi püramiidile kirdest
Hufu isa Snofru oli esimene vaarao, kes tahtis endale rajada mitte väiksema astmelise, vaid tõelise püramiidi. Kuid Medumi lähedal (Sakkarast ja Dahšurist lõuna poole) alanud ehitus ei jõudnud lõpule, sest Snofru viis oma residentsi põhja poole. Sakkarast põhja pool, Dahšuris, laskis ta püstitada teise püramiidi. See oli 97 meetrit kõrge, murrukohaga kantidel.

Püramiidi ehitas ka Hufu järeltulija Džedefra. Tema püstitas selle Abu Rawashi (Gizast põhja poole). 

Järgmised valitsejad Hafra (Chephren) ja Mykerinos lasid oma püramiidid püstitada taas Cheopsi püramiidi naabrusesse Giza lähedale.

Hufu muumiat ei ole seni leitud. Tema püramiidi hauakambris asub küll kivist sarkofaag, kuid pole kindel, kas seda on kunagi surnukeha hoidmiseks kasutatud.

Hufu kohta on egüptoloogidel üldse vähe andmeid. Temas on säilinud veel üks väike kujuke, mis leiti Abydose templist ja mis on praegu Kairos, Egiptuse Muuseumi ekspositsioonis.

Kogu Cheopsi püramiidist on leitud vaid ühest kõrvalkambrist tema nime tähistav hieroglüüf. Püramiidi kõrval asuvate hoonete varemetest on siiski tema kartušše avastatud.

Viimased faktid on mõnedele uurijatele andnud alust arvata, et Hufu ei ole üldse reaalne ajalooline isik, vaid tema kartušš tähistas hoopis Jumalate Jumalat ehk päikest. Seega oleks vanad egiptlased ehitanud justkui Cheopsi püramiidi austamaks igavesti oma peajumalat.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**Snofru** | **Egiptuse vaarao 4. dünastia**u 2589–2566 e.Kr | Järgnev**Džedefra** |
**Sangaste vald** (saksa keeles *Sagnitz*) oli vald Tartu maakonnas ja Valga maakonnas Sangaste kihelkonnas. 

Eesti haldusjaotus 1925. aastal
Valla pindala oli 175 km² ja elanikke oli 3056 (1934. aasta seisuga). Vald eksisteeris 1866–1939[*viide?*].

1894 liideti Sangaste vallaga Restu vald.

1921. aastal arvati Sangaste vald Valga maakonna koosseisu.

Vallas oli 643 talundit ja elamut ning need kasutasid 12 974 ha maad (1929. aasta seisuga). Vallamaja asus Lau külas.

Vallas asus Sangaste asundus ja Sangaste küla.

1939. aasta vallareformiga moodustati senise Sangaste valla maa-alast, välja arvatud Muhkva, Kolga, Soo, Tuule, Hiirepüksi, Laosejüri, Laheste, Maasikmäe, Saare, Marjapalu, Postupalu, Pedeli, Hallika, Marjamäe, Pulga, Harjukse, Väike-Rehejaani ja Väike-Marjamäe talu maa-alad; senise Keeni valla Sangaste kirikumõisa maa-alast ning Laatre jõest ja raudteest idas asuvast piirkonnast, välja arvatud Hällatu, Lombi, Ormani, Palu, Peetertinnu, Pikahansu, Tootsi, Utuse, Väike-Hellatu, Käre, Vardamäe, Koka, Sootare, Pedajamäe ja Lepasaare talu maa-aladest Sangaste vald.

Viited
------

1. 1 2 3  *Eesti Entsüklopeedia.* 7. köide: *Rakk–Tanukad.* Tartu: Loodus, 1936, lk 549.
2. 1 2  Sangaste vald Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917 (vaadatud 26.02.2016)
3. ↑  Maa-ameti kaardirakendused
4. ↑  Väljavõte 776. Vabariigi Presidendi otsusest nr. 88. Riigi Teataja, nr. 87, 14 oktoober 1938

Välislingid
-----------

* Sangaste vald Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917
**Sangaste Rukkiküla** on Sangaste piirkonna koostöövõrgustik.

MTÜ loodi 2008. aastal sihiga parandada turismiettevõtete koostööd ning suurendada sellega Sangaste piirkonna tuntust ja atraktiivsust turistide silmis. Hiljem laiendati suunitlust ja kirjeldati oma tegevusi Sangaste "elu-, töö- ja ettevõtluskeskkonna edendamine ühistegevuse kaudu". Lisaks turismiettevõtetele on selle liikmeteks astunud ka põllumajandus- ja toidutootmisettevõtted, vabaühendused ja aktiivsed kodanikud.

2018. aasta jaanuari seisuga kuulub MTÜsse 28 liiget.

Sangaste Rukkiküla korraldab oma liikmetele koolitusi, tutvustab Eesti ja välisriikide messidel Sangastet turismisihtkohana ning propageerib rukist, eriti just Sangaste rukist. Osaletakse Sangaste Rukki Päeval, mida peetakse regulaarselt alates 2005. aastast.

Tunnustus
---------

* Valgamaa ettevõtluse auhind 2013 kategoorias "Ettevõtluse edendaja"

Viited
------

1. 1 2  "MTÜ Sangaste Rukkiküla". Originaali arhiivikoopia seisuga 27. jaanuar 2018. Vaadatud 26. jaanuaril 2018.
2. ↑  Sangaste Rukkiküla liikmed (vaadatud 26. jaanuaril 2018)
3. ↑  "Sangaste Rukkiküla on üks Eesti visiitkaart Milanos" pollumajandus.ee, 19. detsember 2014
4. ↑  "Valgamaa ettevõtluse edendaja tiitli saab Sangaste rukkiküla" Maaleht, 7. oktoober 2014

Välislingid
-----------

* Koduleht
**Sangaste raamatukogu** on Otepää valla rahvaraamatukogu. Raamatukogu aadress on Kooli 3 Sangaste alevik Valga maakond.

Ajalugu
-------

Esimene raamatukogu Sangastes tekkis kiriku koguduse juurde. Sealsed raamatud olid enamikus vaimuliku sisuga ja asusid köstrimajas köstri järelevalve all. 1898. aastal asutati Sangaste Põllumeeste Selts, mis tegutses samuti köstrimajas. Olemasolev väike raamatukogu suurenes tänu liikmete annetustele, mille tegijateks teiste seas olid poliitik, jurist ja ajakirjanik Jüri Vilms ning arstiteadlane ja ühiskonnategelane Peeter Hellat. Raamatuid oli ligi 1000 köidet, hiljem anti need üle Sangaste Laulu-Mängu Seltsile.

1924. aastal loodi Lauküla Rahvaraamatukogu Selts, mille algne tegevus oli hoogne. Raamatukogu asus vallamajaga samas majas. Raamatukogutööd tegid Aleksander Roose ja Aureelie Vilippus, kes käis laenutamas ka Restu rahvamajas. Hiljem seltsi tegevus hääbus ning 1927. aastal otsustas Sangaste vallavolikogu kustutada Lauküla Rahvaraamatukogu Seltsi avalikkude raamatukogude võrgust ja anda raamatud üle Sangaste Laulu-Mängu Seltsile.

Raamatukogu asus selles vanas majas hulk aastaid. 1959. aastal maja põles, aga ehitati 1961. aastaks uuesti üles, seekord kahekorruselisena. Laenutamas käidi ka Restu koolis, Sangaste lossis ja Sangaste metskonnas. Raamatukogu tegi koostööd kohaliku kultuurimajaga, paljud üritused valmistati ette ja viidi läbi üheskoos.

1988. aastal koliti Sangaste lasteaia hoonesse, kus raamatukogu sai kaks suurt ruumi raamatute jaoks ja väikese esik-kabineti. Samas majas asus ka algkool ning lapsed olid raamatukogu sagedased külastajad.

2002. aastal suleti Sangaste algkool. Järgmisel aastal remontis vald tühjaksjäänud ruumid ning need kohandati raamatukogu tarbeks.

2006. aastal osteti raamatukoguprogramm RIKS, elektroonilisele laenutusele mindi üle 2014. aastal.

Juhatajad/laenutajad
--------------------

* Aleksander Roose
* Aureelie Vilippus
* Ruth Tari 1955–1956; 1970–1972
* Virve Falkenberg ?–1967
* Lea Lõhmus (Saareoks) 1967–1969
* Leida Sarnets
* E. Nääme
* Maie Kokk 1976–1978
* Maila Veesaar (Rohtla) 1978–1981
* Kaie Männik 1981–2003
* Aino Oja alates 2003

Statistika
----------

Statistika 2014. aasta seisuga

Kogusid: 14 309

Kasutajaid: 155

Külastusi: 1740

Laenutusi: 2736

Töökohti: 0,5

Vaata ka
--------

* Keeni raamatukogu

Kirjandus
---------

* Valgamaa rahvaraamatukogud 1920-2010. Valga, 2010
* Valga Keskraamatukogu arhiiv. Valga rajooni/maakonna raamatukogude aastaaruanded 1956–2014

Välislingid
-----------

* Sangaste valla raamatukogud
Metallist ämber

|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib anumast; mahumõõdu kohta vaata Ämber (mõõtühik)* |

---

**Ämber**, varem ka pang, on pealt lahtine või kaanega, üldjuhul sangaga metallist, plastikust või puidust anum vedelike vm ainete kandmiseks, ammutamiseks või hoidmiseks.

Enamasti on ämbrid koonuseliselt allapoole kitsenevad, kuid tänapäeval võib plastist ämbreid olla kandilisi (mopiämber), ovaalseid, ühe sileda küljega (söödaämber), tilaga (ehitusämber) või isegi kokkupandavaid. Plastist ämbrid on erinevate värvidega ja ka läbipaistvad. Suuremahulisi ämbreid valmistatakse lisaks kahe kandva kõrvaga sanga asemel. Levinud on valgete polüpropüleenist ämbrite (20 l) kasutamine toiduainete pakendamiseks - köögiviljahoidised, marineeritud köögiviljad, köögivilja salatid, puuviljad, tomatikaste, puuviljahoidised ja -moosid, sinep, majonees, piimahoidised, siirup jne.

Viited
------

1. ↑  Eesti keele seletav sõnaraamat Vaadatud 1.07.2020
2. ↑  Ämbrid, kausid
3. ↑  "Kaanega PP ämber". Originaali arhiivikoopia seisuga 14. juuli 2020. Vaadatud 14. juulil 2020.

|  |  |
| --- | --- |
|  | Tsitaadid Vikitsitaatides: **Ämber** |
**Retrograadne liikumine** on keha orbitaalne liikumine vastassuunas sellele, mis on antud süsteemi kehade puhul normaalne.

Kui me taevast jälgime, eeldame, et enamik objekte liigub aja kulgedes kindlas suunas. Enamik taevakehasid paistab liikuvat idast läände. Kuid võimalik on jälgida ka kehasid, näiteks tehiskaaslane või kosmoselennuk, mis liiguvad itta. Sellist orbiiti nimetatakse retrograadseks ehk vastupidiseks.

Retrograadse liikumise mõistet kasutatakse kõige sagedamini seoses välisplaneetide (Marss, Jupiter, Saturn ja nii edasi) liikumisega. Kuigi need planeedid paistavad vastavalt Maa pöörlemisele öises taevas liikuvat idast läände, kulgevad nad püsitähtede suhtes tegelikult aeglaselt itta, mida võib jälgida, kui märkida mainitud planeetide asukohad mitmel ööl järjest. See on nende planeetide puhul siiski loomulik ning seda ei peeta retrograadseks liikumiseks. Kuid et Maa teeb tiiru ümber Päikese lühema ajaga kui välisplaneedid, võime aeg-ajalt mõne neist nii-öelda kinni püüda (analoogiks näiteks kiire auto mitmerajalisel maanteel). Kui see juhtub, paistab planeet, millest me möödume, esmalt peatavat oma ittaliikumise ning seejärel hakkavat liikuma taas läände. See on retrograadne liikumine, sest see on vastupidine suunale, mis on neile planeetidele tüüpiline. Lõpuks, kui Maa on planeedist mööda jõudnud, paistavad nad aga taastavat oma normaalse läänest itta kulgemise.

Planeetide retrograadne liikumine ajas tublisti segadusse Vana-Kreeka astronoome ning see oli üks põhjus, miks nad nimetasid need taevakehad planeetideks, mis otsetõlkes tähendab hulkujaid.
Hemitselluloosi molekuli iseloomustav struktuur
**Hemitselluloos** on peaaegu kõigi taimede rakukestades esinev heteropolümeerset tüüpi polüsahhariid, mis esineb kõrvuti tselluloosiga. 

Hemitselluloosi molekul kujutab erinevatest sahhariididest koosnevat hargnenud heteropolümeeri (esinevad mitmeti ühendatud põhiliselt viie süsinikuaatomiga tsüklid nagu glükoos, ksüloos, mannoos, galaktoos, arabinoos jt). Hemitselluloos moodustab suure osa (keskmiselt 20%) enamiku taimede biomassist.

Võrdlus tselluloosiga
---------------------

Tselluloos on kristalne, tugev ja raskesti hüdrolüüsitav homopolümeerne polüsahhariid. Hemitselluloos on amorfse struktuuriga, vähese tugevusega ja kergesti lihtsamateks suhkruteks (mannoos, galaktoos) hüdrolüüsitav lahja happe või aluse või hemitsellulaas ensüümidega.

Tselluloosi molekul on hargnemata struktuuriga 7000 – 15 000 glükoosi lülist koosnev polümeerne ahel. Seevastu hemitselluloosi ahelad on lühemad ja hargnenud struktuuriga, koosnedes 300–3000 erineva sahhariidi lülidest. 

Taime rakukesta ehitus skemaatiliselt
Maal levinud taimsest materjalist moodustavad põhimassi kolm biopolümeeri, need on tselluloos, ligniin ja hemitselluloos, vastavalt keskmiselt 33, 30 ja 20 protsenti biomassist. Puidus on nende sisaldus vastavalt 40–50%, 20–30% ja 20–30%. Erinevalt tselluloosist ja hemitselluloosist, mis on polüsahhariidid, on ligniin varieeruva struktuuriga polümeer, milles prevaleerivad aromaatsed (benseeni) tsüklid.

Hemitselluloos eraldatakse tselluloosist leelise vesilahusega ekstraheerimisel ja edasi sadestamisel etaanhappe abil.

Vaata ka
--------

* Rakukest
* Sahhariidid
* Lignotselluloos
**Angelina Dehn**, lavanimega **Ängie**, on Rootsi pop- ja *trap-hop*'i laulja.

Lapsepõlv ja karjäär
--------------------

Dehn sündis Stockholmis ja kasvas üles Nynäshamni linnas.

Ta tundis ennast sõprade poolt kõrvale tõrjutuna, kui nad said teada tema tüdruksõbrast. Dehn võitles noorukieas aktiivsus- ja tähelepanuhäire ning vaimse tervise häiretega ning mõtles enesetapule, kuid leidis leevendust kanepist. Ta on tunnistanud, et oli varem narkomaan, kuid on nüüdseks narkootikumidest loobunud.

Pärast seda kui Dehn oli laadinud Snapchatti üles Death Teami räpikavereid, pakuti talle esimese singli stuudiosalvestuse võimalust. Enne oma singliga saavutatud tähelepanu pälvimist töötas ta baarimehe, lasteaiaõpetaja ja aknapaigaldajana.

Tal on plaadileping Rich Parents AB-ga (Universal Music AB allüksus). Tema debüütalbum "Suicidal Since 1995" ilmus aprillis 2018.

Diskograafia
------------

### Albumid

* "Suicidal Since 1995" (2018)

### Singlid

| Pealkiri | Aasta | Album |
| --- | --- | --- |
| "Smoke Weed Eat Pussy" | 2016 | Ilma albumita salvestis |
| "Housewife Spliffin" | 2016 | Ilma albumita salvestis |
| "Spun" | 2017 | Ilma albumita salvestis |
| "Dope" | 2018 | "Suicidal Since 1995" |
| "Here for My Habits" | 2018 | "Suicidal Since 1995" |

### Muusikavideod

| Laul | Aasta | Muusikavideo režissöör |
| --- | --- | --- |
| "Smoke Weed Eat Pussy" | 2016 | Christofer Nilsson |
| "Housewife Spliffin" | 2016 | Christofer Nilsson |
| "Spun" | 2017 | Christofer Nilsson, Ängie |
| "Dope" | 2018 | Christofer Nilsson, Ängie |
| "Here for My Habits"/"Venus in Furs" | 2018 | Christofer Nilsson, Ängie |
**Aison** on kreeka mütoloogia tegelaskuju, Iolkose kuningas, Kretheuse ja Tyro poeg, Pherese vend, Peliase ja Neleuse poolvend. Aisoni abikaasa oli Alkimede (või Polymele), tema pojad olid Iason ja Promachus.

Kretheus sai teada, et tema naisel oli enne abiellumist jumalaga vahekord olnud, ja tühistas seetõttu abielu. Ta võttis naiseks oma teenija Sidero ning Tyro pidi Siderot teenima. Sidero kohtles oma endist käskijannat väga halvasti, kuid Aisonit ja tema venda Pherest ta ei kiusanud; küllap seetõttu, et tal endal lapsi ei olnud.

Pärast Kretheuse surma sai Aison kuningaks. Kuid siis ilmusid välja Tyro abielueelsed pojad Pelias ja Neleus. Pelias tappis Sidero, makstes kätte oma ema julma kohtlemise eest.

Pelias tõukas ka Aisoni troonilt ja hakkas ise Iolkost valitsema. Neleus pagendati, Pheres suutis samuti välismaale põgeneda, kuid Aisoni, tema naise ja Promachuse Pelias vangistas. Iasonit ta ei saanud kätte, sest Aison oli tolle saatnud Cheironi juurde õppima.

Kui Iason kodumaale naasis, saatis Pelias, kes võimu pärast kartis, tolle kuldvillakut tooma. Mõne aja pärast teatas Pelias Aisoni perele, et Iasoni laev on hukkunud. Aison ja tema pere tappis end, juues mürki. On ka väidetud, et kuna nad keeldusid end tapmast, siis laskis Pelias nad tappa.

Kuldvillakuga tagasi jõudnud Iasoni naine Medeia tappis Peliase. Iason sai kuningaks.
Valon Behrami (2015)
**Valon Behrami** (sündinud 19. aprillil 1985 Kosovos Mitrovicas) on Šveitsi jalgpallur. Ta on Itaalia kõrgliiga klubi Genoa C.F.C. poolkaitsja.

Behrami vanemad on pärit Kosovost, ent keerulistel aastatel otsustas perekond kolida Šveitsi. Valon oli tollal liiga noor, et aru saada probleemidest kodumaal ja kolimise tõelistest põhjustest. Uueks asupaigaks sai väikelinn Stabio. Linnake asus riigi selles osas, kus räägitakse itaalia keelt. Esimesed kokkupuuted jalgpalliga sai ta kodulinna FC Stabio rivistuses. Järgmised klubid olid FC Chiasso ning FC Lugano.

Pärast edukaid mänge FC Lugano särgis omandas Behrami mängijaõigused Genoa C.F.C. ning sealt edasi laenati ta hooajal 2003–2004 Hellas Veronasse. Itaalia esiliigas suurepäraseid mänge näidanud mees müüdi 2005. aasta suvel Rooma Laziosse. Behrami nimi kanti Lazio ajalooraamatusse, kuna skooris üliolulises matšis 92. mänguminutil. See tegi temast ühe armastatuma mängija Lazio fännide seas.

23. juulil 2008 ostis West Ham United Behrami mängijaõigused, ning mees nuusutas esimest korda Premier League hõngu. Ülemineku hind oli 5 miljonit naelsterlingit ehk ligikaudu 130 miljonit krooni.

2012–2014 mängis ta Napolis, seejärel ühe hooaja Saksamaa kõrgliiga klubis Hamburger SV ning pärast seda kaks hooaega Inglismaal Watfordis. Aastatel 2017–2019 mängis Behrami Itaalia kõrgliiga klubis Udinese. 2019. aastal mängis ta lühikest aega Šveitsi kõrgliiga klubis FC Sion, naastes 2020. aasta jaanuaris Genoasse.

Šveitsi jalgpallikoondises mängis ta aastatel 2005–2018 kokku 83 korda ja lõi neis kaks väravat. Ta on ainus Šveitsi mängija, kes on mänginud neljadel maailmameistrivõistlustel järjest (2006, 2010, 2014, 2018).

Eraelu
------

2018. aastal abiellus ta mäesuusataja Lara Gutga.

Saavutused
----------

Napoli
* Coppa Italia: 2013–14

Viited
------

1. ↑  Lara Gut und Valon Behrami haben gereitet!. tele1.ch. 12.7.2018. Vaadatud 1.12.2018

| * v
* r
Šveitsi koondis  –  2014. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlused |
| --- |
| 

* 1 Benaglio
* 2 Lichtsteiner
* 3 Ziegler
* 4 Senderos
* 5 Von Bergen
* 6 Lang
* 7 Barnetta
* 8 Inler (c)
* 9 Seferović
* 10 Xhaka
* 11 Behrami
* 12 Sommer
* 13 Rodríguez
* 14 Stocker
* 15 Džemaili
* 16 Fernandes
* 17 Gavranović
* 18 Mehmedi
* 19 Drmić
* 20 Djourou
* 21 Bürki
* 22 Schär
* 23 Shaqiri
* Treener: Hitzfeld

 | Šveits |

| * v
* r
Šveitsi koondis  –  UEFA Euro 2016 |
| --- |
| 

* 1 Sommer
* 2 Lichtsteiner (c)
* 3 Moubandje
* 4 Elvedi
* 5 Von Bergen
* 6 Lang
* 7 Embolo
* 8 Frei
* 9 Seferović
* 10 Xhaka
* 11 Behrami
* 12 Hitz
* 13 Rodríguez
* 14 Zakaria
* 15 Džemaili
* 16 Fernandes
* 17 Tarashaj
* 18 Mehmedi
* 19 Derdiyok
* 20 Djourou
* 21 Bürki
* 22 Schär
* 23 Shaqiri
* Treener: Petković

 | Šveits |

| * v
* r
Šveitsi koondis  –  2018. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlused |
| --- |
| 

* 1 Sommer
* 2 Lichtsteiner (c)
* 3 Moubandje
* 4 Elvedi
* 5 Akanji
* 6 Lang
* 7 Embolo
* 8 Freuler
* 9 Seferović
* 10 Xhaka
* 11 Behrami
* 12 Mvogo
* 13 Rodríguez
* 14 Zuber
* 15 Džemaili
* 16 Fernandes
* 17 Zakaria
* 18 Gavranović
* 19 Drmić
* 20 Djourou
* 21 Bürki
* 22 Schär
* 23 Shaqiri
* Treener: Petković

 | Šveits |
**Vallo Toomla** (sündinud 8. aprillil 1983) on eesti filmirežissöör.

Ta on õppinud Tartu Ülikoolis teoloogiat ning mänginud Tartu Üliõpilasteatris. 

Aastatel 2008–2012 õppis ta filmirežiid Balti Filmi- ja Meediakoolis, ta on Jüri Sillarti õpilane. 

Vallo Toomla esimene tudengifilm "Koolja" (2009) valiti Pimedate Ööde Filmifestivali alafestivali Sleepwalkers programmi ja võitis auhinna Eesti parima lühifilmi eest. Tema tudengifilme on näidatud Eesti Rahvusringhäälingus ning lühifilm "Saatana Vodevill" (2010) linastus ka Eesti kinodes. 

2013. aastal valmis tal filmistuudios Nukufilm animafilm „Limonaadi lugu". Oma täispika mängufilmidebüüdi tegi filmiga "Teesklejad", mis esilinastus 2016. aastal San Sebastiani rahvusvahelisel filmifestivalil. 2019. aastal valmis tal dokumentaalfilm „Marju Lepajõe. Päevade sõnad" – portreefilm religiooniloolasest, klassikalisest filoloogist ning tõlkijast, Tartu ülikooli õppejõust Marju Lepajõest.

Tunnustus
---------

* 2016 Eesti Kultuurkapitali audiovisuaalse kunsti sihtkapitali aastapreemia (aasta mängufilm "Teesklejad", koos Erik Põllumaaga)
* 2019 Eesti Kultuurkapitali audiovisuaalse kunsti sihtkapitali aastapreemia (parim dokumentaalfilm "Marju Lepajõe. Päevade sõnad", koos Kaie-Ene Rääguga)
* 2019 Tartu Kultuurikandja aunimetus (aasta teose looja – religiooniloolast Marju Lepajõed portreteerinud dokumentaalfilmi „Marju Lepajõe. Päevade sõnad" eest)
* 2020 Eesti Vabariigi kultuuripreemia (dokumentaalfilmi „Marju Lepajõe. Päevade sõnad" loomine, koos Erik Põllumaa, Mart Kessel-Otsa ja Kaie-Ene Rääguga)
* 2021 stipendium "Ela ja sära"
Hauatähised Ämari mõisakalmistult, kasutatuna uute hauatähiste osadena praegusel Ämari lennuväekalmistul
**Ämari lennuväekalmistu** on kalmistu Harju-Madise kihelkonnas Harjumaal, tänapäevase haldusjaotuse järgi Ämari alevikus Lääne-Harju vallas Harju maakonnas.

Ämari mõisa kalmistu
--------------------

Kalmistu jääb Ämari mõisa südamest linnulennult umbes 2,3 km kaugusele lõunakagusse. Kalmistu rajasid mõisa tollased omanikud Tritthofid millalgi 19. sajandil. Arvatavasti paiknes algne kalmistu (või selle süda) praeguse lennuväekalmistu kõrval, sellest pisut kagu pool.

Kalmistule mõisa-ajal maetute üldarv ei ole teada. Kalmistul on olemas kaks arvatavasti varasemast ajast pärit hauatähist, kuid pole teada, kas need on oma algsel kohal või on sinna toodud hiljem.

Lennuväekalmistu
----------------

Mõisa kalmistu rüüstati arvatavasti pärast 1945. aastat Suurkülla ja Ämarile lennuväebaasi ja sõjavangilaagri ning selle juurde asula rajamist uute asukate poolt. Samal ajal või pärast seda võeti kalmistu kasutusele uue lennuväeasula kalmistuna. Teadaolevalt esimene matus toimus 1949. aastal. 

Võimalik, et algselt kasutati endist mõisakalmistut vangilaagri kalmistuna ning uue asula kalmistu rajati endisest kalmistust loode poole. Kui laager likvideeriti, tasandati ka selle kalmistu ning hiljem rajati sinna elamuid. Kasutusele jäi uus kalmistu (või vana kalmistu uus osa), algse kalmistu hauatähiseid võidi aga kasutada ära uuel kalmistul.

Praegu on kalmistu jäetud maha, kuid see on üldiselt veel hooldatud. 

Kalmistul on lennuõnnetustes hukkunud lendurite haudadele püstitatud lennuki tiivaosadega tähiseid.

Pildid
------

* Üks varasem hauatähis Ämari lennuväekalmistulÜks varasem hauatähis Ämari lennuväekalmistul
* Teadaolevalt vanim haud praegusel Ämari lennuväekalmistul (1949)Teadaolevalt vanim haud praegusel Ämari lennuväekalmistul (1949)
* 18. märtsil 1986 toimunud lennuõnnetuses hukkunud lendurite haud Ämari lennuväekalmistul18. märtsil 1986 toimunud lennuõnnetuses hukkunud lendurite haud Ämari lennuväekalmistul
* Lennukiosadega hauatähised Ämari lennuväekalmistulLennukiosadega hauatähised Ämari lennuväekalmistul

Viited
------

1. ↑  Nõukogude topograafiline 1: 25000 kaart 1947. aastast Maa-ameti Geoportaalis
**Aisne'i departemang** on 2. järgu haldusüksus (departemang) Prantsusmaal Hauts-de-France'i piirkonnas. Ta on nime saanud Aisne'i jõe järgi.

2015. aastani kuulus departemang Picardie piirkonda.

Departemang jaguneb halduslikult:

| Ringkond | Rahvaarv(2009) | Pindala(km²) | Kantoneid | Valdu |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Château-Thierry | 72 671 | 1193 | 5 | 123 |
| Laon | 166 236 | 2461 | 13 | 278 |
| Saint-Quentin | 131 341 | 1071 | 9 | 126 |
| Soissons | 102 608 | 1243 | 7 | 159 |
| Vervins | 67 014 | 1401 | 8 | 130 |

Suurimad linnad| Linn | Elanike arv |
| --- | --- |
| Laon | 26 000 |
| Saint-Quentin | 60 000 |
| Soissons | 30 000 |
| Château-Thierry | 15 000 |
| Tergnier | 15 000 |

Vaata ka
--------

* Aisne'i departemangu haldusüksuste loetelu

Viited
------

1. ↑  Populations légales 2020

Prantsusmaa departemangud

Ain **·** 
Aisne **·** 
Allier **·** 
Alpes-de-Haute-Provence **·** 
Alpes-Maritimes **·** 
Ardèche **·** 
Ardennes **·** 
Ariège **·** 
Aube **·** 
Aude **·** 
Aveyron **·** 
Bas-Rhin **·** 
Belfort **·** 
Bouches-du-Rhône **·** 
Calvados **·** 
Cantal **·** 
Charente **·** 
Charente-Maritime **·** 
Cher **·** 
Corrèze **·** 
Corse-du-Sud **·** 
Côte-d'Or **·** 
Côtes-d'Armor **·** 
Creuse **·** 
Deux-Sèvres **·** 
Dordogne **·** 
Doubs **·** 
Drôme **·** 
Essonne **·** 
Eure **·** 
Eure-et-Loir **·** 
Finistère **·** 
Gard **·** 
Gers **·** 
Gironde **·** 
Guadeloupe **·** 
Haut-Rhin **·** 
Haute-Corse **·** 
Haute-Garonne **·** 
Haute-Loire **·** 
Haute-Marne **·** 
Haute-Saône **·** 
Haute-Savoie **·** 
Haute-Vienne **·** 
Hautes-Alpes **·** 
Hautes-Pyrénées **·** 
Hauts-de-Seine **·** 
Hérault **·** 
Ille-et-Vilaine **·** 
Indre **·** 
Indre-et-Loire **·** 
Isère **·** 
Jura **·** 
Landes **·** 
Loir-et-Cher **·** 
Loire **·** 
Loire-Atlantique **·** 
Loiret **·** 
Lot **·** 
Lot-et-Garonne **·** 
Lozère **·** 
Maine-et-Loire **·** 
Manche **·** 
Marne **·** 
Martinique **·** 
Mayenne **·** 
Meurthe-et-Moselle **·** 
Meuse **·** 
Morbihan **·** 
Moselle **·** 
Mayotte **·** 
Nièvre **·** 
Nord **·** 
Oise **·** 
Orne **·** 
Pariis **·** 
Pas-de-Calais **·** 
Prantsuse Guajaana **·** 
Puy-de-Dôme **·** 
Pyrénées-Atlantiques **·** 
Pyrénées-Orientales **·** 
Réunion **·** 
Rhône **·** 
Saône-et-Loire **·** 
Sarthe **·** 
Savoia **·** 
Seine-Maritime **·** 
Seine-et-Marne **·** 
Seine-Saint-Denis **·** 
Somme **·** 
Tarn **·** 
Tarn-et-Garonne **·** 
Val-d'Oise **·** 
Val-de-Marne **·** 
Var **·** 
Vaucluse **·** 
Vendée **·** 
Vienne **·** 
Vosges **·** 
Yonne **·** 
Yvelines
**Retti sündroom** (ladina keeles *Syndroma Rett*, inglise keeles *Rett syndrome*) on kaasasündinud geneetiliselt määratud arenguhäire, mis esineb tüdrukutel.

Haigus algab vanuses 6–18 kuud. Eelnevalt normaalse lapse areng seiskub ja taandarenema hakkavad nii oskused kui ka arusaamine. Haigus tabab tütarlapsi sagedusega 1:10000 – 1:15000. Haigust ei saa ravida, kuid on võimalik leevendada mitmeid haigussümptomeid.

Tekkepõhjused ja mehhanismid
----------------------------

Haiguse tekkepõhjuseid täpselt ei teata. Tõenäoliselt peetub loote närvisüsteemi areng raseduse lõppfaasis või varases imikueas. Tegemist on geneetilise ehk päriliku haigusega, mis on seotud X-kromosoomiga ehk naissugukromosoomiga. Defektse kromosoomiga poisslapsed hukkuvad juba lootena. Kuna haiguse täpseid tekkepõhjuseid ei teata, ei saa seda ennetada.

Sümptomid ehk avaldumine
------------------------

Sünni järel areneb laps normikohaselt, kuid 6–18 kuu vanuses hakkavad kaduma juba õpitud oskused ning lisanduvad teatud iseloomulikud haigusilmingud:

* Kaob eesmärgipärane käe kasutamine ja tekivad stereotüüpsed ehk ühetaolised korduvad liigutused, nagu käte pesemine ja väänamine.
* Lapsel kaovad suhtlemis- ja sotsiaalsed oskused. Juba rääkivad lapsed ei kasuta enam sõnu.
* Nad väldivad silmakontakti ja käituvad autistlikult ehk endassetõmbunult.
* Aeg-ajalt esineb neil hingeldushooge ja hinge kinnihoidmist, krampe ja unehäireid. Lapsed jäävad maha kasvus ja kaalus. Sagedaseks probleemiks on hilisemas lapseeas tekkiv seljakõverdus ehk skolioos.

Diagnoosimine
-------------

Avastatud ei ole ühtegi näitajat, mis kinnitaks diagnoosi. Haigusele viitab vastavate sümptomite olemasolu ja arenguhäire teiste põhjuste puudumine.
Elektroentsefalograafia (EEG) uuring tehakse selleks, et veenduda ajukahjustuses, mida näitavad muutunud aju elektrilised potentsiaalid.

Ravivõimalused
--------------

Haigust ei ole võimalik ravida. Eesmärk on leevendada haiguse ilminguid. Sageli on vajalik selja kõverdumise raviks teha ravivõimlemist, et tugevdada seljalihaseid. Raskematel juhtudel võib vajalikuks osutuda operatiivne ravi, kus toestatakse selgroogu metallist plaatidega. Krampide esinemisel kasutatakse ravi antiepileptikumidega (karbamasepiin). Kõne arendamiseks on vajalik logopeediline abi ja üldarendavad programmid sotsiaalsete oskuste parandamiseks (erilasteaiad, psühholoogiline nõustamine)

Prognoos
--------

Lapsed elavad kuni täiskasvanueani (umbes 35. eluaastani). Kuna haigus avastati alles 1980. aastal, ei ole edasist haiguse kulgu võimalik prognoosida.

Välislingid
-----------

* Rett sündroomi keskus Tartus