recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Siin on loetletud Belgia linnu.



---

**# A B C D E F G H I J K L M N O P Q R S Š Z Ž T U V W Õ Ä Ö Ü X Y**

---

A
-

Aalst - Andenne - Antoing - Antwerpen - Arlon - Ath - Audenarde

B
-

Bastogne - Beaumont - Beauraing - Beersel - Beringen - Bilzen - Binche - Blankenberge - Bouillon - Braine-le-Comte - Bree - Brugge - Brüssel

C
-

Charleroi - Châtelet - Chièvres - Chimay - Chiny - Ciney - Comines-Warneton  - Couvin

D
-

Damme - Deinze - Diest - Dilsen-Stokkem - Dinant - Dixmude - Durbuy

E
-

Eeklo - Enghien - Eupen

F
-

Fleurus - Florenville - Fontaine-l'Évêque - Fosses-la-Ville - Furnes (*Veurne*)

G
-

Geel - Gembloux - Genappe - Genk - Gent - Gistel - Geraardsbergen (*Grammont*)

H
-

Halle - Halen - Hamont-Achel - Hannut - Harelbeke - Hasselt - Herck-la-Ville - Herentals - Herstal - Herve - Hoogstraten - Houffalize - Huy

I
-

Ieper - Izegem

J
-

Jodoigne

K
-

Kortrijk

L
-

La Louviere - La Roche-en-Ardenne - Le Roeulx - Landen - Léau (*Zoutleeuw*) - Le Rœulx - Lessines - Leuven - Leuze-en-Hainaut - Liège - Lier - Limbourg - Lokeren - Lommel - Looz (*Borgloon*) - Lo-Reninge

M
-

Maaseik - Malmedy - Mechelen - Menin (*Menen*) - Messines (*Mesen*) - Mons - Montaigu-Zichem (*Scherpenheuvel-Zichem*) - Mortsel - Mouscron

N
-

Namur - Neufchâteau - Nieuwpoort - Ninove - Nivelles

O
-

Ostende - Ottignies-Louvain-la-Neuve - Oudenburg

P
-

Peer - Péruwelz - Philippeville - Poperinge

R
-

Renaix (*Ronse*) - Rochefort - Roulers (*Roeselare*)

S
-

Saint-Ghislain - Saint-Hubert - Saint-Nicolas - Saint-Trond (*Sint-Truiden*) - Saint-Vith (*Sankt Vith*) - Seneffe - Seraing - Soignies  - Spa - Spiennes - Stavelot

Z
-

Zottegem

T
-

Termonde (*Dendermonde*) - Thuin - Tielt - Tirlemont (*Tienen*) - Tongeren - Torhout - Tournai - Turnhout

V
-

Verviers - Vilvorde (*Vilvoorde*) - Virton - Visé

W
-

Walcourt - Waregem - Waremme - Wavre

Märkused
--------

1. ↑  Käesolev loend tugineb prantsuskeelses Wikipedias esitatud vastavale loendile, 2012. aasta 27. augusti seisuga.
**Chad Michael Murray** (sündinud 24. augustil 1981 New Yorgi osariigis Buffalos) on USA filminäitleja.

Ta hakkas näitlejana tööle 19-aastaselt. Ta on mänginud seriaalides "Gilmore'i tüdrukud" (11 episoodi, 2000–2001), "Dawson's Creek" (12 episoodi, 2001–2002) ja "One Tree Hill" (2003–2009). Aastal 2009 proovis ta "One Tree Hillis" kätt ka stsenaristi ja lavastajana.

Alates 2003 on ta mänginud ka mängufilmides. Ta mängis muu hulgas Austin Amesi filmis "Tuhkatriinu lugu".

Alates 2004 on ta palju kordi nimetatud telekanali Fox antava Teismeliste valiku auhinna kandidaadiks. 2004 võitis ta parima meesdebütandi auhinna filminäitlejana filmi "Tuhkatriinu lugu" eest ja seriaalinäitlejana seriaali "One Tree Hill" eest. Lisaks nimetati ta parima meesnäitleja kandidaadiks draama-, põnevus- ja seiklusfilmi kategoorias mitte enam debütantide, vaid kõigi näitlejate hulgas – seda ta ei võitnud.

2005 kandideeris ta juba 7 kategoorias ning võitis neist ühe: parima seiklus-, põnevus- ja märulifilmi meesnäitleja auhinna filmi "House of Wax" eest. 2006. aastal nimetati ta parima meesnäitleja auhinna kandidaadiks draama-, põnevus- ja seiklusfilmi kategoorias (ei võitnud) ning 2008. aastal draamafilmi kategoorias (võitis), mõlemad seriaali "One Tree Hill" eest.
**Ala Põhikool** on üldhariduskool Valga maakonnas Tõrva vallas Ala külas.

Vastavalt põhimäärusele on kool Tõrva valla munitsipaalkool, kus valla lastel on võimalik omandada alusharidus lasteaia ja põhiharidus põhikooli osas.

Ajalugu
-------

Ala Algkool alustas tegevust 1919. aastal endises Ala kõrtsi hoones. Samas hoones tegutseb kool ka tänapäeval. Esialgu oli ruumipuuduse tõttu kolm klassi. Esimene õpetaja ja koolijuhataja oli Jaak Pehme. 1. augustil 1927 muudeti Ala Algkool 6-klassiliseks. Endises kõrtsihoones tegutsesid 1.-4. klass, 5. ja 6. klass tegutsesid lähedal asuvas Aadu Niilenderi majas. 1934. aastal kohandati kõrtsihoone koolimajaks. Ehitamise ajal töötasid 1. ja 2. klass Aadu Niilenderi majas, 3.-6. klassi õpilased õppisid Karjatnurme koolis. 1936. aastal jätkus õppetöö ümberehitatud koolimajas. Koolijuhataja oli Karl Meos. 1944. aasta oktoobris muudeti kool 7-klassiliseks. 1961. aastal 8-klassiliseks. 1964. aasta kevadel hakati ehitama Ala koolile uut õppehoonet, mis valmis 28. märtsil 1966. 1988. aastast on Ala kool 9-klassiline ja nimetati 1991. aastal **Ala Põhikooliks**. 2010. aastal liideti kool lasteaiaga  lasteaed-põhikooliks.

Viited
------

1. ↑  Ajalugu. Ala Põhikooli veebisait.

Välislingid
-----------

* Ala Põhikooli veebisait
**Cesvaine raudteepeatus** on raudteepeatus Lätis Pļaviņase–Gulbene raudteel Madona piirkonnas Cesvaine linnas. Jaamahoone asub aadressil Mazā Stacijas 2.

Peatus asub Pļaviņase raudteejaamast 59,4 ja Riia jaamast 171 km kaugusel. 

Cesvaine raudteejaam avati koos raudteega aastal 1903, samal aastal valmis ka kivist jaamahoone. Toona jäi see Cesvaine kihelkonda Cesvaine mõisa maadele. Veel enne Esimest maailmasõda ehitati sellele kahekorruseline juurdeehitis. Algne jaamahoone hävis Teise maailmasõja ajal jaama juures peetud lahingutes.

Nõukogude perioodil ehitati reisijate tarbeks jaama uus kahekorruseline silikaattellistest hoone. Jaamas oli kolm teed ja kaks haruteed. Aastal 2009 kõrvalteed demonteeriti ja jaam muudeti peatuseks. Rongid peatuvad Cesvaines harva, sest aastast 2015 on peatus kasutusel ainult erisündmuste puhul. 2019 aastal peatusid rongid seal 18. mail, 27. juulil ja 7. septembril. Kolm reisi on kavandatud ka aastaks 2020.

Varem eelnes Cesvainele Patkule ja järgnes Dzelzava raudteepeatus.

Viited
------

1. ↑  T. Altbergs, K. Augustāne, I. Pētersone. Dzelzceļi Latvijā. R: Jumava, 2009, 111. lk. ISBN 978-9984-38-698-0
2. ↑  SABIEDRISKĀ TRANSPORTA PADOME Rīgā, Vaļņu ielā 30. Sabiedriskā transporta padomes. Lēmums Nr.1

Välislingid
-----------

 Cesvaine raudteepeatus – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
* Infot peatuse kohta; fotod (*vene keeles*)
* Peatus vanal kaardil

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **Eelnev peatus** |  **Raudteepeatus liinil Riia-Gulbene** | **Järgnev peatus** |
|  Madona |  **Cesvaine** | Gulbene  |
Maailma suurim tiikpuu "Kannimara tiikpuu"
**Suur tiikpuu** (ladina keeles *Tectona grandis*) on Kagu-Aasias levinud heitlehine puuliik, mis kuulub tiikpuu perekonda. 

Põhilisteks levialadeks on India, Tai, Indoneesia, Jaava ja Birma. Sissetoodud liigina kasvab Malaisias, Filipiinidel, Aafrika troopilistes metsades ning Kesk-Ameerikas. Puit on tule- ja happekindel, samuti on vastupidav putukatele ja seentele.

Kirjeldus
---------

Tiikpuu kasvab tavaliselt 30–40 meetri kõrguseks ja 1,0–1,5 meetri jämeduseks. Oksavaba tüve võib puul olla kuni 25 meetri ulatuses. Malts- ja lülipuit on teineteisest kergesti eristatavad – maltspuit on kollakas-hall ning kitsas. Värskelt lõigatuna esineb lülipuidu pinnal suur värvikõikumine – see võib olla kollane, roheline, punane. Hiljem valguse ja õhu toimel puidu värvus ühtlustub tumepruuniks. Tihtipeale esineb lülipuidus tumedaid, peaaegu musti triipe, mis muudavad puidu veel atraktiivsemaks. Värskelt lõigatud puul on omapärane lõhn ning katsudes tundub see rasvane.

Kasutusala
----------

Tiikpuud kasutatakse suures osas laevatekkide ja muude laeva puitosade (käsipuud, mastid, aerud jm) valmistamisel. Selle dekoratiivne välimus ja vastupidavus on head omadused mööbli, uste, treppide ning muude sisustuselementide valmistamiseks. Suur õlide sisaldus, tugevus ja tihe puit teeb ta ideaalseks välimööbli materjaliks. Puit on kergesti töödeldav nii masinate kui ka käsitööriistadega, aga selles leiduvate mineraalide tõttu nüristuvad lõiketerad kiiresti. Pindade katmine on raskendatud eeterlike õlide tõttu. Viimistlemiseks tuleb pinnad eelnevalt puhastada. Sisetingimustes kasutatava puidu viimistlemiseks soovitatakse puiduõlisid, väljas kasutatavatele pindadele aga lakke.

Vaata ka
--------

* *Tectona hamiltoniana* (dahati)
* *Tectona philippensis* (filipiini tiikpuu)

Viited
------

1. 1 2 3 4
2. 1 2 3 4 5

Välislingid
-----------

* Sander Kingsepp. Tiikpuu – külaline Aasiast
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib Eesti sündmusest; Iirimaa sündmuse kohta vaata artiklit Iiri näljahäda 1845–1852*  |

---

Näljakangur Palmse külas
**Suureks näljaks** nimetatakse Eesti ajaloos Eesti- ja Liivimaal Rootsi võimu ajal 1695–1697 toimunud näljahäda. Tõenäoliselt oli tegemist kõige rängema näljahädaga, mis Eesti alasid kunagi tabanud on. Vaatamata näljahädale jätkasid Rootsi võimud vilja väljavedu.

Ajalugu
-------

Näljakangur Palmse külas
1694. aastal tabas Eestit ikaldus. Viljakasvuks oli ilm ebasoodne, järgmisel aastal sadas suvi läbi külma vihma, nii et heina ei saanud teha. Rukis ei õitsenud ega valminud. Suvivilja hävitas sügisel varajane külm. 1696. aasta kevad oli jälle väga külm ja suvel sadas taas vihma. Ikaldus oli veel suurem kui eelmisel aastal. 1696. aastal hakkasid esimesed inimesed nälga surema. Paljud inimesed lahkusid kodudest, et toitu otsida. Suure näljaga proovisid inimesed süüa kõike, mis kätte sattus. Söödi isegi õlgi, puukoort, sõnnikut. Paljud inimesed läksid linnadesse, kus oli aga samuti toidupuudus.

1696. aastal oli linnades siiski veel piisavalt toiduvarusid. 1696. aasta kevadel lubab Liivimaa kuberner Erik Soop Liivimaa majandusasehaldur Strömfeldtil Tartu sõja­väe moonalaost laenata talunikele 700 tündrit vilja ja teeb korralduse ka Pärnumaa rentnike varustamiseks viljaga. Vilja veeti Eestist ka Rootsi ja Soome, kus näljahäda oli suurem. 1697. aastal oli heategevuslik üritus näljahädaliste aitamiseks ka Tartus (kindralkuberner Erik Dahlbergi korraldusel).

1697. aasta kevadel, kui teede ja asulate ümber hakkas lumi sulama, leiti palju laipu, kes olid talvel surnud. Kõige vähem lootust oli orbudel ja vanuritel. Levis tüüfus ja düsenteeria. Näljahäda lõppes alles 1698. aastal. On arvatud, et suri umbes 70 000 – 75 000 inimest, seega 20% rahvastikust ehk iga viies inimene. 1701-1703. aasta nekrutivõtu ajaks oli keskklassi talupoegadel veel küllalt raha, et oma antud nekrutitele palka ja riietust osta. See näitab, et löögi alla oli sattunud eeskätt sulasrahvas ja popsid, keskklass suutis näljahädast välja tulla.

Ilukirjanduses
--------------

Suurt nälga on kujutatud Mait Metsanurga romaanis "Tuli tuha all", Aristarh Sinkeli romaanis "Mõõgaga mõõdetud maa" ja Meelis Friedenthali romaanis "Mesilased".

Välislingid
-----------

* Otto Liiv, Linnad ja maarahvastik Eestis suure näljaaja kriisikuudel, „Kultuuri ja teaduse teilt", 1932
**Ala-Rõuge külalistemaja hüdroelektrijaam** asub Võru maakonnas, Rõuge vallas.

MapVõimsus umbes 10 kW.

Ajalugu
-------

Ajo ojale (Rõuge jõgi) rajati vesiveski juba 1798. Kahe sajandi jooksul on see arenenud väikeelektrijaamaks. Veel 1992. aastal töötas siin Arengu tekstiilivabrik, kus töödeldi villa, kooti kangast ja värviti villa. Põhitoodanguks olid mööbliriie ja naiste villased õlasallid. Asutuse pankrotistumisel müüdi varad Põlva KEKile ja aastal 1997 praegustele omanikele. Hoonete uuendamisel ja kordategemisel leiti kaks turbiini võimsusega kokku 40 kW. Turbiini käivitamiseks puhastati šaht mudast ning hangiti elektriseadmestik. Generaatoriks paigaldati asünkroonmootor. 

Hoonekompleksi tarbeks kasutatakse ära keskmiselt 3-5 kW, seejuures on jõujaama koguvõimsus ligikaudu 10 kW. Voolu tarbivad külalistemaja põrandaküte, külmikud ja valgustus. Omanikud püüavad hoida tarbimist tasakaalus tootmisega. Kuigi veskitammi ja Rõuge Suurjärve veetaseme erinevus ulatub ainult poole meetrini, on looduses leitud koht, kus kõrguste vahe küünib 4 meetrini. Paisu enda sügavus on vaid 2 m.

Viited
------

1. ↑  "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 29. detsember 2014. Vaadatud 29. detsembril 2014.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
**Tiina Orunuk** (24. juuli 1955 – 8. jaanuar 2014) oli eesti arhitekt.

Ta lõpetas 1984. aastal ERKI arhitektina.

Pärast ERKI lõpetamist asus ta tööle Kultuurimälestiste Riiklikku Projekteerimise Instituuti, tema peamine tegevus seal oli mõisate restaureerimise projekteerimine. 

Aastast 1990 töötas ta AS Matekis, kus tegeldi kiirestimonteeritavate suurpaneelmajade projekteerimise ja tootmisega. Aastal 1991 töötas ta viis nädalat Saksamaal Stadthagenis (asub Alam-Saksi liidumaal) Lothar Schuberti arhitektuuribüroos, kus ta projekteeris tüüpsete nädalalõpumajade seeria Duo Walm, Trio Sattel ja Kvartett Walm. Sel perioodil valmis tal mitu uut majatüüpi, ka jätkas ta tööd arhitekt Mehis Marksi poolt väljatöötatud esialgsete majamudelitega, et lõpule viia elamukvartal Veskimetsas. Koostöös ühe saksa arhitekti ja rootsi ehitajatega valmis SOS-lasteküla Keilas.

Töid
----

* Ninase puhkeküla (Saare maakond)
* kauplus Lohusalus
* kauplus Kärdlas
* Pakterminali väravahoone Tallinna Sadamas
Poolsaare kaart
Willem Janszooni ekspeditsioon aastatel 1605–1606
**Cape York** on poolsaar Austraalia kirdeosas Queenslandi osariigis. Idas piirneb ta Korallimere ja läänes Carpentaria lahega. Uus-Guineast eraldab teda Torrese väin.

Poolsaare pindala on umbes 137 000 km². Poolsaare lõunapiiriks on 16. lõunalaiuskraad.

Esimese eurooplasena külastas poolsaart 1606. aastal hollandlane Willem Janszoon. See on esimene dokumenteeritud eurooplaste maabumine Austraalias. Janszoon nimetas paiga Uus-Zeelandiks ehk Uus-Meremaaks (Nieu Zeland) Hollandi Zeelandi provintsi järgi, kuid see nimetus ei kinnistunud ning hiljem kasutasid hollandi kartograafid seda Uus-Meremaa nimetamiseks.

Poolsaar on hõredalt asustatud. Poolsaare suurim linn on Cairns, kus elas 2019. aasta seisuga ligi 154 tuhat inimest. Sõltuvalt aga sellest, kui kaugele lõunasse poolsaar arvatakse ulatuvat, võib suurimaks asulaks pidada ka Weipa kaevanduslinna poolsaare põhjaosas, kus elas 2016. aasta rahvaloenduse järgi 3899 inimest.
**Haiti *voodoo*** ((hääldus vuuduu); ka *vodun* või *vodoun*, *vudu* jm) on sünkretistlik religioon, mida praktiseeritakse peamiselt Haitil ja Haiti diasporaas. Praktiseerijaid kutsutakse "vodouistideks" (prantsuse päraselt ka *vodouisantideks*) või "vaimude teenriteks" (Haiti kreoolkeeles: *sèvitè*).

Vodouistid usuvad, et on üks peamine looja-jumal, keda kutsutakse *Bondye* ("Bondye" on tõenäoliselt tuletatud prantsuskeelsest terminist *Bon Dieu* – otsetõlkes "hea jumal"). Kuid kuna Bondye ei interakteeru inimeste maailmaga siis vodouistid kummardavad erinevaid Bondye alluvusse kuuluvaid vaime ehk *loa*'sid. Iga vaim ehk *loa* esindab mingit teatud aspekti inimeste elus.

Et tavaelus paremini toime tulla, kultiveerivad vodouistid loadega häid isiklikke suhteid, tehes neile annetusi, luues altareid ja muid pühendusega objekte. Tähtsad on ka tseremooniad, milles kasutatakse laulu, tantsu, muusikat ja esineb ka vaimude poolt seestumisi.

Haiti *vudu* on alguse saanud 18. sajandil prantslaste asutatud orjakolooniates Saint-Domingue'is (Haitil), kus orjastatud aafriklaste enda religiooni suruti aktiivselt maha ning neid sunniti üle võtma kristlust. Tänapäevane *vudu* on lähedaselt seotud ja välja kasvanud Lääne-Aafrika vodunist. *Vudu* sisaldab ka teiste Aafrika rahvaste sümboleid-elemente, näiteks jorubadelt ja bakongodelt; samuti Taíno religioonist, ja on ka elemente Euroopa vaimsest kultuurist – Rooma katoliiklusest, Euroopa müstitsismist, vabamüürlusest ja teistest.

Nimed ja etümoloogia
--------------------

*Vodou* on Haiti kreoolkeelne sõna, mis varem viitas ainult väiksemale kogumile Haiti rituaalidele. See tuleneb ayizokeelsest sõnast, mis tähendab müstilisi jõude, mis valitsevad maailma ja ka neid, kes selles asuvad, kuid ka mitmeid kunstilisi vorme, mis toimivad nn *voodoo* energiate abil. Haitil kasutavad *voodoo* praktiseerijad nimetust *vodou*, kui viitavad Haiti religioonile üldiselt. Tavaline on ka see, et *voodoo* praktiseerijad kasutavad enda kohta väljendit "need, kes teenivad vaime" (*sèvitè*) rituaalsetes tseremooniates osalemisega, mida kutsutakse "*loa*'le pühendatud teenistusteks" (*sèvis loa*) või "Aafrika teenistusteks" (*sèvis gineh*). Neid nimetusi (kreoolkeelseid) võidakse kasutada märkimaks ka tervet Haiti *voodoo* usundid üldiselt.

Vaata ka
--------

* New Orleansi *voodoo*
* Lääne-Aafrika *vodun*
**Tiina Raitviir** (aastani 1963 **Muna**, sündinud 10. juunil 1939 Tartus) on eesti majandusgeograaf ja sotsioloog.

Elulugu
-------

Lõpetas 1957 Rakvere 1. Keskkooli ja 1962 Tartu Riikliku Ülikooli (TRÜ) geograafiaosakonna; geograafiakandidaat (1975, TRÜ), väitekiri "Социогеографическое исследование образа жизни и его элементов (на примере ЭССР)". Täiendas end Oxfordi[*viide?*] (1990) ja Kopenhaageni ülikoolis[*viide?*] (1993) ning Rootsi statistikaametis[*viide?*] (1993). 

1959–1962 TRÜ kunstikabineti laborant, 1962–1963 ENSV RMN ETTUI ökonomist, 1963–1976 TRÜ vanemlaborant, nooremteadur, aspirant ja õppeülesande täitja, 1976–1979 Tallinna Polütehnilise Instituudi vanemõpetaja ja dotsent, 1979–1980 TRÜ majandusgeograafia kateedri vanemõpetaja, 1980–1989 dotsent, 1990–1996 Eesti TA Rahvusvaheliste ja Sotsiaaluuringute Instituudi vanemteadur, 1996– Sisekaitseakadeemia õppejõud (aastani 1999 halduskolledži direktor, 1999– rahvastikukorralduse õppetooli juhataja ja professor).

Ta osales 2001 Eesti sotsiaalteadlaste avalikus pöördumises "Kaks Eestit", milles tunti muret Eesti ühiskondliku arengu pärast.

Teadustöö
---------

Uurimisvaldkond: inimgeograafia, sotsioloogia, politoloogia. Üle 100 teadustrükise.

Teoseid
-------

* Eesti üleminekuperioodi valimiste (1989–1993) võrdlev uurimine. Tallinn 1996
* Poliitikas osalemine. // Jagatud õigused ja vastutused: sooline võrdõiguslikkus Eestis. Tallinn 1999
* Poliitikas osalemine. // Teel tasakaalustatud ühiskonda. Tallinn 2000
* Participation in politics. // Towards a balanced society. Tallinn 2000
* Naised firmajuhtidena. // Ariadne Lõng 4 (2003) 1/2

Tunnustus
---------

* 2006 – Valgetähe V klassi teenetemärk

Viited
------

1. 1 2 3  Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide. Lk 958–959
2. ↑  Pöördumine Postimehes.

Kirjandus
---------

* *Eesti entsüklopeedia.* 14. köide: *Eesti elulood.* Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus, 2000, lk 402.
* *Tartu Riikliku Ülikooli õppe-teaduskoosseisu biobibliograafianimestik 1944–1980.* Tallinn: Valgus, 1987, lk 187
* Tartu Ülikooli õppe-teaduskoosseisu biobibliograafia nimestik 1981–1995 (käsikiri), 142

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Tsitaadid Vikitsitaatides: **Tiina Raitviir** |

* *Eesti teaduse biograafiline leksikon.* 3. köide: *N–Sap* TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013, lk. 958–959

 *Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.*
*Cappuccino*
***Cappuccino*** [kaputš'iino] on kohvijook, kus espressole on lisatud kuuma piima ja piimavahtu. Kodumaal Itaalias juuakse *cappuccino*'t ainult hommikuti, näiteks koos sarvesaiaga. *Cappuccino* on väga levinud jook kohvikutes kõikjal maailmas.

Traditsiooniliselt on *cappuccino*'s kolmandik espressot, kolmandik kuuma piima ja kolmandik piimavahtu. Tänapäeval esineb aga palju muidki variatsioone. *Cappuccino* ei ole pealt täiesti valge, *crema* peab olema äärtes nähtav. Ideaalse *cappuccino* maitse peab olema tasakaalus, piima magusus ja espresso peavad olema harmoonias. Joogis ei tohi olla tunda liiga palju piima, espresso maitse peab olema selgelt eristatav. 

Piim vahustatakse espressomasina küljes oleva aurutustoru abil. Piima aurutades üritab barista tekitada mikrovahtu. Hea mikrovahuga võib hea barista luua *latte art*'i. Aurutatud piima maitse on magusam kui tavalisel kuumal piimal, kuna aurutamisega muutub piima konsistents. 

*Cappuccino* serveeritakse portselantassis nii esteetilistel kui ka praktilistel põhjustel. Portselan hoiab kuumust paremini kui teised materjalid. Joogi peal olev vaht isoleerib kohvi ning hoiab seda kauem kuumana. Hea *cappuccino*-tass on ümara põhjaga ja ülalt laienev, vaid siis seguneb vahustatud piim espressoga õigel moel. Ülalt laienev tassisein teeb lihtsamaks ka joogi pinnale piimavahuga kujundite joonistamise, *latte art*'i.

Poodidest on võimalik osta ka kiir-*cappuccino*-pulbrit, mis segatakse kuuma veega. Seda jooki ei saa siiski nimetada *cappuccino*'ks. 

Arvatakse, et *cappuccino* on nimetuse saanud kaputsiinide järgi, sest kaputsiinide kasutatav pruun rüü on sama värvi nagu kohvijook.
**Alaalia**, ka *Alalia idiopathica* on kõnepuue, mis avaldub kõne täielikus või osalises puudumises normaalse intellekti ja kuulmise juures. Alaaliaga inimest nimetatakse tummaks.

RHK-10 järgi liigitatakse süsteemsete ehk polümorfsete kõnepuuete hulka.

Alaalia põhjusteks peetakse ajukoore kõnekeskuste orgaanilist kahjustust kõne-eelses eas. Selle tõttu esineb kõne üldine alaareng ehk alakõne.

Alaalia on alakõne raskeim vorm. Tumma kõnepuue avaldub eelkõige enese verbaalses väljendamises (ekspressiivne kõne). Sõltuvalt raskusastmest võib kõne kas üldse puududa või mõningal määral siiski olemas olla. Kõne mõistmisega probleeme ei esine.

Alaalia alaliigid on sensoorne alaalia ja motoorne alaalia.

Vaata ka
--------

* afaasia
* ekspressiivne kõnehäire ehk väljenduspuue
* eripedagoogika
* impressiivne kõne
* logopeedia

Kirjandus
---------

* Triin Saar, Alaalia diagnoosiga laste töömälu iseärasused võrreldes eakohase kõnearenguga lastega, Tartu Ülikool 2006
* Н.И. Кузьмина, В.И. Рождественская, Воспитание речи неговорящих детей-алаликов : пособие для учителей-логопедов, Москва: Просвещение, 1966
‹ Kaart ajutiselt peidetud (?) ›
**3. liin** on kõrvaltänav Tallinnas Põhja-Tallinna linnaosas Kopli asumis, üks Kopli liinidest.

Tänav sai nime 16. oktoobril 1951. Nimepanekul on eeskujuks olnud Vassili saare liinid Peterburis.

Ajalugu
-------

Tänava hoonestus tekkis Vene-Balti laevaehitustehase ametnike ja tööliste elamutena ning on ehitatud tüüpprojektide järgi ja rühmitatud tüüpide kaupa. 

Laevaehitustehase tööliste elubarakid ehitati nn liinidele (1. 2. 3. liin, 4. 5.) ja Sepa ning Kaevuri tänavale paralleelselt reastatud kompaktsete rühmadena. Elamud on kitsa keskkoridoriga kahekorruselised puumajad, igal korrusel 16 kööktoa-tüüpi 12 m² korterit.

Viited
------

1. ↑
2. ↑
3. ↑  Robert Nerman, Leho Lõhmus. Tallinna asumid ja ametlikud kohanimed. Tallinn, 2013, lk. 279.

| * v
* r
Kopli asumi tänavad |
| --- |
| Tänavad | 
Alasi tänav · Amburi tänav · Ankru tänav · Kaevuri tänav · Kaluri tänav · Ketta tänav · Kilbi tänav · Klaasi tänav · Kopli tänav · Kopliranna tänav · 1. liin · 2. liin · 3. liin · 4. liin · 5. liin · Liinivahe tänav · Maleva põik · Maleva tänav · Marati tänav · Meeruse tänav · Neeme põik · Neeme tänav · Pardiloigu tänav · Pelguranna tänav · Pärnulõuka tänav · Sepa tänav · Sirbi tänav · Süsta tänav · Treiali tänav · Turvise tänav · Uus-Maleva tänav · Vasara tänav |
**Tiina Pikamäe** (aastani 1972 **Olep**, sündinud 5. juunil 1947 Tallinnas) on eesti kunstiajaloolane ja -kriitik.

Lõpetas 1965. aastal Tallinna 22. Keskkooli ja 1970. aastal Tartu Riikliku Ülikooli.

Töötas 1969–1993 Eesti Kunstimuuseumis, sh 1985–1993 skulptuuriosakonna juhatajana. Oli 1993–2000 Muinsuskaitseameti kunstimälestiste peainspektor, seejärel Tallinna 21. kooli õpetaja.

Käsitlenud peamiselt 1970. aastate põlvkonna Eesti skulptorite loomingut, uurinud August Ludwig Weizenbergi loometeed ja Eesti medalikunsti ajalugu, tegutsenud kunstikriitikuna, koostanud näitusi ja katalooge.

Teoseid
-------

* *Sovjetestnisk grafik i Sverige* (kataloog). Tallinn 1977
* Akt eesti skulptuuris. Tallinn 1978
* Jaak Soans. Tallinn 1986
* A. Weizenbergi eestiaineliste teoste tähendusest 19. sajandi eesti kultuuris. // RKM-i kogude teatmik 1986. Tallinn 1989
* Ülo Õun. Tallinn 1990
* Olav Männi. Tallinn 1990
* Mare Mikoff. Tallinn 1991
* Sajandivanune traditsioon. // Horisont (1991) 9
* Hille Palm. Tallinn 1992

Isiklikku
---------

Tema isa oli teatrikunstnik Jaak Olep ning vend oli kunstiajaloolane ja -kriitik Jaak Olep.

Viited
------

1. 1 2 3 4  Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide

Kirjandus
---------

* Eesti kooli biograafiline leksikon. Tallinn 1996. Lk 386

Välislingid
-----------

* *Eesti teaduse biograafiline leksikon.* 3. köide: *N–Sap* TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013

 *Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.*
Hakan Fidan 2018. aastal
**Hakan Fidan** (sündinud 17. juulil 1968 Ankaras) on Türgi poliitik, diplomaat ja luureohvitser, ta on Õigluse ja Arengu Partei liige. Ta tegutses aastatel 2010–2023 Türgi julgeolekuteenistuse juhina. Ta on 2. juunist 2023 Türgi välisminister.

Elulugu
-------

Ta sündis aastal 1968 Ankaras. Ta teenis aastatel 1986–2001 Türgi armees allohvitserina, ta on õppinud allohvitseride koolis, elektrooniliste infosüsteemide koolituskeskuses ja maaväe keeltekoolis. Lühikest aega oli ta NATO kiirreageerimisjõudude koosseisus Saksamaal. Ta omandas Marylandi ülikoolis juhtimise ja politoloogia alal magistrikraadi ning doktorikraadi Bilkenti ülikoolist (asub Ankaras).

Aastatel 2003–2007 juhtis ta Türgi koostöö- ja koordineerimisagentuuri. 2007. aasta novembris määrati ta ministrite presiidiumi aseriigisekretäriks.

27. maist 2010 kuni 10. veebruarini 2015 oli ta Türgi julgeolekuteenistuse juht. Ta lahkus oma kohalt, et kandideerida Õigluse ja Arengu Partei nimekirjas 2015. aasta Türgi parlamendivalimistel. 9. märtsil 2015 loobus ta oma kandidatuurist ja naasis eelmisele ametikohale.

Aastal 2009 osales ta Oslos Kurdistani Töölispartei salakõnelustel ja rääkis ka Abdullah Öcalaniga.

3. juunil 2023 määrati ta Türgi välisministriks.

Isiklikku
---------

Ta on abielus Nuran Fidaniga ja neil on kolm last.
**Tiina Reinart** (sündinud 1966) on eesti ajakirjanik.

1990. aastal kaitses Reinart Tartu Ülikooli žurnalistika kateedris diplomitöö "Eestikeelsete naisteajakirjade väärtusorientatsioon aastatel 1918–1940" Krista Aru juhendamisel.

Reinart on töötanud ajalehtedes Oma Saar ja Postimees. Ta on olnud Maalehe tegevtoimetaja ja peatoimetaja asetäitja ning 2015. aasta jaanuarist peatoimetaja kohusetäitja. 2015. aasta aprillist 2017. aasta aprillini oli ta Tartu Postimehe toimetuse juhataja.

Tunnustus
---------

* 2014 Valgetähe IV klassi teenetemärk

Viited
------

1. ↑  "Vahur Kalmre lahkub Postimehest" Postimees, 7. aprill 2015
2. ↑  Karin Koppel Hussar: rohkem personalimuudatusi Postimehes praegu ei tule ERR, 18.04.2017

Välislingid
-----------

* Tiina Reinart "Maalehe uus kujundus" BMN/Maaleht, 1. jaanuar 2008
* Kärt Anvelt "Tiina Reinart: loodan, et meie eluajal viimane paberleht veel välja ei sure" EPL, 6. veebruar 2014
* "FOTOD: Maalehe peatoimetaja asetäitja Tiina Reinart ja ajakirjanik Jüri Aarma said presidendilt teenetemärgid" Maaleht, 23. veebruar 2014
Tiina Laanem Imbi Viiroki raamatu "Teadlik tutvumine. Uus lähenemine õige kaaslase leidmisele" esitlusel Viru keskuse Rahva Raamatus 9. jaanuaril 2014
**Tiina Laanem-Murde** (sündinud 10. septembril 1974) on eesti kirjanik ja kirjastaja.

Haridus
-------

ta lõpetas 1992. aastal Tallinna 16. Keskkooli ja 1994. aastal Lääne-Virumaa Kutsekõrgkooli raamatupidamise erialal. 2005 lõpetas ta Tallinna Tehnikaülikooli bakalaureusekraadiga haldusjuhtimise erialal.

Töökäik
-------

1995. aastal töötas ta Eesti Veeteede Ametis; 1996 ajalehe KesKus toimetajana; 1997 ajalehe Linnaleht reporterina; 1998 Pühapäevalehe reporterina; 1999–2003 Eesti Päevalehes. Aastatel 2003–2009 töötas ta Ajakirjade Kirjastuses toimetajana. 

2009. aastast töötab kirjastuses Pegasus kirjastajana.

Loominguline tegevus
--------------------

12. märtsil 2007 kuulutas Eesti Romaaniühing 2006. aasta romaanivõistluse võitjaks Tiina Laanemi teose "Väikesed vanamehed". Nomineeritud kahel korral Tuglase novellipreemiale (novellide "Tigedad tähed" 2012 aastal ja "Estonian Hikikomori" 2014 aastal eest). Tema romaani "Pildilt kukkujad" tunnustati A. H. Tammsaare nimelise preemiaga. Näidendid „Estonian hikikomori" ja „Pildilt kukkujad" nomineeriti 2015. aastal Kultuurkapitali aastapreemiale näidendite kategoorias. Ta on Eesti Kirjanike Liidu ning Eesti Teatriliidu liige (Eesti Lavastajate ja Dramaturgide Liidu liige), kuulub ka Eesti PEN-klubisse. 

### Teosed

* "Väikesed vanamehed", romaan, kirjastus Hea Lugu, Tallinn 2007
* "Sidrunid ja siilid", romaan, kirjastus Hea Lugu, Tallinn 2009
* "Õnnelik jää", novellikogu, kirjastus Pegasus, Tallinn 2012
* "Pildilt kukkujad", romaan, kirjastus Sidrunid ja siilid, Tallinn 2016
* "Mina, Meg ja meie klass", lasteraamat, kirjastus Pegasus, Tallinn 2019
* "Kollase kassi komando", lasteraamat, kirjastus Pegasus, Tallinn 2020
* "Öised hääled", novellikogu, kirjastus Pegasus, Tallinn 2021
* "Katariina kaaperdab kooli", lasteraamat, kirjastus Pegasus, Tallinn 2022

#### Näidendid

* "Väikesed vanamehed" (Teater Ugala, lavastaja Margus Prangel, 2010)
* "Nähtamatu maja" (Endla Teater, lavastaja Andres Noormets, 2012)
* "Estonian hikikomori" (VAT Teater, lavastaja Margo Teder, 2015)
* "Pildilt kukkujad" (Teater Vanemuine, lavastaja Andres Noormets, 2015)

Tunnustus
---------

* 2006 Eesti Kirjanike Liidu romaanivõistluse võitja ("Väikesed vanamehed")
* 2015 Kultuurkapitali aastapreemiate nominent näidendite kategoorias, näidenditega "Estonian Hikikomori" ja "Pildilt kukkujad"
* 2017 A. H. Tammsaare nimeline kirjanduspreemia ("Pildilt kukkujad")
* 2021 Tartu lastekirjanduse auhinna nominent raamatuga "Kollase kassi komando"
* 2022 Kultuurkapital aastapreemiate nominent lasteraamatute kategoorias raamatuga "Katariina kaaperdab kooli"
* 2023 Tartu lastekirjanduse auhinna nominent raamatuga "Katariina kaaperdab kooli"

Isiklikku
---------

Tal on kaks poega. Hobidena on ta ise nimetanud raamatuid ja teatrit.[*viide?*]

Viited
------

1. ↑  Ardo Kaljuvee. Tiina Laanem lõikab kirjutamisel kasu matemaatikast. Eesti Päevaleht, 24. märts 2007

|  |  |
| --- | --- |
|  | Tsitaadid Vikitsitaatides: **Tiina Laanem** |
**Silver Vahtre** (sündinud 13. märtsil 1953 Tartus) on eesti kunstnik, kes on tegutsenud peamiselt teatri- ja filmikunstnikuna. 

Vahtre õppis 1960–1970 Tartu 5. Keskkoolis, lõpetas 1971. aastal Tallinna 21. Keskkooli ja 1977. aastal tööstuskunsti erialal Eesti NSV Riikliku Kunstiinstituudi. 

Aastatel 1976–1990 töötas Silver Vahtre kunstnikuna kunstikombinaadis Ars. Aastatel 1991–1994 oli ta Tartu linnakunstnik ja 2004–2011 Pärnu teatri Endla peakunstnik. 1991. aastast on ta ühtlasi kujundusfirma Kyna juhataja. Aastatel 1989–1990 õpetas ta graafikat ja kompositsiooni Soomes Lahti Disainiinstituudis, 1990–2000 Eesti Kunstiakadeemia moekunsti osakonnas, 2003 ja 2005 Tartu Kõrgema Kunstikooli arvutigraafika- ja mööbliosakonnas. 2013. aastast õpetab Vahtre lavakujundust ja planeerimist Tartu Kunstikoolis. 

Vahtre on loonud arvukalt lavakujundusi Eesti teatritele, kujundanud filme ("Karu süda", 2001; "Detsembrikuumus", 2008) ja illustreerinud raamatuid. Isikunäitustel on ta esinenud ka teatriplakatite ja graafikaga.

Silver Vahtre on Eesti Kunstnike Liidu (1984), Eesti Kujundusgraafikute Liidu (1993), Eesti Teatriliidu ja Lavastuskunstnike Liidu (1997) ning Eesti Borgese Seltsi liige.

Tunnustus
---------

* Suure Vankri auhind 1999
* Kunstnikuauhind 2008

Isiklikku
---------

Silver Vahtre isa oli ajaloolane Sulev Vahtre, tema vend on ajaloolane Lauri Vahtre. Tema abikaasa oli arhitektiharidusega kunstnik Mall Vahtre (1953–2021), neil sündis kaks last.

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Tsitaadid Vikitsitaatides: **Silver Vahtre** |
**Tiina Puolakainen** (sündinud 6. mail 1973 Tallinnas) on eesti arvutuslingvist.

Elulugu
-------

Tiina Puolakainen on inseneri tütar.

Ta lõpetas aastal 1990 Tallinna 51. Keskkooli ja aastal 1996 TÜ matemaatikateaduskonna M.Sc. (informaatika, 1996, TÜ), väitekiri "Eesti keele morfoloogiline ühestamine kitsenduste grammatika abil", oli 1996–2001 TÜ doktorant, Ph.D. samal erialal (2001, TÜ), väitekiri "Eesti keele arvutigrammatika: morfoloogiline ühestamine". Oli 1996–2001 Eesti Teadusfondi (ETF) grantide "Eesti keele formaalse grammatika väljatöötamine" ja "Eesti keele kahetasemelise morfoloogia väljatöötamine ja keele automaattöötluseks vajalike arvutisõnastike koostamine" täitja, 2002–2006 Eesti Keele Instituudi (EKI) erakorraline vanemteadur (2002–2003 järeldoktor).

Teadustöö
---------

Uurimisvaldkond: keeletehnoloogia, eriti loomuliku keele morfoloogiline ühestamine. Üle 10 teadustrükise, sh 2 monograafiat.

Viited
------

1. 1 2 3 4  Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide

Teoseid
-------

* Eesti keele kitsenduste grammatika morfoloogiline ühestaja. // KK (1998) 1
* Eesti keele reeglipõhise morfoloogilise ühestamise probleemseid kohti. // Arvutuslingvistikalt inimesele. Tartu, 2000
* Eesti keele formaalne grammatika (kaasautor). Tartu, 2001
* A new language for constraint grammar: estonian (kaasautor). // International Conf. Recent Advances in Natural Language Processing. Borovets (Bulgaria), 2003
* Adpositions in estonian computational syntax (kaasautorid K. Muischnek, K. Müürisep). // Proc. of the Second ACL-SIGSEM Workshop on the Linguistic Dimensions of Prepositions and their use in Computational Linguistics Formalisms and Applications. Colchester (United Kingdom), 2005.

Kirjandus
---------

* *Eesti teaduse biograafiline leksikon.* 3. köide: *N–Sap* TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013

Välislingid
-----------

Tiina Puolakainen Eesti Teadusinfosüsteemis Muuda Vikiandmetes

 *Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.*
Silver Tambur (2021)
**Silver Tambur** (sündinud 24. mail 1977 Pärnus) on eesti ajakirjanik ja kultuurikorraldaja.

Tambur on lõpetanud Sütevaka Humanitaargümnaasiumi. Ta on õppinud Tartu Ülikoolis ajakirjandust[*viide?*] ning Birkbecki Kolledžis (Londoni Ülikool) politoloogiat. 2016. aastal täiendas ta end Deutsche Welle juures Bonnis Saksamaal.[*viide?*]

Pärast elamist 13 aastat Suurbritannias, peamiselt Londonis, naasis ta 2014. aastal Eestisse.[*viide?*]

Tambur on ingliskeelse veebiajakirja Estonian World kaasasutaja ja peatoimetaja. Ta on teinud kaastööd ka Eesti Rahvusringhäälingule, Delfile / Eesti Päevalehele ja Kuku Raadiole ning tema arvamuslugusid on ilmunud Postimehes, Delfis, Müürilehes ja ERRi portaalis. Alates 2014. aastast on Tambur teinud Eesti reportaaže Uus-Meremaa Rahvusringhäälingule.[*viide?*]

Ühiskondlik tegevus
-------------------

2017. aastal asutas Tambur koos kolme mõttekaaslasega ingliskeelsete ürituste sarja Estonishing Evenings, mille eesmärk on tutvustada mujalt Eestisse elama tulnud inimestele paremini siinset ühiskonda ja kultuuri ning ühendada erinevaid kogukondi – eestlasi ja teise kultuuritaustaga inimesi – üksteisega. Estonishing Evenings on korraldanud Tallinnas üle 35 ürituse, millest on osa võtnud üle 3000 inimese 75 eri rahvusest.

2019. aasta märtsis kaasasutas Tambur kodanikuliikumise Kõigi Eesti, mis kogus paari päevaga sotsiaalmeedias üle 20 000 inimese toetuse. 14. aprillil 2019 korraldas ta Tallinna Lauluväljakul kontserdi Kõigi Eesti Laul,[*viide?*] millel osales 10 000 inimest.

Tambur on modereerinud paneeldiskussioone ja konverentse nii eesti kui ka inglise keeles.

Ta on Toronto Eesti Keskuse nõukogu liige.[*viide?*]

Tunnustus
---------

* 2016 – Eesti Välisministeeriumi hõbemärk (ministeeriumile osutatud silmapaistvate teenete ja abi eest)[*viide?*]
* 2018 – Eesti Vabaühenduste Liidu aasta missiooniinimene (koos Rainer Sternfeldiga)
* 2020 – Estonian Worldi Avatud Eesti Fondi koosmeele auhind
* 2022 – Välisministeeriumi kodanikudiplomaatia tänukiri ("järjekindla ja tundliku tegevuse eest ingliskeelse väljaande Estonian World juhtimisel, mis ühendab eestlasi ja Eesti sõpru Eestis ja laias maailmas"

Viited
------

1. ↑  Kodanikuliikumise Kõigi Eesti kaasasutaja Silver Tambur kandideerib sotside nimekirjas
2. ↑  AASTA TEGIJAD 2017 Hea Kodanik
3. ↑  Koosmeele auhind 2020: Estonian World Avatud Eesti Fond
4. ↑  Välisministeeriumi kultuuripreemia sai tänavu ansambel Svjata Vatra Välisministeerium, 14. detsember 2022.
**Silvia Kuulpak** (19. september 1931 – 22. september 2015) oli eesti ajakirjanik.

Aastatel 1962–1986 oli ta ajakirja Nõukogude Naine peatoimetaja. Silvia Kuulpak: "Minu jaoks oli toimetuses kaks perioodi: üks nii-öelda vana kaardiväega Pikal tänaval, nendega, kes olid juba ammu enne mind. Ja teine 1970. aastatel, mil vanemad vahetusid noortega ja nood olid niisugused tüdrukud, et hoia ja keela. Nad on mulle ikka veel tüdrukud!"

"Nõukogude Naine oli EKP Keskkomitee propagandaosakonna ohjata. Sealt ei sekkutud eriti meie sisulisse töösse, see oli toimetuse otsustada. Minule langes osaks nn sulaaeg, kui ajakirjanduses läks lahedamaks. Siis tulid 1970. aastad – tõeline stagna, aga me olime oma tegemistes võrdlemisi vabad niikaua, kui see sobis ideoloogiaga, millega meid juhiti. Tuli mingisugune üldine otsus ajakirjanduse kohta, saime juhtnöörid kätte, istusime maha, hakkasime vaatama, mida meie sealt võtame. Olime taasiseseisvumiseni ainus naisteajakiri Eestis. Tuli peegeldada naiste elu seadustega sätestatud naiste ja meeste täieliku võrdõiguslikkuse tingimustes."

"Üksainus kord selle aja jooksul tundsin, et oleksin tahtnud midagi muud. See oli siis, kui Brežnev suri. Number oli peaaegu valmis ja osa materjalist tuli välja visata, et Brežnevi matused sisse panna. Meie, lollakad, mõtlesime, et teeme mitmest tekstist kokku ühe leinalehekülje. Aga saime vist kuus lehekülge täpselt sama TASSi materjali, mis anti kõigile teistele, kaasa arvatud ajalehtedele."

Ta on maetud Rahumäe kalmistule.

Tunnustus
---------

* 1978 Eesti NSV teeneline ajakirjanik
* 1985 Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi aukiri

Viited
------

1. ↑  Monica Raud, Eesti Naine 5/2004.
2. ↑  Kalmistute register HAUDI

Välislingid
-----------

* Rahvusarhiivi fotode andmebaas. Kuulpak, Silvia, Eesti NSV teeneline ajakirjanik - ajakirja Nõukogude Naine peatoimetaja (1978)
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib soomuseliste neeru-sugusegmentidest; paljude teiste selgroogsete neerusegmentide kohta vaata artiklit Neerusegment* |

---

**Neeru-sugusegmentideks** (inglise keeles *renal sex segments*) nimetatakse soomuseliste seltsi isasloomadel neerudes paiknevaid nefronite osi, mis toimivad sigimisperioodil lisa-suguelunditena. 

Täiskasvanud isasmadudel suurenevad neerude (hüpertroofia) sugusegmendid plasmas ringlevate androgeenide toimel märkimisväärselt. Neeru-sugusegmentide anatoomia, füsioloogia ja morfoloogia varieeruvad liigiti. Suguküpsel harilikul rästikul võivad need moodustada kuni 1/2 neerudest.

Neeru-sugusegmentidena käsitletakse nefronites paiknevate neerutorukeste modifitseeritud osi, kus paiknevad graanulid reageerivad testosteroonile ja kolesteroolile.

Lisaks on tuvastatud mitmeid ensüüme.

Neeru-sugusegmentide eritised väljutatakse kusejuhasse. 

Neeru-sugusegmentide esmakirjeldajaks 1866. aastal peetakse Gampertit.

Viited
------

1. ↑  A. J. Marshall, F. M. Woolf, Seasonal Lipid Changes In the Sexual Elements of a Male Snake, Vipera berus, lk 96, Veebiversioon (vaadatud 14.11.2013) (*inglise keeles*)
2. ↑  DAVID M. SEVER, JUSTIN L. RHEUBERT, JILLIAN GAUTREAUX, TOREN G. HILL,ja LAYLA R. FREEBORN,Observations on the Sexual Segment of the Kidney of Snakes with Emphasis on Ultrastructure in the Yellow-Bellied Sea Snake, Pelamis platurus, THE ANATOMICAL RECORD 295:872–885 (2012), Veebiversioon (vaadatud 29.03.2014) (*inglise keeles*)

Kirjandus
---------

* The Coolest Thing in Kidney Tubules, veebiversioon (vaadatud 27.06.2014) (*inglise keeles*)
Sambor I, 18. sajandi kujutis
**Sambor I, *princeps Pomoranorum*** (kašuubi *Sambór I*; umbes 1150 – umbes 1207) oli Pomereelia valitseja 1180. aastast kuni oma surmani.

Ta oli hertsog Sobiesław I vanem poeg ja tema järgi nimetatud Samboriidide dünastia varane võsu. Wincenty Kadłubeki *Chronica seu originale regum et principum Poloniae* järgi oli Sambor I ajavahemikus 1177–1180 Poola ülemhertsogi Kazimierz II Sprawiedliwy poolt tunnistatud Pomereelia hertsog ja oma isa järglane. Ta resideeris Gdańskis, kus ta julgustas saksa asunike sisserännet *Ostsiedlungi* käigus ja asutas 1190. aasta paiku Püha Nikolause kiriku. Teda mainitakse 1186. aasta aktis ka kui tsistertslaste ordu Oliwa kloostri rajajat, mis oli Kołbaczi kloostri filiaal.

Sambor abiellus ja tal oli kaks poega, kes surid noorelt. Oliwa kloostri 14. sajandi nekroloog märgib tema surma ajaks 7. veebruari 1207, kuid tõenäoliselt suri Sambor ülemhertsog Władysław III Laskonogi (1202–1206) valitsemisajal. Tema järglane oli tema noorem vend Mestwin I.

Vaata ka
--------

* Pommeri hertsogkonnad ja hertsogid
**Tiina Sepp** (sündinud 2. juulil 1956 Pärnus) on eesti molekulaarbioloog ja viroloog.

Ta lõpetas 1974. aastal Tallinna 4. Keskkooli ja 1980. aastal TPI.

Ta oli aastatel 1986–1989 Eesti NSV Teaduste Akadeemia aspirantaja989–1992 Münchenis Max Plancki Biokeemia Instituudi doktorant. Kaitses 1992. aastal Müncheni Tehnikaülikoolis väitekirja "*Protozoen und Viren: molekularbiologische Untersuchungen an* Tetrahymena pyriformis *und* Eimeria nieschulzi" ning sai *dr rer nat* kraadi.

Ta töötas aastatel 1984–1986 ZBI protozooloogia osakonna nooremteaduri ja 1986–1989 teadurina. 1992. aastast on ta California Ülikooli (San Francisco) meditsiiniosakonna teadur.

Teaduspublikatsioonid
---------------------

* Novel ribonucleic acid species in Eimeria nieschulzi are associated with RNA-dependent RNA polymerase activity (kaasautor). // Parasitol. Res. 77 (1991) 1
* Giardivirus-resistant Giardia lamblia lacks a virus receptor on the cell membrane surface (kaasautorid A. L. ja C. C. Wang). // J. Virol. 68 (1994) 3
* Clonality of tuberous sclerosis harmatomas shown by non-random X-chromosome inactivation (kaasautorid A. J. Green, J. R.Yates). // Hum. Gen. 97 (1996) 2
* Mutations in the TSC1 gene account for a minority of patients with tuberous sclerosis (kaasautor). // J. Med. Gen. 35 (1998) 12
* Complement factor H variant Y402H is a major risk determinant for geography atrophy and choroidal neovascularization in smokers and nonsmokers (kaasautor). // Inest. Ophthalmol. Vis. Sci. 47 (2006) 2

Välislingid
-----------

*Eesti teaduse biograafiline leksikon.* 4. köide: *Sar-Y. Lisa* TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013, lk. 167

 *Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.*
**Sambir** (ukraina keeles Самбір, poola keeles *Sambor*, vene keeles Самбор *Sambor*) on oblastilise alluvusega linn Ukrainas Lvivi oblastis, Sambiri rajooni halduskeskus. Kuni 2020. aastani oli linn Sambiri rajooni keskus.

Sambir asub Dnestri jõe paremal kaldal, Lvivist umbes 70 km lääneedelas.

Kirjalikes allikates on Sambori esimest korda mainitud 1241. aastal. Esimese Poola jagamise tagajärjel läks Sambir 1772. aastal Habsburgide Austria keisririigi võimu alla. Alates 1919. aastast oli linn Poola koosseisus. Teise maailmasõja käigus hõivasid Saksa väed linna 10. septembril 1939. 26. septembril 1939 anti linn vastavalt Molotovi-Ribbentropi pakti salajastele lisaprotokollidele üle Punaarmeele.

1939. aasta novembris annekteeriti Sambir Ukraina NSV-sse kuuluvana Nõukogude Liidu koosseisu.

Nõukogude-Saksa sõjas vallutasid Saksa väed linna 29. juunil 1941. Punaarmee vallutas linna tagasi 7. augustil 1944.

Ukraina 2001. aasta rahvaloenduse andmetel oli Sambiri elanikest ukrainlasi 93,6%, poolakaid 3,3% ja venelasi 2,5%.

Viited
------

1. ↑  Древний Самбор — там, где остановилось время nice-places.com
2. ↑  Старый Самбор Мой штетл
3. ↑  Incorporation of Western Ukraine and Western Belarus into the USSR Virtual shtetl
4. ↑  История Самбора Города и области Украины
5. ↑  Про кількість та склад населення Львівської області за підсумками Всеукраїнського перепису населення 2001 року Державний комітет статистики України. Всеукраїнський перепис населення 2001
**Ilse Kristiina Tiina Lillak** (sündinud 15. aprillil 1961 Helsingis) on soome endine odaviskaja.

1983. aasta maailmameistrivõistlustel Helsingis võitis ta kuldmedali ja 1984. aasta olümpiamängudel Los Angeleses hõbemedali.

29. juulil 1982 püstitas ta maailmarekordi Helsingis tulemusega 72.40 ning järgmisel aastal 13. juulil Tamperes tulemusega 74.76.

Aastal 1983 valiti ta Soome aasta sportlaseks.

Tiina Lillak lõpetas tippspordiga tegelemise 1992. aastal. Pärast seda on ta tegutsenud massöörina.

Tiina isa Ivar on Eestis sündinud. Tema vanavanemad olid sportlased: vanaisa Verner Lillak oli motosportlane ja vanaema Ilse Lauba Eesti paremaid ujujaid 1920. aastatel.

Viited
------

1. ↑  Tiit Lääne, Persoon: Tiina Lillak, Spordileht, 22. juuni 2005

Välislingid
-----------

* Tiina Lillak Rahvusvahelise Kergejõustikuliidu kodulehel Muuda Vikiandmetes

| * v
* r
Naiste odaviske maailmameistrid |
| --- |
| 

* 1983: Tiina Lillak
* 1987: Fatima Whitbread
* 1991: Xu Demei
* 1993: Trine Hattestad
* 1995: Natalja Šikolenko
* 1997: Trine Hattestad
* 1999: Miréla Maniáni
* 2001: Osleidys Menéndez
* 2003: Miréla Maniáni
* 2005: Osleidys Menéndez
* 2007: Barbora Špotáková
* 2009: Steffi Nerius
* 2011: Marija Abakumova
* 2013: Christina Obergföll
* 2015: Katharina Molitor
* 2017: Barbora Špotáková
* 2019: Kelsey-Lee Barber
* 2022: Kelsey-Lee Barber

 |
**Tiina Peil** (kuni 1987 **Tiina Tarand**; sündinud 17. aprillil 1967 Tallinnas) on eesti geograaf.

Ta on lõpetanud Tallinna 43. Keskkooli 1985. aastal ja Tartu Ülikooli 1990. aastal geograafina, seejärel õppis ja töötas Rootsis ja Norras. 

Ta kaitses 1999. aastal Stockholmi Ülikooli inimgeograafia õppetoolis oma väitekirja "Islescapes. Estonian small islands and islanders through three centuries" ("Saarte maastikud. Eesti väikesaared ja saarlased kolme sajandi vältel") ja sai doktorikraadi.

Ta töötab Tallinna Ülikoolis vanemteadurina.[*viide?*]

Teadustöö
---------

Ta eriala on ajalooline geograafia. Ta on uurinud ja kirjeldanud pärandkultuuri Eesti väikesaartel.

Teoseid
-------

* 1999 *Islescapes. Estonian Small Islands and Islanders Through Three Centuries*. (Acta Universitatis Stockholmiensis, Stockholm Studies in Human Geography 8.) Stockholm: Almqvist & Wiksell International.
* Peil, Tiina; Ratas, Urve; Nilson, Eva (toim.) 2002. *Alasti maailm: Kolga lahe saared*. Tallinn: Tallinna Raamatutrükikoda.
* Peil, Tiina; Nilson, Eva (toim.) 2007. *Uurimisretked Väinamere laidudele*. Tallinn: Digimap.

Vaata ka
--------

* Approaches to Culture Theory

Välislingid
-----------

* Tiina Peil Eesti Teadusinfosüsteemis
* *Eesti teaduse biograafiline leksikon.* 3. köide: *N–Sap* TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013, lk. 522-523

 *Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.*
Eesti sotsiaalkaitse kulutused 1999-2012, % SKP-st
**Sotsiaalne kaitse** (ka sotsiaalkaitse) on sotsiaalkindlustuse ja -hoolekande meetmete kogum, mille ülesanne on parandada üksikisiku või leibkonna toimetulekut sissetuleku osalisest või täielikust kaotusest põhjustatud toimetulekuriski või toetusvajaduse ilmnemisel .

Sotsiaalse kaitse süsteem pakub kaitset enamlevinud sotsiaalsete riskide korral. Eurostati välja töötatud Euroopa integreeritud sotsiaalkaitsestatistika süsteemi (ESSPROS) järgi pakub sotsiaalse kaitse süsteem kaitset järgmiste riskide ja vajaduste korral:

* haigus/tervishoid
* puue
* vanadus
* toitjakaotus
* pere ja lapsed
* töötus
* eluase
* mujal käsitlemata sotsiaalne tõrjutus.

Sotsiaalse kaitse abinõud võivad olla nii rahalised kui ka mitterahalised, nt teenuse vormis. Sotsiaalse kaitse abinõusid nimetatakse ka sotsiaalkaitse skeemideks. ESSPROSi järgi on sotsiaalkaitse skeem reeglite kogum, mida toetavad üks või mitu institutsioonilist üksust ning mis reguleerib sotsiaalkaitse hüvitisi ja nende rahastamist.

Eestis kuulub sotsiaalkaitse korraldamine riigi ja kohalike omavalitsuste pädevusse. Riigi tasandil tegelevad sotsiaalse kaitse korraldamisega Sotsiaalministeerium ja tema haldusalasse kuuluvad valitsusasutused Sotsiaalkindlustusamet ja Terviseamet, ning Eesti Haigekassa ja Eesti Töötukassa kui avalik-õiguslikud isikud. Sotsiaalhoolekande seaduse kohaselt on kohaliku omavalitsusüksuse ülesandeks korraldada sotsiaalteenuste, vältimatu sotsiaalabi ja muu abi andmist ning sotsiaaltoetuste määramist ja maksmist .

Allikad
-------

1. ↑  Statistikaamet (2012). Sotsiaalkaitse kogukulutuste (ESSPROS) käsiraamat
2. ↑  Sotsiaalhoolekande seadus (RT I, 29.06.2014, 71)

Välislingid
-----------

* Statistikaamet. Sotsiaalne kaitse
* Sotsiaalministeerium. Sotsiaalne kaitse