recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib puuliigist; perekonna kohta vaata artiklit Sirmokas (perekond)* |

---

**Sirmokas** (*Sciadopitys verticillata*) on igihaljas okaspuu, sirmokkaliste sugukonna ja sirmokka perekonna ainuke liik.

Varem oli sirmokas paigutatud küpressiliste (sooküpressiliste) sugukonda.

Levik ja kasvukohad
-------------------

Sirmokas on Jaapani endeem. Ta kasvab Shikoku saarel, Honshū saare edelaosas ja Kyūshū saare idaosas.

Puu kasvab niisketes metsades mägedes 500–1000 meetri kõrgusel merepinnast. Ta eelistab orgusid ja tuule eest varjatud nõlvu. Puu eelistab viljakat pinnast.

Kirjeldus
---------

Puu kasvab 20–30, harvem kuni 35 meetri kõrguseks. Ta on väga aeglase kasvuga. 

Võra on püramiidja kujuga ja tihe. Tüve läbimõõt võib ulatuda meetrini.

Koor on paks, punakaspruun, kiuline.

7–12 cm pikkused, 2–3 mm laiused ja 1 mm paksused kladoodid kinnituvad okstele männastena. Selle keskel on nii pealmisel kui ka alumisel küljel pikivagu, alaküljel on kaks valkjat õhulõheriba.

Sirmokas on ühekojaline taim. Isaskäbid on 6–12 mm läbimõõduga. Emaskäbid on peaaegu varretud, munajad, 4,5–10 cm pikkused ja 3,5–6,5 cm läbimõõduga; küpsevad 18 kuuga ning valmimisel avavad soomused, mille alt vabanevad tiibadega seemned. Seejärel käbid peagi lagunevad. Ühel käbil on 15–40 seemneid katvat soomust, soomuse all on 5–9 seemet. Seeme on oranžikaspruun, lamemunajas, 8–12 mm pikkune, kahe kitsa tiivaga.

Kasutamine
----------

Sirmokas on dekoratiivne puu ning seetõttu kasutatakse seda haljastuses ning ka toataimena. Jaapanis on teda ammustest aegadest ka bonsaina kasvatatud.

Ka Euroopas kasvatati sirmokast pargipuuna juba 19. sajandil.

Sirmokka puit on vastupidav, kollakasvalge kuni punakas. Seda on kasutatud muu hulgas ehituses ja laevaehituses ning tarbeesemete valmistamiseks.

Kiulist koort on kasutatud paadikerede tihendamiseks.

Okastest valmistatakse õli, mida kasutatakse viimistlusmaterjalide valmistamisel.

Ajalugu
-------

Leitud fossiilide järgi on kindlaks tehtud, et kunagi kasvas sirmokas lisaks Jaapanile ka vähemalt Gröönimaal, Norras, Uuralites ja Sahhas. Vanimad fossiilid on umbes 230 miljoni aasta vanused.

Infrapunaspektroskoopia abil on välja selgitatud, et tõenäoliselt on Läänemere merevaik tekkinud sirmokkaliste vaigust.

Emas- ja isaskäbi
-----------------

* 
*

Viited
------

1. ↑   (vaadatud 16.4.2017)
2. ↑
3. 1 2 3 4 5  Gymnosperm Database

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Category:Sciadopitys verticillata** |
Pärsia kasakabrigaad Tabrizis 1909. aastal. Mehed kannavad tšerkeskat, kamat ja papaahat.
**Papaaha** (armeenia  փափախ, p‘ap‘akh, armeenia hääldus: [pʰɑˈpʰɑχ]; aserbaidžaani papaq; adõgee па1о, pa'o; gruusia ფაფახი, p’ap’akhi, [pʰapʰaxi]; tšetšeeni холхазан куй, xolxazan kuy; vene папаха papahha, IPA: [pɐˈpaxə]), samuti tuntud inglise keeles kui *astrakhan peruk* 'astrahani müts', on villast müts, mida kannavad mehed kogu Kaukaasias. Sõna "papaaha" on Türgi algupäraga.

On kahte tüüpi Vene papaahasid. Üks, mida kutsutakse papaahaks, on kõrge karusnahast müts, mis on tavaliselt valmistatud karakullilamba nahast. Papaahal võivad olla allakeeratavad kõrvaklapid. Teine, papaahaga sarnane müts on kubanka, kuid see on veidi madalam ja sellel pole allakeeratavaid kõrvaklappe. Kubankat kannavad peamiselt kasakad.

Laiarööpmelise soomusrongi nr 1 ohvitserid Vabadussõja alguses rongi kuulipildujavaguni ees. Paljud kannavad papaahat. (detsember 1918).
Papaaha on väga levinud Armeenias ja mujal mägipiirkondades, kus mehe müts on väga tähtis osa tema identiteedist. Ka Gruusias kantakse papaahat peamiselt Pshavi, Khevi, Mtiuleti ja Tusheti mägipiirkondades. Papaaha on samuti väga levinud Aserbaidžaanis. Papaahat kannavad samuti tšetšeenid, dagestanlased ja teised Kaukaasia hõimud.

Papaaha Vene sõjaväes
---------------------

Kaukaasia sõja ajal tutvusid venelased papaahaga ja võtsid selle (1855) koos tšerkeskaga ka Vene sõjaväe kasakate ametlikuks riietuseks. Hiljem hakkasid seda kandma kõik ratsaväelased. Vene sõjaväe papaahat kandsid ka Eesti sõdurid Eesti Vabadussõja alguses. 

Nõukogude sõjaväes oli papaaha esialgu keelatud, kuna seostus tsaariarmeega.[*viide?*] Kuid 1935. aastal võeti see taas kasutusse ja aastast 1941 kandsid seda kõrgemad ohvitserid.

Pärast Nõukogude liidu lagunemist oli papaaha edasi kasutuses Venemaa sõjaväes. 1994. aastal keelati selle kandmine ära, kuna see meenutas nõukogude aega.[*viide?*] Kuid 2005. aastal võeti papaaha Vene sõjaväes taas kasutusse.[*viide?*]

Viited
------

1. ↑  "папаха - это... Что такое папаха?". Retrieved 9 August 2017.
2. ↑  Jill Condra (2013). Encyclopedia of National Dress: Traditional Clothing Around the World. ABC-CLIO. p. 39. ISBN 978-0-313-37636-8.
**Teenusmajanduse Koda** on Eesti ettevõtjate ühendus, mis koondab teenusepakkujaid.

Organisatsiooni juhatuse esimees on Jaan Pillesaar ning aseesimees Kaido Kaljulaid.

Teenusmajanduse Kojaga saavad liituda kõik vastava ala juriidilised isikud, kelle liitumise juhatus heaks kiidab. Samuti saab astuda organisatsiooni toetajaliikmeks, kellena Koda näeb eelkõige avalik-õiguslikke institutsioone. Esimese toetajaliikmena ühines teater NO99.

Liikmed
-------

Koja asutajaliikmed on NASDAQ OMX Tallinn AS (Tallinna börs), varahaldusettevõte AS Avaron Asset Management, Advokaadibüroo Sorainen, tarkvaraarendaja AS Helmes, konsultatsiooniettevõte Fontes PMP OÜ, Tank Grupi AS, investeerimisettevõte Trigon Capital, KIT Finance Europe, Keha3 OÜ, varahaldusettevõte Eften Capital AS, Ernst & Young Eesti, kindlustusselts Mandatum Life Insurance Baltic SE, Advokaadibüroo Glikman & Partnerid, Raidla Lejins & Norcous Advokaadibüroo, Allianss Arhitektid OÜ, suhtekorraldusettevõte AS Corpore, PricewaterhouseCoopers, Creative Union, Skype Technologies OÜ, Advokaadibüroo Eversheds Ots & Co, Niine Nahakliinik OÜ, Deloitte Advisory ja investeerimisettevõte Evli Securities.

Hiljem on liitunud Colliers International Advisors OÜ, VMP Group OÜ, Hill & Knowlton Eesti AS, Advokaadibüroo Tark Grunte Sutkiene AS, Advokaadibüroo Glimstedt Straus & Partnerid OÜ, IT Koolituskeskuse OÜ ja The Division AS.

Viited
------

1. ↑  Ettevõtjad lõid Teenusmajanduse Koja. ERR Uudised, 21. mai 2010.
2. ↑  Teenusmajanduse Koda: Kojast: juhatus (vaadatud 16.08.2017)
3. ↑  Ettevõtted asutasid Teenusmajanduse Koja[*alaline kõdulink*]. Loov Eesti, 27. mai 2010.
|  |
| --- |
| **Sirtslased** |
| 
Täpiksirts |
| Taksonoomia |
| Riik  | Loomad *Animalia* |
| Hõimkond  | Lülijalgsed *Arthropoda* |
| Klass  | Putukad *Insecta* |
| Selts  | Sihktiivalised *Orthoptera* |
| Alamselts  | Tirtsulised *Caelifera* |
| Sugukond  | **Sirtslased** *Tetrigidae* |
|
|

**Sirtslased** (*Tetrigidae*) on sugukond sihktiivaliste putukate seltsist ja alamseltsist tirtsulised (*Caelifera*), kuhu kuuluvad veel ka tirtslased (*Acrididae*). Eestis on sirtslasi kolm liiki perekonnast *Tetrix.* Sirtslased on taimtoidulised ja elavad langenud lehtede ja teiste taimejäänustega kaetud maapinnal. Nad on üsna nõudlikud niiskuse suhtes. Erinevalt tirtslastest neil siristamisvõimet ega tümpanaalelundeid pole.

Sirtslased elavad peamiselt troopikas ja neid on rohkem kui tuhat liiki.

Sirtslastele on iseloomulik tahapoole pikenenud, tagakeha kattev eesselg. Kattetiivad on väga lühikesed või puuduvad hoopiski, tagatiivad on normaalselt arenenud. Tagajalad on ka selle sugukonna liikidel tugevad hüppejalad. Eestis elavad liigid on tumedalt värvunud, mullakarva; troopikas aga esineb palju selliseid vorme, kes on üleni rohelised ja meenutavad taimelehti. Sel juhul on eesselja see osa, mis ulatub keha kohale, tugevasti lamendunud, seal on isegi märgatavad soonekesed, mis meenutavad leheroodusid. 

Ahassirts (*Tetrix subulata*)
Läänesirts (*Tetrix.undulata*)

Alamsugukonnad
--------------

* *Batrachideinae*
* *Cladonotinae*
* *Cleostratinae*
* *Discotettiginae*
* *Lophotettiginae*
* *Metrodorinae*
* *Scelimeninae*
* *Tetriginae*
* *Tripetalocerinae*

Eesti liigid
------------

Eestis on leitud 3 liiki sirtslasi. Need kõik kuuluvad alamsugukonda *Tetriginae*.

* Ahassirts (*Tetrix subulata*)
* Peenetundlane sirts (*Tetrix nutans*)
* Täpiksirts (*Tetrix bipunctata*)

On tõenäone, et Eestis esinevad veel kaks sama alamsugukonna liiki, keda siiski pole veel leitud.

* Tume sirts (*Tetrix fuliginosa*)
* Läänesirts (*Tetrix undulata*)

Vaata ka
--------

* Eesti sihktiivaliste nimestik

Viited
------

1. ↑  Runnel, Veljo 2017. Eesti sihktiivalised ja nende laulud. *Eesti Loodus* 8: 12–23 (lk. 23).
Sabine Leutheusser-Schnarrenberger
**Sabine Leutheusser-Schnarrenberger** (sünninimi **Sabine Leutheusser**; sündinud 26. juulil 1951 Mindenis) on Saksamaa poliitik, ta kuulub Vaba Demokraatliku Partei ridadesse. Ta oli aastatel 1992–1996 ja 2009–2013 Saksamaa justiitsminister.

Ta sündis aastal 1951 Mindenis Nordrhein-Westfaleni liidumaal. Mindenis lõpetas ta ka gümnaasiumi. Seejärel õppis ta õigusteadust Göttingeni ja Bielefeldi ülikoolides.

Aastatel 1979–1990 töötas ta Saksamaa Patendiameti Müncheni osakonnas.

Aastal 1978 astus ta Vaba Demokraatliku Partei ridadesse, aastast 1991 on ta Vaba Demokraatliku Partei föderaalnõukogu liige. 12. detsembril 1990 valiti ta Bundestagi liikmeks. 18. maist 1992 kuni 17. jaanuarini 1996 oli ta esimest korda Saksamaa justiitsminister. 28. oktoobrist 2009 kuni 17. detsembrini 2013 oli ta teist korda Saksamaa justiitsminister.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**Klaus Kinkel** | **Saksamaa justiitsminister**1992–1996 | Järgnev**Edzard Schmidt-Jortzig** |
| Eelnev**Brigitte Zypries** | **Saksamaa justiitsminister**2009–2013 | Järgnev**Heiko Maas** |
Paabulinnu saba
Orava saba

|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib looma kehaosast; teiste tähenduste kohta vaata lehekülge Saba (täpsustus)* |

---

**Saba** on mitmel loomarühmal keha osa, mis jääb pärakust tahapoole; üldjuhul on saba eraldiseisev paindlik jätke keha küljes. Laias laastus vastab see imetajate, roomajate ja lindude ristluu ning sabaluu piirkonnale.

Ehkki sabad esinevad peamiselt selgroogsetel, on sabalaadsed jätked ka mõnel selgrootul, näiteks skorpionitel, hooghännalistel ja tigudel.

Funktsioonid
------------

Sabasid kasutatakse mitmel viisil. Kalad ja teised mereelukad tarvitavad saba liikumiseks. Paljud maismaaloomad peletavad sabaga kärbseid ja teisi hammustavaid putukaid. Mõned liigid, sealhulgas kassid ja kängurud, kasutavad saba tasakaalu hoidmiseks. Uue Maailma ahvidel ja opossumitel on aga haardsabad, millega nad saavad puuokstest kinni hoida.

Sabadega edastatakse ka signaale. Mõned hirved välgutavad oma sabade valgeid alakülgi, et hoiatada teisi hirvi võimaliku ohu eest. Koerlased (sealhulgas kodustatud koerad) näitavad saba asendi ja liikumisega emotsioone. Mõne loomaliigi sabad on soomustatud ning mõnel, näiteks skorpionitel, mürgised.

Mõni sisalikuliik võib oma saba kehast lahutada. See võimaldab neil põgeneda kiskjate eest, kas siis nende tähelepanu siputava sabaga kõrvale juhtides või lihtsalt saba maha jättes, kui ülejäänud sisalik põgeneb. Sel viisil maha jäetud sabad kasvavad üldjuhul ajapikku tagasi, ehkki asendussaba on tavaliselt tumedam kui originaal.

Enamiku lindude sabad lõpevad pikkade sabasulgedega. Neid sulgi kasutatakse tüürina, mis võimaldab lennu ajal paremini manööverdada. Samuti aitavad need linnul istudes tasakaalu hoida. Mõne liigi, näiteks paradiisilindude, lüürasabade ning eelkõige paabulindude moondunud sabasuled mängivad tähtsat rolli sugudevahelistes suhetes. Mõne linnuliigi, sealhulgas rähnide eriti jäigad sabasuled lasevad neil toetada ennast puutüvede vastu.

Rohusööjad, näiteks hobused, tarvitavad saba nii putukate peletamiseks kui ka oma füüsilise või emotsionaalse seisundi näitamiseks.

Vaata ka
--------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Tsitaadid Vikitsitaatides: **Saba** |

* Sabalülid
**Munku-Sardõk** (mongoli keeles *Мөнх сарьдаг* 'igavene kaljutipp', burjaadi keeles *Мүнхэ Һарьдаг*, vene keeles *Мунку-Сардык*) on mägi Aasias Venemaale kuuluva Burjaatia ja Mongoolia piiril, Sajaanide ja Burjaatia kõrgeim tipp (3491 m).

Sama nimi kannab Suur-Sajaani aheliku osa selle mäe ümbruses.

Munku-Sardõk asub Mongoolia suurima järve Hövsgöli põhjatipust pisut põhja pool. Hövsgöli kaldal asuv Turt on lähim suur asula.

Munku-Sardõk asub Jenissei valglas. Mäest põhja ja ida poolt algavad Oka, Kitoi ja Irkut, mis suubuvad Angarasse. Lääne poolt algavad Suur- ja Väike-Jenissei. Hövsgöli järvel on väljavool Egijn goli kaudu Selenge jõkke, mis suubub Baikalisse.

Mägi koosneb põhiliselt graniitidest. Metsapiir asub lõunanõlval 2000, põhjanõlval 2200 m kõrgusel merepinnast. Mäetipp on kaetud liustikega, mille pindala on 1,3 km², aga see väheneb kliima soojenemise tõttu. Minevikus on liustikud märksa suuremad olnud, nagu näitavad orgudes olevad kulutuse jäljed.

Munku-Sardõkile lähimat asulat Turti läbib maantee, mida mööda saab sõita lõunasse Mörönisse ning itta Irkutskisse ja Ulan-Udesse.

Esimesena vallutas mäe vene geograaf Gustav Ferdinand Richard Radde 1858.

Tõus tippu ei ole kuigi keeruline. Tänapäeval on kindlaks määratud mitu tippu minevat marsruuti, mis pole ühesuguse raskusastmega. Enamik turistide rühmi tõuseb mäele mai alguses.

Tõus mäele pole igaühele lubatud, sest mägi asub kahe riigi piiril, järelikult piiritsoonis. Enne mäe otsa ronimist on vaja selleks piirivalvelt luba saada.

Viited
------

1. 1 2  Suur maailma atlas, lk. 86-87
2. ↑  Suur maailma atlas, lk. 84
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib sõjaväelasest; sõudja kohta vaata artiklit Juhan Mitt (sõudja)* |

---

**Juhan Mitt** (22. juuli 1894 Kiltre talu, Valgjärve vald, Kanepi kihelkond, Võrumaa – 18. detsember 1919 Värska lähedal) oli Venemaa (lipnik) ja Eesti sõjaväelane (alamleitnant), VR I/3.

Ta lõpetas Tartus reaalkooli ja Irkutskis lipnikekooli, võttis osa Esimesest maailmasõjast.

Vabadussõja ajal oli algul Tallinna 1. kaitsepataljonis, sealhulgas ka 1. roodu ülem. Selle ümberformeerimisel võitles edasi 8. jalaväepolgus.

Langes 18. detsembril 1919 lahingus Värska lähedal, maeti Kanepi uuele kalmistule.

Tunnustus
---------

* 1925 Vabadusristi I liigi 3. järk

Isiklikku
---------

Tema isa oli koolmeister ja rahvusliku liikumise tegelane Märt Mitt ning vend oli põllumajandus- ja poliitikategelane Karl Mitt.

Viited
------

1. ↑  Eesti Vabariigi teenetemärkide kavalerid

Välislingid
-----------

* Eesti ohvitseride andmekogu
* Eesti Vabariigi teenetemärkide kavalerid
See artikkel See artikkel räägib Tartu tänavast.  Samanimeliste tänavate kohta vaata artiklit Juhan Liivi tänav (täpsustus).  

---

Kaart
Liivi tänav vaadatuna Kuradisilla poolt. Paistavad TÜ matemaatika-informaatikateaduskonna hoone ja Eesti Ajalooarhiiv.
**Juhan Liivi tänav** (kuni 14. maini 1936 *Hetseli tänav*, saksa keeles *Hetzelstraße*) on tänav Tartus.

Liivi tänav ühendab Baeri tänavat Veski tänavaga, olles seejuures 285 meetri pikkune. Juhan Liivi tänavalt Rahvusarhiivi juurest Baeri tänavale kulgev teelõik kandis varem nime Juhan Liivi põik, kuid nimetati veebruaris 2012 ümber Hezeli tänavaks.

Liivi tänaval asub Tartu Ülikooli arvutuskeskus koos matemaatika-informaatikateaduskonna hoonega, samuti endine Eesti Ajalooarhiiv (Juhan Liivi 4). Majas 2d tegutseb Tartu Rahvusvaheline Kool.

Tänav on nimetatud luuletaja Juhan Liivi mälestuseks. Haljasalal Ajalooarhiivi hoone ja Eesti Rahva Muuseumi hoone vahel on Juhan Liivi mälestuskivi.

* Puitelamu, J. Liivi 3Puitelamu, J. Liivi 3
* Puitelamu, J. Liivi 5Puitelamu, J. Liivi 5

Viited
------

1. ↑  Juhan Liivi põik on märgitud Google'i kaardile (maps.google.com, vaadatud 1. augustil 2012) ning kajastus 2009. aasta liiklusteadetes ("Tartu politsei otsib viie avarii tunnistajaid" Postimees, 11.12.2009).

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Juhan Liivi tänav** |
|  |
| --- |
|  |
| Medalikohad |
| Aafrika rahvaste karikavõistlused |
| **Kuld** | 2022 |  |
| **Hõbe** | 2019 |  |

**Pape Abou Cissé** (sündinud 14. septembril 1995 Pikines) on Senegali jalgpallur, kes mängib keskkaitsjana Kreeka kõrgliigaklubis PAE Olympiakós ja Senegali jalgpallikoondises.

Ta alustas jalgpallurikarjääri kodulinnaklubis AS Pikine.

2015. aastal liitus ta Prantsusmaa esiliigaklubiga Ajaccio.

2017. aastal sõlmis ta lepingu Olympiakósega. Hooaegadel 2019/20 ja 2021/22 on ta klubiga tulnud Kreeka meistriks. Hooaja 2020/21 teisel pool oli ta laenul Prantsusmaa kõrgliigaklubis Saint-Étienne.

Senegali jalgpallikoondises debüteeris Cissé 13. oktoobril 2018 Aafrika rahvaste karikavõistluste valikmängus Sudaani vastu ja lõi selles mängus ka koondisekarjääri esimese värava. 2022. aastal tuli ta Senegali koondisega Aafrika meistriks. Ta kuulus Senegali koondisse ka 2022. aasta maailmameistrivõistlustel.

Saavutused
----------

Olympiakós
* Kreeka Super League: 2019–20, 2021–22
* Kreeka karikas: 2019–20

Senegal
* Aafrika rahvaste karikavõistlused: 2022; teine koht: 2019

Senegal U20
* Aafrika U-20: Teine koht 2015

Viited
------

1. ↑   (vaadatud 21.11.2022)

| * v
* r
Senegali koondis  –  2022. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlused |
| --- |
| 

* 1 S. Dieng
* 2 F. Mendy
* 3 Koulibaly (c)
* 4 P. Cissé
* 5 I. Gueye
* 6 N. Mendy
* 7 Jackson
* 8 Kouyaté
* 9 Dia
* 10 N'Diaye
* 11 Ciss
* 12 Ballo-Touré
* 13 Ndiaye
* 14 Jakobs
* 15 Diatta
* 16 É. Mendy
* 17 P. Sarr
* 18 I. Sarr
* 19 Diédhiou
* 20 B. Dieng
* 21 Sabaly
* 22 Diallo
* 23 Gomis
* 24 Name
* 25 Loum
* 26 P. Gueye
* Treener: Cissé

 | Senegal |
Sikassaare mõisa peahoone
**Sikassaare mõis** (saksa keeles *Siksar*) oli rüütlimõis Kaarma kihelkonnas Saaremaal. Nüüdisajal jääb mõis Saare maakonda Saaremaa valda.

Mõis rajati 1740. aastatel Lümanda ja Elme mõisa äärealade maatükkidest.

Mõisa viimased omanikud enne 1919. aasta mõisate võõrandamist olid Stackelbergid.

* KelderKelder
* SepikodaSepikoda
* Lõvifiguur mõisa peahoone juuresLõvifiguur mõisa peahoone juures

Viited
------

1. 1 2 3 4  Sikassaare mõis Eesti mõisaportaalis (vaadatud 23.12.2015)

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Sikassaare mõis** |

* Sikassaare mõis Eesti mõisaportaalis

Kaarma kirik
Kaarma kihelkond

**Kirik**: Kaarma  

**Mõisad**: Eikla mõis | Elme mõis | Haamse mõis | Kaarma mõis | Kaarma kirikumõis | Kaarma-Loona mõis | Kaarma-Suuremõisa mõis | Kaunivere mõis | Kellamäe mõis | Kudjape mõis | Laadjala mõis | Meedla mõis | Mullutu mõis | Muratsi mõis | Parila mõis | Piila mõis | Praakli mõis | Pähkla mõis | Randvere mõis | Sikassaare mõis | Tahula mõis | Tingiste mõis | Uue-Kaarma mõis | Vestli mõis
Läänemerelt Mustale merele viinud kaubateed kulgesid põhiliselt mööda veeteed
**Veetee** on laevatatav veeala merel või sisevetel.

On kasutatud ka sõna "sõiduvesi", mis varem tähendas laevateed, tänapäeval aga pigem veeteed, s.t ala, kus on veesõidukiga võimalik sõita.

Veetee Eesti alal
-----------------

Mauri Kiudsoo kohaselt olid viikingiaegse Eesti ala laevatatavad siseveed Emajõgi, Peipsi järv, Võrtsjärv ja Narva jõgi. Laevatatavad olid ka teiste suuremate Peipsi ja Pihkva järvede valgla jõgede (Väike Emajõgi, Õhne, Tänassilma, Pedja, Põltsamaa, Ahja, Võhandu, Piusa jt) alamjooksud. 11. sajandi teisel poolel muutus aardeleidude järgi otsustades tähtsaks Lääne-Eestis paiknev Kasari jõgi. Tol ajal maanteid tõenäoliselt ei rajatud ning ka talvine liiklus käis mööda külmunud veekogusid ja muid taliteid. Veetee olulist rolli näitab arheoloogiliste leidude ja linnuste paiknemine.

Viikingiaegset Eesti ala mõjutas ka sellest möödunud kaugkaubandustee, nn kaubatee varjaagide juurest kreeklasteni, mis kulges Birkast Edela-Soome rannikule, kust see pöördus Rävala kohal Soome lahe lõunarannikule ja jätkus sealt ida suunas. Teine haru kulges Gotlandilt Kuramaa rannikule ja sealt põhja suunas läbi Suure väina ja rannalähedaste vete Soome lahele, kus see Naissaare juures ühines põhitrassiga. Üks kaubatee haru suundus edasi Narva jõele ja Peipsi järvele ning viis Velikaja kaudu Polotski poole. Mõnede uurijate arvates kasutati kaubateena ka Pärnut, Viljandit, Võrtsjärve ja Tartut ühendavaid jõgesid.

Skandinaavlased olevat Ida-Euroopa jõgedel kasutanud erilisi kergeid laevu ja erilisi jõepaate, mis olid madala süvisega ja lohistuskõlbulikud. Eesti rannaala põletusmatustest leitud laeva- ja paadineetide põhjal võib Kiudsoo arvates järeldada, et kohalikud veesõidukid sarnanesid skandinaavlaste omadega. Ants Viirese sõnul veeti paate ülesvoolu kaldalt inimjõul. Lühemaid vahemaid võidi läbida paate lohistades – on teada, et lohistuskohad olid kasutusel kogu Euroopas, sealhulgas ka Hansa Liidu veeteedel.

Vaata ka
--------

* Laevatee
* Lahkvesi

Viited
------

1. ↑  Meresõiduohutuse seadus, § 2
2. ↑  Johan Mey. *Eesti loots: meresõidu ja lootsiasjanduse käsiraamat: hüdrograafiline kirjeldus Eesti rannikust ja merest*, Tallinn 1927, lk XVII
3. ↑  sõiduvesi, inglise-eesti meresõnaraamat
4. ↑  Mauri Kiudsoo (2016). Viikingiaja aarded Eestist: Idateest, rauast ja hõbedast. Lk 14–15
5. ↑  Kiudsoo 2016, lk 159
6. 1 2 3  Kiudsoo 2016, lk 15
7. ↑  Kiudsoo 2016, lk 12–14
8. ↑  Kiudsoo 2016, lk 80–81
9. ↑  Marika Mägi (2011). Viking Age and early medieval Eastern Baltic between the West and the East. Kogumikus *Tax, tribute and tributary countries.* Trondheim, Tapir Academic Press. Lk 192
10. 1 2  Kadri Tüür, Evelyn Fridolin (2015). Vetevõrk liikumisteena, Horisont 5, lk 64–71

Kirjandus
---------

* "Veeteed Eestis", koostanud Uno Liiv, Harald-Adam Velner, Mare Pärnapuu, Hille Hanni, 2013.

Välislingid
-----------

* Ajaloolised fotod Eesti jõgedelt
**Tšarjatantra** (tiibeti *spyod rgyud*, sanskriti *caryā-tantra*) on teine kategooria ehk teine aste tantrates. 

Tšarjatantra funktsioon on viia õppija peas kokku meditatsioon (kujustamine) koos samaaegselt sooritatava rituaaliga.

Siin ei ole enam seda vahetegemist jumaluse ja õpilase puhul, mis Krijatantras. Sel tasandil püüab kujustaja ise jumaluseks saada. 

Tuleb juurde uus mõiste, kus kujustatava jumaluse puhul nähakse kahte erinevat aspekti: suhteline ja absoluutne tõde.

Sel praktika tasandil kujustatud jumaluse olemus ei erine buddha olemusest, mis kandub üle õpilasele väljendudes tema enda teadvuse seisundina. 

Kujustamist ise ei tõlgendata kunagi kui reaalsust või reaalsuse aspektide väljendust, vaid kujustamine on meie teadvuse poolt esile kutsutud visuaalne projektsioon.

Siin on eesmärgiks seatud tantrikule täielikult selgeks teha, kuis meie meeled töötavad, mis tähendab, et kui meie teadvus toodab meelte abil pilti meid ümbritsevast maailmast, siis peab seesama isiklik teadvus olema võimeline tootma sama visuaalset meelepetet samuti vastavalt kujustaja soovile ja eesmärgile täpselt sellist visiooni nagu peremees ise seda soovib.

Seega on Tsharjatantra selleks ette nähtud, et teha meist oskuslikud rituualide läbiviijad, koos tehniliste oskuste ja rituaali võimustamisega juba uuel teadvuse tasandil võrreldes eelmise Krija tantraga.
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib tantsust, brändi kohta vaata artiklit Tšatša (brändi).* |

---

Tšatša rütm
**Tšatša** ehk **tša-tša-tšaa** (*cha-cha-cha*) on 1940. aastate lõpus Kuubal sündinud 4/4 taktimõõdus Ladina-Ameerika tantsu ja muusikastiil, mis kogus Kuubal populaarsust 1950. aastatel.

Tšatšat kirjeldati algselt kui "rumbat ühe lisalöögiga" ja "mambot guiro rütmiga". On arvatud, et tšatša sulatas kokku elemente kahest varasemast Kuuba tantsust – danzonist ja montunost, kuid teise versiooni järgi on tšatša edasiarendus kolmesest mambost, kus ühel taktil tehakse viis sammu. 

Tšatša loojaks on peetud Enrique Jorrini ja Euroopasse toojaks Briti tantsuõpetajat Pierre Margoliet.

Tantsu nimetus pärineb tõenäoliselt Haitilt, kus see tähistas kellataolist pilli. Teiste seletuste järgi tuleb tšatša nimetus tempokast Kuuba tantsust guarachast või tšatša sammudele iseloomuliku *chassé* tantsimisel tekkiva heli või Kuuba rahvapärase rütmipilli guiro raputuse onomatopoeetilisest kirjeldusest.

Tšatša tempo on 28–30 takti (u 120 lööki) minutis. Tantsimisel on keharaskus ees, sammud astutakse varbale, ülakeha on väheliikuv, kuid sammudega kaasneb intensiivne puusade liikumine, põlved sirutuvad löökide vahel. Neljandast esimese löögini tehakse *chassé*, mille viimane samm on veidi pikem, rõhutades esimest lööki.

Võistlustel tantsitakse tšatšat Ladina-Ameerika tantsude seas teisena.
**Uku Põllumaa** (sündinud 20. novembril 1962 Viljandis) on eesti arhitekt.

Ta lõpetas 1978. aastal põhikooli Tartu II Keskkoolis ja 1981. aastal Nõo Keskkooli. 1986. aastal sai ta arhitektidiplomi Eesti Riiklikust Kunstiinstituudist. 2002. aastal on ta lõpetanud ka Tallinna Restaureerimiskooli.

Aastail 1986–1990 töötas ta Eesti Projekti Tartu osakonnas. Seejärel, 1990. aastal asutas ta AS Arhitektibüroo Siim & Põllumaa.

1996–2000 oli ta Tartu linnaarhitekt. Sealjuures aastail 1996–1998 oli ta ka Tartu linnavalitsuse linnaplaneerimise osakonna juhataja kohusetäitja. 2000. aastast asus ta jälle tööle arhitektibüroos Siim & Põllumaa.

Põllumaa on Eesti Arhitektide Liidu ja Eesti Planeerijate Ühingu liige.

Looming
-------

Tartu Ülikooli Tehnoloogiainstituudi hoone
* Tartu Ülikooli tehnoloogiainstituut (2004–2005)
* Narva maantee 84 korterelamu ümberehitus Tartus (2005–2006)
* Lasita Maja äri- ja tootmishoone Pihva külas (2006–2007)
* Jaama 10 korterelamu restaureerimine Tartus (2007–2008)
* Konsum Tartus Narva maantee 25a (2013–2014)
* Ärihoone Tõrvas Viljandi maantee 1 (2014)

Isiklikku
---------

Tema õde on bioloog Lee Põllumaa. Nende isa oli arst ja poliitik Rein Põllumaa ning vanaisa keemik Johannes Reinhold Põlluman. Emapoolne vanaisa oli metsandusteadlane Juhan Kaalep, onu oli kirjanik Ain Kaalep ja onupoeg on poliitik Ruuben Kaalep.

Abikaasa Siiri Põllumaaga (neiupõlvenimi Sorok) on tal 4 last, sh filmioperaator Erik Põllumaa ja arhitekt Mats Põllumaa. Leonhard Merzini tütre Ilona Merziniga on tal 1 poeg.
**Veetemperatuur** on üks veekogu iseloomustavatest näitajatest, selle veekogu vee temperatuur.

Maailmamere ja selle osade veetemperatuur
-----------------------------------------

Maailmameri saab Päikeselt rohkem soojust kui maismaa, aga kuna vee soojusmahtuvus on suurem kui maismaa oma, siis vesi soojeneb ja jahtub aeglasemalt.

Päikesekiirgus soojendab ainult mitme meetri paksusega pinnasekihti. Soojust edastatakse alla vee pideva segamise käigus. Veetemperatuur muutub sügavuse suurenemisega alguses järsult ja pärast aeglaselt. Kuna ookeanide nõod on täidetud polaaralades tekkinud veega, siis on sügavates alades veetemperatuur üsna ühtlane. Sügavusel üle 3000–4000 meetrit on veetemperatuur +2 kuni 0 °С.

Pinnakihi veetemperatuur sõltub koha geograafilisest laiusest ja muutub ekvaatorist pooluse suunas madalamaks. Ekvaatori piirkonnas saab Maa rohkem päikesekiirgust ja selle tõttu on seal kõrgeim maailmamere veetemperatuur: +28...+29 °С. Lõunapooluse suunas langeb veetemperatuur kiiremini külma Antarktise läheduse tõttu ja jõuab –1,9 °C-ni Antarktika jää all (suure soolsuse tõttu saab selle temperatuur langeda madalamale kui mageveekogude oma).

Peaaegu suletud maailmamere osade veetemperatuur võib olla üsna kõrge, nt Punase mere veetemperatuur on kuni +34 °С, Pärsia lahes kuni +35,6 °С.

Parasvöötmes muutub pinnakihi veetemperatuur nii aasta kui ka ööpäeva jooksul.

Samuti mõjutavad veetemperatuuri maailmamere eri osades hoovused. Soojad hoovused kannavad sooja vett ekvaatorist pooluste suunas, aga külmad hoovused kannavad polaaraladelt külma vett ekvaatori suunas. See muudab veetemperatuuri ühtlasemaks.

Kõrgeim pinnakihi keskmine veetemperatuur on Vaikses ookeanis (+19,4 °С), India ookeanis on see +17,3 °С, Atlandi ookeanis +16,5 °С ja Põhja-Jäämeres pisut üle +1 °С. Kogu maailmamere pinnakihi keskmine veetemperatuur on umbes 17,5 °С.

Jõgede ja järvede veetemperatuur
--------------------------------

Jõe ja järve veetemperatuur sõltub kõigepealt selle veekogu geograafilisest asukohast. Kui jõgi saab alguse liustiku sulamisest või järv asub kõrgel mägedes, siis selle veetemperatuur on madalam kui teistes samal laiuskraadil asuvates jõgedes ja järvedes.

Viited
------

1. 1 2 3 4  Температура вод Мирового океана
**Kutalmışoglu Suleiman** (Vana-Anatoolia türgi keeles: سُلَیمان بن قُتَلمِش; pärsia keeles: سلیمان بن قتلمش‎‎) asutas iseseisva Seldžukkide dünastia riigi Anatooliasse ning oli Rumi sultan aastatel 1077–1086.

Suleiman oli Rumi sultani Qutalmishi poeg. Qutalmish oli varem võidelnud Seldžuki impeeriumi trooni pärast oma nõo Alp Arslaniga (seda ebaedukalt). Kui Qutalmish 1064. aastal suri, põgenes Suleiman koos oma kolme vennaga Tauruse mägedesse, kus otsis varjupaika türkmeeni hõimudelt, kes elasid väljaspool impeeriumit. Alp Arslan vastas sellele saates mägedesse mitmeid sõjasalku, et Qutulmishi poegi leida. Neljast vennast pääses eluga vaid Suleiman, tal õnnestus mägedes valitsejaks saada. 

Aastal 1078 palus Ida-Rooma keiser Michael VII Doukas Suleimanilt abi võitluses Nikephoros III Botaneiatese, Anatoolia teema komandöri, kes oli troonile pürgimas, vastu. Suleiman lõikas Botaneiatese ja tema sõjaväe tee Kütahya ja İzniki vahel, Botaneiates tegi Suleimanile pakkumise liituda mässuga, ta pakkus palju suuremat tasu kui keiser. Botaneiatesel õnnestuski keisriks saada, vastutasuks abi eest lubas ta Suleimanil hakata valitsema Bosporuse Aasia osa, Konstantinoopoli läheduses. Kaks aastat hiljem toetas Suleiman uut mässajat, Nikephoros Melissenost. Melissenos lubas vastutasuks abi eest Suleimanil asutada püsiva baasi Nikaias. Varsti oli kogu Bitüünia tema kontrolli all, sellega sai ta takistada kommunikatsiooni Ida-Anatoolia ja Konstantinoopoli vahel. 

1084. aastal lahkus ta Nikaiast ning jättis oma sugulase Abu'l-Qasimi Nikaiad valitsema. 

Suleiman jätkas oma valduste laiendamist, 1085. aastal vallutas ta Antakya ja korraldas selle elanike massimõrva. St. Cassianuse kirikut rüüstati ning see muudeti mošeeks. Suleiman tappis aasta hiljem Antakya lähedal Tutush I, Seldžuki Süüria valitseja. Suleimani poeg Kilij Arslan I vangistati ning sultan Malik-šahh I viis ta Ispahani. Pole kindel, kas Tutush tappis Suleimani, kuna ta oli lojaalne Malik-šahhile või tegi ta seda omakasu pärast.

Pärast sultan Malik-šahhi surma taasasutas Kilij Arslan I Rumi sultanaadi.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev**Qutulmsih** | **Rumi sultan**1077–1086 | Järgnev**Kilij Arslan I** |
"Nao" suunab siia. Roboti kohta vaata artiklit Aldebaran Nao.
**Põhja-Atlandi ostsillatsioon** ehk **Põhja-Atlandi võnkumine** (**NAO**, inglise *North Atlantic oscillation*) on Islandi miinimumi ja Assoori maksimumi ehk õhurõhu tugevuse võnkumine erinevail aastail Atlandi ookeani põhjaosas.

Islandi miinimum on püsiv madalrõhuala keskmega enamasti ligikaudu Islandi saare kohal. Assoori maksimum on kõrgrõhuala Assooride kohal. Põhjapoolkeral valitsevad läänetuuled kõrgrõhkkonnast põhja suunas ja madalrõhkkonnast lõunas. Seetõttu on Põhja-Atlandil valitsevaiks läänetuuled, mis puhuvad Islandi miinimumi ja Assoori maksimumi vahel. Läänetuuli võimendab veelgi Coriolisi efekt.

Põhja-Atlandi ostsillatsiooni numbriliseks väljendamiseks kasutatakse NAO indeksit.

Positiivne ja negatiivne NAO
----------------------------

Põhja-Atlandi ostsillatsioon tähendab nende rõhkkondade tugevuse muutust. Kui nõrgeneb üks, siis nõrgeneb ka teine ning vastavalt sellele muutub läänetuulte tugevus. Tugevate ja hästi väljakujunenud rõhkkondadega aastal on NAO indeks positiivne, vastasel korral aga negatiivne.

Positiivne NAO-indeks toob endaga kaasa vihmase ja pehme talve Põhja-Euroopas, sest niiske õhk Atlandi ookeanilt jõuab kaugemale sisemaale, jättes Vahemere-äärsetele maadele põua ja ühtlasi ilusa ilma. Negatiivne NAO-indeks toob kaasa vihmase ja mägedes lumetormidega talve Vahemere ääres ning külma ja karmi talve Põhja-Euroopas. Selle põhjuseks on see, et nõrgemad läänetuuled ei vii niisket õhku mitte Põhja-Euroopa, vaid Vahemere kohale. Põhja-Euroopas, aga valitsevad sellisel talvel külmad kõrgrõhkkonnad, mis on kujunenud Venemaa kohal.

Põhja-Atlandi ostsillatsiooni tekkepõhjused ei ole selged. Näib olevat seos Globaalse soojenemise ja NAO indeksi positiivsete väärtuste vahel, sest viimasel kümnendil ja 1930-ndail on tugevalt domineerinud positiivne faas, mis korreleerub hästi põhjapoolkera keskmise temperatuuri tõusuga.

NAO mõju loodusele
------------------

NAO mõjutab oluliselt maismaa- ja veeökosüsteeme. See avaldub näiteks liikide levilate muutumises, planktoni produktsiooni kasvamises jne. Samuti mõjutab see piirkonna põllumajandust.

Vaata ka
--------

* El Niño
* NAO indeks

Viited
------

1. ↑  Hurrell, J. W. Kushnir, Y. & Visbeck, M. (2001). The North Atlantic Oscillation. – *Science* **291**: 603–605
2. ↑  Identification of empirical relationships between indices of ENSO and NAO and agricultural yields in Spain Clim. Res. Vol. 21: 165–172, 2002
Viimased sündmused maailmas • Aastate loend • Aasta päevad

◄ |
2. aastatuhat eKr |
**1. aastatuhat eKr** |
1. aastatuhat |
►  

◄ |
8. sajand eKr |
7. sajand eKr |
**6. sajand eKr** |
5. sajand eKr |
4. sajand eKr |
►



**6. sajand ekr** ehk **VI sajand** **eKr** ehk **e.m.a.** oli kuues sajand enne kristlikku ajaarvamist, mis algas 1. jaanuaril 600 eKr ja lõppes 31. detsembril 501 eKr.

Sündmused
---------

* ...

Inimesed
--------

* Kambyses II
* Kyros II
* Nebukadnetsar II
* Psammetih III
* Servius Tullius
* Siddhārtha Gautama ehk Šakjamuni Buddha
* Sunzi

Avastused, leiutised ja uuendused
---------------------------------

* *Duenos*-inskriptsioon

Kümnendid ja aastad
-------------------

600. aastad eKr: 600 eKr

590. aastad eKr: 599 eKr, 598 eKr, 597 eKr, 596 eKr, 595 eKr, 594 eKr, 593 eKr, 592 eKr, 591 eKr, 590 eKr

580. aastad eKr: 589 eKr, 588 eKr, 587 eKr, 586 eKr, 585 eKr, 584 eKr, 583 eKr, 582 eKr, 581 eKr, 580 eKr

570. aastad eKr: 579 eKr, 578 eKr, 577 eKr, 576 eKr, 575 eKr, 574 eKr, 573 eKr, 572 eKr, 571 eKr, 570 eKr

560. aastad eKr: 569 eKr, 568 eKr, 567 eKr, 566 eKr, 565 eKr, 564 eKr, 563 eKr, 562 eKr, 561 eKr, 560 eKr

550. aastad eKr: 559 eKr, 558 eKr, 557 eKr, 556 eKr, 555 eKr, 554 eKr, 553 eKr, 552 eKr, 551 eKr, 550 eKr

540. aastad eKr: 549 eKr, 548 eKr, 547 eKr, 546 eKr, 545 eKr, 544 eKr, 543 eKr, 542 eKr, 541 eKr, 540 eKr

530. aastad eKr: 539 eKr, 538 eKr, 537 eKr, 536 eKr, 535 eKr, 534 eKr, 533 eKr, 532 eKr, 531 eKr, 530 eKr

520. aastad eKr: 529 eKr, 528 eKr, 527 eKr, 526 eKr, 525 eKr, 524 eKr, 523 eKr, 522 eKr, 521 eKr, 520 eKr

510. aastad eKr: 519 eKr, 518 eKr, 517 eKr, 516 eKr, 515 eKr, 514 eKr, 513 eKr, 512 eKr, 511 eKr, 510 eKr

500. aastad eKr: 509 eKr, 508 eKr, 507 eKr, 506 eKr, 505 eKr, 504 eKr, 503 eKr, 502 eKr, 501 eKr
**Crossairi lend 498** lennuk Saab 340B registreerimistunnusega HB-AKK oli kahe turbopropellermootoriga lennuk, mis lendas Zürichi ja Dresdeni liinil. Lennuk tõusis õhku 10. jaanuaril 2000. aastal Zürichi lennuvälja lennurajalt number 28 kohaliku aja järgi 17.54. 2 minutit ja 17 sekundit hiljem läks lennuk pöörisesse ning toimus kokkupõrge maaga, milles hukkusid kõik 10 pardal viibinud inimest. Lennuk maandus 5 km lennujaamast eemal oleval tühjal põllul.

Lennuki taust
-------------

Õnnetusse sattunud Saab 340B oli kahe turbopropellermootoriga kommertslennuk, millel oli 33 reisijakohta. Lennuki järgmine hooldusaeg pidi toimuma 31. jaanuaril 2000. aastal. Lennukit oli õnnetuse toimumise ajani hooldatud korrapäraselt. Lennuki käitajaks oli Crossair ja lennuk oli liisitud Cinderella Aviation LLC käest.

Õnnetuse põhjus
---------------

Õnnetuse kindel põhjus on siiani teadmata. Lennuk tõusis õhku 17.54 ja 17.56 märkas lennujuhtimiskeskus manöövrit, mida ei olnud lennuplaanis. Nimelt vasaku manöövri asemel kaldus lennuk paremale. Lennujuht võttis ühendust ka lennuki kapteniga, kuid sealt tuli vastuseks vaid ,,Stand by". Lennuk oli teadaolevalt tehniliselt korras. Samuti oli nii kaptenil kui ka esimesel ohvitseril piisavalt kogemust selle lennuki käitamiseks.

  

Asjaolud, mis võisid õnnetuse põhjustada:

* Pardameeskond ei täitnud õhkutõusmisel kõiki nõudeid.
* Esimene ohvitser tegi sissekande FMS-i (Flight Management System), kuigi ta ei olnud sellist korraldust saanud.
* Kapten loobus võimalusest kasutada autopilooti instrumentaallennu tingimustes ja lennu intensiivse tõusu faasis.
* Kapten võis viia lennuki spiraalpöördesse, kuna oli kaotanud ruumilise taju.
* Esimene ohvitser ei võtnud spiraalpöördesse sattumisel selle vältimiseks ette vajalikke meetmeid.

Õnnetuses hukkunuid
-------------------

Lennuki pardal viibis õnnetuse ajal kümme inimest: kolm meeskonnaliiget ja seitse reisijat. Lennuki kapten oli Moldavian Airlinesist renditud piloot moldaavlane Pavel Gruzin, kellel oli lennutunde kokku 8452 ja neist Saab 340B lennukiga 1870 tundi. Lennuplaani kohaselt oli kapten see, kes täitis lennu ajal piloodi rolli. Kaptenile oli abiks Slovakkiast pärit esimene ohvitser Rastislav Kolesar. Lisaks oli pardal Prantsusmaalt pärit lennusaatja. Reisijate seas oli lisaks neli sakslast, üks prantslane, šveitslane ja hispaanlane.

Viited
------

1. 1 2 3 4 5  Aircraft Accident Investigation Bureau. (2002). *Final Report of the Aircraft Accident Investigation Bureau on the accident to the Saab 340B aircraft, registration HB-AKK of Crossair flight CRX 498 on 10 January 2000 near Nassenwil/ZH*. Federal Department of the Environment,  Transport, Energy and Communications. https://www.sust.admin.ch/inhalte/AV-berichte/1781\_e.pdf
**Croix' kanton** on kanton Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus. See moodustati 2014. aasta kantonireformiga, mis jõustus 2015. aasta märtsis. Kantoni keskus on Croix.

See koosneb järgmistest valdadest:

1. Croix
2. Hem
3. Lannoy
4. Lys-lez-Lannoy
5. Wasquehal

Viited
------

1. ↑  Populations légales 2020

Nordi departemangu kantonid

Aniche **·** Annœullin **·** Anzin **·** Armentières **·** Aulnoye-Aymeries **·** Aulnoy-lez-Valenciennes **·** Avesnes-sur-Helpe **·** Bailleul **·** Cambrai **·** Le Cateau-Cambrésis **·** Caudry **·** Coudekerque-Branche **·** Croix **·** Denain **·** Douai **·** Dunkerque-1 **·** Dunkerque-2 **·** Faches-Thumesnil **·** Fourmies **·** Grande-Synthe **·** Hazebrouck **·** Lambersart **·** Lille-1 **·** Lille-2 **·** Lille-3 **·** Lille-4 **·** Lille-5 **·** Lille-6 **·** Marly **·** Maubeuge **·** Orchies **·** Roubaix-1 **·** Roubaix-2 **·** Saint-Amand-les-Eaux **·** Sin-le-Noble **·** Templeuve **·** Tourcoing-1 **·** Tourcoing-2 **·** Valenciennes **·** Villeneuve-d'Ascq **·** Wormhout
**Edisoft** on rahvusvaheline elektroonilise andmevahetuse (EDI) operaator ja süsteemide integratsiooniteenuste osutaja. Ettevõtte esindused asuvad Leedus, Lätis, Eestis, Kasahstanis ja Ukrainas.

Ajalugu
-------

Mihhail Ralkin asutas ettevõtte 1999. aastal Eestis. Esimene suur projekt oli Eesti Tolliameti elektroonilise andmetöötluse süsteemi toetamine, millega Edisoft tegeles kuni 2004. aastani, kuni Eestist sai täisõiguslik Euroopa Liidu liige. Seejärel asus Edisoft looma oma elektroonilise andmevahetuse platvormi – EDI Platform. 2006. aastal asutati esindused Leedus ja Lätis, Ukrainas ja Kashastanis.

Äritegevus
----------

Edisoft teenindab rohkem kui 5500 klienti, neist Balti riikides 1800 klienti. Ettevõtte klientideks on kaubandusketid, tarnijad ning logistika-, toiduainete tööstuse, ühiskondliku toitlustamise ja muude sektorite ettevõtted.

Ettevõtte klientideks on regiooni suurimad kaubandusketid (Maxima, Rimi, Prisma, Selver, K-Rauta), tunnustatud kaubamärkide (Coca-cola, Fazer, Valio, Acme, Tesa, Viči) tarnijad, suured hulgimüüjad (Sanitex, Daisena, Osama, Nordnet) ja paljud teised ettevõtted.

Viited
------

1. ↑  Деловые ведомости. Обмен виртуальный, бизнес - реальный

Välislingid
-----------

* edisoft.ee
* Olga Kudrjavtseva. Virtuaalsed paberid toovad Edisoftile päris raha, aripaev.ee, 23. jaanuar 2015.
**Lutsumänd** oli söödata õngpüünis talvisel kuduajal lutsude püüdmiseks jääaugust. Püünise nimetus tuleneb sarnasusest *pudrumännaga*.

Lutsumänna ehitus
-----------------

See õngpüünis oli mitmeharuline kodarakujuline püügiriist, mille läbimõõt oli umbes 15 cm. Lutsumännal oli 6–20 traaditeravikku, mille konksud olid keeratud ülespoole. Puuvarre või keti külge kinnitati plekitükid, metallrõngad või muu, mis tekitasid heli, kui püünist liigutati üles–alla.

Püügiviis
---------

Püüti peamiselt öösel ning kala ahvatleti ligi ainult helinaga. Kui luts ujus männa teravike kohale, tõmmati kiire liigutusega püünis üles, konksud haakusid kala kehasse ning saak tõmmati veest välja.

Kasutuspiirkonnad
-----------------

Lutsumänd oli kasutusel Põhja-Venemaal ja Rootsis. Eestis ainult Peipsi ja Pihkva järvel ning Kagu-Eestis.

Viited
------

1. ↑  Eesti etnograafia sõnaraamat. 1995. Koostanud Arvi Ränk. Tallinn, AS Pakett trükikoda. Lk 106
2. ↑  Eesti rahvakultuuri leksikon (2. trükk). 2000. Koostanud ja toimetanud Ants Viires. Eesti Entsüklopeediakirjastus. Lk 148

Välislingid
-----------

* Lutsumänd, Eesti Rahva Muuseum
Jadranka Stojaković aastal 2011
**Jadranka Stojaković** (serbia keeles Јадранка Стојаковић; 24. juuli 1950 Sarajevo, Jugoslaavia – 3. mai 2016 Banja Luka, Bosnia ja Hertsegoviina) oli Jugoslaavia ja Serblaste vabariigi muusik.

Elulugu
-------

Jadranka sündis aastal 1950 Sarajevos. Päris nooruses elas ta Bosanski Novi lähistel, ent pärast oma vanemate lahutust pöördus ta koos emaga Sarajevom kanti tagasi. Ema oli algklasside õpetaja ja koos temaga elas noor Jadranka mitmel pool, ent valdava osa oma lapsepõlvest veetis ta siiski Sarajevo ümbruskonnas.

Kui ta oli 16, liitus ta oma onu Vukašin Radulovići muusikute grupiga. Koos nendega esines ta nii kodumaal kui ka välisriikides. 1981. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel oli ta Jugoslaaviat esindava Vajta taustalauljaks. 1984. aasta taliolümpiamängudel esitas ta mängude teemalaulu.

Aastail 1988–2011 elas Jadranka Jaapanis. Aastal 2009 juhtus tal laval õnnetus: ta komistas kaabli otsa ja kukkus. Seejärel diagnoositi tal amüotroofne lateraalskleroos. Kui ta oli vigastuste eest kompensatsiooni saanud, kolis ta tagasi Euroopasse, kus avastas, et tema Sarajevo korter on konfiskeeritud. Seejärel asus ta Banja Lukašse, kus töötas Serblaste vabariigi televisioonis muusikaosakonnas.

Kui tema haigus süvenes, asus ta elama Banja Luka hooldekodusse, kus ta ka 3. mail 2016 suri.

Diskograafia
------------

* *Svitanje* , LP , Diskoton Sarajevo, 1981
* *Da odmoriš malo dušu*, LP, Diskoton, Sarajevo, 1982
* *Sve te više volim*, LP, Sarajevo disk, Sarajevo, 1985
* *Vjerujem*, LP, PGP RTB Belgrade, 1987
* *Sarajevo balada*, CD, Omagatoki Records, 1994
* *Baby Universe*, Omagatoki Records, 1996

Viited
------

1. ↑  Pešević, Slobodan (11. oktoober 2015). "Jadranka Stojaković: Brak mi nije bio suđen". Večernje novosti.
2. ↑  "Konferencija za medije povodom novog albuma "Boje zvuka" Јadranke Stojaković". RTRS.tv. 7. märts 2013.
3. ↑  Sanela Jovanović (24 november 2013). "Bolest joj oduzima sve više snage: Potresna ispovest kantautorke Jadranke Stojaković". Blic.
4. ↑  www.discogs.org
**Jaffa ja Ashkeloni krahvkond** (prantsuse keeles *Comté de Jaffa et d'Ascalon*), a-ni 1153 **Jaffa krahvkond** oli ristisõdijate Jeruusalemma ladina kuningriigi läänivaldus. 13. sajandi juristi Ibelini Jeani (1215–1266) hinnangul oli krahvkond üks Jeruusalemma kuningriigi neljast olulisemast valdusest.

Ajalugu
-------

Jaffa langes ristisõdijate kätte Esimeses ristisõjas. 1100. aastal lasi seda kindlustada Bouilloni Godefroy. Jaffale esitas nõudmise Jeruusalemma esimene ladina patriarh Pisa Daimbert, kuid tema püüdlused jäid viljatuks. Nii jäi see kuninglikuks valduseks kuni aastani 1110, mil see anti Puiset’ Hugues´le. Tema poeg Hugues II pidas vandenõu Jeruusalemma kuninga Foulques’i vastu ja tema krahvkond konfiskeeriti. Pärast mässu jagati Jaffa väiksemateks valdusteks ja sellest sai kuninglik domeen. 

1151. aastal anti see apanaažina kuningas Foulques’i noorimale pojale Amauryle. Tema vanem vend Baudouin vallutas 1153. aastal Ashkeloni ja see liideti tema venna valdustega; edaspidi oli krahvkond tuntud kui Jaffa ja Ashkeloni krahvkond. Järgnevalt oli krahvkond Jeruusalemma kuningliku perekonnaga seotud isikute käes. 

Pärast Hattini lahingut 1187. aastal hõivas Jaffa Egiptuse sultan Salah ad-Din, kuid Inglise kuningal Richard I Lõvisüdamel õnnestus see 1191. aastal tagasi vallutada. Krahvkond oli järgnevalt Lusignani, Brienne’i ja Ibelini suguvõsa käes. 

1268. aastal vallutas Jaffa linna ja krahvkonna Egiptuse sultan Baibars. Kaks aastat hiljem purustas ta täielikult Ashkeloni. Jaffa ja Ashkeloni titulaarkrahvi tiitel oli käibel veel 19. sajandi alguses.

Vasallid
--------

Jaffa ja Ashkeloni krahvid olid otseses vasallisuhetes Jeruusalemma kuningaga, kuid neil oli ka endal allvasalle. 12. sajandi keskpaigas olid kõik need senjööriad Ibelini suguvõsa valduses.

* Ibelini senjööria
* Mirabeli senjööria (õiguslikult eraldiseisev, kuid tegelikult seotud Ibelini senjööriaga)
* Ramla senjööria (a-st 1126)

Jaffa võimukandjad
------------------

### Jaffa krahvid

* 1099–1110 *Jeruusalemma kuningriigi valdus*
* 1110–1118 Puiset’ Hugues I (surn. 1118)
* 1118–1122 Namuri Albert, Hugues I lese abikaasa
* 1122–1134 Hugues II (surn. 1134)
* 1134–1151 *Jeruusalemma kuningriigi valdus*
* 1151–1153 Jeruusalemma Amaury (1136–1174)

### Jaffa ja Ashkeloni krahvid

* 1153–1163 Jeruusalemma Amaury (1136–1174)
* 1163–1176 *Jeruusalemma kuningriigi valdus*
* 1176–1177 Monferrato Guglielmo (1150–1177) ja Jeruusalemma Sybille (1159–1190)
* 1177–1180 Jeruusalemma Sybille (1159–1190)
* 1180–1186 Lusignani Guy (1159–1194) ja Jeruusalemma Sybille (1159–1190)
* 1186–1187 *Jeruusalemma kuningriigi valdus*
* 1187–1191 *Egiptuse Aijubiidide valdus*
* 1191–1193 Lusignani Geoffroy (1150–1224)
* 1193–1198 Lusignani Amaury II (u 1145–1205)
* 1198–1208 *Jeruusalemma kuningriigi valdus*
* 1208–1209 Küprose Hugues I (1193–1218) ja Champagne´i Alix (u 1195/6–1247)
* 1209–1221 *Jeruusalemma kuningriigi valdus*
* 1221–1246 Brienne´i Gautier IV (1205–1246)
* 1247–1266 Ibelini Jean (1215–1266)
* 1266–1268 Ibelini Jacques (u 1240–1276)
|  |
| --- |
| Intervallid |
| Priim
Sekund
Terts
Kvart
Kvint
Sekst
Septim
Oktav
Noon
Deetsim
Undeetsim
Duodeetsim
Tertsdeetsim |
| Vaata ka |
| Pooltoon/tervetoon
Tritoon
Mikrointervall
Tsent |

**Tsent** (ka *sent*, ladina *centum* 'sada', lühend **c**) on muusikas intervall, mida rakendatakse intervalli mõõtühikuna logaritmilisel skaalal. Üks tsent võrdub kahe heli sageduste suhtega tuhande kahesajas juur kahest:

```
1 tsent = 21/1200
```

Võrdtempereeritud 12-helisüsteemis intervallide suurused tsentides:

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| tsenti | 0 | 100 | 200 | 300 | 400 | 500 | 600 | 700 | 800 | 900 | 1000 | 1100 | 1200 |
| intervall | priim | väike sekund | suur sekund | väike terts | suur terts | kvart | tritoon | kvint | väike sekst | suur sekst | väike septim | suur septim | oktav |
|

Intervalli suuruse ühiku "tsent" võttis kasutusele Alexander John Ellis, kes, tuginedes Juan Caramuel y Lobkowitziga 17. sajandil alguse saanud traditsioonile mõõta intervalle logaritmilisel skaalal ning lähtudes Robert Holford Macdowell Bosanqueti ettepanekust võtta intervalli mõõtmisel aluseks võrdtempereeritud 12-helisüsteemis pooltooni sajandikosa, kirjeldas tsenti 1875. aastal Hermann von Helmholtzi raamatu "Die Lehre von den Tonempfindungen als physiologische Grundlage für die Theorie der Musik" ingliskeelses tõlkes "On the Sensations of Tone as a Physiological Basis for the Theory of Music".

Viited
------

1. ↑  Semlek, Leo 1998: Klassikalise muusikateooria algõpetus. Kirjastus Kodutrükk. 4, 62
2. ↑  Sundberg, Johan 1995: Õpetus muusikahelidest. Kirjastus Scripta Musicalia. 81