recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Nestor Mahno (1921)
**Nestor Mahno** (ukraina keeles Нестор Іванович Махно, vene keeles Нестор Иванович Махно; vkj 26. oktoober/ukj 7. november 1888 Huljaipole – 25. juuli 1934 Pariis) oli Ukraina anarhokommunist, Ukraina revolutsiooni juht.

Osalemise eest terroriaktis mõisteti 1910. aastal surma, karistus asendati tähtajatu asumisele saatmisega, vabanes 1917. aastal Butõrka vanglast Veebruarirevolutsiooni tulemusel antud amnestiaga.

1917. aastal valiti Ukrainas Huljaipole nõukogu esimeheks (vene keeles *Гуляйпольского Совета*).

Pärast Vene SFNV esindaja Brest-Litovski rahulepingu läbirääkimiste läbikukkumist okupeerisid Saksamaa Keisririigi väed Ukraina ning aprillis 1918 alustas Mahno koos staabiülema Feodossi Štšusiga partisanisõda Saksa vägede vastu. Novembris 1918 andsid vastupanuliikumise liikmed talle austava nimetuse "Batko" (*Батько*).

1919. aasta veebruaris liitus Mahno oma väeosaga Punaarmeega võitluses Ukraina Keskraada ja Petljura vägede vastu ning hiljem Anton Denikini vägede vastu. Sõjategevuse ajal liitus ta kolm korda Ukrainasse tunginud Punaarmeega ning kolm korda lõi neist poliitilistel põhjustel lahku. Mahno oli nn roheliste esindaja Venemaa kodusõja ja sellele järgnenud sõjategevuse ajal endise Venemaa keisririigi aladel.

28. augustil 1921 ületas Nestor Mahno koos 78 kaaslasega Dnestri jõel Rumeenia piiri ja andis ennast Rumeenia võimude kätte.

Emigratsioonis elas Nestor Mahno Rumeenias, Poolas, Saksamaal ja alates 1925. aastast Prantsusmaal, kus ta ka suri ning maeti Père-Lachaise'i kalmistule Pariisis.

Viited
------

1. ↑  Tõnu Trubetsky. Anarhistid : anarhia agendid. Maailmarevolutsiooni prelüüd : anarhistliku liikumise ajalugu. Tallinn, 2003, lk. 302

Kirjandus
---------

* Sergei Semanov. *Mahno: tegelik elulugu.* (venekeelse originaali pealkiri *Махно: подлинная история*). Vene keelest tõlkinud Peeter Villmann. Olion, Tallinn 2002, 222 lk; ISBN 9985663004
Raffaeli maalil "Dispuut Püha Sakramendi üle" (1509-1510) on kujutatud teoloogilist arutelu transsubstantsiatsiooni teemal
**Transsubstantsiatsioon** (ladina keeles *transsubstantiatio*) on katoliku kiriku õpetuse kohaselt substantsi muutumine, kus armulauasakramendi pühitsemise käigus muutuvad armulaualeib ja -vein Kristuse ihuks ja vereks. 

Katoliikliku dogma kohaselt tekib armulaualeivas ja -veinis Kristuse ihu ja vere tõeline, mitte pelgalt sümboolne kohalolu. Nii jäävad leib ja vein armulaua käigus samaks üksnes välise nähtumusena, kuid selle aluseks olev substants teiseneb.

Katoliku kiriku kõrval tunnistavad transsubstantsiatsiooni ka kreekakatoliku (*metousiosis*), õigeusu ja mitmed idakirikud, sealhulgas Assüüria idakirik, ehkki neis ei ole sellele mõistele antud samasugust dogmaatilist määratlust.

Katoliku kirik kuulutas transsubstantsiatsiooni dogmaks Lateraani neljandal kirikukogul 1215. aastal.

Valdav osa reformatsiooni käigus sündinud protestantlikest kirikutest transsubstantsiatsiooni ei tunnista, kuigi samas tunnistavad näiteks anglikaani ja metodisti kirik Kristuse ihu ja vere kohalolu. Luterlikus kirikus esineb erinevaid seisukohti küsimuses, kas luterliku doktriini kohaselt võib armulaua käigus toimuvat nimetada konsubstantsiatsiooniks (Kristuse ihu ja vere kohaloluks samaaegselt leiva ja veiniga) või mitte; vastandina reformeeritud teoloogiale kasutab luterlik teoloogia väljendit *unio sacramentalis*, mis tähistab Kristuse ihu ja vere ühinemist armulaualeiva ja -veiniga, mitte ühe substantsi teisenemist teiseks, nagu toimuvat kirjeldab katoliiklik doktriin.

Viited
------

1. ↑  Fay, William (2001). "The Real Presence of Jesus Christ in the Sacrament of the Eucharist: Basic Questions and Answers". *United States Conference of Catholic Bishops*.
2. ↑  Session XIII, chapter IV; canon II
3. ↑  Hillebrand, Hans J. (2005). *Transubstantiation - The Oxford Encyclopedia of the Reformation*. Oxford University Press. ISBN 978-0-19-506493-3.
4. ↑  Luther, M. The Babylonian Captivity of the Christian Church. 1520. Quoted in, McGrath, A. 1998. Historical Theology, An Introduction to the History of Christian Thought. Blackwell Publishers: Oxford. p. 198.
5. ↑  "Common Worship". *www.cofe.anglican.org*.
6. ↑  Poulson, Christine (1999). *The Quest for the Grail: Arthurian Legend in British Art, 1840-1920*. Manchester University Press. Lk 40. ISBN 9780719055379.
7. ↑  Spurr, Barry (3. aprill 2010). *Anglo-Catholic in Religion*. Lutterworth Press. Lk 100. ISBN 0718830733.
8. ↑  "This Holy Mystery: Part Two". The United Methodist Church GBOD. Originaali arhiivikoopia seisuga 7. juuli 2009.
9. ↑  Alar Laats Sissejuhatus sakramenditeoloogiasse ja armulaud, 1. ja 2. osa, Kirik & Teoloogia, 11. ja 18. mai 2012 (2005. aastal EELK Usuteaduse Instituudis peetud loengu alusel)

Kirjandus
---------

* Jaan Undusk "Armulaud kui usupuhastuse keskne teoloogiline probleem: Martin Lutheri võitlus maagide ja märgitundjatega" Looming 5/2018, lk 665-691
**Transpordikiht** on neljas kiht OSI mudelis, mille ülesanne on otspunktide vahelise ühenduse ja usaldatavuse tagamine (TCP).

**Transpordikiht (Transport Layer)** - Transpordikiht haldab transpordifunktsioone nagu näiteks andmete ülekandmine ühendusega või ühenduseta protokolliga. Saatvas masinas tükeldab transpordikiht andmed pakettideks ja kui mõni pakett läheb teel kaduma siis saadetakse uuesti ainult puuduv pakett. Pakettide kohalejõudmise kontrolliks saadab sihtarvuti saatjale kinnitusi (ACKs). Sihtarvuti transpordikiht vastutab vastuvõetud pakettide avamise ja nendest saadetud teate kokkupanemise eest pakettide õiges järjekorras. Transpordikihi protokollid on TCP ja UDP. Transpordikiht võimaldab ka määrata teenuse aadressi teenustele või rakendustele saatja ja vastuvõtja arvutis. Kuna arvutis töötab korraga mitmeid rakendusi siis iga programm kasutab oma unikaalset teenuse aadressi. Teenuse aadresse nimetatakse sokliteks, mis 
sisaldavad alg- ja sihtarvuti IP aadress, transpordiprotokolli ja rakenduse poolt kasutatavat porti.

Vaata ka
--------

* TLS ja HTTPS
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib Otepää Maarja kirikust; Otepääl on ka Otepää talvekirik* |

---

Vaade edelast
**Otepää Maarja kirik** on kirik Valga maakonnas Otepää vallas Otepääl.

EELK (Eesti Evangeelne Luterlik Kirik) Otepää viib jumalateenistusi läbi kahes kohas: Otepää Maarja kirikus ja Otepää talvekirikus. Kogudusele kuulub ka kirikumõis, kus asub Eesti lipu muuseum.

Kiriku eelkäijaks peetakse 1638. aastal samas kohas asunud Miikaeli kirikut. Varasemad andmed kiriku kohta puuduvad. 1860. aastal valmis praeguse kiriku vanem osa – läänetorn ja läänesein. Aastatel 1889–1890 valmis pikihoone. Hoone projekteeris arhitekt Reinhold Guleke.

Otepää kirikus on säilinud orelimeistri Ernst Carl Kessleri 12 registriga orel. Kiriku altaril asub altarimaal "Kolgata" (1880), mille autor on A. Sprengel.

Kiriku lähedal asub Otepää linnamägi.

Kirik on kantud Kultuurimälestiste riiklikku registrisse.

Vaated kirikule ja interjöör
----------------------------

* Vaade põhjastVaade põhjast
* Vaade lõunastVaade lõunast
* Sinimustvalge lipu mälestustahvel vasemal pool peaustSinimustvalge lipu mälestustahvel vasemal pool peaust
* Sinimustvalge lipu mälestustahvel paremal pool peaustSinimustvalge lipu mälestustahvel paremal pool peaust
* Vaade altari suunasVaade altari suunas
* AltarAltar
* LagiLagi
* AltarimaalAltarimaal
* KantselKantsel
* Vaade peaukse suunasVaade peaukse suunas
* AltarAltar
* Vaade altarileVaade altarile
* DetailidDetailid
* Vaade küljeltVaade küljelt
* DetailidDetailid

Kirik kunstis
-------------

* "Otepää kirik", Wilhelm Siegfried Stavenhageni gravüür, 1866"Otepää kirik", Wilhelm Siegfried Stavenhageni gravüür, 1866
* "Otepää kirik", Konrad Mägi, 1918–1920, õli"Otepää kirik", Konrad Mägi, 1918–1920, õli
* "Otepää maastik", Konrad Mägi, 1918–1920, üli"Otepää maastik", Konrad Mägi, 1918–1920, üli

Vaata ka
--------

* Otepää Maarja kogudus
* Otepää talvekirik
* Jakob Hurda bareljeef

Viited
------

1. ↑  "Otepää Maarja Kirik".
2. ↑  Ernst Carl Kessleri oreleil on laitmatu kõla, Sakala, 24. juuli 2004
3. ↑  "Altarimaal "Kolgata"".
4. ↑  Kultuurimälestiste riiklik register: Otepää kirik

Välislingid
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Otepää kirik** |

* Otepää kirik kultuurimälestiste riiklikus registris
* Otepää kiriku ajalugu EELK Valga praostkond

Otepää kirik
Otepää kihelkond

**Kirik**: Otepää  

**Mõisad**: Arula mõis | Ilmjärve mõis | Kastolatsi mõis | Kintsli mõis | Neeruti mõis | Nüpli mõis | Palupera mõis | Pilkuse mõis | Päidla mõis | Pühajärve mõis | Vana-Otepää mõis | Vidrike mõis
**Vaišvydava** on Kaunase linnaosa, mis asub linna kaguosas Panemunė valla territooriumil. Vaišvydava asub Kaunase veehoidla kallastel, seal on ligi 4000 elanikku. Linnaosas on põhikool ja seltsimaja.

Ajalugu
-------

Legendi kohaselt kuulunud sealsed maad vürst Vaišvidasele, kes rajanud sinna kivist lossi. Kirjalikes allikates mainitakse Vašvydavat esimest korda aastal 1384. Aastal 1694 kuulusid sealsed maad Marvelė mõisale, ent linnaosa aladel on asunud ka Vaišvydava mõis.

Esimese maailmasõja järel kuulusid sealsed maad Aukštoji Panemunė valda. Aastal 1960 rajati Kaunase hüdroelektrijaam. Veehoidla rajamisega seoses liideti Vaišvydavaga osa Pakalniškiai külast.

Asumid
------

Linnaosas eristatakse kaht asumit. Linnaosa loodepiiril asub Armališkės, linnaosa kirdepiiril asub aga Zuikinė.

* VaišvydavaVaišvydava
* ArmališkėsArmališkės

Viited
------

1. ↑  "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 4. juuni 2017. Vaadatud 28. mail 2017.`{{netiviide}}`: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
2. ↑  „Kauno marios". Paruošė Lietuvos TSR paminklų apsaugos ir kraštotyros draugijos Kauno skyrius // Vilnius, „Mokslas", 1981. 69 psl.

Välislingid
-----------

* Sealse kogukonna koduleht (*leedu keeles*)
Virumaa valdade piirid enne ja pärast 1939. aasta vallareformi
**Vaivara vald** oli vald Virumaal aastail 1939–1949 ja Jõhvi maakonnas aastail 1949–1950.

Vald kuulus Riigivolikogu 73. valimisringkonda, kust valiti Elmar-Aleksander Lehtmets, ning Narva põllumeeste konvendi tegevus- ja valimispiirkonda.

Väljavõte Vabariigi Presidendi otsusest nr. 88 – 7. oktoobrist 1938 (RT 1938, 87, 776):

> „29. Vaivara vald – maa-alaga, mis moodustub: a) senise Vaivara valla maa-alast, välja arvatud Kärekonna talude piirkond ja Vaivara metsandiku kvartaalide nr. 212, 213, 237, 260 ja 289 maa-alad; b) senise Voka valla Päite, Vaivina ja Künnapõhja külade, Päite asunduse ja Viivikonna kaevanduse maa-aladest; c) senise Peetri valla Udria ja Mummosaare külade maa-aladest."
> 
> 
> 

Alutaguse valda kuulusid: Vodova, Oovi, Metsküla, Tõrvajõe, Tõrvajõe-Vanaküla, Põlendiku, Peeterristi, Lapiotsa, Vanaküla, Sininõmme, Kudruküla, Riigiküla, Tuulukse, Kivisaare, Puhkova, Laagna, Meriküla, Udria, Pähklimäe, Vepsküla, Vaasovi, Orujõe, Tsornajõe, Joala, Kalmujõe, Mudajõe, Hermomäe, Helgepõllu, Soldina, Sundja, Arumäe, Hiiemetsa, Auvere, Kärekonna, Vallisaare, Putki, Ühekonna ja Mustajõe külad.

24. veebruaril 1940 avati vallas elektrivõrk, mis hõlmas 5 küla 68 taluga. 23 km pikkuse liini ehitajaks oli Vaivara elektriühing. Liini ehitamiseks sai ühing 27 000 krooni laenu Rahvamajanduse Elustamise Fondilt. Liini ja valgustusseadmete kulu oli talu kohta keskmisel 340 krooni.

13. septembril 1945 moodustati valla koosseisus Perjatsi külanõukogu, Türsamäe külanõukogu ja Vaivara külanõukogu. 30. detsembril 1947 Vaivara külanõukogu kaotati ja ühendati Perjatsi külanõukoguga. 13. mail 1950 muudeti töölisaleviks Viivikonna asula. 26. septembril 1950 allutati valla maa-ala Narva linnanõukogule.

Vaata ka
--------

* Vaivara mõis, Vaivara kihelkond

Viited
------

1. ↑  590. Viru Maavanema otsus Viru maakonna vallavolikogude valimisringkondade arvu ja nende piiride kohta. Riigi Teataja, nr. 75, 9 september 1939
2. ↑  Vaivara vald sai elektrivalgustuse. Rahvaleht, 26. veebruar 1940, nr. 48, lk. 2.
Bela Hotenašvili (2013)
**Bela Hotenašvili** (gruusia keeles ბელა ხოტენაშვილი; sündinud 1. juunil 1988 Thelavis) on gruusia maletaja, rahvusvaheline suurmeister (2013).

Hotenašvili tuli 2004. aastal noorte maailmameistriks neidude U16-vanuseastmes. Ta on kahekordne Gruusia naiste malemeister (2012, 2017).

Ta on mänginud naiste maailmameistrivõistlustel. 2012. aastal MM-turniiril Hantõ-Mansiiskis (64 osavõtjat) sai turniiritabelis 13. asetuse. Ta kaotas seal avaringis ja 32 parema hulka ei pääsenud. 2015. aastal MM-turniiril Sotšis sai Hotenašvili turniiritabelis 10. asetuse. Ta võitis avaringis Kübra Öztürki ja teises ringis Huang Qiani, kuid kaotas kaheksandikfinaalis Zhao Xuele. 2017. aastal MM-turniiril Teheranis kaotas ta avaringis Olga Ziminale. 2018. aastal Hantõ-Mansiiskis võitis ta avaringis Võ Thị Kim Phụni, kuid kaotas teises ringis Harika Dronavallile.

Hotenašvili on võitnud Gruusia naiskonna koosseisus naiste maleolümpiatel kaks pronksmedalit (2010, 2018) ning naiste võistkondlikel maailmameistrivõistlustel kuldmedali (2015) ja kolm pronksmedalit (2011, 2017, 2019).

Ta sai FIDE-lt 2006. aastal naiste rahvusvahelise meistri, 2007. aastal naiste suurmeistri, 2009. aastal rahvusvahelise meistri ja 2013. aastal rahvusvahelise suurmeistri nimetuse.

Välislingid
-----------

* Bela Hotenašvili – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
* Bela Hotenašvili FIDE andmebaasis
Amudarja jõgikond
**Amudarja** (tadžiki *Омударё* või *дарёи Ому*, pärsia آمودریا *Âmudaryâ*, usbeki *Amudaryo*, türkmeeni *Amyderýa*; antiikmaailmas tuntud kui *Ōxus* ladina keeles ja Ὦξος *Oxos* kreeka keeles, mis on tuletised selle jõe indoiraani nimest *Vaksu*, praegusel kujul *Vahš*) on jõgi Kesk-Aasias.

Amudarja pikkus on 2620 km, teistel andmetel 2540 või 2435 km; Pandži ja Vahši jõe ühinemiskohast, kustmaalt jõge Amudarjaks nimetatakse, 1415 km. Jõgikond hõlmab 465 tuhat km².

Algab Afganistanis Hindukuši mäestikus 4900 m kõrgusel, voolab algul läände, läbib Pamiiri mäestiku. Piki jõge kulgeb Tadžikistani (varem NSV Liidu) ja Afganistani piir. Alamjooksul voolab loodesse 1200 km ulatuses läbi kõrbe enam-vähem Türkmenistani ja Usbekistani piiril, vasakule kaldale jääb Karakumi, paremale Kõzõlkumi kõrb. Vee hulk väheneb tunduvalt niisutussüsteemide, aurumise ja liiva imbumise tõttu ja praegu kuivab Amudarja juba enne Araali järve riismeteni jõudmist. Varem moodustas jõgi suudmes delta, enamus harusid pöördus põhja poole ja voolas Araali järve, osa aga suundus läände, Sarõkamõši nõo suunas.

Araali järve jäänused 2008. aasta oktoobris. NASA satelliidifoto
Amudarja toitub liustiku- ja lumesulaveest, suurimad lisajõed on Bartang, Jazgulem ja Vahš. Suurvesi on kevadel ja suvel. Jääkate on ainult deltas, 2–2,5 kuud aastas. Laevaühendus on alamjooksul Türkmenabatini, korrapäratult Termezini.

Amudarja vett kasutavad Karakumi kanal ja Tahhiataši hüdroelektrijaam.

Amudarja on mudane, ta uhub tugevasti oma kaldaid ja vahetab tihti sängi. Eelajaloolisel ajal suubus ta Kaspia merre (toonase jõesängi jäänuk on Uzboi). On arvatud, et Karakumi kõrb tekkis Amudarja sagedase sängimuutuse tulemusena.

Amudarja vett kasutati aastakümneid põldude niisutamiseks ja monokultuurse puuvilla kasvatamiseks kogu Nõukogude Liidu tarbeks, mistõttu sooldus palju maad ning Araali järv on kokku kuivamas. Vee ülemäärase kasutamise tagajärjel on suuruselt neljas järv maailmas tänaseks kahanenud peaaegu olematuks.

Vaata ka
--------

* Sõrdarja
Loodusdirektiivi **elupaigatüüp** ühendab omadustelt sarnaseid elupaiku, mille säilitamist peetakse Euroopa Liidus oluliseks, nende kaitseks on moodustatud Natura 2000 alad. Elupaigatüübid on loetletud Loodusdirektiivi I lisas; iga Euroopa Liidu liikmesriik, sealhulgas Eesti, on koostanud tema territooriumil esinevate elupaigatüüpide kirjeldused.

I lisas olevate elupaigatüüpide rühmad on järgmised:

1. Rannikud ja soolakud
2. Ranniku- ja sisemaaluited
3. Mageveekogud
4. Parasvöötme nõmmed ja võserikud
5. Jäiklehised võserikud
6. Looduslikud ja poollooduslikud rohumaad
7. Soode elupaigad
8. Paljandid ja koopad
9. Metsade elupaigad.

Igas elupaigatüüpide rühmas on allrühmad ja neisse liigutavad elupaigatüübid. Igale elupaigatüübile on antud originaalne numbriline kood, paljude koodide juures on lisaks tärn (näiteks \*1150 Rannikulõukad). Tärniga tähistatakse esmatähtsaid elupaigatüüpe, mida kõik liikmesriigid peavad säilitama seal, kus nad esinevad. Loodusdirektiivi elupaigad inventeeritakse ja nende seisundit seiratakse perioodiliselt (2013–2018 andmeid töödeldakse).

Viited
------

1. ↑  Jaanus Paal. "Loodusdirektiivi elupaigatüüpide käsiraamat" (PDF). *2000*.
2. ↑  Paal, Jaanus (2007). *Loodusdirektiivi elupaigatüüpide käsiraamat*. Tallinn: Auratrükk.
3. ↑  "Inventuurijuhendid".
4. ↑  "Maastike ja elupaikade seire". Originaali arhiivikoopia seisuga 8. aprill 2017.
5. ↑  "Reporting under Article 17 of the Habitats Directive (period 2007-2012)". Originaali arhiivikoopia seisuga 3. aprill 2019.
**Liitlause** on kahest või enamast osalausest koosnev lause. 

Terviklik lause koosneb öeldisest ja selle laienditest. Liitlause sisaldab vähemalt kahte öeldist, nt *Poiss **mängib** jalgpalli ja tüdruk **loeb** raamatut.*

Liitlause osalaused seob tervikuks rinnastusseos või alistusseos.

Liitlause liigid
----------------

Liitlaused jagunevad rindlauseteks ja põimlauseteks.

### Rindlause

Rindlause osalaused on omavahel rinnastatud ning süntaktiliselt suhteliselt võrdväärsed. 

Rindlause osalaused võivad olla seotud:

* rinnastavate sidesõnadega (ja, ning, kuid, ega, ent, või jne), nt *Mati ei oska kitarri mängida, **kuid** klaverit mängib ta hästi.*
* koma, semikooloni, kooloni või mõttekriipsuga, nt *Ema keedab kohvi**,** isa loeb ajalehte.*

Rindlauses peab öeldis olema igas osalauses, vastasel juhul on tegemist koondlausega.

### Põimlause

Põimlause osalausete vahel on alistusseos, see tähendab, et üks osalause on alistatud teisele. Alistuv osalause ehk kõrvallause on pealausega seotud sidendi abil. 

Sidendiks võivad olla

* alistavad sidesõnad (et, sest, nagu, kui, sellepärast jne), nt *Ta ei söö herneid, **sest** need ei maitse talle.*
* siduvad asesõnad (kes, mis, kumb, millal, missugune jne), nt *Ütle mulle palun, **mis** kell on!*
* Küsiv rõhumäärsõna *kas*, nt *Ega sa ei tea, **kas** raamatukogu on täna avatud?*

Liitlause kirjavahemärgid
-------------------------

Liitlause osalaused võivad omavahel seotud olla:

* komaga, nt *Vanaema armastab kududa**,** vanaisale meeldib magada.*
* sidesõnaga, mis ei vaja koma, nt *Kass näub **ja** koer uriseb.*
* sidesõnaga, mis vajab koma, nt *Väljas paukus pakane**, aga** toas oli soe.*

Välislingid
-----------

Ülejäänud liitlause kirjavahemärgid ja nende kasutamisvõimaluste kohta vt "Eesti keele käsiraamat" (rindlause ja põimlause).
**Uno Kajak** (9. mai 1933 Tartu – 10. august 2019) oli eesti ja Nõukogude Liidu kahevõistleja, suusahüppaja ja treener. Teda peetakse Eesti kahevõistluse isaks. 

Ta lõpetas 1948. aastal Rakvere 2. algkooli, 1951. aastal Tallinna Kehakultuuritehnikumi ja 1956. aastal Tartu Riikliku Ülikooli kehakultuuriteaduskonna. 

Kajak hakkas sportima juba 7-aastaselt 1940. aastal. 

1956. aastal sai ta Cortina d’Ampezzo taliolümpiamängudel 26. koha. 

Aastatel 1951–1962 tuli ta Eesti meistrivõistlustel suusahüpetes 4 korda Eesti meistriks ning võitis 1 hõbe- ja 2 pronksmedalit; kahevõistluses tuli aga 3 korda Eesti meistriks ning võitis 1 hõbe- ja 1 pronksmedali, lisaks võitis hõbemedali 4 × 10 km teatesuusatamises. 1964. aastal tuli Eesti meistriks suvises kahevõistluses.

Tunnustus
---------

* 2018 – Eesti Kultuurkapitali kehakultuuri ja spordi sihtkapitali elutööpreemia (Eesti kahevõistluse teerajaja)

Viited
------

1. 1 2 3 4 5  Biograafia ESBL-is (vaadatud 10. august 2019)

Välislingid
-----------

* Biograafia ESBL-is
**Uno Arro** (5. november 1934 Jõhvi – 27. jaanuar 2017) oli eesti muusikapedagoog ja dirigent.

Ta lõpetas 1955. aastal Tallinna Muusikakooli akordioni erialal (Leopold Vigla klassis) ja 1960. aastal Gnessinite-nimelise Riikliku Muusikapedagoogika Instituudi orkestridirigendi ja pedagoogina rahvapillide osakonnas (Aleksei Onegini klassis). Täiendas end 1980. aastal samas instituudis.

Ta töötas 1960. aastast Tartu Muusikakoolis akordioniõpetajana ja 1965. aastast samas rahvapillide osakonna juhatajana. Tema õpilaste seas olid Endel Jukk, Külli Kudu, Signe Vainu, Peeter Vähi, Sirje Mõttus, Reet Laube.

22. aprillil 2017 toimus Uno Arro mälestuskontsert, kus esinesid tema õpilaste õpilased ja vilistlasorkester.

Akordioniorkester
-----------------

Läbi aastate on tegutsenud akordioniorkester, mida professionaalsuse ning entusiasmiga juhatas Uno Arro - osakonna kauaaegne pedagoog (alates 1960. aastast) ja juhataja (1965 – 2006). Varasematel aastatel on orkester käinud korduvalt esinemas välisriikides (Rootsis, Taanis, Austrias, Soomes), viimastel aegadel esineti peamiselt Eestis: kohalikel festivalidel (Võru akordionimuusika päevad, festival Akadeemiline akordion) ning kooli kontsertidel. Aastate jooksul on salvestatud 5 plaaditäit muusikat. Kuna kooli kolme õpilasega orkestrit ei moodusta, mängivad orkestri ridades ka vilistlased ning kooli akordioniosakonna õppejõud. Repertuaaris on Ástor Piazzolla, J. S. Bachi, F. Mendelssohni, J. Kalninši, E. Griegi, B. Thiele jt. heliloojate muusikat.

Isiklikku
---------

Tema abikaasa oli klaveripedagoog Ene Arro, nende tütar on klaveripedagoog Inga Arro.

Tunnustus
---------

* 2004 Eesti Akordioniliidu auliige

Viited
------

1. ↑  Akordioniosakond 2009/2010 õppeaastal, Heino Elleri nimelise Tartu Muusikakooli koduleht

Kirjandus
---------

* *Eesti muusika biograafiline leksikon.* 1. köide: *A–M.* Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus, 2007, lk. 48.
**Alkidamas** (Ἀλκιδάμας) (5.–4. sajand eKr) oli vanakreeka sofist, kõnemees ja kõnekunsti õpetaja, kes oli pärit Elea kolooniast Suur-Kreekas, kuid sai kuulsaks Ateenas. Alkidamas oli sofist Gorgiase õpilane.

Alkidamas on eelkõige tuntud kõnemehe ja kõnekunsti õpetajana, kes pälvis tähelepanu oma paradoksaalsete kõnedega (näiteks „Surma kaitsekõne" ). Alkidamase kõnestiili on kritiseeritud kasutu sõnaohtruse tõttu. Väidetavasti olid Alkidamase kõned ja kõneteooria oluliseks õppematerjaliks Demosthenesele.

Lisaks kõnekunstile tegeles Alkidamas ka filosoofiaga, kuid tema teostest pole suurt midagi säilinud. Diogenes Laertios viitab oma teoses „Väljapaistvate filosoofide eludest, õpetustest ja ütlustest" Alkidamase filosoofilisele teosele „Loodusest".

Viited
------

1. ↑  Athenaios, „Õpetatud meeste pidusöök" XIII 592c
2. ↑  Cicero, „Tusculumi arutlused" I 116
3. ↑  Aristoteles, „Retoorika" III raamat, 3. peatükk 1405b34-1406b14
4. ↑  Plutarchos, „Demosthenese elu" 5, 7.
5. ↑  Diogenes Laertios, „Väljapaistvate filosoofide eludest, õpetustest ja ütlustest" VIII 56
|  |
| --- |
|  |
| Medalikohad |
| CONCACAF Gold Cup |
| **Kuld** | 2013 |  |

**Mikkel Morgenstar Pålssønn Diskerud** (sündinud 2. oktoobril 1990 Oslos) on Norras sündinud USA jalgpallur, kes mängib poolkaitsjana Küprose kõrgliiga klubis AC Omonia.

Ta alustas klubikarjääri Norra klubis Stabæk, debüteerides Norra kõrgliigas 2009. aastal. Hiljem on ta klubikarjääri jooksul mänginud veel Belgia kõrgliiga klubis Gent, Norra kõrgliiga klubis Rosenborg, Major League Socceri klubis New York City, Rootsi kõrgliiga klubides IFK Göteborg ja Helsingborgs, Lõuna-Korea klubis Ulsan Hyundai ning Türgi kõrgliiga klubis Denizlispor. Omoniga liitus ta 2021. aasta juulis.

Aastatel 2010–2016 mängis Diskerkud USA jalgpallikoondises kokku 38 korda ja lõi kuus väravat. 2013. aastal võitis ta koondisega CONCACAF Gold Cup'i. Ta kuulus USA koondisse ka 2014. aasta maailmameistrivõistlustel.

| * v
* r
USA koondis  –  2014. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlused |
| --- |
| 

* 1 Howard
* 2 Yedlin
* 3 Gonzalez
* 4 Bradley
* 5 Besler
* 6 Brooks
* 7 Beasley
* 8 Dempsey (c)
* 9 Jóhannsson
* 10 Diskerud
* 11 Bedoya
* 12 Guzan
* 13 Jones
* 14 Davis
* 15 Beckerman
* 16 Green
* 17 Altidore
* 18 Wondolowski
* 19 Zusi
* 20 Cameron
* 21 Chandler
* 22 Rimando
* 23 Johnson
* Treener: Klinsmann

 | Ameerika Ühendriigid |
**MiyaGi & Andy Panda** on vene hiphopiduett, mis alustas tegevust 2015. aastal. 

Esinevad Azamat Kudzajev (MiyaGi) ja Soslan Burnatsev (Andy Panda, varem ka Эндшпиль).

MiyaGi, kodanikunimega Azamat Kudzajev, on sündinud 13. detsembril 1990 Kaukaasias Vladikavkazis. Esinejanime MiyaGi valis ta endale seetõttu, et talle meeldis filmis "Karate Kid" Mr. Miyagi tegelaskuju.

Andy Panda (kuni 2018 keskpaigani Эндшпиль), kodanikunimega Soslan Burnatsev, on sündinud 2. oktoobril 1995 Vladikavkazis. Räppima hakkas 16-aastaselt. Artistinime Эндшпиль valis ta endale seetõttu, et talle avaldas muljet film "Operatsioon: lõppmäng".  Pseudonüümi Andy Panda valis ta selleks, et ta pidas oma eelmist artistinime Läänemaailmas raskesti hääldatavaks.

Nende 2. juunil 2017 portaalis YouTube avaldatud muusikavideot "I Got Love" on vaadatud 28.05.2018 seisuga enam kui 139 miljonit korda ja 02.06.2020 seisuga 410,5 miljonit korda

Diskograafia
------------

* Hajime, Pt. 1 (mai 2016)
* Hajime, Pt. 2 (september 2016)
* Умшакалака (Umšakalaka), (juuni 2017)
* Hajime, Pt. 3 (juuli 2018)

Viited
------

1. ↑  "Я вам отвечаю: наше музло будет слушать весь мир!", 9. juuli 2018".
2. ↑  Internet Archive (archive.org). Arhiveeritud internetilehekülg (28.05.2018) portaalist youtube.com "Miyagi, Эндшпиль Ft. Рем Дигга - I Got Love (Official Video)".
3. ↑  Internet Archive (archive.org). Arhiveeritud internetilehekülg (02.06.2020) portaalist youtube.com "Miyagi, Эндшпиль Ft. Рем Дигга - I Got Love (Official Video)".

Välislingid
-----------

* youtube.com "Miyagi, Эндшпиль Ft. Рем Дигга - I Got Love (Official Video)"
**Mittestandardne analüüs** on matemaatika haru, mis tegeleb mittearhimeediliste järjestatud korpustega, st järjestatud korpustega, milles ei kehti Archimedese aksioom. Tähtsaim erinevus tavalisest matemaatilisest analüüsist seisneb selles, et mittestandardses analüüsis esinevad ka lõpmata suured ja lõpmata väiksed arvud (reaalarvude asemel kasutatakse hüperreaalarve).

Mudeliteoreetiline käsitus
--------------------------

Tavalises (standardses) analüüsis kasutatavate reaalarvude asemel kasutatakse mittestandardses analüüsis nn hüperrealarve, mis moodustavad reaalarvude korpuse järjestatud laiendi, milles ei kehti Archimedese aksioom: näiteks leiduvad seal nn infitesimaalarvud, st arvud, mis on nullile lähemal kui mis tahes reaalarv, mis erineb nullist. 

Mittestandardse analüüsi esimese mudeli töötas välja Abraham Robinson. Selle abil tõestas ta funktsionaalanalüüsi teoreemi, et igal polünomiaalselt kompaktsel operaatoril Hilberti ruumis leidub invariantne alamruum. Selle mudeli konstrueerimisel tuleb kasutada vaba ultrafiltrit üle naturaalarvude hulga {\displaystyle \mathbb {N} }. Selle olemasolu saab küll valikuaksioomi abil näidata, kuid sellist ultrafiltrit ei saa konkreetset konstrueerida. 

Mittestandardses analüüsis saab tuletise ja integraali defineerida ilma piirväärtuse mõisteta. Selle poolest on mittestandardne analüüs lähedasem matemaatilise analüüsi rajajate Newtoni ja Leibnizi ideedele. Ent mittestandardses analüüsis kasutatakse "lõpmata väikesi suurusi" ilma teadaolevate vastuoludeta. Mittestandardsel analüüsil on rakendusi ka tõenäosusteoorias ja topoloogias.

Aksiomaatilised käsitused
-------------------------

### Hrbáčeki hulgateooria

Karel Hrbáčeki nn Hrbáčeki hulgateooriasse (HST), on mudeliteoreetiline esitus peaaegu täpselt üle võetud. Peale selle on seal kasutusel kolm objektide klassi – fundeeritud hulkade klass {\displaystyle WF}, sisemiste hulkade klass I ja standardsete hulkade klass {\displaystyle S}.

Viited
------

1. ↑  Elementary Calculus, An Infinitesimal Approach, H. Jerome Keisler, University of Wisconsin, 1976, parandatud 2018.

Kirjandus
---------

* Detlef Laugwitz, Curt Schmieden. Eine Erweiterung der Infinitesimalrechnung. –*Mathematische Zeitschrift* 69 (1958), lk 1–39.
* Abraham Robinson. *Nonstandard Analysis*, *Studies in Logic and the Foundations of Mathematics*, North-Holland: Amsterdam 1966.
* Wilhelmus Anthonius Josephus Luxemburg. A general Theory of Monads. W. A. J. Luxemburg (toim). *Applications of Model Theory of Algebra, Analysis and Probability*,: Holt, Rinehart & Winston: New York 1969, lk 18–86.
* Dieter Landers, Lothar Rogge. *Nichtstandard Analysis*, Springer: Berlin 1994, ISBN 3-540-57115-9.
* Vladimir Kanovei, Michael Reeken. *Nonstandard Analysis, Axiomatically*, Springer: Berlin 2004, ISBN 3-540-22243-X.
Pärnu suveturniiri võitis Boriss Gulko
**1977. aasta Pärnu suveturniir** oli 1977. aasta suvel Pärnus korraldatud maleturniir mitme külalismaletaja osavõtul. 

Pärnus 16 osavõtjaga turniirile oli kutsutud Eesti maleparemiku kõrval kolm suurmeistrit, Moskva meister Sergei Sokolov ja naiste maailmameister Nona Gaphrindašvili. Kõik kolm suurmeistrit – Aivars Ģipslis (Läti), Boriss Gulko (Moskva) ja Volodõmõr Tukmakov (Ukraina) – olid NSV Liidu meistrivõistluste medalistid (Ģipslis, 1966/1967; Tukmakov, 1972; Gulko, 1975).

Eesti maleparemikust mängisid turniiril Iivo Nei, Aarne Hermlin, Aleksander Veingold, Hillar Kärner, Helmut Luik, Boris Rõtov, Gunnar Uusi, Rein Etruk ja Valter Heuer.

Turniiri lõpptulemus
--------------------

Turniiri võitis kahepunktilise eduga Tukmakovi ees Boriss Gulko (hea vorm tõi talle aasta lõpul ka NSV Liidu meistrikulla). Tukmakov sai kaks kaotust: Sokolovilt ja Rõtovilt, Ģipslis kaotas Tukmakovile ja Veingoldile. Nei suutis kaotusi vältida.

### Paremusjärjestus

1. Gulko 12,5 punkti, 2. Tukmakov 10,5 p, 3.–5. Nei, Sokolov ja Hermlin 9,5 p, 6.–7. Veingold ja Kärner 8,5 p, 8.–9. Ģipslis ja Luik 7,5 p, 10. Rõtov 7 p, 11. Uusi 6,5 p, 12. Etruk 6 p, 13. Gaphrindašvili 5,5 p, 14. Heuer 5 p, 15. Endel Kivioja 3,5 p, 16. Ants Tamme 3 p.

  

* Volodõmõr Tukmakov, turniiri teine koht
* Iivo Nei, turniiri 2.–4. koht
* Hillar Kärner, turniiri 6.–7. koht
* Aivars Ģipslis, turniiri 8.–9. koht
* Nona Gaphrindašvili, turniiri 13. koht

Vaata ka
--------

* 1971. aasta Pärnu maleturniir
* 1981. aasta Pärnu maleturniir

Viited
------

1. 1 2 3  "Male Eestis 1977–1983". Koostanud Merike Rõtova. Tallinn: Eesti Raamat, 1986. Lk 7–15
**Kõrrelised** (*Poaceae* ehk *Gramineae*) on üheiduleheliste õistaimede sugukond.

Iseloomustus
------------

Kõrrelisi on umbes 600 perekonda 9000–10 000 liigiga. On hinnatud, et taimekooslused, kus domineerivad kõrrelised, katavad umbes 20% maakera maismaast. Kõrreliste hulka kuuluvad tuntud teraviljad nisu, rukis, kaer, oder ning kõik muru- ja heintaimed. Teatud kõrrelised, näiteks aruheinad, kastikud, siidpöörised, helmikad ja stepirohud, on aianduses kasutusel dekoratiivtaimedena.

Kirjeldus
---------

### Kõrs

Kõrrelised on rohttaimed, kellele on omased seest õõnsad silindrikujulised varred. Lehed paiknevad varrel vahelduvalt. Lehel saab eristada lehetuppe, mis ümbritseb kõrt ja lehelaba. Eri liikidel võib lehetupp olla nii avatud kui ka kinnine, viimasel juhul on lehetupe servad tangentsiaalselt kokku kasvanud. Kõrrelistele on omane (ehkki esineb ka teistes taimesugukondades) lehelaba ja -tupe üleminekukohas olev keeleke (näiteks päiderool) või karvaring (näiteks pillirool). Lehelaba alusel võib teatud rühmadel eristada nn kõrvakesi, mis ümbritsevad mõlemalt poolt vart.

### Pähik

Kõrreliste õisik on harilikult tipmine ja see koosneb osaõisikutest, mida nimetatakse pähikuteks. Pähikud võivad koosneda ühest või sageli mitmest õiest (kuni 20); botaaniliselt saab eristada tähki, pööristähki ja pöörist, esineb ka siirdetüüpe.

### Sõklad

Pähiku alusel paiknevad libled, enamasti on neid 2, vahel ka 1 või 3. Kõrreliste õit ümbritsevad sõklad, kusjuures eristatakse välissõkalt ja sisesõkalt. Esimene neist on suurem ja tugevam, kattes ja kaitstes ka sisesõkalt. Välissõkla tipuosast turritab mõnikord välja ohe. Välissõklalt (ka liblelt) võib leida ka nn anduri, mis on vastava struktuuri seljaosa (välimist osa) läbiv eenduv keskrood.

### Õied ja viljad

Nende õied on enamasti hüpogüünsed ehk ülemise sigimikuga. Kuna kõrrelised on tuultolmlejad, ei vaja nad tolmeldajate ligimeelitamiseks suuri ja värvilisi õisi. Kõrreliste õite värvivalik ulatub beežist pruunini ning oranžist kuldseni. Viljaks on enamasti teris. 

Kõrrelised sarnanevad välisehituselt lõikheinalistega.

Majanduslik tähtsus
-------------------

Kõrrelistel on majanduslikult tähtis väärtus, näiteks bambust kasutatakse Ida-Aasias ja Aafrika Sahara piirkonnas ehitustöödel, söögiks kasvatatakse aga nisu, otra, rukist jne.

Süstemaatika
------------

### Alamsugukonnad

* *Arundinoideae* roogbambuselised
* *Bambusoideae* bambuselised
* *Centothecoideae*
* *Chloridoideae*
* *Panicoideae* hirsilised
* *Pooideae* nurmikalised
* *Stipoideae*

### Perekonnad

Alamsugukonda hirsilised kuuluvad näiteks perekonnad:

* mais *(Zea)*
* riis *(Oryza)*
* sorgo *(Sorghum)*
* hirss *(Panicum)*
* suhkruroog *(Saccharum)*

Alamsugukonda nurmikalised kuuluvad näiteks perekonnad:

* nisu *(Triticum)*
* rukis *(Secale)*
* oder *(Hordeum)*
* kaer *(Avena)*
* nurmikas *(Poa)*

Viited
------

1. 1 2   Leht, M. (toim.) (2007). *Eesti taimede määraja*. EMÜ, Eesti Loodusfoto, Tartu. Lk 336
Inimese kõri asetseb kõhrest toestikus, mida seovad sidemed ja lihas. Eespool on kilpkõhr, mis tekitab kaela eesmisse ossa muhu, mida nimetatakse **kõrisõlmeks** ehk **aadamaõunaks** (ladina keeles *pomum Adami*, meditsiiniline termin ***prominentia laryngea***). See on koht, kus kilpkõhre kaks plaati kokku saavad (keeleluu all).

Kõrisõlme kujunemine
--------------------

Poistel kasvab kõri puberteedieas meessuguhormoonide tõttu tunduvalt rohkem kui tüdrukutel, mistõttu aadamaõun on täiskasvanud meestel palju silmatorkavam kui naistel ning puberteedieelsetel tüdrukutel ja poistel. See kõri kasvamine tekitab teismelistel poistel ka häälemurde.

Esteetiline mõju
----------------

Hormoonasendusteraapia ei mõjuta transsoolistel naistel pärast puberteeti väljakujunenud kõrisõlme suurust ega väljanägemist. Aadamaõuna vähendamiseks tehakse mõnikord plastiline operatsioon. Seda operatsiooni (*trachea shave*) tehakse mõnikord ka meestele kosmeetilise operatsioonina.

Pulsi leidmine
--------------

Kui esmaabi vajaval haigel ei õnnestu leida pulssi randmelt, siis otsitakse seda kolme keskmise sõrmega aadamaõuna ühelt küljelt.

Aadamaõun võitluskunstides
--------------------------

Jaapani võitluskunstis on aadamaõuna ründamine üks võtteid.

Nime päritolu
-------------

Arvatakse, et aadamaõuna nimetus tuleb kujutlusest, et selle põhjuseks on keelatud vili, mis Aadamale kurku kinni jäi.

Aadamaõun primaatidel
---------------------

Aadamaõun esineb ka teiste primaadiliikide isasisenditel.


|  |  |
| --- | --- |
|  | Vikisõnastiku artikkel: **aadamaõun** |
**Lionel Mordecai Trilling** (4. juuli 1905 New York – 5. november 1975) oli juudi päritolu USA kirjanduskriitik ja kirjanik.

Teda on peetud üheks suurteks kriitikutest ning üheks oma aja tähtsamaks New Yorgi intellektuaaliks. Ta on laiale avalikkusele tuntud eeskätt eessõnaga George Orwelli raamatu "Kummardus Katalooniale" 1952. aasta uusväljaandele. Ta oli ka väljaande *Partisan Review* regulaarne kaastööline.

Trilling õppis Columbia Ülikooli, kus ta sai 1925 bakalaureuse-, 1926 magistri ja 1938 doktorikraadi. 

Aastal 1932 sai Trillingist Columbia Ülikooli kirjandusõppejõud ning 1948 täisprofessor. 

Tema ainus romaan "*The Middle of a Journey*", mis räägib rikkast kommunistidest abielupaarist, ilmus 1947. 

Tema tuntuim esseekogumik on 1950 ilmunud "*The Liberal Imagination*". Ta on kirjutanud ka raamatu "*Moral Obligation to be Intelligent*".

Tsitaate
--------

"Kunsti ja mõtlemise üks põhifunktsioone on vabastada üksikisik oma kultuuri türanniast keskkondlikus mõttes ning võimaldada tal asuda taju- ja hinnanguaautonoomias sellest väljapoole." 

"Kui kaitstakse kodanlikke, vilisterlikke väärtusi, siis ei kaitsta neid mitte üksnes kunstniku deemonlikkuse või boheemlaslikkuse eest, vaid ka praeguse kodanluse enese eest." 

"On võimalik, et mõtisklemine julmuse üle teeb meid, inimesi, üksnes julmaks; et meie vaimse seisukorra halbuse sage kordamine paneb meid sellega nõustuma." 

"Tõenäoliselt ei saa huumor kunagi olla revolutsiooniline relv. "Candide" ei saa teha palju enamat kui tekitada irooniat." 

"Juut olemine on nagu tuules kõndimine või ujumine: sind puudutatakse igalt poolt ja sa oled kõikjal teadlik." 

"Meie, kes me oleme liberaalsed ja progressiivsed, teame, et vaesed on meiega võrdsed igas mõttes peale selle, et nad oleks meiega võrdsed." 

"Kirjanduse otstarve läbi kõikide oma teisenemiste on olnud teadvustada meile meie mina erilisust ning mina autoriteeti selle võitluses oma ühiskonna ja kultuuriga. kirjandus on selles mõttes õõnestav." 

"Iga uusaja kirjandusajaloolane võtab peaaegu enesestmõistetavana vastalist intentsiooni, tegelikult õõnestavat intentsiooni, mis uusaja kirjandusele omane on: ta adub selle selget otstarvet päästa lugeja lahti mõtte- ja tundeharjumustest, mida suurem kultuur peale surub, anda talle alus ja lähtepunkt, millest otsustada kultuuri üle, mis lugejat ennast telitab, ja seda hukka mõista, võib-olla revideerida." 

"Iga neuroos on algeline vorm menetlusest, kus süüdistatav jätkab kohtuliku jälitamist, langetab kohtuotsuse ja viib selle täide: kõik selleks, et keegi teine seda protsessi läbi ei viiks." 

"Ebaküpsed kunstnikud jäljendavad. Küpsed kunstnikud varastavad." 

"Ameerika metafüüsikas on reaalsus alati materiaalne reaalsus, kõva, kangekaelne, vormitu, läbitungimatu ja ebameeldiv." 

"Me oleme südames nii sügavalt anarhistlikud, et ainus riiklik korraldus, milles elamist me ette kujutame, on utoopiline, ja nii küünilised, et ainus utoopia, millesse me suudame uskuda, on autoritaarne."

Tunnustus
---------

* 1951 – valiti Ameerika Kunstide ja Kirjanduse Akadeemia liikmeks

  


|  |  |
| --- | --- |
|  | Tsitaadid Vikitsitaatides: **Lionel Trilling** |
**Miralem Pjanić** (sündinud 2. aprillil 1990 Tuzlas) on Bosnia ja Hertsegoviina jalgpallur, poolkaitsja. 

Pjanić mängib Bosnia ja Hertsegoviina jalgpallikoondises ja Türgi kõrgliiga klubis Beşiktaş. Varem on ta mänginud Lyonis, Romas, Torino Juventuses ja FC Barcelonas.

Koondisekarjäär
---------------

Pjanić mängis Luksemburgi alla 17- ja 19-aastaste noortekoondises, esindades riiki muuhulgas 2006. aasta Euroopa alla 17-aastaste finaalturniiril.

Täiskasvanuna soovis ta esindada Bosniat ja Hertsegoviinat. Bosnia ja Hertsegoviina rahvuskoondises õnnestus tal mängida pärast Bosnia ja Hertsegoviina kodakondsuse saamist 20. augustil 2008 mängus Bulgaaria vastu. Esimese värava lõi ta rahvuskoondises 3. märtsil 2010 sõprusmängus Ghana vastu.

Ta kuulus Bosnia ja Hertsegoviina koondisse 2014. aasta maailmameistrivõistlustel. Viimases alagrupimängus 25. juunil lõi ta värava Iraani vastu.

Saavutused
----------

Juventus
* Serie A: 2016–17, 2017–18, 2018–19, 2018–19, 2019–20
* Coppa Italia: 2016–17, 2017–18
* Supercoppa Italiana: 2018

Viited
------

1. ↑  "Bos-Herce 3–1 Iran". BBC. 25.6.2014. Vaadatud 31.5.2017

Välislingid
-----------

 Miralem Pjanić – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
**Barbadose lipp** on Barbadose ametlik lipp.

Riigi ja rahvuslipp
-------------------

 ? Barbadose riigi- ja rahvuslipp. Proportsioonid 2:3.
Praeguse riigi- ja rahvuslipu saamiseks korraldatud kavandivõistluse võitis Garantley W. Prescodi väljapakutu, see võeti ka muudatusteta vastu 30. novembril 1966. Lipp on vertikaalsete laidudega trikoloor, sini-kolla-sinine. Kollase laiu keskele oli paigutatud koloniaalaegselt vapilt pärit merejumal Neptunuse kolmeharuline ahing ilma varreta. 

Ilma varreta kolmeharuline ahing sümboliseerib koloniaalsuhete katkemist, kuid ka saareriigi sõltuvust merest. Ahingu kolm haru tähendavad demokraatliku võimukasutuse kolme põhimõtet: võim rahvalt, rahvale, koos rahvaga (of, by and for the people).

Vardapoolne sinine (PMS 280C) viitab taevasinale. 

Kollane (PMS 123C) sümboliseerib liivarandu. 

Lehvipoolne sinine (PMS 280C)aga tähistab saart ümbritsevat merd.

Barbadose ajaloolised lipud
---------------------------

Aastatel 1885–1958 oli kasutusel Briti koloniaal lipp (blue ensign with Neptune), selle lehvipoolsel osale oli paigutatud Barbadose kolooniaaegne vapp, millel oli kujutatud merejumal Neptunus kolmeharulise ahinguga, kahel hobusel maailma meresid valitsemas.

Aastatel 1958–1966 oli "Neptunuse" vapi asemel valge sõõr, millesse oli paigutatud Barbadose vapp.

Välislingid
-----------

* Barbadose lipp andmebaasis *Flags of the World* (*inglise keeles*)
*See lehekülg loetleb Eesti filosoofe. Loe ka Eesti filosoofia kohta üldiselt.*



---

**# A B C D E F G H I J K L M N O P Q R S Š Z Ž T U V W Õ Ä Ö Ü X Y**

---

A
-

Leo Anvelt

B
-

Rem Blum

C
-

Gustav Carlholm (Carlhielm) - Daniel Cohnitz

D
-

Michael Dau - Alexander Davies

E
-

Helen Eenmaa-Dimitrieva - Jaana Eigi - Jüri Eintalu

F
-

Walter Freymann

G
-

Aleksandra Gorjatšova - Ene Grauberg - Igor Gräzin

H
-

Georg Hackenschmidt - Tiiu Hallap - Juhan Hellerma - Eik Hermann - Elof Holstenius - Vladimir Hütt

I
-

Tõnis Idarand - Urmas Ivask

J
-

Roomet Jakapi - Jüri Jekimov - Jan Jõemets - Marek Järvik - Gottlob Benjamin Jäsche

K
-

Laine Kadakas - Aleksander Kaelas - Ülo Kaevats - Triin Kallas - Jaan Kangilaski - Mart Kangur - Jaan Kaplinski - Toomas Karmo - Enn Kasak - Siobhan Kattago - Rainer Kattel - Liisi Keedus - Külli Keerus - Hermann von Keyserling - Eve Kitsik - Rainer Kivi - Mart Kivimäe - Jaan Kivistik - Anne Kokkov - Kristin Kokkov - Alfred Koort - Rudolf Kulpa - Karin Kustassoo - Piret Kuusk - Madis Kõiv - Riin Kõiv - Kaupo Känd - Theodor Künnapas

L
-

Taavi Laanpere - Oliver Laas - Margo Laasberg - Kristjan Laasik - Peeter Laido - Lilian Langsepp - Petrus Lidenius - Jüri Lipping - Tõnis Loit - Eero Loone - Toomas Lott - Tõnu Luik - Leo Luks - Andres Luure - Indrek Lõbus - Endla Lõhkivi - Kristi Lõuk Airi Liimets

M
-

Mihhail Makarov - Uku Masing - Iivi Masso - Ülo Matjus - Mauritius - Paul McLaughlin - Indrek Meos - Heidy Meriste - Ave Mets - Janar Mihkelsaar - Margus Mägi - Indrek Männiste - Tanel Mätlik - Bruno Mölder - Peeter Müürsepp juunior

N
-

Gustav Naan - Eveli Neemre - Leo Näpinen

O
-

Evald Oldekop - Francesco Orsi - Jēkabs Osis (Jakob Ohse) - Rain Ots - Margus Ott

P
-

Kalju Paaver - Karel Pajus - Veiko Palge - Andreas Palmroot - Eduard Parhomenko - Andrus Park - Valdar Parve - Aive Pevkur - Eva Piirimäe - Peeter Pints - Oleg Podliševski - Moritz Conrad Posselt - Vivian Puusepp - Märt Põder - Jaan Pärnamäe

R
-

Konstantin Ramul - Arne Rannikmäe - Rein Raud - Mart Raukas - Jaan Rebane - Indrek Reiland - Merike Reiljan - Mario Rosentau - Rein Ruutsoo

S
-

Jüri Saar - Daniel Sarcovius - Michael Savonius - Walter Schmied-Kowarzik - Carolus Schulten - Peeter Selg - Viktor Sieben - Kadri Simm - Riin Sirkel - Gabriel Sjöbergh - Inta Soms - Andres Soosaar - Jaanus Sooväli - Henrik Sova - Otto Stein - Leonid Stolovitš - Ludwig Adolf Heinrich Strümpell - Margit Sutrop - Toomas Sutt

T
-

Edit Talpsepp-Randla - Michael Tamm - Jüri Tammaru - Ilmar Tammelo - Gustav Teichmüller - Tarmo Tirol - Valentin Tomberg – Andrus Tool - Uku Tooming - Kuldar Traks - Ivar Tröner

U
-

Jakob von Uexküll - Aleksander Uibo - Anto Unt - Uno Uri - Undo Uus

V
-

Lembit Valt - Vootele Vaska - Raul Veede - Aleksander Veingold - Katrin Velbaum - Margus Vihalem - Rein Vihalemm - Tõnu Viik - Mats Volberg - Marek Volt

Vaata ka
--------

* Filosoofide loend
**Jõe** on eesti perekonnanimi.

2022. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Jõe 310 inimesel: 162 mehel ja 146 naisel. Perekonnanimede levikult oli Jõe meeste puhul 414. ja naiste puhul 548. kohal.

Jõe oli kõige levinum perekonnanimi vanuserühmas 25–29, kus neid on 10 000 elaniku kohta 3,13.
Perekonnanimi Jõe oli kõige sagedasem Lääne-Viru maakonnas, kus sellist nime kandis maakonna 10 000 elaniku kohta keskmiselt 8,60 inimest.

19. sajandi algul pandi pärisorjusest vabastamise käigus Loodi, Roela, Vaeküla, Muuga, Tuudi, Kantsi, Mõtsu, Puurmanni ja Tuhalaane mõisavaldades talupoegadele perenimeks Joe(Jõe).

1930. aastate nimede muutmise kampaania käigus Eestis keegi perekonnanimest Jõe ei loobunud.
Uueks nimeks võeti Jõe kokku 101 korral kui loobuti nimest Johanson seitsmel juhul, Jakobson kuuel juhul, Jürgenson viiel ja Jõts kolmel korral, samuti nimedest Jegorov, Jõgibert, Krönström, Elvei, Fluss, Kimli, Konka, Spiess, Zontka jne.

Nime kandjaid
-------------

* Heino Jõe, eesti skaudijuht ja ajakirjanik (1913–1990)
* Neeme Jõe, valguskunstnik, valgustustöötaja (1946–)
* Viljar Jõe, eesti oboemängija, orkestrijuht ja muusikapedagoog (1946–)
* Matti Jõe, Eesti poliitik (1949–2014)

Viited
------

1. ↑  Statistikaamet: Nimede statistika (vaadatud 11.05.2022)
2. ↑  Rahvusarhiiv. Onomastika andmebaas. Nimede panemine (algne nimekuju): Jõe.
3. ↑  Rahvusarhiiv. Onomastika andmebaas. Nimede eestistamine: (vana nimekuju): Jõe.
4. ↑  Rahvusarhiiv. Onomastika andmebaas. Nimede eestistamine:(uus nimekuju): Jõe.

Välislingid
-----------

* Jõe statistikaameti andmebaasis
|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib muusikainstrumendist; muude tähenduste kohta vaata artiklit Kannel (täpsustus)* |

---

Väikekannel
Tallinna Klaverivabrikus valmistatud kannel (1988)
38 keelega kannel

**Kannel** on näppekeelpillide hulka kuuluv muusikainstrument.

Kannel on eestlaste muistne pill ning seda tunnevad ka paljud lähemad ja kaugemad rahvad. 

Kandleid on 3 põhitüüpi: vanem kannel, uuem kannel ehk viisikannel, duurkannel.

Kandle põhiosadeks on kõlakast ja sellele tõmmatud keeled. 

Vanematel kanneldel oli ainult 5 või 6 keelt. Sellesse liiki kuuluvad ka väikekanneldeks ja setu labaga kanneldeks kutsutud pillid. Uuematel kanneldel võib keelte arv ulatuda kuni poolesajani. 

Kandlekeeled tõmmatakse helisema sõrmedega või plektroniga.

Kannel on levinud ka soomlaste, karjalaste, maride, udmurtide, lätlaste, leedulaste ja venelaste hulgas.

Esimene kirjalik teade Eesti kandle kohta pärineb 1579. aastast, kuid kandle vanuseks arvatakse olevat isegi paar tuhat aastat.

Veljo Tormise ärgitusel on Tallinna Klaverivabrik tootnud kuuekeelseid väikekandleid. Tallinna Klaverivabrik on tootnud ka kromaatilisi kandleid ja rahvakandleid, kuid lõpetas tootmise 1990ndate alguses.

Kandle liike
------------

Leedu kannel
#### Vanem kannel

* Väikekannel – viiekeelne Karjalas ja Soomes, kuue- või seitsmekeelne Baltikumis ja Loode-Venemaal.
* Setu kannel.

#### Uuem kannel

* Simmel ehk simbel on 20–30 diatoonilise keelega kannel ehk viisikannel.
* Saate- ehk akordkannel (ka duurkannel) on koorideks koondatud saatekeeltega kannel.
* Rahvakannel ehk kodukannel on viisikeeltega ja akordkeeltega (akordidega, duuridega) kannel.
* Kromaatiline kannel ehk kontsertkannel on 46-50 keelega.
* Päkarauakannel oli levinud Kagu-Eestis, nimetus tuleneb mängu ajal pöidla ümber keeratavast metallrõngast.

Vaata ka
--------

* Eesti rahvalaul
* Hiiu kannel ehk hiiurootsi kannel
* Kantele
* Kokles
* Kanklės
* Keelpillid
* Tsitter
* Vanemuine

Välislingid
-----------

* 15 soovitust kandlemängu õppimiseks

|  |  |
| --- | --- |
|  | Pildid, videod ja helifailid Commonsis: **Kannel** |

|  |  |
| --- | --- |
|  | Tsitaadid Vikitsitaatides: **Kannel** |

| * v
* r
Balti psalteerium |
| --- |
| 
Kanklės • Kannel • Kantele • Kokle • Kusle • Gusli |
**Romano Canavese** on vald Itaalias Piemonte maakonnas città metropolitana di Torinos.

Romano Canavese kõrgus merepinnast on keskmiselt 270 meetrit. Asustustihedus on keskmiselt 269 inimest ruutkilomeetri kohta.

Romano Canaveses asuvad Canton Moretti ja Cascine di Romano asulad.

Romano Canavese piirneb järgmiste omavalitsusüksustega: Ivrea, Mercenasco, Pavone Canavese, Perosa Canavese, Scarmagno ja Strambino.

Romano Canaveses on sündinud praegune Vatikani kardinal-riigisekretär Tarcisio Bertone. 19. juulil 2009 võõrustati paavst Benedictus XVI ja 50 000 palveränduri külaskäiku.

17. märtsil 2010 sai paavst Benedictus XVI Romano Canavese aukodanikuks.

* 
* La Torre Comunale (XIV sajand)La Torre Comunale (XIV sajand)
* Ricetto: la Porta NordRicetto: la Porta Nord
* Ricetto la Porta MeridionaleRicetto la Porta Meridionale
* Santa Marta kirikSanta Marta kirik

Viited
------

1. ↑  Popolazione Residente al 1° Gennaio 2020, vaadatud 16.06.2021.

Välislingid
-----------

 Romano Canavese – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
* Koduleht (itaalia keeles)